בוואן הצליח בתחילת דרכו בפיקוד על אוניות הפיראטים. הוא תקף צי של 13 ספינות מוריות, ואף על פי שחלקן נמלטו באפלה, הוא תפס רכוש בשווי מוערך של 100,000 ליש"ט. בעקבות זאת, תקף בוואן מספר ספינות נוספות, כולל את ״אינדיאמן״ בפיקודו של קפטן קונווי בנובמבר 1701, מול חופי מלבר. למרות התקפות אלה, בוואן הצליח להמשיך ולסחור ברכוש בנמלים מקומיים - בעקבות התקפתו על ה״אינדיאמן״, הוא גרר אותה בגלוי לנמל קלייקון הסמוך ומכר אותה לשלושה סוחרים מקומיים. ה״ספיקר״ אבדה בסוף 1701 כאשר במהלך מסע למדגסקר, היא עלתה על שונית סנט תומאס ליד מאוריציוס. עם זאת, בוואן ורוב הצוות הצליחו להגיע לחוף. לאחר שלושה חודשים באי הם הצליחו לרכוש ספינה אחרת ולאחר ששינו את שמה "ברגנטין" (לימים השם שונה שוב ל"קונטנט") הוא וצוותו עזבו וכשהגיעו למדגסקר הקימו עיירה כבסיס לפעולתם - פורט מרטן (1701).
כקפטן "ספידי ראטרן".
בתחילת 1702 תפסו בוואן ומספר שודדי ים את ה״ספידי ראטרן״, בפיקוד של קפטן דרומונד, כמו גם ספינה נוספת ישנה, שאותה תכנן דרומונד למלא בעבדים מאיל סנט-מארי, למכירה לבעלי מטעי קקאו פורטוגזיים באפריקה. הספינה הישנה נמצאה כלא מתאימה לפיראטים והיא נשרפה. ה״ספידי ראטרן״ הוחזרה לשימוש פיראטי נגד ספינות מסחריות. שתי הספינות הפיראטיות, עזבו את העיירה מרטן ביחד, אך בלילה הראשון של ההפלגה ה״קונטנט״ עלתה על שרטון. מבלי להיות מודע לכך, המשיך בוואן להפליג לאיי מסקרן. הוא ציפה למצוא שם את ה״ראלי גאלי״, מכיוון שאנשי הצוות של דרומונד לשעבר נצפו שם קודם לכן. עם זאת, הספינה נעלמה, ובוואן החליט להפליג למאוריציוס כדי לחפש אותה. בוואן לא הצליח למצוא את הספינה, אך גם לא תקף את הספינות בנמל מאוריציוס, מכיוון שהוא לא ידע את כוחן. במקום זאת, הפליג למפרץ אוגוסטין, שם פגש את ה״קונטנט״. כשנוכח שמצבה גרוע והיא חסרת תועלת עבורו, הוא שרף את כלי השייט ואת הצוות אעלה על סיפון ה״ספידי ראטרן״
בשלהי 1702 פגש בוואן שוב את תומאס האוורד, שאחרי שעזב את צוותו של בוואן במדגסקר בעקבות אובדן ה״ספיקר״, תפס יחד עם קבוצה של שודדי ים את האוניה "פרוספרוס" עם תותחיה הרבים בנמל מאיוטה. עד חג המולד החליטו בוואן והווארד לאחד את כוחותיהם. במרץ 1703 בוואן עסק בתיקונים של ספינתו ורק באוגוסט 1703 הם תקפו יחד את ה״פימרוק״ של החברה הסחר המזרחית, ליד איי קומורו. בוואן והווארד תקפו אז שתי אוניות הודיות בים סוף, ותפסו את הגדולה יותר ושינו את שמה ל"דאפיאנט".
חזרה לרג'אפורה, פרישה ומוות.
מאחר שלא שמע כלום מאוניותיו, בוואן קיבל את הפיקוד על "דאפיאנט". לאחר שלקח גם סכום של 70,000 ליש"ט, חזר בוואן לנמל רג'אפורה שם התחלקה הביזה. תומאס האוורד החליט לעזוב את הספינה יחד עם ארבעים פיראטים נוספים. מתוך כוונה לפרוש מחיי פיראטיות ולחזור למדגסקר. אחרי שישה חודשים מת בוואן ממחלת מעיים לא מוגדרת ונקבר בבורבון.
לאחר פרישתו, נתנאל נורט נבחר להחליף אותו בתפקיד הקפטן של ה״דאפיאנט״.
