בסדרה, שמתבססת על עדויות חיות: ראיונות מקוריים עם המשתתפים הבכירים במאורעות הנסקרים, מסופר לראשונה הסיפור האמיתי של רוסיה, והמודל הייחודי של הקפיטליזם הרוסי שהתפתח בעשור האחרון, ומוצגים באור הנכון תהליכים שכתוצאה מהם התרחשה העלייה הרוסית.
מלבד חומר ארכיוני, תועדו ותוחקרו לאורך שנים רבות, החל מ-1995 ועד היום, פוליטיקאים, אנשי עסקים, מדינאים, בכירי כוחות הביטחון ועיתונאים. הם צולמו מיד לאחר ההתרחשויות, וגם כעבור תקופה, דבר המאפשר לראות כיצד הם ודעותיהם השתנו לאורך הזמן.
היוצרים.
אלכסנדר גנטלב – במאי סרטי תעודה רבים, ביניהם: כנרים (2011), גנבים בחוק (2010), כמו בבית (2009), מבצע יורש (2008), יולקי פאלקי (2007).
ולדימיר ביידר – מנחה ועורך הטקסט לסדרה. עיתונאי ישראלי, סופר, מחזאי, כתב המגזין אוגוניוק בישראל. עלה לארץ בשנת 1995.
סשה קליין – קולנוען, מפיק, מרצה לבימוי ויצירה קולנועית וטלוויזיונית בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, יוצר סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה רבות. עלה לארץ בשנת 1974.
שרירא גאון
דב בהרב
דב בהרב (נולד ב-16 במאי 1950) הוא מנהל ישראלי. כיהן כיו"ר התעשייה האווירית לישראל מאוגוסט 2011 עד אוקטובר 2013 קודם לכן כיהן במשך שמונה שנים כמנכ"ל חברת אמדוקס.
ביוגרפיה.
בהרב נולד בישראל, אביו יצחק שירת בשב"כ ואחר כך היה רואה חשבון ואמו חוה הייתה מנהלת חשבונות במשרד הביטחון. הוא סיים תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב והמשיך ללימודי תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בחשבונאות אותם סיים ב-1982.
קריירה מקצועית.
בהרב עבד כמנהל כספים בחברת לפידות נפטא, ב-1983 מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת אופטרוטק, ב-1984 החברה הונפקה, כעבור שנתיים מונה בהרב למנכ"ל החברה ושימש בתפקיד עד למיזוגה עם חברת אורבוטק ב-1990.
ב-1991 מונה לסמנכ"ל ובהמשך למנכ"ל אמדוקס אינק, השלוחה האמריקאית של חברת אמדוקס ועבר להתגורר בסנט לואיס. ב-1995 מונה למנהל הכספים הראשי של קבוצת אמדוקס וחזר לישראל. בתפקיד זה הוביל את הנפקת החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק ב-1998. ביולי 2002 מונה למנכ"ל ונשיא החברה. הוא כיהן בתפקיד במשך שמונה שנים, בהן צמח מספר העובדים של הקבוצה מ-10,000 ל-19,000, רובם במרכזי פיתוח שהוקמו מחוץ לישראל והכנסות החברה יותר מהוכפלו כשצמחו לכ-3.2 מיליארד דולר.
באוגוסט 2011 החל לכהן כיו"ר התעשייה האווירית לישראל ומילא תפקיד זה עד אוקטובר 2013.
במאי 2014 החל לכהן כיו"ר גילת רשתות לווין, במרץ 2015 מונה גם כמנכ"ל הזמני של החברה ומילא תפקיד זה עד מרץ 2016.
ב-6 באפריל 2022 אושר מינויו כיו"ר חברת חשמל בכפוף לאישור שרת האנרגיה ושר האוצר. שלושה שבועות ב-26 באפריל 2022 הוא הודיע על התפטרותו המידית מדירקטוריון החברה. במכתב ההתפטרות טען כי התפטר מחמת "חשיפה למעורבות אגרסיבית של שיקולים פוליטיים בקרב חברי דירקטוריון וגורמים בהנהלת החברה".
חיים אישיים.
בהרב מתגורר בסביון, נשוי בפעם השנייה לנעמה מידן, לשעבר מנהלת משאבי האנוש של אמדוקס. אחיו יעקב הוא מנכ"ל חברת גילסר טכנולוגיות מחשוב ואחיו רפי מכהן כסגן נשיא החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.
פאבליץ'
יהודה איש קריות (סרט)
יהודה איש קריות (באנגלית: Judas) הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2004 ומספר את סיפורו של יהודה איש קריות, הבוגד האולטימטיבי בתאולוגיה הנוצרית, כבעל תכונות חיוביות, השואף לשחרר את היהודים משלטונם של הרומאים.
רקע היסטורי.
יהודה איש קריות היה אחד מתלמידיו של ישו, אשר בלילה האחרון לחייו של המשיח הנוצרי, פנה לכוהני בית המקדש בירושלים וקיבל מהם 30 שקלי כסף על מנת להסגיר את ישו לידיהם, כדי שיביאו למשפט. זיהויו של ישו בידי יהודה בוצע על ידיו באמצעות נשיקה שנשק לו לעיני כל שאר התלמידים. לאחר מכן, יהודה התחרט על מעשהו, השליך את הכסף לעבר הכוהנים והתאבד.
הסרט.
הסרט נפתח בצליבתו של אביו של יהודה, אל מול עיני בנו, יחד עם עוד אלפי נצלבים. יהודה הצעיר מבטיח לנקום. בבגרותו יהודה הוא מוכר יין אשר שואף לאתר את המשיח שעתיד לגאול את ישראל מידי הרומאים. הוא פוגש את יוחנן המטביל שטוען כי איננו המשיח, ולאחר מכן מתוודע אל ישו ותלמידיו. יהודה מבין לא נכון את שאיפותיו של ישו, וקורא לשחרר את ישראל מידי הרומאים בכח הזרוע. הוא חושד בכוונותיו של ישו ולא פעם קובל כנגדו. באחת הפעמים בהם רב איתו, הוא פונה לכוהנים ומסגיר אותו. יהודה מוצא את עצמו מעורב בתככים פוליטיים של הנציב הרומי פונטיוס פילאטוס, מושל הגליל הורדוס אנטיפס והכוהן הגדול כייפא. בהמשך כמו בסיפור המקובל הוא רואה את חוסר הצדק במשפט ישו ומחזיר את הכסף לכוהנים. זמן מה לפני צליבתו של ישו, יהודה מתאבד. תלמידיו האחרים של ישו מעניקים ליהודה כבוד אחרון בידיעה שכך מורם היה רוצה.
שלמות (טופולוגיה)
מנוע מולקולרי
מנוע מולקולרי הוא מכונה אשר תפקידה להתמיר סוגי אנרגיה שונים לעבודה מכנית ואשר ממדיה נמדדים בקנה מידה ננומטרי. גודל המנוע המולקולרי כגודל מולקולות בודדות ומכאן שמו.
מקור.
המנוע המולקולרי המלאכותי מתבסס לרוב על מנגנונים דומים המצויים בטבע. מכונות מולקולריות טבעיות הן, לרוב אנזימים והן מצויות בכל תא.
האנזים מבצע פעולות שונות בתא, החל משכפול מידע גנטי הקיים בתא וכן ביצוע תהליכים מטבוליים להפקת אנרגיה. ישנם אנזימים, כגון אקטין, המפיקים עבודה מכנית מאנרגיה האצורה בקשר כימי. אנזימים אלה הם מנועים מולקולריים טבעיים ווריאציות עליהם יוצרות מנועים מולקולריים מלאכותיים.
סוגי המנועים המולקולריים ועקרון פעולתם.
בטבע, קיימים מגוון מנועים מולקולריים, אשר נחלקים לשתי קטגוריות:
עקרון הפעולה של מספר מנועים מסוג זה מתבסס על הזרמת פרוטונים כנגד גלגל, והתמרת האנרגיה הקינטית הנוצרת לטובת יצירת מולקולות ATP (מולקולות עתירות אנרגיה אשר משמשות להנעת מכונות מולקולריות), לאחר מכן המנוע מבצע את הפעולה ההפוכה, קרי- פירוק מולקולות ה-ATP, ובכך גורם לסיבוב הגלגל בכיוון ההפוך, באופן זה המנוע המולקולרי מבצע עבודה הן בעזרת זרימת הפרוטונים והן בעזרת פירוק מולקולות ה-ATP.
לעיתים, בתור מסילות נעשה שימוש בשלד התא ואף בסיבי ה-DNA.
דוגמה למנוע קווי מסוג זה היא מנועי הפולימראזות, אשר נעים על גבי מסילות DNA לשם שכפול רצף ה-DNA.
דוגמה אחרת למנוע קווי היא עקרון פעולת הקינזין, אשר לרוב נע על גבי מסילות העשויות מיקרו-טובלים (סיבים מיקרוניים המתחים בין מרכז התא אל ממברנת התא), לקינזין שני"ראשים" אשר מצויים בקצה "גבעול" המחובר אליו, תנועת הקינזין מתבצעת על ידי "הליכה" של ראשי הקינזין, זה לאחר זה, לאורך הסיבים.
בכך משמש הקנזין משמש להנעת חומרים ומטענים בתוך חלל התא.
שימושים עתידיים.
למנועים המולקולרים קיימים מגוון שימושים פוטנציאלים בתחומים רבים, החל בתחום האנרגיה, וכלה בתחום הרפואה, למשל:
נועם שליט
אתר לאומי (ישראל)
אתר לאומי בישראל הוא "מבנה או קבוצת מבנים או חלק מהם לרבות סביבתם הקרובה שהם בעלי חשיבות לאומית היסטורית בהתפתחות היישוב בארץ". ההבדל בין מבנה לשימור "רגיל" ובין אתר לאומי הוא במעמד התכנוני החזק שניתן לאתר לאומי, שהוא זהה לחלוטין לזה של שמורות טבע, גנים לאומיים ואתרי הנצחה ממלכתיים.
הכרזה על אתר לאומי נעשית לפי חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, והגוף העוסק בכך הוא מינהל התכנון במשרד הפנים.
כיום, יש אתר אחד המועמד להכרזה כאתר לאומי חדש, בית הספר החקלאי כדורי בגליל התחתון.
היסטוריה.
19 אתרים בישראל הוכרזו רשמית כאתרים לאומיים בין השנים 1979–1991. מספר דומה של אתרים אושרו בתוכניות מתאר מפורטות, אולם לא הוכרזו רשמית. בעקבות דו"ח מבקר המדינה בדצמבר 2005, בו הוקדשה התייחסות פרטנית לסוגיית שימור מבנים ואתרים, הוחל בקידום של אתרים לאומיים חדשים. תיקון מס' 6 לחוק שמורות טבע, גנים לאומיים ואתרים לאומיים, מאפשר ניהול אתרים לאומיים על ידי גופים פרטיים. תיקון זה אושר בכנסת בשנת 2010. מאז שנת 1991 לא הוכרזו אתרים לאומיים חדשים.
מיקטלאן
מיקטלן
מִיקְטְלָן הוא עולם המתים במיתולוגיה האצטקית. על פי האמונה של האצטקים מרבית המתים, לאחר מותם, הגיעו למיקטלן, מקום אשר נמצא בצפון הרחוק.
במיקטלן תשעה אזורים, והמסע ביניהם היה ארוך וקשה. משך המסע בין האזור הראשון לאזור התשיעי, לפי האמונה האצטקית, נמשך ארבע שנים, ובין המכשולים שעל המתים לעבור היו מעבר הרים בו ההרים התנגשו אחד בשני, ומחצו את העוברים, וכן שדה שנושבת בו רוח של סכינים חדים, ונהר בו זורם דם.
במיקטלן שולטים אל המוות מיקטלנטקוטלי (מילולית: "מלך עולם המתים") ורעייתו מיקטקקיוואדל ("מלכת עולם המתים").
בנוסף, בעולם המתים התגוררו אלים נוספים:
על פי האמונה האצטקית, לאחר המוות הגיעו מרבית המתים למיקטלן. אולם לוחמים שהוקרבו (קורבנות אדם) כחלק מפולחן השמש לא הגיעו למיקלטן, אלא הגיעו למזרח וליוו את השמש בעת זריחתה, ונשים שמתו במהלך הלידה ליוו את השמש בעת שקיעתה במערב. בנוסף, אנשים שמתו בטביעה הגיעו למקום שנקרא טללוקן ונשלט על ידי אל הגשם טללוק.
קלרמון פראן
שלישיית אדלר
שלישיית אדלר היא שלישייה ישראלית של נגני מפוחית פה, שנוסדה בשנת 1963 ועודנה פעילה בגלגולים ושינויי הרכב.
ההתחלה - דואו מפוחיות.