גאלה השתתף בתערוכות רבות, ביניהן התערוכה העולמית של פריז (1878), בה זכה בארבע מדליות זהב ובתהילה עולמית. בתצוגה נוספת בפריז 1884 הוא זכה במדליית זהב נוספת. בשנים 1894 – 1899 כתב ספר "כתיבה על אמנות" " ב – 1889 קיבל האת הפרס הגדול בתערוכה הבינלאומית בפריז וניתן לו תואר חבר לגיון הכבוד הצרפתי. ב – 1893 הוא השתתף בתערוכה העולמית בשיקגו וב 1894 בתערוכה לאמנויות דקורטיביות בנאנסי. הוא המשיך להציג בתערוכות: מינכן, 1897, פרנקפורט ולונדון. ב – 1900 בשנה בה פרסומו הגיע לשיא בתערוכה העולמית שוב זכה במדליית זהב ובתואר אביר לגיון הכבוד הצרפתי. בתערוכה בדרזדן השתתף ב – 1901. ב -1902 השתתף בתערוכת האמנות הדקורטיבית בטורינו וזכה להערכה רבה שהתבטאה בכך שהפך לחבר של החברה הלאומית לאמנויות יפות של פריז.
איוואן גולונוב
איוואן ולנטינוביץ' גולונוב (ברוסית: Ива́н Валенти́нович Голуно́в; נולד ב-19 בינואר 1983) הוא עיתונאי רוסי, חושף שחיתויות הכותב באתר Meduza.
גולונוב פרסם מספר פרשיות שחיתות ברוסיה הנוגעות לאנשי השלטון ברוסיה. בשל כך זכה להוקרה עם הזכייה בפרס "רדקולגיה" באוקטובר 2017 ובאוגוסט 2018.
זכה לפרסום נרחב החל מיוני 2019 לאחר שנעצר על ידי משטרת רוסיה והואשם באחזקת סמים, כאשר התקשורת ברוסיה ואנשי תרבות ידועים הביעו פקפוק רב בנכונות האישומים וטענו כי הממשל הפדרלי תפר לו תיק בניסיון להשתיקו.
ביוגרפיה.
איוואן גולונוב נולד במוסקבה בינואר 1983. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עבד בעיתון העצמאי "נובאיה גאזטה" ולאחר מכן עבד במגזין "אפישה", שם כתב מדריך טיולים על מחוז מוסקבה.
הוא עבד במערכות העיתונים של "ודומוסטי" (2003—2005, 2008—2009), פורבס רוסיה (2005—2008), באתר Slon.Ru (2009—2014), בעיתון RBK (משנת 2014) ובערוץ גשם (2012—2013).
משנת 2016 עובד באתר Meduza.
מעצרו ושחרורו.
ב-6 ביוני 2019 גולונוב נעצר על ידי משטרת מוסקבה באשמת אחזקת סמים. במהלך פשיטה על ביתו השוטרים גילו, על פי טענת המשטרה, שלוש חבילות של חומר לא חוקי. בתהליך החקירה נטען שנמצאו 5 גרמים של קוקאין וגולונוב הואשם בייצור לא חוקי ואחזקת סמים. הוא נשלח למעצר בית של חודשיים. גולונוב כפר באישומים וטען שמנסים לתפור לו תיק בשל אופי עבודתו בעיתונות החוקרת שחיתות שלטונית.
גולונוב זכה לתמיכה רחבה מפתיעה מאנשי התרבות והתקשורת ברוסיה והעיתונים המובילים במדינה, גם כאלה שעבד בהם בעבר, תמכו בו באופן פומבי. כך גם במהלך פסטיבל הקולנוע קינוטאבר, דיבר יו"ר חבר השופטים בפסטיבל קונסטנטין חבנסקי והביע דאגתו ממצב חופש הדיבור במדינה ואמר כי "היום מנסים לכלוא עיתונאי אחד לא נוח, שמנסה לומר אמת. אם זה יצליח, אז, חבריי היקרים, מחר הפסטיבל הנהדר הזה עלול להפוך ללא נוח גם כן... מאותה סיבה בדיוק ולכן עלינו להיות מאוחדים." דבריו זכו לתשואות רבות בקרב באי הפסטיבל, המהווים את אנשי התרבות והקולנוע של רוסיה.
בין אם בעקבות ההתעוררות הציבורית ובין אם מסיבה אחרת, ב-11 ביוני 2019 פורסם כי הוא שוחרר ממאסר לאחר שכל האשמות נגדו הוסרו. לדברי מפקד משטרת מוסקבה, ולדימיר קולוקולצב, המחלקה לחקירות שוטרים תחקור את השוטרים שעצרו את העיתונאי באשמת תפירת תיק.
.Period. End of Sentence
טורימפיטרה
טורימפיטרה (באיטלקית: Torrimpietra) היא עיירה השייכת לקומונה פיומיצ'ינו עיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" במחוז לאציו באיטליה, לחופי הים הטירני
טורימפיטרה.
טורימפיטרה היה האזור הארבעים ושישה של רומא ברובע אגרו , מסומן ב-"Z. XLVI", שהוקמה על ידי החלטה עירונית מיום 13 בספטמבר 1961.
בהמשך בעקבות הקמת עיריית פיומיצ'ינו, שהתקיימה באמצעות חוק אזורי מס' 25 מיום 6 במארס 1992 "טורימפיטרה" נרשמה כ-עיירה.
טורימפיטרה ידועה בשם "מבצר טורה בפיטרה" שנבנה ב-המאה ה-13
כלכלה.
עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים, הכלכלה העירונית, לרבות גידול הבקר, הייתה קשורה בעיקר לחברה המקומית, שנקראה "טורה בפיטרה" (Torre in Pietra), שהפיקה חלב ויוגורט, שהיו שייכים פעם לבעלי הקרקעות.
הייצור של יין במרתף הטירה ההיסטורי "מבצר טורה בפיטרה" עדיין פעיל
קסניה סובצ'אק
סקסיזם מופנם
סקסיזם מופנם הוא סקסיזם המתרחש ברמה האישית. סקסיזם מופנם הוא כאשר אדם מגלה התנהגויות וגישות סקסיסטיות כלפי עצמם וכלפי אנשים ממין זהה לשלהם. סקסיזם מופנם נופל תחת הקטגוריה של דיכוי המופנם.
השפעות.
סקסיזם מופנם יכול להוביל לבעיות בדימוי גוף, חוסר ביטחון עצמי, תחרותיות ותחושת נחיתות. סקסיזם מופנם יכול להתבטא גם בלחץ פסיכולוגי שבא לידי ביטוי בחרדות, דיכאון ובמקרים חמורים גם נטייה להתאבדות.
נוסף על כך, מחקרים מצאו קשר בין סקסיזם מופנם לתופעות של החפצה מינית, דימוי גוף נמוך ובעיות אכילה. סקסיזם מופנם בא לידי ביטוי גם בבחירת מטרות עבודה ברמה נמוכה יותר והעדפת עבודות נחותות יותר. בהסתכלות רחבה יותר, הנוכחות של סקסיזם מופנם בעולם גורמת להתנכרות של בני המין אחד לשני ובכך מקדמת את תופעת הסקסיזם בכלל.
סוגים.
הטרוסקסיזם מופנם.
ההגדרה הכללית של הטרוסקסיזם מופנם מוגדרת כהפנמה של הנחות, עמדות שליליות וסטיגמות כלפי הומוסקסואליות על ידי אנשים הומוסקסואלים או בעלי נטיות מיניות שאינן הטרוסקסואליות. הטרוסקסיזם מופנם הוא ביטוי של סקסיזם מופנם המשפיע בעיקר על אנשים שאינם הטרוסקסואלים (אנשים שמזהים את עצמם כלסבית, הומו, ביסקסואל, טרנסג'נדר, או אחר), אך הוא יכול להשפיע גם על הצורה בה הטרוסקסואלים מתייחסים לאנשים שאינם הטרוסקסואליים. תופעה זו באה לידי ביטוי כאשר מיעוטים מגדריים מתחילים לאמץ ערכים הטרונורמטיביים נוקשים ומגבילים בתפיסת עולמם. דוגמאות לערכים הטרונורמטיביים האלה הן דוקטרינות דתיות פונדמנטליסטיות המגנות את הנטיות והפעילויות הלא-הטרוסקסואליות, מושגים של גבריות המדגישות רגישות מוגבלת (מכונה בצורה מדעית RE), או התנהגות של חיבה מוגבלת בין גברים (בצורה המדעית נקרא RABBM). ההפנמה של ההטרונורמטיביות יוצרת לעיתים קרובות בלבול בתפקיד המגדר (GRC – Gender Role Conflicts) עבור אנשים שמעשיהם נופלים מחוץ לפרמטרים של נורמות התרבות המקובלות. אחת ההשלכות הנפוצות ביותר של הטרוסקסיזם מופנם היא דיכאון המונע על ידי תיעוב עצמי ודיכוי מיני.
מיזוגניה מופנמת.
רוב המילונים מגדירים מיזוגיניה כשנאת הנשים, וכ"שנאה, אי-שביעות רצון או אי-אמון בנשים". הגדרות אלה יכולות להוביל לפרשנות כי מיזוגיניה מאפיינת גברים בלבד. עם זאת, הסוציולוג מייקל פלאד מאוניברסיטת וולונגונג מציין שאף על פי שהתופעה נפוצה יותר בקרב גברים, מיזוגיניה קיימת גם אצל נשים.
נשים אשר חוות מיזוגיניה מופנמת עשויות להביע זאת באמצעות הערכה מופחתת של נשים, חוסר אמון בנשים ואמונה שהמגדר של גברים הוא נעלה יותר ועדיף על שלהן. לאחר התבוננות במוסכמות או תפישות חברתיות שמבזות את הערך של נשים ואת המיומנויות שלהן שוב ושוב, נשים מפנימות בסופו של דבר את אותן תפישות מיזוגיניות ומתנהגות לפיהן כלפי עצמן וכלפי נשים אחרות.
אפליית נשים מופנמת היא מצב של אפליה מינית שבו נשים מאמצות גישה של אפליה ודיכוי כלפי נשים אחרות. לדוגמה, ביוש נשים הוא מצב שבו נשים אוכפות על נשים אחרות סטנדרטים חברתיים המוכתבים על ידי גברים.
המסמך "טיוטת הצהרה למדיניות נשים" מזהה שלוש צורות עיקריות של אפליית נשים מופנמת:
מיזאנדריה מופנמת.
מִיזְאַנְדְרִיָה היא שנאה, אלימות נגד או אפליה של גברים. מִיזְאַנְדְרִיָה מופנמת היא מעשה של גבר אשר מפלה את עצמו וגברים אחרים בשל מינם.
אף על פי שמדברים על מיזוגניה מופנמת יותר מאשר על מיזאנדריה מופנמת, לא ניתן לקבוע כי תופעה זו היא נפוצה יותר. מחקר משנת 2004 של Journal of Personality and Social Psychology מצא כי נשים נוטות כמעט פי חמישה להראות העדפה אוטומטית למין שלהן מאשר גברים שיראו העדפה כזו כלפי המין שלהם. דבר זה יכול להסביר את הסברה כי התופעה של העצמת נשים ואחוות נשים נפוצה יותר מאשר תופעות דומות הקיימות אצל גברים, ועד הסבר התופעה של חוסר רגישות או אלימות פיזית בין גברים.
אפליית גברים מופנמת, היא מצב של אפליה מינית שבו גברים מאמצים גישה של אפליה ודיכוי כלפי גברים אחרים.
לדוגמה: ביקורת וביוש גברים שלא שירתו בתפקידי לחימה בצבא, למשל, בשימוש במונח "ג'ובניק" בכוונה לבייש אותם, ביוש גברים שמביעים רגשות וחוויה של פגיעות וחולשה, בניגוד לציפיות תפקידי המגדר לדיכוי רגשות והתגברות עליהם, זלזול כלפי גברים שבוחרים לטפח הופעה אישית ברמה גבוהה מהמקובל עבור גברים בחברה, הפניית כינויי גנאי כלפי גברים שאינם מוכנים לשלם בדייט על בנות זוגם, אלא מצפים לחלוקה שוויונית בתשלום, ביקורת כלפי גברים הפונים לקבלת טיפול נפשי, ועוד.
הספר "טיוטת מדיניות לשחרור גברים", מציין כי קשיים רבים המעיקים על גברים נגרמים בשל דיכוי מופנם המעורר רגשות של חוסר אונים, בדידות, אשמה, כעס ודיכאון, ומותיר גברים במצב הפגיע לדיכוי מצד גברים אחרים, והחברה כולה. לדוגמה, האמונה כי גברים הם "תוקפניים מטבעם" היא סטראוטיפ חברתי שגוי, הנובע מדיכוי גברים בחברה ומופנם על ידי חלק מהגברים.
דרכי הפנמה.
בדיוק כמו שמיזוגיניה ומיזאנדריה נרכשות דרך מקורות חיצוניים רבים, הפנמה של השקפות אלה נרכשות דרך אותם כוחות חיצוניים, באופן הפוך. סקסיזם מופנם יכול להיות מקודם באמצעות ההשפלה של גברים ונשים בהתאם לסטנדרטים חברתיים והתנהגותיים. התקשורת והמדיה מציגות סטנדרטיים תרבותיים מסוימים המתאימים לחברה אליה משתייך קהל היעד שלהן.
טלוויזיה וקולנוע.