הקרנת הבכורה של פרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים הייתה במהלך שנת 1990 במסגרת העונה השנייה של הסדרה, ושם הפרק המקורי היה "The Simpsons Halloween Special". הפרק הראשון נוצר בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של חברת הקומיקס EC Comics. למרות שכל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נקראים "Treehouse of Horror", פרק הספיישל הראשון היה הפרק היחיד למעשה שהשתמש בו נעשה שימוש בבית על עץ לאורך כל הפרק.
לטענת צוות ההפקה של הסדרה פרקי ה-"Treehouse of horror" קשים במיוחד להכנה וזאת בשל כך שהאנימטורים בדרך כלל נדרשים לעצב רקעים מורכבים, דמויות חדשות ועיצובים חדשים שונים ומשום שהתסריטים של פרקי הספיישל עוברים לעיתים רבות שכתובים רבים ממש עד הרגע האחרון, כאשר לעיתים רבות השכתובים מחייבים את המדבבים אף לחזור לאולפן על מנת להקליט את החלקים שהתווספו.
תסריטאי הסדרה מציינים שחלק מהמשיכה שלהם להפקת פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים היא שרק בפרקים הללו הם מסוגלים לשבור את הכללים הקיימים בפרקים הרגילים ולהכניס, בין היתר, עלילה מופרכת או קטעים אלימים יתר המידה או עלילה בעלי תפנית קיצונית - אלמנטים אשר לרוב לא היו משולבים בפרקים רגילים של משפחת סימפסון. במקרים מסוימים, לתסריטאים יהיה רעיון אשר אלים מדי, מופרך מדי או קצר מדי על מנת לשלבו בפרק רגיל של משפחת סימפסון, אך שניתן לשלבו בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים. אחדים מן התסריטאים, בהם המפיק לשעבר דייוויד מירקין, סבורים כי פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים צריכים להיות בעלת אווירה מפחידה ושלא יהיו רק מצחיקים.
פרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים היה הפרק הראשון בה הושמעה גרסה חלופית לנעימת הנושא של הסדרה שמשודרת בפתיח.
מוצרים נלווים.
לאורך השנים הופק מגוון רחב של מוצרים נלווים שמבוססים על פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים, בהם ספרים, בובות, חוברות קומיקס, משחקי וידאו, תקליטורי DVD ואף משחק מונופול. למרות שלאורך כל השנים כל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים יצאו לשווקים במארזי ה-DVD של עונות הסדרה השונות, בשנת 2003 יצא לשווקים לראשונה מארז הדי.וי.די "The Simpsons: Treehouse of Horror DVD" שכולל רק פרקי ספיישל של ליל כל הקדושים. לאורך השנים יצאו לשווקים מספר ספרי קומיקס של "Treehouse of Horror" אשר נכתבו בהשראת חוברות קומיקס מז'אנר האימה. כמו כן, לאורך השנים הופקו מספר משחקי וידאו המשלבים שלבים בודדים המבוססים על פרקי "Treehouse of Horror", בהם המשחקים "The Simpsons Hit &amp; Run" ו"The Simpsons Game". בשנת 2001, יצא לשווקים המשחק "Night of the Living Treehouse of Horror" לגיים בוי אשר היה כל מבוסס על פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון. חלק גדול מהדמויות המיוחדות שנכללו בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים בלבד יצאו לאורך השנים לשווקים בתור בובות.
תגובות.
פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים הם בין הפרקים הפופולריים ביותר של משפחת סימפסון, ולרוב זוכים לביקורת חיובית למדי. שידור פרק ספיישל ליל כל הקדושים הראשון של הסדרה, זכה לדירוג של 15.7 לפי מדד נילסן. פרק ספיישל ליל כל הקדושים החמישי של הסדרה (Treehouse of Horror V) נחשב לפרק הטוב ביותר בקרב מבקרים רבים: פרק זה הגיע למקום הראשון ברשימת "עשרת הפרקים הטובים ביותר של משפחת סימפסון" של AskMen.com, והוכתר כפרק הטוב ביותר של העונה השישית על ידי IGN.com.בשנת 2006, ג'יימס ארל ג'ונס, שהיה אורח כיכב "בית העץ של אימה" ו "בית העץ של אימה V" נקרא השביעי "Top 25 משפחת סימפסון הופעות אורח" של IGN הרשימה. [186]בשנת 2006 IGN.com פרסם רשימה של עשרת הסיפורים של "Treehouse of Horror " הטובים ביותר, כאשר בראש הרשימה הם מיקמו את הפרודיה לסרט "הניצוץ".
פרסים.
בשנת 1996, החלק "Homer³" בפרק ספיישל ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון זכה בפרס הראשון בפסטיבל האנימציה הבינלאומי באוטווה. בשנת 1998, פרק ספיישל ליל כל הקדושים זכה בפרס ה-Golden Reel על עריכת הסאונד הטובה ביותר לפרק ספיישל טלוויזיוני מונפש. בהמשך, בוב ביצ'ר היה גם מועמד לפרס ה-Golden Reel בקטגוריית "עריכת הסאונד הטובה ביותר לסדרת אנימציה טלוויזינית - מוזיקה" עבור פרק הספיישל העשירי של ספיישל ליל כל הקדושים.
הפרק השני, השלישי, החמישי, השמיני, התשיעי, ה-14, ה-15, וה-18 של "Treehouse of Horror" היו מועמדים לפרס אמי בקטגוריית "Outstanding Individual Achievement in Music Composition for a Series (Dramatic Underscore)". הפרק השני והשלישי של "Treehouse of Horror" היו מועמדים גם לפרס אמי בקטגוריה "Outstanding Individual Achievement in Sound Mixing for a Comedy Series or a Special".
יצירות שזכו לפרודיות בפרקי ליל כל הקדושים.
להלן רשימה של כל היצירות שזכו לפרודיות בפרקי ספיישל ליל כל הקדושים לצד שמות הפרקים עצמם:
מייק ואלאס
טי.איי.
פואטייה
פואטייה (בצרפתית: ) היא הבירה המנהלתית של מחוז ויין שבמערב צרפת והייתה בירת חבל פואטו-שראנט עד סוף שנת 2015. מרכז העיר ציורי ובנוי בסגנון רומנסי בין שאר המבנים שנותרו בעיר מאותה תקופה נמצאת קתדרלת פואטייה. עיר זו שימשה כעיר בירה חלופית לפריז במהלך מלחמת מאה השנים.
גאוגרפיה.
פואטייה נמצאת במעבר הרים (סול דה פואטו) בין המסיב סנטראל למסיב ד'ארמוריקן על קו פרשת המים בין האגן הפריסאי לאגן האקיטני, במרחק של 340 ק"מ מפריז ו-220 ק"מ מבורדו. המיקום האסטרטגי הן מבחינה צבאית והן מבחינת מסחר הוביל לקרבות רבים במקום.
היסטוריה.
העת העתיקה.
תחילת ההתיישבות באזור זה הייתה על ידי עמים קלטים ביישוב בשם לימונום. במאה הראשונה לספירה, העיר נכבשה ונבנתה מחדש כעיר רומית שכללה אמפיתיאטרון גדול ממדים (שנחרב בשנת 1857) ומרחצאות. בתקופה זו העיר שימשה כבירת הפרובינקיה גאליה אקוויטניה.
במאה הרביעית הוקמה חומה בעיר שהגנה על מרכז העיר בלבד (האמפיתיאטרון למשל נשאר מחוץ לחומה) כנראה בגלל הטופוגרפיה הבעייתית באותו הזמן השתנה שם העיר לפואטייה על שם העם הגאלי שהיה במקום - הפיקטונים. מלבד שם העיר, גם הפרובינציה הצרפתית שהייתה באזור זה עד לייסודה של הרפובליקה הראשונה ב-1792 נקרא על שם עם זה ונקרא פואטון.
ימי הבינים.
בעקבות מיקומה הגאוגרפי-אסטרטגי, העיר לא הייתה נתונה לשלטון מרכזי מרוחק של הפרנקים אלא הרוזן מפואטייה שלט על הפרובינציות פואטון ואקיטן. שלטון זה החזיק מעמד עד 1137 שבו מת גיום העשירי. בתו אלינור שירשה אותו, התחתנה עם מלך צרפת ומלך אנגליה (לאחר גירושיה) ובכך מלכי אנגליה וצרפת היו גם הרוזנים של פואטייה (למשל ריצ'רד לב הארי). בשנת 1241 מונה אלפונס אחיו ויורש העצר של המלך לואי ה-9 לדוכס פואטייה מאז יורשי עצר מונו לדוכסות זו עד שהפכו למלכי צרפת. יורש העצר האחרון שהיה לרוזן פואטייה היה שארל השביעי שהיה רוזן עד 1422 בה מונה למלכות צרפת.
המיקום האסטרטגי של העיר היה גורם מכריע בקרבות רבים שחלקם אף שינה מגמות היסטוריות למשל:
ב-1138 החל ניסיון לקבלת שלטון מקומי אולם הניסיון סוכל על ידי מלך צרפת. שנים מעטות לאחר מכן כאשר אלינור הייתה הדוכסית המקומית, היא הבינה את חשיבות העיר ובנתה חומה באורך 6 ק"מ שהקיפה את העיר. באותן שנים ילדיה של אלינור ריצ'רד לב הארי, ג'פרי והנרי לחמו זה בזה, בעקבות נאמנותם למלך אנגליה זכו תושבי פואטייה לראשונה לשלטון מקומי (שהוביל מאוחר יותר לקומונה. בשנים שלאחר שהדוכסית אלינור פרשה ממלך אנגליה, היא התיישבה בפואטייה והרחיבה אותה, בין השאר היא בנתה בה בתי משפט ושווקים. היא מתה ב-1204 ונקברה בעיר.
ב-1356 נערך באזור קרב פואטייה (השני) כחלק ממלחמת מאה השנים, בקרב זה נפלו בשבי האנגלים מלך צרפת ז'אן השני ומספר אצילים צרפתיים נוספים. במהלך מלחמה זו, כאשר האנגלים השתלטו על צפון צרפת ובכלל זה את פריס, גלה הפרלמנט המלכותי מפריס לפואטייה ב-1418 ונשאר שם עד 1436. במהלך שנים אלו פואטייה הייתה המרכז של צרפת ובין השאר ז'אן ד'ארק מונתה שם לקצינה מובילה ב-1429 והוקמה שם אוניברסיטה ב-1431, אחת האוניברסיטאות העתיקות באירופה.
העת החדשה.
במאה ה-19 התפתחה התחבורה של פואטייה כאשר בשנת 1850 הוקמה תחנת הרכבת בעיר וב-1899 הוקמה רכבת קלה בעיר ועיר הפכה למשכנו של חיל מצב צרפתי בגלל מיקום העיר ביחס לגבולות צרפת. במלחמת העולם השנייה הרובע בו שכנה תחנת הרכבת הייתה יעד להפגזות ולאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בעיר יחידות צבאיות ויכולות צבאיות בשיתוף בין צבא צרפת לצבא ארצות הברית, שיתוף פעולה זה נמשך עד סוף שנות השישים כאשר נשיא צרפת שארל דה גול החליט על סיום הנוכחות הצבאית האמריקאית בצרפת.
בשנת 1986 הוקם בעיר הפוטורוסקופ שהיווה זרז לפיתוח התיירות והתעשייה הטכנולוגיה בעיר.
תחבורה.
העיר נמצא במיקום מרכזי בדרך בין פריז לבורדו שהיא העיר הגדולה באזור הדרום מערבי של צרפת (והתשיעית בגודל האוכלוסייה בצרפת) ולכן אמצעי התחבורה מהעיר ואליה מפותחים מאוד. 2.5 ק"מ מערבית לעיר נמצא שדה התעופה פואטייה-ביאר, בעיר נמצאת תחנת רכבת אשר כבר משנת 1851 הייתה תחנה ברכבת פריז-בורדו וגם כיום רכבות עוברות מפואטייה לכל רחבי צרפת. הכביש N10 שמחבר בין צרפת לבורדו גם עובר דרכה.
חינוך.
בפואטייה נמצאת האוניברטיסה השנייה שנבנתה בצרפת בשנת 1431. באוניברסיטה 27,000 סטודנטים שלומדים ב-7 פקולטות שמכילות מגוון נושאים רחב של נושאים כמו: גאוגרפיה, כלכלה, רפואה ורוקחות, היסטוריה, שפות והנדסה. כמות הסטודנטים הרבה יוצרת עיר סטודנטיאלית שבה 22% מהתושבים הם סטודנטים.
ערים תאומות.
עיריית פואטייה חתמה על ברית ערים תאומות עם: