המוזיאון מציג בית יהודי כפי שנראה בתקופת חייהם של היהודים במקום, ומהווה עדות לחיים המפוארים של יהודי קולאשי, שלאחר עזיבתם התדרדרה העיירה והפכה למקום מוזנח ומרוחק.
לקריאה נוספת.
דפנה יזרעאל (עורכת), גיאורגיה: כותאיסי, קולאשי, אוני: מסע אל הקהילה היהודית, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2010,
בנק קרדי ליונה
בנק קרדי ליונה הוא בנק צרפתי היסטורי.
בתחילת שנות ה-90 היה הבנק הצרפתי הגדול ביותר, בתקופה זו היה מוחזק ברובו על ידי המדינה. הבנק נודע בשל ניהולו הלקוי בתקופה זו, דבר שכמעט הוביל לפשיטת רגל ב-1993.
בשנת 2003 נקנה הבנק על ידי הבנק הצרפתי המתחרה קרדי אגריקול (Crédit Agricole), תמורת 20 מיליארד דולר, ומאז נקרא הבנק LCL.
היסטוריה.
הבנק הוקם בשנת 1863 על ידי הנרי ז'רמן בעיר ליון שבצרפת, ובסביבות שנת 1900 היה לבנק הגדול בעולם.
בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, הולאם הבנק יחד עם שאר הבנקים הצרפתיים.
עד ראשית שנות ה-90 היה בנק קרדי ליונה בנק מרכזי בצרפת. אולם הבנק נפל קורבן להונאה בהיקף של 1.5 מיליארד דולר, ונוהל באופן כושל שהביא אותו לסף הליך פירוק בשנת 1996, אז הוזרמו לו כספים על ידי ממשלת צרפת. בשנת 1999 הופרט.
החל משנת 1998 חקרה המשטרה הצרפתית חלפנים שלקחו המחאות השייכות ללקוחות של בנקים בצרפת, העבירו אותן דרך בנקים בישראל והעלימו את מקורו של הכסף, וכך ביצעו העלמת הכנסות מפני רשויות המס. בעקבות החקירה והכניסה של ישראל לרשימה השחורה של כוח-המשימה הבין-ממשלתי למאבק בהלבנת-הון (Financial Action Task Force on Money Laundering), החליט הבנק בינואר 2002 להפסיק לעבוד עם בנקים מישראל.
בארץ ישראל.
בסוף המאה ה-19 הפעיל הבנק סניף בארץ ישראל, לצד סניפים של בנקים בינלאומיים נוספים. פעילות הבנק בארץ ישראל החלה ב-1892 עם פתיחת סניף בירושלים והפעלת נציגות ביפו, אשר ב-1903 התמסדה כסניף משנה. פעילותו הענפה בארץ השתנתה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, כאשר מוסדות קתוליים העבירו את חשבונותיהם לבנק האיטלקי, בנקו די רומא, וארגונים יהודיים החלו להעביר את עסקיהם לבנק אנגלו-פלשתינה. ב-1927 חיסל הבנק את פעילותו בארץ ישראל.
שדה התעופה קנדי
עישון סיגריות
הכנסיה הרוסית הפרבוסלבית
קיילה
BEML (ראשי תיבות באנגלית של Baharat Earth Movers Limited) היא חברה ממשלתית בהודו לייצור ציוד מכני הנדסי כבד לעבודות עפר, כרייה ותחבורה. מרכז הנהלת החברה שוכן בבנגלור והמפעלים העיקריים שלה בשדה הזהב קולאר שבקרנאטקה ובמייסור.
החברה נוסדה במאי 1964 והחלה בפעילותה ב 1 בינואר 1965. עד 1992 הייתה החברה בבעלות ובשליטה מלאה של משרד ההגנה ההודי, אז הופרטו 25% ממניות החברה. BEML היא החברה השנייה בגודלה באסיה לייצור ציוד לעבודות עפר ושולטת בכ-70% מנתח השוק ההודי לציוד זה. החברה נסחרת בבורסה הלאומית ההודית (NSE) בסימון BEML וכן בבורסת בומביי.
החברה מייצרת ציוד למערכות רכבת תחתית בהודו.
משה (מוצי) ליאון
משה לאון
מוצי לאון
יהדות סוחומי
יהודי סוחומי הופיעו בסוחומי בשנות ה-40 של המאה ה-19, עם הכיבוש הרוסי של האזור. אליהם נוספו יהודים מהאזורים האחרים של גאורגיה ובעיקר מקולאשי.
