בין 8 ל־9 לפנה"ס, עם תום התקופה כקונסול, וארוס מונה למושלה של הפרובינקיה אפריקה (שטחה של תוניס ורצועת החוף של לוב, בנות ימינו). מאוחר יותר מונה למושל פרובינקיה סוריה, שם פיקד על 4 לגיונות. ההיסטוריון היהודי, יוספוס פלביוס, ציין כי וארוס פעל במהירות כדי לדכא את המרידות שהחלו ביהודה עם מותו של הורודוס בשנת 4 לפנה"ס ועם סיומה ענש את המורדים בצליבה של 2,000 איש.
כאשר תמה תקופתו כמושל סוריה חזר לרומא, שם נשא את אחייניתו הרחוקה של אוגוסטוס, קלאודיה פולכרה. בשנים הראשונות של המאה הראשונה לספירה רוכזו מיטב מאמציה הצבאיים של רומא באזור מצפון לגאליה ומזרחית לנהר הריין. שם מצביאים רומיים כדוגמת טיבריוס ודרוסוס לחמו בשבטים המקומיים, כשבט הכרוסקים. ב־7 לספירה מונה וארוס לשליט הפרוביניקיה.
קרב יער טויטובורג.
בשנת 9 לספירה ישבו וארוס וצבאו בן שלושת הלגיונות וכוחות עזר, סך הכול כ־30,000 איש, במחנה הקיץ לצד נהר הוזר. חרף העובדה שקיבל מידע אודות התארגנות שבטית למטרת מרד, בחר וארוס להאמין לארמיניוס, גרמני ששירת כראש פלוגת פרשים בכוחו. אמונו הוכח כטעות - ארמיניוס עצמו עמד מאחורי המרד.
ארמיניוס הוביל את וארוס לתוך מארב קטלני ביער, שתוכנן על ידי השבטים הגרמניים במשך זמן רב. הם תקפו את וארוס וצבאו והרגו כ-20,000 חיילים רומאים. העיטים, סמלי הלגיונות הרומיים שנחשבו לאלוהויות משניות, נלקחו שלל. וארוס כנראה שם קץ לחייו כאשר ראה שהכל אבוד. ראשו של וארוס נכרת ונשלח בידי ארמיניוס לראש שבט גרמני אחר, בניסיון להציג את כוחו, וכדי לקדם את הליגה הגרמנית שקיווה להקים.
המנהיג השבטי שלח את הראש לרומא, כאות נאמנות לרומאים וזלזול בארמיניוס, שם נקבר במוסליאום של משפחת אוגוסטוס. וארוס הפך במהרה לשעיר לעזאזל ברומא, והואשם לגמרי במפלה המחפירה והמאיימת, שיצרה ברומא בהלה, כגון זו שיצרה פלישת הטווטונים והקימברים בימי גאיוס מריוס. ההיסטוריון הרומאי, סווטוניוס, מציין כי אוגוסטוס נהג להתהלך בביתו ולהטיח את ראשו במזוזת הדלת בעודו צועק "קווינקטיליוס וארוס, השב לי את ליגיונותי".
דוד סתיו
הרב דוד שלמה סתיו (נולד בט"ז באייר ה'תש"ך, 13 במאי 1960) הוא רב היישוב שוהם, יושב-ראש ארגון צהר, יושב-ראש עמית ברשת אור תורה סטון ואחד מרבני תנועת הנוער עזרא לשעבר. בשנת 2013 (ה'תשע"ג) התמודד על משרת הרב הראשי לישראל אך לא נבחר.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בנם של שמואל דב, ספרן בבית הכנסת ישורון, ואיידל (הדסה) סתיו, בתו של רבי גדליה משה גולדמן, האדמו"ר מזוויהל. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר, ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב, אצל הרב אברהם שפירא, שאותו הוא רואה כרבו, ואצל הרב יהושע צוקרמן. את הכושר לדיינות רכש בכולל בפסגות. התגייס לצה"ל במסגרת הסדר מרכז ושירת במשך שמונה חודשים בחיל השריון.
בשנת 1986 החל לשמש כר"מ בישיבת אור עציון וכרב המושב בני דרום. בין השנים 1992–1994 כיהן כרב בקהילה דתית לאומית וראש ישיבה באנטוורפן שבבלגיה. בשנת 1998 ייסד יחד עם הרב יובל שרלו והרב שי פירון את ישיבת אורות שאול, ועמד בראשה לצד הרב שרלו עד 2009. באותה תקופה החל לכהן כרב היישוב שוהם. בשנים 1996–1998 היה רב בית הספר הדתי לקולנוע מעלה, ובתקופה זו פרסם פסיקות רבות בנושאי תקשורת בכתב העת נקודה.
בעקבות רצח רבין, הקים הרב סתיו יחד עם הרב שרלו, הרב רפי פוירשטיין ורבנים נוספים את ארגון צהר, והחל משנת 2009 משמש כיושב ראש הארגון. הוביל קמפיין שנלחם בכוונתו של שר הדתות יעקב מרגי למנוע מהארגון להשיא זוגות.
הרב סתיו הוסמך לרבנות על ידי הרב אברהם שפירא. הרב מוסמך גם לדיינות, ושימש כדיין בבית הדין לגיור של הרב חיים דרוקמן וכדיין בבית דין לממונות במרכז הארץ. בשנת 2008 התמודד בבחירות למועצת הרבנות הראשית, אך לא נבחר.
בשנת 2012 החל לפרסם טור שבועי בנושא פרשת השבוע בעיתון "ישראל היום", והוציא לאור את ספרו הראשון, "בין הזמנים - תרבות בילוי ופנאי בהלכה ובמחשבה". הספר קיבל הסכמה מהרב ציון בוארון, וברכה מהרב יעקב אריאל על כתיבת ספר מעין זה.
משנת 2015 משמש כיו"ר עמית במוסדות אור תורה סטון לצידו של הרב שלמה ריסקין.
נשוי לאביבה ואב לתשעה ילדים. בנו הרב אברהם סתיו חיבר עמו ספרים ומאמרים תורניים, בהם הספר "אבוא ביתך - שאלות ותשובות בנושא זוגיות ומשפחה" (שני כרכים).
התמודדותו לרבנות הראשית לישראל.
הרב סתיו התמודד לתפקיד הרב הראשי לישראל בבחירות 2013, אך הפסיד לרב דוד לאו. הוא ניהל קמפיין נרחב במשך כשנתיים בעלות של למעלה ממיליון דולר. הוא זכה לתמיכת מספר רבנים בציונות הדתית ובהם הרב נחום אליעזר רבינוביץ, הרב אהרן ליכטנשטיין והרב יעקב מדן, וכן לתמיכת מפלגות הבית היהודי, יש עתיד, ישראל ביתנו והתנועה, ולתמיכת אישים חילוניים.
רבנים חרדים ורבנים מהאגף השמרני של הציונות הדתית הביעו התנגדות למועמדותו של הרב סתיו, ובהם הרב שמחה קוק, הרב צבי ישראל טאו, הרב זלמן נחמיה גולדברג והרב שלמה אבינר. הרב עובדיה יוסף יצא בחריפות נגד הרב סתיו והתמודדותו לרב הראשי בדרשתו השבועית, הוא כינה אותו "רשע" ואמר ש"הוא מסוכן לרבנות, מסוכן ליהדות, מסוכן לתורה" והצבתו לתפקיד הרב הראשי היא "העמדת צלם בהיכל". בכינוס רבנים בביתו של הרב חיים דרוקמן דרשו מהרב סתיו להסיר את מועמדותו כדי לאפשר את בחירת הרב יעקב אריאל. מנגד, ארגון הרבנים האמריקאים "הסתדרות הרבנים דאמריקה" (RCA) תמך ברב סתיו.
דעותיו ודרכו ההלכתית.
הרב סתיו נחשב כבעל גישה ליברלית מבחינה הלכתית. הוא מותח ביקורת על מדיניות הגיור המקובלת בבתי הדין לגיור. לדעתו, הגיור צריך להיות מבוסס על קבלת עול מצוות עקרוני והצטרפות לאומית, ואולפני הגיור צריכים להתמקד בעקרונות אמונה בסיסיים ולא בפרטי המצוות המעשיות. הוא תומך בהסכמי קדם נישואין המיועדים למנוע סרבנות גט ופועל ליצירת הסכמה רבנית על נוסח מקובל להסכמים.
בחודש אלול ה'תשע"ב פרסם עם הרב יעקב אריאל את "תוכנית ג' אלול לחיזוק הרבנות הראשית וזיקתה לכלל הציבור בדרכו של הראי"ה קוק זצ"ל" (ג' באלול הוא יום פטירתו של הרב קוק). התוכנית מציעה שינויים בפעילות הרבנות הראשית ובהם: חיוב רבנויות מקומיות להכיר בגיורים של בתי הדין הרבניים לגיור ובהיתר המכירה בשנת השמיטה; הפיכת תעודת הכשרות הבסיסית של הרבנות לסטנדרט הלכתי אחיד ללא הידורים; פתיחת אזורי רישום הנישואין; ומינוי דיינים בעלי השקפה הלכתית שמתירה הטלת סנקציות כבדות על גברים סרבני גט. במסגרת ארגון צהר, השתתף בהקמת ארגון כשרות אלטרנטיבי לשנת השמיטה כחלופה לכשרות הרבנות הראשית, לאחר החלטת הרבנות לאפשר לרבני ערים למנוע תעודת כשרות מפירות היתר מכירה שנמכרים בתחום אחריותם.
הרב סתיו הביע תמיכה בנשיאה בנטל השירות הצבאי גם בקרב בחורי ישיבות. הוא גינה את פרסומו של הספר תורת המלך, וכתב ש"אסור היה להראות אפילו למראית עין שמותר לרצוח פלסטינים", ושרצח של גוי חמור יותר מרצח של יהודי, משום שיש בו חילול השם. לטעמו יש להיאבק על שמירת אזורים בעלי סיכוי להתיישבות ערבית על ידי יישוב יהודי מוגבר ולא באמצעות פסקי הלכה ש"מזיקים ברמה הציבורית".
בספרו "בין הזמנים - תרבות בילוי ופנאי בהלכה ובמחשבה" הוא מגלה הערכה כלפי תרבות הפנאי ונוקט בגישה מקלה בנושאי צניעות: "כאשר מדובר בסרט בעל ערך חיובי רב, שיש בו סצנות מעטות עם בעיות צניעות קלות, אפשר להתיר את הצפייה בסרט ולהסתפק בעצימת עיניים בסצנות הבעייתיות", "מותר לצפות בהצגת נשים המבוססת בעיקרה על העברת תכנים ולא על הבלטת גוף האישה". לגבי קריאת ספרים: "מותר לקרוא ספרים שמופיעים בהם קטעים לא צנועים שאינם עיקר הסיפור ואפשר לעבור עליהם בזריזות או לדלג עליהם", ולנשים לא קיימת מגבלה זו כלל. בריאיון למקומון "שהם פלוס" סיפר שקרא ואהב את ספרה של יוכי ברנדס הפרדס של עקיבא, "למרות שיש לי ויכוח עם הסופרת", וכן את ספרה מלכים ג.
עוד פסק כי "מותר ואף רצוי לקרוא כל מידע שעשוי לסייע לאדם בהבנת המצב הפוליטי, הביטחוני והכלכלי, הגם שהוא כרוך בלשון הרע על מנהיגים או דמויות אחרות". כמו כן פסק כי איסור הצלת נוכרי בשבת אינו תקף בימינו, שכן "ההלכות שלא חייבו להציל חיי גוי עסקו בגוי שהיה אדם מושחת בהנהגותיו ומידותיו ולא דיברו על גויים השומרים על ערכים מתוקנים כמו בימינו".
בריאיון לגבי הומואים דתיים הביע את דעתו שמדובר באיסור חמור, אך ברמת ההתייחסות האנושית אין לדחות הומוסקסואלים או לראות בהם סוטים, ויש לקיים אתם דיאלוג ולנסות להקל על מצוקתם תוך בדיקת הפרמטרים של ההלכה.
באוגוסט 2015 הצטרף הרב סתיו לבית הדין "גיור כהלכה" בראשות הרב נחום אליעזר רבינוביץ'.
ליגת הקיסוס
ליגת הקיסוס (באנגלית: Ivy League - בתעתיק פונטי: אייווי ליג) היא התאחדות של "שמונה העתיקות" (באנגלית: the Ancient Eight) - שמונה אוניברסיטאות אמריקאיות פרטיות בחוף המזרחי של ארצות הברית: אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת קולומביה, דארטמות' קולג', אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת קורנל. הליגה נוסדה בשנת 1954, אך המונח היה בשימוש עוד קודם לכן, והתייחס למאפיינים המשותפים של החברות בליגה: אלו הן האוניברסיטאות היוקרתיות, הבררניות והעשירות ביותר בארצות הברית. שבע מהחברות בליגה נוסדו בתקופה הקולוניאלית של ארצות הברית, לפני מלחמת העצמאות שלה.
בוגרי ליגת הקיסוס מאיישים רבות מן המשרות המובילות בשירות המדינה האמריקאי ובמגזר הפרטי. לדוגמה, כל תשעת השופטים בבית המשפט העליון של ארצות הברית (ב-2018) הם בוגרי בתי הספר למשפטים בהרווארד (4), ייל (4) או קולומביה (1).
מאפיינים.