הוא מתרבה בצפון אמריקה, גרינלנד, איסלנד ובריטניה. הקן נבנה כתלולית של עפר וצמחים סמוך למים והתטולה היא אחת עד שלוש ביצים. גם הזכר וגם הנקבה שותפים בבניית הקן, בדגירה על הביצים ובתזונת האפרוחים. בחורף הוא נודד דרומה ועושה את העונה לחופי ימים ואגמים בדרום אירופה, דרום ארצות הברית ובמערב אפריקה. הקינון מצוי הרבה גם באיים, שם הוא מוגן מטורפים יבשתיים גדולים. הסכנה העיקרית לביצים ולאפרוחים מגיעה משחפיים, עורביים, דביבונים, בואשיים, חורפנים, שועלים וצבים נשכניים. בוגרים עלולים להיטרף על ידי לוטרות או עיטמים. בעת איום עליו או על הקן, הוא עשוי לתקוף בחזרה תוך תעופה מהירה לעבר הטורף וכיוון המקור לבטנו, ראשו או צווארו.
כמו כל בני סדרת צוללנאים, הוא ניזון בעיקר מדגי מים מתוקים ומלוחים, אותם הוא תופס בצלילה עמוקה לתוך המים. עומק הצלילה יכול להגיע ל-60 מטרים והיא נועדה גם למחסה בשעת סכנה. מהירות התעופה שלו עשויה להגיע ל-120 קמ"ש.
העובדה שרגליו קצרות ונמצאות באחורי גופו מועילה בצלילה, אך מאלצת אותו לצבור תנופה על פני מרחק גדול כדי להמריא והוא מגושם בעת הליכה על הקרקע. בזמן נחיתה על המים, הוא מרחף מעליהם ומאט כשבטנו נוגעת במים ולא רגליו.
נזקי האדם.
הצוללן הצפוני נעלם מאגמים באזורים מסוימים במזרח ארצות הברית לאחר שנפגע מגשם חומצי, זיהום הסביבה, הרעלות עופרת ממשקולות דיג והרעלות כספית משפכי תעשייה. בכמה אגמים נבנים אתרי קינון צפים כדי לצמצם את הפגיעה באתרי הקינון כתוצאה משינויים בגובה פני המים שנגרמים מסכרים וכדומה.
בתרבות.
הצוללן הצפוני הוא אחד מסמלי קנדה והוא מופיע על מטבע דולר קנדי אחד ועל שטר 20 דולרים מהסדרה הקודמת. כמו כן, הוא הציפור הלאומית של פרובינציית אונטריו שבקנדה. הדואר הקנדי הוציא כמה בולי דואר עם דמותו של העוף. בנוסף, בסרט "מוצאים את דורי", הציפור בקי שעוזרת למרלין ונמו להגיע מהים למכון לשיקום בעלי חיים היא צוללן צפוני.
איזבל דינואר
איזבל דינואר (בצרפתית: Isabelle Dinoire; 1967 - 22 באפריל 2016) הייתה מושתלת הפנים הראשונה בעולם, לאחר שכלב מסוג לברדור רטריבר השחית את פניה במאי 2005.
חיים אישיים.
דינואר גרה בואלנסיין שבדרום צרפת, והייתה אם לשני ילדים.
תקרית הפציעה.
כלבה של דינואר "לעס את פניה לאחר שהיא התעלפה ממנת יתר של כדורי שינה." בדיווחים שקדמו לניתוח נכתב כי בתה של דינואר אמרה כי הלברדור ניסה להעיר את דינואר לאחר שזו ביצעה ניסיון התאבדות. בהצהרה שנתנה דינואר ב-6 בפברואר 2006 נאמר:
"...לאחר שבוע קשה במיוחד, רווי בעיות אישיות רבות, לקחתי כמה גלולות כדי לשכוח ... התעלפתי ונפלתי לרצפה ונחבטתי ברהיט." בתה של דינואר הוסיפה כי הכלב היה להוט להעיר את אימה, אך זו לא התעוררה והכלב נשך ושרט את פניה.
השתלת פנים חלקית.
השתלת הפנים החלקית הראשונה בעולם התרחשה ב-27 בנובמבר 2005 על ידי פרופסור ברנרד דאוואושל בעזרת פרופסור ז'אן מישל דוברנרד באמיין, צרפת. שתל העור הכולל אף ופה נלקח מתורמת שהייתה שרויה במוות מוחי. מומחים אומרים כי אף על פי שהשתלת קרקפת ואוזן בוצעו כבר בעבר, השתלות פה ואף הן הקשות ביותר. בדינואר הושתל גם מח עצם כדי למנוע את דחיית השתל.
בדיוק שנה לאחר הניתוח דינואר הצהירה שהיא יכולה לחייך שוב.
דינואר נפטרה ב-22 באפריל 2016 עקב סיבוכים שנגרמו לה על ידי התרופות שקיבלה למניעת דחיית הרקמות המושתלות.
תהלים כט
פרונלה סקיילס
פרונלה סקיילס CBE (באנגלית: Prunella Scales; נולדה ב-22 ביוני 1932) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר בתפקידה כסיביל פולטי בסדרת הטלוויזיה הבריטית המלון של פולטי, ובתפקידה כאליזבת השנייה בסרט הטלוויזיה " A Question of Attribution" (שאלה של ייחוס) מאת אלן בנט עליו הייתה מועמדת לפרס באפטה.
ביוגרפיה.
נולדה בשם מרגרט רומני אילינגוורת' בסאות' אבינג'ר שבסארי, אנגליה, בתם של השחקנית קתרין (לבית סקיילס) וג'ון ריצ'רדסון אילינגוורת'. למדה בבית הספר לבנות "מוירה האוס" באיסטבורן.
לסקיילס קריירת משחק ממושכת בעיקר בתפקידים קומיים. בין תפקידיה הראשונים היו בעיבוד לגאווה ודעה קדומה (1952), בקומדיה הרומנטית "בחירתו של הובסון" משנת 1954, ובסרט "Room at the Top" מ-1959.
הפריצה שלה בקריירה הייתה בראשית שנות השישים בקומדיית מצבים בריטית, "Marriage Lines", לצידו של השחקן ריצ'רד בריירס. בנוסף להופעתה בהמלון של פולטי הוא מוכרת מקומדיות המצבים ששודרו ברדיו ה-BBC בהם "After Henry", "Smelling of Roses" ו-"Ladies of Letters". בטלוויזיה כיכבה בסדרה "Mapp and Lucia" המבוססת על רומנים מאת אי אף בנסון. במחזה " A Question of Attribution" של אלן בנט גילמה את המלכה אליזבת. ב-1973 חברה לרוני בארקר בהפקה של "Meat", ששודר כחלק מהסדרה "Seven of One" ב-BBC.
בקולנוע הופיעה בסרטים "The Lonely Passion of Judith Hearne" ב-1987, "Stiff Upper Lips" מ-1997, "זיכרונות מאחוזת הווארד" (1992), ובפארסה של ג'ו אורטון "What the Butler Saw" בתפקיד גברת פרנטיס, צוות השחקנים כלל את בעלה טימותי וסט את דינזדייל לנדן ואת טסה פיק-ג'ונס. עוד הופיעה בתפקיד קמע ב"הנערים מברזיל" (1978).
במשך עשר שנים הופיעה יחד עם ג'יין הורוקס בפרסומות לרשת הסופרמרקטים טסקו. ב-1997 כיכבה סקיילס בסרט המדע בדיוני של כריס ברפוט, "פניקס", ששודר ב-1999 ב-NBCUniversal.
ב-2003 גילמה את הִילְדָה, אשתו של הוראס רמפול "זו שיש לציית לה", בגרסה הרדיופונית של סדרת הטלוויזיה רמפול, כאשר בעלה טימותי וסט מגלם את דמותו של רמפול. פרונלה סקיילס וטימותי וסט יצאו באותה עת לסיור הופעות באוסטרליה אם כי בהפקות שונות. היא שיחקה בהצגה "ערב עם המלכה ויקטוריה" בה השתתף גם זמר הטנור איאן פרטרידג' ושר שירים שכתב הנסיך אלברט. עוד ב-2003 השתתפה בהקלטת האופרה "La gazza ladra" מאת ג'ואקינו רוסיני.
ב-2006 השתתפה במיני סדרה "The Shell Seekers" בכיכובם של ונסה רדגרייב ומקסימיליאן של. ב-16 בנובמבר 2007 הופיעה במופע הצדקה "Children in Need" של ה-BBC, בו גילמה שוב את דמותה של סיביל פולטי כמנהלת חדשה המגיעה לנהל את מלון בבילון. היא הופיעה בתסכית "The Youth of Old Age" שהופק ב-2008 על ידי Wireless Theatre Company, וב-2009 שיחקה ב"מלחמתה של קארי" על פי רומן מאת נינה באודן בתיאטרון אפולו.
ב-2011 כיכבה בקומדיית התלת מימד הבריטית "הנרי הנורא" בתפקיד דודה גרטה, דודתו של הנרי.
בבחירות הכלליות בבריטניה שנערכו ב-2005 וב-2010 הופיעה בתשדיר בחירות עבור מפלגת הלייבור. ב-2005 פורסמה הביוגרפיה שלה שכתבה טרזה רנסום והוציא לאור ג'ון מארי. היא פטרונית של תיאטרון לייס מרקט בנוטינגהאם.
חיים אישיים.
סקיילס היא שגרירה של "SOS Children's Villages", ארגון צדקה בינלאומי התומך בילדים יתומים וילדים נטושים. היא תומכת בקמפיין שעורך הארגון מדי שנה בפברואר "World Orphan Week".
סקיילס נשואה לשחקן טימותי וסט ולזוג יש שני בנים, הבכור הוא השחקן והבמאי סמואל וסט.
ב-1992 הוענק לסקיילס התואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
פרונלה סקיילז
ריצ'רד וייזמן
פרופסור ריצ'רד וייזמן (בחלק מהמקורות בעברית גם: ריצ'רד וייסמן, באנגלית: Richard Wiseman; נולד ב-1966, לונדון, הממלכה המאוחדת) הוא פסיכולוג וסופר בריטי העומד בראש יחידת המחקר של אוניברסיטת הרטפורדשייר בבריטניה. וייזמן החל את הקריירה כקוסם ובהמשך למד פסיכולוגיה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ורכש תואר שלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת אדינבורו.
עבודתו.
במחקריו משלב וייזמן בין עיסוקו הקודם כקוסם והשכלתו האקדמית והם כוללים בין השאר סוגיות העוסקות באינטואיציה, אשליות אופטיות ובעל-טבעי. וייזמן חקר את נושא המזל "הטוב" ו"הרע" ופרסם את מחקרו בספר "מזלך בידך". בספר נכתב כי לאנשים בעלי גישה חיובית ואמונה בהצלחתם סיכוי טוב יותר להצליח (אפקט פיגמליון). בנוסף, מציין המחקר שהמצליחנים מקשיבים לאינטואיציה שלהם, נמנעים מסיכונים מיותרים מחד ומשכללים את מיומנות האינטואיציה שלהם מאידך, וכך לומדים להיעזר בה כחלק ממערכת השיקולים שלהם. וייזמן נמנה עם האסכולה הספקנית ובחן את תקפותן של טענות ומחקרים מדעיים. לדוגמה, הוכיח וייזמן שהשיטה המבוססת ניתוב לשוני פיזיולוגי לגילוי האם אדם משקר לפי תנועות עיניו אינה יעילה. הוא העלה סדרת הרצאות קצרות ל-YouTube אשר זכו לכ-90 מיליון צפיות.
וייזמן פרסם 11 ספרים אשר חלקם הפכו לרבי מכר ו-3 מהם תורגמו לעברית.
ריצ'רד וייסמן
מרסדס (הרוזן ממונטה כריסטו)
לה ריוחה (ארגנטינה)
לה ריוחה (בספרדית: La Rioja) היא עיר הבירה של פרובינציית לה ריוחה בארגנטינה. העיר ממוקמת למרגלות רכס סיירה דה ולסקו, 1,167 ק"מ מהבירה בואנוס איירס. בעיר מתגוררים כ-180,000 איש (לפי מפקד ב-2010).
הנשיאה לשעבר, איסבל פרון, נולדה בעיר.
היסטוריה.
העיר נוסה ב-20 במאי 1591 על ידי חואן רמריס דה ולסקו, מושל טוקומן, תחת השם טודוס לוס סנטוס דה לה נואבה ריוחה (כל הקדושים של ריוחה החדשה).
למעט תקופה מאמצע המאה ה-19 לתחילת המאה ה-20, כאשר ההתיישבות צ'ילסיטו עקפה אותה, לה ריוחה הייתה העיר הגדולה בפרובינציה. העיר ניזוקה באופן חמור עקב רעידת אדמה ב-1899.
כלכלה.
כלכלת הפרובינציה כולה התבססה בעבר על גידול בקר וחקלאות, כמו גם גידול יין. אך בשנות ה-70 החל הליך תיעוש שהפך את לה ריוחה למרכז חשוב כיום בתעשיית הפרמקולוגיה של ארגנטינה.
תחבורה.
נמל התעופה קאפיטן ויסנטה אלמנדוס אלמונסיד משרת את העיר.
לורד (זמרת)