לצד האי דרווין, ידוע האי וולף כמקום משכנו היחיד של תת-מין ייחודי של פרוש קרקעי חד-מקור ("Geospiza difficilis septentrionalis") - הניזון מדמן של סולות.
סאם טוטמן
אברהם דאנון
ר' אברהם דאנון (15 באוגוסט 1857 - 23 במאי 1925) היה משכיל עברי, רב, משורר, מתרגם, עיתונאי, היסטוריון ומחנך יהודי-ספרדי עות'מאני.
קורות חיים.
אברהם בן יוסף שמואל דאנון נולד באדירנה, האימפריה העות'מאנית למשפחה רבנים ספרדית. בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבה בעיר מולדתו, וכן היה תלמיד של המזרחן הנודע פרופ' יוסף הלוי, השתלם בשפות זרות רבות ובהשכלה מסורתית וכללית. בשנת 1880 נסע לפריז ללימודי פילוסופיה ולאחריהם חזר לעיר מולדתו.
דאנון היה מעורב בפעילות השכלה עברית מגיל צעיר, ובשנת 1879 ייסד את "חברת שוחרי תושיה" שהייתה ידועה גם בשם "דורשי ההשכלה". האגודה עודדה לימודי ספרות והיסטוריה יהודית וכן הפצת השכלה כללית בקרב הצעירים היהודים. הוא היה נואם ידוע והרבה להרצות מעל במות שונות באדירנה על נושאים היסטוריים. במרץ 1888 ייסד את העיתון "יוסף הדעת" (בלאדינו: "איל פרוגריסו"), העיתון היהודי הראשון באדירנה. העיתון התפרסם כל ארבעה ימים ומעל דפיו התפרסמו כתבי ספרות והיסטוריה בעברית באותיות מרובעות, לאדינו באותיות רש"י ובטורקית עות'מאנית. בין הכותבים הקבועים המרכזיים לעיתון היה גם שלמה אברהם רוזאניס. בחירתו להקים עיתון עברי למחצה הייתה ביטוי לתמיכתו הגדולה בהחייאת השפה העברית, והוא עצמו אף עסק בחידוש מילים ומונחים מודרניים בעברית. דאנון היה גם תומך של התנועה הציונית. בדצמבר 1888 הממשל העות'מאני סגר את העיתון ביחד עם עיתונים רבים אחרים, וכך גזר את סופו של מפעל קצר-ימים זה.
בשנת 1887 פרסם את ספרו הראשון, "תולדות בני אברהם", תרגום לעברית של מחקרו ההיסטורי "L’Histoire des Israélites" של תיאודור ריינך תוך שילוב סיכומים ממחקריהם של גרץ, שולמן וגייגר.
בשנת 1888 פרסם ספר שירה עברית פרי עטו בשם "משכיל לאידן". בספר תרגם לעברית גם משיריהם של המשורר הרומי ורגיליוס, המשורר הפרסי הקלאסי סעדי והמשורר הצרפתי ויקטור הוגו. מלבד ספר זה הרבה לחבר שירה עברית ולפרסמה מעל כתבי עת שונים במהלך חייו.
דאנון חיבר מחקרים רבים בנושאים היסטוריים, בעיקר על ההיסטוריה של יהודי האימפריה העות'מאנית. בין היתר חיבר מספר מאמרים מקיפים על כת השבתאות. היה גם ראשון החוקרים היהודים להתעניין בכת הדונמה.
במקביל לעיסוקיו הספרותיים עסק בחינוך. תחילה היה מנהל של תלמוד תורה מקומי באדירנה ולאחר מכן, בשנת 1891, ייסד בית מדרש לרבנים בעיר מטעם חברת כל ישראל חברים. תוכנית הלימודים שילבה בין לימודים רבניים מסורתיים להשכלה כללית מודרנית.
דאנון היה חבר באגודות אקדמיות שונות, בהן האגודה ללימודים אסייתיים של צרפת והאקדמיה המלכותית של מדריד. בשנת 1897 נסע לפריז והשתתף בקונגרס בינלאומי של מזרחנים.
בשנת 1898 עבר להתגורר באיסטנבול, וחיתן את בתו סולטנה, שעבדה כמורה בבתי הספר של כי"ח, לרב חיים נחום אפנדי. גם באיסטנבול הוא ייסד ועמד בראש בית מדרש חשוב לרבנים. בנובמבר 1908 מונה ביחד עם הרב נחום אפנדי והרב ד"ר דוד מרכוס ל"מועצה הרוחנית" של יהודי איסטנבול. הוא הוצע לתפקיד הרב הראשי (חכם באשי) של יהודי האימפריה העות'מאנית, אולם לבסוף קיבל את התפקיד הרב חיים נחום אפנדי שהיה יותר מעורב בפוליטיקה המקומית וקיבל את תמיכתה של חברת כל ישראל חברים. במשך כל אותה תקופה ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך בניהול בית המדרש לרבנים באיסטנבול. מבית מדרש זה יצאו רבנים רבים לכלל קהילות המזרח, לרוב רבנים משכילים המאופיינים בפתיחות רבה למודרנה.
בשנת 1917 בעקבות מלחמת העולם הראשונה נסע לפריז, שם מונה לפרופסור לעברית בבית המדרש למורים של כל ישראל חברים (École Normale Israélite Orientale). בשנת 1920 מונה למנהל בית המדרש.
דאנון היה פוליגלוט ושלט בשפות רבות, בהן עברית, טורקית, לאדינו, ערבית וכן שורה של שפות אירופאיות בהן צרפתית, יוונית, איטלקית, גרמנית, אנגלית ועוד. לאורך השנים שמו כחוקר יצא למרחק. הוא פרסם מעל כתבי עת ועיתונים בעברית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, אנגלית ועוד. בין כתבי העת שפרסם בהם ממאמריו נמנים "Revue des Études Juives", "Zeitschrift fur Romanische Philologie","Journal Asiatique","Revue Hispanique", "Revue d’Ethnographie", "Jewish Quarterly Review", "Rivisita Critic di Madrid", כתב העת בצרפתית "המנורה" כתבי העת העבריים המבשר (איסטנבול), הצפירה (ורשה), מזרח ומערב (ארץ ישראל) ובמאספים הספרותיים השנתיים בעריכת נחום סוקולוב. הוא חיבר גם מספר ערכים אנציקלופדיים עבור האנציקלופדיה היהודית. בנוסף פרסם מספר ספרים נוספים, בהם קובץ של רומאנסות בלאדינו בצירוף תרגומם לצרפתית, מחקרים בלשניים על הלאדינו, ספר העוסק בהיסטוריה השושלתית העות'מאנית, ומחקרים רבים על ההיסטוריה של היהדות העות'מאנית, יהדות ספרד, והיהדות בכללותה.
הוא נפטר בפריז בשנת 1925. הותיר מאחוריו בכתב יד מילון עברי-צרפתי בן שני כרכים, קטלוג של כתבי היד הטורקיים בספריית המכון ללימודים אוריינטליים בפריז, וביוגרפיות שחיבר על תנאים ואמוראים.
עם תלמידיו נמנה הרב שבתאי ג'אין.
ארתור סג&quot;ל
ארתור סג"ל (נולד ב-1946) הוא ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה, ניהל וחפר במשך שנים את החפירה הארכאולוגית של אתר סוסיתא. מומחה למבני תיאטראות עתיקים.
ביוגרפיה.
סג"ל נולד בפולין, ועלה לישראל בשנת 1965. למד לימודים גבוהים באוניברסיטה העברית בירושלים, בה גם כתב את עבודת הדוקטורט שלו (תכנונן של הערים לאורך VIA TRAIANA NOVA בתקופה הרומית, 1975). לימודי פוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת לונדון (1977-1975). בין השנים 1982-1977 היה חבר סגל בחוג למזרח תיכון קדום באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. מאז 1983 ועד צאתו לגמלאות בשנת 2014 חבר סגל בחוג לארכאולוגיה שבאוניברסיטת חיפה, בדרגת פרופסור מן המניין.
סגל הוא תושב העיר נשר.
עבודה מדעית - חפירות.
בראשית דרכו המדעית לקח חלק בחפירות ארכאולוגיות אחדות וביניהן בזו שליד כותלי הר הבית (בשנים 1969-1968), סקר וחפר את שרידיה של העיר שבטה (1982-1978), מצד שער העמקים, מצד הלניסטי שבתחום קיבוץ שער העמקים (1998-1984). בשנת 2000 הוא יזם והחל לנהל מפעל חפירות ארכאולוגיות מרכזי בשרידיה של העיר היפוס - סוסיתא שלחופה המזרחי של הכנרת. פרויקט זה נמשך בהנהלתו, מדי שנה, עד לשנת 2011.
עבודה מדעית - מחקר.
פרופ' ארתור סג"ל הוא חוקר של הארכיטקטורה הקדומה. הוא מתמחה בעיקר בחקר התכנון העירוני והארכיטקטורה של העולם היווני-רומי, בכללו, ושל המזרח הרומי בפרט, נושאים שעליהם פרסם ספרים ומאמרים רבים. סג"ל ואוריאל זוהר ערכו כמה מחקרים משותפים בתחום מבני תיאטראות עתיקים בארץ ישראל.
לורן סקוט
ארתור סגל
עריכה טכנית
יהושע שלם
יהושע "שוקה" שלם (נולד ב-1 באוגוסט 1944) הוא טניסאי ישראלי בעבר ומאמן טניס, תשע פעמים ברציפות אלוף ישראל בטניס (1975-1967), מחזיק בשיא האליפויות לגברים של ישראל ביחד עם שלמה גליקשטיין וחבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל. בעל מדליית ארד ממשחקי אסיה (1974) ומדליית זהב מכינוס הפועל (1975).
ביוגרפיה.
שלם גדל בירושלים. הוא שיחק בקבוצת הטניס של ימק"א ירושלים. בשנת 1964 נפטר אביו, דוד, בעת שצפה במשחק שלו נגד יוסף שטבהולץ ממכבי נתניה במסגרת ליגת הטניס, בהמשך שיחק בקבוצת הפועל תל אביב.
בשנת 1968 זכה שלם בתואר טניסאי השנה של ישראל.
באליפות ישראל הבינלאומית שנערכה באפריל 1974 זכה שלם בטורניר היוקרתי, 12 שנים לאחר ניצחונו של הישראלי אלעזר דודמן, לאחר שניצח במשחק הגמר את לארי פארקר מארצות הברית ב-5 מערכות, 6-7, 6-2, 4-6, 6-1, 3-6.
מדליית ארד במשחקי אסיה.
בטורניר הטניס של משחקי אסיה שנערך בטהראן שבאיראן בספטמבר אותה שנה, זכה שלם במדליית ארד בטורניר ליחידים, לאחר שטניסאי סיני לא הופיע למשחק על המקום השלישי בשל חרם שהטילה מדינתו על ישראל. בשלב חצי הגמר הוא הפסיד לסקאי מיפן 6-1 6-0.
אלוף כינוס הפועל.
בטורניר הטניס של כינוס הפועל ה-10 שנערך בתל אביב במאי 1975, זכה שלם במדליית זהב לאחר שניצח במשחק הגמר את יאיר ורטהיימר, 5-7 4-6.
המערכה בין המלחמות
המערכה בין המלחמות או מב"ם היא שמה של המערכה שמנהלת מדינת ישראל במאה ה-21 באמצעות צה"ל וקהילת המודיעין נגד התעצמות מדינות אויב ובהן איראן וסוריה, וארגוני טרור דוגמת חזבאללה וחמאס וכדי לסכל פעילות התקפית שלהם, הכוללת מכלול פעולות חשאיות בחתימה נמוכה ובהן סיכולים ממוקדים, תקיפות אוויריות של חיל האוויר הישראלי, לוחמת סייבר ופעולות של יחידות מיוחדות ולוחמי "המוסד". שמה של מדיניות זו נגזר מכך שהיא מתנהלת בין המבצעים הצבאיים הגלויים והמלחמות שמנהלת ישראל כנגד אויביה. במערכה זו מקפידה ישראל על עמימות ועל יכולת הכחשה.
הרמטכ"ל לשעבר, בני גנץ, אמר על פעולות אלו כי:
א', מפקד מערך המבצעים המיוחדים לשעבר, סיפר: