"Devil Pray" התפרסם במדינות רבות באירופה לאחר יציאתו יחד עם חמש הרצועות הנוספות של האלבום, ב-20 בדצמבר 2014. השיר הגיע לעשירייה הפותחת ביוון ובהונגריה, והגיע בשיאו למקומות 9 ו-10, בהתאמה, בעוד שבפינלנד, לבנון ושוודיה, "Devil Pray" הצליח להגיע ל-20 העליונים והגיע בשיאו למקומות 16, 18 ו-14, בהתאמה. בספרד, השיר הגיע בשיאו למקום ה-50 והיה לשיר עם המיקום הנמוך ביותר במצעד מתוך האלבום. עם זאת בצרפת, "Devil Pray" היה השיר השלישי שהצליח להיכנס למצעד של המדינה, אחרי "Living for Love" ו-"Ghosttown" (שני הסינגלים שהופצו מתוך האלבום). בוולוניה הגיע בשיאו למקום ה-80 במצעד הסינגלים של המדינה.
הופעות חיות.
ב-1 במרץ 2015, מדונה ביצעה את השיר בפעם הראשונה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית, "Che tempo che fa", יחד עם "Ghosttown", הסינגל השני מתוך האלבום. הפרק שכלל את הופעתה שודר בטלוויזיה ב-8 במרץ באותה השנה. במהלך הביצוע של "Devil Pray", לבשה מדונה "גלימה שחורה מוגזמת ומחרוזות תפילה שונות". מבקרי מוזיקה מיאהו! שמו לב ששתי ההופעות התקבלו בחום על ידי הקהל, בעוד שליונל ניקייז העריך שמדונה שמה דגש רב יותר על המנגינות והקולות שלה במהלך ההופעה, במקום על תלבושות ואביזרים לבמה. ביאנקה גרייס מ-"Idolator" ציינה שההופעה "תגרום לך לחזור בתשובה על חטאי סוף השבוע שלך, שכן הזמרת ביצעה בצורה רגשית את השיר". "Devil Pray" בוצע בסיבוב ההופעות של מדונה ב-2015–2016, "Rebel Heart Tour". לאחר המאש אפ שעשתה ל-"Holy Water" ו-"Vogue", מדונה טיפסה למרכז הבמה כדי לבצע את "Devil Pray"; במהלך ההופעה היא עלתה על אחד מהרקדנים הגברים שלה, שהיה לבוש ככומר, וביצעה תנועות ריקוד נוספות עם רקדנים אחרים שהקיפו אותה. ג'ורדן זיביץ מ-"Montreal Gazette" אמרה שהיא מצאה את ההופעה "מאתגרת". קודם לכן, שימש השיר לסרטוני תדמית הקשורים לחזרות של סיבוב ההופעות ולראיונות עם הרקדנים. הביצוע של "Devil Pray" בהופעות שאירעו בתאריכים 19–20 במרץ 2016 בסידני סופרדום בסידני, הוקלט ונכלל באלבום ההופעה החמישי של מדונה, "Rebel Heart Tour".
קרדיטים.
הקרדיטים והצוות מותאמים מהאתר הרשמי של מדונה.
דיפנילבוטילפיפרידינים
דיפנילבוטילפיפרידינים (בצרפתית ואנגלית: Diphenylbutylpiperidines) הם קבוצת תרופות אנטיפסיכוטיות מן הדור הראשון שסונתזו, פותחו ושווקו על ידי חברת Janssen Pharmaceutica.
חמרים אלה, המקורבים לבוטירופנונים, מתאפיינים בשרשרת אָלִיפַטית, בה האטום פחמן (C) האחרון מחובר לשני רדיקלים פ-פלואורופניל. בקצה השני של השרשרת מתחברים מתמירים המבדילים את החומרים זה מזה.
הדיפנילבוטילפיפרידינים בדומה לבוטירופנונים משמשים בפסיכיאטריה לטיפול ממושך בהפרעות עם תסמינים פסיכוטיים כמו סכיזופרניה או ההפרעה הדלוזיונלית, לפעמים גם בתסמונת טורט.
הדיפנילבוטילפיפרידינים כוללים את התכשירים:
קיים בקבוצה זו תכשיר יוצא מן הכלל - Amperozide - הנחשב ל"אנטי-פסיכוטי לא טיפוסי" אך הוא משמש ברפואה הווטרינרית.
פעילות.
פימוזיד, פלוספירילן ופנפלורידול הם תרופות אנטי-פסיכוטיות בעלות חוזק גבוה (ביחס לכמות במיליגרמים), קצת פחות מזה של הבוטירופנונים.
תופעות לואי.
תופעות לוואי דומות לאלו של הבוטירופנונים אבל בגלל החוזק המופחת במקצת, יכולות להיות פחותות מאלו.
היסטוריה.
התכשירים פותחו מתוך ציפייה - שלא התגשמה - לפיתוח תרופות בטוחות יותר
השמות המסחריים שנבחרו להם הם קיצורים כדלהלן:
אנטיפסיכוטי") - התרופה נועדה למתן פומי יומיומי. (בגלל מחצית זמן חיים ארוכה נוסה גם בשימוש ארוך-טווח יותר)
התאן באהברי
התאן סולטאן באהברי (בערבית: هتّان سلطان باهبري; נולד ב-16 ביולי 1992) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת הקיצוני והקשר ההתקפי בא-שבאב ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירה.
במאי 2018 זומן באהברי לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 אשר התקיים ברוסיה.
קריירה בינלאומית.
ב-8 בינואר 2019, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת נגד נבחרת צפון קוריאה במסגרת גביע אסיה 2019.
המשחקים העולמיים לנשים 1922
המשחקים העולמיים לנשים 1922, הם האירוע הבינלאומי הראשון, שנערך ב-20 באוגוסט 1922 באצטדיון פרשינג שנמצא ביער ונסן, פריז, צרפת. המשחקים אורגנו על ידי אליס מיליאט והתאחדות ספורט הנשים הבינלאומי (FSFI) Fédération Sportive Féminine Internationale, בגלל סרוב הוועד האולימפי הבינלאומי לאפשר לנשים להתחרות באתלטיקה באולימפיאדת פריז (1924). התחרויות נפתחו בטקס רשמי כמו במשחקים האולימפיים בנוכחותם של כ-20,000 אנשים. בתחרויות השתתפו 77 אתלטיות מ-5 מדינות, ב-11 תחרויות שונות ונקבעו 18 שיאי עולם.
Dark Lady (שיר)
Dark Lady (בעברית: גברת אפלה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית שר, מתוך אלבומה האחד עשר, Dark Lady. השיר יצא לאור בפברואר 1974, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים MCA רקורדס.
כחודש לאחר יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר השלישי והאחרון שר לעשות זאת, עד צאתו של הלהיט "Believe" ב-1998.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'וני דוריל והופק על ידי סנוף גארט. השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק. במרוצת השנים, הפך השיר ללהיט בינלאומי שזכה לעשרות גרסאות כיסוי ורמיקסים. בנוסף לכך, קיבל השיר את מעמד הפלטינה בארצות הברית על סך מכירות של מיליון עותקים.
הרמיקס שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-20 באפריל 2011.
הופעה.
עם השיר הופיעה שר 613 פעמים במהלך הקריירה שלה. בין היתר, הופיעה עם השיר בחמישה סיבובי הופעות שהתקיימו בין שנת 1999 לשנת 2019; "Classic Cher", "", "The Farewell Tour", "Cher at the Colosseum" ו-"Dressed to Kill Tour".
בנוסף לכך, הופיעה שר עם השיר במופע מיוחד שהתקיים בלאס וגאס במסגרת סיבוב ההופעות הרביעי שלה, Do You Believe? Tour.
וידאו קליפ.
עבור השיר יצאו שני וידאו קליפים; האחד קליפ דמוי הופעה והשני קליפ מונפש. בקליפ דמוי ההופעה ניתן לראות תחילה את שר, לבושה בבגדי תחרה כשהיא אוחזת במיקרופון. לאחר מכן, היא מתחילה לשיר את השיר, תוך שמאחוריה ניצבת מנורה מעוגלת, המאירה בצבע סגול.
בתחילתו של הקליפ המונפש, ניתן לראות גבר ואישה מתהלכים ברחוב, כשהם שלובי ידיים. בסמוך לכך, נעצרת לידם לימוזינה שחורה, שמתוכה יוצאת הגברת האפלה, במטרה לתת לאישה כרטיס ביקור, בו היא מוצגת כמגדת עתידות וכאחת שעוסקת בכישופים ומאגיות שחורות. בהמשך, מגיעה האישה אל ביתה של הגברת האפלה. היא משלמת לה כסף והשתיים מתיישבות. לאחר מכן, הגברת האפלה מדליקה נרות ופוצחת בקריאה בקלפים. היא מספרת לאישה כי בן זוגה בוגד בה וזאת, נכנסת לתבהלה.
בסמוך לכך, מראה הגברת האפלה לאישה כדור בדולח בו היא מוכיחה לה שבן זוגה בוגד בה, תוך שהיא אומרת לה לעזוב את המקום ולשכוח שהיא ראתה את הפרצוף שלה. האישה המבולבלת חוזרת לביתה במטרה לישון, אך לא מצליחה מכיוון שהיא חושבת על דבריה של הגברת האפלה.
לבסוף, היא מחליטה לעשות מעשה; היא לוקחת אקדח, טומנת אותו בארנקה והולכת לביתו של בן זוגה. כאשר היא נכנסת, היא נחרדת לגלות כי דבריה של הגברת האפלה היו נכונים וכי בן זוגה מקיים יחסי מין עם מישהי אחרת ובוגד בה. האישה לוקחת את אקדחה ויורה בו ובמאהבתו. לאחר מכן, מגיעים השוטרים במטרה לעצור אותה.
אליאש
ציילון הפורטוגזית
המלחמה של אנה
המלחמה של אנה (ברוסית: «Война Анны») הוא סרט קולנוע משנת 2018 של הבמאי, המפיק והתסריטאי הרוסי אלכסיי פיודורצ'נקו, המספר את סיפורה של אנה, שבתקופת השואה, מוצאת את עצמה בקבר אחים שבו נהרגה כל משפחתה ומוצאת מפלט בארובת בניין בשנות המלחמה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-28 בינואר 2018 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם. הסרט הוקרן בהמשך גם בקינוטאבר בסוצ'י ביוני 2018 שבמסגרתו השחקנית מרתה קוזלובה קיבלה פרס מיוחד מטעם חבר השופטים ובינואר 2019 הסרט זכה בפרסי עיט הזהב לבימוי הטוב ביותר לשנת 2018 ובפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. במרץ 2019 זכה בפרס ניקה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר (מריה קוזלובה) ובקטגוריית הסרט העלילתי הטוב ביותר.
הסרט ישוחרר להקרנות מסחריות מצומצמות מ-9 במאי ועד ל-12 במאי 2019.
תקציר עלילת הסרט.
אוקראינה הסובייטית, 1941. בכפר קטן שתחת הכיבוש הנאצי אנה בת ה-6 מתעוררת כשהיא לכודה בקבר המוני, היחידה מבני משפחתה ששרדה את הטבח. המקומיים מסגירים אותה לידי הרשויות, אך היא מצליחה להימלט ולבסוף מוצאת מפלט בארובה של בניין בית הספר אשר הופקע על ידי השלטונות הנאצים ובעוד בחוץ משתוללת המלחמה, בפנים: ילדה קטנה המנסה לשרוד.
פרס באפט&quot;א למוזיקה הטובה ביותר בסרט
פרס אנתוני אסקוויט למוזיקה בקולנוע (או פרס באפט"א למוזיקה הטובה ביותר בסרט) הוא פרס שנתי המוענק על ידי האקדמיה הבריטית לקולנוע וטלוויזיה. עם שבעה ניצחונות מתוך שש עשרה מועמדויות, ג 'ון ויליאמס הוא המלחין עם מספר המועמדויות ומספר הזכיות הגדול ביותר. אניו מוריקונה הוא המלחין היחיד שזכה שנתיים ברציפות, עבור "המיסיון" בשנת 1986 ועבור "הבלתי משוחדים" בשנת 1987. מוריקנה זכה בכל פעם בשש הפעמים בהם היה מועמד.
שנות ה-1960.
1968: אריה בחורף - ג'ון בארי
1969: Z - מיקיס תאודוראקיס
שנות ה-1970.
1970: קיד וקסידי – ברט בכרך
1971: הקיץ של 42' – מישל לגראן
1972: הסנדק – נינו רוטה
1973: בר מזל! – אלן פרייס
1974: רצח באוריינט אקספרס – ריצ'רד רודני בנט
1975: מלתעות והמגדל הלוהט – ג'ון ויליאמס
1976: נהג מונית – ברנרד הרמן
1977: גשר אחד רחוק מדי – ג'ון אדיסון
1978: – ג'ון ויליאמס
1979: ימים ברקיע – אניו מוריקונה