באולימפיאדת סידני (2000) עלה מספר המדליות בה זכתה המשלחת הארגנטינאית לארבע. שלוש מהמדליות הושגו בענף השיט: גולש המיסטרל קרלוס אספינולה שחזר את הישגו מאטלנטה וזכה במדליית הכסף, שייט ה-470 חואן דה לה פואנטה וחאווייר קונטה זכו במדליית ארד, וכך גם שייטת היורופ סרנה אמאטו. במדליה הרביעית, מדליית כסף, זכתה נבחרת הנשים בהוקי שדה, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת אוסטרליה. נבחרת הגברים דורגה במקום השביעי. נבחרת הגברים בכדורעף סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת רוסיה ולנבחרת איטליה במשחק על מדליית הארד. ספורטאים בולטים נוספים כללו את לוחם הטאקוונדו גבריאל טרבורז'י שהפסיד בקרב על מדליית הארד, ההקיאקיסט חאווייר קוריאה שסיים במקום החמישי במקצה ל-1000 מטר, האחים גבריאל וחואן קורוצ'ט שסיימו במקום השביעי במרוץ מדיסון, מרימת המשקולות נורה קופל שסיימה במקום השמיני והמתאגרף ישראל הקטור פרס שהודח ברבע הגמר.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ארגנטינה ב-6 מדליות, בהן מדליות הזהב הראשונות מזה 52 שנים. נבחרת הכדורגל, בשורותיה שיחקו חבייר סביולה, גבריאל היינצה, קרלוס טבס ואחרים זכתה במדליית הזהב, מבלי שספגה שער אחד בטורניר כולו. ארגנטינה הביסה את נבחרת איטליה 0-3 בחצי הגמר, ובמשחק הגמר גברה 0-1 על נבחרת פרגוואי. טבס, שכבש שמונה שערים לזכות נבחרתו, היה למלך השערים של הטורניר. גם נבחרת הכדורסל, שבשורותיה שיחקו כוכבי ליגת ה-NBA כמאנו ג'ינובילי וקרלוס דלפינו, זכתה במדליית הזהב, לאחר שהדיחה את נבחרת ארצות הברית בשלב חצי הגמר, וגברה על נבחרת איטליה במשחק הגמר. נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה הפעם במדליית הארד. השייט קרלוס אספינולה עבר להתחרות בדגם טורנדו, יחד עם סנטיאגו לאנחה, והשניים זכו במדליית ארד. הטניסאיות פטריסיה טראביני ופאולה סוארס זכו במדליית ארד בטורניר הזוגות, ובמדליית ארד נוספת זכתה השחיינית ג'ורג'ינה ברדאץ', במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. ספורטאים בולטים נוספים כללו את החותר סנטיאגו פרננדס (מקום רביעי), הג'ודאית דניאלה קרוקובר (מקום חמישי), השייטת סרנה אמאטו (מקום שישי בדגם יורופ) והקיאקיסט חאווייר קוריאה (מקום שמיני במקצה ל-500 מטר). נבחרת הגברים בכדורעף הודחה ברבע הגמר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שחזרה ארגנטינה את הישגיה מאתונה - 2 מדליות זהב ו-4 מדליות ארד. נבחרת הכדורגל, בשורותיה שיחקו ליונל מסי וחואן רומן ריקלמה שבה וזכתה במדליית הזהב, לאחר שהדיחה את נבחרת ברזיל בחצי הגמר, וגברה על ניגריה במשחק הגמר. במדליית זהב נוספת זכו רוכבי האופניים ולטר פרס וחואן קורוצ'ט, במרוץ מדיסון. נבחרת הכדורסל הסתפקה הפעם במדליית הארד, לאחר שבחצי הגמר הפסידה לארצות הברית, ובמשחק על המקום השלישי גברה על נבחרת ליטא. נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה אף היא במדליית ארד בפעם השלישית ברציפות. השייטים אספינולה ולאנחה זכו במדליית ארד שנייה ברציפות. עבור אספינולה הייתה זו מדליה אולימפית רביעית. במדליית ארד נוספת זכתה הג'ודאית פאולה פארטו. עוד בלטו רוכבת האופניים גבריאלה דיאס, שסיימה במקום החמישי במרוץ אופני BMX, והשייט חוליו אלסוגאראי, שסיים במקום השביעי בדגם לייזר.
אולימפיאדת לונדון (2012).
אולימפיאדת לונדון (2012) נערכה על רקע המתיחות המתחדשת בין ארגנטינה לבריטניה בסוגיית הריבונות באיי פוקלנד. הרשויות בארגנטינה ניצלו את המתיחות כדי לקדם את רגשי הפטריוטיות ואת התמיכה בנבחרת, והפיקו סרטון בו נראה קפטן נבחרת ההוקי של ארגנטינה, פרננדו זילברברג, כשהוא רץ ברחובות בירת איי פוקלנד, פורט סטנלי. את הסרטון חתמה הסיסמה "כדי להתחרות על אדמה אנגלית, אנחנו מתאמנים על אדמה ארגנטינאית". בריטניה, מצדה, העלתה חשש שהספורטאים הארגנטינאים תנצל את המשחקים למחאה נגדה. בסופו של דבר לא נרשמו תקריות חריגות בהקשר זה במהלך המשחקים.
במשחקים עצמם זכו הארגנטינאים בארבע מדליות, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב, בה זכה לוחם הטאקוונדו סבסטיאן קריסמניץ'. נבחרת הנשים בהוקי שדה שיפרה את הישגה מהמשחקים הקודמים, וזכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על בריטניה והפסידה במשחק הגמר להולנד. הטניסאי חואן מרטין דל פוטרו זכה במדליית ארד, לאחר שגבר על המדורג שני בעולם, הסרבי נובאק ג'וקוביץ'. בשלב חצי הגמר הפסיד דל פוטרו למדורג ראשון רוג'ר פדרר, במשחק שנמשך 4 שעות ו-26 דקות, המשחק הארוך בתולדות המשחקים האולימפיים. במדליית ארד נוספת זכו שייטי ה-470 לוקאס קלאברסה וחואן דה לה פואנטה. נבחרת הכדורסל שוב הפסידה לארצות הברית בחצי הגמר, וסיימה במקום הרביעי לאחר שהפסידה גם לנבחרת רוסיה. שחקן הנבחרת לואיס סקולה קלע בממוצע 20.2 נקודת במשחק, ומאנו ג'ינובילי קלע 20 נקודות בממוצע. השניים דורגו במקומות השלישי והרביעי בטבלת הקלעים של המשחקים. פאבלו פריג'יוני מסר 6 אסיסטים בממוצע למשחק, ודורג שני בקטגוריה זו.
ספורטאים ארגנטינאים נוספים שבלטו בלונדון כללו את החותרים כריסטיאן רוסו ואריאל סוארס (מקום רביעי), חותרי הקיאק מיגל קוראה ורובן רסולה (מקום חמישי במקצה ל-200 מטרים), הג'ודוקא פאולה פארטו (מקום חמישי), האתלט חרמן לאורו (מקום שישי בהדיפת כדור ברזל) והמתעמל פדריקו מולינרי (מקום שמיני בתרגיל הטבעות). נבחרת הכדורעף הודחה בשלב רבע הגמר, לאחר שהפסידה לנבחרת ברזיל. נבחרת ארגנטינה בכדוריד השתתפה לראשונה בטורניר, אך לא עברה את שלב הבתים, לאחר שניצחה במשחק אחד בלבד.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו הארגנטינאים בארבע מדליות, אך הפעם שלוש מהן היו מדליות זהב, לראשונה מאז 1948.
שייטי הנאקרה 17 סנטיאגו לאנחה וססיליה קראנסה סארולי זכו במדליית זהב. עבור לאנחה בן ה-54, שחצי שנה לפני המשחקים החלים מסרטן הריאות, הייתה זו מדליה אולימפית שלישית. בניו של לאנחה, קלאוס ויאגו, התחרו בדגם 49er, וסיימו במקום השביעי. במדליית זהב נוספת זכתה הג'ודאית פאולה פארטו, ובמדליית הזהב השלישית זכתה נבחרת ההוקי שדה, לאחר שגברה בחצי הגמר על האלופה האולימפית מבייג'ינג ומלונדון, גרמניה, בתוצאה 2-5, ובמשחק הגמר ניצחה את בלגיה 2-4. במדליה הרביעית, מדליית כסף, זכה הטניסאי חואן מרטין דל פוטרו. דל פוטרו, שהגיע לטורניר כמדורג 141 בעולם, לאחר שסבל משורה של פציעות, הפתיע בסיבוב הראשון את נובאק ג'וקוביץ', גבר בחצי הגמר על רפאל נדאל, ונכנע רק במשחק הגמר לאנדי מארי.
פרט לנבחרת ההוקי שדה, רשמו גם נבחרות ארגנטינאיות נוספות הישגים נאים בענפי הכדור. נבחרת הגברים בכדורעף סיימה בראש הבית בשלב המוקדמות, אך שוב הודחה ברבע הגמר בידי ברזיל. נבחרת הרוגבי סיימה במקום השישי. נבחרת הנשים בהוקי שדה הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת הולנד, וסיימה במקום השביעי. נבחרת הגברים בכדורסל סיימה במקום השמיני, לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר בידי ארצות הברית. שחקן הנבחרת פקונדו קמפאסו הוביל את טבלת החטיפות בטורניר, עם 2.8 בממוצע למשחק, ואנדרס נוצ'יוני קבע את שיא הנקודות למשחק (37), במשחק נגד המארחת נבחרת ברזיל שהסתיים בניצחון ארגנטינאי רק לאחר שתי הארכות.
ספורטאים ארגנטינאים נוספים שבלטו בריו כללו את מרימת המשקולות פטריסיה ברמודס שסיימה במקום החמישי, הרוכב מתיאס אלבראסין שסיים במקום השמיני, שחקן הגולף אמיליאנו גריז'ו סיים במקום השמיני והמתאגרפים אלברטו מז'יאן וז'אמיל פראלטה שהודחו ברבע הגמר.
משחקי החורף.
ארגנטינה השתתפה לראשונה במשחקי החורף באולימפיאדת סנט מוריץ (1928), נעדרה משתי האולימפיאדות, ומאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1948) השתתפה בכל המשחקים למעט אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956).
עד כה, אף ספורטאי ארגנטינאי לא זכה במדליה במשחקי החורף, והישגי המשלחת הארגנטינאית היו בדרך כלל נמוכים מאוד. ההישג הטוב ביותר נרשם במשחקים הראשונים בהם השתתפה ארגנטינה, בסנט מוריץ, אז דורגו צוותי המזחלות הארגנטינאים במקום הרביעי והחמישי במקצה לרביעיות. באולימפיאדת אוסלו (1952) הגיעה רביעיית מזחלות נוספת למקום השמיני.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
אופ ארט
"אופ-ארט" (באנגלית: Op art) או "אמנות אופטית", היא סוג של אמנות חזותית, בעיקר בתחום הציור, העושה שימוש באשליות אופטיות ובהפשטה גאומטרית.
לאופ ארט קשר הדוק אל האמנות המושגית ואל המינימליזם כיוון והוא בוחן את אופן התפיסה של האדם ואת הקשר שבין אשליה ומישור התמונה - "בין הבנה לראייה". מרבית עבודות האופ-ארט הן מופשטות, ורבות מהן הן בצבעי שחור ולבן בלבד. כאשר הצופה מביט בהן, מתקבל הרושם של תנועה, מראות חבויים, הבזקים וויברציות, תבניות או לחלופין, נפח או עיוות.
הקשר היסטורי.
מקורו של האופ-ארט בשיטות הקונסטרוקטיביסטיות של הבאוהאוס. האסכולה הגרמנית, שהוקמה על ידי ולטר גרופיוס, הדגישה את הקשר שבין צורה לתפקיד במסגרת של ניתוח ורציונליות. סטודנטים למדו להתמקד בעיצוב הכולל, או בקומפוזיציה המלאה, כדי להציג עבודות מגובשות. כאשר הבאוהאוס נאלץ להיסגר ב-1933, רבים ממוריו עברו לארצות הברית, שם השתקעה התנועה בשיקגו ולבסוף ב- BLAC MOUNTAIN COLLEGE, שבאשוויל, צפון קרוליינה.
מקור האופ-ארט.