אחות הבונה תוכנית הדרכה לסטודנטים לסיעוד בהתאם למטרות ההתנסות והשלב בלימודים. המדריכה תנהל עם הסטודנטים דיונים קליניים וניתוח אירועים, ותעריך את ההתקדמות והישגיהם הלימודיים של הסטודנטים.
תוכנית השתלמות מוכרת בהדרכה קלינית תקנה ללומדים מיומנויות הדרכה פרטנית וקבוצתית לצד מיומנויות אימון והובלת שינוי. במסגרת תוכנית הלימודים יידרשו המשתלמים ליישם מיומנויות אלה בקרב קבוצת לומדים בתוכניות לימוד בסיעוד והדרכת אחיות. התוכנית מלווה בתהליכי בקרה ומשוב על יישום הנלמד. בסיום ההשתלמות המוכרת בהדרכה קלינית ולאחר עמידה בדרישות התכנית המחייבת ייגש הלומד למבחן רישוי ממשלתי.
תפקיד המדריך הקליני
המדריך הקליני אחראי לפיתוח הידע והמיומנויות הקליניות של הלומד בהתאם למטרות שנקבעו בתוכנית ההכשרה עבור ההתנסות הקלינית שבאחריות המדריך. בתום תקופת ההדרכה באחריותו של המדריך להעריך את הישגי הלומד על פי הקריטריונים שנקבעו על ידי מוסד הכשרה או גורם אחר שהזמין את ההדרכה. המדריך הקליני משתמש במיומנויות הדרכה ואימון בהדרכת מטופלים, מפגין מנהיגות ולוקח חלק פעיל כשותף בהובלת תהליכי שינוי במקום עבודתו.
סמכות המדריך הקליני
אחות שבץ מוחי.
אחות שהוכשרה לטפל במטופלים לאחר אירוע מוחי ולעזור להם בתהליך השיקום. בנוסף האחות מוכשרת לייעץ, להדריך ולכוון את המטופלים ובני משפחותיהם בנושאי מניעה, טיפול ושיקום לאחר שבץ.
תוכנית הלימוד בטיפול בשבץ מוחי מתמקדת בפתופיזיולוגיה מורכבת של שבץ מוחי, גורמי סיכון, סיבוכים ומיומנויות אומדן וטיפול במטופל עם שבץ מוחי חד ואחרי שבץ מוחי. כמו כן, קידום בריאות ומניעה, רצף הטיפול – שחרור לקהילה ושיקום.
אחות פצעים וסטומה.
תפקידה של אחות סטומה הוא להסביר לחולה מה עומד להיות אחרי הניתוח, להסביר לו על חברות הציוד, להדביק עם החולה שקית על הבטן במעין סימולציה לפני הניתוח, כדי להמחיש לו כיצד ייראו הדברים לאחר הניתוח.
החולה מקבל את הציוד הראשוני עם השחרור מבית החולים אחרי הניתוח. זוהי מערכת שחרור שמסופקת לו על ידי אחות סטומה בבית החולים, לאחר שבדקה את הסטומה, מדדה אותה, וראתה איזו צורה יש לסטומה: שטוחה, שקועה, בולטת, אובלית, פטרייתית מעל העור. הציוד מותאם לסטומה. יש למרוח משחה סביב פתח הבסיס המודבק. יש להצטייד בספריי או במגבונים להדבקה, בספריי להסרה, חגורה ואבקה לגירויי עור.
תפקיד נוסף הוא להקפיד על שמירה של העור מסביב לסטומה - הציוד חייב להתאים לבעל הסטומה. יש לבדוק אם לאחר היציאה מבית החולים הסטומה קטנה או שקעה, אם המטופל עלה או ירד במשקל, כיצד נראה העור סביב הסטומה: אדום, מגורה או תקין. לגברים יש צורך לגלח את השיער מסביב לסטומה במכונה ולא בסכין כדי להימנע מפציעת העור. עליה להדריך כיצד לשמור על היגיינה של הסטומה וכן להסביר כיצד לרחוץ את הסטומה במים רגילים, לייבש ולמרוח פסטה. את הבסיס יש להחליף כל 4–5 ימים. את השקית יש לרוקן ולהחליף פעם ביום. במקרה של גירוי בעור יש להשתמש באבקת סטומה מסביב לסטומה. במקרה של פצעים חמורים או נזילה לא צפויה עליה לטפל ולהחליף שקית למטופל.
תפקידה של אחות פצע הוא אבחון של סוג הפצע וסיווג דרגת החומרה שלו. על האחות לבדוק אם קיימות מחלות רקע, כמו סוכרת, מחלות לב, מחלות כלי דם, אי ספיקה כלייתית ועוד. לאחר האבחון והבנת הרקע להיווצרות הפצע ולכך שהוא אינו מחלים – עליה לקבוע אסטרטגית טיפול.
במרפאות פצע האחיות מטפלות בפצעים קשים לריפוי שנגרמים משלל סיבות כמו רגל סכרתית, פצעי לחץ, אי ספיקה ורידית או עורקית, לימפאדמה, כוויות, חתך ניתוחי שהזדהם ולא נסגר, זיהום אחרי ניתוח קיסרי, פצע שנגרם בעקבות חבלה כגון מכה, נפילה או תאונת דרכים, צלוליטיס ופילונידאל סינוס. כמו כן, מטפלים בפצעים סרטניים במקביל לטיפולי הקרנות וכימותרפיה שהחולה עובר, כדי למזער את נזקי הקרינה לרקמות הגוף. ניתן גם להקל ולמנוע את התרחבות הפצע, הנובעת ממאפייני הפצע עצמו ומתופעות לוואי של הקרנות.
הטיפול בפצעים קשיי ריפוי הוא תהליך ממושך, מורכב ועדין. מכלול הגורמים המשפיעים עליו, מצריכים מעקב וליווי צמוד. התהליך אינו מסתכם רק באפיון הפצע והתאמת סוג הטיפול. חשוב מאוד לבצע הערכה מקיפה של האדם המטופל ולא רק של הפצע; הצלחת הריפוי תלויה במידה רבה גם במהירות הפניה לטיפול, בהיענות לטיפול, ברקע הרפואי, מצב תפקודי, התזונה, התרופות, תנאי הסביבה ועוד מורכבויות שיש לבחון.
פצעים קשיי ריפוי שלא מטופלים כראוי עלולים להחמיר, להזדהם ובמקרים מסוימים אף להביא לקטיעת גפיים או מוות. טיפול נאות בפצע מחייב מצד האחות גם התייחסות לצרכים הבאים:
טיפול ביתי בפצעים קשיי ריפוי על ידי האחות: מטופלים עם פצע קשה ריפוי נדרשים להגיע למרפאה לעיתים תכופות. אך במקרים רבים, מטופלים אלו חווים קושי או אי יכולת להתנייד, דבר המביא לאי נוחות רבה בהגעה למרפאה למטופל ולבני משפחתו. רבים מהמטופלים הסובלים מפצעים קשיי ריפוי, זקוקים לטיפול ביתי. שהיית המטופל בתוך הסביבה הטבעית שלו יוצרת מרחב נוח ובטוח עבורו. הליווי האישי מאפשר מעקב צמוד אחרי מצב הפצע והמטופל ומסייע לשיפורו. כאשר הטיפול עיקבי ורציף אפשר לייצר תנאים טובים לריפוי פצע.
בישראל, כמו בעולם, קיימות הכשרות ייעודיות לאחיות לטיפול בפצעים קשיי ריפוי. אחות פרטית לטיפול בפצעים צריכה להיות אחות מיומנת, אשר רכשה ניסיון קליני רב שנים של טיפול במגוון סוגי פצעים קשיי ריפוי, רכשה הכשרה בתחום הפצעים וזהו תחום התמחותה הראשי.
האחות מגיעה אל המטופל במסגרות של אשפוז בבית חולים, מרפאות קופת חולים, וכן מגיעה אליו לביקורי בית עם כל הציוד הדרוש ומבצעת הערכה כללית, שלאחריה היא מתאימה תוכנית טיפולים אישית וממוקדת.
בסיום הטיפול המטופל ומשפחתו מקבלים סיכום טיפול מפורט עם כל ההמלצות הרפואיות על פיהן יש לפעול. האחות מדריכה ומסבירה על זכאויות שיש למטופל במסגרת משרד הבריאות. אם מדובר על פצע לחץ, ניתן הסבר מעמיק לגבי מזרן לפצע לחץ, כרית לפצעי לחץ ואמצעים נוספים להקלה על שינויי תנוחה ופיזור הלחץ. האחות מעבירה את הידע למטפל העיקרי ולבני המשפחה, ומדריכה אותם כיצד להמשיך את הטיפול היומיומי בפצע. בין הביקורים בבית המטופל, כדאי להמשיך ולעמוד איתה בקשר טלפוני, לשלוח תמונות, ולהתייעץ במידת הצורך.
אחות רפואה דחופה.
סיעוד חירום הוא תחום התמחות בסיעוד מקצועי המתמקד בטיפול בחולים הזקוקים לטיפול רפואי מיידי כדי להימנע ממוגבלות או מוות לאורך זמן. בנוסף לטיפול ב"מצבי חירום אמיתיים", אחיות חירום מטפלות באנשים שאינם מוכנים או אינם מסוגלים לקבל טיפול רפואי ראשוני במקום אחר ומגיעים למחלקות חירום לקבלת עזרה. למעשה, רק אחוז קטן ממטופלי מחלקת חירום סובלים ממצבי חירום כמו שבץ מוחי, התקף לב או טראומה קשה. אחיות חירום מעניקות מענה גם לחולים עם שיכרון חריף מאלכוהול או סמים, בעיות פסיכיאטריות והתנהגותיות וכאלה שנאנסו.
אחיות חירום מועסקות לרוב במחלקות חירום בבתי חולים, במרכזי טיפול דחופים, בזירות ספורט ובמטוסי תובלה רפואית ואמבולנסים. האחות מעריכה ועוקבת אחר חולים ומנהלת את הטיפול שלהם במחלקת המיון ובמוקדי החירום של קופות החולים וטר"ם ברחבי הארץ, קובעת אסטרטגיות טיפול ומסווגת את דחיפות הטיפול במוסדות הרפואיים.
על האחות גם לפקח על כוחות העזר והמתנדבים ללא ההכשרה הרפואית המצויים בחדר המיון. חלק מתפקידי אחות משותפים למומחיות סיעודיות אחרות, בעוד שאחרים ספציפיים לתחום החירום. ניתן לחלק את תפקידיה לכמה חלקים:
אחות בית ספר.
אחות המועסקת בבית ספר או במוסד חינוכי. תפקידה הוא לקדם בריאות בקרב תלמידי בית הספר, גישור בין תחום החינוך לבריאות, מתן עזרה ראשונה בעת הצורך, ומתן חיסונים. אחיות בית הספר בדרך כלל מתמחות בתחום של בריאות ציבורית.
בישראל על פי תקנון משרד הבריאות לכל בית ספר יש אחות קבועה המספקת תיאום בין בית הספר לבין שירותי הבריאות השונים המוענקים לתלמידים. בעבר בכל בית ספר היה באופן קבוע אחות, כיום בעיקר ממניעים תקציביים בוטל התקן הקבוע, והאחות מגיעה לבתי הספר לפי הצורך במספר מועדים הקבועים מראש במהלך השנה. ברחבי העולם לאחיות בית הספר תפקיד משמעותי כחלק מהצוות החינוכי במוסד הלימודים בפעילויות של קידום בריאות, טיפול בילדים אלרגיים, מעקב אחר משקל והתפתחות תקינה, ובדיקת כינים שגרתית. בארצות הברית לאחיות קיים העתק של תיק רופאי לכל ילד בבית הספר, והיא מחזיקה אצלה תרופות לטיפול בילדים עם הפרעות קשב וריכוז, וילדים עם מחלות כרוניות (כמו אינסולין לסוכרת, משאפי אסתמה, ציוד החייאה, וזריקות נוגדות התקפים אלרגיים)
אחות קהילה.
תפקיד האחות הוא אבן דרך מרכזי המושתת על ידע ומידע. האחות מתאמת ומרכזת את הטיפול במטופל מול כלל הגורמים השונים. בקהילה תפקידים רבים בהם האחות משמשת כמנהלת טיפול. האחים והאחיות בקהילה עובדים בפריסה ארצית רחבה ועבודתם מאופיינת בליווי המטופלים בכל חייהם ובכל השלבים, דבר המחייב מיומנויות בקידום בריאות, מניעה ופליאטיב. מוקדי הטיפול בקהילה כוללים מרפאה יועצת, מרפאות ראשוניות, יחידות טיפול בית, טיפות חלב. כמו כן בקהילה מספר רב של תפקידים בכירים ותפקידי ניהול בכל המרפאות: אחות מרכזת תחום קליני (סוכרת, אי־ספיקת לב, פצעים, אונקולוגיה, סטומה, רפואה מונעת ועוד). מרכזת תחום פיתוח מקצועי אחראית על הכשרת האחיות תוך שירות ועל מחקר ומערכות מידע. מרכזת תחום הבטחת איכות וניהול סיכונים.