האלבום יצא תחילה תחת אוור רקורדס באינטרנט בלבד, לאחר שהקלטות משיריו של מאייר נשלחו למנהל ההוצאה. לאוור רקורדס היה חוזה עם חברת קולומביה רקורדס, במסגרתו, תוכל קולומביה לבחור מאמניה של אוור ולהחתים אותם על חוזה חדש. קולומביה בחרה בג'ון מאייר, ערכה מחדש את אלבומו והוציאה אותו לאור בגרסה חדשה. עטיפת האלבום הוחלפה ונוספו לו השיר "3x5" וארבעת השירים מהמיני-אלבום הראשון של מאייר. ההכרה באלבום החלה רק שנה לאחר צאתו, וזאת בעקבות הופעות רבות שערך מאייר ברחבי ארצות הברית והופעה שערך בתוכנית הטלוויזיה The Tonight Show עם ג'יי לנו. שלושה שירים מהאלבום הפכו ללהיטים גדולים - "No Such Thing", "Your Body Is a Wonderland" ו-"Why Georgia".
פרנץ ביהם
סרגיי סאזונוב
סרגיי דמיטרייביץ' סאזונוב (ברוסית: Сергей Дмитриевич Сазонов; 10 באוגוסט 1860 - 25 בדצמבר 1927) היה מדינאי ודיפלומט רוסי, ששימש כשר החוץ מנובמבר 1910 עד יולי 1916. מידת מעורבותו באירועים שהובילו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה נתון בוויכוח חריף, כאשר כמה היסטוריונים מטילים את האשמה על הגיוס המוקדם והמתגרה על כתפיו של סאזונוב, בעוד אחרים טוענים כי העיסוק העיקרי שלו היה "לצמצם את טמפרטורת היחסים הבינלאומיים, בעיקר בבלקן".
ביוגרפיה.
סאזונוב נולד ב-10 באוגוסט 1860 במחוז ריאזאן למשפחת אצולה, ואף היה גיסו של ראש הממשלה פיוטר סטוליפין. בשנת 1883 הוא הצטרף לשירות הדיפלומטי, ובשנת 1906 מונה לשגריר האימפריה הרוסית בוותיקן. בנובמבר 1910 הוא מונה לשר החוץ, ובתפקידו זה תמך בהתקרבות לבריטניה ובמדיניות דיפלומטית מתונה.
סאזונוב פעל במסגרת תפקידו לבודד את אוסטרו-הונגריה ככל הניתן, אולם שמר על מדיניות מתונה בבלקן, מה שעורר עליו את חמת זעמם של הכוחות הקיצוניים ברוסיה. עם פרוץ משבר יולי בעקבות רצח פרנץ פרדיננד הוא הזהיר את אוסטריה כי רוסיה "תגיב צבאית לכל פעולה נגד סרביה", שהייתה בעלת בריתה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פעל סאזונוב למניעת הצטרפותה של רומניה למעצמות המרכז, ובמרץ 1915 קיבל הבטחה מבעלות בריתה של רוסיה על כיבוש הבוספורוס, קונסטנטינופול והצד האירופי של הדרדנלים.
ב-1 באוקטובר 1914 סאזונוב נתן ערבות לרומניה, כי אם המדינה תצדד במדינות ההסכמה, היא תקבל את טרנסילבניה, בוקובינה, ואת הבאנאט, מה שהביא בין השאר בשנת 1916 לצירופה של רומניה למדינות ההסכמה.
ביולי 1916 פרש סאזונוב מתפקידו, וב-12 בינואר 1917 הוא נשלח כשגריר הצאר ללונדון, ובעקבות כך לא שהה בזמן מהפכת פברואר ברוסיה. לאחר מהפכת אוקטובר היה סאזונוב מעורב באופן פעיל בכוחות הצבא הלבן תחת דניקין ואדמירל קולצ'אק, והיה שר החוץ של הממשלה הגולה, ובמסגרת זו הוא גם השתתף בוועידת השלום בפריז בשנת 1919.
סזונוב בילה את שנותיו האחרונות בצרפת וכתב ספר זיכרונות, וב-25 בדצמבר 1927 הוא מת בניס.
היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בבנין.
התחום “.bj” מחולק לשתי קבוצות נפרדות: דומיינים ציבוריים (כגון: .bj, .gouv.bj, .mil.bj, .edu.bj, .gov.bj, .asso.bj, etc.) ודומיינים סקטוראליים (כגון: .barreau.bj, .com.bj, etc.).
קיי הייגן
ג'אנט קיי הייגן (באנגלית: Janet Kay Hagan; 26 במאי 1953 - 28 באוקטובר 2019) הייתה פוליטיקאית ושדלנית אמריקאית, שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית. מטעם המפלגה הדמוקרטית, היא כיהנה טרם היבחרה לסנאט כחברת הסנאט של קרוליינה הצפונית בשנים 1999–2009. כשהייגן ניצחה את אליזבת דול בבחירות 2008 לסנאט היא נהפכה לאשה הראשונה שהביסה סנאטורית מכהנת בהיסטוריה של ארצות הברית. היא התמודדה לסנאט מחדש ב-2014, אך הובסה בידי תום טיליס הרפובליקני.
ביוגרפיה.
הייגן נולדה בשם ג'אנט קיי רות'בן בעיר שלבי שבקרוליינה הצפונית בתו של ג'ינט (לבית צ'ילס), עקרת בית (ואחותו של לוטון צ'ילס, לימים מושל פלורידה וסנאטור מטעמה), וג'וזי פרי "ג'ו" רות'בן, מוכר צמיגים. גם אביו של הייגן וגם אחיה שירתו בצי ארצות הברית. את מרבית ילדותה בילתה בעיר לייקלנד שבפלורידה. אביה עזב מאוחר יותר את עסקי הצמיגים והתמקצע בתחום הנדל"ן, ועסקיו שגשגו. עם ההצלחה העסקית באה מעורבות פוליטית, והוא חבר אל המפלגה הדמוקרטית ואף כיהן כראש עיריית לייקלנד.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התמחתה הייגן בקפיטול והפעילה מעלית שנשאה סנאטורים, בהם דוד שלה הסנאטור לוטון צ'ילס. את התואר הראשון שלה קיבלה מאוניברסיטת המדינה של פלורידה ב-1975 וב-1978 קיבלה תואר במשפטים מאוניברסיטת וייק פורסט. לפני שהייגן בחרה לפתח קריירה פוליטית היא עבדה בתחום הפיננסי. במהלך תקופה זו היא התמנתה לסגנית הנשיא של הבנק הגדול ביותר בקרוליינה הצפונית, "הבנק הלאומי של קרוליינה הצפונית", אשר בהווה מהווה חלק מבנק אוף אמריקה.
ב-1998 נבחרה הייגן לראשונה אל בית המחוקקים של קרוליינה הצפונית כחברת הסנאט מטעם המחוז ה-32. בשל שינויים במספור מחוזות הבחירה, הייגן הייתה לסנאטורית מטעם המחוז ה-27. ב-30 באוקטובר 2007 הכריזה הייגן על מועמדותה לסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית, ובמאי 2008 ניצחה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית. בראשית מערכת הבחירות דומה היה כי להייגן סיכוי קלוש לזכות, והיא גויסה למירוץ רק אחרי שדמוקרטים דומיננטיים יותר בקרוליינה הצפונית, כמו המושל מייק איזלי, המושל לשעבר ג'ים האנט וחבר הקונגרס בראד מילר, סירבו להתחרות בדול. עם זאת, מרבית הסקרים מספטמבר ואילך הראו תחרות צמודה בין הייגן לדול.
הייגן הצליחה לצייר את הסנאטורית דול כפוליטיקאית מנוונת ומנותקת כמעט לחלוטין מציבור בוחריה, והאשימה אותה בכך שהעבירה את רוב זמנה בוושינגטון די. סי. בעוד ששהתה בקרוליינה הצפונית 13 יום בלבד ב-2006. בראשית נובמבר 2008, אחרי מערכת בחירות רוויית הכפשות משני הצדדים שכללה בין היתר את האשמת דול כי הייגן היא "חסרת אמונה", הביסה הייגן את דול ברוב של 53%. בסנאט הייתה חברה בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדה לעסקים קטנים ויזמות ובשתי ועדות אחרות, והפגינה דעות ליברליות. היא תמכה בזכותן של נשים לבצע הפלה מלאכותית, הצביעה בעד ביטול מדיניות "אל תשאל, אל תספר" ובעד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בבחירות 2014 לסנאט הפסידה הייגן ליושב ראש בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית תום טיליס. הייגן נשענה על תמיכת הנשים, ובסקרים נהנתה מיתרון בן 19 נקודות. תיליס לעומתה פיגר בסקרים אחריה ונשען על תמיכת גברים לבנים, וגייס תמיכה בקרב נשים שמרניות ומתנגדות להפלות, שכינו את הייגן "קיצונית". הייגן הליברלית טענה שתיליס הוא איש תנועת מסיבת התה, בשל התנגדותו לשכר מינימום, רצונו לסגור את מחלקת החינוך של ארצות הברית ואי-אמונתו בהתחממות הגלובלית. ב-2016 הצטרפה הייגן לחברת השדלנות "Akin Gump Strauss Hauer &amp; Feld", והיא עסקה בתחום זה עד למותה.
ב-28 באוקטובר 2019, נפטרה הייגן בגיל 66 מסיבוכים של נגיף. הלווייתה נערכה ב-3 בנובמבר 2019 בכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה של גרינסבורו.
bm. היא סיומת האינטרנט (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בברמודה, הסיומת הושקה בשנת 1993. ותחילה הייתה בידי מכללת ברמודה ובשנת 2007 הועברה השליטה לידי הרשם הכללי של ברמודה.
פוטמן
הפוטמן (מילולית: קליפת אגוז) הוא מבנה מעוגל הממוקם בבסיס המוח הקדמי. הפוטמן והגרעין הזנבי מהווים יחד את חלקו הגבי של הסטריאטום, שהוא אחד מהמרכיבים של גרעיני הבסיס. הפוטמן מחובר דרך מספר מסלולים לגלובוס פלידוס, קלאוסטרום, תלמוס והחומר השחור, וזאת בנוסף לאזורים רבים בקליפת המוח. שניים מתפקודיו העיקריים הם ויסות התנועה בשלביה השונים (הכנה, הוצאה לפועל, סיום ועוד) והשפעה על סוגים שונים של למידה. בפוטמן פועלים נוירוטרנסמיטרים שונים כדוגמת GABA, אצטילכולין ואנקפלין המשפיעים על תפקודו. לפוטמן תפקיד מרכזי במחלות ניווניות של מערכת העצבים כמו פרקינסון והנטינגטון.
המונח "פוטמן" נגזר מהמילה הלטינית "putare", שמשמעותה לחשוב או לשקול דבר מה. עד לאחרונה, רוב מחקרי ה-MRI התמקדו בגרעיני הבסיס בכללותם - בעיקר בשל רזולוציות התמונות ונדירות אוטמים או דימומים בפוטמן עצמו. אולם, מחקרים רבים עסקו בגרעיני הבסיס ובקשרים שלהם עם מערכות מוחיות נוספות. בשנות ה-70 בוצע בקופים המחקר הראשון על פעילות הנוירון הבודד בגלובוס פלידוס. מאז פותחו שיטות מעקב, גירוי ודימות מתקדמות יותר (דימות תהודה מגנטית תפקודי למשל), שמאפשרים מחקר מעמיק יותר של הפוטמן ושאר חלקי גרעיני הבסיס.
אנטומיה.
הפוטמן הוא מבנה הממוקם במוח הקדמי ויחד עם הגרעין הזנבי הם מהווים את הסטריאטום הגבי. שני המבנים פועלים ובנויים באופן דומה - נוירואנטומיסטים רבים מחשיבים את הסטריאטום הגבי למבנה יחיד, המחולק לשניים בידי צביר חומר לבן המכונה "הקופסית הפנימית" (באנגלית: Internal Capsule). הפוטמן והגלובוס פלידוס מהווים יחד את המבנה המכונה "הגרעינים העדשתיים" (באנגלית: Lentiform Nucleus). הפוטמן הוא החיצוני ביותר מבין גרעיני הבסיס, אשר כוללים בנוסף את הגרעין הזנבי, הגלובוס פלידוס, האמיגדלה, החומר השחור, הגרעין התת-תלמי וגרעין האקומבנס.