מכיוון שהמפלגה הפוליטית של המשטר הצבאי החזיקה ברוב בסנאט (הבית העליון בקונגרס הלאומי) ונמנעה מחזרה לבחירות ישירות, פיגיירדו היה מסוגל להנחות את תהליך הירושה הנשיאותית. כמו כל נשיא צבאי מאז ההפיכה, פיגיירגו יכול היה להחליט על מועמד בין ראשים צבאיים בכירים, להציע את המועמד לבני בריתו בקונגרס, ולצפות שהבחירות יתקיימו ללא סיבוכים. אך באופן מוזר, פיגיירדו עיכב שוב ושוב את קביעת תמיכתו במועמד, פעולה שפגעה בתדמית הנוקשת של הברית להתחדשות לאומית ועודדה את שאיפות מפלגות האופוזיציה לערוך קמפיינים ציבוריים. שמועות אמינות לפיהן פיגיירדו התכוון להאריך את כהונתו לנשיאות בשנתיים רק הוסיפו לחוסר הוודאות בקרב בעלות הברית הפוליטיות של הכת הצבאית. במקביל, מפלגות פוליטיות באופוזיציה ניצלו את אי ההחלטיות בהנהגה הצבאית כדי להתאחד סביב מנהיג פוליטי בשם טנקרדו נווס ולטפח תמיכה מצד אנשי הצבא לעלייתו של נווס, שפעל מטעם התנועה הדמוקרטית. בין השאר בגלל חוסר המעורבות של פיגיירדו, אחיזת הצבא בכוח נסוגה עד לנקודה שלראשונה מזה שני עשורים מילאו הפוליטיקאים האזרחיים את רוב המועמדויות לנשיאות. בסופו של דבר בבחירות העקיפות, נטשו רבים בהנהגת הצבא את הברית להתחדשות לאומית, הקימו את מפלגת החזית הליברלית, זייפו קואליציה עם מפלגות מרכז באופוזיציה, ובחרו בטנקרדו נווס לנשיאות עם 480 מתוך 686 קולות הקונגרס. בתמורה לנטישת הכוחות המזוינים את המשטר נבחר השמרן ז'וזה סרניי לסגן הנשיא.
לאחר ירידתו מהשלטון נטש פיגיירדו את הקריירה הפוליטית וניתק קשריו עם ההנהגה הצבאית באשר היא. הוא חי הרחק מתשומת הלב הציבורית ועזב את הבירה ברזיליה בשביל לשוב להתגורר בריו דה ז'ניירו. ז'ואאו פיגיירדו נפטר ב-24 בדצמבר 1999. במותו הכריז נשיא ברזיל המכהן, פרננדו אנריקה קרדוזו, על שלושה ימי התאבלות לאומיים לזכרו של פיגיירדו.
הבלתי רגילים
"הבלתי רגילים" או "משפחה לא רגילה" (באנגלית: No Ordinary Family) היא סדרת מדע בדיוני קומית-דרמטית אמריקאית ששודרה במשך עונה אחת ברשת ABC.
הסדרה מספרת על משפחה אמריקנית טיפוסית שחיה בקליפורניה, ויום אחד, לאחר התרסקות מטוסם, מקבלת כוחות על.
רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר עונה אחת, עקב אחוזי צפייה נמוכים.
עלילה.
משפחה אמריקנית טיפוסית טסה לחופשה באמזונאס. מטוסם מתרסק והם היחידים שניצלים. לאחר ההתרסקות הם מגלים שכל אחד במשפחה קיבל כוח על שונה, והם מחליטים להילחם בפשע בעירם ולהיות מעין גיבורי על. למרות כוחותיהם, הם מנסים לשמור על ארשת נורמליות, ושומרים על סדר יומם הרגיל.
לעולם יהא אדם
לעולם יהא אדם הוא קטע בתפילה, הפותח במילים: "לעולם יהא אדם ירא שמים בסתר". הקטע נאמר בתחילת תפילת שחרית לאחר או במהלך ברכות השחר, לפני פרשת הקרבנות.
מקורות הקטע.
רב עמרם גאון בהזכירו את מנהג אמירת קטעי הקרבנות, מזכיר אמירה של קטע נוסף הפותח במילים "לעולם יהא אדם ירא שמים בסתר". מקורו של הקטע ככל הנראה בתנא דבי אליהו רבא.
מבנה הקטע.
הקטע מורכב ממספר פסקאות. הפסקה הראשונה הפותחת במילים "לעולם יהא אדם" כוללת בעיקר דברי תחנון ומדגישה את שפלות האדם מול הקדוש ברוך הוא. חלקים מפסקה זו משותפים גם עם הוידוי לתפילת נעילה. הפסקה שלאחריה דנה בשבחם של ישראל אשר "משכימים ומעריבים בבתי כנסיות" וקוראים את קריאת שמע, ובסיומה כוללת את קריאת פסוק שמע ישראל. לאחריה שתי פסקאות במבנה דומה כאשר כל אחת מן הפסקאות עוסקת בחלקה הראשון בשבחו של הבורא ובסיומה בבקשה לגאולה.
המשפט הפותח.
ר' צדקיה בן אברהם הרופא בספרו שיבולי הלקט מביא כי רש"י הנהיג לדלג על מילות הפתיחה של הקטע, "לעולם יהא אדם ירא שמים בסתר" אלא להתחיל מהמשכו של הקטע "רבון כל העולמים", מכיוון שעל האדם להיות גם ירא שמים בגלוי. ר' צדקיה מביא את נימוקיהם שני חכמים שדחו את דברי רש"י, האחד - שאפילו בסתר וכל שכן בגלוי. חכם אחר, אחיו של ר' צדקיה - ר' בנימין, מסביר שה"סתר" הוא בגלל תקופת שמד, ומביא ראיה מסיום הקטע "ברוך המקדש שמו ברבים" שככל הנראה נכתב כציפייה לימים בהם תתבטל גזירת השמד. למרות ההתנגדות, שיטת רש"י התקבלה על מספר חכמים בתקופת הראשונים שפעלו באזור האשכנזי - צרפתי אך במקומות אחרים לא נתקבלה.
שיטה שלישית מביא ר' משה אבן מכיר בספרו סדר היום אשר מצדד שיש לומר "לעולם יהא אדם ירא שמים בסתר ובגלוי", ושיטה דומה מביא האר"י הגורס "בסתר כבגלוי". ר' חזקיה די סילוה בספרו פרי חדש מנמק את הנוסח "בסתר כבגלוי" על פי סיפור צוואתו של ריב"ז המובא במסכת ברכות: .
משפט זה לא מופיע בסידורי אשכנז המערבי הישנים, אלא מתחילים "רבון כל העולמים".
ברכת המקדש שמו ברבים.
הפסקה הבאה לאחר אמירת פסוק שמע ישראל חותמת בברכה "ברוך המקדש שמו ברבים" (יש גורסים "שמך" או "את שמך"). ברכה זו אינה כוללת אזכרת שם ומלכות כמעט בכל נוסחי התפילה כיום. את הסיבה לכך מבהיר על ידי ר' משה אבן מכיר בספרו סדר היום . בניגוד למרבית נוסחי התפילה, בנוסח אשכנז נאמרת הברכה בהזכרת השם ללא מלכות ("ברוך אתה ה' מקדש..."). שיטה זו מנומקת על ידי הראבי"ה המביא פסקה שהייתה לפניו בתלמוד הירושלמי אשר גרסה ברכה זו עם אזכרת השם (ללא מלכות), אלא שבירושלמי שלפנינו פסקה זו אינה נמצאת.
שילובו של הקטע בתפילה.
מרבית הראשונים שדנו בקטעים הפותחים את תפילת שחרית מזכירים אמירת קטע זה, מה שמעיד על תפוצתו ברוב קהילות ישראל כבר בתקופה זו. ברם, בקהילות ספרד בתקופת הראשונים לא נהגו לאומרו. כך מעיד ר' דוד אבודרהם בפירושו על הסידור, וכן חכמים נוספים שפעלו בספרד אשר דנו בפתיחת תפילת שחרית אינם מזכירים קטע זה כגון ר' אברהם בן נתן הירחי ור' ישראל אלנקאוה. רק בדורות מאוחרים יותר הוחל בקהילות הספרדיות לומר קטע זה, והחל מתקופת הדפוסים הקטע נדפס גם בסידורים בנוסח הספרדים.
בין החכמים שהזכירו את הקטע קיימת מחלוקת לגבי מיקום אמירתו - האם הוא פותח את תפילת שחרית ורק לאחריו נאמרים קטעי הקרבנות, או שמא הוא נאמר בסיומם של כל הקטעים. בין החכמים המזכירים את אמירתו לאחר סיום כל קטעי הקרבנות ניתן למצוא את רב עמרם גאון, הרמב"ם, בעל מחזור ויטרי, ר' שלמה בר' נתן הסיג'למסי, ר' יעקב חזן מלונדרץ. כשיטה זו נוהגים עד היום בנוסח איטליה, וכן הוא בסידורי נוסח רומניא והרבה סידורי נוסח פרובאנס, ומאזכורה על ידי בעל מחזור ויטרי נראה שכך נהג בעבר גם בנוסח צרפת. בנוסח תימן בלדי, אומרים אותה אחרי פרשת התמיד; בימות החול לא נוהגים לומר שאר קרבנות בנוסח זה, אבל בשבת, קטע זה נאמר לפני שאר הקרבנות.
בניגוד למנהג צרפת, באשכנז הישן נהגו לומר את הקטע מיד לאחר ברכות השחר, ורק לאחר אמירתו ברכו את ברכות התורה וקראו את קטעי הקרבנות. כך מביאים מספר חכמים כדוגמת ר' אלעזר מוורמס בפירושו לסידור וחכמים נוספים מבית מדרש זה, וכשיטה זו נהוג עד היום בנוסח אשכנז המערבי ובמנהגי הגר"א. בעל הטורים שהכיר אף הוא מנהג זה מקשה עליו . הקושי של בעל הטורים הוא איזוכרם של פסוקים בקטע "לעולם יהא אדם", ואיסור על הזכרת פסוקים לפני ברכות התורה. בשל כך הוא מקדים את ברכות התורה לפני מרבית ברכות השחר ומוסיף לאחריה את פרשת ברכת כהנים כדי שלכל הפחות יאמר קטע לימוד כלשהו מיד לאחריה. בכך גם נוצרו שתי פסקאות של קטעי לימוד - אחת מיד לאחר ברכות התורה ואחת לאחר "לעולם יהא אדם". מנהג זה מקובל עד היום בנוסח אשכנז המזרחי ובהשפעתו גם בנוסח ספרד החסידי (אם כי נוהגים שם להקדים את פרשת העקדה לפניו). בנוסח הספרדים הקטע נתקבל כאמור בתקופה מאוחרת, והוא נאמר לאחר פרשת העקידה ומשנת אלו דברים ולפני יתר הקטעים.
קריית שדה התעופה
פרשת הקרבנות
הנערים בחבורה
אבן זפת
אבן זפת הוא סלע געשי – סוג של זכוכית געשית, הדומה במראהו לזפת קרושה – מקור שמו.
הרכבה הכימי הדומה לזה של אובסידיאן ותכולת מים גבוהה פי 10 ויותר גרמו לכך שבעבר נחשבה אבן הזפת לסוג ממוים של סלע יסוד – בעיקר אובסידיאן, אולם סברה זו התבררה כלא נכונה.
היווצרות.
לאבן זפת כמה אופני היווצרות. סלעים אלה נוצרים כתוצאה מהתקררות מהירה של מאגמה עתירת סיליקה בהרכב גרניטי וריוליטי. התקררות זו מתרחשת על פני השטח או בסמוך לו, ועל כן עשויים הסלעים להיווצר מהתקררות זרמי לבה או במחדרים פלוטוניים רדודים.
"אן סגור" (An Sgurr) באי אג – מבנה בן 58 מיליון שנים המורכב מאבן זפת במבנה עמודים, נחשב כפקק געשי או כתוצר של זרם לבה ואף איגנימבריט (טוף מולחם). מרבית המופעים האחרים של אבן זפת בסקוטלנד – ובמיוחד באי אראן – הם מחדרים: סילים או דייקים.
לעיתים קרובות נוצרים סלעי אבן זפת במרכז גופי חדירה כפולים, בתוך מחדרים בזלתיים בהרכבם.
מאפיינים.
מקורה של אבן הזפת במאגמה בהרכב גרניטי וריוליטי – הרכב היוצר גם אובסידיאן, ועל כן הסלע דומה לאובסידיאן בכמה מתכונותיו: צבע – בעיקר שחור או גוונים כהים של חום, אמורפיות נטולת מבנה גבישי עם נוכחות של גרעיני התגבשות מיקרוסקופיים ופנוקריסטים, שבירה קונכייתית, פסי זרימה, נטייה מִיוּם והמרה והיווצרות ליתופיזות וספרוליטים.
עם זאת, אבן הזפת נבדלת מאובסידיאן בשתי תכונות מזהות:
שימושים.
בדומה לאובסידיאן, גם באבן הזפת נעשה שימוש בסחר חליפין וליצירת כלי אבן מסוגים שונים.
באתרים ארכאולוגיים מתקופת האבן – בעיקר הנאוליתית – נמצאו כלים עשויים מאבן זפת. צבעם של רבים מהם התבטא בגוונים בהירים של אפור, ירוק וחום – כנראה בשל בליה או חשיפה לחוֹם.
Cradle To The Grave
Pour Out A Little Liquor
אוניברסיטת לואיוויל