השם "נו וייב" (No Wave) מייצג את הניגודיות של הסצנה ביחס לסגנון הגל החדש הפופולרי והמסחרי, ואת האופי הלעומתי והאוונגרדי שלה.
סצנת הנו-וייב, שבמסגרתה פעלו להקות, אמנים ויזואליים ויוצרי קולנוע, אופיינה בפילוסופיה ניהליסטית, באסתטיקה חתרנית ואירוטית ובגישה אקספרימנטלית.
סטפן קובי
1760-1769
The Best So Far... 2018 Tour Edition
The Best So Far... 2018 Tour Edition (בעברית: הטוב ביותר עד כה... גרסת 2018) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק באסיה, כחלק מקידום סיבוב ההופעות שלה ביבשת אשר התרחש באותה השנה.
ב-6 ביולי באותה השנה, אלבום האוסף יצא לאור גם באוסטרליה וב-20 ביולי, גם בניו זילנד.
רקע והפקה.
את אלבום האוסף הפיקו רבים ביניהם אריק בנזי, רוי ביטאן, מארק דולד, דייוויד פוסטר, ז'אן-ז'אק גולדמן, ג'יימס הורנר, מקס מרטין, בן מודי, כריסטופר ניל, אלדו נובה, ריק נואלס, ג'ון שנקס, בילי סטיינברג וג'ים סטיינמן.
אלבום האוסף כולל מגוון רחב של להיטיה של דיון בין השנים 1993–2013. עטיפת האלבום עצמה צולמה בסיבוב ההופעות הקודם של דיון. אלבום האוסף הגיע למקום הרביעי באוסטרליה וניו זילנד, ולמקום ה-24 ביפן.
תוכן.
בתוך אלבום האוסף נכללים מגוון רחב של להיטיה של דיון מהשנים 1993–2013 אשר עם רובם הופיעה בסיבוב ההופעות שלה Celine Dion Live 2018 אשר התקיים באותה שנה. בין היתר האלבום כולל את השירים "The Power of Love", "Because You Loved Me", "My Heart Will Go On", "Think Twice", "It's All Coming Back to Me Now", "Falling into You", "That's the Way It Is", "A New Day Has Come", "I Drove All Night", "Immortality", "All by Myself", "Taking Chances", "To Love You More" וכולי.
אלבום האוסף כולל בעיקר שירים אשר הצליחו באסיה, אוסטרליה וניו זילנד, המקומות בהם יצא האלבום. כמו למשל השיר "To Love You More" אשר הגיע למקום הראשון ביפן, "Think Twice" אשר הגיע למקום השני באוסטרליה ו-"Because You Loved Me" אשר הגיע לעשירייה הפותחת בניו זילנד.
שנות ה-50 של המאה ה-18
שנות ה-50 של המאה ה-18 היו העשור השישי של המאה ה-18, החלו ב-1 בינואר 1750 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1759.
עשור זה עומד בנקודת מפנה במערכת הכוחות הבינלאומית, ומטה את הכף להובלת האימפריה הבריטית מול זו הצרפתית בדומיננטיות האזורית במזרח הרחוק, לאחר סדרת ניצחונות באזור הודו. הבריטים מסיימים את העשור עם שני נמלים משמעותיים בתת היבשת ההודית, שמחזקים את יכולותיהם בסחר הבינלאומי.
פריניב
פריניב בע"מ היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בייצור מיצים סחוטים. החברה הוקמה בשנת 1994 במושב דבורה שבחבל התענך על ידי משפחת יניב.
בעבר התפרנסה משפחת יניב מחקלאות, אך בעקבות משבר בענף החקלאות עזבה את החקלאות, ובשנת 1994 הקימה את המפעל לייצור מיצים סחוטים. שמה של החברה הוא הלחם של המילים "פרי" ושל שם המשפחה, יניב. תחילה מכרו בני המשפחה את המיצים הסחוטים למסעדות ולקייטרינגים באזור מגוריהם. לאחר כ-15 שנות פעילות החליטו להיכנס לשוק הקמעונאי ולמכור את מוצריהם בכל רחבי ישראל.
בשנת 2014 הועבר המפעל ממושב דבורה לאזור התעשייה מבואות הגלבוע. במפעל מועסקים קרוב ל-100 עובדים.
בשנת 2015 החלה חברת זוגלובק להפיץ את מוצרי פריניב, והחל מאוגוסט 2017 הם מופצים על ידי תנובה.
כיום משווקת החברה את מוצריה גם מחוץ לישראל, במדינות סקנדינביה (בפינלנד היא מחזיקה ב-20% משוק המיצים), ברוסיה, בצרפת ובארצות הברית, תחת המותג PRINIV.
1750–1759
1750-1759
מילטון קינס דונס
מילטון קינס דונס היא קבוצת כדורגל אנגלית מהעיירה מילטון קינס הנמצאת 80 ק"מ מלונדון, והיא משחקת נכון בפוטבול ליג הראשונה, שהיא הליגה השלישית בחשיבותה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה.
היסטוריה.
מילטון קינס הוקמה בשנת 2004 על חורבות קבוצת הכדורגל וימבלדון שהייתה קיימת בין השנים 1889–2003.
ווימבלדון הייתה קיימת בין השנים 1889–2003 והעוברה לעיירה מילטון קינס בשנת 2003 וכעבור שנה קיבלה את שמה מילטון קינס דונס.
הסיבה למעבר הייתה שבעקבות דו"ח טיילור בוטלו יציעי העמידה באצטדיוני הכדורגל באנגליה, וקבוצת וימבלדון נאלצה לעזוב את אצטדיונה הישן, וניסיונות ראשי הקבוצה לאתר אצטדיון חדש שיענה על צורכי הקבוצה לא הצליחו, ועל כן החליטו ראשי הקבוצה להעיבר את הקבוצה לעיירה מילטון קינס. המעבר החל בספטמבר 2003 וביוני 2004 הושלם המעבר והקבוצה קיבלה בשנת 2004 את שמה הנוכחי.
בסיום עונת 04–2003 ירדה הקבוצה לליגת הפוטבול ליג הראשונה ובחלוף שנתיים ירדה הקבוצה ליגת הפוטבול ליג השנייה. בחלוף שנתיים שבה מילטון קינס לליגה השלישית.
בעונת 13–2012 נפגשו מילטון קינס וקבוצות וימבלדון החדשה שהוקמה מחדש על ידי אוהדיה למשחק במסגרת הגביע האנגלי בו ניצחה מילטון קינס 1-2.
בסיום עונת 15–2014 העפילה הקבוצה לצ'מפיונשיפ ובכך שבה לליגת המשנה אחרי 11 שנות היעדרות, הקבוצה לא הצליחה לשרוד בליגת המשנה וחזרה כעבור עונה אחת לפוטבול ליג הראשונה. בסיום עונת 18–2017 נשרה הקבוצה לליגה הרביעית לראשונה מאז עונת 2007/08. כעבור עונה אחת חזרה הקבוצה חזרה לליגה השלישית.
מארג' שוט
מארג' שוט (באנגלית: Marge Schott; 18 באוגוסט 1928 - 2 במרץ 2004) הייתה הנשיאה והמנכ"לית של קבוצת הבייסבול סינסינטי רדס בשנים 1984–1999 והאישה השלישית שהחזיקה בבעלותה קבוצה מליגת ה-MLB מבלי שירשה אותה (הראשונה הייתה אשת העסקים חואן וויטני פייסון, מייסדת ניו יורק מטס).
שוט ידועה בעיקר בעקבות התנהגותה השנויה במחלוקת במהלך כהונתה כבעלת סינסינטי רדס, שכללה העלבות כלפי אפרו-אמריקאים, יהודים ואנשים ממוצא יפני. בשנים 1996–1998 נאסר עליה לנהל קבוצה בליגת ה-MLB בשל הצהרות תמיכה במדיניות הפנים של מנהיג המפלגה הנאצית אדולף היטלר. זמן קצר לאחר מכן, היא מכרה את רוב חלקה בקבוצה.
ביוגרפיה.
חייה הפרטיים.
שוט נולדה בסינסינטי, אחת מחמש בנותיו של שרלוט ואדוארד הנרי אונוהר. אביה התעשר בעסקי העץ. כשלמדה בקולג', הצטרפה שוט כחברה לאחוות תטה פיי אלפא. ב-1952 התחתנה עם צ'ארלס שוט, בן למשפחה עשירה מהעיר סינסינטי, וירשה את עסקיו והונו כאשר נפטר מהתקף לב ב-1968. מאז מותו כשהייתה בת 39, מארג' שוט מעולם לא נישאה מחדש ולא נולדו לה ילדים.
סינסינטי רדס.
שוט הייתה אוהדת קבוצת סינסינטי רדס במשך רוב חייה. מ-1963 ואילך, היא פעלה כדי לגייס כסף עבור בית החולים לילדים בסינסינטי, בהשתתפות כמה משחקני קבוצת הרדס. ב-1981, שוט רכשה מעט מניות בקבוצה שהייתה בבעלותה של חברת ביטוח. ב-21 בדצמבר 1984, היא רכשה את השליטה בקבוצה עבור 11 מיליון דולר, ובכך הפכה למנהלת ושותפה כללית והאישה הראשונה שקונה קבוצת MLB. ב-1985 מונתה לנשיאה ומנכ"לית המועדון. חמש שנים לאחר מכן, הרדס זכו בוורלד סיריס, כאשר נצחו את אוקלנד אתלטיקס.
שוט הפכה במהרה לאחת המנהלות הבולטות ביותר של ליגת הבייסבול. אוהדים שיבחו את מאמציה לשמור על מחירים נמוכים באצטדיון. לדוגמה, היא שמרה את המחיר של נקניקייה בלחמנייה על דולר אחד ושמרה על מחיר מושב באצטדיון של כ-12 דולר - הזול ביותר בבייסבול. בניגוד לרוב הבעלים, היא ישבה במושב רגיל באצטדיון ריברפרונט, ולעיתים קרובות נעתנה לבקשות לחתימות ממעריצים. לעיתים קרובות אישרה לקבוצות של ילדים לרוץ למרכז השדה ובחזרה. באפן קבוע הגיעה למשחקים עם כלבתה.
שוט ספגה ביקורת על גישתה הפיננסית ועל כך שלא השקיעה את הכסף הדרוש כדי לבנות את הקבוצה. גישתה הפיננסית באה לידי ביטוי בהצרותיה הפומביות על הצורך לשלם לשחקנים בזמן שהם פצועים, בעיקר כאשר דיברה על שחקן הקבוצה חוסה ריג'ו (שהיה פצוע במרפק), והתלוננה: "משלמים שלושה מיליון דולר בשביל שישב על הישבן שלו!".
מחלוקות ועזיבת השותפות בקבוצה.
במהלך השנים ספגה שוט ביקורת בעקבות התבטאויותיה כנגד יהודים, אפרו-אמריקאים ויפנים. בנובמבר 1992 הואשמה על ידי צ'ארלס לוי, מנהל שיווק לשעבר ברדס, באמירות על עובד נוסף בקבוצה, כאשר אמרה עליו "כושי מיליונר". בנוסף טען לוי שמארג' שוט מחזיקה בביתה צלב קרס, וטען ששמע אותה אומרת "יהודים ערמומיים, כולם אותו דבר" למחרת פרסמה שוט הצהרה בה טענה שההאשמות נגדה בגין גזענות מוגזמות ושהיא לא התכוונה לפגוע באף אחד באמירותיה או בבעלותה על צלב קרס, שלטענתה קיבלה מאחד העובדים.
ב-29 בנובמבר 1992, אמרה שוט כי ההערה "כושי מיליונר" נאמרה בצחוק, אך לאחר מכן הצהירה כי לדעתה אדולף היטלר היה טוב בהתחלה לגרמניה הנאצית וכן שאינה מבינה למה המילה "ג'אפ" (כינוי גנאי ליפניף באנגלית: ) נתפסת כפוגענית.
באותה שנה, התפרסמה בניו יורק טיימס עדות של עוזרת לשעבר של קבוצת אוקלנד אתלטיקס, שרון ג'ונס, לפיה שוט נשמעה אומרת לפני תחילת שיחת ועידה, "לעולם לא הייתי מעסיקה עוד כושי, אני מעדיפה עובד שיהיה קוף מאומן מאשר כושי".
ועדה של ארבעה אנשים התכנסה לחקור את שוט וב-3 בפברואר 1993, היא נקנסה ב-250,000 דולר ונאסר עליה להשתתף בכל פעילויות היום-יום בקבוצת הרדס בעונת 1993. שוט חזרה לעבוד ב-1 בנובמבר.
ב-5 במאי 1996, עוררה שוט זעם רב כאשר השמיעה הצהרות אוהדות כלפי אדולף היטלר, ואמרה כי "הוא היה טוב בהתחלה, אבל הלך רחוק מדי". ליגת ה-MLB שוב אסרה על שוט עבודות יום יומיות עד 1998. מאוחר יותר, בחודש מאי, שוט צוטטה במגזין ספורטס אילוסטרייטד, כשהיא מדברת ב"מבטא יפני קריקטורי" כאשר תיארה את פגישתה עם ראש ממשלת יפן. בנוסף, היא אמרה כי היא לא אוהבת כאשר ילדים אסייתים-אמריקאים "מעפילים על הילדים שלנו" בתיכון.