לייבניץ מעולם לא היה דואליסט, שכן בשונה מאנשי המדע בני זמנו אשר אימצו ללא היסוס את טבע החומר כפי שהציע רנה דקארט, הוא ביקר את משל השעווה , העומד בבסיס ההנחות הקרטזיאניות, באמצעות ניסוי מחשבה זנוני. דקארט ביקש להראות כי החומר מטבעו הוא עצם מתפשט בלבד, וכן כי הוא כפוף לחוקים גאומטריים ופיזיקליים. על סמך הנחות אלו טען לייבניץ כי אם החומר גאומטרי, ביכולתו להתחלק לאינסוף יחידות שכל אחת מהן חסרת נפח, כשם שהקו הגאומטרי ניתן לחלוקה; כך יוותרו מהחומר רק נקודות אידיאליות נטולות עובי. ואילו לפי קביעת דקארט, לא ניתן להניח את קיומן של הנקודות הבסיסיות כנקודות חומריות, שהרי, כפי שקבע דקארט, ההתפשטות היא תכונתם הבסיסית של הגופים הפיזיקליים, ועל כן מוכרח כי לכל פיסת חומר יהיה נפח, דבר שאינו מתקיים ביחס לאותן יחידות ראשוניות ואידיאליות. לשון אחר: מן הצד האחד החומר גאומטרי, ולכן בעל יחידות יסודיות חסרות נפח, ומן הצד השני, המונח "חסר נפח" סותר את היות החומר "יש" מתפשט בטבעו.
תשובתו של לייבניץ לסתירה זו היא, שכל עוד נניח את קיומם של עצמים מתפשטים גאומטריים, יהא עלינו להסכים שהם בעלי יחידות ראשוניות נטולות עובי, והן, בתורן, אינן עשויות להיות חומריות, כיון שחומר הוא "יש" מתפשט. לכן, לא נותר אלא לקבוע כי היחידות העומדות בבסיס הגופים, אינן חומריות כלל, אלא דווקא רוחניות. אלו הן המונאדות.
מכאן מסיק לייבניץ את המסקנות דלהלן:
מסקנות (1) ו – (2) נובעות בבירור מן הטיעון שהוצג, ועל כן אינן זקוקות לביאור מיוחד, מה שאין כן בייחס למסקנות (3) ו־(4).
אופיה הדטרמיניסטי.
בהיסק (3) מערב לייבניץ טיעון נוסף, המובע, למשל, בספרו Primary Truths:
לייבניץ מזכיר כאן, גם אם כבדרך אגב, את סיבת התעקשותו לשמור על האינטראקציה הסיבתית מחוץ למערך המונאדי. כדי שקשר בין שני מאורעות יהיה זכאי לכינוי "קשר סיבתי", על "מקשר" כלשהו לתווך בין המשפיע למושפע. כיוון שכל דבר המופרש מן העצמים המוגבלים יגרום בהכרח איזה חסר בעצם ממנו הופרש, לא ניתן לראות כיצד מתאפשר הדבר ב"יש" שלא ניתן לחלוקה או לחיסור, כלומר במונאדה. במילים פשוטות, עצם קיום הקשר בין גופים מעיד על חסר בגוף הקשור, וממונאדה לא ניתן להחסיר דבר; על כן מונאדה אינה מקושרת לרעותה.
בטענה (4) מסתמך לייבניץ על הנחות היסוד של הפילוסופיה הקרטזיאנית, על פיהן ישנם שני סוגים של עצמים רוחניים: העצם הבלתי-מוגבל (אלוהים) ונפשות האדם המוגבלות. הנחה זו של דקארט נשענת, כנראה, על חוסר הצורך בעצמים רוחניים נוספים, על מנת להסביר באופן מספק את התהליכים המתרחשים בעולם. זאת מכיוון שכל התהליכים בטבע, כמו גם רגע הבריאה, מוסברים על ידי הסתמכות על הכוח האלוהי הבלתי־מוגבל. על כן, כיוון שהאפשרויות העומדות בפני לייבניץ בנוגע לזהותן של המונאדות הן מועטות, עליו להסכים כי בהיותן של המונאדות מוגבלות, על כל אחת להיות נפש אדם בזעיר אנפין, על כל המשמעויות הנובעות מכך. טענה זו מעוררת קושי גדול, מכיוון שהיא הופכת על פניה את הפיזיקה של המדע החדש, ובאבחה מחזירה אותה אל הטלאולוגיה האריסטוטלית, המעניקה לכל פיסת חומר שאיפות ורצונות משל עצמה.
