בנו השישי של רבי מאיר מדז'יקוב היה רבי אשר ישעיהו. נולד בשנת תר"כ. נישא לבתו של רבי יוסף מרימנוב. התגורר ליד חמיו. חיבר פירוש להגדה של פסח בשם מעדני מלך בשנת תרס"ה עבר לקרקוב ובמלחמת העולם הראשונה ברח לווינה שם התגורר עד פטירתו בי"ג בחשוון תרצ"ה. בנו וממלא מקומו היה רבי צבי חיים מרימנוב חתן רבי ישראל הגר מויז'ניץ, ורב ברימנוב עוד בחיי אביו. נפטר בה' בסיוון תרצ"ט. חתנו היה רבי יצחק פרידמן בנו של רבי ישראל מסדיגורה וממלא מקום חותן חותנו רבי יוסף ברימנוב.
ניגוני דז'יקוב.
לחצר דז'יקוב אוצר גדול של ניגונים חסידיים. ניגוני דז'יקוב מפורסמים ביופי וברגש עמוק ומושרים כיום בחצרות חסידיות רבות. כמו כן יש באוסף הניגונים, ניגוני מארש, המפורסם שבהם הוא ניגון לכה דודי שמושר בכל הציבור האשכנזי החרדי. הנגינה בדז'יקוב התפתחה בזמן רבי מאיר מדז'יקוב ובזמן בנו רבי יהושע, אז החלו להלחין ולשיר ניגונים יותר מורכבים מאשר הניגונים הישנים מבית רופשיץ. בין המלחינים בחצר דז'יקוב היה גם רבי אשר ישעיהו מרימנוב בנו של רבי מאיר. מארש לפיוט "שערי ארמון" המנוגן בחסידות בתפילת נעילה, מבוסס על מארש רוסי.
רבי חיים מאיר הגר הכניס לויז'ניץ ניגונים ששמע אצל גיסו רבי אלתר מדז'יקוב כדי להשאיר זכר לדז'יקוב.
מוסדות חסידי דז'יקוב בירושלים (בראשות הרב יחזקאל אליהו הורוביץ) הפיקו סדרת אלבומים של ניגוני בית דז'יקוב (יצא מחדש בדיסקים בהפקת "לחיים אידן" של יוסף משה כהנא). שמותיהם:
חסידות דזיקוב
האש של אנתוני הקדוש
השישי באוקטובר
בכור שלום שיטרית
בכור שיטרית
וולף גולד
משה קולודני
ארנסט אנד יאנג
ארנסט אנד יאנג (באנגלית: Ernst &amp; Young) הוא אחד מארבעת התאגידים הגדולים בעולם לראיית חשבון (שלושת האחרים, המרכיבים יחד עם ארנסט אנד יאנג את ה-Big Four, הם דלויט טוש טומטצו, KPMG ו-PwC).
"ארנסט אנד יאנג" הוא ארגון גלובלי הפועל בלמעלה מ-140 מדינות ומונה כ-212,000 עובדים. משרדיו הראשיים ממוקמים בלונדון, בריטניה. בשנת 2010, דורג התאגיד על ידי כתב העת "פורבס" כחברה הפרטית התשיעית בגודלה בארצות הברית.
היסטוריה.
ארתור יאנג נולד בגלאזגו, סקוטלנד. הוא למד משפטים אבל התעניין בבנקאות והשקעות. ב-1890 היגר לארצות הברית כדי לפתוח בקריירה בחשבונאות. ב-1906 ייסד את הפירמה ארתור יאנג ושות' עם אחיו סטנלי.
אלווין סי. ארנסט נולד בקליבלנד, ארצות הברית. לאחר התיכון עבד כמנהל חשבונות. בשנת 1903 הוא ואחיו תיאודור הקימו את ארנסט אנד ארנסט, משרד רואי חשבון קטן. ארנסט הגה את הרעיון שניתן להשתמש במידע חשבונאי כדי לגבש החלטות עסקיות ולהשפיע על ניהול הלקוחות. הוא שימש מודל לאנשיו במתן שירות מעמיק ומקיף יותר ללקוחותיו. גם יאנג מיצב עצמו כיועץ עסקי ולא רק כרואה חשבון.
שניהם הבינו את החשיבות של עובדיהם. ב-1920, הפילוסופיה של ארנסט אנד ארנסט הייתה "ההצלחה תלויה לגמרי באופי, ביכולת ובחריצות של הנשים והגברים שמרכיבים את הארגון". יאנג תמך בעידוד ופיתוח של מומחים. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא הקים בית ספר לעובדים ובשנות ה-30 המשרד שלו היה הראשון לגייס עובדים מהקמפוסים באוניברסיטאות.
שני המשרדים מיהרו להיכנס לשוק העולמי. ב-1924 הם שיתפו פעולה עם משרדים בריטיים מובילים: יאנג עם Broads Paterson &amp; Co. וארנסט עם Whinney Smith &amp; Whinney. הבריתות שיצרו היו הראשונות מבין בריתות רבות לשני המשרדים, שפתחו סניפים בכל העולם כדי להעניק שירות ללקוחות בינלאומיים.
ארנסט ויאנג מעולם לא נפגשו בחייהם אבל מתו בהפרש של ימים זה מזה בשנת 1948. הפילוסופיות שלהם, לעומת זאת, המשיכו להתקיים, וב-1989 המשרדים שהקימו הפכו לפירמה משותפת בשם ארנסט אנד יאנג. הארגון החדש למד במהרה לנצל את הגלובליזציה, הטכנולוגיות העסקיות החדשות והחשיבות שבחדשנות עסקית.
השם של הפירמה נובע מהמיזוג הגלובלי בין ארנסט את וויני וארתור יאנג שבוצע בשנת 1989. המוטו של הפירמה, החל משנת 2013, הוא "Building a better working world".
ארנסט אנד יאנג השקיעה רבות בבניית זרוע הייעוץ שלה במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. רשות ניירות הערך בארצות הברית (SEC) וחברי קהילת המשקיעים החלו להביע חששות לגבי ניגוד עניינים אפשרי בין עבודת הביקורת ועבודת הייעוץ בקרב חמש הפירמות הגדולות בארצות הברית. בחודש מאי 2000, ביצעה ארנסט אנד יאנג הפרדה פורמלית ומלאה של שירותי הייעוץ שלה באמצעות מכירתם לחברת שירותי IT צרפתית, קאפ ג'מיני, תמורת סכום של 11 מיליארד דולר, ששולם ברובו במניות. היא הייתה הראשונה מבין הפירמות הנ"ל לבצע הפרדה כזו. המכירה הובילה בסופו של דבר ליצירת חברה חדשה בשם קאפ ג'מיני ארנסט אנד יאנג, ששמה שונה לאחר מכן לקאפג'מיני.
בשנת 2002 התמזגה ארנסט אנד יאנג עם חלק הארי של הפירמה ארתור אנדרסן ברחבי העולם (שהתפרקה לאחר פרשת אנרון), אך המיזוג לא כלל את המשרדים בבריטניה, בסין או בהולנד.
בעקבות קריסת ליהמן ברדרס הואשמה ארנסט אנד יאנג בשותפות בהונאה חשבונאית: הסכם למכירה לטווח קצר (Repurchase agreement) של נכסים מוצג כ"מכירה", הכסף משמש להחזר חובות כך שמצבת החובות המדווחת קטנה ונוצר מצג שווא של איתנות פיננסית עד שהחברה רוכשת בחזרה את הנכסים. ארנסט אנד יאנג טענה כי פעלה בהתאם לעקרונות חשבונאיים מקובלים, אך הוגש נגדה כתב אישום על ידי התובע הכללי בניו יורק בשנת 2010 שהצהיר כי החברה הייתה מעורבת "בהונאה חשבונאית מסיבית".
מבנה גלובלי.
כל מדינה החברה בארנסט אנד יאנג שייכת לאחד מארבעת האזורים הגאוגרפיים הבאים:
לכל אזור גאוגרפי מבנה עסקי זהה וצוות הנהלה יחיד שמובל על ידי השותף המנהל האזורי, שמהווה חלק ממועצת המנהלים הגלובלית.
שירותים.
לפירמה ארבעה קווי שירות עיקריים (בסוגריים: הנתח בהכנסות לשנת 2010):
בישראל.
פירמת רואי החשבון ארנסט אנד יאנג - קוסט פורר גבאי את קסירר (השם המלא בישראל) היא הפירמה הגדולה בישראל לראיית חשבון, מיסים, ייעוץ עסקי וליווי עסקאות (על פי דירוג דן אנד ברדסטריט ממאי 2015). באמצעות למעלה מ-90 שותפים ולמעלה מ-1,800 עובדים (נכון לסוף 2014) משרתת הפירמה בישראל לקוחות רבים בכל ענפי המשק. לפירמה ארבעה משרדים ברחבי ישראל: המשרד הראשי בתל אביב וסניפים בחיפה, בירושלים ובבאר שבע, וכן נציגויות בערים החשובות באירופה ובארצות הברית. בראש הפירמה הישראלית עומד דורון שהרבני.
היסטוריה.
ארנסט אנד יאנג היא אחת מיוזמי כנס ג'רני השנתי - כנס המיועד לתעשיית ההיי-טק הישראלית, מדעי החיים וקרנות ההון סיכון, ולמומחים פיננסיים ומשקיעים רבים מהארץ ומהעולם.
בדצמבר 2015 נוצרה התאגדות עובדים בחברה באמצעות ההסתדרות הכללית. לאחר משא ומתן שנמשך כשנה וחצי, בין ועד העובדים להנהלה, נחתם הסכם קיבוצי ראשון בחברה ובענף ראיית החשבון בכלל.
ארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה
ארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה (SCO) (בסינית: 上海 合作 组织; ברוסית: Шанхайская организация сотрудничества), הוא ארגון בינלאומי שנועד לבנות אמון ולהגביר את שיתוף הפעולה הפוליטי, הכלכלי והביטחוני, אשר נוסד בשנת 2001, על ידי מנהיגי סין, רוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן ואוזבקיסטן.
היסטוריה.
ב-26 באפריל 1996, ראשי הממשלות של סין, רוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן וטג'יקיסטן; חתמו על אמנה להעמקת האמון הצבאי בין המדינות, שמו של הארגון בתחילה היה 'שנחאי 5', בשל מספר החברות בארגון. היה בפגישה במוסקבה בין מדינות אלו שהוזכרו לעיל ב-24 באפריל 1997, חתמו על הסכם, הפוקד על צמצום כוחות צבאיים באזורי גבול בין המדינות.
בשנים הבאות ראשי מדינות אלו נהגו להיפגש אחת לשנה, בשנת 1998 באלמאטי, קזחסטן; בשנת 1999 בבישקק, קירגיזסטן; ובשנת 2000 בדושנבה, טג'יקיסטן. בפגישות אלו הם דנו בדרכים להגברת שיתוף הפעולה בין המדינות. בשנת 2001 נערכה פגישת פסגה בין מנהיגי המדינות בשאנגחאי, סין. בעת זו, הודיעה אוזבקיסטן שהיא החליטה על הצטרפות מלאה לארגון. ב-15 ביוני 2001, חתמו מנהיגי המדינות על ההצהרה הרשמית על כינון הארגון, ששינתה את שמו לשמו הנוכחי: "ארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה".
ביוני 2002, נערכה פגישת פסגה בין מנהיגי המדינות בסנט פטרסבורג, רוסיה. בפגישה, הם חתמו על הרחבת סמכויות הארגון, ומיסדו את הארגון מבחינת המשפט הבינלאומי. מנהיגי המדינות הדגישו בהצהרתם ששטחי אירואסיה מהווים 10.6% משטחי כדור הארץ (36.2% מהשטחים היבשתיים שלו), וקרוב ל-4 מיליארד מאוכלוסיית העולם מתגוררת ביבשת זו. בהצהרה זו הם הביעו את שאיפתם ליצירת ארגון כלל אירואסייתי.
ביוני 2005, נערכה פגישת פסגה בין מנהיגי המדינות באסטנה, קזחסטן. חשיבות הפגישה הייתה כאשר לראשונה, נכחו בוועידה גם נציגי הודו, איראן, מונגוליה ופקיסטן. בנאומו בתחילת הפגישה, אמר נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב: "מנהיגי המדינות שיושבים כאן, מייצגים את מחצית האנושות".
עד שנת 2007, הספיק הארגון ליזום למעלה מ-20 פרויקטים אזוריים בקנה מידה גדול, בנושאי: אנרגיה, תחבורה, תקשורת, ביטחון, צבא, ענייני חוץ, בנקאות, תרבות ועוד. הארגון החל למסד את יחסיו עם האו"ם, וכיום הוא זכה למעמד משקיף בעצרת הכללית.
מבנה הארגון.