בירבראייר מיעט לשחק בנבחרת ישראל, כיוון שהאליפויות בדרגים בהם ישראל משחקת מתנגשות ברוב המקרים עם סיום העונה בליגות בהן שיחק. מאז שלוש האליפויות בהן שיחק בנבחרת ישראל כשחקן צעיר שיחק בירבראייר בנבחרת עוד מספר פעמים – ב"גביע ספרטק", טורניר הזמנה של ספרטק מוסקבה ב-2005, באליפות העולם דרג 2 ברומניה ב-2008 אליה הגיע ישירות בטיסה מייד לאחר משחק סיום העונה של קרדיף דווילס, ובאליפות העולם דרג 2B בטורקיה ב-2013, שם כבש 5 שערים ומסר 8 אסיסטים ב-5 משחקים וסייע לנבחרת ישראל לזכות באליפות ולעלות לדרג 2A.
מבנה שווקים
בכלכלה, מבנה שווקים הוא מונח המתאר את אופיין ומספרן של הפירמות הפועלות
בשוק.
דרום אמריקה באופנוע (סרט)
דרום אמריקה באופנוע (בספרדית: Diarios de motocicleta; מילולית: "יומני האופנוע") הוא סרט קולנוע מ-2004, המבוסס על ספר באותו השם, המבוסס בעצמו על יומן המסע שכתב צ'ה גווארה במהלך מסעו עם חברו אלברטו גרנאדו בדרום אמריקה, כשהיה סטודנט לרפואה בן 23. בנוסף, כלולים בו אירועים שלא מופיעים ביומן, ומתוארים בספרו של גרנאדו על המסע.
הפקת הסרט הייתה בינלאומית, וכללה חברות הפקה מארגנטינה, ארצות הברית, גרמניה, בריטניה, צ'ילה וצרפת. את הסרט ביים הבמאי הברזילאי ולטר סאלס, ואת התסריט כתב הפוארטו ריקני חוסה ריברה. את התפקידים הראשיים גילמו השחקן המקסיקני גאל גארסיה ברנאל (כגווארה) והשחקן הארגנטינאי רודריגו דה לה סרנה (כגרנאדו).
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ב-2004, ומאוחר יותר הוקרן גם בפסטיבל קאן.
עלילה.
הסרט עוקב אחר מסעם של גווארה וגראנדו ב-1952, עת יצאו מבואנוס איירס לכיוון מושבת המצורעים סן פבלו שבפרו. גווארה היה אז סטודנט לרפואה בן 23, וגרנאדו ביוכימאי בן 29, שעסק בטיפול בצרעת. המסע, שהחל כהרפתקה, עובר תפנית במהלך הדרך, עת נחשפים השניים לסבלותיהם של העניים ביבשת ולפערים החברתיים הקיימים בה. במהלך המסע מתגבשות השקפותיו של גווארה בנוגע לצדק חברתי ולאחדות הלטינו-אמריקאית, השקפות שיבואו לידי ביטוי בשנים הבאות, כאחד ממובילי המהפכה הקובנית, וכמהפכן במקומות שונים בעולם.
פרסים.
הסרט זכה במספר רב של פרסים, הבולטים שבהם:
ארגון האמנה לביטחון משותף
ארגון האמנה לביטחון משותף (Организация Договора о коллективной безопасности ,ОДКБ) הוא ברית פוליטית-צבאית, שהוקמה על ידי חבר המדינות העצמאיות על בסיס האמנה לביטחון משותף שנחתמה ב-15 במאי 1992 ומאגדת תחת ברית אחת את כל צבאות המדינות החברות בחבר המדינות העצמאיות. מטה הארגון ברחוב ורברקה 7, מוסקבה, רוסיה.
אוקראינה, שהייתה חברה בחבר המדינות, מעולם לא הייתה חלק מהארגון.
מדינות שנכללות בארגון.
מדינות משקיפות וחברות בארגון האמנה לביטחון משותף:
מדינות חברות לשעבר בארגון האמנה לביטחון משותף:
פעולות צבאיות עיקריות של הברית.
המהומות בקזחסטן.
ב-2022 פרצו מחאות נגד המשטר בקזחסטן. לבקשת הנהגה המדינה, ארגון האמנה לביטחון משותף, שלח למדינה את הכוחות המשותפים לתגובה מהירה.
טמפה (פירושונים)
טמפה (מאכל)
טֶמְפֶּה (témpé) הוא מאכל חלבוני אינדונזי העשוי פולי סויה שעברו התססה. הטמפה מבוסס על פולי סויה שלמים ועל כן מכיל כמות רבה של סיבים תזונתיים וחלבון. חלבון הטמפה מכיל את כל חומצות האמינו החיוניות. הטמפה מכיל אף יותר חלבון מן הטופו (שעשוי סויה גם הוא).
היסטוריה.
הטמפה נוצר לראשונה באי ג'אווה שבאינדונזיה במסגרת תעשיית ייצור הטופו המקומית של סינים תושבי אינדונזיה; לאחר ייצורו הראשוני הפך פופולרי ובשלב מסוים החל להיות משווק ומיוצר גם ברחבי העולם.
הטמפה נפוץ בארצות הברית ואירופה מאז שנות השבעים של המאה העשרים ונמכר גם בישראל.
הכנת טמפה.
להכנת טמפה שוברים תחילה את פולי הסויה, משרים אותם במים עד שהם מתרככים, ומבשלים אותם. אחרי הבישול מסננים את המים ואז מוסיפים להם נבגים של פטריה בשם "Rhizopus oligospours". על הגוש לשהות למשך כעשרים וארבע שעות באינקובטור ייעודי ליצור הטמפה, שם נשמרת טמפרטורה של כשלושים מעלות, הנדרשת לגדילת הפטריה. הפטריה גדלה על פני פולי הסויה וקושרת אותם יחד לבלוק אחד.
עבודה עם טמפה.
בדומה לטופו (ולסויה בכלל), לטמפה טעם עדין מאוד, כמעט תפל, כך שהוא משמש בפועל כחומר גלם אליו סופחים את הטעמים הרצויים לכל מתכון.
הכנת מזון בעזרת טמפה מתחילה לרוב בחיתוך פרוסות או נתחים מגוש טמפה. ניתן להכין את פרוסות הטמפה על ידי טיגון, צלייה, או אפיה, לרוב עם תוספות שונות.
ליגת האלופות (נשים)
BTR-80
ה-BTR-80 (מרוסית: БТР-80 קיצור של: Бронетранспортер המתורגם נושא גייסות משוריין) הוא נגמ"ש אמפיבי בעל 8 גלגלים תוצרת רוסיה, המשמש להובלה ולחימה של חיילים בשדה הקרב. ה-BTR-80 שודרג ופותח כפלטפורמה לעשרות גרסאות למטרות שונות, הוא פותח כהמשך ישיר לסדרת הנגמ"שים ה-BTR-60 וה-BTR-70, והתבסס על שדרוגים ולקחים של קודמיו.
תיאור.
נגמ"ש ה-BTR-80 פותח על ידי צוות מהנדסים של מפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד כהמשך ישיר לסדרת הנגמ"שים של צבא ברית המועצות. הנגמ"ש פותח כדי להחליף את קודמיו ה-BTR-60 וה-BTR-70. ייצור הכלי החל בשנת 1986 והתבסס על פיתוח שכלל הפקת לקחים מביצועי קודמיו ובעיקר ה-BTR-70, כך שינויים רבים הוכנסו לנגמ"ש החדש והוא נכנס לשירות בצבא ברית המועצות בתקופת המעורבות הסובייטית באפגניסטן. במהלך השנים הראשונות של שנות ה-80, פיתוח ה-BTR-80 התבצע במקביל לביצועי קודמיו במהלך טבילת האש בלחימה באפגניסטן, כך שהפיתוח התבסס על לקחים שנלמדו תוך כדי הפיתוח.
דגמים עיקריים.
ברית המועצות ורוסיה
הונגריה
אוקראינה
1910 ברוסיה
1910 ברוסיה הייתה השנה ה-297 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.
BRDM-3
יקבי אפרת
סוכנות המודיעין וביטחון הציבור (יפן)
סוכנות המודיעין וביטחון הציבור של יפן (ביפנית: 公安調査庁; kōanchōsa-chō) היא סוכנות ביטחון פנים המופקדת על מודיעין פנימי, מאבק במרגלים וחתרנות. זהו שירות הביטחון העיקרי במדינה, כפוף למשרד המשפטים היפני ופועל מכוח החוק למניעת חתרנות. הארגון הוקם ב-21 ביולי 1952. מנכ"ל הסוכנות הנוכחי (נכון ל-2017) הוא מיקינאו קיטאדה.
לאורך כל תקופת המלחמה הקרה, נאבק הארגון בהסתננויות של מרגלים סובייטים ואנשי ביון מקוריאה הצפונית והרפובליקה העממית של סין. נוסף לכך, פעלה הסוכנות לדיכוי פעולותיו של הצבא האדום היפני. הארגון התרכז באיסוף מודיעין אותות ומניעת ריגול זר.
רק לאחר המתקפה בסארין על הרכבת התחתית של טוקיו ב-1995, התמקד הארגון בלוחמה בטרור ופעל לנטרול פעילויות של ארגון הטרור אום שינריקיו. בעקבות התקרית הארגון ספג ביקורת על כך, שלא יכול היה למנוע את הברחת החומרים הביולוגיים והשימוש בהם בתחבורה ציבורית. בעת ניהול חקירת האירוע, הארגון שיתף פעולה עם מחלקת הלשכה לביטחון הציבור של משטרת המטרופולין של טוקיו.
הארגון תוקצב ב-70 מיליון ין יפני, על מנת לעקוב אחר הצ'ונגרין - ההתאחדות הכללית של הקוריאנים ביפן, ולבחון את פעילויות הביון של קוריאה הצפונית. הארגון משתף פעולה עם נאייחו, סוכנות הביון הממשלתית, במאבקו בטרור. כמו כן, הסוכנות משתפת פעולה עם המוסד הישראלי, MI6 הבריטי, ה-CIA וה-FBI.
מרים מרגוליס
מרים מרגוליס (באנגלית: Miriam Margolyes; נולדה ב-18 במאי 1941) היא שחקנית קולנוע יהודייה-בריטית, זוכת פרס באפט"א.
התפרסמה בסרטים "עידן התמימות", "להיות ג'וליה", "הארי פוטר וחדר הסודות", "גברות בלוונדר" ו"רומיאו וג'ולייט".
ביוגרפיה.
מרגוליס נולדה באוקספורד שבאנגליה למשפחה יהודית ממוצא מזרח אירופאי. הוריה הם רות' וג'וזף מרגוליס.
למדה במכללת ניומן שבחסות אוניברסיטת קיימברידג', ושם גם החלה ללמוד משחק במועדון הדרמה החובבני "פוטלייטס".
מרגוליס היא לסבית מוצהרת.
בשל מחלת אמה נאלצה לקחת פסק זמן מהקריירה שלה על מנת לטפל בה. מרגוליס גם השקיעה כרבע מיליון ליש"ט בטיפולים רפואיים עבור אביה.
קיבלה בשנת 2001 את אות מסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לתחום הדרמה.
מרגוליס פעילה בארגון הבריטי "מספיק!" ודוגלת ב"סיום הכיבוש הישראלי ברצועת עזה והגדה המערבית", אולם מרגוליס אינה שוללת את קיומה של מדינת ישראל. בעקבות הביקורת של הג'ואיש כרוניקל על מועמד מפלגת הלייבור ג'רמי קורבין בשל חיבורו לגורמים אנטישמיים ואנטי-ציוניים, פרסמה מרגוליס מכתב תמיכה בקורבין יחד עם אילן פפה, אבי שליים, מייקל רוזן ופעילי שמאל יהודים בולטים נוספים.
קריירת משחק.
מרגוליס החלה את הקריירה שלה במחזמר של מנחם גולן, "תפוח".
התפרסמה בהוליווד בזכות תפקידים משניים בדרמה המוזיקלית של ברברה סטרייסנד "ינטל" בה גילמה את שרה ובקומדיה המוזיקלית של פרנק אוז "חנות קטנה ומטריפה" בתור הסייעת של רופא השיניים אורין סקריואלו (סטיב מרטין).
את הופעתה המוצלחת בקריירה שהעניקה לה את פרס באפט"א עשתה מרגוליס במלודרמה הספרותית של מרטין סקורסזה "עידן התמימות" בתפקיד גברת מינגוט. השתתפה בשוברי קופות הוליוודיים לדוגמת הגרסה ההוליוודית של המחזה "רומיאו ויוליה" בתור האומנת של יוליה (קלייר דיינס) ו"סוף העולם" בתור אמה החורגת של כריסטין (רובין טאני) בת זוגו המיועדת של השטן (גבריאל ביירן). ב-1999 גילמה את רוז אמו של איגנץ' סאנשיין (ראלף פיינס) בדרמת השואה "סאנשיין".
מרגוליס דיבבה את פליי, כלבת הבורדר קולי, של האיכר ארתור הוגט (ג'יימס קרומוול) בסרטים "בייב" ו"בייב בעיר הגדולה", את הזחל בגרסתם של הנרי סליק וטים ברטון לרומן הילדים "ג'יימס והאפרסק הענק" ואת השדכנית בסרט האנימציה "מולאן".