כתוצאה מהגבלה זו, פרדי ואחיותיה אינן רשאיות לסחור בהלוואות משכנתה שאינן עומדות בקריטריונים דלעיל. ייתכן שמשום כך, נוטלי המשכנתאות שאינן עומדות בקריטריונים, המכונות משכנתאות סאב-פריים, נדרשים לשלם על הלוואות המשכנתה ריבית הגבוהה ברבע עד חצי אחוז מהריבית הנלקחת על הלוואות שכן עומדות בקריטריונים. הלוואת משכנתה העוברת את סכום ההלוואה המרבי מכונה "הלוואת ג'מבו". עם זאת, ב-13 בפברואר 2008 שינויי חקיקה בקונגרס התירו לפרדי להיכנס באופן חלקי לשוק "הלוואות הג'מבו", על מנת לסייע בייצוב שוק זה במדינות בהן הדיור יקר במיוחד, דוגמת קליפורניה.
בשלהי שנות ה-90 החלו פרדי ואחותה לרכוש גם משכנתאות סאב-פריים, כפי שמתירה להן החקיקה, ועד לשנת 2002 נתח השוק שלהן בתחום הגיע לכ-11%. באותה השנה החליטה החברה להגביר באופן משמעותי את פעילותה בתחום זה, על-מנת לאתר לווי סאב-פריים שלמעשה זכאים להלוואה בתנאים רגילים, וכן להוריד את עלויות המשכנתה ללווים הקרובים לעמידה בתנאים של דירוג אשראי A, כלומר בעלי דירוג אשראי A מינוס. במסגרת זו, באפריל 2007 החברה רכשה משכנתאות סאב-פריים בשווי 20 מיליארד דולר, ובחודשים מאי עד דצמבר באותה השנה רכשה משכנתאות רגילות בשווי 43 מיליארד דולר, של לווים שאלמלא התערבותה בשוק היו נאלצים ליטול הלוואות סאב-פריים.
ביטחונות, סובסידיות והלאמה.
באופן רשמי, מאז שנת 1989 ועד ספטמבר 2008, לפרדי מאק לא היה כל גיבוי רשמי מטעם ממשלת ארצות הברית. מצדה, פרדי מאק הצהירה כי "איגרות חוב הנושאות ריבית מכל סוג שהוא.., אינן מהוות חובות או התחייבויות מצד ארצות הברית או מצד כל סוכנות או גוף השייך לארצות הברית, מלבד פרדי מאק." איגרות החוב של פרדי מאק לא מומנו או הובטחו על ידי הממשל האמריקאי. איגרות החוב הללו לא נהנו מכל סוג של ערבות ממשלתית לכך שתפרענה במועד. דבר זה נכתב במפורש בדברי-החקיקה שיצרו את פרדי מאק, על איגרות החוב עצמן ובהודעות רבות שנמסרו מטעם החברה.
עם זאת, רווחה אמונה בקרב כלכלנים ולפיה איגרות החוב של פרדי מאק נהנו ממידה מסוימת של ערבות ממשלתית מרומזת, ורבים מהמשקיעים האמינו כי הממשל ימנע קריסה הרת אסון של פרדי מאק ופאני מאי, משום שהן "גדולות מכדי ליפול". ורנון סמית', חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2002, כינה את פרדי ופאני "סוכנויות המגובות במשתמע על ידי משלם המיסים". האקונומיסט התייחס אל ה"ערבות המשתמעת של הממשלה" לפרדי ופאני. מנהל משרד התקציב בקונגרס (האמון על הערכות תקציב הרשות המבצעת) בשנת 2001, דן ל. קריפן, העיד בפני הקונגרס כי "להתחייבויות ולאיגרות החוב של חברות במעמדה של פרדי ערך רב בעיני המשקיעים ביחס לאיגרות חוב פרטיות דומות, בשל התפישה שהן נהנות מערבות ממשלתית.." בנוסף, נהנתה פרדי מאק לאורך השנים מסובסידיות שונות שהעניק לה הממשל האמריקאי, ששוויין מוערך ב-6.5 מיליארד דולר לשנה, בדומה לתאגידים פיננסיים הזוכים באופן רשמי לגיבוי פדרלי.
נכון לשנת 2008, פרדי מאק בצוותא עם אחותה פאני מאי היא הבעלים או הערבה למשכנתאות בשווי 5.4 טריליון דולר מתוך 12 טריליון דולר (טריליון בשיטת הספירה האמריקאית = 1,000,000,000,000) המהווים את שוק המשכנתאות בארצות הברית. עובדה זו הפכה את פרדי לרגישה במיוחד למשבר משכנתאות הסאב-פריים. משרד האוצר והבנק המרכזי פעלו בראשית 2008 במספר דרכים על מנת לחזק את ביטחון המשקיעים בחברות, לרבות הגדלת מסגרות האשראי, מתן אפשרות לחברות לקבל הלוואות בריבית נמוכה מהבנק המרכזי, בדומה לבנקים, ומתן האפשרות למשרד האוצר לרכוש מניות של החברות.
באמצע חודש יולי 2008 התעוררה חרושת שמועות ולפיה הממשל הפדרלי יספק לפרדי מאק ביטחונות נוספים באמצעות הזרמת הון לחברה, בשל חוסר היציבות בשווקים והפיננסיים והתחושה הציבורית לפיה החברה הולכת וקרבה לחדלות פרעון. ב-13 ביולי, כל ההשערות התממשו, והממשל הפדרלי החליט לנקוט בפעולות על מנת למנוע את התמוטטותן של החברות. שר האוצר האמריקאי הודיע כי הממשל האמריקאי יבקש היתר משפטי על מנת להשקיע בפרדי מאק. הדבר התאפשר כעבור זמן קצר באמצעות חוק שיכון שעבר בקונגרס. נוסף על כך, הבנק המרכזי של ארצות הברית הודיע על נכונותו להלוות כספים לפרדי מאק.
חקירות.
בשנת 2003, הודיעה החברה במפתיע כי העריכה בעבר את רווחיה בהערכת-חסר של קרוב ל-5 מיליארד דולר, אחת משגיאות הדו"חות הגדולות ביותר בתולדות שוק ההון האמריקאי. כתוצאה מכך, היא נקנסה ב-125 מיליון דולר. דין-וחשבון בן 200 עמודים שהוציא לאור משרד הפיקוח הפדרלי על מיזמי השיכון, הצביע על העובדה שדו"חות החברה עברו מניפולציה על-מנת לעמוד בציפיות הבורסה לרווחים. החברה חתמה על כתב-הסכמה המבטיח לשפר את מגנוני הבקרה הפנימיים ואת ניהולה התאגידי בעתיד.
ב-18 באפריל 2006, נקנסה פרדי מאק ב-3.8 מיליון דולר על ידי ועדת הבחירות הפדרלית, בגין תרומות בלתי-חוקיות למסעות-בחירות. חלק ניכר מהפוליטיקאים שנהנו מתרומות החברה היו חברים בוועדת השירותים הפיננסיים של בית הנבחרים האמריקאי, פורום שהחלטותיו בעלות השפעה רבה על פרדי מאק. במסגרת זו, פרדי מאק ארגנה למעלה מ-40 אירועי-התרמה בעבור יושב-ראש הוועדה מייקל אוקסלי.
הלאמה.
ב-7 בספטמבר 2008, מנהל הסוכנות הפדרלית למימון שיכון (FHFA), ג'יימס ב. לוקהארט ה-III, הודיע כי בהתאם לניתוחי הדו"חות, ההערכות הכלכליות וההסמכה החוקית שניתנה לסוכנות, ובהתייעצות עם שר האוצר ונגיד הבנק המרכזי, הוא החליט להלאים את פרדי מאק ופאני מאי. הסוכנות הצהירה כי אין לה כל כוונה לפרק את החברה. ההודעה התפרסמה בעקבות דיווחים יומיים קודם לכן על כך שהממשל הפדרלי מתכנן להשתלט על פרדי ופאני ואף התקיימו בעניין פגישות עם מנכ"ליהן בהתראה קצרה. על-פי התוכנית שהתפרסמה, הממשל הפדרלי, באמצעות הסוכנות, עמד להלאים את החברות, לפטר את מנכ"ליהן ואת מועצות המנהלים שלהן ולהנפיק מניות שיעניקו לממשל אחזקות של 79.9% בחברה. ערכן של מניות שהונפקו בטרם ההלאמה יופחת במידה ניכרת, במאמץ לתמוך בשווי של חוב החברה ושל האג"ח מגובות המשכנתאות שלה. היכולת של משרד האוצר האמריקאי להעביר מזומנים על-מנת לייצב את פרדי ופאני מוגבלת אך ורק על ידי גובה החוב הלאומי שהחוק מאפשר לכל הממשל הפדרלי להתחייב אליו. החוק שעבר ב-30 ביולי 2008 ואיפשר את קיומה של ההשתלטות הממשלתית על החברה, התיר גם להגדיל את תקרת החוב הלאומי המותרת בעוד 800 מיליארד דולר, לסך כולל של 10.7 טריליון דולר. זאת מתוך הנחה שמשרד האוצר יזדקק לגמישות תקציבית זו על מנת לתמוך בבנקי המשכנתאות הפדרליים החדשים. המנכ"ל החדש שמינה הממשל לפרדי מאק הוא דייוויד מ. מופט, לשעבר סגן יו"ר חברת בנקורפ בארצות הברית.
פרדי מק
אראסטס
ביוון העתיקה, האראסטס (ἐραστής, "מאהב") היה זכר מבוגר אשר קיים מערכת יחסים פדרסטית עם נער מתבגר שהיה מכונה ארומנוס. אראסטס היה בעיקר המונח האתונאי לתואר זה. בספרטה השתמשו במונח אייספנלאס ("eispnelas"), "מעורר השראה", ובכרתים פילטור ("philetor"), "המתיידד".
המילה שימשה גם כמונח כללי לתאר כל זכר מעריץ שחיזר אחר נער מסוים, גם אם לא נענה על ידו והפך להיות מאהבו.
תכונות התפקיד.
ייצוגים איקונוגרפיים של זוגות פדרסטיים מתארים לעיתים קרובות – אולם לא תמיד – את האראסטס כבעל זקן, בעוד שהארומנוס לעולם נטול זקן. אף על פי כן, האראסטס לא היה בגיל בשלות לנישואין, בהערכה גסה בין עשרים לשלושים. פער גילאים גדול נחשב למכשול במערכת יחסים כזו, כפי שמעידה קביעתו של אריסטו כי סולון לא יכול היה להיות האראסטס של פייסיסטראטוס שכן פער הגילאים בין השניים היה גדול מידי (בערך 31 שנים).
כאשר ליחסים היה פן מיני, האראסטס היה השותף הפעיל, וההתעלסות מתוארת לרוב כפרונטלית, בעמידה, תוך כדי חיכוך איבר המין בין הירכיים. במיתולוגיה דמות האראסטס הייתה מיוצגת על ידי אלים כגון זאוס ואפולו וגיבורים כגון הרקולס ואורפיאוס.
מספר מקורות עתיקים, כגון הפיידרוס של אפלטון והתביעה של אייסכינס נגד טימרכוס מעידים כי האראסטס האידיאלי היה מאופק ביחסיו עם אהובו, ואהבתו הייתה ביטוי לנדיבותו וחביבותו. הוא מתואר כניגוד לאדם ששוכר נערים להנאתו ומתנהג בגסות רוח איתם – התנהגות המעידה על אדם מתעלל וחסר השכלה. קסנופון נוקב גם הוא, כבדרך אגב, באחת התכונות של האראסטס האידיאלי, ומציין כי אדם כזה לא יסתיר דבר בנוגע לנער מאביו של אותו צעיר.
במחוזות מסוימים היה הוא זה שיזם את פרשיית האהבים על ידי חיזור או ביצוע חטיפה מסורתית של הנער, בעוד שבאחרים, כגון ספרטה, היה זה הנער שביקש את מערכת היחסים. על אף שמימוש פדרסטיה פדגוגית (חינוכית) קיבלה עידוד ופיקוח רשמיים, נראה כי היא הייתה נתונה לבחירה בידי הגבר המבוגר בכל הערים, מלבד ספרטה, שם חובה היה לפעול לממשה על פי חוק.
אראסטסים מתוארים לעיתים קרובות כמי שמפעילים מאמץ גדול למשוך את תשומת לבו ואת חיבתו של הארומנוס. המשימה הובילה לעיתים קרובות לתגרות רחוב עם מחזרים אחרים, ויכוחים במשפחה, התנהגות שערורייתית כגון שינה על סף דלתו של הנער, כתיבת שירי אהבה, הענקת מתנות, ולעיתים כפייה גלויה.
אחת המתנות האופייניות שנתן האראסטס לארומנוס היא חיות מחמד כגון ציפור. על כך טוען אריסטופאנס:" מאהבים מעניקים ציפורים אצילות לנאהביהם"
תחומי אחריות.