הסימפוניה השנייה מאת בטהובן הולחנה בעת שהייתו של המלחין בכפר נופש ליד וינה הנקרא הייליגנשטאט בשנת 1802. בתקופה זו בחייו הבין בטהובן כי הוא הולך ומתחרש. בסימפוניה השנייה הוחלף פרק המינואט בסקרצו, מה שהוסיף לסימפוניה תחום ומימד חדש (אם כי פרקה השלישי של הסימפוניה הראשונה כתוב למעשה כסקרצו). בהופעת הבכורה, מבקרי מוזיקה רבים ציינו את העובדה הזאת, שיבחו את בטהובן על החידוש אך ציינו גם כי הדבר אקסצנטרי מדי.
היצירה בוצעה לראשונה בתיאטר אן דר וין, בווינה, ב-5 באפריל 1803, בניצוחו של המלחין. יצירה זו נודעה בתור אחת מהיצירות האחרונות של "התקופה המוקדמת" של בטהובן.
אינסטרומנטציה.
היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:
צורה.
הסימפוניה מורכבת מארבעה פרקים:
משך היצירה הוא כ-36 דקות.
פרק ראשון.
ההקדמה (אדג'יו מולטו) מורכבת ממודולציות: מהטוניקה (סולם רה מז'ור) לסולם סי במול מז'ור, לדומיננטה (סולם לה מז'ור) ובחזרה לטוניקה. נעימת הנושא של הפרק הראשון (בקטע: אלגרו קון בריו) מתפתחת מספר פעמים ומתבצע מודולציה רק לדומיננטה ולטוניקה בחזרה. בטהובן משתמש בשני מוטיבים מרכזיים החוזרים ונשנים עד הקודה המסיימת.
פרק שני.
הפרק הזה (לרגטו) בסולם לה מז'ור (דומיננטה) והוא אחד מהפרקים האיטיים ביותר בסימפוניות של בטהובן. ניתן לשמוע בפרק השני את השפעות המוזיקה העממית על היצירה, מה שמנבא במעט את הסימפוניה השישית של המלחין.
פרק שלישי.
הפרק השלישי (סקרצו: אלגרו), משלב קוורטט של אבובים ובסונים עם נעימות ריקודי-עם אוסטרים.
פרק רביעי.
הפרק הרביעי (אלגרו מולטו) ידוע במיוחד בשל המעברים המהירים של כלי הקשת.
סמל ונואטו
סמל ונואטו התקבל בשנת 1980 לאחר שוונואטו קיבלה עצמאות מבריטניה וצרפת.
בסמל מופיע לוחם מלנזי עם חנית בידו ומאחוריו הר געש. מתחתיו יש מגילה עליה כתוב "אנו עומדים עם האל" (long god yumi stanap) בשפת ביסלמה (אחת מהשפות הרשמיות ברפובליקה) בכתיב לטיני. מאחוריו מצוירים שני עלי ציקסין שהם הסמל הלאומי של ונואטו. ברקע של הסמל יש חט של חזיר בר.
עלי הציקסין מסמלים את העולם וחטו של חזיר הבר הצלחה (חזיר בר מסמל במסורת הוונואטית עושר). הרעיון לסמל היה של ראש הממשלה הראשון של ונואטו, וולטר ליני. את הגרסה המקורית של הסמל עיצב האמן האוסטרלי ריק פרייזר בשנת 1980.
טעם העיר
טעם העיר הוא יריד האוכל הגדול ביותר בישראל והוא נערך בתל אביב, על ידי אתר התרבות עכבר העיר מקבוצת "הארץ", והמחלקה למופעים בעיריית תל אביב-יפו. ביריד הנערך בתחילת הקיץ, משתתפים נותנים שירות שונים מתחום האוכל והשתייה, בהם כמאה מסעדות המציעות תפריט טעימות למשך ארבעה ימים. היריד נערך מאז שנת 1996, ועד 2012 התקיים מדי שנה. בקיץ 2013 כבר לא התקיים היריד. בשנת 2016 היריד חזר בשם חדש "תל אביב EAT".
היסטוריה.
"טעם העיר" התפתח מתוך "הפסטיבל הגייסטרונומי", יריד אוכל של הקהילה הלהט"בית, אותו הפיק לראשונה השף איתמר דוידוב בשנת 1994. האירוע, שנערך ברחבת סינמטק תל אביב, ציין 25 שנה למהומות סטונוול ואִפשר לציבור הרחב טעימות ממנות גורמה במחיר מוזל.
כעבור שנתיים החליט עיתון "העיר", נותן החסות, להרחיב את האירוע, ובשנת 1996 הוא מותג תחת השם טעם העיר, וחזונו "להביא לציבור הרחב מאכלי גורמה במחיר שווה לכל נפש". את האירוע יזמה עפרה גנור ממסעדת הטאבון בנמל יפו, יחד עם מנכ"ל רשת שוקן יוסי ורשבסקי.
האירוע נערך עוד כשנתיים ברחבת הסינמטק וברחוב הארבעה הסמוך לה.
בשנת 1998, לאור קהל המבקרים הרב, הועבר האירוע לפארק הירקון, והוא החל לפעול בחסות חברות המזון הגדולות בישראל. מאז שנת 2005 פקדו את האירוע מעל לחצי מיליון איש בכל שנה, והכנסותיו בשנת 2007 עמדו על כמיליון דולר ליום. בשנת 2008 נושא האירוע היה "60 שנות קולינריה בישראל", לכבוד חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל.
בשנת 2009, הועבר הפסטיבל לעיר חיפה. בשנת 2011, לאחר שנה שלא התקיים, חזר הפסטיבל לתל אביב והתקיים בגני יהושע. בשנת 2012, נערך בפעם האחרונה.
תל אביב EAT.
בסוף מאי 2016 יזמה עיריית תל אביב-יפו את חידוש האירוע תחת הכותרת "תל אביב EAT" בפארק צ'ארלס קלור. בעקבות הצלחת האירוע הראשון המשיכה העירייה להפיק אותו מדי שנה.
בשנת 2019 פעל האירוע ב"כפר האירוויזיון" בפארק צ'ארלס קלור, כחלק מאירועי אירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב.
בשנת 2022, אחרי שנתיים של הפוגה בשל מגפת הקורונה, נערך שוב "תל אביב EAT" בתאריכים 23–26 במאי בפארק צ'ארלס קלור.
ג'ונתן אסוס
ג'ונתן אסוס (נולד ב-2 בספטמבר 1983 בסרסל) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי יהודי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה.
אסוס החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה השנייה בצרפת במדי נאנסי. לאחר שמיעט לשחק בקבוצתו, עבר אסוס לליגה המחוזית בצרפת כאשר חתם בנים. אסוס הרשים במשחקיו בליגה הנמוכה, דבר שהקנה לו חוזה בליגה אחת בכירה יותר, במדי אנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה. במהלך תקופתו באנג'ה אסוס תפס כותרות רבות בעיתונים בגין משחקו הנוקשה והרחקותיו מן המגרש לעיתים לא רחוקות.
לאחר מכן שיחק תקופות קצרות בקאן ובקרטיי. אסוס נבחן בניס ואפילו הרשים שם את המאמן דאז, פרדריק אנטונטי, אך עקב בעיות בחוזה עם קרטיי נמנע ממנו המעבר לליגה הראשונה. במקום זאת, אסוס הצטרף לסטאד ריימס בה הצליח לקנות את מקומו בהרכב הראשון, ושובח בעיתונות על התבגרותו המנטלית.
אחרי התאקלמותו המוצלחת של הקשר הצרפתי רודי חדד בישראל, מכבי תל אביב החליטה לחפש עוד שחקנים יהודים ברחבי העולם שלא ייחשבו כזרים. הקבוצה פנתה לאסוס שהצטיין בעונתו האחרונה בצרפת, והחתימה אותו בקבוצה בינואר 2008.
מיד אחרי שחתם, הגיע אסוס למשרדי הסוכנות היהודית בפריז למלא את כל התנאים הנצרכים על מנת להשיג אזרחות ישראלית במסגרת חוק השבות, ובסוף עונת קיבל תעודת זהות ישראלית. אסוס זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו של , אך עבר מספר בעיות משמעת והושעה מהקבוצה.
בעונת חתם אחרי עשרה מחזורים בהפועל פתח תקווה. בינואר 2011 עזב אסוס את הפועל פתח תקווה וחתם עד לסיום העונה בהפועל רמת גן, אשר ירדה לליגה הלאומית בתום העונה.
