מגדל ברודוויי (באנגלית: Broadway Tower) הוא מבנה שטות ראוותני שעוצב כתרגיל אדריכלי הממוקם בראש גבעת ברודוויי, כ-1.6 קילומטר דרומית מזרחית לכפר ברודוויי וכ-30 קילומטרים מהעיר ווסטר במחוז ווסטרשר, אנגליה. בסיסו נמצא בגובה 312 מטרים מעל פני הים. ביום בהיר ניתן לראות מראש הגבעה שלושה עשר מחוזות שונים של אנגליה וויילס. המגדל מהווה מוקד משיכה לתיירים ומתקיימות בו תצוגות שונות שהכניסה אליהן בתשלום. גובה המגדל שבעה עשר מטרים.
המגדל, הבנוי בסגנון האדריכלי הסקסוני, תוכנן על ידי האדריכל ג'יימס ויאט בשנת 1794. הוא נבנה עבור ליידי קובנטרי בשנת 1797. הגבעה עליה ניצב המגדל היא גבעה בולטת באזור שבראשה נהגו להדליק משואות באירועים מיוחדים. הליידי, שתהתה האם ניתן יהיה להבחין במשואה דולקת על ראש הגבעה מביתה בווסטר, מימנה את בניית המגדל כדי לברר את הסוגיה. עם סיום הקמתו התברר כי אכן ניתן לראות את המשואה על נקלה.
מסלול ההליכה הארוך דרך הקוטסוולדס חולף בסמוך למגדל.
תוכנייה
תוכנייה היא מסמך המכיל פרטים על אירוע שנועד לציבור של משתתפים. התוכנייה נערכת על ידי מפיקי האירוע, היא כוללת פרטים על האירוע, ומטרתה ליידע את המשתתפים בו. תוכנייה מופקת להצגת תיאטרון ומופעים אחרים של אמנות הבמה ולכנסים. על פי רוב התוכנייה מודפסת על נייר, וכן היא מוצגת באתרי האינטרנט הרלוונטיים לאירוע.
לעיתים מופקת תוכנייה לסדרה של מופעים (כגון תוכנייה של פסטיבל).
תוכנייה מהווה גם אמצעי קידום מכירות, לקראת האירוע, ומוצעת למשתתפים פוטנציאלים.
התוכנייה בתחומי האמנות.
התוכנייה מהווה חלק בלתי נפרד ממופעים בתחומי אמנות הבמה השונים, ובהם הצגת תיאטרון, קונצרט, מופע בלט. היא מוצעת לצופים בדרך כלל במבוא האולם בו מתקיים המופע.
תוכנייה עשויה להיות קצרה ומתומצתת, או נרחבת ומפורטת. תוכנייה נרחבת מכילה דפים אחדים ובהם פרטים על המופע ומשתתפיו, כמו:
בתוכנייה נרחבת ניכרת ההשקעה באיכות ההדפסה, בתמונות ותצלומים ובפירוט של הטקסטים. תוכנייה מסוג זה עשויה להיות בגודל של ספרון קטן, ובדרך כלל נמכרת לצופים ומכילה גם פרסומות.
תוכנייה באירוע עם משתתפים פעילים.
תוכנייה כזו מפיקים לקראת כנס, אירוע ספורטיבי או פעילות אחרת שיש בה משתתפים פעילים (להבדיל מצופים). מטרתה היא ליידע את המשתתפים על סדר היום הצפוי, על האירועים שיתקיימו בכל עת, ועל הנושאים שיועלו בהם.
מעשי כשל
אתרי אמנות הסלע בצ'ונגוני
אתרי אמנות הסלע בצ'ונגוני (באנגלית: Chongoni Rock-Art Area) שוכנים על גבעות גרניט מיוערות ברמה במרכז מלאווי, בצמוד ממערב לעיר דדזה ועד למרחק של 25 ק"מ צפונית-מערבית לה. באזור ריכוז צפוף של 127 אתרי ציורי סלע המשמרים את מסורתם של חקלאים מקומיים ושל ציידים-לקטים בני הבאטווה הפיגמים שישבו באזור במהלך תקופת האבן המאוחרת האפריקאית. החל בתקופת הברזל ועד למאה ה-20 השאירו גם בני הצ'ווה השייכים לעמי הבנטו את עקבותיהם באזור, ולאתרים נודעת משמעות טקסית עד היום. בשנת 2006 הוכרזו אתרי ציורי הסלע באזור כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
ממצאים מועטים רומזים לכך שהאזור יושב כבר בשלהי תקופת האבן של אפריקה, והראיות המוצקות המוקדמות ביותר ליישוב במקום הן מלפני 2500 שנה לערך, ומיוחסות ככל הנראה לציידים-לקטים. במהלך האלף הראשון התיישבו באזור חקלאים שהגיעו מהצפון והותירו אחריהם ציורים של דמויות עשויות מחרסית לבנה. שתי הקהילות, החקלאים והציידים-הלקטים, המשיכו לחיות זו לצד זו עד המאה ה-19, מועד בו האחרונים נטמעו בראשונים. במהלך המאה ה-15 הגיעו למלאווי קבוצות של חקלאים בני הצ'ווה, השייכים לעמי הבנטו, מהאזור השוכן כיום ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הצ'ווה, שכונו גם מראווי והעניקו למלאווי את שמה, התאגדו למדינה ששלטה באזור המזרחי של מחוז דדזה, והשפעתם הגיעה עד מוזמביק במזרח. הם ידועים בעיקר בשל הנייאו (Nyau), תת-תרבות סודית שפיתחו ואשר הייתה לאבן יסוד תרבותית ודתית. במאה ה-19 הגיע גל נוסף של מהגרים, הפעם של שבטי נגוני (Ngoni) מזולולנד בדרום אפריקה, שבזו לקבוצות הנייאו וגרמו לחבריה לרדת למחתרת. הנייאו היו לגורם המרכזי בהתנגדות בני הצ'ווה לשבטי הנגוני ובשימור מסורתם, ונאלצו להתמודד גם כנגד המיסיונרים הנוצרים והשלטון הקולוניאליסטי.
ב-1924 הוכרז צ'ונגוני כאזור שימור, ולאחר מספר שינויים, נקבעו גבולותיו הנוכחיים בשנת 1965. מחקרים ראשונים על אודות אמנות הסלע באזור נערכו בשנות ה-30 של המאה ה-20, ובשנות ה-50 הוכרזו 5 מבין האתרים כאתרים לאומיים, ומאוחר יותר, ב-1969, נפתחו לקהל הרחב.
האתר.
האתר משתרע על 126.4 קמ"ר וחופף לשמורת החורש של צ'ונגוני, החורש הטבעי הגדול האחרון בתחומי המדינה. 127 אתרי ציורי הסלע יוצרים את מתחם אמנות הסלע הצפוף ביותר במרכז אפריקה וכוללים 70% מכלל הציורים הלבנים במלאווי המיוחסים לאוכלוסייה החקלאית. הציורים נמצאים על סלעים ובמקלטים שחלקם שימשו לפי הממצאים למגוריהם של תושבי האזור המוקדמים. מתוך 195 אתרים ארכאולוגיים בשטח המוכרז, 44 שימשו גם למגורים ו-27 מהם כוללים גם ציורי סלע. הממצאים העיקריים במקום מתחלקים לציורים אדומים מוקדמים המיוחסים לבני הבאטווה ולציורים לבנים מאוחרים יותר המיוחסים לאוכלוסייה החקלאית.
הציורים האדומים.
הציורים האדומים המיוחסים לבני הבאטווה עשויים מתחמוצת ומקושרים לעיתים לטקסי פוריות ובמיוחד לטקסי הורדת גשם, ששוב אינם מתקיימים. הם מתחלקים לדמויות בעלי חיים אליהם נלוות לעיתים דמויות אנושיות באדום, ורוד או סגול, ולמוטיבים גאומטריים שונים באדום או בצבעי אדום ולבן. אלה כוללים עיגולים עם קווים רדיאליים, אליפסות, קווים מקבילים, קווים בצורת גלים ועוד, ועשויים לייצג אירועי מזג אוויר ואקלים, בעיקר גשם. הקבוצה הראשונה התגלתה רק בשניים מהאתרים וכל יתר האתרים בהם התגלו הציורים האדומים שייכים לקבוצה השנייה.
הציורים הלבנים.
הציורים הלבנים המאוחרים צוירו בצפחה לבנה, פעמים רבות על גבי הציורים האדומים שקדמו להם, והם מתארים בעלי חיים כמו נשרים שכנפיהם פרושות או נחשים. הדמויות עשויות אף לייצג ישויות מיתיות או אגדיות. ציורים רבים מקושרים לטקסי חניכה של נשים ונראה כי צוירו בידי נשים כחלק מהטקס. הסמלים המופיעים בציורים סודיים וטרם פוענחו, וטקסי חניכת נשים ממשיכים להתקיים באתרים גם כיום, אם כי מסורת ציורי הסלע עצמה גוועה.
במאה ה-19 ובמאה ה-20 שינו הציורים את נושאיהם והחלו מתארים דמויות של בעלי חיים ובני אדם חבושים מסכות, והמקושרים לתרבות הנייאו של בני הצ'ווה. ציורים אלה מיוחסים לתקופה בה דוכאה תרבות הנייאו, והם מופיעים בעיקר במקלטי המגורים הגדולים. בני אדם חובשי מסכות דומות לאלה המתוארות בציורי הקיר נראים גם כיום בטקסים בכפרי הסביבה, אך טקסי הנייאו המקוריים שוב אינם מתקיימים.
קים דאה ג'ונג
אמת דיברתי
דייוויד בקהאם
דייוויד רוברט ג'וזף בקהאם (באנגלית: David Robert Joseph Beckham; נולד ב-2 במאי 1975) הוא כדורגלן עבר אנגלי ממוצא יהודי, נשיא קבוצת אינטר מיאמי מליגת ה-MLS ובעלי קבוצת סלפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה.
בקהאם דורג פעמיים במקום השני בפרס כדורגלן השנה בעולם של פיפ"א, ובשנת 2004 היה לשחקן עם ההכנסה הגדולה ביותר ממשכורת ומחסויות. הוא גם הכדורגלן הבריטי הראשון שערך 100 הופעות בליגת האלופות. בזכות הפופולריות הגבוהה שלו הוא הפך למבוקש בקרב מפרסמים שונים, ונודע גם כאייקון אופנה.
בקהאם כיהן כקפטן נבחרת אנגליה בין 15 בנובמבר 2000 למשחקי מונדיאל 2006, ובסך הכול השתתף ב-58 משחקים בתפקיד זה. הוא המשיך לייצג את אנגליה גם לאחר מכן, ובמשחק מול נבחרת צרפת ב-26 במרץ 2008 ערך את הופעתו ה-100 במדי הנבחרת.
ב-2012 נהג בקהאם בסירת המירוץ שהובילה את הלפיד האולימפי של אולימפיאדת לונדון (2012), על נהר התמזה, במסלולו האחרון לפני הכניסה לאצטדיון האולימפי לטקס הפתיחה.
קריירת מועדונים.
בקהאם התחיל את הקריירה המקצועית שלו לאחר שהוחתם במנצ'סטר יונייטד. ב-1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר של הקבוצה. בתקופה שבה שיחק ביונייטד היא זכתה בשש אליפויות של הפרמייר ליג, פעמיים בגביע ה-FA, ובליגת האלופות ב-1999.
בקהאם שיחק כקשר ימני בקבוצת מנצ'סטר יונייטד עוד מהיותו נער. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך ב־1992 ושיחק בשורותיה עד שנת 2003, אז עבר לריאל מדריד בגלל תקרית בינו לבין מאמנו אלכס פרגוסון שלאחר משחק בגביע נגד ארסנל זרק נעל לעבר בקהאם ופצע אותו בגבה שלו. במנצ'סטר, בקהאם היה ידוע בבעיטות החזקות והמדויקות שלו ובנחישות הרבה שהפגין במגרש. הוא נחשב למרים הכדורים הטוב ביותר באנגליה והרבה הגבהות שלו מהאגף הימני הפכו לשערים. כמו כן, בקהאם ידוע בבעיטות החופשיות המדויקות שלו. בקהאם זכה עם יונייטד במספר רב של אליפויות וגביעים וב־1999 היה חלק מרכזי ב"טרבל" - זכייתה של מנצ'סטר יונייטד בגביע אירופה לאלופות, באליפות הפרמייר ליג ובגביע האנגלי.
בשנת 2003 עבר בקהאם לריאל מדריד, ובעונתו הרביעית והאחרונה במדיה זכה עמה באליפות הלה ליגה.
בינואר 2007 נודע, שעם סיום חוזהו בריאל מדריד בסוף עונת 2006/07, יעבור בקהאם למועדון האמריקאי לוס אנג'לס גלאקסי וירוויח 250 מיליון דולר בחמש שנים. על פי בקהאם, אחת הסיבות למעבר היא לגרום לצעירים בארצות הברית לאהוב כדורגל, אשר אינו נחשב שם לאחד מענפי הספורט הפופולריים.
באוקטובר 2008 סיכם בקהאם על הצטרפותו למילאן למספר חודשים החל מינואר 2009, על מנת לשמור על כושרו כדי לא לאבד את מקומו בנבחרת אנגליה. ב-20 בדצמבר 2008 הוצג בקהאם רשמית במילאן.