בארדה חתם בקבוצת AG2R La Mondiale הצרפתית, במה שהפך להיות החוזה המקצועני הראשון שלו. הוא השתתף ב וסיים במקום ה-4 הכללי. בטור של קליפורניה, סיים במקום ה-25 הכללי. הוא התחרה במונומנט האיטלקי, ג'ירו די לומברדיה וסיים במקום ה-29.
בארדה התחרה לראשונה בטור דה פראנס, וזה הפך להיות הגרנד טור הראשון שלו. הוא סיים במקום ה-15 הכללי. והתוצאה הכי טובה שלו הייתה המקום ה-11 בקטע ה-20. הוא התחרה בקלאסיקה סן סבסטיאן וסיים במקום ה-20. הוא ניצח את מרוץ הטור דה ל'אן, ובאליפות העולם הגיע במקום ה-28.
בארדה ניצח את מרוץ ה-ואלנס דרומה קלאסיק, ובלייז'–בסטון–לייז' הגיע במקום ה-10. בדופינה ליברה, הגיע במקום ה-5, ואילו באליפות צרפת באופני כביש הגיע במקום ה-37. בטור דה פראנס כבר שיפר את יכולותיו וסיים במקום ה-6, אך בפער של 11:26 ממנצח המרוץ, וינצ'נצו ניבאלי האיטלקי. בג'ירו די לומברדיה הגיע במקום ה-11.
בארדה המשיך להתקדם וסיים 6 בלייז'–בסטון–לייז', הוא ניצח את הקטע ה-5 בדופינה ליברה וסיים 6 כללי. באליפות צרפת, הגיע במקום ה-11. בטור דה פראנס השיג את הניצחון הראשון שלו בקטע בגרנד טור, כאשר בקטע ה-18 עשה זאת וסיים בסופו של דבר 9 כללי. במילאנו - טורינו , הגיע במקום ה-11.
בעונה זו בארדה רשם את מה שנחשבת בעיני רבים, כאחת העונות הטובות בקריירה שלו. הוא ניצח את הקטע ה-19 בטור דה פראנס, וסיים 2 כללי. בג׳ירו ד'אמיליה סיים 2, במילאנו טורינו סיים 9, ובאיל לומברדיה סיים 4. באליפות צרפת סיים במקום ה-10, ובלייז'–בסטון–לייז' סיים במקום ה-13. ובדופינה ליברה, סיים במקום ה-2 הכללי.
בלייז'–בסטון–לייז' סיים 6, ובלה פלש ואלון סיים במקום ה-13. בטור של חבל הבסקים סיים 2 בקטע ה-5 ו-15 כללי. בטור דה פראנס, ניצח את הקטע ה-12 וסיים שלישי. לאחר שרק שנייה אחת הבדילה בינו
לבין המקום הרביעי, מיקל לנדה הספרדי.
באוגוסט בארדה התחרה לראשונה בגראנד טור שהוא לא הטור דה פראנס, כשנבחר לוואלטה אספנייה. אך סיים רק במקום ה-17 הכללי.
בארדה סיים 2 בסטראדה ביאנקה, לאחר טיש בנוט הבלגי.
בלייז'–בסטון–לייז' הגיע במקום ה-3, לאחר שבוב יאנגלס ניצח מבריחת יחיד. בלה פלש ואלון הגיע בארדה במקום ה-9. בטור דה פראנס הגיע במקום ה-6 הכללי, כשגריינט תומאס ניצח במרוץ. ובאליפות העולם הגיע במקום ה-2 לאחר שהפסיד בספרינט לאלחנדרו ולוורדה, בדופינה ליברה, סיים במקום ה-3 הכללי.
בארדה התחרה במרוץ אופניים חד יומי שהסתיים בהר מון ונטו, וסיים במקום ה-2, לאחר חסוס הראדה המנצח.
בטור דה פראנס, איכזב ואיבד בקטע השישי וההררי הראשון סיכוי מעשי לניצחון, בעקבות כך שינה בשבוע השלישי את מטרותיו, ועבר להתמקד בקטגוריית ההרים, בשלב ה-18 שהסתיים בניצחון של נאירו קינטנה נכנס לבריחה והשיג מספיק נקודות בשביל לעקוף את טים ולנס. הוא שמר על ההובלה בקטגוריה עד סוף המרוץ וסיים 15 כללי.
2021 - קבוצת DSM.
ב-10 באוגוסט 2020 הודיעה קבוצת DSM שבארדה חתם אצלה לחוזה של שנתיים החל משנת 2021, ובכך יעזוב את AG2R La Mondiale לאחר תשע עונות במדיה. לפי בארדה הסיבות לעזיבה היו אי התאמות בין רצונו של בארדה לרצון הקבוצה למטרותיו.
מלורי קומרפורד
מלורי קומרפורד (באנגלית: Mallory Comerford; נולדה ב-6 בספטמבר 1997) היא שחיינית אמריקאית, היא אלופת העולם בעלת 9 מדליות, מהן 7 זהב כולן בשליחים (5 מבודפשט 2017 ו-2 מקוואנגג'ו 2019). שותפה ל-3 שיאי עולם במשחי שליחים. שיאנית ארצות הברית בעבר במשחה ל-100 מטר חופשי ושיאנית ארצות הברית הנוכחית במשחה ל-200 מטר חופשי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה.
קומרפורד לומדת ומתאמנת באוניברסיטת לואיוויל.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכתה קומרפורד ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנדה וייר, קלסי וורל ומדיסון קנדי בתוצאה של 3:28.82 דקות, לפני איטליה (3:30.28 דקות) והולנד (3:31.10 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.99 שניות. במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אלכסנדרה דה לוף, לילי קינג וקלסי וורל בשיא אליפות חדש של 3:47.89 דקות, לפני קנדה (3:48.87 דקות) ואוסטרליה (3:49.66 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ליה סמית, שרה גיבסון ומדיסין קוקס בתוצאה של 7:38.65 דקות, אחרי קנדה (7:33.89 דקות) ולפני (7:39.93 דקות). כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.32 דקות, המהירה מבין השחייניות האמריקאיות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסוף יוני 2017, תחרות שהוותה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם, זכתה קומרפורד בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ארצות הברית חדש של 52.81 שניות, לפני האלופה האולימפית סימון מנואל (53.03 שניות) וליה ניל (53.59 שניות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.97 שניות, אחרי קלסי וורל (57.38 שניות) ושרה גיבסון (57.96 שניות).
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יולי היא זכתה ב-5 מדליות זהב כולן בשליחים, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קלסי וורל, קייטי לדקי וסימון מנואל, בשיא ארצות הברית חדש של 3:31.72 דקות, לפני אוסטרליה (3:32.01 דקות) והולנד (3:32.64 דקות). כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא ארצות הברית חדש של 52.59 שניות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ליה סמית', מלני מרגליס וקייטי לדקי בתוצאה של 7:43.39 דקות, לפני סין (7:44.96 דקות) ואוסטרליה (7:48.51 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, נייתן אדריאן וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:19.60 דקות, לפני הולנד (3:21.81 דקות) וקנדה (3:23.55 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ביחד עם ראיין מרפי, קווין קורדס‎ וקלסי וורל הם קבעו שיא עולם חדש של 3:40.28 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.77 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה קומרפורד במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.94 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-8 מדליות, 5 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ביחד עם אוליביה סמוליגה, קייטי מיילי וקלסי דליה בשיא עולם חדש של 1:42.38 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.10 שניות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, ראיין הלד, וקלסי דליה בשיא עולם חדש של 1:27.89 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 1:51.81 דקות, אחרי אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 1:51.38 דקות ולפני פמקה המסקרק מהולנד (1:52.36 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.63 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו שקבעה שיא אליפות חדש של 51.14 שניות ופמקה המסקרק (51.60 שניות), שתיהן מהולנד.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי 2019 זכתה קומרפורד ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף, כולן במשחי שליחים. מדליות זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, זאק אפל וסימון מנואל בשיא עולם חדש של 3:19.40 דקות, לפני אוסטרליה (3:19.97 דקות) וצרפת (3:22.11 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 52.72 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אבי וייצל, קלסי דליה וסימון מנואל בשיא אמריקה חדש של 3:31.02 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות ולפני קנדה (3:31.78 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 52.98 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.22 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 53.10 שניות ועלתה מהמקום החמישי.
דייוויד ילנד
דייוויד ויליאם ילנד (באנגלית: David William Yelland; נולד ב-1947) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
ביוגרפיה.
ילנד למד אנגלית במגדלן קולג' באוניברסיטת קיימברידג', ואחר כך החל בקריירת המשחק בתיאטרון סיטיזנס בגלאזגו. מאז הופיע במספר רב של הצגות בתיאטרון ובהפקות טלוויזיוניות. אחד מתפקידיו הידועים הוא בדמות הנסיך אדוארד השמיני בסרט הקולנוע "מרכבות האש".
ב-1974 שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרה "דייוויד קופרפילד" של ה-BBC, עיבוד לרומן באותו שם. הוא מוכר גם מהופעתו בדמות ניקולס, בנו של הוראס רמפול, בסדרת הטלוויזיה "רמפול". ב-1986 גילם את אביה של הדמות הראשית בסדרה "נסיכה קטנה" ברשת London Weekend Television. עוד גילם את ג'ורג', משרתו האישי של הרקול פוארו (דייוויד סושה) בסדרת הטלוויזיה "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי. בסוף 2007 שיחק בתפקיד ראלף ניקלבי בהפקה מחודשת של המחזה "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי" לצדה של בתו האנה.
ב-2016 גילם ילנד את דמותו של מרטין בל בסרט הטלוויזיה "רג'" של ה-BBC.
אודי צור