מועדון הכדורגל אולדהאם אתלטיק (באנגלית: Oldham Athletic A.F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית המייצגת את העיר אולדהאם, עיר במטרופולין של מנצ'סטר. מגרשה הביתי הוא אצטדיון באונדרי פארק שממוקם ברויטון שהיא פרבר של אולדהאם.
נכון לעונת 2022/2023, משחקת הקבוצה בנשיונל ליג אשר נחשבת לליגה החמישית בחשיבותה. מאמן אולדהאם אתלטיק כיום הוא דין הולדן האנגלי, שגם שיחק בשורותיה.
המועדון הוקם בשנת 1895 F.C בשם פיין וילה, וארבע שנים לאחר מכן שונה השם לאולדהאם אתלטיק. תחילה שיחק המועדון בליגה המחוזית של מנצ'סטר ורק בשנת 1907 הצטרף לליגת הכדורגל המקצוענית האנגלית. בעונת 1907/08 שיחק המועדון בליגת המשנה.
בשנת 1910 העפילה אולדהאם לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה ובשנת 1915 סיימה במקום הגבוה ביותר בתולדותיה - במקום השני אחרי אברטון שזכתה באליפות.
בסיום אותה עונה הופסקה הליגה עקב מלחמת העולם הראשונה ולאחר חידושה המשיכה לשחק בליגה הבכירה עד שבשנת 1923 ירדה לליגת המשנה לאחריו לא זכתה לשחק בליגת העל עד 1992.
בשנת 1991 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 68 שנות היעדרות, הקבוצה שרדה שנתיים וירדה בתום העונה השלישית לליגת המשנה, שלוש שנים מאוחר יותר נשרה לליגה השלישית.
בשנת 2003 היה המועדון בסכנת התפרקות אך נקנה על ידי משקיע אמריקאי אשר הקים את חברת Oldham Athletic (2004) Association Football Club Ltd.
הישגה הגדול ביותר היה העפלה לגמר גביע ה-FA בשנת 1990, שם הפסידה לנוטינגהאם פורסט בתוצאה 0–1.
בסיום עונת 2017–2018 נשרה אולדהאם לפוטבול ליג השנייה, הליגה הרביעית, אחרי 21 שנים ברציפות בליגה השלישית, תוך קשיים כלכליים שהביאו את המועדון לסף פירוק. אולדהאם נשרה בעקבות תיקו 2–2 במחזור האחרון מול נורת'האמפטון טאון, כאשר הקבוצה הייתה תלויה רק בעצמה וניצחון היה משאיר את הקבוצה בליגה השלישית. הבעיות הכלכליות נמשכו, ובעונת 2019/2020, אותה סיימה אולדהאם במקום ה-19 מתוך 24 קבוצות, עמדה הקבוצה בפני עונש הפחתת 12 נקודות ממאזנה בשל אי תשלום חובותיה.
בשנת 2022 נפרדה הקבוצה מהפוטבול ליג וירדה לליגת הנשיונל ליג הליגה החמישית.
בכך הפכה אולדהאם לקבוצה האנגלית הראשונה איי פעם ששיחקה בעברה בפרמייר ליג (מאז נוסדה במתכונתה הנוכחית ב 1992) שנפרדת מהפוטבול ליג ויורדת לנשיונל ליג - הליגה החמישית.
אולדהם אתלטיק
ישיבת ירושלים לצעירים שעל יד מרכז הרב
מרי אסטל
מרי אסטל (באנגלית: Mary Astell; 1666–1731) הייתה הוגת דעות אנגליה, ממבשרות הפמיניזם המוקדמות, שכתבה בזכות הזדמנויות חינוך שוות לנשים.
ביוגרפיה.
אסטל גדלה במשפחה בעלת אמצעים בניוקאסל באנגליה. היא הייתה בת לאב אנגליקני שמרן ומלוכני, שניהל חברה מקומית לפחם. בילדותה קיבלה חינוך בלתי פורמלי, אך מקיף, מדודה, איש כמורה לשעבר, אשר בשל נטייתו למשקאות חריפים גורש משורות הכנסייה.
