מספר רב של קינאזים פועלים על מולקולות קטנות (ליפידים, פחמימות, חלבונים ועוד) או בשביל איתות, או בשביל הפעלה של תהליכים מטבוליים. שמם נגזר מחומר המצע. בשלב הראשון של תהליך הגליקוליזה, למשל, מעביר האנזים הקסוקינאז קבוצת זרחה מ-ATP למולקולת גלוקוז; מאוחר יותר מעביר פוספופרוקטוקינאז קבוצת זרחה לפרוקטוז; בשלב האחרון מחזיר פירובטקינאז קבוצת זרחה ממולקולת פוספואנולפירובט ל-ADP ויוצר מולקולת ATP ופירובט. במסלול הגליקוליזה הקינאזים למיניהם אחראים על ויסות קצב התהליך כולו.
פרוטאין קינאז.
פרוטאין קינאז משמש לציון משפחת אנזימים המזרחנים חלבונים.
תגובה כימית.
זרחון הוא העברת קבוצת זרחה ממולקולת ATP לקבוצת הידרוקסיל (OH) של חלבון המטרה. קבוצת הפוספט נקשרת באופן קוולנטי לקבוצת ההידרוקסיל, ונוצר קשר פוספואסטרי.
חלוקה לקבוצות.
בדרך כלל, חלבונים עוברים זרחון על קבוצת ההידרוקסיל (OH) שבשייר של חומצות האמינו סרין, תראונין או טירוזין. לפיכך, ניתן לחלק את הפרוטאין קינאזות לשתי קבוצות עיקריות:
יחד עם זאת, קיימים גם היסטידין קינאזות (Histidine kinase) שמזרחנים היסטידין וכן קבוצות שמזרחנות שילובים שונים של החומצות האחרות.
תפקידם בבקרת תהליכים בתא.
זרחון בדרך כלל גורם לשינוי בפעילות חלבונים על ידי שינוי בזיקתם לחלבונים אחרים או למולקולות שונות (כגון זיקת סובסטרט לאנזים), שינוי במיקום תוך תאי וכדומה. הפעילות של יותר מ־30% מכלל החלבונים בתא מבוקרים על ידי פרוטאין קינאזות. פרוטאין קינאזות גם משתתפות באופן רחב בבקרה של רוב המסלולים המטבוליים, ובמיוחד בהעברת אותות.
בקרת פרוטאין קינאזות.
קיימים מנגנוני בקרה שלהם על ידי זרחון (לפעמים על ידי אנזים עצמו, במנגנון הקרוי זרחון עצמי או אוטופוספורלציה), קשירת בקר אלוסטרי או על ידי בקרה של מיקומם בתא. לדוגמה, פרוטאין קינאז A עובר שפעול בעקבות עליה בריכוז cAMP תוך תאי, ולעומת זאת פרוטאין קינאז C עובר שפעול על ידי יוני סידן ודיאצילגליצרול.
פעמים רבות הפעילות הלא מבוקרת של פרוטאין קינאזות בתא גורמת למחלות (למשל סרטן).
תפילת מנשה
תפילת מנשה הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את תפילתו של מנשה מלך יהודה בן חזקיהו ונקרא בוולגטה "תפילת מנשה מלך יהודה שהיה אסור בבבל". הסיפור על הגלייתו של מנשה לבבל מופיע בספר דברי הימים ואינו מופיע בספר מלכים.
ישנם חילוקי דעות באשר למקורו ולזמן כתיבתו של הספר. אליה שמואל הרטום, בהקדמה לפירושו של תפילת מנשה (בקובץ הערוך על ידי החוקר אברהם כהנא) סבר כי מחבר הספר היה יהודי מלומד שחי במצרים במאה הראשונה או השנייה לספירה. לפיו, הספר היה חלק מתוך סידור תפילה של יהודי מצרים, והוא נכתב במקורו ביוונית. לדעת הרטום ייחוסו השגוי של הספר למנשה מלך יהודה נעשה על ידי נוצרים בתקופה מאוחרת יותר. המחקר העדכני, עם זאת, מראה כי לא ניתן לייחס את התפילה בוודאות למחבר יהודי או נוצרי, ואף זמן החיבור (לפני או אחרי חורבן המקדש) אינו ידוע. טקסט בעל שם דומה נמצא במגילות קומראן, אך מקובל על החוקרים שאין קשר בינו לטקסט הכלול בספרים החיצוניים.
בתפילת מנשה 15 פסוקים בלבד. המחבר משבח את אלוהי האבות ומבקש מחילה על חטאיו.
