ישראל פעלה באמצעות "המוסד" נגד פיתוח אמצעי הלחימה במצרים על ידי גרמנים, ובכלל זה פיתוח המטוס, במה שנודע כפרשת המדענים הגרמנים במצרים. ישראל הפעילה גם לחץ דיפלומטי על ממשלת גרמניה המערבית, וזו ניסתה לשכנע את המהנדסים הגרמנים לעזוב את מצרים.
הפסקת הפיתוח.
ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים, במסגרת מבצע מוקד, הופצץ מרכז חלואן על ידי רביעיית מטוסי מיראז' 3 ישראליים מטייסת 101. בהפצצה נפגעו קל מתקנים ששימשו את פרויקט הפיתוח אך מטוסי האבטיפוס שלו לא נפגעו. בקרב אוויר שנערך במהלך המלחמה מעל מעבר המיתלה, הופל מטוסו של זוהיר שאלאבי, אחד מהטייסים המצריים שליוו את הפרויקט, על ידי הטייס הישראלי אהוד חנקין, ושאלאבי נהרג.
לאחר המלחמה הואט מאוד קצב הפיתוח, לנוכח הצורך הדחוף בשיקום חיל האוויר המצרי שהושמד במהלכה. הפרויקט נזנח בשנת 1969.
בית מדרש הרבנים דניוארק
פריסלנד (אי)
פריסלנד, פרישלנד, פריזלנד או פריסלנדיה (
Frisland, Frischlant, Friesland, Freezeland, Frislandia) הוא אי תעתוע אשר הופיע כמעט בכל מפות האוקיינוס האטלנטי החל משנות ה-60 של המאה ה-16 ועד אמצע המאה ה-17.
המונח "פריסלנד" שימש בעבר אף ככינוי לאי איסלנד, אולם במפת צנו משנת 1558 (אשר הייתה זיוף) הופיע האי כאי נפרד, דרומית לאיסלנד, ובעקבות מפה זו הופיע גם במפות אחרות ובהן המפות של גרארדוס מרקטור, של גודוקוס הונדיוס ושל וילם בלאו.
במפות אלה הופיע פריסלנד כאי מלבני, כאשר בחלק מהמפות קיבלו האתרים באי שמות איטלקיים (אקווה, ספגיה, בונדנדאה ומונקו).
יש המנסים לזהות את האי פריסלנד עם איי פארו, אולם במפות רבות מופיעים האיים במרחק מה מערבית לפריסלנד.
פרמור
פראמור
פריסלנדיה
שירות הביון הפדרלי (שווייץ)
שירות הביון הפדרלי (בגרמנית: Nachrichtendienst des Bundes בראשי תיבות NDB, בצרפתית: Service de renseignement de la Confédération, באיטלקית: Servizio d'informazione federale, בקיצור SRC) הוא אחת מסוכנויות המודיעין של שווייץ.
השירות נוסד בינואר 2010 ממיזוגן של השירות לניתוח ומניעה (Zusammenführung des Dienstes für Analyse und Prävention) ושירות המודיעין האסטרטגי (Strategischen Nachrichtendienstes). הסוכנות מאגדת תחת גוף אחד את כל תחום המודיעין האזרחי בשווייץ, כולל מודיעין אנושי, מודיעין טכנולוגי ומודיעין אותות. השירות מפעיל את מערכת Onyx, מערך ההאזנות של שווייץ, הנחשב למקבילה השווייצרית למערכת אשלון ופרנצ'לון.
היסטוריה.
ב-1 בינואר 2010 הוקמה סוכנות ביון חדשה בשווייץ, המאגדת שני ארגונים קודמים: השירות לניתוח ומניעה (Zusammenführung des Dienstes für Analyse und Prävention) ושירות המודיעין האסטרטגי (Strategischen Nachrichtendienstes).
עם הקמתה הסוכנות הפכה לארגון ביון מודרני ורב עוצמה, המשתף כיום פעולה עם ארגוני ביון במדינות השכנות.
ייעוד.
השירות אחראי לאיסוף מודיעין לתועלת המנהיגות הפוליטית ולמניעת טרור ואיומים על האינטרסים והביטחון הלאומי של המדינה. כפוף למחלקה הפדרלית להגנה הגנה אזרחית וספורט והוא משתף פעולה באופן הדוק עם שירות הביון הצבאי (Militärischer Nachrichtendienst), שהיא סוכנות המודיעין הצבאי העיקרית של שווייץ.
הערות שוליים.
ליקי לי
כרטא מרינה
הכרטא מרינה (בלטינית: Carta marina, "מפת הים") היא מפה משנת 1539 מעשה ידי הקרטוגרף השוודי אולאוס מגנוס. מפה זו היא המפה הקדומה ביותר של הארצות הנורדיות שבה מפורטים שמות אתרים.
המפה צוירה ברומא בעת שהותו של מגנוס בעיר. מגנוס הגיע לעיר כדיפלומט מטעם הממשלה השוודית לחצר האפיפיור, ונשאר בה בשל מחלוקת שפרצה בין אחיו יוהנס מגנוס לבין גוסטב הראשון, מלך שוודיה.
הביאורים של המפה נכתבו בלטינית, ובהמשך תורגמו לאיטלקית ולגרמנית על ידי מגנוס.
מגנוס שקד על המפה במשך 12 שנים, והיא הודפסה לראשונה בשנת 1539 בוונציה בעזרת תשע גלופות עץ במידות 55 על 40 ס"מ כל אחד. גודלה הכולל של המפה - 1.7 מטרים על 1.25 מטרים. המפה נוצרה כחלק מספרו של מגנוס "ההיסטוריה של העמים הצפוניים" (Historia de gentibus septentrionalibus) שיצא לאור ברומא בשנת 1555.
בשנת 1572 הועתקה המפה על ידי אנטואן לפררי.
כל העתקי המפה המקוריים אבדו קודם לשנת 1574, אולם בשנת 1886 גילה אוסקר ברנר העתק של המפה במינכן שבגרמניה, ובשנת 1961 התגלה העתק נוסף בשווייץ (העתק זה הועבר לספריית אוניברסיטת אופסלה שבשוודיה).
עאדל ספאר
עאדל ספאר (בערבית: عادل سفر; נולד ב-11 בפברואר 1953) הוא אגרונום, איש ציבור, מדינאי ואקדמאי סורי וראש ממשלת סוריה ה-65. ספאר הוא שיעי מוסלמי, חבר מפלגת הבעת' הסורית.
ביוגרפיה.
ספר נולד בדמשק ובשנת 1977 סיים לימודי תואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת דמשק ב-1977. הוא עבד כשנה במרכז הערבי לחקר אזורים צחיחים ואדמות יובש. לאחר מכן הצטרף לפקולטה לחקלאות באוניברסיטת דמשק, בה עבד עד צאתו ללימודים בצרפת בשנת 1981.
בצרפת הרחיב ספר את תחומי לימודיו בחקלאות, וזכה לדיפלומה מבית הספר הלאומי לחקלאות ותעשיית המזון (École Nationale Supérieure d'Agronomie et des Industries Alimentaires), שבאוניברסיטת נאנסי, נאנסי, צרפת, מ-1983. באותו בית-הספר הוא השלים בשנת 1987 עבודת דוקטורט בתחום הלביו-טכנולוגיה.
בשובו לסוריה הצטרף כמרצה לפקולטה לחקלאות באוניברסיטת דמשק, שבה שימש גם יו"ר הפקולטה (1992–1997) ודיקן (1997 - 2000). בשנת 2002 התמנה ספר למנהל המרכז הערבי לחקר אזורים צחיחים ואדמות יובש.
בשנת 2003 מונה על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד לשר החקלאות והרפורמה האגררית. במפלגת הבעת' הוא מכהן כחבר ועדת הכלכלה המפלגתית ומשנת 2005 כחבר מזכירות המפלגה.
ב-2 באפריל 2011 החל לכהן כראש ממשלת סוריה ה-65. סאפר התמנה לתפקיד כמחליפו של מוחמד נאג'י אל אוטארי על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד, בעקבות המהומות שפרצו במדינה, וכיהן בתפקיד עד אשר הוחלף בריאד פריד חג'אב על ידי אסד לאחר בחירות 2012, ב-23 ביוני 2012.
מוחמד נאג'י אל אוטארי
עמינדב אשבל
עמינדב אשבל (18 באפריל 1897, גדרה – 19 ביולי 1975, ירושלים) היה יו"ר הדירקטוריון של חברת הכשרת היישוב, מומחה ארצי לענייני רכישת קרקע ופיתוחה, סופר, מורה ואיש ציבור ישראלי.
ביוגרפיה.
אשבל נולד במושבה גדרה בשנת 1897 להוריו יוסף מנחם הלוי (מצאצאי רבניה של העיירה לובביץ') ורוחמה אשבל, חברי תנועת ביל"ו. בילדותו עברה המשפחה כמה גלגולים: מגדרה עברו לגור בחדרה, ולאחר שאחד הבנים חלה במלריה עקרו לראשון לציון; משם עברו לגור בבאר טוביה, חזרו לגדרה ורק לבסוף השתקעו בפתח תקווה. עמינדב למד את לימודיו היסודיים בבית הספר יק"א פיק"א, ואת לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון החקלאי במושבה.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה ברח אשבל מהארץ בעקבות דרישת השלטונות העות'מאנים לגייסו לשירות צבאי. לאחר שהייה קצרה במצרים, הגיע לקפריסין, שם שימש כמורה לבני משפחה יהודית; הייתה זאת התנסותו הראשונה בהוראה. לאחר מכן חזר למצרים, ועבד שם בבית חרושת לביסקוויטים. בהזדמנות הראשונה חזר אשבל לארץ ישראל, והתנדב לגדודים העבריים.
לאחר שחרורו מהשרות הצבאי עבד עמינדב אשבל תקופה מסוימת בחקלאות, ולאחר מכן עסק שוב בהוראה, ולימד עברית לחלוצים ששהו במחנה אוהלים בעיר לוד.
בשנת 1922 עבר אשבל להתגורר בירושלים, שם נשאר לגור עד פטירתו, שם נישא לשרה, חברתו מילדות, ומשם פעל את פעולתיו החשובות להתפתחות הארץ וההתיישבות. בשנה זאת הצטרף אשבל לחברת הכשרת היישוב. באותם ימים החל להתעורר מחדש מפעל ההתיישבות בארץ, שנפסק לחלוטין בימי מלחמת העולם הראשונה, וחשיבותה של חברת הכשרת היישוב הלכה וגדלה. אשבל החל לעבוד במחיצתם של ארתור רופין ויהושע חנקין, שאותם כיבד ולמד מהם רבות.
אשבל החל לפעול לרכישת קרקעות להתיישבות חקלאית, שאותן העביר באופן מיידי לקרן הקיימת לישראל. כמו כן רכש קרקעות לבניית שיכונים עירוניים עבור ותיקים ועבור עולים חדשים.
לדבריו של אריה דולצין, מי שהיה גזבר הסוכנות היהודית ונשיא ההסתדרות הציונית, לאשבל היה חלק נכבד בכך שגם בתקופות של עלייה המונית לישראל, לא חסרו עתודות קרקע לבנייה.
אשבל התקדם בחברת הכשרת היישוב, ובשנת 1942 נתמנה כחבר בהנהלתה. בשנת 1949 צורף לדירקטוריון של החברה, ובשנת 1964 נתמנה ליו"ר הדירקטוריון. בנוסף כיהן עמינדב גם כיו"ר דירקטוריון "הירקון בישראל בע"מ", כמנכ"ל "אזורים" - חברה להשקעות בפיתוח ובבנין בע"מ, כחבר בדירקטוריון של החברה לפיתוח טבריה, סגן יו"ר לשכת המסחר בירושלים ועוד.
למרות עיסוקיו הציבוריים היה אשבל אדם צנוע ומופנם שסלד מפרסומת, עם זאת היה בעל גישה חמה וחביבה אל הזולת, ואל כל הנושאים בהם עסק. אשבל נפטר בשבת נחמו, שנת ה'תשל"ה.
בתו, ד"ר רחל בילורי, הייתה מומחית בספיגת חלבון בבעלי חיים. אחיו, דב אשבל, היה פרופסור למטאורולוגיה.
הכשרת היישוב - פרשיות ומפעלים בערי הארץ.
ספר זה יצא לאור כשנה לאחר פטירתו של המחבר, והוא השלמה לשני ספריו הקודמים: "חמישים וחמש שנות הכשרת היישוב", שיצא לאור בשנת 1958, ו"ששים שנות הכשרת היישוב", שיצא לאור בשנת 1969. הספר מתאר את חלקה של חברת הכשרת היישוב בנושא גאולת קרקע, בערים הגדולות: ירושלים, תל אביב וחיפה.
בספר מתוארות פרשיות של רכישת קרקעות, כאשר כל פרשה מגובה ביומנים, תעודות ומסמכים מקוריים.
הספר יצא לאור, על פי כתב יד שהשאיר המחבר, שאותו כתב אף בתקופה בה שכב על ערש דווי.
הרלד פריטש
הרלד פְרִיטְש (בגרמנית: Harald Fritzsch; נולד ב-10 בפברואר 1943) הוא פיזיקאי תאורטי גרמני, ממפתחי תאוריית הכרומודינמיקה הקוונטית. פרופסור באוניברסיטת מינכן.
חייו.