הולנד נחשבה ועדיין נחשבת לאחת המדינות הליברליות ביותר בעולם בנושא. האיסור על שימוש בכמה סמים הנחשבים "קלים" אינו נאכף בשטחיה, בשל מדיניות רשמית של העלמת עין. הולנד הייתה המדינה הראשונה בעידן המודרני באירופה בה נפתחו עסקים חוקיים העוסקים בסחר מורשה בסמים קלים לציבור הרחב, אותם בתי עסק (המכונים "קופי שופס") מהווים את אחת האטרקציות המוכרות בבירת המדינה, אמסטרדם. מדינה נוספת שבה נראה שאין מניעה חוקית לצרוך מוצרי קנאביס היא קוריאה הצפונית (יש על נושא זה מגוון של דיווחים סותרים, ההנחה הרווחת היא שמאז הקמתה לא עסקו שלטונות קוריאה הצפונית במרדף אחר צרכנים ומגדלים פרטיים של קנאביס ויש דיווחים כי בשווקים במדינה נמכרים פרחי קנאביס ללא פיקוח). בשנת 2013 אישר הפרלמנט באורוגוואי תוכנית חדשה להתמודדות עם הסחר הלא חוקי בקנאביס שכוללת לגיליזציה לצד רגולציה מקיפה של הסחר בקנאביס בניסיון להעביר את השוק לשלטון המדינה, בכך הפכה אורוגוואי למדינה הריבונית הראשונה שמבצעת לגליזציה של סמים קלים באופן רשמי.
בשנים האחרונות, ממשלות במדינות ברחבי העולם נוקטות בגישות חדשות בנושא הסמים במדינות, כמו הפחתת ההחמרה בעונשים נגד המשתמשים בסמים והסברה וטיפולים למשתמשים בהם. מדינות כמו ארמניה, בלגיה, ג'מייקה, קולומביה, צ'ילה, צ'כיה, אסטוניה, פורטוגל, מקסיקו ועוד, אימצו מדיניות מסוימת של אי-הפללה (ביטול הענישה הפלילית). בשנת 2012 חלה התקדמות משמעותית לעבר הלגליזציה כאשר היא הגיעה באופן חוקי גם אל יבשת אמריקה. מנהיגי מדינות בדרום ומרכז אמריקה בהן קולומביה כבר הכריזו בפומבי על כוונתם לשנות את חוקי הסמים על אף התנגדותה של ארצות הברית בזמנו. עם זאת, בשנים האחרונות מספר הולך וגדל של מדינות בארצות הברית החלו לשנות את מדיניות הסמים שלהן. נכון ליוני 2021 שימוש רפואי בקנאביס אושר ב-38 מדינות ארצות הברית (במתכונות שונות), 31 אישרו מדיניות של אי-הפללה (בתוספת איי הבתולה של ארצות הברית) ולגליזציה מלאה חוקית ב-18 מדינות לצורכי פנאי ורפואה.
אסיה.
אפגניסטן.
קנאביס באפגניסטן אינו חוקי למטרות פנאי או רפואה. עם זאת, טופח במשך מאות שנים וחווה הפרעה מועטה יחסית עד שנות השבעים, כאשר לאחר מכן הפך לנושא הן בפוליטיקה הבינלאומית והן במימון סדרת המלחמות שהתרחשה באפגניסטן במשך ארבעים שנה. בשנת 2010 דיווח ארגון האומות המאוחדות כי אפגניסטן היא יצרנית הקנאביס המובילה בעולם.
אינדיקציה לקנאביס היא ילידת אפגניסטן, כאשר קנאביס סאטיבה מקורו גם במרכז אסיה וככל הנראה כל זני הקנאביס הקיימים מקורם במדינה. נוסף לכך קיים בה מנהג צריכה הכולל אכילת מלון יחד עם חשיש, שנאמר כי הוא מגביר את התחושה ומפחית את תופעות הלוואי השליליות.
בנגלדש.
גידול, הובלה, מכירה, רכישה והחזקה של כל סוגי הקנאביס בלתי חוקיים בבנגלדש מאז סוף שנות השמונים למטרות פנאי או רפואה אך מאמצי האכיפה הם רופפים והסם ממשיך להיות פופולרי. באופן מסורתי נעשה שימוש בקנאביס ובאופיום על ידי תושבי בנגלדש. מדי שנה מתקיים פסטיבל בקושטיה לזכרו של זמר הפולק המנוח פקיר ללון שאה. אנשים רבים מתאספים מדי שנה בפסטיבל הכוללים גם מערביים ואנשים ממערב הודו אשר במהלכו ניתן לראות כי אנשים שרים מוזיקה עממית בנגלית ומעשנים קנאביס מתוך צ'ילום בחופשיות. כל האמצעים הללו הם עבור הרגשת החיבור זה לזה מבחינה רוחנית וזיכרון בללון השאה הגדול דרך המוזיקה. בתקופת הפסטיבל נסבלת צריכת הסם והאכיפה מספקת הגנה על משתתפיו.
הודו.
קנאביס בהודו אינו חוקי למטרות פנאי או רפואה (עם זאת, יוצא מן הכלל לשימוש בבאנג לפנאי). הסם ידוע כי נעשה בו שימוש לפחות כ-2000 שנה לפני הספירה בחברה ההודית. המונחים הנפוצים להכנת קנאביס כוללים צ'אראס (שרף), גנג'ה (פרח) ובנג' (זרעים ועלים), כאשר המשקאות ההודים, כמו באנג לאסי ובאנגה תנדאי העשויים מבאנג הם אחד השימושים החוקיים הנפוצים ביותר. מחקר שנערך בשנת 2019 על ידי המכונים למדעי הרפואה של הודו דיווח כי 7.2 מיליון הודים צרכו קנאביס בשנה האחרונה. גידול קנאביס למטרות תעשייתיות כמו הכנת קנבוס תעשייתי או לשימוש גנני הוא חוקי במדינה. המדיניות הלאומית בנושא תרופות נרקוטיות וחומרים פסיכוטרופיים מכירה בקנאביס כמקור לביומסה, סיבים ושמן בעל ערך רב. ממשלת הודו מעודדת מחקר וגידול של קנאביס עם תוכן THC נמוך. בתור באנג, קנאביס עדיין פופולרי בהודו. הוא מעורבב גם ב-"ת'נדאי", תכשיר דמוי מילקשייק ונצרך כמזון צמחוני הקרוי "פרסאדה" של האל שיווה, והוא פופולרי במיוחד בין תקופת המהא שיוורטרי להולי (פברואר – מרץ). סופים הודים מוסלמים מציבים את רוחו של ח'ידר בתוך צמח הקנאביס, וצורכים אותה בבאנג.
בשנת 2015 הופיעו המאמצים המאורגנים הראשונים להכשיר מחדש את הקנאביס בהודו, עם קיום כנסי מריחואנה רפואיים בבנגלור, פונה, מומבאי ודלהי על ידי "תנועת הלגליזציה הגדולה של הודו". מאמרים ותוכניות רבות בתקשורת הפופולרית החלו להופיע גם כדוחפים לשינוי חוקי הקנאביס. במרץ 2015 הצהיר חבר הפרלמנט סאתפתיה טאתאגאטה של לוק סבהה כי הוא תומך בלגליזציה של קנאביס והודה כי צרך את הסם מספר פעמים כשהיה במכללה. בהמשך חזר על הערותיו בטלוויזיה ובמהלך ראיונות בתקשורת. בנובמבר 2015 אוטראקהאנד הכשירה גידול קנאביס למטרות תעשייתיות. ב-2 בנובמבר 2016 הודיע חבר הפרלמנט של לוק סבהה, דרמביר גנדי, כי קיבל אישור מהפרלמנט להגיש הצעת חוק פרטית המבקשת לתיקון של החוק כדי לאפשר אספקה חוקית, מוסדרת ומפוקחת רפואית של חומרים משכרים "לא סינתטיים", כולל קנאביס ואופיום. ביולי 2017 הציע השר לאיחוד התפתחות נשים וילדים, מנקה גנדי, לגליזציה של קנאביס רפואי בנימוק שהיא תפחית את השימוש בסמים ותסייע לחולי סרטן בפגישתו השנייה של קבוצת השרים לבחינת טיוטת הערת הממשלה כלפי מדיניות הפחתת הביקוש לסמים. כשבוע לאחר הצהרתו, ממשלת האיחוד הוציאה למועצה למחקר מדעי ותעשייתי (CSIR) את הרישיון הראשון אי פעם לגידול קנאביס למטרות מחקר, בשיתוף פעולה עם חברת קנבוס בומביי (BOHECO).
בדצמבר 2017, ויקי וורורה, מייסד תנועת הלגליזציה הגדולה של הודו, כתב מכתב גלוי לראש הממשלה נרנדרה מודי ולכל חברי הפרלמנט הדוגל בצורך הדחוף להכשיר גידול קנאביס וקנבוס לשימוש רפואי ותעשייתי. בפברואר 2018 שלח משרד ראש הממשלה הודעה למשרד הבריאות ורווחת המשפחה המורה למשרד לבחון את היתרונות הפוטנציאליים הכרוכים בקנאביס ולהוציא תגובה למכתב. מנכ"ל פאטנג'אלי איורווד, בלקרישנה, הצהיר באותו החודש כי חברתו החלה לחקור את היתרונות של קנאביס ותמציותיו במתקן המחקר והפיתוח שלה בהרידוואר, לשימוש בתרופות החברה ובמוצרים אחרים.
ביולי 2019, בית המשפט העליון בדלהי הסכים לדון בעתירה שהוגשה על ידי התנועה למען הלגליזציה, וערער על איסור הקנאביס בחוק. תביעת האינטרס הציבורי טוענת כי הגדרת קנאביס עם סמים כימים אחרים במסגרת החוק היא "שרירותית, לא מדעית ולא סבירה". שרת החוק של מאדהיה פרדש, פ.צ. שארמה, הצהירה בנובמבר 2019 כי המדינה שוקלת להכשיר גידול קנאביס למטרות רפואיות ותעשייתיות. הודו הצביעה בעד הסרת קנאביס ושרף הקנאביס מתוספת IV של האמנה בנושא סמים נרקוטיים משנת 1961 בוועדת האו"ם לסמים נרקוטיים (CND) בדצמבר 2020. ההחלטה התקבלה עם 27 מדינות חברות שהצביעו בעד, 25 נגד, והימנעות אחת.
השר הראשי של מניפור, נ'בירן סינג, הודיע לאספת המדינה בפברואר 2020 כי ממשלתו שוקלת להכשיר לגידול קנאביס למטרות רפואיות ותעשייתיות. במרץ 2021 אמר השר הראשי של הימאצ'ל פרדש, ג'אי ראם ת'אקור, כי ממשלת המדינה מגיעה למדיניות המאפשרת גידול מבוקר של קנבוס או קנאביס במדינה בעודו טוען כי "המוטיבציה העומדת מאחורי שינוי זה היא דיווחה לחיזוק הכלכלה המקומית". באותו החודש הודיעה ממשלת טריפורה כי תקים פאנל מומחים לבחינת כדאיות לגליזציה של גידול קנאביס. מרפאת הקנאביס הרפואי הראשונה בהודו נפתחה בקורמנגלה, בנגלור בפברואר 2020 והחלה למכור טבליות ושמנים חדורי קנאביס תחת המותג "Vedi Herbals". מחקר של חברת הנתונים הגרמנית "ABCD" מצא כי ניו דלהי ומומבאי היו הערים ה-3 וה-6 בגודלות קנאביס בעולם בשנת 2018, וצרכו כ-38.2 ו-32.4 טון קנאביס בהתאמה. בנוסף, ישנן עדויות לכך שנקסליטים משקיעים בייצור לא חוקי של קנאביס בחלקים מסוימים בהודו.
הפיליפינים.
קנאביס בפיליפינים אינן חוקי למטרות פנאי או רפואה אך אזרחים הסובלים ממחלה קשה או סופנית רשאיים להגיש בקשה להיתר של רשות המזון והתרופות עבור תרופות שאינו רשומות בפיליפינים, כולל אלה המכילות קנאביס. במדינה קיימת עמותה פרו-רפואית לקנאביס הנקראת "הארגון הפיליפיני לרפורמה בחוקי מריחואנה" (PORMAL) המבקשת לערער על האיסור בחוק על מנת להכשיר את שימושו. הנשיא רודריגו דוטרטה אמר במהלך מערכת הבחירות שלו כי הוא תומך בקנאביס רפואי, אך כי הוא ישאיר כל החלטה למחלקת הממשלה הדואגת לנושא.
בשנת 2014 הוגשה הצעת חוק בקונגרס הפיליפיני כדי להכשיר את השימוש בקנאביס רפואי. אחת ממחברות הצעת החוק, לאה פקיז, אמרה כי "בשלב הזה, יש לנו פיליפינים שזקוקים לטיפול, עלינו לתת להם טיפול רחום - את הקנאביס הרפואי הזה. יש הרבה תרופות, אבל הן יקרות". אולם, הצעת החוק לא התקבלה בסופו של דבר במהלך הקונגרס ה-16. הצעת החוק הוגשה שוב במהלך הקונגרס ה-17 ונמצאת כעת במשאל עם.
טורקיה.
קנאביס בטורקיה אינו חוקי לשימוש פנאי, אך מותר למטרות רפואיות ומדעיות מוגבלות.