התסמינים הבולטים ביותר הם עייפות כרונית, כאבי ראש, דיכאון, בעיות במערכת העיכול, נדודי שינה, לחצים בחזה וקשיי נשימה במאמץ, נימולים בידיים וברגליים ותחושת צימאון. מכיוון שהמחלה חדשה, טרם הובהרו ההשפעות ארוכות הטווח לה. חלק מהנזק עשוי להיות תופעת לוואי של טיפולים אינטנסיביים כגון אינטובציה, בעוד שבעיות מתמשכות אחרות עלולות להיגרם על ידי הנגיף עצמו. נכון לינואר 2021, ההגדרה של השפעות ארוכת טווח של נגיף הקורונה טרם הובהרה.
התפרצות המגפה בסין וגילוי הנגיף.
במהלך חודש דצמבר 2019 זוהו מספר מקרים של דלקת ריאות חמורה שלא הושפעה מטיפול אנטיביוטי שנגרמה מנגיף לא מזוהה בעיר ווהאן שבמחוז חוביי שבסין. הוא נקשר לשוק הרטוב למאכלי ים בווהאן, אך לא זוהתה אפשרות ההדבקה מאדם לאדם.
על פי תחקירים עיתונאיים, בימים הראשונים לגילוי המחלה נקט השלטון הסיני, המקומי והארצי, באמצעים שונים להגביל מידע על הנגיף והמחלה החדשים. בתחקיר שערך העיתון SCMP , המתפרסם בהונג קונג בהתבסס על הדלפה של מסמך ממשלתי סיני, עלה כי התאריך המוקדם ביותר שבו אותר בדיעבד חולה קורונה הוא באמצע נובמבר 2019, עד סוף נובמבר אותרו בדיעבד 8 חולים ועד סוף 2019 חלו בווהאן כ־270 חולים (חלק מהמקרים אומתו רק מאוחר יותר) והצטברו עדויות על אפשרות הדבקה מאדם לאדם. בתחילת אמצע ינואר 2020 התפשט הנגיף למחוזות אחרים בסין, בעקבות נסיעות של אזרחים למשפחותיהם לראש השנה הסינית. ווהאן היותה מוקד תחבורה מרכזי.
ב-31 בדצמבר דיווח משרד הבריאות של סין לארגון הבריאות העולמי, על ההתפרצות המסתורית ועל הופעת הנגיף החדש.
הריצוף הגנטי של הווירוס הושלם כבר בראשית ינואר 2020, בידי מעבדה מסונפת לאוניברסיטת פודאן בשאנגחאי והועבר לרשויות הבריאות הראשיות בסין, בתוספת המלצה לנקוט אמצעי מניעה ושליטה, אך הרשויות התעלמו והמעבדה פרסמה באופן פומבי ועצמאי את הריצוף הגנטי של SARS-CoV-2 באתר האינטרנט virological.org ב־11 בינואר 2020, צעד שהוביל להחלטת הממשלה כעבור זמן קצר לסגור את המעבדה.
הממשלה הסינית הכחישה את הדברים וטענה שפעלה בשקיפות ובמהירות להגנת האוכלוסייה החל מהרגע בו הבינה כי מדובר במגפה. על פי הדיווח הרשמי, ב-10 בינואר היו רק 41 מקרי הדבקה. ב-23 בינואר 2020 הגיע מספר המקרים המאומתים המצטברים ל-830, ושלטונות סין החלו לנקוט בצעדים מחמירים למניעת התפשטות הקורונה שבעיקרם סגירת האפשרות לנוע בחופשיות מאזורים נגועים ואליהם והטלת עוצר על ערים במחוז חוביי בו פרצה המגפה. כתוצאה מהסגר המוחלט חלה ירידה הדרגתית עיקבית במספר מקרי ההידבקות המדווחים. המגפה נבלמה לקראת סוף פברואר 2020, ברמה של כ-80 אלף מקרי הידבקות. מתחילת חודש מרץ ירד המספר היומי של מקרים חדשים והגיע למספר זניח.
התפשטות הנגיף בעולם.
במהלך פברואר 2020 החל הנגיף להתפשט מחוץ לסין, ובסוף פברואר היה מספר מקרי ההידבקות בעולם כ-89,000, מתוכם כ-80,000 בסין ורק 9,000 במעל ל-60 מדינות. אך מתחילת מרץ 2020, הלך וגדל מספר הנדבקים במהירות, ובאמצע מרץ התפשט כבר ליותר מ-150 מדינות, ובעיקר למדינות באירופה. החל מאמצע מרץ עלה הן מספר הנדבקים והן מספר המתים במדינות העולם על זה שבסין. מוקדי ההתפשטות המרכזיים בסוף מרץ היו בעיקר איטליה, ספרד ואיראן. במקביל החלה המגפה להתפשט במהירות בארצות הברית, ומספר מקרי ההידבקות היומי המדווח שם הגיע בסוף מרץ ליותר מ-15,000. מספר המקרים החדשים ליום בעולם עבר לקראת סוף מרץ את ה-60,000. ב-26 במרץ עמד מספר הנדבקים בעולם על יותר מ-500,000, ויותר מ-24 אלף מקרי מוות.
כרוניקה של התפשטות הנגיף.
ב־21 בינואר 2020 דווח על מקרה ראשון שאותר בארצות הברית. החולה הגיע מסין ונחת בנמל התעופה של סיאטל, כשהוא סובל מתסמיני המחלה. בנמל התעופה עדיין לא הופעלו אמצעי הסריקה המיוחדים לזיהוי נוסעים חולים. הוא אושפז בבידוד בבית חולים במדינת וושינגטון. לדבריו הוא לא ביקר בשווקים באזור העיר ווהאן, שהיא מקור התפרצות המחלה בסין.
ב־2 בפברואר דווח על מקרה מוות ראשון מחוץ לסין: תושב ווהאן שבסין מת מהנגיף בפיליפינים.
ב-13 בפברואר אירע מקרה מוות ראשון מהנגיף ביפן, וב-15 בפברואר אירע מקרה מוות ראשון מהנגיף מחוץ ליבשת אסיה, כאשר תייר סיני בן 80 מת בצרפת.
ב-21 בפברואר, לאחר שנוסעים ישראלים מספינת "דיימונד פרינסס" שבו לארץ, נלקחו כלל הנוסעים לבידוד, ואחת מתוך 11 הנוסעים נדבקה בנגיף ונשארה בבידוד. באותו יום התפשט הנגיף גם ללבנון לאחר שאישה מאיראן נכנסה למדינה.
ב-29 בפברואר 2020 דווח על מקרה מוות ראשון בארצות הברית כתוצאה מהנגיף; אישה מתה בפרוורי סיאטל שבמדינת וושינגטון. במרץ עבר שיא המגפה לאירופה, ובעיקר בצפון איטליה. ב-19 במרץ מספר המתים מהמגפה באיטליה עבר את מספר המתים בסין.
ב-26 במרץ נספרו בבריטניה מעל 100 מתים ביממה. בניו יורק דווח על עומס גובר על מערכת הבריאות, מחסור בציוד והיערכות לגידול במספר המתים. בארצות הברית דווחו על 70 אלף נדבקים ואלף מתים במצטבר מאז ראשית המשבר. בתי החולים בעיר ניו יורק התריעו כי הם קרובים לקריסה.
עימות נרשם בין הנשיא טראמפ שלחץ על הסרת ההגבלות לבין בעלי תפקידים שונים, בתוכם מושל ניו יורק אנדרו קומו ומנהל המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן. לפי ההערכה, חופשת האביב של הסטודנטים החמירה את המצב. כן דווח על הדבקה גוברת בקרב עובדים חיוניים המטפלים במשבר.
ב-27 במרץ נדבקו ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, בוריס ג'ונסון, ושר הבריאות הבריטי. ג'ונסון היה לראש הממשלה הראשון שנדבק בנגיף.
סימנים ראשונים בשלהי מרץ להתפרצות המגפה ביבשת אפריקה החמה העידו כי התפיסה המוקדמת, לפיה ניתן להסתמך על עליית הטמפרטורות בקיץ כגורם שיביא את הקץ על המגפה, היא תקוות שווא. ניתן לראות זאת ככל הנראה גם בהתפרצות הגל השני בסינגפור החמה והלחה ובהתפרצויות בסאו פאולו הקיצית במצרים ובקטר החמות והיבשות. במדינות מסוימות, חלקן אפריקאיות, התמודדו עם מיעוט בדיקות ובעיות באבחון המחלה.
במקומות שונים, כמו איראן, אזור צפון איטליה, לונדון, ניו יורק, מנאוס, גואיאקיל מצרים ומקסיקו סיטי דווח על עומס רב או קריסה בבתי חולים. היה גם מחסור בצוותים או בציוד כמו חמצן ומיטות אשפוז בזמנים שונים.
בסוף אפריל 2020, היו למדינות גישות שונות ביחס להתמודדות עם הנגיף והן דנו על אסטרטגיות יציאה מהסגר. מטרתן הוא יצירת שגרה בצל הקורונה. נכון לתחילת מאי, הוסרו הגבלות - לפעמים אחרי שנראה שהמגפה הובסה ולפעמים כסוג של "הימור". מנגד, כמה מדינות חוו התפרצות והתמודדו עם מקרים חדשים, ועדיין לא יכלו לדבר על חזרה לשגרה באותם היקפים.
במאי, אחרי הקלות שונות, היו מדינות שהתמודדו עם התפרצויות מקומיות. כך בגרמניה (שם גם עלה קצב ההדבקה) ובעיר וואהן שבסין. בסוף מאי, אמריקה הלטינית הפכה למוקד ההתפרצות השלישי בגודלו אחרי ארצות הברית ורוסיה. שני שלישים מהחולים החדשים הגיעו מברזיל, הודו, ארצות הברית ורוסיה.
במקביל, מדינות שונות התקדמו בתוכנית היציאה שלהן והגדירו הקלות וכללים. חלק מהמדינות שמרו על תחלואה נמוכה במשך תקופה.
מדינות רבות במזרח הרחוק, במזרח התיכון, באירופה ובאמריקה התמודדו עם גלים נוספים של המגפה אחרי ירידה בתחלואה. חלקן אף הטילו סגר נוסף. במדינות שונות, דוגמת ארצות הברית וברזיל, המגפה המשיכה להתפשט באוכלוסייה.
על פי הנתונים שדווחו על ידי מדינות העולם, מדינות בודדות לא דווחו על נדבקים בשטחן עד סוף שנת 2020 כשמיקרונזיה. דיווחה על נדבק ראשון בתחילת 2021.
מדינות כמו ניו זילנד, אוסטרליה וקוריאה הדרומית נחשבו כמי שהשתלטו על ההתפרצות בשטחן בשלב מוקדם יחסית, כאשר נכון למרץ 2021 הן היו בתחתית הטבלה לשיעור תמותה באוכלוסייה, מבין מדינות ה-OECD.
בסוף 2020, היו גופים ומדינות שונות שאישרו חיסון נגד קורונה או היו בהכנה למבצע חיסונים. אחר כך, החלו המבצעים. התחסנות האוכלוסייה תסייע לעצור את המגפה. עד אפריל 2021 החלו לחסן יותר מ-190 מדינות. ברבות מהן הוא נתקל במכשולים משמעותיים, הן בשל הקושי של חברות התרופות לספק להן את כל המנות שהבטיחו והן בשל אתגרים בירוקרטיים ולוגיסטיים. עד 23 בדצמבר 2021, 57 אחוזים מאוכלוסיית העולם נטלו מנת חיסון, רובם גם נטלו שתי מנות.
בתחילת 2021, הייתה ירידה בכמות הנדבקים היומית בארצות הברית. הודו התמודדה עם גל שני קשה. בסוף אפריל 2021, בשבוע אחד חצי מכלל הנדבקים בעולם, ורבע מהמתים, הגיעו מהודו. במאי 2021, לאחר גל שלישי בחלק ממדינות האיחוד האירופי, שיעור התחלואה באופן כללי, למעט בכמה כיסי התפרצות נקודתיים כמו קפריסין, היה בירידה. בסוף יוני 2021, חלה עליה. כך גם באפריקה שנכנסה לגל שלישי. במקביל, מאז מרץ 2021 ההתפרצות הגדולה ביותר הייתה במדינות דרום אמריקה. אופי ההתפשטות הושפע מרמת החיסוניות, הריחוק החברתי וסוג זן הקורונה שהיה במדינה. בספטמבר 2021, יותר ממחצית המתים היו מארצות הברית, רוסיה, ברזיל, מקסיקו והודו. מרביתם לא היו מחוסנים. בסוף 2021, חלק מאירופה שבה להיות מוקד. ההתפרצות התרחבה לאזורים נוספים. שנת 2021 אופיינה בהיווצרות זני קורונה חדשים ומדבקים יותר.
בשלהי 2021 ובתחילת 2022, הייתה עליה חדה בכמות הנדבקים במדינות רבות. בין היתר, באמריקה ובאירופה. בחצי השני של ינואר החלו להופיע סימני דעיכה ראשונים במדינות באירופה ובארצות הברית.