באביט, שאמּה מנהלת בית הבראה בשם "כיוונים אמיתיים" לצעירים עם בעיות סמים ואלכוהול, רצתה בתחילה לעשות סרט קומדיה על גמילה באמצעות תוכנית שנים עשר הצעדים. לאחר שקראה כתבה על בחור שחזר ממחנה תרפיה רפראטיבית שגרם לו לשנוא את עצמו, היא החליטה לשלב את שני הרעיונות. עם חברתה אנדריאה ספרלינג, היא הגתה את הרעיון לסרט קולנוע על מעודדת צעירה שהולכת למחנה מיוחד כדי לעבור טיפול המרה. הן בחרו בדמות המעודדת כדמות ראשית משום שהיא "...פסגת החלום האמריקאי, והיא החלום האמריקאי על נשיות".
באביט רצתה שהסרט ייצג את ההתנסות הלסבית מנקודת מבטה של לסבית נשית, וזאת לעומת סרטים אחרים שיצאו באותה התקופה שהציגו לסביות כבוצ'ות, כלומר, לסביות גבריות (למשל גו פיש שיצא בשנת 1994 או אשת האבטיח שיצא שנתיים לאחר מכן). כמו כן ביקשה באביט לעשות סאטירה על נצרות שמרנית קיצונית ועל קהילת הלהט"ב.
באביט חשה שאינה מקצועית מספיק על מנת לכתוב את התסריט לסרט בעצמה, והיא גייסה לשם כך את בריאן ויין פטרסון בוגר בית הספר USC לאמנות הקולנוע שבאוניברסיטת דרום קליפורניה. לפטרסון עצמו היה ניסיון בטיפולי המרה רפראטיביים כאשר עבד במרכז רפואי לעברייני מין. הוא אמר שרצה לכתוב סרט שלא רק יבדר אנשים, אלא גם יעורר בהם כעס ורצון להעלות לדיון את הסוגיות בהן הוא עוסק.
תפאורה ותלבושות.
עיצוב התפאורה והתלבושות בסרט הוא ממאפייניו הבולטים, וסגנונו הקאמפי בא לידי ביטוי בתלבושות הדמויות במחנה המחולקות באופן גס לביגוד ורוד עבור נשים וכחול עבור גברים, וחדרי המעונות במחנה מעוצבים באותו סגנון. באביט אמרה כי העיצוב והתחושה הוויזואלית שמעביר הסרט הושפעו בין היתר מסרטיו של ג'ון ווטרס, מעבודתו של דייוויד לה-שאפל, מהסרט המספריים של אדוארד ומהסגנון העיצובי של מוצרי ברבי. היא רצתה שההפקה והתלבושות ישקפו את התמות המרכזיות של הסרט, וייצרו את ההפרדה בין עולמה הקודם של מייגן (בו הצבעים הבולטים הם כתום וחום) לבין העולם המזויף של "כיוונים אמיתיים" בו הצבעים מבליטים את ההבדל בתפקידי מגדר ואת הפרדת העיסוקים המגדרית.
ליהוק.
באביט ליהקה לתפקיד גראהם את קליאה דובאל, ששיחקה קודם לכן בסרטה הקצר "Sleeping Beauties". דרך דובל ליהקה באביט חלק גדול מצוות השחקנים, ביניהם מלאני לינסקי והשחקנית הראשית נטשה ליון. ליון ראתה את התסריט של הסרט במקרה במכוניתה של דובאל, ולאחר מכן פנתה אל הסוכן שלה בנוגע להשתתפות בו. היא הכירה את הסרט הקצר של באביט שבו דובאל השתתפה, והייתה מעוניינת מאוד לעבוד עם באביט. היא לא הייתה הבחירה הראשונה לתפקיד הראשי של מייגן. במקור נבחרה שחקנית אנונימית שהייתה מעוניינת בתפקיד, אך היא דחתה אותו לבסוף כיוון שלא רצתה שמשפחתה הדתית-נוצרית תראה את פניה על כרזת הסרט. לזמן קצר שקלה באביט ללהק לתפקיד מייגן את השחקנית רוסריו דוסון, אך מפיקת הסרט שכנעה אותה לוותר על דוסון כיוון שהיא היספנית, ולכן אינה מתאימה לגלם דמות של אמריקאית טיפוסית.
