טוסקניני ניצח על תזמורת NBC במשך 17 שנים. בהנהגתו יצאה התזמורת לסיורי קונצרטים בדרום אמריקה ב-1940 ובארצות הברית ב-1950. כמו כן ניגנה התזמורת עם רשימה מכובדת של מנצחי הצמרת העולמית, ביניהם מונטה, ארנסט אנסרמה, אריך קלייבר, אריך ליינסדורף, שארל מינש פריץ ריינר, גיאורג סל, ברונו ולטר, לורין מאזל הצעיר והמנצח האיטלקי הצעיר והמבטיח, גואידו קאנטלי.
לאופולד סטוקובסקי כיהן כמנצח ראשי בעונת 42–1941, בתקופה של מחלוקת חוזית בין טוסקניני לרשת NBC. במהלך הזמן הזה המשיך טוסקניני לנצח על התזמורת בסדרה של קונצרטים פומביים למטרת מגבית מלחמה, שזכו להצלחה עצומה. עם פרישתו של טוסקניני באביב 1954 פירקה הרשת את התזמורת, למגינת לבו של טוסקניני. הקונצרט המשודר האחרון (שהוקלט הן במונו והן בסטריאו) התקיים בקרנגי הול ב-4 באפריל 1954, וההקלטות האחרונות היו בראשית יוני 1954.
גליקל
כפיל
כפיל הוא אדם אשר מופיע במקום אדם אחר עמו הוא חולק דמיון חזותי למטרות שונות. להבדיל מחקיין, אשר לרוב מופיע בפני קהל המודע לחיקוי, מטרתו של כפיל היא להופיע ללא ידיעת הצופים בו כי לא מדובר באדם המקורי. בכפיל משתמשים למטרות ביטחונו של האדם אותו הוא משמש, הטעיה או, בקולנוע ובטלוויזיה, למלא מקומו של שחקן בסצינות מסוימות.
שימוש בכפילים מסיבות ביטחוניות, כגון חשש לחיי אדם כלשהו, מצריך לעיתים שכירת שחקן אשר יכול לגלם את דמותו ומנהגיו של מושא החיקוי באופן מוצלח. כפילים אלו לעיתים משתמשים בניתוחים פלסטים כדי לשוות מראה זהה למושא החיקוי.
באמנויות הבמה.
ישנן סצנות בהן משתמשים בכפיל. סצינות אלה יכולות להיות כאלו הדורשות יכולות מסוימות אשר חסרות לשחקן המקורי, כגון נגינה, ריקוד, הטסת מטוס או פעלולים מסובכים ומסוככנים, או שדורשות דבר מה מהשחקן אותו אינו מוכן לבצע, כגון הופעה בעירום (במקרה זה, נקרא הכפיל לעיתים כפיל גוף). לדוגמה, בסרט פורסט גאמפ, בו הגיבור מגולם בידי טום הנקס, קטעי הריצה מבוצעים בידי כפיל - בידי אחיו הצעיר של טום, ג'ים הנקס.
במקרים מסוימים משתמשים בכפילים גם כדי לפנות זמן לאדם אותו הם מדמים להיות. כך, למשל, יכול להתפנות שחקן לצילום סצינות הדורשות אותו בעוד שצילומים בהם ניתן להסתפק בכפיל מתבצעים במקביל. שימוש נוסף בכפיל, שנובע מסיבות טכניות, נעשה בחלק מהסצנות בהן הדמות המגולמת בידי השחקן ניצבת מול מראה. אחת הדרכים למנוע מהמצלמה להשתקף במראה, לצד דמות השחקן היא שימוש בחלון במקום במראה, כשמצדו השני של החלון נמצא כפיל של השחקן.
בקולנוע ובטלוויזיה משתמשים לעיתים בכפילים לצורך ביצוע חזרה לסצינות בפני הבמאי, הצלם או אנשי התאורה וההקלטה כדי שאלו יוכלו להעריך את אופן ביצוע הסצנה בטרם הצילום בפועל. במקרים שכאלו הכפילים יבצעו את הסצנה כולה, לרבות הדיאלוג והפעולות אותם נדרשות דמויותיהם לבצע.
בחלק מהמקרים פני הכפיל לא צריכים להיות דומים לפני השחקן אותו הוא מחליף. במקרים אלו די בדמיון גופני כללי. ואכן, בהרבה פעלולים מסוכנים, הנצפים בקולנוע, אין התמקדות בפני הכפיל, או שהוא בכלל מצולם עם גבו למצלמה. פני השחקן נראים רגע לפני ורגע אחרי הפעלול. אך בעת הפעלול עצמו, שאותו מבצע כפיל, לא נראים פני השחקן וגם לא פני הכפיל. אולם במקרים אחרים, הדמיון בין הכפיל לשחקן אותו הוא מחליף צריך להיות רב. במקרים אלו משתמשים, לעיתים בקרוב משפחה של השחקן, או אפילו באחיו התאום.
גלריה רוזנפלד
גלריה רוזנפלד היא גלריה לאמנות השוכנת בקריית המלאכה בתל אביב-יפו. גלריה זו היא אחת מן הגלריות המסחריות הוותיקות בישראל.
היסטוריה.
גלריה רוזנפלד הוקמה בשנת 1952 ברחוב דיזנגוף, על ידי אליעזר רוזנפלד, אספן וסוחר אמנות.
בשנות החמישים ושישים של המאה ה-20 הפכה לאחת מן הגלריות המצליחות בישראל. הגלריה הייתה מזוהה עם אמנים כמרסל ינקו, משה ברנשטיין ואחרים.
בשנת 1995, לאחר תקופה ארוכה בה הידרדר מעמדה של הגלריה בעולם האמנות הישראלי, עבר ניהול הגלריה לידי צקי רוזנפלד ונערך בה בשנת 1999 שיפוץ מקיף. בין האמנים המזוהים עם הגלריה נמנים רועי רוזן, אפרת נתן, תמר קרוון, טל שוחט, אלעד רוזן, בועז ארד, תמיר צדוק, ורד נסים, אלונה רודה, זמיר שץ, אנה לוקשבסקי, אלי גור אריה ואחרים.
ב-26 במרץ 2009 עברה הגלריה למקום חדש בקריית המלאכה בתל אביב-יפו.
קישורים חיצוניים.
ביקורות תערוכות
נחלת ראובן
גליק
גליק (בגרמנית: Glück) הוא שם משפחה גרמני ויהודי, שפירושו בגרמנית וביידיש "מזל ברוך" או אושר.
שם זה היה נפוץ אצל יהודי אירופה לקריאת שם אשה בשם גליקכן או גליקל כגון הסופרת היהודיה האשכנזיה גליקל מהמלין שתרגומו מיידיש הוא מזל טוב.
כמו כן שם זה נפוץ כיום באירופה כגון שמה של הזמרת היווניה גליקריה ששיריה הפכו ללהיטים בישראל.
חלבלוב
חלבלוב (שם מדעי: Euphorbia) הוא סוג של צמח רחב תפוצה, בעיקר באזורים ממוזגים, הגדול במשפחת החלבלוביים, ואחד הגדולים בעולם הצמחים, ובו 2,046 מינים מגוונים. חלק ממיני החלבלוב הם עצים בשרניים המזכירים קקטוס, וחלקם עשבים חד-שנתיים ושיחים רב-שנתיים. פרחי החלבלוב ערוכים בתפרחת דמוית פרח אחד בודד - המכונה כוסית. מבנה התפרחת היא יחודו העיקרי של החלבלוב מלבד המוהל החלבי שצבעו לבן כעין החלב ועל פי רוב צורב ומסוכן. כל כוסית עטופה במעטפת של חפים מאוחים, שצבעם הירוק, מתעשר עם הפריחה בגווני צהוב או אדום. בשפת הכוסית, בחלק הפנימי, בינות לאונות קיימות בלוטות צוף. במרכז הכוסית נמצאים פרח נקבי יחיד, שנישא על עוקץ ארוך, ופרחים זכריים בעלי אבקנים. הן הפרח הנקבי והן הפרח הזכרי חסרים על פי רוב עטיף ואיברים נוספים.
מאפיינים מורפולוגיים.
הסוג חלבלוב מקיף עשבים, בני-שיחים או שיחים לעיתים רחוקות עצים, בשרניים (סוקולנטיים) דמוי קקטוס עם או בלי קוצים, גאופיטים, או מטפסים. חלקם חד-שנתיים, דו-שנתיים או רב-שנתיים; חד-ביתיים לעיתים רחוקות דו-ביתיים.
השורשים הם מסוג ציצת שורשים (מערכת שורשים סיביים או מעובים ובשרניים) או לעיתים רחוקות ציצת שורשים מעובים (פקעיות).
השערות אינן מסועפות או חסרות.
המוהל החלבי (latex) צבעו לבן.
העלים פשוטים, משתיירים, נשירים, או קטנים ונושרים במהרה, מסורגים, נגדיים או דוריים, לפעמים דְּמוּי-חָפֶה התומכים ועוטפים את מבני הפרח או פשוטים. הלוואים חסרים או קיימים, משתיירים או נושרים במהרה; פטוטרת חסרה או קיימת וללא בלוטות; הטרף ללא אונות, תמים, חרוק, משונן, או משונן כמשור וללא בלוטות; העירוק (סידור העורקים) מנוצה, כפני (ככף יד בבסיס הטרף) או כפני בבסיס ומנוצה בהמשך, ולרוב רק העורק האמצעי בולט.
התפרחות דמויות פרח בודד (pseudanthium), והן דו-מיניות או לעיתים רחוקות חד-מיניות, אמיריות או חיקיות. התפרחות הצפופות וקטנות ונישאות על עוקץ. התפרחות הן מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת עם צורת הסתעפות: חד-בדית, דו-ביתיות או רב-בדית, או בצורת אשכול המסתיים בפרח או בצורת אשכול צפוף דמוי קרקפת או פרח בודד. התפרחת מוקפת במעטפת של חפים מאוחים, היוצרים עטיף בצורת כוס בעלת מספר אונות מצויצות, שביניהם בלוטות צוף. המבנה המיוחד מכונה כוסית (cyathium).התפרחת מכילה פרחים זכריים ופרח נקבי אחד (שני סוגי המינים חסרים על פי רוב עטיף). הפרח הנקבי נישא על עוקץ ארוך ויוצא ממרכז המעטפת. הפרחים הזכריים מפורדים ב-5 קבוצות על ידי ממברנות מצויצות.
הפרחים הזכריים, שמספרם בין אחד ל-80, בעלי אבקן בודד שהזיר שלו בעל מפרק ובבסיסו חפה פשוטה או מצויצת. הם חסרי עלי גביע, עלי כותרת, צופנים וגם שרידים של איבר רבייה נקבי עקר.
הפרחים הנקביים כמעט יושבים (כמעט ללא עוקץ) או עם עוקץ שבדרך כלל מתארך ומתעקם אך, בפרי הוא מתיישר לפני הפתיח. הם החסרים עלי גביע (השחלה מכוסה במבנה דמוי גביע במינים: "E. floridana", "E. inundata", "E. mesembrianthemifolia", "E. porteriana", "E. rosescens" ו-"E. telephioides"). הם חסרים גם עלי כותרת וצופנים. העטיף מצטמצם לידי שפת טבעת מתחת לשחלה, לעיתים רחוקות השפה בעלת 3 אונות.
השחלה מורכבת משלושה עלי שחלה מאוחים, שלוש מגורות עם ביצית אחת תלויה בכל מגורה, ושלושה עמודי עלי. הביצית מסודרת בחלק העליון של שחלה שהעלים שלה מאוחים (syncarpous gynoecium), ולכן הן תלויות.
עמודי העלי מופרדים או מאוחים מהבסיס כמעט לכל אורכם, והם לא מסועפים או בעלי שתי אונות.
הפרי הלקט יבש, שפתיחתו מאוחרת, או הלקט עם ציפה בשרנית שהופך לעצי במהלך ההבשלה (במין "E. lathyris"). פיזור הזרעים הי על ידי פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal) ופְּתִיחָה חוֹצַת חַיִץ (septicidal) -
הזרעים כדוריים עד ביציים, מוארכים, גליליים, פירמידליים או בצורת בקבוק עם או בלי קָרוּנְקוּלָה (גידול עוקץ (עטי מדומה), שמכיל שמן, ומצוי בקרבת הפומה ולא בקרבת ראש הזרע).
מיני בר של חלבלוב בישראל.
בארץ ישראל גדלים 44 מינים בבר, בבתי גדול מגוונים, חלקם (12) גדל רק בבתי-גידול שנוצרו או עוצבו על ידי האדם. הסוג בישראל מקיף: גאופיט אחד, 2 שיחים, 5 בני שיח, 7 עשבים רב-שנתיים ו-29 עשבים חד-שנתיים. כולם בעלי עלים פשוטים וללא עלה לוואי. כולם צחים רעילים, לא בשרניים ולא קוצניים מלבד אחד שגבעולו קוצני - חלבלוב קיפודי (חלבלוב קוצני) הגדל בחרמון. 7 מינים אינם מסירם את הנוף בתקופה הקשה. מספר מינים אותרו בתקופה האחרונה.
מיני הצמח ושימושיהם.