ב-9 בינואר 1987 נפתחה חנות האוזן השלישית הראשונה, ברחוב שינקין בתל אביב. מקימי המקום היו מיקי דותן, עד אז הבעלים של חנות התקליטים "מנגו" (ושל חנויות נוספות בהולנד, בלגיה וגרמניה), ודורון גיל, הבעלים של חנות התקליטים "פאז". מיקום החנות נבחר ברחוב שינקין, מכיוון שהיה זה רחוב מרכזי עם שכר דירה נמוך. בתחילה התעסקה החנות בתקליטי יד שנייה, אבל מהר מאוד בגלל הביקוש הם גם החלו לייבא תקליטים חדשים. החנות הפכה למרכז לאספני תקליטים, דבר שקיבל חיזוק עם כניסתו של הדיסק אל תוך שוק המוזיקה. בעוד האוזן הפכה למקום מרכזי עבור אספני יד שנייה, החלו להגיע מצד הלקוחות בקשות להוצאה מחודשת של תקליטים ישנים, נכסי צאן ברזל במוזיקה הישראלית, שנעלמו מהמדף. תקליטה של להקת "אחרית הימים" היה הראשון בהוצאת האוזן, ואלף עותקיו, שאזלו תוך שבוע, שכנעו את בעלי החנות שהוצאה לאור תהיה חלק בלתי נפרד מהחברה. בינתיים דורון גיל עזב, ואל המקום הצטרפו אלי חיון ולימור בלט שיחד עם עדי שלוש ומיקי דותן, המייסד והבעלים, מהווים עד היום את צוות ניהול האוזן.
באותו זמן החל להתפתח פורמט הווידאו, וקלטות וידאו מוזיקליות הצטרפו אל מדפי הויניל. יבואני הווידאו בישראל לא הביאו את השוליים של הקולנוע – סרטים אילמים, קומדיות קאלט, הומור אנגלי, סרטי אמנות ועוד - והאוזן החלה לשמש גם כספריית וידאו על בסיס של סרטים מיובאים. אחרי כשנה וחצי של התמקדות בשוליים החלה האוזן להחזיק בספרייה גם את המיינסטרים.
בשנתיים הראשונות פתחה האוזן השלישית גם פאב, שערך הקרנות פומביות של סרטים מאוצר הספרייה.
סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הם גם עידן פריחתו של רחוב שינקין, שהפך למרכז תל אביבי, עם מסיבות רחוב ופעילות סביב השעון. האוזן מצאה עצמה במקום טוב באמצע, והרחיבה את פעילותה: העיתון הראשון של האוזן, "זהב שחור", יצא לאור, בפאב היו ערבי הרצאות והקרנות שמשכו קהל רב וההוצאה לאור התרחבה לכיוון מוזיקה מקומית עכשווית, עם דיסקים ראשונים של נושאי המגבעת, פוליאנה פרנק, אנסמבל מזרח-מערב ועוד.
בסוף שנות ה-90, כשה-DVD החל להחליף את הווידאו, הפכה האוזן לאחת מספריות ה-DVD הגדולות בעולם, מבחינת כמות הכותרים השונים שהיא החזיקה (נכון לסוף העשור הראשון של המאה ה-21, כ-30 אלף כותרים שונים; אילן לובטון הוא מנהל הרפרטואר של ספריות האוזן). במקביל, הקהל הלך והתרחב ושינקין נהיה רחוב צפוף ומסחרי מאוד. ביולי 2005 עברה האוזן השלישית למשכנה החדש ברחוב קינג ג'ורג' 48 בתל אביב, לשעבר מקום מושבו של קולנוע מקסים. שם, תחת קורת גג גדולה אחת, שוכנות יחד כל מחלקות האוזן השונות. ביולי 2008 נפתח ה"אוזןבר" בקומת אולמות הקולנוע. שני סניפים נוספים של החברה שוכנים בחיפה ובירושלים.
מחלקות האוזן.
החנויות.
אלה כוללות את החנות בתל אביב, שם, בחלל אחד, שוכנות כמה חנויות שונות: חנות רוק, ג'אז, ספריית די.וי.די וחנות למכירת די.וי.די. כאמור, חנויות נוספות בירושלים ובחיפה, כל אחת מותאמת לעיר שבה היא ממוקמת.
בר הופעות ואולמות הקרנה – מעל חנויות האוזן בתל אביב ממוקם ה"אוזןבר" המארח להקות שוליים ואינדי מרכזיות, בסצנת המוזיקה המקומית. באוזןבר מוקרנים מדי ערב סרטי אנימציה, וידאוקליפים, הופעות נדירות וסרטי אינדי ישראלים בארבעת אולמות הקולנוע הצמודים לבר.
חנות "האוזן השלישית" בחיפה נפתחה בשנת 1988 במדרחוב נורדאו בשכונת הדר. בשנת 2000 עבר הסניף לרחוב מוריה 13 במרכז הכרמל, ולאחר כעשור עבר לרחוב מוריה 3. ב-14 במרץ 2018 עבר הסניף למתחם סינמטק חיפה.
חנות "האוזן השלישית" בירושלים נפתחה ב-1995 ברחוב עמק רפאים בשכונת המושבה הגרמנית בעיר. סניף זה נסגר לאחר 18 שנות פעילות, ב-30 ביוני 2013, עקב קשיים כלכליים. אולם לאחר שנה וחצי, ב-30 בדצמבר 2014, נפתח הסניף מחדש בסינמטק ירושלים, תחת המיתוג "האוזן בסינמטק". זאת לאחר מאבק ציבורי של מספר לקוחות.
ב-20 ביוני 2007 נפתח סניף נוסף של "האוזן השלישית" ברעננה (ברחוב אחוזה 85), בו הוצעו למכירה דיסקים וחוברות קומיקס, וסרטי DVD למכירה והשכרה. סניף זה נסגר לאחר תקופה קצרה.
ב-2019 נפתח סניף נוסף של "האוזן השלישית" בדרום תל אביב, שמוקדש בעיקר לתקליטים.
הקרנות פומביות.
המחלקה הגדולה בישראל להשכרת סרטים להקרנות פרטיות ופומביות של סרטים חדשים וקלסיקות מכל המפיצים המקומיים ומחו"ל - הקרנות סרטים בכל הפורמטים כולל DVD, DCP, סטרימינג ו-35 מ"מ. בין לקוחות החברה בתי קולנוע פריפריאליים, דוגמת אלה שבמועצות מקומיות, מוסדות ציבוריים שונים כגון צה"ל, שירות בתי הסוהר, מערכת החינוך, וגם חברות פרטיות ואנשים פרטיים המעוניינים להקרין לקבוצות ועוד.
הוצאה לאור.
לאוזן ארבעה לייבלים המוציאים לאור:
אתר ועיתון.
לאוזן אתר המכיל את קטלוג הסרטים הגדול ביותר בעברית וכן תוכני קולנוע רבים אחרים (כתובת, ביקורות, עדכונים וכו'), וכן מגזין תלת שנתי המופץ ללקוחות האוזן ובו מגוון כתבות וביקורות, המצביעות על מגמות במוזיקה ובקולנוע על פי עובדי ועובדות המקום.
חברת PLYMEDIA החלה אף היא את דרכה באוזן השלישית. בין יוזמיה יובל קליין, שהצטרף לאוזן כבר ב-1987. פליימידיה היא חברת סטארט-אפ העוסקת בהוספת "שכבות" לסרטים - תוכן, פרסום ותרגום - והיא ממוקמת כיום בפאלו-אלטו בחוף המערבי באמריקה.
חנות האוזן השלישית במיקומה המקורי ברחוב שינקין מופיעה בסרט הקולנוע "הבועה". הסרט עוקב אחר סיפורם של חבורת צעירים המתגוררים בלב תל אביב וחיים את הוויית "הבועה" התל אביבית הבורגנית. אחד מהם, נועם, עבד כמוכר דיסקים בחנות.
Trypanosoma cruzi
Trypanosoma cruzi (טריפנוזומה קרוזי או טריפנוסומה קרוזי), מין טפילי השייך לסוג "Trypanosoma". המין אחראי למחלות טריפנוזומיאזיס בבני אדם ובבעלי חיים באמריקה. המחלה מועברת באמצעות פרטי פשפשים טורפניתיים מתת-המשפחה Triatominae, המפרישים צואה על פני העור ובמקביל עוקצים; לאחר מכן האדם מגרד את אזור העקיצה וההפרשות הנגועות חודרות לגופו.
טריפנוזומיאזיס אמריקני, או מחלת צ'אגאס, היא מחלה העלולה להיות קטלנית. למחלה שתי צורות, טריפומסטיגוטים (השלב בו הטפיל מדבק) המתפתח בזרם הדם ואמסטיגוטים (שלב התרבות של הטפיל) המתפתח ברקמות. המחלה עלולה להתפתח בלי שניתן להבחין בה, ולהיראות כנפיחות מקומית באתר החדירה של הטפיל מבעד לעור. הצורה הכרונית עלולה להתפתח 10 עד 20 שנה לאחר ההידבקות. צורה זו משפיעה על איברים פנימיים (הלב, הוושט, המעי הגס ומערכת העצבים ההיקפית). הסובלים מן המחלה עלולים למות מכשל בלב.
המחלה מטופלת באמצעות ניפוטימוקס ובנזנידאזול, אולם אלו אינם יעילים במקרה של מחלה כרונית, לה אין תרופה יעילה.
מחזור חיים.
מחזור חייו של טפיל "Trypanosoma cruzi" מתחיל בבעל חיים, כדוגמת ארמדילים וכלבים ביתיים. פשפשים ממשפחת הטורפניתיים משמשים כווקטורים להעברת המחלה. כאשר הפשפש צורך מנת דם, הוא יונק גם טפילי "T. cruzi". בגופו של הפשפש עוברים הטפילים לשלב התפתחותי הנקרא אפימסטיגוט, שבו הם יכולים להתרבות. לאחר התרבות בתהליך מיטוזה, עוברים האפימסטיגוטים לדופן התא הרקטלי. בשלב זה הופך הטפיל למדבק. "T. cruzi" מדבקים נקראים טריפומסטיגוטים. כאשר הפשפש עוקץ אדם ומפריש, הטריפומסטיגוטים נמצאים בהפרשות.
הטריפומסטיגוטים חודרים לגוף האדם דרך פצע העקיצה, או באמצעות מעבר דרך ממברנה רירית. כאשר חודרים הטפילים לתא אנושי, הם הופכים לאמסטיגוטים, שלב נוסף בהתפתחותם שבו הם מתרבים במיטוזה. לאחר התרבות מצטברת כמות גדולה של אמסטיגוטים בתא, ופסאודוציסטים מתפתחים בתאים הנגועים. אז הופכים האמסטיגוטים חזרה לטריפומסטיגוטים, והתא מתפקע. לאחר מכן הטריפוסטיגוטים עוברים להדבקת תאים אחרים, או נמצצים על ידי פשפשים אחרים.
בין היתר הטפיל מתחמק מפעולת מערכת החיסון, עקב מניעת פעולת חלבוני המשלים, כמו הפעילות של חלבון DAP, שגורם להפרדה בין חלקי הקומפלקס C3 Convertase. קומפלקס זה הכרחי לצורך עצירת פעילות הפתוגן, למשל באמצעות יצירה של חור בממברנה בצורת membrane attack complex (MAC).
שכונת בן דור
מלחמת העצמאות של שוודיה
מלחמת העצמאות השוודית (שוודית: Befrielsekriget "מלחמת השחרור"), הייתה מלחמת אזרחים, שבמהלכה הצליח האציל השוודי גוסטב ואסה להדיח את כריסטיאן השני, מלך דנמרק מתפקידו כעוצר איחוד קאלמאר. ואסה הוכתר כמלך החדש של שוודיה ב-6 ביוני 1523 בעיר סטראנגס. בשנת 1522 הצטרפה העיר ההנזית לובק, לצד השוודים במלחמה. לאחר כיבוש סטוקהולם ביוני 1523 שוודיה הוכרזה רשמית כמדינה עצמאית, ובספטמבר אותה שנה שוחררה גם פינלנד השוודית. באמנת מאלמה שנחתם ב-1 בספטמבר 1524, שוודיה התנתקה רשמית מאיחוד קאלמאר.
רקע.
כריסטיאן השני, מלך דנמרק ובעל בריתו, הארכיבישוף השוודי גוסטב טרול, נצר למשפחת אצילים בולטת שתמכה באיחוד, ניסו לחסל את מפלגת סטור הבדלנית בקרב האצולה השוודית על ידי הוצאה להורג של מספר גדול מהם במרחץ הדמים בסטוקהולם. המלך לא היה פופולרי גם בשל הטלת מיסים גבוהים על האיכרים. יתר על כן, אצילים ופשוטי העם גרמנים ודניים החזיקו ברוב הטירות השוודיות וזה עורר את האצילים השוודים.
כלכלה.
ברקע היה מאבק כוחות כלכלי על תעשיית הכרייה והמתכת בברגסלגן (אזור הכרייה העיקרי של שוודיה במאה ה-16) שהוסיף משאבים כספיים גדולים הרבה יותר ליכולת הצבאית, אך גם לתלות חזקה, לסכסוך שכבר נמשך עשרות שנים על איחוד קאלאמר. מאבק כלכלי, בו מומנו הצדדים על ידי: