ניתן לתמצת את תשובתו של אליהו מונטאלטו לטיעונים שלעיל. ככלל - העקרונות שהועלו, עומדים בסתירה להיגיון ולכתבי הקודש:
יתרה מזאת, העיקרון של אל יחיד בעל טבע אחד ושלוש ישויות, מכיל מספר סתירות פילוסופיות.
בעקבות הוויכוח.
כותבי העתים לא סיפרו אם הסתיים הוויכוח ומי ניצח או שהדברים נשארו תלויים. נראה שעקב האירוע נאלץ מונטאלטו לגלות מוונציה לפריז (ראו גם פרשת גלותו של הרמב"ן (1194-1270) לאחר ויכוח ברצלונה) ומונה לרופאה האישי של מריה דה מדיצ'י (1573-1642), המלכה העוצרת בצרפת ובנה - המלך לואי ה-13 (1601-1643).
לימים כתב מונטאלטו בפריז פסק הלכה המתיר נסיעה בשבת.
הד לטיעוניו של אליהו מונטאלטו ניתן למצוא בכתביו המאוחרים של מורטרה.
אושייק (שוויינטוקז'יסקיה)
אושייק (בפולנית: Osiek) היא עיירה במחוז סטשוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
אושייק נחשבת לאחד היישובים הקדומים בסביבתה, ולפי המסורת המקומית, בולסלאב הראשון, דוכס פולין, ייסד אותה בשנת 1020 עבור המנזר הבנדיקטיני הסמוך. מהמאה ה-13 השתייך היישוב לנסיכות סנדומייז', ובשנת 1270 היה בבעלות הנסיך בולסלאב החמישי. בהמשך אותה מאה נשרף המקום בידי המונגולים.
בשנת 1430 קיבל היישוב זכויות מגדבורג מאת המלך ולדיסלב השני יגיילו, שהקנו לו מעמד עירוני, והוא נשלט על ידי משפחת האצולה שלכטה. התפתחות העיירה נבלמה כתוצאה מפלישת השוודים לפולין באמצע המאה ה-17. משנת 1815 נכללה העיירה בתחום פולין הקונגרסאית. בעקבות מרד ינואר בשנת 1863 נלקח בשנת 1869 מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 1994.
במלחמת העולם השנייה נפגעה העיירה קשות, וכ-100 חיילים פולנים נהרגו בה בקרב בספטמבר 1939. המבנה ההיסטורי היחיד ששרד בעיירה הוא כנסיית סטניסלב הקדוש מסוף המאה ה-17.
יהודי אושייק.
עד המאה ה-19 השתייכו יהודי אושייק לקהילת ברנוב הסמוכה. בין מלחמות העולם גרו בעיירה כ-600 יהודים, כמחצית מתושביה. הם עסקו במסחר זעיר, ברוכלות ובמלאכה. ערב מלחמת העולם השנייה פעלו בעיירה סניפים של ההסתדרות הציונית, של מפלגות ציוניות ושל תנועות נוער ציוניות.
בראשית ספטמבר 1939 הפציצו הגרמנים את העיירה. עשרות בתי יהודים נהרסו או עלו באש, ומקצת היהודים נמלטו ליישובי הסביבה. משכבשו הגרמנים את העיירה, איימו להעניש בורחים שלא יחזרו אליה, ורוב הנמלטים שבו אליה. מתחילת הכיבוש גויסו מקצת היהודים לעבודת כפייה. היהודים חויבו לשאת טלאי צהוב, נאסר עליהם ללכת על מדרכות העיירה, והם חויבו בתשלומי כופר גבוהים. בסוף אוקטובר 1939 מינו הגרמנים יודנרט בעיירה, ומיד אחר כך החלו לגייס עובדים למחנות עבודה באזור. באפריל 1942 הוקם בעיירה גטו.
ב-25 באוקטובר 1942 ריכזו אנשי ס"ס, ז'נדרמים גרמנים ושוטרים פולנים את יהודי הגטו. החולים והזקנים נרצחו במקום, וכ-500 יהודי הגטו הנותרים הובלו לתחנת הרכבת הסמוכה, וגורשו בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה.
קנקו ווטנבי
ג'וזף סקולינג
ג'וזף אייזק סקולינג (Joseph Isaac Schooling; נולד ב-16 ביוני 1995) הוא שחיין סינגפורי, האלוף האולימפי במשחה ל-100 מטר פרפר (ריו דה ז'ניירו 2016), בעל מדליית ארד מאליפות העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר פרפר ו הנוכחי (2017) במשחים ל-50 מטר פרפר ול-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה.
סקולינג נולד בסינגפור, אך בעקבות הישגיו בשחייה עבר להתאמן בארצות הברית כבר כנער. בתחילה למד בבית ספר פרטי בג'קסונוויל, וכיום (2015) הוא לומד ומתאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין, בהדרכתו של אדי ריס.
2011–2012.
סקולינג רשם הישגים ראשונים בזירה הבינלאומית כשהיה בן 16, במשחקי דרום מזרח אסיה שנערכו בפלמבנג, אז זכה במדליות זהב במשחים ל-50 ו-200 מטר פרפר, ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר. בעקבות הישגיו במשחקים אלו, השיג את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת לונדון (2012). במשחקים האולימפיים לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות, וסיים במקום 26 במשחה ל-200 מטר פרפר ובמקום 35 במשחה ל-100 מטר פרפר.
באליפות העולם שנערכה ב-2013 בברצלונה העפיל לחצי הגמר במשחה ל-200 מטר פרפר, וסיים במקום העשירי, עם שיא לאומי חדש, 1:56.27 דקות. הוא העפיל לחצי הגמר גם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, וסיים במקום 16. בשלב המוקדמות קבע שיא לאומי חדש של 1:59.99 דקות. במשחה ל-100 מטר פרפר סיים במקום 17, ופספס ב-4 מאיות העפלה לשלב חצי הגמר. כן התחרה במשחה ל-200 מטר חופשי, וסיים במקום 34. בהמשך השנה השתתף גם במשחקי דרום מזרח אסיה שנערכו בנייפידאו. הוא זכה ב-5 מדליות זהב במשחקים אלו, במשחים ל-100 ו-200 מטר פרפר, 200 מטר מעורב אישי, ועם נבחרות השליחים הסינגפוריות ל-100X4 ו-200X4 מטר חופשי. כן זכה במדליית כסף עם נבחרת השליחים הסינגפורית ל-100X4 מטר מעורב.
בשנת 2014 היה סקולינג לשחיין הסינגפורי הראשון בהיסטוריה שזכה במדליה במשחקי חבר העמים, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר. בנוסף, סיים במקום השביעי במשחה ל-50 מטר פרפר (בשלב המוקדמות קבע שיא לאומי חדש, 23.43 שניות) ובמקום השמיני במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחי השליחים ל-100X4 ו-200X4 מטר חופשי. בהמשך השנה השתתף במשחקי אסיה שנערכו באינצ'ון. במשחקים אלה זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר, במדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר.
במשחקי דרום מזרח אסיה שנערכו בסינגפור זכה סקולינג במדליות זהב בכל תשעת המשחים בהם השתתף: שלושת משחי הפרפר, במשחי החופשי ל-50 ו-100 מטר, המשחה ל-200 מטר מעורב אישי, ומשחי השליחים ל-100X4 ו-200X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן באותה שנה זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר, בשיא אסיה חדש של 50.96 שניות. גם במשחה ל-50 מטר פרפר העפיל לשלב הגמר, בו סיים במקום שביעי, וקבע שיא אסיה חדש של 23.25 שניות. במשחה ל-200 מטר פרפר העפיל לשלב חצי הגמר, וסיים במקום עשירי בתוצאה של 1:56.11 דקות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה סקולינג במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש של 50.39 שניות, לפני מייקל פלפס מארצות הברית, צ'אד לה קלו מדרום אפריקה ולאסלו צ'ה מהונגריה שקבעו תוצאה זהה של 51.14 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.70 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 48.27 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בהונגריה ביולי 2017 זכה סקולינג במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר ביחד עם ג'יימס גאי מהממלכה המאוחדת בתוצאה של 50.83 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (49.86 שניות) וכרישטוף מילאק מהונגריה (50.62 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 50.78 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.95 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אסיה חדש של 22.93 שניות ובמקום 17 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.86 שניות.
אושייק (פודקרפאטי)
אושייק ישלסקי (בפולנית: Osiek Jasielski), או בקיצור אושייק, היא עיירה במחוז יאסלו שבפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה ממוקמת על גבעה ברום 270 מטר, לאורך נהר ויסלוקה.
תולדות היישוב.
תחילת היישוב באזור בו שוכנת העיירה היא בימי הביניים, ובשנת 1365 נוסדה במקום העיירה על ידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, וכן נבנה במקום מבצר, לשם הגנה מפשיטות הונגריות אפשריות. העיירה נודעה בשל ירידיה, שהתקיימו פעמיים בשנה. בשנת 1604 בוטל מעמדו העירוני של היישוב, אך זה הושב לו בשנת 1618 על ידי המלך זיגמונט השלישי ואזה. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, שויכה העיירה לאוסטרו הונגריה, עד שבשנת 1918 עברה לשליטת פולין.
במהלך מבצע סופה, ב-11 באוגוסט 1944, פוצצו בעיירה שני גשרים, באופן שהפריע לתנועת הגרמנים.
יהודי אושייק.
במחצית השנייה של המאה ה-19 ישבו בעיירה ישיבת קבע כ-50 משפחות יהודיות, אשר קיימו במקום קהילה מאורגנת. עיסוקם של היהודים בעיירה היה מסחר זעיר ורוכלות, ויחידים עסקו במלאכה. כמה מפרנסים עסקו בסחר סוסים או בתיווך בימי יריד הסוסים שהתקיים בעיירה. בתחילת המאה ה-20 נטשו את העיירה כ-10 עד 20 משפחות יהודיות.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם התקיים בעיירה סניף של ההסתדרות הציונית, ובשנת 1933 נוסד בעיירה קן של הנוער הציוני. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מגל האנטישמיות בפולין, ובמספר מקרים אולצו התלמידים היהודים בבית הספר היסודי הכללי בעיירה לכרוע ברך לפני צלב, ופאותיהם קוצצו. בשנת 1937 לא הותר ליהודי העיירה לרכוש בשר כשר. הרב האחרון של הקהילה היה אהרן הלברשטאם, אשר נספה בשואה.
בשואה.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו באושייק כ-250 יהודים, כרבע מסך תושבי העיירה.
הגרמנים כבשו את העיירה ב-8 בספטמבר 1939, ועד מהרה הטילו על יהודיה גזרות כלכליות, הגבלות תנועה, וחובה לשאת סרט לבן עם מגן דוד על זרועם. כמו כן, גברים נלקחו לעבודות כפייה.
באביב 1942 גברו הפגיעות ביהודי העיירה, והגרמנים דרשו מהיהודים חפצי ערך, והטילו על הקהילה תשלומים כבדים. בקיץ 1942 הוקם בעיירה גטו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. מספר תושבי הגטו הגיע לכ-500 איש, והצפיפות בו הייתה רבה.
ב-17 באוקטובר 1942 ניתן צו לגירוש כל יהודי העיירה לגטו סטשוב, בו רוכזו באותה עת יהודי הסביבה, וביום 7 בנובמבר 1942 נערכה בסטשוב אקציה, במהלכה שולחו קבוצות צעירים למחנות עבודה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
אנדרי קורקוב