בסלנג שכיח לכנות אדם הטרוסקסואל כסטרייט (באנגלית: Straight, מילולית "ישר"), כנראה כפועל יוצא של הביטוי "to go straight" (מילולית "ללכת ישר"). בין הספרים הראשונים בהם הופיע הסלנג היה ספרו של ג'ורג' ווילאם הנרי משנת 1941. הסלנג הופיע בשיחה של גברים הומוסקסואלים שדנו על הומוסקסואל אשר שינה את העדפתו המינית, חזרה להטרוסקסואלי (כלומר "ex-gay", גיי לשעבר). מאוחר יותר, השימוש הפך לציין הטרוסקסואל פשוטו כמשמעו. בימנו, נותר סלנג, לא דווקא כדי לציין העדפה מינית ש"חורגת מהנורמה", אלא תוצר של שיח-חברתי.
מאחר שמשמעות המילה סטרייט היא "ישר", יש הרואים במונח זה מבזה, שכן הוא מרמז שהטרוסקסואליות היא "ישרה", דהיינו נכונה, ואילו נטיות מיניות אחרות הן "עקומות", דהיינו לא נכונות.
סולם קינסי על פי אלפרד קינסי.
על פי אלפרד קינסי נטיותיו של האדם ניתנות למיון על פי ציר, לו קרא סולם קינסי. לטענתו, ההטרוסקסואליות ממוקמת על ציר נטיות המיניות בקצהו האחד, ואילו ההומוסקסואליות, משיכה לבני אותו המין, נמצאת בקצהו השני. במרכז הציר ממוקם הביסקסואליות.
שאמאניזם
זנבזיף כספי
זנבזיף כספי, הידוע גם כ"דגיג כסף הסוכר" או "דג הכסף" (שם מדעי: "Lepisma saccharina") הוא חרק מחוסר כנפיים זריז שנרתע מאור. המין קיבל את שמו בשל הגוון האפור-כסוף של גופו. הוא ניזון מחומרים שמוצאם צמחי, במיוחד פחמימות כדוגמת סוכרים ועמילנים, תזונה שהיא המקור לשמו המדעי. דגיג כסף הסוכר הוא המין המוכר ביותר לאדם בסדרת דגיגי כסף (Thysanura).
מראה חיצוני.
אורכו של הזנבזיף הכספי הוא בערך סנטימטר אחד, מחושיו ארוכים ודמויי חוט. מקור הברק המתכתי של גופו הוא בקשקשים כסופים המופיעים לאחר הנשל השלישי.
התפתחות.
לדג הכסף נדרשים לפחות ארבעה חודשים כדי לגדול לצורתו הבוגרת, ולעיתים נדרשות עד שלוש שנים לשם כך, בהתאם לתנאי מחייתו. בטמפרטורת החדר גדל החרק לחרק בוגר בתוך שנה. אורך חייו נע בין שנתיים לשמונה שנים. דג כסף שחי תקופת חיים מלאה מתנשל בערך שמונה פעמים, אך כיוון שהחרק גדל כל הזמן, הוא מסוגל להתנשל עד ארבע פעמים בשנה. כאשר הטמפרטורה היא בין 20°C ל־30°C תטיל הנקבה כמאה ביצים ולשם כך, היא מעדיפה סדקים וחרכים. דג הכסף יכול להתרבות גם בסביבה קרה ויבשה.
רבייה.
בשל אופיו הלילי, התבררה צורת ההזדווגות של החרק רק לאחרונה. הזכר והנקבה מתרוצצים בהתרגשות במשך כל התהליך. הזכר מטיל ספרמטופור, נרתיק זרע מכוסה בקרום דקיק; הנקבה מאתרת את הנרתיק ונוטלת אותו לצורך ההפריה.
מזון.
המזון המועדף על דג הכסף הוא חומר המכיל עמילן או רב־סוכרים כדוגמת דקסטרין שבדבקים וכריכות ספרים, תצלומים, סוכר, שיער, קשקשים ואשפה. הוא אף אינו נרתע מחומרים כדוגמת כותנה, פשתן, משי וסיבים מלאכותיים, ואפילו חרקים מתים והעור שהשיל. בתקופת רעב, דג הכסף מסוגל לאכול מוצרי עור ובדים העשויים מסיבים סינתטיים. עם זאת, הוא מסוגל לרעוב במשך חודשים מבלי שהדבר יגרום נזק לגופו.
תנאי מגורים.
דג הכסף מופיע במגורי אדם, בדומה לדגיג כסף הבית ("Thermobia domestica"). ניתן למצוא אותם, בין השאר, מתחת למקררים או בשירותים מחוממים, אם הסדקים והבקיעים במרצפות מאפשרים תנאי מחיה פוטנציאליים עבור דג הכסף. הם נוהגים לכרסם ספרים, טפטים ובדים. דגיגי כסף הבית מעדיפים תנאים חמימים יותר, וניתן למצוא אותם במאפיות, היכן שהם ניזונים בקמח ובלחם, וכן במוצרי מזון אחרים שהם יכולים למצוא.
אויבים טבעיים.
האויב הטבעי של דג הכסף הוא חרק הידוע בשם צבתן ("Forficula auricularia").
הדברה.
אף שדג הכסף נחשב מזיק, הנזק שהוא גורם זניח ואין לו השפעה מזיקה לבריאות. במבנים יכולים דגיגי הכסף להתקיים רק בסביבות שבהן קיימים סדקים ולחות. אם שני תנאים אלה ייעלמו, ייעלם גם דג הכסף. אפשר להשתמש במגוון דרכים אחרות על מנת להדביר או לצמצם מאוד את אוכלוסיית דגי הכסף, אם כי רק זמנית.
ג'ניס ג'ופלין
ג'ניס לין ג'ופלין (באנגלית: Janis Lyn Joplin; 19 בינואר 1943 – 4 באוקטובר 1970) הייתה זמרת בלוז רוק אמריקנית, מראשונות כוכבות הרוק'נרול. בסוף שנות ה-60, בתחילת הקריירה שלה, היא הייתה הסולנית של להקת הרוק פסיכדלי "Big Brother and the Holding Company", ולאחר מכן היא הצטרפה להרכבים אחרים כגון "The Kozmic Blues Band" ו-"Full Tilt Boogie Band". היא הפכה למוכרת בזכות פסטיבלים כמו "פסטיבל וודסטוק". ג'ניס אמנם הוציאה רק חמישה סינגלים במהלך חייה, אך שיריה הפכו פופולריים במשך השנים. ב-1970 נפטרה כתוצאה מנטילת מנת יתר של הרואין.
ב-2004 דירג אותה המגזין "רולינג סטון" במקום ה-46 ברשימת האמנים הטובים ביותר בכל הזמנים וב-2008 במקום ה-28 ברשימת הזמרים הטובים ביותר בכל הזמנים. בנוסף, שניים משיריה מדורגים במגזין ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים; "Piece of My Heart", ו-"Me and Bobby McGee", שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים של "בילבורד הוט 100" לאחר מותה. משנת 1991 נמכרו 7.8 מיליון עותקים מכלל אלבומיה.
ביוגרפיה.
ההתחלה.
ג'ניס ג'ופלין נולדה בבית החולים St. Mary בפורט ארתור שבטקסס, בשנת 1943. היא נולדה לדורותי, מרצה במכללה ולסת', מהנדס במפעל לשמן. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון תומאס ג'פרסון בשנת 1960. במהלך לימודיה היא הייתה שנואה על ידי חלק גדול מתלמידי בית הספר, עקב זה שהאמינה בשוויון זכויות לשחורים ולבנים. לאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, אך לא סיימה את לימודיה שם. במהלך לימודיה היא החלה לשיר בלוז ופולק עם חברים.
ג'ופלין עברה מטקסס לסן פרנסיסקו בשנת 1963, ובמשך תקופה מסוימת עבדה לעיתים קרובות כזמרת פולק. בסן פרנסיסקו הלכה וגברה צריכת הסמים שלה, והייתה ידועה כמכורה לסמים ממריצים וצורכת קבועה של הרואין. במהלך כל הקריירה שלה הייתה שתיינית כבדה, וסימן ההיכר שלה היה ליקר מסוג "סאות'רן קומפורט".
להקת Big Brother &amp; The Holding Company.
לאחר שהייה בפורט ארתור לצורך התאוששות, חזרה ג'ופלין לסן פרנסיסקו בשנת 1966, והצטרפה ללהקת "Big Brother &amp; The Holding Company", להקה שהתחילה לצבור מוניטין בקהילת ההיפים המתפתחת של הייט אשבורי. הלהקה חתמה חוזה עם חברת תקליטים קטנה בשם Mainstream Records והוציאה אלבום בשנת 1967. הסינגלים הראשונים שהוציאו נכשלו, והאלבום לא היווה הצלחה עד הוצאת האלבום השני.
הפריצה הגדולה של הלהקה באה עם הופעתם בפסטיבל הפופ של מונטריי, שבו ביצעה הלהקה את שירה של ביג מאמא ת'ורנטון, "Ball and Chain". אלבומם "Cheap Thrills" שיצא ב-1968 בשילוב ההופעה במונטריי, הפך את ג'ופלין לאחת מכוכבות המוזיקה המובילות של סוף שנות ה-60.
קריירת הסולו.
לאחר פרישתה מלהקת Big Brother, הקימה ג'ופלין להקת ליווי חדשה בשם Kozmic Blues Band. בשיתוף עם להקה זו, היא הוציאה בשנת 1969 את אלבומה השלישי "!I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama". בשנה זו היא גם הופיעה בפסטיבל וודסטוק. הרכב זה התקבל באדישות והתפרק במהרה.
בהמשך, הרכיבה ג'ופלין הרכב חדש בשם Full Tilt Boogie Band, שנחשב להרכב הליווי הטוב ביותר איתו עבדה. עם הרכב זה הוציאה את אלבומה הרביעי והאחרון, "Pearl", בשנת 1971. אלבום זה היה האלבום הנמכר ביותר במהלך הקריירה הקצרה שלה, ובין השאר הופיע בו השיר "Me &amp; Bobby McGee", ביצוע של ג'ופלין לשירו של כריס כריסטופרסון שהפך לסינגל המצליח ביותר שלה.
אלבומיה.
ג'ניס ג'ופלין הספיקה להקליט ארבעה אלבומי אולפן עד מותה:
בנוסף לאלה, יצאו מספר אלבומי הופעות ואלבומי אוסף רבים, כשהאחרון והמקיף שבהם הוא "The Essential Janis Joplin".
חיים אישיים.
מערכות יחסיה עם גברים היו בולטות בעיקר עם קריס קריסטופרסון, פיטר דה-בלנק ועוד. היו לה גם מערכות יחסים שונות עם נשים והייתה ביסקסואלית. היא תמכה בזכויות הלבנים והשחורים ועל כך זכתה לשנאה בקרב חבריה לבית הספר, בנוסף, הייתה מכורה לסמים ובעיקר להרואין. מערכת היחסים הארוכה ביותר שלה הייתה עם היפית ומכורת הרואין נוספת בשם ג'יי וויטאקר.
ב-1968 היא רכשה פורשה שנצבעה בצבעים פסיכדליים לאור התקופה. המכונית נמכרה ב-2015 בעבור 1.76 מיליון דולר. בנוסף אהבה להצטלם ולהיות עירומה ברובה, ואף שברה בקבוק זכוכית על ראשו של ג'ים מוריסון שגם הוא מת כמוה בגיל 27.
מותה.
במהלך עבודתה על האלבום הרביעי מתה ג'ופלין כתוצאה ממנת יתר של הרואין טהור. היא מתה בחדרה במלונית בלוס אנג'לס ב-4 באוקטובר 1970, בת 27 בלבד (ובכך הצטרפה ל"מועדון 27"). הדברים האחרונים שהספיקה להקליט היו השיר "Mercedes Benz", וברכת יום הולדת לג'ון לנון, שהקליטה ב-1 באוקטובר. מותה של ג'ופלין הכה את עולם המוזיקה בתדהמה, בעודו אבל על בן גילה, ג'ימי הנדריקס, שנפטר בנסיבות דומות רק כשלושה שבועות קודם לכן.
גופתה של ג'ופלין נשרפה בווסטווד, קליפורניה, ואפרה פוזר באוקיינוס השקט. האלבום שעליו עבדה באותו זמן, "Pearl", יצא כשישה חודשים לאחר מותה וכלל ביצוע מוזיקלי לשירו של ניק גרבניטס, "Buried Alive In the Blues", שג'ופלין לא הספיקה לשיר בו והוא מושמע באלבום כקטע אינסטרומנטלי.
בעקבות מותה של ג'ופלין כתב לאונרד כהן את השיר "chelsea hotel". בשיר הוא מתאר מפגש אקראי ביניהם המתרחש במלון צ'לסי - מרכז בוהמי, ומתוארים בו יחסי מין ארעיים וחסרי משמעות בין כהן לג'ופלין כדוגמה לדרך ההתייחסות לאהבה הרווחת בין מפורסמים. השיר העברי "פרח משוגע" (מילים: רחל שפירא, לחן: מוני אמריליו) נכתב על אודות ג'ניס ג'ופלין.
סרט הקולנוע "רוז" (The Rose), בכיכובה של בט מידלר מבוסס בקווים כלליים על חייה של ג'ופלין.
חוק הבולים (1765)