בקניגסברג היה כנראה בית דפוס גדול ועתיק למדי, ייתכן שבבעלות יהודית. יואל משה סלומון למד כאן את מלאכת הדפוס בנעוריו. ספרים רבים וייחודיים הודפסו בקניגסברג, כולל ספרים מראשוני החסידות כמו כתבי המגיד ממעזריטש, אך גם ספרים נגד החסידות כמו זמיר עריצים.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 היו בקניגסברג כ-4,000 יהודים. הגרמנים במזרח פרוסיה היו בעלי נטיות לאומניות ואנטישמיות חזקות, והקהילה הקטנה, שהייתה מפולגת בין זרמים דתיים ופוליטיים, נאלצה להתאחד מול החקיקה האנטי יהודית. כך למשל הוקם בשנת 1934 בית ספר יהודי בקניגסברג. יומנו של בית הספר וקורותיו מתועדים באתר יד ושם, ותמונת בית הכנסת הגדול עם הניגונים המיוחדים שבו הונצחו על גבי תקליטור של בית התפוצות.
בלילה שבין ה-9 ל-10 בנובמבר 1938, הוא ליל הבדולח, שרף המון גרמני את חמשת בתי הכנסת של קניגסברג וחלק מבית הספר ששכן באחד מבתי הכנסת. חלק מהיהודים הצליח להגר ורובם נשלחו לטרזיינשטט (Theresienstadt) עד סוף 1942. עם כבוש העיר על ידי הסובייטים נותרו בה יהודים מעטים, בעיקר כאלה שהיו נשואים ללא-יהודים. בשנת 1948 גורשו יהודים אלה יחד עם תושביה הגרמנים של העיר שהפכה לקלינינגרד.
בשנים האחרונות חודשה בקלינינגרד הקהילה היהודית בידי איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה, משמש כרב העיר והמחוז הרב דוד שוועדיק.
כמו כן פועל בעיר בית חב"ד בהנהלתו של שליח חב"ד הרב אברהם ברוך דייטש.
בעיר גם קברו של מייסד תנועת המוסר רבי ישראל מסלנט ורבים באים לקברו ביום היארצייט שלו.
קניגסברג
צנטרליזם דמוקרטי
הצנטרליזם הדמוקרטי הוא אחד מעקרונות היסוד של הלניניזם. על פי עקרון זה, מוסדות המפלגה הם בעלי צביון דמוקרטי פנימי - כלומר, יש הכרה בזכות הוויכוח הפנימי והביקורת ובזכות מוסדות מייצגים לבחור את גופי הביצוע וההנהגה (הדרישה הדמוקרטית), ואולם מרגע שנתקבלה החלטת ההנהגה היא מחייבת את כל החברים ואת כל המוסדות לפעול על פיהן (צנטרליזם ). תפיסה ארגונית זו נוסחה בבירור בתקנות המפלגה משנת 1934 כ"חופש בדיון, אחדות בפעולה".
הצנטרליזם הדמוקרטי הוא צורת ארגון מפלגתית שיצר לנין במטרה לזרז את המהפכה הקומוניסטית העולמית. הרעיון הוא שהמפלגה בנויה מבסיס שמתפשט לענפים שונים בחברה על ידי שילוב בין עקרון ריכוזי לדמוקרטי. העקרונות הדמוקרטים מתבטאים בכך שכל מוסד נבחר, כל החלטה מתקבלת לאחר דיון חופשי וברוב קולות ועד לרגע קבלת ההחלטה ניתן להתנגד לה. העיקרון הריכוזי הוא שכל מוסד נמוך מציית למוסד גבוה יותר. ועד מרכזי מקבל מידע מדרגים נמוכים ועל סמך זה מקבל החלטות שמחייבות את שאר הגופים. כך בעצם מספר קטן של מנהיגים מקבלים החלטות ולארגונים שמתחתיהם יש יכולת לתת גושפנקה המונית להחלטה. כך עוצמת המפלגה נראתה גדולה בהרבה מהעצמה האמיתית שלה. צורת ארגון זו השפיעה מאוד על ההיסטוריה הרוסית והסינית.
ארגונים לניניסטים ניסחו את הצנטרליזם הדמוקרטי כך:
מחשב נישא
קול דודי דופק
"קול דודי דופק" הוא מאמר מפורסם שכתב הרב יוסף דב סולובייצ'יק, המבוסס על נאום פרו-ציוני שנשא ביום העצמאות השמיני של מדינת ישראל בישיבת רבי יצחק אלחנן בניו יורק.
תוכן המסה.
האדם אל מול הסבל.
את מאמרו מתחיל הרב סולובייצ'יק בהתייחסות לשאלת הרוע והסבל שבעולם. אין הוא מוכן לכפור בקיום הרע:
את התשובה לרע מוצא הרב סולובייצ'יק בהבחנה בין גורל ליעוד. האדם הקיים "קיום גורלי, קיום מאונס בבחינת 'על כרחך אתה חי'", הוא חסר אונים מול הרע, אולם לאדם הקיים "קיום ייעודי, קיום פעיל, כשאדם ניצב לעומת הסביבה שהושלך בה" יש תקווה.
בתארו את יכולתו של האדם לחיות קיום פעיל, הרב סולובייצ'יק מנסח אקזיסטנציאליזם יהודי הלכתי:
הקיום הפעיל הראוי ליהודי, הקיום שאליו הוא צריך לפנות בהתמודדותו עם הסבל, הוא, בעיני הרב סולובייצ'יק, שכלול האישיות ועבודת אלוהים טובה יותר.
כך מפרש הרב סולובייצ'יק את תשובת האלוהים לאיוב:
את חטאיו של איוב מוצא הרב סולובייצ'יק בהתנערותו מאחריות לגורל הציבור. איוב היה כצופה פסיבי בתקופה הרת גורל לעם ישראל. "הנשאת אף פעם תחינה בעד איש זר מתוך השתתפות בצערו? לא!" קורא הרב סולובייצ'יק על איוב. כאן רומז הרב סולובייצ'יק אל יהדות ארצות הברית האורתודוקסית, מה חמור הוא עוון הפסיביות אל מול הקמת מדינת ישראל הזקוקה לסיוע ולתמיכה.
בהמשך דבריו הוא מוכיח את היהדות הדתית בארצות הברית בחריפות. הוא מלין על העדר ההשתתפות ביישוב הארץ, על מיעוט התרומות, לעומת יהודים לא דתיים: "קמצנים אנו כולנו!".
לסיכום מוסיף הוא דברי וידוי נוקבים על פעילות היהדות האמריקנית בזמן השואה, על חטא השתיקה מול רצח המיליונים. "חסרים היינו אותה מידת החסד שנטולה הייתה לכתחילה גם מאיוב".
הדוד דופק בדלת.
על בסיס שיר השירים המתאר כיצד דופק הדוד על דלתה של הרעיה, אך זו מתעצלת לפתוח לו, עד אשר מאוחר מדי, "דודי חמק עבר", מונה הרב דפיקות חדשות המושמעות בתקופת נאומו, דפיקות של ההשגחה העליונה - היא הדוד - לפתחה של הרעיה - עם ישראל.
שש דפיקות מונה הרב:
הרב סולובייצ'יק מסביר שהיהדות בארצות הברית עלולה להיות דומה לרעיה, שפספסה את פגישתה עם הדוד, במקרה שהם לא יבינו שתקומת מדינת ישראל היא חלק מהמהלך האלוהי ויחברו אל המדינה.
ברית גורל וברית יעוד.
הרב סולובייצ'יק מבדיל בין שני סוגי ברית שנכרתו בין עם ישראל לבין האלוהים: ברית גורל וברית יעוד. ברית גורל כפויה על האדם, הוא משועבד לה. היהדות כפויה על האדם היהודי:
לעומת זאת, ברית היעוד מציינת אידיאל שאדם פונה אליו מרצונו החופשי. האדם היהודי מממש אותו על ידי "הידמות לבוראו על ידי התעלות על עצמית".
בשני המאפיינים של תהליך הגיור - מילה וטבילה, מוצא הרב סולובייצ'יק את האבחנה בין שתי הבריתות. המילה מציינת השתייכות לגורל היהודי, ואילו הטבילה, התקדשות ליעוד היהודי.
לבד מביקורתו על יהדות אמריקה, ואדישותה לגורל אחיה, ולפיכך התנערותה מברית הגורל, מותח הרב גם את ביקורתו על הציונות החילונית.
התמימות כלפי כוונות עמים אחרים והאשליה לפיה האנטישמיות תיעלם עם קום המדינה, מקורן באי הבנתה הנכונה של ברית הגורל היהודית, שתוצאתה בדידותם של היהודים, כשאין להם אלא זה את זה.
ההתנערות מהמחויבות הדתית של הציונות היא כישלונה החמור ביותר, שכן "שיתוף יעוד של חיים מקודשים" צריך להיות יעדה העליון של מדינת ישראל. היא צריכה לממש את המעבר מברית גורל, שלבדה מביאה בדידות וייסורים, אל ברית יעוד, שבה יש "כוחות יצירה ושמחת קיום מחודש, חופשי ורענן".
אסטרונאוט
טאישו
מדריך אתרים
מדריך אתרים הוא מאגר מידע אינטרנטי המרכז קישורים לאתרי אינטרנט אחרים. נקרא גם אינדקס אתרים. המדריך מציג רשימה של אתרים בצורה ממוינת היררכית על פי קטגוריות, ומשמש לאיתור אתר רצוי וקבלת מידע בסיסי עליו. יצירת ההיררכיה ותיאור האתר מצריכים מעורבות אנושית ואינם ניתנים לביצוע בצורה אוטומטית (בשל הקושי בפרשנות של שפה מדוברת). מנהל המדריך מחליט על האתרים שייכללו במדריך וכן על מיקומם ברשימה לפי אמות המידה המתאימות לסוג המדריך. בדרך כלל, מדריך אתרים מסחרי יכלול אתרים וימקם אותם במדריך לפי אמות מידה כלכליות. בנוסף לגישה ההיררכית למידע שבמדריך, ניתן לאתר אותו גם באמצעות כלי חיפוש פנימי.
מדריך אתרים יכול להיות:
היתרון של מדריך אתרים הוא שיש פיקוח אנושי על האתרים הנכללים בו. כך נמנעים מלקבל תוצאות של אתרים שאינם קשורים למילות החיפוש או אתרים "נידחים". יתרון זה מהווה גם חיסרון במקרים רבים מפני שמדריך אתרים יכול לכלול תוצאות מוטות. מנוע חיפוש, לעומת זאת, בונה את מאגר המידע שלו באופן אוטומטי.
בראשית ימי האינטרנט יצאו לאור ספרים של מדריכי אתרים, ובהם רשימה של אתרים מסווגת לפי נושאים, עם מילות הסבר על כל אתר. עם הגידול במספר האתרים ובדינמיות שלהם, היה ברור שמקומם של מדריכי אתרים הוא באינטרנט עצמו. מדריכי אתרים אינטרנטיים היו פופולריים מאוד, אולם בשל גידול האינטרנט הם מתקשים לתת גישה לאתרים רבים, ומנועי חיפוש הפכו לפופולריים יותר. גם כיום מדריכי אתרים פופולריים, אך בעיקר בנושאים ספציפיים.
מדריכי האתרים הנודעים ביותר בעולם הם המדריך הפתוח החופשי לשימוש והמדריך המסחרי של Yahoo.
מדריכי האתרים המפורסמים בעברית הם הגרסה המקומית של המדריך הפתוח והמדריך של וואלה!.
אמפליטודה
אינדקס אתרים
מפת כפות רגליים
שלום וסטפליה
שלום וסטפליה, הידוע גם כהסכמי מינסטר ואוסנבריק, הוא כינויה של סדרת ההסכמים שהביאו לסיום מלחמת שלושים השנים ומלחמת שמונים השנים ואשר הכירו "רשמית" בפרובינציות המאוחדות של ארצות השפלה ובקונפדרציה השווייצרית. הסכמי וסטפליה נחתמו ב-24 באוקטובר 1648, בנוכחות פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, יתר הנסיכים הגרמניים, צרפת ושוודיה.
הסכם השלום הספרדי-הולנדי, שסיים את מלחמת שמונים השנה שהתחוללה בין שתי המדינות, נחתם ב-30 בינואר 1648, ואילו , אשר הביא לסיום מעשי האיבה בין ספרד וצרפת, נחתם אחת-עשרה שנים אחר כך, לאחר ניצחון הצרפתים ב.
תוצאות הסכמי וסטפליה היו רחבות היקף. בין היתר, ארצות השפלה הצפוניות הפרוטסטנטיות זכו לעצמאות מספרד, צעד שסיים את מלחמת שמונים השנה, ואילו פומרניה, ויסמר וברמן-ורדן הועברו לשליטה שוודית. כוחה של האימפריה הרומית הקדושה דעך, ושליטי הנסיכויות הגרמניות הורשו לקבוע את הדת השלטת באדמותיהם. שלום וסטפליה אף העניק הכרה חוקית לקלוויניזם.
בעקבות ההסכמים, זכו שלוש ישויות מדיניות - שוודיה, ארצות השפלה וצרפת - למעמד של מעצמות מן הדרג הראשון. עם זאת, מעמדה של שוודיה כמעצמה לא ארך זמן רב.