משתתפת כפאנליסטית בתוכנית "האולפן הפתוח" של ערוץ 20. מביעה דעות בטורים מצולמים מתוך הרכב שלה בסרטונים. ורון מופיעה ושרה עם סיפורה האישי, מנחה אירועים ופאנלים. מגישה סרטי תדמית ומעבירה סדנה לעמידה מול קהל ומצלמה.
בחודש ספטמבר 2021 החלה לעבוד בחברת החדשות N12
ורון נשואה למשה ורון ואמא לחמישה ילדים, מתגוררת בביתר עילית.
סוליצא
פודול אולואי
Ramnit
ראמניט (באנגלית: Ramnit) היא תולעת מחשב אשר התגלה בחודש ספטמבר 2011.
ראמניט מיועדת למערכות הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט ובשיא פעילותה הדביקה יותר מ-3.2 מיליון מחשבים ממדינות שונות.
התולעת הופצה באמצעות החסן ניד המכיל קובצי HTML מתחזים וקובצי xls, exe, dll, scr ו-docx זדוניים ומופעלת באופן אוטומטי במחשבו של הקורבן באמצעות תכונת Autorun.
לאחר ההפעלה הראשונית התולעת מאפשרת לתוקף חיצוני להשתלט על מחשבו של הקורבן ולבצע פעולות בשמו וכמו כן משכפלת את עצמה בתיקיית סל המחזור (Recycler).
דונרט
דונרט (שם מדעי: Sminthopsis - אטימולוגית: "בעל מראה עכברי") הוא סוג של טורף כיס קטנטן דמוי עכבר ממשפחת נמיות הכיס, הכולל 21 מינים החיים ברחבי יבשת אוסטרליה ובדרום גינאה החדשה. הדונרט הוא הסוג עם מספר המינים הגדול ביותר בסדרת טורפי הכיס, והוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1844 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון גולד אשר סיווג אותו בתחילה בתוך הסוג פסקוגל ושנה לאחר מכן בתור סוג בפני עצמו הקרוי "Podabrus" (= "רגל עדינה"); ב-1887 הוענק לו שמו המדעי הנוכחי על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. מקור השם דונרט (dunnart) הוא בשפת נונגאר של הילידים האבוריג'ינים באוסטרליה המערבית ומשמעותו היא "דמוי עכבר".
מאפיינים.
הדונרט הוא טורף כיס קטנטן למדי: אורכו נע בין 7 ל-12 סנטימטרים ומשקלו 10 עד 30 גרם (משתנה בין המינים). הפרווה של הדונרט צפופה ורכה, וצבעה משתנה מעט בין המינים. בפלג הגוף העליון צבעה חום, אפרפר, חולי או צהבהב, ובגחון, בסנטר ובמפשעה היא בצבע לבנבן או קרם; למרבית הדונרטים יש סימונים שחרחרים דהויים על הפנים. מבנה הגוף שלו צר וגמיש, ועל אף שהוא דומה לעכבר במבט שטחי, יש ביניהם מספר הבדלים מורפולוגיים ברורים: הדונרט בעל ראש צר וחרטום מחודד באופן בולט, יש לו אוזניים משולשות וגדולות יחסית לראש, מערכת שיניים כשל טורפים, וזנב רחב ושעיר יותר המסתיים בציצה שחורה דקיקה. זנבו של הדונרט אשר אורכו כאורך גופו, מתפקד לעיתים כמאגר שומן לעתות בצורת - בפרט אצל מינים החיים באזורים צחיחים; כאשר יש שפע במזון, הזנב אצל מינים אלו מתרחב ומתעבה ועשוי לקבל צורה של גזר (רחב בעוקץ וצר בקצה). גפיו של הדונרט דקיקות, ובכפות הרגליים נעדרות לרוב הרפידות הבולטות האופייניות לטורפי כיס אחרים. הכיס של נקבת הדונרט מפותח היטב בדומה לקנגוראים.
אקולוגיה.
