מכחול הוא כלי בעל ידית, שבקצה אלומת סיבים בודדת. אורך ועובי הסיבים, כמו גם גמישותם ומידת הספיגה שלהם, משפיעים על איכות וייעוד המכחול. הסיבים יכולים להיות גזומים בזווית שטוחה, חדה או מעוגלת; צרורים זה לצד זה, פרושים למניפה או מרוכזים לחוד מדויק. הסיבים למכחולי אמנים היו בעבר עשויים פרווה (למשל מכחולי צובל, העשויים פרוות חמוס סיבירי) וכיום לרוב עשויים מסיבים סינתטיים שונים. הכלי הראשון במעלה לאמנים, ומאפשר מגוון רחב יותר של אפקטים באמנות מכל כלי אחר. מיועד לצבעים נוזליים בלבד.
לוח צבעים.
פַּלֵטָה האי משטח קשיח שעליו האמן מסדר ומערבב צבעים. הפלטה בדרך כלל עשויה מעץ, פלסטיק, קרמיקה או חומר אינרטי אחר, קשה וחסר נקבוביות. פלטות צביעה מגיעות במגוון גדלים וצורות, אך הסוג המוכר ביותר עשוי מלוח עץ דק ומעוצב להיות מוחזק בידו של האמן ולהישען על זרועו.
מברשת.
מברשת אמנים היא כלי בעל ידית, שבקצה מכל שטוח וממנו בוקעות אלומות של סיבים, המסודרות באורך שווה (מברשת שטוחה) או בזווית משתנה (מברשת זוויתית). מיועד למריחה רחבה של צבע או ורנית על משטח, לרוב על מנת לכסותו באופן אחיד. ניתן להשתמש במברשת ליצירת אפקטים מגוונים שקשה יותר ליצור במכחול. עם זאת, היא נחשבת ככלי פחות מדויק ורבגוני מהמכחול. מיועדת לצבעים נוזליים בלבד.
מרית.
מרית ציירים (שפכטל) היא כלי בעל ידית נוחה ולהב שטוח ורחב, לעיתים בעל קצה מעוגל ולעיתים קטום. באמצעותה יכול האמן למרוח את הצבע על הבד במרקמים בולטים (יצירת אפקט אימפסטו) ולמלא בקלות ובמהירות שטחים גדולים. עבודה עם מרית ציירים אינה מדויקת ומשמשת לרוב כאמצעי אקספרסיבי. פרט להיותה כלי ציור, המרית משמשת להוצאת צבעים ומריחתם על הפלטה, למריחה אחידה של ג'סו על הבד ועוד. מיועדת לצבעים נוזליים או מוצקים למחצה.
תרסיס.
תרסיס, או מברשת אוויר (Airbrush) הוא כלי בעל ידית אחיזה ופיית התזה, דרכה ניתן לרסס את הצבע המורחף על משטח. ניתן לשלוט על רדיוס הרסס, כמות הצבע בו ועוד. באמצעות מברשת אוויר ניתן לצייר על משטחים לא סטנדרטיים כגון קירות ובניינים, ואפקט הריסוס מאפשר ערבוב מאוד עדין של הצבע ויצירת שכבת ציור דקיקה ונטולת משיחות מכחול. גרסה גסה יותר של מברשת האוויר היא בקבוקי תרסיס צבע, המשמשת לרוב לייצור גרפיטי, אך גם ציורים מורכבים יותר.
עפרון.
עפרון הוא כלי ציור בסיסי, המורכב ממוט צבען נוקשה (אך ניתן למריחה וסימון) המצופה במעטה נוקשה ונוח לאחיזה. בעפרונות רישום רבים המדיום הוא גרפיט, אך קיימים סוגים רבים של עפרונות פסטל בהם המדיום הוא ערבוב של גומי ערבי וצבען, עפרונות פחם ואף עפרונות המורכבים מצבעי שמן וצבעי מים (עפרונות אקוורל). לרוב ציורים בעפרונות יהיו מדויקים, נשענים יותר על קו מאשר כתם, ובנויים על הצללות וקווי מתאר. עם זאת ניתן ליצור בעפרונות מגוון סגנונות ציור, כולל כתמי כמו בצבעי מים.
איסוף ציורים.
בתרבות המערב כיום, ציורים לרוב מוצגים במוזיאונים המיועדים לצפיית קהל רחב, בין יצירות אמנות פלסטית אחרות. ציורים נאספים לעיתים על ידי אנשים פרטיים, ונסחרים בבתי מסחר ובמכירות פומביות המיועדות להם.
ציור של אמן ידוע עשוי להיסחר במיליוני דולרים, כאשר השיא במחיר הציור היקר ביותר נשבר מדי כמה שנים. דוגמאות לציירים שליצירותיהם מחיר גבוה הם פיקאסו (שזכה לכך עוד בימי חייו) ווינסנט ואן גוך (שזכה לכך רק לאחר מותו).
טירת היפהפייה הנרדמת
טירת היפהפייה הנרדמת היא המבנה המרכזי בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני.
היסטוריה.
הטירה הראשונה נבנתה בדיסנילנד באנהיים שבקליפורניה. טירה זו הושלמה בשנת 1955. בטירה זו ניתן היה ללכת ולראות ציורי קיר המתארים את סיפור היפהפייה הנרדמת, אולם מעבר זה נסגר לציבור בשנת 2001. היו שמועות שהדבר נגרם לאחר פיגועי 11 בספטמבר, אולם דוברי דיסני הכחישו וטענו שסגירת המעבר נבע מכך שהמעבר לא התאים לנכים.
הגשר המתרומם בחזית הטירה אכן עובד, והורם פעמיים בלבד - ביום פתיחת הפארק, ובשנות ה-80 בתום שיפוץ ארץ הפנטזיה. מעל הגשר, בחזית הטירה מוצג שלט האצולה של משפחת דיסני.
טירת היפהפייה הנרדמת השנייה נבנתה בדיסנילנד פריז. שמה הרשמי הוא: "Le chateau de la belle au bois dormant" ומדובר בתרגום השם לצרפתית. הטירה נבנתה בסגנון "אגדתי" יותר, והבנייה הושלמה ב-1992.
הטירה השלישית נבנתה בדיסנילנד הונג קונג ובנייתה הסתיימה ב-18 בנובמבר 2004.
מדליה
שימוש תהילים
שימוש תהילים הוא ספר קבלה מעשית המפרט כיצד להשתמש בכל אחד ואחד מפרקי ספר תהילים למטרות כרפואה, הגנה לילד וליולדת, והצלחה.
הספר נכתב במאה השמינית או התשיעית לספירה. הרשב"א כתב שהוא מוסכם בידי גדולי ישראל. יש מי שייחסו את כתיבת הספר לרב האי גאון, אך ייחוס זה אינו מוסמך ואינו מתיישב עם דברי רב האי גאון.
טירת סינדרלה
טירת סינדרלה היא הטירה הנמצאת במרכז ממלכת הקסם בדיסניוורלד, וכן הטירה הנמצאת בדיסנילנד בטוקיו.
עיצוב הטירה הושפע מטירת ד'אוסה בצרפת וכן ממספר טירות נוספות, כגון: טירת פונטנבלו, ארמון ורסאי, טירת שנונסו, שאטו דה פיירפונדס, טירת שאמבור, טירת שומון , האלקסר של סגוביה, טירת מושנה וקתדרלת טין.
הטירה תוכננה כך שתהיה גבוהה מספיק שיוכלו לראות אותה מלגונת שבעת הימים אשר נמצאת לפני ממלכת הקסם.
בקומה השנייה של הטירה מסעדה, ובקומה העליונה ישנה דירה שתוכננה במקורה עבור וולט דיסני, וכיום משמשת כסוויטת אורחים מפוארת.
הקמת הטירה.
הטירה הוקמה במשך 18 חודשי בנייה, והקמתה הסתיימה ביולי 1971. גובהה של הטירה 57 מטרים, והיא גבוהה פי שניים מטירת היפהפייה הנרדמת שבדיסנילנד, אולם הטירה נבנתה בשיטת פרספקטיבה כפויה - היינו באמצעות פרספקטיבה הטירה נראה הרבה יותר גבוהה מאשר היא במציאות וזאת באמצעות היחסים של המבנה - ככל שהטירה גבוהה יותר, הפרופורציות נהיות קטנות יותר - ובשיטה זו החוד שבקצה העליון של הטירה נראה כפול מגובהו האמיתי. קירות הטירה מוטים על מנת להגביר את האשליה של הגובה.
אף שהטירה נראית כבנויה מלבנים אפורות לבנות עם רעפי גג ירוקים כהים (למעט הצריח העליון הנראה צבוע זהב), אין לבנים בטירה והיא כולה בנויה על מבנה פנימי העשוי 600 טונות פלדה, ומצופה בקירות פיברגלס. בסיסי הטירה עשויים בטון. הטירה נבנתה חלקים חלקים שהורכבו במקום, ונועדה לעמוד ברוחות שמהירותן עולה על 144 קמ"ש. בניגוד לאמונה הרווחת, לא ניתן לפרק את הטירה במקרה של סערות חזקות במיוחד.
הטירה מוקפת חפיר בו זורמים של מים. בניגוד לגשר המתרומם בטירת היפהפייה הנרדמת, הגשר העומד בכניסה לטירת סינדרלה אינו יכול להתרומם.
13 גרגוילים מעטרים את הטירה.
עיטורים מיוחדים.
במספר מקרים מעוטרת הטירה זמנית לרגל אירועים מיוחדים:
הטירה בלילה.
לאחר השקיעה מוארת הטירה ב-16 מיליון נורות LED הממוקמות במרפסות וצריחי הטירה. הטירה מהווה חלק ממופע הזיקוקים הלילי הנערך בפארק, ומשנה את צבעיה בהתאם לשלבי המופע.
עיטורי הטירה.
באולם הכניסה של טירת סינדרלה מצויים חמישה פסיפסי קיר (מוזאיקות) המתארים את סיפור הסרט של אולפני וולט דיסני "סינדרלה" משנת 1950. הפסיפסים, שגודלם 3 X 5 מטרים, נוצרו על ידי האומן האנס ג'ואכים שארף. בניית הפסיפסים ארכה כשנתים, ובהם מאות אלפי ריבועי זכוכית איטלקית עם למעלה מ-500 צבעים. חלק מהיחידות מהם עשוי הפסיפס עשויי כסף סטרלינג ו-14 קרט זהב.
הפסיפסים מתארים את סיפור סינדרלה, ומקפידים שצבע עורם של אחיותיה יהא שונה משלה - האחת "אדומה מכעס" והשנייה "ירוקה מקנאה", כאשר סינדרלה נועלת את נעל הזכוכית.
חדרי הטירה.
בקומה הראשונה של הטירה, לצד חדר הכניסה מצויה חנות מזכרות המיוחדת למוצרי זכוכית וקריסטל, בקומה השנייה מצויה מסעדה המכונה כיום "השולחן העגול של סינדרלה", ובקומה העליונה מצויה דירה נסתרת.
הדירה הנסתרת.
בקומה העליונה של הטירה נבנתה דירה עבור וולט דיסני - דירה שיועדה למגוריו בעת שהותו בפלורידה. הדירה לא הושלמה בעת מותו של וולט דיסני בשנת 1966. אחיו, רוי דיסני, סירב להשתמש בדירה והיא הוסבה לשמש כמרכזיית הטלפונים של חברת התקשורת ויסטה יונייטד. ב-7 ביוני 2006 הוכרז על ידי חברת דיסני כי הדירה תוסב לחדר אירוח מפואר, ובמהלך חגיגות "שנת מיליון החלומות", שהייתה מעיין המשך לחגיגות היובל של דיסנילנד בקליפורניה, יתאפשר למבקרים באתר להגריל שהות של לילה בדירה.
השולחן העגול של סינדרלה.
מסעדה זו נקראה בעבר "אולם הכנסים של המלך סטפן". מאחר שלא ידוע שמו של המלך באגדת סינדרלה, המציאו מקימי הטירה את שמו, אולם על מנת שלא לעורר בלבול, ב-28 באפריל 1997, שונה השם לשמה הנוכחי של המסעדה.
המסעדה מעוצבת בסגנון ימי הביניים, חלונותיה מעוטרים בזכוכית צבעונית, ועל הקירות תלויים מגיני אבירים של צוות ההקמה של הפארק ובהם מגן האבירים של רוג'ר בוגי האב (מתכנן חלק ממתקני הפארק), מרק דייוויס (מתכנן הפארק), רוי דיסני, ג'ון הנץ' (מתכנן הטירה), דייאן דיסני מילר (בתו של וולט דיסני), דיק נוניס (מנכ"ל הפארק לאחר הקמתו) ומרטין סקלאר (מתכנן הפארק).
דיסנילנד טוקיו
דיסנילנד טוקיו הוא פארק השעשועים הראשון של חברת וולט דיסני שנבנה מחוץ לארצות הברית. הפארק נפתח ב־15 באפריל 1983 ומהווה חלק מאתר הנופש טוקיו דיסני ממוקם באורייסו, צ'יבה, פרבר של טוקיו בירת יפן.
מבנה הפארק.
בפארק ישנן שבע ארצות:
פארק השעשועים נבנה בסגנון ממלכת הקסם בו נבנו דיסנילנד וממלכת הקסם בדיסניוורלד בפלורידה.
הפארק בבעלות חברת אוריאנטל לנד - בעלת זיכיון מחברת וולט דיסני.
דיסנילנד הונג קונג