חסידי חב"ד חובשים אף הם בכל ימות השבוע את כובע הקנייטש אשר שוליו הקדמיים נוטים כלפי מטה, אולם הקמט המרכזי בכיפתו של הכובע קנייטש עמוק ורחב יותר. חלק מהחסידים מעצבים את הקמט בצורת משולש.
אלי האולימפוס
שמואל פרסוב
הלפגוט
הלפגוט הוא שם משפחה אשכנזי. בבוואריה ובאוסטריה משמש כמקביל לביטוי העברי "לבריאות".
בקר הבר
אלאן שאלון
אלאן ספורטיף שאלון (בצרפתית: Élan sportif chalonnais) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר שאלון-סור-סון, הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1955. בשנת 1970 המועדון אוחד עם קבוצת בורנוף מרקורי. בעונת 1994 החלה הקבוצה לשחק בליגה השנייה, ובעונת החלה לשחק בליגה הבכירה.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז עונת . בין היתר במפעלי גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב והיורוצ'לנג'. ברוב המקרים לא עברה את שלב הבתים.
בעונת 2000/01, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת מארוסי מיוון 74-72.
בעונות 2004, 2005, 2007, הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף של הליגה.
בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, בגביע הצרפתי, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לימוז' 71-79.
בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה בדאבל היסטורי, כשניצחה שוב את לימוז' בגמר הגביע 75-83. וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צרפת כניצחה את קבוצת לה מאן סארת במשחק הגמר 76-95.
בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוצ'לנג'. אך הפסידה לקבוצת בשיקטש מטורקיה 91-86.
בעונת 2012/2013 השתתפה לראשונה ביורוליג.
בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה באליפות צרפת.
אולם הבית של המועדון הוא הקולוסיאום המכיל 5,000 מקומות ישיבה.
סטבסקי
קרפל
מעמדות (יהדות)
על פי המתואר במשנה, רוב ישראל התחלקו למעמדות, כלומר קבוצת יהודים שייצגו את כלל העם בבית המקדש ושימשו כנציגיהם במעמד הקרבת קרבן התמיד.
המקור במשנה.
המקור הראשון במשנה למעמדות מוזכר בעקבות המאמר הקובע כי "בשלשה פרקים בשנה כוהנים נושאים את כפיהם", כשאחד מהפרקים הם המעמדות שבהם הייתה נשיאת כפיים, בעקבות כך מבהירה המשנה מה הן המעמדות:
כנגד משמרות כהונה.
חלוקת הכהנים ל-24 קבוצות עבודה, על פי בתי אבות, נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר דברי הימים. שם נזכרות גם חלוקות של הלויים ל-24 קבוצות.
המשנה מסבירה כי היו עשרים וארבע המשמרות של הכהנים שהיו בירושלים (מקובל מפי רב כי משה רבנו תיקן לעם ישראל שמונה משמרות, שמואל הנביא הרחיבן לשש עשרה, ודוד המלך העמידן על עשרים וארבע). תפקידם של הכהנים, היה להיות "שלוחי דרחמנא" (=שלוחי ה') ולהקריב את הקרבנות.
על פי הפסוק תוקן על ידי חכמי ישראל, כי המשמרות (של הכהנים) עצמם יהיו כלולים בעשרים וארבעה מעמדות, שבהם כלולים היו משלוש הקבוצות - כהנים, לויים, ו"ישראלים" - יהודים שאינם כלולים באחת משתי קבוצות אלו. במעמדות באו השליחים לייצג את העם, הכהנים ייצגו זאת בעבודה, הלויים בדוכנם, וה"ישראלים" ייצגו את ה"ישראלים" שבעם, שבשליחותם מוקרב קרבן התמיד, (על פי ההלכה שמקריב הקרבן צריך לשהות שם בשעת ההקרבה).
חלק ה"ישראלים" שבמעמד התפצל לשניים: חלקם שהתגוררו ירושלים לעמוד בפועל ליד קרבן התמיד כדי לקיים את ההלכה שמקריב הקרבן צריך לעמוד על גביו בשעת ההקרבה, וחלק אחר מכל היהודים שהתגוררו מחוצה לה, התכנס בבית הכנסת - במקומם ולא בירושלים, שם קבעו את היום ליום תפילה ותענית, ואף קראו בתורה בפרשת בראשית כפי הסדר המפורט במשנה.
סדר מעמדות.
סדר המעמדות, או סדר המערכה הוא מערכת ליטורגית מימי הביניים, המורכבת מקטעים של מקרא וספרות חז"ל. הוא מופיע בהרבה סידורים, במגוון נוסחאות ומבחר הקטעים שבו.
דלתא 1000
הדלתא 1000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-8 שיגורי לוויינים בין 1972 ל-1975. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 1.
לכל גרסאות הדלתא 1000 היו אותם מגברים ואותו שלב ראשון. השלב הראשון היה שלב Extended Long Tank Thor שהיה שדרוג של הLong Tank Thor שהיה בעצמו נגזרת של טיל התור המקורי. לשלב הראשון נוספו ארבעה, שישה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2.
לשב שני השתמשו בשלבים מתאימים ליעדי המשימה. שלושה שיגורים השתמשו בשלב שני מסוג דלתא F (לשיגור אקספלורר 47, 50 ו-51), ובשיגורים האחרים השמשו בשלב חדש בשם דלתא P.
במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E (לשיגורים אל מעבר למסלול לווייני נמוך).
שיגורי הדלתא 1000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. שמונה שיגורים בוצעו וכולם הושלמו בהצלחה.
מעמדות (טקס יהודי)
מספר הניתן לבנייה
אלכסנדר טנסמן
אלכסנדר טנסמן (בפולנית: Alexandre Tansman; 12 ביוני 1897 - 15 בנובמבר 1986) היה מלחין ופסנתרן וירטואוז יהודי ממוצא פולני. טנסמן נולד בלודז' ושנותיו הראשונות עברו עליו בפולין, אך רוב חייו חי בצרפת. המוזיקה שלו נאו-קלאסית בעיקרה ושואבת הן ממורשתו הפולנית והיהודית והן מהשפעות המוזיקה הצרפתית.
שנים ראשונות ומורשת.
טנסמן נולד וגדל בלודז' שבפולין, שלא הייתה אז מדינה עצמאית אלא חלק מהאימפריה הרוסית. במכתב משנת 1980 אל חוקר אמריקאי כתב המלחין על ילדותו ומורשתו:
קריירה.
טנסמן החל בלימודי מוזיקה בקונסרבטוריון של לודז' ואת הדוקטורט שלו עשה במשפטים באוניברסיטת ורשה. זמן קצר אחרי השלמת לימודיו, עבר טנסמן לפריז, שם התקבלו רעיונותיו המוזיקליים בעין יפה וזכו לעידוד מצד מדריכיו ומשפיעי דרכו, איגור סטרווינסקי ומוריס ראוול, זאת בניגוד לאקלים המוזיקלי השמרני יותר במולדתו, פולין. בתקופת שהותו בפריז, התרועע טנסמן עם חבורה של מוזיקאים זרים, שנודעה בשם "אקול דה פרי"; הונגר ומיו ניסו לשדל אותו להצטרף לקבוצת השישה, אך הוא סירב, בטענה שלצורך יצירה דרושה לו עצמאות (בהמשך כתב טנסמן מונוגרפיה של סטרווינסקי, שהתקבלה בהתלהבות רבה.)
טנסמן הגדיר עצמו תמיד כמלחין פולני, אף כי בביתו דיבר צרפתית ונישא לפסנתרנית צרפתייה, קולט קְרָא.
ב-1941 נמלט טנסמן מאירופה מחמת האיום על חייו כיהודי לאחר הכיבוש הנאצי והיגר ללוס אנג'לס, בעזרת ידידו, צ'ארלי צ'פלין, שהצליח להשיג בשבילו ויזה לארצות הברית. בלוס אנג'לס התוודע אל ארנולד שנברג. טנסמן חיבר את הפסקול לשני סרטים הוליוודיים לפחות: "בשר ופנטזיה", בכיכובה של ברברה סטנוויק, וסרט על חייה של חוקרת הרפואה האחות אליזבת קני, בכיכובה של רוזלינד ראסל. בסך הכל חיבר מוזיקה לשישה סרטים ואף היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית המוזיקה הטובה ביותר לסרט דרמטי או קומי לשנת 1946, לסרט "המחתרת הפריזאית".
טנסמן שב לפריז אחרי המלחמה, אך היעלמותו מזירת ההתרחשויות המוזיקליות באירופה השאירה אותו מאחור, מחוץ לזרמים המוזיקליים של התקופה ולא עוד טרי ורענן בזיכרונם של המאזינים, מצב שהאט את התקדמות הקריירה שלו, לאחר העלייה המהירה שידעה בעבר. כשמצא שאיננו מצוי עוד באופנות הצרפתיות, שהתקדמו לסגנון האוונגרד, חזר טנסמן לשורשיו המוזיקליים ונעזר ברקע היהודי והפולני שלו לכתיבת כמה מיצירותיו הגדולות ביותר. במהלך הזמן הזה חידש את קשריו עם פולין, אף כי הקריירה והמשפחה החזיקוהו בצרפת, שם חי עד מותו ב-1986.
לפי אגודת הסופרים והמלחינים הפריזאית, טנסמן השתמש בשם העט "סטן אלסון" כשהלחין מוזיקת ג'אז.
עיר הולדתו, לודז', מקיימת מדי שנתיים תחרות למוזיקאים מבטיחים על שם אלכסנדר טנסמן, לקידום המוזיקה שלו והתרבות המקומית.
מוזיקה.
טנסמן היה לא רק מלחין בעל שם עולמי, אלא גם פסנתרן וירטואוז. בעונת 1932–1933 ניגן טנסמן לפני קהל מאזינים שכלל את קיסר יפן הירוהיטו ואת מהטמה גנדי; הוא נחשב לאחד מגדולי המוזיקאים הפולנים. בהמשך ניגן בחמישה סיורי קונצרטים בארצות הברית, בהם הופעת סולן עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוח סרגיי קוסביצקי. נוסף לכך ניהל קריירה משגשגת בצרפת כפסנתרן קונצרטים.
יצירותיו של טנסמן כתובות בסגנון בנאו-קלאסי הצרפתי של ביתו המאומץ, ובסגנונות הפולניים של מולדתו, הנשענים על מורשתו היהודית. כמי שניצב כבר בשולי החשיבה המוזיקלית כשעזב את פולין (מבקרי מוזיקה התייחסו בפקפוק לכתיבתו הכרומטית ולעיתים פוליטונאלית), אימץ לו את ההרמוניות המורחבות של ראוול ביצירתו ולאחר זמן השוו אותו לסקריאבין בהתרחקות מטונאליות מקובלת.
באחד ממכתביו מצהיר טנסמן, כי "ברור שאני חב הרבה לצרפת, אבל כל מי ששמע אי פעם את חיבורי אינו יכול להטיל ספק בכך שהייתי, הנני ותמיד אהיה מלחין פולני." אחרי שופן, ייתכן ששופן הוא התומך הראשון במעלה בצורות הפולניות המסורתיות כמו פולונז ומזורקה; הן נכתבו בהשראתו של שופן ובמקרים רבים כהוקרה למלחין זה. מקורות ליצירות אלה, שאופיין נע ממיניאטורות קלילות ליצירות ראווה וירטואוזיות, מצא טנסמן בנושאים מן הפולקלור הפולני המסורתי והתאים אותם לסגנונו הנאו-קלאסי המובהק. עם זאת, הוא לא כתב מוזיקה לשירי העם עצמם, כפי שהסביר בראיון רדיו: "מעולם לא השתמשתי בשיר עם פולני בצורתו המקורית ממש, גם לא ניסיתי ללהרמן שיר כזה מחדש. לדעתי, כשמשווים אופי מודרני לשיר פופולרי זה מקלקל אותו. יש לשמר אותו בהרמוניה המקורית שלו."