ג'ני מגיעה לנאום בעצרת פוליטית, ומתנקש קנאי אנטי-פמיניסטי יורה והורג אותה. הנשים מהמקלט של ג'ני עורכות אזכרה לזכרה, אך אוסרות על כל הגברים להשתתף. רוברטה מבריחה את גארפ אל תוך האזכרה, כשהוא לבוש כאישה, אך פו (ברנדה קארין), ג'יימסיאנית שבצעירותה הייתה בת-כיתתו של גארפ, מזהה אותו. מהומה פורצת, וגארפ מוצא עצמו בסכנת חיים, עד אשר אישה שאינו מכיר מובילה אותו החוצה ומכניסה אותו אל תוך מונית. גארפ מגלה כי אישה זו היא אלן ג'יימס, שמכירה לו תודה על הספר שכתב עליה.
גארפ מוצא עבודה בבית הספר הישן שלו בתור מאמן היאבקות. יום אחד במהלך אימון, פו נכנסת לאולם ההתעמלות ויורה בו מטווח קצר באקדח. גארפ מפונה במסוק יחד עם הלן. הוא נזכר בתקופת ינקותו, כשאמו הייתה משליכה אותו מעלה ותופסת אותו מהאוויר. שיר הסיום שנשמע ברקע מרמז שגארפ לא שרד את הירי.
תגובות וביקורות.
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes לסרט ציון של 80% המבוסס על ביקורת של 15 מבקרים, נכון לאוקטובר 2011.
רוג'ר איברט, מבקר קולנוע של השיקגו סאן-טיימס, העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך ארבעה, שכן מצא את הסרט "מבדר, אבל לא מרגש" ו- "פירוש מחושב לרומן", תוך התחשבות בכך שהסרט "נכתב היטב" אם כי הוא "אכזרי, מעצבן וזחוח". עוד כתב:
ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס כתבה כי "הסרט הוא עיבוד הוגן מאוד של הרומן של מר אירווינג, עם עוצמות וחולשות דומות, אם הרומן היה הרפתקני ובעל ערך, כך גם הסרט - אם כי היעדר ההתייחסות העצמית של הספר לעצמו, עוזר לסרט להיות הרבה יותר קליל". "
מבקרת הקולנוע פאולין קאל כתבה: "אין שום תחושה של אמת בספר או בסרט", וכי "נדמה שעיבוד זה, הנאמן למקור, אינו יותר (וגם לא פחות) מפנטזיית סירוס".
אהבת ארץ ישראל
אהבת ארץ ישראל (או חיבת הארץ או חיבת ארץ ישראל) הוא מושג מקובל ביהדות המבטא את החביבות והקשר של עם ישראל לארץ ישראל, חיבה שהתבטאה בין היתר בכיסופים לעלייה לארץ ישראל, בכתיבת ספרות ושירה על קדושתה, יופייה ונופיה של ארץ ישראל, ועוד. שימוש נרחב במונח זה נעשה במאה ה-19 בהקמה ועידוד של תנועות עלייה לארץ ישראל גם בקרב יהודים חילונים.
מקור.
מופיע בתנ"ך ובספרות ההלכה, בתהילים נאמר () . מבאר רש"י: כי רצו - אהבו אף את אבניה ואת עפרה. פסוק זה היווה בסיס למנהג נישוק אדמת ארץ ישראל בכניסה אליה.
נוהג זה היה קיים בעלייה לארץ ישראל מארצות המזרח, ומופיע כבר בתלמוד. הרמב"ם בהלכות מלכים כתב: .
התורה משבחת את הארץ כדי שנחבב אותה, כך נאמר ().
בתהילים נאמר כי המרגלים חטאו בכך שמאסו בארץ חמדה () ר' דוד מן כתב
הרב משה דוד ואלי רואה את חיבת הארץ בפסוק המדבר על פרשת בנות צלפחד, שם נאמר: () כך שלדבריו דבקות בארץ היא מלשון "ודבק באשתו" "דבקות נפשית".
במדרשים מופיע רבות עניין זה למשל, בספרי נכתב כי הטעם שיוחסו בנות צלפחד בתורה עד ליוסף, מפני שחיבבו את ארץ ישראל כמותו. במדרש רבה נאמר כי "אמר הקב"ה חביבה עלי ארץ ישראל יותר מן הכל" (במדבר רבה, מסעי, כג,ז) יש שלמדו שממדרש זה יש חיוב לאהבת ארץ ישראל על פי המצווה שיש ללכת בדרכיו של הקב"ה. מדרש אחר משבח את הנשים בכך שהיה להם אהבה גדולה לארץ ישראל יותר מאשר הגברים ולכן לא נגזרה עליהם גזירת המיתה בחטא המרגלים
חשיבות.
על אף שמוני המצוות לא כללו את אהבת ארץ ישראל כמצווה בפני עצמה, בכוזרי, בספר חרדים ועוד תלו את עונש הגלות מפני שמאסו בארץ, וכך הגאולה תגיע על ידי אהבה וכיסופים לארץ
הרב יהודה אלקלעי ראה בהתעוררות לחיבת ציון במאה ה-19 וה-20 את קיום דבריו של ספר חרדים, שהשיבה לארץ תהיה בעת שישתוקקו אליה.
הרב יעקב אריאל סבור כי אהבת ארץ ישראל היא נחשבת כמצווה בפני עצמה, לדבריו גם כשאין מקיימים מצוות יישוב הארץ בפועל יש מצווה לחבבה, קל וחומר כשמקיימים את המצווה בפועל.
הלכות ומנהגים.
בהלכה ישנן מצוות שתוכנן הוא ביטוי לאהבת ארץ ישראל, למשל מצוות הביכורים היא מפירות שנשתבחה בהם ארץ ישראל, לפי האר"י מצווה זו מהווה תיקון לחטא המרגלים בברכת המזון מודים על טובה של הארץ, כפי שנאמר . מטרת האזכור הוא לעורר את האהבה והשמחה בארץ ישראל
בתלמוד מסופר על רבי חנינא שהיה "מתקן מתקליה". (רש"י:"משוה ומתקן מכשולי העיר מחמת חיבת הארץ שהייתה חביבה עליו, ומחזר שלא יצא שם רע על הדרכים"). יש שלמדו מפרשנות זו, כי יש לשמור על ניקיון ארץ ישראל. כך גם היו מגדולי ישראל, שהרימו לכלוכים ואבנים שהיו בצד הדרך משום חיבת הארץ.
יש אומרים שמצווה לבקר ולטייל בארץ ישראל אפילו אם לא מתכוונים להתגורר בה, בין היתר נסמכים על מאמר חז"ל הבן איש חי כתב שיש מצווה ללכת לטייל בארץ ישראל למקום שיש בו פרדסים ונמצאים שם פירות חשובים טובים ומתוקים ומשובחים במאד, אם כוונתם לשם שמים בשביל חיבוב ארץ ישראל.
לדעת הרב מנשה קליין גם ראיית הארץ היא מצווה, והוא מתבסס על בקשת משה רבנו לראות את הארץ: .
פירות מארץ ישראל.
ישנם רבנים שכתבו כי יש להעדיף פירות מתוצרת הארץ. הרדב"ז למד דבר זה קל וחומר ממנהג נשיקת הארץ המופיע בתלמוד. רבנים נוספים כתבו מכתבים, שיש להעדיף את אתרוגי ארץ ישראל למצוות ארבעת המינים, על פני אתרוגי חו"ל (קורפו), משום מצוות חיבת הארץ.
הב"ח כתב שיש קדושה בפירות ארץ ישראל, באשר הם יונקים מקדושת השכינה.
דיבת הארץ.
יש הסוברים שיש איסור לדבר בגנות ארץ ישראל, למשל לומר על מזג האוויר בארץ ישראל שהוא קר או חם באופן לא נסבל וכדומה, או לומר על פירות חו"ל שהם יותר יפים מפירות א"י, ומאידך יש מצווה לספר בשבחה שעל ידי זה יעורר אהבתה. לאהוב את נופיה, לקשטה בעצים ופרחים, לנקותה מפסולת, לתקן את דרכיה, לבנות בה בתים נוחים ונאים, ולחזור תמיד על דברי יהושע וכלב שכנגד כל המשטינים עמדו ואמרו .
בספרות ובשירה.
שירים ופיוטים רבים נכתבו על ארץ ישראל. מפורסמים פיוטיו של ר' יהודה הלוי "ציון הלא תשאלי" ו"לבי במזרח".
את הפיוט "ארץ הקדושה, יקרה חמודה" לר' אברהם סלאמה יש נוהגים לשורר בקבר המיוחס לתנא יהודה אלעי בערב ראש חודש, המנהג מופיע כבר בספר חרדים, וכך נהג הרב מרדכי אליהו.
Harem (בעברית: הַרמוֹן) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. האלבום יצא לאור ב-19 במרץ 2003, על ידי חברת התקליטים אנג'ל רקורדס. כמו כן, מתוך האלבום יצאו הסינגלים; "It's a Beautiful Day", "Free", "What You Never Know", "Harem" ו-"Beautiful".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים שבטאיוואן, והראשון במצעד האלבומים הקלאסיים.
רקע ויציאה.
"Harem" בדומה לאלבומים נוספים של ברייטמן, הופק על ידי פרנק פטרסון. בארצות הברית, זכה האלבום להצלחה רבה כאשר נמכר שם בכ-333,000 עותקים. בגרמניה זכה להצלחה גם כן, כאשר נמכר שם בכ-100,000 עותקים. מפיק האלבום, פרנק פטרסון, הפיק בשנת 1997 את אלבומה של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה, "Ofra Haza" והקלטות וסקיצות שהוקלטו על ידה באותה התקופה ולא נכנסו לאלבום שובצו בשיר "Mysterious Days".
יורם ראב&quot;ד
יורם ראב"ד (נולד ב-22 ביוני 1956)
הוא עורך דין ישראלי, העוסק בתחום המסחרי ומומחה במיזוגים ורכישות ועסקאות בינלאומיות. הוא שותף-מנהל בשִׁבֹּלֶת, משרד עורכי הדין הרביעי בגודלו בישראל.
ביוגרפיה.
יורם ראב"ד נולד בקטמון הישנה בירושלים לדן ראב"ד ומרים ראב"ד (לבית ציברסקי).
נצר לראב"ד (אברהם בן דוד מפושקירה).
אמו עלתה לישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20 ועבדה כמנהלת קשרי החוץ עם יהדות הגולה בקק"ל, אביו ניצול שואה, עבד כבקטריולוג בבנק הדם בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
בהיותו בן שמונה הוריו נפטרו והוא עבר עם אחיו הבכור ארי לכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים. לאחר שסיים ללמוד בהדסים עבר להתגורר בתל אביב,
ולמד בתיכון עירוני ד'. בצה"ל שירת כשנה בקורס טיס והמשיך לשרת ביחידה 8200. למד בפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב וסיים תואר ראשון ב-1982;
ראב"ד החל את התמחותו במשרד עורכי הדין הרצוג, פוקס, נאמן ושות' והמשיך במשרד עורכי הדין מ. פירון, בו עבד מספר שנים כשכיר עד שהפך לשותף.
ב-1991 הקים משרד משלו, שהתמחה בתחום המסחרי. ב-1994 הצטרפו אליו כשותפים יוסי בנקל ודוד מגריזו והמשרד נקרא "ראב"ד, מגריזו, בנקל".
בינואר 2018 התאחד משרד שִׁבֹּלֶת עם משרד עוה"ד ראב"ד מגריזו בנקל.
המשרד המאוחד נקרא שִׁבֹּלֶת ביחד עם ראב"ד, מגריזו, בנקל והוא (נכון ל-2019) משרד עורכי הדין הרביעי בגודלו בישראל, וכולל 222 עורכי דין מתוכם 78 שותפים ובסה"כ-347 מועסקים.
פעילותו העסקית.
בין לקוחותיו של ראב"ד בעבר ובהווה: בנק הפועלים, קבוצת אשטרום, עמידר, אידיבי, יגאל ומשה גינדי, גינדי החזקות, פויו זבלודוביץ' וטמרס, אלסינט ואלביט הדמיה, עזבון סמי שמעון, מקורות, אלביט מערכות,
משפחת לובינסקי, יכין-חק"ל,
משפחת דנקנר, משפחת אריאל שרון, אדלר חומסקי &amp; ורשבסקי, כלל חברה לביטוח,
סלקום, אלרון, אריסון השקעות, חברת נמלי ישראל,
חיפה כימיקלים
ומפעל הפיס.
ראב"ד טיפל ברכישת אידיבי על ידי קבוצה בראשות נוחי דנקנר,
ייצג את משפחת דנקנר במכירת דנקנר השקעות ליצחק תשובה
ובמכירת תעשיות מלח לאריסון,
טיפל בהקמת טמרס טלקום והנחת כבל התקשורת התת-ימי מישראל לאירופה, ייצג את משה ויגאל גינדי במכירת 75% מקניון הזהב לחברת מגדל, טיפל בהנפקה של משרד הפרסום אדלר חומסקי ובמחיקתו מהבורסה,
ייצג את קרן פליינפילד מארצות הברית ברכישת קופת הגמל גדיש (קופת הגמל הגדולה ביותר בישראל באותה עת) מבנק הפועלים.
בין לקוחות משרד שיבולת הממוזג: סמסונג, סימנס, נוקיה, פיליפס, קבוצת עליבאבא ווואווי.
משרד שיבולת מייצג כיום (2019) את קרן סרצ'לייט האמריקאית בתהליך רכישת השליטה בבזק.