השיר נכתב על ידי סטיבן טורש, מארק טיילור, גראהם סטאק ובריאן רולינג והופק על ידי טורש וטיילור. השיר הוא שיר בסגנון הדאנס-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון היורודאנס. עם השיר הופיעה מינוג במיני-סיבוב ההופעות שלה, "Summer 2015".
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד הכסף בבריטניה, על סך מכירות של 170,000 עותקים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של קיילי מינוג ב-8 באפריל 2010. הקליפ בוים על ידי דאגלס אייברי. בקליפ משתתף רוטגר האוור. בתחילת הקליפ, ניתן לראות כמה אנשים מדברים ולאחר מכן את מינוג מגיחה מתוך בריכה.
נכון לאוגוסט 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-8.5 מיליון צפיות.
אום ריחן
צו מרפאתי
טיפול מרפאתי כפוי (צו מרפאתי) הוא טיפול במרפאה, הנכפה על אדם הזקוק לטיפול רפואי נפשי, על-פי הוראה כתובה של פסיכיאטר מחוזי או על-פי צו של בית משפט מכוח חוק טיפול בחולי נפש, וחרף הוראות חוק זכויות החולה. בשונה מאשפוז כפוי, שבו נשללת חירות החולה באופן קיצוני, במסגרת טיפול מרפאתי כפוי, יכול החולה להמשיך את חייו במסגרת המשפחה והקהילה, והוא מחויב רק להתייצב במרפאה מדי פעם לשם קבלת הטיפול.
הטיפול המרפאתי הכפוי, עשוי לכלול הן תרפיית שיחות עם פסיכולוג או פסיכיאטר, אך בעיקר מתן תרופות אנטי-פסיכוטיות בכפייה. הטיפול הכפוי ניתן בדרך כלל רק עבור חולי סכיזופרניה וזאת כדי לנסות למנוע חזרה של התקפים פסיכוטיים (שיגעון). הפסיכיאטר המחוזי רשאי במקרה שאדם לא מילא אחר הוראה לטיפול מרפאתי לתת הוראת אשפוז כפוי.
ערר על טיפול מרפאתי כפוי.
כל אדם רשאי להגיש ערר על הוראה לטיפול מרפאתי לוועדה פסיכיאטרית. הוועדה תדון בערר לא יאוחר מ-10 ימים מיום הגשתו ורשאית לאשר את ההחלטה להורות על טיפול מרפאתי כפוי, לבטלה או לשנותה.
בדיון בפני הוועדה הפסיכיאטרית רשאי החולה להיות מיוצג על ידי עורך-דין, אך רוב האוכלוסייה שניתנת לה צו מרפאתי כפוי היא אוכלוסייה מוחלשת ואיננה יכולה להרשות לעצמה לשכור עורך דין או לפנות אל עורך דין, ועל כן חלק מהחולים נאלצים לייצג את עצמם או להיעזר בסניגוריה הציבורית. יש הטוענים שבשל ייצוג לא ראוי חולים נאלצים לקבל חומרים כימיים שעשויים להיות מסוכנים להם בכפייה וללא יכולת ערר אמיתית, מנגד יש הטוענים שהתרופות מסייעות בייצוב מצבו של החולה וחזרתו לתפקוד בקהילה.
כאן תחזית
ישיבת ישועות משה
ישיבת ישועות משה (מוכרת כ"ישיבת ויז'ניץ ברכפלד") היא ישיבה גדולה של חסידות ויז'ניץ. מ-2003 היא במודיעין עילית, ובה כ-300 תלמידים. הלימוד בה הוא בצורה העיונית בדומה לשיטת הלימוד בישיבות הליטאיות.
היסטוריה.
הישיבה הוקמה בסוף שנת תשנ"ח על ידי רבי משה יהושע הגר האדמו"ר מויז'ניץ, לאחר הגידול במספר התלמידים בישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר בשיכון ויז'ניץ בבני ברק. שמה ניתן לה בשנת תשע"ב על שם ספרו של האדמו"ר.
הישיבה החלה בשכונת הר נוף, במבנה המשמש כיום את ישיבת חיי משה. בשנת תשס"ג עברה הישיבה למודיעין עילית. עד שנת תשע"ו שכנה במבנים זמניים (קראוונים) ששימשו לפני כן את ישיבת מיר ברכפלד, ובהמשך עברה למבנה ברחוב רבי עקיבא בעיר. מבנה הישיבה מכיל 6 קומות, ובהם בית מדרש ואוצר ספרים, מקווה, אולם ארוחות, חדרי שיעורים וחדרי פנימייה. בקומה התחתונה נמצאת הישיבה הקטנה, עם בית מדרש נפרד וחדרי שיעורים. הנחת אבן הפינה לבניין הישיבה נערכה בתחילת תשע"ב..
הישיבה מונה, נכון ל-2019, כ-250 בחורים בישיבה גדולה, כ-30 אברכים בכולל שנמצא בישיבה, וכ-60 בחורים נוספים בישיבה קטנה.
צוות הישיבה.
ראש הישיבה הוא הרב יוסף ויז'ניצר. המשגיחים: הרב אליעזר הורוביץ, הרב ישראל וייס והרב אשר ויז'ניצר.
צוות הר"מים: הרב נפתלי גרוס, הרב אייזיק טוביאס (דיין בבית הדין 'הישר והטוב' של הרב זלמן נחמיה גולדברג), הרב דוד פלדמן, הרב אברהם מרדכי וייס, הרב יעקב יחזקיה הגר, הרב משה שטיינמץ (שכיהן גם כראש ישיבת קוידינוב בבני ברק) והרב יחזקאל הופמן שמשמש גם כמשפיע.
מאז ייסוד הישיבה מכהן בה הרב חיים וייס כר"מ, בעבר היה אחראי על לימודי הבקיאות.
סדרי הלימוד בישיבה.
צורת הלימוד בישיבה דומה לשיטת הלימוד בישיבות הליטאיות. הישיבה מתייחדת משאר הישיבות החסידיות בסדרי לימוד בימי שישי ושבת; ביום שישי נמסר שיעור עיון כבכל יום, ובשבת אחר הצהריים מתקיים סדר לימוד. ביום חמישי מוסר ראש הישיבה הרב ויז'ניצר שיעור כללי. אחת לשבוע נמסר שיעור לקבוצת בחורים על ידי הרב משה פרידמן ראש הכולל בישיבה, והם מודפסים על ידי התלמידים; נכון ל-2019 יצאו לאור 4 ספרים על מסכתות סוכה, נדרים וגיטין, בבא קמא ובבא מציעא. כן נמסר שיעור שבועי בהלכות שבת על ידי הרב משה יאדלר, מחבר ספרי 'מאור השבת'.
ישיבה קטנה.
בישיבה יש גם ישיבה קטנה, בראשות הרב משה גשטטנר. לומדים בה כ-60 תלמידים.
Samsung Galaxy S10
גלקסי S10
מסת עצם ושריר בחלל
דלדול מסת עצמות ושרירים בחלל הוא מצב בו עצמות ושרירים של אסטרונאוטים בחלל, שאינם צריכים להתמודד עם כוח הכבידה, נמצאים בסכנת דלדול והיחלשות. השרירים מדלדלים במהירות יחסית, ואילו העצמות מאבדות מסה במהלך חשיפות ממושכות להיעדר משקל.
פיזיולוגיה.
עצמות ושרירים בחלל מעבדים את מסתם (מסה) במהירות מסוימת ללא מניעה.
אוסטאופורוזיס נתפסת כמחלה "שקטה", כזו שאינה מורגשת עד להופעה של שבר אוסטאופורוטי ואז הנזק כבר רב והשלכותיו רבות.
שבר אוסטאופורוטי מתרחש בעקבות חבלה בעצימות נמוכה, כמו נפילה מגובה עמידה או חבלה קלה, כאשר האזורים בשלד שנפגעים בשכיחות גבוהה באוסטאופורוזיס הם צוואר הירך (מפרק שבו עצם הירך מתחברת לאגן), חוליות עמוד השדרה הגבי והמותני ושורש כף היד.
תופעות לוואי.
חשיפה ארוכת-טווח לחוסר כבידה גורמת לבעיות בריאות מרובות, ביניהן פיזור מחדש של נוזלים ואיבוד מסת עצמות ומסת שריר. לאורך זמן ההשפעות הללו עלולות לפגוע בביצועים של אסטרונאוטים, להעלות את הסיכון שייפגעו, להפחית את יכולת קליטת החמצן שלהם ולהאט את פעילות הלב וכלי הדם. בהיעדר כבידה לא מופעל משקל על שרירי הגב או על שרירי הרגליים הדרושים לעמידה, והם מתחילים להיחלש ולקטון. חלקם מתנוונים במהירות וללא תרגול סדיר האסטרונאוטים עלולים לאבד עד 20 אחוז ממסת השריר שלהם בתוך 5–11 ימים.
רקמת העצם מאבדת מסה בשיעור של כאחוז וחצי בחודש במצב של חוסר כבידה, מכיוון שאין עליה לחץ מכני, בהשוואה לכשלושה אחוזים בעשור אצל אדם בריא בסביבה רגילה. אובדן המסה פוגע בעיקר בחוליות הנמוכות של עמוד השדרה, במפרק הירך ובעצם הירך. בשל השינוי המהיר בצפיפותה העצם עלולה להפוך שבירה ולהפגין תסמינים דומים לאלה של דלדול עצם (אוסטאופורוזיס).
מניעה.
למניעת דלדול השרירים נצרכת התעמלות מרובה. אסטרונאוטים בחלל מקדישים כשעתיים ביום לתרגילי כושר בעזרת מכשירים והתקנים מיוחדים המספקים לשרירים התנגדות ומחקים את התנגדות משקל הגוף והכבידה.
אך צעדים ושיטות אלה לא הצליחו לפתור את בעיית דלדול השרירים והעצמות.
מדענים שערכו מחקרים במימון נאס"א טוענים שנראה כי האסטרונאוטים יוכלו למנוע את איבוד העצם בעזרת עמידה על פלטה רוטטת במשך 10–20 דקות ביום. האסטרונאוטים ייקשרו למשטח באמצעות רצועות אלסטיות ויוכלו לעבוד על משימות אחרות בשעה שגופם רוטט.
לדבריהם, אותו טיפול עשוי להימצא כיעיל גם עבור כל אותם מיליוני אנשים הסובלים מאיבוד העצם המכונה אוסטאופורוזיס, כאן, על כדור הארץ.
הפלטה רוטטת ב-90 הרץ (1 הרץ = סיבוב בשנייה), כשכל תנודה קצרה יוצרת האצה הזהה לשליש מכוח הכבידה של כדור הארץ.
הרעידות אמנם קלות אך נמצא כי יש להן השפעה משמעותית על איבוד העצם בחיות מעבדה כמו תרנגולי הודו, כבשים וחולדות
באחד המחקרים (שפורסם ב-The FASEB Journal באוקטובר 2001) הייתה קבוצה אחת של חולדות שנמנעה מהן הנחת משקל על רגליהן במשך כל היממה, למעט 10 דקות בלבד של טיפול ברטט, אשר עודד שיעורי היווצרות עצם כמעט נורמליים. לקבוצה נוספת של חולדות במחקר לא התאפשרה הנחת משקל על רגליהן האחוריות במשך כל היום, ואצלן נמצאה פגיעה חמורה בשיעורי היווצרות העצם – ירידה של 92%. קבוצה אחרונה של חולדות בילו 10 דקות ביום כשהן נושאות את משקל גופן, אך ללא הרטט, ואצלן עדיין נראתה ירידה בהיווצרות העצם – 61% פחות.
תוצאות המחקר הראו שהטיפול ברטט עזר לשמור על שיעורי יצירת עצם נורמליים, בשעה שסתם נשיאת משקל לא עשתה זאת.
קלינטון רובין, פרופסור להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת סטוני ברוק וחוקר ראשי במחקר מקפיד לומר שמחקרים נוספים נחוצים בטרם יוכלו המדענים להיות משוכנעים שהטיפול ברטט מועיל גם לבני אדם. בעלי חיים שונים מבני אדם. ואפילו בין בני האדם יש הבדלים שונים וחשובים, כמו תזונה ומטען גנטי. מה שעובד ביעילות עבור נשים לאחר מנופאוזה (הנוטות לסבול מאוסטאופורוזיס) לא בהכרח יעבוד עבור אסטרונאוטים בחלל.
הר פיילוט (אלברטה)
הר פיילוט (באנגלית: Pilot Mountain; מילולית: הר הטייס) הוא הר הממוקם לצד עמק נהר בואו, בשטח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה
גובהו של ההר 2,954 מטרים מעל פני הים; ההר מתנשא לגובה של 302 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם ברכס מאסיב, מזרחית לעיירה באנף, 3 קילומטרים צפונית להר ברט, ממערב לכביש המהיר טראנס-קנדה.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1884 על ידי ג'ורג' מרסר דוסון.
ההר נקרא בשם זה בשל מיקומו - בסמוך להר עמק נהר בואו משנה את כיוונו, ולכן ניתן לראותו מכל מקום בעמק (בכך מהווה ההר מעין "טייס" המשנה את מסלול העמק).
הטיפוס על ההר.
הראשונים שהעפילו לפסגת ההר היו אנשי הסקר הגאולוגי שנערך בשנת 1885.