מנגד, חלק קרדוזו על העזתי ופרימו גם בפירוש תורת האלוהות השבתאית עצמה. שבתי צבי לימד כי האין סוף, הסיבה הראשונה, יצר את "אלוהי ישראל" המתגלם בספירת התפארת, ורק ספירת התפארת היא בוראת העולם ומנהיגו, בעוד האין סוף מסולק לחלוטין מההשגחה על העולם. בעוד העזתי ותלמידי שבתי צבי הקרובים טענו כי למרות זאת התיקון השלם יושלם באיחודה של ספירת התפארת עם המסובב הראשון והאינסופי, טען קרדוזו בתוקף כי אין לטענה זו על מה שתסמוך וכי אין ולא תהיה כל זיקה בין "אלוהי ישראל" של שבתי צבי ובין האינסוף. קרדוזו ראה בעצמו ובנבואתו את משיח בן יוסף, אשר לפי תפיסתו ייעודו הוא בגילוי רעיון האלוהות בעולם.
קרדוזו מצא עצמו בעמדת נחיתות מול נתן העזתי ותלמידי שבתי צבי. בעוד הם מסתמכים על הדברים ששמעו מפי שבתי צבי עצמו, הרי ששיטתו של קרדוזו, שמעולם לא ראה את שבתי צבי, הייתה בנויה כולה על הגיונו הוא. קרדוזו החזיק בידו ספר קטן בשם "רזא דמהימנותא", המתאר את תורת האלוהות השבתאית על פי שיטתו של קרדוזו, וטען כי חיבור זה נכתב בידי שבתי צבי עצמו בימיו האחרונים והובא אליו בידי אדם שנפגש עמו. פרופסור יהודה ליבס מביא ראיות מכריעות שהספר נכתב בידי קרדוזו עצמו על מנת לתת אסמכתא לדבריו, והוא נמצא בכתבי היד של דרושי קרדוזו.
טענה מקובלת במחקר רואה את נחמיה חייא חיון כתלמידו המובהק של קרדוזו, אולם מכמה בחינות קשה לראות בחיון תלמיד של קרדוזו או ממשיך דרכו. קרדוזו אימץ את תורת הצמצום שלא כפשוטו ואת הפרשנות המטפורית של קבלת האר"י לפי משנת אברהם כהן דה-הירירה (ואף האשים את מתנגדי משנת הצמצום שלא כפשוטו בעיכוב הגאולה), אולם חיון בספרו 'שלהבתיה' תוקף בחריפות את הירירה על תפיסת הקבלה כמשנה נאופלאטונית, ובספרו 'עז לאלהים' הוא תוקף את קרדוזו על שנעזר בהסברים פילוסופיים. טענה זו מבוססת על דברי רבי דוד ניטו מלונדון, מהבולטים שבמתנגדי השבתאות, ששם לו למטרה בספרו אש דת את קרדוזו וחיון, שתי הדמויות השבתאיות הבולטות בימיו. על סמך דברי ניטו קבע משה גסטר כי חיון היה תלמידו של קרדוזו, וטעות זו אומצה גם בידי חוקרים במאה העשרים כיהודה ליבס ואחרים.
קרדוזו היה סופר פורה וכתב קרוב לשישים דרושים. בודדים מהם נדפסו בשלמותם או בחלקם במאמרים שונים. ד"ר נסים יושע הכין לדפוס טרם מותו בשנת 2011 ארבעים דרושים שלא נדפסו או שנדפסו רק בחלקם עם מבוא, ושהיו אמורים לצאת כספר בפני עצמו בשם 'אנוס בחבלי משיח' על שתי משמעויות המילה 'חבלים': עבותות וייסורים.
I (פירושונים)
אויגורית
אויגורית היא שפה ממשפחת השפות הטורקיות, שרוב דובריה חיים במחוז שינג'יאנג בצפון־מערב הרפובליקה העממית של סין. השפה מדוברת גם בקזחסטן. 8 מיליון וחצי דוברים חיים במחוז שינג'יאנג, ו־300 אלף בקזחסטן. בנוסף יש קהילות דוברים קטנות באפגניסטן, פקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, מונגוליה, אינדונזיה, טאיוואן, ערב הסעודית, אוסטרליה, מערב אירופה וצפון אמריקה.
הגיית השפה וכתיבתה.
אויגורית נכתבת בכמה אלפביתים. יש שיטות כתיבה באמצעות הכתב הערבי, הקירילי, והלטיני. אויגורית מוכרת כשפה רשמית במחוז שינג'יאנג, שם מקובל לכתבה באלפבית הערבי.
ג'רלד וילקינס
ג'רלד ברנארד וילקינס (באנגלית: Gerald Bernard Wilkins; ) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 1.98 מטר, והוא שיחק בעמדת הקלע/סמול פורוורד. וילקינס שיחק בתחילה באוניברסיטת צאטנוגה, טנסי, ולאחר מכן בליגת ה-NBA.
קריירה.
ג'רלד וילקינס, יליד אטלנטה, ג'ורג'יה, הוא אחיו הצעיר של הכדורסלן לשעבר דומיניק וילקינס, ואביו של הכדורסלן דמיאן וילקינס. הוא היה שחקן המפתח של קבוצת הניו יורק ניקס בשנות ה-80 המאוחרות, ותמיד זכה להיות השחקן המוביל השני בנק' בקבוצה אחרי פטריק יואינג. וילקינס נבחר בדראפט 1985 על ידי ניו יורק ניקס. ג'רלד הלך בעקבות אחיו הבכור והשתתף פעמיים בתחרות ההטבעות (1986 ו-1987).
בתחילה ג'רלד וילקינס שיחק בחמישייה הפותחת של הניקס, אך בעקבות הגעתם של הקלע ג'ון סטרקס בשנת 1990 והסמול פורווד אקסבייר מקדניאל בשנת 1992 שהיו לשחקנים נערצים על הקהל, עבר להיות שחקן ספסל. הוא הוכיח את עצמו במשחק ההגנה שלו ואת יכולת הקליעה שלו והפך לשחקן מעולה שעולה לשחק מהספסל, אך לאחר עונת 1991/92 נהיה לשחקן חופשי לאחר שהניקס לא ראו בו צורך ושיחררו אותו. ג'רלד נרשם לקבוצת הקליבלנד קאבלירס, שבאותה עת שיחקו בה כוכביה מארק פרייס, לארי נאנס וברד דוהרטי. הקאבלירס קיוו שווילקינס יהיה זה שיהפוך את הקבוצה למושלמת וישחק את משחק ההגנה הידוע שלו ובכך סוף סוף יוכלו לנצח את השיקגו בולס של מייקל ג'ורדן ואף כונה "עוצר מייקל" ("The Jordan Stopper"). אולם בשנת 1993, בוועידת חצי גמר המזרח, הבין וילקינס כי ההגנה שלו לא תועיל, ומייקל ג'ורדן לא הפסיק לקלוע למרות ששמר עליו ובכך הביך אותו וגרם לכישלון תוכניתם של הקאבלירס. מייקל ג'ורדן המשיך לקלוע ללא הרף במהלך כל סדרת חצי הגמר ובכך מצאו הקאבלירס את עצמם מחוץ לגמר. ג'רלד נשאר בקבוצה כמה שנים נוספות, אך נחלש בעקבות פציעות רבות, במיוחד בעונת 1994/95 אז לא שיחק כלל.
בשנת 1995, ג'רלד וילקינס נבחר בדראפט המורחב על ידי הממפיס גריזליס, והייתה זו לשנה גרועה במיוחד עבורו עקב פציעות. בעונה זו שיחק רק 28 מ-82 משחקים ששוחקו. שנה לאחר מכן חתם באורלנדו מג'יק כשחקן חופשי, והקבוצה ראתה בו שחקן אמין ומבטיח. בעונת 1997/98 החתימו אורלנדו מג'יק שוב את ג'רלד וילקינס הפעם על חוזה בסכום של $300,000. בשנת 1999 שודרג שכרו בשנית כאשר חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בסכום כולל של 7 מיליון דולר. זאת הייתה השנה האחרונה שבה שיחק עם אחיו הבכור, דומיניק, בקבוצה, למרות שעבור שניהם מדובר היה בשנים הפחות טובות.
מטווח אנטנות
מטווח אנטנות הוא מקום בו נערכים מחקרים, ניסויים ומדידות של המאפיינים של אנטנות.
במטווח אנטנות מוצבת לפחות אנטנה אחת, אשר המאפיינים שלה נבדקים. בנוסף, קיימת במטווח לפחות עוד אנטנה אחת שתפקידה לבצע שידור ו/או קליטה מול האנטנה הנבדקת. מקלט שמחובר לאחת או יותר מהאנטנות שבמטווח מאפשר מדידה של עוצמת השידור הנקלטת - ובכך מסייע בקביעת המאפיינים של האנטנה או האנטנות הנבדקות.
סוגי מטווחים.
קיימים מספר סוגים של מטווחי אנטנות:
במטווח שדה רחוק, המרחק בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת צריך להיות לפחות אורך הגל/2D2
כמו כן מחולקים מטווחי האנטנות למטווחים פתוחים או סגורים:
המטווחים הפתוחים ממוקמים בשטח פתוח וללא קורת גג. מקימים אותם לרוב בשטח בקרבתו אין מגורים או תעשייה צפופים, כדי להקטין השפעות חיצוניות. במטווחים אלו קיימות בדרך כלל עדיין הפרעות חיצוניות והחזרות גלים מעצמים שבסביבת המטווח, ובעת קביעת מאפייני האנטנה יש צורך בביטול השפעות אלו.
המטווחים הסגורים הם לרוב מטיפוס תא חסר הד. צידם הפנימי של מטווחים אלה מרופד בחומר בולע קרינה אלקטרומגנטית לניטרול החזרים פנימיים, וכמו כן צידם החיצוני מצופה בשכבה בלתי חדירה לקרינה כדי לנטרל השפעות חיצוניות. כך מתאפשרת מדידה מדויקת של מאפייני האנטנה.
מדידת עקום קרינה.
מדידת אנטנות מבוצעת בעזרת מטווח אנטנות בו מבוצע מיפוי של עקום הקרינה של האנטנה על ידי סיבובה. המדידה מבוצעת בעזרת מקלט או נתח רשתות (Network Analyser).
תיאור מערך המדידה הוא כדלהלן:
אות היוצא ממשדר מנותב לאנטנת שידור כאשר ביניהם מותקן מגבר הספק במידת הצורך. בצד הקולט, מחוברת האנטנה הנבדקת המותקנת על מסובב אנטנה בעל ציר מדידה אחד או יותר.
על ידי פקודה למבקר המסובב בעזרת מחשב או בצורה ידנית, מסתובבת האנטנה הנבדקת ותפוקת האות נדגמת בכל זווית רצויה. התוצאה המתקבלת היא עקום קרינה.
מתוצאות עקום הקרינה ניתן לקבל מספר פרמטרים:
מדידת שבח.
שבח האנטנה נמדד בדרך כלל ביחס לאנטנה מכוילת בעלת שבח ידוע.
אנטנה מכוילת היא בדרך כלל אנטנת שופר בעלת מפתח סטנדרטי הנקראת STANDARD GAIN HORN.
קימות חברות רבות המייצרות אנטנות שופר סטנדרטיות ולכולן גרף כיול זהה לאותו גודל אנטנה מקובל כשדיוק השבח של השופר הוא 0.5 ± דציבל.
שלבי המדידה הם אלה:
דיוק בדיקת השבח תלוי במספר גורמים שהעיקרי ביניהם הוא גורם ההחזרות. על מנת לנטרל גורם זה רצוי לבצע מדידה של האנטנה במספר קיטובים וכן במספר מרחקים שונים בין אנטנת השידור לאנטנה הנבדקת.
ככלל, בתדרים גבוהים דיוק מדידת השבח הוא טוב יותר כיון שאנטנות הכיול הן בעלות אלומה צרה כך שיש פחות החזרות.
Liquid Tension Experiment
Naked City
Unearth
פרימל פיר
אברהם פילץ
אברהם פּילְץ (1 בספטמבר 1935 - 2 במאי 1994) היה איש עסקים, יזם וקבלן בניין שפעל בעיקר בתל אביב.
ביוגרפיה.
אברהם פילץ, בנו של הקבלן אריה פילץ, נולד ברחוב הירקון 81, שבו נפתח בשנת 1938 "קפה פילץ". באותו בניין נולד והתגורר חברו דב לאוטמן וכן ליאורה לבית פנחל.
אברהם פילץ היה חבר בתנועת הנוער של "המחנות העולים" והדריך בה, ואף היה קומונר שעבר במסגרת הגרעין לקיבוץ גדות, שבו התגורר עם רעייתו לעתיד מאירה פילץ לבית שר.
הוא למד כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן הצטרף לעסקי אביו.
במשך שנים רבות היה יד ימינו של אביו. בשנות השישים והשבעים הם בנו ביחד מספר פרויקטים חדשניים, ובהם: "בית הדר דפנה" בשדרות שאול המלך (בתכנון אדריכל רם כרמי), "בית אל על" ברחוב בן-יהודה שהיה מגדל המשרדים הראשון בתל אביב (בתכנון כרמי-מלצר-כרמי), "דיזנגוף סנטר" (בתכנון עליזה טולדו ויצחק ישר) ו"התחנה המרכזית החדשה", מיזם שאותו לא הצליח לסיים (בתכנון רם כרמי).