ב-2015 סמית' אמר, "עבורנו, זה מעניין עם יש בזה אפלה. מה שזה לא יהיה. מבחינת המילים, אם הייתי שר על רחבות ריקודים או דברים שמחים וורודים יותר, זה לא היה מרגיש לי אמיתי. אני לא יודע למה. אנשים אומרים פעמם רבות, 'הו, אתה כותב מילים עצובות אבל אתה לא אדם עצוב' - ואני באמת לא... אני לא חושב שצריך להיות עצוב כדי לכתוב שיר עצוב, לכולנו יש צד אפל".
קלייב ברנס
קלייב ברנס (Clive Behrens) (1935-1871) היה איש ציבור ביורקשייר שבבריטניה, בן לענף האנגלי של משפחת רוטשילד. היה "Deputy Lieutenant" ושופט שלום ("Justice of the Peace"). נשיא "York Shorthorn Breeders Association".
ביוגרפיה.
ברנס נולד במנצ'סטר בשנת 1871, בן למשפחה אריסטוקרטית יהודית בריטית, בנם של אדוארד ואביגיל (לבית לוקאס) ברנס. אביו של אדוארד, סלומון לוי ברנס, יליד באד פירמונט שבסכסוניה התחתונה בגרמניה, היגר לבריטניה בשנות ה-20 של המאה ה-19. בין השנים 1874-1861 נולדו לאדוארד ואביגיל ברנס עשרה ילדים, התשיעי שבהם היה קלייב.
קלייב ברנס היה מייג'ור בצבא האנגלי וחבר הלגיון הבריטי המלכותי. בשנת 1899 נישא לאוולינה רוטשילד (שמה המלא: שרלוט לואיזה אדלה אוולינה רוטשילד) (1873-1947), בתו של נתן רוטשילד, נציג בולט של משפחת רוטשילד והיהודי הראשון שהתקבל כחבר בבית הלורדים.
לכבוד נישואיהם של אוולינה ומייג'ור קלייב ברנס, העניק להם אביה הברון נתן רוטשילד במתנה את אחוזת "סווינטון גראנג'" (Swinton Grange) שבמחוז יורק. אחוזת סווינטון גראנג', המשתרעת על פני תשעה דונמים, נבנתה על ידי נתנאל רוטשילד. הגנים באחוזה נשתלו וטופחו על ידי הגננים של הלורד רוטשילד, וניטעו בהם דוגמאות של כל המינים הידועים באנגליה. הנכס נשאר בבעלות משפחת רוטשילד עד 1978.
קלייב ברנס היה איש ציבור ידוע באזור יורקשייר. הוא היה "Deputy Lieutenant" וכיהן כשופט שלום. היה נשיא "York Shorthorn Breeders Association".
למייג'ור קלייב ושרלוט היו שלושה ילדים: פגי, ג 'ון וויליאם. וויליאם התקדם בשורות הצבא והתפרסם כקולונל בילי ברנס (Billy Behrens). אחד מבניו של קולונל בילי ברנס נישא למשפחת מק'קורמיק, שהייתה בעלת קשרים משפחתיים קרובים למשפחת רוקפלר. אחד מהם, ג'ון ברנס, מכהן כשופט בבריטניה.
גיסיו של ברנס הם הבנקאי והזואולוג וולטר רוטשילד והבנקאי והאנטומולוג צ'ארלס רוטשילד.
תשלומי חובל
במשפט העברי תשלומי חובל הם חמישה חיובי תשלומים (המכונים במשנה: חמישה דברים) שההלכה מחייבת אדם שחבל בחברו והזיקו בגופו.
חמשת התשלומים הם: נזק, צער, ריפוי, שבת, בושת.
מקור.
על פי המשפט העברי במקרה של נזק גופני אין להתחשב רק בנזק הישיר שנוצר, ועל המזיק לשלם עוד ארבעה תשלומים מלבד תשלום הנזק, המתחשבים בסוגי נזקים שנגרמו מחמתו.
למסקנת התלמוד, חיוב חמישה דברים אלו נלמד מפסוקי המקרא השונים.
פרטי הדין.
בהלכה מובא, שרק כאשר הפגיעה נעשית על ידי האדם עצמו, הוא מתחייב בחמשת התשלומים, אך לא כאשר היא נעשית על ידי בהמתו או רכושו.
כמו כן, ישנם הסוברים שרק כאשר הנזק נעשה בכוונה או ברשלנות חלים חיובים אלו, אך כאשר היה שוגג חייב רק בתשלום הנזק.
לכל הדעות החיוב בתשלומי בושת הוא רק כשהפגיעה נעשית בכוונה.
דין נוסף המוסכם על כולם, הוא החיוב בתשלומי 'נזק' גם כאשר הנזק נעשה באונס, על פי הכלל 'אדם מועד לעולם'.
פירוט התשלומים.
נזק.
תשלומי הנזק הוא חיוב על אובדן קבוע של יכולת השׂתכרות שאירע עקב הנזק.
צער.
בית הדין מעריכים כמה מוכן אדם לשלם כדי למנוע ממנו את אותו הצער שנצטער. לדוגמה אדם שגזרה עליו המלכות שיחתכו את ידו, שמין כמה היה מוכן לשלם על מנת שיחתכו את ידו תחת הרדמה כללית או מקומית למנוע את הצער.
הסיבה שלא שמין, תמורת איזה סכום יסכים אדם לקבל צער כזה, הוא מכיוון שעל מנת שאדם שפוי יסכים שיחתכו את ידו ללא הרדמה במקום לחותכה בהרדמה הוא ירצה על כך סכום גבוה ביותר, אם בכלל ימצא אדם שכזה. אך מאידך - אדם שנגזר עליו שיחתכו את ידו ללא הרדמה, לא ישלם כל סכום שבעולם כדי שיעשו זאת עם הרדמה.
ריפוי.
חיוב המוטל על המזיק לשלם את הוצאות הרופא, בית החולים, תרופות או הניתוח, עד להבראתו השלימה של הניזוק. בתלמוד מובא שאף במקרה שהמזיק מציע לניזק רופא שמרפא בחינם, הוא אינו חייב ללכת לאותו רופא, והמזיק יהיה חייב לשלם לו את ההוצאות שהוציא על הרופא שבחר המזיק. בטעם הדבר אמרו בתלמוד
שֶׁבֶת.
חיוב תשלומי שבת נזכר במפורש בתורה .
תשלום שבת כולל חיוב לשלם את ההפסד שנגרם לניזוק בזמן שבו גופו נפגע ולא יכול היה לעבוד. אם כי, מכיוון שתחת תשלומי "נזק" כבר שילם המזיק את הנזק שנגרם בעקבות חיתוך היד, בתשלומי ה"שבת" חייב המזיק לשלם את הנזק שנגרם בעבודה המועטת שיכול אדם לעבוד גם עם יד אחת – למשל שמירה.
בושת.
חיוב בושת, כולל חיוב תשלומים על הבושה שנגרמה לניזק בשעת הנזק, כגון בעקבות צפייה של אנשים שראו את מעשה הנזק, או שם רע שיצא בעקבות מעשה הנזק (למשל בעקבות מעשה אונס).
במקרים שונים קבעו חז"ל קנסות בסכומים קבועים שעל המזיק לתת לניזק, כגון במקרה שהזיקו בבעיטה, או על ידי שסתר על לחיו.
European Southern Observatory
חוחיות
חוחיות (שם מדעי: Carduelinae) היא תת-משפחה של ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים. זוהי תת-המשפחה הגדולה ביותר במשפחה וכוללת גם את הטנגריים ואת הקרדינליים. כמה חוקרים מוסיפים לקבוצה גדולה זו גם את פרושי הוואי שנחשבת בעיני חוקרים אחרים כתת-משפחה עצמאית.
בני קבוצה זו כוללים את מרבית בני משפחת הפרושיים וכולם בעלי מבנה המותאם לפיצוח זרעים קשים או לשליפתם. הם ניזונים גם על פירות שונים, חרקים ועוד מיני מזונות.
רבים ממינים אלו צבעוניים מאוד ובעלי זמירות נעימות, ובשל כך מספר מינים משמשים כחיות מחמד, ביניהם הקנרית.
סוגים.
בנוסף לסוגים אלה ישנם את בני תת-משפחת הטנגריים והקרדינליים.
אדם מועד לעולם
אדם מועד לעולם הוא כלל הלכתי בדיני אדם המזיק, שפירושו הוא שאדם אחראי על כל נזק שנעשה מחמתו, בין אם קרה בשוגג או אפילו באונס, ויישא בתוצאות מעשיו.
מהות הדין ומקורו.
דין אדם המזיק שונה ממעשי רוב העבירות שאם עשאם באונס פטור מעונש, אך לעניין אדם המזיק אמרו במשנה , לאמור, אדם שהזיק אחראי על מעשיו גם כשנעשו מתוך אונס, ואין זה משנה אם הנזק נגרם ברצונו של המזיק או בשוגג, או באונס תוך כדי שינה.
פרטי הדין.
אונס גמור.
במקרה של אונס גמור, כגון שלאחר שאדם הלך לישון הונחו כלים בקרבתו, נחלקו הראשונים בדינו: לדעת תוספות זהו אונס גמור שבו לא חייבו את האדם. לעומת זאת דעת הרמב"ן שגם במקרה זה נאמר הכלל 'אדם מועד לעולם', וחייב.
אולץ להזיק באונס.
כאמור, אדם שהזיק באונס עצמי, כגון שהזיק מתוך שינה, חייב בתשלום מלא. אך נחלקו הפוסקים לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר. הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור. הראב"ד פסק שפטור, כיוון שמבחינה הלכתית מותר לו להזיק כדי להציל את נפשו, ואין לחייב אדם בתשלום נזיקין, על דבר שמותר לעשותו.
ים של פחד
ים של פחד (באנגלית: Open Water) הוא סרט עצמאי אמריקאי משנת 2003, מותחן אימה בכיכובם של בלנשרד ריאן ודניאל טראוויס אודות בני זוג שיצאו לחופשת צלילה וננטשו בטעות באזור שורץ כרישים בלב האוקיינוס האטלנטי.
הסרט הופק על ידי בעל ואשה, כריס קנטיס ולורה לאו, שניהם צוללנים מוסמכים ומנוסים, בתקציב התחלתי של 120,000 דולר שמומן מחסכונותיהם הפרטיים. חברת Lionsgate שרכשה את זכויות ההפצה, השקיעה בהפקת הסרט תקציב נוסף, ותקציבו הכולל הסתכם בחצי מיליון דולר.
קנטיס כתב את התסריט בהשראת סיפור אמיתי על הזוג הנשוי טום ואיילין לונרגן, שב-25 בינואר 1998 בהיותם בחופשה באתר צלילה בים האלמוגים ליד אוסטרליה, נשכחו בעודם במים ואיש מצוות הספינה והתיירים לא שם לב להיעדרם.
"ים של פחד" זכה בפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2004 (בלנשרד ריאן) ובפרס טריילר הזהב למותחן הטוב ביותר לשנת 2005.
עלילה.
סוזן ווטקינס (בלנשרד ריאן) ודניאל קינטנר (דניאל טראוויס) הם בני זוג מכורים לעבודה ומתוסכלים מכך שהם לא מצליחים לבלות יחד, ולכן מחליטים לצאת לחופשה באיי בהאמה. גם בבוקר יום יציאתם, הם עדיין טרודים בטלפונים ממקומות עבודתם.
בבוקר היום השני לחופשתם מצטרפים סוזן ודניאל לקבוצת תיירים היוצאת בסירת מנוע לאתר צלילה בשם "מג'יק קינגדום" (Magic Kingdom; בעברית: הממלכה הקסומה) מעל שונית אלמוגים, באחריותם של שלושה מדריכי צלילה: דייוויס (מייקל א. וויליאמסון); עוזרו, ג'וניור (ג'ון צ'ארלס); לינדה (קריסטינה זנאטו), אשר גם משיטה את הסירה. בזמן עליית קבוצת התיירים לסירה, עורך דייוויס רישום ומונה 20 איש.
אחד התיירים, סת (סול סטיין), איבד את משקפת הצלילה שלו, ומכיוון שהצלילה מותרת רק בזוגות ואין לסת עם מי לצלול, ממילא הוא לא מורשה לרדת למים יחד עם כל הקבוצה.
כאשר זוג תיירים, בעל ואשתו, חוזרים לסירה, האשה משאילה לסת את המשקפת שלה, והבעל (סטיב לם) מתנדב לרדת שנית למים כדי להיות בן זוגו של סת לצלילה. בהיותם במים, סוזן ודניאל מחליטים להתרחק מעט מהקבוצה. כאשר סת חוזר לסירה בלוויית התייר שירד לצלול פעם שנייה, דייוויס טועה וסופר את התייר ואשתו פעם נוספת. מאחר שלפי הרישום השגוי חזרו מהצלילה 20 איש (למרות שבפועל עלו 18 בלבד), הסירה עוזבת את המקום.