בגדי עבודה מאופיינים בעיקר באופן שבו הם מיועדים לעובד. בגדי עבודה של צלם, לדוגמה, מכילים כיסים רבים לצורך אחסון של כל ציוד הצילום. בגדי עבודה של לוחם אש יהיו ממוגנים כנגד אש. בגדים של עובדים בחדר נקי ימנעו מעבר חלקיקים מגוף העובד לחלל החדר.
כאשר מקום עבודה מספק את בגדי העבודה, יהיו אלה ממותגים בהתאם.
יורה פראנצטיץ'
יוּרָאי יוּרֶה פְרָאנְצֶטִיץ' (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Juraj "Jure" Francetić, בסרבו-קרואטית בכתב קירילי: Јypaj "Jуре" Францетић; 3 ביולי 1912, אוטוצ'אץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית –~ 27 בדצמבר 1942, מוצ'ילה, מדינת קרואטיה העצמאית) היה קצין קרואטי במיליציה של האוסטאשה וקומיסר מטעמה לבוסניה והרצגובינה. פראנצטיץ' פיקד על מיליציית הלגיון השחור, ונטל חלק באקציות שהובילו לגירוש יהודי סרייבו אל מחנות ההשמדה.
קורות חייו.
פראנצטיץ' נולד ב-1912 בעיירה אוטוצ'אץ שבאזור קרואטיה. הוא למד משפטים באוניברסיטת זאגרב. במהלך לימודיו הצטרף לתנועת האוסטאשה, ועל רקע זה עזב את לימודיו. בשל פעילותו בתנועה היה מבוקש על ידי השלטונות ונאלץ לגלות לאיטליה. בהמשך, שהה באוסטריה ובהונגריה. ב-1937 שב ליוגוסלביה, נעצר ושוחרר מספר פעמים, ובראשית 1941 נמלט לגרמניה הנאצית.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשליטת האוסטאשה, שב פראנצטיץ' ליוגוסלביה ומונה לקומיסר האוסטאשה לאזורי בוסניה והרצגובינה. הוא הגיע לסרייבו בלוויית סלאבקו קווטרניק ו-1,100 שוטרים ואנשי מיליציה אוסטאשים ועד מהרה הפך לדמות הדומיננטית בשלטון האוסטאשה בעיר. עם הגיעו ובהנחייתו הוחל ברדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט 1941 מונה למפקד מיליציית "הלגיון השחור".
באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה שביצעה מיליציית "הלגיון השחור". בהמשך, ביצע "הלגיון השחור" שתחת פיקודו מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקף את מעוזי הפרטיזנים.
פראנצטיץ' נחשב בן טיפוחיו של אנטה פאבליץ' ואחד המועמדים לרשת אותו. בספטמבר 1942 סיים את תפקידו כקומיסר לאזורי בוסניה והרצגובינה. ב-27 בדצמבר 1942 הופל מטוסו מעל מוצ'ילה. פראנצטיץ' נפצע קשה בהתרסקות, נלקח בשבי על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ומאוחר יותר מת מפצעיו.
ינון מילס
ינוֹן מִילֶס (נולד ב-24 במרץ 1976) הוא כתב ומגיש חדשות בערוץ 13.
ביוגרפיה.
מילס נולד בירושלים. למד בתיכון רנה קסין. את שירותו הצבאי עשה בחיל המודיעין. לאחר שירותו הצבאי למד במשך שנה תרבות צרפת באוניברסיטת סורבון בפריז. בהמשך, למד ארכיטקטורה באוניברסיטת תל אביב, ובמהלך לימודיו, החל לעבוד ככתב בקול ישראל.
עם סיום לימודיו האקדמיים, הצטרף לסגל ערוץ 10 בתור עוזר במאי, ולאחר מכן בתור כתב חדשות כללי, וכתב תרבות. משנת 2009 החל לשמש כתב בתוכנית "המגזין" בהנחיית אושרת קוטלר. במקביל, מגיש מילס מבזקי חדשות בחדשות עשר. ב-2017 הגיש את התוכנית "" לסירוגין, לצד אלי ראכלין, אורי קוואל ועומר ירדני.
באוקטובר 2021 החל להגיש בערוץ 13 את "ירוק בלילה", תוכנית לילית שבועית שעסקה בנושאים הקשורים לאיכות הסביבה. שידורה של התוכנית הסתיים בתום עונה בודדת.
מלבד עיסוקיו בתקשורת, החל משנת הלימודים תשע"ח, הוא מלמד קורס שנושאו הכנת כתבות וידאו למגזין חדשות, במסגרת המסלול לתואר ראשון בתקשורת פוליטית ב"".
חיים אישיים.
ביוני 2013, לקראת מצעד הגאווה, יצא מהארון, ובמאמר באתר "וואלה!", דחק בחבריו העיתונאים הלהט"בים לקחת ממנו דוגמה ולצאת מהארון.
מילס מתגורר בתל אביב. הוא בזוגיות ואב לתאומים.
היצע הכסף
מלכה ענבל
מלכה ענבל (נולדה ב-8 באוגוסט 1955) היא צלמת אמנותית ישראלית.
ביוגרפיה.
מלכה ענבל נולדה בבוקרשט שברומניה, בת יחידה לחנה והרמן הורנשטיין. עלתה לישראל עם הוריה בהיותה בת שש וגדלה בגבעת שמואל. במקצועה היא טכנאית בניין ועובדת כמתכננת קונסטרוקציות של עמודי חשמל וראש מדור במחוז דן בחברת החשמל. ענבל למדה צילום בבית הספר "קאמרה אובסקורה" תל אביב (1984–1989).
הציגה כעשרים סדרות צילומים שונות בעשרות תערוכות יחיד וסדרות נוספות בעשרות תערוכות קבוצתיות בישראל וחוצה לה. סדרת הצילומים שלה "אמצע החיים", שהפכה לתערוכת היחיד הראשונה שלה, הוצגה בביאנלה לצילום Maison des Arts בעיר לאן (Laon), צרפת, בשנת 2001. היא חברה מן המניין בגלריית NOHO בניו יורק.
מלכה ענבל נשואה למיכאל ולהם שני ילדים.
עבודתה.
בעבודותיה היא מתייחסת למצבים אנושיים שמקורם בחיי היום-יום, לבנאליה של שגרת החיים. היא מצלמת בטכניקה אישית אותה פיתחה. בסטודיו שלה יש מסך מנייר כסף שהוא גם שקוף וגם משתקף ובשילוב תנאי תאורה ומשחקי מיקוד, מתקבלות שקיפויות שיוצרות את השילוב הייחודי לכל תמונה. לעיתים היא גם מציירת רקעים או מפסלת.
חשש
חשש הוא מצב מנטלי הקשור לרגשות פחד או דאגה, או שילוב ביניהם. לעיתים המילה משמשת לתיאור מצבים הדומים לחשד או לספק. בכך נבדלת המילה מכל אחת מהמילים הנ"ל. היות שחשש מתקשר גם לדאגה, יש לו קונוטציה עתידית יותר מאשר לפחד, שממוקד לעיתים קרובות יותר בהווה.
הבדל נוסף או קשור, בין חשש לבין פחד, הוא שחשש היא מילה מעט בוגרת או מפותחת יותר ושכלתנית או מרוחקת ורשמית יותר: ילדים לומדים את המילה 'חשש' ומשתמשים בה זמן רב אחרי שהם לומדים את המילה 'פחד', וגופים רשמיים כגון פוליטיקאים, ומנהלי ארגונים יבטאו לרוב חששות ולא פחדים, בהתבטאויותיהם הרשמיות.
דוגמאות.
המילה חשש נמצאת בשימוש שכיח בתקשורת, לעיתים קרובות בכותרות של כתבות או ידיעות העוסקות באירועים עתידיים שליליים שעלולים להתרחש או שהתרחשו ועשויים להתגלות, לרוב חשש לחיי אדם שנעדר או נחטף.
המילה משמשת לרישום כשרות של מוצרים או יצרנים, בניסוח "ללא חשש ערלה", "ללא חשש חמץ", "ללא חשש טבל ושביעית" וכו'.
ברפואה, המילה משמשת לרישום רפואי של אבחנות ראשוניות או משוערות, שאותן יש לבדוק בהמשך, או לעקוב אחריהן, בניסוח: "חשש ל...", כשלאחר מכן מצוינת האבחנה המשוערת. לדוגמה: "חשש לזיהום בתוספתן", "חשש לסרטן מעי הגס", וכו'.
פלטיהו בן בניהו
פלטיהו בן בניהו היה משרי העם היהודי בירושלים ונזכר בתנ"ך בתקופה שלאחר גלות יהויכין.
התיאור בתנ"ך.
יחזקאל נישא ברוח אלהים מהגולה בארץ כשדים, אל בית המקדש בירושלים, מה שמתאר ״במראה, ברוח אלהים״, ושם ראה בחטאי העם היהודי, כשעובד עבודה זרה באופנים שונים. באחת מהמראות שנגלו לעיניו, הוא ראה 25 אנשים המפנים את אחוריהם לכיוון פתח ההיכל, נופחים ומטילים צואה לכיוונו, תוך כדי השתחוויה לשמש. בהמשך התיאור מופיע פירוט של שניים מהאנשים; יאזניה בן עזור ופלטיהו בן בניהו.
בשלב זה יחזקאל מתנבא, ובנבואה מוטחת ביקורת על שני האישים; הם מוצגים כמסיתי העם שלא לקבל את דברי נביאיו, וכמרגיעי העם באומרם כי נבואות הזעם של נביאיו לא יתממשו בעתיד הקרוב. בנבואה מובטח שאותם המבטיחים הבטחות שווא לשלווה, חלקם לא יסיימו את חייהם בירושלים באופן שגרתי, וחלקם יגלו וימותו מחוץ לגבולות ארץ ישראל.
תוך כדי הנבואה פלטיהו נופל ומת מול יחזקאל, וזה צועק בצער לה', כי מכלה הוא את עם ישראל. בתלמוד מופיעה מחלוקת בין רב לשמואל, האם צעקתו של יחזקאל נבעה מצער על מות פלטיה, משום שהציל יהודים מעבדות לאחר שתדלנות אצל נבוכדנצר, או שהסכים עם מותו בשל חטאיו, רק שכאב את צרות כל העם.
לאחר צעקת יחזקאל, ה' עונה לו תשובה על טענתו בנבואה, כי הצרות קורות בשל חטאי העם, והנבואה מסתיימת בתיאור עתידי של חזרה בתשובה, וקיבוץ גלויות.
MIM-104D פטריוט
מוזיאון וייסמן לאמנות
מוזיאון וייסמן לאמנות הוא מוזיאון לאמנות בקמפוס אוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס.
המוזיאון נקרא על שם פרדריק ר' וייסמן (אספן אמנות), ותוכנן על ידי האדריכל הנודע פרנק גרי. בניין המוזיאון הנוכחי הושלם ב-1993, והוא ממוקם על צוק המשקיף על נהר המיסיסיפי בקצה המזרחי של גשר שדרת וושינגטון.
הבניין מציג שני פנים: מצד הקמפוס, הוא מציג חזית לבנים שמשתלבת עם בנייני הלבנים ואבני חול שבסביבה, ובצד השני, מוצגות התעקלויות של יריעות פלדה מוברשות (כסמל של מפל מים ודגים).
במוזיאון מוצגות מעל ל-20,000 יצירות, וביניהן, של מרסדן הרטלי, אלפרד מאורר, צ'ארלס בידרמן, חרסים פרהיסטוריים וריהוט קוריאני.
נייט לינהארט
נייט לינהארט (באנגלית: Nate Linhart; נולד ב-14 בנובמבר 1986 באוהיו שבארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת הפועל באר שבע.
קריירה.
אחרי ששיחק כדורסל בתיכון בו למד, לינהארט שיחק 4 עונות בכדורסל מכללות באוניברסיטת אקרון עם קבוצת אקרון זיפס.
לינהארט לא נבחר בדראפט ה-NBA של שנת 2009. בעונת 2009-10, חתם ברפאייזן פנתרס פורסטנפלד מליגת הכדורסל האוסטרית. בעונת 2010-11, הוא חתם בארי בייהוקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בשנים 2011-2013 שיחק ב-TBB טרייר מליגת העל הגרמנית. ביולי 2013, חתם ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית.
באוגוסט 2014, חתם לינהארט לעונה עם אופציה לעוד שנתיים במכבי תל אביב.
בתום העונה שוחרר לינהארט ממכבי תל אביב וחתם בסרגוסה באסקט מהליגה הספרדית.
UCWeb בע"מ היא חברת אינטרנט סינית המציעה פתרונות ושירותים הכוללים דפדפן אינטרנט, שירותי חיפוש ועוד.
מוצר הדגל של החברה הוא "UC Browser" - דפדפן למכשירים ניידים.