ניומן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בן הזקונים של מרתה לואיז מונטגומרי ושל המלחין ההוליוודי אלפרד ניומן, שמת ב-1970. הוא בן לשושלת מלחיני סרטים הוליוודים שכוללת את אביו, דודו ליונל ניומן, אחיו דייוויד ניומן, בני דודיו ג'ואי ניומן ורנדי ניומן ואחותו, מריה ניומן.
קריירת הלחנה.
ניומן למד באוניברסיטת ייל. ב-1985 הלחין את המוזיקה לסרט "סוזאן סוזאן" וב-1987 הלחין את המוזיקה לסרט "אהבה חסרת פשרות" . פריצתו אירעה בשנת 1994 כשהיה מועמד לפרס האוסקר, עבור הסרטים "נשים קטנות" ו"חומות של תקווה". הוא היה היחיד באותה השנה שהועמד לשני פרסים. את מועמדותו השלישית לפרס האוסקר קיבל בשנת 1996 עבור הקומדיה של דיאן קיטון, "מציאות אחרת". ניומן לא זכה באחד מפרסים אלו.
ב-1999 ניומן הלחין את הפסקול עבור הסרט "אמריקן ביוטי", שנוצר בעיקר בעזרת כלי הקשה. ניומן האמין כי הלחנתו סייעה להנעת הסרט מבלי להזיק ל"עמימות המוסרית" של התסריט, אותו כתב אלן בול. היה זה שיתוף הפעולה הראשון עם סם מנדס, שמאז הלחין עבורו את כל הפסקולים לסרטיו הבאים, למעט "לצאת לדרך", משנת 2009. הוא היה מועמד לאוסקר אולם לא זכה בו. הוא קיבל פרס גראמי ופרס באפט"א באותה השנה.
ניומן זכה להערכה ביקורתית ולהצלחה מסחרית. בין היתר הלחין את הפסקולים לסרטים המצליחים "גרין מייל", ו"ארין ברוקוביץ'". בין השנים 2002 עד 2004 היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר ברציפות, עבור הפסקולים לסרטים "הדרך לפרדישן" (2002), "מוצאים את נמו" (2003) ו"סדרה של צרות" (2004).
ניומן היה מועמד פעם נוספת לפרס האוסקר, ב-2006 עבור פסקול הסרט "הגרמני הטוב" של סטיבן סודרברג. בטקס האוסקר, הוא הופיע בקטע הפתיחה של ארול מוריס, שהתבדח על כך שניומן היה מועמד לאוסקר שמונה פעמים אך מעולם לא זכה. ניומן אמר בתגובה: . ואכן באותו הטקס שוב לא זכה בפרס.
עבודת ההלחנה הראשונה שלו לאחר "הגרמני הטוב" משנת 2006 הייתה עבור סרט ההנפשה מ-2008, "וול-E", שבו שיתף פעולה בפעם השנייה עם הבמאי אנדרו סטייטון (הפעם הראשונה הייתה במהלך העבודה על הסרט "מוצאים את נמו"). הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט ההנפשה הטוב ביותר. ניומן קיבל שתי מועמדויות נוספות באותה השנה, אך גם בהן הפסיד.
במהלך 2008 ניומן הלחין את הפסקולים לסרטים "ערבושית", של אלן בול, ו"חלון פנורמי" של סם מנדס.
בשנת 2009 הלחין ניומן את הפסקול לסרט "אחים" בכיכובם של טובי מגוויר, ג'ייק ג'ילנהול ונטלי פורטמן.
בסוף 2011 הלחין את פסקול הסרט אשת הברזל.
ב-2012 ניומן אף הלחין את פסקול הסרט ה-23 בסדרת הסרטים ג'יימס בונד, סקייפול. וב-2015 חזר להלחנת פסקול הסרט ה-24 בסדרה ספקטר.
ב-2016 הלחין את פסקול הסרט מוצאים את דורי ופסקול הסרט "הנוסעים".
ב- 2020 הלחין את פסקול הסרט "1917" של סם מנדס עבורו קיבל ניומן את המועמדות השישית שלו ל- באפט"א והמועמדות ה-15 לפרס האוסקר.
יצירתו טיפות הנסיך רופרט מהסרט משמשת כרקע לתוכנית הטלוויזיה "שיחת נפש" של פרופ' יורם יובל.
עבודה נוספת.
ניומן הלחין מספר פסקולים לסדרות טלוויזיה. הוא הלחין את נעימות הנושא של "בוסטון פבליק" ושל המיני סדרה המצליחה, "מלאכים באמריקה". נעימת הפתיחה שיצר עבור סדרת הדרמה המצליחה "עמוק באדמה" זכתה בשני פרסי גראמי ב-2003.
תומס ניומן
יואל (חברה)
י.ו.א.ל. ירושלים אויל אקספלוריישין בע"מ (שם החברה נגזר מראשי התבות של החברה באנגלית - JOEL Jerusalem Oil Exploration Ltd היא חברת החזקות ישראלית.
יואל התאגדה ביוני 1982 כחברה ציבורית בחודש אוקטובר 1982 נרשמו לראשונה ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בעלת השליטה בחברה היא אקויטל בע"מ שבבעלות אנשי העסקים קובי מימון וחיים צוף.
היסטוריה.
חברת יואל הוקמה על ידי איש העסקים יוסף (ג'ו) אלמליח וארמנד האמר, מיליונר יהודי־אמריקאי שהקים את חברת אוקסידנטל פטרוליום, תחתיה הוקמה בשנת 1983 החברה הבת ישראמקו אינק, שהונפקה בבורסת נאסד"ק בארצות הברית . הקבוצה קיבלה רישיונות קידוח לחיפושי נפט בשטחים עצומים ברחבי מדינת ישראל. בין השנים 1983-1985 ביצעה ישראמקו ארבעה קידוחים בהשקעה של 8 מיליון דולר באזור ים המלח ("קידוחי גורים"). בקידוח גורים 4 התגלה נפט בעומק של כאלף מטר, בשכבה מגיל קרטיקון תחתון. 9,124 חביות נפט הופקו מגורים 4 במשך 14 חודשי הפקה, אך המשך ההפקה לא התאפשר בגלל פריצה מוקדמת של מי האקויפר הנמצאים מתחת למאגר לתוך הבאר, והקידוח הוגדר לא כלכלי.
בשנת 1985 הקימה ישראמקו את "נגב 1 שותפות מוגבלת" בשותפות עם יואל, פספורט בע"מ (חברה נוספת בשליטת ג'ו אלמליח שהחזיקה ביואל), נפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ, "דלק" חברת הדלק הישראלית בע"מ, דלק חיפושי נפט בע"מ (כיום דלק אנרגיה) ושותפים נוספים. עד שנת 1988 ביצעה חיפושי וקידוחי נפט בהשקעה של 19 מיליון דולר ללא הצלחה ופורקה.
בינואר 1993 רכשה חברת יואל מחצית מהזכויות בקריית שדה התעופה (שבהמשך שונה שמה ל"איירפורט סיטי"), פרויקט משרדים והיי-טק בן 385 אלף מ"ר שנבנה על הקרקעות החקלאיות של מושב ברקת, ליד נמל התעופה בן-גוריון. ב-2006 הנפקו ניירות הערך של חברת איירפורט סיטי בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לזרוע הנדל"ן של החברה.
עד שנת 1993, אהוד אולמרט היה חבר דירקטוריון החברה (פרש לאחר שנבחר לראש עיריית ירושלים).
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החזיקה ב-20% מחברת ע.ר.מ שבנתה את שכונת "לב הפארק" ברעננה, פרויקט שכלל 756 יחידות דיור ומרכז מסחרי.
תחומי פעילות.
החברה פועלת כיום כחברת החזקות ומחזיקה בחברות העוסקות בארבעה תחומי פעילות:
המרכז לחקירת ומניעת תאונות אוויריות (ברזיל)
המרכז לחקירת ומניעת תאונות אווירונאוטיות (CENIPA, Centro de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos) היא סוכנות חקירות של חיל האוויר הברזילאי שאחראית לחקר תאונות אוויריות בברזיל, הנפקת המלצות בטיחות ובשל היותה ארגון צבאי גם בעלת סמכויות לחקור תאונות אוויריות בין מטוסים צבאיים, או מעורבות של מטוס צבאי בתאונה אזרחית. הוקמה ב-1971 וכפופה למשרד ההגנה.
היסטוריה.
הסוכנות הוקמה כחלק מהמערכת לחקירת ומניעת תאונות אוויריות (Sistema de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos ,SIPAER).
ב-7 ביוני 1982 צורפה למערכת גם הוועדה הלאומית למניעת תאונות אוויריות (Comitê Nacional de Prevenção de Acidentes Aeronáuticos ,CNPAA).
המרכז מנפיק דו"חות, מסקנות והמלצות למגוון רחב של ארגונים ממשלתיים בברזיל כמו חיל האוויר, הסוכנות הלאומית לתעופה אזרחית ומשרדי ממשל שונים.
צ'ה-קה
סוכנות הביון החיצונית של אוקראינה
סוכנות הביון החיצוני של אוקראינה
פסח אוירבאך
פרס האגודה הגאוגרפית הישראלית
אמא מולדת
אמא מולדת קוראת לך!
פסלה של אמא מולדת
אמא מולדת קוראת לך
אקווריום (להקה)
אקווריום (ברוסית Аква́риум) היא להקת רוק רוסית וסובייטית, מהמבוגרות ומהפעילות ברוסיה כיום. הרכב הלהקה השתנה בשלושים שנות פעילותה, ורק הסולן ומנהיג הלהקה בוריס גרבנשצ'יקוב נשאר בה מאז היווסדה בשנת 1972. בזמנים שונים משתתפי הלהקה היו: אנטולי גוניצקי, דיושה רומנוב, סרגיי קוריוחין, אולג סקמרוב, וסבולוד גקל ואחרים. ביחד עם זאת ניגנו עם להקה אמני מוזיקה רבים מארצות שונות.
הלהקה הוציאה מספר אלבומי אולפן וכן מספר אלבומי הופעה חיה.
גופיף גולג'י
אונסדורף
רציו אנרגיות
רציו אנרגיות - שותפות מוגבלת, המוכרת בשמה המקוצר רציו, היא שותפות מוגבלת הפועלת בתחום חיפושי הנפט והגז טבעי בישראל והפקתם.
רציו אנרגיות הוקמה על פי הסכם שותפות מוגבלת בין השותף הכללי "רציו אנרגיות ניהול בע"מ" (לשעבר "רציו חיפושי נפט בע"מ") לבין השותף המוגבל "רציו נאמנויות בע"מ". השותפות המוגבלת נרשמה למסחר ביום 20 בינואר 1993, ומאז ועד היום יחידות ההשתתפות ואופציות של השותפות נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. יחידות ההשתתפות של השותפות כלולות במדד תל אביב 125 החל מיום 1 ביולי 2010.
היסטוריה.
יזמי שותפות רציו אנרגיות (לשעבר רציו חיפושי נפט) הם משפחות לנדאו ורוטלוי יחד עם מר צבי צפרירי ומר איתן איזנברג, אשר משמש כגאולוג הראשי של רציו מאז הקמתה בשנת 1992. עד שנת 2009 השתתפה השותפות ב-17 קידוחים שבהם השקיעה כ-100 מיליון שקל, אך עד למציאת מאגר הגז הטבעי "לוויתן" לא מצאה מאגר משמעותי. בין הקידוחים שביצעה היו קידוח "רציו-3" ליד קריית שמונה שנמצא יבש וקידוח "רציו -4" ליד גן יבנה שבו נמצא גז טבעי אך לא בכמות מסחרית.
בשנת 2007 הוענקו לרציו 100% מהזכויות בהיתר מוקדם ״רציו-ים״ אשר לימים הפך לרישיונות "עמית", "רחל", "ערן", "דוד" ו- "חנה" ואשר בשטחו נמצאה תגלית לוויתן, הממוקמת כ־110-140 ק"מ מערבית לחופי ישראל.
בשנה לאחר מכן, נוכח המשאבים המימוניים והטכניים הנדרשים לביצוע קידוחי אקספלורציה במים עמוקים, העבירה רציו 85% מהזכויות ברישיונות "רציו-ים" לדלק קידוחים (המחזיקה ב-45.34% במאגר לוויתן) ולנובל אנרג'י (המחזיקה ב-39.66% במאגר לוויתן). כיום מחזיקה השותפות 15% במאגר לוויתן.
בשנת 2010, לאחר השלמת סקרים סיסמיים ופיענוחם, החליטה רציו יחד עם שותפותיה במאגר לבצע את קידוח "לוויתן-1" בשטח רישיון "עמית".
לקראת סוף שנת 2010 הוכרזה תגלית לווייתן, שהיא תגלית הגז הטבעי במים עמוקים הגדולה ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21. כמות הגז הטבעי בלוויתן הוערכה בכ־453 מיליארד מטר מעוקב (BCM). תגלית לוויתן ממוקמת כ־25 ק"מ דרום-מערבית לתגלית הגז "תמר" שהוכרזה בינואר 2009.
בחודש אפריל 2013 הוענקו לרציו שני רישיונות חיפוש, "נטע" ו-"רועי", חלף ההיתר המוקדם "גל".