בקיץ 2014 חתם דלפייר במלבורן ויקטורי האוסטרלית על חוזה לשנה. באוקטובר 2014 הבקיע דלפייר את שער הליגה הראשון והיחיד שלו במדי מלבורן ויקטורי, שהיה השער הראשון שהובקע באותה עונת משחקים באוסטרליה, בניצחון 4-1 על ווסטרן סידני וונדררס. בעונה זו סיים דלפייר עם מלבורן ויקטורי במקום הראשון בליגה הסדירה, וזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל האוסטרלית, כשהוא נבחר בסיום העונה לנבחרת מצטייני העונה. במאי 2015 האריך דלפייר את חוזהו בעונה נוספת, שגם בה נכלל בנבחרת מצטייני העונה, ואף זכה בפרס הקרוי מדליית ויקטורי, כאשר נבחר על ידי שחקני הקבוצה כשחקן המצטיין של העונה. בתום עונת 2015/16, פרש דלפייר ממשחק פעיל לאחר שתי עונות בליגה האוסטרלית, בהן נחשב כבלם עם השפעה עצומה ואחד הטובים ביותר בתפקיד זה ששיחקו בליגה האוסטרלית.
קריירה בינלאומית.
דלפייר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, ואף ערך 12 הופעות במדי נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. במרץ 2008 זומן דלפייר לסגל נבחרת צרפת הבוגרת, אך לא ערך בשורותיה הופעות. לדלפייר הופעה אחת בנבחרת המשנה של צרפת, בשנת 2008.
תארים.
עם ליל:
עם שטוטגרט:
עם מלבורן ויקטורי:
תארים אישיים:
אליפות גרמניה בכדורגל 1903
אליפות גרמניה בכדורגל 1903 הייתה העונה הראשונה של התחרות.
התחרות הסתיימה בניצחון של וו.פ.ב. לייפציג.
ארגון האליפות.
התאחדות הכדורגל הגרמנית הוקמה בשנת 1900. בשנת 1903 היא כללה 30 אגודות אזוריות. מנצח תחרות אזורית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. למרות זאת, רק שש קבוצות נרשמו. באותה תקופה, בין חברי ההתאחדות היו גם מועדונים בעלי אופי "גרמני" גם מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית, למשל באימפריה האוסטרו-הונגרית.
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.
בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:
כדורגלנים מצטיינים.
מספר כדורגלנים כבשו 6 שערים במהלך התחרות:
מתיה דלפייר
מתיו דלפייר
מת'יו דלפייר
מ&quot;י
מנחם מנדל טייטלבוים
הרב מנחם מנדל טייטלבוים (נולד י"ט באדר ב' תשכ"ז, 31 במרץ 1967) הוא בנו הבכור של רבי אהרן טייטלבוים, אחד משני אדמו"רי חסידות סאטמר. הרב מנחם מנדל הוא הרב של הריכוז הגדול של חסידי אביו בשכונת וויליאמסבורג ברובע ברוקלין שבניו יורק.
ביוגרפיה.
נולד לסאשא, בת רבי משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ולרב אהרן טייטלבוים. נקרא על שם סב אמו, רבי מנחם מנדל מדעעש שנספה בשואה.
בחודש כסלו תשמ"ד נישא לברכה סימא, בת הרב דוב בעריש מייזליש, חתן סבו רבי משה טייטלבוים. החתונה נערכה בהשתתפות רבבות בקומפלקס ״נסי קולוסיאום״ בניו יורק. לפני חתונתו נסע לישראל והוסמך שם לרבנות על ידי הרב יצחק יעקב וייס והרב משה אריה פריינד. לאחר חתונתו מונה לרב בית הכנסת "עצי חיים סיגעט" בשכונת ויליאמסבורג ומאוחר יותר היה רב קהילת סאטמר באנטוורפן שבבלגיה. בשנת תשס"ו (2006), לאחר עלות אביו לכס האדמו"רות, חזר לארצות הברית ומונה לרב חסידי אביו בוויליאמסבורג. הוא נוסע לשבתות לחסידי אביו בעולם ועורך באטע׳ס. בשנים האחרונות כאשר נוסע אביו אל חסידיו בוויליאמסבורג לראש השנה, הוא שולח את רבי מנדל לקריית יואל. רבי מנדל הוא גם ראש הישיבה לצעירים של סאטמאר בוויליאמסבורג. תיקן תקנות לקהילתו, כגון שאסור להזמין יותר מ-30 אורחים לסעודת בר מצווה ויש לקיימה באולמות זולים.
שלמה נאמן (ראש מועצה)
שלמה נאמן (נולד ב-30 במאי 1973) הוא איש ניהול בכיר, פעיל ציבורי ופוליטיקאי ישראלי, המכהן החל מפברואר 2017 כראש המועצה האזורית גוש עציון.
ביוגרפיה.
נאמן נולד בבירוביג'ן בירת המחוז היהודי האוטונומי שבברית המועצות (כיום ברוסיה). מגיל צעיר השתתף בפעילות יהודית וציונית בעירו ובגיל 16 ייסד את סניף תנועת בית"ר בבירוביג'ן והפך למפקד מעו"ז. באותה שנה, 1990, עלה לישראל. גר תחילה בירושלים ומאז 1991 הוא תושב ישוב כרמי צור בגוש עציון. בוגר ישיבת הר עציון, ואיש חינוך בהשכלתו, בוגר מכללת יעקב הרצוג. שירת בצה"ל כלוחם וחובש קרבי בשריון ולאחר שחרורו עבר במילואים הסבה לרב צבאי בדרגת סרן.
קריירה.
החל משנת 2000 מילא נאמן שורה של תפקידים בסוכנות היהודית, תחילה כשליח באוקראינה ומולדובה, אחר כך כמנהל מערכת החינוך היהודי הפורמלי ולבסוף כמנהל החטיבה לחינוך יהודי במדינות ברית המועצות לשעבר. בין לבין גם ניהל קרן פילנתרופית וקרן השקעות, היה חבר במספר דירקטוריונים של חברות ציבוריות שונות ועוד. שימש יועץ בכיר לשר לירושלים ומורשת ושר להגנת הסביבה זאב אלקין.
נאמן נמנה עם פוקדי הר הבית המתמידים וחבר "אוצר המקדש". הקדיש ספר תורה, שכתב לציון חצי יובל לעלייתו ועליית משפחתו ארצה, לבית כנסת שייבנה בהר הבית.
ב-14 בפברואר 2017 נבחר נאמן לראשות המועצה האזורית גוש עציון, לאחר שהתמודד מול מי שכיהן כסגן ראש המועצה - משה סוויל, בבחירות מיוחדות שהוכרזו עם התפטרותו של דוידי פרל מראשות המועצה. בבחירות המקומיות 2018, שנערכו ב-30 באוקטובר ניצח שוב, בסיבוב שני, את משה סוויל, כשקיבל 56 אחוזים מקולות הבוחרים. את עיקר עשייתו במועצה אזורית גוש עציון מרכז בתחום פיתוח ובנייה בהתיישבות וקידום תהליך סיפוח יהודה ושומרון. גם כיום ממשיך את פעילותו הציבורית והחינוכית לקירוב יהודי ברית המועצות וקליטת העלייה בישראל.
נאמן פעיל במועצת יש"ע, ומכהן גם כראש אגף מזרח-אירופה של המועצה, אשר מתמקד בפעילות מול יהודי ברית המועצות בישראל ובחוץ לארץ.
חיים אישיים.
נאמן נשוי לשלומית, אב לחמישה ילדים ותושב כרמי צור.
איינהרייר
איינהרייר (בנורדית עתיקה: Einherjar, "צבא של איש אחד") במיתולוגיה הנורדית הם אלו שמתו בכבוד בקרב, והובאו לאחר מותם אל היכל ולהאלה בידי הולקיריות.
משמעות השם "איינהרייר" הוא ("צבא של אחד"), והם צבאו הפרטי של האל אודין. האיינהרייר הם אנשים שמתו בקרב בכבוד, עם נשק ביד, והם נלקחים בידי הוולקיריות אל ולהאלה ("היכל המתים") אשר נמצא באסגארד. אלו שלא מתו בקרב, מגיעים להלהיים, עולמה של האלה הל. בוולהאלה האיינהרייר משכימים מדי בוקר לקריאתו של התרנגול גוּלינְקַמְבי ("כרבולת זהב"), ונלחמים לשם האימון והשעשוע. הם הורגים זה את זה במהלך האימונים עד שנותר רק אחד בחיים, ואז קמים לתחייה. הם אוכלים סעודה מפוארת - הטבח אנדרימניר מבשל בקלחת אילדרימיר (Eldhrímnir), את בשרו של חזיר הבר סֵרימְניר ("המושחר"), ואותו מחלק לאיינהרייר. סרימניר הוא חזיר ענק אשר נשחט מדי יום, ובלילה קם לתחייה לספק מזון לסעודת יום המחרת. הם אינם שותים מים, שכן זוהי פחיתות כבוד שאורחיו של אודין ישתו מים פשוטים. מחלבה של העז הֵיידְרוּן מוכן תמד בכמויות גדולות, אשר אותו שותים האיינהרייר. את התמד מגישות להם הוולקיריות עצמן.
האיינהרייר נאספים בידי אודין כהכנה לראגנארוק. לעיתים הם נשלחים בידי האל היימדאל למשימות ביוטנהיים ובמידגארד, אולם נאסר עליהם ליצור קשר עם החיים. כאשר יגיע הראגנארוק, יוביל אודין את האיינהרייר אל הקרב האחרון בוויגְריד כנגד צבא המפלצות והענקים בהנהגתו של לוקי.
יששכר גואלמן
הרב יששכר גואלמן (נולד בה'תש"ג, 1943) הוא ממייסדי מכון מרחבים ומחבר תורני. בעבר היה המפקח המרכז (מפמ"ר) ללימודי תנ"ך בחינוך הממלכתי דתי במשרד החינוך.
ביוגרפיה.
יששכר גואלמן הוא בנו של אלעזר גואלמן, שהיה מזכ"ל הסתדרות הפועל המזרחי וחבר המפד"ל, ונכדו של הרב גדליה גואלמן, שד"ר של ישיבת לומז'ה, ומתלמידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
למד בישיבת כרם ביבנה, ובחורף תשכ"ה, לאחר סיום שירותו הצבאי במסגרת הישיבה, ולאחר התייעצות עם הרצי"ה קוק, עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים.
משנת 1982 עד ראשית שנת 2011 כיהן כמפמ"ר ("מפקח מרכז" - מפקח ראשי) תנ"ך במשרד החינוך, אז הוחלף על ידי מירי שליסל.
ייסד את "מכון מרחבים" להכשרת מורים בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 יחד עם שני אברכים נוספים מישיבת מרכז הרב, הרב אריה שטרן והרב יגאל שפרן, בעידוד ראש הישיבה, הרב צבי יהודה הכהן קוק. שימש כמרצה במכון במשך עשרות שנים. כמו כן, לימד תנ"ך במדרשת הרובע, במכללת אורות ישראל ובישיבת נתיב מאיר.
ערך יחד עם חותנו הרב שלמה זלמן מן ההר והרב פרופ' יהודה איזנברג את הספר דיני צבא ומלחמה של הרב שלמה מן ההר אשר זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית, תשל"ב. ערך גם את ספרו של הרב שלמה זלמן מן ההר 'מהר שלם' - עיוני תנ"ך ; ענייני מקדש. כמו כן, ערך יחד עם הרב איסר קלונסקי את ספרו הקול "קול יעקב : מהלכות התפילה".
הוציא שני כרכים של ספר שמות וספר במדבר אשר מותאם לתוכנית הלימודים בתנ"ך בבתי הספר הדתיים. ספר נוסף שחיבר הוא 'ערבי פסחים' בהוצאת משרד החינוך. כתב יחד עם הרב אלישע וישליצקי את החוברת 'סוגיית הקריאה לשלום במלחמה', חוברת לתלמיד. בשנת תשמ"ב הוציא את החוברת למורים 'מאי חנוכה'. כתב פרק מהספר 'מאורות תהלים', עיונים במזמורי תהלים מאת סֶגֶל ההוראה של מכללת אורות ישראל. מאמריו בתנ"ך מתפרסמים באתר תנ"ך על הפרק.
מתגורר בעיר העתיקה בירושלים, היה נשוי ליהודית (נפטרה בקיץ תשס"ב), בתו של הרב שלמה זלמן מן-ההר. לזוג שבעה ילדים. בתו, יעל אריאל, ניהלה את הכפר הנוער "איילת השחר" במושב יונתן שבגולן. בנו, הרב יאיר הוא מחנך ומרצה במכון מרחבים. בן נוסף, הרב יהושע, הוא ר"מ בישיבת עטרת נחמיה בתל אביב. בתו יפעת, נשואה לרב מיכאל אדרעי, ראש כולל ההלכה בישיבת הר עציון ורב היישוב כפר מימון. גיסיו הם הרב חיים שטיינר, הרב עמיאל שטרנברג, שייקה שפירא והרב חיים מן ההר.
יעקב ברט