המועצה הארצית לתכנון ולבנייה החליטה למנות את האדריכל דורון רוהטין כחוקר לצורך שמיעת ההתנגדויות. רוהטין הגיש את הדו"ח שלו באוגוסט 2004 ודחה את מרבית הטענות, אך המליץ על מספר שינויים בתוכנית. התוכנית אושרה באוגוסט 2004. לאחר אישור התוכנית הוגשו שתי עתירות לבג"ץ, שלבסוף ביטל את התוכנית וקיבל את טענת העותרים שוועדת משנה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה, אישרה את תוכנית מצפה נפתוח תוך חריגה מסמכותה, וכן שהוועדה אישרה שינוי שטח המוגדר כיער טבעי לשטח בנוי ללא קיום ההליכים הנדרשים לכך על פי תוכנית המתאר הארצית לייעור.
בסוף שנת 2001 החלה סלילתו של כביש דרך יצחק שמיר, שחלקו עובר למרגלות ההר, לאחר מאבק של פעילי איכות הסביבה, הוחלט שהכביש יעברו במנהרה בקטע זה.
בדצמבר 2011 אושרה תוכנית מתאר מחוזית חדשה לירושלים, הכוללת בנייה במצפה נפתוח, עם כי בשטח מצומצם יותר מהתוכנית של 1998. אחר כך אושרה גם במועצה הארצית. ביוני 2015 ועדת שרים לענייני דיור (קבינט הדיור), בראשות שר האוצר משה כחלון הכריזה על מצפה נפתוח במערב ירושלים כמתחם מועדף לפיתוח תוכניות דיור, כך שתוכניות הבנייה במקום יאושרו בהליך מהיר בהוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור (ותמ"ל). בתוכנית הבנייה תמך גם השר להגנת הסביבה, זאב אלקין. אך ביוני 2016 הוועדה לתכנון מתחמי דיור (ותמ"ל) החליטה להעביר את התוכנית למסלול תכנוני רגיל דרך הוועדה המחוזית. הוועדה סברה כי התוכנית אינה עומדת בקריטריונים הנדרשים להמשך קידומה בותמ"ל.
במאי 2016, אלמוני שלא כיבה את מדורת ל"ג בעומר גרם לשריפה שהשמידה חלק גדול מהחי והצומח במצפה נפתוח שנה אחר כך דווח שהטבע במקום התאושש במהירות.
בנובמבר 2019 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מתווה תכנוני לאזור מצפה נפתוח, בו בינוי מצומצם וקרוב לשכונת רמות לצד שימור חלק משמעותי של האזור כשטח יער פתוח לשם הגנה על המערכות האקולוגיות והטבעיות במקום.
במאי 2020, החל מושב כסלון להכשיר קרקע ששימשה בעבר לגידול זיתים במצפה נפתוח לנטיעת כרם להפקת יין.
אתרים.
חוות טור סיני.
למרגלות ההר הוקמה בשנת 1952 חוות "טור סיני" על ידי זאב טור סיני, בנו של חוקר המקרא והפילולוג נפתלי הרץ טור-סיני. הוא נטע עצי פרי נשירים של דובדבנים, אפרסקים, נקטרינות, תפוחים, אגסים ועוד בשטח שמשתרע על 1,200 דונם. המתקן הראשון בארץ לטיהור מי שפכים ושימוש חוזר בהם לחקלאות הוקם בחווה. בתחילת שנות ה-80 החזירה משפחת טור סיני את מרבית האדמה לרשות מינהל מקרקעי ישראל מלבד כ-30 דונם בהם הוקם מרכז אירועים, יחידות אירוח ומרכז בריאות. בספטמבר 2019 אושרה הרחבת החווה הכוללת הקמת יחידות אירוח נוספות, מבנה לכנסים ובניין משרדים.
ג'. ג'יימס אקסון
ג'ון ג'יימס "ג'ים" אקסון (באנגלית: John James "Jim" Exon; 9 באוגוסט 1921 – 10 ביוני 2005) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה בשנים 1979–1997 וקודם לכן כמושל נברסקה בשנים 1971–1979. אקסון הוא הדמוקרטי היחיד שלא הפסיד בבחירות כלשהן בנברסקה, מעוז מובהק של המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
אקסון נולד בגדס שבדרום דקוטה הדרומית ב-1921 ובשנים 1939–1941 למד באוניברסיטת אומהה. אקסון הצטרף לחיל הקשר של צבא ארצות הברית ב-1942, ושירת שנתיים מעבר לים בגינאה החדשה, בפיליפינים ובחזית מול הקיסרות היפנית במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא השתחרר בדרגת רב-נגד (Master Sergeant) בדצמבר 1945, ועד ל-1949 שירת בכחוחת המילואים של הצבא. לאחר המלחמה הוא עבד כמנהל סניף של מוסד לשירותים פיננסיים. הוא הקים חברה לציוד משרדי בנברסקה ב-1953 וכיהן כנשיא החברה עד 1971.
הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כעובד מחוזי עבור המפלגה הדמוקרטית. ב-1964 היה ציר בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית מטעם נברסקה, ושימש ציר מטעם אותה המדינה בכל כינוס של הוועדה בין 1972 ל-2004. הוא כיהן כחבר בוועדה המרכזית הדמוקרטית של מדינת נברסקה בשנים 1964–1968 והיה חבר הוועדה הלאומית הדמוקרטית משנת 1968 עד 1970. אקסון היה יו"ר המפלגה הדמוקרטית בנברסקה ב-1970 כשהחליט להתמודד על תפקיד המושל.
התמודדותו הראשונה של אקסון לתפקיד ציבורי הייתה מסע הבחירות המוצלח שלו לתפקיד מושל נברסקה, תוך שהוא מנצח את המושל נורברט טיימן המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. תקופת כהונתו של המושל הוארכה לארבע שנים החל מהיבחרו של טיימן ב-1966. אקסון נבחר מחדש ב-1974 והיה מושל נברסקה הראשון שכיהן שמונה שנים בתפקיד זה. הטלות הווטו החוזרות ונשנות שלו על תוכניות בית המחוקקים העושות שימוש בכספי הציבור הוציאו לו מוניטין של שמרן פיזיקלי. הוא הטיל וטו על 141 הצעות חוק בשבע שנותיו כמושל, שהן בממוצע 20 פעמים בשנה בשל יכולתו לשלוט על ההוצאות של כספי הציבור וחוסר רצונו להעלות מסים, זכה אקסון בתמיכתם של רבים מתושבי נברסקה שהצביעו בדרך כלל למפלגה הרפובליקנית.
הפופולריות של אקסון כמושל סייעה לו בניצחון בבחירות לסנאט של ארצות הברית מטעם נברסקה ב-1978. יצא לו מוניטין של דמוקרט מתון, ולעיתים קרובות שיתף פעולה עם הרפובליקנים בסוגיות פיסקליות וצבאיות. בזמן ששירת בוועדת הכוחות המזוינים של הסנאט של ארצות הברית, היה אקסון תומך נלהב בשימוש במפציץ החמקן B-2 ספיריט. ב-19 באוקטובר 1983 נמנה אקסון בין ארבע סנאטורים דמוקרטיים שהצביעו נגד החקיקה הקובעת כי יום מרטין לותר קינג הוא חג לאומי. ב-1984 התמודד אקסון במערכת הבחירות הצמודה ביותר בקריירה הפוליטית שלו בגלל הפופולריות של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן, אך בסופו של דבר זכה אקסון בבחירות ברוב של 25,000 קולות. הוא נבחר שוב ב-1990.
אקסון נתן את חסותו לתיקון אקסון-פלוריו, שמנע השתלטות או מיזוגים בין חברות זרות לחברות אמריקאיות, אם נקבע כי מיזוג זה נמצא כאיום על הביטחון הלאומי. ב-1988 יצא אקסון ל-10 חופשות ששילמו ארגוני שדלנות. אקסון עזר לנסח ולהעביר חקיקה התומכת בהפחתת ההוצאות בתקציב ארצות הברית בסך 14 מיליארד דולר אמריקני ב-1994, מה שראה כהישג הפוליטי הגדול ביותר שלו. חוק הגינות התקשורת מ-1996 שיזם אקסון היה המאמץ הראשון של הקונגרס האמריקאי לנסות להסדיר תוכן אינטרנטי במטרה למנוע גישה או העברת פורנוגרפיה במרשתת. מאוחר יותר הפך בית המשפט העליון של ארצות הברית את החוק פה אחד בתואנה שהוא מהווה פגיעה ב.
לאחר פרישתו כיהן אקסון בוועדה שהוקמה על ידי הקונגרס ובראשה ישב ג'ון דויטש שדנה באיומים הכרוכים בנשק להשמדה המונית. בדו"ח הוועדה הזהיר אקסון מהסכנות שייגרמו אם נשק כזה ייפול לידי טרוריסטים והמליץ על הקמת סוכנות עם תפקיד דומה לזה של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. בשנים האחרונות לחייו עבר טיפולים כימותרפיים, אף על פי שטען ב-2003 כי הסרטן שבגופו אינו ממאיר. אקסון נפטר מסיבות טבעיות בלינקולן ביוני 2005. הוא היה האדם הראשון שארונו הוצב לצפייה ציבורית ברוטונדה של בניין קפיטול המדינה.
GNU nano, או בקיצור nano, הוא עורך טקסט חופשי המיועד לשימוש בסביבת יוניקס ומערכות הפעלה דמויות יוניקס. עורך טקסט זה, שיצא לראשונה ב-1999, מדמה את פעולתו של עורך הטקסט Pico שקדם לו, עורך טקסט שפותח על ידי אוניברסיטת וושינגטון ונכלל כחלק מתוכנת הדואר האלקטרוני Pine. כיוון שבאותו זמן פרטי הרישיון של Pico לא היו ברורים, החליט מפתח בשם כריס אלגרטה לפתח העתק (clone) משלו ל-Pico, ולהוציא אותו תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. התוכנה זמינה בממשק שורת הפקודה.
היסטוריה.
המפתח, כריס אלגרטה, יצר את עורך הטקסט לראשונה בשם TIP, ראשי תיבות רקורסיביים של TIP Isn't Pico. מטרתו הייתה לפתח עורך טקסט חופשי כחלופה ל־Pico, שבאותו זמן לא היה חופשי (הוא היה חלק מתוכנה אחרת) ופרטי רישיון השימוש בו לא היו ברורים דיו. כדי לא ליצור מחלוקת שיום עם פקודה אחרת של יוניקס, שנקראה גם היא tip, החליט אלגרטה בינואר 2000 לשנות את שם התוכנה ל־nano, בהשראת התחילית המדעית העשרונית ננו - שהרי ננו היא יחידה הגדולה פי 1000 מאשר פיקו.
בפברואר 2001, הצטרף המפתח אל פרויקט גנו, וכתוצאה מכך עורך הטקסט הפך לחלק מהפרויקט.
באוגוסט 2003, מסר אלגרטה רשמית את קוד המקור של nano למפתח בשם דייוויד לורנס ראמזי במטרה שימשיך את פיתוח התוכנה. ראמזי המשיך לעבוד על קוד המקור של התוכנה עד שפרש בשנת 2007.
עם יציאתה של גרסה 2.6.0 לשוק התפתחה מחלוקת על אופן רישוי התוכנה בין המפתחים לבין אנשי המוסד לתוכנה חופשית. בעקבות המחלוקת החליטו המפתחים להיפרד מפרויקט גנו ולהמשיך את הפרויקט בנפרד, מהלך שזכה לתמיכה מצד דביאן ומצד Arch Linux, אבל נתקל בהתנגדות מצד אנשי המוסד לתוכנה חופשית שעדיין ראו בתוכנה חלק מהמיזם והחשיבו את הפרידה כפיצול. המחלוקת הסתיימה כאשר אלגרטה, המפתח המקורי של התוכנה, חזר לצוות המפתחים ו"החזיר" את המיזם חזרה אל פרויקט גנו.
תכונות.
שלא כמו Pico, עורך הטקסט nano תומך בסכמת צביעה של קודים בשפות שונות ובפורמטים שונים, דבר המקל על מלאכת כתיבת קוד תכנותי. עוד תכונות שנוספו לעורך הם מספור שורות, חיפוש והחלפה של ביטויים רגולריים, גלילת טקסט לפי שורה, קטעי קוד מוזחים, עריכת קיצורי מקלדת, וביטול או חזרה על פקודות אחרונות.