בפברואר 1943 הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-28 במקום עומר בראדלי, שמונה לעוזרו של המפקד העליון של בעלות הברית, דווייט אייזנהאואר במערכה בצפון אפריקה. בראון הוביל את הדיוויזיה במהלך האימונים בארצות הברית, ובאוקטובר 1943 הפליגה הדיוויזיה לבריטניה. כוחות הדיוויזיה התאמנו שם עד סוף יולי 1944, ולאחר מכן נשלחו לצפון צרפת לקחת חלק במערכה בנורמנדי, ועם נחיתתם השתתפו בקרבות מבצע קוברה, בניסיון לפרוץ את המבוי הסתום בנורמנדי. בשל הביצועים הגרועים של הדיוויזיה, וחוסר הצלחתה בקרבות נגד הוורמאכט, הדיח צ'ארלס קורלט, מפקד הקורפוס ה-19, בתמיכתו של עומר בראדלי, את בראון, ומינה במקומו את ג'יימס אדוארד וורטון, אשר נהרג עד מהרה על ידי צלף, והוחלף על ידי נורמן קוטה.
בראון חזר לדרגת הקבע שלו בדרגת קולונל ושירת במגוון משימות מטה, לרבות מנהל בסיס ההדרכה לחיילי הרגלים עד פרישתו בשנת 1948. בשנת 1949 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, וב-17 בפברואר 1950 הוא מת בביתו בוושינגטון, ג'ורג'יה.
ח'ליפים ישרי הדרך
ח'ליפים ישרי דרך
שיעה תריסרית
אסלאם תריסרי
אסמאעיליזם תריסרי
איסמאעיליזם תריסרי
נורדואין UC-64A נורסמן
נורדואין UC-64A נורסמן הוא מטוס תובלה חד מנועי קל קנדי שמורכב ברובו מעץ מכוסה בבד.
המטוס תוכנן ב-1935 על ידי חברת נורדואין הקנדית. המנוע של המטוס השמיע קולות כמו של חמור ובגלל זה הוא כונה החמור המעופף. תכננו את המטוס כדי שיוכל לפעול ממשטחים לא סלולים. פעילי רכש ישראלים רכשו ב-1948 בגרמניה את המטוסים והעבירו אותם לישראל. הם שימשו את שירות האוויר של ההגנה שהפך מאוחר יותר לחיל האוויר של צה"ל, ונטלו חלק פעיל במלחמת העצמאות. ב-10 במאי 1948 התרסק מטוס מסוג זה בהרי ירושלים, בעת שהוזעק לסייע ללוחמים בקרב על בית מחסיר. ששת אנשי הצוות שהיו עליו נספו, בהם מפקד טייסת הצפין של שירות האוויר, דניאל בוקשטיין. שרידי המטוס מוצגים באנדרטה בהר הטייסים. המטוסים הופעלו בגף 35 במשימות של חילוץ מתיישבים ממנחת מאולתר בסדום. המשימות האלה שחקו את המטוסים ובגלל זה הם נזקקו לטיפולים רבים שקירקעו אותם לארץ להרבה זמן.
רוב מטוסי חיל האוויר באותה התקופה שומשו לא רק למטרה המקורית שלהם וכך גם עם המטוס הזה שחיל האוויר עשה בו שימוש גם למטרות הפצצה על עזה ורפיח. כל הפעולות האלה שחקו מאוד את המטוסים וגרמו להם לצאת מהשירות.
קישורים חיצוניים.
נורדואין UC-64A נורסמן באתר חיל האוויר
הדיוויזיה ה-28 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-28 (באנגלית: 28th Division) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. הדיוויזיה משתייכת למשמר הלאומי, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי.
היסטוריה.
הדיוויזיה ה-28 הוקמה ב-12 במרץ 1879 על בסיס יחידות המשמר הלאומי של פנסילבניה, ובשנת 1898 היא השתתפה במלחמת ארצות הברית–ספרד ובמלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. בשנת 1914, במסגרת ארגון מחדש של המשמר הלאומי, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-7, ובשנת 1916 היא נשלחה למקסיקו להילחם בכוחותיו של פנצ'ו וייה.
מלחמת העולם הראשונה.
באביב 1917, בעקבות כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, נשלחו כוחות הדיוויזיה למחנה הנקוק לאימונים. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-55 שהורכבה מהרגימנטים ה-109 וה-110, ומהבריגדה ה-56 שהורכבה מהרגימנטים ה-111 וה-112. יחידות הארטילריה שלה היו רגימנטים ארטילריית השדה ה-107, ה-108 וה-109.
במאי 1918 נחתה הדיוויזיה בצרפת, וביולי אותה שנה היא לחמה בקרב שאטו-תיארי. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב השני על המארן ובמתקפת מז-ארגון, עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,165 הרוגים ו-11,974 פצועים. ב-17 במאי 1919 פוזרה הדיוויזיה, אולם ב-22 בדצמבר 1921 היא הוקמה מחדש.
מלחמת העולם השנייה.
ב-17 בפברואר 1941 הופעלה הדיוויזיה מחדש, במסגרת התארגנות צבא ארצות הברית למלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-109, ה-110 וה-112, רגימנטים הארטילריה ה-107, ה-108, ה-109 וה-229, ויחידות נוספות. הדיוויזיה התאמנה תחת פיקודם של ג'יימס אורד ועומר בראדלי. ב-22 ביולי 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, תחת פיקודו של לויד בראון, ומיד השתתפה במבצע קוברה. עד מהרה הוחלף בראון בג'יימס אדוארד וורטון, אולם הוא נהרג ב-12 באוגוסט מפגיעת צלף. ב-14 באוגוסט 1944 מונה נורמן קוטה למפקד הדיוויזיה, ולאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.
קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הורטגן שם היו להם אבדות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב על הבליטה, שם ספגה הדיוויזיה אבדות רבות, אולם בלמה את הכוחות הגרמנים, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,316 הרוגים ו-9,609 פצועים.
לאחר המלחמה.
בדצמבר 1945 שוחררו חיילי הדיוויזיה, אולם בספטמבר 1950 היא גויסה מחדש בשל מלחמת קוריאה, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה המערבית, ושהתה שם עד לשנת 1954. בשנת 2003 נשלחה הדיוויזיה לקוסובו, ושוב נשלחה לשם בשנת 2005, ובשנים שלאחר מכן היא ביצעה כמה סבבי שירות בעיראק. כיום הדיוויזיה היא חלק מהמשמר הלאומי של ארצות הברית, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי.
וייטרינה
וייטרינה (בבלארוסית: Ветрына; ברוסית: Ветрино, וטרינו; בפולנית: Wietryno, וייטרינו) היא עיירה במחוז משנה פולאצק, מחוז ויטבסק, על כביש פולאצק-וילנה, 23 ק"מ מפולאצק, בבלארוס.
היסטוריה.
לאחר חלוקת פולין השנייה בסוף המאה ה-18 הפכה העיירה לחלק מהאימפריה הרוסית. בינואר 1919 היא הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. לאחר שבועיים סיפחה הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית את העיירה אליה. ב-1924 שבה וייטרינה לשליטת בלארוס הסובייטית. ביולי 1941 כבשה גרמניה הנאצית את העיירה והרסה חלק גדול ממנה. באותה עת היו בעיירה כ-1,300 תושבים, בהם פחות ממאה יהודים.
בשנת 1958 קיבלה וייטרינה מעמד של יישוב עירוני. משנת 1960, וייטרינה היא שוב במחוז משנה פולאצק.
דמוגרפיה.
בשנת 1999 היו בווייטרינה מעל 3,000 תושבים. מספר תושבי העיירה יורד בהדרגה ובעקביות. ב-2006 היו בה 2,700 תושבים, ב-2008 היו בה 2,600 תושבים, ב-2009 היו בה 2,500 תושבים, ב-2016 היו בה 2,220 תושבים, וב-2017 היו בה 2,134 תושבים.
כלכלה, תרבות וחינוך.
בווייטרינה פועל מפעל תכשיטים, מפעל עצים וכן מפעל תשתיות. בעיירה קיים בית ספר המעניק הכשרה מקצועית בתחומי המיכון החקלאי, וכן בית ספר תיכון, בית ספר לאמנות וספריה.
בעיירה קיימים טירה עתיקה, שתי כנסיות, תל קבורה עתיק, קבר המוני של חיילים סובייטיים ממלחמת העולם השנייה וביצורים צבאיים. שתי כנסיות נוספות התקיימו בעבר בעיירה. אחת מהן התקיימה מתחילת המאה ה-18 והאחרת מתחילת המאה ה-19. הן נהרסו בתחילת המאה ה-20.
יהודים.
ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיירה כ-60 יהודים. בעקבות יישום הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בתחילת המלחמה העיירה, שהייתה לפני כן מעבר גבול על הרפובליקה הפולנית השנייה, קלטה עשרות פליטים יהודים משטחים שנכבשו על ידי ברית המועצות.
ביולי 1941 כבשו הגרמנים את העיירה, ובסוף 1941 ריכזו הגרמנים את יהודי העיירה בגטו קטן שגודר בתיל. הגטו חוסל בינואר 1942, ותושביו נרצחו בירי ליד הכפר קוסארי (Kosari).
ג'יימס אדוארד וורטון
ג'יימס אדוארד וורטון (באנגלית: James Edward Wharton; 2 בדצמבר 1894 - 12 באוגוסט 1944) היה קצין בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הדיוויזיה ה-28 במהלך המערכה בנורמנדי לפני שנהרג במהלך מלחמת העולם השנייה .
ביוגרפיה.
וורטון נולד באלק, מחוז צ'אבס, ניו מקסיקו ב-2 בדצמבר 1894. הוא גדל בניו מקסיקו ואריזונה, וסיים את המכללה לחקלאות ואמנות מכנית באוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו בשנת 1917, ובנוסף הוא קיבל דרגת קצונה כלוטננט משנה של קציני המילואים (ROTC).
וורטון שירת ביחידת רגלים במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן במשימות בפיליפינים, כחלק מהרגימנטים ה-62 וה-57. מאוחר יותר הוא שירת במחנה פרמונט, פורט בנינג, פורט לי, ועם רגימנט הרגלים ה-3 בפורט שלינג. וורטון שימש גם כמדריך במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
בנוסף ללימודיו בבסיס ההדרכה של חיל הרגלים של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, וורטון היה בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית ובית הספר של כוחות השריון.
הוא היה ראש מחלקת הקצינים באגף כוח אדם (G-1) של המטה הכללי של משרד המלחמה, כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה. במרץ 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל זמני כראש אגף כוח אדם בשירותי האספקה של הצבא.
בשנת 1943 הוא כיהן כמפקד הדיוויזיה ה-80 בעת הקמתה והכשרתה הראשונית.
וורטון פיקד על חטיבת ההנדסה המיוחדת ה-1 בחוף יוטה במהלך הפלישה לנורמנדי. חטיבות ההנדסה המיוחדות היו ארגונים גדולים (15 עד 20 אלף חיילים) שהיו אחראים להעברת ציוד וכוח אדם מראשי החופים והפיכתם ליחידות תקיפה.