בינואר 2019 אמר נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, למשלחת יהודים שבאה בארמונו כי הוא מעוניין בחידוש הקהילה היהודית בארצו. הוא הבהיר כי הממשלה בראשותו מוכנה לבנות בתי כנסת ומוסדות קהילתיים. הנשיא גם הצהיר באותו מפגש על כוונתו לממן את שיקום בתי הקברות היהודיים במדינה. כבר באותו היום החלו פעולות השיקום בבית הקברות היהודי העתיק ברובע בסאטין שבקהיר. המשלחת היהודית שהציעה לממן את השיקום נתקלה בסירוב מצד א-סיסי, שראה בכך אחריות מצרית. מדובר בבית העלמין היהודי הגדול ביותר במצרים אשר מתוארך למאה התשיעית. במהלך שנים סבל מהזנחה רבה והיו מי שעקרו את מצבות השיש העתיקות ומכרו אותן או השתמשו בהן לבנייה.
במדינת ישראל.
בקונגרס העולמי הראשון של התאחדות עולי מצרים בישראל, שנערך ב-29 במאי 1983 במלון הילטון תל אביב בראשות ליבש מסרי מישורי, הוחלט על מספר פעולות לשימור מורשת יהדות מצרים, כגון: הקמת מוזיאון, העלאת ספרי תורה ממצרים, תביעות של רכוש יהודי שנשאר במצרים, ועוד פעילויות תרבות אחרות.
ליהודי מצרים מספר עמותות רשומות. אחת מהן, "התאחדות עולי מצרים בישראל" אשר מעניקה סיוע ליוצאי מצרים וצאציהם בקליטה בישראל, ובמימוש זכויותיהם שנפגעו בגירוש. היא פועלת לשימור מורשת הקהילה ומפעילה מרכז מידע למורשתה. בנוסף פועל "מרכז עולמי להנצחה ולהפצת מורשת יהודי מצרים", מרכז להנצחה ולשימור מורשת יהודי מצרים. המרכז אוסף חפצים ומוצגים אתנוגרפיים של יהודי מצרים לשימור ההיסטוריה החברתית, הדתית והתרבותית של יהדות מצרים.
יוליוס איסרליס
יוליוס איסרליס (באנגלית: Julius Isserlis; ברוסית: Ю́лий Давы́дович И́серлис, יולי דוידוביץ איסרליס; 7 בנובמבר 1888 - 23 ביולי 1968) היה פסנתרן, מלחין ומורה בריטי ממוצא רוסי, יהודי יליד בסרביה.
ילדותו ולימודיו.
נולד בקישינב, בירת בסרביה, אז באימפריה הרוסית, כיום ברפובליקת מולדובה. התחיל ללמוד נגינה בפסנתר מגיל 4. כשמלאו לו 7 שנים, מורו, קולזה, רשם אותו בקונסרבטוריון בקייב אצל ולדימיר פוחלסקי, אחד מתלמידיו של לשטיצקי. אחר כך, החל משנת 1900 המשיך לימודיו בקונסרבטוריון של מוסקבה עם מורים דגולים כמו וסילי ספונוב שהיה מורם של יוסף לוין, של מטנר ושל סקריאבין, כמו כן עם טאנייב. בגיל 13 הופיע תחת ניצוחו של ספונוב, בקונצרט סימפוני פומבי לזכרו של אנטון רובינשטיין וביצע את "הפנטזיה הפולנית" של שופן.
פעילותו כסולן ומורה ברוסיה.
בשנת 1905 בתום לימודיו זכה במדליית הזהב של הקונסרבטוריון. אחרי שהשתלם בפריז אצל פול פיניו בשנים 1905–1907 יצא לסיורי הופעות בעולם עם תזמורת החברה הסימפונית הרוסית תחת שרביטו של וסילי ספונוב - בברלין, בפריז ובשווייץ, ובשנים 1907–1908 בניו יורק, לפי הזמנתו של מודסט אלטשולר.
החל משנת 1911 יוליוס איסרליס לימד במכללה למוזיקה באודסה. לאחר מכן התקבל כפרופסור במכללת החברה הפילהרמונית במוסקבה ולימד שם בשנים 1913–1918.
תוכניות הקונצרטים של איסרליס כללו בעיקר יצירות מלחנים רוסים. הוא הצטיין במיוחד כמבצע יצירותיו של סקריאבין, מלחין שהכיר אישית בפריז בשנת 1907. אך נחשב גם פרשן מצוין של יצירותיהם של רחמנינוב ומטנר ושל העבודות המוקדמות של פרוקופייב. בלט גם כמבצע מקורי של המוזיקה הרומנטית (שומאן, ליסט) ושל האימפרסיוניסטים הצרפתים.
הוא בעצמו הלחין קטעי פסנתר ברוח רומנטית.
פעילותו באוסטריה ובבריטניה.
אחרי מהפכת אוקטובר העדיף לעזוב את רוסיה ובשנת 1922 עבר לווינה, שם עסק בהוראת אמנות הנגינה בפסנתר. עקב האנשלוס ב-1938 היגר ללונדון ועסק גם שם בעיקר בהוראה. פעילותו הוגבלה עקב לקייתו בעיוורון.
עם תלמידיו נמנים רות גייגר מווינה, אוסקר מוראווץ, מצ'כיה-קנדה, וברנאר פינסונו (Bernard Pinsonneault) הבריטי, מומחה במוזיקה של המלחין הרוסי ניקולאי מטנר.
בנו, גאורג (ג'ורג') איסרליס (נ' 1917) -הוא גם כן פסנתרן,
נכדו, סטיבן איסרליס, הוא צ'לן ידוע שהקליט בין השאר בלדה פרי יצירתו של סבו.
נכדותיו הן הכנרת הבריטית יוליה איסרליס, והוויולנית אנט איסרליס, מייסדת תזמורת עידן האורות מבריטניה (The Orchestra of the Age of Enlightenment), וסולנית הקאפלה
הבארוקית "הסולנים הבארוקים האנגלים" מיסודו של סר ג'ון אליוט גרדינר.
נפטר בשנת 1968 בלונדון.
יצירות לפסנתר.
Märchen. Fairy Tale, Op. 6. Universal-Edition. Pl. № 8844.
הקלטות.
24 פרלודים אופוס 11 מאת סקריאבין, חברת דלתא, בריטניה' 1963
הנצחה.
לזכרו של יוליוס איסרליס, לבקשת ססיליה הלן נורתקוט, החברה הפילהרמונית המלכותית הבריטית מעניקה החל משנת 1980 את מלגת יוליוס איסרליס למוזיקאים מוכשרים (Julius Isserlis Schoolarship).
רעם כחול
רעם כחול (באנגלית: Blue Thunder) הוא סרט קולנוע משנת 1983 שמציג מסוק מתקדם שנקרא "רעם כחול". את הסרט ביים ג'ון בדהאם וכיכב בו רוי שיידר. סדרת טלוויזיה המהווה ספין אוף שודרה ברשת ABC בשנת 1984, בהם כיכבו ג'יימס פרנטינו ודיינה קארווי בתפקידים הראשיים, אך היא בוטלה לאחר 11 פרקים בלבד.
ב-17 במרץ 2015 נודע כי סרטי סוני מתכננים להפיק רימייק לסרט, תוך התמקדות בטכנולוגיית מזל"טים.
עלילה.
פרנק מרפי (רוי שיידר), טייס מסוקים במשטרת לוס אנג'לס יוצא מלחמת וייטנאם, נבחר להטיס את המסוק המתקדם "רעם כחול" למשימות משטרתיות הדורשות השלטת סדר באזורים הומי אדם. כאשר מתברר כי מותה של חברת הסנאט דיאנה מקנילי אינה הריגה בשוגג, מרפי מתחיל בחקירה משלו. הוא מגלה כי תנועה חתרנית בשם "ת'ור" (THOR, Tactical Helicopter Offensive Response) - ששמה לעצמה מטרה להשליט סדר בהמונים דרך השימוש במסוקים צבאיים - מתכוונת להשתמש ב"רעם כחול" כדי להפטר מכמה פוליטיקאים לא רצויים. מרפי מגלה כי אויבו מזמן מלחמת ווייטנאם, לויטננט קולונל קוקראן (מלקולם מקדואל), שלמעשה היה אמור להיות טייס הניסוי ל"רעם כחול", מסתיר משהו.
כאשר מרפי עוקב אחר קוקראן ומשתמש בטכנולוגיה שבתוך המסוק "רעם כחול" כדי להקליט פגישה בין חברי התנועה, מרפי חייב להביא את הקלטת שעליה מוקלטת הפגישה לתחנת הטלוויזיה לצורך פרסומה, בשעה שחברי התנועה רודפים אחריו ואחרי שותפו.
בקרב אווירי מעל שמי לוס אנג'לס בין מרפי, שמטיס את "רעם כחול" לבין קוקראן, שמטיס מסוק צבאי, ולאחר שנאלץ ליירט שני מטוסי F-16, מרפי מצליח לבצע היפוך באוויר ולירט את מסוקו של קוקראן. לבסוף, מרפי מטיס את "רעם כחול" לפני רכבת משא שועטת ומצליח להימלט לפני שזו משמידה את המסוק.
המסוק.
"רעם כחול" הוא למעשה מסוק של חברת "Aerospatiale" מדגם "גאזל SA-341G" עם חופה מותאמת אישית בדומה למסוק AH-64 אפאצ'י. התאמות מסוג זה גרמו למסוק להיות כבד ביותר, וטכניקות מיוחדות (כולל שימוש במודל מוקטן) שימשו כדי לשוות לו מראה קל תנועה בסרט.
המסוק "רעם כחול" מצויד במערכת הכוונת ירי שעוצבה בהשראת מסוק ה-AH-64 אפאצ'י, שבו קיימת מערכת מובנית בין קסדת הטייס לכוונון הירי. המערכת, צריח ירי הנושא מקלע כבד, ממוקמת בחזית המסוק. בנוסף למערכת הנשק, המסוק מצויד בטכנולוגיות מעקב (תת-אדום, מיקרופונים ומצלמות וידאו טייפ) וחמקנות, שנועד במקור להיות נשק אווירי להשלטת סדר במקומות הומי אדם.
מפלגת לוויין
בפוליטיקה, מפלגת לוויין היא מפלגה המקיימת ברית הדוקה עם מפלגת אם גדולה ממנה, ולעיתים אף נשלטת על ידיה.
במשטרים בעלי חופש פוליטי מוגבל, עשוי להיות שימוש במפלגות לוויין על מנת להציג חזות של בחירות דמוקרטיות, בעוד שבפועל מתקיים למעשה משטר חד מפלגתי. כך לדוגמה בגרמניה המזרחית המפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה והמפלגה הלאומית דמוקרטית של גרמניה שהתחרו לכאורה במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה השלטת, שימשו למעשה כלי משחק בידיה ולא התנגדו לשלטונה הקומוניסטי-אבסולוטי. גם ברוסיה כיום ישנן טענות בדבר היותן של המפלגות רוסיה הוגנת והמפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה מפלגות לוויין למפלגת רוסיה המאוחדת, עקב תמיכתן בשלטונו של ולדימיר פוטין.
מפלגות לוויין עשויות לקום גם על מנת לאפשר למיעוט שאינו נהנה מזכויות אזרח מלאות לזכות בייצוג פוליטי מסוים, או כדרך לרשימה מאוחדת גדולה לזכות בתמיכה נוספת מצד ציבורים התומכים בחלק ממצעה, אך אינם יכולים להזדהות עם הקונצנזוס המפלגתי השורר בה. כך למשל עד לביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל ב-1966, ואף מספר שנים לאחר מכן, היו כלל המפלגות הערביות בישראל מפלגות לוויין של מפא"י והמערך. על מפלגות אלו נמנו רשימה דמוקרטית של נצרת, חקלאות ופיתוח, קידמה ועבודה, רשימה דמוקרטית לערביי ישראל ועוד.
גם מפלגות קטנות שנוסדו שלא ברצון אחת המפלגות הגדולות, ומתוך מטרה להוות אלטרנטיבה להן, נחשבות לעיתים מפלגות לוויין בשל הזדהותן המובהקת עם אחד הגושים הפוליטיים.
במשמעות מודרנית עשוי המושג מפלגת לוויין לשמש כביטוי גנאי למפלגה שאינה עומדת על עקרונותיה ונראית כמשרתת את מטרותיה של מפלגה גדולה ממנה. כך לדוגמה עם ההידרדרות בכוחה של העבודה החל מהכנסת ה-15, וחברותה בקואליציות בראשות הליכוד וקדימה, נשמעים מפעם לפעם קולות המאשימים אותה בהיותה מפלגת לוויין המשרתת את צורכי המפלגות השולטות.
מפלגת לווין
ורה מנצ'יק
ורה מנצ'יק (בצ'כית: Věra Menčíková, נולדה ב-16 בפברואר 1906 במוסקבה ונהרגה בהפצצה בלונדון ב-27 ביוני 1944) הייתה שחמטאית בריטית-צ'כית ואלופת העולם הראשונה בשחמט לנשים.
ביוגרפיה.