אולרד הגישה בקשה לאפוטרופוס מטעם בית המשפט בטענה שאם הילדים לא חושבת על טובת הילדים. בדצמבר באותה שנה, אולרד נשכרה על ידי רייצ'ל יוצ'יטל לאחר שמקורות בתקשורת טענו שהיא מנהלת רומן עם הטניסאי הנשוי טייגר וודס. אולרד ייצגה גם את ג'וסלין ג'יימס, שחקנית פורנו, ולכאורה שפחתו של טייגר וודס.
שנות העשרה במאה ה-21.
ב-14 במאי 2010, במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה במשרדה של אולרד, השחקנית האנגלית שרלוט לואיס, טענה שהמפיק רומן פולנסקי התעללה בה מינית בדירתו בפריז כאשר הייתה בת 16.
ביוני 2010 היא נשכרה על ידי דברלי לורנזנה, עובדת בנק לשעבר אשר עוררה עניין ציבורי רב לאחר שטענה שפוטרה עקב היותה מושכת מדי. באוגוסט 2010, אולרד ייצגה את ג'ודי פישר, אשר טענותיה להטרדה מינית חשפו אי-סדרים בחשבונות אשר הובילו להתפטרותו של מנכ"ל HP, מארק הרד.
ב-2010, במהלך מרוץ לממשלה בקליפורניה, אולרד הפכה באופן רשמי לעורכת הדין של ניקי דיאז, עובד לשעבר של המועמד הרפובליקני מג וויטמן. אולרד טענה שוויטמן העסיק את דיאז במשך שנים, בידיעה שדיאז הוא מהגר לא מתועד.
ב-27 באפריל 2011, אולרד הופיעה במסיבת עיתונאים עם משפחתו של ג'סטין קווין, אשר לכאורה ספג אימים במהלך משחק בייסבול של קבוצת סן פרנסיסקו ג'יינטס על ידי מאמנם של קבוצת אטלנטה ברייבס, רוג'ר מקדוול. קווין הביע התנגדות לאמירותיו ההומופוביות של מקדוול, ולכך שלכאורה הוא השתמש במקל בייסבול על מנת לדמות אקט מיני בנוכחות בנותיו.
ב-8 באוקטובר 2011, אולרד זכתה באישור מבית המשפט כדי לייצג תשע מלצריות לשעבר בגיל המעבר, אשר פוטרו מעבודתן בקזינו באטלנטיק סיטי בטענה שהן לא נראו טוב מספיק. בקזינו ביקשו לדחות את אולרד מהתביעה נגד האפליה, וטענה בעיתוני בית המשפט כי התנועות ה"מתנפנפות" שלה לא יוסיפו דבר למקרה.
ב-9 במרץ 2012, אולרד נקרתה לחקירה, בנוגע להאם צריך להעמיד לדין את שדר הרדיו רוש לימבו בפלורידה, עקב חוק מהמאה ה-19 נגד "גינוי אישה והאשמתה בחוסר צניעות",עקב דברי גנאי שאמר בנוגע לסנדאה פלוק, אשר תמכה בפני בית הדמוקרטים בנוגע לזכות לעשות הפלה.
אולרד הגיבה כך: "מר לימבו מיקד את ההתקפה שלו על סטודנטית צעירה למשפטים, שפשוט הפעילה את זכותה להעיד בפני הקונגרס על נושא חשוב מאוד למיליוני נשים אמריקאיות והוא השמיץ אותה. ... הוא צריך להתמודד עם ההשלכות של התנהגותו בכל דרך שהיא בעלת משמעות ". אולרד לא ייצגה את פלוק ולא היה לה קשר איתה בזמן דבריה, ולא הגיבה לפרקליטות המדינה לבקשת תגובה.
עוד ב-2012, אולרד לקחה את המקרה של ג'נה טלקובה , אישה טרנסג'נדרית קנדית, אשר ערערה על החלטה של תחרות "מיס יוניברס קנדה" לא לתת לה להשתתף בתחרות בגלל מינה. הם שינו את החלטת לבסוף, לפני שהתיק עבר להחלטת בית משפט. ביוני 2012 אולרד אישרה שהיא מייצגת את החברה לשעבר של רודי יוג'ין, אשר נחשב לקניבל של תקרית הקניבליזם ב-2012 של מיאמי, זאת כאשר יוג'ין מת באותו הזמן.
ב-4 באוקטובר 2013, אולרד קיבלה את התיק של אדווין מיסז, אופנוען אשר נפצע באופן קשה מדריסה על ידי אלקסיאן ליאן במהלך הופעת תעלולים לאחר שנכנס איתו לעימות. ליאן דרס את מיסז עם הג'יפ שלו בעוד שליאן היה מוקף ומאוים על ידי מיסז וחבורת האופנוענים שלו בכביש המהיר במנהטן. מאוחר יותר חבריו של מיסז תקפו את ליאן בפעולת נקם. אולרד סיפרה לתקשורת שמיסז, שסבל מפציעות בעמוד השדרה ושתי רגליים שבורות, היה קרבן תמים אשר ניסה להרגיע את הרוחות.
אולרד מייצגת לכל הפחות 28 נשים אשר האשימו את ביל קוסבי בתקיפה מינית, הטרדה מינית, או התנהגות מינית בלתי הולמת. בנוסף לכך, היא מייצגת שלוש נשים אשר האשימו את דונלד טראמפ בהתנהגות מינית בלתי הולמת - טענות אשר טראמפ הכחיש, ועלו לשיח הציבורי לראשונה במסע הבחירות לנשיאות בבחירות 2016.
ב-2017, קייל האנטר, לקוח לשעבר של אולרד, הגיש תלונה רשמית, הן ללשכת עורכי הדין של קליפורניה והן ללשכת עורכי הדין של וושינגטון הבירה, אשר טען לניגוד אינטרסים מפני שאולרד הייתה במשא ומתן עם CBS באותו זמן שייצגה אותו נגדם, עבור אפליה תעסוקתית. אולרד הכחישה כל מעשה פסול וטענה כי סיבת החקירה היא ניסיון סחיטה כושל.
ב-11 בנובמבר בשנת 2017, אולרד ערכה מסיבת עיתונאים המייצגת את הלקוח בוורלי יאנג נלסון, ושחררה הצהרה הטוענת לתקיפה מינית אשר בוצעה על ידי רוי מור, כאשר הייתה בת 16.
בידור.
אולרד שידרה בשתפות עם מארק את תוכנית האירוח ברדיו בערוץ KABC בלוס אנגלס למשך 14 שנים. בנוסף, היא הייתה חברת פאנל בהפקה המחודשת של השעשועון "לספר את האמת". במרץ 2000, נעשתה פרודיה על אולרד בתוכנית הטלוויזיה המצוירת "איש משפחה",
עם דמות בשם גלוריה קופסת-מתכת בקול של קנדיס ברגן. אולרד הופיעה בדמות עצמה בסרט "מרוץ עכברים" ב-2001. ב-21 במאי 2001, נעשתה עליה שוב פרודיה בתוכנית המצוירת "משפחת סימפסון", כאשר תוארה כעורכת דין עבור אחת הדמויות. ב-27 ביוני 2001 נעשתה עליה פרודיה בפעם השלישית בתוכנית "סאות'פארק".
ב-12 בספטמבר ל-2011, אולרד ביצעה הופעת בכורה עם תוכניתה "אנחנו העם עם גלוריה אולרד", תוכנית אשר השתמשה בשחקנים על מנת לדמות תרחישים מבוימים. באפריל 2013 הופיעה אולרד בתוכנית הריאליטי "המירוץ לדראג של רו פול", שם ראיינה וייעצה לשלישייה הסופית של המתמודדות כיצד לשווק את עצמן כ"מלכת הדראג הבאה של אמריקה". ב-27 בנובמבר 2016, אולרד הופיעה בדמות עצמה בתוכנית
"גרייבס".
חייה האישיים.
גלוריה התגרשה מבעלה ויליאם אולרד (1968–1987). בתה ליסה בלום היא ילדתה היחידה מנישואיה הראשונים. למרות היותה יהודייה, היא אינה מחשיבה את עצמה דתייה במיוחד.
ביקורות.
הצהרותיה והתנהגותה של אולרד בפומבי הובילו לביקורת. העיתונאית טריסיה רומנו מטעם העיתון "דיילי ביסט" ("The Daily Beast") כינתה אותה כרודפת פרסום.
בתרבות פופולרית.
בשנת 2018 נטפליקס הוציאה לאור סרט תיעודי על חייה ועבודתה של אולרד בשם "המעקב אחרי אולרד" .
הוצאות לאור.
בשנת 2006 אולרד הוציאה לאור עם דבורה קולפילד רייבק את הספר :"Fight Back and Win: My Thirty-Year Fight Against Injustice and How You Can Win Your Own Battles"
ברתולומאו באנדילני
קולומביה(חברה)
כביש 417
כביש 417 הוא כביש רוחב אזורי בסביבת ירושלים. הוא משמש למספר מטרות: כביש בין מעלה אדומים וכביש 1, כביש באבו דיס ומזרח ירושלים, וציר רוחב לאורך שכונות צפון ירושלים. המספור הכולל ניתן בשל היות הכביש מעין חלופה לכביש 1 בין מעלה אדומים והכניסה לירושלים.
דרך יריחו.
הקטע המזרחי של הכביש הוא דרך יריחו, קטע הדרך המוליכה מן העיר העתיקה אל דרך מעלה אדומים ואל עבר מדבר יהודה, יריחו וים המלח. הדרך, העוברת לצד נחל קדרון ופוגשת גם את הדרך העתיקה דרומה לכוון תוקוע, שמשה כנתיב בריחה אל המדבר כבר מתחילת ימי העיר, כשעל פי המסורת, נמלט בה דוד המלך בבורחו מפני אבשלום בנו. התוואי שימש גם צליינים נוצרים בדרכם לאתר הטבילה בנהר הירדן וקישר בין הכנסיות שעל הר הזיתים לעיר העתיקה, ואת חוגגי נבי מוסא המוסלמים.
הדרך כמעט ולא נשתנתה במשך אלפי השנים שהייתה בשימוש, עד שבשלהי ימי העות'מאנים ובמהלך המנדט הבריטי החל הקטע הסמוך לירושלים לקבל צביון עירוני יותר, עם הווסדות שכונת א-טור על הר הזיתים. לצד היישוב העירוני, שכן לצדו הכפר אבו דיס, שגדל והתפתח בתקופה. ב-1979 הוקמה העיר מעלה אדומים בשולי הכביש, סמוך לצקום התחברו לכביש 1, והישוב קדר קם ב-1984 בגבעה הצופה עליו. מבחינת תשתית הכביש, בימי המנדט הבריטי נסלל הכביש, ובימי השלטון הירדני, כשהדרך ממזרח ירושלים אל יפו הייתה חסומה והדרך מזרחה הייתה הדרך העיקרית של העיר, שופר הכביש. בנוסף, לכבוד ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל, בצעה ממשלת ירדן שיפוצים בכביש.
עם התרחבות העיר, נעשה התוואי הישן והעירוני צפוף ולא מתאים לתנועה הזורמת בו, ובשלהי שנות השמונים נסלל תוואי חילופי ממעלה אדומים, מצפון להר הצופים מצפון ובמקביל לנחל אוג שתחבר לדרך יגאל ידין שבתוואי נחל צופים, תוך עיקוף המרכז העירוני המבונה. הקטע הנותר מהכביש, יחד עם רחובות עירונים נוספים עד לכניסה לעיר, שם פגש הכביש בכביש 1 מחדש (טרם סלילת דרך יצחק שמיר) נקרא כביש 417.
ב-2003, כשאושרה הקמת עוטף ירושלים, נקטע הכביש ולא ניתן לעבור בו מאבו דיס אל ירושלים, והקטע הירושלמי של הכביש נותר ככביש עירוני בלבד, בעוד השארית המזרחית של הכביש משמשת כדרך אזורית המקשרת את מעלה אדומים לכביש 1.
ואדי א-גוז'.
אחר המפגש של דרך יריחו עם העיר העתיקה, הכביש ממשיך צפונה לצד ערוץ נחל קדרון, בכביש המשמש כדרך ראשית במרכז מזרח ירושלים. הקטע נסלל בימי השלטון הירדני, כשדרך שכם, ששמשה עד אז ככביש העיקרי מירושלים צפונה, שכנה בסמוך לקו העירוני ולא הייתה נוחה לשמוש.
ציר ירמיהו-יצחק הנדיב.
הקטע השני של הכביש הוא ציר בן כ-8 קילומטרים, החוצה את שכונות צפון ירושלים לרוחבם ומתחבר למחלף הזיתים, ורובו ממוספר ככביש 417 (עד הר הצופים). הקטע מהר הצופים עד צומת בר-אילן נסלל ביוני 1967, מיד אחר מלחמת ששת הימים, על מנת לקשר בין מובלעת הר הצופים של לפני המלחמה למערב העיר בלי לעבור במזרח העיר, כשסביבו נבנות שכונות הבריח. לקטע שלושה שמות: שדרות האוניברסיטה העברית (בכניסה להר הצופים), שדרות לוי אשכול וחטיבת הראל (ברמת אשכול).
אחר קטע זה הכביש ממשיך ברחובות בר-אילן וירמיהו. הרחוב גובל מצידו הצפוני בשכונות שיכון חב"ד, גבעת קומונה, רוממה החדשה וגני גאולה, ובשכונות מקור ברוך, רוממה הישנה מצידו הדרומי.