משנת 2011 מעביר חוג קולנוע עיוני לילדים בגילאי 6–8 במספר מוסדות חינוך בתל אביב.
משנת 2015 עובד מטעם סינמטק תל אביב עם נוער בסיכון – יהודים, ערבים ובני מהגרים בבית ספר 'שבילים' ביפו ומלווה אותם ביצירת סרטים קצרים.
כמו כן משתתף בפרסומות בתפקידים שונים מזה 8 שנים. עד כה כיכב ביותר מ-30 פרסומות בהם: פרסומת לבזק, למשרד הפנים, לבנק לאומי, לבנק הפועלים, למחלבות טרה, למעדנות, לסטינג TV, למגה בעיר ועוד.
אקוטונס מתגורר בתל אביב משנת 1999, רווק, מנהל לפרקים אורח חיים פוליאמורי מוצהר.
הוא חבר במסדר הבונים החופשיים – ישראל, אח בלשכת "אביב 10" בדרגת "רב בונה".
דיסקוגרפיה.
אלבומים
סינגלים
וידאו קליפים.
באלבום האחרון אקוטונס שיתף פעולה עם מספר יוצרים בעלי שם לצורך הפקת קליפים.
לכבוד הוצאת הסינגל 'צוללים', הופק קליפ אנימציה מיוחד על ידי הצמד גלנדון ואיזבלה את הסינגל 'כדאי שתדעי' ליווה קליפ עבודת חול, יצירתה של האומנית אילנה יהב, הנחשבת לאחת המובילות בעולם בתחום הנפשת החול.
Genio Atrapado
Ven Conmigo (Solamente Tú)
Por Siempre Tú
Una Mujer
Mi Reflejo (שיר)
פרידריך פופס
ד"ר פרידריך פּוֹפְּס (בסרבו-קרואטית: Fridrih Pops; 25 בנובמבר 1874, בלגרד, נסיכות סרביה - 25 במאי 1948, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי, משפטן ופוליטיקאי יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ונשיא הקהילה היהודית-אשכנזית של יהודי בלגרד.
ביוגרפיה.
פרידריך פופס נולד בבלגרד לשמואל וקרולינה פופס. אביו שנולד בדרוהוביץ' היה רופא שהגיע לבלגרד מלבוב ב-1865. הוא כיהן כנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד במחצית השנייה של המאה ה-19 ובהמשך כסגן יו"ר האגודה הציונית "ציון". פרידריך רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת בלגרד. לאחר תום לימודיו הועסק כמשפטן במשרד החוץ של ממלכת סרביה. ב-1901 פתח משרד פרטי לעריכת דין בבלגרד. ב-1910 נבחר לנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד. פופס נמנה עם מייסדי הסניף הסרבי של ארגון בני ברית.
הוא שירת כקצין מילואים בצבא הסרבי, לחם במלחמת העולם הראשונה ונפצע בקרבות. פופס נסוג ביחד עם כוחות הצבא הסרבי דרך אלבניה ובהמשך נשלח לטיפול רפואי בציריך אשר בשווייץ. לאחר החלמתו רכש דוקטורט במשפטים באוניברסיטת ציריך וב-1919 שב לבלגרד. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית של יוגוסלביה ולאורך שנות העשרים כיהן כסגן נשיא המפלגה. במקביל, השתתף בניסוח תקנון "איגוד הקהילות הדתיות היהודיות בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים", שאושר בהמשך על ידי נציגי השלטון.
במישור הקהילתי פעל פופס בהצלחה לשיתוף פעולה בין הקהילה הספרדית לאשכנזית בבלגרד למען הקמת בית כנסת אשכנזי בעיר. ב-1925 נחנך בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד. פופס נמנה עם יוזמי הקמת "איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה", כיהן כסגן נשיא האיגוד תחת הוגו שפיצר ולאחר פרישתו של שפיצר מונה ב-1933 לנשיא האיגוד. במסגרת תפקידו פעל לסייע לפליטים יהודים שהגיעו ליוגוסלביה מגרמניה הנאצית, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. כן כיהן כסגנו של אלכסנדר ליכט בהנהגת התנועה הציונית בממלכה.
באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. פופס הצליח למלט את משפחתו לשטח הכיבוש האיטלקי. הוא שב לבלגרד ונעצר על ידי הגסטפו ביחד עם נכבדים מהקהילה. מבלגרד הועבר למעצר בגראץ. לאחר מספר חודשים שוחרר פופס, שב לבלגרד, ירד למחתרת והשתמש בזהות בדויה ובמסמכים מזויפים. לאחר שחרור יוגוסלביה התמנה פופס מחדש לנשיא איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ופעל לסייע בשיקום שארית הפליטה.
פרידריך פופס נפטר בבלגרד ב-1948 והוא בן 73. היה נשוי לרוז'ה (1961-1883), ואב לשלוש בנות ובן.
נהגי המרוצים (סרט)
נהגי המרוצים (ברוסית: Стритре́йсеры) הוא סרט פעולה רוסי משנת 2008, בבימויו של אולג פסנקו ובכיכובם של מרינה אלכסנדרובה, אלכסיי צ'אדוב, סטניסלב בונדארנקו, אלכסיי גוסקוב, וניקולאי צ'ינדיאקין.
עלילה.
אל צוות נהגי מרוצים בסנקט פטרבורג בראשותו של דוקר (Doker), מגיע סטפן מוחוב, שאך זה סיים את שירותו הצבאי. כאן אחיו הקטן מישקה, טכנאי מחשבים צעיר, הוא המומחה לפריצת מנעולים אלקטרוניים בעוד אביהם הקשיש עובד כמכונאי רכב. עם כניסתו של סטפן דוקר נפרד מהחברה שלו קטיה — בתו של קולונל במשטרת התנועה בשם סטפצ'נקו, שגם היא חברה בצוות שלהם. אביה מאוד לא מסכים עם התחביב שלה, אבל בהיותו טוב לב ועדין באופיו, הוא לא יכול באופן חד משמעי לאסור על קטיה לעסוק במרוצי רחוב.
דוקר בכוונה מעורר מצב, כך שסטפן במהלך "טבילת האש" שלו כנהג מרוצים הורס את המכונית המשודרגת שלו ושל דוקר. בתורה, קטיה מתאהב בסטפן, מה שעוד יותר מחריף את הקונפליקט: לא רק בין סטפן לדוקר, אלא גם בין סטפן לניקיטה, ותיק הנהגים בצוות שמבטא בגלוי את סלידתו מסטפן. מאוחר יותר דוקר אפילו מציע לסטפן לוותר על החוב שלו בשל הרס מכוניתו ומציע לו לעזוב את קטיה. במקביל מתפתח סיפור דרמה נוסף: אחיו של סטפן, מישה מנסה להתחיל עם לורה מהצוות של דוקר. היא, שמבוגרת מאוד ביחס לגילו, מתייחסת אליו בזלזול ולועגת לו.
כשמתגלה שהוא לא היחיד שחייב לדוקר אלא כל שאר אנשי הצוות, סטפן וקטיה מארגנים את כל החבורה לשיחה על כך, אך זה מתפתח לקטטה שבמהלכה סטפן וניקיטה מכים זה את זה. באותו הערב דוקר ניהל קשרים עם המאפיה באמצעות גנבת כלי רכב, בעוד משטרת התנועה מקבלת מידע פנימי על הגנבה המתוכננת ויוצאת למבצע ללכידת נהגי המרוצים. במרדף מכוניות לילי ברחובות סנקט פטרבורג, הנהגים מצליחים לחמוק וסטפן משלים עם ניקיטה. המבצע הכושל של המשטרה משפיע על אביה של קטיה, שמתחיל לחשוב שמפקדיו במשטרה מחפים על הנהגים והוא מספר על כך למפקדו הישיר.
באותו יום בערב, אחרי הליכה עם סטיבן, קטיה מגיעה אל דוקר במוסך ואומרת לו שהיא עוזבת לתמיד, יחד עם סטפן ומישקה. דוקר מנסה לאנוס אותה, אבל עוצר את עצמו ברגע האחרון. עד מהרה מתברר שהחבורה מנוהלת על ידי מפקד המשטרה. לאחר שיחה עם הקולונל, המכונאי המבוגר מסרב לעזור למאפיה ואלה מכים אותו באכזריות, כשמישה מצלם את האירוע בטלפון הנייד שלו. דוקר והגנרל שמים לב לזה, דוקר חוטף את קטיה והגנרל יושב בתוך הג'יפ גרנד צ'ירוקי שלו ויוצא לרדוף אחרי מישקה ולבסוף דורס אותו למוות. גוסס, מישה מצליח לשלוח לסטפן וידאו בהודעת MMS (שלאחר מכן מגיעה לידיו של סגן-אלוף סטפאצ'נקו). מבלי לדעת זאת, הגנרל אומר למישה: "בני, במשחקים למבוגרים, צריך לשלם כמו מבוגר" ומוחץ את הטלפון בעקב המגף שלו.
כאשר סטפן מגיע למוסך, כבר מגיע הבוקר. האב אינו מוסר את מפקד משטרת התנועה מחשש שיואשם במותו של בנו. הוא נשאר עם מישה המת בידיו, בעוד שאר הצוות יוצא למרדף. יחד עם המשטרה, נהגי המרוצים דוחקים את הגנרל אל מחוץ לעיר ולורה מצליחה לערער את הג'יפ שלו באמצעות מכונית צעצוע שפיתח מישקה. בידיעה שדוקר לקח את קטיה, קולונל סטפאצ'נקו אומר לסטפן איפה לחפש אותם — סטפן עולה על מכוניות ספורט ויוצא להשיג את דוקר לפני הגעת המשטרה. מוחוב נמלט כאשר שאר הנהגים נתקלים במשאית צהובה ובה רכבי המרוצים שלהם.
המרדף של סטפן אחר דוקר מוביל לתאונה איומה, שבה שניהם שורדים באורח נס. מתברר כי דוקר הנחית את קטיה על המפרץ הפיני ולבסוף שחרר אותה. לאחר מאבק קצר, דוקר אומר לסטפן שהוא עבר והוא חושף את כוונותיו האמיתיות ומודה בתבוסה. סטפן נותן לדוקר להבין שהוא לא נוטר לו טינה ומאפשר לו ללכת. בשלב הזה שתי המכוניות מתפוצצות.
הסצנה האחרונה: סטפן וקטיה נפגשים על החוף ומתנשקים. למקום מגיעה גם שאר החבורה במכוניותיהם, ניקיטה וסטפן לוחצים ידיים ומתחבקים. מעליהם טס מסוק של משטרת תנועה, בעוד הנהגים מנופפים בידיהם לשלום.
שגרירות ארצות הברית בבריטניה
רצח שירה בנקי
אירנה-ז'ול ביינאמה
אירנה-ז'ול ביינאמה (בצרפתית: Irénée-Jules Bienaymé; 28 באוגוסט 1796 - 19 באוקטובר 1878) היה מתמטיקאי וסטטיסטיקאי צרפתי.
כממשיך דרכו של לפלס הוא הכליל את שיטת הריבועים הפחותים שלו, תרם לתורת ההסתברות, להתפתחות מדע הסטטיסטיקה וליישומיהן בתחום החשבונות הכספיים, הדמוגרפיה והסטטיסטיקה החברתית. הוא נודע בניסוח אי-השוויון צ'בישב-ביינאמה לגבי חוק המספרים הגדולים (1869).
ביוגרפיה.
ביינאמה, יליד פריז, למד בתיכון בעיר ברוז' (כיום בבלגיה), שבה עבד אביו כפקיד ממשלתי. אחר כך בתיכון לואי הגדול בפריז. אחרי שהשתתף בקרבות להגנת פריז ב-1814 נרשם ב-1815 לאקול פוליטקניק אולם נמנה עם בני המחזור שסולקו כעבור שנה מהלימודים על ידי המלך לואי השמונה עשר מסיבות פוליטיות, במקרה שלו בגלל אהדתו לנפוליאון. באותן שנים התפרנס ביינאמה מתרגומים מכתבי עת זרים, משפות שונות, כולל רוסית.
בסופו של דבר התמנה ב-1818 למרצה זוטר באקדמיה הצבאית סן-סיר ואחרי שנתיים התחיל לעבוד במשרד האוצר. כאן עשה קריירה מהירה והתמנה למפקח ובשנת 1834 למפקח כללי.
לאחר הקמת המשטר הרפובליקני ב-1848 פוטר בגין "חוסר רוח רפובליקנית".
ביינאמה הצליח בהמשך לקבל מינוי של מרצה לתורת ההסתברות בסורבון אך פוטר שוב בשנת 1851. תחת שלטונו של נפוליאון השלישי היה ליועץ ממשלתי לענייני סטטיסטיקה.
בשנת 1852 נבחר כחבר באקדמיה הצרפתית למדעים. במשך 23 שנה עמד בראש ועדת השופטים להענקת הפרסים לסטטיסטיקה. הוא היה גם חבר מייסד של החברה המתמטית הצרפתית וכיהן כיושב ראש שלה בשנת 1875.
ביינאמה מת ב-1878 בפריז בגיל 82.
תרומותיו המדעיות.