הוֹראס מֶקוֹי (באנגלית: Horace McCoy; 14 באפריל 1897 - 15 בדצמבר 1955) היה סופר ותסריטאי אמריקאי. הוא משויך לזרם הריאליסטי-דרמטי, המכונה "הארד בוילד" : הספרות הקשוחה והאפלה של שנות השלושים והארבעים בארצות הברית. ז'אנר זה זכה עם השנים - לאחר שנות זלזול והתעלמות - להכרה כאחת הסוגות היותר-משפיעות בספרות המאה העשרים.
ביוגרפיה.
מקוי נולד בדאלאס שבטקסס ועבר קריירה מגוונת בה היה, בין היתר, שוער במועדון לילה, מפעיל תחנת-דלק, עיתונאי, יחצ"ן ושחקן. הוא החל לפרסם סיפורים בראשית שנות השלושים, ובמקביל היה תסריטאי בהוליווד במה שכונה ה-B movies, הפקות זולות של אולפנים מדרג בי"ת.
פרסום ספרותי.
מקוי פרסם חמישה רומנים בסך-הכל; כולם צנומים, כתובים ברזון ובקשיחות, ובדרך-כלל על הצד המחוספס והאלים של החיים. לדעת מבקרים רבים, מכתיבתו עולה תמונה אותנטית ביותר, עם אלמנטים של יופי וחמלה. הרומן המפורסם שלו ביותר הוא "הם יורים גם בסוסים", שזכה אף לגרסה קולנועית עתירת אוסקרים בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של ג'יין פונדה ומייקל סאראזין.
ספר זה אף הוציא למקוי, למרבה הפתעתו, תהילה רבה באירופה – בעיקר בצרפת, שם סארטר וקאמי השוו אותו לקפקא ולדוסטויבסקי.
בין ספריו האחרים ראויים לאזכור "אין יותר מחר", "אין כיסים בתכריכים", ו"הייתי צריך להישאר בבית"
כיום נלמדים ספריו באוניברסיטאות, נחקרים ומוסרטים - תופעות להן לא זכה בחייו הקצרים.
רד האט
Pclinuxos
מפעל תרגומי המדע הישראלי
אנה איוואנובה
פורטסמות' (פירושונים)
אנדמיים
הארו (רובע)
רובע הַארוֹ של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Harrow, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בצפון מערב העיר.
גאוגרפיה.
הרובע גובל במחוז הרטפורדשייר בצפונו, ברובע הילינגדון במערבו, ברובע אילינג בדרום, ברובע ברנט בדרום מזרח וברובע בארנט במזרח.
שכונות.
ברובע הארו מצויות השכונות:
היסטוריה.
רובע הארו הוקם בשנת 1934 כרובע עירוני של מחוז מידלסקס בעקבות חוק השלטון המקומי 1929 וצו שניתן בעקבותיו בשנת 1934 להסדרת מחוז מידלסקס. הרובע הוקם על ידי איחוד הרובע העירוני הארו שעל הגבעה, הרובע הכפרי הנדון והרובע העירוני וילדסטון.
הרובע הפך לרובע מוניציפלי ב-4 במאי 1954.
בשנת 1965 שונה מעמד הרובע מכוח חוק השלטון בלונדון 1963, והרובע הפך לחלק מלונדון רבתי. גבולות הרובע לא שונו בשל גודלו ומספר התושבים הבר בו (באותה עת היה הרובע הגדול ברובעי מידלסקס - והתגוררו בו כ-209,000 תושבים (1961)).
אוכלוסין.
אוכלוסיית הארו היא אוכלוסייה מבוססת ביותר. תושבי הרובע מתגוררים בעיקר בבתים פרטיים, הרובע ברובו הוא בעל אופי כפרי. אחוז הפשיעה ברובע נמוך ביותר (מהנמוכים ברובעי לונדון). הקרבה היחסית לעיר, ואופיו של הרובע מסביר את מחירי הדירות הגבוהים שבו.
השכלה.
ברובע פועלות מכללת הארו, מכללת סטאנמור ומכללת סנט דומיניק, וכן בית הספר היוקרתי הארו לבנים.
בשונה מיתר רובעי לונדון, הלימודים בחטיבות הביניים שברובע מתחילים בכיתה ו' (גיל 11+) ולא בכיתה ז' (גיל 12+).
הארינגיי
רובע הֱארִינְגֵיי של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Haringey, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בצפון העיר.
היסטוריה.
רובע הארינגיי הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס.
הרובע קרוי על שם השכונה הארינגיי - אולם אף שההגייה זהה, השם נכתב באופן שונה - שם הרובע הוא "Haringey" בעוד ששם השכונה הוא "Harringay". מקור השם בשם סקסוני של ראש שבט מקומי שנקרא הארינג - "Haering".
שכונות.
שכונות הרובע כוללות את:
שלטון מקומי.
מאז שנת 1971 למפלגת הלייבור רוב במועצת הרובע.
תוצאות הבחירות למועצת הרובע:
הערה: בשנת 2002 שינו את גבולות הרובע ובהתאם הופחת מספר חברי המועצה מ-59 חברים ל-57 חברים.
אוכלוסין.
ברובע הארינגיי מתגוררים 216,507 תושבים (2001).
מרבית תושבי הרובע לבנים (65.7%), אולם ברובע מיעוטים אתניים גדולים: 20.1% שחורים ממוצא אפריקאי או קריבי, 6.7% ממוצא אסייתי, 4.6% ממוצא מעורב, 1.1% ממוצא סיני ו-2% ממוצא אחר.
46% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את הדירות בהם הם מתגוררים. אוכלוסיית הרובע צעירה באופן יחסי - רק 11% מתושבי הרובע הם מעל גיל 65 (בעוד שברחבי הממלכה המאוחדת 18.5% מהתושבים הם מעל גיל זה.
45.3% מהתושבים הלבנים של הרובע הם ממוצא בריטי, ו-20.4% מהתושבים הם ממוצא לבן אחר (בעיקר טורקים, אירים, יוונים או קפריסאים).
ספורט.
בשכונת טוטנהאם שברובע ממוקם מועדון הכדורגל טוטנהאם הוטספר - מהליגה העליונה האנגלית. כמו כן פועלת ברובע קבוצת הרגבי לונדון סקולארז השייכת לליגת הרגבי הלאומית - הקבוצה פועלת מאצטדיון ניו ריוור שבווד גרין.
אלויס היטלר
קארלו גולדוני
חיים טירר
רבי חיים בן רבי שלמה טִירֶר (Thirer; ~ה'תק"ו, 1740 - כ"ז בכסלו ה'תקע"ח, 6 בדצמבר 1817) היה מגדולי תנועת החסידות ומחבר ספרי חסידות נודעים. הוא נודע בשם ר' חיים מצ'רנוביץ בשל תפקידו כרבה של העיר צ'רנוביץ.
ביוגרפיה.
רבי חיים טירר, שכונה "חיים מצ'רנוביץ" או "הצ'רנוביצר" (טשערנאוויצער), וידוע גם בשם ספרו באר מים חיים, היה מגדולי תנועת החסידות ותלמידו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. הוא נולד בכפר באזור בוצ'אץ' שבגליציה. אביו שלמה היה חסיד של הצדיק מהורודנקה. שם משפחתו המקורי היה טירור (Thiror), אך התפרסם בשם טירר.
כיהן כאב"ד בערים רבות, בהן: מוהילב, בוטושן, קישינב וחבל בוקובינה. בבוקובינה פעל בין השאר בסוצ'אבה שבה ייסד את בית הכנסת גמילות חסדים. בשנת תק"מ נתמנה כרבה של קריפץ, ומשנת תקמ"ב כיהן כרבה של צ'רנוביץ. הוא נאבק למען הסכמת השלטונות האוסטריים להשבת היהודים שגורשו מווינה.
בשנת תקס"ה (1805), עם סיפוח חבל בוקובינה על ידי האימפריה האוסטרית ולאחר שנכנס לקונפליקט עם השלטונות האוסטריים, עזב רבי חיים את תפקידו כרבה של צ'רנוביץ, כדי לעלות לארץ ישראל, אך לאחר שעבר את הגבול אל נסיכות מולדובה שימש כרב בבוטושאן ומאוחר יותר בקישינב. לארץ ישראל הגיע רק בתקע"ג (1813) וקבע את מושבו בעיר צפת. הרב חיים טירר נאבק נגד חוקים שפגעו ביהודים ונגד המנהג להתפלל מחוץ לבית הכנסת.
הוא קבור בבית הקברות העתיק של צפת, במערה הנקראת מערת הבאר מים חיים. ועל המצבה נכתב: . על שמו קרויים רחובות "באר מים חיים" (כשם ספרו הידוע יותר) ברחובות ובשכונת רמת אלחנן בבני ברק, וכן "מעלה באר מים חיים" בשכונת בית וגן בירושלים.
משפחתו ושושלתו.
בניו שלמה, יעקב יוסף וקלונימוס, ובתו דבורה. ידועים בין 3 ל-4 חתנים שלו, ולכן מניחים החוקרים שהיו לו בנות נוספות. חתניו היו רבי שמואל שמעלקע הורוביץ, רבי אהרן ממלא מקומו בבוטושאן והרב פייבוש אייזנבר מאוזריאן.
בנו רבי יעקב יוסף היה חתנו של רבי יצחק מקאליס בן רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב. נפטר בט"ז באב תרכ"ו.
מצאצאיו הוא רבי יואל בעער האדמו"ר מראצפרט.
יוריתמיקה
ריתמוזיקה
חיים צורי
חיים צורי (נולד ב-30 באפריל 1944) הוא פוליטיקאי ומנהל ישראלי. מכהן כראש עיריית קריית מוצקין מאז שנת 1993.
ביוגרפיה.
צורי נולד בקריית מוצקין. הוא דור שביעי בארץ ישראל מצד אביו, שהיה בן למשפחה ענפה וידועה בחיפה ובעכו (מצאצאי משה צורי) ופעיל במפלגת הציונים הכלליים.
צורי בוגר בית הספר היסודי הראשון בקריה, "אחדות". את לימודי התיכון סיים בבית הספר המקצועי "אינטר" בקריית חיים (בעשור השני של המאה ה-21, "מכללת עמל קריית חיים"). בשנת 1962, עם תום לימודיו, התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. הוא סיים את שירותו כמפקד טנק בדרגת סמ"ר. בתפקיד זה וכאיש מילואים השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, בקרבות צה"ל בסיני ובתעלת סואץ.
בשנים 1966–1993 עבד כשותף בחברת "אחדות הנמל והקישון", שעיסוקה מתן שרותי קרקע לסוכני אניות ועמילות מכס.
צורי שימש דירקטור בחברת נמל חיפה.
קריירה פוליטית וכהונתו כראש העירייה.
ב-1987 הצטרף לסניף הליכוד בקריית מוצקין, נבחר לעמוד בראשו, ובבחירות בשנת 1988 נבחר לראשונה למועצת העיר, הצטרף לקואליציה ומונה לסגן ראש העירייה וממלא מקומו, ללא שכר. בבחירות בשנת 1993, לאחר סיבוב בחירות שני בינו לבין ראש העירייה המכהן, שמחה מילר, נבחר חיים צורי בהפרש זעום לראשות העיר מטעם סיעת הליכוד. במועצת העיר זכתה רשימתו בארבעה מנדטים.
בבחירות שנערכו ב-1998 התמודד למועצה ולראשות העיר מטעם סיעה א-פוליטית בשם "מוצקינטו", אשר זכתה גם ברוב במועצת העיר. בבחירות בשנת 2003 נבחר בשלישית, ללא מתמודדים מולו, וב-2008 נבחר לכהונה רביעית, שבמהלכה קיבל תואר ראשון במשפטים. בבחירות 2013, מששוב היה המתמודד היחיד על תפקיד ראש העיר, זכה לאמונם של שמונים ושמונה אחוזים מהמצביעים (כל האחרים שלשלו לתיבת ההצבעה פתק ירוק במעטפה לראש העיר, כשמשמעות הדבר התנגדות לבחירתו של המועמד לראש הרשות). בבחירות 2018 גבר על מתחריו וזכה ב-59% מקולות הבוחרים, אולם במועצת העיר התחזק משמעותית כוחה של האופוזיציה.
בשנת 2006 עבר צורי למפלגת קדימה, אך בהמשך שב לליכוד.