בדרך כלל תקיפה בחומצה נועדה להשפיל את הקורבן, בלי לגרום למוות. במחקרים שבדקו את התופעה נרשמו הסיבות הבאות כמניעים לתקיפה מסוג זה:
שכיחות ומאפיינים.
תקיפות בחומצה אירעו כמעט בכל מדינות העולם, אך הן נפוצות במיוחד במדינות דרום-מזרח אסיה, בעיקר בנגלדש, הודו ופקיסטן, וכן בחלקים מאפריקה, בעיקר בקניה, דרום אפריקה ואוגנדה. בבריטניה החל משנת 2016 נרשמה עלייה חדה בתקיפות חומצה.
רוב התקיפות בחומצה מבוצעות כאמצעי אלימות נגד נשים, והקורבנות הן נשים. כך עולה ממחקר שפורסם בשנת 2015 בכתב העת הרפואי The Lancet, בו נסקרו נתונים שנאספו במשך 40 שנה במספר מדינות בעולם.
בנוסף למין זוהתה נטייה לתקוף קורבנות במעמד סוציו-אקונומי נמוך.
תקיפות חומצה ברשות הפלסטינית.
בעזה בוצעו בשנות השמונים והתשעים תקיפות רבות בחומצה נגד נשים שנטען שלא התלבשו בצניעות, על ידי שמרנים המזוהים עם חמאס והאחים המוסלמים.
לאחר מבצע צוק איתן טען ארגון "אמנסטי אינטרנשיונל" כי חמאס השתמש בחומצה כסוג של עינויים במהלך חקירות. הארגון הכחיש טענה זו.
השפעות בריאותיות.
ארגון תמיכה בנפגעי חומצה בפקיסטן מצא כי רוב הקורבנות לתקיפות בחומצה שורדים, אך נאלצים להתמודד עם קשיים גופניים, הדורשים טיפול כירורגי ארוך טווח, וכן קשיים פסיכולוגיים, הדורשים אף הם מעקב ממושך. הם חווים קשיים פסיכולוגיים, חברתיים וכלכליים המקשים על השתלבותם בקהילה.
השפעות רפואיות.
רוב התקיפות בחומצה מכוונות אל הפנים, ומחקרים רבים בדקו את השפעתם. החומצה מאכלת במהירות את העור, את שכבת השומן מתחת לעור, ובמקרים מסוימים גם את העצמות. העפעפיים והשפתיים עלולים להיהרס לחלוטין, ולעיתים נגרם נזק חמור לאף ולאוזניים.
נזקים נוספים שנרשמו הם נזק לגולגולת ולשיער, חירשות, עיוורון חלקי או מלא, כיווץ ועיוות של האף והנחיריים, איבוד טווח התנועה של השפתיים, חשיפת חניכיים, וקשיים באכילה ובדיבור. שאיפת אדי חומצה בדרך כלל גורמת לבעיות בנשימה וחסימת נתיבי אוויר.
במקרים רבים לוקים הקורבנות באלח דם או אי-ספיקת כליות. מקרים חמורים מסתיימים במוות.
חומרת הנזק תלויה במידת הריכוז של החומצה, והזמן שעובר עד שהחומצה נשטפת במים.
השפעות פסיכולוגיות וחברתיות.
לאחר ההתאוששות מתמודדים קורבנות תקיפה בחומצה עם בעיות נפשיות רבות. מחקר אחד הראה כי הקורבנות דיווחו על רמות גבוהות מהרגיל של חרדה, דיכאון קליני והערכה עצמית נמוכה.
נשים שעברו תקיפה כזו סובלות מנכות ותלויות בבן זוג או בבני משפחה לפעילויות יומיומיות. הן מתקשות למצוא עבודה בגלל ליקויי ראייה או נכות פיזית. מחקר בבנגלדש מצא שנשים רווקות שעברו תקיפת חומצה מנודות מהחברה ומתקשות למצוא בני זוג קבועים.
טיפול ומניעה.
במקרה של פגיעה מחומצה יש לשטוף היטב במים את האזור הפגוע במשך 30 דקות או יותר, כדי לנטרל את השפעת החומצה. טיפול שגוי, למשל על ידי מריחת האזור בשמן, עלול להחמיר את הפגיעה. באופן אידיאלי יש להעניק לנפגעי חומצה טיפול מידי מומחים לפגיעות כימיות במרכז רפואי ייעודי. במדינות כמו אוגנדה וקמבודיה, בהן יש מקרים רבים של תקיפות חומצה, לרוב האוכלוסייה אין כמעט גישה לטיפול רפואי נאות, וכמעט ולא קיימים מרכזים ייעודיים לטיפול בנפגעי חומצה.
מחקרים שבדקו את תופעת התקיפות בחומצה ניסו גם למצוא דרכים למנוע אותה. בין הדרכים שהוצעו:
סיוע ממשלתי ואזרחי.
בבנגלדש נחקקו מספר חוקים המגבילים סחר בחומצות ומחמירים את הענישה במקרים של סחר לא חוקי או שימוש בחומצה לתקיפה. בנגלדש היא המדינה המובילה בחקיקה בנושא זה, ומדינות אחרות הסובלות מתקיפות בחומצה, בהן בריטניה, נוקטות בצעדים דומים.
בנוסף לפעולות ממשלתיות למניעה וטיפול בתקיפות בחומצה, במספר מדינות קמו ארגוני חברה אזרחית המספקים סיוע רפואי, משפטי, פסיכולוגי וכלכלי לקורבנות התקיפה. ארגונים כאלה קיימים בבנגלדש, אוגנדה, קמבודיה והודו.
הארגון "Acid Survivors Trust International" הוקם בשנת 2002 בבריטניה ומטרתו היא לשים קץ לתקיפות בחומצה. לארגון מרכזי סיוע בבנגלדש, קמבודיה, הודו, נפאל, פקיסטן ואוגנדה. הארגון מכשיר אנשי צוות רפואי לטיפול בנפגעי חומצה, מגייס כספי סיוע לקורבנות ומקדם חקיקה מונעת. אחד מתפקידיו המרכזיים הוא העלאת המודעות העולמית לתקיפות בחומצה על מנת לקדם חוקים מחמירים יותר על רכישה חומצות וחומרים כימיים.
בקולומביה הותקפה נטליה פונס דה לאון בשנת 2014 על ידי מטריד מאיים ששפך ליטר חומצה גופרתית על פניה ועל גופה. דה לאון סבלה מכוויות קשות ב-24% מגופה, ועברה 15 ניתוחי שחזור בפנים ובגוף. אף על פי שדווח אז בקולומביה על עלייה בשיעור התקיפות בחומצה, לא היה קיים במדינה חוק נגד תקיפה מסוג זה. דה לאון יזמה חוק המגדיר תקיפה בחומצה כפשע חמור שהעונש עליו הוא עד 50 שנות מאסר. כמו כן קידמה דה לאון טיפול רפואי ממשלתי לקורבנות, כולל ניתוחי שחזור וטיפול פסיכולוגי. נטליה פונס דה ליאון הביעה תקווה כי החוק החדש ישמש גורם מרתיע מפני התקפות עתידיות.
תקיפות חומצה בתקשורת.
בשנת 2012 הופק סרט תיעודי בשם "Saving Face" המתעד רופא בריטי ממוצא פקיסטני המטפל בקורבנות תקיפה בחומצה. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר של אותה שנה.
תיאורים בדיוניים.
בסיפורו של ארתור קונאן דויל "פרשת הלקוח רם המעלה" (1927), הברון גרונר נופל קורבן לתקיפה בחומצה. הסיפור כלול באוסף "ספר הפרשיות של שרלוק הולמס".
דמות "העטלף השחור" הופיעה בספרות זולה בשנות ה-30 של המאה ה-20. דמות זו מגולמת על ידי תובע כללי שהופך לעטלף שחור לאחר שנפגע מחומצה בזמן שאסף ראיות לבית המשפט. העטלף השחור שימש השראה לסדרת הקומיקס באטמן, ובסדרה עצמה יש כמה דמויות משנה שנפלו קורבן לתקיפה בחומצה, בהן דוקטור מידנייט, שהופיע בסדרה בשנת 1941, ודו-פרצוף שהופיע לראשונה ב-1942.
בסרט "מגע של רשע" (1958) בורח השחקן צ'רלטון הסטון מניסיון תקיפה בחומצה, והסרט מציג בצורה דרמטית את מה שהיה עלול לקרות אילו התקיפה הייתה מצליחה.
בסרט "עימות חזיתי" (1997) שון ארצ'ר, המגולם על ידי ניקולס קייג', פוגע באיש אבטחה באמצעות בקבוק חומצה גופרתית.
עונת 1940 בליגה ב'
עונת 1940 בליגה ב' הייתה עונת כדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט.
הליגה הייתה הליגה המשנית שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו.
הליגה פוצלה לשלושה מחוזות: מחוז צפון, מחוז שומרון ומחוז דרום. העונה הסדירה החלה ב-27 בינואר 1940 והסתיימה ב-14 ביולי 1940. משחקי הפלייאוף שוחקו לאחר מכן.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדירוג בטבלה על פי ממוצע השערים.
בליגה היו 26 קבוצות סך הכל, 8 במחוז צפון, 10 במחוז שומרון ו-8 במחוז דרום.
לאחר העונה הסדירה נכנסו 3 הקבוצות הראשונות מכל מחוז לפלייאוף עלייה.
הפלייאוף הורכב משלוש המנצחות של המחוזות: הפועל חדרה (אלופת מחוז צפון), דגל ציון תל אביב (אלופת מחוז שומרון) והפועל ראשון לציון (אלופת מחוז דרום).
הפלייאוף הסתיים כאשר הפועל ראשון לציון ודגל ציון תל אביב במקומות הראשונים בבית ועל כן עלו לליגה הארצית בעונת 1941/1942.
בהחלטת ההתאחדות ובגלל חלוקת הליגה הראשונה לאזורים הועלו לליגה הראשונה מחוז תל אביב בעונת 1941/1942 קבוצות נוספות: הפועל רמת גן, הפועל פתח תקווה, מכבי רחובות ומכבי ראשון לציון.
בעונה זו לא היו ירידות ליגה.
טבלת הליגה.
מחוז צפון.
8 קבוצות התחרו בליגה זו, כאשר הפועל חדרה ניצחה בכל משחקיה וסיימה עם מאזן מושלם של 14 ניצחונות ב-14 משחקים (28 נקודות) ויחס שערים 7-42.
קבוצות המחוז:
יחסי הודו–פקיסטן
יחסי הודו–פקיסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים מאוד מורכבים ובעיקרם עוינים בשל מספר של אירועים היסטוריים ופוליטיים שהתחוללו במשך שנות קיומן. היחסים הוגדרו לאור התהליך האלים של חלוקת הודו ב-1947, הסכסוך על קשמיר וכמה מלחמות שהתנהלו בין שתי המדינות. כתוצאה מכך, נגועים יחסי המדינות בעוינות ובחשדות הדדיים. באזור צפון הודו ובפקיסטן קיימת חפיפה מסוימת בהרכב הדמוגרפי שלהן, בשפות שמהוות לינגואה פרנקה המשותפות לשתיהן (בעיקר פנג'אבי והינדוסטנית) ומטבחים לאומיים משותפים שמקורם באימפריה המוגולית.
לאחר פירוקו של הראג' הבריטי ב-1947 הוקמו שתי מדינות ריבוניות חדשות – הדומיניון של הודו והדומיניון של פקיסטן. חלוקתה של הודו הבריטית לשעבר גרמה לכ-12.5 מיליון בני אדם להיעקר מבתיהם ולמספר הרוגים שעל פי ההערכות נע בין כמה מאות אלפים ולבין מיליון בני אדם. הודו התפתחה להיות מדינה חילונית בעלת רוב הינדי, בעוד שפקיסטן התפתחה גם היא כמדינה חילונית עם רוב מוסלמי מכריע ומאוחר יותר הפכה לרפובליקה אסלאמית, אף על פי שחוקת פקיסטן מבטיחה חופש דת לבני כל הדתות.
זמן קצר לאחר שזכו בעצמאותן, כוננו הודו ופקיסטן יחסים דיפלומטיים, אך חלוקת הודו האלימה והתביעות הטריטוריאליות הרבות שביניהן האפילו על אופי היחסים. מאז העצמאות לחמו שתי המדינות זו בזו בארבע מלחמות עיקריות, במלחמה בלתי רשמית אחת והן היו מעורבות באין ספור התנגשויות אלימות הדדיות ומצבי מתיחות צבאיים. סכסוך קשמיר הוא הציר המרכזי של כל העימותים הללו, למעט מלחמת הודו-פקיסטן השלישית ומלחמת העצמאות של בנגלדש שהתחוללו ב-1971, ושכתוצאה מהן הופרדה מזרח בנגל מפקיסטן והוקמה המדינה העצמאית של בנגלדש.