הסרט "צלילה חוזרת" שהפיק, זכה בפרס הסרט הטוב בישראל ל-1981 והשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-1982.
מוקדי הוא פעיל שלום ותיק. בשנים האחרונות ביים סרטים העוסקים בפעילות שלום בין ילדים ונוער הקשורות בחינוך האנתרופוסופי, בהם "אקיחיריה" (השלום האולימפי), המתעד ילדים מ-10 קהילות באזורי סכסוך בעולם שנפגשים בדלפי ואולימפיה לתחרויות-שלום, ו"פרחי התקווה", על ילדים בני תשע מישראל ופלסטין, שמעבדים יחד חלקות אדמה במשך שנה שלמה. על הסרט "פרחי התקוה", המוקרן במאות בתי ספר בארץ ובעולם, כתב דויד גרוסמן: "בפשטות ובעדינות לוקח אותנו הסרט לעצם שורשיהם של הדברים, אלה שכמעט נשכחו אחרי עשורים של חיים באזור אסון – אל המגע הטבעי והחם שבין ילד אחד לאחר... כשצפיתי בסרט, חשתי עד מה קרובים – ממש בהישג יד – הסליחה והזרע הנדיב שעדיין חיים בנו, שהננו נידונים כביכול להתעלם מהם, כדי שנוכל 'למלא את תפקידנו' הנורא בסכסוך."
ספריו האחרונים של מוקדי כוללים את הטרילוגיה על חיי עמוס הנביא, "חיי נביא", שעליה נכתב שהיא "אחת היצירות הספרותיות הגדולות שנכתבו בארץ בעשור האחרון" (נסים קריספיל, מעריב, 9.6.95); קובץ הסיפורים אחותי איליאה על ילדה המנהלת שיחות עם אחותה שהלכה לעולמה, ו"פרדיגמה יהודית חדשה", עיון במשבר הרוחני שביהדות בת זמננו והרומן פשוט לחיות, המבוסס על חיי אביו, יהושע ברנדשטטר, תחת השלטון העות'מאני והבריטי במושבה יבנאל בגליל ובאחד מראשוני הקיבוצים בעמק יזרעאל.
ב-2006, תרגם וביים מוקדי בהפקה ישראלית-פלסטינית את "הסערה", מחזהו האחרון של ויליאם שייקספיר בשיתוף פסטיבל כפר בלום. על ההצגה בה גילם מוקדי ארבע דמויות, כתב פרופ' גד קינר מאוניברסיטת תל אביב: "הפקת 'הסערה' היא אחת החוויות התרבותיות המעמיקות, האנינות והמענגות ביותר בהן צפיתי על במה ישראלית מזה זמן רב... איזה עולם אמיץ, חדש, נהדר יצרתם עבורנו בעיבורה של השממה הצחיחה כל כך של זירת התיאטרון הישראלי הממוסד!"
ב-2012 הוציא מוקדי לאור רומן בשם "מלאכים על התקרה", שמספר על ישראלי ופלסטיני המגלים אם משותפת בברלין. הספר התפרסם בישראל ובגרמניה במקביל.
חיים אישיים.
עמוס מוקדי גר בתל אביב עם ברכה ציטרין ולו חמישה ילדים. למוקדי שלוש אחיות-למחצה מבוגרות ממנו. אחותו מרים שפילמן, בתו של יעקב רוזנר, בעלה הראשון של מרגוט.
בנותיו של אביו ורחל קטינקא): הבכורה, תרצה טנאי, הייתה ציירת ומאיירת ואשתו של המשורר שלמה טנאי; הגר ברץ נישאה לעמוס ברץ, בנם של מרים ויוסף ברץ.
מוקדי הוא אחיינה (בן אחיה) של הציירת רבקה ריגר קפלן ודודנה של בתה, הציירת ויוצרת ההדפסים שלומית הבר-שיים; דודנו (בן אחיו של אביו) של הצייר משה מוקדי; ודודן שני (מצד אביו) של הצייר מיכאל ארגוב (זינגר) ומהנדס האווירונאוטיקה פרופ' יוסף זינגר.
אבחון פסיכולוגי
המכונאי (2011)
המכונאי (באנגלית: The Mechanic) הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא לאקרנים ב-2011 בהשתתפות ג'ייסון סטיית'האם, בן פוסטר ודונלד סאת'רלנד, ובבימויו של סימון ווסט. הסרט גרף בקופות $51,070,807. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט בעל אותו השם משנת 1972 בכיכובם של צ'ארלס ברונסון בתור ארתור בישופ וז'אן מייקל-וינסנט בתור בנו של המנטור שארתור רצח.
עלילה.
ארתור בישופ (ג'ייסון סטיית'האם), הוא "מכונאי", מתנקש בעל קודים קפדניים ביותר. לבישופ יכולת יוצאת דופן לחיסול "מטרות" שניתנו לו מראש, כאשר ל"קורבנותיו" אין יכולת התנגדות של ממש. לאחר שחברו הטוב, המנטור הארי (דונלד סאת'רלנד) נרצח, עומדת מולו מטרה אחת בלבד, לנקום את מות חברו הטוב, כאשר גם בנו של המנטור (בן פוסטר) מבקש להצטרף אל בישופ במסע הנקמה.
נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב
נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב (רשמית "אדמירל הצי הסובייטי קוזנצוב"; ברוסית: Адмирал Флота Советского Союза Кузнецов) היא נושאת המטוסים היחידה בשירות הצי הרוסי. נושאת המטוסים נבנתה במיקולאייב, אוקראינה, על ידי מספנת הים השחור (ChSZ), ונושאת את שמו של האדמירל ניקולאי גרסימוביץ' קוזנצוב, שהיה מפקד הצי הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה.
במסגרת נושאת המטוסים מסדרת "אדמירל קוזנצוב", נבנו בפועל שתי נושאות מטוסים:
נכון להיום, נושאת המטוסים מפעילה מסיפונה את כלי הטיס הבאים:
ב-5 בדצמבר 2007, נושאת המטוסים הובילה צי של אוניות קרב לתמרונים באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון, כחלק מרצונו של הצי הרוסי להתפשט ולהגדיל את עוצמתו הימית.
הבנייה.
נושאת המטוסים הכבדה "טביליסי" (שמה הראשון של "אדמירל קוזנצוב") הייתה נושאת המטוסים החמישית של ברית המועצות והיא הושקה על ידי מספנת הים השחור ב-1 בספטמבר 1982. ב-22 בנובמבר 1982 נושאת המטוסים הפכה לנושאת המטוסים "ליאוניד ברז'נייב". בדצמבר 1985 הורדה הספינה למים.
ב-21 באוקטובר 1989 הספינה ביצעה סדרת ניסויי טיסה של מטוסי קרב. בבדיקות אלה בוצעו ההמראה והנחיתה הראשונים. ב-4 באוקטובר 1990 שינתה את שמה שוב והפכה ל"אדמירל קוזנצוב". באותה שנה נושאת המטוסים נקלטה לשירות בצי הצפוני והעיר סברומורסק הייתה למעגן הראשי שלה.
בשירות הצי.
ב-23 בדצמבר 1995, במלאת 300 שנה לצי הרוסי, נושאת המטוסים יצאה אל הים התיכון וביצעה תמרונים צבאיים משותפים עם הצי האמריקני והיא שבה לבסיסה רק ב-22 במרץ 1996.
נושאת המטוסים מבצעת תמרונים ותרגילים צבאיים להגדלת מוכנותה וטרם השתתפה במערכה צבאית. במהלך השנים עברה נושאת המטוסים שיפוצים רבים (בשנים 1996-1998, בשנים 2001-2004 ובשנים 2007-2008). תאגיד "סבמאש", שהיה מעורב בייצור נושאת המטוסים, מתכנן שורת תוכניות מודרניזציה נרחבות בשנים 2012-2017.
בשנת 2000 נושאת המטוסים השתתפה במבצעי חילוץ והצלה לאחר טביעת הצוללת הרוסית קורסק וב-2004 נטלה חלק בתרגיל צבאי ימי גדול שבו השתתפו כל ספינות הדגל של הצי הרוסי, לרבות סיירת הקרב פיוטר הגדול וסיירת הקרב מרשל אוסטינוב.
ב-17 באוקטובר 2016 נצפתה נושאת המטוסים על ידי מטוס ביון של הצבא הנורווגי כשהיא מפליגה יחד עם ספינות נוספות בדרכה למערכה בסוריה, וממנה המריאו מטוסים להפצצות בסוריה. תקלות טכניות הביאו להתרסקותם של שני מטוסים בניסיון נחיתה לאחר סבב הפצצה בזמן שנושאת המטוסים שירתה את הצבא הרוסי במבצע הרוסי בסוריה כחלק של שייטת הים התיכון של הצי הרוסי מנובמבר 2016 ועד 6 בינואר 2017.
שיפוץ ושדרוגים.
הצי הרוסי הודה לא פעם כי נושאת המטוסים "אדמירל קוזנצוב" ממלאת את תפקידה נאמנה אך יש צורך בנושאות מטוסים נוספות, חרף ביטול פרויקט נושאות המטוסים מסדרת קייב. לבניית נושאת המטוסים החדשה התגייסו שלוש מספנות שונות, כדי לענות על דרישות הסיוע האווירי של הצי. עם זאת, המשבר הכלכלי והארגוני בשנות ה-90 הפך אפילו את אחזקת "אדמירל קוזנצוב" למשימה קשה.
המפקד העליון של הצי הרוסי, אדמירל ולדימיר מאסורין, הצהיר באופן רשמי ב-23 ביוני 2007 כי חיל הים בוחן מפרטי עיצוב לנושאת מטוסים גרעינית חדשה. המכרז לבניית נושאת המטוסים החדשה יצא לדרך ב-2010 במפעל זבזדוצ'קה בעיר סברודבינסק. נושאת המטוסים החדשה עתידה להשתוות במראה לנושאת המטוסים שארל דה גול הצרפתית. האדמירל הודיע כי "נושאות מטוסים ענקיות כמו שהצי האמריקני בונה הן ספינות שנושאות 100-130 מטוסים ולא נוכל לבנות דבר כזה". התוכנית לבניית נושאת מטוסים משקפת את התפקיד המסורתי בחיל הים הרוסי, של המטוס כספק פלטפורמה לסיוע אווירי עבור סיירות טילים וצוללות.
נכון לשנת 2012, רוסיה אינה בונה ספינות ונושאות מטוסים מסוג זה. עם זאת, מתוכננת בנייתן של נושאות מטוסים גרעיניות בעתיד בשנים 2015-2020. על פי תוכניות המודרניזציה של הצי, בכל אחד מציי רוסיה (הצי הצפוני, צי הים השחור, צי האוקיינוס השקט, הצי הבלטי) תמוקם נושאת מטוסים אחת ונושאת מטוסים נוספת לשימור, על מנת שתשמש תחליף במקרה של צורך בשיפוץ.
ב-2014 נושאת המטוסים "אדמירל קוזנצוב" עברה מודרניזציה בהיקף מלא, שבוצעה במספנת סבמאש והסתיים בשנת 2016. למטוסי האונייה התווספו מטוסים חדשים מדגם מיג-K29.
באוקטובר 2018 נושאת המטוסים ניזוקה בעת עבודות שדרוג בנמל צף שקרס.
בדצמבר 2019 פרצה שרפה על נושאת המטוסים במהלך עבודות תחזוקה בנמל מורמנסק. שלושה מלחים נעדרים ועשן כבד נראה עולה מכלי השיט
פיאדה
היל
היל (Hill) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו גבעה.
1963 בברית המועצות
1963 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-46 למהפכת אוקטובר.
רשת פייסטל
בקריפטוגרפיה, רשת פייסטל (או מבנה פייסטל) היא שיטה גנרית לבניית פונקציה פנימית איטרטיבית של צופן בלוקים הקרויה על שם ממציאה, המדען הגרמני-אמריקאי הורסט פייסטל. רשת פייסטל מחלקת את הטקסט הגלוי לשני חצאים, ימין ושמאל. בכל איטרציה מופעלת הפונקציה הפנימית על צד אחד כאשר פלט הפונקציה משמש להצפנת הצד השני באמצעות פעולת או-אקסקלוסיבי (XOR) ואילו החצי הראשון נותר ללא שינוי. באיטרציה הבאה מחליפים בין הצדדים כך שהפלט מהצד הימני הופך להיות הקלט לצד השמאלי ולהפך.
הרעיון של פייסטל הוא ליצור תמורה פסאודו-אקראית (בקיצור PRP) מפונקציה פסאודו-אקראית שאינה בהכרח הפיכה (בקיצור PRF), שזו תכונה בסיסית הנדרשת מכל צופן בלוקים אחרת פענוח לא יהיה אפשרי תמיד. המבנה הסימטרי גורם לכך שפונקציות ההצפנה והפענוח מבוצעות באופן זהה בהחלפת סדר הזנת המפתחות בלבד. מבנה זה מקטין את גודל היישום של הצופן במיוחד בחומרה, היות שאין צורך ליישם את פונקציות ההצפנה והפענוח בנפרד. רשת פייסטל הוכחה כבטוחה, היא פופולרית ביותר ונכללת בצפנים מודרניים רבים, בהם:
DES, Blowfish, KASUMI, Twofish, 3DES, Tiny, RC5 ו-TEA.
היסטוריה.