אמן החרבות הוא האלטר-אגו של ז'אק דוקיין, סייף אמן ומדריכו של הוקאיי, וחולק איתו את דרכו - הוא הופיע לראשונה כנבל, אך חזר למוטב. בניגוד להוקאיי, ז'אק הופיע יותר כנבל מאשר כגיבור, וזאת למרות חברתו בקבוצת האוונג'רס. ז'אק הוא לא היחיד שעטה את זהות אמן החרבות - את זהות זו נשאו פיליפ ז'רבה, לוחם מיקום חלופי, ואנדריאס פון סטרוקר - בנו של הברון סטרוקר וחבר קבוצת ת'נדרבולטס.
דמותו של ז'אק דוקיין גולמה בידי טוני דלטון בעיבוד הטלוויזיוני "הוקאיי", אשר יצאה לשירות הסטרימינג דיסני+.
ביוגרפיה בדיונית.
מקור.
ז'אק דוקיין נולד וגדל באומה המזרח-אסייתית הבדיונית "סין-קונג", באותה העת בכיבוש צרפתי. בניגוד לתושבים צרפתיים ואירופאים אחרים לדוקיין לא הייתה דעה קדומה על תושבי סין-קונג, ולאחר שגמל למשרת יליד, הוזמן להצטרף לתנועת מרי נגד השלטון הצרפתי. בתלבושת ותחת השם "אמן החרבות", דוקיין תמך במרד ושיחרר את סין-קונג, אך לאחר שגילה כי מנהיג המרד וונג-צ'ו הרג את אביו, עזב את סין-קונג כדי לחפש הרפתקאות. הוא הצטרף לקרנבל "קארסון הפלא הנודד", ובגלל מיומנותיו נעשה אטרקציה. דוקיין לקח תחת חסותו את קלינט בארטון הצעיר ולימד אותו סיוף, ואילו חבר הקרנבל טריק-שוט לימד אותו חץ וקשת.
קלינט הצעיר תפס את דוקיין מועל בכספי הקרנבל כדי לשלם חובות הימורים, וניסה למסור אותו לרשויות לפני שהוכה בידי דוקיין. לפני שדוקיין הנחית את מכת המוות טריק-שוט התערב, וגרם לדוקיין לברוח. עם חליפתו ומיומנותו, דוקיין החליט להיות נבל-על. דוקיין ניסה להתקבל לאוונג'רס בגלל יתרונות כרטיס הזיהוי, אך נתקל בסירוב, שנבע בעיקר בגלל התנגדותו של קלינט - כעת גיבור-העל הוקאיי - והיות שהיה מבוקש בינלאומי. הוא איים להרוג את קפטן אמריקה, אך הובס. הוא בסופו של דבר התקבל, אם כי היה סוכן סמוי של המנדרין. בנוסף לכך שגרם לקבלתו לאוונג'רס, המנדרין הוסיף לחרבו כוחות מיוחדים. אחרי שהות קצרה באוונג'רס הוא בגד בהם והשתיל פצצות בלוחות הבקרה, אך לבסוף בגד במנדרין והציל את האוונג'רס. הוא עזב, כעת כאחד מאויביו של המנדרין.
האוונג'רס.
דוקיין חזר להיות נבל-על, ונשלח בידי האלמנה השחורה יחד עם פאוור מן להביס את האוונג'רס. הוא ופאוור מן נלחמו בקפטן אמריקה כסוכניו של הגולגולת האדומה, ויחד עם נבלים אחרים, דוקיין השתתף בניסיונו של המנדרין לכיבוש העולם. הוא נלחם בקפטן כחבר בבריגדה של באטרוק, הועסק בידי ראש ביצה להילחם בקלינט בזהות גוליית, נלחם לצד הלגיון הקטלני באוונג'רס, ובסופו של דבר עזר להם בקרב נגד ארס. לאחר שנפגש עם חברת האוונג'רס מנטיס, דוקיין חזר לצוות, וזאת כי התאהב בה.
במשימתו האחרונה באוונג'רס, דוקיין עזר לקבוצה נגד קאנג הכובש, בחיפושיו אחר המדונה השמיימית. קאנג חטף את כל חברי האוונג'רס ואת אגתה הארקנס, ואת דוקיין השאיר מאחור בטענה שהוא חסר תועלת. דוקיין הנחוש איתר את השבויים בבסיס דמוי הפירמידה של קאנג בגיזה, שם נתקל בראמה-תות. דוקיין וקלינט שחררו את האוונג'רס, וכאשר גילה כי מנטיס היא המדונה השמיימית, קאנג ירה לעברה פיצוץ אנרגטי, שיורט בידי דוקיין בהקרבת חייו. פרט מגזע הקוטאטי החוצני השתלט על גופו של דוקיין, התחתן עם מנטיס והם ילדו בן, המשיח השמימי קוי. לאחר שנלחם באוונג'רס, דוקיין בשליטת הקוטאטי התפורר לאבק.
במהלך אירועי "מלחמת הכאוס", דוקיין הוא מגיבורי-העל שהוקמו לתחייה בידי פלוטו להגנה על השאול מפני אמאטסו מיקאבושי. הוא חזר לכדור הארץ, שם הצטרף לצוות אוונג'רס שהוקמו לתחייה בהנהגת מאר-וול, שמטרתם להגן על חברי קבוצות האוונג'רס הנוכחיים המורדמים מידי גרים ריפר ונקרה. בסופו של דבר, היחידים מהצוות שנשארו בחיים הם יילוג'אקט ודוקיין, ששבו למנוחתם בתום מלחמת הכאוס.
בתו של דוקיין, אדלין, המשיכה את דרכו כאמנית החרבות והצטרפה לקבוצת "כוח אירופה".
לוטפיה א-נאדי
לוטפיה א-נאדי (בערבית: لطفية النادي; 1907–2002), הטייסת המצרית הראשונה.
קורות חייה.
ילידת קהיר, בת למשפחה מן המעמד הבינוני. למדה בקולג' האמריקאי לנערות והתקבלה, ללא ידיעת אביה, לקורס הטיס הראשון שפתחה חברת התעופה המצרית מִצר אייר. בתמיכתו של מנכ"ל החברה, וכדי לכסות את דמי הלימוד, הועסקה בבית-הספר לטיסה כמזכירה וכטלפונאית. ב-27 בספטמבר 1933, והיא בת 26, אחרי הכשרה שנמשכה 67 ימים, קיבלה את רישיון הטיס, ובכך הייתה לטייסת הראשונה בעולם הערבי.
לוטפיה א-נאדי השתתפה במרוץ הטיס הבינלאומי בקו קהיר–אלכסנדריה, שנערך ב-19 בדצמבר 1933, בהטסת מטוס דו-כנפי חד-מנועי (דה הבילנד ג'יפּסי מוֹת'). אף שהגיעה אל היעד ראשונה מבין עשרות המתחרים, לא הוענק לה הפרס הראשון משום שהחמיצה את המעבר מעל פני אחת מנקודות השיפוט של נתיב הטיסה. עם זאת שלח לה המלך פואד את ברכותיו והעניק לה פרס ניחומים בסך 200 לירות מצריות (סכום לא מבוטל באותם זמנים). חלוצת הפמיניסטיות המצריות, הודא שעראווי, שבירכה אותה על הישגה במילים "הסבת כבוד למולדתך, זקפתְּ את ראשינו, והכתרתְּ את תקומתנו בעטרת גאון", אף יזמה רכישת מטוס פרטי ללוטפיה א-נאדי. עשר נשים מצריות הלכו בעקבותיה ולמדו טיס באותו עשור, ובהן לִנדא מסעוד, מדריכת הטיס המצרית הראשונה, אולם מאז מלחמת העולם השנייה לא הוכשרו עוד נשים מצריות לטיס.
על פי ידיעות שפורסמו בארץ ישראל ביום 15 בינואר 1936 – בדואר היום ובדבר – הייתה לוטפיה א-נאדי אמורה להגיע לתל אביב במטס מיוחד מטעם קלוב התעופה המצרי. במטס זה היו אמורים להשתתף גם שני ארצישראלים שלמדו באותם חודשים בבית-הספר לטיסה אלמאזה בקהיר – שולמית גורנגוט ואבישלום דרורי. הביקור נדחה בשל תנאי מזג אוויר ובסופו של דבר לא התקיים.
לוטפיה המשיכה להשתתף בתחרויות תעופה, ובהן המירוץ בקו שבין קהיר לנאת המדבר חארגה ב-1937 בהשתתפות טייסים מארצות שונות, שבו הגיעה שלישית (במקצה הנשים).
לוטפיה כיהנה תקופה מסוימת כמזכירה הכללית של מועדון התעופה המצרי. בעקבות תאונת טיס בראשית שנות החמישים נסעה להתרפא בשווייץ, התאזרחה שם והתגוררה מחוץ למצרים שנים רבות. מאז פציעתה לא שבה לטוס.
לוטפיה א-נאדי מעולם לא נישאה ולא הקימה משפחה. בשנת 2002 נפטרה בקהיר בגיל 95.
הנצחה.
בשנת 1996 נעשה במצרים סרט תיעודי על אודותיה בשם "המְרָאָה מן החולות" (الإقلاع من الرمل).
יום הולדתה ה-107 נחגג בעולם בשרבוט גוגל, ושבועון אלאהראם במהדורתו האנגלית הקדיש לה מאמר מקיף. דברים לא מעטים לזכרה ראו אור בכתובים שבערבית.
ג'ונגשינג
תת-הנפה החדשה ג'ונְגְשִׂינְג (בסינית: 中興新村, נהגה: ג'ונְגְשִׂינְג שִׂינְצוּן), או בקיצור ג'ונגשינג, היא בירת פרובינציית טאיוואן במדינת טאיוואן. ג'ונגשינג נמצאת בתוך העיר נאנטואו, בירת מחוז נאנטואו במרכז האי טאיוואן.
היסטוריה.
ב-1955 הוחלט להקים בירה חדשה לפרובינציית טאיוואן במקום טאיפיי, ששימשה גם כבירת טאיוואן כולה. העבודה להקמת העיר המתוכננת החלו באותה שנה. ב-5 ביולי 1956 החל המעבר של משרדי הממשלה הפרובינציאלית לג'ונגשינג, והיא קיימה את הישיבה הראשונה שלה בבירה החדשה ב-27 בנובמבר 1957.
סאקרד רייך
MOL וידי
Enemy of God
Enemy Of God (מאנגלית: אויב של אלוהים) הוא האלבום ה-11 של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום פורסם ב-10 בינואר 2005, ונחשב על ידי רבים לאלבום המוצלח ביותר של הלהקה ולאחד מאלבומי הת'ראש מטאל המוצלחים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים.
ניתוח מוזיקלי.
השפעות הדת' מטאל המלודי בולטות במיוחד באלבום, שמציג מוזיקה וליריקה קודרת ואפלה יותר. שיר הנושא "Enemy Of God", המבקר את הדת ומציג אותה כמניע למלחמה ולרצח, נחשב לאחד מהשירים הטובים ביותר של הלהקה, ומבוצע כמעט בכל הופעה חיה של קריאייטור. רבים משירי האלבום עוסקים במלחמה, אלימות ומוות.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מיל פטרוזה.
אנמי אוף גאד
טאיוואן (פרובינציה)
פרובינציית טאיוואן (בסינית: 臺灣省 או 台灣省, נהגה: "טאיוואן שֶׁנְג") היא אחת מהיחידות המנהליות הראשוניות של טאיוואן. הפרובינציה מכסה כ־69% מכלל השטחים הנשלטים בידי טאיוואן והיא כוללת את מרבית האי טאיוואן וחלק גדול מהאיים הסובבים אותו. בירתה היא ג'ונגשינג.
היסטוריה.
הפרובינציה הוקמה ב-1945, עם החזרת טאיוואן לרפובליקה הסינית בעקבות הפסד האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה. הפרובינציה כללה את כל שטחי האי טאיוואן והיא המשיכה להתקיים גם כש-1949 ממשלת הרפובליקה הסינית עברה לטאיפיי בעקבות ההפסד שלה במלחמת האזרחים הסינית. ב-1956 בירת הפרובינציה הועברה מטאיפיי לג'ונגשינג.
ב-1967 טאיפיי הפכה לרשות מקומית מיוחדת נפרדת מהפרובינציה. בתהליכים דומים עד 2014 הופרדו מהפרובינציה גאושיונג, ניו טאיפיי, טאינאן, טאיג'ונג וטאויואן וגם הן הפכו לרשויות מקומיות מיוחדות.
בעקבות תיקונים בחוקת טאיוואן ב-1997, החל מ-1998 הועברו מרבית הסמכויות של הפרובינציות בטאיוואן (פרובינציית טאיוואן ופרובינציית פוג'יין) לידי הממשלה המרכזית של טאיוואן.
חלוקה מנהלית.
מבחינה מנהלית הפרובינציה מחולקת ל-11 מחוזות (縣) ו-3 ערים פרובינציאליות (市):
Pleasure to Kill
Pleasure to Kill (מאנגלית: תענוג להרוג) הוא האלבום השני של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום יצא לאור באפריל 1986, ונחשב לקלאסיקת ת'ראש מטאל ולאחד האלבומים המשפיעים והמוערכים ביותר בתחום.
האלבום דורג במקום הראשון ברשימת "50 אלבומי הת'ראש מטאל הטובים בכל הזמנים".
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מיל פטרוזה. שירים 10-12 (מהגרסה המחודשת) לקוחים מהמיני אלבום Flag Of Hate.
מבצעים.
קריאייטור
הפקה
פלז'ר טו קיל
Pleasure To Kill