וורן קיבלה במה לשטוח את דבריה בפריים טיים בוועידה הלאומית הדמוקרטית של 2012, מיד לפני שביל קלינטון נשא את דבריו, ב-5 בספטמבר 2012. וורן מיקמה את עצמה כתומכת במעמד הבינוני הנצור ש"נסדק, נלחץ ונדפק בפטיש". על פי וורן, "אנשים מרגישים שהמערכת משתמשת בשיטות לא כשרות נגדם. והנה החלק הכואב: הם צודקים. המערכת מבוימת". וורן אמרה ש"המנכ"לים בוול סטריט הרסו את הכלכלה שלנו והשמידו מיליוני משרות" ושהם "עדיין פוסעים ביהירות סביב הקונגרס, ללא בושה, תובעים טובות, ומתנהגים כאילו אנחנו צריכים להודות להם".
כהונתה בסנאט.
ב-6 בנובמבר 2012 הביסה וורן את הסנאטור המכהן סקוט בראון, שזכה בבחירות המיוחדות למילוי כיסאו של טד קנדי המנוח ב-2010, כשזכתה ב-53.7% מהקולות. וורן היא האישה הראשונה אי פעם שנבחרה לסנאט של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס. בדצמבר 2012 הוקצה לוורן מושב בוועדת הבנקאות של הסנאט, הוועדה שמפקחת על היישום של חוק דוד-פרנק ורגולציה אחרת של תעשיית הבנקאות. וורן הושבעה על ידי סגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, ב-3 בינואר 2013. לאחר התפטרותו של ג'ון קרי, לצורך מינויו לתפקיד מזכיר המדינה של ארצות הברית, הפכה וורן לסנאטורית הבכירה של מסצ'וסטס לאחר פחות מחודש בתפקיד, מה שהפך אותה למהירה ביותר להתמנות לתפקיד הסנאטור הבכיר אי פעם.
בפעם הראשונה שוורן השתתפה בשימוע בוועדת הבנקאות של הסנאט, ב-14 בפברואר 2013, לחצה הסנאטורית הטרייה מספר רגולטורים מתחום הבנקאות לענות על השאלה מתי לקחו בפעם האחרונה בנק מוול סטריט למשפט והצהירה: "אני מאוד מודאגת מפני האפשרות ש'גדולים מכדי ליפול' הפך ל'גדולים מכדי לעמוד למשפט'". סרטי וידאו של התשאול שקיימה וורן הפכו פופולריים באינטרנט וצברו למעלה ממיליון צפיות בתוך מספר ימים. בשימוע של ועדת הבנקאות שהתקיים במרץ 2013, תישאלה וורן פקידים ממחלקת האוצר של ארצות הברית ביחס לשאלה מדוע לא הוגשו כתבי אישום פליליים כנגד HSCB בגין פרקטיקות הלבנות ההון שאפיינו את פעילותו. בהינתן העובדה שהנשאלים התחמקו בעקביות משאלותיה, ובהיותה נסערת בעליל, השוותה וורן באותו מעמד הלבנת הון להחזקת סמים באומרה: "אם נתפסת עם אונקיה של קוקאין, יש סיכויים טובים שתלך לבית סוהר, אך ברור, שאם הלבנת מיליארד דולר אמריקני בקירוב עבור קרטלי סמים והפרת את הסנקציות הבינלאומיות שלנו, החברה שלך משלמת קנס ואתה הולך הביתה וישן במיטה שלך בלילה".
במאי 2013 שלחה וורן מכתבים למחלקת המשפטים של ארצות הברית, לוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) ולפדרל ריזרב והטילה ספק ביחס להחלטותיהם לפיהן יישוב העניין בצורה של קנסות יהיה פורה יותר מהליכה לבית משפט. באותו החודש גם הציגה וורן את הצעת החוק הראשונה שלה, the Bank on Student Loans Fairness Act, אשר יאפשר לסטודנטים לקחת הלוואות לימודים ממשלתיות באותו שיעור שבנקים דוגמת גולדמן זקס וג'יי פי מורגן צ'ייס ישלמו על מנת ללוות מהממשל הפדרלי של ארצות הברית. כשהיא טוענת ש"סטודנטים צריכים לקבל את אותן עסקאות נהדרות שבנקים מקבלים", הציעה וורן שסטודנטים שהם לווים חדשים, יוכלו לקחת הלוואה מסובסדת עם ריבית של 0.75%, השיעור שמשולם על ידי הבנקים, בהשוואה לשיעור הריבית הרגיל על הלוואות סטודנטים שעומד על 3.4%. כשהוא מאמץ את הצעתה של וורן מספר ימים לאחר שהוצגה, הצהיר הסנאטור העצמאי מוורמונט, ברני סנדרס, בתוכניתו של תום הארטמן: "הדבר היחיד שלא בסדר בהצעת החוק הזאת הוא ש[היא] חשבה על זה ולא אני".
