ראינו לעיל כי הצורות גדר וגדור עשויות להתחלף, ולכן ייתכן לזהות את גֶדֶר עם אחת הערים בשם גדור. אם נקבל קיומה של גדור (ד) בדרום הר-יהודה או בשפלה (לעיל), עדיף מכל לכאורה לזהותה עם גדר זו. מאידך, דומה שקו מאחד את הערים הנזכרות ברשימה שב-כ"ד הוא קיום אתר או פעילות כלשהי מתקופת הברונזה, ויישוב מתקופת הברזל 1, שני נתונים המתאימים לגד{ו}ר (א) שבצפון הר-יהודה. אפשרות נוספת היא שחל כאן שיבוש מ'גרר', שיבוש שניתן למצוא לו עדי נוסח במקרה אחר (גדור (ו) להלן), אם גם לא בפסוק שלפנינו. גם ענינה של גדר זו נותר אם כן ללא הכרעה.
(ו) גְדֹר של בני שמעון.
על בני שמעון מסופר כי הלכו "וַיֵּלְכוּ לִמְבוֹא גְדֹר עַד לְמִזְרַח הַגָּיְא לְבַקֵּשׁ מִרְעֶה לְצֹאנָם:". מההקשר ברור שמדובר בנגב הצפוני, ונראה נוסח ה-70 לפיו כאן חל כאן שיבוש משמה של גרר.
(ז) גדור ברשימת "הבאים אל דוד לצקלג".
ברשימת "הבאים אל דוד לצקלג" מבנימין מופיעים "וְיוֹעֵאלָה וּזְבַדְיָה בְּנֵי יְרֹחָם מִן הַגְּדוֹר". קשה להחליט אם גדור זו היא בבנימין או שהיא גדור (א) שבצפון הר-יהודה . ההקשר הכללי הוא של בנימין, לשם יכולים להשתייך הן ירחם והן גדור. מאידך מופיעים ברשימה מיד לפני כן קרחים, אותם יש ליחש למשפחת קורח הנזכרת רק ביהודה ובלוי. כן ייתכן שכל הביטוי "מן הגדור" אינו אלא שיבוש: "מן ה..." הוא ודאי דיטוגרפיה (הכפלת טקסט על ידי המעתיק) מן הפסוק הבא, וייתכן שכל הביטוי הוא דיטוגרפיה בשיבוש של "מן הגדי" שבפסוק הבא; בכמה כתבי יד מופיע 'גדוד' במקום גדור.
נספח א: גדור במקורות המאוחרים.
"גדור" נזכרת במשנה כאחת הערים המוקפות חומה מימי יהושע בן נון: . סביר שהכוונה לגדור (א) שאכן נזכרת בספר יהושע.
בתלמוד הבבלי ראו ב"גדור" הנזכרת כאן (בחלק מהנוסחים "גדוד") יישוב בעבר הירדן. "מגדל גדור" נזכר גם בסיפור "רבי אלעזר והמכוער" (תענית כ א-ב), ומיוחס לאזור הירמוך. מסתבר ששתי התייחסויות אלה הן ליישוב/ים בשם גדור / מגדל גדור שהתקיימו בעבר הירדן בתקופתם של מקורות אלו, אך אין מידע על קיומם בתקופת המקרא, ובוודאי אינם זהים לאף אחת מהערים שלעיל (א-ה).
נספח ב: שמה של גדור.
מקובל להניח לגבי הערים המקראיות ששמן גדור, גדר, גדרה, וכיוצא באלה, כי מקור השם בגדרות של רועים בהן כונס הצאן. ייתכן שחלק מהערים בשם זה, ראשיתן ביישוב של רועים שעיקרו היה גדרות כאלה.
זיהוי.
במאה ה-19, העיר הקדומה זוהתה על ידי החוקר וכומר אדוארד רובינסון עם חורבה בשם ח'רבת ג'דור, הנמצאת בסמוך לכפר בית אומר שבהרי יהודה, וצפונית לחלחול ולבית צור הנזכרות יחד עם העיר בתיאור המקראי.
גם החוקר יהוסף שוורץ הצביע על חורבה זו, והיא נזכרת גם במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל.
ממצא.
ח'רבת ג'דור היא תל של ממש, סמוך לקבוצת מעיינות ובראש נתיב חשוב היורד לשפלה. ח' ג'דור היא אתר סקר ישראל 1/85/108{15-11}, נ"צ 1588.1156, גובה מוחלט 910 מ', גובה יחסי 17 מ', תצפית טובה מאוד (בעיקר לכיוון השפלה), שטח מרבי כ-24 ד'. האתר נסקר בידי אולברייט, אלט, וכוכבי, ושוב ביסודיות בסקר הר יהודה.
מתוצאות הסקרים עולה כי לאחר פעילות מסוימת בתקופות הברונזה התיכונה 2ב-ג, והברונזה המאוחרת 3-2 (אולי רק כמרכז לאוכלוסייה פסטורלית באזור), נוסד כאן בתקופת הברזל 1 יישוב מהגדולים שבתקופה זו (כ-15 ד': האתר ה3-\4 בגדלו בהר-יהודה), והמשיך להתקיים מאז ועד סמוך לימינו. נראה שבתקופת הברזל 2א-ב מצטמצם מעט היקף היישוב (כ-12\13 ד', עדיין בין 15 היישובים הגדולים), והוא גדל ומגיע לשיאו בתקופת הברזל 2ג (כ-24 ד', היישוב ה-12 בגדלו). היישוב קטן במעבר לתקופת הברזל 2ד (כ-19 ד', היישוב ה9-\11 בגדלו). בתקופה הפרסית היקפו יורד עוד (כ-14 ד'), וכן בתקופה ההלניסטית (פחות מ-10 ד', אם בכלל). בתקופות שאחר כך נתקיים היישוב בהיקף בינוני עד קטן (מ-11 ד' ומטה).
מסקר כוכבי השתמע כי נתקיים כאן יישוב בתקופת הברונזה המאוחרת 2. בשנת 1974 נשדדה מערת קבורה מתקופה זו במדרון הצפוני של התל, וממצאיה פורסמו; ראו גם במדריך ישראל. בסקר הר יהודה נמצאו מעט חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת, ורק מחוץ לתחום התל, בטרסות שממערות הקבורה ומטה (נראה שהיו כמה מערות כאלה). בבדיקה הסתבר שגם מעט החרסים שמצא כוכבי עלו רק באזור זה. קברי תקופת הברונזה המאוחרת בגדור הם אפוא אתר נפרד (2/85/108) בשולי התל. בתל עצמו לא נמצאה כל עדות ליישוב מהתקופה; נוכח העובדה שפסגתו סחופה עד הסלע, אין להניח כי הדבר נובע מקבורתם של החרסים הקדומים. קברי ג'דור מצטרפים אפוא לשורה של בתי קברות חסרי יישוב מתקופת הברונזה המאוחרת (או ליד יישוב ארעי דל). יש לדחות את ההנחה כי בג'דור נתקיימו עיר או יישוב קבע משמעותי בתקופת הברונזה המאוחרת.
נחל גדור.
הנחל היוצא מאזור החורבה, ואשר מגיע עד עמק האלה, נקרא "נחל גדור", ודרכו עברו לוחמי הל"ה במסעם.
הורקאן (כדורגל)
מועדון אתלטיקה הורקאן (ספרדית: Club Atlético Huracán) הוא מועדון ספורט מבואנוס איירס, ארגנטינה. המועדון ידוע בעיקר בגלל קבוצת הכדורגל שלו שמשחקת בליגת העל הארגנטינאית.
המועדון נוסד ב-1 בנובמבר 1908 בשכונת נואבה פומפיה (Nueva Pompeya) שבבואנוס איירס. אצטדיון הקבוצה נמצא היום בשכונת פרקה פטריסיוס (Parque Patricios). שם הקבוצה, סמלה וכינויה "גלובו" (במשמעות של כדור פורח) נובעים מכדור פורח בשם הורקאן שהטיס חורחה ניוברי (Jorge Newbery) ב-1909. המגרש נבנה באתר ששימש בעבר לשריפת אשפה ומכאן כינוי נוסף של הקבוצה - השורפים.
לקבוצה יריבות ספורטיבית היסטורית עם סן לורנסו, והמשחק ביניהן נחשב ל"קלאסיקו".
בנוסף לכדורגל מפעיל המועדון קבוצות התעמלות מכשירים, איגרוף, הוקי שדה, כדוריד וכדורעף.
היסטוריה.
לאחר הקמת הקבוצה, היא שיחקה במגרש ארעי עד שניוברי רכש עבורה קרקעות להקמת מתקני קבע. ב-1912 העפילה הקבוצה לליגה השלישית. היא המשיכה להצליח ולעלות ליגות עד ששנתיים מאוחר יותר, ב-1914, הגיעה לליגת העל שהייתה אז חובבנית. באותה עונה היא סיימה במקום השישי. בשנים הבאות היא שמרה על מקומות גבוהים בליגה, כולל הגעה למקום השני ב-1920. באותה עונה זכתה גם בתואר ראשון - גביע אסטימולו (Copa Estímulo; מפעל שבוטל לאחר 6 שנים). עד תום העידן החובבני היא זכתה ארבע פעמים באליפות הליגה: ב-1921, 1922, 1925 וב-1928 ופעמיים בגביע הלאומי קופה איברגורן, בשנים 1922 ו-1925. באותן שנים שיחקו בשורותיה לואיס פליפה מונטי וגיז'רמו סטאבילה (מלך השערים במונדיאל 1930).
