גידול התירס לתחמיץ מהווה כ-35% מכלל החומר היבש המשמש להזנת בעלי-חיים. קיימים זני תירס רבים המיועדים לצורכי הגידול השונים בישראל ובכל שנה, נערכים מבחני זנים ללפחות 5–10 זנים נוספים, עבור בחינת התאמתם לצורכי העמידות ותכולת הגרעין הנדרשים בשוק.
זני התירס העיקריים בארץ הם קלגרי, 33-031, קולוסיאוס, סימון, האטי, W86 (מתוך נתוני ארגון עובדי הפלחה לשנת 2019).
התוצרת העולמית והתפלגותה בין המדינות.
גידולי התירס בארצות הברית מהווים כמחצית מהתוצרת העולמית; מדינות בולטות נוספות הן סין, הודו, ברזיל, מקסיקו, ארגנטינה, צרפת, אינדונזיה ודרום אפריקה. התוצרת העולמית של תירס בשנת 2003 הסתכמה ב-600 מיליון טון, ואילו בשנת 2009 הייתה 817 מיליון טון. יותר מאורז (678 מיליון טון) או חיטה (682 מיליון טון). ב 2013 עמד יבול התירס על מיליארד ו-16 מיליון טון.
מריו מיקולינסר
מריו מיקולינסר (נולד ב-1957) הוא פרופסור וחוקר ישראלי בתחום הפסיכולוגיה, ששימש דיקן בית הספר לפסיכולוגיה ובין השנים 2014 עד 2017 המשנה לנשיא לעניינים אקדמיים של "המרכז הבינתחומי". זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2004. כיום מריו ראש התכנית לתואר שלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת רייכמן
ביוגרפיה.
מיקולינסר נולד בסנטה פה שבארגנטינה בשנת 1957. עלה לישראל בגיל 19. בשנת 1985 סיים לימודים לתואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. כ-7 שנים לאחר מכן מונה לפרופסור באוניברסיטה זו, בגיל 35, והיה הפרופסור הצעיר ביותר בארץ בתחום הפסיכולוגיה. במקביל עבד בצה"ל בתפקיד מחקר בתחום הפסיכולוגיה.
מיקולינסר שימש במגוון תפקידים אקדמיים באוניברסיטת בר-אילן, ביניהם ראש המחלקה לפסיכולוגיה. ב-2004 נבחר לקבל את פרס א.מ.ת, על "תרומה יוצאת דופן בחקר האישיות והפסיכולוגיה החברתית". בנוסף לעבודתו האקדמאית באוניברסיטת בר-אילן, נמנה מיקולינסר עם צוות העורכים ב-Journal of Personality and Social Psychology. כן היה בין מייסדי מרכז פלג-ביליג לחקר איכות חיי המשפחה ב-1996, ובשנים 2002-2006 הוא כיהן כיושב-ראש המרכז.
ב-2007 עבר מיקולינסר לשמש כדיקן בית הספר החדש לפסיכולוגיה של המרכז הבינתחומי הרצליה. בנוסף, מאז 2008 הוא מרכז מדי שנה את "סימפוזיון הרצליה השנתי באישיות ופסיכולוגיה חברתית" במרכז הבינתחומי.
מיקולינסר פרסם מאות מחקרים בתחום הפסיכולוגיה. מחקריו, שהקנו לו שם עולמי, עוסקים בין השאר בהיבטים שונים של תאוריית ההתקשרות, למשל היכולת לשפר בבגרות את דפוסי ההתקשרות שנוצרו בילדות, לאחר פגישה עם דמויות מעודדות התקשרות בטוחה. מחקריו גם בחנו קשר בין דפוסי התקשרות לבין תחומים שונים, בין היתר אהבה רומנטית, התנהגות מינית ותגובה לטראומה נפשית וכן את הקשרים בין תאוריית ההתקשרות לתאוריית ניהול האימה.
BASIC היא משפחה של שפות תכנות מפורשות הנחשבות לידידותיות למשתמש וקלות לתכנות. בזכות תכונות אלו, הן זכו לפופולריות רבה בעבר.
מבוא.
BASIC נוצרה בשנת 1963 במכללת דרטמות', כשפת תכנות פשוטה וקלה ללמידה, שתוכל לשמש כשפת תכנות ראשונה לצורכי לימוד, בעיקר בלימודי תואר ראשון ולתכנים מתמטיים. מטרה זו באה לידי ביטוי בשמה של השפה, BASIC, שהוא ראשי תיבות של Beginners All-purpose Symbolic Instruction Code.
בסוף שנות ה־70 ובתחילת שנות ה־80, עם תחילת התפוצה הנרחבת של המחשבים הביתיים ועוד לפני הופעת המחשב האישי (PC) של יבמ בשנת 1981, זכתה BASIC להצלחה רבה על מחשבים ביתיים כגון אטארי, קומודור, סינקלייר ועוד. ראשיתה של חברת מיקרוסופט הייתה בפיתוח מפרשי BASIC. למרות קיומו של תקן ANSI לשפה נוצרו בתקופה זו ניבים שונים מאוד של BASIC, שלחלקם אף לא היו כמעט פקודות משותפות.
חברת מיקרוסופט צירפה למערכת ההפעלה שלה DOS מפרש של BASIC (עד גרסה 5 של DOS נעשה שימוש בניב GW-BASIC/BASICA, ולאחר מכן QBASIC) ולכן שפת התכנות נשארה בשימוש. כאשר הופיעה מערכת ההפעלה חלונות, פיתחה חברת מיקרוסופט את שפת Visual Basic, בהתבסס על התחביר המקובל של שפת BASIC. שפת ה־Visual Basic היא, כנראה, הניב הנפוץ ביותר של BASIC כיום. זמן קצר לאחר מכן הוציאה מיקרוסופט גרסה של Visual Basic גם עבור DOS.
כיום, שפת בייסיק בהגדרתה המקורית לא נמצאת בשימוש נרחב, ובעיקר משמשת את הרגילים להשתמש בה מהעבר. שפות יותר חדשות המתבססות על התחביר המקורי נמצאות בשימוש רחב של כלל משתמשי המחשב ומתכנתים בתעשייה: למשל Visual Basic, שפת תסריט Visual Basic for Applications (VBA) המשולבת בתוכנות חבילת היישומים Microsoft Office, או שפת תסריט Visual Basic Script המשולבת בדפדפן האינטרנט של מיקרוסופט.
בגרסאותיה המקוריות (ובמידה פחותה גם כיום), היו שורות הקוד ממוספרות ונעשה שימוש רב בפקודות GOTO, המורות למפרש לעבור לביצוע שורת קוד אחרת מהשורה העוקבת. שימוש זה גורם לחוסר מבניות בקוד ומקשה על מעקב אחר השתלשלותה והרצתה של התוכנה. עם זאת, שפות ה־Visual Basic המודרניות הן שפות תכנות מונחה עצמים המאפשרות פיתוח תוכנה בהיקפים גדולים לפי כל כללי הנדסת תוכנה, ויצירת קוד איכותי אשר ניתן לתחזוקה ושינוי מהירים וקלים, כמו בכל שפות התכנות המודרניות האחרות.
היסטוריה.
עד אמצע שנות ה־60, מחשבים היו כלים יקרים ביותר שנעשה בהם שימוש רק למטרות מיוחדות כחישובים מדעיים או צבאיים. מחשבים אלו הפעילו אצווֹת (Batch) של משימות להרצה בזו אחר זו, והיה לעיתים צורך להמתין זמן רב עד להתפנותו של המחשב. מסוף שנות ה־60 ואילך הוזילו התפתחויות בתחום האלקטרוניקה את מחירי המחשבים באופן משמעותי, עד כדי כך שכוח החישוב עלה לרוב על הנדרש.
שפות התכנות בעידן הרצת האצווֹת, כמו גם המחשבים שעליהם רצו, תוכננו לרוב עבור מטרה מסוימת כחישובי נוסחאות, עיבוד מידע עסקי או עיבוד תמלילים. לאור העלות הרבה של כוח מחשוב, נחשבה היעילות (כלומר, זמן ביצוע הקוד) כתכונה החשובה ביותר של שפת תכנות. לכן, השפות ה"מתמחות" הללו היו לרוב קשות לשימוש ובעלות תחביר ייחודי להן.
עם הוזלת מחירי המחשבים, הופיעה גישת "חלוקת הזמן" (time sharing) מול מחשב מרכזי גדול. בגישה זו "נפרסה" יכולת העיבוד של המחשב על ציר הזמן ולכל משתמש ניתנו "חלונות" של זמן עיבוד לסירוגין עם משתמשים אחרים. כיוון שהמחשבים נעשו מהירים מספיק, קיבלו המשתמשים את הרושם כאילו המחשב עומד כולו לרשותם בלעדית. חלוקת הזמן הוזילה את מחיר השימוש במחשב באופן ניכר, משום שמכונה יחידה יכלה לתמוך בחישוביהם של מאות משתמשים.
שנים מוקדמות - עידן המיני־מחשבים.
שפת ה־BASIC המקורית תוכננה ב־1963 על ידי ג'ון קמני ותומאס קורץ, ומומשה בהדרכתם על ידי צוות של סטודנטים במכללת דארטמות', בהם מרי קנת' קלר. BASIC תוכננה לאפשר לסטודנטים לכתוב תוכניות עבור מערכת חלוקת זמן שנקראה Dartmouth Time-Sharing System. היא תוכננה להיות מסובכת פחות משפות התכנות שקדמו לה, שכן המשתמשים החדשים, שעשו שימוש במערכות חלוקת זמן, היו על פי רוב בעלי רקע טכני ומתמטי מועט יותר מקהל היעד הוותיק. ניב זה של BASIC כונה מאוחר יותר Dartmouth BASIC.
שמונה עקרונות עמדו לנגד עיניהם של מתכנני BASIC:
השפה התבססה בחלקה על FORTRAN II ובחלקה על ALGOL 60, תוך שהוכנסו בה מספר שינויים כדי להתאימה למערכות חלוקת זמן (אף מערכות אחרות מזאת שפעלה בדארטמות' כגון JOSS ו־CORC ובמידה פחותה יותר LISP). קדמו לה ניסיונות אחרים לתכנן שפת הוראה בדארטמות' כמו DARSIMCO ב־1956 ו־DOPE ב־1962.
מראשיתה, תמכה BASIC בביצוע פעולות מתמטיות פשוטות ובפעולות על מטריצות. האפשרות לטפל במחרוזות נוספה במלואה רק ב־1965. BASIC מומשה לראשונה, כשפת מהדר דווקא, על מחשב מרכזי מסוג GE־265 שתמך במספר מסופים. השפה הייתה יעילה למדי, ועקפה בביצועיה את המימושים FORTRAN II ו־ALGOL 60 שרצו על ה־GE־265.
מתכנני השפה החליטו שהמהדר יהיה זמין לכול ללא תשלום כדי להפיץ את השפה. הם הרשו שימוש בו בבתי ספר באזור דארטמות' והשקיעו כמות נכבדה של מאמץ לקדם את השפה. מאמציהם נשאו פרי, ידע של BASIC נעשה נפוץ יחסית. השפה מומשה על ידי מספר ספקים ונעשתה פופולרית על מיני־מחשבים כסדרת ה־PDP של DEC, וה־Nova של Data General. לרוב מומשה BASIC בדרך־כלל כשפת מפרש, במקום (או בנוסף על) מהדר.
מספר שנים אחרי הפצתה, הביעו מספר מומחי מחשבים בעלי־שם וביניהם אדסחר דייקסטרה, את דעתם שהשימוש בהצהרות GOTO הנפוצות ב־BASIC ובשפות אחרות הוא הרגל תכנותי מגונה.
בנוסף, מומחים אחרים טענו ש־BASIC איטית מדי (מרבית הגרסאות המפורשות איטיות מהגרסאות המהודרות המקבילות) או פשוטה מדי (גרסאות רבות, במיוחד למחשבים חלשים, לא מימשו תכונות ויכולות חשובות).
גידול מהיר - עידן המחשבים הביתיים.
הצגת המחשב הביתי אלטאיר 8800 ב־1975 הזניקה את הפופולריות של בייסיק. רוב שפות התכנות האחרות דרשו יותר זיכרון (או יותר נפח בכונן הקשיח) ממה שהיה זמין במחשבים הביתיים, ואילו בייסיק יכלה להתמודד עם המגבלות האלו ואף התחשבה באחסון האיטי על טייפ נייר (או יותר מאוחר טייפ של קלטות אודיו, באותה תקופה לא היו כוננים קשיחים למחשבים ביתיים) ובהיעדר עורכי טקסט מתאימים. לבייסיק היה גם היתרון של פופולריות בקרב המתכנתים הצעירים שגילו עניין במיקרו־מחשבים. אחד המימושים הראשונים של השפה שהופיעו למכונות ה־8080 כמו האלטאיר היה Tiny BASIC, מימוש פשוט שנכתב במקור על ידי ד"ר לי־צ'ן ואנג, ושהוסב לאלטאיר על ידי דניס אליסון בעקבות בקשתו של בוב אלברכט (שמאוחר יותר הקים את Dr. Dobb's Journal). התכן של Tiny BASIC וקוד המקור המלא פורסמו ב־1976 בכתב עת זה.