דרזדן-פולק נספתה ביחד עם בני משפחתה, בעלה ובתה בת ה-6 במחנה סוביבור. מבין חמש החברות היהודיות בנבחרת התעמלות הנשים של הולנד, נספו שתי מתעמלות נוספות (קלוט-נורדהיים ותמנס-סימונס), וכן המאמן קלירקופר בסוביבור, בליץ-אחסטריבה נספתה באושוויץ. רק אחת, דה לוי שרדה את השואה. בשנת 1997 הונצחו בנות הנבחרת, ומאמנן קלירקופר, ביד לאיש הספורט היהודי, במכון וינגייט.
אנס פולאק
יודיק תמנס-סימונס
יודיק (יודיקייה) טימנס-סימונס (בהולנדית: Judik Themans-Simons; 20 באוגוסט 1904 - 3 במרץ 1943) הייתה מתעמלת אולימפית הולנדית יהודיה, זוכת מדליית הזהב הקבוצתית בהתעמלות נשים באולימפיאדת אמסטרדם.
קורות חיים.
טימנס-סימונס נולדה בהאג ב-1903. היא הייתה חברה בנבחרת ההולנדית להתעמלות נשים, שזכתה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת אמסטרדם, במדליית כסף זכתה נבחרת איטליה ובמדליית ארד נבחרת בריטניה. הנבחרת כללה 5 נשים יהודיות (סטלה בליץ-אחסטריבה, הלנה קלוט-נורדהיים, אנה דרזדן-פולק ואלקה דה לוי) ואף המאמן חריט קלירקופר היה יהודי. אולימפיאדת אמסטרדם הייתה הראשונה בה נכלל מקצוע התעמלות הנשים. התחרות הייתה לקבוצות, ומדליות אישיות לא חולקו. תמנס-סימונס זכתה במדליית הזהב ביחד עם קבוצתה.
לאחר סיום קריירת ההתעמלות, נישאה לברנרד טימנס. השניים עבדו כ"אב ואם" בבית היתומים היהודי המרכזי באוטרכט. טימנס-סימונס גורשה עם בעלה ושני ילדיה, ועם ילדי בית היתומים, למחנה סוביבור, שם נספו כולם. מבין חמש החברות היהודיות בנבחרת התעמלות הנשים של הולנד, נספו שתי מתעמלות נוספות (קלוט-נורדהיים ודרזדן-פולק), וכן המאמן קלירקופר בסוביבור. בליץ-אחסטריבה נספתה באושוויץ. רק אחת, דה לוי שרדה את השואה. בשנת 1997 הונצחו בנות הנבחרת, ומאמנן קלירקופר, ביד לאיש הספורט היהודי, במכון וינגייט.
חתול צ'שר
יודיקה סימונס
יוהאן לודוויג הייברג
יוהאן לודוויג הייברג (בדנית: Johan Ludvig Heiberg; 27 בנובמבר 1854 – 4 בינואר 1928) היה חוקר דני, שהתמחה בפילולוגיה הקלאסית ובהיסטוריה של המתמטיקה היוונית ושל המדעים בכלל.
מוכר בקרב הציבור הרחב בעיקר בזכות גילוי הטקסטים של הפלימפססט של ארכימדס במנזר בקונסטנטינופול בשנת 1906.
פעילותו המדעית.
בשנת 1879 הציג את עבודת הדוקטור שלו המפורסמת בנושא "שאלות ארכימדיות" שדנה בחייו, בעבודותיו ובמיוחד בהעברת כתביו של ארכימדס מדור לדור. הייברג פיתח שיטת ביקורת קפדנית של כל פרט ופרט בטקסט תוך מציאת הסבר לכל שלב בתולדות העברת הקטעים.
היה למשך תקופה ארוכה מנהל בבית ספר תיכון בקופנהגן ולימד שנים רבות יוונית עתיקה באותו תיכון.
פרסם כ-200 עבודות.
החל משנת 1883 הייברג עסק בעיקר בעריכת כתבים חשובים בתולדות המתמטיקה היוונית: ערך (יחד עם היינריך מנגה) את ששת כרכי כתבי אוקלידס (1883-1895), את החלקים ששרדו עד ימינו מה"קוניקה" של אפולוניוס מפרגה (1891-1893)
ואת הפירוש של סימפליקיוס לספרו של אריסטו "על הרקיע" (1894). כמו כן ערך את כתביהם של סרנוס מאנטינופליס (1896), של תלמי (1898) ושל הרון מאלכסנדריה (1899).
הודות לתרומתו החשובה להבהרת שטחים רחבי יריעה לא ידועים עד אז בתולדות המדע הייברג התמנה לבסוף בשנת 1896 לפרופסור לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קופנהגן.
בהמשך הקדיש הייברג את עצמו לעבודות נוספות בתחום היסטוריית המדעים - של הגאומטריה, של המכניקה, של האסטרונומיה, של הרפואה, של האלכימיה וכו'.
לאחרונה התגלו תרומות נוספות שלו בחקר התרבות הביזנטית.
הייברג כתב גם לקהל הרחב מאמרים על אודות התרבות היוונית העתיקה, בעיקר על תולדות הדת.
אחרי שנת 1901 תרם להוצאה לאור של כתבי הפילוסוף
הדני הדגול סרן קירקגור.
הפלימפססט של ארכימדס.
בשנת 1906 בעת הימצאותו במנזר יווני אורתודוקסי באיסטנבול (= קונסטנטינופול) הייברג בדק כתב יד כתוב על קלף וגילה כי ספר התפילה הנוצרי הכתוב בו, הועתק במאה ה 13 על ידי נזיר בשם יואניס מירונאס, על גבי
עותק מהמאה העשירית - של טקסט בתחום הגאומטריה.
על ידי בדיקה בעין לא מזוינת הבחין הייברג כי מתחת לטקסט הדתי נוצרי בצבצו קטעים של ספר של ארכימדס לא ידוע עד אז מאויר בצורות הנדסיות. הטקסט היה קשה לפיענוח.
מאוחר יותר כתב היד נותח בעזרת קרני X וקרינת על - סגול.
כעת הפלימפססט של ארכימדס נמצא במוזיאון האמנות ע"ש וולטרס בבלטימור, מרילנד.
על הפלימפססט הזה ויליאם נואל ורויאל נץ פרסמו בשנת 2007 את הספר "הקודקס של ארכימדס".
כיבודים.
בשנת 1883 נבחר הייברג כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות ולמדעים של דנמרק.
היה דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות באוקספורד, לייפציג וברלין.
יוהן לודויג הייברג
לואיס אראגונס
חוסה לואיס אראגונס סוארס (בספרדית: José Luis Aragonés Suárez; 28 ביולי 1938 – 1 בפברואר 2014) היה כדורגלן ספרדי, מאמן נבחרת ספרד, עמה זכה ביורו 2008.
אראגונס נולד במדריד שבספרד. עיקר הקריירה שלו היה באתלטיקו מדריד – הן כמאמן והן כשחקן. הוא היה שחקן בולט בהרכב הקבוצה בשנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70 ומיד לאחר פרישתו כשחקן הפך למאמנה. הקבוצה זכתה באליפות הליגה הספרדית ארבע פעמים, הגיעה לגמר גביע אירופה ב-1974 וזכתה בגביע הביניבשתי. בין 1964 לבין 1974 שיחק ארגאונס ב-265 משחקי ליגה במדי אתלטיקו מדריד והבקיע 123 שערים. במדי נבחרת ספרד הופיע 11 פעמים והבקיע שלושה שערים. אראגונס הוא אחד מ-8 שחקנים בלבד אשר קיבלו את תואר "מעמד האגדה" היוקרתי של המארקא, העיתון הנפוץ ביותר בספרד.
קריירת משחק.
אראגונס החל את קריירת הכדורגל שלו בחטאפה ב-1957. ב-1958 חתם אראגונס בריאל מדריד, אך לא זכה לשחק במדי הקבוצה הבוגרת. הוא הושאל למספר קבוצות שונות, בהן רקראטיבו ולבה והרקולס אליקנטה. ב-1960 הצטרף אראגונס לריאל אוביידו, עמה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית. בין 1961 לבין 1964 היה שחקנה של ריאל בטיס, שבמדיה הבקיע 33 שערים ב-86 משחקים. לאראגונס היה חלק בזכיית נבחרת ספרד ביורו 1964 – הוא נכנס כמחליף ברבע הגמר מול נבחרת אירלנד.
בעת משחקו באתלטיקו מדריד זכה אראגונס לכינוי "Zapatones" שמשמעו "מגפיים גדולים". במדיה הבקיע שערים רבים, וב-1970 אף זכה בתואר הפיצ'יצ'י – מלך השערים של הליגה הספרדית (אם כי חלק אותו עם שני שחקנים נוספים). ב-1974 הבקיע את שערה היחיד של קבוצתו בתיקו מול באיירן מינכן בגמר גביע אירופה לאלופות, אך במשחק החוזר הפסידה קבוצתו 4:0.
קריירת אימון.
מיד לאחר פרישתו ממשחק פעיל ב-1974 מונה אראגונס להיות מאמנה של אתלטיקו. כבר בעונתו הראשונה כמאמן הוביל את הקבוצה לתואר – הגביע הביניבשתי. על אף שאתלטיקו מדריד לא הייתה אלופת אירופה, היא השתתפה בטורניר עקב סרובה של באיירן מינכן להשתתף בו בעצמה.
בעונת 1975/1976 זכה אראגונס עם הקבוצה בגביע המלך, ובעונה שלאחר מכן זכה באליפות הליגה היחידה שלו כמאמן. בעונת 1979/1980 עזב את אתלטיקו בעקבות ביצועים דלים של הקבוצה.
ב-1981 החל לאמן את ריאל בטיס, אך בעונה שלאחר מכן חזר לאמן את אתלטיקו מדריד. בקדנציה השנייה שלו במועדון, זכו אראגונס והקבוצה בגביע המלך ובסופרקאפ הספרדי – הסופרקאפ היחיד של המועדון – ב-1985. ב-1986 הדריך את הקבוצה עד לגמר גביע המחזיקות בו הפסידה לדינאמו קייב 3:0.
במחזור החמישי של עונת 1987/1988 החליף את טרי ונבלס כמאמן ברצלונה. למרות המצב העגום בו הייתה הקבוצה, הצליח אראגונס להדריכה לצמרת הליגה ולזכייה בגביע המלך.
לאחר שאימן את אספניול בעונת , חזר אראגונס לאתלטיקו לקדנציה שלישית. בקדנציה שנמשכה שנתיים זכה המועדון בגביע נוסף. ב-1993 הצטרף לסביליה, עמה הגיע להישגים נאים במשך שתי עונות נוספות. בעונת אימן את ולנסיה, בה שיחק אנדוני זוביזארטה ושהגיעה למקום השני בליגה. בקיץ 1996 הצטרף רומאריו לקבוצה, ובעקבות סכסוך בין השניים, שבעקבותיו הועבר רומאריו לקבוצה ברזילאית, פוטר אראגונס בנובמבר אותה שנה.
בעונות הבאות אימן מספר קבוצות, בהן מיורקה, עמה הגיע למקום השלישי בליגה – המקום הגבוה ביותר אליו הגיעה בהיסטוריה. בעונת אימן את אתלטיקו מדריד בקדנציה הרביעית והאחרונה שלו בה. הוא עזר לה להעפיל לליגה הראשונה.
בסך הכול, שימש אראגונס כמאמן במשך 757 משחקי לה ליגה.
נבחרת ספרד.
בשנת 2004 החל אראגונס לאמן את נבחרת ספרד. משחק הבכורה שלו כמאמן הנבחרת היה ב-18 באוגוסט 2004 מול נבחרת ונצואלה. ספרד ניצחה 3:2. במוקדמות מונדיאל 2006 העפילה הנבחרת להצלבה מול נבחרת סלובקיה. הנבחרת הספרדית ניצחה אותה בסיכום שני המשחקים 6:2 ועלתה למונדיאל. במונדיאל הגיעה הנבחרת לשמינית הגמר, בו הפסידה לנבחרת צרפת 3:1. למרות רצונו להתפטר, נשאר אראגונס מאמנה של הנבחרת עד סוף הטורניר הבא – יורו 2008.
במוקדמות היורו סיימה הנבחרת כראש בית ו' עם 28 נקודות מתוך 36 אפשריות. בשלב הבתים של הטורניר ניצחה את שלוש משחקיה, כולל ניצחון על אלופת אירופה הקודמת נבחרת יוון. ברבע הגמר ניצחה הנבחרת את נבחרת איטליה בדו-קרב בעיטות עונשין, תוך כדי שהקפטן איקר קסיאס מציג יכולת טובה ומציל ארבע בעיטות בחצי הגמר ניצחה 3:0 את נבחרת רוסיה ובגמר 1:0 את נבחרת גרמניה, ובכך זכתה באליפות אירופה השנייה בתולדותיה. מספר רב של שחקנים נבחרו ל"קבוצת הטורניר", בהם צ'אבי השחקן המצטיין.
בתום הטורניר הוחלף אראגונס על ידי ויסנטה דל בוסקה כמאמן הנבחרת.