בנובמבר 2015 הוזמן גופשטיין לדיון בוועדת הפנים של הכנסת בנושא "פעילות אנשי ארגון להב"ה בירושלים נגד תושבי העיר" שיזמה ח"כ מיכל רוזין. במהלך הדיון ספג גופשטיין ביקורת מחברי הכנסת מהשמאל שנכחו בדיון. כשהוענקה לו רשות הדיבור, פרצה מהומה באולם שהובילה להוצאתם מהדיון של כמה חברי כנסת משמאל בהוראת ממלא מקום יו"ר הוועדה, ח"כ בצלאל סמוטריץ'. ח"כים אחרים יצאו גם הם מאולם הישיבות במחאה על השתתפותו של גופשטיין בדיון. כשהתאפשר לו, אמר גופשטיין: "ערבים לא פוחדים בירושלים, מי שפוחד אלו היהודים, שנרצחים ברחובות. אנחנו נמצאים ברחובות כדי לשמור על הבנות שלנו. אנחנו פועלים בליווי צמוד של המשטרה. הם מחכים לרגע שאעבור על החוק בשביל שיעצרו אותי." נציג המשטרה שהשתתף בדיון הבהיר כי הוא לא יכול למסור פרטים על החקירה בנוגע לפעילי הארגון בשל נוכחתו של גופשטיין.
ב-2016 השתתף גופשטיין כאורח בפרק בסדרה המוקומנטרית של חנוך דאום, "מחשב מסלול מחדש".
ב-2016 וב-2017 פעל גופשטיין נגד קיום מצעד הגאווה והסובלנות בירושלים וקרא להפגין נגד המצעד. על כך זכה לתמיכתו של הרב דוב ליאור.
חברת פייסבוק מחקה את הדף של גופשטיין מהרשת החברתית, משום שלדבריה הופיעו בו "שנאה מאורגנת ודברי שנאה" המנוגדים למדיניות החברה. בתגובה תבע גופשטיין את פייסבוק, תביעה שטרם הוכרעה, בדרישה להחזיר את הדף לפעילות ולפצותו ב-250 אלף ש"ח. בדצמבר 2018 הסירה רשת יוטיוב את הערוץ שהפעיל גופשטיין ומחקה את חשבונו.
בשנת 2017, לאחר תלונות רבות של המרכז הרפורמי לדת ומדינה, הגישו שורה של ארגונים – וביניהם המרכז הרפורמי והאגודה לזכויות האזרח – עתירה לבג"ץ בדרישה להעמיד לדין את גופשטיין ופעילים נוספים של ארגון להב"ה בעבירות של הסתה לגזענות והסתה לאלימות וכן להעמיד לדין את גופשטיין כמי שעומד בראש ארגון פשיעה. כמו כן בג"ץ התבקש להורות על משטרת ישראל לנקוט "בכל הצעדים הדרושים כנגד התכנסויות ותהלוכות של פעילי להב"ה הזורעות אימה בקרב הציבור הערבי, במרכז ירושלים ובמקומות נוספים". העתירה נמחקה בעקבות הודעת המדינה כי תעמיד לדין את גופשטיין על התבטאויותיו בשישה אירועים מתוך 69 שהוזכרו בעתירה, וביום 26 בנובמבר 2019 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של הסתה לאלימות, הסתה לגזענות ותמיכה בטרור.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים בשנת 2019, דורג גופשטיין במקום החמישי ברשימת "עוצמה יהודית", אך בית המשפט העליון פסק כי הוא פסול מהתמודדות לכנסת בשל "הסתה עקבית ובוטה לגזענות מצדו נגד ערביי ישראל".
במאי 2021 שירות "וואטסאפ" סגר את חשבונותיהם של גופשטיין ושל כשלושים פעילים נוספים, חברי ארגון "להב"ה" ומפלגת "עוצמה יהודית", וביניהם גם את חשבונה של איילה בן גביר, אשתו של ח"כ איתמר בן גביר העומד בראש המפלגה, וזו אף תבעה את החברה בשל כך. ביולי באותה שנה שירות וואטסאפ שיחרר חלק מהחשבונות שנחסמו, וביניהם גם את חשבונו של גופשטיין. בן גביר טען כי הדבר נעשה בעקבות המאבק שניהלו פעיליו נגד החסימות, אך חשבונה של אשתו נותר מושבת.
עמדותיו.
חלק מיוזמותיו של גופשטיין בוצעו עם ברוך מרזל ואיתמר בן-גביר, ובדומה להם הוא מושך תשומת לב תקשורתית ומשמש מושא לביקורת המאשימה אותו בגזענות ובהסתה לאלימות.
