עבודתו החשובה ביותר בתחום הפיזיקה הייתה תאוריה של כבידה שהתחרתה עם זו של איינשטיין במשך עשורים רבים. התאוריה של וייטהד זכתה לתשומת לב פחותה מזו של איינשטיין, והופרכה בשנת 1972 באמצעות השוואה בין הערכים הנצפים והחזויים של קבוע הכבידה, formula_1.
מחשבה פוליטית.
בקווים כלליים, דעותיו הפוליטיות של וייטהד היו ליברטריאניות. ביטוי תמציתי להן נמצא במשפט שכתב: "כיום, המגע בין יחידים וקבוצות מתבצע באחת משתי צורות: כוח או שכנוע. סחר הוא הדוגמה המשמעותית ביותר לשכנוע. מלחמה, עבדות וכפייה ממשלתית הם דוגמאות של כוח".
כתביו.
בעברית.
א.נ.וייטהד, מטרות החינוך ומאמרים אחרים בשאלות החינוך, בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית, 1958
א.נ.וייטהד, גלגולן של דעות, מוסד ביאליק, 1962
ווייטהד
אלפרד ווייטהד
אלפרד נורת' וויטהד
ויליאם ג'יימס
ויליאם ג'יימס (באנגלית: William James; 11 בינואר 1842 – 26 באוגוסט 1910) היה פסיכולוג ופילוסוף אמריקאי. נחשב אבי הפונקציונליזם בפסיכולוגיה.
נעוריו.
ג'יימס נולד בניו יורק. אביו, הנרי ג'יימס, היה תאולוג סוודנבורגי עשיר ואקצנטרי, שהיה ידוע בחוגים הספרותיים והאינטלקטואליים. כמו אחיו הצעיר, הנרי ג'יימס, שנחשב לאחד הסופרים החשובים של המאה ה-19, קיבל ויליאם ג'יימס חינוך טרנס-אטלנטי אקלקטי, והודות לו דיבר צרפתית וגרמנית. בני משפחתו של ג'יימס היו למוקד התעניינות להיסטוריונים, ביוגרפים ומבקרים, משום גאונותם וכישוריהם יוצאי הדופן.
נטייתו האמנותית המוקדמת הביאה אותו להיות חניך בסטודיו של ויליאם מוריס הונט בניופורט שברוד איילנד, אך ב-1861 עבר ללמוד מדעים באוניברסיטת הרווארד.
בצעירותו סבל ג'יימס ממספר בעיות נפשיות וגופניות, ביניהן בעיות עיניים, גב, קיבה ועור, וכן מתקופות של דיכאון ומחשבות אובדניות. שני אחיו הצעירים, גארת' וילקינסון (וילקי) ורוברטסון (בוב), נלחמו במלחמת האזרחים האמריקנית, אך שלושת האחים האחרים (ויליאם, הנרי ואלייס) סבלו מתקופות של נכות. למרות זאת היה ג'יימס מסוגל להצטרף למסע מדעי של לואי אגסי במעלה נהר האמזונאס ב-1865.
המשפחה כולה עברה לקיימברידג' שבמסצ'וסטס, לאחר שוויליאם ג'יימס החליט ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ובבית החולים הכללי מסצ'וסטס ב-1866; בגלל מחלתו קיבל את התואר רק ב-1869. לימודיו נקטעו כמה פעמים לתקופות ארוכות בהן חיפש פתרון לבעיותיו הרפואיות בגרמניה. בפרק זמן זה החל לפרסם מאמרים בכתבי עת ספרותיים כמו "נורת' אמריקן רוויו". "מחלת-הנשמה שלי", כפי שכינה את מחלתו, נפתרה רק ב-1872, לאחר תקופה ארוכה של חיפוש פילוסופי.
שהותו של ג'יימס בגרמניה הייתה פורה מבחינה אינטלקטואלית, כיוון שלמד שם פילוסופיה ופסיכולוגיה ולא רפואה. מאוחר יותר, ב-1902, כתב: "בהתחלה, למדתי רפואה על מנת להיות פיזיולוג, אך נסחפתי לכיוון של פסיכולוגיה ופילוסופיה מתוך יעוד כלשהו. מעולם לא למדתי פילוסופיה בצורה מסודרת, וההרצאה הראשונה בפסיכולוגיה ששמעתי הייתה זו שנתתי אני".
קריירה מקצועית.
ג'יימס למד רפואה, פסיכולוגיה וביולוגיה, ואף לימד נושאים אלה, אך נמשך למחקר המדעי של המוח האנושי בתקופה שבה הפסיכולוגיה החלה לבסס עצמה כמדע. היכרותו עם מחקריהם של אישים כמו הרמן פון הלמהולץ בגרמניה ופייר ז'אנה (Pierre Janet) בצרפת, עזרה לו ללמד קורסים בפסיכולוגיה מדעית באוניברסיטת הרווארד. הוא ייסד את אחת המעבדות הראשונות לפסיכולוגיה ניסויית – הוא חשב שהיא הראשונה – בארצות הברית, בבוילסטון הול ב-1875.
כל הקריירה האקדמית שלו הייתה באוניברסיטת הרווארד. הוא מונה למרצה בפסיכולוגיה ב-1872, מרצה באנטומיה ובפיזיולוגיה ב-1873, פרופסור חבר בפסיכולוגיה ב-1876, פרופסור חבר בפילוסופיה ב-1881, פרופסור בפסיכולוגיה ב-1889, פרופסור בפילוסופיה ב-1897, ופרופסור אמריטוס לפילוסופיה ב-1907.
ג'יימס נפטר ב-1910, בצ'וקורוא שבניו המפשייר.
כתבים והגות.
ג'יימס כתב רבות לאורך כל ימי חייו; ג'ון מק'דרמוט ריכז ביבליוגרפיה ממצה למדי של עבודתו, בת 47 דפים. הוא זכה להכרה רחבה לראשונה כשפרסם את "עקרונות הפסיכולוגיה" (1890). בחיבור זה ביקר גם את האסכולה ההקשרית האנגלית וגם את ההגליאניזם של ימיו כדוגמות מתחרות, בעלות ערך הסברי מועט, שמנסות להבין את המוח האנושי כסלקטיבי ומונחה מטרות.
אפיסטמולוגיה.
ג'יימס הגדיר אמת כדבר שמועיל לאמונה. "רעיונות אמיתיים מוליכים אותנו למקומות ורבליים ומושגיים מועילים, וכן למושגים תחושתיים מועילים. הם מובילים לעקביות, יציבות וקשר אנושי שוטף" אך "כל תהליך אמיתי חייב להוביל לאימות של חוויות תחושתיות".
פילוסופיה של הדת.
ג'יימס תרם תרומה חשובה גם בתחום הפסיכולוגיה והפילוסופיה של הדת, כשהוא מתאר תיאור רחב של "החוויה הדתית לסוגיה" (1902), ומפרש אותה לפי נטייה פרגמטית. כמה מטענותיו בספר זה:
הספר נפוץ בארצות דוברות צרפתית בגרסתו המעובדת של פרנק אבוזי.
תאוריה של הרגש.
ג'יימס הוא אחד משני מייסדיה של תאוריית ג'יימס-לנגה (James-Lange theory of emotion) של הרגש, שהוא ניסח בנפרד מקרל לנגה בשנות ה-80 של המאה ה-19. לפי התאוריה, הרגש הוא התפיסה של המוח את התנאים הפסיכולוגיים שנגרמים כתוצאה מגירוי מסוים. ג'יימס מביא דוגמה ידועה: אנחנו לא רואים דוב, מפחדים ממנו, ואז בורחים, אלא אנחנו רואים את הדוב ובורחים, ולכן אנחנו מפחדים. התפיסה של המוח שלנו את רמת האדרנלין הגבוהה יותר, הדופק וכדומה הוא הרגש.
להבנה זו של הרגש יש משמעויות רבות לפילוסופיה של האסתטיקה. ב"עקרונות הפסיכולוגיה" הוא מבאר מה יכולות להיות התוצאות של התאוריה:
פילוסופיה של ההיסטוריה.
אחת המחלוקות הגדולות בפילוסופיה של ההיסטוריה היא מידת השפעתם של יחידים על שינויים של החברה כולה.
יש הוגים שרואים את היחידים ("גיבורים", כפי שקרא להם תומאס קרלייל) ככוח המניע של ההיסטוריה, ואת החברה הרחבה כדף שעליו הם כותבים את מעשיהם.
יש הוגים שסוברים שהחברה משתנה על פי עקרונות הוליסטיים, או על פי חוקים, ואת היחידים הם רואים כחיילים פשוטים בעלי רצון מעט או רב.
ב-1880, הביע ג'יימס את דעתו במאמר "אנשים גדולים וסביבתם" שפורסם בכתב העת "אטלנטיק". הוא תמך בדעתו של קרלייל, אך לא הדגיש כמוהו את הספירה הפוליטית-צבאית, ולא סבר כי ליחידים יש חלק בלעדי בקומן ובנפילתן של מדינות ואימפריות.
פלטינה
פלטינה (Platinum) היא יסוד כימי שסמלו הכימי Pt ומספרו האטומי 78. שווי כל הפלטינה בעולם עמד על 257 מיליארד דולר (נכון לנובמבר 2021).
תכונות.
פלטינה היא מתכת מעבר לבנה-כסופה המשתייכת לקבוצת הפלטינה. משקלה הסגולי של פלטינה הוא 21.45 גרם לסמ"ק. רק 2 יסודות אחרים, אוסמיום ואירידיום, צפופים יותר. גם כשהיא נחשפת לאוויר, פלטינה עמידה מאוד בפני קורוזיה. היסוד לא מתחמצן אפילו בטמפרטורות גבוהות, אך הוא יכול להגיב עם ציאנידים, הלוגנים וגופרית. פלטינה אינה מסיסה בחומצת מימן כלורי וחומצה חנקתית, אולם ניתן להמיסה במי מלך. בנוסף, פלטינה עמידה בפני מגוון חומרים אחרים ובפני טמפרטורות גבוהות, תכונות הנרתמות לטובת שימושים תעשייתיים שונים. דרגות החימצון הנפוצות של פלטינה הן 2+, 3+ ו-4+.
שימושים.
פלטינה משמשת לייצור תכשיטים. שימושיה האחרים הם, בין היתר, בתחומי הרכב (כמרכיב בממירים קטליטיים), הכימיה (כזרז בתגובות כימיות רבות), הרפואה (ביצור כתרים לשיניים ותחליפים לעצמות שניזוקו), האלקטרוניקה (ליצור מגעים חשמליים) והציוד המדעי. משך תקופות ארוכות בהיסטוריה ועד לפני שנים אחדות, פלטינה הייתה יקרה יותר מזהב. נכון ל-2019, מחיר הפלטינה נמוך ממחיר הזהב בכמה מאות דולר ארצות הברית לאונקיית טרוי.
היסטוריה.
מקור השם "פלטינה" הוא בספרדית ופירושו "כסף קטן".
סגסוגות פלטינה טבעיות ידועות לאדם כבר זמן רב. העדות האירופאית הראשונה לפלטינה דווחה בשנת 1557 בכתביו של ההומניסט האיטלקי ג'וליוס סקליגר (Julius Caesar Scaliger), שתיאר אותה כמתכת מסתורית שנמצאה במכרות באמריקה.
סמל הפלטינה באלכימיה הוא שילוב של סמלי הזהב והכסף.
צורה בטבע.
בקרום כדור הארץ מופיעה הפלטינה בדרך כלל בעפרות של ניקל ונחושת. בטון עפרה עשויים להימצא גרמים בודדים של פלטינה או פחות מכך. הפלטינה היא יסוד אדיש יחסית וכמעט אינה יוצרת תרכובות בטבע. לעיתים קרובות, פלטינה מופקת בכמויות קטנות ממחצבי מתכות אחרות. פלטינה מופקת כמעט תמיד יחד עם יסודות אחרים מקבוצת הפלטינה. כ-97% מהפלטינה החדשה בעולם נכרית בחמש ארצות, דרום אפריקה, רוסיה, זימבבואה, קנדה וארצות הברית.
אמצעי זהירות.
פלטינה מתכתית אינה רעילה ואינה גורמת לבעיות רפואיות, הודות לאדישותה הכימית. תרכובות פלטינה, לעומת זאת, עלולות להיות מסוכנות ורעילות, אך הן מופיעות בטבע לעיתים נדירות.
וויליאם ג'יימס
בית בורבון
בית בורבון הוא שמה של שושלת אשר בניה שולטים דה יורה בארצות רבות באירופה. תחילתה של השושלת מתוארכת לתחילת המאה ה-13 עם התחברותה הראשונה למשפחת המלוכה הצרפתית. עם השנים, הפכה שושלת בורבון לאחת ממשפחות השלטון החזקות ביותר באירופה, כאשר בניה מולכים בצרפת, בספרד, בדרום איטליה, בנווארה (מדינה בצפון ספרד) וכן במספר דוכסויות ברחבי היבשת.
מקורותיו של בית בורבון.