התחום ההומני של האמנות נתפס כפילוסופי וכרגשי וכך גם מזוהה כהיפוכו של התחום הריאלי המדעי המבוסס על מחקר מתמטי או על איסוף נתונים. כך, בבחינת מכלול יצירותיה, ישנו שילוב רב בין מגוון תחומים אמנותיים ומדעיים, בייחוד בסדרת הניתוחים הייחודית המשלבת מגוון רב של תחומים משני הקטבים. שילוב זה מעצים את מסרי יצירותיה, כמו גם שהוא מעצים את כוחה של אורלאן כאמנית וכחוקרת עם התפרשותה על פני תחומים רבים ושונים תוך שילובם מכל טווחי קשת הדיסציפלינות. כך טוען חוקר תרבות המופע פיליפ אוסלנדר, כי הביקורת של אורלאן מקבלת עומק היסטורי על ידי הקישור שהיא עושה בין הניתוחים הפלסטיים לבין האמנות החזותית, כמו גם שהוא מתאר את פניה ככאלו אשר משורטטים לפי תקופות שונות עם סגנונות שונים של אמנות והופעה כדי להראות שיופי טבעי הוא עניין של היסטוריה ושל אופנה, ללא קו-אפיון יציב, וכך מה שנחשב "יופי טבעי" הוא בעצם אינו תופעה טבעית. טניה אוגסבורג טוענת כי השימוש של אורלאן בטכנולוגיה במופע הניתוחים כטכניקה של הגדרת העצמי, נוטה להיות חזיתית וממצה, כאשר אורלאן מראה את הסתמכותה הרבה על הטכנולוגיה מתוך הבנה כי זו אינה רק שיטה של שיקוף העצמי, אלא של שיקוף העצמי כחלק בלתי נפרד ממה שמכונה עידן המידע. כך גם היא מראה על חיזוק העברת מסריה של אורלאן בעצם השילוב בין השדות אמנות, סוציולוגיה-מגדר וטכנולוגיה.
כך אורלאן משלבת במרבית מיצירותיה בין מופעיה התיאטרליים לבין מחקרים אנתרופולוגיים יחד עם השימוש בפיתוחים הטכנולוגיים של הדמיות מחשב, בייחוד ביצירות שבהן היא משלבת את תווי פניה עם תווי פנים של דמויות אחרות כגון נשים מתרבויות שבטיות באפריקה ובמרכז אמריקה או עם נשים בתרבות המערבית מהתקופה הקלאסית. היא משלבת בין תחום האמנות ותחום הביולוגיה בסדרת "מחקר תיעודי: הראש של מדוזה" שבה היא מציגה את איברי מינה כשהיא במחזור כעוד ביטוי לתפיסת האישה בחברה, ובעבודתה "מעילו של הרלקין", שבה התבססה על חקר חיים משותפים של יצורים וצמחים שונים באוסטרליה. היא משלבת בין אמנות לבין מתמטיקה עם איסוף נתונים פיזיים ביצירתה "מדידות", בכך שהשתמשה בגופה כמכשיר מדידה לחישוב מספר הפעמים שגופה נכנס בחלל ארכיטקטוני, וביצירה "הליכות בהילוך איטי" שניסתה להזיז את גופה בצורה האיטית ביותר בדרך שבחרה לנוע בה. מעבר ליצירותיה, גם ככותבת וכחוקרת הייתה האדם הראשון להעלות מאמרים העוסקים באמנות עכשווית באמצעות הפיתוח הטכנולוגי ה-"מיניטל", הרשת הממוחשבת להעברת תכנים בצרפת לפני האינטרנט. פעולות אלו, בהקשר לחדשנות טכנולוגית וביולוגית, משקפות את אמירתה לגבי האמנות שלה: "הופעה שפונה אל העתיד, בשימוש באמצעים הטכנולוגיים החדישים ביותר. אחת האימרות האהובות עליי היא 'זכור את העתיד'".
סדרת מופעי הניתוחים משלבת בין מספר התחומים הרב ביותר ומשלבת בצורה ההדוקה ביותר בין תחום האמנות והמדע מבין יצירותיה: שדות הפסיכולוגיה, הפילוסופיה, האמנות הדוממת, הסוציולוגיה, המגדר, האמנות התיאטרלית, האנתרופולוגיה, הרפואה והטכנולוגיה. תחום הפסיכולוגיה ותחום הפילוסופיה מהווים את הרקע לסדרת הניתוחים במטרתה לאתגר את זהותה העצמית ובהקראת הטקסטים הפסיכואנליטים והפילוסופיים כהמחשה מילולית לחיפוש הזהות במהלך הניתוח. תחום האמנות הדוממת מהווה את הבסיס לסדרת הניתוחים, במטרתה להציג את תפיסת היופי הנשי לפי תפיסתם של גברים שציירו וגם פסלו נשים במהלך ההיסטוריה, כאשר כל חמש היצירות שעליהן היא מתבססת צוירו על ידי גברים, ובנוסף בתקופות הרנסאנס והרומנטית של המאות ה-14 עד ה-19 בעלות האמנות השמרנית ביחס למאה ה-20 והלאה. תחום הסוציולוגיה יחד עם תחום המגדר מבטא את עיקר בחירתה בחמש דמויות אלו בשל מה שהן מייצגות כנשים וביחס לחברה שבה הן מתקיימות. תחום האמנות התיאטרלית והאנתרופולוגיה משתלבים בתחום הרפואה והטכנולוגיה, כאשר תחילת כל ניתוח באמצעות הכלים הרפואיים לעשיית ניתוחים קוסמטיים מלווה במעבר של אורלאן לדמות אחרת בעצם שינוי מראה פניה וכשהיא מחופשת ומקריאה טקסטים (כאשר הניתוח נעשה בהרדמה מקומית וכך גם מגביר את שליטתה על הנעשה בניתוח עצמו). הקשר לאנתרופולוגיה כחקר התרבות מתבטא בעצם העצמת שלב המעבר בטקסיות הניתוח למעבר מדמות אחת לאחרת, בהתאם לטקסים פולחניים שבטיים שבהם מופיעים פרטים שונים באותה חברה כשהם רוקדים או מציגים לפני השבט פעולה טקסית כלשהי כדי לקבל הגדרה חדשה בחברה, כמו ילדים בשבט שמבצעים הליך טקסי מסוים כדי להפוך לבוגרים.
ביקורת על עבודתה.
בקרב חוגי הפמיניזם טוענים שאורלאן מעצימה את תופעת הניתוחים הקוסמטיים בעצם כך שהיא עושה אותם. כינו אותה "אנטי-פמיניסטית" עקב מטרתה ליצור לעצמה זהות חדשה ועקב האמצעים שבהם היא נוקטת בכלל כדי להשיג את מטרותיה. נאמר כי במקום לדחות את תופעת הניתוחים הקוסמטיים, היא מאמצת אותה; במקום לדחות את צורת החשיבה הגברית, היא משתלבת בתוכה; במקום להגדיר את זהותה, היא מבקשת להיות בעלת זהות שכמו נודדת, שעוברת שינויים גנטיים, מועתקת, שונה ממנה עצמה. בעשיית הניתוחים היא שוללת גם את התרבות המסורתית המתנהלת בהתאם לגברים מנהיגים קדומים, אך יחד עם זאת גם את שלמותה של התפיסה הפמיניסטית המעודדת את האישה להתגאות בזהותה האישית המולדת, בכך שאורלאן יוצרת לעצמה זהות חדשה לעתיד. כפי שאורלאן אומרת, "היצירה שלי היא מאבק כנגד המוּלָד, ההחלטי, המתוכנת, טבע, גֶּנִים, ואלוהים!" בנוסף, מספר מבקרים מתארים אותה כמשוגעת ומעירים ששתלי "המונה-ליזה" שבמצחה נראים כמו קרניים של שטן.
מחסן נתונים
מחסן נתונים (באנגלית: Data Warehouse) הוא בסיס נתונים המשמש מערכות תומכות החלטה. הנתונים לרוב מיוצאים ממערכת אחת או מספר מערכות תפעוליות לשם הסקירה.
מחסן הנתונים לרוב משמר את היכולות שלו בעזרת שלוש שכבות: הצגה, היתוך וגישה. כל יכולות מחסן הנתונים נבנות כדי לשרת את משתמש הקצה.
הגדרה זאת של מחסן נתונים מתמקדת בצד האחסוני. מקורות המידע מטוהרים, עוברים עיבוד, קיטלוג ומובאים לשימוש על ידי מנהלים ובעלי מקצוע אחרים לשם בינה עסקית, כריית מידע ועיבוד אנליטי מקוון. אולם האמצעים הטכניים אותם משמישים כדי להביא את הנתונים למצב הזה (בפרט תהליך Extract, Transform, Load וניהול ה-Metadata) נחשבים גם חלקים מרכזיים במושג מחסן נתונים. הפניות רבות למושג מחסן הנתונים מדברות על הגדרה זאת.
הצורך במחסן נתונים.
הצורך במחסן נתונים עולה כאשר ארגון זקוק לניתוח ודיווח אמין, משולב ואחיד של כלל הנתונים שלו ברמות צבירה שונות.
המציאות הפרקטית של ארגונים רבים היא שתשתיות המידע שלהם מנוהלות על ידי מספר מערכות מידע הטרוגניות. כך למשל לארגון מסוים עשויה להיות מערכת שמנהלת את קשרי הלקוחות, מערכת אחרת המנהלת את משאבי האנוש, מערכת שלישית שמנהלת את ניהול המכירות ומערכת רביעית המנהלת את הכספים בארגון. לעיתים קרובות מערכות מתממשקות אחת עם השנייה בצורה לא מספקת אם בכלל ושאלות פשוטות כגון: "כמה זמן לקח לנציג לקוחות א' לעבוד מול לקוח ג'? כמה מוצרים מכרנו ללקוח ג'? האם לקוח ג' היה מרוצה מהשירות שסיפקנו לו? האם לקוח ג' שילם על מוצריו בזמן?" ונתינת תשובה לשאלות אלה עשויה להיות משימה קשה מאוד על אף שהמידע נמצא "אי שם" בין המערכות השונות.
בעיה נוספת היא שמערכות לתכנון משאבי ארגון (ERP) מתוכננות כדי לענות על צרכים ספציפיים בתוך הארגון. לדוגמה מערכת כלכלית עשויה לעזור להבין מידע על מוצר מסוים; מתי הוא נקנה, מתי הועבר ללקוח, מתי שילמו עבורו ולעיתים המערכת עשויה לספק שירותי חשבונאות נוספים כגון מניעה של תיעוד כפול. מידע כזה הוא שימושי מאוד עבור רואה החשבון של הארגון או עבור האחראי על הרכש אך מנכ"ל הארגון בהחלט לא מעוניין במידע ממוקד כל כך. המנכ"ל לרוב מתעניין בשאלות כגון "מה היא העלות?" או "האם היוזמה האחרונה שלנו הורידה את ההוצאות שלנו?".
על אף שהנתונים אולי נשמרים במערכות המקור בצורה שאינה מאפשרת אינטגרציה, בתפיסת מחסן הנתונים המטרה היא לייצר רצף של מידע. שיטת מחסן הנתונים מקדמת מטרה זאת במספר שיטות, בין השאר על ידי הקמת מאגרי נתונים חדשים התומכים בשאילתות רלוונטיות.
ארכיטקטורה.
המילה ארכיטקטורה במובן של מחסן נתונים ארגוני משמעותה היא התפיסה שעל בסיסה בונים את מחסן הנתונים. אין ארכיטקטורה אחת נכונה, רק מספר גישות המתאימות לצרכים ארגוניים וסביבות עבודה שונות. מידת ההתאמה של ארכיטקטורה מסוימת ניתן לבחינה בכמה היא מסייעת בבניית, תחזוקת ושימוש במחסן הנתונים.
דוגמה אחת לארכיטקטורה של מחסן נתונים יכולה להיות כדלקמן:
נתוני המקור של מחסן הנתונים – מערכת לתכנון משאבי ארגון נופלת תחת הגדרה זאת.
ממשק העברת המידע בין השכבה התפעולית לשכבת גישה למידע - כלים לייצוא, שינוי והעלאה של נתונים הם דוגמה לדברים שיופיעו בשכבה זאת.
מילון נתונים - מילון זה לרוב גדול יותר ממילונים הקיימים במערכות תפעוליות. לעיתים קיימים מילונים גם עבור המחסן כולו וגם עבור נתונים מסוימים אליהם ניתן לגשת בעזרת כלים או דו"חות מסוימים.
הנתונים אליהם ניגשים או הכלים בהם משתמשים כדי לקבל דיווחים או ניתוחים של נתוני המקור - כלי בינה עסקית כלולים בשכבה הזאת.
עיבודי מחסן הנתונים ועיבודי בסיסי נתונים תפעוליים.
המערכות האנליטיות והדיווחיות ממחסן הנתונים שונות באופן מהותי ממערכות עיבוד תנועות. ההבדלים הם: