דייווידס היא בת לאומה הילידית הו-צ'ונק. היא גדלה במשפחה חד הורית עם אמה ששרתה בצבא ארצות הברית. דייווידס למדה בתיכון ליוונסוורת', בקולג' הקהילתי של מחוז ג'ונסון ובאוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי, שם סיימה עם תואר ראשון במנהל עסקים בשנת 2007 . היא סיימה את בית הספר למשפטים באוניברסיטת קורנל עם תואר דוקטור למשפט בשנת 2009.
תחילת הקריירה.
דייווידס החלה כלוחמת חובבנית באמנויות לחימה משולבות בשנת 2006, והפכה למקצוענית ב-2013. היא ניסתה את מזלה במבחנים לתוכנית "הלוחם האולטימטיבי" אבל לא התקבלה, מה שאיפשר לה להפסיק להתמקד בספורט. היא החלה את הקריירה המשפטית שלה בחברת SNR Denton ולאחר מכן שימשה כמנהלת קהילה ופיתוח כלכלי של השמורה הילידית פיין רידג' (Pine Ridge) ופתחה עסק משלה. ב-2016, היא עבדה כעמיתה בבית הלבן בזמן העברת הממשל בין הנשיא אובמה לנשיא טראמפ.
קריירה פוליטית.
דייווידס רצה כנציגת המחוז השלישי של קנזס לבית הנבחרים מטעם המפלגה הדמוקרטית, נגד הנציג המכהן קווין יודר מהמפלגה הרפובליקאית. ב-6 בנובמבר 2018, דייווידס ניצחה את יריבה ובכך הפכה לאישה הלהט"בית הראשונה מחוץ לארון ממוצא ילידי-אמריקאי בקונגרס, הנציגה הלהט"בית הראשונה מחוץ לארון שמייצגת את קנזס בבית הנבחרים, ללהט"בית הראשונה מחוץ לארון שמייצגת את קנזס ברמה פדרלית, ויחד עם דב האלנד גם אחת מהנשים הילידיות הראשונות בקונגרס.
Let It Happen
Let It Happen (בעברית: תן לזה לקרות) הוא שיר של להקת הרוק האוסטרלית טיים אימפלה, ששוחרר כסינגל מאלבום האולפן השלישי שלהם, Currents, ב-11 במרץ 2015. השיר מדבר על שינוי אישיותי, ונוצר במקומות שונים בעולם. השיר הוא באורך של כמעט 8 דקות, והחצי השני שלו מכיל קטע של השיר שחוזר על עצמו, שנשמע כמו תקליטור שרוט, ומלווה במילים המורכבות מג'יבריש. כמו כן, בחציו השני נשמעים קולות שנשמעים כאילו עברו מקודד קול, אשר היו למעשה שימוש במקלדת סאמפלר.
השיר זכה לשבחים בקרב מבקרי מוזיקה. הוא הגיע לשיא של מקום 29 במצעד הסינגלים הבלגי, מקום 84 במצעד המוזיקה האוסטרלי ומקום 152 במצעד הסינגלים הצרפתי. בארצות הברית, השיר הגיע למקום 28 ברשימת השירים האלטרנטיביים של בילבורד. "Let It Happen" הופיע ברשימות רבות של מיטב השירים של 2015. וידאו-קליפ של השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של הלהקה ביוטיוב. השיר נכנס למצעד סוף השנה של פלנדריה.
שחרור ורמיקסים.
"Let It Happen" שוחרר לראשונה ב-10 במרץ 2015 להורדה דיגיטלית בחינם מאתר האינטרנט של הלהקה. זהו הסינגל הראשון ששוחרר מהאלבום Currents, ונועד להיות בעיטת הפתיחה של מסע הקידום שהסתיים עם שחרור האלבום והופעה של הלהקה בפסטיבל המוזיקה האלטרנטיבית קואצ'לה בחודש מאי, אך לבסוף הקלטתו התעכבה עד יולי.
רמיקס של השיר, שנוצר על ידי להקת הרוק האלקטרוני Soulwax, שוחרר ב-8 בספטמבר 2015. בנוסף, יצאה לשיר גם גרסת כיסוי של להקת המטאלקור האוסטרלית Northlane.
קליפ.
הוידאו-קליפ של השיר, שאורכו 4 דקות ו-17 שניות, הועלה ב-17 באוגוסט 2015 לערוץ ה-Vevo של הלהקה ביוטיוב. אתר Stereogum סיכם את הקליפ, וקבע כי הגיבור של הסרטון (מייקל אינסטון) "מטשטש את הגבול בין התמוטטות עצבים, משבר בריאותי והזיות, כאשר הוא מוצא את עצמו קשור למושב מטוס שנופל למטה בשמיים". הקליפ בוים על ידי דייוויד וילסון, וצולם בקייב שבאוקראינה.
אגרוף בלב
אגרוף בלב (בספרדית: Golpe de corazon) היא טלנובלה ארגנטינאית שהוקרנה בין השנים 2017-2018 בכיכובם של סבסטיאן אסטבנס ואלאונורה וקסלר.
עלילה.
רפאל פריאס הוא מתאגרף ידוע, שמתמודד בקרב על התואר העולמי. הוא לא מצליח לסיים את הקרב, כיוון שחדשות נוראות מגיעות לאזניו - אשתו פאולה נהרגה בתאונת דרכים בעודה נושאת את ילדם ברחמה. רפאל שבור הלב אינו יודע את נפשו מרוב כאב ולבקשת הרופא בבית החולים, הוא מסכים לתרום את קרניות עיניה של פאולה. האישה שזוכה בהן היא מרסלה, סטודנטית לרפואה שהותקפה באכזריות ברחוב ואיבדה כתוצאה מכך את מאור עיניה. בזכות תרומת הקרניות, מרסלה שבה לראות מבלי לדעת את זהות התורמת.
עשר שנים חולפות, ורפאל כבר נטש מזמן את עולם האגרוף והפך לאח. הוא מתחיל עבודה חדשה בבית חולים ופוגש שם את מרסלה, שכיום היא רופאה. שניהם אינם יודעים שהקרניות שאפשרו למרסלה לשוב לראות הן אלה של אשתו המתה של רפאל. הם גם אינם מודעים לעובדה שחוויאר, בעלה הרופא של מרסלה, הוא זה שגרם לתאונה בה מתה פאולה. בין רפאל ומרסלה נוצר קשר מיוחד ואוהב, והם מנסים לעזור זה לזה לרפא את פצעי העבר.
הפקה.
הצילומים החלו ביוני 2017 באסטודיוס פמפה המשתייך לטלפיה, בעיר מרטינז, ברובע סן איסידרו, בבואנוס איירס, כמו גם במקומות אחרים עבור סצינות חוץ ספציפיות.
קידום.
הפרומו הראשון יצא ב-22 ביולי 2017 עם תמונות של סבסטיאן אסטבנז ואלאונורה וקסלר. הפרומו השני יצא ב-2 באוגוסט, והציג את שני הגיבורים. במהלך חודש אוגוסט הופיעו עוד קידומי מכירות שחשפו יותר את ההיסטוריה. בשבוע האחרון של אוגוסט הוכרז שהבכורה תתקיים "בספטמבר 2017."
מפלצות מעופפות 3D
מפלצות מעופפות 3D (באנגלית: Flying Monsters 3D) הוא סרט טבע תיעודי שהופק על ידי ה-BBC וערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ושודר ב-25 בדצמבר 2010, לכבוד חג המולד. המגיש היה החוקר ויוצר סרטי הטבע הבריטי דייוויד אטנבורו. הסרט הוקרן גם בבתי קולנוע וברשתות IMAX. הסרט זכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
הסרט מתאר בתלת מימד את חייהם של הפטרוזאורים - הזוחלים המעופפים בליווי הסבריו של אטנבורו ושל מומחים אותם הוא פוגש.
התוכנית.
הסרט מראה את חייהם של הפטרוזאורים השונים כאשר חיו. בתחילה החלו יצורים הדומים ללטאת הדרקון לפתח קרומי עור שאיתם דאו בין הענפים. בהמשך החלו להפוך לשליטי האוויר אחרי החרקים הקטנים. הדימורפודון מתור היורה פיתח קרומי עור שבלטו מאצבעותיו ועזרו לו להמריא ביערות של בריטניה הקדומה במרדף חרקים. דימורפודון חד נופל למי הביצה הקדומה וטובע. כעבור שנים האספנית מרי אנינג גילתה את עצמותיו.
הדרווינופטרוס האסייתי היה גדול יותר וניזון מציד של יצורים קטנים כמו דינוזאורים קטנים אך דמה לו מאוד. יצור נוסף שהתגלה בזולהופן, גרמניה היה הרמפורינקוס אוכל הדגים.
פטרוזאורים גדולים יותר החלו להתפתח מקבוצה של פטרוזאורים בעלי זנב קצר, כתפיים חזקות ומקור בעל שיניים קטנות וקלות כמו אצל הפטרודקטיל שיכל לנוע ביעילות על הקרקע. מעופפים גדולים יותר כמו הפטרנודון דאו בחופשיות מעל הים בחיפוש דגים. כך עשה גם הטפיג'רה שהיה בעל כרבולת מוזרה מאחורי ראשו ששימשה לאיזון וייתכן שהוא יכל לצוף מעל המים לפרק זמן.
הגדול שבכל המעופפים היה הקוואצלקואטלוס שעצמותיו נראו כמו עצמו של דינוזאור אך היו חלולות מבפנים ורק כך הוא יכל לעופף. הוא היה אוכל נבלות חסר שיניים בגובה של ג'ירף.
לצידם של הפטרוזאורים החלו לעופף קבוצה נוספת - העופות כמו הארכאופטריקס שנמצא בגרמניה והיה דומה לזוחל. העופות שרדו את ההכחדה הגדולה שהשמידה את אחרוני הפטרוזאורים. במקומם שלטו בשמיים עופות שונים כמו הסולות והפלמינגויים.
שאריס דייויס
ג'וש האולי
ג'ושוע דייוויד האולי (באנגלית: Joshua David Hawley; נולד ב-31 בדצמבר 1979) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי המכהן כנציגה של מיזורי בסנאט של ארצות הברית. קודם לכן כיהן כתובע הכללי ה-42 של מדינת מיזורי בשנים 2017–2019. ב-8 באוגוסט 2018 נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית לסנאט מטעם מיזורי, ובמהלך הבחירות אל הסנאט באותה השנה הביס את הסנאטורית המכהנת מטעם המפלגה הדמוקרטית, קלייר מקסקיל.
ביוגרפיה.
האולי נולד וגדל בלקסינגטון שבמיזורי. את לימודיו התיכוניים סיים בתיכון רוקהארטס שבקנזס סיטי. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת סטנפורד וסיים ב-2002 בהצטיינות הגבוהה ביותר את לימודיו לתואר ראשון בהיסטוריה. אחר כך האולי עבר ללונדון ולימד בבית הספר סנט פול שבעיר במשך שנה. כששב לארצות הברית, החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, וב-2006 קיבל תואר במשפטים (Juris Doctor). בגיל 28 כתב האולי ביוגרפיה אודות תאודור רוזוולט, נשיאה ה-26 של ארצות הברית, "בשם תאודור רוזוולט: מטיף הצדק". לאחר לימודי המשפטים, שימש האולי כעוזר משפטי עבור השופט מייקל וו. מקונל מבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הסבב העשירי. לאחר מכן הוסיף לשמש כעוזר משפטי בבית המשפט העליון של ארצות הברית אצל נשיא בית המשפט העליון ג'ון רוברטס. במהלך שנת התמחות זו, פגש האולי את רעייתו לעתיד, ארין מורו, שהייתה אז פקידה בבית המשפט העליון.
לאחר תום לימודיו הגבוהים של האולי, החל האולי ב-2008 לעבוד כליטיגטור לענייני ערעורים במשרד עורכי הדין הוגאן לובלס שבוושינגטון הבירה (אז נקרא המשרד הוגאן והארטסון). בשנים 2011–2015 עבד ב"קרן בקט לחירות דתית"; הוא עבד עבורם במשרה מלאה במשרדיהם שבוושינגטון לפני ששב למדינת הולדתו מיזורי. בשנת 2011 עבר האולי חזרה למיזורי והיה לפרופסור למשפטים באוניברסיטת מיזורי; שם לימד משפטים חוקתיים, תאוריה חוקתית, חקיקה ודיני נזיקין. בחודש יוני 2013, שימש האולי כחבר בסגל הפקולטה למשפטים של אחוות בלאקסטון המשפטית. בחודש מאי 2015, נהפך האולי למשפטן הכשיר לדון בתיקים משפטיים בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית.