סר רוברט רובינסון (Robert Robinson; 13 בספטמבר 1886 - 8 בפברואר 1975) היה כימאי אורגני אנגלי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1947 על מחקריו בתחום פיגמנטים צמחיים (אנתוציאנין) ואלקלואידים.
חייו.
רובינסון נולד בחוות רפורד, באזור צ'סטרפילד, דרבישייר שבאנגליה. אביו, ויליאם בראדבורי רובינסון, היה יצרן תחבושות שהמציא בעצמו את מכונות הייצור שלו. הוא סיים תואר ראשון (.B.Sc) באוניברסיטת מנצ'סטר ב-1906, ותואר דוקטור למדעים (.D.Sc) ב-1910, באותו מוסד. ב-1912 היה לפרופסור הראשון לכימיה אורגנית טהורה ויישומית באוניברסיטת סידני. ב-1915 שב לבריטניה, לתפקיד ראש המחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטת ליברפול. ב-1920 עזב לטובת תפקיד מנהל המחקר בתאגיד הפיגמנטים הצמחיים הבריטי (British Dyestuffs Corporation), ושנה לאחר מכן היה לראש המחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטת סנט אנדרוז. ב-1922 התמנה לתפקיד דומה באוניברסיטת מנצ'סטר, וב-1928 היה לראש מחלקת הכימיה האורגנית באוניברסיטת לונדון. ב-1930 היה לפרופסור לכימיה ע"ש וויינפלט (Waynflete) באוניברסיטת אוקספורד, תפקיד בו נשאר עד לפרישתו ב-1955. לאחר מכן שימש כדירקטור בחברת של ויועץ, בנוסף לתפקיד פרופסור אמריטוס.
מחקר.
מחקריו עסקו במבנה וסינתזה של חומרים אורגנים מגוונים, ובמנגנון האלקטרוכימי של תגובות אורגניות. מתוך עניין במבנה של פיגמנטים צמחיים, הגיע למחקר באלקלואידים, חומרים המופקים גם הם מצמחים. הוא נודע במיוחד בעקבות קביעת המבנה של סדרת אלקלואידים כמו מורפין, פפברין (מרכיב באופיום), ונרקוטין (גם הוא מרכיב באופיום, שאינו מקל על כאבים, אך מפחית שיעול).
בשנת 1917 פיתח סינתזה מפורסמת של טרופינון, קודמן לקוקאין. תגובה זה הייתה צעד משמעותי בכימיית האלקלואידים, וכמו כן הדגימה כי תגובות טנדם (סדרת תגובות תוך-מולקולריות) בסינתזה בכלי אחד מסוגלת ליצור מולקולות בי-ציקליות.
רובינסון המציא את הסימון למולקולת בנזן כמשושה וטבעת במרכזו, כאשר עבד בסנט אנדרוז ב-1923. כמו כן היה הראשון להשתמש בחץ גלי לתיאור מעבר אלקטרונים.
פרסים והכרה.
רובינסון זכה למגוון פרסים חשובים בתחומי המדעים, ביניהם מדליית דייווי בשנת 1930, מדליית קופלי ב-1942, פרס נובל לכימיה לשנת 1947, ומדליית פריסטלי מטעם החברה האמריקנית לכימיה לשנת 1953. רובינסון קיבל יותר מ-20 תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות בריטיות וזרות.
כמו כן זכה למגוון תוארי כבוד לא-מדעיים. ב-1939 זכה לתואר אבירות, ב-1947 למדליית החירות הנשיאותית האמריקנית, ב-1949 לאות מסדר ההצטיינות הבריטי.
רובינסון שימש במגוון תפקידים בקהילה המדעית, ביניהם נשיא האגודה הכימית (1941-1939), נשיא החברה המלכותית (1950-1945), נשיא איגוד המדע הבריטי (האיגוד הבריטי לקידום המדע, דאז; 1955), ונשיא אגודת התעשייה הכימית בבריטניה (1958). ב-1947 היה נציג בריטניה לוועידת אונסק"ו הראשונה.
ב-1953 הרצה על עבודתו במכון ויצמן למדע, במופע הראשון בסדרת הרצאות שנתית לזכר חיים ויצמן.
דולב מסיקה
דולב מסיקה (נולד ב-26 ביוני 1994) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
מסיקה נולד בנתניה. בתיכון למד בבית הספר ממלכתי דתי "שפירא". מסיקה הוא בוגר בית הספר למשחק "יצירתי".
במאי 2020 מסיקה יצא מהארון כהומוסקסואל.
קריירה.
הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012 כאשר לוהק לשחק בסדרת הדרמה "תא גורדין". לאחר מכן לוהק לגלם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "אופוריה", בה גילם את דמותו של דקר אלדר המכונה צהובון.
בשנת 2013 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "פרופיל 64" ששודרה בערוץ 10, בה גילם את דמותו של רותם צוקרבקר. בין השנים 2013-2014 שיחק בטלנובלה "אניגמה" ששודרה בYes.
בשנת 2014 לוהק לתפקיד ראשי בעונה הראשונה של סדרת הנעורים "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-yes, בדמותו של נער בשם מקסים. בשנת 2015 שיחק בתפקידי אורח בסדרה "רון" בתור פיני. שיחק גם בסדרה "כפולים", בה גילם את מאריק, אחיה הקטן של אסיה ברינדץ' שגילמה אניה בוקשטיין.
משנת 2016 החל לשחק בסדרת הנעורים "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון בהוט.
בשנת 2017 החל לשחק באחד מהתפקידים הראשיים בסדרה "כיפת ברזל", שם הוא מגלם חסיד ויז'ניץ בשם יעקב, שהתגייס לצבא בניגוד לעמדת משפחתו
ותפקיד אורח בעונה השנייה של "נעלמים" המשודרת בערוץ טין ניק בהוט. בשנת 2018 משחק בסדרה "המנצח" בכיכובו של ליאור אשכנזי שעלתה לשידור ב Yes.
בשנת 2020 החל לשחק בסדרת הנעורים "פלמ"ח" את יחיאל "חיליק" אזולאי - מדריך קבוצת הכשרת נוער למחתרת הפלמ"ח.
בשנת 2022 הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "שקשוקה" המשודרת בכאן חינוכית וגילם את דמותו של שגיא המורה החדש למתמטיקה ומדע
ישראל בצר
ישראל בצר (5 במרץ 1883 חרסון, רוסיה - 10 ביולי 1962, נהלל) היגר למושבות הברון הירש בארגנטינה. הגיע לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה והיה פעיל בכיבוש העבודה העברית. עבד במספר מושבות בגליל (חוות כנרת, מרחביה, אום ג'וני) עד שהשתקע במושב נהלל, שם עסק בחקלאות ואף שימש כמוכתר הכפר.
קורות חיים.
ישראל בצר נולד ב-1883 במושבה היהודית נהר-טוב שבפלך חרסון שברוסיה ליעקב וציטה בצר ב-1904 היגרה המשפחה לארגנטינה והתיישבה בעיירה מוזסוויל (ממושבות הברון הירש), שם התפרנסו מחקלאות במשך כ-3 שנים.
ב-13 באוגוסט 1907 עלה ארצה במסגרת העלייה השנייה והיה ממובילי תנועת "החורש" ששאפה "ליצור שכבת איכרים עובדי אדמה ופשוטים". תחילה עבד שנה במסחה ולאחר מכן שנה ביבנאל. הצטרף לחוות כנרת, אך עקב סכסוך עם מנהל החווה, האגרונום משה ברמן, נטש את המקום ביחד עם חלק מהעובדים. לאחר שיחות עם ד"ר ארתור רופין נחתם חוזה לשנה שהנוטשים יהוו קולקטיב (ללא מנהלים) בשם "קבוצת הכיבוש" ויעבדו את אדמות אום ג'וני תמורת חלק מהיבול. בדצמבר 1909 עברה הקבוצה מחוות כנרת לאום ג'וני והחלה לעבד את האדמות שלשפת הכנרת. לאחר שנה התפרקה הקבוצה והוחלפה על ידי הקומונה החדרתית שקראה למקום דגניה. בתקופת השהיה באום ג'וני התחתן ישראל.
ב-1911, לאחר עזיבת אום ג'וני, הצטרפו לקבוצת חלוצים שהקימה את קואופרטיב מרחביה על אדמות הכפר פולה. בעקבות סכסוך עם תושבי הכפר השכן סולם נכלאו ישראל ועוד 13 מתיישבים בבתי הכלא בנצרת ובעכו למשך כשנה.
ב-1920 עזבו ישראל ושפרה את מרחביה והיו שותפים להקמת המושב השיתופי הראשון נהלל. במושב זה חיו כל חייהם ועסקו בחקלאות. ישראל היה פעיל בוועדות שונות ותקופה מסוימת אף שימש בתור מוכתר הכפר.
ישראל היה בין יוזמי הקמת הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל. ועידת הייסוד של התאגדות זו התקיימה באום ג'וני ב-13 וב-14 באפריל 1911 (פסח תרע"א) בנוכחות כ-100 חברים. במסגרת הוועידה נבחר ישראל ל"ועד פועלי הגליל" העל מפלגתי. בהמשך הפכה הסתדרות זו להסתדרות הפועלים החקלאיים במסגרת מפלגת אחדות העבודה. בהמשך נכללה תנועה זו בההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.
פרטים אישיים.
ישראל נישא ב-1910, באום ג'וני, לשפרה בת מנוחה ומשה שטורמן (ילידת 1884) שהייתה איתו בקבוצת הפועלים של חוות כנרת ואום ג'וני. ישראל נפטר ב-1962 ונקבר בבית הקברות בנהלל שם נקברה גם אשתו שנפטרה באותה שנה.
לזוג נולדו 7 ילדים ובהם:
מהר&quot;י קרא
עינת (פירושונים)
Midnight (שיר של קולדפליי)
בן זונה
בן זונה וגם זונה הם כינויי גנאי לאדם שעורר רוגז אצל אדם אחר, או לאדם שמעשיו פסולים, ונובעים מרוע לב, מנוכלות וכדומה. המילה "זונָה" (בנקבה) משמשת בהקשר זה גם לתיאורו של גבר. כינוי גנאי דומה, המופנה נגד אישה הוא בת זונה.
בתנ"ך מתואר יפתח הגלעדי כ"בן אישה זונה". בניגוד להקשר זה, שבו המילה זונה מופיעה כפשוטה, בכינויי הגנאי לא באה המילה "זונה" לתאר את עיסוקה של אמו של ה"בן זונה" או את עיסוקו של ה"זונה", אלא את אופיו. עם זאת, כינוי גנאי דומה מופיע גם בדברי שאול המלך אל בנו יהונתן, בה הוא מכנה את בנו בתואר "בֶּן נַעֲוַת הַמַּרְדּוּת".
בתחרויות ספורט נפוצה הקריאה הקצובה "השופט בן זונה", כאשר השופט מקבל החלטה שאינה לרוחם של האוהדים הצופים בתחרות. לעיתים סופגים גם השחקנים כינוי גנאי זה.
בפסק דין של בית המשפט העליון נפסק שאדם שבמהלך מעצרו כינה את השוטרים "בני זונות" לא יורשע בהעלבת עובד ציבור, בנימוק:
העובדה שגם "זונה" וגם "בן זונה" הם כינויי גנאי בעלי אותה משמעות הובילה את אורלי קסטל-בלום, למשחק מילים בספרה "דולי סיטי", שבו מספרת דולי, גיבורת הרומן: .
לעיתים משמשת המילה "בן זונה" כקריאת תיגר. המתאגרף אלוף העולם הבלתי מעורער ג'ק דמפסי פקד בצעירותו לעיתים קרובות מסבאות כדי לקרוא תיגר על הנוכחים בהן באומרו: .
כינוי גנאי מקביל קיים גם בשפות אחרות. באנגלית כינוי הגנאי המקביל הוא son of a whore. גם לכינוי הגנאי son of a bitch משמעות דומה, אם כי הוא מתורגם לעברית גם כ"בן כלבה". בספטמבר 2016 השתמש נשיא הפיליפינים, רודריגו דוטרטה, בביטוי "בן זונה" כלפי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה.
בפברואר 2018 הושעה השדרן נתן זהבי לשבוע משידורי "רדיו ללא הפסקה", לאחר שבשידור חי כינה את השדרנית לאה לב "זונה".
בהיפוך משמעות, הביטוי "בן זונה", או "משהו בן זונה" הוא סוג של ביטוי שבח, לתיאור דבר מיוחד במינו.
בפזמונאות העברית.
ב-1990 עורר גרי אקשטיין סערה כאשר הוציא לרדיו את תקליט השדרים "טרזן", שנפסל לשידור בעיקר בגלל מילותיו הגסות והפרובוקטיביות, ובהן השורה "רמבו בן זונה".
בני בשן כתב מילים ולחן לשיר "העולם יפה יא בני זונות", והוא גם המבצע שלו.
דודי גבאי כתב מילים ולחן לשיר "בן זונה".
המושג "בן זונה" מופיע בעוד פזמונים עבריים רבים.
מסד נתונים רלציוני