הצגת הכסף השחור ככסף שהושג מרווחי הימורים היא דרך נוספת להציג סכומי כסף גדולים כאילו הושגו בדרך כשרה.
בעקבות מחקר שהתפרסם ב-2013 באו"ם על פשיעה ושימוש בסמים, נמצאה שיטה חדשה להלבנת הון. בשיטה זו, השתמשו בשירות המרת מטבעות שהמיר דולרים למטבעות דיגיטליים ושמו ליברטי ריזרב (Liberty Reserve). בשירות זה ניתן היה להמיר למטבע דיגיטלי (קריפטוגרפי) ובחזרה לדולרים באנונימיות מוחלטת. במאי 2013, גופים ממשלתיים בארצות הברית התערבו וגרמו לסגירת ליברטי ריזרב תוך מתן אשמה לבעליו ולעוד מעורבים על הלבנת הון.
המאבק נגד הלבנת הון בישראל.
הכנת החקיקה נגד הלבנת הון בישראל הייתה ממושכת ומלאה תהפוכות. בסופו של דבר, חוק איסור הלבנת הון אושר על ידי הכנסת באוגוסט 2000, כ-7 שנים לאחר תחילת העבודה עליו במשרד המשפטים.
הממשל האמריקאי וארגונים בינלאומיים גילו מעורבות עמוקה ומילאו תפקיד מכריע בכל שלבי החקיקה של החוק, תוך הפעלת מכבש לחצים דיפלומטיים וכלכליים כלפי מדינת ישראל. במקביל ללחצים מבחוץ, תהליך העיצוב והחקיקה של החוק אופיין בעימותים ומחלוקות שהתנהלו בין משרד המשפטים שקידם את הצעת החוק לבין משרדי ממשלה וארגונים מדינתיים אחרים. גם מספר קבוצות אינטרס, בראשות הבנקים, ניהלו מאבקים גלויים וסמויים נגד השלמת החקיקה.
בעקבות חקיקת חוק איסור הלבנת הון ועל-פי הוראותיו, הוקמה בינואר 2002, במסגרת משרד המשפטים, הרשות לאיסור הלבנת הון. בסוף 2004 תוקן החוק ושמה הוסב לרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
יישום האיסור בהלבנת הון בישראל הוא בתחומים אחדים:
על פי החוק תוקן חוק הגנת הפרטיות ולפיו ניתן לקיים מאגר מידע על פי חוק איסור הלבנת הון.
פעולות חשודות של הלקוח מדווחות לרשויות ללא ידיעת הלקוח, דבר שלא מאפשר ללקוח להציג הסבר על הפעולה, ולכן הונהגו אמצעי בקרה על מנת שהדיווחים יהיו מבוססים ככל האפשר וימנע מדיווח כאשר סביר כי הפעולה תקינה. כל אחד מהבנקים מקדיש אתר הסברה לציבור בנושא חובת הציות במטרה להציג לציבור כיצד עליו לנהוג ואיך הוא עלול להיפגע.
קישורים חיצוניים.
מידע על איסור הלבנת הון, באתרי בנקים ישראלים:
שינוי מבני
שינוי מבני הוא כינוי לשינוי מקיף וכולל הנעשה בארגון מסוים, במבנה מסוים (אדריכלות) וכדומה.
בית מרחץ
בית מרחץ הוא מבנה המשמש לרחצה. המונח מתייחס בדרך-כלל לבתי מרחץ ציבוריים. בבתי מרחץ ציבוריים שונים יש מידה שונה של פרטיות לרוחצים. מרביתם כוללים הפרדה בין המינים, אחרים כוללים גם הפרדה בין גילאים שונים, ובמיעוטם יש חדרים המאפשרים רחצה בפרטיות מלאה.
בתרבות הרומית פותחו מאוד בתי המרחץ. הרומאים נהגו לבנות בתי מרחץ בארצות כיבושיהם. אף בארץ ישראל שבה המים מצויים בצמצום הוקמו בתי מרחץ רבים, גם אם היה צריך לשם כך לבנות אמות מים ארוכות כמו בקיסריה.
בתי המרחץ נדירים יחסית בתרבות המערבית בימינו, כיוון שמרבית בני תרבות זו משתמשים במתקני רחצה פרטיים (חדרי אמבט בבתי המגורים). בתרבויות אחרות קיימת מסורת ארוכה של שימוש בבתי מרחץ ציבוריים - למשל, הסנטוס ביפן. גם בקתות ההזעה של התרבויות האינדיאניות השונות עשויות להחשב לבתי מרחץ, למרות שהשימוש בהן אינו כרוך בטבילה במים, וכך גם הסאונה הפינית.
