השבועון יצא לאור החל מ-21 בספטמבר 1981 ביוזמת קבוצת "מוניטין עיתונות". הקבוצה שהייתה בבעלות אנשי העסקים רפי שאולי, מיקי אלבין וחיים בר און, כבר הוציא לאור שני עיתונים אחרים, שבועון כלכלי בשם "כספים" ואת הירחון "מוניטין". שמו של השבועון הוא תרגום שמו של המגזין האמריקאי פיפל, ש"אנשים" תוכנן להיות במתכונתו. מטרתו המוצהרת הייתה להציג את "הנשים והגברים שעשו את השבוע". בין חברי הצוות המייסד היו רבים מחברי מערכת הירחון מוניטין, ובהם העורך אדם ברוך. העורך הראשון של "אנשים" היה רינו צרור.
לאור התחרות העזה בשוק העיתונים בישראל באותה עת, החליטה קבוצת "מוניטין" למכור את העיתון ביוני 1983, ליעקב אלון בעל הירחון "להיטון" ובן-ציון רבינוביץ בעל סוכנות להפצת עיתונים. הם מינו את יגאל גלאי לעורך, אך לאחר חצי שנה סגרו את השבועון. הגיליון האחרון יצא ב-2 בינואר 1984.
אלכס אנסקי ומרדכי שפיגלר היו בעלי טורים קבועים. במהלך השנים כתבו ב"אנשים" גם חיים ממן, אילן שאול, שאול ביבי, אבישי מתיה ויסמין אבן.
בשנת 1996 השיק איש העסקים תד אריסון שבועון בעל שם זהה, במתכונת דומה. בן דודו של אריסון, משה שלו, החזיק 20% מהמניות ושימש כמנכ"ל העיתון. שירותי ההדפסה וההפצה של העיתון סופקו על ידי קבוצת מעריב החזקות. בינואר 2000, בעקבות מותו של אריסון, נמכר "אנשים" לאלי עזור לאחר שצבר הפסדים ולא היה רווחי. באותה עת גם הגישו "אנשים" ו"מעריב החזקות" תביעות הדדיות על חובות שנותרו על שירותי הדפסה ("אנשים" מצידו טען על גביית יתר של "מעריב"). תחת בעלותו של אלי עזור הודפס "אנשים" מדי שבוע בתפוצה של כ-80 אלף עותקים, חולק בחינם בנקודות שונות והכנסותיו היו מפרסום בלבד.
בדצמבר 2005 הגיש איש העסקים בבו (אליעזר) קובו תביעת דיבה בסך 10 מיליון שקל נגד העיתון. זאת בעקבות פרסום כתבה בה נכתב כי שמו האמיתי הוא ויקטור עטיה וכי יש לו עבר פלילי שכולל הרשעה מ-1988 על סחר והחזקת סמים. בתביעת הדיבה שהגיש טען קובו כי מדובר בפרסום שקרי שהסב לו נזק רב, בעיקר עקב עיתוי הפרסום, בימים בהם היה מצוי בעיצומו של משא ומתן לגיוס מימון לצורך בניית פרויקט נדל"ן בלונדון. כהגנה טען עורך העיתון, אלון הגר, כי קובו הורשע באונס ובכל מקרה לא נהנה משם טוב. המנכ"ל ומו"ל העיתון מצדם התנערו ממעשיו של העורך וטענו כי פרסם את הכתבה למרות שקיבל הוראה לא לעשות זאת. קובו ניסה למנוע פרסום סעיפים בכתב ההגנה המתייחסים להרשעתו באונס, אך בית המשפט קבע שעובדה זו רלוונטית לתביעת הדיבה.
בתחילת 2006 רכש איש העסקים דודי ויסמן 50% מהבעלות על העיתון. ויסמן ועזור הודיעו כי ישיקו את "אנשים" מחדש כחינמון. אך באפריל 2007 ביטלו את התוכנית, השיקו עיתון חדש בשם "מטרו" ועיתון "אנשים" נסגר.
בינואר 2008 הגיע "אנשים" להסדר פשרה עם בבו קובו, בו נקבע כי בתמורה לדחיית תביעת הדיבה שהגיש נגד העיתון, יקבל קובו את הזכויות בשם העיתון "אנשים" (שכבר נסגר קודם). בנוסף התנצלו העורך והכתבים על פרסום הכתבה עליו.
בות'יינה שעבאן
בות'יינה שעבאן (בערבית: بثينة شعبان, תעתיק מדויק: בת'ינה שעבאן; נולדה בחומס ב-1953) היא פוליטיקאית סורית המכהנת כיום כיועצת תקשורת לנשיא סוריה. שעבאן כיהנה כשרה הראשונה לענייני גולים בסוריה בין השנים 2008-2003, וזכתה לכינוי "פני המשטר לעולם החיצוני".
ביוגרפיה.
שעבאן נולדה בחומס והיא חברה במפלגת הבעת' הסורית מגיל 16. את השכלתה קנתה בבריטניה והשלימה את לימודי הדוקטורט בספרות אנגלית באוניברסיטת ווריק. בתחילת דרכה עבדה כמתרגמת לשפה האנגלית של הנשיא הסורי חאפז אל-אסד ושל בנו ויורשו, בשאר אל-אסד. תחת שלטונו של אסד האב היא הפכה להיות "יועצת למשרד החוץ", ובשנת 2003 קיבלה את המשרה של השרה לענייני גולים, משרה חדשה שנוצרה על-מנת לשכנע גולים סוריים עשירים בחו"ל לשוב לסוריה. בשנת 2008 מונתה כיועצת תקשורת לנשיא בשאר אל-אסד. בין השנים 2003-1985 כיהנה גם כפרופסור לשירה במחלקה לאנגלית באוניברסיטת דמשק.
שעבאן נשואה ולה שתי בנות ובן.
אבי ניר
אבי ניר (נולד ב-1961) הוא איש תקשורת ומנהל טלוויזיה בכיר ישראלי. החל משנת 2002, משמש כמנכ"ל שידורי קשת, המפעילה את ערוץ קשת 12 הישראלי, זרוע ההפצה הבינלאומית קשת אינטרנשיונל והזרוע הדיגיטלית mako. מוכר בתור המפיק בפועל של סדרת הטלוויזיה האמריקאית זוכת פרס אמי "הומלנד", המבוססת על הסדרה הישראלית "חטופים". שימש גם כמפיק בפועל של הסדרות "הנערים", "The A Word", ו"Suspicion" ועוד.
ביוגרפיה.
ניר נולד בירושלים לרותי ואריה ניר. בגיל צעיר עבר עם משפחתו להתגורר בפתח תקווה, בה גדל עד גיוסו לצה"ל. למד באוניברסיטת תל אביב לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה (סיים בשנת 1986) ולימודי תואר השני במינהל עסקים (סיים בשנת 1992). פרסם מבחר מאמרים אקדמיים וזכה בפרס "סיגל" על הצטיינות בחקר שיווק. בשנת 1993, כתב יחד עם איילה רהב את הספר "פרסום בטלוויזיה: המדיום, המסר, הכסף". בין השנים 1993–1997 שימש כמרצה בקורס תעשיות הטלוויזיה במסלול האקדמי המכללה למינהל, ולסטודנטים למינהל עסקים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן.
במקביל, החל בשנת 1993 לעבוד בשידורי קשת כמנהל תכנון ופרסום.ניר נשוי ואב לשתי ילדות.
קריירה תקשורתית.
ניר הצטרף לשידורי קשת בשנת 1993. בשנת 1995, מונה לסמנכ"ל השיווק של החברה, תפקיד בו שימש ארבע שנים. בשנת 1999, מונה להיות המשנה למנכ"ל והאחראי על התוכן בחברה. מונה למנכ"ל שידורי קשת בשנת 2002 ומשמש כמנכ"ל החברה עד היום. בשנת 2005, זכתה שידורי קשת במקום הראשון מבין ארבע זכייניות שהתמודדו על הזכות לשדר בערוץ השני במהלך העשור העוקב (לצד רשת). בשנת 2017, זכתה קשת תחת ניהולו של ניר באפיק 12, בו החלה לשדר ב־31 באוקטובר 2017, בעקבות פיצול ערוץ 2. החל מחודש ינואר 2019 – עת חל מיזוג רשת-עשר – חברת החדשות שהוקמה במסגרת ערוץ 2, עברה לשדר את כל תכניה בערוץ 12 בלבד.
בתפקיד מנכ"ל קשת, הרחיב ניר את החברה מעבר להפקות ממוקדות בשוק הישראלי על ידי מכירה, פיתוח משותף והפקה משותפת של תוכניות עבור השוק הבינלאומי. קשת אינטרנשיונל, זרוע ההפצה וההפקה הגלובלית של קשת, הרחיבה את פעילותה מאז וכוללת שלוחות הפקה בבריטניה, בגרמניה, בהונג-קונג ובארצות-הברית. נכון לספטמבר 2019, קשת פועלת בארצות-הברית, ואולפני קשת עובדים עם פלטפורמות סטרימינג בינלאומיות כמו נטפליקס ואפל, רשתות כבלים ולווין כמו HBO, ורשתות ברודקאסט כמו ABC ו-NBC.
בשנת 2011, עלתה הסדרה "הומלנד" מבית Showtime אשר מבוססת על הסדרה הישראלית "חטופים". בשנה זו החלה ההתרחבות הבינלאומית של קשת. החברה הפיקה שורת פורמטים וסדרות בינלאומיות מוצלחות באופן מסחרי, בהן תוכנית הכישרונות "הכוכב הבא", אשר הייתה התוכנית הראשונה בטלוויזיה שכללה הצבעה בזמן-אמת דרך אפליקציה משולבת ונמכרה לאחר הבכורה הישראלית באוקטובר 2013 ללמעלה מ-25 מדינות.
בשנת 2014, ניר הגה את הרעיון של הפקת תוכנית המתח הארכאולוגית דיג בישראל. את ההשראה עבור הסדרה קיבל ניר מביקור לאתרים הארכאולוגיים בעיר דוד, בירושלים.
ניר הוא גם מפיק בפועל של סדרות הטלוויזיה האמריקאיות Traffic Light (רימייק ל"רמזור" של קשת), Your Family or Mine (רימייק ל"סברי מרנן" של קשת), Tyrant ("הרודן"), Allegiance אשר מבוססת על הסדרה "תא גורדין", The Brave ששודרה ב-NBC, הסדרה Wisdom of the Crowd ששודרה ב-CBS, הרימייק של "להיות איתה" - Baker and the Beauty של ABC, הדרמה המשטרתית Lincoln של NBC, והדרמה Our Boys ("הנערים") שהופקה על ידי קשת ו-HBO, זכתה בפרס הדרמה הטובה ביותר וב-13 פרסים נוספים בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ומועמדת לפרס פיבודי האמריקאי למצוינות בטלוויזיה, לצד סדרות בינלאומיות כמו "דברים מוזרים", "פליבג", "יורשים" ועוד.
בשנת 2007, ניר ייסד את הזרוע הדיגיטלית ופורטל האינטרנט של קשת, mako.
בשנת 2009, השלימה קשת, בהובלתו של ניר, את רכישת השליטה בערוץ המוזיקה הישראלי לשעבר, ערוץ 24.
ניר גם יזם ופתח את הכנס הבינלאומי השנתי של קשת לחדשנות בטלוויזיה, INTV, אשר נערך בירושלים מאז שנת 2012. בכנס בן היומיים משתתפים מדי שנה בכירי תעשיית התוכן, הבידור, החדשנות והטלוויזיה הבינלאומית ועוסקים במגמות המובילות בעתידה של תעשיית התוכן העולמית. הכנס נערך שש פעמים, כאשר האחרון נערך במרץ 2019. לאורך השנים, השתתפו בכנס INTV בכירי התעשייה העולמית, בהם נשיא HBO ריצ'רד פלפלר, נשיא NBC בוב גרינבלט, נשיא CNN ג'ף צוקר, נשיאת FOX דנה וולדן, סגנית נשיא התוכן המקורי בנטפליקס סינדי הולנד, סגנית נשיא CNN איימי אנטליס, נשיא CBS NEWS דייוויד רודס, נשיא פירמת הפרסום העולמית מק'קאן האריס דיימונד, הסוכן האמריקאי ארי עמנואל, השחקן יו לורי, יוצר "משפחת סימפסון" מקס פרוס, תסריטאית הסדרה "בנות" תמי זגהר, מפיק "משפחת קרדשיאן" גיל גולדשיין ונוספים. במסגרת הכנס, נפגשו האורחים הבינלאומיים עם נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס ועם נשיא המדינה ראובן ריבלין, וכן נערכו אירועי בכורה עולמיים לסדרות ישראליות בינלאומיות כמו "דיג" ו"אוטונומיות".
פרסים והוקרה.
בשנת 2008, זכה אבי ניר בתואר "אישיות השיווק של השנה" מאיגוד השיווק הישראלי. בשנת 2009, זכה בתואר "אישיות הטלוויזיה של העשור" בפסטיבל ראש-פינה לטלוויזיה. בשנים 2012–2013 זכה בפרסי גלובוס הזהב ובפרס אמי על הסדרה האמריקאית "הומלנד" שהפיק בפועל.