המדינה נחשבת למקום המסוכן ביותר עקב עליית מפלס מי האוקיינוסים כתוצאה מההתחממות הגלובלית. על פי ההשערות, האיים, שרובם מגיעים לגובה של 2.5 מטרים בלבד מעל פני הים, ייעלמו עד ל-2050. למקרה שתוצף, קיריבטי קנתה שטח אדמה בגודל 20 קמ"ר בפיג'י כדי להעביר את תושביה לשם.
אזורי זמן.
עד 1994 חצה קו התאריך הבינלאומי את המדינה. ב-1 בינואר 1995 הוזז קו התאריך באזור מזרחה, וכיום אזורי הזמן בקיריבטי הם 12+UTC עד 14+UTC.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2010, גרו במדינה כ-103,000 תושבים. רוב האזרחים הם בני שבטים מיקרונזים. בחלק מן האיים יושבים פולינזים. אמנם רוב האוכלוסייה היא כפרית, אך בשנים האחרונות חל תהליך עיור.
הנצרות היא הדת המרכזית בקיריבטי, לאחר שהובאה על ידי מיסיונרים במאה ה-19. 53% מהתושבים קתולים, 40% פרוטסטנטים ו-6% מורמונים.
סילבסטר סטאלון
מייקל סילבסטר גרדנציו "סליי" סטאלון (באנגלית: Michael Sylvester Gardenzio "Sly" Stallone; נולד ב-6 ביולי 1946) הוא שחקן, במאי ותסריטאי אמריקאי. זוכה פרס גלובוס הזהב. עיקר תהילתו באה לו מסדרות סרטי הפעולה "רוקי" ו"רמבו", שבהן גילם את הגיבור - מתאגרף וחייל קומנדו, בהתאמה. שייך לדור גיבורי הפעולה בקולנוע שהופיעו ברבים מלהיטי המסך של שנות ה-80 וה-90.
ביוגרפיה.
סטאלון נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית בעיקרה ממוצא איטלקי (אביו), וממוצא צרפתי ומזרח אירופאי (אמו). לידתו הייתה קשה ועל כן הרופא המיילד השתמש במלקחיים, בהם פגע בשוגג בחלק מהעצבים שבפניו, פגיעה זו מקנה לו את ארשת פניו הייחודית. הוא הוטבל כקתולי, וגדל במרילנד. אביו פרנק סטאלון האב היה ספר ובעל סלון יופי, ואמו ג'קי סטאלון (לבית לייבופיש) הייתה אסטרולוגית ורקדנית. עקב היותו בעל תסמונת פלטפוס, נשלח סטאלון בגיל 4, על ידי אימו, לבית ספר לריקודי סטפס. לאחר מכן, אביו העביר את משפחתו לוושינגטון די.סי. שם הוא פתח בית ספר לקוסמטיקה וטיפוח, בעוד אמו פתחה שם אולם התעמלות לנשים. אחיו הוא פרנק סטאלון, מוזיקאי ושחקן שהתפרסם בעיקר מסרטיו של סטאלון, ובין השאר חיבר את הפסקולים בסרטים "רוקי 3", "רמבו 2" ו"להישאר בחיים".
כשהיה סטאלון בן 9, הוריו התגרשו. לאחר שנתיים אמו נישאה בשנית לאנתוני פיליטי והביאה עמו ילד, אולם לאחר כשלושה עשורים היא נישאה בשלישית לסטיבן לוין. אביו נישא לאחר מכן לעוד שלוש נשים, מהן יש לסטאלון עוד שלושה אחים-למחצה.
בגיל 16 קיבל סטאלון ציונים נמוכים בבית הספר, ואמו השיגה לו עבודת קיץ בסלון יופי. הוא למד בתיכון לינקולן בפילדלפיה, ובאקדמיה הצבאית שרלוט הול במרילנד. אחריהם, למד במכללת מיאמי-דייד ולאחר מכן באוניברסיטת מיאמי.
קריירה.
סילבסטר סטאלון למד משחק באוניברסיטת מיאמי, ואז חזר לניו יורק והופיע בכמה מחזות ב"אוף ברודוויי". תפקידיו הקולנועיים הראשונים היו זניחים למדי, וכללו אף הופעה בסרט פורנו רך בשכר של 200 דולר.
הפריצה הגדולה שלו הייתה בסרט "רוקי" (1976), סרט שאת תסריטו כתב מתוך תקווה להיות גם הכוכב הראשי. הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה בשלושה. באותה תקופה המשיך לככב בסרטים מצליחים אבל יחסית נשכחים כגון "קרב הדרכים 2000", "פ.י.ס.ט", "סמטת גן עדן" (סרטו הראשון כבמאי) ו"הבריחה לניצחון". לסטאלון היו שתי מועמדויות אינדיבידואליות על השחקן הראשי והתסריט. לאחר מכן יצאו חמישה סרטי המשך. בסרט החמישי בסדרה הבמאי ג'ון ג' אווילדסן רצה שרוקי ימות, אך המפיקים לא אישרו את זה ולכן, לדעתו, הסרט נכשל.
בתחילת דרכו מספר סרטים נוספים שבהם היה שותף סטאלון הצליחו, כמו סדרת סרטי "רמבו", "מעבר לשיא", "טנגו וקאש". ביים את סרט ההמשך ל"שיגעון המוזיקה", "להישאר בחיים" לצדו של ג'ון טרבולטה שנכשל וזכה לביקורות רעות. הוא כיכב בסרט הפעולה "קוברה" בהפקתם של מנחם גולן ויורם גלובוס שגם נכשל מבחינה ביקורתית. בשנות ה-90 עשה שני סרטי קומדיה, "עצור! או שאמא שלי יורה", "אוסקר! אל תיגע בבת שלי" שנכשלו ברציפות. לאחר מכן חזר לסרטי פעולה, "סחרור מסוכן", "איש ההרס" ו"המומחה" שהצליחו בקופות והחזירו את סטאלון לשורת השחקנים הגדולים. לאחר מכן הגיעה דעיכה נוספת בקריירה שלו בשל סרטים כושלים כמו "השופט דרד" ו"מתנקשים", אף על פי שהצליח להתאושש מבחינה ביקורתית בסרטים כמו "קופלנד" ו"עבודת נמלים" שגם די הצליחו בקופות.
בעשור הראשון של המאה ה-21, סטאלון שוב נפל לדעיכה צורבת אחרי מספר כישלונות שהם "במעגל הנקמה", "מסלול מסוכן", ו"טיהור מוחלט" שהביא לו פרס ראזי. לעומת זאת הצליח להשיב הצלחה עם הסרט "" של רוברט רודריגז. במשך שלוש שנים הוא שיחק תפקידים קטנים בסרטים עם הפצה מוגבלת, רק ב-2006 החליט לעשות קאמבק והחזיר את שני הגיבורים שלו, "רוקי" ו"רמבו", הסרט השישי של רוקי היה להיט בקופות וזכה לביקורת חיובית מאוד, ולעומת זאת "רמבו 4" שגם הצליח בקופות קיבל ביקורת מעורבת. סטאלון קיבל אות כבוד על פועלו הקולנועי בפסטיבל ונציה 2009. סטאלון קיבל אות כבוד נוסף בפסטיבל הסרטים לוס אנג'לס 2010. באותה שנה שיחק ואף כתב חלק מתסריט סרט הפעולה "בלתי נשכחים", הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה וגרף יותר מ-270 מיליון דולר. סרט ההמשך שיצא ב-2012 גרף כ-312 מיליון דולר. שני הסרטים הופקו על ידי המפיק הישראלי אבי לרנר. באוקטובר 2013 יצא לאקרנים סרטו "תוכנית בריחה", בו הוא משחק לצד ארנולד שוורצנגר. סרט המשך נוסף לסדרת "בלתי נשכחים" יצא ב-2014.
ב-2015 הופיע בסרט "קריד", סרט ספין אוף לסדרת "רוקי" בו שב לתפקיד רוקי בלבואה, וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה על הופעתו. סטאלון קיבל מועמדות גם לפרס אוסקר באותה קטגוריה על תפקידו בסרט.
ב-2020 דיבב סטאלון במשחק הלחימה Mortal Kombat 11 Ultimate את דמותו של החייל Rambo, דמות אורחת המבוססת על סדרת הסרטים בגילומו.
חיים אישיים.
סטאלון נישא לראשונה לסשה צ'אק, איתה יש לו שני בנים. נישואיו השניים היו עם השחקנית ברידג'יט נילסן, ללא ילדים. כיום הוא נשוי בשלישית לג'ניפר פלאבין, יש לו איתה שלוש בנות. שני בניו מנישואיו הראשונים כוללים את סייג' סטאלון, שניסה להשתלב בעולם המשחק, ואף שיחק לצד אביו בסרט רוקי 5 משנת 1990, ונפטר ביולי 2012 ממנת יתר של משככי כאבים במרשם, וסרג'יו שאובחן כאוטיסט.
ב-17 באוגוסט 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיעה מודעה על עמוד שלם בעיתון ה"לוס אנג'לס טיימס" בה הוא היה חתום על גינוי מפורט נגד הטרור שגורמים ארגוני החמאס והחזבאללה, והובעה בה תמיכה גם באזרחים התמימים שנפגעו בישראל ובלבנון. על מודעה זו היו חתומים בנוסף גם ניקול קידמן, מייקל דאגלס, דני דה ויטו, ברוס ויליס, ג'יימס וודס, סם ריימי, רידלי סקוט, ועוד.
מעבר לכך סטאלון הוא רפובליקני ותומך נלהב של המפלגה. בין השאר תמך במועמדים מטעמה: ריק סנטורום וג'ון מקיין. הוא אף שיבח את דונלד טראמפ בקמפיין הבחירות שלו, אך לא תמך בו באופן רשמי.
פולינזים
פולינזים הם קבוצה אתנו-בלשנית של אנשים המהווים את האוכלוסייה הילידית של פולינזיה (איים במשולש הפולינזי), אזור נרחב באוקיאניה שבאוקיינוס השקט. מוצאם הקדום הוא בטייוואן. הם דוברים את , ממשפחת השפות האוסטרונזיות. הפולינזים הילידים של ניו זילנד והוואי הם מיעוטים במולדתם.
מקור.
הפולינזים, כוללים את אנשי סמואה, טונגה, ניואה, מאורי מאיי קוק, מאורי מטהיטי, אנשי הוואי, איי מרקיז ומאורי מניו זילנד. הם קבוצת משנה של עמים אוסטרונזיים. לפי התאוריה המקובלת מקור מוצאם דומה לזה של העמים הילידים מהעולם המלאי, מדגסקר וטאיוואן. תאוריה זו נתמכת על ידי עדויות גנטיות, לשוניות, וארכאולוגיות.
מקורם של הפולינזים מוסבר בעזרת תיאורית הגירה לתוך האוקיינוס השקט שהתחילה בערך לפני 3000 שנה. תאוריה זו מתוארת היטב על ידי קייזר "et al." (2000). התאוריה המודרנית שמקובלת כיום היא שהפולינזים הם חלק מהאוסטרונזים שהחלו להגר מטאיוואן בין 3000 ו-1000 לפנה"ס; הפולינזים כנראה נדדו דרך הפיליפינים, מזרח אינדונזיה, מצפון-מערב גינאה החדשה והגיעו למלנזיה בערך ב-1400 לפנה"ס. משם נדדו לאיים המערביים של פולינזיה ב-900 לפנה"ס. עם זאת, Soares "et al." (2008) טענו בהתבסס על בדיקות דנ"א מיטוכונדריאלי שהתוצאות מצביעות על מקור קדום יותר, קדם ההולוקן, מאזור בדרום מזרח אסיה.
מיקרונזים
דגל קיריבטי
דגל קיריבטי מורכב משני חלקים: רקעו של החלק העליון של הדגל הוא אדום, ובמרכזו פרגטה זהובה המעופפת מעל שמש זורחת. החלק התחתון מורכב משישה פסים גליים אופקיים בצבעי כחול ולבן.
הגלים הכחולים מייצגים את הים המקיף את קיריבטי, ושלושת הפסים הלבנים מייצגים את שלוש קבוצות האיים המרכיבים את המדינה (איי גילברט, איי פיניקס ואיי ליין). 17 קרני השמש מסמלות את 16 איי קבוצת גילברט, ואת האי בנבה.
הסמל של השמש והפריגטה על רקע הגלים עוצב על ידי סר ארתור גרימבל, בשנת 1932, עבור שימושה של המושבה הבריטית איי גילברט ואליס, ששטחה הקיף את קיריבטי המודרנית. עם קבלת עצמאותה, בשנת 1979, אימצה קיריבטי את הסמל לדגלה.
דגל ניז'ר
דגל ניז'ר אומץ בשנת 1959 קודם לקבלת עצמאות ממערב אפריקה הצרפתית. בדגל שלושה צבעים, על מנת להזכיר את דגל שלושת הצבעים הצרפתי.
הפס הכתום בראש הסמל מסמל את חלקה הצפוני של המדינה, בו מצוי מדבר הסהרה. הפס הלבן במרכז הסמל מסמל טוהר, והפס הירוק מסמל את האזור הפורה בסמוך לנהר ניז'ר וכן מסמל תקווה. העיגול במרכז הדגל מסמל את השמש.
הדגל דומה לדגל הודו - אך הדבר מקרי.
דגל כווית
דגל כווית אומץ ב-7 בספטמבר 1961 והונף באופן רשמי בפעם הראשונה ב-24 בנובמבר 1961.