בתקופה הצלבנית והממלוכית, על פי הממצא הארכאולוגי, היה בתל יישוב כפרי קטן. עיקר הממצא מתקופות אלו נחשף במדרון הדרומי של התל, בקרבת המעיין שבמרכז הכפר. נחשפה מפולת של אבני בנייה גדולות מגיר. בין האבנים התגלה מטבע מן התקופה הממלוכית. צמוד למפולת מצפון נחשפה שכבת שרפה עבה, שמעורבים בה חומר לבנים ועצמות בעלי חיים, המלמדים כנראה על פעילות אינטנסיבית של שרפה בתנור. נחשף קיר שנבנה בכיוון צפון-דרום באבני גיר מסותתות בגדלים שונים ומהלכו מעוגל. בפן המזרחי של הקיר הונחו האבנים כך שצדן הארוך ניכר כלפי חוץ. אל הפן המזרחי של הקיר ניגש קיר נוסף, שנחשף ברובו בחתך הדרומי של הריבוע. הקיר נבנה באבני בזלת מהוקצעות גס, והוא נחשף לגובה שני נדבכים. הקיר כוסה בשכבה של אדמה אפורה, שמעורבים בה אפר וחומר שרוף. הממצא הקרמי מתקופות אלה כולל קערה מזוגגת מטיפוס אנגוב, קערות מזוגגות בירוק וצהוב, קערת מזוגגת מעוטרת בחריתה המתוארכת לסוף המאה ה-12 וראשית המאה ה-13, קערת יבוא מקפריסין המתוארכת למאה ה-13 לסה"נ, סירי בישול מהמאה ה-12, סיר בישול מהמאה ה-13 וכלים רבים עשויים ביד וצבועים באדום-חום בדגמים גאומטריים המתוארכים למאות ה-12 וה-13.
אשתורי הפרחי בספרו כפתור ופרח (תחילת המאה ה-14) הציע לזהות את העיר המקראית שונם עם "סולם".
בתקופה העות'מאנית.
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר בנַאחִיָה (מחוז) של ג'נין בסנג'ק לג'ון. בכפר היו 26 בתי אב ששילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועצי פרי.
הסופר מארק טוויין ביקר בסולם בשנת 1867, כדי לבקר בציון ביתה של האישה השונמית, הנזכרת במעשי אלישע הנביא. טוויין כתב על הביקור בספרו "מסע תענוגות לארץ הקודש": .
בשנת 1910 רכש יהושע חנקין, באמצעות הקרן הקיימת שטח קרקע רחב היקף מהפאודל אליאס סורסוק שישב בביירות האריסים שעיבדו עבורו את הקרקע ישבו בשני כפרים בשם "פולה" ו"עפולה". במקום אחד הכפרים הוקמה הקואופרציה במרחביה. שחברי התגורו תחילה בבתי הבוץ של האריסים שפונו, ובשנת 1925 העיר עפולה. בסך הכל נרכשו כ-9,000 דונם. מכירת האדמה ופינוי האריסים גרמה למתיחות בקרב הערבים תושבי הסביבה - בכללם סולם - שתקפו את המקום זמן קצר לאחר הקמתו, לאחר שהאשימו את תושבי מרחביה ברצח של ערבי מקומי. בהמשך פיתחו תושבי הכפר יחסי שכנות טובה עם מרחביה ועם היישובים היהודים האחרים שהוקמו באזור. בשנת 1928 אפשרו למושב מרחביה
(שהוקם ב-1922 כקילומטר ממערב לסולם) לקדוח באר מים באדמות סולם. בנות הכפר עבדו במשק בית של משפחות בעפולה, ותושבי סולם אף נהגו להזמין את תושבי מרחביה לשמחות משפחתיות.
בתקופת המנדט הבריטי.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, מנתה האוכלוסייה של סולם 370 נפש, 366 מוסלמים ו-4 נוצרים. במפקד 1931 היו בכפר 85 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 328 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר מנתה 470 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,600 דונם. מתוכם הוקצו 291 לחקלאות שלחין, ו-2,041 לגידולי דגנים.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה היהודית. במהלך מלחמת העצמאות, בניגוד לרוב הכפרים באזור שגורשו מיושביהם, תושבי סולם לא עזבו לאחר שיצרו קשר עם שכניהם היהודים, שאמרו להם להישאר במקומם.
לאחר הקמת מדינת ישראל.
לאחר הקמת מדינת ישראל היה הכפר נתון תחת הממשל הצבאי על ערביי ישראל, עם זאת נמשכו יחסי השכנות הטובה עם יישובי הסביבה, ותושב הכפר אף שימש כמנהל האזורי של מע"ץ. בשנת 1964 מנתה אוכלוסיית הכפר 600 תושבים. עם ביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל בשנת 1966 צורף הכפר לשטחה של מועצה אזורית עמק יזרעאל. בתחילת 1971 הוקמה ביישוב מרפאה של קופת חולים כללית.
בשנת 1993, בעקבות החלטת ממשלת רבין השנייה על פיתוח המגזר הערבי בישראל, הוקמה מועצה אזורית נפרדת לסולם ולמספר יישובים ערבים נוספים באזור, בשם מועצה אזורית נוף הגליל. בפברואר 2001, המועצה פורקה - ויישוביה התפצלו לשתי מועצות אזוריות - מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג', בה נכללת סולם, ולמועצה אזורית אל-בטוף.
כדורגל.
בשנת 1964 הוקמה קבוצת הכדורגל של הכפר, "הפועל סולם". הקבוצה שיחקה תחילה בליגה ג', ואחר כך במשך שנים רבות בליגה ב'. הקבוצה התפרקה עקב קשיים כלכליים בשנת 2009, אך הוקמה מחדש ב-2012 על ידי מהראן ראדי יליד הכפר (שהיה אז כדורגלן מכבי תל אביב). בספטמבר 1991, הלך לעולמו במהלך משחק אביהם של שניים משחקני הקבוצה, ודודם של ארבעה שחקנים נוספים. שחקני הקבוצה לא עלו למחצית השנייה והמשחק הופסק. בעקבות האירוע, נערכו דיונים שנמשכו מספר חודשים בבית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל, בכדי לקבוע מה הייתה תוצאת המשחק או האם לערוך משחק חוזר.
גבעת כ&quot;ח
גִּבְעַת כֹּ"חַ (נִבטָא: גִּבְעַת כֹּחַ), מושב בגבול השפלה ולרגלי הרי יהודה כארבעה קילומטרים ממזרח לעיר יהוד, שייך למועצה אזורית חבל מודיעין. היישוב נקרא על שם 28 (כ"ח) החיילים מחטיבת אלכסנדרוני שנפלו במקום בקרב על כיבוש הכפר הערבי קולה. בתחילה נקרא המושב אֱלִישָׁמָע.
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מתימן. בשנת 1962 הצטרפו למושב 14 משפחות שמקורן בהתיישבות עולים מקוצ'ין (הודו) במושב עלמה ב-1954, הם השתלבו בחיי הקהילה בגבעת כ"ח ואף הקימו במושב בית כנסת על שם נחמיה מוטא.
אנדרטה הוצבה בקרבת מקום לזכרם של חללי חטיבת אלכסנדרוני, שנפלו על כיבוש הכפר הערבי קולה שישב במקום עד למלחמת העצמאות.
בעתיד יעבור בסמוך למושב מחלף שיחבר את כביש 6 וכביש 461, המחלף צפוי להקרא על שם המושב.
רחוב (מושב)
רְחֹוב הוא מושב הנמצא כ-4 ק"מ מדרום לבית שאן. המושב משתייך לארגון המושבים של "הפועל המזרחי" ושייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן).
היסטוריה.
היישוב הוקם בספטמבר 1951 על ידי עולים מכורדיסטן על אדמות הכפר הערבי הנטוש פרוונה. רוב המתיישבים הגיעו ממעברת עין הנציב. בחודשים הראשונים עסקו המתיישבים בהכשרת הקרקע על ידי עקירת פרדס סמוך ובניית הבתים שבהם יגורו. המושב כלל 60 יחידות משק. לקראת סוף 1952 ניתן לו שמו "רחוב" על ידי ועדת השמות הממשלתית שהגיעה לביקור באזור.
שמו של המושב הוא כשם עיר קדומה ששכנה במקום ועל שמה נקרא "תל רחוב" הסמוך. שטחו כ-2000 דונם ותושביו מונים כ-380.
המושב הוא אחד מיישובי המרכז האזורי ביכורה: רחוב, שדי תרומות, רוויה ותל תאומים.
