בשאר היצורים החיים, אחוז קטן מהמתיונין והציסטאין מוחלף באופן מקרי בסלניום מתיונין וסלניום ציסטאין. עובדה זו מנצלת את תכונותיו של אטום הסלניום להגנה מעקה חמצונית. גם לאדם דרושה כמות קטנה של סלניום ובלעדיה הוא רגיש יותר לתעוקת לב. כמות הסלניום היומית המומלצת לאדם היא 55 מיקרוגרם. עודף של סלניום (מעל 400 מיקרוגרם ליום) עלול לגרום להרעלה הנקראת סלנוזה (selenosis).
סלניום מצוי באגוזים, בדגנים, בבשר, בדגים, ובביצים; זרעי האגוז הברזילאי עשירים במיוחד בסלניום. בצורתו החופשית הסלניום אינו רעיל, אך חלק מתרכובותיו רעילות מאוד ואופן פעולתן דומה לזו של ארסן. דוגמה לתרכובת כזו היא H2Se. חיות שניזונות מצמחים שגדלו באדמה עשירה בסלניום עלולות להיפגע מכך.
אסוואטיני
ממלכת אֶסְוָואטיני (בשמה הקודם: סווזילנד, בסוואזית: Umbuso weSwatini, באנגלית: Kingdom of Eswatini) היא מדינה ללא מוצא לים בחלקה הדרומי של יבשת אפריקה. היא גובלת בדרום אפריקה בצפון, בדרום ובמערב, ובמוזמביק במזרח.
היסטוריה.
על פי המסורת המקומית, אבותיהם של בני עם הסוואזי המוכר כיום היגרו לפני המאה ה-16 ממרכז אפריקה לדרום מזרח היבשת, מקום בו נמצאת היום מוזמביק. לאחר סדרת עימותים עם התושבים המקומיים, התיישבו בני הסוואזי בצפון ארץ זולו באמצע המאה ה-18. עם התעצמות כוחם של בני הזולו נדחקו בני הסוואזי צפונה, ובמהלך המאה ה-19 התבססו באזור הידוע כיום כאסוואטיני והתגבשו כעם האוחז בטריטוריה משלו. המנהיג הבולט בתקופה זו היה המלך מסוואטי (Mswati) השני, שגם העניק ללאום את שמו. תחת מנהיגותו בשנות ה-40 של המאה ה-19 הרחיב הלאום את שטח אחיזתו צפון-מזרחה, והצליח לייצב את גבולו הדרומי עם ארץ זולו.
מתיישבים לבנים החלו להתיישב בארץ הסוואזי בתקופת מלכותו של מסוואטי, לאחר שזה פנה אל השלטונות הבריטיים במושבת הכף בבקשת סיוע נגד פשיטות בני הזולו. לאחר מותו של מסוואטי הגיעו בני הסוואזי להסכמים עם השלטונות הבריטיים במושבת הכף ועם השלטונות הבוריים ברפובליקה הדרום-אפריקאית בנוגע לשלטונם העצמי, מנהל שטחיהם וביטחונם. טרנסוואל אחזה רשמית בריבונות על שטחי הסוואזי מ-1894 ועד תבוסתה הסופית במלחמת הבורים ב-1902, אז עברה האחריות לידי הבריטים, ואסוואטיני הייתה לפרוטקטורט בריטי לאומי.
בשנת 1921 הוקם באסוואטיני הגוף המחוקק הראשון – מועצה מייעצת של אירופאים נבחרים, הכפופה לנציב הבריטי העליון. ב-1944 קבע הנציב הבריטי שלמועצה זו אין מעמד רשמי בכל הנוגע לקבלת החלטות עבור בני עם הסוואזי, והכיר במלך המקומי כסמכות מחוקקת. בתחילת ימי השלטון הבריטי סברו הבריטים שאסוואטיני תוכלל בסופו של דבר בתוך דרום אפריקה. לאחר עליית משטר האפרטהייד בדרום אפריקה, והתנתקותה בעקבות כך של המדינה מחבר העמים הבריטי, שינו הבריטים את תוכניותיהם לגבי אסוואטיני, ובלונדון התקבלה החלטה להכין את הארץ לקראת עצמאות. בעקבות תוכניות אלה התעצמה, במהלך שנות ה-60, הפעילות הפוליטית באסוואטיני והוקמו מפלגות אחדות. בשנת 1964 התקיימו הבחירות הראשונות בהן התמודדה תנועת INM שדגלה בשימור הערכים המסורתיים של בני הסוואזי מול 4 מפלגות אחרות, ברובן רדיקליות יותר, וזכתה בכל 24 המושבים במועצה.
עצמאות.
לאחר שגיבשה את בסיסה הפוליטי, שילבה INM ברעיונותיה רבות מדרישותיהן של המפלגות הרדיקליות יותר, ובראש ובראשונה הדרישה לעצמאות מיידית. ב-1966 הסכימה ועדה בריטית על הקמת מונרכיה חוקתית עם שלטון עצמי, לאחר בחירות לפרלמנט שנקבעו ל-1967. ב-6 בספטמבר 1968 קיבלה אסוואטיני את עצמאותה על בסיס החוקה החדשה. בבחירות הראשונות לאחר העצמאות, שנערכו במאי 1972, התחזקה מפלגת האופוזיציה ותפסה כ-20% מהמושבים בפרלמנט. בתגובה, ביטל המלך סובהוזה את חוקת 1968 וריכז את כל הסמכויות החקיקתיות, הביצועיות והשיפוטיות בידיו.
בשנים 1988–1989 החל להישמע קולה של "התנועה העממית הדמוקרטית המאוחדת", תנועת מחתרת פוליטית אופוזיציונית, בביקורת הולכת וגוברת על משטרו של המלך ובדרישה לרפורמות דמוקרטיות. ביקורת זו החלה לזכות להד ציבורי, ובתגובה יזמו המלך וראש הממשלה דיון ציבורי מתמשך על העתיד החוקתי והפוליטי של המדינה. כתוצאה מדיון ציבורי זה אישר המלך שורת רפורמות חוקתיות, שהתבטאו בין היתר בהצבעה ישירה ודמוקרטית יותר בבחירות הכלליות של 1993.
פוליטיקה.
שיטת הממשל של אסוואטיני היא מונרכיה חוקתית חצי-נשיאותית (בדומה לירדן), אך בדומה לרוב המונרכיות בעלות מלך ביצועי, היא מכונה בשוגג מונרכיה אבסולוטית. בראש המדינה עומד מלך בעל סמכויות כמעט בלתי מוגבלות שהן ביצועיות, חקיקתיות ושיפוטיות. על פי המסורת, המלך מושל בממלכה יחד עם אמו, כאשר הוא האחראי להנהגה האדמיניסטרטיבית והאם להנהגה הרוחנית. המלך ממנה את ראש הממשלה, חברי הממשלה, חברי הרשות השופטת וכן כמה מחברי שני בתי הפרלמנט ("הסנאט" ו"בית האספה"). יתר חברי בתי הפרלמנט נבחרים על ידי העם בבחירות הנערכות מדי חמש שנים. מועצה מלכותית בוחרת יורש למלך לאחר מותו מבין בני נשותיו השונות, כאשר חשיבות מרכזית ניתנת למעמדה של "המלכה האם" הפוטנציאלית.
למלך הנוכחי, מסוואטי השלישי, אשר התחנך בממלכה המאוחדת, יש 15 נשים ו-36 ילדים. נכסיו האישיים נאמדים בכ-200 מיליון דולר.
פעם בשנה נערך במשך שבוע מצעד של עשרות אלפי ילדות, נערות ונשים, מגיל 5 ואילך, אשר רוקדות חשופות חזה את ריקוד ה"אומהלנגה" (החוגג את הנשיות והבתוליות) ושרות מול המלך במטרה שיבחר באחת מהן לאישה נוספת. לפי המסורת באסוואטיני מסמל המצעד טוהר ואחדות. זו שנבחרה על ידי המלך להצטרף לנשותיו קיבלה לעיתים מכונית BMW וארמון משלה. עובדה זו וכן העלויות וההוצאות הכרוכות באירוע, גררו ביקורת נוקבת בשל העוני הרב השורר במדינה, שמצויה במצב כלכלי גרוע ביותר. בין המתנגדים לאירוע ניתן למנות גם ארגוני נשים ויריבים פוליטיים של המלך אשר מצדו טוען כי פוליגמיה היא חלק בלתי נפרד מהמסורת במדינה ומגבירה את האחדות בעם. ב-2012 הופיעו באירוע מול המלך בין 30 ל-60 אלף בנות.
ב-2011 נערכו במדינה הפגנות ומחאות לנוכח המצב הכלכלי הקשה.
ב-2018 שינה המלך את שם המדינה מסווזילנד לאסוואטיני לכבוד חגיגות היובל לעצמאות המדינה.
חלוקה מנהלית.
אסוואטיני מחולקת לארבעה מחוזות. כל מחוז מחולק לתתי-מחוזות הנקראים טיכונל'ה (Tikhundla) ברבים או אינכונל'ה (Inkhundla) ביחיד.
סך הכל ישנם 55 טיכונל'ה במדינה, וכל אחד מהם בוחר נציג לבית הנבחרים של אסוואטיני.
כלכלה.
אסוואטיני נמנית עם מדינות אפריקה בעלות הכנסה בינונית, עם תמ"ג לנפש בן כ-3,060 דולר שוטף (2010). אחוז האבטלה במדינה הוא כ-25% והאינפלציה בה הייתה כ-4.5% ב-2010. אחוז התושבים מתחת לקו העוני גבוה אף הוא, כ-63% (2009). הענפים העיקריים בתעשייה הם כריית פחם ואזבסט גולמי, עץ, סוכר וטקסטיל. היצוא מהמדינה (בעיקר של כותנה, סוכר ותרכיזי משקאות קלים) נאמד ב-2010 בכ-1.8 מיליארד, ואילו היבוא (בעיקר של כלי רכב, מוצרי מזון וכימיקלים) נאמד אז בכ-2 מיליארד דולר.
גאוגרפיה.
אסוואטיני שוכנת בדרום יבשת אפריקה. היא גובלת במוזמביק במזרח, ובשאר צדדיה היא מוקפת על ידי דרום אפריקה.
ניתן לחלק את אסוואטיני לארבעה אזורים גאוגרפיים עיקריים, ממערב למזרח. במערב רמה בגובה של כ-1,100 מ' מעל פני הים. רמה זו מהווה כשליש משטח המדינה, ובה שוכן ההר הגבוה במדינה, הר אֶמְלֶמְבֶּה, שגובהו 1,862 מ'. גם הבירה מבבנה שוכנת ברמה זו. מזרחית לרמה זו נמצאת רמה נמוכה יותר, המהווה כרבע משטח המדינה, וגובהה כ-600 מ'. מזרחית לה שפלה המהווה קרוב ל-40% משטח המדינה וגובהה בין 150 ל-300 מ'. במזרח המדינה, באזור לֶבּוֹמְבּוֹ הסמוך לגבול עם מוזמביק, שוב מתנשאת הקרקע, ומתרוממת לגובה של כ-600 עד 700 מ'.
שלושה נהרות גדולים חוצים את אסוואטיני ממערב למזרח, בנתיבם לאוקיינוס ההודי: קוֹמָטִי, מְבּוּלוּזִי ואוּסוּטוּ.
האקלים באסוואטיני ממוזג. העונה הגשומה היא בין אוקטובר למרץ, והיא גם העונה החמה בשנה. בין מאי לספטמבר מזג האוויר קר ויבש יותר. ככלל, מזרח המדינה חם ויבש יותר ממערבה, והשפלה אף סובלת לעיתים מבצורת.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית אסוואטיני היא כ-1.2 מיליון איש. תוחלת החיים בשנת 2015 עמדה על 51.05 שנים בלבד, תוחלת חיים במקום ה-224 מתוך 228 מדינות העולם. בשנת 2020 תוחלת החיים עלתה ל-53.45 שנים.
רוב תושבי אסוואטיני חיים בכפרים בתנאי מחיה קשים. הם אינם נהנים משירותים מודרניים כגון חשמל, תזונה בריאה, רפואה או מים זורמים.
דגל אסוואטיני
דגל אסוואטיני אומץ לראשונה ב-6 באוקטובר 1968.
הדגל מורכב מחמישה פסים אופקיים – בחלקו העליון והתחתון פסים כחולים רחבים, פנימה מהם לכיוון מרכז הדגל פסים צהובים צרים יותר, ובמרכז הדגל פס אדום. האדום מסמל את הקרבות שנערכו בעבר לעצמאות המדינה. הכחול מסמל שלום ויציבות, והצהוב את המשאבים הטבעיים של המדינה. במרכז הפס האדום מופיע מגן ושני כידונים המסמלים את ההגנה על המדינה מפני אויביה. המגן והכידונים מעוצבים בסגנון אפריקאי טיפוסי. צבעי המגן – לבן ושחור מסמלים את דו הקיום בשלום בין הלבנים והשחורים באסוואטיני.
דגל כף ורדה
דגל כף ורדה אומץ ב-22 בספטמבר 1992 ומסמל את ניתוק היחסים מגינאה ביסאו, שאיתה כף ורדה הייתה מאוחדת.
הכוכבים של הדגל מסמלים את האיים הראשיים של האומה (שרשרת איים מחוץ לחופי אפריקה). הצבע הכחול מסמל את האוקיינוס והשמיים. הפס הלבן והפס האדום מסמלים את הדרך לבניית האומה, והצבעים מסמלים את השלום (לבן) ומאמץ (אדום). בפסים ביחס של 6:1:1:1:3, והמעגל של הכוכבים ממורכז ביחס של 3/8 לאורך הפסים.
כף ורדה