במרץ 2022, בחלק מאירופה מספרי הנדבקים החלו לעלות, וכך גם האשפוזים. בסין ובאזור הפסיפי הייתה עלייה דרמטית בכמות הנדבקים. מדינות כמו גרמניה דרום קוריאה, אוסטריה, הולנד, ניו זילנד, לטביה והונג קונג התמודדו עם הדבקה רבה. באפריל הרפובליקה העממית של סין התמודדה עם ההתפרצות הגדולה ביותר מאז תחילת המגפה.
שיעורי קטלניות (CFR).
לא פשוט להעריך שיעור הקטלניות (סך התמותה מתוך סך הנדבקים המאומתים במצטבר) במהלך מגפה כיוון שהמדינות לא השתמשו באמות מידה אובייקטיביות למדידת תחלואה ומיתה. בנוסף, כשהמגפה נבלמת, התמותה ממשיכה לעלות בקרב החולים שכבר חלו. נוסף על כך, מכיוון שחלק מהנדבקים במחלה לא אותרו בשל אי זמינות לבדיקות, קרוב לוודאי ששיעור התמותה האמיתי נמוך יותר מאחוז הקטלניות מכלל החולים המאומתים. ומאידך היו מספר מדינות שהמעיטו בכמות התמותה מסיבות פוליטיות פנימיות. בשל כך היו שהשתמשו במדד של תמותה עודפת ביחס לשנים קודמות, בכדי לנסות לברר את שיעור הקטלניות.
שיעור התמותה מהמגפה מושפע ממספר מאפיינים מקומיים כגון רמת הבריאות הכוללת של האוכלוסייה, הנובעת בין היתר מגיל ממוצע, מתזונה מיטיבה וגורמים נוספים, אופן הטיפול במגפה ויכולת מערכת הבריאות "לשטח" את גרף ההדבקה על מנת לתת טיפול מיטבי לחולים, וגם היכולת לבודד את החולים בקבוצות הסיכון ואת נשאי המחלה, באמצעות בידוד וסגר תוך מעקב אחר מצבם ואשפוזם המהיר במידת הצורך.
הגורם העיקרי המשפיע על שיעור הקטלניות הוא הרכב האוכלוסייה בכלל והאוכלוסייה הנדבקת בפרט. במדינות בעל הרכב אוכלוסייה צעיר שיעורי הקטלניות נמוכים מאוד, והיפוכו של דבר.
זמינות של טיפול רפואי מהיר ואיכותי לחולים היא אחד הגורמים המשפיעים על שיעור התמותה. כאשר זה מתקיים, כפי שקרה בספינת התענוגות "דיימונד פרינסס", שיעור התמותה נמוך. מצד שני, אחוז התמותה עלול לעלות במקרה שאחוז גדול של חולים באזור נתון ייצור עומס על מערכת הבריאות המקומית, וימנע מהצוות הרפואי להגיש טיפול לחולים. באמצע חודש מרץ ותחילת אפריל תרחיש זה התקיים בבריטניה, שם נכון ל-16.4.20 עמד שיעור התמותה מעל ל-13%, מהגבוהים בעולם. גם שיעור התמותה באיטליה עלה במהלך אפריל לכ-13.5 אחוזים. כמו כן שיעור התמותה בספרד והולנד עלה על 10 אחוזים, בצרפת נרשמה תמותה של 14% ואילו בבלגיה העפיל אחוז התמותה לשיא של 15.5%.
במחוז חוביי שבו פרצה המגפה לראשונה היה שיעור התמותה שנמדד ב-11 בפברואר בערך 970 ל-31,700 (כ-3 אחוזים), אולם ככל שעברו החודשים והצטברו הנתונים, גברו ההערכות שחולים א-סימפטומטים רבים בסין לא סווגו כחולים, כך ששיעור התמותה בפועל נמוך יותר.
שיעור התמותה העולמי המצטבר ירד במשך המגפה, אם בשל התפתחות וריאנטים פחות קטלניים, אם בשל פיתוח החיסונים והתרופות ואם בשל שיפור הידע הטיפולי שנצבר. אם שיעור הקטלניות העולמי המצטבר הכולל נכון לאפריל 2021 הוערך כ-2.2 אחוזים למקרים מאומתים, הרי שביולי 2022 הוא כבר ירד ל-1.1% למקרים מאומתים.
התפתחות מוטציות לנגיף.
אחד החששות הגדולים בהתמודדות העולמית עם נגיף הקורונה הוא שנגיף SARS-CoV-2, ישתנה ויתפתח לזן חדש וקטלני יותר, או מידבק יותר. מוטציה (תַשנית) כזו היא אחד המאפיינים של גל שני.
