באליפות העולם בשנת 2017 שנערכה בבודפשט, הוא זכה שוב במדליית הארד לאחר שהפסיד בחצי הגמר לרוסטם אורוג'וב האזרי ונשר לקרב על מדליית הארד שם גבר על לאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי. באותה השנה הוא זכה בפעם השנייה באליפות אסיה.
באליפות העולם בשנת 2018 שנערכה בבאקו, זכה צ'אנג-רים לראשונה בתואר העולמי כאשר ניצח את כל 6 קרבותיו. את הקרב הראשון מול יריב צ'כי הוא ניצח בניקוד ווזארי ואת שתי קרבותיו הבאים מול יריבים מאלג'יריה ואוקראינה הוא ניצח באיפון. ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את צוגטבטאר צנדאושיר המונגולי ובחצי הגמר הוא ניצח באיפון את מוחמד מוחמדי האיראני לאחר נעילת בריח. בגמר הוא התמודד מול סואיצ'י השימוטו היפני ושוב ניצח באיפון לאחר תרגיל קוסוטו-גקה מוצלח כשתי דקות לסיום.
באולימפיאדת טוקיו 2020, צ'אנג-רים זכה במדליית ארד. הוא החל את דרכו בסיבוב השני בו ניצח בווזארי את פאביו באזילה האיטלקי ארבע וחצי דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בשמינית הגמר הוא ניצח בווזארי את קיקמטילוק טורייב האוזבקי בתוך זמן ניקוד זהב וברבע הגמר ניצח שוב בווזארי את טוהר בוטבול הישראלי לאחר קצת יותר מארבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בחצי הגמר הוא הפסיד בעונשים ללאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה צ'אנג-רים התמודד מול רוסטם אורוג'וב האזרי וניצח בווזארי לאחר תרגיל מוצלח 12 שניות לסיום.
קמילה שמסי
קמילה שמסי (באנגלית: Kamila Shamsie; נולדה ב-13 באוגוסט 1973) היא סופרת פקיסטנית-בריטית, מוסלמית המתגוררת בלונדון וקראצ'י. היא ידועה בזכות רומן עטור הפרסים "בית אש" .
ביוגרפיה.
שמסי נולדה למשפחה אמידה של אינטלקטואלים בפקיסטן. אמה היא העיתונאית והעורכת מוניזה שמסי , דודתה הגדולה הייתה הסופרת עטיה הוסיין והיא נכדתה של כותבת ספרי הזיכרונות ג'הנרה חביבולה.
היא גדלה בקראצ'י, שם למדה בבית ספר אנגלי פרטי. היא בעלת תואר ראשון בכתיבה יוצרת ממכללת המילטון בניו יורק ותואר שני בתוכנית MFA למשוררים וסופרים באוניברסיטת אמהרסט, מסצ'וסט שם הושפעה על ידי המשורר הקשמירי אגא שאהיד עלי .
שמסי מצהירה שהיא מחשיבה עצמה מוסלמית. בשנת 2007 עברה ללונדון והיא בעלת אזרחות כפולה של בריטניה ופקיסטן.
כתיבה.
שמסי כותבת על ההיסטוריה של פקיסטן במאה העשרים בספריה.
את הרומן הראשון שלה, "העיר ליד הים" (במקור: "The City by the Sea") כתבה בעודה עדיין בקולג' והוא ראה אור בשנת 1998 כשהייתה בת 25. הספר היה מועמד לג'ון לולילין רייס בבריטניה, ושמסי קיבלה את פרס ראש הממשלה לספרות בפקיסטן בשנת 1999.
הרומן השני שלה, "מלח וזעפרן" (במקור: "Salt and Saffron") יצא בשנת 2000 ובעקבותיו נבחרה לאחת מ-21 סופריה של אורנג' של המאה ה -21. הספר עוסק בכוחם של סיפורים שהופכים למיתוסים ונכנסים לספרי ההיסטוריה, דרך סיפורם של בני משפחת דארד הפקיסטנית. הוא תורגם לעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ב-2003.
הרומן השלישי שלה, "קרטוגרפיה" (במקור: "Kartography") יצא ב-2000, זכה לשבחים ביקורתיים נרחבים והיה מועמד לרשימת הפרסים של ג'ון לולילין רייס בבריטניה. גם "קרטוגרפיה" וגם הרומן הבא שלה, "פסוקים שבורים" (במקור: "Broken verses", 2005) זכו בפרס פטראס בוכארי מטעם האקדמיה לכתיבה בפקיסטן.
הרומן החמישי שלה "צללים צרובים" (במקור: ) שיצא ב-2009 ותורגם לעברית בהוצאת כתר ב-2010 היה מועמד לפרס לסיפורת מאת נשים וזכה בפרס אניספילד-וולף לפרוזה. "צללים צרובים" הוא סיפור משפתחתי שעלילתו נפרשת מיפן והודו שאחרי מלחמת העולם השנייה ועד ניו יורק ואפגניסטן שאחרי ספטמבר 2001.
"אלוהים בכל אבן" (במקור: "A God in Every Stone" 2004) הועמד לפרס וולטר סקוט לשנת 2015 ופרס לסיפורת מאת נשים.
הרומן השביעי שלה, "בית אש" (במקור: ), היה מועמד לפרס מאן בוקר לשנת 2017 ובשנת 2018 זכה בפרס לסיפורת מאת נשים. הספר מספר את סיפורו של בחור פקיסטני הנופל טרף למגייסים של דאעש כיוון שהוא רוצה להתאחד עם האב שאיבד, לחוש הגשמה עצמית ולהשתייך לקהילה המסורה כביכול לטובתו של העולם.
שני ספריה האחרונים של שמסי לא תורגמו לעברית אף על פי שהוצאת כתר ניסתה לרכוש את הזכות לתרגומם. הסופרת סרבה לאפשר את התרגום וזאת מפני שהיא תומכת בקריאה הפלסטינית לחרם על ישראל.
בשנת 2009 תרמה שמסי את הסיפור הקצר "טורסו המדבר" לפרויקט Ox-Tales של אוקספם - ארבעה אוספים שנכתבו על ידי 38 סופרים וסופרות. סיפורה פורסם ב"אוסף "האוויר"". היא משתתפת בפסטיבלים ספרותיים כגון, פסטיבל הספרות בג'איפור 2011, שם דיברה על סגנון הכתיבה שלה ופסטיבל הספרות בסרייבו בו דיברה על הצורה שבה היא מלווה בספריה את ההיסטוריה של פקיסטן במאה העשרים.
היא השתתפה בפרויקט של תיאטרון בוש ב-2011 בשם" שישים ושישה ספרים" עם יצירה על המבוססת על תרגום המלך ג'יימס. בשנת 2013 היא נכללה ברשימת 20 הסופרים הבריטיים הצעירים הצובים ביותר של כתב העת הספרותי גרנטה.
בשנת 2012 היא הצטרפה לנבחרת הסופרים בקריקט, אף על פי שהיא מעולם לא שיחקה את המשחק. היא כתבה פרק בספר "The Authors XI: A Season of English Cricket from Hackney to Hambledon" (2013), שנכתב במשותף על ידי חברי הנבחרת כדי לתעד את העונה הראשונה שלהם יחד.
היא חברה באגודה המלכותית לספרות.
פרסים.
ב-6 בספטמבר 2019 נבחרה על ידי עיריית דורטמונד, גרמניה, כזוכת פרס נלי זק"ש לספרות המוענק מדי שנתיים על עבודה ספרותית התורמת לקידום הבנה בין תרבויות ועמים. הבחירה ספגה ביקורת ולאחר לחץ חזרו בהם השופטים מהחלטתם מפני ששמסי תומכת מוצהרת ב-BDS. מספר פעילים ואנשי תרבות חתמו על עצומת תמיכה בשמסי, בין החתומים היו גם ישראלים כמו ניר אלון
Pearl Street Films
Pearl Street Films הוא חברה אמריקאית להפקות קולנוע, שהוקמה על ידי מאט דיימון ובן אפלק. באוקטובר 2012, ג'ניפר טוד מונתה לנשיאת החברה. משרדי החברה ממוקמים במשרדי אולפני Warner Bros.
במרץ 2018 הודיעה החברה כי תאמץ נספח ייצוג לכל הפרויקטים העתידיים.
אסטבן צ'אבס
ז'והאן אסטבן צ'אבס רוביו (בספרדית: Jhoan Esteban Chaves Rubio; נולד ב-17 בינואר 1990) הוא רוכב אופני כביש קולומביאני בקבוצת EF Education–Nippo. לצ'אבס ניצחון במונומנט ג'ירו די לומברדיה, בשנת 2016. בנוסף לכך סיים שלישי בוואלטה אספניה 2016 ושני בג'ירו ד'איטליה 2016.
קריירה.
קבוצת קולומביה (2009 - 2013).
צ'אבס הצטרף לקבוצת קולומביה בשנת 2009, בשנת 2011 הוא ניצח את הטור דה ל'אווניר. בשנת 2012, הוא ניצח את הקטע החמישי בוואלטה של בורגוס וסיים במקום השלישי הכללי. הוא סיים שישי באליפות העולם עד גיל 23.
מיצ'לטון - סקוט (2014 - 2021).
2014: השתתפות ראשונה בגרנד טור.
צ'אבס הצטרף לקבוצת אוריקה - גרין אדג' (כיום נקראת מיצ'לטון - סקוט). הוא ניצח את הקטע השישי ב, וסיים במקום השביעי הכללי. הוא ניצח את הקטע השמיני בטור דה סוויס, אחרי שהקדים את רומן קרויזגר ואת באוקה מולמה בשלוש שניות. הוא השתתף לראשונה בגרנד טור, כאשר נבחר לוואלטה אספנייה וסיים במקום ה-41 הכללי. צ'אבס סיים שלישי בטור של בייג'ינג', וניצח את קטגוריית המאיצים במרוץ.
2015: חמישי בוואלטה אספנייה וניצחון בטור של אבו דאבי.
צ'אבס סיים במקום ה-14 הכללי בטור דה סוויס. בוואלטה אספנייה, הוא ניצח את הקטע השני לאחר שהקדים את טום דימולן בחמש שניות. הוא שמר על ההובלה עד הקטע החמישי, שם איבד אותה לאחר שסיים בשמונה שניות פיגור לאחר קיילב יואן, בן קבוצתו שניצח. אך טום דימולן סיים בפער של שתי שניות מיואן, ובכך עבר להוביל את המרוץ ביתרון של שנייה בלבד על צ'אבס. אך צ'אבס החזיר לעצמו את ההובלה קטע למחרת, לאחר שניצח את השלב והוביל בפער של עשר שניות על דימולן שהיה שני. הוא שמר על ההובלה עד הקטע התשיעי, שם שוב איבד לדימולן שניצח את השלב ביתרון של 59 שניות על צ'אבס, שחזר למקום השני. בסופו של דבר צ'אבס סיים במקום החמישי הכללי, בפער של 3:10 דקות מהמנצח פאביו ארו. הוא סיים שמיני בג'ירו די לומברדיה, וניצח את הקטע השלישי בטור של אבו דאבי, את דירוג הצעירים ואת המרוץ כולו, לאחר שהקדים את פאביו ארו ב-16 שניות, ואת ווט פולס ב-27 שניות.
2016: ניצחון בג'ירו די לומברדיה, שני בג'ירו ד'איטליה ושלישי בוואלטה אספנייה.
צ'אבס ניצח את הקטע ה-14 בג'ירו ד'איטליה, ובעקבות כך עלה למקום השלישי הכללי. הוא עלה למקום השני הכללי לאחר הקטע ה-15, בו סיים במקום השישי. לאחר התאונה של סטיבן קרוויסווייק בקטע ה-19, הוא עלה למקום הראשון הכללי אך איבד אותו לוינצ'נצו ניבאלי בקטע האחרון, וסיים במקום השני הכללי, 52 שניות פיגור אחרי ניבאלי שניצח. הוא השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וסיים במקום ה-21 במרוץ אופני כביש. הוא סיים שלישי בוואלטה אספנייה, בפער של 4:08 דקות מנאירו קינטנה המנצח. הוא ניצח את מרוץ ג'ירו דל'אמיליה, אך אחד מרגע השיא בעונה הזו הגיע במונומנט האיטלקי, ג'ירו די לומברדיה, כשהוא ניצח את המרוץ לאחר שגבר במאוץ על דייגו רוסה וריגוברטו אוראן.
2017: שני בטור דאון אנדר.
צ'אבס סיים שני בטור דאון אנדר, בפיגור של 48 שניות אחרי המנצח ריצ'י פורט. בנוסף לכך, הוא סיים תשיעי גם בהראלד סאן טור. הוא השתתף לראשונה בטור דה פראנס, אך לא היה חלק ממאבקי הדירוג הכללי, וסיים במקום ה-62, סייע לבן קבוצתו סיימון ייטס, לסיים במקום השביעי. בוואלטה אספנייה, הוא סיים במקום ה-11, 16:46 דקות אחרי כריסטופר פרום שניצח. בנוסף לכך, בקטע התשיעי הוא סיים שני, אחרי אותו פרום.
2018: ניצחון בהראלד סאן טור.