ב-12 באוקטובר 1918 עבר פון בלוב לפקד על הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה מפקד הארמייה הראשונה גנרל ברונו פון מודרה שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה ה-17 ב-19 בינואר 1919.
סדר הכוחות.
30 באוקטובר 1918.
בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
יובל אלוביץ
יובל אלוביץ (נולד ב-5 ביולי 1966), פרופסור במחלקה להנדסת מערכות מידע באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוגרפיה.
נולד בבאר שבע לדן ולמירלה אלוביץ.
אלוביץ למד לתואר ראשון ולתואר שני באוניברסיטת בן-גוריון במחשבים והנדסת חשמל. את התואר השלישי עשה בהנחייתו של פרופ' ניב אחיטוב באוניברסיטת תל אביב, בפקולטה לניהול, במסלול מערכות מידע.
אלוביץ משמש כמנהל מעבדות דויטשה טלקום וראש תחום סייבר במחלקה להנדסת מערכות מידע באוניברסיטת בן-גוריון. שימש כמרצה באוניברסיטת בן-גוריון בתחום אבטחת מידע. תחום התמחותו הוא מחשוב וביטחון ברשת, פרטיות ואנונימיות בחברה אלקטרונית, רשת חברתית מאובטחת, רשתות מורכבות וזיהוי של קוד זדוני באמצעות טכניקות למידת מכונה.
בשנת 2013 מצאו אלוביץ ועמיתיו פרצה במכשירים הסלולרים של תאגיד האלקטרוניקה סמסונג. בעקבות ממצאיהם, פרסמה החברה הודעת התנצלות וחסמה את הפרצה.
בשנת 2014 מצאו אלוביץ ועמיתיו באוניברסיטת בן-גוריון דרך לפרוץ למחשבים ללא חיבור לאינטרנט. בעקבות תגלית זו החל אלוביץ לשקוד על פיתוח סטרטאפ בסינגפור, מטעם חברת דויטשה טלקום.
אלוביץ מתגורר במושב ערוגות יחד עם אשתו אורנית אלוביץ וארבעת ילדיו.
מיכל אפשטיין
מיכל אפשטיין (נולדה ב-5 במרץ 1981) היא כדורסלנית עבר ישראלית. שיחקה בליגת העל בכדורסל נשים ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים. משמשת כעוזרת מאמן באליצור רמלה.
ביוגרפיה.
אפשטיין נולדה וגדלה ברחובות, בתם של איירין ורוג'ר. בנעוריה שיחקה טניס. היא החלה לשחק כדורסל במסגרת נבחרת הקאדטים של ישראל, אליה הצטרפה לאליפות אירופה ב-1996, שם למדה לראשונה את חוקי המשחק. היא עברה ללמוד בתיכון קריית שרת חולון וזכתה עם נבחרת בית הספר באליפות ליגת העל לתיכונים ובאליפות העולם לתיכונים ב-1999 שהתקיימה בישראל. בגיל 16 הצטרפה לסגל הקבוצה הבוגרת של אליצור חולון. היא זכתה עמה בגביע המדינה והגיעה לגמר הפלייאוף. ב-2000 עברה לבני יהודה.
לאחר שירותה הצבאי נסעה לארצות הברית והחלה לשחק בליגת המכללות של ה-NCAA. תחילה שיחקה במדי קבוצת אוניברסיטת פרובידנס. היא הייתה הקלעית המובילה של הקבוצה בעונתה השנייה עם 14.3 נקודות למשחק והובילה את הקבוצה גם באסיסטים עם ממוצע של 2.6 למשחק. לאחר שתי עונות עברה לשחק באוניברסיטת בוסטון, בשל חוקי ה-NCAA לגבי מעבר בין קבוצות, נאלצה להחמיץ את כל עונת 2003/04. בעונת 2004/05 שותפה במשך דקות מועטות בלבד במשחקיה הראשונים של הקבוצה והודיעה על עזיבתה בדצמבר 2004. במהלך תקופתה בבוסטון סבלה יחד עם חברותיה לקבוצה מהתנכלויות של המאמנת קלי גרינברג. הפרשה נחשפה ב-2014 לאחר תלונות שהוגשו נגד גרינברג מצד ארבע שחקניות הקבוצה, להן הצטרפה גם אפשטיין ושחקנית עבר נוספת בקבוצה.
בשובה לישראל הצטרפה באמצע העונה למכבי אשדוד וסייעה לה להישאר בליגה הראשונה. במאי 2005 חתמה בהפועל תל אביב וזכתה עמה באליפות הליגה. היא פתחה את העונה כשחקנית מובילה בקבוצה, אך נאלצה לעבור ניתוח להסרת התוספתן ונעדרה ממשחקים רבים.
ב-2006 עברה לאליצור רמלה, במהלך העונה עברה למכבי אשדוד. ב-2008 הצטרפה למכבי רמת חן. היא זכתה עמה בגביע המדינה, ובעונתה השנייה ברמת חן מונתה לקפטן הקבוצה. ב-2012 הייתה ממובילות מאבק הכדורסלניות הישראליות באיגוד הכדורסל בשל ההחלטה להעלות את מספר השחקניות זרות שיכולות לשחק בו זמנית על המגרש לארבע. המאבק כלל את השבתת הליגה. היא שוחררה מרמת חן, חזרה לאליצור רמלה, זכתה עמה באליפות ליגת העל ובגביע המדינה ופרשה ב-2014. משמשת עוזרת מאמן באליצור רמלה ומדריכה בבית הספר לכדורסל בנות הפועל ראשון לציון.
אפשטיין שיחקה בנבחרות ישראל הצעירות ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים, כולל באליפויות אירופה בכדורסל ב-2003, ב-2007, ב-2009 וב-2011.
לאפשטיין עסק בתחום הייעוץ הקולינרי. ב-2015 היא השתתפה בעונה החמישית של תוכנית המציאות מאסטר שף של שידורי קשת וסיימה במקום הרביעי. מתגוררת עם בת זוגה בתל אביב-יפו.
ניסויי ירבוע
ניסויי ירבוע (Gerboise) היו סדרה של ארבעה ניסויים גרעיניים צרפתים, הראשונים בתולדות הפרויקט הגרעיני הצרפתי. הם נערכו בשנים 1960–1961 בקרבת העיירה רגאן (Reggane) שבדרום אלג'יריה הצרפתית, וביססו את מעמדה של צרפת כמעצמה הגרעינית הרביעית בעולם.
הניסויים פתחו שרשרת של 217 ניסויים גרעיניים צרפתים, שנערכו עד לשנת 1996. בסך הכל נערכו 22 מהם באלג'יריה, בשני אתרים שונים. יתר הניסויים נערכו באיי פולינזיה הצרפתית שבאוקיינוס השקט.
הניסויים.
הניסויים הגיעו בתום תהליך פיתוח של פצצת ביקוע גרעיני, שהחל בשנת 1954. הם נערכו בעיצומה של מלחמת אלג'יריה באתר הניסויים הצבאיים הצרפתים CSEM (Centre Saharien d'Expérimentations Militaires). האתר, במדבר הסהרה האלג'יראי, שימש עד אז לניסויים בטילים ורקטות.
הניסוי הראשון, ירבוע כחול, היה הניסוי הגרעיני הצרפתי הראשון בהיסטוריה. הוא נערך ב-13 בפברואר 1960. פצצת פלוטוניום שהונחה בראש מגדל בגובה של 105 מטרים הפיקה עוצמת התפוצצות של 65 קילוטון TNT. בהשוואה לניסויים הגרעיניים הראשונים של ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה היה הניסוי הזה רב העוצמה מכולם.
הניסוי השני, ירבוע לבן, נערך ב-1 באפריל 1960. הפעם הונח המתקן הגרעיני בעומק של כשבעה מטרים מתחת לפני הקרקע. הושגה בו עוצמת התפוצצות של 10 קילוטון. ההתפוצצות פערה לוע באדמה, אשר מולא בהמשך.
הניסוי השלישי, ירבוע אדום, נערך תשעה חודשים אחרי קודמו, ב-27 בדצמבר 1960. פצצה שהונחה בראש מגדל בן 50 מטר הפיקה עוצמה של שלושה קילוטון.
הניסוי הרביעי נקרא ירבוע ירוק. הוא נערך ב-25 באפריל 1961, ארבעה ימים לאחר פרוץ מרד הגנרלים באלג'יריה, שמטרתו הייתה לחולל הפיכה צבאית בצרפת. הניסוי עצמו היה מתוכנן מראש אך מועדו הוקדם כדי להביא להשמדת המתקן הגרעיני ולמנוע אפשרות שהמורדים יניחו עליו את ידם. גם הפעם הונחה הפצצה על גבי מגדל בגובה של 50 מטרים. הניסוי נועד להשיג עוצמה של 6 קילוטון לפחות, אך הושגה בו עוצמה של 500 טון בלבד.
כנס גבעת חביבה
דראפט ה-NBA 1956
המשרד לאזרחים ותיקים
המשרד לשיוויון חברתי
ירבועניים
ירבועניים או הֵטֵרוֹמִיסִיִּים (שם מדעי: Heteromyidae) הם משפחת מכרסמים החיים באמריקה הצפונית במחילות עמוקות באזורים חמימים ויבשים כמנו מדבריות וערבות עשב יבשות, אף שחלקם חיים גם בצפונה של אמריקה הדרומית ביערות ואזורים ממוזגים יותר.
הירבועניים מזכירים מאוד את הירבועים וכמותם הם בעלי רגליים אחוריות ארוכות וכן זנב ארוך המאפשרות להם לקפץ ולהימלט מטורפים. עם זאת הם אינם קרובי משפחה שלהם ומקורבים דווקא לבוניים ולחולדי השק שחיים כמותם בצפון אמריקה.
לירבועניים ישנם לחיים גדולות כמו של אוגרים בהם הם מאחסנים זרעים ומזון צמחי דומה. אורך גופם הממוצע הוא 15 ס"מ וזנבם ארוך מעט יותר ובעל ציצה בקצה. יש להם חוטם קצר ואוזניים קטנות, המותאמים לחייהם במחילות, אך חושים חדים ועירנות מתמדת כולל בשנתם. הפרווה פרועה ואצל חלק מהמינים גם קוצנית מעט וצבעה הוא חום בהיר, אפרפר או חום-אדמדם.
חולדי השק
חולדי השק הידועים גם בכינוי גופרים (שם מדעי: Geomyidae) הם משפחת מכרסמים החיים בטבע באמריקה הצפונית והמרכזית. הם מזכירים את הנברן ומתנהגים כמוהו, אך הם קרובי משפחה של הירבועניים והבוניים האמריקאים.
מאפיינים.
חולדי השק חיים בחבורות משפחתיות מתחת לאדמה, שם הם גם מאחסנים את מזונם. הם יוצאים אל פני השטח רק כדי לאסוף מזון. קצב הרבייה שלהם גבוה והגורים נולדים ערומים ופגיעים, והם נסמכים על הוריהם.
גופם קטן ואפור, אורכו אינו עולה על 200 מ"מ ומשקלם קרוב ל-230 גרם. הזכרים גדולים מהנקבות.
הם אוכלים צמחים שונים, פקעות, ירקות מאכל כמו חסה, גזר וצנון וגם חרקים, תולעי אדמה, חשופיות וכדומה. במקרים מסוימים הם עלולים להיות מטרד קשה לחקלאים, עקב התחפרותם מתחת לצמחים בעלי שורשים ופגיעה קשה בהם עקב כך. הם גם אוכלים את רוב הצמחים, כולל צמחים רעילים. הם עצמם נטרפים על ידי עופות דורסים, נחשים, זאבים, קויוטים וסמוריים שונים. הם יכולים לנשוך בחוזקה את טורפיהם ולגרום להם פציעות רציניות. מסיבה זו רצוי להימנע מלהחזיק אותם ביד.
הארמייה הראשונה (האימפריה הגרמנית)
הארמייה הראשונה הייתה ארמייה גרמנית, שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה אלכסנדר פון קלוק. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף הימני הקיצוני של הגרמנים, והיה עליה לכתר את פריז מכיוון מערב. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, כבשה את בריסל ב-20 באוגוסט, וניצחה את הבריטים בקרבות מונס ולה קאטו, אולם לבסוף הוכתה בקרב על המארן, ונאלצה לסגת אל מעבר לנהר האן. הארמייה השתתפה במרוץ אל הים, ובכלל זה בקרב אראס.
ב-27 במרץ 1915 נפצע קשה מפקד הארמייה פון קלוק ברגלו, והוחלף על ידי גנרל מקס פון פבק.
לאחר שהחזית המערבית קפאה על שמריה במלחמת חפירות ממושכת, הוחלט בפיקוד העליון שאין צורך בארמייה, ובעקבות כך פורקה הארמייה ב-17 בספטמבר 1915, ויחידותיה חולקו בין הארמיות האחרות.
הקמה שנייה.