מרקוס תוראם
מרקוס ליליאן תוראם יולאנוי (בצרפתית: Marcus Lilian Thuram-Ulien; נולד ב-6 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת החלוץ בבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת צרפת.
קריירת מועדונים.
את ילדותו העביר תוראם בצרפת והוא גדל ושיחק במחלקות הנוער של סושו מונטליאר, את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה ערך תוראם ב-20 במרץ 2015 כבר בגיל 18, במשחק ליגה מול שאטורו. הוא סה"כ שיחק 43 משחקים בסושו וכבש שער בודד ב-14 באפריל 2017, במהלך הפסד הליגה 1–3 לטור.
ב-5 ביולי 2017, כאשר היה בן 20 חתם תוראם במועדון גנגאן מהליגה הראשונה. באוגוסט 2018 זכה תוראם לתשומת לב רבה במהלך משחק הליגה מול פריז סן-ז'רמן בו שיחק אל מול ג'אנלואיג'י בופון, שהיה חבר לקבוצתו של אביו ליליאן תוראם.
ב-9 בינואר 2019, סייע תוראם לגנגאן להדיח את פריז סן-ז'רמן מרבע גמר גביע הליגה הצרפתית, לאחר שכבש פנדל בתוספת הזמן. עשרים יום אחרי זה כבש תוראם את שער השוויון בחצי הגמר מול מונקו אך גנגאן הפסידה את המשחק בסופו של דבר בדו-קרב פנדלים.
ב-22 ביולי 2019, חתם תוראן בבורוסיה מנשנגלדבך מהליגה הגרמנית בעבור 12 מיליון אירו, על חוזה של 4 שנים. תוארן קיבל את הספרה 10 המכובדת והפך לחלוץ המרכזי של הקבוצה בעקבות עזיבתו של תורגן הזאר לבורוסיה דורטמונד.
תוראם ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בורוסיה מנשנגלדבך ב-9 באוגוסט 2019 במהלך הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-22 בספטמבר 2019, לאחר חמש הופעות בבונדסליגה הצליח סוף סוף תוראם לכבוש את שערו הראשון על אדמת גרמניה במהלך ניצחון קבוצתו 1–2 על פורטונה דיסלדורף.
חיים אישיים.
תוראם נולד בפארמה שבאיטליה, הוא בנו של מלך ההופעות של נבחרת צרפת בכדורגל בכל הזמנים ליליאן תוראם. אחיו, קפרן תוראם-אוליאן, משחק בניס מהליגה הצרפתית. מרקוס נקרא על שמו של הסופר הג'מייקני מרקוס גארבי.
אלינור סלע
אלינור סלע סקודיצקי (נולדה ב-10 במאי 1974) היא שחקנית, תסריטאית וסטנדאפיסטית ישראלית.
ביוגרפיה.
סלע נולדה בירושלים לאם מורה ואב מפיק. היא התחנכה בתיכון בויאר במגמת מזרחנות. בצבא שירתה כקצינת מחקר במודיעין. בתום שירות הקבע, למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת.
קריירה.
משחק.
סלע החלה לשחק בגיל 13 בתפקיד הראשי בהצגה "הליצן" בתיאטרון החאן הירושלמי במסגרת תיאטרון קטרון.
במהלך לימודיה בניסן נתיב, הקימה יחד עם חבריה לכיתה: ליאור רז, אפרת ארנון, גל ברזילי, חיים יפים ברבלט וערן לנסקי, קבוצת אימפרוביזציה בשם "תופעת ולסלבה". הקבוצה הופיעה במועדון הצוף ובצוותא.
לאחר לימודי המשחק, החלה להופיע עם מופע הסטנד-אפ "אלף פנים, צחוק גדול, אמת אחת", במהלכו היא עוטה דמויות שונות מהחברה הישראלית. סלע כתבה את המופע על סמך תחקיר מקדים ואלתורים מחומרים שנוצרו בזמן אמת.
בשנת 2003 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "הפיג'מות". בין השנים 2004–2006 הגישה פינת סאטירית בגלי צה"ל בתוכנית "בילוי נעים" בהנחיית מולי שפירא. בין השנים 2006–2007 השתתפה ב בתוכנית האימפרוביזציות "של מי השורה הזאת" לצד תומר שרון, מאור כהן, יעל לבנטל, שמוליק לוי, אמנון וולף ועידן אלתרמן.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד עצמה בסדרה הקומית "פאפרצי". בשנת 2008 השתתפה בתפקיד אורח בתוכנית הטלוויזיה "משמורת" בערוץ 2 ובתוכנית הסאטירית "עד כאן!" עם אורי גוטליב.
