ב-2016 כיכבה בתור רוקי בסרט האימה "לא לנשום", לצד סטיבן לאנג ודילן מינט. לאחר מכן, כיכבה בתור מרדית' בסרט ההרפתקאות הקומי "משאית מפלצת", לצד לוקאס טיל. בנוסף ב-2016, שיחקה בפרק אחד בסדרת הרשת האמריקאית-שוודית "Swedish Dicks", בתור טיילור סלואו/רות'.
ב-2017 שיחקה בתור ג'וי גרינפילד בסדרה הקומית "There's... Johnny!" לצד טוני דנזה. בנוסף באותה שנה, גילמה את אליזבת בפרק אחד בעונה השלישית של הסדרה "טווין פיקס", בחידושה ברשת Showtime. בנוסף ב-2017, שיחקה בסרט מותחן הפשע "לא מרגישה בבית בעולם הזה", לצד אלייז'ה ווד.
ב-2018 שיחקה בתור קתרין בסרט הדרמה "מעמידי הפנים", לצד ג'יימס פרנקו שגם ביים את הסרט. לאחר מכן, שיחקה בסרט קומדיית האימה "מרד במשרד" בתור סמנתה, לצד ברנטון ת'ווייטס.
ב-2019 שיחקה בתפקיד מרכזי במיני-סדרת המתח "השלכות" מבית נטפליקס, לצד רנה זלווגר.
מאז 2020 מככבת בתור זואי קלארק בסדרת הדרמה-קומדיה המוזיקלית "הפלייליסט של זואי" של רשת NBC, לצד לורן גרהאם ופיטר גלאגר.
חיים אישיים.
במרץ 2011 נישאה לשחקן ג'יימי פרייטס. השניים נפרדו באוקטובר של אותה שנה. באפריל 2013 לוי הגישה בקשה לגירושין.
אורן יוסיפוביץ
אורן יוסיפוביץ (נולד ב-9 בפברואר 1983) הוא עיתונאי ופרשן ספורט, מגיש פודקאסט ומחבר ספרים בנושאי ספורט.
ביוגרפיה.
יוסיפוביץ גדל במושב בן עמי, הבכור מבין ארבעה ילדים של אילן וורדה יוסיפוביץ. אחיו הצעיר, גיא, הוא כדורסלן המשחק בליגה הלאומית. שיחק כדורסל בהפועל מטה אשר, ושחה במסגרת תחרותית בנבחרת השחייה של מכבי נהריה. למד ב"כותרת" – בית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת תל אביב.
את קריירת עיתונאות הספורט שלו החל בעיתון "מעריב" ב-2009, שם עבד תחת אבי רצון. ב-2012 עבר לאתר "וואלה! NEWS". בדרך כלל לאחר המשחק המרכזי הוא כותב בוואלה "כתבת צבע" על המשחק. חלק מטוריו מסודרים במתכונת פודיום ובהם הנושאים המרכזיים מחולקים לשלושה, מדליית זהב, מדליית כסף ומדליית ארד. הוא שותף לתוכניות האולפן של וואלה "משחק מקדים" המשודרות לפני משחקיה של מכבי תל אביב ביורוליג, ופרויקטים נוספים באתר.
יוסיפוביץ היה בין הכותבים והמפיקים של דירוג וואלה, המדרג את שחקני הכדורגל הטובים בישראל על ידי עשרות עיתונאים ופרשנים.
בעונת האליפות של הפועל באר שבע 2015–2016, כתב סדרת כתבות ווידאו על המועדון בשם "עמה יעמיק" (על שם אמונה טפלה של חלק מאוהדי באר שבע שהיו ידועים בפסימיות).
בעונת הירידה של הפועל תל אביב 2016–2017 כתב סדרת כתבות ווידאו על המועדון בשם "מינוס תשע" (בשל העונש שהושת על הפועל תל אביב בעונה זו, מינוס 9 נקודות ממאזנה).
החל מינואר 2016 משדר יוסיפוביץ פודקאסט העוסק בנושאי ספורט, בשם "הפודיום". בתחילה שידר יחד עם ניצן לבנה (איש גלי צה"ל). מ-2018 הוא משדר יחד עם אורי אוזן וניר צדוק (עיתונאי "הארץ") והם עוסקים בעיקר בכדורגל ישראלי (כולל פינה בשם "בואו נתמרמר על הפועל תל אביב", שבה צדוק, אוהד הפועל תל אביב, מביע את תסכולו מקבוצתו). בנוסף, יש ליוסיפוביץ תוכנית שבועית עם דור הופמן (עיתונאי "ישראל היום") בה הם מדברים על כדורגל עולמי. כמו כן, במהלך עונות האן בי איי וה-NFL יוסיפוביץ' מקיים ביחד עם פרשן הכדורסל והפוטבול ירון טלפז תוכניות העוסקות בתחומים אלה.
