באוקטובר 2009 החליטה מועצה מקומית זיכרון יעקב לאמץ את המיזם. זו הייתה הפעם הראשונה בה רשות מקומית הפעילה את המיזם של לפידות כרשות מקומית, עד אז המיזם של הפרדת הפסולת במקור הופעל על ידי מתנדבים. במרץ 2010 נפגש לפידות עם השר החדש של המשרד להגנת הסביבה, גלעד ארדן, והציג לו את המיזם. ארדן החליט שזו תהיה המדיניות של המשרד להגנת הסביבה והמשרד יצא בסדרת קולות קוראים לרשויות מקומיות לאמץ את הרעיון של הפרדת הפסולת האורגנית במקור. באוגוסט 2010 אימצה מועצה מקומית סביון את המיזם ועוד באותה שנה הוא אומץ על ידי כפר סבא – שהייתה העיר הראשונה ליישם הפרדת הפסולת האורגנית במקור ולאחר מכן מועצה אזורית עמק חפר – שהייתה המועצה האזורית הראשונה שהפעילה את המיזם של הפרדת הפסולת במקור. בעקבות הקולות הקוראים של המשרד להגנת הסביבה 31 רשויות ברחבי הארץ החלו לעסוק בהפרדת אשפה אורגנית במקור.
מיזם הפרדת הפסולת האורגנית זכה לביקורות קשות כמו גם לכישלונות. רשויות רבות הביעו תלונות על כך שהמיזם לא מצליח, התושבים לא משתפים פעולה, אין פתרונות קצה מתאימים והעלות הכוללת לטיפול בפסולת המופרדת גדולה מהאלטרנטיבה של שליחת הפסולת להטמנה. בנובמבר 2015 החליט השר להגנת הסביבה החדש דאז, אבי גבאי, ממפלגת כולנו, להפסיק את המיזם. מתוך 31 רשויות שזכו בקול קורא של המשרד להגנת הסביבה והחלו ביישום הפרדת האשפה נותרו פחות מעשר רשויות מקומיות שממשיכות ליישם הפרדת פסולת אורגנית במקור. כספים רבים ירדו לטמיון ואמון הציבור במיזם נפגע.
תוצרי הפסולת האורגנית המופרדת במקור (הפרדה במקור - במקום ייצורה של הפסולת, בבית התושב) יכולים להיות קומפוסט או ביוגז. בשנים האחרונות במדינות כמו גרמניה – שמבצעת הפרדת פסולת אורגנית במקור כבר כמה עשורים, חל שינוי דמוגרפי כאשר מהגרים רבים מגיעים למדינה בכמויות גדולות והמודעות הסביבתית שלהם נמוכה יותר. הדבר גורם לזרם האורגני להיות מלוכלך יותר ולכן מה שעושים בגרמניה יותר ויותר זה לקחת את הפסולת האורגנית המופרדת במקור למיתקנים של ביוגז. כך גם מושג המיחזור וגם הפסולת השיורית לא מזהמת את הקרקע.
מדיניות ממשלתית.
ניסיונות ראשונים לטיפול בפסולת אורגנית בקנה מידה גדול, החל משנות השבעים, נשענו על מיון והפרדה פיזית של הפסולת בעזרת מכשור במרכזי טיפול בפסולת. שיטה זו של הפרדת פסולת אורגנית בשלב מאוחר, לאחר פינויהּ ממקומות יישוב בערבוביה עם סוגי הפסולת המוצקה האחרים - איפשרה אמנם צמצום הנזקים הסביבתיים של שטח מטמנות, זיהום אוויר, קרקע ומי תהום, אך כללה מגבלות מהותיות לגבי איכות הקומפוסט המיוצר בתהליך וערכו הכלכלי לחקלאות וגינון (מכשירי ההפרדה מותירים חלקים קטנים של פסולת לא אורגנית, כמו למשל שברי זכוכית בפסולת האורגנית שהופרדה).
בישראל.
המשרד להגנת הסביבה הוביל קמפיין רחב היקף מלווה בגיבוי תקציב של 200 מיליון ש"ח לביצוע תהליך מורכב של הפרדה במקור. מדובר בתהליך חינוכי ושינוי התנהגותי בהתקנת מערכות פינוי נפרדות של הפסולת מהמקור בבית, פח האשפה הביתי, הממויינות לכל הפחות לקו פסולת אורגני וקו אנאורגני (במדינות רבות מתקיימת הפרדה במקור למרכיבים נוספים). שיטה זו היא המקודמת על ידי ארגונים פורמליים וארגוני סביבה ברחבי העולם ומהווה מהפיכה של ממש בתחום האשפה.
הגזם מהווה אמנם רק כ-3.95% ממשקל הפסולת בישראל, אך הוא עדיין מהווה בעיה באתרי פסולת. כמות הגזם בישראל מוערכת בכ-500,000 טון לשנה, מתוכם מוחזרו בשנת 2002 כ-160,000 טון.
תלם סן
זירת הפשע
בעיית פרמי
בעיית פרמי היא בעיה שנועדה ללמד שימוש באנליזה ממדית, אומדן ואת חשיבות המודעות להנחות היסוד. באופן טיפוסי בעיות מסוג זה כוללות השערות על אודות כמויות שנראות בלתי אפשריות לחישוב במסגרת המידע המוגבל הנתון בהן.
סוג הבעיה קרוי על שם הפיזיקאי אנריקו פרמי, שנודע בזכות יכולת האומדן המדויקת שלו כמעט ללא צורך בנתונים ממשיים. דוגמה מתועדת לכך היא האומדן שלו לגבי עוצמת הפצצה האטומית בניסוי טריניטי, על פי המרחק שעברו חתיכות דף שנפלו מידו תוך כדי הפיצוץ.
דוגמאות.
מכווני פסנתרים בשיקגו.
דוגמה קלאסית לבעיית פרמי, המיוחסת לפרמי עצמו, היא השאלה: כמה מכווני פסנתרים יש בשיקגו?
תשובה טיפוסית לשאלה תכלול מכפלה של מספר אומדנים שתיתן הערכה לתשובה המדויקת אם הנחות היסוד נכונות.
נשתמש בהנחות הבאות:
על פי הנחות אלו נוכל לחשב כי מספר כיווני הפסנתרים בשיקגו בשנה הוא:
(5 מיליון איש בשיקגו) : (2 אנשים בכל בית) × (1 פסנתר/20 בתים) × (1 כיוון לכל פסנתר שנה) = 125,000 כיווני פסנתרים בשיקגו בשנה.
לכן, מכוון הפסנתרים הממוצע מבצע:
(50 שבועות/שנה) × (5 ימים/שבוע) × (8 שעות/יום) : (כיוון פסנתר אחד בכל שעתיים) = 1000 כיווני פסנתרים בשנה לכל מכוון פסנתרים.
חלוקה תיתן:
(125,000 כיווני פסנתרים בשנה בשיקגו) : (1000 כיווני פסנתרים לשנה לכל מכוון) = 125 מכווני פסנתרים בשיקגו.
ציבליזציות בגלקסיה.
דוגמה נוספת לבעיה דמוית פרמי היא השאלה: כמה ציוויליזציות ישנן בגלקסיה?
נוסחת דרייק מנסה לתת תשובה לשאלה זו בעזרת שימוש במספר אומדנים. השאלה מדוע לא פגשנו באותן ציוויליזצות משוערות עד כה קרויה פרדוקס פרמי.
יתרונות וחסרונות.
לעיתים קרובות, מדענים מחפשים השערת פרמי לפני פניה לשיטות מתוחכמות יותר לפתרון בעיה כלשהי. העבודה בשיטה זו מאפשרת מנגנון בקרה טוב על התוצאות: עקב הסיבוכיות הגדולה, השאיפה לפתרון מדויק עלולה להוביל לשגיאות גסות, לעומת הפשטות של חישובי פרמי המאפשרים הרבה פחות מקום לטעות. פתרון מקדים באמצעות פרמי מונע עירוב הטיות שעלולות להיגרם תוך כדי החישוב עצמו.
אומדני פרמי שימושיים גם כאשר ניגשים לבעיה שבה בחירת שיטת הפתרון היעילה תלויה בגודל התשובה הצפוי. לדוגמה, השערת פרמי יכולה לציין האם הלחצים הפנימיים של מבנה מתוכנן קטנים מספיק כדי שניתן יהיה לתאר אותו באמצעות אלסטיות ליניארית.
לעיתים קרובות חישובי פרמי אינם מספקים תשובה נכונה מספיק, לרוב עקב בעייתיות בהנחות המוצא. אמנם, בעייתיות כזו עוזרת בניסיון לחפש אומדן מדויק יותר. למשל בדוגמה של מכווני הפסנתרים אולי ננסה למצוא אומדן טוב יותר של מספר הפסנתרים המכוונים ביום או של מספר התושבים בשיקגו. בנוסף, לעיתים אין צורך באומדן מדויק, ומספיקה השערה של סדר גודל. באותה דוגמה, אם אדם מעוניין ליזום כנס מכווני פסנתרים בשיקגו, הוא יכול להניח קהל יעד בסדר גודל של כמה עשרות, ולכן אין צורך לשכור את האצטדיון העירוני, למשל.
איגור גיאורגדזה
איגור גיאוֹרגָדזֶה (בגאורגית: იგორ გიორგაძე; נולד ב-23 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי גאורגי לשעבר שכיהן בתפקיד השר לביטחון לאומי בגאורגיה בין השנים 1993-1995. בשנת 1995, הוא הואשם, על ידי נשיא גאורגיה באותם ימים, אדוארד שוורדנדזה, בניסיון התנקשות. ממקום מושבו ברוסיה הוא מנהל תנועה ציבורית "אנטי--סורוסית" בגאורגיה, והוא מנהיג המפלגה הפוליטית שנקראת סָמארתלוּבָּה ("צדק").
חייו.
גיאורגדזה נולד בזאיסן (Зайсан) במזרח קזחסטן על גבול רוסיה-סין. אביו, הגנרל פנטלמיון גיאורגדזה היה מפקד במלחמת העולם השנייה וכיום מנהיג המפלגה הקומוניסטית המאוחדת של גאורגיה. האב שלח את בנו לרכוש השכלה צבאית. בשנת 1968 הוא התקבל לבי"ס היוקרתי של הק.ג.ב. במוסקבה. הוא סיים כבוגר החוג לתורת המשפט ושפות זרות. מלבד גאורגית ורוסית הוא דובר טורקית, צרפתית, אזרית וסרבו-קרואטית. הוא הגיע לדרגת לוטננט-גנרל וכיהן בתפקידים שונים בשירות הביטחון של גאורגיה הסובייטית. בשנים 1980-1981, הוא השתתף במלחמת אפגניסטן כחבר כח המשימה של הק.ג.ב. בקנדהאר. הוא עוטר ב-15 עיטורים ממלכתיים כולל "עיטור הצטיינות בקרב" וכן התואר "קצין של כבוד בק.ג.ב של ברית המועצות". את שירות בק.ג.ב. הוא סיים בשנת 1991.
במהלך מלחמת האזרחים של גאורגיה (1992-1993) בין חסידי הנשיא המודח גמסחורדיה, הזוויאדיסטים, ומתנגדיו, תמך גיאורגדזה בשוורדנדזה, ובשנת 1993, הוא מונה לשר לביטחון לאומי של גאורגיה. בתקופת כהונתו קידם גיאורגדזה את היחסים עם השירותים החשאיים של רוסיה, וגברה השפעתו בממשלה הגאורגית.
נפילתו.
בשנת 1995 הואשם גיאורגדזה בארגון ניסיון התנקשות בשוורדנדזה ב-29 באוגוסט של אותה שנה. אולם גיאורגדזה הצליח להימלט. במכתב פתוח ששלח גיאורגדזה לשוורדנדזה באוקטובר של אותה שנה הוא הכחיש כל קשר ל. הוא האשים את שוורדנדזה כי ניסה להפטר ממנו לפני הבחירות הקרבות לנשיאות גאורגיה.
בתחילת 1995 עוד הספיק גיאורגדזה לכרות ברית עם הארגון החצי צבאי של ג'אבא יוסליאני, מחדריוני. לאחר
שהאחרונה מסרה את נישקה כאות לרצון טוב ולשתוף פעולה עם ממשלו של שוורדנדזה. החשדות בדבר מעורבותו של גיאורגדזה עלו כאשר ניסיון ההתנקשות אירע זמן קצר לאחר חזרתו מביקור לא רשמי במוסקבה. הוא נמלט למוסקבה בסיוע כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה לפני שהועמד למשפט.
מאוחר יותר הואשם גיאורגדזה במעורבות בשורה של התנקשויות פוליטיות, בשנים 1994-1995, והוצא נגדו צו מעצר בינלאומי שהועבר לידי האינטרפול. בקשות הסגרה רבות של גאורגיה, האינטרפול והקונגרס של ארצות הברית, נדחו על ידי רוסיה בטענה כי מערכת אכיפת החוק הרוסית לא הצליחה לאתרו. יחד עם זאת, גיאורגדזה הוא אורח קבוע בתוכניות טלוויזיה רוסיות וכפי הנראה מתגורר במוסקבה. בשנת 1999, הכריז הסנאט האמריקאי כי על הנשיא האמריקאי ופקידים בכירים אחרים, להעלות את נושא הסגרתו של גיאורגדזה בפגישותיהם הדו-צדדיים כדי שיעמוד למשפט על ניסיון ההתנקשות בשוורדנדזה.
אופוזיציה.