הרכבים כמו: קול מו די, גאנג סטאר, אקס קלאן, אריק בי &amp; רקים, קווין לטיפה, טרייב קולד קווסט ועוד רבים התבססו על הצלחת פאבליק אנמי וסגנון המחאה שלהם.
בשנת 1987 יצא לאור אלבום הבכורה של פאבליק אנמי בחברת התקליטים דאף ג'אם. הוא נקרא Yo! Bum Rush the Show וקיבל שבחים רבים ממבקרי המוזיקה. שנה לאחר מכן הם הוציאו את אלבומם השני It Takes A Nation of Millions To Hold Us Back. האלבום הצליח יותר מקודמו וכלל 4 סינגלים: "Bring The Noise" שנכלל בפסקול של הסרט "פחות מאפס" שיצא בשנת 1987 "Don't Believe the Hype" שעסק במצב הפוליטי בארצות הברית בזמנו ו"Black Steel in the Hour of Chaos" שבו סימפלו שיר של אייזק הייז. הסינגל הפחות מצליח היה "Night of the Living Baseheads".
בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה-48 בין "האלבומים הבלתי נשכחים של כל הזמנים" של מגזין הרולינג סטונז. זהו גם הדירוג הגבוה ביותר של אלבום היפ הופ במצעד הזה.
האלבום השלישי שלהם ראה אור בשנת 1990 ונקרא " Fear of a Black Planet". האלבום המשיך בקו הקרבי והמחאתי שלהם. האלבום הצליח מאוד ונחשב לאלבום המצליח ביותר של ההרכב עד היום. הסינגלים באלבום הם: "911Is A Joke" שביקר את זמן התגובה האיטי של צוותי החירום כשמדובר בקהילה השחורה לעומת האוכלוסייה הלבנה ו "Fight The Power" שנחשב לשיר המצליח ביותר של הלהקה, והיה גם לשיר הנושא של הסרט "עשה את הדבר הנכון" שנכתב, בוים והופק על ידי הבמאי ספייק לי.
האלבום הבא שלהם, "Apocalypse '91...The Enemy Strikes Black" המשיך גם הוא בקו המחאתי עם הסינגלים "Can't Truss It" ו "# I Don't Wanna Be Called Yo Nigga" ו "By the Time I Get To Arizona" שהתייחס לתיסכול של הקהילה השחורה בארצות הברית על כך שכמה מדינות לא היו מוכנות לחגוג את יום מרטין לותר קינג כחג.
בשנת 1994 יצא האלבום "Muse Sick-n-Hour Mess Age". בעקבות שינויי הסגנון שחלו בסצנת ההיפ הופ האלבום לא הצליח מסחרית ויצא ממנו רק סינגל אחד "Give It Up". סגנונות כגנגסטה ראפ ולהקות הארדקור היפ הופ כמו וו טאנג קלאן הצליחו יותר אז לעומת פאבליק אנמי שנותרו באותו סגנון כבשנות השמונים.
בשנת 1998 ראה אור האלבום He Got Game (soundtrack) שהוא בעצם פסקול לסרט באותו שם של ספייק לי. זה היה האלבום האחרון של ההרכב בחברת התקליטים דאף ג'אם לאחר מחלוקת שניצתה בעקבות האלבום שהוציא ההרכב להורדה באינטרנט ,"There's a" Poison Goin' On", וונתקל בהתנגדותה של דאף ג'אם.
בשנת 2002 יצא האלבום Revolverlution. בשנת 2005 הוציאו את האלבום "New Whirl Odor" ובו הסינגל שיתוף פעולה עם מובי "Make Love, Fuck War". ואת הסינגל "What A Fool Believes. בשנת 2006 יצא לאור האלבום "Rebirth of a Nation" ובו הסינגל "Hell No We Ain't All Right!" המדבר על התוצאות של הוריקן קטרינה ואוזלת ידה של הממשלה.
ב-7 באוגוסט 2007 יצא האלבום העשירי של ההרכב "How You Sell Soul to a Soulless People Who Sold Their Soul" בו הם חוגגים 20 שנה לקיומם. הסינגל הראשון מתוכו "Harder Than You Think" הסינגל השני מתוכו. "Black is Back" הוא חידוש לשיר של להקת הרוק AC/DC מ-1980. השיר היה צריך לצאת כסינגל ראשון אך נדחה בעקבות הקלטה מחודשת של השיר. הסינגל השלישי שיצא הוא "Amerikan Gangster".
קולאשי
קולאשי (בגאורגית: კულაში) היא עיירה קטנה בנפת סמטרדיה שבמחוז אימרתי במערב גאורגיה. העיירה ממוקמת 5 קילומטר צפונית לסמטרדיה, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2014 כ-1,702 איש. בכפר היו: מפעל אריגה, ציוד לייצור מוצרי בדולח, ומתפרות, שאינן מתפקדות כיום.
העיירה מופיעה לראשונה ברשומות כפייף של משפחת מיכאלדזה. בשנת 1961 היא קיבלה מעמד של עיירה (דבה).
יהודי קולאשי.
יהדות קולאשי היא במקורה אוכלוסייה יהודית מעורבת של יהודים שהגיעו מיהודי אחלציחה, יהודי לאילשי, יהודי בנדזה, יהודי סוג'ונה ואחרים, שהגיעו לקולאשי משנת 1865, לאחר ביטול האריסות בגאורגיה.
בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים עזבו את העיירה מעל לכ-10,000 איש מיהודי גאורגיה, שהיוו את רוב תושבי היישוב, ועלו לישראל.
ערב המהפכה היו בכפר שבעה בתי כנסת. בראשית 1953 פעלו בו ארבעה בתי כנסת בלבד.
גאורגי לנגמק
גאורגי אריכוביץ' לנגמק (ברוסית: Георгий Эрихович Лангемак; 26 ביוני 1898 - 11 בינואר 1938) היה מדען טילים סובייטי.
ביוגרפיה.
נולד בעיר סטרובילסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה) לאב ממוצא גרמני ולאם ממוצא שווייצרי. בשנת 1908 עברה המשפחה לעיר יליזבתגרד, שם סיים גאורגי את לימודיו בבית הספר התיכון. בשנת 1916 גויס לצבא ונשלח ללימודים בבית הספר לקציני הצי בסנקט-פטרבורג. בפברואר 1917 סיים את לימודיו והוסמך לקצונה. לנגמק שירת ביחידת תותחי החוף של הצי הבלטי. באביב 1918, לאחר שרוסיה יצאה מהמלחמה בעקבות חוזה ברסט-ליטובסק, עזב לנגמק את השירות וחזר ליליזבתגרד. הוא נרשם ללימודי הנדסה באוניברסיטת אודסה, אך לא הספיק ללמוד, כי גויס לצבא האדום. לאחר גיוסו מונה לפקד על אחת מסוללות של תותחי חוף בעיר קרונשטאדט. במהלך מרד קרונשטאדט נעצר ונכלא לנגמק על ידי המורדים, כי לא הסכים לקחת חלק פעיל במרד. הוא שוחרר מהכלא על ידי חיילי הצבא האדום לאחר דיכוי המרד.
לאחר המלחמה נשאר לשרת בשירות קבע. בשנת 1923 התקבל ללימודים באקדמיה הטכנית של הצבא האדום, אותם סיים בשנת 1928. החל משנת 1928 עבד לנגמק ב"מעבדת דינמיקת הגזים" הסובייטית (Soviet Gas Dynamics Laboratory) לצידם של מדעני טילים סובייטיים בולטים אחרים. יחדיו פיתחו המדענים משגרי טילים המבוססים על דלק ללא עשן. קבוצה זו מוזגה מאוחר יותר עם ארגון אחר שעסק בתכנון טילים ובייצורם ויחדיו הפכו ל"מכון המחקר להנעה סילונית" ולנגמק היה לסגן מנהל המכון. בשנת 1936 השלימו חוקרי המכון את המפרט הטכני לטיל-דאון (rocket-glider).
בשנים 1929 עד 1933 השתתף יחד עם עמיתו סרגיי קורוליוב בתכנונו של משגר הרקטות קטיושה, בו נעשה שימוש רב במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, פוטר לנגמק מתפקידו והושם במאסר יחד עם מנהל המכון, איוואן קליימיונוב ומתכנן המנועים ולנטין גלושקו על בסיס האשמות כוזבות. לנגמק וקליימנוב עברו מסכת עינויים והוצאו להורג לאחר משפט מדומה.
שמו של לנגמק הונצח בקריאת מכתש לנגמק שעל פני הירח על שמו.
קולשי
פרדוקס המסע בזמן
מצרי מלקה
ראובן הכט
ראובן רודולף הֵכְט (15 באוגוסט 1909, אנטוורפן – 14 באפריל 1993, חיפה) היה ציוני-רוויזיוניסט, תעשיין וחתן פרס ישראל לשנת תשמ"ח על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
ביוגרפיה.
נולד כרודולף צ'ארלס הכט באנטוורפן שבבלגיה למשפחה אנטי־ציונית, מתבוללת ועתירת־נכסים, בנם של יעקב ואלה הכט. יעקב ואחיו הרמן היו המייסדים של חברת הספנות "רנאניה-נפטון" (Neptun Rhenania), שלה צי ספינות מטען אשר שטו לאורכם של נהרות הריין, המאנקר ונקאר, ומחסנים. ב-1918, כשמלאו לו תשע, עברה משפחתו לגור בבזל שבשווייץ.
בשנות העשרה לחייו בבית הספר בבזל שקד על לימוד קשת רחבה של תחומי עניין. מאמרו הראשון שעניינו נומיסמטיקה ראה אור בעת היותו בן תשע עשרה שנים. בשנים 1928–1933 למד באוניברסיטאות מינכן, היידלברג וברלין, ב-1931 הוענק לו דיפלומה בכלכלה מטעם אוניברסיטת ברלין, המקבילה לתואר שני כיום. נושא עבודת הגמר היה התאוריות של עלות ותמחיר בתעריפי התובלה בנהרות. ב-1933 קיבל תואר דוקטור בהצטיינות יתרה במדע המדינה באוניברסיטת היידלברג, על עבודה שכותרתה " Die Frachtenbildung in der Rheinschiffahrt: preistheoretische Studie". אביו ייעד אותו לנהל את הקונצרן המשפחתי. תחת זאת הפך ציוני ואחר כך עלה לארץ ישראל תוך עימות חריף עם משפחתו. העניין של הכט ביהדות ובציונות החל כאשר חקר מטבע עתיק מתקופת אלכסנדר ינאי. שהגיעה לידי בשנות העשרים כאשר היה סטודנט באוניברסיטת מינכן. המטבע סיפר, גרם לו לחוויה ישירה וחזקה, של הקשר בין תקופת החשמונאים וזמנו ואז החל לחפש וללמוד את השורשים שלו.
ב-1933 עבד במשרדי ההנהלה העולמית של הציונות הרוויזיוניסטית בפריז, בהיותו כפוף ישירות לזאב ז'בוטינסקי. ב-1935 היה שליח בקונגרס הראשון של ההסתדרות הציונית החדשה (הצ"ח) בווינה. ב-1936 עלה לארץ ישראל. ב-1939 נשלח על ידי דוד רזיאל לארגן את ההעפלה באירופה ופתח משרד הגירה בציריך. בעת מלחמת העולם השנייה עמל על ארגון עליה מאירופה לארץ ישראל והיה חבר בוועד ההצלה של הסוכנות היהודית. בשלהי שנות השלושים תרם מכספו לצורכי הציונות ובעיקר לעליית אף על פי, דבר שהקים עליו את חמת משפחתו. רק ב-1938, משחוקי הגזע אילצו את המשפחה למכור את נכסיה בגרמניה, נאות האב להודות כי בנו צדק.
ב-1941 נשא לאשה את רעייתו אדית לבית צילצר בבלגרד שביוגוסלביה. ב-1937 ניסה להקים ממגורות לאחסון תבואה בנמל חיפה, ברם שלטונות המנדט הבריטי סירבו לתת לו רישיון. בשנים 1944–1947 נשא ונתן עם שלטונות בעלות הברית להשבת חברות הסוחר המשפחתיות, מאמצים שהוכתרו בהצלחה. ב-1950 הקים, עם חברו מנוער יוסטין היידקר, את ממגורות דגון, שהן כיום מחסן התבואה הגדול בישראל. בשנים 1962–1973 היה חבר הנהלה של חברת "סילו" (Silo) ההולנדית. ב-1963 משמת אביו נעשה ראובן הכט לנשיא חברת "נפטון" בבזל. היה חבר הנהלה בחברת הכשרת היישוב, היה חבר הנהלה בחברת הספנות "לה רן" (Le Rhin). ב-1981 השיק את ממגורות אשדוד.