לאחר קבלת תוכנית החלוקה בעצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר החלו פעולות איבה נגד היישוב על ידי ערביי ארץ ישראל. הוועד העליון הערבי גייס לוחמים ממדינות ערב שהתאמנו במחנות הצבא הסורי מדרום לדמשק, ונקראו צבא ההצלה. כוח המשלוח של 'צבא ההצלה' עמד תחת פיקודו של פאוזי קאוקג'י. ב-16 בפברואר 1948 התקיף גדוד הירמוך הראשון של 'צבא ההצלה', בפיקודו של מוחמד צפא, את קיבוץ טירת צבי בעמק בית שאן. ההתקפה נהדפה תוך גרימת אבדות כבדות לתוקפים.
רקע היסטורי.
קיבוץ טירת צבי הוקם ב-30 ביוני 1937, במסגרת יישובי חומה ומגדל, והיה היישוב היהודי הדרומי ביותר בעמק בית שאן. ב-28 בפברואר 1938 הצליחו מגיני הקיבוץ להדוף התקפה של כנופיית ערבים. לאחר הדיפת אותה התקפה, שרר, כללית, דו קיום עם הערבים, אשר הופר מדי פעם בסכסוכים על קרקעות ומקורות מים.
בשבועות לפני פרוץ המלחמה הורעו היחסים בין היהודים והערבים בעמק בית שאן. יחידה ההגנה שעשתה דרכה ליד טובאס הותקפה על ידי ערבים שהחלו לשדוד אותה. כאשר הערבים התעסקו בשוד והתרשלו בהבטחת עצמם, זינקו עליהם אנשי ההגנה, הכו אותם מכות נמרצות ופרקו את נשקם. המחלקה נסוגה במהרה לטירת צבי. השייח'ים המקומיים דרשו מהקיבוץ להחזיר את הנשק ונתקלו בסירוב מוחלט. זמן קצר לאחר מכן נתקלו שומרי טירת צבי בקבוצת ערבים השוכבת במארב ליד הקיבוץ. בחילופי אש נהרגו שני ערבים.
הכביש ליישובים היהודים עבר בעיירת המחוז ביסאן. בפרוץ המלחמה נחסמה הדרך בתוך העיר והשיירות נאלצו להתנהל בדרכי שדה שלאחר גשם הפכו לבוציות, ללא אפשרות למעבר.
ההכנות להתקפה.
ב-20 בינואר 1948 חצה גדוד הירמוך הראשון של 'צבא ההצלה' את גשר דמיה בשיירה ארוכה והתמקם בסביבות טובאס, בעוד הבריטים מתעלמים מכך. הש"י של ההגנה עקב אחרי תנועות אלה ומודיעים ערבים הודיעו כי התקפה גדולה עומדת להיות על טירת צבי ומטרת הערבים היא ללכוד את טירת צבי ולהשתלט במהרה על כל יישובי עמק בית שאן.
מצב חירום הוכרז בכל יישובי העמק בכלל ובטירת צבי בפרט. תוכניות ההגנה נבדקו ושופרו. הוקמו עמדות חדשות ושופרו ישנות. נחפרו תעלות קשר לעמדות. נמתחו גדרות תיל וזמן קצר לפני ההתקפה נמתחה גדר נוספת. למפקד המקום ניתנו סמכויות רחבות ואיש לא יצא מהמשק ללא רשותו. נערכו תרגילים לאיוש מהיר של קו ההגנה ותמרוני התגוננות. בגלל מצב החירום היה צורך להמשיך בעבודות גם בשבת. הדבר הובא להחלטת החברים שהחליטו פה אחד להמשיך בעבודות גם בשבת.
בחצות הליל של 15 - 16 בפברואר קלטה יחידת ההאזנה של ההגנה שישבה במרכזת הטלפונים בעפולה, שיחות טלפון מג'נין לבית שאן: "השייח' יצא לדרך, הכל מוכן" ומג'נין לשכם: "הלילה יירד גשם חם ליד בית שאן". משיחות אלה הגיעו למסקנה כי באותו לילה יתקוף צבא ההצלה את טירת צבי.
מיד כשנתקבלה הידיעה בטירת צבי על ההתקפה הממשמשת ובאה החלו להעיר את כל אנשי המשק בחשאיות גמורה כדי להעלים תנועות אלה מהמתקיפים. תוך זמן קצר היה קו ההגנה מוצב והעמדות מאוישות.
ההתקפה.
בשעה 02:45 פתחו הערבים באש על קיבוץ עין הנצי"ב ופוצצו גשרים בסביבה כדי להפריע לתגבורות להגיע לטירת צבי.
סמוך לשעה 04:00 החלה הפגזת מרגמות על טירת צבי, וכן על הקיבוצים השכנים שדה אליהו ועין הנצי"ב. התוקפים ירו כשלוש מאות פגזים. פגז אחד פגע בתקרה של בית הילדים אך אף ילד לא נפגע. אש מקלעים נפתחה מתל אבו פרג', הנמצא כ-400 מטר צפונית-מערבית לקיבוץ. מיד החלה ההתקפה מכל הכיוונים. המגינים לא השיבו אש עד שהערבים התקרבו לגדר ואז ירו בהם מכל כלי הנשק שעמדו לרשותם. המתקיפים הצליחו לחתוך את הגדר, אך אז נתקלו בגדר תיל חדשה, שלא ידעו על קיומה, ובאש הכבדה שירו המגינים.
בסביבות השעה 06:30, בעוד ההתקפה נמשכת, החל לרדת במקום גשם שוטף. הגשם גרם למעצורים בכלי הנשק, ומפקד המקום ריכז במקום מואפל קבוצת חברות שניקו את הנשק והחזירו אותו מיד לעמדות. לערבים לא הייתה אפשרות דומה. תוך כדי ההתקפה נהרג חבר הקיבוץ שהפעיל מקלע לואיס. כוח סיוע ראשון של "ההגנה" יצא משדה אליהו נתקל בחסימה ערבית ושב על עקבותיו. כוח מפלוגה ד' של הגדוד הראשון של הפלמ"ח, עליו פיקד ישעיהו גביש, הגיע מקיבוץ מסילות ופתח באש על הערבים בתל אבו פרג'. כוח נוסף, שכלל מחלקה מקורס מ"כים חי"ש של גדוד 14 של חטיבת גולני, שהגיע מעין הנצ"יב, תקף בדרכו את היחידות הערביות אשר באותו שלב החלו נסוגות (ר' להלן).
בשעה 08:00 הגיע כוח בריטי מבית שאן והורה למוחמד צפא להתפנות מהמקום. צפא הסכים בתנאי שהבריטים יפתחו על גדודו באש והוא יוכל לתרץ את נסיגתו בלחץ הבריטים. בקשתו נענתה וב-11:30 נסוג צבא ההצלה מהאזור.
הבריטים ביקשו מחברי הקיבוץ לעזור בפינוי 57 הגופות של החללים הערבים בעזרת כלי רכב. בכל השטח היו פזורים בבוץ רובים, מקלעים, פגזים, רימונים, תחמושת רבה וחומרי נפץ.
תוצאות הקרב.
להגנה הגיעו ידיעות כי קאוקג'י היה באותו לילה סמוך לשדה הקרב אך לא פיקד עליו. הוא הכין את עצמו לכניסה לטירת צבי ולמחרת פרסם בעיתונות הערבית כי: "טירת צבי הושמדה ושלוש מאות יהודים נפלו בקרב...". תחילה נטו להאמין לו אבל משנודעה האמת ירד המורל של ערביי ארץ ישראל וצבא ההצלה. קאוקג'י לא יזם התקפות נוספות עד לקרב משמר העמק באפריל.
תוצאות הקרב העלו את המורל בקרב היישוב היהודי, ובשל כך, נקראה אוניית מעפילים בשם טירת צבי.
יהודה (פרובינקיה)
בקו האש
בקו האש (באנגלית: In the Line of Fire) הוא סרט מותחן אמריקאי משנת 1993 בבימויו של וולפגנג פטרסון, אודות סוכן השירות החשאי שמנסה לאתר מתנקש פוטנציאלי בנשיא ארצות הברית. בסרט משחקים קלינט איסטווד, ג'ון מלקוביץ' ורנה רוסו. הסרט זכה לביקורות מהללות ואף לשלוש מועמדויות לפרס האוסקר.
בארצות הברית, הסרט יצא ב-9 ביולי 1993. וברחבי בריטניה, הסרט יצא ב-27 באוגוסט 1993.
עלילת הסרט.
פרנק הוריגן (קלינט איסטווד), סוכן השירות החשאי, חוקר דירה השייכת לאדם נעדר. בדירה הוא מוצא תמונות ומגזינים על התנקשויות בנשיאי ארצות הברית. לאחר שהוא ושותפו אל ד'אנדריאה (דילן מק'דרמוט) מגיעים עם צו כדי לחקור את הדירה, כל החומר שהיה בדירה נעלם חוץ מתמונה של פרנק שהיה סוכן בעת רצח קנדי וכישלון ההגנה על הנשיא נתלה בו.
מאוחר יותר, פרנק מקבל שיחת טלפון מאדם שקורא לעצמו "בות'" (ג'ון מלקוביץ') על שם המתנקש ג'ון וילקס בות'. הוא מוסיף שבכוונתו להתנקש בנשיא ארצות הברית. בעקבות זאת, פרנק מצטרף למאבטחים המגנים על הנשיא. בות' מתקשר פעם נוספת והצוות מצליח לאתר אותו. בות' מצליח להימלט אך הוא משאיר טביעות אצבעות על רכב. חוקרי ה-FBI בודקים את טביעות אצבעות אך זהותו של האדם היא מסווגת ולכן הם לא יכולים לחשוף את זהותו לשירות החשאי. אך הם מודיעים את הידיעה לסוכנות הביון המרכזית.
פרנק מתעקש לקחת חלק פעיל גם בשמירה על חיי הנשיא. בעת שהוא מסופח ליחידת השירות החשאי האמונה על הגנת הנשיא הוא גורם לאזעקת שווא ומודח מן התפקיד. למרות ההדחה ממשיך פרנק במאמציו ללכוד את בות'. אחרי חקירה נוספת, פרנק מגלה שבות' הוא מיץ' לירי, סוכן ב- CIA, שעבד עבורה כמתנקש מומחה. לירי עבר התמוטטות עצבים והסוכנות ניסתה להורגו. בעקבות זאת מונע לירי על ידי דחף נקמני, ומשקיע את כל מרצו וכישוריו בהתנקשות בנשיא, אותה הוא מגדיר כמשימת חייו. בנוסף, הוא מגלה שה-CIA ידעו את זהותו של מיץ' לירי ולא גילו זאת לצוות הנשיא.
לירי מתגנב לאחד מערבי הקמפיין של הנשיא בזהות בדויה של תורם עשיר למסע הבחירות. הוא מצליח להגניב אקדח מיוחד, אותו בנה בעצמו, העשוי מפלסטיק. פרנק, המגלה את מקום הימצאו, מגיע לכנס אף הוא. הוא משליך את עצמו בין לירי לנשיא ממש ברגע בו לירי פותח באש, ומונע ממנו להרוג את הנשיא. לירי מתבצר במעלית עם פרנק, שלבש אפוד מגן תחת בגדיו ולכן לא נהרג, כבן ערובה. אולם במאבק שמתפתח ביניהם הורג פרנק את לירי.
ביקורות והכנסות.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות עם ציון גבוה של 97% על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes". הסרט נחשב כהצלחה כלכלית גדולה בהשוואה לתקציב 40 המיליון דולר שלו. הוא הכניס כ-102,314,823 דולר בארצות הברית וכ-74,682,345 בחוץ לארץ. בסיכום הכנסותיו, הסרט התברג כסרט השביעי המכניס ביותר בארצות הברית לשנת 1993.
פרסים ומועמדויות.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר; פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לג'ון מלקוביץ' שאותו הוא הפסיד לטומי לי ג'ונס מ"הנמלט", פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר שאותו הוא הפסיד ל"הפסנתר" ופרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר שאותו הוא הפסיד ל"רשימת שינדלר". הסרט היה מועמד גם לשלושה פרסי באפט"א באותם קטגוריות. בנוסף, מלקוביץ' היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ופרס סאטורן על תפקידו בסרט.
יעקב שטיינהרט
קדיש לוזינסקי
קדיש לוז'ינסקי
אישטוואן סאבו
אישטוואן סאבו (בהונגרית: István Szabó; נולד ב-18 בפברואר 1938, בבודפשט) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
סאבו נולד למריה סאבו (לבית ויטה) ולאישטוואן סאבו שהיה רופא בבודפשט. מצד אביו הייתה במשפחתו מסורת ארוכה של בחירת קריירה ברפואה. משפחתו הייתה ממוצא יהודי שהפכה לקתולית. למרות זאת, מפלגת צלב החץ עדיין ראתה בהם יהודים לפני תום מלחמת העולם השנייה לאחר שעלתה לשלטון בתמיכת גרמניה הנאצית, ומשפחתו נאלצה להתפצל ולמצוא מקלט כדי לברוח מרדיפה. סאבו שרד את המלחמה שהסתתר בבית יתומים, אך אביו נפטר מדיפתריה זמן קצר לאחר התבוסה הגרמנית. רבים מסרטיו בהמשך נשענו רבות על זיכרונות אלה מילדותו.