יש איסור לעשות מחיצה ארעית, אם היא נעשית במטרה להתיר דבר כל שהוא, כמו לעשות רשות היחיד בתוך רשות הרבים ובכך להתיר לטלטל שם, ומחיצה זו נקראת "מחיצה המתרת". אך אם אין מטרתה כדי להתיר דבר מה, ויש בו צורך אחר וכגון לפרטיות, או להסתיר אור המפריע לישון, מותר לעשותה בשבת לכתחילה.
הדלקת חשמל בשבת.
לפי דעתו של החזון איש השימוש בחשמל בשבת אסור משום שסגירת מעגלי חשמל נחשבת לבונה, ויש בה אף חשש של איסור מתקן מנא. אמנם הרבה חלקו על דבריו, ואסרו את החשמל מטעמים אחרים.
מפרק קרדאן
מפרק קרדן
מפרק אוניברסאלי
ברברה סטנוויק
ברברה סטנוויק (באנגלית: Barbara Stanwyck; 16 ביולי 1907 – 20 בינואר 1990) הייתה שחקנית אמריקנית, כוכבת קולנוע וטלוויזיה, הידועה במהלך 60 שנות הקריירה שלה כמקצוענית מושלמת ורבגונית בעלת נוכחות מסך חזקה, וחביבתם של במאים בכללם ססיל ב. דה-מיל, פריץ לאנג ופרנק קפרה. אחרי תקופה קצרה של משחק בתיאטרון, היא הופיעה ב-85 סרטים במשך 38 שנים בהוליווד לפני שפנתה לטלוויזיה.
סטנוויק הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר ארבע פעמים. וזכתה בשלושה פרסי אמי ופרס גלובוס הזהב. היא קיבלה פרסים על מפעל חיים מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע, מ-Film Society of Lincoln Center, מגלובוס הזהב, מ-Los Angeles Film Critics Association, ומ-Screen Actors Guild. יש לה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד והיא מדורגת במקום האחד עשר ברשימת כוכבות הסרטים הגדולות ביותר בקולנוע האמריקני בכל הזמנים שבחר מכון הסרטים האמריקאי.
שנותיה הראשונות והקריירה.
ברברה סטנוויק נולדה כרובי קתרין סטיבנס (באנגלית: Ruby Catherine Stevens) בברוקלין, ניו יורק ב-16 ביולי 1907. היא הייתה ילדתם החמישית והצעירה ביותר של ביירון וקתרין מקגי סטיבנס, הזוג היה ממעמד הפועלים, ילידי צ'לסי, מסצ'וסטס והיו ממוצא אנגלי ואירי בהתאמה. כאשר רובי הייתה בת ארבע, אמה נהרגה כשאדם שיכור דחף אותה לעבר חשמלית נוסעת. שבועיים אחרי ההלוויה, הצטרף אביה ביירון לצוות שחפר את תעלת פנמה, ולא נראה מאז.
רובי ואחיה ביירון גודלו בידי אחותם מילדרד, שהייתה מבוגרת בחמש שנים מרובי.
כשמילדרד קיבלה עבודה כנערת כ- showgirl John Cort, רובי ואחיה ביירון החליפו כמה וכמה בתים אומנים (כארבעה בשנה), שמהם רובי ברחה. רובי למדה במספר בתי ספר ציבוריים בברוקלין, שם היא קיבלה דרך קבע ציונים נמוכים ונהגה להתקוטט עם התלמידים האחרים.
במהלך הקייצים של 1916 ו-1917, כשמלאו לרובי תשע שנים, היא סיירה עם אחותה מילדרד ותירגלה את מטלותיה של מילדרד מאחורי הקלעים.
השפעה אחרת על הופעתה הייתה צפייה בסרטים של פרל וייט, שרובי העריצה. בגיל 14 היא נשרה מבית הספר על מנת לעבוד באריזת חבילות בחנות הכלבו של ברוקלין. מעט אחרי שהיא לקחה עבודה במילוי כרטיסים במשרד הטלפון של ברוקלין תמורת משכורת של $14 בשבוע, שכר שאיפשר לה עצמאות כלכלית. רובי תיעבה את שתי העבודות, היא התעניינה בעסקי השעשועים, אולם אחותה מילדרד ריפתה את ידיה, כך שעבודתה הבאה של רובי הייתה בגיזור דוגמאות שמלה עבור ווג, הלקוחות התלוננו על העבודה שלא טובה שהיא ביצעה ורובי פוטרה. משרתה הבאה הייתה ככתבנית בחברת המוזיקה של ג'רום ה. רמיק, לשם שינוי באותה עבודה היא נהנתה, אך עניינה האמיתי היה עדיין עסקי שעשועים, ואחותה ויתרה על הניסיונות לבטל אותה מכך. ב-1923, חודשים מועטים אחרי יום הולדתה ה-16, רובי ערכה מבחן בד במקהלה בסטראנד רוף (Strand Roof), מועדון לילה מעל תיאטרון סטראנד בכיכר טיימס. חודשים מספר אחרי כן היא קיבלה עבודה כנערת זיגפלד במהדורות 1922 ו-1923 של מופע הראווה "שגיונות זיגפלד" שהיו נחשבים פורצי דרך לאותה תקופה ואותן ״נערות זידפלד״ זכו לפרסום רב. במרוצת השנים הבאות עבדה רובי כנערת מקהלה, הופיעה מחצות לשבע בבוקר במועדון הלילה בבעלותו של טקסס גינאן, היא אף שימשה לפרקים כמדריכת ריקודים בבית מרזח להומוסקסואלים ולסביות בבעלותו של גינאן. דבר שהקנה לה לאחר מכן מעמד של גיי אייקון, לדבריה: "ידעתי שאחרי גיל ארבע עשרה אפרנס את עצמי, אבל הייתי מוכנה לעשות זאת... תמיד ריחמתי מעט על אנשים מפונקים, וכמובן, הם תמיד ריחמו עלי." (ברברה סטנוויק בראיון ב-1937)
ב-1926, רובי הוצגה בפני וילארד מק בידי בילי לאהיף (Billy LaHiff), שבבעלותו היה בר פופולרי אותו שהיה מקום בילוי עבור אנשים מתעשיית הבידור. מק בחר שחקנים למחזהו "The Noose", לאהיף הציע שאת תפקידה של נערת המקהלה יכולה לבצע נערת מקהלה אמיתית, ומק הסכים לאפשר לרובי לעבור מבחן בד. רובי קיבלה את התפקיד, אך המחזה לא נחל הצלחה. על מנת להוסיף פתוס לדרה, הורחב תפקידה של רובי. לפי ההצעה של מק או דייוויד בלסקו, אימצה רובי את שם הבמה ברברה סטנוויק (Barbara Stanwyck), "ברברה, בא מ-Barbara Frietchie ו"סטנוויק" מהשחקן האנגלי ג'ין סטנוויק (Jane Stanwyck). "The Noose" נפתח מחדש ב-20 באוקטובר 1926, ונהיה אחד מהמצליחים ביותר בעונה, רץ במשך תשעה חודשים ו-197 הופעות.
סטנוויק כיכבה לצד השחקנים רקס צ'רימן ווילפרד לוקאס. צ'רימן וסטנוויק פתחו ברומן.
הופעתה ב"The Noose" זיכתה אותה בביקורות משבחות והמפיק בוב קיין זימן אותה לערוך מבחן בד לסרטו האילם הבא משנת 1927, "Broadway Nights", שם היא קיבלה תפקיד קטן של מעודדת אחרי שהפסידה את התפקיד הראשי, מכיוון שהיא לא הצליחה לבכות במבחן בד. הדבר סימן את הופעתה הראשונה של סטנוויק בסרט. היא שיחקה בתפקיד הראשי על הבמה באותה בשנה ב"Burlesque", מחזה שנקטל בידי הביקורת, אך הופעתה של סטנוויק זכתה לשבחים. (הערה 5) בעודה משחקת ב"Burlesque", הציג אוסקר לבנט את סטנוויק בפני השחקן פרנק פיי. סטנוויק ופיי טענו מאוחר יותר שהם שנאו זה את זה מההתחלה, אולם הם התקרבו אחרי מותו הפתאומי של רקס צ'רימן בגיל 30.
צ'רימן חלה בראשית 1928 ורופאו יעץ לו על מסע בים, כשהפליג בספינה לפריז שם תכננו הוא וסטנוויק להיפגש, נפטר צ'רימן מאלח דם. סטנוויק ופיי התחתנו באוגוסט של אותה שנה ועברו להוליווד.
קריירת הסרטים.
סרטה המדבר הראשון של סטנוויק היה "The Locked Door" (1928), אחריו הגיע "Mexicali Rose" ב-1929. אף אחד מהסרטים לא נחל הצלחה, אף על פי כן, בחר פרנק קפרה בסטנוויק לסרטו "Ladies of Leisure" (1930).
בעקבותיו באו מספר תפקידים זכורים לטוב, ביניהם האם המקריבה את עצמה בסטלה דאלאס (1937), הופעה בסרט ילד הזהב (1939) לצידו של ויליאם הולדן, הנוכלת שמתאהבת במי שעתיד להיות הקורבן שלה (אותו מגלם הנרי פונדה), ב"ליידי איב" (1941), בתפקיד עיתונאית בסרט פגוש את ג'ון דו לצידו של גרי קופר (1941), האשה שמפתה סוכן ביטוח (Fred McMurray) לרצוח את בעלה ב-"ביטוח חיים כפול" (1944), "אהבתה המוזרה של מרתה אייברס" (1946), והרעיה המרושעת ב"סליחה, טעות במספר" (1948). סטנוויק הייתה אחת מהשחקניות ששקלו לפנות אליה על מנת לגלם את דמותה של סקרלט אוהרה ב"חלף עם הרוח" (1939), אם כי היא אפילו לא עברה מבחן בד. ב-1944, סטנוויק הייתה האשה האשה בעלת השכר הגבוה ביותר בארצות הברית.
"זוהי אשה שגורמת לכל העולם ליפול לרגליה.
פולין קייל תיארה את משחקה של סטנוויק: "נדמה שהיא חשה אינטואיטיבית כיצד הגוף צריך לנוע לפני המצלמה" ובהתייחס לקריירת הסרטים שלה בראשית שנות השלושים: "רגשנותם של סרטי הקולנוע המדבר הראשונים... רק הדגישו את החדשנות יוצאת הדופן של סטנוויק."
סטנוויק נודעה בשל פתיחותה וטוב-ליבה לצוות מאחורי הקלעים בכל אתר סרטים. היא ידעה את שמות נשותיהם וילדיהם, ושאלה עליהם תוך שהיא מציינת את שמם. פרנק קפרה אמר עליה: "כל הבמאים, השחקנים, אנשי הצוות, וכל היתר אהבו אותה. בתחרות הפופולריות של הוליווד היא הייתה זוכה בפרס הראשון בקלות."
קריירת הטלוויזיה.
כשהקריירה הקולנועית של סטנוויק דעכה ב-1957, היא עברה לטלוויזיה. הסדרה שלה משנת 1962-1961 "The Barbara Stanwyck Show" לא זכתה לשיעור צפייה גבוה, אבל זיכתה אותה בפרס אמי הראשון שלה. בסדרת המערבון הטלוויזיונית "The Big Valley" של רשת ABC הפכה סטנוויק לאחת השחקניות הפופולריות ביותר בטלוויזיה, ועל משחקה בה קיבלה פרס אמי נוסף.
היא כונתה "גברת ברברה סטנוויק" ותפקידה כראש משפחת ספר שהייתה דומה לזו של בן קרטרייט, אותה שיחק לורן גרין ב"בוננזה". בין השחקנים שכיכבו לצידה של סטנוויק היו ריצ'רד לונג (שהשתתף עמה גם בסרט All I Desire מ-1953), פטר ברק, לינדה אוונס ולי מייג'ורס.
שנים רבות אחרי כן, זכתה סטנוויק בפרס אמי השלישי שלה, עבור הופעתה במיני-סדרה "ציפורים מתות בסתר". ב-1985 היא הופיעה בשלושה פרקים של אופרת הסבון המצליחה מאוד "שושלת", קודם להשקת הסדרה שיצאה ממנה "The Colbys" ושלא צלחה, שבה היא מככבת לצידם של צ'רלטון הסטון, סטפני ביצ'ם, וקתרין רוס. מאוכזבת מהניסיון, נשארה סטנוויק למשך עונה אחת בלבד.
(הסדרה שרדה שתי עונות), ותפקידה כקונסטנס קולבי פטרסון, היה האחרון שגילמה. ארל האמר הבן, (המפיק של סדרת הטלוויזיה "The Waltons") רצה בתחילה את סטנוויק לתפקיד הראשי של אנג'לה צ'נינג באופרת הסבון המצליחה משנות השמונים "פלקון קרסט", אך היא סירבה להצעה.
ויליאם הולדן זקף לזכותה את הצלת הקריירה שלו כשהם שיחקו ביחד ב"Golden Boy" (1939). הם נשארו חברים לכל אורך חייהם. כשסטנוויק והולדן העניקו את פרס האוסקר לפסקול הטוב ביותר, הולדן אמר דברי תשבחות על סטנוויק. מעט אחרי מותו של הולדן, סטנוויק השיבה לו כשקיבלה פרס אוסקר לשם כבוד, באומרה בהתרגשות "היום נער הזהב שלי הגשמת את משאלתך."
חייה האישיים.