באליפות העולם שנערכה בסטאד דה פראנס ב-2003 שוב הגיע צ'יימברס להישגים מרשימים. במרוץ למאה מטרים הגיע רביעי בזמן של 10.08 שניות, כאשר האצנים שסיימו במקומות השני והשלישי, דארל בראון ודארן קמפבל הגיעו פחות ממאית השנייה לפניו. המנצח, קים קולינס, הגיע בזמן של 10.07 שניות. עם זאת, תוך זמן קצר התברר כי צ'יימברס הגיע להישגים אלה באמצעים אסורים. הוא נכשל בבדיקת סמים, ובהמשך החקירה התברר כי נטל סטרואידים אנאבוליים. לאחר שימוע שנערך לו בראשית 2004 השעתה אותו התאחדות האתלטיקה הבריטית לתקופה של שנתיים (שתחילתה במועד בו נתפס, באוגוסט 2003). בנוסף, נקבע כי לא יוכל להשתתף במשחקים האולימפיים עד סוף ימיו. עקב הודאתו כי השתמש בסטרואידים מאז 2002, נלקחו ממנו כל המדליות בהן זכה מאז, והמדליות שהוענקו לנבחרת בריטניה במרוצי השליחים נשללו ממנה אף הן.
לאחר ההשעיה.
עוד לפני השעייתו, שקל צ'יימברס להמיר את הריצה בפוטבול. לאחר שהושעה ניהל מגעים עם קבוצת סן פרנסיסקו 49', אך מהלך זה לא יצא אל הפועל.
בשנת 2006 החליט צ'יימברס לשוב להתאמן. התאחדות האתלטיקה הבינלאומית דרשה ממנו, כתנאי לכך שישתתף בתחרויותיה, כי ישיב את הכסף בו זכה בטורנירים שארגנה (על פי ההערכות - כ-180 אלף ליש"ט). הוא השתתף במספר תחרויות, לרבות אליפות אירופה שנערכה בגטבורג. אף שלא הצליח להגיע להישגים גבוהים, היה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים של בריטניה במרוץ ל-4X100 מ' בטורניר זה. עמיתו לנבחרת, דארן קמפבל, סירב להשתתף בהקפת הניצחון, כמחאה על עצם השתתפותו של צ'יימברס, שהביא לאובדן המדליות של נבחרת בריטניה בעבר.
לאחר אליפות אירופה שב צ'יימברס לנסות את מזלו בפוטבול. הוא יצא למחנה אימונים בפלורידה מטעם ליגת NFL Europa, ליגת פוטבול אירופית בחסות ליגת ה-NFL האמריקאית. הוא עתיד היה להצטרף לקבוצת המבורג סי דוולס. במאי 2007 התראיין לרשת ה-BBC, ונשאל בין היתר לגבי הימצאותם של סמים בספורט. צ'יימברס השיב כי תמיד יהיו ספורטאים שישתמשו בסמים, וציין כי "המדע תמיד מתקדם מהר יותר מהבוחנים. יש אנשים שלוקחים סיכונים ויש כאלה שלא. אני הייתי מוכן לקחת את הסיכון. הנחתי שלא אתפס". הראיון עורר תגובות סוערות וגינויים. יום למחרת הראיון הודיעה הנהלת NFL Europa כי עקב ההיסטוריה שלו צ'יימברס, הוא יזומן לבדיקת סמים מטעמה. יומיים אחר כך דווח כי צ'יימברס שבר את כף רגלו, וכי לא ישוב להתאמן עוד במהלך העונה. ללא כל קשר, הודיעה הנהלת ה-NFL על סגירתה של הליגה בסוף יוני, כך שבסופו של דבר לא השתתף צ'יימברס במסגרת זו.
בראשית 2008 שוב הודיע צ'יימברס על כוונתו לשוב ולהשתתף בתחרויות אתלטיקה. בתחרויות שנערכו בשפילד ובבירמינגהאם הוא השיג את הקריטריון שאפשר לו להשתתף באליפות העולם באתלטיקה באולמות סגורים בוולנסיה במרץ אותה שנה (במרוץ ל-60 מ'). השתתפותו בתחרות זו עוררה מחלוקת בעולם הספורט. ספורטאים כסבסטיאן קו, קולין ג'קסון ודארן קמפבל גינו את החלטת התאחדות האתלטיקה הבריטית לאפשר את השתתפותו, ואילו ספורטאים אחרים כקים קולינס וטייסון גיי הודיעו על תמיכתם בו. ההתאחדות עצמה הודיעה כי מאחר שהקריטריונים נקבעו מראש, אין היא יכולה לשנותם בשלב זה. בהודעתה הודגש כי לו הייתה יכולה, הייתה ההתאחדות שוללת מצ'יימברס את האפשרות להשתתף, משום שהדבר מהווה מסר שלילי לספורטאים צעירים. צ'יימברס זכה במדליית הכסף באליפות זו.
בהמשך השנה חלה תפנית נוספת בקריירה שלו, כשהצטרף לקבוצת הרוגבי האנגלית קאסלפורד טייגרס. הוא התאמן עם הקבוצה מספר שבועות, אך בסופו של דבר הודיעה ההנהלה כי לא ייקלט בשורותיה.
צ'יימברס לא ויתר על שאיפותיו בתחום האתלטיקה, ובמאי 2008 הגיש עתירה לבית המשפט העליון של אנגליה, בדרישה לאפשר לו להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג. במקביל האיץ את אימוניו במטרה לעמוד בקריטריונים שהציבה האגודה האולימפית הבריטית להשתתפות במשחקים. עם זאת, מאמציו היו לשווא, שכן בית המשפט פסק כי העונש שהוטל עליו סביר, ואין לצרפו למשלחת הבריטית למשחקים. צ'יימברס הודיע כי ימשיך להתאמן, כדי להוכיח שהוא יכול להגיע להישגים גבוהים גם בלי הסמים. כמו כן, הצהיר על כוונתו לנסות ולהשתתף באולימפיאדת לונדון ב-2012, אף שיהיה אז בן 34. חילופי גברי בעמדות המאמנים של נבחרת האתלטיקה הבריטית אפשרו גם את שובו לנבחרת, אף שבאופן רשמי מוסדות הספורט במדינה עדיין עומדים על כך שלא ישתתף באולימפיאדת לונדון.
באליפות אירופה באולמות סגורים שנערכה בטורינו ב-2009, זכה צ'יימברס במדליית הזהב בריצת 60 מטר, ובשלב חצי הגמר אף שבר את השיא האירופי במרוץ זה (6.42 שניות, שיא האיטי ב-3 מאיות השנייה משיא העולם של מוריס גרין). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באותה שנה בברלין סיים במקום השישי בריצת 100 מטר, בתוצאה 10.00 שניות. הוא ויתר על השתתפותו בריצת 200 מטר, בשל פציעה בשוק.
בשנת 2009 פרסם צ'יימברס ספר אוטוביוגרפי בשם "Race Against Me" ("מרוץ נגד עצמי"). צ'יימברס עורר סערה כאשר טען בספר כי כמחצית האתלטים במשלחת האמריקנית לאולימפיאדת בייג'ינג נטלו חומרים אסורים.
באליפות העולם באולמות סגורים שנערכה בדוחא ב-2010, זכה צ'יימברס במדליית הזהב בריצת 60 מטר. באליפות אירופה שנערכה בברצלונה באותה שנה סיים במקום החמישי בריצת 100 מטר. המרוץ הוכרע רק בפוטו פיניש, לאחר שארבעה רצים, ובהם צ'יימברס, סיימו בזמן של 10.18 שניות, והם דורגו במקומות 2 עד 5.
באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 העפיל צ'יימברס לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר מהמקום התשיעי, אך בחצי הגמר עצמו נפסל עקב זינוק מוקדם, והודח. גם באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל צ'יימברס לחצי הגמר. הוא סיים במקום העשירי, בתוצאה 10.05 שניות, 3 מאיות השנייה לאט יותר מהתוצאה שהייתה מספיקה לו כדי להעפיל לשלב הגמר.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים צ'יימברס במקום עשירי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.05 שניות. בריצת שליחים 4x100 מטר, הרביעייה הבריטית שקבעה את התוצאה השלישית בטיבה בשלב חצי הגמר נפסלה בשל החלפה לא חוקית.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 סיים צ'יימברס במקום 14 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.15 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר קבוצתו קבעה את התוצאה השלישית בטיבה בריצת הגמר, אך מאוחר יותר הרביעייה הבריטית נפסלה בשל החלפה לא חוקית.
ענתות (עיר)
הפיגוע בישיבת מרכז הרב
הפיגוע בישיבת מרכז הרב היה פיגוע ירי שבוצע ב-6 במרץ 2008 (אור לל' באדר א' ה'תשס"ח). במהלך הפיגוע רצח המחבל, שהיה נהג הסעות של בית הספר מימון הצמוד לישיבה, שמונה תלמידי ישיבה בישיבת מרכז הרב בשכונת קריית משה בירושלים (שלושה מתלמידי הישיבה הגבוהה מרכז הרב וחמישה מתלמידי ישיבת ירושלים לצעירים) ופצע תשעה תלמידים. פיגוע הירי נפסק כאשר אברך בישיבה וקצין צה"ל ירו במחבל והרגוהו.
הפיגוע.
המחבל, עלא הישאם חוסיין אבו דהיים, בן 26, היה בן אחת החמולות הגדולות, העשירות והנודעות בכפר ג'בל מוכאבר שבמזרח ירושלים. באוקטובר 2007 נעצר ונחקר על ידי שירות הביטחון הכללי, אך שוחרר. הוא הועסק כנהג רכב הסעות בירושלים, והיה בעל עבר פלילי בגנבת רכב ונשק, ובמהלך השנתיים הקודמות לפיגוע היה בתהליך של חזרה בתשובה לאסלאם.
בשעה 20:36, הגיע המחבל לישיבת מרכז הרב. הוא נשא בידיו קופסת קרטון של טלוויזיה שבה החביא רובה סער מסוג קלצ'ניקוב ומחסניות נוספות. הוא נכנס לחצר הישיבה בכניסה הראשית, הניח את קופסת הקרטון, הוציא ממנה את הרובה, ופתח באש על קבוצת תלמידים מישיבת ירושלים לצעירים וישיבת מרכז הרב שעמדו בכניסה לפנימיית הישיבה, הנמצאת מול מדרגות הכניסה. מירי זה נהרגו שלושה תלמידים: יונדב חיים הירשפלד, רועי אהרון רוט ויונתן יצחק אלדר.
לאחר הירי הראשוני פנה המחבל לספריית הישיבה והחל לירות בשוהים במקום. מירי זה נהרגו חמישה תלמידים נוספים - שגב פניאל אביחיל, נריה כהן, יוחאי ליפשיץ, דורון מהרטה ואברהם דוד מוזס. יחד נהרגו שמונה תלמידים, ונפצעו תשעה נוספים, שלושה מהם קשה. שבעה עשר תלמידים אחרים ניצלו כשהסתגרו בכיתת לימוד הצמודה לספרייה וחסמו את הדלת בעזרת שולחן כבד.
על פי תחקיר המשטרה, שני שוטרי סיור, שוטר ושוטרת, הגיעו למקום. בניגוד להנחיות המשטרה נמנעו שניהם מלחתור למגע עם המחבל. השוטרת עצרה אוטובוס בסמוך והשוטר נכנס עם רובה לחצר הישיבה אולם לא ירה כלל. מיד לאחר מכן הגיעו למקום אחד מאברכי הישיבה, הרב יצחק דדון, שהיה חמוש באקדח, וסרן דוד שפירא, בוגר הישיבה המתגורר בסמוך, קצין צה"ל מגדוד 890 של חטיבת הצנחנים, שהיה חמוש ברובה סער. שפירא התעלם מאזהרות השוטר שלא להיכנס. שניהם ירו במחבל והרגו אותו בפתח הספרייה, כ-15 דקות לאחר תחילת האירוע.
שפירא קיבל ציון לשבח מאלוף פיקוד המרכז, גדי שמני ודדון קיבל תעודת הוקרה מהמשטרה.
בהלוויית הנרצחים השתתפו אלפי אנשים. נשאו דברי הספד: הרב יעקב שפירא ראש ישיבת מרכז הרב, הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר, הרב ירחמיאל וייס ראש הישיבה לצעירים וראש עיריית ירושלים אורי לופוליאנסקי.
תגובות לפיגוע.
תגובות בישראל.
שרת החינוך, יולי תמיר, הגיעה לביקור ניחומים בישיבת ירושלים לצעירים, ולאחר מכן במרכז הרב. בצאתה, לאחר ששוחחה עם תלמידים וצוות המחנכים במקום, קראו מפגינים קריאות גנאי כלפי השרה ותקפו את המשלחת באלימות מילולית ופיזית. ראש הממשלה אהוד אולמרט התבקש לא לבוא לביקור תנחומים בישיבה, עקב התנגדותם הפוליטית של ראשי הישיבה אליו. שר הביטחון אהוד ברק, הרמטכ"ל גבי אשכנזי ומשלחת ח"כים בראשות יו"ר הכנסת דליה איציק התקבלו ללא אירועים חריגים.