בפתק שרשם ויאצ'סלב מולוטוב ב-27 באפריל 1942, פתק שהוצג בפני בית הדין הצבאי הבינלאומי, נרשם כי הגרמנים שרפו את הספרייה של 40,000 כרכים השייכת לאחת הספריות החקלאיות הוותיקות ביותר בברית המועצות, תחנת הברירה שתילוב ברובע אוריול. ההצהרה הבאה הוגשה לבית הדין הצבאי הבינלאומי: "לא היה גבול לחילול שביצעו הוונדלים ההיטלריים באנדרטאות ובבתים המייצגים את ההיסטוריה, התרבות והאמנות האוקראינית. כדוגמה לניסיונות הבלתי פוסקים להשפיל את כבודו הלאומי של העם האוקראיני, די אם נזכיר כי לאחר שבזזו את ספריית קורולנקו בחרקוב, השתמשו הכובשים בספרים כמרצפות לרחוב הבוצי על מנת להקל על מעבר כלי רכב ממונעים."
כתוצאה מהפלישה הגרמנית נגרם נזק כבד לספריות רוסיות. ההערכה היא כי למעלה ממאה מיליון ספרים נהרסו, בעיקר מספריות ציבוריות.
"בפסקוב הוצאו 1,026 ספרי כנסייה מהקרמלין (המבצר), כולל כתבי יד מהמאה ה-16 עד ה-18, וספרים מודפסים מהמאה ה-17. כמעט 35,000 כרכים החרמו מהמכון הפדגוגי של פסקוב, כולל 25,000 יצירות של מלומדים רוסים. בנובגורוד, הספרייה של המוזיאון ההיסטורי ש"נעקרה", הכילה כתבי עת נדירים ... הספרים שהוחרמו כללו מהדורות של וולטר משנת 1785 וז'אן-ז'אק רוסו משנת 1796. בסך הכל הוחרמו 35,000 כרכים. ספרי ארכאולוגיה ייחודיים, בהם 51 ספרים על תולדות רוסיה העתיקה, הוצאו מספריית נובגורוד עבור הפרופסור הגרמני אנגל. פרסומים על אתנולוגיה הועברו לפרופ' תיל (Thiele) ... זונדרקומנדו קינסנברג הנזכר לעיל היה פעיל בהוצאת תוכניהן של ספריות הצארים מפרברי לנינגרד ותכני המוזיאונים והספריות מרוסטוב וטאגאנרוג. זונדרקומנדו קינסנברג מסר ספרים למבצע רוזנברג, לסניף הראשי של המשרד הראשי לביטחון הרייך, לשירות הגאוגרפי של משרד החוץ, לספריית המדינה, לסמינר ללימודים סלאביים, ולספרייה הכלכלית של הרמן גרינג."
התאוששות חלקית לאחר המלחמה.
ההערכה היא כי גרמניה הנאצית בזזה במהלך המלחמה שלושה מיליון ספרים. מתוכם יותר ממיליון התגלו על ידי הכוחות האמריקניים בהונגן שבמדינת הסן במאי 1945. הספרים הועברו לשם מפרנקפורט בראשית 1944 כאשר הפצצת בעלות הברית על העיר איימה על האוסף, והועברו חזרה לספריית רוטשילד לשעבר לצורך קטלוג.
דרגות.
אנשי מבצע רוזנברג לבשו מדים ואורגנו באופן היררכי, עם סימני דרגות על צווארון. הסימנים היו בצבע אדום בוהק עבור ההנהגה והצוות המיוחד בברלין ובצבע בורדו עבור צוותים אחרים ואנשי צוות מיוחדים. על השרוול השמאלי התחתון הייתה כותרת שרוול עם הטקסט "Einsatzstab RR". החרמת רכוש נעשתה על ידי עובדים ידניים מקומיים שהיו מועסקים במדינות הכבושות. הם לא לבשו במדים, אך ענדו סרטי זרוע עם הכיתוב "Im Dienst der Einsatzstabes RR".
ספרות הנאורות המאוחרת
נאורות מאוחרת (בגרמנית: Spätaufklärung) היא תקופה בספרות הגרמנית, שהשתרעה מהשליש האחרון של המאה ה-18 ועד השליש הראשון של המאה ה-19.
הבעייתיות שבחלוקת ספרות לתקופות.
במהלך המאה ה-18, סיווג רצף התקופות הספרותיות הפכו לבעייתיות יותר ויותר. הכותבים, שכיום משויכים לתקופה זו או אחרת, לעיתים נדירות ראו בעצמם נציגים של כיוון מסוים, ושהמונחים המשמשים לחקר התקופה הרלוונטית מקורם בדרך כלל מאוחר יותר, בתקופת המחקר הספרותי של התקופה. חוקרי ספרות משייכים לרוב מחברים לתקופות ספרותיות שונות בשלבים שונים של עבודתם, או בהערכות סותרות של חוקרים שונים. אפילו סופרים מאוחרים יותר כמו גאורג ביכנר, שאת חלקם ניתן כבר לסווג כאנשי גרמניה הצעירה, עדיין מדגימים בבירור השפעות פוליטיות ואסתטיות של ספרת הנאורות; לעומת זאת, למשל, יצירות שונות של כריסטוף מרטין וילנד ניתן לסווג כחלק מספרות הנאורות המוקדמת, מהרוקוקו או מהספרות הקלאסית .
הגדרה.
בהתחשב בכך, ניתן בכל זאת לומר כי תקופת הנאורות המאוחרת מתייחסת לאותם סופרים, או ליצירותיהם, שהופיעו במקביל להופעת, ולאחר הופעת, הרומנטיקה המוקדמת - המכונה בגרמניה בשם סער ופרץ ("Strum und Drang") - ובמסגרת תקופה זו עמדות פילוסופיות וצורות אסתטיות שמקורן בנאורות המשיכו להופיע, לאחר תקופת המהפכה הצרפתית ולתוך לראשית תקופת הרומנטיקה.
הנאורות המאוחרת מופיעה בצורות ספרותיות רבות. בניגוד ל"סער ופרץ" ולרומנטיקה, כמעט ולא נכתבו בסגנון זה דרמות, רומנים היסטוריים ימי־ביניימים, מעשיות, שירה אפית ופרגמנטים, אלא לרוב רומנים, כמו גם אפוריזמות, ספרי מסעות, אוטוביוגרפיות, מאמרים ושירים פוליטיים.
סופרים המזוהים עם הנאורות המאוחרת.
(כמה מהכותבים הבאים מיוחסים גם לתקופות ספרותיות אחרות, בעוד שחלק מהדמויות החסרות כאן, למשל ז'אן פאול , יכולים להופיע ברשימה בהתייחס לחלקים מסוימים ביצירתם. לבעיית מושג התקופה הספרותית ראו הפסקה הראשונה בערך זה).
פרישת הדוכס והדוכסית מסאסקס
ב-8 בינואר 2020 הודיעו הנסיך הארי, דוכס סאסקס ומייגן, דוכסית סאסקס על החלטתם "לקחת צעד לאחור מחובותיהם כחברים 'בכירים' במשפחת המלוכה הבריטית", לחלק את חייהם בין הממלכה המאוחדת לצפון אמריקה, ולהפוך לעצמאיים כלכלית. האירוע כונה בשם מגזיט (Megxit), הלחם של המילים "מייגן" ו"יציאה" ("Exit"), שהוא גם משחק על המילה "ברקזיט" ("Brexit") שהתייחסה לפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי. המושג הפך לטרנד מוביל ברשתות החברתיות ובאתרי החדשות, וסביבו נוצרו לא מעט ממים. הפרישה מסמלת את פרישתם המשוערת של הזוג מחלק מגינוני הטקס המלכותיים, כמו גם את תוכניותיהם לעצמאות, תחת המותג החדש, "סאסקס רויאל" ("Sussex Royal").
בפברואר 2021 הסתיימה "תקופת ניסיון" שהציבו הזוג לפני הפיצול הרשמי ממשפחת המלוכה.
רקע.
העיתונאי והסופר טום ברדבי , חבר קרוב של הזוג, צוטט כאומר שבמהלך חופשה של שישה שבועות שלקחו השניים לכבוד חג המולד באי ונקובר שבקנדה, הועבר לבני הזוג מסר לפיו הם לא יהיו חלק מ"מלוכה מקוצצת" ("slimmed down monarchy") ושהם למעשה "מסולקים". על פי ה"וושינגטון פוסט", הביוגרף המלכותי רוברט לייסי ציין שהנסיך צ'ארלס קידם בעבר משפחה מלכותית מצומצמת ועובדת. סיבות נוספות שהועלו לפרישה היו היחס העוין המתמשך כלפי הזוג מצד כמה מצהובוני הממלכה הבריטית וטענות לגזענות כלפי הדוכסית.
הצהובון "הסאן" היה הראשון שטבע את המושג "מגזיט" ב-9 בינואר 2020 על מנת לתאר את ההודעה המפתיעה של הזוג בנוגע להחלטתם. המושג הוא הלחם של המילים "מייגן" ו"יציאה" ("Exit"), בדומה למושג "ברקזיט". על פי ה"וושינגטון פוסט" ההודעה נמסרה לאחר הדלפה ל"סאן" לגבי הדיונים בין הזוג למשפחה המלכותית לגבי החלטתם. מספר ימים לאחר מכן הרחיבה התקשורת הבריטית בפרשנות לאירוע, וההערכות היו שהדוכסית היא הכוח המניע מאחורי ההודעה. ה-BBC ציין שמושג נוסף, "סאסקסיט" ("Sussexit"), החל גם הוא להתבסס ברשתות החברתיות, אך לא הגיע לרמת הפופולריות של "מגזיט" בתקשורת בכללה.
מושגים נוספים הוצעו, אך לא תפסו כמו "מגזיט". אחד המושגים היה "הצעד לאחור", שהוצע גם על ידי בני הזוג עצמם.
ההודעה אינה מהווה "התפטרות", מאחר שהדוכס אינו שליט, ואף אינו מוותר על תאריו (ובניגוד להתפטרות המלך אדוארד השמיני, הדוכס אינו מבקש שכר מלכותי). ניתוח מעמיק יותר של ההודעה המקורית, וכן הודעות המשך שפרסמו בני הזוג באתר החדש שיצרו, sussexroyal.com, הבהירו כי הדוכס והדוכסית אינם "מתפטרים" למעשה, ושימשיכו לקדם את מפעלי הצדקה המלכותיים שהם הפטרונים שלהם ולהשתתף בפעילויות מלכותיות, ושהשכר המלכותי של בני הזוג מהווה רק 5% מסך ההכנסות של השניים (דוכסות קורנוול שנמצאת בבעלותו הפרטית של הנסיך צ'ארלס מהווה את ה-95% הנותרים).
תגובות.
במשפחת המלוכה.
על פי דיווחים שונים בני הזוג לא התייעצו עם המלכה לפני ההחלטה, והנסיך צ'ארלס "זעם". ביום שני, ה-13 בינואר, דיווחה רשת ITV שהמלכה הזעיקה כמה מבני המשפחה הבכירים ל"התייעצויות דחופות" בבית סאנדרינגהאם, שזכתה לכינוי "פסגת סאנדרינגהאם". הטיימס שיער שהשיחה תסתיים בהחלטה על "מגזיט קשה" או "מגזיט רך", ושפגישה מסוג זה של משפחת המלוכה היא חסרת תקדים. בעקבות הפגישה יצאה הצהרה מטעם המלכה לפיה "לאור דיונים יעילים" המשפחה החליטה לקבל "תקופת מעבר במסגרתה יגורו הסאסקסים בקנדה ובממלכה המאוחדת".
בבריטניה.
ברחבי הממלכה הועלו שאלות לגבי משמעותה הפיננסית של ההחלטה עבור בני הזוג, בהתחשב בכך שעדיין יזדקקו לאבטחת אישים, ולאור 2.4 מיליון פאונד מכספי משלמי המיסים ששולמו עבור שיפוץ מגוריהם באחוזת פרוגמור. חדשות NBC דיווחו על ניתוח כלכלי שערכה חברת "בראנד פיננסים" לפיו משמעות המהלך עלולה להיות משמעותית לכלכלה הבריטית.
סקר שערכה הממשלה הבריטית באמצעות אתר האינטרנט שלה, YouGov, העלה שלדעת שני שלישים מהציבור הזוג צריך להפסיק לקבל הקצבה מדוכסות קורנוול, המכסה 95% מההוצאות השנתיות של הזוג, בעוד שסקרים אחרים הראו שמספרים דומים תומכים בהפסקת התמיכה הפיננסית בזוג, והבעת מרמור מכך שהשניים לא התייעצו עם המלכה. מוזיאון מאדאם טוסו הזיז את פסליהם של הדוכס והדוכסית מאזור התצוגה של חברי המשפחה המלכותית לאזור נפרד.
נייג'ל פרג', מנהיג תנועת הברקזיט בפרלמנט הבריטי, תיאר את ההודעה כ"מכתב התפטרות" והצהיר כי הזוג לא יוכל להמשיך למלא את חובותיו כלפי המלכה, חבר העמים הבריטי וארגוני החסות שלהם כשהם מתגוררים בקנדה. האתר Leave.EU קיבל ביקורת על כך שהתייחס להארי בכינוי הגנאי המיזוגני "pussy-whipped".
בעולם.
נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, התייחס לאירועים באומרו "אני לא חושב שזה צריך היה לקרות למלכה".