הגאזט האנטארקטי המשווה או הגאזט האנטארקטי המורכב (באנגלית: Composite Gazetteer of Antarctica; בראשי תיבות: CGA) של הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה (באנגלית: Scientific Committee on Antarctic Research; בראשי תיבות: SCAR) הוא הגזטיר הבינלאומי הסמכותי ביותר, המכיל את כל שמות האתרים האנטארקטיים שפורסמו בגאזטים הלאומיים השונים, בתוספת מידע בסיסי על שמות אלה ועל התכונות הגאוגרפיות הרלוונטיות. הגאזט כולל גם את האתרים המופיעים בהמפה הבתימטרית של הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי (IHO) לכל האתרים התת-מימיים המצויים דרומית לקו הרוחב הדרומי 60°.
העבודה על הגאזט החלה בשנת 1992 ונמשכה 27 שנים.
נכון לשנת 2019, הגאזט כולל 37,893 שמות גאוגרפיים עבור 19,803 אתרים (כאשר למספר אתרים שני שמות או יותר), בהתבסס על הגאזטים האנטארקטיים הלאומיים של:
קקדו שחור צהוב-זנב
קקדו שחור צהוב-זנב (שם מדעי: Calyptorhynchus funereus) הוא מין של עוף ממשפחת הקקדואיים ומהסוג קקדו שחור החי בטסמניה, ובדרום-מזרח אוסטרליה.
מאפייינים.
קקדו זה בעל נוצות שחורות כמו קרוביו לסוג, ומגיע לאורך 55–65 סנטימטרים ולמשקל 750–900 גרם בממוצע. הוא בעל כתמים צהובים על הראש וזנב צהוב, שהעניק לו את שמו.
הוא אוכל בעיקר זרעי עצים, אותם הוא מפצח בעזרת מקורו החזק והמעוקל. בנוסף הוא גם אוכל פרחים, זחלים וצעירי חרקים אחרים.
הקקדו לא נמצא בסכנת הכחדה, אך חלק מהאוכלוסיות בירידה בגלל פגיעה בכמות העצים (בעיקר אקליפטוס) בהם הם מקננים וכן עקב סחר בחיות מחמד. זהו מין מוגן באוסטרליה.
הגאזט האנטארקטי המשווה של SCAR
הגאזט האנטארקטי המשווה של הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה
בורה–הנסגרוהה
בורה–הנסגרוהה (בגרמנית: Bora–Hansgrohe) היא קבוצת רכיבה מקצוענית גרמנית השייכת לדרג הוורלד טור. ביחד עם קבוצת סאנווב, בורה–הנסגרוהה היא הקבוצה הגרמנית הבכירה ביותר, ורוב רוכביה הם מגרמניה.
ספונסרים.
הקבוצה נתמכת כלכלית על ידי חברת בורה וחברת הנסגרוהה , שתי יצרניות גרמניות.
היסטוריה ופעילות.
הקבוצה קמה בשנת 2010 בשם "קבוצת נטאפ" (Team NetApp) וכללה 14 רוכבים, היא שמרה על השם עד שנת 2013. בה שונה השם ל"קבוצת נטאפ-אנדורה", וגם כמות הרוכבים גדלה ל-21. הקבוצה רשמה בעונה זו ניצחון ראשון בגרנד טור, כאשר לאופולד קונינג ניצח את הקטע השמיני של הוואלטה אספנייה. ב-2015 שינתה הקבוצה את שמה ל"בורה - ארגון 18" (ארגון 18 היא יצרנית אופניים קנדית), ושם זה שימש אותה גם בשנת 2016.
ב-2017 עלתה הקבוצה לדרג ה-UCI World Tour, ושמה שונה ל"בורה–הנסגרוהה". בנוסף לכך היא הגדילה את הסגל שלה, והחתימה כמה רוכבים בכירים, שהבולטים מביניהם הוא פטר סאגאן, אלוף העולם 2015–2017 ומנצח קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס בשנים 2012–2016 ומנצח קטגוריית ההרים בטור דה פראנס 2014 ו-2016 רפא מייקה. הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה בג'ירו ד'איטליה 2017 עם לוקאס פוסטלברגר האוסטרי, שניצח בקטע הראשון ובעקבות כך גם לבש את חולצת המוביל הוורודה עד שאיבד אותה למחרת לאנדרה גרייפל. בטור דה פראנס, הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה עם פטר סאגאן, שניצח את הקטע השלישי אך הושעה מהמרוץ בקטע הרביעי לאחר שהדף עם המרפק את מרק קוונדיש. באותה שנה (2017) השיגה הקבוצה 33 ניצחונות סך הכל. בשנה הבאה השיגה הקבוצה 34 ניצחונות, הבולטים מביניהם היה גנט - וולגם עם פטר סאגאן, שלושה קטעים בג'ירו ד'איטליה עם סם בנט ושלושה קטעים וניצחון בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס עם פטר סאגאן.
ב-2019 השיגה הקבוצה 49 ניצחונות, מה שמיקם אותה שלישית בסך הכל אחרי יומבו–ויסמה (52 ניצחונות) וקוויק סטפ (68 ניצחונות).
A World of Our Own
"A World of Our Own" (בעברית: "עולם משלנו") הוא סינגל משנת 1965, שכתב טום ספירנגפילד, וזכה להצלחה בינלאומית בביצוע של להקת המשחרים. הסינגל הגיע למקום ה-19 במצעד בילבורד הוט 100, ולמקום השני במצעד Easy Listening.
שלוש שנים לאחר מכן, הקליט את השיר "A World of Our Own" זמר הקאנטרי סוני ג'יימס. זה היה השיר השישי שלו שהגיע למקום הראשון ברציפות, והלהיט ה-26 במספר שצעד במצעד מוזיקת הקאנטרי של ארצות הברית. הסינגל שהה במקום הראשון במשך שלושה שבועות, והיה במצעד 15 שבועות בסך הכל.
גרסה נוצרית של השיר בהונג קונג.
השיר תורגם לקנטונזית והפך לשיר נוצרי פופולרי בהונג קונג בשם "Can't forget God's love" (אי אפשר לשכוח את אהבת אלוהים) (主爱永难忘).
קקדו קורלה ארוך מקור
קקדו קורלה ארוך מקור (שם מדעי: Cacatua tenuirostris) הוא מין של עוף ממשפחת הקקדואיים ומהסוג קקדו. הוא חי באוסטרליה בוויקטוריה, ניו סאות' ויילס, קווינסלנד ובאי טסמניה.
קקדו זה מגיע לאורך 38–41 ס"מ, משקל ממוצע - 567 גרם ומוטת כנפיים של 80–89 סנטימטרים. אין הבדל בין הזוויגים. צבעו לבן, למעט חלק מהצוואר והראש, שצבעם ורוד. המקור אפור-חיוור ומעוקל כלפי מטה. ניכר בטבעת כחולה של עור חשוף מנוצות סביב העין.
תפוצתו של הקקדו היא בעיקר בשדות, יערות ואדמות מרעה וכן בפארקים עירוניים או שטחים חקלאיים. התוכי ניזון על הקרקע והוא מחפש זרעים, תולעים, שורשים ופרחים צעירים כמו חמנית, "Microseris" ו-"Romulea".
כמו מרבית הקקדואים הוא עוף מונוגמי החי עם בן זוג קבוע. הנקבה מטילה 2–3 ביצים לבנות על עץ גבוה כמו אקליפטוס ולעיתים גם בצוקים.
תוכי זה אינו בסכנת הכחדה, אך פרטים מפרת' מכליאים עם קקדו מהמין "Cacatua pastinator" ויכולים לפגוע באוכלוסייה.
תוכי זה פופולרי כחיית מחמד אך בטבע נחשב לעוף מזיק: להקותיו גורמות נזק לגידולים חקלאיים ובמרחב העירוני הוא מזיק במגוון תחומים: פוגע בחוטי חשמל, חופר בורות במגרשי ספורט ועוד.
אוניברסיטטה קראיובה
אוניברסיטטה קלוז'
סטיבן מלורי
סטיבן ראסל מלורי (באנגלית: Stephen Russell Mallory; 1812 – 9 בנובמבר 1873) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כסנאטור דמוקרטי מטעם פלורידה משנת 1851 ועד 1861, עת פרשה מדינתו מן האיחוד ערב פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית. במשך רוב תקופת כהונתו בסנאט הוא שימש כיושב ועדת הצי. הייתה זו תקופה של רפורמות מהירות בצי והוא עמד על כך שהספינות של צי ארצות הברית צריכות להיות ברמת כשירות זהה לאלו של בריטניה ושל צרפת, הציים המרכזיים ביותר בעולם באותה תקופה. הוא גם ניסח הצעת חוק שקבעה פרישת חובה לקצינים בצי שלא עמדו בדרישות תפקידיהם והגיש אותה לקונגרס.
אף על פי שהוא לא היה אחד המנהיגים הבולטים בתנועה לפרישת מדינות הדרום מן האיחוד, קיבל מלורי את החלטתה של מדינתו לפרוש. כאשר הוקמה קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה"), הוא מונה כמזכיר הצי בקבינט של נשיא הקונפדרציה, ג'פרסון דייוויס. הוא החזיק במשרה זו במשך כל שנות קיומה של הקונפדרציה. בשל אדישותם של רוב אנשי הקונפדרציה לתחום הימי, עלה בידו של מלורי לעצב את דמותו של צי הקונפדרציה על פי עקרונותיו כפי שהוא למד אותם בעת כהונתו בסנאט. כמה מרעיונותיו, כמו שילוב שריון בבניית הספינות, נחלו הצלחה והפכו לתקן שאומץ על ידי ציים ברחבי העולם. מאידך, צי הקונפדרציה היה לרוב מוגבל בשל חוסר יעילות מנהלתית במחלקת הצי. במהלך המלחמה, הוא הוחלש פוליטית בשל חקירה שביצע הקונגרס של הקונפדרציה במחלקת הצי בשל כישלונה להגן על ניו אורלינס. לאחר חודשים של עדויות, הגיעה וועדת החקירה למסקנה שלא קיימת שום עדות לפעילות שגויה מצדו של מלורי.
מלורי התפטר מתפקידו לאחר שממשלת הקונפדרציה נמלטה מריצ'מונד בתום המלחמה והוא וכמה מעמיתיו לקבינט נכלאו באשמת בגידה. לאחר יותר משנה במאסר, התרככה דעת הקהל ונשיא ארצות הברית אנדרו ג'ונסון העניק לו חנינה. מלורי שב לפלורידה, שם הוא פרנס את משפחתו בשנותיו האחרונות כאשר שב לעיסוקו בעריכת דין. בשל אי יכולתו להחזיק במשרה ציבורית על פי תנאי החנינה, הוא המשיך להביע את דעותיו בכתיבת מכתבים למערכת. בריאותו החלה להתדרדר, אף על פי שתפקודו לא נפגע עד לימיו האחרונים.
מלורי היה אביו של סטיבן מלורי הבן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית וסנאטור בזכות עצמו מטעם פלורידה.
ראשית חייו.
סטיבן מלורי נולד בטרינידד שבאיי הודו המערבית הבריטיים ב-1812. הוריו היו צ'ארלס ואלן מלורי. אביו היה מהנדס בניין, במקור מרדינג, קונטיקט, שעבד בטרינידד, שם הוא הכיר את אלן ראסל, ילידת אירלנד ונשא אותה לאישה. לשניים נולדו שני בנים.
ב-1820 עברה המשפחה לארצות הברית והתיישבה ב-קי וסט, פלורידה. סטיבן הצעיר נשלח לבית ספר ליד מוביל, אלבמה, אך לימודיו שובשו עם מותו של אביו. אחיו הגדול של סטיבן, ג'ון, מת גם הוא באותה תקופה. כדי לפרנס את עצמה ואת בנה, פתחה אלן מלורי בית הארחה לימאים. לאחר מכן היא שלחה את בנה כדי שימשיך את לימודיו באקדמיה המורבית בנצרת, פנסילבניה. אף על פי שכל ימיו החזיק מלורי באמונה הקתולית, הוא ידע לספר רק שבחים על החינוך שהוא זכה לקבל במוסד זה. לאחר שלוש שנים לא יכלה אמו יותר לעמוד בתשלומי שכר הלימוד, וב-1829 הוא הפסיק את לימודיו ושב הביתה.
בגרותו בפלורידה.
מלורי הצעיר עבר את הכשרתו במשפטים בלשכתו של השופט ויליאם מרווין. בשל מיקומה הגאוגרפי, שימשה קי וסט כנמל מקלט לספינות שנקלעו לסערות ובשל אותה סיבה נמצאו באזור ספינות טרופות רבות. מרווין נחשב כבר סמכא במשפט ימי, במיוחד בחוקים הקשורים לשברי הספינות ולהצלה, ומלורי התדיין איתו במקרים רבים הקשורים לנושא. הוא נודע כאחד מעורכי הדין הטובים במדינה.