פראן דרשר
פרנסין ג'וי דרשר (באנגלית: Francine Joy Drescher; נולדה ב-30 בספטמבר 1957) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה, תסריטאית, מפיקה וסופרת יהודייה אמריקאית.
ביוגרפיה.
דרשר נולדה בקווינס, ניו יורק למשפחה ממוצא יהודי אשכנזי שהגיעה לארצות הברית ממזרח אירופה. בתיכון הכירה דרשר את בעלה לעתיד, השחקן האמריקאי-יהודי פיטר מארק ג'ייקובסון.
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, היא פנתה ללימודי המשחק. היא התפרסמה לראשונה עם צאת הסרט "שיגעון המוזיקה" בשנת 1977. ב-1981 השתתפה בסרט "רגטיים".
בשנת 1984 שיחקה בתפקיד בובי פלקמן בסרט "ספיינל טאפ" שביים רוב ריינר.
בינואר 1985 פרצו שודדים לדירתה של דרשר בלוס אנג'לס, קשרו את בעלה, ואנסו אותה ואת חברתה (שהייתה גם היא במקום) באיומי אקדח. לדרשר לקח מספר שנים להתגבר על המקרה, ושנים נוספות כדי לדבר עליו בכלי התקשורת.
לאחר הצלחת הסרט "שגעון המוזיקה", המשיכה להופיע במספר תפקידים קטנים בקולנוע עד שיצרה והפיקה את קומדיית המצבים הפופולרית "נני" (The Nanny). היא הזמינה את חברתה הדוגמנית טוויגי ויחדיו הן כתבו את העלילה. הסדרה שודרה לראשונה ב-1993, והפכה להצלחה מיידית בקנה מידה בינלאומי, עד לסיומה ב-1999. הסדרה מבוססת במידה רבה על חייה האמיתיים של דרשר. בסדרה מגלמת דרשר את פראן פיין, יהודייה אמריקנית שמתקבלת לעבודה כאומנת על ידי בריטי שמרן, והופכת לחלק ממשפחתו בזכות השנינות וההומור שלה. דרשר מדגישה בסדרה את עניין יהדותה, ולעיתים גם את הקשר לישראל. בעבר סיפרה כי תפקידי אורח רבים בסדרה התבססו על קרובי משפחתה במציאות, ודמויותיהם גם נקראו על שמם.
במקביל לסדרת הטלוויזיה, דרשר השתתפה גם במספר סרטי קולנוע, בהם סרטו של הבמאי הנודע פרנסיס פורד קופולה, "ג'ק", שיצא לאקרנים ב-1996. בשנת 1997 היא שיחקה לראשונה בתפקיד ראשי בסרט קולנוע, בקומדיה הרומנטית "The Beautician and the Beast", שהופקה על ידי חברת ההפקות High School Sweethearts שבבעלותה. בהמשך שיחקה בסרט "לאסוף את השברים" (Picking up the pieces) לצידו של וודי אלן בשנת 2000.
בשנת 2000 אובחנה כחולה בסרטן הרחם, ועברה כריתת רחם. בספרה השני, "Cancer Schmancer", כתבה דרשר על התמודדותה עם המחלה.
בשנת 2003 הופיעה דרשר במספר פרקים בסדרה הקומית "בוקר טוב מיאמי". ב-2005 היא הופיעה בסדרה קומית נוספת, "החיים עם פראן", בה גילמה אישה בגיל העמידה.
בשנת 2011 החלה לשחק בסדרה "גירושים מאושרים", המבוססת על חייה. פראן ובעלה לשעבר כותבים ומפיקים את הסדרה, שעלילתה היא גירושי זוג כיוון שהבעל יוצא מהארון, והזוג נשאר מיודד. בדיוק כפי שנישואיה נגמרו במציאות.
בשנת 2020 שיחקה בסרט טלוויזיה של ערוץ לייפטיים "סידור לחג" בדמותה של קייט ספנסר.
חיים אישיים.
בתיכון הכירה דרשר את בעלה לעתיד, השחקן האמריקאי-יהודי פיטר מארק ג'ייקובסון, והם נישאו ב-1978, כשהייתה בת 21. הזוג התגרש ב-1999. ב-2014 היא נישאה ליזם ההייטק ההודי-אמריקאי שיבא איידוראי, אך ב-2016 הם נפרדו.