השם עצמו נגזר מהשורש חנך, שמשמעותו העיקרית היא: להקדיש, לאמן. שורש זה, במשמעות דומה, נמצא גם בארמית ובערבית. השם Hanakku מופיע בתעודה בבלית מאוחרת .
במחקר הלשון ישנה התלבטות האם מקור המילה "חינוך" הוא בשמו של חנוך בן קין, הראשון לתהליך העיור שעבר על האדם.
בנו של חנוך היה עירד.
בתרבות.
שמו של חנוך מוזכר בסיפור "משפחה" של דבורה בארון:
עירד
עִירָד הוא דמות מקראית, נינו של אדם, בנו של חנוך, נכדו של קין ואביו של מחויאל.
עירד מוזכר בפסוק יחיד: (). על אף כי לא נתבררה משמעות השם עירד, הוא משמש בעברית כשם פרטי. אך נראה שמקור שמו הוא משורש שמי, ככל השמות הנזכרים מאדם ועד נח.
מחויאל
מְחוּיָאֵל הוא דמות מקראית, בנו של עירד ואביו של מתושאל אבי למך. נזכר בספר בראשית () בסדר הדורות של צאצאי קין.
בנוסח שומרון לתורה מופיע השם מחיאל. פרוש השם האל מחייה אותו.
מתושאל
מְתוּשָׁאֵל הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית () בסדר הדורות כדור רביעי של קין. מתושאל הוא בנו של מחויאל ואביו של למך.
פירוש השם.
לפי המדרשים (בראשית רבה ואחרים) השם בא מהמילה התשה - הא-ל התיש את בני דורו ועשאם יגיעי כח (הכוונה לבני דור המבול שנאבדו מן העולם).
מתושאל ואביו מחויאל נודו כאנשים החוטאים הגדולים בדור המבול.
פירוש נוסף לשם, הוא פירוק השם למילים מתו-ש-אל, כלומר איש של (ה)אל (באכדית, 'מתו' פירושו 'אדם', ו'ש' פירושו 'של'). אך פירוש זה פחות מקובל, כיוון שאין שום שם שמי המורכב בצורה הזאת.
יובל (דמות מקראית)
יוּבָל הוא דמות מקראית, המוזכר ב כבנם השני של למך בן מתושאל ועדה אשתו. יובל מתואר כשם בתור , כלומר אביהם של המנגנים וממציא אומנות הנגינה.
מבחינה משפחתית, יובל הוא אח ליבל גם מאב וגם מאם. מאשת אביו השנייה, צלה, הוא אחיהם של תובל קין ושל נעמה. שלושת האחים מייצגים את אבות הטיפוס של המלאכות האנושיות - תובל קין הוא ממציא חרשות המתכת, יבל פיתח את רעיית הצאן ויובל יצר מוזיקה.
ייחוס המצאת פעילות אנושית לדמות מייסדת נפוץ במיתולוגיות רבות אם כי בדרך כלל הדמות המייסדת תהיה על־אנושית ויצורף גם סיפור המתאר את אופי ההמצאה, אך אצל פרומתאוס שנתן לבני האדם את האש לפי המיתולוגיה היוונית. בספרות הכנענית, כפי שזו משתקפת בכתבי אוגרית, מוזכר אל שהמציא אף הוא את אומנות הנגינה.
על פי המדרש, גם נעמה, אחותו של יובל עסקה בנגינה. בימי הביניים וברנסאנס היו פרשנים נוצריים שהציגו את פיתגורס ויובל כאבות המוזיקה. בפירוש אברבנאל לבראשית ד' כא' הוא מביא מסורת זו בשם ספר יוסיפון על פיה הזרז להתפתחות היצירה המוזיקלית אצל יובל היה הריתמוס שהפיק אחיו, תובל קין, במהלך עבודת המתכת.
מקור שמו של יובל לא ברור. ייתכן ששמו הוא למעשה שיקוף של שם אחיו יבל, רועה הצאן שמכונה כך על שם היובֵל - הזכר המוביל את העדר. קיימים מספר אחים בגנאלוגיה המקראית בעלי שמות קרובים. היו שפירשו את שמו של יובל עצמו מלשון היובֵל, כאשר לפי פירוש זה משמעותו היא שופר.
ייתכן גם כי מקור השם בכינוי בתנ"ך לפלג מים או ואדי, כפי שכתוב ב: .
יבל
יָבָל הוא דמות מקראית, הוא אחד מבניו של למך בן מתושאל מאשתו עדה. יבל מוזכר בסדר הדורות שבין אדם לנח:
על יבל נאמר שהיה אבי יושב אוהל ומקנה והכוונה היא לכך שהוא אביהם של יושבי אוהלים ובעלי מקנה. דהיינו, יבל היה זה שהמציא מחדש את שיטת הישיבה באוהלים וגידול הצאן (שכנראה נשכחה לאחר מותו של הבל נטול צאצאים). הכוונה היותו "אבי יושב אוהל ומקנה" היא גם שבניו ובני בניו של יבל הוסיפו לעסוק באומנותו וגם שהוא היה מורה ומייסד מנהגים ושיטות ודרכי חיים למעמד מסוים.
פילון מגבל מספר על אינוס ומאגוס שלפי מסורות הפיניקים המציאו את הישיבה בכפרים ואת גידול הצאן.
אח ליובל ואחיהם למחצה של תובל קין ונעמה, בני אשת אביו השנייה צלה. כמו כן, צאצא של קין, בנו של אדם הראשון.
מקור השם.
השם "יבל" נגזר מאותו שורש, שממנו נגזרו שמות אחיו יובל ותובל. הועלתה הצעה לקשור את שמו וכן את "יובל" עם המילה הפיניקית "יבל" הזהה כנראה עם המלה הארמית יובל שמשמעותה - איל, עז ממין זכר, דבר המתאים לתיאורו של יבל כאבי יושב אוהל ומקנה.
צלה (דמות מקראית)
צִלָּה, אשתו השנייה של למך בן מתושאל, היא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית () בסדר הדורות שבין אדם לנח. שמות בניה: תובל-קין ונעמה.
למך שר לנשותיו, עדה וצלה: .
רש"י, בעקבות בראשית רבה, מסביר מדוע היו ללמך שתי נשים: "כך היה דרכן של דור המבול, אחת לפריה ורבייה ואחת לתשמיש. זו שהיא לתשמיש משקה כוס של עקרין כדי שתעקר ומקושטת ככלה ומאכילה מעדנים, וחברתה נזופה ואבלה כאלמנה". על צלה מוסיף רש"י "היא של תשמיש על שם שיושבת תמיד בצלו". בפירוש זה יש קושי, שהרי צלה ילדה בן ובת. הפירוש "דעת זקנים מבעלי התוספות" מנסה ליישב קושי זה על פי הכתוב "וגם צלה ילדה", ודבריו: "דלהכי כתיב גם, כלומר אף צלה שנבחרה לתשמיש ילדה, ולא הועיל לה כוס של עקרין".
נעמה
נַעֲמָה, בתו של למך בן מתושאל מצלה אשתו, היא דמות הנזכרת בספר בראשית בסדר הדורות שבין אדם לנח. אחיה היה תובל קין.
לפי חז"ל, שמה של אשתו של נח בונה התיבה היה נעמה, אך נחלקו האם מדובר בנעמה בת למך, או שהיא הייתה אישה אחרת שאיננה מצאצאי קין. בספר היובלים אשתו של נח איננה נקראת נעמה, אלא אֶמְזָרָה בת רקיעאל (או רָכֵאֵל), בת אחות אביו. בספר היובלים נזכרת בשם "נעמה" אשת זבולון בן יעקב.
במדרש בראשית רבה נאמר:
וויליאם בלייק
דורו
דוֹרוּ (בפורטוגזית: Douro; בספרדית Duero; בלטינית: Durius) הוא אחד מהנהרות הגדולים בחצי האי האיברי, באורך 897 ק"מ.
ראשיתו ליד סוֹריה שבקסטיליה ולאון שבספרד, לא הרחק מהגבול עם לה ריוחה. הוא זורם מערבה לאורך המסטה הספרדית, ועובר בין היתר דרך הערים סוֹריה, ארנדה דה דוארו וסמורה. המישור שבו זורם הנהר הוא בעל אקלים יבש, ויש בו בעיקר שדות חיטה.
כמה עשרות קילומטרים ממערב לסמורה משנה הנהר את כיוונו וזורם דרום-מערבה. הוא מתווה את קו הגבול בין ספרד לפורטוגל לאורך כ-100 ק"מ, ואז חוזר לזרום מערבה בתוך פורטוגל. אז אפיקו נעשה צר ומשופע בקניונים, ואין לאורכו כמעט מקומות יישוב. הוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי בעיר פורטו. בחבל ארץ זה מגדלים גפנים שענביהם משמשים להכנת יין פורטו.
לרוב אורכו אין אפשרות לשוט בו, למעט בחלקים מאפיקו בפורטוגל.
