כרשות ממשלתית, הייתה רשות הדואר כר נרחב למינויים פוליטיים ולפי דברי השופט אליקים רובינשטיין הייתה הרשות "ככל הנראה 'רבת שכבות גאולוגיות' ממפלגות שונות לפי השר המכהן". השופט רביבי כתב על כך: "ממסכת הדברים עולה תמונה עגומה של רשות, אשר תופעת המינויים הפוליטיים פשתה בה תחת משטרו של כל שר". בתחילת שנת 2001, עם כניסתו של ראובן ריבלין לתפקיד שר התקשורת, הכין פעיל ליכוד שעבד ברשות מסמך ובו רשימה של 74 עובדי רשות בכירים בהם צוינה לגבי כל אחד השתייכותו הפוליטית והמלצות לגבי המשך עבודתם בהתאם לכך. בעקבות חשיפת המסמך, שכונה "מסמך איקי כהן" פוטר אותו פעיל מהרשות והשר טען שלא התייחס להמלצות ולא פעל על פיהן.
תלונות כנגד תפקוד לקוי של הדואר.
כנגד דואר ישראל התרבו תלונות הציבור על תפקוד לקוי. ביולי 2015 פרסם מבקר המדינה יוסף שפירא דו"ח, ממנו עולה כי אחוז התלונות המוצדקות הכי גבוה היה נגד דואר ישראל. 70 אחוז מהתלונות נמצאו מוצדקות.
מבנה ארגוני.
בראש דואר ישראל עומד המנכ"ל שאליו כפופים ישירות אגפי מטה, מרכזי שירות ומרכזי רווח.
על פי בקשת חופש מידע משנת 2018, ברשות דואר ישראל 886 מבנים ברחבי הארץ.
יחידות המטה.
"יחידות המטה" הן יחידות ניהול ברמה ארצית, שתפקידן קביעת מדיניות ופיקוח פנימי:
יחידות שירות ורווח.
יחידות אלו עוסקות במתן שירותים ללקוחות פנים וחוץ.
טור (ספר)
פול דזמונד
פול דזמונד (באנגלית: Paul Desmond; 25 בנובמבר 1924 – 30 במאי 1977) (נולד כפול אמיל בריטנפלד) היה נגן סקסופון אלט ג'אז, נחשב לאחד הנגנים הגדולים בעולם הג'אז.
מלחינו של הקטע המפורסם "Take Five" אותו ביצע לראשונה יחד עם דייב ברובק באלבום "Time out".
קורות חיים.
הוא נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה והתחיל לנגן בקלרינט בגיל 12, בנעוריו המאוחרים התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בלהקה צבאית שלוש שנים.
ב-1950, עבר דזמונד לניו יורק. שם ניגן סקסופון וקלרינט בשביל ג'ק פינה. לאחר מספר שנים, חזר לקליפורניה.
דזמונד נפטר ב-1977, מסרטן הריאה. הקונצרט האחרון שלו היה בפברואר 1977 בניו יורק.
פילי ג'ו ג'ונס
ג'וזף רודולף "פילי ג'ו" ג'ונס (באנגלית: Joseph Rudolph "Philly Joe" Jones; 15 ביולי 1923 - 30 באוגוסט 1985), היה מתופף ג'אז אמריקני, מהמתופפים הבולטים בהיסטוריה.
חייו.
ג'ונס נולד בפילדלפיה; כינויו, פילי, הוא קיצור מקובל של שם העיר וניתן לו, בין השאר כדי להבדיל בינו לבין המתופף הוותיק יותר ג'ו ג'ונס. בשנת 1947 החל ג'ונס לנגן באופן קבוע בקפה סוסייטי, בניו יורק, אחד ממרכזי המוזיקה השחורה בארצות הברית דאז. במהלך שנותיו במוסד זה ניגן ג'ונס עם כמה מבולטים שבנגני הבי בופ של תקופתו, נגנים כגון צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, פאטס נבארו, בן ובסטר, ג'ו מוריס, טייני גרימס, ליונל המפטון וטאד דמרון. תקופה זו השפיעה רבות על סגנונו המוזיקלי של ג'ונס, כאשר ההשפעה החשובה עליו הייתה של דמרון.
בין 1955 ל-1958 היה ג'ונס חבר בהרכב הג'אז של החצוצרן מיילס דייוויס, יחד עם ג'ון קולטריין (סקסופון), פול צ'יימברס (בס), רד גרלנד (פסנתר) ומאוחר יותר, קנונבול אדרלי. הרכב זה היה מהמשפעים בתולדות הג'אז, והמוביל שלו, מיילס דייוויס, אמר למעשה שג'ונס הוא המתופף המועדף עליו. כמו כן באוטוביוגרפיה של מיילס הוא מספר איך ניסה לגרום למתופפים אחרים לנגן יותר דומה לג'ונס. במסגרת הרכב זה הוציא ג'ונס את האלבומים "The Miles Davis quintent", "Cookin'", "Relaxin'", "Steamin'" ו-"Workin'".
בשנת 1958 הוחלף ג'ונס במתופף ג'ימי קוב, הוא החל להנהיג הרכבים משלו, במקביל לעבודה עם מוזיקאים שונים כגון ביל אוונס. בשנת 1967 עזב ג'ונס את ארצות הברית ועבר לאנגליה, שם החל ללמד מוזיקה. הוא חזר לארצות הברית ולפילדלפיה בשנות ה-70. בשנת 1981 עזר ג'ונס לייסד את הרכב הג'אז דמרוניה, שהוקדש למוזיקה של המלחין טאד דמרון, ידידו הוותיק, שמת בשנת 1965. ג'ונס הנהיג את הרכב זה עד מותו, ב-30 באוגוסט 1985.
צ'קוואלה מצויה
צַ'קְוַלָּה מצויה (שם מדעי: "Sauromalus ater", בעבר "Sauromalus obesus") היא לטאה ממשפחת האיגואניים הנפוצה באמריקה הצפונית.
מאפיינים.
אורך גופה 40-50 ס"מ ומשקלה כ-1.5 ק"ג. נקבת הצ'קוואלה מטילה כ-10 ביצים. הצ'קוואלה אוכלת פירות, ניצנים, פרחים ועלים.
צבע גופה חום-אדמדם כהה. הראש, החזה והגפיים של הזכר שחורים. לנקבה ולצעירים פסים לבנים המצטלבים על הגוף והזנב. הראש משולש והצוואר עבה. סביב הצוואר והכתפיים יש קפלי עור. הגוף מכוסה קשקשים גרעיניים. צורת גופה שטוחה וזנבה ארוך, כמעט כאורך הגוף. הרגליים חזקות ואצבעותיה ארוכות, ובקצותיהן טפרים כפופים, קצרים וחדים. מפתח הפה רחב ועבה. השיניים מחוברות בצד הפנימי של הלסת והן מתחלפות.
היא שוכנת בשטחי מדבר ובאזורים מסלע, בהם הצמחייה נמוכה. ממקום מסתורה היא יוצאת בשעות הבוקר ומתחממת בשמש. אחרי שחום גופה עלה היא פונה לחפש מזון. בשעות היום החמות היא שוהה במקום מוצל ולעת ערב היא עוסקת שוב באכילה. כדי להתגונן מפני אויביה, היא מאבדת את זנבה ונמלטת למקום מחסה בתוך נקיק סלע. שם היא מנפחת את ריאותיה ובכך מכפילה את ממדיה ולא ניתן להוציאה משם. זנבה מתחדש כעבור שבועות מספר, אך הוא לא יתארך לממדיו המקוריים.
הפעילות העיקרית שלה היא בחודשים מרץ-אוגוסט. זוהי לטאה צמחונית וכשיש מחסור בצמחייה בעונה הקרה, היא נכנסת לתרדמת חורף לתקופה של חצי שנה. על אף שהזכר והנקבה מזדווגים בכל עונה, הטלת הביצים מתרחשת פעם בשנתיים, וזאת בשל תרדמת החורף הממושכת. הנקבה מזדווגת עם זכרים שונים במשך מספר פעמים, כדי להבטיח את הפריית הביצים. הצאצאים הבוקעים מהביצים מפותחים היטב ועצמאיים.
דבורת הדבש
דבורת-הדבש האירופית, המכונה גם דבורת-הדבש המערבית או בקיצור דבורת הדבש (שם מדעי: "Apis mellifera") היא מין של דבורה אאוסוציאלית, החיה בתוך ארגון חברתי משוכלל. מין זה שייך לסוג דבורת-הדבש ("Apis") שבמשפחת הדבוריים. אוכלוסיות רבות של דבורת הדבש בויתו. למין דבורים זה חשיבות חקלאית וכלכלית אדירה כמאביק החשוב ביותר עבור גידולים חקלאיים וכן כיצרן דבש ומגוון מוצרי מכוורת נוספים.
תת-מינים.
מבחינים במספר תת-מינים במין דבורת הדבש. הידועים והחשובים שבהם:
באזור ארץ ישראל הייתה נפוצה בעבר הדבורה הארצישראלית האפורה, המכונה גם "דבורה סורית" ("A. mellifera" var." syriaca"). תת-מין זה נכחד מישראל אך עודנו קיים בירדן.
מורפולוגיה.
גוף הדבורה מחולק לשלושה חלקים: ראש, חזה ובטן. בראש ישנם זוג מחושים, זוג עיניים ועוד שלוש עיניות, פה עם שתי לסתות, המשמשות למציצה ולנשיכה. אל החזה מחוברים שני זוגות כנפיים ושלושה זוגות רגליים. הדבורים הפועלות, שהן רוב הדבורים, הן נקבות מנוונות. בבטן הדבורה הפועלת יש בלוטות דונג והדונג המופרש ממנה נקרש על גופה של הדבורה בצורה של קשקשים. על הרגליים יש לדבורה שערות הנקראות מברשת, והן משמשות לאיסוף אבקת הפרחים. את האבקה הדבורה נושאת אל הכוורת בכיס מיוחד הנמצא בבסיס הרגלים האחוריות שלה, הכיס נקרא טנא.
בקצה הבטן יש לדבורה עוקץ משונן דמוי ראש חץ, וכאשר היא נועצת אותו ביצור בעל עור גמיש כמו בני אדם או יונקים אחרים, היא אינה יכולה לשלוף אותו, דבר המביא למותה של הדבורה העוקצת. בבסיס העוקץ יש גם שלפוחית ארס (ראו להלן). בניגוד לעוקץ של הדבורים הפועלות, העוקץ של הדבורה המלכה הוא חלק, ולכן היא יכולה לעקוץ מספר רב של פעמים. לדבורים הזכרים אין עוקץ בכלל או טנא לאיסוף אבקת פרחים.
חיי הדבורים.
דבורת הדבש היא יצור המתקיים בחברתיות מלאה בכוורת. מושבות דבורי דבש מונות עשרות אלפי עד מאות אלפי פרטים. בכל מושבה יש לרוב מלכה אחת אשר לה גוף גדול יחסית לשאר הפרטים (עד 20 מ"מ). בבטנה של המלכה שחלה גדולה ומפותחת, בה נאגרים תאי הזרע. המלכה היא הנקבה היחידה במושבה בעלת יכולת הטלת ביצים מופרות (דיפלואידיות - בעלות "סט" מלא של גנים) והעמדת צאצאים משני הזוויגים (זכרים ונקבות). המלכה היא לרוב האם של הפרטים האחרים במושבה. בדרך כלל רק המלכה מטילה ביצים, אך במקרה שהמלכה מתה או אבדה, יכולות גם הפועלות להטיל ביצים בלתי מופרות (הפלואידיות - בעלות חצי "סט" של גנים), מהן יבקעו זכרים בלבד. כלומר, הדבורה נחשבת לאורגניזם הפלודיפלואיד. הזדווגות חד פעמית בצעירותה של המלכה מספיקה לכל חייה, אך מעריכים כי המלכה מזדווגת במשך חייה יותר מפעם אחת. אורך חייה של המלכה, מגיע ל-5 שנים.
מרבית הפרטים במושבה הן נקבות "פועלות" והן אלה שמבצעות את כל עבודות איסוף המזון, טיפול בוולדות, שמירה ותחזוקה בכוורת. שחלתן של הפועלות קטנה, ובה רק 2–12 שחליות (לעומת כ-180 למלכה) והיא, כאמור אינה יכולה להיות מופרית. אורך חייה של הפועלת מושפע מכמות העבודה שהיא מבצעת, ונע בין 33 יום בקיץ, עד ל-8 חודשים בחורף.
תפקיד הפועלות מתחלק, בהתאם לגילן, ובהתאם לצרכיה של הכוורת.ב-3 הימים הראשונים לבקיעתה של הדבורה, היא עוסקת בניקוי התאים, והכנתם לקבלת ביצים או מזון.בימים 3–6, מאכילה הפועלת את הזחלים הבוגרים באבקת פרחים מעורבת בדבש.בימים 6–11, מאכילה הדבורה את הזחלים הצעירים, במזון פועלות או מזון מלכות. מזונות אלו מופרשים מבלוטות הרוק של הדבורה, ומכילים חלבונים וויטמינים שונים.בימים 11–21, עוסקת הדבורה בבניית חלות ובאחסון המזון.בימים הבאים, יוצאת הדבורה מחוץ לכוורת, ומביאה אבקת פרחים וצוף.