ניסיונות ראשונים בקודיפיקציה מודרנית נעשו במדינות דוברות גרמנית במחצית השנייה של המאה ה-18, כאשר אוסטריה, פרוסיה, בוואריה, וסקסוניה החלו בקודיפיקציה של מערכת המשפט שלהן. הקודקס הראשון הממוספר התפרסם בבוואריה בשנת 1756: Codex Maximilianeus bavaricus civilis, שמו הלטיני מעיד על אחד ממקורות ההשראה לכתיבתו. בשנת 1792 התפרסם קודקס שכלל משפט אזרחי, פלילי, וחוקתי, "חוקים כלליים למדינות הפרוסיות" (בגרמנית: Allgemeines Landrecht für die Preußischen Staaten), מפעל שהחל בעידודו של פרידריך הגדול. הקודקס הראשון, קודקס מערב גליציה, נכנס לתוקף באופן ניסיוני בגליציה בשנת 1797. הקודקס האזרחי האוסטרי (Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch) הוכנס לשימוש רק בשנת 1811.
בצרפת חוקק קודקס נפוליאון בשנת 1804 לאחר שנים מעטות של עבודה, ושיקף במידה רבה את רעיונות המהפכה הצרפתית. קודקס נפוליאון הוא בעל השפעה בולטת במגמת הקודיפיקציה המודרנית כיוון שאומץ במדינות רבות שהיו תחת השפעה צרפתית בעת המלחמות הנפוליאוניות. מדינות דוגמת איטליה, בנלוקס, ספרד, פורטוגל (שם הוחלף הקודקס האזרחי בשנת 1966 לקודקס חדש שהשפעתו גרמנית), מדינות אמריקה הלטינית, קוויבק, לואיזיאנה, והקולוניות הצרפתיות, אימצו חקיקה השואבת מקודקס נפוליאון.
החל משנת 1881 החל פיתוחו של הקודקס האזרחי הגרמני (Bürgerliches Gesetzbuch, הידוע בראשי תיבות BGB) ואשר נכנס לתוקף ב-1 בינואר 1900 כחלק מתהליך איחודה של גרמניה. בשנת 1907 נכנס לתוקפו הקודקס האזרחי השווייצרי (Zivilgesetzbuch). שני קודקסים אלה היוו פריצת דרך במלאכת הקודיפיקציה בכך שהם מכילים מבנה סדור ומסווג של חוקים, המתחיל בחוקי יסוד ועקרונות יסוד משפטיים, ומתפרש לתחומים השונים של המשפט האזרחי (למשל, דיני חוזים, דיני עבודה, דיני ירושה). בעוד ששיטת הקודיפיקציה הצרפתית היא קזואיסטית באופייה, ומנסה להתמודד עם כל מקרה אפשרי, השיטה הגרמנית והשווייצרית אחריה, מניחה תחילה עקרונות מופשטים ומהם נפרשים באופן שיטתי דברי חקיקה בתחומים שונים. ל-BGB הייתה השפעה ניכרת על מפעלי קודיפיקציה במדינות שונות בהן יפן, יוון, טורקיה, פורטוגל (החל משנת 1966), ומקאו (קודקס אזרחי משנת 1999).
מדינות יבשת אירופה, להוציא את מדינות האיים הבריטיים ומדינות סקנדינביה, אימצו כולן קודקס אזרחי.
תוכן הקודקס האזרחי.
קודקס אזרחי אופייני מכיל בדרך כלל את התחומים הבאים: דיני חוזים, דיני נזיקין, דיני קניין, דיני משפחה, ודיני ירושה. בדרך כלל קודקס נפרד מכיל תחומי משפט מסחרי, דיני חברות וסדר דין אזרחי.
המבנה האופייני לקודקסים מודרניים המושפעים מן ה-BGB הגרמני הוא:
קודקסים אזרחיים בולטים.
זוהי רשימה של קודקסים אזרחיים בולטים במדינות, או באזורי מדינות:
קלאוס מיינה
קלאוס מיינה (בגרמנית: Klaus Meine) (נולד ב-25 במאי 1948 בהנובר, גרמניה) הוא זמר גרמני, הידוע בעיקר כסולנה של להקת הרוק, הסקורפיונז, וככותב השירים הבולט בה.
ביוגרפיה.
קלאוס מיינה הצטרף לסקורפיונז ב-1965, ומשמש מאז סולנה הראשי (והיחידי שהיה ללהקה מאז ומתמיד) וכותב השירים העיקרי בה. בין השאר כתב מיינה, ביחד עם הרמן רארבל, שהיה מתופפה של הלהקה, כמה משיריה הנודעים של הלהקה, עמם ניתן למנות את "rock you like a hurricane", וכתב לבדו שירים כמו "wind of change" ו-"a moment in a million years".
ב-1981, אחרי סיבוב הופעות, ולאורך הקלטת האלבום Blackout, איבד מיינה את קולו ונאלץ לעבור ניתוח במיתרי הקול.
מיינה דורג על ידי היט פאראדר במקום ה-22 בין זמרי המטאל של כל הזמנים.
סנדרה נילסון
סנדרה "סנדי" לין נילסון (באנגלית: Sandra "Sandy" Lynn Neilson; נולדה ב-20 במרץ 1956) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב מאולימפיאדת מינכן, כולל המדליה במשחה 100 מטר חופשי ושיאנית עולם.
ביוגרפיה.
נילסון נולדה בברבנק, קליפורניה. היא גדלה והתאמנה באל מונטה הסמוכה.
בכינוס הפועל התשיעי שנערך במאי 1971 בישראל זכתה נילסון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקאלי, קולומביה בשנת 1971 זכתה נילסון ב-2 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.60 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.20 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:36.73 דקות, אחרי קנדה (4:35.50 דקות).
אלופה אולימפית.
למרות שבמבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת מינכן (1972) וגם בשלב חצי הגמר במשחקים עצמם סיימה נילסון רק במקום שלישי, היא זכתה במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 58.59 שניות (9 מאיות השנייה איטי משיא העולם), לפני שירלי בבשוף בת ארצה (59.02 שניות) וכוכבת התחרות שיאנית העולם שיין גולד מאוסטרליה (59.06 שניות). בזכות ניצחון זה היא השתתפה בשני משחי השליחות וזכתה גם בהם ב-2 מדליות זהב נוספות ובשני שיאי עולם חדשים. במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:55.19 דקות (כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 58.98 שניות), לפני מזרח גרמניה (3:55.55 דקות) ומערב גרמניה (3:57.93 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:20.75 דקות, במשחה חופשי ב"זינוק שליחים" היא קבעה תוצאה של 57.90 שניות, לפני מזרח גרמניה (4:24.91 דקות) ומערב גרמניה (4:26.46 דקות) ובכך הגשימה נערה זו בת ה-16 את החלום האמריקאי.
מלאכת סותר
דוד מנדלוביץ'
דוד מנדלוביץ' (נולד בשנת 1962 בירושלים) הוא פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, ממציא ויזם. שימש כמדען הראשי במשרד המדע בין השנים 2008 ל-2010. מחקריו עוסקים באלקטרואופטיקה, צילום ממוחשב, עיבוד מידע אופטי, עיבוד וזיהוי אותות והולוגרפיה.
ביוגרפיה.
לאחר שירותו הצבאי דוד מנדלוביץ החל לימודים לתואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב, אותם סיים בשנת 1987. בשנתו השנייה ללימודים החל לעבוד במעבדה לאופטיקה באוניברסיטה שם נחשף לתחום האלקטרו-אופטיקה. הוא המשיך ישירות לתואר שלישי בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב, בהנחיית עמנואל מרום, אותו סיים בשנת 1991. אחר כך עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ארלנגן בגרמניה. אחר כך חזר לאוניברסיטת תל אביב כמרצה בפקולטה להנדסה.
מנדלוביץ' הוא ממציא ונכון לשנת 2011 רשומים על שמו כ-13 פטנטים הקשורים לתחום האופטיקה. הוא היה מעורב במספר יוזמות עסקיות במהלך חייו. בסוף שנות התשעים עזר לפתח מכשיר איכון המסייע לרופאי שיניים להימנע מפגיעה בעצבים בתוך הפה. לאחר מכן הקים את חברת סיבקום, אשר פיתחה מתקן משדר-מקלט לרשת תקשורת אופטית, המאפשר לאור לנוע בסיבים ולחסוך את התרגום לאות אלקטרוני. סיבקום נמכרה בשנת 2008 לחברת פדטק הברזילאית ב-30–40 מיליון דולר. לאחר מכן מנדלוביץ' היה שותף לפיתוח של אלומה סורקת בעלת טווח פעולה רחב לתחום הברקודים.
בשנת 2004 פרסם יחד עם זאב זלבסקי את הספר Optical superresolution העוסק בשיפור רזולוציה.
בשנת 2005 ייסד עם ד"ר גל שבתאי, סטודנט שלו לשעבר, את חברת טכנולוגיית הצילום אייסקווד. החברה עסקה בפיתוח של עדשה למצלמות דיגיטליות לטלפונים סלולריים בעלת יכולות גבוהות. החברה נמכרה ב-18 מיליון דולר לחברת האמריקאית טסרה.
בשנת 2012 ייסד עם שותפיו גל שבתאי וערן קלי את חברת קורפוטוניקס שעוסקת בפיתוח מצלמות דיגיטליות בעלות שני מפתחים. פיתוחי החברה עתידים להוסיף מגוון רחב של יכולות למצלמות הזעירות המותקנות במכשירים ניידים כגון זום אופטי, ביצועי צילום משופרים בחשיכה ומיפוי תלת ממדי. תחת ניהולו החברה הובילה את המעבר למצלמות מרובי מפתחים, פתרון שאומץ על ידי רוב יצרני הטלפונים הניידים. בינואר 2019 החברה נמכרה לחברת סמסונג הקוריאנית בלמעלה מ-150 מיליון דולר.
הוא נשוי לסוניה, פתולוגית בבית החולים אסף הרופא.
פראט אנד ויטני PW4000
PW4000 הוא מנוע מניפה סילוני, תוצרת חברת פראט אנד ויטני אשר תוכנן במקור (גרסת מניפה בקוטר 94 אינץ') לספק דחף של 56,000 לברות ומעלה. המנוע פותח באמצע שנות ה-80, כיום (נכון לשנת 2011) נמצא בשרות עולם התעופה וסביר להניח שימשיך עוד שנים רבות במטוסי הנוסעים בעלי גוף רחב.
רקע.
המנוע PW4000 של חברת פראט אנד וויטני נולד לפני יותר מ - 20 שנה והיווה ציון דרך ועלית מדרגה בעולם התעופה. המנוע תוכנן לשמש כמחליף למשפחת מנועי JT9 ששמשו את המטוסים רחבי הגוף של אותה תקופה: בואינג 747, MD-11 ו-A300.
פיתוח המנוע נועד להשיג שתי מטרות: תוספת דחף באמצעות בשיפורים במבנה המנוע, שימוש במתכות מתקדמות והרכבת חלקים בצורה מדויקת.
הפתרון לרצון ליצור מנוע חסכוני מבלי לפגוע בביצועי המנוע נמצא במחשוב בקרת המנוע. במנועים שהיו קיימים באותה תקופה, בקרת המנוע, כלומר חישוב כמות הדלק שצריכה להישרף בכל רגע נתון הייתה מכנית. בנוסף הפקודות להפעלת המנוע מתא טייס הגיעו אל ווסת הדלק במנוע על ידי מערכת כבלים.
החידוש שבמחשב המנוע.
ווסת הדלק הוחלף במחשב שיודע בכל רגע נתון באיזו סביבה המטוס טס ומה דרישות מערכת בקרת הטיסה. הפקודות מתא הטייס מועברות למנוע בצורה חשמלית (חיסכון במשקל). המחשב מקבל את הנתונים השונים ומחליט איזה כוח סחב המנוע יפתח וגם כיצד יופעלו מערכותיו השונות. כדי לשמור על בטיחות הטיסה המחשב שמפקח על המנוע בנוי משני ערוצים בעלי יכולת עצמאית לשלוט בכל הפעולות הנדרשות מהמחשב. לשיטה זו של בקרת מנוע ניתן שם FADEC ראשי התיבות של Full Authority Digital Engine Control