לקראת כתיבת הספר יצא מחברו, חיים באר, לטיול בטיבט, לאחר אולימפיאדת בייג'ינג שהתקיימה בשנת 2008 יחד איתו נסעו בנו צביקה באר וד"ר מיכאל ביזר, בהדרכת יותם יעקבסון. לשם כתיבת הספר יצא באר לשבתון באוניברסיטת טקסס באוסטין. הוא מעיד שעסק בכתיבת הספר 16 שעות ביממה.
יוסף ברמי
הרב הראשי של בריטניה
הרב הראשי של בריטניה (באנגלית: Chief Rabbi of the United Hebrew Congregations of the Commonwealth, מילולית: הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות של חבר העמים הבריטי) הוא רבה הראשי של הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי או, במילים אחרות, רבהּ הראשי של האימפריה הבריטית.
טרם גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290, התפקיד הדומה ביותר לרב ראשי היה תפקיד "Presbyter Judaeorum" - הממונה מטעם הממשל על היהודים. במתכונתו הנוכחית חודש תפקיד הרב הראשי בשנת 1704.
משרת הרב הראשי של הממלכה המאוחדת נחשבת לאחת הנחשבות בעולם הרבני הייצוגי. הרב המכהן נהנה מיחס ייחודי של שלטונות הממלכה המאוחדת, כולל השתתפות בכל הטקסים הממלכתיים. כן ניתנים לו תארים מלכותיים לפי הישגיו בתפקיד, והרב עמנואל יעקובוביץ' והרב יונתן זקס זכו בתואר "ברון".
בעת החדשה.
הרב הראשי הראשון בעת החדשה היה הרב שלמה הירשל. לאחר פטירתו ב-1842 החלה מערכת בחירות לתפקיד. מתוך שלושה עשר מועמדים עמדו רק ארבעה בקריטריונים הדרושים: 1. הרב ד"ר נתן מרקוס אדלר מהנובר; הרב ד"ר צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט; הרב שמשון רפאל הירש מאמדן; והרב צבי הירשפלד מוואלשטיין. הבחירות נערכו לאחר מספר דחיות בחורף ה'תר"ה, דצמבר 1844, והרב אדלר נבחר לתפקיד.
בשנת 1965, עם התפטרותו של הרב ישראל ברודי מתפקידו, הוצע התפקיד ליעקב הרצוג. לאחר התלבטויות רבות הוא ניאות לקבל עליו את התפקיד, אולם מסיבות בריאותיות תוכניתו לא יצאה לפועל.
הרב הראשי הנוכחי הוא הרב אפרים מירוויס (מאז ספטמבר 2013).
הרבנות הראשית לאנגליה
שלמה וקס
שלמה וקס (נולד ב-8 בינואר 1946) הוא איש צבא, בתפקידו האחרון שימש כקצין קשר ראשי בדרגת תת-אלוף. אחר כך כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת ומנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה בשנים 2006–2016.
ביוגרפיה.
וקס נולד בפירנצה איטליה ועלה לישראל ב-1948. גדל בכפר סבא. הוא בוגר בית הספר בזק לטכנאים בירושלים. ב-1963 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הקשר. הוא שירת כקצין הקשר הקווי של פיקוד המרכז ומיד לאחר מלחמת ששת הימים עסק בפריסת מערכות הקשר במרחבי יהודה ושומרון. לאחר מכן שירת כקצין קשר חטיבתי של חטמ"ר 820. במלחמת יום הכיפורים היה קצין הקשר של חטיבה 14 ולחם בטנק עם מפקד החטיבה, אמנון רשף בגזרת המצרית. לאחר המלחמה שימש סגן קצין הקשר של גייסות השריון, קצין קשר ומפקד גדוד הקשר של עוצבת הפלדה. ב-1979 מונה למפקד הקשר של פיקוד הדרום ומילא תפקיד זה בתקופת הנסיגה מסיני. פיקד על בה"ד 7 - בסיס ההדרכה המרכזי של חיל הקשר ושימש סגן מפקד החיל. במאי 1990 מונה לקצין קשר ראשי ושירת בתפקיד עד שחרורו, בספטמבר 1993. במהלך שירותו כמפקד החיל, פרצה מלחמת המפרץ, הוא יזם והפעיל לראשונה את "הגל השקט" הונחו היסודות למערכת הסלולרית המוצפנת "ורד הרים", הוחלט על ההצטיידות במכשיר הקשר "המכלול" כתחליף למכשיר ה-VRC, הוחלט על חידוש מערך הלוחמה אלקטרונית והצטיידות ב"מחוג גדול".
לאחר שחרורו מונה, בספטמבר 1993, למנכ"ל משרד התקשורת וכיהן בתפקיד עד שהתפטר במרץ 1997. בשנות כהונתו קידם המשרד תחרות בענף התקשורת, עם הבחירה בחברת סלקום כמפעילת סלולר שנייה, פתיחת ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות.
לאחר מכן כיהן בתפקידי ניהול וייעוץ בחברות תקשורת וטכנולוגיה שונות, בהן כיו"ר NDVision, דירקטור בח.מר תעשיות, בסלקום, בשרם פודים טכנולוגיות ויועץ של חברת אמפל. ב-1997 מונה למנהל עסקי התקשורת של קבוצת גד זאבי, אשר התמודדה ללא הצלחה על רכישת השליטה בחברת בזק. באוגוסט 2001 פרש מתפקידו בקבוצת זאבי. אחר כך שימש כיועץ למשפחת ספרא בפרויקט להקמת שתי רשתות סלולריות בברזיל.
בסוף 2005 מונה למנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.
וקס בעל תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה, בוגר קורס מח"טים, קורס מפקדי אוגדות והמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה.
עודד ראור
עודד ראור (3 באוקטובר 1967 - 19 באוגוסט 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על סיירת מטכ"ל ועל חטיבה 5.
ביוגרפיה.
עודד נולד בנהריה, בן בכור ליהודית ויהושע ראור. עם גיוסו לצה"ל בפברואר 1985 התנדב לסיירת מטכ"ל, ולאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, חזר לסיירת מטכ"ל ולקח חלק במבצע הצגת תכלית. בהמשך שירת כמפקד צוות וכמפקד פלגת האימונים. בשנת 1992, בעת ששימש בתפקידו, אירעה תאונת אימונים שגבתה את חייהם של שני לוחמים ביחידה. השניים, שהיו בעיצומו של אימון ניווטים בקרבת הר שלמה, מצאו את מותם כתוצאה ממכת חום והתייבשות. ראור הורשע כעבור ארבע שנים ברשלנות ונידון ל-90 ימי מאסר על תנאי.
בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד ובהם סגן מפקד יחידת מגלן. בשנת 2004 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מינויו למפקד סיירת מטכ"ל בגין הרשעתו ברשלנות. העתירה נדחתה, וראור פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 2004–2007. בין היתר פיקד על כוח היחידה במבצע ברצועת עזה במהלכו נחטפו שניים ממתכנני חטיפת גלעד שליט בטרם בוצעה החטיפה וכן במבצע חד וחלק ועל מבצעים נוספים במלחמת לבנון השנייה. בשנים 2009-2012 שימש כמפקד חטיבה 5.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש מנהל בחברת Celestica הקנדית ומנהל פיתוח עסקי בבינת יישום מערכות.
ראור היה בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טורונטו.
ב-19 באוגוסט 2014 נפטר בשנתו בביתו שבקדימה מדום לב. הותיר אחריו אישה, איילת, ושתי בנות.
הנצחתו.
בשנת 2015 נפתח "תיכון עודד" בקדימה על שם ראור.
תצורת צ'ינלה
תצורת צ'ינלה (באנגלית: Chinle Formation) היא תצורה גאולוגית של סלעי משקע מהטריאס העליון, (לפני כ-200–235 מיליון שנים) שהורבדה ביבשה: בנהרות, אגמים, ביצות, או כתוצאה מתהליכים אאוליים. התצורה נחשפת בחמש ממדינות ארצות הברית: בנבדה, בצפון אריזונה, במערב קולורדו, במערב ניו מקסיקו וביוטה, כחלק מהאזורים הפיזיוגרפיים של רמת קולורדו, פרובינציית אגן ורכס ובחלק הדרומי של המישורים הפנימיים בארצות הברית.
גישה שנויה במחלוקת טוענת שתצורת צ'ינלה זהה לחבורת דוקום (Dockum Group) של מזרח קולורדו וניו מקסיקו, מערב טקסס, הפנהנדל של אוקלהומה (Oklahoma panhandle), ודרום מערב קנזס. בניו מקסיקו ובטקסס מכונה בשם צ'ינלה אחת התצורות בחבורת דוקום.
אגן השקעה אפשרי נפרד של תצורת צ'ינלה מצוי בצפון מערב קולורדו וצפון מזרח יוטה. החלק הדרומי של תצורת צ'ינלה מגיע לעובי המרבי של קצת יותר מ-520 מטרים. תצורת צ'ינלה מרובדת בדרך כלל על תצורת מואנקופי תוך יצירת אי התאמה.
היסטוריה של המחקר.
אין מיקום מייצג לתצורת צ'ינלה. היא קרויה על שם עמק צ'ינלה במחוז אפאצ'י באריזונה. מקור שם העמק בשפת האפאצ'י ופירושו "זורם החוצה", והוא כנראה מתייחס לנקודה שבה המים זורמים מחוץ לקניון דה שאי (Canyon de Chelly). את השם תצורת צ'ינלה טבע הגאולוג האמריקני הרברט גרגורי (Herbert Ernest Gregory 1952-1869) ב-1917, מבלי שהגדיר את השם רשמית אלא שנתיים אחר כך, ומבלי לציין מיקום מייצג. גרגורי חילק את התצורה לארבעה פרטים להם אותם כינה (מלמעלה כלפי מטה) A, B, C ו-D. איש הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, הגאולוג והכלכלן ריימונד ק. רובק (Raymond C. Robeck) הרחיב ב-1956 את המידע על הפרטים חסרי השם של גרגורי כשזיהה באזור קמר סן רפאל (San Rafael Swell) - אזור ביוטה שהתרומם כתוצאה מהאורוגנזה הלרמידית – את הפרט התחתון ביותר בתצורה אותו כינה "פרט טמפל מאונטיין" (Temple Mountain member).