מנגנון ניכוי המס במקור בשוק ההון בארץ מתקדם יחסית למקובל בעולם, באופן שבו המנכים מבצעים ניכוי מס מרווחי הון, כולל התחשבות בעלויות של ניירות הערך בתקופה שבה הלקוח החזיק בניירות אצל חבר בורסה אחר, וזאת על ידי דיווח של עלויות ניירות הערך בזמן העברת תיק בין חברי בורסה. מנגנון זה קיים משנת 2003 אז נכנסה לתוקף הרפורמה שידועה בשם רפורמת בכר (תיקון מס' 169 לפקודת מס הכנסה), בעוד שבארצות הברית למשל רק בשנת 2010 פורסמו כללים ליצירת מנגנון כזה שייכנסו לתוקף בעתיד.
מעבר למידע בגין העלויות של ניירות הערך בעת העברת תיק כולל מנגנון ניכוי המס במקור בשוק ההון גם חישובים מורכבים בכל הקשור להסדרי חוב (בהם עשוי מחזיק איגרות החוב לקבל בתמורה לאיגרות החוב שלו חבילה המורכבת מאיגרות חוב חדשות, מניות סחירות, מניות לא סחירות, מזומן) הצעות רכש והחלף וכן הלאה.
מכיוון שלמנכה בשוק ההון קיים מידע מדויק לגבי הרווח/ההפסד שנוצר ללקוח ניתנה לו גם ההרשאה לקזז הפסדים שנוצרו בתיק ניירות הערך כנגד חבות המס בגין ריבית ודיבידנד מניירות ערך. זאת אומרת שלקוח שנוצר לו הפסד ממכירת נייר ערך לא ינוכה לו מס בגין הכנסות ריבית ודיבידנד מניירות ערך עד לגובה ההפסד. חישוב זה נעשה על בסיס שנתי, כך שהפסד שלא נוצל עד לתום השנה אינו מועבר לשנה הבאה, וניצולו מחייב הגשת דוח שנתי לרשות המיסים.
מושב אסלה
מושב אסלה היא יחידה תלויה המורכבת ממושב ומכסה, המקובעת על אסלת בית השימוש לצורכי נוחות והיגיינה.
מושב האסלה מורכב מהמושב עצמו, עליו מתיישב המשתמש, והמכסה – המשתרע על האסלה כאשר היא לא בשימוש, בין היתר על מנת למנוע סירקולציה של ריחות לא נעימים של צואה. המושב בדרך כלל מורם במהלך השתנה של גבר, או במהלך ניקיון השירותים.
מאז השליש האחרון של המאה ה-20 רוב מושבי האסלה עשויים מפלסטיק. במאות השנים שלפני כן היה המושב עשוי עץ וזכה לכינוי "קרש".
סוגיה הומוריסטית ביחס למיקום מושב האסלה ויחסי זוגות הטרוסקסואלים נוגעת לעובדה שגברים רגילים להרמת המושב בזמן ההשתנה, על מנת למנוע כתמי שתן על המושב, אולם לנשים אין צורך בכך ולרוב הן אינן מרימות את מושב האסלה, ואף מצפות מהגברים להשיבו למקומו למטה. סוגיה זו זכתה למגוון בדיחות במדיומים שונים.
התאחדות השרברבים הבינלאומית קבעה כתקן לבתי-שימוש בשירות הציבור מושבי אסלה בעלי פתח מלפנים. לתקן זה אין משמעות חוקית. מטרת הפתח היא להקל על נשים בפעולת הניגוב.
EA Sports
EA Sports הוא מותג של חברת Electronic Arts תחתיו היא מייצרת משחקי וידאו בנושאי ספורט. המותג התפרסם בין היתר בשל משחקיו FIFA, NBA Elite, NHL ועוד.
המוטו של EA Sports הוא ”It's in the game”.
החל מעונת 23/24,החברה תשמש כספסונר הראשי של לה ליגה.
סדרות ומשחקים.
רוב משחקי EA Sports מיוצרים בסדרות ויוצאים לשוק באופן שנתי, והשנה נכללת בשם המשחק. למשל, בשנת 1998 הוציא חברת Electronic Arts תחת המותג EA Sports את משחק FIFA 98, ושנה לאחר מכן את FIFA 99.
הסדרות הנמכרות:
טמרה פרס
טמרה נתנובנה פרס (ברוסית: Тамара Натановна Пресс, באוקראינית: Тамара Натанівна Пресс; 10 במאי 1937 – 26 באפריל 2021) הייתה אתלטית סובייטית-יהודייה. הייתה אלופה אולימפית פעמיים ברציפות בהדיפת כדור ברזל ואלופה אולימפית בזריקת דיסקוס, בעלת 4 מדליות אוליפיות, שיאנית עולם בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל, האישה הראשונה בעולם שהדפה מעל 17 ו-18 מטר ואלופת אירופה בשני הענפים.
ביוגרפיה.
טמרה פרס נולדה בחרקוב, אוקראינה. אחותה הצעירה, אירינה הייתה אף היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב באותן אולימפיאדות. הן כונו "האחיות פרס".
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית היא הייתה עסקנית ספורט במסגרות שונות. גם באחרית ימיה הייתה פעילה במסגרת קרנות למתן מלגות לספורטאים גמלאים.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1958 זכתה פרס בשתי מדליות. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 53.32 מטר ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 15.53 מטר.
שיאנית עולם.
בתחרות שנערכה בנלצ'יק באפריל 1959 קבעה פרס בהדיפת כדור ברזל שיא עולמי חדש של 17.25 מטר, שיפור לשיא העולם של בת ארצה גלינה זיבינה (16.76 מטר).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה פרס בשתי מדליות, מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אולימפי חדש של 17.32 מטר, לפני יוהנה לוטגה מגרמניה (16.61 מטר) ואירלן בראון מארצות הברית (16.42 מטר) ומדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 52.59 מטר בזריקה האחרונה שלה, אחרי נינה רומשקובה בת ארצה שקבעה שיא אולימפי חדש של 55.10 מטר ולפני ליה מנוליו מרומניה (52.36 מטר).
שבוע לאחר האולימפיאדה בתחרות שנערכה ברומא, איטליה קבעה פרס בזריקת דיסקוס שיא עולם חדש של 57.15 מטר שיפור לשיא בן ה-8 שנים של בת ארצה נינה דובמדזה (57.04 מטר).
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה בולגריה בשנת 1961 זכתה פרס בשתי מדליות זהב בהדיפת כדור ברזל (17.12 מטר) ובזריקת דיסקוס בשיא עולם חדש של 58.06 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבלגרד, (לשעבר יוגוסלביה) בשנת 1962 זכתה פרס בשתי מדליות זהב. בזריקת דיסקוס לאחר שהגנה על תוארה בתוצאה של 56.91 מטר ובהדיפת כדור ברזל בשיא עולם חדש של 18.55 מטר.
באוניברסיאדה שנערכה בפורטו אלגרה ברזיל בשנת 1963 זכתה פרס שוב בשתי מדליות זהב בהדיפת כדור ברזל (17.29 מטר) ובזריקת דיסקוס (55.90 מטר).
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה פרס בשתי מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל היא הגנה על תוארה בשיא אולימפי חדש של 18.14 מטר בהדיפה האחרונה, לפני רנטה קולמברגר מגרמניה (17.61 מטר) וזיבינה (17.45 מטר) ובזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש נוסף של 57.27 מטר, לפני אינגריד לוץ מגרמניה (57.21 מטר) ומנוליו (56.97 מטר).
לאחר סיום הפעילות הספורטיבית היא עבדה במח' הספורט של האיגודים המקצועיים בברית המועצות.
שאלה בדבר המגדר.
הייתה שאלה בדבר זהותן המגדרית של האחיות פרס. אחת מהטענות הייתה שהן אנדרוגינוס ודעה אחרת סברה שמדובר בהזרקת הורמונים זכריים על מנת לחזקן. המלעיזים כינו אותן "האחים פרס". שתי האחיות נעלמו מזירת הספורט לאחר שנת 1966 שבה הוחלט על חובת בדיקת המגדר (בוטלה בסידני 2000).
טמרה פרס נפטרה ב-26 באפריל 2021.
טומאת שרצים
ברוניסלב גימפל
ברוניסלב גימפל (באנגלית: Bronislav Gimpel; 29 בינואר 1911 - 1 במאי 1979) היה כנר ומורה פולני אמריקאי ממוצא יהודי.
אחיו הבכור, ג'ייקוב גימפל, היה פסנתרן קונצרטים ידוע-שם, שהקליט גם מוזיקה לסרטי קולנוע.
חייו.
לימודים וראשית הקריירה.
ברוניסלב גימפל נולד בלבוב, אז בממלכת גליציה של הקיסרות האוסטרו-הונגרית (כיום אוקראינה).
החל לנגן בפסנתר ובכינור בגיל חמש, בהדרכת אביו. בגיל שמונה החל ללמוד אצל מוריץ וולפשטאהל בקונסרבטוריון של לבוב. משנת 1922 המשיך בלימודיו אצל רוברט פולאק בקונסרבטוריון של וינה. בגיל ארבע-עשרה ניגן את הקונצ'רטו של קרל גולדמארק עם הפילהרמונית של וינה. כעבור שנה נחל שורה של הצלחות בקנה מידה היסטורי במסע הופעות ממושך, בו ניגן בין השאר לפני ויקטור עמנואל השלישי, מלך איטליה ולפני האפיפיור פיוס האחד עשר. גימפל הוזמן לנגן בכינור גוארנרי המפורסם של פגניני ליד קברו של הווירטואוז האגדי. לאחר מסע זה באו מסעות קונצרטים לדרום אמריקה ולאירופה. ב-1930 למד בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין אצל פרופסור קרל פלש. בשנת 1935 זכה בפרס ראשון בתחרות הכינור על שם הנריק וייניאבסקי. בשנים הבאות טיפח קריירה כסולן ובמקביל ניגן ככנר ראשי בקניגסברג ובגטבורג.
המעבר לארצות הברית.
גימפל היגר לארצות הברית בשנת 1937. בראשית מלחמת העולם השנייה הגיע ללוס אנג'לס ולתפקיד הכנר הראשי בפילהרמונית של לוס אנג'לס. אחרי שירות בצבא האמריקאי משנת 1942 עד סוף המלחמה, חזר גימפל לקריירה סולנית באירופה, שהנחילה לו כבעבר שבחים והוקרה. גימפל הקים את תזמורת הנוער של הוליווד וניצח עליה. היה חבר ברביעיית הפסנתר "ידידי המוזיקה החדשים" ובשנים 1950-56 ניגן ב"שלישיית הפסנתר מאנס". בשנים 1959 עד 1961 ניהל כיתת אמן בקארלסרוהה. בשנת 1962 הקים עם ולדיסלב שפילמן את "חמישיית הפסנתר הוורשאית" והיה הכנר הראשון בה עד 1967. כן היה כנר ראשון ב"רביעיית האמנים האמריקאית" וברביעיית המיתרים של ניו אינגלנד. טכניקת הנגינה של גימפל הצטיינה בתנופה, משוחררת ונטולת מאמץ. פרשנותיותיו היו סמכותיות. בתקופה מסוימת בקריירה שלו ניגן קונצ'רטי רחבי-יריעה, כמו הקונצ'רטו לכינור של בטהובן ושל פליקס מנדלסון ללא מנצח.
הקלטות.
גימפל הרבה להקליט ותקליטיו מקיפים את רוב הרפרטואר הסולני והקאמרי לכינור. בעיקר בולט בין הקלטותיו אלבום של יצירות הסולו לכינור של יוהאן סבסטיאן באך.
משרות הוראה.
ב-1967 התמנה גימפל למשרת פרופסור באוניברסיטת קונטיקט. משנת 1973 כיהן כפרופסור בקולג' המלכותי למוזיקה במנצ'סטר שבאנגליה. בתקופה זו חידש את הופעותיו כסולן בקונצרטים באירופה, ארצות הברית ודרום-אמריקה.
גימפל מת בלוס אנג'לס.
פגיעת קור
הנפילה של היטלר ושל הרייך השלישי
כים-ניר
ג'ייקוב גימפל
ג'ייקוב (יעקב) גימפל (באנגלית: Jakob Gimpel; 16 באפריל 1906 - 12 במרץ 1989) היה פסנתרן ומחנך יהודי-פולני.
חייו.
ג'ייקוב גימפל נולד בלבוב (אז בגליציה הפולנית, חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום באוקראינה). אחיו הצעיר של גימפל, ברוניסלב, היה כנר קונצרטים ידוע-שם, ואחיו הבכור, קארול גימפל, היה פסנתרן ומנצח.