בשנת 1994 גילם תפקיד משני בסרט סטרגייט. בין השנים 2002 ל-2009 השתתף בארבעה פרקים בסדרה "תרגיע" כאנדי בן דודו של לארי דייוויד. קיינד שיחק במחזמר Road Show ועל במות ברודוויי במחזות The Tale of the Allergist's Wife בשנת 2000. בשנת 2002 השתתף בסרט Confessions of a Dangerous Mind בבימוי חברו ג'ורג' קלוני. שיחק במחזמר המפיקים ב-2002, ו-Sly Fox ב-2004. בשנת 2005 הופיע בסרט המפיקים, וב-2006 גילם תפקיד אורח בסדרה סטארגייט אטלנטיס, והיה לשחקן היחיד ששיחק גם בסדרה וגם בסרט המקורי (בתפקידים שונים).
בשנת 2007 שיחק בסרט National Lampoon's Bag Boy. כן שיחק במחזמר A Funny Thing Happened on the Way to the Forum ובשנת 2008 שיחק בסרט The Understudy. בשנה זו גילם את התפקיד של וולטר בהפקה קנדיד מאת ליאונרד ברנשטיין באופרה של ניו יורק. ב-2009 שיחק בסרטם של האחים כהן "יהודי טוב".
בשנת 2011 שיחק בסרט Fancypants ובסדרה Luck מבית HBO, וגילם את התפקיד הראשי של מקס ביאליסטוק בהפקה של "המפיקים" שהועלתה ב-Hollywood Bowl ביולי 2012. באותה שנה הופיע בסרט "הזמנה לגירושין" ובתפקיד משנה בסרט "ארגו" כתסריטאי. בשנת 2015 התארח בפרק מתוך העונה השנייה של הסיטקום "חרטה של ניצול" ברשת Starz. בשנת 2016 שיחק לצד פן בדג'לי בסרט "חנות הנייר". בשנת 2019 שיחק בדרמה "פצצה", ובחידוש לסדרת הטלוויזיה "משתגעים מאהבה".
בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה "". בשנת 2021 התארח בעונה השנייה של הסיטקום "הכל יהיה בסדר" ברשת Freeform. בהמשך השנה שיחק בסרט הדרמה המוזיקלי "טיק, טיק... בום!" שביים לין-מנואל מירנדה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס", ומבוסס על המחזמר הסמי-אוטוביוגרפי באותו השם מאת ג'ונתן לארסון.
דיבוב.
ב-1998 דיבב בסרט ספר הג'ונגל. קריירת הדיבוב של קיינד כוללת את התפקיד של לארי האנקונדה בג'ונגל סיטי, "קלארק" בפרסומות ברדיו לחברת "הורייזון אייר", "מולט" בסרט "באג לייף", בסרטים מכוניות ומכוניות 2, Go, Baby!, וטום ב"". כן דיבב בסדרת האנימציה "קים פוסיבול". ביצע תפקיד משני בסדרה "הפינגווינים ממדגסקר"' ובשנת 2000 דיבב את דמותו של מר דובינס בסרט "תום סויר". בשנים 2001 - 2002 דיבב בחמישה פרקים של הסדרה Oswald. בשנת 2010 דיבב בסרט צעצוע של סיפור 3. בשנת 2015 גילם את התפקיד של "בינג בונג" בסרט "הקול בראש" ודיבב בסרט "ברוכים הבאים לוויין" שיצא בשנת 2017.
בשנת 2020 תרם את קולו לסרט האנימציה הנורווגי "אלה בלה בינגו" אשר מבוססת על סדרת האנימציה לילדים באותו שם.
מיקרו-ירוקים
מיקרו-ירוקים או עלי מיקרו (באנגלית: Microgreen) הוא כנוי לירקות ירוקים אשר נקצרים לאחר פרישת הפסיגים של הנבט, ולעיתים עם קן אחד של עלים "אמיתיים". הם נמכרים כתוסף תזונתי רב-ערך ונחשבים מזון-על (Super food). משמשים עבור הוספת צבע טעם ומרקם למנות אחרות, בעיקר למסעדות יוקרה (Fine dining). שפים עושים שימוש במיקרו-ירוקים צבעוניים כדי לצור מנות יוקרה מרהיבות וטעימות, עם מרקמים מסוימים וטעמים כמו מתוק וחריף.
מיקרו-ירוקים קטנים יותר מאשר "עלי בייבי" (כגון של תרד, כרוב על, ארוגולה ורדישיו (עולש מתורבת רב-שנתי)), אולם נקצרים בשלב מאוחר יותר מאשר נבטים פופולריים (כגון של ברוקולי, סויה, חיטה וחמניות). בחנויות של מוצרי איכות, מיקרו-ירוקים נחשבים למומחיות עבור סלטים, מרקים, כריכים ומנות אחרות. הם נקצרים לרוב בגיל 10–14 ימים מרגע הנביטה, בנקודת חיבור הגבעול לקרקע, ואורכם הטיפוסי הוא סנטימטרים בודדים, עם פסיגים מפותחים וסט עלים מפותח למחצה.
מנואל אוליברס
מנואל אוליברס (בספרדית: Manuel Olivares Lapeña; 2 באפריל 1909 – 16 בפברואר 1976) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת משחק.
אוליברס נולד ב-2 באפריל 1909 בסון סרביירה שבספרד. הוא התחיל את קריירת המועדונים שלו בקבוצה דפורטיבו אלאבס שמחבל הבסקים בשנת 1928. אוליברס ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בעונת 1930/1931 וכבש באותה עונה 10 שערים ב-14 הופעות ואלאבס בסיום העונה סיימה במקום השמיני (מתוך 10 קבוצות). לאחר עונה זאת חתם בריאל מדריד.
במהלך תקופתו בריאל זכה אוליברס בשתי אליפויות ספרד ברצף ובגביע הספרדי בשנת 1934. בעונת 1932/1933 בלה ליגה כבש 16 שערים ב-14 משחקים, דבר שהקנה לו את תואר הפיצ'יצ'י לכובש המצטיין של העונה. לאחר 3 שנים בריאל עבר לשחק בכמה קבוצות שלא נשאר בהן יותר משנה אחת.
אוליברס שהה שלוש שנים נוספות בליגה הבכירה, אז שיחק עם דונוסטייה, ריאל סרגוסה והרקולס. בשנת 1935 החל את קריירת האימון שלו במועדון סראגוסה תוך כדי שהיה גם שחקן, והמשיך להיות כך עבור מספר קבוצות עד שנת 1943, אז הפסיק את קריירת המשחק שלו במועדון אלחסיראס.
טרנט לוט
צ'סטר טרנט לוט האב (באנגלית: .Chester Trent Lott Sr; נולד ב-9 באוקטובר 1941) הוא פוליטיקאי ומחבר אמריקאי. לוט, לשעבר חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיסיסיפי, מילא שורה של תפקידים מנהיגותיים בסנאט ובבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר לקונגרס האמריקאי מראשוני חברי הקונגרס שנבחרו בגל הפוליטי בו המפלגה הרפובליקנית זכתה במושבי מדינות הדרום שהיו דמוקרטים לחלוטין. הוא היה מנהיג הרוב בסנאט, ואז פרש מההנהגה לאחר שהביע תמיכה במצעו הגזעני של סטרום ת'ורמונד מהבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948, בהן היה ת'ורמונד מועמד המפלגה הדיקסיקרטית.
בשנים 1968–1972 היה לוט עוזרו האדמיניסטרטיבי של ויליאם קולמר, חבר בית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מיסיסיפי, שהיה גם יו"ר ועדת הכללים של בית הנבחרים. עם פרישתו של קולמר זכה לוט בבחירות לבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס אותו ייצג קולמר. ב-1988, לוט התמודד לסנאט האמריקאי והחליף את ג'ון סטניס , נציגה של מיסיסיפי בסנאט זה כ-42 שנה. ב-1995, לאחר שהרפובליקנים נטלו את הרוב בסנאט מידי הדמוקרטים, נבחר לוט למצליף הסיעה ואחר כך למנהיג הרוב בסנאט ב-1996, בעקבות התפטרותו של הסנאטור בוב דול מקנזס.
ב-20 בדצמבר 2002, לאחר מחלוקת ציבורית שפרצה בעקבות דבריו במסיבת יום הולדתו המאה של הסנאטור סטרום ת'ורמונד, התפטר לוט מתפקידו כמנהיג הרוב. הוא התפטר מהסנאט ב-2007 ועמיתו הרפובליקני רוג'ר ויקר זכה בבחירות מיוחדות שנערכו ב-2008. אחרי שעזב את הזירה הפוליטי פנה אל תחום השדלנות. לוט משמש כעמית בכיר במרכז למדיניות דו-מפלגתית (BPC), שם הוא מתמקד בסוגיות הקשורות באנרגיה, בביטחון לאומי, בתעבורה ובנושאים אחרים. לוט הוא גם יו"ר-עמית של מיזם האנרגיה של המרכז BPC.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
לוט נולד בגרנדה שבמדינת מיסיסיפי, והתגורר בשנותיו הראשונות בעיירה דאק היל הסמוכה, שם אביו צ'סטר פול לוט, עסק בחקלאות. אמו של לוט, איונה ווטסון, הייתה מורה בבית ספר. אביו של לוט היה רודף שמלות עם התמכרות לאלכוהול, ופעמים תכופות פעל לוט הצעיר כמגשר כאשר אמו איימה על אביו בגירושין. כאשר לוט היה בכיתה ו', המשפחה עברה לעיר פסקאגולה השוכנת בחוף הדרומי של מיסיסיפי, שם עבד אביו של לוט במספנה.
את לימודיו הגבוהים החל לוט באוניברסיטת מיסיסיפי שבעיר אוקספורד. ב-1963 קיבל תואר ראשון במינהל ציבורי וב-1967 סיים לימודי תואר שני במשפטים. הוא שימש כנציג שדה של האוניברסיטה והיה נשיא האחווה בה היה חבר, סיגמא נו. נוסף על כך, באוניברסיטה היה מעודד, באותה הצוות עם מי שלימים ייצג עמו את מיסיסיפי בסנאט, ת'אד קוקרן. ב-27 בדצמבר 1964 נישא לוט לפטרישה תומפסון ולהם שני ילדים: צ'סטר טרנט לוט הבן וטיילר לוט.
כסטודנט לתואר ראשון באוניברסיטת מיסיסיפי, השתתף לוט ב-1964 בכנס התנגדות של אחוות סיגמא נו לתיקון זכויות אזרח שהוצע על ידי אוניברסיטת דיוק ודארטמות' קולג' לסיום ההדרה הגזעית של האחווה במוסדותיהן. לוט התייצב לצד תומכי ההפרדה הגזעית שדיכאו את יוזמת האוניברסיטאות דיוק ודארטמות'. הסניף של סיגמא נו בדארטמות' קולג' עזב את האוניברסיטה בסופו של דבר, וסיגמא נו נותרה לבנה רק עד לתקופה מאוחרת יותר בשנות ה-60 של המאה ה-20.
בית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנים 1968–1972 היה לוט כעוזר מנהלי של ויליאם קולמר , חבר בית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מיסיסיפי ויו"ר ועדת הכללים של בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1972 הודיע קולמר, מהשמרנים שבחברי המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים, על פרישתו לגמלאות לאחר 40 שנה בקונגרס. הוא הביע את תמיכתו בלוט כממשיך דרכו בבית הנבחרים, חרף התמודדותו של לוט לבית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית. לוט זכה בבחירות בקלות, במידה רבה בזכות ניצחונו הטוטלי של הנשיא ריצ'רד ניקסון בבחירות לנשיאות שנערכו באותה השנה. ניקסון זכה ל-87 אחוזי תמיכה במחוז הקונגרס החמישי של מיסיסיפי, והיה זה המחוז בו זכה לתמיכה הסוחפת ביותר בכל ארצות הברית.
לוט ות'אד קוקרן, מי שבעתיד ייצג עמו את מיסיסיפי בסנאט ושנבחר באותה השנה לקונגרס, היו הרפובליקנים היחידים שנבחרו לקונגרס ממיסיסיפי מאז תקופת השיקום להוציא את פרנטיס ווקר שנבחר ב-1964. מעמדו החזק של לוט בסקרים הובילו אותו לחברות בוועדת המשפט של בית הנבחרים עוד בכהונתו הראשונה, שם הצביע נגד כל שלושת סעיפי ההדחה שנערכו נגד ניקסון במהלך דיוני הוועדה. עם זאת, אחרי שהבית הלבן פרסם את תמליל "האקדח העישון" הידוע לשמצה שהוכיח את מעורבותו של ניקסון בפרשת ווטרגייט, לוט הודיע שאכן יצביע בעד הדחתו של ניקסון מהנשיאות כאשר סעיפי ההדחה יעלו להצבעה בפני כלל בית הנבחרים.