באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה אוליבייה במדליית ארד בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:53:02.0 שעות, אחרי פרי וירטמן מהולנד (1:52:59.8 שעות) וספירידון יאניוטיס מיוון (1:52:59.8 שעות). זו ליג'ן מסין שדורג רביעי קבע תוצאה זהה לשלו.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה אוליבייה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-5 ק"מ אישי בתוצאה של 54:31.4 דקות, לפני מריו סנזולו מאיטליה (54:32.1 דקות) וטימותי שטלוורת מבריטניה (54:42.1 דקות) ובמשחה ל-5 ק"מ קבוצתי ביחד עם אוסיאן קסיניול, לוגן פונטן ואורלי מולר בתוצאה של 54:05.9 דקות, לפני ארצות הברית (54:18.1 דקות) ואיטליה (54:31.0 שעות). מדליית ארד, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:59.2 שעות, אחרי פרי וירטמן (1:51:58.5 שעות) וג'ורדן וילימובסקי מארצות הברית (1:51:58.6 שעות).
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה אוליבייה במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:47:56.1 שעות, אחרי פלוריאן ולברוק (1:47:55.9 שעות) ולפני רוב מופלס (1:47:57.4 שעות), שניהם מגרמניה.
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים אוליבייה במקום שישי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:23.0 שעות.
טסלה מוטורס
זיו סויסה
כובאר
כּוֹבָּאר (בערבית: كوبر, תעתיק מדויק: כובר) הוא כפר פלסטיני בהרי בנימין, בנפת רמאללה ואל-בירה, בין ההתנחלויות נווה צוף, נחליאל ועטרת, כ-13 קילומטר מצפון מערב לרמאללה. הכפר נמצא בגובה 670 מטר מעל פני הים.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
בשנת 1517 עבר הכפר, ככל ארץ ישראל, לשליטת האימפריה העות'מאנית. במפקד של שנת 1596 נמנו בכפר 31 משפחות, כולן מוסלמיות. בשנת 1863 ביקר בכפר ויקטור גרן וציין שבכפר גרים כ-600 תושבים ויש בו מסגד על שם שייח' אחמד. ברשימת יישובים משנת 1870 נמנו בכפר 220 גברים ב-48 בתים.
במפקד האוכלוסין של שנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נמנו בכפר 447 תושבים, שלושה מהם נוצרים והיתר מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל נמנו בכובאר 122 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 546 תושבים, כולם מוסלמים.
ב-1945 נמנו בכפר 610 תושבים, כולם מוסלמים. הכפר השתרע על 9,678 דונם, מהם 33 דונם של שטח בנוי, והשאר אדמות חקלאיות.
אחרי 1948.
בעקבות הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות נכלל הכפר בשטח יהודה ושומרון שבשליטת ירדן. במלחמת ששת הימים, בשנת 1967, עבר הכפר, עם כל יהודה ושומרון, לשליטת ישראל. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 התגוררו בכפר 3,456 תושבים. בהתאם להסכמי אוסלו, 5,324 דונם משטחי הכפר, ובהם כל אוכלוסיית הכפר, נמצאים בשטח B, ו-4,581 דונם משטחי הכפר, שהם שטחים חקלאיים ושטחים פתוחים, נמצאים בשטח C.
מאפיינים בהווה.
בכפר פועלים שלושה בתי ספר וארבעה מסגדים. בסביבתו נמצאים אתרים ארכאולוגיים אחדים, שבהם נמצאו ממצאים החל מתקופת הברזל.
לכפר ברית ערים תאומות עם העיר וולסול שבאנגליה.
מן הכפר יצאו 18 מחבלים שרצחו ישראלים, בהם מרואן ברגותי וכן מבצעי רצח בני משפחת סולומון בחלמיש ופיגוע הירי בגבעת אסף.
בניסן תשפב נעצר בכפר מעאד חאמד, מחוליית המחבלים שרצחה את מלאכי רוזנפלד.
גבריהו
ויליאם אש (שחקן)
ויליאם אש (באנגלית: William Ash; נולד ב-13 בינואר 1977) הוא שחקן בריטי. הוא מוכר מהופעותיו בסדרות הדרמה "Where the Heart Is" מהשנים 1997–1998, "לדפוק שעון" (2001–2002), "דרך ווטרלו" (2009–2011), ו"המנהרה" (2016). בקולנוע השתתף בסרטים "Mad About Mambo" משנת 2000, ו-"Hush" מ-2008.
ביוגרפיה.
אש נולד בצ'דרטון קרוב לעיר אולדהאם. הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בסדרה "Making Out" בשנים 1989 עד 1991. אחר כך שיחק בתפקיד קבוע בסדרה "מקום בו נמצא הלב" של רשת ITV. בהמשך הופיע בסרט "Mad About Mambo", בסדרה "לדפוק שעון", בסדרה לילדים "Children's Ward", בסדרה "Lilies", בדרמה "Born to Run", בסדרה "Burn It", בסרט הטלוויזיה "כל אנשי המלך", בעיבוד מודרני למחזה השייקספירי "חלום ליל קיץ", בפרק בסדרה "דוקטור הו", במיני-סדרה "Conviction", בסרט האימה "Hush", בסדרה "דרך ווטרלו" ובסדרה "לגדול בלי בושה".
ב-2006 גילם אש את הכדורגלן אלברט סקנלון ממנצ'סטר יונייטד בסדרה "Surviving Disasters" שעסקה באסון האווירי במינכן משנת 1958 שממנו היה סקנלון אחד הניצולים.
בתיאטרון שיחק אש ב-2001 בהפקה של המחזה "Presence" בתיאטרון רויאל קורט, ובמחזה "How to Disappear Completely and Never Be Found" בתיאטראות שפילד. עוד הופיע במחזה "על עכברים ואנשים" בתיאטרון רויאל ליסאום באדינבורו.
בדצמבר 2011 הופיע אש בתפקיד ראשי בדרמה הקומית של ה-BBC "לפלנד" בתפקיד ריי. הוא המשיך לגלם את התפקיד בסדרה "להיות איילין" שהיא המשך לסרט "לפלנד". ב-2013 כיכב בסדרת הדרמה-קומית "Great Night Out" בתפקיד בגסי. ב-2015 הופיע בדמות פרנק מלור בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise" של ה-BBC. בפברואר 2016 הופיע בסדרת הדרמה "Moving On". עוד ב-2016 שיחק בסדרה "פרנואיד" של ITV / נטפליקס. עוד הופיע אש בדמות BB בעונה השנייה של הסדרה "המנהרה". ב-2017 גילם אש את לייטון תומאס בסדרת הדרמה על רוצח סדרתי "לוך נס".
ויליאם אש
קובר (כפר פלסטיני)
אליפות ברזיל בכדורגל 1994
אליפות ברזיל בכדורגל 1994 הייתה הפעם ה-38 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 13 באוגוסט 1994 והסתיימו ב-19 בדצמבר 1994.
בתחרות השתתפו 24 קבוצות. לאור צמצום משמעותי של הליגה, אף קבוצה לא העפילה לליגת משנה.
בשלב ראשון הקבוצות אורגנו ב-4 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. בכל בית 4 קבוצות העפילו לשלב השני. מנצחת הבית זכתה בנקודה נוספת לקראת משחקי השלב השני.
בשלב הבא הקבוצות אורגנו בשני בתים ונערך משחק בודד תחילה בין קבוצות הבית ואחר כך עם הקבוצות של הבית השני. בסופו של דבר נקבעו עולות לרבע הגמר, חצי הגמר והגמר.
שש קבוצות אחרונות לאחר שלב הבתים המשיכו בפליי-אוף תחתון לקביעת שתי קבוצות שיירדו לליגת משנה.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות.
פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השמינית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות.
בסיום העונה נאוטיקו, ורמו ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו ז'ובנטודה וגויאס.
שחקנים מצטיינים.
טוליו, שחקנה של בוטפוגו ומרסיו אמורוזו, שחקנה של גוארני כבשו 19 שערים וזכו בתואר מלך השערים של האליפות.
מרסיו אמורוזו, שחקנה של גוארני זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
כובר
אש קטצ'אם
אש קטצ'אם (ביפנית: サトシ, בתעתיק לעברית: סאטושי) הוא דמות בדיונית בזיכיון המדיה "פוקימון" שבבעלות נינטנדו. אש קטצ'אם נחשב לגיבור העיקרי של סדרות האנימה והמנגה, וכן במוצרים נוספים מטעם החברה. ביפנית, הדמות מדובבת על ידי ריקה מטסומוטו. באנגלית, הדמות דובבה על ידי ורוניקה טיילור בעונות 1 - 8, ועל ידי שרה נטוצ'ני מעונה 9 ואילך. בעברית, הדמות דובבה על ידי יהונתן מגון מתחילת דיבוב הסדרה בשנת 2000 עד שנת 2002, ועל ידי דניאל מגון משנת 2002 ואילך.
שמו האנגלי נגזר משמו העיקרי ביפנית (האותיות 'ash' הנכללות ב-'Satoshi'). כמו כן, המוטו של אש הוא: "Gotta catch ém all!" (בעברית היו שני ביטויים: הראשון משנת 2000 הוא "חייבים לתפוס את כולם!" והשני מ-2016 מאז יציאת המשחק פוקימון גו "נתפוס את כולם"), וחלומו הוא להיות מאסטר פוקימון. דמותו ואישיותו מבוססים באופן רופף על רד (Red), דמות השחקן ממשחקי הדור הראשון פוקימון אדום וכחול, ופוקימון צהוב.
בתור הגיבור של הסדרה, הופיע אש בכל הפרקים של האנימה, כולל הסרטים והפרקים המיוחדים. בשל הפופולריות העצומה וההצלחה של סדרת האנימה ברחבי העולם, מאז הופעת הבכורה שלו, הפך אש לאחד הידועים ביותר מבין שלל דמויות האנימה של כל הזמנים (בשל מעמדו כגיבור של פוקימון אנימה), הוא זוכה על ידי רוב אוהדי האנימה לפופולריות רבה, לצד דמותו של גוקו ב"דרגון בול" וסיילור מון מהתוכנית "סיילור מון". למרות הכל, קטצ'אם זכה לביקורות רבות על היותו תקוע במצב של ציר זמן מתקדם, כמו גם על חוסר היכולת שלו לנצח את כל הליגות הגדולות של פוקימון, בהן השתתף. עם זאת, בסיום הסדרה "שמש וירח", אש הצליח בסופו של דבר לנצח בליגת אלולה ולהפוך לאלוף הראשון.
הופעות.
לפני הסדרה.
בפרק 7 של העונה ה-17 (XY הסדרה), ב"מרוץ הרייהורן!", מתגלה כי בשלב כלשהו של ילדותו, אש השתתף במחנה קיץ של פוקימון, שבו הוא פגש בעבר את חברת ילדותו סרינה. בנקודה אחת במהלך המחנה, סרינה נפצעה בברך מנפילה. אש השתמש בממחטה שלו לרפא את הפציעה, אשר סרינה שמרה, והחזירה לאש באותו הפרק בתור מחווה לעזרתו כשהיו צעירים.
באנימה.