בתי מרחץ בתרבות המערבית כן מקובלים במקומות בהם ישנם מעיינות חמים או מעיינות שמיוחסות להם תכונות מרפא (מעיינות מרפא או "ספא"). בתי מרחץ כאלה קיימים בבאת' (Bath) שבדרום-מערב אנגליה, בבודפשט, ובמקומות רבים נוספים.
בהלכה היהודית נהוגה הטבילה במקווה אך יעודה אינו לשם רחצת הגוף, כי אם לצורך היטהרות רוחנית.
21 (להקה)
21 הייתה להקת ג'אז ישראלית סאטירית בעלת תכנים מחאתיים נגד צה"ל, שירות צבאי והכיבוש הישראלי. הלהקה שואבת את שמה מפרופיל 21, הפרופיל הצבאי שניתן למי שאינו כשיר לשירות בצה"ל מטעמים גופניים או נפשיים, ועל כן רוב חבריה לא שירתו בצבא והם סרבני גיוס. העובדה של שילוב חברים או אורחים ששירתו באופן מלא בצבא, בהופעות ובאלבומים, לא הפריעה לחברי הלהקה.
הקמת הלהקה, ההרכב והסגנון המוזיקלי.
הלהקה הוקמה בירושלים בשנת 2000 על ידי הזמרות שיר כץ, המנגנת בסקסופון, ויסמין וגנר, המכונה "ג'אז" ומנגנת בפסנתר וכמו כן מי שבהמשך הפכה למנהיגת הלהקה. השתיים, שהכירו בבית הספר הניסויי בירושלים, גילו שלשתיהן דעות משותפות בנוגע לשירות צבאי ונוכחות צה"ל בשטחים והחליטו להקים להקה.
בשנת 2006, לאחר שהוקלט אלבומה השלישי של הלהקה, עברה כץ לאוסטריה, ומאז הצטרפה ללהקה רק להופעות אורח. במשך השנים, הצטרפו אליהם כאורחים טל כץ (צ'לו), נטלי אדלר (שירה), מיטל "מייפל" ברייר (שירה), לילך בן דוד (גיטרה), אחיה של וגנר - נעמן וגנר (פסנתר), אחיה של שיר כץ - אדם כץ (תופים), רון אופנהיים (גיטרה ובאס), אחותה של שיר - זהר כץ (שירה), אבי בר איתן (אקורדיון) עילם בר שלום (גיטרה). וברייר ("מייפל"), בן דוד ובר שלום הצטרפו ללהקה כחברים קבועים ב-2006. בסוף 2010, בהופעה האחרונה, הצטרף גם ניב הרצברג ("סטיב") כגיטריסט, לאחר ששירת לפני כן בלהקה צבאית.
הלהקה התפרקה בראשית 2011 באופן סופי, עם עזיבתה של וגנר לגרמניה.
מאפיין ייחודי בסגנונה המוזיקלי של 21, בניגוד לשאר הלהקות בעלות התכנים הפוליטיים השמאלניים-רדיקלים, הוא שמדובר במוזיקה מלודית מאוד (לעיתים בסגנון, הנוטה להזכיר ג'אז קלאסי), המשלבת הרמוניה של אקורדים מונמכים ובראשן השביעית המונמכת המנוגנת בחלק גדול משיריה. כך, כאשר אחרות כדוגמת להקות פאנק מביעות את עמדתן הפוליטית החריפה במוזיקה רועשת ומהירה, קשה לעיכול, 21 מציגה את דעותיה הפוליטיות על ידי מוזיקה שקטה ואיטית.
עמדה פוליטית.
הלהקה מעודדת את מאזיניה באופן מוצהר וגלוי לא לשרת בצה"ל ולהפוך להיות סרבני גיוס, ולכן נבחר שמה, "21", על שם אותו פרופיל הניתן למי שאינו כשיר לשירות בצה"ל. עוד מזוהה הלהקה עם אג'נדות גלובליות כגון אנרכיזם, טבעונות (וגנר וכץ הן טבעוניות, ולפי וגנר אחד משירי הלהקה, "שתי כפיות סוכר", אשר נכתב על ידי כץ, לא בוצע בהופעות מאז שכץ הפכה מצמחונית לטבעונית), זכויות להט"ב, פמיניזם והתנגדות לכפייה דתית.
חברי הלהקה ובראשם יסמין וגנר, השתתפו בהפגנות רבות נגד גיוס החובה, בעד סרבני המצפון, נגד הכיבוש ונגד הגדר, וברבות מהן הן נעצרו. בהפגנות אלה, הם שילבו הומור והיו ממציאים "ארגונים", למשל "קאאונסא"פ" (עליו גם נקרא אחד השירים באלבומה הראשון של הלהקה) - ראשי תיבות של "קומוניסטים אנרכיסטים אנטיפתים ונדליסטים נרקומנים סוציומטים אנטישמים פרזיטים". המפורסמת ביותר מההפגנות הייתה זו בה ביצעו מחווה לפעילות הפוסי ריוט על ידי הפגנה והופעה של וגנר שרה ומנגנת בחליל ללא חולצה באמצע התנחלות במחאה על השתלטות הדת על החברה.
שירי הלהקה.
רוב השירים נכתבו והולחנו על ידי וגנר, ורובם בעלי תוכן ציני אנטי צבאי חריף, כמו "כתם נפשי", "כשילדתם אותי", "כל הכבוד לצה"ל", "ילד לא רוצה לשמור על העולם", "ילדי ה-21", ו"קאאונסא"פ". חלק מהשירים כמו "שיר מזרחי", "ראו" ו"היודע את המשמעות לכל" נכתבו על ידי כץ. השיר "תמימות", שבוצע בהופעות הלהקה, נכתב על ידי מיטל ברייר. שאר השירים של הלהקה הם שירים שהלחינה וגנר למילים של חנוך לוין, כמו "מנגינה ישנה עצובה", "בירות בלהבות" ו"הבטחות של אלוהים לאברהם". ברבים מהשירים משולבים קטעי קישור בין חברי הלהקה, ומוזכרים בהם "מוסי" - דמות מאצ'ו של חייל "גבר גבר" המתגאה ומשווייץ למשפחתו ולחבריו אודות הפטור שקיבל, וכן אקורד השביעית המונמכת המנוגן בשיריה של הלהקה. רבים מהשירים כתובים בסרקזם ובלשון סגי נהור, ומביעים לכאורה את העמדה ההפוכה, טוענים לכשל חינוכי חמור ומנסים "לשכנע" את הנוער להתגייס, כשהכוונה היא, בעצם, ההפך.
אך ישנם גם שירים ללא עמדה פוליטית (אך עדיין עוסקים בנושאים חברתיים), כמו "ואגינה דנטטה" - שיר בנושא פמיניזם וחוסר שוויון בין נשים לגברים בחברה, "היודע את המשמעות לכל" העוסק בהעדפה לחיי מדבר ו"שיר לשיר" ו"חורבות הטמטום" העוסקים בצמחונות וטבעונות בהתאמה.
עוד מאפיין בולט בחלק מהשירים, בעיקר אלה שנכתבו על ידי וגנר, הוא השפעה מסדרת הטלוויזיה דרגון בול זי, כמו "שיר לשיר", שלחנו כולל קטע משיר הפתיחה של הסדרה ומוזכרת בו הדמות גוהן, "גראוו גראוו" שכולל את השורה "מתי נוכל למצוא פתרון" מתוך שיר הפתיחה של אחת הסדרות ו"היודע את המשמעות לכל", שבו מוזכרת הדמות סופר סאייה.
בנוסף, 21 ביצעה לעיתים גרסאות כיסוי לשירים ישראלים מוכרים (בעיקר לאלה המבטאים אהבה וזיקה למולדת), כאשר הטקסטים המקוריים מושרים בגרסה שונה וצינית בהתאם למסריה החריפים של הלהקה ("כאן" של אורנה ומשה דץ שהפך ל"שם נולדתי", "קום והתהלך בארץ" של להקת פיקוד צפון שהפך ל"תנו לרדת מהארץ" ועוד). לאחר פירוק הלהקה העלתה וגנר סרטוני וידאו ליוטיוב בהם ביצעה גרסאות כיסוי ציניות אלו.
הופעות.
21 הופיעה בעיקר במקומות המזוהים עם התכנים שלה, כמו "זנגביל - מרכז קהילתי לצמחונות", הגדה השמאלית ו"דילה" בירושלים, וסלון מזל בתל אביב. הכניסה להופעות הייתה בחינם ובמהלכן חולקו בחינם פורמטים קשיחים של אלבומי הלהקה, והוצע לקהל לתרום כמות סמלית של 21 שקלים לקידום הפעילות (21 - כשם הפרופיל וכשם הלהקה, וכן כשם דעותיה הפוליטיות).
דיסקוגרפיה.
הלהקה העלתה לאתר האינטרנט הרשמי שלה 3 אלבומים להורדה בחינם, שגם חולקו בחינם בהופעות בפורמטים קשיחים (דותן מורנו עיצב את עטיפות הדיסקים, וולנטין סדלובסקי הוא מעצב אתר האינטרנט). השירים המודגשים הם שירי בונוס שהועלו בהמשך לדפי ההורדה של כל אחד מהאלבומים, בנוסף לשירי האלבום המלא: