ויינגרטן עבדה כעורכת דין בחברת Stroock &amp; Stroock &amp; Lavan בשנים 1983-1986, שם ייצגה את פדרציית המורים של ניו יורק (UFTׁׂׂ) במספר בוררויות קשות. היא מונתה כעוזרת הוראה בבית הספר למשפטים של ישיבה יוניברסיטי בשנת 1986 ועבדה כעורכת דין במחלקת הנדל"ן של חברת Wien Malkin and Bettex. בשנת 1986 ויינגרטן הפכה ליועצת המשפטית של סנדרה פלדמן, מי שעמדה אז בראש פדרציית המורים של ניו יורק, ובתפקידה זה הובילה תביעות שהוגשו כנגד עירית ניו יורק ומדינת ניו יורק בנושאי תקצוב בתי הספר ובטיחותם. בשנות ה-90 המוקדמות היא הובילה את ניהול המשאים ומתנים בהקשר לכל החוזים שנחתמו על ידי הפדרציה. עמדותיה במשאים ומתנים אלה הפכו ללוחמניות יותר ויותר במהלך שנות ה-90.
קריירה בתחום ההוראה.
בשנים 1991–1997 ויינגרטן לימדה בבית הספר התיכון קלרה בארטון בקראון הייטס, ברוקלין. התחומים אותם לימדה היו משפטים, סוגיות אתיות ברפואה, לימודי פוליטיקה והיסטוריה של ארצות הברית וממשלתה. תלמידיה בתחום לימודי הפוליטיקה זכו במקומות הראשונים בתחרות We the People באזרחות בשנים 4–1993 ו-5–1994 ברמת המדינה והיו במקום הרביעי ברמה ארצית. ב-1995 ויינגרטן נבחרה לתפקיד עוזרת המזכיר של פדרציית המורים של ניו יורק, אך המשיכה בתפקידה כמורה במשרה מצומצמת יותר עד 1997.
קריירה בפדרציית המורים של ניו יורק (UFTׂׂׂׂ).
ויינגרטן נבחרה לתפקיד גזברית הארגון בשנת 1997. בהמשך אותה שנה סנדרה פלדמן שהייתה נשיאת הארגון באותה עת נבחרה לתפקיד נשיאת הפדרציה האמריקאית של המורים וויינגרטן נבחרה להחליף אותה והפכה לנשיאת הארגון, ובהמשך גם לסגניתה של פלדמן בתפקידה החדש. ויינגרטן כיהנה בתפקיד זה במשך 12 שנים, עד יולי 2009.
פדרציית המורים של ניו יורק מייצגת את עובדי ההוראה ברמות שונות וכן את כל בעלי התפקידים האחרים המועסקים בבתי הספר הציבוריים של עירית ניו יורק. כמו כן הארגון כולל קבוצה של כ-2,800 אחיות המועסקות בבתי חולים שונים. במהלך תקופתה של ויינגרטן הארגון הצליח להוסיף לשורותיו כ-28,000 עובדים בתחומי הטיפול בילדים ומספר החברים בו הגיע לכ-141,000 חברים בנוסף לכ-56,000 חברים לאחר גיל פרישה.
במהלך תקופה זו ויינגרטן הובילה דיונים לחתימת שלושה הסכמי עבודה קיבוציים מול עירית ניו יורק, כאשר כל אחד מהם היה מלווה במשא ומתן ארוך ומייגע, כולל איומי שביתות ומערכות של השמצות הדדיות שלה מול ראשי עירית ניו יורק השונים שכיהנו לאורך תקופה זו. בהסכמי עבודה אלה הושגו תוספות שכר למורי בתי הספר הציבוריים, תמורת הארכה מסוימת של שעות העבודה וויתור של הארגון על שליטתו בחלק מהמינויים בתחום.
נשיאות הפדרציה האמריקאית של המורים (AFT).
ביולי 2008, עם פרישתו של הנשיא הקודם, ויינגרטן נבחרה לתפקיד נשיאת הארגון. היא האישה הלסבית הראשונה שנבחרה לעמוד בראש ארגון עובדים אמריקאי ארצי. בשנת כהונתה הראשונה עסקה בעיקר במאבק לשמירת קיומם של בתי ספר ומוסדות ציבוריים בשנה של משבר כלכלי עמוק. ב-2018, וכן בתחילת 2019 הפדרציה עסוקה בתמיכה בארגוני מורים מקומיים בכל רחבי ארצות הברית המארגנים מחאות ועוזבים את בתי הספר ("Walk Outs") במחאה על מדיניותה של שרת החינוך בטסי דבוס לקצץ בתקציבי בתי הספר הציבוריים ולהגדיל במקביל את תשלומי ההורים. המחאה האחרונה והאחת הגדולות היא בלוס אנג'לס, שם ארגון המורים האזורי הכריז על יציאת המורים למצעד מחאה בדרישה לשפר את שכרם, להקטין את מספר התלמידים בכיתות ולשפר את מערך ההוראה. המצעד, בנוסף לכך שגרם לפקקי תנועה חמורים בעיר, הצליח גם לעורר את תשומת הלב של הציבור האמריקאי.
בין עמדותיה של ויינגרטן:
פעילות פוליטית.
ברמה המקומית כנשיאת הפדרציה האמריקאית של המורים לוויינגרטן יכולת השפעה משמעותית בבחירות לראשות עיריית ניו יורק.
ברמה הארצית ויינגרטן תומכת במפלגה הדמוקרטית וחברה בוועדה הדמוקרטית הארצית (DNC) בעמדה של נציגה בכירה (superdelegate). בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית לקראת בחירות לנשיאות ב-2008 ויינגרטן תמכה במועמדותה של הילרי קלינטון. בבחירות ב-2016 הארגון התחלק בין תומכי הילרי קלינטון לתומכי ברני סנדרס.
העמדה כלפי ישראל.
ויינגרטן קשורה למדינת ישראל, מרבה להגיע אליה לביקורים והתמיכה במדינה חשובה לה. עם זאת, היא טוענת כי היכולת לבקר את מדיניותה של הממשלה מבלי להצטרף לתנועות הקוראות להחרים את המדינה היא לגיטימית. בהשפעתה של ויינגרטן, ביוני 2017 הפדרציה תמכה בהתנגדותם של המוסדות האקדמיים בישראל להצעת ה"קוד האתי" האקדמי, וביולי 2018 הפדרציה פרסמה גינוי של מה שכונה על ידה פעולות אנטי דמוקרטיות - ואפליית הלהט"בים במסגרת חוק הפונדקאות.
מרק צבים
מרק צבים הוא מרק או תבשיל העשוי מבשר צבים רכים. המנה נפוצה בתרבויות מסוימות ונתפסת כמנת-יוקרה או מעדן.
במדינות רבות מוגש המרק בצורה שונה, ומכיל את החומרים והמצרכים שאהובים על המקומיים.
הכנה והיסטוריה.
כבסיס למרק, בסינגפור לרוב השתמשו בצבים רכים להכנתו, בעוד שבארצות הברית לרוב בסיס המרק היה צב נשכן מצוי, שחי בעיקר שם. צב נשכן מצוי עדיין משמש כבסיס למרק זה בכמה מטבחים מקומיים, במיוחד במטבח הפילדלפי ובכמה מטבחים בדרום ארצות הברית. במטבח הסיני ובמטבחי מזרח אסיה אחרים, משתמשים בעיקר בצבים רכים כבסיס למרק זה. צורה חלופית למנה זו, זו ללא בשר צב בפועל, הוא מרק צב מדומה.
בעבר, מגלי הארצות האירופאים שהפליגו ברחבי העולם וגילו תגליות, עסקו גם בשאלה לגבי ממצאים חדשים שגילו, האם זה יכול לשמש כמזון עבור בני אדם? כאשר התגלה הצב הצפון אמריקני על ידי אותם מגלי ארצות מאירופה, הם הבינו שהוא אכיל. הם ראו שבנחלים ובנהרות בחלקים גדולים מהעולם החדש היו הרבה צבים גדולים שאת בשרם נהגו הילידים לאכול.
בעבר היה קושי לייבא את בשר הצבים מצפון אמריקה לאירופה, מאחר שהצבים הצפון-אמריקנים היו גדולים וכבדים משמעותית מהצב האירופי. מאחר שבשרם רגיש במיוחד הוא מצריך בישול זמן קצר אחרי שניצודו. לכן באירופה בשר צבים הפך למעדן מיוחס המוגש רק לאוכלוסייה האמידה שיכולה הייתה אז להרשות לעצמה בשר זה.
במאה ה-18 מרק צבים הפך לחלק מרכזי יותר ויותר בסעודות יוקרתית. בלונדון הוויקטוריאנית, למשל, נהגו להגיש מרק צבים בתוך קערות שפוסלו כך שייראו כשריון של צב.
אוכלוסיות אמידות פחות, שלא יכלו להרשות לעצמם מרק צבים, נהגו להשתמש בבשר הראש והרגליים של כבש או עגל על מנת להכין מרק בעל מרקם דומה למרק צבים. חלקי בשר אלו היו זולים יחסית וקלים להשגה וכך סועדים יכולים היו ליהנות ממאכל עם טעם ומרקם דומה למנה שאכלו האצילים והעשירים באותה תקופה. תחליף זה נקרא: Mock Turtle Soup, מרק צב מדומה, או מרק כמו-צב.
בתרבויות שונות.
סינגפור.
במדינות כמו סינגפור בהן יש אוכלוסייה סינית גדולה, מרק צבים הוא מעדן סיני. הבשר, העור והקרביים של הצב משמשים כמרכיבי מרק זה. צבים רכים, כגון "צב רך סיני" משמשים בדרך כלל בצורה זו במטבח הסיני, בעוד שלרוב נמנעים משימוש בצבים קשים, בגלל הקונוטציות המיתיות שלהם. עם זאת, קונכיות של צבים מסוימים משמשות לעיתים בהכנת מנה הנקראת "צב ג'לי", או ג'ילינגאו.
ארצות הברית.
ספרי בישול אמריקאים מהמאה ה-19 יעצו לעקרות בית כי עבור הכנת מרק הצבים הטוב ביותר יש לבחור צב ששוקל בערך מאחר שצב קטן יותר לא יכיל כמות שומן מספקת, וצב קטן יותר ייתן למרק טעם חזק מדי.
באזורים רבים, מרק צבים אינו חוקי משום שמינים רבים של צבים רשומים כזנים מאוימים או כמינים בסכנת הכחדה, ואינם ניתנים לציד חוקית, לא כל שכן על הריגתם. באופן כללי, אוכלוסיות הצבים לא יכולות להתאושש במהירות מאובדן של פרטים בוגרים בעלי יכולת רבייה; ולכן, הרג של הצבים האלה כדי להכין מהם מרק יכול להביא לדיכוי אוכלוסיית הצבים מתחת לרמות בנות קיימא.
הצב הנשכן המצוי שימש לצורך זה זמן רב בארצות הברית, במיוחד בדרום שם לרוב מכונה המרק הזה בשם: "מרק צב snapper" או "מרק snapper" (אין להתבלבל עם "מרק snapper אדום", שעשוי מהדג הנקרא snapper אדום).
בפילדלפיה ובאזור עמק דלאוור, מרק snapper זמין במקומות רבים באזור והוא חלק מהותי במטבח הפילדלפי. זהו מרק חום וכבד, שטעמו מזכיר מעט רוטב סמיך. המסעדה הפילדלפית Old Original Bookbinder מגישה מרק כזה אשר ניתן גם לרכוש אותו בפחיות בסופרמרקטים.
החל משנת 2016, מרק צבים (ומנות אחרות מבשר צבים) עדיין מוגשות בכמה מסעדות במינסוטה, בעיקר בימי שישי במהלך התענית. מסתבר כי בעיקר לקוחות קשישים מזמינים את המנה הזו בעוד שסועדים צעירים יותר פחות מתעניינים במנה.
בין קהילות קריאוליות, מרק צב ידוע בשם קואנה. בניו אורלינס, ישנן כמה מסעדות בסגנון קריאולי קלאסי המתמחות במנה הזו, כמו למשל: מסעדה בשם ארמון המפקד, ברנן וגלאטורה.
מרק צב הייתה המנה האהובה על הנשיא האמריקני ויליאם הווארד טאפט שהביא שף מיוחד לבית הלבן עבור המטרה המסוימת של הכנת מנה זו.
הרעלה.
אכילת בשר של צבי ים מסוגים מסוימים עלולה לגרום לסוג של הרעלת מזון בשם קלוניטקסיזם.
בשנת 2006, 10 בני משפחה אחת באינדונזיה שהשתתפו בחתונה מסורתית, אכלו מרק שהכיל בשר צבים, חלו ומתו. בני המשפחה, בהם שלושה ילדים, תושבי האי סיברוט באינדונזיה, מתו כתוצאה מאכילת מרק שהכיל בשר של כ-20 צבים גדולים. מיד לאחר החגיגה חלו בני המשפחה, ושלושת הילדים מתו בו ביום. שבעת בני המשפחה הנותרים אושפזו במרפאה מקומית, אך למרות הטיפול מתו במהלך שלושת הימים הבאים. בשנת 2006 נרשמו באי סיברוט, הממוקם כ-1,000 קילומטרים מצפון לבירה ג'קרטה, שני מקרים נוספים של מוות לאחר אכילת בשר צבים.