העובדה שריפאגן לא הוסגר להולנד הייתה ככל הנראה בשל יכולתו ליצור קשרים. הוא היה חבר של שופט בבית המשפט העליון של ארגנטינה, רודולפו וולנזואלה, אשר שימש גם מזכיר לנשיא חואן פרון. כתוצאה מכך הוא הכיר את הזוג הנשיאותי ונשאר בקשר עם פרון עד מותו. הוא התיישב בבלגראנו, מחוז של בואנוס איירס, שם ניהל משרד עיתונות לצילום ועבד בשירות החשאי של פרון כמורה בטקטיקות אנטי-קומוניסטיות, ולימד את כל הידע שרכש עבור גרמניה בזמן המלחמה.
אחרי המהפכה בה הופל פרון ריפאגן חזר לאירופה וביקר במספר ארצות בהן בעיקר בספרד, גרמניה ושווייץ. הוא העדיף להקיף עצמו עם נשים עשירות. כתובתו האחרונה הייתה במדריד. בשנת 1973, דרייס ריפאגן, "פושע המלחמה הגרוע ביותר באמסטרדם", מת מסרטן במונטרה.
הערכה היסטורית מחדש בהולנד.
בשנת 2010 פרסמו שני עיתונאים הולנדים של עיתון "הט פרול" בארט מידלבורג ורנה טר סטיג את הספר "ריפאגן - אל קפונה אחד מגדולי ההולנדים פושעי מלחמה". הספר מבוסס על ראיונות עם בנו של דריס ריפאגן, רוב ובטייה וורי, ששיתפו פעולה עם הגרמנים.
בשנת 2016 הופק בהולנד הסרט "ריפאגן הבלתי פגיע" על ידי הבמאי פיטר קויפרס, הדמות הראשית משוחקת על ידי ג'רון ון קונינגסברוג'. התסריט נכתב על ידי תומאס ואן דר רי ופול יאן נליס, ועל פי הספר של מידלבורג וטר סטיג. בשנת 2017, תחנת הטלוויזיה ההולנדית VPRO שידרה את הסרט בסדרה בת שלושה חלקים.
ורד ליברמן
ורד ליברמן (נולדה ב-4 בינואר 1966) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה לגילאים וחברה בנבחרת ישראל, שהצטיינה בסגנון גב ובמעורב אישי.
ביוגרפיה.
ליברמן נולדה וגדלה בתל אביב. היא החלה להשתתף בתחרויות שחייה בישראל בגיל 8 והתאמנה באגודת ברית מכבים עתיד בהדרכתו של נלו בילדרמן ובהמשך במכבי תל אביב, בהדרכתם של ערן גורל, ברוך צ'יש, ויוסף טלקי, במסגרת היחידה לספורטאים מחוננים. מגיל צעיר היא זכתה במדליות רבות באליפות ישראל לגילאים וקבעה שיאים רבים לגילאים.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1979 זכתה ליברמן במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב וקבעה שיא ישראלי לגילאי 13, בתוצאה של 2:40.31 דקות, אחרי ליז בוכשטבר מהפועל חולון/בת ים שקבעה 2:33.41 דקות ורינת גורן מהפועל קישון (2:39.79 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:17.14 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:45.86 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1980, זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:39.10 דקות, אחרי ליז בוכשטבר (2:36.50 דקות) ולפני יונת לב מהפועל נהריה (2:39.56 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1982, זכתה ליברמן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי לגילאי 16 של 1:11.29 דקות, אחרי לורין רוזובסקי ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי בתוצאה של 1:08.93 דקות ולפני יונתן לב מהפועל נהריה ובמשחה ל-200 מטר גב וקבעה שיא ישראלי לגילאי 16, בתוצאה של 2:32.48 דקות, אחרי לורין רוזובסקי שקבעה שיא ישראלי בתוצאה של 2:28.56 דקות ולפני יונת לב (2:33.11 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.77 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:02.30 דקות.
אלופת ישראל.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף פברואר 1986, זכתה ליברמן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:32.45 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.86 דקות, אחרי איריס קומן ממכבי נהריה (1:11.73 דקות) ולפני שרון אקסלרוד (1:11.90 דקות). נוסף לכך, הייתה שותפה לזכייה בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ענת ישראל, אירית אפרתי ומורין פרידמן בתוצאה של 4:16.97 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר ביחד עם אירית אפרתי, מורין פרידמן וענת ישראל בשיא ישראלי חדש לאגודות של 4:41.72 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.02 דקות, אחרי ענת ישראל (1:02.12 דקות) ורותם פורת מהפועל גש"מ (1:02.28 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.87 דקות, אחרי דורית משלר ממכבי ירושלים שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 1:11.61 דקות ושרון אקסלרוד (1:11.65 דקות).
סונוסוכוס
סונוסוכוס (שם מדעי: Sunosuchus) הוא סוג של דמוי-תנין נכחד אשר חי בתור היורה לפני 164.7-155.7 מיליון שנה (וייתכן שאף שרד עד לתחילת הקרטיקון). בסוג זה התגלו 5 מינים, הראשון שבהם ב-1948. הם נמצאו בסין, תאילנד וקירגיזסטן. בעבר חלק מהמינים היו שייכים לסוג גוניאופוליס.
מתנינאי קדום זה נמצאו מאובני לסתות רחבות, חוליות ועצמות גפיים, מהם נראה שהתנין כוסה באוסטאודרם. הוא היה בעל לסתות גדולות וארוכות שהיו נמוכות יותר משאר הגולגולת והעיניים. בצורתו הוא הזכיר סרקוסוכוס קטן.
ייתכן שדמוי-תנינאי זה חי באזורים ימיים ולא במי ביצות ואגמים, כפי שמאובנים שנמצאו בקירגיזסטן בקרבתו הכילו מאובנים של כרישים, דגי ריאות וצבי ים ללא סימנים למים מתוקים.
אראלזדרכו
אראלזדרכו (שם מדעי: Aralazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים שחי בקרטיקון העליון. המאובנים שלו נמצאו בקזחסטן ב-2007. הוא נקרא על שם ימת אראל ועל הפטרוזאור הקרוב אליו אז'דרצו. בסוג נמצא מין אחד - "Aralazhdarcho bostobensis", הקרוי על שם התצורות בהם נמצא.
פטרוזאור זה היה קרוב לגדולי הפטרוזאורים שחיו מעולם. הוא היה חסר שיניים ובעל מקור גדול, חוליות רבות בצווארו ואצבעות רחבות בקצה זרועותיו איתם דאה מעל הקרקע. המאובן נמצא עם ראש חסר ושרידים שבורים של לסת תחתונה. ייתכן שפטרוזאור זה היה מורכב מפרטים צפוניים של ה-Bogolubovia, ממשפחת האזדרקיים, שחי מעט יותר דרומה.
נוואחודקטילוס
נוואחודקטילוס (שם מדעי: Navajodactylus; פירוש השם: "האצבע של נאוואחו") הוא סוג של פטרוזאור אשר חי בקרטיקון העליון בגיל הקמפן לפני 74–75 מיליון שנה מהיום. פטרוזאור זה השתייך למשפחת האזדרקיים הענקיים ומאובניו התגלו ב-2011 באלברטה, קנדה ובניו מקסיקו.
פטרוזאור זה היה בינוני ביחס למשפחתו והיה בעל מוטת כנפיים באורך 3.5 מטרים. הוא ידוע ממספר דגימות מהם נמצאו עצמות אמה רחבות שתמכו בגידים ומספר אצבעות שבורות. לא נמצא ראש אך כנראה שהוא היה בעל צוואר ארוך, חסר שיניים ובעל מקור ארוך ומחודד מאוד.
פטרוזאור זה היה שונה משאר בני משפחתו וכמה חוקרים רואים בו חבר בקבוצה אחרת השייכת לפטרודקטיליים.
יצחק בן יהודה
רבי יצחק בן יהודה היה ראש ישיבה במגנצא במאה ה-11, מרבותיו של רש"י.
חייו.
נולד כנראה סביב שנת 1010. בעל העיטור מכנהו "צרפתי", ומכאן יש שהסיקו שמוצא משפחתו מצרפת. לעומת זאת, החיד"א כינהו "אשכנזי" ויש שטענו שלא ניתן להוכיח מכינויים אלו דבר על מוצאו. ישנם מקורות שמצביעים על קרבה משפחתית בינו לבין רש"י. למד בצעירותו מפי קרוב משפחתו רבנו גרשום מאור הגולה במגנצא, אך גם מרבי אליעזר הגדול בן יצחק ולפי מקורות מסוימים גם מרב האי גאון ברומא. לאחר פטירת רבי יעקב בן יקר בשנת 1064 (ד'תתכ"ד), החל לשמש כראש הישיבה.
שמעו יצא למרחוק, והוא נשאל שאלות אף מבוהמיה וצפון צרפת. תוארי הכבוד שכינו אותו שואליו מעידים על מעמדו הרם: "רבינו הקדוש", "נהרא דרקיעא וכוכב שפרפרא" ועוד.
לפי ספר יוחסין נפטר בשנת ד'תת"ל (1070), וכמוהו כתבו מספר חוקרים. יש שתיארכו את פטירתו לשנת 1080 (ד'תת"מ). יש שכתבו שנפטר בין השנים 1084 (ד'תתל"ד) ל־1090 (ד'תת"נ), ויש שאחרו את שנת פטירתו לאחר שנת 1093 (ד'תתנ"ג).
בנו רבי יהודה היה מחכמי הישיבה במגנצא, וחכמי מגנצא נעזרו בו לשחזר ממנהגי אביו, ונהרג עם אשתו יהודית ובנם יצחק בגזירות תתנ"ו.
יצירתו.
רבי יצחק נמנה עם גדולי המשיבים באשכנז במאה האחת-עשרה. כ-65 תשובות שהגיעו לידינו ממקורות שונים מיוחסות בוודאות אליו, דרך ספרי תלמידי רש"י, מעשה המכירי של בני מכיר ו"מעשה הגאונים".רוב התשובות נכתבו לרש"י ולבני מכיר. רבים מהנהגותיו ופסקיו תועדו על יד תלמידיו. יש חוקרים הסבורים שר' יצחק ובית מדרשו לקחו חלק פעיל בכתיבת פירוש התלמוד המיוחס לרבנו גרשום מאור הגולה, ויש המפקפקים בכך, אך מכל מקום ישנן עדויות ברורות שבבית מדרשו נכתבו פירושים לרוב הש"ס. פירושו היה לעיני תלמידו רש"י שהשתמש בו במספר מקומות. נוסחאות התלמוד שלו נחשבו למדויקות גם בדורות שלאחריו, והן שימוש את רש"י להגהת התלמוד.
בתשובותיו העמיד את חשיבות המנהג שתקפו כהלכה ממש.
בשונה מחכמי מגנצא בתקופתו, אין לנו ידיעות על עיסוקו בפרשנות המקרא ובכתיבת פיוטים.
דרכו ההלכתית.
ממספר מקורות, רואים שהיה זהיר ומחמיר בפסיקותיו, למשל בעניין יין נסך או בעניין אפיית פת עם בשר או גבינה בתנור, והוא אף כתב: "שמצווה להחמיר ולגדור גדר ולעשות סיג לדבר". כמו כן, ייחס חשיבות רבה לשמירה על מנהגים: "מצווה להחזיק מנהג ראשונים בכל מה שהאדם יכול להחזיק... מנהג עוקר הלכה". סבר שיש תוקף מן התורה לציות לתקנות הקהל.
הוא העצים את המרכזיות של התלמוד הבבלי באשכנז ביחס לתלמוד הירושלמי, ואף נתן מקום מרכזי לתשובות גאוני בבל.
יעקב בן ניסים
ערוץ ברודקאסט
פקטינודון
פקטינודון (שם מדעי: Pectinodon; מילולית: "שיני מסרק") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים אשר חי בסוף הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה, אז נכחדו אחרוני הדינוזאורים. בסוג זה ישנו מין אחד - "Pectinodon bakkeri", שנקרא על שם החוקר רוברט בקר. מין נוסף בוטל מחמת הספק. שם הסוג נקרא על שם ה"מסרקים" שנמצאו בקצוות שיניו.