מסעדתם הבאה הייתה "בירנבאום ומנדלבאום" בשדרות רוטשילד בתל אביב, שהייתה סטקייה בסגנון אמריקאי, אז הצטרפו לקבוצת ירזין מנהלי המקום סטיבן לובל ויובל סלע. ב־2004, בעקבות האינתיפאדה השנייה נסגרה המסעדה. בשנת 1997, אבי קונפורטי, שלמד ניהול בתי מלון בלאס וגאס, יצר איתם קשר, והם פתחו איתו מסעדה מקסיקנית בנוסח סנטה פה בשם "צ'ימיצ'נגה", כשקונפורטי בתפקיד השף. "צ'ימיצ'נגה" זכתה לתשבחות רבות מהמבקרים, ונבחרה על ידי מבקר המסעדות שגיא כהן מהעיתון מעריב כאחת מעשר המסעדות הטובות בישראל. קונפורטי יצר את התפריט ל"מוזס", מסעדת ההמבורגרים שפתחו ב-2003, שהפכה לרשת ארצית ונמכרה לאהובה תורג'מן, בעלת רשתות BBB והמבורגרים. קונפורטי סעד ב"ואגאמאמה" בלונדון, מסעדת מזון מהיר אסיאתי, שב לישראל ופתח את הגרסה הישראלית שלה, מסעדת "זוזוברה" בהרצליה פיתוח, שמאכילה מאות אנשים ביום.
ב-2007 אבי קונפורטי עזב את "צ'ימיצ'נגה", אך נותר שותף עסקי ופתח את מסעדת "צפרה" בסמוך, כעבור ארבעה חודשים, ביוני 2007 "צ'ימיצ'נגה" נשרפה, הם שיפצו את המבנה וב-2008 פתחו במקומה את "קפה איטליה", מסעדה איטלקית כשהשף הוא איתי בידרמן. הם פתחו את פיצריית הבוטיק "טוני וספה", שנהפכה לרשת פיצריות, עם השף ליאון אלקלעי, הפיצות נמכרות לפי משקל, כאשר החיתוך נעשה לפי בחירת הלקוח. ב-2011 פתחו בשוק המקורה שבמתחם נמל תל אביב את מסעדת הטאפאס “טאפאס בנמל", כשהשף הוא ברק אהרוני. במאי אותה שנה פתחו את מסעדת "גוז' ודניאל" בכפר בני ציון, ביחד עם עידו פיינר ונטע-לי. הם שותפים גם במסעדת "שניצריה" ברמת החייל ובבית הקפה-מגדנייה "רביבה וסיליה" ברמת השרון. בדצמבר 2012 פתחו בתל אביב את "טאקריה", מסעדת אוכל רחוב מקסיקני. במקביל, הם שותפים במבשלת בירה אלכסנדר. בראשית 2013 פתחו את מסעדת "אנג סו" הסינגפורית.
בשנת 2015 פתחו השניים את מסעדת "מגזינו" - מסעדה איטלקית מודרנית ברחוב מנחם בגין בתל אביב.
האחים ירזין מכרו את רשת ״עד העצם״ לשותף העסקי שלהם אפי שמש.
יורם ירזין ייבא עם איש העסקים גיל מלמד את משקה האנרגיה רד בול.
בשנת 2017 יצא בהוצאת מטר הספר CAFE ITALIA, פרי עטו של ארי ירזין.
יורם ירזין נשוי בשנית ואב לבת. אשתו השנייה היא הזמרת גלי עטרי, לה נישא ב-2019.
And Then We Kiss
And Then We Kiss (בעברית: והנה אנו מתנשקים) היה הסינגל הראשון מהאלבום . השיר יצא לאור כסינגל שיווקי לקידום האלבום, ויצא לאור רק באירופה ואסיה. בנוסף, הגיע השיר אל המקום הראשון במצעד הבין-לאומי של גלגלצ. השיר נכתב על ידי ספירס ומייקל טיילור.
רקע וכתיבה.
השיר הוקלט ב-2003 עבור אלבומה הרביעי של ספירס, In the Zone אך לא עבר את העריכה הסופית ולאחר שנתיים לאחר מכן הופיע כשיר חדש מאלבום הרמיקסים הראשון של ספירס , בהפקת "Junkie XL".
בעקבות לידת בנה הראשון של ספירס, לא יכלה לקדם את האלבום שיצא בתקופה סמוכה ולכן הוציאה את השיר על מנת לקדם את אלבומה. ב-2010 יצאה גרסה נוספת של השיר שהייתה לאהודה יותר בקרב אוהדיה של ספירס, גרסה זו הייתה גרסת המקור של השיר ואילו הרצועה שהייתה עד אז הייתה רמיקס.
השיר יצא במקור באוסטרליה וניו זילנד אך נכשל שם ואילו במצעדי אמריקה השיר היה ללהיט על אף שלא יצא שם מבחינה רשמית, אלא רק הושמע בתחנות הרדיו. MTV ציין שלשיר יש פוטנציאל להיות להיט מועדונים או רדיו.
תסמונת ולנברג
תסמונת ולנברג (Wallenberg), הידועה גם בשם תסמונת המֶדוּלָה הלָטֶרלית (Lateral medullary syndrome) היא סוג של שבץ נוירולוגי, המתבטאת בממצאים נוירולוגיים ספציפיים כתוצאה מנזק שנגרם באזור הצדדי של המוח המוארך (מדולה אובלונגטה). תסמונת זו קרויה גם תסמונת PICA, לאור העובדה כי הפתולוגיה מתרחשת כאשר עורק ה- posterior inferior cerebellar artery, המספק את אזור זה, עובר איסכמיה או אוטם וכך גורם לתסמינים האמורים. תסמונת זו תוארה לראשונה בשנת 1808, ובשנת 1895 פורסמה לראשונה על ידי הנוירולוג הגרמני ד"ר אדולף ולנברג.
תסמינים.
תסמונת זו מאופיינת על ידי חסרים סנסוריים (חוסרים של המערכת הסנסורית- לדוגמה, אובדן תחושת כאב או טמפרטורה) המשפיעים על הגו והגפיים באזור הנגדי (קונטרה-לטרלי) מאזור האוטם, וכן בחוסרים סנסוריים המשפיעים על הפנים ועל עצבים קרניאליים באותו הצד (איפסי-לטרלית) בו נוצר האוטם- למשל, מצב בו האוטם התרחש במדולה הימנית, יתאפיין בחוסר תחושה של הגפיים השמאליות ובחוסר תחושה בצד הימני של הפנים.
ממצאים אלו, הכוללים היפוך בחוסר התחושתי במעבר מן הגוף לפנים, הם דיאגנוסטיים לתסמונת.
תסמינים קליניים כוללים קושי בבליעה (דיספאגיה), דיבור לא ברור, אטקסיה, ורטיגו, ניסטגמוס, תסמונת הורנר, דיפלופיה (ראייה כפולה) ולעיתים מיוקלונוס. ההסבר לתסמינים אלו בפנים קשור למעורבות של עצבים קרניאליים- כגון מעורבות של גרעין העצב החמישי (טריגמינלי) המביא לחוסר תחושת כאב בצד אחד של הפנים וחוסר של ה- corneal reflex באותו צד במהלך ביצוע בדיקה נוירולוגית. תסמינים כגון דיספאגיה, דיסארתריה (דיבור לא ברור) ואף דיספוניה (עיוות בקול עצמו) נובעים ממעורבות של גרעין ה- nucleus ambiguus.
המעורבות בגו ובגפיים קשורה לכך שהמסילה הספינו-תלמית, אחת מהמסילות הקיימות בתוך המערכת הסנסורית אשר אחראית על העברת מידע הנוגע לכאב וטמפרטורה, נפגעת. כתוצאה מכך, יש אובדן תחושה של כאב וטמפרטורה בצד הנגדי לצד האזור הפגוע. בנוסף, קיים נזק למוח הקטן אשר עלול להביא לאטקסיה. נזק לסיבים היפותלמוספינאליים פוגע במערכת העצבים הסימפתטית ומדמה פגיעה דומה לזו הנגרמת בתסמונת הורנר.
ניסטגמוס ו- ורטיגו מתרחשים כתוצאה מהמעורבות של גרעין Deiters וגרעינים הקשורים למערכת הוסטיבולרית.
ההתחלה של התסמינים לרוב מתרחשת באופן פתאומי, ומלווה בוורטיגו חריף.
אטיולוגיה.
תסמונת זו מתרחשת כתוצאה מחסימה של העורק המספק דם לחלק האחורי של המוח ובפרט את אזורי הצד של המדולה אובלונגטה. שמו של עורק זה הut posterior inferior cerebellar artery, או בראשי תיבות- PICA, ולכן לעיתים תסמונת זו נקראת תסמונת PICA.
טיפול.
הטיפול כולל הקלה בסימפטומים וניסיון לשיקום וחזרה לפעולות יומיומיות עד כמה שניתן. לעיתים נדרשת הכנסת זונדה במקרים בהם קיים קושי בבליעה. טיפולים נוספים כוללים speech therapy. מחקרים מסוימים דיווחו על הצלחה בהפחתת כאב נוירופתי המקושר לתסמונת, כאשר נעשה שימוש בתרופות אנטי-אפילפטיות כגון גאבאפנטין.
אחת הבעיות הייחודיות לתסמונת, והקשה לטיפול, כוללת שיהוקים חזקים ואף חמורים, אשר עלולים למנוע מהחולה לנהל שיחה, לאכול ואף לישון. שיהוקים אלו עלולים להימשך למשך שבועות. לרוע המזל, קיימות תרופות מועטות מאוד אשר יודעות להתמודד בהצלחה עם בעיה זו.
טיפול ארוך טווח כולל שימוש בתרופות כגון קומדין או אספירין, על מנת למזער את הסכנה לחסימה והיווצרות שבץ.
מרדכי בן-הלל הכהן
תנועות עיניים
תנועות עיניים הן היכולת של העין לבצע תנועה לכיוונים שונים, על ידי השרירים החוץ-עיניים (Extrinsic muscles).
תנועה של גלגל העין מתבצעת על ידי פעולה של שישה שרירים המחוברים לגלגל העין עצמו. שרירים אלו פועלים כדי להזיז את העין ל-6 מנחים עיקריים:
בתנאי חושך או בהיעדר נקודת ייחוס, יכולה להיגרם אשליית תנועה ‎ לעצם נח, (בדרך כלל נק' אור במקום חשוך), וזאת בשל תנועת העיניים עצמן.
סוגי תנועות עיניים.
ישנן כמה סוגי תנועות עיניים, ואינן קשורות לכיוון עצמו של תנועת העיניים.
הסקאדות הן רצוניות, ותפקידן לשים את הפוביה (fovea) מול עצם עליו אנו מעוניינים להתמקד. Saccadic main sequence - סקאדות מאופיינות כתנועות בליסטיות, היינו, ככל שהעצם אליו צריך להביט נמצא במרחק יותר גדול, שיא המהירות הזוויתית להגיע לשם, תהיה יותר גדולה.
סקאדות ו-smooth pursuit, נשלטות במח על ידי ה-Posterior parietal cortex, שבין השאר אחראי על אינטגרציה בין חושית של המיפוי, ועל הפניית תנועות עיניים למושא הקשב. כמו כן על תכנון הסקאדות אחראי ה-Frontal eye fields.
שליטה עצבית על תנועות העיניים.
בדומה לשרירים אחרים בגוף, שרירי העין נשלטים על ידי מערכת העצבים המרכזית, דרך מסלולים עצביים השייכים למערכת המוטורית. הפקודות המוטוריות שיורדות מקליפת המוח עוברות דרך גזע המוח, ומגיעות לשרירי העיניים דרך שלושה מעצבי הגולגולת - עצבים מס' IV, III ו-VI.
גרעיני עצבי הגולגולת.
הגרעינים של העצב השלישי והרביעי ממוקמים בחלק הגבי של המוח האמצעי, קדמית לתעלת המוח, בעוד שגרעין העצב השישי ממוקם בפונס. נגעים באזורים אלו מביאים לבעיות שונות בשדה הראייה, שלעיתים ניתן להבדילם מנגעים בעצב עצמו:
מכאן, שחוסר יכולת להרים את גלגל העין הנגדית למעלה, יחד עם חוסר יכולת להרים את העפעפיים בשתי העיניים, יכוון לפגיעה בגרעין העצב השלישי.
שליטה סופר-נוקלארית על תנועות העיניים.
שליטה סופר-נוקלארית על תנועות העיניים מאפשרת לשתי העיניים לפעול יחד כדי ליצור תנועה מתואמת.
לדוגמה: כאשר אנו רוצים להתבונן ימינה, עין ימין שלנו פונה הצידה לצד ימין, כלומר פעולה זו מתבצעת על ידי שריר ה- lateral rectus הימני. עין שמאל גם היא מתבוננת ימינה, כלומר פונה לכיוון האף, ופעולה זו מתבצעת על ידי שריר ה- medial rectus השמאלי. מכאן, שיש שני שרירים שונים הפועלים לצורך הסטת המבט לאותו הצד. על מנת לתאם את פעולת שני השרירים הללו, יש צורך במערכת אשר תפקח על תנועות מתואמות של העיניים.