בימי בניית ה"גראן הוטל" עבר אלקלעי זמנית לבניין "קולוס" על ידי הפרפקטורה של המשטרה. אחר כך חזר לבניין המלון בקומת קרקע. בשניים מחלונות הראווה הציג, בין השאר, ספרים בצרפתית עם סיפורים ארוטיים וטקסטים מלומדים על מיניות האדם, ובחלון השלישי ספרים שימושיים (כמו "איך מרמים בקלפים" וכו') או ספרים קלאסיים, תרגומים לרומנית בסדרת "הספרייה של כולם". החנות אלקלעי כללה את הספרים שהוצאו לאור ברומניה, ובנוסף ספרים שיובאו מצרפת וגרמניה, והתמחתה בנוסף בספרי רפואה ומשפטים. נמכרו בה גם כלי נגינה ופרטיטורות.
בשנים 1899 - 1920 פרסמה ההוצאה לאור אלקלעי את סדרת הספרים הקרויה "הספרייה של כולם" "Biblioteca pentru toţi" (שהוקמה ב-1895 על ידי קרול מילר ודומיטרו סטנצ'סקו) שבה הוצאו לאור מגוון רב של ספרים, כולל ממיטב הספרות הרומנית והעולמית, במחירים השווים לכל נפש. אחרי מותו של אלקלעי הסדרה ממשיכה להופיע בהוצאות לאור אחרות עד ימינו. הצלחה אחרת של ההוצאה לאור אלקלעי הייתה הסדרה"Codul general al României" (בקודקס הכללי של רומניה) שכללה כל ספר החוקים של המדינה, בכרכים שנתיים של אלף עמודים כל אחד, בעריכת המשפטן קונסטנטין חרנג'יו (1932-1869)
הוצאת אלקלעי פרסמה גם קטלוג ספרים שבפני עצמו היה בכורה בזירת הוצאות הספרים הרומניה.
לאון ב. אלקלעי נבחר לסגן יושב ראש איגוד חנויות הספרים ברומניה.
בשנת 1932 חנות הספרים המרכזית נרכשה על ידי ינקו שרגא וס. שוורץ חידשו אותה ושמרו את השם אלקלעי עד שנת 1940 כשעברה לבעלים רומני, רומולוס צ'ופלק מקלוז'.
למשפחת המוציא לאור לאון אלקלעי היו קרובים מדרגה ראשונה שעלו לארץ ישראל בתחילת המאה ה-20. עם צאצאי המשפחה נמנה גם שחקן התיאטרון הישראלי יליד רומניה, מוסקו אלקלעי.
קישורים חיצוניים.
מזכרונותיו של קונסטנטין בלצ'אנו-סטולניץ' על חנות הספרים אלקלעי
אז'ן גוסנס הבן
אז'ן גוסנס (בצרפתית: Eugène Goossens, 28 בינואר 1867 - 31 ביולי 1958) היה מנצח וכנר צרפתי. הוא נולד בבורדו ולמד בברוז' ובקונסרבטואר של בריסל. בשנת 1873 נסע עם אביו, אז'ן גוסנס האב לאנגליה. שנים אחדות עבד בלהקת האופרה של קארל רוזה ככנר, פסנתרן חזרות ועוזר למנצח, בהדרכת אביו, ואחר, בשנת 1891, נכנס ללמוד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון.
אחרי שניצח על להקות אופרה אחרות חזר גוסנס אל להקת קארל רוזה וכיהן שם עד 1915 כמנצח ראשי. הוא ניצח על חלק מעונת האופרה של סר תומאס ביצ'ם בתיאטרון הוד מלכותו ב-1917. ב-1926 הצטרף ללהקת האופרה הבריטית הלאומית כמנצח.
גוסנס נשא לאישה זמרת מלהקת קארל רוזה, אני קוק, שהייתה בתו של זמר הבס הנודע, ט. איינסלי קוק. ילדיהם, מוזיקאים כולם, היו המלחין והמנצח סר יוג'ין גוסנס, הנבלניות מארי גוסנס (1894 - 1991) וסידוני גוסנס, אדולף גוסנס (1896 - 1916), המנגן בקרן יער והאבובן לאון גוסנס.
עוגיית שוקולד צ'יפס
עוגיית שוקולד צ'יפס או עוגיית שוקוצ'יפס (באנגלית: chocolate chip cookie, בתרגום: עוגיית שבבי שוקולד) היא עוגייה שהשוקולד הוא המרכיב המרכזי בה, ומקורה בארצות הברית. המתכון המסורתי משלב בצק המורכב מחמאה, סוכר חום ולבן ושבבי שוקולד שחור מריר. ישנן וריאציות שונות של העוגיה הכוללות תוספים אחרים כמו אגוזים או שיבולת-שועל וגם סוגים אחרים של שוקולד.
היסטוריה.
פיתוח עוגית השוקולד צ'יפס אירע בטעות על ידי רות ויקפילד, בשנת 1930. רות ויקפליד, שסיימה בית ספר יוקרתי לכלכלת בית בשנת 1924 במסצ'וסטס, הייתה, יחד עם בעלה, הבעלים של פונדק בשם 'טול האוס' בעיירה קטנה בשם וויטמן. רות, שהייתה אחראית על המטבח, רכשה לעצמה מוניטין בזכות עוגיות חמאה וקקאו שנהגו להגיש בפונדק בשעת התה. באחת הפעמים, כשרצתה להכין את העוגיות המפורסמות שלה, היא גילתה שאספקת הקקאו לא הגיעה. רות, שהייתה מחויבת לספק ללקוחות את הסחורה, החליטה להשתמש בשוקולד נסטלה במקום בקקאו. ספר הבישול שלה שיצא ב-1936 הכיל את המתכון של עוגיות השוקולד צ'יפס ועד מהרה הוא הפך לפופולרי במטבחים האמריקאים.
במהלך מלחמת העולם השנייה נהגו חיילים אמריקנים ממסצ'וסטס, שקיבלו בחבילות שנשלחו מהמשפחות שלהם עוגיות שוקולד צ'יפס, להחליף אותם עם חיילים ממדינות אחרות. עד מהרה ביקשו החיילים ממשפחותיהם להכין גם את העוגיות הללו וווייקפילד הוצפה בבקשות מכל העולם לבקש את המתכון שלה. כך החל השיגעון העולמי על עוגיית השוקוצ'יפס.
החוזה עם נסטלה.
בחברת נסטלה שמו לב שעקומת מכירות השוקולד של החברה עלתה בצורה משמעותית ללא שום סיבה ברורה. כשבדקו את הסיבה לעליה הם גילו שעלייה במכירות נבעה עקב העובדה שנשות בוסטון, שבעיתון המקומי שם התפרסם המתכון לעוגיות, החלו לצרוך את השוקולד בכמויות גדולות.
ויקפילד מכרה את המתכון לנסטלה תמורת אספקה של שוקולד צ'יפס לכל החיים. המתכון המקורי של וייקפילד מופיע כיום על כל אריזה של שוקולד צ'יפס שנמכרת בצפון אמריקה.
כיום.
אף על פי שהמתכון המפורסם על חבילות השוקולד של נסטלה הוא נפוץ ביותר, מותגים רבים של שוקולד צ'יפס מכילים מתכון של עוגיות שוקולד-צ'יפס על האריזה. כמעט כל ספר בישול מכיל וריאציה של מתכון לעוגיות הללו ואלו נמכרות בדרך כלל בכל חנות ומאפייה.
בשנת 1997 הוכרזה עוגיית השוקולד צ'יפס כעוגייה הרשמית של מדינת מסצ'וסטס.
וריאציות של המתכון.
עוגיות השוקולד צ'יפס עשויות בדרך כלל מסוכר לבן, סוכר חום, קמח, מעט מלח, ביצים, אבקת אפייה, חמאה, תמצית וניל וכמובן - שוקולד צ'יפס. מתכונים מסוימים מכילים גם חלב או אגוזים (כמו אגוזי מלך קצוצים) בבצק.
המרקם של העוגייה יכול בין פריך לצמיגי יותר והוא משתנה ממתכון למתכון בהתאם ליחס בין החומרים וצורת ערבוב הבצק. בשונה מהחומרים אשר משתנים, כאמור, ממתכון למתכון, אופן הכנת הבצק נעשה לרוב אותו הדבר בכל המתכונים: תחילה שמים את החומרים הרטובים יחד עם הסוכר, ולבסוף מוסיפים את שאר המוצרים היבשים. שבבי השוקולד והאגוזים יתווספו בסוף הכנת הבצק כדי למזער את השבירה שלהם. לרב העוגיה נאכלת כאפויות אף על פי שלפעמים הבצק נאכל כפי שהוא או כתוספת לגלידת וניל.
אז'ן גוסנס האב
אז'ן גוסנס (בצרפתית: Eugène Goossens, père 25 בפברואר 1845 - 30 בדצמבר 1906) היה מנצח בלגי.
חייו.
גוסנס נולד בברוז'. בילדותו למד מוזיקה בכנסיית נוטר דאם בברוז' ואחר בקונסרבטואר בעיר זו. בגיל ארבע-עשרה התקבל לקונסרבטואר של בריסל, שם למד הלחנה.
גוסנס ניצח על להקות אופרה ברחבי אירופה ובשנת 1873 עבר לאנגליה, שם ניצח על הלהקה של סלינה דולארו בניהולו של ריצ'רד ד'אוילי קארט ב-1876. במאי 1878 ניצח, בשביל קארט, על "הקוסם" מאת גילברט וסאליבן וכן, בחודשי יולי ואוגוסט של אותה שנה, על "פינאפור", כאשר אלפרד סלייר סייע לארתור סאליבן בקונצרטי הפרומס בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. גוסנס ניצח גם על "מופע אופראי מיוחד" של "פינאפור" בקריסטל פאלאס ב-6 ביולי 1878.
גחוסנס התפרסם כמנהל מוזיקלי של להקת האופרה "קארל רוזה", שם ניצח על ההצגה האנגלית הראשונה של טנהויזר מאת ריכרד וגנר בשנת 1882 בליברפול. הוא היה למנצח הראשי של "קארל רוזה" ב-1889 וב-1892 ניצח על "בת הגדוד" בהצגה מלכותית לפני המלכה ויקטוריה בארמון בלמורל.
אז'ן גוסנס היה אביו של המנצח והכנר אז'ן גוסנס הבן וסבם של המנצח והמלחין סר יוג'ין גוסנס, הנבלנית סידוני גוסנס והכנר לאון גוסנס.
בראשית שנות ה-90' של המאה ה-19 עבר גוסנס לליברפול, שם ייסד את "מקהלת הגברים של גוסנס", כיהן כנגן עוגב ומנצח מקהלה בכנסיית סנט אן הקתולית ולימד שירה. הוא מת הליברפול בשנת 1906, בן 61.
עוגיית שוקוצ'יפס
עוגיות שוקולד צ'יפס
רב יצחק בר רב יהודה
ויקטור צ'יורבאה
הגן הבוטני
רב הונא (השני)
כחול שמיימי
בהרלדיקה כחול שמיימי או כחול שמיים (באנגלית: Bleu celeste) הוא טינקטורה (הוא אינו אחד משבעת הצבעים או המתכות הראשיים, או שלושת הכתמים). לעיתים הוא נקרא פשוט "שמיימי", והוא מתואר כגוון בהיר יותר מהאַזוּר, שהוא גוון כחול סטנדרטי בהרלדיקה.
בתחילה, הכחול השמיימי נחשב לאירופאי, ולא אנגלי או סקוטי, אולם אחרי מלחמת העולם הראשונה הוא הפך נפוץ יותר באנגליה על תגיהם של מעילים הקשורים לחיל האוויר המלכותי, או על זרועותיהם של אלה שיש להם קשר לחיל האוויר. למרות שבתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה הגוון הכחול השמיימי תואר כגוון כהה יותר, בזמנים קודמים הוא תואר כבהיר מאוד, ואף התייחסו אליו כאל אחד מגווני המתכות בהרלדיקה.
צבע כחול שמיימי נמצא בסמלי ארגנטינה ופרו.
אל.סי.די סאונדסיסטם
עוגיות שוקוצ'יפס
מרדכי סובול
מרדכי סובול (1951 – 15 בספטמבר 2018) היה חזן ישראלי, המנהל המוזיקלי והמנצח של האנסמבל הישראלי לחזנות ולמוזיקה יהודית -"יובל".
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב למאיר וסופיה (זיסלה), עולים מפולין. בנערותו הכיר את החזן שלמה רביץ, והפך לאחד מגדולי תלמידיו. רביץ הוריש לו את ספרייתו המוזיקלית. סובול נודע גם כאספן וכידען בכל הקשור למוזיקה הליטורגית ולחזנות.
בצעירותו זכה בפרס ראשון בתחרות חזנים צעירים אשר זיכה אותו במלגה ללימודי חזנות לכל החיים, וקיבל את פרס החינוך מידי הנשיא יצחק נבון ובשנת 2006 את פרס ירושלים על תרומתו החשובה להחייאת החזנות בישראל.
שימש כמנהל מוזיקלי ומנצח של "יובל" - האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית, מהיווסדו בשנת 1990 ועד פטירתו בשנת 2018. אנסמבל המורכב מתזמורת סימפונית וממקהלת חזנים, והפיק עימם מאות קונצרטים ואירועי חזנות ברחבי העולם.
הגיש את התוכנית "לפני התיבה" ברדיו קול חי בכל יום שישי בצהרים במשך 22 שנים, בה השמיע מגוון של יצירות חזנות מכל הזמנים ופרשנות מיוחדת שלו.