הדונרטים מצויים בכל סוגי בתי הגידול של יבשת אוסטרליה, מיערות טרופיים, דרך סוואנות ושפלות עשב וכלה במדבריות; כ-8 מינים מצויים בעיקר בבתי גידול מדבריים, 4 אנדמיים לבתי גידול טרופיים, 6 מוגבלים לבתי גידול עשבוניים לאורך החופים ו-3 נוספים מצויים בעיקר בערבות עשב. הדונרט הוא יונק קרקעי מובהק, אך טפריו החדים מאפשרים לו לטפס על עצים, גבעולים וענפים במידת הצורך. הוא בעל חיים פעיל לילה אשר תר אחר מזונו לאחר רדת החשיכה, בעוד שאת שעות היום הוא יבלה בנמנום ובשינה בסדקים, מערות, בורות וקינים. הדונרט חי בסביבת מחיה קבועה, אך הוא אינו מפגין התנהגות טריטוריאלית; שטחי המחיה הקבועים של מספר דונרטים עשויים לחפוף זה לזה. לעומת טורפי כיס אחרים שחיים בבדידות, הדונרטים יוצרים לעיתים קבוצות קטנות הפעילות יחדיו לתקופה קצרה עם מבנה חברתי רופף. הדונרט ניזון בעיקר מחרקים, אך גם מלטאות, חסרי חוליות נוספים ועכברים.
הכיס המפותח של הדונרטית מכיל 8 עד 10 פטמות. לאחר תקופת היריון קצרצרה של 11 ימים, היא ממליטה שגר של 7–8 ולדות זעירים. את 40 הימים הראשונים לחייהם הם מבלים בתוך הכיס, ולאחר מכן הם מכבידים עליה והיא מעבירה אותם לקן עשבוני שבנתה; לאחר 20 ימים נוספים בקן, הדונרטים הצעירים הופכים לעצמאיים, והם מגיעים לבגרות בגיל חצי שנה. תוחלת החיים הממוצעת של מיני הדונרטים היא כ-18 חודשים. האיום העיקרי הנשקף לדונרטים הוא מפני מינים פולשים כחתול הבית והשועל האדום, וכן אובדן בית הגידול בדמות שריפות לא מבוקרות של צמחייה.
מינים.
המינים בסוג דונרט מתחלקים למספר קבוצות של ענפי קלייד על בסיס קרבה גנטית, אך לא ברמה של סוג נפרד. אחדים מהם בעלי קרבה גנטית מסוימת לסוגים אחרים של טורפי כיס זעירים.
דינופיתקוס
דינופיתקוס (שם מדעי: Dinopithecus; מילולית: "קוף-אדם נוראי") הוא סוג נכחד של קוף דמוי-בבון אשר חי מהפליוקן עד הפליסטוקן בדרום אפריקה. ככל הנראה הוא מין הקוף האמיתי הגדול ביותר שחי מעולם. הוא התגלה ב-1937 בחאוטנג שבדרום אפריקה ותואר בידי החוקר רוברט ברום.
הדינופיתקוס היה אולי הגדול שבקופים, אך היה קרוב גם למין הנכחד תרופיתקוס ברומטי ותרופיתקוס אוסוולדי. הוא היה גדול פי 2 מבבון חי והגיע למשקל 25 ק"ג בנקבות ו-45 ק"ג בזכרים שהיו בעלי דו-צורתיות זוויגית מופגנת. מראה הגולגולת דמה לזו של בבון אך היא הייתה שקועה יותר ובעלת חוטם פחות בולט. מבנה השיניים המזכיר מבנה שיני בבון מראה שהיה אוכל-כול עם התאמה לתפריט מהחי ומהצומח. ככל הנראה הבבון הנכחד היה חי על הקרקע רוב זמנו, עקב משקלו. הוא היה מחפש מזונות שונים בסוואנה של הפליסטוקן, שם אולי חי עם ראשוני האנשים.
אנסטסיה, נסיכת אנהלט
אנסטסיה, נסיכת אנהלט(בגרמנית: Anastasia Prinzessin von Anhalt; נולדה ב-22 בדצמבר 1940) היא נסיכה גרמנייה מבית אסקניה, ואשתו של מריה עמנואל, מרקיז מייסן.
ביוגרפיה.
אנסטסיה נולדה ב-22 בדצמבר 1940 ברגנסבורג, בוואריה והייתה הילדה היחידה של אויגן, נסיך אנהלט ואנסטסיה יונגמייר ונכדתו של אדוארד, דוכס אנהלט, השליט הלפני האחרון של דוכסות אנהלט.
ב-23 ביוני 1962 התחתנה אנסטסיה בווה, וו, שווייץ עם מריה עמנואל, מרקיז מייסן, בנם הבכור של פרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן ואליזבת הלנה, נסיכת טורן וטקסיס, אולם לא היו להם ילדים.
קרבונמיס
קרבונמיס (שם מדעי: Carbonemys; מילולית: "צב ביצות הפחם") הוא סוג נכחד של צב מים מתוקים ענקי ממשפחת הפודוקנמיים אשר התקיים מתחילת עידן הקנוזואיקון בתקופת הפלאוגן שלפני 60-58 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בתצורות צרג'ון שבצפון קולומביה. המאובנים שלו התגלו ב-2005 ונחקרו ב-2012.
צב זה שהיה קרוב משפחתו של גדול צבי המים, הסטופנדמיס והוא היה לפי מדידות בעל שריון עצום באורך 1.72 מ' ואורך כולל של 2.5 מטר, קרוב לצב ים גילדי מודרני, מה שהופך אותו לאחד מגדולי הצבים. הוא היה בעל חוטם ארוך ומלתעות חזקות מאוד שיכלו למחוץ תנין אך היו חסרות שיניים. לצידו חיו מיני זוחלים גדולים כמו תנינים קדומים כמו הארכרונטיסוכוס (Acherontisuchus) והנחש הגדול ביותר בעולם, הטיטאנובואה.
צב זה כנראה היה שחיין מוצלח אך יצור מגושם ביבשה. הוא ניזון כנראה הן מיצורים קטנים יותר והן מצמחייה. הוא נכחד עם התייבשות הביצות הטרופיות בהם חי.
היריבות בין נדאל ודיוקוביץ'
ממותה דרומית
ממותה דרומית (שם מדעי: Mammuthus meridionalis) היא מין של ממותה אשר חיה בדרום אירופה ואסיה במהלך תקופת הפליסטוקן לפני 2.5-1.5 מיליון שנה. ממותה זו לצד קרובתה הענקי, ממותת הערבות והדינותריום הייתה אחת מהגדולה שבבני סדרת פילאים ומחיות היבשה הגדולות ביותר שחיו מעולם.
ממותה זו הגיעה לגובה של 4 מטר בכפתיה ולמשקל של מעל 10 טון, גדולה בהרבה מפיל אפריקני. היא הייתה בעלת זוג חטים ארוכים שהסתעפו כלפי מעלה באורך 72-85 ס"מ. ממותה זו חיה באקלים חמים יחסית ולא הייתה צריכה פרווה עבה וממבנה שיניה הגדולות אך חסרות האמייל נראה שהיא ניזונה מעלי עצים ומשיחים שונים אך לא מעשב קשה כמו הפילים. לצידה נמצאו בכמה אזורים מאובנים של עצי אלון, אשור ומילה, אשר כנראה שימשו לה מזון וגם בכמת פחותה מעצי צוגה ואלונים מסוג Pterocarya ו-Carya. דבר זה מרמז על מקום מחייתה בסמוך ליערות או שיחיות ולא בערבה פתוחה.
המאובנים שלה התגלו במספר אזורים באירואסיה החל מהמאה ה-20 מאיטליה ועד לרוסיה. מאובנים אפשריים התגלו אפילו בישראל בתל עובדיה
ג'אסם א-סעידי
ג'אסם א-סעידי (בערבית: جاسم السعيدي; בתעתיק מדויק: ג'אסם אלסעידי, נולד בשנת 1957) כיהן כחבר הבית התחתון של הפרלמנט הבחרייני מטעם מחוז הבחירה של רפאע המזרחית בין השנים 2002–2014. א-סעידי הוא מוסלמי סלפי.
קריירה פוליטית.
בבחירות שנערכו לפרלמנט הבחרייני ב-2002, נאסר על א-סעידי לרוץ מטעם אל-אסאלה, המפלגה הסלפית בבחריין, עקב היותו "קיצוני מדי". א-סעידי בחר לרוץ באופן עצמאי וזכה ב-40.3% מהקולות, שהצריכו אותו להתמודד בסיבוב נוסף. בסיבוב השני זכה ב-53.5% ונבחר לפרלמנט. בבחירות 2006 זכה ב-70.9% בסיבוב הראשון ונבחר לקדנציה נוספת. בבחירות 2010 נבחר לקדנציה שלישת לאחר שזכה ב-62.7% מהקולות במחוז שלו. בבחירות 2014 הובס ונאלץ לפנות את מקומו בפרלמנט, לאחר כהונה של 12 שנה.
בשנת 2004 יזם הצעת חוק, שאושרה בפרלמנט ברוב קולות, לפיה יהיה מותר לעובדי המדינה לגדל זקן (לגברים) ולחבוש רעלה (לנשים) אם יחפצו בכך.
כתגובה למעורבות האיראנית בהתקוממות השיעים בבחריין בעת ההפגנות ב-2011, יזם עם חברי פרלמנט סלפים נוספים שליחת סיוע למיעוט הערבי באהוואז ובמחוז ח'וזסתאן באיראן.