עבודותיו של גלואה כמעט ולא התפרסמו בחייו בקצרים, היות שכמו עמיתו אבל הוא מת בגיל צעיר. הוא העלה חלקים נכבדים מעבודתו בלילה לפני מותו מדו־קרב ואותם שלח לידידו אוגוסט שבליה יחד עם מכתב המסביר את תכנם. שבליה פרסם את המכתב כבר בספטמבר 1832, אבל את רשימותיו האחרות של גלואה הוא העתיק ומסר לעיונו של ז'וזף ליוביל רק ב־1843. ליוביל פרסם את עבודתו העיקרית של גלואה ב־1846 בכתב העת שלו "Journal de mathématiques pures et appliquées" לאחר שבדק את תכנם. הוכחה מלאה המתבססת על תורת גלואה התפרסמה בשנת 1885, לאחר שהושלמה על ידי אמיל ארטין והינריך ובר.
פתרון משוואות ממעלה גבוהה ללא עזרת רדיקלים.
בהינתן שלמשוואות מסדר גבוה אין פתרון בעזרת רדיקלים, עסקו המתמטיקאים בחקר פתרונות מורכבים יותר, הנעזרים בפונקציות מתאימות. כך, למשל, פליקס קליין מצא פתרון לבעיית המשוואה ממעלה חמישית במונחים של פונקציות היפרגאומטריות מוכללות התלויות בשני פרמטרים המתקבלים לאחר מניפולציות אלגבריות על המשוואה. משוואה כללית ממעלה שישית ניתנת לפתרון במונחים של פונקציות קמפה דה פרייט. ישנן משוואות ממעלה שישית הניתנות לפתרון על ידי פונקציה היפרגאומטרית כללית במשתנה אחד, באמצעות הגישה של פליקס קליין לפתרון משוואה ממעלה חמישית.
ניסוח פשטני ופרטי של הבעיה השלוש-עשרה של הילברט הוא השאלה "האם ניתן למצוא פתרון כללי של משוואה פולינומית ממעלה שביעית בעזרת שני פרמטרים בלבד?" תשובה חיובית ניתנה על ידי ולדימיר ארנולד בשנת 1957.
קאמאז
קאמאז (ברוסית: КамАЗ; ראשי תיבות של "Камский автомобильный завод", מפעל הרכבים של קאמה) והיא חברת בת של תאגיד רוסטך, לייצור כלי רכב של העיר קאמה והיא החברה הגדולה ביותר ברוסיה ובחבר המדינות שמייצרת טרקטורים, משאיות וכלי רכב כבדים. המפעל הראשי נמצא בנאברז'ניה צ'לני, שבטטרסטן, רוסיה.
מאז 2002, מנכ"ל החברה הוא סרגיי קוגוגין.
היסטוריה.
המפעל נפתח בשנת 1969 על פי הוראת ממשלת ברית המועצות מאוגוסט אותה שנה. כבר בסוף פברואר 1970, יצאה את שערי המפעל המשאית הסובייטית הראשונה ובשנות ה-80 בכל רחבי ברית המועצות היו מפוזרים למעלה מאלפיים מפעלים ב-500 ערים.
בשנות ה-90 חלה ירידה בתפוקת המשאיות, אולם קצב הייצור הוגבר עם פתיחת המאה ה-21 וכיום קצב הייצור הוא מהגבוהים בעולם. משאיות קאמאז מיוצאות לאסיה וצפון אפריקה.
בנובמבר 2018 החל שיווק המשאיות בישראל.
ראלי דקר.
קבוצת המשאיות קאמאז מאסטר נחשבת לאלופת ראלי דקאר בכל הזמנים, בקטגוריית המשאיות והיא מחזיקה ב-18 גביעי המקום הראשון.
עברית (קורא ספרים אלקטרוני)
עברית (ובאותיות לטיניות: Evrit) הוא קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתומכים בעברית. הוא יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות. המכשיר הושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, אפליקציה ל ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.
תכונות המכשיר.
צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה. משקלו כ-240 גרם. ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB. סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש. בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה. תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.
למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט. הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.
המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה. עוביו של המכשיר כ-8.8 מ"מ, רוחבו 12.4 ס"מ ואורכו 17 ס"מ.
חנות הספרים.
עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד. שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה ביתן ומודן הצטרפו באיחור. הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד. עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים. ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".
ב, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית. הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום.
איספריך (עיר)
אִיסְפֶּרִיך (בבולגרית: Исперих) היא עיר בצפון מזרח בולגריה, השנייה בגודלה במחוז ראזגרד ושוכנת כ-307 ק"מ מהבירה סופיה ו-40 ק"מ מבירת המחוז ראזגרד. איספריך שקרויה על שמו של אספרוך מייסד האימפריה הבולגרית הראשונה, נודעת גם בשמה העות'מאני קֶמָאלָאר וממוקמת במישור הדנובה, צפונית להרי הבלקן. כ-7 קילומטרים צפונית מערבית לעיר מצוי הקבר התראקי בסוושטארי שהוא אתר מורשת עולמית ובסמיכות אליה מאוזוליאום ובית תפילה בקטשי בן המאה ה-17.
היסטוריה.
ב-1545 נוסד היישוב כאשר משפחתו של מהגר עות'מאני בשם כמאל התיישבה במקום ולאורך שנים ארוכות כונה היישוב קמאלאר על שמו. גם לאחר תבוסת האימפריה העות'מאנית במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877-1878) והקמת נסיכות בולגריה נותר היישוב בשמו המקורי. ב-1960 שונה שמו של היישוב לאיספריך והוא זכה למעמד של עיירה.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה ובמגמת הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה למערב אירופה. בין 2000 – 2009 קטנה אוכלוסיית איספריך ב-7.1%. שיעור הילודה הוא 10 נפשות לכל 1,000 תושבים, לעומת שיעור התמותה העומד על 15.1 נפשות לכל 1,000 תושבים. 50.5% מקרב האוכלוסייה הן נשים ו-49.5% הם גברים. כמחצית מתושבי העיירה הם ממוצא טורקי, 40% הם בולגרים וכ-10% הם צוענים.
אקלים.
באיספריך שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית מקצינה, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף וכמות משקעים נמוכה יחסית לממוצע הארצי, העומדת על 656 מילימטרים בשנה. החודש הגשום בשנה הוא יוני והשחון הוא פברואר. שלגים יורדים מנובמבר ועד אפריל. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.3oc וערכי הקיצון נעים ממינוס 2oc בינואר ועד 24oc ביולי.
ברונו מאדרנה
ברונו מאדרנה (באיטלקית: Bruno Maderna; 21 באפריל 1920 - 13 בנובמבר 1973) היה מלחין ומנצח איטלקי. שמו, מאדרנה, בא לו מצד אמו. אביו היה כנראה אומברטו גרוסאטו, אך הוא לא הכיר באבהותו באופן רשמי.
חייו.
ילדות ונעורים.
מאדרנה נולד בוונציה. בגיל ארבע החל ללמוד נגינה בכינור בקיוג'ה. סבו עמד על כישרונו של הילד, שהחל בקריירה של ילד פלא בבר ובאולם הריקודים של משפחת גרוסאטו והיה עד מהרה לנקודת המשיכה העיקרית בלהקה שהופיעה בבתי מלון ומופעי קאבארט כ"ברונטו" (ברונו הקטן, באיטלקית). כבר ב-1932 ניצח על קונצרט של רפרטואר אופראי מן המאה ה-19 עם תזמורת לה סקאלה. בין 1932 ל-1935 ניצח בהצלחה בערים שונות ברחבי איטליה ושמו הגיע לידיעת השלטון הפשיסטי. משנודע לאנשי השלטון, שגרוסאטו איננו אביו החוקי של ברונו, מסרו את הילד לחסותו של מוזיקאי מלה פניצ'ה והציגוהו כילד פלא לתפארת המשטר.
בשלב זה נכנסה לתמונה מעצבת אופנה מוורונה בשם אירמה מנפרדי (Irma Manfredi). היא פתחה את ביתה לפני הנער, הקנתה לו השכלה מקיפה ברמה גבוהה מידי מורים פרטיים, בהם מורו למוזיקה, המלחין אריגו פדרולו. מאדרנה המשיך בלימודיו במילאנו (1935), בוונציה (1939) וברומא (1940), שם קיבל לבסוף תואר בהלחנה ובמוזיקולוגיה באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה. מורו ברומא היה אלסנדרו בוסטיני (Alessandro Bustini). הוא השתתף גם בקורס ניצוח אצל אנטוניו גוארניירי בסיינה בשנת 1941 ואחר המשיך ללימודי הלחנה אצל ג'אן פרנצ'סקו מאליפיירו בוונציה, לו ראה עצמו חב חוב גדול, הן כמורה והן כאדם, שהקנה לו את אהבתו הרבה למוזיקה עתיקה, ונציאנית בעיקר, הנשקפת מעיבודיו הרבים ומהדהדת בבירור ביצירותיו הוא.
ילדותו הקשה והמסובכת של מאדרנה לא ניכרה בו לרעה בבגרותו. הרושם שטבע באנשים שפגשו בו היה של צעיר מאוזן המודע למגבלותיו ואיננו הולך שולל אחר הפרסום הרב שהקיפו.
קריירה.
בשנות מלחמת העולם השנייה הצטרף למחתרת. אחרי המלחמה, בשנים 1947-50, הזמינו מאליפיירו ללמד הלחנה בקונסרבטוריון של ונציה. בשנים אלה היה בין תלמידיו לואיג'י נונו, שוויתר על לימודי משפטים ועבר ללימודי מוזיקה. בשנת 1948 פגש באמצעות מאליפיירו את המנצח הרמן שרכן. מאדרנה ונונו השתתפו יחד בקורס של שרכן בוונציה, וזה הנחה את מאדרנה אל שיטת שנים-עשר הטונים. ב-1951 הוזמן לנצח במסגרת סמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט, שם יזם את הקמתו של האנסמבל הקאמרי הבינלאומי (Internationales Kranichsteiner Kammer-Ensemble), קבוצה לנגינת מוזיקה קאמרית, שהתכנסה מחדש מדי שנה כהרכב אד-הוק. כאן פגש בין השאר את בולז, שטוקהאוזן, קייג' ופוסר ואת החשובים במבצעי המוזיקה החדשה, שנתנו לו השראה לחיבור יצירות חדשות. ב-1955 עזר ללוצ'אנו בריו להקים אולפן למוזיקה אלקטרונית במילאנו.