באולימפיאדת סידני (2000) צומצם מספר קטגוריות המשקל ל-8. קטגוריות קל-זבוב וקל-כבד בוטלו, ויתר הקטגוריות חולקו מחדש: זבוב (עד 54 ק"ג), תרנגול (עד 58 ק"ג), נוצה (עד 63 ק"ג), קל (עד 69 ק"ג), חצי-כבד (עד 76 ק"ג), בינוני (עד 85 ק"ג), כבד (עד 97 ק"ג) וסופר-כבד (עד 130 ק"ג). באולימפיאדת אתונה (2004) בוטלה גם קטגוריית משקל זבוב, ושבע הקטגוריות הנותרות התחלקו אחרת: תרנגול (עד 55 ק"ג), נוצה (עד 60 ק"ג), קל (עד 66 ק"ג), חצי-כבד (עד 74 ק"ג), בינוני (עד 84 ק"ג), כבד (עד 96 ק"ג) וסופר-כבד (עד 120 ק"ג). באותם משחקים גם מתאבקות החלו להשתתף במשחקים האולימפיים, בארבע קטגוריות משקל: זבוב (עד 48 ק"ג), קל (עד 55 ק"ג), בינוני (עד 63 ק"ג) וכבד (עד 72 ק"ג).
לאחר אולימפיאדת לונדון (2012) בחן הוועד האולימפי הבינלאומי את האפשרות לצמצם את מספר הענפים שבהם נערכות תחרויות במשחקים האולימפיים, בשל העלויות הגוברות של המשחקים או להחליף את חלקם בענפים פופולריים יותר. התפיסה שהוביל הוועד האולימפי הייתה שיש לקבוע 25 ענפי ליבה (מתוך 26 ענפים, ולאחר שהבייסבול כבר הוצא מהתוכנית האולימפית לפני אולימפיאדת לונדון). לענפי הליבה יצטרפו ענפים שיתחלפו מדי אולימפיאדה. בישיבה שנערכה ב-12 בפברואר 2013 הוחלט כי ההיאבקות לא תיכלל עוד בין ענפי הליבה, וכי ההחלטה תיכנס לתוקף באולימפיאדת טוקיו (2020). עם זאת, בישיבת הוועד האולימפי ב-8 בספטמבר אותה שנה הוחלט בכל זאת לכלול את ההיאבקות באולימפיאדת טוקיו, לאחר שנבחרה להיות הענף הזמני שיצטרף ל-25 ענפי הליבה. יתר הענפים שהתמודדו על האפשרות להיות הענף הזמני היו בייסבול, הוקי גלגיליות, וו-שו, טיפוס ספורטיבי, סקווש, סקי מים וקראטה.
שיטת התחרויות.
כל מדינה רשאית לשלוח לכל היותר מתאבק אחד בכל קטגוריית משקל. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט בת ארבעה או חמישה שלבים, בהתאם למספר המשתתפים (אם מספר המתאבקים בקטגוריית משקל מסוימת גבוה מ-16, נערכים חמישה שלבים). המנצח בשלב הגמר זוכה במדליית זהב, והמפסיד בקרב זה זוכה במדליית כסף. בעבר נערך קרב על מדליית הארד בין המפסידים בשלב חצי הגמר. אולם, מאז אולימפיאדת בייג'ינג (2008), ממשיכים המתאבקים שהפסידו לשני המעפילים לגמר לאורך הדרך לשני שלבי ניחומים מקבילים, שנערכים אף הם בשיטת נוקאאוט. המנצח בכל שלב ניחומים כזה זוכה במדליית ארד.
מדליות.
לאורך השנים זכו מתאבקים מ-54 מדינות שונות במדליות אולימפיות. בתקופה בה ברית המועצות הייתה קיימת והשתתפה במשחקים האולימפיים, הדומיננטיות שלה בענף הייתה כה גדולה, עד כי גם כיום, 7 אולימפיאדות לאחר התפרקותה, היא עדיין עומדת בראש טבלת המדליות, ורק למדינה אחת, ארצות הברית, יש סיכוי מבחינה מתמטית לעבור אותה באולימפיאדת טוקיו (2020). בחלוקה לפי סגנונות, בסגנון היווני-רומי בולטות ברית המועצות, פינלנד ושוודיה, ואילו בסגנון חופשי מובילה ארצות הברית, ואחריה ברית המועצות ויפן.
מתאבקים ישראלים במשחקים האולימפיים.
15 מתאבקים ישראלים השתתפו במשחקים האולימפיים, בשבע אולימפיאדות, בין אולימפיאדת מינכן (1972) לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). כולם פרט לשניים התחרו בסגנון יווני-רומי.
שניים מבין שלושת המתאבקים הראשונים שייצגו את ישראל באולימפיאדת מינכן, אליעזר חלפין ומרק סלבין, נרצחו בטבח הספורטאים. השלישי, גד צברי, הצליח להימלט וניצל.
המתאבק הישראלי שרשם את ההישג הגבוה ביותר היה יורי יבסייצ'יק, שסיים במקום הרביעי באולימפיאדת סידני (2000). מתאבק ישראלי נוסף, גוצ'ה ציציאשווילי, סיים במקום החמישי באולימפיאדת אטלנטה (1996) ובמקום השישי בסידני.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ייצגה את ישראל מתאבקת ראשונה, אילנה קרטיש.
ויסמודגיב
ויסמודגיב (באנגלית: Vismodegib) היא תרופה לטיפול בגידול מסוג קרצינומה של תאי הבסיס. ויסמודגיב, הנמכרת תחת השם המסחרי אריבדג' (ERIVEDGE), משמשת לטיפול במקרים של סרטן עור מסוג קרצינומה של תאי הבסיס ( BASAL CELL CARCINOMA - BCC ) - הסרטן השכיח ביותר באדם. התרופה מאושרת לשימוש במצבים של BCC מתקדם שהטיפול הכירורגי או הקרינתי בו נכשל, או ל BCC גרורתי (סל הבריאות הישראלי). התרופה נחקרת גם כטיפול לסרטן קיבה, לבלב ומדולובלסטומה אך יעילותה במחלות אלה עדיין לא הוכחה.
מנגנון הפעולה.
ויסמודגיב היא מולקולה שהונדסה במיוחד על מנת לשמש כמעכב תחרותי למולקולה המצויה על קרום התא בשם SMOOTHENED. בדרך זו התרופה חוסמת מערכת תאית ביוכימית חשובה של העברת אותות הקרויה - "נתיב הקיפוד" או (HEADGEHOG PATHWAY (HH. נתיב ה-HH נחוץ לצורך התפתחות עוברית תקינה, אך מנוטרל ברוב הרקמות באדם מבוגר. הנטרול נעשה על ידי דיכוי אקטיבי של מולקולת SMOOTHENED בידי מולקולה אחרת בשם PATCHED. ב 90% מחולים מהחולים הסובלים מ BCC, נמצאה מוטציה בגידול, אשר איננה מאפשרת את הדיכוי האקטיבי של מולקולת SMOOTHENED בידי PATCHED כך ש"נתיב הקיפוד" נותר פעיל ללא בקרה. פעילות היתר הבלתי מבוקרת של "נתיב הקיפוד" גורמת להתפתחות של גידול מסוג BCC.
התוויות לטיפול.
ויסמודגיב מיועד לחולים עם BCC גרורתי (מצב נדיר מאד), או בחולים עם BCC מקומי במצב מתקדם (מטופלים שהטיפול בהם על ידי ניתוח או הקרנות נכשל או כאלה שהניתוח עשוי להביא לעיוות קוסמטי משמעותי). התרופה אושרה לטיפול על ידי ה-FDA האמריקאי בשנת 2012 והוכנסה לסל הבריאות בישראל בשנת 2013. התרופה אסורה לשימוש לפני הריון או במהלך הריון, בשל השפעותיה על העובר.
יעילות הטיפול.
בחולים עם BCC מקומי בשלב מתקדם, התרופה נמצאה יעילה בעצירת הגידול או בנסיגתו ב כ-75% מהמטופלים. כ-25% מהחולים אינם מגיבים לטיפול. בכ-32% אחוז מהמטופלים הגידול נעלם לחלוטין. יעילות התרופה נמוכה יותר במצב של BCC גרורתי.
תופעות לוואי.
את התרופה יש לקחת בבליעה פעם ביום באופן כרוני (כדור של 150 מ"ג). מרבית המטופלים בתרופה סובלים מתופעת לוואי אשר רובן קלות- בינוניות בחומרתן. תופעות הלוואי השכיחות כוללות התכווצות שרירים, ירידה בחוש הטעם, הקרחה, ירידה בתיאבון ובמשקל, בחילה, הקאות שלשולים ועצירות. מעל ל-30% מהחולים מפסיקים את הטיפול בשל תופעות הלוואי.
בית אורות
מיר (עיר)
וסטיה
בוקצדה
בוקצ'דה
ניתוח אורתוגנטי
מאהא וג'ירלונגקורן, נסיך תאילנד
יורי יבסייצ'יק
יורי יבסייצ'יק (ברוסית: Юрий Евсейчик; נולד ב-23 בינואר 1971) הוא מתאבק-עבר ישראלי, שהתחרה בסגנון יווני-רומי בקטגוריית משקל סופר-כבד (120 ק"ג ומעלה). הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם, וסיים במקום הרביעי באולימפיאדת סידני (2000), ההישג הגבוה ביותר שרשם מתאבק ישראלי במשחקים האולימפיים.
קורות חיים.
יבסייצ'יק נולד בדונצק שבברית המועצות (כיום באוקראינה), והחל להתאמן בהיאבקות בגיל 9. ב-1989 זכה במדליית הזהב באליפות אירופה לנוער שנערכה בוויטן שבגרמניה, בקטגוריית משקל של עד 115 ק"ג. לאחר התפרקות ברית המועצות ועצמאות אוקראינה, עבר לייצג אותה, וזכה במקום החמישי באליפות העולם שנערכה בפראג ב-1995.
באמצע שנות ה-90 עלה לישראל, והצטרף למועדון מכבי אילת. הוא החל לייצג את ישראל ב-1998. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה במינסק סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה באותה ביבלה שבשוודיה זכה במדליית ארד, הישג השיא שלו.
ב-1999 סיים במקום העשירי באליפות אירופה באתונה ובמקום החמישי באליפות העולם בסופיה. באליפות אירופה שנערכה במוסקבה בשנת 2000 סיים במקום הרביעי. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת סידני, וגם בה סיים במקום הרביעי, ההישג הגבוה ביותר אי פעם של מתאבק ישראלי במשחקים האולימפיים.
בשנת 2001 סיים במקום השישי באליפות אירופה באיסטנבול. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בפטרס, סיים רק במקום ה-20. ב-2002 שיפר את הישגיו, כשזכה במקום הרביעי באליפות אירופה שנערכה בסייניוקי שבפינלנד, ובמקום השישי באליפות העולם שנערכה במוסקבה. באליפות אירופה שנערכה בבלגרד ב-2003 סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה באותה שנה בקרטיי שבצרפת, סיים במקום ה-13. באליפות אירופה שנערכה בהפראנדה שבשוודיה סיים פעם נוספת במקום השני. הוא השתתף באותה שנה גם באולימפיאדת אתונה (2004), אך לא הצליח לשחזר את הישגו מסידני, וסיים רק במקום ה-19. אחרי האולימפיאדה פרש מההיאבקות.
גוג
אלברכט, נסיך פרוסיה (1809–1872)
אלברכט נסיך פרוסיה (בגרמנית: Albrecht von Preußen; 4 באוקטובר 1809 - 14 באוקטובר 1872) היה איש צבא ונסיך גרמני מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה.
נולד בקניגסברג (כיום קלינינגרד) שבפרוסיה המזרחית לפרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ואשתו המלכה לואיזה. היו לו שישה אחים ואחיות בוגרים ממנו, שנה לאחר לידתו מתה אמו. הוא שרת כקצין פרשים בצבא הפרוסי תחת שלטון אחיו פרידריך. הוא השתתף באופן פעיל במלחמת שבעת השבועות בשנת 1866 תחת שלטון אחיו וילהלם, ולקח חלק בארבעה קרבות לפחות.
במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 פיקד על יחידת פרשים מהארמייה השלישית, והשתתף בקרבות של הטירה הלבנה, סדאן, ופריז. על גבורתו בקרבות אלו זכה בעיטור הפור לה מריט. אלברכט היה גם חבר ברייכסטאג של הקונפדרציה הצפון-גרמנית ונודע כשמרן קיצוני.
הוא מת ב-1872, ונקבר במאוזוליאום בגנים בארמון שרלוטנבורג.
משפחתו.
אלברכט נישא מספר פעמים, מנישואיו הראשונים למריאן, נסיכת הולנד נולדו לו 5 ילדים:
מנישואיו לברונית רוזלי פון ראוך נולדו לו שני ילדים:
אגסילאוס (מדינאי)
אגסילאוס (ביוונית: Ἀγησίλαος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה נואם ומדינאי ספרטני בולט, שהכשיל למעשה את הרפורמות שניסה ליזום אגיס הרביעי.
ביוגרפיה.