לאחר השואה היה ניסיון לחזור להתיישב מחדש בספישסקה פודהרדייה, אך העיר ננטשה לגמרי כמה שנים לאחר מכן, כאשר היהודים עלו ברובם לארץ ישראל, וחלקם הקטן היגר לארצות הברית. ב-1948 ישבו בספישבקה-פודהראידה 49 יהודים (20 גברים, 24 נשים וחמישה ילדים), גוסטאב ואלד היה ראש הקהילה. שנים אחדות היה ארגון משותף לקהילות לבוצ'ה (LEVOCA), ספישסקה-פודהראדיה וספישסקה-נובה-וס (SPISSKA NOVA VES). ההנהגה המשותפת דאגה לחינוך הילדים, לתחזוקת בתי העלמין ולשחיטה כשרה. בשנות הארבעים המאוחרות חודשה גם הפעילות הציונית ורוב יהודי העיירה עלו לישראל, מעטים היגרו לארצות שמעבר לים, ובספישסקה-פודהראדיה לא נותרו עוד יהודים.
פרד סנגר
Yes VOD Kids
להושיט יד
״להושיט יד״ היא עמותה ישראלית לתמיכה ולסיוע לילדים בעלי נכויות מורכבות, חולי סרטן, סי.פי ובני משפחותיהם. העמותה הוקמה על ידי אברהם עטר בשיתוף פעולה עם הורים לילדים חולי סרטן.
העמותה הואשמה באיסוף מיותר של כספים לטיפולים הממומנים על ידי קופות החולים.
הקמה ופעילות.
העמותה הוקמה בשנת 2006 במטרה לסייע לילדים חולי סרטן ולבני משפחותיהם, הן בתמיכה נפשית וחברתית והן במימון טיפולים שאינם כלולים בסל הבריאות, בסיוע למציאת תורמי מח עצם, ארגון מערך הסעות לטיפולים ועוד. העמותה מפעילה מערך של מתנדבים עבור ילדים חולי סרטן בכל רחבי הארץ, ומקיימת מגוון פעילויות מיוחדות במחלקות האונקולוגיות שבבתי החולים בישראל.
פרסומים חלקיים ושקריים.
בשנת 2019 פורסם שהעמותה אספה כספים עבור "טיפול הניתן רק בארצות הברית ואיננו ממומן על ידי קופות החולים". אך התברר שהטיפול של הילד התבצע בווינה על חשבון קופת החולים.
מנכ"ל העמותה, אברהם עטר, הגיב כי דבר המימון של הטיפול בווינה הוסתר מידי התורמים מכיוון שהיה "עלול לפגוע בקמפיין".
פעילויות מיוחדות.
עמותת ״להושיט יד״ מפעילה מחלקה להשאלת ציוד רפואי ושיקומי לילדים חולי סרטן, הן בתקופת האשפוז והן לאחר השחרור הביתה. בנוסף מפעילה העמותה רכב משאלות ייחודי להגשמת משאלותיהם של ילדים חולי סרטן בשלבים שונים של המחלה, באמצעותו מגיעים ילדים לטיפולים בבתי החולים ומוחזרים לביתם. בנוסף הוקמה על ידי העמותה גינה ייעודית בהוספיס לילדים בבית ויזל שבבית חולים תל השומר עבור ילדים חולים במצב סופני.
על פי פרסומי העמותה, מטרת פעילותה היא "לנתק את הכאב מהילדים החולים ולהגשים את חלומם". כך, מדי שנה מקיימת עמותת "להושיט יד" נופשים בארץ ובחו״ל עבור הילדים החולים. במסגרת הנופשים מפעילה העמותה פרויקט מיוחד בשם "טיסת החלומות" במהלכו מוטסים הילדים לפארקי שעשועים שונים בעולם, דוגמת הדיסנילנד ופארק יוניברסל באורלנדו בליווי הורה מלווה וצוות רפואי. במהלך הפעילויות המיוחדות פועלת העמותה להביא ידוענים שונים ולהפגישם עם הילדים החולים. כך, במאי 2019 הצטרפה לטיסת החלומות השחקנית הישראלית גל גדות.
קרנות סיוע והצלת חיים.
מחלקת קרנות הסיוע ב"להושיט יד" מסייעת מדי שנה לחולים סופניים במציאת מחקרים חדשניים שעשויים לתת לילדים החולים סיכוי להצלת חיים ובגיוס מימון עבור טיפולים רפואיים ותרופות אשר אינם כלולים בסל הבריאות. הקרנות הן אישיות ומוקמות באופן נפרד עבור כל חולה אשר נעזר בסיוע כספי.
