ביל ג'וי חזה שֹפה חדשה המשלבת בין השפות Mesa ו-C. במאמר תחת הכותרת "Further" ("הלאה"), הוא הציע לסאן שהמהנדסים שלה יפתחו סביבה מונחית-עצמים המבוססת על ++C. בהתחלה גוסלינג ניסה לשנות ולהרחיב את ++C (מה שהוא קרא לו "-- ++ ++C"), אבל עד מהרה זנח את הרעיון לטובת יצירת שפה חדשה, שהוא קרא לה Oak (עץ אלון), על שם העץ שעמד מחוץ למשרד שלו.
בקיץ של שנת 1992, המפתחים כבר יכלו להציג חלקים מהפלטפורמה החדשה, שכללה את מערכת ההפעלה Green, שפת Oak, ספריות תוכנה וחומרה. הניסיון הראשון שלהם, שהוצג ב-3 בספטמבר 1992, התמקד בבניית מחשב כף יד (PDA) שנקרא "Star7", שכלל ממשק משתמש גרפי וסוכן חכם בשם Duke שתפקידו לסייע למשתמש. בחודש נובמבר של אותה שנה, Green Project התפצל מסאן מיקרוסיסטמס והפך לחברת בת שלה בשם "firstperson". בשלב זה הצוות עבר לפאלו אלטו, קליפורניה. הצוות של firstperson שאף לבנות מכשירים אינטראקטיביים מאוד, וכאשר חברת טיים וורנר פרסמה מכרז לקבלת הצעה עבור ממיר טלוויזיה דיגיטלי (set-top box), חברת firstperson שינתה את המטרה שלה והגיבה עם הצעה עבור פלטפורמה לממיר דיגיטלי. עם זאת, תעשיית הכבלים הרגישה שהפלטפורמה של firstperson נתנה יותר מדי שליטה למשתמש, ו-firstperson הפסידו במכרז לטובת חברת Silicon Graphics. עסקה נוספת עם חברת 3DO עבור ממירים דיגיטליים נכשלה אף היא. לאחר שלא הצליחה ליצור עניין בקרב תעשיית הטלוויזיה, חברת firstperson אוחדה חזרה עם סאן מיקרוסיסטמס.
ג'אווה פוגשת את האינטרנט.
בחודש יוני 1994, לאחר שלושה ימים של סיעור מוחות עם ג'ון גייג', המדען הראשי של סאן, גוסלינג, ג'וי, נוטון, וויין רוסינג ואריק שמידט, הצוות תכנן את הפלטפורמה מחדש, והפעם ייעד אותה עבור ה-World Wide Web. הם הרגישו שעם התפתחותם של דפדפנים גרפיים כמו מוזאיק, האינטרנט היה בדרכו להפוך למדיום אינטראקטיבי מאוד, כפי שהם צפו קודם לכן שהטלוויזיה בכבלים תהפוך להיות. כאַב טיפוס, נוטון פיתח דפדפן קטן בשם WebRunner (הקרוי על שם הסרט בלייד ראנר). מאוחר יותר שמו של הדפדפן שונה ל-HotJava.
באותה שנה, שמה של השפה Oak שונה ל-Java, לאחר שהתגלה כי השם Oak כבר היה תפוס כסימן מסחרי על ידי חברת Oak Technology. אף על פי שגרסה 1.0a של Java הייתה זמינה להורדה כבר בשנת 1994, השחרור הפומבי הראשון של Java הייתה גרסה 1.0a2 ביחד עם הדפדפן HotJava, עליהם הכריז גייג' בוועידת SunWorld ב-23 במאי 1995. הכרזה זו לוותה בהכרזה מפתיעה של מארק אנדריסן, סמנכ"ל נטסקייפ, על כך שהדפדפנים של נטסקייפ יכללו תמיכה בג'אווה. ב-9 בינואר 1996, סאן מיקרוסיסטמס יסדה את קבוצת JavaSoft שמטרתה להמשיך בפיתוח הטכנולוגיה.
שימוש.
שימוש במחשבים אישיים.
על פי אורקל, סביבת ההרצה של ג'אווה (Java Runtime Environment - JRE) נמצאת בלמעלה מ-850 מיליון מחשבים אישיים. מיקרוסופט הפסיקה לספק את ה-JRE עם מערכות ההפעלה שלה אחרי שסאן מיקרוסיסטמס תבעה אותה על כך שהוסיפה מחלקות ייעודיות עבור Windows לתוך סביבת ההרצה של ג'אווה שהיא סיפקה, ועל כך שהפכה את המחלקות החדשות הללו לזמינות דרך שפת התכנות ++J. כיום משתמש המעוניין להריץ יישומי ג'אווה ב-Windows צריך להוריד ולהתקין בחינם את סביבת ההרצה של ג'אווה מהאתר של אורקל.
סביבת ההרצה של ג'אווה מסופקת ביחד עם מערכת ההפעלה Mac OS X של אפל, והפצות רבות של לינוקס כוללות את חבילת התוכנות החופשיות GNU Classpath, אשר תואמות חלקית למפרט הרשמי של ג'אווה, ומספר הולך וגדל של הפצות כוללות את חבילת IcedTea התואמת ברובה למפרט הרשמי.
מבין יישומי ג'אווה הנמצאים בשימוש נפוץ יחסית במחשבים אישיים נכללות סביבות הפיתוח המשולבות IntelliJ IDEA ,NetBeans ,Eclipse מבית JetBrains והתוכנות לשיתוף קבצים LimeWire ו-Vuze. ג'אווה משמשת גם בתוכנה המתמטית MATLAB, הן עבור יצירת ממשק המשתמש והן בליבת המערכת. כמו כן ג'אווה משמשת ליצירת ממשקי משתמש חוצי-פלטפורמות (cross-platform) עבור יישומי שיתוף פעולה כגון Lotus Notes.
שימוש במכשירים ניידים.
Java ME הפכה לפופולרית במכשירים ניידים, שם היא מתחרה בסימביאן, BREW ו-NET Compact Framework..
ריבוי היצרנים של טלפונים סלולריים הוביל לצורך בסט סטנדרטים מאוחד, כך שתוכניות תוכלנה לרוץ על גבי טלפונים של יצרנים שונים. לצורך כך נוצר ה-MIDP – Mobile Information Device Profile – מפרט עבור השימוש בג'אווה במכשירים עם מערכות משובצות מחשב כגון טלפונים סלולריים ומחשבי כף יד. הסטנדרט הראשון היה MIDP 1, אשר תוכנן עבור מכשירים בעלי מסך קטן, ללא גישה לאודיו ולתוכניות המוגבלות לגודל של עד 32KB. המפרט החדש יותר, MIDP 2, מאפשר גישה לאודיו ותוכניות בגודל של עד 64KB. כיוון שיכולות הטלפונים משתפרות מהר יותר מקצב עדכון הסטנדרטים, חלק מיצרני הטלפונים מורידים חלק מהמגבלות המוטלות על ידי הסטנדרטים, לדוגמה, את מגבלת הגודל המקסימלי של תוכניות.
מערכת ההפעלה אנדרואיד של גוגל משתמשת בשפת ג'אווה, אבל לא בספריות של ג'אווה, לפיכך פלטפורמת האנדרואיד אינה יכולה להקרא ג'אווה. אנדרואיד מריצה את הקוד על גבי המכונה הווירטואלית Dalvik במקום ה-JVM.
שימוש במערכות ארגוניות ובשרתי רשת.
מאז הצגת ה-Enterprise Edition בשנת 1998, הפלטפורמה של ג'אווה הפכה לאחד מהיסודות המרכזיים בפיתוח טכנולוגיות מידע בתחום ה-enterprise (מערכות תוכנה המיועדות לשימוש בארגונים גדולים), משתי סיבות:
שימושי Enterprise בג'אווה הפכו גם לגורם המרכזי לעניין שמגלה קהילת הקוד הפתוח בפלטפורמה. עניין זה הוביל ליצירת מספר גדול של תוכנות, הכוללות ספריות של פונקציות פשוטות, תשתיות פיתוח כגון: Spring Framework, Apache Wicket, Dojo Toolkit, Hibernate, ומימושים בקוד פתוח של סטנדרטים וכלים כגון: אפאצ'י טומקט, GlassFish, Mule, Apache ServiceMix.
ביצועים.
בימים המוקדמים של ג'אווה (לפני המימוש של המכונה הווירטואלית HotSpot בגרסה 1.3 של ג'אווה בשנת 2000), נמתחה ביקורת על הביצועים שלה. נכון לשנת 2012, באופן כללי אין יותר בסיס לביקורת זו. הודגם כי ג'אווה רצה במהירות דומה לקוד native (בשפת מכונה) שעבר אופטימיזציות. מדידות ביצועים של מימושים מודרניים של ה-JVM הראו כי זוהי אחת מפלטפורמות השפה המהירות ביותר הזמינות כיום – בדרך כלל איטית רק במעט לעומת ++C/C.
הביצועים של ג'אווה השתפרו משמעותית לעומת הגרסאות המוקדמות. בכמה מבחנים הודגם כי הביצועים של מהדרי JIT דומים למדי לביצועים שמתקבלים ממהדרים לשפת מכונה.
את ה-Java bytecode ניתן לפרש בזמן ריצה על ידי מכונה וירטואלית, או שניתן להדר אותו בזמן הטעינה או בזמן הריצה לקוד native שרץ ישירות על גבי החומרה של המחשב. פירוש הוא איטי מביצוע של קוד native, והידור בזמן הטעינה או בזמן הריצה מביא לירידה התחלתית בביצועים לצורך ביצוע ההידור. כל המימושים המודרניים של ה-JVM נוקטים בגישת ההידור, וכך לאחר זמן ראשוני לצורך אתחול, הביצועים הם שווי ערך לאלה של קוד native.
פלטפורמות דומות.
הצלחתהּ של Java ושל גישת ה-"כְּתוֹב פעם אחת, הָרֶץ בכל מקום" (write once, run anywhere) שלה, הובילו למיזמים דומים נוספים, שהבולט שבהם הוא פלטפורמת NET. (דוט-נט) של מיקרוסופט, שהופיעה בשנת 2002 ומשלבת הרבה מההיבטים המוצלחים של Java. דוט-נט בצורתה השלמה (במימוש של מיקרוסופט) הייתה זמינה במקור רק עבור פלטפורמות Windows, בעוד ש-Java זמינה במלואה עבור פלטפורמות שונות רבות. דוט-נט נבנתה במטרה לתמוך במגוון שפות תכנות, בעוד שהפלטפורמה של Java נבנתה בהתחלה במטרה לתמוך רק בשפת Java, אם כי מאז פותחו עוד הרבה שפות ל-JVM.
דוט-נט כללה במקור שפה דמוית-ג'אווה שנקראה #Visual J (ויז'ואל ג'יי שארפ; לפני כן היא נקראה ++J), שאינה תואמת את המפרט של Java. ספריית הקוד של #Visual J תואמת בעיקר לגרסה 1.1 הישנה של ה-JDK. מסיבות אלה, השפה הזאת מהווה יותר שפת-מעבר מ-Java לפלטפורמת הדוט-נט, מאשר שפת דוט-נט מדרגה ראשונה. העבודה על #Visual J הופסקה עם השחרור של Microsoft Visual Studio 2008. מיקרוסופט המשיכה לתמוך בגרסה הקיימת של #Visual J שהופצה עם Visual Studio 2005 עד לשנת 2015.
זיונים זה לא הכול
"זיונים זה לא הכול: רומן מפתח ללא מנעול" הוא ספר מאת דן בן אמוץ שיצא לאור בשנת 1979 בהוצאת "מציאות" שבבעלותו.
הספר היה לרב-מכר ושמו הפך למטבע לשון. הספר, ששילב אנקדוטות אוטוביוגרפיות, סיפורים בדויים ושלל משגלים והגיגים, היה לאקורד פרידה של בן אמוץ מניסיונות כתיבת רומנים רציניים יותר. ספר ההמשך משנת 1981, "זיוניוני הדרך", היה הרומן האחרון שכתב.
מדגם מתוך כאלפיים מכתבים שהתקבלו אצל בן-אמוץ בעקבות הספר פורסם בשנת 1980 בספר "נשים כותבות לדן בן אמוץ בתגובה לספר זיונים זה לא הכול", בעריכת ורדה רזיאל-ויזלטיר.
תוכן הספר.