רבי צבי היה מכתת את רגליו בעצמו ממקום למקום על מנת לאסוף ולשכנע תלמידים לבוא ללמוד בישיבה, בדרך זו הצליח להביא מאות תלמידים לישיבה. עול החזקת הישיבה היה מוטל עליו, ולצורך כך לקח חובות רבים על מנת שהישיבה תצליח לתפקד.
בימי בין הזמנים כאשר לא התקיימו לימודים בישיבה, היה רבי צבי יוצא לכפרים שמסביב על מנת לאסוף מיהודי הסביבה תפוחי אדמה וירקות, אותם היה אוגר במרתפים על מנת שיספקו מזון למשך השנה. אשתו הייתה מבשלת מאותן המצרכים ארוחות לבני הישיבה. בביתו של רבי צבי שרר עוני, ובני ביתו היו ניזונים משאריות מה שאסף, הוא עצמו היה אוכל סעודה אחת ביום בלבד.
בשנת 1876 לאחר סגירת בית המוסר "תלמוד תורה" בקלם, עבר רבי נתן צבי פינקל תחילה לעיירה גרובין עם רבו רבי שמחה זיסל, שם ניהלו "בית מוסר". לאחר שלא הסכימו ביניהם על דרך הנהגת בית המוסר עבר הסבא לעיירה סלבודקה, ונתמנה לכהן כמשגיח בישיבת רבי הירשל. הסבא סייע לכינון הישיבה, הן מהצד הכלכלי - מאחר שהיה מהמשפעים על קרן 'לחמן' שהקים עובדיה לחמן - הוא הקציב משכורת קבועה לרבי צבי, דבר שאיפשר להוציא מהישיבה בחורים שלא התאימו, מאחר שלא היה צריך להתבסס על כספי שכר הלימוד. מכספי הקרן אף הוקם מבנה חדש לישיבה. והן מהצד הרוחני - הוא הוסיף עוד אנשי צוות בישיבה כדוגמת רבי שלמה נטע קוטלר ועוד, ובחר בתלמידים טובים, כדי להרים את דרגת המוסד.
בשנת תרל"ח יסד את הישיבה הגדולה בבית המדרש 'הלווית המת', שממנה התפתח לאחר מספר שנים, בשנת תרמ"ב ישיבת 'כנסת ישראל המפורסמת. הגרעין הראשון של תלמידי הישיבה היו בוגרי הישיבה הקטנה 'אור החיים', שאף שימשה מאותו הזמן כעין מכינה לישיבה הגדולה.
את שיחות המוסר לתלמידי 'הלווית המת' היה מוסר הסבא בחדרו שבישיבת אור החיים.
בשנת תרס"ב לאחר עליית רבי צבי הירש לויטן לארץ ישראל, הישיבה עברה להנהלת חתנו, הרב אביגדור מנקביץ'. הישיבה המשיכה להתקיים עד שהתפרקה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הישיבה הוקמה מחדש והמשיכה לפעול עד שנת פטירת הרב מנקביץ' בשנת תרצ"ה.
נונאטאקי יאנג
נונאטאקי יאנג (באנגלית: Young Nunataks) הם קבוצה של נונאטאקים בהרי נייפייר, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה (באזור הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית).
הקבוצה ניצבת 3.7 קילומטרים דרומית להר אלקינס.
היסטוריה.
גילוי ההר.
הנונאטאקים מופה לראשונה על ידי קרטוגרפים נורווגים בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר במימונו וביוזמתו של לארס כריסטנסן, בשנים 1937–1936.
הנונאטאקים מופה שנית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו במסגרת סקר אווירי שבוצע על ידי משלחת החקר האוסטרלית הלאומית לאנטארקטיקה בשנת 1956.
מקור השם.
הנונאטאקים נקראים על שמו של וו. פ. יאנג (W.F. Young), חשמלאי בתחנת מוסון בשנת 1961.
לקריאה נוספת.
• P.E. Pieters &amp; D. Wyborn, GEOLOGICAL WORK IN ANTARCTICA - 1974/75, P 9
גזפרום קפיטל
גזפרום קפיטל (ברוסית: Газпром Капитал; מילולית: גזפרום הון) היא חברת החזקות רוסית, בבעלות תאגיד גזפרום הממשלתי, האחראית לניהול נכסי החברה שלא בתחום הגז והנפט, כדוגמת גזפרום בנק, שהחברה מחזיקה ב-30% ממניותיו. אחת ממטרותיה העיקריות היא למשוך מימון עבור תאגיד גזפרום על ידי הצבת אג"ח ברובל.
מניות החברה נסחרות בבורסת מוסקבה.
מטה החברה בסנקט פטרבורג ובהמשך יועבר למרכז לאחטה, מטה גזפרום.
זרם הקרח ואן דר וין
זרם הקרח ואן דר וין (באנגלית: Van der Veen Ice Stream) שנקרא בעבר קרח זרם B1, הוא זרם קרח גדול בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
זרם הקרח הוא יובל של זרם הקרח ויליאנס.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של זרם הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
זרם הקרח נקרא על שמו של קורנליוס ג'י. "קיז" ואן דר וין (Cornelis J. "Kees" van der Veen) חוקר במרכז המחקר הקוטבי על שם בירד (Byrd Polar Research Center), ובמחלקות מדעי הגאולוגיה והגאוגרפיה (Departments of Geological Sciences and Geography) של אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בקולומבוס במדינת אוהיו שבארצות הברית.
ואן דר וין היה תאורטיקן ששיתף פעולה על איאן וילאנס בחקר הדינמיקה של מדף הקרח המערבי.
טיסה 752 של אוקראין אינטרנשיונל איירליינס
רוססוויאז
איזק ואן אוסטדה
איזק ואן אוסטדה (בהולנדית: Isaac van Ostade) (הוטבל 2 ביוני 1621 - נקבר 16 באוקטובר 1649) היה צייר נוף בתור הזהב של הציור הולנדי.
ביוגרפיה.
ואן אוסטדה נולד בהארלם. הוא החל את לימודיו בהשפעת אחיו, אדריאן ואן אוסטדה, איתו הוא נשאר עד שנת 1641, אז החל לעבוד בעצמו. בשלב מוקדם הוא צייר בהשפעתו של רמברנדט, מה שניכר בציור ״החזיר השחוט״ משנת 1639, בגלריה באוגסבורג. עד מהרה דבק בסגנון שמתאים יותר לנטיותיו. הוא צייר תמונות בשנים 1641–1642 בסגנון של אחיו - ביניהם ״חמשת החושים״, ולאחר מכן בציור ״אדם קורא עיתון״, ״איכר טועם בירה״ ועוד. ניתן לראות דוגמה מיצירתו של איזק בתקופה זו ב״בורי הצוחק וכוס בירה״, במוזיאון אמסטרדם. "פנים הקוטג', עם שני איכרים ושלושה ילדים ליד האח", במוזיאון בברלין; "קונצרט", ו"בורי שגונב נשיקה מאישה", בלובר.
פנים החדר המוצג בברלין מוארים באותו סגנון רמברנדטי כמו הציור משנת 1643 בלובר. הוא קיבל מחירים נמוכים עבור ציורים מסוג זה, ולכן היה חייב להישאר בחסות אחיו. בהדרגה נטש את נושאי ציורי הקוטג' לציורי נופים שהיו באופנה של ואן דה ולדה וסלומון ואן רויסדאל. פעם אחת בלבד, בשנת 1645, הוא חזר לנושא הקודם, כאשר ייצר את "החזיר השחוט", במוזיאון ליל.
ההתקדמות של איזק בדרכו החדשה הייתה קלה יחסית עקב הניסיון הקודם שלו כצייר דמויות. אף על פי שבחר כעת את דמויותיו בין השכבות הגבוהות בכפר או מתחתית התעלות הקפואות, הוא הקדיש יצירות לסצנות שמציגות קבוצות אנשים המתוארים בניגודים ציוריים. הוא לא חי מספיק זמן כדי להביא את אמנותו לכדי שלמות גבוהה. הוא נפטר בגיל 28, ב-16 באוקטובר 1649 בהארלם, לאחר שצייר כ-400 תמונות .
הביטוי הראשון לכניעתו של איזק לסגנונו של אחיו אדריאן, ניכר בשנת 1644 כאשר יצר סצנות ההחלקה ומזחלת אשר רואים באוסף לאקז ובגלריית הארמיטאז', אנטוורפן וליל. שלוש מהדוגמאות הללו נושאות את שם האמן איזק ואן אוסטדה, ותאריכים 1644 ו-1645. "הפונדקים שבצד הדרך", מהווים סדרה קומפקטית משנת 1646 עד 1649. זוהי הצורה האחרונה של סגנון אמנותו של איזק ויש בה מוזרויות מאוד ברורות.
האווירה השולטת בקומפוזיציות היא חמה ושמשית, ועם זאת רכה וערפילית, כאילו השמיים היו עטויים באדים בצבע עשן. העצים בצבע אמבר, בהם העלווה הבולטת מוטה בנגיעות שהתקשו ממצב נוזלי על ידי חומרי לכה ענבריים. אותו עיקרון המיושם בפרטים כמו לבנים מזוגגות, נותן להם חותם לא מציאותי וקונבנציונלי.
הטכניקות המוזרות האלה מגבירים את הניגודים הרחבים שלו בין אור לצל ולדמויות כמו של סוסים, רוכבים, מטיילים, כפריים, ילדים, כלבים, עופות ובקר. מקום אהוב בציוריו ניתן תמיד לסוס הלבן, שנראה כליווי בלתי משתנה.
איזק מציג את יכולותיו הטובות ביותר בסצנות חורפיות. היעדר העלווה, האווירה הפריכה והאוויר הרגוע של ימי ינואר הקרים, ללא עשן או אדים, מונעים את השימוש בגוון חום ולא משאירים לצייר ברירה אלא להגיע אל השינויים במגוון גדול של גוונים אופל. הדמויות מופיעות בנוכחות חזקה על הרקע הקליל. הציור ״בין הפונדקים בצד הדרך״ ראוי לציין את אלה באוספי ארמון בקינגהאם, הגלריה הלאומית, לונדון, אוסף וואלאס ואוספי הולפורד באנגליה, הלובר, ברלין, ואוסף רוטשילד בווינה. מיטב סצינות הקרח הוא זה הנמצא בלובר.
שגרירות ארצות הברית בג'ובה
שגרירות ארצות הברית בג'ובה (באנגלית: Embassy of the United States, Juba) היא הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית של אמריקה בדרום סודאן ששודרגה מקונסוליה לשגרירות עם קבלת העצמאות של דרום סודאן ב-9 ביולי 2011.
היסטוריה.
דרום סודאן הכריזה על עצמאות ב-9 ביולי 2011. ב-14 ביולי 2011 התקבלה דרום סודאן כחברה באו"ם. המדינה הראשונה שהכירה בדרום סודאן הייתה סודאן, שנשיאה גם השתתף בטקס הכרזת העצמאות. מדינות רבות אחרות הכירו בה, ובהן חמש החברות הקבועות במועצת הביטחון (ארצות הברית, רוסיה, הממלכה המאוחדת, צרפת וסין) וגם מדינת ישראל.
עם הכרזת העצמאות של דרום סודאן, הקונסוליה הכללית הישנה של ארצות הברית בג'ובה, שנפתחה בשנת 2005 שודרגה לשגרירות מלאה, כהוקרה לעצמאותה של דרום סודאן.
קצין שירות החוץ האמריקאי ר. בארי ווקלי מונה זמנית לממונה על היחסים, ובפועל כיהן כשגריר ארצות הברית בדרום סודאן בין התאריכים 9 ביולי 2011 - 6 בדצמבר 2011.
ב־18 באוקטובר 2011 אושרה סוזן ד. פייג' כשגרירת ארצות הברית הראשונה בדרום סודאן. סוזן פייג' הגיעה לג'ובה ב-6 בדצמבר 2011. בעבר כיהנה גב' פייג' כסגנית עוזרת המזכירה לענייני אפריקה במשרד החוץ האמריקני, למרכז ודרום אפריקה וגם סודאן.
השגריר הנוכחי הוא תומאס הושק (מונה ב-26 באפריל 2018).
הארלי קווין (סדרת טלוויזיה)
הארלי קווין (באנגלית: Harley Quinn) היא סדרת אנימציה טלוויזיונית אמריקאית לקהל בוגר מסוגת קומדיה שחורה המבוססת על דמות הקומיקס מבית DC של הנבלית הארלי קווין, שנוצרה על ידי פול דיני וברוס טים. עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בשירות ההזרמה DC Universe ב-29 בנובמבר 2019. עונתה השלישית של הסדרה תעלה לשידור ב-28 ביולי 2022 בשירות "HBO Max".
רקע עלילתי.