בנוסף, כבר בתחילת דרכה של תאוריית קרינת הוקינג זיהו בעיה פוטנציאלית בשיטת החישוב. החישוב מתבסס על נכונות תורת השדות הקוונטית על רקע של מרחב עקום ובמרחבים קצרים שרירותית (או אנרגיות גבוהות שרירותית). ביחסות הכללית, אם נבחן את חבילת הגלים הסופית (פוטון) שבורחת לאינסוף מהחור השחור ונעקוב אחריה אחורה בזמן, נקבל שאורך הגל שואף לאפס על אופק האירועים (תדירות הגל היא הגודל הפיזיקלי שאינו משתנה). באופן עקרוני, כל פיזיקה בלתי ידועה שמעבר לסקאלת פלאנק יכולה להשפיע משמעותית על תהליך קרינת הוקינג. לכן, בעיה זו נקראת הבעיה הטראנס-פלאנקיאנית.
פן ניסיוני.
יצירת חור שחור אקוסטי.
לכידה של עיבוי בוז-איינשטיין.
על מנת ליצור עיבוי בוז-איינשטיין, בחירה נפוצה היא שימוש בגז של אטומי רובידיום, מכיוון שמומנט הדיפול של הרובידיום הוא גדול בהשוואה לגזים אחרים ולכן הוא מתאים לשימוש במלכודת אלקטרומגנטית. אטומי הרובידיום הם כבדים ונוטים להתמצק במגע עם חומר אחר או זה עם זה. לכן, מנדפים אותם ושומרים אותם בצפיפות נמוכה במלכודת אופטית, הרחק מחומר מוצק אחר ועם קצב התנגשויות נמוך בינם לבין עצמם.
יצירת אופק האירועים האקוסטי.
כדי ליצור את אופק האירועים האקוסטי, יש ליצור גרדיאנט מהירויות בתוך העיבוי בוזה-איינשטיין כך שנקבל התפלגות מרחבית של מהירויות תת-קוליות ועל-קוליות. לשם כך, יש להפעיל פוטנציאל חיצוני תלוי בזמן על העיבוי, למשל על ידי לייזרים או שדות מגנטיים משתנים.
שיטת היפוך הצפיפות.
בשיטת היפוך הצפיפות, העיבוי זורם לתוך נקודת מינימום הפוטנציאל ומאיץ אל צדו השני. בנקודת המינימום הזרימה היא המהירה ביותר ולכן הצפיפות שם נמוכה כפי שמוכתב על ידי משוואת הרציפות. אם הפוטנציאל היה חזק מספיק כדי להאיץ את הזרימה למהירות על-קולית, נקבל שני אופקים אקוסטיים (אנלוגי לחור שחור וחור לבן יחסותיים) שיכולים לשמש כמהוד אקוסטי ולעזור למדוד את הפונונים.
אתגרים במדידת קרינת הוקינג פונונית.
הפרעות מעירורים אלמנטריים.
על מנת לחזות ניסיונית בקרינת הוקינג הפונונית במעבדה, יש להעלים את כל המקורות לאי-יציבויות שיוכלו למסך את התופעה. במערכות של זורמים החיכוך מהווה בעיה, ועבור מערכת של על-נוזל או עיבוי בוזה-איינשטיין יש לבחון את תנאי המהירות הקריטית של לנדאו, שקובע החל מאיזו מהירות יש לזורם מספיק אנרגיה ותנע כדי ליצור עירורים אנרגטיים (כמו פונונים) במערכת שמהווים את הפסדי האנרגיה של המערכת (חיכוך) במגע עם הדפנות של המערכת. הדופן יכולה להיות גם מלכודת אלקטרומגנטית במקרה הנפוץ של שימוש בעיבוי בוזה-איינשטיין. על מנת ליצור חור שחור אקוסטי יש להגיע למצב של זרימה על-קולית ובמקרה זה העירורים הרבים יגרמו להפסדים שלא יאפשרו לשמור על מהירות הזרימה, או ליצירה של רוטונים (סוג של עירור של הליום על-נוזלי) ומערבולות מקוונטטות. בכל מקרה, העירורים יקשו על שמירה על אופק האירועים לאורך זמן, יצירה של קרינת הוקינג או גילויה. שיטות התמודדות עם בעיות אלה:
רעש תרמי.
הצבת הקבועים המספריים בנוסחה לטמפרטורת הוקינג הפונונית תיתן:
ניתן לראות מכאן שטמפרטורת הוקינג שתתקבל היא נמוכה מאוד ומסדר גודל של formula_35, שזהו גם סדר הגודל של הטמפרטורות אליהן מגיעים במערכות אלו. אם האנרגיה התרמית של המערכת formula_36 תהיה גדולה מהאנרגיה האפקטיבית של קרינת הוקינג הפונונית formula_37 (פליטת פונונים עם התפלגות ספקטראלית של קרינת גוף שחור), לא ניתן יהיה להבחין בפונונים של קרינת הוקינג מבין רעשי הרקע. אבל, כפי שאונרו כתב במאמרו, זה עדיין יהיה קל יותר טכנולוגית מיצירה של חורים שחורים זעירים (יחסותיים) במעבדה.
מטוס תקיפה משותף
מועדון הלקוחות של דאלאס
מועדון הלקוחות של דאלאס (באנגלית: Dallas Buyers Club) הוא סרט קולנוע ביוגרפי מסוגת דרמה המבוסס על סיפורו האמיתי של רון וודרוף. הסרט בוים על ידי ז'אן מרק ואלה, ותסריטו נכתב על ידי קרייג בורטון ומליסה וואלאק. מתיו מקונוהיי מגלם את הדמות הראשית וודרוף, נשא איידס המבריח תרופות לא חוקיות לטקסס, לאחר שגילה שהן מסייעות לתסמיני המחלה. לצד מקונוהיי מככבים בסרט ג'ניפר גארנר וג'ארד לטו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2013, והוא יצא בהפצה מוגבלת ב-1 בנובמבר באותה שנה. ב-23 בנובמבר באותה שנה הסרט יצא לאקרנים בתפוצה מלאה. הסרט זכה לביקורות מהללות ובפרט למשחקם של מתיו מקונוהיי וג'ארד לטו. הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריות השחקן הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר והאיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר. כמו כן זכה הסרט בשני פרסי גלובוס הזהב ובשני פרסי גילדת שחקני המסך.
עלילה.
יום בהיר אחד בשנת 1985 מתחוור לוודרוף (מתיו מקונוהיי), בוקר וחשמלאי הומופוב, שהוא נשא HIV, ונותר לו כחודש ימים לחיות. חבריו ההומופובים מתנכרים אליו לנוכח חשדם שהוא הומוסקסואל. בבית החולים הוא מטופל על ידי ד"ר איב סָָקס (ג'ניפר גארנר). באותה עת מתחיל בבית החולים ניסוי קליני בתרופה חדשה שנקראת "AZT". וודרוף מעוניין להיות מטופל בתרופה, אך לצערו בניסוי קליני חלק מהמטופלים מקבלים ללא ידיעתם פלצבו. וודרוף לא מוכן לקחת סיכון, והוא משחד את אחד העובדים בבית החולים, שמספק לו "AZT". בבית החולים, הוא פוגש את רייאון (ג'ארד לטו), טרנסג'נדרית נשאית איידס. כאשר אמצעי האבטחה בבית החולים מתהדקים, נעצרת אספקת התרופה. וודרוף מקבל המלצה על רופא אמריקאי במקסיקו ונוסע אליו. ד"ר וואס (גריפין דאן) טוען כי "AZT" הוא רעל ונותן לוודרוף תרופות אחרות, אשר טרם אושרו בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי. כאשר בריאותו של וודרוף משתפרת, הוא מחליט לסחור בתרופות אלה. הוא מבריח אותן לארצות הברית כשהוא מחופש לכומר, וטוען שהן לשימושו האישי בלבד. בינתיים, ד"ר סָָקס מגלה את השלכותיה השליליות של ה-"AZT", אך מנהל בית החולים, ד"ר סיבארד (דניס או'הר), מבקש ממנה לחדול מבדיקותיה.
וודרוף מתחיל למכור את התרופות. הוא נעזר ברייאון המספק לו הרבה לקוחות. השניים מקימים את "מועדון הלקוחות של דאלאס", והם גובים דמי חברות חודשיים בסך ארבע מאות דולר. העסקים פורחים, וודרוף מתחיל להעריך את רייאון ולהחשיבו כידיד. לאחר שוודרוף מקבל התקף לב, ד"ר סיבארד מתוודע לתרופה האלטרנטיבית ולפעילות המועדון. סוכן ה-FBI, ריצ'רד בארקלי (מייקל אוניל), מחרים לוודרוף את התרופות, ואף מאיים להעמידו לדין.
בארקלי פושט על מועדון הלקוחות של דאלאס, אך מסתפק בקנס כספי. לאחר שהמועדון נקלע לקשיים כלכליים, רייאון פונה לאביה בבקשת עזרה. רייאון מספרת לוודרוף שהיא מכרה את ביטוח החיים שלו על מנת לגייס כסף. וודרוף נוסע למקסיקו כדי לקנות את התרופות. כשהוא חוזר, הוא מגלה שרייאון מתה כתוצאה מטיפול ב-"AZT". בדומה לוודרוף, ד"ר סָָקס זועמת על ההנהלה. ההנהלה מבקשת מד"ר סָָקס להתפטר על רקע שיתוף הפעולה שלה עם המועדון, אך היא מסרבת.
ככל שהזמן עובר, וודרוף מגלה חמלה כלפי חברי המועדון ההומוסקסואלים, ופחות מתייחס לעניין כעסק למטרות רווח. כאשר מתחיל קושי רב בהשגת התרופות המועילות, וודרוף תובע את מנהל המזון והתרופות האמריקאי, אך השופט דוחה את התביעה לא מחוסר צדק אלא כתוצאה ממגבלות החוק. בכתוביות בסוף הסרט נכתב שוודרוף נפטר בשנת 1992, כשבע שנים לאחר שהרופאים חזו שהוא ימות.
הפקה.
רון וודרוף התראיין לעיתון "The Dallas Morning News" בשנת 1992. כחודש לפני מותו בספטמבר 1992, התסריטאי קרייג בורטון ראיין והקליט את וודרוף, והוא אף אסף חומרים כמו יומניו של וודרוף. בורטון שינה פעמים רבות את התסריט, וכבר בשנות ה-90 הוא ניסה להוציא לפועל את הפקת הסרט. דניס הופר נבחר להיות הבמאי ו-וודי הרלסון נבחר לגלם את וודרוף. אולם הפקת הסרט לא צלחה עקב בעיות כספיות. תסריט הסרט נשלח גם לג'ארד לטו שהודה שהוא לא טרח לקרוא אותו.
בסוף שנות התשעים, מארק פורסטר נבחר לביים את הסרט, ובראד פיט לוהק לגלם את וודרוף. בשנת 2008 נבחרו לתפקידים האלו הבמאי קרייג ג'ילפסי והשחקן ראיין גוסלינג. אולם לבסוף נבחרו לתפקידים ז'אן מרק ואלה ומתיו מקונוהיי. אחותו של וודרוף הייתה מרוצה מהליהוק עקב הדמיון בין אחיה לבין מקונוהיי.
מקונוהיי השיל כ-21 קילוגרמים ממשקלו לצורך התפקיד. במהלך הדיאטה הוא נשאר בביתו, והוא אף הפסיק להיפגש עם אנשים. מקונוהיי סיפר שראייתו נחלשה ושהוא התקשה לבצע פעילות ספורטיבית. לטו השיל 14 קילוגרמים לצורך התפקיד. הוא טען שהוא הפסיק לאכול כדי לאבד משקל מהר יותר.
צילומי הסרט התרחשו בניו אורלינס באמצע 2012 וארכו כ-25 ימים.
ואגנר מורה
ואגנר מניסובה דה מורה (בפורטוגזית: Wagner Maniçoba de Moura; 27 ביוני 1976) הוא שחקן, במאי קולנוע ומוזיקאי ברזילאי. התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "יחידת עילית", "" ו"אליסיום". גילם את דמותו של פבלו אסקובר בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "נרקוס"; בעבורו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשנת 2016.
ביוגרפיה.
מורה נולד בעיירה רודלס וגדל בעיר סלבדור שבמדינת באהיה, בצפון-מזרח ברזיל. אמו הייתה עקרת בית, ואביו היה סמל בחיל האוויר הברזילאי. מורה הוא בוגר "האוניברסיטה הפדרלית באהיה" עם תואר בעיתונאות.
קריירה.
הוא החל את דרכו כשחקן בקולנוע הברזילאי בתפקידים קטנים בסרטים שפרצו לתודעה העולמית וזכו להצלחה, כגון "אישה על הגובה", "קראנדירו", "איש השנה" ו"מאחורי השמש" של וולטר סאלס.
הוא פרץ ככוכב מקומי בברזיל בשנת 2005 בזכות תפקיד ראשי בדרמה הארוטית "עיר תחתית", לצדה של אליס בראגה.