גרהאם נולדה בז'נבה שבשווייץ, וגדלה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביה ג'וזף הוא ממשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית ממוצא ליברי, ואמה, נטשה היא יהודייה ממוצא רוסי ופולני. הוריה התגרשו כשהייתה בת 5. גרהאם נולדה כשאביה עבד באירופה כעיתונאי עבור האומות המאוחדות. אביה היה מפיק מוזיקלי והסנדק של שניים מילדיו של קווינסי ג'ונס. סבה מצד אביה היה שגריר מטעם האו"ם, שכיהן במשך 40 שנה בהולנד, בשוודיה, ברומניה, ובקניה. סביה מצד אביה היו פליטים מליבריה, בעוד סביה מצד אמה היה ניצולי שואה.
לגרהאם יש משפחה בישראל, אחיה-למחצה יעקב נולד בתל אביב. גרהאם עורכת לעיתים ביקורים בישראל, ומבקרת את בני משפחתה שגרים בה. היא ביקרה בישראל ב-2016, בדצמבר 2018 ובמאי 2019.
קריירה.
ריקוד.
כשהייתה בת 15 גילתה אותה הכוריאוגרפית פאטימה רובינסון, והיא החלה להופיע כרקדנית ליווי של מיסי אליוט, פארל וג'יימי פוקס. בנוסף עבדה עם כוריאוגרפים בכירים, והופיעה בקליפים של נלי, אקון, ג'סטין ביבר, 112 וג'ון לג'נד.
משחק.
גרהאם הופיעה בתפקידי אורח בסדרות כמו "CSI", "ככה זה בחיים", "The O.C.", "מלקולם באמצע", "ליזי מקגוויר", "גריק" ו"האנה מונטנה", עד שבשנת 2009 התקבלה לתפקיד של בוני בנט, מכשפה צעירה בסדרת הדרמה העל-טבעית "יומני הערפד" של רשת הטלוויזיה The CW. בקולנוע הופיעה בסרט "שוב בן 17" (2009) עם זאק אפרון ומת'יו פרי ובסרט האימה "השותפה" (2011). באוגוסט 2011 יצא סרטה הראשון בו שיחקה תפקיד ראשי, "שחקי אותה מותק 2", המשך לסרט הראשון שבו כיכבה ג'סיקה אלבה.
בשנת 2014 השתתפה במותחן הארוטי "מכורה" של הבמאי בילי וודרוף, אודות אמרגנית שמנהלת רומן סוער מחוץ לנישואים עם צייר פרובוקטיבי ונגררת למעגל שקרים.
בשנת 2017 השתתפה בסרט "", המבוסס על חייו של הראפר טופאק שאקור; בסרט גילמה גרהאם את השחקנית ג'יידה פינקט סמית' שלמדה איתו בבית ספר לאמנויות. בשנת 2018 השתתפה בסרט הפעולה של נטפליקס "בדרך אליה" לצדם של תיאו ג'יימס ופורסט ויטאקר. בשנת 2019 שיחקה בסרט הפשע "הורד המורעל", בכיכובו של ג'ון טרבולטה.
בשנת 2020 שיחקה בקומדיה הרומנטית "מבצע חג המולד" של שירות הסטרימינג נטפליקס, ובדרמה ההיסטורית "הקיסר" של הבמאי האיראני-אמריקאי מארק אמין. שיחקה גם בשנת 2020 בסרטו של ריזה "עיר רצחנית".
מוזיקה.
גרהאם הצטרפה לבלאק אייד פיז במסע ההופעות שלהם Black Blue &amp; You Tour, והתארחה לצד סנופ דוג בשיר The Donque Song ועם ויליאם אדמס בשיר I Got It From My Mama. הוציאה שלושה סינגלים משלה, שזכו להצלחה במועדונים.
בנוסף, הקליטה גרהאם גרסת כיסוי לשיר Only Happy When It Rains של Garbage שהושמע באחד הפרקים של הסדרה יומני הערפד.
הסינגלים של גרהאם נקראים :
Sassy שיצא ב-2010
I Want It All שיצא ב-2011
Put Your Graffiti On Me שיצא ב-2012.
ב-2012 גרהאם הוציאה מיני-אלבום (EP) בשם "Against the Wall" הכוללים את הסינגלים "Put Your Graffiti On Me" שהגיע למקום 5 במצעד הדאנס של הבילבורד ו- "Wanna Say" שהגיע למקום 25 במצעד זה.
ב-2015 גרהאם הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Roxbury Drive".
חיים אישיים.
מאז 2017 גרהאם מתגוררת באטלנטה, ג'ורג'יה, לאחר שהתגוררה בעבר בשכונת הוליווד הילס בלוס אנג'לס.
דוברת אנגלית, צרפתית, וספרדית, וכן מעט עברית ופורטוגזית. היא תומכת בזכויות להט"ב. מאז 2012 גרהאם היא טבעונית, כשלפני כן הייתה צמחונית.
בשנת 2008 החלה בזוגיות עם קוטרל גידרי, וב-2012 התארסו, אולם השניים נפרדו בדצמבר 2014.
החופש להינשא
החופש להינשא (באנגלית: Freedom to Marry) היה ארגון ללא כוונת רווח אמריקאי הפועל לקידום הכרה כלל-ארצית בנישואים חד-מיניים בארצות הברית. הארגון נוסד ב-2003 על ידי אוון וולפסון (Evan Wolfson) - שנחשב על ידי רבים כאבי התנועה לנישואים חד-מיניים - והוא גם מנכ"ל הארגון.
על פי הצהרת הארגון - שכותרתה "מפת הדרכים לניצחון" - הארגון פועל להשגת הכרה בנישואים חד-מיניים בכל מדינות ארצות הברית. על פי הצהרת הארגון הוא פועל גם להשגת תמיכת רוב הציבור בשוויון בנישואים ולשים סוף למה שהארגון רואה בו אפליה פדרלית של נישואים חד מיניים. הארגון פועל גם לביטול החוק להגנת הנישואים - חוק פדרלי שנחקק ב-1996 בארצות הברית, ושמונע מהרשויות הפדרליות במדינה להכיר בנישואים חד-מיניים, והחלפתו בחוק כבוד לנישואין שתואם לעמדת הארגון בנושא.
ב-2010 השיק הארגון קמפיין בשם "קיץ למען נישואים", קמפיין שנועד להיות מנוגד לסיור האוטובוס האנטי-להט"בי של הארגון למען נישואים, "גבר אחד, אישה אחת".
בתחילת 2015, 37 מדינות בארצות הברית הכירו בנישואים חד-מיניים וכן בוושינגטון די. סי., הוכרו נישואים חד-מיניים באמצעות חקיקה.
ב-26 ביוני 2015, הושגו למעשה מטרות הארגון, לאחר פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס, שבעקבותיו נישואים חד-מיניים הפכו להיות חוקיים בכל מדינות ארצות הברית.
הערכת שווי
הערכת שווי היא שיטה להערכת שוויים של נכסים פיננסיים מוחשיים כגון: ניירות ערך, מניות, אופציות, וכן נכסים פיננסיים לא מוחשיים כגון: פטנטים וסימן מסחרי והתחייבויות (איגרות חוב שהוצאו על ידי חברות).
מכיוון שערכם של נכסים משתנה עם הזמן, נכונותה של הערכת שווי היא ליום ביצועה בלבד.
הערכת שווי אינה מדע מדויק, מכיוון שהיא נסמכת על השערות ושיקול דעת. הפונים לקבלת הערכת שווי מסוג זה, מצליחים לקבל החלטות יותר מדויקות, כאשר מתגלה להם מידע חשוב, השערות ומגבלות. במקרה זה, הם יכולים לשקול את מהימנות ההערכה ולקבל החלטה בהתאם.
הסיבות לביצוע הערכת שווי הן רבות. העיקריות שבהן הן לצורך ביצוע ההשקעות הון, הערכה לפני מיזוג ורכישת חברות, מכירה או קנייה של מניות, תביעות משפטיות, עדכון מידע כחלק מדוחות פיננסיים ודיווח לרשויות המס, ועוד.
מודלים להערכת נכסים פיננסיים.
מודלים של ערך מוחלט.
מושתתים על חישוב מתמטי, הקובע את הערך הנוכחי של תזרים המזומנים העתידי של הנכס.
מודלים של ערך יחסי.
קובעים את ערך הנכס בהשוואה לערך השוק של נכס דומה. בדרך כלל נעשה שימוש במכפילים, כגון מכפיל ההכנסות, מכפיל רווח או מכפיל הון.
מודלים לתמחור אופציות.
כגון אופציות פוט (PUT) וקול (CALL) ואופציות שניתנו לעובדים. אלו הם מודלים הנותנים את הערך הנוכחי של האופציות. המפורסם שבהם הוא מודל בלק ושולס.
הערכת שווי של עסקים.
להערכת שווי של עסקים או חברות יש מספר מטרות, העיקריות שבהן הן מיזוגים ורכישות של חברות, מכירה של ניירות ערך ומניות והשפעות מיסוי שונות על העסק.
כאשר מדובר ברכישה של חברות, הקונה בדרך כלל מבצע תהליך של בדיקה מקדמית (המכונה דיו-דיליג'נס Due Diligence). תהליך של בדיקה ומחקר על נאותות עסקית ופיננסית של החברה אותה הוא מעוניין לרכוש. בתהליך הבדיקה, מתבסס הקונה על מידע המסופק לו על ידי היזם או המוכר וכן מידע נוסף הנאסף ממקורות חוץ. המידע מאומת, מנותח ונבדק ובסיכום התהליך, מכין הבודק דוח חוות דעת המשקף את ממצאי הבדיקה.
לתהליך הבדיקה המקדמית ארבע מטרות עיקריות:
הערכת שווי של נכסים פיננסיים לא מוחשיים.
במקרים אלו הכוונה היא להערכת שווי של פטנטים, זכויות יוצרים, תוכנות, מותגים, סודות מסחריים וקשרים עם לקוחות. מכיוון שקיים קושי רב לאמוד את ערכם של נכסים אלו, קיימות שתי גישות להערכתם:
בית&quot;ר שמשון תל אביב
מועדון הכדורסל אולצין
פרפר לילה (טלוויזיה)
מריאצ'י
מָריאָצ'י (בספרדית: Mariachi) הוא סוגה מוזיקלית שמקורה במדינת חליסקו, שבמערב מקסיקו. מוזיקת הז'אנר משלבת כלי מיתר ומושפעת מההתפתחות ההיסטורית והתרבותית של מערב מקסיקו. לאורך היסטורית המריאצ'י, מוזיקאים ערכו יצירות אקספרימנטליות עם כלי נשיפה, וכלי הקשה. בנוסף, גורמים סוציו-היסטוריים השפיעו על הרפרטואר מבחינת ביצועים ומגוון המאפיינים של השירה בכל אזור. כמו גם על אבולוציית הלבוש הנלווה לביצועים.
המריאצ'י מהווה אלמנט חשוב בלימודי המוזיקה המקסיקנית משום שההרכב שנוצר במהלך התקופה הקולוניאלית, מצא את מהותו בעידן הפוסט קולוניאלי, ופרח בתקופה לאומנית, ותוך כך הפך לבעל השפעה עולמית בזמנים המודרניים. במהלך התפתחות זו, בעיקר מאז התקופה הלאומנית, מוזיקת מריאצ'י הפכה לסמל של מוזיקה מקסיקנית וזכתה לפרסום השירה המקסיקנית בפלטפורמה חוץ אזורית. זאת באמצעות השתתפות בתוכניות רדיו פופולריות, הופעה בסרטים מקסיקניים מוקדמים, וביצוע קמפיינים נשיאותיים.
אנסמבל מריאצ'י מורכב, בדרך כלל, מכינורות, חצוצרות, גיטרה קלאסית, ויולה, גיטרה בס גיטרה אקוסטית ולפעמים נבל. הנגנים מופיעים בתלבושת אחידה בצבע כסף עם מכנס רכיבה הקרוי "צ'ארו" וכובע רחב-שוליים.
המריאצ'יס המקוריים היו נגני רחוב מקסיקנים, אבל היום מרביתם בדרנים מקצועיים בתעשיית הבידור, ובעלי כישורי נגינה על יותר מכלי אחד, כשכל נגן גם יכול לשיר. לפעמים הם מלווים זמרי פופ, דוגמה לאחת מהם היא הזמרת סלינה, שהתחילה את דרכה כחלק מתרבות המריאצ'י המקומית. שירי נרקוקורידו הם מוזיקה בסגנון זה.
בשנת 2016 הכיר ארגון אונסק"ו בסוגה המוזיקלית של המריאצ'י כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
הקושר
מלאכת קשירה
ג'ון פייפר-פרגוסון
ג'ון פייפר-פרגוסון (באנגלית: John Pyper-Ferguson; נולד ב-27 בפברואר 1964) הוא שחקן קנדי, יליד אוסטרליה, שמופיע בעיקר בסרטים וסדרות אמריקאים וקנדים.