הטענה הראשונה נכונה גם אם פיות לא קיימות, אבל המסקנה אינה נכונה אם פיות לא קיימות.
גם הסילוגיזם הבא כולל כשל קיומי:
הכשל טמון בעובדה כי מונח שישנם עכברים (כלומר, שיש מקרים פרטיקולריים של עכבר), בלי שהדבר ישתמע מההנחות. אם נניח, לדוגמה, שאין עכברים, נוכל לראות שהטיעון כוזב.
כשל הנחות בלעדיות
כשל הנחות בלעדיות הוא כשל לוגי בסילוגיזם קטגורי שאינו תקף משום ששתי הנחותיו שוללות. על פי אחד מששת כללי הסילוגיזם הקטגורי, סילוגיזם אינו תקף כאשר גם ההנחה הראשית וגם ההנחה המשנית שלו הן שוללות.
דוגמה:
כשל ארבעה תנאים
כשל ארבעה תנאים (לטינית, quaternio terminorum) הוא כשל לוגי המתרחש כאשר בסילוגיזם ישנם ארבעה תנאים. בסילוגיזם ייתכנו רק שלושה תנאים.
בסילוגיזם תקף המבנה זהה תמיד לדוגמה הבאה:
שלושת התנאים כאן הם "בני אדם", "בני תמותה" ו"סוקרטס".
כאשר ישנם ארבעה תנאים, הסילוגיזם אינו יכול להיות תקף בשום מקרה:
כאן יש לנו ארבעה תנאים: "בני אדם", "בני תמותה", "סוקרטס" ו"סוס". ההנחה הראשית, האמורה להתקשר להנחה המשנית ולמסקנה אינה מתקשרת כאן. כאשר ההנחות אינן מקושרות למסקנה, הטיעון נקרא נון סקוויטור.
כשל ארבעה התנאים
איזי סטראדלין
איזי סטראדלין (באנגלית: Izzy Stradlin; נולד בשם ג'פרי דון איזבל ב-8 באפריל 1962) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר כגיטריסט להקת ההארד רוק "Guns N' Roses".
ביוגרפיה.
סטראדלין נולד בלפאייט, אינדיאנה שבארצות הברית, שם גם גדל.
בילדותו הושפע מאליס קופר, לד זפלין והרולינג סטונז, אך הושפע במיוחד מסבתו, שהייתה לה להקה ביחד עם חבריה. סטראדלין ביקש מהוריו לקנות לו מערכת תופים. הוא תופף עד 1983, ואז הוא עבר לנגן בגיטרה, בגלל שהיה יותר קל לכתוב איתה שירים. בתיכון הוא התחיל לנגן בלהקה עם חברים, אחד מהם היה ויליאם ביילי, הידוע כאקסל רוז.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החליט סטראדלין שהוא רוצה לפתח קריירה מוזיקלית ועבר ללוס אנג'לס. הוא ניסה את מזלו כמתופף עם כמה להקות, ואחר כך הפך לבסיסט לזמן קצר.
לאחר כמה שנים בלוס אנג'לס, סטראדלין התחבר לאקסל, ולבסוף הם ניגנו יחדיו בלהקה שהם קראו לה "Rose", אשר הייתה הלהקה הראשונה בה ניגן סטראדלין בגיטרה. "Rose" הפכה ל"Hollywood Rose", ומאוחר יותר התפרקה. לאחר מכן, התאחדה הלהקה והפכה ל-"Guns N' Roses".
ביוני 1985, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות הראשון שלה אשר נקרא "Hell Tour",
וב-1988, יצא הלהקה לסיבוב הופעות עם אירוסמית'.
בסיבוב ההופעות ב-1991 אשר נקרא "Use Your Illusion", החליט סטראדלין שהוא לא רוצה לנסוע יותר עם הלהקה, והזמין אוטובוס פרטי לו, לאשתו השוודית אניקה, ולכלבו, אשר לקח אותם מהופעה להופעה.
ב-7 בנובמבר 1991 עזב סטראדלין את הלהקה, באמצע סיבוב ההופעות. הוא חזר לאינדיאנה והתחיל להקליט שירים לאלבום הסולו שלו, עם להקתו "Ju Ju Hounds". ב-1992, יצא האלבום, אשר נקרא "Izzy Stradlin &amp; the Ju Ju Hounds".
ב-1993, מחליפו של סטראדלין ב-Guns N' Roses, גילבי קלארק, נפצע בפרק כף ידו כתוצאה מתאונת אופנוע, וסיבוב ההופעות של הלהקה באירופה היה בסכנה. סטראדלין חזר ללהקה והשלים את הפער. לאחר סיבוב ההופעות הוא חזר לאינדיאנה ולקח הפסקה מתחום המוזיקה.
במהלך אותן שנים, סטראדלין טייל הרבה והקדיש את זמנו לשני תחומי עניין: מכוניות ומרוצים.
ב-1998, הוא חזר לתחום המוזיקה והוציא את אלבומו השני " 117°".
ב-2002, כמה מחברי "Guns N' Roses" לשעבר הציעו לסטראדלין להצטרף ללהקת הסופרגרופ "ולווט ריבולבר" שהקימו, אך הוא סירב מכיוון שהוא לא הסכים לעבוד ללא סולן, ולהיות כל הזמן בדרכים.
ב-30 במאי 2007, יצא אלבומו "מיאמי".
בשנת 2017 ניגן סטראדלין בגיטרה בשיר "Grandview" של ג'ון מלנקמפ, באלבומו "Sad Clowns &amp; Hillbillies". בביצוע הופיעה גם מרטינה מק'ברייד.
פאראדיי (יחידת מידה)
פאראדיי היא יחידת מידה ישנה למטען חשמלי, על שמו של מייקל פאראדיי. פאראדיי אחד שווה למטען של מספר אבוגדרו של אלקטרונים.
יחידת המטען הסטנדרטית (בשיטת SI) המחליפה את הפאראדיי כיום היא הקולון. פאראדיי אחד שווה ערך לכ-96,500 קולון בקירוב. מטענו של פאראדיי אחד F ניתן לחישוב באמצעות הנוסחה formula_1, כאשר formula_2 הוא מספר אבוגדרו, ו-formula_3 הוא המטען האלמנטרי.
אין להתבלבל בין פאראדיי לבין פאראד, שהיא יחידת SI לקיבול.
כפר בלתי מוכר
כפר בלתי מוכר הוא כינוי רוֹוח ליישוב ערבי ישראלי (לרוב בדואי) שאינו מאושר בידי הרשויות המוסמכות והבנייה בו אינה חוקית. רוב היישובים הלא-מוכרים שוכנים על אדמות מדינה בנגב ומכונים הפזורה הבדואית או בקיצור "הפזורה".
סוגי הכפרים הלא-מוכרים.
מבחינים בין שלושה סוגים של כפרים לא מוכרים בישראל:
נתונים כללים.
מספר הכפרים.
הנתונים לגבי הכפרים הלא-מוכרים משתנים מאוד על-פי הערכות של גורמים שונים ועל פי ההגדרות השונות למונח "כפר". כך שבעוד העמותות המייצגות את תושבי הכפרים טוענות שישנם רק כ-92 כפרים לא-מוכרים, 59 מהם יישובים בדואים בנגב, על פי ראש מנהלת הבדואים יעקב כץ, וכן הגאוגרף ארנון סופר, באזור הנגב לבדו נכון לשנת 2011 ישנם כ-1,000 ריכוזים בדואים בלתי חוקיים עם למעלה מ-64,000 בתים, ובכל שנה מתוספים 2,200-2,000 מבנים חדשים.
צפיפות.
בריכוזי הפזורה הבדואית, על פי החברה להגנת הטבע, הבנייה והאכלוס הם בצפיפות נמוכה ביותר. הצפיפות הממוצעת היא רק 280 נפש לקמ"ר, הצפיפות השכיחה היא רק 180 נפש לקמ"ר, ובריכוזים מסוימים הצפיפות מגיעה אל מתחת ל-100 נפש לקמ"ר.
היקף השטח.
על פי מינהל מקרקעי ישראל, תושבי הפזורות בצפון הנגב מונים כשישית מאוכלוסיית תל אביב אך מחזיקים בשטח הגדול לפחות פי 12 משטח תל אביב. על פי פרופ' ארנון סופר, הבדואים, המהווים כ-2% מאוכלוסיית ישראל, מתפרשים על יותר מ־10 אחוזים משטח ישראל שמצפון לבאר שבע והפזורה מתפשטת מאזור העיר במהירות רבה לכל הכיוונים. ממזרח היא מתקרבת להר חברון ולמדבר יהודה, מדרום לדימונה ולמצפה רמון, ממערב לאזור רתמים, רביבים ורצועת עזה ומצפון אל אזור המרכז, כאשר באזור רחובות וראשון לציון נמנו בשנת 2010 כ-66 התנחלויות בדואיות.
מספר תושבים.
בין 1994 ל-2007 הכירה המדינה ב-21 יישובים ערביים שהיו עד אז במעמד דומה. בגליל, רוב הכפרים הלא-חוקיים הוסדרו והוכרו, ומתוך אוכלוסייה של 90,000 בדואים בצפון, רק כמה מאות עדיין מתגוררים בפזורות לא חוקיות.
בדרום, על-פי ההערכות, חיים ביישובים הבלתי מוכרים כ-90,000 בדואים, שהם כ-45% מהאוכלוסייה הבדואית בנגב.
רקע היסטורי.
אזור הגליל והכרמל.
חלק מהכפרים באזור צפון הארץ הם כפרים שננטשו במהלך מלחמת העצמאות ותושביהם שבו אליהם לאחריה, אך לא הורשו באופן רשמי להתיישב בהם. לפיכך הם התיישבו באופן בלתי חוקי באזורים סמוכים ליישוב המקורי. במרוצת השנים הוכרו חלק מהם וזכו למעמד מוניציפלי, למשל הכפר עין חוד ליד הכרמל, שהוכר בשנת 2005. כיום הרוב המכריע של היישובים הבדואים בצפון הם יישובים מוכרים שלחלקם מועצות מקומיות עצמאיות וחלקם מאוגד תחת מועצות אזוריות.
הבדואים בנגב.
תקופת השלטון העות'מאני.
ב-1858 חוקקו הטורקים חוק שקבע כי יש לתעד רשמית את שמות בעלי הקרקעות כאמצעי להסדרת עניינים הקשורים לקרקע באימפריה העות'מאנית. רוב הקרקע בנגב סווגה כ"מוואת" (אדמה מתה, שממה שאינה מתאימה לעיבוד). הבדואים בנגב לא יצרו תיעוד רשום של זיקתם לקרקע, ויש הטוענים כי אף התנגדו לכך מאחר שהדבר היה הופך אותם לנתינים לשלטון, והם היו נדרשים לשלם מיסים ולשרת בצבא העות'מאני. כמו כן, בעת פרסומה של פקודת הקרקעות העות'מאנית, לא היה באזור הנגב שום יישוב קבע.
עד שנת 1896 חיי הבדואים בנגב היו אוטונומיים. העות'מאנים לא התעניינו ולא התערבו בנגב ובבדואים. כדברי ד"ר יוסף בן-דוד, רק בעקבות מלחמה בין שבטית, סימן השלטון הטורקי בשנת 1896 את הגבולות הבין שבטיים, סימון זה שהפסיק את המלחמות השבטיות אפשר את היציבות ההכרחית למעבר מנוודות לחקלאות. ההסדר הבין-שבטי לא נתן לבדואים בעלות על שטחי הטריטוריה השבטית, אך מיסד הסדרים ומוסכמות שבטיים והקנה גושפנקה לנהגי בעלות על הקרקעות. תוצאת המיסוד הזה הייתה אימוץ החקלאות שהפכה למקבילה לגידול המקנה. אם בתקופה הנוודית הייתה האדמה נכס כלל-שבטי (וכללה את שטחי המרעה ומקורות המים של השבט) הרי עליית החקלאות גרמה לחיתוך הטריטוריה השבטית בין קבוצות קטנות יותר ולבסוף למשפחות ויחידים. פעולה אחרת של השלטונות שהובילה את הפיכת הבדואים מנוודים לנוודים למחצה, היא הקמת העיר באר שבע, שבמשך הזמן החלה לשמש אותם כמרכז עירוני.
תקופת המנדט הבריטי.
השלטון הבריטי אימץ את חוקי הקרקעות העות'מאניים, אך הוסיף עליהם את פקודת הקרקעות (מתות), שמטרתה הייתה למנוע פלישה לקרקעות ואי הכרה בתפיסה בלתי מורשית של קרקע.
ב-1921 הוציאה ממשלת המנדט הבריטי צו שקרא לתושבי הנגב לרשום את הקרקעות שלהם. על פי צו הקרקעות, בדואי שעיבד, החיה ושיפר קרקע מוואת בטרם לפקודה קיבל אישור בעלות על אותה קרקע. הבדואים, שהוענקה להם ארכה מיוחדת של חודשיים לרישום אדמותיהם, מעולם לא עשו כן והקרקעות נותרו לא רשומות.