ביורק השתמשה בהופעות חיות של השיר כדי להצהיר על תמיכה פוליטית במספר מטרות. לעיתים קרובות עובדה זו גרמה למחלוקת בינלאומית רבה. בשתי הופעות בטוקיו היא הראתה את תמיכתה בהצהרת העצמאות של קוסובו, מה שגרם בסופו של דבר לביטול הופעה של ביורק בפסטיבל בסרביה. בהופעה בשאנגחאי שבסין ב-2 במרץ 2008, ביורק צעקה: "טיבט, טיבט!" שלוש פעמים במסגרת ביצוע השיר. לפי הדיווחים לא נשרקו שריקות בוז בהופעה אך נוצרה "אווירה לא נוחה במקום" ומעריצים עזבו את האתר במהירות, שכן היה זה השיר המסיים של ההופעה. כעת טרם ידוע אם יורשה לביורק להופיע בסין בעתיד הקרוב.
ביורק פרסמה הצהרה רשמית באתר שלה בנוגע לתקרית ב-4 במרץ. כעת האתר חסום בסין. בנוסף להצהרה זו, ביורק התייחסה לתקרית בפעם הראשונה בראיון שפורסם ב-18 במרץ 2008:
"כשאמרתי 'טיבט, טיבט', אני לחשתי את זה שלוש פעמים. לא הייתה שום מהומה במקום. זה קרה לאחר מכן באתרים באינטרנט. זה מראה יותר מכל דבר אחר שסין הפכה למעצמת העל הבאה בעולם. והבעיה היא: איך הם עומדים להתמודד עם בעיות מוסר מערביות כמו חופש הביטוי? סין אמרה, 'זה ברור שביורק תכננה טיול לסין עם מטרה ליצור התאספות בה תאמר תעמולה פוליטית... ואני הייתי כאילו, לא! זה לא נכון! זהו עניין שלהם שניפחו את זה והפכו את זה לסנסציה. אולי אחרי מה שקרה, אנשים יחשבו שקשה להאמין לזה. אבל אני עדיין עובדת מתוך ליבה אמוציונלית, והשירים שלי באים מחוויות פרטיות ואישיות. אפילו שיר כמו Declare Independence הוא בשבילי שיר על אנושיות."
ראצק
ראצק (בפולנית: Raczki; ברוסית: Рачки; ביידיש: ראַצק) היא עיירה (לעיתים מוגדרת ככפר) על גדות הנהר הקטן רוֹסְפּוּדַה (Rospuda), בנפת סובאלק שבמחוז פודלסיה (Podlasie) בצפון-מזרח פולין. העיירה שוכנת כ-15 ק"מ מדרום-מערב לעיר סובאלק (Suwałki) וכמרחק הזה מצפון-מערב לעיירה אוגוסטוב (Augustów).
בראייה היסטורית, במשך מרבית המאות האחרונות נמצאה העיירה (והאזור כולו) בתחום השיפוט של ליטא על גלגוליה המדיניים השונים. על כן, יש יסוד להניח כי אחוז ניכר מתושבי האזור הם ממוצא ליטאי. לצד התרבות הליטאית, ספג האזור השפעה תרבותית פולנית נרחבת.
היסטוריה.
המקום יושב לראשונה בשנת 1513, ומוזכר בשם זה כבר במסמכים משנת 1558.
בערך בתחילת המאה ה-19 כבר נמנו במקום 766 תושבים, רובם עסקו במלאכת-יד בעיקר חייטים וסנדלרים. כמו כן התפתח במקום מסחר בפשתן וצמר.
שני פונדקים שירתו את האורחים שביקרו במקום בימי השוק והירידים השנתיים.
לאחר ההתקוממות של פולין ליטא ובלארוס בינואר 1863 נגד השלטון הרוסי, איבדה רצקי את זכויותיה האזרחיות כעונש על חלקו של האזור בהתקוממות.
יהדות ראצק.
ידוע על קיומה של קהילה יהודית במקום כבר בסוף המאה ה-17. ולקהילה אף היה רב משלה, רבי גרשון בערך כבר משנת 1670. עם זאת בתקופה מאוחרת יותר בראשות הקהילה כבר לא עמד רב משלה ובתפקיד זה שימש שוחט העיירה.
בשנת 1789 נמנו בעיירה 542 יהודים, ובשנת 1808 נמנו בה 1,117 יהודים (79.5%) מתוך אוכלוסייה כללית שמנתה אז 1404 תושבים.
בשנת 1900 נמנו בעיירה 1,116 יהודים.
בן העיירה, אריה שרנייץ, מספר על זכרונותיו מראצק:
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי הגרמנים, ורבים מיהודיה נמלטו ממנה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, החלו אלו בביצוע מעשי שוד בקרב יהודיה, ובחטיפתם לעבודות כפייה משפילות, ובהן ניקוי רחובות היישוב.
עם כניסת יחידות הצבא האדום לעיירה בסוף ספטמבר 1939, ועד להכללת היישוב באופן רשמי בשטח הכיבוש הגרמני בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב, עזבו את המקום יהודים נוספים. עם שובם של הגרמנים לעיירה, גירשו אלו את כל היהודים שעוד נותרו בה, וגורלם היה כגורל יהודי היישובים אליהם הגיעו.
אסטודיאנטס מדריד
קלוב בלונססטו אסטודיאנטס (בספרדית: Club Baloncesto Estudiantes, מועדון כדורסל אסטודיאנס) הוא מועדון כדורסל ספרדי מעיר הבירה, מדריד. נכון לעונת 2022/2021 המועדון משחק בליגה השנייה בספרד (ירדה מהליגה הבכירה לאחר עונת 2020/21).
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1948 על ידי קבוצת תלמידים ("אסטודיאנטס") מבית הספר התיכון על שם רמירו דה מאסטו במדריד. הוא היה לראשון ששיחק בליגה הספרדית, עוד לפני הקבוצות הגדולות בספרד, ריאל מדריד וברצלונה. לאורך כל שנותיו, שיאו בליגה הספרדית היה המקום השני בלבד. המועדון נחשב לשני בגודלו במדריד, אחרי ריאל מדריד.
בעונת כמעט וירד המועדון לליגה השנייה לראשונה בתולדותיו, ורק הפרש הסלים השאיר אותו בליגה הראשונה. המועדון ניצל מירידה פעמיים נוספות, בעונות 2011/12 ו-2015/16, שבשתיהן סיים במקום ה-17 והלפני אחרון המוביל לירידה - אך נשאר בליגה הראשונה כיוון שהעולות המיועדות מהליגה השנייה לא הציגו מסמכים ותקציבים מתאימים.
בסיום עונת 2020-21 נשרה אסטודיאנטס לליגה השנייה בפעם הראשונה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הלפני האחרון.
במפעלים האירופאים הגיע המועדון לפיינל פור של גביע אירופה לאלופות ב-1992, פעמיים לחצי גמר גביע יול"ב ופעם אחת לגמר גביע קוראץ' (1999). במסגרת היורוצ'לנג', הגיעה הקבוצה עד לחצי הגמר (2007), והפסידה לאקשבאו. והפסד לצדביטה זאגרב ברבע הגמר (2011).
אולם הבית של המועדון כיום הוא פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד, המכיל 15,000 מקומות ישיבה. בשנים 2003-2010 שיחקה הקבוצה במדריד ארנה החדש, המכיל כ-10,500 מקומות ישיבה.
אוריאל אקוסטא
דוד יודלוביץ
סובאלק
סובאלק (בפולנית: Suwałki; ביידיש: סואוואַלק; בליטאית: Suvalkai; בגרמנית: Suwalken) היא עיר במחוז פודלסיה ("Podlasie") שבצפון-מזרח פולין. כיום (2006) מונה העיר קרוב ל-70,000 נפש.
העיר משמשת כבירת נפת סובאלק, ואחד מן המרכזים המסחריים החשובים בחבל פודלכיה (Podlachia, לעיתים Podlachian). העיר שימשה בעבר בירת חבל סובאלק, עד לביטול יחידה מנהלית זו בשנת 1999.
העיר מרוחקת כ-30 ק"מ מגבולה הדרום-מערבי של ליטא. סודוביה (Sudovia), המחוז האתנוגרפי הליטאי הסמוך לעיר, הקטן מבין חמשת מחוזותיה האתנוגרפיים של ליטא, מכונה על שמה "סובאלקיה". העיר השאילה את שמהּ גם ל"אזור מוגן" (דומה לשמורת טבע, בעל פחות מגבלות) הסמוך אליה.
היסטוריה.
אזור סובאלק היה מיושב החל מימי הביניים בשבטים פרוסיים ובשבטים באלטיים המכונים יוטבינגים (Yotvingians) או סודוביים (Sūduviai), ואולם, למן הגעתו של המסדר הטבטוני לסוּדוֹביה, נכבשו שטחיהם ובמאות הבאות היו מיושבים בדלילות.
היישוב נוסד בידי נזירים קמלדוניים (Camaldolese), אשר קיבלו לידיהם את השטח שעליו עתידה הייתה העיר לקום מידיו של הדוכס הגדול של ליטא יאן קז'ימייז' השני.
תחילה השתייך היישוב לליטא, ועם האיחוד בין פולין וליטא עבר לשליטת פולין, כאשר בשנת 1422 נקבע סופית שהשטח הוא בבעלות פולין.
במאות ה-16 וה- 17 התפתח היישוב מבחינה כלכלית, והפך למרכז מסחרי, שבו התקיים שוק שבועי וסחר בסוסים. בשנת 1701 זכתה סובאלק למעמד של עיר.
בחלוקה הראשונה של פולין (1772) נותרה העיר בשטח פולין, ובחלוקה השנייה (1795) נמצאה בשטח הסיפוח של פרוסיה. בשנת 1807 סופחה לנסיכות ורשה, ובשנת 1815 סופחה לפולין הקונגרסאית.
במהלך המאה ה-19 גדלה העיר כתוצאה מהמהפכה התעשייתית, והוקמו בה מפעלים קטנים לאריגת בדים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, נכבשה העיר על ידי גרמניה, ובשנים 1921-1920 נכבשה על ידי רוסיה.
עם חתימת "הסכם ריגה" ב-18 במרץ 1921 שסיימה את המלחמה הפולנית-סובייטית, עברה סובאלק לשליטת פולין, עד למלחמת העולם השנייה.
כיום נמצאת העיר בתחומי פולין, וקרובה לגבולות הנוכחיים של בלארוס וליטא.
מבחינה מנהלית העיר מהווה מרכז של נפה שכוללת 9 מעוצות אזוריות: סובאלק, ראצ'קי, פיליפוב, שיפליסקי, פשרוסל, בקלז'בו, ילנבו, ויז'אני ורוטקה-טרלאק.
יהדות סובאלק.
תחילת התיישבות היהודים בעיר הייתה כפי הנראה בתחילת המאה ה-19. בשנת 1808 נמנו בה עשר משפחות יהודיות, ובשנת 1823 היהודים כבר היוו רוב בעיר, וסייעו רבות להתפתחותה הכלכלית.
בשנת 1821 נבנה בעיר בית כנסת, ולידו בית מדרש, והעיר העמידה רבנים חשובים. בעיר גם פעל הסופר יצחק זיבנברגר.
בשנת 1851 נפתח בעיר תלמוד תורה ביוזמת הרב יצחק אייזיק חבר, אשר נקרא על שמו, בשם "אוהל יצחק".
בשנת 1859 הוקם בעיר בית חולים יהודי, ובשנת 1862 נפתחו בעיר בית דפוס עברי ובית ספר עברי בשם "בית ספר לילדי ישורון".
יהודי העיר נטלו חלק במרד הפולני של שנת 1863, ובשנות ה-80' של המאה ה-19 הצטרפו רבים מהם לתנועה הציונית, כאשר לקונגרס הציוני העולמי הראשון בבזל נשלח ציר מקבוצת חובבי ציון בעיר. הדמות הבולטת בתנועה הציונית בעיר היה הפובליציסט יוסף שיינהאק.
בשנת 1912 נוסד בעיר "ארגון חובבי השפה העברית", ובשנים שטרם מלחמת העולם הראשונה החלו לפעול בעיר תנועות נוער ציוניות.
במלחמת העולם הראשונה ניזוקה מאוד העיר, והאוכלוסייה היהודית בה התדלדלה ונפגעה כלכלית. כמו כן, נפגעו יהודים מהתנכלויות אלימות של חיילי צבא האלר. בסיוע ארגוני צדקה יהודים, הצליחה הקהילה להשתקם, ומוסדות החינוך והתרבות היהודיים והציוניים בעיר הורחבו.
בשנות השלושים התרבו האירועים האנטישמיים בעיר, ונערכו פעולות חרם נגד היהודים בה, לרבות ניפוץ שמשות חנויות ובתי יהודים, הכאת יהודים, והפצת כרזות אנטישמיות.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר ובכפרי המחוז שלה כ- 8,000 יהודים, מתוכם כ- 6,000 בסובאלק עצמה.