תעודת הלידה של הילד מארץ מוצאו נחשבת עדות קבילה בקונסוליות או השגרירות האמריקאיות לקבלת אזרחות. הוא או היא יכולים גם להגיש בקשה לקבלת דרכון או מסמך רשמי שיכיר בזכאותו כאזרח אמריקאי.
לידה מחוץ לגבולות ארצות הברית להורה אמריקאי.
ברוב המקרים, הפונה יחשב לאזרח ארצות הברית במידה ושלושת הסעיפים הבאים נכונים:
תעודת הלידה של הילד אשר מקורה בארץ מוצאו של הילד נחשבת עדות קבילה בקונסוליות או השגרירות האמריקאיות לשם קבלת אזרחות. הוא או היא יכולים גם כן להגיש בקשה לקבלת דרכון או מסמך רשמי אשר יכירו בו כאזרח אמריקאי.
על הפונה לבקשת אזרחות מכח סעיף זה לשלם סכום כספי המשתנה מפעם לפעם ($600 נכון ל-2015), להמציא תעודות שונות המוכיחות את אזרחותו של ההורה, והמפורטות במבוא למסמך N600k, למלא את המסמך הנ"ל, לשלוח את המסמכים לאחד המקומות שמטפלים בנושא זה, שם יזמנו אותו לפגישה עמם לצורך קבלת האזרחות. במידה וההורה לא עומד בסעיף 2 ו/או 3 בקשת האזרחות יכולה להיות מבוססת על אזרחותם האמריקאית של האב ו/או האם של ההורה כל עוד עודנו בחיים ועומד בכל הסעיפים. במקרה זה על ההורה האזרח להיות נוכח יחד עם ילדו בראיון באחד ממשרדי ההגירה בארצות הברית לאחר שהגיש בקשה.
מכוח התאזרחות.
אדם אשר אינו אזרח מלידה של ארצות הברית יוכל להשיג אזרחות אמריקאית רק דרך תהליך התאזרחות.
זכאות להתאזרחות.
כדי לעבור תהליך התאזרחות ולהפוך להיות אזרח של ארצות הברית, הפונה חייב להיות לפחות בגיל שמונה עשרה שנים בעת הפנייה, תושב קבע חוקי של ארצות הברית, ובעל סטטוס של תושב קבע חוקי בארצות הברית במשך חמש שנים פחות 90 יום ביום הגשת הבקשה (דרישה זו מוקטנת לתקופה של שלוש שנים פחות 90 יום במידה והפונה (א) השיג סטטוס חוקי של תושבות קבע (ב) התחתן וחי יחד עם אזרח במהלך שלוש שנים (ג) הבעל/האישה היו אזרחי ארצות הברית לפחות שלוש שנים לפני הגשת המועמדות לאיזרוח). הם צרכים להמצא יחד באופן ממשי לפחות 30 חודשים מתוך 60 חודשים לפני התאריך בו תויקה בקשתם. גם במשך 60 החודשים הללו, במידה ותושב הקבע החוקי היה מחוץ לארצות הברית במשך תקופה אשר נמשכה מעל שישה חודשים או יותר נפסלת אפשרותם להתאזרח. הפונה חייב להיות "אדם מוסרי וטוב" וחייב לעבור מבחן על ההיסטוריה של ארצות הברית ועל הממשלה של ארצות הברית. רוב הפונים חייבים להיות בעלי ידע בשפה האנגלית למעט חריגים, בעלי נכויות מנטליות או פיזיות. דרישה זו להפגנת יכולת קריאה, כתיבה, ודיבור בשפה האנגלית איננה מכבידה מדי משום שהמבחן דורש רק שהפונים יפגינו יכולות בסיסיות לקרוא ולכתוב משפטים פשוטים באנגלית, כגון "ארצות הברית היא דמוקרטיה" ("The United States is a democracy").
מבחן קבלת אזרחות.
הפונים לקבלת אזרחות נשאלים עשר שאלות, כאשר הם חייבים להשיב נכונה לפחות על שש שאלות מתוכן. שרותי ההגירה והאזרחות של ארצות הברית (USCIS) מפרסמים רשימה אשר מכילה 96 שאלות לדוגמה (עם תשובות). לרוב השאלות אשר יישאלו נלקחות מתוך רשימה זו. הרשימה כוללת בין השאר את השאלות הבאות:
ניתן לקרוא את הרשימה המלאה של השאלות ב"מדריך לקבלת אזרחות" ("A Guide to Naturalization") אשר מופץ בחינם על ידי שרותי ההגירה והאזרחות של ארצות הברית.
שבועת אמונים.
על מנת להפוך לאזרחי ארצות הברית חייבים המתאזרחים החדשים בהצהרת נאמנות (Oath of Allegiance).
לפי חוק ההגירה והאזרחות משנת 1953, שבועה זו חייבת לכלול את חמשת העקרונות הבאים:
כשירות לתפקיד ציבורי.
אזרח אמריקאי מתוקף התאזרחות זכאי לכל הזכויות של אזרח אמריקאי מלידה, למעט הזכות להיבחר לנשיאות ארצות הברית או לסגן נשיא ארצות הברית, המוקנים רק לאזרחים מלידה.
למעשה, המינוח "אזרח מלידה" לא מוגדר בשום מקום בחוקה עצמה ובית המשפט העליון של ארצות הברית מעולם לא דן במשמעויות השונות של המינוח. משום כך, יש הטוענים שאפילו ילדי אזרחי ארצות הברית אשר נולדו מחוץ לגבולות ארצות הברית אינם זכאים להתמודד בבחירות לנשיאות, משום שחוק אותו חוקק הקונגרס האמריקני כגון חוק האיזרוח לא יכול לפסוק נגד חוקת ארצות הברית. עד היום אף אחד מהמועמדים לנשיאות - ג'ורג' רומני (יליד מקסיקו), בארי גולדווטר (יליד טריטוריית אריזונה של ארצות הברית), וג'ון מקיין (נולד בבסיס צוללות אמריקני באזור תעלת פנמה) מעולם לא נפסלו משום שאינם נחשבים ל"אזרחים מלידה", על אף שאף אחד מהמועמדים לנשיאות אשר נופלים תחת סיווג זה, מעולם לא נבחרו למעשה לנשיאי ארצות הברית, ולכן יש להתייחס לכך ששאלה זו עדיין לא הוכרעה עד היום באופן מוחלט.
אזרחות לילדים - פקודה שנכנסה לתוקף בשנת 2000.
החל מה-1 באפריל 1995, נכנס לתוקפו חוק אזרוח הילדים (Child Citizenship Act of 2000) אשר קובע כי ילד אשר איננו אזרח ארצות הברית (מתחת לגיל 18) בעל הורה אזרח ארצות הברית, ואשר נמצא על פי החוק תחת השגחתו של הורה זה, זכאי באופן אוטומטי לאזרחות אמריקנית. במקרה זה הזכאות לאזרחות האמריקנית מחייבת כי התנאים הבאים יתקיימו:
אזרחות כפולה.
בית המשפט העליון של ארצות הברית אשר הסתמך על תקנה של מחלקת המדינה של ארצות הברית בדבר האזרחות הכפולה (7 FAM 1162), פסק כי את האזרחות הכפולה היא "סטטוס אשר מוכר בחוק" וש"אדם יכול לממש את זכויותיו האזרחויות בשתי מדינות ועדיין להיות כפוף לחובותיהן של שתי המדינות. עצם העובדה שאדם עומד על זכויות של אחת מן האזרחויות לא אומר כי עליו להתכחש לאזרחות השנייה" (Kawakita v. U.S., 343 U.S. 717) (1952). בשנת 1964 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי אדם אשר קיבל אזרחות אמריקנית דרך תהליך אזרוח רשאי לחזור לארץ המוצא שלו ולחדש את האזרחות הקודמת שלו, ואף על פי כן מעשה זה לא יגרום לו לאבד את אזרחותו האמריקנית גם אם לעולם לא יחזור לארצות הברית.
חוק ההגירה והאזרחות (INA) איננו מגדיר מהי אזרחות כפולה ויחד עם זאת גם איננו לוקח עמדה חד-משמעית בעדה או נגדה. עד כה לא חל שום איסור כנגד החזקת אזרחות כפולה, אך תנאים מסוימים של ה- INA וחוקי האזרחות אשר התקיימו בעבר ניסו להקטין את האפשרויות בהם אנשים יחזיקו באזרחות כפולה. אף על פי שהאנשים אשר עוברים תהליך אזרוח נדרשים לשאת שבועה בה הם מתכחשים לנאמנויות הקודמות שלהם, השבועה איננה מכריחה את המתאזרחים לבטל את האזרחות המקורית שלהם.
אף על פי שממשלת ארצות הברית לא מעודדת בהחזקת אזרחות כפולה לפי המדיניות שלה, היא כן מכירה בקיום של אזרחות כפולה והיא כן מאפשרת לאזרחיה להחזיק בשתי אזרחויות.
בעבר, כאשר אזרחי ארצות הברית בעלי אזרחויות כפולות נדרשו למלא את חובותיהם כלפי המדינה האחרת, אותם האזרחים לעיתים מצאו עצמם במצבים בהם ההתחייבויות שלהם כלפי המדינה האחרת עמדה בניגוד לחוקים של המדינה השנייה. אף על פי כן, משום שכיום פחות מדינות מחייבות את אזרחיהם לשרת בצבא, וברוב המדינות החובות של המדינה מתבססות על תשלום מיסים, לפי תושבות ולא לפי אזרחות, הסכסוכים הללו הפכו לפחות תדירים. כתוצאה, חל גידול דרמטי בשנים האחרונות במספר האנשים המחזיקים באזרחות אמריקנית במדינות אחרות.
ביטול אזרחות אמריקאית.
בעבר היו מקרים שונים בהם יכלה המדינה ליזום ביטול אזרחותו של אזרח אמריקני כגון אזרוח במדינה זרה, שירות בצבא זר, והצבעה בבחירות במדינה זרה. אף על פי כן, בעקבות שורה של פסיקות של בית המשפט העליון האמריקני משנות השישים של המאה ה-20 ועד היום אשר הגבילו את יכולת הממשל לבטל אזרחויות במקרים בהם אדם פעל באופן מסוים בידיעה כי הוא יאבד את האזרחות שלו בעקבות פעולה זו או אחרת. בעקבות סדרה של שינויים מנהליים שאומצו על ידי מחלקת המדינה האמריקנית במהלך אמצע שנות התשעים, כיום למעשה בלתי-אפשרי לאבד את האזרחות האמריקנית ללא הצהרה מפורשת על כך בפני קצין קונסולרי.
במקרים מסוימים האזרחות האמריקנית תישלל על בסיס הרשעות שונות כגון בגידה בארצות הברית.
מתיו מיצ'ם
מתיו ג'ון מיצ'ם, מדליה (OAM) (באנגלית: Matthew John Mitcham, OAM, נולד ב-2 במרץ 1988 בבריזביין) הוא קופץ למים אוסטרלי. מיצ'ם זכה במדליית הזהב בקפיצה מפלטפורמה קשיחה בגובה של 10 מ' באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וכן השיג את הניקוד הגבוה ביותר בהיסטוריה עבור קפיצה בודדת.
קריירה.
מיצ'ם החל את דרכו הספורטיבית בענף הטרמפולינה. הוא ייצג את אוסטרליה באליפות העולם לנוער בשנים 1999 ו-2001, בזו האחרונה אף הוכתר כאלוף העולם. בשנת 2003 זכה במקום השישי בפסטיבל האולימפי לצעירים שנערך באוסטרליה. במהלך אימוניו בטרמפולינה הבחין בכישוריו אחד המאמנים לקפיצה למים במוסד האוסטרלי לספורט, והציע לו להתחיל להתאמן בענף זה. במשך זמן מה התחרה מיצ'ם בשני הענפים במקביל.
בין 2002 ל-2004 היה אלוף אוסטרליה לנוער בקפיצה למים. בשנת 2002 השתתף באליפות העולם לנוער, וזכה במקום ה-11 בקפיצה מ-1 מטר, במקום החמישי בקפיצה מ-3 מטר ובמקום ה-16 בקפיצה מ-10 מטר. באליפות שנערכה ב-2004 שיפר את הישגיו, וזכה בשלוש מדליות כסף - בקפיצות היחיד מגבהים של 1 מטר ו-10 מטר, ובקפיצה הסינכרונית מגובה 3 מטר. עם זאת, הישגיו לא הספיקו לו כדי להשתתף באולימפיאדת אתונה, לאחר שסיים במקום השלישי במבחנים האוסטרליים בקפיצות היחידים, ובמקום השני בקפיצה הסינכרונית.