מקור השם "טאלין" שנוי במחלוקת. יש החושבים שמשמעו "טַאַני לין" שפירושו באסטונית "העיר הדנית". לפי גרסה אחרת, הפירוש הוא "טלווה לין" (Talve linn), שמשמעו "העיר החורפית", אך יש טוענים שמקור השם הוא "טאלו לין" (Talu linn), שפירושו באסטונית "עיר חקלאית". שמה האסטוני של העיר "טאלין" הוזכר לראשונה במקורות הכתובים בשנת 1536 והפך לשמה הרשמי של בירת אסטוניה בשנת 1918.
גאוגרפיה.
אגם אולמיסטה הוא האגם הגדול ביותר בשטח העיר טאלין, והוא מהווה את מקור מי השתייה הראשי של העיר.
היסטוריה.
טאלין נוסדה ככפר אסטוני בשם "לינדניס". העיר מופיעה על המפה של הקרטוגרף הערבי מוחמד אל-אדריסי בשנת 1154 בשם "קאלווני" (Kaleweny), שמקורו במילה "קוליוואן" (ברוסית: Колывань), שהייתה שמה הרוסי של טאלין. העיר שימשה כנקודת חיבור בין רוסיה לסקנדינביה. בשנת 1219 נכבשה העיר על ידי הדנים, אך עוד קודם לכן היו העיר וסביבותיה למטרה למסעי הצלב הצפוניים ותושבי האזור אולצו להתנצר. הדנים מכרו את טאלין וסביבותיה למסדר הטבטוני בשנת 1345. בשנת 1500 הוגבה צריח כנסיית אולף הקדוש שבעיר, והגיע לגובה 159 מטרים. משנת 1549 הייתה הכנסייה הבניין הגבוה בעולם, עד שבשנת 1625 נפגע הצריח ונשרף ממכת ברק. בשנת 1561 נכבשה העיר על ידי השוודים, ובשנת 1721 נכבשה על ידי רוסיה. הצאר פטר הגדול נתן לעיר זכויות עירוניות מצומצמות.
ב-24 בפברואר 1918 הכריז הפרלמנט האסטוני על עצמאות אסטוניה ועל טאלין כעיר בירתה. בנוסף הוקמה ממשלה זמנית. הקיסרות הגרמנית לא הכירה בעצמאותה של אסטוניה וחששה מפגיעה באינטרסים של הגרמנים-הבלטים במדינה. על כן נכבשה טאלין ביום למחרת על ידי הצבא הקיסרי הגרמני. הצבא הגרמני יצא מטאלין בעקבות הסכם הכניעה הגרמני למעצמות ההסכמה ב-11 נובמבר 1918. בעקבות עזיבת הצבא הגרמני ואי ההכרה הסובייטית בעצמאותה של אסטוניה, פתח הצבא האדום בסוף נובמבר במתקפה והתקדם לכיוון טאלין. במתקפתו הגיע הצבא האדום עד כ-34 קילומטרים מזרחית לעיר בסוף דצמבר אותה שנה.
במהלך דצמבר הגיעו לטאלין מתנדבים פינים ללחימה בסובייטים.
בעקבות התקפת הנגד האסטונית בתחילת ינואר 1919 התרחק קו החזית מזרחה.
בתחילת ינואר 1920 נכנסה הפסקת אש לתוקף וחוזה השלום עם רוסיה הסובייטית נחתם ב-2 בפברואר אותה שנה.
ב-2009 הוקם בטאלין עמוד הניצחון לזכר מלחמה זו ובראשו צלב החופש שחולק למצטיינים בה. לאחר השתלטות הסובייטים ב-1940 הייתה לבירת הרפובליקה הסובייטית של אסטוניה, שסופחה במהרה לברית המועצות. ב-1941 נכבשה על ידי הנאצים, וב-1944 נתפסה שוב על ידי הסובייטים.
בינואר 1991 היו התנגשויות דמים בווילנה וריגה בין כוחות סובייטיים ומקומיים. בעקבות זאת הוחלט להקיף את גבעת טומפאה עליה נמצא בית הפרלמנט האסטוני בסלעים גדולים ומכשולי בטון. אחד הסלעים הושאר במקום כזיכרון לאירוע זה.
בעקבות הפוטש של אוגוסט במוסקבה שנכשל, התכנס הפרלמנט האסטוני וב-20 באוגוסט 1991 הכריז על עצמאות אסטוניה. המהלך עבר ללא שפיכות דמים ותוך זמן קצר הוכרה עצמאות אסטוניה על ידי רוסיה והצבא הסובייטי עזב אותה. הסלעים והמכשולים פורקו ונשאר רק סלע אחד עם תאריך הכרזת העצמאות.
השכלה.
בטאלין נמצאת אוניברסיטת טאלין לטכנולוגיה ומוסדות אקדמיים רבים:
אוכלוסין.
נכון ל-1 בינואר 2009 היו רשומים בעיר 404,005 תושבים.
מספר תושבים בעבר:
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
לפי הרשות לסטטיסטיקה של האיחוד האירופי, 27.8% מתושבי טאלין אינם אזרחי אסטוניה או מדינות האיחוד האירופי.
יהודי טאלין.
ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה היו בטאלין כ-1,000 יהודים. הצבא הגרמני הגיע לטאלין כחודש לאחר מבצע ברברוסה. בזמן זה הצליחו כ-400 יהודים לברוח למרכזה וכך ניצלו. האחרים נרצחו על ידי הגרמנים ומשתפי פעולה אסטונים תוך זמן קצר וכן בשאר ערי אסטוניה עד כי במסמך המסכם של ועידת ואנזה תוייגה אסטוניה כ"נקייה מיהודים" (Judenfrei). בית הכנסת בטאלין נהרס במלחמה.
עם תום המלחמה חזרו היהודים לטאלין אבל בתקופת השלטון הקומוניסטי לא היו להם כל מוסדות. המפנה החל עם התחלת עצמאות אסטוניה. נפתח בית ספר יהודי ובית כנסת באותו בניין.
ב-26 במאי 2007 נפתח בית הכנסת החדש בטאלין בטקס בהשתתפות הרב יונה מצגר, שמעון פרס ונשיא אסטוניה. בית הכנסת נבנה בתרומת נדבן יהודי, צמודים לו מוזיאון יהודי אסטוניה ומוסדות הקהילה.
פרשה עלומה מתקופת השואה הקשורה לטאלין היא פרשת משלוח 73. ב-15 במאי 1944 יצא ממחנה דראנסי משלוח מס' 73. זה היה המשלוח היחידי משם שיועד למדינות הבלטיות. המשלוח כלל 878 איש. בריגה הופרדו מהם כ-600 איש והוצעדו לפורט התשיעי. השיירה המשיכה לטאלין שם הורדו כ-300 איש מהם 34 נשלחו למחנה שטוטהוף והשאר נלקחו לבית הסוהר פאטאריי (Patarei) שם נרצחו. מכל המשלוח הזה שרדו 22 איש. אבן זיכרון למשלוח 73 נמצאת ליד בית הסוהר פאטאריי עם כיתוב בצרפתית ואסטונית.
תחבורה.
שדה תעופה.
בטאלין ממוקם נמל התעופה הבינלאומי על שם לנארט מרי (1929–2006), נשיא אסטוניה בשנים 1992–2001.
רכבות.
קווי-הרכבת הפנים-ארציים מקשרים את טאלין לטרטו, רקוורה, נרבה ופרנו. הקו הבינלאומי היחיד מקשר את הבירה האסטונית למוסקבה.
מעבורות.
מעבורות מקשרות את טאלין ליעדים הבאים:
קאבול
קאבול (בפשטו ודארי: کابل, תעתיק מדויק: כַּאבֻּל) היא בירת אפגניסטן והעיר הגדולה בה.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת לאורך עמק צר לאורך נהר קאבול, בקרבת מעבר ח'ייבר, במחוז הקרוי על שמה שבמזרח המדינה בגובה 1,791 מטרים מעל פני הים. קאבול מקושרת עם הגבול של טג'יקיסטן באמצעות מנהרה העוברת מתחת להרי הינדו-כוש.
היסטוריה.
במקום קיים יישוב החל משנת 1200 לפני הספירה. בשנת 300 לפני הספירה נבנה במקום יישוב פרסי בשם קאבורה.
במהלך המאה הראשונה נכבשה העיר על ידי הקושאנים ואחריהם תחת שלטון הינדי. בשנת 664 נכבשה העיר על ידי הערבים.
במאה ה-13 נכבשה העיר על ידי המונגולים. במהלך המאה ה-13 הייתה העיר חלק מממלכת טימור. בשנת 1504 נכבשה העיר בשנית על ידי השליט המוגולי באבור.
השאה הפרסי נאדר שאה כבש את קאבול בשנת 1738. במהלך המאה ה-18 שחרר אמיד שאח דורני את העיר והשיבה לשלטון אפגני. בנו, טימור שאה הפך את העיר לבירת אפגניסטן בשנת 1772.
בשנת 1839 כבשו הבריטים את העיר מידיו של דוסת מוחמד ששלט בעיר באותה עת, והמליכו שליט בובה - את שאה שוג'אע דוראני. בשנת 1841 מרדו התושבים בשלטון הבריטי והביאו לנסיגתם של הבריטים מהעיר. הצבא הבריטי כבש את העיר מחדש בשנת 1842 ובזז אותה, אולם באותה שנה נסוג חזרה להודו, ודוסת מוחמד חזר לשלוט בעיר.
הבריטים שבו אל העיר בשנת 1878 וכבשו אותה מידיו של שיר עלי ח'אן אולם התושבים המקומיים רצחו את הבריטים שהגיעו אל העיר. הג'נרל רובטס שב בראשות כוח בריטי אל העיר בשנת 1879 במטרה להעניש את התושבים, והשאיר שליט בובה לשלוט במדינה.
בראשית המאה ה-20, שלט בעיר המלך אמאן אללה אשר ביצע רפורמות רבות בעיר, ביניהן חיבור העיר למערכת החשמל והקמת בתי ספר לבנות. בשנת 1919 הכריז אמאן אללה על עצמאות אפגניסטן מידי הבריטים.
בשנת 1928 הודח המלך על ידי המורד הטג'יקי חביב אללה כַּלַכּאני, ושלט בעיר תשעה חודשים, עד שאחיו החורג של אמאן אללה, נאדר שאה גרש אותו וחזר לשלוט במדינה.
בשנת 1932 נפתחה בעיר אוניברסיטת קאבול והחל מ-1950 רוצפו רחובות העיר בסיועה של ברית המועצות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 התפתחה העיר. נפתחו בה חנויות מערביות ובשנת 1967 נפתח בעיר גן החיות של קאבול.
ב-23 בדצמבר 1979 פלשה ברית המועצות לאפגניסטן וכבשה את העיר. במשך עשר שנים נלחמו מורדי המוג'הידין בתמיכת ארצות הברית נגד הכיבוש הסובייטי.
בשנת 1992 נכבשה העיר על ידי המורדים, אך הם החלו לריב בינם לבין עצמם, דבר שהביא להפסקת כל פעילות המסחר בעיר ולהרס רב. הלחימה בעיר נמשכה עד ספטמבר 1996, אז כבשו הטליבאן את כל העיר, הרגו עשרות אלפי תושבים ובהם הנשיא נג'יבוללה והעבירו את הבירה לקנדאהר.
ב-12 בנובמבר 2001 כבשו כוחות ארצות הברית את העיר, ולאחר כיבוש יתר המדינה, הפכו את העיר לבירת המדינה.
העיר הייתה מוקד לפיגועים רבים לאורך השנים. באוגוסט 2021 עם נטישת הכוחות האמריקאים את אפגניסטן, כוחות הטליבאן כבשו את העיר מחדש.
כלכלה.
בעיר מייצרים בעיקר מוצרי ביגוד, רהיטים וסלק סוכר.
דמוגרפיה.
לפי הערכה מתאריך 1 בינואר 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-4.27 מיליון בני אדם.
תחבורה.
במרחק 25 קילומטרים מהעיר ממוקם נמל התעופה הבינלאומי קאבול, שהוא גם נמל התעופה הראשי של המדינה. הנמל משמש בסיס לחברת התעופה הלאומית של אפגניסטן אריאנה נתיבי אוויר אפגנים ועוד מספר חברות פרטיות. טרמינל בינלאומי חדש נבנה על ידי ממשלת יפן והחל לפעול מאז 2008. הטרמינל הוא הראשון מבין שלושה שמתוכננים להיפתח. השניים האחרים יפתחו כשהתנועה האווירית תגדל. בנוסף יש גם טרמינל צבאי ובאגף של הנמל נעשה שימוש על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית וחיל האוויר האפגני. גם נאט"ו משתמשת בנמל התעופה של קאבול, אבל רוב התנועה הצבאית נמצאת בבסיס בגרם מצפון לקאבול.
בקאבול אין עדיין שירותי רכבות, אף שהממשלה תכננה לבנות מסילות לצפון ולמזרח ולהוסיף מסילת רכבת תחתית בעיר.
אסמרה
אסמרה (בגעז: ኣስመራ, בערבית: أسمرا) היא בירת אריתריאה והגדולה שבעריה. העיר שוכנת במרכז המדינה בגובה 2,325 מטרים מעל פני הים על קצה המתלול הצפון-מערבי של הבקע הסורי-אפריקני ושל הרמה האריתראית. אוכלוסיית העיר מונה כמעט מיליון בני אדם נכון לשנת 2021.
ב-2017 העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל ריכוז האדריכלות המודרנית בה.
היסטוריה.