ב-6.6.06 (6 ביוני), כנסיית השטן קיימה בציבור בפעם הראשונה את המיסה השטנית בתיאטרון סטיב אלן במרכז למחקר בלוס אנג'לס. הפולחן, שהתבסס על הפולחנים המתוארים בתנ"ך השטני והטקסים השטניים, נערך על ידי הכוהן בריאן מור ואשתו הכוהנת הת'ר שנז.
הפאניקה השטנית.
בשנות ה-80 חודש גל הקולות המודאגים במדיה מצד נוצרים ותרפיסטים בהיפנוזה בדבר קנוניות פליליות הקשורות לכנסיית השטן. חברים ידועים בכנסיית השטן, כגון פיטר ה. גילמור, פגי נאדרמיה, בויד רייס, אדם פארפרי, דיאבולוס רקס וכוכב המטאל קינג דאיימונד, הופיעו באופן פעיל בתקשורת כדי להפריך את ההאשמות בנוגע לפעילות קרימינלית. ה-FBI לאחר מכן הוציאה דיווח רשמי שהפריך את השמועות שהיו פופולריות בזמנן אודות כל אותן "קנוניות שטניות".
לתופעה זו הוענק השם "הפאניקה השטנית" (The Satanic Panic).
הר דב
הר דב (כתף שׂיאוֹן או הר הבתרים) הוא שלוחה של הר החרמון בצדו המערבי, המגיעה לגובה 1,529 מטר מעל פני הים. ההר קרוי בערבית ג'בל רוס (جبل رؤوس "הר ראשים"), ובעברית הוא נקרא על-שם סרן , שנפל בקרב עם מחבלים בהר באוגוסט 1970. ההר חולש על אזור נרחב בדרום לבנון ומאז נסיגת צה"ל מדרום לבנון מהווה זירה לעימותים בין ישראל לחזבאללה, הטוענת ששטח זה הקרוי "חוות שבעא" הוא שטח לבנוני, אף שישראל כבשה את השטח במלחמת ששת הימים מידי סוריה יחד עם רמת הגולן.
פני ההר מכוסים סלעים קרסטים בעלי צורות מגוונות. בין הר דב לבין הר החרמון זורם נחל שיאון.
מעמדו הדתי של ההר.
במפנה הדרומי של ההר, בדרום כֶּתֶף שיאון, נמצא הר הבתרים, בגובה 1,296 מעל פני הים. על ההר נמצא אתר מקודש ליהודים ולמוסלמים, שנקרא בערבית "משהד א-טיר אל-איבראהימי" (مشهد الطير الإبراهيمي) שפירושו "האתר הקדוש של ציפורי אברהם" או "מקאם איברהים אל-ח'ליל" (مقام إبراهيم الخليل) שפירושו "האתר הקדוש של אברהם ידיד האל". לפי מסורות אחדות במקום זה התרחשה ברית בין הבתרים, ולפיכך נהגו יהודים לעלות לרגל אל ההר בשבוע של פרשת לך לך ולקרוא את הקטע בפרשה המתאר את ברית בין הבתרים, תיאור המופיע בפרק ט"ו בחומש בראשית. בתיאור ברית בין הבתרים בספר בראשית מתבקש אברהם להקריב, בין היתר, תור וגוזל (פרק ט"ו, פסוקים ט'-י'), אותם, בשונה מיתר הקרבנות, הוא אינו מבתר. הביטוי "ציפורי אברהם" באחד משמות המקום בערבית מתייחס כנראה לפסוק 260 בסורת אל-בקרה, הסורה השנייה בקוראן. בפסוק זה מבקש האל מאברהם להקריב ארבעה סוגי עופות ולהניח את בתריהם על הר. האל מחיה את העופות כאות לאברהם שתחיית המתים אפשרית ברצון האל. סביר שהקטע בקוראן הושפע מתיאור ברית בין הבתרים בספר בראשית
היסטוריה.
ישראל כבשה את השטח במלחמת ששת הימים מידי סוריה, וסיפחה אותו למדינת ישראל בשנת 1981 כחלק מחוק החלת החוק הישראלי על רמת הגולן. ב-3 בדצמבר 1969, ב"מבצע פלצור", פשט כוח מחטיבת גולני על ג'בל רוס והרג כחמישים מחבלים. לאחר מכן שמר צה"ל על נוכחות קבועה בהר ואף בנה בו מוצבים מבוצרים. הידועים שבהם מוצבי נחל שיאון, גלדיולה, דליה והדס. ב־3 באוגוסט 1970 נפצע אנושות סרן , מפגיעת פצצת מרגמה שירו מחבלים לעבר מוצב צה"ל שבהר. הוא נפטר לאחר שישה ימים, ולאחר מותו הוחלט לקרוא את שם ההר על שמו - הר דב.
בשנת 1979 הוקמה על הר דב היאחזות נח"ל שיאון. ההיאחזות ננטשה ב-1986 ומבניה פורקו, מאחר שהוחלט שאין היתכנות כלכלית להקמת יישוב אזרחי במקום. בשנת 1984 גרעין של שבעה חברי קיבוץ גונן, בראשות דויד רוטנברג, ניסה להקים במקום קיבוץ אך הניסיון לא צלח.
ההר חולש על אזור נרחב בדרום לבנון ומאז נסיגת צה"ל מדרום לבנון מהווה סלע מחלוקת בין ישראל לחזבאללה. ישראל טוענת כי מדובר בשטח שהיה סורי עד מלחמת ששת הימים אז עבר לידי ישראל יחד עם רמת הגולן והר החרמון, ואין לו כל קשר ללבנון. גם המזכיר הכללי של האו"ם קבע בדו"ח על נסיגת ישראל מלבנון מ-22 במאי 2000, כי לפי המפות שבידי האו"ם הר דב היה בשטח סוריה עד מלחמת ששת הימים, ולפיכך נסיגת ישראל מלבנון אינה קשורה אליו. לעומת זאת, חזבאללה טוען שהשטח, הידוע גם כחוות שבעא, הוא חלק מלבנון, ועל ישראל לפנות אותו, מכיוון שהיה בשטחה בתקופת המנדט הצרפתי.
בעקבות מלחמת לבנון השנייה קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1701 שקוראת, בין היתר, לבחינה מחודשת של סוגיית חוות שבעא, ובכלל זה הר דב. בדו"ח מזכ"ל האו"ם למועצת הביטחון מיום 30 באוקטובר 2007 נמסר על התקדמות בבדיקת העניין, אך אין החלטה סופית, כך שהמצב בשטח נשאר בעינו, והוא כעת בשליטת ישראל.
מאז נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000 ועד מלחמת לבנון השנייה ב-2006 היוותה סוגיית השליטה בשטח עילה לאנשי חזבאללה לתקוף מפעם לפעם את מוצבי צה"ל שבהר ואת היישובים הסמוכים, ולבצע ניסיונות חדירה וחטיפת חיילים. התקרית החמורה ביותר התרחשה ב-7 באוקטובר 2000, ובה תקפו פעילי חזבאללה סיור של צה"ל וחטפו שני לוחמים מחיל ההנדסה הקרבית ו ואת הנהג , תוך התעלמות של אנשי או"ם מכוח UNIFIL המוצב באזור. בדיעבד הסתבר שהחיילים נהרגו בהתקפה (המחבלים הכינו מטען לרק"ם, אך שלושת החיילים נסעו בבט"שית), וחזבאללה חטף את גופותיהם.
באוגוסט 2002 בוצע ירי טילים נגד טנקים ופצצות מרגמה של חזבאללה לעבר מוצב צה"ל בהר דב ממנו נפצע באורח אנוש סמ"ר אופיר מישאל, אשר נפטר מפצעיו לאחר יומיים. מן הירי נפצעו שני חיילים נוספים באורח קל עד בינוני.
ביוני 2005, בעקבות חדירת חולית פעילי חזבאללה להר, ארב לה כוח מיחידת מגלן, בפיקוד איתמר בן חיים. הכוח הרג את מפקד החוליה ופצע פעיל נוסף. בתגובה ירו פעילי חזבאללה אש מרגמות על מוצבי צה"ל, ממנה נהרג לוחם מחטיבת גולני, רב"ט עוזי פרץ, וחיל האוויר תקף מטרות בלבנון. ב-28 בינואר 2015, חזבאללה פרס מארב נ"ט סמוך להר ופגע בשני כלי רכב כתגובה לתקיפה אווירית בסוריה שממנה נהרג ג'יהאד מוע'ניה וגנרל איראני. כתוצאה מכך נהרגו שני חיילים ונפצעו שבעה.
ב-1 בספטמבר 2019 דווח בערוץ הטלוויזיה של החזבאללה כי ישראל ירתה פגזים באזור הר דב ואף הטיל חומר דליק על חורש באזור כדי לחשוף את פני השטח הסמוך להר, צה"ל אכן אישר כי פעל באזור ההר.
ב-27 ביולי 2020 סוכל פיגוע של חוליות מחבלים אשר חצו את הגבול הבינלאומי באזור ההר, חיילים אשר הוצבו במקום פתחו באש כנגד החוליה אשר מיהרה לברוח חזרה לשטח לבנון, מלבד זאת באזור נשמעו קולות נפץ לצד תנועה ערה מאוד של כלי טיס בגזרת הר דב ובתקשורת הלבנונית אף דווח על ירי פגזים באזור חוות שבעא. בעקבות החשש במשך כשעה חסם הצבא את הכבישים במרחב והודיע לתושבי האזור להישאר בבתיהם וגם שדה התעופה בראש פינה נסגר בעקבות האירוע. בתגובה נאלץ ראש הממשלה בנימין נתניהו לקטוע ישיבת סיעת הליכוד בכנסת ויצא להתייעצויות ביטחוניות עם שר הביטחון וראש הממשלה החלופי, בני גנץ.
ויליאם הנרי בראג
סר וִילְיִאם הֶנְרִי בּרַאג (באנגלית: Sir William Henry Bragg; 2 ביולי 1862 – 12 במרץ 1942), היה פיזיקאי וכימאי אנגלי, שזכה יחד עם בנו, ויליאם לורנס בראג, בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1915 על המחקר שביצעו במבנה הגבישי של החומר באמצעות עקיפה של קרני רנטגן. בראג היה נשיא החברה המלכותית בשנים 1935–1940.
ביוגרפיה.
בראג היה בנם של רוברט ג'ון בראג, קברניט ימי שהפך לאיכר ואשתו מרי ווּד, בתו של איש כמורה. הוא נולד בווסטווֹרד (Westward), כפר הסמוך לעיירה ויגטון (Wigton), אז במחוז קמברלנד (Cumberland) (כיום במחוז קאמבריה). אמו מתה כשהיה בן שבע והוא נשלח להתגורר עם שני דודיו מצד אביו שניהלו בית מרקחת וחנות מכולת בעיר השוק מרקט הארבורו (Market Harborough) במחוז לסטרשייר בצפון אנגליה. הוא חי שם כשהוא כמעט מנותק לחלוטין מחברת ילדים אחרים. בראג למד בהצטיינות בבית הספר המקומי הוותיק שאחד מדודיו הקים מחדש.
ב-1875 הוא זכה במלגה ללימודים בקולג' המלך ויליאם (King William's College), בית ספר תיכון יוקרתי באי מאן, שהיה אז בית ספר לבנים בלבד. בתחילה התקשה להסתגל לתנאים החדשים, אך כיוון שהצטיין בלימודים ובספורט מונה בסופו של דבר לתפקיד "נער ראשי" (head boy). שנת הלימודים האחרונה באי מאן אופיינה בדבקות דתית קיצונית בה הפחידו את התלמידים בסיפורי אימה על אש הגיהנום ועל קללת נצח. שנה זו עיצבה את יחסו לדת של בראג. שנים אחר כך נהג בראג לספר כי שנתו האחרונה בקולג' המלך ויליאם הייתה איומה וכי החוויות של תקופה זו גרמו לו להתייחס לספרי הקודש (התנ"ך והברית החדשה) כאל ספרים דוחים שאותם נמנע מלקרוא. בהרצאה על "מדע ואמונה" אותה נשא בראג בקיימברידג' ב-1941 אמר: "אני בטוח שאני לא היחידי שבצעירותו גרמו הפירוש המילולי של הטקסטים של כתבי הקודש לשנים של פחד וייסורים מרים". עם זאת יחסו לדת היה אמביוולנטי. הוא ייחס את ההשפעה הגדולה על סגנון כתיבתו הצלול והמאוזן דווקא לתנ"ך של המלך ג'יימס, ובספרו "עולם הקול" סיכם בראג את דעתו: "מהדת נובעת מטרת האדם, מהמדע מגיעה היכולת להגשימה".
לאחר שזכה במלגה בשנת 1881, למד בראג בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. הוא התמקד בלימודי המתמטיקה (אחר־כך הצטער כי בחר להתמחות בנושא אחד בלבד). בראג היה בודד למדי בקיימברידג' שכן היה עני וחסר קשרים חברתיים. ביוני 1884 סיים בראג את לימודיו במקום השלישי (המכונה באנגלית, במינוח המיוחד לאוניברסיטת קיימברידג', third Wrangler) בחלק השני של הרמה העליונה של מבחני המתמטיקה היוקרתיים של אוניברסיטת קיימברידג' המכונים טריפוס (Tripos). בינואר 1885 הוא הגיע למקום הראשון בחלק השלישי (האופציונלי) של מבחני הטריפוס. בתחילת 1885 הוא החל ללמוד פיזיקה במעבדת קוונדיש שבקיימברידג'.