דירוג העמותה.
עמותת ״להושיט יד״ נושאת את "תו מידות לאפקטיביות" ורשומה בפנקס העמותות של רשם העמותות (ע"ר 580457232) שבמשרד המשפטים, עם אישור ניהול תקין.
פיל בייקר
פיל בייקר (26 באוגוסט 1896 - 30 בנובמבר 1963) היה קומיקאי, מוזיקאי ובדרן אמריקאי.
קורות חיים.
בייקר נולד ב-26 באוגוסט 1896 בפילדלפיה, פנסילבניה. משפחתו עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, שם למד בבית הספר. ושם אף הופיע לראשונה במופע חובבים. בייקר החל במופעי וודוויל וניגן בפסנתר עם הכנר אד ג'ניס.
כשהיה בן 19, בסביבות 1915, בייקר התחבר עם בן ברני למופע וודוויל בתוכנית של "ברני ובייקר". במקור היה זה מופע של צמד מוזיקלי רציני, כאשר בייקר ניגן באקורדיון. לא עבר זמן רב ולמופע התווספו אלמנטים קומיים.
כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה ב-1917, בייקר התגייס לחיל הים של ארצות הברית. זמן מה לאחר שחזר ממלחמת העולם הראשונה, בייקר נפרד מהשותפות עם ברני.
בשנת 1923, בייקר הופיע בהפקה של פונופילם. Phonofilm היה סוג של פסקול אופטי שהומצא על ידי לי דה פורסט. הסרט נקרא "מונולוג מוזיקלי", בייקר ניגן אקורדיון ובשירה, ניגן ושר יחד עם הפסנתרן אוסקר לבנט. באותה תקופה התחבר בייקר עם סיד סילברס. השניים עבדו יחד עד 1928. לאחר הפרידה מסילברס, פתח בייקר קריירה סולו מוצלחת.
ב־1930 ו-1931 הוא ניגן בתיאטרון פאלאס בברודוויי בניו יורק. שם, הוא הופיע במגוון של מופעי יחיד, ניגן, שר, סיפר בדיחות בתאום עם חבר שתול בקהל בשם "ג'וג'ו".
בשנת 1943, בייקר הופיע עם כרמן מירנדה ואליס פיי בסרט המוזיקלי "The Gang's All Here". לסרט זה היה את אחד התקציבים הגבוהים ביותר באותה תקופה והוא הופק על ידי חברת פוקס המאה העשרים, עם כוריאוגרפיה של באזבי ברקלי, בייקר הופיע במגוון שירים וקטעי ריקוד. באחד השירים היו מעורבים רמיזות מיניות לגבי מירנדה ונערות המקהלה אשר רקדו עם בננות. הסרט לא הורשה להיות מוצג במדינת הולדתה של מירנדה, פורטוגל. בארצות הברית, הורה הצנזור לבנות מקהלה לשים את הבננות על המותניים שלהם במקום על הירכיים, לפני שהסרט אושר להקרנה.
בייקר המשיך לככב במספר תוכניות רדיו כולל "ליצן השריון" ו"הטברנה של דאפי". הוא גם הפך למנחה תוכניות משחק ברדיו ובטלוויזיה ברשת NBC..
ברדיו הוא הנחה את התוכנית "טייק איט אור ליב איט", ששינתה את שמה ל"שאלת ה-$64". בטלוויזיה הוא אירח את מופע החידון "מי של מי" שבוטל אחרי פרק אחד בלבד.
בייקר צורף ל"שדרת הכוכבים" של הוליווד ב -8 בפברואר 1960. באותה שנה עבר לקופנהגן, שם גרה אשתו. בייקר נפטר בקופנהגן ב-30 בנובמבר 1963.
בייקר היה אח בלשכת קייסטון מספר 235 של הבונים החופשים בניו-יורק סיטי.
ברודוויי.
הופיע במספר מחזות זמר בתיאטראות ברודוויי:
יצירתו המוזיקלית.
בייקר כתב מספר רב של שירים וביניהם:
ישיבת רבינו יצחק אלחנן
הסמינר התאולוגי על שם הרב יצחק אלחנן (באנגלית: Rabbi Isaac Elchanan Theological Seminary; ובקיצור RIETS/ ירי"א) שנוסד ב-1896 הוא הסמינר לרבנים של ישיבה יוניברסיטי. עד שנות ה-40 של המאה ה-20 והפיצול בין המוסדות החילוניים והדתיים של הישיבה יוניברסיטי, זה היה חלק בלתי נפרד מהישיבה יוניברסיטי. הסמינר לרבנים ממוקם לאורך שדרות אמסטרדם בניו יורק בשכונת וושינגטון הייטס במנהטן.
השם העברי של המוסד הוא ישיבת רבינו יצחק אלחנן, לזכרו של הרב יצחק אלחנן ספקטור שנפטר באותה שנה. השם העברי מופיע בחותמות של כל הסניפים של ישיבה יוניברסיטי באותיות עבריות, לפעמים בכתיב חסר, ישיבת רבנו יצחק אלחנן.
תוכנית הלימודים.
תוכנית הסמיכה של הסמינר בנויה לארבע שנות לימוד. המוקד העיקרי הוא בלימודי תלמוד. ראש הכולל הוא הרב צבי שכטר. יש מגוון של קורסים משניים שמטרתם להכשיר את התלמידים כרבנים וכיועצים רוחניים, וישנם גם קורסים בפילוסופיה יהודית. יש מסלול הצטיינות במסגרת תוכנית הסמיכה הכללית, שבו הסטודנטים מקבלים מלגה נוספת ונדרשים להשתתף בקורסי השלמה נוספים.
סטודנטים רבים ב-RIETS נרשמים במקביל למגוון קורסים בתארים מתקדמים, כולל לימודי משפטים, חינוך, לימודי יהדות אקדמיים, פסיכולוגיה ומדעים.
ל-RIETS שני כוללים לסטודנטים שכבר קיבלו סמיכה, הנקראים "כולל עליון", המציעים לתלמידים אפשרות ללמוד תורה ברמה מתקדמת וללמוד קורסים משלימים במשך שלוש עד ארבע שנים נוספות תוך קבלת מלגה נדיבה. ראשי הכולל העליון הם הרב מיכאל רוזנצווייג והרב מרדכי וויליג.
בנוסף, יש כולל לדיינות בראשות הרב יהודה דוד בלייך והרב מרדכי וויליג.
היסטוריה.
בתי הספר היהודים הראשונים בניו יורק היו אל חיים ובית ספרו של הרב אלנתן, בלואר איסט סייד.
ב-1896 הסכימו כמה רבנים מניו יורק ומפילדלפיה שיש צורך בבית מדרש לרבנים המבוסס על השקפת העולם של עולם הישיבות המסורתי האירופי, כדי להצמיח רבנים אמריקאים שיהיו מחויבים לחלוטין למה שעתיד להיקרא יהדות אורתודוקסית. היו רק שני סמינרים רבניים בארצות הברית. היברו יוניון קולג' שהיה שייך לזרם הרפורמי ורבנים מסורתיים ויהודים אחרים לא יכלו לקבל אותו. השני היה בית המדרש לרבנים באמריקה שייצג את החוגים המסורתיים יותר, אם כי לא בהכרח אורתודוקסים.
הרב ברנרד ל. לוינטל ורבנים אורתודוקסים מובילים אחרים בזמנו יסדו את מוסד הלימודים שהיה ידוע אז כקולג' הרבני של אמריקה (ללא קשר למוסד הנוכחי באותו שם).
ב-1915 הוא התמזג עם בית הספר היסודי ישיבת עץ חיים ושינה את שמו לישיבת רבינו יצחק אלחנן. הרב ד"ר דוב רבל מונה למנהל בית הספר המאוחד. ב-1916 הוא הרחיב את ההיצע וכלל בית ספר תיכון – אקדמיה תלמודית על שם מרשה שטרן - ובקיצור האקדמיה התלמודית. בסוף שנות ה-20 פתח המוסד במבצע בנייה בערך של 5 מיליון דולר והודיע על הקמת מוסד בשם הישיבה של אמריקה ומאוחר יותר הקולג' הישיבתי של אמריקה. לבסוף נקרא, בפשטות, ישיבה קולג'. ב-1926 נקנה אתר בן שלושה גושי בניינים בוושינגטון הייטס ונבנה הבניין הראשון שלה ופעילות בית הספר עברה לשם. החל משנת 2018, הבניין הזה ממשיך לאכלס את בית הספר התיכון המסונף לישיבה יוניברסיטי,
אך כל הפעולות האחרות עברו למבנים אחרים בקמפוס המורחב סביבו.