תוך כדי שרותו בתפקיד זה קנה לעצמו מעמד מכובד, עוזרו האישי ואיש אמונו של מפקד הצי, הקפודן פאשה חסן גֶזַאֶרלי. בשנים -1780-1779 השתתף יחד עם מפקד זה בדיכוי מרד של כוחות לא סדירים טורקים-אלבנים שהיו שודדים בחצי האי פלופונוסוס.
השתדל בהזדמנויות שונות לבוא לעזרת אחיו היוונים, למשל התערב אצל השלטונות העות'מאנים לטובת מורדים יוונים באי פסארה. בנה ושיפץ כנסיות ומנזרים רבים באיים הקיקלדים - אנדרוס, נקסוס, סיפנוס, מיקונוס, טזיה והקים אף כמה בתי ספר, דאג לחפירת בארות מים וכו'.
שליט ולאכיה. אישיות שנויה במחלוקת.
התמנה לשליט ולאכיה הודות להתערבות של מפקדו, הקפודן פאשה חסן, וב-26 במרץ/6 באפריל 1786 עלה על כס השלטון בוולאכיה במקום מיכאיל הראשון סוצו.
בגלל היותו איש הצי הטורקי, נתקל בהתנגדות רבה מצד מנהיגים פנרים אחרים מקרב בני עמו. לבסוף פטראקיס, מפקח המטבעה של האימפריה, שניסה לטרפד את מינויו בוולאכיה, שילם על כך בראשו. מברוגני קיבל את הראש הערוף של פטראקיס כ"שי" לרגל הכתרתו בבוקרשט.
נכנס לבוקרשט והתחיל את מלוכתו בפועל ב 28 במאי 1786.
סגנון שלטונו התאפיין בהקפדת יתר על הטקסים, הענשה בחומרה של סוחרים או כמרים שנתפסו כמועלים בעבודתם, ובהתנהגות אקסצנטרית שהייתה מן המפורסמות: מתוך לעג לבויארים, נהג כדוגמת קליגולה ורודנים אחרים שקדמו לו בהיסטוריה, ומינה את סוסו למישרת קלוצ'ר, אחד התפקידים הבכירים של דרגטורי בחצר המלוכה. מספרים שנסע בכרכרה רתומה לאיילים בעלי קרניים מצופות זהב. חילק משרות נכבדות תמורת תשלום ועורר בכך אף את זעם השלטון העות'מאני. מצד שני, בקרב העם נודע שמו כמגינם של העניים והמסכנים באמצעות פסקי הדין שלו שכונו "מברוגניים". דמותו היוותה השראה למחזה "מערבולת הטירוף" מאת המלומד ריגאס ולסטינליס ששם ללעג ולקלס את מברוגני על עברו כ"גאליונגי" (איש ספינות), על צורת דיבורו (לא שלט טוב לא בטורקית ואף לא ביוונית ספרותית של זמנו) ועל התנהגותו.
בזמן מלכותו הקצרה יזם עבודות בניה ושיפוץ בבירה בוקרשט. הקים את כנסיית "מעין המרפא" בצפון העיר בקצה "פודול מוגושואיי",בתוך מתחם אדריכלי מקיף. קרוב לשם ארגן ירידים והקים בית דפוס, ודרש מהתושבים להשתתף בתחזוקתם ובשיפוצם של קטעי הרחוב הסמוכים לבתיהם. הטיל מס לצורך שיפוץ הארמון הנסיכותי. תמך במוסדות דת כמו מנזר צ'רניקה. תרם תרומה מסוימת לפיתוח צנרת ראשונית לאספקת מים.
הישגיו הצבאיים.
ניקולאיה מברוגני ארגן צבא של כרבבת חיילים שקיבלו שכר מהממשל. בשנת 1787 השתתף לצד הטורקים במלחמה נגד רוסיה ואוסטריה. הצליח לעצור זמנית את התקדמות האוסטרים בוולאכיה ואף פלש למולדובה כשלצידו שליט ולאכיה לעתיד, מנואיל ג'יאני רוסט. לפי כרוניקה של דיוניסיוס האקלסיארך טרפד בו זמנית מהלכים טורקיים שהיו עלולים לגרום נזק רב לתושבי ולאכיה. לדברי הכרוניקון הצליח להטביע בחשאי בנהר פאשה טורקי שהתכונן לתפוס עבדים מקרב התושבים.
סופו.
ב-22 בספטמבר 1789 הצבא העות'מאני ובראשו הווזיר הגדול חסן, פאשה של רוסצ'וק לשעבר, הובס על ידי האוסטרים במרטינשט על ידי רמניקו סראט. בהמשך הכוחות האוסטרים כבשו את ולאכיה והשליט נאלץ ב-15 בנובמבר לברוח מדרום לדנובה, לבולגריה שהייתה בשליטה מוחלטת טורקית. באותו חודש התבקש על ידי הטורקים לנהל משא ומתן עם הגנרל פוטיומקין הרוסי והשיג הפסקת אש. ב-19 בספטמבר 1790 נחתם הסכם שביתת נשק בין האימפריה העות'מאנית ובין אוסטריה.
למרות נאמנותו לשער הנשגב הווזיר הגדול חסן ששנא את מברוגני אישית, הורה להוציאו להורג, בטענות כוזבות של אי ציות. ראשו של ניקולאיה מברוגני נערף ביישוב ביאלה, בין רוסה ובין שישטוב (סבישטוב).
הווזיר הגדול חסן פאשה בעצמו הוצא להורג בפקודת הסולטאן, שזעם על רציחתו של מברוגני תוך כדי שימוש בפירמן אימפריאלי מזויף.
ניקולאיה מברוגני נקבר על ידי אלמנתו, מריה, בכנסיית השליחים הקדושים בברוסה בטורקיה של היום, שם התיישבו צאצאיו. מריה מברוגני נפטרה בברוסה בשנת 1829.
נישואיו וצאצאיו.
מהנישואים בשנת 1763 למריה סקנאבי (בת למשפחה ממודניה, אסיה הקטנה)
נולדו למברוגני :
לקריאה נוספת.
mica enciclopedie, editura Omonia, ,Bucureşti, 2008
Editura Univers, Bucuresti 1982, (ברומנית - תרגום מצרפתית מאת אורליה קרציה לפי המקור מ 1898)
לאנצוט
הנרי וואלאס
האוניברסיטה הדרומית הפדרלית (רוסיה)
אוניברסיטת רוסטוב
אוניברסיטת הדרומית הפדרלית (רוסיה)
רוברט בונפיל
אקדמאי
באר גנים (יישוב)
מפומלנגה
מפומלנגה () היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה.
בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר היא נלספרייט.
הפרובינציה שוכנת בצפון מזרחה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון בלימפופו, ממזרח במדינות מוזמביק ואסוואטיני, מדרום בקוואזולו-נטאל וממערב במדינה החופשית וחאוטנג.
גאוגרפיה.
רכס הרי דראקנסברג מחלק את המחוז לחלק ההררי (עליון) והמישורי (תחתון). גובהו של הרכס יכול להגיע לכ-2000 מטרים. לאור השטח הררי והנהרות הרבים, נוצרו מפלים רבים לרבות מק-מק ומפל לון קריק.
הפארק הלאומי קרוגר נמצא בחלקו בתחום המחוז.
פרובינציית המדינה החופשית
פרובינציית הכף המערבית
ויסנטה לופז אי פלאנס
פורום מג&quot;דים, מח&quot;טים וטייסים במילואים
פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים הוא גוף ציבורי התנדבותי, שהוקם על ידי קצינים בכירים במילואים במטרה לחזק את חוסנו של מערך המילואים בחברה הישראלית.
הפורום מונה מאות קציני מילואים בדרגות סגן-אלוף (סא"ל) ומעלה, המשרתים בפועל בתפקידי פיקוד במערך הלוחם של צה"ל. בראש העמותה למען משרתי המילואים (שהיא ארגון בת שנולד מהפורום) עומד אל"ם (מיל.) אבי סיאג.
הפורום הוקם בספטמבר 1996 מתוך דאגה למערך המילואים ומחשש שעומס רב מדי יוטל על מעטים מדי. בין יוזמיו ומקימיו היו עורך הדין אריה נייגר, יוצא חטיבת הצנחנים ומפקד חטיבה 226, חטיבת צנחנים במילואים, והפובליציסט ואיש התקשורת איתי לנדסברג נבו, יוצא חטיבת גולני, מג"ד גדוד 8103 וסמח"ט במילואים חטיבה 408. לנדסברג אף עמד במשך תקופה של יותר מעשר שנים בראש הצוות המתאם של הפורום שריכז את עבודת מספר צוותים בתחומים הבאים:מאבק בהשתמטות, תגמול הוגן, מניעת אפליה במוסדות לימוד ומקומות עבודה, הכרה והוקרה של שירות המילואים, ביטוח אנשי מילואים וצוות משפטי שעסק בשינוי הטיפול בתאונות אימונים ומבצעים מהליך פלילי להליך פיקודי. בהמשך הוביל הפורום את חקיקת חוק הביטוח מיד בסיום מבצע חומת מגן ואת חוק שירות המילואים בשנת 2008 לאחר שורה של מאבקים.
על פי מסמך העקרונות של מייסדי הפורום, רבים מאזרחי ישראל הכשירים לשירות משתמטים ממילוי חובתם החוקית והנכונות של אנשי המילואים להמשיך לשאת בנטל נשחקת באופן המסכן את ביטחון המדינה. גם מערכות הביטחון השונות (צה"ל ומשרד הביטחון) גרמו במעשה או מחדל לשחיקת המוכנות, הכוננות, הציוד, כוח האדם ובעיקר התחושה שזהו עדיין המערך העיקרי של מדינת ישראל להכרעת מלחמה. לקחים רבים ממלחמת לבנון השנייה שהופקו בעקבותיה יושמו אמנם במבצע עופרת יצוקה, באימונים ותעסוקה מבצעית, אך המלאכה עדיין רבה, בעיקר בתחום האזרחי, בחקיקה ועיגון זכויותיהם של המשרתים במילואים ובטיפול של גורמים שונים בבעיותיהם.
בשנת 2012 הוקמה על ידי הפורום העמותה למען משרתי המילואים.
חזון הפורום.
מתוך הבנה כי הפגיעה המיידית במערך המילואים היא קריטית לביטחון המדינה, טיפול לאומי בהתדרדרות של מערך המילואים מחייב פעולות בתחומים רבים, מצד מגזרים שונים של החברה:
מטרות הפורום.
הפורום שם לעצמו כמטרה להעלות לסדר היום הלאומי את הבעיות הקריטיות של מערך המילואים, להתריע על חומרתן ולהצביע גם על פתרונות. חברי הפורום סבורים כי אלה בעיות לאומיות שהאחריות לפתרונן מוטלת על נבחרי העם, נציגי הציבור וגם על הצבא, והפתרונות מחייבים השתתפות של מנהיגי ציבור מכל המגזרים. נדרש מהלך ציבורי רחב בתחום הפיקוד, החקיקה, החינוך והתודעה. מטרה נוספת של הפורום היא לשנות את הגישה במדינה לגישת "לחשוב מילואים"- במקומות עבודה, במוסדות לימוד, בבית המשפחה ובמשכן הכנסת. בעיית אנשי המילואים היא בעיה חברתית מקיפה ואינה נוגעת רק באנשי המילואים ובני משפחותיהם.
כדי להשיג את המטרות הללו, נוקטים חברי הפורום במהלכים שונים: שדלנות בכנסת, פגישות עבודה תכופות עם ראשי משרד הביטחון וראשי אכ"א בצה"ל, תיאום מול מפקדת קצין המילואים הראשי (קמל"ר), פעילות תקשורתית והובלת מאבקים ציבוריים.
על פי תוכנית העבודה של הפורום הוגדרו שישה נושאים עיקריים, שהטיפול המיידי בהם יכול להביא לשינוי במצבו של מערך המילואים ולשיפור במצבם של יחידות המילואים ותחושתם של חיילי המילואים. להלן הסוגיות, בהן פעלו ועודם פועלים חברי הפורום:
הפורום פועל בסוגיות שלעיל וגם ובעיקר לפיקוח על יישום חוק שירות המילואים והשלמת חקיקה בסעיפים שטרם נדונו, כל זאת לאור לקחי העבר.
מלכות המשנה של ריו דה לה פלאטה
שמואל רשף
שמואל רשף (24 בדצמבר 1946 – 16 בדצמבר 2010) היה קצין תותחנים ראשי ה-13 בצה"ל ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה.
רשף (במקור - פישר) נולד בסאטמר שבטרנסילבניה ועלה לישראל בשנת 1959. הוא היה בין בוגרי המחזור הראשון של ישיבת בני עקיבא בנתניה.