בשלהי שנת 1977 מונה עמי זאבי למנכ"ל ארגון "נשי מזרחי באמריקה", שהפך ביוזמתו ל"רשת אמי"ת". מאז, ובמשך 25 שנים שימש כמנהל הכללי של הרשת. במהלך תקופה זו דאג לקיים רשת ממלכתית דתית שמטרתה להקנות חינוך ציוני-דתי מתון לאוכלוסייה המגוונת של החמ"ד.
הארגון מנה בתחילת דרכו 8 מוסדות חינוך והפך לרשת שבבעלותה עשרות מוסדות הפרוסים בכל רחבי הארץ – מדימונה בדרום ועד לחצור הגלילית בצפון. המאכלסת יחדיו תלמידים מאוכלוסיית מצוקה עם תלמידי העשירון העליון, תלמידים המעוניינים בחינוך עיוני וטכנולוגי.
לילדי מצוקה וחסרי בית פיתח זאבי דגם מיוחד של מוסד פנימייתי - "משפחתון", הבנוי על בסיס משפחה, ולא "הקבוצה" המקובלת במבנה הרגיל של הפנימייה. ואכן הישגי החניכים במסגרת הזו הוכיחו את התאמתה לאוכלוסייה הנ"ל.
זאבי כאב את השסע שנוצר בחברה הישראלית בנושא דתיים-חילוניים. שכן הוא היה בעל השקפה חינוכית דתית מתונה. במסגרת פעילותה המיוחדת של הרשת בחינוך לציונות דתית מתונה, הוא דאג שנושא הציונות הדתית יילמד כחלק ממערכת השעות המחייבת כל תלמיד, והגיע להסדר עם משרד החינוך להכרה בהוראת הנושא כתוכנית לימודים ייחודית המזכה את תלמידי רשת אמי"ת בלבד ביחידת לימוד בתעודת הבגרות.
הוא לא הסתפק בכך וחייב את כל מוסדות הרשת לאמץ במקום יישובם או מחוצה לו מוסד חינוכי ממלכתי, ולקיים אתו קשר הידברות קבוע בין ההנהלות, המורים והתלמידים.
הוא דאג להעמיד לרשות תלמידיו מערכת חדשנית ועדכנית של חינוך טכנולוגי מדעי בכל בתי-הספר של הרשת, כדי שהתלמידים יוכלו להשתלב היטב במערכת מתקדמת זו. ואכן, הרשת הוכרה על ידי משרד החינוך כרשת המובילה בחינוך הטכנולוגי במגזר הממלכתי-הדתי, והיא נמנתה עם שלוש הרשתות לחינוך טכנולוגי המוכרות על ידי משרד החינוך.
זאבי כיהן בתפקידים ציבוריים נוספים כגון: חבר הוועד המפקח של קופת חולים מאוחדת; יו"ר ארגון הבעלויות של מוסדות חינוך חקלאיים ופנימייתיים בישראל; חבר הנהלת האגודה לקידום החינוך; ממייסדי אגודת בת עמי לשירות לאומי, וחבר הוועד המנהל שלה; חבר הוועדה המייעצת לחינוך טכנולוגי שליד משרד החינוך; חבר בפורומים ובוועדות שונות במשרד החינוך; חבר "המועצה לחינוך ממלכתי-דתי" במשך שתי קדנציות.
רייצ'ל פורטמן
רייצ'ל מרי ברקלי פורטמן (באנגלית: Rachel Mary Berkeley Portman; נולדה ב-11 בדצמבר 1960) היא מלחינה בריטית, ידועה בהלחנת פסקולים לסרטים.
אודות.
פורטמן נולדה ב שבמחוז מערב סאסקס באנגליה. היא למדה בבית הספר היוקרתי צ'ארטרהאוס (Charterhouse School) והחלה להלחין בגיל 14. עם סיום התיכון החלה ללמוד מוזיקה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1988 הוענק לה פרס המלחין הצעיר של השנה (Young Composer Of The Year-Award) ממכון הסרטים הבריטי.
בשנת 1996, היא הייתה האשה הראשונה שזכתה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, עבור הסרט "אמה". בנוסף הייתה מועמדת לפרס עבור הסרטים "שוקולד" ו"תקנות בית השיכר". בשנת 2000 הוענק לה תואר הכבוד של קצין במסדר האימפריה הבריטית. בשנת 2003 הלחינה אופרה בבימוי פרנצ'סקה זמבלו לפי הספר "הנסיך הקטן". ב-2004 הלחינה את פסקול הסרט המועמד ממנצ'וריה. בין הסרטים להם הלחינה את הפסקול ניתן למצוא את "תקנות בית השיכר", "קדילאק של סופשבוע", "סיפורי עמים", "", "הבית באגם", "לעולם אל תתן לי ללכת" ו"הדוכסית".
בשנת 1995 נישאה לבמאי והמפיק האיטלקי אוברטו פאזוליני (Uberto Pasolini) ולזוג שלושה ילדים.
החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל-אביב
סטאד ד'אביג'אן
מועדון הכדורגל סטאד ד'אביג'אן (בצרפתית: Stade d'Abidjan לשעבר: ד'אספי אביג'אן בצרפתית: d'ASFI Abidjan) הוא מועדון כדורגל מאביג'אן, חוף השנהב, שנשיאו הוא לוק אדו קוואמה.
המועדון נוסד בשנת 1936, באביג'אן בירת חוף השנהב וקיבל את השם "אספי" (ASFI).
פור (פירושונים)
Chandelier
Chandelier (בעברית: נברשת) הוא הסינגל הראשון של הזמרת האוסטרלית סיה מתוך האלבום השישי שלה, "".
השיר זכה לביקורות חיוביות על הכתיבה של סיה והגשת השיר. השיר זכה להצלחה עצומה בעולם והגיע לעשירייה הפותחת ביותר מ-20 מצעדים בעולם, ביניהם גם הבילבורד הוט 100 שם הגיע למקום שמיני בשיאו. בישראל השיר הגיע למקום ראשון במצעד השבועי של "מדיה פורסט", וזכה בתואר "שיר השנה" של גלגלצ. סיה זכתה להיות אחת מאנשי השנה של התחנה באותה שנה.
רקע ויציאה.
בשנת 2010, יצא הסינגל "Titanium" של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, הסינגל זכה להצלחה עצומה וסיה קיבלה פרסום רב בעקבותיו, בעקבות הפרסום, סיה לקחה הפסקה מהקריירה המוזיקלית וכתבה שירים לאמנים רבים, בהם גם ביונסה, ריהאנה וכריסטינה אגילרה.
במאי 2014, סיה הודיעה על הוצאת אלבום האולפן השישי שלה בשם "" ושיחררה את "Chandelier" כסינגל המוביל שלו. השיר תוכנן בהתחלה להיות עם מנגינת פסנתר אך המפיקים של השיר רצו שהשיר יהיה להיט והוסיפו לו אפקטים אלקטרונים.
השיר שוחרר להורדה דיגיטלית ב-"iTunes" ב-17 במרץ 2014.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר יצא ב-6 במאי 2014. בקליפ מככבת הרקדנית הצעירה מאדי זיגלר, ממנה ביקשה סיה להופיע בקליפ דרך טוויטר לאחר שזיגלר הופיעה בתוכנית "DANCE MOMS". הקליפ נוהל על ידי סיה והיה לפי הכוריאוגרפיה של ריאן הפינגטון, לקליפ יש למעלה מ-2 מיליארד צפיות ביוטיוב.
לאורך הסרטון, זיגלר חובשת פאה בלונדינית (בדומה לשיער של סיה) ורוקדת בדירה נטושה "בעוד היא מסתובבת, בועטת, מזנקת, זוחלת, נופלת, מסובבת ומסתירה את עצמה מאחורי חלון וילונות". הביקורות לקליפ היו מהללות והכוריאוגרפיה זכתה לשבחים מכלי התקשורת.
הקליפ קיבל שתי מועמדויות בטקס פרסי ה-"VMA" של MTV בקטגוריה של "קליפ השנה" והכוריאוגרפיה הטובה ביותר שלבסוף זכה בכוריאוגרפיה, ב-5 בדצמבר 2014, פורסם שהוא קיבל גם מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית הווידאו קליפ הטוב ביותר.
הקליפ לשיר והשיר זכו לחיקויים ולפרודיות רבות.
לאון בורז'ואה
לאון ויקטור אוגוסט בּוּרז'וּאָה (בצרפתית: Léon Bourgeois, ), היה מדינאי צרפתי. היה ראש ממשלת צרפת ה-64 (1 בנובמבר 1895 - 29 באפריל 1896 - כחצי שנה במהלך הרפובליקה הצרפתית השלישית), שר מדינה (כלומר שר בלי תיק) ויושב ראש הפרלמנט. על פועלו כיושב ראש מועצת חבר הלאומים, זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1920. בורז'ואה ו-8 מחברי ממשלתו היו בונים חופשיים.
ביוגרפיה.
לאון בורז'ואה נולד בפריז. דעותיו היו סוציאל-רדיקליות והוא נחשב מחשובי האידאולוגים הרדיקלים השמאלנים בצרפת. שירת כשר במספר ממשלות. כשר המשפטים תחת אלכסנדר ריבו, היה מעורב בשערוריית פנמה.
הקים את ממשלתו בנובמבר 1895, אך חצי שנה מאוחר יותר, באפריל 1896, היא נפלה. בין שרי ממשלתו, היה גם פול דומר (כשר אוצר), מי שהיה לימים נשיא צרפת.
בורז'ואה המשיך בתפקידים מיניסטריאליים, וב-1899 ייצג את צרפת בניסוח אמנת האג. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף בועידת השלום בפריז (1919) ומונה כנשיא מועצת חבר הלאומים. על פועלו זה זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1920.
ב-1899 הביע תמיכה בציונות.
גיא גולדשטיין (אמן)
גיא גולדשטיין (נולד ב-1974) הוא אמן ומוזיקאי ישראלי, וראש המחלקה לתקשורת חזותית בבית הספר מוסררה בירושלים.
ביוגרפיה.
גיא גולדשטיין הוא בוגר המחלקה לתקשורת חזותית בויצו חיפה (1997-2001) ובוגר התואר השני באמנות מבצלאל (2005-2007).
גולדשטיין שילב במשך שנים ארוכות בין קריירות כאמן פלסטי, כמוזיקאי (בסיסט להקת נערות ריינס) וכבעל סטודיו לעיצוב ספרים וקטלוגים בתחום האמנות והתרבות. בשנת 2012 נסע לתקופה ממושכת לניו יורק והחליט להתמקד באמנות, הפעילות של להקת 'נערות ריינס' פסקה (וחזרה להופעות שוב בשנת 2019) והוא חדל לעסוק בעיצוב לחלוטין.
עבודת האמנות שלו משלבת בין התחומים השונים, בשנת 2018 הוא הציג במסגרת תערוכת יחיד במוזיאון פתח תקווה אלבום שכתב ובשנת 2013 הוא הקים את מחלקת התקשורת החזותית בבית הספר מוסררה לאמנות ולחברה בירושלים.
עבודתו של גולדשטיין משלבת מעברים מדיומאלים בין דימוי וטקסט, סאונד ואובייקט; בין צורה, צבע וזמן, והיחסים העדינים שבין רעש ושקט. כאמן חזותי שגם כותב ומחבר מוזיקה, מבסס גולדשטיין את עבודתו על הזיקה שבין החזותי והקולי, ומפעיל חומרים וכלים של מוזיקה וצליל. עיסוקו של גולדשטיין בפיצוח משמעותו של "רעש" לגבי אנשים שונים, הוביל אותו לבחון הפרעות של נרטיבים מיתיים וחברתיים, קונפליקטים דתיים ופוליטיים או כאלו שהם עכשוויים והיסטוריים, ולהבין את ההשפעות הקוליות והמוזיקליות שיש להם על חברה. את עבודתו של גולדשטיין מאפיינים מתח ווקאלי, התנגשויות בין אובייקטים מכניים, וניסיונות שווא לטפח שיתופי פעולה והרמוניה בין אובייקטים, צלילים ונרטיבים. החומריות הווירטואלית של הצליל מאפשרת לגולדשטיין לעצב אותו לצורה בעלת היתכנות של ריבוי עמדות, ודיאגראמה מופשטת אשר ניתנת למימוש באינספור ביטויים.
גולדשטיין זכה במספר פרסים, ביניהם פרס אמן צעיר של משרד התרבות, פרס קשת במוזיאון הרצליה ומלגת הרזידנסי של ארטפורט תל אביב.
הציר (קומיקס)
מוטי צבירן
מרדכי (מוטי) צבירן (20 בפברואר 1949 - 9 בינואר 2019) היה דוקטור לרפואת שיניים, עמד בראש המכללה למדעי הבריאות וההתנהגות ברמת גן, מהפנט, וסופר. היה הנשיא הגדול במסדר הבונים החופשיים, הלשכה הגדולה ירושלים והמפקד הגדול הריבוני במועצה העליונה בנוסח הסקוטי.
קורות חיים.
מרדכי צבירן נולד בישראל והתגורר בפתח תקווה. שירת בצה"ל בחיל הרפואה כרופא שיניים.