שפמנונים אלה מגיעים לאורך 55 ס"מ עד 1.5 מטרים והם בעלי גוונים אפורים-סגולים עם פסים או נקודות כחולות עד סגולות מעליהם והצידיים התחתונות או בטנם לבנה. הראש מוארך עם שפמות מחודדים ועיניים גדולות. אלו דגים בעלי גוף זרים המותאם לתאוצה והם צדים דגים אחרים, בעיקר חריתאים גדולים, אמנוניים ודגי חשמל טרופיים וגם חסילונים וסרטנים, בעיקר במימי האמזונאס ויובליו. הם צדים בעיקר בלילה. דגים אלו אינם מסוכנים לבני אדם.
האוכלוסיות החיות על גדות האמזונאס צדות את השפמנונים הללו באופן קבוע. בנוסף הם נידוגים כדגי מאכל ברחבי ברזיל ובכמה אזורים מספרם פחת ביותר.
פרס גולדבאג
פרס גולדבאג (בשוודית: Guldbaggen) הוא פרס הקולנוע השוודי המוענק באופן שנתי עבור הישגים בקולנוע השוודי, הוא המקביל השוודי לפרס אוסקר.
היסטוריה.
טקס פרסי הגולדבאג הראשון נערך ב-1964 במלון גראנד הוטל בסטוקהולם ונכללו בו ארבע קטגוריות, הסרט, הבמאי, השחקן והשחקנית הטובים ביותר.
לזוכים מוענק פסלון נחושת בצורת חיפושית.
הסרט הזוכה בקטגוריית " הסרט הטוב ביותר" נשלח להתמודד מטעם שוודיה על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ב-1981 שודר לראשונה הטקס בטלוויזיה בערוץ הציבורי SVT2, לאחר מכן שודר בערוצים נוספים.
עד 1990 לא הוצגו המועמדים לפרס אלא הוכרזו אך ורק הזוכים. ב-1991 קרן הקולנוע השוודית החלה להציג שלושה מועמדים בכל קטגוריה.
משנת 2000 מתקיים בו קטגוריית "פרס מפעל חיים" לאישים בתעשיית הקולנוע השוודית.
ב-2005 קיבל הפרס ביקורת בשל העובדה שמכל 33 הסרטים שהופקו בשוודיה ב-2004 רק שלושה היו מועמדים לפרס בקטגוריות הראשיות בו, מכאן ניתן היה להסיק שחבר השופטים במועצה השוודית לקולנוע הבוחרים את הזוכים לא צפו בכל 33 הסרטים.
בין מנחי טקס פרסי הגולדבאג נמנים לנה אנדרה ופייטרה מיידה.
ברצ'יפלטיסטומה
ברצ'יפלטיסטומה (שם מדעי: Brachyplatystoma) הוא סוג של דגי גרם גדולים מאוד ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים. דגים אלה מצויים במימי נהרות באמריקה הדרומית סביב אמזוניה ויובלי נהר האמזונאס והאורינוקו ונמצאים לעיתים גם במים מליחים בקרבת החוף. חלק מהמינים נודדים דרך קבע.
שפמנונים אלה יכולים להגיע לאורך 3.6 מטרים ומשקל 200 ק"ג אצל הפיראיבה בעוד שאר המינים מגיעים לאורך 1.2 מטר בממוצע. גופם מוארך מעט ומנומר בכתמים כהים ובטנם לבנה. כמו מרבית השפמנונים הם בעלי שפמות ארוכות ומחודדות מצידי חוטמם ועיניהם קטנות. הם בעלי סנפיר גב גדול ואונות זנב גדולות העוזרות להאיץ במים. דבר מוזר אצל דגים אלה הוא קיומה של בלוטה המפרישה מעין "חלב" בחלק הקדמי של סנפירי החזה. לא ידועה הסיבה לקיומה.
המינים חיים במים טרופיים סביב הקרקעית ומחפשים בעזרת שפמיהם טרף של דגים אחרים וסרטנים אך מסופר שהפרטים הגדולים כבר טרפו קופים והם מאיימים אף על אנשים.
מינים אלה הם דגי מאכל נפוצים בנהרות אמריקה הדרומית ולעיתים משמשים גם כדגי נוי לאקווריום.
מאיר רפאל
הרב מאיר רפאלי (1865 – 1972, ה'תשל"ג) היה רב עדת היזדים בירושלים ורב בית הכנסת תפארת ירושלים בית כנסת היזדים בשכונת הבוכרים בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד ביזד שבאיראן ובשנת ה'תרפ"ג עלה עם קבוצה גדולה של בני עדתו והתיישבו בירושלים בשכונת הבוכרים.
שימש כמורה בתלמוד תורה אור החיים במשך כ-34 שנים.
בשנת ה'תרצ"א הוציא לאור את הספר ליקוטי שושנים שבו ליקט את שושני האגדה על כל פרשיות התורה וחגי ומועדי ישראל מפי סופרים וספרים.
יסד ישיבה בשם "יגדיל תורה" בבית הכנסת שאולוף ברחוב בן ציון גול בשכונת הבוכרים.
שימש כנשיא ועד העדה היזדית מיום היווסדה עד יום פטירתו.
הקים קרנות צדקה וחסד לעזור לנזקקים.
לאחר פטירתו מי שעזרו לניהול וחיזוק התורה בבית הכנסת הם צאצאי האור שרגא המתגוררים שניהם בירושלים ליד בית הכנסת, ר' יוסף שרגא רב בית הכנסת היזדים המתגורר ברחוב שמואל הנביא בשכונת שמואל הנביא וקרוב משפחתו ר' ברוך שרגא רב שכונת הגבעה הצרפתית המתגורר ברחוב רבינו גרשום בשכונת הבוכרים.
פעילותו בבית הכנסת היזדים.
הוא יסד עם זקני הקהילה סדר לימוד בחצות הלילה של ספר הזוהר המהווים עמוד תווך עד היום בהקפדתם על לימוד ותפילות יוצאות דופן המושרשות בקהילה מזה זמן רב. כגון: לימוד בחצות הלילה, תיקון כרת, ושירת הבקשות.
כיום בשכונת הבוכרים בירושלים שוכן מעוז קהילת יזד: תפארת ירושלים בית כנסת היזדים. במהלך כל ימות השבוע וכן בשבתות ישנה פעילות תורנית חיה ותוססת של אנשי הקהילה. אנשי הקהילה מקפידים ללמוד תורה וכן ישנה הקפדה על זמני תפילות מיוחדים מעבר למניינים עצמם.
במהלך השבוע ובשבתות מתקיימים גם שיעורי תורה לילדים, צעירים ומבוגרים בעברית וביזדית. נוסף על כך מתקיימת קריאת תהילים מדי יום בשעות הצהריים, ובשעות הערב יושבים אברכים ולומדים ש"ס. שיאו של הלימוד והפעילות התורנית היה כשהרב עובדיה יוסף היה מגיע לשאת את שעורו השבועי. מכל קצווי ירושלים והארץ באו להאזין לו בשיעורי הלוויין, השיעור ניתן בבית הכנסת של הקהילה שהיה מלא עד אפס מקום.
Zingara
"Zingara" (בעברית: "צוענייה") הוא שיר באיטלקית, שכתבו אנריקו ריקרדי ולואיג'י אלברטלי. השיר זכה בתחרות השירים פסטיבל סן רמו ה-19 שנערכה ב-1969, בביצועם של בובי סולו ואיווה זניקי . השיר בביצועו של בובי סולו הגיע לראש מצעד הפזמונים האיטלקי ושהה בו במשך שבועיים.
הזמר דני בן ישראל הקליט גרסה עברית לשיר. אהוד מנור כתב את המילים, ועיבד אלכס וייס.
בשם "Zingara" נקרא גם סרט מוזיקלי איטלקי (Musicarello) בבימויו של מריאנו לאורנטי ובכיכובם של בובי סולו ולורטה גוג'י.
ג'פרי שיונג
ג'פרי שיונג (באנגלית: Jeffery Xiong; נולד ב־30 באוקטובר 2000, פלאנו, טקסס) הוא שחמטאי אמריקאי בדרגת רב-אמן. האמריקאי השלישי בצעירותו שהשיג את דרגת רב-האמן (בטרם מלאו לו 15 שנים).
נכון ליולי 2021, מדורג במקום ה-33 בעולם והשישי בארצות הברית לפי מד כושר.
ביוגרפיה.
נולד בפלאנו, שבטקסס.
הישגים בולטים.
באוגוסט 2016, בבובנשוואר, הודו, הוא זכה באליפות העולם לנוער בשחמט (שחקנים מתחת לגיל עשרים) בגיל חמש עשרה לפני ולאדיסלאב ארטמיאב (Владислав Артемьев) הרוסי וסונילדות ליינה נאראיאנאן (Sunilduth Lyna (Narayanan. זכייה זו העניקה לו כרטיס לגביע העולם בשחמט 2017 בטביליסי, בו הודח בסיבוב הראשון על ידי אלכסנדר מוטילב.
הוא זכה פעמיים ברציפות בטורניר האביב הקלאסי בסנט לואיס, בכל פעם ללא הפסד: בשנת 2018 (עם 6.5 נקודות מתוך 9, +4 =5) ו-2019 (עם 6 נקודות מתוך 9, +3 =6).
ג'פרי שיונג זכה בטורניר שיקגו הפתוח במאי 2015 ובטורניר סנט לואיס ביולי אותה שנה, בשתי התחרות ההלו הוא צבר 7 נקודות מתוך 9 אפשריות.
בגביע העולם בשחמט 2019 הוא ניצח בסיבוב השלישי את המדורג שני בטורניר, אניש גירי, והודח ברבע הגמר על ידי טיימור רג'אבוב.
ממשחקיו.
ג'פרי שיונג - סם שנקלנד 2018
בספרם של נעם מנלה וזאב זוהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 38 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מוכשרים ביותר לא מביאים בחשבון את המסע הנכון. המסע ששוחק במשחק הוא מסע טבעי - הכאת רץ - אך אילו שנקלנד היה בוחן חלופות אחרות היה יכול לאתר את החלופה החזקה שמובאת בהערת השוליים.
שינויים אקלימיים
תל עין הבשור
תל עין הבשור, הוא תל בנגב הצפוני על גדתו של נחל הבשור, בתוך גן לאומי אשכול. יחודו של התל הוא בהיותו עדות לנוכחות של ממלכת מצרים העתיקה באזור כבר מראשיתה באלף ה-3 לפנה"ס, בנוסף נמצאה במקום עדות ארכאולוגית ראשונה למבשלת בירה בארץ ישראל.
מיקום.
התל ממוקם על גבעה קטנה כ-50 מטר מדרום מערב למעיין עין הבשור, בסמיכות לשני תלים ארכאולוגיים גדולים באפיק נחל הבשור, תל שרוחן כקילומטר מדרום ותל גמה כחמישה קילומטר מצפון. במהלך מלחמת העולם הראשונה סלל צבא האימפריה העות'מאנית מסילת רכבת מרפיח לבאר שבע, לצורכי אספקה. מסילה זו חצתה את אפיק נחל הבשור בגשר סמוך לתל.
החפירות.
התל שנחפר על ידי משלחת מאוניברסיטת תל אביב בשנים 1970–1983 בניהולם של רם גופנא ודן גזית. באתר נמצאו ארבע שכבות יישוב. שלוש שכבות מתקופה הברונזה התיכונה (3,300-2,900 לפנה"ס) ושכבה אחת מהתקופה ההלניסטית (המאה ה-2 לפנה"ס). באחת מהשכבות הקדומות נתגלו שרידי תחנת דרכים מצרית ממלכתית. ממצאים אלו מוכיחים קיום נוכחות מצרית קבועה בדרום כנען בראשית השושלת הראשונה של מצרים. בין הממצאים שנתגלו בתל היו פסל של אל מצרי עשוי מפיאנס מצרי, הקדום ביותר שנמצא בארץ ישראל ומעל מאה גושי טין ששימשו לחתימת כלים, ועליהם טביעות חותמות.
עדות ארכאולוגית למבשלת בירה בארץ ישראל נמצאה לראשונה בתל עין הבשור בתקופת השושלת הראשונה המצרית (3100–2890 לפנה"ס). האתר מאופיין במבני לבנים מיובשות בשמש ובכלי חרס המאפיינים מבשלות מצריות כמו קערות קמח. ניתן לומר שהמבשלה של עין בשור היא תופעה מצרית שקושרה לשלטון המצרי בארץ ישראל בתקופת השושלות הראשונות של הממלכה הקדומה ולא תופעה מקומית עתיקת יומין.
מפרץ מגנט (אנטארקטיקה)
מפרץ מגנט (באנגלית: Magnet Bay) הוא מפרץ רדוד, בצידו הצפון מערבי של מישור אדוארד השמיני שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם 9 קילומטים מערבית לכף דייוויס.
רוחב פתחו של המפרץ 13 קילומטרים, ואורכו (לכיוון היבשת) 3.7 קילומטרים.
היסטוריה.
גילוי המפרץ.
פיטר קמפ, אשר הפליג על הספינה מגנט ("Magnet") בשנת 1833, ראה לראשונה את חוף היבשת באזור זה.
משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1931–1929, סברה כי המפרץ משתרע בין כף דייוויס לכף בורלי.