מנציוס מספר כי לאחר מותו של קונפוציוס, האמינו דְזְה שְׂיָה, דְזְה גָ'אנְג ודְזְה יוּאוּ כי יוּאוּ זְ'ווֹ גם הוא חכם כמוהו, ורצו לנהוג בן כפי שנהגו בקונפוציוס, וזאת בניגוד לדעתו של דְזֶנְג דְזְה. כאשר מת יוּאוּ זְ'ווֹ, הגיע הדוכס דָאו מלוּ כדי להביע את תנחומיו, והדבר מהווה ראיה כי כי יוּאוּ זְ'ווֹ נחשב נכבד בין אנשי מדינת לוּ.
צאצאיו.
צאצא דור 72 ליוּאוּ זְ'ווֹ הגן על מורשתו בשנתו ה53 של הקיסר צְ'ייֵנְלונְג, ובצו קיסרי קיבל את התואר "דוקטור לחמש הקלאסיקות" (五經博士; Wǔjīng Bóshì) מאקדמיית האנלין ואת תואר יורשו. בשנתה השלישית של הרפובליקה בסין, הוחלף התואר ל"פקיד הפולחן ליוּאוּ זְ'ווֹ".
במקדשי קונפוציוס, לוח רוחו של יוּאוּ זְ'ווֹ נמצא שישי מבין תריסר החכמים, במזרח. הוא צורף לרשימת החכמים רק בשנת 1714, בתקופת הקיסר צְ'ייֵנְלונְג משושלת צִ'ינְג, עקב בקשה של פקיד בכיר שפעל על פי הוראות שקיבל בחלום לטענתו. ייתכן כי מניעיו של הפקיד היו להבליט את מעלותיו של יוּאוּ זְ'ווֹ, או להחזיר את הסימטריה ללוחות החכמים, סימטריה שאבדה עם צירופו של דְזוּ שִׂי לרשימה.
תוארי כבוד.
במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לזָ'אן צְ'יוֹ את תואר האצולה "רוזן יֵן" (汴伯). במהלך שושלת סונג הוסיף לו הקיסר גֶ'נְדְזונְג את התואר מרקיז פִּינְגְיִין (平阴侯). בתקופת שושלת מינג תיקן הקיסר שְׁדְזונְג את כינויו ל"המכובד הקדום החכם יוּאוּ".
ULAS J1342+0928
ULAS J1342+0928 הוא קוואזר שנמצא בקבוצת הכוכבים רועה דובים. הקוואזר, כמו החור השחור שבתוכו, הוא המרוחק ביותר ולכן הקדום ביותר שהתגלה, נכון לנובמבר 2017, ומרחקו נאמד בכ-13.2 מיליארד שנות אור מכדור הארץ (הסחה לאדום: z=7.54). קוואזר זה התהווה 690 מיליון שנה אחרי המפץ הגדול, רק 5% מגיל היקום, ולכן גילויו מהווה פריצת דרך בחקר היקום המוקדם.
מסת החור השחור שקולה לכ-800 מיליון מסות שמש, והמסה של הגלקסיה המכילה אותו מוערכת ב- מסות שמש.
עדות ראשונה לקוואזר נצפתה באמצעות טלסקופ החלל WISE והוצלבה בתצפיות של מערך הטלסקופים מגלן שבצ'ילה.
קסניה סולו
קסניה סולו (Ksenia Solo; נולדה ב-8 באוקטובר 1987) היא שחקנית לטבית-קנדית.
ביוגרפיה.
סולו נולדה בריגה, והיגרה עם משפחתה לטורונטו בגיל חמש, היא למדה בלט עד גיל ארבע עשרה עד שנפצעה מה שאילץ אותה להפסיק.
ב-2000 הופיעה בפרק בסדרה "".
בין השנים 2004–2008 שיחקה בסדרת הנעורים "renegadepress.com" מה שזיכה אותה פעמיים בפרס גמיני מטעם האקדמיה הקנדית לקולנוע וטלוויזיה.
בין השנים 2010–2011 גילמה את דמותה של נטשה בסדרה "חיים בלתי צפויים", ושיחקה בתפקיד זוטר בסרט "ברבור שחור".
סולו הופיעה גם בתפקידי אורח בסדרות "ניקיטה" ו"נעדרים".
בשנת 2010 החלה לשחק את התפקיד הראשי של מקנזי מליקוב בסדרת הדרמה העל-טבעית "נערה אבודה", אותה גילמה עד לתום שידורי הסדרה לאחר חמש עונות ב-2015.
ב-2012 שיחקה בסרט "המפעל" לצד ג'ון קיוזאק.
