על פי יורוסטאט, בשנת 2010 היו בשוודיה כ-1.33 מיליון תושבים שנולדו מחוץ לגבולות שוודיה אשר מהווים 14.3% מאוכלוסיית המדינה. מתוכם כ-859,000 (64.3%) נולדו במדינות האיחוד האירופי ו-477,000 (35.7%) נולדו מחוצה לו.
בשנת 2017 חיו בשוודיה 1.877 מיליון תושבים שנולדו מחוץ לגבולות שוודיה - 18.5 אחוז מהאוכלוסייה. כמו כן, 562 אלף נולדו להורים שאינם ילידי שוודיה. בסך בכל חיו בשוודיה 2.44 מיליון שאינם ממוצא שוודי.
20 המדינות שבהן נולדו הכי הרבה אזרחי שוודיה לפי נתונים משנת 2016.
אמילקר פגאז
אמילקר פגאז (בצרפתית: Amilcar Pégase) היא מכונית סלון, בעלת 4 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית "אמילקר" שיוצרה בין השנים 1934–1937.
בסך הכול יוצרו 300 יחידות.
סתמא דגמרא
סתמא דגמרא (בעברית: סתם תלמוד או הסתם של התלמוד) הוא מושג בתלמוד המתאר טקסט שמשמש להבאת פירוש, תירוץ, קושיה, הערה לדברי חכם או פסיקה במהלך הלימוד, ללא הזכרת שם אומרו.
בתלמוד.
קטעים נרחבים מהתלמוד נזכרים ללא שם אומרם. כך למשל, הסוגיה הראשונה במסכת קידושין מובאת כולה ללא הזכרת שמו של חכם אחד. במרבית המקרים סוגיות הגמרא הן בליל של אמירות ודעות תנאיות ואמוראיות, מוקדמות ומאוחרות, ודיון בקישורים ובסתירות ביניהן. בתוך מבנה זה, לעיתים קרובות הקישורים מובאים ללא שם אומרם, אלא בשם התלמוד עצמו - סתם תלמוד.
במחקר.
חוקרים כמו דוד הלבני ופנחס היימן טענו כי כחלק מהצורה האקלקטית בה נבנה התלמוד, כאשר מאמרי התנאים קודמים למאמרי הדור הראשון של האמוראים וכן הלאה, כך את ה"סתמא דגמרא" כתבו חכמים מאוחרים יותר, הנקראים בפיהם סתמאים. כתוצאה מהיותם כאלה, ישנם הטוענים כי אין לפסוק הלכה מסתם תלמוד . טענה זו הביאה למחלוקות רחבות היקף בקרב לומדי גמרא.
לעומתם ישנן שיטות אחרות במחקר, הטוענות שקטעים אלו נתחברו על ידי סבוראים או על ידי חותמי התלמוד רב אשי ורבינא, וישנן שיטות המייחסות את סתמא דגמרא אף למקורות אמוראיים מוקדמים יותר.
הסכמי אוויאן
הסכמי אוויאן (בצרפתית: Évian Accords) היא אמנה שנחתמה בעיר אוויאן ב-18 במרץ 1962 בידי צרפת והחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. ההסכמים הובילו לסיום מלחמת העצמאות של אלג'יריה, מתן עצמאות מלאה לאלג'יריה ולשלום בין הרפובליקה הצרפתית לבין המדינה החדשה אלג'יריה. הארגון הלאומני, ארגון הצבא הסודי (OAS) התנגד להסכמים ויצא בסדרה של פיגועי טרור, ביניהם ניסיון חיסול של שרל דה גול, בניסיון לעצור את ההסכמים מלהתממש.
היסטוריה.
במרץ 1961 הוחלט לקיים שיחות להשגת הסכם בין צרפת והמורדים האלג'יראים באוויאן. עוד בטרם נפתחו השיחות, נרצח ראש העיר בידי תומכים של אלג'יר הצרפתית. לאחר עיכובים, נפתחו השיחות ב-20 במאי 1961. במרץ 1962 הגיעו הצדדים לישורת האחרונה של השיחות והוסכם על הסדרי ביניים שינקטו לקראת משאל עם על עתיד אלג'יריה. ההסכם נחתם ב-18 במרץ 1962 ונכנס לתוקפו למחרת בצהריים.
במשאל עם שנערך ב-8 באפריל 1962 בצרפת 91% הצביעו בעד ההסכמים. במשאל עם שני שנערך באלג'יריה כ-99.72% הצביעו בעד ההסכמים.
תוכן ההסכמים.
הסכמי אוויאן קבעו שמעמדה של אלג'יריה תקבע במשאל־עם בה יבחרו תושבי אלג'יריה בין המשך היות אלג'יריה טריטוריה של הרפובליקה הצרפתית לבין עצמאות.
בהסכם, נקבע שיתקיים שלום מלא בין הרפובליקה הצרפתית לבין אלג'יריה וצרפת הבטיחה לסייע לאלג'יריה מבחינה תרבותית וטכנית ולהעניק לה סיוע כלכלי. ההסכם קבע את זכותה של צרפת להמשיך בשאיבת נפט באלג'יריה, תוך שיתוף ממשלת אלג'יריה ברווחים. הצרפתים הורשו בהסכם לקיים את הבסיס הימי במרס אל כביר למשך 15 שנים, את המתקנים שלהם לניסויים גרעיניים במדבר סהרה במשך 5 שנים, ולהחזיק צבא צרפתי למשך שלוש שנים. כן הובטחה לצרפת זכות להנחתת מטוסים במספר שדות תעופה באלג'יריה.
ההסכמים התייחסו גם לחילופי אסירים, גורלם של תושבי צרפת באלג'יריה, בעלות על משאבים טבעיים, והבטחת שוויון זכויות של הפייה-נואר ושל היהודים. ההסכמים הבטיחו לכל אזרחי צרפת את הזכות לעזוב את אלג'יריה. מכיוון שכל היהודים באלג'יריה קיבלו אזרחות צרפתית שנים רבות קודם לכן, הם קיבלו את הזכות לעבור לצרפת.
בנוסף הובטחה לצרפת שליטה על בסיסים צבאיים באלג'יריה, אך צרפת נסוגה מהם חמש שנים לאחר ההסכם.
ג'וזף קירנן
ג'וזף ד. קירנן (באנגלית: Joseph D. "Joe" Kernan; 4 בפברואר 1955) הוא תת אדמירל בדימוס בצי האמריקאי, אשר שימש כמפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי וכסגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
קירנן נולד בבסיס חיל האוויר האמריקני טראוויס, קליפורניה. בשנת 1977 השלים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית.
קריירה.
קירנן שירת תחילה כקצין ימי במשחתת "USS Horne" וב-1982 התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. קירנן שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד בצוותי הקומנדו הימי. בשנים 1994–1996 פיקד על צוות 2 ובשנים 1999–2003 שימש כמפקד צוות 6 (צוות הלוחמה בטרור הנחשב למעולה שבצוותים), והוביל אותו במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. בשנת 2007 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. לאחר מכן שימש כעוזר מיוחד לשר ההגנה כמפקד הצי הרביעי של ארצות הברית וכסגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. בשנת 2013 פרש לגמלאות.
מונה על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לתת-שר ההגנה למודיעין. הוא כיהן בתפקיד עד נובמבר 2020.
התנועה הלאומית האלג'יראית
הארגון הלאומי האלג’ירי (MNA) היה תנועת הלאום האלג'ירית השנייה בגודלה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
היסטוריה.
הארגון נוסד בידי הלאומן האלג'ירי מסלי האדג בשנת 1954 כארגון לאום נגד החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה (FLN), שסירבו לקבל את הוראותיו. הארגון קיבל סיוע כספי מהממשלה הצרפתית משום שהארגון נתפס כמתפשר יותר ובנוסף הוא נלחם ב-FLN באלג'יריה ובצרפת. הלחימה בצרפת נקראה מלחמת הקפה בגלל המספר הרב של פיגועי פגע וברח שהתרחשו בבתי קפה שהובילו ל-4000 הרוגים. ה-MNA דוכא די במהרה על ידי ה-FLN בתחילתה של המלחמה.
הארגון הצבאי החשאי
הארגון הצבאי החשאי (בצרפתית: Organisation armée secrète ובקיצור OAS) היה ארגון ימני קיצוני צרפתי שפעל כנגד אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה במטרה להשאיר את אלג'יריה צרפתית.
היסטוריה.
הארגון הוקם ב-1961 בידי הגנרל ראול סאלאן, גנרל בצבא הצרפתי וותיק מלחמת הודו–סין. הוא כלל בעיקר מתיישבים צרפתים וותיקי מלחמת הודו–סין ומנה 1,000-500 חברים. הארגון הוקם בעקבות החלטת צרפת להעניק לאלג'יריה עצמאות לאחר משאל עם. הופעתו של ה-OAS וקיצוניותו ייצגו את שיאו של תהליך של כשלוש שנים, במהלכו גורמי חיל הקצונה והמושבות פנו יותר ויותר כנגד הממשלה שלדעתם לא הייתה מסוגלת להגן על זכויות אירופה ולהילחם בחזית השחרור הלאומית (FLN).
הארגון ניהל התקפות ופעילויות טרור שנועדו למנוע את עצמאותה של אלג'יריה. הפעולה הראשונה של הארגון היה חיסלו של פייר פופי (Pierre Popie), מנהיג מפלגת "התנועה הרפובליקנית העממית", מפלגה נוצרית דמוקרטית צרפתית שתמכה במתן עצמאות לאלג'יריה. בין השנים 1961–1962 נהרגו כ-2,000 איש כתוצאה מפעילותו של הארגון. אחת הפעולות הבולטות של הארגון הייתה באוגוסט 1962: ניסיון חיסול כושל של נשיא צרפת שארל דה גול. בעקבות הפעילות האלימה של הארגון ניהלה הממשלה הצרפתית מאבק נגד חברי הארגון, אסרה אותם והוציאה אותם להורג.
בשנת 1961 הארגון ביצע את פיגוע הרכבת בוויטרי-לה-פרנסואה שבו נהרגו ונפצעו אנשים רבים.
במטרה להביא לסיום פעילות של "הארגון הצבאי החשאי", הקימו שרותי הביטחון הצרפתי ארגון מחתרתי מתחרה בשם "barbouzes" שבראשו הועמד לוסיין ביטרלן. פעילות הארגון נחשפה והממשל היה צריך להפסיק את מימון הארגון. לוסיין בטרילן, שהיה בעל דעות פרו-ערביות מובהקות, ערך בהמשך את הירחון אירוערביה.
במקביל למשא ומתן שהתנהל עם שליחים אלג'יריים באוויאן, במזרח צרפת, עבר הארגון למסע טרור נגד מוסלמים בכלל. לבסוף, לאחר שצרפת הסכימה לעצמאות, הם חזרו למדיניות של הרס מסיבי של תשתיות אלג'יריות. ב-17 ביוני 1962, שבועיים וחצי בלבד לפני שקיבלה עצמאותה של אלג'יריה, חתמו ה-OAS וה-FLN על הפסקת אש.
ירון חסון
ירון חסון (נולד ב-1961) הוא מוזיקאי וגיטריסט ישראלי.
ביוגרפיה.
בצעירותו החל חסון ללמוד גיטרה ומוזיקה קלאסית מערבית. בשנת 1988 סיים את לימודיו בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. באותה שנה זכה בפרס הראשון בתחרות הלאומית לגיטרה בישראל. הוא מופיע בפסטיבלים רבים ברחבי העולם כמבצע וכמלחין, ביניהם שבוע התרבות הספרדי-ישראלי (1989) אליו נשלח כדי לייצג את ישראל לצד התזמורת הפילהרמונית הישראלית ולהקת המחול בת דור, פסטיבלים בליאז' (1989), בקורדובה (1990), בריכנוב (1995), בתל אביב (1999), באבו גוש (2000), ועוד; כמו כן מוזמן בקביעות לפסטיבל הגיטרה הלאומי בישראל. הוא זכה במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל במשך עשר שנים ברציפות. הקלטותיו כוללות רסיטלים לרשות השידור הישראלית משנת 1989. אלבומים ובהם ביצועיו ליצירות מן הרפרטואר הקלאסי וכמו כן ליצירותיו שלו זכו להכרה בינלאומית על ידי כתב העת האנגלי 'קלאסיקל גיטר מגזין' שציין בנובמבר 2001 כי "עולם הגיטרה הפך עשיר יותר עם נגינתו ויצירותיו של ירון חסון" וכי "יכולותיו הן פנומנליות". בספטמבר 2010 בוצעה הבכורה לקונצ'רטו לגיטרה ולתזמורת סימפונית אותו הלחין. ירון חסון הוא זוכה פרס אקו"ם לשנת 2015 על תרומה ליצירה הישראלית.
אמילקר סוג G