מצבו של ענף התיירות נחשב לרוב מתחת לפוטנציאל, במיוחד נוכח ההיסטוריה העשירה של המדינה, חורבות עתיקות, אקלים ים-תיכוני וגאוגרפיה מגוונת. למרות פניותיו האישיות של המלך וקמפיין שיווקי מתוחכם, הענף עדיין מושפע לרעה מחוסר היציבות הפוליטית של האזור. יותר מחמישה מיליון מבקרים נכנסו לירדן בשנת 2004, והניבו הכנסות של 1.3 מיליארד דולר. הרווחים מתיירות עלו ל -1.4 מיליארד דולר בשנת 2005. העובדה שרוב התיירות בירדן מגיעה ממקומות אחרים במזרח התיכון אמורה לתרום לפוטנציאל הצמיחה של הענף בשנים הבאות, מכיוון שירדן יחסית יציבה, פתוחה ובטוחה בהשוואה לרבות משכנותיה. ענף התיירות נותר מרכיב חשוב בכלכלה הירדנית, ומעסיק באופן ישיר כ -30,000 ירדנים, ותורם 10% לתוצר הממלכה. למרות הירידה במבקרים הערבים מהמפרץ, 2007 צוינה כשנה של צמיחה מתמדת עבור מגזר התיירות. ההכנסות זינקו ב -13% לכמעט 2.11 מיליארד דולר במהלך 11 החודשים הראשונים, לעומת 1.86 מיליארד דולר בתקופה המקבילה בשנת 2006. על המגזר מפקחת האסטרטגיה הלאומית לתיירות (NTS) של הממשלה, שהוקמה בשנת 2004 כדי לקדם את הענף עד 2010. NTS כיוונה להכפיל את הכנסות התיירות במהלך התקופה ולהגדיל את המשרות הקשורות לתיירות ל 91,719. המטרה הראשונה כבר הושגה, אך השנייה עשויה להוות מאתגרת יותר: בין 2004 ל -2007 המספר הכולל של המועסקים בענף עלה מ־23,544 ל -35,484. זוהי צמיחה מרשימה, אך פחות ממחצית מהמטרה של 90,000 או יותר. NTS מקווה להציב את ירדן כיעד בוטיק לתיירים מתקדמים. האסטרטגיה מזהה שבעה סדרי עדיפויות או שוקי נישה: מורשת תרבותית (ארכאולוגיה); דת; אקולוגיה; בריאות ואיכות חיים; הרפתקאות; מפגשים, תמריצים, כנסים ותערוכות (MICE); והפלגות. תקציב השיווק של מועצת התיירות בירדן (JTB) עלה בשנה החולפת מ־8.52 מיליון דולר ל-16.3 מיליון דולר. אלה זמנים חיוביים לתיירות בירדן, עם צמיחה מתמדת ופרויקטים גדולים בדרך. על המגזר לבצע שיפורים בתשתיות ושיווק, אך בסך הכל, הענף משתפר מזה מספר שנים.
מעוף כלולות
מעוף כלולות הוא שלב חשוב בהתרבותם של רוב מיני הנמלים, הטרמיטים וכמה מיני דבורים. במהלך הטיסה, מלכות בתולות מזדווגות עם זכרים ונוחתות כדי להתחיל מושבה חדשה, או במקרה של דבורי דבש, ממשיכות את רצף המושבה בכוורת קיימת.
הגרסה המכונפת של נמלים וטרמיטים ידועה כאלטות.
לפני הטיסה.
מושבת נמלים בוגרת מייצרת מלכות בתולות וזכרים מכונפים מידי עונה הנקראים אלטים. ביצים לא מופרות מתפתחות לזכרים. ביצים מופרות מתפתחות בדרך כלל לפועלות עקרות נטולות כנפיים, אך עשויות להתפתח למלכות אם הזחלים זוכים לטיפול מיוחד.
תוך ימים ספורים לאחר שיצאו ממעטה הגולם, הזכרים "הופכים במהירות לטילים מיניים חד-תכליתיים." מלכות וזכרים צעירים נשארים במושבת האם עד שהתנאים מתאימים למעוף הכלולות. הטיסה דורשת מזג אוויר יבש מכיוון שגשם מפריע לחרקים מעופפים. מושבות שונות מאותו המין משתמשות לרוב ברמזים סביבתיים כדי לסנכרן את שחרורם של זכרים ומלכות כך שיוכלו להזדווג עם פרטים מקינים אחרים, ובכך להפחית את האפשרות לזיווג קרובים. ההמראה בפועל ממושבת האם מסונכרנת לעיתים קרובות לטיסה בקבוצות גדולות כדי להקטין את הסיכוי להיטרף על ידי עופות.
בזמן הטיסה.
בדרך כלל המלכות והזכרים מתפזרים תחילה כדי להבטיח שההזוודגות תהיה עם פרטים ממושבות שונות. לאחר מכן המלכות משחררות פרומונים כדי למשוך זכרים. עם זאת, המלכות מנסות לעיתים קרובות להימלט מהזכרים, ומאפשרות רק לזכרים המהירים והטובים ביותר להזדווג. הזדווגות מתרחשת במהלך הטיסה.
מלכה אחת מזדווגת בדרך כלל עם כמה זכרים. הזרע מאוחסן באיבר ייעודי בבטן המלכה ונשמר לאורך כל חייה. מצב זה יכול להימשך עד 20 שנה, שבמהלכן ניתן להשתמש בזרע להפריית עשרות מיליוני ביצים.
אחרי הטיסה.
הזכרים התפתחו למטרה יחידה של הזרעת המלכה. במהלך הזדווגות מהירה ואלימה, הזכר מפוצץ את איברי המין הפנימיים שלו בתא איבר המין של המלכה ומת במהירות.
המלכות שהזדווגו נוחתות ובמקרה של רוב הנמלים וכל הטרמיטים, מסירות את כנפיהן. לאחר מכן הן מנסות להקים מושבה חדשה. תהליך הקמת המושבה משתנה ממין למין, אך בדרך כלל כולל את חפירת החדר הראשון של המושבה ולאחר מכן הטלת ביצים לתוכו. החל משלב זה, המלכה מטילה ברציפות ביצים הבוקעות לזחלים, המיועדות אך ורק להתפתח לנמלים פועלות. המלכה בדרך כלל מזינה את השגר הראשון לבדו. לאחר הופעת הפועלות הראשונות, תפקידה היחיד של המלכה הוא הטלת ביצים.
למלכות הצעירות שיעור כישלונות גבוה במיוחד. במהלך שנות קיומה מושבת נמלים גדולה מאוד יכולה לשלוח מיליוני מלכות בתוליות. בהנחה כי המספר הכולל של מושבות נמלים באזור נשאר קבוע, בממוצע רק אחת מהמלכות הללו מצליחה. השאר מוצאות את מותן כתוצאה מטריפה (בעיקר על ידי נמלים אחרות), סכנות או כישלונות בגידול השגר הראשון בשלבים שונים של התהליך. הברירה הקפדנית הזו מבטיחה שהמלכה צריכה להיות כשירה במיוחד וגם בת מזל להעביר את הגנים שלה לדור הבא.
וריאציות.
התבנית הבסיסית שתוארה לעיל לא אופיינית לכל מיני הנמלים. בנמלי גדוד רק הזכרים הם אליטים, בעלי כנפיים. הם טסים ממושבת ההורים שלהם בחיפוש אחר מושבות אחרות בהן מלכות בתוליות חסרות כנפיים מחכות להם. מושבה עם מלכה זקנה ומלכה צעירה אחת או יותר, מתפלגת אז, כאשר כל מלכה מצליחה נוטלת חלק מהעובדים. הסיבה להתנהגות זו היא העובדה שלנמלי גדוד אין קן פיזי. המלכות אפוא תלויות לחלוטין בפועלות שיגנו עליהן.
וריאציה נוספת נמצאת במינים עם מושבות רב-מלכות, כמו בזן "Solenopsis invicta" של נמלי האש. הזכרים והמלכות הבתולות מזדווגים והמלכות בדרך כלל חוזרות למושבת האם, שם הן נשארות. תהליך זה מגדיל מאוד את אחוזי ההצלחה של מלכות בתוליות, ומאפשר ליצור מושבות או רשתות גדולות במיוחד של מושבות משתפות פעולה. המושבה הופכת גם לחסינה יותר מכיוון שהיא לא תלויה בהמשך תפקודה של מלכה יחידה, מה מאפשר למושבות של נמלי "Solenopsis invicta" להתבצר בסביבתם, ולהשיג עמדה דומיננטית במערכת האקולוגית. עם זאת, המחיר לכך הוא זיווג קרובים ואובדן היכולת להסתגל. חסרונות אלה עלולים לגרום לקריסה פתאומית באוכלוסייה כאשר הסביבה משתנה ובעקבות פלישת טורף או טפיל חדש.
יום מעוף הנמלים.
"יום מעוף הנמלים" הוא כינוי לא רשמי ליום בו נמלים מלכות מגיחות מהקן כדי להתחיל את המעוף, אף שמחקר בשיתוף אזרחים הוכיח כי טיסות הנישואין אינן מסונכרנות באופן מרחבי או זמני במיוחד. עם זאת, מספר הנמלים שטסות בימים מסוימים יכול להיות גדול מספיק כדי להתגלות על ידי מערכות רדאר של שירותי מזג אוויר, הדומות לממטרי גשם.
ברוב מיני הנמלים, הזכרים עפים לצד המלכות, אף על פי שהם קטנים יותר ומורגשים פחות. המלכות עפות מסביב - חלקן עפות מרחקים ארוכים מאוד, אחרות רק כמה מטרים - ואז מזדווגות ונופלות לאדמה, שם הן מאבדות את כנפיהן ומנסות להקים מושבת נמלים חדשה. מסת החרקים המעופפים מושכת לעיתים קרובות את תשומת לבם של טורפים כמו ציפורים, ולעיתים קרובות ניתן לראות להקות ציפורים עטות על האוכל הזמין.
תופעה זו מתרחשת במושבות רבות בו זמנית כאשר תנאי מזג האוויר המקומיים מתאימים, כדי להפחית את יעילות הטריפה ולהבטיח כי למלכות ולזכרים ממושבות שונות יש סיכוי לפגישה ולהתרבות. מסיבה זו נוצר הרושם כי מדובר באירוע 'מתוזמן' או שהנמלים מתקשרות בדרך כלשהי. עם זאת, סביר להניח שאין תזמון בין המושבות השונות אלא שהתופעה היא תגובה נפוצה לטמפרטורה, לחות, מהירות הרוח ועונת השנה.
מיצובישי L300
מיצובישי L300 (באנגלית: Mitsubishi L300) היא מסחרית מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1968 – 1986, משנת 1986 ועד היום מיוצר הדגם בשם "Mitsubishi Delica".
בסין הדגם "Mitsubishi Delica" (כיום, דור חמישי) מיוצר משנת 1986 ועד היום על ידי יצרנית הרכב הסינית "China Motor Corporation" , בנוסף יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב הסינית "Soueast" בין השנים 1996 – 2013.
דגם "מיצובושי L300" מיוצר בשנת 2019 בפיליפינים.
דגם "איסוזו טראגה פותח כדי להתחרות ב"מיצובישי L300" בשוק הטנדרים האינדונזיים הבינוני.
בישראל.
ה-L300 מהדור השלישי יובא לראשונה לישראל במרץ 1988 בגל הראשון של פתיחת יבוא מכוניות מיצובישי, לאחר שנים רבות של כניעת החברה היפנית ל. המכונית הגיעה בשתי תצורות. מנוע בנזין בנפח 2,000 סמ"ק ברמת גימור מהודרת - להסעת נוסעים. ורכב מסחרי עם תא מטען מאחור מצויד במנוע דיזל בנפח 2,500 סמ"ק - להובלת מטען.
קישורים חיצוניים.
(דור שלישי)
מלך בחריין
מלך בחריין (בערבית: ملك البحرين) הוא המונרך וראש מדינת בחריין. המלך המכהן הוא חמד בן עיסא אאל ח'ליפה.
היסטוריה.
ב-1783 נכבשו האיים על ידי המשפחה הערבית בית ח'ליפה, ומאז היא המשפחה השולטת בבחריין. בין השנים 1783–1971 נשא שליט בחריין את התואר "חכים" . בשנת 1971 קיבלה בחריין עצמאות מהממלכה המאוחדת, ותוארו של השליט שונה ל"אמיר". ב-14 בפברואר 2002 הכריז חמד בן עיסא אאל ח'ליפה על בחריין כממלכה ועל עצמו כמלכה הראשון.
המלך נהנה מסמכויות ומכוח רב, הכוללים את מינוי ראש ממשלה והקבינט, נחשב למפקד העליון של הצבא, יושב בראשות מועצת המשפט הגבוהה, ממנה את הבית העליון של הפרלמנט, ומוסמך לפזר את הבית התחתון של הפרלמנט הנבחר.
פיל מוריס
פיליפ מוריס (באנגלית: Phillip Morris; נולד ב-4 באפריל 1959) הוא מדבב ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.