ישנם גם פרקים שהם ראיונות עומק עם שחקנים בולטים דוגמת ערן זהבי, אלי דסה, יובל אשכנזי. נכון לפברואר 2022 הוקלטו כ-800 פרקים לפודקאסט הפודיום.
במהלך 2020 הפך הפודיום לרשת פודקאסטים. דב נבון החל להגיש פודקאסט בשם "לשחרר את הדב" ומוקלטים פודקאסטים נוספים בשם "פרש-טוק", "בינג'ר" ועוד.
חיים אישיים.
יוסיפוביץ נשוי לנועה כהן אמנית מאמסטרדם והם הורים לשני ילדים.
ספריו.
ב-2015 כתב בספר "מה עשה הנוער?" אסופת סיפורים מכותבים בולטים בישראל בעריכת מוטי ורפי דה פיצ'וטו. ב-2017 היה שותף לכתיבת הספר "100 הכדורגלנים הישראלים הגדולים בכל הזמנים" יחד עם אביעד פוהורילס ורון עמיקם.
באוגוסט 2017 יצא ספרו הראשון "זהבי – סיפורו של ווינר" בהוצאת ידיעות ספרים. זוהי ביוגרפיה מקיפה על ערן זהבי הצלחתו הגדולה בעשור השני של המאה ה-21 ומעבריו בין קבוצות. הספר זכה להצלחה, ומספר שבועות היה ברשימת רבי המכר.
ויליאם קולבק
ויליאם קולבק (באנגלית: William Colbeck, 8 באוגוסט 1871–1930) היה ימאי בריטי, שהצטיין בשירותו בשתי משלחות לאנטארקטיקה.
חייו.
ויליאם קולבק נולד במייטון פלייס, הוּל. הוא היה הבן החמישי בין עשרה ילדים, בנם של כריסטופר קולבק, אופה, ומרתה.
לאחר סיום לימודיו בהול, שירת קולבק כמתלמד בצי הסוחר בשנים 1886 עד 1890, אז קיבל דרגת קצין שני. בשנת 1892 הגיע לדרגת קצין ראשון, בשנת 1894 היה לרב חובל וב-1897 לרב חובל מצטיין. הוא התמנה למפקד בחיל המילואים של הצי המלכותי בשנת 1898. באותה שנה הזמין אותו קאשטן בורשקרווינק הנורווגי להצטרף למשלחת צלב הדרום לאנטארקטיקה. הייתה זו המשלחת הראשונה שחרפה על יבשת אנטארקטיקה; קולבק לקח על עצמו את האחריות לתצפיות המגנטיות של המשלחת.
זמן קצר אחרי שובו לאנגליה ב-1900, יצא שוב קולבק לדרום, הפעם כרב החובל של אוניית הסיוע "מורנינג", שנשלחה לצייד מחדש את משלחת דיסקברי של קפטן סקוט, שאונייתה נלכדה בקרח במצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. בשנת 1901 קיבל אות כבוד מן החברה הגאוגרפית המלכותית.
בדרכם דרומה, חגגו אנשי "מורנינבכ" את חג המולד של 1902 בחציית החוג האנטארקטי ובגילוי אי שלא מופה עד אז, לו קראו האי סקוט. קולבק ושלושה קצינים ירדו אל האי, אספו שם דגימות סלע ושתו בצוותא. לאיון הסמוך, דמוי החרוט, קרא קולבק עמוד האגיט'ז, כשם אמו לפני נישואיה.
בינואר 1904 חזר קולבק עם ה"מורנינג", מצויד הפעם בהוראות מפורשות, שאם אין אפשרות לשחרר את "דיסקברי" במהירות מן הקרח, יש לנטוש אותה; קולבק צווה להחזיר את סקוט וצוות משלחתו הביתה. במירוץ נגד הזמן, והודות לתזוזה ממוזלת במצב הקרח, שוחררה "דיסקברי" והפליגה ללא פגע הביתה.
לאחר זאת לא יצא שוב קולבק לאנטארקטיקה אלא חזר לתפקידו הקודם בחברת וילסון בהול. בשנת 1914 עבר עם משפחתו ללונדון. הוא החל לעבוד בחברת הספנות המאוחדת של לונדון, ועם הזמן היה למפקח הימי של החברה. קפטן קולבק היה לחבר מייסד של "אגודת הכבוד של הימאים המצטיינים". בשנת 1930 נבחר לנשיא המועדון האנטארקטי אך מת באופן פתאומי בהמשך אותה שנה. הוא קבור בבית העלמין "הית'ר גרין"
משפחה.
ויליאם קולבק נשא לאישה את אדית רובינזון והיו להם ארבעה בנים. אחד מהם, ויליאם רובינזון קולבק (1906 - 1966) הצטרף למשלחות לאנטארקטיקה של אוסטרליה הבריטית וניו זילנד בשנים 1929 - 1931 כקצין שני ונווט ב"דיסקברי" הישנה. הוא היה אחראי לחלק ניכר מן המיפוי במהלך שני המסעות וארכיפלג קולבק סמוך לחוף מוסון קרוי על שמו.
מורשת.
עבודתו באנטארקטיקה הונצחה במפרץ קולבק ב- וכף קולבק על חצי האי אדוארד השביעי, ב- , הקרויים על שמו. שלט הנצחה נקבע על אתר מגוריו בדרך אינצ'מרי 52, SE6, בספטמבר 2006. באותה שנה נקבע שלט ב"תחנה אנשי המופת של הול", המנציח יחדיו את קולבק ואת אלפרד צ'יתאם (1918 - 1986): "שניים מימאים רבים מהול על הספינה "מורנינג", שהשתתפו במשלחות לאנטארקטיקה לחילוץ קפטן סקוט 1902 - 1904 והתקבלו על ידי קהל של אלפים בתחנה זו עם שובם".
חוואלה
חוואלה (בערבית: حِوالة ; תרגום: העברה או נאמנות) היא מערכת בלתי פורמליות של העברת כספים. המושג חוואלה מגדיר שטר חליפין או שטר אמנה. במזרח אסיה פעולה זו נקראת הונדי. בשפות ההינדית והאורדו המושג שמר על פירוש זה אולם נוסף לו המובן של פיקדון וסימוכין שמשקף את הדרך שבה מערכת זו נוהגת. המילה הונדי מקורה בסנסקריט ששם פירושה לאסוף.
החוואלה או ההונדי פועלות בעיקר במזרח התיכון, צפון אפריקה, קרן אפריקה ובהודו. המערכת מבוססת על אמון וכבוד בין מפעיליה, כוללת רשת של מתווכי כספים ופועלת מחוץ או במקביל לבנקים, אפיקים כספיים ומערכות תשלומים רשמיים. בשנת 2004, הבנק העולמי העריך את סך התשלומים המועברים לארצות מתפתחות על ידי אזרחי מדינות אלו שעברו לעבוד בארצות אחרות בסך של 126 מיליארד דולר.
השיטה.
הגרסה הבסיסית של החוואלה מורכבת ממספר אלמנטים: פרט A מעוניין להעביר סכום כסף לפרט B, שבדרך כלל נמצא באזור מרוחק. בהעברת הכסף מטפלים שני מתווכים שיקראו להלן: האחד בשם X והשני בשם M. פרט A נותן לפרט X את סכום הכסף שהוא מעוניין להעביר לפרט B, בנוסף הוא מספק לפרט X גם סיסמה לזיהוי ההעברה (פעולות אלו רשומות בחצים אדום וכחול שסימונם הוא 1 שבין A ל- X). במקביל מעביר פרט A לפרט B הודעה על משלוח הכסף ועל פרטי הסיסמה (פעולה זו רשומה בחץ כחול שסימנו 2a בין A ל- B).
מתווך X מתקשר עם מתווך M היושב באזור של מקבל הכסף B, ומציין את סכום הכסף המיועד להעברה וכן את הסיסמה (פעולה זו מצוינת בחץ כחול שסימנו 2b).
פרט B שאמור לקבל את הכסף מתקשר עם M, מוסר לו את הסיסמה ומקבל את הכסף למעט סכום העמלה עבור העסקה. (פעולות אלו מסומנות בחצים אדום וכחול שסימונם 3a ו-3b). בשלב זה, X חייב כסף ל- M אבל קיים ביניהם יחס של אמון הדדי שסכום החוב יוסדר במהלך הזמן בין אם בתשלום כסף או בשווי ערך לסכום החוב
היסטוריה.
חוואלה היא מערכת העברת כספים עתיקה, מופיעה כבר הוא בשריעה ומוזכרת בכתבים אסלאמיים של תורת המשפט בתחילת המאה ה-8. החוואלה הוזכרה גם בפרשנות לחוק שכתב מלומד מצרי במאה ה-11 בשם סאראחשי. כיון שהחוק האיסלאמי היה סובלני יותר, הפכה חוואלה מתחילת ימי הביניים, לשיטה המועדפת במסחר למרחקים ארוכים במזרח התיכון, בים האדום, בפרס ומסופוטמיה.