כנס מיתופיה בדרך כלל אינו סובב סביב רעיון מרכזי אחד. זאת בניגוד לכנסים אחרים בישראל העוסקים בפנטזיה, כגון כנס עולמות או פסטיבל אייקון, שבהם ישנו נושא מרכזי המתחלף בכל שנה. יוצא הדופן לכלל זה הוא כנס מיתופיה 2014, שבו הנושא המרכזי היה "מאה שנים למלחמת העולם הראשונה", ובו ערכו הקראה של טקסטים שונים מהתקופה, בנוסף להרצאות שעסקו בנושא. בנוסף לכך, בשונה משאר הכנסים העוסקים בפנטזיה, אך בדומה לכנס בדיון, כנס מיתופיה סובב אך ורק סביב הרצאות, פאנלים וסדנאות ואינו מקיים תחרות קוספליי. כמו כן, בכנס מיתופיה 2016 הוחלט להפעיל לראשונה בכנס יריד דוכנים, דבר שלא התקיים בכנסים קודמים, אך עם זאת הדוכנים יפעלו במתכונת מצומצמת כחלק מהתוכן בכנס.
הכנס מתקיים בקיץ מדי שנה מאז 2005. החל מ-2010 הכנס מתקיים בעיר מודיעין בספרייה המרכזית.
שיום
שִׁיּוּם היא פעולה בה ניתנים שמות לעצמים או למושגים אחרים (כשם שמִסְפּוּר היא פעולה של נתינת מספרים לעצמים או למושגים אחרים). ברמת החברה, שיום הוא הליך המצאת שמות חדשים או השאלתם משפה אחרת. ברמת הפרט, השיום כולל גם הליך הכרה וזכירה של שמות, שהאנשים סביבו נוטים להשתמש בהם. השיום הוא הליך הגדלת אוצר המילים.
שיום יכול להיעשות באופן שרירותי לחלוטין או תוך התחשבות בכללים או הנחות מסוימות. דוגמאות:
חלק חשוב מפעולת השיום הוא קביעת גבולותיה של פעולה זו. אף חברה לא משיימת כל מושג, שאפשר לשיים. מרבית דוברי העברית, למשל, לא ימצאו טעם להשתמש בשם מיוחד עבור נגר, שמתמחה בהכנת ארונות מטבח או לתת שם מיוחד לקונדיטור, שמתמחה באפיית עוגות קצפת. במילים אחרות, לכול חברה יש גבול לסיבולת חידושי הלשון בתחום אוצר מילים.
לחברות שונות יש העדפות שונות בשיום ובאי שיום, חלקן קלות להסבר וחלקן פחות. לדוגמה, קל להסביר מדוע חשוב למגדלי וסוחרי פלפלים להכיר את שמות זני הפלפלים הרבים, ומאידך מדוע הדבר פחות חשוב לטבחים ועוד פחות לקונים מן השורה. לעומת זאת, קשה להסביר מדוע לדובר האנגלית המודרני אין חשיבות רבה להבדל בשפתו בין כחול (Blue) ובין תכלת (Pale Blue, או Azure), אך ישנה חשיבות להבדל בין סגול-כחלחל (violet) לבין סגול-אדמדם (purple).
בהגות הפמיניסטית, מקובל לראות במושג "הטרדה מינית" שיום חשוב של תופעה שלא זכתה לשיום בשל הפליה מבנית פטריארכלית.
חזון העצים
חזון העצים היא נבואה בה מצטווה יחזקאל לבצע פעולות על עצים כמשל לעתיד עם ישראל.
התיאור בתנ"ך.
חזון העצים מופיע לאחר ובסמוך לחזון העצמות היבשות, ולפני נבואות גוג ומגוג.
על פי הכתוב מתנבא יחזקאל כי עליו לקחת עץ אחד, ולכתוב עליו את המילים: כדי לסמל את מלכות יהודה ובני בנימין שהסתפחו לממלכתו. אחר כך עליו לקחת עץ נוסף, ולכתוב עליו . בסוף עליו לקרב את העצים זה לזה, ונאמר לו כי בדרך נס יהפכו העצים ליחידה אחת. בסיום הפעולות נאמר ליחזקאל שכאשר יבואו עם ישראל וישאלו אותו על פשר מעשיו, עליו להסביר להם את הדברים.
פשר החזון.
העצים מסמלים את מלכויות ישראל ויהודה, וחיבורם הניסי מסמל את חיבורם העתידי למלכות אחת. בנוסף נזכר בכתוב כי דוד המלך יהיה מלך ונשיא הממלכה המאוחדת העתידית. בסיום הנבואה נזכר כי ה' יכרות "ברית שלום" עם עם ישראל, יתן את משכנו בתוכם, וכך יגדל שם עם ישראל בגויים.
נבואת העצים
תלמה לייבל
אסטרונומיה חוץ גלקטית
שוארצמן
שווארצמן
שורצמן
אי פריון
אי פוריות
מאיר גראסמאן
פיילת
פילנות
שיעור ילודה
בדמוגרפיה, שיעור ילודה (באנגלית: Crude birth ratio או CBR, משמע שיעור ילודה גולמי) באוכלוסייה מסוימת הוא מדד למספר הלידות המתרחשות בה, וזאת ביחס לגודל אותה אוכלוסייה וביחידת זמן קבועה. בדרך כלל מבטאים שיעורי ילודה את מספר הלידות לכל 1000 נפש לשנה. באופן זה שיעור ילודה של 20 באוכלוסייה של 100,000 איש משמעו 2000 לידות באותה אוכלוסייה בשנה.
נתוני שיעור הילודה יחד עם שיעור התמותה מאפשרים לחשב את שיעור הריבוי הטבעי. בתוספת נתונים על שיעור ההגירה, ניתן לחשב את שיעור הגידול באוכלוסייה.
שיעור הילודה משמש להשוואה סטטיסטית בין תקופות, כדי לבחון מגמות דמוגרפיות, וכן להשוואה בין מדינות.
ב-2012, שיעור הילודה העולמי היה 19.15, אוכלוסיית העולם כ-7.1 מיליארד, ומספר הלידות העולמי היה כ-136 מיליון.
בישראל, שיעור הילודה גבוה בישראל מהשיעור העולמי. בשנים האחרונות הוא נע סביב 21. ב-2011 התרחשו בישראל כ-166 אלף לידות, וגודל האוכלוסייה היה כ-7.8 מיליון נפש.
יצחק כבשנה
יצחק כבשנה (2 בפברואר 1888 - 18 באפריל 1981) היה ממקימי תנועת הפועל הצעיר וממייסדי מושב עין גנים. הוגדר על ידי בן-גוריון כפועל הטוב ביותר בארץ.
קורות חיים.
כבשנה נולד בעיר פלונסק שבפולין ליוסף חיים כבשנה ולרחל מלכה (לבית שיטקו). למד בחדר יחד עם דוד בן-גוריון והצטרף לאגודת עזרא שייסד בן-גוריון ב-1900.
ב-1905 עלה לארץ במסגרת העלייה השנייה והחל לעבוד בפרדסי פתח תקווה. במקביל הקים את שם את מפלגת הפועל הצעיר והיה שותף להקמת מושב עין גנים.
ב-1910 נאלץ לחזור לפולין כדי להתגייס (עקב היותו בעל אזרחות פולנית). יחד איתו חזר להתגייס גם חברו שלמה לביא. עם סיום הטירונות רכשו השניים דרכונים מזויפים, ערקו מהצבא וחזרו ארצה. עם חזרתו החל כבשנה לעבוד בנטיעות ביער הרצל ובבן שמן תוך שהוא מסייע ליצחק וולקני-אלעזרי. בהמשך מינה אותו וולקני למנהל עבודת הנטיעות.
באוקטובר 1913 נשא לאישה את חנה סוקלבר. לאחר הנישואין עברו בני הזוג לגור במושבה כנרת שם עברו לגור בביתו של רפאל ברז'ינסקי שהחליט לרדת לאוסטרליה. במושבה מילא כבשנה תפקידים ציבוריים שונים ומונה כמוכתר המושבה.
לאחר התיישבותם בכנרת שכנע כבשנה את הוריו לעלות ארצה ויישב אותם בסמוך למושבה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה מונה כבשנה על ידי הטורקים, מתוקף תפקודו כמוכתר, לגייס איכרים עם עגלות וסוסים עבור המאמץ המלחמתי. יצחק התגייס גם הוא וירד עם צי העגלות ואיכרי הגליל לבאר שבע וביצע משם משלוחים עד אל עריש ותעלת סואץ. ב-1917 עם ההתקדמות צפונה של הכוחות הבריטים של אדמונד אלנבי נסוגו הטורקים ולאיכרים התאפשר לחזור לביתם. באותה תקופה החל גירוש תל אביב ואלפי יהודים ממרכז הארץ גורשו על ידי הטורקים לגליל וכבשנה היה בצוות שפעל למצוא להם מחסה, מזון ועבודה במושבות יבנאל וכנרת.
לחנה ויצחק כבשנה נולדו 5 ילדים. אחת מבנותיו נישאה לאריק נחמקין מנהלל.
ב-1977 נפטרה אשתו. הוא נפטר ב-1981 בנהלל עת ביקר בברית נינו. הובא למנוחות בבית הקברות כנרת.
יום התקנים העולמי
יום התקנים העולמי נחגג בעולם מדי שנה ב־14 באוקטובר. היום מכבד את המאמצים של אלפי מומחים לפתח תקנים בהתנדבות וללא תשלום בתוך ארגוני פיתוח סטנדרטים כגון הנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC), ארגון התקינה הבינלאומי (ISO), איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU), אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE), כוח המשימה ההנדסי של האינטרנט (IETF). המטרה של היום התקנים הבינלאומי היא העלת את המודעות בקרב רגולטורים, תעשיינים וצרכנים באשר לחשיבותם של תְּקִינָה (סְטַנְדַּרְטִיזַצְיָה ) לכלכלה העולמית.
ה־14 באוקטובר נבחר במיוחד כדי לציין את התאריך שבו, בשנת 1946, נציגים מהמדינות 25 התכנסו לראשונה בלונדון והחליט ליצור ארגון בינלאומי שיתמקד בקידום תקינה. למרות שרק שנה לאחר הפגישה ארגון התקינה הבינלאומי הוקם, ויום התקנים העולמי נחגג לראשונה רק ב־1970.
מסביב לעולם פעילויות שונות שנבחרו על ידי גופים לאומיים לציון היום. בארצות הברית חגיגות יום התקנים העולמי מתקיימות ב־23 באוקטובר.
ירבוע גדול
ירבוע גדול (שם מדעי: "Jaculus orientalis") הוא מין מכרסם ממשפחת הירבועיים החי באזורי מדבר באפריקה ובאסיה וחי גם בישראל.
תיאור.
הירבוע חי במדבריות, בחולות ובשיחים באזורים יבשים שונים וכן בשדות. הוא נצפה במדינות הבאות: אלג'יריה, מצרים, ישראל, לוב, מרוקו, ערב הסעודית ותוניסיה.
אורך גופו של הירבוע הגדול 9.5 עד 16 ס"מ. רגליו האחוריות ארוכות בהרבה מרגליו הקדמיות. לו זנב ארוך של 12.8 עד 25 ס"מ המכוסה פרווה דקה וקצרה, ובקצהו ציצת שיער שחור ולבן. משקלו הממוצע של הירבוע כ-139 גרם. הזכר גדול במקצת מהנקבה. הם נעים בקפיצות באמצעות שתי רגליהם האחוריות, בצורה המאפשרת להם לנוע במהירות תוך חיסכון באנרגיה. עיניו ואוזניו הגדולות מסייעות לו לזהות טורפים ואיומים בסביבתו.
הירבוע הגדול פעיל בלילה. את מהלך היום הוא מבלה במחילתו ובכך נמנע מהחום. בחודשי החורף יכולים הירבועים לישון זה על גבי זה לשמירת חום גופם. הוא ניזון ממיני צומח רבים ואף מפטריות מדבר. הוא משתמש ברגליו הקדמיות לחיפוש מזון בחול.
הנקבות ממליטות בכל המלטה 2 עד 8 גורים, כשבממוצע מומלטים 3 גורים. משך ההיריון 40 יום. לאחר ההמלטה נשארת האם קרוב לגוריה במחילה, ומספקת לגוריה מזון והגנה. בתחילת חייהם אורך רגליהם הקדמיות והאחוריות דומה, הזנב קצר, הם ללא פרווה ועיניהם ואוזניהם סגורות. בארבעת השבועות הראשונים של חייהם נעים הגורים באמצעות רגליהם הקדמיות וגרירת גופם ורגליהם האחוריות, ולאחר מכן הם מסוגלים לנוע באמצעות ארבע רגליהם. בגיל של כ-7 שבועות הם מסוגלים לנוע באמצעות שתי רגליים בלבד. הם פוקחים את עיניהם לאחר 5 שבועות. הם מגיעים לעצמאות בגיל 8-10 שבועות ומגיעים לבגרות מינית בגיל 8 עד 12 חודשים.
הירבועים הם חיות חברתיות, ופעמים רבות נמצאים יחד קבוצות. הם מסוגלים לשחק אחד עם השני. הם חופרים מחילות בחולות המדבר, לעומק של 75 עד 175 ס"מ, ולאורך של עד 2.5 מטר.