מארי אראנה (Marie Arana; נולדה ב-15 בספטמבר 1949) היא עורכת, סופרת ומבקרת ספרים אמריקנית.
ביוגרפיה.
אראנה נולדה בפרו לאב פרואני ואם אמריקנית. בהיותה בת תשע עברה להתגורר בארצות הברית. לאראנה תואר ראשון בתרבות רוסית ותואר שני בלינגוויסטיקה מאוניברסיטת הונג קונג.
אראנה שימשה כעורכת ראשית וכסגנית מנהלת בשתי הוצאות אמריקניות גדולות, הארקורט ברייס וסיימון ושוסטר, ומאז 1993 עורכת את 'עולם הספרים', מדור הספרות בוושינגטון פוסט. במסגרת זו ערכה אוסף מאמרים של כתבי ה'וושינגטון פוסט' על אמנות הכתיבה, The Writing Life, שראתה אור ב-2002. כמו כן הייתה חברה במועצת המנהלים של האגודה הלאומית למבקרי ספרות ושל האגודה הלאומית של עיתונאים היספניים, וכיהנה בוועדת השופטים לפרס פוליצר.
ספרה הראשון, American Chica: Two Worlds, One Childhood (לא תורגם לעברית), מתעד את זכרונותיה כנערה הגדלה בין התרבות ההיספנית לאמריקנית. הספר נבחר לאחד המועמדים הסופיים לפרס 'ספר השנה (National Book Award) ב-2001. ספרה השני, צלופן, הוא רומן סאטירי המתרחש בעמק האמזונאס בפרו. כמו כן פרסמה מספר רב של מאמרים וביקורות ספרים במגוון כתבי עת, בהם USA Today, מגזין הסמית'סוניאן ונשיונל ג'יאוגרפיק.
מתנד מבוקר מתח
מתנד מבוקר מתח (באנגלית: VCO, ראשי תיבות של Voltage-Controlled Oscillator) הוא מתנד שמפיק תדר בהתאם למתח הכניסה אליו. היתרון בסוג זה של מתנד הוא היכולת לשנות באופן אלקטרוני את תדר המוצא. ועל ידי כך לייצב אותו לתדר הנדרש למערכת. מתנדים מבוקרי מתח משמשים בעיקר בחוג נעול מופע בשרשראות RF, ומסייע בהמרת תדרים תוך שימוש בערבל.
תדר המתנד ניתן לשינוי בעזרת קבל תלוי מתח הנקרא וורקטור, או דרך שינוי מילה ספרתית (ברכיב בעל ממשק ספרתי - DCO). במקלטי רדיו ביתיים נעזרים ב-VCO לברור את תדר התחנה שמעוניינים להאזין לה. כמעט בכל מקלט שאיננו מקלט ישיר קיים מתנד משתנה.
כיום משתמשים ב-VCO גם לחיבור חוג נעול מופע (PLL) לתיקון עדין של הפאזה במוצא המתנד.
במתנד גביש שינוי המתח נעשה רק במעגל הכפלת התדר לשינוי הקיבול ולא על הגביש עצמו.
מתנד גבישי משתנה במתח נקרא VCXO.
מימוש VCO.
קיימות מספר דרכים לממש מתנד שהתדר שהוא מוציא מבוקר על ידי המתח בקו הבקרה שלו. הדרך הפשוטה ביותר היא על ידי סגירת חוג משוב חיובי על רעש תרמי הקיים בכל מעגל חשמלי. אופיו של המשוב הוא כזה שהוא מקיים את תנאי ברקהאוזן (Barkhausen conditions) "בתדר ספציפי" על הרעש התרמי. מימוש חוג המשוב תלוי בתחום התדר אותו רוצים לייצר.
בתחום תדרי הרדיו ה"נמוך" (1MHz-5GHz) ה-VCO ממומש לרוב על ידי שימוש ברכיב אקטיבי שמאפשר להגביר את הרעש (כדי לקיים את תנאי ברקהאוזן להגבר הרעש), ורכיבים ראקטיביים שמאפשרים הזזת פאזה של הרעש (כדי לקיים את תנאי ברקהאוזן לפאזת הרעש). תדר זה תלוי ברכיבים המרכיבים את ה-VCO (סלילים, קבלים, טרנזיסטורים), כשאחד מהם הוא וואראקטור (קבל נשלט מתח). כלומר שליטה על קיבול הואראקטור משנה את קיבולו, וכך גם את התדר בו תתקיים התנודה. וריאציות שונות למעגלים ניתן לראות במאמר.
בתחום תדרי המיקרוגל (5-50GHz) נעשה שימוש גם כן בטרנזיסטור כרכיב אקטיבי, אך במקום סלילים וקבלים (שתכונותיהם משתנות בתדרים גבוהים מאוד, והפסדי האנרגיה שלהם הופכים למשמעותיים גם כן) נעשה שימוש בקווי תמסורת, וברכיבים אחרים שמיועדים לתדר גבוה.
מאפייני VCO.
ה-VCO מאופיין בראש ובראשונה על ידי גרף מתח-תדר המציין איזה מתח בקו הבקרה מביא לאיזה תדר (ראה תמונה). מאפיינים נוספים מראים את הרעש בתלות בתדר (רעש פאזה) ואת הספק המוצא בתלות בתדר. נרחיב על כל אחד מהם:
ל-VCO יש מספר מאפיינים אותם צריך להבין ולנתח לפני בחירה בחלופה הטובה ביותר:
א. מגרף מתח-תדר ניתן לקבל מספר תובנות עיקריות: איזה מתח יש צורך לייצר ברגל הבקרה כדי להגיע לתדר הרצוי ומהו תחום התדרים בו ה-VCO עובד. פרמטר חשוב נוסף בגרף זה הוא השיפוע. VCO מתוכנן היטב חייב להיות בעל שיפוע מונוטוני עולה או יורד בכל תחום העבודה שלו, וככל שהשיפוע ליניארי יותר, כך תכנון חוגי PLL (חוג נעול מופע) בעזרתו הוא טוב ונכון יותר.
ב. רעש פאזה: רעש פאזה הוא תכונה אינהרנטית של כל מקור תדר. בתנאים ובאפנונים מסוימים הוא משפיע על טיב הקליטה. ככל שרעש הפאזה נמוך יותר, ה-VCO נחשב ל"איכותי" יותר.
ג. הספק מוצא: אחד משימושי ה-VCO הוא יצירת תדר מתנד מקומי (Local Oscillator) לערבל (מיקסר) שישמש להורדת תדר הקליטה במקלט סופרהטרודין. סיגנל זה צריך להיות בעוצמה גבוהה כדי להבטיח תקינות פעולת הערבל. בנוסף, עוצמה גבוהה של מוצא ה-VCO מובילה לרעש פאזה נמוך יותר ע"פ משוואת ליסון (Leeson's Equation).
רובונר
רובונר היא תחרות הנערכת מדי שנה בין רובוטים בישראל. התחרות מבוססת על תחרות דומה בארצות הברית בשם: "Trinity college fire fighting home robot contest".
בתחרות יש מספר קטגוריות בהתאם לגיל של בוני הרובוט ולמוסד החינוך בו נבנה הרובוט.
מטרת התחרות.
מטרת התחרות היא לבנות רובוט אוטומטי שנשלט אך ורק על ידי מחשב ותוכנה, שיכול למצוא את דרכו בתוך מבוך שמדמה בית, לעקוף מכשולים מסוגים שונים ולמצוא נר (מכאן גם בא השם רובונר) שמדמה מצב של שרפה בבית, לכבות אותו ולחזור לנקודת ההתחלה בזמן הקצר ביותר.
קטגוריות.
בתי ספר תיכון:
קטגוריה זו מיועדת לתלמידים בכיתות ט' עד י"ב בה המבוך קבוע וידוע מראש:
במבוך סטנדרטי לרמה זו, יש 4 חדרים, מיקום התחלה קבוע מראש, ומשטח משופע (שמדמה מדרגות).
הניקוד לקטגוריה זו נקבע על ידי הזמן בו הרובוט משלים את כיבוי הנר.
הניקוד יכול לגדול באחוז מסוים אם הרובוט מסוגל להתמודד עם משימות נוספות ביניהם התמודדות עם משטח משופע, יציאה לפי זיהוי אזעקה בתדר סטנדרטי לאזעקות, ומכשולים בתוך החדרים שיכולים להסתיר את הנר.
כמו כן הניקוד יכול לקטון באחוז אם הרובוט נאלץ לפעול מחיבור באמצעות חוטים, נגיעה בקירות או בנר.
פרסים.
הפרסים בתחרות הרובונר הישראלית בדרך כלל מאפשרים השתתפות במשלחת לתחרות בארצות הברית ומימון של הטיסה והשהייה.
הפרסים בתחרות בארצות הברית בקטגוריית בתי ספר תיכונים היא 1000 דולר למקום הראשון 500 דולר למקום השני ו-250 דולר למקום השלישי. סכום הזכייה נוטה להשתנות ולגדול תלוי בספונסרים באותה שנה.
טיפולתיים
טִפּוּלָתִיִּים (שם מדעי: Tipulidae) היא המשפחה הגדולה ביותר בסדרת הזבובאים ומונה כ-15,000 מינים מתוארים אשר מהם ידועים בישראל כ- 23. היא נכללת במשפחת על טיפולות. המשפחה כוללת את תת-המשפחות Tipulinae, Limoniinae ו-Cylindrotominae ובעבר גם את ה-Pediciinae שהיום נוהגים לסווג ברמת משפחה. לטיפולתיים יש דמיון ליתושים אך הם אינם עוקצים, אינם ניזונים מדם ואינם מסוגלים לפגוע בבני-אדם.
לרוב הטיפולות הבוגרות אינן ניזונות כלל ומתות ימים ספורים לאחר שבקעו מהגולם והזדווגו.
טיפולתיים חובבים אזורים עשירים בלחות וצומח. הזחלים מתפתחים בקרקע או במקווי מים ונפוצים כמעט בכל העולם, במיוחד באזורים טרופיים.
תת המשפחה Tipulidae כנראה התפתחה בתקופת היורה עליון וה-Limoniinae התפצלו מהם בסביבות תקופת הפלאוקן המאוחרת.
בספרות מודרנית רוב החוקרים נוהגים להעלות את תת-המשפחות לרמת משפחה. ולכן לפי הסיווג החדש המשפחה דק-רגליים Limoniidae היא המשפחה הגדולה ביותר בסדרת הזבובאים עם 11,000 מינים ידועים.
בישראל.
את רוב המינים בישראל ניתן למצוא בצפון הארץ, והם פעילים בעיקר בסוף האביב, ממרץ עד יוני (וחלקם עד ספטמבר). את המין הנפוץ בישראל, טיפולה מזרחית ("T. orientalis"), ניתן למצוא מהצפון עד המרכז בכל עונות השנה.
המיון לפי Catalogue of the Craneflies of the World (עודכן במרץ 2018).
מחזור החיים.
רוב המינים בעלי מחזור חיים אחד בשנה. למינים צפוניים הגרים באזורים קרים יש לעיתים מחזור חיים ארוך יותר למשל כמה מינים בסוג "Tipula" בעלי מחזור של אחת לשנתיים ואחרים כגון "T. carinifrons" ו-"Pedicia hannai" בעלי מחזור של ארבע או חמש שנים. לעומת זאת לסוג "Dolichopeza" מחזור של שני דורות בשנה.
ביצה.
הביצים של הטיפולתיים לרוב שחורות ובעלי "זנב" היגרוסקופי המשמש כעוגן בעיקר במינים אשר מטילים את הביצים באזורים מועדים לשיטפונות או ליד מקווה מים. רוב המינים מטילים את הביצים בתקופות חמות ולחות יחסית והזחל בוקע במהירות. באזורים בעלי תנאים קור או חום קשים הביצים נשארות בתרדמת עד למזג אוויר נוח יותר. הביצים של "T. simplex" למשל מסוגלות לשרוד בקרקע במזג אוויר של 50 מעלות ולחות של 0.2%. לעומת זאת ביצים של "T. czizeki" מסוגלות לעבור כמה מחזורים של הקפאה והפשרה.
זחל.
הזחלים חיים בסביבות מגוונות. במקורות מים זורמים, בשטחים שבין גאות ושפל, באדמה יבשה. תת-המשפחה Limoniinae בעלי אזורי מחיה רבים אך נוטים לחיות באזורים לחים יותר מאשר ה-Tipulinae. זחלי ה-Cylindrotominae ניזונים מטחבים וצמחים אחרים, Pediciini וחלק מ-Limoniinae) Hexatomini) הם טורפים, שאר הטיפולתיים בעלי מגוון מזונות אך באופן כללי ניזונים מאצות וחומר אורגני מרקיב. באזורים מסוימים זחלי הטיפולתיים הם מרכיב חשוב בתהליך הפירוק האורגני של עלים היוצר דשונת. חלם מהזחלים ניזונים משורשי צמחים ולכן נחשבים כמזיקים לעשביה ומספוא.
התגלמות.