מורדותיו של ההר ממזרח, מדרום וממערב הם חלק משמורת הטבע "רכס בשנית".
אינטרמצו
במוזיקה, אינטרמצו (מאיטלקית: Intermezzo, צורת רבים- Intermezzi, אינטרמצי) היא יצירה קצרה שמקומה בין יצירות אחרות, בדרך כלל ארוכות יותר. בהיסטוריה המוזיקלית היו שימושים שונים למושג, המתחלקים בין שתי קטגוריות עיקריות: אינטרמצו אופראי ואינטרמצו כלי. מקור המונח בהלחם המילים "INTER" בתוך או בין ו "MEZZO" אמצע, ומשמעותו המילולית מנת-ביניים. אינטרמצי משמשים להרכבת תוכניות בשל גמישות הזמנים שהם מאפשרים ביחס ליצירות ארוכות, ולכן גם שכיחים בתור הדרנים.
אינטרמצו אופראי.
האינטרמצו במאה ה-18 היה הפסקה קומית מוזיקלית, שהוכנסה בין מערכות או תמונות של אופרה. אלה יכלו להיות יצירות משמעותיות ומושלמות בזכות עצמן, אם כי קצרות מהאופרה שהכילה אותם. לרוב הן סיפקו שחרור קומי וניגוד דרמטי לאווירה של האופרה הכוללת, ולעיתים קרובות השתמשו באחד מגיבורי האופרה או מהקומדיה דל ארטה.
בכמה מקרים יצירות האינטרמצו התפשטו מהר יותר מיצירות האופרה עצמן: הזמרים היו מפורסמים, האפקטים הקומיים משכו קהל, ויצירות האינטרמצו היו קלות יחסית להעמדה. בשנות ה-30 של המאה ה-18 הסגנון פשט באירופה, ובכמה ערים - למשל במוסקבה - היו ביקורים והופעות של קבוצות באינטרמצו שנים לפני שראו הופעת אופרה ראשונה.
האינטרמצו היה ההשפעה היחידה החשובה ביותר בפריז באמצע המאה ה-18, ועזרה ליצירת הרפרטואר החדש של אופרה בצרפת.
אינטרמצו כלי.
במאה ה-19 קיבל האינטרמצו משמעות נוספת: יצירה כלית שהיא פרק בין שניים אחרים ביצירה גדולה יותר, או קטע בעל אופי ייחודי העומד בפני עצמו.
גם במאה ה-20 היה שימוש אקראי במושג: שוסטקוביץ' קרא כך לאחד מפרקי רביעיית המיתרים מס' 15 שלו, הפרק החמישי בסוויטה הארי יאנוש של קודאי נקרא גם באותו השם וכמו כן בארטוק קרא כך לפרק הרביעי (מתוך חמישה) בקונצ'רטו לתזמורת שלו.
תל עסניה
שליטי אתיופיה
האימפריה האתיופית.
בשנת 333, אימץ קיסר אקסום אזנה את הנצרות כדת המדינה, החליף את שמה לאתיופיה ובכך התחילה באופן רשמי האימפריה האתיופית. בשם זה השתמשו היוונים, הרומאים והביזנטיים לתיאור כל החלק הדרומי ממצרים.
כבוד המלכים.
כבוד המלכים הוא אפוס אתיופי שנערך ככל הנראה במאה ה-14, אך שורשיו כבר במאה השישית. הוא מתאר את אתיופיה כיורשת ישראל, עמו הנבחר של האל. הטקסט מספר על מלכת שבע המקראית, המזוהה עם מלכת אתיופיה, שביקרה את שלמה המלך, התעברה ממנו וחזרה לארצה. משגדל בנם המשותף, מנליק, הוא עורך מסע לארץ ישראל להיפגש עם אביו. המלך שלמה ושריו התפעלו מאוד מיופיו ומכישרונותיו ושידלוהו להישאר עמם ולרשת את ממלכת ישראל. משסרב מלניק להפצרותיהם, החליטו לשלוח עמו את בני השרים היהודים שישמשו כיועציו בממלכת אתיופיה. הללו, גנבו את ארון הברית מבית המקדש ונשאו אותו לאתיופיה במסע דרמטי הדומה בפרטיו לסיפור יציאת מצרים. מגמת הסיפור לבסס את הלגיטימציה של השלטון האתיופי באמצעות יצירת המשכיות בין אתיופיה ובין ישראל הנבחר, תיאור התעלותה של אתיופיה מעל ישראל המקורית, ולבסוף מיאוסו של האל בישראל.
שושלת מנליק הנוצרית.
הטבלה מציגה את קיסרי שושלת מנליק לאחר שהם התנצרו. בתקופה זו קיסרים אלו השתמשו בשם אתיופיה.
שושלת כלב.
שושלת כלב שושלת קיסרי אתיופיה שמוצאם מהקיסר כלב שהוא עצמו מוצאו משושלת מנליק. שושלת זו תמשיך לשלוט באתיופיה עד אמצע המאה ה-8 כאשר האימפריה תיפול בעקבות מרד יהודית המלכה.
שליטי תקופת החושך.
בשנת 858 היהודים מביתא ישראל משתלטים על קיסרות אקסום, היהודים מצליחים להחזיק את אתיופיה תחתיהם עד לעליית שושלת הזאגווה וחלוקת אתיופיה, השטח המזרחי שהיה נוצרי ניתן לזאגווה והשטח המערבי של ביתא ישראל המשיך להישלט על ידי מלכי היהודים משושלת הגדעונים, על כל שטח אתיופיה הצליחו לשלוט כשלושה מלכים יהודים. במקביל שושלת המלוכה של אקסום אינה נכחדת אלא ממשיכה לשלוט על שאווה עד ששוב עולה לשלטון ב-1270.
שושלת הגדעונים.
שושלת הגדעונים היא שושלת המלוכה של יהודי אתיופיה, למרות שמה לא כל המלכים נקראו "גדעון". השושלת הזו קמה במהלך המאה ה-4 והייתה ראש ההתנגדות לקיסר אזנה כאשר הפך את אקסום למדינה נוצרית השושלת שלטה על אתיופיה כ-75 שנה ועל הממלכה היהודית בסאמיאן כ-1302 שנים עד לתבוסתם ב-1627 סיום האינקוויזיציה האתיופית.
שאווה האקסומית.
מלכים אלו הם למעשה יורשי כתר קיסרי אקסום לאחר שנכבשה בידי היהודים, לאחר התמוטטות אקסום קיסרי אקסום מוצאים מקלט בשאווה וממשיכים לשלוט על אזור זה ומרחיבים את השפעתם לאזורים כגון הרר, דירה דאווה וגורגה.
שושלת זאגווה.
שושלת זאגווה (שם נוסף שושלת משה) שושלת קיסרים ששלטה באתיופיה לאחר נפילת קיסרות אקסום באמצע המאה ה-10, הקיסרים משושלת זו טענו למוצא ממשה רבנו ואשתו צפורה על מנת לקבל לגיטימציה לשלטונם מכיוון שאינם מצאצאי מנליק הראשון.
השושלת הסולומונית.
השושלת הסולומונית שושלת קיסרים הטוענת למוצא משליטי אקסום ולפיכך ממלכת שבא ושלמה המלך, שושלת מלכים זו מלווה את אתיופיה עד ימינו, שכיום יורש העצר האתיופי המכהן בראש מועצת הכתר האתיופית הוא זרע יעקב אמחה סלאסי.
השושלת הגונדרית.
השושלת הגונדרית שמה של שושלת קיסרים אשר שלטה באימפריה האתיופית מ-7 בספטמבר 1632 - 11 בפברואר 1855. שמה של שושלת זו לקוחה מהעיר גונדר, עיר הבירה של האימפריה האתיופית תחת שלטונם של קיסרים אלו. הייסוד של השושלת מיוחס לרוב לקיסר פאסילידס, אך ישנם שמייחסים זאת לאביו, הקיסר סוסניוס. שושלת קיסרים זו מוצאה בנינו של הקיסר דווית השני ונכדו של בנו יעקב אשר התחבא במערה בתקופת פלישת גארן כאשר המוסלמים רצו להכרית את השושלת הסולומונית, נינו השני של דווית השני ונכדו של בנו יעקב, ייסד את .
שושלת תוודרוס.
שושלת תוודרוס שמה של השושלת שהקיסר תוודרוס השני שאף להקים, לאחר שסהלה מריאם (מנליק השני) היורשיו בעיניו ברח ממקדלה. על מנת לקבל לגיטימציה לשושלת זו, תוודרוס השני טען למוצא מהקיסר פאסילידס דרך אמו, טענה שהופרכה על ידי היסטוריונים.
שושלת זאגווה.
בתקופה זו תקלה גיורגיס השני נצר לשושלת זאגווה שהמשיכה לשלוט במחוזות לסתה ווג תחת התואר "וגשום" תפס את השלטון למשך שלוש שנים.
השושלת התגרית.
השושלת התגרית שמה של שושלת שליטים (ראסים · דוכסים) אשר שלטה במחוז תיגראי מ-1748 ובאימפריה האתיופית בין השנים 1871–1889 שושלת זו סיימה את תפקידה במהפכה האתיופית. שמה של שושלת זו לקוחה משמה של מחוז תיגראי. הייסוד של השושלת מיוחס לרוב לאציל התגרי מיכאל סהול. שושלת שלטים זו טוענת למוצא מראס פריס הגדול, נצר לשושלת הסולומונית.
השושלת השאוונית.
השושלת השאוונית שמה של שושלת קיסרים אשר שלטה בממלכת שאווה מתחילת 1632 עד לשנת 1889, שבה אוחד הכתר השוואני עם כתר האימפריה האתיופית על ידי המלך השאווני מנליק השני. שמה של שושלת זו לקוחה משמה של ממלכת שאווה. הייסוד של השושלת מיוחס לרוב לאציל האמהרי נאגסי קראסטוס. שושלת קיסרים זו מוצאה בנינו של הקיסר דווית השני ונכדו של בנו יעקב אשר התחבא במערה בתקופת מלחמת אתיופיה-אדאל כאשר המוסלמים רצו להכרית את השושלת הסולומונית, נינו השני של דווית השני ונכדו של בנו יעקב, ייסד את .
עידן הרפובליקה.
עידן הרפובליקה תקופה שמתחילה לאחר הפלת מוסד הקיסרות במהפכה האתיופית ונמשכת עד היום, בתקופה זו אתיופיה הופכת למדינה שבה לא מולך יותר קיסר אלא אזרח מן השורה שנבחר.
החונטה הצבאית.
מתחילת המהפכה האתיופית ב-1974 ועד סופה ב-1987 אתיופיה נשלטת על ידי אנשי צבא (דרג) שהפילו את הקיסר.
הרפובליקה העממית.
השלטון הצבאי על אתיופיה הופסק ב-10 בספטמבר 1987 כאשר הורכזה הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה ובכך נבחר הנשיא האזרחי הראשון של אתיופיה.
הפדרציה האתיופית.
ב-27 במאי 1991 הסתיימה מלחמת האזרחים האתיופית בניצחונם של המורדים ובראשותה של מפלגת האיחדג, המורדים שתפסו את השלטון כוננו ממשלת מעבר ואתיופיה עשתה דרכה לכינון ממשל דמוקרטי, לאחר ארבע שנים בדצמבר 1994 אתיופיה קיבלה חוקה חדשה ונהפכה רשמית לרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה.
מריה איסבל
מריה איסבל לופס רודריגס (בספרדית: Maria Isabel; נולדה ב-4 בינואר 1995) היא ילדת פלא, זמרת ושחקנית ספרדייה.
ביוגרפיה.
מריה איסבל נולדה באז'מונטה, הואלבה, שבספרד והחלה להתעניין בריקוד ושירה בגיל צעיר מאוד. אהבתה לתחומים אלו הובילה אותה ב-2004 להשתתף באירוויזיון הילדים 2004 שהתקיים בלילהאמר, נורווגיה. שם היא שרה, בין היתר, את השיר שכתבה: "Antes muerta que sencilla" ("אנטס מוארטה קה סנסיז'ה", בתרגום חופשי: "מוטב להיות מתה מפשוטה"), שיר על חלומותיה של ילדה לגדול ולהיות לאישה גנדרנית ומפורסמת. עם שיר זה בל זכתה באירוויזיון הילדים, ובעקבות פרסומו יצאה איסבל לסיבוב הופעות באמריקה הלטינית, בארצות הברית ואף ביפן ששם יצאה גרסה מקומית לשיר.
בעקבות ניצחונה בתחרות והפרסום לו זכתה, הוציאה 3 דיסקים במהלך שלוש השנים שאחרי התחרות. במהלך שנת 2004 מריה איסבל הוציאה את אלבומה הראשון שנקרא: " No me Toques las Palmas que me Conozco"(בתרגום חופשי: "אל תגע לי בתמרים שאני מכירה") זכה להצלחה בספרד ובמדינות נוספות, כמו מקסיקו ויפן, ואף זכה להצלחה של 5 אלבומי פלטינה.
הסינגלים מהדיסק הראשון הם: