בשנת 2013 ייצאה פיג'י למולדובה סחורה שהוערכה בשווי 30,200 דולר אמריקאי. הסחורה כללה עץ מנוסר. מאז אותה השנה לא נערך סחר רשמי בין שתי המדינות.
לודוויגסבורג
לודוויגסבורג (בגרמנית: Ludwigsburg) היא עיר במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. העיר נמצאת כ-12 קילומטר צפונית לשטוטגרט, לחופי נהר הנקאר. העיר היא הגדולה והמרכזית במחוז בעל שם זהה.
היסטוריה.
העיר הוקמה על ידי אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג, שהחל בשנת 1704 בבניית ארמון לודוויגסבורג ובשנת 1709 ואילך בבניית העיר בסמוך לו. הדוכס משך מתיישבים חדשים לעיר על ידי הבטחת שטחים למתיישבים, חומרי בניה בחינם, ואף חופש העיסוק וחופש דת. העיר הפכה לעיר באופן רשמי בשנת 1718 והפכה לבירת המדינה במקום שטוטגרט. בשנת 1733, כשמת אברהרד לודוויג, מנתה העיר כ-6,000 תושבים.
לאחר מותו של אברהרד לודוויג, עבר השלטון לידיו של קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, שהחזיר את הבירה לשטוטגרט. דבר זה הוביל לירידה דרסטית במספר תושבי העיר בתוך זמן קצר.
יהודי לודוויגסבורג.
בעיר הוקם בית כנסת לראשונה בשנת 1884. בית הכנסת נהרס במהלך ליל הבדולח.
סרט התעמולה הנאצי "היהודי זיס", המבוסס על יוזף זיסקינד אופנהיימר, איש כספים יהודי תושב העיר, צולם במקום.
בשנת 2008 הותקנו בעיר אבני נגף לזכר יהודי העיר שנרצחו בשואה.
יחסי בליז–שווייץ
יחסי בליז–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין בליז כוננו ב-1988. שווייץ הכירה בעצמאות בליז עוד ב-1981. שווייץ פתחה קונסוליה רשמית בבליז סיטי בשנת 1996. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים".
בליז ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם: הסכם הסגרה הדדי, הסכם פטור מאשרה הדדי, אמנה למניעת כפל מס והגנה על השקעות.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 31 שווייצרים חיו בבליז. הסחר שבין המדינות הוא סחר יחסית קטן. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 8.9 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 8.3 מיליון פרנקים ייצוא שווייצרי לבליז ו-600,000 פרנקים ייבוא שווייצרי מבליז.
Analog Science Fiction and Fact
Analog Science Fiction and Fact הוא כתב עת למדע בדיוני באנגלית היוצא לאור בארצות הברית החל מ-1930.
במקור, היה שמו Astounding Stories of Super-Science, והגיליון הראשון שלו יצא לאור בינואר 1930. לאחר שהמו"ל הראשון פשט את הרגל, נמכר כתב העת ל-Street &amp; Smith בשנת 1933, ובמהרה הפך למוביל בתחומו. בין השאר פורסם בו "The Legion of Space" של ג'ק ויליאמסון ו-"Twilight" של ג'ון קמבל שהפך ב-1937 לעורך כתב העת.
עם השנים, בעקבות התחרות הגוברת וכן נטייתו של קמבל לפרסום פסאודו-מדע וקשר לתורתו של ל. רון האברד (מייסד הסיינטולוגיה), ירד קרנו של כתב העת. אולם הוא נשאר משמעותי בתחומו. ב-1960 שונה שמו של כתב העת לשמו הנוכחי. קמבל נשאר העורך עד למותו בשנת 1971.
כיום העורך הוא טרבור קואקרי (Quachri).
פרס Astounding ליוצר החדש המצטיין.
חברת Dell Publishing (בבעלות רנדום האוס) מעניקה מדי שנה פרס ליוצר חדש מצטיין במסגרת הפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני. הפרס בעבר היה על שמו של המו"ל הוותיק של כתב העת, ג'ון קמבל. בעקבות ביקורת נוקבת על קמבל שהשמיעה זוכת הפרס לשנת 2019, ג'נט אינג על דמותו של קמבל שונה שם הפרס לפרס Astounding, על שם כתב העת.
