ב-15 בינואר 2001 הוחלט כי נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב, אורי גורן, הוא שידון בבקשת קידר במסגרת שירות מילואים שבו הוענקה לו דרגת אלוף. ב-17 בפברואר 2002 התקיים הדיון הראשון בבקשתו של קידר. פרקליטו טען כי הראיה המרכזית המצדיקה משפט חוזר היא הדו"ח של הרופא המשטרתי בארגנטינה שבדק את גופת הנרצח. בדו"ח ציין הרופא כי הרצח בוצע 10 עד 12 שעות לפני שנמצאה הגופה, דהיינו בין השעות 22:00 ו-24:00. במשפטו של קידר נקבע כי לגבי שעות אלה היה לקידר אליבי. הפרקליט טען כי הרופא לא נחקר במשפטו של קידר וממצאיו לא נסתרו. לדבריו, ראיינה כתבת ידיעות אחרונות אריאלה רינגל הופמן, בסיוע מתורגמנית מקומית, את הרופא בבואנוס איירס בשנת 1997, ושמעה ממנו כי מעולם לא הוטל ספק בממצאיו והצורך בנתיחה שלאחר המוות היה עניין פרוצדורלי בלבד. התובע הצבאי טען כי גם הרופא בארגנטינה לא יכול היה, בנסיבות המקרה, לקבוע את שעת המוות. הוא ביקש לדחות את בקשת קידר למשפט חוזר גם בגלל השיהוי הרב בהגשתה מאז שנת 1975, שבה הצהיר קידר, על פי פרסומים שהציג התובע, כי הוא עומד לדרוש משפט חוזר. השופט גורן פסק כי הוא דוחה את הבקשה לקיום משפט חוזר.
קידר הגיש עתירה לבג"ץ, שבה טען כי בית הדין הצבאי לערעורים היה הערכאה הראשונה שדנה בבקשתו למשפט חוזר ולכן עליה לעמוד לביקורת של ערכאה גבוהה יותר. ב-14 בינואר 2004 דחו שופטי בג"ץ את העתירה בקבלם את עמדת התובע הצבאי, שלפיה לא ניתן לערער על פסיקת בית הדין הצבאי לערעורים.
אחרית ימיו.
קידר, שעוד מצעירותו היה יורד ים, התגורר לאורך שנים רבות על יאכטה בחוף המערבי של ארצות הברית. הוא נהג להפליג משם על פני האוקיינוס השקט, לאורך חופי אמריקה המרכזית והדרומית. על פי דיווחים וחשדות, הוא היה קשור ברשת חובקת עולם של הברחות סמים, שבה היה מעורב גם בנו ארז.
באחרית ימיו התגורר בשכונת עוני של מהגרים לטינים בדאונטאון של לוס אנג'לס. הוא נפטר בביתו ב-2 בפברואר 2021, בגיל 91.
סילבסטר הראשון
האפיפיור סילבסטר הראשון (בלטינית: Silvester I; מת ב-31 בדצמבר 335) היה הבישוף של רומא בתקופתו של קונסטנטינוס, הקיסר הרומאי הראשון שגילה יחס אוהד לנצרות. כיהן כאפיפיור מ-31 בינואר 314 עד למותו ב-335. סילבסטר נחשב לקדוש נוצרי.
לכבודו מציינים במדינות רבות בעולם את ליל הסילבסטר ב-31 בדצמבר.
חייו.
צו מילאנו, שניתן על ידי הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס בשנת 313, שנה בטרם החל סילבסטר הראשון לכהן כאפיפיור, הבטיח לנוצרים מעמד שווה לבני הדתות האחרות באימפריה הרומית, ואיפשר להם חופש דת מלא. בזכות כך, הייתה תקופתו של סילבסטר הראשון תקופת פריחה לנצרות, והיא הפכה מדת שולית ומחתרתית לאחת הדתות הבולטות יותר באימפריה.
חוקרים שונים טוענים כי עיקר פרסומו הגיע מהעובדה כי הצליח לשכנע את הקיסר הרומי קונסטנטינוס להתנצר ולבנות את קונסטנטינופול (איסטנבול של היום), וכן לפעול להעברת בעלות על שטחים נרחבים באיטליה של היום לטובת הכנסייה הנוצרית.
בתקופת כהונתו של סילבסטר הראשון נבנו הכנסיות החשובות והגדולות של רומא: הבזיליקה וכנסיית סן פייטרו הישנה בוותיקן. נאמר עליו שהשתתף בוועידת ניקיאה הראשונה, שכונסה על ידי קונסטנטינוס, ושקיים בעצמו ועידה ברומא, שבה הוקיע את המינות האריאנית.
המסורת הנוצרית מייחסת לסילבסטר את הטבלתו של הקיסר קונסטנטינוס לנצרות, וכן את ריפויו ממחלת הצרעת. עם זאת, אין בסיס לסיפור זה: קונסטנטינוס הוטבל לנצרות רק על ערש מותו, על ידי הבישוף אוסביוס מניקומדיה, כשנתיים לאחר מותו של סילבסטר. ייתכן שהמקור לאגדה זו הוא ברצון לטשטש את העובדה שקונסנטינוס, מיטיב הנצרות, לא קיבל על עצמו את הנצרות אלא רק בסוף חייו.
מסמך מזויף בשם Donatio Constantini ("מתת קונסטנטינוס") שחובר, כנראה, במאה השמינית, טען שקונסטנטינוס העניק לסילבסטר סמכות על הפרובינציות הרומאיות, ושימש את האפיפיורות להצדקת התערבותם המדינית בימי הביניים. המסמך הואשם בהיותו מזויף לראשונה על ידי הקיסר אוטו השלישי, במאה העשירית, האשמה שהוכחה כנכונה בתקופת הרנסאנס, על ידי לורנצו ואלה, על ידי בחינת השפה שבה נכתב.
ב-31 בדצמבר 335 נקבר סילבסטר בעיר רומא, לכן זהו היום המוקדש לו על ידי הכנסייה הקתולית. בהתאם לכך, חגיגות ערב ראש השנה האזרחי, המתקיימות באותו תאריך, נקראות על שמו בכמה מדינות "ליל הסילבסטר", וזוהי כנראה הסיבה המרכזית לכך ששמו נזכר כיום.
יש הרואים את סילבסטר כצורר היהודים, וגרסאות שונות מייחסות לו האשמות שונות, בהן המרת יהודים לנצרות בכפייה, ורציחתם ועינוים של יהודים. אולם לא ידוע על מעשים מסוימים של סילבסטר כלפי היהודים, ואין ראיות לרדיפת יהודים בידי הכנסייה בתקופתו, מלבד שכך הועבר במסורת שלפי ההיסטוריה המתועדת אינה הגיונית שכן הונהג אז צו מילאנו. מקור ההאשמות הוא ככל הנראה בייחוס החלטות של קונסטנטינוס לסילבסטר שהיה האפיפיור בתקופתו, ביחס הכנסייה הקתולית ליהודים לאחר שהשפעתה הפוליטית גברה, שכידוע אז ניתן לכנסייה הכוח לכפות על כל אנשי המדינות שתחתיה את הנצרות בכוח הזרוע.
אלפבית גותי
האלפבית הגותי, האלפבית אותו המציא הבישוף אולפילס על מנת להעלות על כתב את תרגום התנ"ך לשפה הגותית, השפה היחידה שנכתבה באלפבית זה.
האלפבית הגותי מבוסס בעיקר על האלפבית היווני והאלפבית הרוני בו השתמשו הגותים לצורך כתיבת השפה לפני כן, מקור שמות האותיות באלפבית הגותי נובע בבירור מהאלפבית הרוּני.
אין לבלבל את האלפבית הגותי עם "הכתב הגותי" שהיא צורה (גופן) מסוגננת לרשום אותיות לטיניות בזמן ימי הביניים, ומכונה בגרמנית בשם פרקטור (Fraktur).
יופ וסטרוויל
יוהאן חרארד "יופ" וסטרוויל (בהולנדית: Johan Gerard "Joop" Westerweel; 1899–1944), היה איש חינוך הולנדי, פציפיסט, ופעיל המחתרת ההולנדית האנטי-נאצית המחתרת החלוצית בהולנד - קבוצת ווסטרוויל, שלאחר מותו הוכר כחסיד אומות העולם.
וסטרוויל הנוצרי, שמבית ספרו הדמוקרטי בבילטהובן דאג לשלומם של בני נוער פליטים מגרמניה הנאצית בשנות השלישים, ייסד קבוצת מחתרת "חלוצי-ציוני" בזמן כיבוש הולנד, בה חבריה היהודיים והלא-יהודיים הסתירו והבריחו יהודים מעבר לגבולות הולנד בדרכם לארץ ישראל. הקבוצה כונתה על שמו לאחר רציחתו בידי הגסטפו.
ביוגרפיה.
נולד ב-25 בינואר 1899 בעיר ההולנדית זוטפן בשם יוהאן חרארד וסטרוויל והיה אחד מארבעת הילדים של משפחה דתית. הוריו היו חסידי כת דתית קטנה ששאבה השראה מהתנ"ך והברית החדשה. כת זו דגלה בקיום של אורח חיים פוריטני.
אביו של יופ שהיה קנאי בדתו הקדיש את כל זמנו למען הקהילה, מה שגרם להזנחת עסקי המשפחה לה היה בית דפוס קטן ולשקיעה בחיי עוני. כבר בהיותו ילד בלט אופיו המרדני של יופ שהתקומם נגד כפייה זו וכנגד הזנחת חיי המשפחה.
יופ נטש את הסמינר הדתי אליו נשלח על ידי הוריו לפני תום הלימודים והוסמך להוראה. בהיותו בן עשרים נישא לראשונה אך הנישואין לא עלו יפה. לאחר מכן נסע לאינדונזיה שהייתה מושבה הולנדית שם קיבל צו גיוס לצבא אך סרב בשל השקפת עולמו הפציפיסטית, נאסר וגורש. פעילות כנגד חוקים שלא היו לפי רוחו המשיכה גם בהולנד שם סירב לשאת תעודת זהות.
בשובו לאמסטרדם הקדיש את מרצו לעבודתו החינוכית, תוך יישום שיטות לימוד מתקדמות כשיטת מונטסורי. בשנת 1932 הצטרף לבית הספר וורקפלץ יחד עם אשתו השנייה וילי. לפני שהגיעו לשם הוחרם כל רכושם מאחר שיופ סירב לשלם מיסים. שכרם היו הארוחות שהיו סועדים עם מנהל בית הספר קייס בוקה [Kees Boeke] הקוויקר. יופ לימד בבית הספר ספרות מתמטיקה וביולוגיה.
פעולות ההצלה.
השקפת עולמו של יופ וסטרוויל עמדה בסתירה גמורה לפעולות הנאצים בגרמניה. פעילותו למען הפליטים וצירופם לבית הספר הייתה חלק מההתנהגות הטבעית כך גם התגייסותו למען הסתרתם והעברתם של חניכי קבוצת לוסטרכט מהולנד לספרד.
פעם אחר פעם ניצל יופ ממאסר, אך הוא לא הפסיק את פעולתו גם לאחר מאסרה של ויל אשתו. אז כבר התחקו הנאצים אחר חברי קבוצת וסטרוויל. יופ סייע בהצלתם של מעל 300 נערים ונערות. חלקם הוסתרו באוטרכט על יד חסידת אומות העולם הנרייטה פאוטה.
לכידתו וההוצאה להורג.
יופ נעצר ב-11 במרץ 1944 תוך כדי ניסיון להבריח שתי אחיות יהודיות מקבוצת לוסטרכט את הגבול ליד העיר איינדהובן. מקום זה היה ידוע כמסוכן ביותר עקב תנאי הטופוגרפיה: השטח אפשר לשוטרי הגבול להיות בלתי נראים. כך החלו חמישה חודשים של עינויים וסבל נוראי בשעה שנחקר כדי שיסגיר את שותפיו. יש לציין כי מאחר שהאיש שאת זהותו הבדויה לקח לעצמו היה מבוקש על ידי הגרמנים על עבירות של חבלה ורצח, נאלץ לגלות את זהותו האמיתית. באותו זמן של תנאים וסבל בלתי אנושיים המשיך לעודד את חבריו לדרך. כשהוא מודע לאפשרות שירצח בידי הגרמנים חשב על אפשרויות בריחה אך מזלו בגד בו. בתאריך 11 באוגוסט 1944 הוצא יופ וסטרוויל להורג יחד עם שלושה אחרים כנקמה על התנקשות באיש אס אס. בן ארבעים וחמש היה במותו.
הנצחת יופ וסטרוויל בישראל ובהולנד.
במרץ 1947 הוחל בנטיעת יער על שם יופ וסטרוויל בין קיבוץ דליה לקיבוץ גלעד. במקום - חניון לפיקניק וטבלות הנצחה ליופ וסטרוויל ולשאר חברי המחתרת ההולנדית שנספו במלחמת העולם השנייה. באמסטרדם הולנד פועל בית ספר יסודי הקרוי על שמו. המלחין דדי צור כתב יצירה סימפונית לזכרו.
מרתה, בתו של וסטרוויל, הגיעה לישראל, נישאה לישראלי וקבעה את חייה בישראל. שם היא הקימה משפחה בעלת 3 בנות עם 6 נכדים.
קובלאי חאן