מסוק האלואט II הראשון נתרם לחיל האוויר הישראלי על ידי נדבנית יהודייה-צרפתית ממשפחת דויטש-לאמארט. התרומה הותנתה בכך שהמסוק ישמש למטרות הומניטריות בלבד. על מסוק זה נצבעו המילים "י"י יראה", לבקשת התורמת. המסוק הגיע לארץ בסוף יולי 1957, ושולב בגף "החרב המתהפכת" שהיה חלק מטייסת 100 (טייסת "הגמל המעופף"). ב־1 בינואר 1958 הפך הגף לטייסת 124 העצמאית (טייסת "החרב המתהפכת"). בנוסף למסוק האלואט, כללה הטייסת שני מסוקי סיקורסקי S-55. הטייסת הייתה בפיקוד רס"ן אורי ירום, מחלוצי נושא המסוקים בחיל האוויר.
בקיץ 1959 הוקמה חברת תעופה אזרחית בשם "ארקיע עליזה". חברה זו הייתה חברה-בת של ארקיע, ונוסדה בשותפות עם יוסף שידלובסקי, מנכ"ל חברת "טורבומקה", יצרנית מנוע האלואט. הכוונה הייתה לעשות שימוש בשלושה מסוקי אלואט II למטרות אזרחיות, אך הניסיון לא עלה יפה. בסוף שנת 1960 נסגרה החברה עקב הפסדים כבדים, ושלושת המסוקים הועברו בינואר 1961 לטייסת "החרב המתהפכת".
ב־1965 הועברו שני מסוקי האלואט II שנותרו לטייסת חדשה, שבה היו גם מסוקי בל 47. במלחמת ששת הימים שימשו מסוקי הטייסת לקישור ותובלת מפקדים. לכל אלוף פיקוד ומפקד אוגדה הוקצה מסוק קל אחד. לאחר המלחמה הועברו מסוקי הבל 47 לטייסת 123 (טייסת "ציפורי המדבר") ואילו מסוקי האלואט הועברו לטייסת חדשה, טייסת 125 (טייסת "המסוקים הקלים"). מסוקי אלואט נוספים נרכשו, חלקם מדגם SE.3130, מונעים במנוע ארטוסטה, וחלקם מדגם SE.3150, עם מנוע אסטזו. בשיאה כללה הטייסת 13 מסוקי אלואט II.
תקופת מלחמת ההתשה הייתה תקופת שיא פעילותו של מסוק האלואט בחיל האוויר. המסוקים שימשו לסריקת קו הגבול עם ירדן ומצרים, כדי לאתר חדירות של מחבלים (בעיקר מגבול ירדן) וחוליות מודיעין וקומנדו (בעיקר מגבול מצרים). הראות המצוינת מתא הטייס וכן יכולתו של המסוק לטוס נמוך ולאט הפכו אותו ליעיל ביותר במשימה זו. עם גילויה של חדירה, השתתף המסוק במרדף אחרי חוליית החודרים. המסוק סייע לגלות את נתיב החדירה ולעיתים את המקום בו הסתתרה החוליה, הנחית כוחות בנקודות שיחסמו את דרך התקדמותה, וסיפק לכוחות הרודפים מים וציוד.
ב־1970 החלה הטייסת לקלוט מסוקי בל 206 ("סייפן"). במלחמת יום הכיפורים עדיין שירתו מסוקי האלואט יחד עם המסוקים החדישים יותר בתפקידי קישור, סיור, תובלת מפקדים, ועוד. בשנת 1975 הוצאו אחרוני מסוקי האלואט מן השירות. למרות זאת, הוחזרו שני מסוקים לכשירות ב-1977, ושימשו כמסוקיהם של שר הביטחון עזר ויצמן ומפקד חיל האוויר, דוד עברי. הם נהגו להטיס את המסוקים בעצמם וכך לחסוך שעות טיסה יקרות של טייסות המסוקים הסדירות. המסוקים הוצאו סופית מן השירות ב-1983.
מיכה אשר פרלס
ז'ורז' למטר
ז'ורז' אנרי ז'וזף אדואר למטר (בצרפתית: Georges Henri Joseph Édouard Lemaître; 17 ביולי 1894 – 20 ביוני 1966) היה אסטרופיזיקאי וכומר קתולי בלגי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה הקתולית של לוון, שהיה הראשון להציע את תיאורית המפץ הגדול, לה הוא קרא היפותזת "האטום הקדמוני". כונה גם "האב למטר" ומאז 1960 "מונסיניור למטר".
תחילת חייו.
למטר נולד בשרלרואה, שם למד בבית ספר תיכון ישועי. בגיל 17 עבר ללמוד הנדסה אזרחית באוניברסיטה הקתולית של לוון. לימודיו נקטעו ב-1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כששירת בצבא בלגיה כקצין תותחנים. על הפגנת אומץ ליבו, הוענק לו, בסופה, עיטור צלב המלחמה הבלגי.
עם שחרורו החל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה, במקביל ללימודיו כמורה. ב-1920 קיבל דוקטורט על "קירובים של פונקציות רבות משתנים ממשיים", בהדרכתו של שארל דה לה ואלה פוסן, וב-1923 הוסמך לכמורה. באותה שנה החל ללמוד אסטרונומיה באוניברסיטת קיימברידג', בהדרכתו של ארתור אדינגטון שלימד אותו קוסמולוגיה, אסטרונומיה ואנליזה נומרית. ב-1924 נסע לשנה אחת בקיימברידג', מסצ'וסטס, שם עבד עם הארלו שייפלי במצפה הכוכבים של מכללת הרווארד, והחל דוקטורט ב-MIT בנושא "השדה הגרוויטציוני בספירה זורמת של צפיפות אינווריאנטית אחידה לפי תורת היחסות" ("The gravitational field in a fluid sphere of uniform invariant density according to the theory of relativity"). הוא חזר ללוון ב-1925 וקיבל משרה חלקית כמרצה, כשבמקביל המשיך במחקר לדוקטורט ב-MIT. אחרי השלמת הדוקטורט ב-1927 התמנה לפרופסור בלוון.
התפשטות היקום והמפץ הגדול.
ב-1927 פרסם בכתב עת מדעי בלגי את המאמר שהביא לו לאחר זמן הכרה בינלאומית: "יקום הומוגני בעל מסה קבועה ורדיוס גדל מסביר את המהירות הרדיאלית של ערפיליות חוץ-גלקטיות". במאמר זה העלה לראשונה את רעיון התפשטות היקום לפי תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין וצירף חישוב מוערך של מה שאחר כך נקרא קבוע האבל. בלי קשר אליו, חישובים דומים נעשו כמה שנים לפני כן בברית המועצות על ידי הפיזיקאי אלכסנדר פרידמן, אולם למטר לא ידע עליהם - עד ששוחח עם איינשטיין לראשונה בכנס סולווה ב-1927. באותו זמן איינשטיין לא חשב שהיקום מתפשט, ואמר ללמטר על עבודתו: "חישוביך נכונים, אך הפיזיקה שלך איומה". לימים, השניים נפגשו עוד שלוש פעמים: בבריסל, ב-1932; בקליפורניה, ב-1933; ובפרינסטון, ב-1935.
מכיוון שמאמרו של למטר התפרסם בצרפתית, בכתב עת בלגי שלא היה מוכר בקהיליה המדעית העולמית, הוא זכה לתשומת לב מועטה, עד שב-1930 פרסם ארתור אדינגטון ב"Monthly Notices of the Royal Astronomical Society" פרשנות למאמרו של למטר מ-1927, אותו כינה "פתרון מבריק לבעיות יוצאות הדופן של הקוסמולוגיה". ב-1931 פורסם באותו כתב עת מאמרו המקורי של למטר - הפעם בתרגום לאנגלית, ביחד עם תשובות להערותיו של אדינגטון.
בעקבות כך הוזמן למטר להשתתף בלונדון בכינוס "האגודה הבריטית לקידום המדע" שהוקדש לקשר שבין היקום הפיזיקלי לרוחניות. שם לראשונה הוא הציג את רעיון התפשטות היקום מנקודה התחלתית, לה הוא קרא "האטום הקדמוני"; למטר תיאר את התאוריה שלו גם כ"ביצה קוסמית שהתפוצצה ברגע הבריאה". הוא פרסם דברים אלה גם במאמר ב"Nature". ובכך למטר היה הראשון שהציע את מה שנקרא, לימים, תאוריית "המפץ הגדול" - כינוי שטבע ב-1940 פרד הויל, תוך כדי שניסה ללעוג לרעיון, לו הוא התנגד בחריפות.
איינשטיין, שהתנגד תחילה לרעיון התפשטות היקום, שינה דעתו, וב-1933 הוא השתתף ביחד עם למטר במסע הרצאות בקליפורניה. באחת מהן, בתום דבריו של למטר, קם איינשטיין ואמר: "זה ההסבר היפה והמספק ביותר לבריאה ששמעתי מעודי".
המשך עבודתו.
למטר המשיך במחקריו בתחומי האסטרונומיה והקוסמולוגיה. בנוסף, שם עם השנים דגש יותר ויותר גדול על חישוב נומרי, והתעניין במחשבים ובתכנות. הוא היה הראשון שהכניס מחשב לאוניברסיטה שלו. אחד מתלמידיו אף טען שהוא היה מעורב בפיתוח של התמרת פורייה מהירה.
נבחר כחבר באקדמיה האפיפיורית למדעים עם יסודה מחדש ב-1936 וב-1960 מונה לנשיאה, תפקיד בו כיהן עד מותו. ב-1953 היה הראשון לזכות במדליית אדינגטון.
Foster the People
Foster the People הוא הרכב אינדי פופ אמריקני שנוסד בשנת 2009 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הלהקה ידועה בעיקר בזכות השיר "Pumped Up Kicks", אשר הגיע למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיבי של בילבורד, למקום השלישי במצעד שירי הרוק של בילבורד וכמו כן השיר נשאר במשך שלושה שבועות רצופים במצעד הבילבורד הוט 100.
קריירה מוזיקלית.
הלהקה החלה את דרכה בקליפורניה בשנת 2009. סולן ההרכב קרא במקור להרכב בשם "Foster &amp; the People", אף על פי כן, משום שרבים חשבו בטעות כי שם ההרכב הוא "Foster the People" (שמשמעותו "טיפוח העם") בסופו של דבר חברי ההרכב שינו את שם ההרכב לשם זה.
ביוני 2010 הלהקה הוחתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה רקורדס ובינואר 2011 הלהקה הוציא לשווקים את הסינגל הראשון שלהם. במהלך קיץ 2011 זכה שיר הבכורה של הלהקה "Pumped Up Kicks" להצלחה רבה במצעדי השירים בצפון אמריקה. אלבום הבכורה של הלהקה "Torches", אשר יצא לשווקים במהלך קיץ 2011 הגיע למקום ה-8 במצעדי האלבומים בארצות הברית. ב-15 ביולי 2011, ההרכב ביצע את שירם "Pumped Up Kicks" בתוכנית הלילה של קרייג פרגוסון. בהמשך הלהקה זכתה לפרסום רב כאשר הופיעה בתור האורח המוזיקלי בתוכנית המערכונים האמריקנית הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב" בפרק ששודר ב-8 באוקטובר 2011 - במהלך פרק זה הלהקה ביצעה את השירים "Pumped Up Kicks" ו-"Houdini". ב-27 באוקטובר 2011, הלהקה הופיעה בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן בה ביצעה את השיר "Helena Beat".
בשנת 2011 ההרכב היה מועמד לשני פרסי VMA בקטגוריית "האמן החדש הטוב ביותר" ובקטגוריית "הווידאו קליפ בז'אנר הרוק הטוב ביותר" עבור הווידאו קליפ של השיר "Pumped Up Kicks".
פוסטר דה פיפל
יעקב דוד וילבסקי
שלמה יהודה ליב אליעזרוב
הרב שלמה יהודה ליב אליעזרוב (בקיצור שיל"א; תרכ"ג - כ"ז בטבת תשי"ב) היה ראב"ד ומנהיג קהילת חב"ד והאשכנזים בחברון. שליח לקהילת יהודי בוכרה בסמרקנד.
קורות חייו.
נולד בעיר יעקבשטאט שבלטביה, לרב אליעזר שמעון קזרנובסקי מצאצאי האדמו"ר הזקן. כשהיה בן עשר שנים עלה עם משפחתו לארץ והתיישב בעיר חברון. בחודש סיון שנת תר"מ נשא לאישה את מרת חנה ברכה בתו של הרב דובער הלוי אשכנזי. אחרי חתונתו שינה את שם משפחתו ל"אשכנזי", שם-משפחת אשתו.
למד אצל ראב"ד עדת האשכנזים בחברון הרב שמעון מנשה חייקין והיה תלמידו המובהק, כן למד אצל רבי אליהו מני, שבמשך השנים אף הכין את כתביו לדפוס. את ה'קבלה' לשו"ב קיבל מקודמו ברבנות חברון רבי דובער אפרת.