Teaching the Rudiments of the Game, and Giving an Analysis of All the Recognized Openings
הספר הכחול של השחמט
סוראליזם
תל פולג
תל פּוֹלֵג הוא תל עתיק בקרבת אודים, בתחומי שמורת שער פולג, דרומית לשפך נחל פולג. הוא נמצא כ-6 ק"מ דרומית לנתניה וממוקם על גבעת כורכר ברום של 25 מטרים מעל פני הים.
המיקום הגאוגרפי.
האתר ממוקם בסמוך לדרך הים (וִיָה מַארִיס) העתיקה, דבר אשר תרם רבות ליישוב מבחינה כלכלית. תל פולג לא היה התל היחיד במקום אלא חלק מגוש של ארבעה יישובים אשר כולם הוקמו בתקופת הברונזה. שלושת היישובים הנוספים הוקמו מערבה לתל פולג כיישובי-בת: ח'רבת חילפים, ח'רבת פלגית (בשפך נחל פולג) ותל עשיר. יישובים אלו נחשפו בתחומי מכון וינגייט לספורט.
יישוב נוסף התגלה 3.5 ק"מ מדרום-מזרח לתל פולג: תל זוריקיה.
ההתיישבות באתר.
תל פולג היה מיושב ברצף החל מתקופת הברונזה התיכונה ועד לתקופה הרומית.
במהלך תקופת הברונזה התיכונה עברה פולג תהליך משמעותי של ביצור, שבמסגרתו נבנתה בה מצודה מוקפת חפיר בצִדה הצפוני של העיר. מצודה זו היוותה חלק ממערך הגנת הגבול הצפוני של ממלכת אפק הקדומה.
החל מתקופת הברונזה המאוחרת, דרך התקופה הישראלית ועד לתקופה הפרסית התקיים במקום יישוב פרזות (יישוב שאינו מוקף בחומה).
בתקופה הרומית החל לפעול במקום מפעל ייבוש הביצות של אגן נחל פולג; בעקבות זאת הועמק החפיר הכנעני בצידה הצפונה של פולג והחל לשמש בתור תעלת ניקוז, שאת שרידיה ניתן לראות עד היום בתחומי האתר.
מפעל ייבוש הביצות המשיך לפעול בפולג עד לתקופה הערבית הקדומה, עת נסתמה תעלת הניקוז והוזנחה. כתוצאה מכך, חזרו הביצות לאגן הפולג, מה שגרם לנטישת יישובי האזור.
בתקופה העות'מאנית התקיים במקום יישוב ערבי קטן בשם ח'רבת אלפאליק ומדרום לו יישוב נוסף בשם ח'רבת א-זבאבידה.
גילוי האתר וחקירתו.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבצעה בתל חציבת כורכר גדולה, אשר פגעה בו קשות. בעקבות החציבה התגלו שרידי היישוב הראשונים במקום. בשנות השבעים נערכו במקום מספר עונות חפירה קצרות בראשות פרופ' רם גופנא ואיתן איילון, אשר חשפו ממצאים ארכאולוגיים רבים, בהם מגדל שמירה גדול מתקופת הברונזה, תעלת הניקוז, החפיר ומספר יסודות של בתים ובורות מהתקופה הישראלית.
תל זוריקיה
תל זוּרֵיקִיָה הוא אתר ארכאולוגי באגן נחל פולג, מדרום לקיבוץ תל יצחק. גובהו 25 מטר מעל פני הים והוא נחלק לשני חלקים, צפוני ודרומי.
בחלק הצפוני של האתר נמצאו שרידי בנייה מהתקופה הפרסית וחרסים רבים. במקום זה התקיים במאה ה-19 יישוב ערבי קטן בשם ח'ירבת א-זוריקיה.
בחלק הדרומי נערכו חפירות בין השנים 1978-1979 בהנהלת רם גופנא, בהן נחשפו שרידי מצודה מתקופת הברונזה: חומות, מבנים ומגדל. מצודה זו היוותה חלק ממערך ההגנה של ממלכת אפק הכנענית, בדומה לתל פולג הסמוך.
האתר ממוקם באופן אסטרטגי לצד מעברה קדומה בביצות הפולג ובקרבתו נובע המעיין עין א-זוריקיה. בימי מלחמת העולם הראשונה נערך במקום קרב בין הטורקים והגרמנים לבין הבריטים לאחר צליחת הירקון. במפות בנות התקופה כונה המקום Zerkiye Crossing.
בנפיקה ליסבון
בנפיקה ליסבון (בפורטוגזית: Sport Lisboa e Benfica) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר ליסבון.
בנפיקה הוא המועדון המעוטר ביותר בפורטוגל. הקבוצה זכתה ב-80 תארים מקומיים. שיא של 37 תוארי אליפות פורטוגל, שיא של 26 זכיות בגביע הפורטוגלי, שיא 7 זכיות בגביע הליגה הפורטוגלית ו-8 זכיות בסופר קאפ הפורטוגלי. בנוסף זכה המועדון בגביעי אירופה ב-1961 וב-1962, בנוסף לחמש פעמים בהם העפילה הקבוצה לגמר. אלופת הגביע הביניבשתי ב-1961 וב-1962 ובגביע אופ"א/ליגה האירופית ב-1983, 2013 ו-2014. עשרת משחקי הגמר האירופיים של בנפיקה הם שיא מקומי.
בנפיקה ליסבון היא אחת משלוש הקבוצות היחידות בפורטוגל (יחד עם פורטו וספורטינג ליסבון) שמעולם לא ירדו לליגה השנייה.
בנפיקה נבחרה במקום ה-12 במועדון המאה של פיפ"א ודורג במקום ה-9 ברשימת 200 המועדונים המובילים באירופה של המאה ה-20 של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל. בנפיקה מחזיקה בשיא אירופי עבור הכי הרבה ניצחונות רצופים בליגה המקומית (29) אותם השיגו בעונת 1972/1973.
ב-2006 הכתיר ספר השיאים של גינס את בנפיקה ליסבון כ-"Most widely supported football club" (בתרגום חופשי: מועדון הכדורגל הנתמך/הנאהד ביותר) מאחר שמועדון החברים שלו מנה 160,398 חברים רשומים ששילמו דמי חבר.
למועדון גם קבוצת כדורסל המשחקת בליגת העל הפורטוגלית הנקראת גם היא בנפיקה ליסבון.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
בנפיקה הוקמה בשנת 1908 בתור איחוד בין הקבוצות "Sport Lisboa" ו-"Grupo Sport Benfica" מהרובע בנפיקה שבחלק הצפון מערבי בליסבון (ראה בנפיקיום).
ב-13 בספטמבר 1908, ספורט ליסבואה רכשה את Grupo Sport Benfica בהסכמה הדדית ושינתה את שמה ל- Sport Lisboa e Benfica. על אף המיזוג, הם המשיכו בפעילות המועדון שלהם. עבור ספורט ליסבואה הם שמרו על קבוצת הכדורגל, צבעי החולצה, סמל הנשר והמוטו. עבור Grupo Sport Benfica, הם שמרו על המגרש Campo da Feiteira, המנהלים הראשיים ובית המועדון.
הליגה הפורטוגלית החלה ב-1934, ולאחר שסיימה במקום השלישי בעונה הראשונה שלה, זכתה בנפיקה בשלוש האליפויות הבאות ברציפות. לאורך שנות ה-40, בנפיקה זכתה בעוד שלוש אליפויות ( 1941/1942, 42–43, 44–45) וארבעה גביעים (1940, 43, 44, 49) תחת המאמן יאנוש בירי. תחת בירי זכה המועדון גם בדאבל הראשון ב-1943.
ההצלחה הבינלאומית הראשונה של בנפיקה התרחשה ב-1950, כאשר זכתה בגביע הלטיני (המועדון הפורטוגלי היחיד שעשה זאת), כשהיא ניצחה את ז'ירונדן דה בורדו. היה זה הגביע הבינלאומי הראשון זו זוכה מועדון פורטוגלי. הם הגיעו לגמר נוסף של התחרות ב-1957 אך הפסידו לריאל מדריד. במהלך שנות ה-50, בנפיקה זכתה בשלושה אליפויות נוספות ושישה גביעים. למרות היותה אלופת פורטוגל ב-1955, בנפיקה לא הוזמנה לפתיחת גביע אירופה על ידי מארגניו, וערכה את הופעת הבכורה שלה במפעל בעונת 1957/1958 נגד סביליה.
שנות הזהב ובצורת.
בשנות ה-60, תחת הדרכתו של בלה גוטמן, בנפיקה הייתה אחת מהקבוצות החזקות באירופה, והייתה הראשונה ששברה את השליטה של ריאל מדריד בליגת האלופות כשזכתה בשני גביעים אירופאים ברציפות (1961 ו־1962), הקבוצה לא הצליחה מאז לזכות בשום תואר אירופאי, והפסידה משחקי גמר רבים של גביע אירופה, למילאן (1963 ו-1990), אינטר מילאנו (1965), מנצ'סטר יונייטד (1968) ופ.ס.וו. איינדהובן (1988), בנוסף להפסד אחד בגמר גביע אופ"א ב-1983 לאנדרלכט והפסד בגמר הליגה האירופית לצ'לסי ב-2013 ולסביליה ב-2014. הקבוצה של שנות ה-60, נחשבת לאחת הטובות בהיסטוריה, כשחלק גדול מהצלחתה היה עם אחד השחקנים הגדולים בכל הזמנים, אאוזביו, שהיה לשחקן היחיד מהליגה הפורטוגלית שזכה בכדור הזהב. עוד באותו עשור זכתה בנפיקה ב-8 אליפויות ושלושה גביעי פורטוגל. בעונת 1963/1964 שברה הקבוצה שיא מועדון עם 103 שערים ב-26 משחקי ליגה.
בשנות ה-70, הקבוצה לא הייתה בצמרת האירופית אבל נשארה החזקה בליגה הפורטוגלית. בתחילת שנות ה-80 בנפיקה הפך למועדון הראשון שזוכה בכל הגביעים הפורטוגלים בעונה אחת: אליפות, גביע וגביע הליגה.
צרות פיננסיות בתחילת שנות ה-80 החלו לדרדר את המועדון. מ-1994 עד 2003, לבנפיקה היו אחד-עשר מאמנים, והיא ספגה את התבוסה הגדולה ביותר בתחרויות אירופיות כשהובסה 7–0 לסלטה ויגו ב-1999 וסיימה במיקום הנמוך ביותר בתולדותיה בליגה כשסיימה במקום השישי בעונת 2000/2001.
2003 - הווה.
בעונת 2003/2004 בנפיקה סיימה את בצורת הגביעים שלה על ידי זכייה בגביע הפורטוגלי. בשנה שלאחר מכן בנפיקה זכתה באליפות הליגה הראשונה שלה מאז 1994, ובסופר קאפ הפורטוגלי. באירופה, לבנפיקה היו שלוש הופעות רצופות בשלב הבתים של ליגת האלופות, כשהתוצאה הטובה ביותר שלה הייתה הגעה לשלב רבע הגמר בעונת 2005/2006 לאחר שהדיחה את אלופת אירופה ליברפול.
כיום, בנפיקה נמצאת בתקופת התאוששות, ומתחילה לחזור לימים הטובים שלה, אחרי שזכתה באליפות פורטוגל בעונת 2004/2005 תחת שרביטו של המאמן המאמן האיטלקי ג'ובאני טרפטוני שעזב עם סיום העונה.
לפני עונת 2009/2010 מונה ז'ורז'ה ז'זוש למאמן, תפקיד אותו מילא עד 2015. במהלך אותה תקופה של שש עונות, בנפיקה זכתה ב-10 גביעים מקומיים, כולל טרבל חסר תקדים בכדורגל הפורטוגלי (ליגה, גביע וגביע ליגה) בעונת 2013/2014.
בעונת נחלה הקבוצה כישלון בכל המפעלים כשהייתה קרובה לזכיות במספר זירות אך נשארה ללא תואר. מחזור לסיום העונה התמודדה הקבוצה מול פורטו במשחק שניצחון בו היה מקנה לה אליפות. פורטו ניצחה משער שכבשה בתוספת הזמן, עלתה לפסגה וזכתה באליפות במחזור הסיום. בגמר הגביע הפורטוגלי הפסידה לויטוריה דה גימארייש, ובגמר הליגה האירופית הפסידה לצ'לסי משער בתוספת הזמן. עונה לאחר מכן העפילה שוב לגמר הליגה האירופית, אך הפסידה לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה.
ב-9 ביוני 2014, בנפיקה הודיע על שותפות עם קבוצת הכדורגל האמריקאית אורלנדו סיטי. במסגרת השותפות עם אורלנדו סיטי חתמה עם שני שחקנים מקבוצת הצעירים (מתחת לגיל 19) של בנפיקה ג'וניורס.
תחת רוי קושטה כנשיא בעונת 2021/2022, בנפיקה נותרה ללא גביע, הגיעה לרבע גמר ליגת האלופות וסיימה במקום השלישי בליגה.
סגל נוכחי.
נכון ל-16 באוגוסט 2022