אדריס השתתף ב-אליפות העולם באתלטיקה 2017, וזכה במדליית זהב ב-5000 מטרים. מנצח את מו פארח בריצת המסלול האחרונה שלו ואת פול צ'לימו. אדריס סיים בזמן של 13:32.79.
ב-2019, אדריס שיחזר את ההישג שלו מאליפות העולם הקודמת, וזכה שוב במדליית זהב באליפות העולם, בזמן של 12:58.85. מקדים את סלמון ברגה ואת מוחמד אחמד.
מדבר מזון
מדבר מזון (מאנגלית: Food desert) הוא מונח שמתאר אזור בו ישנה גישה מוגבלת למזון בריא ומזין. המונח המנוגד נקרא נווה מדבר של מזון (Food oasis) - אזור בו נפוצים סופרמרקטים ושאר חנויות לממכר ירקות ופירות.
המונח מתייחס לסוג ולאיכות של המזון שזמין לאוכלוסייה, ובנוסף לגודל המרחק לחנויות מזון. מדבריות מזון נפוצות בעיקר באזורים בהם גרה אוכלוסייה מעוטת הכנסה, ורוב התושבים באזורים אלה סובלים מהשמנת יתר.
על פי דוח של מחלקת החקלאות של ארצות הברית משנת 2010, 23.5 מיליון אמריקאים חיים באזורים המוגדרים כ"מדבר מזון" - כלומר, שהמרחק עד לסופרמרקט הקרוב לביתם הוא מעל מייל אחד באזורים עירוניים, ויותר מעשרה מייל באזורים חקלאיים.
הגדרה.
במחקרים שונים מיושמים סוגים רבים של שיטות לפיענוח המונח "מדבר מזון". בין היתר נבדקים נתוני מפקד אוכלוסין עדכניים, קבוצות מיקוד, חנויות מזון, שימושים במזון, מידע גאורגרפי על פי שיטת GIS, ראיונות, שאלונים וסקרים הבודקים כיצד הצרכנים מתייחסים לזמינות האוכל, ועוד.
על פי רוב המחקרים, כדי לדעת האם אזור אכן מוגדר כ"מדבר מזון", צריך לדעת מספר מאפיינים בסיסיים:
אנשים אשר חיים באזורים כפריים המוגדרים כ"מדבריות מזון" הם בדרך כלל חסרי תעודת בגרות או GED , חווים עלייה ברמות העוני, ובעלי הכנסה ממוצעת נמוכה מהחציון הארצי. בנוסף, אנשים באזורים אלה נוטים להיות יותר מבוגרים, בעיקר בגלל עקב עזיבת צעירים (גילאים 20–29) לערים ולפרוורים. מדינות עם ריבוי של "מדבריות מזון" יהיו בהתאם בעלות רמת הכנסה נמוכה מהממוצע במדינה. זה יוצר מעין "מעגל קסמים" נגטיבי. אזורים אלה מתקשים "לצאת מהבוץ" ולהתקדם לעבר עליה ברמת החיים. במובנים מסוימים אזורים אלו מקבילים למדינות העולם השלישי עקב ריבוי של מחלות ותוחלת חיים נמוכה מהרגיל.
מאז תחילת המאה ה-21, חלה בארצות הברית עלייה במקרים של השמנה. אנשים שגרים ב"מדבריות מזון" נמצאים בדרך כלל באזור בו נפוצות רשתות ללמכר מזון מהיר וג'אנק פוד. כתוצאה מכך, נגרמת עלייה ברמת השומנים, הסוכרים ופחמימות. דוגמאות למאכלים כאלו הם צ'יפס, ממתקים ומשקאות מוגזים. בין המחלות שיכולות להיווצר כתוצאה מתזונה לא בריאה הן מחלות לב, יתר לחץ דם, סוכרת, דלדול עצם ואף סוכרת.
אצטדיון ליטוראלה
עמי הורוביץ
עמי הורוביץ (באנגלית: Ami Horowitz) הוא יוצר סרטים דוקומנטריים ופעיל ימין יהודי-אמריקאי. הוא התסריטאי, מפיק ובמאי של סדרת הסרטים "Ami on the Streets" (עמי ברחובות) שהכין עבור רשת פוקס ניוז. הורוביץ כתב והיה במאי במשותף של הסרט הדוקומנטרי "U.N. Me", שיצא בשנת 2009, ואשר בוחן בעין ביקורתית את ארגון האומות המאוחדות.
תחילת פרסומו של הורוביץ הייתה בסרט הדוקומנטרי הקצר "סינדרום סטוקהולם" שעסק בקשר בין ההגירה והפשיעה בשוודיה.
ראשית חייו.
הורוביץ נולד בלוס אנג'לס, סיים תוארים בפוליטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת דרום קליפורניה. אמו מישראל.
הוא מזהה עצמו כיהודי המשויך לזרם האורתודוקסי-מודרני. ולמד כשנה באוניברסיטה העברית בירושלים.
נרדף בידי מפלצות ים
דאטסון DC-3
דאטסון DC-3 (באנגלית: Datsun DC-3) היא מכונית ספורט קבריולה קטנה מתוצרת יצרנית כלי הרכב היפנית Datsun (שם רשמי: Datsun Motor Corporation (בשנת 1934 ניסאן השתלטה על Datsun), אשר יוצרה בשנת 1952 ביפן.
הגביע הקרואטי
הגביע הקרואטי (בקרואטית: Hrvatski Nogometni Kup) הוא מפעל הכדורגל השני בחשיבותו בקרואטיה. המפעל, המנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הקרואטית, משוחק בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"). המנצחת מעפילה אוטומטית למוקדמות הליגה האירופית. כמו כן, אם מחזיקת הגביע לא זכתה במקביל באליפות קרואטית, היא מעפילה לסופר קאפ בעונה שלאחר מכן. אם האלופה היא גם מחזיקת הגביע, משחק הסופר קאפ לא מתקיים.
המפעל נוסד בשנת 1992, עם היפרדותן של הקבוצות הקרואטיות מליגת העל היוגוסלבית וממפעל הגביע היוגוסלבי בעקבות התפרקות הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
שתי הקבוצות הבכירות של קרואטיה, דינמו זאגרב (16 זכיות ב-23 הופעות) והיידוק ספליט (7 זכיות ב-11 הופעות), במירב הזכיות בגביע. לפחות אחת מהן השתתפה בכל אחד ממשחקי הגמר, למעט שני מקרים ( ו-). מחזיקת הגביע הנוכחי היא היידוק ספליט.
היסטוריה.
מהדורה מוקדמת של הגביע הקרואטי שוחקה לראשונה ב-1941, במדינה העצמאית של קרואטיה, שהייתה ממשלת בובות של מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה. הזוכה בגביע הייתה גראג'אנסקי זאגרב, שגברה על קונקורדיה זאגרב, אך לרוב מהדורה זו אינה נספרת בהיסטוריה של הטורניר מאז חידושו.
ב-1992, זמן קצר לאחר היפרדותה של קרואטיה מיוגוסלביה, הוקם המפעל מחדש. בעונתו הראשונה נטלו בו חלק שבע קבוצות בלבד, והוא החל כבר בשלב רבע הגמר (קבוצה אחת קיבלה כרטיס חופשי לחצי הגמר). הזוכה הראשונה והמפתיעה בתואר הייתה אינטר זאפרשיץ', שגברה 1–2 בסיכום שני מפגשים על ה.א.ש.ק. גראדאנסקי, כיום דינמו זאגרב. המפסידה בגמר שינתה את שמה בתום העונה ל"קרואטיה זאגרב", הופיעה גם בכל ששת משחקי הגמר הבאים, וניצחה בארבעה מהם.
השיטה.
על אף שכל מועדון בקרואטיה יכול להשתתף בשלבי הגביע המוקדמים, למפעל עצמו מעפילות בכל עונה 48 קבוצות, על פי הסדר הבא:
1. 16 הקבוצות המדורגות הבכירות על פי דירוג ההתאחדות הקרואטית, אשר מחושבת על פי הישגיהן במפעל בחמש העונות הקודמות.
2. 21 הקבוצות הזוכות במפעלי הגביע האזוריים המוקדמים, על פי 21 מחוזות קרואטיה.
3. 11 הקבוצות המעפילות לגמר במפעלי הגביע האזוריים המוקדמים, ב-11 המחוזות בעלי מספר הקבוצות הרשומות למפעל הגבוה ביותר.
32 המעפילות ממפעלי הגביע האזוריים מתחילות את דרכן בסיבוב מוקדם שכולל 16 מפגשים בודדים, אשר מכל אחד מהן מעפילה המנצחת. במקרה של שוויון, מוכרע המשחק בהארכה ובדו-קרב בעיטות עונשין.
אל 16 העולות מהסיבוב המוקדם מצטרפות 16 המדורגות, ושני הסיבובים הבאים משוחקים בשיטת משחק בודד, עד שמתקבלות שמונה העולות לרבע הגמר. עד לעונת , כל השלבים מרבע הגמר ואילך שוחקו בשיטת בית-חוץ, אך החל מעונת גם שלב רבע הגמר הוכרע במשחק בודד. החל בעונת גם שלב חצי הגמר משוחק בשיטת משחק בודד. עד לעונת (למעט ב- וב-), הוכרע משחק הגמר בשיטת בית-חוץ, אך החל מאותה העונה, מוכרע הגמר באופן קבוע במשחק בודד.
הגביע הקרואטי בכדורגל
ארנסט אוקווירק
ארנסט אוקווירק (בגרמנית: Ernst Ocwirk; 7 במרץ 1926 – 23 בינואר 1980) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. נחשב לאחד מגדולי שחקני אוסטריה בכל הזמנים.
אוקווירק שיחק ואימן במדינות אוסטריה ואיטליה במשך רוב הקריירה שלו, ושיחק וגם אימן בקבוצות אוסטריה וינה וסמפדוריה. במונדיאל 1954 שימש כקפטן הנבחרת האוסטרית, והגיע איתם להישג הטוב ביותר של הנבחרת במונדיאל, מקום שלישי.
הוא היה ידוע בסגנון המשחק האסתטי והטכני שלו, והמעריצים אהבו אותו בגלל אישיותו הצנועה וההוגנת. התקשורת הבינלאומית ראתה בו באותה תקופה כקשר האחורי הטוב בעולם, ונחשב בעמדתו לאחד הגדולים בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
קריירת מועדונים.
אורקוויק נולד ב-7 במרץ 1926 בווינה שבאוסטריה והחל את הקריירה שלו בעמדת החלוץ. כשהיה נער שיחק במועדון Stadlau המקומי בשנת 1938. לאחר מכן עבר ל-Ffloridsdorfer, שם הבחין בו שחקן העבר יוזף סמיסטיק, שהעביר אותו לשחק בעמדת הקשר האחורי. סמיסטק גם ניסה להחתים אותו בעבר לקבוצתו לשעבר, אך הקבוצה אוסטריה וינה החתימה אותו ראשונה והוא עבר אליה בשנת 1947. הוא שיחק במשך עשור במועדון אוסטריה וינה והפך לאחד השחקנים הבולטים במועדון. במהלך עשור זה זכה עימה 5 פעמים בליגה האוסטרית, ו-3 פעמים בגביע האוסטרי.
לאחר עשור במועדון האוסטרי מהעיר וינה, הובא לסמפדוריה האיטלקית על ידי אלברטו ראוונו, כדורגלן אוסטרי לשעבר, שהיה הכדורגלן האוסטרי השני בהיסטוריה ששיחק בליגה האיטלקית אחרי שאנגלברט קניג שעשה זאת בשנות הארבעים. אורקוויק שיחק באיטליה במשך 5 שנים, בהן גם הפך לקפטן הקבוצה.
נבחרת לאומית.
אוקווירק ערך בנבחרת אוסטריה 62 הופעות וכבש 6 שערים בין השנים 1945–1962. את הופעת הבכורה שלו ערך בשנת 1947, שנה לפני ששיחק עבור הנבחרת באולימפיאדת 1948 שנערכה בלונדון. במונדיאל 1954 שנערך בשווייץ היה קפטן הנבחרת, והגיע איתה להישג השיא שלה עד היום במונדיאל, מקום שלישי. במהלך הטורניר כבש 2 שערים, אחד בניצחון ההיסטורי 5–7 נגד שווייץ, והשני בניצחון 1–3 נגד אורוגוואי. בסיום הטורניר נבחר אוקווירק להיות בנבחרת המצטיינת. הוא פרש מהנבחרת בשנת 1962.
קריירת אימון.
מיד לאחר שפרש מקריירת משחק אוקווירק היה מאמן, וסמפדוריה הייתה הקבוצה הראשונה, ואימן אותה בין השנים 1962– 1965. הוא גם אימן במשך שנה אחת את המועדון קלן הגרמנית, והגיע איתם עד לגמר הגביע הגרמני.
מותו.
ב-23 בינואר 1980 מת אוקווירק בגיל 53 מטרשת נפוצה, בקליין-פולקלן. מותו התרחש באותו התאריך שבו הכדורגלן האוסטרי מתיאס סינדלר מת, 41 שנה לפני כן. שנה לאחר מותו של אוקווירק נערך טורניר ידידות לזכרו, שבו השתתפו הקבוצות אוסטריה וינה, ראפיד וינה, פרנצווארוש ובאיירן מינכן שניצחה באותו טורניר.
נמרוד שיין
נמרוד שיין (נולד ב-22 בספטמבר 1964) הוא משורר, עיתונאי ומורה לספרות ישראלי.