תוכניות החינוך וההכשרה הצבאית הבינלאומית (IMET) ותוכניות המימון הצבאי הזר (FMF) הושעו בשנת 2003 בתנאים של חוק הגנת חברי השירות האמריקני (ASPA), מכיוון שטרינידד וטובגו, חברת בית הדין הפלילי הבינלאומי, לא חתמה על הסכם דו צדדי או כניעה או "סעיף 98" עם ארצות הברית. עם זאת, כאשר הקונגרס ניתק את מימון ה-IMET מהסנקציות של סעיף 98, הוקצה הקצאה נומינלית בסך 45,000 דולר ב-IMET בסוף 2007. נכון לעכשיו, המקור העיקרי לסיוע הכספי הניתן לכוח ההגנה הוא באמצעות הלשכה של מחלקת המדינה לנרקוטיקה בינלאומית לאכיפת החוק, קרנות פעילויות המפקד המסורתית, תוכנית השותפות הממלכתית (עם דלאוור) וה-IMET. הסיוע לטרינידד וטובגו מצבא ארצות הברית, רשויות אכיפת החוק, ובנושאי הבריאות נותר חשוב לקשר הדו-צדדי ולהגשמת יעדי המדיניות של ארצות הברית.
ממשלת ארצות הברית מספקת גם סיוע טכני לממשלת טרינידד וטובגו באמצעות מספר הסכמים קיימים. למחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית צוות ייעוץ מכס העובד עם משרד האוצר כדי לעדכן את הנהלים שלו. באופן דומה, למשרד האוצר היה צוות מייעץ לשירות הכנסות הפנים (IRS) שעבד עם מועצת הכנסות הפנים במודרניזציה של ניהול המס שלה; פרויקט ארוך טווח זה הסתיים באוקטובר 2007. המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית (CDC), וחלק מהמחלקה לשירותי בריאות ושירותי אנוש, משתפות פעולה עם המרכז האפידמיולוגי הקריבי בטרינידד (CAREC) ושותפים אזוריים אחרים על מנת לספק סיוע טכני ותמיכה כלכלית למאבק באיידס, מעקב אפידמיולוגי קשור והדרכות לבריאות הציבור באזור.
הקשרים המסחריים של ארצות הברית עם טרינידד וטובגו תמיד היו חזקים וצמחו באופן משמעותי בשנים האחרונות בעקבות הליברליזציה הכלכלית. חברות אמריקאיות השקיעו יותר ממיליארד דולר בשנים האחרונות - בעיקר בענף הפטרוכימיה, הנפט / הגז והברזל / פלדה. לרבים מהתאגידים הגדולים באמריקה יש קשרים מסחריים עם טרינידד וטובגו, ולמעלה מ-30 חברות אמריקאיות פעילות במדינה. טרינידד וטובגו נהנית מיוזמת האגן הקריבי האמריקני (CBI). שגרירות ארצות הברית מטפחת באופן פעיל את הקשרים הדו-צדדיים ומספקת מספר שירותים מסחריים למשקיעים וסוחרים פוטנציאליים. הסכם כפל מס קיים מאז תחילת שנות השבעים. הסכם חילופי מידע על מס נחתם בשנת 1989, ובשנת 1994 נחתמו הסכם השקעות דו-צדדי (BIT) והסכם זכויות קניין רוחני. ה-BIT נכנס לתוקף בשנת 1996. הסכמים אחרים כוללים הסכמי הסגרה וסיוע משפטי הדדי, שהחלו את תוקפם מאז 1999. הסכם על שיתוף פעולה ימי נחתם בשנת 1996.
ישנו מספר גדול של אזרחי ארצות הברית ותושבי קבע ממוצא טרינידדי שחיים בארצות הברית (בעיקר בניו יורק ופלורידה), השומרים על קשרים תרבותיים חזקים. כ-20,000 אזרחי ארצות הברית מבקרים בטרינידד וטובגו כחופשה או לעסקים מדי שנה, ויותר מ-4,600 אזרחים אמריקאים הם תושבים.
אדריאן ואן אוטרכט
אדריאן ואן אוטרכט (הולנדית: Adriaen van Utrecht; אנטוורפן, 12 בינואר 1599–1652) היה צייר פלמי, שנודע בעיקר בזכות ציורי טבע-דומם מפוארים, צייד, ציורי פירות, זרי פירות, סצינות שוק ומטבח ותמונות של עופות ובעלי חיים. ציוריו מראים את השפעתו של פרנס סניידרס. שני האמנים נחשבים לממציאים העיקריים של ז'אנר השפע, כלומר ציור טבע דומם שהדגיש את השפע, בכך שהם מתארים מגוון של חפצים, פירות ופרחים, לרוב עם אנשים ובעלי חיים. ואן אוטרכט צייר גם מספר תמונות של פרחים. הוא שיתף פעולה קבוע עם ציירים מובילים באנטוורפן שהיו תלמידיו או עוזריו של פטר פאול רובנס, כמו יאקוב יורדאנס, דוד טנירס הבן, ארסמוס קוולינוס השני, ג'רארד סאגרס, ואחרים.
חייו.
אדריאן ואן אוטרכט נולד באנטוורפן כבנו של הבל ואן אוטרכט. בשנת 1614 הוא הפך לתלמידו של הרמן דה נייט, צייר וסוחר אמנות שהיה בעל אוסף אמנות נרחב. לאחר שסיים את חניכתו אצל דה נייט, נסע לצרפת, גרמניה ואיטליה. הוא שב לאנטוורפן בשנת 1625 בעקבות מות אביו והפך לחבר בגילדה המקומית סנט לוק.
בחתונה של אחותו קתרינה והצייר סיימון דה-ווס בשנת 1628, הוא פגש את קונסטנציה ואן ניולנדט בתו בת ה -17 של הצייר והמשורר וילם ואן ניולנדט השני. בשנה שלאחר מכן הם התחתנו. לזוג נולדו 13 ילדים. קונסטנציה הפכה לציירת ומשוררת בפני עצמה. על פי ההערכה, היא הייתה שותפה בסטודיו של בעלה וייתכן כי ציירה עותקים חלקיים או שלמים והעתקים של עבודת בעלה. חיי טבע דוממים עם פרי שנחתמו במלואה על ידי קונסטנציה ואן אוטרכט ומתוארכים בשנת 1647 הם דומים לעבודתו של בעלה.
ואן אוטרכט הפך לאמן מצליח וקיבל עמלות בינלאומיות מקיסר גרמניה, המלך פיליפ הרביעי מספרד ומנסיך אורנג'. הוא יכול היה להרשות לעצמו לגור בדירות מרווחות באנטוורפן, במיקום היוקרתי ביותר בעיר. נראה כי הונו ירד בסוף שנות הארבעים של המאה ה-17, אולי בגלל בריאות לקויה, עד שהוא נפטר באנטוורפן בשנת 1652 הוא איבד את מרבית הונו.
בין 1626 ל־1646 אימן לפחות שבעה תלמידים ידועים, ביניהם פיליפ גיסלר (1634/35) וקורנליס ואן אנגלן.
יצירותיו.
כללי.
ואן אוטרכט היה בעיקר צייר דומם. מגוון נושאים שהוא התמודד היה רחב וכלל סצינות של דוכני דגים, בשר וירקות, סצינות מטבח לרוב כולל דמויות או חיות שהוסיפו אלמנט עלילתי, טבע דומם, פירות וירקות. לבסוף, גם צייר אגרטל פרחים חתום ומתוארך משנת 1642, יוחסו לואן אוטרכט גם כמה ציורי טבע דומם עם זרי פרחים. ואן אוטרכט צייר גם סצינות גינה עם בעלי חיים, לרבות עופות כמו תרנגולות, תרנגולי הודו, ברווזים וטווסים.
עבודתו המוקדמת הושפעה מפרנס סניידרס. ואן אוטרכט לא העדיף צבעים בהירים כמו שסניידרס צייר, אלא העדיף גוונים חמים, במיוחד אפור-ירוק, ואפקטים של ניגודיות צבעים חזקה. העדפה זו רכש ככל הנראה מהידע שלו בציור האיטלקי ובמיוחד מיצירותיהם של חסידיו של קאראווג'ו.
סצינות שוק ומטבח.
אדריאן ואן אוטרכט יצר סצינות שוק ומטבח ששילבו טבע דומם גדולים של צייד, דגים, ירקות ופירות. לפיכך הוא תאם למסורת של ז'אנר זה כפי שיצרו חלוציה במאה ה -16 - אמנים באנטוורפן כמו פיטר ארסן ויואכים בוקלר וכפי שהתפתח עוד יותר על ידי פרנס סניידרס בראשית המאה ה -17.
בכמה מסצינות השוק והמטבח שלו לקח אדריאן ואן אוטרכט השראה ישירה מקומפוזיציות כמו בדוכן של Fishmonger, בו הסתמך על מוטיבים ואלמנטים שנמצאו בשוק הדגים של סניידרס. כמו בקומפוזיציה של סניידרס, דוכן המוכרים של ואן אוטרכט מסתמך על דמויות אנושיות והדגים התלויים כדי ליצור את המרכיב האנכי בניגוד ליסוד האופקי של השולחן. האלכסונים נוצרים דרך כיוון הדגים אך ואן אוטרכט פחות התעניין בתנועה דינמית מאשר סניידרס ולכן הקווים האלכסוניים שלו חלשים יותר. הדמויות בקומפוזיציה של ואן אוטרכט צוירו על ידי צייר אחר, ייתכן ג'רארד סגרס. בעוד שסצינות השוק ייצגו במאה ה -16 השתקפות של מציאות חברתית של עושר מוגבר ושפע חומרי, סצינות השוק של ואן אוטרכט עוסקות יותר באפקט האסתטי של היצירה.
עם זאת, נראה כי דוכן מכירת הדגים שלו מעביר סיפור מוסרי. הלבוש של האישה בתמונה מרמז כנראה על היותה זונה. הדגים התלויים וצורותיהם של דגים מסוימים רומזים על גוון ארוטי. בזמן שהאישה מנהלת משא ומתן עם סוחר הדגים, היא קורבן שוד של נער צעיר שגוזל את ארנקה תוך שהיא מביטה ישירות לעבר הצופה.
סצינות המטבח של ואן אוטרכט כוללות לרוב דמות גברית או נשית העוסקים בדרך כלל בחילופי דברים אינטימיים. נראה כי הציורים עם שפע המוצרים מרמזים לעודפי זללנות ותאווה הקשורים לחושי הטעם והמגע. דוגמה לכך היא "טבע דומם עם אוהבים" משנת 1631 בו אישה מתחמקת מגבר צעיר שמנסה להניח את ידו על חיקה. הזוג עומד מול שולחן המכוסה בשפע של סלי פירות, אספרגוס, ארטישוק, כרוב, כרישה ועופות. בצד שמאל של הציור נראה קוף שמצביע לעבר הצמד מהחלון. קופים היו בדרך כלל סמלים של תאווה בלתי מרוסנת ונוכחותו של הקוף מדגישה את המסר המוסרי של סצנת המטבח הזו. בחירת הירקות והציפורים מחזקת פרשנות זו.
תצוגות השפע.
הציורים המורכבים שהופקו על ידי פרנס סניידרס ואדריאן ואן אוטרכט בשנות 1640, הדגישו את השפע המוחצן על ידי תיאור מגוון של חפצים, פירות, פרחים וחיות שנצודו, לעיתים קרובות בשילוב עם דמויות אנושיות ובעלי חיים. אדריאן ואן אוטרכט הניח לחפצים לגלוש מהשולחן שעליו הם הוצגו לכיוון הרצפה, כמו בקומפוזיציה ״מזווה״ (1650). הוא הסתמך גם על אלמנטים של הבארוק, כמו וילון ותצוגת חלון ברקע, כדי להוסיף תנועה ועומק. התצוגות המפוארות האלה יצרו את ז'אנר הפרונקילנדים, (תצוגת שפע) שצוירו גם על ידי ציירים מצפון הולנד. דוגמה טיפוסית היא של ואן אוטרכט הוא הציור ״חי ודומם בבנקט״ ( 1644). בציור זה מודגש רעיון השפע באמצעות תיאור פירות מיובאים ויקרים, תוכי דרום אמריקני אקזוטי ופריטים אחרים של יוקרה כמו כלי נגינה וכלי שולחן יקרים. נקודת התצפית של הצייר היא נמוכה, הציור הוא גדול (185 ס"מ; רוחב 242.5 ס"מ) כנראה נועד להיות תלוי מעל אח.
בציור "טבע דומם עם תוכי" (הידוע גם בשם "אלגורית האש"), משנת 1636, מציג ואן אוטרכט תצוגה מורחבת של כל פריטי היוקרה הזרים והמקומיים, כולל פורצלן סיני ותוכי, שהיו זמינים בשוק אנטוורפן. הציור מאפשר לו להציג את כישוריו האומנותיים בהעברת מיני חומרים ומרקמים ושיקוף האור על משטחים שונים. ברקע מופיעה סצנה של אדם העובד ליד הכיריים תוך כדי ערבוב קדירה והנעת המפוח. ברור כי ואן אוטרכט התכוון שהקומפוזיציה תהיה הספד לכוח היצירה של האש, שהייתה מעורבת בייצור רבים מהפריטים המתוארים בציור.
פרחים.