הדיון הראשון בבג"ץ שעסק בחוק הרבנות הראשית היה כשנה לאחר חקיקתו. הארכאולוג יגאל שילה היה מחשובי החופרים בעיר דוד ובשנת 1980 עסק בחפירות האזור שנקרא "שטח G". גופים חרדים טענו כי החפירות פוגעות באתרי קבורה יהודיים הנמצאים במקום. באוגוסט 1981 ביקר הרב הראשי שלמה גורן באתר ולאחר שבוע פרסמו שני הרבנים הראשיים פסק הלכה האוסר על עבודות בשטח, ולאחר עוד שבוע הכריזה הרבנות הראשית על כל עיר דוד כבית קברות יהודי. על פסק ההלכה חתמה גם מועצת הרבנות הראשית. שר החינוך והתרבות שלל את רישיון החפירה במקום ועל כך באה העתירה לבג"צ. בית המשפט פסק כי חוק הרבנות הראשית מסמיך את הרבנות לייעץ בענייני הלכה, אך מדינת ישראל אינה מדינה תאוקרטית ועל כן מסקנות הרבנות אינן מחייבות את נושאי התפקידים הממלכתיים. המסקנות היו צריכות להגיע לוועדה המוסמכת לדון בענייני העתיקות, אך ההחלטה לא הייתה אמורה להתקבל לפי פסיקת הרבנות בלבד.
היתר לרישום נישואין.
בשנת 1982 הוגשה עתירה נגד שר הדתות ומועצת הרבנות הראשית, על ידי אגודה רפורמית ששניים מרבניה סורבו לקבל אישור לרישום נישואין. טענת הרפורמים הייתה שאמנם לאחר קבלת החוק מצוין בו בפירוש כי מועצת הרבנות היא המסמיכה לרשום לנישואין, אך בקשתם לקבל אישור זה הוגשה בטרם עבר החוק ועל כן אין למועצת הרבנות סמכות לפוסלם מלרשום לנישואין. בית המשפט פסק כי שר הדתות רשאי ואף רצוי להיוועץ עם מועצת הרבנות הראשית בענייני הלכה מובהקים, וכמוהם גם האם אדם כשיר לערוך נישואים או לא.
כשרות למפעל המוכר טרפות.
סעיף 2 (3) לחוק מציין כי בסמכות הרבנות הראשית להעניק תעודת כשרות, סמכות שפרטיה הובאו בחוק איסור הונאה בכשרות. חברת מעדני אביב אוסובלנסקי עסקה בשיווק מוצרי בשר לא כשרים. החברה נהגה לרכוש ממפעל העופות הוד חפר את העופות הלא כשרים שנפסלו על ידי המשגיחים. בשנת 2000 רבנות חדרה המקומית אסרה על מפעל הוד חפר למכור את העופות הלא כשרים בטענה שהוא מכשיל את הציבור במוצרים לא כשרים. המפעל הפסיק את קשריו עם מעדני אביב והשני עתר לבג"ץ כנגד החלטת הרבנות. בית המשפט פסק כי הצעד שנקטה הרבנות אינו חלק מסמכותה. סמכותה של הרבנות להעניק תעודת כשרות נובעת מפרשנות חוק הונאת כשרות, כלומר למנוע מצב של הונאת הצרכן המעוניין לצרוך מזון כשר. כל שיקול אחר הנוגע לציביון המפעל או להשקפת עולם ציבורית, אינו רלוונטי ולא בסמכותה של הרבנות.
נציגות המועצות הדתיות באספה הבוחרת.
בשנת 2018, ערב הבחירות למועצת הרבנות הראשית, הוגשה עתירה לבג"ץ על ידי עמותת עתים כנגד ועדת הבחירות. בעתירה נטען כי יש למנוע מהמועצות הדתיות לשלוח נציגים שלא נבחרו על ידי הציבור (כמפורט בסעיפים 2–5 בחוק לשירותי דת) להוציא ממונים וראשי ועדות ממונות של שר הדתות, בטענה שהם אינם משמשים כנבחרי ציבור. העתירה התקבלה ובית המשפט הורה לעשות בה צו מוחלט ולחייב את חברי הוועדה מתוקף נבחרי הציבור, לעמוד בתנאי הבחירות המנויים בחוק. פסק הדין יצר שינוי מידי בזהות 10 נבחרי ציבור באספה זו.
מקסים קליניצ'נקו
מקסים סרגייוביץ' קליניצ'נקו (באוקראינית: Максим Сергійович Калиниченко; נולד ב-26 בינואר 1979 בחרקוב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, ששיחק בעמדות הקשר בקבוצת דניפרו מהליגת העל האוקראינית, בקבוצת ספרטק מוסקבה מהליגה הרוסית ובנבחרת אוקראינה. לאחר שפרש ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון.
קריירה.
החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת נוער של מועדון הכדורגל דניפרו. בגיל 17 עלה כבר להרכב הקבוע של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בקיץ של שנת 2000 עבר לרוסיה וחתם בקבוצת ספרטק מוסקבה. קליניצ'נקו שיחק במדי ספרטק 7 עונות, במהלכן זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע אחד. בקיץ 2008, לאחר חילופי המאמנים בספרטק, נאלץ לעזוב את הקבוצה. הוא שב לאוקראינה וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו, דניפרו.
בהמשך שיחק בקבוצת טאבריה סימפרופול. בתחילת שנת 2014 פורקה קבוצת טבריה, בעקבות סיפוח חצי האי קרים לרוסיה. קליניצ'נקו החליט לא להישאר בסמפרופול (אשר היה עתה בשליטת רוסיה) ושב לחרקוב. באותה שנה החליט גם לפרוש ממשחק פעיל.
נבחרת.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק קליניצ'נקו מאז מאי 2002. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול .
קליניצ'נקוו היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, ושותף בארבעה מתוך חמשת משחקי הנבחרת בטורניר. במהלך המונדיאל הוא הבקיע שער אחד ובישל שני שערים (כולם במשחק מול . בשנת 2011 פרש מהנבחרת.
מאליק פוסטר
מאליק פוסטר (באנגלית: Maalique Foster; נולד ב-5 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן ג'מייקני, המשחק בסקרמנטו רפובליק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
פוסטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת פורטמור יונייטד, וכבר מגיל צעיר כונה "מסי הג'מייקני". בעונת זכה עם הקבוצה בליגת העל הג'מייקנית.
ב-1 בספטמבר 2018, חתם באלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-27 בינואר 2019, הושאל לריו גראנדה ואלי. בינואר חתם בסנטוס דה גוליפס.
ב-16 בדצמבר 2019, פוסטר חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל, עם אופציה לרכיש בסיום העונה. ב-11 בינואר 2020, פוסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 להפועל חדרה.
באוקטובר 2020, פורסם כי פוסטר נורה ונפגע בצווארו.
ב-10 בדצמבר 2020, פוסטר חתם בסקרמנטו רפובליק מה-USL.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, פוסטר שיחק בנבחרת הנוער.
ב-30 בינואר 2018, פוסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער בתיקו 2-2 נגד , בו גם כבש את שער הבכורה שלו.
לב פרמה (סרט)
לב פרמה (ברוסית: Сердце Пармы) הוא סרט פנטזיה ודרמה היסטורית רוסי, בבימויו של אנטון מגרדיצ'ב, מהווה עיבוד לרומן באותו שם מאת אלכסיי איוואנוב. הסרט מופק על ידי חברת ההפקות Star Media ומתוכנן לצאת לאקרנים ב-22 באפריל 2022.
עלילה.
עלילת הרומן "לב פרמה" מבוססת על אירועים היסטוריים אמיתיים מהמחצית השנייה של המאה ה-15. בכתבי וישיגודסק-ווימסקי מציינים כי בשנת 1451 שלח וסילי השני "האפל" את הנסיך ירמולי לפרם עם ילדיו וסילי ומיכאיל. זהו סיפור עימות בין שני עולמות: הדוכסות הגדולה של מוסקבה ואדמות אורל ופרם העתיקות המאוכלסות בפגאנים. כאן יתנגשו גיבורים ורוחות רפאים, נסיכים ושאמאנים. במרכז סכסוך התרבויות עומד גורלו של הנסיך הרוסי מיכאיל, שהתאהב בטישה הצעירה, מכשפה המסוגלת ללבוש צורה של שונר. תשוקה אלילית ונאמנות לאהבה אסורה, המערכה נגד המקומיים, קרבות עקובים מדם ושלווה קצרה, הקרב בין מוסקבה לפרמה יציב את הגיבור בפני ניסיונות בהם נדמה שלא כל כך נורא להיפרד מהחיים כמו לבצע בגידה.
הפקה.
פיתוח.
בשנת 2005, הזכויות על העיבוד הקולנועי נקנו על ידי חברת סנטרל פרטנרשיפ, במאי הסדרה "הבריגדה" אלכסיי סידורוב היה אמור להיות הבמאי. ביולי 2008 נודע כי החברה לא מתכוונת לצלם את הסרט. בשנת 2014 רכשה סטאר מדיה את הזכויות לצילום הרומן ממחבר הרומן, אלכסיי איוואנוב. לגמרי הסרט הוכרז סרגיי בודרוב. אך מאוחר יותר הוא נטש את ההפקה בגלל פרויקטים אחרים, אך נשאר כתסריטאי.
בכפר שצ'גולבו שבמחוז מוסקבה ובנחוז פרם על גדות הנהרות אוסבה וישרה, נבנתה תפאורה של ערי עץ ואבן, מבצרים ובתים על כלונסאות. התלבושות של תושבי עיירת המים הבדיונית אורוס נעשו לפי הזמנה מעור דגים אמיתי. לאחר הצילומים בגובאחה החליטו מפיקי הפרויקט שלא לפרק את התפאורה, אלא להשתמש בעיר הבנויה כאובייקט היסטורי ותיירותי. באתר הצילומים מתוכננת הקמת מרפסת תצפית והתקנץ לוחות מידע עם קודי QR, שיישלחו למבקרים ומספרים על מראות גובאקה וצילומי הפרויקט.
ליהוק.
את התפקיד הראשי - הנסיך מיכאיל - גילם אלכסנדר קוזנצוב. את אשתו - טישה - גילמה ילנה ירבקובה, שחקנית מאולן-אודה, עבורה זהו תפקיד קולנועי ראשון. את תפקיד הבישוף יונה גילם יבגני מירונוב, ואת תפקידו של הדוכס הגדול איוואן השלישי מילא פיודור בונדרצ'וק.
צילומים.
הצילומים יצאו לדרך ביולי 2019 והתרחשו במחוז פרם ובפרברי מוסקבה. בשטחי פרם, על גדות נהרות אוסבה ווישרה, נבנו מחדש ערי עץ ואבן, מבצרים ובתים בסגנון סלאבי. הסרט נחשב לאחד מפרויקטי ההפקה הקשים ביותר של הקולנוע הרוסי.
בסך הכל השתתפו בפרויקט מעל 2,000 איש במהלך כל תקופת הצילומים, כולל צוות של 150 איש. הניצבים לא גילחו את זקנם בכוונה במשך מספר חודשים על מנת להשתתף בצילומים גם בקיץ וגם בחורף. בסרט סצינות קרב רחבות היקף, אפקטים מיוחדים, תלבושות שעוצבו בקפידה, אביזרים ונשק בן התקופה שעוצב במיוחד עבור ההפקה. הצילומים הושלמו בפברואר 2020. במרץ 2020 נודע כי עבודת הפוסט-פרודקשן נעצרה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. בינואר 2021 דווח כי ממשלת מחוז פרם, באמצעות ועדת הקולנוע של פרם, העניקה סובסידיות בסך 6.5 מיליון רובל.
כף ווסטוק
כף ווסטוק (באנגלית: Cape Vostok) הוא לשון יבשה צוקי, בקצה הצפון מערבי של האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
המצוק המרכיב את לשון היבשה הוא הקצה המערבי של הרי האבר.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי לשון היבשה.
לשון היבשה התגלתה על ידי המשלחת האנטארקטית הרוסית הראשונה, שנערכה בשנת 1821, בפיקודם של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן ושל מיכאיל לאזארב.
לשון היבשה מופתה לראשונה בהתבסס על צילומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948; ועל ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
מקור השם.
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
לשון היבשה נקראת על שם הסלופ המלחמתי ווסטוק, ששימשה את בלינגסהאוזן במסע החקר שלו.
אין קשר בין משמעות המילה "ווסטוק" (ברוסית: "מזרח") לבין מיקום לשון היבשה, הנמצאת במערב האי.
לקריאה נוספת.