הסדרה זכתה להצלחה גדולה. 83.2% מצופי הטלוויזיה בישראל צפו בה בקביעות, כמו גם רבים במדינות ערב, בקפריסין ובטורקיה. דמויות הסדרה ושחקניה הופיעו גם בהצגה "חתונה במסעדה הגדולה" (1988), מעין ספין אוף שיצר שגיא.
שנים מאוחרות.
ב-1981 כתב וביים את הסרט "שגעון של אבא" עם גבי עמרני בתפקיד הראשי.
ב-1994 יצר שגיא עבור ערוץ 2 את סדרת הטלוויזיה פאפא, העוסקת במשפחה בת חמש נפשות מאשדוד, בכיכובו של זאב רווח. הסדרה לא זכתה להצלחה.
ב-2008 הפיק תיאטרון גבעתיים, במסגרת שיתוף פעולה עם משרד הקליטה, מחזה מאת שגיא בשם המאהב של אשתו, בתרגום לספרדית. גם הפקה זו לא זכתה לתהודה ושגיא פרש מכתיבה לתיאטרון.
בשנת 2018 עלתה הפקה חדשה של "אמי הגנרלית", בכיכובה של ציפי שביט.
חיים פרטיים.
שגיא נשוי לרחל, אב לשניים וסב לארבעה.
1892 בארצות הברית
1892 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 116 שנה מיום היווסדה.
רבי אבא בר ממל
רבי אַבָּא בַּר מַמֵּל היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל.
מוזכר לרוב בדיונים שדן יחד עם אמוראי בית מדרש טבריה שבראשותו של רבי יוחנן, ועם תלמידיו רבי אבהו, רבי אלעזר ובר הפלוגתא העיקרי שלו - רבי זירא.
מוזכר גם יחד עם רבי אמי ורבי אסי שנחשבו גם כרבותיו, ככל הנראה לאחר פטירת רבי יוחנן. כמו כן למד אצל רבי אושעיא.
במחקר.
לדעת כרמולי, רבי אבא בר ממל הוא המוזכר בתלמוד באופן סתמי כ"רב אבא".
זהרה בהרמי
המוזיאונים הקפיטוליניים
המוזיאונים הקפיטוליניים (באיטלקית: Musei Capitolini) הם מכלול של מוזיאונים לאמנות וארכאולוגיה הממוקמים סביב כיכר שעיצב מיכלאנג'לו על גבעת הקפיטולין ברומא החל ב-1536. ההיסטוריה של האוסף המוצג במוזיאונים מתחילה ביוזמה של האפיפיור סיקסטוס הרביעי בראשית כהונתו, שתרם לעיר רומא פסלי ארד עתיקים. המוזיאונים, שגרעין האוסף שלהם הוצג לראשונה בשנת 1734, מכילים כמה מיצירות האמנות הידועות של האמנות האיטלקית. בין המוצגים: פסל מרקוס אורליוס, פסלו המונומנטלי של הקיסר קונסטנטינוס, פסל "הזאבה הקפיטולינית", וכן ציורים מאת קאראווג'ו, טיציאן ועוד. המוזיאונים מופעלים על ידי עיריית רומא. המוזיאונים הקפיטוליניים הם בין אוספי האמנות הראשונים הפתוחים לציבור הרחב.
היסטוריה.
בשנת 1471 תרם האפיפיור סיקסטוס הרביעי את אוסף פסלי הברונזה הרומיים שלו לטובת העיר רומא. הפסלים, בהם פסל הראש של קונסטנטין, "שולף הקוץ" ו"הגאלי הגוסס", ששוכנו עד אז בארמון הלטראנו, הועברו אל חזית בניין ה"פאלאצו דיי קונסרבטורי" (Palazzo dei Conservatori), במרכזה של רומא ההיסטורית.
המתחם המוזיאוני הוא הרחבה ופיתוח של בניה מימי הביניים, שהיא כשלעצמה נבנתה על אתר המקדשים העתיקים לשילוש הקפיטוליני: יופיטר, יוּנוֹ ומינרווה. שׂרידי מקדש יופיטר ושחזור מודרני שלו מוצגים במוזיאון עצמו.
במחצית השנייה של המאה ה-16 נרכשה קבוצה גדולה של פסלים בעקבות החלטתו של האפיפיור פיוס החמישי "להיפטר" מיצירות אמנות פגניות שהיו ברשות הוותיקן. בשנת 1654 נסתיימה בניתו של "הארמון החדש" (Palazzo Nuovo). מבנה זה, העתיק את החזית של פלאצו דיי קונסרבטורי, ויצר מבנה סימטרי לכיכר.
המבנים.
המוזיאונים הקפיטולניים מובנים משלוש מבנים עיקריים סביב כיכר קמפידולּיו (Campidoglio) ומוזיאון מתחת לקרקע (תחת הכיכר).
שלוש המבנים הראשיים:
פלאצו סנאטוריו (Palazzo Senatorio).
נבנה במאות 12–13. בעת העתיקה עמד במקום הבניין שזכה במחקר לכינוי טאבולאריום, שייתכן ששימש כארכיב של המדינה הרומית, וכיום הוא משמש את עיריית רומא. כפי שמעיד שמו, הוא שימש בעת בנייתו את הסנאט של העיר. בזמן אפיפיור בוניפציוס התשעי, נוספו מגדלים למבנה שהפך למבצר. מיכלאנג'לו עיצב את המדרגות הנוספות מבחוץ.
הגלריה תחת הקרקע נבנתה ב-1930, שמקשרת את הפלאזות של הקפיטוליני.  בגלריה התת-קרקעית מוצגות שאריות של מבנים מהעת העתיקה. עיקר התערוכה בגלריה הוא אפיגרפי, ומובא בה מבחר כתובות אבן ממיטב האוסף של המוזיאון, המציגות בפני הקהל היבטים שונים של התרבות ואורח החיים ברומא הקיסרית, כולל שׂפה, משפט, משׂחקים, חיילים, אריסטוקרטיה רומית והנדסת כבישים.
טאבולאריום.
מבנה זה הוקם ונחנך על ידי קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס בשנה 78 לפני הספירה. המבנה זכה לכינוי טאבולאריום בעקבות השערה מחקרית מקובלת, לפיה שימש כטאבולאריום, כלומר הארכיון הראשי בשלהי התקופה הרפובליקנית ובתקופה הקיסרית, עד לשקיעת הקיסרות המערבית. אז כעתה נשקף מהמבנה נוף אל הפורום רומאנום, גבעת הפלטין והדרך הקדושה (Via Sacra).
פלאצו דֵיִ קונסרבטורי (Palazzo dei Conservatori).
מבנה זה, שעוצב על ידי מיכלאנג'לו ונבנה באמצע המאה ה-16, היה במקורו מקום מושבו של חבר שלושה פקידים – הקונסרבטורי – שעמדו בראש הממשל האזרחי של הקומונה של רומא מראשית המאה ה-13 עד המחצית השנייה של המאה ה-19. מיכלאנג'לו הוסיף את המדרגה הפילסטרית בסגנון קורינתי. בנוסף על כך, החלק הקדמי של המבנה עוצב שוב על ידי .
המבנה מכיל בעיקר יצירות פיסול רומיות, מעט יצירות יווניות ואגף קטן של אמנות מצרית.
המבנה מחולק לשלוש קומות. הקומה הראשונה שומשה כמשרדים לשופטי שלום בזמנו, והכילה את חדר הדיונים של המועצה. בנוסף לכך, בקומה הראשונה מציגה את פסלי ארד שנתרמו על ידי האפיפיור סיקסטוס הרביעי. הקומה השנייה מכילה מספר פסלים מפורסמים, בינם ברוטוס הקפיטוליני והפסל המפורסם של הזאבה הקפיטולינית, מיניקה את רומולוס ורימוס.
הקומה השלישית של המוזיאון מכילה גלריית אומנות, הנחשבת כגלריית הציורים העממית העתיקה ביותר, כמו גם חדר המציג מטבעות עתיקים (קבינט המטבעות). חדר זה נבנה בשנת 1872, ומכיל מטבעות, מדליות, תכשיטים וצורפות. ייסוד החלק הנוּמִיסְמָטִי במוזיאון הקפיטוליני קשור לירושה שהשאיר , שכללה 9251 מטבעות שונים ממרכז אירופה ואסיה הקטנה בנוסף לאבנים יקרים ונדירים.
אוסף המטבעות הוכפל כשנה לאחר מכן, בזכות תרומה של אוגוסטו קסטיאני, שהיה אז מנהל המוזיאון. עם השנים נוספו לאוסף אלפי מטבעות שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות בעיר, או נתרמו על ידי אספנים פרטיים.
מבנה פלאצו של נובו (Nouvou).
החלק החדש ביותר של צביר המוזיאונים נבנה במאה ה17. חלקו הקדמי תואם במראהו את החזית של הפלצו די קונסרבטורי. פסלו של מרקוס אורליוס הניצב מול חזית הבניין, הוא עותק מודרני. המקור, שעמד בעבר בלב הככר, נמצא כיום בתוך המוזיאון, כדי להגן עליו מנזקי הסביבה והתיירות.
פרסומים.
המוזיאונים עורכים ומפרסמים מחקרים:
Jet d'Eau
בלת'זר גטי
פול בלת'זר גטי (באנגלית: Paul Balthazar Getty; נולד ב-22 בינואר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומוזיקאי אמריקאי. התפרסם בסדרות "אחים ואחיות" ו"זהות בדויה" ובסרטים "כביש אבוד" ו"תחנה 49".
ביוגרפיה.
גטי נולד בטרזאנה שבלוס אנג'לס לג'יזל מרטין גטי ולג'ון פול גטי השלישי . אמו הייתה מהגרת גרמנייה. גטי הוא נינו של טייקון הנפט ז'אן פול גטי שהוערך תקופה מסוימת כאדם העשיר בעולם. גדל בסן פרנסיסקו ונשלח ללמוד בבית הספר הפרטי "גורדונסטאון" שבצפון סקוטלנד.
לגטי הייתה אחות למחצה מנישואיה הראשונים של אימו והוריו התגרשו כאשר היה בן 18.
קריירת משחק.
קולנוע.
גטי החל את הקריירה שלו בתור שחקן בגיל 12 בעיבוד הקולנועי השני לרומן "בעל זבוב" בתפקיד קולונל ראלף ובמערבון "אקדוחנים צעירים 2" בתור הנער טום הופ וליארד חברו של הפושע הידוע לשמצה בילי הנער (אמיליו אסטבז).
גטי המשיך את הקו האלים של תפקידיו גם בדרמת הפשע " להיכן שהיום יוביל אותך" בתור הנער המכור לסמים והאלים ג'יי הקטן. סרט בו דווקא שיחק בתור קורבן היה בסרט הפשע המציאותי של אוליבר סטון "רוצחים מלידה" בו הופיע גטי בתור המכונאי אותו רוצחת מלודי נוקס (ג'ולייט לואיס) בחלק הראשון של העלילה.
ב-1993 שיחק גטי בתפקיד הראשי בסרטו הראשון של פול האגיס "אדום חם".
גטי זכה להשתתף בשובר קופות לראשונה ב-1995, "השופט" בתפקיד ניית'ן אולמאייר.
בשנה שלאחר מכן שיחק בדרמה של רידלי סקוט "ים של חברים" בתור הנער טוד ג'ונסטון שיוצא להפלגת קיץ תחת רב החובל כריסטופר שלדון (ג'ף ברידג'ס).
תפקידו בסרט תרם לליהוק למותחן המסורבל של דייוויד לינץ', "כביש אבוד", בו גילם גטי את תפקידו המפורסם ביותר המכונאי הצעיר פיט דייטון המסתבך עם היפהפייה המסתורית אליס וויקפילד (פטרישה ארקט) ועם הגנגסטר מר אדי (רוברט לוג'יה).
ב-2002 שיחק בדרמת הפשע "קלף פראי" בהפקתו של מרטין סקורסזה בתור סוחר ההרואין ג'ימי "פוקאטס".
ב-2004 התפרסם גטי בדרמה המרגשת "תחנה 49" בתור כבאי מחלקת העיר בולטימור ריי גוקווין.
ב-2005 שיחק בתפקיד הראשי בפרויקט האימה המשותף של בן אפלק, מאט דיימון ווס קרייבן "חגיגה רצחנית".
טלוויזיה.
גטי הופיע בעונה החמישית והאחרונה בסדרה הבדיונית המצליחה "זהות בדויה" בדמותו של הסוכן תומאס גרייס שמחליף את הסוכן מייקל ווהן (מייקל ורטן) במשימותיו עם סידני בריסטו (ג'ניפר גארנר).
משנת 2006 עד לימים אלה משחק גטי בדרמה המשפחתית "אחים ואחיות" בתפקיד טומי ווקר הסמנכ"ל של חברת "אוהאי פודס".
חיים אישיים.
בשנת 2000 התחתן גטי עם מעצבת האופנה רוזטה מילינגטון, לזוג בן ושלוש בנות ביחד.
ב-2008 צולם גטי מתנשק עם הדוגמנית סיינה מילר על יאכטה בעת ששהה באיטליה.
לאחר מכן הצהיר שהוא נפרד מאשתו עוד לפני שהחל את מערכת היחסים עם מילר.
אחרי שסיים את הקשר בן השנה עם מילר חזר גטי לאשתו.
גטי לומד קבלה תחת הרב שרגא ברג.
ב-2010 נחת בישראל לביקור במרכז הקבלה שבירושלים.
ב-2011 הלך אביו לעולמו בגיל 54.
1891 בארצות הברית