השניים הופיעו בספיישל "קבלו אותם" לרגל עליית ערוץ הוט קומדי סנטרל, אשר שודר גם בערוץ 2 בזכיינית "רשת" בראשית 2011, והשתתפו כ"להקת הבית" בתוכנית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל בהמשך אותה שנה. הם התארחו במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "לונדון וקירשנבאום" ו"הינשופים", כתבה על אודותיהם שודרה במגזין אולפן שישי, וכן התראיינו במספר תוכניות רדיו. המופע שלהם זוכה להצלחה בעיקר בקרב בני נוער.
בדצמבר 2011 הושק קמפיין לפרסום האתר "ווליום" של חברת סלקום, שבו שימשו השניים כפרזנטורים. ביולי 2012 הצמד החל להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "מצב כפית".
בקיץ 2013 השתתף הצמד בעונת ה-VIP של תוכנית הריאליטי "מה שקורה באילת" בערוץ 24. בעונה השתתפו לצד פישי הגדול, גילי מוסינזון, לירון רמתי, שני יצהרי, אביבית בר-זוהר, ליהיא גרינר ועוד.
בתחילת 2014 עלתה בערוץ 2 תוכנית הלייט-נייט "לילה תירס" בהגשת הצמד, ששודרה בשישי בחצות בזכיינית "קשת". בהמשך השתתפו גם במספר מערכונים בתוכניות "ארץ נהדרת" ו"תכנית קיציס".
בקיץ 2015 החלו להוביל את קמפיין הפרסום של משקה "ג'אמפ פיז" והשתתפו בתוכנית "הבנים והבנות".
באותה שנה שיחקו בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-Yes.
בקיץ 2018 החלו לשחק בסדרה "כפולה" בתור ז'יל וג'ים, זוג עבריינים דתיים. בסוף אותה שנה, טל עצמו החל לשחק בסדרה "פוראבר" בתפקיד סגן המנהל של בית הספר שבו למדו ילדי משפחת גילמן.
סקוט גלן
תיאודור סקוט גלן (באנגלית: Theodore Scott Glenn נולד ב-26 בינואר 1941) הוא שחקן קולנוע אמריקאי-יהודי, מוכר מתפקידיו בסרטים "שתיקת הכבשים", "אפוקליפסה עכשיו", "הצוות המובחר", "זהות אבודה" ו"יום אימונים מסוכן".
ביוגרפיה.
גלן נולד וגדל בפיטסבורג, בנם של אליזבת ותיאודור גלן.
בילדותו סבל גלן מבעיה רפואית שריתקה אותו למיטה למשך כשנה. לאחר טיפולים ואימונים אינטנסיביים הצליח גלן להתגבר על המחלה על אף חוות דעתם של הרופאים שטיפלו בו, שהעריכו שהוא יישאר צולע למשך כל ימי חייו.
למד ב"מכללת ויליאם ומרי" שבוירג'יניה.
מיד לאחר שסיים את לימודיו התגייס גלן לחיל הנחתים האמריקני ושירת שם במשך שלוש שנים.
העביר חמישה חודשים בתור כתב פלילי וייעד לעצמו קריירה ספרותית.
כדי ללמוד יותר על דיאלוגים בחר גלן ללמוד משחק והצטרף לכיתת משחק מקצועית בניו יורק, גלן ביים והופיע במחזות סטודנטים כדי לכסות את הוצאות הלימודים.
הופיע בברודוויי והצטרף בשלב מאוחר יותר לבית ספר "אולפן השחקנים" שבחסותו התחיל את הקריירה המקצוענית שלו כשחקן בתיאטרון ובטלוויזיה.
גלן התגייר לאחר שהתחתן עם אשתו היהודייה קרול שוורץ, לזוג שני ילדים משותפים.
קריירה.
עוד כשהיה סטודנט קיבל גלן את תפקידו הקולנועי הראשון בדרמה "עשי לנו ילד" בה כיכב לצידה של ברברה הרשי.
התפרסם לראשונה במיוזיקל של רוברט אלטמן "נאשוויל" בתפקיד יוצא מלחמת וייטנאם טוראי גלן קלי שעוקב אחר הזמרת ברברה ג'ין עד לעיירה בה היא מופיעה.
שיחק בתפקיד קפטיין ריצ'רד קולבי שמאבד את שפיותו וחובר אל קולונל קורץ (מרלון ברנדו) ביצירה המלחמתית של פרנסיס פורד קופולה "אפוקליפסה עכשיו".
גלן קיבל במה גדולה יותר בשנות ה-80 בדרמות "הצוות המובחר" בתפקיד הביוגרפי של האסטרונאוט אלן שפרד, "הנהר" לצידם של סיסי ספייסק ומל גיבסון ובמערבונים המודרניים "סילברדו" בתור הבוקר הרצחני אמט ו"קאובוי עירוני".
גלן הגיע לפסגת הקריירה שלו בתחילת שנות ה-90 כשכיכב במותחן האימה המוצלח ביותר של אותו עשור "שתיקת הכבשים". בעיבוד הקולנועי המצמרר של ג'ונתן דמי גילם גלן את בכיר הFBI ג`ק קראפורד המפקד של גיבורת העלילה הסוכנת קלריס סטרלינג (ג'ודי פוסטר). התפרסם בנוסף בעיבוד הקולנועי לרומן הריגול "המרדף אחר אוקטובר האדום בתור בארט מנקוסו מפקד צוללת ה"דאלאס" ובמותחן הפעולה של רון הווארד "מלכודת אש" בתור הכבאי ג'ון אדקוקס.
הופיע במותחנים הפוליטיים "אומץ תחת אש" בתור הכתב טוני גרטנר ו"כח להשחית" של קלינט איסטווד בתור סוכן השירות החשאי ביל בארטון.
בשנת 2000 שיחק במותחן ההרפתקאות של מרטין קמפבל "מעבר לגבול הסכנה" וגילם את מטפס ההרים מונטגומרי וויק היוצא למשימת הצלה עם פיטר גארט (כריס אודונל) בהר הK2.
ב-2001 שיחק בדרמת הפשע "יום אימונים מסוכן" בתור סוחר הסמים רוג'ר המקושר לבלש אלונזו האריס (דנזל וושינגטון), בדרמה הספרותית של לאסה הלסטרם "חדשות הספנות" בתור ג'ק באגיט עורך המקומון של ניופאונדלנד ולברדור "הציפורים של סבתא" ובקומדייה הצבאית "חייל מצטיין" בתור רוברט לי סמל המחלקה של הפקיד ריי אלסווד (חואקין פיניקס). בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של לוגאן לרמן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001.
ב-2007 התפרסם גלן בסרט השלישי והמרשים בסדרת "סרטי ג'ייסון בורן" "זהות אבודה" בתור ראש האפ. בי. איי עזרא קרמר ובדרמה "יומני החופש" בתור סטיב אביה של המורה ארין גרוול (הילרי סוואנק).
בשנת 2008 שיחק את מזכיר ההגנה של ארצות הברית דונלד רמספלד בסרטו הפוליטי-ביוגרפי של אוליבר סטון "W." ואת האלמן רוברט טורלסון בסרט "לילות ברודנטה".
בשנת 2011 גילם את האיש החכם בסרט פנטזיה "סאקר פאנץ" בבימויו של זאק סניידר, ולצד ג'ון האם ואמילי בראונינג.
בשנת 2014 החל לשחק בסדרת המתח "הנותרים" ברשת HBO אשר זכתה בפרס פיבודי. באוקטובר 2015 שב לעונה השנייה, ובאפריל 2017 שב לעונה השלישית.
זאב וינשל
בן-ציון זאב (ולדימיר) וֶיְנְשַל (26 בדצמבר 1863 – 13 בדצמבר 1943) היה רופא ופעיל ציבור בחיפה.
קורות חיים.
וינשל נולד בגרודנו שבתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, ברוסיה הלבנה (כיום בלארוס) לסיציליה (לבית אברהם קצנלבויגן) ושאול וינשל, בוגר בית המדרש לרבנים בווילנה, מורה, מזכיר מערכת העיתון "וסחוד" ורב מטעם הממשלה בטיפליס. וינשל התחנך במינסק והיה חבר באגודת חובבי ציון בעיר. הוא החל בלימודי מדעי הטבע באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ועבר ללמוד באקדמיה צבאית רפואית, דבר שהיה נדיר למדי ליהודים בתקופה ההיא. בשנת 1888 קיבל תואר דוקטור לרפואה וב-1890 התקבל לעבודה כרופא בבית החולים לפועלים בסנקט פטרבורג. ב-1891 נשא לאישה את קרולינה לבית לנדאו, דודתו של לב לנדאו חתן פרס נובל לפיזיקה.
בשל בעיות בריאות שוחרר משירותו בצבא האימפריה הרוסית ונשלח לקווקז לשמש כרופא ממשלתי. במסגרת עבודתו התמחה בבקטריולוגיה של טיפוס הבהרות, במחלות ובמגפות אחרות. בעקבות התפרצות מגפת הכולרה עבד מ-1902 בבאקו כבקטריולוג ורופא, ואחר כך ניהל יחד עם אשתו את בית הסגר הימי בזיק ואת בית-החולים למחלות מידבקות שלידו. במקביל שימש מזכיר הסתדרות הרופאים בעיר. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין רפואה.
עבודתו העיתונאית.
וינשל כתב בעיתונים מקצועיים ובעיתונים כלליים (בכללם "פראבדה") וציוניים ברוסית.
בין השנים 1917–1920 ערך את עיתונם של ציוני קווקז "Еврейский кавказский вестник" ("המבשר ליהודי קווקז").
פעילותו הציונית.
בבאקו היה פעיל בוועד הציוני ושימש גם כיושב-ראשו. ככזה היה הנציג בקונגרסים ציוניים שונים (בשמיני, בעשירי ובאחד-עשר).
ב-1909 ביקר עם בניו בארץ ישראל. ב-1917 נבחר לסגן יו"ר הוועידה הציונית הקוקאזית וכחבר מועצת עיריית באקו.
ביולי 1922 עלה ארצה, עבד כרופא ברחובות מיולי 1923 עד סיום חוזהו ביולי 1924, כרופא סניטרי עירוני בתל אביב עד אפריל 1926, ולבסוף התיישב בחיפה ופתח קליניקה ברחוב הרצל.
פעילותו הציבורית.
עם בואו לארץ היה חבר הוועד המרכזי של הסתדרות הרופאים, ובתחילת 1928 מונה ליו"ר סניפהּ בחיפה, תפקיד אותו אייש עד לשנת 1935 עת הוחלף על ידי ד"ר יצחק איצקוביטש. וינשל היה חבר באגודת לינת הצדק, שפעלה לטובת חולים עניים והקימה את "בית דינה" על שטח שנמסר לה בחכירה (במחיר נמוך מאוד) על ידי חברתו של אבא זיו.
גולת הכותרת של פעילותו הציבורית הייתה הקמתו של "תימנעה" (ברחוב חורב 7 באחוזה) בקיץ 1930. היה זה מוסד שהוקם במסגרת הסניף החיפאי של "הליגה למלחמה בשחפת" לילדים שחלו בשחפת או שמישהו ממשפחתם חלה בה. הליגה נוסדה מיסודו של ועד הבריאות שליד ההנהלה הציונית ובראשה עמד ד"ר אביגדור מנדלברג. שמו של המוסד הוא תרגום של המילה Preventorium – מוסדות שהיו נפוצים בתחילת המאה ה-20 (אחד הראשונים שבהם הוקם על ידי נתן שטראוס בניו ג'רזי). בפתיחת בית החולים היו בו כעשר מיטות אך עם השנים גדל מספרן והגיע ל-50 ב-1952.
פעילות משפחתו.
בניו המשיכו את דרכו הציבורית ועבודתו העיתונאית.
אברהם היה עורך דין בחיפה ובמקביל הוציא לאור וערך את "הצפון", מקומון שדגל בהשקפות התנועה הרוויזיוניסטית. מאוחר יותר נבחר להיות סגן ראש עיריית חיפה.
בנו יעקב היה רופא בתל אביב, הוציא לאור עיתון בנושאי רפואה ובביתו החלה לפעול קופת חולים לאומית.
אליעזר בנו היה ממהנדסי חברת החשמל והקים ב-1928 את לשכת ה"כ"ח" (ה"28") בארץ, שמטרתה הייתה הכרה ממלכתית בחיים הצבוריים של הציבור הרוויזיוניסטי.
בתו רות, ממייסדות הקורפורציה הציונית "שולמית", התחתנה עם עורך דין חיים גלובצקי שהתגייס לצבא הטורקי ויותר מאוחר עבד עם אחיה, אברהם. שניהם היו פעילים בתנועת החרות.
נתח הקצבים
קרבות חצי האי
סינטרה (פורטוגל)
סִינְטְרָה (בפורטוגזית: Sintra) היא עיירה במחוז ליסבון שבפורטוגל, מערבית לבירה ליסבון, ובה כ-33,000 תושבים. העיירה מפורסמת בזכות ארמונות ומבנים מפוארים רבים שהוקמו בה בתקופות שונות, ועל כן אונסק"ו הכריז על הנוף התרבותי של סינטרה כאתר מורשת עולמית בשנת 1995.