לדוגמה, המידע הנקודתי על שכיחותם של דובי גריזלי מתוארך עד לאמצע המאה ה-19, ומנהלי המערכת ביצעו אומדני אוכלוסייה לא רשמיים במשך למעלה מ-70 שנים. לפי המקורות הללו האקולוגים יודעים שדובי הגריזלי היו שכיחים בילוסטון רבתי כאשר האירופאים הגיעו לשם, וכן שהאוכלוסייה לא הייתה מבודדת לפני שנות ה-30, אך כיום המצב שונה. החוקרים לא יודעים האם הדובים היו יותר או פחות נפוצים בהשוואה להיום.
במחקר על הדובים שנערך בין 1959 ל-1970 נטען כי מספר דובי הגריזלי הוא כ-175, ומאוחר יותר הוא עודכן ל-229. הערכות מאוחרות יותר נעות בין 136 ל-540; ההערכה העדכנית ביותר אומדת את האוכלוסייה על גודל מינימלי של 236. למרות שהאוכלוסייה בילוסטון רבתי תוכל לעמוד במטרות השיקום, ההגדרה של מטרות השיקום של התוכנית שנויה במחלוקת. לכן, גם אם האוכלוסייה תהיה יציבה או תגדלה בטווח הזמן הקצר, פעילות האדם ואובדן סביבת המחיה יגרמו להיפוך המגמה בטווח הזמן הארוך.
גודל אוכלוסיית תת-המין "Oncorhynchus clarki bouvieri" של טרוטת קלארק (דג ממחלקת מקריני הסנפיר) ירד מאז הגעת המתיישבים האירופאים, אך לאחרונה החל לעלות מחדש בכמה אזורים. תיעודים של אגם ילוסטון מתקופות שונות מצביעים על שיקום כמעט מלא של אוכלוסיות דגים מסוימות, לעומת המצב לפני שלושים שנים כאשר הן כמעט ונעלמו בגלל ניצול מוגזם. למרות ההתאוששות האחרונה, שהיא בעיקר הישג ניהולי, טרם השיבה את מצב האוכלוסייה לקדמותו.
בתיעודים המוקדמים של אנטילוקפרה אמריקנית מתוארים עדרים של מאות פרטים החוצים את עמקי הנהרות העיקריים. האוכלוסיות הללו כמעט ונכחדו עד 1900, והירידה בגודל העדרים שנותרו נמשכת. במתחם הצפוני של הפארק אוכלוסיית האנטילוקפרה מנתה 122 פרטים ב-1968, לאחר שבשנות ה-30 מנתה כ-500 עד 700 פרטים. בשנת עד לשנת 1992 האוכלוסייה המשיכה לגדול, ובשנה זו מנתה כ-536 פרטים.
אורן לבן-קליפה הוא אחד ממיני הצומח המעוררים עניין שבמערכת, בעיקר בגלל חשיבותו העונתית לדובי הגריזלי, אך גם בגלל תפוצתו, שיכולה להצטמצם בגלל ההתחממות העולמית. לחוקרים אין מידע ארוך טווח על המין, אך הם מבינים את האקולוגיה שלו ברמה מספקת על מנת לנבא התדרדרות עתידית במצב השימור. איום יותר משמעותי ומיידי על האורן לבן-הקליפה הוא הפטרייה הפולשת "Cronartium ribicola" (המכונה שלפוחית החלודה של האורן הלבן), הגורמת לשיעורי תמותה גבוהים של העץ. ישנם עצים ספורים היכולים להתנגד לפטריה, אך בטווח הזמן הקצר עד הבינוני צפויה ירידה משמעותית בגודל האוכלוסייה.
ההערכה היא כי אוכלוסיית הצפצפה מהמין צפצפה רעדנית ("Populus tremuloides") שבחלקו הצפוני של הפארק קטנה מאז 1872 ב-50 עד 95%, כאשר הגורמים המשוערים לכך הם השפעת האינדיאנים על מספר הפרטים של מיני יונקים ושריפות שהתרחשו לפני הקמת הפארק ב-1872; השפעת האירופאים על תדירות השריפות מאז 1886; התחממות אקלימית אזורית; ניצול של הבונים ופרסתנים אחרים על ידי האדם ב-15 שנים הראשונות מאז הקמת הפארק, ושל זאבים ושל טורפים אחרים לפני 1930; התיישבות של האדם החל מ-1872 על נתיבי הגירה של הפרסתנים הנמצאים בחלקו הצפוני של הפארק; השפעה מאז 1900 של הפרסתנים (בעיקר אייל קנדי) על החלקים האחרים של המערכת האקולוגית; השפעות האדם על תפוצת האייל הקנדי בפארק.
המעיינות החמים של ילוסטון הם בעלי חשיבות בגלל המגוון של החיידקים התרמופיליים. החיידקים היו שימושיים במחקרים של אבולוציית הפוטוסינתזה, וכמקור לאנזימים עמידים לטמפרטורה גבוהה המשמשים בביולוגיה מולקולרית. למרות שהריח של הגופרית נפוץ במערכת ויש בה מספר כחוליות, התברר כי מימן משמש כמקור אנרגיה עבור מיקרואורגניזמים אקסטרמופילים.
הברווז על גג בית עיריית תל אביב-יפו
המערכת האקולוגית ילוסטון רבתי
Selmasongs
Selmasongs הוא אלבום שיצא לאור ב-18 בספטמבר 2000 על ידי הזמרת, כותבת השירים והמוזיקאית האיסלנדית ביורק בתור פסקול לסרט רוקדת בחשכה, בו היא גם כיכבה כדמות הראשית, סלמה. האלבום מציג סידורים קלאסיים בנוסף למלודיות וביטים המחוברים מצלילים של חפצים שגרתיים, כמו מכונות במפעל או רכבות.
באופן בולט, חלק ממילות השירים שונות בצורה מהותית מאלו שבגרסאות המופיעות בסרט. חלק מהמילים שוכתבו, אולי כדי למנוע גילוי של חלקי עלילה חשובים, עקב העובדה שהפסקול יצא לחנויות לפני שהסרט יצא לאקרנים, או כדי לגרום לאלבום להיות כזה שעומד בפני עצמו. בפרט, השיר I've Seen It All מאבד הרבה ממשמעותו, מפני שביורק ות'ום יורק מחליפים דמויות ביניהם במהלך השיר (בסרט, ביורק מבצעת את הדואט עם השחקן פיטר סטורמר והם שומרים על דמויותיהם במהלכו). בנוסף, הרצועות "My Favourite Things" ו "Next to Last Song" לא מופיעות באלבום, ייתכן שמאותה הסיבה.
הרצועה I've Seen It All הייתה מועמדת בטקס פרסי אוסקר בתור השיר המקורי הטוב ביותר. בנוסף, הפסקול התקבל באהדה על ידי המבקרים, וזכה לביקורת של ארבעה כוכבים מתוך חמישה מהמגזינים רולינג סטון ו- NME, וזכה בחמישה כוכבים בביקורת של המגזין Alternative Press.
ביורק על Selmasongs.
על למה היא בחרה לעשות את האלבום: "עשיתי שלושה אלבומי סולו במהלך חמש שנים, ושלושתם היו עליי. הרגשתי מעט נרקיסיסטית. הייתי מוכנה לתת את עצמי למען פרויקט אחר. היה לי את הרעב להשתמש יותר בידע המוזיקלי-קלאסי שלי בפרויקט אישי, אך רציתי שזה יהיה מחובר רגשית למישהו אחר". (2000, VH1)
על סלמה: "לא אני כתבתי את המילים ל-I've Seen It All, אבל זה היה פרויקט שארך שלוש שנים ונהניתי לשכוח את עצמי, ולהתאהב באובססיביות באישה הנקראת סלמה. התאהבתי בה, בכנות. הרגשתי מוחמאת עד מאוד להיות האחת שתבטא את ליבה של סלמה". (The New Music, 2001)
על המניפסט שלה: "הכנתי מניפסט שאומר- 'את המיקס האחרון למוזיקה אני אעשה. אני צריכה להיות בזמן שהמוזיקה נערכת, ועורכי הסאונד צריכים להתייעץ איתי בכל שלב. ההחלטה על השירים שייכנסו לפסקול תהיה שלי'", היא אומרת. "חזרתי עם המניפסט ואמרתי: 'עד שלא תסכים לא אעשה כלום', והוא (הכוונה לבמאי - לארס פון טרייר) הסכים". (Oct 31, 2000, מהאתר Entertainment Weekly)
רשימת השירים.
רצועה מספר 1 נכתבה על ידי ביורק ומנוצחת על ידי וינסנט מנדוזה.
רצועות 3, 4, 6 ו-7 נכתבו על ידי ביורק, Sjón ולארס פון טרייר.
רצועות 2 ו-5 נכתבו על ידי ביורק, מארק בל, Sjón ולארס פון טרייר.
לא יצאו סינגלים מתוך הפסקול.
חניכות
חניכות היא שיטה להכשרה ואימון כוח אדם במקצועות האומנות, החקלאות ועבודות הכפיים. חניכים מפתחים את הקריירה שלהם אחרי תקופת חניכות. מרבית ההכשרה בתקופת החניכות נעשית במקום העבודה ובלימוד תוך כדי עבודה. לעיתים קיים גם חלק תאורטי לא פורמלי.
בישראל.
בישראל נמצאת מערכת החניכות באחריות משרד העבודה והרווחה מתוקף חוק החניכות (תשי"ג) והיא מהווה חלופה למערכת החינוך של משרד החינוך, במסגרת "בתי ספר תעשייתיים". המערכת משלבת עבודה מעשית עם לימודי מקצוע. עד 1978, עת היה נהוג שכר לימוד מדורג בבתי ספר תיכוניים, היוותה החניכות קרש קפיצה לתלמידים אשר יד הוריהם לא השיגה לממן את לימודי התיכון. מאז החלת חוק חינוך חובה עד כיתה י', מופנים למערכת החניכות בעיקר תלמידים אשר הישגיהם חלשים. במערכת למדו, נכון לשנת 2004, כ-13,000 תלמידים ותלמידות.
בשנת 2016 החל משרד העבודה והרווחה, בשיתוף ג'וינט ישראל-תב"ת, להפעיל את תוכנית סטארטר – תוכנית הכשרה למבוגרים המלווה בחניכות.
חניכה רוחנית.
חניכות בתחום הרוחניות שונה מהנזכרות כאן. היא מבוססת על העברת מידע מאדם בעל כישורים מוכחים בתחומי הדת והאמונה. יכול אדם להעביר את הידע הזה מאב לבנו. יכול אדם לרכוש ידע זה ממורה רוחני. הידע יכול להיות סודי או לא סודי. הוא מהווה כר נרחב, מצד אחד לשרלטנים, ומצד שני לאנשים בעלי יכולות פאראפסיכולוגיות.
חניכה בתחום האמנות.
חניכות בתחום האמנויות, גם היא העברת ידע, לעיתים, שאיננו נלמד בבתי ספר. לדוגמה, בתחום התיאטרון היפני המסורתי העברת המידע נעשתה תמיד בדרך זו. כמעט בכל אמנות כמו התיאטרון, הקולנוע, יש ללמוד לא רק בבתי הספר הרגילים, אלא גם מאדם בעל ניסיון, המעביר את הלומד ניסיונות ומבחנים על מנת לחשלו, ולהעניק לו את האמון המקצועי. כך גם במוזיקה.
מישאל סולימן
מישל סולימן
SMART 1
סמארט 1
ניהול סיכונים פיננסיים
ניהול סיכונים פיננסיים מהווה חלק בלתי נפרד מניהול הסיכונים בתאגיד.
התחום עוסק במכלול הצעדים שעל חברה לנקוט כדי להגן על עצמה מפני סיכונים בתחום הפיננסי, ובכללם סיכוני אשראי, סיכוני שוק וסיכוני מטבע.
בדומה לניהול סיכונים במובנו הכללי, גם בתחום הפיננסי נדרשת החברה להגדרת הסיכון, מדידתו ופעילות להקטנתו. חלק נכבד מהסיכונים הפיננסיים ניתן לגידור על ידי שימוש במכשירים פיננסיים מתאימים. מאחר שלכל הגנה כזו קיימת עלות, מתפקידו של מנהל הסיכונים להחליט על רמת ההגנה המתאימה.
כדוגמה לסיכונים פיננסיים ספציפיים ניתן למנות עלייה בשער הריבית או עלייה בשיעור האינפלציה (לחברה לווה), עליית מחירי חומרי גלם, ירידה בשערי מטבע חוץ (ליצואנים) ועוד.
רגולציה.
הפופולריות בטיפול בנושא הסיכונים הפיננסיים בחברות/תאגידים גוברת ככל שתנודות המחירים בשוקי ההון, המט"ח, הקומודיטיס (חומרי גלם) והריבית גוברות. תנודות אלה נמדדות באמצעות סטיות תקן שהן המדד המרכזי לקביעת סיכוני שוק.
ברחבי העולם קיימת בשנים האחרונות נטייה לרגולציה מוגברת בתחומי הסיכון הפיננסי של חברות.