במוקדמות מונדיאל 2006 נפגשה אירלנד שוב עם שווייץ בקרב ראש בראש על עלייה לפלייאוף העפלה שהפעם היא הייתה המארחת והייתה זקוקה לניצחון אך המשחק הסתיים ב 0-0 ואירלנד סיימה את טורניר המוקדמות רק במקום הרביעי אחרי צרפת, שווייץ וישראל ולפני קפריסין ואיי פארו.
טורניר מוקדמות יורו 2008 היה טורניר חלש עבור הכדורגל האירי שאמנם סיימה במקום השלישי אך הייתה רחוקה מאד מצ'כיה וגרמניה שעלו ליורו 2008.
במשחק הפלייאוף על ההעפלה למונדיאל 2010 שהתקיים באצטדיון סטאד דה פראנס מול נבחרת צרפת הפסידה נבחרת אירלנד בתוצאה מצטברת 2-1 בעקבות שער שנוי במחלוקת שהבקיע השחקן הצרפתי ויליאם גאלאס בזמן ההארכה, לאחר בישול של תיירי הנרי שנעזר בידו פעמיים לפני שמסר את הכדור. שופט המשחק סירב לפסול את השער אשר בגללו נבחרת אירלנד לא העפילה לטורניר. התאחדות הכדורגל של אירלנד הגישה לפיפ"א ערעור רשמי על התוצאה והציעה לקיים משחק חוזר, אולם הערעור נדחה.
לאחר עשר שנים בהן לא הצליחה אירלנד להעפיל לטורניר בינלאומי חשוב, רשמה נבחרתה הישג בבית המוקדם של משחקי יורו 2012, תחת שרביטם של המאמן האיטלקי הוותיק ג'ובאני טרפטוני וסגנו מרקו טארדלי, כשסיימה שנייה אחרי רוסיה. בעקבות זאת, התמודדה אירלנד בצמד משחקי פלייאוף מול אסטוניה, בהם הביסה את יריבתה בטאלין 0-4, הסתפקה בתיקו 1-1 באצטדיון אביבה ועלתה לטורניר הגמר. בטורניר עצמו הפגינה אירלנד יכולת חלשה והפסידה בשלושת משחקי הסיבוב הראשון.
טרפטוני וטארדלי פוטרו בספטמבר 2013 לאחר שלא הצליחו להעפיל עם הנבחרת למונדיאל 2014. במקומם, מונו מרטין אוניל כמאמן ראשי ורוי קין כעוזרו. השניים הצליחו להוביל את הנבחרת האירית להשתתפות ביורו 2016 לאחר שניצחו בשלב הפלייאוף את בוסניה.
ביורו 2016 אירלנד פתחה את טורניר הגמר בתיקו 1-1 עם שוודיה ולאחר מכן הובסה 3-0 על ידי בלגיה. במשחקה האחרון בשלב הבתים ניצחה אירלנד את איטליה 0-1 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית. זו הייתה הפעם הראשונה בה אירלנד העפילה שלב בטורניר גמר אליפות אירופה. בשלב שמינית הגמר הפסידה אירלנד לצרפת המארחת 2-1 והודחה מהטורניר.
במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה אירלנד במקום השני בבית והוגרלה לשחק בפליאוף על העלייה למונדיאל נגד נבחרת דנמרק.
במשחק הראשון בקופנהגן הייתה התוצאה 0-0 תוצאה שהביאה הרבה אופטימיות לקראת הגומלין בדבלין אך אירלנד הובסה בגומלין 1-5 אחרי שהובילה 0-1 ובכך כשלה בפעם הרביעית ברציפות בטורניר מוקדמות מונדיאל.
במוקדמות יורו 2020 כשלה אירלנד להעפיל לאליפות אירופה לראשונה מאז יורו 2008 לאחר שהנבחרת סיימה במקום ה 3.
במחזור האחרון של טורניר המוקדמות אירחה אירלנד את נבחרת דנמרק וקיוותה לנקמה ספורטיבית לאחר שהאחרונה ניצחה אותה שנתיים קודם לכן בפליאוף העלייה למונדיאל 2018.
נבחרת אירלנד הייתה זקוקה לניצחון על מנת להעפיל ליורו 2020 אך סיימה ב 1-1 ולא עלתה ליורו.
אירלנד קיבלה הזדמנות נוספת לעלות יורו דרך פלייאוף ליגת האומות אך כשלה לאחר הפסד בחצי גמר הפלייאוף לנבחרת סלובקיה בדו-קרב פנדלים.
טורניר מוקדמות מונדיאל 2022 היה אחד מטורנירי המוקדמות המונדיאל החלשים של נבחרת אירלנד.
הנבחרת האירית נוצחה בשלושת משחקיה הראשונים כולל הפסד בית לנבחרת לוקסמבורג החלשה ואיבדה בשלב מוקדם מאד כל סיכוי להיאבק על כרטיס למונדיאל 2022.
בסופו של דבר סיימה את הקמפיין עם 9 נקודות בלבד מ 8 משחקים שהיא רחוקה מאד מנבחרות נבחרת סרביה ונבחרת פורטוגל שסיימו בשני המקומות הראשונים.
אוהדים.
אוהדי אירלנד מכונים לעיתים בכינוי "הצבא הירוק". לאורך שנים הם זכו במספר פרסים על התנהגות הוגנת. בשנת 1997 זכו האוהדים בפרס המשחק ההוגן של פיפ"א, ובשנת 2012 זכו בפרס מיוחד מטעם אופ"א על התמיכה בנבחרתם ביורו 2012 למרות הפסדיה. האוהדים האירים נוהגים לשיר ביחד את הפזמון החוזר של הבלדה "שדות את'נריי", בה מתוארת המציאות הקשה של הרעב האירי הגדול.
שחקנים.
סגל הנבחרת.
להלן רשימת השחקנים שזומנו לקראת המשחקים נגד סרביה ולוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 ונגד קטר למשחק ידידות.
הנתונים נכונים ל-27 במרץ 2021 (לאחר המשחק נגד סרביה)
שיאני ההופעות.
נכון ל-29 במרץ 2022. כתב מודגש מסמל שחקן פעיל בנבחרת.
מלכי השערים.
נכון ל-29 במרץ 2022. כתב מודגש מסמל שחקן פעיל בנבחרת.
המלחמה בטרור
פות
פּוֹת (בלטינית: Vulva; ובסלנג שמקורו בערבית, كس: כּוּס) היא מכלול של איברי מין חיצוניים הנמצאים במפשעה הנקבית.
תפקידיה הביולוגיים העיקריים של הפות כוללים מתן שתן, לידה, יחסי מין והפרשת נוזלי הווסת. הפות מתפתחת בשלבים אחדים, בעיקר בתקופת ההיריון ובגיל ההתבגרות. על פתח הנרתיק, הדגדגן ופתח צינור השופכה מגינות שפתי הפות.
בפות ובמיוחד בדגדגן מצויים תאי עצב בריכוז גבוה יחסית לאיברי גוף אחרים, ומכאן הרגישות הרבה לכאב או לעונג (שנועד מבחינה ביולוגית לשמש תמריץ לקיום פעילות מינית).
מבנה.
האיברים העיקריים בפות הם:
איברים נוספים:
התלולית הרכה מעל איבר המין, כף הערווה, היא שומן המכסה את עצם הערווה. היא מתפצלת בסופה לשני קפלי עור – השפתיים הגדולות. השסע בין השפתיים הגדולות קרוי שסע הערווה. צבע העור של השפתיים הגדולות דומה בדרך כלל לצבע העור של האישה, אולם לעיתים יש הבדלים ניכרים. העור הפנימי והקרום הרירי הם בדרך כלל בגוון ורוד או חום. עם תחילת גיל ההתבגרות כף הערווה מתכסה בשיער הערווה. השיער בדרך כלל מתפשט לכיוון הירכיים וחיץ הנקביים, אך בצפיפות פחותה יותר.
השפתיים הקטנות הן שני קפלים רכים בתוך השפתיים הגדולות. אף ששמן "השפתיים הקטנות", לעיתים הן בעלות גודל ניכר, ואף בולטות מחוץ לשפתיים הגדולות. השוני הרב בפותות שונות טמון בהבדלים המשמעותיים בצורה, בגודל ובגוון של השפתיים הפנימיות.
הדגדגן ממוקם בחלק הקדמי של הפות, במקום שבו השפתיים הקטנות נפגשות. החלק החשוף של הדגדגן קרוי עטרת הדגדגן. בדרך כלל, גודלה וצורה של העטרה כגודלו וצורתו של גרגר אפונה, אם כי אפשר שהיא תהיה גדולה או קטנה יותר באופן משמעותי. בדומה לעטרה של הפין, בעטרת הדגדגן עצבים ההופכים אותה לרגישה במיוחד. הנקודה שבה שתי השפתיים הגדולות מתחברות לדגדגן קרויה רִסְנִית הדגדגן. קפל עור מכסה ומגן על הדגדגן. כאשר הדגדגן גדול במיוחד או קפל עור קטן במיוחד, קפל העור מכסה רק חלק מהדגדגן. קפל עור זה מקביל לעורלה אצל הזכר, ומכונה אף הוא "עורלה".
האזור שבין זוג השפתיים הקטנות קרוי פרוזדור הפות, ובו נמצאים פתח הנרתיק, המוביל לנרתיק, וכן פתח השופכה, שממנו יוצא השתן. פתח השופכה ממוקם מתחת לדגדגן ובקדמת הנרתיק. פתח הנרתיק ממקום בתחתית הפרוזדור, לכיוון חיץ הנקביים. פתח הנרתיק מכוסה בחלקו על ידי קרום הבתולים. קרום זה עשוי להיקרע במהלך יחסי מין או במהלך פעילות גופנית (כגון רכיבה על סוסים) או עקב שימוש בטמפון או בגביעונית. מעט מתחת לפתח הנרתיק, מצד ימין ומצד שמאל, ישנן בלוטות (בלוטת ברתולין), המייצרות חומר דמוי־שעווה המבוסס על פרומון (שמטרתו עדיין לא ידועה במלואה).
ריחות.
כשליש מהנקבות מפרישות חומצות אָלִיפַטיות. את מקור הריחות ניתן להבין מפרימטים אחרים הנעזרים בריחות לאיתות מינית. חלק מהחוקרים מאמינים כי מדובר בסוג של פרומון, מולקולות אורגניות המופרשות בעיקר על ידי חרקים ומשמשות לאיתות. חומצות אלו מיוצרות על ידי חיידקים על העור. תוכן החומצה משתנה ותלוי במחזור החודשי.
עוררות מינית.
עוררות מינית גורמת למספר שינויים פיזיים בפות. ניתן לחלק את הגירוי לארבעה שלבים שרירותיים במקצת:
התפתחות.
עובר.
לאחר ארבעה שבועות איבר המין הוא גבשושית. במהלך שמונה השבועות הראשונים לעובר מתפתחים איברי רבייה בסיסיים. ההורמנים של האם שולטים בהתפתחות האיברים. איברי המין הזכריים והנקביים מתחילים להיות ברורים כאשר העובר מסוגל לייצר הורמונים משל עצמו, אם כי זיהוי נראה לעין של מין העובר קשה עד לאחר השבוע השנים-עשר.
במהלך השבוע השישי, הגבשושית מתפתחת מול הקרומית הצואתית. לגבשושית חריץ המכונה "חריץ השופכה". הסינוס (חלל בתוך העצם) של מערכת המין והשתן נפתח אל תוך חריץ זה. משני צדי החריץ נמצאים קפלי המין ודרכי השתן. לצד הגבשושית יש צמד רכסים הקרויים "labioscrotal swellings".
החל מהחודש השלישי הגבשושית הופכת לדגדגן. הקפלים הופכים לשפתיים הקטנות וצמד הרכסים הופכים לשפתיים הגדולות.
ילדות.
בלידה, הפות של התינוקת עשויה להיות נפוחה או מוגדלת משום שנחשפה להורמונים של האם במהלך ההיריון. הדגדגן יחסית גדול יותר ממה שצפוי בשלב מאוחר יותר בחיים. בתוך פרק זמן קצר, ההורמונים מתפוגגים והפות מתכווצת.
החל מגיל שנה ועד לתחילת גיל ההתבגרות, הפות אינה עוברת כל שינוי במראה, למעט צמיחה באופן יחסי לשאר הגוף.
גיל ההתבגרות.
בתחילת גיל ההתבגרות מתרחשים מספר שינויים. מבנה הפות הופך לגדול יותר באופן יחסי, ועשוי להיות בולט יותר. גוון העור סביב הפות עשוי להשתנות, ושיער הערווה מתחיל לצמוח, תחילה בשפתיים הגדולות ומשם הוא מתפשט לכיוון כף הערווה, ולעיתים לירכיים ולחיץ הנקביים.
בטרם ההתבגרות, הפות גבוהה יותר לעומת אצל מבוגרות: במהלך ההתבגרות המינית, כף הערווה גדל ודוחף את השפתיים הגדולות הרחק מעצם הערווה עד שהן מקבילות לרצפה כאשר עומדים. שינויים ברמות השומן בגוף עשויים להשפיע על מידת התזוזה.
לידה.
במהלך הלידה, הנרתיק והפות מתרחבים על מנת לאפשר לראש התינוק (כ־9.5 ס"מ) לעבור בהם. הלידה עשויה לגרום לקרעים בפתח הנרתיק, בשפתיים, ובדגדגן. פיום הערווה (חיתוך של חיץ הנקביים קודם הלידה) מבוצע לעיתים על מנת להגביל את הקרעים.