טרמינל.
נמל התעופה כולל טרמינל נוסעים חדש, בן קומה אחת, המכיל את כל מתקני היציאה וההגעה, כמו גם ישנן גם כמה חנויות במתחם. רחבת החניה בעלת קיבולת של 10 מטוסים. בנוסף, אין בנמל גשרי עלייה למטוס.
מסלול טיסה.
בנמל ישנו מסלול טיסה אספלט באורך 2,500 מטרים, ברוחב 60 מטר ובגובה של 104 מטר, אשר כולל גם מסלול הסעה מקביל על כל אורכו.
תחבורה אל הנמל וממנו.
ברכב.
נמל התעופה ממוקם 35 ק"מ צפון מערבית לוורשה ליד כביש 62 הלאומי, אשר מחובר לכביש המהיר S7 שמוביל למרכז העיר וורשה ולעיר גדנסק.
באוטובוס.
שתי מפעילות אוטובוסים, מודלינבוס ואוקבוס, מספקות שירותים מנמל התעופה לוורשה ולודז' ולערים ביאלא פודולסק, טורון, צ'חוצ'ינק, ולוצלאווק ופלוצק מספר פעמים ביום.
ברכבת.
בנמל התעופה עצמו אין תחנת רכבת, אולם ישנם שירותי אוטובוסים תכופים לתחנת הרכבת במודלין (במרחק של 4 ק"מ), שם יש רכבות מקומיות או ארוכות טווח לוורשה עד 62 פעמים ביום. 21 משירותים אלה (כל 60 דקות) פועלים מתחנת הרכבת המרכזית של ורשה עד נמל התעופה פרדריק שופן בעוד אחרים מסתיימים בתחנת וורשה מערב.
משה גיאת
משה גיאת (נולד ב-29 באוגוסט 1955) הוא זמר ישראלי. הוא פרץ לתודעה בתחילת שנות ה-80 ולאורך הקריירה שלו הוציא מעל ל-20 אלבומים.
ביוגרפיה.
גיאת נולד בשכונת התקווה שבתל אביב, למשפחה של יוצאי תימן, לשושנה ולאברהם גיאת (שהיה חזן מפורסם בצנעא שבתימן). מגיל 8 הופיע במשותף באירועים עם עפרה חזה, רמי דנוך ואבנר גדסי. הוא הופיע גם עם אחיו התאום אהרן, שנהרג בגיל 14 בתאונת דרכים. כצמד זכו האחים בתחרות כישרונות צעירים מטעם מעריב לנוער וארגון ויצו. הוא שרת בצה"ל בלהקת הרבנות הצבאית והפך לסולן בלהקה. כמפקד הלהקה היה מי שקיבל לשורותיה בין היתר את הזמר ציון גולן. גיאת היה לזמר הראשון ממוצא תימני שהתקבל לשירות בלהקת הרבנות הצבאית.
לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמד מוזיקה בבתי ספר ממלכתיים-דתיים. לאחר מכן הוא הוציא את השיר "נורה נורה" שזכה להצלחה רבה, והביא לפריצתו לתודעה הציבורית.
בשנת 1977 עם שחרורו מצה"ל הקים יחד עם יהודה וסרמן את 'צמד הראשונים' והשניים הוציאו תקליט ובו שירים חסידיים בלחנים של וסרמן, משה מונה רוזנבלום, אבי מסלו וראובן סירוטקין.
ב-1979 יצא אלבום הסולו הראשון שלו "בשרו נא את הגאולה" בחברת התקליטים של האחים ראובני". באלבום ביצע גיאת שירים מן התפילה, במסורת הספרדית והתימנית.
ב-1980 יצא בחברת התקליטים קוליפון" אלבומו השני של גיאת במהדורת קלטת עם השם "משה גיאט - להיטים" (שם המשפחה נכתב בטעות ב-ט'). בקלטת ביצע גיאת חידושים ללהיטים מזרחיים ישנים עם להקה שכללה קאנון, בוזוקי וכלי מיתר.
באפריל 1982 השתתף בפסטיבל הזמר המזרחי עם השיר "חלומות" שכתב והלחין אביהו מדינה. השיר זכה לתחייה מחודשת כאשר שימש כשיר הנושא לאלבום של הראשון של "הפרויקט של רביבו".
ב-1984 השתתף בסרט כאסח לצד שורה של זמרים שהופיעו בתפקיד עצמם כאהרון עמרם, חיים משה, זוהר ארגוב וחופני כהן.
ב-1986 הוציא בחברת התקליטים של "האחים בן-מוש" את האלבום שירת הזמיר. באלבום בלטו חידוש לשיר "רק אלייך" שבוצע במקור על ידי ג'ו עמר, וכן לשיר "בשרו נא הגאולה מתוך אלבומו הראשון של גיאת. עיבודי השירים נחלקו בין יגאל חרד ואריה ברקוביץ', ובהקלטות השתתפו גם משה בן-מוש בגיטרה מזרחית וחברי להקת "ברוש".
ב-1987 הוציא את האלבום "לינה מנדולינה", שכלל את "לא רוצה אמריקה" ו"יעוייזי אל פילפלו". אריה ברקוביץ' והגיטריסט משה בן-מוש עיבדו את שירי האלבום.
ב-1988 הוציא את אלבומו התשיעי "תודה לאמא" בחברת התקליטים של "האחים ראובני". בין שירי האלבום בלטו "אוהב אוהב" (מילים: נעמי גיאת, לחן ספרדי), ושיר הנושא (מילים: יוני רועה, לחן: ג'אן אלכסנדרוני). אריה ברקוביץ' עיבד את שירי האלבום וניגן בקלידים, בס ותיכנות תופים. יחד עימו השתתפו בהקלטות גם יהודה קיסר וישי בן-צור בגיטרה 'מזרחית', אברהם פלדר, ופטר ורטהיימר בכלי נשיפה, ונגנים נוספים. עוד באותה שנה נדון לחצי שנת עבודות שירות ולקנס בגין העלמת מס שביצע.
בספטמבר 1990 הוציא את האלבום העשירי במספר - "בטוב וברע". חיים חדד עיבד וניהל מוזיקלית. את שיר הנושא כתב אביהו מדינה ללחן של מישל מאיר גבאי.
באוגוסט 1993 הוציא את אלבומו ה-13 במספר - "כתר של זהב", שהכיל שירים מקוריים דוגמת "לרקוד נולדה", "קזנובה" ושיר הנושא (בכולם - למילים של אבי רן), "אביב ביבשת" (למילים של אברהם חלפי) וכן מחרוזות להיטים שלו של זוהר ארגוב, חיים משה ושל גיאת עצמו. חיים חדד עיבד את מרבית השירים, כאשר בנוסף אליו דודו מויאל עיבד 3 שירים ורלף לויטן שיר אחד.
בדצמבר 1993 הוציא את אלבומו ה-14 "כינור דוד".
בעקבות תהליך של חזרה בתשובה והתקרבות לדת, הפסיק להופיע בפני קהל מעורב. מאמצע שנות ה-90 החל לפנות לקהל המסורתי-דתי ועבר להתגורר עם משפחתו בירושלים.
בינואר 1996 הוציא את אלבומו ה-16 "תעיתי כשה אובד" בעיבודם של ארנון אלמסי, יוחאי ג'רפי, וזוזו מוסא. האלבום כלל בעיקר שירים מסורתיים ועממיים וכן שני 2 שירים מקוריים: "מזלי" (מילים: יוש גרנות, לחן: מישל בדיחי) ו"שמור אותי" (מילים: ארלט ספדיה, לחן: אביחי מליחי)
ב-1998 הוציא את האלבום "כתר" בעיבוד והפקה מוזיקלית של עמי כהן. את שיר הנושא כתב והלחין גיאת עצמו, וכן נכללו בו ביצועיו ל"אמא" שביצע במקור שימי תבורי, ו"אהבת רעיה רצוני".
גיאת היה פעיל רבות בשנות ה-80 וכונה "זמר קסטות". הוא זכה למעט הופעות בתקשורת, אך תקליטיו נמכרו רבות והוא נהג להופיע באירועים משפחתיים ובמועדוני הזמר המזרחי. בין שיריו הבולטים: "נורה נורה", "פעמון זהב", "נגילה הללויה" "יומה יומה", ו"השקיני יין". הוא הוציא מעל ל-20 אלבומים לאורך הקריירה. לאורך הקריירה הופיע בין היתר בתימניאדה ובפני קהילות יהודיות בעולם. גיאת שילב בין שירה תימנית מסורתית, שירה בעברית בסגנון עדות המזרח, מוזיקה חסידית ואף שר ביידיש.
