ב-1912 הוא קיבל מלגת לימודים לאקדמיה לאמנות באודסה, שם פגש את בוריס שץ, שהזמינו לעלות לארץ ישראל וללמוד באקדמיה לאמנות בצלאל, אותה הוא ייסד. ליטבינובסקי נענה להזמנתו של שץ, אך שב כעבור זמן קצר לרוסיה והחל ללמוד שם באקדמיה לאמנות בפטרוגרד. ב-1917 נשא את ליזה לבית טורגובסקי לאישה.
ב-1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, עלה ליטבינובסקי בשנית לישראל בלווית רעייתו ליזה, על סיפון האוניה "רוסלן". באניה זו הגיעו עמו גם הצייר יוסף זריצקי, ברוך אגדתי ופרופ' יוסף קלויזנר. בני הזוג התיישבו בירושלים, אך כעבור זמן קצר עברו לחיות בקומונה ביתניה עילית שבגליל. עבודתו בציור בירושלים נמשכה וזכתה להצלחה, ובשנים 1924-1928 הוצגו יצירותיו בתיאטרון "האהל" בתל אביב ובמגדל דוד בירושלים. ב-1926 עיצב את התפאורה למחזה "הדיבוק" בהבימה, שם זכה לפגוש לראשונה את חנה רובינא. ב-1927 עיצב ליטבינובסקי את הסמל הראשון של איגוד הספורט הפועל, ואושר לראשונה על ידי מרכז הפועל ב-28 בפברואר 1927. ליטבינובסקי הצטרף להתארגנות "אגד" של האמנים המודרניים, שכללה את הציירים אריה לובין, אברהם מלניקוב, ציונה תג'ר, חנה אורלוף, יוסף זריצקי, חיים גליקסברג, ראובן רובין, אריה אלואיל ונחום גוטמן. הקבוצה ערכה תערוכה בשנת 1929 בדירה ברחוב אלנבי, מול קולנוע מוגרבי. תערוכה אחרת של אמנות מודרנית הוצגה ב-1930 במוזיאון תל אביב ונקראה "ראשית המודרניזם בציור הישראלי 1920 - 1930".
בשנות השלושים הרבה ליטבינובסקי לשהות בפריז והושפע מעבודותיהם של אנרי מאטיס, פיקאסו ושל הציירים היהודים מהאסכולה של פריז. ב-1935 הוא ערך תערוכת יחיד ראשונה של יצירותיו בבצלאל. בשלהי תקופה זו הוא עבר עם משפחתו וחי במשותף עם האמן משה מוקדי; השניים הקימו ביחד סטודיו לציור.
בשנים 1949 – 1955 סייר ליטבינובסקי בארצות הברית ובאירופה.
ב-1960, לאחר הפסקה של 17 שנים, העמיד תערוכה בביתן הלנה רובינשטיין שכללה 180 עבודות של 30 שנות יצירה.
עבודתו של ליטבינובסקי הושפעה מזרמים שונים ויצירותיו המוכרות ביותר הן של דיוקנאות, בהם של הנשיא ג'ון קנדי, ראש הממשלה גולדה מאיר ובמהלך השנים סדרת ציורים של השחקנית חנה רובינא. חיבתו לסזאן ניכרת בסגנון הציור שלו ובמרקם הצבעים בהם השתמש.
ליטבינובסקי הוא חתן פרס דיזנגוף מ-1939, יקיר ירושלים ב-1970 וחתן פרס ישראל לציור ב-1980.
פנחס ליטבינובסקי נפטר בערב ראש השנה תשמ"ו (ספטמבר 1985) בירושלים, ונטמן בהר המנוחות. הוא הותיר אחריו שתי בנות. בתו דפנה היא משוררת.
ב-1986, במלאת שנה למותו, התקיימה במשכן הכנסת תערוכה מיצירותיו.
ב-2010 נערכה בספריית אוניברסיטת בר-אילן תערוכת "דיוקן וספר". התערוכה כללה דיוקנאות של רבנים פרי מכחולו של ליטבינובסקי ותצוגת ספרים שכתבו הדמויות המצוירות. התערוכה מוצגת בתצוגת קבע (נכון לראשית 2014) בבנין הספרייה המרכזית (סל"ה).
החל משנת 2020 פועל בביתו בטלביה שבירושלים "סטודיו משלך" - גלריה לעידוד יצירה ואמנות נשית.
השמדת ציוריו של ליטבינובסקי.
בשנת 2021, בעקבות דרישה לפינוי ציוריו של ליטבינובסקי מהבית בטלביה מצד עיריית ירושלים, החל אלון דין, נכדו, בהוצאת הציורים מהבית, העברתם לביתו בחיפה, והשמדת אלפים מהם במסור חשמלי, לאחר מיונם. השלכת הציורים באה לאחר שדין ניסה במשך שנים למצוא מקום חליפי לאחסון הציורים ולהצגתם במסגרת תערוכה. במשך השנים נעשו גם ניסיונות, שלא עלו יפה, לייסד מוזיאון עבור ציוריו של ליטבינובסקי.
פרוזינונה (נפה)
נפת פרוזינונה (באיטלקית: Provincia di Frosinone) היא נפה במזרחו של מחוז לאציו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 5,034 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 489,042 נפש. בירתה של הנפה בעיר פרוזינונה.
הנפה גובלת בנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו בצפון, בנפת איסרניה במחוז מוליזה במזרח, בנפת קזרטה במחוז קמפניה בדרום-מזרח, בנפת לאטינה במחוז לאציו בדרום ובנפת רומא במחוז לאציו במערב.
רב איבר
יששכר דוב רוקח
ישכר דוב רוקח
מזדאיזם
סופר טקס
סוּפר־טַקס (אנגלית: SuperTux) הוא משחק מחשב חופשי, אשר שואב השראה מהמשחק סופר מריו. (כאשר מריו מוחלף בטקס, הדמותג של לינוקס). המשחק נוצר במקור על ידי ביל קנדריק וכיום מתוחזק על ידי צוות הפיתוח של סופר טקס. רוב התמונות במשחק נוצרו על ידי Ingo Ruhnke, היוצר של פינגוס. המשחק שוחרר תחת רישיון GNU GPL.
באפריל, 2003 יצאה גרסה 0.0.4 של המשחק. גרסה זו נתמכת רק בלינוקס.
בשנת 2004 יצא לוח האירועים הראשון של המשחק, שציין שהמשחק היה תחלופה גמורה למשחק סופר מריו ב־2 במאי.
גרסה 0.1.3 שיצאה ב־9 ביולי 2005, כללה 26 שלבים באי הראשי ועוד 2 איים, אחד עם 22 שלבים והשני עם 28 שלבים. הגרסה כללה שלבים רשמיים ושלבים שנוצרו על ידי מעריצים. בגרסה זו הקוד של המשחק קיים בלינוקס, חלונות וקיימת גם חבילה בינארית למקינטוש.
גרסה 0.3.0 יצאה ב־17 בדצמבר 2006. בגרסה נוספו שלב יער, תמיכה בתרגום וב־UTF-8, אגירת מנוע סקריפט והאפשרות לשחקנים ליצור שלבים משלהם. בנוסף, הרזולוציה שונתה ל-800x600.
גרסה 0.4.0 יצאה בשנת 2015, אחרי 9 שנים שבהן לא פותחה גרסה חדשה למשחק.
גרסה 0.5.1 יצאה ב־5 בנובמבר 2016.
גרסה 0.6.0 יצאה ב־23 בדצמבר 2018.
גרסה 0.6.2 יצאה ב־14 במאי 2020 ואליה נוספה מפת עולם חדשה בשם "Revenge In Redmond" לכבוד יום השנה ה־20 של סופר טקס.
ניתן להריץ את סופר טקס ב־Windows, מקינטוש, לינוקס, וכמו כן הוא הוסב לפלטפורמות אחרות, כגון קונסולת ה-PSP של סוני וכן קונסולות ה-Wii וה-Wii U של נינטנדו וגרסה לאנדרואיד. היסבים אלו אינם נתמכים על ידי צוות הפיתוח של סופר טקס.
מרקיון
מרקיון (ביוונית: Μαρκίων) היה תאולוג נוצרי שחי כנראה בין השנים 110–160, נודה מהכנסייה הנוצרית ונחשב למייסד הזרם הקרוי על שמו, מרקיוניזם.
מרקיון נולד בעיר סינופ שבאסיה הקטנה, כנראה בנו של הבישוף המקומי, לפי דברי היפוליטוס מרומא . לאחר שנכנס לעימותים עם השלטונות הכנסייתים המקומיים בנושאים דתיים הוא נודה על ידי אביו הבישוף באשמת פיתוי בתולה (יש אומרים שמדובר במטאפורה והבתולה היא הכנסייה). מרקיון, המתואר על ידי טרטוליאנוס כבעל ספינות עשיר, עבר לרומא, שם נפגש בשנת 140 עם גנוסטי בשם קרדון (Cerdon) ותחת השפעת רעיונותיו ניסח את תורתו המיוחדת.
מרקיון הבדיל בין הברית הישנה ובין הברית החדשה וטען שהן נוצרו על ידי אלים שונים. אלוהי ישראל בורא העולם היה אל אכזרי, הפכפך ונחות, אשר ברא את העולם ויצר את הגשמיות ותאוות הבשר. לעומת זאת, האל הטוב היה האל הרוחני והזר שאמנם אין לו מגע חומרי עם העולם, אך בחסדיו הביא לעולם את ישו כדי שיושיע את המאמינים מהעולם הזה. בעקבות הפרדה זו, כפר מרקיון בברית הישנה ובכל המוטיבים היהודיים שהשתרשו בנצרות. לטענת מרקיון, הייתה גם השפעה חריפה של מקורות יהודיים על הכתבים הנוצריים, ולכן המייצגים הטהורים ביותר של תורתו של ישו היו רק חלק מהברית החדשה: הבשורה על פי לוקאס (אותה ערך מחדש) ועשר האגרות הראשונות של פאולוס.
ההתנגדות הנוצרית למרקיון הייתה כה עזה עד שכונה "בנו של השטן". הוא נודה סופית מהכנסייה בשנת 144. מרקיון כתב ספר בשם "אנטיתזות" (Antitheses). הספר עצמו אבד וכל הידוע לנו היום עליו מגיע מכתביהם של מתנגדיו ובראשם טרטוליאנוס שכתב את החיבור "נגד מרקיון" (Adversus Marcionem).
לותאר צגרוסק
לותאר צגרוסק (בגרמנית: Lothar Zagrosek, נולד ב-13 בנובמבר 1942) הוא מנצח גרמני.
חייו.
צגרוסק למד בשנים 1962 עד 1967 ניצוח אצל הנס סווארובסקי, אישטוון קרטס, ברונו מאדרנה והרברט פון קאראיין. בין 1990 ל-1992 ניצח בקביעות באופרה של לייפציג. משנת 1997 עד 2006 היה המנצח הראשי בבית האופרה וירטמברג בשטוטגרט. בין השנים 2006 - 2011 כיהן כמנצח ראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.
בין הקלטותיו המסחריות של צגרוסק כמה תקליטים בסדרת "אנטארטטה מוזיק", בהם ביצירות הבאות:
צגרוסק הקליט את מחזור האופרות "טבעת הניבלונגים" של ריכרד וגנר עם האופרה של שטוטגרט. נוסף לכך, הקליט מוזיקה בת ימינו, כולל יצירות מאת מיכאל טורקה.
Supertux
מרקיוניזם
מרקיוניזם היה זרם נוצרי-גנוסטי קדום שנוסד על ידי מרקיון במאה השנייה לספירה.
המרקיוניזם, אמונה דואלית, טוען לקיומם של שני אלים, האל של התנ"ך, אל-פחוּת ורשע, רודף צדק, בורא העולם (דמיורגוס demiourgos) וירבו של האל העליון המופיע בברית החדשה, אל רחמן ואוהב, שכוחו רב מכוחו של האל האחר. המרקיוניזם דוחה את ציווי התנ"ך ומתבסס רק על חלק מהברית החדשה, החלק שלא מושפע מהיהדות. לפי המרקיוניזם ישו היה הגואל שפדה את נפשות בני האדם וביטל את אחיזת האל הקודם, בורא האדם ושאול התרסי היה ראש שליחיו. המרקיוניזם דוגל בסגפנות מוחלטת, הימנעות מנישואים ומהבאת ילדים לעולם. רק מעטים מבין חסידי המרקיוניזם קיבלו על עצמם את מלוא הציווים ומרביתם דחו זאת לגיל מבוגר יותר, כשכבר לא היו יכולים ליהנות ממנעמי החיים. הכנסייה הנוצרית הכריזה על המרקיוניזם ככפירה.
גמר ליגת האלופות 1999