החודשים הראשונים של 2008 היו תקופה בעייתית במיוחד שגרמה ליו"ר הפדרל ריזרב, בן ברננקי, "לעבוד בחגים ובסופי שבוע" ואשר עשתה "סדרה יוצאת דופן של מהלכים". זה חיזק את הבנקים בארצות הברית ואיפשר לחברות בוול סטריט ללוות "ישירות מהפד" באמצעות רכב שנקרא חלון ההנחה של הפד, מעין מלווה של הדו"ח האחרון. המאמצים הללו היו שנויים במחלוקת מאוד באותה תקופה, אבל מנקודת המבט של 2010, נראה היה שהמאמצים הפדרליים היו ההחלטות הנכונות. עד 2010, חברות וול סטריט, לדעתו של קלארק, "חזרו לאני הישן שלהן כחדרי מכונות של עושר, שגשוג ועודף". דיווח של מייקל סטולר ב"ניו יורק סאן" תיאר "תחייה דמוית עוף החול" של האזור, כאשר מגורים, מסחר, קמעונאות ובתי מלון פורחים ב"רובע העסקים השלישי בגודלו במדינה". במקביל, קהילת המשקיעים הייתה מודאגת מהרפורמות המשפטיות המוצעות, לרבות חוק הרפורמה בוול סטריט וחוק הגנת הצרכן שעסק בעניינים כמו תעריפי כרטיסי אשראי ודרישות הלוואות. ה-NYSE סגרה שתיים מקומות המסחר שלה במהלך לקראת הפיכתה לבורסה אלקטרונית. החל מספטמבר 2011, מפגינים מאוכזבים מהמערכת הפיננסית הפגינו בפארקים ובכיכרות סביב וול סטריט.
ב-29 באוקטובר 2012, הפעילות בוול סטריט הופרעה כאשר ניו יורק וניו ג'רזי הוצפו על ידי הוריקן סנדי. גל הסערה שלו בגובה 4.3 מטרים, שיא מקומי, גרם להצפות רחוב מסיביות בקרבת מקום. ה-NYSE נסגר מסיבות הקשורות למזג האוויר, הפעם הראשונה מאז הוריקן גלוריה בספטמבר 1985 והפסקת הפעילות הראשונה של יומיים, הקשורים למזג האוויר, מאז סופת השלגים של 1888 .
אדריכלות.
שורשי האדריכלות של וול סטריט נטועים, בעיקר, בעידן המוזהב . גורדי השחקים הוותיקים יותר נבנו, לעיתים קרובות, עם חזיתות בעלות פיתוחים ועיטורים רבים, שלא היו נפוצים באדריכלות של מבניים עסקיים במשך עשרות שנים. ישנם ציוני דרך רבים בוול סטריט, שחלקם הוקמו כמטה הבנקים. אלו כוללים:
עוגן מרכזי נוסף לאזור הוא בניין הבורסה של ניו יורק בפינת רחוב ברוד . הוא בית משכנה של הבורסה לניירות ערך בניו יורק, שהיא, ללא ספק, הבורסה הגדולה בעולם לפי שווי שוק של החברות הרשומות בה, ב-28.5 טריליון דולר נכון ל-30 ביוני 2018. רשויות העיר מבינות את חשיבותה, ומאמינות שהיא "גדלה מעל המקדש הנאו-קלאסי שלה בפינת וול סטריט וברוד", ובשנת 1998, הציעו תמריצי מס משמעותיים כדי לנסות לשמור אותה ברובע הפיננסי. התוכניות לבנייה מחדש עוכבו בגלל פיגועי 11 בספטמבר. הבורסה עדיין שוכנת באותו אתר. הבורסה היא המקום לכמות גדולה של טכנולוגיה ונתונים. לדוגמה, כדי להכיל את שלושת אלפים האנשים שעובדים ישירות בקומת הבורסה נדרשים 3,500 קילוואט חשמל, יחד עם 8,000 מעגלי טלפון ברצפת המסחר בלבד, ו-320 קילומטרים של כבלי סיבים אופטיים מתחת לפני הקרקע.
חשיבות.
כמנוע כלכלי.
כלכלת ניו יורק.
הפרופסור לפיננסים צ'ארלס ר' גייסט כתב כי הבורסה והעיר הפכו "שזורים זה בזה באופן בלתי נפרד בכלכלת ניו יורק". שכר בוול סטריט, במונחים של משכורות ובונוסים ומיסים, הוא חלק חשוב מהכלכלה של העיר ניו יורק, מטרופולין התלת מדיני וארצות הברית. העיר ניו יורק, המעוגנת על ידי וול סטריט, נקראה העיר החזקה ביותר כלכלית והמרכז הפיננסי המוביל בעולם. ככזו, נפילה בכלכלת וול סטריט עלולה להיות בעלת "השפעות קשות על הכלכלות המקומיות והאזוריות". בשנת 2008, לאחר ירידה בבורסה, שמשמעותה הייתה פחות 18 מיליארד דולר בהכנסה חייבת במס, היה גם פחות כסף זמין עבור "דירות, רהיטים, מכוניות, ביגוד ושירותים".
ההערכות משתנות לגבי מספר ואיכות המשרות הפיננסיות בעיר. אחת ההערכות הייתה שחברות בוול סטריט העסיקו קרוב ל-200,000 עובדים ב-2008. הערכה נוספת הייתה שבשנת 2007, תעשיית השירותים הפיננסיים, שהרוויחה 70 מיליארד דולר, הפכה ל-22% מהכנסות העיר. הערכה נוספת משנת 2006 הייתה כי ענף השירותים הפיננסיים מהווה 9% מכוח העבודה בעיר ו-31% מבסיס המס. הערכה נוספת משנת 2007 שניתנה על ידי סטיבן מלאנגה ממכון מנהטן לחקר מדיניות הייתה שתעשיית ניירות הערך מהווה 4.7 אחוז מהמשרות בעיר ניו יורק אך 20.7 אחוז מהשכר שלה, והוא העריך שיש בניו יורק 175,000 משרות בענפי ניירות ערך (שתיהן באזור וול סטריט ומרכז העיר) משלמים בממוצע 350,000 דולר בשנה. בין השנים 1995 ל-2005 צמח המגזר בקצב שנתי של כ-6.6% בשנה, שיעור הנחשב למכובד, אך מרכזים פיננסיים אחרים צמחו מהר יותר. הערכה נוספת, שנעשתה ב-2008, הייתה שוול סטריט סיפקה רבע מכל ההכנסה האישית שהרוויחה בעיר, ו-10% מהכנסות העיר ניו יורק ממסים. נכון לאוגוסט 2013, תעשיית ניירות הערך בעיר, שמספקת 163,400 משרות, ממשיכה להוות את הפלח הגדול ביותר של המגזר הפיננסי בעיר ומנוע כלכלי חשוב. היא היוותה ב-2012 5% מהמשרות במגזר הפרטי בניו יורק, 8.5% (3.8 מיליארד דולר אמריקאי) מהכנסות העירייה ממסים, ו-22% מסך שכרה של העיר, כולל שכר ממוצע של 360,700 דולר אמריקאי.
שבע החברות הגדולות בוול סטריט בעשור הראשון של המאה ה-21 היו בר סטרנס , ג'יי פי מורגן צ'ייס, סיטיגרופ, גולדמן זקס, מורגן סטנלי, מריל לינץ' וליהמן ברדרס. במהלך המיתון של 2008-2010, רבות מהחברות הללו, כולל ליהמן, יצאו מהעסק או נקנו במחירים נמוכים מאוד על ידי חברות פיננסיות אחרות. בשנת 2008, ליהמן הגיש בקשה לפשיטת רגל, בר סטרנס נקנתה על ידי ג'יי.פי מורגן צ'ייס, בכפייה על ידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, ומריל לינץ' נקנתה על ידי בנק אוף אמריקה באילוץ דומה. כישלונות אלה סימנו צמצום קטסטרופלי של וול סטריט בעוד התעשייה הפיננסית עברה שינויים וארגון מחדש. מאחר שהתעשייה הפיננסית של ניו יורק מספקת כמעט רבע מכלל ההכנסות המיוצרות בעיר, ומהווה 10% מהכנסות העיר ממסים ו-20% מהכנסות המדינה, למיתון היו השלכות עצומות על אוצרות הממשלה. על פי הדיווחים, ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, גלגל במשך תקופה של ארבע שנים מעל 100 מיליון דולר בתמריצי מס כדי לשכנע את גולדמן זקס לבנות מטה בן 43 קומות ברובע הפיננסי ליד אתר מרכז הסחר העולמי ההרוס. בשנת 2009, הדברים נראו קודרים במקצת, כאשר ניתוח של אחד מהיועצים מבוסטון קונסלטינג גרופ הצביע על כך ש-65,000 משרות אבדו לצמיתות בגלל השפל. ברם, באותה עת היו סימנים שמחירי הנכסים במנהטן יתאוששו עם עליות מחירים של 9% מדי שנה ב-2010, ובונוסים שולמו פעם נוספת, עם בונוסים ממוצעים של יותר מ-124,000 דולר ב-2010.
