ב-31 במאי 2007, בתום כהונתו כמזכירו הצבאי של ראש הממשלה, מונה למפקד פיקוד המרכז. במהלך כהונתו אירעו עימותים בינו לבין ציבור המתנחלים ביהודה ושומרון, על רקע פרסום צווי הגבלת תנועה לקיצוניים יהודים שנחשדו בפעילות טרור. באוקטובר 2009 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית. בנובמבר 2012 סיים את תפקידו והשתחרר מצה"ל.
לאחר פרישתו מצה"ל.
שותף עם ד"ר משה צברי בחברת GME TRUST העוסקת בניהול משברים בישראל ובחו"ל. עוד עוסקת החברה בשיפור תהליכי עבודה והטמעתם, בארגונים שונים בישראל ובעולם. בישראל מתמקדת החברה בסיוע לרשויות מקומיות במגזר המיעוטים ובפריפריה, על ידי שיפור תהליכי העבודה, תהליכי קבלת ההחלטות והובלת פרויקטים מגוונים.
בשנת 2015 מונה לתפקיד ראש מטה היבשה בתעשייה האווירית ומיצב את תחום היבשה כתחום מוביל עם מכירות שנתיות של כ-400 מיליון דולר בשנה. בתקופתו הוגדר תחום היבשה כמנוע צמיחה והושקעו משאבי מו"פ בעיקר בתחומי הרובוטיקה היבשתית ומערכות לחימה אוטונומיות.
בסוף 2018 הודיע לתעשייה האווירית על סיום תפקידו ועבר בינואר 2019 לכהן כסגן נשיא לצפון אמריקה של חברת ICTS Europe, חברה בבעלות קבוצת SOFINOR הצרפתית, העוסקת בשרותי אבטחה וניהול בכ-150 שדות תעופה ברחבי אירופה, קנדה וארצות הברית ובמתקנים אסטרטגיים ומסחריים במקומות רבים ברחבי אירופה וצפון אמריקה.
שמני משמש כיושב ראש ועד ידידי הארגון היציג של נפגעי פעולות איבה. חברי הוועד פועלים בהתנדבות לרווחת הנפגעים ומשפחותיהם.
השכלה וחיים אישיים.
שמני בעל תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה מטעם אוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני בביטחון לאומי מטעם אוניברסיטת חיפה.
הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל, בוגר קורס בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית בצפון קרוליינה (שמני הוא אחד הקצינים היחידים בצה"ל שהשתתף בסדנת הישרדות של יחידת העילית האמריקאית הכומתות הירוקות). ובוגר המכללה למלחמה של צבא ארצות הברית.
באוגוסט 2016 אמר שמני בכנס של מפקדים למען ביטחון ישראל:
שמני נשוי להדס ואב לשלוש בנות ובן. שתי בנותיו הגדולות שרתו בצה״ל כקצינות, בנו משרת בתפקיד קצונה ביחידה לוחמת ובתו הצעירה משרתת כקצינת הדרכה.
מתגורר במודיעין-מכבים-רעות.
נבחרת בולגריה בכדורסל
נבחרת בולגריה בכדורסל לגברים מייצגת את בולגריה מאז 1935.
נבחרת כדורסל זו נחשבה מתחילת שנות ה-40 לאחת הנבחרות הטובות באירופה כשהעפילה דרך קבע לאליפויות אירופה. הישג השיא שלה באליפות אירופה היה המקום שני כשאירחה את התחרות בשנת 1957. משנות ה-90 מעמדה דעך בעקבות הצטרפות נבחרות חדשות להתאחדות האירופית בעקבות פירוק יוגוסלביה וברית המועצות.
בספטמבר 2008 מונה פיני גרשון למאמנה של הנבחרת. לאחר כחודשיים העלה אותה לאליפות אירופה. כשניצח נבחרות ענק בדמותן של איטליה וסרביה. באליפות עצמה הפסידה בולגריה בכל משחקיה וסיימה במקום האחרון בבית.
9 באב
קו פי פי
קו פּי פּי (בתאית: หมู่เกาะพีพี) הם ארכיפלג איים בים אנדמן הממוקמים בתאילנד בין האי פוקט ליבשה ושייכים מנהלתית למחוז קראבי. האיים הם ממוקדי התיירות המרכזיים של תאילנד.
רקע.
השם פי פי הוא במקור מן השפה המלזית, בה נקרא האי "פאולו פי או פי", שמשמעו עץ המנגרובים.
האי הגדול בקבוצת האיים, והיחיד המיושב, הוא פי פי דון. האי השני בגודלו הוא פי פי לה. מלבדם בקבוצה מספר איים נוספים קטנים לא מיושבים: בידה נוק, בידה נוי ואי הבמבוק. נופיו של פי פי דון מאופיינים במצוקי גיר תלולים, מפרצים, חופי חול ועצי דקל.
בסוף שנות ה-40 הגיעו לפי פי דון דייגים מוסלמים שהיו המתיישבים הראשונים באי. כיום 80% מהאוכלוסייה הקבועה של האי הם מוסלמים (מבלי להכליל את העובדים הזמניים הרבים והתיירים).
האיים התפרסמו בקנה מידה עולמי עם צאת הסרט "החוף" בכיכובו של לאונרדו דיקפריו, בשנת 2000, שצולם בפי פי לה. האיים הפכו בשנים אלו למוקד תיירותי, ובאי המרכזי פי פי דון נבנו עשרות מלונות, בתי הארחה, מסעדות ושירותי נופש ימי, כגון צלילה ושיט.
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי פגעה קשות באיים, הרסה את מרבית המבנים שבאי פי פי דון והותירה אחריה כ-700 הרוגים, ביניהם תיירים רבים. בתוך מספר שנים שוקם רוב האי מחדש.
ניתן להגיע לאי במעבורת של כשעתיים מפוקט ומהעיר קראבי. אין באי תנועת מכוניות כלל; הסיבה לכך היא שבכפר עצמו המדרכות צרות וצפופות ושאר האי הררי ובלתי נגיש. 15 קטנועים עם סירות צד משמשים את צורכי השלטון המקומי. תושבי המקום מרבים להשתמש באופניים.
שפופרת גייגר מילר
ירוחם ליבוביץ
רבי ירוחם הלוי ליבוביץ (שתי הב' בשם המשפחה רפות, ביידיש: לייוואוויטש; מכונה רֶבּ ירוחם ממיר), (תרל"ד - י"ח בסיוון תרצ"ו, 1873-1936) היה המשגיח של ישיבת מיר. בשנות כהונתו עיצב את שיטתה המוסרית של הישיבה. בחלק משנות כהונתו השתתף בנשיאת העול הכלכלי של קיום הישיבה.
תולדותיו.
נולד בעיירה ליובאן הסמוכה לסלוצק, במחוז מינסק, בלארוס לאברהם וחסיה ליבוביץ. התחנך בישיבת סלבודקה ובישיבת קלם. רבותיו היו הרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה"), הרב שמחה זיסל זיו ("הסבא מקלם"), חתנו הרב צבי הירש ברוידא והרב ישראל מאיר הכהן (החפץ חיים).
כבן שש עשרה החל ללמוד בישיבת סלבודקה. בגיל עשרים ושתיים, בשנת תרנ"ז, נשלח על ידי הרב פינקל ללמוד אצל הרב שמחה זיסל זיו בישיבת קלם. ממנו הספיק ללמוד רק מעט יותר ממחצית השנה. ועם פטירתו בכה במשך לילה שלם, בעיקר על עצמו שרק כעת התחיל ללמוד ממנו כיצד לחיות כ"אדם". ר' ירוחם העיד על עצמו שהרגיש כל ימיו שהבנתו נבעה ממעמד אותו יום.
כהונתו בישיבת מיר.
לאחר נישואיו למד ב"כולל קדשים" בראדין, ומשנת תרס"ז (1907) כיהן כמשגיח בישיבת ראדין, שם למד אצלו הרב יחזקאל לוינשטיין. בשנת תר"ע עזב את ישיבת ראדין. החל משנת ה'תרע"א היה הרב ירוחם משגיח בישיבת מיר. אחר כך עבר לישיבת סלבודקה ולישיבות אחרות. בשנת ה'תרפ"ג הוא חזר למיר ועמו קבוצת בחורים מובחרת מישיבת פוניבז', שבה כיהן קודם לכן.
בשנות ה-30 הגיעו לישיבת מיר תלמידים רבים מארצות הברית. הם היוו אתגר חינוכי עבור הרב ליבוביץ. במקביל הגיעו גם תלמידים מקהילותיה החרדיות של גרמניה ואף כלפיהם נצרך היה יחס שונה. עבור תלמידים אלו בשנתיים האחרונות לחייו ייסד 'ועד' מיוחד שבו מסר שיעורים בחומש עם פירוש רש"י. בשונה משיחותיו הכלליות לשאר בחורי הישיבה, שעסקו ביסודות חכמת המוסר, שיעורי החומש עסקו בעיקר בהקניית יסודות היהדות והאמונה. לימים שימשו ועדים אלו את הבסיס לסדרת הספרים דעת תורה.
פטירתו.
בשנת תרצ"ו לקה בדלקת קרום המוח. הוא נפטר בי"ח בסיוון, כבן שישים ואחת. שיחתו האחרונה נאמרה בכ"ד באייר ועסקה בנושא "בעל הבית דוחק" - על ניצול הזמן.
לאחר פטירתו נקרא הרב יחזקאל לוינשטיין, כדי למלא את מקומו כמשגיח.
עיקרי משנתו.
שיטתו מתאפיינת באינדיבידואליות. על פיה, כל לימוד התורה וקיום המצוות הם רק אופנים לבוא אל האדם עצמו. אף שיש לקבל ולשמוע מרב, את עיקר הצמיחה יכול האדם רק להעלות מעצמו. בכמה מקומות בכתביו הוא קורא לנקודה העצמית של האדם בשמות קבליים למחצה, כגון "שורש הנשמה המגיע לכיסא הכבוד".
לגישה זו ישנן השלכות לתחום העבודה המוסרית. לדוגמה, סבר שאין מקום לקנאה, מכיוון שכל אדם הוא במהותו יחידי ומעלתו של אדם באה לידי ביטוי רק ברגע שבו הוא מעלה את דרגת ה"יחידות" שלו ומגיע למקום בו הוא לבדו. בעקבות המדרש הוא מדמה את יחידות האדם ליחידות האל. דרגה זו היא המאפיין המרכזי של מהותו של 'בן ישיבה' או בן תורה. גם ביחס לתשובה כתב: (דעת חכמה ומוסר, חלק ג', סי' קסא).
לגישה זו ישנן השלכות תאולוגיות. האמונה אינה זקוקה להוכחה, אלא היא חוויה שחש אותה הקרוב לאל. בלשונו: "סוד הכל הוא בקירוב ובריחוק, כי בהיותו קרוב אשר לו אלוהים קרובים אליו בקרב הארץ, השוכן איתו בתוכו, יראהו עין בעין", ו"לא כמו שסוברים וכאשר מוסכם הוא בעולם שמתוך ההבנה על ידי חקירות אמיתיות מזה נובעת האמונה".
הדרך לגלות את עצמיות האדם היא שבירת הרצון ועשיית מעשים בפועל.
משפחתו.
בשידוכין עם אשתו רבקה סיכמו שהרב ירוחם ילמד שמונה שנים בפרישות ולאחר מכן יסייע בפרנסה. בשנים אלו הפעילה מסעדה בעירה אוזבנט שבליטא. כששב לביתו התנגדה רבקה שיסייע בפרנסה. נפטרה בתש"ח.
גברת דאלוויי
גברת דאלוויי (באנגלית: Mrs Dalloway פורסם ב-14 במאי 1925) הוא רומן מאת וירג'יניה וולף המתאר יום בחייה של קלאריסה דאלוויי לאחר מלחמת העולם הראשונה. גברת דאלוויי ממשיך להיות אחד מרומניה הידועים ביותר של וולף.
הרומן נוצר משני סיפורים קצרים: "גברת דאלוויי ברחוב בונד" והסיפור הלא גמור "ראש הממשלה", והוא מתאר את הכנותיה של קלאריסה למסיבה שבה היא המארחת. בנקודת המבט הפנימית של הרומן הסיפור מטייל קדימה ואחורה בזמן, בפנים ומחוץ למוחם של הדמויות, על מנת להרכיב תמונה מושלמת של חייה של קלאריסה ושל המבנה החברתי לאחר המלחמה.
מגזין "טיימס" מנה את הרומן ברשימת מאה הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית בין השנים 1923–2005.
עלילת הספר.
קלאריסה דאלוויי מטיילת בלונדון בשעות הבוקר ומתכוננת למסיבה שהיא מתכננת באותו ערב. היום הנחמד מזכיר את נעוריה בברטון וגורם לה לתהות על בחירתה בבעל- היא התחתנה עם ריצ'רד דאלוויי המהימן במקום פיטר וולש האניגמטי. פיטר עצמו מסבך את מחשבותיה כאשר הוא מבקר אותה לאחר שחזר מהודו באותו יום.
ספטימוס וורן סמית, חייל משוחרר ממלחמת העולם הראשונה, מבלה את יומו בפארק עם אשתו לוקרציה. הוא סובל מהזיות תמידיות ובלתי מובנות. הוא מתאבד בקפיצה דרך החלון.