ביתן נולד בקריית שמונה, בנם של פורטונה ועמרם ביתן שהיה מנהל במגן דוד אדום. בילדותו עבר עם משפחתו לאופקים ובתיכון למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע. שירת בצה"ל בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים, יצא לקורס קצינים והדריך בבה"ד 1. בשירות המילואים פיקד על פלוגת חי"ר.
התגייס למשטרת ישראל ב-1986 ושירת כמפקד המשמר האזרחי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובעומר. בהמשך שירת כסגן מפקד תחנת באר שבע וב-1992 מונה למפקדה הראשון של תחנת נתיבות. בתפקידיו הבאים פיקד על תחנת אופקים, על תחנת ארז ועל תחנת אשקלון. שירת כקצין אגף התנועה במחוז הדרום וקצין אגף קהילה ומשטרה במחוז. במהלך יישום תוכנית ההתנתקות שימש ראש מערך ההידברות עם הקהילה ותושבי גוש קטיף. לאחר מכן מונה לעוזרו של המפכ"ל משה קראדי וב-2007 מונה למפקד מרחב לכיש, תפקיד אותו מילא במהלך מבצע עופרת יצוקה. ביולי 2009 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה לקצינים בכירים. ב-2011 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום.
בנובמבר 2013 קודם לדרגת ניצב ומונה לתפקיד ראש האגף לתמיכה לוגיסטית של משטרת ישראל. בפברואר 2016 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז דרום ושירת בתפקיד עד ינואר 2018. בפברואר 2018 מונה למפקד מחוז תל אביב.
ביתן היה אחד מבין שלושת המועמדים בדרגת ניצב, לצד יורם הלוי ומשה אדרי, שהתמודדו על משרת מפכ"ל המשטרה לאחר תום כהונת רוני אלשיך, אך לא נבחר.
בינואר 2021 מונה לסמפכ"ל המשטרה.
חיים אישיים.
ביתן נשוי לחן, אב לשישה וסב לנכדים. בעל תואר ראשון במדע המדינה ובמשפטים ותואר שני בחינוך.
אחיו הוא השופט אליהו ביתן אשר מונה בנובמבר 2007 לכהונת שופט בית המשפט המחוזי בבאר שבע.
בינגהמטון
בינגהמטון (באנגלית: Binghamton) היא עיר בניו יורק שבארצות הברית ובירת מחוז ברום. העיר שוכנת באזור הדרומי של המדינה ליד הגבול עם פנסילבניה. בינגהמטון היא המרכז התרבותי של מטרופולין בינגהמטון ובירתה, במטרופולין מתגוררים 251,725 תושבים. אוכלוסיית העיר עצמה על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, היא 47,376. אוניברסיטת בינגהמטון הוקמה בשנת 1946 ומאז משמשת כמרכז החינוך העיקרי באזור.
מאז ימי התחבורה המסילתית, בינגהמטון נחשבה למרכז ייצור ותחבורה. העיר מוכרת כמרכז ייצור סיגרים, נעליים ומחשבים. חברת IBM נוסדה באזור וסימולטור הטיסה הומצא בעיר, מה שהוביל לריכוז בולט של חברות עם אוריינטציה ביטחונית ואלקטרונית. שגשוג כלכלי מתמשך זה זיכה את בינגהמטון בכינוי 'עמק ההזדמנויות'. אולם, עקב קיצוצים שנעשו על ידי חברות ביטחון לאחר סיום המלחמה הקרה, האזור איבד חלק משמעותי מתעשיית הייצור.
כיום, יש ריכוז מתמשך של חברות היי-טק באזור ובינגהמטון עולה כעיר שמתרכזת בעיקר בבריאות ובחינוך.
היסטוריה.
האנשים הראשונים ממוצא אירופאי שהתיישבו באזור היו חיילי משלחת סוליבאן בשנת 1779, בזמן מלחמת העצמאות, הם הרסו כפרים מקומיים של שבטי אוניידה ואונונדאגה. העיר נקראת אחר ויליאם בינגהם, איש עשיר מפילדלפיה שקנה 10,000 דונם מהאדמה באזור בשנת 1786. ב-1834, לאחר גדילה חקלאותית משמעותית, נוסדה העיירה בינגהמטון. תעלת צ'נאנגו, שהושלמה בשנת 1837 חיברה את העיירה אל תעלת אירי והיוותה תנופה ראשונית להתפתחות התעשייתית באזור. בשנת 1849, הגדילה הואצה עם השלמת מסלולי הרכבת שחיברו את בינגהמטון עם ניו יורק.
בשנת 1867, נוסדה בינגהמטון כעיר. עקב מספר בתים מפוארים שנבנו באזור, זכתה העיר לכינוי The Parlor City (עיר האירוח). בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, מהגרים רבים עברו לאזור, שם מצאו שפע של עבודות. במשך שנות השמונים של המאה ה-19, בינגהמטון הפכה להיות מייצרת הסיגרים השנייה בגודלה בארצות הברית. בשנת 1913, 31 נספו בשרפה בחברת ביגוד, דבר שהוביל למספר רב של רפורמות בנוגע למדיניות האש במדינת ניו יורק. במהלך מלחמת העולם השנייה, גדילת העיר המשיכה כאשר IBM, שנוסדה באזור העיר התגלתה כמובילה טכנולוגית גלובלית. חברות ייצור גדולות נוספות שפעלו באזור כללו את Ansco וג'נרל אלקטריק. עד לסיום המלחמה הקרה, באזור לא חוו מעולם נפילה כלכלית, הנפילה התרחשה עקב סגירת יצרניות נשק. באמצע שנות החמישים של המאה ה-20, אוכלוסיית העיר הגיעה לכ-85,000 תושבים.
לאחר המלחמה, התפתחות האזורים הפרבריים הובילה לירידה באוכלוסיית בינגהמטון וגדילה משמעותית באוכלוסיית העיירות הסובבות את האזור. במאמץ להחזיר את העיר להיות אטרקטיבית וגדולה, בשנות ה-60 וה-70 נעשתה התחדשות עירונית בעיר ומבנים רבים נהרסו במהלך תקופה זו. הפרויקטים לחדש את העיר כשלו ולא הצליחו לבלום את רוב ההפסדים. אף על פי שהתוכנית לא הצליחה במטרתה העיקרית, העיר התבססה כמרכז התרבותי והממשלתי באזור.
כאשר המלחמה הקרה הגיעה לסיומה בשנת 1991 עם קריסת ברית המועצות, תעשיות הנשק שפעלו באזור העיר החלו לקרטע וכתוצאה מכך התרחשו פיטורים נרחבים ומפעלים רבים נסגרו. התופעה בלטה ב-IBM, שסגרה את המחלקה העוסקת במערכות פדרליות ופיטרה את אלפי עובדיה. הכלכלה המקומית נכנסה למיתון כבד ועבודות הייצור צנחו ב-64% מ-1990 עד 2013.
ב-3 באפריל 2009, אירע ירי המוני במבנה שירותי ההגירה שבעיר על ידי חמוש שהרג 13 אנשים.
במאה ה-21, העיר ניסתה לגוון את הבסיס הכלכלי שלה במטרה להמריץ את תהליך ההתחדשות. הכלכלה המקומית החלה אט אט להתרכז בשירותי בריאות. דגש עיקרי הונח על אוניברסיטת בינגהמטון, שעבורו נבנה קמפוס בשנת 2007 ובנוסף נבנו מספר מתחמי דיור עבור סטודנטים.
גאוגרפיה ואקלים.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 28.9 קמ"ר, מתוכם 27.2 קמ"ר אדמה ו-1.7 קמ"ר מים.
בינגהמטון ממוקמת בנקודת המפגש בין שני הנהרות באמצע עמק ארוך אך צר יחסית. החלק הצפוני של נהר ססקואנה עובר דרומית לעיר. במרכז העיר, נהר צ'נאנגו מתמזג עם נהר ססקואנה מצפון. בעיר התרחשו בעבר מספר שיטפונות גדולים בשנים 1865, 1935, 1936, 2006 ו-2011.
עונות החורף בבינגהמטון הם קרים ומושלגים ועונות הקיץ הם חמים ולחים. עונות הקיץ בעיר מאופיינים בחום ממוזג. בממוצע, רק ב-2.6 ימים בשנה הטמפרטורות בעיר עוברות 32 °C. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה באזור מאז החלו המדידות היא 37 °C ב-16 ביולי 1988. עונות החורף בעיר קצת פחות מתונים, עם 5.8 ימים בממוצע בשנה מתחת ל-0 °F (שווה ל 18− °C). הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה בעיר הייתה 29− °C ב-15 בינואר 1957.
בינגהמטון היא העיר הגשומה ביותר בארצות הברית עם 162 ימים גשומים בשנה, 212 ימים מעוננים בשנה (העיר השביעית בארצות הברית) ו-214 ס"מ של שלג בממוצע בשנה.
דמוגרפיה.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, אוכלוסיית בינגהמטון מנתה 47,376 תושבים, 21,150 משקי בית, ו-9,986 משפחות בעיר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,743.9 נפש לקמ"ר. היו בעיר 23,842 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 877.6 דירות לקמ"ר. 77.6% מהתושבים הם לבנים, 11.4% שחורים או אפרו-אמריקאים, 0.3% אינדיאנים, 4.2% אסייתים, 2.0% מגזע אחר ו-4.4% משני גזעים או יותר.
ערים תאומות.
לבינגהמטון יש שתי ערים תאומות.
אוטו פאול הרמן דילס
אוטו פאול הרמן דילס (גרמנית: Otto Paul Hermann Diels; 23 בינואר 1876 - 7 במרץ 1954) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1950 במשותף עם קורט אלדר, על עבודתם לפיתוח תגובת דילס-אלדר, שיטה לסינתזת מולקולות טבעתיות בעזרת מולקולות בעלות שני קשרים כפולים (דיאן).
חייו.
דילס נולד בהמבורג שבגרמניה, ועבר עם משפחתו לברלין כשהיה בן שנתיים. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת ברלין ב-1895, שם למד כימיה אצל הרמן אמיל פישר, וסיים את לימודיו ב-1899. דילס נישא לפאולה גייר ב-1909, ולזוג נולדו שלושה בנים ושתי בנות. שניים מבניו נהרגו במלחמת העולם השנייה. בין תחביביו של דילס נמנו קריאה, מוזיקה וטיול, ובצעירותו עסק בטיפוס הרים.
עבודתו.
עם סיום לימודיו קיבל משרה במכון לכימיה באוניברסיטה, ושם התקדם לדרגת מנהל המחלקה ב-1913. הוא המשיך באוניברסיטת ברלין עד לשנת 1915, אז עבר לאוניברסיטת קיל לתפקיד ראש המכון לכימיה, ושם פעל עד פרישתו בשנת 1945. מחקריו המוקדמים היו בתחום הכימיה האי-אורגנית, כאשר גילה תחמוצת של פחמן בשם פחמן סב-אוקסיד (C2O3), ולה מספר תכונות מעניינות. בהמשך עסק בכימיה אורגנית, והציג לראשונה את השימוש בסלניום כמגיב ספציפי בתגובת הדהידרוגנציה של תרכובות ארומטיות (1927).
תרומתו המפורסמת ביותר הייתה עם עמיתו קורט אלדר, לפיתוח שיטה לסינתזה של מולקולות טבעתיות תוך שימוש במולקולה בעלת שני קשרים כפולים (דיאן) ומולקולה נוספת. תגובה זו מייצרת תרכובת טבעתית (בעלת טבעת אחת או יותר) בלתי רוויה, כלומר בעלת לפחות קשר כפול אחד. שיטה זו נקראת תגובת דילס-אלדר על שם מפתחיה, והיא מרכזית בעולם הכימיה האורגנית, ובמיוחד בקרב תגובות היוצרות קשרי פחמן-פחמן.
ירון בארי
ירון בארי (נולד ב-17 בדצמבר 1962) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף משאבי אנוש וראש אגף התנועה. שירת בצה"ל כקצין בדרגת תת-אלוף ובתפקידו האחרון בצה"ל עמד בראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה (מז"י). כיהן כיו"ר של ארגון "חבר", חבר דירקטוריון בנק "אוצר החייל", יו"ר ארגון קרנות השוטרים ובשנת 2019 מונה למנכ"ל הגוף המאוחד של קרן לב"י והאגודה למען החייל.
ביוגרפיה.
בארי נולד וגדל במושב בית יצחק שבעמק חפר, אביו חקלאי ואמו מורה, בארי בעל תואר ראשון (B.A) רב תחומי במדעי החברה, אוניברסיטת חיפה ותואר שני (MBA) במנהל עסקים, משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
שירות צבאי (1981–2011).