יעקב ומשפחתו חיים במצרים שבע עשרה שנה לאחר סיום פרשת יוסף ואחיו. כשמרגיש יעקב שבאה שעתו למות הוא קורא ליוסף ומשביע אותו שלא יקבור אותו במצרים אלא בארץ ישראל. אחר כך הוא מברך את בני יוסף, מנשה ואפרים, וקובע שהם יהיו שייכים לשבטי ישראל כמו ראובן ושמעון. אף על פי שמנשה נולד לפני אפרים, יעקב מברך את אפרים ביד ימינו, ומסביר זאת בכך שהוא יהיה גדול מאחיו.
אחר כך אוסף יעקב את כל בניו ומברך אותם. הוא מתייחס בביקורת לראובן שחטא במעשה בלהה וכן לשמעון ולוי שחטאו במעשה שכם (אחרי אונס דינה), ואחר כך מברך את יהודה, זבולון, יששכר, דן, גד, אשר, נפתלי, יוסף ובנימין (בסדר זה), ומאריך במיוחד בברכות יהודה ויוסף. הברכות עוסקות בתכונות המאפיינות את השבטים ובקורות אותם בעתיד, עם רמיזות לנחלות שיהיו להם בארץ ישראל. בתום הברכות מצווה יעקב את בניו לקבור אותו במערת המכפלה, ונפטר בן מאה ארבעים ושבע שנים.
קבורת יעקב.
המצרים חונטים את יעקב ומתאבלים עליו. יוסף מקבל אישור מיוחד מפרעה לצאת לארץ ישראל כדי לקבור את אביו, והאחים יוצאים במסע לארץ ישראל מלווים במשמר צבאי מצרי גדול. הם הולכים במסלול ארוך מסביב לים המלח ועורכים תחנת ביניים בעבר הירדן המזרחי. לבסוף הם קוברים את יעקב במערת המכפלה ושבים מצרימה.
סוף ימי יוסף.
האחים חוששים שלאחר מות אביהם יתנקם בהם יוסף על מכירתו, ומספרים לו שיעקב ציווה עליו להתפייס עמם. יוסף מנחם אותם ואומר: "וְאַתֶּם, חֲשַׁבְתֶּם עָלַי רָעָה; אֱלֹהִים, חֲשָׁבָהּ לְטֹבָה". יוסף מאריך ימים במצרים, ולפני מותו הוא מודיע לבני ישראל כי "פָּקֹד יִפְקֹד אֱלֹהִים אֶתְכֶם, וְהַעֲלִתֶם אֶת-עַצְמֹתַי מִזֶּה". יוסף מת בן מאה ועשר שנים, נחנט ומושם בארון שנשמר במצרים.
תאריכי הקריאה.
השבת בה קוראים את פרשת ויחי יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
פרשה סתומה.
על פי נוסח המסורה, התורה מחולקת לפסקאות שנקראות פרשות פתוחות וסתומות. פרשת השבוע "ויחי" היא היחידה מבין פרשות השבוע שמתחילה באמצע פיסקה ללא כל רווח לפניה (ראו תמונה). מדרש רבה מתייחס לעניין ומספק כמה הסברים בדרך מדרשית, כגון שהדבר מורה על צער על מותו של יעקב המתואר בפרשה, שהוביל לתחילת השעבוד של בני ישראל במצרים.
הפטרה.
ההפטרה היא ב. היא עוסקת בימיו האחרונים של דוד המלך, ובהוראות שהותיר בצוואתו לשלמה בנו, ובעידוד "וחזקת והיית לאיש".
בנוסח רומניא הפטירו עד .
מצמד
מַצְמֵד (בעגה: קְלָאץ', מאנגלית: clutch) הוא התקן מכני המשמש להפרדת מנוע מהאביזר שהוא מניע. ההתקן נדרש בעיקר במנועי בעירה פנימית, שאינם יכולים להגיע למהירות אפס, אלא נדרשת להם מהירות סרק מסוימת. לצורך איפנון מהיר של מהירות נעשה שימוש במצמד גם במנועי חשמל.
יש סוגי מצמדים שונים, ורובם מבוססים על דיסקיות חיכוך שנלחצות זו כלפי זו או כלפי גלגל תנופה באמצעות קפיצים. הפעלת המצמד גורמת להפרדה בלחץ של הדיסקיות ולכך שהן יכולות להסתובב ביתר חופשיות. מבחינים בין מצמד רטוב השקוע כולו בנוזל שתפקידו למנוע את התחממות ההתקן ולנקותו, ובין מצמד יבש שהוא חסר נוזל זה.
במכונית המצמד מופעל באמצעות לחיצה על הדוושה השמאלית ביותר. הלחץ על הדוושה מועבר בעזרת תמסורת של כבלים או מערכת הידראולית למנגנון המצמד עצמו, ומוריד את הלחץ על הדיסקיות, מה שמאפשר לנהג להעביר הילוכים. באופנוע, המנגנון הוא דומה, אלא שהמצמד עצמו מופעל על ידי מנוף המצמד הנמצא על ידית שמאל של הכידון.
כאשר משחררים את המצמד, קרי מחברים בחזרה את המנוע למונע, יש לעיתים להעניק למנוע מהירות סיבוב גדולה יותר מהמהירות שבה הוא מסתובב כשהוא אינו מחובר, שאם לא כן, המנוע עשוי שלא להצליח להפעיל את המערכת ולהיעצר. ברם, כאשר מעלים את מהירות המנוע יותר מדי, התוצאה היא הנעה חזקה ופתאומית מדי של המערכת ובלאי מוגבר של המצמד. כאשר שחרור המצמד הוא מהיר מדי יכבה המנוע.
מיכל ינאי
מיכל ינאי-מוסקל (נולדה ב-18 ביוני 1972) היא זמרת, שחקנית, מדבבת, מנחת טלוויזיה וכוכבת ילדים ישראלית. מכונה "מלכת הילדים" בשל הפופולריות הרבה שלה כמנחה בערוץ הילדים בשנות התשעים.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
מיכל ינאי נולדה, גדלה והתחנכה ברמת גן, לעדנה ומשה ינאי ולה אח אחד צעיר ממנה. כבר בילדותה שיחקה בהצגות ילדים כמו "חנה'לה ושמלת השבת", "גוליבר בארץ הגמדים" ו"כנר על הגג".
ב-1983, כשהייתה בת 11, הופיעה בפסטיבל שירי הילדים בתור ילדת הפסטיבל ושרה את השיר "אתה לא לבד" שביצעה במקור בפסטיבל להקת "קסם". אחר כך פנתה לקהל הילדים, מעבר לשעות הלימודים התפרנסה מהנחיית מסיבות יום הולדת שבהם הפעילה את הילדים במשחקים, שרה וליוותה את עצמה בגיטרה ואף ערכה מופע קסמים.
ב-1989 בגיל 17 שיחקה בהצגה "האב" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג ב"תיאטרון הבימה", שבה גילמה את דמותה של ברטה. באותה השנה ביצעה ב״תחרות קולות וכלי זמר״ את השיר ״פשטות״. כמו כן השתתפה בתשדירי שירות: תשדיר של משרד החינוך לרישום בזמן לגני הילדים ולבתי הספר שבו גילמה ילדה כמורה בכיתה וההורים היו התלמידים, ותשדיר לבית הספר הטכני של חיל האוויר שבו גילמה תלמידה מצודדת (לצלילי השיר "המסלול שלך", גרסה עברית ל־, שיר הנושא של הסרט "אהבה בשחקים") לצד עודד מנשה.
בין השנים 1989–1990 הגישה לראשונה תוכנית טלוויזיה לילדים בשם "קשרים מצוירים" בערוץ הראשון לצד בובת דינוזאור ענקית בשם זאורוס (עמי ויינברג). ב-1990 שיחקה לראשונה בסרט קולנוע, "נשיקה במצ"ח", לצידם של יהודה ברקן, רמי דנון ואריה מוסקונה. ינאי גילמה בסרט חיילת, אף שבאותה העת הייתה עדיין תלמידת תיכון.
בתיכון למדה במגמת התיאטרון בבית הספר "תלמה ילין".
את שירותה הצבאי עשתה ינאי בתיאטרון צה"ל.
ב-1991, בזמן השירות הצבאי, שיחקה בתפקיד משנה בסרט הצרפתי שצולם בישראל "אהבנו את לורה".
לאחר שירותה הצבאי למדה משחק בבית הספר "בית צבי".
פעילות לילדים.
ינאי הצטרפה לצוות מנחי "ערוץ הילדים" במהלך לימודיה בבית צבי. ינאי הנחתה בערוץ הילדים מ-1991 עד 2000, והגישה בין היתר את התוכניות "תיבת ההפתעות" ומאוחר יותר את "גינת ההפתעות" שיועדו לילדים קטנים ולסירוגין הנחתה גם בתוכנית "הכיתה המעופפת". בשנת 1994 נסעה לאמסטרדם, מטעם ערוץ הילדים, כדי לעשות סרט על קורותיה של אנה פרנק שהוקרן בערוץ ושנקרא "בדרכה של אנה". עוד באותה שנה השתתפה ינאי בפרק מהעונה השנייה של הסדרה האמריקאית "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס", בתפקיד שגרירת ישראל תמרה, והיא דיבבה את אותה דמות לאחת מקלטות הווידאו בדיבוב לעברית, ובה היא אף הציגה את "מאחורי הקלעים" של ההפקה בתוספות שלאחר הפרק.