מידטאון מנהטן.
דרישה של הבורסה לניירות ערך בניו יורק הייתה שלחברות ברוקרים יהיו משרדים "מקובצים ברחבי וול סטריט" כדי שפקידים יוכלו לספק עותקי נייר פיזיים של תעודות מניות בכל שבוע. היו כמה אינדיקציות לכך שמרכז העיר הפך למוקד עסקאות שירותים פיננסיים עד 1911. אך ככל שהטכנולוגיה התקדמה, באמצע ובעשורים המאוחרים יותר של המאה ה-20, מחשבים וטלקומוניקציה החליפו את הודעות הנייר, כלומר ניתן לעקוף את דרישת הקרבה במצבים נוספים. חברות פיננסיות רבות גילו שהן יכולות לעבור למידטאון מנהטן, במרחק של ארבעה קילומטרים בלבד, ועדיין לפעול ביעילות. לדוגמה, חברת ההשקעות לשעבר של דונלדסון, לופקין וג'נרט תוארה כחברה בוול סטריט, אך המטה שלה היה בשדרה הרביעית במידטאון. דו"ח תיאר את ההגירה מוול סטריט:
התעשייה הפיננסית נודדת אט אט מביתה ההיסטורי במרחבי הרחובות סביב וול סטריט אל מגדלי המשרדים המרווחים והזוהרים יותר של מידטאון מנהטן. מורגן סטנלי, ג'יי פי מורגן צ'ייס, סיטיגרופ ובר סטרנס עברו כולם צפונה.
— USA Today, אוקטובר 2001.
עם זאת, מגנט מרכזי לוול סטריט נותר בניין הבורסה לניירות ערך בניו יורק. כמה חברות "שומרות ותיקות" כמו גולדמן זקס ומריל לינץ' (שנקנתה על ידי בנק אוף אמריקה ב-2009), נשארו ב"נאמנות עזה למיקום המחוז הפיננסי", וחברות חדשות כמו דויטשה בנק בחרו בשטחי משרדים במחוז. מה שנקרא "פנים אל פנים" מסחר בין קונים ומוכרים נותר "אבן פינה" של NYSE, עם יתרון של כל שחקני העסקאות בקרבת מקום, כולל בנקי השקעות, עורכי דין ורואי חשבון.
כלכלת ניו ג'רזי.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלו חברות בוול סטריט להתפשט מערבה לניו ג'רזי, ההשפעות הכלכליות הישירות של פעילות וול סטריט חרגו מעבר לעיר ניו יורק. התעסוקה בתעשיית השירותים הפיננסיים, בעיקר בתפקידי "בק אופיס", הפכה לחלק חשוב בכלכלת ניו ג'רזי. ב-2009 עמד תשלום שכר העבודה המצרפי בוול סטריט על סכום של כ-18.5 מיליארד דולר. התעשייה שילמה 39.4 מיליארד דולר או 8.4% לתוצר המקומי הגולמי של ניו ג'רזי באותה שנה.
האזור המשמעותי ביותר עם תעסוקה הקשורה לוול סטריט הוא בג'רזי סיטי. בשנת 2008, תעסוקת "מערב וול סטריט" תרמה כשליש מהמשרות במגזר הפרטי בג'רזי סיטי. בתוך אשכול השירותים הפיננסיים היו שלושה מגזרים עיקריים: יותר מ-60% היו בענף ניירות הערך; 20 אחוז היו בבנקאות; ו-8 אחוזים בביטוח.
בנוסף, ניו ג'רזי הפכה לתשתית הטכנולוגית העיקרית לתמיכה בפעילות בוול סטריט. כמות ניכרת של ניירות ערך הנסחרים בארצות הברית מבוצעת בניו ג'רזי שכן מרכזי הנתונים של המסחר האלקטרוני בשוק המניות האמריקאי עבור כל הבורסות הגדולות לניירות ערך המוקמים בצפון ובמרכז ג'רזי. כמות משמעותית של כוח אדם בסליקה והסדר ניירות ערך נמצאת גם כן במדינה. זה כולל את רוב כוח העבודה של Depository Trust Company, מאגר ניירות הערך הראשי של ארצות הברית; ו-Depository Trust &amp; Clearing Corporation, החברה האם של National Securities Clearing Corporation, Fixed Income Clearing Corporation ו-Emerging Markets Clearing Corporation.