רוטברג בוגר תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל ומזרחנות מטעם אוניברסיטת חיפה ותואר שני בביטחון, ניהול משאבים ואסטרטגיה מטעם האוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון, ארצות הברית.
נשוי למיכל ואב לשלושה ילדים. מתגורר עם משפחתו בכרם מהר"ל.
שירותו הצבאי.
רם התגייס לצה"ל בשנת 1982. עם גיוסו התנדב לשייטת 13, ושנתיים לאחר מכן סיים את הכשרתו כלוחם הקומנדו הימי. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר בבה"ד 1, ושב ליחידה כמפקד צוות. בהמשך שירת בתפקידי פיקוד נוספים ביחידה. הוא פיקד על יחידת הפושטים בשייטת 13 והשתתף במבצע כחול וחום.
בשנת 1992 עבר לזרוע היבשה ומונה למפקד יחידת דובדבן, לאחר שמפקדה הקודם הודח בשל אירוע אש דו-צדדי של כוחותינו, במהלכו נהרג אחד מלוחמי היחידה. רוטברג שיקם את היחידה והוביל אותה להישגים רבים בלחימתם נגד הטרור הפלסטיני, ובין היתר הוביל את המבצע ללכידת מפקד חוליית "הפנתר השחור" בג'נין בשנת 1993.
בהמשך עבר קורס חובלים והוסמך לתפקיד קצין משמרת ושירת כקצין גנ"ק (גילוי, ניווט וקשר). בשנת 1994–1995 פיקד על ספינת הטילים אח"י תרשיש, ולאחר מכן מונה לפקד על פלגת ההדרכה של שייטת 13 בשנת 1997. בשנים 1997–1999 פיקד על פלגת הלוחמים של שייטת 13, ואחר כך שירת כסגן מפקד השייטת.
מפקד שייטת 13.
בשנת 2001 מונה למפקד שייטת 13 והועלה לדרגת אלוף-משנה. תחת פיקודו העמיק את מעורבותה של השייטת בפעולות לוחמה בטרור יש"ע והוביל אותה בשורה של מבצעים ללחימה במחבלים במהלך האינתיפאדה השנייה. על פעילותה נגד הטרור זכתה השייטת בפיקודו פעמיים בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות, ב-2002 וב-2003 ובצל"ש הרמטכ"ל ב-2002. בין המבצעים עליהם פיקד באופן אישי היו הפשיטה על ספינת הנשק הפלסטינית קארין איי בינואר 2002, וחילוץ כוחות צה"ל במהלך הקרב בג'נין, באפריל אותה שנה. במהלך כהונתו בתפקיד נקלע לעימות עם שר הביטחון החדש, שאול מופז, שהנחה את השייטת להגיע למבוקש ברצועת עזה. רוטברג איים להתפטר מתפקידו אם המבצע יאושר במקום סיכול ממוקד באש מנגד, והעריך שיעלה בחייהם של 6–8 לוחמים.
תפקידים בכירים בחיל הים.
ב-2004 מונה לראש מספן המודיעין של זרוע הים. הוא שירת בתפקיד זה במהלך מלחמת לבנון השנייה, במהלך המלחמה פעלה זרוע הים בגזרה הצפונית, אספה מודיעין, תקפה מטרות חוף, ניהלה סגר ימי והוציאה לפועל מבצעים מסווגים. במהלך המלחמה נפגעה הספינה אח"י חנית מפגיעת טיל C-802, בתקרית בה נהרגו ארבעה חיילים. הספינה לא הפעילה את מערכות ההתרעה שלה, ורוטברג ננזף על התעלמות משתי אזהרות בהן הוצע לשקול היערכות לאפשרות שהטיל מצוי בידי חזבאללה.
ב-2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס חיפה, הבסיס הגדול והמרכזי של זרוע הים. את הפיקוד על הבסיס העביר למחליפו בשנת 2009. לאחר מכן שירת כראש אגף הביטחון במטה לביטחון לאומי. במהלך תפקיד זה כינס עבודות מטה בנושא חשיבה אסטרטגית, יזם אירועים למדיניות ביטחונית לאומית וייעץ לראש המל"ל בנושאים ביטחוניים רגישים.
מפקד חיל הים.
באוקטובר 2011 מונה למפקד זרוע הים והחליף את אליעזר (צ'ייני) מרום בתפקיד. כמעט שנה לאחר כניסתו לתפקיד הוביל רוטברג את זרוע הים במהלך "מבצע עמוד ענן", בו פעלה זרוע הים ביחד עם כוחות נוספים על תקיפת מטרות בעומק שטח הרצועה בדגש על פגיעה במחסני אמל"ח, בכירי חמאס ותשתיות הארגון. בין היתר חיסלו לוחמי זרוע הים את פעיל הג'יהאד העולמי אחמד נאחל. הלחימה שיקפה את השילוביות של זרוע הים עם חיל האוויר ופיקוד דרום, והשפעת זרוע הים על הלחימה היבשתית התעצמה באופן משמעותי. במרץ 2014 פיקד על "מבצע חשיפה מלאה", במהלכו השתלטו ותפסו כוחות זרוע הים את ספינת הנשק "קלוס סי"(klos c), אשר הובילה משלוח אמצעי לחימה מאיראן לרצועת עזה. ביולי 2014 השתתפה זרוע הים במבצע צוק איתן בהובלתו כמפקד הזרוע, בו לקחה הזרוע חלק משמעותי בלחימה ותקפה מספר מטרות גדול משמעותית ממבצעי "עמוד ענן" ו"עופרת יצוקה". פעילות הזרוע כללה הפגזה מהים ופעולות של הקומנדו ימי, חיסול 100 מחבלים, תקיפת יעדי טרור, השמדת מחסני אמל"ח, הגנה על נכסים אסטרטגיים ועוד.
במהלך כהונתו קיבלה זרוע הים את משימת ההגנה על הנכסים האסטרטגיים של מדינת ישראל. ב-27 בספטמבר 2016 סיים את תקופת כהונתו בתפקיד.
עזרת ישראל (שכונה)
עזרת ישראל היא שכונה קטנה במרכז ירושלים, בין רחוב יפו לרחוב הנביאים, מעט מערבה מ"צומת האיקסים". השכונה כוללת שני טורי בתים (במקורם, דו קומתיים) הנמשכים מרחוב יפו ועד חצרה האחורית של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית (שחזיתה פונה לרחוב הנביאים).
היסטוריה.
השכונה הוקמה בשנת 1892 על ידי קבוצה של ספרדים ואשכנזים בראשות החכם באשי יעקב מאיר, הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב ניסים אלישר, הרב משה קנטרוביץ', הרב דוד פיינשטיין, הרב יעקב מאן ויוסף ריבלין. אופי השכונה כיום מסורתי-חילוני. הגבעה הסמוכה מצפון למיקום השכונה נחשבה על ידי מקובלים כ"פתחא דקרתא" (פתח העיר) ומקום מושבו של משיח בן יוסף, שיכשיר את הקרקע לביאת המשיח. לפני ייסוד השכונה הוקם באתר "אוהל משיח בן יוסף" בו התפללו מקובלים מתלמידי הגר"א לביאת המשיח.
כאשר הוקמה הייתה השכונה מחוברת הן לרחוב יפו והן לרחוב הנביאים ובמבואיה הותקנו שערי ברזל, שנסגרו בלילה. בשנת 1908 הוקמה במגרש שבין קצה השכונה לרחוב הנביאים (מקומו של אוהל המקובלים) הכנסייה האוונגלית הבינלאומית וחסמה את מוצאה לרחוב הנביאים אז עבר האוהל לגן נביא עוכשא ברחוב שטראוס.
בין תושבי השכונה היו רחל ינאית ויצחק בן-צבי, והסופרים יהודה בורלא ויהודה האזרחי גדלו בה כילדים. בשכונה היו שלושה בתי דפוס, דפוס אברהם משה לונץ, בפינת רחוב יפו, דפוס עזריאל של משה עזריאל בו הודפס עיתון "החרות" (בעריכת אברהם אלמליח) והדפוס הקואופרטיבי "אחדות" בו עבדו (ולעיתים אף התגוררו בו) בנוסף לבני הזוג בן-צבי גם דוד בן-גוריון, יוסף חיים ברנר, יעקב זרובבל וזאב אשור. בשכונה מצוי עד היום היכל הבונים החופשיים בירושלים.
ש"י עגנון, בעת שתיאר את ביקורו הראשון בירושלים, כתב:
שיכוב
בגאולוגיה, שיכוב הוא מבנה פנימי של סלעים הנוצר מאופן וקצב ההיערכות השכבתית של משקעים מסוגים שונים. סוגי השיכוב השונים מצביעים על התהליכים בהן נוצרו השכבות. בין שכבה לשכבה מצוי מישור השיכוב, המציין את ההבדל הנראה לעין בין מחזורי הרבדה שונים. מישור זה עשוי להוות אי התאמה בעלת חשיבות והשפעה על ההתנהגות המכנית של הסלע.
שיכוב אופייני לסלעי משקע מסוגים שונים ולסלעים פירוקלסטיים.
היווצרות ומאפיינים.
שיכוב נוצר כאשר חלה הרבדה של חומר סלעי באירוע חד-פעמי או באירועים חוזרים ונשנים, במהלכן נוצרות יריעות מסלע בעוביים שונים: שכבה שעובייה יותר מ-1 ס"מ או למינוֹת – שכבות שעוביין קטן יותר.
לכל אחת מהשכבות הרכב סלעי האופייני לה וגבולות נראים לעין עם השכבות הסמוכות. מישור השיכוב בין השכבות מעיד על שינויים בהרכב החומר הסלעי, בגודל החלקיקים המרכיבים אותו ובקצב הרבדתו, ומשקף הפוגות באספקת המשקעים הנחוצים לבניית השכבות.
סוגי שיכוב.
סוגי השיכוב השונים נבדלים זה מזה בהיערכות החלקיקים בתוך המסלע, ביחסים בין השכבות המרכיבות אותו ובאופן בו הורבדו.
שיכוב מסיבי.
שיכוב מסיבי מתבטא ביריעת מסלע עבה שאינה מחולקת לשכבות ובהצטברות של חלקיקים לא ממוינים. דוגמאות לשיכוב מסיבי נראות בסלעי הקירטון במערות בית גוברין ובסלעים פירוקלסטיים דוגמת טוף מסיבי המצוי ליד המושבה יבנאל.
שיכוב מקביל.
כפי שמתבקש משמו, שיכוב מקביל הוא היערכות של שכבות המסלע במקביל זו לזו. היערכות זו מתרחשת כאשר חלקיקי המשקע מורבדים אופקית ומצטברים לשכבות מקבילות המונחות זו על גבי זו.
שיכוב ממוין.
שיכוב זה מתבטא בהתמיינות טובה של החלקיקים המרכיבים את המסלע. התמיינות זו ניכרת בגודלם של החלקיקים, ההולך וקטֵן ככל שעולים במסלע. היווצרות סוג זה של שיכוב נובעת ממחזורי השקעה בעלי עוצמה שונה, שהרבידו משקעים באמצעות מים, רוח או שניהם.
שיכוב מדורג.
בשיכוב מדורג מתמיינים החלקיקים על-פי גודלם: הגדולים בתחתית השכבה והקטנים בגגהּ. עם זאת, סוג זה של שיכוב נבדל משיכוב ממוין בכך שבכל חלק של השכבה קיימים גם חלקיקים קטנים. שיכוב זה נוצר בזרמי עכירות ימיים ובאפיקי נהרות במהלך הרבדה מחזורית בזרמים הולכים ונחלשים. כל אחד מן הזרמים מכיל תרחיף חרסיתי שחלקיקיו שוקעים על-פי גודלם. מחזורים של הרבדה יוצרים שכבות המציגות מיון דומה של חלקיקים.
שיכוב מדורג גס.
בסוג זה של שיכוב מדורג מתמיינים החלקיקים הגדולים ושוקעים אל תחתית השכבה, אך לא מתרחש מיון של חלקיקים שגודלם 2–64 מ"מ. שיכוב מדורג גס ניכר למשל באיגנימבריט, והוא נובע מהתגבשות מהירה או מתנועתה רבה יחסית של החלקיקים הגדולים יותר בטרם התגבשות.
שיכוב הפוך.
בניגוד לשיכוב מדורג מתהפך מיון החלקיקים וגודלם עולה מתחתית השכבה אל גגה. שיכוב הפוך כזה אינו נפוץ. הוא נוצר במשקעים המובלים באמצעות זרמים עזים, למשל בשרטונות באפיקי נחלים ונהרות, ובגלונים הנוצרים על ידי רוח, למשל בדיונות.
שיכוב צולב.
שיכוב צולב הוא מונח המתייחס למבנה סדימנטרי משופע בתוך מסלע אופקי. מבנים נטויים אלה הם משקעים היוצרים שיכוב שכבתי דוגמת דיונות, ומצביעים על סביבת השקעה המושפעת מזרימה של מים או רוח. בניגוד לעקרון האופקיות המקורית מתרחשת הטיית המבנים במהלך בניית המסלע ולא לאחריה, כפי שמתבטא במונח הנרדף הרבדה צולבת.