מצב השימור העכשווי של הפינגווין הוא "פגיע". אוכלוסיות המין במגמת ירידה מאמצע המאה ה-19, ב"אל ניניו" של 1982–1983 ירדו מספר הפרטים מ-21,000 פרטים ל-5,000-6,000 פרטים. המין השתקם ועמד על 12,000 פרטים ב-1995, אך כתוצאה מה"אל ניניו" של 1997–1998 ירדו מספר הפרטים ל-3,300 פרטים. מספר מושבות הקינון בפרו ירד מ-17 בשנת 1981 לשתיים ב-1996, אך השתקם לשש בשנת 1998. מלבד הסערות הקשות המאפיינות את ה"אל ניניו", חודרים מים חמים המכילים פחות נוטריינטים לזרם הומבולדט. בנוסף לזה, נמצאות המושבות באיום מתמיד מצד בני האדם. בצורה עקיפה, משפיעה דיג-היתר של מיני האזור (בעיקר אנשובי) המרכיבים את עיקר תזונתם של פינגוויני הומבולדט. בצורה ישירה, נאספים קיני העופות המכילים גואנו וכך חשופים הביצים והצעירים למזג האוויר ולאויבים טבעיים. מספר הפרטים הבוגרים עומד, נכון לאוגוסט 2018, על כ-32,000. סקר שנערך בשנת 1998 קבע כי המין צפוי להיכחד בתוך 100 שנים.
קישורים חיצוניים.
בורגס
בּוּרגָס (בבולגרית: Бургас) היא עיר נמל בדרום מזרח בולגריה, לחופי הים השחור, בירת מחוז בורגס ומרוחקת 389 קילומטרים מהבירה סופיה.
היסטוריה.
העת העתיקה וימי הביניים.
ראשית התיישבות אנושית באזור העיר מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. בסמוך לעיר נמצאו שרידי התיישבות מהמאה ה-6 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. השרידים הארכאולוגיים מעידים על מערכת סחר חליפין מפותחת עם תרבויות מאזור הים השחור והים התיכון. במהלך המאה הראשונה נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ונבנו בו יישוב ומצודה בשם דֶאוּלְטוּם (במיקום שהוא כ-20 קילומטרים מהעיר המודרנית). עם הפיצול באימפריה עבר היישוב לחזקת האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-5 הוחרב בידי ההונים.
לאחר קריסת האימפריה הבולגרית הראשונה הקימו הביזנטים ((במיקום שהוא כ-10 קילומטרים מבורגס המודרנית) יישוב ומצודה בשם פִּירְגוֹס, ששרידיו תועדו בידי גאוגרפים אירופים במהלך המאה ה-19. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור בידי צבא האימפריה העות'מאנית.
התקופה העות'מאנית.
במהלך המאה ה-17 מאוזכר לראשונה בתעודות עות'מאניות שמה המודרני של העיר שנקראה בעת ההיא אָחֶלוֹ בורגס. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1829-1828) עזבו חלק מתושבי העיר ביחד עם הכוחות הרוסים הנסוגים והתיישבו באזור בסרביה, אוקראינה ומולדובה. ב-6 בפברואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1878-1877) שוחררה העיר בידי צבא האימפריה הרוסית ואוכלוסייתה מנתה 2,950 נפשות. לאחר המלחמה הוכללה בורגס מתוקף סיכומי קונגרס ברלין בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית.
לאחר עצמאות בולגריה.
ב-6 בספטמבר 1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחוד בין רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה. לאחר האיחוד וסיום מלחמת בולגריה–סרביה (1885) בוצע טרנספר לאוכלוסייה המוסלמית שנאלצה להגר לשטחי האימפריה העות'מאנית. ב-18 במאי 1903 נפתח לפעילות הנמל בבורגס, שהביא להאצת הפעילות הכלכלית בעיר ולגידול במספר התושבים. לאחר מלחמת הבלקן השנייה בוצעו חילופי אוכלוסייה בין ממלכת בולגריה לממלכת יוון, אלפי פליטים בולגרים נאלצו להגר מתראקיה המזרחית לשטח בולגריה ורבים התיישבו בבורגס. בעידן הקומוניסטי של הרפובליקה העממית הבולגרית הפכה העיר למרכז תעשייתי אזורי בעיקר בתחום זיקוק נפט ותעשיות פטרוכימיות.
הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס.
ב-18 ביולי 2012, בשעה 17:30 (זמן מקומי), מחבל מתאבד התפוצץ באוטובוס במגרש החנייה של נמל התעופה בורגס ובו 42 תיירים ישראלים, רובם בני נוער, בדרכם מנמל התעופה למלונות שלהם, לאחר שהם הגיעו לבולגריה בטיסה של אייר ויאה מתל אביב שנחתה בשעה 16:50. בפיגוע נרצחו שישה בני אדם, ונפצעו יותר מ-30.
דמוגרפיה.
בשנות ה-90 חל קיטון באוכלוסיית העיר בשל הגירה שלילית, שנעה מהמשבר הכלכלי החריף שחוותה בולגריה לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי. בין 1992 ל-1999 קטן מספר התושבים ב-3.6%. בעשור הראשון של המאה ה-21 חלה התאוששות כלכלית מסוימת, בעיקר בחציו הראשון, ובמהלכו גדלה אוכלוסיית העיר בשיעור של 2.18%.
כלכלה ותחבורה.
בורגס היא העיר הרביעית בגודלה בבולגריה, אחרי סופיה, פלובדיב ווארנה. מיקומה הגאוגרפי הופך את נמל העיר לנמל החשוב ביותר של בולגריה על חוף הים השחור. נופיה ורצועת החוף הארוכה הצמודה אליה הפכו אותה ליעד אטרקטיבי לתיירים. כלכלת העיר מושתתת על תיירות ועל תעשייה. בבורגס קיים מפעל זיקוק הנפט הגדול ביותר בבלקן, המצוי בבעלות לוקאויל. כמו כן קיימות תעשיות נלוות לנפט כמו פולימרים ותעשיות כימיות. לצורך הקמת תשלובת זו בשנות ה-60 של המאה ה-20 אגם מנדרנסקו נותק מהים ומאגם עם מים מליחים הפך לאגם עם מים מתוקים לצורכי תשפובל תעשיית הנפט. בנוסף, יש ליד העיר מכרות מלח וברזל ומספר מפעלים לעיבוד עץ. באוקטובר 2009 עמד שיעור האבטלה בעיר על 4.36%, מהנמוכים בבולגריה.
בורגס מצויה על תוואי עורק מספר 8 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. העיר מחוברת לרשת מסילות הרכבת הפנים בולגריות המקשרות אותה לערי בולגריה המרכזיות. נמל העיר הוא הגדול בבולגריה ונפח תעבורות הסחורות דרכו מהווה 60% מכלל תעבורות הסחורות בדרך הים בבולגריה. בפרברי העיר, כ-12 קילומטרים ממרכזה, ממוקם נמל התעופה בורגס, שב-2008 בוצעו בו 16,952 המראות ונחיתות ועברו בו 1,936,853 נוסעים, בעיקר לאירופה. חברת סאן דור הישראלית מפעילה קו טיסה עונתי לבורגס.
ב-18 ביולי 2012 התרחש הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס, שבו פוצץ עצמו מחבל מתאבד באוטובוס שהוביל תיירים ישראלים, ורצח את הנהג והמדריכה הבולגרים וחמישה תיירים ישראלים.
אקלים.
בבורגס שורר אקלים סובטרופי גשום עם השפעה מסוימת מכיוון הים השחור המעניקה לו מאפיינים של אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 12oc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-2oc בינואר ועד 22oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 550 מילימטרים.
תיירות.
בורגס היא עיר תיירות, וכן מחוז בורגס הכולל את הסאני ביץ' אתר נופש גדול על חוף הים השחור בבולגריה. האתר ממוקם כ-37 קילומטרים צפונית לבורגס, בשטח המוניציפלי נסבר שבמחוז בורגס.
סאני ביץ' הוא אתר הנופש הגדול והמפורסם בבולגריה. האתר כולל מעל ל-500 בתי מלון, שבהם יש מעל ל-110,000 מיטות. כמו כן, יש באזור האתר 130 מסעדות ומספר רב של בתי קפה, מועדוני לילה, בארים ופאבים.
בתנופת פיתוח שמתרחשת במקום מתחילת המאה ה-21 הורחב שטח האתר, רוב בסיסי בתי המלון חודשו ומספר בתי מלון יוקרתיים נבנו, לצד הקמת מבני דיור גדולים.
נסבר היא עיירת דייגים עתיקה לחופי הים השחור, המשמשת כבירת נפת נסבר במחוז בורגס שבמזרח בולגריה. בדצמבר 2019 התגוררו בעיר כ-14,500 תושבים. ב-1983 הוכרזה נסבר כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בשל המספר הרב של המבנים ההיסטוריים והמבנים בעלי החשיבות שנשתמרו בעיר.
הקהילה היהודית.
יסוד הקהילה.
תיעוד ראשון בכתב לקהילה יהודית בבורגס מצוי מ-1828 בהקשר פגיעות חיילי צבא האימפריה הרוסית בבני הקהילות היהודיות בבולגריה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829). ב-1899 עזבו כמה עשרות משפחות יהודיות את העיר והתיישבו באזור איזמיט. בשל קשיים כלכליים חזרו רבים מהם לעיר בהדרגה, רובם במהלך מלחמת הבלקן הראשונה. ב-1900 נכללה קהילת בורגס ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה 800 נפשות.
בממלכת בולגריה.
ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת בורגס בכנס הקהילות היהודיות שהתקיים בסופיה, על ידי ראשי הקהילה - שמואל יולזארי, חיים פרחי וביטוש סידי. בבורגס הייתה פעילות ציונית ענפה לצד פעילות קומוניסטית לא מבוטלת. בבחירות לוועדי הקהילות היהודיות שנערכו ב-4 במרץ 1923 זכו הציונים ב-67.2% מהקולות והקומוניסטים ב-32.8% ובבחירות שנערכו ב-1932 זכו הציונים ב-65% והמתנגדים ב-35%.
ב-1920 למדו במערכת החינוך היהודית 106 תלמידים שהיוו 96% מכלל התלמידים היהודים. התלמידים למדו בכיתת גן ילדים אחת ו-4 כיתות בית ספר יסודי. הממשלה הבולגרית מימנה 9.6% מתקציב מערכת החינוך היהודית ועיריית בורגס עוד 13.4%. ב-1926 ירד מספר התלמידים ל-86. במהלך שנות ה-20 וה-30 פעל בעיר בנק יהודי, ששימש גם כקופת מלווה (קאסה) ופעל בסיוע ארגון הג'וינט. בראשית שנות ה-30 מנתה הקהילה היהודית בעיר כ-3,000 נפשות.
מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
ב-16 בספטמבר 1939 פרסם מפקד המשטרה הבולגרית, קולונל אטאנאס פאנטב, צו גירוש ל-4,000 נתינים זרים המצויים בשטח ממלכת בולגריה, רובם ככולם יהודים, פליטי המלחמות השונות בבלקן, שנותרו ללא אזרחות בולגרית. היהודים גורשו לשטחי יוון וטורקיה ומי שלא התקבל במדינות אלה נאלץ להגר למדינות אחרות ובכלל זה לארץ ישראל. אין נתונים מדויקים לגבי מספר המגורשים מבורגס, אך במרץ 1943 העריך משרד הפנים הבולגרי שבעיר מתגוררים כ-2,000 יהודים. מבין מנהיגי הקהילה בעת ההיא ניתן למנות את ד"ר יוסף בן-ריי, חיים וצ'ליבי ברוך וחיים ישעיה.