קנאלס שיחק גם בנבחרת הצעירה.
תארים.
ריאל בטיס
Grenade
Grenade הוא שיר של הזמר האמריקאי ברונו מארס
מתוך אלבום הבכורה שלו Doo-Wops &amp; Hooligans שיצא כסינגל ב-28 בספטמבר 2010 על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס. Grenade, כמו Just the Way You Are שקדם לו, נכתב, הולחן והופק בידי הסמיזינגטונס בשיתוף עם אמנים אחרים, והצליח במצעדים ברחבי העולם תוך שהוא כובש את המקום הראשון בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה ומדינות נוספות. ב-12 בפברואר 2011, הראפר האמריקאי ליל ויין פרסם רמיקס לשיר. הרמיקס נשמע בדיוק אותו הדבר כמו הסינגל הרגיל, אך חל שינוי קל בבית הראשון שבו ויין מתחיל לשיר. תגובתו של מארס הייתה מופתעת ואמר "מה.. לחץ פליי", לאחר מכן קרה לרמיקס "מדהים".
תוכן השיר.
Grenade הוא בלדת פופ ו-R&amp;B אותה כתב מארס ביחד עם שותפיו לסמיזינגטונס ארי לוין ופיליפ לורנס, עם ברודי בראון, קלוד קלי ואנדריי וייט. השיר נכתב בסולם D מינור, והוא בקצב מודרטו של 108 פעמות לדקה. על פי ג'ון קרמניקה מהניו יורק טיימס השיר מכיל אלמנטים מהפופ של שנות השמונים והוא מלווה בתופים בהם נוהג להשתמש קניה וסט. על פי ביל לם מ-About.com לשיר "מבנה של שיר פופ קלאסי".
במהלך השיר מתאר ברונו מארס את אהבתו והקרבתו למען אהובתו, אך היא מגיבה בחזרה באדישות, ולא משיבה אהבה. "הבאתי לך את כל שהיה לי, אך את השלכת זאת לאשפה."
בפזמון השיר מתאר מארס את הדברים שהוא מוכן לעשות לו זה יידרש למענה: "הייתי תופס רימון שמתפוצץ בשבילך... הייתי קופץ לפני רכבת בשבילך, את יודעת, אעשה הכל למענך." אבל את "לא תעשי את אותו הדבר."
נמל התעופה סטוקהולם ארלנדה
נמל התעופה סטוקהולם אָרלַנְדַה (בשוודית: Stockholm Arlanda flygplats) הוא נמל התעופה הבינלאומי הגדול בשוודיה. הנמל מדורג כשלישי בגודלו במדינות סקנדינביה, והשני בגודל תנועת הנוסעים. בשנת 2010 עברו בנמל כ-16,100,000 נוסעים, מתוכם כ-12,100,000 בטיסות בינלאומיות, ו-3,900,000 בטיסות מקומיות.
הנמל שוכן סמוך בעיר סיגטונה, כ-37 ק"מ צפונית לסטוקהולם וכ-40 ק"מ דרומית מזרחית לאופסלה. הנמל הוא הראשי מבין שני שדות התעופה המשמשים את סטוקהולם.
היסטוריה.
שדה התעופה נפתח בשנת 1959, כשדה לטיסות אימונים. בשנת 1960 נפתח הנמל לטיסות בינלאומיות, והטיסות שבוצעו במטוסים הסילוניים הופנו לארלנדה, כיוון שמסלול ההמראה בשדה התעופה בורמה היה קצר עבור מטוסים אלו. בשנת 1962 התקיים טקס הפתיחה הרשמי, והנמל נקרא על שם המושבה השוודית "Ärlinghundra" (כיום מארסטה).
בשנת 1983 הופנו גם הטיסות הפנימיות מבורמה לטרמינל Inrikes 1 (כיום טרמינל 4). בשנת 1990 נבנו שני טרמינלים חדשים 2 ו-3. המסלול השלישי נבנה בין השנים 1998–2002, ונפתח בשנת 2003.
בתי נתיבות.
בנמל התעופה ארבעה בתי נתיבות, טרמינלים 2 ו-5 המשמשים לטיסות בינלאומיות, וטרמינלים 3 ו-4 המשמשים בעיקר לטיסות פנימיות.
טרמינל 2 - נבנה בשנת 1990 כטרמינל מקומי. הטרמינל ננטש בשנת 1992 עקב ירידה בתנועה, ונפתח מחדש בשנת 1993. כיום הוא משמש בעיקר את חברות התעופה הזולות.
טרמינל 3 - נבנה בשנת 1990, ומשמש מטוסים אזוריים לטיסות מקומיות.
טרמינל 4 - הטרמינל הראשון בנמל. נפתח לתנועה ב-1983, ומשמש את חברת התעופה סקנדינביאן איירליינס והחברות בברית סטאר אלייאנס. בטרמינל תחנת רכבת המקשרת את הנמל לתחנה המרכזית בסטוקהולם. בשנת 2006 עבר הטרמינל שיפוץ רחב.
טרמינל 5 - משמש בעיקר את חברות השכר.
חברות תעופה ויעדים.
נמל התעופה משמש כבסיסן של החברות: סקנדינביאן איירליינס, אייר סווידן, נורוויג'ן אייר שאטל, סקאיוואיס אקספרס, ונקסטג'ט.
בנמל התעופה פועלות 81 חברות תעופה המפעילות טיסות ל-176 יעדים במרבית מדינות אירופה, ארצות הברית, סין, תאילנד, אתיופיה, תוניס, איראן, איחוד האמירויות הערביות, ירדן, וסוריה.
נורוויג'ן אייר שאטל מפעילה 2 טיסות שבועיות זולות בין נמל התעופה סטוקהולם ארלנדה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות באמצעות מטוסי בואינג 737-800.
תחבורה אל הנמל וממנו.
חברת הרכבות "Arlanda Express" מפעילה לתחנה המרכזית בסטוקולם, בין 4–6 רכבות מהירות בשעה. מספר חברות אוטובוסים מפעילות קווים סדירים לערים במחוז סטוקהולם. שרותי מוניות נפוצים גם הם.
נמל התעופה ארלנדה
מגלן חום
מגלן חום או מגלן מצוי (שם מדעי: "Plegadis falcinellus") הוא עוף מים במשפחת הכפניים. בתי הגידול המועדפים עליו הם ביצות ואזורים הסמוכים למקווי מים, בנוסף ללגונות, מישורי הצפה, מאגרי מים ואתרי שפכים. למגלן מקור ארוך ומעוקל, דמוי מגל, ומכאן שמו העברי. המין תואר על ידי קארולוס ליניאוס בשנת 1766. המגלן ידוע מימי קדם; מגלן חום תועד על ידי הפילוסוף והזואולוג היווני אריסטו, ביצירתו "Historia animalium". המגלן היה ידוע על ידי ההיסטוריון הרודוטוס, שתיאר את ה"מגלן השחור" והמגלן הקדוש, תוך שהוא מזכיר את נוכחותם במצרים.
מאפיינים.
המגלן הוא עוף בינוני בגודלו בצבע חום ערמוני. אורך המגלן 52–58 ס"מ, מוטת כנפיו כ-90 ס"מ, ואורך המקור הוא כ-11 ס"מ. משקל המגלן החום נע בין 580 ל-485 גרם. הצוואר והרגליים ארוכים, והמקור ארוך וכפוף. מקורו ורגליו חומים אדמדמים. הכנפיים והזנב מבריקים בירוק מתכתי. הכנפיים בינוניות באורכן, מקומרות מטה ומעוגלות בקצותיהן, הצוואר והמקור בולטים קדימה והרגליים מתוחות לאחור. הזכר והנקבה דומים מאוד במראה אבל הזכר גדול יותר. אצל המגלן הבוגר הצוואר מבריק באדום. עור הפנים כחול-אפור, הדונגית לבנה וקשתית העין כהה. בחורף, הצוואר נהיה מנוקד בנקודות לבנות. המגלן הצעיר דומה לפרטים בוגרים, אך בהיר יותר. במהלך עונת הרבייה, צבע הנוצות מתעצם עד לחום ערמון חזק. ברק סגול-ירוק מופיע על הראש, הגב, הזנב והכנפיים. עור הפנים הופך לכחול חיוור במהלך עונת החיזור, ודוהה לסגול כהה לאחרה.
התנהגות.
המגלן הוא עוף פעיל יום. המגלנים עפים בלהקה דמוית קו או חץ. תוחלת החיים הממוצעת היא 8 שנים, אך ידוע על פרט שהיה לפחות בן 21 שנים במותו. המגלן החום מקנן במושבות, לרוב בין מינים אחרים של מגלנים, אנפות, כפנים, וקורמורנים. המושבות שלהם ממוקמות בחופי אגמים, דלתות נהרות וביצות. לקינון במושבות יש את היתרון של עיניים רבות שמתריעות מפני טורפים. מושבות עשויות להיות גם מקומות שבהם מינים קהילתיים מאוד כמו מגלנים יכולים לחלוק מידע על אזורים פורים מאוד במזון.
המגלן בדרך כלל שקט, אך בזמן התעופה עשוי להשמיע קולות דמויי עורב שנשמעים כמו "גאר גאר". בשטח הרבייה ישמעו נהמות גרוניות שונות, שריקות ונשיפות.
תזונה.
תזונתו של המגלן החום משתנה לפי העונה בשנה וזמינות המזון. אם כי, חרקים בוגרים ופגיות מהווים חלק גדול מתזונתו, בין השאר חיפושיות, שפיריות, צרצרים, חגבים, זבובים ושעירי כנף; המגלן ניזון גם מתולעים טבעתיות כמו עלוקות; מרכיכות, בין השאר שבלולים וצדפות; סרטנים; ולעיתים רחוקות דגים, דו-חיים, זוחלים, נחשים קטנים וגוזלים של מיני עופות אחרים. הגוזלים ניזונים בעיקר מצפרדעים קטנות, שפיריות, חיפושיות מים וחלזונות מים, וסרטנים.
רבייה.
המגלן מקנן בחצי הכדור הצפוני מאפריל עד יוני, אך בחצי הכדור הדרומי מאוקטובר עד מרץ. הקן מוקם בדרך כלל על צמחי קנה או עצים כמו אקליפטוס או ערבה. הקוטר החיצוני הוא 280–550 מ"מ, הפנימי 150–190 מ"מ, גובה הקן 180–300 מ"מ ועומקו 40–80 מ"מ. הקן בנוי מזרדים ושורשים ומרופד בעשב ועלים הנקבה מטילה 3–4 ביצים בצבע טורקיז אפרפר, שגודלן 52.4x35.8 מ"מ; היא והזכר דוגרים עליהן לסירוגין במשך 20 עד 28 יום. כשהגוזלים צעירים הם מואכלים במזון מעוכל למחצה מתוך מקור ההורים וכשהם גדולים יותר הם ניזונים מטרף שהובא על ידי ההורים לקן. בגיל שבועיים מתחילים הגוזלים לשוטט בסביבות הקן אבל חוזרים אליו לקבל מזון. הגוזלים פורחים מהקן בגיל 25–28 ימים. המגלן מגיע לבגרות מינית בגיל שנה – שנתיים.
התאמת בית גידול לרבייה נקבעת על ידי מספר גורמים: נפח המים, משך ההצפה, זמינות בתי גידול לבניית קנים, כמות משאבי המזון וכו', כשהגורם העיקרי הוא נפח המים הכולל. הפחתת זרם המים יכולה להוריד את מפלס המים, להפחית את משך ההצפה, ובכך לגרום לנטישות קן ולתמותה גבוהה. הסבר נוסף הוא שהמים הרדודים מאפשרים גישה לטורפים קרקעיים כגון חזירים ושועלים שעלולים לגרום לתמותה המונית משמעותית.
תפוצה ובית גידול.
המגלן מצוי באזורים חמים באפריקה, דרום אירופה, הקווקז, המזרח התיכון, דרום אסיה ודרום מזרח אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד ואמריקה סביב הים הקריבי; שם הוא נמצא בתהליך התפשטות מאז הגיע לשם לראשונה במהלך המאה ה-19. הוא מוצא את מזונו במקווי מים רדודים. שטח התפוצה הוערך כ– 180,000,000 קילומטרים רבועים. גודל האוכלוסייה הוא 230,000 – 2,220,000 פרטים, על פי הערכות משנת 2015. באירופה מקננים בערך 28,300–37,700 זוגות. בתי הגידול המועדפים על המגלן החום הם ביצות בשולי אגמים ונהרות, לגונות, מישורים מוצפים, כרי דשא רטובים, שדות אורז ואזורים מעובדים תחת השקיה. באזרבייג'ן נדידת האביב מתרחשת מסוף מרץ עד אמצע מאי. נדידת הסתיו מתרחשת מאמצע אוגוסט עד תחילת אוקטובר אך בשנים מסוימות הנדידה נמשכת עד נובמבר-דצמבר.
באוסטרליה.