קפטן גאווין ג'ון המילטון (אנגלית: Gavin John Hamilton; 1953 לערך – 10 ביוני 1982) היה קצין בשירות האוויר המיוחד הבריטי, אשר השתתף בפעולה מעבר לקווי צבא ארגנטינה באיי פוקלנד במהלך מלחמת פוקלנד בשנת 1982. הוא נהרג במהלך הפעולה, והוענק לו עיטור הצלב הצבאי.
ביוגרפיה.
המילטון נולד בצפון יורקשייר. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ושירת ברגימנט הגרין הווארדס (Green Howards) בטרם הצטרף לשירות האוויר המיוחד. הוא שירת בקפריסין, בבליז ובצפון אירלנד. בשירות האוויר המיוחד שירת כמפקד פלגה (Troop).
מלחמת פוקלנד.
לאחר פרוץ מלחמת פוקלנד השתתף המילטון בפעולה לכיבושו מחדש מידי הארגנטינים של האי דרום ג'ורג'יה. במהלך הפעולה היה מעורב בשתי התרסקויות של מסוקים, אך לא נפגע. בהמשך השתתף בפעולה באי פבל (Pebble Island), שבמהלכה הושמדו בו על הקרקע 11 מטוסים ארגנטינאים. המילטון פיקח אישית על השמדת שבעה מהם.
לאחר הנחיתה הבריטית בסן קרלוס ב-22 במאי חדרו המילטון ואנשיו מעבר לקווי הארגנטינים באי המזרחי וקיימו במשך שבעה ימים תצפית על עמדות הארגנטינאים בבירת האיים סטנלי. במהלך הפעולה הדפו הוא ואנשיו שתי התקפות עליהם, הניחו מארב לסיור ארגנטינאי ולכדו ששה שבויים.
ב-5 ביוני יצא המילטון ועמו ארבעה חיילים לאי המערבי באיי פוקלנד. הם הקימו תצפית מוסווית על עמדות הארגנטינים ביישוב פורט הווארד. בבוקר ה-10 ביוני מצאו עצמם מוקפים על ידי סיור של ארבעה חיילים ארגנטינאים מפלוגת הקומנדו 601. חלק מהחיילים הצליחו להיחלץ ובמקום נותרו המילטון וקשר. לפי פקודתו של המילטון נכנסו הוא והקשר לקרב עם הארגנטינאים כדי להיחלץ. המילטון נפצע והורה לקשר לנסות להיחלץ לבדו, כשהוא מחפה עליו. לאחר מכן הוא נפגע ונהרג. הקשר נלקח בשבי. היה זה הקרב היבשתי היחיד שהתנהל באי המערבי במהלך המלחמה.
המילטון נקבר על ידי הארגנטינאים בטקס צבאי בבית הקברות הקטן של פורט הווארד. הוא עוטר לאחר מותו בעיטור הצלב הצבאי על כלל פעולותיו במלחמה.
גיא מנטש
יהל דורון
פראם פוינט
פראם פוינט (Pram Point) הוא שם האתר בו נמצא בסיס סקוט המופעל על ידי ניו זילנד על האי רוס, סמוך למצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. מקור השם הוא במשלחת דיסקברי של קפטן סקוט משנת 1902, שהחזיקה במקום סירה נורווגית קטנה מסוג "פראם" כדי להגיע מחוף האי רוס אל מדף הקרח רוס.
שלמה מראדומסק
ישכר בער מראדושיץ
קים (ספר)
כף האלט
כף האלֶט (באנגלית: Cape Hallett) הוא אזור נקי משלג (נווה מדבר אנטארקטי) בקצה הצפוני של חצי האי האלט על חוף ים רוס של ארץ ויקטוריה, מזרח אנטארקטיקה.
כף אדייר נמצא במרחק 100 ק"מ צפונה. כף האלט נמצאת מצידו האחד של מפרץ אדיסטו למול כף כריסטי שמעברו האחר.
היסטוריה.
בשנת 1956, במהלך מבצע דיפ פריז II, נפגעה האוניה האמריקאית "אָרְנֶבּ" ממצוף קרח בכף האלט.
תחנת האלט.
בכף האלט שכן בסיס מדעי, תחנת האלט, שפעלה בשיתוף בין ארצות הברית וניו זילנד במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית 1957, והייתה מאוישת בקביעות עד 1964, כאשר פרצה במקום שרפה גדולה. לאחר זאת שימש המקום כבסיס קיצי בלבד עד 1973. בשלב זה עובר האתר ניקוי סביבתי באמצעות הרחקת חומרים מסוכנים: דלק ושמן, שאוחסנו במספר מיכלים גדולים. מדובר במיזם מתמשך, שלהשלמתו יידרשו שנים אחדות.
אזור אנטארקטי מוגן מיוחד.
אזור של 740 דונם הוא אזור אנטארקטי מוגן מיוחד, הנמצא תחת צו הגנה מיוחד של הברית האנטארקטית מס' 106, משום שהוא מכיל בתי גידול למבחר עשיר ומגוון של קהילות צמחים, שהן הדוגמאות הרחבות והמייצגות ביותר המוכרות בקצה הצפוני של שיפוע קו הרוחב של ארץ ויקטוריה וים רוס. סקרים תיעדו 18 מינים של חזזית וחמישה מינים של טחבי עלים, ובראשם Bryum subrotundifolium. בעלי החיים במקום כוללים מושבות גידול של ציפורי חמסן דרומי של הקוטב הדרומי ופינגווין אדלי, וכן אקרית וקפזנבאים.
מושבת פינגווין אדלי.
מושבת פיגוויני אדלי גדולה מצויה בלשון היבשה סיבי הוק בצידו המערבי של כף האלט. ההיסטוריה של השפעת האדם על המושבה בתקופה שבה נמצאו שם עובדי תחנת האלט, וסגירת התחנה בהמשך, יחד עם זמינותם של נתונים היסטוריים מהימנים על גודל אוכלוסיית המושבה, עושים את האתר לייחודי ואידיאלי לחקר השפעותיהן של הפרעות משמעותיות למערכת האקולוגית וההתאוששות מהן.
אייטוטקי
אייטוטקי (במאורית: Aitutaki) הוא אחד מהאיים בקבוצה הדרומית של איי קוק. בתנועת התיירות לאיי קוק הוא השני במספר הביקורים בו. הכפר הראשי באי הוא ארוטנגה (Arutanga) השוכן בצידו המערבי. אוכלוסיית האי מונה 1771 תושבים נכון ל-2013.
גאוגרפיה.
אייטוטקי הוא "כמעט אטול". גובהו המרבי הוא 123 מטרים מעל פני הים. שטח האטול הוא 18.05 קמ"ר שמהם 16.8 קמ"ר הם באי הראשי, ו-1.75 קמ"ר מתוכם הם שטח חצי האי אוטו (Ootu ) שמזדקר מחלקו המזרחי של האי הראשי לכוון דרום בחלק המזרחי של טבעת האטול. שטח הלגונה נע בין 50-74 קמ"ר.
השונית שמהווה את הבסיס לאייטוטקי היא בצורת משולש שווה-צלעות שאורך כל אחת מצלעותיו הוא 12 ק"מ. שוליו הדרומיים של המשולש הם ברובם מתחת לפני הים והשוליים המזרחיים הם למעשה שרשרת של איים קטנים.
הצד המערבי של האטול כולל חלקים רבים חשובים באייטוטקי, כולל מעבר לסירות דרך השונית המאפשר להם לעגון קרוב לארוטנגה בחלק הדרומי של הצד המערבי יש פרצה קטנה בשונית שמאפשרת גישה לסירות קטנות לתוך הלגונה שמכסה את רוב חלקו הדרומי של המשולש. צפונה משם נמצא החלק העיקרי של האי הראשי. אדמתו הגעשית הפורייה מאפשרת גידול פירות טרופיים וירקות. אדמתם של שניים מתוך 15 האיונים של אייטוטקי גם היא געשית, אדמתם של שאר האיונים עשויה מאלמוגים.
שדה התעופה של האי ממוקם קרוב לקודקוד הצפוני של המשולש וקיים מקום מתאים לעגינתם של מטוסים ימיים בחלקה הדרום-מזרחי של הלגונה.
האי מחולק ל-8 מחוזות (כפרים) שמחולקים ל-19 מחוזות משנה.
היסטוריה.
ככל הנראה יושב האי על ידי פולינזים בערך בשנת 900 לספירה. המגע הראשון עם האירופאים היה עם צוותה של הספינה באונטי בפיקודו של לוטננט ויליאם בליי עוד לפני המרד המפורסם.
אייטוטקי היה האי הראשון באיי קוק שקיבל עליו את הנצרות לאחר שביקר במקום ג'ון וויליאמס (John Williams) מטעם החברה המסיונרית של לונדון ב-1821. בארוטנגה פועלת הכנסייה הוותיקה ביותר באיי קוק.
ב-1942 הוצבו כוחות צבאיים של ניו זילנד ושל ארצות הברית באי ונבנה שדה התעופה הקיים עד היום. שדה תעופה זה יחד עם שדה התעופה בפנרהין שימשו את בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. המטוס הראשון, מפציץ קל אמריקני, נחת ב-22 בנובמבר 1942. בתום המלחמה נשארו באי כמה מהחיילים ונישאו לנשים מקומיות.
בשנות החמישים שימשה הלגונה של אייטוטקי כנקודת עצירה למטוסים הימיים של החברה שממנה צמחה בהמשך אייר ניו זילנד. על האיון אקאיאמי (Akaiami) נבנה מקום מנוחה לנוסעים בזמן שהמטוסים תדלקו ומזח שנשאר במקום עד היום כשריד האחרון לפעילות זו שנפסקה בשנת 1960.
אייטוטקי היה אתר הצילומים של תוכניות הראליטי "שברי ספינה" (Shipwrecked) הבריטית, הישרדות האמריקנית ו"השורד" (Survivorman) הקנדית. בעשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2001 חלף בשמי האי סטיב פוסט בטיסת הסולו בכדור פורח סביב לעולם.
בפברואר 2010 פקדה את האי סופת ציקלון. הרוחות החזקות העיפו את הגגות מרוב הבתים וגרמו לנזק לבניינים נוספים כולל בית ספר ובית חולים. לפחות 60% מהבתים ניזוקו. לא דווח על הרוגים א נמנו מספר פצועים קל. כוחות ההגנה של ניו זילנד שלחו מטוס C-130 הרקולס ויחידת הנדסה קרבית לסיוע וממשלת ניו זילנד הקצת סכום של 200,000 דולר.
ביוני 2010 הוכרז אייטוטקי כאחד מעשרת האיים שזכו לתואר "האי היפה ביותר בעולם" על ידי טוני ווילר, המייסד של מדריך התיירים לונלי פלאנט
תיירות.
אייטוטקי מפורסם במים בצבע הטורקיז של הלגונה שלו, באיים הבלתי מיושבים שלו ובחופי הדקלים שלו. יתרון נוסף הוא שעד לאחרונה האי היה מחוץ לנתיבי התיירות ההמונית. ראויים לציון גם הכנסייה העתיקה ביותר באיי קוק ועצי הפיקוס הענקיים הצומחים בו.
האי טאפואאטאי (Tapuaetai), הידוע גם בשם "האי בגודל רגל אחת" (One Foot Island) הוא איון קטן בדרום מזרח הלגונה, שנחשב לעיתים כאטרקציה התיירותית החשובה ביותר. האי מספק את הזווית הטובה ביותר לתצפית על הלגונה.
כלכלה.
ענף התעסוקה העיקרי של תושבי האי הוא השירות הממשלתי ושני לו ענף התיירות. ענף התיירות התפתח לאחרונה לאחר החשיפה שניתנה לאי על ידי כל תוכניות הריאליטי שצולמו בו.
איל קים
קים
ישיבת יחל ישראל
ישיבת יחל ישראל היא ישיבה של חסידות סערט ויז'ניץ, הנמצאת ברמת ויז'ניץ בחיפה. הישיבה נקראת על שמו של הרב ישראל הגר בעל "אהבת ישראל" מוויז'ניץ.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת תש"י (1950) בחיפה על ידי הרב ברוך הגר בעל ה"מקור ברוך", שעלה אז לישראל, יחד עם הרב יהודה לייב גפן-אוייסיבאל, תלמיד ישיבת חכמי לובלין ולימים רב העיר כפר אתא, כהמשך לישיבת "בית ישראל" בעיר סערט (סירט) שברומניה, שנחרבה במהלך השואה, ולישיבת חכמי לובלין (יח"ל). על שם שתי הישיבות נקראה הישיבה "יח"ל ישראל".
בשנותיה הראשונות נוהלה הישיבה על ידי הרב גפן, במשך תקופה עמד בראשות הישיבה הרב אברהם משה באב"ד, גיסו של רבי ברוך. משנת תשי"ג עמד בראש הישיבה רבי נפתלי חיים אדלר. הרב אליהו שטרנבוך כיהן כר"מ בישיבה אחר נישואיו, עד לשנת תשכ"ג.