המאובנים של טורף זה תוארו ב-1858 בידי החוקר הגרמני יוהאן אנדראס ווגנר . מאובנים אלה היו שונים ממרבית הטורפים כיום ולאחר מחקר של מבנה השיניים, האוזניים והקרסוליים נראה שהיצור הגדול דמה במראהו לפנדה אדומה אך היה גדול ממנה בהרבה וכן היה טורף מובהק בניגוד לפנדה המודרנית. הלסתות שלו היו בעלות עוצמת נשיכה חזקה כמו של צבוע. ואולם ממבנה פרק כף הרגל והקרסוליים נראה שיכל לטפס על עצים באופן המזכיר פנדה אדומה.
מין זה היה כנראה טורף-על או לפחות אוכל נבלות בתחומי מחייתו, אך ייתכן שמאבק עם טורפים מוצלחים ממנו כמו חתוליים גדולים או דובים הכחיד אותו לבסוף.
ברנאט אלכסנדר
בֶּרְנַאט אלכסנדר (בהונגרית: Alexander Bernát; פשט, 13 באפריל 1850 – בודפשט, 23 באוקטובר 1927) היה פילוסוף הונגרי-יהודי אסתטיקן, מבקר תיאטרון ומתרגם מקצועי, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. אחד מבניו הוא הפסיכואנליטיקאי פרנץ אלכסנדר. היה חבר באגודת קישפלודי.
קריירה.
ברנאט אלכסנדר נולד במשפחה יהודית. אביו היה מרק אלכסנדר. הוא החל את לימודיו באוניברסיטה בפשט בפקולטה למדעי הרוח, ולאחר מכן נסע לחו"ל במלגה. במשך שש שנים בסך הכל למד באוניברסיטאות וינה, ברלין, גטינגן, לייפציג, פריז ולונדון, הוא למד לצד פילוסופיה וספרות גם מדעי הטבע ומתמטיקה.
משנת 1876 עד 1904 היה מורה בבית הספר הריאלי הגבוה ברחוב מרקו בבודפשט, בשנת 1878 נתמנה למורה פרטי לפילוסופיה באוניברסיטת בודפשט. משנת 1892 היה מרצה בפקולטה לדרמה באקדמיה לדרמה של הונגריה. הוא נתמנה לחבר נספח (1892), ואחר כך לחבר קבוע (1915) באקדמיה ההונגרית למדעים. בשנים 1904 עד 1919 הוא היה הפרופסור הראשון לפילוסופיה באוניברסיטה למדעים בבודפשט. משנת 1911 היה מבקר דרמה בתיאטרון הלאומי של הונגריה. הוא עבד כמבקר תיאטרון גם בפסטר לויד ובעיתון "בודפשט". בין 1915 ל-1919 היה עורך המגזין הפילוסופי "אתינאום". בין השנים 1914 - 1919 היה סגן נשיא ואחר כך נשיא האגודה הפילוסופית ההונגרית. משנת 1899 היה חבר באגודת קישפלודי וכתב בעיתון פסטר לויד שהופיע בבודפשט בשפה הגרמנית. בסתיו 1919 הדיחו אותו שתי האגודות מחברותו מסיבות פוליטיות (בשל יהדותו ועלייתה לשלטון של מפלגה לאומנית, ימנית, אנטישמית) ובתחילת דצמבר נשללה ממנו גם חברותו האקדמית. בשנת 1920 נשללה קצבתו כפרופסור באוניברסיטה. משנת 1919 עבר להתגורר בשווייץ ובגרמניה. הוא שב לבודפשט בשנת 1923, ועד מותו פרש מכל תפקידיו הציבוריים. עבודתו העיקרית הייתה (בהונגרית): "A philosophia történetének eszméje, tekintettel a történetre általában" (באנגלית: The idea of the history of philosophy, in consideration of history in general, 1878).
ברנאט אלכסנדר הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה, בודפשט
עבודותיו החשובות.
בשפת המקור
טיבו פינו
טיבו פינו (בצרפתית: Thibaut Pinot: נולד ב-29 במאי 1990) הוא רוכב אופני כביש צרפתי בקבוצת Groupama–FDJ. פינו סיים שלישי בטור דה פראנס 2014 וניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ זה, כשבסך הכל ניצח שלושה קטעים בטור דה פראנס (2012, 2019, 2015), שני קטעים בוואלטה אספניה (2018) וקטע בג'ירו ד'איטליה (2017). בתחום המרוצים החד יומיים, ניצח את המונומנט ג'ירו די לומברדיה ב-2018.
קריירה.
פינו הצטרף לקבוצת FDJ בשנת 2010, והוא רוכב בה עד היום. הוא סיים במקום חמישי כללי בטור ד'לאן.
פינו סיים במקום השלישי הכללי בטור של טורקיה, שני כללי באלפס איסר טור, ושביעי כללי במרוץ הקטעים "באיירן - רונדפארט". פינו השתתף גם בדופינה ליברה, מרוץ בדרג הוורלד טור שנחשב להכנה לטור דה פראנס, וסיים בו במקום ה-16 כללי. הוא ניצח את הקטע ה-5 של טור אלזס (ואף ניצח את המרוץ) ואת הקטע ה-3 וה-5 של טור ד'לאן (סיים 14 כללי). הוא ניצח את מרוץ הסטימנה לומברדה, וגם את הקטע הראשון במרוץ.
פינו לקח חלק בטירנו - אדריאטיקו, וסיים במקום ה-50 הכללי, וה-8 בדירוג הצעירים. הוא השתתף גם בוולטה אה קטלוניה, ובטור של חבל הבסקים, אך לא הצליח לסיים את שניהם (בטור של חבל הבסקים, פרש במהלך הקטע החמישי, ובוולטה אה קטלוניה, פרש במהלך הקטע השלישי). הוא השתתף בטור דה רומאנדי, וסיים במקום ה-11 הכללי, וה-2 בדירוג הצעירים. הוא השתתף בטור דה סוויס, אך נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-8. הוא רשם השתתפות ראשונה בגראנד טור כאשר נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס, וכבר בהשתתפותו הראשונה, ניצח את הקטע ה-8, סיים עשירי כללי, ושני בדירוג הצעירים. הוא ניצח את הקטע החמישי של הטור ד'לאן, אך סיים רק במקום ה-35 הכללי.
פינו סיים במקום השמיני בוולטה אה קטלוניה, ובמקום השנים עשר בטור דה רומאנדי. הוא סיים שני בדירוג הצעירים באותו המרוץ. בטור דה סוויס, רשם הופעה מעולה כאשר סיים במקום ה-4. לאחר מכן, סיים שני כללי בדירוג ההרים, ושישי בדירוג המאיצים. בטור דה פראנס, לא התחיל את הקטע ה-16 ובכך פרש. הוא סיים שישי בטור ד'לאן, ורשם השתתפות ראשונה בוואלטה אספנייה, בה סיים במקום ה-7. הוא סיים במקום ה-50 באליפות העולם, ובקלאסיקה ג'ירו די לומברדיה סיים במקום ה-12.
הוא השתתף בטירנו - אדריאטיקו, וסיים במקום ה-13 בוולטה אה קטלוניה. הוא סיים תשיעי בטור של חבל הבסקים, ו10 בטור דה רומאנדי. הוא ניצח את דירוג הצעירים בבאיירן רונדפארט, וסיים במקום ה-5 הכללי. בטור דה פראנס, סיים פעמיים במקום ה-2 (בקטעים 18 ו10), וסיים במקום ה-3 הכללי (8:15 דקות פער) אחרי וינצ'נצו ניבאלי וז'אן כריסטוף פרו וניצח בעקבות כך את קטגוריית הרוכב הצעיר, למרות זאת, בשל הפער הגדול מניבאלי הוא לא באמת היווה איום על החולצה הצהובה. הוא נבחר שוב לוואלטה אספנייה, אך נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-11. הוא סיים תשיעי בגראנד פרי וואלני, ו-14 במונומנט ג'ירו די לומברדיה.
פינו סיים רביעי בטירנו - אדריאטיקו, וסיים שני בדירוג הצעירים. הוא ניצח את אותו הדירוג במרוץ הקריטריום אינטרנשיונל, וסיים במקום ה-2 הכללי. הוא סיים עשירי בטור של חבל הבסקים, ורביעי בטור דה רומאנדי (וניצח את דירוג הצעירים ואת הקטע החמישי). הוא ניצח את הקטע החמישי של טור דה סוויס, וסיים רביעי כללי. בטור דה פראנס, ניצח את הקטע ה-20 שהסתיים בעליית האלפ דואז' המסורתית, אך סיים במקום ה-16 הכללי, וה-4 בדירוג הצעירים. הוא ניצח את הטור דו לאנגדו, ואף ניצח את הקטע הראשון. הוא סיים רביעי במילאנו - טורינו, ושלישי בג'ירו די לומברדיה.
פינו סיים שני בגראנד פרי מארסיי, לאחר שהפסיד לדריס דבנינס בספרינט. הוא במקום ה-3 הכללי באטוי דה באסז', ורביעי בוואלטה אלגראבה. הוא סיים במקום החמישי הכללי בטירנו - אדריאטיקו, וניצח את הקטע השני והשלישי בקריטריום אינטרנשיונל, ואף ניצח את המרוץ כולו. הוא ניצח את הקטע ה-3 בטור דה רומאנדי שהיה נגד שעון, וסיים שני כללי. הוא ניצח את הקטע ה-6 בדופינה ליברה, וסיים במקום ה-16 הכללי. לאחר מכן, ניצח את אליפות צרפת בנגד שעון ובמקצה הכביש, סיים במקום ה-12. בטור דה פראנס, פרש לפני הקטע ה-13.
פינו ניצח את הקטע ה-2 של הוואלטה אנדלוסיה, וסיים במקום ה-3 הכללי. הוא סיים תשיעי בקלאסיקה סטראדה ביאנקה, וניצח את הקטע ה-5 בטור ד'אלפס, וסיים במקום השני הכללי. הוא התחרה לראשונה בג'ירו ד'איטליה, ניצח את הקטע ה-20 וסיים במקום ה-4 הכללי. הוא התחרה גם בטור דה פראנס, אך נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-17. הוא סיים במקום ה-17 בקלאסיקה סן סבסטיאן, הוא ניצח את הטור ד'לאן וגם את קטגוריית מלך ההר. הוא סיים שני בטרה ואלי וארסיין, שמיני במילאנו - טורינו, וחמישי בג'ירו די לומברדיה.
פינו סיים עשירי בוולטה אה קטלוניה, וראשון ב. הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה 2018 שיצא מישראל. בזינוק לקטע ה-20 היה מדורג במקום השלישי בדרוג הכללי, אך בקטע זה נקלע לפיגור גדול שנבע מהתייבשות ותשישות מצטברת. בעקבות כך לא זינק לקטע ה-21 ואושפז בבית חולים. תהליך החלמתו הממושך מנע ממנו השתתפות בטור דה פראנס באותה השנה. הוא סיים שלישי בדרוג הכללי בטור של פולין, ניצח את הקטעים ה-15 וה-19 בוואלטה אספנייה וסיים את המרוץ במקום הרביעי בדרוג הכללי. בהמשך העונה פינו רשם הצלחות גדולות באיטליה, כשניצח במונומנט ג'ירו די לומברדיה ולאחר מכן במילאנו–טורינו. לפני זה הוא סיים שני בטרה ואלי וארסינה, לאחר שהפסיד לתומאס סקווינס בספרינט סיום. הוא סיים תשיעי באליפות העולם באינסבורק.
פינו סיים רביעי בטור של הפרובנס. וניצח את הקטע ה-3 ואת המרוץ כולו בטור דו האו ואר.
הוא סיים במקום החמישי הכללי בטירנו - אדריאטיקו, ו-11 כללי בוולטה אה קטלוניה. הוא סיים שלישי כללי בטור ד'לאן, וניצח את המרוץ כולו ואת דירוג המאיצים והמטפסים. הוא סיים חמישי בדופינה ליברה וניצח את הטור של האלפים. כל זה הביא אותו לכושר טוב בטור דה פראנס, הוא ניצח את הקטע ה-14 שהסתיים בעליית הטורמאלה המיתולוגית. בקטע ה-18, נפצע פינו לאחר שקיבל מכה מהכידון, אך הצליח לסיים את הקטע עם המובילים. למחרת, בקטע ה-19, פינו זינק לקטע אך הפציעה הכניעה אותו והוא פרש מהמרוץ
טרם פרישתו, היה מדורג במקום ה-5. פער של 1:50 מהמוביל, ז'וליאן אלאפיליפ.