וזהו תוכן הספר בעברית:
הארי פוטר וגביע האש (סרט)
הארי פוטר וגביע האש (באנגלית: Harry Potter and the Goblet of Fire) הוא סרט הקולנוע הבריטי-אמריקאי הרביעי בסדרת סרטי הפנטזיה האפית הארי פוטר. החברה המפיקה היא האחים וורנר והבמאי הוא מייק ניואל. הסרט יצא ברחבי העולם ב־18 בנובמבר 2005, ובישראל ב־8 בדצמבר.
בספר השיאים של גינס 2007 שבר הסרט שיא – ה-DVD הוא בעל קצב המכירה המהיר ביותר של סרט לא מונפש. בארצות הברית הוא הומלץ לצפייה מגיל 12 ומעלה ובבריטניה מגיל 13 ומעלה.
בהמשך לשינויים שנעשו לטירת הוגוורטס בסרט הקודם, בסרט זה נעשה שינוי נוסף כאשר בוטל חדר המבואה לפני הכניסה לאולם הגדול, והוא הוחלף לחצר שמקשרת למדרגות המעגן של הוגוורטס. שינוי זה נשאר עד הסרט האחרון, עד שהוחלט שוב לשנות כמה אלמנטים מהטירה לצורך הקרב על הוגוורטס.
עלילה.
השנה הוגוורטס לוקחת חלק באירוע אגדי - טורניר הקוסמים המשולש, שבו שלושה תלמידים משלושה בתי ספר לקוסמים באירופה יתחרו בשלוש משימות קשות על ניצחון בטורניר. הארי, שבהפתעה נבחר למתמודד הרביעי, משתתף במשימות ומתחרה על הניצחון בטורניר בניסיון לפענח מי האדם שגרם לכניסתו לטורניר המסוכן. העלילה מסתבכת עוד יותר, כאשר וולדמורט חוזר לתחייה לעיניי הארי, ולאחר מכן נלחם בו.
הבדלים בין הסרט לספר ופרטים שהושמטו.
הסרט כלל לא מבהיר את מהלך שובו של וולדמורט בעקבות בריחתו של זנב-תולע.
המזימה כולה, מטרותיה והסיבות לעשייתה כפי שהיא, לא הובהרו בסרט.
שפילד יונייטד
מועדון כדורגל שפילד יונייטד (באנגלית: Sheffield United FC) הוא קבוצת כדורגל בריטית ואחד משני המועדונים הבכירים המייצגים את העיר שפילד, בריטניה. יונייטד נוסדה בשנת 1889 ומוכרת בכינוי "הלהבים" (Blades), המופיעים גם בסמל המועדון. בסיום עונת חזרה הקבוצה לפרמייר ליג בבריטניה לאחר ששיחקה בליגת המשנה האנגלית 12 שנים ברציפות. הקבוצה משחקת באצטדיון בראמל ליין (30,936 מקומות ישיבה), ומדיה כוללים חולצת פסים אדומה-לבנה ומכנסים שחורות.
היסטוריה.
1889–1939.
בדומה ליריבתה המושבעת שפילד ונסדיי, ראשיתה של הקבוצה הייתה כמועדון קריקט. מועדון הקריקט שפילד יונייטד נוסד בשנת 1854, והיה לקבוצת הספורט הראשונה בעולם המתקראת "יונייטד". כבר אז שיחקה הקבוצה בהיכל הספורט בברמאל ליין, שהוחכר לה מידי דוכס נורפוק. בעקבות פגישה שנערכה ב-22 במרץ 1889, הוחלט על הקמתה של קבוצת כדורגל שתתקיים לצד קבוצת הקריקט. תוך מספר חודשים התגבשה הקבוצה, שהייתה מקצוענית מראשיתה, ואת משחקה הראשון - הופעתה הראשונה אי פעם בגביע ה-FA - ערכה באוגוסט 1889.
שפילד יונייטד העפילה לליגת המשנה של הפוטבול ליג בשנת 1892. לליגה הבכירה העפילה הקבוצה כבר בשנת 1893, ונשארה שם עד 1934, פרק זמן שאין שני לו באורכו. בראשית המאה ה-20 הייתה שפילד יונייטד מהחזקות שבקבוצות הליגה, וב-1903 שיחקו בה לא פחות מ-12 שחקני נבחרת אנגליה בכדורגל. תקופה זו עמדה בסימן ההצלחות הגדולות ביותר של הקבוצה מאז ומעולם: בשנת 1898 זכתה באליפות הליגה האנגלית (היחידה בתולדותיה). בגביע ה-FA זכתה בשנים 1899, 1902, 1915 ו-1925. לגמר הגביע הגיעו בשנים 1901 ו-1936. ירידתה של הקבוצה לליגת המשנה נבעה במידה רבה ממכירתו של כוכבה האירי ג'ימי דאן, אשר כבש 140 שערים עבור הקבוצה בשש עונות.
1939–1982.
בשנת 1939, חמש שנים לאחר הירידה לליגת המשנה, שבה יונייטד לליגה הבכירה, אך זו הופסקה למספר שנים בעקבות מלחמת העולם השנייה. עם חידוש משחקי הליגה באמצע שנות הארבעים, הקבוצה נהנתה מכישוריו של ג'ימי האגן, מהגדולים שבשחקניה מאז ומעולם. עם זאת, האגן לא הצליח להוביל את חבריו לשחזור הצלחות העבר, ובין השנים 1945 ו-1976 הקבוצה התנדנדה בין הליגה הבכירה וליגת המשנה לא פחות משבע פעמים. הקבוצה ידעה מספר מאמנים בתקופה זו, ביניהם טדי דייווידסון, רג פרימן, ג'ו מרסר וג'ון האריס.
הקבוצה הוסיפה להדרדר בשנים הבאות, ולמרות הבלחות בראשית שנות השבעים, עד שנת 1976 ירדה לליגה האנגלית השלישית. מצבה הוחמר ב-1982, או אז הידרדרה לליגה האנגלית הרביעית כתוצאה מהחמצת פנדל במשחק העונה. היה זה השפל הגדול בתולדות הקבוצה מאז ומעולם.
1982 ואילך.
יונייטד התאוששה בשנתיים שלאחר מכן והצליחה לשוב לליגת המשנה האנגלית עד 1984. עם זאת, ב-1988 ירדה לליגה האנגלית השלישית. זמן מה לפני כן, באפריל 1988, החתימה הקבוצה את דייב באסט, מאמנה המפורסם ביותר של שפילד יונייטד בעשרים השנים האחרונות. תוך שתי עונות בלבד הצליח באסט להשיב את הקבוצה לליגה הבכירה, שם שיחקה בעונת 1990/91 לאחר היעדרות בת 14 שנים. שחקן המפתח של הקבוצה בשנים הללו היה החלוץ בריאן דין, אשר שיחק מאוחר יותר בלידס יונייטד, בנפיקה ליסבון ולסטר סיטי כמו גם בנבחרת אנגליה.
הבליידז שיחקו בליגה הבכירה של הכדורגל הבריטי בין השנים 1990–1994. כך, הקבוצה השתתפה בשתי העונות הראשונות של הליגה במתכונתה המחודשת כפרמייר ליג, שנוסדה בשנת 1992. בריאן דין כבש את השער הראשון בתולדות הפרמייר ליג לרשתה של מנצ'סטר יונייטד באוגוסט 1992. שפילד יונייטד סיימה את עונות 1990/91, 1991/92 ו-1992/93 במקומות ה-12, ה-9 וה-14 (בהתאמה), ואף הגיעה לחצי גמר גביע ה-FA בשנת 1993. הקבוצה ירדה לליגת המשנה בסוף עונת 1993/94, שם היא משחקת מאז.
דייב באסט התפטר מאימון הקבוצה בנובמבר 1995 והוחלף על ידי מאמן אברטון לשעבר, הווארד קנדל. קנדל הדריך את שפילד יונייטד עד למשחק גמר פלייאוף העלייה לפרמייר ליג בעונת 1996/97 (בו הפסידה 0–1 לקריסטל פאלאס), אולם שבועות אחדים לאחר מכן התפטר ושב לאברטון.
בשנתיים וחצי הבאות סבלה הקבוצה מסדרת מאמנים כושלים - נייג'ל ספקמן, סטיב ברוס ואדריאן הית' - אף שהגיעה לחצי גמר גביע ה-FA בשנת 1998. בדצמבר 1999 פנה המועדון לניל וורנוק (אשר רשם לזכותו חמש עליות ליגה בקריירה) בבקשה לשקם את המועדון ולעלות לפרמייר ליג. נוכח חובותיו הגדולים של המועדון בתקופה זו, וורנוק סיים את שלוש עונותיו הראשונות במועדון במרכז הטבלה.
בעונת 2002/03 הגיעו הבליידז לחצי גמר גביע ה-FA וכן גביע הפוטבול ליג, הישגם הגדול ביותר אי פעם במפעל זה. באותה עונה שבו והעפילו לגמר פלייאוף העלייה לפרמייר ליג, אך הובסו 0–3 על ידי וולבס באצטדיון המילניום.