ניהול עצמי: תחומי החיים במכינה מנוהלים ברובם על ידי החניכות עצמן. כל חניכה במכינה חברה בוועדה אחת שקשורה לאורח החיים ודרכה היא מובילה תחום במכינה מתוך רצון לפיתוח אישי במהלך השנה.
בין הוועדות נמנות – ועדת תכנים, ועדת תרבות, ועדת שבת וחגי ישראל, ועדת מעורבות חברתית, ועדת מלאכות ועוד. במרכז הניהול העצמי עומד המונח "מליאה" בו אחת לשבוע החניכות מקבלות החלטות בצורה דמוקרטית. אנו מאמינות שהדרך למנהיגות עוברת דרך לקיחת אחריות אישית וקבוצתית ועל כן המכינה משקיעה זמן רב בליווי הניהול העצמי של החניכים.
התנדבות: המכינה דוגלת באיזון בין קבלה לנתינה באמצעות תרומה לקהילה מתוך אמונה ש"גדול לימוד שמביא לידי מעשה". חניכות המכינה מתנדבות באופן קבוע בקיבוץ, ביישובי המועצה האזורית "בני שמעון" ובעיר באר שבע. ההתנדבות השבועית מתבססת על מפגש שבועי אנושי, בין החניכות לזולת – זקנות, ילדות עם צרכים מיוחדים, נוער בסיכון ועולות חדשות.
הכנה לשירות משמעותי בצה"ל: ההכנה כוללת מפגש שבועי לימודי בנושא מורשת צה"ל ומורשת הקרבות. כמו כן, מפגשים עם חיילות ומפקדות וחשיפת תפקידים ויחידות צבאיות מגוונות. בנוסף, התמקצעות בתחום הניווטים, אימוני כושר, פיתוח חוסן מנטלי ויכולות הישרדות בשטח.
עבודת כפיים: מתוך אמונה שיש לחבר את הלימוד אל עבודה פיזית ממשית ולחזק את הקשר שבין האדם לטבע, חניכות המכינה מתנסות בעבודת כפיים בשדה, בגינת ירק, ובמרחב המגורים של החניכות במסגרת משבצת "מלאכות" שאורכת כשש שעות מרוכזות פעם בשבוע.
חיי הקבוצה: המכינה שואפת לקיים חברת מופת המאמינה בשוויון ערך האדם, המובילה שינוי תפיסתי ותרבותי ויוצרת חברה בה חיים ביחד א. נשים בעלי מגוון דעות והשקפות, שנפגשים זה עם זו במפגש כן ואמיתי מתוך ענווה והקשבה ומתוך עין טובה ועזרה הדדית, למען עתיד משותף טוב יותר.
מסעות וסדרות חינוכיות: בכל חודש מתקיים שבוע מחוץ למכינה שבמסגרתו יוצאים למסעות וסדרות חינוכיות. היציאה מהמכינה נועדה להכרת הארץ, ניווטים וסיורים מודרכים, פעילות אתגר ותושיית שדה. במהלך הסדרות החינוכיות פוגשות חניכות המכינה את נשות ואנשי המעש והחזון של החברה הישראלית, לומדות מהן את אתגרי החברה וסופגים השראה.
כל שבעת עמודי המכינה באים לידי ביטוי בתוכנית השבועית והשנתית של המכינה.
בתוכנית השנתית הושקעה המון מחשבה מתוך רצון לקיים את כלל הערכים שבהם המכינה מאמינה.
האיזונים משתנים כל שנה על פי בחירת החניכות (כחלק מהניהול העצמי) אך באופן כללי יש במכינה שלושה שבועות של למידה ואחריהם שבוע "חוץ" של טיול או סדרה (כל טיול במכינה הut טיול של שבוע שלם). בכל שבוע של למידה במכינה מוקדש יום אחד להתנדבות ויום נוסף לעבודת כפיים. כמו כן, מתקיים ערב תרבות אחת לשבוע, וכמובן ציון של שבתות וחגי ישראל באופן משמעותי, חווייתי, משותף ועוצמתי.
תוכנית רתמים.
בשנת 2016 הוקמה במסגרת המכינה תוכנית רתמים - לפיתוח מנהיגות צעירה בנגב
התוכנית מנוהלת על ידי מייסדת התוכנית, עינב יצחקי ומופעלת על ידי צוות מדריכים המוכשר מחניכי המכינה.
רתמים היא תוכנית דו שנתית לכיתות י"א ו-י"ב (מעורבת דתיים וחילוניים) מערי הדרום. התוכנית מורכבת משמונה סמינרים ברחבי הארץ הכוללים מפגש עם החברה הישראלית ועם אנשים מקומיים.
משתתפי התוכנית פוגשים אנשי חזון ומעש ממקומות שונים בישראל, לומדים לעומק סוגיות אקטואליות ואתגרים בחברה הישראלית ומקיימים שיח מעמיק בנושאי זהות.
מטרות התוכנית הן פיתוח מנהיגות צעירה מקומית בישובי הדרום, פיתוח השליחות והמחויבות להגשמה חברתית עתידית תוך חיזוק הזהות היהודית-ציונית-ישראלית, היכרות עם החברה הישראלית לגווניה השונים, הכנה משמעותית לצבא, פיתוח סקרנות ולקיחת אחריות.
מדריכי התוכנית הם חניכי מכינת עמי-חי, האחראים על בניית הסמינרים והליווי האישי בתוכנית ומהווים דמויות של "אחים בוגרים" לחניכי רתמים. באופן זה התוכנית מאפשרת למדריכי התוכנית (חניכי המכינה) הזדמנות לעשייה משמעותית, ופיתוח כלים חשובים להמשך.
בשנת 2018 בשנה השלישית לפעילות ולאחר תוצאות מרשימות זכתה התוכנית להכרה ונתמכה על ידי האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון, מועצת המכינות הקדם צבאיות ותוכנית השגרירים של קרן רוטשילד.
על המקום.
מתוך רצון לגבות את האמירה הרוחנית במעשה ממשי של חיזוק הנגב והפריפריה החליטה המכינה לעבור לקיבוץ מתחדש בצפון הנגב- לקיבוץ כרמים. הקיבוץ מהווה חלק משמעותי מהתהליך החינוכי של השנה בהיותו קיבוץ מעורב של דתיות וחילוניותמ (בדומה להרכב המכינה) שחיות חיי חלוציות ושיתוף ומתוך מיקומו של הקיבוץ בהיותו ישוב שנמצא על צומת דרכים גאוגרפי ואנושי. צומת דרכים בין המדבר לארץ הנושבת, בין ההר לבקעה, בין הנגב לשדרת ההר, בין אתרים ארכאולוגים ליישוב מתחדש. צומת של מפגש אנושי בין התק"ם להתנחלות, בין עיירות בדואיות לקיבוץ יהודי, בין חקלאים לנוודים ובין דתיות לחילוניות. מפגשים אלו מסייעים לחניכות המכינה בגיבוש זהות אישית מנומקת שתסייע להן בעתיד לקחת ואחריות מתוך כוונה לתרום לחברה בישראל וזאת מתוך ערכי הפשטות והצניעות.
כרמים הוא הקיבוץ המעורב היחידי בארץ. עובדה זו משפיעה גם על המכינה, ועוטפת אותה במודל של חיים משותפים. לחניכות יש בקיבוץ משפחות מאמצות, והמכינה נוטלת חלק פעיל בתרבות של הקיבוץ.
קנה (אי)
גארד (אמנויות לחימה)
נטשה מקלהון
שינאי גריימס
אוליוויה ויילד
אדריאן גרניאר
בריטני סנו
כות כניסה
מסגד סלימיה (לפקושה)
אליזבת' מוס
וינסנט קרתיזר
עזתאללה נגאהבאן
עֵזָתאללה נגאהְבּאן (פרסית: عزت‌الله نگهبان, נהגה: אֶזָּתוֹללָה נֶגַהְבָּאן; 1 במרץ 1926 – 2 בפברואר 2009
) היה ארכאולוג איראני שנודע כאבי הארכאולוגיה המודרנית האיראנית.
תולדות חייו.
נגאהבאן נולד באיראן בעיר אהוואז. הוא למד בבית הספר התיכון פִירוּז בַּהְרָאם.
ב-1949 סיים את לימודי התואר הראשון בארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וב-1954 קיבל את התואר השני בארכאולוגיה מאוניברסיטת שיקגו. ב-1955 התמנה למרצה מן המניין במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וב-1962 נעשה פרופסור. מ-1967 עד 1978 הוא שימש בתפקיד ראש המחלקה, ומ-1975 עד 1979 – דקאן הפקולטה לספרות ולמדעי הרוח. מ-1960 עד 1965 היה המנהל הטכני של השירות הארכאולוגי האיראני, ומ-1965 עד 1979 – יועץ טכני של משרד התרבות האיראני. מ-1980 עד 2000 היה אוצר אורח במוזיאון האוניברסיטה של אוניברסיטת פנסילבניה.
נגאהבאן היה המדען הראשי בחפירות רבות באתרים איראניים קדומים, ובכללם מָארְלִיכּ (במחוז גילאן), הַפְט טַפֶּה (ליד שוש ואהוואז), שם ייסד מוזיאון להצגת הממצאים מהאתר, ומישור המדאן שהוקם בו מרכז הכשרה לסטודנטים.
עם תרומותיו החשובות של פרופ' נגאהבאן לארכאולוגיה האיראנית נמנות הרפורמות שערך בתוכנית הלימודים של המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וייסודו של המכון הארכאולוגי. כשהצטרף נגאהבאן למחלקה לארכאולוגיה, הציג ועודד את הגישה המדעית לתחום, אך רק בשנת 1967, כשנעשה ראש המחלקה, בנה את תוכנית הלימודים מחדש עם דגש על עבודת שטח, ובשנים 1970–1971 הפכה עבודת השטח לחובה. כדי לקדם את כל אלה, הקים מחנה לבית ספר השדה של המחלקה במישור קזווין באתר של חאן ספווי משוחזר, והשיג רישיון חפירה לתקופה ארוכה מהשירות הארכאולוגי האיראני. לאחר שהוסיף רכיב מעשי משמעותי למחלקה, הנהיג תוכנית לתואר שני הכוללת עבודת שדה נוספת בחפירות הַפְט טַפֶּה במחוז ח'וזסתאן בחורף. למכון הארכאולוגי שייסד ב-1958 ואותו ניהל עד 1979, היה תפקיד חשוב בכל הפיתוחים האלה: הוא נתן למדריכים ולסטודנטים את המשרדים, המעבדות ושירותי הספרייה שהיו צריכים כדי לנתח את התוצאות של עבודת השטח ולפרסם מאמרים.
אין קידוש אלא במקום סעודה
I've Been Expecting You
I've Been Expecting You הוא האלבום השני של הזמר הבריטי רובי ויליאמס. האלבום יצא לאור ב-26 באוקטובר 1998. האלבום נכתב על ידי גאי צ'יימברס וסטיב פאוור שהחלו לכותבו בג'מייקה, באביב 1998.
במצעדי האלבומים, זכה האלבום להצלחה רבה, כשהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ובאירלנד, ולעשרת הגדולים בשתי מדינות נוספות. בבריטניה, הגיע האלבום למעמד פלטינה×8 עם מכירות של יותר משניים וחצי מיליון עותקים, מתוך חמישה מיליון בכלל אירופה.
במצעד 100 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של ערוץ 4 הבריטי, הגיע האלבום למקום ה-91.
רקע.
רובי ויליאמס אמר על האלבום: "רוב השירים שכתבתי הם באמת אישיים, בעיקר החלומות הללו, שהם יותר כמו מלאכים. זה באמת גרם לי לבכות בפעם הראשונה שכתבתי אותו".
ב-2001, האלבום יצא מחדש, מאחר שויליאמס נתבע על כך ששורה מהשיר Jesus in a Camper Van מועתקת משירו של לאוודון ווינוורייט השלישי, "I am the Way". הרצועה הוחלפה בשיר "I Am the Way".
הצלחת האלבום.
"I've Been Expecting You" היה האלבום השני של ויליאמס. אלבומו הקודם, Life thru a Lens הצליח בעיקר בבריטניה, כשהגיע אל המקום הראשון במצעד האלבומים, ולמעמד פלטינה×8. לעומתו, I've Been Expecting You הצליח גם במדינות אחרות, והחל את הצלחתו של ויליאמס גם מחוץ לבריטניה - באירופה כולה.
בבריטניה, נכנס האלבום היישר אל המקום הראשון, מכר מעל לשלושה מיליון עותקים והגיע למעמד פלטינה×10.
באירופה, מכר האלבום למעלה מחמישה מיליון עותקים, והגיע למעמד לפטינה משולשת.
ביקורות.
ביקורותו של ג'ון בוש מאתר Allmusic הייתה חיובית ברובה, והוא כתב שהאלבום "מחושב".
מייק דייבר מאתר ה-BBC, כתב שהאלבום הוא האלבום הטוב ביותר של ויליאמס.