סולם קינסי בא לתאר את תולדות התנהגותו המינית של אדם, או אירועים בפעילותו המינית בפרק זמן נתון. הסולם דירג התנהגות מינית בין 0 לבין 6, 0 הוא אדם הטרוסקסואלי לחלוטין ו-6 הוא אדם הומוסקסואלי לחלוטין. קטגוריה נוספת, בשם X, הוזכרה כדי לתאר א-מיניות, אלה שהם חסרי תשוקה מינית לחלוטין. סולם קינסי פורסם לראשונה בדוח על ההתנהגות המינית של האדם הזכר (1948), ונעשה בו שימוש בולט אף בדוח השני על ההתנהגות המינית של נקבת האדם (1953). כאשר הציג את הסולם כתב קינסי:
יחסי מין בעת הנישואים.
התדירות הממוצעת של יחסי מין בעת הנישואים, כפי שדווחה על ידי נשים, הייתה 2.8 פעמים בשבוע בין גילאי שנות העשרה המאוחרות, 2.2 בין גילאי 30, ואחת לשבוע בגיל 50. קינסי העריך כי 50% בממוצע מתוך הגברים הנשואים קיימו יחסי מין כלשהם מחוץ למסגרת הנישואים בשלב כלשהו. בין נשאלות המדגם, 26% מן הנשים קיימו יחסי מין מחוץ לנישואים עד הגיען לגיל 40. בין אחת מתוך שש, לבין אחת מתוך עשר נשים גילאי 26 עד 50 היו מעורבות ביחסי מין מחוץ לנישואין. אולם לצורך המדגם קינסי הגדיר זוגות שחיו יחדיו משך למעלה משנה כ"נשואים", ובכך העלה אחוז המקרים בהם מצא יחסי מין מחוץ למסגרת הנישואים. עובדה זו ספגה ביקורת.
שיטת המחקר.
איסוף הנתונים נערך בעיקר בדרך של דיווחים סובייקטיביים בראיון. הראיון נוהל באמצעות שאלון מובנה שאותו היה על הבודק לשנן בעל-פה (ואשר לא הופיע על דף התשובות). דפי התשובות קודדו כדי לשמור על חיסיון המשיבים, והתגובות סומנו בטבלה באמצעות סימנים מוסכמים מראש. המידע הותאם מאוחר יותר לצורך עיבודו במחשב. כל דפי איסוף הנתונים, והרישומים המקוריים של החוקרים, נשמרו במכון קינסי ועיון בהם הותר לחוקרים שהוכיחו צורך מחקרי. המכון אף התיר לחוקרים לעשות שימוש בתוכנות סטטיסטיות (כגון PSPP או SPSS) כדי לנתח את הנתונים.
נושא המחקר והנתונים שנאספו פתחו פתח נרחב לניצול המידע באופן סנסציוני. בהתבסס על נתוני ומסקנות המחקר, אחרים טענו כי 10% מן האוכלוסייה הכללית היא הומוסקסואלית, וכי נשים מגבירות את סיכוייהן ליהנות מיחסי מין במהלך הנישואים אם תעסוקנה באוננות בטרם נישואיהן. אף לא אחת מטענות אלה באה מפיו של קינסי.
נתונים המצביעים על אורגזמה אצל ילדים בטרם הגיעם לבגרות מינית, הביאו לפרסום המאשים את החוקרים בהתעללות בילדים. על פי הנתונים המופיעים בדוח הראשון, דווחו 300 מקרים של אורגזמה בילדים גילאי חמישה חודשים עד 14 שנים. באתר האינטרנט של מכון קינסי נטען כי "[קינסי] לא קיים ניסויים על ילדים; הוא לא קיבל שירותים, שיתף פעולה, או שכנע אנשים לבצע ניסויים על ילדים" וכי רוב המידע על ילדים נאסף ממבוגרים שדיווחו על זכרונות ילדות. חלקו מהורים לילדים שצפו בילדיהם, חלקו ממורים שצפו בילדים מתנהגים בצורה מינית, וקינסי הצהיר כי תשעה מתוך מרואייניו דיווחו על קיום יחסי מין עם ילדים וסיפרו כיצד ילדים התנהגו והגיבו באותה עת. קינסי שמר על חיסיון נותני המידע על יחסי מין עם ילדים בטענה שבאיזון בין הרצון לגבות מידע אמין ממרואייניו לבין האפשרות שהם ימשיכו בהתנהגותם זו, גבר האינטרס הראשון. מאוחר יותר התגלה כי כל המידע על ילדים המופיע בטבלאות 31–34 לדוח בא מתוך יומנו של אדם אחד, אותו החל לכתוב בשנת 1917, זמן רב בטרם החל מחקרו של קינסי וכי בדוח נמסר מידע מטעה באשר למקור הנתונים.
הקשר וחשיבות.
דוחות קינסי נמכרו בסך הכל בכשלושת-רבעי מיליון עותקים ותורגמו ל-13 שפות, ובכך היו לאחד הפרסומים המדעיים הנפוצים ביותר במאה ה-20. יש הקושרים לפרסום דוחות קינסי את השינוי בתדמית הציבורית של מיניות האדם. לאחר שהחל שיווקה של גלולה למניעת היריון בשנות ה-60, השינוי התדמיתי אף קיבל ביטוי ב"מהפכה המינית". בשנות ה-60 אף החלו מאסטרס וג'ונסון במחקריהם על היבטים פיזיולוגיים של יחסי מין, ובכך תרמו לניתוץ נוסף של טאבו ותפיסות מוטעות באופן דומה לזה של קינסי.
באיזו מידה היו הדוחות הגורם לשינוי ביחס החברתי לנושאי מין ובאיזו מידה הם רק שיקפו וביטאו את התנאים שהביאו לאותו שינוי, הוא נושא הנמצא במחלוקת בין חוקרים ורבות בו ההשערות.
קונג פו פנדה 2
קונג פו פנדה 2 (באנגלית: Kung Fu Panda 2) הוא סרט הנפשה ממוחשבת בתלת ממד שיָצָא לאקרנים ב-26 במאי 2011. הסרט הוא סרט המשך ל"קונג פו פנדה" שיצא בשנת 2008.
עלילה.
כשפו היה קטן, הלורד שן, בנו של הטווס המולך על העיר גונגמן, זומם לפתח כלי נשק המבוססים על זיקוקים. לאחר שהלורד שן שומע נבואה האומרת כי הוא יובס בידי 'לוחם בשחור ולבן' הוא שולח את צבאו על מנת להכחיד את אוכלוסיית הפנדה שבסין. מבוהלים וזועמים הוריו מגרשים אותו והוא יוצא לגלות.
שלושים שנה לאחר מכן, פו וחבריו 'החמישייה הזועמת' מגנים על עמק השלום. במהלך קרב נגד פולשים המנסים לשדוד כלי מתכת, פו מקבל פלאשבק ובו הוא רואה את אמו. הוא שואל את אביו האווז בקשר לכך ואביו מגלה לו כי הוא אימץ אותו לאחר שמצא אותו בתור תינוק.
מאסטר שיפו מקבל הודעה כי לורד שן חזר לעיר גונגמן והרג את ראש מועצת הקונג-פו המגנה על העיר, מאסטר ת'אנדרינג רינו, בעזרת תותח שבנה ובעזרתו הוא מתכוון להשמיד את הקונג-פו ולכבוש את סין. החמישייה ופו יוצאת לעיר ומגלה כי היא נשלטת בידי שן וכי שניים מחברי המועצה, מאסטר קרוק ומאסטר סטורמינג אוקס נתונים במאסר. פו והחמישייה מנסים לחצות את העיר ולהגיע אל שן אך הם מתגלים ונלקחים בשבי. כשהם ניצבים מול שן הם מצליחים להשתחרר להרוס את כלי הנשק ולתפוס את שן אך דעתו של פו מוסחת שוב על ידי פלאשבק של אימו ונותן לשן לחמוק ולהרוס את הארמון בו הם היו.
פו מסביר לחבריו ששן היה נוכח בעת שהוריו נהרגו. מאסטר טיגריס מגלה סימפתיה מפתיעה אך פוקדת על פו להישאר במקום ולא לצאת להילחם עם שן. החמישייה יוצאת ופו יוצא אחריהם בהחבא. הוא מגיע למפעל שבו שן מייצר את כלי נשקו ומתעמת עמו ובכך הורס את תוכניתם של החמישייה. שן יורה בפו אשר עף אל מחוץ לעיר ונוחת בנהר. פו ניצל על ידי מנבאת העתידות של שן אשר הוגלתה לכפר בו פו נולד. היא עוזרת לפו להזכר בילדותו ובכך שהוריו הקריבו את עצמם על מנת שהוא ישרוד. פו מבין שלמרות המאורעות הקשים שעבר חייו היו מאושרים, והוא מצליח להשיג 'שלווה פנימית'.
פו חוזר לעיר גונגמן ומציל את החמישייה הזועמת אשר נשבתה בידי הלורד שן. במהלך הקרב מצטרפים אליהם מאסטר שיפו, מאסטר אוקס ומאסטר קרוק. הם מצליחים להביס את רוב צבאו של שן אך הוא יורה בהם ומעיף אותם לנהר. פו נעמד ושן פוקד לירות בו. אך פו משיג שלווה פנימית ומצליח להדוף את כדורי התותח לעבר ספינותיו של שן. שן מובס ופו אומר לו כי צלקות יכולות להתאחות ולמרות מה שנעשה - שן יכול להתחיל מחדש. שן מסרב וממשיך להילחם, אך הוא נהרג. פו חוזר לעמק השלום אל אביו המאמץ ומכריז כי הוא אביו.
באותו זמן, מתגלה כי אביו האמיתי של פו עדיין חי, במושבה של דובי פנדה. הסרט נגמר כאשר אביו הביולוגי של פו חש כי בנו חי.
קאזמורפין
קאזמורפין הוא פפטיד אופיואידי שמתקבל מתהליך פירוק חלבון החלב קזאין.
הרכב פפטיד הקאזמורפין.
ידוע בעולם על מספר הרכבים שונים שיכולים להיקרא קאזמורפין. הסיבה להימצאות מספר רב של רצפי פפטידים אשר מתאימים להגדרה זו היא בעקבות הקיום של לפחות 13 רצפים הקיימים לחלבון הקזאין, כל הרכב שונה של קזאין מייצר הרכב אחר של קאזמורפין.
ניתן לקרוא אודות הרכבי קאזמורפין ידועים בערך הלועזי "".
השפעות בריאותיות.
קאזמורפין הוא אופיואיד המסוגל לגרום לשחרור היסטמין וחלקו מפורק במערכת העיכול לפפטידים חסרי פעילות ביולוגית.
מאחר שהוא אופיואיד משערים שלקאזמורפין השפעה ממכרת, המפריעה לתהליכי גמילה מחלב לרגישים ללקטוז וכן לדיאטות נטולות חלב כגון טבעונות. טענה זו זכתה לפופולריות לאחר פרסומה על ידי גארי יורופסקי, אך מחקר שבדק את השפעת הקאזמורפין בעכברים לא מצא עדויות שיתמכו בה. לא נערכו מחקרים שבדקו ישירות את ההשפעה הממכרת של הקאזמורפין בבני אדם. קיימת סקירת מחקרים מטעם Kaminski ואחרים משנת 2007 בנושא.
המתנגדים לשימוש במוצרי חלב טוענים גם כי בבדיקות שתן של ילדים הסובלים מאוטיזם קיימת כמות מזערית של קאזמורפין ביחס לשאר האוכלוסייה, אך מחקרים שנעשו באמצעות מכשירי מדידה מדויקים לא מצאו כל עדות לכך.
ניקולס הולט
ניקולס קרדוק הולט (באנגלית: Nicholas Caradoc Hoult; נולד ב-7 בדצמבר 1989) הוא שחקן אנגלי. נודע בעיקר בשל תפקידיו בתור מרקוס ברוור בסרט "רווק פלוס ילד", האנק מק'קוי הצעיר בסרטי "אקס-מן", אר בסרט "מת עליה", ג'ק בסרט "ג'ק צייד הענקים", בתור נוקס בסרט "" ובשל הופעותיו הטלוויזיוניות בתור טוני סטונם בסדרת הטלוויזיה "סקינס" ובתור פיוטר השלישי, קיסר רוסיה בסדרה "קתרינה"; תפקיד אשר הקנה לו שתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
הולט נולד בווקינגהאם, ברקשייר שבממלכה המאוחדת, כבן השלישי מארבעת ילדיהם של גלניס, מורה לפסנתר, ורוג'ר הולט, טייס בחברת "בריטיש איירווייז". יש לו אח מבוגר ממנו בשם ג'יימס ושתי אחיות: רוסאנה וקלריסטה, שתיהן שחקניות. בילדותו ניגן בטרומבון והיה חבר במקהלה המקומית.
קריירה.
הולט התגלה בגיל שלוש כשישב עם אמו בקהל בזמן מחזה. הבמאי הבחין בו והציע לאמו של ניקולס להכניס אותו לתחום המשחק. לאחר שסיים תיכון, למד בבית הספר לתיאטרון של סילביה יאנג, והופיע בהופעת בכורה בסרט "Intimate Relations" מ-1996 בו שיחק בתפקיד ראשי. הוא הופיע בעיקר בטלוויזיה, עד הצלחתו של הסרט "רווק פלוס ילד", בו גילם את מרקוס בן ה-12.