בסתיו 2003, לאחר שהוציאו רטרוספקטיבה רחבה של עבודתם, ניגנה הלהקה חמישה לילות רצופים ב-Institure of Contemporary Arts בלונדון, אלבום שלם כל לילה - עם בי-סיידים ושירים נדירים כהדרן - בסדר כרונולוגי. עם הוצאת אלבומם Singles וסינגל שנקרא Attitude, הכריזה הלהקה כי לא יהיו יותר פרויקטים תחת השם סווייד - ובכך התפרקה הלהקה.
במאי 2004 אנדרסון ובאטלר חזרו לעבוד יחד - הם הקליטו 15 שירים והחלו להקים להקה. השניים החליטו לקרוא ללהקתם החדשה The Tears ולא סווייד. בנוסף, סירבו השניים לשיר את שירי סווייד בהופעותיהם. באחד מהראיונות שנתן אנדרסון, הוא טען כי אינו מאמין שהלהקה תתאחד, אם כי לא סתם את הגולל על סווייד וטען כי לא ניתן לדעת מה ילד היום.
במרץ 2007 הוציא ברט אנדרסון אלבום סולו הנושא את שמו.
איחוד מחודש החל מ-2010.
בשנת 2010 התאחדה הלהקה, אך ללא נגן הגיטרה המקורי של הלהקה ברנרד באטלר, לצורך מופע צדקה. המופע הבודד הפך עד מהרה לסדרת הופעות, והחל מאותה עת החלה הלהקה להופיע באופן סדיר. במסגרת זו הוחלט להוציא את כל אלבומי הלהקה במהדורה חדשה, כשכל אלבום יכיל קטעי בונוסים רבים. מהדורה זו יצאה ביוני 2011. ב-1 ביולי 2011 שבה הלהקה והופיעה בישראל, בגני התערוכה, כחלק ממסע ההופעות האירופאי של הלהקה. בראיונות עם אנדרסון, הוא הדגיש כי הלהקה לא תוסיף להקליט עוד חומר חדש ובמהלך סיבוב ההופעות הוציא אנדרסון את אלבום הסולו הרביעי שלו Black Rainbows.
במרץ 2012 יצא בהוצאה מוגבלת מארז שכולל את הופעת האיחוד שקיימה סוויד באלברט הול בשנת 2010. המארז כולל DVD המתעד את המופע ואת אחורי הקלעים, שני תקליטורי שמע וספר. באותה שנה חזרה הלהקה להקליט אלבום שעתיד לצאת בסוף השנה, בהפקת אד באטלר שהפיק את ארבעת אלבומיה הראשונים של הלהקה.
בינואר 2013 הוציאה הלהקה את השיר "Barriers" מתוך האלבום "Bloodsports" שיצא לאחר מכן וזכה לביקורות חיוביות ולמסע הופעות מצליח. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "It Starts and Ends with You", "Hit Me" ו-"For the Strangers".
בחורף 2014 החלה הלהקה לעבוד על אלבום אולפן שביעי. ב-30 ביולי 2015 הופיעה הלהקה בישראל בפעם החמישית. בינואר 2016 יצא אלבומה השביעי של הלהקה Night Thoughts, שזכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה וכן להצלחה מסחרית גדולה אף יותר מקודמו. האלבום יצא במהדורה רגילה ובמקביל במהדורה מיוחדת הכוללת סרט באורך 56 דקות.
בספטמבר 2018 יצא "The Blue Hour" - אלבומה השמיני של הלהקה. לאלבום זה קדמו הסינגלים "The Invisibles" ביוני 2018 ו-"Don't Be Afraid If Nobody Loves You" ביולי באותה שנה. בספטמבר 2019 הופיעה הלהקה בפעם השישית בישראל.
דיסקוגרפיה.
כל המקומות המצוינים הם במצעד הבריטי.
גוסטב קירכוף
יאן סמאטס
יאן כריסטיאן סמאטס (Jan Christiaan Smuts; 24 במאי 1870 - 11 בספטמבר 1950) היה איש צבא, מדינאי ואינטלקטואל דרום אפריקאי שכיהן בשתי קדנציות שונות כראש ממשלת דרום אפריקה. הוא גם כיהן במספר תפקידי מפתח בממשלת הרפובליקה הדרום-אפריקאית טרם איחודה של דרום אפריקה. סמאטס, בורי במוצאו, נודע בעמדותיו הפרו-בריטיות המובהקות. בין השאר זכור בתור ראש הממשלה האחרון של המדינה לפני עידן האפרטהייד. בישראל הוא זכור בשל אהדתו לרעיון הציוני.
ביוגרפיה.
סמאטס נולד למשפחה בורית אמידה בחווה במושבת הכף הבריטית בדרום אפריקה. אביו היה ממוצא הולנדי, ואמו ממוצא הוגנוטי. בנעוריו הצטיין בלימודיו והתעמק בקריאה אינטנסיבית, וכבר בגיל צעיר הצטייר כאינטלקטואל המנותק מסביבתו החברתית. בשנת 1886 החל בלימודיו באוניברסיטת סטלנבוש, שם החל לפתח תובנות ליברליות ולכתוב מאמרים בגנות העבדות וההפרדה הגזעית. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה, שם סיים בהצטיינות יתרה לימודי משפטים.
עם שובו לדרום אפריקה עסק בעריכת דין ובעיתונאות בקייפטאון הבריטית. כעיתונאי ואנגלופיל, היה תומך נלהב בשלטון הבריטים, והחל מטפח את החלום של דרום אפריקה מאוחדת תחת האימפריה הבריטית, ברוח חזונו של ססיל רודס. בעקבות אכזבתו מדרכו המיליטנטית של ססיל רודס, עבר בשנת 1898 ליוהנסבורג שברפובליקה הדרום-אפריקאית הבורית, ובהמשך לבירה פרטוריה, שם מונה על ידי הנשיא פול קרוגר לפרקליט המדינה.
כשפרצה המלחמה האנגלו-בורית ב-1899 הועמד בראש יחידת קומנדו בורית והצטיין בלוחמת גרילה. בשנת 1907 מונה לשר בממשלתו של לואי בותה, שהייתה כפופה לבריטים ששלטו בטרנסוואל בעקבות ניצחונם במלחמה. עם קבלת עצמאותה של דרום אפריקה והקמת "איחוד דרום אפריקה" ב-1910, המשיך סמאטס לכהן בממשלה תחת בותה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז חזר לשירות צבאי. הוא היה בין מקימי צבא דרום אפריקה, ובשנת 1916 הוביל 55,000 חיילים מצבא דרום אפריקה במערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה, בה גורש הצבא הגרמני מאפריקה. בסתיו 1917 הוזמן על ידי ראש ממשלת בריטניה דייוויד לויד ג'ורג' להיות חבר בקבינט המלחמה הבריטי, שם סייע בהקמת חיל האוויר המלכותי. אחרי המלחמה היה סמאטס פעיל בוועידת השלום בפריז ב-1919 ובקביעת שיטת המנדטים בהסכם ורסאי, על פיה קיבלה דרום אפריקה את המנדט על דרום-מערב אפריקה הגרמנית, לימים רפובליקת נמיביה.
סמאטס שב לפוליטיקה הדרום אפריקאית בשנת 1919, ועם מותו של בותה באותה שנה התמנה לראש ממשלת דרום אפריקה. בשנת 1921 הוא יצא לאירלנד בניסיון להביא להסכם שלום בין המורדים לממשלת בריטניה. הוא ניהל מדיניות ליברלית ופרו-בריטית, עד לתבוסתו בבחירות בשנת 1924 למפלגה הלאומית בעלת האידאולוגיה הלאומנית-ימנית. לאחר 9 שנים באופוזיציה ובאקדמיה, חזר לממשלה כסגן ראש הממשלה בממשלת הקואליציה תחת הרפובליקאי בארי הרצוג.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה דחה הפרלמנט את בקשתו של הרצוג להנהיג מדיניות נייטרלית, וקיבל את הצעתו של סמאטס לנתק את היחסים עם גרמניה. בעקבות זאת הרצוג התפטר וסמאטס קיבל את ראשות הממשלה והוביל מדיניות פרו-בריטית שבאה לידי ביטוי בהתייצבות דרום אפריקה לצד בעלות הברית, צעד שלא זכה לפופולריות רבה בקרב עמיתיו האפריקאנרים האנטי-בריטים. סמאטס, שהיה ידידו הקרוב של וינסטון צ'רצ'יל מימי מלחמת העולם הראשונה, הוזמן שוב לכהן כחבר בקבינט המלחמה האימפריאלי הבריטי. באמצע 1940 שלח סמאטס את צבא דרום אפריקה לקניה למלחמה נגד כוחות הציר באפריקה.
ב-1941 קיבל דרגת פילדמרשל בצבא הבריטי. כוחות הצבא של דרום אפריקה הוצבו בחזית צפון אפריקה ודיוויזיה דרום אפריקאית הגנה על טוברוק בעת המצור על טוברוק. לאחר נפילת טוברוק ביוני 1942, ונפילת חיילים רבים של דרום אפריקה בשבי גרמניה, קרא סמאטס לנקום את טוברוק ועל קריאה זאת חזר פעמים נוספות עד חזרת כוחות בעלות הברית לטוברוק. לאחר הניצחון על רומל באפריקה, הגיע סמאטס ללונדון ונתקבל בכבוד רב.
לקראת סוף שנת 1942 העביר סמאטס החלטה בפרלמנט בדרום אפריקה המתיר לחיילי ארצו להתנדב לשירות במלחמה מחוץ ליבשת אפריקה.
בבחירות לפרלמנט בשנת 1943 הגדילה המפלגה המאוחדת של סמאטס את כוחה. בתום המלחמה מילא סמאטס שוב תפקיד בוועידת השלום בפריז. בכך היה למדינאי היחיד שחתם על הסכמי השלום של סיום שתי מלחמות העולם.
מדיניותו הפרו-בריטית של סמאטס והתייצבותו לצידה במלחמה גרמו לירידת הפופולריות שלו בקרב בני עמו האפריקאנרים, ובבחירות 1948 הוא נוצח ברוב קטן. בחירות אלה העלו לשלטון את המפלגה הלאומית בראשות דניאל פרנסואה מאלאן, שהנהיגה את משטר האפרטהייד הגזעני במשך ארבעת העשורים הבאים.
ממשלת בריטניה הכירה בתרומתו הרבה לטובת האימפריה הבריטית, והעניקה לו תעודות כבוד ואותות הצטיינות רבים. הוא מת ב-1950 בגיל 80 בחוותו שליד פרטוריה.
עמדותיו ומורשתו.
בהיותו סטודנט, כתב מאמר בו טען שהתרבות היא תוצאה של השתחררות הדרגתית מכבלי המגבלות הביולוגיות. הוא הדגים זאת בהתפתחות של החוק האזרחי משלב החוק הפרימיטיבי אל הכרה מתרחבת בזכויות אדם, ומחוק שנגע רק למשפחה לחוק המקיף עמים ובהמשך את האנושות כולה.
בשנת 1926 הוציא סמאטס את ספרו, הוליזם ואבולוציה, בו טבע את המונח הוליזם, שהוגדר כ"נטייה בטבע ליצור שלם הגדול מסכום חלקיו על ידי אבולוציה יצירתית". ההוליזם של סמאטס הייתה ריאקציה לפרגמנטציה של המדע וקריאה למדע שיוכל לתפוס את היצירה השלמה וכללה גם אלמנטים מיסטיים. סמאטס ראה באבולוציה דרך בה נוצרו יצורים יותר ויותר משוכללים והוליסטיים. רוב ההוליסטיים הגרמנים התעלמו מתרומתו של סמאטס לתחום.