המשחק המקורי קיבל ציון 91 מתוך 100 באתר הביקורות Metacritic. מגזין המחשבים GameSpot ציין אותו בתור "אחד מאותם משחקים נדירים שמבדר לראותם באותה מידה שמשחקים בהם". מגזין "GamePro" תיאר את העלילה ואת הסינמטוגרפיה כמגוחכים ביותר, אך הוסיף שההתקדמות המסקרנת של המשחקיות והאתגר שבקרבות ובחידות הופכות בהצלחה את המשחק למפחיד ביותר. מבקרי המגזין "Electronic Gaming Monthly" שיבחו את הגרפיקה והסאונד הריאליסטים ואת האפשרות הייחודית לגלם שתי דמויות, וציינו בנוסף כי "המשחק נראה בתחילה כחיקוי של "Alone in the Dark" (משחק באותו ז'אנר משנת 1992) אך מדובר בחוויה חדשה לגמרי... האלמנט שמושך את השחקן הוא מוטיב הפחד. אחרי חלופת מהלומות עם הזומבי הראשון, מהר מאוד תהסס לחלוף על פני יתר המסדרונות הלא ממופים באחוזה".
המשחק השני קיבל ציון 89 מתוך 100 באתר הביקורות Metacritic, ששיבח את האווירה, התפאורה, הגרפיקה והסאונד במשחק, אך מתח ביקורת על השליטה בכפתורי המשחק, עבודת הדיבוב ומספר אלמנטים במשחקיות. מבקרי המגזין "Electronic Gaming Monthly" הסכימו שמדובר במשחק טוב יותר מקודמו שעולה עליו בכל האספקטים (משחקיות, גרפיקה, הגרפיקה ועומק הפרטים, סאונד, אווירה מפחידה וסיפור מותח).
עם צאתו של המשחק השלישי לקונסולת הפלייסטיישן, מגזין GameSpot שיבח את המשחק באומרו שמדובר במשחק המתוחכם והשאפתן ביותר עד כה מבחינת גרפיקה ומשחקיות. מגזין "Official UK PlayStation Magazine" קרא למשחק "קלאסיקה מודרנית" ומציין שהמשחק "יוצר סביבה אמינה, מאכלס אותה במגוון רב של יריבים מרושעים ומשתמש בפרוור האורבני של ראקון סיטי כדי לחדד את התעלומות הזדוניות שבו".
אלי כהן (פוליטיקאי, 1949)
אלי כהן (נולד ב-29 במאי 1949 בירושלים) הוא אמן קראטה ואיש עסקים, שכיהן כחבר הכנסת החמש עשרה מטעם מפלגת הליכוד, שגריר ישראל ביפן, ויו"ר הוועד הפועל של אוניברסיטת אריאל בשנים 2010–2013.
ביוגרפיה.
כהן נולד בשנת 1949 במושבה הגרמנית בירושלים. גדל בבית דתי. לאחר מלחמת ששת הימים התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס מונה למפקד מחלקה בצנחנים. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד מחלקה בפלוגת ההנדסה החטיבתית של חטיבת המילואים של הצנחנים 247. הפלוגה הייתה הראשונה לצלוח את תעלת סואץ במסגרת מבצע אבירי לב וכהן היה הראשון לדרוך על אדמת הגדה המערבית של התעלה. בשירות המילואים הגיע לדרגת סגן-אלוף.
בעל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מ-TVU. כהן פנה לתחום העסקים ושימש סוכן ביטוח, סוחר תחמושת ומפיץ מחשבים.
בשנת 1984 שמע מחלון משרדו ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים יריות, וזיהה מחבל עם רימון בידו. המחבל נהרג על ידו לאחר מרדף. התפוצצות הרימון הביאה לפציעתו.
כאמן קראטה.
כהן הוא אמן קראטה, בעל דרגה של דאן 5 (גו-דאן), הדרגה הגבוהה ביותר בשיטת שוטוקאן. הוא הוכשר כמאמן בכיר לאמנות לחימה במכון וינגייט וכיהן כנשיא אגודת שוטוקאן קראטה-דו בישראל. כהן הוא תלמידו המובהק של מאיר יהל, שהביא את השוטוקאן לישראל ובהמשך היה תלמידו של אושימה סנסיי, מייסד השיטה. בין תלמידיו של כהן ישנם אמנים שהגיעו לדרגות גבוהות, כגון חיים מזרחי. בשנת 1981 זכה כהן בתחום השוטוקאן במדליית זהב בתחרויות המכביה ולאחר מכן היה מאמן נבחרת ישראל בקרטה במשחקי המכביה.
כהן התאמן בעבר גם בג'ודו והגיע לדרגות גבוהות גם בקנדו (דאן 1) ואיאדו (דאן 4).
בשנת 2016 יצא לאור הספר "אמנות הלחימה: שיחות עם מאסטר ניר מלחי" (עומר ברקמן, הוצאת אסיה) ובו שיחה של אלי כהן בנושא אמנות לחימה וקורותיו בצבא, בפוליטיקה וביפן (עמ' 275–335).
עבודתו כאיש ציבור.
הצטרף לעמוס טרטמן במערכת הבחירות לראשות עיריית מעלה אדומים, ולאחר הבחירות כיהן כסגן ראש המועצה המקומית. לאחר מכן שהה בקנדה כשליח בית"ר. בשובו ארצה ב-1991 מונה לראש אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון, על ידי השר משה ארנס.
בשנת 1993 מונה למנכ"ל החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית העולמית. לאחר עליית "הליכוד" לשלטון בבחירות 1996, מונה על ידי שר הביטחון יצחק מרדכי לעוזרו האישי לענייני התיישבות.
במערכת הבחירות לכנסת החמש עשרה (1999) התמודד כהן ברשימת "הליכוד". לאחר שלא נבחר לכנסת פנה לעסקים והיה שותף בחברת ביוטכנולוגיה. בשנת 2002, בעקבות התפטרותו של יהושע מצא מהכנסת, החל לכהן בה. כהונתו נמשכה כשנה. במהלך הכהונה, אמר ראש הממשלה אריאל שרון מהליכוד כי הוא מוכן להקמת מדינה פלסטינית עצמאית. בעקבות כך הוקם גוף שנקרא בשם "שמירת ערכי הליכוד" בראשות חבר הכנסת כהן, שהחליט כי הליכוד מתנגד להודעה זו של שרון. מרכז הליכוד אישר את ההחלטה הזו ברוב מוחץ, לאחר מכן, כהמלצת הגוף כאמור.
לאחר סיום כהונתו מונה כהן לשגריר ישראל ביפן על ידי שר החוץ סילבן שלום.
בראשית 2010 התמנה לתפקיד יו"ר הוועד הפועל של המרכז האוניברסיטאי אריאל. בפברואר 2013 פורסם כי הרצל בודינגר נבחר על ידי הוועד הפועל להחליפו בתפקיד זה.
נפטרו.
ר' יהודה הלוי
פרנק זפה
מדי ווטרס
האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים
האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים (Treaty Banning Nuclear Weapon Tests In The Atmosphere, In Outer Space And Under Water), המכונה גם האמנה החלקית למניעת ניסויים (PTBT - Partial Test Ban Treaty), האמנה המוגבלת למניעת ניסויים (LTBT - Limited Test Ban Treaty) או האמנה למניעת ניסויים גרעיניים (NTBT - Nuclear Test Ban Treaty) (אף על פי שהאחרון מתייחס גם להסכם המקיף למניעת ניסויים) היא אמנה האוסרת על קיום ניסויים בנשק גרעיני להוציא ניסויים תת-קרקעיים. האמנה נועדה להאט את מרוץ החימוש, ולמנוע פיזור נשורת גרעינית לאטמוספירה.
היא נחתמה על ידי ברית המועצות, בידי נציגה, שר החוץ אנדריי גרומיקו, הממלכה המאוחדת, בידי נציגה, מזכיר החוץ אלק דאגלס-יום וארצות הברית, בידי נציגה, מזכיר המדינה דין ראסק, ב-5 באוגוסט 1963 במוסקבה. האמנה נכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר 1963. אל הצדדים המקוריים הצטרפו לאמנה 110 מדינות נוספות. 17 מדינות נוספות חתמו על האמנה אך טרם אשררו את הצטרפותם אליה.
סמל תל אביב-יפו
האמנה החלקית למניעת ניסויים גרעיניים
פארק מנחם בגין - פארק דרום
אות המשמר
אות המשמר הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשנת 1963. זהו אות השירות השלישי שהונפק על ידי מדינת ישראל, לאחר אות ההגנה (1958) ואות ההתנדבות (1961).
זכאות לאות.
אות המשמר מוענק לאזרח ישראלי או תושב קבע בארץ ישראל, אשר, בתקופה הקובעת שבין 1936 ל-1939, השלים שירות בן חצי שנה לפחות באחד מהגופים הבאים:
ובלבד שהשירות וההתנדבות בגופים אלה נעשה על דעתם של מוסדות היישוב היהודי בארץ ישראל.
מקבלי אות המשמר ששירתו במסגרות המזכות בו לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שהחל מחולק בשנת 1968.
מדוזות
אמנת קושטא
אמנת קושטא (באנגלית: The Convention of Constantinople) היא אמנה בינלאומית אשר נחתמה בקונסטנטינופול, ביום 29 באוקטובר 1888 בידי בריטניה, גרמניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, ספרד, צרפת, איטליה, הולנד, רוסיה, והאימפריה העות'מאנית, כדי להבטיח מעבר חופשי בנתיב המים של תעלת סואץ בעיתות שלום ומלחמה. כל המדינות החתומות היו באותה עת מעצמות אירופאיות. האמנה קובעת הלכה למעשה את מעמדה של תעלת סואץ כנתיב מים בינלאומי, אשר זכות המעבר החופשי בו צריכה להינתן לכל, ללא הבדל בהשתייכות לאומית של הספינה, בסוג הספינה, או במטענה. נוסח האמנה הוסכם על המדינות החותמות ב-2 במרץ 1888 והיא נחתמה בחודש אוקטובר, ותהליך אשרורה על ידי כל אחת מן המדינות החותמות הסתיים ב-22 בדצמבר 1888.
ביטוייה והשפעותיה של האמנה.
יש היסטוריונים המטילים ספק בעובדת ישומה של אמנת קושטא החל מעת שנחתמה. בריטניה אשר שלטה באזור תעלת סואץ לאורך רוב התקופה מעת חתימת האמנה ועד להלאמתה בידי מצרים הפרה כמעט באופן שיטתי את הוראות האמנה. בתקופה שבין 1888-1954 לא נערכה ולו התכנסות שנתית אחת במעמד נציגיהן של המעצמות החותמות לצורך הפיקוח על ביצוע האמנה. הבריטים ביצרו את נמלי התעלה ושטחה, התבצעה פריקה של כוחות צבא ותחמושת בשטח התעלה בעת מלחמה ואף בעיתות שלום, ספינות מלחמה הוצבו באופן קבוע בפתחי התעלה. כל אלה נעשו בניגוד מפורש ללשונה של אמנת קושטא. יחד עם זאת, הבריטים לא מנעו מעבר ספינות מלחמה איטלקיות בתעלה בשנת 1936, בדרכן לפלישה באתיופיה. לכאורה, האמנה האנגלו-מצרית משנת 1936 אשר בה התחייבה בריטניה תסיג כוחותיה ממצרים אולם תמשיך ותחזיק כוחות באזור תעלת סואץ, עומד בניגוד ללשון אמנת קושטא הקובעת כי אזור התעלה יהיה מפורז מכוחות צבא.