חברים שונים במעגל מעורבים באופן מתמשך בפעילות פלילית מגוונת, הן בתוך בתי הכלא בארצות הברית והן מחוצה להם, כאשר הממשל הפדרלי בארצות הברית מייחס חשיבות רבה למאבק בפעילות זו, ומשקיע משאבים ניכרים לצורך כך.
בתאריך ה-10 באוגוסט 2007, חבר המעגל הארי דניס לייטון קלם רצח שני שוטרים במוטל בעיר באסטרופ שבמדינת לואיזיאנה במהלך קרב יריות, שבסופו אף הוא נהרג. קלם והחברה שלו היו במנוסה לאחר שקלם ירה לעבר רכב שטח עם בני נוער שחורים, אשר חודש קודם לכן פתחו באש על מכר של קלם בחזית ביתו ביוסטון, ופצעו אותו פצעים קשים. שניים מבני הנוער נהרגו במהלך התקיפה, ואחד נוסף נפצע.
כמו כן, חברים במעגל הארי הורשעו בקשירת קשר לייצור ולהפצת כמויות גדולות של הסם הבלתי חוקי מתאמפטמין.
סופיה קובלובסקיה
מיקי-מהו ואליהו
"מיקי-מהו ואליהו" היא רצועת קומיקס שחיבר ואייר סופר הילדים והמחנך עמנואל יפה ופורסמה בשנת 1935 בעיתון "עיתוננו לקטנים". סדרת קומיקס זו נחשבת לקומיקס הראשון שנכתב ופורסם בארץ ישראל.
בשנת 1935, הופיעו בעיתון "עיתוננו לילדים" מספר רצועות קומיקס מתורגמות. עמנואל יפה, איש חינוך עברי, חיבר עבור העיתון את "מיקי-מהו ואליהו", סדרת רצועות קומיקס המלוות בחרוזים שהתבססה על דמויות אנימציה מוכרות, כגון מיקי מאוס ופליקס החתול, ואף היה דומה בצורתו לאחרון. השם "מיקי-מהו" הושאל מסדרה של סיפורים שחיבר אברהם שלונסקי ואייר אריה נבון במוסף לילדים של העיתון "דבר" בשנת 1933 (השם הוא פרפרזה עברית על "מיקי מאוס").
בסיפורי הקומיקס "מהו-מיהו ואליהו" כיכבו הדמויות מיקי-מהו, בדמות של מעין חתול, וידידו אליהו, ילד בעל ראש גדול הלבוש מכנס קצר. בסיפורים השונים שובצו גם אלמנטים פדגוגים כגון התייחסויות לחגי ישראל. בשנת 1939 פרסם יפה ספר ובו עלילות שהופיעו בעבר וזכו לאיורים חדשים. החל משנות ה-60 זכה הספר למספר הוצאות מחודשות בצבע.
יורם אלסטר
יורם אלסטר (נולד ב-28 בנובמבר 1936) הוא מומחה מחשוב, מנכ"ל משרד התקשורת בשנים 1984–1987 ויו"ר "בזק" בשנים 1987–1991.
ביוגרפיה.
יורם אלסטר למד בבית ספר התיכון עירוני א' בתל אביב. לאחר שירותו בצה"ל למד בטכניון בחיפה בעל תואר מוסמך למדעים באלקטרו-טכניקה. עם סיום לימודיו חזר לצה"ל ושירת כקצין בחיל הקשר בשנים 1960–1963. בשנים 1963–1975 עבד בחברת המחשבים י.א. מיטווך ובניו בתפקידי מתכנת, מנתח מערכות מידע, מנהל פרויקט, ומנהל מערכות תקשורת ועיבוד נתונים. ב-1969 מונה למנהל אגף המחשבים ושירותי עיבוד נתונים. בשנים 1975–1978 שימש יועץ עצמאי למחשוב. בשנת 1978 הקים, מטעם הבנקים בישראל, את חברת שירותי בנק אוטומטיים וכיהן כמנכ"ל החברה עד לשנת 1984.
נמנה עם פעילי התנועה הדמוקרטית לשינוי, ועם התפצלותה המשיך ב"שינוי - מפלגת מרכז". בשנים 1984–1987 כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת, תחת שר התקשורת אמנון רובינשטיין. בשנים 1987–1991 כיהן כיו"ר דירקטוריון "בזק". מ-1992 עסק בייעוץ לניהול ותקשורת.
ב-1992 מונה לדירקטור מטעם הציבור בבנק דיסקונט לישראל. שימש דירקטור בבנק מרכנתיל דיסקונט, דלין הפקות (1991), דור כימיקלים, דגם מערכות, משוב מחשבים ואלקטרה מוצרי צריכה.
כיהן כנשיא איל"א - האיגוד הישראלי לעיבוד אינפורמציה, יו"ר אגודת בוגרי הטכניון, בשנים 2003–2012 היה יו"ר הוועד המנהל של הטכניון, חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חבר המועצה הישראלית ליחסי חוץ, חבר ההנהלה הישראלית של הקונגרס היהודי העולמי, סגן ומ"מ ראש המועצה המקומית רמת השרון, חבר הנהלת ההתאחדות לספורט, חבר הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט ויו"ר האיגוד משנת 1999, יו"ר אס"א.
בשנת 2012 העניקה לו עיריית רמת השרון את התואר יקיר רמת השרון. בשנת 2013 העניק לו הטכניון תואר דוקטור לשם כבוד.
נשוי לפאני ואב לשלושה ילדים. בתו, אורית אלסטר, היא ראש החטיבה העסקית בבנק דיסקונט.
פלאטפוס
דרך לאדו
שדרת הוושינגטוניות (טירת צבי)
שדרת הוושינגטוניות בשדה אליהו - היא שדרת דקלים מסוג וושינגטוניה חסונה לאורך כביש הגישה לשדה אליהו ולטירת צבי שבעמק בית שאן.
השדרה נשתלה על ידי קבוצת חקלאים טמפלרים שהתיישבה בעמק בית שאן, בתחילת המאה ה-20, ועיבדה את אדמות העמק. בהמשך נמכרו האדמות לקק"ל ועליהן התיישבו מקימי טירת צבי ושדה אליהו. השדרה הוכרזה כאתר מורשת והיא מפארת את כביש הגישה ליישוב.
ההיסטוריה של השדרה.
מסוף המאה ה-19 ועד תחילת המאה ה-20 הגיעו הטמפלרים לארץ והתיישבו במספר מושבות. כ-10 משפחות התיישבו בעמק בית שאן והקימו בתי מגורים וחוות חקלאיות. הם הקימו את בתיהם לאורך הדרך המשמשת היום ככביש גישה לטירת צבי. המתיישבים נטעו עצי וושינגטוניה משני צידי דרך זו.
עם השנים עזבו חלק מהטמפלרים את האזור. ב-1937, כשהוקם היישוב טירת צבי, עדיין עמדו 3 מבנים והתגוררו במקום שתי משפחות טמפלריות:
ב-1938 מכרו שתי המשפחות את הקרקעות לקק"ל ונטשו את המקום.
כנראה שמשפחת רודולף וילנד עברה למושבה שרונה עד לגירוש הטמפלרים מהארץ בתחילת מלחמת העולם השנייה. קורט וילנד (בנו של רודולף) שהתגייס לצבא הגרמני היה מעורב במבצע אטלס להרעלת מקורות המים בראש העין.
דרך סטילוול
דיאגרמות פיינמן
אילה חכים
אילה חכים (נולדה ב-19 באוגוסט 1960) היא מנהלת חטיבת הטכנולוגיה של בנק מזרחי טפחות. קודם לכן שירתה בצה"ל בתפקידי מחשוב, וסיימה את שירותה כמפקדת יחידת לוטם בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה.
אילה חכים גדלה בתל אביב. בשנת 1979 התגייסה לצה"ל ושירתה כמתכנתת בממר"ם. שירתה כראש צוות וראש מדור. במהלך שירותה השלימה לימודים לתואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה ותואר שני במינהל עסקים, שניהם באוניברסיטת בר-אילן. יצאה לחופשה ללא תשלום מצה"ל למשך ארבע שנים, שבהן נלוותה לבעלה בשליחות בארצות הברית. בשנת 1996 מונתה לראש ענף בממט"ל, יחידת המחשב של אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, בדרגת סגן-אלוף. בשנת 1999 עברה לחיל המודיעין, ובשנת 2002 מונתה למפקדת יחל"ם, יחידת המחשבים של אגף המודיעין, בדרגת אלוף-משנה. בשנת 2005 עברה ליחידת לוטם של אגף התקשוב כסגנית מפקד היחידה, ובשנת 2006 מונתה למפקדת ממר"ם. בפברואר 2010 מונתה למפקדת יחידת לוטם בדרגת תת-אלוף. בשנת 2013 העניקה לה לשכת מנתחי מערכות מידע בישראל את הפרס ע"ש לודוויג מיטווך למנהלי מערכות מידע. בשנה זו השתחררה מצה"ל.
ביולי 2013 נכנסה לתפקידה כמנהלת חטיבת הטכנולוגיה של בנק מזרחי טפחות.
אילה חכים נשואה ואם לבת.
אביבה הזז
אביבה הזז (1 בפברואר 1927 – 27 ביוני 2019) הייתה משוררת ישראלית, שהייתה נשואה לבוטנאי טוביה קושניר, ובהמשך הייתה אשתו של הסופר חיים הזז והמביאה לבית הדפוס של כתביו לאחר מותו.
קורות חייה.
הזז נולדה בעין חרוד בשנת 1927. הוריה, מלכה ומשה גינצבורג (פלג), היו מחלוצי העלייה השלישית, שעלו ארצה מרוסיה. פעילותו הציבורית של אביה, שהיה בין בוני תחנת הכוח ההידרואלקטרית של פנחס רוטנברג בנהריים וממייסדי כפר יהושע, הביאה לנדודי המשפחה בין מקומות מגורים שונים בארץ.
בשנת 1945, לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר החקלאי בעיינות, למדה הזז בסמינר למדריכי עליית הנוער בירושלים. עם תום לימודיה, היא הורתה עברית ותנ"ך לילדי עולים.
בדצמבר 1946 נישאה לחוקר הטבע טוביה קושניר. היכרותם החלה עוד בהיותה נערה בת 14, כאשר הצטרפה לטיוליו של קושניר ברחבי הארץ, בחיפושיו אחרי זנים של פרחים וצמחים. בעת שהתחתנו, היה קושניר תלמיד באוניברסיטה העברית בירושלים. עד לפרוץ מלחמת השחרור ב-1947 התגורר הזוג הצעיר בכפר עיסוויה, הסמוך לבנייני האוניברסיטה בהר הצופים.
בדצמבר 1947 התגייס קושניר לפלמ"ח, למחלקה ששמרה על הדרך לירושלים ובסיסה היה במעלה החמישה. אביבה נשארה בירושלים והמשיכה את המחקר הגנטי של קושניר על מוצא הערצב המצוי.
ביום ה' בשבט, תש"ח, 16 בינואר 1948, נהרג קושניר עם מחלקת הל"ה שניסתה להושיט עזרה לגוש עציון הנצור. בחודשים שלאחר מכן, המשיכה אביבה להתגורר בירושלים והשתתפה במאמץ המלחמתי של תושבי הבירה בימי המצור.
לאחר קום המדינה, עם הסרת המצור מעל ירושלים, נענתה אביבה להצעתו של פרופסור אהרן קציר, שעמד אז בראש חיל המדע (חמ"ד) ועברה לתל אביב, כדי להשלים את מחקריו הגנטיים של קושניר. הזז גויסה לצה"ל ועסקה, במקביל לפענוח צילומי אוויר, בהכנה לדפוס של הספר "טוביה קושניר – מחקרי טבע ומכתבים". בעריכת הספר הסתייעה אביבה בדודו של קושניר, מרדכי שניר, ובאביו, שמעון קושניר. הספר יצא לאור בהוצאת "עם עובד" בראשית 1949. במשרדי הוצאת "עם עובד" בתל אביב פגשה אביבה לראשונה בסופר חיים הזז, אשר עסק באותה עת בהכנה לדפוס של הכרך השני מן הרומן "יעיש".
ב-1949 חזרה לירושלים, הכינה עצמה לבחינות הבגרות וסיימה אותן בהצלחה. ב-1950 למדה ביולוגיה באוניברסיטה העברית. בתום שנת הלימודים הראשונה באוניברסיטה העברית, נסעה עם הסופר חיים הזז לביקור באיטליה. ב-1 בינואר 1951 נישאו בבית הכנסת הגדול של רומא.
עם שובם לישראל, הוזמנו הזוג הזז על ידי הצייר מנחם שמי ורעייתו רבקה, לבוא ולהתגורר בדירתם בקריית האמנים בצפת. בשנים 1951-1952 התגוררו בני הזוג הזז בצפת, ושם כתב חיים הזז את שני הכרכים האחרונים של הרומן "יעיש" אשר ראו אור בהוצאת "עם עובד" בשנת 1952. מכאן ואילך, נהג חיים הזז לקרוא לפני רעייתו כל פרק שכתיבתו הושלמה, והיא העתיקה את הפרקים כסדרם במכונת כתיבה.
ב-1953 עברו לגור בירושלים. הזז התחילה את לימודיה באוניברסיטה העברית בחוגים לספרות עברית ופילוסופיה. ב-1955 סיימה הזז את לימודי ה-ב.א. בהצטיינות יתרה וזכתה במלגה ללימודי ה-מ.א. בפילוסופיה ומדע הדתות, אותם היא סיימה בשנת 1957.