סיבה נוספת לדימומים מדרכי העיכול התחתונות היא דלקת של המעי הגס- דלקת של המעי הגס יכולה לנבוע כתוצאה ממחלות כגון קוליטיס כיבית, מחלת קרוהן, מחלה זיהומית של המעי הגס הנגרמת מפתוגנים כגון E.coli, סלמונלה, שיגלה, קלוסטירידיום דיפיצילה, פרוקטיטיס כתוצאה מהקרנות שבוצעו עקב סרטן של איברים באגן, ואיסכמיה.
קוליטיס כיבית תגרום לדימומים באופן יותר שכיח מאשר מחלת קרוהן- חולים במחלה זו יכולים לדווח על כ- 20 יציאות דמיות ביממה- טיפול על ידי סטרואידים, 5-ASA, תרופות אימונומודלטוריות ועוד הן עיקר הטיפול- לרוב טיפול כירורגי נדיר במצבים של דמם, אלא אם המטופל מפתח סיבוכים כגון toxic megacolon.
קוליטיס זיהומית תטופל על ידי מתן אנטיביוטיקה (מטרונידזול, וונקומיצין, גנציקלוביר).
פרוקטיטיס כתוצאה מהקרנות (radiation proctitis) הפכה למצב שכיח יחסית בשנים האחרונות לאור טיפולי בקרינה בסרטן הרקטום, סרטן הערמונית וממאירויות גינקולוגיות. חולים אלו מציגים תמונה קלינית של צואה עם דם טרי, שלשול, טנסמוס, וכאבי אגן, ובאנדוסקופיה ניתן לראות את רירית המעי הכוללת טלנגיאקטזיות כתוצאה מההקרנות. הטיפול כולל מתן תרופות נוגדות שלשול, הידרוקורטיזון ו- endoscopic argon plasma.
איסכמיה מזנטריאלית.
איסכמיה מזנטריאלית יכולה להיות על רקע אי ספיקה כרונית של עורקים או וורידים (כתוצאה ממחלות קרדיווסקולריות שונות, ניתוחי כלי דם בטניים שבוצעו לאחרונה, מצבי קרישיות יתר, תרופות שונות ו- ווסקוליטיס). לחולים החווים איסכמיה מזנטריאלית יהיו כאבי בטן ושלשולים דמיים. ב- CT ניתן לראות דפנות מעי מעובים. הטיפול כולל מנוחת מעיים, אנטיביוטיקה ורידית, תמיכה קרדיווסקולרית ותיקון הזרימה למעי. אצל 85% מן החולים האיסכמיה תחלוף, בעוד שאצל 15% מהם יהיה צורך בניתוח לאור איסכמיה מתפשטת וסכנה לנמק של המעיים- סימנים קליניים לצורך בניתוח יהיו עליה בלויקוציטים, חום, טכיקרדיה, אצידוזיס ופריטוניטיס. במהלך הניתוח ייכרת חלק המעי האיסכמי.
אוקטביו פאס
סרטן הרקטום
אדם ליבנה (לנדסברג)
עמרי לרנאו
עמרי לרנאו (נולד ב-1938 בירושלים) הוא כירורג וארכאוזואולוג ישראלי.
למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה בכירורגיה כללית וכירורגית ילדים במרכז רפואי העמק בעפולה ובבית חולים בסנט לואיס בארצות הברית. בתפקידו הקליני האחרון, לפני צאתו לגמלאות, שימש מנהל אחת המחלקות הכירורגיות בבית החולים שערי צדק בירושלים.
לאחר פרישתו, ממשיך לעבוד בחוג לחינוך רפואי באוניברסיטת תל אביב. במסגרת עבודתו מנחה קבוצות קטנות של סטודנטים לרפואה ומלווה אותם בהכשרתם המקצועית בצורה רציפה לאורך שנים תוך מתן דגש על נושא האתיקה הרפואית והיבטים הומניים אשר כרוכים במקצוע.
במקביל לתפקידיו הקליניים פיתח עמרי לרנאו תחביב, שאותו ירש מאביו ד"ר חנן לרנאו, שהיה וטרינר, ותחביבו חקר עצמות דגים עתיקים, כלומר עצמות דגים המתגלות בחפירות ארכאולוגיות. עמרי לרנאו התמחה בנושא, חוקר מכלולי עצמות דגים מחפירות ארכאולוגיות רבות בישראל ופרסם עליהם מחקרים.
חקר עצמות דגים עתיקים
חקר עצמות דגים עתיקים הוא אחד מתחומי המחקר של הארכאוזואולוגיה. דגים היוו מזון לבני אדם גם בימי קדם. כפי שמוצאים עצמות צאן ובקר באתרים ארכאולוגיים, עדות למזונם של תושבי אתר זה או אחר, כך מוצאים עצמות דגים שנותרו באשפה אחרי שבשרם נאכל. בניגוד לבעלי חיים יבשתיים, ששימשו לבני אדם למאכל או כבהמות משא, או שהתקיימו בסמוך לסביבה אנושית (בהם גם עופות), בית גידולם של דגים מתמקד בים ובמקווי מים מתוקים (נהרות, נחלים, בריכות גידול). מכאן ברור למדי שמציאת עצמות דגים באזור הררי (ירושלים למשל), מעידה בעליל על דיג, עיבוד דגים לשימור (ייבוש, המלחה, עישון, החמצה), ומסחר בדגים. דגים טריים ומשומרים היוו חלק חשוב מן התזונה של בני אדם, למצער מאז התקופה הנאוליתית. קיימות עדויות רבות למסחר ענף בדגים שמקורם במצרים בתקופת הברונזה המאוחרת ובתקופת הברזל, ובדגים שמקורם במערב הים התיכון ובחופי האוקיינוס האטלנטי בתקופה הרומית, בתקופה הביזנטית, ואחריהן.
בישראל מספר הארכאוזואולגים המתמחים בשרידי דגים הוא מצומצם. פעיל מאוד בתחום מחקר זה הוא פרופ' עמרי לרנאו.
תקשורת לוויינית
מונטפולצ'יאנו
סטפן ליכטסטינר
בוריס גרבנשצ'יקוב
גרבנשצ'יקוב בוריס בוריסוביץ (ברוסית: Гребенщиков Борис Борисович, נולד ב-27 בנובמבר 1953, בלנינגרד, ברית המועצות), הידוע גם בראשי התיבות ב"ג (BG). הוא זמר, משורר ומוזיקאי המשויך לרוק רוסי ומנהיג להקת אקווריום.
בוריס יסד את להקת "אקווריום" עם חבר הילדות שלו, אנאטולי גוניצקי (ג'ורג'), יוצר ומחזאי בז'אנר האבסורד, סביבות 1972. גרבנשצ'יקוב נחשב לאחד "האבות המייסדים" של מוזיקת הרוק הסובייטית והרוסית, דמות פולחן ואחת האישויות הבולטות של דור הפרסטרויקה. הודות לתרומה האישית שלו, זכה להצלחה בלתי מעורערת במהלך תקופה משנות השמונים של המאה העשרים, ועד היום. על יצירותיו כתובה אנציקלופדיה שלמה ברשת ("מילון עזר לב"גולוגים ואקווריומופילים של פבל סברוב"), ופרשנויות רבות קיימות על משמעויות שיריו.
תחילת הדרך (1953–1979).
גרבנשצ'יקוב, למרות השכלתו הריאלית בתחום של מתמטיקה שימושית, היה צרכן נלהב של תרבות ובמיוחד מוזיקה: עוד בתקופת בית הספר היה מעריץ גדול של להקת הביטלס, לאחר מכן התעמק ביצירתיו של בוב דילן. בוריס התמלא הערכה עמוקה כלפיו, מה שהפך את אקווריום ללהקת בלוז חשמלי בסגנון לאו-פיי, ותוך כדי גם רגאי אקוסטי.
השיר הראשון שתוכנן לגיטרה אקוסטית אי פעם היה הסינגל Ticket to the Ride של הביטלס, ואיתו אקווריום הופיעו פומבית ב-1973. לאחר תקופה קצרה של התנסויות עם שירים באנגלית, בוריס הגיע להבנה כי ישנה דרישה לשירי רוק ברוסית. שש השנים הבאות היו ניסיוניות: הקלטות ביתיות עם ציוד מאולתר, על הופעות גדולות אף לא דובר.
חברי הלהקה חיו בסגנון היפי-סובייטי: הופיעו בהופעות ביתיות ושתו יין-פורט סובייטי זול.
משטר הסובייטי הקשה על נעורים פרועים, הקלטת שירים באופן רשמי היו מחוץ להשגה בשל ניסיונות ביטוי עצמי לא שגרתיים של להקה (רעשים מוזרים, קולות קיבה, מילים הפוכות, קטעי משפטים וכו') אוונגרד דוכאה כעניין של מדיניות המשטר.
כמה הקלטות מאולתרות פרצו באותו (1973) זמן "(“הפיתוי של אקווריום הקדוש",(Iskushenie svyatogo aquariuma)"משלי רוזן דיפפוזור"(Pritchi Grafa Diffuzora),"מינואט לאיכר"(“Menuet Zemledeltsu”))"והיו לא מקצועיות בכלל, אך הפגינו שנינות בלתי רגילה, ארודיציה ותוכן מתוחכם, התעמקות בפילוסופיה של מזרח הרחוק ומיסטיציזם, שמאוחר יותר הפכו לסגנון כתיבה של ב"ג.
השנים הקלאסיות והיציאה מהמחתרת (1980–1988).
תחילת שנות השמונים מהווה נקודת ציון ביצירה של ב"ג ולהקתו. ארטיום טרויצקי מבקר רוק סובייטי ידוע, ודמות מאוד משפיעה, הזמין את אקווריום להופיע בפסטיבל הרוק של טביליסי (1980), שבו הופיעו להקות "מאושרות" על ידי הממשל. "אקווריום" לא קיבלה שם פרסים, אך ללהקה הייתה הזדמנות לפרוץ כלי שליטה אידאולוגיים על ידי מוזיקת רוק. לעומת שאר המשתתפים "אקווריום" התנהגה בצורה שערורייתית ויוצאת דופן על הבמה, מה שזעזע את המארגנים וגרם למעשה להחרמת הלהקה. לאחר האירוע הזה גרבנשצ'יקוב פוטר מעבודותיו במכון מחקר, גורש מהקומסומול, (הוא חידש את חברותו מאוחר יותר), ופעילותו על הבמה הופסקה. ב"ג ומרבית חברי להקה עברו לפעילות מוזיקלית מחתרתית ל-7 שנים הבאות. עם כל זאת ללהקה הייתה הצלחה מסחררת אחרי הפסטיבל, והיא המשיכה בהופעות-דירה אקוסטיות של חברים. שירים התחילו להתפרסם ויצאו כמה בוטלגים.
בשנת 1981 הלהקה נכנסה למועדון הרוק של לנינגרד ותוך 5 שנים הוציאה 5 אלבומים:
"האלבום הכחול" (1981), "המשולש" (1981), "החשמל" (1982), "אקוסטיקה" (1982) ו"טאבו" 1982. בשנת 1982 ב"ג עזר למייק נאומנקו להוציא אלבום "LV", והפיק את האלבום הראשון של ויקטור צוי - "45". ב-1983 יצא אלבום נוסף - "רדיו אפריקה". בשנת 1984 יצא האלבום "איכטיולוגיה", שהתבסס על הקלטות ביתיות של הלהקה.
בשנת 1986 יצא האלבום "עשרה חצים", בו הופיע שירו הידוע, "עיר זהובה", שהופיע מאוחר יותר בסרט הקאלט "אסא". באותה שנה יצאו שירים של "אקווריום" שהופצו לראשונה במערב, בתוך אוסף-ספליט מרובע שנקרא "RED WAVE, 4 UNDERGROUND BANDS FROM THE USSR" שמומן על ידי ג'ואנה סטינגרי, ונמכר בחנויות מוזיקה בארצות הברית. חוץ מאקווריום באוסף היו עוד שלוש להקות: "קינו", "אליסה" ו"משחקים מוזרים" ששיריהם הוברחו אל מחוץ לברית המועצות והופצו על ידי לייבל קטן מהוליווד, קליפורניה. באותו זמן הרבה להקות סובייטיות היו אסורות, או שהופעותיהן היו מוגבלות בפומבי. ב-1986, כאשר האלבום יצא לאור בחו"ל, הפופולריות של להקה עלתה עוד יותר, אומנם לא ניתן היה לדבר על יציאה מהמחתרת: הלהקה כמעט ולא הופיעה ולא הוזכרה ברדיו וטלוויזיה.
דן זהבי
אחים: חגי זהבי
דן זהבי (דנית: Dan Zahavi; נולד ב-6 בנובמבר 1967 בקופנהגן) הוא פילוסוף דני, פרופסור העומד בראש מועצת המחקר של המרכז לחקר הסובייקטיביות באוניברסיטת קופנהגן.
זהבי נולד בקופנהגן שבדנמרק לאב ישראלי ולאם דנית. למד באוניברסיטת קופנהגן וכן באוניברסיטה של לוון בבלגיה.
כתביו מתמקדים בפנומנולוגיה ובעיקר בפילוסופיה של הוסרל. זהבי הוא עורך-שותף של כתב העת "פנומנולוגיה ומדעי הקוגניציה" (Phenomenology and the Cognitive Sciences).
בשנת 2006 זכה זהבי בפרס על מחקריו ממשרד המדע הדני ובשנת 2007 נבחר כחבר בחברה הדנית המלכותית למדע ורוח.
אורי אלון (ביולוג)