הרעיון המנחה של מחקריו היה "מדע היהדות"- הוא ניסה ליצור קשרים מתחילת התנ"ך ועד ההווה במחקר נרחב שהסתמך על היסטוריה יהודית, ספרות, דת, ציונות, הקשר עם כתבי הקודש והשפעת היהדות על תחילת הנצרות. זה גם מה שהוא לימד, וסירב להיצמד לנושאים מבודדים. בהקשר זה ראה חשיבות בכתבים עתיקים, היה המפרסם הראשון בגרמנית את נושא מגילות קומראן. הוא פרסם שני ספרים על המגילות, ועסק בנושא שנים רבות. הוא היה בקשר לנושא זה הרבה קשרים עם חוקרים.
החל משנת 1970, יחד עם אשתו המנוחה, דר' אורסולה שוברט, עסק רבות בנושא האמנות היהודית בימי הביניים.
בשנת 1972 הוא ייסד את המוזיאון היהודי הראשון באוסטריה (ובעולם דובר הגרמנית) אחרי המלחמה. זהו המוזיאון היהודי בעיר אייזנשטד. המוזיאון הוקם בבית ורטהיימר, ששימש כבית הקהילה עד השואה. המוזיאון נפתח ב-1982 עם תערוכה מקיפה שנקראה "1000 שנות יהדות אוסטריה". הוא גם פעל להקמת מוזאונים דומים בגרמניה.
שוברט ייסד והיה פעיל קבוע בדיאלוג הנוצרי - יהודי שבו ראה כלי חשוב למניעת אנטישמיות.
הוא התפרסם בעולם, אך בעיקר באירופה דוברת הגרמנית, ובאוסטריה, הוא היה מורה, ואישיות ציבורית מוערכת שתרם לפתיחת אוניברסיטת וינה מיד אחרי המלחמה, תרם לניצחון על האנטישמיות, ולהעמקת הדיאלוג בין יהדות לנצרות.
האקדמיה האוסטרית למדעים Österreichische Akademie der Wissenschaften ערכה טקס לזכרו ולזכר אשתו בינואר 2016 . הטקס נערך בשיתוף המרכז ללימודי יהדות בצ'כיה המרכז לאמנות יהודית באוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת פרייבורג ואוניברסיטת וינה. בטקס הודגש שיתוף הפעולה בין שני בני הזוג במחקר ציורי הקיר בבית הכנסת בדורה אירופוס (כיום בסוריה) לבין הציורים בקטקומבה Via Latina ברומא.
גאנג-הו
גאנג-הו (Gung ho, מסינית 工合) הוא ביטוי באנגלית אמריקנית השאול מהשפה הסינית, אשר הוראתו היא 'נלהב', 'להוט' וכדומה.
משמעותם הכפולה של הסימנים הסינים 'גנג' ו-'הו' היא 'עבודה' ו-'ביחד'.
הלשונאי האמריקאי אלברט מוי, אשר התחקה על שורשי הביטוי, הסיק כי המדובר באמריקניזציה של ביטוי סיני, אשר התווספו לו משמעויות ושימושים חדשים ומיוחדים עם אימוצו לחיק האנגלית האמריקנית. כך, במקור הסיני לא היה מדובר במעין סיסמה או קריאת קרב, כבשימוש האמריקני, כי אם שם של תאגידים.
הביטוי אומץ בארצות הברית לראשונה על ידי מייג'ור אוואנס קרלסון, מפקד בחיל הנחתים האמריקני, במאמציו לבנות רוח צוות בשורות חייליו, בעקבות ניסיונו בסין, על מנת שחייליו יקדישו עצמם לטובת רעיון אחד ויעבדו כאחד לשם מימושו. קרלסון קרא בפניהם את המוטו 'גאנג הו' של אותם תאגידים סיניים במשמעות 'עבדו יחד - עבדו בהרמוניה'.
לאחר מכן, הוסיף ביטוי זה לחלחל ברחבי חיל הנחתים, כדרך להעלאת המורל, ולבסוף התרחב השימוש בו אף אל מחוץ לז'רגון הצבאי והיה שגור בשפה היומיומית, במיוחד הודות לסרט לחימה משנת 1943 אשר נשא את שמו.
ליגת ההוקי הקונטיננטלית
אשכול שוקרון
אשכול שוקרון הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד עוצבת הגולן.
שירות צבאי.
עם גיוסו לצה"ל שובץ שוקרון בחטיבת גולני. בגולני עבר שוקרון מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 450 (האריה המעופף) בביסלמ"ח, בהמשך שימש כסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה, סגן מפקד עוצבת חירם, ולאחר מכן שימש סגן מפקד המרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י. בשנת 2009 מונה למפקד עוצבת הגולן, בשנת 2011 פיקד על החטיבה בעת שמאות סורים (ממוצא פלסטיני) הפגינו ברמת הגולן ואף ניסו לפרוץ את גדר הגבול שבין ישראל לסוריה. כוחות בפיקוד שוקרון החטיבה הגיבו באמצעים לפיזור הפגנות, והוא אף נפצע במהלכן אולם הוסיף ופיקד על כוחות עד גמר האירוע. במהומות נהרגו ארבעה מפגינים ונפצעו למעלה ממאה. לאחר שחרורו בשנת 2012, מונה למנכ"ל עיריית קריית שמונה.
שוקרון מתגורר עם משפחתו ביישוב קלע אלון. ב-2018 לקראת הבחירות המקומיות הודיע על התמודדותו לראשות המועצה האזורית גולן וסיים במקום השלישי עם 11.01% מהקולות.
אריה אזן
אריה אָזֶן (איזמן) (נולד ב-1934) הוא צייר ישראלי.
ביוגרפיה.
אריה אזן נולד בהומבורג שבגרמניה בשנת 1934, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוא גדל בתל אביב. בשנים 1950–1978 התגורר בקיבוץ צובה. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 היה חבר בקבוצת "אופקים חדשים" והציג בתערוכות הקבוצה. בשנים 1966–1967 השתתף בתערוכות של קבוצת "עשר+". החל משנת 1978 חי ויוצר בירושלים.
יצירתו המוקדמת של אזן, משנות ה-50 וה-ה-60 של המאה ה-20, היא ברובה מופשטת. ציוריו אופיינו במשיכות מכחול דינאמיות, בחריטות ובצבעוניות מונוכרומטית. במהלך שנות ה-70 התנסה אזן ביצירת אסמבלאז'ים, בעבודה בפיברגלס ובחומרים אחרים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל ליצור גם ציור פיגורטיבי.
חיים אישיים.
היה בן זוגה של השדרנית והעיתונאית טטיאנה הופמן.
אחיו הוא מיכאל איזמן, צייר ואמן ישראלי גם כן.
פייר בוגה
פייר בוגה (בצרפתית: Pierre Bouguer; 16 בפברואר 1698 - 15 באוגוסט 1758) היה מתמטיקאי, גאופיזיקאי, גאודזיסט, ואסטרונום צרפתי. הוא ידוע גם כ"אבי הארכיטקטורה הימית".
בנצי גופשטיין
בן-ציון (בנצי) גופשטיין (נולד ב- 10 בספטמבר 1969) הוא פעיל ימין רדיקלי, מתלמידי הרב כהנא ומייסד ארגון "להב"ה – למניעת התבוללות בארץ הקודש" הפועל למניעת נישואי תערובת. מועמדותו לכנסת מטעם מפלגת "עוצמה יהודית" בבחירות לכנסת העשרים ושתיים נפסלה בבית המשפט העליון.
ביוגרפיה.
גופשטיין גדל בשכונת פרדס כץ שבבני ברק ולמד בישיבה התיכונית כפר גנים ובישיבת ההסדר אור עציון. בצעירותו היה גופשטיין תלמיד של הרב מאיר כהנא ופעיל בתנועת כך. בשל פעילותו נפתחו נגדו תיקים בגין הפרת סדר, תקיפה וחבלה ברכוש ערבים. גופשטיין לא גויס לצה"ל. לדבריו סירב הצבא לגייסו בשל עברו בתנועת כ"ך. בשנת 1988 נעצר גופשטיין בחשד להכאת ערבים בעיר העתיקה בירושלים. לאחר כשנה נעצר עד תום ההליכים באשמת התפרצות להר הבית והכאת שוטר. הרב כהנא פתח בשביתת רעב, בין היתר במחאה על החלטה זו.
בנובמבר 1990 נעצר עם שני חשודים אחרים בחשד לרצח הכפול בלובאן א-שרקיה, כנקמה על רציחתו הרב כהנא יום קודם כן. לאחר כשבועיים שוחרר בהיעדר ראיות. בשנת 1994 נעצר גופשטיין עם נועם פדרמן לשלושה חודשים במעצר מנהלי, שהוערך בשלושה חודשים נוספים, בשל פעילותם בתנועת כך שהוצאה באותם ימים אל מחוץ לחוק. השניים עתרו לבג"ץ נגד מעצרם, אך עתירתם נדחתה.
פעילות ציבורית.
בשנת 2002 החל בפעילות למניעת נישואי יהודיות עם לא יהודים. ב-2009 מיסד את פעילותו על ידי הקמת ארגון להב”ה, במסגרתו הוא פועל נגד התבוללות. הארגון עוסק גם בסימון חנויות שמעסיקות ערבים כדי לעודד עבודה עברית.
גופשטיין החל בפעילות למניעת נישואי יהודיות עם מי שאינם יהודים כבר בשנת 2002, כאשר עמותת "חמלה סיוע לנזקקים", שגופשטיין היה ממייסדיה וכיהן כיו"ר העמותה, הוסיפה למטרותיה "סיוע לנערות במצוקה מבתים הרוסים הנתונות בסכנת שמד". העמותה מפעילה מעון לצעירות, שאליו מפנה ארגון להב"ה נשים יהודיות שקיימו קשר עם בני זוג שאינם יהודים, ונתמכת על ידי משרד הרווחה.
בשנת 2014, בעקבות דוח עומק של רשם העמותות שמתח ביקורת על הקשרים בין עמותת חמלה וארגון להב"ה בשל העסקתם של גופשטיין ושל מנהלת המעון לנשים, הרבנית רחל ברנס, הוחלט על ניתוק הקשר בין הגופים וגופשטיין התפטר מתפקידו ומחברותו בעמותה. אך הועסק בה כעובד גיוס כספים.
בשנים 2010–2013 כיהן גופשטיין כחבר מועצת קריית ארבע. באותן שנים הוא גם היה שותף להקמת שתי עמותות: "ישיבת הר הבית" בשנת 2010, עמותה הפועלת להקמת מוסדות תורה ותפילה בהר הבית – בית כנסת, בית מדרש, ישיבה וכולל; ו"הקרן להצלת עם ישראל" בשנת 2011, עמותה הפועלת נגד התבוללות ולמען "נפגעי תופעת המסתננים והעובדים הזרים הבלתי-חוקיים" שאף תמכה כספית בארגון להב"ה. גופשטיין מכהן כמורשה חתימה וכמנכ"ל הקרן, ועומד גם בראש ארגון "חסדי מאיר", הקרוי על שם הרב מאיר כהנא, שהוקם ככל הנראה בשנת 2009 במטרה לסייע למאחזים
גופשטיין לומד ומרצה בישיבת הרעיון היהודי, שהוקמה על ידי הרב כהנא ותלמידיו. במסגרת זו עוסק גופשטיין בהפצת תורתו של הרב כהנא גם לילדים והפעיל ערוץ זיכרון לרב כהנא באתר יוטיוב.
במהלך הבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) שימש גופשטיין כיושב ראש מטה הבחירות של רשימת עוצמה לישראל, שלא עברה את אחוז החסימה.
גופשטיין נוהג לפרסם מכתבים פומביים לידוענים המקיימים קשרי זוגיות או נישאים לבני זוג שאינם יהודים. בין היתר פרסם מכתבים כאלה ליאיר נתניהו, לצחי הלוי ולדניאלה פיק.
בספטמבר 2014 סיפק גופשטיין מידע למשטרת ישראל על קבוצה שאנשיה נחשדו בסרסרות וניצול מיני של נשים יהודיות ששודלו לקיים יחסים עם לא יהודים. המידע הוביל למעצרם של החשודים.
ב-16 בדצמבר 2014 נעצרו גופשטיין ותשעה מפעילי ארגון להב"ה בחשד להסתה ולקריאות לביצוע עבירות אלימות. גופשטיין ועורך דינו, איתמר בן-גביר, התנערו מהחשדות ואמרו כי מדובר ברדיפה פוליטית.