ממערב לאולם ממוקמת כיכר המתוכננת בדוגמת פורום עתיק ואליה מובילה שדרת עמודי בטון מזוין המשמשת לה כשער. מצפון לאולם ולכיכר שוכן מבנה עם ארבע כיפות, שתוכנן בשנת 1912 כדי לשמש כמשכן לתערוכה ההיסטורית. סמוך, מצפון-מזרח לאולם העם, ניצבת פרגולת בטון בצורת פרסה המקיפה בריכה מלאכותית. סמוך לכניסה ניצב מבנה המנהלה שהוקם ב-1937.
עצב הגומד
עצב הגומד (TA: Nervus ulnaris) הוא אחד העצבים העיקריים של הגפה העליונה. העצב מתואר לפעמים כעצב התנועות העדינות שכן הוא מעצבב את רוב השרירים הקטנים בכף היד האמונים על תנועות עדינות של האצבעות.
מהלך.
תחילתו של עצב הגומד בכבל התיכון של מקלעת הזרוע. העצב עובר בזרוע כשהוא מלווה את עורק הזרוע במהלכו בין כופפי המרפק לפושטי המרפק לאורך כמחצית מהזרוע, שכן בנקודה זו מתחיל העצב להתרחק מהעורק אחורנית עד מעברו מאחורי עילית העלי התיכונה של עצם הזרוע (הבליטה הגרמית בצד התיכון של המרפק).
בסמוך לעילית העלי, עצב הגומד תת-עורי ופגיע. עובדה זו מוכרת בצורה עקיפה שכן אם נחבט העצב, מורגשים עקצוצים באזורים המעוצבבים על ידי העצב, בעיקר באצבעות החמישית והרביעית.
העצב נכנס לאמה בין ראשי השריר כופף שורש היד הגומדי ומצטרף למהלכו של עורק הגומד לאורך עצם הגומד. השניים נכנסים לכף היד דרך התעלה על שם גויון (Guyon) הסמוכה לתעלת שורש כף היד אך שטחית יותר ממנה, שם מתפצל העצב לענפים הסופיים שלו.
ענפים ועיצבוב.
לעצב הגומד אין כל ענפים בזרוע.
ענפים לשרירים.
באמה מתפצלים מהעצב מספר ענפים המעצבבים את השריר כופף שורש היד הגומדי ואת המחצית התיכונה של השריר כופף האצבעות העמוק.
בתוך כף היד מעצבב הענף העמוק של עצב הגומד (Ramus profundus nervus ulnaris) את שרירי הזרת האינטרינסים (שבתוך כף היד, בבליטת תת-כף היד), את השריר מתוויך האגודל, את השרירים התולעיים התיכונים ואת כל השרירים הבין גרמיים.
הענף השטחי של עצב הגומד (Ramus superficialis nervus ulnaris) מעצבב את שריר הכף הקצר.
ענפים לעור.
לפני כניסת העצב לכף היד, מתפצלים ממנו הענף הכפי (Ramus palmaris nervus ulnaris) והענף הגבי (Ramus dorsalis nervus ulnaris) ומעצבבים את העור בחלקה התיכון של כף היד.
ראו גם.
יד טופר
אקווה (פירושונים)
מכבי חיפה מ.כ.
פורמולה 1 עונת 2007
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2007 נערכו 17 מרוצים. באליפות העולם זכה בפעם הראשונה הפיני קימי רייקונן ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת פרארי, קבוצתו של רייקונן.
עונה זו שנחשבה תחילה כעונה פחות מעניינת בגלל פרישתו מנהיגה של מיכאל שומאכר הפכה להיות לאחת מהעונות המתוחות והדרמטיות ביותר בתולדות הענף. לפני תחילת המרוץ האחרון, שלושה נהגים עדיין היו יכולים לזכות באליפות, והזוכה הוא זה שהיה בעל הסיכויים הפחותים ביותר בפתיחת המרוץ.
תחילת האליפות הציגה את הכוכב העולה לואיס המילטון נהג בריטי צעיר, הצעיר ביותר שנהג אי פעם בפורמולה 1, בגיל 22. לואיס שנחשב לבעל פוטנציאל גדול לעתיד הוכיח את בגרותו כבר בתחילת הדרך. הוא הצליח לעלות לפודיום (כלומר, בין שלושת הראשונים) כבר במרוצו הראשון ובעצם, עשה זאת בכל תשעת המרוצים הראשונים. הוא היה גם לנהג ה"רוקי" (נהג שנה ראשונה) הראשון שניצח במרוץ. מאמצע העונה, הוביל המילטון את טבלת הדירוג. לאחר 11 מרוצים, היה רייקונן בפיגור של 26 נקודות אליפות יחסית להמילטון. אולם במרוץ הלפני אחרון, כאשר יכול היה המילטון להבטיח את האליפות, הוא ביצע טעות ופרש. במרוץ האחרון, זינק מהמקום השני, אך בשל טעות נהיגה ותקלה טכנית, סיים את המרוץ במקום השביעי והפסיד את האליפות. אלונסו סיים שלישי ובעקבות ניצחונו של רייקונן במרוץ, הפסיד גם הוא את האליפות. רייקונן סיים את האליפות עם נקודה אחת יותר מאשר אלונסו והמילטון. גם בתום המרוץ לא הסתיימה הדרמה, שכן מספר שעות לאחר סיום המרוץ, נבדק חשד כי קבוצות ויליאמס וסאובר-ב.מ.וו השתמשו בטכניקות קירור דלק אסורות. נהגים של קבוצות אלו תפסו את מקומות 4, 5 ו-6 במרוץ הסיום, ואם היו נפסלים, הרי שהמילטון היה מקודם למקום החמישי וזוכה בכך באליפות. לאחר יממה, הודיעה ה-הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) שהקבוצות נוקו מהחשד.
במהלך העונה התגלתה יריבות גדולה בין פרננדו אלונסו, אלוף העולם בשנתיים הקודמות שעבר לקבוצת מקלארן לבין המילטון, חברו לקבוצה. אלונסו ראה את עצמו כנהג הבכיר של הקבוצה, אך הצלחתו של המילטון טרפה את הקלפים ומתיחות גדולה שררה בין השניים מאמצע העונה.
בנוסף לכל זאת, התפוצצה גם שערוריית ריגול חמורה כאשר הסתבר כי מהנדס בכיר בפרארי העביר את כל הספר הטכני של המכונית לידי קבוצת מקלארן. מקלארן נענשה בקנס של מאה מיליון דולר, הגדול ביותר בהיסטוריה של הענף וכן בביטול כל הנקודות שצברה הקבוצה במרוץ לאליפות היצרנים במשך כל העונה. עם זאת, לא נפסלו נהגיה.
בכל המרוצים במהלך העונה, ניצחו ארבעה נהגים בלבד: רייקונן, המילטון, אלונסו ומאסה. הם נהגו עבור קבוצות פרארי ומקלארן בלבד.
גם על ידי הנהג הצעיר סבסטיאן פטל נשברו שני שיאים חדשים: הוא היה לנהג הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה בנקודת אליפות (מקום שמיני בגרנד פרי האמריקאי בגיל 19, 11 חודשים ו-14 יום) וכן לנהג הצעיר ביותר שהוביל במהלך מרוץ (למשך 3 הקפות בגרנד פרי היפני בגיל 20, חודשיים ו-27 יום).
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון. העיקריים שבהם היו:
דירוג נהגים סופי.
עבור רובנס באריקלו, הייתה זו העונה הראשונה בה לא זכה באף נקודת אליפות ב-15 עונות השתתפות באליפויות הפורמולה 1.
דירוג קבוצות סופי.
לקבוצת מקלארן-מרצדס הורדו כל הנקודות בעקבות פרשת ריגול מקבוצת פרארי. עם זאת, ביטול הנקודות היה רק מבחינה ספורטיבית, אך ה-FIA קיצץ מהקנס שהוטל על הקבוצה בסך מאה מיליון דולר
את הסכום שהקבוצה הייתה אמורה לקבל מזכייה בנקודות אליפות.
כנסיות השלום
כנסיות השלום (בפולנית Kościoły pokoju) ביאבור ובשווידניצה
שבשלזיה תחתית הן מבני הדת הגדולים באירופה העשויים ממסגרות עץ. כנסייה שלישית שניצבה בגלוגוב עלתה באש ב-1758.
