בשנת 2007 הופיע מורה באחד הסרטים המצליחים ביותר שהופקו בברזיל – "יחידת עילית". בסרט גילם מורה את קפטן נסימינטו מהגדוד למבצעים מיוחדים של המשטרה הצבאית של ברזיל. לצורך התפקיד הוא התאמן יחד עם סוכני משטרה ברזילאים מיוחדים ובפרט עם פאולו סטובאני, ממפקדי הגדוד. מורה חזר לתפקיד קפטן נסימינטו גם בסרט ההמשך "", שיצא ב-2010 והיה רווחי ואף מוצלח מקודמו.
בשנת 2013 שיחק מורה לראשונה בתפקיד הוליוודי ובשפה האנגלית בסרט האקשן הבדיוני של ניל בלומקאמפ "אליסיום". בסרט שיחק בתור ספיידר, מבריח הפליטים איתו מתקשר מקס דה קוסטה (מאט דיימון).
בשנים 2015–2017 גילם מורה את דמותו של סוחר הסמים הקולומביאני פבלו אסקובר בסדרת הפשע של רשת נטפליקס "נרקוס". עבור תפקיד זה, מורה נאלץ לחזור לקולג' לקחת שיעורים בספרדית כדי שישמע כאילו זוהי שפת האם שלו, והוא אף העלה 18 קילוגרמים בשביל התפקיד. הוא קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה דרמה. כמו כן, ב-2018 הוא ערך גם הופעת אורח באותו תפקיד בסדרת הבת שלה, "".
ב-2019 ביים את סרטו הראשון, "מריגלה", אודות חייו של הסוציאליסט קרלוס מריגלה ובכוונתו לביים עונה בסדרה "".
בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "סרז'יו" כנציג האו"ם בעיראק, סרז'יו ויירה דה מלו. באוקטובר 2020 חתם מורה עם סוכנות הכישרונות האמריקאית, WME.
חיים אישיים.
מלבד היותו שחקן מצליח בברזיל, מורה הוא גם סולן וחבר בהרכב מוזיקלי הנקרא "Sua Mãe".
מורה נשוי לצלמת סנדרה דלגדו ואב לשני בנים.
Pastebin
Pastebin הוא סוג של יישום ווב שבו ניתן לאחסן טקסטים לטווח זמן מוגדר. סוג אתר זה הוא בשימוש בעיקר על ידי מתכנתים השומרים או מציגים פיסות קוד מקור, או מידע הגדרתי, אך בפועל כל אחד יכול לשתף בו טקסט. הרעיון שמאחורי אתרים מעין אלו הוא להפוך לנוח שיתוף ברשת של טקסטים. מנהלי לוחות הדבקה ואתרי Pastebin הם הכלים המאפשרים להעתיק תוכן טקסטואלי מהרמה המקומית, ולשתפו למיקום מרוחק באמצעות הרשת.
קיימים מספר רב של אתרים מסוג Pastebin כשלכל אחד קיימות תכונות ייחודיות העונות לצורכי קהל היעד המרכזי אליו הם פונות.
Pastebin.com.
הוא אתר מסוג Pastebin שהושק ב-2002, ולאחר 8 שנות פעילות הגיע לכ-10 מיליון טקסטים "פעילים" שאינם ספאם או טקסטים שפג תוקפם. פחות משנה לאחר מכן צייצו בעלי אתר Pastebin.com שהם הגיעו ללמעלה מ-20 מיליון טקסטים פעילים.
בפברואר 2010 נמכרה Pastebin.com על ידי בעלה הראשון פאול דיקסון לג'רואן ויידר, יזם רשת הולנדי. מספר שבועות לאחר הרכש שידרג ויידר את האתר ומיתגו כ-V2.0. בתחילת 2011 גרסת V3.0 הופעלה באתר.
ביקורת נמתחה על אתר Pastebin.com מאחר שרבות מהרשומות בו התבררו כספקיות ספאם וכדומה.
דוד לויתן (פירושונים)
אלכסנדרה מהסה
הקירוב הפראקסיאלי
באופטיקה גאומטרית הקירוב הפראקסיאלי הוא קירוב זוויות קטנות. שימושיו הידועים הם טכניקת ray tracing (מעקב אחר קרני אור במערכת אופטית, כגון עדשה) ועקיפת פרנל.
קרן פראקסיאלית היא קרן שהזווית (ברדיאנים) בינה לבין הציר האופטי של המערכת קטנה, כלומר
formula_1
במקרה זה, מקרבים עבור הפונקציות הטריגונומטריות הבסיסיות בהתקדמות הקרן:
formula_2
formula_3
formula_4
זהו קירוב עד לסדר ראשון בטור טיילור של הפונקציות, כלומר קירוב ליניארי.
לעיתים, הקירוב של פונקציות אלו לסדר שני גם נקרא פראקסיאלי. הקירוב של פונקציות הסינוס והטנגנס לא משתנה, אך לפונקציית הקוסינוס נוסיף את האיבר מסדר שני של טור הטיילור המתאים ונקבל:
formula_5
הקירוב מסדר שני מגיע לדיוק של 0.5% בזוויות של עד 10 מעלות, אך ככל שהזווית גדלה הקירוב נעשה פחות מדויק בצורה ניכרת (ראה תמונה).
מטריצות העברה של רכיבים אופטיים (מטריצות ABCD).
לעיתים, כאשר רוצים לבצע מעקב קרניים (Ray Tracing) בזוויות קטנות, ניתן להשתמש בקירוב הפראקסיאלי כדי לעקוב אחר הקרניים שמקיימות אותו. כאשר נרצה לתאר התקדמות של הקרניים במרחב, נתאר את המצב של הקרן בנקודה על ידי הווקטור:
formula_6
כאשר formula_7 מתאר את מרחק הקרן מהציר האופטי, ו formula_8 מתאר את הזווית בינה לבין הציר האופטי.
כיוון שמדובר בקירוב זוויות קטנות, נוכל לתאר מערכות אופטיות כליניאריות, כלומר באמצעות מטריצה (המכונה מטריצת ABCD), באופן הבא:
formula_9
מטריצות העברה נפוצות.
בטבלה הבאה מופיעות מטריצות העברה נפוצות:
עקיפת פרנל.
עקיפת פרנל היא תבנית העקיפה המתקבלת כאשר גל עובר דרך מחסום בעל מפתח, על מסך שניצב בעברו האחר של המחסום במרחק גדול מספיק. בעקיפת פרנל משתמשים בקירוב הפראקסיאלי כדי לדעת כיצד הקרניים יתקדמו בקירוב של זוויות קטנות, כלומר באזור שנקרא "השדה הקרוב".
בקירוב הנ"ל, תבנית העקיפה המתקבלת היא קונבולוציה של תבנית הכניסה עם פונקציית התקדמות של גל נקודתי במרחב, וזוהי אחת ההצגות של עקרון הויגנס.
פאאה
פאאה (בטהיטית: Faaa או Faa’a) היא קומונה בפרברי פפאטה, בירת פולינזיה הצרפתית שהיא מחוז של צרפת, (בצרפתית: Collectivité d'outre-mer) בדרום אוקיינוס השקט. פאאה שוכנת על האי טהיטי שבאיי החברה. אוכלוסייתה מנתה 29,719 תושבים בשנת 2012, והיא הקומונה הגדולה ביותר בטהיטי ובפולינזיה הצרפתית. ברחבי הקומונה שוכנים הרים שגובהם מגיע ל-1,500 מטרים מעל פני הים. הר אורוהנה (Mont Orohena), שגובהו 2,241 מעל פני הים, הוא הר געש רדום וניתן להבחין בו מהאי מוראה (Mo'orea) השוכן 17 ק"מ מדרום מערב לטהיטי. בזכות גלים גדולים הנוצרים לחופי הכפר טאהופו (Teahupo'o) הסמוך, מתקיימת תחרות שנתית של התאחדות גולשי הגלים המקצועיים השנתית.
דמוגרפיה.
בשנת 1988 עברה פאאה את פפאטה בגודל אוכלוסייתה. למרות זאת המטרופולין ששתיהן שוכנות בו נקרא המטרופולין של פפאטה בגלל חשיבותה של זו האחרונה כבירת הטריטוריה ועקב חשיבותה ההיסטורית.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי של פאאה הממוקם בתחומי הקומונה שוכן במרחק של כ-5 ק"מ מדרום מערב למרכז פפאטה. זהו נמל התעופה הבינלאומי היחידי בפולינזיה הצרפתית. מנמל התעופה ממריאות טיסות לארצות הברית, ליפן ולניו זילנד. גם כיום קיים המנהג של ענידת זרי פרחים לתיירים המגיעים לאי וכמויות גדולות של פרחים נשלחות מחוות באי לנמל התעופה לצורך זה.
מרציף המעבורות בפאאה מפליגות כמה מעבורות ביום למוראה ואחת לשבוע מפליגה מעבורת לבורה בורה.
הכביש המהיר שעובר בסמוך לחוף המערבי של טהיטי עובר בקומונה. הכביש יוצא מפפאטה ומגיע עד לטאהופו. בנוסף, קיימת מערכת כבישים מפותחת בפאאה.
חינוך.
האוניברסיטה של פולינזיה הצרפתית (Université de la Polynésie française) ממוקמת במרכז פאאה. באוניברסיטה לומדים סטודנטים מאיים רבים בטריטוריה. מספר הסטודנטים באוניברסיטה עומד על 2,000.
היסטוריה.
אזור פאאה יושב לראשונה על ידי מהגרים מאסיה בערך בשנת 700 לספירה. בתיהם של המהגרים נבנו מעץ ומעשב וגרו בפאאה כ-400 תושבים. הם עסקו בדיג באמצעות סירות קאנו. גל הגירה נוסף הגדיל את אוכלוסיית פאאה ל-700 תושבים בשנת 1220 לערך. התושבים ניזונו מפירות עץ הלחם והבננות. בין טהיטי לבין מוראה היה קשר באמצעות סירות. בשנת 1300 לערך מנתה אוכלוסיית פאאה כבר כ-1,000 תושבים ובשנות השלושים של המאה ה-14 כבר מנתה אוכלוסיית פאאה כ-1,300 תושבים. חלק ניכר של האוכלוסייה עבר להתגורר בחלק הפנימי של האי עקב סופות הציקלון שהכו בחופים ועקב הגאות.
בראשית המאה ה-17 מנתה אוכלוסייתה של פאאה 1,500 תושבים. באותה תקופה החל המגע עם האירופאים שהגיעו בעקבות גילוי טהיטי. באמצע המאה ה-19 עזבו רבים מתושבי פאאה את טהיטי והגיעו לקליפורניה בעקבות הבהלה לזהב. בראשית המאה ה-20 מנתה אוכלוסייתה של פאאה 5,000 תושבים. בשנת 1962 הוקם בתחומי הקומונה נמל התעופה הבינלאומי פאאה המשמש כשער הכניסה האווירי של פולינזיה הצרפתית.
נתנאל מבגדד
ג'קלין קנדי
תומס הקטר
תומס הקטר (באנגלית: Thomas the Tank Engine) הוא דמות בדיונית של קטר קיטור קטן בספרי "סדרת הרכבות" מאת הכומר וילברט אודרי ובנו, כריסטופר. תומס נהפך לדמות הפופולרית ביותר בסדרה, והדמות הראשית בסדרות הטלוויזיה הנלוות "תומס הקטר וחברים" ו"".
תומס הוא קטר בעל מכלים, ועל צדדיו צבוע המספר 1. כל הקטרים ב"סדרת הרכבות" התבססו על קטרים מסוגים אמתיים; מקורותיו של תומס הם בסדרת שעיצב לוסון בילינטון בשנת 1913. תומס הופיע לראשונה בשנת 1946 בספר השני בסדרה, "תומס הקטר" (Thomas the Tank Engine), וארבעת הסיפורים הקצרים שנכללו בו עסקו בעלילותיו. חבריו הטובים ביותר של תומס הם פרסי וטובי.
בשנת 1979 נתקלה הכותבת והמפיקה הבריטית בריט אולקרופט בספרים, וביצעה עסקה כדי להפוך את הסיפורים לסדרת הטלוויזיה "תומס הקטר וחברים". התוכנית נהפכה ללהיט עטור פרסים ברחבי העולם, ונלוו לה מגוון רחב של מוצרים מסחריים.
אב טיפוס ורקע.
כשאודרי יצר את תומס, הקטר היה קיים רק כצעצוע מעץ שנוצר עבור בנו כריסטופר. קטר זה נראה שונה למדי מהדמות בספרים ובסדרת הטלוויזיה, ונשא את האותיות 'NW' על מכלי המים. אודרי הצהיר שהאותיות היו ראשי תיבות ל-"No Where" ("שום מקום"); בהתפתחותה של "סדרת הרכבות" ושל סיפור הרקע שלה נקראה חברת הרכבת שבה עבדו תומס וחבריו "North Western Railway" ("הרכבת הצפון-מערבית").