שמואל פסמן נולד בשנת 1888 למשפחה מסורתית בעיר בריסק דליטא, שהייתה אז בתחומי האימפריה הרוסית. בהיותו בן שתים עשרה שנים היגר לארצות הברית בה למד, הוכשר כמהנדס, והיה פעיל בתנועה הציונית. בשנת 1920 עלה לארץ ישראל. בשנת 1924 נתמנה על ידי הנהלת חברת קהילת ציון אמריקאית למנהל החברה בארץ ישראל. חברה זאת נוסדה בארצות הברית בשנת 1914 על ידי מסדר בני ציון, כשמטרתה לרכוש קרקעות להתיישבות יהודית בארץ ישראל. בימי מלחמת העולם הראשונה הושבתה פעילות החברה. עם כיבוש הארץ על ידי הבריטים וכינון המנדט הבריטי חזרה החברה לפעילות מלאה.
תחת ניהולו של פסמן פעלה החברה רבות לרכישת אדמות וייסוד יישובים בארץ ישראל. החברה מילאה תפקיד נכבד ביישובו של עמק יזרעאל. בשנת 1924 רכשה החברה את אדמות הכפר הערבי איל פולה מידי פאודל ממשפחת סורסוק שישב בביירות ובשנת 1925 נוסדה על אדמות אלה עפולה. עוד בטרם ייסוד עפולה רכשה החברה את האדמות עליהן הוקם כפר ילדים. במערב העמק רכשה החברה את האדמות עליהן הוקמה בשנת 1925 רמת ישי. בעמק זבולון רכשה החברה את האדמות עליהן הוקמו בשנת 1925 קריית בנימין וכפר אתא, שהפכו לימים לקריית אתא. גולת הכותרת של פעילות החברה הייתה רכישת שטח אדמה מצפון לתל אביב עליו הוקמה בשנת 1924 הרצליה.
פסמן היה מעורב אישית בכל שלבי רכישת הקרקעות, הקמת היישובים ושיווק אדמותיהם למתיישבים. מעורבותו הייתה רבת חשיבות באירוע שנקרא "משפט עפולה" (שנקרא גם "מאורע עפולה"). במשפט, שנערך במשך שנת 1925, הואשם צעיר תושב בלפוריה בשם יעקב סגל ברצח של ערבי, כאשר סגל עמד בראש קבוצה של מתיישבי בלפוריה שיצאו לחרוש את השטח עליו עמדה לקום עפולה. הקבוצה הותקפה על ידי ערביי המקום במטר אבנים ובהתנגשות עמם נהרג אחד הערבים מירייה. סגל הואשם בכך שהוא היה היורה. כבר בלילה הראשון למעצרו של סגל בנצרת הזדרז פסמן והגיע מירושלים למקום המעצר בלוויית עורך הדין ברנרד ג'וזף (לימים דב יוסף) שותפו של עורך הדין הוראס סמואל, מבכירי עורכי הדין בארץ ישראל. פסמן דאג להמשך הייצוג המשפטי של סגל בכל שלבי הדיון. בתחילה נדון סגל נידון ל-12 שנות מאסר אך עורך הדין הוראס סמואל הצליח להביא לזיכויו במסגרת ערעור בשנת 1926.
בשנת 1932 הוקמה על ידי ארגון "ההגנה" מפקדה מדינית בירושלים. במפקדה השתתפו אישי ציבור מחוגים שונים. הפעילה הבולטת במפקדה הייתה רחל ינאית בן-צבי ושמואל פסמן היה הגזבר.
בשנת 1933 חידשה יק"א, "החברה היהודית להתיישבות", שהוקמה על ידי הברון מוריס הירש, את פעילותה בארץ-ישראל, לאחר הפסקה של עשר שנים שבהן פעלה בעיקר בארגנטינה, והקימה את חברת אמיק"א, יחד עם "קרן החירום לארץ-ישראל", שנוסדה אחרי מאורעות תרפ"ט. שמואל פסמן נתמנה למנהלן של יק"א ואמיק"א. בניהולו של פסמן החלה אמיק"א את פעילתה בהקמתו מחדש של מושב באר טוביה ובייסודם של מושבים רבים, כפר ורבורג, אביגדור, ניר בנים, שדה משה, כפר מימון ולכיש. כמו כן החלה בהכנות לקראת המפעל הגדול של ייבוש ביצות אגם החולה, מפעל שהושלם לאחר מכן על ידי הקק"ל.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה פתח הג'וינט, הארגון העולמי לסיוע ליהודים, במבצע רחב לסייע לשארית הפליטה באירופה ולהעלותה לארץ ישראל. שמואל פסמן סיים את תפקידו בתנועות ההתיישבות ופנה לעסוק בפעילות הומניטרית בשורות הג'וינט. הוא ביקש לערוך ביקור במחנות בקפריסין בהם החזיקו הבריטים את המעפילים שגורשו מארץ ישראל. הוא נפגש לשם כך עם הנציב העליון וביקש אישור לבקר במחנות. הנציב העליון אישר לו את הביקור, אך הבולשת הבריטית העמידה בפניו קשיים רבים במהלך הביקור. בשנת 1947 יצא פסמן לביקור של מספר חודשים במחנות העקורים בגרמניה, על מנת לסייע לניצולי השואה שהתגוררו בהם בנושאי תעסוקה, בריאות וחינוך.
ב-30 בנובמבר 1947, למחרת החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה, פתחו ערביי ארץ ישראל בהתקפה על היישוב והחל השלב הראשון של מלחמת העצמאות. ב-2 בדצמבר התפוררה עיריית ירושלים המעורבת. החברים היהודים בעירייה התארגנו כעירייה עצמאית לשם טיפול בבעיות של העיר, בתחום האספקה והתחבורה. ועד הקהילה של ירושלים התקשה לעמוד במשימה ועל כן הסוכנות היהודית, בשיתוף עם הוועד הלאומי, הקימה ב- 22 בדצמבר, שתי ועדות לעניין ירושלים.
הוועדה הראשונה נועדה לתכנן את עתידה של ירושלים היהודית במסגרת משטר בינלאומי.
על הוועדה השנייה, שנקראה "ועדת המוסדות לענייני ירושלים", הוטל לנהל את ענייני העיר. ליושב ראש הוועדה מונה דב יוסף ופסמן נתמנה להיות אחד מחבריה. הוועדה פעלה עד 21 באפריל 1948.
לאחר קום מדינת ישראל נתמנה פסמן למנהל הג'וינט בישראל. בשנה זאת הקים הג'וינט, בשיתוף עם ממשלת ישראל והסוכנות היהודית, את מלב"ן על מנת לטפל בצורכי העולים הנכים, הקשישים והחולים. מלב"ן הקימה לשם כך מוסדות טיפוליים ברחבי המדינה. פסמן עמד בראש מלב"ן, במקביל לתפקידו בג'וינט. בתקופה זאת פעל הג'וינט לסייע לעלייה ההמונית ובין היתר סייע בהעלאת יהודי עיראק ב"מבצע עזרא ונחמיה". בשנת 1957 פרש פרסמן לגמלאות.
שמואל פסמן נפטר בשנת 1971. על שמו נקרא רחוב בהרצליה שהוא פעל רבות לייסודה.
חנית הטלה
1922 בספורט
אתלטיקה.
המשחקים העולמיים לנשים.
המשחקים העולמיים לנשים נערכו בפריז שבצרפת.
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 5:0
כדורגל.
כדורגל לפי מדינות.
ברזיל.
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
קבוצות שנוסדו.
ספרטק מוסקבה ()
שחייה.
שיאי עולם.
שחייניות.
6 במאי בבריסל, בלגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:34.6 דקות
4 באוקטובר באנטוורפן, בלגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:31.4 דקות
4 באוגוסט באינדיאנפוליס, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:53.2 דקות
19 באוגוסט בניו יורק, ארצות הברית - שיא עולם ראשון במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 25:06.6 דקות
שחיינים.
9 באפריל בסטוקהולם, שוודיה - שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:11.8 דקות
22 ביוני בניו הייבן, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:06.6 דקות
9 ביולי - באלמדה, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.6 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מהר יותר מדקה.
26 במאי - בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.6 דקות
12 בנובמבר באמסטרדם, הולנד - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:54.4 דקות
פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר
פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990 בגין הופעה של שחקן בתפקיד ראשי, והוא מייצג את ההכרה שהשחקן הופיע בצורה יוצאת מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.
Correption
Correption היא מושג בפונטיקה המתאר תופעה בה רצף תנועות, היאטוס, שאינן דיפתונג, מובילה להתקצרות התנועה הראשונה ברצף.
- u u| - -|- uu|- u u|- u u|— ×
πλάγχθη, ἐπεὶ Τροίης ἱερὸν πτολίεθρον ἔπερσε
Odyssey 1.2
האות אטא במילה πλάγχθη הייתה צריכה להיחשב כתנועה ארוכה. עם זאת מאחר שיש לנו היאטוס, אטא התקצרה.
בדיפתונג.
כאשר הרצף הוא דיפתונג, כלומר רצף של שלוש תנועות ה-Correption מתבצע לכאורה, כי התנועה הסופית הופכת לחצי עיצורית לפני התנועה הבאה:
- u u\- u u\- - \- - \ - uu\ - x
ῥύσκευ, ἔχες δ᾽ ἀλόχους κεδνὰς καὶ νήπια τέκνα
Hom. Il. 24.730
תומאס קינקייד
תומאס קאסין קינקייד (באנגלית: Thomas Cassin Kinkaid; 3 באפריל 1888 - 17 בנובמבר 1972) היה אדמירל בצי האמריקני בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא השתתף בקרבות נושאות המטוסים באוקיינוס השקט ב-1942, בהם נחשב "אדמירל לוחמני", ופיקד על כוחות בעלות הברית בקרב על האיים האלאוטיים. בהמשך פיקד על הצי השביעי של ארצות הברית ועל הכוחות הימיים של בעלות הברית בדרום מערב האוקיינוס השקט, ואף פיקד על כוחות הצי האמריקני במהלך קרב מפרץ לייטה, הקרב הימי הגדול ביותר במלחמת העולם השנייה, ואחד הגדולים בהיסטוריה.
ראשית חייו.
תומאס קאסין קינקייד נולד בעיירה האנובר, ניו המפשייר, ב-3 באפריל 1888, בנם של תומאס רייט קינקייד, קצין בצי האמריקני, ואשתו וירג'יניה. בילדותו נהגה המשפחה לעבור מבסיס צי אחד למשנהו, בהתאם לדרישות התפקיד של אביו. קינקייד הצטרף לאקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס, מרילנד ב-1904, וסיים את לימודיו שם ב-5 ביוני 1908, במקום ה-136 מתוך 201 צוערים.
תחילת הקריירה הימית.
את שירותו הימי החל קינקייד על אוניית המערכה "נברסקה", שעל סיפונה הפליג מסביב לעולם בשנת 1909, ועם שובו עבר לשרת על סיפון אוניית המערכה "מינסוטה", שם החל לגלות עניין בתותחנות ימית. בפברואר 1911 קיבל דרגת סגן-משנה. בעת שרותו באנאפוליס, הכיר קינקייד את הלן שרבורן רוס, והשניים נישאו ב-24 באפריל 1911.
ב-1913 התחיל קינקייד ללמוד תותחנות ימית באקדמיה הימית, אך לימודיו הופסקו עקב כיבוש וראקרוס על ידי ארצות הברית ב-1914. קינקייד נשלח לשירות על ספינת תותחים שנשלחה לים הקריבי, והיה מעורב לראשונה בחילופי אש, כשספינתו נורתה מכיוון החוף. לאחר מכן, שב קינקייד ללימודיו, אותם סיים ב-1916, ואז הוצב באוניית המערכה "פנסילבניה".