תרופות oxymetazoline או phenylephrine שהן תרסיסים לאף שמיועדים לטיפול בנזלת אלרגית, ועשויים גם לשמש למטרה זו. אם אמצעים פשוטים אלה לא עובדים אז ייתכן שיש צורך בהתערבות רפואית כדי לעצור את הדימום על ידי כווייה כימית של כל כלי הדם הקדמיים של האף . טיפול זה נעשה אך ורק על ידי איש מקצוע רפואי. זהו הליך כירורגי וצריך להזריק חומר הרדמה ברירית האף, רצוי בתוספת של אדרנלין אקטואלי להפחית דימום נוסף.
חברה ותרבות.
בקומיקסים יפניים, כגון אנימה ומנגה, דימום פתאומי מהאף מצביע בדרך כלל על כך שהאדם מגורה מבחינה מינית. תיאור זה מבוסס על אמונה עממית יפנית לפיה דימום מהאף הוא סימן לריגוש מיני.
אמונה רווחת בפיליפינים היא שדימום מהאף נובע מהיתקלות של האדם בבעיה מורכבת, בדרך כלל קשיים בדיבור באנגלית. דוגמאות אחרות יכולות להיות בחינה, ראיון, או ניתוח דו"ח שמשתמש במונחים טכניים.
שלמה שטמפפר
המפטי דמפטי
הַמְפְּטִי דַּמְפְּטִי (באנגלית: Humpty Dumpty) הוא דמות המופיעה בשיר ערש אנגלי פופולרי.
הופעות.
בשיר.
המפטי-דמפטי המופיע בשיר זה הוא ביצה שעברה האנשה, כך שעובדת היותה ביצה אינה נאמרת במפורש בשיר. במסגרת ההאנשה, לביצה יש שם, והיא ישבה על החומה. בכל זאת נשמרה בהמפטי דמפטי תכונה של הביצה: לאחר שנפלה ונשברה, איש לא יכול להחזירה לקדמותה.
בגרסתו המודפסת הראשונה, שפורסמה בשנת 1810, הופיע השיר כחידה, שהמונח "המפטי-דמפטי" מופיעה בה כהטעייה, משום שבסלנג האנגלי של המאה ה-18 היה זה כינוי לאדם גוץ - נמוך וכרסתן.
מלחמת האזרחים.
יש הטוענים ש"המפטי-דמפטי" היה כינויו של תותח כבד שהיה בשימוש המלוכנים בזמן מלחמת האזרחים האנגלית בשנים 1642 - 1649 והוצב על החומה ליד כנסיית מרי הקדושה בקולצ'סטר. תותח של כוחות הפרלמנט ירה לעבר המפטי-דמפטי ופער חור בחומה אשר מתחתיו. כתוצאה מכך נפל התותח המגן. לשם הרמתו התגייסו כלל אנשי וחיילי המלך ולא הצליחו להרימו.
מבעד למראה ומה אליס מצאה שם.
השם צבר פרסום רב בעקבות הספר "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", שבו מקיימת אליס דו-שיח עם יצור בשם המפטי-דמפטי הדומה לביצה. זהו יצור יהיר במיוחד, המתייחס לשיחה כאל משחק. המפטי-דמפטי היה מיומן מאוד לשונית, וייחס למילים מובן שונה מהמקובל. המפטי-דמפטי ישב על חומה ואסור היה לו ליפול שכן אם יפול מהחומה עליה הוא יושב, המלך ישלח את כל חילו וכל פרשיו כדי להחזירו לשם.
החתול של שרק.
בסרט החתול של שרק, המפטי דמפטי מוצג כיריב של החתול במגפיים כבר שנים, מאז שהמפטי בגד בו ונתן לחיילים לתפוס אותו, אך בכל זאת החתול במגפיים משתף אותו איתו. בסוף הסרט אווזת ענק לוקחת אותו. הוא מאבד את אישיותו המואנשת והופך לביצה רגילה, ונראה כי ליבו הוא זהב.
הופעות נוספות.
משמעות הסלנג של "המפטי-דמפטי", הוא כינוי למשקה חריף מבוסס על ברנדי. יש פירושים נוספים למשמעות השם, אך מרביתם הם בגדר אטימולוגיה כוזבת.
בסרט הקוסם מארץ עוץ יש אזכור להמפטי דמפטי.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע לעברת את שם הדמות במילה בֵּיצָן, שחידש בהשראת המילה ליצן.
בסדרה "נקודות בצבעים" ובסדרת המקור שלה "Polka Dot Door" ישנם זוג אחים שקוראים להם "המפטי" ו"דמפטי", שמראם דמוי ביצה. באחד הפרקים נראים ששניהם יושבים על חומה שהם עשו מקוביות.
הכנסייה האפיסקופלית (ארצות הברית)
הכנסייה האפיסקופלית או "הכנסייה האפיסקופלית של ארצות הברית" (באנגלית: The Episcopal Church, ולעיתים בקיצור TEC) היא כנסייה בנצרות המשתייכת לזרם האנגליקני, שמרכז פעילותה בארצות הברית.
הכנסייה האפיסקופלית הייתה לארגון עצמאי זמן קצר לאחר המהפכה האמריקנית, כאשר חויבה לנתק את קשריה עם הכנסייה של אנגליה, הכפופה להלכה למלך בריטניה. בכך הייתה לכנסייה האנגליקנית האוטונומית הראשונה מחוץ לאיים הבריטיים. מקור השם במילה הלטינית Episcopus שמשמעה בישוף.
כנסיות אנגליקניות וכן מתודיסטיות נוספות, מחוץ לארצות הברית, כוללות בשמן את התואר "אפיסקופלית". (למשל הכנסייה האפיסקופלית של ירושלים והמזרח התיכון).
הקהילות מאורגנות בדיוקסיות, שבראש כל אחת מהן עומד בישוף. לכנסייה משתייכות מעל 7500 קהילות, שבראש כל אחת מהן עומד ועד מנהל, אשר בוחר (בכפוף להסכמת בישוף הדיוקסיה) את כהני הדת של הקהילה: כמרים ודיאקונים. הקהילות משתייכות ל-110 דיוקסות הפרושות בארצות הברית, וכן בטאיוואן ובחלק ממדינות דרום אמריקה והאיים הקריביים. נוסף לכך קיים ארגון של הקהילות באירופה, שמעמדו דומה לזה של דיוקסיה. הדיוקסות שבארצות הברית מאורגנות בתשע פרובינציות.
מבחינת האמונה הדתית, מחשיבה הכנסייה את עצמה כמצויה בדרך הביניים שבין נצרות קתולית ופרוטסטנטיות. הן מבחינה ליטוּרגית והן מבחינה אמונית קיימים הבדלים גדולים בין קהילות שונות המשתייכות לכנסייה. שני נושאים שעמדו במוקד מחלוקת נוקבת בכנסייה בשנים האחרונות היו היחס להומוסקסואליות ושאלת קבלתן של נשים לתפקידים בהיררכיה הכנסייתית. בשנת 2006 נבחרה אשה, קת'רין ג'פרטס סצ'ורי, לתפקיד הבישוף העליון של הכנסייה, בחירה שעוררה ביקורת בקרב גורמים שמרנים בעולם האנגליקני בכלל. מרבית הדיוקסיות, אך לא כולן, מקבלות נשים לתפקידי כמורה ובישוֹפוּת.
ב-2010 נמנו כ-2.12 מיליון חברים רשומים בקהילות הכנסייה האפיסקופלית, מתוכם כ-1.95 מיליון בארצות הברית. מספר החברים הגיע לשיא של כ-3.4 מיליון באמצע שנות השישים, ונמצא בירידה הדרגתית בעשורים האחרונים, בדומה למצב בכנסיות אחרות מן הזרם המרכזי. האפיסקופלים בארצות הברית מהווים חלק גדול מאוד בפוליטיקה בכלכלה ובאקדמיה יחסית לגודלם באוכלוסייה הכללית. כקבוצה, אפיסקופלים אמריקאיים נוטים להיות משכילים יותר ולהרוויח יותר מאשר אמריקאים בכללותם. בנוסף, רבות מהדמויות הבולטות בארצות הברית, כמו בנקאים, אנשי תעשייה ועסקים ומשפחות ותיקות עשירות הם חברים בכנסייה האפיסקופלית, ומספר של המשפחות האמריקאיות העשירים ואמידים ביותר, כגון משפחת ואנדרבילט, משפחת אסטור, משפחת רוקפלר, משפחת דו פונט, משפחת רוזוולט ומשפחת פורבס הם אפיסקופלים. מדד נוסף להשפעת הכנסייה האפיסקופלית הוא העובדה שיותר מרבע מנשיאי ארצות הברית היו אפיסקופלים.
הכנסייה האפיסקופאלית
נצרות אפיסקופלית
פיום שופכה
פיום שופכה (אורתרוסטומיה) הוא הליך כירורגי במהלכו פוערים פתח בשופכה.
הליך כירורגי זה בוצע מאות שנים בידי חברות שבטיות כחלק מטקס החניכה של נערים והכנסתם לעולם המבוגרים. כיום, הקבוצות האחרונות המקיימות טקס פיום שופכה מתגוררות באוסטרליה.
בשנים האחרונות עולה מספר הגברים העוברים הליך זה בצורה וולונטרית, ומבלי שתהיה לו עבורם משמעות תרבותית. על פי רוב, כאשר הליך זה מבוצע מחוץ להקשר התרבותי שלו, הוא מבוצע על מנת להשיג עונג מיני מוגבר או לשם אסתטיקה, כחלק ממגמת ה-Body modification.
ניתוח פיום שופכה מתבצע לעיתים גם לצרכים רפואיים, כאשר יש היצרות של השופכה עד כדי חסימה מלאה או כמעט מלאה.
חסרונות פיום השופכה כוללים את הסיכון שבניתוח (המבוצע לעיתים על ידי צוות שאינו מקצועי, או על ידי האדם עצמו כחלק מהטקס). אבר מין שעבר פיום שופכה הוא בסיכון מוגבר להעברת מחלות מין, והיכולת לעבר מופחתת.
למור
9K32 סטרלה-2
9K32 סטרלה-2 (ברוסית: 9К32 Cтрела-2 (חץ), נאט"ו: SA-7 Grail) הוא טיל כתף מונחה נגד מטוסים ונגד מטרות מנמיכות טוס.
לטיל ראש ביות אינפרה-אדום (מונחה חום) פסיבי. הסטרלה-2 מהווה את הדור הראשון של טילי נ"מ משוגרי כתף סובייטים והוא דומה לטיל האמריקאי "רדאיי" ("REDEYE"). הטיל הוכנס לשירות בשנת 1968.
לטיל טווח מרבי של 4.2 ק"מ, ברום של 2,300 מטר ומהירות טיסה של כ-500 מטר לשנייה. הטיל מתביית על החום הנפלט ממנועי כלי הטיס.
תיאור הטיל.
למערכת שלושה חלקים:
ניתן גם לחבר מערכת זיהוי-עמית-טורף (זע"ט) לקסדת המפעיל.
בחלקו הקידמי של הטיל מחוברות שתי מאזנות, ובחלקו האחורי ארבעה משטחי היגוי.
לטיל ישנו ראש ביות בעל גלאי חום פסיבי לא מקורר.
כחצי שנייה לאחר הלחיצה על ההדק ניצת מנגנון הודף הפולט את הטיל מחוץ למשגר,
וכעבור שתי שניות ניצת המנוע העיקרי של הטיל.
קיימים אמצעים רבים המסוגלים לשבש את פעולת הטיל. כמו כן, קיים קושי להפעיל את הטיל בשטח הררי עקב החום הנפלט מן הקרקע.
התפתחות הטיל.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה פיתחה ברית המועצות טילי נ"מ גדולים וכבדים כנגד מפציצים גרעיניים. לאחר מלחמת קוריאה הבינו הסובייטים שעידן המלחמות הקונבנצינליות לא תם ושיש להשקיע גם בפיתוח מערכות נ"מ שיגנו על הכוחות המתמרנים. כתוצאה מכך החלו בפיתוח של מספר מערכות נ"מ שנתנו מענה לצורך זה. התוכנית הייתה לשלב חמש מערכות שונות המכסות את כל תחומי גובה הטיסה ומיועדות לרמות לחימה שונות, מרמת הגדוד ועד רמת החזית כולה.
המערכת שיועדה לרמת הגדוד הייתה טילי סטרלה-1 וסטרלה-2, כאשר שני הטילים נועדו להיות טילים משוגרי כתף. בסופו של דבר היה הסטרלה-1 כבד מדי והוחלט להרכיבו על גבי פלטפורמה ממונעת, שתפעל לצד תותחי השילקה. הסטרלה-2 אכן שימש כטיל כתף.
הפיתוח החל בשנת 1959 בחברת "טורופוב OKB" (לימים "קולומנה") כאשר פרטי המתחרה האמריקאי, ה"רדאיי" היו ידועים למפתחים וככל הנראה פיתוח הסטרלה-2 הושפע ממנו רבות. עם זאת לא הצליחו המהנדסים לבנות ראש-ביות דומה ל"רדאיי" ונאלצו לפתח ראש פשוט יותר.
גרסה ראשונה הוצגה כבר בשנת 1966, אך הגרסה הסופית של הסטרלה-2 נכנסה לבסוף לשירות רק בשנת 1968, חמש שנים לאחר המתוכנן.