ההחבר הוא תרגומה העברי של המילה אנתיממה (enthymeme) מהשפה היוונית. ביוונית, מורכבת המילה אנתיממה מ"תימוס" (thymos), מילה המציינת נפש, ומהמילה אֵן (en), שמשמעה "תוך". לפיכך, משמעות המילה אנתיממה ביוונית הוא "בתוך הנפש". השם ניתן לצורת ההיסק הזה כיוון שאחת ההנחות של הטיעון מובלעת כבר "בתוך הנפש" של השומע.
הבחירה ב"החבר" כתרגום למילה אנתיממה נעשתה על ידי גבריאל צורן. צורן מסביר את הנימוקים שהביאו אותו לבחור בתרגום זה:
בימי הביניים תרגמו את האנתיממה כ"סימן".
הסבר.
ההחבר הוא היסק לוגי, אך זהו היסק שחסר אחת מהנחותיו. ההיסק הלוגי הוא בלתי תלוי במאזינים והוא קשור רק למונחים הנמצאים בטיעון עצמו. בחקירה הלוגית אין כל פניה לנמען, שכן ההוכחה עומדת בפני עצמה. לעומת זאת, ההחבר מובא בזמן נאום או במהלך ויכוח, לכן הוא תלוי בצד שני השומע את הטיעון. ההחבר הוא טיעון בעל תכלית רטורית.
בלוגיקה אנו מסיקים מסקנה מתוך מספר הקדמות. לדוגמה:
א. כל בני האדם הם בני תמותה
ב. סוקרטס הוא בן אדם
לכן:
סוקרטס הוא בן תמותה
בניגוד להיסק, בהחבר לא מציעים את כל ההקדמות, אלא רק את אלו שרלוונטיות לבניית הטיעון, ועל ההנחות הידועות והמקובלות מדלגים, כיוון שממילא הן ידועות למאזין. לדוגמה:
"הלנה הייתה אצילת רוח, כי כך פסק תסאוס."
מסקנת ההחבר, "הלנה הייתה אצילת רוח", מוסקת מהקביעה ש"כך פסק תסאוס". ההנחה "מה שפסק תסאוס זה נכון" הושמטה מהטיעון, כיוון שהמאזין מסכים איתה מלכתחילה. ההיסק שעומד מאחורי ההחבר הזה נראה כך:
א. מה שפוסק תסאוס נכון
ב. תסאוס פסק שהלנה הייתה אצילת רוח
לכן:
הלנה הייתה אצילת רוח
ההחבר נבדל מן ההיסק גם ברמת הוודאות של הנחות הטיעון. בעוד שההיסק מבוסס על אמיתות הכרחיות, ההחבר מבוסס על דברים סבירים או מוסכמים בלבד.
ההחבר כטיעון רטורי.
מטרת ההחבר היא השכנוע, על-כן תנאי הכרחי של כל החבר זה שהקדמותיו תהיינה מקובלת על קהל-היעד. על-כך כותב גבריאל צורן את הדברים הבאים:
ראו גם.
רטוריקה
לוגיקה
סילוגיזם
דדוקציה
חמשת הקאנונים
יראת ה'
שריפת צמרות
מצוות יראת ה'
מרטין סליגמן
מרטין א. פ. סֶליגמן (באנגלית: Martin E. P. Seligman; נולד ב-12 באוגוסט 1942 באולבני, מדינת ניו יורק) הוא פסיכולוג יהודי-אמריקאי, ממייסדי הפסיכולוגיה החיובית. טבע את המושג "חוסר אונים נלמד".
קורות חיים.
סליגמן סיים תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון ב-1964, וקיבל תואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת פנסילבניה ב-1967. משנת 1976 משמש כחוקר ומרצה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה זו, ובה הוא מנהל את המרכז לפסיכולוגיה חיובית.
סליגמן פרסם כמאתיים מאמרים וכעשרים ספרים, בהם מספר ספרי "עזרה עצמית". ב-1998 נבחר לכהונה של שנה כנשיא האגודה האמריקאית לפסיכולוגיה. הוא מייסד ועורך כתב העת המדעי "Prevention and Treatment Magazine". בשנת 2004 הוא פרסם Character Strengths and Virtues המנתח את גישת החוזקות.
המניע לפסיכולוגיה החיובית הוא ביקורתו של סליגמן על הפסיכולוגיה. לטענתו עיקר העיסוק של פסיכולוגים הוא בשאיפה להפחית השפעות פתולוגיות שונות, ולא בצדדים החיוביים של האדם. בנוסף הוא טוען כנגד תאוריות דטרמיניסטיות רווחות באקדמיה כמו התאוריה של מרקס, פרויד וניטשה. לפי סליגמן האמונה שגורלו של אדם מושפע מעברו בחיים היא שגויה.
על פי מאמרו של סטיבן האגבלום, סליגמן מדורג במקום ה-13 ברשימת הפסיכולוגים המצוטטים ביותר בספרי פסיכולוגיה במאה ה-20.
סליגמן נשוי למנדי מק'קארתי ולהם שבעה ילדים.
West Ryder Pauper Lunatic Asylum
West Ryder Pauper Lunatic Asylum הוא אלבומם השלישי של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קסביאן שיצא ב-5 ביוני 2009.
האלבום היה מועמד לפרס מרקיורי בשנת 2009. ובאוקטובר 2009 הוא נבחר לאלבום השנה של קוראי מגזין Q.
היסטוריה.
השיר "Vlad the Impaler" הופץ כהורדה חינם מהאתר הרשמי של הלהקה לתקופה של שלושה ימים מ-31 במרץ עד 3 באפריל 2009. הסינגל הרשמי של האלבום היה השיר "Fire" שיצא ב-1 ביוני 2009. סרג'יו פיזורנו הגדיר את האלבום כ"פסקול של סרט דמיוני". האלבום כולל דואט בשיר "West Ryder Silver Bullet", עם השחקנית רוזריו דוסון. האלבום נכנס למצעד האלבומים הבריטי במקום הראשון. חברת סוני השתמשו בשיר "underdog" בפרסומת לטלוויזיות.
נושא.
West Riding Pauper Lunatic Asylum היו קבוצה של בתי חולים לחולי נפש שנבנו ביורקשיר, אנגליה בשנת 1880. סרג'יו פיזורנו הסביר את בחירת השם לאלבום: "האלבום לא על המקום, אני שמעתי על המקום לראשונה בפרסומת טלוויזיה, והמילים תפסו אותי. אני אוהב איך המילים נראות והרגש שהם מוציאות. מסתבר שזה היה בית המשוגעים הראשון לעניים, לפני זה רק העשירים קיבלו טיפול."
כריכת האלבום מתארת את חברי הלהקה "מתלבשים למסיבה בבית המשוגעים ומסתכלים במראה על התלבושות". הלהקה סיפרה בראיון שכל שיר אמור לתאר אסיר בבית משוגעים.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו על ידי סרג'יו פיזורנו חוץ מאלו שרשום לידם אחרת
צוות.
צוות נוסף
הקבורה באורנאן
מחבצה ע'סולית
טום מייהן
תומאס פיטר מייהן (באנגלית: Thomas Peter Meighan; נולד ב-11 בינואר 1981 לסטר, אנגליה) הוא מוזיקאי בריטי, סולן להקת האינדי רוק קסביאן.
קריירה.
מייהן הוא סולן להקת קסביאן מאז היווצרה בשנת 1999 בעיר לסטר. הוא הסולן במרבית שירי הלהקה והיחיד מבין חברי הלהקה, שאינו מנגן בכלי נגינה, למעט הפעמים בהם ניגן בתוף מרים בהופעה או בגיטרה בביצוע חי של The Nightworkers.
מלבד הפרסים שזכה מייהן עם קסביאן הוא זכה במקום 19 של הסולן הטוב ביותר בכל הזמנים בסקר הקוראים של מגזין Q.
דמות תקשורתית.
כבר בתחילת דרכה של להקת קסביאן השיג מייהן מוניטין של פרובוקטור תקשורתי בעיקר כשזה היה קשור ללהקות אחרות. הוא התפרסם בזכות עלבונותיו, כמו במקרה בו קרא לג'סטין טימברלייק "גמד עם זיפים". בנוגע לאופי המדכא של "מוזיקת אימו" (emo music) והמאזינים לה, אמר: "בני נוער טובים מזה. אני רוצה להגיד להם להיות חיוביים לגבי החיים. ההורים שלכם גידלו אתכם טוב, אז אל תשבו בחדרים שלכם ותחתכו את הוורידים. תתבגרו."
הוא נתן גם ביקורת רצינית יותר בנושא השפעות האינטרנט על תעשיית המוזיקה, והיה בין הסלבריטאים היחידים שביקרו את התנהלותו של סיימון קאוול עם סוזן בויל בטענה "שזה יענה אותה כל ימי חייה. היא לא מוכנה לזה והיא לא מתאימה לזה. מנצלים אותה. זה נורא".
משנת 2009 מנסה מייהן למתן את תדמיתו השנויה במחלוקת. בראיון שנתן ל"דיילי רקורד" הוא אמר: "כשהוצאנו את האלבום הראשון שלנו, לא עזר שבראיונות ירדנו על כולם. רק השתטינו, רק נהנינו וכולם ולקחו את זה ברצינות... עשינו את זה בשביל אפקט אבל הצטיירנו כמפלצות במקום חבורת נערים בלהקה. לא הבינו אותנו בכלל. אני לא מתחרט על דבר שאמרתי אבל זה פשוט היה מגוחך".
גישתו הבולטת של מייהן, תעלוליו על הבמה, והמוניטין שלו כבליין, נוטים להאפיל על היבטים חיוביים יותר של תדמיתו הציבורית. הוא נתן את תמיכתו למגוון קרנות צדקה, ביניהן יוניסף, אוקספם, וקרן לטיפול במחלת הסרטן בבני נוער.
אורגנון
האורגנון (ביוונית όργανον, דהיינו "כלי"), הוא השם שניתן על ידי אנדוניקוס ואלכסנדר מאפרודיסיאס לכתבים של אריסטו והאסכולה הפריפטטית, וכללה את החיבורים המניחים את יסודות הלוגיקה האריסטוטלית. בעברית של ימי הביניים כונה הספר "כל מלאכת ההגיון". לספרים אלו נספחה בימי הביניים הקדמתו של פורפיריוס הצורי (234-305?), שנקראה בפשטות ה"מבוא" ושולבה לפני הקטגוריות.
הרכב האורגנון.
במהדורה היוונית המקובלת של כתבי אריסטו, מהדורתו של עמנואל בקר, כולל האורגנון האריסטוטלי ששה חיבורים:
סידור החיבורים לא נקבע על ידי אריסטו עצמו, והוא לא מבטא את סדר חיבורם. הסידור נקבע על ידי תיאופרסטוס, עמיתו של אריסטו, על פי שיקולים מבניים ופדגוגיים. למעשה יש סבירות גבוהה שהחיבורים הועלו על הכתב על ידי תלמידיו של אריסטו על בסיס סיכומים של הרצאותיו.
חיבורי האורגנון, ובייחוד ה"מבוא" והקטגוריות, קשורים לרעיונות שאריסטו מפתח במטאפיזיקה שלו, אך ספרו על הנושא שהוא ארוך יחסית לא נחשב לחלק מן האורגנון.
בימי הביניים, בעיקר אצל הפילוסופים הערביים, ובהשפעתם גם אצל הפילוסופים היהודיים והסכולסטיקנים, הכיל האורגנון תשעה ספרים, ואלו שמותיהם בעברית של ימי הביניים (גם הם, בהשפעת השמות הערביים), בהשוואה לשמותיהם המקוריים: א. המבוא של פורפוריוס; ב. ספר המאמרות (הקטגוריות, Categories); ג. ספר המליצה (On Interpretation); ד. ספר ההיקש (האנליטיקה שמלכתחילה, Prior Analytics); ה. ספר המופת (האנליטיקה שבדיעבד, Posterior Analytics); ו. ספר הניצוח (דיאלקטיקה, Topics); ז. ספר ההטעאה (Sophistical Refutations); ח. ספר ההלצה (רטוריקה, Rhetoric; ט. ספר השיר (פואטיקה, Poetics).
תפוצתו של האורגנון וחיבורים סביבו.
הלוגיקה האריסטוטלית נתפסה כדיסציפלינה פילוסופית ואוניברסלית, שנוסדה מחוץ לגבולותיה של דת כלשהי או מערכת אמונות. היא נלמדה בימי הביניים בערבית, בלטינית ובעברית, והחכמים המוסמכים שבה היו יוונים ורומיים, מוסלמים, נוצרים ויהודים. גם הוגים שהתנגדו לפילוסופיה אימצו במקרים רבים את האורגנון והלוגיקה שהוא כולל.
תרגומו הלטיני השלם של בואתיוס למכלול חיבוריו של אריסטו בנושא לוגיקה היה הטקסט היחיד של אריסטו שעמד לרשות קוראי הלטינית באירופה עד המאה ה-12.
שמות הספרים שבאורגנון נזכרים בין היתר על ידי אל-פאראבי, רבי יהודה הלוי, הרמב"ם, שם טוב בן יוסף אבן פלקירה, משה ריאטי ועוד.