שלוש הכנסיות הלותרניות הוקמו במאה ה-17 לאחר שלום וסטפליה ב-1648 ולכן זכו בשמן, "כנסיות השלום". אותה עת הורשו הפרוטסטנטים בשלזיה שנשלטה על ידי בית הבסבורג הקתולי לבנות את שלוש הכנסיות, אך נאלצו להקימן מחוץ למרכזי הערים. הכנסיות נבנו ממסגרות עץ ללא שימוש במסמרים. בעוד שכנסיית גלוגוב נשרפה שופצו שתי האחרות על ידי ממשלות פולין וגרמניה, ובשנת 2001 הוכרזו כאתרי מורשת עולמית.
הכנסייה ביאבור מוקדשת לרוח הקודש, שטחה 1,180 מ"ר והיא מסוגלת להכיל 6,000 איש. כנסיית שווידניצה מוקדשת לשילוש הקדוש ומשתרעת על שטח של 1,090 מ"ר. בכנסייה זו יכולים להיכנס 7,500 איש בעמידה ועש 3,000 בישיבה.
לזר כגנוביץ'
בחורים טובים
בחורים טובים (באנגלית: A Few Good Men) הוא סרט קולנוע שביים רוב ריינר ב-1992, בכיכובם של טום קרוז, ג'ק ניקולסון ודמי מור.
הסרט הוא דרמה משפטית על פרשת מותו של חייל חיל הנחתים האמריקני בבסיס מפרץ גואנטנמו בקובה. את התסריט כתב אהרן סורקין על פי מחזה שכתב ושהועלה על במות ברודוויי קודם לכן. הכנסותיו של הסרט הגיעו ל-243.2 מיליון דולרים ברחבי העולם, והוא נחשב לשובר קופות. בעיקר זכור מהסרט המשפט שאמר קולונל נתן ג'אספ (ג'ק ניקולסון) לעורך הדין של ההגנה לוטננט דניאל קאפי (טום קרוז), בסיום הסרט: "!You can't handle the truth" ("אתה לא יכול להתמודד עם האמת!").
עלילה.
עלילת הסרט נסובה סביב מוות טראגי בבסיס חיל הנחתים האמריקני במפרץ גואנטנמו שבקובה. החייל ויליאם סנטיאגו מת בשנתו לאחר שחבריו לצוות, רב"ט הרולד דוסון (ג'יימס מרשל) וטר"ש לאודן דאוני, דחפו לו סמרטוט לפה. זאת בתור צעד ענישה על שאיים להלשין על רב"ט דוסון שירה מעבר לגדר המפרידה בין הבסיס לקובה. צעד ענישה זה מכונה בז'רגון הנחתים "קוד אדום", והוא דומה לזובור או "שמיכה" בז'רגון הצה"לי. בחיל הנחתים מקובל לראות צעד זה כצעד משמעת שנועד לחנך את הנחת שהתנהג באופן לא ראוי, אם כי צעד זה אינו מעוגן בפקודות הצבא.
רב-סרן ג'ואן גאלווי (דמי מור), פרקליטה מיוחדת לענייני פנים במחלקת החקירות של הצי, קיבלה לידיה את התיק ומבקשת מפרקליטות הצי לאפשר לה להיות הסניגורית של דוסון ודאוני במשפט הרצח. הפרקליטות לעומת זאת, מעדיפה על פניה את לוטננט דניאל קאפי, עורך דין צעיר ובן לשופט רב פעלים, שהצליח לסגור עשרות עסקאות טיעון, אך מעולם לא התייצב בין כותלי בית המשפט. לוטננט קאפי, שחשוב לו לזכות בכל תיק, ושאוהב יותר לשחק בייסבול מאשר לכלות את זמנו בדיונים בבית המשפט, טוען כי אינו מתאים למשימה וכי אין סיכוי לנצח במשפט. בלית ברירה הוא מקבל ממפקדו את המשימה וסם וויינברג (קווין פולאק) ממונה לעוזרו. תוך כדי ההכנות למשפט קאפי מקבל תיאבון למקרה ויחד עם ווינברג וגאלווי הם מחליטים להשקיע את כל מרצם, כדי להצליח ולהוכיח שדוסון ודאוני לא רצחו את סנטיאגו.
הצוות טס לבסיס הצי במפרץ גוונטנאמו כדי לראיין את מפקד הבסיס קולונל ג'אסופ, סגנו לוטננט קולונל מת'יו מרקינסון ומפקד הפלוגה לוטננט ג'ונתן קנדריק (קיפר סאת'רלנד). צוות הקצינים רק חוזר על הפרטים הידועים והצוות, אף שחש כי הם מסתירים דבר מה, חוזר כלעומת שבא.