מטרות החממה הפדגוגית הן לשפר את ההוראה והלמידה בכיתה כך שיקדמו ידע, שיתרחש בהם מפגש עם התכנים, שיכללו מעורבות, הפנמת ערכים והשפעה על התפתחות אישיותו של התלמיד. להפוך את התלמיד מפסיבי לאקטיבי, לעודד את המורים ליוזמות פדגוגיות, לחזק את כישוריהם של התלמידים להתמודדות עם אתגרים ממציאות חייהם, ובנוסף לאפשר למידה מהתנסות שתהווה למידה חווייתית וערכית.
יוזמות.
שאלות הנוגעות לעמ"ר.
עמ"ר - שילוב ערכים מעורבות ורלוונטיות בבחינות הבגרות והמיצ"ב. ברוב בחינות הבגרות ישולבו, בהיקף של לפחות 5 נקודות, שאלות מסדר חשיבה מסדר גבוה העוסקות בערכים, מעודדות מעורבות אישית והן רלוונטיות לתלמיד.
הערכה ממירת בגרות (תמר).
במסגרת תוכנית זו מורים ותלמידים יכולים להמיר בגרות במקצועות החובה בהערכה חלופית כגון למידה בדרך החקר, למידה מבוססת פרויקטים, תלקיט ועוד. התוכנית משלבת היבחנות בית ספרית בהיקף של 50% וחלופה בהערכה הממירה 50%.
תוכניות לימודים ייחודיות.
כתיבה והפעלה של תוכנית לימודית ייחודית כדרך למימוש ולהעצמה של אוטונומיה פדגוגית בבית הספר. תוכנית לימודים ייחודית מאפשרת למורים בחטיבה העליונה לפתח וללמד תוכנית לימודים בתחום דעת נבחר ולבחון את תלמידיהם בבחינת בגרות שנכתבת ונבדקת על-ידם.
קידום בחינות בגרות מתוקשבות.
החל משנת תשע"ז פיתחה והפעילה המזכירות הפדגוגית מערך בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות החובה: היסטוריה ממלכתי, לשון, תנ"ך ממלכתי, ספרות ממלכתי דתי ועברית לדוברי ערבית. מהלך זה הגיע לאחר הפעלה במשך שנים רבות של בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות בחירה כגון ביולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה מורחב וכימיה.
הבחינות המתוקשבות משלבות פריטים עתירי מדיה כגון סרטונים, מפות שכבתיות וסימולציות ומזמנות למידה רב-חושית, חווייתית ורלוונטית ללומדים. מטרת המעבר להערכה מתוקשבת היא עידוד ושימוש מיטבי בטכנולוגיה בתהליכי הוראה ולמידה כחלק מהתאמת מערכת החינוך למאה ה-21.
פיתוח מקצועי מקוון – איחוד וייחוד.
מודל מקוּון לפיתוח מקצועי, המכוּון ללמידה משמעותית בתחומי הדעת. מודל זה מהווה מסלול נוסף על שני המסלולים העיקריים הקיימים:
יוזמות חדשות של תחומי דעת.
במהלך שנת הלימודים תשע"ז מורים וצוותי הוראה התחילו להשתלב בחממה הפדגוגית, והציעו חלופות כדוגמת תוכנית סחל"ב בתחום הדעת היסטוריה ממלכתי, הכוללת דרכי הוראה, למידה והערכה מגוונות ואף בחינת בגרות עם חומר פתוח.
ממלא-מקום
פאטברג
פאטברג (Fatberg) הוא כינוי לגוש קרוש ומוצק של שומן, מגבונים לחים, מגבונים סניטריים, חיתולים, קונדומים ופריטים דומים, אשר מתגבש בצינורות ביוב ומביא לסתימתם. המבנה הלשוני של הביטוי הוא הלחם של המילה שומן (fat) והמילה קרחון (iceberg).
הגוש נוצר עקב העובדה שהפריטים המצויים בו אינם מתפרקים בו במהירות כדרך שנייר טואלט מתפרק בו. בשל פירוקם האיטי פריטים אלו כלל אינם מיועדים מלכתחילה לסילוק דרך הביוב, אלא רק דרך מערכת סילוק האשפה.
הטיפול במפגע זה בצינורות ביוב בבריטניה ובמקומות אחרים התגלה כקשה ומסובך, שכן הגושים הם קשים כבטון, מגיעים לעיתים לממדים גדולים ביותר ונדרשים זמן ומאמץ רב לסילוקם.
מאז שנת 2013 התגלו במספר מקרים גושי פאטברג גדולים במיוחד במערכת הביוב של מטרופולין לונדון. אחד מהם שקל על פי הערכה 15 טון, אחר היה בגודל של מטוס בואינג 747, ובספטמבר 2017 התגלה בצנרת הביוב של מזרח לונדון גוש באורך של כ-230 מטרים ובמשקל של יותר מ-140 טון.
נמצא כי גושי פאטברג עשויים להוות מקור לאנרגיה בדומה לביוגז.
בינואר 2018 הודיע מוזיאון לונדון כי יציג חלקים מפאטברג שנשלף מצינורות הביוב העירוניים, לאחר ש"יבוצעו בו ניסויים מדעיים".
גביע העולם בשחמט
גביע העולם בשחמט הוא השם שניתן למספר טורנירי שחמט. מאז שנת 2000 זהו טורניר בשיטת המפסיד מודח שבו מתמודדים 128 שחמטאים ומאורגן על ידי פיד"ה.
גביע עולם GMA.
בשנים 1988 ו-1989, אגודת רב-האמנים (Grandmaster Association או בראשי תיבות GMA) ארגנה שישה טורנירים ברמה גבוהה על פני שנתיים בשיטה הזהה לסבב הגרנד פרי בשחמט. התחרות הורכבה משישה טורנירים כאשר לכל שחמטאי מחשבים את הניקוד של שלושת הטורנירים הטובים ביותר שלו. בטורניר זכה גארי קספרוב.
האגודה ארגנה תחרות נוספת כזו בשנים 1991–1992 אך התחרות ננטשה לאחר טורניר אחד.
גביע העולם שמאורגן על ידי פיד"ה.
היסטוריה.
בשנים 2000 ו-2002, פיד"ה המאורגנת את שני גביעי העולם הראשונים. הטורניר נערך בשיטת המפסיד מודח ולא היה מקושר לאליפות העולם בשחמט. בשני הטורנירים ניצח וישוואנתן אנאנד.
מאז שנת 2005, אירוע באותו השם הוא חלק מהמוקדמות לאליפות העולם בשחמט. הטורניר מתקיים פעם בשנתיים. בטורניר 128 שחקנים. על הזוכה לנצח בשבעה סבבים.
מגביע העולם בשחמט 2005 העפילו עשרה שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2007. בגביע העולם זכה לבון ארוניאן.
מגביע העולם בשחמט 2007 העפיל המנצח, גטה קמסקי לחצי-גמר אליפות העולם בשחמט 2010.
מגביע העולם בשחמט 2009 העפיל המנצח, בוריס גלפנד, לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2012.
מגביע העולם בשחמט 2011 העפילו שלושה שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2013: פטר סבידלר, אלכסנדר גרישצ'וק, ווסילי איוונצ'וק.
מגביע העולם בשחמט 2013 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2014: ולדימיר קראמניק ודמיטרי אנדרייקין.
מגביע העולם בשחמט 2015 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2016: סרגיי קריאקין ופטר סבידלר.
מגביע העולם בשחמט 2017 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2018: לבון ארוניאן ודינג לירן.
מגביע העולם בשחמט 2019 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2021: טיימור רג'אבוב ודינג לירן.
מגביע העולם בשחמט 2021 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2022: יאן-קשישטוף דודה וסרגיי קריאקין.
עידן שרעבי
עידן שרעבי (באנגלית: Idan Sharabi, נולד ב-13 במאי 1984, י״א אייר, תשמ״ד) הוא כוריאוגרף, יוצר, רקדן, מפיק, מנהל להקת מחול וזוכה פרס משרד החינוך והתרבות לשנת 2014.
ביוגרפיה.
שרעבי נולד בראשון לציון, לדניאל וורד שרעבי. אח לשרון ואוהד.
הוא התחיל לרקוד בגיל 10 בחוג לריקוד במזכרת בתיה שם התגורר. שרעבי הוא בוגר תיכון תלמה ילין ובית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2006 עבד בג'וליארד עם הכוריאוגרף, הרקדן והבמאי ויליאם פורסיית'. מיד לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף ללהקת NDT ההולנדית, בין השנים 2003 - 2006 שימש כמורה צעיר בלהקה.
שרעבי יצר עבודות מחול יחד עם כוריאוגרפים בינלאומיים נודעים, ביניהם , סול ליאון, סטיין סליס , גורקה מארקז ואחרים.
בשבת 2010 חזר לארץ והתקבל ללהקת מחול בת שבע
בשנת 2012 הקים את להקת "עידן שרעבי ורקדנים", שהופיעה בארץ וברחבי העולם. הלהקה השתתפה בפסטיבלים בארץ כמו הרמת מסך, תל אביב דאנס, חשיפה בינלאומית וסדרן מוזיאון ישראל. יצירותיו ללהקתו עטורות פרסים וביניהם פרס שרת התרבות.
בין השנים 2003 - 2006 שרעבי שימש כמורה וכמרצה בג'וליארד, באלווין איילי סקול , האקדמיה של גוטנבורג (שוודיה) ויוטה (ארה״ב), הפיק בתיאטרון המלכותי הדני ובבתי-אופרה.
בשנת 2017 שימש כמנטור ושופט בתוכנית הטלוויזיה "רק רוצים לרקוד" של טדי הפקות ב"קשת" ולאחר מכן יזם סדנאות מחול בשם "תהליך".
שרעבי חבר בעמותת הכוראוגרפים, ארגון הגג של יוצרי המחול העכשווי בישראל.
ויליס ג'יפ סטיישן
ויליס ג'יפ סטיישן (באנגלית Willys Jeep Station Wagon) היא סדרה של 2 גרסאות רכבים מסוג: ואן, הנעה 4x2, וגרסת רכב שטח, הנעה לכל 4 הגלגלים (4x4), אשר יוצרו על ידי יצרנית הרכב ה-אמריקאית "ויליס" (Willys-Overland Motors) בין השנים 1946–1965 בארצות הברית.
כל דגמי ה- "ויליס ג'יפ סטיישן" שהורכבו בישראל, היו בגרסת הנעה כפולה 4x4.
דגמי ה-ויליס ג'יפ טנדר התבססו על דגמי ה- "ויליס ג'יפ סטיישן".
בברזיל יוצרו דגמי "ויליס ג'יפ סטיישן" במספר תצורות. משנות ה-50 של המאה העשרים ועד שנת 1961 יוצרו דגמי "ויליס ג'יפ סטיישן" שהתבססו על דגמי שנת 1946 שיוצרו בארצות הברית. "פורד ברזיל" השתלט על מפעלי ויליס בשנת 1967 וייצר את ה-"ויליס ג'יפ סטיישן" תחת השם "Ford Rural" עד שנת 1977 ואת הטנדר "F-75 " עד שנת 1981.
ויליס ג'יפ סטיישן.
החידוש המהפכני לתקופה, היה שבשנת 1946 חברת "ויליס-אוברלנד" השיקה מכונית סטיישן חדש, גבוהה ורחבה יותר מסטיישן סטנדרטית, אשר צוידה בפריט שהפך אותה מיד לייחודית – הנעה כפולה, היישר מקו היצור.
הדגם היה להצלחה הגדולה של חברת "ויליס-אוברלנד" לאחר מלחמת העולם השנייה.
שעון הבקרה (מד מהירות ומד מרחק), כמו גם כפתורי האורות, לא היו ממוקמים כמו ברוב כלי הרכב, מול ההגה, אבל היו ממוקמים במרכז לוח המחוונים (הדשבורד). משנת 1958, לדגמי ה- "ויליס ג'יפ סטיישן" שיוצרו בארצות הברית, הורכב "רדיו AM" כציוד סטנדרט.
מלבד הייצור בארצות הברית דגמי "ויליס ג'יפ סטיישן" יוצרו בברזיל (1981-1950), בארגנטינה (1970-1957), בישראל יוצרו על ידי קייזר-אילין תעשיות (1965-1955).
בארצות הברית יוצרו כ- 300,000 יחידות.
משנת 1949 יוצר דגם ה- "ויליס ג'ים סטיישן", בנוסף לגרסת הנעה 4x2, בגרסת הנעה 4x4 (הנעה כפולה).
יבוא והרכבה "ויליס ג'יפ סטיישן" בישראל.
היבוא הסדיר של "ויליס ג'יפ סטיישן" התחיל באפריל, שנת 1949. היבואן היה “שותפות להפצת תוצרת ויליס ומכונות” מתל אביב.