הנשיא בוש (הבן) העדיף את המלצות קגן על פני המלצות בייקר-המילטון ובהתאם לכך תיגבר דווקא את הכוחות האמריקאים הלוחמים בעיראק במהלך ינואר-מאי 2007, במה שכונה לאחר מכן ה-"Surge", אשר שינה אכן את פני הלחימה בטרור בעיראק לטובת ארצות הברית ואיפשר את תחילת נסיגת הכוחות האמריקאים משם. אם בשנים 2004 - 2007 היה מספר ההרוגים של כוחות הקואליציה בעיראק, כ-900 מדי שנה (2007 – 961 הרוגים, הגדול ביותר מאז הפלישה במרץ 2003), הרי ב-2008 ירד המספר ל-322 ומאז הוא הלך וירד מדי שנה, ויש הטוענים כי הדבר מהווה הוכחה לצידקת התיזה של קגן ומדיניות ה-Surge בעיראק.
באוגוסט 2009 כתב קגן שוב מאמר הנחשב רב השפעה ביותר, הפעם בדיילי סטנדרד. המאמר נקרא "אנחנו לא הסובייטים באפגניסטן ו-2009 איננה 1979", ובו המליץ על מדיניות דומה לזו שהצליחה כל כך בעיראק, גם באפגניסטן. המאמר היה כנראה אחד הגורמים להמלצתו של שר ההגנה רוברט גייטס לנשיא ארצות הברית ברק אובמה ולהחלטתו של האחרון להכניס עוד כ-30,000 חיילים אמריקאים לאפגניסטן ב-2010.
בין ספריו האחרים של קגן:
מלון בוטיק
מלון בוטיק הוא מונח רווח ופופולרי בארצות המערב לתיאור בתי מלון קטנים יחסית המצטיינים באינטימיות, ייחודיות ומגע של יוקרה.
המילה בוטיק בצרפתית מציינת חנות קטנה, בדרך כלל בתחום האופנה, המציעה סחורה ייחודית של פריטי ביגוד, הנעלה או תכשיטים בעיצוב אישי ובכמות מוגבלת, וזאת בהבדל מובהק מסניף של רשת שיווק גדולה או חנות כלבו המציעים סחורה מתועשת ואחידה. המונח אומץ לתחום המלונאות לאפיון מלון קטן וייחודי המנסה להציג אנטיתזה למלון סטנדרטי, אחיד ורשתי הדומה למלונות אחרים.
היסטוריה.
"מלונות בוטיק" הופיעו לראשונה בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20 בערים גדולות כמו ניו יורק, סן פרנסיסקו ולונדון, מתוך כוונה להעניק חוויית אירוח שונה, איכותית ומפתיעה, מעבר לרק פתרון אכסון נוח המאפיין בתי מלון רגילים רבים.
מלונות הבוטיק הראשונים היו כאלה שהופעלו על ידי בעלים פרטיים המעורבים אישית בניהולם, עובדה שהדגישה את ייחודיותם לעומת מלונות בניהול רשת או חברת ניהול. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הפכו מלונות הבוטיק יותר ויותר לבחירתם המועדפת של רבים מהנוסעים בעלי האמצעים, שמאסו במלונות היוקרה הסטנדרטיים וחיפשו חוויות אירוח חדשות ושונות. הפופולריות לה זכו מלונות הבוטיק גרמה לרשתות לאומיות ובינלאומיות רבות ליזום ולהקים, כענף בפעילותם, מותגי משנה יוקרתיים המדמים באופיים את מלונות הבוטיק הפרטיים, לעיתים קרובות תוך צירוף המילה "בוטיק" לשמם או לתיאורם של בתי המלון. כניסת רשתות אלו לתחום הביאה לעלייה במספר מלונות הבוטיק ובהיקף פריסתם בעולם, אך גם לשחיקה מסוימת בייחודם של מלונות אלה ובמשמעותו של המושג "מלון בוטיק".
מאפיינים.
אין תקן רשמי ומחייב להגדרתו של מלון בוטיק, ועל פי רוב זוהי הגדרה סובייקטיבית של בעלי של המלון ומנהליו. עם זאת, מקובל לצפות שמלון בוטיק יתאפיין במספר פרמטרים המיוחדים לו לעומת מלונות רגילים:
למרות הגדרת הגודל לעיל, ישנם גם מלונות בני מאות חדרים המגדירים עצמם או נחשבים בעיני אחרים "מלון בוטיק" משום עמידתם בסטנדרטים גבוהים של עיצוב ייחודי, יוקרה מפנקת ושירות אישי.
החיילים של קונוויי
יעקב אנטולי
יעקב ב"ר אבא מרי ב"ר שמשון אנטוּלִי (1194, פרובאנס, דרום צרפת - 1256), מחכמי פרובנס, רב, תלמיד חכם, רופא, פילוסוף, דרשן, מעתיק ספרים ומתרגם. שם משפחתו, אנטולי, ניתן לו על פי שמו של אבי סבו. הוא היה חתנו של רבי שמואל אבן תיבון.
בחצר מלך סיציליה.
פרנסתו של יעקב אנטולי באה לו מתרגום ספרות מדעית מערבית לעברית. אנטולי התמחה בתרגומי חיבורים ערביים בתחומי הלוגיקה האריסטוטלית והאסטרונומיה.
דבר מומחיותו בתרגום הגיע לאוזניו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית ומלך סיציליה, אשר לקח אותו לתפקידי תרגום (עברית הייתה נגישה יותר בארצות הנוצרים מאשר הערבית), ומאז התגורר בנאפולי, שהייתה באותה עת בירתה של סיציליה. בחצרו של פרידריך התיידד אנטולי עם המלומד הסקוטי מייקל סקוטוס. אנטולי העריץ את ידידו הסקוטי, והוא מצטט אותו כ-16 פעמים בספרו "מַלְמַד התלמידים". כמו כן, נעזר סקוטוס ביעקב אנטולי לצורך תרגומיו. אנטולי, שהיה מיודד עם חכמי הנוצרים, הרחיב בעזרתם את ידיעותיו בחוכמות הכלליות. בידע זה השתמש בביאורים שכתב בספריו. בספרו "מלמד התלמידים" הוא מתנצל על כך, ומסביר:
אנטולי מתרץ את הבאת הדברים בספר, על פי מעשיו של משה רבנו:
החוקרים חלוקים ביניהם האם בעקבות נהייתו אחר החוכמות החיצוניות, נפגעה אמונתו של אנטולי. בעוד שיהודה דוד אייזנשטיין סבור כי אמונתו נותרה תמימה, ההיסטוריון צבי גרץ כותב שאכן אמונתו נפגעה.
הליכה בדרך הרמב"ם.
חותנו של יעקב אנטולי, שמואל אבן תיבון, שהיה גם מורו, חיבב עליו את שיטתו של הרמב"ם ואת הדרך המיוחדת שבה הוא פירש את כתבי הקודש. אנטולי, כרמב"ם, גרס שיש למצוא הסבר טבעי להתרחשויותיהם של נסים, ולבאר את התורה כך שתתאים למדע. את ספרו "מלמד התלמידים", המחולק לפי פרשיות השבוע, כתב ברוח "מורה נבוכים" ופרשנותו הפילוסופית של הרמב"ם. הערצתו של אנטולי לרמב"ם גרמה לו לקדש בספריו את שמו מחד, ולבזות את מתנגדיו מאידך.
לשיטתו של אנטולי, לכל סיפורי התורה יש תועלת, בין תועלת הנהגתית ובין תועלת אמונית, והוא מדגים זאת בספרו "מלמד התלמידים". אנטולי דגל בצורך ללמוד חוכמות חיצוניות, והתלונן על בני דורו המתנגדים לכך. הוא גם לא ראה בעיה בהבאת מובאות מתוך תרגומי הנוצרים לתנ"ך, וכך למשל, הוא מצטט בספרו את תרגומו של הקיסר פרידריך בעניין הקורבנות.
חיבה יתירה רחש רבי יעקב אנטולי לספריו של שלמה המלך, קהלת ומשלי, והוא מזכיר אותם כמעט בכל דרשותיו בספר. לדבריו, חיבר שלמה את הספרים כדי ללמד את הנהגת האדם מצד אחד, שזהו החלק הגלוי בתורה, ומצד שני כדי ללמד סתרי תורה. אנטולי כתב בספרו, כי חובה על כל יהודי ללמוד את שני העניינים גם יחד.
אינוולוציה סימפלקטית
התמכרות
התמכרות היא התניה בלתי נשלטת לחזור על פעולה גם אם נוגדת את רצון בעליה. היא תופעה של שימוש חוזר בכמויות הולכות וגדלות של חומר או התנהגויות הגורמות להנאה, אשר מביאים את המשתמש בהם למצב שבו מניעה של שימוש גורמת למצוקה ודחף להשתמש שוב. כלומר, זהו מצב של תלות נרכשת פסיכולוגית וגופנית, בחומר או בפעילות כלשהם.
מאפייני ההתמכרות.
ההתמכרות בעיקרה היא פסיכולוגית (ובזה היא שונה מסבילות), ומתאפיינת בהתנהגות כפייתית שנועדה להשיג את אותו גירוי, אשר ממשיכה גם כאשר היא מובילה להשלכות שליליות ובאה על חשבונם של צרכים חשובים אחרים, פסיכולוגיים וגופניים כאחד (לדוגמה שינה או יחסים חברתיים). להתמכרויות יש שוני בצורת הביטוי של התופעה ובסוגי התוצאות אך הדרך שבה היא נרכשה לרוב זהה. לאורך זמן אין לאדם הסובל מהתמכרות שליטה בשימוש, וההתמכרות מנהלת את אותו אדם. התמכרות היא בעיה שמקיפה תחומים רבים, היא עלולה לפגוע בתפקודו הנורמטיבי של האדם בתחומים רבים כגון יחסים בין אישיים ותחומים כלכליים.
התמכרות היא מעין מחלה ראשונית, יש בה את כל המרכיבים של מחלה שאינה ניתנה לריפוי, אבל ניתנת לטיפול וניתן להשיג בה החלמה. התמכרות נועדה להקל על כאב אך גם גורמת לסבל וכאב שממנו המכור מנסה להשתחרר. כך נוצר לו מעגל קסמים קטלני אשר קשה מאוד לצאת ממנו פיזית ונפשית.
על פי ההיבט התאורטי, התמכרות היא פשרה פתולוגית שבאה להגן על האדם המכור מפני פגמים ופגיעות במבנה עצמי המאיים "לפורר" אותו.
המונח התמכרות משמש במקרים רבים במובן של התמכרות לסמים - תלות פיזית בחומרים פסיכואקטיביים, שהיא בעלת מספר מאפיינים ייחודיים, התמכרות לסיגריות ואלכוהוליזם. עם זאת, קיימים גם סוגים שונים של התמכרות התנהגותית. מונח זה מתייחס להתמכרות לפעילויות והתנהגויות שונות (למשל הימורים, התמכרות למין, התמכרות לאינטרנט) או לחומרים שאינם מוגדרים כסמים פסיכואקטיביים (מזון מסוגים שונים). קיימים עדיין חילוקי דעות בקרב הפסיכולוגים לגבי השימוש במונח "התמכרות" במקרים שכאלה. עם זאת, מתחילים להכיר בכך שלמרות ההבדלים הבולטים בין שני סוגי ההתמכרות, יש להם בסיס פסיכולוגי ופיזיולוגי משותף.
סוגי התמכרות.
ישנם סוגים שונים של התמכרויות, חלקן של ההתמכרויות קשורות בחומר וחלקן קשורות בהתנהגות.
והמשותף בין כל סוגי ההתמכרויות היא התלות הנפשית או הגופנית בגורם שאליו מתמכרים, תלות גופנית- מהווה צורך להגביר את הכמות הנדרשת של החומר והגורם כדי להשיג את אותה השפעה.
תלות נפשית - מהווה תשוקה חזקה לתחושות מסוימות כמו: אושר, שלווה וכו', שאותה משיג המתמכר באמצעות חומר או התנהגות.
משלל התמכרויות אלו אנו יכולים להבחין שכל פעילות אנושית הגורמת הנאה עלולה להפוך להתמכרות.
אבחון.
אבחון של אדם הסובל מהתמכרות נקבע על פי שבעה קריטריונים. אם הנבדק עומד בשלושה מתוכם, הוא מוגדר כ"אדם מכור":
מנגנונים של התמכרות.
התמכרות באשר היא קשורה להפעלה של מערכת החיזוק במוח. זוהי מערכת של מסלולים עצביים אשר יוצרים תחושה של עונג בתגובה לגירויים חיצוניים שנתפסים כגירויים חיוביים ורצויים. הפעלת מערכת החיזוק מהווה סוג מסוים של למידה, שבעקבותיה גדלה המוטיבציה לחזור על ההתנהגות שהובילה להפעלת המערכת.
במסלול העיקרי של מערכת החיזוק, המוליך העצבי דופמין מופרש לתוך גרעין האקומבנס על ידי תאי עצב באזור שנקרא הטגמנטום הגחוני במוח האמצעי. מחקרים בבעלי חיים ובבני אדם מראים כי גם סמים פסיכואקטיביים ממכרים גורמים לרמות גבוהות של דופמין בגרעין האקומבנס.