בשנותיו האחרונות כתב קוהן את זיכרונותיו שכונסו בספר עב כרס (למעלה מ-400 עמודים) גדוש ברגשות כעס, התמרמרות, ויש הטוענים אף צדקנות מתחסדת. הספר יצא לאור שש שנים לאחר מותו ובו הוא טוען כי ב"פרשת רקטוס" הוא נפל קורבן לקנוניה מתוכננת שקשרו נגדו גרימנשטיין, אוצאסק והופר. בזיכרונותיו ציין שגם אביו סבל בגלל השם קוהן, ודימה את נשיאת שמו זה לדרך ייסורים פרטית משלו.
במרבית המקורות של הכנסייה מתואר סיום כהונתו כהתפטרות מרצון ודווקא מקורות חוץ כנסייתיים, רבים מהם יהודים, מוסרים מידע מדויק על נסיבות פיטוריו.
קוהן מוזכר בספרו של ירוסלב האשק, החייל האמיץ שווייק, כדוגמה לכומר ממוצא יהודי בעת תיאור דמותו של הכומר השתיין אוטו כץ. בשנת 1934 בגרמניה, בזמן המשטר הנאצי, פורסמה סאטירה אנטישמית מרושעת העושה שוב שימוש בדמותו ובמוצאו היהודי של קוהן. בה מברכת דמותו של קוהן את הארכיבישוף של מינכן באותה עת, (Michael Faulhaber) על דרשתו היוצאת נגד האנטישמיות.
בית הכנסת נחלת יעקב (ירושלים)
בית הכנסת האשכנזי נחלת יעקב הוא בית הכנסת האשכנזי הראשון שנבנה מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים ונבנה בשנת התרל"ג (1873). בית הכנסת ממוקם בשכונת נחלת שבעה שבמרכז העיר ירושלים. כיום בית הכנסת משמש גם כבית חב"ד.
לבית הכנסת יש קומה אחת ובה שלושה חדרים המסודרים בצורת ריבוע, החדר האמצעי משמש כחדר התפילה בעוד ששני החדרים האחרים משמשים כעזרת נשים ומבוא לעזרה. לעיתים החדרים משמשים גם כבית מדרש, בעבר העזרה שמשה כבית מדרש קבוע.
היסטוריה.
הקמת בית הכנסת.
בעקבות מגפת הכולרה בעיר העתיקה של ירושלים שנמצאת בתוך החומות שהתרחשה בשנת 1866, וכחלק מתהליך היציאה מן החומות, שבע משפחות, ביניהן משפחתו של נשיא מדינת ישראל העשירי ראובן ריבלין, חכרו אדמה ובנו בשנת 1869 את השכונה השלישית היהודית מחוץ לחומות בשם "נחלת שבעה".
בית הכנסת נוסד בראש חודש ניסן של שנת 1873 בשכונת נחלת שבעה שבירושלים. השכונה נחלת שבעה היא בין השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות ירושלים, ונחלת יעקב הוא בית הכנסת הראשון שנבנה מחוץ לחומות. הגבאים הראשונים של בית הכנסת היו יואל משה סלומון, אריה לייב הורוביץ ויוסף ריבלין. רב בית הכנסת הנוכחי הוא הרב יוסף יצחק סלונים, מצאצאי שושלת אדמו"רי חב"ד שגרה בחברון. הממלא את מקום אביו הרב זאב דב סלונים שכיהן כרב בית הכנסת עשרות שנים עד פטירתו. גם הרב יהושע פישל זקס שימש כרב בית הכנסת.
מספר שנים לאחר הקמתו בשנת 1888, הוקם מולו בית כנסת ספרדי בשכונה בשם "אוהל יצחק", הממוקם בסמוך לו, על ידי ר' יצחק רקנטי. בית הכנסת נחשב לאחד מבתי הכנסת המפוארים ביותר בשכונה.
המאה ה-20 ואילך.
בית הכנסת כמעט ונסגר בתקופת מלחמת העולם הראשונה עקב נזק נרחב שנגרם למבנה. בתקופה שלאחר הקמת המדינה, בית הכנסת כמו שאר בנייני השכונה יועד על עיריית ירושלים להריסה וכמעט שהוחרב בעקבות החלטה להקים אזור סיטי בירושלים. ההחלטה בוטלה בעקבות מחאות נמרצות של תושבי ירושלים והעירייה בחרה לשמר את המבנים העתיקים.
למרות ההחלטה שלא לשפץ את האזור בשל האתרים ההיסטוריים, נעשו עבודות קלות לשדרוג התשתיות ברחוב יואל משה סלומון בו בית הכנסת ממוקם, ביניהן החלפת תשתיות וריצוף הרחוב. העבודות נגמרו ביוני, 2019.
מעון ניב
מעון ניב הוא מתחם של שלושה מבנים חד-קומתיים ברחוב עמק רפאים בירושלים, ששימש עד 2005 מעון לילדים חירשים ונערות חוסות. נבנה בסוף שנות ה-20 על מתחם של 3.6 דונם. כיום המתחם נטוש ומיועד להקמת מרכזי פנאי ומלון בוטיק.
היסטוריה.
מעון ניב היה מוסד לילדים חירשים בירושלים. המעון שימש כמקום מגורים לילדים חירשים בין הגילאים 10 ו-17. המעון נבנה בשנות ה-20 בתקופת המנדט הבריטי, בסגנון ערבי מסורתי.
סגירת המעון.
בשנת 2005 הוחט בעיריית ירושלים כי המעון יסגר והילדים הנמצאים בו יועברו לכפר הנוער אונים בכפר סבא. בזמן סגירת המעון חסו בו שמונה ילדים חירשים מרקע סוציו-אקונומי נמוך. מכיוון שכפר הנוער מאחסן למעלה מ-200 תלמידים, רובם בני נוער, בעוד שחלק מהילדים במעון היו בגילאים נמוכים, קמה התנגדות לסגירת המעון והעברת הילדים מצד ההורים. ההתנגדות בעיקר הייתה נגד העברת הילדים לכפר הנוער אונים ולא למשפחתונים או חזקה פרטית אחרת, ופחות נגד סגירת המעון. כחלק מהמאמצים שלחה יושבת ראש ועד ההורים בירושלים אתי בנימין מכתב ליושב ראש ועדת החינוך של הכנסת נגד העברת הילדים למסגרות אחרות, אולם המאמצים עלו בתוהו.
הקמת מרכז הבילוי.
בשנת 2010 עלתה תוכנית בעיריית ירושלים להפוך את מתחם שלושת המבנים ששמשו בעבר את מעון ניב למרכז בילוי. על פי התוכנית, המתחם ישמש כמקום כניסה ויציאה מחלקו העירוני של פארק המסילה, שישתרע לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה בירושלים. במסגרת התוכנית, ישופצו וישומרו שלושת המבנים הישנים ששימשו את מעון ניב, ובמקום יבנה מתחם בילוי הכולל בתי קפה ומסעדות. כמו כן, המקום ישמש כנקודת מוצא למסלולי טבע ממנה יהיה ניתן לצאת לפארק המסילה ולעמק פרי הר.
אולם, על אף התוכנית, בשנת 2011 פרסמה עיריית ירושלים מכרז למכירת המתחם לידיים פרטיות. על פי המכרז, המתחם ימכר ב-37.5 מיליון שקלים, והזוכה במכרז יקים בו מרכז תרבות ומלון בוטיק. בעקבות ההכרזה, המועצה לשימור אתרים דרשה לבטל את המכרז בטענה שלישראל אסור למכור נכסים היסטוריים שכאלו, ושיש חשש שהערך ההיסטורי של המקום לא יישמר.
שברון (סטטיסטיקה)
שברון (באנגלית: quantile) הוא מונח בסטטיסטיקה, שמתייחס לנקודת חתך שמתחתיה נמצאה החלק ה-q (כאן formula_1) מהאוכלוסייה.
שברון של משתנה מקרי.
יהי formula_2 משתנה מקרי ממשי. נסמן את פונקציית ההתפלגות המצטברת formula_3 כאשר P מסמן הסתברות. השברון ה-q של X עבור formula_1 הוא הערך formula_5 כך שמתקיים formula_6
אם F פונקציה מונוטונית עולה ממש אזי formula_7.
שברון של התפלגות אמפירית.
נניח שדגמנו formula_8 נתונים מהתפלגות כלשהי, לא ידועה. נסדרם בסדר עולה: formula_9 ונצייד את הנתונים בהתפלגות אמפירית: formula_10
השברון ה-q הוא המספר formula_11 ש-formula_12 מהנתונים קטנים ממנו או שווים לו. הגדרה זו קצת בעייתית כי לא ברור ממנה איך להתייחס לשברון כאשר formula_13 איננו שלם, וישנן מספר גישות לנושא. אחת הגיסות הנפוצות היא ממוצע משוקלל של שני הערכים הסמוכים למספר זה. נסמן formula_14 ואז formula_15
אנו רואים שכאשר formula_16 אזי formula_17.
דוגמה.
לדוגמה, החציון formula_18. עבור n אי-זוגי (formula_19), מתקיים formula_20
ואז
formula_21
ועבור n זוגי (formula_22) נקבל formula_23 ואז formula_24
שברונים שימושיים.
מלבד החציון, שהוא השברון formula_25, נפוצים בשימוש גם הרבעונים העליון formula_26 והתחתון formula_27, עשירונים, אחוזונים ואלפיונים.
ישיבת חברון-גאולה
ישיבת חברון-גאולה היא ישיבה חרדית ליטאית שהייתה קיימת בירושלים. הישיבה הוקמה בשנת תשמ"ז (1987) במבנה ישן של ישיבת חברון כנסת ישראל שהתפנה על ידי ישיבת חברון כנסת ישראל עם עזיבתה לשכונת גבעת מרדכי בשנת תשל"ו (1976).
הישיבה הוקמה על ידי רבי חיים סרנא, בנו של ראש ישיבת חברון כנסת ישראל רבי יחזקאל סרנא.
הרקע להקמת הישיבה.
בשנת תשמ"ז פרש הרב חיים סרנא מישיבת חברון כנסת ישראל עקב מחלוקת עם מנהל הישיבה יצחק חברוני בנו של הרב משה חברוני. לאחר הסכם פשרה, הקים הרב סרנא ישיבה משלו בבניין הישן של הישיבה בשכונת גאולה. ישיבתו כונתה "ישיבת חברון-גאולה", הישיבה נועדה לשמש כהמשך לישיבת חברון כנסת ישראל ההיסטורית.
בראשות הישיבה עמדו הרב חיים סרנא והרב שמואל יעקב בורנשטיין.
בשנת תש"ס (2000) עם הקמתה של ישיבת 'קריית מלך' בבני ברק, הוזמן הרב שמואל יעקב בורנשטיין לכהן בה כראש ישיבה, בעקבות זאת עזב את הישיבה ועבר לגור בבני ברק. עם עזיבתו זומנו לישיבה המשגיח הרב נפתלי קפלן והרב יהושע אייכנשטיין. כחלק משיפור הלימוד בישיבה הוחלט על הקמת שני בתי מדרש בתוך בנין הישיבה, כשהאחד מכיל את בחורי הישיבה הבוגרים יותר, והשני נקרא בשם 'כנסת יחזקאל', במהלך השנים עזבו השניים את הישיבה ובתי המדרש התאחדו.
הישיבה בהר נוף.
לאחר פטירת הרב חיים סרנא (תשע"א), שימש הרב אלחנן שוימר כראש ישיבה בפועל. בשנת תשע"ב החליט הרב ברוך סולובייצ'יק חתנו של הרב סרנא ויורשו, להשכיר את מבני הישיבה, ולמזג את הישיבה עם ישיבת כנסת מרדכי משכונת הר נוף. בשנת תשע"ג עזב הרב שוימר את הישיבה, מה שהיווה סתימת הגולל על ישיבת חברון גאולה.
בנין הישיבה.
בנין הישיבה הושכר לישיבת "אמיתה של תורה", ובשנת 2021 שכרה ישיבת "משכן שלמה" בראשות הרב פרוידיגר את הבניין.
מפרצון פאלאקאריה
מפרצון פאלאקאריה (באנגלית: Palakariya Cove ; בבולגרית: ׂзалив Палакария) מפרצון בחוף הצפון-מערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרצון 3.2 קילומטרים, ואורכו של המפרצון (כניסתו לתוך היבשה) 2 קילומטרים.
הכניסה למפרצון נמצאת דרומית לנקודת בברש.
היסטוריה.
מיפוי המפרצון.
המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
המפרצון נקרא על שם הנהר פאלאקאריה שבמערב בולגריה.
קרחון שטרנה
קרחון שטרנה (באנגלית: Shterna Glacier ; בבולגרית: ледник Щерна) הוא קרחון באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
הקרחון, שאורכו 3.6 קילומטרים (בכיוון מזרח-מערב) ורוחבו 2.2 קילומטרים (בכיוון צפון-דרום), מנקז את המורדות הצפוניים של הרי ברוגמאן, וזורם לכיוון צפון אל תוך מפרץ בואהגאנייוק.
הקרחון ממוקם צפונית-מזרחית לקרחון סיגמן.
היסטוריה.
מיפוי הקרחון.