בשלהי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, התארגנה הקהילה היהודית במקום ונרשמה כחוק. לרשות הקהילה נמסר מבנה של בית כנסת שנבנה בעשור הראשון של המאה ה-20 ושכן ברחוב קוּיבּישב.
באוקטובר 1951 נהרס בית הכנסת בסוחומי ביוזמת השלטונות המקומיים. בפברואר 1952 הוגשה תלונה על כך מטעם האגודה הדתית היהודית בעיר. בתגובה ענה להם ד' שאלוטאשווילי, נשיא הוועדה הגאורגית לענייני דת, כי בית הכנסת נסגר על ידי הוועד הפועל של המועצה בעיר, ללא הסכמת השלטונות הסובייטיים הגבוהים. אולם למרות זאת נאלצה האגודה הדתית של סוחומי להתרוצץ כדי להשיג צדק. יחד עם זאת המשיכה הקהילה לפעול במבנה ברחוב גוגול 59/24.
אליזבת קוקרן
שדרות בתל אביב
קולוניאליזם בארץ ישראל במאה ה-19
המעצמות האירופיות החלו להתבסס בארץ ישראל בשנת 1799, בעקבות מסעו של נפוליאון בארץ, מסע שעורר עניין בעולם הנוצרי. בשנת 1840, בעקבות כיבוש הארץ בשנת 1831 על ידי אבראהים פאשא, ואביו מוחמד עלי, נפתחו שערי הארץ לפעילות זרים. הפעילות הענפה הזו הייתה השפעה רבה על תהליך בניית הארץ. התושבים היהודים זכו לחסות, בהתאם להסכמי הקפיטולציות אשר באו לידי ביטוי בשיפור ביטחונם הפיזי. בנוסף לכך המעצמות הקימו שירותים ציבוריים ברמה נאותה - בתחומי: חינוך, תעבורה, תקשורת ובריאות.
רקע.
הקולוניאליזם המודרני החל להתפתח במאה ה-15 כחלק מעידן התגליות באפריקה, והתהליך התחזק לאחר גילוי אמריקה ומסעות השיט לאוקיינוס השקט, לאוסטרליה וניו זילנד ולארצות המזרח הרחוק והודו. התהליך הגיע לשיאו בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, ובתקופה זו רוב התהליך התקיים במדינות אפריקה ואסיה.
לקולוניאליזם המערבי הייתה תפיסת עולם ואמונה בזכותם לנהל קולוניות ללא התחשבות מיוחדת באוכלוסייה המקומית. חשיבה קולוניאלית זו, לוותה גם בתפיסה גזענית ומתנשאת על בני המקום. גישה זו, באופן טבעי, אינה רואה בשחקנים המקומיים כבעלי תפקיד מרכזי בדרמה ההיסטורית, אלא אם שיתפו פעולה עם המעצמה המנדטורית.
הסכמי הקפיטולציה.
המקור לכוחן של המעצמות היו הסכמי הקפיטולציות אשר נחתמו לאחר שבריטניה ורוסיה סייעו לשלטון העות'מאני להשתלט מחדש על מצרים ועל ארץ ישראל. מדינות אירופה אף בקשו להחיל את משטר הקפיטולציות בקרב אוכלוסיות במזרח התיכון שאינן מוסלמיות. כך ביקשה רוסיה להחיל את הקפיטולציות על כלל היוונים-אורתודוקסים במזרח התיכון. צרפת ביקשה התייחסות דומה לגבי הנוצרים הקתולים ואילו אנגליה ביקשה לעשות כן עם היהודים והדרוזים.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה העשרים היו יתרונות רבים למקבלי החסות בשל הקפיטולציות, כולל פטור ממסי האימפריה העות'מאנית. וכך התאפשרה הקמת מערכות שירותים ציבוריים מקבילים לאלו שסיפקה האימפריה, כולל בתי חולים, בתי ספר, סלילת דרכים, מסילות ברזל ושירותי דואר.
פעילות המעצמות גברה לקראת סוף המאה ה-19 מתוך הנחה כי האימפריה העות'מאנית עומדת להתמוטט.
צרפת.
צרפת הייתה הראשונה שחתמה על הסכם שיאפשר לה לפעול בארץ ישראל. בשנת 1535 נחתם הסכם הקפיטולציות בין פרנסואה הראשון לסולימאן המפואר. ההסכם נחתם עקב היות צרפת בעלת בריתם של העות'מאנים במלחמות הים התיכון. במסגרת ההסכם הוענקו זכויות אקסטרה-טריטוריאליות הדדיות לסוחרים ונוסדו שבע מושבות סוחרים צרפתיים בחופי ארץ ישראל-סוריה (אחת בחאן אל פרנג'י שבעכו). הצרפתים ביצרו את מעמדם בתור מגיני הנוצרים הקתוליים. צרפת לאשרור תפקידה בארץ הקודש בשנת 1878 בקונגרס ברלין, כינוס המעצמות החשובות שנערך בעקבות מלחמת רוסיה-טורקיה (1877-1878).
התערבותה במשטר המקומי באה לידי ביטוי באמצעות הגופים הבאים שכבר פעלו בארץ הקודש:
כך הצליחה צרפת לקבל את החסות על הנתינים הקתולים ורכשה לעצמה יתרון כלכלי, דתי ומוניטין. סמוך למלחמת העולם הראשונה היא זכתה להגיע למעמד מוכר בתור היורשת של ארץ ישראל. "אם כי תוכניתה לא זכתה מעולם לכלל הכרעה ברורה".
כמו כן בנתה צרפת בירושלים מבנים שונים במתחם הצרפתי בירושלים.
רוסיה.
בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774), חתמה האימפריה העות'מאנית ב-21 ביולי 1774 על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה עם האימפריה הרוסית, לפיו, בין השאר, ניתנה לחצי האי קרים עצמאות מן השלטון הטורקי ושני נמלי מפתח שאיפשרו לה גישה ישירה אל הים השחור. ובנוסף לכך רוסיה הוכרה על ידי הסולטאן כנותנת חסות לבני הדת היוונית-אורתודוקסית בתחומי האימפריה. רובם המכריע של הערבים הנוצרים - 90% - בשנת 1840, היו נוצרים אורתודוקסיים. רוסיה ראתה עצמה היורשת של האימפריה העות'מאנית במקרה של התפוררותה.
מאבקי כוח בין רוסיה כבעלת החסות על האורתודוקסים וצרפת כמגן הקתולים על השליטה במקומות הקדושים לנצרות בארץ ישראל היו העילה למאורעות שהובילו למלחמת קרים (1856-1853).
מספרם של הצליינים הרוסים שעלו לארץ הקודש היה גדול ממספר צלייני כל שאר הארצות. זיקה דתית מיוחדת הפגינו בני רוסיה "הקדושה". בשנת 1860 היא ניגשה לבניית מגרש הרוסים - מתחם מרשים מחוץ לחומות העיר העתיקה - בגובה של עשרים מטר מהמקום הגבוה ביותר בעיר העתיקה.
משה ריישר, מיהודי ירושלים, מחבר הספר שערי ירושלים:
הצלחתם של הרוסים הוגבלה בשל פעילות מיסיונרים הפרוטסטנטים. גם הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית חששה שתהיה לבת חסות רוסית. ערב מלחמת העולם הראשונה נחלשו סיכוי רוסיה להשפיע על גורל ארץ ישראל.
אנגליה.
אנגליה הקימה את הקונסוליה הראשונה בירושלים בשנת 1838. בצמוד לה הוקמה בשנת 1841 כנסיית המשיח של הכנסייה האנגליקנית מול מגדל דוד. עקב מגבלות הממשל הטורקי, תחילה נבנתה קתדרלה פרטית ליד הקונסוליה בשם קתדרלת סנט ג‘יימס, לכאורה לשימוש עובדי הקונסוליה. בהמשך, נבנתה כנסיית המשיח ובה כתובות בשפה העברית. המטרה הייתה להביא ליד המרת דת של היהודים. פעילות זו הייתה לה הצלחה מועטה, עם התנצרות קבוצת קטנה של תלמידי הגר"א. מוסדות נוספים שהוקמו הם בית החולים של המיסיון האנגלי ובית הספר לבנות של המיסיון האנגליקני.
לאור האכזבה מפעילות בקרב היהודים החלה הכנסייה האנגליקנית לפעול בקרב בני העדות הנוצריות, שכן בקרב המוסלמים נאסרה פעילותה. המיסיון האנגלי פעל גם בערים אחרות בארץ: בחברון בנה בית חולים ובשכם נטל תחת חסותו את השומרונים. בצפת הוקם בשנת 1904 בית חולים אשר מאוחר יותר, בין השנים 1943 ל-1984 פעל כבית הבראה של קופת חולים כללית בשם בית בוסל.