גר בתל אביב-יפו, גרוש ואב לחמישה. בת זוגו הנוכחית ואם בניהם הצעירים היא אשת הפרסום אוריאלה בן-צבי. אחיו הוא העיתונאי נפתלי בן סימון אשר שימש כתב בערוץ הראשון.
דניאל בן-סימון
דורות הראשונים
רוזנות ודוכסות לוקסמבורג
סרמה
בית תרבויות העולם
בית תרבויות העולם (בגרמנית: Haus der Kulturen der Welt - "האוס דר קולטורן דר ולט") הוא מוסד תרבות במרכז ברלין, בירת גרמניה, המשמש להצגת תערוכות, לכנסים, לפסטיבלים בינלאומיים ולמופעי תיאטרון וקונצרטים המציגים בין השאר פרויקטים חוץ-אירופאיים. זהו אחד ממוסדות התרבות החשובים ביותר בברלין ובגרמניה בכלל.
האירועים במבנה ממומנים על ידי הממשל הפדרלי של גרמניה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי יו סטובינס, וניתן לגרמניה כמתנה מארצות הברית ב-1957. בשל צורתו הייחודית הבניין מכונה בגרמניה "הצדפה ההרה" (בגרמנית: Schwangere Auster"). המבנה ממוקם בפארק הטירגארטן, בסמוך לקנצלריה הגרמנית למול מגדל הפעמונים של ברלין.
ב-1963 נאם במרכז ג'ון פ. קנדי במהלך ביקורו במערב ברלין. ב-21 במאי 1980 קרס גג המבנה, והאירוע גרר הרוג אחד וכמה פצועים. האולם נבנה מחדש בסגנונו המקורי ונפתח מחדש ב-1987 בחגיגות 750 שנה לברלין.
מחוץ למבנה ניצב פסל הארד הכבד ביותר של הנרי מור, "אובל חצוי גדול: פרפר" (1985-86), במרכז אגם מלאכותי. הפסל, שהיה עבודתו הגדולה האחרונה של מור, אותו סיים קצת לפני מותו, שוקל כמעט 9 טון. זהו אחד משלושה פסליו של מור בברלין, שהושאל למערב ברלין ב-1986, אך מועצת העיר רצתה שהפסל יישאר בעיר, ועל כן ביקשה ממור שיתרום לה אותו. המכתב ששלחה למור הגיע לידיו קצת לפני מותו והוא לא הספיק לכתוב את תשובתו. ב-1988 רכשה ברלין את הפסל מקרן הנרי מור תמורת 4.5 מיליון מארק גרמני (בערך 2.58 מיליון דולר בשער של היום), סכום גבוה מאוד לפסל ציבורי באותה תקופה. בסופו של דבר סבל הפסל משחיקה, הן בשל זיהום סביבתי והן בשל ונדליזם, והוא שוחזר ב-2010.
מתחם בית תרבויות העולם שימש כאתר צילומים בסרט הבדיוני-עתידני משנת 2005 "אאון פלוקס".
טנגו 51
טנגו 51 (Tactical Operations Tango 51) הוא רובה צלפים אמריקני תוצרת Tactical Operations Inc ונחשב לרובה הצלפים המדויק בעולם בעל התחייבות לדיוק של 0.25 דקת קשת ( שקול ל-73 מיקרו-רדיאן) ופוטנציאל לדיוק טוב יותר. הרובה נועד במיוחד לצלפי לוט"ר וכוחות מיוחדים של המשטרה (SWAT), לצליפה בטווחים קצרים עד בינוניים בהם נדרש דיוק מרבי. לצד יישומי הלוט"ר הרובה נמכר גם בשוק הפרטי לאזרחים.
הרובה הוא רובה בריחי בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו (0.308 וינצ'סטר) שמבוסס על מכלול הבריח של רמינגטון מודל 700 שתוכננה במיוחד עבור הרובה וזוכה לגימור של Tac Ops. ברובה מושם דגש רב על ההתאמה בין חלקי הרובה השונים ובפרט בין החלקים של מכלול הירי והבריח לקנה על מנת להשיג דיוק מרבי. הקנה עצמו הוא קנה ברמת Match Grade תוצרת Tactical Operations וניתן להזמינו באורכים של , או . הרובה תוכנן להיות ארגונומי ונוח ליורה על מנת להשיג נוחות וביצועים מרביים. על הקנה ניתן להתקין משתיק קול. כרובה שנועד לצליפה מדויקת בלוחמה בשטח בנוי ובאירועי בני ערובה, הרובה נבנה בצורה קומפקטית והוא קצר יחסית לרובי צלפים אחרים.
הרובה מורכב באופן ידני על ידי החברה תוך הקפדה רבה על הפרטים הקטנים ורמת הגימור. זמן ההמתנה לרובה מרגע הזמנתו נע בין 8 ל-18 חודשים.
הטנגו 51 נחשב לאחד מרובי הצלפים המדויקים בעולם, אם לא המדויק שבהם. הדיוק שלו (יכולת הקביצה) - רבע דקת קשת () - מבטיח פיזור שלא עולה על 7.3 מ"מ בטווח ירי של ופיזור שלא עולה על 5.8 ס"מ בטווח ירי של 800 מטר.
הרובה אומץ על ידי 400 יחידות SWAT ויחידות משטרה ברחבי העולם, בהן Los Angeles County Sheriffs Special Enforcement Bureau (SEB)‎, אחת מיחידות העילית המשטרתיות הנחשבות בעולם. הרובה זכה למספר סקירות שנעשו על ידי צלפים ומגזיני נשק ומשטרה, ואלו כללו מטווחים בהם הרובה עמד בהתחייבות שלו (0.25 דקת קשת) ואף ירה בדיוק מעל ומעבר למצופה, דבר שזיכה אותו בשבחים רבים.
Americas Army
גן החיות בברלין
משפחת המלוכה הבריטית
רובה טנגו 51
עמליה לבנוני
עמליה לבנוני (נולדה ב-22 ביוני 1944) היא פרופסור אמריטה בחוג למזרח התיכון שבאוניברסיטת חיפה.
חייה ופועלה.
עמליה לבנוני נולדה בבצרה, כבת למשפחת זבידה שהיו משפחת סוחרים מבוססת בעיראק, אחת משבעה אחים. המשפחה במקור מבגדאד, היא נולדה בבצרה כי שם שהתה המשפחה לרגל עסקיה. עלתה ביחד עם משפחתה ב-1951, מתגוררת בחיפה משנת 1959. למדה בתיכון "ערב חדש". למדה ערבית ואנגלית לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה, עבדה כמורה במשך עשר שנים ובגיל 34 החלה ללמוד לתואר שני אותו הסבה ללימודי המזרח התיכון, אף אותו עשתה באוניברסיטת חיפה. עשתה תואר שלישי באוניברסיטה העברית, תחת הנחייתו של פרופסור נחמיה לבציון וקיבלה דוקטורט ב-1990. נושא הדיסרטציה שלה היה: "הרקע לעליית ברקוק לשלטון והמעבר מסולטנות טורקית לסולטנות צ'רקסית במצרים."
בשנים 2007-2003 כיהנה עמליה לבנוני כראש החוג למזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. בין הפרויקטים הבולטים שיזמה וניהלה כראש חוג: האחד: "חברים על ספסל הלימודים"; בשיתוף ובמימון המרכז היהודי-ערבי. מטרתו ליצור שיתוף פעולה בין יהודים לערבים בתחום האקדמי. במסגרתו מסייעים תלמידים יהודים לתלמידים ערבים בהגשת עבודות בעברית ואנגלית והתלמידים הערבים עוזרים ליהודים בערבית. השני: לבנוני עניינה את המשטרה בלימודי ערבית מדוברת ויש לה פרויקט משותף עם קורס קציני צוערים במשטרה. זהו פרויקט תרבותי, חברתי ואקדמי במטרה ליצור התקרבות של המשטרה למגזר הערבי, לאחר הקרע שחל בעקבות אירועי אוקטובר 2000.
לבנוני מכהנת כחברת סנאט אוניברסיטת חיפה, חברת ועדת הפרס ע"ש סילביה שיין, חברת ועדת חוקת אוניברסיטת חיפה, חברת האגודה הישראלית ללימודי המזרח, חברת ועדת החינוך ישראל-ארצות הברית של קרן פולברייט.
לבנוני שהתה בשבתונים באוניברסיטת טיבינגן, אוניברסיטת אברהארד, אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת שיקגו ואוניברסיטת פרינסטון.
מחקרה.
מחקרה של עמליה לבנוני הוקדש לחקר ההיסטוריה הממלוכית בנושאים פוליטיים וחברתיים. במחקרה היא סותרת חלק נכבד מן התיזה של מייסד תחום המחקר על הממלוכים החוקר החשוב ביותר בתחום, דוד איילון.
איילון חקר את המוסד הממלוכי מן הופעתו במאה ה-9 בח'ליפות העבאסית. התיזה העיקרית של איילון גורסת כי המוסד הממלוכי התקיים מן המאה ה-9 ועד לחיסולו על ידי מוחמד עלי בראשית המאה ה-19 על פי אותה שיטה ואותם עקרונות סיעתיים. על פי השיטה הממלוכית, השליטים המוסלמים קנו ילדים ונערים, בעיקר טורקים, מן הערבה האירו-אסייתית על מנת שישמשו שומרי ראש נאמנים לאחר תקופת חניכות שבמהלכה הם למדו את עקרונות האסלאם ואימון צבאי. למרות מעמדם הרם, הממלוכים היו עילית בת דור אחד מאחר שהם לא הורשו להוריש את מעמדם הצבאי והפוליטי לצאצאיהם. כל שליט הקים יחידת עילית ממלוכית משל עצמו על מנת להגן על שלטונו ובשלב מסוים לאחר עלותו לשלטון הוא היה חייב להיפטר מן הממלוכים של קודמו או קודמיו על מנת לקדם את הממלוכים שלו. לדעת אילון, בתקופת החניכות חונך הממלוכ לנאמנות בלתי מסויגת לאדונו ולסולידריות עם עמיתיו הממלוכים המשתייכים לאותו אדון. קשר סולידריות זה, חשדאשיה, לא הותר כל ימי חייו של אדונם ואף לאחר מותו. בתקופה הממלוכית (1517-1250) החשדאשיה עמדה בבסיס הסיעתיות בפוליטיקה הממלוכית, כאשר תנועה מעגלית מתקיימת בה ללא הרף של ממלוכים חדשים הדוחפים החוצה מן המערכת הפוליטית-צבאית את הוותיקים ואלה בתורם מסולקים ממנה על ידי ממלוכים טריים שזה עתה התבססו בה. אילון גם ייחס חשיבות למוצאם האתני של הממלוכים, בהסתמך על הערות של היסטוריונים מסוימים בני התקופה, וגרס כי בתקופה הראשונה של הסולטנות הממלוכית, התקופה הבחרית או הטורקית, (1382-1250), המערכת הפוליטית הייתה יציבה יותר וכי הממלוכים הטורקים עלו בכישוריהם הצבאיים על הממלוכים הצ'רקסים (1382-1517) וכי אלה האחרונים הביאו לשקיעתו של הצבא הממלוכי ולשקיעת המדינה הממלוכית בשל משטרם הקלוקל.
נקודת מפנה בהיסטוריה הממלוכית, תקופת השלטון השלישית של אל-נאצר מחמד אבן קלאון.