הלחנת פסקול לסרטי הקולנוע "אני ירושלמי", "טוביה ושבע בנותיו", "שלושה ימים וילד", "מבצע יונתן", "שמונה בעקבות אחד", "אני אוהב אותך רוזה" "הרשלה", "עדות מאונס" ועוד רבים.
הלחנת שירים ללהקות צבאיות ("הורה היאחזות", "יא ירח", "הימים האחרים", "נאחז בכל משלט", "יונתי בחגוי הסלע", "המפקד תמיד צודק" ועוד)
הזמר יהורם גאון הרבה לבצע את שיריו של זלצר, בהם הלהיטים מ"קזבלן" ("יש מקום", "כל הכבוד") וכן להיטים רבים נוספים, כולם למילותיו של חיים חפר, איתו הרבה זלצר לשתף פעולה, ביניהם : "הנני כאן", "השר משה מונטיפיורי", "אני עושה לי מנגינות" (שלושתם מהסרט "אני ירושלמי"), "העיירה של טוביה", "רוזה", "לא נפסיק לשיר", "בית אבי", "שימרי לי על המנגינה" ו"המלחמה האחרונה".
לזמרת גאולה גיל הלחין בין היתר את "דבר אלי בפרחים", "הגבעות הכחולות", "מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה", "נערה ושמה כנרת", "אם זה בספטמבר", "למנצח שיר מזמור", "אולי תרדו שם", "שמונה בעקבות אחד", "לשיר ילדה לשיר" ועוד.
בסוף שנות ה-70 הוציא זלצר תקליט אינסטרומנטלי ששילב בין דיסקו למוזיקה מזרחית.
ב-1995 כתב, יחד עם חיים קינן, את שיר הנושא לסדרת הטלוויזיה רמת אביב ג', "איתך", שאותו שרה הזמרת ליאורה.
בשנות ה-80 החל לכתוב בעיקר בתחום המוזיקה הקלאסית.
זלצר חיבר יצירות סימפוניות, ביניהן: "הפיוט והנבואה של התנ"ך" (אותה ביצעה בשנות ה-60 התזמורת הסימפונית של וינה עם הזמר תיאודור ביקל כקריין היצירה; כמו כן "קינה ליצחק" (הרקוויאם לזכרו של יצחק רבין); וכן את "בערוב ימים" (שנוגנה ב-2007 על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה).
בשנת 2007 זכה זלצר בפרס על מפעל חיים שניתן על ידי שר התרבות בתחום הזמר העברי. השופטים נימקו את קבלת הפרס במילים הבאות:
בשנת 2009 זכה זלצר בפרס ישראל לזמר עברי.
בלדווין השלישי
אוגניקה
היידי קלום
היידי קלום (בגרמנית: Heidi Klum, נולדה ב-1 ביוני 1973), היא דוגמנית על, שחקנית קולנוע, מנחת טלוויזיה, אשת עסקים, מעצבת אופנה, מפיקת טלוויזיה ואמנית גרמנייה-אמריקאית. מועמדת לפרס אמי, על הנחייתה בסדרת המציאות "פרויקט מסלול".
ביוגרפיה.
קלום נולדה בעיר ברגיש גלאדבאך, נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה המערבית דאז, בתם של ארנה, מעצבת שיער, וגינתר קלום, מנהל בחברת קוסמטיקה. ב-1992 השתתפה בתחרות דוגמניות והגיעה למקום הראשון. היא זכתה בחוזה דוגמנות בשווי 300,000 דולר. היא התחילה לדגמן במילאנו, פריז והמבורג. בעקבות הזכייה ויתרה על לימודים בבית ספר לעיצוב אופנה, ועברה לניו יורק.
קריירה.
דוגמנות ומשחק.
כשעברה לניו יורק, קריירת הדוגמנות שלה החלה לפרוח, והיא החלה להופיע על מגזיני אופנה נחשבים, בהם "Elle", "ווג" ו"מארי קלייר".
היא התפרסמה בעקבות הופעתה בשער גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנת 1998, שהפכה אותה לדוגמנית הגרמנייה הראשונה שהופיעה בשער המגזין.
היידי הופיעה פעמיים בשער (בפעם הראשונה לבד, ובפעם השנייה עם נערות השער מהעבר), בנוסף, הופיעה בסך הכל כ-8 פעמים במגזין.
הופיעה בקטלוג ותצוגות של חברת ההלבשה התחתונה ויקטוריה'ס סיקרט, כששם זכתה לכינוי המלווה אותה מתחילת הקריירה, "הגוף" (The Body) ונחשבת כנציגת גרמניה, בשנת 2010 פרשה קלום מחברת ההלבשה התחתונה ויקטוריה'ס סיקרט לאחר 13 שנה. קלום הייתה דוברת חברות נחשבות כמו: בראון, H&amp;M, וליז קליברון.
מלבד דוגמנות הופיעה במספר סדרות טלוויזיה, בהן "ספין סיטי", "סקס והעיר הגדולה" ו"איך פגשתי את אמא". היא שיחקה כדוגמנית שיער חמת מזג בסרט "ראש בראש", ענקית בסרט "הקסם של אלה" ולוהקה בתור אורסולה אנדרס בסרט "חייו ומותו של פיטר סלרס".
בשנת 2008 המגזין פורבס הכתיר את קלום לדוגמנית השנייה הכי מרוויחה בתעשייה, עם שכר ממוצע של 16 מיליון דולר לשנה. בנוסף, היא הופיעה באותו המגזין ברשימת "100 הסלבריטים המשפיעים בעולם".
הנחיה.
בדצמבר 2004 הפכה למנחה, שופטת ומפיקה אחראית של תוכנית המציאות "פרויקט מסלול" בתחנת הטלוויזיה האמריקאית "בראבו". התוכנית עוקבת אחר תחרות רבת-שלבים בין מספר מעצבי אופנה מתחילים, המשתתפים באתגרי עיצוב שונים במטרה לזכות בתואר המנצח, מעצב האופנה המוביל הבא.
התוכנית זכתה להצלחה רבה, שזכתה מהניו יורק טיימס לכינוי "הפראדה של תוכניות הריאליטי". בנוסף להצלחה, ב-2008 היידי הייתה מועמדת לפרס אמי, בקטגוריית "מנחי תוכניות ריאליטי", ואף עשתה היסטוריה, בכך שהייתה המנחה הנשית היחידה והראשונה שהתמודדה בקטגוריה. בנוסף, היא הייתה למנחה בטקס.
בגרמניה, קלום מנחה, שופטת ומפיקה שותפה, החל מינואר 2006, את התוכנית "הטופ מודל הבאה של גרמניה".
עיצוב.
היידי עיצבה בגדים המופיעים בקטלוג הגרמני "Otto", שאת פריטיו ניתן להזמין בדואר. כיום, היא מעצבת נעליים לבירקנשטוק, תכשיטים ל-Mouawad ובגדי ים שהופיעו בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ונמכרים באתר הבית שלה. היא ציירת וציוריה הופיעו בעיתוני אמנות שונים בארצות הברית.
בשנת 2007, מכרה בערוץ הקניות האמריקאי קולקציית תכשיטים מיוחדת בעיצובה. כל התכשיטים נמכרו תוך 27 דקות.
חיים אישיים.
בשנת 1997 נישאה קלום למעצב השיער ריק פיפינו. השניים התגרשו לאחר 5 שנות נישואים בנובמבר 2002. לאחר גירושיה יצאה עם פלאביו בריאטורה, הבעלים של קבוצת פורמולה 1. קלום גילתה שהיא בהריון ממנו; באותו יום, נתפס פלאביו מתנשק עם מעצבת תכשיטים צעירה. זמן קצר לאחר מכן השניים נפרדו, ויחסיהם נותקו בזמן הריונה עם בתה. היידי ילדה את הלנה, "לני", בתה הבכורה ב-4 במאי 2004. לני לא בקשר עם אביה הביולוגי.
בתחילת 2004, בתקופת ההריון מבעלה הראשון, הכירה בניו יורק את הזמר הבריטי סיל, שהיה לצידה בהריונה.
קלום הודיעה על אירוסיה לסיל ב-4 בינואר 2005 והם נישאו ב-10 במאי 2005. בנוסף יש לזוג שלושה ילדים משותפים: הנרי (נולד ב-12 בספטמבר 2005), ג'ון (נולד ב-22 בנובמבר 2006) ולו (נולדה ב-9 באוקטובר 2009). ב-2009 היא נשאה רשמית את שם משפחתו של בעלה סיל בתור היידי סמואל. הם פנו לגירושין באפריל 2012, והתגרשו סופית באוקטובר 2014.
בספטמבר 2012 התפרסם כי היא יוצאת עם שומר הראש שלה, מרטין קירסטן.
במאי 2018 הודיעה קלום באמצעות דיווח באינסטגרם כי היא ביחסים עם הגיטריסט טום קאוליץ מלהקת טוקיו הוטל, וב-24 בדצמבר 2018 היא דיווחה כי היא וקאוליץ התארסו. בפברואר 2019 הם התחתנו.
ב-2008 קלום התאזרחה כאמריקאית, בנוסף לאזרחות הגרמנית שלה מלידה. היא מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה.
שניות גל חלקיק
הידטיוס
הידטיוס (Hydatius, בערך 400 - בערך 469) היה בישוף אקואָי פלביה בפרובינקיה הרומית גאלאיקיה (ככל הנראה חאבס בפורטוגל של היום) הנמצאת במחוז ויה ריאל. הידטיוס חיבר כרוניקה היסטורית של זמנו, המהווה את העדות הטובה ביותר להיסטוריה של היספניה במאה החמישית.
הידטיוס נולד בערך בשנת 400 לספירה בסביבות למיקה עיירה הסמוכה לצ'ינזו דה לימיה של היום במחוז אורנזה בספרד. כנער, עלה לרגל לארץ הקודש, שם פגש את הירונימוס הקדוש כאשר התבודד זה בבית לחם. בשנת 428 הפך לבישוף באקואָי פלביה, בתקופה בה שליטתה של רומא בספרד הפכה יותר ויותר נומינלי. באזור אקואָי פלביה שלטו הסואבים, שהתיישבו בגלאיקיה בשנת 411. הידטיוס נטל חלק במשלח שביקשה מהגנרל פלביוס אאטיוס, השליט בפועל ברומא לצד גאלא פלקידיה.
הידטיוס הקדיש מאמצים רבים לעקירת הכפירה בדת הנוצרית, לא רק בדיוקסיה שלו אלא גם בחלקים אחרים של ספרד. הוא בא במגעים תכופים עם בישופים חשובים בתקופתו, כולל תוריביוס מאסטורגה ואנטונינוס ממרידה. יחד עם תוריביוס פנה הידטיוס לאפיפיור ליאו הראשון בבקשת עזרה במלחמה זו. הידטיוס מאפיין את הכופרים בספרד כמניכאים, אך ככל הנראה הייתה כוונתו לפריסקיליאנטים, חסידי הבישוף הספרדי האסקטי פריסקיליאנוס, שגונה ככופר על–ידי כמה קונצילים כנסייתיים והוצא להורג כמכשף על ידי הקיסר מגנוס מקסימוס בערך בשנת 385.
איננו יודעים הרבה על חייו של הידטיוס מעבר לכך, למרות שידוע כי נחטף ונכלא למשך זמן מה בשנת 460 על ידי יריבים מקומיים, עובדה המצביעה על כך ששיחק תפקיד חשוב בפוליטיקה המקומית בגלאיקיה.
עיקר חשיבותו ההיסטורית של הידטיוס נעוצה בתולדות הימים שכתב לקראת סוף חייו. הכרוניקה שכתב הייתה מן הז'אנר הפופולרי בתקופת שלהי העת העתיקה, אם כי היו לה מקבילות בז'אנרים כרונוגרפיים כמו הקונסולר פסטי. מטרתו העיקרית של ז'אנר נוצרי מובהק זה הייתה למקם את ההיסטוריה האנושית בתוך הקשר שיש בו התקדמות ליניארית מתקופת התנ"ך ועד הביאה השנייה. ברישום כל שנה נמנים אירוע אחד או יותר, לרוב בתמציתיות רבה. החסיד הבולט ביותר של הז'אנר היה הבישוף בן המאה הרביעית אאוסביוס מקיסריה. הירונימוס תרגם את אאוסביוס ללטינית והמשיך אחר כך את הכרוניקה עד לשנת 378. כותבים רבים אימצו את המנהג והמשיכו את רישום השנים מהנקודה בה הפסיק הירונימוס.
הידטיוס התחיל את חיבורו בשנת 379, כהמשך ישיר להירונימוס. להידטיוס הייתה גישה למספר מקורות היסטוריים וכרונוגרפיים, אף שישנם חילוקי דעות ביחס למספרם, והוא השתמש במערכות כרונולוגיות מקבילות. בגלל שיטה זו, במיוחד לקראת סוף הכרוניקה, קשה לתרגם את הכרונולוגיה שלו לתאריכים מודרניים. המידע שנותן הידטיוס תמציתי מאוד בתחילה, אף הוא הופך מפורט יותר ויותר עם התקדמות השנים, עד שבשלב מסוים הוא מזכיר עבודה מתפתחת יותר מכאשר כרוניקה רגילה.