גְרָדֶשְנִיצַה (במקדונית: Градешница) הוא כפר בדרום מקדוניה הצפונית, בשטח הרשות המקומית נובצי שבמחוז פלאגוניה, הממוקם 33 קילומטרים מהעיר ביטולה וסמוך לגבול יוון. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה הכפר חלק מקו החזית המקדונית.
הכפר נוסד במהלך המאה ה-15 עת שלטה באזור האימפריה העות'מאנית וממוקם באזור הררי בגובה של 800 מטרים מעל פני הים. בשטחו קיימת כנסייה שהוקמה בסמוך למועד הקמתו. מתעודות עות'מאניות מ-1878 עולה, כי בכפר נמנו 94 בתי אב בני 415 נפשות. בגרדשניצה קיימות 7 כנסיות נוספות שהוקמו ב-1862, חרבו במהלך הקרבות הקשים שהתחוללו באזור במלחמת העולם הראשונה ושוקמו לאחריה. ב-1900 מנה הכפר 1,170 נפשות.
החל משלהי המאה ה-20 סבל הכפר מבעיות כלכליות קשות, שהביאו למאזן הגירה שלילי משמעותי. ב-1961 מנה הכפר 1,061 נפשות וב-2002 נמנו במקום 89 תושבים בלבד.
מרטין שרידן
מרטין ג'ון שרידן (באנגלית: Martin John Sheridan; 28 במרץ 1881 - 27 במרץ 1918) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי שלוש פעמים ברציפות ושיאן עולם בזריקת דיסקוס. בחישוב מדליות הזהב מאתונה 1906, הוא זכה ב-9 מדליות מהן 5 מדליות זהב.
שרידן היה שייך לקבוצת האתלטים האירים-האמריקאים, שכונתה "הלווייתנים האירים".
ביוגרפיה.
שרידן נולד בבוהולה, שבמחוז מאיו, אירלנד. הוא היגר לארצות הברית בשנת 1900 בהיותו בן 19. הוא עבד בשנים 1918-1906 במשטרת העיר ניו יורק. ושימש בתור השומר האישי של מושל ניו יורק בימים בהם הגיע לעיר.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה שרידן במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 39.28 מטר, בתוצאה זהה לזו של ראלף רוז אף הוא מארצות הברית ולכן נערכה ביניהם תחרות לקביעת המנצח (Throw-off), רוז זרק למרחק של 36.74 מטר ושרידן זרק למרחק 38.97 מטר וזכה בתחרות. במדליית ארד זכה ניקולאוס גאורגנטס מיוון (37.68 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.39 מטר.
באולימפיאדת אתונה (1906) זכה שרידן ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף. מדליות זהב בזריקת דיסקוס בשיא עולם חדש של 41.46 מטר, לפני מיהאי דוד מהונגריה (11.83 מטר) ואריק למינג משוודיה (11.26 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.325 מטר, לפני גאורגנטס (38.06 מטר) וורנר יארווינן מפינלנד (36.82 מטר). מדליות כסף בקפיצה לגובה מהמקום בתוצאה של 1.40 מטר, ביחד עם ליאון דופו מבלגיה ולאוסון רוברטסון מארצות הברית, ואחרי ריי יורי מארצות הברית (1.56 מטר), בקפיצה לרוחק מהמקום בתוצאה של 3.095 מטר, אחרי יורי (3.30 מטר) ולפני רוברטסון (3.05 מטר) ובזריקת אבן (6.35 ק"ג) בתוצאה של 19.035 מטר, אחרי גאורגנטס (19.925 מטר) ולפני מיכאל דוריזס מיוון (18.585 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בסגנון יווני (31.5 מטר) והשתתף בקרב חמש שאותו הוא לא סיים.
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה שרידן ב-3 מדליות מהן 2 מדליות זהב ומדליית ארד אחת. מדליות זהב בזריקת דיסקוס בפעם השלישית ברציפות ובשיא אולימפי חדש של 40.89 מטר, לפני מריט גיפין (40.70 מטר) וביל הור (39.45 מטר) שניהם מארצות הברית ובזריקת דיסקוס בסגנון יווני בתוצאה של 37.99 מטר לפני ביל הור (37.32 מטר) ויארווינן (36.48 מטר). מדליית ארד בקפיצה לרוחק מהמקום בתוצאה של 3.22 מטר, אחרי יורי (3.33 מטר) וקונסטנטינוס ציקליטירס מיוון (3.225 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.42 מטר, במקום 16 בקפיצה לגובה מהמקום בתוצאה של 1.37 מטר ובהדיפת כדור ברזל הוא לא השיג כל תוצאה.
ב-1918, יום לפני יום הולדתו, נפטר שרידן בבית החולים סנט וינסט שבמנהטן, מהשפעת הספרדית.
לואיז ריצ'רדסון
לואיז ריצ'רדסון (באנגלית: Louise Richardson; נולדה ב-8 ביוני 1958) היא פרופסור למדע המדינה שמתמחה בחקר הטרור. כיום היא סגנית נשיא אוניברסיטת אוקספורד. בעבר שימשה כנשיאת אוניברסיטת סנט אנדרוז, וכן לימדה באוניברסיטת הרווארד, וכיהנה בה כדיקנית .
השכלה.
ריצ'רדסון, ילדית ב במחוז ווטרפורד שבאירלנד, למדה בתיכון סנט אנג'לה, אורסולין קונבנבט, במחוז ווטרפורד, והמשיכה לתואר ראשון בהיסטוריה בטריניטי קולג' שבדבלין. היא בעלת תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ותואר שני (1984) ודוקטורט (1989) בממשל מאוניברסיטת הרווארד. היא זכתה בפרס הקיץ לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר "שעוסקת בכל סוג שהוא של אמצעים שמסייעים למנוע מלחמה ולהנחיל שלום כלל עולמי."
קריירה.
בשנים 1981–2001 הייתה ריצ'רדסון מרצה ואחר-כך פרופסור חבר ב (HKS), לימדה קורסים ביחסים בינלאומיים - במיוחד בנושאי הטרור, ביטחון בינלאומי וארצות הברית ומדיניות חוץ משווה. במהלך תקופה זו גם שימשה במשך שמונה שנים כראש התוכנית ללימודי התואר הראשון בבית הספר לממשל. היא כיהנה בתפקידים מנהליים רבים באוניברסיטת הרווארד בכללם מועצת הפקולטה וועדות אחרות הנוגעות ללימודי התואר הראשון, מעמד הנשים וזכויות האדם. ביולי 2001, מונתה ריצ'רדסון לדיקן מכון רדקליף ללימודים מתקדמים.
עבודתה האקדמית של ריצ'ר'דסון מתמקדת בביטחון בינלאומי עם דגש על תנועות טרור. היא הורתה בקורס גדול לתלמידי תואר ראשון בהרווארד על תנועות טרור ביחסים בינלאומיים, שעליו היא זכתה בפרס לבנסון, אותו מעניקה מועצת התלמידים לתואר ראשון למורה הטוב ביותר באוניברסיטה. שיעור זה, ביחד עם קורסים רבים אחרים לתארים מתקדמים על תנועות טרור וטרור אירופי, היו במשך שנים רבות הקורסים היחידים שהוצעו בנושא בהרווארד. בנוסף לפרס לבנסון, ריצ'רדסון זכתה בפרסי הוראה מ (APSA) ומ (PSA) על הצטיינות בהוראה במדע המדינה; פרס אברמסון כאות הוקרה על "הצטיינותה ורגישותה בלימודי התואר הראשון" ופרסים רבים אחרים ממרכז בוק למצוינות בהוראה. לאחר מינויה לדיקן רדקליף ב-2001, היא המשיכה ללמד, גם בהרווארד קולג' וגם בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד (HLS).
ב-2009 מונתה לואיז ריצ'רדסון לנשיאת אוניברסיטת סנט אנדרוז, בכך ירשה את . טקס השבעתה נערך ב-25 במרץ 2009.
היא האישה הראשונה, והקתולית הראשונה בעת החדשה שכיהנה בתפקיד.
היא מונתה לפרופסור ליחסים בינלאומיים בסנט אנדרוז בנובמבר 2010.
עבודה אקדמית.
ריצ'רדסון היא מחברת הספר "מה הטרוריסט רוצה", שנכתב אחרי פיגועי 11 בספטמבר וכולל תיאור מקיף של הטרור. מחקרים אחרים שלה כוללים את: "כשבעלי ברית חלוקים בדעתם: יחסי ארצות הברית–הממלכה המאוחדת במשברי סואץ ופוקלנד", "שורשי הטרור" (עורכת) ו"הדמוקרטיה וטרור-הנגד: לקחים מהעבר" (עורכת-שותפה ביחד עם רוברט ארט).
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת, בנוסף להוראתה ותפקידיה המנהליים, נשאה מעל 300 הרצאות בנושאי טרור וטרור-נגד בפני קבוצות אקדמיות ופרטיות כמו גם בפני קובעי מדיניות, אנשי צבא ומודיעין, ואנשי עסקים. היא העידה בפני הסנאט של ארצות הברית והופיעה ב-CNN, ב-BBC, ב-PBS, ב-NPR, בפוקס ניוז ובערוצים נוספים.
ריצ'רדסון נבחרה ל ב-2010.
משפחה.
לואיז ריצ'רדסון נשואה לתומס ג'בון, רופא, ולזוג יש שלושה ילדים.
אתלטיקה באולימפיאדת לונדון (1908)
אולימפיאדת לונדון (1908) נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-13 ביולי לבין ה-25 ביולי 1908. נערכו 26 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו, בהשתתפות 431 משתתפים מ-20 מדינות.
אירועים בולטים.
נבחרת האתלטיקה של ארצות הברית () זכתה ב-16 מדליות זהב מתוך 26 אפשריות.
האתלטים הבולטים.
מל שפרד () שזכה ב-3 מדליות זהב, ריי יורי () שזכה בשתי מדליות זהב פעם שלישית ברציפות בקפיצות מהמקום, מרטין שרידן () שזכה בשתי מדליות זהב ופעם שנייה ברציפות בזריקת דיסקוס. ג'ורג' לרנר () ואריק למינג () שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב.
ג'ון פלנגן () שזכה בפעם השלישית ברציפות ביידוי פטיש.
ג'ון טיילור () שזכה במדליית זהב בריצת שליחים והיה לאתלט האפרו-אמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב.
דורנדו פייטרי () סיים ראשון את ריצת המרתון, אך מאוחר יותר נפסל ולא קיבל את מדליית הזהב שבה זכה ג'וני הייז (). לקראת סיום הריצה פייטרי התמוטט ושני שופטים אחזו בו בזרועותיו וסייעו לו להגיע לקו הסיום ולכן נפסל. למחרת היום העניקה לו הנסיכה אלכסנדרה גביע זהב על ההישג מאחר שהפסילה שלו לא הייתה באחריותו.
אירוע שנוי במחלוקת התרחש בגמר ריצת 400 מטר, שבה ג'ון קרפנטר () ניצח בתוצאה של 47.8 שניות, השווה לשיא העולם. השופט הבריטי הבחין שקרפנטר חסם את וינדהם הלסוול () בתמרון שהיה חוקי לפי החוק האמריקאי אך אסור היה לפי החוק הבריטי. לאחר ויכוח, שנימשך כ-30 דקות, בין הנציגים הרשמיים של ארצות הברית ובריטניה, הוחלט לפסול את קרפנטר ולערוך מקצה גמר חוזר, רק לשלושת האצנים האחרים: הלסוול, ויליאם רובינס () וג'ון טיילור (), שהחליטו במחאה שלא להתחרות וכך כרץ יחיד בגמר זכה הלסוול במדליית זהב בריצה זו.
שגגת הסופר
התורן