הסינגל הבא שהוציא, גם כן בשיתוף עם rudimental בשיר "Not Giving In". השיר הגיע הפעם למקום ה-14 במצעד הבריטי, והיה בין 20 השירים המובילים במצעדים באוסטרליה ובניו- זילנד. ביום אוסטרליה הלאומי, בשנת 2013, הגיע למקום ה-16 בין מאה השירים הטובים ביותר לאותה שנה במוזיקה בעולם. השיר הושמע במספר סדרות אמריקאיות, ביניהן הסדרה המצליחה "Teen wolf".
2013-הווה: Tribute.
השיר "Love me again" שוחרר כסינגל ביוני 2013 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של ג'ון ניומן. השיר הגיע לשיא במקום הראשון במצעד הסינגלים בבריטניה והיה ללהיט במספר מדינות ביניהן אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, דנמרק, גרמניה, ניו זילנד ועוד. השיר היה לפסקול במשחק הווידאו הפופולרי "FIFA 14". השיר התפתח לרמיקס וקיבל בעקבות כך השמעות רבות יותר בערוצי המוזיקה ובתחנות הרדיו המובילות בעולם. בתחילת אוקטובר שחרר ניומן את השיר "Cheating" והיה לסינגל השני ששוחרר מתוך האלבום שייצא. השיר זינק למקום התשיעי במצעד הסינגלים בבריטניה והושמע רבות במדינות בלגיה ואירלנד. בסוף אותה שנה, 14 באוקטובר 2013, יצא אלבום הבכורה של ג'ון ניומן "מחווה", "Tribute", בבריטניה בהוצאת יוניברסל ואיסלנד- חברות ענק בתעשייה המוזיקה. בדצמבר 2013 ניומן שחרר את הסינגל השלישי שנקרא "Losing Sleep".
מפת זיבר - ירושלים וסביבותיה הקרובות
מפה של ירושלים וסביבותיה הקרובות (Karte von Jerusalem und seiner naechsten Umgebungen) המכונה גם מפת פרנץ וילהלם זיבר או מפת זיבר היא מפה של העיר ירושלים משנת 1823.
המפה פורסמה בספר: "Reise von Cairo nach Jerusalem" שיצא לאור בפרג ובלייפציג בשנת 1823.
המפה מצויה כיום באוסף ערן לאור בספרייה הלאומית שבירושלים.
היסטוריה.
פרנץ וילהלם זיבר, מפראג החל לתור את המזרח התיכון בשנת 1816. הוא סייר ומיפה את כרתים, מצרים וארץ ישראל. את המפה צייר בשנת 1818 לאחר ביקורו בעיר, ושהותו בה במשך ששה שבועות, בהם חקר את הגאוגרפיה והטופוגרפיה שלה.
המפה זכתה לשבחים בזמן פרסומה בשל דיוקה.
ייחודה של מפה זו, בהיותה אחת המפות הראשונות של ירושלים המבוססת על מדידות (ולא על מראה עיניים).
תיאור המפה.
גודלה של המפה 590 מ"מ על 440 מ"מ (גודלו של הדף 620 מ"מ על 470 מ"מ).
המפה פונה לכוון מזרח (בדומה למפות עתיקות, ובשונה ממפות מודרניות הפונות לכיוון צפון). על שולי המפה רשומים כיווניה: "זריחת השמש" (הכוונה למזרח), "צהריים (הכוונה לדרום), "ערב" (הכוונה למערב), "חצות הלילה" (הכוונה לצפון).
המפה מציגה את העיר העתיקה של ירושלים, המוקפת בחומות, ואת הר הזיתים, הר ציון וגיא בן הינום. בדימוי הר הזיתים צוירה כנסיית העלייה לשמיים. בחלקה התחתון של המפה (בכיוון מערב) ניתן לראות את בריכת הסולטאן ובריכת ממילא.
במפת העיר העתיקה מצוירים רחובותיה העיקריים (אך לא כל הסימטאות), וכן מצוינים מספר מבנים עיקריים (כיפת הסלע, מסגד אל-אקצא, כנסיית הקבר, מגדל דוד והמחכמה).
במפה ארבע מסגרות ובהן מפות מוקטנות של כנסיית הקבר, עותק של מפת ירושלים בעת העתיקה על פי מפה של הקרטוגרף הצרפתי בורגיניון ד'אנביל, עותק של מפת ירושלים מעשה ידי הקרטוגרף ריכרד פוקוק ועותק של מפת ירושלים משנת 1806 מעשה ידי הקרטוגרף פרנסואה רנה דה שטובריאן.
מפת פרנץ וילהלם זיבר
מפת זיבר
מפת ון דה ולדה
מפת העיר ירושלים וסביבותיה או מפת קרל ויליאם מרדית ון דה ולדה היא מפה של העיר ירושלים משנת 1858 מעשה ידי הקרטוגרף ההולנדי קרל ויליאם מרדית ון דה ולדה .
המפה יצאה לאור בשנת 1858 בספר זכרונות מאת טיטוס טובלר, שיצא לאור בהוצאת האחים פרתס בגותה.
היסטוריה.
ון דה ולדה היה קרטוגרף הולנדי שצבר ניסיון רב כממפה בהיותו קרטוגרף של המשרד ההידרוגרפי המלכותי ההולנדי באי יאווה בין השנים 1839- 1841. ון דה ולדה הי פרוטסטנט אדוק, והחליט למפות את ארץ הקודש. הוא ערך שני מסעות מחקר לארץ ישראל - המסע הראשון בין השנים 1851–1852 והמסע השני בשנת 1861.
ון דה ולדה פרסם את מחקריו שכללו מאות ציורים בצבעי מים של הארץ, מפה בקנה מידה 1:315,000 ומספר מפות של אזור ירושלים.
בעת ציור מפת ירושלים הסתמך ון דה ולדה על שני מקורות: המיפוי הטריגונומטרי של ירושלים שנעשה על ידי קציני צבא בריטניה בשנת 1840, ומפת ירושלים מעשה ידי הרופא השווייצרי טיטוס טובלר משנת 1849.
תיאור המפה.
המפה צוירה בקנה מידה 1:10,000.
גודלה 800 מ"מ על 630 מ"מ.
המפה פונה לכיוון צפון ומציגה את העיר העתיקה במרכזה, ואת הר הזיתים בימין המפה. כמו כן ניתן לראות במפה את גיא בן הינום ואת בריכת הסולטאן. במפה מופיעים מרבית הרחובות העיקריים של העיר העתיקה (לא כל הסימטאות), וכן מבנים עיקריים ובהם כנסיית הקבר, מגדל דוד, כיפת הסלע ומסגד אל-אקצא.
בראש הר הזיתים ניתן לראות את הכפר א-טור ואת כנסיית וירי-גלילאי.
מפת קרל ויליאם מרדית ון דה ולדה
צי האוויר הרביעי (לופטוואפה)
צי האוויר הרביעי (בגרמנית: Luftflotte 4) הייתה אחת היחידות המשמעותיות ביותר שלחמו במסגרת הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
צי האוויר הוקם ב-18 במרץ 1939 בווינה והשתתף בעיקר בלחימה בחזית המזרחית במסגרת המערכה הצבאית נגד ברית המועצות, שם העניק סיוע אווירי לקבוצת ארמיות מרכז ולקבוצת ארמיות דרום. זמן קצר לפני תום המלחמה, ב-21 באפריל 1945, שונה שמו לפיקוד האוויר הרביעי והוא סופח לצי האוויר השישי.
סייבר מאנדיי
סייבר מאנדיי (באנגלית: Cyber Monday, מילולית: "יום שני המקוון") הוא כינוי שיווקי ליום שני שחל לאחר חג ההודיה בארצות הברית מדי שנה. הוא נוצר על ידי חברות שיווק כדי לעודד קניות ברשת.
המונח הופיע לראשונה ב-28 בנובמבר 2005 בהודעה לעיתונות של האתר Shop.org. בהודעה נכתב כי סייבר מאנדיי הופך במהירות לאחד מימי הקניות באינטרנט הגדולים ביותר בשנה. סייבר מאנדיי הפך לכינוי שיווקי בינלאומי, והתרחב גם לקנדה, לבריטניה, לפורטוגל, לגרמניה, לצ'ילה, לקולומביה, וליפן.
בצלאל זאב שפרן
הרב בצלאל זאב שַפְרַן (שאפראן; בראשי תיבות: רַבָּ"ז; ה'תרכ"ז, 1867 – י"ד בכסלו ה'תר"ץ, 16 בדצמבר 1929) היה רב ופוסק ברומניה. פעל רוב שנות חייו בעיר בקאו שבחבל מולדובה.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1867 לר' חנוך הניך שפרן ולאלטה רבקה, בפמורן (Pomorzany) שבגליציה, באותה תקופה חלק של האימפריה האוסטרית. נסמך לרבנות על ידי רבי יצחק אהרן איטינגא ורבי יעקב ווידנפלד. בה'תרמ"ז (1887) החל לכהן ברבנות בסקולן ברומניה, ובתרמ"ט (1887) בשטפנשט, בה למד מהאדמו"ר משטפנשט, הרב אברהם מתתיהו פרידמן. משנת תרס"ה (1905) החל לשמש כרב בבקאו, שם שימש כרב עד פטירתו, וממנה קיבל את תוארו ה"גאון מבקאו". בארבעים שנות כהונתו ברומניה, נחשב לאחד מגדולי הרבנים שבה, ורוב הרבנים האורתודוקסיים במדינה זו הוסמכו על ידו. ענה לתשובות הלכתיות רבות שהופנו אליו מרחבי המדינה ומחוצה לה. דחה את ההצעה להתמנות לרב ראשי של יהודי צ'רנוביץ והעדיף להישאר בבקאו.
היה ממייסדי אגודת הרבנים ברומניה. אהד את הציונות בכלל ואת הציונות הדתית בפרט. נלחם בהתבוללות ובעזיבת הדת של הדור הצעיר.
תשובותיו נאספו בכרכי "שו"ת הרב"ז" בשלשה כרכים. הכרך הראשון יצא בוורשה בשנת תר"ץ, מיד לאחר פטירתו. שני כרכים נוספים יצאו לאור על ידי בניו בישראל. בתשובותיו ענה לשאלות הלכתיות רבות שהופנו אליו מרחבי המדינה ומחוצה לה. עסק רבות גם בהתרת עגונות שבעליהן נעדרו עקב מלחמת העולם הראשונה.
נפטר בבקאו ממחלה בשנת 1929. בהלווייה הספידו הרב הראשי של רומניה, יעקב יצחק נימירובר.
משפחתו.
אשתו הראשונה הייתה בתו של הרב דוד מרמור מטרנופול
אשתו השנייה ואלמנתו, הייתה פינקל לבית ריינהרץ, נפטרה בישראל ב-1955.
הנצחתו.
בי"ד בכסלו ה'תשע"ז יום השנה ה-87 לפטירתו, נקרא על שמו רחוב הרב שפרן בירושלים.
פיטר גרינפלד
פיטר גרינפלד (14 באפריל 1940 - 12 במרץ 2017) היה ניצול שואה שנמנה עם תאומי מנגלה, הצעיר בניצולי מחנה ההשמדה אושוויץ. התפרסם לאחר שקורות חייו שימשו בסיס לספרו של יוסי שריד "פפיצ'ק - הוא לא ידע את שמו".
קורות חיים.
גרינפלד נולד בפראג, כיוזף ("פפיצ'ק") קליינמן. הייתה לו אחות תאומה, מרתה, ואחות גדולה, עמליה.
בראשית שנת 1944, בהיותו בן 4, נלקחו חמשת בני המשפחה על ידי הנאצים למחנה טרזין בצ'כיה. משם הועברו למחנה אושוויץ-בירקנאו בפולין. בכניסה לאושוויץ הופרד גרינפלד מהוריו, מאחותו הגדולה ומתאומתו ונלקח לבלוק 10, בלוק התאומים של ד"ר מנגלה, שם שהה עד לשחרור המחנה. הוא לא ראה עוד בחיים איש ממשפחתו.
בבלוק התאומים נעשו בגרינפלד ניסויי מנגלה בתאומים, על ידי זריקות לגבו ולעיניו ועקירת כל שיניו. "ניסויים" אלה הובילו לקשיים תפקודיים שלו, עד יומו האחרון. במהלך שהותו במחנה קועקע על זרועו המספר A2459, שהפך במצוות הנאצים לשמו.
גרינפלד שהה במחנה אושוויץ-בירקנאו כ-8 חודשים, מ-19 במאי 1944 עד 27 בינואר 1945, כאשר הצבא האדום שחרר את המחנה. ביום השחרור, כשיצא לחופשי, הוא היה בן 5 שנים, הניצול הצעיר ביותר שיצא בחיים מאושוויץ. בשלב זה הוא לא זכר את שמו, את מולדתו ואת בית אביו, למעט הכינוי שנתנה לו אמו, "פפיצ'ק", ואת תמונתה האחרונה, יחד עם אחותו התאומה מרתה, כשהנאצים הפרידו בין בני המשפחה בכניסה לאושוויץ: האב — להשמדה, האם והתאומה — לביתן התאומות, וגרינפלד — לביתן התאומים.
לאחר השואה.