העדות הראשונה להתיישבות יהודית במקום הייתה כבר בשנת 1765. באותה העת הקהילה היהודית מנתה כ-100 תושבים. במהלך השנים גדלה האוכלוסייה ובאמצע המאה ה-19 מנתה הקהילה כ-1,300 תושבים. בשלהי המאה ה-20 מספר התושבים היהודים בעיירה הגיעה לשיאו ומנה כ-5,000 איש. הקהילה היהודית גדלה כתוצאה מתנאי חיים ורווחה טובים, עד לכיבוש הנאצי. לקהילה היהודית בעיירה היו מספר מוסדות יהודיים עיקריים וחשובים, כגון: חדר תלמוד תורה, ישיבה, בית ספר יהודי לבנים ובית קברות. כיום הקהילה היהודית הצטמצמה באופן משמעותי ומונה רק שבע נפשות.
השואה.
הצבא הגרמני הנאצי השתלט על העיירה ביולי 1941. מיד לאחר הכיבוש הוקם הגטו היהודי ברחוב טאראשה. היהודים הוכרחו לענוד טלאי צהוב, נאסר עליהם לקנות מזון והגרמנים העבידו אותם בעבודות כפייה. חלק מיהודי העיירה ברחו כך שנשארו כ-1,200 יהודים בקהילה. בשלב זה החל גל של רציחות ושל הוצאות להורג של יהודים על ידי הגרמנים הנאצית והמשטרה המקומית. האקציות הגדולות ביותר התרחשו באוגוסט 1941 בהם נלקחו היהודים ליער הסמוך שם אולצו היהודים לחפור בורות גדולים, אליהם נכנסו קבוצות של אנשים (ביניהם גם נשים וילדים) שנורו למוות על ידי חיילים גרמנים נאצים. ב-9 בנובמבר 1941 חוסל הגטו. סך הכל נרצחו בעיירה כ-1,000 יהודים במשך ארבעה חודשים. ריאיון עם תושב העיירה נוצרי שגדל בעיירה וניצל במהלך מלחמת העולם השנייה. בעדותו הוא מספר על פעולתם של הגרמנים בבורות הירי:
עדותו של בוריס ז שהיה עד ראייה למתרחש באקציה הגרמנית בעיירה:
בית עלמין.
בית הקברות היהודי הוקם סמוך לעיירה. בעקבות ההצטמצמות של הקהילה היהודית בעיירה משמעותו של בית הקברות הפכה לזניחה עבור תושבי המקום הנוצרים והוא הוסב על ידם לשטח מרעה לעדרי פרות. רוב המצבות ששרדו מוזנחות ומעט מאוד יהודים, קרובי משפחה של בני הקהילה הוותיקים, עולים אל הקברים על מנת להניח פרחים ולהתייחד עם זכר קרוביהם.
העיירה כיום.
כיום מונה העיירה כ-10,000 תושבים, ביניהם רק שבעה יהודים. במאה השנים האחרונות לא חל שינוי בעיירה, ונותרו בה מבנים ציבוריים עתיקים, כגון: בית הקברות, בית הכנסת שלא נמצא בשימוש, בשל מחסור במניין והישיבה אשר הפכה לבנק. מקורות ההכנסה של תושבי העיירה הם מסחר, מזון וריהוט.
בעיירה קיימת תחנת רכבת, מספר מרכזי עסקים ואף קבוצת כדורגל בשם "סטארק" אשר הוקמה בשנת 1954.
קופיל (אוקראינה)
קופיל (באוקראינית: Купіль; ברוסית: Купель, בפולנית: Kupiel, הגייה ברוסית ובפולנית: קופל) הוא כפר במחוז המשנה וולוצ'יסק שבמחוז חמליניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1573, ובמאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים אשר הפכו בהמשך לרוב אוכלוסייתה.
נכון ל-2001, חיים בעיירה כ-786 תושבים.
היסטוריה.
העיירה הוקמה בשנת 1573. במאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים ובשנת 1897 מספרם היווה כ-63% מן האוכלוסייה המקומית (2,727).
בין שתי מלחמות העולם שלטו הסובייטים בעיירה קופיל.
גרמניה הנאצית כבשה את העיירה ב-5 ביולי 1941. בימים הראשונים רצחו הנאצים כ-90 גברים יהודים. חלק מבני הקהילה היהודית הוחזקו בגטאות והועסקו בעבודת כפייה. ב-21 בספטמבר 1942 נלקחו 600 יהודים ונורו למוות מחוץ לעיירה. יהודים אחרים, שהצליחו להסתתר, הוצאו להורג בבית הקברות היהודי בעיר.
העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במרס 1944. לאחר פירוק ברית המועצות, ב-1991, היא סופחה לאוקראינה.
אישים בולטים יוצאי העיירה.
בעיירה קופיל נולד זאב חומסקי (1896-1977) סופר וחוקר לשון, ואביו של הבלשן הנודע נועם חומסקי, שהיגר לארצות הברית בגיל 18.
כמו כן, נולד בעיירה חיים ביידר (1920-2003) שהיה עורך סאוועטיש היימלאנד - המגזין היהודי היחיד שיצא לאור בברית המועצות.
פאבולוץ'
פאבולוץ' (באוקראינית: Паволоч; ביידיש: פאַוואָלאָטשׁ) היא עיירה היושבת על מפגש הנהרות רוסטביציה ופבולוצ'קה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, כ- 50 ק"מ מברדיצ'ב וכ- 110 ק"מ מקייב.
העיירה הוקמה במאה ה-14, ואוכלוסייתה אוקראינית. במאה ה-17 התיישבו בעיירה ראשוני תושביה היהודים, ולפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הם היוו מחצית מכלל האוכלוסייה המקומית, ומספרם נאמד באלפים. יהודי העיירה נרצחו ביוני 1941 על ידי יחידת איינזצגרופן במה שכונה טבח פאבולוץ' .
היסטוריה.
העיירה פאבולוץ' נוסדה במאה ה-14 ונזכרת לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1503, כשהאזור היה בשליטה פולנית. לאחר מאתיים שנה נחפר חפיר סביב לעיירה. בשנת 1648 הייתה פאבולוץ' כעיירות אחרות יעד להתקפות קוזאקים אוקראינים.
בין השנים 1880–1917 שגשגה העיירה בזכות שוק האיכרים שנפתח בכל יום ראשון אליו הגיעו תושבים מהכפרים ומהעיירות הסמוכות. אנשי העיירה היו נדיבים וחמים, בעלי יחס טוב לתיירים ומבקרים. העיירה הייתה ממוקמת קרוב לגבול, לכן הייתה מוקד לפעילות צבאית וקרבות בין רוסיה לפולין שנלחמו על שליטה באזור. איכרי השוק התבדחו ביניהם: "באיזה מדינה אנחנו חיים השבוע?".
עד מלחמת העולם הראשונה הייתה פאבולוץ' חלק ממחוז קייב שבאימפריה הרוסית.
בין השנים 1917–1919 פרצה מלחמת האזרחים ברוסיה בעקבות המהפכה הבולשביקית, שגרמה למצור על פאבולוץ' והעיירות הסמוכות. בעקבות המלחמה פרץ משבר כלכלי בעיירה וכמות המזון הידלדלה. לכן תושבים רבים עזבו את העיירה, כך שהאוכלוסייה הצטמצמה בצורה משמעותית מ-15,454 תושבים שמתוכם 3,686 יהודים ל-2,088 תושבים, מתוכם 1,837 יהודים.
יהודי פאבולוץ'.
תולדות הקהילה היהודית.
בתחילת המאה ה-17 הגיעו לעיירה יהודים אשר עבדו עבור הממשלה הפולנית כגובי מיסים ושליחים. יהודי העיירה הובדלו משאר התושבים ושילמו מיסים גבוהים יותר מאשר המיסים ששילמו שאר אנשי העיירה. במהלך ההיסטוריה נאלצו יהודים רבים לברוח מהעיירה, ובשנת 1683 נשארו בה רק שלושה יהודים בשל קרבות בין הרוסים לפולנים. מאוחר יותר חזרו רוב היהודים  לעיירה, ובשנת 1736 ישבו בה כמאה יהודים.במהלך השנים אירעו אירועי אלימות בעיירה כאשר חבורות שודדים אקראיות, איכרים וקוזאקים, תקפו תיירים וביצעו פוגרומים ביהודים. באחד מהפוגרומים שביצעו ההיידמאקים (קוזאקים) בעיירה נרצחו שלושים וחמישה יהודים. בשנת 1765 נרשם כי 1,041 יהודים ואנשי העיירה שילמו מס גולגולת לממשל הפולני.
בשנת 1795 פרסמה הצארית יקטרינה הגדולה את מגבלות "תחום המושב" על היהודים. מגבלות אלה קבעו שעל היהודים להתגורר באזורים מוגדרים ברוסיה, למניעת ערבוב עם הרוסים. הן נבעו מהחשש שהיהודים יצליחו יותר מהרוסים במסחר. אחד האזורים בהם ניתן היה ליהודים להתיישב הייתה פאבולוץ', שהייתה, בדומה לכל ההתיישבויות היהודיות באותה תקופה, שטעטל. החיים בשטעטל היו צפופים ודלים. לפי עדותו של וולף קוסוף: "בית עם קומה אחת, בו שני חדרים, חדר שינה בו ישנו חמישה אנשים, מטבח (שבו רק תנור) וחדר קטן ללא חלונות. בסלון ישנו שני אנשים - סך הכל חיינו שבעה אנשים בבית, ומצבנו היה טוב יותר משל האחרים".
בין  השנים 1847–1851 חלה ירידה משמעותית בכמות היהודים שחיו בעיירה, מסיבה לא ידועה. אולם בשנת 1897 עלה מספר היהודים ל-3,391 נפשות מתוך אוכלוסייה שמנתה 8,053 תושבים.
בשנת 1900 חיו בפאבולוץ' 3,391 יהודים.
בשנת 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, כבשו האוקראינים את פאבולוץ' מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, והעניקו לה הגנה. שנה לאחר מכן ביטלו הרוסים את מגבלות "תחום המושב" ותושבי פאבולוץ' נהנו מכך לזמן קצר. שנה לאחר מכן נכבש השטח שוב על ידי הגרמנים והושלט בו החוק הפולני.בשנת 1917 חתם הצאר ניקולאי, בלחץ המהפכנים ברוסיה, על הוצאה מחודשת לפועל של מגבלות "תחום המושב" כלפי היהודים ברוסיה, ביניהם יהודי פאבולוץ'. בנוסף למגבלות "תחום המושב" סבלו יהודי פאבולוץ' מהתעללות קשה ופוגרומים מצד שתי חזיתות מלחמת  האזרחים ברוסיה.
חינוך.
הילדים היהודים חויבו ללמוד בבתי הספר הרוסיים שהיו בעיירות הסמוכות לפאבולוץ', והבנים קיבלו שיעורים פרטיים לרכישת השפה העברית.
בין השנים 1880–1917 פעל בעיירה בית כנסת יהודי ששכן ברחוב הראשי. ברחוב זה פעלו גם שני בתי תפילה יהודיים לצד כנסייה רוסית-אורתודוקסית וכנסייה רומנית קתולית. בשנת 1919 בוצע פוגרום בבתי היהודים בפאבולוץ', על ידי איכרים אוקראינים מקומיים. בשנה זו גורשה באופן רשמי הקהילה היהודית הסובייטית על ידי הממשל המקומי ונסגרו כל בתי הכנסת בעיירה.
השואה.
כל היהודים שנשארו בפאבולוץ' עד תקופת השואה בשנת 1941 נרצחו על ידי הנאצים בבורות ירי שנחפרו בגבולות העיירה. על פי המסופר, יום אחד הגיעו חיילי האס.אס הנאצים לעיירה, הובילו את 1,500 היהודים שחיו בה אל בית הקברות בגבולות העיירה וכפו עליהם לחפור את בורות הירי. באותו הלילה נורו כל היהודים וגופותיהם נפלו לתוך הבורות. כשסיימו החיילים את הרציחות, כיסו את הבורות ולא השאירו זכר למה שאירע.
אישים שחיו או נפטרו בעיירה.
פאבולוץ' ידועה כמקום פטירתו של נכדו של הבעל שם טוב, רבי אהרן מטיטיוב (בט"ו בטבת ה'תק"ס, או בה' בטבת תקפ"ט), ובה מקום קבורתו.
העיירה כיום.
אין מידע רב על העיירה כיום. מאז מלחמת העולם השנייה העיירה הפכה למקום שומם, ומעט מאוד אנשים חיים בה. מתוך דבריה של מבקרת בפאבולוץ' (שנת 2006):
רולס-רויס סילבר דאון
רולס-רויס סילבר דאון (באנגלית: Rolls-Royce Silver Dawn) היא מכונית סלון יוקרתית מבית רולס-רויס שיוצרה בין השנים 1949–1955.
הדגם מאיץ מעמידה ל-100 ב-15.2 שניות. הקרבורטור היה יחיד מסוג "Stromberg", ובשנת 1952 הוחלף לסוג "Zenith".
מחיר הדגם בהשקה בשנת 1949 בבריטניה עמד על 4,704 לירות שטרלינג. בסך הכול יוצרו 760 יחידות.
רייביני