עטיפת האלבום היא ציורו מקורי של הצייר אז'ן דלקרואה מהמאה ה-19, בשם קרב פואטייה. גם עטיפת האלבום "Viva la Vida or Death and All His Friends" לקוחה מאחר מציוריו המפורסמים של דלקרואה, החירות מובילה את העם. מהאלבום יצא סינגל אחד, "Life in Technicolor II", שכשל מבחינה מסחרית והגיעה תחילה רק למקום ה-90 במצעד הסינגלים הבריטי, אך מאוחר יותר הגיע למקום ה-28 עם הפצתו כסינגל בשנת 2009. עקב אי הצלחת הסינגל הראשון, החליטה הלהקה שלא להפיץ את השיר "Glass of Water" כסינגל. נכון לינואר 2010, האלבום מכר מעל 537,000 עותקים ברחבי העולם.
Hot and Cold
Hot n' Cold
וויפאאוט
Doggumentary
Doggumentary (שכותרתו בעבר Doggumentary Music and Doggystyle 2: Tha Doggumentary) הוא אלבום האולפן ה-11 של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. הקלטות האלבום התקיימו בין 2010 ל-2011, ולבסוף האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2011, תחת חברות התקליטים "Priority", קפיטול ו-EMI. בהפקת שירי האלבום משתתפים מספר רב של אמנים ומפיקים, ביניהם לקס לוגר, וילי נלסון וקניה וסט. האלבום הגיע בהופעת הבכורה שלו במצעד הבילבורד 200 למקום ה-8, כשמכר מעל 50,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. נכון לספטמבר 2011, האלבום מכר מעל 200,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
לפני יציאת האלבום, הודיע סנופ דוג כי האלבום יהווה המשך לאלבום הסטודיו הראשון שלו משנת 1993, Doggystyle, כשהאלבום תוכנן שיכיל 18 רצועות, כשיהיו ביניהם שירי גנגסטא ראפ, R&amp;B ומספר שירי היפ הופ. לאחר מכן שינה סנופ דוג את שם האלבום ל-"Doggumentary".
דון דרייפר
דונלד "דון" דרייפר (באנגלית: Donald Francis "Don" Draper) הוא דמות בדיונית בסדרה מד מן, המגולמת על ידי ג'ון האם.
בשלוש העונות הראשונות של הסדרה, משמש דרייפר מנהל מחלקת הקריאייטיב בחברת הפרסום "סטרלינג קופר", שפועלת בשדרות מדיסון שבמנהטן. בעונה הרביעית עמדה "סטרלינג קופר" בפני מיזוג כפוי, ודרייפר והממונים עליו פרשו ממנה והקימו משרד פרסום אחר.
דמותו של דרייפר מבוססת במידה מסוימת על דרייפר דניאלס, פרסומאי שיצר בשנות החמישים את קמפיין "Marlboro Man" (איש מרלבורו).
ב-2009, פורטל AskMen.com בחר בדרייפר לגבר המשפיע ביותר בעולם. באותו רשימה עקף דרייפר אישים כמייקל פלפס וברק אובמה.
ביוגרפיה.
דרייפר הוא דמות מסתורית - רוב הדמויות בסדרה לא יודעות על ההיסטוריה האישית שלו אלא מעט מאוד, וזהותו האמיתית ידועה למתי מעט. עברו מתגלה בהדרגה באמצעות פלאשבקים, וידויים וביקורים של דמויות מעברו.
דון דרייפר נולד כריצ'רד "דיק" ויטמן באילינוי. אמו, שעבדה כפרוצה, נפטרה בלידתו בגיל 22. בשל כך, גודל דרייפר (אז ויטמן) על ידי אביו, ארצ'יבלד ארצ'י ויטמן, ועל ידי אמו החורגת אביגיל. בגיל עשר היה ויטמן עד למותו של אביו, שנהרג על ידי סוס במהלך סופת ברקים. בעקבות זאת עברו הוא, אביגיל ואחיו למחצה אדם לפנסילבניה, שם חיו עם גבר שנודע כ"דוד מק".
יחסיו של ויטמן עם משפחתו היו מורכבים - הוא גילה לאשתו בטי שארצ'יבלד הכה אותו באופן קבוע, ושחלם על היום בו יוכל לרצוח אותו. לא ברור אם סבל מהתעללות גם מצדה של אביגיל, אך הלה התייחסה אליו כ"בן של פרוצה". כשנודע לו על מותה הגיב ויטמן בפשטות: "טוב". דוד מק, לעומת זאת, היה נחמד אליו - כך סיפר לאשתו כשהתוודה בפניה על עברו.
אדם, אחיו הצעיר, ביקש להיפגש איתו לאחר שנים רבות של נתק. דון פגש אותו פעמיים, העניק לו סכום כסף גדול, והכריז שאינו רוצה לראות אותו יותר. זמן מה לאחר מכן, כשהחליט לדבר עם אחיו הצעיר ואף להתפייס עמו, גילה שהתאבד זה לא מכבר.
מלחמת קוריאה.
כשוויטמן היה בתחילת שנות העשרים לחייו, הוא התגייס לצבא, ונשלח לשרת במלחמת קוריאה. הוא הוצב תחת הפיקוד של דונלד דרייפר, מהנדס שהיה ממונה על בניית בית חולים שדה, כשוויטמן היה היחיד שסייע לו.
השניים הופגזו באש ארטילריה ונשק קל על ידי האויב, אך שרדו את ההתקפה. תוך כדי ניעור האבק מגופם הם הציתו סיגריות וחגגו, ודרייפר ציין שוויטמן, ככל הנראה, השתין על עצמו במהלך ההתקפה. בעודו מחזיק את המצית בידו, וויטמן ניקה את הכתם שעל מכנסיו, ואז הפיל בטעות את המצית על שלולית דלק שנשפכה במקום, שהציתה מצבור של חומרי נפץ. שרשרת אירועים זו גרמה לפיצוץ שהרג את דרייפר, והשחית את גופתו עד כדי כך שלא ניתן היה לזהותה. ויטמן הסיר מגופתו של דרייפר את תג השם והחליף אותו עם זה שלו.
ויטמן, שזוהה בשלב זה כדרייפר, התעורר בבית חולים וקיבל פרס על הקרבתו ותרומתו. הוא נשלח הביתה מלווה בארון המתים של דרייפר, שזוהה כעת בתור ויטמן, כדי להביע את תנחומי הצבא בפני שארי בשרו. הוא התחמק כשראה את הוויטמנים בתחנת הרכבת, אך אחיו אדם הבחין בו. ויטמן ביצע את בריחתו, והחל את חייו כדון דרייפר.
דון דרייפר.
בזהותו החדשה, איתר דרייפר באופן פתאומי את אנה דרייפר, אלמנתו של דרייפר שאת זהותו נטל. השניים הפכו לחברים קרובים, אף על פי שמפגשיהם היו מועטים לאחר שדרייפר הכיר את בטי הופסטאדט והתחתן איתה. גם לאחר שהתגרש באופן חוקי מאנה, המשיך לתמוך בה מבחינה כספית. במהלך נסיעתו בת השבועיים לקליפורניה, דון ביקר את אנה כדי "לנקות את הראש". דון היה מחובר מאוד לאנה, וראה אותה כאשת הסוד הקרובה שלו, לנוכח העובדה שהיא היחידה שידעה עליו את כל האמת. אנה מתה מסרטן בעונה הרביעית.
זמן מה עבד כאיש מכירות של מכוניות משומשות, ולאחר מכן כאיש מכירות בחנות פרוות. בעבודה זו הכיר את אשתו לעתיד, בטי, שהייתה דוגמנית באותה תקופה והצטלמה עבור החברה שדרייפר עבד בה. רוג'ר סטרלינג טען פעם כי "גילה" את דרייפר בעבודה זו, והביא אותו לעבוד בסטרלינג קופר. אך השתלשלות העניינים הייתה מעט שונה. לאחר שדרייפר ניסה למכור לסטרלינג בגדים בחנות שבה עבד, הלה יצא לשתות איתו והשתכר מאוד. למחרת, דרייפר מגיע ל"סטרלינג קופר", פוגש שם את סטרלינג, ומסביר לו שהוזמן על ידו לעבוד בסטרלינג קופר. סטרלינג, שהיה שיכור לגמרי כשהציע לדון את המשרה, לא זכר אותו אך גם לא התווכח עם דבריו, מה שהוביל לכך שדרייפר החל לעבוד בסטרלינג קופר. לאחר נישואיהם, בטי ודון עוברים לגור באוסינג שבניו יורק.
דרייפר נבחר להיות מנהל מחלקת הקריאייטיב, ולאחר מכן הפך שותף משני בחברה. הוא נחשב כנכס הודות לכישרונו הניכר ויכולתו להבין את רצונות הלקוחות, להעלות רעיונות מועילים ובסופו של דבר גם למכור אותם. בשל כשרונותיו, הוא מחוזר לעיתים על ידי משרדי פרסום אחרים. מנהל בכיר נוסף בחברה, פיט קמפבל, רואה את דרייפר כמורה רוחני מחד, וכמי שמונע ממנו להתקדם בחברה מאידך. כשקמפבל לוקח ביודעין חבילה שמיועדת לדרייפר מאחיו אדם, הוא מגלה את זהותו האמיתית של דרייפר, ומנסה לסחוט אותו. כשקמפבל מתעמת עם דרייפר במשרדו לגבי מה שגילה, דרייפר הולך ישירות למשרדו של השותף הבכיר בחברה, ברט קופר, כשקמפבל אחריו. כששניהם במשרדו של קופר, קמפבל מגלה על זהותו האמיתית של דרייפר לברט, שמגיב בפשטות במשיכת כתפיים, לתדהמתו של קמפבל. קופר משתמש במידע זה לאחר מכן, כדי לאלץ את דרייפר לחתום תחת לחץ על חוזה העסקה של שלוש שנים.
פגי אולסן מתחילה את הקריירה שלה בסטרלינג קופר כמזכירתו של דרייפר, אך הודות לתמיכתו הופכת לרעיונאית. הוא מטפח את הכישרון שלה ועוזר לה ללמוד את המקצוע כשהיחסים ביניהם הופכים בהדרגה ליחסי תלות הדדית.
בעונה השנייה, דרייפר מבקר את אולסן בבית החולים לאחר שילדה ונטשה את בנה, מעודד אותה להמשיך הלאה ולשכוח את המקרה. הוא אף מבטיח לה שישמור על כך בסוד, כך שמעמדה בחברה לא יפגע. בהמשך, אולסן שחררה את דרייפר בערבות ממעצר, לאחר שביצע תאונה בעת שהיה שיכור, בחברת אישה, ואפשרה לבת לווייתו להשתכן בדירתה עד שתבריא. לרוב, דרייפר אינו מפלה את אולסן, אך אינו נענה לבקשותיה להעלאה במשכורת, מה שגורם לה לשקול מעבר לסוכנות אחרת. בעונה הרביעית, אולסן מקבלת משימות יותר תובעניות, ואחריות רבה יותר בחברה החדשה של דרייפר. בתקופה זו, השניים מפתחים יחסי אמון ונוחות, בתחום המקצועי והאישי גם יחד. באחד מפרקי העונה הרביעית, דרייפר נשבר כאשר קיבל קריאה להתקשר לקליפורניה, וחשש כי היא מבשרת על דבר מותה של אנה, אשת סודו, אשר ידע כי סבלה מסרטן. דון מצא ניחומים אצל אולסן, פתח בפניה את הלב וסיפר לה דברים על עברו, אשר לא סיפר לאיש בחברה.
בטי דרייפר לא הייתה מודעת לעברו של דון, עד שגילתה במגירתו תמונות ומסמכים מחייו הקודמים. כשבטי התעמתה עם דון ודרשה לשמוע את האמת, דון נשבר וחשף בפניה את הסוד על זהותו האמיתית. נישואיהם סבלו ממשבר נוסף כשבטי הבינה ביום של רצח קנדי, שהיא אינה אוהבת את דון ואינה סומכת עליו. זמן קצר לאחר מכן, היא נוסעת לנבדה כדי להגיש בקשה לגירושין. לאחר שעזב את בית המשפחה, דון עובר לגור בדירה שכורה משלו.
בדצמבר 1963, דון דרייפר שכנע את ברט קופר, רוג'ר סטרלינג וליין פרייס בנוסף לפגי אולסן, פיט, והארי, לעזוב את "סטרלינג קופר" ולהקים חברה חדשה, ואף צירף ליוזמה את ג'ואן. הם מייסדים את סוכנות "סטרלינג קופר דרייפר פרייס", כשבתחילה הם עובדים בסוויטה במלון ולאחר מכן הם עוברים למגדלי "טיים לייף".
הן במשרד והן מחוצה לו, חייו של דון הם תסבוכת של השתכרויות וסקס עם נשים רבות, בין היתר שתי מזכירות (אליסון ומייגן), דיילת (שלי), חברה של חבר (בתאני), מורה (סוזן פארל), לקוחה (רייצ'ל מנקן), אמנית (מידג' דניאלס), מלצרית (דוריס), פרוצה, יועצת עסקית (ד"ר פיי מילר), אחות, רודפת תענוגות (ג'וי), ואשתו של הפרזנטור בקמפיין שדון הפיק (בובי בארט).
אישיותו.