מזיא לחם מלחמות אידאולוגיות רבות: הוא לחם לשימור הלהט הציוני גם לאחר שהיחס למילה "ציונות" הפך ליחס ציני ולגלגני. הוא לחם על עיצובו של נוער עם עמוד שידרה ערכי ברור והאמין כי הדרך לעיצוב הנוער עוברת בקריאה של ספרות מופת והזדהות עם דמויות מופת. וכך באורט רחובות, בית ספר טכנולוגי, התקיימה החובה של הגשת דוחות קריאה תקופתיים. מזיא התנגד בחריפות למגמות הפרוגרסיביות בחינוך, אשר התמקדו בהרגשה הטובה של התלמיד במקום בהישגיו ובעיצוב אישיותו. האישיות מתעצבת דווקא בתוך מסגרת ברורה, טען, ולכן על בית הספר ליישם כללים ברורים, מנוסחים היטב וידועים לתלמידים. לחם לקידום אורח חיים צמחוני, האמין כי הבריאות מותנית בהקפדה על שילוב נכון של מזונות, ובצמצום המזון המגיע מן החי, ואף כתב מאמרים בנושאים אלה בעיתונות הכללית ובעיתונות הייעודית. לאחר יציאתו לגמלאות המשיך ביתר שאת בפעילותו כסופר והוגה, כתב מאמרים רבים ושני ספרים.
מותו והנצחה.
מזיא נפטר ב-2004.
רחוב בדרום רחובות נקרא על שמו. קיבל את אות "יקיר העיר רחובות" בשנת 1980.
עבריינות נוער בישראל
תהילה סלע
תהילה סלע היא דוגמנית עבר ישראלית.
ביוגרפיה.
תהילה סלע "זלצבוך" נולדה לאם רוקחת ואב מהנדס.
בתחרות מלכת היופי של ישראל 1969 הוכתרה כ"נערת ישראל", וסגנית מלכת היופי.
ייצגה את ישראל בטקס בחירת מיס עולם, ועלתה לשלב חצי הגמר של חמש עשרה המועמדות הסופיות.
כדוגמנית בין היתר היא לקחה חלק בתצוגת אופנה שנערכה בחדר האוכל של קיבוץ גניגר
שירתה בצה"ל כמורה חיילת. לאחר שחרורה למדה ספרות עברית באוניברסיטת תל אביב. היא עבדה כמנהלת יחסי הציבור של הקונגרס היהודי האמריקאי, וארגנה מדי שנה מסיבה במלון דן בתל אביב לצעירים יהודים מארצות הברית שבאו לטייל בישראל.
הייתה נשואה לאברהם טמיר עד לפטירתו ב-2010. נולדו להם שני ילדים.
ירון ניב
ירון ניב (נולד ב-1950) הוא פרופסור מן המניין קליני לרפואה פנימית וגסטרואנטרולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל, עד מרץ 2022 שימש במשך שלוש שנים כסמנכ"ל בכיר במשרד הבריאות לאיכות ובטיחות הטיפול. בעבר סגן מנהל המרכז הרפואי רבין ומנהל המערך לאיכות, בטיחות הטיפול ואקרדיטציה. שימש כיו"ר האיגוד לגסטרואנטרולוגיה ומחלות כבד 1998–2001. יו"ר החברה הישראלית לבטיחות הטיפול וניהול סיכונים ברפואה. חבר המועצה הלאומית לגסטרואנטרולוגיה, מחלות כבד ותזונה, חבר המועצה הלאומית למחלות לב וכלי דם וחבר המועצה הלאומית לטראומה ורפואה דחופה.
ביוגרפיה.
ירון ניב נולד בתל אביב. נשוי לגליה.
בשנת 1976 סיים את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת העתודה האקדמית. את הסטאז' עשה בבית החולים אסף הרופא. שירת בצה"ל בנח"ל ואחר כך בחיל המודיעין כרופא צבאי, והקים את מערך הרפואה ביחידה 8200.
לאחר סיום שירותו הצבאי התמחה ב ובשנת 1983 עבר לנהל את היחידה הגסטרואנטרולוגית בבית החולים רבקה זיו בצפת והיה רופא משפחה בקיבוץ כפר בלום. בתקופת עבודתו בגליל העליון בצע סקר לגילוי מוקדם של סרטן המעי הגס והיה בין הראשונים שבצעו סקר זה בישראל. בשנת 1990 התמנה למנהל המכון לגסטרואנטרולוגיה במרכז הרפואי סורוקה ולפרופסור חבר באוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1994 עבר לנהל את המכון לגסטרואנטרולוגיה בבית החולים בילינסון ובהמשך הקים את המרחב לגסטרואנטרולוגיה (בילינסון, השרון ומרפאת קונקורד) ומונה לפרופסור מן המניין קליני בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הדריך בשנותיו כמנהל מכון לגסטרואנטרולוגיה 25 מתמחים. בשנת 2012 הצטרף להנהלת המרכז הרפואי רבין כסגן מנהל והקים את המערך לאיכות.
מתלמידיו – פרופ' רם דיקמן, פרופ' זהר לוי, ד"ר בוריס ספוז'ניקוב, ד"ר לב ליכטנשטיין.
ב-1 במרץ 2019 עבר לתפקיד סמנכ"ל בכיר לאיכות ובטיחות הטיפול במשרד הבריאות ומנהל התכנית הלאומית למדדי איכות.
עם פרוץ מגפת הקורונה הוביל צוות של הנשמת חולי קורונה שעסק בהמלצות לרכש מכונות הנשמה, אתיקה, הדרכה לטפול והנשמת חולי קורונה והערכה סטטיסטית. בהמשך מונה ליו"ר ועדת בקרה ואיכות שבדקה את איכות ובטיחות הטיפול בחולי קורונה בבתי החולים הכלליים, צוות ניהול סיכונים בקורונה וצוות בדיקה לסיבוכי חיסונים כנגד הקורונה.
פעילות מחקרית וקלינית.
פרסם למעלה מ-400 מאמרים מדעיים בעיקר בנושאי גילוי מוקדם של סרטן המעי הגס, הפרשת מוצינים במערכת העיכול, מחלת כיב והליקובקטר פילורי. משמש כסוקר ברוב העיתונים המובילים בגסטרואנטרולוגיה ובאיכות. חבר באיגודים מדעיים באירופה ובארצות הברית. שותף להנחיות קליניות ומחקרים רב-מרכזיים כמו הנחיות מסטריכט (EHMSG). השתלם ב UCSF ובביילור והיה פרופסור אורח ב UCSD ובמדריד. חבר בשלוש מועצות לאומיות: גסטרואנטרולוגיה, כבד ותזונה; טראומה ורפואה דחופה; מחלות לב וכלי דם.
אליעזר הלבני
אליעזר הלבני ("לוֹזר") (1901 - 16 באוקטובר 1984) היה מאייר, צייר ואמן קרמיקה ישראלי.
ביוגרפיה.
הלבני נולד בטורקה שבגליציה למשפחה חסידית. עלה לארץ ישראל ב-1920 במסגרת תנועת השומר הצעיר, הצטרף לגרעין ההכשרה של בית אלפא, אשר חבריו עסקו בעבודות תשתית כגון סלילת כבישים. הלבני נפצע בעבודת פיצוץ סלעים לצורך הנחת קו מים לקיבוץ גבע, והתעוור בעינו השמאלית.
החיים בעמק יזרעאל חשפו את הלבני לאורח החיים ולתרבות של הערבים והבדואים. במקביל הושפע עמוקות מגילוי הפסיפסים העתיקים בבית הכנסת בבית אלפא אשר נחפר ב-1929. מקורות השראה אלו, יחד עם מורשת התרבות האירופית, השפיעו על יצירתו העתידית.
בסוף שנות ה-20 ותחילת ה-30 צייר ציורים סאטיריים ואייר קריקטורות על חיי הקיבוץ במסגרת עלון הקיר הקיבוצי "ברחש". חלק מיצירותיו אלו שמורות בארכיון בית אלפא.
ב-1940 חל פילוג בבית אלפא בעקבות משבר בין חברי מפא"י לחברי השומר הצעיר, במסגרת פילוג זה נערכו חילופי חברים עם קיבוץ רמת יוחנן. הלבני היה בין העוברים לרמת יוחנן, אשר היה לביתו לשארית חייו. ברמת יוחנן עסק תחילה בעיצוב קישוטי חג הפסח והגדת הפסח של הקיבוץ. תערוכת העיטורים לחגי ישראל הוצגה בתל אביב, וציוריו הוצגו בתערוכה במוזיאון חיפה לאמנות.
הלבני השתלם בצרפת בציור וקרמיקה. בהמשך התמחה בפיסול ועיצוב אמנותי של כלי קרמיקה. הוא יצר כלים כגון גביעים, כדים, ספלים וקערות מעוטרים בעבודת יד במוטיבים ארץ-ישראליים: פרשים ערבים, עולי תימן, איכרים בעבודתם וכדומה. הלבני עסק בכל שלבי יצירת הכלים, החל מהכנת חומר הגלם, עיצוב הכלי, צביעתו ועיטורו, וכלה בשריפת כלי הקרמיקה בתנור. הלבני נהג לחתום על הכלים "א. הלבני רמת יוחנן ישראל". כלים בחתימתו נמצאים באוספים רבים ובגלריות ונמכרים במכירות פומביות.
ב-1973, כשהוקם חדר האוכל החדש של רמת יוחנן, עיטר הלבני את קירותיו בציורי קרמיקה המתארים דמויות מארץ ישראל הקדומה, חקלאים, רועי צאן ועולי הרגל לירושלים. הדמויות בציורים הן בעלות עין אחת, יש המפרשים זאת כאזכור לעיוורונו של האמן באחת מעיניו.
Festi botnet
פסטי בוטנט (באנגלית: Festi Botnet, מוכר גם בשם: Spamhaus) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני וביצע מתקפות מניעת שירות מבוזרות.
שיא פעילותו היה בעת ששלח כ-2.5 מיליארד הודעות ספאם ביום והיה מורכב מיותר מ-250,000 מחשבים נגועים.
הבוטנט אשר התגלה לראשונה בשנת 2009, היה מורכב מ-25,000 והופץ באמצעות רוגלה שזוהתה בשם Troj/Zbot-EON.
בחודש יולי 2012 פרסמה חברת FireEye דו"ח אודות פעילותו הזדונית של הבוטנט ופעלה להשבתת שרתי השליטה והבקרה שבאמצעותם הם היו מתופעלים.
באפריל 2013 פרסמה חברת סימנטק (Symantec) אינדיקטורים המסייעים בזיהוי פעילותו של הבוטנט.
נועה ברק וושלר
ז'אן מדלן שנייצהפר
ז'אן מדלן מארי שנייצהפר (בצרפתית: Jean Madeleine Marie Schneitzhöeffer; 13 באוקטובר 1785, טולוז - 14 באוקטובר 1852, פריז) היה מלחין צרפתי.
חייו.
שנייצהפר למד בקונסרבטואר של פריז, אצל שארל סימון קאטל. הוא זכה בפרס שני לפסנתר בשנת 1803 ואחר הצטרף לתזמורת האופרה של פריז כטימפניסט בשנת 1815. כעבור שבע שנים התמנה ל"chef de chant". בתפקידו כפרופסור לשירת מקהלה בקונסרבטואר, קיבל את אות לגיון הכבוד בשנת 1840.
בשנת 1834 הלחין את המוזיקה לבלט הסילפידה, שהכוריאוגרף פיליפו טליוני חיבר בשביל בתו, הבלרינה מארי טליוני.
יצירותיו.
שנייצהפר חיבר מוזיקה לכמה בלטים בשביל אופרה של פריז, בהם:
בחירות בקוריאה הצפונית
הבחירות הכלל-ארציות לאספת העם העליונה, הרשות המחוקקת של קוריאה הצפונית, מתקיימות מדי חמש שנים. כמו כן, מדי ארבע שנים נערכות בחירות מקומיות לוועדות העממיות ברחבי קוריאה הצפונית (בדומה לבחירות לרשויות המקומיות בישראל).
מאחר שבפועל, בקוריאה הצפונית קיים משטר חד מפלגתי, כלל המועמדים המשתתפים בבחירות הארציות נדרשים להיות חברים במפלגת הפועלים של קוריאה, מפלגת השלטון, או באחת ממפלגות הלווין שלה.
על פי דיווחים מטעם המשטר הצפון-קוריאני, שיעור ההצבעה בבחירות עומד על קרוב ל-100% (בהתאם לחוק בקוריאה הצפונית, תושבי המדינה מחויבים להצביע בבחירות), והמועמדים לאספת העם העליונה נבחרים לרוב פה אחד, או קרוב לכך.
הבחירות לאספת העם העליונה.
במסגרת כינוס של האיגוד הבין-פרלמנטרי בחודשים אפריל-מאי 1991, טען נציג קוריאה הצפונית, לי צ׳ואן-סיק, כי: