צ'ארלס קלי נולד ב-11 בספטמבר 1981 אוגוסטה, ג'ורג'יה, לג'ון, קרדיולוג במקצועו, וגייל קלי. אחיו הגדול, ג'וש קלי, עוסק בשירה. כנערים ייסדו צ'ארלס ואחיו להקה שנקראה "Inside Blue", הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שמשך תשומת לבם של חברות התקליטים. בבית הספר התיכון פגש את דייב הייווד, לימים חבר נוסף בליידי אנטבלום, ובגיל 14 השניים כתבו את שירם הראשון.
ב-2006 פגשה את קלי הילרי סקוט, החברה השלישית בליידי אנטבלום. סקוט זיהתה אותו מעמוד המייספייס בו הוא מבצע את המוזיקה שלו, והציעה לו לשתף פעולה. השלושה התכנסו, בהתחלה רק כדי לכתוב שירים אך לבסוף נולד ההרכב ליידי אנטבלום.
חיים אישיים.
קלי נשוי לפובליציסטית קאסי מק'קונל-קלי. קלי הוא אחיו של הזמר ג'וש קלי, וגיסה של השחקנית קתרין הייגל.
הזנה
ערוץ ניק
ערי הלוויים
גיבור לאומי
גיבור לאומי הוא גיבור ששמו, אישיותו ותיעוד מעשיו טבועים בתודעת הלאום ומשמשים מושא לגאווה. על פי רוב, תולדות חייהם של גיבורים לאומיים אינם מבוססים על תיעודים היסטוריים מהימנים כגון מסמכים, ותכונות הגיבור ומעשיו לא פעם מופרזים, מוגזמים ומקבלים נופך אגדי-מיתולוגי. ישנם גם גיבורים לאומיים המתועדים היטב, וכאלה שהם בדויים.
נוכחות הגיבור הלאומי בתודעת הלאום מתבטאת באזכורה של הדמות בשירי עם, בסיפורי עם ובמרכיבי פולקלור אחרים. גיבורים לאומיים משמשים גם כנושא ביצירות ספרותיות ובסרטי קולנוע. הגיבור הלאומי אהוד על ידי אנשים, או על ידי עם מסוים, ומשקף על פי רוב אידיאלים וערכים בתרבותם.
חייו של הגיבור הלאומי מתחילים כחיים רגילים כשל כל אדם, ומשתנים באופן יוצא דופן בעקבות אירועי חיים משמעותיים, לעיתים קרובות כתגובה לחוסר צדק חברתי ולעיתים כתגובה לאסונות טבע. מקרים נפוצים הם מקרים שבהם הגיבור הלאומי מוצג כמגנם של האנשים הפשוטים וכמסייע להמוני העם נגד דיכוי ועריצות או שחיתות של המבנה הממסדי, כגון מאבק במלך רע. במקרים אלו הוא לרוב, אך לא בהכרח, חי מחוץ לחוק בדרך כלשהי.
גיבורים לאומיים מפורסמיםː
סמאפור
סמאפור (איתות)
סמאפור (רכבת)
סמאפור (מדעי המחשב)
הפשיטה על בסיסי הטילים במצרים ב-15 באוקטובר 1973
עמוס שפירא (משפטן)
עמוס שפירא (נולד ב־17 בינואר 1937) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים ודיקן לשעבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב (1980–1985).
ביוגרפיה.
שפירא נולד ברמתיים (כיום: הוד השרון) ועבר עם הוריו לתל אביב בילדותו. בשנת 1950, בהיותו תלמיד כיתה ח' בבית הספר העממי "נס ציונה" (שנקרא לאחר מכן ע"ש גרץ) בתל אביב, זכה במקום הראשון בתחרות חיבורים ארצית מטעם קק"ל. למד בתיכון עירוני א'.
שפירא הוא בוגר ומוסמך במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, מוסמך במשפט השוואתי מטעם אוניברסיטת קולומביה ודוקטור למדעי המשפט מטעם אוניברסיטת ייל. בשנת 1961 הוסמך כעורך דין, לאחר שתי שנות התמחות אצל השופט פרופ' זאב צלטנר (נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב) ועורך הדין יעקב שמשון שפירא (שר המשפטים לשעבר). בשנת 1968 הצטרף כחבר סגל לפקולטה למשפטים בתל אביב. שפירא שימש בתפקידי מפתח באוניברסיטת תל אביב, לרבות בוועד המנהל, בוועדה המרכזת של הסנאט, בוועדת המינויים העליונה, בוועדה לתכנון אקדמי, כיו"ר הוועדה המשפטית של חבר הנאמנים, במועצת רשות המחקר, כיו"ר מערכת השיפוט המשמעתית של הסגל הבכיר.
בשנים 1980–1985 כיהן כדקאן הפקולטה למשפטים, ולאחר מכן כיו"ר מרכז מינרבה לזכויות האדם וכיו"ר מרכז צגלה למשפט השוואתי ובינלאומי-פרטי. בשנים 2009–2018 שפירא כיהן כדקאן הפקולטה למשפטים ב בחיפה שנסגר. שפירא פרסם ספרים אחדים ולמעלה ממאה מאמרים שפורסמו בכתבי עת בישראל ומחוצה לה בשפות עברית, אנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית.
השפעה.
השפעתו של שפירא חרגה מגבולות האקדמיה. הוא נחשב חלוץ בתחום הביו-אתיקה והמשפט בישראל ומונה למופקד הקתדרה למשפט ואתיקה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב.
פרופסור שפירא הופיע תכופות ברדיו ובטלוויזיה, פרסם מאמרים בעיתונות, הרצה בפני מוסדות וגופים שונים בתחומי העניין העיקריים שלו: משפט חוקתי, משפט בינלאומי-פרטי ומשפט ואתיקה ביו-רפואית.
במשך שנים רבות שימש שפירא כמרצה וכחוקר אורח במוסדות יוקרתיים ברחבי העולם, וביניהם אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, בית הספר למשפטים קרדוזו, בית הספר למשפטים ברוקלין, המכון ללימודי משפט מתקדמים באוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת הונג קונג, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת מיאמי, מכון מקס פלאנק בהמבורג, בית הספר למשפטים בוצריוס בהמבורג ועוד. שפירא השתתף בלמעלה ממאתיים כנסים מקצועיים בארץ ובעולם.
פרסים והוקרה.
פרופסור שפירא הוא חתן פרס צלטנר, פרס פרץ נפתלי, פרס פנחס רוזן ופרס אליהו גיצלטר. הוא זכה לתואר Distinguished Professor מהאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו.
חיים אישיים.
פרופסור שפירא היה נשוי לעטיה, פסנתרנית ורופאה אונקולוגית, נולדו להם שלוש בנות ונכדים. כיום נשוי בשנית ליוכבד, אמה של ליליאן ברטו.
בתו הבכורה היא הזמרת לימור שפירא. אחיו הוא שדרן הרדיו מולי שפירא ואחיינו הוא השחקן דן שפירא.
מענקים.
פרופ' שפירא קיבל מענקים מקרן Fulbright, מאוניברסיטת קולומביה, מאוניברסיטת ייל, ממכון מקס פלאנק בהמבורג, מאוניברסיטת לונדון ומה British Council
סוואימוארה
סוואימוארה (סְוָויָמְוָורָה בסנסקריט: स्वयं‍वर) היה טקס בהודו הוודית, בו בחרה אישה בגיל הנישואין את מי שיהיה לבעלה.
אבי הכלה היה בוחר את הזמן והמיקום ומזמין לטקס גברים מהסביבה הקרובה והרחוקה. לרוב לא היה מדובר בגברים שנבחרו במיוחד למטרה זו אלא כל מי שרוצה להינשא לבתו.
מנהיגים (ששלטו על פנצ'איאטס – Panchayats) היו שולחים שליחים לבשר על הטקס גם לממלכות שכנות.
ביום המתאים היו מגיעים מחזרים לבית הכלה להציע עצמם. הכלה ובני משפחתה היו לעיתים מטילים על המחזרים מטלות שונות, כמו למשל ארגון תחרויות בהן השתתפו המחזרים.
כאשר הייתה האישה בוחרת מי יהיה בעלה, היא הייתה מקשטת אותו בפרחים וכך הוכרזו הנישואין.
לא ידוע מאותה תקופה על טקס מקביל בו היה גבר בוחר מבין מספר מועמדות ולא על תחרות בין מועמדות לנישואין שתכליתן למצוא חן בעיני גבר.
אזכור תרבותי של המנהג נמצא בראמאיאנה, שם סִיטָה בחרה בראמה שהיה היחיד שהיה חזק מספיק לדרוך את קשתו של שיווה.
במהאבהארטה מסופר כי ארג'ונה זכה בדראופאדי, בתו של דראופאד, מלך פאנצ'אלא אחרי שניצח בתחרות קליעה למטרה בחץ וקשת, כשהשתמש בקינדהארה (הקשת הכבדה ביותר) והצליח לפגוע במטרה בצורת דג שהייתה תלויה על התקרה מבלי שהתבונן במטרה עצמה אלא רק בהשתקפותה בבריכת מים. גם דמיינטי בחרה את נלה כבעל כנגד רצון האלים.
אליהו גודלבסקי
הרב אליהו גודלבסקי (נולד בשנת תשט"ז, 1956) הוא רב ישראלי חסיד ברסלב וראש ארגון "אזמרה".
תולדותיו.
נולד בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין בניו יורק לרחל וליהושע-לייב גודלבסקי, ממנהלי ישיבת תורה ודעת, שהקים לימים את מוסדות "קרן הילד" בבני ברק. למד בתלמוד תורה של "תורה ודעת" ולאחר מכן בישיבה הקטנה של קהילת וויען בוויליאמסבורג.
לקראת שנת הלימודים ה'תשל"ג, בגיל 15 וחצי, החל ללמוד בישיבת קמניץ בירושלים.
לקראת ראש השנה הצטרף לחבריו מהישיבה ושהה עימם בקיבוץ של חסידי ברסלב במירון. התפילה שבתה את לבו, והייתה זו למעשה הכרותו הראשונה עם חסידות ברסלב. כעבור שנה שב והצטרף לחבריו לסליחות של ערב ראש השנה במירון, אך עקב חששו מתגובת ראשי הישיבה שלא ראו את הדבר בעין יפה, שב לירושלים ושהה חלק מהתפילות בישיבה וחלקן בבית הכנסת של חסידי ברסלב בשכונת מאה שערים, ובעשרת ימי תשובה שב לארצות הברית לעשות את חופשת החגים עם בני משפחתו.
עקב פרוץ מלחמת יום כיפור נשאר גודלבסקי בארצות הברית והחל ללמוד בישיבת לייקווד שבניו ג'רזי, כשכחברותא שימש לו הרב שר-שלום מרזל (לימים מחותנו), שהחל לקרבו לדרכה הלימודית של ברסלב ולספריהם של רבי נחמן ותלמידו רבי נתן מנמירוב. אז גם התקרב למנהיגם של חסידי ברסלב בארצות הברית הרב צבי אריה רוזנפלד. לימים העיד גודלבסקי, כי "משיבת נפש", ספרו של רבי אלתר טפליקר, הוא זה שכבש את לבו ושינה את חייו.
מששב ארצה לאחר חג הפסח של שנת ה'תשל"ד להמשיך ללמוד בישיבת קמניץ, החל להשתתף באופן קבוע בשיעוריו של הרב לוי יצחק בנדר, מנהיגם של חסידי ברסלב בירושלים באותה תקופה. לאחר נישואיו נכנס ללמוד בכולל ברסלב בבני ברק, וקיבל תורה מפי הרב שלמה אהרן גוטליב והרב שמחה בר-לב, תלמידיו הבולטים של הרב גדליהו אהרן קניג, מנהיג הפלג הצפתי של חסידי ברסלב.
לאורך השנים תפס מקום של כבוד בין המרצים והמשפיעים של החסידות, והחל למסור את השיעור הקבוע בסעודה השלישית בבית הכנסת המרכזי של החסידות בבני ברק.
בשנת ה'תש"ס, הקים את ארגון "אזמרה" להפצת תורת רבי נחמן מברסלב, במסגרתו הוא מעביר שיעורי התעוררות וחיזוק ברחבי הארץ, לציבורים שונים; חרדים, דתיים וחילונים.
נשוי לנחמה לבית ציטרון ואב לילדים. מתגורר בבני ברק.
ג'וש קלי
ג'וש קלי (באנגלית: Josh Kelley; נולד ב-30 בינואר 1980) הוא זמר-יוצר אמריקאי. בעבר פעל קלי דרך חברות התקליטים "הוליווד רקורדס" כאומן פופ רוק, ובשנת 2010 חתם קלי בחברת "MCA Nashville" ופתח בקריירת מוזיקת קאנטרי.
ביוגרפיה.