חנה כצנלסון נולדה ב-1897 בעיר בוברויסק שבפלך מינסק, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (מ-1991 בלארוס), לטייבל־רייזל (בת גיטל ור' יעקב נעמעץ (או נימיץ) ולמשה בן סטישיה ורבי אהרן כצנלסון). טייבל־רייזל הייתה אשתו השנייה של משה. הוא נשא אותה לאשה ב-1886, ארבעה חודשים לאחר פטירתה של אשתו הראשונה, זלדא־רחל בת ר' שמואל, אותה נשא בשנת 1879 ואיתה הוליד את חיים כצנלסון. לחנה היו 5 אחים ואחיות (ברל (1887), ישראל (1888), איסר (1891), בנימין (1895 - נפטר בגיל שנה) וסטסיה (1896)).
בית המשפחה היה בית אמיד כשהאב משה, ששימש כסוחר עצים, הביא פרנסה מכובדת הבייתה. אולם ב-1899, כשחנה הייתה בת שנתיים, נפטר משה מדלקת ריאות ומצבה הכלכלי של המשפחה התדרדר כך שחנה נאלצה, בילדותה, לסייע לאימה בחנות שפתחה האם. במקביל למדה חנה בבית הספר העממי של חברת מפיצי השכלה שבעיר. על פי המלצת אחיה ברל (שכבר עלה ארצה) לא הלכה לבית הספר התיכון אלא למדה בבית באופן אוטודידקטי (רחל כצנלסון-שזר הייתה אחת מהמורות שסייעו לה בדרך לימוד זה).
לקראת העלייה ארצה.
בתקופה זו התגברה בליבה של חנה השאיפה לעלות לארץ ישראל וזאת על אף הקשיים בארץ אותם תיאר לה אחיה. במכתביו עודד אותה אחיה לעלות ארצה אך יעץ לה להכשיר את עצמה לעבודת כפיים וללמוד מקצוע מעשי כדי שתוכל לתרום לבניין הארץ. מנגד עמדה אימה ודרשה שתישאר לעזור לה בחנות ובמלאכת הבית. לשם כך פנתה חנה לברל שידבר עם האם וישיג את הסכמתה לנסיעתה של חנה.
ב-1913 התרצתה האם לבקשותיהם של חנה וברל ונתנה את הסכמתה לעליית ביתה ארצה.
תקופת עין גנים.
ביולי 1914, לאחר הכנות ארוכות, עלתה חנה ארצה יחד עם אחותה סטיסיה. בהגיען פגשו את שלושת האחים שעלו לפניהן. היא הצטרפה לאחיה איסר ואשתו חנה במושב עין גנים (הפכה בהמשך לחלק מפתח תקווה) ועבדה בעבודות חקלאיות מזדמנות באזור.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגברה האבטלה והחריף המצב הכלכלי במושבה וחנה ואחיה ברל עברו לחוות כנרת.
תקופת כנרת.
עם הגיעה לחוות כנרת הועסקה חנה במטבח המשותף של החווה. לאחר תקופת מה הציע לה אליעזר יפה לעבור לעבוד בדגניה שם עסקה בעבודות שירות וסבלה מיחסם המתנשא של חברי דגניה. לאחר מספר שבועות הציע לה אליעזר יפה לחזור לחוות כנרת ולהצטרף לחוות ההכשרה שהקימה חנה מייזל שוחט. ב-1916, עם סיום ההכשרה, הוקצתה לכ-20 בנות חלקת קרקע לגידול ירקות וכן הוטל עליהן לנהל מטבח פועלים.
תקופת החווה החקלאית בירושלים.
ב-1917 החל ברל כצנלסון לעבוד בירושלים והוא הציע לחנה להקים חווה חקלאית בירושלים במתכונת של החווה בה עבדה בכנרת. בגלל המגבלות שהציבו הטורקים בפני בני הארץ ארכה הדרך לירושלים 3 חודשים במהלכם שהתה בראשון לציון, רחובות, פתח תקווה ובן שמן כך שרק בנובמבר 1917 הצליחה חנה להגיע ליעדה. אדמות החווה המיועדת, אותן חכר ברל כצנלסון, היו סמוכות לקברי המלכים. חלקן היו שייכת למלכיאל מני וחלקן למשפחת חוסייני. את התוצרת של החווה מכרה חנה וחברותיה בשכונות ירושלים. לאחר שחרור ירושלים מעול הטורקים התגייס ברל לגדודים העבריים וקבוצת החווה התפרקה.
תקופת "הדסה".
ב-1919 החלה חנה ללמוד לימודי אחיות בבית ספר לאחיות שפתח ארגון "הדסה" בבית החולים מאיר רוטשילד בירושלים. צוות המורים היה בעיקרו אמריקאי ובהתאם לכך נערכו רוב ההרצאות באנגלית. כחלק מתהליך ההכשרה נשלחה חנה לעבוד בבית החולים בצפת אשר נחנך ב-1912. תחילה עבדה במחלקה פנימית ובהמשך בחדר ניתוח. תקופת הלימודים הסתימה ב-1921.
תקופת ההחלמה באירופה.
בתקופת לימודיה חלתה חנה במחלת בזדוב שהצריכה תקופת ניתוח ותקופת החלמה ארוכה. ב-1921, עם סיום הלימודים, נסעה לבית הבראה בחלואן שבמצרים שם שהתה שלושה חודשים שבסיומם נסעה לסנטוריום וינה. מאחר שסירבה להינתח טופלה בהקרנות רנטגן. ב-1922, לאחר שלא נרפאה, עברה לטיפולים בבית חולים בברלין שם הסכימה לניתוח ששיפר את מצבה ואיפשר לה לחזור ארצה.
תקופת העבודה בירושלים.
עם חזרתה ארצה פגשה חנה, ביפו, את אמה, שעלתה ארצה בתקופת החלמתה באירופה, אולם 9 השנים שלא התראו הרחיקו אותן אחת מהשנייה וחנה החליטה לעבור לירושלים שם התקבלה לעבוד כאחות בבתי ספר.
אחרי תקופת מה החלה לעבוד כעובדת סוציאלית ובמקביל התקבלה לקורס מדריכים של עליית הנוער אותו סיימה בספטמבר 1939 (החודש בו פרצה מלחמת העולם השנייה).
ב-1948 החלה חנה לנהל בית אבות אליו התרכזו זקנים שנטשו את העיר התיקה של ירושלים בעקבות הקרבות שם.
ב-1957 התגייסה חנה, במסגרת ארגון אמהות עובדות, לעבוד עם עולים חדשים שהתיישבו בשכונת קריית היובל אותם לימדה עברית, תפירה ובישול. לאחר תקופת מה עברה לסייע לעולים חדשים גם בשכונת קטמון.
משפחתה.
ב-1923 נישאה חנה לזיגמונד (ז'יגה) נשר (אדלר) אותו הכירה כשעברה לגור בירושלים. זיגמונד היה חבר, בתקופת היכרותם, בגדוד העבודה על שם טרומפלדור. לזוג נולדו 3 בנות (שאחת מהן נפטרה בלידה) ו-2 בנים (שנפטרו בגיל מאוד צעיר). חנה נפטרה ב-1985.
למבורגיני ג'רמה
למבורגיני ג'רמה (באיטלקית: Lamborghini Jarama) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני אשר יוצרה בין השנים 1970 – 1976 בעיירה "Sant'Agata Bolognese" במטרופולין "Metropolitan City of Bologna" במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
ליל המדענים והמדעניות
ליל המדענים
קווין בוניפאצי
קווין בוניפאצי (באיטלקית: Kevin Bonifazi; נולד ב-19 במאי 1996) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בבולוניה.
קריירת מועדונים.
את קריירת הכדורגל שלו החל בשנת 2009 במחלקת הנוער של טור טרה טסטה. בגיל 15 הוא עבר לסיינה, אך עקב פשיטת רגל של המועדון הוא הוחתם בשנת 2014 בטורינו. ביחד עימה הוא זכה באליפות הנוער בעונת 15–2014.
בעונה לאחר מכן, הוא הושאל לבנוונטו מהסרייה ב', שבמדיה ערך את הופעת הבכורה בקריירת הבוגרים שלו ב-20 באוקטובר 2015 במשחק נגד פוג'ה. בינואר 2016, הוא הושאל לקזרטנה. ב-14 בפברואר, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה במשחק הבית נגד יובה סטאביה, שנגמר בתוצאת תיקו.
ב-19 ביולי 2016, טורינו הודיעה שהיא משאילה אותו לספאל מהסרייה ב'. את הופעת הבכורה שלו בספאל ערך ב-22 באקוטובר בניצחון הבית 1–3 על קארפי. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 1–2 על סיטאדלה. ב-17 במרץ 2017, טורינו הודיעה על הארכת החוזה של בוניפאצי במועדון עד שנת 2022.
לבסוף, לאחר מספר השאלות לאורך השנים, בוניפאצי שב לטורינו וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד קארפי במסגרת הגביע האיטלקי. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-31 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף של ניקולאס נקולו בניצחון החוץ 0–4 על קליארי.
ב-16 באוגוסט 2018, הוא חזר לספאל בהשאלה עם אופציית רכישה, ובנוסף לטורינו תהיה את האופציה בעתיד לרכוש אותו בחזרה. ב-20 באוקטובר, הוא כבש את שערו הראשון בסרייה א' בניצחון החוץ 0–2 על רומא; משחק זה היה גם משחקו הראשון בבכורה המחודשת של בוניפאצי במדי ספאל.
ב-25 בספטמבר 2020 הצטרף לאודינזה בהשאלה עם אופציה לרכישה.
ב-2 ביולי 2021 חתם בוניפאצי בבולוניה.
פתן חום דוגיטי
פתן חום דוגיטי (שם מדעי: Pseudonaja affinis) הוא מין של נחש ארסי מהסוג פתן חום שבמשפחת הפתניים, המצוי בטבע רק בדרום אוסטרליה המערבית.
פתן זה מגיע לאורך ממוצע של 1.5 מטר אך יכול להגיע לאורך 2 מטר והוא מסוגל לפתל את חלקו הקדמי קדימה, בדומה לקוברה. הוא בעל קשקשים חומים, אפורים או בצבע ירוק-זית. המראה מבריק מעט ביחס לקרוביו לסוג.
הנחש חי בדרום-מזרח אוסטרליה בקרבת דיונות חוף, בקצוות יערות, בין שיחים ובאדמות חקלאיות. הוא מצוי בקרבה רבה למגורי האדם ונמצא לעיתים במגרשי גולף, שדות ואזורי תעשייה. הוא נמשך אליהם עקב הימצאות של עכברים מצוים באזורים אלה. נחשים מסוימים גם מתגוררים מתחת לבנות בניין למחסה, זאת לאחר שמקום מגורם הטבעי מצטמצם.
הנחש פעיל במשך הבקרים ולעיתים גם בצהריים. הנחש ביישני ויימנע מעימותים, אלא אם יידחק לצד, אך עדיין יכול להרוג בקלות. ההכשה מזריקה ארס רב יחסית הנחשב לאחד מהקטלניים שבבני הסוג. ואולם אם ניתן נוגדן לקורבן בזמן הוא יכול להינצל. המוות האחרון שיוחס למין זה קרה לאשה ב-2015 שהוכשה בעקבה בעיר פרימנטל ולא קיבלה עזרה בזמן.
תת-מינים.
לנחש זה ישנם 3 תת-מינים:
צימדה ימית (ביופאולינג)
צימדה ימית (באנגלית: biofouling) היא התיישבות בעלי חיים ואצות חד תאיים (מיקרו-פאולינג), ורב תאיים (מאקרו-פאולינג) על גבי בעלי חיים אחרים או על גבי מצעים מלאכותיים, בסביבה המימית (סביבה אקווטית הכוללת מי ים ומים מתוקים). חברת הצימדה הימית מתקיימת כמעט בכל מקום בו מצע מלאכותי בא במגע עם המים וגורמת בדרך כלל לנזקים. לדוגמה, התפתחות הצימדה על גבי דופן של כלי שיט ("זקן אוניות") גורמת לקורוזיה ולעלייה בחיכוך. התפתחות צמדה ימית בצינורות מערכות מי קירור (של אוניות, תחנות כוח, מפעלי נייר, מתקני התפלה וכדומה) גורמת לירידה ביעילות הקירור. במקרה של התפתחות הצימדה על גבי שוברי גלים ומזחים, בדומה לשונית מלאכותית , מתרחשת עלייה במגוון המינים.
שלבי ההתהוות של חברת הצימדה הימית.
להתהוות (סוקצסיה) חברת הצימדה שישה שלבים: