לאורך השנים התפתחו מסורות, סמלים וחפצים הקשורים ליל כל הקדושים. בין הקישוטים הידועים ביותר הם ג'ק-או-לנטרן; עששית העשויה מדלעת, רוטבגה או לפת שרוקנו מתוכנם, כאשר פרצוף מפחיד נחתך בצידן האחד ונר דולק מאיר בתוכם. נהוג להניח את הג'ק-או-לנטרן על חלונות או דלתות הבתים. מנהג זה נפוץ במיוחד בחג ליל כל הקדושים באמריקה הצפונית.
הדימויים המודרניים של ליל כל הקדושים מגיעים ממקורות רבים, ביניהם אסכטולוגיה נוצרית, מנהגים לאומיים, יצירות ספרויות גותיות (כמו הרומנים פרנקנשטיין ודרקולה) וסרטי אימה קלאסיים (כגון פרנקנשטיין והמומיה) אלמנטים של עונת הסתיו, כמו דלועים, קליפות תירס ודחלילים, נפוצים גם הם. בתים מעוטרים לרוב בסמלים מסוג זה בתקופת ליל כל הקדושים. בין היתר, מוצגות תמונות ליל כל הקדושים שכוללות נושאים של מוות, רוע ומפלצות וחיות אגדיות. שחור, כתום ולפעמים סגול הם הצבעים המסורתיים של ליל כל הקדושים.
חברות רבות כמו חברת בייסטל, אילופ, בע"מ ובן קופר, בע"מ מייצרות קישוטים לכבוד החג, בשלל צורות וסוגים.
מנהגי החג.
בארצות הברית, בקנדה ובמרבית בריטניה כוללות חגיגות ליל כל הקדושים מספר אלמנטים: בתים מקושטים ברוח החג, כולל דלעות ג'ק-או-לנטרן בחזית הבית ומוטיבים מסרטי אימה שונים; הילדים מתחפשים לדמויות מעוררות פחד - החל מרוחות רפאים ועד דמויות מודרניות מסרטי קולנוע - יוצאים לאסוף ממתקים ולעיתים מתחרים זה בזה על התחפושת הטובה ביותר; סוכריות דלעת וסוכריות תירס מהוות חלק עיקרי במכירות הממתקים בתקופת החג. באולמות הקולנוע בארצות הברית נפוצה מסורת של סרטי אימה היוצאים בסמוך לליל כל הקדושים וסדרות טלוויזיה אמריקאיות רבות מקדישות פרק ברוח החג שמשודר בסמוך (לרוב לפני) החג. הסדרה משפחת סימפסון ידועה במיוחד בפרקי חג כל הקדושים שלה, המופקים כבר 25 שנים ברציפות.
תעלול או ממתק.
עם השנים צברה פופולריות המסורת של "תעלול או ממתק" (בתרגומים אחרים: "תעלול או גמול" או "ממתק או ברדק", באנגלית: "Trick or treat") והיא נחשבת מאז לאחת מהמסורות העיקריות בחג. לפי המסורת, הילדים יוצאים בתחפושות מפחידות לרחובות, עוברים מבית לבית, דופקים על הדלת ואומרים "תעלול או ממתק!". אם האדם שנמצא בבית לא נותן לילדים ממתקים, הם מעוללים לו תעלול כלשהו, זורקים ביצה על הבית, או כורכים נייר טואלט סביב הבית.
מאכלים אופניינים.
בערב כל הקדושים, עדות מערביות נוצריות רבות מעודדות התנזרות מבשר, דבר שהוביל למסורת של מאכלים צמחוניים הקשורים ליום זה.
מכיוון שבחצי הכדור הצפוני ליל כל הקדושים מתקיים בסמוך לעונת קציר התפוחים, תפוחים מסוכרים (המכונים תפוחי טופי מחוץ לאמריקה הצפונית), תפוחי קרמל ותפוחי טאפי הם מאכלים נפוצים של ליל כל הקדושים. הם מיוצרים על ידי גלגול תפוח שלם בסירופ סוכר ולעיתים קרובות מצופים גם באגוזים.
בתקופה מסוימת, ממתקי תפוחים הוענקו בדרך כלל לילדים כחלק מתעלול או ממתק, אך המנהג דעך במהירות בעקבות שמועות נרחבות כי ישנם אנשים שהטמינו פריטים כמו סיכות וסכיני גילוח בתפוחים בארצות הברית. אף על פי שיש עדויות לאירועים כאלה, מקרי הדיווח אודותיהם מעטים. מעבר לכך, מקרים ממשיים הקשורים למעשים האלה נחשבים לנדירים ביותר ומעולם לא גרמו לפגיעה קשה. עם זאת, הורים רבים הניחו שפרקטיקות כאלה זוכות לתשומת לב בגלל תקשורת ההמונים. בשיא התבהלה שנגרמה כתוצאה מכך, כמה בתי חולים הציעו לבצע צילומי רנטגן בחינם עבור ילדים במטרה למצוא עדויות לכך. כמעט כל מקרי הממתקים המורעלים המוכרים, נגרמו כתוצאה ממעורבות של הורים שהרעילו את הממתקים של ילדיהם.
אחד המנהגים הידועים ביותר באירלנד הוא אפייה (או לעיתים קרובות יותר בימינו, רכישה) של ברמברק (באירית: "báirín breac"); לחם מהיר בתוספת סולטנות וצימוקים. הלחם מזוהה עם ליל כל הקדושים במדינה ונהוג להטמין בתוכו פריט כלשהו. יש ששמים בלחם תליון, בדרך כלל של מרים, אם ישו. המאכל מקביל לעוגת המלך.
להלן רשימת מאכלים הקשורים ליל כל הקדושים:
ברחבי העולם.
המסורות והחשיבות של ליל כל הקדושים משתנות מאוד בין המדינות המציינות אותו. בסקוטלנד ובאירלנד, המנהגים המסורתיים שלו כוללים ילדים שמתחפשים בתחפושות של ליל כל הקדושים ועורכים מסיבות, בעוד שבאזורים אחרים באירלנד מדליקים מדורות וזיקוקים. בקנדה, ההוצאה על ממתקים בליל כל הקדושים היא השנייה בגודלה לאחר חג המולד. ליל כל הקדושים שם תואר כ"זמן לתרומות וצדקה". בזמני החג, קוויבק מציעה סיורים בחלקים מהעיר העתיקה ובתי הקברות ההיסטוריים שבה. בארצות הברית, שם מסורת פוריטנית מתמשכת הגבילה קיום של חגים רבים, ליל כל הקדושים לא נחשב כחג עד המאה ה-19. ההגירה הטרנס-אטלנטית של קרוב לשני מיליון אירים בעקבות רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד הביאה את החג למדינה. בתחילת המאה העשרים, ליל כל הקדושים הפך לליל ונדליזם, עם הרס רכוש ואכזריות לבעלי חיים ולאנשים. עם זאת, ליל כל הקדושים הוא החג השני הפופולרי ביותר במדינה מבחינת סחר בקישוטים, מכירות ממתקים ומכירת תלבושות. איגוד הקונדיטורים הלאומי (NCA) דיווח בשנת 2005 כי 80% מהמבוגרים האמריקאים תכננו לחלק ממתקים במסגרת תעלול או ממתק.
אירועי החג נמצאים במרכז עלילה של מספר סרטים מסוגות שונות כמו מ"יובי יציל את האלווין" (סרט אימה קומי) או "Babysitter Massacre" שהתפתח לסדרה של מספר סרטים.
יחס היהדות לחג.
על פי היהדות ליל כל הקדושים נחשב לחג אלילי, ולכן בישראל לא היה נהוג לחגוג אותו. עם זאת, במרוצת השנים החלו ברים, מסעדות, פאבים עסקים ומקומות שונים במדינה, לקיים מסיבות ליל כל הקדושים, בעקבות חיקוי ואימוץ של התרבות האמריקאית. בנוסף לכך, קיים דמיון מסוים בין ליל כל הקדושים לבין פורים שכן, בשניהם לובשים תחפושות, מחלקים ממתקים וכולי. .
בשנת 2012, פורסם כי קהילות יהודיות ברחבי העולם אימצו את מנהג תעלול או ממתק, תוך שהן מחלקות ממתקים בסוכות השונות כלומר, מניחים ממתקים ומאכלים שונים בסוכות, תוך שהילדים והמבוגרים כאחד אוספים אותם. על פי הארץ נאמר כי "בארצות הברית, שם נחוג החג מעט לפני ליל כל הקדושים, הדילוגים (בין הסוכות) הם פיצוי-מה לילדים היהודים שאינם מורשים להשתתף באירועי ה"תעלול או ממתק" המסורתיים". שנה לאחר מכן, פורסם בפרוגי כי יש קריאה לחגוג את החג במדינה.
גח&quot;ל
גוש חרות ליברלים או גח"ל, היא סיעה שהוקמה ב-25 במאי 1965 על ידי תנועת החרות והמפלגה הליברלית לקראת הבחירות לכנסת השישית. בשלהי הכנסת החמישית מנתה הסיעה 27 ח"כים, 17 מחרות ו-10 מהליברלים. בבחירות לכנסת הששית זכתה גח"ל ב-26 מנדטים, אך במהלך הקדנציה פרשו ממנה ארבעה ח"כים בראשותו של שמואל תמיר והקימו את המרכז החופשי. בבחירות לכנסת השביעית ב-1969 שוב זכתה ב-26 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 הפכה גח"ל למרכיב העיקרי של הליכוד, כשנוספו אליה הרשימה הממלכתית, המרכז החופשי ותנועת העבודה למען ארץ ישראל השלמה.
בראש הסיעה עמד מנחם בגין, מנהיג תנועת החרות. שתי המפלגות שהרכיבו את גח"ל המשיכו לשמור על עצמאותן הארגונית.
בשנת 1967, לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הצטרפה גח"ל לממשלתו של לוי אשכול ובה נתמנו בגין ויוסף ספיר לשרים ללא תיק. הסיעה נשארה גם בממשלתה של גולדה מאיר, אך פרשה ב-4 באוגוסט 1970 בעקבות תוכנית רוג'רס.
נציגי הרשימה בכנסת.
הכנסת החמישית (1961)&lt;br&gt;
27 מנדטים: &lt;br&gt;
חרות: בנימין אבניאל, אריה אלטמן, בנימין ארדיטי, מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, אברהם טיאר, חיים כהן-מגורי, נחום לוין, חיים לנדאו, יעקב מרידור, אליהו מרידור, יוסף קרמרמן, אסתר רזיאל-נאור, אליעזר שוסטק, יוסף שופמן, שבתאי שיכמן &lt;br&gt;
המפלגה הליברלית: שניאור זלמן אברמוב, פרץ ברנשטיין, אהרן גולדשטיין, יוסף ספיר, יוסף סרלין, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט&lt;br&gt;
הכנסת השישית (1965)&lt;br&gt;
26 מנדטים: &lt;br&gt;
חרות: בנימין אבניאל, מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, אברהם טיאר, מנחם ידיד, חיים כהן-מגורי, חיים לנדאו, יעקב מרידור, אליהו מרידור, יוסף קרמרמן, אסתר רזיאל-נאור, אליעזר שוסטק, יוסף שופמן, שמואל תמיר &lt;br&gt;
המפלגה הליברלית: שניאור זלמן אברמוב, אהרן גולדשטיין, שלמה כהן-צידון, יוסף ספיר, יוסף סרלין, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט, מרדכי-חיים שטרן, יוסף תמיר &lt;br&gt;
הכנסת השביעית (1969)&lt;br&gt;
26 מנדטים: &lt;br&gt;
חרות: יורם ארידור, מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, מתתיהו דרובלס, בנימין הלוי, מנחם ידיד, דוד לוי, חיים לנדאו, דב מילמן, יעקב נחושתן, חיים קורפו, יוסף קרמרמן, בן-ציון קשת, אסתר רזיאל-נאור, אברהם שכטרמן &lt;br&gt;
המפלגה הליברלית הישראלית: שניאור זלמן אברמוב, שמחה ארליך, אהרן גולדשטיין, אברהם כץ, משה נסים, יוסף ספיר, יוסף סרלין, גדעון פת, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף תמיר &lt;br&gt;
סטארגייט