כוחות משטרה ולוחמה בטרור כיתרו את בית הקפה. המשבר הסתיים כעבור מספר שעות, לפנות בוקר, בחילופי אש בהם נהרגו מוניס ושניים מבני הערובה, גבר בן 34 ואישה בת 38.
יום לפני הפיגוע פרסם הרון באתר האינטרנט שלו:
המחאה בארצות הברית (2014)
היטון
היטון (באנגלית: Heaton) הוא שם משפחה.
הדין הבינלאומי
שרגא פייבוש הגר
רבי שרגא פייבוש הגר הוא האדמו"ר מקוסוב בארצות הברית משנת תש"ס (1999).
קורות חייו.
נולד בארצות הברית לרבי אברהם יהושע השל הגר, האדמו"ר מקוסוב, בנו של רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק.
למד בישיבת חכמי לובלין, ישיבת לייקווד ובישיבת פוניבז'. נישא לבתו של הרב חיים וואזנר. לאחר נישואיו חזר לארצות הברית, ולאחר פטירת אביו החל להנהיג את חסידות קוסוב. ב-ה'תשע"ה הוציא לאור את ספרו שבת מלכא קדישא, על ענייני שבת במשנת החסידות.
אופי הנהגתו כשל משפיע חסידי והוא מפורסם כדרשן. הקהילה בראשותו מונה מאות בתי אב. רבים מתייעצים איתו בתחום החינוך. עוסק גם בטיפול בנוער נושר. הרב הגר הוא דיין בבית הדין של חסידות ויז'ניץ מונסי.
מתגורר בשכונת בורו פארק בברוקלין.
בקיץ תשפ"א, ביקר בארץ והנהיג אמירת תפילת חנה בשילה הקדומה בצורה טקסית עם קהל חסידיו.
אולפת חיידר
אולפת חיידר (בערבית: ألفت حيدر , נולדה ב-19 בספטמבר 1970 בחיפה) היא שחקנית כדורעף ערבית-ישראלית. קריירת הכדורעף של חיידר נפרשה על פני 28 שנים, בהן נמנתה על שורותיה של נבחרת ישראל בכדורעף נשים וקבוצת הפועל מטה אשר. היא זכתה פעמיים באליפות ובגביע המדינה. חיידר פועלת לקידום נשים בספורט.
ביוגרפיה.
חיידר נולדה בכפר סמיר שבחיפה, בת למשפחה מוסלמית, ולה ארבעה אחים ואחיות. אביה היה מהנדס ואמה עבדה במשרד העבודה והרווחה. אחיה הוא הכדורסלן רפי חיידר ששיחק במכבי חיפה.
פירוש השם אולפת בא מן המילה אולפה שמתאר ידידות ורעות, ואילו חיידר הוא שם נרדף לאריה. באמצעות ההוויה החינוכית שהייתה בבית הוריה, שלימדו לערכים של כבוד האדם, חירות ושוויון, אורח חייה של חיידר התבטא בפעילויות ספורטיביות המפגישות בין ערבים ויהודים. חיידר מאמינה כי הטבע הוא מקום נייטרלי ושוויוני עבור כל בני האדם באשר הם, ובנקודת ההתחלה השוויונית שהטבע מייצר, ניתן ליצור שינוי שמאפשר מפגש מאוחד של ערכים ללא כל הבדלי דת, גזע ומין. חיידר קיבלה על עצמה את האתגר להתקבל בחברה הערבית והיהודית בכישוריה הספורטיביים, ולפתוח דלתות לנשים בתחומי הספורט השונים.
בגיל שלוש עשרה החלה לעסוק בתחום הכדורעף, והצטרפה לקבוצת הפועל מטה אשר בעין המפרץ. האתגר להתקבל בחברה הערבית ובחברה הישראלית במקביל, כהיותה נציגתם בארץ ובמשחקים בינלאומיים ככדורעפנית, נתקל במחסומים רבים.
בצעירותה עבדה חיידר בחברה להגנת הטבע, שם שמעה לראשונה על מסע האתגר, בו לקחה חלק. הספורטיביות של קבוצות דו קיום, בהם ערבים ויהודים פועלים למען איכות הסביבה. המסע בו לקחה חלק נערך מנהריה עד אילת, ותועד בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, שבחר להתמקד בדמותה של חיידר.
בשנים האחרונות עוסקת בטריאתלונים ובמרתונים לצד טיפוסי הרים.
כדורעף.
חיידר שיחקה כדורעף בקבוצת הפועל מטה אשר בשנים 1985–1990, לאחר מכן שיחקה בקבוצות נווה שאנן, קריית מוצקין, קרייתים, מג'דל כרום. היא הייתה חברה בסגל נבחרת ישראל. תפקידה היה שחקנית אמצע, ותפקידה היה להנחית אל שטח קבוצת היריב.
דו-שיח ישראלי פלסטיני.
בשנת 2000 הייתה למדריכה מוסמכת של הארגון הלאומי "Outdoor Bound", הפועל ב-30 מדינות ברחבי העולם. הארגון מקדם פיתוח מנהיגות דרך פעילויות בטבע, על מנת לקדם שותפויות חברתיות המעודדות לבניית חברה סובלנית ודו קיום, במטרה לפתור קונפליקטים וליצור עולם טוב יותר.
בשנת 2003, הקימה חיידר בשיתוף עם מטפס ההרים דורון אראל, הישראלי הראשון שהעפיל לפסגות הרים בשבע היבשות, את הארגון "שוברים את הקרח" (Breaking the Ice), מלכ"ר העוסק בקידום שלום ודו קיום באמצעות טיולי טבע וספורט אתגרי, היוצרים חיבור בין המשתתפים. בין מסעות הארגון יצאו משלחות לאנטארקטיקה (2004); לפסגה באנטארקטיקה אליה העפילו קראו הר הידידות הישראלית-פלסטינית, למדבר סהרה (2006), ובשנים 2011 ו-2014 יצאו משלחות של סטודנטים יהודים וערבים מאוניברסיטת חיפה, למסע טיפוס סביב פסגות הרים כמו מון בלאן, הפסגה הגבוהה ביותר בהרי האלפים. עם חזרתם לארץ, היה על הסטודנטים להעביר את המסר הלאה ולבנות פרויקט תרומה קהילתי להעברת מסרים של שוויון לאומי לקהילות הנוער.
בשנת 2012 יצאה אולפת חיידר - יחד עם שש נשים מרחבי עולם: ניו זילנד, סין, דרום אמריקה, דרום אפריקה והודו, כשחיידר מייצגת את ישראל - למסע בן 100 ימים לחציית הקוטב הדרומי שבאנטארקטיקה. חיידר יצאה למסע למען קידום נגישות המים ומי השתייה בעולם. לפני המסע, עברה כשלושה שבועות הכשרה בנורווגיה להסתגלות לקור ולמסעות הדרך.
בנוסף, חיידר לוקחת חלק במרכז תרבות יהודי ערבי - בית הגפן, שם היא עובדת כמנהלת תוכניות. העמותה פועלת ללא מטרת רווח, ומאפשרת מגוון פעילויות תרבותיות וחינוכיות לטווח גילאים רחב. העמותה מאמינה שפעילויות משותפות בין זהויות ותרבויות שונות בחיפה ובישראל בכלל, יכולים לבנות אמון בינלאומיים ולהוביל לשיווין.
חיידר פועלת מתוך אמונה כי שינוי יגיע רק דרך עשייה בשטח ולא בדרך פוליטית בה תיקח חלק, או ממקום של פרסום כפוי. באוקטובר 2016 משתתפת פעילה בצעדת הנשים "נשים עושות שלום" ברחבי המדינה.
השכלה ופעילות למען נשים.
חיידר בעלת תואר בחינוך גופני (1989) ובוגרת תואר שני ללימודי מגדר באוניברסיטת בר-אילן (1995). חיידר בחרה בתואר זה בשל קשיי ההתמודדות האישיים שלה אל מול החברות השמרניות בהן גדלה, החברה הערבית והישראלית, שתי תרבויות שונות שמהמשותף ביניהן היא אפליה מגדרית רחבה. בפעילויות בהן חנכה חיידר קבוצות נשים רבות, נתקלה להפתעתה בהתבטאויות חוזרות ונשנות של נשים שהיו מתקשות לעכל כי יש בידיהן הכוח לצלוח קשיים גופניים כבידי גברים. חיידר מאמינה כי יש להנחיל בשיח הנשי אמונה כי נשים יכולות להגיע לנקודות הצלחה שונות מבלי לערוך השוואות תמידיות אל הדמות הגברית, דמות עמוד התווך שהציבה לעצמה החברה. חיידר הבינה כי קבלת נשים כמצליחות, המציבות לעצמן יעדי הצלחה שבזכותם מגיעות לקצה יכולתן ומממשות עצמן, נאלצות לעשות ויתורים משפחתיים ולבסוף גורמות לחברה לדחייה עקב משרה מלאה שהיא לא אימהות.
חיידר פועלת להעצמת נשים בישראל ומחוצה לה, וקוראת לנשים להעיז ולצאת מן המעגלים השמרניים של חברה המכתיבה לנשים את התפקיד הנוח לה לעיכול, ומהאדרת גבריות כסמל להצלחה.
על ידי העברת הרצאות על סיפורה האישי ופורץ הדרך, חיידר מאמינה כי אפשר לחולל שינוי מקרקעית ההיררכיה המקובעת וליצור את דמות האישה מחדש, כדמות ייחודית, שבוחרת את דרכה שלה ומאמינה ביכולותה לבחור את מקומה בחברה, ולא נותנת לחברה את הכוח להשפיע על דמותה של אישה ותפקידיה.
אדמו&quot;ר מקוסוב - ארה&quot;ב
אלי דוקורסקי
אלי דוקורסקי (נולד ב-24 בספטמבר 1964) הוא פוליטיקאי ישראלי. מכהן כראש עיריית קריית ביאליק משנת 2008. זוכה אות אביר איכות השלטון.
ביוגרפיה.
דוקורסקי נולד וגדל בקריית ביאליק. ב-1983 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
כבר בהיותו נער שימש כעיתונאי במקומון "הד הקריות" ומשנת 1985 החל את עבודתו בחברת "המשקם לתעסוקת האנשים עם מוגבלות": תחילה כממונה פרסום ויחסי ציבור, ולאחר מכן כמנהל יחידת מפעלים של אזור הגליל המערבי. משנת 2003 מונה למנהל אגף ארגון, שיטות והסברה (אגף או"ש).
בשנים 2011–2019 כיהן כנציג ציבור במועצה לשידורי כבלים ולוויין כדירקטור מטעם השלטון המקומי. משמש כחבר דירקטוריון בחברה לפיתוח משאבי אנוש של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי. דוקורסקי צורף כחבר האספה הכללית של בית לוחמי הגטאות לחקר השואה ומפעל הפיס. דוקורסקי חבר החל מ-2018 במועצת הרשות לשיקום האסיר.
בינואר 2019 התמנה לתפקיד יושב ראש עמותת קרן שלם.
בדצמבר 2020 קיבל דוקורסקי את פרס אביר איכות השלטון מטעם התנועה לאיכות השלטון בקטגוריית רשויות מקומיות.
לדוקורסקי תואר ראשון במדע המדינה ולימודים רב תחומיים במדעי החברה מהמכללה האקדמית עמק יזרעאל ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי ואב לשלושה.
באוגוסט 2022 דוקורסקי פירסם ב"סטורי" שלו ב"אינסטגרם" את השפעתו על העולם ואת סיום הגזענות על ידי החזקת שני תינוקות בצבעי עור שונים.
קריירה פוליטית.
דוקורסקי חבר במועצת העיר קריית ביאליק מאז היה בן 24, בשנת 1989. בשנת 2003 התמודד על ראשות העיר ולא נבחר, אולם נבחר לכהן כסגן ראש העיר ללא שכר.
משנת 1998 שימש כנציג ציבור מטעם העובדים בבית הדין האזורי לעבודה בחיפה וכיהן בו במשך 9 שנים. משנת 1994 ועד פרישתו מהחברה בשנת 2008 שימש כיו"ר ועד העובדים של חברת המשקם.
בבחירות המוניציפליות בנובמבר 2008 נבחר דוקורסקי לתפקיד ראש העירייה, לאחר שזכה ב-43 אחוזים מהקולות וגבר על 6 מועמדים בסיבוב הראשון, בהם ראש העיר המכהן באותה התקופה, ד"ר רפי ורטהיים. סיעתו של דוקורסקי, "כולנו קריית ביאליק", זכתה ב-3 מנדטים והייתה לסיעה הגדולה במועצת העיר.
בקדנציה הראשונה שלו כראש העיר הוקמו טיילת הגדורה על שם שמעון פרס וטיילת ברחוב בן-גוריון, מבני ציבור וחינוך. העיר זכתה בפרס החינוך היישובי הארצי לשנת 2012. כמו כן זכה דוקורסקי בפרס הכנסת כראש העיר המקדם את נושא הנגישות לאנשים עם מוגבלות. דוקורסקי הוא ראש ראשות היחיד שקיבל את ההוקרה.