מרבית הסמכויות הפוליטיות נתונות בידי ראש ממשלת קנדה וממשלת קנדה - גופים הנבחרים על ידי הפרלמנט הקנדי אשר אף הוא נבחר בבחירות דמוקרטיות. ראש ממשלת קנדה מייעץ למושל הכללי בעת שזה מבצע את סמכויותיו, אולם המושל הכללי אינו מחויב לקבל עצות אלה (אף שעל פי המסורת החוקתית, נהוג שהעצות מתקבלות). המושל הכללי מהווה למעשה בלם בפני ראש הממשלה המנצל סמכויותיו בשרירותיות (כפי שעשה ג'וליאן בינג אשר סירב בשנת 1926 לפזר את הפרלמנט לבקשת ראש הממשלה ויליאם ליון מקנזי קינג, וכך חששו של ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין לבקש מאדריאן קלרקסון לפזר את הפרלמנט בשנת 2002 מסיבה דומה).על פי חוק החוקה 1867, בסמכות המושל הכללי, בשמה של המלכה, למנות את המשנים למושל, חברי מועצת המלכה של קנדה, חברי הסנאט הקנדי, יושב ראש הסנאט הקנדי, שופטי בית המשפט העליון של קנדה ובתי המשפט המחוזיים (למעט בתי המשפט בנובה סקוטיה וניו ברנזוויק). בפועל, המועמדים לתפקידים אלה נבחרים על ידי ראש הממשלה, המייעץ למושל הכללי, וזה, לרוב בוחר באלה שהציע ראש הממשלה.
למושל הכללי לבדו הסמכות לכנס את בית הנבחרים של קנדה.
כל החוקים בקנדה נחקקים בשמו של המונרך, ועל מנת שחוק ייכנס לתוקפו נדרשת הסכמה של המונרך לחוק. המושל הכללי חותם על החוק בשמו של המונרך, או מטיל וטו על החוק. המושל יכול להחליט להעביר את החוק לחתימת המונרך עצמו.
אף מושל כללי במהלך המאה ה-20 לא ביטל חוק, אולם המשנים למושל ביטלו חוקים פרובינציאליים (המקרה האחרון אירע בעת שהמשנה למושל ססקצ'ואן ביטל חוק בשנת 1861).
על פי הוראה של המלך ג'ורג' השישי משנת 1947, נאסר על המושל הכללי לעזוב את שטחי קנדה מבלי אישור של המונרך, הניתן באמצעות פנייה של ראש הממשלה למונרך.
תפקיד טקסי.
מרבית תפקידי המושל הכללי הם תפקידים סמליים. כנציג בית המלוכה, בהיעדרו של המונרך במדינה, משתתף במושל הכללי בטקסים ואירועים רבים כראש המדינה. כמו כן, מבקר המושל הכללי במדינות רבות כראש המדינה ובשמו של המונרך, ומאמן שגרירים.
בין תפקידים סמליים אלה, מעניק המושל הכללי פרסים וגביעים באירועים שונים (כגון פרס המושל הכללי בתחום הספרות).
מאז כהונתו של ג'ון יאנג (אשר מיסד את גביע יאנג), התפתחה מסורת לפיה כל מושל הכללי יוצר פרס בתחום הספורט או התרבות.
המושל הכללי משמש (באופן סמלי) המפקד העליון של כוחות צבא קנדה.
המושל הכללי הוא שני למונרך במעמדו (למעשה, מעמדו קודם ליתר בני משפחת המלוכה ואף ליורש העצר), אולם הוא נחשב ל-"Primus inter pares" - "ראשון בין שווים" מבין עשרת נציגי בית המלוכה בקנדה (המשנים למושל).
ההצדעה למשנה למלך הוא המנון המושמע לכבוד המושל הכללי, והוא כולל את שש התיבות הראשונות של ההמנון המלכותי של קנדה ("האל נצור המלך/המלכה") וארבע התיבות הראשונות והאחרונות של המנון קנדה. כאשר המושל מבקר מחוץ לקנדה, מושמע לכבודו המנון קנדה בלבד.
משכורתו של המושל הכללי עומדת על כ-110,000 דולרים קנדיים בשנה.
המגורים הרשמיים של המושל הכללי הם אחוזת רידו שבאוטווה בירת קנדה, והמצודה שבקוויבק סיטי (בה מתגורר המושל הכללי מספר שבועות בכל שנה).
מיקאל ז'אן
מִיקָאֶל ז'אן (בצרפתית: Michaëlle Jean; נולדה ב-6 בספטמבר 1957), המושלת הכללית של קנדה, ה-27 במניין מאז איחוד קנדה. כיהנה בתפקיד בין ספטמבר 2005 לבין אוקטובר 2010. ז'אן מונתה לתפקיד על ידי מלכת קנדה אליזבת השנייה ב-4 באוגוסט 2005, בהמלצת ראש ממשלת קנדה פול מרטין, וב-27 בספטמבר 2005 החליפה בתפקיד זה את אדריאן קלרקסון.
ז'אן הייתה השחורה הראשונה, והאישה השלישית שכיהנה בתפקיד זה.
בשנים 2015–2019 כיהנה ז'אן כמזכירה הכללית של הארגון הבינלאומי לפרנקופוניה.
ראשית חייה.
ז'אן נולדה בפורט-או-פרנס שבהאיטי ונאלצה להימלט ממנה עם משפחתה בשנת 1968 בשל חשש ממשטרו של הדיקטטור פרנסואה דובליה, שאביה של ז'אן התנגד לו. המשפחה הגיעה לקנדה והתגוררה בעיר ת'טפורד מיינס (Thetford Mines) שבפרובינציית קוויבק.
ז'אן למדה לתואר ראשי בלשון וספרות איטלקית והיספנית באוניברסיטת מונטריאול בין השנים 1984–1986, ובהמשך למדה לימודי תואר שני בספרות השוואתית ובאיטלקית. כמו כן למדה ז'אן באוניברסיטת פירנסה, באוניברסיטת פירוג'יה ובאוניברסיטה הקתולית של מילנו. ז'אן דוברת צרפתית, אנגלית, איטלקית, קריאולית האיטית, ופורטוגזית.
במקביל ללימודיה באוניברסיטה, עבדה ז'אן במקלט לנשים מוכות בין השנים 1979–1987 וסייעה להקים רשת של מקלטים ברחבי קנדה, וכן סייעה למרכזי מהגרים שונים.
ז'אן נישאה לבמאי הסרטים ז'אן-דניאל לאפון ולהם בת אחת - מארי-עדן, שאומצה מהאיטי. לאפון נולד בצרפת, ולכן כל בני משפחת המשנה למלך הקנדית נולדו למעשה מחוץ לקנדה (ז'אן היא השנייה הנושאת בדרגת המושל הכללי שנולד מחוץ לקנדה).
קריירה תקשורתית.
ז'אן עבדה ככתבת עיתונות וסדרות טלוויזיה ורדיו מאז שנת 1998 והשתתפה בתוכניות הטלוויזיה: "Actuel", "Montréal ce soir", "Virages", ו-"Le Point". בשנת 1995 עברה לרדיו והנחתה את התוכניות "Le Monde ce soir", "l'Édition québécoise", "Horizons francophones", "Les Grands reportages", "Le Journal RDI", ו-"RDI à l'écoute" (כולן בצרפתית). בשנת 1999 עברה לרשת האנגלית CBC ניוזוורלד והנחתה את התוכניות "The Passionate Eye" ו"Rough Cuts", ובשנת 2004 החלה להנחות תוכנית הנקראת "מיקאל" על שמה.
יחד עם בעלה יצרה ז'אן את הסרט Haïti dans tous nos rêves ("האיטי בחלומות כולנו"), אשר זכה בפרסים רבים.
המושלת הכללית של קנדה.
ראש ממשלת קנדה פול מרטין המליץ על ז'אן למשרת המושל הכללי בשל סיפור חייה והישגיה בתחום התקשורת. ז'אן הייתה המושלת הכללית השחורה הראשונה של קנדה, והשנייה שנבחרה בלי רקע פוליטי או צבאי (לאחר אדריאן קלרקסון). לז'אן הייתה אזרחות צרפתית (מכוח נישואיה לבעלה), אולם עם היבחרה לתפקיד הודיעה כי היא מוותרת על אזרחות זו.
ז'אן פועלת במהלך כהונתה לאחד בין הקהילות השונות של קנדה, בעיקר בין הקהילה הצרפתית לקהילה האנגלית בקנדה. היא ייצגה את קנדה באירועים שונים, כגון טקס סיום אולימפיאדת החורף שנערך באיטליה בשנת 2006 (לאור העובדה שקנדה הייתה צפויה לארח את האולימפיאדה בוונקובר בשנת 2010, ודגל האולימפיאדה הועבר לקנדה). במסגרת ביקור זה נפגשה עם נשיא איטליה דאז, קרלו אזליו צ'אמפי, בטורינו ועם האפיפיור בנדיקטוס ה-16 בקריית הוותיקן.
ז'אן הייתה המושלת הכללית הראשונה שפתחה בצ'אט אלקטרוני - ב-27 בספטמבר 2006 עם אזרחי קנדה, וכן הקימה בלוג בו היא מתארת את עמדותיה.
בשלהי 2006 (18 בנובמבר - 11 בדצמבר) ביקרה ז'אן בחמש מדינות אפריקאיות: אלג'יריה, מאלי, גאנה, דרום אפריקה ומרוקו, ובביקוריה נאמה בתמיכה לשיפור זכויות הנשים במדינות המוסלמיות. מתוקף תפקידה כמפקדת צבא קנדה ביקרה ז'אן ב-8 במרץ 2007 אצל החיילים הקנדים ששירתו באפגניסטן, וזאת על אף חשש מפני פיגועים.
סמל.
עם היבחרה לתפקיד המושלת הכללית, הוענק לז'אן שלט אצולה על ידי הרשות ההרלדית הקנדית. הסמל מתאר את שורשיה ההאיטיים של ז'אן. בסמל מוצגת רכיכה מהסדרה "Clypeasteroida" המשמשת כקמיע של ז'אן, ומעליה הכתר המסמל את היותה משנה למלך. מעל שלט האצולה ציצה של קונכייה וסביבה שרשרת שבורה, המסמלת את בריחתם של אבותיה של ז'אן מהעבדות. התומכים הם שני סימבי, רוחות מים מתרבות האיטי. המוטו שמופיע תחת הסמל: Briser les solitudes ("לשבור את הבדידויות") מסמל את רצונה של ז'אן לאחד את הקהילות השונות של קנדה. סביב מגן האבירים מצוי העיגול המסמל את מסדר קנדה בו חברה ז'אן, והמוטו שלו (בלטינית: Desiderantes meliorem patriam - "משתוקקים למולדת טובה יותר").
תארים.
ז'אן קיבלה תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת אוטווה (5 ביוני 2006), מאוניברסיטת פרוג'ה (21 ביולי 2006), מאוניברסיטת מקגיל (10 בנובמבר 2006) ומבית הספר למשפטים אוסגוד הול באוניברסיטת יורק (25 במרץ 2007), ומאוניברסיטת מניטובה (5 ביוני 2007).
מישל ז'ין
תומאסו בנבנוטי
פגוש את העיתונות (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
פגוש את העיתונות היא תוכנית אקטואליה וראיונות, המופקת על ידי חברת החדשות ומשודרת משנת 1996. התוכנית משודרת בכל יום שבת בשעה 18:00 בקשת 12.
מאז שערוץ 2 פוצל ב-1 בנובמבר 2017 לשני ערוצים נפרדים – קשת 12 ורשת 13 – התוכנית שודרה בשבת רק בערוץ 13 (בשונה ממרבית התכנים של חברת החדשות ששודרו במקביל בשני הערוצים כמו: המהדורה המרכזית, שש עם, מהדורה ראשונה). עקב כך שודרה עד סוף דצמבר 2017 בערוץ 12 בימי שישי תוכנית בהנחיית רינה מצליח בשם "השבוע".
החל מינואר 2019 משודרת התוכנית בקשת 12, בעקבות מכירת מניות "רשת" בחברת החדשות ל"קשת" ולמעשה מעברה של החברה לשידור בלעדי בערוץ 12.
היסטוריה.
התוכנית, המבוססת על התוכנית האמריקאית "פגוש את העיתונות" (Meet The Press) של רשת NBC, משודרת החל משנת 1996.
בתחילה הגישה את התוכנית אושרת קוטלר.
בשנת 1998 החליף גיא זהר את קוטלר בהגשת התוכנית. זהר עזב את התוכנית בשנת 2000 בעקבות מינויו לסמנכ"ל התוכן של חברת הכבלים תבל דיגיטל. לאחר עזיבתו, החלה שלי יחימוביץ' להגיש את התוכנית עד שנת 2005 שבה עזבה את חברת החדשות והגשת התוכנית והצטרפה לחיים הפוליטיים. בעקבות עזיבתה של יחימוביץ', נבחרה להגיש במקומה את התוכנית דנה ויס.
ב-18 בדצמבר 2012 הודיעה חברת החדשות על ביטולה של התוכנית במסגרת קיצוצים נרחבים שנעשו בתקציבה, שכללו בין היתר גם קיצור של מהדורת החדשות המרכזית ל-45 דקות בלבד. לאחר כשבועיים, בוטלו הקיצוצים והתוכנית שבה כסדרה.