KLM Cityhopper היא חברת תעופה אזורית בהולנד המאוגדת כחברת בת של חברת התעופה ההולנדית KLM. בסיסה של החברה הוא בנמל התעופה סכיפהול והיא מפעילה טיסות ל-49 יעדים ברחבי אירופה.
תולדות החברה.
החברה נוסדה באפריל 1991 והחלה לפעול באותה שנה. היא נוצרה ממיזוג שתי החברות "NLM Cityhopper" ו-"Netherlines". כחלק מתוכנית הארגון החדשה של KLM הוחלט ליצור חברת תעופה אזורית והחברה התאחדה עם KLM UK בנובמבר 2002 תחת השם KLM Cityhopper. החברה נשלטת במלואה על ידי KLM ומועסקים בה 910 עובדים (נכון למרץ 2007).
החברה החלה בחידוש צי המטוסים שלה, המורכב בעיקר ממטוסי פוקר, ונכון לנובמבר 2009 קלטה 9 מטוסים מדגם E-190 של חברת אמבראר הברזילאית.
יעדים.
חלק מהיעדים הפנימיים באירופה של KLM מתופעלים גם על ידי KLM וגם על ידי KLM Cityhopper, תלוי ביום בשבוע ובמהלך השנה. לדוגמה (נכון לינואר 2009): טיסה KL1273 מסכיפהול ל-פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בניס, צרפת מתופעלת על ידי KLM כשנהוג שעון קיץ,ו- KLM Cityhopper מתפעלת טיסה זו בשאר הימים בשנה. טיסות אחרות מתופעלות בלעדית על ידי KLM Cityhopper.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
אירועים ותאונות.
באפריל 1994 התרחשה תאונה קטלנית בטיסה 433, שהמריאה מסכיפהול, לאחר כ-20 דקות מההמראה צוות המטוס ביצע הקפה לנחיתה בשל כשל באחד מהמנועים, כמה רגעים לפני הנחיתה, הצוות החליט לבצע הקפה נוספת, אך אז מסיבה לא ידועה איבדו שליטה והתרסקו ליד המסלול.
אחד מ-3 אנשי הצוות ו-2 מ-21 הנוסעים נהרגו.
שיזוקה אראקאווה
שיזוקה אראקאווה (באנגלית: Shizuka Arakawa; יפנית: 荒川 静香; נולדה ב-29 בדצמבר 1981) היא מחליקה אמנותית על הקרח יפנית. היא אלופה אולימפית (טורינו 2006) ואלופת העולם (דורטמונד 2004) בהחלקה אמנותית על הקרח ליחידות. היא המחליקה היפנית השנייה שזכתה במדליה אולימפית בספורט זה (אחרי מידורי איטו), והיפנית השנייה שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת החורף (אחרי טאי סטויה). אראקאווה היא הספורטאית היחידה אשר זכתה במדליה עבור יפן באולימפיאדת טורינו 2006.
לאחר הזכייה במדליית הזהב, פרשה אראקאווה מהחלקה תחרותית על הקרח, והחלה להחליק כמקצוענית ולהשתתף בתחרויות למקצוענים, ובמופעי ראווה. היא גם עובדת כפרשנית ספורט עבור הטלוויזיה היפנית.
חיים אישיים.
אראקאווה נולדה בשינאגאווה, טוקיו, וגדלה בסנדאי שבמחוז מיאגי, חבל טוהוקו. היא הבת היחידה של קוישי וסאשי אראקאווה.
במקביל לקריירה כמחליקה אמנותית תחרותית, היא נרשמה לאוניברסיטת וואסידה במרץ 2000, וסיימה עם תואר ראשון במדעי החברה ב-2004. היא זכתה באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח ימים ספורים לאחר שסיימה את המבחנים הסופיים באוניברסיטה.
היא גרה והתאמנה זמן רב במרכז להחלקה על הקרח של קונטיקט, בסימסבורי, ארצות הברית, לאחר סגירתה של רחבת הקרח "קונאמי ספורט" בסנדאי, שם החלה את הקריירה שלה.
אראקאווה נישאה ב-2013. בתה נולדה בשנת 2014.
קריירה.
תחילת הקריירה.
אראקאווה החלה להתאמן בבית הספר להחלקה על הקרח, צ'יביקו, בגיל 5. היא החלה לרקוד בלט בגיל 7. בגיל 7 היא גם החלה להתאמן עם המחליק האולימפי שפרש, הירושי נאגאקובו, שהתחרה באולימפיאדת סאפורו (1972). היא החלה לבצע את קפיצת הסלקוב המשולשת כבר בגיל 8.
בשנים 1994, 1995 ו-1996 זכתה אראקאווה באליפות יפן לנערות, והייתה המחליקה הראשונה ביפן שזכתה ב-3 תוארי צעירות רצופים.
קריירה בוגרת.
אראקאווה זכתה באליפות יפן בהחלקה בשנים 1998 ו-1999. היא השתתפה באולימפיאדת נאגנו (1998) וסיימה במקום 13.
ב-2002, אראקאווה סיימה במקום השני באליפות יפן, ולכן לא הייתה חברה במשלחת האולימפית לאולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). בעונת התחרויות 2002–2003 היא זכתה במשחקי החורף האסיאתים ובמשחקי החורף של האוניברסיאדה. היא גם זכתה במדליית הכסף השנייה ברציפות באליפות ארבע היבשות. היא סיימה רביעית בגמר הגרנד-פרי, וזכתה במדליית הארד בגביע NHK. היא גם סיימה שלישית באליפות יפן.
באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה ב-2004 בדורטמונד, גרמניה, זכתה אראקאווה במדליית הזהב ביחידות, לאחר שביצעה בהצלחה 7 קפיצות משולשות. היא הפכה לאישה היפנית השלישית שזוכה בתואר זה, אחרי מידורי איטו ויוקה סאטו.
בעונת 2005 אראקאווה סבלה מפציעה בכף הרגל, והייתה לה תחרות משמעותית מול המחליקות היפניות הצעירות מיקי אנדו ומאו אסדה. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה באותה שנה במוסקבה, היא סיימה במקום התשיעי.
אולימפיאדת החורף 2006.
לאחר ביצוע התוכנית הקצרה באולימפיאדת טורינו (2006), דורגה אראקאווה במקום השלישי, אחרי סשה כהן ואירינה סלוצקאיה. היא החליקה לצלילי "Fantasie Impromptu" של שופן. שתי מתחרותיה כשלו בתוכנית הארוכה. אראקאווה החליקה בתוכנית הארוכה לצלילי "Violin Fantasy" מטורנדוט מאת פוצ'יני. אחד משיאי התוכנית היה כאשר היא ביצעה את האלמנט אינה באור, ואחר כך ביצעה שילוב של 3 קפיצות. על אף שתכננה לבצע שילוב קפיצות משולשת-משולשת בתוכנית הארוכה, היא בחרה שלא לבצע אותו; היא שינתה אותו וביצעה קומבינציית קפיצות סלקוב משולשת - toe loop כפולה. בתוכנית הארוכה היא קיבלה את הניקוד 191.34, כמעט 8 נקודות מעל כהן (183.36), וזכתה במדליית הזהב.
הניצחון של אראקאווה היה הניצחון הראשון של אישה יפנית בהחלקה אמנותית באולימפיאדת החורף; היא זכתה במדליה היחידה עבור יפן באולימפיאדה זו, והייתה האישה היפנית השנייה שזוכה בזהב באולימפיאדת החורף. בגיל 24, אראקאווה הייתה האלופה האולימפית המבוגרת ביותר בענף זה מזה 80 שנה (פלורנס "מדג'" קייב סירס מבריטניה הייתה האלופה האולימפית המבוגרת ביותר בגיל 27, כשזכתה באולימפיאדת לונדון (1908)). אראקווה הייתה גם האישה היפנית השנייה שזכתה במדליה כלשהי בספורט זה לאחר אולימפיאדת אלברוויל (1992).
קריירה מקצועית.
אראקאווה פרשה מהחלקה תחרותית לאחר האולימפיאדה, והמשיכה להחליק במופעי ראווה. היא משמשת כיום גם כפרשנית ספורט עבור הטלוויזיה היפנית. היא התחרתה ב"מלחמות הקרח" ב-2006 (תחרות של מחליקים מארצות הברית נגד מחליקים מרחבי העולם), והייתה חלק מ"קבוצת העולם". ב-2006 אראקאווה גם שיחקה בתוכנית טלוויזיה יפנית.
קריסטי ימאגוצ'י
קריסטינה צויה "קריסטי" ימאגוצ'י-הדיקן (באנגלית: Kristine Tsuya "Kristi" Yamaguchi- Hedican, נולדה ב-12 ביולי 1971) היא מחליקה על הקרח אמריקאית. היא אלופה אולימפית (אלברוויל 1992) ופעמיים ברציפות אלופת העולם (מינכן 1991 ואוקלנד 1992) בהחלקה אמנותית על הקרח ביחידות.
ימאגוצ'י זכתה באליפות העולם לצעירים ב-1988 ובשתי אליפויות ארצות הברית בזוגות, יחד עם בן זוגה רודי גלינדו (1989 ו-1990).
ביוגרפיה.
ימאגוצ'י היא דור שלישי למשפחה יפנית-אמריקאית. היא נולדה בהייוורד, קליפורניה, ארצות הברית, לג'ים, רופא שיניים במקצועו, וקרול דואי, מזכירה רפואית.
סביה של קריסטי נשלחו למחנה כליאה ליפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. היא ואחיה ברט ולורי גדלו בפרימונט, קליפורניה שם למדה בתיכון מיסיון סן חוזה, ואז עברה ללמוד בתיכון ווילו גלן בסן חוזה, קליפורניה. היא החלה להחליק על קרח בילדות כטיפול רפואי לבעיית רגל סוסנית (Club Foot) שסבלה ממנה.
קריירת זוגות.
ב-1986 זכתה ימאגוצ'י ביחד עם רודי גלינדו באליפות ארצות הברית בזוגות לצעירים. שנתיים לאחר מכן, היא זכתה באליפות העולם לצעירים ביחידות, ויחד עם גלינדו זכתה גם בקטגוריית הזוגות.
ב-1989 זכו ימאגוצ'י וגלינדו באליפות ארצות הברית בזוגות, וכך גם ב-1990.
כזוג, ימאגוצ'י וגלינדו היו שונים משאר הזוגות בכך ששניהם החליקו גם בקטגוריית היחידים, מה שאפשר להם לבצע אלמנטים קשים כמו קפיצת פליפ משולשת זה לצד זה, שהיא קפיצה קשה יותר ממה שרוב הזוגות כיום מבצעים. הם גם קפצו והסתובבו בכיוונים מנוגדים (החלקת ראי), כשימאגוצ'י מסתובבת וקופצת בכיוון השעון, וגלינדו-נגד כיוון השעון. ב-1990, ימאגוצ'י החליטה להתמקד רק ביחידות.
קריירת יחידות.
ב-1991 עברה ימאגוצ'י לגור באדמונטון, אלברטה, קנדה על מנת להישאר עם המאמנת שלה קריסטי נס. באותה שנה היא סיימה שנייה באליפות ארצות הברית, בפעם השלישית ברציפות. חודש לאחר מכן, במינכן, גרמניה, זכתה ימאגוצ'י באליפות העולם לשנת 1991. משלחת הנשים האמריקאית לאליפות העולם באותה שנה, שכללה את ימאגוצ'י, טוניה הארדינג, וננסי קריגן זכתה בכל שלוש המדליות באליפות העולם בפעם הראשונה והיחידה.
ב-1992, ימאגוצ'י זכתה באליפות ארצות הברית, דבר שהקנה לה מקום במשלחת האולימפית לאולימפיאדת אלברוויל. במשלחת היו חברות גם טוניה הארדינג, וננסי קריגן. בעוד שמתחרותיה הראשיות, טוניה הארדינג, והיפנית מידורי איטו, ביצעו בעקביות את קפיצת האקסל המשולשת הקשה בתחרויות, ימאגוצ'י בחרה להתמקד בשיפור האמנותיות והחן של החלקתה. בנוסף, היא בחרה להתמקד מבחינה טכנית בביצוע קומבינציית קפיצות משולשת-משולשת ולנסות להפוך למחליקה טובה יותר גם מבחינה טכנית וגם מבחינה אמנותית.
במשחקים עצמם זכתה ימאגוצ'י במדליית זהב למרות טעויות בתוכנית הארוכה שלה שכללו העזרות ביד על הקרח בקפיצת ה-loop המשולשת, וביצוע קפיצת סלקוב כפולה במקום סלקוב משולשת. הארדינג ואיטו נפלו כשביצעו את קפיצת האקסל המשולשת (אף על פי שאיטו ביצעה אותה בהצלחה בהמשך התוכנית שלה).
באותה שנה זכתה ימאגוצ'י באליפות העולם בפעם השנייה ברציפות.
לאחר השנה המוצלחת שלה, הפכה ימאגוצ'י למקצוענית.
רוקדים עם כוכבים.