פנינה היילפרין - (נקראה גם פנינה הלפרין; 1886, ורשה - 1980, רמת-גן) הייתה אחת מראשוני הגננות העבריות בגולה ובארץ ישראל, משוררת ומתרגמת של שירי ילדים. אמם של יונתן רטוש ועוזי אורנן.
קורות חייה.
פנינה היילפרין נולדה בוורשה בשם פוליה הוכברג, לאב, בעל מפעל עור קטן, רופא אוטודידקט ואפיקורוס, ואם סוציאליסטית בדעותיה. עקב פעילותה הסוציאליסטית נאסרה לזמן קצר בוורשה. לאחר שחרורה, הכירה את יחיאל היילפרין בשנת 1905 ועברתה את שמה לפנינה, וכך הפכה לפנינה היילפרין, על אף שמעולם לא נישאו כדת. הם הקימו יחד משפחה בת 4 ילדים, והתאמצו מאוד שילדיהם יתחנכו בעברית בלבד.
בני הזוג פעלו רבות בתחום הכשרת גננות וטיפוח החינוך לגיל הרך. לאחר מאבקים מול שלטונות פולין להוכחה כי יש בורשה ילדים דוברי עברית כשפת אם, הם ייסדו גן-ילדים עברי, ומשהתבסס הגן, הקימו גם בית-מדרש עברי לגננות בוורשה, לצדו של יצחק אלתרמן, אביו של נתן אלתרמן. אחת מתלמידות הסמינר הייתה קדיה מולודובסקי, שהפכה מאוחר יותר למשוררת יידית ידועה. תלמידה אחרת הייתה שחקנית התיאטרון הידועה, חנה רובינא. יחיאל ופנינה החלו לכתוב שירים וסיפורים לילדים בשל המחסור שהיה אז בספרות ילדים עברית.
בשנת 1918 חלו בניה, משה ואוריאל, בדלקת ריאות קשה, בעקבותיה מת משה. הדבר החריף את יחסי פנינה עם יחיאל, שזה מכבר הזניח את משפחתו בעיסוקיו החינוכיים הרבים.
לאחר שעלו לארץ, הם המשיכו לעבוד בתחום, פתחו בית מדרש לגננות ופיקחו על כל גני הילדים בארץ. במכתב שכתבה בתאריך 22 באוגוסט 1938, לבנה, צבי רין, היא מספרת לו: "אני נותנת ארבע וחצי שעות בשבוע בסמינר, שעה אחת - ריכוז בגן ושלוש שעות וחצי מלאכה" על מכתביה מאותה תקופה מתנוסס הלוגו של המוסד של יחיאל ופנינה היילפרין: "בית מדרש לגננות עם מעון דוגמהי [!] לילדים, מיסודו של יחיאל היילפרין".
בין השנים 1940–1955 ניהלה פנינה את ספריית בית ספר "ביאליק" בתל אביב. היילפרין הרבתה גם לעסוק בכתיבת ספרות לגיל הרך ובתרגום של שירי ילדים מיידיש. היא הייתה המתרגמת הראשונה לכמה משיריה הידועים של קדיה מולודובסקי.
ילדיהם של בני הזוג המשיכו בתחום הספרות והלשון. בתם מירי דור, הייתה סופרת. בניהם היו המשורר יונתן רטוש, שהיה מייסד תנועת הכנענים בארץ והבלשנים צבי רין ועוזי אורנן.
היילפרין תמכה גם היא בקו האידאולוגי של התנועה הכנענית, ובשנת 1970 הלכה בעקבות בנה, יונתן רטוש, והגישה עתירה לבית הדין הגבוה לצדק נגד שר הפנים, המסרב לרשום את מוצאה כעברייה.
פנינה היילפרין נפטרה בגיל 93 בעיר רמת-גן.
יצירתה.
בהיותה גננת ועוסקת בתחום החינוך של הגיל הרך החלה היילפרין לכתוב שירי ילדים ולפרסמם בכתבי העת השונים. חלקם הופיעו בשני ספרים שהוציאה הוצאת הספרים "הדר" בשנת תשל"ה: "פרפרים" ו "שלפוחיות". הוצאה זו הוציאה גם את ספרי בנה, יונתן רטוש. שיריה של היילפרין הולחנו רבות בידי המלחינים. על חלק מהם נהגה לחתום בשם "דודה פנינה".
במכון גנזים, אשר ממוקם בספריית בית אריאלה בתל אביב ניתן למצוא בעיזבונה שלה ושל משפחתה את כתבי היד של מאות שירים, תרגומים, הצגות, משחקים ומערכי שיעור שכתבה לילדים.
כמו למשל השיר "ילד רך", שפורסם בספרה "שלפוחיות".
בין שיריה הנוספים שכתבה היילפרין לילדי הגן, נמנים השירים: "שואב מים", "הצרצר", "תזמורת", "מעשה בכלבלב" "כדור פורח" ורבים אחרים.
התרגום הראשון ממיטב שירי הילדים של קדיה מולודובסקי לעברית התפרסם ב-9 בפברואר 1934, במוסף של "דבר לילדים" משנת 1934 ובאיוריו של נחום גוטמן. היה זה תרגום של השיר הידוע לקורא העברי בגרסתו המאוחרת של אלתרמן: גלגוליו של מעיל. שמו של השיר במקור היידי היה: אַ מאַנטל פון אַ טונקעלן געוואַנטל (מעיל מאריג כהה). שם השיר בתרגומה של היילפרין היה "יקטן", כנהוג באותה התקופה להתאים את השמות לעברית ולרוח התקופה.
היילפרין המשיכה לפרסם מספר תרגומים נוספים של קדיה מולודובסקי, שהתפרסמו בעיתון דבר לילדים: "שרה" (ידוע בגרסה המאוחרת כ"הילדה איילת" בגרסתו של נתן אלתרמן), "הגולם", "סנדלים" ועוד. ספר הילדים הידוע של קדיה מולודובסקי בעברית, פתחו את השער, כולל את תרגומיהם של נתן אלתרמן, פניה ברגשטיין ולאה גולדברג, ואלו הן הגרסאות הפופולריות בעברית של שירי קדיה מולודובסקי.
עוזי אורנן, בנה, מספר על תקרית שארעה באחד הקיבוצים, בשנות החמישים, כאשר אמו הזמינה את קדיה מולודובסקי לדבר על יחיאל היילפרין ביום השנה למותו. קדיה הופיעה והחלה לדבר ביידיש. היילפרין ובניה ביקשו ממנה לעבור לעברית, שידעה היטב, אך קדיה סירבה וירדה מהבמה. פנינה היילפרין, שראתה את עצמה כעברייה, ושבגני הילדים שניהלה עם בעלה, דיברו הילדים רק עברית, ושבניה נמנו על מייסדי התנועה הכנענית, לא יכלה באותה תקופה לצדד בנאום שיינשא בשפת הגולה.
פנינה הלפרין
מיירזאורוס
מיירזאורוס (שם מדעי: "Meyerasaurus") הוא סוג של זוחל ימי בן למשפחת הרומלסוזאוריים שבקבוצת הפליואוזאורודים אשר חי בתור היורה בקרבת גרמניה לפני 183-180 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ב-1910 בדרום-מזרח גרמניה, איפה שהייתה וירטמברג. עם זאת הוא נחשב תחילה למין של פליוזאורוס רק לאחר 100 שנה הועבר לסוג זה, אשר קרוי על שם הפלאונטולוג והסופר הגרמני הרמן וון מייר.
מאפיינים.
המיירזאורוס היה בעל גולגולת רחבה באורך 37 ס"מ שהכילה לסתות כבדות מלאות שיניים מחודדות וגוף באורך 3.35 מטר. בצורתו דמה לפליוזאורוס או לליופלרודון והיה בעל סנפירים רחבים וזנב שטוח בקצה הגוף ששימש להאצה. בניגוד לפליוזאורוס היה לו צוואר ארוך וראש קטן יחסית. מעריכים כי הוא קרוב יותר לרומלאוזאורוס עקב כך.
יצור זה היה טורף ימי גדול שניזון מדגים, רכיכות ואולי מזוחלי ים אחרים. הוא ניזון באמצעות טלטול טרף בחוזקה או בליעתו. לא ברור אם יכל לצאת מהמים כדי להטיל ביצים או שהשריץ צאצאים חיים במים כמו האיכתיוזאורים.
רומלסוזאוריים
רומלסוזאוריים (שם מדעי: Rhomaleosauridae) היא משפחה של זוחלים ימיים נכחדים מקבוצת הפליואוזאורודים אשר שגשגו בתור היורה לפני 201-161 מיליון שנה בימים שלחופי אירופה, אמריקה הצפונית והדרומית וכנראה שגם באסיה.
זוחלים אלה היו טורפי-על בימים שחיו לצד קרוביהם הפליוזאוריים הענקיים וניזונו ממיני דגים, כרישים, רכיכות גדולות וזוחלי ים אחרים ואולי גם מפטרוזאורים מנמיכי עוף. בעזרת לסתותיהם החזקות הם יכלו לנשוך בחוזקה את הטרף ולטלטלו בדומה לתנינים מודרניים. עם זאת לסתותיהם היו קצרות יותר מאלה של הפליוזאוריים והיו בעלי צוואר ארוך יותר, אשר הזכיר את צוואר הפלסיוזאורודים.
סימולסטיס
סימולסטיס (שם מדעי: Simolestes; מילולית: "הגנב המאזין") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת הפליוזאוריים אשר חי באמצע-סוף היורה לפני 170-145 מיליון שנה באוקיינוסים הפרהיסטוריים. מאובניו נמצאו בחופי דורסט שבדרום אנגליה, בצרפת ובהודו. בסוג זה נכללו 3 מינים, אך שניים מהם אולי מבוטלים.
הסימולסטיס היה קרובו של הליופלרודון המפורסם והוא חי בצורה דומה. אורכו הממוצע הגיע ל-4.6 אך כנראה שיכל לעלות גם על 6 מטרים, יותר מתנין ים. היה לו ראש גדול ושטוח עם לסתות גדולות ורחבות מלאות שיניים חדות שיכלו להיפער לרווחה כדי לבלוע טרף גדול. בעזרת סנפיריו הרחבים הוא יכל להאיץ במהירות. כמו להרבה פלזיוזאוריה היו לו בלוטות מלח להפרשה של מלחי הים מגופו.
הוא היה טורף-על שניזון ממיני דגים, אמוניטים, בלמניטים ודיונונים לצד כמה זוחלים ימיים איטיים ממנו. ייתכן שהיה צולל למים עמוקים כדי למצוא רכיכות בדומה לראשתן או ללווייתני המקור.
לנצ'יה 2000
לנצ'יה 2000 (באיטלקית: Lancia 2000) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1971–1975.
Fitbit
Fitbit (פיטביט) היא חברה אמריקאית שנוסדה ב-1 במאי 2007 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה על ידי ג'יימס פארק ואריק פרידמן, במקור בשם "Healthy Metrics Research, Inc". החברה מייצרת צמידי כושר המשמשים למעקב אחר מידע הקשור לכושר גופני כגון ספירת צעדים, חישוב כמות הקילומטרים שהולכים, חישוב רמת הפעילות הגופנית הכוללת, חישוב שריפת קלוריות, וקצב פעימות הלב, איכות השינה, ומידע נוסף הכרוך בפעילות גופנית.
רפי לוין
רפאל מתתיהו לוין (נולד ב-13 באוגוסט 1948, ח' באב ה'תש"ח, במחנה עקורים לכפלד, גרמניה) הוא פיזיקאי ומנהל ישראלי.
היה ממקימי חברת נשיונל סמיקונדקטור ישראל ומנכ"ל משותף של החברה שהפכה לטאואר סמיקונדקטור, ולימים לטאואר-ג'אז.
פרסם מעל 20 מאמרים מדעיים וספר ביאור על ספר עמוס הנביא.
ביוגרפיה.
לוין נולד ליעקב נתן ושרה איטה לוין, יוצאי פולין. עלה לישראל ב-1949.
גדל בשכונת רמת חן ברמת גן. למד בבית הספר הממלכתי דתי הרא"ה שברמת גן ובישיבת בני עקיבא נחלים.
את שירותו הצבאי עשה כלוחם בחטיבת הנח"ל.
בעל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה (1973) ותואר שלישי בפיזיקה (1979) מהאוניברסיטה העברית.
עבודת הדוקטורט שלו נעשתה בהדרכתו של פרופסור דוד שאלתיאל בנושא "חקר אינטראקציות חילוף ושדות גבישיים באבקות ובגבישים יחידים של תרכובות בין-מתכתיות".
קריירה.
בין השנים 1979–1983, בבתר-דוקטורט שנעשה במעבדות בל שבניו ג'רזי, ארצות הברית, ולאחר מכן כחבר סגל במעבדות אלו, עסק במחקר ופיתוח של תהליכי ייצור של מעגלים משולבים.
ב-1983 עבר לעבוד בנשיונל סמיקונדקטור שבעמק הסיליקון סנטה קלרה (קליפורניה).
היה חבר בצוות שהקים את מפעל החברה במגדל העמק, ישראל.
בשנים 1983–1995 מילא שורה של תפקידי ניהול בכירים בנשיונל סמיקונדקטור ישראל ששמה הוחלף לטאואר סמיקונדקטור לאחר קנייתה ב-1992 בידי קבוצת משקיעים.