קבוצת מימוזה משחקת ב"אצטדיון פליקס הופואה בואני" (Stade Felix Houphouet-Boigny), על שם הנשיא הראשון; שמו הקודם היה "אצטדיון אנדרה גאו" (Stade Andre Geo). אצטדיון זה עלה לכותרות ב-29 במרץ 2008, לאחר ש-19 אוהדים נהרגו תוך כדי מנוסת בהלה מהמון זועם, במהלך אחד ממשחקי מוקדמות מונדיאל 2010, בו ניצחה נבחרת חוף השנהב את בתוצאה 5-0. כ-4 חודשים מאוחר יותר, ב-23 ביולי 2009, קנסה פיפ"א את התאחדות הכדורגל של חוף השנהב ב-28,000 פאונד בעקבות האירוע, ובנוסף קבעה כי אף על פי שתכולת האצטדיון היא 34,600, לא תוכל הנבחרת המקומית או כל קבוצה אחרת לאייש את מושבי האצטדיון במספר אוהדים שיעלה על 20,000.
השכלה.
האוניברסיטה הלאומית באביג'אן (Université de Cocody-Abidjan UCA) הוקמה ב-1958 והיא ממוקמת בצד המזרחי של העיר, ברובע קוקודי. בית הספר לרפואה של האוניברסיטה נוסד ב-27 במרץ 1963 תחת חסות הפקולטה לרפואה ברן שבצרפת. בשנותיו הראשונות למדו בו כמה עשרות תלמידים והלימודים המעשיים של השנה החמישית והשישית התקיימו בצרפת. בעיר פועל המכון הקתולי של מערב אפריקה שנוסד ב-1975 ומעניק תארים אקדמיים.
כמו כן פועלות בעיר מספר מכללות.
אבידג'ן
אביג'ן
פריסיה
איי פריסיה המזרחית
כיבוש ארצות (משחק ילדים)
כיבוש ארצות (שמות נוספים: ארצות, כיבוש ארצות שטחים, עולם, מסמר, אולר, סכין (במלעיל), תקיעות, ארץ אדמה, בשר חזיר) הוא משחק ילדים המתאים למשחק על שפת הים, באזור החול הרטוב, אך משוחק גם על אדמת חמרה. המשחק מצריך שטח אדמה גדול (כמה מטרים רבועים) ושטוח וסכין חד, אולר או מסמר 10 (מסמר באורך 10 ס"מ).
כהכנה למשחק תוחמים שטח באמצעות שרטוט בסכין על הקרקע. באופן טיפוסי מדובר במעגל בקוטר של כארבעה מטרים. בתחילת המשחק, השחקנים עומדים מחוץ למעגל ומטילים את הסכין כל אחד בתורו, במטרה לתקוע את הסכין בקרקע. אם הצליח השחקן לתקוע את הסכין, מותר לו למושכו לאורך קו ישר בכיוון אליו מצביע הלהב, כך שייתחם חלק מן המתחם. אסור לשחקן לדרוך עדיין בתוך המתחם. אם סיים השחקן למתוח את הקו, נוצרה חלוקה של המתחם הכללי לשני מתחמים. הקטן שבהם נחשב השטח אותו כבש השחקן, ובו מותר לו לעמוד. השטח הנותר שייך ליריבו.
מרגע שכבש שטח, נדרש השחקן לעמוד בתוכו כאשר הוא מנסה לתקוע את הסכין בשטח היריב ולסמן קו מגבול השטח שלו אל גבול העיגול דרך מקום הנעיצה. בכל פעם שהוא מצליח לתקוע את הסכין ולסמן קו מבלי לצאת משטחו, הוא מספח לשטח שלו את החלק הקטן יותר מהשטח הנותר.
שחקן המעריך שהוא בעמדת ניצחון רשאי להציע ליריבו: "שלוש תקיעות או קיצוצים?". אם היריב בחר ב"שלוש תקיעות", השחקן ינצח במשחק אם יצליח לתקוע את הסכין שלוש פעמים בשטח היריב. אם נכשל בכך, התור עובר ליריבו. אם היריב בוחר ב"קיצוצים", השחקן ממשיך לנסות ולקצץ את שטח היריב. אם השחקן הפעיל הצליח לבודד את יריבו מהיקף העולם, כך שהיריב נמצא על אי, מהלכו הבא הוא בהכרח "שלוש תקיעות".
שחקן ממשיך לשחק עד שהוא אינו מצליח לתקוע את הסכין, או לשרטט קו כנדרש מבלי לצאת מהשטח שכבש, או שהוא אינו מצליח ב"שלוש תקיעות". אם לא הצליח, התור עובר ליריבו. שחקן שאינו מסוגל עוד לעמוד בתוך שטחו בלבד מפסיד במשחק.
המשחק מצריך חשיבה מתמטית, אומדן מרחקים ומיומנות בהטלת סכין. שחקן שתפס מרובה והטיל את סכינו רחוק מדי, לא יוכל לסיים את מתיחת הקו ולא יכבוש כל שטח בתורו.
גרסת שני עיגולים.
גרסה זו נקראה תקיעות או מסמר בחיפה בשנות החמישים, ומתוארת בספרו של יעקב וייס, "ילדות נשכחת, הווי ונוסטלגיה בסמטאות חיפה", עמוד 163.
חורטים שני עיגולים באדמה. על השחקן הראשון לתקוע שלוש תקיעות בעיגולו, ושתיים בין העיגולים, דרכן נחרטים שני קטעים, היוצרים גשר בין העיגולים. אחר כך עליו לנעוץ שלוש נעיצות בגשר ועשרים ואחת נעיצות בשטח היריב. אם החטיא או שהמסמר לא ננעץ, מהתור עבר ליריב, אשר היה צריך לבטל את הנעיצות בחלקתו, לבטל את הגשר ולבנות את הכיבוש מחדש, על ידי בניית גשר ונעיצת עשרים ואחת נעיצות בשטח השחקן הראשון. פעמיים רצופות באותו קו ביצירת הגשר יצר "גשר-קו", אשר כדי לעברו היה צורך רק בנעיצה אחת (במקום שלוש).
אמסטל (בירה)
אמסטל (Amstel) הוא מותג בירה הולנדי, המיוצר מאז שנת 1870. בשנת 1968 נרכשה המבשלה על ידי חברת היינקן.
היסטוריה.
מבשלת הבירה נוסדה באמסטרדם ב-11 ביוני 1870 ונקראה על שם נהר האמסטל בהולנד. בשנת 1872 הגיע היקף הייצור ל-10,000 ליטרים בשנה. בשנים הראשונות נמכרה הבירה רק באמסטרדם ובשנת 1883 התחיל שיווקה גם לבריטניה ולאיי הודו המזרחיים ההולנדיים.
בשנת 1954 פתחה החברה מבשלה בגינאה ההולנדית. באותו הזמן הפכה אמסטל למבשלה ההולנדית הראשונה ששיווקה בירה בפחיות. בשנת 1958 הקימה החברה מבשלה בירדן ושנתיים לאחר מכן הקימה מבשלה נוספת בקוראסאו. התרחבות החברה המשיכה ובשנת 1963 פתחה החברה מבשלות בפוארטו ריקו וביוון.
ב-1968 נרכשה המבשלה על ידי חברת היינקן וב-1972 נסגרה המבשלה באמסטרדם וייצור הבירה הועבר למבשלות הראשיות של היינקן. בשם אמסטל נמכרים מספר סוגי בירה בהם אמסטל לאגר, אמסטל לייט ואמסטל 1870.
אמסטל
אמסטל (בהולנדית: Amstel) הוא נהר בהולנד, שזרם בעבר במרכז המקום שבו נמצאת היום העיר אמסטרדם. הנהר נתן לעיר את שמה לאחר שנבנה עליו סכר (בהולנדית: "דאם") במקום בו עומדת היום כיכר דאם.
גאוגרפיה.
מקור שמו של הנהר בביטוי "אם סטלה" (בהולנדית עתיקה: "Aeme stelle") שמשמעו "אזור גדוש מים". בעבר היה מוצא הנהר בשני נהרות - ה"דרכט" (Drecht) וה"קרומה מיידרכט" (Kromme Mijdrecht) שהתאחדו בהמשך, באזור אאוטהורן לנהר אחד. עם בניית תעלת האמסטל-דרכט מוצאו של הנהר (בשל התעלה) הוא באזור העיר ניוויין. עם יובלי הנהר נמנים הקרומה מיחדרכט, הבולווייק (Bullewijk) והוואבר (Waver).
בעבר היה שפך הנהר במפרץ האי (IJ), אולם בשנת 1936 מוצא הנהר (שנקרא ה"רוקין") מולא, והיום הנהר מסתיים בכיכר ספאו שבאמסטרדם (וממשיך בצינורות תת-קרקעיים אל המפרץ).
העיר אמסטרדם התפתחה סביב הנהר שנתן לה את שמה. בראשית המאה ה-13 הייתה העיר כפר דייגים קטן ששכן לצד הסכר שנבנה על הנהר.
הנהר זורם באזור המכונה "אמסטל-לנד" (Amstelland) ודרך הערים אמסטלפיין, אאודר אמסטל והכפרים אאודרקרק אן דה אמסטל ונס אן דה אמסטל הקרויים כולם על שם הנהר הזורם בהם.
גם מותג הבירה "אמסטל" קרוי על שם הנהר, הואיל והבירה מיוצרת על גדת הנהר, ומי הנהר משמשים לקירור הבירה.
לומה
לוֹמֶה היא בירת טוגו. בעיר מתגוררים כ-837,437 תושבים (נכון לשנת 2010). העיר שוכנת בדרום מערב טוגו, לחוף מפרץ גינאה ובסמוך לגבול עם מדינת גאנה. היא מהווה מרכז השלטון, התעשייה, המסחר וכן הנמל המרכזי של טוגו. מנמל זה מייצאים קפה, קקאו ותמרים. בעיר נמצאים בתי זיקוק גדולים.
לומה היא משכנה אוניברסיטת לומה, ושל משרדי הקהילייה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה.
היסטוריה.
העיר נוסדה במאה ה-18 בידי אנשי שבט האווא והפכה לבירת טוגו בסוף המאה ה-19. כאשר הגרמנים כבשו את האזור בשנת 1897, הם העבירו את הבירה לאנצ'ו.
בשנת 1914, במסגרת מלחמת העולם הראשונה כבש הצבא הצרפתי את העיר.
ב־28 בפברואר 1975 נכרת בעיר חוזה כלכלי בין האיחוד האירופי ו- 46 מדינות אפריקניות, קריביות ומדינות האוקיינוס השקט. חוזה זה נקרא ועדת לומה הראשונה.
כלכלה.
לומה היא עיר נמל חשובה, והיא כוללת אזור סחר חופשי שנפתח ב-1968. הנמל מייצא זרחה, קפה, קקאו, כותנה ושמן דקלים, בעיקר למדינות השכנות גאנה, מאלי, ניז'ר ובורקינה פאסו.
חינוך.
בעיר נמצאת אוניברסיטת לומה.
תחבורה.
העיר משורתת על ידי נמל התעופה הבינלאומי לומה-טוקויין.
בירה אמסטל
שמואל כץ (חבר הכנסת)
שמואל כץ (9 בדצמבר 1914 – 9 במאי 2008) היה פעיל הציונות הרוויזיוניסטית, לוחם באצ"ל, חבר הכנסת הראשונה, מראשי תנועת החרות, פובליציסט, ביוגרף, סופר, היסטוריון, וחוקר של זאב ז'בוטינסקי.
קורות חיים.
כץ נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, בנם של לובה ואלכסנדר זיסקינד כץ. בנעוריו, ב-1930, הצטרף לתנועת בית"ר. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון, למד באוניברסיטת ויטווטרסראנד (Witwatersrand) בעירו. שימש כראש הצ"ח (הסתדרות ציונית חדשה) בדרום אפריקה.
ב-1936 עלה לארץ ישראל, והצטרף לאצ"ל. בשנת 1939 נישא לדוריס קפלן. באותה שנה נקרא להגיע ללונדון על ידי ז'בוטינסקי כדי לעסוק שם בענייני הסברה, ולייסד עיתון ציוני. הוא הגיע ללונדון במרס 1940, שם עמד בראש העיתון "ג'ואיש סטנדרד", וכתב לעיתון "דיילי אקספרס". ב-1946 חזר ארצה, הצטרף למפקדת הארגון, ועסק בהסברה ובקשר עם גורמי חוץ. למעשה תיפקד על תקן דובר הארגון, הוא גם כתב רבים מכרוזי הארגון שיצאו באנגלית. ב-1948 סייע בהבאת האונייה "אלטלנה" ארצה. ביולי 1948 נשלח כץ על ידי מנחם בגין לירושלים, בה התקיימו עדיין המחתרות, כממונה מטעם המפקדה על כוחות האצ"ל בעיר על מנת להגביר את התיאום עם ה"הגנה" ולהרגיע את המתיחות בין ה"הגנה" לאצ"ל. שמואל כץ היה זה שהודיע על פירוקו של האצ"ל חודשיים אחר כך במסיבת עיתונאים במלון 'עדן' בירושלים.
כץ נמנה עם מקימי תנועת החרות והיה חבר בכנסת הראשונה. כפרלמנטר היה חבר בוועדת הכנסת ובוועדת חוקה, חוק ומשפט.