פורדייט
פורדייט, ידוע גם בתור אגט דטרויט או אגט מנועים,הוא מינרל מלאכותי אשר עשוי משאריות צבע התזה, אשר התקשה במידה מספקת כדי להיות מלוטש. פורדייט נוצר מהצטברות של שכבות צבע על משטחי הצביעה בספריי של מכוניות בתקופה בה התהליך נעשה באופן ידני, ונאפה פעמים רבות. מכונה על שם מפעלי פורד בדטרויט, עיר תעשייתית בארצות הברית אשר בה כנראה התגלה הפורדייט. בשנים האחרונות משמש לתכשיטים.
קרחון נימיץ
קרחון נימיץ (באנגלית: Nimitz Glacier) הוא קרחון גדול ממערב להר וינסון הזורם בין רכס סנטינל ורכס בסטיין ונשפך אל קרחון מינסוטה במרכז הרי אולזוורת' שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
גובהו של הקרחון 1,013 מטרים מעל פני הים. אורכו של הקרחון 74 קילומטרים, ורוחבו 9.3 קילומטרים.
הקרחון ממוקם 19 קילומטרים מהר וינסון.
יובלי הקרחון.
הקרחונים המהווים יובלים של קרחון נימיץ:
היסטוריה.
גילוי הקרחון.
הקרחון התגלה על ידי טייסת VX-6 של צי ארצות הברית, בטיסת צילום שנערכה בין ה-14 בדצמבר וה-15 בדצמבר 1959, ומופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על תצלומי אוויר אלה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שם אדמירל הצי צ'סטר נימיץ, שהיה מפקד מחלקת המבצעים של צי ארצות הברית בתקופת מבצע קפיצה לגובה אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1947-1948. המבצע אפשר את חקר אנטארקטיקה בהיקף שלא נעשה קודם לכן.
לקריאה נוספת.
• Charles Swithinbank, Antarctica, Issue 1386, Part 2, P B122 - B123
פליקס פיליפ קאניץ
פליקס פליקס קאניץ (בגרמנית: Felix Philipp Kanitz; 2 באוגוסט 1829, בודפשט, האימפריה האוסטרית - 8 בינואר 1904, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה גאוגרף, אתנוגרף, ארכאולוג, חוקר טבע וצייר ממוצא יהודי אשר נודע במסעותיו ברחבי הבלקנים לחקר הסלאבים הדרומיים תוך שהותיר ציורים ואיורים רבים אודות מחקריו.
קורות חייו.
פליקס פיליפ קאניץ נולד בבודפשט למשפחה יהודית אמידה. ב-1846 למד אמנות באוניברסיטת וינה ובהמשך נסע לאזור גרמניה, בלגיה, איטליה וצרפת. ב-1856 התיישב בווינה.
ב-1858 יצא למסע בדלמטיה, והחל לחקור את נושא הסלאבים הדרומיים. בהמשך, ביקר בבוסניה, הרצגובינה, סרביה, ובאזורי בולגריה העות'מאנית ומונטנגרו. הוא סייר לסירוגין בבלקנים עד 1889.
קאניץ צייר, אייר וכתב אודות מהלך מסעותיו, היישובים בהם ביקר ובני הלאומים השונים שחיו בהם.
בין 1862 ל-1904 פרסם 8 ספרי מחקר ומסעות. המיר את דתו לנצרות קתולית.
קאניץ נחשב לאחד מהחוקרים הראשונים של הסלאבים הדרומיים, וזכה להוקרה רבה בבולגריה ובסרביה. היה חבר האקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.
הילטל
מסעדת הילטל (Hiltl) היא מסעדה צמחונית בשווייץ. המסעדה מחזיקה בשיא גינס על היותה המסעדה הצמחונית הפתוחה הוותיקה ביותר בעולם. המסעדה ממוקמת בשדרת סיהלסטראסה שבציריך.
היסטוריה.
בשנת 1898 ייסדו מספר גרמנים את "Vegetaria AG". שנה לאחר מכן נפתחה מסעדת "Vegetarierheim and abstinence Café" במיקום הנוכחי שלה שבסיהלסטראסה, ציריך.
ב-1898 הגיע החייט הגרמני אמברוסיוס הילטל לציריך. בשנת 1901 הוא חלה קשות בשיגרון ולא יכול לממש את המקצוע שלו. הוא התחיל לתרגל את הדיאטה הצמחונית שהציע מקסימיליאן בירכר-בנר. הילטל החל לתמוך בדוקטרינת בירכר-בנר והפך לצמחוני.