נולד לרב דוד אטלס (תקפ"ה-כ"ז באלול תרס"ח), בן הזקונים של הרב קרפל אטלס (תקמ"ג-י"א בסיוון תרכ"ו), תלמיד חכם גדול ועשיר שהיה מנכבדי קהילת בייסוגולה ממחוז שאוול בליטא, ובזכותו הרב מנחם נחום קפלן הגיע להיות אחד מהרבנים הגדולים. לר' דוד היו שלושה אחים נוספים שהיו גם הם תלמידי חכמים מובהקים: הרב בנימין ביינוש הבכור שהיה גם אמיד ונפטר בגיל 64, ר' מאיר שהרב מאיר אטלס נקרא על שמו ונפטר לפני חתונתו וכבר אז היה בקי בשו"ע ופרשניו ובפוסקים, והרב יעקב שעסק בתורה יום ולילה וכמעט לא דיבר דברי חול במשך חייו ונפטר בגיל 85. ארבעת בניו של ר' קרפל היו ילידי בייסוגולה. בתרל"ה היה ממייסדי ישיבת טלז עם הרב שלמה זלמן אבל והרב צבי יעקב אופנהיים, ושלושתם כיהנו כראשי ישיבה.
בתרס"ה כתב מכתב נגד הציונות והמזרחי. עם זאת ניהל חליפת מכתבים עם הרב קוק, ובין השאר המליץ לרב קוק לקבל תלמידים שלו לישיבת מרכז הרב שהייתה בשנותיה הראשונות.
היה בין המועמדים למשרת הרב האשכנזי של ירושלים, לצדו של הרב שמואל סלנט.
היה חותנם של הרב אלחנן בונם וסרמן ושל הרב חיים עוזר גרודזינסקי בנישואיו השניים. בנו הרב בנימין ביינוש אטלס כיהן כרב בגלאזגו למעלה מ-30 שנה, נפטר בהושענא רבה ה'תשכ"ג והובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת בזיכרון מאיר, בני ברק.
הרברט הארט
ישיבת ההסדר מעלה אפרים
ישיבת ההסדר במעלה אפרים (מיסודה של עמותת "מרכז רוחני וקהילתי-אוצרות אפרים") היא ישיבת הסדר הממוקמת במעלה אפרים שבבקעת הירדן. הישיבה פועלת לחינוך לתורה ולמנהיגות דתית-לאומית. הישיבה דוגלת בחיזוק ההתיישבות ברחבי ארץ ישראל בכלל ובבקעת הירדן בפרט, ולכן קבעה את משכנה באזור זה של בקעת הירדן.
הישיבה הוקמה ב-1998 ביוזמת ראש המועצה דוד קופלוביץ' ובסיועו של מאיר ארביב במטרה לפתח את המקום כחלק מפיתוח בקעת הירדן כולה. כיום עומד בראשה הרב מיכאל אהרונוב (בוגר ישיבת כרם ביבנה) שכיהן בעברו כר"מ בישיבה ומשמש גם כרב הגרעין התורני. ראש הישיבה הנוכחי, הרב אהרונוב, החליף את הרב ברוך גנות.
הישיבה נותנת מענה תורני לאנשי המקום והסביבה ושואפת לגדל תלמידים שעבודת ה' היא דרך חיים עבורם . תלמידים שיוכלו בעתיד לשאת בעול הציבור מתוך צניעות ופשטות,לקיחת אחריות וחיבור אמיתי לכלל עם ישראל - מסורתיים,חילונים,חרדים וכו' .
לימוד התורה בישיבה נעשה מתוך שמחה אמיתית ומתוך חיבור טבעי בין התלמידים לראש הישיבה,הר"מים, אברכי הכולל,אנשי הצוות והבוגרים.
בישיבה בונים את האחריות האישית אצל התלמידים,מעודדים לשירות משמעותי בצבא ומעצימים את הרצון לתרומה בכל המישורים בעזרת ההתנדבויות הרבות שעושים בישיבה (במועדוניות ילדי רווחה,הכנת ילדים לבר מצווה,ליווי אבלים ,סיוע לקשישים ועוד).
ההכוונה האישית,המשפחתיות, השייכות ,הקשר והליווי לכל תלמיד הוא אבן יסוד בישיבה, והוא ממשיך גם בתקופת השירות הצבאי וגם לאחר סיום הלימודים בישיבה
אנה אנקה
אנה אנקה (בשוודית: Anna Anka; נולדה ב-28 באפריל 1971) היא דוגמנית, שחקנית וסופרת אמריקאית-שוודית שהייתה נשואה לזמר הקנדי פול אנקה. היא השתתפה בריאליטי השוודי "Svenska Hollywoodfruar".
חייה.
אנקה נולדה בפולין כדנוטה אנה קולוג'ייסקה. אמה נפטרה כשהייתה ילדה צעירה, ובגיל שלוש היא אומצה על ידי זוג שוודי ושמה שונה לאנה אברג. ב-1993 היא עברה לארצות הברית לאחר שהגיעה למקום השמיני בתחרות היופי "מיס הוואי". בהמשך היא נשכרה כמאמנת האישית של הזמר פול אנקה. השניים נישאו ב-2008 והתגרשו ב-2010.
היא ביצעה הופעה מינורית בסרט האמריקאי "טיפשים בלי הפסקה". בסרט היו לה שתי שורות בשוודית: Hej allihopa ("היי כולם") וHej då ("ביי"). היא הופיעה בסרטים "המומחה" ו"צניחה חופשית". אנקה הוציאה ספר הדרכה בשם "The 30-minute pregnancy workout book".
ב-2009 היא פרצה לתודעה הציבורית בעקבות השתתפותה בתוכנית הריאליטי "Svenska Hollywoodfruar", כאחת משלוש נשים שוודיות שגרות בהוליווד.
ישראל שלמה רוזנברג
רשיא אל-ואדי
אני מתוודה
אני מתוודה (באנגלית: I Confess) הוא סרט דרמה בבימויו של אלפרד היצ'קוק, בכיכובם של מונטגומרי קליפט בתפקיד האב מייקל ויליאם לוגאן, שהוא כומר קתולי, אן בקסטר בתפקיד רות גרנדפורט, וקארל מולדן בתפקיד המפקח לורי. היה זה הסרט היחיד שהיצ'קוק עשה עם שלושת השחקנים הללו.
הסרט מבוסס על מחזה צרפתי משנת 1902 שנכתב על ידי פול אנתלם בשם Nos Deux. התסריט נכתב על ידי ג'ורג' תבורי.
עלילת הסרט.
מייקל לוגן (מונטגומרי קליפט) הוא כומר קתולי בכנסייה בקוויבק סיטי. בכנסייה מועסקים בתפקידי אחזקה, הזוג אוטו קלר (אוטו האסה), ואשתו אלמה (דולי האס), שהם מהגרים עניים מגרמניה. אוטו קלר גם עובד כגנן במספר בתים בקוויבק סיטי.
מאוחר בערב אחד קלר מבקש מהאב לוגן שישמע וידוי שלו. בתא הווידוי, קלר מודה כי הוא הלך כדי לנסות לגנוב כסף מאדם שהוא עובד בגינתו. האדם הוא עורך דין עשיר בשם וילט. תוך כדי הגנבה הוא נתקל בו והרג אותו. בגלל האופי המחייב של סודיות הווידוי, האב לוגן אינו יכול לומר דבר לאיש.
שתי נערות מעידות במשטרה שבזמן הרצח, הן ראו מישהו הלבוש בגלימת כומר, עוזב את הבית של הנרצח. החשד נופל על האב לוגן עצמו. בהדרגה מתברר כי בצעירותו לוגן, לפני שהפך לכומר, הייתה לו אהובה - רות (אן בקסטר), אשר תמיד אהבה אותו ועדיין מאוהבת בו, למרות שהיא נשואה עכשיו למישהו אחר.
פלשבקים לאחור מראים כי לוגן נפרד מידידתו זאת, עם צאתו לשרת כחייל במלחמת העולם השנייה. לוגן כותב מכתבים לרות אך בהדרגה מפסיק לכתוב לה. בינתיים רות נישאת לבעלה – פוליטיקאי ידוע. כאשר לוגן חוזר מהמלחמה, הוא אינו יודע שרות הממתינה לו ליד האניה - נשואה. הם נפגשים ומבלים על אי. סערה שפורצת משאירה אותם תקועים באי למשך הלילה. עם בוקר מוצא אותם עורך הדין וילט, המכיר את רות, ויודע על נישואיה. הוא שולח הערות מעליבות לעבר רות, ובהמשך לוגן חובט בו. משהתברר ללוגן כי רות נשואה, הוא עוזב אותה ולא רואה אותה במשך שנים. בשנים אלו מוסמך לוגן לתפקיד של כמורה. בזמן זה רות נסחטת על ידי וילט, הדורש ממנה עזרה דרך בעלה רב ההשפעה. הוא מאיים עליה שקשריה עם לוגן יפורסמו. במצוקתה היא קובעת להפגש עם לוגן, וכך היא פוגשת אותו בליל הרצח כדי לבקש עצה.
מותו של וילט מהווה הקלה לרות. בחקירה היא מספרת את הסיפור למשטרה ומקווה שבכך תיתן את האליבי ללוגן הנחשד ברצח. המשטרה טוענת שהרצח בוצע לאחר פגישתה עם לוגן, ולמעשה, עדותה מספקת לתביעה את המניע לרצח – הגנה מפני האיומים של וילט כי יגלה על הקשר ביניהם.
במשפט שנערך ללוגן, הוא נמצא זכאי מחוסר ראיות מספיקות על ידי חבר המושבעים, ובניגוד לדעת השופט. הוא מוצא מבית המשפט והמון תושבים שנאספו ליד בית המשפט מגדפים אותו, ודוחפים אותו. אשתו של אוטו לא מסוגלת לסבול את המראה, היא מתחילה לצעוק שלוגן חף מפשע, אך בעלה שולף אקדח, יורה באשתו, ונמלט לבניין סמוך.
השוטרים, יחד עם הבלש שחקר את הסיפור, ולוגן עצמו נכנסים לבניין בו נמצא הרוצח חמוש באקדח. הבלש לא מסוגל להוציא מידע מהאב לוגן, לגבי העובדה שאוטו הוא באמת הרוצח של וילט. אוטו עצמו מניח כי האב לוגן שבר את סוד הודאתו, והוא מאשים את האב לוגן בכך, תוך כדי שהוא בעצם מפליל את עצמו. לוגן מנסה להתקרב לאוטו, אשר מכוון אליו את אקדחו. בזמן זה אוטו עצמו נפצע אנושות על ידי צלף המשטרה. בסוף הסרט אוטו קורא לאב לוגן לסלוח לו, ומקבל מחילה.
סרט זה הוגדר כ"סרט הקתולי ביותר של אלפרד היצ'קוק". לאורך כל הסרט מופיעים מוטיבים נוצריים של כנסיות וצלבים ובפסקול מופיע מזמור כנסייתי.
הסרט נאסר בזמנו בהקרנה באירלנד, עקב כך שהוא מראה על יחסי קרבה בין כומר לאשה נשואה (אם כי לוגן לא היה כומר בזמן זה).
צומת האר&quot;י
צומת האר"י (מכונה בעברית גם צומת הכבשים ובערבית "מפרק אל חייואנאת" – "צומת החיות") הוא הצומת המרכזי בהר חברון. הצומת נמצא בכביש 60, בין העיר הפלסטינית יטא לחברון מעט אחרי היציאה מבית חגי.
הצומת מכונה "צומת הכבשים" מכיוון שבסמוך אליו מתנהל מסחר בין מגדלי עדרים מאזור יטא וסמוע לבין סוחרים מחברון. מאז שנת 2001 מוקף הצומת בסוללות עפר החוסמות את המעבר בין יטא לחברון.
הצומת נקרא "האר"י" על שם שלושה מלוחמי גדוד לביא של צבא הגנה לישראל – אסף ביטן, רונלד ברר ויעקב נעים – שנרצחו על ידי מחבלים פלסטינים באמצעות ירי מטווח קצר בינואר 2003, במהלך אחד הפיגועים שבוצעו במקום. בנקודה שבה נרצחו הוקם פילבוקס של צה"ל.
מומינטרול
מומינטרול, או בקיצור מומין (בשוודית: Mumintrollet, בפינית: Muumipeikko) הוא דמות ספרותית, הגיבור בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן.
מומינטרול מופיע לראשונה בספר המומינים הראשון, "המומינים והשיטפון הגדול" ונמצא בכל ספרי המומינים.
בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, המדבבים יובל סגל, ירון דגן ויהונתן השילוני דיבבו את קולו של מומינטרול.
אישיות.
מומינטרול הוא בעל אופי נוח ומתפשר, ושוחר הרפתקאות וטבע, אף על פי שרק לעיתים רחוקות הוא מעז לצאת להרפתקאות לבדו. הוא סקרן ומתעניין בכל אשר רואות עיניו. לפי השקפתו, העולם מלא בדברים מרתקים. הוא גם מחונך ומנומס, אבל מעט נאיבי. מומינטרול נהנה לאסוף אבנים וצדפים, ואוהב את הים, כמו כל משפחתו. מומינטרול אוהב גם לחלום ולהרהר.