הדפוס המשיך להתקיים עוד שנים רבות בידי בניו ונכדיו של יוחנן דוד סלומון. בשנת תרצ"ט עבר הדפוס לבניין בית בורוכוף ברח' הרב קוק במרכז ירושלים. בזמן המצור במלחמת השחרור נדפסו בבית הדפוס העיתונים "ידיעות אחרונות" ו"חרות", כיוון שעיתונים שנדפסו בתל אביב לא יכלו להגיע לירושלים.
בשנת 1992, נהרס הבניין ובמקומו נבנה בניין משרדים רב קומות. בזאת הסתיימו 130 שנות פעילות של דפוס סלומון בירושלים.
נלי מקיי
נלי מקיי (באנגלית: Nellie McKay, נולדה ב-13 באפריל 1982) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית אשר הייתה בעברה סטנד-אפיסטית, הידועה בזכות אלבומי שיריה והופעת הבכורה שלה בשנת 2006 על בימת ברודוויי במחזמר "אופרה בגרוש". המוזיקה של מקיי היא מסגנונות מוזיקליים שונים: ג'אז, ראפ, דיסקו ופאנק.
קריירה.
בשנת 2003 הקליטה מקיי את אלבומה Get Away from Me (מילולית: "התרחק ממני") עם המפיק ג'ף אמריק. שם האלבום הוא משחק מילים על אלבומה של נורה ג'ונס Come Away With Me. חוזה ההקלטה המקורי עם קולומביה רקורדס היה לאלבום ובו 13 שירים אולם מקיי שכנעה את חברת התקליטים להוציא אלבום כפול.
אלבום הבכורה יצא לחנויות בפברואר 2004 וזכה לביקורות מהללות. היא יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית ביולי 2004 כמופע חימום לזמרת אלאניס מוריסט. מקיי אף כתבה ושרה מספר שירים לסרט "השמועה אומרת ש...", אשר יצא לאקרנים בשנת 2005 בכיכובה של ג'ניפר אניסטון.
באוקטובר 2006 יצא אלבומה Pretty Little Head בהוצאה פרטית. אף זה היה אלבום כפול וליווה אותו ספרון בן 44 עמודים.
בשנת 2006 הופיעה מקיי לראשונה על בימת ברודוויי במחזמר אופרה בגרוש בתפקיד פולי. על תפקידה זכתה בפרס Theatre World Award.
בספטמבר 2007 שוחרר אלבומה השלישי, Obligatory Villagers. באלבום תשעה שירים בלבד ואורכו 30 דקות. היה זה אלבומה הקצר ביותר עד היום. באוקטובר 2009 יצא אלבומה Normal as Blueberry Pie - A Tribute to Doris Day ובו 12 גרסאות כיסוי לשיריה של דוריס דיי ושיר מקורי אחד. בספטמבר 2010 יצא אלבומה החמישי Home Sweet Mobile Home.
טוביה סלומון
טוביה סלומון (נכתב שאלאמאן) (כ"ד בתשרי תרכ"ג, אוקטובר 1862 - כ"ג באדר א', תשי"א, 1951) היה מדפיס, משורר, סופר וחוקר ישראלי.
ביוגרפיה.
טוביה סלומון נולד בירושלים בשנת 1862, בן ליואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה, ולפרומה בת אברהם רוטנברג.
החל ללמוד בתלמוד תורה של ישיבת עץ חיים בירושלים. בתקופת ילדותו עסק אביו בניסיון למצוא קרקע להתיישבות יהודית חקלאית, בתחילה באזור יריחו ואחר כך באזור שעליו נוסדה בהמשך פתח תקווה. בנעוריו היה עם הוריו בכפר יהודיה הסמוך לפתח תקווה, אליו עברו המתיישבים בשנותיה הראשונות של המושבה. למד במרכז התורני מיסודה של חברת "דגל תורה", שהתקיים בכפר ליד בית אביו. באותה תקופה ליווה את אביו בנסיעותיו בארץ והתחקה על פרטי פעולותיו ורשם את הפרטים ביומנו, שהיווה בסיס לספריו שכתב בהמשך חייו, והוא מהווה עדות מכלי ראשון על מאורעות התקופה של ראשית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל. כשחזר אביו לירושלים חזר אף הוא ולמד עוד בישיבת "עץ חיים". בהמשך למד את מלאכת הדפוס בבית-הדפוס של אביו. בהמשך ניהל את בית הדפוס, יחד עם אחיו יוחנן דוד סלומון, ועבד בו עד סמוך לפטירתו.
במקביל לעבודתו בבית הדפוס, עסק בצרכי ציבור ובמעשי חסד. היה חבר וגבאי חברת אוצר החסד "קרן שמואל", שיסדה בין השאר את שכונת קריית שמואל בירושלים, והיה חבר ועד הכללי "כנסת ישראל".
פרסם שירים, ומחקרים על ארץ ישראל ותולדותיה.
נפטר ב-1951, ונטמן בבית הקברות סנהדריה.
מנכדיו: פרופ' משה מנדלבאום והרב עודד וולנסקי.
עבודתו הספרותית.
כן כתב מזיכרונותיו שנתפרסמו בקבצים שונים. זכרונות מילדותו התפרסמו בספר עשרה דורות בארץ ישראל, חלק שני - בהם זכרונותיו כילד בתלמוד תורה עץ חיים, עת אביו חזר בראש קבוצה שניסתה למצוא מקום להתיישבות ביריחו.
בספר היובל לפתח תקווה נתפרסמו דבריו על יסוד פתח תקווה. תיאוריו על אביו – יואל משה סלומון המסרב לעזוב את המקום למרות הפצרת הרופא היווני, היוו את הבסיס לבלדה על יואל משה סלומון.
דבריו על פרשת השבוע, בספר "תורת ציון" (דברי תורה של צאצאי הראש"ז), ירושלים, 1995.
הערות שוליים.
דן מרצבך
הרב דן שמואל מרצבך (כ"ב בניסן תשט"ז, 3 באפריל 1956 - י"ד בחשוון ה'תשע"ב, 11 בנובמבר 2011) היה הנדסאי אדריכלות שתכנן לצד מבני מגורים ומבני ציבור גם בתי כנסת ומקוואות רבים. נהרג בשוגג מירי של כוח צה"ל.
קורות חייו.
נולד בפריז לעזריאל ולשושנה מרצבך. בגיל 11 עלה לישראל. למד בישיבה תיכונית שעלבים ולאחר מכן בישיבת הר עציון באלון שבות. לאחר מכן פנה ללימודי הנדסאי אדריכלות במכללה הטכנולוגית באר שבע, תקופה קצרה לאחר מכן הצטרף ב-1983 לגרעין ההקמה של היישוב עתניאל שבדרום הר חברון. באותה עת פתח את משרדו הפרטי כאדריכל.
הרב מרצבך למד יומיים בשבוע אצל הרב יורם אברג'ל בנתיבות. הוא העביר שיעורי תורה מדי יום ביישובים שמעה, ליבנה, טנא עומרים, חירן, באר שבע ועוד. שימש באופן לא רשמי כרב היישובים שמעה וטנא עומרים.
עבודתו כאדריכל.
תכנן מקוואות ובתי כנסת ביישובים רבים. שניים מבתי הכנסת שתכנן בגוש קטיף, ביישובים בדולח וכפר דרום, נעזבו ונהרסו במהלך ההתנתקות בשנת 2005. את בית הכנסת בכפר דרום, מבתי הכנסת הגדולים שהוקמו בגוש קטיף, התחיל להקים בשנת 1995, אך עיכובים בבנייה הביאו להשלמתו רק ב-2005, רגע לפני פינויו. הבניין הכיל 500 מקומות ישיבה בעזרת הגברים ועוד 250 מקומות בעזרת הנשים.
תכנן בין היתר גם את בתי הכנסת ביישובים עתניאל, אדורה, טנא עומרים ושמעה וכן בתי כנסת בבאר שבע ובביתר עילית; בית מדרש לישיבת דימונה, מקוואות ובתים פרטיים ביישובים רבים. תכנן גם את בריכת השחייה בעתניאל.
מותו.
הרב מרצבך נהרג ביום שישי, י"ד בחשוון ה'תשע"ב (11 בנובמבר 2011), כאשר נהג במכוניתו מעתניאל למערת המכפלה, בדרכו לתפילת ותיקין, וכוח צה"ל בצומת הכבשים שבין בית חג"י לקריית ארבע, שחשד שמדובר במחבל, ירה בו למוות.
מרצבך נטמן בהר הזיתים.
משפחתו.
הוריו, עזריאל ושושנה מרצבך, שעלו לישראל מצרפת בעקבותיו, נהרגו בתאונת דרכים בצומת נצרים ב-1985. שמונה מתשעת אחיו עלו גם הם לישראל. בין אחיו: פרופ' עלי מרצבך והרב ראובן מרצבך מראשי נטורי קרתא. הוא הותיר אחריו את רעייתו, חמישה ילדים, ונכדים.
חתנו הוא הרב זאביק הראל.
הנצחתו.
משפחתו של הרב מרצבך הוציאה ספרים לזכרו, בעריכת חתנו, הרב זאביק הראל:
בשנת תשע"ד, הפיק הרב הראל סרט תיעודי לזכרו, בשם אדריכל של נשמות.
מרדכי סלומון (פתח תקווה)
מרדכי סלומון (ה' בחשוון ה'תרכ"ט, אוקטובר 1868, ירושלים – ה'תשי"ז, 26 בינואר 1957, פתח תקווה) היה פעיל ציבור וחקלאי ישראלי, חוקר תולדות היישוב וסופר. בנו של יואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה.
למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים. בעודו בחור צעיר יצא לפתח תקווה ולכפר יהודיה להשתתף עם אביו בעבודות המשק ובנין המושבה. לאחר שאביו חזר לירושלים, נשאר במקום בעבודתו החקלאית עד זקנתו.
משגדלו בניו ונשתחרר מהעבודה היומיומית במשק ובפרדס, התמסר לעבודת מחקר וכתיבה היסטוריוגרפית בתולדות היישוב האשכנזי המחודש בארץ ישראל.
סלומון אסף וריכז את הזיכרונות ששמע מפי אביו ואחרים. על פי הדברים שחקר ושמע כתב את ספרו "שלשה דורות בישוב", שבו תיאר את פעולותיהם של אבי-סבו ר' אברהם שלמה זלמן צורף (הראש"ז) בגאולת אזור חורבת רבי יהודה החסיד בעיר העתיקה בירושלים, וכן את פעולות סבו ר' מרדכי סלומון ואביו יואל משה סלומון.
נפטר בשנת 1957, בן 88, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
נכדתו היא הציירת חגית לאלו.
ספריו.
ביהודיה חקר את הגאוגרפיה ההיסטורית של הארץ כדי לקבוע ולזהות את שמות המקומות העתיקים כסביבת פתח תקווה ואת מסקנותיו פרסם באחד-עשר פרקים בהמשכים בשבועון "בוסתנאי" שנה א (תרפ"ט), גיליונות י"ג–כ"ג. כן כתב בעיתונים שונים מאמרים בעניין פתח תקווה.
כן הכין לדפוס ספר בשם "אדני הישוב" (או "אדני ארץ"), בשני כרכים, על ההווי הירושלמי בימי ראשיתו של היישוב האשכנזי המחודש.
חיים סלומון
חיים זלמן סלומון (שלמון) (ח' באב תרל"ט יולי 1879 – ה' בניסן תש"כ אפריל 1960) היה תעשיין ופעיל ציבור ארץ ישראלי. כיהן כסגן ראש עיריית ירושלים וחבר הוועד הלאומי. ממייסדי שכונות בית וגן, בית הכרם ורחביה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לר' יואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה.
שנות ילדותו הראשונות עברו עליו בכפר יהודיה ליד פתח תקווה, בעת שאביו השתתף בפועל ביסוד המושבה פתח תקווה. בגיל 18 חזר עם הוריו לירושלים, למד בישיבת עץ חיים, ובזמן זה גם השתלם בשפות ובהשכלה כללית.
בגיל עשרים החל לעסוק במסחר תרופות יחד עם גיסו משה גוטל לוין, ובהמשך היה אחד משלושת מייסדי מפעל התרופות "סלומון, לוין ואלשטיין" – לימים הבסיס לחברת הפרמצבטיקה "טבע".
במקביל סייע לאביו בענייניו הציבוריים. עם פטירת אביו ואחיו יוחנן דוד בשנת תרע"ג, החליפם כחבר ועד בית החולים ביקור חולים והיה פעיל בבניית הבניין החדש, שבו שוכן המוסד עד היום. כן היה פעיל בהקמת בניין בית הרב הראשי וביסוד בית הכנסת ישורון.
אחרי מלחמת העולם הראשונה התמסר לעסקנות צבורית של ההנהגה היהודית בעיר ירושלים. ב-1924 נתמנה על ידי המושל סר רונלד סטורס לחבר עיריית ירושלים מאפריל 1927 אף שימש כסגנו של ראש העיר ראע'ב נשאשיבי.
היה פעיל בהקמת השכונות החדשות – בית וגן, בית הכרם ושכונת רחביה, בה בנה את ביתו ברחוב רמב"ן ונבחר לוועד השכונה.