בתקופת התנאים, הוסיפו חז"ל למשקל השקל של התורה ("שקל הקודש" או "סלע" בלשון חז"ל) חמישית מערכו. הפסוק קובע "עשרים גרה השקל" - לפי הטבלה לעיל גרה היא 0.8 גרם, ולפיכך שקל הקודש צריך להיות 16 גרם; אולם, כאמור, חז"ל הגדילו את השיעור הזה ב-20%, מה שגורם לכך שיהיה 19.2 גרם. יחד עם הסלע גדלה גם מחציתו - ה'בקע', וכך גדל שיעור הכסף שיש להביא במצוות מחצית השקל. אין מצוות מן התורה שמתייחסות לשיעור הקטן ממחצית שקל הקודש.
דרכון.
שם תנאי.
מנה.
שם תנאי.
שוויו של המנה הוא מאה זוז
מידות חריגות.
קשיטה.
מידה מקראית (יעקב אבינו קנה את חלקת השדה אשר לפני שכם ב"מאה קשיטה").
לא ידוע שיעורה של הקשיטה. אבל לפי תרגום אונקלוס לא קנה יעקב את חלקת השדה במאה מטבעות קשיטה אלא במאה כבשות.
ככר.
מידה מקראית (מנורת המקדש הייתה עשויה מככר זהב אחת).
הככר היא שלושת אלפים שקלים של תורה. כך למשל, שש מאות אלף חצאי שקלים של מניית העם במדבר נתנו 100 ככר ועוד 'אלף ושבע מאות וחמשה ושבעים שקל בשקל הקדש'. מ-100 הככר עשו את האדנים למשכן, ומהשאר עשו ווים, חישוקים, וציפוי לראשי העמודים ().
עם זאת, יש שטענו שבתקופות מאוחרות יותר היה לה שיעור אחר.
תרטימר.
מידה תנאית (מסכת סנהדרין דף ע. (במשנה: פרק ח, משנה ב)).
שיעורה - חצי מנה (כ-180 גרם בשר).
כמות הבשר המינימלית שעל נער לאכול כדי להיחשב ל"בן סורר ומורה" (בהצטרף תנאים נוספים).
קולבון.
שם תנאי.
אינו בדיוק שיעור משקל, אלא ערך פריטת מטבע של סלע כסף לשני שקלי כסף. בתקופת בית שני ערך זה היה שווה לפונדיון.
אספר.
מידה תנאית נדירה.
השערות שונות נאמרו לשיעורה.
ליטרא.
מידה תלמודית, הנגזרת ממידת הנפח ליטרא, ומהווה משקל של מים בנפח ליטרא; בקירוב 35 דינרים.
עוכלא.
מידה תלמודית, הנגזרת ממידת הנפח עוכלא, ומהווה משקל של מים בנפח עוכלא; בקירוב 8.75 דינרים.
רוטל.
מידה תלמודית נדירה הקרובה למנה (אין להתבלבל עם הרוטל שהרמב"ם מזכיר בחלק מפירושיו, שבהם הוא מדגיש שמדובר במשקל רוטל של זמנו); משקלה 24 סלעים.
לפי שיטת הרמב"ם{16}&lt;/math&gt;רוטל
רוטל=formula_4גרגרי שעורה משקלות }} הרוטל של הרמב"ם
בזמן האימפריה העות'מאנית שימש המונח רוטל לציון משקל השווה בערך ל-2500 גרם, כלומר 2.5 ק'ג. השימוש במידה זו היה רווח מאוד בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי עד שנעלם כליל עם הקמת מדינת ישראל.
ויש הנוהגים כסגולה לקבל על עצמם אם בקשתם תתמלא עד ל"ג בעומר. לחלק במירון ליד קבר הרשב"י בהילולה - 18 - ח"י רוטל משקה.
סלע גלילי.
מידה תנאית נדירה (משנה, מסכת תרומות, פרק י, משנה ח); 1/50 מרוטל.
זיין (של מדינת יהודה).
מידה תנאית נדירה (משנה, מסכת תרומות, פרק י, משנה ח); 1/100 מרוטל.
מידות זמן.
נחלקות לכמה סוגים:
מידות שטח.
מידות השטח ההלכתיות סובלות מ"נחיתות" כלפי מידות האורך והנפח; קרי - ישנן יחידות המוגדרות על ידי אורך וישנן המוגדרות על ידי נפח, אך לא להפך.
מידות חריגות.
גריס.
כשטח גריס הקלקי (גריס הבא ממקום בשם "קלקא", גריס זה צורתו נוטה להיות ריבועית); על עור האדם שקול בערך לריבוע של 6x6 שערות (עם הרווחים שביניהן).במידות ימינו מקובל לשערו כשטח של עיגול שקוטרו 19 מ"מ (כ-2.84 סמ"ר, או ריבוע שאורך צלעו כ-16.8 מ"מ).משמש למדידת נגעים, ולדיני כתמים בהלכות נידה.
שירה לירית
שירה לירית היא ז'אנר ספרותי ותיאטרוני בו יש ביטוי משמעותי לרגש. השירה הלירית נולדה בין המאות ה-7-6 לפנה"ס ביוון (התקופה הארכאית). מקור השם בכלי הנגינה שבעזרתו ליוו המשוררים את שיריהם - הלירה (lyre), שהיא מעין נבל קטן.
לעיתים בוצעו השירים גם בליווי של ריקוד או מקהלה. השירה הלירית מביעה רגש או רגע חולף מנקודת מבט אישית של הפרט, ניגוד מוחלט למסורת השירה האפית שאף היא ז'אנר בן התקופה והמקום. היצירות היו נכתבות לשם ביצוע חד-פעמי בפני קהל מסוים באירוע מסוים, והדובר בשיר, ה"אני", נתפס כמסיכה שלובש המשורר, ולא כייצוג אותנטי שלו ושל רגשותיו: המשורר משאיל את דמותו למטרת הבעת הדברים, שבהם נוצרת התגלמות חוויה או רגש אישיים שהם כלל-אנושיים מטבעם. סוגה זו כתובה לרוב בגוף ראשון.
השיר הלירי הוא סובייקטיבי, שנושאו רגשות אישיים של המחבר, השר על עצמו, יחסו לטבע, לזולת, לאל ולחיים. הרגשות מובעים בעזרת אמצעים אמנותיים, כמו: דימויים, מטפורות, תמונות לשוניות ועוד, והופכים להיות רגשות כלל אנושים, אובייקטיביים, למעלה מן הרגשות הפרטיים. השיר הלירי הוא על-זמני, למרות שהזמנים בתוך השיר עשויים להשתנות. דוגמאות: שירי אהבה ובדידות, יופי וגעגועים, אושר, תפילה ומוות, קנאה והערצה.
לשיר הלירי מספר מאפיינים המבדילים אותו משאר סוגי השירים:
הבריכה של לונדון
הבריכה של לונדון (באנגלית: Pool of London); במקורו היה זה הכינוי של חלק מנהר התמזה הנמצא דרומית לסיטי. מאוחר יותר הפך הכינוי לשמו של חלק מנהר התמזה המצוי בין גשר לונדון לרות'רהית', שהיה האזור המרוחק ביותר במעלה התמזה אליו יכלו להגיע ספינות מפרשים, בשל תרניהם הגבוהים. אזור זה היה למעשה חלקו המרכזי של נמל לונדון.
על מנת לא להפריע למעבר האוניות ולגישתן לחלק זה של התמזה לא נבנו במשך שנים רבות גשרים מעל אזור זה, ועל מנת לאפשר מעבר להולכי רגל נחצבה מנהרת התמזה מתחת לנהר.
הבריכה של לונדון מוחלקת לשני חלקים - הבריכה העליונה הנמצאת בין גשר לונדון וגשר מצודת לונדון והברכה התחתונה נמצאת בין גשר מצודת לונדון ורציף צ'ארי גארדן ברות'רהית'.
משני צדי הנהר, לאורך הבריכה, שכנו רציפי נמל לונדון החל מהמאה השביעית ועד סוף המאה ה-19, כאשר שיא פעילותו של אזור זה של הנמל הייתה במאות ה-18 וה-19.
שקיעתו של נמל לונדון החלה בשנות ה-60 של המאה ה-20 עם התחלת השימוש במכולות, וספינות מסע בעלות שוקע גדול היכולות להגיע רק לנמלי מים עמוקים.
החל משנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 החלו בהקמת בתי מגורים ובנייני מסחר באזורים הנטושים של המבדוקים והרציפים לגדות הבריכה.
הבחירות לכנסת ה-17
הבחירות לכנסת השבע-עשרה
עץ kd
במדעי המחשב, עץ kd הוא עץ חיפוש שמיועד לאחסון יעיל של נקודות במרחב k ממדי (ומכאן שמו). עצי kd הם מקרה פרטי של עצי BSP.
עצי kd מבוססים על רעיון שנדגים במקרה ה-2 ממדי הקל יותר להבנה. בשורש העץ מחולקת קבוצות הנקודות שמאוכסנות בו לשתיים על פי קוארדינטת ה-x שלהן, כאילו העברנו ישר אנכי במישור וחילקנו את הנקודות על פי מיקומן ביחס לישר - אם הן משמאל או מימין לו. נקודות שמימין יאוחסנו בתת-העץ הימני, ונקודות שמשמאל - בתת-העץ השמאלי.
לאחר מכן, בשורש כל אחד מתת העצים, מחולקות הנקודות ששייכות לאותו תת-עץ על ידי העברת ישר אופקי. בתתי העץ הבאים החלוקה היא שוב על ידי ישר אנכי וכן הלאה. בצורה זו הנקודות ממויינות לסירוגין על פי קואורדינטות x ו-y שלהן.
בעץ kd כללי הרעיון דומה. החלוקה מתבצעת על ידי מישור k-1 ממדי, כשבכל אחד מתתי העצים החלוקה היא לפי קוארדינטה שונה, ואחרי שעוברים על כל הקוארדינטות מתחילים את החלוקה מההתחלה.
שם העץ מבוסס על כך שבתחילת השימוש בעצים מסוג זה הם נקראו על פי מספר הממדים שלהם. למשל, עץ kd בשני ממדים נקרא "2d tree" ועץ כללי על k ממדים נקרא "kd tree". כיום משתמשים בשם "kd tree" עבור כל עץ מסוג זה ללא קשר למספר הממדים שלו, וכך עץ kd ‏2 ממדי נקרא "2d kd tree".
שימוש נפוץ של עצי kd הוא בחיפוש תחום אורתוגונלי: אם נתון לנו מרחב k ממדי ואנחנו רוצים למצוא את כל הנקודות שנמצאות בתוך תחום מסוים שהוא קופסה k ממדית (ב-2 ממדים ריבוע הוא קופסה כזו), עצי kd מאפשרים לעשות זאת במהירות יחסית ותוך שימוש בסיבוכיות מקום נמוכה.
כדי לבנות עץ kd עם formula_1 נקודות יש צורך בזמן של formula_2 ומקום של formula_3. לאחר שנבנה, ניתן למצוא בו נקודות בחיפוש טווח אורתוגונלי בסיבוכיות formula_4 כאשר formula_5 הוא ממד המרחב שבו נמצאות הנקודות ו-formula_6 הוא מספר הנקודות בפלט.
כיס פלוג'ה
כיס פלוג'ה הייתה מובלעת ובה אלפי חיילים של הצבא המצרי, יחד עם כמה מאות לוחמים ערבים מקומיים, אשר הייתה נתונה תחת מצור של צה"ל במהלך מלחמת העצמאות בתחומי העיירה הערבית אל-פאלוג'ה, סמוך לצומת פלוגות וקריית גת של ימינו. המצור שנמשך קרוב לארבעה חודשים וחצי היווה מנוף לחץ חשוב של ישראל להביא את מצרים לחתום עמה על הסכם שביתת נשק ולהוצאת האחרונה מן המלחמה.
תולדות הכיס.
היוצרות הכיס.
צבא מצרים שפלש לארץ ישראל בחצות ליל הכרזת העצמאות, התפצל לשני ראשים: כח עיקרי לאורך החוף דרך עזה שהגיע עד גשר עד הלום וכח משני שנכנס מזרחה והתמקם בפאלוג'ה. במהלך החודשים ממאי עד אוקטובר היו היישובים היהודיים בנגב שמדרום לקו אשקלון-פאלוג'ה מעבר לקו המצרי. אולם גם קווי האספקה של המצרים היו ארוכים ושבירים. במבצע יואב, שהתקיים בין 15–22 באוקטובר 1948, כבשו כוחות צה"ל שטחים נרחבים בנגב ופרצו את הדרך לבאר שבע. בעקבות כיבוש משלטי הצומת, כאוכבה וחוליקאת נשארה בריגדה מצרית, החטיבה הרביעית, יחד עם כוחות מקומיים, בפיקודו של הקולונל הסודני סייד טהא שכונה הנמר הסודני, נצורה באזור קטן, סביב הכפר פאלוג'ה ומצודת עיראק סווידאן. לאחר תום המבצע המשיך צה"ל לפעול כדי להדק את הכיתור סביב כיס פלוג'ה. נעשו מספר ניסיונות לכבוש את משטרת בית ג'וברין כדי למנוע מעבר בין הכוחות המצריים בהר חברון וכיס פלוג'ה. שני הניסיונות הראשונים שנעשו על ידי גדוד 52 של חטיבת גבעתי נכשלו, אולם ניסיון שלישי, שנעשה על ידי גדוד 89 של חטיבה 8 ב-27 באוקטובר 1948, הצליח ובעקבות זאת נכנסו כוחות צה"ל לדווימה וניקו את האזור בין בית ג'וברין להרטוב.