גופשטיין גורס כי בשל המצווה להשמיד עבודה זרה על הממשלה לפעול נגד הכנסיות שבשטח המדינה, אך לא נגד אנשים פרטיים. באוגוסט 2015, בעקבות דברים שאמר בעניין ופורסמו באתר "כיכר השבת", ולאחר שמשמורת ארץ הקודש – הגוף האמון על שמירת המקומות הקדושים בארץ ישראל מטעם הכנסייה הקתולית – הגישה נגדו תלונה ופנתה ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה פומבית להעמידו לדין, נחקר גופשטיין במשטרה.
בסוף 2017 הוחלט להעמידו לדין בגין הסתה, בכפוף לשימוע ובשנת 2019 הוגש נגדו כתב האישום בגין חמש עבירות של הסתה לאלימות, הסתה לגזענות ותמיכה בטרור:
בשל עמדותיו פסל בית המשפט העליון פה אחד את מועמדותו של גופשטיין לכנסת העשרים ושתיים בשנת 2019 בגין "הסתה עקבית ובוטה לגזענות מצדו נגד ערביי ישראל".  בנימוקים להחלטה כתבה נשיאת העליון, השופטת אסתר חיות, כי "התמונה העולה מעיון בעשרות הראיות שהוצגו בפנינו היא ברורה, חד-משמעית וגלויה על פניה – מדובר במופעים מחרידים של הסתה שיטתית לגזענות המופנים נגד הציבור הערבי. גופשטיין מציג את הציבור הזה בהכללה כאויב וכמי שאין לקיים עמו כל מגע העשוי להתפרש כדו-קיום".
ביום 1 במאי 2022 בירך גופשטיין על פטירתו של ח"כ אילן גילאון, תגובה שעוררה זעם רב ברשתות החברתיות.
חיים אישיים.
ביוני 1990 נישא לענת, בטקס חופה שנערך על ידי הרב כהנא. ענת פעילה בעמותת "חמלה". לבני הזוג שמונה ילדים והם מתגוררים בשכונת גבעת האבות שבקריית ארבע.
אבטומוביליסט יקטרינבורג
אַבְטוֹמוֹבִּילִיסְט יֵקָטֵרִינְבּוּרְג (מרוסית: Автомобилист Екатеринбург) היא קבוצת הוקי קרח מהעיר יקטרינבורג שבמחוז סברדלובסק שברוסיה, אשר נוסדה בשנת 2006 והחלה לשחק ב-KHL בשנת 2009 בבית חרלמוב שבחטיבה המזרחית.
היסטוריה.
הליגה הבכירה.
אבטומוביליסט יקטרינבורג הוקמה בשנת 2006. הקבוצה נקראת על שם קבוצת דינמו אנרגיה יקטרינבורג, שהוקמה בשנת 1950 בשם "ספרטק סברדלובסק". במשך השנים שונה שמה של "ספרטק סברדלובסק" ל"אבטומוביליסט" בשנת 1967 וחזר להיות "ספרטק יקטרינבורג" בשנת 1997. הקבוצה לבסוף התפרקה בשנת 2007.
האבטומוביליסט החלו את דרכם ב-VHL, וכבר בעונתם הראשונה סיימו את העונה במקום השני והעפילו לפלייאוף, אך לא הצליחו לעבור את השלב הראשון.
עונת 2007/08 הייתה מוצלחת עוד יותר. האבטומוביליסט סיימו במקום הראשון בחטיבת המזרח והגיעו לגמר הפלייאוף, שם הפסידו לקבוצת חימיק וסקרסנסק. הקבוצה נבחרה להשתתף בליגת ה-KHL שהוקמה בשנת 2008, אך בשל בעיות כלכליות שהובילו לפשיטת רגל, תפסה את מקומה קבוצת חימיק וסקרסנסק.
בעונת 2008/09 שוב סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך הפסידה ברבע הגמר לקבוצת קריליה סובייטוב מוסקבה
בשנת 2009 שוב הודיעו כי האבטומוביליסט יצטרפו ל-KHL. בהמשך השנה התברר כי הקבוצה תתפוס את מקומה של חימיק שנקלעה בעצמה לבעיות כלכליות.
בעונתה הראשונה בליגה אימן את הקבוצה המאמן הצ'כי מארק סיקורה, ולמרות פתיחה חלשה של העונה, בזכות ניצחון נגד סק"א פטרבורג הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף מהמקום השמיני. עם זאת, היא לא הצליחה לעבור את השלב הראשון כשהפסידה ברבע גמר החטיבה המזרחית לסלבאט יולאייב אופה.
את עונת 2018/2019 הקבוצה פתחה עם רצף של 18 ניצחונות והתמקמה בראשות הבית שלה, אך לא הצליחה לשבור את השיא של סק"א סנקט פטרבורג, שפתחה עונה קודם עם רצף של 20 ניצחונות. עם זאת, היא הייתה הקבוצה הראשונה להעפיל לפלייאוף ה-KHL, כבר בינואר 2019 ובפעם הראשונה בתולדותיה בליגת KHL העפילה לחצי גמר המזרח בגביע גגארין, לאחר שגברה ברבע גמר על האלופה המכהנת, אק בארס קאזאן.
אולם הבית.
מתחם אוראלץ.
מתחם אוראלץ הוא מתחם תרבות ובידור בעיר יקטרינבורג, הידוע גם בשם היכל ספורט הקרח; בעבר נקרא היכל הספורט של האיגוד המקצועי והוא נבנה בשנת 1972. שופץ בשנת 2006 ובעל תכולה של 5,570 צופים. משמש כמגרש הבית של אבטומוביליסט ומועדון ההוקי לנשים ספרטק-מרקורי.
UGMK ארנה.
בשנת 2019 החלה בניית UGMK ארנה, כמגרש הבית החדש וצפוי להיפתח בשנת 2023 לקראת אוניברסיאדת הקיץ באותה שנה ולהכיל 15,000 מושבים.
סטטיסטיקה.
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
אוסקמן
אוסקמן (; ברוסית: Усть-Каменогорск - אוסט-קמנוגורסק) היא בירת מחוז מזרח קזחסטן שבמזרח קזחסטן, העיר ממוקמת בשפך נהר האולבה אל הנהר אירטיש כ-800 ק"מ דרום-מזרחית לבירה נור-סולטן. נכון ל-1 בינואר 2021 אוכלוסיית העיר מונה 335,328 בני אדם.
היסטוריה.
העיר נוסדה בשנת 1720 כמבצר במהלך מסע לאיתור זהב במעלה האירטיש שנערך בהוראת הצאר פיוטר הגדול. המבצר מופיע על מפות המשלחת בשם "אוסט-קמניה". ב-1868 הפכה העיר שצמחה במקום לבירת אובלסט סמיפלטינסק.
בתקופה הסובייטית הייתה העיר מרכז לכרייה ועיבוד של מגוון מתכות חשובות כאורניום, בריליום, נחושת, עופרת, טנטלום, כסף ואבץ. ב-1952 הוקם על האירטיש סכר הידרואלקטרי גדול לשירות תחנות הכוח ההידרואלקטריות של אוסט-קמנוגורסק (Усть-Каменогорская ГЭС) ותחנת הכוח בוחטרמינסקאיה (Бухтарминская ГЭС). עקב היותה מרכז תעשייה גרעינית וחלק מפרויקט הגרעין הסובייטי, הייתה העיר במעמד של "עיר סגורה" (עיר עם מגבלות כניסה ויציאה, אך עם רמת חיים גבוהה יחסית לעובדי התעשיות האסטרטגיות החשובות והסודיות). חלק מתשלובת "מפעלי המתכת אולבה" היה מתקן סודי לעיבוד והעשרת אורניום. העיר המרוחקת כ-3,030 ק"מ ממוסקבה ונתונה תחת פיקוח הדוק, היוותה גם "עיר גזירה" אליה נשלחו מתנגדי-משטר. בהם שליט ברית המועצות לתקופה קצרה, גאורגי מלנקוב, שנשלח לעיר ב-1961 לשמש כמנהל מפעל הידרואלקטרי ושהה בה כשלושים שנה, עד מותו.
בספטמבר 1990 אירעה התפוצצות במפעל הבריליום של תשלובת מפעלי אולבה, שיצרה ענן רעיל שהפך את העיר לאזור אסון אקולוגי.
העיר מהווה עדיין מרכז לתעשיות מתכת ואנרגיה. ב-2013 הודיעה חברת אווטוואז שבכוונתה להקים בעיר מפעל לייצור כלי רכב שייחנך ב-2016.
מבני דת.
בעיר 4 מסגדים, 6 כנסיות אורתודוקסיות ובית כנסת יהודי חב"ד.
ערים תאומות.
הערים התאומות של אוסקמן הן:
אוסט-קמנוגורסק
אוסט קמנוגורסק
פרשת נחמני