מרסל הירשר (בגרמנית: Marcel Hirscher; נולד ב-2 במרץ 1989 באנברג-לונגוץ) הוא גולש אלפיני אוסטרי, האלוף אולימפי (פיונגצ'אנג 2018) ואלוף עולם בעל 9 מדליות, מהן 6 זהב.
הירשר זכה ב-67 ניצחונות במסגרת גביע העולם (2 בכל הזמנים בין הגברים) וב-20 תארים בגביע העולם (גביע כדור בדולח), מהם 8 פעמים ברציפות בגביע העולמי הכללי (2012—2019), היחידי בהיסטוריה. הוא זכה בשנים 2012 ו-2015 בתואר ספורטאי השנה באוסטריה.
עטלפי דבורה
לויטננט קולונל
שאול לוי מורטרה
דונפלדוואר
דונפלדוואר (בהונגרית: Dunaföldvár) היא עיירה במחוז טולנה שבהונגריה, על גדת נהר הדנובה, כ-150 ק"מ מדרום לבודפשט. סמל העיירה משקף את הגידולים החקלאיים הנפוצים באזור - חיטה וגפנים.
תולדות העיירה.
מממצאים ארכאולוגיים עולה שעוד בתקופת האימפריה הרומית התקיים באזור יישוב. המסמכים הראשונים בהם מוזכר היישוב הם משנת 1199 אך לפיהם נראה שהיישוב התקיים עוד בשנת 1131, בתקופת שלטונו של בלה השני, מלך הונגריה . במקום התקיימו בתקופה זו מנזר בנדיקטיני וכנסייה שזכרה נשמר בכתובים. ביישוב ניצב ככל הידוע אחד מהמבנים ששימשו את המלך בלה הרביעי בביקוריו באזור במאה ה-13. בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית באזור, לאחר קרב מוהאץ' ובהמשך המאה ה-16, נחרבו רוב מבני היישוב ושמו שונה עד ששבו ההונגרים לשלוט בו.
לאחר נסיגת העות'מאנים במחצית השנייה של המאה ה-17 התיישבו באזור סרבים וגרמנים רבים והעיירה הפכה לעיירת שוק, עקב מיקומה על הדנובה. ב-1703 נתן לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, היתר לקיום שלושה ירידי מסחר בשנה בעיירה, אך בשנים שלאחר מכן התחוללו קרבות בעיירה ובסביבותיה בין כוחות האימפריה הרומית הקדושה לבין מתנגדיה בהונגריה, כוחות הקורוץ , והעיירה ננטשה למשך מספר שנים. עם שכוך הקרבות שבה ויושבה העיירה. בין היתר הגיעו אליה סוחרים ואומנים, ואלה הקימו גילדות של בעלי מקצוע, בעלי מלאכה ואומנים. בסוף המאה ה-18 הייתה דונפלדוואר העיירה בעלת מספר התושבים הגבוה ביותר במחוז.
נמל פנימי החל להתפתח בעיירה ב-1830, כשהגיעו ספינות הקיטור הראשונות לאזור. בספינות אלה נעשה שימוש למסחר ולתחבורה על פני הדנובה. בנמל דונפלדוואר הועמסה סחורה חקלאית שכללה בעיקר תירס, וכן מלח, ועץ. עם ביטול נמל טולנה הואצה התפתחות נמל דונפלדוואר.
בשנת 1855 נספו רבים מבני העיירה במגפת כולרה, וכעבור שלוש שנים הרסה שרפה את רוב בתי העיירה, בכללם בית החולים והכנסייה. בשנת 1896 הונחה מסילת ברזל בעיירה, וזו קישרה את העיירה עם פקש ועם פוסטאסאבולץ' . בתחילת המאה ה-20 החלה בנייתם של מוסדות ציבור בעיירה, מספר מפעלים הוקמו בה, וכן השתקעו בה סניפים של מספר מוסדות פיננסיים. בעיירה החלה בניית בתים בסגנון עירוני, אם כי רוב בתי העיירה נשארו בנויים בסגנון כפרי ובחומרים כגון עץ, קש ואף טיט, ורוב תושבי העיירה המשיכו בעיסוקים חקלאיים ובמסחר בתוצרת חקלאית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נמשך פיתוח העיירה והיא הפכה לעורק דרכים מרכזי בהונגריה, בעיקר עם שיפוץ הגשר מעל הדנובה בשנת 1925.
בשנת 1949 נפתחו בעיירה מפעל לייצור ברזל על שם סטלין, מפעל שסיפק מאות מקומות עבודה לתושבי העיירה. בהמשך תקופת השלטון הקומוניסטי נפתחו בעיירה מפעלים נוספים וקואופרטיבים חקלאיים. בשנת 1952 נפתח בעיירה בית ספר תיכון.
במשך תקופת שלטונה של ברית המועצות במדינות הלווין שלה במזרח אירופה, בהן הונגריה, היו כוחות סובייטיים אחראים על בסיס טילי קרקע-אוויר סמוך לעיירה. כוחות אלה היו מוצבים בעיירה ושוכנו בה. באביב 1990, עם התפרקות ברית המועצות, נטשו כוחות אלה את העיירה. הבניינים בהם התגוררו החיילים הסובייטים הפכו לשמש זוגות צעירים ומשפחות צעירות.
בעיירה קיימות היום מספר כנסיות קתוליות, כנסייה אורתודוקסית וכן מרחצאות מרפא.
קהילה יהודית.
בשנת 1840 החלו להתיישב בעיירה יהודים ראשונים (מלבד עדויות בודדות להימצאות יהודים בעיירה כבר במאה ה-16 אך נראה שעזבו אותה בשנים שלאחר מכן).
בשנת 1851 החלה להתארגן כקהילה יהודים עצמאית ובתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 היו בעיירה כ-350 יהודים מתוך כ-9,000 תושבים. רובם השתייכו לקהילה נאולוגית ובעיירה פעלה גם קהילה אורתודוקסית.
במאי 1944, כחודשיים לאחר , (מבצע מרגרטה) הוקם בעיירה גטו ובו נכלאו גם יהודים מעיירות סמוכות.
ביוני 1944 הועברו יהודי הגטו לבסיס ממנו גורשו לאושוויץ בתחילת יולי 1944.
דונה הראווי
דונה ג'ין הראווי (באנגלית: Donna J. Haraway; 6 בספטמבר 1944), היא פרופסור אמריטה בחוג להיסטוריה של התודעה ובחוג ללימודי פמיניזם באוניברסיטת קליפורניה שבסנטה קרוז בארצות הברית. הראווי מוכרת כהוגה מובילה בשדה המחקר של לימודי הטכנולוגיה והמדע ובתחום הפמיניזם, וכהוגה מרכזית בזרם הסייברפמיניזם.
הראווי חוקרת את קו התפר שבין תחומי מחקר שונים, ובעיקר בין מדע, ביולוגיה, ספרות ופמיניזם, ולכן תוארה בשנות התשעים המוקדמות כפוסט-מגדרית, נאו-מרקסיסטית ופוסט מודרניסטית. כתבה ספרים וחיבורים רבים המעלים שאלות בנוגע למדע ולפמיניזם. מבין חיבוריה הידועים תורגם לעברית "מניפסט לסייבורג: מדע טכנולוגיה ופמיניזם סוציאליסטי בשלהי המאה העשרים".
ביוגרפיה.
דונה ג'ין הראווי נולדה בשנת 1944 בדנוור, קולורדו. אביה היה כתב ספורט בעיתון "The Denver Post". אמה הגיעה מרקע קתולי אדוק, ומתה כשהראווי הייתה בת 16. הראווי למדה בבית הספר התיכון הקתולי לבנות "מריה הקדושה" שבצ'רי הילס ווילג', קולורדו.
הראווי למדה ב"קולורדו קולג'" (Colorado College), במימון מלגת בוטשר (Boettcher Foundation), וסיימה בשנת 1966 עם שלוש התמחויות - בזואולוגיה, פילוסופיה וספרות. לאחר מכן למדה במשך שנה פילוסופיה של האבולוציה ותאולוגיה באוניברסיטת פריס במימון "מלגת פולברייט". את הדוקטורט קיבלה בשנת 1972 מאוניברסיטת ייל בתחום הביולוגיה. עבודת הדוקטורט שלה נקראת: The Search for Organizing Relations: An Organismic Paradigm in Twentieth-Century Developmental Biology והיא נכתבה כחלק ממחקר אינטרדיסציפליני בין תחומי הביולוגיה, הפילוסופיה ההיסטוריה של המדע ורפואה. העבודה חקרה את מקומן של המטפורות בעיצוב ניסויים בתחום הביולוגיה הניסויית. עבודה זו פורסמה בהמשך כספר שנקרא Crystals, Fabrics, and Fields: Metaphors of Organicism in Twentieth-Century Developmental Biology. הראווי זכתה בחייה במספר רב של מלגות עליהן אמרה: "אנשים כמוני הפכו למשאבים לאומיים במאמצים המדעיים הלאומיים. זה אומר שיש כסף אפילו לחידוד מוחן של נערות קתוליות."
דונה הראווי לימדה מדע כללי ולימודי נשים בשנים 1971–1974 באוניברסיטת הוואי. היא לימדה במחלקה להיסטוריה של המדע בין השנים 1974–1980 באוניברסיטת ג'ון הופקינס שבבולטימר, מרילנד. החל משנת 1984, משמשת הראווי כפרופסור בתוכנית להיסטוריה של התודעה באוניברסיטת קליפורניה שבסנטה-קרוז.
נושאים מרכזיים בעבודתה.
Primate Visions.
Primate Visions: Gender, Race, and Nature in the World of Modern Science התפרסם בשנת 1989 ועוסק באופן שבו חקרו ותפסו מדענים את התנהגותן המינית של נקבות יונקי-על, ומעלה שאלות לגבי המודל המשפחתי המוכר היום וההטרוסקסואליות השולטת במחקר יונקי-על.
במאמרה הראווי עומדת על כך שישנה נטייה בעולם המדעי לתת מאפיינים זכריים להתנהגויות של יונקים, בהם החוקרים מספרים על תחרויות של רבייה ומין בין זכרים אגרסיביים ונקבות סבילות, נטייה אשר מקדמת מסקנות מסוימות ומונעת קיומן של אחרות. עבודתה של הראווי מעוגנת בהיסטוריה של התודעה ובביולוגיה ומתמקדת במטאפורות ובנרטיבים של מדע הפרימטים (יונקי-על).
בביקורת על הספר, נכתב כי דונה הראווי חושפת אג'נדה במחקר הפרימטולוגי. נטען כי הראווי מזהה כמטרתו של המחקר הפרימטולוגי את הצורך לגעת ב"אחר", שאינו נובע רק מן הצורך להבין את עצמנו טוב יותר על ידי מציאת הבדלים, או להפוך את האחר לדומה לנו. הראווי טוענת כי מטרתו היא לשקם ולטהר את האבטיפוס לפיו תופס המדע המערבי את הקיום שלנו, כלומר את האדם הלבן המערבי, בניגוד לברבריים, פרימיטיביים, המשווים לקופים.
מניפסט לסייבורג.
החיבור "Manifesto for Cyborgs: Science, Technology, and Socialist Feminism in the 1980s" פורסם לראשונה ב"Socialist Review" בשנת 1985. בעברית יצא החיבור "מניפסט לסייבורג: מדע, טכנולוגיה ופמיניזם סוציאליסטי בשלהי המאה העשרים" לאור לראשונה בשנת 2006. מאמרה של הראווי הפך לנדבך חשוב בחשיבה הפמיניסטית.
מטרתו העיקרית של המניפסט הוא לעודד את השוויון בין המינים. הראווי מעודדת את הזרם הפמיניסטי להתרחק מהתפיסה "הטבעית", הרואה את האישה והגבר כיצורים מהותניים ולאמץ את הטכנולוגיה. היא גורסת כי על הפמיניזם לעודד את הנשים להיפטר מהטכנופוביה ובמקביל לגייס את הטכנולוגיה לטובת קידום הנשים ופיתוחן.