• Jenkins, A., and S. Jacobs (2008), Circulation and melting beneath George VI Ice Shelf, Antarctica, JOURNAL OF GEOPHYSICAL RESEARCH, VOL. 113, C04013, doi:10.1029/2007JC004449, 2008
• M.H. Talbot, OCEANIC ENVIRONMENT OF GEORGE VI ICE SHELF, ANTARCTIC PENINSULA, Annals of Glaciology 11 1988
• Millennial-Scale History of the George VI Ice Shelf, Antarctic Peninsula
• Bentley, M.J.; Hodgson, D.A. ; Sugden, D.E.; Roberts, S.J.; Smith, J.A.; Leng, M.J. ; Bryant, C. 2005, Early Holocene retreat of the George VI Ice Shelf, Antarctic Peninsula, Geology, 33 (3). 173-176. https://doi.org/10.1130/G21203.1
You Don't Own Me
You Don't Own Me (בעברית: אתה לא הבעלים שלי) הוא שיר פופולרי, שנכתב על ידי כותבי השירים מפילדלפיה, ג'ון מדרה ודייוויד ווייט, והוקלט בשנת 1963 על ידי לסלי גור, כשהייתה בת 17. זהו השיר השני בפרסומו של גור והסינגל האחרון שלה שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד כלשהו. ב-27 בנובמבר 2016, יחד עם עוד 24 שירים, נבחר השיר להיכל התהילה של גראמי (Grammy Hall of Fame).
מילים.
השיר מבטא מתן שוויון זכויות מאוים, מכיוון שהזמרת אומרת לאוהב/ת שלה שהיא/הוא לא הבעלים שלה, ושהם לא יגידו לה מה לעשות או מה לומר, ושהם לא ישימו אותה כתצוגה. מילות השיר הפכו השראה לנשים צעירות ולעיתים מצוטטות כגורם לגל השני של הפמיניזם. גור אמרה, "ההתייחסות שלי לשיר הייתה: אני בת 17, איזה דבר נפלא, לקום על במה ו"לעשות לא" עם האצבע לאנשים, ולשיר שאתה לא הבעלים שלי." בהודעה על הפטירה של גור בניו יורק טיימס, "You Don't Own Me" כונה כ"מתריס באופן בל-יימחה".
הופעות במצעדים.
השיר הגיע למקום השני בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. השיר נשאר במקום השני שלושה שבועות ברציפות ב-1 בפברואר 1964, ולא הצליח לעקוף את להיט הביטלס, "I Want to Hold Your Hand. למרות זאת, השיר הפך ללהיט השני המצליח ביותר של גור, לצד "It's My Party". השיר היה הסינגל האחרון של גור שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד פזמונים.
גרסאות כיסוי.
גרסת מישל ריצ'רד.
הזמרת הקנדית מישל ריצ'רד () הקליטה גרסה צרפתית לשיר, שכותרתה "Je suis libre", בשנת 1964.
גרסת דאסטי ספרינגפילד.
דאסטי ספרינגפילד הוציאה גרסה לשיר, באלבומה משנת 1964, "A Girl Called Dusty" (בריטניה) ו"Stay Awhile/I Only Want to Be With You" (ארצות הברית). השיר הופיע שוב באלבום שלה משנת 1965 Ooooooweeee!!! (ארצות הברית).
גרסת האחים אורמסבי.
בשנת 1973, האחים אורמסבי מניו זילנד הוציאו את הגרסה הראשונה לשיר זה שביצעו גברים. הגרסה שלהם זכתה להצלחה, כשהגיעה לעשירייה הראשונה באוסטרליה באותה השנה.
גרסת קלאוס נומי.
גרסת קלאוס נומי הייתה סינגל האולפנים הראשון שלו שיצא ונכלל באלבום שנקרא על שמו, שיצא בשנת 1981.
גרסת ג'ואן ג'ט.
ג'ואן ג'ט הוציאה גרסת כיסוי של השיר באלבום הבכורה שלה, שנקרא במקור Joan Jett, אך יצא מחדש בתור Bad Reputation. ההקלטה הראשונה של הסינגל הידוע שלה, Love Rock 'n' Roll, הייתה הוצאה שרק באירופה הוצא בה צד A כפול עם "You Don't Own Me" שיצא בשנת 1979. גרסתה של ג'ואן נאמנת מדי למקור, רמת העצמאות המתריסה נשארה בווקאלים (שירה), אך עם הסגנון הקולי המובהק של ג'ואן.
גרסת Blow Monkeys.
Blow Monkeys ביצעו גרסת כיסוי לשיר עבור הסרט "ריקוד מושחת" משנת 1987. השיר מבוצע בצורה דומה למקור אך מנקודת מבט גברית ללא שינוי במילים מגרסתה של גור. השיר הוקלט כשיר RB יותר מאשר כשיר פופ רצוף.
גרסת אנדרה חאזס.
אנדרה חאזס, זמר פולק הולנדי, הקליט גרסה בשפה ההולנדית לשיר בשנת 1981 לאלבומו, Gewoon André; "Zeg Maar Niets Meer", שהיה פופולרי באירופה, והגיע למקום השני במצעד ההולנדי בתחילת 1982.
גרסת אווה פילארובה.
בשנת 1998 שרה אווה פילארובה גרסה צ'כית בשם "Cesta končí" באלבום Requiem.
The First Wives Club - סרט משנת 1996.
השיר מספק רגע מפתח בסוף סרט משנת 1996 בשם "The First Wives Club" (מועדון הנשים הראשונות). שלוש "הנשים הראשונות" - בט מידלר, דיאן קיטון וגולדי הון – פורצות לשירה ולריקוד, מתנצחות בניצחון על האקסים האנוכיים שלהן. קיטון שרה בסרט הקומדיה הרומנטית "הרומן שלי עם אנני" משנת 1977 והאן הוציאה LP בשנת 1972, אך אף לא אחת מהן לא היו ידועות בקולותיהן. גרסה זו יצאה באופן מסחרי בשנת 1997 בחברת התקליטים האמריקאית, קולומביה רקורדס: XPCD842.
גרסת גרייס.
לשיר בוצעה גרסת כיסוי על ידי הזמרת וכותבת השירים האוסטרלית גרייס, ויצא כסינגל הבכורה שלה. הוא מציג את הראפר האמריקאי ג'י איזי. גרסת גרייס הופקה על ידי קווינסי ג'ונס, שהפיק גם את ההקלטה המקורית של לסלי גור, ופרקר איג'יל. הוא יצא לאור ב-17 במרץ 2015, חודש לאחר מותה של לסלי גור, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה האוסטרלי - ARIA, לאחר מכן קיבל אישור של 3× פלטינה מטעם ה־ARIA. השיר זכה להצלחה גם בניו זילנד, והגיע במקום החמישי במשך שבועיים רצופים, ובבריטניה הגיע לשיא במקום הרביעי.
בריאיון ל־House of Fraser, אמרה גרייס "[קווינסי ג'ונס] סיפר לי איך השיר יצא במהלך התנועה הפמיניסטית ואיך הוא היה אמירה כה חזקה. אהבתי את השיר, התחלתי לחקור על לסלי גור והתאהבתי בה כאומנית. [אתה לא הבעלים שלי] ממש עורר בי השראה."
השיר יצא ברחבי העולם ב-17 במרץ 2015 ועלה לגדולה בבריטניה כשהוא משמש בפרסומת חג המולד של House of Fraser לשנת 2015. הוא בוצע גם על ידי מתמודדת ה־X Factor, לורן מוריי, ב-28 בנובמבר 2015 ועל ידי מאט טרי ב-8 באוקטובר 2016. החשיפה המוגברת לשיר עזרה לו לעלות לשיא של מקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הוצג בטריילר השלישי לסרט משנת 2016, "יחידת המתאבדים" והופיע באלבום הפסקול של הסרט.
השיר נכלל בפתיחת הפרק השמיני של הסדרה ריברדייל במרץ 2017, כמו כן, גם במוזיקת רקע עבור תשדיר הפרסומת לרכב משנת 2018, פורד מוסטנג GT, עם הלן האנט ואוון רייצ'ל ווד.
קליפ בבימויו של טיילור כהן יצא לאור ב-1 ביוני 2015.
לאדה סמרה
ה-VAZ-2108, המכונה לאדה סמרה בחלק גדול של מערב אירופה (שהוגדר רשמית כ"לאדה ספוטניק" ברוסיה), היה סדרת מכוניות משפחתיות קטנות שיוצרו על ידי יצרנית הרכב הסובייטית / רוסית AvtoVAZ תחת המותג לאדה, בשנים 1984–2013. שם הדגם סמרה שימש במקור רק לדגמי ייצוא, בברית המועצות אותו דגם נקרא ספוטניק ("מטייל עמית", "לוויין") עד 1991, אז נכנסה גרסת הסדאן של הסמרה לייצור, תוך שימוש בשם הייצוא. זה היה הרכב הראשון בעל הנעה קדמית למכונית בייצור סדרתי שנבנה בברית המועצות לאחר דגם LuAZ-969V. הסמרה שונתה והופצה מחדש במהלך שנות הייצור לפני שהייצור הופסק סופית בדצמבר 2013.
לשכת מורוזוב לעיצוב ובניית מכונות בחרקוב
לשכת מורוזוב לעיצוב ובניית מכונות בחרקוב, המכונה לעיתים קרובות לשכת העיצוב מורוזוב או בקיצור KMDB, היא חברה בבעלות המדינה בחרקוב, שבאוקראינה, המתכננת כלי רכב משוריינים, כולל טנקי המערכה העיקריים T-80UD ו-T-84, כמו גם רק"מים. הלשכה הייתה אחראית לתכנון ובניית רכבי הקרב המשוריינים החשובים ביותר בברית המועצות, כולל סדרת הטנקים BT והטנקים T-34, T-54 ו-T-64. ללשכה קשר הדוק עם מפעל מאלישב.
היסטוריה.
KMDB התחיל כצוות עיצוב טנקים של מפעל הקטר "קומינטרן" (KhPZ, כיום מפעל מאלישב) בשנת 1927, בחרקוב, הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית הסובייטית האוקראינית והיה אחראי על תכנון T-12 ו-T-24.
בשנות השלושים הוגדר צוות התכנון כמשרד עצמאי לעיצוב טנקים בשם T2K והחל לעבוד על סדרת הטנקים BT. בשנת 1936 נקבע המפעל מחדש כ"מפעל מספר 183" ולשכת העיצוב "KB-190". המפעל ייצר גם כמויות קטנות של טנקי T-35 מרובי צריחים והייתה לו לשכת תכנון נפרדת (KB-35) כדי לסייע בפיתוחם.
בשנת 1937 הוקמה לשכת עיצוב נפרדת לבניית תחליף לסדרת הטנקים BT, תחת פיקוחו של מיכאיל קושקין. קושקין דחף את גבולות המפרט שניתן לו והמשיך בפיתוח שהוביל ליצירת T-34, הטנק המיוצר ביותר ואחד הטנקים הטובים ביותר של מלחמת העולם השנייה. ייצורו הסדרתי החל ביוני 1940 בחרקוב, ובהמשך במפעל הטרקטורים בסטלינגרד ובמפעל בניית הספינות סורמובו. באותה שנה מת קושקין ואלכסנדר מורוזוב מונה למעצב הראשי של לשכת העיצוב, תפקיד אותו ימלא במשך שלושים ושש שנות חייו הבאות.
בשנת 1939 אוחדו לשכות עיצוב הטנקים של חרקוב לסוכנות אחת בשם מחלקה 520. בשנת 1941, בגלל ההתקדמות הגרמנית, פונו חנויות המפעל וחנויות העיצוב להרי אורל. המפעל אוחד עם מפעל אוראלווגונזבוד בניז'ני טאגיל למפעל אחד שנקרא מפעל הטנקים של אורל מספר 183.
למרות שיפורי הייצור וההתרכזות בייצור T-34, נמשכו גם עבודות עיצוב חדשות במהלך המלחמה. ה-T-44 החל להיות מיוצר במפעל בחרקוב בשנת 1945, והאבטיפוסים הראשונים של ה-T-54 נבנו במפעל זה.
לאחר תום המלחמה העביר המפעל בהדרגה את הפעילות חזרה לאוקראינה הסובייטית (כיום כמפעל דיזל של חרקוב מספר 75). ייצור T-54 החל באורל וחרקוב בשנים 1947–1948, והמהלך הסתיים עם הקמתה של לשכת העיצוב KB-60M בחרקוב.
במהלך התקופה שלאחר המלחמה העביר מורוזוב פיתוח נוסף של ה-T-54/55 למשרד העיצוב של מפעלי אוראלווגונזבוד, והחל לעבוד על טנק מערכה עיקרי מהדור הבא, שיהפוך לטנק T-64, שעליו אלכסנדר מורוזוב יקבל את אות עיטור לנין.