יחסו של צ'רבנקוב לקהילה היהודית בבולגריה בתקופת כהונתו ולאחריה היה שונה בתכלית מיחסו בתקופת מלחמת העולם השנייה. במהלך כהונתו נרדפו מוסדות, גופים ואזרחים שהיו בעלי זיקה השונה ממדיניות המפלגה הקומוניסטית ובכלל זה בעלי סממנים לאומיים חוץ בולגריים או דתיים. בתקופתו נסגרו כל בתי הספר היהודיים והמבנים נמסרו לשלטונות. גם בתי הספר הטכניים של רשת אורט ובית החולים היהודי בסופיה נסגרו והמבנים נמסרו לידי השלטונות. ב-1952 הפסיקו השלטונות הבולגרים להעניק אשרות יציאה לבני הקהילה אשר ביקשו לעלות לישראל. גישתו של צ'רבנקוב הובילה לתסכול ותסיסה בקרב הקומוניסטים היהודים וחלקם אשר נשאו בתפקידים רשמיים התפטרו או סולקו מתפקידם. במרץ 1953 בוצע טיהור בקהילת פלובדיב בשל "אלמנטים ציוניים חתרניים המצויים בה, סטיות לאומניות ושגיאות פוליטיות". הוטל איסור על כל פעילות בעלת קונוטציה יהודית בכל מוסד חינוכי ובכלל זה הדלקת נרות חנוכה ושירה בעברית. הנהגת הקהילה, מורים, גננות ובעלי תפקידים אחרים סולקו מתפקידיהם וחלקם נעצרו.
ב-1956, במהלך אירועי המרד ההונגרי נשא צ'רבנקוב נאום ובמהלכו האשים אלמנטים יהודיים במפלגה הקומוניסטית ההונגרית בליבוי המרד. ראשי הקומוניסטים היהודים שלחו מכתב מחאה ובו ביקורת חריפה על צ'רבנקוב. בתגובה, ביטל הפוליטביורו את הקונסיסטוריה היהודית ואת ועדי הקהילות ומינה במקומם מועצות מטעם המפלגה הקומוניסטית. כך בוטלו כל ההתאגדויות הפוליטיות והקהילתיות של יהודי בולגריה עד לתום השלטון הקומוניסטי בבולגריה.
וולקו צ'רוונקוב
פאניקה
Love Lockdown
Love Lockdown הוא שיר של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט. הוא יצא לאור בספטמבר 2008 בתור הסינגל הראשון מאלבום הסטודיו הרביעי שלו, 808s &amp; Heartbreak. השיר, שהופק ונכתב על ידי וסט וג'ף באסקר, הופיע לראשונה בטקס פרסי ה-VMA של MTV
בשנת 2008 לקראת השקתו כסינגל. השיר, שהוא בעיקר פופ מינימלי, משלב אלמנטים של סינת'פופ ומוזיקה אלקטרונית, ומאופיין בשימוש תוכנת תופי ה-"Roland TR-808" ושירת ה-auto-tune בקולו של וסט.
ביקורות ומכירות.
למרות הסטייה הדרסטית משיריו באלבומיו הקודמים, קיבל השיר ביקורות טובות על ידי המבקרים, וצוין לעיתים קרובות בתור ה"שיא" באלבום. ג'וש טירנגיאל ממגזין "טיים" העמיד אותו במקום הראשון ברשימת השירים הטובים ביותר של שנת 2008. השיר, שהגיע בבכורתו למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100, זכה להצלחה מסחרית בארצות הברית ומכר מעל ל-3,000,000 עותקים ברחביה. האלבום זכה להצלחה מסחרית בינלאומית גדולה, כשהגיע לטופ 10 במצעדי סינגלים רשמיים במדינות רבות, ביניהן בריטניה, גרמניה, קנדה, אירלנד ועוד.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר הופיע לראשונה במופע של אלן דג'נרס ב-7 באוקטובר 2008. הקליפ צולם בדירתו של וסט, כשהוא מופיע לבוש בלבן ברקע לבן בזמן שהוא שר. במהלך השיר, חברי שבט אפריקאים מופיעים כשהם מכים על תופי דג'מבה לפי הקצב של השיר. יותר ויותר אנשים מופיעים עם המשכו של הקליפ, ובסופו מופיעות שתי דמויות נשיות גבוהות מופשטות ומעוטרות בקעקועים, המזכירים את קווי נסקה. הסרטון מסתיים כאשר וסט נח בתנוחה עוברית על הספה בחדר הלבן, כמחווה לסרט .
גרשון שטמר
גרשון שטמר (ה'תרפ"ד - כ"ז בשבט ה'תשס"ז 15 בפברואר 2007) היה יו"ר העדה החרדית.
ילדותו ונעוריו.
נולד בוורמיזא שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בהיותו בן חמש. למד בתלמוד תורה של נטורי קרתא, בית המדרש "תורה ויראה" שברחוב בעל התניא בשכונת מאה שערים. מגיל צעיר היה פעיל במערכות שניהלה העדה החרדית, ואף נעצר מספר פעמים בהפגנות של נטורי קרתא. בשנת 1960 נידון ל 4 חודשי מאסר בגין סירוב להתייצב בלשכת הגיוס. במשפטו אמר לשופט שאינו מכיר במדינה ובבית המשפט.
בעדה החרדית.
נודע כשמרן ואידאולוג מחמיר. מספר פעמים התעמת בהקשר זה עם חברי בית הדין של העדה החרדית. נהג לנזוף בהם אם לחצו את ידם של ציונים או חשודים בציונות, או אם נפגשו עם רבנים ואדמו"רים הנהנים מכספי מדינת ישראל. מסופר עליו שכאשר חשד במוסד כלשהו שהחל לקחת כספים מהמדינה, היה מגיע למקום כדי לבדוק אם אין חותמת של עיריית ירושלים על הכיסאות.
ארגן מחאות רבות נגד פתיחתם של בתי קולנוע בשבת, נגד תמונות נשים בפרסומות על אוטובוסים ותחנות ועוד. בין השנים 1979–1987 נהג לצעוד מדי שבת ברגל לכביש רמות כדי למחות על חילול השבת. כאשר נעצר, סירב לחתום על שטר ערבות או שחרור מבית המעצר, בהכריזו שאינו מכיר במדינה ובחוקיה.
לאחר המהפך הפוליטי של 1977 נותרו מוסדות העדה החרדית מאחור, מול מוסדות החינוך העצמאי שהחלו ליהנות מתקציבים מוגדלים. כדי למנוע הגירה אל מחוץ לשורות העדה, היה ממארגניה הראשיים של "קרן ההצלה" למימון מוסדות העדה.
שטמר היה אחד הפעילים להדחת עמרם בלוי משורות העדה, בעקבות פרשת נישואיו לגיורת רות בן דוד. היה אחד ממקימי מוסדות רמ"א, בשיתוף הגאב"ד, הרב משה אריה פריינד.
בפברואר 2005 לקה באירוע מוחי. נפטר בחודש שבט תשס"ז (פברואר 2007). לאחר מותו מונה דוד שלמה אייכלר להיות יו"ר העדה החרדית.
צוות הווי השריון
צוות הווי סדנאי השריון
צוות הווי סדנא גייסית
צוות בוזוקי סדנא גייסית
דייוויד פטראוס
דייוויד האוול פטראוס (באנגלית: David Howell Petraeus; נולד ב-7 בנובמבר 1952) הוא איש צבא אמריקאי בדרגת גנרל. כיהן כראש ה-CIA מ-6 בספטמבר 2011 ועד 9 בנובמבר 2012. קודם לכן היה מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית, מפקד הכוח הרב-לאומי בעיראק ומפקד כוחות נאט"ו והכוחות האמריקאים באפגניסטן.
ביוגרפיה.
פטראוס נולד במדינת ניו יורק בכפר קורנוול שעל ההדסון. אביו, סיקסטוס, היה רב חובל הולנדי אשר היגר לארצות הברית עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. אמו, מרים לבית האוול, הייתה ספרנית. ב-1970 התקבל ללימודים באקדמיה הצבאית של וסט פוינט. עם סיום לימודיו שם הוסמך כקצין חי"ר בדרגת סג"ם. לאחר מכן סיים בהצטיינות את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה. בתפקידו הראשון היה מפקד מחלקה בצוות הקרב הגדודי המוצנח ה-509 באיטליה. משם, המשיך פטראוס לתפקידי פיקוד בחטיבת החי"ר ממוכנת ה-24 בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה. ב-1979, היה למפקד פלוגה בחטיבה ושימש גם כקצין מבצעים גדודי. בתפקידו הבא כיהן כשלישו של מפקד החטיבה ב-1981. משם המשיך פטראוס ללימודים במכללה לפיקוד ומטה בפורט לוונוורת, קנזס. בין השנים 1987-1983 למד בבית הספר ליחסים בינלאומיים וחברתיים ע"ש וודרו ווילסון, של אוניברסיטת פרינסטון. עבודת הדוקטורט שלו ביחסים בינלאומיים עוסקת בנושא "הצבא האמריקני ולקחי מלחמת וייטנאם: מחקר על ההשפעה הצבאית ושימוש בכוח בעידן שלאחר מלחמת וייטנאם". בין השנים 1990-1988 היה לעוזרו של ג'ון גלווין, ששירת באותה העת כמפקד העליון של כוחות בעלות הברית באירופה. הוא היה עוזרו של מפקד מטה צבא ארצות הברית, קארל ווּאוֹנוֹ.
בשנים 1991–1993 היה מפקד הגדוד ה-3 בחטיבה 187 ("רקסאנס") השייכת לדיוויזיה המוטסת ה-101 בפורט קמפבל, קנטקי. הוא נפצע קשה במהלך אימון מצרור שנורה בשגגה ופגע בחזהו. פטראוס נותח בביה"ח הסמוך והצליח להתאושש לגמרי. בתפקידו הבא היה סגנו של קצין האג"ם של דיוויזיית ה-101. בשנים 1997-1995 הוא פיקד על חטיבת הצנחנים ה-504, השייכת לדיוויזיה המוטסת ה-82. הסופר טום קלנסי ערך עמו באותה עת ראיון ארוך לצורך כתיבת ספרו "צנחנים: סיור בכוח משימה מוצנח (1997)". לאחר מכן שירת בפנטגון כעוזר בכיר ליושב ראש המטות המשולבים, הגנרל הנרי שלטון, בין השנים 1999-1997.
בעת שירותו בצנחנים, החל מתחילת שנות ה-90, הוא פיקד על צוותי קרב בתעסוקות מבצעיות - האחת בהאיטי (ב-1995) והשנייה בכווית (ב-1999). בשנים 2001–2002, השתתף במבצעי שמירת שלום בבוסניה והרצגובינה. בתחילת הלחימה במלחמת עיראק, פטראוס פיקד על הדיוויזיה המוטסת ה-101. הוא הוביל את האוגדה בלחימה בבגדאד ובכרבלא. לאחר מכן פיקד על המתקפה המוסקת על מחוז נינוה בצפון עיראק.
ב-2004, לאחר המלחמה מונה למפקד הפיקוד הזמני של הכוחות הרב-לאומיים בעיראק (Multi-National Security Transition Command Iraq), אשר היה אחראי על אימון, ההצטיידות, אימון הצבא החדש של עיראק, המשטרה וכוחות הביטחון האחרים, כמו גם פיתוח תשתיות אבטחה, כגון בסיסי אימונים, תחנות משטרה ומוצבי הגבול. בשנים 2007-2005 היה מפקד בסיס פורט לוונוורת' בקנזס, לאחר מכן חזר לעיראק ושימש כמפקד הכוח הרב-לאומי במדינה בין השנים 2008-2007.
כמפקד הכוחות במדינה הוביל פטראוס את אסטרטגיית "הנחשול" שכללה לחימה יעילה בארגוני הטרור, נוכחות מגבורת וקבועה של חיילים בשטח ומתן סיוע ותמריצים לאוכלוסייה המקומית ולשבטים בתמורה לשיתוף פעולה עם הצבא האמריקני ובעלי בריתו כנגד הטרור. הכוח הרב-לאומי, בפיקוד פטראוס, הצליח ליישם את האסטרטגייה ביעילות, ולנצל את המודיעין העדכני והמדויק שסיפקה האוכלוסייה כדי לפגוע קשות במחבלים. האסטרטגייה הביאה לרמת יציבות גבוהה יותר במדינה ויצרה את התנאים שאפשרו לכוחות האמריקנים לסגת מעיראק ב-2011. באותה תקופה זכה לחשיפה ציבורית יוצאת דופן לאיש צבא אמריקאי לאחר שחיבר דו"ח שהוצג לקונגרס האמריקאי אודות השגת המטרות בעיראק.
לאחר מכן מונה פטראוס לעמוד בראש פיקוד מרכז של ארצות הברית, שבסיסו בטמפה, פלורידה. פיקוד זה אחראי על פעולות הכוחות המזוינים של ארצות הברית בכ-20 מדינות ובהן מצרים, פקיסטן וכן מאמצי המלחמה בעיראק ובאפגניסטן.