חשוב לקחת בחשבון גם היבטים גופניים: תנועות עיניים, פעילות מוחית ועוד, והקשר שלהם לחשיבה וראייה מייחלת ולאופטימיות. לטענתו של איזקוביץ' (2006) שחקר את התפקיד המוטיבציוני של המבט, יש קורלציה גבוהה בין מבט של אדם לבין מאפיינים אישיותיים שלו. במחקר שלו, נתנו לנחקרים שדיווחו על רמות אופטימיות שונות להתבונן בשלושה סוגי תמונות: תצלומים של סרטן העור, רישומים שדומים לתמונות אלו ותצלומי פנים נייטרלים. באמצעות מערכת שמדדה את מבטי הנחקרים מצא איזקוביץ' כי בוגרים צעירים שהגדירו את עצמם כאופטימיים יותר, הביטו פחות זמן בתצלומי הסרטן בהשוואה למשתתפים הפחות אופטימיים. תוצאות אלו חזרו על עצמן במחקר המשך בו נבדקו משתתפים בסיכון גנטי לחלות בסרטן העור (אף על פי שחלק מהמשתתפים היו ברמות סיכון גבוהות יותר מאחרים, נחקרים בעלי אופטימיות גבוהה יותר, נטו פחות למקד את מבטם על תמונות סרטן העור).
מתודולוגיה.
המחקר בנושא החשיבה המייחלת נעשה לעיתים קרובות בהקשר לפסיכולוגיה באמצעות יישום מחקרי של דמויות דו משמעיות, כאשר ההשערה היא שכאשר אנשים נחשפים לגירויים שאינם חד משמעיים, הם לרוב יפרשו את אותם הגירויים בהתאם לתנאים האישיים או החוויות האישיות שלהם.
בלקטיס ודאנינג (2013) חקרו חשיבה מייחלת בשני ניסויים: הניסוי הראשון כלל גירויים דו משמעיים שיכולים להיתפס כדברים שונים, והניסוי השני כלל גירוי שהתפרש כסוס או ככלב ים.
תוצאות הניסויים הדגימו כי המשתתפים נוטים יותר לתפוס את הגירוי שקשור למצב או לתוצאה חיוביים מאשר לגירוי הקשור במצבים שליליים. מתאם חזק זה בין תפיסה לגירויים חיוביים לעומת שליליים מדגים שאנחנו נוטים לראות את העולם על בסיס רצונותינו שלנו.
במחקרים שבדקו את התופעה ונערכו באצטדיוני כדורגל, בתחנות טוטו, ובקרב מצביעים סמוך לבחירות הכלליות בישראל (ב-1988 וב-1992) ובניו זילנד (ב-1990) נמצא כי חשיבה זו משפיעה על תהליכי ניבוי מסוגים שונים.
ייצוגים של הסביבה.
תחום נוסף בו ניתן לבדוק ראייה מייחלת הוא באמצעות ייצוגים סביבתיים. מחקרים רבים תמכו בהנחה שרצון או מוטיבציות משפיעים על הערכות של גודל, מרחק, מהירות ועוד. לדוגמה, אנשים יתפסו חפצים רצויים כקרובים יותר. ראייה מייחלת משפיעה גם על הדרך שבה אתלטים תופסים ציוד ספורט שונה, למשל כדורים ועוד. לדוגמה, שחקני סופטבול התופסים את הכדור כגדול יותר מכים חזק יותר, וטניסאים שיש להם מספר החזרות גדול יותר יחסית, נוטים לתפוס את מהירות תנועת הכדור כנמוכה יותר מזו שבמציאות ואת הרשת כממוקמת נמוך יותר. תפיסת המרחק והשיפוע מושפעות שתיהן גם מרמות אנרגיה שיש לנחקר: נבדקים שסחבו עימם עומסים כבדים נטו לראות את הגבעות כתלולות יותר ואת המרחקים כגדולים יותר. יעדים המוצבים במעלה הגבעה לעומת אלו המוצבים על קרקע שטוחה נתפסו כרחוקים יותר, ואנשים שנמצאים בכושר גופני טוב תופסים גבעות כמתונות יותר בניגוד לרצים עייפים. במילים אחרות, עלייה נתפסת כמאמץ גדול יותר עבור נחקרים כשהם מותשים פיזית, מה שיכול להביא למצב בו אנשים ינוחו יותר כדי לשמור את רמות האנרגיה שלהם.
תפיסת המרחק מושפעת גם מהדיסוננס הקוגניטיבי. דיסוננס זה עבר מניפולציה על ידי מחקר בו משתתפים חולקו לשתי קבוצות: את המשתתפים בקבוצה הראשונה שכנעו להאמין שהם אלו שבחרו ללבוש תלבושת של הזמרת והשחקנית כרמן מירנדה כדי לחצות את הקמפוס, לעומת המשתתפים בקבוצה השנייה להם ניתנה הוראה שהם מחויבים ללבוש את התלבושת הזו. הסתבר כי הנחקרים בקבוצה הראשונה שינו את הגישה שלהם כדי להתאים למצב ולהפחית בדיסוננס הקוגניטיבי. הנחקרים בקבוצה הראשונה, שבעצם האמינו שהם אלו שביצעו את הבחירה בתלבושת, תפסו את הסביבה בצורה קיצונית פחות מהמשתתפים בקבוצה השנייה, שהבחירה נכפתה עליהם.
תוצאות דומות נצפו גם במחקר שנעשה לאחר מכן, שעסק במבחן של תפיסת שיפוע. במחקר זה המשתתפים בשתי הקבוצות נתבקשו לדחוף את עצמם במעלה מדרון על סקייטבורד בעזרת זרועותיהם בלבד. גם מתוצאות מחקר זה עלה כי משתתפים שחשבו כי הבחירה ניתנה בידיהם, נטו לתפוס את המדרון כתלול פחות מאלו שלכאורה נכפה עליהם לבחור במדרון זה, כדי להפחית את הדיסוננס הקוגניטיבי.
תוצאות שני מחקרים אלו מראות שלגורמים פיזיים יש השפעה על תפיסת הסביבה כדי לעודד את האדם לקחת חלק בהתנהגויות ולהיות מסוגל להשלים ביצועים של משימות רצויות.
דחיינות ומוטיבציה.
סיגל, קרוגלנסקי ופיוק (2000) מצאו כי אנשים שהוערכו ככאלו בעלי חשיבה מייחלת, היו בעלי סיכוי גבוה יותר לדחיינות כשהייתה להם מוטיבציה לדחיינות הזו. כשהחוקרים אמרו להם שמשימה שהם עומדים לעשות היא משימה לא נעימה אותם נחקרים נטו יותר לדחות אותה. כאשר נאמר לנחקרים שהמשימה עומדת להיות נעימה, לא היה הבדל גדול בדחיינות בין נחקרים שהוערכו כבעלי חשיבה מייחלת ואלו שלא. מה שהראה שכאשר לאותם אנשים שמוגדרים כבעלי חשיבה מייחלת יש מוטיבציה כלשהי, הם יראו את עצמם כמסוגלים לבצע את המשימה מהר יותר ממה שבפועל הם יבצעו אותה. כתוצאה מכך, הם נוטים לדחות את העבודה על המשימה הלא נעימה.
לשטרות
פקה קיטומקי
פֶּקָּה קִיטוֹמָקִי (בפינית: Pekka Kytömäki; נולד בשנת 1975) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה.
פקה קיטומקי נולד בשנת 1975 בעיר המאנלינה, שבדרום פינלנד.
למד במחלקה לאנגלית של אוניברסיטת טמפרה. החל משנת 1999 (עם סיום לימודיו) ועד היום (2020) עובד במשרד תרגום. בשנת 2012, בגיל 37, החל לחבר שירים, ובשנת 2015 יצאה לאור אסופת השירים הראשונה שלו, "ללא הכנה לחורף" (Ei talvikunnossapitoa).
אחדים משיריו תורגמו לאנגלית בידי דוֹנַלְד אָדַמְסוֹן וראו אור באסופה דו-לשונית בשנת 2017. תרגומים עבריים של אחדים משיריו ראו אור בספר חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020, בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
חיים אישיים.
קיטומקי מתגורר עם משפחתו בעיר טמפרה, שבדרום-מערב פינלנד.
מנה (ארוחה)
בארוחה, מנה היא מספר מאכלים המוגשים בו זמנית. היא יכולה לכלול פריט מזון אחד או מרכיבים רבים, אך לרוב תכלול שילוב טעמים. ארוחה יכולה לכלול מנה אחת או מספר מנות.
טעמים לחלוקת ארוחה למנות.
לחלוקת הארוחה למנות מספר תפקידים אפשריים:
ויליה-טוליה הואוטרינן
וִילְיָה-טוּלִיָה הוּאוֹטָרִינֶן (בפינית: Vilja-Tuulia Huotarinen; נולדה ב-26 בדצמבר 1977) היא משוררת וסופרת פינית.
ביוגרפיה.
הואוטרינן נולדה בשנת 1977 בכפר סֵאִיָּה, הסמוך לעיר טמפרה. בעלת תואר מוסמך לפילוסופיה מאוניברסיטת טמפרה, והיא מורה לכתיבה יוצרת.
שיריה תורגמו לשפות: איטלקית, איסלנדית, גרמנית, הונגרית, ליטאית, פולנית וצ'כית. הרומן שכתבה, "אור אור אור", תורגם לדנית ולשוודית. תרגומים עבריים של אחדים משיריה ראו אור בספר "חסד ויערות", אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020, בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריה.
שירה
רומן
"אור אור אור" (2013).
פרסים והוקרה.
זכתה בפרסים גם על ספריה בפרוזה.
חיים אישיים.
הואוטרינן היא אם לשני ילדים ומחלקת את זמנה בין הלסינקי לרייקיאוויק.
הנריקה טאווי
הנריקה טאווי (בפינית: Henriikka Tavi; נולדה ב-4 בינואר 1978) היא מורה, משוררת ומתרגמת פינית.
ביוגרפיה.
הנריקה טאווי נולדה בנפת וֶהְקָלַהְטִי, שבדרום-מזרח פינלנד. למדה באוניברסיטת הלסינקי פילוסופיה תאורטית, אסתטיקה וספרות כללית. בעלת דוקטורט מאוניברסיטת ייבסקילה.
עובדת כמורה לפינית בתיכון שלשון ההוראה בו היא שוודית, ומתרגמת ספרות שוודית וגרמנית לפינית. גרה בהלסינקי.
תרגומים לעברית של אחדים משיריה ראו אור בספר "חסד ויערות", אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020, בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ריסטו אויקרינן
רִיסְטוֹ אוֹיְקָרִינֶן (בפינית: Risto Oikarinen; נולד בשנת 1978) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה.
ריסטו אויקרינן נולד ב-1978 בעיר קָיָאָנִי, בירת מחוז קַיְנוּאוּ, שבצפון פינלנד. בעל תואר שני מהפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת הלסינקי, והוסמך ככומר של הכנסייה הלותרנית.
כיום הוא מתגורר בהלסינקי, עוסק בכתיבת הרומן השני שלו ועובד על קובץ שיריו הרביעי. נוסף על כך, עוסק בהוראת כתיבה יוצרת במכון להשכלת מבוגרים ובנגינת ג'אז בסקסופון.
שיריו תורגמו לשבע שפות. תרגומים עבריים של אחדים משיריו ראו אור בספר חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020 בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריו.
שירה
רומן
הלי סלונגה
הֵלִי סְלוּנְגָה (בפינית: Heli Slunga; נולדה בשנת 1982) היא משוררת וסופרת פינית.
ביוגרפיה.
סלונגה נולדה ב-1982 בנפת טֶרְווֹלָה, שבדרום-מערב לפלנד בצפון פינלנד.
בשנת 2013 נבחרה לשמש אומנית העיר במקום מגוריה.
כיום, סלונגה גרה בעיר אוֹאוּלוּ, שבצפון-מערב פינלנד. היא משקיעה את רוב זמנה בכתיבה ספרותית ובהצגת שירתה בפומבי.
שיריה תורגמו לתשע שפות. תרגומים עבריים של אחדים משיריה ראו אור בספר "חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה", שראתה אור בשנת 2020. בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריה.
שירה
רומן
הרי הרטל
הָרִי הֶרְטֶל (בפינית: Harri Hertell) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה.
הרי הרטל נולד בשנת 1985 בהלסינקי. ייסד אגודה העוסקת בהפצת השירה ובהצגתה.
שיריו תורגמו לאנגלית, לגרמנית, לספרדית, לפולנית, לצ'כית, לצרפתית, לקטלאנית ולשוודית. תרגומים עבריים של אחדים משיריו ראו אור בספר חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020, בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריו.
פרסם גם מדריך להצגת השירה על הבמה ושלוש הקלטות של ביצועי שירה מדוברת.
חיים אישיים.
הרטל מתגורר עם אשתו ובתו בהלסינקי.
אאורה נורמי