כאשר הייתה אסטל בת 13, מתו אביה ודודה, והותירו אותה ללא נדוניה. שאר נכסי המשפחה הושקעו בחינוכו הגבוה של אחיה הגדול, ומרי ואמה עברו לגור עם דודתה.
בשנת 1688, כאשר הייתה מרי בת 22, מתו גם אמה ודודתה, ומרי עברה ללונדון. שם החלה להיות מוכרת בחוגי נשים בעלות נטייה לספרות ואומנות שפעלו בלונדון באותו הזמן, כליידי מרי צ'אדלי, אליזבת תומאס, ג'ודית דרייק, אליזבת אלסטוב וליידי מרי וורטלי מונטגיו שסייעו לה ופרסמו את יצירותיה. מרי זכתה לחסדו של הארכיבישוף מקנטרברי, ויליאם סנקרופט, שסייע לה באופן כספי והציג אותה בפני מוציאים לאור.
שני ספריה הידועים ביותר: "A Serious Proposal to the Ladies, for the Advancement of Their True and Greatest Interest" (הצעה רצינית לגברות, לקידום האינטרס האמיתי והעליון שלהן) (1694) ו-"A Serious Proposal, Part II" (הצעה רצינית, חלק שני) (1697) משרטטים את תוכניתה של אסטל ליצירת מנזרים אנגליקנים שיסייעו במתן השכלה חילונית ודתית לנשים. אסטל רצתה שכל הנשים תקבלנה את אותן ההזדמנויות כגברים לבלות את הנצח בגן העדן בצל כנפי האל, והיא האמינה שהדרך לכך היא באמצעות מתן חינוך ראוי. החינוך בסגנון הנזירי שהציע אמור היה לאפשר לנשים לחיות בסביבה מוגנת, ללא ההשפעה של החברה הפטריארכלית החיצונית.
בתחילת העשור העשירי של המאה ה-17 התכתבה אסטל עם הפילוסוף ג'ון נוריס מבמרטון, לאחר שקראה את ספרו "Practical Discourses, upon several Divine subjects" (שיח מעשי על מספר נושאים שמימיים). ההתכתבות מאירה את מחשבותיה של אסטל בנוגע לאל ולתאולוגיה. נוריס סבר שהמכתבים ראויים לפרסום, וקיבל את הסכמתה של אסטל לפרסמם תחת הכותרת "Letters Concerning the Love of God" (מכתבים המספרים על אהבת האל) ב-1695. שמה לא הופיע בספר, אך עד מהרה התגלתה זהותה, וסגנון כתיבתה זכה לשבחים.
אסטל מתה ב-1731, מספר חודשים לאחר שעברה ניתוח כריתת שד בשל גידול שפשה בחזה. את ימיה האחרונים בילתה בבדידות בחדרה, בו הוצב כבר ארון מתים, והתייחדה עם אלוהיה. כיום ידועה אסטל בשל יכולתה לשיח חופשי הן עם גברים והן עם נשים בתקופתה, ובשל היותה הראשונה שהעלתה את מעמד הנשים בחברה לדרגה של ויכוח פילוסופי, מבלי להתבסס על טיעונים היסטוריים, בדומה לניסיונות שנערכו לפניה. בכך הושפעה מהפילוסוף דקארט, שהתאוריה שלו על הדואליזם של הגוף והשכל איפשרה לאסטל לקדם את הרעיון שנשים בורכו באותה מידה של שכל כגברים, ולכן אין להתייחס אליהן באופן הגרוע בו התייחסו אליהן. אנשי ההשכלה בני דורה, ואלו שיגיעו אחריה, כז'אן-ז'אק רוסו, החלו להטיף לדעה כי האדם מטבעו נולד חופשי, בניגוד לסדר האבסולוטיסטי הפאודלי הישן, בו נולד האדם כשהוא כבול למערכת של הירארכיה חברתית נוקשה. משפטה של מרי אסטל המתייחס לדעות אלו, והמצוטט בכתבי הפמיניסטיות עד היום הוא - "אם כל הגברים נולדו חופשיים, מדוע נולדו כל הנשים משועבדות?".
משה קלמר
משה קֶלְמֶר (1 בנובמבר 1901 – 11 בספטמבר 1970) היה חבר הכנסת לשעבר מטעם המפד"ל.
תולדות חייו.
קלמר נולד בזיכלין שבפולין ליעקב ולחנה בת יצחק אברך ריסטער. למד בישיבה ובנעוריו הצטרף לארגון צעירי מזרחי בעיירתו. בשנת 1921 עלה לארץ ישראל, למד בבית המדרש למורים של המזרחי בירושלים וסיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. קלמר נמנה בין מייסדי "הפועל המזרחי" ובשנת 1926 נבחר למזכיר הסניף המקומי.
במסגרת פעילותו התנועתית הקים קלמר את חברות השיכון "הבונה" (1937) ו"משכנות" (1938) ושימש יו"ר מועצות המנהלים של שתי החברות. לאחר איחודן לחברת משהב היה ליו"ר ההנהלה שלה. כמו כן הוא הקים את "בנק אדנים למשכנתאות" ושימש יו"ר מועצת המנהלים של הבנק.
בשנת 1949 נבחר קלמר אל הכנסת הראשונה, אך התפטר ממנה כעבור שבועות ספורים, כדי לפנות מקום לנציג אגודת ישראל שטענה שקופחה לאור תוצאות הבחירות. לאחר מכן הוא נבחר לכנסת השנייה מטעם הפועל המזרחי ולכנסת השלישית מטעם חזית דתית לאומית, רשימה משותפת למזרחי ולפועל המזרחי, וכיהן בכנסת בשנים 1951–1959. לקראת הבחירות לכנסת הרביעית החליטו בהנהלת המפד"ל לרענן את הרשימה והוציאו את הרב מרדכי נורוק, את אהרן-יעקב גרינברג ואת קלמר מהרשימה. שני הראשונים הושבו לרשימה בלחצם של הרב יהודה לייב פישמן מימון וזרח ורהפטיג, וקלמר היה היחיד מחברי הכנסת השלישית שהושאר מחוץ לכנסת הרביעית, למרות איום חבריו מהפועל המזרחי שהם ירוצו ברשימה נפרדת אם קלמר לא ייכלל ברשימה. קלמר הוצא מהרשימה על מנת לפנות מקום למזכ"ל המפד"ל, בנימין שחור.
אל הכנסת החמישית נכנס קלמר במחצית כהונתה, לאחר פטירתם של מרדכי נורוק ואהרן-יעקב גרינברג, והוא כיהן בה בין 1963–1965.
בשנת 1953 היה מבין אלו שזכו לביקורת מצד מלכיאל גרינוולד, אשר לאחר מכן פרסם התנצלות וכתב שדבריו נגדו היו חסרי כל יסוד.
אשתו הייתה טובה בת מנחם מאיר רוזנבוים ולזוג היו שלושה ילדים.
על שמו רחובות בשכונת קריית שמואל בחיפה ובשכונת יד אליהו בתל אביב.
ד&quot;ר קווין, רופאה במערב
ד"ר קווין, רופאה במערב (באנגלית: Dr. Quinn, Medicine Woman) היא סדרת דרמה טלוויזיונית אמריקאית אשר שודרה ברשת CBS בארצות הברית מ-1 בינואר 1993 ועד ל-16 במאי 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2.
תקציר העלילה.
הסדרה מתחילה בשנת 1867 ומתמקדת ברופאה מבוסטון, מסצ'וסטס בשם מיקלה קווין (אותה מגלמת ג'יין סימור). אחרי מות אביה, ד"ר קווין עוברת לעיירה קטנה בקולורדו בשם קולורדו ספרינגס על מנת לעסוק ברפואה. היא מתיידדת עם סאלי (אותו מגלם ג'ו לנדאו), המקורב לאינדיאנים, ונעזרת במיילדת והשותפה שלה במרפאה, שרלוט קופר (אותה מגלמת דיאן לאד). בהמשך, נחש ארסי מכיש את שרלוט. לפני מותה, שרלוט מבקשת ממיקלה שתטפל בשלושת ילדיה - מת'יו, קולין ובריאן. בעקבות זאת, ד"ר קווין עוברת למגורי קבע בעיירה ומסתגלת לחיים החדשים כאם לשלושה ילדים.