בשנת 1990 רק 5 אחוזים מהילדים בגילאי 3 עד 5 נרשמו ל 793 גני ילדים. עשר שנים אחר כך נרשמו 7.8 אחוזים מקבוצת הגיל ההיא. יתר על כן, נתוני משרד החינוך הסורי מראים עלייה במספר הגנים מ־1096 ל-1475 בשנת 2004.
חינוך יסודי.
שיעור ההרשמה לחינוך היסודי בשנת 2000 היה 104.3 והוא עולה בהתמדה והגיע לכ-126.24 אחוזים בשנת 2007. ובכל זאת, הרשמתן של תלמידות נמוכה משמעותית מתלמידים.
כמות הנרשמים ללימוד בתיכונים עלתה משמעותית מתחילת שנת 2000.
תוצאות בחינות הסיום שנערכות בכיתה ט' קובעות לאיזה סוג לימודים ילך התלמיד, האם לתיכונים "כלליים" או לתיכונים "מקצועיים". בתיכונים המקצועיים לומדים גברים ונשים מקצועות למלאכה המתאימה בעיקר לתלמידות ובתי ספר למדעי מחשב ומסחר לשניהם.
השכלה תיכונית.
החינוך העל-יסודי הוא שלוש שנים מכיתה י' עד כיתה י"ב. בתחילת כיתה י"א, מי שהלך לבית ספר על-יסודי "כללי" צריך לבחור ב"ענף הספרותי" או ב"ענף המדעי". המבחנים הסופיים של כיתה י"ב נערכים גם הם ארצית ובו זמנית. התוצאה של בחינות אלה קובעת באיזו אוניברסיטה, מכללה והתמחות התלמיד לומד.
קיימים פערים אזוריים משמעותיים בחינוך העל-יסודי. ישנן פחות הרשמות לתיכונים ואוניברסיטאות באזורים כפריים בהשוואה לאזורים עירוניים. אפילו תלמידים ממשקי הבית עם הכנסה גבוהה יותר באזורים כפריים כמעט ואין גישה להזדמנויות לחינוך העל-יסודי.
אוריינות מחשב.
כמו למידת השפה האנגלית והצרפתית הפכה לחובה למידת יסודות השימוש במחשב בבתי הספר התיכונים ומטרתם לצייד את התלמידים בכישורי מחשב ושפה על מנת לחדש את הכלכלה באמצעות מערכת החינוך.
אתגרים.
סוריה התפתחה במתן גישה לחינוך היסודי ובמידה מסוימת גם לחינוך העל יסודי ומעלה לכלל האוכלוסייה מהשכבות השונות אך יחסית לעולם היא עדיין נמצא במקום נמוך יחסית.
הגישה לחינוך לגיל הרך נמוכה בסוריה בהשוואה למדינות אחרות בעלות הכנסה נמוכה. ההרשמה למוסדות לגיל הרך היא 10 אחוז בסוריה ואילו היא 15.7 אחוז באזור MENA בשנת 2007.
אחוז האנשים שיודעים קרוא וכתוב.
אחוז המסוגלים לקרוא ולכתוב במדינה:83.1% (על פי מחקר משנת 2006), ביניהם גברים:86.0% ונשים:55.9%, ועל כן סוריה מדורגת במקום התשיעי בעולם הערבי לאורייניות.
השפעת מלחמת האזרחים הסורית.
מלחמת האזרחים הסורית היוותה חסם משמעותי לחינוך איכותי לכלל סוריה, מה שפגע מאוד בפיתוח המדינה. מלבד גרימת הרס נרחב של מרחבי הלמידה, כ-2.6 מיליון ילדים נאלצו להגר בתוך המדינה ו-2.5 מיליון ילדים ובני נוער סוריים הם פליטים בחמש המדינות המארחות העיקריות (מצרים, עיראק, ירדן, לבנון וטורקיה). הלחמיה לא דילגה גם על ילדים שנהרגו בשנים האחרונות, ב-2016 נהרגו כ-600 ילדים, ב-2017 כ-900 וב-2018 נהרגו באופן ישיר מהלחימה בסוריה 1,106 ילדים.
מדו"ח של הבנק העולמי מ-2017 עלה כי 53% ממתקני החינוך נפגעו בחלקם ו-10% נהרסו כליל. דו"ח דומה של נציבות האו"ם לפליטים (UNHCR) העריך שבסוריה נהרסו באופן חלקי או מוחלט יותר מ-5,000 בתי ספר. לנתונים היבשים הללו יש השלכות הרסניות על הילדים הצעירים. מן ההיבט הפסיכולוגי, מלבד הטראומה הנפשית והחרדה המתמדת, הם נחשפים לאלימות קיצונית ובשל כך הופכים לאלימים בעצמם.
על פי דו"ח של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (UNICEF) שפורסם במאי 2019 נכתב: "כל ילד סורי הושפע מאלימות, מעקירה, מניתוק קשרי משפחה ומהיעדר נגישות לשירותים חיוניים".
הוצאת מעיינותיך
הכאה חינוכית
ענישה גופנית בבית הספר
ענישה גופנית בבתי ספר היא מקרה פרטי של ענישה גופנית לשם השלטת משמעת.
הענישה הגופנית בבתי הספר לבשה צורות שונות לאורך ההיסטוריה, וברוב המקרים הוטלה על תלמידים סוררים על ידי מורה או מנהל בית ספר, ושימשה למטרת השלטת משמעת. השיטות הנפוצות ביותר היו הכאת התלמיד הסורר באמצעות סרגל על כף היד או הלקאתו בישבנו במספר דרכים
1 מכות בישבן עם יד או מקל בדרך כלל עירום כשהתלמיד הנענש שכוב על ברכי המכה
2 הלקאה עם שוט כשהתלמיד שעון על השולחן
עד אמצע המאה העשרים, ענישה גופנית בבתי ספר הייתה קיימת וחוקית כמעט בכל מדינות העולם. ענישה מסוג זה עדיין חוקית במספר מצומצם של מדינות, בהן מדינות מסוימות בארצות הברית, סינגפור, מלזיה, קוריאה הדרומית, וקיימת בפרקטיקה (אם כי לא מבחינה חוקית) במספר מדינות נוספות כגון סין, יפן, ורוב מדינות אפריקה.
בשנת 1982 פסק בית הדין האירופי לזכויות אדם שענישה גופנית של תלמידים בניגוד לרצון הוריהם, שהייתה נהוגה בבתי הספר בבריטניה, היא הפרה של אמנת זכויות האדם, ועלולה לחנך את הילד בצורה מנוגדת לרצונם ואמונתם של הוריו.
בישראל נהגה ענישה גופנית בבתי ספר. בשנת 1985 קבעה שופטת בית המשפט השלום דבורה ברלינר: "נראה לי כי יש לאפשר למורה לשמור על משמעת בכיתתו ואם הדבר כרוך במקרים נדירים במתן סטירה או אקט גופני דומה כי אז אין מקום להוקיע את המורה על כך." בהמשך השתנתה המדיניות, וכיום מדינת ישראל אוסרת כל ענישה גופנית של תלמידים.
דיאב
דיאב (בערבית: دياب) הוא שם משפחה.
וספה PX
וספה PX (באיטלקית: Vespa PX, קרוי גם: Piaggio Vespa PX) הן מספר סדרות של קטנועים מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, ממשפחת המותג וספה, אשר יוצרו באיטליה בין השנים 1977–2017.
ענישה גופנית בבתי ספר
סימפוניה ברה מינור (פרנק)
הסימפוניה ברה מינור היא יצירה תזמורתית הנחשבת למפורסמת ביותר מבין יצירותיו של המלחין הצרפתי סזר פרנק. יצירה זו היא הסימפוניה היחידה שנכתבה על ידו.
בניגוד למבנה המקובל של סימפוניה בתקופתו (ארבעה פרקים) סימפוניה זו בנויה משלושה פרקים בלבד.
פרנק השלים את כתיבת היצירה לאחר שנתיים של עבודה ב-22 באוגוסט 1888. ביצוע הבכורה של היצירה נערך בקונסרבטוריון פריז ב-17 בפברואר 1889 בניצוחו של הכנר ז'ול גרסין.
פרנק הקדיש את הסימפוניה לתלמידו אנרי דיפארק.
מבנה היצירה.
היצירה בניגוד למבנה המקובל של סימפוניה בשלהי התקופה הרומנטית בנויה משלושה פרקים בלבד.
פרנק מחביא את הפרק השלישי המקובל (סקרצו) כחלק ממבנה הפרק השני.
פרקי היצירה.
פרק זה בסימפוניה בנוי סביב הנושא המופיע בפתיחת הפרק אצל סקציית הבאס, הצ'לים והויולות -
נושא זה מפותח לכל אורך הפרק, תוך מעבר בין הכלים השונים.
נושא זה חוזר ומופיע בפרקיה הבאים של היצירה, ומהווה את הבסיס הרעיוני ליצירה.
פרק זה מפורסם במיוחד במנגינה שמנגנת הקרן האנגלית בליווי הנבל וכלי המיתר.
בתוך פרק זה מחביא פרנק את הפרק השלישי המקובל (סקרצו) כחלק משתי חטיבות של טריו המופיעות לאורכו של הפרק.
הפרק מתחיל במנגינה מז'ורית ושמחה, מנגינה זו מפותח לאורכו של הפרק בכל דרכים המקובלות במסגרת צורת הסונאטה.
הקודה חוזרת לנושא היצירה מהפרק הראשון בצורה דרמטית ומרשימה הכוללת את כלל התזמורת.
ועכשיו לחלק האינטרגלקטי
ועכשיו לחלק האינטרגלקטי הוא אלבום הסולו השלישי של הראפר הישראלי טונה. האלבום יצא לאור ב-13 בדצמבר 2019 דרך חברת התקליטים "ועד הוייב". מהאלבום יצא הסינגל "אנרגיה", שיצא לאור 6 חודשים לפני צאת האלבום בליווי וידאו קליפ.
רקע והפקה.
כל שירי האלבום הופקו על ידי ניר דנן ויקיר בן טוב, המפיקים המוזיקליים הקבועים של טונה שהפיקו גם את אלבומיו הקודמים. באלבום מתארחים רביד פלוטניק, לירון עמרם, פלד, מיכאל סוויסה, נורוז ואחשתיים. את רוב שירי האלבום כתב טונה לבדו והלחין עם ניר דנן. בשירים אחדים השתתפו אומנים אחרים במילים ובלחן. השיר המסיים של האלבום, "שמבלה" מכיל דגימה מתוך שירם של להקת IS הופ "שמבולה", וחבריה קיבלו קרדיט באלבום בכתיבת השיר לצד טונה.
זהו אלבום טראפ, בניגוד לאלבומיו הקודמים של טונה. במהלך כל האלבום נשמעים אפקטים של לייזר המסתנכרנים עם הקצב.
באלבום יש שימוש רב ב-"Gapless Playback" , מעברים מטראק לטראק, מה שיוצר שמיעה רציפה בלי שקט בין השירים.
במרבית שירי האלבום טונה מזכיר את שחרורו מחברת התקליטים עננה, שהוציאה את שני אלבומיו הקודמים.
שם האלבום ועטיפתו, שעוצבה על ידי המעצב חן מכבי, הם מחווה לאלבומו של הראפר הישראלי וחברו של טונה, רביד פלוטניק, "ועכשיו לחלק האומנותי".
רוב שירי האלבום מסתיימים בדגימות ממקורות שונים העוסקים בחלל החיצון ובחוצנים. בין היתר שולבו בו הקלטות מדיווחי התקשורת על התרסקות הגשושית "בראשית", שהייתה הגשושית הישראלית הראשונה שיועדה לנחות בירח, מהרצאתו של ד"ר עמרי ונדל "החיים בעולמות רחוקים" ומסרטו של אילן שושן "Aliens".
ביקורות.
מבקר המוזיקה בן שלו סקר את האלבום עבור עיתון הארץ וכתב . מבקרת המוזיקה עינת אוליבייר כתבה במעריב
יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
הר אדיקסון
הר אדיקסון (באנגלית: Mount Edixon) הוא הר ברכס לאנטרמן, בדרום מזרח הרי באוורס, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,080 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בחוף פנל, 9.8 קילומטרים דרומית-מזרחית לפסגת באוורס שברכס לאנטרמן.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1963–1964.
ההר נקרא על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס ר. אדיקסון (James R. Edixon), טייס בטייסת VX-6 של צי ארצות הברית, שהיה אחראי על הסיוע האווירי שניתן למשלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד.
אולסון
אולסון (Olsson, Olson) הוא שם משפחה.
Foreign Affair (אלבום)