תלמה ליבל
תלמה לֶיְבֶּל (Thalma Lobel, נולדה ב-30 במרץ 1947) היא פסיכולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה בית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
נולדה בישראל לדורה והלל יעקבזון, נכדתו של הפרדסן זלמן יעקבזון, ממנהיגי היישוב ונינתו של זלמן דוד ליבונטין, מייסד ראשון לציון ובנק אנגלו-פלשתינה (לימים בנק לאומי) ומנהלו הראשון. למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב והייתה אלופת תל אביב בקפיצה לרוחק בגיל 14. בזמן שירותה הצבאי, התחילה את לימודי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ובה קיבלה תוארי בוגר בפסיכולוגיה ופילוסופיה, מוסמך בפסיכולוגיה קלינית. ודוקטורט. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת הרווארד, שם גם הייתה פרופסור אורח ולימדה במחלקה לפסיכולוגיה. בנוסף, הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטאות שונות, בהן אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, NYU וטאפטס.
תחומי התמחותה הם השפעת החוויות החושיות על קבלת ההחלטות שלנו ועל התנהגותינו, הגורמים המשפיעים על הצלחה וסיפוק בעבודה והבדלים בין המינים.
פרופ' ליבל כיהנה כראש בית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ראש המגמה הקלינית של הילד וראש מרכז אדלר לחקר ההתפתחותוהפסיכופתולוגיה של הילד באוניברסיטה זו. בשנת 2001 נבחרה לדקאנית הסטודנטים של האוניברסיטה ובשנת 2008 נבחרה לוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב.
פרופסור ליבל כתבה עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים בארצות הברית.
בשנת 2014 פרסמה את ספרה "Sensation" בהוצאת סיימון אנד שוסטר העוסק בהשפעת התחושות הפיזיות שלנו כגון טמפרטורה, צבעים, מרקם, מרחק ועוד על החלטותינו, שיפוטינו והתנהגותינו, מבלי שאנו מודעים לכך. הספר פורסם ב-15 מדינות ותורגם לשפות רבות. בעקבותיו הוזמנה פרופסור ליבל להרצאות במקומות רבים בעולם. ביפן ארגנה אוניברסיטת טוקיו היוקרתית כנס מיוחד על הספר. בעברית נקרא הספר כוס הקפה שגרמה לי להתאהב והיה רב מכר בארץ.
בשנת 2021 הוציאה פרופסור ליבל את ספרה השני בארצות הברית לקהל הרחב, "Whatever works" (בעברית נקרא ״מה שעובד״). הספר זכה בפרסים בארצות הברית, תורגם לכמה שפות וקבל בקורות מצוינות כולל: (A MUST READ FOR ANY WORKING PERSON" (Goodreads".
במרץ 2022 תורגם הספר "מה שעובד" לעברית בהוצאת מטר.
הספר עוסק בדברים הקטנים שעוזרים לנו להצליח בעבודה, שמשפיעים על הביצועים הקוגניטיביים שלנו, על היצירתיות שלנו ועל האושר והסיפוק שלנו.
פרופסור ליבל נשואה לד"ר דוד ליבל, רופא עיניים, ואם לשלושה, בנה הוא המוזיקאי דורי ליבל ובתה היא אורלי ליבל , פרופסור למשפטים באוניברסיטת סן דייגו.
איקואה אסאזאקי
איקואה אסאזאקי (ביפנית: 朝崎郁恵; באנגלית: Asazaki Ikue; נולדה ב-11 בנובמבר 1935) היא זמרת של שירה ריוקיונית מסורתית מקגושימה, מהבולטות מבין הזמרים המסורתיים ביפן. נולדה בסטוצ'י שבאי אממי אושימה שבאיי אממי, איים שמהם צמחו הרבה זמרים ריוקיונים פופולריים. היא חיה 10 שנים ביוקוהאמה ושירתה מ-1984 בתיאטרון הלאומי של יפן. הוציאה את האלבום הראשון שלה בחברת יוניברסל ב-2008. כיום היא חיה בטוקיו.
הופעות חשובות בקריירה.
ב-1990 היא הופיעה בקרנגי הול, בניו יורק, לוס אנג'לס וקובה. איקואה משתתפת כל שנה בפסטיגלים של האיים היביה וריוקיו. ב-2007 היא הופיעה במקדש איקגאמי הונמונג'י. כמו כן אחד משיריה "השג לנו רכוש" (בניב אממי:Obokuri Eemui) הופיע באנימה סמוראי צ'מפלו (בפרק 14), בעקבות כך נקנה לה פרסום גם אצל קהילת האוטאקו באירופה וארצות הברית.
מוזיקה.
הסגנון של איקואה אסאזאקי מוגדר כשירה מסורתית בסגנון ניו אייג' קלאסי (מבוצע בכלים קלאסיים, לרוב פסנתר בלבד). השירה עצמה היא שירת מינ'יו ושימה אוטה (סגנון של שירים עממיים של האי אממי אושימה) בתוך המוזיקה הריוקיונית. המוזיקה היא סנטימנטלית וקולה השר של איקואה הוא קול דק ומבוגר שישמע כזיוף לחלק מהאנשים, בעוד שלחלק אחר ישמע כשירה בעלת רגש עמוק. אחד מהאלבומים המפורסמים ביותר שלה הוא "אוטאבאוטאיון" עם מילים ריוקיוניות מסורתיות ו"מיניה" עם ליווי של אקירה טאקאהאשי בפסנתר.
ג'ון פודהורץ
ג'ון (מרדכי) פודהורץ (באנגלית: John Podhoretz; נולד ב-18 באפריל 1961), הוא סופר, מבקר קולנוע, עיתונאי ועורך עיתונות אמריקאי-יהודי, נאו-קונסרבטיבי ופרו ישראלי, ששימש ככותב נאומים אצל שני נשיאים בארצות הברית - רונלד רייגן וג'ורג' בוש (האב).
קורות חיים.
פודהורץ נולד וגדל בניו יורק, בנם של שניים מראשי הנאו-קונסרבטיבים האמריקאים-יהודים הידועים, מידג' דקטר ונורמן פודהורץ, וגיסו של אליוט אברמס. עבור אימו היו אלה נישואין שניים (שני ילדים מהנישואין הראשונים שלה ועוד שניים מנישואין אלה, שהצעיר מכולם הוא ג'ון פודהורץ). הוא נישא לראשונה ב-1996 לאליזבט היקי, מזכירת העיתונות של הסנאטור האמריקאי ג'ון קילי, והתגרש בתוך שלושה חודשים. נישא שוב לישראלית לשעבר איילה כהן, באוקטובר 2002, ולהם כיום שלושה ילדים.
קריירה.
פודהורץ כותב בדרך כלל ב"ניו יורק פוסט" (היה עורך מאמר המערכת ועד היום הוא בעל טור קבוע), ב"נשיונל רוויו", בשבועון "טיים מגזין" ועוד. משמש פרשן פוליטי ב"פוקס ניוז" וב-CNN, ומבקר הסרטים ב"וויקלי סטנדרד". היה בין מייסדיו של השבועון האחרון, שהוא מחשובי הביטאונים הניאו קונסרבטיבים בארצות הברית כיום, ובשנים 1995-1997 כיהן כסגן עורך שבועון זה וחסה בצילם של ויליאם קריסטול, בנו של אירווינג קריסטול הנחשב לראשון הנאו-קונסרבטיבים, ופרד ברנס. שימש יועץ מיוחד למפיקי הסדרה הטלוויזיונית המצליחה The West Wing, שהוקרנה גם בארץ תחת השם "הבית הלבן".
החל מינואר 2009 הוא מכהן כעורכו של הירחון הנאו-קונסרבטיבי החשוב "קומנטרי", תפקיד אותו מילא אביו במשך 35 שנים (1960 - 1995) וכן מבקר האמנות שלו, תפקיד אותו מילא בשעתו קלמנט גרינברג.
דעותיו.
פודהורץ היה מתומכיו הגדולים ביותר של ג'ורג' ווקר בוש, וב-2004 כתב את הספר "הארץ של בוש" (הוצאת סיינט מרטין), המוקדש כולו לבוש ולמדיניותו. ב-2007 כתב את הספר "הניתן לעוצרה?" (הוצאת קראון פורום), התוקף את הילרי קלינטון ומתנגד נחרצות למירוץ שלה לנשיאות.
הוא נחשב תומך נלהב במלחמתה של ארצות הברית בעיראק, מאז הפלישה ועד היום. במאמר ידוע שהתפרסם ב"ניו יורק פוסט" בדצמבר 2006, הוא זיהה שלושה אויבים לארצות הברית בעיראק: שרידי תומכי סדאם חוסיין, הטרוריסטים של אל-קאעידה והשיעים הקיצוניים. הצעתו היא להרוג בשלושתם ככל האפשר, גם אם יש להכניס לעיראק לשם כך עוד ועוד כוחות אמריקנים, עד שארצות הברית תנצח.
בנוגע להגירה לארצות הברית, הוא מביע דעות החורגות מהדעה השמרנית המקובלת, המנסה למנוע כניסת מהגרים למדינה זו. הוא מסביר זאת במגבלות שהוטלו בארצות הברית החל מ-1924, על הגירת יהודים אליה, ואשר מנעו את הצלת היהודים מהשואה כעבור כשני עשורים. הוא טוען, שכיהודי הוא איננו יכול לתמוך במגבלות דומות לאלה, כיום.
יחסו של פודהורץ למדינת ישראל הוא חיובי ביותר. דוגמה לכך מתבטאת במאמרו ב"ניו יורק פוסט" במאי 2011, בעקבות העימות בתקופה זו בין נשיא ארצות הברית ברק אובמה לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, באשר לדרישת אובמה שישראל תסכים לנסיגה לגבולות 67' עם תיקונים מוסכמים; פודהורץ מכנה במאמרו זה את ישראל "בעלת בריתנו האהובה", ובשמחה לאידו של אובמה, הוא סופר 3-0 לטובת נתניהו בשלושת העימותים שיזם אובמה לטענתו בשלוש שנות כהונתו עד כה, למול נתניהו. ועוד דוגמה, מאמר מ-9 בספטמבר 2011, ב"קומנטרי", הנקרא "צור'ס לאובמה" ועוסק בהתרחקותם של היהודים הדמוקרטים מאובמה בעקבות יחסו המתנכר לישראל.
לחץ תוך-עיני
לחץ תוך-עיני, או Intraocular pressure, הוא לחץ הנוזל הממלא את החלל בעין, בין העדשה לרשתית. מונח זה משמש באופתלמולוגיה למדידת לחץ הנוזל בתוך העין.
הערך התקין של הלחץ התוך-עיני, הקרוי גם IOP הוא בטווח 10–21 מילימטר כספית.
הקשר בין לחץ תוך עיני לגלאוקומה.
מרבית חולי גלאוקומה סובלים מלחץ תוך-עיני גבוה הגורם נזק לעצב הראייה, אולם ישנם חולי גלאוקומה ולהם לחץ תוך עיני בטווח התקין.
נוזלי העין מתנקזים החוצה דרך מנגנון של תעלות ניקוז מיוחדות. כל הפרעה לניקוז הנוזלים מהעין תביא לעלייה בלחץ התוך-עיני. הוכח כי לא תמיד הלחץ גורם נזק. לעשרה אחוזים מהאוכלוסייה הבוגרת מעל גיל 40 נמדד לחץ תוך-עיני בערכים מעל הנורמה - יותר מ-23 מ"מ כספית. רק חלק קטן מאוכלוסייה זו יפתח מחלה בעצב הראייה או גלאוקומה עקב כך, אך לחץ תוך-עיני גבוה מעלה את גורמי הסיכון לכך.
גורמים המשפיעים על הלחץ התוך עיני.
נוסף על תרופות ודלקת, ייצור וניקוז הלחץ מושפעים מגורמים נוספים כגון שעת היום- הלחץ על פי רוב גבוה יותר בבקרים, חושך לעומת אור- שכן אלו משפיעים על גודל האישון ולפיכך על ניקוז הנוזל מהזווית, גיל, מנח- עמידת ראש למשל תגביר את הלחץ בעין, מוצא ועוד.
מדידת לחץ תוך עיני.
מדידת הלחץ יכולה להיעשות על ידי שימוש בכמה מכשירים מודדי לחץ המכונים טונומטרים.
דגל מדינת אוהיו
לחץ תוך עיני
עתיה זר
עֶתְּיָה זָר (נולדה ב-כ"ג באב ה'תשל"ה, 31 ביולי 1975) היא עיתונאית, פובליציסטית וסופרת ילדים ישראלית, שימשה בעבר כרכזת הקהילה של הר ברכה. בעלת דוקטורט בהיסטוריה.
קורות חיים.
נולדה בקריית ארבע לרב משה ולמרים לוינגר. בהיותה בת ארבע עברה משפחתה להתגורר בחברון. היא בוגרת מגמת תקשורת במרכז האוניברסיטאי באריאל. עד לפני מספר שנים היא הייתה מורה לאמנות הקולנוע בבית הספר ממ"ד ברכה בנות וכיום מלמדת במדרשת "תורת חיים" ביישוב.