מכליס נולד בארץ ישראל. החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה, ועלה לקבוצה הבוגרת כבר בגיל 16. בעונת 1934/1935 בישל את שער הניצחון בזכיית פתח תקווה בגביע הארץ ישראלי הראשון של הקבוצה. ב-1935 עבר בהצלחה קורס למאמני חינוך גופני. ב-1936 מכליס עבר למכבי תל אביב ואף הצטרף לנסיעה של הקבוצה לארצות הברית. במהלך ההפלגה ערך לשחקני מכבי תרגילי כושר והתעמלות כהכנה למפגשים בארצות הברית. ב-7 באפריל 1937 הורחק מכליס לשנה מכל פעילות מאגודת מכבי תל אביב בעקבות חלקו בשביתת השחקנים ואי עליה למשחק נגד קבוצת אריס היוונית בערב פסח. ב-1939 היה מכליס שותף לנסיעה לאוסטרליה, ואף היווה גורם משמעותי במשחקים כאשר סיים כסגן מלך השערים עם 22 כיבושים.
לזכותו שלוש הופעות בנבחרת ארץ ישראל: שתיים בצמד המשחקים נגד נבחרת יוון ב-1938 במסגרת מוקדמות גביע העולם 1938, וכן במשחק ידידות ב-1940 נגד נבחרת לבנון בו כבש מכליס.
קריירת אימון.
בעונת 1951/1952 זכה עם מכבי פתח תקווה בגביע המדינה השני שלה, הפעם כמאמן, לאחר ניצחון במשחק הגמר נגד מכבי תל אביב. בעונת 1952/1953 היה מאמן מכבי תל אביב. את עונת 1953/1954, בה זכתה מכבי תל אביב באליפות, החל מכליס כמאמן הקבוצה, אך לאחר מחזור אחד עזב ובמקומו התמנה ג'רי בית הלוי.
נפטר בגיל 77.
תארים.
כשחקן:
כמאמן:
דונלד גלזר
דונלד גלאזר
מאיר נמני
מאיר נמני (29 בספטמבר 1948 - 25 ביוני 2017) היה כדורגלן ישראלי וקפטן מכבי תל אביב, דודו של אבי נמני.
ביוגרפיה.
נמני החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת מכבי רמלה. בילדותו היה נמני אוהד של מכבי חיפה ואף התקבל לקבוצה כשעלה לבוגרים. אולם, משפחתו התנגדה לכך ולכן עבר לשחק במכבי תל אביב בגיל 21. אחיו של מאיר, ראובן, שיחק גם הוא בשנות ה-60 במכבי רמלה, ובמכבי יפו ובתחילת שנות ה-70 עבר לבית"ר תל אביב.
במהלך 12 השנים שבהן היה נמני במכבי תל אביב, שיחק בכל תפקידי ההגנה, כבלם, מגן וקשר. בתקופתו בקבוצה זכה נמני בארבע אליפויות, שני גביעי מדינה ופעמיים באליפות אסיה לקבוצות.
לזכותו 24 הופעות בנבחרת ישראל, הראשונה ב-1974 נגד נבחרת מלזיה במסגרת גביע אסיה. נמני השתתף גם במשחקי נבחרת ישראל באולימפיאדת מונטריאול ב-1976. משחקו האחרון בנבחרת היה ב-פברואר 1977 מול נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון רמת גן במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978, בו שבר נמני את רגלו.
ב-1981 פרש נמני ממשחק בעקבות פציעה קשה במהלך משחק באצטדיון רמת גן.
לאחר הפציעה החל לאמן את צפרירים חולון למשך מספר שנים. הוא הצליח להעלות את הקבוצה לליגת העל, ובעונת 1988 זכתה להישגה הגדול ביותר - הפלייאוף העליון.
ב-25 ביוני 2017 הלך לעולמו לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. נטמן לצד אביו בבית העלמין החדש ברמלה.
תארים.
אליפויות: 4
גביעי מדינה: 2
אליפות אסיה לקבוצות: 2
דונלד ארתור גלזר
דונלד ארתור גלאזר
דונלד ארתור גלייזר
דונלד א' גלייזר
דונלד א. גלייזר
הייזלי קרופורד
הייזלי ג'ואקים קרופורד (באנגלית: Hasely Joachim Crawford; נולד ב-16 באוגוסט 1950) הוא אתלט עבר מטרינידד וטובגו, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר ובכך היה לספורטאי הראשון מטרינידד וטובגו שזכה במדליית זהב אולימפית.
ביוגרפיה.
קרופורד נולד בסן פרננדו שבטרינידד. הוא בנם של ליונל ופיליס קרופורד ואחד מ-11 אחים ואחיות. החל את קריירת האתלטיקה שלו בגיל 17 וזכה 6 פעמים באליפות טרינידד וטובגו בריצת 100 מטר ובשנת 1976 זכה גם באליפות בריצת 200 מטר.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1970 זכה קרופורד במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.33 שניות, אחרי דון קווארי (10.24 שניות) ולנוקס מילר (10.32 שניות). שניהם מג'מייקה.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים קרופורד במקום השמיני לאחר שמתח את שרירי מיתר הברך (המסטרינג) שלו כעבור 20 מטר בלבד ונאלץ להפסיק את ריצתו. המנצח בריצה זו היה ולרי בורזוב מברית המועצות (10.14 שניות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 זכה קרופורד במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.21 שניות, אחרי סילביו לאונרד מקובה (10.15 שניות).
אולימפיאדת השיא.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה קרופורד במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.06 שניות כשרץ במסלול מספר אחד, לפני קווארי (10.08 שניות) והאלוף האולימפי היוצא, בורזוב (10.14 שניות) ובכך היה לספורטאי הראשון מטרינידד וטובגו שזכה במדליית זהב אולימפית. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בריצת 200 מטר.
במשחקי חבר העמים שנערכו באדמונטון, קנדה בשנת 1978 זכה קרופורד במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות, אחרי קווארי (10.03 שניות) ואלן וולס מסקוטלנד (10.07 שניות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיים קרופורד במקום 17 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.28 שניות. בנוסף לכך הוא סיים במקום עשירי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.74 שניות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים קרופורד במקום 17 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.56 שניות.
ז'ק קרטייה
ז'ק ברל
ז'ק דמי
מנחם מרימוביץ'
מנחם (מנדל'ה) מרימוביץ' (1916 – 12 במאי 1945) היה כדורגלן יהודי, יליד קפריסין, ששיחק בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
קורות חיים.
מרימוביץ' יליד מרגו, קפריסין עלה עם משפחתו ב-1927. שיחק במכבי תל אביב כרץ שמאלי, והיה אחד משחקני ההרכב בשנות ה-30. ב-1936 היה שותף לנסיעה של הקבוצה לארצות הברית ונחשב ממצטייני המסע. בעקבות הצטיינותו במשחקים בארצות הברית, קיבל מרימוביץ' הצעה לחתום בקבוצה משיקגו, אך סרב. ב-1938 עבר מרימוביץ' לקבוצת הכדורגל של עובדי הרכבת בקהיר שבמצרים. ב-1939 חזר למכבי תל אביב, והיה שותף לנסיעה לאוסטרליה. במהלך השהייה באוסטרליה קיבל הצעה לחתום בקבוצת הכדורגל של פרת' המקומית, ונשאר שם. בתחילת שנות ה-40 מרימוביץ' היה שחקן בקבוצת המכבים שהייתה בעיר פרת' באוסטרליה המערבית והיה כחלק משמעותי מאוד בקבוצה. במהלך מלחמת העולם השנייה גויס לצבא אוסטרליה יחד עם אברהם בית הלוי ונשלח לגינאה החדשה לקרבות נגד היפנים. ב-12 במאי 1945 הוא נהרג במהלך הקרבות, ונקבר שם. במהלך השנים ניסו להעלות את עצמותיו לקבורה בישראל, אך ללא הצלחה.
לזכותו 2 הופעות בנבחרת ארץ ישראל בצמד המשחקים נגד נבחרת יוון ב-1938 במסגרת מוקדמות גביע העולם 1938.
אחיו היה השחקן והמאמן יוסף (יוסל'ה) מרימוביץ'.
תארים.
אליפויות: 2
גביעי מדינה: 1
מינט וולטרס
מִינֵט ווֹלְטֶרְס (באנגלית: Minette Walters; נולדה ב-26 בספטמבר 1949) היא סופרת מתח בריטית שזכתה להצלחה ולפופולריות. ספריה של וולטרס תורגמו לשפות רבות, וחלקם עובדו לסדרות טלוויזיה מצליחות בהפקת ה-BBC.
חייה ויצירתה.
מינט וולטרס נולדה בשם מינט ג'ב, בעיירה בישופ'ס סטורטפורד באנגליה. אביה היה קצין בצבא, וולטרס בילתה את ילדותה המוקדמת בחיים במחנות צבא באנגליה. בהיותה בת 12 מת אביה ממחלה והיא נשלחה לפנימייה.
בשנת 1968 הגיעה וולטרס לישראל, ביחד עם קבוצת צעירים לא יהודים, ושימשה כמתנדבת בקיבוץ כפר הנשיא, וכן במוסד לעבריינים צעירים בירושלים. לאחר מכן למדה לתואר ראשון בצרפתית בקולג' טרווליאן בדרהאם, אך לא סיימה את לימודיה שכן סיום הלימודים חייב שהות של שנה בצרפת, והיא לא רצתה בכך. באוניברסיטה פגשה את בעלה, אלק וולטרס. הזוג נישא בשנת 1978 ולהם שני בנים.
בשנת 1972 החלה וולטרס לעבוד בעריכה במגזינים מקבוצת IPC, המוציאה לאור מגזינים באנגליה, והפכה לעורכת במערכת "הספרייה השבועית לנשים" (Woman’s Weekly Library), המוציאה לאור ספרי רומן רומנטי. במהלך הזמן עברה בעצמה לכתיבת רומנים מסוג זה, והייתה כותבת רומן בן 30,000 מילה בסדרת "אהבה בבית החולים" מדי חודש. לאחר לידת ילדיה חדלה מכתיבה במשך מספר שנים אך כשגדלו החליטה להתמסר לכתיבת רומנים רציניים באורך מלא.
בשנת 1992 פרסמה את ספרה הראשון באורך מלא - "בית הקרח". כתיבת הספר ארכה שנתיים וחצי, והוא נדחה על ידי מספר בתי הוצאה לאור, עד שנרכש על ידי הוצאת מקמילן עבור 1,250 שטרלינג. הספר זכה להצלחה רבה. הוא קיבל את פרס אגודת סופרי הפשע הבריטים על שם ג'ון קריזי כספר הטוב ביותר של סופרת חדשה, ותורגם לשפות רבות. על ספר זה וספריה "הפסלת" ו"רסן הסוררת" (The Scold's Bridle) זכתה וולטרס בפרס אדגר ובפרס "פגיון הזהב" של אגודת סופרי הפשע הבריטים, הישג יוצא דופן לשלושה ספרים ראשונים של כותבת חדשה. מאז המשיכה וולטרס לפרסם ספר בממוצע אחת לשנה וחצי, ובסך הכל פרסמה ארבעה עשר ספרים.
ספריה של וולטרס עוסקים בבידוד, דחייה, הדרה, משפחות שאינן מתפקדות, צדק ונקמה. לעיתים הם עוסקים ברקע אמיתי, של מאורעות ואירועים אמיתיים, המושכים את הקורא אל המציאות שהיא יוצרת. וולטרס שואבת השראה רבה לספריה ממהדורות החדשות, וכן היא מתנדבת מזה שנים בבתי כלא, ומסייעת שם לאסירים.
חמשת ספריה הראשונים, "ביתן הקרח", "רסן הסוררת", "הפסלת", "ההד" ו"החדר החשוך", עובדו למיני סדרות טלוויזיה על ידי ה-BBC בין השנים 1996–1999, בהשתתפות שחקנים ידועים כדניאל קרייג, קלייב אואן ומירנדה ריצ'רדסון. הסדרות הוקרנו בישראל בערוץ 1 בסמוך לאחר הקרנתן בבריטניה.
סיפור אהבה ארץ ישראלי
סיפור אהבה ארץ ישראלי הוא מחזה ישראלי לשחקנית יחידה מאת פנינה גרי, שמספר את סיפור חייה האמיתי בין השנים 1948-1942 ואהבתה ללוחם הפלמ"ח, . ב-2017 הפכה ההצגה גם לסרט קולנוע אותו כתבה התסריטאית דיתה גרי באותו שם, בבימויו של דן וולמן.
על הבמה.