משהגיע קלמנוביץ' לישראל השתלב בפעילות במחלקה לעולים של מפלגת העבודה. כך התאפשר לו להשיג מידע על פעילות לשכת הקשר ליהודי ברית המועצות שלימים תהפוך לנתיב. גם כשפרש ממפלגת העבודה המשיך במגוון פעילויות פוליטיות ועסקיות. בין השאר היה יד ימינו ועוזרו הפרלמנטרי של שמואל פלאטו-שרון, שנבחר לכנסת ב-1977.
באותה תקופה, התעשר מעסקים שונים, לאו דווקא כאלו הקשורים למלאכת הריגול. קלמנוביץ' הצליח לרקום קשרים עם דמויות פוליטיות באפריקה, והיטיב עם עצמו ועם מקורביו. התמחותו הייתה בעסקאות חליפין בין ברית המועצות לבין ארצות אפריקה.
קלמנוביץ' הסכים לסייע לשב"כ ולמסור מידע על המתרחש מאחורי מסך הברזל, אולם השב"כ לא ידע שבו בזמן מוסר המסייע שלהם מידע לסובייטים.
באמצע שנות ה-80, החלו עסקיו לקרוס. הוא נעצר מחוץ לישראל באשמות כלכליות שונות. באותה תקופה, הגיע מידע לשירות הביטחון הכללי מאיש קג"ב שערק לארצות הברית על שיתוף פעולה לא כשר שלו עם ברית המועצות.
בסוף 1987 קלמנוביץ' נעצר, נחקר והודה. הוא הורשע במגעים עם סוכן זר על סמך הודאתו, שכן לא היו ראיות רבות לאשמה. הוא נידון לתשע שנות מאסר, אך שוחרר אחרי חמש שנים וחצי, בשל תלונותיו על מצב בריאות רופף, וגם בזכות העובדה שעשה שימוש בקשריו כדי לסייע לרון ארד, בזמן שזה היה מוחזק בידי ארגון אמל.
בשנת 1999 זכה לאות הוקרה מנשיא ליטא, על זכיית קבוצת הכדורסל שמימן, ז'לגיריס קובנה, באליפות היורוליג.
במהלך שנות האלפיים, הגיע קלמנוביץ' לרמלה ושימש בתחילה כספונסר של קבוצת אליצור רמלה, ולאחר תקופה מסוימת עבר להחזיק בבעלות על הקבוצה. כמו כן, כיהן קלמנוביץ' כנשיא קבוצת הנשים של ספרטק מוסקבה.
בתחילת 2008 הופיע בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "פעם בחיים" המשודרת בלוויין כמארחן של השחקנית מיטל דוהן והדוגמנית ומגישת הטלוויזיה, מורן אטיאס, בעולם האלפיון העליון ברוסיה.
חיים אישיים.
בשנים האחרונות לחייו התגורר במוסקבה והיה איש עסקים אמיד. ב-2 בנובמבר 2009 קלמנוביץ' נורה למוות במרכז מוסקבה על ידי אלמונים שפתחו באש מנשק אוטומטי בעת שהיה במכוניתו.הוא נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
היה נשוי שלוש פעמים. מרעייתו הראשונה, טטיאנה, נולדה הבת ליאת. מרעייתו השנייה, אנסטסיה, נולדה הבת דניאלה ומרעייתו השלישית, אנה ארחיפובה, נולדו שני בנים.
שבתאי קלמנוביץ
גביע הטוטו
גביע הטוטו הוא טורניר כדורגל ישראלי, התחרות השלישית בחשיבותה בכדורגל הישראלי אחרי אליפות המדינה וגביע המדינה. בכל עונה נערכים 2 טורנירים נפרדים: גביע הטוטו לקבוצות ליגת העל, וגביע הטוטו לקבוצות הליגה הלאומית. בין השנים 1999–2009 נערך טורניר נוסף ובנפרד: גביע הטוטו לליגה הארצית שהייתה הליגה השלישית בישראל, אך טורניר זה בוטל כשהליגה הארצית בוטלה.
גביע הטוטו מאפשר לקבוצות ליגת העל לשלב שחקנים צעירים והרכבים משניים ולבחון שחקנים חדשים לפני פתיחת העונה הסדירה, ומהווה פעמים רבות מעין "ניסוי כלים" לקבוצות הישראליות.
היסטוריה.
גביע שלישי בחשיבותו (הנקרא במדינות רבות: טורניר "גביע הליגה" - League Cup) נערך בישראל בפורמטים רבים ומגוונים מאז החלו תחרויות הכדורגל הרשמיות בשנות ה-50 בישראל.
בשנים: 1958, 1968 ו-1973 נערכו גביעי חגיגות לכבוד עצמאות מדינת ישראל (גביע העשור, גביע ה-20 וגביע הכ"ה לכבוד חגיגות ה-10, ה-20 וה-25 שנים לעצמאות ישראל בהתאמה). בחלק מהם גם הופרדו הטורנירים לליגה הבכירה ולליגה השנייה/שלישית, על מנת שמירב הקבוצות הבכירות והמוכרות בישראל יוכלו לקחת בו חלק.
במהלך עונת 1975/1976 התקיים גביע הליגה הראשון שכוון להיות הגביע השלישי בחשיבותו, אבל הופסק מיד לאחר עונת ניסיון זו.
ב-1982 ההתאחדות לכדורגל החלה לקיים גביע שלישי בחשיבותו בשם גביע ליליאן, לזכרו של גזבר ההתאחדות יהודה ליליאן שנפטר בתחילת שנה זו.
הוחלט שגביע זה ישוחק בתחילת העונה, ורק על ידי ארבע הקבוצות הטובות בישראל שהצליחו בליגה ובגביע המדינה. פורמט זה הומשך והשתנה במהלך השנים מספר פעמים, ולמעשה אף המשיך לרוץ ביחד עם גביע הטוטו מספר עונות עד שהופסק לאחר עונת .
בעונת הציגה ההתאחדות גביע ליגה חדש (בתחילה נקרא בעיתונות: "גביע הליגה") שבו ישחקו כלל הקבוצות ב-2 הליגות הבכירות (שיקיימו טורנירים נפרדים). הגביע שוחק לראשונה ב-30 באוקטובר 1984, הסתיים במשחק הגמר שנערך ב-7 במאי 1985, והזוכות הראשונות בו היו מכבי יבנה (הליגה הבכירה – הליגה הלאומית) והפועל אשקלון (ליגת המשנה – הליגה הארצית).
לפני הטורניר בעונת , החליטה המועצה להסדר ההימורים בספורט (או בשמה המוכר ה"טוטו") לתת חסות לגביע שנקרא מאז גביע הטוטו, ובנוסף הובטח לזוכות פרס כספי משמעותי על מנת להגביר תחרותיות והישגיות בתחרות זו.
הגביע שוחק במשך 15 עונות, עד שבעונת , לאחר רפורמה במערך הליגות בישראל ויצירת ליגת העל כליגה הבכירה בישראל, הטורניר של הליגה הבכירה וליגת המשנה אוחד ושוחק על ידי 24 הקבוצות ב-2 הליגות הבכירות, ובנוסף שוחק עוד טורניר על ידי קבוצות הליגה השלישית (הליגה הארצית).
ניסיון זה הוכח ככושל מבחינת העניין והתחרותיות ורמתו הירודה ועל כן התחרות של שתי הליגות הבכירות פוצל שוב, וכך החל מעונת התקיימו 3 טורנירים שונים: טורניר אחד לכל אחת משלוש הליגות הבכירות בישראל, עד לסגירת הליגה הארצית והרפורמה הנוספת במערך הליגות בעונת , אז נסגרה התחרות לליגה השלישית, ומאז משוחקות 2 התחרויות: גביע הטוטו לליגת העל וגביע הטוטו לליגה הלאומית.
בעונת הטורניר לא שוחק כלל עקב מחלוקת בין הטוטו להתאחדות לגבי אחריות על הביקורת שהוטחה לגבי ניהול הכדורגל והמענקים ששולמו בין שני הגופים בעקבות דו"ח של ירון זליכה, ובאוקטובר 2013 הגיעו הגופים להסדרת הסכם השיווק ביניהם שכלל את ביטולה המידי של התחרות הקרובה להסכם.
לאורך השנים, שונה מעט מבנה התחרות בין עונה לעונה מבחינת כמות הבתים והשלבים המשוחקים, כך למשל בעבר התחילו משחקי הטורניר בטרם החלה הליגה אך שלב הבתים נמשך גם לאחר פתיחתה, ומשחק הגמר שוחק לרוב בחודש ינואר, אך החל מעונת 2018/2019 הוחלט לשנות את פורמט התחרות ולהפוך אותו לטורניר קדם עונה אשר מסתיים בסוף חודש ספטמבר. בעקבות הביקורת שהושמעה מצד הקבוצות הישראליות המשתתפות במפעלים האירופים כלפי עומס המשחקים, כיום קבוצות המשתתפות במפעלים האירופיים העונתיים (ליגת האלופות והליגה האירופית) מדלגות על שלב הבתים ומשחקות רק 1–3 משחקי נוקאאוט בעונה במפעל זה על מנת שיוכלו לרכז את מירב מאמציהם להצליח במפעלים האירופים ולקדם את הכדורגל הישראלי.
מבנה התחרות.
שלב הבתים נערך לפני פתיחת הליגות, ונערך בליגת העל ובליגה הלאומית החל מסוף יולי או תחילת אוגוסט ועד לפתיחת הליגה בסוף אוגוסט ולמעשה מהווה מעין טורניר הכנה לפתיחת העונה המורחבת. שלבי הגמר בשתי הליגות נערכים בסוף ספטמבר. כמו במשחקי הליגה, בגביע הטוטו רשאיות הקבוצות לערוך עד חמישה חילופים.
מספר הקבוצות המשתתפות בטורניר תלוי במספר הקבוצות בליגה. כיום משחקות 14 קבוצות בליגת העל, והחל מעונת 2018/2019 הקבוצות המשתתפות במפעלים האירופיים לא משתתפות בשלב הבתים. עשר הקבוצות הנותרות מחולקות לשני בתים על פי אזורים גאוגרפים, כאשר כל קבוצה משחקת נגד שאר הקבוצות פעם אחת, ובסך הכל נערך סיבוב משחקים אחד. הקבוצה הממוקמת במקום הראשון בכל בית מעפילה לחצי הגמר. בנוסף לכך נערך משחק אלוף האלופים בין האלופה ומחזיקת גביע המדינה, ומשחק בין שתי הקבוצות הנוספות שהעפילו למוקדמות הליגה האזורית, ושתי המנצחות מעפילות גם הן לחצי הגמר. קבוצה שלא העפילה לחצי הגמר משובצת למשחק דירוג אחד שיקבע את מקומה הסופי בטורניר (ואת המענק הכספי שתקבל).
בליגה הלאומית מחולקות 16 קבוצות לארבעה בתים אזוריים, ארבע קבוצות בכל בית. כל קבוצה משחקת פעם אחת נגד שאר הקבוצות, ובסך הכל נערך סיבוב אחד של שלושה מחזורים. שתי הקבוצות הממוקמות בשני המקומות הראשונים בכל בית עולות לשלב רבע הגמר.
החל מעונת 2018/2019 לא נערכת הארכה במשחקי הנוק-אאוט, ובמקרה של שוויון לאחר 90 דקות ניגשים ישירות לבעיטות הכרעה בפנדלים. משחק הגמר נערך באצטדיון נייטרלי.
בעונת 2020/2021, בעקבות מגפת הקורונה, שונתה השיטה למצומצמת יותר המכילה את מסלול אלוף האלופים ומסלול הליגה. משחק הגמר שוחק באצטדיון של העולה לגמר דרך מסלול הליגה. שינוי השיטה היה רלוונטי לעונה זו בלבד.
זכויות שידור ומענקי זכייה.
החל מעונת 2021/2022 מחזיק גוף השידור צ'רלטון בזכויות השידור של משחקי גביע הטוטו. המשחקים מועברים בשידורים ישירים בחבילת הערוצים של ספורט 1.
המועצה להסדר ההימורים בספורט היא הספונסרית הראשית של המפעל ומשלמת מענקים וכספי זכייה לקבוצות המשתתפות עבור תוצאות המשחקים המקדימים ובנוסף עבור המיקומים הסופיים.
המענקים הכספיים המחולקים בשלב הבתים והמשחקים בין ה"אירופאיות": ניצחון - 50,000 ש"ח, תיקו - 40,000 ש"ח, הפסד - 30,000 ש"ח.
מלכי השערים בכל הזמנים.
להלן טבלת המבקיעים המובילים במשחקי גביע הטוטו של הליגה הבכירה. נכון ל-23 ביולי 2022.
שיא השערים שהבקיע כדורגלן בגביע הטוטו של ליגת המשנה הוא 21, בו מחזיק עופר דגמי.
גביע המדינה
איגי פופ
איגי פופ (באנגלית: Iggy Pop; נולד ב-21 באפריל 1947 כג'יימס ניוול אוסטרברג ג'וניור) הוא מוזיקאי, זמר ושחקן אמריקאי. את השם "איגי" אימץ לעצמו על שם להקת "האיגואנות" ( ) שהיה חבר בה בתיכון.
ביוגרפיה.