ב-2015 הצטרפה לקאסט הסדרה "המרגלים של וושינגטון" ושיחקה גם בשלושה פרקים של "אורפן בלאק".
בשנת 2016 שיחק במותחן הפסיכולוגי "לכודה" לצידה של ג'נט מקארדי.
בשנת 2017 שיחקה לצד מריה בלו בסרט "בחיפוש אחר פליני", על פי תסריט של ננסי קארטרייט.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הדרמה של ערוץ ההיסטוריה "פרויקט הספר הכחול", בתפקיד סוכנת הק.ג.ב. בהתהוות, סוזי מילר.
סטלה לוקס
סטלה לוקס (באנגלית: Stella Lux) היא מכונית משפחתית, 5 מושבים, תלת-אופן, המוגדרת כ"מכונית סולארית" (מכונית ירוקה) אשר נבנתה על ידי 21 סטודנטים (קבוצה סולארית איינדהובן) מאוניברסיטת Technische Universiteit Eindhoven, באיינדהובן שבהולנד, בשנת 2013 במטרה להשתתף בתחרויות World Solar Challenge אשר התקיימו באוסטרליה.
גלוקומין
לוקומוטיב סנקט פטרבורג
לוקומוטיב סנקט פטרבורג (ברוסית: ФК Локомоти́в Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג. בעבר הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית הראשונה אך כיום מהווה קבוצת חובבנית ומתמודדת באליפות העיר סנקט פטרבורג.
מרכז האימונים של הקבוצה הוא מרכז הספורט לוקומוטיב, בעיר סנקט פטרבורג.
היסטוריה.
לוקומוטיב.
קבוצת הכדורגל לוקומוטיב לנינגרד הוקמה בשנת 1936 על ידי עובדי הרכבת בעיר לנינגרד כחלק מאגודת הספורט של לוקומוטיב.
הקבוצה התמודדה בגביע הסובייטי בכדורגל ובליגה הסובייטית השנייה, אך מעולם לא הגיעה להישגים משמעותיים.
לאחר המיזוג עם סאטורן-1991.
בשנת 1996 לוקומוטיב מוזגה עם קבוצת הכדורגל "סאטורן-1991" (Футбольный клуб «Сатурн-1991» Санкт-Петербург) ונטלה את מקומה בליגה הרוסית הראשונה. סאטורן-1991 הוקמה בשנת 1991 והישג השיא שלה היה מקום 5 בליגת המשנה בעונת 1993.
הקבוצה נקראה אז "סמנה-סאטורן" (Смена-Сатурн) והייתה הקבוצה האחרונה ששיחקה משחק רשמי בעיר גרוזני, לפני פרוץ מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, כשהתארחה אצל קבוצת ארזו המקומית (Арзу). בשנת 1992 הקבוצה העפילה עד לשלב 16 האחרונות ממנו הודחה על ידי צסק"א מוסקבה, שניצחה בתוצאה 2:1.
אחד המשחקים הזכורים של הקבוצה היה משחק במסגרת הדרבי של סנקט פטרבורג, נגד זניט סנקט פטרבורג ב-28 במאי 1993, במסגרת הגביע הרוסי בכדורגל 1993/1994, שבו סאטורן-1991 גברה על זניט בתוצאה 1–4. באותה עונה הקבוצה העפילה עד לשלב שמינית גמר הגביע ממנו הודחה על ידי לוקומוטיב מוסקבה שגברה בתוצאה 2:1.
בשנת 1995, בעלי הקבוצה, לאוניד שקבלסקי, מכר את חלקו בקבוצה והוסכם להתאחד עם קבוצת לוקומוטיב.
בשנת 1996 התקיימה קבוצת בת בשם לוקומוטיב-ד' שפורקה מקץ שנה. בשנת 1998 הוקם במקומה בית ספר לכדורגל.
בשנת 2000 הקבוצה נשרה מהליגה הרוסית השנייה ואיבדה בפועל את מעמדה כקבוצת כדורגל מקצוענית.
בשנת 2005 נשרה גם מהליגה הרוסית השלישית והתמודדה רק בטורנירים אזוריים ובאליפות העיר סנקט פטרבורג. בשנת 2011 הוקמה קבוצת הנוער של לוקומוטיב.
פ.צ. טוסנו
רושן
רושן, או בשמה המלא חברת הממתקים רושן (באוקראינית: "Кондитерська корпорація "Рошен, באנגלית: Roshen Confectionery Corporation) היא חברה לייצור ממתקים הנשלטת על ידי פטרו פורושנקו. רושן היא יצרנית הממתקים הגדולה ביותר באוקראינה, ומחזיקה מרכזים בקייב, בוויניצה, בקרמנצ'וג וביאהוטין, וכן מרכזים במדינות הונגריה, ליטא ורוסיה. שם החברה נגזר משם משפחתו של בעליה: פורושנקו (Poroshenko).
בשנת 2014 דורגה חברת רושן במקום ה-20 ברשימת "טופ 100 תעשיית הממתקים" של "Candy Industry Magazine". החברה מייצרת כל שנה כ-410,000 טון של ממתקים. רושן מייצאת את מוצריה לקזחסטן, אוזבקיסטן, קירגיזסטן, אזרבייג'ן, ארמניה, מולדובה, אסטוניה, פולין, לטביה, ליטא, ארצות הברית, קנדה, גרמניה וישראל. בעבר כ-40% מהתפוקה של רושן יוצאה לרוסיה, עד שרוסיה הפסיקה לחלוטין לייבא ממנה ביולי 2013, עקב החלטת רשויות הבריאות ברוסיה לאסור את מכירת מוצרי החברה בטענה שהמוצרים אינם עומד בתקנים של שירות הבריאות הרוסי.
הסכסוך עם רוסיה.
פעילותו הפוליטית של בעלי החברה האוקראיני בשנת 2014 במחאה על המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים באוקראינה ועל כיבוש חצי האי קרים, גרמה לעוינות כלפיו וכלפי החברה שמזוהה עמו רושן, וגרמה לעוינות גדולה עוד יותר לאחר היבחרו לנשיא אוקראינה בעודו ממשיך בפעילותו הפוליטית הזו. אף על פי שהצעדים של הרשויות ובתי המשפט ברוסיה נעשו, באופן רשמי, לפי כללים מנהליים ומשפטיים טכניים ואובייקטיביים, רבים מאמינים שמדובר ברדיפה פוליטית ובהתנכלות מכוונת של השלטון הרוסי נגד בעלי החברה.
הפסקת הייצוא לרוסיה.
ביולי 2013 אסרה רוסיה את המשך ייבוא מוצרי רושן למדינה, בטענה שהמוצרים אינם עומדים בתקנים הנדרשים לפי שירות הבריאות הרוסי: שיש טעויות בתוויות של הערכים התזונתיים על המוצרים, שיש בעיות בתהליכי הייצור במפעל ובספקים של חומרי גלם (כמו חלב) של המפעלים, ועוד. זמן קצר לאחר מכן נערכו ביקורות למוצרי החברה גם במדינות בלארוס, מולדובה, קזחסטן וקירגיזסטן, אך במדינות אלו הביקורות לא הובילו לתלונות על מוצרי החברה. ב-21 באוקטובר 2013 אמר שגריר רוסיה באוקראינה, מיכאיל זורבוב, ש"אין בעיות עם איכות המוצרים, הם בטוחים לשימוש. אך יש בעיות הקשורות לטכנולוגיית הייצור, ובשימוש במספר רכיבים שאינם מוסדרים בהתאם לחוק". על פי ההסכם שנחתם בין רוסיה לאוקראינה ב-17 בדצמבר 2013, עד 1 במרץ 2014 היו אמורים מוצרי רושן לשוב לחנויות ברוסיה. עם זאת, ב-12 במרץ 2014 אנה פופובה, ראשת השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן קבעה שאוקראינה טרם מילאה את מחויבויותיה בהתאם להסכם, הנדרשות על מנת לאפשר למוצרי רושן לחזור לרוסיה.
המפעל ברוסיה.
במשך שנים הפעילה רושן מפעל בעיר ליפצק שברוסיה. במרץ 2014 החליט בית המשפט המחוזי לעניינים מסחריים במוסקבה על הפסקת פעילות רושן ברוסיה ועיקול כל נכסיה, ובכללם המפעל. לאחר מאבק משפטי ותקשורתי, הופשרו רוב נכסי רושן ברוסיה והותר לה להמשיך לפעול ברוסיה, אך היא נאלצה לשלם הוצאות משפט של מאות אלפי דולרים. ב-13 במאי 2014 אסרה רוסיה על מכירת מוצרי רושן בחצי האי קרים.
באפריל 2015 נקנסה החברה ב-3.5 מיליון דולר לכאורה עקב אי תשלום מיסים במפעל בליפצק. בסוף אפריל נפתחה חקירה של הפרקליטות ברוסיה, שהובילה לעיקול כל הנכסים והחשבונות של רושן ברוסיה בשווי של 40 מיליון דולר, אך לאחר מכן המשיך המאבק והמפעל המשיך לבסוף לעבוד.