בשנת 2012 השתתפה בתפקיד אורח בסדרת הנוער "גאליס" בערוץ הילדים ובסדרה "יום האם" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2013 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "בלתי הפיך", בשנת 2014 השתתפה בסדרה "עממיות" בתפקיד כרמלה ובשנת 2016 השתתפה בסדרה "פצועים בראש" בתפקיד אוסי.
תסריטאות.
באוגוסט 2019 זכתה סלע במלגת הפקה על סך שני מיליון שקלים מהקרן לקולנוע עבור סרט הקולנוע "שבע ברכות" שכתבה ביחד עם ריימונד אמסלם, מתוך 110 פרויקטים שהוגשו. הסרט בוים על ידי אילת מנחמי והופק על ידי רונן בן טל.
הפקה ובימוי.
סלע היא בעלים של חברת הפקה שמייצרת תוכן ומפיקה סרטים עבור חברות מסחריות, רשויות מקומיות ומשרדים ממשלתיים. שותפה לעשייה בחברה הוא אחיה.
בשנים 2017–2018 ביימה יחד עם שי גוטסמן את העצרת המרכזית לציון יום הזיכרון לשואה ולגבורה בקיבוץ לוחמי הגטאות.
חיים אישיים.
סלע נשואה לבני סקודיצקי ולהם שלושה ילדים.
ראיין וייט
Diana (שיר של פול אנקה)
Diana (בעברית: "דיאנה") הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי הזמר הקנדי, פול אנקה בשנת 1957, כשהיה בגיל 16. השיר הוקלט במאי 1957 באולפני דון קוסטה שבניו יורק. אנקה ציין באוטוביוגרפיה שלו שאת ההשראה לשיר קיבל מנערה בשם דיאנה איוב, אותה פגש בכנסייה ובאירועים קהילתיים, והתאהב בה. המוזיקאים שהקליטו איתו את השיר היו באקי פיצרלי בגיטרה, אירבינג וקסלר בפסנתר, ג'רי ברונו בבאס, ופנמה פרנסיס על התופים. בין זמרי הליווי היה ארטי ריפ.
התקליט המקורי של פול אנקה מ-1957 הגיע לראש מצעד הבילבורד "Best Sellers In Stores". אם כי השיר הגיע רק למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. דווח שהתקליט נמכר ביותר ממיליון עותקים. "דיאנה" היה להיט שהגיע למקום הראשון במצעד המכירות של תקליטי R&amp;B. כמו כן הגיע השיר לראש המצעד של המגזין הבריטי New Musical Express, ושהה בו במשך תשעה שבועות. בממלכה המאוחדת נמכרו 1.25 מיליון עותקים של התקליט.
אחרי שחתם עם חברת התקליטים RCA Records, הקליט אנקה מחדש את השיר "דיאנה", יחד עם להיטים נוספים שלו, עבור אלבומו "Paul Anka's 21 Golden Hits" משנת 1963.
גרסאות כיסוי ועיבודים.
פרנקי ליימון הוציא גרסת כיסוי של השיר באלבומו "Rock 'N Roll" משנת 1958.
הזמר הצרפתי מרסל מולודז'י (Mouloudji) הקליט ב-22 באפריל 1958 גרסה של השיר בצרפתית עם מילים מאת ז'אק פלאנט, יחד עם אנסמבל מישל וילארד.
פול אנקה ביצע גרסה איטלקית של השיר שאף היא נקראה "דיאנה". את המילים באיטלקית כתב מריו פנצרי. גרסה זו נכללה באלבומו של אנקה "Italiano" משנת 1963.
ב-1965 הוציא הזמר בובי רידל את השיר כסינגל באלבומו "Somebody Loves You". הגרסה של רידל הגיעה למקום ה-12 במצעד של מגזין RPM בקנדה, למקום ה-98 במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית, למקום ה-23 במצעד בילבורד Middle Road Singles, ולמקום ה-100 במצעד של מגזין Record World"."
ב-1975 הוציאה הלהקה האוסטרלית Ol' 55 את השיר כסינגל הבכורה שלהם. השיר הגיע למקום ה-95 במצעד Kent Music Report.