Astounding Stories
פוסן
יחסי פורטוגל–רוסיה
יחסי פורטוגל–רוסיה הם יחסי החוץ בין פורטוגל לרוסיה. לפורטוגל שגרירות במוסקבה ואילו לרוסיה שגרירות בליסבון.
שתי המדינות הן המזרחית ביותר והמערבית ביותר באירופה, ולשתיהן קשרים טובים מאוד זה עם זה. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה.
יחסים דיפלומטיים מלאים ברמת השגרירות בין פורטוגל לבין האימפריה הרוסית נוסדו בשנת 1779. מוקדם יותר, בשנת 1724, פנו סוחרים פורטוגזים לפיוטר הגדול בבקשה להקים משלחות סחר. פיוטר הגיב במינוי קונסול בליסבון. עם זאת, אין שום עדות לכך שקונסוליית ליסבון הוקמה למעשה באותה תקופה. המסחר בין המדינות התפתח לאט, והקונסוליה הרוסית בליסבון נפתחה לבסוף בשנת 1769 בראשותו של ז'ואאו אנטוניו בורשר, בנקאי פורטוגזי-גרמני מהמבורג. בורשאר לא התעניין במיוחד בקידום אינטרסים עסקיים פורטוגלים, והמסחר בין המדינות נותר חסר חשיבות.
בספטמבר 1779 מינתה מריה הראשונה, מלכת פורטוגל, את השגריר לשעבר בהולנד, פרנסישקו ז'וזה הורטה מסדו, כשגריר פורטוגל ברוסיה הממוקם בסנקט פטרבורג. הקיסרית יקטרינה השנייה הגיבה במינוי הרוזן וילהלם נסלרודה לשגריר בפורטוגל. קשרים אלה הביאו לאמנת 1782 על נייטרליות חמושה ואמנה על מסחר משנת 1787. בשנת 1799 חתמו שתי המדינות על ברית הגנתית שלא התפתחה לפעולה צבאית ישירה.
במשך רוב המאה ה-19, מערכות היחסים נותרו ללא אירועים, ותפסו תאוצה בעשור האחרון של המאה, כאשר הצי הרוסי הקיסרי השתמש בקביעות בנמלים פורטוגזים לצורך תיקונים. צוות אנשי היאכטה הקיסרית "צארבנה" בפרט התקבל על מעשיהם בלחימה בשריפה בשנת 1895 בפרלמנט הפורטוגזי. עם זאת, במהלך מלחמת רוסיה–יפן בשנת 1904, פורטוגל התייצבה לצד בריטניה וסירבה לאפשר לצי הרוסי גישה לנמליה.
לאחר מהפכת פברואר 1917 ברוסיה, נותקו הקשרים בין שתי המדינות בשנת 1919, כננו מחדש בשנת 1934 ושוב נותקו בשנת 1951, באופן חד צדדי על ידי פורטוגל, בתגובה לתמיכה הסובייטית בתנועות אנטי-פורטוגזיות במושבות הפורטוגזיות. היחסים לא כוננו מחדש עד 1974 עם מהפכת הציפורנים בפורטוגל והפלת האסטדו נובו. בין 1951 ל-1974 היחסים היו מתוחים כאשר פורטוגל וברית המועצות נטלו צדדים מנוגדים בישיבות העצרת הכללית של האו"ם.
יחסים דיפלומטיים.
רוסיה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון, ו-2 קונסוליות בפארו ופורטו. מאידך, פורטוגל מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-2 קונסוליות בניז'ני נובגורוד וסנקט פטרבורג.
