מי שהציג לבירד את המוזיקה הברזילאית היה ידידו, מגיש הרדיו פליקס גראנט, שהיה בעל קשרים בברזיל, והיה מוכר שם בזכות שדרן הרדיו פאולו סאנטוס. לאחר שחזר בירד ממסע של משרד החוץ של ארצות הברית בברזיל באביב 1961, פגש את סטן גץ במועדון "Showboat", והזמין אותו לביתו להאזין להקלטות בוסה נובה של ז'ואאו ז'ילברטו ואנטוניו קרלוס ז'ובים שהביא איתו. גץ התרשם והשניים החליטו להקליט אלבום של השירים. גץ שכנע את חברת Verve להפיק את האלבום, ובירד אסף חבורה של מוזיקאים ממכריהם להקלטות.
יצירת הצליל האותנטי התבררה כמאתגרת עבורם. הניסיונות הראשונים לא השביעו את רצונם, ואז בירד אסף מוזיקאים שהיו איתו בברזיל והתאמן איתם בוושינגטון. הקבוצה מנתה את אחיו, ג'ו בירד, קטר בטס, והמתופפים ביל רייכנבאך ובאדי דפנשמידט, שתרמו ליצירת המקצבים של הסמבה. ההקלטות נערכו ב-13 בפברואר 1962 בוושינגטון.
האלבום "ג'אז סמבה" הופץ באפריל 1962, ובספטמבר נכנסו הקטעים למצעד הלהיטים של עיתון המוזיקה בילבורד. במרץ 1963 הגיע האלבום למקום הראשון, והבוסה נובה החלה לצבור פופולריות בקרב קהילת הג'אז האמריקאית (המונח "בוסה נובה" לא היה עדיין מוכר מחוץ לברזיל). האלבום היה במצעד 70 שבועות. אחד מהלהיטים הפופולרים באלבום היה קטע של ז'ובים "Desafinado".
ב-1963 ערך בירד מסע באירופה עם לס מקאן, זוט סימס ואחרים. הוא הופיע בפסטיבל הג'אז של ניופורט לצד כומר, אותו ליווה בתפילותיו בגיטרה.
ב-1967 תבע בירד את גץ ואת MGM, בטענה שלא קיבל תמלוגים הוגנים בעד תרומתו לאלבומם המשותף. הוא זכה וקיבל חצי מהתמלוגים.
בירד ניגן בשלישייה עם קטר בטס (באס), ובאדי דפנשמידט וברטל נוקס (תופים). בתחילת שנות ה-60 הצטרף לאלה פיצג'רלד ואחיו ג'ו ניגן באס. ג'ו בירד ניגן עם אחיו עד למותו ב-1999 מסרטן. נגנים נוספים שניגנו עם בירד היו בילי רייכנבאך (10 שנים) וויין פיליפס (מספר שנים) וכן צ'אק רד לאורך 19 השנים האחרונות.
וט&quot;ו
עיר האמנויות והמדעים
עיר האומנויות והמדעים (ולנסית: "Ciutat de les Arts i les Ciències"; ספרדית: "Ciudad de las Artes y las Ciencias") הוא מתחם בידור, תרבות ואדריכלות בעיר ולנסיה שבספרד ואחד מאתרי התיירות המרכזיים בה. המתחם הוא פרי תכנונם של האדריכלים סנטיאגו קלטרווה ופליקס קנדלה.
היסטוריה.
ראש עיריית ולנסיה בשנת 1989, חואן לרמה, הוציא אל הפועל רעיון של חוזה מריה לופז פינרו, פרופסור להיסטוריית המדע באוניברסיטת ולנסיה, לבנות מוזיאון מדע בגן טוריה הממוקם על אדמת נהר בעל אותו שם שאפיקו הוסט שנים קודם לכן. צוות ההקמה ביקר במקומות עם מאפיינים דומים במינכן, לונדון וקנדה במטרה לתכנן את הפרויקט באופן פדגוגי.
קישורים חיצוניים.
קריית האמנויות והמדעים
עיר האומנויות והמדעים
סיוטט דה לס ארטס אי לס סיאנסיאס
צ'רלי בירד
איג'זים
איג'זים (בערבית: إجزم) היה כפר ערבי בחוף הכרמל, כ-17 קילומטר דרומית לחיפה. במהלך מבצע שוטר במלחמת העצמאות נכבש הכפר ותושביו עזבוהו. על אדמות הכפר הוקם המושב כרם מהר"ל.
היסטוריה.
התקופה העות'מאנית.
במפקד האוכלוסין העות'מאני שהתקיים ב-1596 צוין כי בכפר התגוררו 55 תושבים. איג'זים היווה את כפר הבית של משפחת אל מאדי, בני שבט בדואי מאזור באר שבע, ששלטה בצפון ארץ ישראל במאה ה-18 ובמחצית הראשונה של המאה ה-19. אחד מהנודעים ממשפחת אל מאדי היה יליד הכפר, השיח' מסעוד אל מאדי, שמונה על ידי סולימאן פאשה בתחילת המאה ה-19, למושל מחוז חיפה. אבראהים פאשא הוציא להורג את מסעוד ובנו ב-1834 בחשד שהשתתף בתכנון מרד נגדו וצמצם את השפעת משפחת אל מאדי. עם חזרת העות'מאנים לשלטון בארץ ישראל חזרו בני משפחת אל מאדי לתפוס עמדות מפתח בצפון הארץ, למשל מוחמד אל מאדי היה מושל חיפה בשנת 1885, אולם לא שבו למעמדם הקודם. משפחה ידועה נוספת באיג'זים הייתה משפחת אל-נבהאני שמקורה מחצי האי ערב, אך בניה התגוררו זמן רב באיג'זים לפני שהגיעו לחיפה.
הקונסול הבריטי אדוארד רוג'רס שסייר בארץ ישראל ב-1859 כתב שבכפר חיים כ-1000 תושבים המתפרנסים מחקלאות. החל משנות ה-70 של המאה ה-19 הייתה הגירה מאיג'זים לחיפה של בני משפחת אל מאדי שבקשו להיות קרובים למרכז השלטוני המתפתח בחיפה. ויקטור גרן מתאר את איג'זים כיישוב של אוהלים ומבני אבן עתיקים למרגלות מישור של עצי זית. מפקח של רשות העתיקות של המנדט הבריטי סקר את בתי האבן העתיקים של הכפר בשנים 1942, 1944.
המנדט הבריטי.
בתקופת המנדט הבריטי נחשב הכפר למבוסס יחסית, אולם בין תושביו היו סכסוכים שהביאו לקטטות ולעקירת גידולים חקלאיים. בשנת 1932 בוטל המעמד של מועצה מקומית של הכפר. במהלך המרד הערבי הגדול נודע איג'זים כבסיס של אנשי הכנופיות ופיגועים רבים יצאו ממנו כלפי התחבורה על כביש חיפה-תל אביב. באפריל 1938 הוטל על הכפר קנס קיבוצי שהביא לבריחת רוב תושביו ממנו. דו"ח של סוקרי קרקעות בריטים בצפון הארץ תיאר את איג'זים כאחד המקומות המסוכנים ביותר מבחינת ביטחון ציבורי. בשנת 1940 גודלו בכפר ירקות ללא השקיה ותוכנן להקים באר כדי לאפשר גידולים אינטנסיביים.
על פי סקר הכפרים שנערך בשנת 1945, הוערך מספר התושבים ב-2,970 איש. השטח בבעלות פרטית 23,619 דונם, שטח בבעלות ציבורית 23,286 דונם. סה"כ 46,905 דונם.
מלחמת העצמאות.
על פי תוכנית החלוקה נועדו יישובי המשולש הקטן, ובהם איג'זים, להכלל בתחום המדינה היהודית.
במלחמת העצמאות תקפו תושבי איג'זים בשיתוף שאר יישובי המשולש הקטן, ובתמיכה לוגיסטית מלבנון באמצעות המעגן בכפר טנטורה את התחבורה היהודית בין זכרון יעקב לחיפה, והביאו לחסימתו. ערביי המשולש הקטן זכו להערכה רבה על כושר הלחימה שלהם ואיג'זים נחשבה הרוח החיה מאחורי הסירוב של הכפרים להיכנע. ב-6 ביולי לקחו לוחמי איג'זים מספר שבויים וב-8 ביולי נעשה ניסיון ראשון להשתלט על איג'זים, אך הוא כשל. השבויים הוחזרו במסגרת הסכם חילופי שבויים, אך ניסיונות להשיג הסכם כניעה לא צלחו לאור הערכתם של לוחמי הכפרים שהם יחזיקו מעמד עד כניסת ההפוגה השנייה לתוקפה, כפי שאכן היה. לאחר כניסת ההפוגה השנייה לתוקפה ריכז צה"ל כוחות גדולים סביב כפרי המשולש הקטן ופתח בלחימה ב-24 ביולי במבצע שוטר. לאחר קרבות של יום וחצי, ולאחר שהצבא העיראקי סירב לשלוח תגבורת נסוגו לוחמי הכפרים לערערה וצה"ל נכנס לאיג'זים ב-26 ביולי 1948. בשעות הצהריים חתם המוכתר על כניעה. רבים מתושבי איג'זים ברחו מהכפר בגלל הקרבות ולא הורשו לחזור אליו. כ-1400 מתושבי הכפר נאספו על ידי חיילי צה"ל בימים שאחרי הכניעה והועברו לג'נין.
אחרי 1948.
עולים מצ'כוסלובקיה יושבו בכפר בתחילת 1949. בכפר נותרו כ-15 משפחות ערביות אשר התגוררו בו עוד לאחר הקמת כרם מהר"ל, אך בהמשך פונו לחוות מקורה ולאחר מכן עברו לחיפה. תושבי הכפר האחרים התפזרו בין פוריידיס, מחנות פליטים בג'נין, ומדינות ערב.
רב הצעיר
אורטל אופק
אורטל אופק (נולדה ב-8 בדצמבר 1981) היא זמרת ויוצרת ישראלית.
קריירה.
אופק נולדה בתל אביב. את דרכה המוזיקלית החלה בנערותה בלהקת צעירי תל אביב, ולאחר מכן שירתה בלהקת חיל הים. בזמן שירותה הצבאי פגשה את עידן רייכל בעת שירותו במילואים. רייכל פנה אליה להקלטת השיר "מדברים בשקט", עוד לפני שקם הרכבו החדש, הפרויקט של עידן רייכל. מאוחר יותר נכנס השיר לאלבום "הפרויקט של עידן רייכל (אלבום)", שיצא ב-2002 ויצא כסינגל לתחנות הרדיו. השיר זכה להצלחה גדולה.
לאחר השחרור מצה"ל החלה אופק בקריירה עצמאית. בין היתר הגישה לצד יוני רועה ולילה מלכוס עונת שידורים מלאה בתוכנית "שירה בשידור". בהמשך פנה אליה מיקי גבריאלוב בהצעה להתארח בסיבוב הופעות עליו שקד באותו זמן. הסיבוב נקרא "מיקי גבריאלוב מארח את אורטל אופק".
אופק כתבה שירים לסרטים ולמדה בבית הספר למשחק בית צבי.
בשנת 2007 הוציאה אופק סינגל ראשון, "בשדות של המושב", שכתבה, הלחינה והפיקה. השיר זכה להשמעות רבות באמצעי התקשורת וזיכה את אופק בהכרה לא רק כזמרת אלא גם ככותבת, מלחינה ומפיקה מוזיקלית. בעקבות יציאת השיר זכתה אורטל לתואר זמרת השנה במצעד האלטרנטיבי של גל"צ.
"בשדות של המושב" עובד גם לגרסת מועדונים שהגיעה למקום הראשון במצעד הקלאב וחיי הלילה הרשמי של E-NIGHT.
בשנים שלאחר מכן הוציאה את הסינגלים "יום ועוד לילה" (שלווה בקליפ), "מאמינה בניסים" ו"קרן אור".
ב-2009 במסגרת הפרויקט "עשרה לעשר", שחררה חברת סלקום את השיר "כשנתראה" בביצועה של אורטל אופק לרדיו. בפרויקט נוצר חיבור בין טקסט שכתבתה אופק, אותו הלחין צביקה פיק, והפיקה אופק.
באוגוסט 2010 יצא בהוצאת חברת "היי פידליטי" אלבומה הראשון של אופק, "אורטל אופק", שבו נכללו בין היתר כל הסינגלים שהוציאה בשלוש השנים שקדמו לו. פרט לשיר התפילה "אבינו מלכנו" אופק כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, וכן עיבדה, הפיקה מוזיקלית, וניגנה ברוב כלי הנגינה. מיד עם יציאתו, נבחר האלבום לאלבום השבוע ב-88FM וכן זכה בקטגוריה "היצירה המקורית של השנה" בסיכום השנתי שערך רדיו דרום במשדר מיוחד.
ביוני 2014 השתתפה אופק בתוכנית "The Voice ישראל" ועברה את שלב האודישנים, כשמוש בן ארי בחר להיות המנטור שלה.
גורדון ברדלי
גורדון ברדלי (באנגלית: Gordon Bradley; 23 בנובמבר 1933 - 29 באפריל 2008) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי-אמריקאי.
ביוגרפיה.