בנוסף, בזמן שעבדה ב"טלרגיסטר" פיתחה ברזין גם את המערכת הבנקאית הממוחשבת הראשונה. ב-1969 הקימה ברזין חברה בשם "רדקטרון" (Redactron) במטרה לפתח את הרעיון שלה - "מעבד תמלילים" - מכשיר שמאפשר הקלדה, עריכה ועיצוב של טקסט, במטרה להקל על העבודה של מזכירות. החברה הפכה ציבורית ומכרה אלפי מערכות בכל רחבי העולם. המוצר המרכזי של החברה נקרא "מזכירת מידע" ("Data Secretary"), אשר היה בגודל של מקרר קטן, ללא מסך, והמקלדת והמדפסת שלו היו מכונת כתיבה אלקטרונית. אינפלציה משמעותית בכלכלה בשנות השבעים הובילה למכירת חברת "רדקטרון" לתאגיד "בורופס" (Burroughs) בשנת 1976, שם השתלבה החברה במחלקת הציוד המשרדי של התאגיד. ברזין המשיכה בעבודתה שם עד 1979. בשנים 1980 ועד 1987 כיהנה ברזין כנשיאת "Greenhouse Management Company".
במהלך הקריירה שלה קיבלה ברזין תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אדלפי ומזרח-מישיגן. ברזין ייסדה את קרן ברזין-וילניץ, אשר תעניק את הערך הכספי של רכושה לטובת פרופסורה או מענק מחקר בכל תחום מדעי באוניברסיטת סטוני-ברוק בניו-יורק. בנוסף, היא ובן-זוגה המנוח מימנו את מלגת "סאם ורוז ברזין" על שם הוריה, אשר ניתנה לסטודנטים לתואר ראשון שבכוונתם ללמוד מדעים, הנדסה או מתמטיקה. ברזין ובן-זוגה גם הקימו את מענק "ישראל וילניץ", שמעניק מימון למחלקה לבלשנות באוניברסיטת "סטוני-ברוק", שם השלים וילניץ את הדוקטורט שלו.
קונופיתיים
קוֹנוֹפִּיתיים (שם מדעי: Conopidae) היא משפחה של חרקים מסדרת הזבובאים המונה כ-800 מינים הנפוצים ברחבי העולם בעיקר באקלים חם ויבש. בישראל מצווים 30 מינים. זבובים אלה מגיעים לאורך 4–25 מילימטרים.
הרימות טפילים בתוך גופם של חרקים כצרעות, דבורים, נמלים, צרצרים, תיקנים וזבובאים אחרים. הנקבה מטילה את הביצה על הפונדקאי תוך כדי תעופה ולצורך כך משתמשת באיבר דמוי פצירה המצוי בקצה הבטן.
הביצה מוחדרת לתוך בטן הפונדקאי או מוטלת עליו. הרימות ניזונות לאחר הבקיעה בבטן הפונדקאי ובשלבים מאוחרים יותר היא עוברת לרקמות החזה עד למותו. ההתגלמות בתוך הפונדקאי. הבוגרים ניזונים מצוף ומתאפיינים בחדק ארוך ומפותח.
האצטדיון הבינלאומי בחאלב
ליתוקרפוס דאלבטוס
ליתוקרפוס דאלבטוס (שם מדעי: Lithocarpus dealbatus, בכתב סיני 白皮柯, בפין-יין: Bái pí kē), הוא מין צמח השייך לסוג ליתוקרפוס במשפחת האלוניים. זהו עץ שגובהו עד 20 מטרים, הגדל בדרום-מזרח אסיה.
תיאור.
ליתוקרפוס דאלבטוס הוא עץ שגובהו עד 20 מטרים. הענפים מכוסים בפלומה קצרה חומה.
פטוטרת העלים מכוסה בפלומה קצרה חומה ואורכה 1–2 סנטימטרים. הטרף ביצתי, סגלגל מוארך עד דמוי רומח. אורכו 7–14 סנטימטרים, ורוחבו 2–5 סנטימטרים, והוא בעל מרקם נייר עבה עד עור. גונו אפרפר בחלק העליון המכוסה בפלומה קצרה חומה. בסיס העלה דמוי יתד, וקצה העלה מחודד. שולי העלים שלמים. העורק המרכזי בולט מעט בחלק העליון ומעט מכוסה פלומה. בכל צד יש בין 10 ל-13 עורקים משניים המתחברים לעורק המרכזי. עורקים שלישוניים בולטים בחלק העליון.
