מקגריידי נבחר במקום התשיעי בדראפט ה-NBA 1997 על ידי טורונטו ראפטורס. בשתי העונות הראשונות שלו בטורונטו מקגריידי לא הרבה לפתוח בחמישייה וקלע פחות מ-10 נקודות בממוצע למשחק. החל מהעונה השנייה שלו הוא שיחק בקבוצה עם בן דודו, וינס קרטר. בעונתו השלישית ביצע מקגריידי את התקדמותו, כאשר פתח ב-34 משחקים וקלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק, ואף העמיד ממוצע שיא בקריירה של 1.9 חסימות. בנוסף, הוא השתתף בתחרות ההטבעות במסגרת שבוע האולסטאר של ה-NBA, וסיים במקום השלישי אחרי סטיב פרנסיס ווינס קרטר. הוא הוביל את הקבוצה יחד עם קרטר למשחקי הפלייאוף לראשונה בתולדותיה, אך הפסיד עימה לניו יורק ניקס בסיבוב הראשון. בסיום העונה הפך מקגריידי לשחקן חופשי.
אורלנדו מג'יק (2000–2004).
ב-3 באוגוסט 2000, עבר מקגריידי לאורלנדו מג'יק, כחלק תהליך התחזקות של הקבוצה, שהחתימה באותו קיץ גם את גרנט היל. בעקבות פציעתו של היל בעונת , מקגריידי היה לקלעי המוביל של אורלנדו באותה עונה. במהלך העונה הוא נבחר לראשונה בקריירה שלו לשחק עבור נבחרת המזרח במשחק האולסטאר של ה-NBA. בסיומה הוא זכה בתואר "השחקן המשתפר של העונה".
בעונה שלאחר מכן, , היל נפצע פעם נוספת ושיחק ב-14 משחקים בלבד. מקגריידי היה השחקן המוביל של אורלנדו, והוביל אותה למאזן של 44 ניצחונות ו-38 הפסדים בסיום העונה הסדירה, ולסיבוב הראשון במשחקי הפלייאוף שבו היא הפסידה לשארלוט הורנטס. הוא קלע 25.6 נקודות בממוצע למשחק בעונה זו, ונבחר בסיומה לחמישייה הראשונה של העונה ב-NBA.
בעונתו החמישית ב-NBA, , מקגריידי קבע שיא קריירה כאשר קלע 32.1 נקודות בממוצע למשחק, ואף סיים את העונה כמלך הסלים של הליגה. אורלנדו סיימה במקום השמיני במזרח, ואף הובילה 1–3 בסדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף מול דטרויט פיסטונס, אך הפסידה בשלושת המשחקים האחרונים והודחה פעם נוספת.
בעונת , מקגריידי השיג פעם נוספת את תואר מלך הסלים של ה-NBA, עם 28 נקודות בממוצע למשחק. במהלך העונה הוא קלע 62 נקודות במשחק נגד וושינגטון ויזארדס, שיא הנקודות בקריירה שלו למשחק אחד. למרות יכולתו הטובה של מקגריידי, אורלנדו לא הצליחה להעפיל למשחקי הפלייאוף באותה עונה, וסיימה עם המאזן החלש ביותר בליגה של 21 ניצחונות ו-61 הפסדים.
יוסטון רוקטס (2004–2010).
ב-29 ביוני 2004 הועבר מקגריידי ליוסטון רוקטס, בטרייד שכלל 7 שחקנים: מקגריידי, טיירון לו, ריס גיינס וג'וואן הווארד הועברו ליוסטון; ובתמורה סטיב פרנסיס, קטינו מובלי וקלווין קאטו הועברו לאורלנדו מג'יק. ביוסטון מקגריידי חבר לסנטר יאו מינג, ויחד עם יאו הוביל את יוסטון למקום החמישי במערב בעונת . משחקו המפורסם ביותר באותה עונה הוא המשחק מול סן אנטוניו ספרס ב-9 בדצמבר 2004, שבו קלע 13 נקודות (4 וקליעת עונשין אחת) ב-33 השניות האחרונות שסייעו ליוסטון לנצח 80–81. למרות היכולת הטובה של מקגריידי ויאו, יוסטון הודחה בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי דאלאס מאבריקס.
בעונת מקגריידי השתתף בפעם השישית שלו במשחק האולסטאר, וקלע בו 36 נקודות. עם זאת, הוא סבל מפציעות במהלך העונה, והחמיץ 35 משחקים בעקבות כאבי גב, ובחלק מהמשחקים אף הציג יכולת חלשה. בעקבות פציעתו, יוסטון סיימה את העונה עם מאזן שלילי ולא הצליחה להעפיל למשחקי הפלייאוף.
בעונת , מקגריידי עבר טיפול אצל הרופא ג'ון פטרסון, על מנת לרפא את בעיות הגב שלו. למרות בעיות הגב שלו, הוא שיחק ב-71 משחקים. לאחר פציעתו של יאו מינג, שהיה השחקן המוביל בקבוצה עד אז, מקגריידי הפך למנהיג הקבוצה, והוביל אותה למאזן החמישי בטיבו בליגה ולמקום הרביעי במערב. מקגריידי אף הפך באותה עונה לשחקן השלישי הצעיר ביותר בהיסטוריית ה-NBA שקולע 14,000 נקודות ומוריד 4,000 ריבאונדים בקריירה. יוסטון הודחה פעם נוספת בסיבוב הראשון במשחקי הפלייאוף, לאחר הפסד ליוטה ג'אז.
בעונת יאו ומקגריידי, יחד עם שחקנים מוכשרים נוספים, הובילו את יוסטון ל-22 ניצחונות רצופים במהלך העונה הסדירה (אף על פי שיאו נפצע לאחר הניצחון ה-12) - הרצף השלישי באורכו בהיסטוריה של ה-NBA, אחרי ה-33 של לוס אנג'לס לייקרס, וה-27 של מיאמי היט וכמו כן למקום השלישי באזור המערבי. למרות העונה הטובה, יוסטון הודחה שוב בסיבוב הפלייאוף הראשון, בשל הפסד נוסף ליוטה.
באמצע עונת נפצע מקגריידי פעם נוספת, כשהפעם הפציעה הייתה קשה מהרגיל, והשביתה אותו למשך קרוב לשנה. במשחקי הפלייאוף של אותה עונה הצליחה יוסטון לעבור את הסיבוב הראשון, ואף על פי שמקגריידי לא שותף בשל היותו פצוע, הוא נחשב מבחינה רשמית כשותף להישג זה, לראשונה בקריירה שלו. הוא חזר למגרשים רק בדצמבר 2009, במשחק נגד דטרויט פיסטונס. לאחר שמיעט לקבל דקות משחק מהמאמן ריק אדלמן הועבר מקגריידי לקבוצת ניו יורק ניקס בפברואר 2010. עם סיום העונה, שוחרר מקגריידי מסגל הניקס, ובאוגוסט 2010 חתם בקבוצת דטרויט פיסטונס.
ניו יורק ניקס (2010).
ב-18 בפברואר 2010 עבר מקגריידי בטרייד לניו יורק ניקס במסגרת הטרייד של שלושה שחקנים מיוסטון, ניו יורק וסקרמנטו קינגס. ב-20 בפברואר 2010 ביצע מקגריידי את הופעת הבכורה שלו בניקס נגד אוקלהומה סיטי ת'אנדר, במדיסון סקוור גארדן. הוא קלע 26 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים ומסר 5 אסיסטים ב-32 דקות. הניצחון הראשון שלו כשחקן הניקס הגיע שישה ימים לאחר מכן, כשקלע 23 נקודות נגד וושינגטון וויזארדס. הוא שיחק 24 משחקים עם הקבוצה, עם ממוצע של 9.4 נק'.
דטרויט פיסטונס (2010–2011).
ב-16 באוגוסט 2010 חתם מקגריידי על חוזה לשנה אחת עם דטרויט פיסטונס. ב-7 בדצמבר 2010 שיחק מקגריידי נגד יוסטון בפעם הראשונה במדי הפיסטונס לתגובות של מחיאות כפיים וקריאות בוז מהקהל של יוסטון וקלע 11 נקודות, הוריד 3 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים. הקבוצה הפסידה 97-83. ב-14 בינואר 2011 קלע מקגריידי שיא עונתי של 22 נקודות (101-95) על טורונטו ראפטורס. הממוצע של מקגריידי היה 8.0 נקודות, 3.5 אסיסטים, ו-3.5 ריבאונדים ב-23.4 דקות בפיסטונס, אבל הם הפסידו בפלייאוף בשנה השנייה ברציפות.
אטלנטה הוקס (2011–2012).
ב-7 בדצמבר 2011 דיווח ESPN כי מקגריידי הסכים לעסקה לשנה אחת עם אטלנטה הוקס. בהופעת הבכורה שלו בהוקס, מקגריידי סיים עם 12 נקודות, 2 ריבאונדים, חטף וחסם בפחות מ-20 דקות והמשחק נגמר בניצחון 70–106 על ניו ג'רזי נטס. פחות משבוע לאחר מכן, ב-2 בינואר 2012, מקגריידי קלע 13 מ-16 הנקודות שלו ברבע הרביעי של משחק נגד מיאמי היט שהייתה הקבוצה הכי חזקה בליגה, ואטלנטה ניצחה, הוא הוביל את הוקס לקאמבק של ניצחונות. במהלך העונה, היה הממוצע הנמוך בקריירה שלו - 5.3 נקודות למשחק ב-16 דקות.
צ'ינגדאו דאבל-סטאר (2012–2013).
ב-9 באוקטובר 2012, חתם מקגריידי על עסקה לשנה אחת עם הקבוצה של איגוד הכדורסל הסיני "צ'ינגדאו דאבל-סטאר". מקגריידי קלע 49.6% מהשדה עם עונה טובה של 25.0 נקודות, 7.2 ריבאונדים, 5.1 אסיסטים, 1.6 חטיפות ו-0.6 חסימות למשחק. קבוצתו סיימה במקום האחרון בליגה ב-2012 עם רקורד של 8 ניצחונות ו-24 הפסדים.
סן אנטוניו ספרס (2013).
ב-16 באפריל 2013 חתם מקגריידי בסן אנטוניו ספרס ממש לפני סיום העונה, מה שהופך אותו כשיר לשחק עבורם בפלייאוף. הוא בחר ללבוש את חולצת מס' 1. (2012-13 ) וזו הייתה העונה הראשונה של מקגריידי שהוא לא שיחק משחק רגיל לעונה. סן אנטוניו ספרס סיימה 24–58, המאזן הטוב ביותר באזור המערבי. מקגריידי קיבל דקות הראשונות שלו בספרס נגד לוס אנג'לס לייקרס במשחק הרביעי בסיבוב הראשון של פלייאוף 2013 . במשחק השני של גמר ה-NBA, מקגריידי שיחק את דקות הראשונות שלו בסדרת האליפות, עם שני ריבאונדים ושני אסיסטים. בסופו של דבר הפסידו הספרס למיאמי בסדרת הגמר בתוצאה 3–4.
ב-26 באוגוסט 2013 הודיע מקגריידי ​​על פרישתו מה-NBA בשידור חי ב-ESPN.
סטאבט מאטר
סְטָאבָּט מָאטֶר דולורוסה (Stabat Mater) הוא מזמור קתולי מהמאה ה-13 המשמש כהמנון וסקוונצה. בעבר יוחס חיבור המזמור ליאקופונה דה טודי (Jacopone da Todi) ובכל מקרה מקורו במסדר הפרנציסקני. המזמור עוסק בסבלה של מרים, אמו של ישו, בצפותה בבנה הצלוב. מקור שם המזמור בשורתו הראשונה - Stabat mater Dolorosa - עומדת האם מיוסרת. ל"סטאבט מאטר" מעמד גבוה יותר כיום מכל שיר לטיני אחר מימי הביניים.
המזמור - בשינויי טקסט מסוימים - הולחן על ידי מלחינים רבים. בין המפורסמים שבהם בתקופות מוקדמות היו ג'ון בראון (John Browne), ז'וסקן דה פרה (Josquin des Prez), ג'ובאני פלסטרינה (Palestrina) אורלנדו די לאסו (Orlando di Lasso) ואלסנדרו סקרלטי (Alessandro Scarlatti). במלחינים המאוחרים יותר נמצאים אנטוניו ויולדי, ג'ובאני פרגולזי שגרסתו (1736) זכתה לפופולריות רבה ואף לגרסאות תזמור נוספות של ג'ואקינו רוסיני, אמנואלה ד'אסטורגה, אנטונין דבוז'אק, קרול שימנובסקי, פרנסיס פולנק, ונכלל בקובץ יצירותיו (מבין האחרונות) של ג'וזפה ורדי ה-Quatro Pezzi Sacri - "ארבעה קטעים קדושים".
מילות המזמור בלטינית.
Stabat Mater dolorosa iuxta crucem lacrimosa dum pendebat Filius
Cuius animam gementem contristatem et dolentem pertransivit gladius
O quam tristis et afflicta fuit illa benedicta Mater Unigeniti
Quae moerebat et dolebat et tremebat cum videbat nati poenas incliti
Quis est homo qui non fleret Matri Christi si videret in tanto supplicio?
Quis non posset contristari Matrem Christi contemplari dolentum cum filio?
Pro peccatis suae gentis vidit Iesum in tormentis et flagellis subditum
Vidit suum dulcem natum moriendo desolatum dum emisit spiritum