לאחר שכתבה את כל שירי "Speak Now" (2010) באופן עצמאי, בחרה סוויפט לשתף פעולה עם כותבים ומפיקים שונים עבור "Red". היא יצרה קשר עם מקס מרטין ושלבאק, שני כותבים ומפיקים שאת עבודתם היא העריכה, כדי לדון בשיתוף פעולה אפשרי. השלישייה הגתה את הרעיון ל-"We Are Never Ever Getting Back Together", זמן קצר לאחר שחברו של החבר לשעבר של סוויפט נכנס לאולפן ההקלטות ודיבר על שמועות ששמע שסוויפט ואהובה לשעבר חזרו להיות יחד. לאחר שהחבר עזב, ביקשו מרטין ושלבאק מסוויפט לספר להם את פרטי מערכת היחסים, אותה היא תיארה כ"פרידה, חזרה, פרידה חדשה, שוב חזרה וכך הלאה, רק הכי גרוע שאפשר". מרטין הציע להם לכתוב על האירוע. סוויפט החלה לנגן בגיטרה ולשיר," אנחנו אף פעם לא...", ושאר השיר זרם במהירות לאחר מכן. היא תיארה את תהליך הכתיבה כאחת החוויות ההומוריסטיות ביותר שהיו לה בזמן הקלטה, ואמרה כי השותפים המוזיקליים תאמו את ציפיותיה. לפני הפזמון האחרון בשיר ניתן לשמוע אותה מדברת בציניות על פרידות. השיר הוא, לפי הדיווחים, על בן הזוג לשעבר של סוויפט, ג'ייק ג'ילנהול, לאחר שהשניים נפרדו בינואר 2011. לאחר יציאתו של הווידאו קליפ, צצו רמזים נוספים שקישרו את השיר לג'ילנהול.
סוויפט הוציאה את הסינגל ב-13 באוגוסט 2012, במהלך צ'ט בזמן אמת ב-Google+ בחנות המוזיקה Google Play להורדה דיגיטלית וב-iTunes וב-Amazon.com למחרת, ב-14 באוגוסט. וידאו עם המילים לשיר עלה באותו יום לערוץ ה-Vevo הרשמי של סוויפט. השיר יצא לתחנות הרדיו למוזיקה עכשווית למבוגרים ב-13 באוגוסט ולתחנות המיינסטרים למחרת. מאוחר יותר, ב-21 באוגוסט, יצא השיר גם לרדיו הקאנטרי. הווידאו קליפ עבור השיר יצא ב-30 באוגוסט 2012. תקליטור של הסינגל יצא במהדורה מוגבלת בחנות המקוונת של סוויפט, באמזון ובוול-מארט, יחד עם חולצת טריקו ותרמיל תואמים, ב-4 בספטמבר 2012.
הלחנה וכתיבה.
אורך השיר הוא שלוש דקות ו-12 שניות. הוא כולל הפקה אלקטרונית מלאה וסגנון ווקאלי פופי, שינוי מוזיקלי עבור סוויפט. הגרסה שיצאה עבור רדיו הקאנטרי כללה עיבוד מוזיקלי שונה: הגיטרה, מכונת התופים והסינתיסייזרים הוחלפו בבנג'ו, במנדולינה, בכינור, בגיטרת פלדה ובתופי סנר. השיר נכתב בג'י מז'ור ובקצב איטי של 86 פעימות בדקה, והמנעד הקולי של סוויפט בו משתרע על פני אוקטבה אחת וארבעה תווים, מ-G3 ל-D5. הרצועה כוללת גיטרה אקוסטית (שחלק מצליליה הפוכים) וכמה סינתיסייזרים על גבי פעימות תופים אלקטרוניות.
השיר נכתב על ידי סוויפט, יחד עם מקס מרטין ושלבאק. מילותיו דנות בתסכולה של סוויפט ממאהב לשעבר שרוצה להצית מחדש את יחסיהם ועל סירובה לחדש אותם. השיר תואר ב-Allmusic כשיר דאנס-פופ.
ביקורות.
השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. לדעת רוברט מאיירס מה"ווילג' ווייס" השיר היה טוב, אך לא הציג את סוויפט במיטב יכולותיה. הוא העריך כי ההחלטה להוציא אותו כסינגל המוביל נעשתה משיקולים מסחריים, ושיבח את קטע האודיו בו סוויפט מדברת בציניות לקראת סוף השיר כ"גאוני". גריידי סמית' מ"אנטרטיינמנט ויקלי" השווה בין השיר לשירי אבריל לאבין ושיבח את ההוק הקליט, אך הביע חשש כי השיר מסמן רגרסיה מעבודתה של סוויפט ב-"Speak Now". ג'ודי רוזן של מה"רולינג סטון" ציינה כי בשיר סוויפט אמנם מתרחקת מצלילי נאשוויל לעבר צלילי סטוקהולם, אך היא לא מאבדת את הצליל הייחודי שלה. היא שיבחה גם את הקטע בו סוויפט מדברת בשיר באומרה כי הוא "אתנחתאת הספוקן וורד הנשגבת ביותר בפופ מאז מותו של בארי וייט".
מארה איקין מ-"The A.V. Club" שיבחה את המוזיקה ואת המילים העוקצניות בשיר. קווין קויין מ-"Country Universe" נתן את לשיר את הציון הנכשל D, וכינה אותו "צעד ענק לאחור". ג'יימס מונטגומרי מ-MTV הרגיש שהשיר ה"פנטסטי" מייצג נקודת מפנה בקריירה של סוויפט - היא כבר לא מעוניינת בלהיות הקורבן, ומציגה קו מתריס, משוחרר. איימי סקיארטו מ-"Popcrush" שיבחה את סוויפט על הצלחתה לקלוט "תחושה אוניברסלית בשיר אופטימי ומעצים", וכינתה אותו אחד השירים הקליטים ביותר בקריירה שלה. ג'ונתן קיף מסלאנט מגזין תיאר את ההוק כתכונה הטובה ביותר בשיר אך מתח ביקורת על הביצוע הקולי ובחירת המילים של סוויפט בשיר. דייוויד מאליץ מה"וושינגטון פוסט" טען שהשיר לא בוגר וטען ש"אמנם הפזמון קליט, אך אם זה מייצג את מה שמחכה לנו ב-"Red", קשה להיות נרגש מדי". גלן גמבואה מ"ניוזדיי" תיארה אותו כ"המנוני" ואמרה כי "חלק מהקסם של סוויפט הוא הדרך בה היא גורמת לשיריה להישמע אמיתיים ושיחתיים ו-'Never Ever' הוא לא יוצא מן הכלל". בילי דיוקס מ-"Taste of Country" קבע כי" [סוויפט] לוכדת את הכעס על אהבה צעירה שהשתבשה טוב יותר מכל אחד אחר מאז, ובכן... [טיילור] סוויפט", ושיבח את המילים החושפניות בשיר.
רולינג סטון הציב את השיר במקום השני בסקר המבקרים של סוף שנת 2012, ותיאר אותו כשיר פופ מושלם שנוצר מהמפגש בין הזמרת והפזמונאית המצליחה ביותר בעולם עם המפיק המצליח ביותר בעולם - מקס מרטין. השיר הגיע למקום השישי בסקר המבקרים של הווילג' ווייס, "Pazz &amp; Jop" . בסקר סוף השנה של טיים הגיע השיר למקום הרביעי.
השיר היה מועמד לפרס גראמי להקלטת השנה. השיר היה מועמד לפרס בחירת הקהל ל"שיר האהוב של השנה". הוא זכה בפרס "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2013 ובפרס "בחירת מוזיקה – שיר קאנטרי" בטקס פרסי בחירת הנוער של אותה השנה.
הצלחה מסחרית.
"We Are Never Ever Getting Back Together" היה לסינגל הדיגיטלי הנמכר בצורה המהירה ביותר בהיסטוריה, שיא עליו זכתה סוויפט בשיא גינס.
מצעדים שבועיים ותארים.
אמריקה הצפונית.
בארצות הברית נחת השיר במקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100, לאחר יומיים בלבד של השמעות ברדיו. בשבוע שלאחר מכן זינק השיר למקום הראשון במצעד, והיה לשיר הראשון בקריירה של סוויפט שמגיע להישג זה. השיר היה הלהיט ה-11 של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים במצעד ובכך השוותה את השיא של קני רוג'רס למספר הרב ביותר של להיטים בעשרת הגדולים לאמן קאנטרי. הסינגל היה הראשון של אמנית קאנטרי שכבש את פסגת המצעד מאז כבשה אותו קארי אנדרווד עם "Inside Your Heaven" ב-2005. השיר נשאר בפסגת המצעד במשך שלושה שבועות לא רצופים, והיה לשיר הקאנטרי שנשאר בפסגת המצעד במשך הזמן הארוך ביותר מאז 1980. הסינגל נשאר בעשירייה הראשונה במשך שלושה עשר שבועות, בדומה ל-"Love Story", ובשאר המקומות במצעד במשך עשרים וארבעה שבועות.
"We Are Never Ever Getting Back Together" נחת במקום ה-25 במצעד שירי הרדיו של בילבורד, הפתיחה הטובה לאמנית קאנטרי בהיסטוריה של המצעד. השיר הגיע למקום השלישי במצעד ונשאר שם במשך שלושה שבועות.
במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד נחת השיר במקום ה-13, הפתיחה השנייה הטובה ביותר במצעד, לצד קני צ'סני וטים מקגרו עם שירם "Feel Like a Rock Star", והפתיחה הטובה ביותר לאמנית קאנטרי. השיר הגיע למקום הראשון במצעד, והיה השני בהיסטוריה של המצעד שהחזיק במקביל במקום הראשון במצעד זה ובמצעד הבילבורד הוט 100 מאז עשה זאת ההרכב Lonestar בשנת 2000. השיר היה השיר השביעי של סוויפט שכבש את פסגת המצעד, שם נשאר במשך עשרה שבועות - שיא של כל הזמנים לאמנית. עם זאת, השיר היה הסינגל הראשון של סוויפט שלא הצליח להיכנס לעשרת הגדולים במצעד השמעות רדיו הקאנטרי, זאת משום שחלק מהתחנות החשיבו אותו כשיר פופ ונמנעו מלהשמיעו.
במצעד שירי הפופ של בילבורד נחת השיר במקום ה-18, הפתיחה החמישית הטובה ביותר בהיסטוריה של המצעד, והגיע למקום השני. במצעד שירי המוזיקה העכשווית למבוגרים הגיע למקום העשירי.
במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד נחת השיר במקום הראשון, עם מכירות של 623,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, והיה לשיר הרביעי של סוויפט שכבש את פסגת המצעד. הוא שבר את שיא המכירות הרבות ביותר בשבוע אחד לאישה, כשלפניו ניצב רק השיר "Right Round" של הראפר פלו ריידה, שמכר 632,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. נכון ליוני 2015 הגיע השיר למעמד פלטינה משושת לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA)."We Are Never Ever Getting Back Together" היה השיר השני של סוויפט שנחת במקום הראשון במצעד קנדה הוט 100, אחרי "Today Was a Fairytale"; בכך היא השוותה את השיא של קייטי פרי ואמינם למספר השירים הגבוה ביותר שנחתו במקום הראשון במצעד. הסינגל נשאר בעשירייה הראשונה במשך שלושה עשר שבועות, ובשאר המקומות במצעד במשך עשרים וארבעה שבועות. השיר הגיע למעמד זהב לפי Music Canada. במקסיקו הגיע השיר למעמד זהב.
אירופה ואוקיאניה.
בממלכה המאוחדת הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הסינגלים, השיר השני של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים. השיר נשאר במצעד במשך 29 שבועות, עשרה מתוכם בעשרת הגדולים. במהלך 2012 מכר השיר 465,000 עותקים במדינה, מה שהפך אותו לשיר ה-26 הנמכר ביותר בשנה זו במדינה באותה שנה. ביולי 2014 הגיע השיר למעמד פלטינה עבור מכירות של 600,000 עותקים לפי BPI. גם באירלנד הגיע השיר למקום הרביעי והיה השיר השני של סוויפט שהגיע לעשרת הגדולים במדינה. בשוודיה הגיע השיר למקום ה-16 ולמעמד פלטינה. בדנמרק הגיע השיר למקום ה-18 ולמעמד פלטינה. באיטליה הגיע השיר למעמד זהב.