נורמליות הוא מונח המשמש בדיבור היומיומי לתאר התנהגות ממוצעת. ברפואה המונח מתאר מצב ללא פתולוגיה. נורמליות במובנה הרפואי-תפקודי שונה ממשמעותה במובן הדיבור היומיומי: נורמה רפואית משמשת בדרך כלל לתיאור מצב של חוסר מחלה, כלומר, היעדר הפרעה בתפקוד של יצור חי. נורמות רפואיות ופסיכולוגיות מתייחסות למצבים שבהם אין פגיעה בתפקוד הפיזיולוגי או הרגשי של האדם. תפקידן הוא לסייע ביצירת הבדלה בין מצבים תקינים שאינם מצריכים טיפול, ממצבים שבהם קיימת פגיעה המצריכה טיפול כלשהו.
התנהגות על פי נורמה במובנה הסוציולוגי, מתייחסת לערך התרבותי-חברתי ולאופן ההתנהגויות והמצופה מקבוצות ויחידים בחברה מסוימת, הנתפס כראוי, תקין ומקובל על פי הערכים של אותה התרבות.
לכל חברה יש הגדרות נורמה משלה בכל שטחי החיים, אשר נלמדות ומועברות בחינוך ובמורשת התרבותית. זהו חלק מתהליך החיברות של הפרט.
אמנם במקרים רבים הנורמה התפקודית-רפואית תואמות את הנורמה החברתית, אך זה לא מחייב. ישנם מקרים שבהם מצב מסוים יוגדר כנורמלי מהיבט אחד אך לא מהשני ולהפך.
אבחנה התנהגותית.
הקריטריונים המקובלים לאבחון התנהגות נורמלית הם:
יצחק קול
קופר יואיט
רקמת דם
אולג קוזנצוב
אולג ולדימירוביץ' קוזנצב (באוקראינית: Кузнецов Олег Володимирович; נולד ב-22 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת הבלם, בעיקר בקבוצת דינמו קייב ובנבחרת ברית המועצות. מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך קוזנצוב למאמן.
קריירת משחק.
אולג קוזנצוב נולד בעיר מגדבורג שבגרמניה המזרחית. אביו היה קצין צבא ששירת שם בכוח הכיבוש הסובייטי. לאחר כחמש שנים בגרמניה חזרה המשפחה לברית המועצות והתיישבה בעיר צ'רניהיב. בגיל 8 החל קוזנצוב לשחק בקבוצת הנערים של המועדון המקומי, דסנה צ'רניהיב. בגיל 17 הועלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה השלישית בברית המועצות. בשנת 1982 עבר לקבוצת דינמו קייב, בה שיחק ברוב שנות הקריירה שלו.
בשנת 1990 עזב קוזנצוב את דינמו קייב ועבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, בה שיחק 4 שנים. בשנת 1994 הושאל קוזנצוב ללא עלות לקבוצת מכבי חיפה הישראלית, במטרה להחליף את הבלם הפצוע רומן פץ. לאחר מכן חזר קוזנצוב לאוקראינה וסיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת צסק"א קייב.
נבחרת.
לזכותו של קוזנצוב 58 הופעות בנבחרת ברית המועצות, בהן כבש שער אחד. השתתף עמה בשני גביעי עולם (1986 ו-1990) ובאליפות אירופה אחת בשנת 1988, בה הגיעה נבחרת ברית המועצות לגמר, בו הפסידה לנבחרת הולנד. קוזנצוב לא השתתף במשחק הגמר כיוון שספג שני כרטיסים צהובים במשחקים הקודמים.
לאחר פירוק ברית המועצות שיחק קוזנצוב גם בנבחרת חבר העמים שהוקמה במקום הנבחרת הסובייטית, ושותף בכל שלושת משחקיה של הנבחרת ביורו 1992. בנוסף לשתי נבחרות אלו הספיק קוזנצוב לשחק שלושה משחקים במדי נבחרת אוקראינה שהוקמה בשנת 1992.
קריירת אימון.
לאחר הפרישה ממשחק פעיל עבר קוזנצוב לאימון. במשך 3 שנים היה עוזרו של ולדימיר בסונוב, מאמנה של קבוצת צסק"א קייב. בשנת 2001, לאחר שבסונוב עזב את הקבוצה, אימן אותה קוזנצוב לבד במשך שנה. בשנת 2002 זומן על ידי חברו אלכסיי מיכאיליצ'נקו לצוות האימון של קבוצת דינמו קייב.
בשנת 2004 עבר לאמן את נבחרת אוקראינה, בה היה לעוזרו של המאמן הראשי אולג בלוחין. העוזר השני של המאמן היה חברו לנבחרת ברית המועצות - אנדריי באל. בשנת 2006 הצליח צוות המאמנים בלוחין, קוזנצוב ובאל להוביל את הנבחרת האוקראינית להעפלה למונדיאל (הראשון בתולדותיה). באותו הטורניר אוקראינה הגיעה עד לשלב רבע גמר, בו הפסידה לנבחרת איטליה. בדצמבר 2007, לאחר שנבחרת אוקראינה לא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה, התפטר קוזנצוב (יחד עם בלוחין ובאל) מאימון הנבחרת.
בשנת 2008 עבד קוזנצוב כעוזר המאמן במועדון הכדורגל מוסקבה, שוב בצוותא עם בלוחין ובאל. החל משנת 2010 ועד היום (2019) מאמן קוזנצוב את נבחרות הנערים והנוער שלאוקראינה.
אבן ערבי
אִבּֽן עַרַבּי (בערבית: ابن عربي) או בשמו המלא אבו עבד אללה מוחמד בן עלי בן מוחמד אבן אל-ערבי אל-חאתמי אל-טאיי היה פילוסוף, מיסטיקן, איש דת וסופר מוסלמי ידוע בן המאה ה-13.
הוא נולד בשנת 1165 בעיר מורסיה שבחבל אל-אנדלוס (בספרד, שהייתה אז תחת שליטת המוסלמים) ומת בדמשק בשנת 1240, שם נקבר.
לאבן ערבי שמור עד ימינו מקום חשוב בתולדות התפתחות המחשבה המוסלמית. במיוחד מוכרת תרומתו לקאנון המחשבה הסוּפית והמיסטית של האסלאם הסוני. בניגוד להוגים אחרים, ששמם נקשר בדרך כזו או אחרת לחשיבה הסופית, אך זכו למוניטין של מינות, "חדשנות מגונה" (תרגום אפשרי לעברית של "בדעה"; بدعة) או אף כפירה בעיקר (למשל כמו מי שייתכן והיה ממנהיגי תנועת "האחים הטהורים" (إخوان الصفا), אבו סלימאן מחמד בן מעשר אל-ביסתי, המכונה אל-מקדסי), הרי שאבן ערבי נחשב רחוק מכל זאת, וכסופר השייך לזרם המרכזי, בדומה לאל-ע'זאלי, רומי ואחרים.
עדות לכך ניתן למצוא בשני הכינויים המקובלים של אבן ערבי בארצות ערב: "محيي الدين" ("מחיי אלדין", קרי: "מחייה הדת", Reviver of Religion) ו-"الشيخ الأكبر" ("אלשיח' אלאכבר", קרי: "השייח' הגדול"). מעמדו זה של אבן ערבי (המשתקף בכינוייו) בא לו אף על פי שבכתביו ניתן למצוא לעיתים קרובות התבטאויות בלתי שגרתיות בנוגע לטקסט הקוראני ולמחשבה הדתית בכלל, אנלוגיות (במובן היקשים, דימויים ומשלים, כלי פרשני שאופן השימוש בו מעורר מחלוקת לא מעטה בחוגים אסלאמיים שונים) קטעי שירה ארוכים, וסגנון כתיבה ציורי ופנטסטי לעיתים, שתואר על ידי חוקרי סופיזם מודרניים, כמו למשל אדריס שאה , כאחד האלמנטים שהעניקו לאבן ערבי את מעמדו האיתן בהיסטוריה של האסלאם הסופי.
אשר לנָסָבּ "אִבֽן עַרַבּי" (נסב הוא אחד מכמה סוגים של שמות שניתן להתייחס באמצעותם לאישים ערבים או מוסלמים; בדומה לכינוי אבן עזרא) הרי שזוהי הצורה המקובלת ביותר להתייחס אליו ברוב ארצות ערב. מילולית פירושו של הנסב הזה הוא "בנו של ערבי" (ללא יידוע) ולא "בן הערבי" (ابن العربي) - צורה אחרת של שם זה שמשתמשים בה לא אחת בתרגומים של כתביו לאנגלית. הצורה "אבן ערבי" נהוגה יותר בארצות המשריק (ארצות הלבנט: סוריה, לבנון, ישראל, ירדן, וכן עיראק ומצרים) כדי להבדילו מאבו בכר בן אל-ערבי (ערבית: أبو بكر بن العربي), מלומד מוסלמי ספרדי בן העיר סביליה, שאינו קשור לסופיות. לעומת זאת בארצות ערב של צפון אפריקה, המגרב, ניתן לא אחת למצוא התייחסות אל ההוגה הסופי נשוא הערך הנוכחי גם בתור ابن العربي.
מעמדו של אבן ערבי במסורת של המסדרים הצופיים הקאנוניים לעומת תפיסתו בחוגים אחרים בחברה.
בספרו משנת 1964 של אידריס שאה, חוקר הסופיזם בן המאה ה-20 שככל הנראה היה בעצמו סופי, מובא קטע המתאר ויכוח בין חכמי דת מחוגים שונים אודות מעמדו של מחיי א-דין אבן ערבי. הקטע מתאר בקצרה מקרה שבו אדם, צופי כנראה, בשם עז א-דין בן עבד א-סלאם יושב בפגישה עם כמה
תלמידי דת. נושא השיחה הוא כופרים ואנשים שדוגלים בדוקטרינות של מינות (heretics). עד מהרה עולה שמו של אבן-ערבי בתור שכזה, אך השייח' עבד אל-סלאם לא אומר דבר.
בערבו של אותו יום, יושב אותו השייח' עם אחד מתלמידיו שהתלווה אליו לפגישה הקודמת. התלמיד שואל אותו מיהו בעיניו הסמכות הגבוהה ביותר בסופיזם באותו זמן the magnetic pole of the Age ? (אבן ערבי וכמשתמע גם הנפשות הפועלות בסיפור זה, חיו במאה ה-13).
השייח' משיב מיד בנונשלאנטיות: זהו מחיי א-דין אבן אל-ערבי.
התלמיד מופתע ותמה למה שתק השייח' מוקדם יותר כאשר שמע שאדם מכנה את אבן ערבי מפורשות בתור heretic.
השייח' משיב: "Yes, but it was in a meeting of scholars, legists".
("כן, אבל זה היה בפגישה של מלומדי דת, אנשי ההלכה האסלאמית").
את המינוח scholars אין להבין במקרה בתור "אקדמאים" או "חוקרים" וכיוצא בזה, אלא, שכוונתו של שאה למלומדים בהלכה הדתית, אנשי השריעה האסלאמית. שכן, באסלאם ובמיוחד באסלאם הקלאסי, ניתן לדבר ככלל על גישה של כבוד לידע ולמחקר האנושי וזהו אחד המאפיינים המרכזיים של התרבות של ספרד המוסלמית, שבה חי ופעל אבן ערבי, לא הרבה אחרי זמנם של הרמב"ם, יהודה הלוי, ושלמה אבן-גבירול. מכל מקום במקרה זה השייח' הנזכר שומע את הדברים הנאמרים ושותק.
קומנדר קין
קומנדר קין (באנגלית: Commander Keen) היא סדרת משחקי מחשב מצליחה, שפיתחה חברת התוכנה id Software בראשית שנות התשעים של המאה ה-20. משחקים אלה עשו שימוש בגרפיקת EGA והיו חלוצים בהפצתם במתכונת Shareware ובהיותם מראשוני המשחקים שיצרה חברת "id Software", לימים מפתחת רבי-המכר DOOM ו-Quake. המשחקים הלהיבו רבים בקרב קהילת משחקי ה-PC באותם הימים, זאת בשל המנוע הגרפי המהפכני שהגה ג'ון קארמק. בעיצובה הגרפי של סדרת המשחקים, לרבות היקום הדמיוני המוצג בהם, עסק טום הול.
הפצתם של מרבית המשחקים בסדרה נעשתה בידי חברת אפוג'י (Apogee), שלה היה בעת ההיא ותק מסוים בהפצת משחקים למערכת ההפעלה MS-DOS.
כיום, כדי לשחק בסדרת המשחקים של קומנדר קין במחשבים מודרניים (כלומר, בגרסאות מודרניות יותר של Windows), יש להוריד אותם מהאינטרנט ולהשתמש באמולטור של MS-DOS כדי להפעילם (היות שמשחקי MS-DOS לא תואמים למערכת ההפעלה של מחשבים מודרניים יותר).
תיאור כללי.