במרץ 2015 נמנתה עם הסנאטורים הבודדים שלא נכחו בנאום ראש הממשלה בנימין נתניהו בקונגרס כנגד עסקת הגרעין עם איראן.
בשנת 2017 הביעה וורן התנגדות לחוק נגד ה-BDS אשר על פיו אזרחים או חברות שיואשמו בשיתוף פעולה עם ה-BDS יוכלו לקבל קנס של עד מיליון דולר ועונש של עד 20 שנות מאסר. וורן טענה שהחוק נגד תנועת ה-BDS משמעו "הוצאה מחוץ לחוק של חופש הדיבור ופגיעה בעקרונות החוקה האמריקנית".
באפריל 2019 קראה לקונגרס לפעול להדחת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ עקב ממצאי דו"ח מולר.
היא חברה בוועדה המיוחדת של הסנאט לענייני הזדקנות, כחברה בוועדת הסנאט של ארצות הברית לבנקאות, דיור ועניינים עירוניים, וכחברה בוועדת הסנאט של ארצות הברית לבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה. בנובמבר 2018 נבחרה לכהונה שנייה בסנאט.
המירוץ לנשיאות (2020).
ב-9 בפברואר 2019 הכריזה רשמית על מועמדותה לנשיאות ארצות הברית. ואולם במרץ 2020 החליטה לפרוש מהמירוץ בלי לתמוך באחד המועמדים האחרים.
עמדתה הכלכלית.
וורן קוראת לחזק את השווקים הפתוחים באמצעות החזרת התחרות אליהם. וורן היא מהפוליטיקאים הבודדים בארה״ב שהצטרפו לאבחנה שמספר השווקים הפתוחים בארה״ב לתחרות הולך ומצטמצם.
על פי תוכניתה יש לבצע כמה דברים שבראשיתה היא קוראת להחזיר את האכיפה החזקה על ההגבלים העסקיים (דבר שלא נעשה בארה״ב מזה שלושה עשורים) ולבחון בזכוכית מגדלת כל סוג של מיזוג. בנוסף, היא קוראת לעצור לא רק מיזוגים אופקיים בין מתחרים, אלא גם מיזוגים אנכיים, כמו התוכנית של ענקית התקשורת AT&amp;T לרכוש את טיים וורנר (מיזוג שהנשיא דאז, טראמפ, התנגד לו), והמיזוג של רשת הדראגסטורים CVS עם חברת ביטוחי הבריאות אתנה.
הכרה.
ב-2009 נקב הבוסטון גלוב בשמה של וורן כ"הבוסטונית של השנה" וה-Women's Bar Association of Massachusetts כיבדה אותה בהעניקה לה את פרס ליליה ג'יי רובינסון. וורן הוכתרה, הן ב-2009, הן ב-2010, כ"אחת ממאה האנשים המשפיעים בעולם" של טיים מגזין. ה-The National Law Journal הכתיר את וורן שוב ושוב כאחת מחמישים הפרקליטות המשפיעות באמריקה וב-2010 כיבד אותה כשכלל אותה ברשימת 40 עורכי הדין המשפיעים של העשור. ב-2011 נבחרה וורן להיכל התהילה של אוקלהומה. ב-2012 הוכתרה וורן כ-"Top-20 U.S. Progressive" על ידי הניו סטייטסמן (כתב עת שבסיסו בבריטניה).
ב-2009 הפכה וורן לפרופסור הראשון בתולדות אוניברסיטת הרווארד לזכות ב-The Sacks-Freund Teaching Award של בית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד, בפעם השנייה. היא נשאה את נאום ה-commencement address במאי 2011 ב-Rutgers School of Law–Newark, שם הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים, כמו גם חברות ב-the Order of the Coif.
עוצבת הרעם
עוצבת הרעם (אגד ארטילרי 219) הייתה אגד ארטילרי של חיל התותחנים בצה"ל.
היסטוריה.
האגד הוקם באפריל 1976 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים. בתחילה התבסס האגד על גדודי תותחנים במילואים של פיקוד הצפון, שהפעילו תותחנים מתנייעים M-107 ("רומח"), תותחים נגררים מדגם M-71, ותותחים מתנייעים M-68. מחנות הקבע של יחידות האגד היו במחנה יפתח ובמחנה כורדני.
ב-1995 החלו להיקלט בצה"ל משגרי רקטות M-270 MLRS ("מנתץ"), האגד קיבל תחת אחריותו את הגדוד הסדיר ("גדוד הרעם") ושני גדודים מילואים נוספים של משגרי מנתץ והפך לאגד עומק, שייעודו תקיפת יעדים בעומק האויב.
האגד היה אגד מילואים שלחם במלחמת לבנון הראשונה ובמלחמת לבנון השנייה.
אגד 219
יוסף פרסמן
Tekken 1
מאזורקה
טיסה 363 של טטרסטן איירליינס
טיסה 363 של טטרסטן איירליינס הייתה טיסה שביצעה חברת התעופה טטרסטן איירליינס בשותפות קוד עם חברת Ak Bars Aero. הטיסה המריאה ב-17 בנובמבר 2013 מנמל התעופה דומודדובו שבמוסקבה, בדרכה ליעדה, נמל התעופה הבינלאומי של קאזאן, בסמוך לקאזאן בירת רפובליקת טטרסטן. המטוס התרסק בעת הגישה לנחיתה בשדה התעופה, בשעה 19:20 זמן מקומי. כל 44 הנוסעים וששת אנשי הצוות נספו.
מערכת הטלוויזיה במעגל סגור של נמל התעופה, תיעדה את המטוס מתרסק.
המטוס.
המטוס שהתרסק, מדגם בואינג 737-500 מספר זנב VQ-BBN, היה בשירות חברות תעופה שונות, יותר מ-23 שנים. חברת השכר הצרפתית Euralair, רכשה את המטוס מבואינג, והכניסה אותו לשירות ב-13 ביולי 1990. Euralair מכרה את המטוס לאייר פראנס ב-1992, בשנת 1995 נמכר לאוגנדה איירליינס, בשנת 2000 נמכר לחברה הברזילאית ריו סול, בשנת 2005 נמכר המטוס לחברה הרומנית בלו אייר, במאי 2008 נמכר המטוס לבולגריה אייר, ובדצמבר 2008 נכנס לשירות בחברת טטרסטן איירליינס.
מטוס זה היה מעורב בשתי תקריות נוספות: בפעם הראשונה, ב-17 בדצמבר 2001 בעת שהיה בשירות ריו סול, נחת המטוס בשדה התעופה של העיר בלו הוריזונטה שבדרום-מזרח ברזיל. עקב תנאי מזג האוויר הקשים שהיו בשדה באותה שעה, נחתו הטייסים במרחק שבעים מטרים מתחילת מסלול הנחיתה, וציוד הנחיתה של המטוס נהרס. ב-26 בנובמבר 2012 נחת המטוס נחיתת חירום בקאזאן, עקב ירידת לחץ האוויר בו.
הטיסה.
הטיסה המריאה מנמה"ת דומודדובו בשעה 18:25 זמן מקומי, יעדה היה נמל התעופה של קאזאן הנמצא כ-800 קילומטרים מזרחית למוסקבה.
בעת הגישה לנחיתה בקאזאן, ניסו הטייסים לבצע תמרון הליכה סביב, המטוס התרסק סמוך למסלול הנחיתה במהירות 448 קמ"ש, והתפוצץ בעת הפגיעה בקרקע. פיצוץ נוסף התרחש כארבעים שניות לאחר התרסקות. כל 44 הנוסעים וששת אנשי הצוות נספו, לא היו נפגעים על הקרקע. בשעת האסון, נשבו בשדה רוחות חזקות וירד גשם קל.
לאחר התאונה נסגר שדה התעופה ל-24 שעות ושימש רק לטיסות מעבר לפני שנפתח שוב ב-18 בנובמבר.
הטייסים.
קפטן המטוס היה רוסטם סליקוב (Rustem Salikhov) בן 47, הקצין הראשון היה ויקטור גוטסול (Viktor Gutsul) בן 47 אף הוא.
הנוסעים.
בין הנוסעים בטיסה היו אירק מיניחאנוב, בנו של נשיא רפובליקת טטרסטן רוסטם מיניחאנוב, ואלכסנדר אנטונוב ראש המשרד האזורי של שירות הביטחון הפדרלי.
48 נוסעים היו אזרחי רוסיה, אחד הנוסעים היה בעל אזרחות אוקראינית, ואחד אזרח בריטניה.
חקירת התאונה.