אבו אל-עבאס מת בשנת 810, ככל הנראה מדלקת ריאות שלקה בה משלא הסתגל לאקלים הצפוני הקריר של אירופה. בן 40 היה במותו.
ליינוטייפ
מלך היהודים
מלך היהודים (מחזה)
מנהרות
צ'נזריג
הולנד באירוויזיון 1957
הולנד באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "Net Als Toen" שבוצע על ידי קורי ברוקן. השיר סיים במקום הראשון עם 31 נקודות.
לפני האירוויזיון.
בשנה זו נערכה תחרות קדם בשם "National Songfestival" עם 8 שירים מתחרים. 4 זמרים לקחו חלק בתחרות כאשר כל אחד מהם שר שני שירים. קורי ברוקן הייתה הזמרת היחידה שהתחרתה שוב בתחרות הקדם. הזוכה בתחרות נבחר על ידי הקהל בבית שיכול היה להצביע על ידי שליחת גלויה לשיר המועדף עליו. ברוקן, שייצגה את הולנד גם באירוויזיון 1956, זכתה שוב עם השיר "Net als toen" שקיבל 6,927 קולות. כמו כן, השיר השני שלה בתחרות הגיע למקום השני. התחרות נערכה ב-3 בפברואר 1957 בהילברסום והנחתה אותה קארין קראיקאמפ.
באירוויזיון.
הולנד הופיעה בסדר ה-6 על הבמה אחרי אוסטריה ולפני גרמניה. הולנד זכתה במקום ה-1 עם 31 נקודות.
הארמייה ה-49 (רוסיה)
הארמייה ה-49 (ברוסית: армия я-49) היא ארמייה משולבת של כוחות היבשה הרוסיים.
תקופת ברית המועצות.
היחידה הוקמה באוגוסט 1941 . ב-17 באוגוסט היא הוצבה מאחורי קווי ההגנה של החזית המערבית ככוח העתודה שלו. במהלך אוקטובר 1941 היא השתתפה בקרבות בלימה נגד ורמאכט מערבית למוסקבה. במהלך שנת 1942 היא לחמה במרחב רז'ב והשתתפה בקרב רז'ב השני.
בתחילת 1944 היא התקדמה מערבה עד לגבול של בלארוס הסובייטית, נכללה בכוחות של החזית הבלארוסית השנייה והשתתפה במבצע בגרטיון. בהמשך היא נכנסה לשטח פולין והשתתפה במבצע פרוסיה המזרחית. במרץ 1945 תוך שיתוף פעולה עם הארמייה ה-65, הארמייה ה-70 וארמיית ההלם השנייה היא נכנסה לדנציג. בהמשך היא העוברה לטובת תגבור של יחידות הצבא האדום שהשתתפו בקרב ברלין. את השתתפותה בלחימה הארמייה ה-49 סיימה בגדות נהר אלבה כאשר היא התחברה לארמייה ה-2 הבריטית.
באוגוסט 1945 יחידות הארמייה-49 הועברו לברית המועצות והארמייה פורקה.
תקופת רוסיה.
לאחר פירוק ברית המועצות הוקמה מחדש ב-1992 אך פורקה שוב ב-1994 ובשנת 2010 הוקמה מחדש בשלישית. המטה שלה ממוקם בעיר סטברופול. הארמייה משתתפת בפלישה הרוסית לאוקראינה. בהתאם להודעה של אוקראינה ב-25 במרץ 2022 מפקד הארמייה פאבל ריאזנצב נהרג.
הארמייה ה-50 (ברית המועצות)
הארמייה ה-50 (ברוסית: армия я-50) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה באוגוסט 1941 על בסיס יחידות של חזית בריאנסק. באוגוסט 1941 היא כותרה. רק חלק קטן של הארמייה הצליח לצאת מהכיתור.
בנובמבר 1941 הארמייה ה-50 הוקמה מחדש והועברה לחזית הלחימה של קרב מוסקבה. בספטמבר 1943 הארמייה ה-50 הועברה לעתודה ולאחר תגבור יחידותיה נכללו בחזית הבלארוסית השנייה. כחלק של יחידות החזית היא התקדמה מערבה לכיוון בלארוס הסובייטית והגיע לגדות הדנייפר. לאחר חציית הנהר במהלך קרב דנייפר היא המשיכה להתקדם מערבה והשתתפה במבצע בגרטיון.
בתחילת 1945 הארמייה ה-50 הועברה לטובת החזית הבלארוסית השלישית והשתתפה במבצע פרוסיה המזרחית. היא סיימה את הלחימה על שפת הים הבלטי ופורקה בשנת 1945.
בלגיה באירוויזיון 1986
בלגיה זכתה באירוויזיון 1986 שהתקיים בעיר ברגן שבנורווגיה עם השיר "J'aime la vie" שבוצע על ידי סנדרה קים.
לפני האירוויזיון.
אירוע הגמר הלאומי לבחירת נציגות בלגיה לאירוויזיון 1986 באולפנים של רשת הטלוויזיה RTBF, תחנת הטלוויזיה דוברת הצרפתית של ולוניה וכל תשעת השירים בתחרות היו בשפה הצרפתית, מנחה התחרות היה פטריק דוהאמל, השיר הזוכה נקבע 50 % על ידי חבר שופטים העוסקים בתחום המוזיקה ו-50 % על ידי מדגם של 500 אזרחים בלגיים אקראיים הבאים לייצג את הציבור הבלגי.
אנה אהרונוב
בירגונג'
יחסי ג'יבוטי–תימן
יחסי ג'יבוטי–תימן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין הרפובליקה התימנית.
סקירה כללית.
שתי המדינות חברות בליגה הערבית, יש ביניהן שיתופי פעולה רבים במגוון גדול מאוד של תחומים. שיתוף פעולה מרכזי בין שתי המדינות הוא שיתוף פעולה בתחום האנרגיה והחשמל. בין שתי המדינות מפריד מיצר קטן של ים, ישנה תוכנית לחבר את ג'יבוטי לתימן באמצעות גשר הדומה לגשר המלך פהד. (כביש מהיר ימי).
ג'יבוטי תומכת במשטר החוקי של תימן במלחמת האזרחים של תימן.
פורד Thames 400E
פורד Thames 400E (באנגלית: Ford Thames 400E) היא מכונית מסחרית תוצרת Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1957–1965 בבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
יוצרו 187,000 יחידות.
נפאלגאנג'
נפאלגאנג' (בנפאלית: नेपालगञ्ज) היא בירת מחוז באנקה במערב פרובינציית לומביני במערב נפאל. העיר שוכנת במישור טראי וגובלת בהודו לצפונה של מדינת אוטר פרדש. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2021 אוכלוסיית העיר מנתה 166,258 תושבים והיא העיר הרביעית בגודלה בפרובינציית לומביני (אחרי , בוטוואל ו), רוב תושבי העיר הם מוסלמים, אך קיימות מגוון קבוצות אתניות עם תרבויות שונות.
בשנת 1816, לפי הסכם סוגאולי, הייתה נפת באנקה נתונה תחת שליטה בריטית. ב-1858, שטח זה הוחזר לנפאל בתמורה לשירותם של נפאלים בצבא בריטי בזמן המרד ההודי הגדול ב-1857.
נמל תעופה מקומי עם טיסות מקטמנדו ויעדים אחרים בנפאל, משרת את העיר. נפאלגאנג' ממוקמת בסמוך לגבול עם הודו (כ-6 ק"מ מהעיר) ולכן מהווה שער כניסה למדינה לתיירים ולאוטובוסים שבאים מהודו.
יחסי בנגלדש–פנמה
יחסי בנגלדש–פנמה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של פנמה. שתי המדינות נהנות מיחסים לבביים והוציאו הצהרה משותפת שבה הן מקוות לשפר את היחסים ביניהן ולהגביר את שיתופי הפעולה.
שיתופי פעולה.
בשנת 1977 בנגלדש תמכה במעבר ריבונותה של תעלת פנמה לפנמה מארצות הברית דרך אמנות טוריוס-קרטר.
מאחר שפנמה נמצאת במיקום אסטרטגי, ועקב שינוע הסחורות האדיר בה מדי יום. בנגלדש רואה בפנמה כשותפה גדולה ואסטרטגית בתחום הקניות והמשלוחים הבינלאומיים. ב-2013 חתמו שתי המדינות על אמנה שנותנת לבנגלדש עדיפות והטבות בעת שינוע סחורות בתעלת פנמה ובאופן כללי, הטבות לבנגלדש במגזר המשלוחים בפנמה.
ב-2011 משלחת עסקית בנגלדשית ביקרה בפנמה לצורכי עסקים.
קרב עבר הירדן הראשון
קרב עבר הירדן הראשון מתייחס לפעולה מלחמתית שנערכה בין 21 במרץ 1918 ל-2 באפריל במסגרת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. הקרב נערך בין כוחות של חיל המשלוח המצרי (EEF) לבין כוחות של צבא האימפריה העות'מאנית המתוגברים על ידי כוחות גרמנים. במהלך הקרב ניסו כוחות בריטים, שחצו את הירדן, להגיע לתחנת הרכבת של עמאן ולחבל במסילת הברזל החג'אזית. תנאי מזג אוויר קשים ותיגבור משמעותי של הכוחות הטורקים שיבשו את תוכנית הקרב ובסופו הבריטים נסוגו בחזרה לגדה המערבית של הירדן, מבלי שהשיגו את משימתם ולאחר שסבלו מנפגעים רבים.
מטרות המבצע.
הפיקוד הצבא הבריטי בראשות אדמונד אלנבי הגדיר את מטרות המבצע:
הכוחות הפועלים.
הצבא הבריטי.
הפיקוד על הקרב נמסר למייג'ור גנרל סר ג'ון סטיוארט מקנזי שיי (מפקד הדיוויזיה הלונדונית ה-60) ותחת פיקודו נכללו היחידות הבאות:
הצבא הטורקי.
ההגנה של העיר עמאן וסביבותיה הוטלה על הדיוויזיה ה-40 (של הארמייה ה-4) וכוחות רגלים נוספים (כולל כח גרמני) בפיקודו של מפקד הדיוויזיה לוטננט קולונל עסים (לקראת הקרב לקח מפקד הארמייה ה-4, ג'מאל קוצ'וק, את הפיקוד על הקרב). סך הכוחות שעמדו לטובת המגננה על עמאן היו כ-4,000 חיילים, מספר רב של מקלעים וכ-10 תותחים. כמו כן נפרסו כ-2,000 חיילים להגן על א-סאלט.
תוכנית הקרב.
תוכנית הקרב הייתה כדלקמן:
תוכנית הקרב הושפעה, בין השאר, מהבדלי הגובה בין נקודת יציאת הכוחות על גדות הירדן (כ-400 מטר מתחת פני הים) לעיר א-סאלט (כ-800 מטר מעל פני הים) ועמאן (כ-910 מטר מעל פני הים)
מהלך הקרב.
מהלכי הקרב הושפעו משמעותית ממזג האוויר הגשום שעיכב את התקדמות הכוחות הבריטים ואיפשר לכוחות הטורקים להתארגן ולהזעיק כוחות נוספים לעזרה.
מתקפת הנגד הטורקית גרמנית.
במהלך ה-29 במרץ וה-30 במרץ ירד הרגימנט ה-145 הטורקי (מהדיוויזיה ה-46) משכם, חצה את הירדן בגשר דמיה ותקף לכוון העיר א-סאלט מצפון מזרח. על העיר הגנו, באותו זמן, 2 רגימנטים מבריגדת הפרשים הקלים (של דיביזיית אנזא"ק). עקב הסיכון בפריצת קו ההגנה וניתוק הכוחות באזור עמאן תוגברו המגינים בכוחות מעמאן. קו ההגנה לא נפרץ ואיפשר את נסיגת הכוחות האחרים.
הארמייה ה-52 (ברית המועצות)
הארמייה ה-52 (ברוסית: армия я-52) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה באוגוסט 1941. באוגוסט 1941 היא התמקמה בקו ההגנה דרומית לנובגורוד. בספטמבר 1941 החזית של הארמייה פוצל וחלקו הועבר לאחריות של הארמייה הרביעית.
הארמייה ה-52 המשיכה בלחימה באזור ובדצמבר 1941 נכללה בכוחות של חזית וולחוב. במהלך שנת 1942 ותחילת 1943 הארמייה ה-52 עשתה מספר ניסיונות לשחרר את העיר נובגורוד אך ללא הצלחה. במאי 1943 היא הועברה לעתודה ולאחר זמן קצר הועברה לגזרת חזית וורונז'. כחלק של יחידות החזית היא התחילה במתקפה ובספטמבר 1943 הגעה עד לגדה המזרחית של נהר הדנייפר. הארמייה הצליחה לחצות את הנהר ולתפוש ראש גשר בגדה המערבית, ולקראת סוף השנה התקדמה לכיוון העיר צ'רקסי.