האנציקלופדיה לקריפטוגרפיה ואבטחה (Encyclopedia of Cryptography and Security) היא אנציקלופדיה מקיפה בנושאי הצפנה שראתה אור בשנת 2005 בהוצאת שפרינגר. באנציקלופדיה כ-460 מאמרים בנושאים כמו מדעי המחשב, מתמטיקה שימושית, הנדסה ותורת האינפורמציה. לצורך כתיבתה כונסה ועדת ייעוץ לעורכים של 18 מומחים שונים בנושאי אבטחה והצפנה.
הנושאים כוללים אך אינם מוגבלים לאימות וזיהוי, הגנה מפני העתקה, אנליזת הצפנה וביטחון, פירוק לגורמים של אלגוריתמים ובדיקות ראשוניות, פרוטוקולי הצפנה, ניהול מרכזי, תשלומים אלקטרוניים ותעודות דיגיטליות, הצפנה קוונטית ואבטחת אינטרנט.
סגנון המאמרים הוא בעל אופי בהיר וניתן להשתמש בו עבור קורסים לתואר ראשון או לתואר שני.
אזור אסור לטיסה
אזור אסור לטיסה (או גם סגר אווירי; אנגלית: No-fly zone או NFZ) הוא אמצעי למניעת כניסת מטוסים למרחב אווירי של אזור מסוים או מדינה, על בסיס החלטת מועצת הביטחון, אך יחד עם זאת אזורים אסורים לטיסה נאכפו ללא החלטה ישירה של מועצת הביטחון, כשם שקרה באזור ללא טיסה בעיראק בשנות ה-90 של המאה ה-20.
הטלת איסור טיסה מעל המרחב האווירי של מדינת היעד מחייבת סיורים סביב השעון, ולפעמים יירוט או הרס מקדים של צי המטוסים של מדינת היעד. כמו כן, האמברגו האווירי מקפח למעשה את הריבונות האווירית של חיל האוויר בשטח מדינת היעד ומצריך לפנות מקום לכוחות זרים שיעברו באטמוספירה על חשבון הריבונות של מדינת היעד (נושא רגיש בעיקר במדינות ערביות במזרח התיכון), ובפועל פוגע גם פגיעה כלכלית בחופש התנועה האווירית המסחרית.
אזורים אסורים לטיסה.
אזורים בעבר.
עיראק, 1991-2003.
ב-1991, ארצות הברית, בריטניה, צרפת, טורקיה ומדינות אחרות חצצו אזור כורדי-עיראקי בצפון עיראק, על ידי ביסוס "אזור אסור לטיסה", אשר בו מטוסים עיראקים היו אסורים בטיסה באזור זה. מטרת האזור אסור בטיסה היה למנוע הפצצות אפשריות ומתקפות כימיות כנגד הכורדים בידי המשטר העיראקי של סדאם חוסיין. המבצעים המקוריים כונו "מבצע אספקת נוחות" ו-"מבצע אספקת נוחות II" ונמשכו לתוך "מבצע מעקב צפוני". בעוד המדינות שהכפיפו את המצור האווירי ציטטו את החלטת מועצת הביטחון 688 כהחלטה שמסמיכה את המבצעים, ההחלטה עצמה לא ציינה במפורש שום סמכות ספציפית בנוגע לאזור אסור בטיסה. המזכיר הכללי של האו"ם בזמן שההחלטה עברה, בוטרוס בוטרוס ראלי, כינה את האזור האסור בטיסה כ"לא חוקי", בפברואר 2003 במהלך ראיון. בדרום עיראק, "מבצע מעקב דרומי" יצא לדרך ב-1992, במטרה להגן על האוכלוסייה השיעית בעיראק.
בוסניה והרצגובינה, 1993-1995.
ב-1992, מועצת הביטחון של האו"ם העבירה את החלטה 781, האוסרת טיסה צבאית לא מוסמכת במתחם האווירי של בוסניה. החלטה זו הובילה ל"מבצע פיקוח השמיים", היכן שנאט"ו פיקחה על הפרות של האזור האסור לטיסה, אך לא נקטה פעולה של ממש כנגד הפרות של ההחלטה. כתגובה ל-500 הפרות ממוסמכות עד שנת 1993, כולל הפרה צבאית אחת, מועצת הביטחון העבירה את החלטה 816, אשר אוסרת על כל טיסה לא מוסמכת ואישרה לחברות האו"ם "לנקוט בכל האמצעים הדרושים... כדי להבטיח שיתוף פעולה עם [האזורים האסורים בטיסה]". החלטה זו הובילה ל"מבצע מניעת טיסה". נאט"ו, מאוחר יותר שילחה התקפות אוויריות במהלך "מבצע מניעת טיסה" וכן במהלך "מבצע כוח מכוון".
אזורים מאושרים לאיסור.
לוב.
האזור אסור לטיסה הלובי אושר במועצת הביטחון של האו"ם ב-17 במרץ 2011, בהחלטה מספר 1973. מטרתו של האיסור הייתה למנוע מהכוחות הנאמנים לקדאפי לתקוף אווירית את כוחות המורדים.
ב-12 במרץ 2011, הליגה הערבית קראה למועצת הביטחון להכפיף אזור אסור לטיסה. ב-17 במרץ 2011, מועצת הביטחון הצביעה 10-0-5 לאישור אזור אסור זה. 5 נמנעו, כולל חברות קבועות במועצת הביטחון, רוסיה וסין אשר להן זכות וטו ולעיתים קרובות מתנגדות לשימוש בכוח צבאי כנגד מדינות ריבוניות.
ד&quot;ר ווטסון
ההפגנות באלג'יריה (2011)
ההפגנות באלג'יריה ב-2011 הן סדרת מחאות מתמשכות שהחלו ב-28 בדצמבר 2010 כחלק מגל המחאות בעולם הערבי. ההפגנות באו בעקבות האבטלה, עלייה דרסטית במחירי הנדל"ן, האינפלציה במחירי המזון, שחיתות, תנאי מחיה קשים ודרישה לחופש הדיבור. במהלך ההפגנות נהרגו כשמונה אנשים ונפצעו יותר מ-420.
ההפגנות כללו שורת הצתות יזומות בהשראת פועלו של מוחמד בועזיזי, אשר לוו בדרישות להתפטרות נשיא המדינה עבד אל-עזיז בותפליקה, העומד בראש המדינה מאז 1999. כמו כן דרשו המפגינים לבטל את מצב החירום שהוכרז על ידי הממשלה, אשר הטיל מגבלות חמורות על חופש הביטוי וההתאגדות במדינה. ההפגנות לבסוף הביאו להחלטת ממשלת אלג'יר לבטל את מצב החירום שהכריזה הממשלה עוד מההפגנות הקודמות שפרצו ב-1988, ובכך הושגה אחת ממטרותיהם העיקריות של המפגינים. במהלך ההפגנות היה גל הצתות עצמיות, בעיקר מול בנייני ממשלה.
דניס פרגר
דניס פרגר (באנגלית: Dennis Mark Prager; נולד ב-2 באוגוסט 1948 בניו יורק) הוא שדרן רדיו, סופר, בעל טור ופובליציסט יהודי-אמריקאי.
קורות חיים.
פרגר נולד ב-1948, בברוקלין, למשפחה יהודית המשתייכת לזרם האורתודוקסי מודרני, הוא בנם השני של מקס פרגר (1918 - 2014) והילדה (לבית פרידפלד) (1919 - 2009), זוג יהודים שנולדו שניהם בברוקלין אף הם. הורי הוריו היגרו לניו יורק בשעתם, מפולין. שם המשפחה פרגר מקורו לפי מסורת המשפחה, מהעיר פראג, משם גורשו אבות אבותיו של מקס פרגר, לפני מאות שנים יחד עם שאר יהודי העיר.
פרגר למד בישיבה דתית עד סיום בית הספר התיכון. אחר כך למד וסיים ב-1970 תואר ראשון כפול בברוקלין קולג', הן בלימודי המזרח התיכון והן בהיסטוריה. בתקופה זו ביקר גם לראשונה בישראל, התכוון לעלות אליה ואף התקבל ללימודי תואר שני במכון ללימודי היהדות בת זמננו של האוניברסיטה העברית בירושלים, אולם הוא שינה את תוכניותיו אלה בשל קבלתו ללימודי תואר שני במכון ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה. פרגר למד שם במשך שנתיים, אף כי לא השלים את התואר השני ובמקביל גם לימד היסטוריה יהודית בברוקלין קולג'.
בשנים 1976–1983 כיהן כמנהל מכון ברנדייס - ברדין שבקליפורניה, כיום חלק מהאוניברסיטה היהודית - האמריקאית.
פרגר החל את הקריירה הרדיופונית שלו ב-1982, בתוכנית רדיו שבועית ברדיו KABC הקליפורני, השייך לרשת קומולוס, השנייה בגודלה בארצות הברית. כעבור שנה הפכה התוכנית לתוכנית יומית, למעט שבתות וחגי ישראל והוא גם החל לכתוב במקביל טור קבוע בשורת עיתונים אמריקאיים. החל מ-1985 הוא גם עורך ומוציא לאור את הרבעון "Ultimate Issues", אשר ב-1996 שינה את שמו ל-"Prager Perspectives". ב-1999 הוא החל לשמש גם כמנחה של תוכנית אירוח יומית ברדיו KRLA השייך ל-"Salem Media Group".
אתר האינטרנט של פרגר נקרא "Prager University" ובין המשתתפים בו אישים שמרנים כמו ראש ממשלת ספרד לשעבר חוזה מריה אסנר, העיתונאי והסופר הבריטי פול ג'ונסון, העיתונאי ובעל הטור השמרן ג'ורג' ויל, נשיא AEI ארתור ברוקס ואחרים. בשנת 2010 הוקם אתר PragerU.
נישא לראשונה ב-1981 לג'אניס אדלסטין, ממנה התגרש ב-1986. כעבור שנתיים, ב-1988, נישא בשנית, לפראן סטון, אשר התגיירה למענו ואשר עמה חי כ-17 שנים עד שהשניים התגרשו בשנת 2005. יש לפרגר בן מכל אחד מהנישואין הללו והחל מ-2008 הוא נשוי בשלישית, הפעם לסוזן ריד.
ב-2019 יצא הסרט No safe spaces בכיכובו של פרגר שעוסק בהחרמת הוגים שמרניים באקדמיה של היום בשם התקינות הפוליטית.
דעותיו.
לטענת פרגר, ארצות הברית נמצאת ב"מלחמת אזרחים שנייה ולא אלימה" ו"מלחמת תרבות" כנגד ערכי המוסר הבסיסיים עליהם מבוססת החברה האמריקאית. לטענתו, מוסדות אמריקאיים שונים כמו אוניברסיטאות, עורכי דין, איגודי עובדים, האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, קבוצות של תומכי זכויות אדם ורוב התקשורת, נשלטים על ידי "שמאלנים חילוניים", אשר תוקפים ומפרשים לא נכון את הערכים היהודיים-נוצריים ואת ההשפעה ההיסטורית החיובית שהייתה להם על ארצות הברית ועל העולם.
פרגר הוא תומך נחרץ בישראל וטוען כי ליבת הסכסוך עם הפלסטינים אינה נובעת מבניית ההתנחלויות, אלא מהסירוב הפלסטיני להכיר במדינת ישראל. בנוסף, פרגר מגנה האשמות כלפי ישראל הטוענות שהיא מדינת אפרטהייד.
פרגר מתנגד לנישואין חד-מיניים, וטוען כי ילדים צריכים אמא ואבא, וכן שאדם נהיה אדם טוב יותר כשהוא במערכת יחסים עם אישה.
כתיבתו.
ספרו הראשון של פרגר Eight Questions People Ask About Judaism נכתב ביחד עם יוסף טלושקין ויצא לאור לראשונה ב-1975 בהוצאת "Tze Ulmad Press". הספר הפך רב-מכר וביולי 1981 יצא לאור מחדש בהוצאת "Holiday House" תחת השם The Nine Questions People Ask About Judaism. הספר זכה בשנים שלאחר מכן למהדורות רבות נוספות. גם ספרו השני, Why the Jews? The Reason for Antisemitism, אשר יצא לאור לראשונה ב-1983 בהוצאת סימון ושוסטר נכתב ביחד עם טלושקין והיה רב-מכר וזכה למהדורות חוזרות ונשנות.
עד 2015 כתב פרגר עוד לפחות חמישה ספרים, אשר רובם הפכו רבי מכר:
צילה עמידרור
צלה הלר
צילה הלר
צלה עמידרור הלר
צילה עמידרור הלר
נחרה
ועידת לטראן הרביעית
נג'ארה (פירושונים)
מיום מינרלי
מִיוּם מינרלי הוא תגובה כימית אי-אורגנית המתרחשת כאשר נוספים מים למבנה הגבישי של מינרל. תגובה כזו עשויה ליצור מינרל חדש הנקרא הידרט. התוצאות הן קשירה כימית של מולקולות המים בתוך הסריג הגבישי או – במקרה של מינרלי חרסית – ספיחת מים על שטח פנים טעון. המים הנוספים הכלולים במבנה הגבישי נקראים "מי גביש" או "מי גֶּבֶש".