המטרה של מבחנים אלו היא להימנע מהעסקת אנשים אשר עלולים להפוך לעובדים בעיתיים עקב שימוש בסמים.
במחקר שנערך ברשות הדואר האמריקאית, נלקחו דגימות שתן לצורך גילוי סמים מ-5000 מועמדים לתפקיד, אך לא נעשה שימוש בתוצאות הבדיקות בהחלטה בנוגע להעסקת המועמדים. במחקר נמצא שתוך תקופה של חצי שנה עד שנה מאוחר יותר, יחס ההיעדרות ויחס הפיטורים היה 41 אחוזים ו-38 אחוזים בהתאמה גדול יותר עבור אנשים עם תוצאה חיובית לנוכחות סמים בגופם.
הבעיה הטמונה בשימוש במבחנים לגילוי סמים היא שבמידה והנבדק נמנע לתקופה מספקת טרם הבדיקה מהסם, תוצאות הבדיקה לסם תהיה שלילית והמבחן לא יגלה את העובד כבעייתי.
סימולציות.
מבחני סימולציה הם מבחנים הבודקים יכולת ספציפית הקשורה למשרה, לדוגמה עבור משרה של קלדנות, מבחן סימולציה מתאים יבחן את היכולת של המתמודדים להקליד כמות מסוימת של מילים בזמן מוקצב וללא שגיאות. השימוש במבחנים אלו עלה במהלך בשני העשורים האחרונים, בזכות היכולת הטובה שלהם לנבא ביצועים בעבודה. עם זאת, ישנו קושי רב יותר בפיתוח מבחני סימולציה טובים ביחס לקושי הטמון בפיתוח מבחנים בכתב.
שני הסוגים העיקריים של מבחני סימולציה הם מבחנים מעשיים, אשר מתאימים לעבודות פשוטות עם חזרתיות רבה, ומרכזי הערכה, המתאימים לבחירת עובדים לתפקידים בעלי דרישות מגוונות כגון תפקידי הנהלה.
מבחנים מעשיים.
מבחנים מעשיים הם מבחנים אשר נתפרים בצורה ספציפית לתפקיד, ולפיכך היכולת שלהם לנבא ביצועים בעבודה גבוהים מאוד. על מנת לפתח מבחנים אלו, על ההנהלה לקבוע מהם הידע, הכישורים והיכולת הנדרשים לסוג העבודה. החלטות אלו מתבססות על הידע הנמצא בניתוח התפקיד.
כדוגמה למבחנים מסוג זה, ניתן למצוא פס הרכבה שנבנה במיוחד על ידי חברת BMW בארצות הברית לצורך מיון עובדים. המתמודדים למשרה, מקבלים 90 דקות בהן הם צריכים לבצע מספר פעולות שגרתיות על פס ההרכבה, ומתקבלים לתפקיד לפי הביצועים שהפגינו.
מחקרים מצביעים על כך שהתוצאות של מבחנים מעשיים מניבות תוקף גבוה יותר ממבחנים בכתב, אך עם זאת למבחנים אלו שתי הגבלות עיקריות:
מרכזי הערכה.
מרכזי הערכה הם גופים המספקים שירותי מיון שמרכזים בתוכם את שלושת האמצעים (ראיונות, מבחנים וסימולציות) במקום אחד, ומתמקדים ביכולות חברתיות וניהוליות. עלות מרכזים אלו היא גבוהה והמיון בהם עשוי להמשך מספר ימים. השימוש במרכזי הערכה גובר, ולפי סקר שנערך באירופה יותר ממחצית הארגונים הגדולים (ארגונים המעסיקים אלף עובדים ומעלה) משתמשים במרכזי הערכה ככלי למיון עובדים.
מרכזי הערכה משתמשים במספר מבחנים אשר מדמים בעיות אמיתיות איתן ייאלץ להתמודד אדם המחזיק במשרה. בין המבחנים הפופולריים ניתן למצוא:
מרכזי הערכה מוכוונים בדרך כלל עבור ארגון מסוים, ומאוישים במרואיינים מאותו הארגון. מרכזי הערכה משמשים גם כמרכזי הכשרת מנהלים והטמעת התרבות הארגונית.
התוקף של מרכזי הערכה שנוי במחלוקת. מחקרים משנות ה-80 וה-90 הצביעו על תוקף ניבוי גבוה ביחס לביצועי העובדים בפועל, בהשוואה לשיטות הערכה אחרות (מתאם של 0.36-0.53), ולכן נחשבו אמצעי מיון יעיל אם כי יקר. כיום יש הטוענים כי תוקף מרכזי ההערכה ירד עם השנים, במיוחד בהשוואה לשיטות הערכה וגיוס עובדים חדישות יותר, שהופיעו עם התפתחות הטכנולוגיה והאינטרנט.
כלי מיון
פלרמו (מחוז)
הרווי מילק
I.S.A.
I.S.A. הוא שרת חומת-אש מתוצרת חברת מיקרוסופט. פירוש השם הוא Internet Security and Acceleration, מכיוון שהמוצר כולל גם רכיבי אבטחה (חומת אש) וגם רכיבי האצת-גלישה (פרוקסי). המוצר בגרסתו הראשונה יצא לשוק בתחילת שנת 1997 כאשר הוא כולל רכיבי האצת-גלישה בלבד ושמו המסחרי היה Microsoft Proxy Server. טכנולוגיית ההאצה מבוססת על פרוטוקול האצה רב עצמה בשם CARP שפיתחה החברה.
בסוף שנת 2000 יצאה לשוק גרסתו השלישית של המוצר, שכללה גם רכיבי אבטחה, ואז גם נטבע השם I.S.A. שנשאר עם המוצר עד היום. כיום משווק המוצר בגרסתו החמישית I.S.A. Server 2006 והגרסאות הבאות נמצאות בשלבי פיתוח.
הפיתוח של המוצר כבר מראשיתו נעשה במרכז הפיתוח של החברה בחיפה. בשנת 2006 רכשה מיקרוסופט את חברת ההזנק הישראלית Whale Communications, במטרה לשלב את טכנולוגיית הגישה המאובטחת שלה במוצרי האבטחה של מיקרוסופט.
מבחינה מסחרית, ISA על שלל גרסאותיו נמכר במאות מיליוני דולרים, אך גורמים מקצועיים בתעשייה טוענים כי למרות המאמץ הרב שהושקע בפיתוחו עד כה, הוא נופל משמעותית ביכולותיו בהשוואה למוצרי אבטחה כגון אלו של חברת צ'קפוינט וסיסקו. מעט חברות משתמשות במוצר כפתרון חומת אש עצמאי, אך חברות רבות משלבות את ISA עם מוצרי אבטחה אחרים בתצורות "גב-אל-גב" שונות או כפתרון האצת-גלישה בלבד.
I.S.A. Server 2006 היא הגרסה הנוכחית של המוצר, שיצאה לשוק ברבעון השני של שנת 2006 ופותחה במרכז הפיתוח של מיקרוסופט בחיפה בראשותו של אבי נתן. שרת ISA 2006 מתוכנן לפעול על מערכת ההפעלה חלונות 2003 וחלונות 2003 R2, אך לא על חלונות 2000. הפיתוח של המוצר כולל גם תאימות לשרת חלונות 2008 (לונגהורן) אך מכיוון ששרת זה לא יצא לשוק עד שחרור המוצר, הוא אינו כולל תמיכה רשמית בו בשלב זה. שרת ISA 2006 הוא שרת חומת אש הכולל יכולות Stateful Inspection בכל שכבות הרשת, חיבור מאובטח מרחוק בטכנולוגיית VPN, האצת גלישה באמצעות מטמון קדמי ואחורי ותמיכה בתצורות אשכול מגוונות. המוצר כולל שיפורים משמעותיים ביחס לגרסאות הקודמות,
I.S.A. Server 2006
עבד-ח'פה
בתי ספר
אל די מיולה
חיל האוויר הצרפתי
חיל האוויר והחלל הצרפתי (בצרפתית: Armée de l'Air et de l'Espace, ובקיצור ALA, מילולית: צבא האוויר והחלל ) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של צרפת. החיל נוסד בשנת 1909 כשירות האווירי של צבא צרפת, והוא הוותיק מבין חילות האוויר בעולם. בשנת 1934 הפך לזרוע עצמאית. ב־2 ביולי 2020 הוא קיבל את שמו הנוכחי, חיל האוויר והחלל.
בראש החיל עומד קצין בדרגת גנרל, ראש מטה חיל האוויר והחלל (בצרפתית: Chef d'Etat-Major de l'Armée de l'Air et de l'Espace בקיצור: CEMAAE). הוא כפוף לראש מטה הכוחות המזוינים (CEMA).
תפקידים.
לחיל האוויר תפקיד בכל אחד מחמשת התחומים האסטרטגיים שנקבעו בספר הלבן על הגנה וביטחון לאומי (LBDSN) שפורסם ב־2013
ארגון.
ראש מטה חיל האוויר והחלל (CEMAAE)
כוח אדם.
נכון ל־2019 משרתים בחיל האוויר הצרפתי 40,800 חיילים ו-5,200 אזרחים. נשים מהוות 22% מהמשרתים בחיל וצוותי האוויר מהווים 7% מאנשי חיל האוויר.
כוחות המילואים של חיל האוויר כוללים "מילואים מבצעיים" ו"מילואים אזרחיים". הראשון הוקם כגיבוי ליחידות הסדירות לביצוע משימות על אדמת צרפת. והשני הוקם כדי לקדם ולהפיץ ערכי הגנה וקשר עם הרשויות המקומיות והאוכלוסייה בכלל.
תקציב.
תקציב חיל האוויר הצרפתי לשנת 2020 עומד על 7.5 מיליארד אירו, המהווים 20% מתקציב משרד הכוחות המזוינים.
ניטה לאוי
תלמוד תורה אחווה
בית הספר &quot;תחכמוני&quot;
מוזיאון קרנוולה
מוזיאון קרנוולֶה (בצרפתית: musée Carnavalet), או המוזיאון להיסטוריה של פריז, מוקדש להיסטוריה של פריז, מראשית העיר ועד ימינו. המוזיאון, שנמצא באזור המארה, ברחוב סבינייה (Rue de Sévigné) מספר 23, ברובע השלישי של העיר, מכיל אוסף ייחודי: מזכרות מהמהפכה הצרפתית, ציורים, פסלים, רהיטים וחפצי אמנות. האתר מנוהל מאז שנת 1993 בידי ז'אן-מרק לרי.
המוזיאון מורכב משני מבנים: אוטל קרנוולה העתיק ואוטל לה פלטייה דה סן-פרגו (משנת 1989). שני המבנים מופרדים למעשה על ידי בית הספר ויקטור הוגו, אך מקושרים זה עם זה דרך גלריה שמצויה בקומה הראשונה.
היסטוריה של המוזיאון.
אוטל קרנוולה.
האוטל (בית מידות) נבנה בתקופת הרנסאנס, בין השנים 1548 ל-1560, עבור ז'אק דה ליניירי (Jacques de Ligneris), נשיא הפרלמנט של פריז. בהשראת טירת ד'אקואן (château d'Écouen), המבנה תוכנן בצורת מרובע "בין חצר לגינה", וכונן חידוש אדריכלי, שהפך דוגמה עבור מספר בתי מידות אחרים. הפסלים שמעטרים את המבנה הם יצירות מופת של ז'אן גוּז'וֹן ושל האטלייה שלו.
בשנת 1578 עבר המבנה לבעלותה של פרנסואז דֶה קֶרנֶוונוּאָה (Françoise de Kernevenoy), אלמנתו של אדון דה-קרנוונואה מחבל ברטן ששמו שובש כהלצה לקרנוולה. בשנות החמישים של המאה ה-17 עבר הבית לידי קלוד בוּאלב (Claude Boislève), והיא הפקידה את תכנון הרחבתו בידי פרנסואה מנסר. הלה שינה את האגף השמאלי ואת מבנה הכניסה והוסיף גם אגף ימני מעוטר בפסליו של ז'ראר ואן אוסטל (Gérard Van Opstal).
משנת 1664 ועד 1695 התגוררה בבית המידות מאדאם דה סבינייה, ואחריה ברונה דה ראנסי (Brunet de Rancy), מזכיר המלך עד 1777, ולאחר מכן משפחתו של דופרה דה סן-מור (Dupré de Saint-Maur).
לאחר המהפכה הצרפתית אוכלס המקום על ידי האקול דה פונט אה שוסה.
שאנז' אליזה
שאנז-אליזה
שאנז'-אליזה
ליסנדרו לופס
ליסנדרו לופס (בספרדית: Lisandro López; נולד ב-2 במרץ 1983 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עברארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק בעבר בנבחרת ארגנטינה.
קריירה.
לופס, המכונה ליצ'ה בארגנטינה ולילו בפורטוגל, החל את הקריירה המקצועית בקבוצת ראסינג קלוב, אחת מחמש הקבוצות הגדולות של ארגנטינה. הוא הפך לאחד החלוצים הטובים בליגה הארגנטינאית וסיים כמלך השערים בשנת 2004 עם 18 שערים ב-37 משחקים (מלך השערים בסיכום שני הטורנירים של השנה).