כשקיבלה הזכיינית טלעד את שידורי יום שבת בערוץ 2 נקראה ינאי להגיש בה את תוכנית הדגל של שידורי הילדים בשבת בבוקר, והיא קיבלה תוכנית משלה בשם "הקרנבל של מיכל". עם החלפת ימי השידורים של זכייניות ערוץ 2, עברה ינאי להגיש תוכנית עם אותן הדמויות בשם "קצפת" בערוץ הילדים. ינאי הגדירה את התכנית: "מעין גרסה ישראלית לילדים של המופע של לארי סנדרס", המציגה במקביל לתוכנית עצמה, גם גרסה מבוימת למה שקורה לכאורה מאחורי הקלעים. לימים הגישה בערוץ 2 גם את תוכנית הכישרונות לילדים "בראבו". בשנות האלפיים שידרה גם בערוץ הנוער של "yes".
ינאי שיחקה ושרה במחזות הזמר לילדים "הקוסם!" בתפקיד דורותי, "הכל אגדה" בתפקיד הנסיכה מאמי, "המלך ארתור" בתפקיד גווינביר ו"פיטר פן" (הגרסה השלישית) בתפקיד ונדי.
ינאי כתבה טור שבועי שנקרא "שירת המיכל" בשבועון הילדים "כולנו".
ינאי נבחרה פעמיים לאשת השנה של הילדים וזכתה חמש שנים רצופות ב"פרס מסך הזהב".
בפסטיגל זכתה פעמיים, ב-1993 עם השיר "שלום היא מילה שימושית" וב-1995 עם השיר "לדבר עם חיות". היא השתתפה שוב בפסטיגל בשנים 1996, 1998, 2000, 2016 ו-2020.
בשנת 1992 הופיעה ינאי בקלטת לילדים "הילדה הכי יפה בגן", שהתבססה על שירי הילדים של יהונתן גפן.
בשנת 1993 הופיעה בפסטיגל וזכתה במקום הראשון עם השיר "שלום היא מילה שימושית".
בשנת 1995 הושקו חמש בובות בדמותה תחת השמות "מיכל בראש טוב", "מיכל משחקת דורותי", "מיכל מכייפת בקניון", "מיכל יוצאת לבלות" ו"מיכל חכמה בשמש". באותה שנה השתתפה בשנית בפסטיגל, וזכתה שוב במקום הראשון עם השיר "לדבר עם חיות".
בשנת 1996 הופיעה בפעם השלישית בפסטיגל בתור אמנית אורחת וכך גם ב-1998.
בשנת 1999 השתתפה בסרט הילדים ״הכבש השישה עשר״ שהתבסס גם הוא על שירים של יהונתן גפן ולצידם של כוכבי ערוץ הילדים.
בשנת 2000 השתתפה בקלטת הילדים "צופי פרצופי", והשתתפה בפעם החמישית בפסטיגל, וזכתה במקום השלישי עם השיר "החייל שלי".
בשנים 2005 -2006 השתתפה בתפקיד אורח בכמה פרקים בסדרת הילדים "השמיניה".
בשנת 2012 החלה לשחק בסדרה היומית "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני. באותה שנה החלה לככב גם בסדרה לילדים לגיל הרך "מיכל ינאי בחדר החלומות" בשיתוף yes, שאותה גם יצרה והפיקה.
בשנת 2013 השתתפה ב"מותק של פסטיבל" ושנה לאחר מכן בשנית בשנת 2014, ושוב ב-2017.
בשנת 2015 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "שוברי גלים" בתפקיד ניצה. באותה השנה שיחקה בסרט "דץ הבלץ".
בשנת 2016 השתתפה בפסטיגל "היי סקול פסטיגל 2 הגמר הגדול", בתפקיד מיכל המורה לתנ"ך. זוהי הייתה חזרתה של ינאי אל הפקת הפסטיגל לאחר 15 שנות היעדרות.
בשנת 2017 השתתפה במחזמר "הברווזון המכוער" וכמו כן, השתתפה בסדרה "צוות הצלה" בערוץ ניק ג'וניור, לצד בתה אלכס, בתפקיד הגברת מלי קרה לי.
פעילות למבוגרים.