בעונה השלישית החבורה מחליטה להעביר את בית העץ לקבוצת ילדים אחרת, נגה (יהלי אלעד), לירי (נינה זריפין), צ'ופי (יונתן לנדסמן) ואופק (שחר שטראוס), עם תחומי עניין שונים ואופי שונה, ובעונה זו רואים מה עובר על הילדים החדשים בחבורה.
בעונה זו, אדם בשם אפרים (יניב ביטון) מחליף את אלברט בתחום הפקחות ביער; ובמקביל, טלילה פותחת תחנת רדיו.
בפרק האחרון של העונה, החורשה ובית העץ תחת איום לההרס. שמונת הילדים, טלילה ואפרים מנסים להבין מה לעשות כדי להציל אותם.
עונה 4.
בעונה זו מגיע לחורשה צ'יקו גונזלס (אסי ישראלוף), כוכב טלוויזיה. החבורה, יחד עם אפרים וטלילה, עוזרים לו להתאקלם בחורשה.
בסוף העונה נוגה מודיעה לחבריה בחורשה שהיא עוזבת עם משפחתה לקנדה.
עונה 5.
בעונה זו נוגה חוזרת מקנדה מוקדם מהצפוי, לאחר שבסוף העונה הקודמת היא עזבה, והחבורה מתאחדת.
בסוף העונה דניאל מתבדח על כך שיכולה להיות סדרה על בית העץ ולאחר מכן שובר את הקיר הרביעי וקורץ למצלמות.
דמויות.
חבורת ילדי בית העץ הראשונה.
העבירו לשחר את בית העץ מפאת בגרותם. החבורה הופיעה רק בפרק 30 של העונה הראשונה.
חבורת ילדי בית העץ השנייה (עונות 1–2).
שחקנים אלו הופיעו באופן קבוע בשתי העונות הראשונות של "ילדי בית העץ", ומופיעים בתפקידי אורח בעונה השלישית רביעית וחמישית, לצד השחקנים החדשים.
חבורת ילדי בית העץ השלישית (עונה 3–5).
שחקנים אלו מופיעים באופן קבוע בעונה השלישית, הרביעית והחמישית ומחליפים את החבורה הישנה (מפאת התבגרותם).
פרקים.
עונה 4.
עונה זו, שצולמה על רקע התפרצות מגפת הקורונה בישראל, הכילה 20 פרקים במקום 30 בעונות הקודמות.
עונה 5.
עונה זו צולמה יחד עם עונה 4 וכללה גם היא רק 20 פרקים.
ג'יימס ריש
נדיה וסט
נדיה יודית וסט (באנגלית: Nadja Yudith West; נולדה ב-20 במרץ 1961) היא קצינה בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. שירתה כקצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית.
קורות חיים.
וסט נולדה בוושינגטון די. סי.. היא הצעירה מבין 12 ילדים, כולם מאומצים. אביה שירת בצבא ארצות הברית ואמה הייתה פעילה בתנועה לזכויות האזרח. שלוש מאחיותיה שירתו בחיל הנשים של צבא ארצות הברית ואחות נוספת בחיל האוויר של ארצות הברית.
ב-1982 סיימה לימודי הנדסה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית כחלק מהמחזור השלישי של וסט פוינט שכלל נשים. היא המשיכה ללימודי רפואה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון אותם סיימה ב-1988. התמחתה ברפואת משפחה בבית החולים הצבאי מרטין בבסיס פורט בנינג. סיימה קורס קציני רפואה בסיסי ומתקדם וקורס קציני רפואה אווירית.
בתקופת מלחמת המפרץ הצטרפה לכוחות הדיוויזיה המשוריינת השנייה שנלחמה באזור רמאדי. לאחר מכן שירתה בבית החולים הצבאי בלאנצ'פילד בפורט קמפבל שבקנטקי והשתתפה במשימות רפואיות של קבוצה 5 מהכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. ביצעה התמחות שנייה ברפואת עור במרכז הרפואי פיצ'סימונס ומרכז הרפואי של אוניברסיטת קולורדו בדנוור. שירתה כקצינת רפואה בדיוויזיה המשוריינת הראשונה בגרמניה המערבית ובמסגרת זו שימשה סגנית כוחות הרפואה שנשלחו לאזור מקדוניה וקוסובו. שירתה כקצינת רפואה בבית החולים הכללי 121 בסיאול שבקוריאה הדרומית ופיקדה על בית החולים הצבאי מקדונלד בפורט יוסטיס שבוירג'יניה. שימשה סגנית המרכז הרפואי הלאומי של הצי וקצינת המבצעים של כוחות הרפואה הצבאיים באזור וושינגטון די. סי..
פיקדה על המרכז הרפואי הצבאי וומאק בפורט בראג ועל כוחות הרפואה בפיקוד אירופה של ארצות הברית. שימשה סגנית ראש מטה קצין רפואה ראשי של הצבא, ועוזרת לענייני רפואה של יושב ראש המטות המשולבים.
בפברואר 2016 קודמה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לקצינת הרפואה הראשית ומפקדת פיקוד הרפואה של צבא ארצות הברית. היא הייתה בכך לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה בדרגה זו בצבא, האישה השנייה והאפרו-אמריקאית הראשונה בתפקיד זה. באוגוסט 2019 סיימה את תפקידה ופרשה מהשירות הצבאי.
לאחר שחרורה הצטרפה לדירקטוריון חברת הפלדה נוקור ולדירקטוריון חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון.
וסט בוגרת המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית ובעלת תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. היא חברה באקדמיה האמריקאית של רופאי העור ובאקדמיה האמריקאית של רופאי המשפחה.
נשואה לדונלד וסט ואם לשניים.
יחסי בורקינה פאסו–שוודיה
יחסי בורקינה פאסו–שוודיה הם יחסי החוץ הנוכחיים וההיסטוריים בין בורקינה פאסו לבין שוודיה. לבורקינה פאסו יש שגריר שאינו תושב הממוקם בקופנהגן שבדנמרק, וקונסוליה של כבוד בעיר אופסלה.
לשוודיה יש שגרירות בוואגאדוגו, שנפתחה ב-2010. השגרירה הנוכחית מאז 2013 היא אווה אמנאוס, אם כי מקום מושבה הוא בבירת מאלי, במקו.
היסטוריה.
שוודיה הסמיכה את השגריר הראשון שלה לבורקינה פאסו, שנקראה אז הרפובליקה של וולטה העילית, ב-1969. השגריר הוצב בתחילה בלאגוס שבניגריה.
היחסים בין בורקינה פאסו ושוודיה, בשל המרחק הגדול בין שתי המדינות והסחר נמוך ההיקף בין שתי המדינות, בעיקר כללו סיוע כלכלי, בנוסף למעט החלפת תרבות ומדע. הסטודנט הראשון מבורקינה פאסו הגיע לשוודיה במהלך שנות ה-70 המוקדמות, ואחריו הגיעו רבים נוספים. שוודיה השתתפה במספר תוכניות החלפה עם המדינה במהלך שנות ה-80. שיתוף הפעולה הישיר הראשון החל בעקבות ביקור באזור סאהל על ידי שר החוץ הנס בליקס. ב-1986 – בתקופת שלטונו של קפטן תומאס שנקרה – נוצרה "אגודת הידידות בורקינה פאסו–שוודיה" (ASSAMBUS).
במאה ה-21 לובש שיתוף הפעולה בין בורקינה פאסו לשוודיה צורות רבות. בתחום המדע, אוניברסיטאות שוודיות מלמדות עשרות דוקטורנטים מבורקינה פאסו, ועבדו יחד עם אוניברסיטאות בבורקינה פאסו על מחקרים בתחומים שונים, כגון חקלאות, תרבות, גאוגרפיה ופיתוח כפרי. במישור התרבותי, מספר פסטיבלי סרטים ותערוכות אמנות מבורקינה פאסו נערכו בשוודיה. רמת הסחר בין המדינות היא אומנם נמוכה, אך למספר חברות שוודיות יש נוכחות בבורקינה פאסו, בענפים כגון כרייה, חקלאות ואנרגיה.
היחסים הפוליטיים.
למספר מפלגות שוודיות יש יחסי אחווה עם מפלגות האופוזיציה בבורקינה פאסו, והן הקימו שיתוף פעולה פוליטי, בין מפלגת המרכז השוודית לברית לדמוקרטיה ופדרציה – לליכוד האפריקאי דמוקרטי בבורקינה פאסו, בין הנוצרים הדמוקרטים לאיחוד של הרפובליקה, ובין מפלגת השמאל למפלגת העצמאות האפריקאית, אשר התמזגה בשנת 2012 כדי להקים את המפלגה למען דמוקרטיה וסוציאליזם (Metba).
סיוע חוץ.
ממשלת שוודיה הייתה תורם גדול לסיוע לבורקינה פאסו בשנים האחרונות, אחת מששת התורמים הגדולים ביותר בעולם למדינה. תוכנית שיתוף פעולה רחבת היקף הושקה ב-2001. בשנת 2012, ממשלת הימין של ראש הממשלה פרדריק ריינפלט הודיעה על הורדה בסיוע לבורקינה פאסו, וכי היא תחתוך את תוכנית שיתוף הפעולה עד שנת 2016. החלטה זו עמדה בפני ביקורת, ובוטלה ב-2014 על ידי ממשלה חדשה, במרכז-שמאל. דובר יחסי החוץ של מפלגת השמאל, הנס לינד תיאר את שינוי המדיניות כתוצאה של לחץ פוליטי מן המפלגה שלו.
יחסי בורקינה פאסו-שבדיה
יחסי שבדיה-בורקינה פאסו
יחסי שוודיה-בורקינה פאסו
יחסי בורקינה פסו-שוודיה
יחסי בורקינה פסו-שבדיה
יחסי שוודיה-בורקינה פסו
יחסי שבדיה-בורקינה פסו
משפט קצב
משפט משה קצב
יעקב בכרך
הרב יעקב בכרך (י"א באייר ה'תקפ"ד, 9 במאי 1824 - כ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896) היה למדן וחוקר תורני. מחבר הגהות על ארבעה טורים וסדרת ספרי מחקר תורני ואפולוגטיקה אודות הכתב האשורי, עיבור השנים בתקופות קדומות ועל קדמות הניקוד העברי וטעמי המקרא.
ביוגרפיה.
נולד למשה בכרך ושיינא בת ר' יעקב משצ'וצ'ין בפולין, בסייני שבה כיהן סבו רבי יהודה בכרך כרב העיר. בצעירותו היה תלמידו ועוזרו של הסב. לאחר נישואיו סירב להצעות רבנות, את פרנסתו מצא מזיקוק יי"ש של משפחת המלוכה הרוסית.
הוא היה מקורבם של רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דוב סולובייצ'יק ומצטט מדבריהם שבעל-פה בכתביו. כן עמד בקשרי מכתבים עם רבנים בולטים בדורו כמו רבי צבי הירש חיות ורבי שמואל שטראשון (רש"ש). במשך שנים התגורר בסבסטופול וידיעות שרכש בה במגעיו עם חכמי הקראים בעיר שימשו אותו בעבודותיו.
עבודתו הבולטת היא הגהותיו על ארבעה טורים במהדורת קניגסברג, אותן רשם במסגרת עבודתו כמנהל המחלקה העברית של בית הדפוס בקניגסברג. מלבדה הדפיס סדרת חיבורי מחקר שאותה הכתיר בשם "מאמרי יעקב הבכרי" או "מאמרי יעקב הבכרכי":
אלי גורפינקל הוציא לאור וההדיר את הערותיו על מורה הנבוכים.
במשך זמן מה שימש מזכירו של רבי שמואל מוהליבר בביאליסטוק, ובשנת 1882 אף נסע לסיור בארץ ישראל מטעם חובבי ציון. את רשמי המסע פרסם בחוברת בשם "ספר המסע לארץ הקדושה" (ורשה תרמ"ד) שאת ההכנסות ממכירתה הקדיש "לתמיכת בני ביל"ו בארץ הקדושה".
הוא נפטר בביאליסטוק בכ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896, ונקבר בה. על מצבתו נחקק:
אליהו לויטה
לויטה
מייקל גארט
מייקל גארט (באנגלית: Michael X. Garrett) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית.
ביוגרפיה.
גארט נולד בקליבלנד שבאוהיו. הוא סיים ב-1984 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי באוניברסיטת זאוויר והתגייס לצבא ארצות הברית.