שלף החל לשחק במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. לאחר מכן עלה לבוגרים שם שיחק שנתיים אך לא מצא את מקומו: בעונת 92/3 היה חלק מהקבוצה שזכתה בגביע המדינה בכדורסל ובעונת 96/7 היה שותף לירידת הליגה הראשונה בהיסטוריה של הפועל תל אביב. שיחק שנה בקבוצת מכבי גבעת שמואל בליגה הלאומית ו-5 שנים בהפועל "אריה" תל אביב עד שפרש ממשחק מקצועני לאחר עונה בא.ס. רמת השרון.
בעונת 2006/07 חזר למגרשים לקבוצת ע.ל.ה אור יהודה מליגה ב', שם שיתף פעולה עם מוטי בן בסט, גילי סלע וטוהר חיימוביץ והיה שותף לעליית הליגה של הקבוצה.
עוד בתקופה בה היה שחקן פעיל החל לאמן ילדים ונוער בהפועל תל אביב, ניהל את בית הספר לכדורסל של הפועל תל אביב בצוותא עם יהושע רוזין ושימש כמאמן שחקן של הפועל "אריה" תל אביב בליגה הארצית. לאחר הפרישה מכדורסל שימש כמנכ"ל קבוצת הכדורסל של רמת השרון תחת מיקי ברקוביץ' והמשיך לאמן ילדים במחלקת הנוער של א.ס. רמת השרון. בקיץ 2007/8 נענה לבקשת האוהדים, הצטרף לצוות המקימים של הפועל תל אביב המחודשת ומונה למאמן הקבוצה. בעונה זו הרכיב שלף (ששימש כמאמן-שחקן) קבוצה שהייתה גבוהה ברמתה משאר קבוצות הליגה וסיימה את ליגה ב' במאזן 22-0. הקבוצה השלימה דאבל כשזכתה בגביע האיגוד וסיימה את העונה במאזן נקי של אפס הפסדים (כולל משחקי אימון), בעונה אחר-כך הוביל את הקבוצה למאזן דומה בליגה א' כמאמן, והוביל אותה לדאבל שני ברציפות, בסיום העונה פינה את מקומו בעמדת המאמן, לטובת שרון אברהמי (אותו שלף עצמו מינה תחתיו), ועבר לתפקיד המנהל המקצועי.
שלף היה עורך דין במקצועו ובעל תואר ראשון במנהל עסקים ובמשפטים. בעל טור שבועי באתר וואלה!. כמו כן כתב ספר ילדים יחד עם אחיו גור בשם "צביקי הרואה ואינו נראה".
אורי שלף נפטר ב־29 במרץ 2015 בעקבות אירוע לב, והותיר אישה, תמר, ושני ילדים. למחרת הוצב ארונו בהיכל קבוצת שלמה, וטרם מסע הלוויה ערכה הפועל תל אביב טקס לכבודו. שלף נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
במלאת שנה למותו יצא לאור ספר הזיכרון "חושב עליו כש...", שכתב חברו של שלף, גלעד שמחוני.
במלאת שנתיים למותו, החליטה הנהלת הפועל תל אביב כדורסל לקרוא על שמו את יציע 4 בהיכל קבוצת שלמה בו ממוקמים גם מושבי הכבוד ומנויים משפחתיים.
אלעד פלד
אלעד פלד (11 בנובמבר 1927 – 26 ביולי 2021) היה אלוף בצה"ל, איש חינוך ישראלי ומנכ"ל משרד החינוך והתרבות בשנים 1970–1975.
ביוגרפיה.
פלד נולד בשם אלעד רייספלד בירושלים בשנת 1927, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לתל אביב והתחנך בבית החינוך לילדי עובדים. בגיל עשר הצטרף לתנועת "המחנות העולים", ובהגיעו לגיל תיכון הצטרף לארגון "ההגנה", מטעמו יצא בשנת 1944 להכשרת "חיות הערבה", והתגייס עם גרעין ההכשרה לפלמ"ח.
קריירה צבאית.
במסגרת הפלמ"ח היה פלד חבר פלוגה ח', ובשנת 1945, לאחר הפילוג בתנועת המחנות העולים, הצטרף להכשרת "אפיקים" של הצופים העבריים. כעבור שנה יצא לקורס מפקדי כיתות, וכעבור שנה נוספת לקורס מפקדי מחלקות. בסיום הקורס, בשנת 1947, הוצב פלד כמפקד מחלקת אשדות יעקב ולאחר מכן פיקד על מחלקה חדשה שהקים במשגב עם וברמות נפתלי. עם פרוץ מלחמת העצמאות מוּנה למפקד מחלקה בגדוד השלישי - גדוד הגליל של חטיבת יפתח, מונה לפקד על העיר צפת וניהל את קרבות שחרור העיר, והשתתף בכיבוש העיר טבריה. בהמשך, לחם
במבצע יואב, ומונה לסגן מפקד הגדוד.
בתום המלחמה המשיך פלד בשירות בצה"ל, תחילה כמפקד קורס מפקדים ולאחר מכן כסגן מפקד חטיבה 9. הוא מילא תפקידים נוספים כקצין מבצעים של חטיבה 16 ומפקד גדוד 910 של הנח"ל, בטרם מונה בשנת 1952 להקמת חטיבת המודיעין הקרבי בחיל המודיעין. באותה עת נמנה גם עם מקימי המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (פו"ם).
משנת 1956, לאחר שובו מלימודים מטעם הצבא בבית הספר הגבוה למלחמה בפריז, החזיק פלד בשורת תפקידים ובהם קצין אג"ם בפיקוד הדרום בתקופת מלחמת סיני, מדריך ראשי בפו"ם.
בשנת 1958 מונה למפקד חטיבת גולני. פלד הוביל את כוחות החטיבה במבצע חרגול, פשיטה כנגד הכפר הסורי תאופיק.
לאחר מכן שימש כראש מחלקת מבצעים ועוזר ראש אג"ם במטה הכללי, מפקד המכללה לביטחון לאומי ומפקד עוצבת געש במלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה הייתה האוגדה תחת פיקוד פיקוד הצפון, כבשה את השומרון הצפוני כולל הערים שכם וג'נין, ויחידות שלה היו מעורבות בקרב הקשה אשר התחולל בעמק דותן. ביום האחרון של המלחמה פיקד על כיבוש דרום רמת הגולן.
בשנת 1968, סיים פלד את שירותו, בדרגת אלוף. במהלך שירותו הצבאי, הוא השלים תארים בכלכלה ובפילוסופיה באוניברסיטה העברית.
קריירה אזרחית.
בתום שירותו, מונה פלד בשנת 1968 לסמנכ"ל חברת החשמל, עם הבטחה, שבקרוב יצא יעקב חושי לגמלאות ופלד יירש את מקומו כמנכ"ל. אולם לאחר שעברו שנתיים וחושי לא פרש, עזב פלד את חברת החשמל, וקיבל את ההצעה להיות מנכ"ל משרד החינוך.
בשנת 1970, מונה למנכ"ל משרד החינוך והתרבות. כמנכ"ל משרד החינוך, הציע רפורמה על פיה המורים יעבדו רק חמישה ימים בשבוע, אך ישהו בבית הספר במהלך כל יום הלימודים. תוכנית אופק חדש, שאומצה מעל 30 שנים מאוחר יותר, דומה במידת מה לתוכנית זו.
בשנת 1976 יצא ללימודי דוקטורט בחינוך באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית, במימון מלגה של קרן ון-ליר. לצורך כך, נטל חופשה של שנה ממשרד החינוך, שלאחריה הוסכם מראש שלא ישוב לתפקידו.
בשובו לישראל, הוצב במקום בכיר ברשימת ירושלים אחת לעיריית ירושלים, בראשות טדי קולק, ואחרי הבחירות מונה לסגן ראש עיריית ירושלים, האחראי על תיקי השיקום, שיפור פני העיר ותברואה. באוגוסט 1981, הודיע על פרישה מתפקיד סגן ראש העיר כדי להתרכז בעבודתו כמרצה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון.
פלד גם עבד כיועץ בנושאי חינוך למוסדות בישראל ובעולם, בהם הבנק העולמי.
חיים אישיים.
פלד נישא לזמרה, והשניים היו הורים לאמן יובל פלד, ולביולוגית ד"ר יעל גבריאלי.
פלד נפטר ב-26 ביולי 2021 בגיל 93.
אירובטיקה
ניקי דה סנט פל
ניקי דה סיינט־פאל
ניקי דה סן פאל
ניקי דה-סן פאל (בצרפתית: Niki de Saint Phalle; 29 באוקטובר 1930 – 21 במאי 2002) הייתה פסלת, ציירת ומפיקת סרטים צרפתיה.
בין פסליה: "הגולם" בגן רבינוביץ' (המוכר כ"גן המפלצת") וגן הפסלים "תיבת נח" בגן החיות התנ"כי בשיתוף פעולה עם האדריכל השווייצרי מריו בוטה.
ביוגרפיה.
קתרין מארי-אנייס פל דה סן פאל (Catherine Marie-Agnès Fal de Saint Phalle) נולדה ליד פריז. אביה היה בנקאי. לאחר שנפגעה קשות מבחינה כלכלית בשפל הגדול, היגרה משפחתה מצרפת לארצות הברית ב-1933.
בצעירותה הייתה דוגמנית אופנה, בגיל שש-עשרה היא הופיעה בשער השבועון האמריקאי "לייף" (26 בספטמבר 1946) ובנובמבר 1952 בשער שבועון האופנה הצרפתי "ווג". בגיל שמונה-עשרה ברחה מהבית ונישאה לסופר הארי מאתיוס, שאותו הכירה כאשר היו שניהם בגיל שתים-עשרה. הם עברו לגור בקיימברידג', מסצ'וסטס. ב-1955 הכירה את ז'אן טינגלי ואשתו. ב-1960 התגרשה מבעלה, טינגלי התגרש מאשתו, והשניים עברו לגור יחד. הם נישאו ב-15 ביולי 1971.
היא נפטרה ממחלת ריאות בגיל 71.
יצירותיה במקומות ציבוריים.
הגולם.
"הגולם" (ידוע בכינוי "המפלצת") הוא פסל מסוג מיצב שיצרה דה סן פאל בגן רבינוביץ' בקריית יובל שבירושלים. המיצב נוצר על ידה מבטון יצוק, בשנים 1971–1972. גן השעשועים הציבורי שבו נמצא הפסל נקרא גם "גן רבינוביץ'", על שם התורם שמימן את הקמת הפסל והגן. "הגולם" מסמל על פי דברי האמנית רעיונות פמיניסטיים. הפסל הוא בדמות מפלצת, שמייצגת כנראה אישה עבת בשר החולשת על גן המשחקים, אך עם זאת - משרה תחושה נעימה, ובכך מנפצת האמנית את דימוי האישה השברירית בעולם המערבי. הפסל מהווה גם מגלשה המורכבת משלושה מסלולים, המדמים את לשונותיה של המפלצת. בחלק האחורי של מבנה הפסל בנויות מדרגות, בהן יכולים ילדים לטפס מעלה ואז לגלוש מטה במסלולי הגלישה המצויים בחזית הפסל. יש הסבורים כי בכך התכוונה האמנית ליצור דימוי של הולדת ילדים על ידי המפלצת. יש שגורסים כי פסל הגולם נועד לסייע לילדים להתגבר על פחד ממפלצות.
הנצחה.
ב-29 באוקטובר 2014 הושק לרגל יום הולדתה ה-84 גוגל דודל.
קישורים חיצוניים.
עם מותה:
על יצירתה:
קוג'ורי
קוֹג'וֹרי (בגאורגית: კოჯორი) היא עיירה בנפת גרדבני שבכארתלי תחתית גאורגיה. היא מרוחקת כ-20 ק"מ דרום-מערבית לבירה טביליסי. העיירה נמצאת ברכס תריאלתי באזור אקלימי הררי המתאים לספא וכוללת בתוכה מספר דאצ'ות השייכות למשפחות מטביליסי. בשנת 1968 קיבלה מעמד של עיירה (דבה - დაბა), ואוכלוסייתה בשנת 2002 מנתה 1,900 איש.
מקור השם קוג'ורי הוא מהמילה הסוואנית: קוֹג'וֹ ("კოჯო") ופירושו "של אבן" וקוג'ורי פירושו "מאבן" או "מאבנים".
דרומית לעיירה נמצא תל אזאולי, עליו נמצאים שרידי מצודה מימי הביניים הידועה בשם "מצודת אָגָרַני" (აგარანი) או "מצודת אָזֶאוּלי" (აზეულის ციხე) או מצודת קוג'ורי. מבחינה ארכאולוגית מתוארכת השכבה העליונה בתל למאה ה-11, יחד עם זאת, רוב השרידים חדשים יותר יחסית ומתואכים לתקופה שבין המאה ה-16 למאה ה-18.