בשנת 1993 הודיעו החברות HP IBM USL ו-sunsoft על פיתוח משותף של התוכנה. הסביבה הראשונית התבססה על ממשק משתמש גרפי של חברת HP. בשנת 1994 קיבלה את השליטה על החברה new OSF, שהייתה מיזוג של קרן התוכנה הפתוחה ושל יוניקס אינטרנשיונל. בספטמבר 1995 התאחדו Motif ו-CDE למיזם משותף אשר שמו היה CDE/Motif.
עד שנת 2000 הייתה CDE שולחן העבודה הנפוץ ביותר של יוניקס, אך עם התפתחותם של שולחנות עבודה טובים יותר כ-GNOME ו-KDE השתנתה המגמה.
רבייה סלקטיבית
לגמרי במקרה!
לגמרי במקרה! (באנגלית: ) היא קומדיית מערכונים ששודרה בערוץ דיסני. הסדרה היא סדרת בת לקומדיית המצבים "תנו לסוני צ'אנס", ורוב שחקניה הראשיים טיפאני ת'ורנטון, סטרלינג נייט, ברנדון מייקל סמית', דאג ברושו ואליסין אשלי ארם מושאלים מסדרה זו. פרק הבכורה שודר ב-5 ביוני 2011, ובישראל כחצי שנה לאחר מכן ב-6 בפברואר 2012.
ב-2 במאי 2012 השחקנית טיפאני ת'ורנטון רמזה בראיון שהסדרה לא תחזור לעונה שנייה.
רקע.
בסדרה "תנו לסוני צ'אנס", דמי לובאטו מגלמת את הדמות הראשית בסדרה, נערה בשם סוני מונרו שמצטרפת לקאסט של קומדיית המערכונים האהובה עליה "לגמרי במקרה!", המוצגת כסדרה בתוך סדרה. המערכונים הוצגו כתוספת לסצנות מאחורי הקלעים שהיוו את לב הפרק. בנובמבר 2010 לובאטו התאשפזה במכון לגמילה עקב "בעיות פיזיות ורגשיות איתן התמודדה זמן מה", וב-19 באפריל 2011 היא הודיעה באופן רשמי על פרישתה מהסדרה בריאיון למגזין פיפל, שם הסבירה ש"אני לא חושבת שלחזור ל'תנו לסוני צ'אנס' יהיה בריא לתהליך ההחלמה שלי. להיות מול מצלמה יעשה אותי לחוצה ... זה קצת עצוב לי שפרק בחיים שלי נגמר, אבל לא יכלה להיות נקודת זמן טובה יותר בשבילי להמשיך הלאה ... זה היה נראה לי הגיוני להתקדם ולעזוב את הסדרה כדי להתמקד במוזיקה שלי". בעקבות ההצהרה רבים הניחו שהסדרה בוטלה, אולם בפועל הערוץ החליט ב-12 בנובמבר 2010, עוד לפני ההצהרה, להחזיר את הסדרה לעונה שלישית. בנקודה זו תפקידה של לובאטו היה בגדר סימן שאלה נוכח העובדה שהתאשפזה במכון לגמילה שבועיים לפני כן, אך בהמשך, וללא כל התייחסות לעניין באופן פומבי, ההפקה המשיכה בצילומים כמתוכנן בינואר 2011 בלעדי לובאטו. דיסני החל לתאר את העונה השלישית כסדרה נפרדת רק לאחר עזיבתה הרשמית של לובאטו.
הצילומים החלו ב-30 בינואר 2011, והשם החדש נחשף כשלושה חודשים מאוחר יותר ב-4 באפריל. פרק הבכורה של "לגמרי במקרה!" שודר בערוץ דיסני ב-5 ביוני 2011 ונצפה בקרב 4.1 מיליון ילדים בתחום הגילאים 6–11 ובני נוער בתחום הגילאים 9-14. בישראל שודר פרק הבכורה כשנה לאחר מכן ב-6 בפברואר 2012. בהמשך ספגה הסדרה נתוני מדרוג נמוכים למדי, ואחרי עונה אחת שכללה 26 פרקים בלבד היא אינה נבחרה להתחדש לעונה נוספת.
פורמט.
כתוצאה מפרישתה של לובאטו, הסדרה שווקה מחדש תחת השם "לגמרי במקרה!" ובמסגרת פורמט חדש לפיו הסדרה תתמקד במערכונים בלבד; בדומה למנחה של תוכנית אירוח, בתחילת כל פרק אחת הדמויות הראשיות נכנסת לבמה ומספרת מי הולך להופיע בפרק, שמלווה במספר מערכונים פרודיים (בדרך כלל 5 או 6) לצד הופעה מוזיקלית (למעט פרקים 5,14,21) בביצועו של כוכב אורח, אשר לעיתים לוקח חלק במערכונים עצמם. השחקנים המקוריים של הסדרה "לגמרי במקרה!" שהוצגה במסגרת הסדרה "תנו לסוני צ'אנס" המשיכו לככב גם בסדרה זו, הן בתור הדמויות ששיחקו בסדרה המקורית והן בתור הדמויות שמופיעות במערכונים, ואליהם הצטרף בנוסף השחקן סטרלינג נייט מהסדרה בתוך סדרה השנייה "מקנזי פולס".
מקס דל ואיה
מקס דל ואיה (בספרדית: Max del Valle Levy - Maduro, 27 בפברואר 1911 - 20 בדצמבר 1979) היה נשיא פנמה במשך שבעה ימים בפברואר 1967 (8 - 15 בפברואר). היהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה במדינה זו. היה סגן נשיא פנמה לפני כן ואחרי כן, במשך ארבע שנים סך הכל (1 באוקטובר 1964 - 30 בספטמבר 1968). דודו של הנשיא היהודי הפנמי השני אריק דל ואיה.
קורות חיים.
דל ואיה נולד ב-1911 למשפחה יהודית בפנמה סיטי בירת פנמה והיה יהודי מאמין, שאף היה רשום כמתפלל קבוע בבית הכנסת "קול שארית ישראל". יחד עם אחיינו אריק דל ואיה ויהודי שלישי בשם חוזה דומינדור בזן הוא הקים ב-1960 את המפלגה הרפובליקנית הפנמית השמרנית - Partido Republicano, PR, שנתמכה על ידי קהילת העסקים היהודית הקטנה של פנמה והייתה בעצם יורשתה של המפלגה הימנית שקדמה לה עוד משנת 1932, Liberal Renewal Party - PLR.
ב-1964 נבחר דל ואיה לסגן נשיא פנמה, תחת הנשיא מרקו אורליו רובלס, שנתמך על ידי המפלגה הרפובליקנית, למרות שלא השתייך לה. הבחירות היו דמוקרטיות לחלוטין, הבחירות הדמוקרטיות האחרונות בפנמה למשך כעשרים שנה. בחירות 1968 כבר היו מלוות בטענות מירמה וזיופים והצבא התערב אז לראשונה בתוצאותיהן והדיח את הנשיא שנבחר בהן. הצבא שלט במדינה בפועל, החל מאותה עת ועד הפלישה האמריקאית והפלת מנואל נורייגה בדצמבר 1989.
נשיא פנמה.
ב-1967, השנה השלישית לכהונת הצמד רובלס - דל ואיה הדיח הפרלמנט את הנשיא רובלס ומינה את דל ואיה סגנו, לנשיא המדינה. המינוי היה קצר מועד במיוחד, בשל התנגדות הצבא שהיה כבר אז הכוח החזק בפנמה. הגנרל בוליבר ולרינו מפקד המשמר הלאומי לחץ על הפרלמנט ורובלס הוחזר לתפקידו כעבור שבעה ימים ודל ואיה חזר למלא את תפקיד סגנו עד תום כהונת רובלס.
בנאום שנשא עם בחירתו לנשיאות פנמה, אמר דל ואיה - "מהיום יש בעולם שני נשיאים יהודים. נשיא מדינת ישראל, ואני". ולשגריר בריטניה בפנמה, ששמע את דבריו ואמר לו שגם לבריטניה היה את בנימין ד'יזרעאלי, אמר דל ואיה - "אבל ד'יזרעאלי היה ראש ממשלה ואילו אני נשיא".
דל ואיה נפטר ב-1979, בפנמה סיטי. אחיינו אריק דל ואיה נבחר לנשיאות המדינה באמצע שנות השמונים והיה הנשיא היהודי השני שלה.
אתנסיוס
אתנסיוס הקדוש (ביוונית: Ἀθανάσιος, מכונה גם אתנסיוס המוֹדֶה; 296/298 - 2 במאי 373) היה אחד מאבות הכנסייה והבישוף ה-20 של אלכסנדריה. הוא החזיק בתפקיד 45 שנים (373-328), מתוכן שהה 17 שנים בגלות בחמש תקופות שונות שנגזרו עליו על ידי ארבעה קיסרים רומים. אתנסיוס פעל והשפיע רבות בתחומי תאולוגיה נוצרית והתפרסם במלחמתו נגד האריאניות.
תולדות חייו.
אתנסיוס נולד באלכסנדריה או בעיר אחרת בסביבתה בתאריך לא ידוע בין השנים 296–298. על פי המשוער, הוריו היו נוצרים ואמידים דיים להעניק לו גם חינוך חילוני. עדות לכך ניתן למצוא בכתביו המוקדמים, בהם הוא מצטט את אפלטון ומשתמש בהגדרה מהאורגנון של אריסטו. כמו כן, ניכר מכתביו שהיה בקיא באסכולות פילוסופיות נוספות, במיוחד בהתפתחויות של הנאופלאטוניזם. הוא שלט ביוונית אך לא בעברית וכל ציטוטיו מהתנ"ך הם מתרגום השבעים.
כשלמד בבית הספר התיאלוגי של אלכסנדריה, היה המוסד תחת השפעתו של אוריגנס שנטה לפרש את הברית החדשה באופן אלגורי וכך גם מורו של אתנסיוס, אלכסנדר בישוף אלכסנדריה. אחד מכתביו המוקדמים, "נגד עבודת האלילים ועל ההתגלמות" שנכתב לפני 319, נושא את עקבות תורתו של אוריגנס, אם כי בהטיה אורתודוקסית. מאוחר יותר, שינה אנתסיוס את שיטת הלימוד של בית הספר ודגל בפירוש הטקסט כלשונו.
הוא הוסמך לדיאקון על ידי מורו ב-319 וב-325 החל לעבוד כמזכירו בוועידת ניקיאה הראשונה. לאחר שאלכסנדר מת ב-328, היה אתנסיוס שהיה מוכר כתאולוג וסגפן, היורש הטבעי למשרת הבישוף של אלכסנדריה, למרות התנגדויות מצד תאולוגים אריאנים ומצד מלטיוס מאסיוט, שהשתייך לזרם הדונאטיזם.
בשנותיו הראשונות בתפקיד, ערך אתנסיוס מסעות בכל רחבי הדיוקסיה שלו שהשתרעה על פני מצרים ולוב, כדי לבקר את הכנסיות שתחת השגחתו. במהלך מסעותיו פגש ויצר קשרים עם רבים מנזירי המדבר, ובכללם גם את פכומיוס שסייע לו רבות בתקופה מאוחרת יותר. מעט לאחר מכן, נכנס אתנסיוס ראשו ורובו לוויכוחים כנגד הנהגת הנצרות האורתודוקסית וכנגד האריאניות, ויכוחים שהעסיקו אותו במרבית שנות חייו.
הבעיה הראשונה עימה נאלץ אתנסיוס להתמודד, הייתה יישום מסקנות ועידת ניקיאה, בה הוחלט שלא לקבל את דעתו של מלטיוס, אך לקבלו חזרה לחיק הכנסייה. מלטיוס המשיך בדרכו כנגד עמדת הכנסייה, והפיץ האשמות כנגד אתנסיוס אודות רדיפת תומכיו של מלטיוס. האשמות אלו נפלו על אוזניים קשובות בקרב תומכי מלטיוס והאריאנוּת, והוא זומן לבירור בסינוד הראשון של צור שהתקיימה ב-335. בוועידה זו הדיחו אוסביוס מניקומדיה ושאר תומכי האריאנים את אתנסיוס מתפקידו. ב-6 בנובמבר באותה שנה, נפגשו האריאנים והמלטיאנים עם קונסטנטינוס בקונסטנטינופול והאשימו את אתנסיוס באיום להתערבות באספקת החיטה ממצרים. כתוצאה מכך, הוגלה אתנסיוס לטריר שבחבל הריין ללא הליך של משפט רשמי.
ב-337, עם מותו של קונסטנטינוס, הורשה אתנסיוס לחזור למשרתו. לאחר תקופה קצרה חידש הקיסר החדש קונסטנטיוס השני את צו הגירוש ואתנסיוס גלה לרומא, שם שהה תחת חסותו של קונסטנס, שליט הקיסרות הרומית המערבית. בתקופה זו מונה גרגורי מקפדוקיה לבישוף אלכסנדריה כמינוי פוליטי של הקיסר. ברומא הוכר אתנסיוס כבישוף אלכסנדריה גם על ידי האפיפיור יוליוס הראשון שניסה לפשר בין שני הצדדים. הוא זימן סינוד שנערך ב-342 והתכוון לדון גם בעניינו של אתנסיוס, אך רק 76 בישופים השתתפו בוועידה, והיא לא זכתה להכרה משמעותית.
ב-343 נפגש אתנסיוס עם הוסיוס מקורדובה שתמך באורתודוקסיה והשניים התייצבו בוועידת סרדיקה. בוועידה הוכרה מחדש חפותו של אתנסיוס ומכתבים בעניין נשלחו אל תושבי אלכסנדריה ואל בישופי מצרים ולוב. בתגובה, גרמו מתנגדיו של אתנסיוס לקונסטנס להכריז על עונש מוות לאתנסיוס אם יפר את איסור הכניסה לאלכסנדריה.