כותב הנאומים של הנשיא, ריימונד ק. פרייס, כתב את נאום ההתפטרות. הנאום נמסר בערב ה-8 באוגוסט 1974 מהחדר הסגלגל ושודר בשידור חי ברדיו ובטלוויזיה.
תגובות.
בספר "ניקסון: החורבן וההבראה, 1973–1990", גילה הביוגרף סטיבן אמברוז כי תגובתה של התקשורת האמריקנית לנאומו של ניקסון הייתה חיובית באופן כללי. בספר מצוטט השדרן רוג'ר מוד מ-CBS, כדוגמה למי שתיעב את הנאום. מוד ציין כי ניקסון מסגר מחדש את נאום ההתפטרות שלו כדי להדגיש את הישגיו ולא להתנצל על פרשת ווטרגייט.
רכישה מקוונת
שופינג מקוון (רכישה מקוונת) הוא סוג של מסחר אלקטרוני. השופינג כולל מכירה ורכישה מקוונת באמצעות האינטרנט כולל אתרי שירות שונים המאפשרים ומציעים מכירת מוצרים, בין אם באופן ישיר מהיצרן או עקיף דרך מתווך.
מאפיינים.
בשונה מתהליך הרכישה הרגיל בו על הקונה להסתובב ולהגיע עצמאית לחנות, לבית העסק או לבית המוכר או ירידים על מנת לבצע את הקניה, תהליך הרכישה מתבצע באופן שהסחורה מגיעה לתיבת הדואר של הרוכש או עד ביתו של הקונה באמצעות שליח דואר.
בתי עסק שונים בנוסף לחנויותיהם שבמרכזי ספורט, מרכזים תיירותיים, אזורי תעשייה, מרכזים מסחריים, חופי ים ובתי מלון פותחים אתר אינטרנט לצורך מכירת מוצריהם ואף מעמידים חשבון מוכר באתרי השוואת מחירים. למשל ב-eBay.
מוצרים.
בתי עסק שונים מוכרים מוצרים שונים ובהם: רעיונות ופטנטים, חומרי בניין, מזון וארוחות, כלי בית, מוצרי ילדים, ביגוד והלבשה, מוצרי טיפוח והגיינה, רעיונות ופטנטים, תוכנות ופונקציות, ארגון אירועים, קייטרינג, אלכוהול, גאדג'טים, מלונות, טיסות, אירוח, סרטים, אפליקציות, אתרי אינטרנט, עיתונים, מאמרים, ספרים.
אמצעי רכישה.
לרוב אופן ביצוע הרכש הוא באמצעות PayPal או כרטיס אשראי בינלאומי. כיום קיימים אף אפליקציות ייעודיות אליהן ניתן להטעין כסף בין אם באשראי או מזומן ולבצע העברות בנקאיות בין חברים וכן רכישת מוצרים, כדוגמת WeChat.
השוואת מחירים.
קיימים אתרים שונים בהם ניתן לבצע קנייה מקוונת תוך השוואת מחירי אותו מוצר בין המוכרים השונים. כדוגמת: אמזון, zap השוואת מחירים, יד2, eBay.
בנוסף, קיימים אתרי אינטרנט בהם ניתן לבצע רכישת כרטיס טיסה והזמנת מלונות לינה בין השוואת מחירי הצעות בתי המלון וחברות הטיס השונות.
מס קניה.
במידה ומדובר בסחורה שנרכשה באותו החודש ושמקורה מחו"ל, מס הכנסה מבצע הערכת שווי הסחורה באמצעות שמאי ובמידה ושוויה לאחר הצגת הקבלות מצד הקונה אכן היו מעל 1,000 ש"ח יהיה על הקונה לשלם מס קנייה.
T-34 (סרט)
"T-34" הוא שמו של סרט מלחמה רוסי, משנת 2019 בבימויו של אלכסיי סידורוב. הסרט שזכה לשבחים רבים ולביקורות חיוביות כשהמבקרים שיבחו את איכות ההפקה והאפקטים והוענק לו פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בקטגוריית הסרט העלילתי באורך מלא הטוב ביותר לשנת 2019. הסרט היה מועמד ב-13 קטגוריות שונות בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18 והיה לסרט הרוסי הרווחי ביותר מאז שנת 2000 במזרח אסיה ואחד הרווחים בתולדות הקולנוע הרוסי כשהכניס למעלה מ-2 מיליארד רובל לעומת תקציב של 600 מיליון רובל בלבד.
בסרט מככבים אלכסנדר פטרוב ואירינה סטרשנבאום. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-27 בדצמבר 2018 ב-IMAX, אך נדחה לאחר מכן בכמה ימים ויצא ב-1 בינואר 2019.
הסרט זכה גם להצלחה מסחרית רבה משהכניס 2.3 מיליארד רובלים (כ-33 מיליון דולר), לעומת תקציב הפקה של 600 מיליון בלבד, אחרי שבוע של הקרנות. הוא ממוקם במקום השני ברשימת שוברי הקופות הגדולים ברוסיה עם למעלה מ-8.8 מיליון צופים ו-2 מיליארד רובלים, כשלפניו רק הסרטים "מעושר לאושר" (3.44 מיליארד) ו"מתקדמים למעלה" (3.43 מיליארד), כשהוא מקדים את "הבוגאטיר האחרון" (1.7 מיליארד), "" (1.7 מיליארד), "סטלינגרד" (1.6 מיליארד), "הוויקינג" (1.4 מיליארד), "הטיסה" (1.5 מיליארד), "עצי אשוח 3" (1.2 מיליארד), "האירוניה של הגורל 2" (1.2 מיליארד), "ויי" (1.2 מיליארד), "משיכה" (1.1 מיליארד) ו"" (1 מיליארד).
הסרט זכה גם להערכה והכרה מהאקדמיה הרוסית לקולנוע, כאשר בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18, זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריות הבימוי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר והאפקטים הוויזואלים הטובים ביותר.
גרסה מורחבת באורך 3 שעות שודרה בערוץ רוסיה-1, ב-9 במאי 2020 והייתה אמורה להיות מוקרנת בבתי הקולנוע ביפן ב-31 ביולי 2020, על ידי Chiho Maeta אך ההקרנה בוטלה בשל סגרים שהוטלו כתוצאה מהתפרצות מגפת הקורונה ביפן.
עלילה.
בשנת 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, במהלך הקרב על וולוקולמסק הסמוכה למוסקבה, מגיע סגן ניקולאי איוושקין, שאך זה סיים את קורס הקצונה, לחזית סמוך לכפר נפיודובקה. הוא ניצל בקושי מירי של טנק גרמני לעברו ומגיע לנקודת הפיקוד של היחידה הסובייטית שאליה נשלח. ביחידה שולחים אותו לפקד על הטנק היחיד שבשירות היחידה, טנק T-34 החדש. אל הכפר מגיע טור טנקים נאצי של יחידה שריון גרמנית בפיקודו של האופטמן קלאוס יגר מחטיבת השריון ה-11 של הורמאכט ובקרב נגדם איוושוקין וצוותו מצליחים להפציץ ולהשמיד את טור הטנקים הנאצי, שסופג פגיעה קשה. אבל קלאוס יגר, עם הטנק היחיד שברשותו, מצליח לבלום את הטנק הסובייטי ולהרוג את כל אנשי הצוות, למעט שני חיילי השריון איוושקין ונהג הטנק ואסיליונוק שנופלים בשבי.
באביב 1944 איוושוקין וחיילים סובייטים אחרים שנפלו בשבי מובלים אל תורינגיה ומחנה הריכוז SIII. איוושקין ברח מהמחנות כבר שבע פעמים, מוחזק בבידוד ונחקר ללא הרף על ידי הגסטאפו. יגר, שמקודם לדרגת שטנדרטנפיהרר אס-אס, נפגש עם רייכספיהרר אס אס היינריך הימלר ומציע את האסטרטגיה החדשה שלו להדרכת לוחמים כיצד להיאבק בטנקי האויב באמצעות השבויים הסובייטיים. הוא נשלח לפקד על דיוויזיית הטנקים "היטלריוגנד" ולאמנה במחנה אורדרוף ולהפוך אותו למרכז אימונים עילי של כוחות השריון. הוא מאלץ את איוושוקין לשמש כמפקד טנק ללא חימוש, על מנת לשמש כ"בשר תותחים" בתרגיל שאמור להוכיח את עליונותו של טנק הפנתר הנאצי. איוושוקין מפקד על שבויי מלחמה והם מקבלים טנק T-34 דגם 85, שאנשי צוותו מתו בתוך הטנק וגופותיהם נותרו בו. בעודם קוברים את גופות החיילים בקבר אחים מחביאים אנשי הצוות גם ששה פגזים ומתכננים בריחה.
למחנה מגיעים בכירים מהמטה הכללי הנאצי. איוושקין משתמש בתרגיל כהזדמנות לבריחה ותודות לגבורת חבריו והבלבול במחנה, מצליח להוציא משימוש טנק פנתר ויורה על מגדל הפיקוח בו ניצבים אנשי הפיקוד הצבאי הנאצי ומנצל את ההמולה כדי לברוח. עם הטנק הם נמלטים לגבול עם הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, כ-350 ק"מ משם, כאשר אחריהם דולק יגר, ועמו תריסר "פנתרים".
הפקה.
מימון ותמיכה.
ב-10 ספטמבר 2015, הודיעה חברת הפקות הסרטים "Mars Media" על מעורבותה בהפקת סרט המלחמה "T-34". מאוחר יותר הצטרף לפרויקט המפיק לאונרד בלווטניק, משקיע, הבעלים של אולפני "AMEDIA" ווורנר מיוזיק גרופ, שבחר את הסרט הזה מתוך מספר רב של הצעות, בשל מניעים אישיים (ניצחון המלחמה הוא חלק מההיסטוריה משפחתית, סבו של המפיק — לחם בחזית) וסיבות אחרות, כגון: ליהוק שחקנים צעירים מהשורה הראשונה וצוות הפקה רב ניסיון ומעורבותו של המפיק רובן דישדישיאן.
הבמאי והתסריטאי אלכסיי סידורוב הגדיר לעצמו את המשימה "לספר את הסיפור של המלחמה שיהווה השראה לצעירים ולא יגרום למחלוקת עבור מי שעדיין חי את המלחמה בזיכרון".
קדם הפקה.
בסרט השתתפו מספר טנקים, כולל טנקים מדגם T-34 אמיתיים שנהרסו במהלך המלחמה וחודשו ושופצו לקראת הצילומים. בנוסף, ובאמצעות גרפיקה ממוחשבת הוצגו בסרט כמה כלי רכב סובייטים ונאציים כדוגמת Sd.Kfz. 251, וטנק הפנתר.
מעצב ההפקה של הסרט קונסטנטין פחוטין במשך חודש, בנה כפר שלם בשדה ליד הכפר סטרלקובקה, במחוז קלוגה. אף על פי שהבתים נהרסו כבר בתחילת הסרט עוצב כל אחד בסגנון מיוחד משלו, כולל קישוטים ואביזרים שנבחרו בקפידה.
צילומים.
צילומי הסרט החלו ב-23 בפברואר 2017 ונמשכו 61 יום. הצילומים התרחשו במוסקבה ובמחוז קלוגה שברוסיה, בפראג וערים נוספות בצ'כיה ובאזור "המבצר הקטן" בטרזיינשטט. הסרט זכה לתמיכת קרן הקולנוע הרוסי וחתום על חוזה הפצה עם רשת הטלוויזיה רוסיה-1.
קניות קמעונאיות באינטרנט
Вести.ru
המשחקים הפרנקופוניים 2009
המשחקים הפרנקופוניים 2009 נערכו בעיר ביירות בירת לבנון מ-27 בספטמבר ועד 6 באוקטובר באותה שנה. הייתה זו הפעם השישית שבה נערכו המשחקים. נטלו בהם חלק 3,000 משתתפים מ-48 מדינות וארצות.
המשחקים.
אירוח המשחקים נמסר לידי לבנון בשנת 2003. קנדה תרמה סכום של מיליון דולר למימון המשחקים.
בטקס הפתיחה של המשחקים הכריז על פתיחתם נשיא לבנון מישל סלימאן. בין הנוכחים בטקס היו ראש ממשלת צרפת פרנסואה פיון ואלבר השני, נסיך מונקו. בשידורי הטקס צפה קהל של כ-70 מיליון איש ברחבי העולם.
לוגו המשחקים והקמע שלהם היה סדרוס (Cédrus), דמות של עוף החול בצבעי ארגון הלה פרנקופוני, אשר עוצבה על ידי הקריקטוריסט הלבנוני ארמנד חומסי (Armand Homsi).
המשחקים נערכו על רקע המשבר הפוליטי המתמשך בלבנון והקמת ממשלה חדשה בה. אבטחת המשחקים הייתה הדוקה ואלפי חיילים ושוטרים נפרסו סביב אתרי התחרויות ומעונות הספורטאים. ראש הממשלה הנבחר סעד חרירי קרא לכל המפלגות בלבנון לנהוג בריסון והדגיש כי למשחקים יש חשיבות עבור תדמיתה של המדינה.
אתרי המשחקים.
המשחקים והתחרויות נערכו באתרים בביירות ומחוץ לה:
משתתפי התחרויות השתכנו במעונות האוניברסיטה הלבנונית בביירות והשתמשו במתקני הספורט שלה לאימונים.
משתתפות ומדליות.
להלן פירוט המדינות והארצות ששלחו משלחות למשחקים והמדליות שבהן זכו: