בחזית הכתר, בחצי הקשת הקדמית שובץ יהלום הקוהינור. ניתן להפריד את חצאי הקשתות מבסיס הכתר וללבוש את הבסיס לבדו.
מיכאל פולאק
מיכאל פולאק (1862–1912) היה ממייסדי העיר תל אביב.
ביוגרפיה.
פולאק נולד בשנת 1862 בקלווריה שבליטא לברוך בנדט ולחיה אסתר בנדט, והיה השני מארבעת ילדיהם. משפחתו הייתה דתית ציונית מכובדת ודוברת עברית. פולאק עלה לארץ ישראל בשנת 1906 בעודו בן 44, ומיד הצטרף לאגודת אחוזת בית. הוא נודע כנדבן גדול ובין היתר תרם לפתיחתה של הישיבה הראשונה באחוזת בית. בשותפות עם שלמה זלמן (לימים גיסו) הוא הגריל וזכה באחד מהמגרשים הגדולים בעיר. לאחר זמן קצר השותפות פורקה ומיכאל הקים במקום את ביתו בשנת 1909. מיכאל נפטר בשנת 1912 ממחלה שנגרמה מסיבוכי קיבה. זמן קצר לפני מותו, קרא לאחיו אהרון פולאק לבוא מליטא ולרשת אותו ואת רכושו. בית פולאק שימש שנים רבות לאחר מותו כבית מגורים ולאכסון מוסדות ואנשי ציבור.
הוקרה והנצחה.
בית פולאק קרוי על שמו, נכון לשנת 2018 שוכנים שם מספר מפעלים.
Wikimedia Commons
אליהו סלע
אליהו סלע ("רעננה") (תרפ"ו - תשע"ז; 18 באוגוסט 1926 – 3 בספטמבר 2017) היה לוחם ומפקד בפלמ"ח, קצין המבצעים של חטיבת הראל ב-1948 ואיש מפתח בקרבות על ירושלים ועל הדרך אליה.
קורות חיים.
סלע נולד בתל אביב, אביו היה יעקב שטינפלד (סלע). בגיל צעיר עבר עם משפחתו לרעננה.
הוא למד בגימנסיה גאולה בתל אביב וכבר בכתה י' (1942) הצטרף ל"הגנה" ועבר קורס מ"כים של הגדנ"ע בגבעת עדה. בשנת 1944, עוד לפני שסיים את בית הספר התיכון עזב את הלימודים ללא ידיעת הוריו והצטרף לפלוגה ח' של הפלמ"ח בקיבוץ קריית ענבים, שם דבק בו הכינוי "רעננה". הכינוי רעננה ניתן לו מפני שהיו חמישה אליהו בפלוגה.
בשנת 1946 עבר קורס מ"מים (קורס קצינים של הפלמ"ח) ובשנת 1947 מונה לפקד על פלוגה ח', במסגרת הגדוד השישי. לפלוגה זו הייתה שייכת גם "מחלקת ההר" אשר מבין לוחמיה היו 35 נופלי הל"ה, אליהו סלע, שהיה סייר והכיר היטב את השטח התווה למפקד המחלקה, דני מס, את נתיב ההגעה אל גוש עציון. הוא פיקד על פלוגה ח' גם בקרב הקסטל, במסגרתו כבשה הפלוגה את הכפר והמוצב על ההר ומסרה אותם לידי לוחמי החי"ש. בהמשך אותה שנה צורף כסגנו של יוסף טבנקין ("יוספל'ה"), שהיה מפקד הגדוד הרביעי ("הפורצים"), לפעולות בירושלים. בירושלים פיקד על קרב סן סימון ועל הכח המסתער בכיבוש הר ציון ובפריצה לרובע היהודי.
לפי עדותו קיבל מעוזי נרקיס פקודה לכבוש את הר ציון. לאחר כיבוש ההר פקד על דוד אלעזר לפרוץ לעיר העתיקה וזאת על דעת עצמו ובאישורו של עוזי נרקיס, אך ללא פקודה ממפקד החזית, דוד שאלתיאל.
בהמשך נטל אותו יוסף טבנקין עמו לחטיבת הראל ומינה אותו לקצין המבצעים של החטיבה. במסגרת זו סייע בפריצת דרך בורמה (לפי עדויות מסוימות, הוא אף זה שהגה אותה) ותכנן את מבצע דני, מבצע ההר ומבצע חורב.
לאחר תום מלחמת העצמאות נאלץ סלע לפרוש מצה"ל, מאחר שהפר את פקודת הרמטכ"ל בכך שהשתתף בכינוס של הפלמ"ח בתל אביב. סלע הצטרף לקיבוץ כברי. לסלע שלושה ילדים.
במשך שנים רבות שמר רעננה על שתיקה והתרחק מהתקשורת אך בלחץ בני משפחתו נתן הסכמתו להכנת סרט על סיפור חייו. ב-3 בנובמבר 2011 התקיימה באולם מלווי השיירות שבבית הפלמ"ח הקרנת הסרט "סלע קיומנו" שהכין רן אדליסט עבור הטלוויזיה הישראלית, נכחו באירוע - רעננה ובני משפחתו, לוחמי הפלמ"ח והרמטכ"ל בני גנץ.
סלע נפטר ב-3 בספטמבר 2017, ונקבר בבית העלמין של קיבוץ כברי, בו התגורר.
חיים פרייליכמן
חיים פרייליכמן (נולד בתל אביב ב-4 בינואר 1955, י"א בטבת ה'תשט"ו) הוא בנקאי ישראלי, מנכ"ל בנק אגוד. בעבר כיהן גם כמנכ"ל בנק טפחות ובנק אדנים.
לצד עיסוקיו המקצועיים עוסק פרייליכמן גם בפעילות חברתית וציבורית, היה שותף להקמת בית ספר יסודי בעיר מגוריו ומשמש יו"ר חבר הנאמנים של יוזמת "תלמוד ישראלי", בעבר שימש יו"ר אגודת איל"ן.
ביוגרפיה.
בשנות ילדותו השתייך פרייליכמן לחסידות הוסיאטין מבית רוז'ין.
בגיל 16 התייתם באופן פתאומי מאביו, שלקה בשטף דם במוח. עקב כך נאלץ לעזוב את לימודיו בישיבה התיכונית בה למד, ישיבת הדרום, ולעבור לעבוד במכולת המשפחתית על מנת לכלכל את משפחתו. בגיל 18 עבר עם אמו ואחותו לגור בבני ברק.
בשנת 1973 התגייס במסגרת ישיבות הסדר לנח"ל, ותוך כדי מלחמת יום הכיפורים עבר הסבה לשריון יחד עם חבריו לישיבות הסדר. לאחר שירותו הצבאי למד לתואר ראשון בכלכלה וחשבונאות, ולאחריו לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.
פעילותו העסקית.
בגיל 28 התמנה לחשב בבנק אדנים, שהיה אז בנק קטן שמנה שני סניפים ומספר מצומצם של עובדים. ארבע שנים לאחר מכן, בגיל 32, מונה למנכ"ל הבנק, ובכך היה למנכ"ל הבנק הצעיר ביותר בארץ. פרייליכמן החזיק בתפקיד זה במשך עשר וחצי שנים. בסיומן של שנים אלו, בעזרת ניהול מוצלח, מנה הבנק כ-100 עובדים ב-12 סניפים ומערכת מחשוב עצמאית ומשוכללת.
לאחר עשר וחצי שנים בבנק אדנים, התקדם פרייליכמן והפך למנהלו של בנק טפחות, שהיה הבנק למשכנתאות הגדול במדינה. פרייליכמן ניהל את בנק טפחות עד שנת 2004. באותה שנה החליטה חברת האם, בנק המזרחי, למזג לתוכה את בנק טפחות. פרייליכמן התנגד נחרצות לתוכנית ולהשלכותיה, ועל רקע התנגדות זו התפטר.
לאחר סיום עבודתו בבנק טפחות המשיך בעשייה הציבורית. הוא מונה ליו"ר אגודת איל"ן, איגוד ישראלי לילדים נפגעים, שבראשו עמד בהתנדבות במשך שנה וחצי. במקביל שימש כיושב ראש חברת קרדן נדל"ן וכיועץ למפקח על הביטוח, בנושא אשראי חוץ-בנקאי.
בשנת 2006 התמנה למנכ"ל בנק אגוד. מאז החל פרייליכמן לנהל את הבנק, נפתחו עוד מספר סניפים במקומות שונים בארץ (בהם מודיעין, בני ברק ועוד).
בשנת 2013 הודיע על פרישתו הצפויה מבנק אגוד במהלך שנת 2014, וב-1 במרץ 2014 פרש מבנק אגוד ומהמערכת הבנקאית כולה.
שמונה שנים לאחר שפרש מהמערכת הבנקאית, בשנת 2022, חזר לקדנציה נוספת כמנכ"ל בנק אגוד, עד להשלמת מיזוגו לבנק מזרחי טפחות. כל שלושת הבנקים שניהל לאורך השנים מוזגו לבסוף לבנק מזרחי טפחות.
פעילותו הציבורית.
בנוסף לדרכו הבנקאית עוסק פרייליכמן בפעילויות ציבוריות רבות, שכולן בהתנדבות. במשך שנים מתנדב פרייליכמן בעמותת החסד טל-חיים שעוסקת בעזרה לעולים וקשישים. כמו כן היה פרייליכמן בין מקימי בית הספר היסודי דעת מבינים בפתח תקווה.
לאחר פרישתו מהמערכת הבנקאית, מונה פרייליכמן בשנת 2014 ליו"ר חבר הנאמנים של תלמוד ישראלי.
כיהן בעבר כחבר בוועדת האיתור לרשות השידור החדשה.
משפחתו.
חיים פרייליכמן נשוי לפזית, אב לארבעה ומתגורר בפתח תקווה.
בריטית
שירלי בוגנים
שירלי בוגנים (נולדה ב-13 בספטמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית בעלת קריירה בינלאומית.
ביוגרפיה.
בוגנים גדלה באלפי מנשה. בוגנים לא שירתה בצבא. בגיל 17 השתתפה לראשונה בפרסומת לשוקולד של "ורד הגליל" והציגה קולקציה של ברכה בר און. היא כיכבה שם יחד עם מי שכעבור שלוש שנות היכרות עתיד להיות בעלה במשך עשר שנים, בעל סוכנות הדוגמנות "יולי", אריק בן זינו. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות "הפנים של התשעים" וזכתה במקום השני.
לאחר מכן דיגמנה לחברות כמו לוריאל, מקס פקטור, אסקדה וגאפ, ובישראל למשביר לצרכן, קסטרו, עלית, פלפל, סופר-פארם ונטורל סי ביוטי. ב-2004 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הוניגמן.
כמו כן הופיעה על מגזינים כמו קוסמופוליטן, Elle וווג.
ב-2006 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדן קיריל סיבולפוב.
שיחקה במשפחה שולטת בתפקיד אורח בעונה השלישית. כיום משחקת בסדרות, בעיקר מעצבת פנים פעילה.
לאחר גירושיה מאריק בן זינו לאחר עשר שנות נישואין, בפברואר 2013, התארסה לבן זוגה, לירן סרוק. אחרי כשנה של זוגיות, הם נישאו.
החל מ־2020 משחקת בסדרת הטלוויזיה "התחנה".
אחיה הקטן הוא השחקן יונתן פז בוגנים.
בשנת 2021 התפרסמה כתבה בחדשות 12 על קשיי הפוריות מהם סובלת בוגנים, ועל מחלת האנדומטריוזיס שאובחנה לה במהלך טיפולי הפוריות.
אנדרס יונס אנגסטרום
אליפות WTA
מגדל השעון (יפו)
מגדל השעון ביפו הוא מגדל שעון שהוקם על ידי מוריץ שיינברג, שען וצורף יהודי מיפו. המגדל, שהוקם בשנת 1903, היה אחד משישה מגדלי שעון שנבנו בארץ ישראל לכבוד יובל 25 שנות כהונתו של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני. המגדל נבנה בעזרת תרומתם של תושבי העיר, ערבים ויהודים, ובראשם יוסף בק מויאל, והוא אחד ממאה מגדלי שעון שנבנו ברחבי האימפריה העות'מאנית כולה. המגדל בנוי מאבן כורכר, וצורתו מזכירה במעט כנסייה אירופית. בראש המגדל כיסוי נחושת, שבו שני שעונים ופעמון המצלצל אחת לחצי שעה. על שם המגדל נקראה הכיכר בה נמצא - כיכר השעון.
היסטוריה.
אבן הפינה הראשונה הונחה ב-1 בספטמבר 1900, במעמדם של הקאימם, פקידי הממשלה ונציגי הדתות. מגדל השעון נבנה במרכז כיכר השוק הגדול של יפו, בסמוך למסגד מחמודיה, ל"קישלה" (תחנת המשטרה ביפו ובית המעצר) ולבית הסראייה. בשנת 1901 הושלמה בניית הקומה השנייה והחלו בבניית הקומה השלישית. ב-1903 הסתיימה הבנייה, ובמגדל הותקנו שני השעונים. בקומה השנייה נחקקה הטורה, חותמו של הסולטאן עבדול חמיד השני.
ביומנו של השען שיינברג מובא הרקע להחלטה על בניית מגדל השעון, תוך ציון תאריך שונה: