ההרפתקה עצמה מתרחשת מאות שנים לאחר אותם מאורעות טרגיים, ומתמקדת במאמצי דמויות השחקנים לסייע לאישה בארוביאנית, אירינה קוליאנה, להימלט מהגורל האכזר שנפל על נשים רבות, מאחר שעיני האופל של "סטראד השטן" הבחינו בהן. ההרפתקה לא כללה רק את טירת רייבנלופט, אלא גם את כפר בארוביה הקרוב לה, ומחנה הצוענים בהנהגת מאדאם אווה, שכרתה ברית עם הערפד. במהלך ההרפתקה לדמויות יש את ההזדמנות לחשוף את עברו האפל של סטראד ולגלות כי אירינה עצמה היא גלגול נשמות של טטיאנה. סטראד פון זרוביץ' עצמו מצוין כאחד הרשעים הראשונים שדמותו הייתה עגולה ומפותחת, ומסוגל לשנות את מהלך האירועים כדי להוביל לניצחונו.
ההצלחה האדירה של רייבנלופט הצדיקה את הרפתקת ההמשך: רייבנלופט 2: הבית על גבעת הגריפון (מאת טרייסי ולאורה היקמן, 1985), ושם סטראד פון זרוביץ' היה הדמות המרכזית. הפעם ההרפתקה מתרחשת בעיירה החוף השלווה מורדנטשייר, והשחקנים נאלצים להתמודד שם כנגד שני סטראדים – אותו ערפד מפלצתי מרייבנלופט (שעכשיו נקרא בשם היצור), ובן אנוש הנראה כמותו וידוע רק בשם האלכימאי.
העלילה במודול השני הייתה שאפתנית בהרבה יותר מהרפתקת המקור, ורייבנלופט 2 מתמקדת בניסיונות השחקנים לחשוף תחילה את טבעה האמיתי של מגפת הערפדים התוקפת את מורדנטשייר, ואז לחשוף את זהותו הסודית של היצור ולהשמיד אותו. אין דבר בהרפתקה הזאת החושף פרטים נוספים על ההיסטוריה של סטראד פון זרוביץ', על אף שמספר דמויות שוליות, כמו הליץ' אזאלין, מופיעים כאן לראשונה.
שתי הרפתקאות רייבנלופט מייצגות את ההקבלה לספרו הקלאסי של ברם סטוקר, דרקולה. רייבנלופט הנמצאת בארץ הררית ונידחת, מיושבת ברובה על ידי איכרים הנגועים בדעות קדומות, צוענים והטירה הגותית של הערפד עצמו, משקפות את הפרקים הראשונים של הספר דרקולה, המתרחשים באזור טרנסילבניה. באופן דומה, רייבנלופט 2 מקבל את ההשראה מדרקולה, ואפילו משתמש באות הגאוגרפיה של אזור וויטבי.
על אף שרייבנלופט 2 לא נהנתה מההצלחה של המודול הראשון, התופעה של רייבנלופט הייתה מספיקה כדי שקברניטי TSR יציבו את סטראד פון זרוביץ' במרכז סדרת מוצרים חדשה בשנת 1990 – רייבנלופט: ממלכות האימה – עולם משחק שלם המבוסס על אווירת האימה הגותית של מודול רייבנלופט המקורי. עם הוצאת עולם המערכה רייבנלופט, סטראד הפך להיות אחד הרשעים המפורסמים ביותר בעולם המבוכים ודרקונים.
בעולם מערכה חדש זה, סטראד היה אדון האופל הראשון והמפורסם ביותר של רייבנלופט. הוא ערפד עוצמתי (במושגי מבוכים ודרקונים, ערפד מגזע עתיק, לאחר שבילה את חייו כערפד במשך תקופת זמן של 400-499 שנים). הוא גם מעלה באוב מיומן, לוחם רב עוצמה והשליט הבלתי מעורער של בארוביה.
סיפור העבר של סטראד קיבל עומק נוסף עם עולם המערכה, ובו נטען כי הפך לערפד כתוצאה מהברית עם ישות לא ידועה (סטראד מכנה אותה בשם מוות). הוא הבטיח להרוג את אחיו הצעיר, סרגיי, בתמורה לקבל את אהבתה של ארוסתו הצעירה, טטיאנה. סטראד רצח את סרגיי ביום החתונה והתוודה על אהבתו לטטיאנה, אבל ביגונה הרב, היא נמלטה ממנו וקפצה אל מותה ממרפסת טירת רייבנלופט. זמן קצר לאחר מכן, ערפילי רייבנלופט משכו את סטראד אל מישור הביניים של האימה.
"האוטוביוגרפיה" הרשמית שלו הוצגה בשני ספרים מאת פ. נ. אלרוד: אני, סטראד: זיכרונותיו של ערפד ואני, סטראד: המלחמה נגד אזאלין.
סטראד שלט בממלכתו במשך זמן רב יותר מכל אדון אופל אחר, ולכן הוא מבין כיצד רייבנלופט פועלת טוב יותר מהם. כשסטראד בוחר לסגור את גבולות ממלכתו, ערפילים רעילים בוקעים מתוך האדמה וחונקים את כל מי שמנסה לעבור בהם. יש רק שתי דרכים לעבור דרך ערפילים אלו: חסינות לרעלים (קסם לא עוזר, אבל יצורים בעלי חסינות טבעית לרעל, כמו יסודנים, יצירי כפיים ואלמתים, לא יפגעו ממנו), או לפנות לאחור. בנוסף לכך, הויסטאני יודעים לרקוח שיקוי סודי שהופך את השותה ממנו לחסין מפני הגבול. כמו כן, אותם ערפילים מקיפים תמידית את הכפר בארוביה.
קללתו של סטראד היא שלמרות היותו השליט הבלעדי של בארוביה, עד לנקודה שהוא מסוגל להיכנס לבתיהם של האנשים עליהם הוא ללא שולט מבלי מפריע, פעם בדור הוא יפגוש אישה שהוא יחשוב שהוא גלגולה של טטיאנה. הוא תמיד מנסה לזכות בליבה, אבל הטרגדיה תכה בו שוב ושוב, והאישה תמות.
סטראד הוא כנראה אדון האופל הקשה ביותר להריגה. השליטה שלו בקסמי תאובה היא כה עצומה, עד כי הוא יצר לעצמו "סופר-זומבים" שמסוגלים לראות יצורים נעלמים, הם מתחדשים כמו טרולים והגפיים שלהם ממשיכות להילחם, אפילו כשהם כבר לא מחוברים לגוף.
סטראד נאלץ להילחם נגד שני אדוני אופל שנכנסו בעבר אל ממלכתו: הליץ' אזאלין רקס והנגיד סות', אביר המוות.
סטראד ידע כי יצליח לנצח את אזאלין בקרב פנים-אל-פנים, אבל היה ברור מיד מי היה חזק יותר בקסמים. לאחר שאחד הניסויים של אזאלין נכשל וגרם לפיצוץ, הוא וסטראד איבדו את הכרתם. סטראד התעורר ראשון וראה את טבעו האמיתי של אזאלין: ליץ', לאחר שהאשליה של אזאלין התפוגגה כשאיבד את הכרתו. כמו כן, כשאזאלין הועבר על ידי הערפילים אל ממלכתו שלו, הוזכר שממלכת דארקון, השייכת לאזאלין, היא גדולה בהרבה מבארוביה. גודל הממלכה קשור מאוד לכוחו של אדון האופל, על אף שאין ידוע אם היחס ישר או לא, מכיוון שלאדוני אופל חלשים יותר (במידת העוצמה) יש ממלכות הדומות בגודלן לזו של בארוביה. תיאור מדויק יותר קובע כי הגודל הוא השתקפות כוח האישיות, מיקוד המחשבה של אדון האופל ועוצמת קללתו – בדוגמה של בארוביה, הידע האינטימי של סטראד עם ממלכתו גורם לו לחפש בה את גלגולה החדש של אהובתו האבודה.
כאשר הנגיד סות' היה בבארוביה, סטראד הבין כי כוחו של סות' היה שווה לשלו ברגע שהגיע לטירת רייבנלופט. צבאות משרתיו של סטראד נפלו לרגליו של סות' וההרס שנגרם על ידי הנגיד סות' גרם אפילו לסטראד לפחד. כדי להיפטר מאביר המוות, סטראד היה צריך להיעתר לבקשתו של הנגיד סות'; למסור לידיו את המשרת הבוגדני קרדוק, מכיוון שחשש כי הנגיד סות' יגרום לנזק נוסף לממלכתו האהובה.
במהלך פיתוח עולם המערכה של רייבנלופט, המאורעות של רייבנלופט 2 תוקנו כך שסטראד היה נוכח שם ומחופש לאלכימאי האנושי, ולא מת בסוף ההרפתקה.
ארץ ישראל המנדטורית
Anti-Mullerian hormone
לחצנות
מיסיסיפי פרד מקדואל
"מיסיסיפי" פרד מקדואל (באנגלית: Mississippi" Fred McDowell"; 12 בינואר 1904 - 3 ביולי 1972) היה זמר וגיטריסט בלוז. סגנונו הפשוט והבסיסי, שלא השתנה עם השנים, קנה לו הכרה כאחד מהמוזיקאים שניגנו את הבלוז הטהור ביותר.
תולדות חייו.
מקדואל נולד בסמוך לממפיס, טנסי. למרות שניגן מגיל 14, עבד עד 1959 בעיקר כחוואי בסביבות ממפיס וניגן באירועים שונים. בין היתר פיתח (או שימר) סגנון שונה במקצת מהדלתא בלוז, שהתבסס על קשר עמוק למוזיקה אפריקאית (בעיקר שירי קריאה ותגובה) ואלתורים מחזוריים על אקורד יחיד, סגנון זה נקרא לעיתים "סגנון צפון-מיסיסיפי". כן פיתח נגינה בגיטרת סלייד, כאשר הוא עושה שימוש בכלים שונים ל"סלייד" (עצם המושחל על אצבע יד שמאל ומוחלק על המיתרים) בהם אולר, עצם חלולה (מה שהקנה לנגינה את הכינוי Steakbone, "עצם סטייק") וכוס זכוכית.
ב-1959 גילה אותו חוקר הפולקלור והמוזיקולוג אלן לומקס, שהקליט אותו יחד עם זמרת הפולק הבריטית שירלי קולינס. לומקס וקולינס הקליטו את מקדאול לתקליטים שהפכו פופולריים במקביל להתעניינות הגוברת בבלוז השורשי במועדוני ניו יורק ולונדון. מקדאול הופיע במועדונים ופסטיבלים כאשר הוא מנגן גיטרה ושר, ללא כל ליווי אחר. בשנות ה-60 החל לנגן גם בגיטרה חשמלית, אך באותו סגנון ישן ולא כרוק אנד רול. בשנת 1969 יצא לאור תקליטו "I Do Not Play No Rock 'N' Roll" ("אני לא מנגן שום רוקנ'רול"), ששמו מבוסס על שורה של מקדאול בריאיון עיתונאי.
בשנת 1971 הקליטה להקת האבנים המתגלגלות את שירו "You Gotta Move", תוך שמירה על סגנונו, בתקליטם החשוב "Sticky Fingers". באותה שנה הוקלט אלבומו אחרון של מקדאול "Live in New York". שנה מאוחר יותר נפטר מסרטן.
יו (כלי)
יו (בסינית: 卣) הוא כלי ברונזה דמוי קדרה, בעל מכסה. כלי זה שימש בסין בתקופת שושלת ג'ואו ושושלת שאנג בפולחן לצורך מתן מנחה נוזלית. לעיתים הכלים הם בעלי עיטורים זואומורפיים (בעלי דמויות חיות) - בעיקר דמויות ינשופים.
מכתב אשראי
מכתב אשראי, ידוע גם בשמות אשראי דוקומנטרי או LC, הוא מסמך המונפק על ידי אדם או גוף מסחרי כהתחייבות בלתי חוזרת לשלם לצד שכנגד את ערך הסחורה.
מכתב אשראי משמש גם כשיטת תשלום עבור עסקה, שבה יצואן יכול לפדות את מכתב האשראי ולקבל עבורו תשלום. מכתבי האשראי משמשים בעיקר בסחר הבינלאומי, בעסקאות בעלות שווי משמעותי בין יצואן במדינה אחת ללקוח במדינה אחרת.
הדרזדן דולס
הדרזדן דולס (אנגלית: Dresden Dolls) הם צמד מוזיקאים אמריקני מבוסטון. הלהקה שהוקמה בשנת 2000 כוללת את אמנדה פאלמר (שירה, פסנתר, מפוחית, יוקולילי) ובריאן ויגיליון (תופים, כלי הקשה, גיטרה, גיטרה בס, שירה). השניים מתארים את סגנונם כ"פאנק קברט ברכטיאני", מונח שהומצא על ידי פאלמר כיון שהייתה "מבועתת" מהאפשרות שהעיתונות תמציא כינוי "שיכלול את המילה גותי". הדרזדן דולס הם חלק מתנועת קברט אפל שהחלה לתפוס תאוצה החל מראשית העשור הראשון של המאה ה-21.
קריירה.
הקמת הלהקה.
הצמד הוקם שבוע לאחר שויגיליון צפה בפאלמר מופיעה במסיבת ליל כל הקדושים. האופי הקברטי של ההופעות מתבטא גם באיפור הדרמטי והבגדים המוחצנים בהם לבוש הצמד. הלהקה מעודדת את מעריציה להשתתף בהופעות כפסלים חיים, הולכים על קביים, יורקי אש, ואמני מיצג.