בעונת חזר אסוס להפועל פתח תקווה, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית. אסוס המשיך עם הקבוצה בליגה הלאומית, ובפברואר 2013 חתם בהפועל אשקלון באותה הליגה.
לקראת עונת חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, אך בדצמבר 2013 שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2016 לקח חלק בפתיחת קבוצת הכדורגל מועדון ספורטינג תל אביב, שכוללת שחקנים צרפתים יהודים. המועדון משחק בליגה ג', ואסוס מונה לקפטן הקבוצה. בקבוצה שיחק במשך שנתיים.
פורפיריוס
פורפיריוס (ביוונית: Πορφύριος, בלטינית: Porphyrios; נקרא גם: פורפירי מצור; בערך 233–309 לספירה) היה פילוסוף נאופלאטוני ממוצא סורי.
חייו.
פורפיריוס נולד בשם "מלכוס" להורים סוריים בעיר צור. בשנת 254 הגיע לאתונה ולמד שם פילוסופיה, דקדוק ורטוריקה אצל קסיוס דיוניסיוס לונגינוס, ששלח אותו לרומא ב-263 כדי להשתתף שם בהרצאותיו של פלוטינוס, הפילוסוף הנאופלאטוני. במשך חמש שנים פורפיריוס הקדיש את זמנו ללימוד תורת הנאופלאטוניזם ובשל כך פיתח נטיות להתאבדות. ב-268 הוא נשלח לסיציליה על ידי פלוטינוס, שם הבריא מנטיותיו להתאבדות וכתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים". אוגוסטינוס טען כי פורפיריוס היה נוצרי לפני שהפך ללא מאמין.
אולם הסיפור על כך שהיה במקור נוצרי והפך להיות פגאני בשל מקרה אישי מצער, נראה כהמצאה גמורה.
פלוטינוס מת ב-270 ופורפיריוס שב לרומא זמן מה אחרי כן, ירש את מקומו כראש האסכולה הנאופלאטונית וסיים את עריכת כתבי פלוטינוס. בשנותיו המאוחרות פורפיריוס נשא לאישה את מארסלה, שהייתה אלמנה עם שבעה ילדים ותלמידה נלהבת של פילוסופיה.
מסורת נוצרית שנמסרה ב"תאוסופיה" של אריסטוקריטוס, גורסת כי מארסלה הייתה יהודיה.
בערך ב-301 פורפיריוס כתב את הספר "חיי פלוטינוס". אין ברשותנו פרטים רבים על חייו של פורפיריוס ואין אנו יודעים בבירור באיזו שנה נפטר.
חיבוריו.
פורפיריוס ידוע ביותר בשל תרומותיו לפילוסופיה. הוא נודע בראש ובראשונה בשל ספרו "הקדמה לקטגוריות" (ביוונית: "Εἰσαγωγή", הקדמה; בלטינית: "Introductio in Praedicamenta" או "Isagoge et in Aristotelis Categorias commentarium"), שרבים חושבים שבו התכוון לקטגוריות של אריסטו. אולם יש סבורים כי המדובר בתורת ההיגיון בכללה ובמיוחד בתאוריות של סיווג, הגדרה והוכחה. ביצירתו זו הוא מסביר כיצד ניתן לסווג את התכונות שאנו מייחסים לשמות עצם או לתואר השם המלווה אותם, ומיישם את תורת ההיגיון של אריסטו בתאוריה של הנאופלאטוניזם. על השפעתו ארוכת-הטווח של החיבור, תעיד למשל העובדה, שגם במאה ה-14 נכתב (בידי ה-רלב"ג) פירוש לחיבור ה-Isagoge של פורפיריוס.
מלבד חיבור זה, הוא כתב גם את "אמצעי-עזר ללימוד הקלים להבנה" (ביוונית: Ἀφορμαὶ πρὸς τὰ νοητά; בלטינית: Sententiae Ad Intelligibilia Ducentes) - תקציר בסיסי של הנאופלאטוניזם.
פורפיריוס כתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים" (ביוונית: Κατὰ Χριστιανῶν; בלטינית: Adversus Christianos) בחמישה עשר כרכים, שמהם שרדו קטעים בלבד.