חימוש משוטט, ובפרט ההארפי, פותח לראשונה למטרת דיכוי הגנה אווירית (SEAD) תוך אינטגרציה של המכלול השלם: איתור, רכישה ותקיפה לתוך פלטפורמה בודדת. החימוש המשוטט היה צפוי להיות משוגר לעבר אזורים בהם יש חשד לסוללות טק"א של אויב ולתקוף מיד עם גילוי הסוללה בעקבות הפעלתה. הפלטפורמה האינטגרטיבית והקטנה יחסית גם זולה באופן משמעותי ביחס למטוס קרב מודרני. בשנים האחרונות הקטגוריה התפתחה מעבר לשימוש המיועד ל-SEAD גם למטרות אחרות: מתקיפה ארוכת טווח למאות קילומטרים באמצעות מערכות כבדות ועד לשימוש טקטי בשדה הקרב באמצעות מערכות הניתנות לנשיאה בידי חייל בודד, כגון ה-AeroVironment Switchblade אשר מופעל ברמת המחלקה בצבא ארצות הברית ושוקל פחות מ-3 קילוגרם ונכנס לתיק גב. שימוש מבצעי מתועד בשדה הקרב של חימוש משוטט בשנים האחרונות היה תקיפה ב-2016 בארמניה, של אוטובוס לוחמים, באמצעות הארופ.
במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה עשתה אזרבייג'ן שימוש נרחב בחימוש משוטט, הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בנשק זה במערכה צבאית משמעותית. מומחים צבאיים ברחבי העולם טוענים כי נשק זה הוא שהכריע את המערכה לטובת אזרבייג'ן.
דילמות מוסר, אתיקה וחוק בינלאומי.
חימוש משוטט המסוגל לתקוף באופן אוטונומי מטרות, מעורר שאלות בתחום המוסר, האתיקה, והחוק הבינלאומי. במתווה שימוש זה אין אדם שמקבל את ההחלטה לפגוע במטרה הספציפית בעלת פוטנציאל להרוג אנשים. בהקשר זה פיתוח מערכות הארפי והארופ עוררו פולמוס אקדמי שכן הן היוו תקדים (אם כי לאו דווקא ביחס למוקש ימי).
משתמשים ויצרנים.
נכון ל-2017, חימוש משוטט נמצא בשימוש מדינות כגון: ארצות הברית, גרמניה, אזרבייג'ן, סין, הודו, קזחסטן, דרום קוריאה, טורקיה, פולין, איראן וישראל.
יצרנים המייצרים חימושים משוטטים: התעשייה האווירית, יוויז'ן אייר , אלביט מערכות, אירונאוטיקס, טקסטרון מערכות, L3 Technologies, MBDA, Aeronautics Defense, Korea Aerospace Industries, ריית'און, לוקהיד מרטין, Innovative Automation, CASC, Rheinmetall Defence Electronics, Karal Defense Technologies, AeroVironment, ו-WB Electronics.
האקים אולג'ואן
רשיד יקיני
עמאד תלחמי
פלטה חשמלית
איברהים, סולטאן ג'והור
איברהים (נהר)
תל אבראהים
אבראהים
אבראהים (ابراهيم; נכתב בעברית לעיתים גם כאיברהים או איבראהים) הוא שמו הערבי של הדמות המקראית אברהם.
איברהים
איבראהים
סונגדו
סונגדו (בקוריאנית: 송도신도시; בשמה המלא: Songdo IBD (Songdo International Business District, מחוז העסקים הבינלאומי של סונגדו) היא עיר מתוכננת בדרום קוריאה, חלק מהמטרופולין של אינצ'ון, כ-40 קילומטרים מדרום מערב לבירה סיאול.
העיר החדשה מתוכננת כעיר חכמה ואקולוגית, בין היתר הותקנו בה מערכת איסוף אשפה פנאומטית שבצינורותיה מפונה האשפה, וזאת במקום משאיות אשפה, והותקנו בה תחנות עגינה לטעינת מכוניות חשמליות בכל חניוני הרכב הגדולים. העיר נבנתה על שטח של 600 דונם לאורך חופי אינצ'ון ומחוברת לנמל התעופה הבינלאומי של אינצ'ון באמצעות גשר אינצ'ון שנפתח בשנת 2009, ושאורכו 21.38 ק"מ. העיר וחיבורה לנמל התעופה מהווים מודל של אירוטרופוליס.
עיר העסקים סונגדו תכלול את מגדל הסחר של צפון מזרח אסיה ואת מגדל אינצ'ון 102 , לצד חיקויים אדריכליים של הסנטרל פארק של ניו יורק ושל תעלות המים בוונציה.
מיכאיל קובליוב
מיכאיל פרוקופייביץ' קובליוב (; 7 ביולי 1897 - 31 באוגוסט 1967) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על חזית עבר הבאיקל.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
קובליוב נולד ב-7 ביולי 1897 במחוז קרסנודאר שבאימפריה הרוסית. ב-1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ובמלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המזרחית. הוא מונה למפקד מחלקה, ולאחר מכן למפקד פלוגה. עם פרוץ מהפכת אוקטובר ב-1917 הוא כבר החזיק בדרגת קפיטן. ב-1918 התגייס לצבא האדום ולחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד ולאחר מכן מפקד בריגדה. לאחר המלחמה השתתף בדיכוי מרידות מקומיות שפרצו כנגד השלטון הקומוניסטי, ובין היתר במרד טמבוב. באוגוסט 1928 מונה למפקד הדיוויזיה ה-27, ובאוקטובר 1925 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-64. במאי 1932 הוא מונה למפקד הקורפוס התשיעי, וביוני 1936 הוא הועבר לפקד על המחוז הצבאי עבר הבאיקל. בדצמבר 1937 הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי קייב, ובאפריל 1938 מונה למפקד המחוז הצבאי בלארוס.
מלחמת העולם השנייה.
ב-17 בספטמבר 1939 קובליוב מונה למפקד החזית הבלארוסית, אשר כללה את הארמיות ה-3 ה-4 ה-10 וה-11. החזית השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. בפברואר 1940 הוא מונה למפקד הארמייה ה-15, ופיקד עליה במהלך מלחמת החורף כנגד פינלנד. ב-11 באפריל של אותה שנה הוא מונה למפקד המחוז הצבאי חרקוב, וב-4 ביוני הועלה לדרגת גנרל לייטננט. ב-19 ביוני 1941 הוא הוחזר לפקד על המחוז הצבאי עבר הבאיקל. ב-15 בספטמבר פורק המחוז ועל בסיסו הוקמה חזית עבר הבאיקל. קובליוב שימש כמפקד החזית לאורך כל מלחמת העולם השנייה. החזית נפרשה לאורך הגבול עם השטחים שתחת שלטון האימפריה היפנית באזור ימת באיקל. החזית כולה לא השתתפה בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, אולם בהדרגה נשלחו מרבית חייליה לחזית זו. ב-7 במאי 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-12 ביולי 1945 מונה רודיון מלינובסקי למפקד החזית, וקובליוב מונה לסגנו. במסגרת זו הוא השתתף במבצע סערת אוגוסט כנגד היפנים.
אחריתו.
באוקטובר של אותה שנה פורקה החזית, ועל בסיסה הוקם מחדש המחוז הצבאי עבר הבאיקל. קובליוב המשיך לשמש כסגן מפקד המחוז עד 1947 עת מונה למפקדו. ב-1949 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי לנינגרד. הוא פרש מהצבא ב-1955. קובליוב נפטר בלנינגרד ב-31 באוגוסט 1967 בגיל 70.
קישורים חיצוניים.
בובת נייר
בובת נייר היא דמות חתוכה מנייר או קרטון דק, שמצורפים לה בגדים נפרדים עשויים מנייר. לבגדים יש לשוניות נייר שבעזרת קיפול היו מתלבשות על הבובה. הבובות היו לרוב בדמות אדם, אך גם בעלי חיים או אובייקטים דוממים. לבובות הנייר להלבשה יש היסטוריה של כמעט מאתיים שנה, והן היו צעצוע נפוץ וזול עד אמצע המאה ה-20, בעיקר לילדות. כיום אמנים רבים הופכים את הבובות לצורת אמנות.
בובות נייר שימשו לפרסום, הופיעו במגזינים ועיתונים וכיסו מגוון נושאים ותקופות זמן. הבובות הפכו לפריט אספנות מבוקש. בובות נייר ישנות הפכו לנדירות בשל תוחלת החיים המוגבלת של נייר. בובות נייר נוצרות גם כיום.
כמה דמויות פלסטיק שטוחות דומות לבובות נייר אולם אלו חיקויים בלבד, ולא נחשבות לבובות נייר אמיתיות.
בובות נייר בדמות אישים מפורסמים שבו להיות פופולריות אצל ילדים צעירים. בעקבות כך בובות נייר וירטואליות זוכות אף הן לפופולריות, עם היכולת של המשתמשים לגרור ולשחרר תמונות של בגדים על תמונות של בובות או אנשים.
היסטוריה.
על פי הערכות, בובות נייר קיימות מאות או אלפי שנים. נייר שימש במהלך טקסים דתיים בתרבויות אסיה לפני מאות שנים. היפנים השתמשו בנייר לאוריגמי, ותחילת השימוש בנייר לצורך זה מתוארך ל-800 לספירה. הם הפכו נייר ועור לבובות טרם תחילת השימוש הנוצרי. לתרבויות אחרות בעולם היו אומנויות נייר שונות, כולל בפולין, שם נקראו ויצ'ינקי.
צעצוע בובת הנייר נוצר באירופה ובעיקר בצרפת באמצע המאה ה-18. הבובות נקראו "פנטנטינים". הן נועדו לבדר מבוגרים והתפשטו ברחבי החברה הגבוהה. הבובות היו מצוירות וצבועות בדמות אדם, והיו דומות יותר לבובות הנייר המערביות בימינו. בחלק מהמוזיאונים ניתן למצוא גם כמה דוגמות נדירות של דפי נייר משנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-18.
בובות נייר ישנות עם יצירות אמנות מצוירות ביד, נעשות נדירות יותר ויותר בשל תוחלת החיים של הנייר.
בארצות הברית מתקיים מדי שנה כנס בובות נייר עם מאות משתתפים. הכנס האחרון נערך בפיניקס, אריזונה בקיץ 2016.
מנדל זקס
ויליאם מורדוך
ויליאם מורדוך (באנגלית/סקוטית: William Murdoch או Murdock; 21 באוגוסט 1754 - 15 בנובמבר 1839) היה מהנדס וממציא סקוטי שפעל בשיאן של תקופות הנאורות הסקוטית והמהפכה התעשייתית. לזכותו נזקפים שכלול תאורת הגז והפיכתה למערכת מודרנית ורחבה ושכלולים במנועי קיטור. כן המציא את מנגנון הולכת הכוח הנקרא Sun and planet gear () ושסתום-צד מסוג D (D slide valve, ).
תולדות חייו.
נולד במחוז מזרח איירשייר בסקוטלנד, בן שלישי במשפחה בת שבעה ילדים. גדל באחוזת ג'יימס בוזוול.
ב-1777 צעד ברגל כ-480 ק"מ לבירמינגהאם והחל לעבוד בחברת המנועים של ג'יימס ואט. בתפקידו עסק בהתקנת מנועי קיטור במשאבות מים ממכרות, תוך ביצוע שכלולים והתאמות. כאשר עבר לאנגליה אינגלז את שמו ל"Murdock". ב-1779 עבר לקורנוול עתירת מכרות הבדיל.
ב-1784 המציא "כרכרת-קיטור" או "קטר כביש" שאותו הסיע בדרכי קורנוול.
ב-1792 הצליח לזקק באופן תעשייתי גז פחם לצורכי תאורה. בין השנים 1792–1799 עסק במחקר ופיתוח מתקנים לאחסון והולכה של גז ופיתוח אמצעי תאורה. ב-1803 השתמש בגז גם לתאורת-פנים.
ב-1806 העניקה לו החברה המלכותית את מדליית רמפורד.
ב-1817 צייד את ביתו החדש בברמינגהם בתאורת גז, פעמון-דלת מבוסס על אוויר דחוס ומערכת מיזוג אוויר להזרמת אוויר חם לכל חדרי הבית.
אלהי הרוחות לכל בשר
יחס א-סימטרי
יחס נקרא "א-סימטרי" אם ורק אם לכל זוג איברים המוכלים ביחס, היפוך בסדר האיברים אינו מוכל ביחס.
דוגמה ליחס "א-סימטרי" החל על זוג נקודות (צמד כלשהו של עצמים): נקח זוג נקודות a,b אשר חל עליהם יחס הוספה כך ש: a+1=b. בסיטואציהלכ זו הצמד (b,a) אינו יהיה מוכל ביחס.