בשנותיו האחרונות של אביו, באמצעות תככים בתמיכת חונכו האישי, לאלה מוסטפא פאשה, סלים הרחיק את אחיו ויריבו, שהזאדה באיזיט, המועדף על הסולטאן, והשיג את הוצאתו להורג באימפריה הספווית (איראן) יחד עם ארבעת ילדיו.
סלים השני לא גילה עניין בשלטון והתמסר לחיי הוללות, אורגיות ומסיבות שיכר, שהעניקו לו את הכינוי "השיכור" (Sarhoş). כונה גם "הצהוב" (Sarı) בשל שיערו הבלונדיני. הוא הותיר את מלאכת השליטה לשריו, ובמיוחד לסוקולו מהמט פאשה (Sokollu Mehmed Paşa) הסרבי, אשר הצליח לכרות ב-1568 הסכם עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפיו מסר האחרון את השלטון במולדובה ובוולאכיה לעות'מאנים ושילם להם מס שנתי. מאידך ספגו העות'מאנים תבוסה מידי האימפריה הרוסית במלחמת רוסיה-טורקיה, 1568-1570. המצור ששמו על אסטרחן נהדף והצי העות'מאני הושמד ב-1570 בסערה. גם בחזיתות האחרות של האימפריה התפלגו הישגי העות'מאנים במידת הצלחתם. קפריסין נכבשה ב-1571, אך הצי העות'מאני ספג מפלה קשה בקרב לפנטו ביוון ב-7 באוקטובר 1571. הוא שוקם בתוך חצי שנה בלבד והשליטה הטורקית בים התיכון נשמרה. ב-1574 שוב כבשו העות'מאנים את תוניסיה מידי הספרדים ששלטו בה במשך שנתיים בלבד.
סלים השני, ששלט באימפריה משך 8 שנים בלבד, נבדל בכל מובן מאביו, סולימאן המפואר, ויש הרואים בימיו את סיום תקופת עלייתה של האימפריה העות'מאנית, גם אם נכונו לה יותר ממאה שנים נוספות של שגשוג יחסי.
בתרבות הפופולרית.
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולם שחזאדה סלים על ידי השחקן הטורקי אנגין אוזטורק.
אילן ש' שילה
אילן שלמה שילה
בוגוד
בוגוד (בלטינית: Bogud; ביוונית: Βογούας; ? - 31 לפנה"ס), מלך מאוריטניה מטעמה של הרפובליקה הרומית. לעיתים נקרא גם בוגוס (Bogus).
תולדות חייו.
בוגוד היה בנו של בוקכוס (Bocchus), מלך מאוריטניה ששלט בחסות הרומאים. לאחר מות אביו הוא עלה למלוכה בשותפות עם אחיו בוקכוס השני, כשבפועל הממלכה הייתה מחולקת לשני חלקים שבכל אחד מהם אחד האחים שלט.
עם פרוץ מלחמת האזרחים ברומא בין יוליוס קיסר לפומפיוס צידדו בוגוד ואחיו בקיסר. בשעה שקיסר נלחם כנגד פומפיוס ביוון בשנת 48 לפנה"ס הגיש בוגוד סיוע למושלה של היספניה בייטיקה קווינטוס קסיוס לונגינוס בדיכוי מרד שבפרץ בחיל המצב הרומאי שהיה מוצב בפרובינקיה.
בוגוד המשיך בתמיכתו בקיסר לאורך מלחמת האזרחים. הוא הדף ניסיון של גנאיוס פומפיוס ויובה הראשון מלך נומידיה לפלוש לממלכתו, ולאחר תבוסת כוחות פומפיוס באפריקה הוא הצטרף לקיסר בהיספניה ונלחם כנגד בניו של פומפיוס בקרב מונדה בשנת 45 לפנה"ס, שבמהלכו הצטיין בשדה והיה מהגורמים שהטו את כף המאזניים לטובתו של קיסר.
לאחר רצח קיסר באידו של מרץ 44 לפנה"ס צידד בוגוד במרקוס אנטוניוס, דבר שהביא לקרע עם אחיו שהפך לחסידו של אוקטביוס. בשעה שבוגוד שהה בהיספניה בשנת 38 לפנה"ס פרץ נגדו מרד ביוזמת אחיו והוא איבד את חלקו בממלכה לבוקכוס, שהפך למלך על כל מאוריטניה לאחר שאוקטביוס נתן את אישורו להפיכת החצר.
בוגוד הצטרף לאנטוניוס במלחמתו באוקטביוס ביוון, הוא הגן על העיר מטוני שבפלופונסוס, אולם הובס על ידי כוחותיו של אוקטביוס בפיקודו של מרקוס ויפסניוס אגריפס. בוגוד נפטר בשנת 31 לפנה"ס.
גשר מחמט פשה סוקולוביץ'
שרלוק הולמס - דמויות משנה
בסדרת הספרים על הבלש שרלוק הולמס, מאת ארתור קונאן דויל, ישנן דמויות רבות. אולם, ישנן מספר דמויות שהופיעו יותר מפעם אחת או שהייתה אליהן התייחסות יוצאת דופן מהולמס או מדוקטור ווטסון. להלן רשימה של חלק מהדמויות הללו:
גברת האדסון.
גברת האדסון היא אישה המשכירה להולמס ולווטסון את דירתם שברחוב בייקר 221 ב'. בסיפורים ניתן עליה מידע מועט ביותר אך מודגש כי היא חשה דאגה רבה מאוד לדייר המפורסם שלה. דוגמה לכך ניתן למצוא בסיפור "פרשת הבלש הגוסס" כאשר היא מזעיקה את ווטסון כדי שיטפל בהולמס החולה. דוגמה נוספת היא בסיפור "תעלומת הבית הריק" שם מתברר כי גברת האדסון התרגשה מאוד כאשר הולמס "קם לתחייה" וכן שהיא סייעה לו בתוכניתו ללכוד את קולונל סבסטיאן מורן.
הפרחחים מרחוב בייקר.
קבוצה של נערי רחוב שסייעו להולמס מפעם לפעם בחקירותיו. מנהיג הקבוצה נקרא ויגינס (אין לו שם פרטי והופעתו הראשונה היא בסיפור חקירה בשני). עבור שירותיהם הולמס נהג לשלם להם שילינג אחד ליום (בנוסף להוצאות), ופרס של גינאה אחת (שווה ערך לפאונד ושילינג אחד) לנער שימצא עבורו רמז חשוב. על הנערים נכתבה סדרת ספרים לילדים (לא על ידי ארתור קונן דויל), בה הם הדמויות המרכזיות.
המפקח בראדסטריט.
בלש בדיוני העובד בסקוטלנד יארד. הוא מופיע בשלושה סיפורים: האיש מעוות השפה, הרפתקת הכדכוד הכחול ופרשת אגודלו של המהנדס.
קונאן דויל תיאר אותו כך: "פקיד גבוה ומוצק... כובע מחודד וחליפת פראק". באיוריו של סידני פאג'ט ניתן לראות כי לברדסטריד יש זקן מלא. אלו הם הפרטים היחידים שידועים על בראדסטריט מהקאנון.
בראדסטריט הופיע בשלושה פרקים בסדרת הטלוויזיה של חברת גראנאדה: האיש מעוות השפה, תוכניותיו של ברוס פארטינגטון (שם החליף את המפקח לסטרייד), והופעה קצרה בפרק הרפתקת אבן המזארין.
טוביאס גרגסון.
בלש בדיוני העובד גם כן בסקוטלנד יארד שהופיע במספר רומנים וסיפורים קצרים. הופעתו הראשונה היא בסיפור חקירה בשני; לאחר מכן הוא הופיע בתעלומה במעון ויסטריה, בהרפתקת החוג האדום, ובמתורגמן היווני. הולמס מכתיר אותו בתואר "הבלש החכם ביותר בסקוטלנד יארד", אולם כאשר משווים זאת ליחסו הכללי של הולמס לבלשי היארד, אין מדובר במחמאה כה גדולה. באחד הסיפורים ווטסון מציין לשבח את התנהגותו הרגועה והמחושבת. יריבו בלוחמה בפשע הוא המפקח לסטרייד.
סטנלי הופקינס.
בלש בדיוני נוסף העובד בסקוטלנד יארד. הוא משתדל ללמוד את שיטותיו של הולמס, ומנסה לישם אותן בחקירות שהוא מנהל. אולם, הולמס מאוד ביקורתי כלפי ניסיונותיו של הופקינס. הופקינס מעביר מספר מקרים להולמס, כולל הרצח באחוזת אביי, תעלומת מצבטי הזהב והרפתקת פיטר השחור. הופקינס הוא שוטר צעיר בדרגת מפקח ולהולמס יש תקוות גדולות באשר לעתידו.
מאריון פרינס, במאמר שכותרתו היא "שרלוק והבן", טוענת שסטנלי הופקינס (ראשי תיבות באנגלית: SH) הוא הבן של שרלוק הולמס (ראשי תיבות זהים).
המפקח ביינס.
בלש בדיוני המשתייך למשטרת סארי ומופיע בסיפור התעלומה במעון ויסטריה. סיפור זה מתחלק לשני חלקים הנקראים (i) החוויה הייחודית של מר ג'ון סקוט אקלס, (ii) הנמר מסאן פדרו.
ביינס הוא הבלש היחיד במדים שמצליח להתקרב להולמס מבחינה כישורי חקירה. בסיפור זה מתברר כי למרות ששני הבלשים חקרו בכיוונים שונים, בסופו של דבר שניהם עלו על עקבותיו של הפושע האמיתי. ביינס נקט בשיטה דומה להולמס ועצר את האדם הלא נכון כאשר הוא מזין את העיתונות במידע לא מדויק על מנת להעניק לפושע האמיתי תחושת ביטחון שגויה. הולמס בירך את ביינס, ואמר לו כי הוא מאמין שיהיו לו הזדמנויות רבות נוספות בסקוטלנד יארד.
מחמט הראשון
מוראד השני
מחמט השני
מורד השלישי
איי ג'ורג'יה הדרומית
מהמט השלישי
סולטאן מהמט השלישי (טורקית III. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد ثالث, 26 במאי 1566 - 21 בדצמבר 1603) היה הסולטאן השלושה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה לאחר אביו מוראט השלישי, מ-16 בינואר 1595 ועד מותו בשנת 1603.
בדומה למעשיו של אביו, למהמט השלישי היו 19 אחים בנים ומתוכם רצח 18 מאחיו, אחד מהם הוברח על ידי ספייה סולטאן ובמקום אחיו החי הכניסו ילד אחר לארון קבורה וכל זאת בלי שמהמט בכלל יודע על כך וזאת על מנת להבטיח את שליטתו באימפריה. בתקופתו רוכז עיקר הכוח השלטוני בידי אמו הוולידה סולטאן ספייה סולטאן (Safiye Sultan). האירוע החשוב בתקופת מלכותו הקצרה היה מלחמתו נגד האוסטרים עליה פיקד באופן אישי, תוך שהוא מביס את יריביו בקרב אגר בהונגריה ב-1596 וכובש את העיר. הוא המשיך וניצח את צבאות אוסטריה וטרנסילבניה בקרב מזקרסטש שנמשך יומיים, החל מ-24 באוקטובר 1596. למרות הישגים אלה לא התאפיינה תקופת שלטונו באירועים מיוחדים, והוא מת בגיל 37 בשל בריאות לקויה כתוצאה מהרגלי שתייה ואכילה מופרזים.
מהמט השלישי בתרבות.
בספרו הדמיוני לנוער של הסופר הרב מאיר להמן השושנה מסלוניקי, מוצג מהמט השלישי כסולטאן שמחזר אחרי היהודיה אסתר חירייא הפליטה הספרדית שהתיישבה ביוון שהייתה באימפריה העותמאנית, ובעקבות זאת איוביו מתכננים לנקום בו על ההתאהבות ביהודייה, לבסוף בעזרת אסתר וארוסה היהודי הגרמני שלמה הוא מצליח להחלץ מהם, ועד סוף ימיו נמצא בדיכאון בשל אסתר חירייא וזה מילותיו האחרונות .
צעירי עמי
צעירי עמי היא תנועת נוער יהודית-ציונית בצ'ילה, שנוסדה בשנת 1979.
התנועה פועלת בחסות בית הספר העברי על שם חיים ויצמן בבירה סנטיאגו. התנועה פועלת בימי שבת בין כותלי בית הספר, לפעילות התנועה מגיעים מדי שבת כ-500 חניכים מגילאי הגן ועד גיל 22.
התנועה מקיימת קשר עם תנועת הנוער הציוני.
קורס הדרכה.
קורס ההדרכה נמשך שנתיים וכל חניכי התנועה בכיתות ט' וי' משתתפים בקורס. לאחר סיום קורס ההדרכה, נשארים בתנועה 5 שנים שבמהלכן הם משמשים בתפקידים שונים: מדריכי קבוצות, ראשי שכבות, חברי וועדות, ראשי וועדות (הנהגת התנועה).
הנהגה.
בתחילת כל שנה (חודש מרץ), נבחרת הנהגה חדשה בתהליך בחירות מסודר ששותפים בו כל המדריכים וההנהגה שמסיימת את כהונתה. ההנהגה מורכבת מעשרה חברים:
פעימות בדקה
ולידה סולטאן