ב-10 ביולי 2000, יצא אלבומה הראשון של הלהקה "Parachutes", לאחר עבודה של מספר חודשי הקלטה שהחלה בנובמבר 1999. בין השירים הבולטים באלבום ניתן למנות את שני הסינגלים האחרונים של הלהקה ("Shiver" ו-"Yellow"), כמו גם את "Don't Panic" ו-"Trouble". האלבום זכה להצלחה רבה, כשהגיע למקום ה-1 ברשימת "האלבומים הנמכרים ביותר" באנגליה, לאחר שנמכר בלמעלה מ-2 מיליון עותקים. האלבום נחל הצלחה רבה גם בארצות הברית, כשיצא לחנויות בנובמבר 2000, שם העפיל למקום ה-51 ברשימת "200 האלבומים הנמכרים ביותר של מגזין "בילבורד". בספטמבר 2000, הייתה הלהקה בין המועמדות לזכייה ב"פרס המירקורי". בעקבות הצלחת האלבום בארצות הברית, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ראשון במדינה שנקרא "US Club Tour". עוד באותו חודש, זכתה הלהקה בפרס "הלהקה הבריטית של השנה" ובפרס "האלבום הבריטי של השנה" בטקס "פרסי המוזיקה הבריטית". בתחילת שנת 2001, התפטר מתפקידו פיל הארווי, שתיפקד כמנהל הלהקה מראשית דרכה. הארווי שהפך למנהל האומנותי של הלהקה הוחלף בתפקיד על ידי דייב הולמס.
שנה לאחר מכן, זכתה הלהקה לראשונה בפרס במסגרת טקס אמריקאי, כשזכתה בקטגוריית "האלבום האלטרנטיבי של השנה" במסגרת טקס "פרסי גראמי" שנערך בלוס אנג'לס.
2001–2004: A Rush of Blood to the Head.
לאחר ההצלחה של אלבום הבכורה שלה, חזרה הלהקה לאולפן ההקלטות בספטמבר 2001, והחלה לעבוד על אלבומה השני, שהופק על ידי קן נלסון (שהיה אחראי על מלאכת ההפקה של אלבומם הראשון).
ב-26 באוגוסט 2002, הוציאה הלהקה את אלבומה השני "A Rush of Blood to the Head". יום לאחר השקתו באנגליה, הופץ האלבום גם בארצות הברית בהוצאת "תקליטי קפיטל". הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "In my Place".
2004–2005: X&amp;Y.
ב-2005 עשתה הלהקה היסטוריה כאשר הוציאה את הסינגל "Speed of Sound" שנכנס היישר למקום השמיני בארצות הברית. בבריטניה הגיע הסינגל למקום השני, כשאת מקומו בפיסגה לוקח הרמיקס של רינגטון "הצפרדע המשוגעת". ביוני יצא אלבומה השלישי של הלהקה, X&amp;Y. האלבום נכנס היישר למקום הראשון עם צאתו, בארצות הברית ובריטניה בו-זמנית. בבריטניה נמכרו כמעט חצי מיליון עותקים מהאלבום תוך שבוע. שם האלבום, על פי מרטין, מייצג את המשתנים במשוואה מתמטית. בהמשך יצאו גם השירים "Fix You", "Talk", "White Shadows" ו"The Hardest Part".
ב-2006 האלבום X&amp;Y הוכרז כאלבום הכי נמכר בעולם לשנת 2005, על פי הדיווחים של הפדרציה הבינלאומית של תעשיית המוזיקה. קולדפליי מכרה ברחבי העולם 8.3 מיליון עותקים מאלבומה השלישי, שיצא ביוני 2005.
2006–2010: Viva la Vida or Death and All His Friends.
ביוני 2008 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי הנושא שני שמות: Viva la Vida, ו-Death and All His Friends. האלבום הופק על ידי בריאן אינו וחובר בעזרתו של ג'ון הופקינס. ב-29 באפריל 2008 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Violet Hill". ב-5 במאי 2008 הוציאה הלהקה את הסינגל השני מתוך האלבום, שיר הנושא - "Viva la Vida". על עטיפת האלבום מתנוסס חלק מתוך היצירה המפורסמת, "החירות מובילה את העם", שצייר הצרפתי אז'ן דלקרואה.
בריאיון לתחנת הטלוויזיה BBC טענו כריס מרטין וויל צ'מפיון שאלבום זה מהווה שינוי בדרך הכתיבה שלהם: "כשהיינו בני 19 כתבנו שירים ברמה של בני 19 עכשיו אנחנו בשנות השלושים לחיינו". בראיונות אחרים הם אמרו כי "Viva la Vida or Death and All His Friends" הוא "התחלה", וחלק נפרד משלושת האלבומים הקודמים הנחשבת טרילוגיה בפני עצמה. על אלבום זה קיבלה הלהקה מועמדויות רבות לפרסי גראמי.
ביום יציאתו נמכרו בארצות הברית בלבד כ-360 אלף עותקים, ועוד 720 אלף במהלך השבוע הראשון. באנגליה נמכרו 125 אלף עותקים ביום יציאתו, וכ-302 אלף עותקים בשלושת הימים הראשונים לאחר יציאתו. Viva la Vida or Death and All His Friends הוא האלבום שהורד הכי הרבה פעמים דרך רשת האינטרנט.
ב-4 בדצמבר 2008 הוגשה נגד הלהקה תביעה להפרת זכויות יוצרים על ידי הגיטריסט ג'ו סטריאני בטענה ששירם "Viva la Vida" מכיל תווים עיקריים מהקטע האינסטרומנטלי "If I Could Fly" מאלבומו של סטריאני משנת 2004, "?Is There Love in Space". שיר זה זיכה אותם במועמדות לפרס גראמי לשיר השנה.
בדצמבר 2008 הוציאה הלהקה את החלק השני של האלבום בדמות המיני אלבום "Prospeckt's March" הכולל 8 שירים מהאלבום האחרון שלא נכנסו לאלבום עצמו ונמכר במהדורה מהודרת ביחד עם Viva la Vida.
ב-15 במאי 2009 הוציאה קודפליי אלבום הופעה בשם LeftRightLeftRightLeft הזמין להורדה בחינם באתר האינטרנט של הלהקה.
ב-6 ביולי 2009 הוציאה קולדפליי את השיר Strawberry Swing כסינגל.
בסוף שנת 2009, במצעד העשור שנערך בתחנת הרדיו גלגלצ נבחרה קולדפליי ללהקת העשור עם מעל ל-14,000 קולות. קולדפליי הייתה הלהקה עם מספר השירים הגבוה ביותר באותו מצעד, תשעה שירים.
2009–2012: Mylo Xyloto.
ב-1 בדצמבר 2010 הוציאה קולדפליי להורדה דיגיטלית סינגל, שכתבו חברי הלהקה, בשם "Christmas Lights".
ב-31 במאי 2011 פרסמה הלהקה סינגל חדש בשם "Every Teardrop Is a Waterfall", מתוך אלבומה החמישי מיילו זיילוטו. את שם האלבום ואת עטיפתו פרסמה הלהקה באתר האינטרנט שלה ב-12 באוגוסט 2011. על פי כריס מרטין, זהו אלבום קונספט שסובב סביב שתי דמויות מיילו וזיילוטו שמתאהבות, או כמו שאמר "סיפור אהבה עם סוף שמח" . ב-21 בספטמבר יצא הסינגל השני מתוך האלבום, Paradise, שזכה להצלחה רבה במצעדים. האלבום יצא לאור ב-24 באוקטובר 2011. ב-3 בפברואר 2012 יצא הסינגל השלישי מהאלבום, Charlie Brown, שיצאתו כללה גם קליפ לקידום הסינגל.
ב-2 ביוני 2012, הוציאה קולדפליי ביחד עם ריהאנה את השיר "Princess Of China", מעריצי קולדפליי כעסו על כך שהלהקה שיתפה פעולה עם ריהאנה, בטענה שהיא והשירים שלה ממוסחרים, ומנגד קולדפליי דווקא שמחו שהקליפ זכה ל-14 מיליון צפיות תוך שבועיים.
2012–2014: Ghost Stories.
במהלך סיבוב ההופעות של האלבום Mylo Xyloto רואיינו חברי הלהקה והודו כי כבר הם עובדים על אלבום חדש, נוצרה שמועה בעקבות ריאיון עם חברי הלהקה בהופעה באוסטרליה שהלהקה תיקח הפסקה מפעילות בין השנים 2013 עד 2015 אך שמועה זו הופרכה כאשר ראיינו את סולן הלהקה, כריס מרטין.
ב-9 באוגוסט 2013 הודיעה הלהקה רשמית שתוציא ב-26 באוגוסט 2013 שיר חדש בשם "Atlas" אשר צורף לפסקול הסרט 'משחקי הרעב - התלקחות' שהיה אמור לצאת ב-22 בנובמבר 2013, אך הוצאת הסינגל נדחתה ל-8 בספטמבר 2013 מסיבה לא ידועה.
ב-25 בפברואר 2014 פורסם שיר חדש מתוך האלבום החדש שהוכרז "Ghost Stories" בשם "Midnight".
ב-3 במרץ פורסם שיר נוסף מתוך האלבום, בשם "Magic". בנוסף חשפה הלהקה כי אלבומה החדש "Ghost Stories" יכלול תשעה שירים ויפורסם ב-19 במאי 2014, הלהקה גם צירפה את עטיפת האלבום. האלבום עסק בעיקר בפרידה של מרטין מאשתו, השחקנית גווינת' פאלטרו.
2015–2018: A Head Full Of Dreams.
ב-5 בדצמבר 2014 סולן הלהקה כריס מרטין, הודיע כי הלהקה תוציא במהלך שנת 2015 אלבום שביעי במספר שייקרא "A Head Full Of Dreams" (ראש מלא חלומות). יחד עם הודעתו של מרטין על האלבום השביעי הופצה השמועה כי מדובר באלבום אחרון וסופי של הלהקה שלמעשה יוביל לפירוקם, אך שמועה זו הופרכה על ידי מרטין.
ב-27 בנובמבר 2015, יצא הקליפ של סינגל החמישי מהאלבום, "Adventure Of A Lifetime".
ב-29 בינואר 2016, יצא הקליפ של הסינגל השלישי מהאלבום, "Hymn for the Weekend", בשיתוף עם הזמרת ביונסה.
ב- 16 במאי 2016, יצא הקליפ של הסינגל "up&amp;up" שנערך על ידי הישראלים וניה היימן וגל מוג'ה.
בדצמבר 2015 הודיעה ליגת ה-NFL כי קולדפליי תופיע במופע המחצית של סופרבול 50 שיתקיים בפברואר 2016 ביחד עם הזמרת ביונסה והזמר ברונו מארס.
בסוף חודש פברואר 2017 שהתה הלהקה בישראל וברשות הפלסטינית בביקור שהוגדר על ידם כביקור היכרות ולימוד.
ב־2018 ביצעה הלהקה גרסת כיסוי לשירו של אלטון ג'ון "We All Fall in Love Sometimes", גרסת כיסוי שנכללה באלבום ההוקרה "Revamp: Reimagining the Songs of Elton John &amp; Bernie Taupin" .
2019–הווה: Everyday Life.
ב-26 בספטמבר 2019, הכריזו הלהקה שיופיעו בפסטיבל "Global Citizen" שבניו יורק, בשנת 2020. במהלך חודש אוקטובר הודיעו חברי הלהקה שיוציאו את אלבום האולפן השמיני שלהם והכפול שיקרא "Everyday Life", האלבום יצא ב-22 בנובמבר 2019.
השפעות.
בתחילת דרכה, הושווה סגנונה של הלהקה לזו של ג'ף באקלי ורדיוהד, כמו גם לאומנים נוספים דוגמת טראוויס, U2, ג'ורג' האריסון (בעיקר בהקשר לאלבומה השני "A Rush Of Blood To The Head" משנת 2002) וג'וני קאש (בהתייחס לאלבומה השלישי של הלהקה "X&amp;Y" משנת 2005). כריס מרטין ציין כי אחת מהלהקות שהשפיעו עליו להקים את הלהקה הייתה "א-הא".
כל חברי הלהקה הגיעו מבתים מבוססים כלכלית באופן יחסי, בני המעמד הבינוני, שהוריהם עודדו אותם לעסוק במוזיקה. כריס מרטין החל לנגן בפסנתר בגיל צעיר ובגיל 15 החל להופיע עם הרכבי רוק משתנים, כאשר אחד מהזמרים המועדפים עליו היה טום וייטס. ג'וני באקלנד החל לנגן בגיטרה בגיל 11, בהשראת הנגנים המועדפים עליו, לרבות ג'ימי הנדריקס ואריק קלפטון. גאי ברימן, נחשף בגיל צעיר למוזיקת הפאנק והחל לנגן בגיטרה בס בתקופת נערותו. ויל צ'מפיון, ששולט במגוון כלים בהם בס וגיטרה, לא חשב על קריירה כמתופף עד שהצטרף הלהקה, אז החל לנגן על כלי הקשה באופן בלעדי.
מעורבות חברתית.