שארמל ערכה את הופעת הבכורה שלה באירוע "בראשית" של הארגון Total Nonstop Action (בקיצור: TNA) שנערך ב-11 בנובמבר 2007 במהלך קרב על אליפות העולם של הארגון כאשר היא תוקפת את קרן אנגל (אשתו לשעבר במציאות של קורט). באירוע "ההחלטה הסופית" שנערך בתחילת חודש ינואר של שנת 2008 שארמל ובוקר טי נלחמו בקרב זוגות מעורב נגד רוברט רוד ומיס ברוקס וניצחו לאחר הצמדה של שארמל על ברוקס. לאחר מכן נעדרה שארמל מפעילות ושבה באירוע דסטיניישן X לאחר הקרב של בוקר ורוד. באירוע לוקדאון, שנערך ב-13 באפריל שארמל ובוקר ניצחו את רוברט רוד ופייטון בנקס.
שארמל הייתה חסרת פעילות בעקבות הפיכת דמותו של בוקר לדמות הרעה, אך שבה באירוע "דרך הניצחון" במהלך הקרב המרכזי בין בעלה לסמואה ג'ו. באוקטובר 2008 השניים הצטרפו לקבוצת Main Event Mafia. באירוע "ההחלטה הסופית" שארמל והביוטיפול פיפל הפסידו ל-ODB, טיילור ויילד ורוקסי. באירוע "דרך הניצחון" 2009 הפסידה שארמל לג'נה מורסקה לאחר עזרה מאווסום קונג. לאחר מכן היא ביחד עם טרייסי ברוקס התחרו בטורניר על אליפות הזוגות של הנשים כדי לייצג את קבוצתן, אך הפסידו כבר בסיבוב הראשון לאווסום קונג וראישה סעיד. באירוע "הדרך לתהילה" שארמל ובוקר טי ערכו את הופעתן האחרונה ולאחר מכן עזבו את הארגון.
חיים אישיים.
לסאליבן בן חורג בשם ברנדון מנישואיה הראשונים. היא ובוקר החלו להפגש בזמן ששניהם עבדו תחת הארגון WCW. השניים התחתנו בפברואר 2005 ולהם שלושה ילדים, ששני הראשונים הם תאומים, בן ובת, שנולדו ב-5 באוגוסט 2010.
פאסטליין (WWE)
"פאסטליין" (שפירושו בעברית: "הנתיב המהיר" ובאנגלית: Fastlane) הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ומשודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. אירועו הראשון נערך בשנת 2015 כשהוא משמש כתחליף של האירוע "תא ההדחות" (שהוזז לחודש מאי) בחודש פברואר.
השם של האירוע נוצר כתוצאה ממיקומו בלוח השנה של אירועי השלם וצפה של הארגון ומשום שהוא משמש כאירוע בעל השם המתאים לתיאור "הדרך לרסלמניה". בשנים 2015 ו-2016 האירוע נערך בחודש פברואר עד לרגע שבוטל צעד "איחוד התוכניות" בין Raw לסמאקדאון (מה שבעצם יצר את פיצול הארגון לשתי תוכניות שאיפשר לכל תוכנית להיות אחראית על המתאבקים שיהיו בלעדיים אליה) ובשנים לאחר מכן הוזז לחודש מרץ. בשנת 2017 האירוע שימש כאירוע הבלעדי של התוכנית Raw ובשנת 2018 הפך האירוע להיות הבלעדי לתוכנית סמאקדאון.
איסור על עבדות במשפט הישראלי
העבדות הנה תופעה נפוצה במדינות שונות בעולם, ומוגדרת על ידי שליטה ובעלות של אדם אחד על אדם אחר. בישראל קיימת עבדות המתאפיינת בעיקר בניצול בני אדם בתעשיית המין ובניצול עובדים זרים, לרוב בעבודות כפיים. בשנת 2006 הוגדרה העבדות כלא חוקית בישראל.
חקיקה והגדרת עבדות.
חוק העונשין מגדיר עבדות כמצב בו מופעלות כלפי אדם סמכויות המופעלות ככלל כלפי קניינו, כאשר המאפיין העיקרי של היחסים הנו שליטה. מאפיין השליטה יכול להתבסס על פוטנציאל או איום ממשי לשימוש באלימות כלפי העבד, בהספקת תגמול לצורכי קיום בסיסיים בלבד, ניכוס ואי תשלום ערך עבודתו של עבד.
תחילת החקיקה הפלילית בנושא סחר בבני אדם בישראל הייתה בשנת 2000, בשנה זו נקבע לראשונה איסור מפורש בחוק לסחור בבני אדם למטרה ספציפית של עיסוק בזנות. הסעיף האמור נועד לתת מענה לתופעה של סחר בבני אדם לשם העסקתם בזנות, אשר החלה להתפשט בתקופה זו.
לאחר מכן, בשנת 2006 התקבל תיקון חוק המרחיב את איסור הסחר בבני אדם. החוק החדש הגדיר סחר בבני אדם כ "מכירה או קניה של אדם או עשיית עסקה אחרת באדם, בין בתמורה ובין שלא בתמורה". החוק כולל תיקונים לחוק העונשין הקובעים עבירות חדשות של החזקה בתנאי עבדות, עבירות של כפייה, חטיפה לשם סחר, הוצאת אדם מעבר לגבולות המדינה בה שהה, ועיכוב דרכון. תיקון החוק יצר מדרג עבירות פליליות כדי לתת מענה לתופעות שונות של ניצול.
בנוסף, מדינת ישראל חוקקה חוקים שנועדו לסייע למאבק בסחר בבני אדם, למשל חוק הסיוע המשפטי הקובע כי אדם הנפגע מעבירה של סחר בבני אדם או מעבירות נלוות לכך, יהא זכאי לייצוג משפטי עצמאי מטעם לשכות הסיוע המשפטי.
מדינת ישראל אמנם חתומה על אמנות שונות בדבר איסור על עבדות וסחר בבני אדם. למרות זאת, תופעת הסחר בבני אדם צמחה במדינה בראשית שנות ה-90 והלכה והתעצמה עד שהגיעה לשיא ממדיה בראשית שנות האלפיים. בתקופה המדוברת משטרת ישראל העריכה כי במדינה נמצאות בין 1,000 ל־3,000 נשים המועסקות בתעשיית המין.
פסיקה.
בית המשפט, בפסק דין אלי בן עמי נ' פלונית, סקר את היקף התופעה ופסק כי מדובר בתופעה בינלאומית חמורה בהיקפה ובממדיה ו"שלא כעבירות האחרות היא העבירה של סחר בבני אדם לעיסוק בזנות; עבירה זו, עבירה חמורה היא במיוחד..."
השפעת החקיקה האמריקנית על החקיקה הישראלית בנושא סחר בבני אדם.
נקודת המפנה ביחסה של המדינה לסחר בבני אדם ועבדות חלה לאחר חקיקת חוק ההגנה על קורבנות סחר ( protection acts of 2000) בארצות הברית, בשנת 2000. החוק קבע מדרג לסיווג מאבק מדינות העולם בתופעת הסחר בבני אדם.
כאשר המדרג מחולק לשלוש קבוצות והדירוג הנו על פי רמת הטיפול בתופעה והחקיקה לצמצום תופעת הסחר.
בקטגוריה העליונה מסווגות מדינות העומדות בסטנדרטים המינימליים שהתוותה ארצות הברית למאבק בסחר בבני אדם, כגון קיום חקיקה האוסרת על עבירות סחר בבני אדם וענישה ההולמת את חומרת המעשה. בקטגוריה האמצעית מסווגות מדינות שאינן עומדות בסטנדרטים המינימליים אך עושות מאמצים לשם עמידה בהם, כגון הקצאת משאבים כלכליים למיגור התופעה. בקטגוריה התחתונה מסווגות מדינות שאינן עומדות בסטנדרטים המינימליים ואינן עושות מאמצים משמעותיים על מנת לעמוד בהם. מדינה המסווגת בקטגוריה התחתונה צפויה לסנקציות כלכליות על ידי ארצות הברית. בספטמבר 2000, בדו"ח הראשון שלאחר חקיקת החוק, סווגה ישראל בקטגוריה הנמוכה ביותר. בשנים הבאות היא סווגה בקטגוריות גבוהות יותר.
בהמשך הוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית בראשות ח"כ זהבה גלאון אשר פרסמה דו"ח ביניים במרץ 2005. בדו"ח הומלץ על קביעת עונשי מינימום לעברייני סחר, על חקיקה שתאפשר שפיטת תושב ישראל אשר ביצע עבירה הקשורה לסחר בבני אדם במדינה אחרת, גם אם אין באותה מדינה חוק האוסר על סחר בבני אדם, על חקיקה בעניין גביית עדות מוקדמת מקורבנות סחר ועל מתן סיוע משפטי לקורבנות סחר בעת מעצרן המנהלי. המלצות ועדת החקירה הפרלמנטרית והוועדה הבין-משרדית טרם באו ליישמן המלא, אך חלקים מהם יושמו בחקיקה כדוגמת חוק איסור סחר בבני אדם.
חוק איסור סחר בבני אדם הנו למעשה דבר החקיקה המשמעותי ביותר שנחקק בנושא הסחר בבני אדם. במסגרת החוק אף הוקמה קרן ייעודית לרכוש חלוט (מעוקל) של עבריינים שהורשעו בסחר אשר כספיו ישמשו למיגור תופעת הסחר, שיקום קורבנות טיפול והגנה עליהם ואכיפת הוראות החוק. כהמשך למאמצי מיגור תופעת הסחר בבני אדם ולקידום הטיפול בעבירות הסחר, התקבל בשנת 2008 תיקון מס' 48 לחוק בתי המשפט, המאפשר לדון בעבירות סחר בבני אדם לשם עיסוק בזנות בפני שופט יחיד במקום התדיינות בפני שלושה שופטים. תיקון זה מאפשר זירוז הליכים משפטיים נגד עבריינים בתחום תעשיית המין.
סוגיית העובדים הזרים בישראל.
החל משנות התשעים החלו להגיע למדינת ישראל מאות אלפי עובדים זרים בעיקר לענפי הבניין, החקלאות והסיעוד. אי לכך, סוגיות העוסקות בתנאי עבודתם והעסקתם של עובדים אלו הפכו לנפוצות בשנים האחרונות.
ממשלת ישראל קובעת מכסות לענפים מסוימים שבהם עובדים זרים רשאים לעבוד ומייבאת עובדים אלו לפי הצורך בכל ענף. קיימת מסגרת נוספת בה ניתן לייבא עובדים זרים, זאת על בסיס היתר העסקה אישי הניתן למעבידים באמצעות חברות כוח אדם פרטיות. החברות אחראיות לשיבוץ העובד במקום העסקתו וכן להעברתם של העובדים ממעסיק אחד למשנהו. שיטה זו יוצרת תלות מבחינת העובד ועלולה לגרום לניצול של עובדים זרים והבאתם לארץ שלא לצורך.
במדינת ישראל אין חקיקה כוללת המסדירה את מעמדם של העובדים הזרים, מכאן שאין דין הקובע את זכויותיהם ואת חובותיהם. יצוין כי קיים חוק עובדים זרים, התשנ"א-1991, אך עיקרו עוסק בחובות החלות על המעסיק ולאו דווקא בסוגיות הקשורות לזכויות אדם של העובדים הזרים עצמם (למשל תנאים סוציאליים כגון ביטוח לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, להם זכאים אזרחים ישראלים).
היות שלישראל אין מדיניות הגירה, חלק לא מבוטל מייבוא העובדים נעשה על ידי חברות פרטיות. התנהלות זו משאירה פתח צר לפיקוח המדינה, דבר העלול לגרום לתופעות שליליות. עם זאת, בישראל אכן קיים מנגנון אשר מטרתו למצות את הדין עם עבריינים בתחום סחר בבני אדם, ומשנת 2004 יושם נוהל לפיו זרים שנעברו עליהם עבירות סחר והם שוהים במקלט לקורבנות סחר בבני-אדם ולעיסוק בזנות יוכלו לקבל אשרת שהייה ועבודה עד לסיום מתן העדות.
מנסורזאורוס
מנסורזאורוס (שם מדעי: "Mansourasaurus") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי באפריקה בתקופת הקרטיקון העליון, כ-80 מיליון שנה לפני זמננו. הוא נקרא על שם אוניברסיטת מנסורה במצרים, שחוקריה גילו אותו.
מנסורזאורוס היה דינוזאור צמחוני בינוני בעל צוואר ארוך, אך קטן יחסית לזאורופודים: אורכו היה 8–10 מטר ומשקלו כ-5 טון מטרי (משקלו של פיל אפריקני). המאובנים שנתגלו היה של פרט לא בוגר, כך שייתכן שגודלו המרבי היה גדול יותר. מבחינה פילוגנטית הוא קרוב יותר לטיטאנוזאורים מאירופה מאשר לזאורופודים אפריקנים אחרים, מה שמרמז שדינוזאורים מאירופה כן יכלו לעבור לאפריקה בתקופה זו או לפניה.