בפברואר 1998, הנבחרת הרוסית התמודדה במשחקי ההוקי קרח של משחקי החורף האולימפיים בנאגנו, לראשונה מול שחקני הוקי מקצועניים מה-NHL והנבחרת הרוסית הצליחה להעפיל לגמר הטורניר ולקטוף את מדליית הכסף. במאי 2002 בסולט לייק סיטי הנבחרת הצליחה ליטול מדליית ארד, כשעל משטח הקרח נציגים מליגת ה-NHL בלבד - הייתה זו שעת משבר בליגה הרוסית, כשכל שחקני הנבחרת היו יוצאי ליגות זרות.
אין תחרות לנבחרות לאומיות בתחום ההוקי קרח ביבשת אירופה ובמקום זה נערכות סדרת מפגשים במסגרת מה שמכונה Euro Hockey Tour שנערך מדי שנה בהשתתפות צ'כיה, פינלנד, רוסיה ושוודיה. מרבית התחרויות הללו מהווים הכנה לקראת אליפות העולם. בעונת 2004/2005 זכתה הנבחרת הרוסית לראשונה והיא שבה וזכתה בטורניר גם שנה לאחר מכן. ב-2007 הנבחרת העפילה לראשונה לחצי גמר אליפות העולם ושנה לאחר מכן הרוסים ניצחו לראשונה מזה 15 שנה את הקנדים והפכו לאלופי העולם בהוקי קרח. בטורניר ה-Euro Hockey Tour רוסיה שוב זכתה בו בעונת 2008 וגם שנה לאחר מכן.
באליפות העולם שנה לאחר מכן, הרוסים חזרו על ההישג הקודם מאליפות העולם וגברו שוב על הקנדים בגמר אליפות העולם ב-2009 ושוב היו לאלופי העולם. אולם נקמת הקנדים לא איחרה לבוא, באולימפיאדת ונקובר 2010 הקנדים גברו על הרוסים בתוצאה 7:3 בשלב רבע גמר הטורניר. באליפות העולם באותה שנה, הרוסים אומנם גברו על הקנדים והעפילו לגמר אליפות העולם, אך הפסידו את תואר האליפות לצ'כיה.
באליפות העולם בהוקי קרח ב-2011 אומנם גברו הרוסים על קנדה ברבע הגמר, אך נוצחו על ידי הפינים בחצי הגמר ונפגשו עם הצ'כים במשחק על המקום השלישי, בו הפסידו הרוסים לצ'כים. רוסיה שבה וזכתה ב-Euro Hockey Tour ב-2011 וב-2012 וזכתה בו שוב גם ב-2017.
באליפות העולם בהוקי קרח 2016 שנערכה ברוסיה, רוסיה העפילה לרבע הגמר וניצחה את גרמניה אך פגשה בפינלנד בחצי הגמר שוב וזו הדיחה אותה להתמודד על המקום השלישי בטורניר. הסיפור חזר על עצמו גם באליפות העולם בהוקי קרח 2017 שנערכה בגרמניה, רוסיה העפילה לחצי הגמר אך פגשה בקנדה בחצי הגמר וזו הדיחה אותה להתמודד על המקום השלישי בטורניר מול פינלנד.
בפברואר 2018, הנבחרת הרוסית התמודדה במשחקי ההוקי קרח של משחקי החורף האולימפיים בפיונגצ'אנג, והצליחה להעפיל לגמר הטורניר לראשונה מזה 20 שנה ולאחר משחק מותח מול גרמניה (קיריל קפריזוב כבש בתוספת זמן ובכך הבטיח את הניצחון) זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב. היא עשתה זאת בשם "ספורטאים אולימפיים מרוסיה" וללא סממני המדינה, כיוון שרוסיה הורחקה מהאולימיפאדה עקב תוכנית אמרצה מאורגנת.
באפריל 2018 מונה איליה וורוביוב למאמן הנבחרת, אך כבר בטורניר השוודי של Euro Hockey Tour, הנבחרת (שהורכבה משחקנים צעירים ולא מהשחקנים שנטלו חלק באולימפיאדה) ספגה 5 הפסדים רצופים וסיימה במקום הרביעי מתוך שבעה. ברם, באליפות העולם בהוקי קרח 2018, הנבחרת נראתה טוב יותר ופתחה את הטורניר עם 3 ניצחונות וללא ספיגות, אחרי ניצחונות על צרפת (7:0), אוסטריה (7:0) ובלארוס (6:0). ברם, הנבחרת הפסידה בשלב הבתים לצ'כיה ולשוודיה, לה הפסידה באליפות העולם לראשונה מזה 14 שנה, מאז 2004. ברבע גמר הטורניר פגשה את קנדה והפסידה לה בהארכה 5-4. היא סיימה את הטורניר במקום הששי, הגרוע ביותר בתולדותיה מאז 2013. באליפות העולם בהוקי קרח 2019 הנבחרת אומנם פתחה את הטורניר עם 8 ניצחונות רצופים כולל 7:2 על שוודיה (האלופה המכהנת) ועל ארצות הברית (4:3), אך הפסידה בחצי הגמר לפינלנד (0:1). לאחר הטורניר מונה אלכסיי קודאשוב למאמן, תחתיו בחרת רוסיה השתתפה בשלושה טורנירים במסגרת Euro Hockey Tour, שם הקבוצה השיגה רק ניצחון אחד בתשעה משחקים. אליפות העולם 2020, שהייתה אמורה להתקיים בשווייץ, בוטלה בגלל מגפת הקורונה וב-5 ביוני 2020 פוטר קודאשוב מתפקידו והוחלף על ידי ולרי בראגין, שהוביל בעבר בהצלחה את נבחרת הנוער. כך, אלכסיי קודאשוב שימש פחות משנה בתפקיד המאמן.
במאי 2021, בעקבות שערוריית סימום בספורט, נאסר על הנבחרת הרוסית להתמודד באליפות העולם עם דגל והמנון המדינה והיא התמודדה במקום זאת כנבחרת הוועד האולימפי הרוסי. לאליפות העולם 2021 הגיעה הנבחרת עם סגל ללא כוכבי-העל מה-NHL, אך הצליחה להשיג 2 ניצחונות רצופים בפתיחת הטורניר. אבל העדר הכוכבים נתן את אותותיו גם בשלבי ההכרעה של אליפות העולם, כאשר הנבחרת הפסידה לקנדה ברבע גמר הטורניר, אף על פי שהקנדים סחבו 4 הפסדים מפתיעים בשלב הבתים.
מדים.
מאז 1992, צבעי המדים המסורתיים הם כחול, לבן ואדום. על חזית החולצה רקום נשר דו-ראשי עם סמל רוסיה והכיתוב «Россия» (רוסיה). עם זאת, המדים עברו שינויים לאורך השנים מבחינת העיצוב. עד 2002 המדים כללו את סמל פדרציית ההוקי הרוסית. מאז 2006 זה הוחלף בסמל המדינה. בשנת 2018, בשל הרחקת רוסיה מהמשחקים האולימפיים, השחקנים עוטים את הכיתוב Olympic athlete from Russia, במקום סמל המדינה.
יעקב אוזן
פדרציית ההוקי קרח הרוסית
אולימפיאדת נגאנו (1998)
Take five
הוקי קרח רוסי
יופי של צרות
דינמו מוסקבה
דינמו מוסקבה (הוקי קרח)
מועדון ההוקי קרח המאוחד "דינמו מוסקבה" (ברוסית: Объединенный хоккейный клуб «Динамо» Москва) נוסד ב-1946 כאשר את השם מועדון הוקי מאוחד קיבל ב-30 באפריל 2010 בעת שהתאחד עם מועדון ההוקי אם.וה.דה בלאשיחה מוסקבה. הקבוצה מתמודדת בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
דינמו זכתה 10 פעמים באליפויות המדינה: ארבע פעמים באליפות ברית המועצות (1947, 1954, 1990-1991) פעם אחת באליפות חבר המדינות העצמאיות (1992), ארבע פעמים באליפות רוסיה (1993, 1995, 2000, 2005) ושתי זכיות רצופות באליפות ליגת ההוקי הקונטיננטלית ב-2012 ו-2013. הישג השיא של הקבוצה הוא הזכייה בגביע אלופות אירופה בהוקי קרח ב-2006.
משנת 2015 מארח את משחקי הבית ב-VTB ארנה, כשקודם לכן במשך 15 שנה אירחה את משחקיה בארנה לוז'ניקי, שבמתחם האולימפי לוז'ניקי.
היסטוריה.
תולדות קבוצת ההוקי קרח דינמו מוסקבה שזורה עמוק בתולדות ההוקי קרח הרוסי כולו. דינמו היא קבוצת ההוקי קרח הרוסית היחידה שהשתתפה בכל העונות של אליפות ברית המועצות בהוקי קרח ובאליפות הרוסית.
דינמו זכתה באליפות ברית המועצות ב-1946, לאחר פתיחה חלשה שהלכה והייתה לאחת הטובות ביותר בתולדותיה, כאשר גברה 6:1 על יריבתה ספרטק מוסקבה, אלא שהתואר הבא שלה הגיע רק כעבור 7 שנים. ב-1954, זכתה הקבוצה שוב באליפות המדינה ובשנים הבאות המשיכה להיות ממובילות טבלת האליפות, אך זכייה שלישית באליפות הגיעה רק כעבור 36 שנים: ב-1990, כשאנשי דינמו שברו את ההגמוניה בת 13 השנים של צסק"א מוסקבה.
משנת 1946 ועד לשנת 1974 מאמן הקבוצה היה ארקדי צ'רנישב. בתחילת שנות ה-90 הקבוצה החלה לצבור תארים מחדש. בתקופת 1990-1996 היא זכתה באליפות 5 פעמים ופעמיים הגיע למקום השני. לאחר עונת 2009/2010 הקבוצה נכנסה לקשיים כלכליים ולא היה ברור איך היא תשרוד. בסופו של דבר סוכם על איחודה עם קבוצה אחרת שגם הייתה בבעלות משרד הפנים הרוסי ונוהלה שנים על ידי יוצאי מערכת המשטרתית והביון כמו למשל מיכאיל טיטוב שהיה גם שחקן המועדון לשעבר. המועדון החדש הוכרז כיורש של קבוצת דינמו ההיסטורית.
ב-2012 הקבוצה זכתה בגביע גגארין אחרי ניצחון 3:4 בסדרת הגמר על אוונגרד אומסק. החל מעונת 2018/2019 הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל פארק VTB ארנה.
דינמו פתחה את עונת 2021/2022 עם 6 ניצחונות רצופים במה שמהווה לשיא מאז עונת 1993, אז היו לה 8 ניצחונות רצופים.
אבטודור סרטוב
גביע ארצות הברית הפתוחה ע&quot;ש לאמר האנט
דירוג צפייה
מוזיאון ויט
מוזיאון ויט (בגרמנית: Museum Witt) הוא מוזיאון במינכן שבגרמניה, המציג אוסף של חרקי עש. ברשות המוזיאון נמצא האוסף הגדול ביותר בעולם של חרקים אלו - כ-3.5 מיליון דגימות מכל רחבי העולם.
המוזיאון נוסד בשנת 1980 על ידי תומאס ויט, בן למשפחת ויט, משפחת יזמים ידועה בגרמניה.
צבא ירדן
בית הכנסת ברחוב אלדרידג'
בית הכנסת ברחוב אלדרידג' נבנה בשנת 1887 בלואר איסט סייד במנהטן על ידי יהודים ממזרח אירופה שהיגרו לניו יורק. כיום בית הכנסת מוכר כאתר היסטורי לאומי וממשיך לתפקד כמקום התפילה של קהילת "קהל עדת ישורון".
היסטוריה.
בית הכנסת הוא אחד מבתי הכנסת העתיקים ביותר בארצות הברית. בית הכנסת הוקם בשנת 1887 ברחוב אלדרידג' מס' 12. למעשה נבנה בית הכנסת על שלוש חלקות ברחוב דבר שאיפשר בניית סוכה ואת חדירת השמש לבניין בתקופה מאוחרת יותר. קהילת "קהל עדת ישורון", שהתפצלה בשנות ה-50 של המאה ה-19 מתוך קהילת בית המדרש הגדול, אספה כסף במהלך שש שנים לבניית בית הכנסת, ובמהלכן קיימה את התפילות בכנסייה סמוכה. לאחר שאספו את הכספים הנדרשים פנו לאדריכלים פטר ופרנסיס ויליאם הרטר שעיצבו את הבניין בסגנון מורי מתחדש.
אלפים השתתפו בתפילות בבית הכנסת במהלך השנים עד לשנת 1920 בימים הנוראים משטרת ניו יורק הציבה שוטרים ברחובות הסמוכים לווסת את ההמונים שנהרו למקום. בין רבני הקהילה נמנה רבי אברהם אהרן יודלביץ. במהלך אותן שנים היווה בית הכנסת מרכז קליטה והתאקלמות ליהודים רבים שהגיעו לארצות הברית וניסו להיקלט לחברה האמריקאית. המקום נתן שירותים קהילתיים ולא רק שירותי דת. אנשי הקהילה אספו תרומות לנזקקים ואף שלחו תרומות ליהודים בארץ ישראל.