צימוד בעזרת מכניזם של אנזים הכופה אינטראקציה בין שתי ריאקציות. לדוגמה, האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז (הידוע כ-GAPDH). האנזים מצמד תגובת חמצון אשר מועדפת מבחינה תרמודינמית ותגובת זרחון אשר לא מועדפת תרמודינמית. הצימוד נעשה על ידי יצירת תוצר ביניים (תיואסטר) לא יציב, בעל אנרגיה גבוהה יחסית וכך מאפשר את המשך התגובה משום שהוא מקטין את אנרגיית האקטיבציה הדרושה לזרחון.
דוגמה.
תהליך הגליקוליזה הוא דוגמה למסלול מטבולי המבוסס על צימוד ריאקציות. הגליקוליזה מורכבת מעשרה שלבים אנזימטיים. שלוש תגובות מתוכם הן המניעות של כל המסלול המטבולי. הן תגובות ספונטניות בעלות 0»ΔG וכך הן דוחפות ומושכות את שאר הריאקציות הלא ספונטניות.
אברהם מנדלר
אברהם (אלברט) מנדלר (3 במאי 1929 – 13 באוקטובר 1973) היה אלוף בצה"ל. נהרג במלחמת יום הכיפורים, כאשר פיקד על עוצבת סיני.
ביוגרפיה.
אלברט מנדלר נולד בכ"ג בניסן תרפ"ט כבן הצעיר לפרידה ויצחק בלינץ שבאוסטריה. בגיל 5 התייתם מאביו. באוקטובר 1938 הצליחה האם לשלוח את אחיו הבכור, יחזקאל, לארץ ישראל.
בפברואר 1940 העפיל עם אמו לארץ ישראל באוניה "סקריה". השלים את לימודי בית הספר העממי בבית הספר "המנחיל" בנחלת גנים, ואת לימודי התיכון עשה בבית הספר מקס פיין בתל אביב.
בראשית שנת 1946 הצטרף להגנה. בסוף ינואר 1948 נשלח לקורס מפקדי כיתות, אותו סיים בהצטיינות. השתתף במבצע נחשון ולאחריו צוות לפלוגה ב' של גדוד 54 של חטיבת גבעתי, אשר הפך אחר כך ליחידת שועלי שמשון ומנדלר מונה למפקדה בשנת 1949. באותה שנה השתחרר מהצבא, אך לאחר חודשים מספר נענה לקריאת מפקדו יוסף גבע ושב לשירות קבע. שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 52, מפקד ענף חי"ר בבה"ד 3, במלחמת סיני היה במטה חטיבת מילואים. לאחר המלחמה היה חניך בפו"ם, ופיקד על גדוד 51 בחטיבת גולני. עבר הסבה לשריון, פיקד על גדוד 52 בחטיבה 7, פיקד על קורס מפקדי פלוגות שריון, שימש סגן מפקד חטיבה 7, סגן מפקד חטיבה 37 וב-1965 מונה למפקד חטיבה 8, חטיבה ממוכנת במילואים. הוא עסק במקביל בהקמתו של מתקן האימונים המרכזי של חיל השריון בצאלים.
במלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 8. תחילה מוקמה החטיבה באזור כונתילה, בדרום קו החזית מול הצבא המצרי. לאחר הכרעת המערך המצרי בחצי האי סיני, הועברה צפונה לחזית הסורית. ב-9 ביוני 1967 תקפה החטיבה, שנערכה באזור גבעת האם בסמוך לכפר סאלד, והבקיעה את המערך הסורי. לאחר קרב קשה נכבשו הכפרים זעורה וקלע. החטיבה נעה מזרחה והייתה שותפה בהשתלטות על קוניטרה.
ב-1968 התמנה לסגן מפקד גייסות השריון (בדרגת תת-אלוף).
בשנת 1972 מונה למפקד עוצבת סיני (אוגדה 252) והועלה לדרגת אלוף. הוא הקפיד לשמור על מורל חייליו, במטרה למתן את תחושת הניתוק מהעורף.
מותו.
ב-8 באוקטובר 1973 אמור היה לפנות לקלמן מגן את מקומו בפיקוד על אוגדה 252, אך מלחמת יום הכיפורים שפרצה יומיים קודם לכן ביטלה חילופים מתוכננים אלה. ב-13 באוקטובר נהרג האלוף מנדלר ממארב טילי סאגר בציר פוררת בעת שצפה מנגמ"ש הפיקוד שלו אל עמדות המצרים באזור הגזרה הדרומית של תעלת סואץ. עמו נהרגו העיתונאי רפאל אונגער, רל"ש האלוף מנדלר וכן ארבעה לוחמים, למעט הנהג שחילץ את הנגמ"ש לאחור. יש הסוברים כי הצבא המצרי ניסה לאכן את האלוף במיוחד, לאחר שמפת הקוד "סיריוס" נפלה לידיו, ויש הסוברים שהריגתו לא הייתה מתוכננת.
מנדלר נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול. הותיר רעיה, שולמית לבית יעקבזון (השניים נישאו באוקטובר 1962), שתי בנות, אם ואח. לאחר מותו הוחלף מנדלר על ידי האלוף קלמן מגן.
הנצחתו.
על שמו נקראו רחובות במספר ערים בארץ (בהן תל אביב, באר שבע, רמת גן ובית שמש) ובסיס צבאי (מחנה פלוגות) הסמוך לקריית גת.
בשנת 2003 יצר מוטי רוזנבלום את הסרט "היי אדם" על סיפור חייו ומותו של מנדלר.
אלברט מנדלר
קרבוניק אנהידראז
קרבוניק אנהידראז (CA) הוא אנזים השייך למשפחת המטלואנזימים (אנזימים המכילים אטום מתכת אחד או יותר החיוני לפעילות האנזים). האתר הפעיל באנזים זה מכיל יון אבץ. אנזים זה מזרז באופן קטליטי את הפיכת פחמן דו-חמצני לביקרבונט ופרוטונים. זוהי ריאקציה המתרחשת לאט למדי בהיעדר קטליזטור.
קרבוניק אנהידראז מגדיל במידה רבה את קצב הריאקציה, כאשר קצב ריאקציה אופייני לכמה צורות שונות של האנזים נע בין 104 ל-106 תגובות לשנייה.
מבנה ותפקוד.
ישנן כמה צורות שונות של קרבוניק אנהידראז המופיעות בטבע. לדוגמה, צורת ה-"α-carbonic anhydrase" הנוכחת בבעלי חיים. התפקיד העיקרי של אנזים זה בבעלי חיים הוא להמיר את פחמן דו-חמצני והביקרבונט על מנת לשמור על שיווי משקל של חומצה-בסיס בדם, ברקמות השונות וכדי לעזור בהוצאת פחמן דו-חמצני מהרקמות השונות.
צמחים מכילים צורה אחרת של האנזים הנקראת "β-carbonic anhydrase". זהו אנזים השונה במקצת מ-"α-carbonic anhydrase" אך משתתף באותן הריאקציות וגם כן משתמש ביון האבץ באתר הפעיל שלו. בצמחים, קרבוניק אנהידראז עוזר להעלות את ריכוז ה-CO2 בתוך הכלורופלסט במטרה להגביר את קצב הקרבוקסילציה (קיבוע פחמן דו-חמצני) של האנזים רוביסקו. זוהי ריאקציה המביאה CO2 ליצירת סוכרים של פחמן אורגני במהלך הפוטוסינתזה. הריאקציה תוכל להתקיים רק כאשר יהיה שימוש בצורת ה-CO2 ולא בצורה של חומצה פחמנית או ביקרבונט.
כמו כן, נמצא כי אנזים ממשפחת הקרבוניק אנהידראז מצורניות ימיות משתמש ביון קדמיום, בעת מחסור באבץ. דבר זה יכול לאפשר גדילת פיטופלנקטון (כמו צורניות) באוקיינוסים בהם ריכוז האבץ עשוי להיות נמוך מאוד. לפני גילוי זה, קדמיום נחשב כמתכת כבדה ורעילה מאוד ללא תפקוד ביולוגי מסוים.
ריאקציה.
קצב הריאקציה של קרבוניק אנהידראז נחשב מהיר מאוד יחסית להרבה אנזימים אחרים, והוא נחשב ל"אנזים מושלם" כיוון שקצב הריאקציה שלו כל כך מהיר כך שהוא מוגבל רק על ידי קצב הדיפוזיה של הסובסטרט שלו.
ברקמות בהן יש ריכוז גבוה של CO2 (לדוגמה, בכלי הדם בקרבת שרירים) תזורז הריאקציה:
בעוד שהריאקציה ההופכית תזורז כאשר ריכוז CO2 יהיה נמוך (בריאות).
מנגנון פעולה.
הקבוצה הפרוסטטית (אבץ בדרך כלל) קשורה בשלוש עמדות על ידי טבעות האימידזול של חומצת האמינו היסטידין. לעמדה הרביעית נקשרת מולקולת מים. סידור זה, גורם לקיטוב (פולריזציה) של מולקולת המים, כל שיכול להיווצר יון הידרוקסיד, שהוא נוקלאופיל חשוב בתגובה זו. בנוסף, היסטידין רביעי ממוקם קרוב למקום קישור המים ויכול לקבל פרוטון (קטליזת חומצה-בסיס) ולכן לסייע ליצירת ההידרוקסיד באתר הפעיל.
האתר הפעיל מכיל גם כיס מיוחד עבור פחמן דו-חמצני המביא אותו קרוב לקבוצת ההידרוקסיד מה שמאפשר להידרוקסיד לתקוף את פחמן דו-חמצני ליצירת ביקרבונט.
משפחת הקרבוניק אנהידראז.
ישנן שמונה מחלקות שונות של קרבוניק אנהידראז - α, β, γ, δ, ε.
בין מחלקות אלו אין דמיון משמעותי ברצפי חומצות האמינו שלהן, וברוב המקרים נחשבות כדוגמה טובה לאבולוציה מתכנסת.
דגל קוסובו
בדגל קוסובו (בסרבית: Zastava Kosova; באלבנית: Flamuri i Kosovës) נראים שישה כוכבים לבנים המעוצבים בקשת מעל מפה זהובה של קוסובו על רקע כחול. ששת הכוכבים מסמלים את הקבוצות האתניות העיקריות במדינה: אלבנים, בוסניאקים, גוראנים, סרבים, טורקים וצוענים. העיצוב מזכיר בצבעיו ובעיצובו את דגל בוסניה והרצגובינה. גם בוסניה והרצגובינה הייתה נתונה לשלטון זמני בחסות האו"ם, ודגלה עוצב בהשראת דגלי האו"ם והאיחוד האירופי, ומתוך כוונה לייצג את מגוון הקבוצות האתניות החיות בה.
העיצוב מבוסס על הצעה שהוגשה בתחרות שערך האו"ם ביוני 2007, שהניבה כ-1000 הצעות שונות. תנאי התחרות קבעו כי הדגל המוצע לא יכלול את הסמל הלאומי האלבני או הסרבי, ולא יהיה מבוסס באופן בלעדי על צבעי הדגל האלבני (אדום-שחור) או הסרבי (תכלת-לבן-אדום).
ז'קואה מונו
יצחק עמדי
הרב יצחק עמדי (ה'תרפ"ו, 1926 - ג' בטבת ה'תשע"ז, 1 בינואר 2017) היה מחנך, רב המושב עין העמק ומייסד המרכז הרוחני ליהודי כורדיסטן, בעל אות יקיר ירושלים לשנת 2000.
ביוגרפיה.
נולד לשבתאי ולרחל בעיר עמדיה שבכורדיסטן העיראקית, על גבול טורקיה. בהיותו בגיל 8 החליטו הוריו לעלות לישראל והמתינו פרק זמן של שנתיים בעיר מוסול כדי לקבל אישור עלייה, ובה בעת הצטיין בבית הספר המקומי במוסול. לבסוף עלה עם הוריו לישראל, ומשפחתו התיישבה בעיר העתיקה שבירושלים. כאן התחנך בתלמוד תורה של עדת הספרדים, ולמד שם במשך כשנתיים. לאחר מכן עברה משפחתו להתגורר בשכונת הכורדים "זיכרון יוסף" בירושלים, הממוקמת במרכז העיר בפאתי שכונת נחלאות ובסמוך לשוק מחנה יהודה. לאחר מכן למד בישיבת פורת יוסף, ולאחר ארבע שנים עבר לישיבת מרכז הרב, שם למד אצל הרב יעקב משה חרל"פ.
הוסמך לשוחט ובודק על ידי הרב מרדכי מיוחס, ראש השוחטים בירושלים, וסמיכתו אושרה גם על ידי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. בשנת 1947 (ה'תש"ז) החל לשמש כרב ושוחט במושב עין העמק. בתקופה זו העניק שירותי דת גם ביקנעם. כשהגיעה לישראל העלייה הגדולה מעיראק וכורדיסטן, נשלח אל מעברת הקסטל, שם התרכזו רובם של העולים, וארגן את תחום החינוך במעברה. גם כאשר הפכה המעברה להיות היישוב "מעוז ציון" היה עושה את דרכו מירושלים יום-יום למעוז ציון כדי לטפח את החינוך של הילדים במקום.