באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.95 שניות, אחרי לורין ויליאמס (10.93 שניות) ולפני כריסטין ארון מצרפת (10.98 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.99 שניות, אחרי ארצות הברית (41.78 שניות) ולפני בלארוס (42.56 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.38 שניות, 7 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכתה ארון (22.31 שניות). במדליית זהב זכתה פליקס (22.16 שניות).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.72 שניות, אחרי בת ארצה שרון סימפסון (22.59 שניות), ולפני ג'רלדין פיליי מדרום אפריקה (22.92 שניות).
אלופת העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה קמפבל-בראון ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף. מדליית זהב בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות, לפני לורין ויליאמס (11.01 שניות) וכרמליטה ג'טר (11.02 שניות) שתיהן מארצות הברית. מדליות כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.34 שניות, אחרי פליקס (21.81 שניות) ולפני סוזנתיקה ג'איאנסינגה מסרי לנקה (22.63 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר 42.01 שניות, אחרי ארצות הברית (41.98 שניות) ולפני בלגיה (42.75 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קמפבל-בראון במדליית זהב בריצת 200 מטר בפעם השנייה ברציפות בשיא אישי חדש של 21.74 שניות, לפני פליקס (21.93 שניות) ובת ארצה קרון סטיוארט (22.00 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר הרביעייה מג'מייקה לא סיימה את הריצה בשלב הגמר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.35 שניות, אחרי פליקס (22.02 שניות) ולפני דבי פרגוסון-מקנזי מאיי בהאמה (22.41 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.95 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכתה קמפבל-בראון במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.00 שניות, לפני ג'טר (7.05 שניות) ורודי זאנג מילמה מגבון (7.14 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה קמפבל-בראון ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף. מדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.22 שניות, לפני ג'טר (22.37 שניות) ופליקס (22.42 שניות). מדליות כסף בריצות ל-100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות, אחרי ג'טר (10.90 שניות) ולפני קלי-אן בפטיסט מטרינידד וטובגו (10.98 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.70 שניות, אחרי ארצות הברית (41.56 שניות) ולפני אוקראינה (42.51 שניות).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא לאומי חדש של 41.41 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 40.82 שניות ולפני אוקראינה (42.04 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.81 שניות, אחרי בת ארצה שלי אן פרייזר (10.75 שניות) וכרמליטה ג'טר (10.78 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.38 שניות ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות בתואר.
אמרוץ.
ב-14 ביוני 2013 נתפסה קמפבל-בראון על שימוש במשתן, האסור בשימוש לספורטאים. היא הושעתה לחצי שנה ולא יכלה להשתתף באליפות העולם.
אליפות העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בבייג'ינג, סין זכתה קמפבל-בראון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אליפות בשיא ג'מייקה חדש של 41.07 שניות, לפני ארצות הברית (41.68 שניות) וטרינידד וטובגו (42.03 שניות). מדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.97 שניות, אחרי דפנה סחיפרס מהולנד שקבעה שיא אליפות ואירופה חדש של 21.63 שניות ואליין תומפסון בת ארצה שקבעה שיא אישי חדש של 21.66 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קמפבל-בראון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר עם התוצאה 41.36 שניות, אחרי ארצות הברית (41.01 שניות) ולפני בריטניה (41.77 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 27 בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.97 שניות.
קרית המשפט
קרית המשפט הוא כתב עת משפטי היוצא לאור מדי שנה על ידי בית הספר למשפטים של הקריה האקדמית אונו.
כתב העת נוסד בשנת 2001 והוא עוסק בעיקר בחידושים, בתהליכים ובמגמות במשפט. בין עורכיו היו הפרופסורים מנשה שאוה, דודי שוורץ, עמיחי כהן, ידידיה שטרן וגבריאל הלוי.
הקפצת אבנים
הקפצת אבנים הוא משחק עתיק שמטרתו לזרוק אבן על פני המים באופן כזה, שהמים מחזירים את האבן חזרה למעלה. הצלחה במשחק נמדדת בכמות ההקפצות או לחלופין במרחק המקסימלי אליו האבן מגיעה. ב-1989 אף הוקמה בארצות הברית אגודת ספורט בשם NASSA המקיימת אליפויות עולם בהקפצת אבנים. שיא העולם בהקפצת אבנים עומד על 88 הקפצות, והוא נקבע ב-6 בספטמבר 2013.
ברעיון הקפצת האבנים בוצע שימוש מעשי במלחמת העולם השנייה, כאשר הבריטים השתמשו בפצצות מקפצות לצורך הפצצה של סכרים גרמניים, במבצע הנקרא מבצע נזיפה.
הסבר מדעי.
מחקרים שנעשו בנושא, הראו שכאשר זורקים אבן בעוצמה מספיקה אל המים, בזווית שקטנה מ-45 מעלות, המים יחזירו את האבן כאילו פגעה במשטח גמיש. הזווית האופטימלית להקפצה היא 20 מעלות. זווית קטנה יותר לא תקנה לאבן גובה מספיק לאחר ההקפצה, וכך כמות ההקפצות תהיה קטנה. זווית גדולה יותר תיגרום להקפצה לא יעילה. זווית הזריקה היא הגורם העיקרי בחשיבותו, אך מלבדה חשיבות גם לצורת האבן, שרצוי שתהיה שטוחה. כמו כן רצוי לזרוק את האבן כאשר היא מסתובבת סביב ציר אנכי, על מנת לשפר את היציבות של האבן.
מדען צרפתי בשם Lyderic Bocquet פרסם בשנת 2004מחקר חדש בנושא הקפצת אבנים. לצורך המחקר נבנה רובוט שזרק אבנים בזוויות שונות ובעוצמות שונות. המחקר העלה שאכן הזווית האופטימלית לזריקה, על מנת להגיע למרחק מקסימלי היא °20, אך על מנת להגיע למספר ההקפצות המקסימלי עדיף לזרוק בזווית של 10°. החוקרים הצליחו להגיע ל-41 הקפצות כאשר ירו דיסקית ברוחב 10 סנטימטר בזווית של °10 מעלות ובמהירות של 100 קילומטר לשעה.
נתנאל פילבריק
שלמה חיים פרידמן
רבי שלמה חיים פרידמן (כונה "ר' שלמה'ניו"; א' בסיוון תרמ"ז, מאי 1887 – כ"ו באב ה'תשל"ב, 6 באוגוסט 1972) היה האדמו"ר מסדיגורה, סופר ועסקן.
ביוגרפיה.
נולד בסדיגורה שבבוקובינה לרבי ישראל מסדיגורה ולבת-שבע. למד בבית אביו עם מלמדים פרטיים. לפני הבחירות לפרלמנט האוסטרי השתתף בתעמולה לטובת מועמדי הרשימה היהודית הלאומית.
בשנת תרס"ד (1904) נישא לבריינדל לבית הורנשטיין (נפטרה כ"ו באייר תשכ"א). הקים הסתדרות חסידית ציונית בשם "יישוב ארץ ישראל" עם רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ' והיה שותף לה גם רבי יעקב פרידמן מהוסיאטין. ב-1920 השתתף כציר בוועידה הציונית העולמית בלונדון ובקונגרסים הציוניים בקרלסבאד ולוצרן. לאחר שצורפה ההתארגנות להסתדרות המזרחי הוא שימש כנשיא המזרחי באוסטריה. כתב בעיתונים "מחזיקי הדת", "המצפה", "הצופה" ועוד.
עסק בהצלת יתומים יהודיים באירופה. עלה לארץ בשנת תרצ"ח. התיישב בתל אביב ומונה לאדמו"ר מסדיגורא. נפטר בכ"ו באב ה'תשל"ב כששהה בלונדון לצורכי רפואה. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק שבגבעתיים.
בנותיו: מרים (לונדון), זהבה (חיפה), הדסה (ניו יורק).
אייל יצחקי
אייל יצחקי (נולד ב-1967) הוא שמאי מקרקעין אשר כיהן כשמאי ממשלתי ראשי משנת 2007 ועד 2011.
ביוגרפיה.
יצחקי נולד ברמת גן. הוא למד בגמנסיה גן נחום בראשון לציון במגמה הביולוגית. התגייס לצה"ל בשנת 1986 ושירת כקצין מודיעין ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
בשנת 1993 סיים תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1995 סיים לימודי תעודה בשמאות מקרקעין באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1996 הוסמך כשמאי מקרקעין. כשמאי במגזר הפרטי סייע בשנת 2005 להקמת הוועדה לתקינה שמאית של מועצת שמאי המקרקעין במשרד המשפטים. בהובלתו קבעה הוועדה הגדרה חד ערכית לשטח דירה שאומצה בחוק המכר בשנת 2008. ב-10 ביולי 2007 הצטרף לשירות הציבורי עם מינויו לשמאי הממשלתי הראשי, העומד בראש אגף שומת מקרקעין.
בתחילת תקופת כהונתו פרץ המשבר הכלכלי העולמי שהביא לתנודתיות ולאי וודאות בשוק הנדל"ן הישראלי. בתקופת המשבר, שהתאפיינה בעליות מחירים מתמשכות (בעיקר בנדל"ן למגורים), נסקרה על ידו השתנות מחירי הדירות באופן עצמאי במנותק ממדדי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשם ניטור ההשתנות בתקופת המשבר
יצחקי קבע כללי שמאות לפיצוי מפוני גוש קטיף כחלק מיישום תוכנית ההתנתקות, כן קבע עקרונות לפיצויים בגין הפקעה של סוגי נכסים שונים וגיבש קווים מנחים לפתרון סוגיות מיוחדות בענף שמאות המקרקעין. על כללים אלה הושמעה ביקורת מצד בעלי עניין בטענה שהם מצמצמים את מרחב שיקול הדעת בענף.
בשנת 2010 הגיש דו"ח שהמליץ על ביטול הסובסידיה לקרקע שמוענקת לחקלאים על ידי מינהל מקרקעי ישראל וקרא למיכרוז השכירות והחכירה של קרקע חקלאית שבבעלות המדינה.
בשנת 2011 סיים יצחקי את כהונתו והוחלף על ידי טל אלדרוטי. בשנת 2012 מונה לכהן כשמאי מכריע לתקופה של עשר שנים.
יצחקי מתגורר בראשון לציון, נשוי ליעל ואב לשלושה ילדים.
תור (סדרת טילים)
תור (באנגלית: Thor) היא סדרת טילים ומשגרים אמריקאים, שפותחו מהטיל הבליסטי הבין-יבשתי PGM-17 Thor. תור הוא הטיל הראשון שהפך לסדרה גדולה שידועה כיום בשם דלתא. נגזרת של טיל תור שימשה ב-2011 כשלב הראשון של משגר דלתא 2.
היסטוריה.