בשנת 2001 נשא זלסקי-זמנהוף נאום בכנס האספרנטו העולמי שנערך בזגרב שבקרואטיה. הוא אפיין את הכנס לא רק ככנס האספרנטו ה-86 במספר, אלא ככנס האספרנטו הראשון של האלף השלישי וכן כנס לציון מאה שנות קיומה של השפה. בשנה שלאחר מכן שלח מכתב לכנס האספרנטו ה-87 במספר ובו מילות תודה לברזילאים שאירחו את הכנס. בהזדמנויות שונות פיאר את שפת האספרנטו ותיאר אותה כשפה שבאה ליצור אחדות ושיתוף פעולה בין אנשים ללא הבדלי לאום. כמו כן, בעצרות של האו"ם ושל אונסקו קרא להרמוניה בין עמים, להכרה בזכותו של כל אדם לדבר בשפתו, ולמיגור הרעב העולמי.
נפטר בפריז ב-9 באוקטובר 2019.
קולמוס (גופנים)
גופני קוּלְמוּס או פרויקט קולמוס היא יוזמה של קהילת התוכנה החופשית והקוד הפתוח בישראל לפתח גופנים עבריים חופשיים הזמינים תחת רישיון LGPL. הגופנים הראשונים שהיו זמינים כחלק מחבילת הגופנים "קולמוס" עוצבו על ידי מעצב הגופנים מקסים יורש. בשנת 2004 זכה יורש בפרס המקור על יוזמה זו.
רקע.
פרויקט קולמוס נוצר במטרה לספק לקהילת התוכנה החופשית, ובעיקר למשתמשים במערכות הפעלה חופשיות על בסיס יוניקס (כמו גנו/לינוקס) חבילת גופנים בסיסית תחת רישיון מתאים לשימוש כחלק מתוכנה המופצת תחת רישיון תוכנה חופשית. עד אז נאלצו משתמשי מערכות הפעלה אלה לעקוף מגבלות שונות הקשורות בזכויות היוצרים של גופנים פופולריים בשימוש, ולהתקינם בעצמם בעזרת תסריטים שפותחו לצורך זה.
פיתוח.
במהלך השנים נוספו לחבילת הגופנים שפותחו במסגרת הפרויקט גופנים נוספים ומגוונים. הגופנים מפותחים בדרך כלל על ידי ביצוע שינויים שונים בגופנים הקיימים, בסיוע תוכנת עיצוב הגופנים .
ויאלה
ויאלה (Whyalla) היא העיר השלישית בגודלה במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. זוהי עיר נמל השוכנת על חופו המזרחי של חצי האי אייר (Eyre). אוכלוסיית העיר מנתה 20,088 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה.
העיר נוסדה בשם האמוקס היל (Hummock's Hill) ב-1901 על ידי חברת כרייה כתחנה סופית למסילה שהובילה עפרת ברזל ובמקום הוקם מזח להעמסת העפרה ונפתח סניף דואר. עקב הסביבה הצחיחה והמחסור במי שתייה היה צורך להוביל מים על גבי דוברות מפורט פירי. ב-1905 נפתח בית הספר הראשון בעיירה. בשנת 1919 שונה שם העיירה לוויאלה. המסוע על גבי המזח להעמסת עפרת הברזל שופר והעפרה הובלה למפעל הפלדה שהוקם אז בניוקאסל שבניו סאות' ויילס. העיר גדלה בקצב איטי עד 1938.
ב-1937 החלו להיבנות בעיר כבשן ונמל. ב-1939 החלו להניח צינור להובלת מים מנהר מוראי (Murray ). מספנה נבנתה כדי לשרת את ספינות הצי המלכותי האוסטרלי. אוכלוסיית העיר החלה לגדול באופן דרמטי ונבנו בית חולים ובית מטבחיים.
ב-1941 הושקה הספינה הראשונה שנבנתה במספנה (HMAS Whyalla). כיום הספינה עוגנת בנמל ויאלה כאטרקציה תיירותית לאחר שהוצאה מהשירות. באותה שנה החל כבשן התכת העפרות לפעול. ב-1943 מנתה אוכלוסיית העיר יותר מ-5,000 תושבים. במרץ 1943 החל לפעול צינור המים. ב-1948 החלה העיר לקלוט פליטים שהגיעו מאירופה.
ב-1958 החלה בנייתו של מפעל פלדה בעיר והבנייה הושלמה ב-1965. שנה לאחר מכן החלו בכריית מלח ונבנו תנורי קוק. האוכלוסייה גדלה במהירות ובמקביל גם קצב הבנייה למגורים. הוכנו תוכניות אב לעיר בת 100,000 תושבים והונח צינור שני לאספקת מים.
בשנות השבעים ירד היקף הפעילות במספנה, שהייתה אז הגדולה באוסטרליה, עקב תחרות מול יפן והיא נסגרה ב-1978. משיא של 33,000 תושבים בעיר בשנת 1976, צנחה האוכלוסייה במהירות. במקביל החל מפעל הפלדה להוריד את תפוקתו החל משנת 1981. החל משנת 2004 החלה העיר להתאושש לאט עקב גילוים של מרבצי מחצבים בסביבה.
סטפן לנדס
סטפן אלכסנדר לנדס (30 באוקטובר 1946, בוקרשט, רומניה – 6 ביוני 1982 נבטיה, לבנון), היה קרדיולוג בכיר, מראשוני הרופאים במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי, והיה מיוזמי שח"ל – שירות חולי לב, (כיום נט"ן) וממקימיה. מראשוני הנופלים במבצע שלום הגליל.
ביוגרפיה.
לנדס, בן יחיד להוריו, אריקה וליביו, נולד בשנת 1946 בבוקרשט שברומניה, שם סיים את חוק לימודיו היסודיים. בשנת 1959, בהיותו כבן 13 עלה עם הוריו לארץ, ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה" שבתל אביב.
באוגוסט 1965 התגייס לנדס לצה"ל, שירת בפלוגת חיל קשר, ולחם במלחמת ששת הימים. עם שחרורו מצה"ל נסע לאיטליה, שם החל את לימודי הרפואה באוניברסיטת בולוניה, בהמשך חזר לישראל והמשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט של הטכניון בחיפה, ולאחר מכן בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1974 סיים את לימודי הרפואה בהצטיינות, למרות שבשנת 1973 החסיר חודשי לימודים רבים, בעקבות שירות מילואים ארוך, במלחמת יום הכיפורים.
עם סיום הלימודים החל את התמחותו בבית חולים איכלוב בתל אביב. לנדס נשאר לעבוד בבית החולים במחלקה לטיפול נמרץ, גם לאחר ההתמחות, תוך שהוא הופך לאחד הקרדיולוגים הבולטים בישראל. לנדס ראה לנגד עיניו את החשיבות שבקידום רפואת החירום בישראל, ועבד גם במגן דוד אדום. שם הגה את הרעיון של ניידות לטיפול נמרץ, והיה ממקימי שירות חולי לב, שנקרא אז שח"ל, ומאוחר יותר שינה את שמו לנט"ן. במסגרת עבודתו זאת, וביחד עם ד"ר ננסי קרוליין, יזם קורסי הכשרה לפרמדיקים (מקצוע שטרם הונהג עד אז בישראל), והמחזור הראשון שהוסמך כתוצאה מיוזמה זאת, היה בשנת 1981.
בינואר 1976 נתמנה סטפן לקצין רפואה בצה"ל, ובשנת 1979 התמנה לתפקיד רופא תעופתי, בטייסת ציפורי המדבר. באפריל 1982, קיבל דרגת סרן.
ב-21 בנובמבר 1978, בסביבות השעה 10:00 בבוקר, פרצה שרפה בפיר, בתוך המבנה הצפוני, של בית הדר דפנה שבשדרות שאול המלך בתל אביב. ד"ר לנדס ביחד עם ד"ר עודד אייזנברג, שניהם רופאי היחידה הניידת לטיפול נמרץ של בית החולים איכלוב, היו בדרכם אל הבנק, כאשר הבחינו בעשן הכבד, ושמעו את הקריאות לעזרה של הלכודים. הם החלו לפלס את דרכם אל גג הבניין, באמצעות מדרגות החירום, וחייל שנלווה אליהם נשא על גבו מכשיר הנשמה. עקב הרוח שיצרו להבי מסוק משטרתי, התחדשה האש בקומה השמינית, ולנדס וחבריו ניסו לכבות אותה, באמצעות הזרנוקים שהיו במקום. לנדס טיפל במספר אנשים, ואף עבר מחלק אחד של הגג אל משנהו באמצעות סולם, כדי לבצע את משימתו.
ב-4 באוגוסט 1981, לקה הסופר יעקב שבתאי בהתקף לב. בניידת טיפול הנמרץ שהוזעקה, היה לנדס, שעלה לביתו של שבתאי ופיקח על העברתו לניידת. במבוא הבית קיבל לנדס החלטה רפואית, ובו במקום ביצע ניתוח חירום, פתח את חזהו של שבתאי, ועיסה את ליבו. שבתאי הובהל לבית החולים, אך לבו לא עמד בכך, והוא נפטר באותו לילה.
בעקבות ניסיון ההתנקשות בחייו של השגריר שלמה ארגוב, בידי אנשיו של אבו נידאל, וההחלטה על מבצע שלום הגליל, גויס לנדס לקו הראשון, כרופא מוטס במסוק. עם פרוץ הקרבות, הוא הצטרף למסוק אנפה, שפטרל בקו מחניים – קריית שמונה, הלוך וחזור. בשלב מסוים קיבל המטוס הנחיה לצאת לפנות שני חיילים שנפצעו באזור נבטייה. עקב טעות טרגית במפת הקוד הופיעו שתי נקודות שונות, שנקראו באותו השם. בעוד שהחיילים הפצועים המתינו לאנפה בנקודה אחת, המסוק חיפש אותם בנקודה השנייה. במטרה למצוא את החיילים הנמיכו הטייסים את המסוק מעל הנקודה השנייה, ונכנסו לטווח הירי של חוליית מחבלים שהסתתרה במקום. המסוק טווח, נפגע, והופל. צוות המסוק ובתוכם, סרן ד"ר סטפן אלכסנדר לנדס, נהרגו במקום.
הנצחה.
בשנת 1986 הקימה קרן תל אביב לפיתוח את גן לנדס לזכרו של ד"ר לנדס. את הגן תכנן האדריכל חיים כהנוביץ, והוא ממוקם בשכונת יד אליהו, בצומת שבין הרחובות יצחק שדה ויגאל אלון, אלכסונית לסינרמה. הגן ידידותי לסביבה, ובו מפל מים מלאכותי, וגבעה מלאכותית האוטמים אותו מן הרעש של הרחובות הסואנים. כמו כן בגן פינת משחקים לילדים, מדשאה, ופינה עם מתקני כושר, לרשות הציבור המעוניין להתאמן.
במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי, בו עבד לנדס כרופא בכיר ביחידה לטיפול נמרץ לב, נחנכה בשנת 2011 רחבה בשם "רחבת סטפן לנדס." הרחבה ממוקמת במפלס מינוס – 1, שבין בניין סוראסקי, לבין בניין עופר, שבמרכז הרפואי. היוזמה להקמת הרחבה, הייתה של הנהלת בית החולים, בשיתוף עם חבריו, ומוקירי זכרו. ברחבה מוצב פסל, של האמן הישראלי, צדוק בן דוד.
ד"ר לנדס, הונצח ביחד עם בני העיר תל אביב, שנפלו במלחמות ישראל, באנדרטה בגן הבנים, שבפארק הירקון, ובאנדרטה שבבית יד לבנים ברחוב פנקס בעיר. עם חללי חיל הרפואה, באתר ההנצחה, שבבית ההחלמה הצבאי ברחוב אצ"ל בחיפה. עם החללים מקרב בוגרי ומורי הגימנסיה העברית "הרצליה", באתר ההנצחה שבתיכון, הנמצא בצפון מרכז תל אביב, ועם חללי אוניברסיטת תל אביב, באנדרטה שבמרכז הקמפוס, ברמת אביב.
ב-15 בדצמבר 1982, נערך בנמל התעופה בן-גוריון, בשיתוף מגן דוד אדום, חיל הרפואה, ושירותי החירום של נמל התעופה, תרגיל חילוץ גדול, המדמה חילוץ, והגשת עזרה רפואית לפצועים ממטוס הנוחת נחיתת אונס. התרגיל קיבל את השם ס"ל, על שמו של סטפן לנדס.
הסדנאות לרפואת חירום, של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, נושאות את שמו של ד"ר סטפן לנדס המנוח, שהיה אחד המדריכים הראשונים, בסדנאות אלו.
הירי בבית הנבחרים של ארצות הברית (1954)
הירי בבית הנבחרים של ארצות הברית התרחש ב-1 במרץ 1954. ארבעה לאומנים פוארטוריקנים מתנועת העצמאות לאי פתחו באש מאקדחים מיציע האורחים של אולם בית הנבחרים בגבעת הקפיטול בוושינגטון. חמישה מחברי הבית נפצעו מהיריות, אחד מהם קשה. המתנקשים נידונו לעונשי מאסר ממושכים, ולאחר שריצו מאסר של 25 שנה, שוחררו.
רקע.