הליגה המקצוענית.
ב-1931 הפכה ליגת העל הארגנטינאית למקצוענית ומאז ירד מעמדה של הורקאן. למרות זאת היא תפסה מקום חשוב בכדורגל הארגנטינאי. בשנות הארבעים היא זכתה בשלושה גביעים לאומיים (קופה אסקובר 1942, קופה אסקובר 1943, קופה בריטניקה 1944), ושיחקו בה שחקנים גדולים כמו אלפרדו די סטפנו ב-1946 ואדולפו פדרנרה ב-1948. ב-1949 היא ניצלה מירידת ליגה לאחר שסיימה במקום האחרון, אך עם מספר נקודות זהה ללנוס. גם במשך שנות ה-50 לא היה מעמדה יציב כאשר הייתה קרובה פעמים רבות לירידת ליגה, אך הגיעה גם למקום השלישי ב-1952.
ב-1971 מונה ססאר לואיס מנוטי למאמן והוא חיזק את הקבוצה. ב-1973 הגיעה הקבוצה בהנהגתו להישג השיא שלה בעידן המקצועני, כאשר זכתה באליפות הליגה. בקבוצה שיחקו באותן שנים שחקנים כדוגמת מיגל אנחל ברינדיסי, רנה הואוסמן, אלפיו באסילה והקפטן חורחה קראסקוסה. בעונה שלאחר מכן הגיעה לחצי גמר גביע ליברטדורס. ב-1975 וב-1976 המשיכה בהצלחתה בליגה והגיעה למקום השני, כאשר כמה משחקני ההרכב שלה שיחקו גם בנבחרת ארגנטינה וזכו במונדיאל 1978.
ב-1986 ירדה הקבוצה בפעם הראשונה לליגת המשנה ושיחקה בה ארבע שנים לפני שחזרה לליגת העל.
ב-1994 הגיעה עם המאמן הקטור קופר למקום השני בליגה. ב-1999 ירדה הקבוצה ליגה פעם נוספת, למשך עונה אחת. ב-2003 הובילו אותה קשיים ניהוליים ותקציביים לירידה שלישית, הפעם לארבע שנים. בקלאוסורה 2009 הגיעה הקבוצה למקום השני, אך בעונה העוקבת, אפרטורה 2009 הגיעה כמעט לתחתית הטבלה. ב-2011 ירדה שוב לליגה השנייה.
בעונת 2014/15 זכתה הקבוצה בשני גביעים לאומיים נוספים: בנובמבר 2014 זכתה בגביע ארגנטינה לאחר שניצחה את רוסאריו סנטראל 5-4 בדו-קרב פנדלים, כשהמשחק עצמו הסתיים בתוצאה 0-0. באפריל 2015 זכתה הקבוצה בסופר קאפ הארגנטינאי לאחר ניצחון 0–1 על ריבר פלייט. בתווך, בדצמבר 2014, חזרה הקבוצה לליגה הראשונה.
מזרעה (יישוב קדום)
מזרעה הוא יישוב קדום, שבו נתקיימה קהילה יהודית בימי מרד בר כוכבא (135-132 לספירה), בחופו המזרחי של ים המלח, בסמוך ללשון ים המלח.
השם נזכר כמקום מושבו של "בסאס בן ישוע", שהיה במקור מעין גדי, ונזכר באגרות בבתא בת שמעון ממערות נחל חבר.
לפי הסברה שהעלה פרופ' יגאל ידין, שם היישוב השתמר בשם הכפר הירדני אלמזרעה, השוכן כיום בסמוך ללשון ים המלח.
טייסון צ'אנדלר
תומא מנייה
תומא מנייה (בצרפתית: Thomas Meunier, נולד ב-12 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת בלגיה.
קריירת מועדונים.
בינואר 2011 הוחתם מנייה על ידי קלאב ברוז' מקבוצת וירטון ששיחקה בליגה השלישית.
בסוף יולי 2011 היה מנייה שותף ב-20 דקות במשחק הפתיחה של עונת 12–2011 בליגה הבלגית נגד וסטרלו, ואף כבש באותו המשחק.
ב-3 ביולי 2016 חתם לארבע שנים בפריז סן-ז'רמן הצרפתית. ב-25 ביוני 2020 חתם לארבע שנים בבורוסיה דורטמונד.
נבחרת בלגיה.
בספטמבר 2011 זומן מנייה לנבחרת הבלגית עד גיל 21 וכבש במוקדמות אליפות אירופה 2013 עד גיל 21 נגד אזרבייג'ן.