התנהגות הבועה נקבעת על ידי ציפה. כלומר שקיעה או עליה של הבועה היא פונקציה של יחס בין צפיפות הסביבה לצפיפות הבועה:
כלומר היציבות נקבעת לפי הקריטריון:
כאשר השינוי הוא לאורך רדיוס הגרם. מכיוון שלפי משוואת המצב formula_13 ואנו שומרים על לחץ קבוע, ניתן לתרגם את התנאי ל:
תוך שימוש בכלל השרשרת:
המעבר השני נובע משיווי משקל הידרוסטטי והשלישי ממשוואת המצב. formula_16 הוא משקל מולקולרי ממוצע, k הוא קבוע בולצמן וformula_17 הוא מסת אטום המימן. כך התנאי מתורגם ל:
או בצורתו המקוצרת:
קישוט מרכז השולחן
הקישוט המרכזי הוא פריט דקורטיבי, בדרך-כלל פונקציונלי בלבד ואינו מהווה חלק מן הארוחה, המונח במרכז שולחן הסעודה, כחלק מעריכת השולחן, ומטרתו להוסיף אווירה, עניין, הדר ונוי לסעודה. לא תמיד מדובר בפריט אחד ויחיד. בפרט בשולחנות ארוכים, ייתכנו מספר קישוטים מרכזיים, שיהיו פזורים לאורכו.
ייעוד.
הקישוט המרכזי על השולחן הוא פריט, המשמש למטרות דקורציה (קישוט ועיצוב). יחד עם זאת, לעיתים קרובות, הקישוטים המרכזיים לא גדולים במיוחד, כדי למנוע מהם לחסום את שדה הראייה בין משתתפי הסעודה וכדי להשאיר מספיק מקום להגשת המנות והאוכל.
קישוטים מרכזיים אחרים עשויים, לעיתים קרובות, מפרחים, נרות, פירות או מגדים (ממתקים).
קישוטים מרכזיים מהווים חלק גדול ומשמעותי מעיצוב וקישוט שולחנות בחתונות ושמחות אחרות, כגון: בר/בת מצוות, ימי הולדת ומסיבות אירוסין.
במפגשים ואירועים רשמיים באירופה יש לעיתים קישוטים מרכזיים מושקעים ומורכבים במיוחד, בפרט על גבי שולחנות ארוכים, העשויים להתפרש לכל אורכם.
בחגים, בפרט ראש השנה, פסח וגם פורים, מקובל גם בבתים הפרטיים להשקיע בשדרוג שולחן הסעודה בקישוט מרכזי.
דאן מלוי
הרפובליקה האוטונומית של קרים
הרפובליקה האוטונומית של קרים (באוקראינית: Автономна Республіка Крим, ברוסית: Автономная Республика Крым, בטטרית של קרים: Qırım Muhtar Cumhuriyeti) הייתה רפובליקה אוטונומית שהתקיימה בשנים 1991–2014 במסגרת אוקראינה, החל משנת 1992 ללא המילים "סובייטית סוציאליסטית".
בפועל היא הפסיקה להתקיים עם סיפוח חצי האי קרים בפברואר-מרץ 2014 על ידי הפדרציה הרוסית.
הרפובליקה כללה את כל שטחה של חצי האי קרים מלבד העיר סבסטופול שנהנתה ממעמד מיוחד ונפרד.
חצי האי קרים שוכן בצפון הים השחור. בירת הרפובליקה הייתה סימפרופול. בשנת 2013 אוכלוסיית המדינה האוטונומית הייתה לערך 1,970,000 תושבים.
הרפובליקה האוטונומית של קרים הוכרזה בהחלטת המועצה העליונה של אוקראינה בספטמבר 1994 על בסיס "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית של קרים" שקמה בפועל ב-12 בפברואר 1991 בעקבות משאל העם מ-20 בינואר 1991.
ב-6 במאי נקראה הרפובליקה האוטונומית של קרים.
בסוף פברואר 2014 היא נכבשה על ידי כוחות צבאיים רוסיים ובדלנים אוקראינים פרו-רוסים. ב-11 במרץ 2014 הפרלמנט של קרים הכריז על עצמאות תחת השם "הרפובליקה של קרים". בנסיבות החדשות ב-16 במרץ 2014 התקיים משאל-עם שאישר את האיחוד מחדש של חצי האי קרים עם רוסיה. חוקיות משאל העם לא הוכרה על ידי ממשלת אוקראינה ולא זכה בהכרה בינלאומית רחבה.
רוסיה ועוד 17 חברות באו"ם הכירו את קרים כחלק מהפדרציה הרוסית, בעוד אוקראינה רואה בחצי האי עדיין חלק אינטגרלי ממנה, עמדה שנתמכת על ידי רוב הקהילייה הבינלאומית.
ב-27 במרץ 2014 העצרת הכללית של האו"ם החליטה להכיר בשלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה בגבולות המוכרים שלה עד שנת 2014 (החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם). בעד ההחלטה הצביעו 100 מקרב 193 מדינות, בעוד 11 התנגדו, 58 נמנעו ו-24 לא השתתפו בהצבעה.
מבחינת אוקראינה (בהתאם לחוק האוקראיני שנחקק ב-15 באפריל 2014) קרים, לרבות הרפובליקה האוטונומית שלה והעיר סבסטופול, בעלת המעמד המיוחד, נחשב "שטח כבוש זמנית" על ידי רוסיה.
גם בשנים 1994–2014 העיר סבסטופול הייתה יחידה מנהלית נפרדת משאר חצי האי קרים ונהנתה ממעמד מיוחד, בדומה לעיר הבירה של אוקראינה, קייב. אחרי סיפוחה לרוסיה היא המשיכה להיות נפרדת מהרפובליקה של קרים ביחידה הנקראת "עיר פדרלית" כששתי היחידות הטריטוריאליות הרכיבו יחדיו את המחוז קרים של הפדרציה הרוסית, שבוטל אומנם, אך נותרו חלק מרוסיה.
בפועל החל ממרץ 2014 איבדה אוקראינה את השליטה הממשית בשטח חצי האי קרים.
קישורים חיצוניים.
Mathilde Gerard "La Crimée a toujours eu un statut à part en Ukraine" Le Monde
ה-iLoo (קיצור ל-Internet Loo, בית שימוש אינטרנטי) היה פרויקט מבית מיקרוסופט שהיה אמור לאפשר בתי שימוש ניידים שתומכים באינטרנט אלחוטי. ה-iLoo, שהיה מתוכנן לשמש בפסטיבלי קיץ בריטים, תואר כבית שימוש נייד עם חיבור אינטרנט אלחוטי, מסך פלזמה מתכוונן, מקלדת אלחוטית עמידה למים, מערכת שמיעה היקפית עם שישה ערוצי סטראו ונייר טואלט עליו מוטבעים כתובות אתרי אינטרנט מוכרים. ל-iLoo תוכננו גם מקלדת ומסך נוספים מבחוץ, והיה צורך בשמירה עליהם כדי שלא ייגנבו. הפרויקט היה אמור להיות אחת מהיוזמות המצליחות של MSN בממלכה המאוחדת, שהיו אמורות להציג את האינטרנט במקומות לא רגילים, כמו ברחוב (MSN Street), בפסלי רחוב (MSN Park Bench) ובכיסאות חוף (MSN Deckchair).
הפרויקט הוכרז ב-MSN UK ב-30 באפריל בשנת 2003, והיה מושא לבדיחות רבות לפני שהוכרז כמתיחה על ידי מיקרוסופט ב-12 במאי. ב-13 במאי, הצהרה נוספת של מיקרוסופט טענה שלמרות שהפרויקט לא היה מתיחה, הוא בוטל מכיוון שהוא לא היה מקדם מספיק את המותג של MSN. פרויקט ה-iLoo של מיקרוסופט הוכרז כ"כישלון" ביחסי ציבור ב-"Online Journalism Review".
תיאור.
ה-iLoo עוצב להיות בית שימוש נייד שתומך באינטרנט אלחוטי, שיאפשר למשתמשים לגלוש באינטרנט בזמן שהם נמצאים בבית השימוש.
מבחינה טכנית, המתקן תוכנן כך שיהיה בו חיבור פס רחב לאינטרנט אלחוטי 802.11b, מקלדת עמידה למים, מסך פלזמה מסתובב המחובר למחשב המריץ חלונות XP, מערכת שמיעה היקפית עם שישה ערוצי סטראו מתחת לכיור, נייר טואלט עליו מוטבעים כתובות אתרי אינטרנט מוכרים ושירותי שאיבה.
מבחוץ, על המתקן היה אמור להיות לוגו של MSN ו"תחנת hotmail" עם מסך פלזמה ומקלדת נוספים, שישמשו את האנשים שממתינים בתור. ליד העמדה היה אמור להיות מוצב שומר, שיוודא שנעשה שימוש ראוי בציוד ושימנע גנבות של המוצרים. ה-iLoo היה אמור להיות מושק ב"כמות גדולה של פסטיבלי קיץ", ותוכנן להיות מושק אך ורק בבריטניה.
יובל שבח
יובל שבח (נולד ב-25 באפריל 1994) הוא שחקן ישראלי. התפרסם בעקבות תפקידו הראשי בסדרת הנוער "ראש גדול".
ראשית חייו.
יובל שבח נולד וגדל בתל אביב. עד גיל 12 היה שבח טניסאי מצטיין. במאית בתיאטרון גשר ראתה אותו משחק והציעה לו להשתתף בהצגה "מדיאה", שבח הסכים ובעקבות זאת פתח בקריירת משחק והשתתף בפרסומות.
בשירותו הצבאי, שירת כלוחם בחטיבת הנח"ל.
כיום, שבח מתגורר בשכונת רמת אביב ג' שבתל אביב.
קריירה.
בשנת 2007 הצטרף לעונה הרביעית של הסדרה "ראש גדול", בה גילם את גורי בנה של יועצת מנהל בית הספר שלו. את התפקיד מילא גם בעונה החמישית של הסדרה.
בשנת 2008, יצא הסרט "אילי ובן", בו גילם את אילי. משחקו של שבח בסרט זה זכה לביקורת חיובית. בהמשך אותה שנה גילם את בנו של אודי בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "על קצות האצבעות".
שנת 2015 הופיע בסדרה "כוכב הצפון" בתור עידו שעובד במלון כוכב הצפון נער מצחיק, שאפתן וג'ינג'י. חלומו הגדול להיות די ג'יי מצליח.
בשנת 2015, הקליט יחד עם לין אשרוב את שיר "הבזבז", ששודר בערוץ דיסני ונועד להעלאת המודעות לחשיבות החיסכון באנרגיה.
בשנת 2017 השתתף בסדרת הטלוויזיה "כיפת ברזל" בתפקיד אורח בעונה הראשונה (פרק 6) שם גילם את יונתן, דתי לייט ואחיה של אלישבע. בעונתה השנייה של הסדרה קיבלה הדמות בתפקיד מרכזי.
בשנת 2019 שיחק בעונה השלישית של הסדרה "כדברא" בתפקיד אירה.
חלב מעוקר
חזקות של שתיים
חזקות של 2
אמריקה הקטנה
אמריקה הקטנה (באנגלית: Little America) הייתה סדרה של בסיסי מחקר, שמוקמו על מדף הקרח רוס, דרומית למפרץ הלווייתנים.
אמריקה הקטנה 1.
"אמריקה הקטנה 1" - הבסיס הראשון בסדרה הוקם על ידי ריצ'רד בירד בינואר 1929 ונעזב ב-1930. כאן צולם הסרט "עם בירד בקוטב הדרומי" (1930, על מסעו של בירד אל הקוטב הדרומי.
אמריקה הקטנה 2.
"אמריקה הקטנה 2" הוקמה בשנת 1934, כ-9 מ' מעל אתר הבסיס הראשון, עם גישה אל חלק מן הבסיס הראשון באמצעות מנהרה. הבסיס הזה נסחף לזמן קצר בשנת 1934, אבל שדה הקרח התמזג עם הקרחון העיקרי.
במהלך המשלחת של 1935-1934, נשלחו מאמריקה הקטנה מכתבי מזכרת רבים, שעשו שימוש בבול זיכרון שהנפיקה ממשלת ארצות הברית.
אמריקה הקטנה הקימה את תחנת הרדיו הראשונה שהצליחה להוציא מאנטארקטיקה שידורי רדיו סדירים, שנקלטו על ידי מקלטי רדיו ביתיים בארצות הברית, במרחק של קרוב ל-18,000 ק"מ סביב קימור כדור הארץ.
במשלחת מאוחרת יותר לאנטארקטיקה, איתרו אנשיו של בירד את מגדלי השידור של אמריקה הקטנה שעדיין ניצבו על מכונם, כולל טחנת הרוח ג'ייקובס
שהוקמה בשנת 1933.
אמריקה הקטנה III.
"אמריקה הקטנה III" הוקמה לעונת 1941-1940 במרחק כ-10 ק"מ צפונה.
בשנת 1940 נקנה רכב מחקר ענקי, יוצא דופן, "סיירת שלג אנטארקטית", לתחנת אמריקה הקטנה III. אך נמצא, שהרכב לוקה בכמה וכמה נקודות תורפה עיצוביות וטכניות וכמעט לא נעשה בו שימוש. לאחר נטישתו, נקבר עם הזמן בשלג. בפעם האחרונה התגלה הרכב בשנת 1958, אך לאחר מכן חזר ואבד, או תחת השלג או במצולות האוקיינוס הדרומי.
אתר "אמריקה הקטנה III" נסחף לים בשנת 1963.
אמריקה הקטנה IV.