לאחר הקמת פולין העצמאית, המדינה סבלה מבעיות שבין היתר נגרמו מכך שהמדינה החדשה הורכבה משטחים שהיו בעבר חלק של האימפריה הרוסית, האמפירה הגרמנית והאימפירה האוסטרוהונגרית. בחלקים המערביים תעשייה ייתה מפותחת יותר. עד לשנת 1934 לא היה קשר רכתי ישיר בין ורשה לבין קרקוב. באותה תקופה הוקם נמל חדש בגדינה ובכך בוטלה התלום מנמל גדנסק שהיה מחוץ לגבולות המדינה החדשה.
בין התעשיות שהתחילו להתפתח הייתה תעשיית הרכב. בוורשה הקום מפעל לייצור מכוניות Towarzystwo Budowy Samochodów AS שהתבסס בין היתר על חלקים יובאים כמו מנועים מתוצרת CIME. כיום בפולין מיצרים כמיליון כלי רכב של היצרנים המובילים.
לפני מלחמת העולם השנייה, עיקר הייצור התעשייתי של פולין התרכז בענפי הפחם, טקסטיל, חומרים כימיים, כלי ברזל ופלדה ומכונות. כיום ייצור זה התרחב לענפים אחרים כמו דשנים, חומרים פטרוכימיים, מיכון חשמלי, כלי מכונות, אלקטרוניקה, מכוניות ובניית ספינות.
הבסיס התעשייתי של פולין נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, ומשאבים רבים הופנו לשיקום המדינה. השיטה הכלכלית הקומוניסטית שנכפתה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, הביאה ליצירתם של מבנים כלכליים מסורבלים ולא יעילים, אשר פעלו תחת הפיקוד המרכזי. השיטה הכלכלית הזו הייתה אחת הסיבות לכך שכלכלת פולין בזמן השלטון הקומוניסטי הייתה מהחולות במרכז אירופה באותה תקופה.
ב-1990, ממשלתו של מזובייצקי החלה לערוך רפורמה רחבה כדי להחליף את הכלכלה הריכוזית בשוק חופשי ומונחה. התוצאות ככלל היו מרשימות, על אף שתאגידים ממשלתיים רבים כמו מסילות הרכבת, הכרייה, פלדה וסקטורים הגנתיים המשיכו להתנגד לרפורמה בעקבות הייעול שנדרשו להנהיג כדי לשרוד בכלכלת השוק החופשי.
התוכנית לרפורמה כלכלית.
הרפורמה הכלכלית שהוצגה ב-1990 הסירה את הפיקוח על המחירים, חיסלה את מרבית הסובסידיות לתעשייה, פתחה שווקים לתחרות בינלאומית והטילה משמעת קפדנית בנושא התקציבי והמוניטרי. פולין הייתה המדינה הראשונה בה הונהגה כלכלה ריכוזית במרכז אירופה שחיסלה את המיתון ועברה לצמיחה בשנות ה-90 המוקדמות. החל מ-1992, נהנתה כלכלת פולין מהחלמה מואצת, אף על פי שקצב הצמיחה ירד. כיום שני שלישים מן התוצר המקומי הגולמי שייכים למגזר הפרטי. הודות לצמיחה ולתנאים הנוחים להשקעה, פולין קיבלה כ-50 מיליארד דולר בהשקעות חוץ ישירות מ-1990. מכל מקום, ממשלת פולין ממשיכה לשחק תפקיד חשוב בכלכלה, מה שמתבטא בסחבת ובירוקרטיה מוגזמות ופוליטיזציה בולטת של עניינים עסקיים. משקיעים טוענים כי תקנות הממשלה אינן ברורות, וכי הכלכלה סובלת מחוסר תחרות בתחומים רבים, במיוחד בטלקומוניקציה (תקשורת רחק). בתחילת שנת 2002 הכריזה הממשלה על שורה של רפורמות, שתוכננו כדי להשלים את מה שהתחיל ב-1990. בכך הכירה הממשלה בצורך לשפר את תנאי ההשקעה בפולין, במיוחד לעסקים קטנים ובינוניים, ובהכנות הדרושות כדי להתחרות בשוק האירופי במסגרת הצטרפותה לאיחוד האירופי. בכוונת הממשלה לשפר את המאזן הכלכלי, כהכנה למעבר למטבע האירו, מהלך שנדחה עקב התנגדות הציבור.
לצורכי המאבק בשחיתות שלטונית הוקמה הלשכה המרכזית למלחמה בשחיתות. פולין מדורגת במקום ה-36 (2017) מהיבט זה.
סחר חוץ והשקעות זרות.
עם התמוטטתו של ארגון הסחר "קומקון" ב-1990, פולין נאבקה קשות כדי לכוון את המסחר שלה. ב-1996, 70% מהמסחר של פולין היה עם חברות האיחוד האירופי, וכיום גרמניה הסמוכה מהווה את הסוחרת הדומיננטית ביותר. פולין הצטרפה לאיחוד האירופי במאי 2004. לפני כן, היא עודדה מסחר דרך ההסכם לסחר חופשי במרכז אירופה, שכלל את הונגריה, צ'כיה, סלובקיה וסלובניה.
מרבית הייבוא הפולני מתרכז בסחורות המשמשות במפעלים תעשייתיים, ולאו דווקא לצריכה פרטית. לכן, צפוי מחסור שצריך להיחשב כדבר חיובי בשלב זה. פולין חברה בארגון הסחר הבינלאומי ובאיחוד האירופי. היא מחילה את מכסי המגן המשותפים שקבע האיחוד האירופי על מדינות אחרות (אשר אינן חברות באיחוד), כולל ארצות הברית. רבים מהמוצרים שפולין מייצאת לארצות הברית נהנים מהטבות על פי שיטת ההעדפות הכללית הנהוגה שם.
אפשרויות למסחר ולהשקעות ממשיכות להתקיים כמעט בכל הסקטורים. לשכת המסחר האמריקנית בפולין, שנוסדה ב-1991, מנתה בתחילת דרכה כ-7 חברים. כיום חברים בה יותר מ-300 חברים. פוטנציאל צמיחה גבוה, שוק גדול ומפותח, חברות באיחוד האירופי ורמה גבוהה של יציבות פוליטית הן הסיבות העיקריות לכך שארצות הברית וחברות זרות אחרות עושות עסקים עם פולין.
מערכת המס הפולנית מהווה שיקול רם במעלה אצל משקיעים זרים. כרגע, מעורבת במערכת זו כמות גדולה של עובדי מנהל, מה שמעלה את הסיכון להופעת שחיתות באחד מן השלבים. בהתייחס לעסקים בפולין, ישנה רמה מדאיגה במיוחד לפשע כלפי רכוש. הממשלה מנסה לפעול כדי למזער את הפשיעה עד כמה שניתן, אך זוכה להצלחה מועטה בלבד. &lt;Br&gt;
בעשור האחרון הפולנים צפו בזרים רבים פותחים עסקים ולוקחים שליטה על התעשייה. לדוגמה, 70% מהסקטור הבנקאי נמצא בשליטה זרה. כיום, קיימת רתיעה מסוימת ועסקים פולניים מעדיפים לעשות עסקים בינם לבין עצמם.
סטטיסטיקות נוספות.
השקעות (ברוטו): 18.4% מהתמ"ג. (2004) &lt;br&gt;
חלוקת ההכנסות (מדד ג'יני): 31.6 (1998) &lt;br&gt;
חקלאות- מוצרים: תפוחי אדמה, פירות, ירקות, חיטה; עופות, ביצים, בשר חזיר. &lt;br&gt;
קצב צמיחה תעשייתי: 10% (2004) &lt;br&gt;
חשמל:
חשמל- ייצור לפי מקור אנרגיה:
נפט:
גז טבעי:
מאזן תקציבי נוכחי: -3.831 מיליארד דולר (2004). &lt;br&gt;
חוב- חיצוני: 99.15 מיליארד דולר. (2004).
צמיחה.
השינויים בתמ"ג בשנים האחרונות:
אקסותרמי
משפט רייס
משפט רייס הוא משפט מרכזי בתחום החישוביות, שעוסק ביכולת של אלגוריתמים לחקור אלגוריתמים אחרים. המשפט אומר שאין תוכנית מחשב שמקבלת כקלט תוכנית מחשב אחרת, ומכריעה האם הפונקציה שמחשבת תוכנית מחשב זו היא בעלת תכונה מסוימת "לא-טריוויאלית" או לא (כלומר, תכונות אשר מאפיינות חלק מהפונקציות שמחושבות בידי תוכנית מחשב, אך לא את כולן). יש לשים לב שהתכונה היא תכונה של הפונקציה, ולא של תוכנית המחשב עצמה. באופן אינטואיטיבי המשפט טוען שתוכנית מחשב אינה יכולה לדעת כמעט מאום על הפלטים של תוכניות מחשב הנתונות לה כקלט.
באופן פורמלי, השפה formula_1 היא שפה בלתי כריעה, אם formula_2 היא קבוצה לא-טריוויאלית של שפות.
הקבוצה formula_2 תחשב טריוויאלית אם היא הקבוצה הריקה (אינה מכילה אף שפה), או קבוצת כלל השפות מזוהות טיורינג. הסימון formula_4 מציין מחרוזת בינארית המהווה קידוד של מכונת טיורינג formula_5.
הוכחת המשפט.
הוכחת המשפט מפרידה בין שני מקרים, תוך שימוש בפונקציה הריקה. הפונקציה הריקה היא פונקציה שתחום של פונקציה#תחום ההגדרה שלה ריק. אלגוריתם מחשב את הפונקציה הריקה אם ורק אם הוא לא עוצר על אף קלט, כלומר נכנס תמיד ללולאה אינסופית או שערכי הביניים של האלגוריתם גדלים תמיד ללא הגבלה.
מקרה ראשון: הפונקציה הריקה אינה בעלת התכונה.
נניח בשלילה שקיים אלגוריתם formula_6 שמכריע האם הפונקציה שמחשב אלגוריתם נתון היא בעלת התכונה, ונראה כי ניתן לפתור בעזרתו את בעיית העצירה.
מכיוון שהתכונה לא טריוויאלית, קיים אלגוריתם כלשהו formula_7 המחשב פונקציה שיש לה את התכונה הזו. בעזרת formula_7 נבנה תוכנית שתפתור את בעיית העצירה. התוכנית מקבלת את הקלט הסטנדרטי עבור בעיית העצירה: אלגוריתם formula_5 וקלט formula_10, ומטרתה לומר האם formula_5 מסיים את ריצתו על formula_10 או ממשיך לרוץ לנצח.
התוכנית שלנו תיצור מ-formula_5 ו-formula_10 אלגוריתם חדש, formula_15, שפועל בצורה הבאה על הקלט formula_16:
כלומר, האלגוריתם formula_15 מורכב משני שלבים שאינם קשורים זה בזה. החשיבות של השלב הראשון בכך שהוא מהווה אבן בוחן לשאלה האם formula_5 עוצר על formula_10; אם הוא אינו עוצר, formula_15 לא יגיע לעולם לשלב השני.
בשל אופן הבנייה שלו, formula_15 מחשב אחת משתי פונקציות: אם formula_5 לא עוצר על formula_10, הרי ש-formula_15 מחשב את הפונקציה הריקה - שכן ללא תלות בקלט formula_16, הוא פשוט רץ לנצח. אם לעומת זאת formula_15 כן עוצר על formula_10, הרי שהוא יחשב בשלב הבא את פעולת הפונקציה של formula_7 על הקלט formula_16.
מכיוון שהפונקציה הריקה אינה בעלת התכונה, ואילו formula_7 כן בעלת התכונה, נובע מכך שהכרעה בשאלה האם formula_15 מקיימת את התכונה מכריעה גם את השאלה האם formula_15 עוצרת על formula_10. לכן כל מה שהתוכנית שלנו עושה כדי לפתור את בעיית העצירה הוא לבדוק באמצעות formula_6 האם formula_15 בעלת התכונה, ולענות כמוהו. כלומר, מצאנו פתרון לבעיית העצירה - וזה בלתי אפשרי, בסתירה להנחה הראשונה שקיים אלגוריתם שבודק את קיום התכונה.
מקרה שני: הפונקציה הריקה בעלת התכונה.
נשים לב כי לכל תכונה formula_40 ניתן לחשוב על התכונה ה"משלימה" לה, formula_41. פונקציה מקיימת את formula_41 אם ורק אם היא אינה מקיימת את formula_40.
אם קיים אלגוריתם formula_6 שמכריע האם הפונקציה שמחשב formula_7 היא בעלת התכונה formula_40, אז ניתן ליצור בעזרתו אלגוריתם אחר שבודק האם formula_7 היא בעלת התכונה formula_41 - הוא פשוט מריץ את formula_6 על formula_7 ועונה הפוך ממנו.
אלא שהפונקציה הריקה אינה בעלת התכונה formula_41 (שכן הנחנו שהיא כן בעלת התכונה formula_40) ולכן הגענו לסתירה לתוצאה שהוכחנו בסעיף הקודם - הראינו כיצד ניתן להכריע האם אלגוריתם formula_7 נתון מחשב פונקציה בעלת תכונה לא טריוויאלית שהפונקציה הריקה לא מקיימת.
שייח' מוניס