סינבונג הוא הר געש שכבתי מן הרביעון, הבנוי מסלעי אנדזיט-דקיט. פסגתו המוארכת נובעת מארבעה לועות חופפים בכיוון צפון-דרום. קוטרו של הלוע הצפוני – 300 מטרים. שני הלועות הבאים – בקוטר 150 ו-160 מ' – מכילים אגמי לוע וקיימות בהם פומרולות פעילות. הלוע הדרומי הפעיל בהווה הוא הצעיר בלועות, קוטרו 60 מטרים וגובהו 2,460 מטרים.
מאחר שסינבונג לא היה פעיל במשך יותר מ-400 שנים, הוא סווג באינדונזיה כשייך לקטגוריה "B" – הרי געש שאין צורך לנטרם לעיתים קרובות. עם תחילת פעילותו באוגוסט 2010 הוא סווג מחדש בקטגוריה "A" – הרי געש המנוטרים ברציפות, ובהם יכולים המדענים לזהות התפרצות קרובה באמצעות מעקב סייסמולוגי ובחינת הגזים הנפלטים מההר.
התפרצויות.
בשעות הבוקר המוקדמות של 29 באוגוסט 2010, לאחר שבמשך כמה ימים נשמעו קולות רועמים מבטן ההר, התפרץ סינבונג בעוצמה נמוכה. עמוד של אפר געשי התרומם לגובה של 1.5 קילומטרים באטמוספירה ולבה החלה לזרום מלוע ההר. לפחות אדם אחד נהרג לפני שהוחל בפינויים של כ-10,000 תושבים מן הכפרים הסמוכים למבנים ממשלתיים, כנסיות ומסגדים. ב-31 באוגוסט שבו לבתיהם כ-6,000 מהכפריים שפונו.
ב-3 בספטמבר התרחשו שתי התפרצויות נוספות. הראשונה התחוללה ב-04:45 בבוקר, ואילצה כפריים נוספים – כ-30,000, כולל אלה שחזרו – להתפנות. התפרצות זו הייתה עזה יותר מקודמתה, ועמוד האפר הגעשי שפלטה הגיע לגובה של 3 קילומטרים. הפעם ניתנה התרעה מוקדמת כמה שעות לפני-כן. התפרצות נוספת התרחשה באותו ערב, סמוך לשעה 18:00. להתפרצות זו נלוו רעידות אדמה שהורגשו עד למרחק של 25 קילומטרים מההר.
התפרצות נוספת, עזה מקודמותיה, התרחשה ב-7 בספטמבר. עמוד האפר בהתפרצות זו הגיע לגובה של 5 ק"מ.
ביום ראשון, 15 בספטמבר 2013, התפרץ הר הגעש בסביבות שעה 3 לפנות בוקר זמן מקומי. יותר מ-3,700 תושבים פונו משטח ברדיוס של 3 קילומטרים סביב הר הגעש, 1,500 מתוכם התרכזו בחמישה מרכזי תרבות אזוריים המשמשים לטקסים מסורתיים שהפכו למקלטים זמניים.
ב-5 בנובמבר 2013 התפרץ הר הגעש בפעם השלישית. יותר מ-1,293 תושבים פונו משטח ההתפרצות.
ב-28 בדצמבר נוצרה כיפת לבה על הפסגה.
ב-4 בינואר 2014 התפרץ הר הגעש שוב. "הר סינבונג, שהתפרץ למעלה מ-100 פעמים בין 4 בינואר ועד בוקר 5 בינואר, פלט עמוד אפר בגובה 4,000 מטרים תוך גרימת נזקים ליבולים והרעלת בעלי חיים ברדיוס נרחב".
ב-1 בפברואר באותה שנה התפרץ ההר שוב. עמוד האפר הגיע לגובה של 2 ק"מ והשפיע על הכפרים בסביבה. ההתפרצות אירעה מספר ימים לאחר שהותר לתושבים שפונו בהתפרצות בינואר לחזור לכפריהם בסביבת ההר. נטען כי לפחות 16 בני אדם נהרגו בהתפרצות.
ב-5 באוקטובר התפרץ הר הגעש שוב בשעות הבוקר. ההתפרצות שלחה לאוויר עמוד אפר בגובה 2 ק"מ וזרם פירוקלסטי זרם דרומה למרחק של 4.5 ק"מ. ההר המשיך בפעילות והתפרץ מספר פעמים נוספות במהלך החודש.
ב-22 במאי נהרגו לפחות שבעה אנשים כתוצאה מהתפרצות נוספת של ההר.
ההר החל להראות סימני פעילות מחודשים באפריל 2017, וב-2 באוגוסט אירעה התפרצות. ההר המשיך להיות פעיל ותמרות אפר נראו ממנו בחודשים הבאים. ההתפרצות הגדולה ביותר בשנה זו התרחשה בשבוע האחרון של דצמבר, והפעילות הגעשית המשיכה לתוך 2018.
ב-19 בפברואר אירעה התפרצות גדולה. כמויות גדולות של אפר געשי היתמרו לגובה של כ-5 קילומטרים. ההתפרצות הגדולה שינתה את צורת ההר ולפחות 1.6 מיליון מטר מעוקב של סלע עף באוויר מפסגתו. לא דווח על נפגעים בהתפרצות.
ב-7 במאי אירעה התפרצות. עמוד של אפר היתמר לגובה של כקילומטר, ותושבים הונחו להיות בכוננות למקרה של החמרת ההתפרצות. ב-9 ביוני ב-16:28 שעון מקומי, פלט ההר ענן אפר וולקני שהגיע לגובה של כ-7 קילומטר, בהמשך אף אירעו מספר רעידות משנה. תושבים הונחו להסתגר בבתיהם מחשש לשאיפת האפר.
ב-10 באוגוסט פלט ההר עמוד אפר וולקני שהגיע לגובה כ-5 קילומטרים, האפר השפיע על תנאי הראות במרחק של 20 קילומטר מההר.
ב-1 במרץ ארעה התפרצות נוספת, כשלראשונה מזה כחמש שנים פלט ההר לבה רותחת למרחק של כ-5 קילומטרים. למרות זאת לא הוצאו צווי פינוי לתושבים, ועל פי הרשויות לא נשקפת סכנה מיידית לחיי אדם או לרכוש.
מדרכה נעה
צ'ארלי רוז
צ'ארלס פיט "צ'ארלי" רוז, הבן (באנגלית: Charles Peete "Charlie" Rose, Jr; נולד ב-5 בינואר 1942) הוא עיתונאי ומנחה טלוויזיה אמריקאי. משנת 1991 ועד 2017 הנחה את תוכנית הראיונות "צ'ארלי רוז" ברשת PBS, בתוכנית הוא ראיין שחקנים, אנשי ציבור, מעצבי דעות ורבים ממנהיגי העולם. הוא היה כתב בתוכנית 60 דקות II מאז תחילתה בשנת 1999 ועד לשנת 2005, לאחר מכן מגיש בתוכנית 60 דקות ומגיש את תוכנית הבוקר "CBS This Morning". בנובמבר 2017 פוטר מ-CBS ותוכניתו ב-PBS בוטלה, לאחר חשיפה בוושינגטון פוסט שהטריד מינית לאורך השנים 8 נשים.
ראשית חייו.
רוז נולד בהנדרסון, קרוליינה הצפונית שבארצות הברית. בן יחיד למרגרט פרייזר וצ'ארלס פיט רוז, בעלי חוות טבק וחנות מכולת. בתיכון היה שחקן כדורסל והתקבל לאוניברסיטת דיוק במטרה ללמוד לתואר קדם רפואה. הוא התקבל למשרת מתמחה אצל הסנטור הדמוקרטי בנג'מין אווט ג'ורדן וכך החל להתעניין בנושאים פוליטיים. הוא סיים את הלימודים בשנת 1964 עם תואר בהיסטוריה. בשנת 1968 סיים באוניברסיטת דיוק תואר במשפטים. כמו כן הוא למד בבית הספר לעסקים באוניברסיטת ניו יורק. את אשתו מרי פגש כשלמד בדויק.
קריירה.
אשתו החלה לעבוד ב-BBC ורוז החל לקבל עבודות ברשת כפרילנס. בשנת 1972 הוא קיבל עבודה כמגיש במהדורה השבועית של רשת WPIX-TV.
בשנת 1974 הוא קיבל עבודה כמפיק של התוכנית של ביל מויירס ברשת PBS. הוא החל לשמש גם כמראיין בתוכנית של מויירס והוא זכה להצלחה. הוא קיבל תפקיד ברשת KXAS-TV בטקסס כמנהל תוכניות, וגם קיבל רצועה ראיונות יומית בלילה, אשר הייתה הבסיס לתוכנית הראיונות "צ'ארלי רוז".
רוז עבד בין השנים 1984 ל-1990 כמגיש ברשת החדשות של CBS בתוכנית News Nightwatch, תוכנית החדשות הלילית הראשונה של הרשת. בשנת 1990 פרש מ-CBS כדי להגיש תוכנית ברשת פוקס, אולם כעבור שישה שבועות עזב את התוכנית מכוון שלא היה מרוצה מסגנונה. בשנת 1991 הוא החל להגיש בתוכנית ברשת PBS בינואר 1993 החלה להיות משודרת בסינדיקציה ארצית. בשנת 1994 עבר לרשת Bloomberg.
הממוצעים הפיתגוריים
ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה
הליגה הרוסית השלישית או ליגת הכדורגל החובבנית (ברוסית: Любительская футбольная лига) היא הליגה הרביעית בחשיבותה ברוסיה. זוהי הליגה של מועדוני הכדורגל הלא מקצועניים ברוסיה, אשר הצלחה בה מבטיחה את התקדמות הקבוצה החובבנית הרוסית למעמד של קבוצה מקצוענית.
פורמט.
הליגה מחולקת ל-10 אזורים: המזרח הרחוק, סיביר, אוראל ומערב סיביר, צפון מערב, מרכז/מוסקבה, מרכז/מחוז מוסקבה, טבעת הזהב, צ'רנוזמיה, וולגה, דרום. אלופת כל אזור יכולה להעפיל לליגה השנייה שהיא ליגה מקצוענית.
נוסף לטורנירי האליפויות והליגה נערכים גם טורנירי גביע לקבוצות חובבניות וגביעים אזוריים בהן יכולות להשתתף קבוצות אזוריות וקבוצות הליגה החובבנית (בשנת 2017 השלב הסופי של גביע רוסיה לקבוצות חובבניות מוזג עם טורניר הגביע הרוסי בכדורגל). במוסקבה ובפרבריה ובמחוז סיביר הקבוצות הבכירות השתתפו בטורנירי הגביע לקבוצות חובבניות.
בעונת 2019 אליפות הליגה בעיר מוסקבה כונתה אליפות מוסקבה לקבוצות חובבניות, במקום טורנירי אליפות מוסקבה שבמסגרת ליגת הכדורגל האזורית.
מעונת 2021 ישנם דיונים לרפורמה בליגה במהלכה, הליגה תעבור לערוך משחקים במתכונת "אביב סתיו" כפי שנהוג בליגות הגבוהות יותר. בכך, הליגה תחדל להתקיים במתכונת שנה קלנדרית אחת.
אלופות הליגה.
בין מנצחי האזורים נערכת תחרות נוספת לקביעת אלופת העונה.
הליגה הרוסית השלישית
כנס המחולות בדליה
ירושלים גאה להציג
ירושלים גאה להציג הוא סרט דוקומנטרי ישראלי שבוים על ידי ניצן גלעדי ומתאר את המחלוקת והמאבק לקראת אירועי הגאווה העולמיים (WorldPride) כחלק ממחאה של זכויות להט"ב בישראל, אשר תוכננו להתרחש ב-6 עד ה-12 באוגוסט 2006 בירושלים. הסרט מציג אירועים אלו מנקודת מבטם של להט"בים אל מול יהודים אורתודוקסים, נוצרים אוונגליסטים ומוסלמים שמרנים, שלטענתם, מחללים את העיר הקדושה. הקרנת הבכורה של הסרט התרחשה בפסטיבל הסרטים היהודי של סן פרנסיסקו ב-29 ביולי 2008.
הסרט השתתף במעל ל-40 פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בשישה פרסים בינלאומיים. מבין מועמדויות והשתתפויות אלו, זכה הסרט בין היתר בפרס הבאנף בקטגוריית הסרטים החברתיים-הומוניטריים בקנדה ובמקום הראשון בפסטיבל הקולנוע הגאה OUTFest בלוס אנג'לס.
רקע.
בשנת 2005, במהלך האספה השנתית של ארגון אינטרפרייד שנערכה בקנדה בהשתתפות נציגים ממדינות העולם השונות, התקבלה הצעתו של ארגון הבית הפתוח לארח את אירועי הגאווה העולמיים בירושלים, זאת לאחר דחייתם בעקבות אירועי תוכנית ההתנתקות שאירעה שנה קודם לכן. אירועים אלה, תוכננו להתרחש ב-10 באוגוסט 2006 במטרה להביע מחאה בינלאומית לזכויות הלהט"ב.
מהלך הסרט.
בתחילת הסרט מסוקרים ההכנות לקראת אירועי הגאווה הלאומיים בירושלים, לצד ועדה של נציגי שלוש הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות ואסלאם) נגד המפגן שתכננו הלהט"ב. הרב יהודה לוין שנבחר לנציג איגוד הרבנים של אמריקה פועל במשך תקופת ההכנות לביטול נחרץ של מצעד הגאווה: .