באוקטובר 2010, החלה כספי להקליט את אלבומה הרביעי הכולל שירי משוררים שהלחינה. הרעיון לאלבום עלה בעקבות שנים של שיתוף פעולה עם משוררים רבים, במהלכן הצטברו ברשותה עשרות שירים, מתוכם בחרה כספי 12 שירים אותם הלחינה ועיבדה לידי יצירה אחידה.
בנין קלפים.
בנובמבר 2012 הקימה כספי טריו רוק בועט בו ניגנה בגיטרה חשמלית יחד עם הבסיסט אסף פקר והמתופף אושר סבג. הטריו התבסס על שירי ארבעת האלבומים של כספי בעיבודים חדשים ומחומרים חדשים אותם כתבה,
הטריו הופיע בכל הארץ וזכה לביקורות נלהבות בתקשורת. בנובמבר 2013 המתופף ניק קינסברונר החליף את אושר סבג והטריו המשיך להופיע ובאוגוסט 2014 ההרכב התפרק. במהלך השנתיים בהם ההרכב פעל הוקלטו באולפן שירים חדשים אותם כתבה, הלחינה וגם הפיקה מוזיקלית. בפברואר 2015 הוציאה כספי מיני אלבום בשם "בניין קלפים" המכיל שישה שירים מתוכו יצא הסינגל "זו לא אני" והוא מעלה נושאים חברתיים אקטואליים. ב-23 בנובמבר 2013 הופיעה כספי עם תובל פטר, האקורדיוניסט המיתולוגי של להקת הנח"ל והתרנגולים, במופע משירי סשה ארגוב בפסטיבל האקורדיון במרכז ענב בתל אביב. המופע הועלה עוד מספר פעמים במועדון לבונטין 7 בתל אביב.
דדלוס ציפור.
במרץ 2016 הודיעה כספי על הוצאת אלבומה השישי "דדלוס ציפור" המוקדש לשירת משוררים מהארץ ומהעולם שני מסוגו לאחר אלבומה הרביעי "מאפיה של אישה אחת" 2011 קדמו להוצאת האלבום הסינגלים "המים נבונים מאיתנו" שאת מילותיו כתב המשורר הטורקי פאזיל חוסנו דגלרג'ה בתרגומו של שלמה אביו ו"שיר אושר" אותו כתבה המשוררת יערה בן דוד. האלבום אינו ממשיך את מסורת הרוקנרול העצבני והמוכר האופייני לכספי, אך אפשר לומר כי זו אותה גברת בשינוי אדרת, אך הפעם שקטה בצעקתה - הפרקשן תפס את מקום התופים, פסנתר, כלי מיתר, נשיפה, אקורדיון וקונטרבס הם אבן הפינה של האלבום 'דדלוס ציפור'-שהוא גם שיר הנושא בתוך האלבום שאת מילותיו כתב המשורר המנוח עזריאל קאופמן. הצירופים המוזיקליים המנגישים שירה רצינית מקורית ומתורגמת, מתארים התעמקות בנפש האדם בחוויותיו, אהבותיו, אכזבותיו ובטבע. עשרה שירים משירת משוררים שנבחרו בקפידה ומתפרשים על פני תקופות מימי הביניים ועד ימינו, אותם כספי הלחינה עיבדה והפיקה מוזיקלית. מעבדים אורחים נוספים - האקורדיוניסט הבינלאומי אמיל אייבינדר - בשירים "דדלוס ציפור" ו"כאב פרידה" ואלי מגן בשיר "אין דבר". משוררים נוספים המשתתפים באלבום –ג'לאל א-דין רומי, רפי וייכרט, מירון ח. איזקסון, הרצל חקק, ירונה כספי. האלבום יצא ביוני 2016.
בסיכומי השמעות של תחנת הרדיו 88fm זכה השיר 'המים נבונים מאיתנו' לשיר (בעברית) המושמע ביותר בתחנה לשנת תשע"ו. ב-9 בנובמבר 2016 העלתה ירונה כספי את המופע "דדלוס ציפור" בפסטיבל הפסנתר. העיתונאי בן שלו כתב על המופע, בגלריה - הארץ "ירונה לא מלחינה שירי משוררים היא קופצת ראש לתוך השירים..יש באמת נימה של טוטאליות ביחסים שכספי רוקמת עם השירים, אפשר להרגיש שהיא מופעלת על ידם ונסחפת לתוך הגלים והמשברים שלהם בלי לדעת איך היא תצא מזה, המצפן המוזיקלי שלה עובד, שומר על הראש שלה מעל המים, ויש לה גם עוגן ווקאלי חזק, שהתגלה כמנוע רב עוצמה של הבעת רגש." ב-1 בנובמבר שחררה כספי לרדיו סינגל חדש "קצה" שאותו הלחינה למילותיה של המשוררת יערה בן דוד את השיר עיבד המוזיקאי צור בן זאב לרביעיית כלי מיתר ואף ניגן בשיר בפסנתר, קונטרבס וכלי הקשה. כספי ניגנה בשיר על גיטרה חשמלית ואף אחראית יחד עם צור בן זאב על ההפקה המוזיקלית.
התנגשות טובה.
במרץ 2019 הוציאה כספי אלבום משותף בשם התנגשות טובה יחד עם המתופף והמפיק המוזיקלי יובל שפריר האלבום מכיל עשרה שירים אותם כתבה והלחינה כספי שגם אחראית על העיבודים יחד עם שפריר.
קדמו ליציאת האלבום הסינגלים מילים טובות ו או בייבי ההפקה המוזיקלית של יובל מינימלית עד כדי סגפנות ומרוכזת בשימור הכוח שבמילים. האלבום מבוסס על גיטרה אקוסטית וובס שניגנה ירונה ותופים שניגן יובל. התנגשות טובה הוא האלבום הראשון שיוצא במסגרת "דינמו" לייבל חדש ששפריר הקים. בנובמבר 2019 השתתפה כספי בפסטיבל דרך הנדיב שהתקיים בפרדס חנה זאת הייתה הופעת טריו כשכספי אוחזת בגיטרה חשמלית ולצידה יפעת נץ ויעל כהן, הלוא הן הבס-תופים של להקת המכשפות. המופע התבסס על שירי האלבום התנגשות טובה. עוד השתתפו בפסטיבל אמנים דוגמת זאב טנא, סטלה גוט, דן תורן יובל מנדלסון ואחרים.
קישורים חיצוניים.
ביקורות וראיונות.
[[קטגוריה:זמרות השרות בעברית]]
[[קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974]]
שוק הדגים צוקיג'י
השוק הסיטונאי העירוני המרכזי של טוקיו, הידוע יותר כשוק הדגים צוקיג'י (ביפנית: 築地魚市場, צוקיג'י אויצ'יבה) היה שוק הדגים ופירות הים הסיטונאי הגדול בעולם ואחד מהשווקים הגדולים בעולם מכל סוג שהוא.
השוק שכן בצוקיג'י שבטוקיו, ועבור תיירים זרים הוא היה ממוקדי המשיכה הראשיים של העיר (יפנים מעטים בלבד מבקרים בשוק), בייחוד עבור מבקרים הסובלים מיעפת (Jet-lag) שהגיעו מנמל התעופה הבינלאומי נריטה. הזמן הטוב ביותר לבקר בשוק, היה בין השעות 5:00 ל-9:00 בבוקר.
לקראת אולימפיאדת טוקיו בשנת 2020 הוחלט לפנות את שוק הדגים ולהעבירו לאתר חדש שוק טויוסו (豊洲市場). השוק בצוקיג'י נסגר ב-6 באוקטובר 2018.
מיקום.
שוק הדגים צוקיג'י שכן בסמוך לתחנות "צוקיג'י שיג'ו" שעל קו הרכבת התחתית אואדו ו"צוקיג'י" שעל קו היבייה. השוק היה בנוי משני חלקים: החלק הפנימי שבו מתנהלים המכירות הפומביות ורוב תהליכי עיבוד הדגים וכן היו מצויות בו חנויות גדולות לדגים ופירות ים. החלק החיצוני כלל חנויות שונות רבות, בהן חנויות לממכר ציוד מטבח יפני, חנויות מכולת ומסעדות, בעיקר מסעדות סושי. רוב החנויות בחלק החיצוני נסגרו בצהריים, אלו שבחלק הפנימי אף מוקדם יותר.
סטטיסטיקה.
בשוק נמכרו למעלה מ-400 סוגים שונים של דגים ופירות ים מסרדיניים זעירים ועד דגי טונה במשקל 300 ק"ג, אצות זולות ועד לקוויאר היקר ביותר. סך הכול עוברים דרך שלושת שוקי הדגים של טוקיו יותר מ-700,000 טון של מזון מן הים בשנה, בערך כולל של למעלה מ-600 מיליארד ין (בערך 6 מיליארד דולר). בצוקיג'י בלבד עברו כל יום יותר מ-2,000 טון של מזון מן הים.
תפעול.
השוק נפתח כל בוקר למעט בימי ראשון וחגים בשעה 3:00 לפנות בוקר כשהגיעה אליו סחורה מכל העולם שנפרקה מאוניות ומטוסים והועברה לשוק במשאיות קירור. מרשימה במיוחד, פריקת הכמויות של טונה קפואה. סיטונאים מבתי המכירות הפומביים (הידועים ביפנית כ"אורושי גיואושה") העריכו את ערך הסחורות והכינו אותן למכירה פומבית. גם הקונים (בעלי רישיון להשתתף במכירות הפומביות), בחנו את הדגים על מנת להעריך אילו דגים ירצו לקנות ובאיזה מחיר. המכירות הפומביות התחילו ב-5:00 לפנות בוקר והקהל יוכל היה לבקר בהן, אך רק בעלי רישיון יהיו כולים להציע מחירים. בין המשתתפים סיטונאים קטנים (נאקארושי גיואושה) שתפעלו דוכנים בשוק ובעלי רישיון אחרים שהם סוכנים של מסעדות, חברות לעיבוד מזון ורשתות מזון גדולות. המכירות הפומביות הסתיימו סביב שעה 7:00. אחר כך הדגים שנמכרו הועמסו על משאיות להובלה ליעד הבא, או על עגלות קטנות להובלה לחנויות הרבות המפוזרות בתוך השוק. שם בעלי החנויות פרסו את הדגים והכינו את הסחורה למכירה קמעונאית.
עבור דגים גדולים, כדוגמת טונה נדרשו כלי חיתוך גדולים, וטונה קפואה נחתכה כמו קורות עץ בעזרת מסור סרט ארוך, וטונה שאינה קפואה נחתכה בעזרת סכינים ארוכות במיוחד הקרויות "אוֹרוֹשי הוֹצ'וֹ".
השוק היה פעיל מאוד בין 8:00 ו-10:00, והפעילות דעכה במידה נכרת אחר־כך. חנויות רבות נסגרו ב-11:00, והשוק נסגר לצורך ניקיון ב-13:00.
מפקחים מטעם עיריית טוקיו ביקרו את הפעילויות בשוק, כדי לאכוף את חוקי התברואה.
היסטוריה.
השוק הראשון בטוקיו הוקם על ידי טוקוגאווה איאיאסו בתקופת אדו, על מנת לספק מזון לטירת אדו (כיום טוקיו). טוקוגאווה איאיאסו הזמין דייגים מטסוּקוּדאג'ימה, אוסקה לאדו על מנת לספק דגים לטירה. דגים שלא נמכרו בטירה נמכרו בסמוך לגשר ניהונבאשי, בשוק שנקרא אוגאשי (מילולית, "מזח דגים") שהיה אחד מהשווקים הסיטונאים שפרחו לאורך תעלותיה של אדו (כפי שטוקיו הייתה ידועה עד 1870).
באוגוסט 1918, לאחר המאורעות הקרויים "מהומות האורז של 1918" (קומה סודאי) שפרצו במעל למאה ערים ועיירות במחאה על המחסור במזון והתנהגות ספקולטיבית מצד הסיטונאים, נאלצה הממשלה היפנית ליצור מוסדות חדשים להפצת מזון, בייחוד באזורים העירוניים. במרץ 1923 נחקק חוק "השוק הסיטונאי המרכזי". רעידת האדמה הגדולה ב-1 בספטמבר 1923, החריבה את רוב מרכז טוקיו כולל שוק הדגים ניהונבאשי. השוק הועבר לפרבר צוקיג'י לאחר רעידת האדמה. בניית המתקן המודרני של השוק הושלמה ב-1935 והפעילות בשוק התנהלה בהתאם לחוק השוק הסיטונאי המרכזי. שלשה שווקים צוקיג'י, קאנדה וקוֹטוֹ החלו לפעול ב-1935 ואחריהם החלו לפעול שוקי אבארה, טושימה ואדאצ'י. שווקים נוספים, נפתחו לאחר מלחמת העולם השנייה.
פידבק אקוסטי
ארינפורה
ארינפורה (באנגלית: Erinpura) הייתה אוניית נוסעים ומטען בריטית שהטביעו מטוסי חיל האוויר הגרמני ב-1 במאי 1943, במלחמת העולם השנייה. רוב אנשי הצוות והחיילים שהיו על סיפונה נהרגו, בהם גם 139 חיילים ארצישראלים ששירתו בחיל התובלה המלכותי בפלוגת ההובלה 462 שנטלה חלק במערכה בצפון אפריקה.
קורות האונייה.