נבחרת הנשים בכדורגל זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב, לאחר ניצחון 0–2 על קנדה בחצי הגמר וניצחון 1–2 על שוודיה במשחק הגמר. נבחרת הגברים זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה 0–2 על ניגריה בחצי הגמר, והפסידה למארחת ברזיל בבעיטות הכרעה במשחק הגמר. שחקני הנבחרת סרג' גנאברי ונילס פטרסן היו מלכי השערים של הטורניר, עם שישה שערים כל אחד. נבחרת הגברים בהוקי שדה סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הפסידה בחצי הגמר לנבחרת ארגנטינה, והסתפקה במדליית הארד, לאחר ניצחון על הולנד בחבטות הכרעה. גם נבחרת הנשים זכתה במדליית ארד, לאחר הפסד להולנד בחבטות הכרעה בחצי הגמר, וניצחון על ניו זילנד במשחק על המקום השלישי. נבחרת הגברים בכדוריד זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר הפסד 28–29 לצרפת בחצי הגמר, וניצחון 25–31 על פולין במשחק על המקום השלישי.
השחיינים הגרמנים העפילו 7 פעמים למשחי גמר, אך איש מהם לא זכה במדליה. פאול בידרמן סיים במקום השישי במשחה ל-200 מטר חופשי, פיליפ היינץ סיים במקום השישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, כריסטיאן דינר סיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר גב, מרקו קוך סיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר חזה ושרה קהלר סיימה במקום השמיני במשחה ל-800 מטר חופשי, נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי סיימה במקום השישי ונבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב סיימה במקום השביעי. במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים סיימה איזבל הרלה במקום השישי. ספורטאים גרמנים נוספים שרשמו הישגים נאים, אף שלא זכו במדליות, כללו את אניקה שלוי ופטריק דוגה שסיימו במקומות החמישי והשישי בקרב חמש מודרני, לוחם הטאקוונדו טאהיר גילץ' שסיים במקום השביעי וסייף החרב מתיאס סאבו שהודח ברבע הגמר.
משחקי החורף.
עד 1952.
במשחקים הראשונים בהם השתתפה גרמניה, אולימפיאדת סנט מוריץ (1928), השתתפו 44 ספורטאים גרמנים. גולשי המזחלות זכו במדליית ארד, היחידה באותם משחקים. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) שחזרו גולשי המזחלות את הישגם, ונבחרת ההוקי קרח זכתה אף היא במדליית ארד. באותו טורניר השתתפו ארבע נבחרות בלבד, שהתחרו זו מול זו, וגרמניה דורגה אחרי נבחרותיהן של קנדה וארצות הברית, ולפני נבחרת פולין.
באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), אולימפיאדת החורף היחידה אותה אירחה גרמניה, זינקו הישגיה ל-6 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. הישג זה הספיק לה למקום השני בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה. מרבית ההישגים הגיעו בענף הסקי האלפיני: אצל הגברים דורגו בשני המקומות הראשונים פרנץ פפניר וגוסטב לנצ'נר, ואצל הנשים דורגו בשני המקומות הראשונים קריסטל קראנץ וקתה גרסגר. בהחלקה אמנותית זכו מקסי הרבר וארנסט באייר במדליית זהב, ובאייר זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים.
בדומה להיעדרותה מאולימפיאדת לונדון, גם באולימפיאדת סנט מוריץ (1948) לא השתתפה גרמניה, ובאולימפיאדת אוסלו (1952), בדומה לאולימפיאדת הלסינקי, השתתפו ספורטאים מגרמניה המערבית בלבד. המשלחת הגרמנית צברה 7 מדליות במשחקים אלה, מהן 3 מדליות זהב, ודורגה במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה, ארצות הברית ופינלנד. צמד גולשי המזחלות אנדראס אוסטלר ולורנץ ניברל זכו במדליית זהב, וכן היו שותפים לזכייתה של הנבחרת הגרמנית במדליית הזהב במקצה הרביעיות. במדליית הזהב השלישית זכו המחליקים האמנותיים ריה ברן ופאול פאלק במקצה הזוגות. גולשת הסקי האלפיני מירל בוכנר זכתה במדליית כסף בגלישה במורד ובמדליות ארד בסלאלום ובסלאום ענק. אוסי רייכרט זכתה במדליית כסף בסלאלום.
אולימפיאדת אלברוויל (1992).
אולימפיאדת החורף הראשונה שנערכה לאחר איחוד גרמניה הייתה אולימפיאדת אלברוויל (1992). במשחקים אלה זכו הגרמנים ב-26 מדליות, מהן 10 מדליות זהב, ודורגו בראש טבלת המדליות.
הענף הבולט ביותר היה החלקה מהירה, עם 11 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. גונדה נימן-שטירנמן זכתה במדליות זהב במרוצים ל-3000 ול-5000 מטר, וזכתה במדליית כסף במרוץ ל-1500 מטר. סגניתה בשני המרוצים בהם ניצחה הייתה הייקה ורניקה, וקלאודיה פכשטיין זכתה במדליית ארד במרוץ ל-5000 מטר והשלימה שלישייה גרמנית על הפודיום. ג'קלין ברנר הייתה המחליקה שניצחה את נימן-שטירנמן במרוץ ל-1500 מטר וזכתה בו במדליית הזהב. שתי מחליקות נוספות זכו במדליות ארד, כריסטה לודינג במרוץ ל-500 מטר ומוניק גרברגט במרוץ ל-1000 מטר. אצל הגברים, זכו שני מחליקים במדליות זהב, אווה-ינס מיי ב-500 מטר ואולף צינקה ב-1000 מטר.
בביאתלון זכו הגרמנים ב-7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. נבחרת השליחים הגרמנית זכתה במדליית הזהב במרוץ ל-7.5X4 ק"מ, ושניים מחבריה זכו גם במדליות אישיות: מארק קירכנר זכה במדליית זהב במרוץ ל-10 ק"מ ובמדליית כסף במרוץ ל-20 ק"מ, וריקו גרוס זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ. אנטיה הרווי זכתה במדליית זהב במרוץ ל-15 ק"מ ובמדליות כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ ובמרוץ השליחות ל-7.5X3 ק"מ.
בלוז' זכו הגרמנים ב-4 מדליות. בתחרות הזוגות זכו שני זוגות גרמנים במקומות הראשונים: שטפן קראוסה ויאן בהרנדט בזהב ותומאס רודולף ואיווס מנקל בכסף. גאורג האקל זכה במדליית הזהב בתחרות היחידים וסוזי ארדמן זכתה בארד ביחידות. רביעיית גולשי המזחלות זכתה במדליית כסף, ובתחרות הזוגות זכו רודולף לוכנר ומרכוס צימרמן במדליית כסף, וכריסטוף לנגן וגינתר אגר במדליית ארד. גולשת הסקי האלפיני קטיה זייצינגר זכתה במדליית ארד בסופר G.
אולימפיאדת לילהאמר (1994).
באולימפיאדת לילהאמר (1994) זכו הגרמנים ב-24 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. הם דורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי רוסיה, והמארחת נורווגיה.
גולשי הסקי האלפיני זכו ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. מרכוס ואסמאייר זכה ב-2 ממדליות הזהב, בסלאלום ענק ובסופר G. קטיה זייצינגר זכתה במדליית זהב בגלישה במורד, ומרטינה ארטל זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק. נבחרת גרמניה בסקי חופשי זכתה במדליית זהב, וחבר הנבחרת ינס וייספלוג זכה גם במדליית זהב בקפיצה מגבעה גבוהה. חבר אחר בנבחרת, דיטר תומה, זכה במדליית ארד בקפיצה מגבעה רגילה.
הביאתלטים זכו ב-6 מדליות, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב, בה זכתה נבחרת השליחים. שלושה מחברי הנבחרת זכו גם במדליות אישיות: ריקו גרוס זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ, ובמרוץ ל-20 ק"מ זכה פרנק לוק במדליית כסף, וסוון פישר זכה בארד. נבחרת השליחות זכתה במדליית כסף, ואושי דיזל זכתה גם במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ. גם המחליקים המהירים זכו ב-6 מדליות, ואף הם הסתפקו במדליית זהב אחת, לעומת 5 באלברוויל. קלאודיה פכשטיין הייתה המחליקה שזכתה במדליית זהב, במרוץ ל-5000 מטר, וכן זכתה במדליית ארד במרוץ ל-3000 מטר. גונדה נימן-שטירנמן איבדה את תואריה, אך זכתה במדליית כסף במרוץ ל-5000 מטר ובמדליית ארד במרוץ ל-1500 מטר. אנקה באייר זכתה במדליית כסף במרוץ ל-1000 מטר, ופרנציסקה שנק זכתה במדליית ארד במרוץ ל-500 מטר.
בלוז' זכו הגרמנים במדליה אחת מכל סוג: גאורג האקל שמר על תוארו במקצה היחידים, סוזי ארדמן זכתה במדליית כסף במקצה היחידים, והצמד שטפן קראוסה ויאן בהרנדט איבד את תוארו וזכה במדליית ארד. במזחלות זכו רביעיות גרמנים במדליות הזהב והארד.
אולימפיאדת נאגנו (1998).
באולימפיאדת נאגנו (1998) שבה גרמניה ותפסה את המקום הראשון בטבלת המדליות, לאחר שהספורטאים הגרמנים צברו 29 מדליות, מהן 12 מדליות זהב.
שלוש גולשות סקי אלפיני זכו יחד בשש מדליות. קטיה זייצינגר זכתה במדליות זהב בגלישה במורד ובמסלול משולב, ובמדליית ארד בסלאלום ענק. הילדה גרג זכתה במדליית זהב בסלאלום ובמדליית ארד במסלול משולב, ומרטינה ארטל זכתה במדליית כסף במסלול משולב. בלוז' זכו הגרמנים ב-5 מדליות, בהן כל שלוש מדליות הזהב האפשריות. גאורג האקל זכה בתואר האולימפי בפעם השלישית ברציפות, ובמדליית הארד זכה ינס מילר, שהיה האלוף האולימפי 10 שנים קודם לכן, כשהתחרה מטעם גרמניה המזרחית. שטפן קראוסה ויאן בהרנדט השיבו לעצמם את התואר האולימפי בזוגות, וזכו במדליה אולימפית רביעית ברציפות. זילקה קראוסהאר זכתה בתואר לנשים, וסגניתה הייתה ברברה נידרנהובר.
המחליקות המהירות מגרמניה זכו ב-6 מדליות. גונדה נימן-שטירנמן השיבה לעצמה את התואר במרוץ ל-3000 מטר, וזכתה במדליות כסף במרוצים ל-1500 ול-5000 מטר. קלאודיה פכשטיין שמרה על תוארה במרוץ ל-5000 מטר, עם שיא עולם חדש (6:59.61 דקות), ואף זכתה במדליית כסף במרוץ ל-3000 מטר. מחליקה שלישית, אני פוסטמה, זכתה במדליית ארד במרוץ ל-3000 מטר, והשלימה שלישייה גרמנית על הפודיום במרוץ זה.
בביאתלון זכו הגרמנים בחמש מדליות. שתי נבחרות השליחים זכו במדליות הזהב, ושתי ביאתלטיות זכו גם במדליות אישיות: אושי דיזל במדליית כסף במרוץ ל-7.5 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ, וקטרין אפל במדליית ארד במרוץ ל-7.5 ק"מ. גולשת השלג ניקולה תוסט זכתה במדליית זהב בהאפפייפ והיידי רנות זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק. רביעיית גולשי מזחלות גרמנית זכתה במדליית זהב, וכריסטוף לנגן ומרכוס צימרמן זכו גם במדליית ארד במקצה הזוגות. טטיאנה מיטרמאייר זכתה במדליית כסף בסקי חופשי, נבחרת הגברים בקפיצות סקי זכתה אף היא במדליית כסף, ומנדי וצל ואינגו שטויר זכו במדליית ארד בהחלקה אמנותית, המדליה הראשונה בענף זה מאז איחוד גרמניה.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) הייתה המוצלחת ביותר בתולדות גרמניה, עם 36 מדליות, מהן 12 מדליות זהב. היא דורגה במקום השני בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה.