למול המחלוקות הללו, עם פתיחת כנס הקיץ של הכנסת בחודש אפריל 2012, התגבר השיח בדבר בחירות ומפלגות האופוזיציה דרשו לקבוע תאריך מוקדם לקיום הבחירות. אף ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הביע תמיכתו בבחירות מוקדמות.
ב־7 במאי 2012 עברה בקריאה ראשונה הצעת חוק ממשלתית להקדמת הבחירות ל־4 בספטמבר, שהונחה על שולחן הכנסת. באותו הלילה, במהלך הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, הגיעו סיעות הליכוד וקדימה להסכמה על הצטרפותה של קדימה לקואליציה, ועקב כך הוקפא הדיון בהצעות אלה. ואולם, לאחר כחודשיים, ב־17 ביולי, פרשה סיעת קדימה מהקואליציה, לאור העדר היכולת להגיע להסכמות בסוגיית התחליף לחוק טל ופירוק הוועדה לקידום השוויון בנטל.
על רקע זה החליט נתניהו לתמוך בהקדמת הבחירות לכנסת, והממשלה הגישה ב־15 באוקטובר 2012 הצעת חוק נוספת לפיזורה המוקדם של הכנסת והקדמת הבחירות ל־22 בינואר 2013. ההצעה אושרה במליאת הכנסת בכל שלוש הקריאות עוד באותו לילה. בקריאה השלישית אושרה ההצעה בתמיכת 100 ח"כים וללא מתנגדים.
מערכת הבחירות.
הצטרפות אישי ציבור לפוליטיקה.
מערכת הבחירות התאפיינה בתחילת דרכה בהצטרפות אישי ציבור רבים, מתחומים שונים, למערכת הפוליטית.
תחום בולט במיוחד ממנו הגיעו אישי הציבור היה תחום העיתונאות, כשהעיתונאי ומגיש התוכנית "אולפן שישי", יאיר לפיד, הודיע על הקמת מפלגה חדשה בראשותו, ועיתונאים נוספים דוגמת מרב מיכאלי, מיקי רוזנטל, סתיו שפיר, איתן שוורץ, עפר שלח, פנינה תמנו-שטה ומרב דוד הודיעו על הצטרפותם למפלגות השונות. הצטרפותם של אלה, המשיכה את הקו שהחל במערכת הבחירות הקודמת, שבמסגרתו אישי תקשורת רבים מנצלים את חשיפתם הציבורית כדי להגיע לכנסת.
אל המערכת הפוליטית הצטרפו גם אישים מהתחום הפוליטי ומהתחום הביטחוני - ראש עיריית הרצליה יעל גרמן, ראש עיריית דימונה מאיר כהן, ראש עיריית רעננה נחום חופרי, ראש עיריית בני ברק יעקב אשר, ראש השב"כ לשעבר יעקב פרי, ראש האגף לחקירות ומודיעין במשטרה לשעבר משה מזרחי ומפקד סיירת מטכ"ל לשעבר עמר בר-לב. כמו כן, אנשי עסקים ומספר כלכלנים הודיעו על הצטרפותם למערכת הפוליטית והתמודדותם במסגרת המפלגות השונות - אבי שמחון, אראל מרגלית, יאיר שמיר, נפתלי בנט ושלמה מעוז.
מבצע "עמוד ענן".
על רקע ההידרדרות הביטחונית בגזרת רצועת עזה, הורה הדרג המדיני לצה"ל לצאת למבצע "עמוד ענן", במהלכו החלה סדרת תקיפות מהאוויר כנגד יעדים צבאיים של החמאס ובכירי הארגון, ביניהם ראש הזרוע הצבאית של הארגון, אחמד ג'עברי, שחוסל בעת שנסע ברכבו בעיר עזה. חמאס מנגד הגיב בירי רקטות ומרגמות לעבר יישובים שונים בישראל, בעיקר בדרום המדינה, אך לראשונה גם לעבר ערים במרכזה.
בישראל זכה המבצע לתמיכת רוב המערכת הפוליטית, כולל חלקים מהאופוזיציה, אך מפלגות שונות, בהן מרצ, חד"ש, ארץ חדשה והמפלגות הערביות הביעו את התנגדותן למבצע. מספר אישים בשמאל הישראלי כינו את המבצע "מלחמת בחירות" שמטרתה להחליף את סדר היום החברתי-כלכלי בסדר יום ביטחוני, וטענו שהמבצע לא יועיל לישראל בטווח הרחוק. לאחר שנחתם הסכם הפסקת האש עם החמאס, הביעו מספר אנשי ימין, ביניהם נפתלי בנט ואריה אלדד ביקורת על החלטת הממשלה.
על רקע אירועי הלחימה ברצועת עזה ובדרום ישראל, הכריזו המפלגות השונות על השהיית קמפיין הבחירות הפוליטי שלהן - כך מפלגת הליכוד וכך מפלגות האופוזיציה קדימה והעבודה.
תעמולת הבחירות.
תעמולת הבחירות החלה אמנם בתחילת דרכה ברשת האינטרנט, כשמפלגות ומועמדים רבים פתחו דפים ברשתות חברתיות מקוונות דרכם הם העבירו מסרים פוליטיים, אך כבר באמצע דצמבר החלה מפלגת התנועה בפרסום שלטי חוצות רבים בהם הותקפו בנימין נתניהו ואביגדור ליברמן. בחודש ינואר הושק הקמפיין של הליכוד, תחת הסיסמה "ראש ממשלה חזק - ישראל חזקה" באירוע בבנייני האומה בו הופיעה הזמרת שרית חדד.
מפלגת העבודה פרסמה גם היא שלטי חוצות, בנוסח המחאה החברתית ותחת הסיסמה "ביבי טוב לעשירים. שלי טובה בשבילך". הקמפיין של מרצ, במקביל, תחת הסיסמה "השמאל של ישראל", בחר לרמוז ששאר מפלגות השמאל-מרכז יסכימו לשבת בממשלה בראשות נתניהו, וגרס שהצבעה למרצ פירושה ש"הקול שלך בטוח נגד ביבי". סיסמת הקמפיין של התנועה הייתה "התקווה תנצח את הפחד", וחד"ש יצאה בסיסמאות "נגד הממשלה", ו"ביחד אין עלינו" (בהתייחס לשותפות היהודית-ערבית שמתקיימת בה).
מערכת הבחירות התאפיינה לכל אורכה במאבק תוך-גושי. מפלגות השמאל לא הצליחו להתאחד סביב מועמד מוסכם לראשות הממשלה מטעם הגוש, כששלושה מועמדים ניסו למצב עצמם כאלטרנטיבה לשלטון: שלי יחימוביץ', ציפי לבני ויאיר לפיד. התחושה הייתה שגוש השמאל מפולג, וקריאה של לבני להקמת חזית משותפת, לאחר התחייבות פומבית של יחימוביץ' שלא לשבת בממשלת נתניהו, לא צלחה, לאחר שלפיד ויחימוביץ' האשימו אותה בחוסר נכונות אמיתית לאיחוד ובניסיון למשוך אליה מצביעים בעקבות הידרדרותה בסקרים. מבין שלושת המועמדים, יחימוביץ' לבדה הצהירה בפומבי שלא תשב בממשלה שמפלגת העבודה לא תעמוד בראשה. לפיד ולבני לא הביעו התחייבות זהה, אולם סירבו להיות "עלה תאנה", כדבריהם, לממשלת ימין-דתיים.
בגוש הימין נוצר מאבק גם כן. סקרים רבים הראו שרשימת "הליכוד ביתנו" מאבדת מושבים באופן עקבי לרשימת הבית היהודי ולראש המפלגה, נפתלי בנט. צעירים רבים וציבור מסורתי העבירו אליו את תמיכתו, במהלך קמפיין עם הסיסמה "משהו חדש מתחיל", שבלט בעבודת שטח אינטנסיבית של בנט, שכללה מלבד סיורים רבים בארץ גם ראיונות רבים לכלי התקשורת השונים. ב-20 בדצמבר, במהלך ריאיון לתוכנית משעל חם, נשאל בנט בנושא פקודה לפינוי יישובים, כשתשובתו הביאה לגל ביקורת עליו מכל צדדי הקשת הפוליטית. למחרת, תקף ראש הממשלה בנימין נתניהו את בנט בראיונות לערוצי הטלוויזיה, ומפלגת הליכוד פרסמה מודעות המאשימות את בנט בקריאה לסרבנות פקודה. נוסף על כך, החלה מפלגת הליכוד בהפצת מודעות כנגד "הבית היהודי" המאשימות אותה במגזריות, בקיצוניות ובהדרת נשים.
גם מפלגת ש"ס הייתה שותפה למאבקים בתוך גוש הימין. בעקבות פרסומים וקריאות שונות להוציא את משרד השיכון ומשרד הפנים מידיה של המפלגה, תקפה המפלגה את הליכוד. ש"ס הזהירה שאלמלא הבוחרים המסורתיים של הליכוד יתמכו בש"ס, אזי לאחר הבחירות תעלה ממשלה שתקצץ בתקציבי הרווחה ותפגע באופיה היהודי של מדינת ישראל. ביטוי לפגיעה אפשרית באופי היהודי של המדינה, לעמדת המפלגה, הגיע בסרטון התעמולה "כוכבית גיור" שהפיצה, ושגרר ביקורת מכל צדדי הקשת הפוליטית, בו נראה גבר יהודי, תחת חופה, לצד אישה לא יהודיה, בעלת מראה ומבטא רוסי, שמתגיירת באמצעות פקס ושלא כהלכה.
סאטירה במערכת הבחירות.
מערכת הבחירות לוותה בתוכניות טלוויזיה סאטיריות שונות שעסקו באופן אינטנסיבי בבחירות, ביקרו את המפלגות והאישים המתמודדים בהן וכן הציגו עמדות שונות ביחס לנושאים העומדים במרכזן. עיקר הביקורת הופנתה כלפי המפלגות החדשות "יש עתיד" ו"הבית היהודי" לצד ביקורת על מפלגת השלטון "הליכוד ביתנו".
התוכנית מצב האומה של זכיינית ערוץ 2 רשת החלה את עונתה החמישית ב-13 באוקטובר 2012, מיד עם ההודעה על הקדמת הבחירות, שלא תוכננו תחילה לעמוד במרכז העונה.עיקר הביקורת בתוכנית הופנתה כנגד יאיר לפיד, כהמשך לקמפיין ההומוריסטי "יאיר לפיד מלך" של התוכנית, כשלפיד הוצג כיהיר ובלתי כשיר לתפקידו. כמו כן הופנתה ביקורת כנגד המפלגות הדתיות הבית היהודי וש"ס במסגרת הצגת עמדה אתאיסטית כללית.
בנוסף, בהתאם לפורמט התוכנית, התארחו במהלך העונה חברי כנסת ומתמודדים רבים, בהם ראשי המפלגות שלי יחימוביץ', ציפי לבני, נפתלי בנט, זהבה גלאון ואריה אלדד בעוד שבנימין נתניהו, יאיר לפיד ואריה דרעי סירבו להתראיין בה. עונת הבחירות הציפה שנית את הדיון ביחס למשמעותו של אירוח פוליטיקאים בתוכנית סאטירה, כאשר המתנגדים טענו להענקת במה נוחה מדי למתמודדים בעוד התומכים הצביעו על חשיפה ציבורית מזווית שונה. במהלך העונה נודע כי מרב מיכאלי, בת זוגו של מנחה התוכנית ליאור שליין, תתמודד על מקום ברשימת מפלגת העבודה וכן תהיה מועמדת מטעמה לכנסת. בסך הכל זכתה התוכנית לממוצע רייטינג של 24.2% ולביקורות משבחות.
תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" של הזכיינית קשת הייתה בתקופת פגרה בעת ההכרזה על מערכת הבחירות (מלבד שידור חד-פעמי במהלך מבצע עמוד ענן) ועקב כך הוקדמה עליית העונה העשירית ל-24 בדצמבר 2012. כותבי התוכנית מציגים את עצמם כבעלי אג'נדה שמאלית והתוכנית נתפסת בציבור בהתאם.
גם בתוכנית זו, המבוססת על חיקויים, הופנתה עיקר הביקורת כלפי יאיר לפיד שהוצג כלא החלטי וכקורץ לשני צידי המפה הפוליטית, בעוד נפתלי בנט הוצג כבעל עמדה ימנית קיצונית, המתחזה לבעל עמדה מתונה יותר באמצעות חברים שונים במפלגתו. כמו כן נמתחה ביקורת על התנערותה כביכול של שלי יחימוביץ' מהשיוך השמאלי של מפלגת העבודה והעדפת השיח החברתי-כלכלי על פני זה המדיני-ביטחוני.
בסיום יום הבחירות השתלבה ארץ נהדרת במשדר החדשות לפני ואחרי פרסום תוצאות המדגם. העונה זכתה לרייטינג ממוצע של 33% ולביקורות מעורבות.
ערוץ 10 העלה לרגל מערכת הבחירות תוכנית חדשה בשם "בובה של מדינה". התוכנית לא זכתה לאחוזי צפייה משמעותיים וספגה ביקורות שליליות והשפעתה על מערכת הבחירות הייתה שולית.