ו"דרבי אקספרס", הנשלחים לבתים על בסיס שבועי. לאחרונה נוסף עיתון יומי ללא תשלום בשם "מטרו". העיתון מחולק במרכז העיר בכל בוקר. עיתון שבועי נוסף הוא ה-"דרבישייר טיימס" המחולק בימי חמישי למנויים בלבד.
BBC רדיו דרבי, היא תחנת רדיו עטורת פרסים של דרבישייר וסטפורדשייר, ממוקמת ברחוב סט הלן ומשדרת תמהיל של חדשות לאומיות ומקומיות, מוזיקה וחדשות ספורט. לתחנה כ-150,000 מאזינים. התחנה משדרת בתדר 104.5 FM, 1116 AM, 95.3 FM בצפון ומרכז דרבישייר, 96 FM באזור בוקסטון, וגם באמצעות האינטרנט. לתחנה אתר אינטרנט משלה המספק חדשות, דיווחי תנועה ומזג אוויר. מאז 1983 התחנה מקיימת אירוע צדקה שנתי למטרות מקומיות. ב-2007 גייסה התחנה כמיליון פאונד.
ראם אפ.אם, היא תחנת רדיו עצמאית נוספת בדרבישייר ומזרח סטפורדשייר, התחנה משדרת מדרבי תמהיל של מוזיקה למבוגרים ובידור עם חדשות ודיווי תנועה. התחנה משדרת בתדר 102.8 FM, והיא משדרת גם באינטרנט. לתחנה כ-120,000 מאזינים.
קהילה יהודית.
בעיר הייתה קהילה יהודית קטנה מאוד. תחילתה של הקהילה בסוף המאה ה-19. לקהילה היה בית כנסת אשר נבנה ב-1899 ונסגר ב-1986.
גאוגרפיה.
העיר מחולקת ל-17 רבעים.
יישובים קרובים.
דפילד, בלפר, הינור, אילקסטון, ריפליי, לנגלי מיל, אלפרטון, צ'סטרפילד, מטלוק, בייקוול, לונג איטון, נוטינגהאם, סנדיאקר, לוגברו, טירת דונינגטון, לסטר, ברטון-אפון-טרנט.
כלכלה, תעשייה ותחבורה.
להלן טבלת תוצר גולמי של העיר (פרסום עמודים 240–253 )
הערה: כולל צייד, יערנות, אנרגיה, בנייה ושירותים פיננסיים.
תעשייה.
המעסיקים הגדולים ביותר בדרבי הם רולס-רויס (כינוי מקומי – רוייס) וטויוטה. משרדי הנהלת בנק אג נמצאים בעיר. חברות ידועות נוספות כדוגמת בומברדייה המייצרת רכבות ומערכות תעופה, אלסטום המייצרת דודי חימום לתחנות כוח וממרי חום. חברת קיבלה קולה, ממוקמת גם כן בעיר באזור נורמנטון.
כפי שציון, דרבי היא מרכז משמעותי בתחום הרכבות. בעיר היו משרדי הנהלת "מידלנד ריילווי", עם סדנאות של ה"בריטיש רייל" ומתקני מחקר בעיר. למרות שלאורך השנים הפכה העיר לפחות חשובה בתחום הרכבות, עדיין יצרני רכבות ממשיכים לקיים עסקים בעיר, כך שתחנת "מידלנד דרבי" נשארה בעלת חשיבות אסטרטגית ברשת הרכבות. כפי שפורסם לאחרונה העיר נבחרה כעיר מועדפת לבניית מכרז רכבות לאומי חדש.
בתחום תעשיית ההיי-טק, דרבי היא ביתה של חברת קור דיזיין אשר פיתחה את משחק המחשב טומב ריידר והדמות לארה קרופט.
תחבורה.
כבישים.
מיקומה המרכזי של דרבי בלבה של אנגליה הפך אותה לצומת מקשר לאזורים רבים במדינה. הכביש המהיר כביש M1 עובר כעשרה מייל ממזרח לעיר, ומחבר את העיר לאזור לונדון, שפילד, לידס. כבישים עיקריים נוספים העוברים בדרבי או בסמוך לה, כוללים את דרך (היסטורית, דרך זו הייתה הדרך הראשית מלונדון לקרלייל, לסטר ומנצ'סטר),
דרך (בודמין למנספילד דרך בריסטול וברמינגהאם), דרך (וורינגטון ללסטר דרך סטוק-און-טרנט), דרך (ניו קסל-אנדר-לים למבלטורפ, כולל "דרך בריאן קלו" המקשרת את דרבי לנוטינגהאם) ודרך (דרבי לט'ירסק דרך שפילד ולידס).
רכבות.
כפי שצוין, מסילת הברזל משרתת את דרבי עוד מ-1840 על ידי תפקודה כצומת של שני הקווים הראשיים מלונדון ליורקשייר וצפון מזרח. תחנת הרכבת כיום היא תחנת הרכבת "מידלנד דרבי". התחנה מפעילה רכבות מהירות ללונדון, צפון מזרח, ודרום מערב, באמצעות חברת הרכבות "איסט מידלנדס" וקרוסקנטרי. בנוסף ישנן עוד תחנות קטנות, תחנת הרכבת פירטרי וספונדון, בהן השירות מצומצם.
אוויר.
נמל התעופה "איסט מידלנדס" ממוקם כ-24 ק"מ ממרכז העיר, נתון שהופך את דרבי לעיר הקרובה ביותר לנמל תעופה. נמל התעופה משרת בעיקר את שלוש הערים הגדולות דרבי, לסטר ונוטינגהאם. ב-2004 שינו את שמו של הנמל ל"נוטינגהאם איסט מידלנדס" בגלל המיקום בשטחה. אך לאחר מאבקים של דרבי ולסטר, הוסר שמה של נוטינגהאם משם הנמל ב-2006. הנמל משרת טיסות טיסות צ'רטר, של חברות כדוגמת "בי.אם.אי בייבי", ריינאייר ואיזיג'ט עם שירות למגוון יעדים פנימיים ואירופיים.
אוטובוסים.
תחנת האוטובוסים של דרבי הייתה בעלת עיצוב אר דקו של האדריכל סי. אייצ'. אסלין. במקור נבנתה ב-1933, ונסגרה ב-2005. תחנת אוטובוסים חדשה מתוכננת להבנות באותו מקום.
שירותי אוטובוסים בדרבי מופעלים על ידי מספר חברות, אבל רובם מופעלים על ידי "טרנט ברטו" ו"אריבה מידלנדס".
סאמרהבן
סאמרהבן (באנגלית: Summerhaven) היא עיר קיט קטנה בהר למון צפונית לטוסון, באריזונה שבארצות הברית.
העיירה הנמצאת בגובה 2,500 מטר מעל פני הים והיא הגבוהה מבין עיירות הר למון. קרבתה של העיירה לפיסגת הר למון ואתר הסקי הפופולרי שבו, שהוא אתר הסקי הדרומי ביותר בארצות הברית, הופכת אותה לאטרקצייה תיירותית. סאמרהבן היא בעיקר עיירת קיט לתושבי הערים הגדולות באזור כמו פיניקס, טוסון, סקוטסדייל ועוד.
בעיירה כ-100 תושבים אך בקיץ האוכלוסייה גדלה בשל התושבים הרבים המגיעים לבתי הקיץ שלהם. בחורף נמשכים לעיירה תושבי האזור הבאים לחזות בשלג, תופעה נדירה באזור המדברי בגובה נמוך יותר.
בשנת 2003 נפגעה העיירה קשות על ידי שרפה שהתחוללה בשמורת-טבע שסביבה והחריבה חלק גדול מהעיירה והתשתית בה. השרפה החריבה שטח גדול של יער מסביב לעיירה ויותר מ-200 בתים מתוך 700 עלו בלהבות. נזקי השרפה מוערכים בכ-17 מיליון דולר.
כנסיית סנטה מריה דלה גרציה
כנסיית סנטה מריה דלה גרציה (איטלקית Chiesa di Santa Maria delle Grazie) היא מתחם המשלב כנסייה ומנזר דומיניקני במילאנו שבאיטליה. פרסומה העיקרי של הכנסייה נובע מהימצאותה של הגדולה ביצירותיו של לאונרדו דה וינצ'י ואחת המפורסמות שבהן, ציור הקיר הסעודה האחרונה. התמונה צוירה על קיר הרפקטוריום של המנזר הדומיניקני במקום, בין השנים 1495 ל-1498. בשנת 1980 הוכרזו הכנסייה והמנזר הדומיניקני של סנטה מריה דלה גרציה כאתר מורשת עולמית, כולל ציור הקיר עצמו.
היסטוריה.
בשנת 1463 החליט דוכס מילאנו פרנצ'סקו הראשון ספורצה לבנות מנזר דומיניקני וכנסייה במקום בו ניצבה קפלה קטנה שהוקדשה למריה הקדושה של החן. ספורצה שכר את שירותיו של האדריכל גואיניפורטה סולארי (Guiniforte Solari) והמנזר הושלם ב-1469, שלוש שנים לאחר מותו של ספורצה, בעוד שבניית הכנסייה נמשכה עד 1482. יורשו של ספורצה, לודוביקו ספורצה ערך מספר שינויים בכנסייה, ואלה הושלמו ב-1490. עוד החליט כי הכנסייה תשמש גם כמקום קבורה עבור בני משפחת ספורצה, וכך היה. ב-1497 נקברה אשתו במקום.
ספורצה שכר מספר אמנים ידועים כדי לפאר את המבנים, ומעריכים כי בבניית האפסיס של הכנסייה היה שותף האדריכל דונטו ברמנטה, אשר הופקד על הפרויקט בתחילתו, אך חדל מלעסוק בו בהמשך, וג'ובני אנטוניו אמדאו (Giovanni Antonio Amadeo) נטל את מקומו. לאונרדו נשכר לצייר את "הסעודה האחרונה", וכריסטופורו סולארי תכנן את אחוזת הקבר של ספורצה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, באוגוסט 1943, פגעו מפציצים בריטים ואמריקניים במנזר ובכנסייה. הקיר ובו "הסעודה האחרונה" ניצל, בזכות היותו מוגן על ידי שקי חול.
הצליבה מאת דונאטו.
ברפקטוריום במנזר שוכן גם ציור הקיר "הצליבה" מאת ג'ובני דונאטו מונטורפאנו (Giovanni Donato Montorfano). הציור ניצב בקיר שמול הסעודה האחרונה של לאונרדו, והוא אחד מציוריו האחרונים של האמן, וחתימתו והשנה 1495 מופיעים עליו. הציור עשיר בדמויות וכמנהג התקופה חלקן נושאות את דיוקניהם של בני משפחת ספורצה. ציור זה השתמר בצורה טובה בהרבה מהסעודה האחרונה שלמולו.
בטי
וויולנט רבולושן
הצמדת מילים
טרנספורם פוריה
סקאפה פלו
קונקורד (ניו המפשייר)
קונקורד (באנגלית: Concord) היא בירת מדינת ניו המפשייר בארצות הברית, וכן בירת מחוז מרימק בניו המפשייר. במפקד האוכלוסין של שנת 2020 מנתה העיר 43,976 נפש.
קונקורד מורכבת מכמה רבעים, ביניהם מזרח קונקורד, מערב קונקורד ופנקוק. העיר משתרעת על שטח של 174.5 קמ"ר. הנהר מרימק עובר על יד העיר, ואגם פנקוק שוכן במערבה. הנקודה הגבוהה ביותר בקונקורד נמצאת בגובה של 262 מטר, בגבעת אוק.
בקונקורד נמצאים, בין השאר, מוסדות חינוך אלו: הפקולטה למשפטים ע"ש פרנקלין פירס, בית הספר סיינט פול (מכינה פרטית), המכון הטכנולוגי של ניו המפשייר, מכללה קהילתית דו שנתית והתזמורת הסימפונית של מכללת גרנייט.
האזור היה מיושב במשך אלפי שנים על ידי שבטים אינדיאנים. ההתיישבות האירופאית בסביבת העיר החלה במחצית הראשונה של המאה ה-18. העיר עצמה נבחרה לבירת המדינה בשנת 1808.
מועצת העיר מורכבת מ-14 נציגים, כאשר 4 מתוכם נבחרים על ידי כלל העיר, וכעשרה נבחרים באזורי בחירה. ראש העיר נבחר אחת לשנתיים.
דמוגרפיה.
לפי המפקד משנת 2010, התגוררו בעיר כ-42,695 תושבים, כאשר הצפיפות היא כ-244 נפש לקמ"ר.
קונקורד (ניו המפשיר)
שאמאן
שמאן
סאוואנה
חויה דה סרן
חויה דה סרן (בספרדית: Joya de Cerén, מילולית "התכשיט של סרן") הוא אתר ארכאולוגי באל סלוודור, השוכן בצפונו של מחוז לה ליברטד, 20 קילומטרים צפונית-מערבית לבירה סן סלוודור. האתר הוא כפר חקלאי מתקופת המאיה שנותר כמעט ללא פגע מתחת לכמה שכבות של אפר געשי. בשנת 1993 העניק אונסק"ו לחויה דה סרן מעמד של אתר מורשת עולמית. האתר מכונה גם "פומפיי של אמריקה" בהקבלה לאתר הארכאולוגי המפורסם באיטליה.
היסטוריה.