D-מנוז קיים במספר פירות, בפרט אוכמניות, ויכול לסייע למניעת קישור חיידקים לדרכי השתן ולשלפוחית השתן. מסיבה זו נחשב מנוז לדרך יעילה ובטוחה לטיפול בדלקות בדרכי השתן (UTI). מנוז יכול להיווצר גם מחמצון של מניטול. השורש mann המופיע בשתי המילים מגיע ממן - המזון שאכלו בני ישראל במדבר. כפי שמתואר בספר שמות.
בגוף האדם, המנוז מצטרף לשרשרת פירוק הפחמימות על ידי זרחון ההופך אותו לפרוקטוז-6-פוספאט.
אראבינוז
ארבינוז (Arabinose) הוא חד-סוכר ממשפחת הפנטוזות - סוכרים בעלי 5 פחמנים. הארבינוז הוא סוכר שבני אדם אינם יכולים להשתמש כמקור אנרגיה.
פירוק הארבינוז בEscherichia coli מתבצע על ידי אופרון האראבינוז המשמש באחד המודלים לבקרה של שעתוק הגנים. בקרה שהיא חלק מבקרות הסוכרים בחיידקים, כאשר פירוקו הוא תלוי בקיום הארבינוז ובריכוז הגלוקוז בסביבת החידק.
אטימולוגיה.
אראבינוז קיבל את שמו מגומי ערבי, שממנו בודד לראשונה.
ברמן (מדינה)
מדינת ההנזה החופשית של ברמן (בגרמנית: Freie Hansestadt Bremen) היא אחת מ-16 המדינות הפדרליות של גרמניה. זוהי המדינה הקטנה ביותר בגרמניה, הן מבחינת השטח והן מבחינת האוכלוסייה.
ברמן היא אחת משלוש ערי-המדינה בגרמניה, יחד עם ברלין והמבורג, אך בניגוד להן, ברמן מורכבת משתי ערים: העיר ברמן, שהעניקה למדינה את שמה, והעיר ברמרהאפן, הנמצאת 53 ק"מ צפונית לברמן. השטח בין שתי הערים שייך למדינת סקסוניה התחתונה.
היסטוריה.
שטחן של ברמן וברמרהאפן הוא 404 קמ"ר, ומספר תושביהן יחדיו מסתכם בכ-650 אלף איש. היא שוכנת בצפון גרמניה, והיא אחת מארבע מדינות גרמניה השוכנות לחוף הים.
ברמן הפכה למדינה בגרמניה בשנת 1949; לפני כן הוחזקה בידי האמריקנים.
רמת החיים במדינה נחשבת לגבוהה יחסית לשאר גרמניה, אם כי גם שיעור האבטלה (17% ב-2005) גבוה מעט מהממוצע הגרמני.
אוכלוסיית המדינה כוללת מיעוט פריזי, עם גרמאני המתגורר ברובו בצפון הולנד.
ראש עיריית ברמן, המשמש גם כראש ממשלת המדינה ("נשיא הסנאט" הוא תוארו הרשמי) הוא כריסטיאן זילינג (Christian Sieling) מה-SPD, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, שהחל לכהן בשנת 2015.
ערים.
ברמן.
ברמן היא העיר העשירית בגודלה בגרמניה, עם כ-550 אלף תושבים, המתפרסים על שטח גדול יחסית - 325 קמ"ר (העיר החמישית בגודל שטחה בגרמניה). נמלה של ברמן הוא השני בגודלו בגרמניה, אחרי זה של המבורג.
בברמן שתי אוניברסיטאות ושלוש מכללות, בהן לומדים כ-31,000 סטודנטים. אחת האוניברסיטאות היא האוניברסיטה הבינלאומית של ברמן, אשר נוסדה ב-1999; זו ייחודית בגרמניה בכך שהיא נמצאת בידיים פרטיות, ולפיכך דורשת מהלומדים בה תשלום שכר לימוד; כמעט בכל האוניברסיטאות האחרות בגרמניה הלימודים בחינם. הלימודים באוניברסיטה זו מתנהלים באנגלית. בברמן שבעה מוזיאונים. כשמינית מתושבי ברמן אינם גרמנים; מתוכם כ-40% הם טורקים.
ברמרהאפן.
בשנת 1827 הוקמה העיר ברמרהאפן על שפכו של נהר הווזר, כדי לשמש כנמל עמוק מים עבור כלי שיט הגדולים מכדי לשוט עד ברמן שבמעלה הנהר; מכאן נובע הקשר בין שתי הערים. ב-1847 הוקם קו אוניות הקיטור הראשון בין אירופה ואמריקה, שמוצאו בברמרהאפן. עד מלחמת העולם השנייה נקראה העיר וֶזֶרמינדֶה (Wesermünde, "שפך הנהר וזר"); לאחר המלחמה, בה נהרס רוב העיר, שונה שמה לברמרהאפן ("הנמל של ברמן"). כיום מהווה נמלה של ברמרהאפן את נמל הדייגים הגדול בגרמניה; העיר נקראת לעיתים בהיתול Fischtown, "עיר הדגים".
ריבוז
ריבּוֹז (באנגלית: Ribose) הוא חד-סוכר ממשפחת הפנטוזות. הריבוז הוא סוכר מחזר.
בביולוגיה.
הריבוז הוא סוכר חיוני לכל יצור חי, בשל היותו מרכיב מרכזי ב-RNA המשמש לשעתוק גנטי. הריבוז מופק בתאי הגוף מגלוקוז במסלול הפנטוז פוספט . מהריבוז מסונתז הדיאוקסיריבוז המהווה אבן בניין של ה-DNA (האות D ב-DNA משקפת את הדיאוקסיריבוז). בנוסף מהווה הריבוז חלק ממולקולות מפתח נוספות בתא: ATP, NADH וקואנזימים.
בגלל היותו מרכיב נפוץ בכל יצור חי, ריבוז מצוי בכל סוגי המזון הטבעי. שמר האפייה, למשל, עשיר ב-RNA ולכן כל מוצרי האפייה מכילים ריבוז. בידוד ריבוז במעבדה מתבצע לרוב על ידי הידרוליזה של מולקולות RNA משמרים.
ישנה סברה שריבוז הוא מרכיב נוגד חרדה טבעי המשמש לבקרה על אכילה ושתייה הקשורים ללחצים פסיכולוגיים שונים. בנוסף מייחסים לו סגולות בריאותיות נוספות, שאמיתותן אינה ברורה.
אברם קנטור
אברם קנטור (נולד ב-19 בנובמבר 1950) הוא סופר, עורך, מתרגם ומוציא לאור ישראלי. חבר קיבוץ מזרע.
ביוגרפיה.
קנטור נולד ב-1950 בחיפה, אולם התחנך כילד חוץ בקיבוץ מזרע, שאליו עבר ממניעים אידאולוגיים בגיל 14 מתוך אמונה בערכים שספג בתנועת "השומר הצעיר". הוא נמנע ממסלול של הוראה וחיכה במשך שש שנים של עבודה בפרדס עד שניתן לו ללמוד ספרות כחפצו. למד ספרות כללית ולשון עברית באוניברסיטת חיפה, ולימודים אלו הביאו אותו להשלים גם גרמנית (בה הוא עוסק לעיתים בתרגום) במכון גתה באוניברסיטת קונסטנץ ובתל אביב, וכן השתלם בהוצאה לאור בגרמניה.
ערך את כתב העת "הדים", ושימש שנים אחדות כעורך מדור הפרוזה של ספרית פועלים. ערך ספרים רבים ותרגם אחדים מאנגלית ומגרמנית.
היה עורך ראשי ומנכ"ל הוצאת ספרית פועלים ומשמש כסמנכ"ל לענייני מערכת בהוצאת הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים.
מלטוז
מלטוז (maltose - ידוע גם כסוכר לתת) הוא דו-סוכר, המורכב משתי מולקולות גלוקוז (ולכן ידוע גם כדו-גלוקוז). מולקולות הגלוקוז מחוברות במולקולת מלטוז דרך קשר גליקוזידי α1-4. מלטוז נוצר בגוף האדם מתוצרי העיכול של עמילן שמקורו במזון צמחי או פירוק גליקוגן. הנוסחה הכימית של המלטוז היא formula_1, זהה לזו של הסוכרוז והלקטוז (כלומר מלטוז הוא איזומר של סוכרוז ולקטוז). מקור השם מלטוז במילה מאלט, שפירושה לתת (שעורה קלויה)
מלטוז הוא סוכר מחזר כי באחת מיחידות הגלוקוז הפחמן האנומרי (פחמן 1) אניו קשור בקשר גליקוזידי ולכן יחידה זו נמצאת בשיווי משקל בין הצורה הטבעתית לצורה הליניארית בה יש קבוצת אלדהיד על פחמן 1.
פירוק מלטוז לגלוקוז מתבצע על ידי האנזים "Maltase", המצוי בשמר. פירוק זה הוא שלב חשוב בייצור אתנול.
המן האגגי
במגילת אסתר הָמָן בֶּן הַמְּדָתָא הָאֲגָגִי הוא הבכיר בשרי אחשוורוש מלך פרס, אשר הסית את מלכו כנגד האוכלוסייה היהודית בממלכה, במטרה לבצע בה רצח עם. המן מכונה במגילת אסתר "צורר היהודים", וכן "איש צר ואויב המן הרע הזה", שביקש להשמיד את כל היהודים במאה עשרים ושבע מדינות. לבסוף סוכלה מזימתו, בעיקר בזכות אסתר והוא נתלה. בשיח היהודי נשתרש כינויו ל"המן הרשע".
ייחוסו.
המגילה מכנה את המן "האגגי", ועל־פי חז"ל, הכוונה היא לאגג מלך עמלק. בשל קשר זה נהוג לקרוא בשבת זכור - היא השבת שלפני פורים - את פרשת זכור (), המזכירה לישראל את אשר עשה לו העמלק.
בתרגום על המגילה מובא ייחוסו המלא, עד עשו בן יצחק:
בתלמוד הבבלי נאמר ששם אמו של המן היה אמתלאי בת עורבתי:
דמותו של המן על פי מגילת אסתר.
על פי מגילת אסתר, המן היה הבכיר בשרי אחשוורוש מלך פרס שמלך מהודו ועד כוש. הוא ואשתו זרש חיו בשושן, בירת ממלכת פרס ומדי. מעמדו של המן היה כה רם, עד שעל פי הוראה מהמלך אחשוורוש, היה על הכול להשתחוות לו (לפי המדרש רקם המן צלם של עבודה זרה בגרביו, כך שמי שהיה משתחווה לו היה משתחווה גם לצלם), אך מרדכי היהודי סירב להשתחוות, ובכך עורר את חמתו של המן. חימה זו הפכה במהרה לתוכנית פעולה אכזרית נגד בני עמו של מרדכי כולם: .
המן הטיל פור, על מנת לראות את המועד המתאים לבצע את טבח היהודים, ועל פי הפור היה המועד המתאים לכך י"ג באדר. בעקבות זאת שכנע המן את אחשוורוש להוציא גזירה בכל מדינות מלכותו להרוג את כל היהודים באותו היום. מלבד זאת, בעצת זרש אשתו הכין המן עץ שגובהו חמישים אמה על מנת לתלות עליו את מרדכי.
אחשוורוש, שנזכר כי מרדכי הציל את חייו, החליט דווקא לרומם אותו. הוא זימן את המן, ושאל אותו "מה לעשות לאיש אשר המלך חפץ ביקרו". המן, שסבר כי המדובר בו, הציע כי איש זה יובל ברחובות שושן כשהוא רכוב על סוס, לבוש בבגדי מלכות ובעטרת זהב. או אז הורה לו אחשוורוש להוביל את מרדכי ברחובות העיר, כשמרדכי רכוב על סוס, לבוש בבגדי מלכות וחבוש בעטרת זהב, ולקרוא בפניו . בעקבות אירוע זה אשת המן ומכריו ניבאו לו רעות: .
תוך כדי כך הוזמן המן להשתתף, לצד המלך, במשתה היין של אסתר. המן שמח בתחילה על ההזמנה, אולם ביום המשתה השני התברר לו כי מטרת אסתר הייתה לבקש רחמים על בני עמה היהודים מפני מזימתו שלו. לאחר שקראה עליו , נפל על המיטה והתחנן על נפשו. אז נכנס אחשוורוש לחדר, וסבר כי המן מנסה "לכבוש את המלכה". הוא הורה על תלייתו של המן על העץ אשר הכין לתלות עליו את מרדכי (לפי המסורת היה זה בט"ז בניסן), וכן אפשר ליהודים להינקם מאויביהם ביום שבו תוכננה להם הפורענות בידי המן. לאחר כשנה, ביום י"ג באדר, הוא יום הפור שהטיל המן להרוג ביהודים, נהרגו גם עשרת בני המן. בעקבות בקשת אסתר ניתלו למחרת כל העשרה על עץ.
לזכר אירועים אלו, ולזכר הפור שהטיל המן על מנת להרוג את כל היהודים, חוגגים היהודים עד ימינו את חג הפורים.
דמותו של המן במסורת ישראל.
בעקבות ייחוסו העמלקי ההתייחסות אל המן היא בעיקר כאבטיפוס לשנאת ישראל בכל הדורות, וכחוליה המחברת בין העמלקים הקדומים לשונאי ישראל של ימינו. מכאן ההתייחסות המיוחדת להמן כ"ארור המן". המאבק בהמן, הוא אם כן המאבק של עם ישראל בעמלק המיתולוגי, הלובש ופושט צורה במהלך הדורות.
המן נראה כאביה של האנטישמיות ההשמדתית, השואפת לאבד את היהודים כעם, או כגזע, על נשיהם וטפם.