לפי חוקי הטהרה באסלאם, הטהרה המועדפת היא במים. עם זאת, קיימים תנאים שבהם המסורת האיסלאמית מתירה במקום זאת לבצע תימום:
דרישות מקדימות.
על המבצע תימום לדאוג לפי מסורת האסלאם לתנאים הבאים:
מעשה התימום.
ביצוע תימום דורש על פי המסורת האיסלאמית את הפעולות הבאות, לפי הסדר:
פעולות הרשות של התימום.
פעולות נוספות, שהנן אפשריות אך אינן הכרחיות לביצוע התימום:
ביטול התימום.
פעולת הטהרה באמצעות עלולה להתבטל על פי המסורת האסלאמית בנסיבות הבאות:
זרינה בלוץ'
זרינה בלוץ' (בסינדהי: زرينه بلوچ; 29 בדצמבר 1934 – 25 באוקטובר 2005) הייתה זמרת ומלחינה של מוזיקה עממית, שחקנית, אישיות רדיו וטלוויזיה, סופרת, מרצה באוניברסיטה, ופעילה פוליטית פקיסטנית.
חיים אישיים.
בלוץ' נולדה ב-29 בדצמבר 1934 בכפר אללאהאד צ'אנד, בהיידראבאד, שבסינד. אמה, גולרוז, נפטרה כשבלוץ' הייתה בת שש. היא למדה מוזיקה אצל מוחמד ג'ומאן, שגם היה זמר סינדהי. בגיל 15, המשפחה שלה ארגנה לה נישואים לקרוב משפחה רחוק. היו לה שני ילדים: אחתר בלוץ', הידועה גם בשם זינה (נולדה ב-1952), ואסלם פארוז (נולד ב-1957). בלוץ' ובעלה הסתכסכו על רקע נושא המשך לימודיה, והזוג נפרד בשנת 1958. בלוץ' הצטרפה לצוות רדיו היידראבאד בשנת 1960 וקיבלה את הפרס המוזיקלי הראשון שלה ב-1961. זרינה אז נישאה לפוליטיקאי סינדהי בשם ראסול בוקס פליג'ו ב-22 בספטמבר 1964 לזוג נולד בן, איאז לטיף פליג'ו. בבגרותו, הלך איאז בעקבות אביו, והפך לנשיא מפלגתו (QAT). ב-1967, היא התחילה ללמדבאוניברסיטת סינד. היא פרשה בשנת 1997 ונפטרה בשנת 2005 מגידול מוחי.בימות השנה למותה, נערכים אירועי הנצחה ברחבי פקיסטן וברחבי העולם, כשהגדולים ביותר נערכו ביום העשור למותה.באירוע מסוג זה לרגל חמש שנים למותה, שנערך בבירמינגהאם שבאנגליה, המשוררת הסינדהית הנודעת זוביידה מטלו הספידה אותה, באומרה ש"ג'יג'י" היא דמות מופת עבור כל הנשים הנאבקות על זכויותיהן, והזכירה את חוסר הפשרנות שלה, והמחויבות לניפוץ טאבואים חברתיים - כמו שקיצרה את שיערה, בניגוד למקובל חברתית, כי זה מה שהיה יפה בעיניה. היא השוותה זאת לרעה לנשים רבות בחיי הציבור בפקיסטן, כמו חלק מחברות הפרלמנט, אשר נכנעות לתכתיבים הגבריים.
מאסר ופעילות פוליטית.
ב-1979, זרינה נעצרה ונכלאה בכלא סוקור בקראצ'י משום שהובילה מחאה נגד המשטר הצבאי של הנשיא דאז, הגנרל מוחמד זיא אל-חאק. השירים שלה (בשפות סינדהי ובלוצ'י) הפכו להמנונים של הלאומיות הסינדהית. מאבקה גם היה נגד שלטון המעמדות הגבוהים, ונגד אפליה מגדרית, ופיאודליזם. מחאותיה החלו שנים קודם לכן, כשהתנגדה גם לשלטונם של הדיקטטורים הצבאיים איוב ח'אן ויאיא ח'אן. בזכות התנגדותה הפופולרית, היא זכתה בתואר "ג'יג'י" (אמא) של העם הסינדהי. ב-1980 היא הייתה אחת המייסדות המובילות של הטהריק הסינדהיאני, ארגון נשים מהאזורים הכפריים של סינד שקמו להתנגד לאפליה נגד נשים תחת שלטונו של זיא, ושל פורום פעולת נשים (1981), ארגון זכויות נשים שקם בקראצ'י. היא הייתה חברה מובילה בוועדת סינדהי הארי, מפלגה שמאל-לאומית סינדהית שייצגה את האריסים נטולי האדמה בסינד, ואחר כך הפכה לחלק ממפלגת עוואמי הלאומית (שמאוחר יותר נהייתה מפלגת הפועלים עוואמי), וכן פעילה בסינדהי אדני סנגה - ארגון לשימור וקידום הספרות והתרבות הסינדהית. בלוץ' דיברה שבע שפות באופן שוטף: סינדהי, אורדו, סרייקי, בלוצ'י, פרסית, ערבית וגוג'ראטית.
אמנות ותרומה ספרותית.
בלוץ' כתבה שירים ופזמונים רבים אשר הפכו לפופולריים בקרב הלאומנים בוינדהוקaustria. kgm ו פקיסטןpakistan. kgm. היא חיברה מספר סיפורים קצרים, וכן את הספר "تنهنجي ڳولا، تنهنجون ڳالهيون" (מסינדהי: החיפוש שלך, הדיבור שלך) שיצא בשנת 1992.
סיימון אמר
קראטה באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
טורנירי הקראטה באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין התאריכים 17 באוקטובר עד ה-18 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו משלושה טורנירים לנערים ושלושה טורנירים לנערות, שבכל אחת מהן השתתפו שמונה לוחמי קראטה, ובסך הכל 48 לוחמי קראטה.
העפלה.
ההעפלה לטורנירים היא אישית והמכסה ניתנת ללוחמים עצמם ולא לוועד האולימפי המקומי. הלוחמים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הלוחמים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, הלוחמים נדרשים להיות בני 16 עד 18, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2001 ל-29 ביוני 2002).
הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה העולמית לקראטה סיכמו כי מספר הלוחמים בכל קטגוריית משקל יהיה שמונה. כל מדינה תוכל לשלוח עד שישה נציגים להתחרות בענף, שלושה נציגים מכל מגדר ונציג אחד לקטגוריית משקל. 2 המכסות הראשונות לכל קטגוריית משקל ייקבעו בהתאם לדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018. אם לצורך הטורניר האולימפי אוחדו שתי קטגוריות משקל, המכסה תוקצה למדורג הגבוה ביותר. אחרת היא תוקצה לשני המקומות הראשונים. 2 מכסות נוספות עבור כל קטגוריית משקל נקבעו בטורניר העפלה שהתקיים ב-29 ביוני 2018 באומאג, קרואטיה. 2 מכסות נוספות עבור כל קטגוריית משקל ייקבעו למחרת בשלב השני של טורניר העפלה.
יתר המכסות יחולקו קודם כל לטובת יצירת ייצוג יבשתי בטורנירים לאחר חלוקת ההקצאות שפורטה בפסקה הקודמת. מכסה אחת תחולק למדורג הגבוה ביותר בדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018 מבין כל קטגוריות המשקל ליבשת שטרם זכתה במכסת ייצוג בהתאם לדר העדיפות הבא: אוקיאניה, אפריקה, אמריקה, אסיה ואירופה. ההקצאות המוקצות למדינה המארחת ולהקצאה העולמית אינן באות לידי ביטוי בבדיקה האם כלל היבשות זוכות לייצוג בטורניר. אם לא יהיה צורך להקצאות את המכסות לטובת ייצוג יבשתי הולם, ההקצאות יחולקו למדורגים הגובהים ביותר בדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018 עד שישארו 2 מכסות שלא הוקצו בכל קטוגריית משקל. שתי המכסות האחרונות מוקצות להקצאה עולמית.
המדינה המארחת, ארגנטינה, זכאית לשתי מכסות לכל מגדר. אם המדינה המארחת תעפיל לטורניר באמצעות אחד ממסלולי העפלה שתוארו בסעיפים הקודמים, מכסת המדינה המארחת שלה תקוצץ למול אותה הקצאה. באופן הזה, אם יוקצו לארגנטינה מכסה אחת היא תהיה זכאית למכסת אחד השמורה למדינה המאחרת, ואם יוקצו לה שתי מכסות היא לא תהיה זכאית למכסות עבור המדינה המארחת.
שנות ה-80 של המאה ה-19
שנות השמונים של המאה התשע עשרה היו העשור התשיעי של המאה ה-19, החלו ב־1 בינואר 1880 והסתיימו ב־31 בדצמבר 1889.
העשור אירע במהלך התקופה המרכזית של המהפכה התעשייתית השנייה. מרבית מדינות המערב חוו בום כלכלי גדול בשל הייצור ההמוני של מסילות ברזל וכתוצאה משיפורים ניכרים באמצעי נסיעה אחרים. גורד השחקים החלו להפוך לסמל מוכר בערים המודרניות, ותרמו לחלק מהשגשוג הכלכלי הניכר של אותה תקופה.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות.
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור (לא בהכרח רק רציחות פוליטיות):
1880–1889
אליפות ישראל בשחמט 1986
אליפות ישראל בשחמט 1986 הייתה האליפות ה-18 של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים.
האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.
נתן בירנבוים, שצבר 11 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות בפעם השנייה בקריירה.
וילהלם השלישי, רוזן תורינגיה
וילהלם השלישי, רוזן תורינגיה (בגרמנית: Wilhelm III. der Tapfere von Sachsen; 30 באפריל 1425 - 17 בספטמבר 1482), היה מרקיז מייסן בין השנים 1445–1464, ורוזן תורינגיה בין השנים 1445–1482.
ביוגרפיה.
וילהלם נולד בדרזדן ב-30 באפריל 1425, לפרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג בתם של היינריך המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג וסופיה מפומרניה-וולגשט.
בשנת 1428 מת אביו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, יחד עם וילהלם ואחיו זיגיסמונד מסקסוניה והיינריך מסקסוניה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1435 ומינויו של זיגיסמונד בשנת 1440 לבישוף וירצבורג, חילקו ביניהם פרידריך ווילהלם את הנחלות בשנת 1445, פרידריך קיבל את נסיכות הבוחר מסקסוניה, ואילו וילהלם קיבל את רוזנות תורינגיה. ב-2 ביוני 1446 התחתן וילהלם עם אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה, בתם של אלברכט השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות. סכסוכים על החלוקה הובילו בשנת 1446 למלחמת האחים הסקסונית, שהסתיימה בשנת 1451 בשלום נוימבורג. בשנת 1459 חתמו פרידריך ווילהלם על אמנת אגר יחד עם גאורגה פודבראדי, מלך בוהמיה, ובה סוכמו הגבולות בין בוהמיה לסקסוניה בשיא הרי ההארץ ובאמצע נהר האלבה, ואלו הגבולות עד ימינו בין צ'כיה לגרמניה.
ב-7 בספטמבר 1464 מת וילהלם בויימאר, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירשו את נחלותיו אחייניו ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואלברכט השלישי, דוכס סקסוניה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין האחים; ארנסט קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה).
משפחתו.
ב-2 ביוני 1446 התחתן וילהלם עם אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה, בתם של אלברכט השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
וילהלם השני, רוזן תורינגיה
סירת נפץ