אינוי החל את עונת 2015/16 באיינטרכט פרנקפורט וערך הופעת ליגה אחת, אך לקראת תום חלון ההעברות באוגוסט 2015 חתם אינוי באייבר מהלה ליגה הספרדית, על חוזה לשלוש עונות. בעונת 2015/16 הבקיע אינוי שלושה שערי ליגה, וסייע לאייבר לסיים במקום ה-14 המפתיע בליגה. בעונת 2016/17 שוב הבקיע אינוי שלושה שערי ליגה, וסיים עם אייבר במקום העשירי. יצוין כי באפריל 2017, נקרא אינוי למולדתו יפן על ידי ראש ממשלת יפן, על מנת להשתתף במשלחת לקבלת פליפה השישי, מלך ספרד, וזאת כאשר קבוצתו הייתה במאבקי העלייה אל הליגה האירופית, שאליה לא העפילה לבסוף. בעונת 2017/18 הבקיע אינוי חמישה שערי ליגה, והקבוצה סיימה במקום התשיעי. במאי 2018 הפך אינוי ליפני הראשון שמבקיע מול ברצלונה.
בקיץ 2018 עזב אינוי את אייבר, וחתם בריאל בטיס מהלה ליגה הספרדית על חוזה לשלוש שנים. אינוי לא התאקלם היטב בריאל בטיס, ועד למחצית עונת 2018/2019 ערך שמונה הופעות ליגה בלבד. בינואר 2019 הושאל אינוי לדפורטיבו אלאבס עד לתום העונה, שם הבקיע שני שערים ב-12 משחקים. ביולי 2019 חזר לאיבר וחתם לשלוש שנים.
ב-31 באוגוסט 2021 חזר לסרסו אוסקה. ב-22 ביולי 2022 חתם בשימיזו אס-פולס.
קריירה בינלאומית.
אינוי ערך את הבכורה שלו במדי נבחרת יפן בשנת 2009, במשחק מול נבחרת תימן במוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2011. בשנת 2013 נכלל אינוי בסגל יפן לגביע הקונפדרציות 2013, וערך הופעה אחת בהפסד 0–3 לנבחרת ברזיל, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 במקום קייסוקה הונדה. יפן סיימה את הטורניר הזה עם שלושה הפסדים ואפס נקודות. בשנת 2014 לא נכלל אינוי בסגל היפני למונדיאל 2014. בנובמבר 2014 הבקיע אינוי את שעריו הראשונים במדים הלאומיים, במשחק ידידות מול נבחרת הונדורס, בו כבש צמד בניצחון 0–6. בשנת 2015 נכלל אינוי בסגל היפני לגביע אסיה בכדורגל 2015, פתח בהרכב והוחלף בכל ארבעת משחקיה של יפן, שהודחה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר על ידי נבחרת איחוד האמירויות.
אינוי זומן לסגל היפני למונדיאל 2018, ובמשחק הכנה לאותו מונדיאל ביוני 2018, הבקיע אינוי צמד בניצחון 2–4 על נבחרת פרגוואי. בשלב הבתים של המונדיאל הבקיע אינוי שער ובישל שער נוסף בתיקו 2-2 מול נבחרת סנגל. בשמינית הגמר הבקיע את השער השני ליפן במשחק מול בלגיה, במשחק בו הובילה יפן 0–2 והפסידה 2–3 בתוספת הזמן, והודחה מהמונדיאל.
בינואר 2019 זומן אינוי לסגל היפני לגביע אסיה בכדורגל 2019. אינוי לא שיחק בשני המשחקים הראשונים של יפן בשלב הבתים, אך פתח בהרכב בניצחון 1–2 על אוזבקיסטן במחזור האחרון של שלב זה. אינוי ערך בטורניר זה שתי הופעות נוספות בשלב הנוק אאוט, בשתיהן נכנס כמחליף בדקות הסיום, לרבות במשחק הגמר, בו אינוי נכנס כחילוף התקפי בדקה ה-89 של המשחק בו הפסידה יפן 1–3 לקטר.
טקאשי אינואי
טקשי אינוי
טקשי אינואי
וים רוסקה
וילם "וים" רוסקה (בהולנדית: Willem Ruska; 29 באוגוסט 1940 - 14 בפברואר 2015) היה ג'ודוקא הולנדי בדרגת דאן 8. הוא האלוף האולימפי מאולימפיאדת מינכן 1972 שם זכה בשתי מדליות זהב. רוסקה מחזיק בשתי מדליות זהב ומדליית כסף מאליפויות העולם וב-12 מדליות (מתוכם 7 מזהב) באליפויות אירופה.
קריירה.
ההישג המשמעותי הראשון שלו הגיע באליפות אירופה משנת 1965 שם זכה במדליית כסף בקטגוריית המשקל הפתוח ובמדליית ארד בקטגוריית המשקל מעל 93 ק"ג. באליפות אירופה שנה אחר מכן, זכה רוסקה לראשונה במדליית הזהב לאחר שניצח בקרב הגמר את אלוף אירופה המכהן פרנאוז צ'יקווילדזה הגיאורגי. באליפות העולם בשנת 1967 שנערכה בסולט לייק סיטי, רוסקה התחרה בקטגוריית המשקל מעל 93 ק"ג וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את נובויוקי מאג'ימה היפני. באליפות העולם הבאה שנערכה בשנת 1969 במקסיקו סיטי הוא התחרה בקטגוריית המשקל הפתוח וזכה במדליית הכסף לאחר שהגיע עד הגמר בו הפסיד ליפני מסאטושי שינומאקי.
באליפות העולם בשנת 1971 שנערכה בלודוויגסהאפן זכה רוסקה שוב במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את ז'אן קלוד-ברונדני הצרפתי, בשמינית הגמר הוא ניצח את אלפרד מאייר הגרמני וברבע את ניצח את וסילי יוסיק הסובייטי. בחצי הגמר הוא ניצח את היסקאזו איוואטה היפני ובגמר גבר על קלאוס גלאן הגרמני.
באולימפיאדת מינכן 1972 רוסקה התחרה בשתי קטגוריות משקל וזכה בשתי מדליות זהב מספר ימים לאחר הטבח ב-11 הספורטאים הישראלים. ב-31 באוגוסט הוא התחרה בקטגוריית המשקל מעל 93 ק"ג, בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את טיג'יני בן קאסו המרוקאי, ברבע הגמר ניצח את דאגלס נלסון האמריקאי ובחצי הגמר ניצח את מוטוקי נישימורה היפני. בגמר רוסקה גבר באיפון על קלאוס גלאן הגרמני לאחר תרגיל הראי-גושי מוצלח. ב-8 בספטמבר רוסקה התחרה בקטגוריית המשקל הפתוח, בקרב הראשון הוא ניצח את אורליך פאלק השווייצרי, בשמינית הגמר הוא ניצח את פרננדו גרסיה מהפיליפינים וברבע הגמר הפסיד לוויטלי קוזנסטוב הסובייטי. רוסקה המשיך לקרבות בית הניחומים שם גבר על צ'יקאי אישי הברזילאי וקלאוס גלאן הגרמני. משם רוסקה הגיע לחצי הגמר וניצח באיפון את ז'אן קלוד-ברונדני הצרפתי. בגמר הוא ניצח את ויטלי קוזנסטוב לו הפסיד ברבע הגמר.
לאחר פרישתו.
לאחר אולימפיאדת מינכן, רוסקה פרש ומונה למאמן הלאומי של נבחרת הולנד. מאוחר יותר החל להשתתף בתחרויות היאבקות ב-'New Japan Pro-Wrestling' וב-WWE.
בשנת 2001 רוסקה עבר שבץ מוחי שהותיר אותו נכה פיזית באופן חלקי ופגע ביכולתו לדבר.
בשנת 2013 הוא נכנס להיכל התהילה של איגוד הג'ודו העולמי. רוסקה נפטר ב-14 בפברואר 2015 בגיל 74 והותיר אחריו שני ילדים וחמישה נכדים.
אליפות ישראל בשחמט 1967
אליפות ישראל בשחמט 1967 הייתה האליפות התשיעית של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות נערכה בדצמבר 1967.
האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.
שמעון כגן, שצבר 11 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות.
ויקטוריה אלקוק
ויקטוריה אלקוק (באנגלית: Victoria Alcock; נולדה ב-7 במרץ 1965) היא שחקנית בריטית.
ביוגרפיה.
אלקוק נולדה בלונדון. היא גילמה את האסירה ג'ולי סאונדרס בסדרת הדרמה "Bad Girls", ואת אגנס קלארק בדרמה התקופתית "בית אליוט". בינואר 2012 לוהקה אלקוק לתפקיד לוריין סטיבנס (לבית סלטר), אמא של מנדי סלטר (בגילומה של ניקולה סטייפלטון) באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס". היא חידשה את הדמות של סלטר שאותה גילמה השחקנית לינדה הנרי עד 1991. הפרק הראשון בהשתתפותה שודר ב-1 במרץ 2012.
אליפות ישראל בשחמט 1969
אליפות ישראל בשחמט 1969 הייתה האליפות העשירית, של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 18 שחמטאים. התחרות, שנערכה בבית "יד לבנים" בתל אביב, החלה ב-21 בדצמבר 1969 והסתיימה ב-11 בינואר 1970.
האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.
שמעון כגן ניצח בתחרות בפעם השנייה ברציפות.
יעקב בר (רופא)
יעקב בר הוא גינקולוג ישראלי, מומחה לרפואת האם והעובר, פרופסור מן המניין לגינקולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב וראש החוג לגינקולוגיה (מספטמבר 2017), מנהל אגף נשים ויולדות בית החולים וולפסון (משנת 2015).
תחומי עיסוקו הקליני: היריון בר-סיכון, מחלות כלי דם בהיריון, יתר לחץ דם, מחלות כליה, קרישיות יתר בדם, ועיסוק באולטרה סאונד מילדותי וגניקולוגי.
ביוגרפיה.
בר סיים תואר ראשון (B.Sc.) בהנדסה כימית באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, ותואר שני (M.Sc.) בפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון בחיפה.
בהמשך סיים בר את לימודי הרפואה, בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
את ההתמחות בגינקולוגיה סיים בבית החולים בילינסון בפתח תקווה.
בר עבד בבית החולים בילינסון במשך 20 שנה, מתוכם 15 שנים כגינקולוג בכיר ביחידה לרפואת האם והעובר.
בשנת 2007 מונה בר כמנהל יחידת רפואת האם והעובר במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון.
בשנת 2015 מונה בר כמנהל אגף נשים וילדות במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון.
השתלמויות.
בר השתלם באולטרה-סאונד ודופלר בבית החולים קפלן, ובלונדון ב-King's college in London, ISUOG.
בשנת 1996 השתלם בר בבית החולים "Hammersmith" בלונדון במסגרת Imperial college, שם שהה כחוקר במסגרת Research fellowship.
אקדמיה.
בר מרצה בבית הספר לרפואה, ובמסגרת לימודי המשך בנושאי יתר לחץ דם בהיריון, מחלות כליה וסיבוכי קרישיות יתר, האטה בגדילה תוך רחמית ושאר סיבוכי ההיריון.
בשנת 2010 נתמנה בר לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בר פרסם קרוב ל-200 פרסומים מדעיים.
בשנת 2009, בר נבחר כיושב ראש החברה הישראלית לרפואת האם והעובר.
משנת 2017 בר מכהן כראש החוג למיילדות וגינקולוגיה של הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
בר מכהן כחבר בוועדה למדעי יסוד של סטודנטים לרפואה.
בר מכהן כחבר בוועדה של המועצה המדעית לבחינות מתמחים לשלב א' ו-ב'.
בר כיהן כיושב ראש ועדה לבחינות סטודנטים לרפואה מטעם אוניברסיטת תל אביב.
בר חבר קבוע כיושב ראש והן כחבר או שופט בוועדות מקצועיות לקידום אקדמי באוניברסיטת תל אביב.
בר יושב ראש ועדות לעבודות גמר לתואר MD.
בר הדריך סטודנטים ורופאים לתארים נוספים כעבודות מדעי יסוד ברפואה ולתואר PhD בפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ולתואר PhD בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת תל אביב.
משנת 2008 בר מופיע ברשימת המורים המצטיינים של הפקולטה לרפואה בתל אביב.
בת ערובה
Wizz Air
חקלאית