התפרחות הזכריות מקובצות בקצה הענפים, עד 15 סנטימטרים. התפרחות הנקביות הן לעיתים הרמאפרודיטיות באורך עד 20 סנטימטרים. הספלולים במקבצים בין 3 ל-5. מקבץ הבלוטים הוא באורך 5–8 סנטימטרים. ממדי הספלול המעוגל 0.8–1.4 × 1–1.8 סנטימטרים, כשהוא מכסה מחצי מהבלוט ועד כולו. הבלוט סגלגל עד ביצתי, קטן במקצת מהספלול וקצהו מעוגל עובי הקליפה כמילימטר אחד. עונת הפריחה היא באוגוסט עד אוקטובר. הבלוט מבשיל באוגוסט עד אוקטובר שנה אחר-כך.
תפוצה.
הצמח גדל ביערות לחים, יחד עם אורן יונאן, אשוחית ומינים אחרים של אלוניים בגובה בין 1,000 ל-2,800 מטרים מעל גובה פני הים במחוזות סין העממית גוויג'ואו, דרום-מערב סצ'ואן, דרום-מערב טיבט ויונאן. כמו גם בבהוטן, צפון-מזרח הודו, צפון לאוס, דרום-מזרח מיאנמר, וייטנאם וצפון תאילנד.
טקסונומיה.
העץ תואר לראשונה על ידי שלושה: הבוטנאי האנגלי ג'וזף דלטון הוקר (Joseph Dalton Hooker), הבוטנאי הסקוטי תומאס תומסון (Thomas Thomson), והבוטנאי הגרמני-הולנדי פרידריך אנטון וילהלם מיקל (Friedrich Anton Wilhelm Miquel). את השם המדעי קבע הבוטנאי הגרמני-אמריקני אלפרד רדר (Alfred Rehder).
העץ שייך לסוג ליתוקרפוס במשפחת האלוניים.
תת-מינים.
לליתוקרפוס דאלבטוס יש שני תת-מינים:
ג'ואל פריי
ג'ואל פריי (באנגלית: Joel Fry; נולד ב-20 במאי 1984) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי.
ביוגרפיה.
פריי נולד בלונדון בשנת 1984. הוא בוגר האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה בממלכה המאוחדת, בעיקר בקומדיות מצבים כגון "White Van Man", "Trollied" ו-"Plebs". פריי גילם את היזדהר זו לוראק בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", ואת קרל מרקס בסיטקום "W1A".
פריי הוא חבר בלהקה בשם "Animal Circus" שהוציאה מיני-אלבום (EP) בשנת 2012.
כמלוא לוגמיו
קצב הלב
ג'ון רייגן
ג'ון הנינגר רייגן (באנגלית: John Henninger Reagan; 8 באוקטובר 1818 – 6 במרץ 1905) היה פוליטיקאי אמריקאי מטקסס. כחבר המפלגה הדמוקרטית, התפטר רייגן מכהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית כאשר פרשה טקסס מן האיחוד והצטרפה אל קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה") עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית. בקבינט של נשיא הקונפדרציה, ג'פרסון דייוויס, הוא שימש כמנהל הכללי של הדואר (Postmaster General) של הקונפדרציה. לאחר תבוסת הקונפדרציה הוא קרא לשיתוף פעולה עם הממשלה הפדרלית, עמדה שלא זכתה לאהדה בציבור הדרומי. ב-1874 הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים. בין השנים 1887 – 1891 הוא כיהן כחבר בסנאט ארצות הברית וכיושב ראש מועצת הרכבות של טקסס. הוא נמנה עם מייסדי החברה ההיסטורית של טקסס.
ראשית חייו.
ג'ון רייגן נולד ב-1818 בגטלינבורג שבטנסי לטימותי ריצ'רד ולאליזבט (לבית לסק) רייגן. בגיל 19 הוא עזב את טנסי והתיישב בטקסס. בין השנים 1839 – 1843 הוא עבד במדידה ולאחר מכן עבד בחקלאות במחוז קאופמן עד 1851. במהלך התקופה בה הוא עבד כמודד הוא גם שימש כמורה הפרטי של ילדיו של ג'ון מרי דרסט.
רייגן למד משפטים וקיבל רישיון עריכת דין ב-1846 ופתח משרד בבאפלו, טקסס. באותה שנה הוא נבחר כשופט לאישור צוואות במחוז הנדרסון. ב-1847 הוא נבחר לבית הנבחרים של טקסס, אך הובס בבחירות לכהונה השנייה ב-1849. ב-1848 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ועבד הן בבאפלו והן בפלסטיין, טקסס.
בין השנים 1852 – 1857 כיהן רייגן כשופט מחוזי בפלסטיין. מאמציו להביס את תנועת שאינם יודעים דבר הובילו לבחירתו לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1857.
רייגן היה תומך נלהב בעבדות. הוא האמין שביטולה תגרום ללבנים הדרומיים "להשמיד את חלקו העיקרי של הגזע השחור". הוא גם האמין בצורך להגנת העבדות על פי חוקת ארצות הברית כהרחבת הזכות לרכוש פרטי, ולפיכך הוא תמך באיחוד. אך כאשר היה ברור שטקסס תפרוש מהאיחוד, התפטר רייגן מהקונגרס ב-15 בינואר 1861 ושב לביתו.
הוא לקח חלק בוועידת הפרישה של טקסס שהתקיימה באוסטין ב-31 בינואר ונבחר כחבר בקונגרס הזמני של הקונפדרציה. תוך חודש הוא מונה על ידי נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס כמנהל הכללי של הדואר (Postmaster General) של הקונפדרציה.
מלחמת האזרחים.
רייגן היה מנהלן מוכשר ועמד בראש המחלקה היחידה בקבינט הקונפדרציה שתוארה כמחלקה שתפקדה כראוי במהלך המלחמה. על אף מעשי האיבה, המשיכה מחלקת הדואר של ארצות הברית לפעול בשטחי הקונפדרציה עד 1 ביוני 1861, אז לקחה הקונפדרציה על עצמה את תפקידיה.
רייגן שלח נציגים לוושינגטון די. סי. עם מכתבי בקשה מראשי מחלקות שונות במחלקת הדואר של ארצות הברית כדי להצטרף אליו ולעבוד עמו. כמעט כולם הסכימו, והביאו עמם העתקים של תיקים, חוזים, ספרי חשבונות ועוד. "למעשה רייגן גנב את מחלקת הדואר של ארצות הברית", כתב ההיסטוריון ויליאם דייוויס. כאשר הנשיא דייוויס ביקש מחברי הקבינט שלו לדווח על מצב מחלקותיהם, דיווח רייגן שהוא מוכן לעבודה תוך שישה שבועות. דייוויס נדהם.
רייגן קיצץ בהוצאות על ידי ביטול קווי דואר שהשימוש בהם היה מצומצם והצריכו עלויות גבוהות ואילץ את חברות הרכבות שנשאו משלוחי דואר להפחית את תעריפיהן. על אף הבעיות שנגרמו עקב המלחמה, עלה בידה של מחלקת הדואר לרשום רווחים, "מחלקת הדואר היחידה בהיסטוריה של ארצות הברית שמימנה את פעילותה באופן עצמאי", כתב ויליאם דייוויס. רייגן היה חבר הקבינט היחידי שהתנגד למתקפתו של הגנרל רוברט אדוארד לי בפנסילבניה ביוני-יולי 1863. תחת זאת הוא תמך בהצעה להקצות את הגיס הראשון של ארמיית צפון וירג'יניה כדי לתגבר את ג'וזף א' ג'ונסטון במיסיסיפי כדי שהוא יוכל לפרוץ את המצור על ויקסבורג. ההיסטוריון שלבי פוט ציין שכחבר הקבינט היחידי שמוצאו ממדינה השוכנת ממערב לנהר המיסיסיפי, היה רייגן מודע למעשה להשלכות הגורליות של נפילתה של ויקסבורג.
כאשר עזב דייוויס את ריצ'מונד ב-2 באפריל 1865, זמן קצר לפני כניסת ארמיית הפוטומק לעיר בפיקודו של ג'ורג' מיד, ליווה רייגן את הנשיא דייוויס במנוסתו אל הקרוליינות. ב-27 באפריל מינה דייוויס את רייגן כמזכיר האוצר לאחר התפטרותו של ג'ורג' טרנהולם. רייגן כיהן בתפקיד זה בנוסף לתפקידו כמנהל הכללי של הדואר עד אשר הוא, הנשיא דייוויס ומושל טקסס, פרנסיס לבוק, נשבו ליד אירווינוויל, ג'ורג'יה ב-10 במאי.