ניסים השתתף במשחקי הנבחרת הלאומית של ישראל לאורך הקריירה, ואף הצטיין בחלקם. הוא זכה עם נבחרת הקדטים במדליית ארד באליפות אירופה בשנת 1997 ובמדליית כסף עם העתודה באליפות אירופה בשנת 2000. אולם, ניסים מיעט לשחק במדי הנבחרת בשנים שלאחר מכן, ועקב בקשותיו להשתחרר מן הזימונים לנבחרת מספר רב של פעמים, נמתחה עליו ביקורת באמצעי התקשורת.
בנובמבר 2018 חתם באליצור יבנה.
לקראת עונת 2020/21 חתם במכבי רחובות מהליגה הארצית, בעונתו הראשונה בקבוצה סיימה הקבוצה במקום ה-2. בעונת 2021/22 המשיך בקבוצה והיה שותף לזכייה באליפות הליגה הארצית ולהעפלתה לליגה הלאומית.
צוות מקצועי.
לקראת עונת 2022/2023 מונה לתפקיד מנכ"ל מכבי עירוני רחובות מהליגה הלאומית.
ניסים הוא בוגר תואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט ב. הוא מחזיק בדרכון צרפתי.
טורון
טוֹרוּן (בפולנית: Toruń , גרמנית: Thorn, ביידיש: טהורן) היא עיר בצפון פולין השוכנת על גדות נהר הוויסלה, שאוכלוסייתה מונה 204,954 תושבים (נכון ל-2011).
מרכז העיר העתיק של טורון הוא מקום לידתו של ניקולאוס קופרניקוס. העיר הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1997. בעבר היא נמנתה עם ערי ההנזה ושימשה כעיר הבירה של פרובינציית טורון בין השנים 1921–1945. החל מ-1999 היא מקום המושב של הממשל העצמי של פרובינציית קויאוויה-פומרניה.
שם העיר.
בתיעוד הקדום ביותר של שם העיר מופיעות כמה גרסאות שהמוקדמת שבהן מתוארכת לתחילת המאה ה-13. לשמות הללו יש מספר הסברים אטימולוגיים, ולפי אחדים מהם מקור השם הוא גרמני או פולני. כשהייתה טורון תחת שלטונם של מלכי פולין, הצורות שהופיעו במסמכים ובמטבעות הרשמיים היו Thorun, Thorunium, civitas Thorunensis או civitas Torunensis. לאחר המאה ה-15 התקבע שמה הנוכחי של העיר (Toruń).
היסטוריה.
ההתיישבות הראשונה באזור מתוארכת לתחילת המאה ה-11 לפנה"ס בקירוב. בימי הביניים, בין המאה ה-7 למאה ה-13 התקיימה עיר פולנית עתיקה על גדת נהר הוויסלה.
האבירים הטבטוניים בנו טירה באזור העיר בין 1230 ל-1231. העיירה שהייתה במקום זכתה למעמד של עיר מהמלוכה הפולנית ב-1233, וב-1236 היא הועברה למיקום הנוכחי של החלק העתיק שלה. ב-1263 הגיעה חבורת נזירים פרנציסקנים לעיר, וב-1239 הגיעה חבורה נוספת של נזירים דומיניקנים. האזור שבו נמצאת העיר החדשה יושב כבר ב-1264, וב-1280 שתי הערים הצטרפו לברית ערי הנזה, והפכו למרכז סחר ימי-ביניימי חשוב.
בעקבות הסכם טורון הראשון שנחתם בעיר בפברואר 1411 הסתיימה מלחמת פולין-ליטא-הטבטונים, שהחלה ב-1409. האצולה המקומית הקימה את הקונפדרציה הפרוסית ב-1440, ופתחה במאבק נגד האבירים הטבטוניים ב-1454. כמו כן, שתי הערים (הישנה והחדשה) התמזגו ב-1454 לעיר אחת, לאחר מאתיים שנים של קיום זו לצד זו. בעקבות כך פרצה מלחמת 13 השנים ב-1466, שהסתיימה בחתימה על הסכם טורון השני שבו המסדר הטבטוני העביר את השליטה על פרוסיה המערבית לידי מלך פולין. טורון הפכה לישות אוטונומית תחת חסותה של ממלכת פולין.
תושבי העיר הפכו לפרוטסטנטים ב-1557, במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית, כאשר רוב הערים של פולין נותרו קתוליות. במהלך תקופת כהונתו של ראש העיר היינריך סטרובנד (1586-1609) עברה העיר תהליך של ריכוז סמכויות שלטוניות, והסמכות המנהלית עברה לידיה של מועצת העיר. הישועים הגיעו לעיר ב-1595 על מנת לקדם את הקונטרה-רפורמציה, ותפסו את השליטה על כנסיית יוחנן כותב הבשורה. פקידי העיר הפרוטסטנטיים ניסו להגביל את הגעת האוכלוסייה הקתולית לעיר, כיוון שהקתולים (אך גם הדומיניקנים והישועים) שלטו ברוב הכנסיות, כך שרק כנסיית מרי הקדושה נותרה ברשות הפרוטסטנטים.
במחצית השנייה של המאה ה-17 המתח ההולך וגובר בין הקתולים לפרוטסטנטים גרם למה שזכה לכינוי מהומות טורון. העיר סופחה לממלכת פרוסיה ב-1793 בעקבות החלוקה השנייה של פולין. העיר הפכה ב-1807 לחלק מדוכסות ורשה שהוקמה בידי נפוליאון, והייתה נתונה לשלטונו של פרידריך אוגוסטוס הסקסוני, אם כי פרוסיה החזירה לעצמה את השליטה על העיר ב-1814 בעקבות תבוסתו של נפוליאון. בשנה שלאחר מכן העיר הפכה לחלק מהאימפריה הגרמנית, ביחד עם יתר פרוסיה. בתקופה זו העיר הייתה מרכז ההתנגדות הפולני לתהליך הגרמניזציה וקרב התרבויות (קולטורקמפף), והוקם בה העיתון "גזטה טורונסקה". החברה הפולנית למדעים הוקמה בעיר ב-1875, וב-1884 הוקמה בה אגודת סתרים ששמה לה למטרה להשיב את פולין לגדולתה.
לפי התנאים שנקבעו בחוזה ורסאי ב-1919, העיר הייתה חלק מהמסדרון הפולני שהוענק לפולין. העיר הפכה באופן רשמי לבירת מחוז פומרניה, על אף שבפועל לא הייתה ממוקמת בשטחו. המכון הבלטי הוקם בעיר ב-1925, ומטרתו הייתה לתעד את המורשת הפולנית בפומרניה. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם טורון התפתחה במידה משמעותית מבחינה עירונית. תחומים כגון התחבורה (רחובות וגשרים) זכו להשקעות משמעותיות, והחלה תנופת בנייה של בתי מגורים ובנייני ציבור.
במלחמת העולם השנייה נכבשה טורון על ידי גרמניה הנאצית במסגרת המערכה בפולין, ונוהלה כחלק מאזור דנציג-פרוסיה המערבית. הנאצים השתמשו במערכת המבצרים של העיר כמחנות עבור שבויי מלחמה, ומתחם המחנות כולו כונה "סטאלאג XX-A". העיר, שלא ניזוקה במידה רבה במלחמה, שוחררה על ידי הצבא האדום הסובייטי ב-1945, והוחזרה לשלטון פולני כפי שנקבע בוועידת פוטסדאם. האוכלוסייה הגרמנית שנותרה במקום גורשה לגרמניה המערבית באופן הדרגתי בין 1945 ל-1947.
לאחר מלחמת העולם השנייה אוכלוסיית העיר צמחה במהירות, ובתחום התעשייה חל שיפור. אולם אחד האירועים החשובים של העידן שלאחר המלחמה היה הקמת אוניברסיטת ניקולאוס קופרניקוס ב-1945, שבמשך השנים הפכה לאחת האוניברסיטאות המובילות בפולין. קיומה של האוניברסיטה השפיע על חיי העיר במידה רבה, כמו גם על תפיסתה בעיני תושבי מקומות אחרים.
טורון חוותה תהליך משמעותי של שינוי סוציאלי וכלכלי מאז 1989, כאשר הממשל המקומי והאזורי שוקם בהדרגה והשוק הכלכלי הושב על כנו. ישנה מחלוקת בקרב המקומיים האם תקופה זו נוצלה במלואה, אך העובדה היא שטורון זכתה מחדש במעמדה כמנהיגה אזורית ביחד עם בידגושץ'.
אתרי העיר.
טורון הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1997, וההכרזה כוללת את העיר העתיקה, העיר החדשה ואת שרידי הטירה הטבטונית שנהרסה ברובה ב-1454. המתאר המקורי של העיר בצורת כוכב עדיין ניכר בה. טורון זכתה לפרסום בעיקר בשל שימור המבנים הגותיים מימי הביניים, בהם כ-200 מבנים צבאיים, שכולם בנויים אבן, ובהם כנסיות מונומנטליות, היכל העיר ובתים בורגניים רבים.
העיר העתיקה שוכנת בחלקו המערבי של השטח המוכרז והיא ערוכה סביב "כיכר השוק של העיר העתיקה" (Rynek Staromiejski). מדרום לכיכר מוליכים חמישה רחובות אל הנהר, והם נחצים על ידי רחובות רוחב. בשנים 1250–1300 ביצרו את העיר העתיקה בחומה כפולה שבה נקבעו מגדלי שמירה. חלק מהחומות פורקו במאה ה-19, אך חלקן הדרומי הפונה אל הנהר נותר בשלמותו. בחלק זה נמצא המגדל הנטוי של טורון, שנבנה במאה ה-14 ובשל טעות בהנחת יסודותיו הוא החל לנטות. אומרים כי אם אתה אומר שאתה יכול לעמוד יותר מ-5 שניות כשהרגליים מוצמדות לקיר והידיים מושטות קדימה - אינך דובר אמת כי זה בלתי אפשרי!
המונומנט הבולט בכיכר השוק של העיר העתיקה הוא בית העירייה הישן, שנבנה בין השנים 1391 ל-1399 תוך שימוש במגדל קיים שהוקם ב-1274 ואשר היה חלק מהמבנה הקודם. בשנים 1602–1605 נוספה קומה נוספת לבניין, תוך הקפדה על התאמתה לסגנונו הגותי המקורי. בית העירייה נחשב לאחד המרשימים מסוגו במרכז אירופה. ליד בית העירייה נמצאים פסל קופרניקוס, מזרקת השייט, ופסל החמור של טורון.
מזרקת השייט (Pomnik Flisaka), מבוססת על אגדת עם: לפני שנים רבות הוכתה טורון במכת צפרדעים. ראש העיר הבטיח את בתו לאדם שיסלק את הצפרדעים מהעיר. שייט עני הבטיח שביכולתו לעשות זאת. הוא שלף כינור ופתח בנגינה. הצפרדעים הלכו אחריו וטבעו בביצות מסביב לעיר. במזרקה נראה השייט מנגן כשמסביבו צפרדעים ומים פורצים מפיותיהן.
פסל החמור של טורון נמצא במקום שהיה בו בימי הביניים פסל של חמור מעץ ועליו פס חד, שעליו היו מושיבים פושעים שנקשרו לחמור והוצלפו בפומבי. הפסל מהווה אטרקציה לתיירים המצטלמים לידו.
אגדה נוספת היא על החתול שעמד על חומת העיר והזהיר את המגינים בפני האויב המתקדם, ובכך הציל את העיר. פסל חתול נמצא על אחד הבתים בכיכר בית העירייה.
כנסיית יוחנן כותב הבשורה נבנתה במספר שלבים - הספינה ובית המקהלה הוקמו בין 1270–1330, הספינה הוארכה ב-1388 ומגדל הפעמונים נוסף בין 1407 ל-1433. מאז 1992 משמשת הכנסייה כקתדרלת העיר. בתוך הכנסייה יש תגליפים גותיים מרשימים, אפיטפים בסגנון הרנסאנס והבארוק ומזבחות (ביניהם ניתן למנות את האפיטף של קופרניקוס מ-1580).
כנסיית עלייתה של הבתולה לשמיים הייתה בעברה כנסייה פרנציסקנית. המבנה הנוכחי מתוארך לשנת 1350 לערך, ויש בו ציורי קיר וריהוט בסגנון הבארוק.
כנסיית יעקב הקדוש משמשת ככנסיית הרובע של העיר החדשה. היא נבנתה בין השנים 1309–1340 בסגנון גותי והורחבה בין 1359 ל-1450. הכנסייה ידועה בשל ציורי הקיר המונומנטליים ובשל בית המקהלה הגותי שלה.
שני בתים ידועים נוספים הם המבנה הגותי מהמאה ה-15 שנטען כי בו נולד קופרניקוס והמשמש כיום כמוזיאון; והבית בסימן הכוכב (פולנית: Dom Pod Gwiazdą) שהיה בעבר בית גותי בבעלותו הזמנית של ההומניסט פיליפו קלימכוס. הבית נבנה מחדש במאה ה-16 ופעם נוספת ב-1697, אך עם חזית סטוקו מקושטת ומדרגות עץ סליליות.