בתהליך הליהוק עשתה באביט מאמץ מודע ללהק לתפקידי משנה בני מיעוטים, במטרה להילחם במה שהיא כינתה "גזענות שבאה לידי ביטוי בכל אחד מהשלבים של עשיית סרטים." היא החליטה כבר בשלב מוקדם שדמותיהם של מייק (מגולם על ידי רופול), דולף (דנטה באסקו) ואנדריי (דאגלס ספיין) יגולמו על ידי אמריקאי אפריקאי, אסיאתי והיספני, בהתאמה. באביט רצתה שאת התפקיד של מייק יגלם הקומיקאי ארסיניו הול, אך לדבריה הוא סירב כיוון שהרגיש לא בנוח לגלם דמות של הומוסקסואל. לתפקיד נבחר לבסוף אמן הדראג קווין ושחקן הטלוויזיה רופול, וזו אחת ההופעות היחידות שלו בסרט קולנוע כגבר ולא כדראג קווין.
תמה.
הסרט אינו עוסק רק בזהות מינית ומגדרית, תמות מרכזיות בו הן קונסטרוקטיביזם חברתי ותפקידי מגדר. אחת הדרכים בה באביט מדגישה את מה שהיא מכנה "את המלאכותיות של ההבנייה מגדרית" היא באמצעות שימוש בצבעים ורוד וכחול לביגוד השונה של הגברים והנשים.
רוזמונד פייק
רוזמונד מרי אלן פייק (באנגלית: Rosamund Mary Ellen Pike; נולדה ב-27 בינואר 1979) היא שחקנית קולנוע אנגלייה, מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "נעלמת". שיחקה בתור נערת ג'יימס בונד בסרט "למות ביום אחר" ובסרטים "גאווה ודעה קדומה", "דום", "לחנך את ג'ני" ו-"המחליפים".
ביוגרפיה.
פייק נולדה בלונדון, בתם היחידה של זמרי האופרה קרוליין וג'וליאן פייק. לצורך עבודת הוריה נדדה המשפחה ברחבי אירופה עד שהייתה בת שבע; בזכות הנסיעות הרבות למדה צרפתית וגרמנית רהוטה.
פייק זכתה במלגה ללימוד ב"בית ספר בדמינטון". היא הציגה לראשונה את יכולותיה ב"תיאטרון הנוער הלאומי" בהצגה "רומיאו ויוליה". סוכן כישרונות מקומי שהבחין בה עזר לה לפרוץ את הדרך לקריירה מקצועית. לאחר שנדחתה מכל בית ספר למשחק אליו הגיעה להיבחן, התקבלה ל"מכללת וונדהאם" שבאוקספורד, וסיימה את לימודיה עם תואר בספרות אנגלית. במהלך לימודיה לקחה פסק זמן של שנה כדי לקדם ולבסס את קריירת המשחק על בימות התיאטרון. כן הופיעה בסדרת הדרמה "רעיות ובנות" בארבעה פרקים. אמנם, בתחילת דרכה חשבה פייק לזנוח את תחום המשחק ולעבוד בחברת ספרים מקומית בשל המחסור בהצעות עבודה.
קריירה.
בשנת 2002 גילמה את תפקיד נערת בונד לסרט "למות ביום אחר", סוכנת כפולה קרת רוח שעובדת לצידו של ג'יימס בונד (פירס ברוסנן).
בתפקידה הבא הציגה שיחקה בדרמה התקופתית "ליברטין", באותה שנה לוהקה גם להפקה הישראלית של עמוס גיתאי, "הארץ המובטחת", שעסקה בתופעת הזנות בישראל; בסרט גילמה את הנערה הבריטית רוז.
בשנת 2005 שיחקה בסרט האקשן המבוסס על משחק המחשב "דום" בתור המדענית ד"ר סמנת'ה גרים, אחותו של הדמות הראשית סמל ג'ון גרים (קארל אורבן). לאחר מכן גילמה את הדמות הספרותית ג'יין בנט, אחותה הבוגרת של אליזבת (קירה נייטלי) בסרט "גאווה ודעה קדומה", המבוסס על הרומן של ג'יין אוסטן "גאווה ודעה קדומה".
סרטה הראשון מחוץ לגבולות אנגליה הוא המותחן הפסיכולוגי "עדות שבורה", שעלה לאקרנים בשנת 2007. בסרט מגלמת פייק את דמותה של ניקי גארדנר, המעסיקה החדשה של התובע המחוזי הפורש וויל ביצ'ם (ראיין גוסלינג).
פייק התפרסמה ב-2009 בדרמה הבריטית "לחנך את ג'ני", בה גילמה את הלן, חברתו של דני (דומיניק קופר), המבלה במהלך העלילה בחברת הנערה המתבגרת ג'ני (קארי מאליגן). בשנה זו גילמה גם את מגי, אשתו של סוכן ה-FBI טום גריר (ברוס ויליס), במותחן הבדיוני "המחליפים".
בשנת 2010 שיחקה פייק בדרמה "הסיפור על פי ברני" בתור מרים גרושתו השלישית של ברני פנופסקי (פול ג'יאמטי). באותה שנה השתתפה בסרט איזה מין שוויון העוסק במאבק נשים משנת 1968 שעבדו במפעל פורד אנגליה על שכר שווה עבור עבודה שווה. כמו כן שיחקה בדרמה הקומית "דקלים בוערים", של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון.
ב-2012 השתתפה בסרט ג'ק ריצ'ר בתור אחת מהדמויות הראשיות, סרט המבוסס על אחד מהספרים רבי המכר של לי צ'יילד.
ב-2014 כיכבה לצד בן אפלק בסרט "נעלמת", המבוסס על ספר באותו שם, בו גילמה אישה שנעלמת ביום נישואיה החמישי. דייוויד פינצ'ר, במאי הסרט, סיפר שליהק אותה כי רצה לתפקיד שחקנית שאינה מפורסמת מאוד, ופייק לא הופיעה בתפקיד ראשי משמעותי לפני כן. על הופעתה בסרט הייתה פייק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
ב-2016 שיחקה בסרט המתח "זר דופק בדלת". ב-2019 שיחקה בתפקיד מארי קירי בסרט "מאדאם קירי" .
בשנת 2021 שיחקה פייק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה והפשע "אכפת לי", תפקיד עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי, בטקס שהתקיים ב-28 בפברואר 2021.
חיים אישיים.
בעודה לומדת באוקספורד, פייק הייתה במערכת יחסים עם השחקן והמחזאי סיימון וודס במשך שנתיים. לאחר מכן בשנת 2008 היא הייתה מאורסת לבמאי הקולנוע ג'ו רייט, אותו הכירה על סט צילומי הסרט "גאווה ודעה קדומה", אך הזוג ביטל את החתונה זמן קצר לאחר מכן.
מאז דצמבר 2009, פייק מנהלת מערכת יחסים עם איש העסקים רובי יוניאקה, ולהם שני בנים, שניהם דוברים מנדרינית שוטפת; המשפחה מתגוררת בגני קנזינגטון במערב לונדון.
קרן x
מרקו טארדלי
מרקו טארדלי (נולד ב-24 בספטמבר 1954) הוא כדורגלן עבר איטלקי. שיחק בעמדת הקשר האחורי, היה מהשחקנים הבולטים של קבוצת יובנטוס ונבחרת איטליה בשנות ה-70 וה-80. הוא נודע ברוח הלחימה שלו, בכוחו הפיזי ובתיקוליו החזקים, כמו גם בתרומתו לבניית משחק ההתקפה והשערים החשובים שהבקיע.
קריירה.
קריירה כשחקן.
טארדלי נולד בקפנה די קרנייה, בנפת לוקה שבטוסקנה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת פיזה קלצ'ו מהליגה השלישית באיטליה (הסרייה C) ב-1972, עת שיחק בתפקיד המגן. כעבור שנתיים הוא עבר לשחק בקומו קלצ'ו מליגת המשנה, בטרם הוחתם באוקטובר 1975 על ידי יובנטוס, מהקבוצות הבכירות במדינה.