המבנה נבנה מחדש לאחר כיבושי אלכסנדר מוקדון. תאריך בניית המבנה הוא בין המחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס ועד תחילת המאה ה-3 לפנה"ס. המבנה עבר שיפוצים רבים בתקופה זאת, בין השאר שימוש באבני קירטון דמויות לבנים, בדומה לבניה ההלניסטית בתל מרשה. נמצאו מספר מערות מתחת למבנה, אשר נחצבו תחילה לאספקת אבני הבניה ולאחר מכן שימשו לאחסון ועבודה. נחצבו גם מספר מערות מחוץ למבנה עם שימושים רבים. אחת המערות שימשה תחילה כמחצבה, לאחר מכן כבור מים ולבסוף כקולומבריום. חופרי האתר סוברים כי המבנה שימש בתקופה זאת כביתו של שליט מקומי או בעל נכסים כמו אלו המתוארים בפפירוסים של זנון מהמאה ה-3 לפנה"ס.
בהמשך תקופת השלטון ההלניסטי בארץ, כנראה במאה ה-2 לפנה"ס, קרסה מערכת המנהרות במבנה והוא עבר שינויים רבים בתוכניתו. על אופי המבנה ויושביו אפשר ללמוד מאחר שהמבנה נחרב בשריפה ונשארו בו ממצאים רבים. חדרי המבנה נאטמו לפני החורבן. פעולה זאת נפוצה באתרים שניטשו על ידי יושביהם, אשר קיוו לחזור אליהם. חסימת הפתחים גם מונעת מחיות להיכנס וגם מאותתת כי המבנה אינו נטוש. משלב זה נמצאו כלים רבים הכוללים כלי בישול ומטבח, בקבוקים, פכיות, קנקנים ונרות. נתגלו מספר מטבעות וגם כלי מתכת ואבן. כלי החרס שנשארו מאחור היו כנראה כבדים מידי או זולים מידי בשביל תושבי המבנה כדי שייקחו אותם עימם למקום מבטחים. עם זאת, לא נמצאו במקום עדויות לחקלאות וגם לא עדויות לפעילות נשית ביתית, כגון משקולות נול ופלכי טוויה, הנפוצים באתרים ביתיים מן התקופה. כל אלו, כמו גם התפזורת של הממצאים בחדרים, מעידים על כך שהמבנה שימש אז כפונדק דרכים. חלקו הצפוני של המבנה שימש כנראה כמגורי הבעלים, כי שם נמצאו מירב הממצאים. בחדרים שמדרום-מזרח נמצאו רק נרות, קערות וצלחות בודדות, המעידות על כך שאלו היו חדרי האירוח. גם מיקומו של האתר סמוך לעמק האלה וסמוך לצומת דרכים חשובה תומכים בסברה זו. המבנה חרב בשריפה עזה על הממצאים. עדות לחורבן היא ראשי חיצים ואבנים אשר אולי שימשו כאבני בליסטראות. על פי הממצא חרב המבנה בשלהי המאה ה-2 לפנה"ס. על אף כי אין עדות ממשית למוצאם של תושבי המבנה, נראה על פי מיקומו, אופיו וזיקתו למרשה הקרובה כי זה היה אתר גבול אדומי שחרב במהלך כיבושי יוחנן הורקנוס, מלך החשמונאים.
לאחר החורבן נושב האתר באופן זמני בין המאה ה-1 לספירה ותחילת המאה ה-2 לספירה, לכל המאוחר. התושבים החדשים יישבו רק חלק קטן מהמבנה. כ-25 מטרים מדרום למבנה נבנה מבנה אבנים מלא בעל צורה של מעין פירמידה נמוכה. על אף שלא נמצא הקבר עצמו, חופרי האתר סבורים כי מבנה זה הוא למעשה מצבה. חלק מן המערות שנחצבו בתקופה ההלניסטית חוברו למערכת מסתור. על פי הממצאים מתקופה זה נראה כי אתר זה נושב על ידי יהודים, אך כאמור, לתקופה קצרה מאוד. לאחר נטישת האתר, הגבעה שימשה מעתה כשטח מרעה וחקלאות ליישובים הסמוכים.
יחסי וייטנאם–שווייץ
יחסי וייטנאם–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים עקב היותה של וייטנאם שותפת סחר חשובה לשווייץ.
בעקבות כינון היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שווייץ לווייטנאם בשנת 1971, שווייץ פתחה שגרירות בהאנוי בשנת 1973. וייטנאם פתחה שגרירות בברן בירת שווייץ בשנת 2000, ושווייץ פתחה קונסוליה כללית בעיר הו צ'י מין סיטי בשנת 2015. הביקור הרשמי הראשון של נשיא הקונפדרציה השווייצרית בווייטנאם התרחש בחודש אוגוסט 2008 והחל מספטמבר 2011, שווייץ ווייטנאם נפגשות באופן קבוע לדיאלוג פוליטי. בשנת 2016 חגגו שווייץ ווייטנאם 45 שנים של יחסים דיפלומטיים רשמיים.
יחסים כלכליים.
וייטנאם היא, על פי משרד החוץ השווייצרי "שוק מבטיח" לשווייץ. ערך הסחר שבין שתי המדינות הגיע לכמעט 2 ביליון פרנקים שווייצרים בשנת 2016, עלייה של 36.5% לעומת המסחר בשנה הקודמת. עם כמעט מאה חברות שווייצריות הפועלות במדינה, שווייץ היא אחת מהמשקיעות האירופאיות הגדולות בווייטנאם. בין איגוד הסחר החופשי האירופי, בו חברה שווייץ, לבין וייטנאם נחתם הסכם סחר חופשי.
שווייצרים בווייטנאם.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בווייטנאם שש מאות שבעים ותשעה אזרחים שווייצרים.
אנתיאה בל
אנתיאה בל (10 במאי 1936 - 18 באוקטובר 2018) הייתה מתרגמת אנגלייה, שתרגמה טקסטים מגרמנית וצרפתית אל השפה האנגלית, ביניהם סדרת הקומיקס הצרפתית אסטריקס, הספר הגרמני אוסטרליץ וטרילוגיית הספרים הגרמנית אינקוורלד, בנוסף, היא הייתה
בעלת דרגת הקצין במסדר האימפריה הבריטית ועיטור צלב הכבוד הפדרלי בגרמניה.
ראשית חייה.
אנתיאה נולדה ב-10 במאי 1936 בסאפוק שבמזרח אנגליה לאדריאן בל (שהיה חקלאי, כותב ספרים ותשבצאי בעיתון הבריטי), ומרג'ורי, אשתו. אנתיאה, גדלה בכפר רדישאם, לאנתיאה היו שני אחים ואחות, ביניהם מרטין בל (שהיה כתב צבאי בBBC וחבר פרלמנט עצמאי בבריטניה בין 1999 ל-2003). בל נשלחה לפנימייה בבורנמות' בדרום אנגליה, שם פיתחה תשוקה ללמוד גרמנית ולצרפתית.
בל למדה אנגלית באוניברסיטת אוקספורד והחלה לעבוד כמזכירה. בשנת 1957 אנתיאה התחתנה עם אנתוני קראם (שהיה כתב ועיתונאי בריטי) והיו להם שני ילדים, אוליבר (שכעת עובד ככותב ראשי ב "the times") וריצ'רד. בל נטשה את עיסוקיה כמזכירה לאחר שהתחילה קריירה בתרגום.
היא התגרשה מבעלה בשנות ה-30 לחייה. לאחר גירושיה המשיכה לתרגם ספרים בצרפתית ובגרמנית ואפילו למדה את השפה הדנית כדי לתרגם ממנה ספרים.
ב-2010, אנתיאה קיבלה את דרגת הקצין במסדר האימפריה הבריטית, ב-2015, זכתה אנתיאה בעיטור צלב הכבוד הפדרלי בגרמניה על עבודתה בתרגום יצירות ספרותיות ממספר שפות (ביניהן גרמנית) לאנגלית.
בדצמבר 2017, אוליבר קרם (בנה של בל) הודיע לציבור שאנתיאה עברה שבץ מוחי ולכן יצאה לגמלאות שנה לפני כן. חוברת הקומיקס של אסטריקס שיצאה באוקטובר של אותה שנה כללה הקדשה בסוף הספר לאנתיאה.
אנתיאה נפטרה ב-18 באוקטובר 2018 בגיל 82.
עבודה ספרותית.
אנתיאה החלה את קריירת התרגום שלה במקרה, כאשר ביקשו מבן זוגה למצוא מישהו שיתרגם את ספר הילדים הגרמני "ספרייט המים הקטן", קראם הציע את אשתו. לאחר שסיימה לתרגם את הספר, אנתיאה קיבלה מספר הצעות לתרגם ספרים נוספים. בנוסף, חברות הוצאה לאור ביקשו ממנה להביע את דעתה על ספרים גרמניים.
ב־1969 החלה לתרגם את סדרת הקומיקס הצרפתית אסטריקס. תרגום זה ידוע כתרגום מדויק ומתאים לקהל האנגלי. אנתיאה שינתה את שמו של הכלב של אובליקס מאידפיקס לדוקמטיקס, והמכשף הפך מפנורמיקס לגטאפיקס. תרגום זה ידוע גם בזכות התרגום השנון של הרבה מהבדיחות שנכללו בקומיקס, דבר שהפך אותן להולמות והומוריסטיות גם לקהל האנגלי.
בשנות השמונים, לאחר ההצלחה שחוותה בתור מתרגמת, ניסתה בל לכתוב סיפורים בדיוניים בעצמה, וכתבה את "עונה לונדונית" סיפור המתרחש במאה ה-18. המוציא לאור ביקש ספרים נוספים, ולכן הספר הפך לסדרה של שני ספרים. ב-2010, כשנשאלה על קריירה ככותבת ספרים, אמרה שכמתרגמת, אין לה זמן לכתוב ספרים משל עצמה.
במהלך הקריירה של אנתיאה כמתרגמת, אנתיאה תרגמה מספר משמעותי של ספרים וכתבים, ביניהן הספר הגרמני אוסטרליץ מאת וו.ב. זבאלד העוסק בתקופת השואה, טרילוגיית הספרים אינקהרט ויומנה האישיים של טראודל יונגה, מזכירתו האחרונה של אדולף היטלר. בנוסף, תרגמה את "הפסנתרן" מגרמנית (ולא מפולנית, אף על פי שזוהי שפתו המקורית). היא תרגמה גם מספר יצירות מהסופר הדני הנס אנדרסן.
וכן אנתיאה תרגמה ספרים של מספר סופרים מפורסמים, ביניהם זיגמונד פרויד ופרנץ קפקא.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
יחסי מזרח טימור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים המתבססים על סיוע הומניטרי שווייצרי רחב למזרח טימור.
לאחר שלטון קולוניאלי בן 450 שנים של פורטוגל במקום ומלחמת אזרחים קצרה, מזרח טימור נכבשה על ידי אינדונזיה ב-1975 וקצת לאחר מכן הכריזה על עצמאותה. ב-1999 לאחר אלימות רבה באזור, נכנסה המדינה לשלטון של האומות המאוחדות. שווייץ סיפקה סיוע כלכלי לקורבנות ותרמה כספים גם לשומרי השלום של האומות המאוחדות שהתייצבו במדינה.
יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שווייץ למזרח טימור כוננו בשנת 2002 עם חתימה על מזכר הבנות משותף על ידי נשיא הקונפדרציה השווייצרית ושר החוץ של מזרח טימור בשולי העצרת הכללית ה-57 של האומות המאוחדות.
שווייץ הייתה אחת מהמדינות האירופאיות שהשקיפו על הבחירות במזרח טימור בשנת 2007, היא שלחה שני משקיפים מטעמה. שווייץ עשתה זאת שוב ב-2012 ושוב ב-2017. ב-28 בפברואר 2019 נפגשו נשיא מזרח טימור, פרנסיסקו גוטרש ושגריר שווייץ באינדונזיה.
כניסה למדינה.
אזרחי מזרח טימור המבקשים להיכנס, לבקר ולשהות בשווייץ, נדרשים להוציא אשרה לאזור שנגן כולו על מנת לעשות כן. אזרחי שווייץ המבקשים להיכנס, לבקר ולשהות במזרח טימור, אינם נדרשים להוציא אשרה מראש.
שווייצרים במזרח טימור.