לא ידוע איזה סוג של מערכת יחסים, ואם בכלל, הייתה לווייל עם הגנן שלו, שייתכן ונשכר על ידי עוזרת הבית שלו. בראיונות המופיעים בסרט התיעודי המצורף לגרסת הדי.וי.די. של הסרט מסביר הסופר כריסטופר בראם כי דמותו של קייטון בון היא פיקטיבית לחלוטין.
חלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל
חלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל היא חלקת קבורה ממלכתית בהר הרצל בירושלים, בה נקברו ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ובני משפחתו של בנימין זאב הרצל. החלקה ממוקמת בסמוך לקברו של הרצל וסמוך לחלקת גדולי האומה.
לאחר העלאת עצמותיו של הרצל וקבורתו בפסגת ההר הנושא את שמו, הוחלט כי גם בני משפחתו יקברו לצידו בחלקה מיוחדת ובה יקבר גם דוד וולפסון שהיה מנהיג התנועה הציונית. לאחר העברתו לקבורה של וולפסון בחודש מרץ 1951 הוחלט כי גם יתר ראשי התנועה הציונית יקברו לצידו.
החלקה מעוצבת בצורת האות ר' ובכניסה אליה ישנה תצפית הצופה אל העיר ירושלים.
קברי משפחת הרצל.
בנוסף מוצבת בחלקה מצבת זיכרון לזכר מרגרטה גרטרודה הרצל, בתו של הרצל ואמו של סטפן תאודור נורמן, שנספתה בשואה בגטו טרזיינשטט.
בעז גאון
בעז גאון (נולד בשנת 1971) הוא עיתונאי ומחזאי ישראלי. יו"ר מרכז גאון באוניברסיטת בן-גוריון.
ביוגרפיה.
נולד בבת ים לרחל ובני גאון, אח תאום של יואב גאון. כשהיה בן שש עבר עם משפחתו לרמת השרון. למד לימודי תיאטרון בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2000 נישא לאפרת מיכאלי, בת קיבוץ גבעת חיים. לאחר נישואיהם נסעו השניים ללונדון ללימודי תקשורת. באותה תקופה שימש כתב "מעריב" בלונדון ופרסם טור פוליטי שבועי בעיתון. בין השנים 2004 – 2006 שימש כתב "מעריב" בארצות הברית. כמו כן שימש תחקירן בתוכנית "עובדה" של אילנה דיין.
לאחר שובו מארצות הברית החל בפעילותו כמחזאי. בתחילה כתב מספר מחזות שהועלו בקריאה מבוימת וכן מחזה לפסטיבל עכו בשם "חזרה גנרלית", שזכה בפרס "המחזה הטוב ביותר". מאז החל בכתיבת מחזות לתיאטרון הרפרטוארי.
בשנת 2006 העלה את המחזה "בואנוס איירס", המספר על תפקודו של שגריר ישראל בארגנטינה בתקופה שלאחר המהפכה הצבאית שהעלתה לשלטון את דיקטטורת ה"חונטה" בסוף שנות ה-70. המחזה הועלה מחדש בשם "ארגנטינה (מחזה)" בשנת 2011 בתיאטרון חיפה. בשנת 2008 כתב את המחזה "השיבה לחיפה", על פי נובלה מאת ע'סאן כנפאני, בבימוי סיני פתר. בשנת 2009 העלה את המחזה "ברנז'ה" המשלב את שני העולמות שבהם הוא עוסק - מחזאות ועיתונאות.
גאון פרסם מספר ספרים: בשנת 2008 פרסם את רשמיו ותובנותיו מתקופת שהותו בארצות הברית בספר "המקום שבו נגמרת אמריקה". ב-2009 פרסם (יחד עם אשתו, אפרת מיכאלי) את האנתולוגיה "פשוט זה לא", שבה כונסו מאמריהם של תשעה עשר כותבים ישראלים בנושא "משפחה". בין הכותבים, מלבד גאון ומיכאלי, גם ארנה קזין, רוני סומק, דן תורן, איאד ברגותי ויוסי שריד. בשנת 2014 זכה גאון במלגת פולברייט כדי להשתתף בתוכנית הכתיבה הבינלאומית של אוניברסיטת איווה, ארצות הברית.
באוגוסט 2010 חתם גאון יחד עם עוד עשרות אמנים ושחקנים על עצומה שבה הודיעו על החרמת היכל התרבות באריאל ועל סירובם להופיע מעבר לקו הירוק.
מאז 2015 גאון הוא המנכ"ל ואחד המייסדים של חברת "wisdo.com", שמנגישה מידע מבוסס ניסיון לאנשים שמתמודדים עם מצבים משני חיים.
חיים אישיים.
לבעז גאון ולאפרת מיכאלי בן ובת – יונתן ושירה. אחיו הוא הפרסומאי משה גאון, דודו הוא הזמר והשחקן יהורם גאון.
גאון הוא יו"ר "מרכז גאון" לתרבות הלדינו, שהוקם באוניברסיטת בן-גוריון על שם סבו משה דוד גאון.
מותחן פסיכולוגי
סאיטקס קורפוריישן
סאיטקס קורפוריישן בע"מ (באנגלית: .Scitex Corporation Ltd) הייתה חברת היי-טק ישראלית שעסקה בפיתוח, יצור ושיווק טכנולוגיות שונות לתעשיית הדפוס, הסריגה, דפוס הטקסטיל והמעגלים המודפסים. סאיטקס הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 2005 נמכרה כל פעילות החברה, כולל המותג "סאיטקס", והחברה הפכה לשלד בורסאי בשם "סקיילקס" . סאיטקס כיום מוכרת בגילגולה הנוכחי כ-HP Scitex, לאחר שעברה החברה סדרה של רכישות ומיזוגים ובשנת 2005 נמכרה סאיטקס ויז'ן לחברת היולט פקארד (HP) האמריקאית, כולל שם המותג תמורת 230 מיליון דולר.
היסטוריה.
הקמת החברה.
סאיטקס נוסדה בשנת 1968 על ידי אפי ארזי, בוגר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בהנדסת אלקטרוניקה, כחברת "טכנולוגיה מדעית בע"מ" ועסקה בייצור מכונות ממוחשבות לענף הטקסטיל ברחובות.
במהלך לימודיו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס עבד אפי ארזי בנאס"א, ונטל חלק בפיתוח מערכת שידור תמונות טלוויזיה מהחלל, ב-1963 הצטרף ארזי לחברת ITEK, במטרה לבנות לוויין צילום אלקטרו אופטי. ארזי היה המהנדס הראשי בפרויקט, שעסק בטלסקופ לראייה בחלל. בשנת 1967 רצה ארזי לחזור לישראל והציע ל-ITEK להקים מרכז מחקר ופיתוח בישראל. אך בעקבות פריצת מלחמת ששת הימים כמעט בוטלה התוכנית. לבסוף יצאה ההשקעה לפועל כאשר ITEK השקיעה 600,000 דולר והשקעות דיסקונט 200,000 דולר בחברה.
בתחילת שנות ה-70 החלה החברה למכור את מכונות הטקסטיל בארצות הברית והגיעה למכירות שנתיות של 6 מיליון דולר בשנת 1971. באותה שנה הוחלט לשנות את שם החברה ל"סאיטקס" (השם נבחר בגלל הדמיון למילה טקסטיל, השוק העיקרי של החברה באותה עת) ולהעביר את משרדי החברה למבנה תעשייתי באזור התעשייה של הרצליה. "סאיטקס" הייתה חברת ההיי טק הראשונה שהתמקמה באזור זה בשנת 1972, שהיה באותה עת אזור של בתי מלאכה ובתי חרושת, במתחם של "תעשיות עתירות מדע" שהקימה חברת גב-ים.
כניסה לשוק הדפוס וההנפקה בנאסד"ק.
בשנת 1979 החליט ארזי, לאחר ביקור בבתי הוצאה לאור בארצות הברית, לפתח מערכות ממוחשבות לעיבוד תמונות צבע כך שיהפוך את תהליך הקדם דפוס () ובעיקר את תהליך ייצור הגלופות לדיגיטלי. בשנת 1980 הונפקו מניות החברה בבורסת הנאסד"ק בעזרתו של איש הכספים של החברה ארתור לאו ופרד אדלר, משקיע אמריקאי מאבות תעשיית הון הסיכון. סאיטקס החליטה שכדי להמשיך ולצמוח היא חייבת להיכנס לתחום פעילות חדש המבוסס על הטכנולוגיות שלה (הדפסה וסריקה מדויקים בפורמט גדול ובהרבה שכבות צבע). שוק היעד שנבחר היה הנדסת מכונות, והמוצר העיקרי היה אמור להיות מכונה הקוראת שרטוטי נייר ומתרגמת אותם אוטומטית לקובצי תיב"מ. הוקם צוות לפיתוח היכולת הזו, וכעבור שנה התברר שחברה אחרת (Optigraphics) יצאה לשוק עם מכונה דומה. סאיטקס נטשה את המוצר הזה, ובחרה במוצר אחר המבוסס על הטכנולוגיות שלה ומשרת את מהנדסי המכונות – המדפסת התלת ממדית.
בשנת 1983 החלה לפתח מוצרים גם לתעשיית המעגלים המודפסים. בשנת 1984 הגיעו המכירות השנתיות של החברה לסכום של 104 מיליון דולר.
המשבר בחברה ועזיבת אפי ארזי.
בשנת 1985 נכנסה "סאיטקס" למשבר קשה, אמנם היה לה כסף בקופה אחרי ההנפקה בנאסד"ק, אך הפסדיה נאמדו בכמה עשרות מיליוני דולרים, זאת בעקבות המשבר הכלכלי בישראל ותוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 כשהבנקים עצרו את האשראי לחברה. בחברה בוצע רה-ארגון, עובדים פוטרו והוצאות צומצמו.
בסוף שנת 1988, אחרי שהצליח לייצב את "סאיטקס", פרש אפי ארזי מהחברה.
לאחר ארזי.
במחצית הראשונה של שנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות קריסת שוק המוצרים לקדם דפוס (עם כניסתו של המחשב האישי לתעשייה, ובעיקר מחשבי המקינטוש בעלי היכולות הגרפיות הגבוהות), צמחה החברה על ידי רכישות של חברות בתחום הדפוס הדיגיטלי בטכנולוגיית הזרקת דיו. רכישות אלו כללו את חברת אייריס, שפיתחה מדפסות הגהת צבע (Proofing) איכותיות לתחום האופסט, ואת חברת SDP, שפיתחה מדפסות הזרקת דיו מהירות לתחום הטפסים והחשבונות. בשנת 1995 מכירותיה השנתיות הגיעו לרמה של 730 מיליון דולר אך הפסדיה היו כ-30 מיליון דולר. לאחר רכישתן של אייריס ו-SDP החליטו בסאיטקס להעמיק את הידע בתחום הזרקת הדיו, ולפתח את הטכנולוגיה באופן עצמאי, ובשנת 1999 הוקמה על בסיס ההטכנולוגיה שפותחה חברת "אפריון דיגיטל".
בשנת 1998 רכשה סאיטקס עוד שתי חברות ישראליות, עידנית ומתן, המתמחות בייצור מכונות דפוס לפורמט רחב, כאשר גם חברות אלו מבוססות על טכנולוגיית הזרקת הדיו. החברות אוחדו לחברה אחת תחת השם "סאיטקס ויז'ן" (Scitex Vision}. בשנת 2003 מוזגה גם חברת "אפריון דיגיטל" לתוך "סאיטקס ויז'ן".
מכירת החברה.
בשנת 1996 איש העסקים דוידי גילה ניסה להוביל מהלך של השתלטות על החברה. גילה הגיש הצעת רכש לקבוצת אי די בי, בעלת השליטה ב"סאיטקס" לרכישת החברה במחיר של 20 דולר למניה במזומן, כ-44 אחוז מעל מחיר המניה באותה עת. הצעת הרכש שיקפה שווי של כמיליארד דולר לסאיטקס, אך היא נתקלה בהתנגדות של בעלי השליטה שטענו שכל מטרתו היא למכור את כל החברות-הבנות של סאיטקס ברווח ולפרק את החברה. לאחר פקיעתה של הצעת הרכש מחיר המניה קרס והנהלת החברה חזרה לחפש יעד ליתרות המזומנים הגדולות שהצטברו בקופתה. לאחר כחמש שנים בהן לא נמצא יעד להשקעה, החל תהליך בו כל החברות-הבנות של סאיטקס נמכרו או נסגרו על ידי בעלי השליטה בעצמם.
בשנת 2000 חברת "קריאו", מתחרה קנדית של סאיטקס שמייסדיה הם ישראלים, עמוס מיכלסון ודן גלברט, שילמה 480 מיליון דולר עבור פעילות הקדם-דפוס של סאיטקס, והפעילות במסגרת המשותפת נקראה קריאו-סאיטקס. בשנת 2005 נמכרה קריאו עצמה לחברת קודאק.
בשנת 2004 נמכרה חברת הבת "סאיטקס דיגיטל פרינטינג" (SDP) תמורת 250 מיליון דולר במזומן לחברת קודאק.