באותה שנה שיחקה בסדרה "חשופים" בתפקיד רותי, וכן גילמה מספר תפקידי אורח בסדרות "החיים זה לא הכל", "סרוגים", "הבורגנים" ו"החבר'ה הטובים". בנוסף שיחקה בהצגה "הבדלה" בתפקיד שרה׳לה בתיאטרון הקאמרי ובהצגה "הנה עולה האור מאחוריי" מאת עודד ליפשיץ, שזכתה בפרס הראשון ב'פותחים במה' של תיאטרון בית ליסין לשנת 2010.
בשנת 2010 השתתפה בסרט האימה הישראלי הראשון "כלבת".
בשנת 2011 שיחקה בסדרת הילדים "בית ספר למכשפים" בערוץ לוגי. באותה שנה השתתפה בסיטקום של קשת - סברי מרנן, בתפקיד מיכל רוזן, אשתו של איתמר (יניב פולישוק). בספיישל מחאת האוהלים של התוכנית "ארץ נהדרת" התארחה הר לב בתפקיד דפני ליף.
בשנת 2012 השתתפה בסדרה הקומית "הפרלמנט", בתפקיד אירנה, בת זוגו של שאולי (אסי כהן), תפקיד שזיכה אותה לאחר מכן בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה. באותה שנה הצטרפה לצוות תוכנית הסאטירה המצליחה "ארץ נהדרת". כמו כן שיחקה בהצגה "סטמפניו" בתיאטרון הקאמרי, בתפקיד אתל-חיה.
בשנת 2013 כיכבה בקליפ של הצמד "לא כוחות" ובקליפ של הזמר נמרוד לב.
משנת 2014 מגלמת את הדמות "חני" אשתו של "אשר נהג המונית" בארץ נהדרת.
בשנת 2015 כיכבה בקליפ של הזמר דניאל סלומון
משנת 2015 עד 2022 הר לב היא הפרזנטורית של חברת האשראי "כאל".
ב-2016 כיכבה בסדרת המתח "עקרון ההחלפה" של עודד דוידוף אשר שודרה ב-HOT3.
החל מ-15 בינואר 2017 החלה לשחק לצד יובל סמו בסדרת הילדים "אלישע", בתור אנפה ג'קסון, יועצת בית הספר "הרצל".
ב-2020 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הילדים "אבא מטפלת".
ב-2021 החלה לגלם את חמוטל בסדרת הנוער "מי פה הבוס?", המשודרת בכאן חינוכית.
קריירת דיבוב.
לצד קריירת המשחק, הרבתה הר לב לדבב בסרטים שונים, בעיקר לילדים. בין השאר דיבבה את ג'יזל בסרט "מכושפת" (לצד ליאל קולט ששרה את שיריה של ג'יזל), את הבובה ברבי בסרט "צעצוע של סיפור 3", את גברת המילטון בסדרה "טום", וכן השתתפה בסדרות כגון "ויטץ'", "בי הגדולה מכולם!", "סיילור מון", "טוקיו מיו מיו", "סוכן מיוחד אוסו", "החיים היפים של זאק וקודי", "הניצוצות של מאור" ועוד.
בשנת 2013 דיבבה את הסוכנת לוסי וילד בסרט "גנוב על המיניונים".
חיים אישיים.
הר לב נשואה לשחקן בועז קונפורטי. שניהם גילמו יחד את ברבי ובן זוגה קן בדיבוב העברי של "צעצוע של סיפור 3". ב-15 בפברואר 2016 נולד לזוג בן בכור וב-18 באוקטובר 2017 נולדה להם בת. מתגוררת ברמת השרון.
שיטת הבדידים
ליאת הר-לב
שביתת הרופאים בישראל (2011)
שביתת הרופאים היא שביתה שיזמה ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י) במרץ 2011, במהלך משא ומתן לקראת חתימת הסכם קיבוצי לרופאים במגזר הציבורי. בנוסף לתביעות בנושאי שכר עלו במהלך השביתה תביעות בדבר תנאי עבודה ירודים, שעות עבודה רבות ורצופות ועומס רב על הרופאים. להדגשת הטענה שלא מדובר רק בתביעות שכר, התנהלה השביתה בסיסמה: "להציל את הרפואה הציבורית בישראל".
השביתה החלה ב-5 באפריל 2011, והסתיימה בחתימתו של הסכם קיבוצי כעבור ארבעה וחצי חודשים, ב-25 באוגוסט. עיסוקם של הרופאים בהצלת חיי אדם אינו מאפשר שביתה מלאה, ולכן הייתה זו שביתה חלקית שבמהלכה ננקטו דרכים שונות לשיבוש העבודה, כגון עבודה במתכונת שבת או השבתת שירותים באזור מסוים. נלוו לשביתה צעדי מחאה נוספים, ובהם הפגנות, צעדת מחאה, שביתת רעב והתפטרות המונית.
סכסוך העבודה שבמסגרתו התקיימה השביתה הובא לדיון גם בבית הדין הארצי לעבודה ובבג"ץ, מתוך כוונה לזרז את סיום הסכסוך.
ראשית הסכסוך.
ב-13 ביולי 2000 נחתמו שני הסכמים קיבוציים בין שלושה מעסיקים גדולים של רופאים - מדינת ישראל, שירותי בריאות כללית, והסתדרות מדיצינית הדסה לבין ההסתדרות הרפואית בישראל (להלן: הר"י): הסכם שכר לתקופה שמ-1 ביולי 1998 ועד 31 בדצמבר 2001 והסכם בוררות לתקופה של 10 שנים עד ל-13 ביולי 2010. במסגרת הסכם הבוררות נקבע מנגנון יישוב חילוקי דעות שעיקרו הימנעות משביתה למשך 10 שנים והכרעה במחלוקות בין הצדדים באמצעות בוררות.
באוגוסט 2010, לאחר שפג הסכם הבוררות, החל, ביוזמת הר"י משא-ומתן בין הר"י למעסיקים לקראת גיבושו של הסכם קיבוצי חדש. ב-20 במרץ 2011 הכריזה הר"י על סכסוך עבודה, לאחר שלטענתה מהלכי המשא-ומתן הגיעו למבוי סתום. המשא-ומתן נמשך, אך ללא הצלחה, ובתום זמן ההמתנה הנדרש על פי חוק יישוב סכסוכי עבודה, ב-5 באפריל החלה הר"י בשיבושי עבודה ובעיצומים בבתי החולים הממשלתיים, בשירותי בריאות כללית ובהדסה. גם הרופאים השכירים במכבי שירותי בריאות ובקופת חולים מאוחדת נכללו בשובתים, אף שמעסיקיהם לא היו צד למשא-ומתן.
בדרישות הרופאים נכללו דרישות העוסקות בשכרם ובתנאי עבודתם של הרופאים, וכן דרישות העוסקות בתפעולה ובעתידה של מערכת הבריאות בישראל, ובהן:
מהלך השביתה.
מתחילת השביתה קיימו השובתים לסירוגין שיבושים שונים בפעולת בתי החולים והמרפאות, ובהם ביטול ניתוחים מתוכננים (פרט לניתוחים מצילי חיים, שהתקיימו כמתוכנן) ועבודה במתכונת שבת. במקביל התקיים משא ומתן בין הצדדים לסכסוך, שבראשו עמדו יו"ר הר"י, ד"ר ליאוניד אידלמן, כנציג הרופאים, ואילן לוין, הממונה על השכר באוצר, כנציג המעסיקים.
ב-23 ביוני 2011 דחה בית הדין האזורי לעבודה את בקשותיהם של המעסיקים למתן צו מניעה שיאסור על הר"י לנקוט עיצומים, וקבע כי "העיצומים כפי שהרופאים קיבלו על עצמם בהצהרה לפרוטוקול עומדים באמות מידה של סבירות ומידתיות ואין ליתן לגביהם צו מניעה". נדחתה גם עתירתם של המעסיקים להעביר את הסכסוך להכרעה בבוררות בהתאם לחוק יישוב סכסוכי עבודה, התשי"ז-1957.
ב-30 ביוני ביקשו הצדדים לסכסוך מבית הדין הארצי לעבודה שילווה את מהלכי המשא ומתן ביניהם, במטרה להביא בהקדם לגיבושו של הסכם קיבוצי. נשיאת בית הדין, נילי ארד, נעתרה לבקשה והצדדים התכנסו מדי יום בבית הדין הארצי לעבודה, וניהלו משא-ומתן, במקביל לעיצומים במערכת הבריאות, ובהם "עבודה לפי הספר" וביטול תורנויות של רופאים מומחים. המגעים בין הצדדים נמשכו ברציפות כשלושה שבועות, אך לא הביאו לסיום הסכסוך.
בשלב זה החלו הרופאים המתמחים בעיצומים משלהם, ללא אישורה של הר"י. ב-21 ביולי קבע בית הדין ששביתת הרופאים המתמחים היא בלתי חוקית ובלתי מוגנת, והורה להר"י לדאוג לחזרתם של הרופאים המתמחים לעבודה סדירה.
ב-25 ביולי ערערו המעסיקים על פסיקתו של בית הדין האזורי לעבודה ובקשו צו מניעה שיאסור על המשך העיצומים והוראה להפניית הצדדים לבוררות. גם בערעור נדחו בקשות אלה. עמותת מרשם, שבה חברים רופאים מתמחים, רופאים מומחים צעירים וסטודנטים לרפואה, ביקשה להצטרף כצד להליך, אך בקשתה נדחתה, בנימוק שהר"י היא הארגון היציג של הרופאים, כולל הרופאים המתמחים.
באותו יום פתח יו"ר הר"י, ד"ר ליאוניד אידלמן, בשביתת רעב, ויצא בצעדה לירושלים. אל צעדתו הצטרפו רופאים נוספים. ב-2 באוגוסט נפגש ראש הממשלה, בנימין נתניהו, עם ד"ר אידלמן וביקש ממנו להפסיק את שביתת הרעב. למחרת הודיעו הצדדים לסכסוך על פריצת דרך משמעותית במשא-ומתן ביניהם, וד"ר אידלמן סיים את שביתת הרעב שלו, שנמשכה 11 ימים. הצדדים הודיעו על הסכמה להוסיף אלף תקנים לבתי החולים הציבוריים.
בתחילת אוגוסט הגישו מאות רופאים מתמחים מכתבי התפטרות, שאמורים היו להיכנס לתוקף תוך חודש.
גישור והסכם הרופאים.
ב-15 באוגוסט הסכימו הצדדים על הליך של גישור ביניהם, בהנחייתו של פרופ' יצחק פטרבורג, סמנכ"ל בחברת "טבע", ובעבר מנכ"ל שירותי בריאות כללית ונשיא ומנכ"ל "סלקום". במהלך הגישור העמיק הקרע בין הרופאים המתמחים ובין הר"י, ונציגי הרופאים המתמחים נפגשו בנפרד עם המגשר, לאחר שהודיעו שהר"י אינה מייצגת אותם יותר.
ב-25 באוגוסט 2011 נשא הליך הגישור פרי, ונחתם הסכם קיבוצי בין המעסיקים להר"י שעקרונותיו הם: העלאה משמעותית של השכר לרופאים העובדים בפריפריה ובמקצועות רפואה במצוקה (הרדמה, טיפול נמרץ כללי, לב וילדים, רפואת פגים וכירורגיה), תוספת 1000 תקנים חדשים והורדת מספר התורנויות של המתמחים לשש בחודש. הרופאים הסכימו להנהגת שעון נוכחות.
ועדי הרופאים בבתי-החולים איכילוב, מאיר, רמב"ם ואברבנאל פנו לבית הדין לעבודה בדרישה שיוציא צו זמני שימנע את כניסתו לתוקף של ההסכם הקיבוצי. בית הדין דחה דרישה זו. בנובמבר 2011 חזר בית הדין לעבודה לדון בדרישה של ועדי עובדים אלה לבטל את ההסכם הקיבוצי, בנימוק שההסתדרות הרפואית הפרה את חובת הייצוג ההוגן בחתימתה עליו. קבוצה של רופאים הקימה ארגון בשם ארב"ל - ארגון רופאי בתי החולים, שבראשו עומד פרופ' ערן דולב. יו"ר הר"י, ד"ר לאוניד אידלמן, תקף את הארגון החדש, וקבע שחברות של רופא בו היא בגדר חברות כפולה נוגדת, וכן אין לאפשר חברות בשני הארגונים במקביל.
במסגרת ההסכם הוחלט על העלאה של מספר התקנים למתמחים בפריפריה. לצד ההסכם המדינה החלה להעניק תמריצים נוספים למתמחים בפריפריה, שהתקיימה עד 2014, ולאחריה בכל שנה ועדת הכספים ערכה שינויים במענקים מדי שנה. בסך הכל בין השנים 2011 ל-2019 הוצאו בפועל כ-910 מיליון ש"ח בגין מענקים אלו. משנת 2011 ועד 2016 הייתה מגמת עלייה כללית באחוז איוש מהתקינה בבתי חולים במרכז ובפריפריה, אולם מ-2016 ישנה מגמת ירידה באחוז האיוש בבתי חולים בפריפריה.
מחאת המתמחים.