החתמה (טבע)
דין תומאס
הוגוורטס אקספרס
לבנדר בראון
ארתור ויזלי
איינדהובן נגד השעון קבוצתי
איינדהובן נגד השעון קבוצתי (Team time trail Eindnovhen) הוא מרוץ אופניים חד-יומי שהתקיים במשך שלוש שנים כחלק מסבב הפרו טור הנערך באיינדהובן שבהולנד בחודש יוני. המרוץ הראשון נערך ב-2005 והאחרון ב-2007.
המרוץ הוא מרוץ נגד השעון קבוצתי: כל קבוצה מוזנקת חמש דקות אחת מהשנייה והזמן נמדד רק כאשר מגיעים לסיום חמישה רוכבים לפחות.
בתחרות משתתפות 22 קבוצות (20 קבוצות פרו טור ועוד שתי קבוצות שהוזמנו על ידי מארגני התחרות).
כל קבוצה כוללת שמונה רוכבים בניגוד לקבוצות בנות תשעה רוכבים המשתתפות בגרנד טורס, אשר גם בהם נערך לעיתים קטע של רכיבה קבוצתית נגד השעון.
הרוכבים רוכבים במסלול יחסית שטוח של 45-50 קילומטר. חלקו הראשון של המסלול הוא יחסית טכני ובעל מספר פניות כאשר אחת מהפניות היא פניית פרסה.
בשנת 2008 הודיעה העיר איינדהובן על הסרת מעורבותה במרוץ וכתוצאה מכך, לא נערך המרוץ ב-2008. ה-UCI (איגוד האופניים הבינלאומי) הודיע כי המרוץ ימשיך אך במקום ובמתכונת חדשים.
חוזה סן-ז'רמן
חוזה סן-ז'רמן, שנחתם ב-10 בספטמבר 1919, הוא ההסכם המדיני שקבע את אופן פירוקו של החלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה והטיל מגבלות על הרפובליקה האוסטרית החדשה. בהסכם הכירה הרפובליקה האוסטרית הראשונה בעצמאותן של הונגריה, פולין, צ'כוסלובקיה וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. החוזה נכנס לתוקף ב-16 ביולי 1920 ובכך חדלה האימפריה האוסטרו-הונגרית מלהתקיים כישות מדינית.
החוזה הוא חלק משורת הסכמים שנחתמו בתום ועידת השלום בפריז אשר סיימו באופן רשמי את מלחמת העולם הראשונה, קבעו את הגבולות החדשים באירופה והטילו מגבלות על המדינות המנוצחות. בחוזה טריאנון נקבע אופן פירוקו של החלק ההונגרי של האימפריה.
צוות המשא ומתן האוסטרי הגיע לסן-ז'רמן כבר במאי 1919, אולם הורשה רק להעביר הצעות כתובות לשאר המשלחות בעוד שהשתתפות פעילה בדיונים נאסרה עליו. בית הבסבורג והקיסרות הגרמנית הואשמו בפתיחת המלחמה. בתום הדיונים נמסר החוזה למשלחת האוסטרית ב-2 בספטמבר ונחתם בין אוסטריה ובין 17 מדינות ההסכמה ונספחיה ב-10 בספטמבר בטירת סן-ז'רמן-אן-לאי (כ-19 קילומטרים מערבית לפריז).
עיקרי החוזה.
עיקרי חוזה השלום (שהכיל במלואו 381 סעיפים) היו:
השלכות החוזה.
גרמניה והונגריה נאלצו אף הן לחתום על חוזי שלום דומים במהותם להסכם זה - אובדן שטח ניכר, הגבלות צבאיות ותשלום פיצויים למדינות ההסכמה.
בעקבות תנאי החוזה נותרה אוסטריה מדינה עם אוכלוסייה בת 6.5 מיליון תושבים, כ-4 מיליון דוברי גרמנית נותרו מחוצה לה, מפוזרים במדינות השכנות. הרוב המוחלט באוכלוסייה שאף לאיחוד פוליטי עם גרמניה (שנאסר ל-20 שנה לפחות) ולא לעצמאות מדינית כפויה.
לשלטון הדמוקרטי לא הייתה מסורת באוסטריה. המלוכנים מימין והקומוניסטים משמאל היוו סכנה ליציבות המשטר.
השוק הכלכלי הרחב של האימפריה האוסטרו-הונגרית (עם אוכלוסייה של למעלה מ-50 מיליון תושבים) נעלם ובנוסף לכך העיק גם נטל פיצויי המלחמה שאותם התחייבה אוסטריה לשלם.
התוצאה הייתה משבר כלכלי עמוק, חוסר יציבות שלטונית ואנטישמיות בממדים מדאיגים.