בדרך כלל הכוונה היא לניסויים קליניים, פיזיולוגיים, פרמקולוגיים או מתחום איכות הסביבה בבני אדם, בחיות, בצמחים, בפטריות או בחד תאיים (כולל תאים סרטניים או תאי גזע מבני אדם וכולל בתרביות רקמה). ניסויים בבעלי חיים במסגרות אחרות, כמו פסיכולוגיה ניסויית, לא זוכים לכינוי זה.
לעומת טכניקת אין ויוו ניצבת טכניקת אִין וִיטְרוֹ - ניסוי, בדיקת מעבדה או הליך רפואי המתבצעים בסביבה מבוקרת מחוץ לאורגניזם חי בדרך כלל במבחנה או בכלים שונים המכילים מולקולות ביולוגיות כגון חלבונים. יש ניסויים שקשה לסווגם כניסויים מסוג אִין וִיווֹ או אִין וִיטְרוֹ כמו ניסוי בגוויות (למשל ניסוי סוג חדש של רצועה תותבת על ידי השתלתה בברך של אדם מת והנעת הברך המתה אלפי פעמים בעזרת מנוע).
ניסויים באורגניזמים לא אנושיים מקובלים בחקר ביולוגיה, רפואה, פסיכולוגיה, טכנולוגיה, חקלאות ואיכות הסביבה. ניסויים בבני אדם מקובלים בתחומי מחקר אלה ובתחומים רבים במדעי החברה.
בדיקה או הליך רפואי אין ויוו על עובר ברחם מכונה אִין אוּטֶרוּ (לטינית: בתוך הרחם).
ניסויים בבעלי חיים.
יצור חי המשתתף בניסוי יכול לייצג בניסוי את בני המין הטקסונומי שלו (למשל פרה המשתתפת בניסוי לשיפור תנאי הגידול של הפרות) או להשתתף בו כאורגניזם מודל (למשל עכבר המשתתף בניסוי לחיפוש תרופה עבור פרות). ניסויים המשתמשים בייצור חי אחד כמודל ליצור חי אחר חייבים להיעשות לאחר העלאת טעון משכנע על פיו המודל אכן דומה בתכונות הרלוונטיות למה שהוא מיצג. פעמים רבות טיעון כזה נשען על מחקר קודם, אך יש קבוצה גדולה של מחלות באדם ובבעלי חיים, שלא נחקרות בייצורים חיים אחרים כי טרם נמצא להם מודל מתאים.
ניסוי בחיית מודל עשוי להיות פשוט יותר מבחינה טכנית מאשר ניסוי בחיה או באדם שאותם המודל מדמה. ניסוי כזה עשוי להיות גם אתי יותר מניסויים בבני אדם ובחיות הנתפסות כבעלות תודעה מפותחת יותר מזו של אורגניזם המודל. ניסוי בשמרים או תולעים, למשל, לא גורם סבל לבני אדם או לפרות ולא מונע טיפול רפואי מאנשים בקבוצת הביקורת. מעבר לזאת, להרבה ניסויים בבני אדם קשה למצוא מדגם גדול ומיצג וקשה גם לערוך ניסויים בבני אדם בתנאי מעבדה של ממש. תנאי מעבדה של ממש מצריכים שכל המשתתפים בניסוי יתחילו ויסיימו את הניסוי באותו תאריך, שיחיו באותה סביבה, יאכלו אותו מזון ושלא יקבלו שום טיפול רפואי אחר בבעיה הנחקרת.
אקס ויוו (Ex vivo).
ניסוי הנעשה על איבר אמיתי של חיה, אך הוא נקצר ממנה לפני הניסוי.
In-Vitro
In-vivo
אין-ויטרו
אין-ויוו
פסטיבל קולנוע דרום
פסטיבל קולנוע דרום הוא פסטיבל קולנוע בינלאומי המתקיים בצפון הנגב. הפסטיבל החל את דרכו כיוזמה משותפת של בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה במכללה האקדמית ספיר, וסינמטק שדרות בשנת 2001. הפסטיבל מתקיים כל שנה בחודש יוני, במשך חמישה ימים מלאים, במוקדים שונים ברחבי הנגב הצפוני והמערבי. הפסטיבל פותח את דלתותיו בפני כל אדם ללא תשלום. פסטיבל קולנוע דרום הוא היחיד שמופק בדרום, על ידי תושבי הדרום, מתוך אג'נדה תרבותית ייחודית הרלוונטית למקום בו הוא נוצר. הפסטיבל שהרחיב פעולותיו עם השנים, הפך לאירוע הקולנוע המשמעותי ביותר בדרום, ובין החשובים ישראל בכלל. "הדרום" הוא תפישת עולם קולנועית הדוגלת בקולנוע עני באמצעים, אך עשיר באנושיות, מטפורה ליצירה שנעשית בפריפריה, ללא רגשי נחיתות, מתוך שאיפה לעורר דיאלוג ביקורתי עם מרכז הארץ, הדומיננטי מבחינה תרבותית.
הפסטיבל מתקיים ברובו בסינמטק שדרות, ואילו אירועים נוספים כמו הקרנות סרטים, סדנות, אירועי פרינג' ועוד מתקיימים ברחבי העיר שדרות. בשנת 2007 בשל הרעה במצב הביטחוני, עבר הפסטיבל לעיר נתיבות. לתקופה קצרה אך חזר מאז למקומו המקורי בסינמטק שדרות וברחבי העיר.
האידאולוגיה של הפסטיבל.
פסטיבל קולנוע דרום הוא פסטיבל ייחודי, המציג תוכנית חדשה ולא שגרתית בנוף פסטיבלי הקולנוע בארץ.
הוא מתעסק בעשייה הקולנועית והתרבותית בפריפריה של דרום ישראל: בין שדרות, עזה, רהט ונתיבות. בשל כך, הוא חושף פנים אחרות של יצירת קולנוע ותרבות, המשתלבת ביצירה תרבותית כוללת במזרח התיכון, וכן את היחסים בין הקהילה הפלסטינית בעזה וקהילת "הדרום" הישראלית. הפסטיבל שם לעצמו כאידאולוגיה, להיות חלק בלתי נפרד ומשמעותי מאזור זה. חזונו יוצא דופן בכך שהוא רואה את עשייתו החברתית והתרבותית בתוך הקשר בינלאומי, ולא כמשקל נגד למרכז הארץ. מטרתו העיקרית היא להקים קהילה יוצרת בדרום, שתוביל אחריה את האזור כולו.
אירועי הפסטיבל מושכים קהל מגוון ורב גילאי, מתוך כלל תושבי הדרום: אנשי נתיבות, שדרות, אופקים, רהט, סטודנטים במכללת ספיר, אנשי קיבוצים ומושבים מהסביבה, יוצרים ושוחרי קולנוע מן הארץ כולה.
שער הנגב
רוק אינסטרומנטלי
רוק אינסטרומנטלי (באנגלית: Instrumental Rock) הוא סגנון רוק ששם דגש על כלי נגינה ואשר אינו כולל שירה.
דוגמאות לרוק אנד רול אינסטרומנטלי נמצאות בכל תת-ז'אנר של מוזיקת הרוק, ולעיתים קרובות ממוזיקאים המתמחים בתחום כדוגמת ג'ו סטריאני, סטיב ואי, דיק דייל ו"הונצ'רס" (The Ventures). ללהקות מיינסטרים כראש ולהקת האחים אולמן גם היו הצלחות בתחום.
כתוצאה מתנועת הפוסט רוק בשנות ה-90 וכן מנדירותן של רצועות שמע אינסטרומנטליות במיינסטרים המוזיקה, הרוק האינסטרומנטלי תויג כ"רוק נסיוני" ("Experimental Rock").
בשעה שרוב להקות הרוק מבצעות קטעים אינסטרומנטליים, אלה הכוללות שירה באופן ניכר אינן נחשבות כשייכות לסגנון ספציפי זה.
היסטוריה מוקדמת.
הרוק אנד רול האינסטרומנטלי היה פופולרי מאוד בתקופה שלפני הפלישה הבריטית (אמצע שנות ה-50-אמצע שנות ה-60), שראה קטעים אינסטרומנטליים מאמנים כדוגמת נגן הסקסופון והעוגב ביל דוגט, נגני הבלוז ג'ימי ריד וליטל ווקר, הסקסופוניסט ארל בוסטיק, נגני הג'אז טאב סמית' וארנט קוב, ונגני הרית'ם אנד בלוז ביג ג'יי מקנילי, רד פרייסוק ולי אלן.
אורגן חשמלי וסקסופון היו מבין הכלים ששלטו בקטעים האינסטרומנטליים, אך הבולטת מכולם הייתה הגיטרה. ביוני 1963, מעט לפני הפלישה הבריטית, הוציא הגיטריסט לוני מאק את הקטע האינסטרומנטלי "Memphis" שהגיע למקום חמישי ברשימת מצעדי הפזמונים, והיה לקטע הווירטואוזי הראשון באורך מלא שכלל סולמות ודיסטורשן. קטע זה האיץ את כניסתו של ז'אנר הבלוז רוק, שמאוחר יותר ראה אמנים כאריק קלפטון, ג'ימי הנדריקס וסטיבי ריי ווהן.
שנות ה-70.
סגנונות הפאנק (Funk) ודיסקו הביאו באמתחתם כמה קטעים אינסטרומנטליים במהלך שנות ה-70. כמו כן, לסגנון הג'אז פיוז'ן היו מספר הצטלבויות עם סגנון הרוק, ומספר להקות כ-"Return To Forever", "Mahavishnu Orchestra" ו-"Weather Report" זכו להערצה רבה בקרב מעריצים. הגיטריסט ג'ף בק הוציא מספר אלבומים שנעו בין סגנונות הרוק והפיוז'ן.
להקת האחים אולמן לא נחשבת ללהקת רוק אינסטרומנטלי, אולם הם ביצעו מספר קטעים אינסטרומנטליים וגרסאות ארוכות יותר לשיריהם. דוגמה טובה לכך נמצא בקטע בן ה-22 דקות "Whipping Post" באלבומם משנת 1971 "At Fillmore East" ("הופעה חיה בפילמור איסט"). באמצע שנות ה-70 הוציא ג'ף בק שני אלבומים אינסטרומנטליים מלאים, "Blow By Blow" ו-"Wired", שהושפעו רבות מסגנון הג'אז, ואפילו האלבום השני כלל גרסת כיסוי לביצועו של נגן הקונטרבס צ'ארלס מינגוס "Goodbye Pork Pie Hat".
ראוי לציין מספר מבצעי רוק ורוק מתקדם בשנות ה-60 ושנות ה-70, שכללו קטעים אינסטרומנטליים וירטואוזים בהופעותיהם, על אף שכללו שירה. להקת קינג קרימזון השיגה מעמד קאלט בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 עם ביצועים ששילבו את סגנונות הרוק, הג'אז, הרוק הקלאסי וההבי מטאל. אלבום הרוק המתקדם של מייק אולדפילד "Tubular Bells", שיצא ב-1973, היה ברובו אינסטרומנטלי למעט מספר מילים, והיה לאלבום האינסטרומנטלי הנמכר ביותר אי פעם.
שנות ה-80.
במהלך שנות ה-80, ז'אנר הרוק האינסטרומנטלי שלט בזכות מספר נגני סולו. הווירטואוז השוודי ינגוויי מלמסטין רכש לעצמו שם דבר בשנת 1984 בעת שניגן עם הלהקה "אלקטרז", ושנה לאחר מכן הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "Rising Force", שהגיע למקום ה-60 במצעד הפזמונים. אלבומו של ג'ו סטריאני משנת 1987, "Surfing with the Alien", היה להפתעה מסחרית וכלל שני קטעים שהפכו לאבני יסוד לנגנים חדשים - הבלדה "Always With Me, Always With You" וסווינג הג'אז "Satch Boogie". שנתיים לאחר מכן יצא אלבומו "Flying in a Blue Dream".
לאחר שמלמסטין עזב את אלקטרז, החליף סטיב ואי את מקומו, שעד לאותה עת ניגן עם להקתו של פרנק זאפה. ואי הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "Flex-Able" בשנת 1984. הגיטריסט ג'ייסון בקר הוציא שני אלבומים עם הרכב קקופוני, שכללה אותו ואת מרטי פרידמן, שעזב מאוחר יותר את ההרכב כדי לנגן עם להקת הת'ראש מטאל מגאדת'. לאחר צאת אלבומם השני של ההרכב בשנת 1988, הוציא בקר שני אלבומי סולו לפני שאובחן במחלת ALS ורותק לכיסא גלגלים.
שנות ה-90.
בשנת 1990, הוציא סטיב ואי את אלבומו השני "Passion and Warfare", שהיה שילוב בין רוק, ג'אז, רוק קלאסי ונעימות אסיאתיות, ונחשב לפריצת דרך טכנית בכל הנוגע להלחנה בעזרת גיטרה חשמלית. בהמשך הוציא ואי שלושה אלבומים, שהאחרון שבהם "Fire Garden" נחשב באותה עת לאלבומו המורכב והאפי ביותר. בשנת 1995 החל מייקל אנג'לו באטיו את קריירת הסולו שלו. אלבומיו הכילו קטעים אינסטרומנטליים, אולם נוספה להם שירה.
סרטו של קוונטין טרנטינו, ספרות זולה, השתמש רבות ברוק אינסטרומנטלי בפסקול הסרט, מה שתרם להתעניינות הולכת וגוברת בסגנון הרוק המיוחד.