היא דיגמנה למותגים כמו שיאצי צ'ן, לורה אשלי, אניה הינדמרץ', מנגו, אלברטה פרטי וברברי. היא הלכה בתצוגות אופנה של מותגים שונים, ביניהם ג'וליאן מקדונלד, ועבדה עם צלמים, ביניהם טרי ריצ'רדסון. היא הייתה הפנים של לואי ויטון בקולקציה של קיץ 2012.
דלווין היא השגרירה הצעירה של מועצת האופנה הבריטית וכן שגרירת המותג של שאנל.
בנוסף לקריירת הדוגמנות, דלווין שיחקה בתפקיד זוטר בסרט האפוס-היסטורי " שביים וכתב גאי ריצ'י, ושיחקה בסרט האקשן " לצידה של האלי ברי.
גאבור מאטה
גבור מטה
אסתר יבין
D-Link
תאגיד D-Link היא חברה טאיוואנית רב-לאומית לייצור חומרה וציוד לרשתות. שמה הקודם של החברה היה Datex Systems Inc. החברה נוסדה במרץ 1986, בעיר טאיפיי, בירת טאיוואן.
D-Link מספקת פתרונות תקשורת החל מלקוחות פרטיים ועד ארגונים גדולים. החברה מייצרת ומשווקת ציוד תקשורת: קישוריות רשת, כרטיסי רשת, VOIP, נתבים, מתגים, ציוד DSL, מצלמות IP לאבטחה, ציוד מולטימדיה דיגיטלי ועוד.
החברה מוצבת במקום השלישי בעולם באספקת פתרונות של קישוריות רשת, עם נתח שוק של כ-17%. בתחום נקודות גישה אלחוטיות לשוק הארגונים הבינוניים והגדולים מוצבת החברה כמובילת שוק, עם נתח של יותר מ-45% מבחינת משלוחי יחידות נקודות גישה.
לחברה כ-189 משרדים ב-67 מדינות. מנכ"ל סניף ישראל הוא ערן שלומי.
המתחרים העיקריים של D-Link הם Cisco, HP ו-Netgear.
היסטוריה.
החברה נוסדה על ידי Ken Kao ביחד עם ששת עמיתיו. באותה תקופה כרטיסי הרשת כמעט שלא היו בשימוש במחשבים אישיים בגלל גודלם (11 אינץ'), החברה הצליחה לפתח כרטיס רשת בגודל 5 אינץ' ובכך סללה את הדרך לשילוב כרטיסי רשת במחשבים אישיים.
עד שנת 1992 נקראה החברה Datex Systems Inc, באותה שנה החליטה לשנות את שמה ל-D-Link. השם D-Link מורכב מהאות D של שם החברה הקודם ומהמילה Link, שמשמעותו קשר.
ב-1994 הייתה לחברת התקשורת הראשונה אשר הונפקה בבורסת טאיוואן.
בשנת 2003 הוקם סניף D-Link ישראל.
מוצרים.
לחברה מגוון רחב של נתבים, כרטיסי רשת, נקודות גישה אלחוטיות, ציוד לאבטחת מידע ועוד.
בשנת 2007 הייתה החברה הראשונה אשר שיווקה נתבים ומתגים הפועלים בטכנולוגיה ירוקה, אשר מסייעת לחסכון בצריכת חשמל. הטכנולוגיה מכבה פורטים בציוד התקשורת אשר לא מחובר אליהם כבל רשת, בנוסף הציוד מסוגל לזהות את אורך כבל הרשת ולהתאים את צריכת החשמל כך שיוכל להעביר עליו את המידע.
בשנת 2010 השיקה החברה את ה-Boxee Box, מזרים מדיה המבוסס על תוכנה ישראלית.
בישראל מוצרי D-Link משווקים בין היתר ללקוחות בזק המתחברים לאינטרנט.
נשאטל גזמאקס
נשאטל גזַמאקס (בגרמנית: Neuchâtel Xamax) הוא מועדון כדורגל שווייצרי, מהעיר נשאטל. המועדון נוסד בשנת 1970 לאחר איחוד בין קנטונל ובין פ.ס. גזמאקס. בשנת זכה המועדון באליפות ובגביע הראשונים שלו, שנה לאחר מכן הם הצליחו להגן על התואר. בשנת זכה המועדון בגביע השלישי בתולדותיו.
ב-26 בינואר 2012 המועדון פשט את הרגל, ובתחילת עונת חידש את פעילותו בליגה החמישית בשווייץ. הקבוצה עלתה שתי ליגות בשתי עונות ובעונת עלתה לליגת המשנה השווייצרית. בעונת סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגת העל השווייצרית.
בעונת 2019/2020 הקבוצה סיימה במקום האחרון בליגה הראשונה וירדה חזרה לליגה השנייה.
ניושאטל קסמקס
BMW M3 E30
שון או'קלי
שון תומאס או'קלי (באנגלית: Seán Thomas O'Kelly, באירית: Seán Tomás Ó Ceallaigh 25 באוגוסט 1882 – 23 בנובמבר 1966) היה מדינאי אירי שכיהן כנשיא אירלנד השני בין השנים 1959-1945. הוא היה חבר הדאל אירן, הבית התחתון מ-1918 ועד לבחירתו לתפקיד הנשיא. במשך תקופה זו הוא כיהן כשר לענייני ממשל מקומי (1939-1932) וכשר האוצר (1945-1939). כמו כן הוא כיהן כסגן ראש הממשלה בין השנים 1945-1932, כשבין השנים 1937-1932 הוגדרת תפקידו כ"סגן נשיא המועצה המנהלת" של מדינת אירלנד החופשית ובין השנים 1945-1937 הוגדר תפקידו כטנשטה.
ראשית חייו.
שון או'קלי נולד בדבלין והתחנך בבית ספר קתולי. ב-1898 הוא החל לעבוד בספרייה הלאומית של אירלנד כעוזר זוטר. באותה שנה הוא הצטרף לליגה הגלית, ב-1910 הוא נעשה חבר בוועד המנהל שלה וב-1915 מונה כמזכיר הכללי שלה.
פעילות בשין פיין.
או'קלי הצטרף לשין פיין מייד עם הקמתה. הוא מונה כמזכיר הכבוד של התנועה ב-1908 ושימש בתפקיד זה עד 1925. ב-1906 הוא נבחר כחבר במועצת העיר של דבלין וכיהן בתפקיד זה עד 1924. או'קלי היה אחד החברים המייסדים של "המתנדבים האירים", ארגון צבאי לאומי, ב-1913.
במרץ 1915 נסע או'קלי לניו יורק כדי לידע את הארגון האירי הרפובליקני שם, Clan na Gael, אודות התוכניות למרד של האחווה הרפובליקנית האירית (Irish Republican Brotherhood). פטריק פירס מינה את או'קלי להיות ראש הסגל שלו במקרה שהתקוממות כזו אכן תתרחש. לאחר מרידת חג הפסחא ב-1916 נכלא או'קלי, שוחרר ונעצר שוב. הוא נמלט ממקום כלאו בבריטניה ושב לאירלנד.
הבחירות הכלליות – 1918.
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 1918 נבחר או'קלי מטעם השין פיין. יחד עם חברי פרלמנט אחרים במפלגתו הוא סירב לתפוס את מושבו בפרלמנט הבריטי. תחת זאת הם הקימו בדבלין פרלמנט אירי, שנקרא דאל אירן. או'קלי כיהן כיושב ראש הראשון שלו.
או'קלי שימש גם כשגריר של הרפובליקה האירית ודרש הכרה בה ושילובה בועידת השלום בפריז (1919) שהתקיימה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשעה שפנייתו לז'ורז' קלמנסו בסוגיה זו הייתה כנה, היא התעלמה מהעובדה שבמשך ארבע השנים הקודמות צרפת ובריטניה היו בעלות ברית. במאי 1920 שלח או'קלי מזכר אודות המצב הפוליטי באירלנד לאפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר.
השותפות עם דה ואלירה.
או'קלי היה שותף קרוב של איימון דה ואלירה. יחד איתו הוא הביע התנגדות לחתימת האמנה האנגלו-אירית בדצמבר 1921.
עם התפטרותו של דה ואלירה מתפקיד נשיא הרפובליקה האירית בינואר 1922, שב או'קלי מפריז לאירלנד כדי לנסות להגיע לפשרה כדי שדה ואלירה יוכל לשוב לתפקידו. דה ואלירה הזועם דחה את ההצעה והורה לאו'קלי לשוב לפריז.
במהלך מלחמת האזרחים האירית, נכלא או'קלי עד דצמבר 1923. לאחר מכן הוא בילה את השנתיים הבאות כשליח של שין פיין בארצות הברית.
מייסד פיאנה פול.
ב-1926, כאשר עזב דה ואלירה את שין פיין כדי לייסד את מפלגת פיאנה פול, שב או'קלי לאירלנד ומונה כסגן הנשיא של המפלגה הרפובליקנית החדשה. במרץ 1927 הוא נעשה לעורך של עיתון המפלגה ולקח חלק משמעותי בגיוס התמיכה בה לקראת הבחירות של יוני 1927.
ב-1932, כאשר דה ואלירה זכה בבחירות שנערכו באותה שנה ונעשה לנשיא המועצה המנהלת (ראש הממשלה) של מדינת אירלנד החופשית, הוא מינה את או'קלי כסגנו. כמו כן מונה או'קלי כשר לענייני ממשל מקומי. או'קלי זכה למוניטין שנוי במחלוקת על חלקו בניסיונות להשפיל את מי שהיה אז המושל הכללי של מדינת אירלנד החופשית, ג'יימס מק'ניל. תקריות כמו מניעת תזמורת הצבא האירי לבצע את תפקידיה הטקסיים בנוכחותו של מק'ניל או עזיבתם של או'קלי ושל שר ההגנה, פרנק אייקן, את הטקס שהתקיים בנציגות הצרפתית בדבלין עם הגעתו של מק'ניל, גרמו נזק לשמו הטוב ולתדמיתו של או'קלי, במיוחד כאשר תקריות אלה השיגו את התוצאה ההפוכה.
מק'ניל פרסם את התכתובות שלו בנושא עם דה ואלירה שבן הוצג זה האחרון כמטופש, לפני התפטרותו והשארת התפקיד לבחירת מושל כללי חדש בידי ואלירה שסלד מעצם האפשרות שהוא יהיה קשור באיזו שהיא צורה עם תפקיד זה. להפתעת רבים, לא נכלל או'קלי בין המועמדים לתפקיד, ובמקומו מונה דונאל באקלי, המושל הכללי האחרון של אירלנד.
מועמדות לנשיאות אירלנד – 1938.
ב-1938 עלתה האפשרות שדה ואלירה ימליץ על או'קלי לתפקיד החדש של נשיא אירלנד שהיה אמור להחליף את תפקיד המושל הכללי על פי החוקה החדשה. בכל אופן, האפשרות שראש עיריית דבלין, אלפרד בריין, שהיה ידידו של או'קלי, יכנס למרוץ לנשיאות והידיעה שלא או'קלי ולא אף פוליטיקאי אחר לא יצליח להביס את בריין, גרמו בסופו של דבר להסכמה כלל-מפלגתית, על פי הצעת מפלגת פינה גייל, שהמועמד המתאים יהיה דאגלס הייד, אירי-פרוטסטנטי, שמועמדותו הוצגה כאות הערכה על פועלו לטובת החברה האירית. הייד היה חובב השפה האירית, שייסד את "הליגה הגלית", אגודה תרבותית שקידמה את שימור השפה, המוזיקה, המחול והמסורות האיריות.
שר האוצר.
ב-1939 מונה או'קלי כשר האוצר. הוא הבטיח את קבלתו של חוק הבנק המרכזי ב-1942. ב-17 ביולי 1942, באחד השלבים בתהליך החקיקה של החוק, הוא דחף לכך שהביטחונות לאשראי שיינתן על ידי הבנק יהיו רכושם של בעלי המניות ולא רכושו של העם האירי.
נשיא אירלנד.
בשנת 1945 נבחר או'קלי בבחירות כלליות לתפקיד נשיא אירלנד ופרש מתפקידיו בממשלה. בשנת 1952 הוא נבחר ללא מתנגדים לתקופת כהונה שנייה. בתקופת כהונה זו הוא ערך ביקורים במדינות רבות באירופה וב-1959 הוא נשא נאום בפני שני בתי הקונגרס של ארצות הברית. הוא פרש בתום תקופת כהונתו השנייה באותה שנה והוחלף על ידי פטרונו, איימון דה ואלירה.
בתקופת כהונתו כנשיא לא הזדמן לאו'קלי להעביר נוסחים של הצעות חוק לעיונו של בית המשפט העליון על פי סמכותו לפי סעיף 26 לחוקה. ב-1947 הוא כינס את מועצת המדינה כדי שתשקול את ההעברה לעיון בית המשפט של חלק 3 של חוק הבריאות, שסביבו פרץ משבר פוליטי, אך בסופו של דבר הכריע נגד העברת החוק לבית המשפט העליון.