כיום ההנחה המקובלת היא כי התנגשות המטאוריט אשר יצר את מכתש צ'יקשולוב היא שגרמה להכחדת קרטיקון-פלאוגן. עם זאת, ייתכן כי פגיעת המטאוריט וההתפרצויות הגעשיות יצרו במשולב את התנאים להכחדה ההמונית.
השערה נוספת קושרת בין התנגשות צ'יקשולוב לפעילות הגעשית בדקאן. אף כי קיימות עדויות מוצקות לכך שהפעילות הגעשית באזור החלה לפני ההתנגשות, מחקרים טענו כי העוצמה הגדולה בה התנגש המטאוריט בכדור הארץ העצימה את הפעילות הגעשית באזור, וכי 70% מהלבה נפלטה בעקבות התחזקות הפעילות הגעשית לאחר פגיעת המטאוריט.
LATAM פרגוואי
LATAM פרגוואי ידועה גם כ-TAM פרגוואי או Líneas Aéreas Paraguayas) LAP בתרגום חופשי: נתיבי אוויר לפרגוואי או פרגוואי איירליינס) היא חברת הדגל וחברת התעופה הלאומית של פרגוואי. מטה החברה נמצא בעיר בירתה אסונסיון. החברה מפעילה את טיסותיה ל-4 יעדים מנמל התעופה הבינלאומי סילביו פטירוסי שנמצא באסונסיון. החברה היא חברה בת של קבוצת LATAM איירליינס והיא חברה בברית חברות התעופה Oneworld.
תולדות החברה.
החברה הוקמה בשנת 1962 בשם "נתיבי אוויר לפרגוואי" והחלה את טיסותיה שנה לאחר מכן, ב-1963.
לאחר תקופה קצרה (1994-1996) בה הייתה החברה חברה בת של חברת התעופה SAETA אקוודור נמכרו רוב מניותיה לחברת התעופה הברזילאית TAM איירליינס (כיום LATAM ברזיל). החברה הפעילה באותה תקופה בעיקר מטוסי DC-3 ו-CASA 212 ליעדים מקומיים.
ב-1994 הקימה חברת TAM איירליינס חברת תעופה קטנה בפרגוואי, הנקראת ARPA, עם צי המורכב בעיקר ממטוסי ססנה 208 קרוואן, אשר הופעלו בעבר על ידי TAM איירליינס. ב-1 בספטמבר 1996 רכשה החברה 80% ממניות חברת LAP שהייתה בבעלות המדינה, ושתי חברות התעופה (APRA ו-LAP) מוזגו תחת השם TAM - Mercosur Air Transport.
בשנת 2008, בעקבות אסטרטגיית מיתוג שאימצה החברה, השם "TAM Mercosur" ירד וחברת התעופה אימצה זהות תאגידית זהה לחברת האם הברזילאית, והפכה ל-TAM Airlines.
בעקבות הקמתה של קבוצת LATAM איירליינס (ש-TAM איירליינס הברזילאית, הבעלים של החברה ייסדה יחד עם חברה נוספת) החברה מותגה מחדש תחת השם LATAM פרגוואי.
צי המטוסים.
נכון לשנת 2012, בצי של LATAM פרגוואי יש 4 מטוסים:
נבחרת שווייץ בכדורגל חופים
הנבחרת הלאומית של שווייץ בכדורגל חופים מייצגת את שווייץ בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל השווייצרית.
הסגל הנוכחי.
"סגל נכון לאליפות העולם בכדורגל חופים 2019"
מאמן: אנג'לו שירינזי
הישגים.
גביע העולם בכדורגל חופים
אליפות אירופה בכדורגל חופים
גביע אירופה בכדורגל חופים
צלקת (פירושונים)
אורן שגיא
אורן שגיא (נולד ב-3 בפברואר 1972) הוא עורך דין ומנהל ישראלי בתחום ההיי-טק, המשמש החל מ-2015 כמנכ"ל חברת סיסקו ישראל.
ביוגרפיה.
שגיא נולד בבת ים וגדל ברעננה, בוגר תיכון רוטברג ברמת השרון. שגיא הוא הצעיר מבין שני אחים, אמו עבדה כמורה ואביו כעורך דין ואיש עסקים. בשירותו הצבאי שירת כקצין בגדוד 430, שבחטיבה 500, והשתחרר מקבע כסגן מפקד פלוגה. משם המשיך לשירות מילואים במגוון תפקידי פיקוד בחיל, כאשר תפקידו האחרון היה כקצין מבצעים בחטיבת מילואים.
שגיא סיים את לימודי המשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה בשנת 1997 ועסק בתחום המשפט המסחרי והקניין הרוחני. בשנת 2001 עבר לתחום ההייטק במסגרת תוכנית להסבת אקדמאים. שגיא החל לעבוד כמנהל תיקי לקוחות בחברת "בינת תקשורת מחשבים", מקבוצת רד-בינת. בהמשך, עבר לעבוד ב"אלביט מערכות" כמנהל חוזים ומכירות, כחלק מהפעילות הבינלאומית של החברה. שנה וחצי לאחר מכן מונה לסמנכ"ל מכירות והקים את הפעילות הבינלאומית של בינת תקשורת. במסגרת פעילותו של שגיא, זכתה החברה בפרויקטי תקשורת בעולם ושגיא מונה על הקמת חברת הבת במזרח אירופה. בשנת 2007 מונה שגיא לסמנכ"ל פיתוח עסקי בחברת "גילון" המתמחה בפתרונות בינה עסקית. במהלך כהונתו כסמנכ"ל הוביל שגיא את התרחבותה של הקבוצה לחו"ל כמו גם את תהליכי מיזוג ורכישה של חברות טכנולוגיה באירופה.
עם סיום כהונתו בחברת גילון, פתח שגיא ביחד עם שותף עסקי חברה פרטית בשם בראייט בי.אר.אמ, אשר ייצגה סטרטאפים ישראליים בשווקים בינלאומיים ועסקה בייצוג חברות סייבר ואבטחת מידע, זאת במקביל לפיתוח מוצר בתחום הגנת הסייבר.
סיסקו ישראל.
בשנת 2010 החל לעבוד בחברת סיסקו ישראל, וכעבור שנה וחצי מונה לסמנכ"ל המכירות של המגזר הביטחוני בחברה. ב-20 בספטמבר 2015, מונה שגיא למנכ"ל סיסקו ישראל.
ב-6 במרץ 2018, במעמד נשיא המדינה, חנך שגיא ביחד עם מנכ"ל סיסקו העולמית, צ'אק רובינס, רשת האבים טכנולוגיים שהקימה החברה, שנועדה לסייע בחיבור הפריפריה הגאוגרפית והחברתית, למרכז. כמו כן, שגיא הוביל את חתימת ההסכם לבניית מערכים דיגיטליים לשיפור איכות הטיפול הרפואי בבית החולים אסותא.
בתקופתו של שגיא כמנכ"ל סיסקו ישראל, החברה רכשה מספר חברות סטארט-אפ ישראליות, ביניהן: ליבה סמיקונדקטור, קלאוד לוק, פורטשיפט, סדונה ואפסגון.
חיים אישיים.
שגיא נשוי לטלי, צלמת ומורה, ואב לשלושה ילדים, מתגורר ברעננה.
שפה מליצית
מטקסיה סימוניאן
מטקסיה סימוניאן (בארמנית: Մետաքսյա Սիմոնյան; 1926–1987) הייתה שחקנית תיאטרון ארמנית.
ביוגרפיה.
מטקסיה סימוניאן נולדה בשנת 1926 באשגבאט. בשנת 1933 היא עברה לירוואן עם משפחתה. ב-1948 היא סיימה את לימודיה במכון הממלכתי לתיאטרון וקולנוע בירוואן, ובאותה שנה הוזמנה להצטרף לתיאטרון האקדמי הממלכתי סונדוקיאן של ירוואן. החל מ-1968, היא לימדה באקדמיה הממלכתית לאמנויות של ארמניה.
סימוניאן הייתה שחקנית מובילה במשך עשרות שנים, ושיחקה תפקידים מובילים במחזות ארמנים, רוסיים, ואירופיים מכל הז'אנרים. הדמויות שהיא שיחקה כוללים: שורא (במחזהו של מקסים גורקי "יגור בוליכוב ואחרים"), דזדמונה, יוליה, וקורדליה (במחזותיו של ויליאם שייקספיר, "אותלו", "רומיאו ויוליה", "המלך ליר"), הודיט (במחזהו של קרל Gutzkow's "אוריאל אקוסטה"), ומרתה (במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף").
סימוניאן שיחקה גם בסרטי קולנוע, דוגמת "סאיאט נובה", משנת 1960, וכן בטלוויזיה וברדיו. היא הייתה גם מדקלמת שירה. היא הופיעה במוסקבה, באקו, טביליסי, ביירות, ודמשק, ובמקומות אחרים.
מטקסיה סימוניאן נפטרה ב-1987.
פילמוגרפיה.
בין סרטיה של סימוניאן:
יחסי אוסטריה–טורקמניסטן
יחסי אוסטריה–טורקמניסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין טורקמניסטן.
סקירה כללית.
היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-16 באוקטובר 1992. בחודש נובמבר 2008, גורבנגולי ברדימוחמדוב, נשיא טורקמניסטן, ביקר בווינה. ב-16 באוקטובר 2011, היינץ פישר, נשיא אוסטריה לשעבר, ביקר בטורקמניסטן. ב-14 ביוני 2017, שתי המדינות ציינו 25 שנים של כינון יחסים דיפלומטיים.
מרים ורדיניאן
מרים ורדניאן (בארמנית: Մարո Նազարբեկ; (ידועה גם בשם מארו נזרבק); 1864–1941) הייתה פעילה פוליטית ומהפכנית ארמנית בתקופת האימפריה הרוסית. היא הייתה אחת ממייסדי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנצ'אק.
מטיפליס (לימים טביליסי), שם נולדה, מארו עברה לפריז, ואז לז'נבה, שם למדה באוניברסיטה מקומית. מהלך זמנה בז'נבה ופריז, חברה לגולים ארמנים אחרים, ויחד הם החליטו במהלך שנות ה-1880–1890 להקים ארגון מהפכני לשחרור ארמניה, והתוצאה הייתה לימים מפלגת הנצ'אק. ורדיניאן הייתה בוועד המנהל הראשון של הארגון החדש, וכתבה את המצע המהפכני שלו. היא הייתה גם חברת מערכת של ביטאון המפלגה. בין השנים 1901–1904 היא פגשה את ולדימיר לנין ב פריז. ב מ-1904 ואילך היא הייתה מעורבת בפעילות מהפכנית באימפריה הרוסית. ב-1910, היא נעצרה ונשלחה לסיביר. לאחר הקמת ברית המועצות היא חזרה לטביליסי.
ורדיניאן נישאה לשותפה בהקמת המפלגה, אווטיס נזארבקיאן. לשניים היו שני ילדים: בן, וטיה, ובת, ביילקה. מאוחר יותר, השניים התגרשו.
ב-1925 היא הצטרפה כחברה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
שדמה
רוי אדרי
דניאל סטיופין
דניאל סטיופין (נולד ב-8 באפריל 1986) הוא שחקן ויוצר ישראלי, בוגר בית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי".
ביוגרפיה.
סְטיוֹפּין נולד באוקראינה הסובייטית. בגיל 13 עלה לישראל עם משפחתו לעיר רמת גן. לאחר מכן עבר להתגורר בירושלים ושם סיים את לימודי התיכון בפנימיית חוות הנוער הציוני.
החל את דרכו כשחקן עוד באוקראינה. בגיל 11 הנחה את תוכנית הכישרונות הצעירים "אריאל" של הערוץ המקומי בעיר הולדתו חמלניצקי, השתתף באופרטה של שטראוס "ברון הצוענים" בתיאטרון רפרטוארי על שם פטרובסקי וזכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל הצגות יחיד "רוזקוטיה 97", על ביצוע מונולוג קומי הטוב ביותר.
את שירותו הצבאי עשה כמש"ק הוראה בחיל החינוך והנוער. לאחר סיום שירותו הצבאי, החל את לימודיו בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי", אותם סיים בשנת 2011. במסגרת הלימודים השתתף בהצגות "רווקים ורווקות" מאת חנוך לוין (זניידוך), "אחד משלנו" (רפא), "גן דובדבנים" (גאייב), "הקמצן" (מר ז'ק), "סיפור הפרברים" (דוק) ו"איש חסיד היה". כבר במהלך לימודי המשחק החל לתרגם מחזות מרוסית לעברית ולכתוב מוזיקה מקורית להצגות.
ב-2011, עם סיום לימודיו, שיחק במספר הצגות פרינג' בתיאטרון הסמטה ("אינגעלע", לצידה של חנה ריבר) וב"אדיפוס - הסיפור האמיתי" בתיאטרון תמונע.