הריאקציה עם היוד שימושית לטיטרציה יודומטרית. למשל, כדי לקבוע ריכוז כלור במים מוסיפים יודיד בעודף שמתחזר ליוד על ידי הכלור (כך שמתקבל ריכוז יוד השווה לריכוז הכלור שהיה במים). את היוד מטטרים עם תמיסת נתרן תיוסולפט בריכוז ידוע. בחנויות לחיות מחמד נמכרת תמיסה מיימית של נתרן תיוסולפט לנטרול הכלור במי ברז המוכנסים לאקווריום בשם "אנטי כלור". כתמיסה הוא משמש להמסת הלידי כסף.
ברפואה החומר משמש לטיפול בהרעלת ציאניד.
אנטי כלור
פלאן בי
חזקה (פרזומפציה)
חֲזָקָה (פרזומפציה) היא מונח משפטי לפיו יש להניח כנתון נכונותה של עובדה מסוימת, או קיומו של מצב עובדתי מסוים. ישנן חזקות הניתנות לסתירה, כך שניתן להוכיח שאינן נכונות. ישנן חזקות שאינן ניתנות לסתירה. חזקות אלו נקראות "חזקות חלוטות". כך, למשל, קובע הדין הישראלי כי החותם על דיווח למס הכנסה, חזקה עליו שהוא מודע לתכנו של המסמך עליו חתם, וחזקה זו אינה ניתנת לסתירה.
דוגמאות לחזקות ידועות מן המשפט:
לחזקות משפטיות, נזקקים כאמצעי הוכחה עקיפה, כשאין ראיות שיבססו במישרין את הטעון הוכחה. החזקה באה ללמד על התקיימות מושא ההוכחה בעקיפין מהתקיימות נתונים חיצוניים לו, שהם, כשלעצמם, טעונים הוכחה.
במבנה כל חזקה מצויים שני מרכיבים: האחד, המתבטא בנתונים, הוא המרכיב היסודי, שמתוך התקיימותו ותוכנו מסתברת, בבחינת מסקנה, התקיימות המרכיב השני, המהווה את מושא ההוכחה. הזיקה הראייתית של המרכיב השני למרכיב הראשון היא החזקה עצמה, הפרזומפציה.
סוגי חזקות משפטיות.
מקובל להבחין בין שני סוגי "חזקות": "חזקות שבעובדה" - praesumptiones facti vel hominis; ו"חזקות שבדין" - praesumptiones legis.
חזקה שבעובדה.
חזקה שבעובדה אינה אלא הוכחה נסיבתית רגילה, הסקת מסקנה עובדתית ממערכת נסיבות מסוימת. בהיעדר ראייה ישירה שתוביל למסקנה חד משמעית, יכולות החזקות שבעובדה להביא לזיכויו או לחפותו של נאשם. מספר החזקות שבעובדה אינו מוגבל, והן נוצרות בהליך הפסיקה ומחודשות מדי יום על ידי בתי המשפט בשבתם בדין.
חזקה ידועה שבעובדה היא "החזקה התכופה", המניחה כי מי שנמצא וברשותו רכוש גנוב בסמוך מבחינת הזמן והמקום לביצוע הגנבה הוא אכן הגנב.
עיקר פעולתה של החזקה שבעובדה היא העברת נטל ההוכחה מצד המאשים לצד הנאשם. אמנם, במשפט הפלילי תמיד נותר נטל ההוכחה על המאשים, אך מרגע שהוכחו יסודות החזקה שבעובדה, עובר על הנאשם הנטל לסתור את המסקנה המתבקשת ממנה. כך, למשל, קבע בית המשפט העליון בע"פ 4682/01 לוי ואח' נ. מדינת ישראל וערעור שכנגד, פ"ד נח (1) 304, כי ה"מסה הקריטית" של הפסיקה יצרה חזקה שבעובדה שמכשיר הלייזר המכונה ממל"ז הוא מכשיר אמין לבדיקת מהירות. מכיוון שכך אל לה למדינה להוכיח מחדש את אמינותו של המכשיר בכל משפט בו נדונה מדידה באמצעות המכשיר. די לה להוכיח שנעשה שימוש במכשיר בנסיבות מסוימות (מפעיל מיומן, תנאי דרך מסוימים, התחשבות בסטיית הדיוק), ואז תופעל החזקה שהמכשיר הוא אמין, חזקה אותה יהא על הנאשם לסתור ולא על המאשימה להוכיח.
חזקה שבעובדה תמיד ניתנת להפרכה ולעולם אינה חלוטה. השופט יכול להחליט מיזמתו שחזקה מסוימת שבעובדה אינה חלה, אם מחמת הסברי הנאשם או מחמת שיקול דעתו של השופט והגיונו האישי.
חזקה שבדין.
חזקה מן החוק אינה תמיד אמצעי הוכחה, אלא פטור מהוכחה או מנטל הוכחה; שכן, בהתקיים המרכיב הראשון של החזקה, פטורים מהוכחת המרכיב השני או מן הנטל להוכיחו, כשהוא הוא, כאמור, מושא ההוכחה.
"חזקות שבדין" נחלקות לשני סוגי משנה: חזקות שבדין "חלוטות" וחזקות שבדין "יחסיות". ההבחנה ביניהם מצויה בלשון החוק.
חזקה שבדין חלוטה.
אם לא צורפה בחוק שקבע את החזקה, גם רשות להפריכה, היא נמנית עם סוג המשנה הראשון, שהיא חזקה שנוצרה מן החוק ולמען החוק, חזקה שבדין חלוטה.
חזקה שבדין יחסית.
ואולם, היה שבקובעו חזקה, קבע לה המחוקק גם סייג, המתבטא באפשרות לסותרה, החזקה היא אכן מן החוק, אך חזקה יחסית. הצד המעוניין בדבר רשאי להביא ראיות לסתור את הזיקה הראייתית המשוערת שבין שני מרכיבי החזקה, כדי להוכיח שהמציאות לאמיתה שוללת את "אמת" המחוקק; המחוקק, עצמו, בהקימו אפשרות זו, מגלה גם את האינטרס להעמיד במבחן המציאות את השערתו. היה ואותו צד לא השתמש באפשרות זו, ואין בראיות המצויות לפני הרשות המופקדת על חריצת הדין כדי להטות את מאזן ההסתברויות לטובת הפרכת החזקה, הופכת החזקה לסופית; השתמש הצד באפשרות האמורה, תידרשנה ראיות לפחות בעלות אותו משקל הוכחתי לשם סתירת החזקה; שיקולי המחוקק, שלא הופרכו, גוברים.
אשר לחזקות שבדין יחסיות, שהחוק משווה להם משקל ראיתי סופי בכוח בהיעדר הפרכה, נטל ההפרכה מוטל על הנאשם; בנטל זה כרוכה החובה להוכיח שהפרזומפציה של המחוקק אינה עומדת במבחן המציאות למרות היותה מעוגנת בחוק. ככל נטל הוכחה שמוטל על הנאשם, אמנם אין ההוכחה צריכה להסיר כל ספק בדבר מושאה, אך גם אין די ביצירת ספק סביר בלבד.
אשר לדיות הראיות שיש בה כדי לסתור את חזקת המחוקק, היא צריכה לעמוד במבחן מאזן ההסתברויות לצד הפרכת החזקה. זאת להבדיל מדיות ספק בלבד. בדבר תקפותה של חזקה שבעובדה כדי להפריך אותה.
דוגמה: בהגדרתו של "תושב ישראל" בפקודת מס הכנסה נקבע:
חזקה
ג'יימס מונרו (מזרחן)
ג'יימס מונרו (באנגלית: James T. Monroe) הוא פרופסור אמריטוס לספרות ערבית קלאסית וספרות השוואתית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי,
ג'יימס מונרו הוא בעל דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד. מחקריו של ג'יימס מונרו התמקדו בספרות ערבית קלאסית וספרות היספנית-ערבית. מונרו חרג במחקריו מן הגישה הפילולוגית הצרה שאפיינה בלשנים ערבים בני זמנו, הוא יצר בהם שילוב של דיסציפלינות שונות ותאוריות ממדעי החברה. כתב ספרים חשובים על המקאמות, ביניהם ספר על המקאמות של בדיע א-זמאן אל-המד'אני. וכתב מאמרים חשובים על שירת הזג'ל של אבן קוזמן. ב-1974 פרסם אנתולוגיה של שירה היספנית-ספרדית.
המטרופוליטן אופרה
פארק מצודת טריון
באטרי פארק
נסים קרליץ
הרב שמריהו יוסף נסים קרליץ (י"ח באב ה'תרפ"ו, 29 ביולי 1926 – כ"ג בתשרי ה'תש"ף, 21 באוקטובר 2019) היה מבכירי פוסקי ההלכה החרדים ליטאים, מייסד וראש בית דין צדק בני ברק (כונה "גאב"ד" בית הדין), חבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה, ראש כולל חזון איש ורב שכונת רמת אהרן.
ביוגרפיה.
נולד בקוסובה שבבלארוס, לרב נחום מאיר קרליץ ולבתיה, אחותו של החזון איש. עלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת ה'תרצ"ו, לאחר שהוריו הבינו כי יחויבו לשולחו לבית הספר הפולני. למד בישיבת תפארת ציון ובישיבת לומז'ה. תקופה קצרה לאחר פתיחת ישיבת פוניבז' בבית הכנסת "הליגמן", עבר ללמוד בה בהמלצת דודו החזון איש. בה'תשי"א נישא ללאה, בתו של הרב צבי קופשיץ מירושלים, נינתו של הרב חיים זוננפלד. בה'תשט"ו מונה לר"מ בישיבת חוג חתם סופר, ובה'תשי"ח עבר לישיבת ויז'ניץ בבני ברק, שם לימד עד שנת ה'תשכ"ב.
בשנת ה'תשע"ה נפטרה אשתו.
במוצאי שמחת תורה, כ"ג בתשרי ה'תש"ף, 21 באוקטובר 2019, נפטר בגיל 93 בבית החולים מעייני הישועה לאחר סיבוך של דלקת ריאות.
פעילות ציבורית.
בשנת ה'תשי"ט עם פטירת אביו מונה תחתיו כראש כולל חזון איש וכרב בית הכנסת הליגמן. הרב קרליץ היה חבר ועדת הרבנים של המרכז הרפואי מעיני הישועה. בשנת ה'תשל"ב מונה לחבר ב ובמשך שנים היה נשיא הוועד לצידו של הרב וואזנר. בשנת ה'תשל"ו מונה לרב שכונת רמת אהרון בבני ברק. בשנת ה'תשל"ז מונה לחבר במועצת גדולי התורה. עם הקמת מועצת גדולי התורה של דגל התורה בה'תשמ"ט עבר אליה. היה שותף בגיבוש הסכם האיחוד מחדש בין דגל התורה ואגודת ישראל בשנת 1992.
בה'תשכ"ח הקים את בית דין צדק בני ברק בעידודו של הרב יעקב ישראל קניבסקי. זהו בית הדין הפרטי הגדול בעולם והוא מונה עשרות דיינים בכמה הרכבים. מתקיימים בו מספר דיני תורה ביום בנושאי אישות וממונות. בית הדין עוסק גם בגיורים, בענייני כשרות ובעניינים ציבוריים. הרב קרליץ עמד בראשות בית הדין עד אייר ה'תשע"ב (2012), אז פרש ותחתיו מונה חתנו לשעבר, הרב שריאל רוזנברג.
בשבט ה'תשל"ג נאם בכנס כנגד היתר האח והאחות של הרב שלמה גורן. בשנת ה'תש"ם חתם עם הרב שך והרב יעקב ישראל קניבסקי על מכתב נגד השבועון החרדי "צופר". בסיוון ה'תשע"ג כתב מכתב כנגד שילוב לימודי חול בכולל אברכים.
בוויכוח על השליטה בישיבת פוניבז' הוא מונה כבורר מוסכם ובבית דינו התקיימו מספר דיונים. בעקבות טענות מצידו של הרב מרקוביץ פסקו הדיונים והוא פרסם פסק ביניים שעליו חתמו הרב הרב שטינמן והרב אלישיב. בהמשך, תמך במהלכיו של הרב אליעזר כהנמן.
הרב קרליץ עסק ביהדותה של קהילת הצ'ואטה, קהילה הטוענת להיות קהילה של אנוסים וקבע שבתנאים מסוימים נתן להכיר ביהדות בחלק מחברי הקהילה. פקס זה אינו מתייחס לבעיות ממזרות ובעיות אחרות שיכולות להתעורר ללא עריכת קדושין וגיטין כהלכה.
משפחתו.
לרב נסים וללאה קרליץ היו אחד עשר ילדים. מבניו:
מחתניו:
ספריו.
משנת ה'תשע"ד מוציאים תלמידיו עלון שבת בשם נשיח בחוקיך ובו מדברי תורתו.
קישורים חיצוניים.
ספר חוט שני
פארק באטרי
פארק באטרי (באנגלית: Battery Park; "פארק הסוללה") הוא פארק ציבורי הממוקם בשכונה הנקראת על שמו "הבאטרי" בקצה הדרומי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
הפארק נקרא על שם סוללת תותחים שהייתה ממוקמת בו בתקופת השליטה ההולנדית והבריטית בעיר, במטרה להגן על נמל ניו יורק.
בפארק מצויות אנדרטאות רבות ובהן:
היסטוריה.