אינג'ניירי היה ידיד קרוב של הבישוף ניקולו ספונדראטו, בהמשך האפיפיור גרגוריוס הארבעה-עשר, שהיה מעורב במידה רבה ברפורמות של הקונטרה-רפורמציה ומועצת טרנט. השפעות אלה ניכרות במוזיקה של אינג'ניירי, שבין היבטיה האופייניים הפשטות והצלילות של סגנון פלסטרינה. למעשה, ספרו המכיל עשרים ושבע רספונסריות יוחס בטעות במשך שנים רבות לפלסטרינה. עם זאת, חלק גדול מן המוזיקה שלו מתעלמת לחלוטין מתכתיב התיקונים של המועצה; נודע בכך ביותר הוא מוטט בארבעה קולות Noe noe שהוא קאנון כפול במהופך, המצריך אוזן חדה במיוחד לשמיעת הטקסט; טקסט ברור וקל להבנה היה הדרישה האחת המחייבת שמועצת טרנט הציגה לכל מלחין פוליפוניה קדושה באשר הוא.
המיסות שלו פשוטות, קצרות ויחסית, הומופוניות, עולות לא פעם על אלה של פלסטרינה בצלילות ופשטות. המדריגלים שלו נוטים לשמרנות ומתעלמים בגלוי מחידושיהם של מלחינים כמו לוצאסקי ומארנציו, שערכו ניסויים בכרומטיות ובציורי מילים באותה תקופה, פחות או יותר.
אינג'ניירי כתב שני ספרי מיסות, ב-1573 וב-1587, לפחות שלושה ספרי מוטטים (שכמה מהם אפשר שאבדו); ושמונה ספרי מדריגלים, לארבעה עד שישה קולות.
מערב לונדון
מערב לונדון (באנגלית: West London) הוא אזור בלונדון רבתי בירת הממלכה המאוחדת. האזור נמצא מערבית לאזור מרכז לונדון. באזור זה נמצא שדה התעופה לונדון הית'רו.
הגדרה.
הגדרת האזור היא הגדרה בלתי רשמית. לרוב מקובל לשייך את האזורים של העיר לונדון הסמוכים לדרך M4 לאזור מערב לונדון. משמעות הדבר שאזורים המשויכים לרוב ללונדון הפנימית: קנזינגטון וצ'לסי, האמרסמית' ופולהאם, ורובעי לונדון החיצונית: אילינג, האונסלו והילינגדון נחשבים לרוב כאזור המהווה את מערב לונדון. לעיתים, גם רבעים צפוניים יותר: ברנט והארו נכללים בהגדרה של מערב לונדון (ולצרכים אחרים רבעים אלה נחשבים לרוב כחלק מצפון לונדון).
לונדון המערבית הפנימית.
אזור לונדון המערבית הפנימית (Inner West London) הוא אזור מגורים יוקרתי ביותר. האזור כולל את שכונת נוטינג היל שזכתה לאזכור בסרט משנת 1999 באותו שם בכיכובם של יו גרנט וג'וליה רוברטס. כמו כן האזור ידוע בקרנבל נוטינג היל הנערך בו מדי שנה על ידי מהגרים וצאצאי מהגרים מהאיים הקריביים המתגוררים באזור. בפסטיבל זה מבקרים מדי שנה כמיליון מבקרים והוא אחד הפסטיבלים הגדולים בעולם.
כמו כן לעיתים משייכים לאזור את השכונות קנזינגטון וצ'לסי (אשר לעיתים משויכות לאזור מרכז לונדון). שכונות אלה הן היקרות ביותר בממלכה המאוחדת.
לונדון המערבית החיצונית.
אזור לונדון המערבית החיצונית (Outer West London) כולל את השכונות צ'יזוויק, אקטון, ברנטפורד, אילינג ואת אזור התעשייה פארק רויאל.
באזור זה מתגוררות קהילות אתניות רבות ובהם קהילה אירית באזור אילינג, וקהילות גדולות פקיסטניות, הודיות, פולניות וסומליות.
בקצה המערבי של האזור ממוקם שדה התעופה לונדון הית'רו.
הנדסת בניין
הזרוע הצבאית של החמאס
צומת המיקי מאוס
דברצני VSC
אר&quot;ן
צורה נורמלית קוניונקטיבית
צירי
צֵירֵי או צֵירֵה הוא סימן ניקוד במערכת הניקוד הטברני. בעברית חדשה הוא מסמן את התנועה והגייתו זהה להגיית הסגול. צירי נראה כשתי נקודות מתחת לאות.
בדומה לחולם ולחיריק, צירי יכול להיות "מלא" או "חסר". צירי חסר עומד לבדו ואילו אחרי צירי מלא כתובה אם קריאה – י, א או ה. הגיית הצירה שונה בהגייה אשכנזית ובהגייה הספרדית. בהגייה האשכנזית, כנראה בהשפעת הלשון הגרמנית, מבטאים צירה ey. ואילו בהגייה הספרדית לא מבחינים בינו לבין הגיית הצירה החסר או הסגול. האקדמיה העברית כיום אינה נוהגת להתערב בכל הקשור במבטא ולכן אינה מכריעה בין צורות ההגייה השונות. הכתיב התקני של אם הקריאה נקבע לפי גיזרון המילה, אך בכתיבה בפועל יש חריגות מסוימות ולא עקביות בכתיבת האות יו"ד כאם קריאה של צירי.
הגייה.
בהגייה הספרדית ובתימנית, ובהתאם אליהם בהגייה עברית ישראלית, הצירי נהגה כתנועה קדמית, אמצעית בלתי-מעוגלת . להאזנה:
בהגייה אשכנזית נהגה הצירי לרוב כדיפתונג ey. באזורים מסוימים, בעיקר בפולין, נהגה הצירי כדיפתונג ay (כיום הגייה זו נפוצה בקרב חלק מהחסידים).
הצירי הטברני מגיע משני מקורות שונים. ראשית, בהברות פתוחות וברוב ההברות הסגורות הלא-מוטעמות, /i/ הפרוטו-שמית התפתחה ל-/e/, שמיוצגת על ידי צירי חסר. מאוחר יותר, הדו-תנועה הפרוטו-שמית /ay/ התפתחה או ל-/ayi/ בהברות סגורות מוטעמות (כמו במילים בית או עין שנהגו בפרוטו שמית כ-/baytum/ ו-/ʕaynum/) או ל-/eː/ ברוב המקרים האחרים. מכיוון שבזמן שכללי האיות העבריים נקבעו ההתפתחות הזאת עדיין לא התרחשה, צירי אוית עם יוד, שנשארה גם לאחר מכן. לאחר איבוד ההבדלה בין תנועות ארוכות לקצרות, צירי מלא וצירי חסר מוזגו.
ההגיות המסורתיות כולן אינן מבדילות בין הצירי המלא לצירי החסר. כאשר נקבעה הגיית העברית המודרנית, הציע דוד ילין לחדש הבחנה בין צירי מלא לחסר בהגייה, ולהגות צירי מלא כ-ey (כבהגייה אשכנזית) וצירי חסר כ-e (כבהגייה ספרדית). אולם, ועד הלשון קבע את ההגייה על פי ההגייה הספרדית שאינה מבחינה בין צירי מלא וחסר ובין אלו לסגול. על אף החלטה זו, רבים מדברי העברית המודרנית מבדילים בפועל בין צירי מלא וחסר בדיבורם, באופן זהה להצעת ילין.
להגייה זו אין חוקים ועקביות. במילים מסוימות מבטאים את הצירי המלא כey ובאחרות כe. כך למשל, את המילה "בֵּית" מבטאים רבים bet אבל את המילה "בֵּיתִי" דווקא beyti. איך ekh אבל eykhuti. חית בית khet bet אבל ריש reysh.
הקלדה.
כך מקלידים את הצירי במערכות הפעלה שונות:
השימוש בצירי.
צירי נכתב בעיקר במקרים הבאים:
בנטייה הצירי החסר יכול להתקיים (כלומר, לא להשתנות), או להשתנות לתנועה אחרת או לשווא. הכללים לקיום ושינוי של צירי אינם עקביים לגמרי; הם מתוארים בפרוטרוט בפרק 1.4 בהחלטות האקדמיה בדקדוק. הצירי המלא מתקיים בנטייה תמיד.
שימוש באמות קריאה עם צירי.
כללי הכתיב התקניים של האקדמיה ללשון העברית קובעים כתיב אחיד של אמות קריאה בכתיב מנוקד ובכתיב לא מנוקד. בכתיבה בעברית בפועל מתקיימות לעיתים קרובות חריגות מכללים אלה.
אלא אם כן יש לכך סיבה דקדוקית, צירי באמצע המילה נכתב חסר, למשל במילה זֵר (שבלא ניקוד אפשר לקראה גם "זָר"). הסיבה העיקרית לכתיבת צירי מלא היא שאם הקריאה היא חלק מהשורש או מצורן שמצטרף למילה.
צירי עם יו"ד.
הוספת יו"ד לציון צירי בכתיב חסר ניקוד תקני.
בשמות עצם בני שתי הברות בנקבה נוספת יו"ד בכתיב חסר ניקוד, אם הצירי מתקיים בכל הנטייה, למשל תֵּבָה–תיבה, לֵדָה–לידה.
במילים בודדות יוצאות דופן: שיער, שינה, פירות, עינב, בריכה, ברירה, עבירה.
יו"ד מייצגת את הצליל גם בכתיב לא מנוקד של מילים ממשקל הֶקְטֵל שבהן חלה הידמות של האות הראשונה, אבל מילים אלה מנוקדות בסגול ולא בצירי, למשל הֶקֵּף–היקף (שורש נ־ק־ף).
האות יו"ד נכתבת לציון הצליל בכתיב חסר ניקוד. היו"ד נכתבת גם כאשר צליל זה משתנה לצירי בשל תשלום דגש. מקרים עיקריים של זה:
בשני המקרים האלה נפוצה גם כתיבת מילים כאלה בלא יו"ד: "", "הכנסו", "", "פרוש"; זהו כתיב חסר ולא תקני לפי כללי הכתיב חסר הניקוד, אך אינו שגוי לגמרי.
בפעלים בגזרת ל"י היו"ד היא חלק מהשורש וצריכה להיכתב בכתיב מנוקד ולא מנוקד, למשל "הֶעֱלֵיתִי את הקובץ", "העיר נִבְנֵית". כתיבת "העלתי", "נבנת" בלא יו"ד אינה "כתיב חסר", אלא שגיאת כתיב לכל דבר.
חריגות נפוצות מהכללים התקניים לכתיבה ביו"ד לייצוג הצליל.
האות יו"ד משמשת לעיתים קרובות בטקסטים לייצוג הצליל בניגוד לכללי הכתיב חסר הניקוד. מספר דוגמאות בולטות לשימוש כזה:
צירי עם אל"ף וה"א.
האות אל"ף משמשת אם קריאה לצירי כאשר באמצע המילה ובסופה כאשר היא חלק מהשורש, למשל מוֹצֵא, קוֹרֵאת.
האות ה"א משמשת אם קריאה באמצע המילה לעיתים רחוקות בלבד. המקרה הבולט לשימוש בה"א לציון באמצע המילה הוא המילה יְפֵהפִיָּה שבה שתי האותיות האחרונות של השורש מוכפלות (כמו במילה "אדמדמה"). היא יכולה להיכתב גם "" או "יפהפייה".
כאשר המילה מסתיימת בצליל ובאותה ה"א, הניקוד הוא בדרך כלל סגול, למשל בּוֹנֶה. צירי נכתב במקרים הבאים:
רהודודנדרון
פתח (ניקוד)
פַּתָּח הוא סימן בניקוד טברני, שמסמן בעברית החדשה את התנועה .
הגייה.
הפתח נהגה כתנועה מרכזית פתוחה בלתי-מעוגלת [].
להאזנה:
הקלדה.
כך מקלידים את הפתח במערכות הפעלה שונות:
מראה.
סימן הפתח נראה כמו קו אופקי מתחת לאות.
"פתח גנובה" (באות ה"א, חי"ת או עי"ן שבסוף המילה): בכתבי יד ובגופנים מסוימים הוא אינו מיושר למרכז האות, אלא מופיע בין שתי האותיות האחרונות; בגופנים אחרים הוא ממורכז מתחת לאות, כמו שאר סימני הניקוד.
השימוש בפתח.
לפי המיון המסורתי של סימני הניקוד, פתח הוא תנועה קטנה, ובהתאם לכך הוא נכתב בעיקר בהברה סגורה לא מוטעמת ובהברה פתוחה מוטעמת במילים סגוליות, אם כי קיימות גם חריגות מהכללים האלה.
התרמית הגדולה של ההתחממות העולמית
התרמית הגדולה של ההתחממות העולמית (באנגלית: The Great Global Warming Swindle) הוא סרט תיעודי שנוי במחלוקת שיוצא נגד הקונצנזוס המדעי שהוצג בדו"חות של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), ולפיו הפעילות האנושית היא הסיבה המרכזית להתחממות העולמית. הסרט, שהוכן על ידי מפיק הטלוויזיה הבריטי מרטין דארקין (Martin Durkin), מציג אוסף ראיונות עם מדענים, כלכלנים, פוליטיקאים ואחרים שמעלים ספקות לגבי ההסבר המקובל בדבר הקשר בין תרומת בני האדם להתחזקות אפקט החממה, ולגבי הקשר בין מנגנון זה להתחממות העולמית.