הרצף הגנטי של נגיף הקורונה החדש נקבע בסין שבוע לאחר התפרצות המחלה, הרצף נקבע מאדם שעבד בשוק פירות ים בווהאן שבסין, שבו התפרץ הנגיף לראשונה, הפך לבסיס החקר בהתפשטות של הנגיף ברחבי העולם, התברר שהוא מורכב ממולקולת RNA ובתוכה כ-30 אלף "אותיות" גנטיות ומספר קטן של גנים. החשש שלאחר חדירת הנגיף לגוף כאשר יפריש חלבון שנקרא Spike, או חלבון S, כדי לחדור לתאים, שם ישחרר את החומר הגנטי שלו על מנת להשתכפל תהיה "טעות" בהעתקה שהתא מבצע ותיווצר בעקבות כך מוטציה, שיכולה להשפיע על תפקוד הנגיף ותכונותיו. מחקרים מראים שהנגיף עבר לא מעט שינויים, אך רוב החוקרים מסכימים שרובם הגדול לא מגדילים את הסיכון של הנגיף לגוף. מחקר ראשוני מארצות הברית ובריטניה פרסם הערכה על המוטציות שהנגיף צבר. החוקרים העריכו שהנגיף עלול לפתח זן זיהומי, קטלני ואגרסיבי יותר, דבר שעורר בהלה תקשורתית. החוקרים הציגו את אחד הגנים המוטנטיים, המכונה D614G, וכינו אותו "סיבה דחופה לדאגה", שכן הוא מתפשט במהירות.
מחקר אחר שנערך בלונדון מצא 198 מוטציות בנגיף. החוקרים הניחו כי הם לא אמורים להוות דאגה, וגילו כי השונות הגנטית של הנגיף גבוהה וטוענים כי זה מעיד על כך שהפצת הנגיף בעולם החלה בסוף שנת 2019, עוד לפני שהוא זוהה לראשונה. ראש צוות המחקר אמר:
בתחילת התפשטות המגפה נטען שקיים זן נוסף של הנגיף שקטלני יותר. מחקר שנערך באוניברסיטת גלאזגו בבריטניה, סתר את הטענה וגילה כי המוטציות שחלו ב-SARS-CoV-s לא הביאו ליצירת זנים אגרסיביים יותר של הנגיף. ברחבי העולם מומחים טענו כי אי אפשר לסתור את האפשרות של הקטלניות המוטציות שעבר הנגיף, אך עד כה אין סימנים שמעידים שהן השפיעו על יכולת ההדבקה או על חומרת המחלה. מחקר מראה שווירוס הקורונה החדש משתנה לאט יותר מנגיפי ה-RNA אחרים, ככל הנראה בזכות תיקון מוטציות.
בחודש אוקטובר 2020 אותר בבריטניה זן חדש של הנגיף אשר ייתכן ומסבירה עליה מהירה בתחלואה באזורים במדינה. בהמשך נמצא זן אחר, במהלך מגפת הקורונה בדרום אפריקה, שנחשד כמדבקת יותר וזן אחר גם במנאוס. לפניהן Cluster 5 הובילה לצעדי מנע.
בדצמבר 2020 התגלה בהודו זן נוסף שגרמה להתפרצות שם במהלך שנת 2021 והתפשט במהירות ברחבי העולם. ארגון הבריאות העולמי קבע שמות לזנים לפי אלפבית יווני.
בנובמבר 2021, בדרום אפריקה, אותר זן בעל קצב הדבקה גבוה יותר. הזן התפשט במהירות ברחבי העולם. זן זה נקרא וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה וכלל מוטציות רבות ביחס לקודמיו.
מניעת התפשטות.
סקירה השוואתית של מדיניות הטיפול במשבר.
דרכי ניהול המשבר נחלקו לחמישה סוגים עיקריים:
מניעה, מיגון, בידוד וסגר.
בתחילה היו מדינות שניסו למנוע טיסה מהמוקד הראשון בסין ובהמשך פסקו רוב הטיסות בין מדינות העולם ונסגרו הגבולות במועדים שונים. מדינות רבות הורו לבודד, למשך תקופה מוגדרת, את השבים אליהן ממדינות אחרות. זאת, במטרה למנוע הידבקות על ידי חולים שאינם בעלי תסמיני קורונה.
המדינות בחנו ואימצו שיטות שונות של שגרת חיים עבור במטרה למנוע התפרצות נוספת של הנגיף במדינתם. מדינות מסוימות, בצעו סגר לפי גילאים או מגדר ואחרות (כמו דנמרק, סין וניו זילנד) הטילו סגר מלא ושחררו אותו באיטיות. רוב המדינות גם חייבו ריחוק חברתי: צמצום התכנסויות גדולות, צמצום מגע פיזי ושמירה על מרחק. אזרחים רבים נתבקשו שלא לבקר את הוריהם המבוגרים. אחרי הסגר, היו מדינות שעיצבו את המרחב הציבורי כך שהצפיפות תקטן. אחרות הקצו שעה למבוגרים בחוץ ללא איום ההדבקה מהצעירים. דרום קוריאה ומדינות מסוימות נמנעו מסגר ארצי ושמרו על שגרה יחסית בעזרת שמירה על ריחוק חברתי וביצוע צעדים מהירים ונרחבים לקיום בדיקות ולבידוד הנדבקים. מדינות מסוימות חייבו שימוש במסכות ובעולם היה וויכוח על התועלת שבחבישת מסכות, שהוכרע לטובת שימוש בהן.
בסוף שנת 2020 פורסמו בכתבי העת Nature ו-Science שני מחקרים שהשוו בין יעילותן של פעולות שונות שבוצעו בקרב כלל המדינות למניעת התפשטות הנגיף. מסקנות המחקרים היו שהפעולות היעילות ביותר, בהתאמה - מניעת התקהלויות (10 איש, להבדיל מהגבלה ל-100 שנמצאה יעילה אך פחות), סגירת מוסדות חינוך (המחקרים לא הבחינו בין גילאים צעירים לבוגרים), סגירת גבולות, הגברת זמינות מסיכות רפואיות והגבלת תנועה.
הפעולות שנמצאו בעלות היעילות הנמוכה ביותר הן, בהתאמה - קבלת סיוע בינלאומי, שיפור יכולת בדיקת המעבדות, הגדלת כמות מבנים המאפשרים בידוד, הגבלת תחבורה ציבורית, ביצוע בדיקות בשדות התעופה ומעקב אחר אזרחים בקנה מידה גדול.
גם סגר לאומי נמצא יעיל למניעת ההיבדקות, אולם נמצא יעיל אך במעט כתוספת לפעולות שנמצאו יעילות ביותר.
יציאה מהסגר.
היציאה מהסגר התבצעה באופן שונה ממדינה למדינה, כאשר המדינות הראשונות לבחון טקטיקת יציאה נאלצות להתבצע על הערכות וספקולציות בלבד, והמדינות שהגיעו לשלב זה לאחר מכן מנסות להתבסס על הניסיון שהצטבר, ולבדוק באילו מקרים מדינות שניסו לצאת מהמשבר חוו גל שני של מגפה.
חלק מהמדינות שהחלו להקל על הסגר חוו התפרצויות או גל שני של מגפה שהגיעה מכניסתם של אנשים מחוץ למדינה, מה שהפך את נושא שיקום התיירות למסובך במיוחד, נושא שעורר דאגה במיוחד במדינות שתיירות היא נדבך משמעותי בכלכלתן. המדינה הראשונה שפתחה את שעריה לתיירים, הייתה סלובניה. מדינות אחרות ניסו לבחון "מדיניות בועה", לפיה תתאפשר תיירות בין מספר מצומצם של מדינות שכולן נקיות מקורונה במידה מספקת.
גורמים שונים, ביניהם ה-OECD וקואליציית שרים באיחוד האירופי, קראו לנצל את ההזדמנות לשיקום שייתן דגש על כלכלה ידידותית יותר לסביבה.
האיחוד האירופי פרסם "רשימה בטוחה" של מדינות שתושביהן יוכלו להיכנס לתוך שטחו למטרות תיירות ועסקים. כל מדינה באיחוד יכלה להטיל מגבלות על מבקרים שיגיעו אליה מהמדינות ברשימה וכמעט בוודאות לא תאפשר כניסה של נוסעים אליה ממדינות אחרות. הוגדרו מדינות ששולטות במצב הקורונה בשטחן על בסיס מספר המקרים למאה אלף בני אדם בשבועיים האחרונים. בנוסף למגמה יציבה או לירידה במספר מקרי ההידבקות, מדינות שרצו שתושביהן ייכנסו לשטח האיחוד יהיו חייבות שיהיה להן מערך יעיל של בדיקות, איתור מגעים, מניעה וטיפול כדי להתמודד עם המגפה. הן גם צריכות לשכנע את הגוש האירופי שיש להן מאגר מידע זמין ומהימן. זו בנוסף לקיום אישור כניסה הדדי.
סגרים נוספים.