יחסי פורטוגל–צרפת
יחסי פורטוגל–צרפת הם יחסי החוץ בין פורטוגל לצרפת. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, האיחוד האירופי, נאט"ו והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות החלו כאשר אפונסו אנריקס מבית בורגונדי הצרפתי, הוכתר בשנת 1139 למלך פורטוגל הראשון. במהלך השנים לחמו שתי הממלכות אחת בשנייה במלחמת הירושה הספרדית, מלחמת שבע השנים ובמלחמת חצי האי, שבה נכבשה ממלכת פורטוגל על ידי כוחותיו של נפוליאון, מה שגרם למשפחת המלוכה הפורטוגזית לברוח לברזיל. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמה פורטוגל לצד מדינות ההסכמה, וחלק מכוחותיה לחמו לצד הצרפתים. בשנת 1986 הצטרפה פורטוגל לקהילה הכלכלית האירופית, אשר הפכה מאוחר יותר ל, וב-1 בדצמבר 2009 נחתמה בה אמנת ליסבון, שבה שונתה חוקת האיחוד האירופי.
יחסים דיפלומטיים.
צרפת מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון, ו-6 קונסוליות בקוימברה, פארו, פונשל, הורטה, ליריה, פונטה דלגדה ופורטו. מאידך, פורטוגל מחזיקה צרפת שגרירות בפריז, ו-13 קונסוליות באז'אקסיו, בורדו, קלרמון-פראן, דקס, ליון, מרסיי, מונפלייה, ניס, אורליאן, פו, סטרסבור, טולוז וטור.
אימפריית השחיתות
אימפריית השחיתות (באנגלית: The Corrupted) הוא סרט מותחן פשע בריטי בבימויו של רון סקאלפלו, לפי תסריט מאת ניק מורקרופט. בסרט מככבים סם קלפלין, טימותי ספאל, יו בונוויל, נעמי אקי, קתל פנדרד, שון דולי, צ'רלי מרפי, נואל קלארק ודייוויד היימן והוא עוקב אחר אסיר מורשע לשעבר שמנסה לזכות בחזרה באמון משפחתו לאחר שאיבד הכל לסינדיקט פשע מקומי.
הפקה.
פיתוח.
ב-20 ביוני 2017 הודיעה Eclipse Global Entertainment על רון סקאלפלו כבמאי הסרט באתר האינטרנט שלהם.
ליהוק.
ב-5 בפברואר 2018 הוכרז כי שחקן משחקי הרעב, סם קלפלין, הצטרף לקאסט לצד טימותי ספאל. יו בונוויל, דייוויד היימן ונעמי אקי התווספו גם הם לצוות. ב-16 במרץ 2018 נואל קלארק הצטרף כבלש משטרתי.
צילומים.
צילומי הסרט החלו ב-16 במרץ 2018 במקומות שונים ברחבי לונדון, בריטניה.
שחרור.
הסרט יצא לאקרנים ב-10 במאי 2019 והופץ באופן מקומי בבריטניה על ידי Entertainment Film Distributors. הטריילר והפוסטר הרשמי פורסמו ב-5 באפריל 2019.
בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-12 בספטמבר 2019.
נמל טילבורי
יחסי אנטיגואה וברבודה–ארצות הברית
יחסי אנטיגואה וברבודה–ארצות הברית הם היחסים הדו צדדיים בין אנטיגואה וברבודה וארצות הברית של אמריקה.
היסטוריה.
היחסים בין אנטיגואה וברבודה וארצות הברית היו ידידותיים מאז עצמאות אנטיגואה וברבודה מבריטניה בשנת 1981.
ארצות הברית תמכה במאמץ של ממשלת אנטיגואה וברבודה להרחיב את בסיסה הכלכלי ולשפר את רמת החיים של אזרחיה. עם זאת, בעקבות חששות מהיעדר הרגולציה המתאימה בתחום השירותים הפיננסיים פרסמה ממשלת ארצות הברית אזהרה פיננסית בנוגע לאנטיגואה וברבודה בשנת 1999. האזהרה הוסרה בשנת 2001, אך ממשלת ארצות הברית ממשיכה לפקח על ממשלת אנטיגואה וברבודה בנוגע לרגולציה של שירותים פיננסיים.
ארצות הברית הייתה פעילה בתמיכה, סיוע ושיקום לאחר אסונות הוריקן, באמצעות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) לסיוע באסונות חוץ וחיל השלום. הסיוע האמריקני מופנה בעיקר באמצעות סוכנויות רב-צדדיות כמו הבנק העולמי ובנק הפיתוח בקריביים (CDB), וכן באמצעות משרד USAID בברידג'טאון, ברבדוס.