בשנת 2009 נעה המטולטלת שוב עם הקמת ממשלת נתניהו השנייה אשר אימצה מחדש את האסטרטגיה הלאומית של ישראל המבוססת על קיר הברזל והשארת ההגנה על ישראל בידי ישראל עצמה - לצד שיתופי פעולה עם מדינות נוספות המבוססים על אינטרסים משותפים, הסתפקות ב"תמיכה" של מעצמה והבנה כי הסכם עם מדינות ערב אינו "יוצר" אלא "מתאר".
אלון
אַלּוֹן או אֵלוֹן (שם מדעי: "Quercus") הוא סוג של עץ, ששלושה מבין עשרות מיניו נפוצים בארץ ישראל (ישנם עוד שני מינים הגדלים בחרמון: אלון שסוע ואלון הלבנון). חלק ממיני האלון הם ירוקי-עד, ואחרים הם נשירים.
פירות עץ האלון נקראים "בלוטים" והם יושבים בתוך בסיס הנקרא "ספלול". למינים השונים של האלונים יש בלוטים וספלולים בגדלים ובצורות שונים מעט זה מזה, המקילים על זיהוי מינו של העץ במקומות בהם ישנם מספר אלונים שונים בחפיפה בקיץ.
מיני האלון.
במשפחת האלוניים שישה סוגים ו-600 מינים, רובם מצויים ביערות של האזורים הממוזגים. במשפחה זו מצויים גם האשור והערמון, אך אין ספק כי הסוג אלון הוא החשוב בהם. סוג האלון מכיל כ-450 מינים, הגדלים בעיקר בחצי הכדור הצפוני. הוא מונה מינים חשובים רבים ביניהם:
כמו כן מצויים מינים רבים נוספים של אלון באירופה ובאסיה, שם הם מהווים חלק חשוב של החורש, חלקם מגיעים לגובה 40 מטר ולגיל של 1,500 שנה.
בישראל.
בישראל גדלים מספר מינים של אלון:
כמו כן מצויים בישראל שני מינים נוספים של אלון הגדלים רק בחרמון:
בשנת 2009 קבוצת מתנדבים מעמק חפר והשרון, בראשות ארנון גורן ועפר בינדל החלו בפרויקט השבת אלוני התבור לשרון. ההשראה לפרויקט הגיעה מהספר "האיש שנטע עצים", מאת ז'אן ז'יואנו. הקבוצה אספה בלוטים מעצים מקומיים והטמינה אותם בפארק השרון, בין אזור התעשייה עמק חפר לבין תחנת הרכבת בחדרה. עד סוף 2016 התבססו בשטח כ-300 עצים.
פרויקט מיפוי אלוני ישראל ע"ש מיכאל אבישי ממפה את מיקום האלונים בארץ, לפי מין.
מרבית האלונים בישראל נמוכים ונראים כשיחים. מיעוטם, בעיקר אלה הגדלים בצד מקומות קדושים למוסלמים, ולכן לא נפגעו, הם עצים גדולים, גבוהים ומרשימים; חלקם בני מאות שנים. גילו של "אלון אברהם" שבחברון נאמד בכאלף שנה, אך בשנת 1996 פריט זה מהמין אלון מצוי הוכרז כמת.
שימושים.
עץ האלון שימש בתקופות הקדומות להסקה. כמו כן, שימש לבניית כלים חקלאיים, סירות וספינות. העץ שימש גם לפחמים שנחשבו ל"טובים מכל הפחמים". העץ שיוצר ממנו נקרא בפי היוונים: "קסילון", שפירושו לפיד. בנוסף, שימש העץ לפיסול של אלילים מעץ.
האלון שימש גם למאכל אדם, הפרי מכיל הרבה טאנין, שהוא חומר מר המגן עליו מפני אכילה על ידי בעלי חיים. על ידי קלייה של הבלוטים וטחינתם, ניתן היה גם להיזון מהם (כפי שנעשה במלחמת העולם הראשונה) או לערבם בקפה.
במאות השנים האחרונות מקובל להשתמש בחביות העשויות מעץ האלון לצורך יישון מרבית הסוגים המקובלים של המשקאות האלכוהוליים. שאריות העץ מחביות אלו ידוע כחומר גלם מעולה לבעירה לצורך צלייה.
ברפואה העממית.
יהודי תימן נהגו להשתמש בעפצי האלון לשם ריפוי נפיחויות, שטפי דם, דלקות חניכיים, שלשולים, טחורים ודלקות מעיים.
בתרבות.
עלה האלון נמצא בסמלי הקצונה של צבא ארצות הברית.
במזרח הקדום.
חורשות אלונים שימשו כמקום מרכזי לקבלת הכוונה מהאלים ולפולחני ניחוש. בתקופה הכנענית קושר השם אלון עם מקומות פולחן, ובמקרא מוזכרים אלון מורה, אלון מעוננים, אלון מוצב, אלון בכות ואלון תבור כאתרים הקשורים באירועים פולחניים.
בתנ"ך.
מקור השם נובע מן הלשון השומרית, בהגיית – 'אַלֲלַה', alla מושאלת לאכדית 'אַלַּנו' – allānu. בתנ"ך, מתואר האלון כסמל החוסן והכוח: "כְּגֹבַהּ אֲרָזִים גָּבְהוֹ וְחָסֹן הוּא כָּאַלּוֹנִים" (). השם אַלּוֹן מופע כשם פרטי של אחד מנשיאי שבט שִׁמְעוֹן ב.
שמותיהם של שני העצים המרכיבים את החורש הים-תיכוני: "אלון" ו"אלה", הומצאו כיוון שהם שימשו לפולחן לאלילים () וגם לה', ומשום שהיו נטועים בבית המקדש (רד"ק, "יש מפרשים בשלכת").
האלונים המוכרים הם האלון המצוי ואלון התבור, שני אלה נבדלים זה מזה, בין השאר, באופי קצות העלים: העלים של האלון המצוי הם דוקרניים, בניגוד לעלי אלון התבור. אלון התבור נקרא בערבית "מל" או "מלול", כשמו של הכפר השוכן למרגלות הרי נצרת, הוא מזוהה עם נהלל המקראית (; ). בשל כך, הועלתה הסברה שה"נעצוצים" וה"נהלולים" המוזכרים בספר ישעיהו (), הם האלון המצוי (אשר נקרא נעצוץ על שם דוקרניותו) ואלון התבור.
פלוטו (דמות דיסני)
פּלוּטוֹ (באנגלית: Pluto) הוא דמות הנפשה המופיעה בסרטיו המצוירים של וולט דיסני. פלוטו מופיע בסרטים ככלב המחמד של מיקי מאוס, אולם הופיע בסרטים גם ככלבם של דונלד דאק ושל גופי (שהוא בעצמו כלב מואנש).
יחודה של הדמות.
פלוטו יוצא דופן מכל דמויות דיסני בכך שאינו מואנש, הוא אינו מדבר ומביע רגשות של אדם, ולמעשה הוא מייצג כלב.
חברים, אויבים ובני משפחה.
פלוטו לרוב מעביר את זמנו בחברת בעליו אך יש לו מספר חברים, ובהם הכלבים פיפי הפקינזי, דינה ההולנדית ורוני הסנט ברנרד. אויביו כוללים את בוטץ' הבולדוג, פיגרו החתלתול, צ'יפ ודייל והדבורה באז.
בסרט ההנפשה "פלוטו הבן" משנת 1942 מוצג כלבלב בשם "פלוטו הבן" כבנו של פלוטו.
מקור השם.
פלוטו קרוי על שם כוכב לכת ננסי פלוטו שהתגלה בשנת 1930 - השנה בה צויר פלוטו לראשונה.
זכויות יוצרים.
בשל המחלוקת על השם, אולפני דיסני הכריחו את אולפני סרטי פרמאונט אשר יצרו את סדרת ההנפשה פופאי לשנות את שמו של אויבו של פופאי - "בלוטו" ל-"ברוטוס", על מנת שלא יהיה בלבול בינו לבין פלוטו.
וייק (אי)
האי וייק או אטול וייק (באנגלית: Wake Island או Wake Atoll) הוא אטול אלמוגים הנמצא באוקיינוס השקט.
האי וייק נמצא 2,300 ק"מ מערבית להונולולו ו-2,430 ק"מ מזרחית לגואם, והוא מהווה טריטוריה של ארצות הברית המנוהלת על ידי משרד הפנים של ארצות הברית.
הכניסה לאי מוגבלת ומנוהלת על ידי חיל האוויר של ארצות הברית.
גאוגרפיה.
האי וייק הוא אטול המורכב ממספר איונים (האיונים וייק, וילקס ופיל) המקיפים לאגונה.
שטחו של האי וייק 7.4 קמ"ר ולו קו חוף באורך 19.3 ק"מ. אקלימו של האי טרופי והוא נפגע לעיתים מסופות טייפון. גובה הנקודה הגבוהה באי - 6 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי האי.
ב-20 באוקטובר 1568 גילה מגלה ארצות ספרדי - אלווארו דה מנדאניה דה ניירה את האי, וקרא לו "סן פרנסיסקו". בהמשך שונה שם האי לשמו של רב החובל סמיואל וייק שביקר באי בשנת 1796.
ב-20 בדצמבר 1840 הגיעה לאי משלחת בפיקוד צ'ארלס ווילקס מטעם ממשלת ארצות הברית ומיפתה את האי.
טביעתה של הלייבל.
האי זכה לתשומת לב בינלאומית לאחר שב-4 במרץ 1866, אוניית מפרשים מסוג בארק בת 650 טון, בשם "לייבל" מברמן בגרמניה, עלתה על שרטון על חופי האי, במהלך סופה, בדרכה מסן פרנסיסקו להונג קונג. בין הנוסעים הייתה זמרת האופרה הבינלאומית אנה בישוף, בעלה מרטין שולץ - יהלומן ידוע, וכן שלושה מזמרי האופרה האנגלית.
לאחר 21 ימים באי החליטו 30 הניצולים להפליג מהאי בסירה מסוג לונגבוט ובסירת הצלה, בניסיון להגיע לאי גואם שהיה אז בשליטת ספרד. סירת הלונגבוט, בה היו זמרת האופרה, בעלה והזמרים הגיעה לגואם ב-8 באפריל 1866. סירת ההצלה ובה רב החובל טבעה.
בספינה שעלתה על השרטון היו 1,000 בקבוקי כספית במשקל 34,500 ק"ג. בקבוקים אלה וכן מטבעות ואבני חן ששווים כ- 150,000 דולר אמריקאי נקברו באדמת האי. חמש משלחות חיפוש מצאו לאחר מכן חלקים ממטמון זה.
השתלטות ארצות הברית על האי.
האי וייק סופח לארצות הברית ב-17 בינואר 1899.
בשנת 1935 הוקם באי כפר בשם "פאאוויל" (פאן אמריקן איירליין ויל - עיר חברת התעופה פאן אמריקן) על ידי חברת התעופה פאן אמריקן, אשר שימש כתחנת ביניים בטיסות מארצות הברית לסין. הכפר היה היישוב הראשון באי, ונותר בשימוש עד למתקפה היפנית על האי.
ההכנות למלחמת העולם.
החל מינואר 1941 החזיק צי ארצות הברית בסיס על האטול, ובו 449 חיילים. מלבדם היו באי 1,221 אזרחים.
מלחמת העולם השנייה.
הקרב על האי וייק.
ב-8 בדצמבר 1941 (יום המתקפה על פרל הארבור, אולם למעשה יום אחד מאוחר יותר, בשל היות האי בצדו השני של קו התאריך הבינלאומי), תקפו 16 מפציצים יפניים לטווח בינוני את האי וייק, והשמידו 8 מתוך 12 מטוסי ה-F4F ויילדקט שהיו בשדה התעופה באי.
ב-11 בדצמבר הצליח הכוח המוצב באי, בעזרת ארבעת המטוסים שנותרו למנוע את גל התקיפה היפני, הכולל 450 נחתים יפניים מלנחות באי. הכוח הצליח, באמצעות תותחי 127 מ"מ, להטביע שתי משחתות יפניות - ה"היאטה" וה"קיסאראג'י". ההיאטה היה כלי השייט היפני הראשון שהוטבע במלחמת העולם השנייה. הכוח היפני נסוג מבלי לנחות באי. היה זה הכישלון הראשון של הצבא היפני במלחמת העולם השנייה, והמקרה היחיד בו נהדפה מתקפה של כוחות נחתים על ידי תותחים יבשתיים.
המצור הממושך על האי והמתקפות האוויריות היפניות עליו נמשכו, והכוחות האמריקניים לא הצליחו לשלוח אספקה לאי.
כוח פלישה יפני שני הגיע אל האי ב-23 בדצמבר, ובו 1,500 נחתים. הנחיתה החלה בשעה 02:35 לפנות בוקר, לאחר מתקפה אווירית חזקה. בעקבות הלוחמה הקשה נאלצו כוחות האמריקאים להיכנע אחר הצהריים באותו יום. ב-15 ימי המצור נהרגו 49 נחתים אמריקאים ו-70 אזרחים. היפנים איבדו בין 700 - 900 לוחמים, וכן היו להם כ-1,000 פצועים.
עיטור מיוחד - עיטור האי וייק הוענק על ידי צבא ארצות הברית לאלה אשר נלחמו בהגנה על האי.
הכיבוש היפני.
ב-24 בפברואר 1942 תקפה נושאת המטוסים אנטרפרייז את הכוחות היפניים באי.