על אף הודאתו של לייבניץ כי למונאדות ישנם רצונות ומחשבות, הוא מוסיף וסובר שפעולתן נקבעת מרגע בריאתן, ורעיון זה מאפשר שלא לפגוע במסקנות הפיזיקה הניוטונית בדבר חוקי הטבע האחידים. לייבניץ משלב, למעשה, דטרמיניזם קיצוני בתורת המונאדות שלו, לאמור: פעולתה של המונאדה בכל רגע, נקבעת אך ורק ממצבה ברגע הקודם, ולא ממצב המונאדות האחרות, שכן אין בין מונאדה לרעותה כל קשר סיבתי. לייבניץ מסיק כי ברגע בו נבראות המונאדות נקבעת פעולתן באופן מדויק לעד. ניתן לומר כי כאשר האל בורא את המונאדות ו"מתכנת" את פעולותיהן, הוא מכוונן אותן שינהגו למראית עין על פי חוקי הפיזיקה, כלומר בצורה המתאימה לנוסחאותיהם, על אף שאין ביניהן קשר סיבתי ועל אף היותן חושבות. הרמוניה זו בין המונאדות היא מעמודי התווך של האופטימיות של לייבניץ, שראה בעולמנו .
הקשר בין הרוח לחומר.
לאחר שעמדנו על עקרונות המטפיזיקה של לייבניץ, עלינו לברר, אפוא, מה עמדתו בנושא האינטראקציה הפסיכו-פיזית. ראשית, ניתן להבחין שעל אף כפירתו בשוני בין הגוף לנפש, בעיית האינטראקציה, או באופן פרטי יותר, בעיית ה"מקשר", תופסת מקום משמעותי ביותר בתורה המונאדית. בעוד שעל הדואליסט להסביר "רק" כיצד ייתכן קשר בין העצם הרוחני לעצם החומרי, על לייבניץ מוטלת החובה, כפועל יוצא מדחייתו את הקשר הסיבתי בין המונאדות, לבאר כיצד תיתכן ההתאמה המפליאה בין פעולת כל העצמים שבעולם. הפליאה מתעוררת מההתאמה בין הפעולות הנובעות מפעולות חלקיהם הבסיסיים של העצמים, הלא הם המונאדות, שאינן מקיימות אינראקציה סביבתית.
על מנת לפתור קושי זה נעזר לייבניץ, כמו ניקולא מלבראנש, באל הכול-יכול. אלא, שבניגוד ל"הרמוניה הנקבעת בכל רגע" שהציע זה האחרון, טוען לייבניץ כי לאל אין צורך לכוון את המונאדות בכל רגע נתון, אלא די בכך שייצרן באופן המתאים וכבר יהיו כל פעולותיהן העתידיות – קבועות וממילא מתואמות. כלומר, פעולתה של המונאדה היא דטרמיניסטית לחלוטין וכפויה עליה ממצב בריאתה הראשוני, כך שבכל רגע נתון היא נוהגת כאילו מקיימת קשרים סיבתיים עם מונאדות אחרות, בעוד שעל פי האמת, כל שמתרחש ביניהן הוא "הרמוניה קבועה מראש". הסבר זה תקף גם ביחסי גוף-נפש, או ליתר דיוק, בין המונאדות המרכיבות את הגוף, ומונאדות הנפש, שכן, גם הן מכוונות באופן הרמוני הנדמה למראית עין כקשר סיבתי.
ניק קוליסון
ניקולס ג'ון "ניק" קוליסון (באנגלית: Nicholas John "Nick" Collison) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA בין השנים 2003–2018. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 5.9 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.
ב-20 במרץ 2019 הפרישו הת'אנדר את גופייתו של קוליסון, עם המספר "4".
נעורים וקריירת מכללות.
קוליסון נולד בעיר אורנג' סיטי שבאיווה, וגדל בפורט דודג' ובאיווה פולס הסמוכות. בשנתו האחרונה כתלמיד בתיכון איווה פולס השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת קנזס, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן רוי ויליאמס. בשנת 2002 הובילו קוליסון, קירק היינריך ודרו גודן את הקבוצה לשלב הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, לראשונה מאז 1993, אך הפסידו בחצי הגמר לאלופה שבדרך, אוניברסיטת מרילנד, בתוצאה 88–97. בעונה העוקבת העפילה קנזס למשחק הגמר בפעם החמישית בתולדותיה, והפסידה לאוניברסיטת סירקיוז בתוצאה 78–81 על אף משחק מצוין של קוליסון שקלע 19 נקודות ואסף 21 ריבאונדים. בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן העונה של "מחוז ה-Big 12", ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות כולה. כמו כן נבחר לשחקן המצטיין של ליגת המכללות מטעם איגוד מאמני הכדורסל בליגת המכללות (NABC). בארבע עונותיו בקנזס רשם ממוצעים כוללים של 14.8 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק, ובעת סיום לימודיו בשנת 2003 היה הקלע המוביל בתולדות מחוז ה-Big 12 עם 2,097 נקודות בסך הכול.
נבחרת ארצות הברית.
בקיץ 2002 יצג את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל כשחקן מילואים במקרה של פציעה, ולא השתתף באף משחק. את הטורניר סיימה ארצות הברית במקום השישי בלבד לאחר שהפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב רבע הגמר. בקיץ 2003 השתתף באליפות האמריקות בכדורסל, וקלע 4.9 נקודות למשחק עבור נבחרתו אשר זכתה במדליית הזהב.
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 2003 נבחר קוליסון במקום ה-12 על ידי סיאטל סופרסוניקס, אך לא שיחק בעונתו הראשונה בליגה בעקבות פציעות בשתי כתפיו. בעונת הרוקי שלו הרשמית שלו, , השתתף בכל 82 המשחקים של קבוצתו וקלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק. ב-4 העונות הבאות, במהלכן עברו הסופרסוניקס לאוקלהומה סיטי, פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו ותרם תפוקה יציבה של כ-8.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-9 בינואר 2007 קבע שיאי קריירה הן בנקודות (29) והן בריבאונדים (21) במשחק קבוצתו מול פיניקס סאנס. בעונת העפיל עם אוקלהומה סיטי לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת , אך קבוצתו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 1–4. ב-10 במאי 2018 הודיע על פרישתו ממשחק, לאחר 15 עונות ב-NBA (מתוכן היה פעיל ב-14).
ב-9 מתוך 15 עונותיו ב-NBA העפיל עם קבוצתו לפלייאוף ה-NBA. בעת פרישתו ממשחק דורג במקום השלישי בתולדות המועדון במספר משחקים (910), במקום הרביעי בריבאונדים (4,701), במקום החמישי באחוזי קליעה מהשדה (53.3%) ובמקום השישי בחסימות (469). ב-12 בינואר 2019 הודיעו הת'אנדר כי יפרישו את גופייתו של קוליסון, עם המספר "4", במהלך המשחק מול טורונטו ראפטורס ב-20 במרץ 2019.
משפט סקופס
ויליאם וורדסוורת
וויליאם וורדסוורת
וויליאם וורדסוורת'
הבית הלבן (סדרה)
מונדה
הבנק של אנגליה
אנטואן לורן לבואזייה
המכללה האקדמית בית ברל
המכללה האקדמית בית ברל היא מכללה אקדמית רב-תחומית להשכלה גבוהה השוכנת באזור השרון. המכללה היא אחת המכללות הוותיקות בישראל, ופועלת כמוסד חינוכי בבית ברל עוד לפני קום המדינה.
המכללה מעניקה תארים ראשונים (B.Ed. ו-B.Ed.F.A.) ותארים שניים (M.Ed. ו-M.Teach) במגוון תחומים בהוראה וחינוך (פורמלי ובלתי פורמלי), באמנויות (אמנות חזותית, קולנוע, חינוך לאמנות, טיפול באמנות) ומדעי הרוח והחברה. כמו כן מעניקה המכללה תעודת הוראה לאקדמאים ותעודות התמחות מסוגים שונים.
באוקטובר 2020 החלה פרופ' יולי (יעל) תמיר לכהן כנשיאת המכללה.
היסטוריה.