את העונה הסדירה של סיים עם ממוצע של 17.6 נקודות, 10 אסיסטים (שלישי בליגה), 4.6 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות. הוא הוביל את הוויזארדס לפלייאוף ולניצחון בסיבוב הראשון על טורונטו ראפטורס. בסיבוב הבא גברה וושינגטון בחוץ על אטלנטה הוקס במשחק הראשון אך בעקבות פציעה בידו נאלץ וול להחמיץ את שלושת המשחקים הבאים, למרות חמישה סדקים שהתגלו בידו חזר לשחק בשני המשחקים האחרונים של הסדרה, בהם הפסידה וושינגטון והודחה.
עונת הייתה עונת שיא בקריירה של וול, הוא הוביל את וושינגטון למקום הראשון בבית ולרביעי סך הכל באזור המזרח. את העונה סיים עם ממוצע של 23.1 נקודות ו-10.7 אסיסטים, שניהם שיאי קריירה ונבחר לחמישייה השלישית של העונה. בפלייאוף הודחה וושינגטון בחצי גמר המזרח מול בוסטון סלטיקס.
אחרי עונה מצוינת בה הפך לאחד הכוכבים הגדולים בליגה, חתם וול בקיץ 2017 על הארכת חוזה בוושינגטון, לארבע שנים נוספות תמורת 170 מיליון דולר. בעונת החמיץ 41 משחקים, בשל פציעה בברכו השמאלית. בדצמבר 2018, לאחר 32 משחקים בעונת , נפצע בעקב רגלו השמאלית, וכחודש לאחר מכן סבל מקרע בגיד אכילס, אשר השבית אותו ממשחק במשך כשנה.
2020–2022: יוסטון רוקטס.
ב-2 בדצמבר 2020 הועבר בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס, לצד בחירת דראפט עתידית, תמורת ראסל וסטברוק.
2022-הווה: לוס אנג'לס קליפרס.
בשנת 2022 עבר וול ללוס אנג'לס קליפרס לאחר שקיבל את הביי אאוט מהקליפרס. וול ילבש את מספר הגופייה 11.
דונעים
מלטה באירוויזיון
מלטה נטלה חלק באירוויזיון כ-31 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1971 והיא נעדרה מהתחרות בין 1973-1974 ו-1976-1990.
עם פעמיים בהן הגיעה למקום השני ופעמיים למקום השלישי בגמר התחרות, מלטה מדורגת במקום הראשון ברשימת המדינות המצליחות ביותר בתחרות שמעולם לא ניצחו בתחרות כאשר אחריה נמצאת איסלנד, שהגיעה פעמיים למקום השני גם כן.
הישגים.
מלטה הצטרפה לתחרות בשנת 1971. תחילה היא שלחה שירים בשפה המלטזית, אולם היא סיימה במקום האחרון פעמיים ברציפות, ופעם אחת במקום ה-12 מתוך 19 מדינות. מלטה פרשה מהתחרות בשנת 1975 מסיבות שאינן ידועות בוודאות, והיא חזרה לתחרות שוב רק בשנת 1991. מאז שחזרה לתחרות, היא הגיעה לאחד מעשרת המקומות המובילים 8 פעמים ברציפות. מלטה מעולם לא ניצחה בתחרות האירוויזיון, והמקום הטוב ביותר אותו היא השיגה הוא המקום השני, אליו היא הגיעה פעמיים: בשנת 2002 כאשר הזמרת אירה לוסקו הופיעה בטאלין עם השיר "7th Wonder" ("הפלא השביעי"), ובשנת 2005 כאשר הזמרת קיארה הופיעה בקייב עם השיר "Angel" ("מלאך") אותו היא כתבה בעצמה.
כמו כן, מלטה הגיעה למקום השלישי פעמיים: בשנת 1992 כאשר הזמרת מארי ספיטרי הופיעה במאלמו עם השיר "Little Child" ("ילד קטן"), ובשנת 1998, לאחר הצבעה צמודה ומותחת, הפסידה קיארה את המקום הראשון לדנה אינטרנשיונל כאשר הופיעה בברמינגהאם עם השיר "The One That I Love" ("האחד שאני אוהבת"). קיארה ייצגה את מלטה באירוויזיון בפעם השלישית בשנת 2009 עם השיר "What If We" ("מה אם אנחנו"), אולם השיר לא דורג גבוה והוא סיים את התחרות במקום ה-22.
מלטה הגיעה למקום האחרון שוב בשנת 2006 כאשר הזמר פבריציו פניאלו הופיע באתונה עם השיר "I Do" ("אני מסכים"). פניאלו ייצג את מלטה באירוויזיון גם בשנת 2001 עם השיר "Another Summer Night" ("עוד ליל קיץ") איתו הוא הגיע למקום ה-9.
על-אף כל ההישגים המעורבים של מלטה באירוויזיון, היא המדינה המצליחה ביותר באירוויזיון שמעולם לא ניצחה בתחרות.
יער בתולי
י' אביב&quot;י
ברך קופצים
ברך קופצים (מאנגלית: jumper's knee) או דלקת של גיד הפיקה (patellar tendinitis, patellar tendonitis, patellar tendinopathy) הוא שמה של הפרעה ברצועת הפיקה, רקמת חיבור בברך המחברת בין עצם הפיקה לעצם השוקה, המקשרת למעשה את השריר הארבע ראשי לשוק. ברצועת הפיקה מתפתח ניוון רירי וצומחים כלי דם חדשים, הגורמים לכאב ומגבלות בתפקוד.
שיעור ההיארעות של ההפרעה בספורטאים הוא ארבעה עשר אחוזים והוא מגיע עד למחצית מהספורטאים שעיסוקם כולל קפיצות, למשל שחקני כדורעף. הכאב שגורמת ההפרעה יכול להמשיך ולהפריע לסובלים ממנה גם לאורך חמש-עשרה שנה ולגרום לחלקם להפסיק את הקריירה הספורטיבית שלהם.
הטיפול היעיל ביותר לברך קופצים כולל תרגילים המכוונים להעמיס על הרקמה. במידה וטיפול שמרני נכשל, מוצעים ניתוחים לתיקון ההפרעה.
שם ההפרעה.
ברך קופצים (תרגום מדויק יותר מאנגלית יהיה "ברך הקופץ") תוארה לראשונה ב-1973 על ידי ברזינה (Blazina) שזיהה את מה שהוא חשב לדלקת ברצועת הפיקה (Ligamentum patellae; רקמת חיבור בין הפיקה לשוקה, מכונה לעיתים גם בשם "גיד הפיקה") או בגיד הארבע ראשי (רקמת חיבור בין הפיקה לשריר הארבע ראשי), המופיעה בשכיחות גבוהה בעיקר באתלטים העוסקים בקפיצות.
בדיקות היסטולוגיות מאוחרות יותר, הראו שבהפרעה שכונתה (ועדיין מכונה לעיתים בטעות) "דלקת של גיד הפיקה" אין ממצאים המעידים על נוכחות דלקת. לא נמצאו ברקמה תאים דלקתיים או חומרים המקושרים לדלקת כגון פרוסטגלנדין. הבלבול מסביב לגורם ההפרעה הוליד לה שמות רבים כגון “patellar tendinosis”, “patellar tendinitis”, “patellar tendonitis”, “patella tendon disorder”, “insertion tendinitis of the patellar tendon”, “partial rupture of the patellar tendon” וגם “patellar apicitis” המתארים תהליכים שונים באזור הפגיעה. מונח מתאים יותר להפרעה הוא טנדינופתיה(patellar tendinopathy), המתאר באופן כללי יותר פתולוגיה כלשהי של הגיד, חריפה או חוזרנית, דלקתית או לא דלקתית.
פתופיזיולוגיה והיסטופתולוגיה.
רצועת הפיקה נמצאת בהמשכו של גיד השריר הארבע ראשי של הירך. רוחבה הוא כשלושה סנטימטרים ועוביה ארבעה עד חמישה מילימטרים. היא מחברת בין עצם הפיקה לשוק ומעבירה את הכוחות שמפעיל השריר הארבע ראשי על השוק (למשל בעליית מדרגה) או את הכוחות שעוברים לשריר בחזרה (למשל בנחיתה מקפיצה). בדומה לרצועות וגידים אחרים מורכבת הרצועה מאלומות הדוקות ומקבילות של סיבי קולגן לבנים עם מערכת כלי דם שאינה בולטת לעין.
רצועת הפיקה של ברך קופצים מכילה רקמה הנראית לעין רכה, צהובה או חומה ולא מאורגנת, מצב המכונה ניוון רירי (mucoid degeneration). סיבי הקולגן אינם מאורגנים במקביל אלא בצורה אמורפית עם רווחים ביניהם והם אינם המשכיים. תאים בגיד משנים את צורתם ומספרם וניכרת צמיחה חדשה של כלי דם. בחלק מהרקמה קיימת נוכחות גבוהה מהרגיל של תאים וכלי דם. ברקמה הפגועה אין כל תאי דלקת.
קיימות שתי תאוריות מרכזיות למנגנון המחלה, תאוריה מכנית ותאוריה הקשורה לכלי הדם של הרקמה.
מבחינה מכנית, מאמץ מתיחה על גיד גורם להתארכות אלסטית מסוימת. התארכות של עד שלושה אחוזים מאורך הרקמה נמצאת בתחום הפעילות הפיזיולוגית הנורמלית שלה. התארכות של עד חמישה אחוזים (או אף עד שישה-שמונה אחוזים) אופיינית בעת פעילות ספורטיבית והתארכות גדולה ממנה גורמת לקרעים זעירים, לניתוק קשרים כימיים בין סיבי הקולגן. מאמץ הגורם להתארכות גדולה עוד יותר גורם לקרעים של סיבי הקולגן. העומסים המופעלים על רצועת הפיקה עולים בהתאם לסוג המאמץ הגופני ומגיעים בעת קפיצות של שחקני כדורסל לסדר גודל של פי שישה עד שמונה ממשקל הגוף של הספורטאי, שחקן כדורסל קופץ בממוצע 70 פעמים במשחק.
אופי המאמצים המופעלים על רצועת הפיקה יכול לגרום לקרעים זעירים. לקמה כזו זמן ההחלמה ארוך (מספר חודשים במודלים של חיות) ובהינתן שהמאמצים אינם מוסרים מהרקמה, יכול להיווצר מעגל קסמים הרסני. התאים ברקמה מייצרים סיבי קולגן בצורה מוגברת עקב הנזק הראשוני, אך קצב הייצור האיטי משאיר את הרקמה חשופה למאמצים נוספים, הללו יכולים להרוס את התאים הקיימים ולהאט עוד יותר את קצב ההחלמה של הרקמה.
בחינה של אספקת הדם לרקמה מעלה טיעונים סותרים קימעא, לפי חלקם אספקת הדם לרקמה ובמיוחד לחלקה המקורב (אזור החיבור של רצועת הפיקה לפיקה) תהייה דלה ולפי אחרים אספקת הדם לאזור אינה דלה במנוחה אך אין לדעת כיצד היא משתנה בעת מאמץ. אספקת דם דלה יכולה לגרום לניוון של הרקמה על רקע חוסר חמצן. וחלקה המקורב של רצועת הפיקה הוא המקום שבו מתרחשים בדרך כלל שינויים ניווניים של ברך קופצים.
אבחון.
אבחנה של ברך קופצים נעשית בעיקר על בסיס ממצאים בבדיקה קלינית. הנבדקים מתלוננים על כאב בקדמת הברך המופיע לאחר מאמץ. בדרך כלל מאמצים כגון ריצה וקפיצה או עומסים גבוהים אחרים במהלך ספיגת אנרגיה על ידי השריר הארבע ראשי. עם הזמן הכאבים מתחילים להופיע בזמן המאמץ ולהפריע לפעילות. ייתכנו גם תלונות על כאב לאחר ישיבה ממושכת.
הממצא העיקרי בבדיקה פיזיקלית הוא רגישות במישוש אחז רצועת הפיקה בקצה התחתון של הפיקה. כאב מופק גם בהפעלת עומס מכני על הרקמה הפגועה. בנוסף לבדיקה הקלינית ניתן להיעזר בבדיקות דימות מסוג דימות תהודה מגנטית ובדיקה על-שמעית (US), כאשר בדיקה על-שמעית נחשבת לרגישה יותר.
טיפול.
טיפול בברך קופצים נעשה בצורה שמרנית דרך תרגילים המכוונים לשיפור התפקוד של השריר הארבע ראשי והגיד שלו ותרגילים שתפקידם לנרמל את השרשרת הקינמטית של הגפה התחתונה, קרי לשפר את התפקוד של מפרקי הגפה התחתונה ואת ההדדיות ביניהם בנוסף לטיפול שמרני המבוסס על תרגילים, מטופלת ברך קופצים בעזרת תרופות או ניתוחים.
תרגילים אקסצנטריים של השריר הארבע ראשי.