השיטה מחולקת ל-3 חלקים:
דירוג נבחרות.
עד ליורו 2008.
שיטת הדירוג של הנבחרות הלאומיות נקבע לפי תוצאות משחקי הנבחרות. עד לסוף טורניר יורו 2008, ניקוד הנבחרות חושב על ידי חלוקת הנקודות שהנבחרות צברו (3 נקודות עבור ניצחון, נקודה עבור תיקו), במספר המשחקים אשר שוחקו בשני טורנירי המוקדמות האחרונים של גביע העולם ואליפות אירופה. משחקי פלייאוף לא נחשבו בספירת הנקודות. הניקוד של נבחרת אשר אירחה את אחד הטורנירים האחרונים נקבע על ידי חישוב הניקוד במוקדמות הטורניר בו הם לא אירחו.
במידה והיו שתי נבחרות או יותר בעלות אותו ניקוד, מקומם נקבע לפי השיטה הבאה:
לאחר יורו 2008.
ב-20 במאי 2008 הכריזה אופ"א על שינוי שיטת הדירוג.
בשיטה החדשה הנבחרות מקבלות ניקוד עבור כל משחק אשר שוחק בחמשת טורנירי המוקדמות וטורנירי הגמר האחרונים של גביע העולם ואליפות אירופה, לפי השיטה הבאה:
דירוג הנבחרות יחושב לפי שיטה זו בחודש נובמבר בשנה בה לא מתקיים טורניר גמר של גביע העולם או אליפות אירופה.
בנובמבר 2013 נקבעו קבוצות הדירוג לקראת הגרלת מוקדמות יורו 2016 לפי דירוג זה.
דירוג ליגות.
שיטת הדירוג של הליגות משמשת לקביעת מספר הקבוצות אשר ישתתפו במפעלים השונים של אופ"א מכל מדינה.
הדירוג קובע עבור עונת המשחקים אשר תתקיים שתי עונות לאחר העונה בה חושב הדירוג, כך שהדירוג בסוף עונת המשחקים של 2010/2011 יקבע את הקבוצות אשר ישתתפו בעונת 2012/2013, ולא בעונת 2011/2012.
דירוג הליגות נקבע לפי תוצאות משחקי הקבוצות מכל ליגה במשחקי ליגת האלופות, הליגה האירופית והליגה האזורית בחמש העונות האחרונות. שתי נקודות מוענקות עבור כל ניצחון ונקודה אחת עבור כל תוצאת תיקו. הניקוד המצטבר עבור מדינה בכל עונה מחולק במספר הקבוצות מאותה מדינה אשר השתתפו באחד מהמפעלים באותה העונה. המספר שהתקבל מעוגל ל-3 ספרות אחר הנקודה (לדוגמה, 2/3 2 יועגל ל-2.667). הניקוד שהושג עבור משחקים אשר שוחקו בשלבי המוקדמות והפלייאוף מחולק ב-2. ניקוד נוסף אשר ניתן:
נקודות הבונוס מתווספות לניקוד השנתי של כל ליגה.
דירוג הליגות הנוכחי.
הדירוג בסיום עונת 2021/2022יקבע את מספר הקבוצות המשתתפות במפעלים השונים עבור עונת המשחקים 2023/2024. הדירוג הסופי בסיום עונת 2022/2023 ייקבע את מספר הקבוצות המשתתפות במפעלים השונים עבור עונת המשחקים 2024/2025
הדירוג הנוכחי מעודכן עבור: 26/08/2022
הקצאת מקומות במפעלים.
כל ליגה מקבלת הזמנות לשלב הבתים והמוקדמות של ליגת האלופות והליגה האירופית ולמוקדמות הליגה האזורית לפי הטבלה הבאה (מעודכן ל-ספטמבר 2020):
הקבוצה שזכתה בליגת האלופות בעונה הקודמת מקבלת כרטיס ישיר לשלב הבתים. הקבוצה שזכתה בליגה האירופית בעונה הקודמת מקבלת כרטיס לשלב הפלייאוף של ליגת האלופות. במידה ומחזיקת ליגת האלופות הייתה מקבלת כרטיס גם מהליגה בה היא משתתפת, יחולו השינויים הבאים:
בשלב הבתים של ליגת האלופות יכולות להופיע עד 4 קבוצות מאותה ליגה. לכן, במידה והקבוצה אשר זכתה בליגת האלופות בעונה הקודמת מגיעה מליגה המדורגת 1–3 והיא איננה הייתה מקבלת כרטיס לליגת האלופות מהליגה בה היא משתתפת, יחולו השינויים הבאים:
8 הקבוצות אשר נשרו משלב הבתים של ליגת האלופות מקבלות כרטיס ישיר לשלב השני של הליגה האירופית. 6 הקבוצות אשר נשרו מהפלייאוף של מוקדמות ליגת האלופות מצטרפות לשלב הבתים של הליגה האירופית. 8 הקבוצות אשר נשרו משלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מצטרפות לפלייאוף הליגה האירופית.
מכיוון שאין ליגה סדירה בליכטנשטיין, זוכת גביע הליגה במדינה מקבלת כרטיס לסיבוב הראשון במוקדמות הליגה האירופית, ללא קשר למיקום הליגה.
לפני תחילת משחקי המוקדמות, וועדה מיוחדת של אופ"א עוברת על רשימת הקבוצות אשר קיבלו כרטיס למפעלי אופ"א, ומבצעת התאמות ושינויים במידת הצורך.
החל מעונת 2018/19 ארבע הקבוצות הראשונות מארבע הליגות המדורגות ראשונות יגיעו ישירות לשלב הבתים של ליגת האלופות, בנוסף לזוכת הליגה האירופית.
החל מעונת 2021/22 החלה לפעול הליגה האזורית והליגות השונות יקבלו הזמנות למוקדמות הליגה.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה והשעיית הליגה הרוסית הליגות שמדורגות 20-21 מתחילות את דרכן בסיבוב השני של ליגת האלופות במקום הראשון.
היסטוריה.
דירוג הליגות האירופאיות פורסם לראשונה ב-1979 לקביעת מספר הקבוצות מכל מדינה אשר ישתתפו בטורניר גביע אופ"א.
לפני שנה זו לא בוצע חישוב שכזה, אך לאחר ששיטה זו נקבעה נבדק בדיעבד דירוג הליגות משנת 1971, השנה שבה הוחלט על יצירת הדירוג.
מאז שנאספו דירוגי הליגות (בנוסף לספירה הרטרואקטיבית משנת 1971) הובילו את טבלת הליגות 4 מדינות בלבד.
דירוג המועדונים.
דירוג המועדון נקבע על פי הניקוד שצבר המועדון בליגת האלופות, הליגה האירופית ו/או הליגה האזורית בחמש העונות האחרונות או 20% מניקוד הליגה אליה הוא משתייך, הגבוה מבין השניים. קבוצה מקבלת 2 נקודות עבור ניצחון ונקודה אחת עבור תוצאת תיקו בליגת האלופות, הליגה האירופית והליגה האזורית. ניצחונות ותוצאות תיקו בשלבי המוקדמות של הטורנירים לא נחשבים לניקוד הקבוצה. קבוצה שניצחה אחרי דו-קרב בעיטות עונשין מקבלת נקודה אחת בלבד, וכך גם הקבוצה שהפסידה.
הקבוצות אינן מקבלות ניקוד נוסף עבור ניצחונות בשלבים המוקדמים של ליגת האלופות, הליגה האירופית והליגה האזורית, אלא ניקוד נוסף עבור הגעה לאחד השלבים לפי הטבלה הבאה:
דירוג המועדונים הנוכחי.
בטבלה זו מופיעים המועדונים המדורגים ב-50 המקומות הראשונים בדירוג המועדונים של אופ"א.
הדירוג מעודכן ל-26 באוגוסט 2022.
דירוג זה קובע את קבוצות הדירוג בשלבי הבתים של ליגת האלופות, הליגה האירופית והליגה האזורית, וכן את הקבוצות המדורגות והלא מדורגות בשלבי המוקדמות השונים.
הקבוצות המדורגות ביותר לפי שנים.
להלן הקבוצות שדורגו במקום הראשון בכל תקופה בת 5 שנים.
המועדונים שהובילו את הדירוג לתקופה של 5 שנים, לפי מספר הפעמים בהם הובילו את הדירוג, מאז התקופה הראשונה שנותחה באופן רשמי (1975–1979).
סאלו ויטמאייר בארון
עוזר שבת
עוזר שבת (1901 - 6 בינואר 1978) היה צייר ישראלי, תושב חיפה. השתייך לקבוצת האקספרסיוניזם הארצישראלי של סוף שנות ה-20 של המאה ה-20 וראשית שנות ה-30.
ביוגרפיה.
שבת נולד בוולברום שבפולין. עם תום מלחמת העולם הראשונה נסע להולנד להכשרה חקלאית במסגרת תנועת "החלוץ", לקראת עלייתו לארץ ישראל. ב-1920 עלה לארץ ישראל והצטרף כחבר לקבוצת חולדה. מאוחר יותר הצטרף לקבוצת מרחביה ושם החל לצייר. בשל רצונו ללמוד ציור עזב את הקבוצה ועבר לירושלים. ב-1921 כתב מאמרים בעיתון "השדה" בנושאי חקלאות וגיבון גבינה הולנדית.
זכה בפרס ראשון בתחרות לעיצוב גן הקונסוליה ההולנדית בירושלים, וכך התאפשר לו לנסוע לפריז ב-1923 ללמוד ציור. עד 1925 למד ציור באקדמיה גרנד שומייר בפריז. בשנה זו חזר לארץ ישראל, והתיישב בחיפה, בה חי עד מותו.
ב-1928 השתתף לראשונה בתערוכת אמני ארץ ישראל במגדל דוד. מאז השתתף בכל התערוכות הכלליות של אמני ישראל.
ב-1934 יזם יחד עם הציירים מנחם שמי, רפאל מוהר, צבי מאירוביץ ואחרים את הקמת "קבוצת אמני חיפה". ב-1935-36 נסע לסיור באירופה וביקר באיטליה, בצרפת ובאנגליה. במהלך ביקורו קיים קשרים עם ציירים מאסכולת פריז היהודית.
הציג במספר תערוכות יחיד, ייצג את ישראל בתערוכות באירופה והשתתף בתערוכות בינלאומיות בניו יורק, ביוהנסבורג ובציריך.
ב-1958 ייצג את ישראל בביאנלה של ונציה.
ב-1960 ייצג שבת, עם אלחנן הלפרן, את אגודת הציירים הישראלית בקונגרס בינלאומי לאמנות פלסטית שהתקיים בווינה.
בשנות ה-40 וה-50 התמקד בתמונות נוף. עם זאת, על אף המיקוד בנוף הארץ-ישראלי, הגישה היא אוניברסלית, במסגרת אסכולת הציור הפוסט-אימפרסיוניסטי. כתושב חיפה התמסר לציור העיר, ואחדים מציוריו הם בעלי ערך דוקומנטרי בנוסף על ערכם האמנותי.
בשנות ה-60 חל שינוי בגישתו והוא פנה יותר אל המופשט. הכיוון האבסטרקטי התפתח בהדרגה. נקודת המוצא של הגישה האבסטרקטית היא הנוף האדריכלי, אלא שנוף זה מאבד את צביונו המציאותי ונעשה דמיוני בלבד: הבניינים מאבדים את אפיונם המציאותי והופכים לשטחים גאומטריים בלעדיים המוצבים בדרך כלל על רקע כהה. במשך הזמן תפסה הארכיטקטורה את חלק הארי בתמונה. ערים כצפת, כיפו וכירושלים מהוות נושאן של תמונות רבות.
לימד ציור ואמנות בבתי הספר של ההתיישבות העובדת ברמת יוחנן ובכפר יהושע, בבתי ספר תיכוניים בחיפה ובסמינרים צה"ל וגורדון.
נישא למדהבה, שנפטרה בשנת 1962. עוזר שבת נפטר בחיפה בשנת 1978.
תמונותיו נרכשו ומצויות באוסף הקבע של בית הנכות הלאומי בצלאל (כיום מוזיאון ישראל), מוזיאון חיפה לאמנות, המוזיאון הימי חיפה, המוזיאון העירוני עכו.
תערוכות יחיד.
1936 – גלריה נדלר, חיפה.
1943 – מוזיאון תל אביב.
1952 – בית האמנים, חיפה.
1953 – בית הנכות הלאומי בצלאל, ירושלים.
1955 – גלריה בז'נבה, שווייץ.
1955 – מועדון הסופרים, חיפה.
1959 – בית האמנים, חיפה.
1960 – מוזיאון לאמנות חדישה, חיפה.
1962 – מוזיאון לאומנות חדישה, חיפה.
1963 – גלריה 220, תל אביב.
1968 – המוזיאון העירוני בית עמנואל, רמת גן.
1979 - תערוכת זיכרון במלאת שנה לפטירתו, אודיטוריום חיפה, חיפה.
1983 - תערוכת זיכרון, המשכן לאמנות, חולון.
פרסים.
1944 – פרס שבתאי לוי, ראש עיריית חיפה.
1948 – פרס עיריית חיפה.
1950 – פרס הרמן שטרוק.
1963 – פרס עיריית טבריה.
מתנדבי היישוב
נו (אל)
נוּ ("המימי") או נוּן ("האדיש") היה במיתולוגיה המצרית אל של התהום המימי הקדמוני.