בשנת 2000, שיחק פיט בסרט "סנאץ'" של הבמאי הבריטי גיא ריצ'י. ב-2001, שיחק ב"אושן 11" ובסרטי ההמשך "אושן 12" (2004) ו"אושן 13" (2007).
בשנת 2004, שיחק בסרט "טרויה", וב-2005, כיכב בסרט "מר וגברת סמית'" לצד אנג'לינה ג'ולי שהפכה בהמשך לבת זוגו. בשנת 2006, כיכב בסרט "בבל".
ב-2008 שיחק בסרטים "לקרוא ולשרוף" ו"הסיפור המופלא של בנג'מין באטן". בשל משחקו בסרט השני, היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2009, שיחק בסרטו עטור השבחים של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד".
בשנת 2010, הוא דיבב את דמותו של מטרו-מן בסרט האנימציה "מגה-מוח".
בשנת 2012 שיחק בסרטו של בנט מילר "מאניבול", והוא מועמד על תפקידו לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר וכן לפרס גלובוס הזהב. בשנת 2013 זכה כמפיק בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, עבור הסרט "12 שנים של עבדות", שאותו הפיק ובנוסף הופיע בו בתפקיד משנה. ב-2014 כיכב בסרט המלחמה "זעם" לצד שיה לה-באף. ב-2015, שב לשחק לצד אשתו אנג'לינה ג'ולי בסרט "ליד הים".
בשנת 2016 שיחק בסרט של רוברט זמקיס, "בעלי ברית" לצידה של מריון קוטיאר.
בשנת 2019 שיחק בסרטו התשיעי של קוונטין טרנטינו, "היו זמנים בהוליווד" לצידו של לאונרדו דיקפריו, עליו גם זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ביולי 2021, החל פיט בצילומים לסרט "בבילון" של הבמאי זוכה האוסקר דמיאן שאזל. הסרט צפוי לצאת בדצמבר 2022, כאשר באותה שנה יצא הסרט "העיר האבודה" בו השתתף.
חיים אישיים.
בתחילת שנות ה-90 יצא פיט עם השחקנית ג'ולייט לואיס. בין השנים 1994–1997, פיט ניהל מערכת יחסים עם השחקנית גווינת' פלטרו.
ב-1998, החל לצאת עם השחקנית ג'ניפר אניסטון. ב-29 ביולי 2000 הם נישאו וב-7 בינואר 2005 התגרשו.
משנת 2005 בת זוגו הייתה השחקנית אנג'לינה ג'ולי. לזוג נולדה ב-27 במאי 2006 בת, וב-12 ביולי 2008 זוג תאומים. בנוסף, לפיט ולג'ולי שלושה ילדים מאומצים. ב-13 באפריל 2012, לאחר שבע שנות זוגיות הודיעו בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי על אירוסיהם. הם נישאו לבסוף ב-23 באוגוסט 2014 בחתונה קטנה. ב-19 בספטמבר 2016 הם נפרדו וג'ולי הגישה תביעת גירושים מפיט, בגלל "חילוקי דעות שלא ניתנים לגישור". הגירושים התקבלו סופית באפריל 2019.
ב-2 ביוני 2015, כוכב לכת מינורי 29132 נקרא על שמו של פיט לשם כבוד.
פיט היה אלכוהוליסט. בספטמבר 2016, החל להשתתף במפגשי אלכוהוליסטים אנונימיים. בדצמבר 2019, הוא כתב כתבה על ההתמכרות שלו וההחלמה.
פיט מנהל אורח חיים טבעוני.
ג'לאטו
ג'לאטו הוא קינוח איטלקי קפוא עשוי מים וחלב, משולב בטעמים, ממתיקים (סוכר או ממתיק מלאכותי) ומייצבים. מרכיבי הג'לאטו קודם מפוסטרים ולאחר מכן מקוררים ומעורבבים באותה עת כדי לפרק גבישי קרח כשהם נוצרים. בניגוד לגלידה, מערכת המכונות שמכינה את הג'לאטו מכניסה לתוך הג'לאטו כמות אפסית של אוויר, לכן הג'לאטו הוא מוצר דחוס ובעל טעם עז יותר. דבר זה מאפשר לג'לאטו, המבוסס על חלב, להיות דומה בטעמו לגלידת שמנת.
ג'לאטו לרוב מוכן מפירות טריים או מוצרים אחרים כמו שוקולד (שוקולד טהור, פתיתי שוקולד, שבבי שוקולד, סוכריות, טראפלס וכדומה), אגוזים, סוכריות קטנות, ממתקים או עוגיות. ג'לאטו המיוצר ממים, בלי מוצרים חלביים, נקרא גם "סורבה".
אחוזי השומן האופייניים לג'לאטו נעים בין 2-8%, תלוי ברכיבים (אגוזים, חלב או שמנת יעלו את אחוזי השומן). הגלידות בסגנון הצפון אמריקאי מכילות אחוזי שומן גבוהים יותר מהג'לאטו, אחוזי השומן בגלידות אלו נעים בין 10-30% מאחר שמשתמשים בשמנת להכנת הגלידה. בגלידות יוקרתיות משתמשים בכמות גדולה של שמנת, בעוד שבג'לאטו יוקרתי ישולבו מוצרים איכותיים עם החלב, המים או חלב הסויה. בארצות הברית קינוח קפוא צריך להכיל לפחות 10% שומן כדי להיקרא "גלידה" רשמית.
בדרך כלל מכינים ג'לאטו מתערובת של:
היחס המדויק משתנה, אך עם אותה מטרה לייצר מוצר שהוא רך; לא מוצק ולא נוזלי לאחר ההקפאה.
אינוקנטיוס הראשון
אִינוֹקֶנְטִיוּס הראשון (בלטינית: Innocentius I; מת ב-12 במרץ 417) היה האפיפיור בין השנים 402 ו-417, וירש את כס האפיפיור מאנסטסיוס הראשון. לפי כותב הביוגרפיה שלו ב"ספר האפיפיורים" ה"ליבר פונטיפיקליס", הוא היה בנו של אדם בשם אינוקנטיוס מאלבנו, אך לפי עדות בן התקופה הירונימוס אביו היה האפיפיור אנסטסיוס. הוא נולד, כמובן, לפני שאביו נטל על עצמו את נדר הפרישות.
כבר עם תחילת כהונתו, הוא נתפס כבורר סמכותי במחלוקות כנסייתיות, הן במזרח והן במערב. בתקופת כהונתו התרחש המצור על רומא בידי אלאריק הוויזיגותי בשנת 408. לפי זוסימוס, היו הרעב והמגיפות כה כבדים, שניתנה רשות להקריב קרבנות ולהתפלל לאלוהויות הפגניות של רומא. אינוקנטיוס, מכל מקום, נעדר אז מן העיר בשליחות אל הקיסר הונוריוס ברוונה בזמן ביזת העיר בשנת 410.
כקודמיו על כס האפיפיור, עסק גם אינוקנטיוס בניסיונות להרחיב ולהעמיק את שליטת הכס ברומא על–פני כל הנוצרים. הוא נידה מן הכנסייה את ויקטריקיוס מרואן, אקסופריוס מטולוז, אלכסנדר מאנטיוכיה ואחרים, וכמו כן פעל בעקבות פניותיו של יוחנן כריסוסטומוס כנגד תיאופילוס מאלכסנדריה — פעולות המצביעות על כך שהיו עילות רבות לנידוי. הוא נקט עמדה במחלוקת פלאגיוס, ואישר את החלטות הוויעוד (סינוד) בקרתגו משנת 416 שנשלחו אליו וכתב ברוח זו לאבות הנומידים של ויעוד מילבה שעמם נמנה אוגוסטינוס שפנו אליו.
האפיפיור סטפנוס השני
רויקסופ
רויקסופ (בנורווגית: Röyksopp) הוא צמד מוזיקה אלקטרונית שמקורו בעיר בֶּרְגֶן שבנורווגיה, שחבריו הם טוֹרְבְּיֶרְן בְּרוּנְדְטְלָאנְד וסְוֶיְן בֶּרְג. הם חברו רשמית בשנת 1998, והוציאו את אלבום הבכורה שלהם .Melody A.M בשנת 2001.
המילה רויקסופ (הצמד עצמו מאיית Röyksopp, אך בנורווגית יש לאיית Røyksopp), שמשמעותה "פטריית עשן", היא השם הנורווגי לזן של פטריות בשם Lycoperdale, שפולטות עשן כשנוגעים בהן.
היסטוריה.
אף על פי שברונדטלאנד וברג, שהתגוררו יחד בעיירה טְרוֹמְסֶה, היו חברים מימי בית הספר ואף ערכו ניסויים בכלים אלקטרוניים בתחילת שנות ה-90, רויקסופ הופיעו רק כמה שנים מאוחר יותר, כשהשניים נפגשו שוב בברגן. באותה העת, גילתה העיר עניין במוזיקה אלקטרונית מחתרתית, והם זכו לעבוד עם מוזיקאים נורווגים אחרים כמו Frost (פְרוֹסְט), Kings of Convenience (קִינְגְס אוֹף קוֹנְוִינִיֶנְס), Those Norwegians (ד'וֹז נוֹרְוִיגִ'יָאנְס) ו-Drum Island (דְרָאם אָיְלֶנְד). הסינגלים הראשונים שלהם יצאו באמצעות חברת התקליטים העצמאית Tellé, ומאוחר יותר הוציאו את האלבום .Melody A.M עם חברת התקליטים הבריטית Wall of Sound. האלבום נחשב לאלבום המוצלח ביותר של הצמד, בעל הכרה ציבורית רחבה, וממנו מוכרים הלהיטים "Eple" ,"Poor Leno" ,"Remind Me" ו-"Sparks".
הפופולריות של אלבום הבכורה צברה תאוצה בעזרת מספר וידאו קליפים מרהיבים וחדשניים גרפית. אחד מהם, סרטון בסגנון אינפוגרפי שנוצר על ידי החברה הצרפתית H5 עבור הרצועה "Remind Me", זכה בפרס סרטון המוזיקה הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV בשנת 2002.
הרצועה "Eple" נבחרה על ידי חברת המחשבים Apple להשמעה בהפעלה הראשונה של מחשבי מקינטוש בהם הותקנה מערכת ההפעלה Mac OS X Panther.
אלבומם השני, The Understanding, יצא ב-12 ביולי 2005, כשקדם לו הסינגל הראשון מתוכו "Only This Moment" שיצא ב-27 ביוני 2005, והפך ללהיט.
המהפיכה האמריקנית
יוסף ברדנשווילי
יוסף (סוֹסוֹ) בָּרדָנַשווילי (בגאורגית: იოსებ (სოსო) ბარდანაშვილი; נולד ב-23 בנובמבר 1948 בבתומי) הוא מלחין וצייר ישראלי ממוצא יהודי-גאורגי.
ביוגרפיה.
יוסף ברדנשווילי נולד ב-1948 בבתומי שבמחוז אג'ריה גאורגיה במשפחה של אקדמאים יהודים. אביו היה צייר. אמו הייתה סגנית מנהל מוזיאונים בעיר מולדתו. האמצעי בין 3 אחים.
את לימודי המוזיקה הוא סיים כבוגר בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי שם היה תלמידו של אלכסנדר שברזשווילי. בין השנים 1973–1995 לימד בעצמו כמרצה בקונסרבטוריון בטביליסי הלחנה ומקצועות של תאוריית המוזיקה אחרים. שם בשנת 1975 סיים את עבודת התואר דוקטור למוזיקה. בשנים 1975–1976 ובשנת 1988 היה מלחין הבית של תיאטרון רוסתוולי בבתומי.
בין השנים 1986–1991 היה מנהל המכללה למוזיקה בבתומי. בין השנים 1993–1994 שימש כסגן שר התרבות של האזור האוטונומי אג'ריה. ברדנשווילי ארגן וניהל שורה של פסטיבלים בינלאומיים למוזיקה קלאסית ולמוזיקה "גבוהה" בת זמננו בעיר בתומי (למשל פסטיבל "מוצרט-200" בשנת 1991, בעיצומה של מלחמת אזרחים שם). בשנים 1991–1993 היה המנהל האמנותי של החברה הגאורגית למוזיקה.