אורה קדם נולדה בשנת 1924 בשם יוספה כץ לשרה ולאליהו כץ בווינה שבאוסטריה. היא העפילה לארץ ישראל בשנת 1940 (בהיותה בת 16), והייתה אחת מניצולי אוניית הגירוש "פאטריה" ואף הצליחה להציל את אמה החולה ואישה נוספת שלא ידעה לשחות. הם הועברו למחנה המעצר הבריטי בעתלית, קדם הגדירה תנאי המחיה כ"לא רעים". היא למדה עברית בכוחות עצמה והחליטה לעסוק בחינוך ופנתה לסמינר לוינסקי ללימודי הוראה. במשך תקופת לימודיה, קדם עזרה בכלכלת המשפחה ועבדה בעבודות ניקיון ונתנה שיעורי עזר בפיזיקה.
קדם רצתה להרחיב את הידע שלה ופנתה ללימודי כימיה פיזיקלית. חריצותה והתעניינותה בנושא משכו את תשומת לבו של המורה לפיזיקה, אלכסנדר בראלי, והוא צירף אותה לחוג מורי הפיזיקה. שם החליטה קדם שמקומה באוניברסיטה. קדם התכוננה לבחינות הכניסה לאוניברסיטה העברית, שהיוו גם תחרות נושאת פרס כספי. קדם עברה את הבחינות בהצלחה וזכתה בפרס–28 לא"י – סכום שהספיק למימון לימודיה ולכיסוי חלקי של הוצאות המחיה. בשנת הלימודים הראשונה שלה באוניברסיטה העברית בירושלים, הצטרפה קדם לארגון "ההגנה", ועשתה קורס מפקדי כיתות.
קדם סיימה את לימודי התואר ראשון והשני באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל לסיום לימודיה הצטרפה קדם לחיל המדע במסגרת "ההגנה", ושירתה תחת פיקודו של פרופ' אהרן קציר. בזמן המצור על ירושלים, קדם הייתה אחראית על קבוצת הנשים שהכינה זיקוקים ומוקשים.
אורה קדם הייתה נשואה לאברהם קדם עד פטירתו בשנת 2016. לזוג שני ילדים, אילנה ומיכאל.
תרומתה המחקרית.
לאחר שירותה בחיל המדע, הצטרפה קדם למחלקה לחקר פולימרים במכון ויצמן למדע. קבוצת המחקר אליה השתייכה, בראשות אהרון קציר, עסקה באותה עת בחקר מקרומולקולות וחלבונים. מטרת המחקר הייתה הבנת הקשר בין תכונות המקרומולקולות והשפעתן על החלבון, אך תוצאותיו עתידות היו להשליך על יישומה של כימיה פיזיקלית על תהליכים המתרחשים באורגניזמים חיים. עבודתם נערכה במשותף עם קבוצות מחקר מהולנד. בשנת 1958 עבדה קדם באוניברסיטת ליידן שבהולנד בחקר ממברנות. במחקר זה בדקה את הקשר שבין תגובה כימית לבין תנועה בין ממברנות ויצירת אנרגיה.
במהלך חיפוש חומרים למחקר משותף לה ולקציר, נתקלה קדם בספר על פיזיולוגיה של צמחים, בו תוארו ניסויים שונים. קדם קישרה בין הניסויים מהספר עם תאוריה על ממברנות. היא כתבה מאמרים על הובלה דרך ממברנות ביולוגיות ולפיתוח תאוריה מתמטית שאפשרה תכנון ניסויים בקרומים הביולוגיים וחישוב תוצאותיהם של ניסויים אלו. בעבור פיתוח התאוריה והמחקר, קיבלו קדם וקציר את פרס ישראל למדעי הטבע לשנת 1961. בשנת 1964 שהתה קדם בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס והצטרפה למחקר בנושא הקשר בין מים לבין מטבוליזם בייצורים חיים. במחקר זה ואחרים נוכחה שמערכות הגוף הנחקרות, של יצורים חיים, אינן שונות בתחום זה ממערכות אחרות. בשלהי שנות השישים החלה קדם להתעניין בתחום התפלת המים.
עבודתה בתחום התפלת המים הייתה חלוצית. בשנת 1967 הזמין אותה פרופ' ישראל דוסטרובסקי, לקריה למחקר גרעיני, לביצוע פרויקט להפרדת מתכות. בשנת 1970 מונתה קדם לפרופסורית מן המניין במכון ויצמן. בשנת 1972, עם שובה משנת שבתון בבזל, ועל רקע מותו של פרופ' אהרן קציר, התבקשה קדם להמשיך את חקר הממברנות במכון ויצמן. בשנת 1973, ייסדה קדם את המחלקה לחקר ממברנות (לימים המחלקה לכימיה ביולוגית) במכון ויצמן ועמדה בראשה.
קדם וד"ר רנה בלוך הקימו את חברת Research Products Rehovot (לימים Membrane Products) לפיתוח ממברנות להתפלת מי ים. בשנת 1976 קדם מונתה למנהלת המדעית של החברה. לאחר פרישתה ממכון ויצמן הצטרפה קדם לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, תחילה כיועצת ולאחר מכן, בשנים 1995–2003 היא שימשה כראש המחלקה להתפלה וטיפול במים באוניברסיטה.
השיטות שפיתחה קדם בתחום התפלת המים סייעו לישראל להתמודד עם המחסור התמידי במים שפירים.
XML Schema Definition
כריית נתונים
תמחוי
אחימן
ששי
דרגות שירות בתי הסוהר
שירות בתי הסוהר הוא ארגון הכליאה המרכזי והיחיד בישראל. כל מתגייס חדש מתחיל את שירותו בדרגת סוהר ומטפס בסולם הדרגות בהתאם לכישוריו וכן לקורסים וההכשרות שהוא עובר. סוהר המתגייס לאחר שלוש שנות שירות צבאי כסוהר קבע מתחיל את שירותו בדרגת רב-סמל (רס"ל).
דרגות סוהרים.
דרגות סוהר עד רב-סמל נענדות על צווארון החולצה.
דרגות נגדים.
דרגות רב-סמל ראשון עד רב-נגד נענדות על הכתפיים בכותפות מיועדות לכך.
דרגות קצונה.
דרגות הקצונה נענדות על הכתפיים בכותפות מיועדות לכך.
משמעות שמות דרגות הקצונה.
מֵישָׁר - צורת היחיד של המילה מֵישָׁרִים המופיעה במקרא בהקשרים של משפט צדק, כגון "אֲנִי מֵישָׁרִים אֶשְׁפֹּט" (), "יִשְׁפֹּט תֵּבֵל בְּצֶדֶק וְעַמִּים בְּמֵישָׁרִים" (), ולכן ייתכן שמשמעות השם היא אדם הדואג להישיר את הנעשה. מכל מקום מילה זו נושאת משמעות מופשטת, ולא ברור מדוע נבחרה לציון דרגה.
כַּלַּאי - נוצרה על דרך קַנַּאי (שתי המילים שורשן מסתיים באל"ף אבל בצורה זו הן נוהגות על דרך שורשים המסתיימים ביו"ד – כמו בַּנַּאי, חַזַּאי).
גֻּנְדָּר נגזרה מן המילה גונדה – מילה שמקורה בארמית של התלמוד הבבלי – גונדא – ומשמעה יחידה של אנשי צבא (בדומה למילה גדוד). אל גונדה נוספה הסיומת ־ָר, סיומת נדירה המשמשת לציון בעלי מקצוע, כגון במילים אַרְכִיבָר, פַּעֲמוֹנָר, כַּסְפָּר.
הדרגות עד 2017.
בשנת 2017 ערך הארגון מתיחת פנים, שבה הוחלפו מדי הסוהרים לחולצה תכלת ומכנסיים שחורים, דרגותיהם הוחלפו מזהובות לכסופות, ודגל הארגון הוחלף מירוק-צהוב, שהיה מראשית הארגון, לדגל בצבעים כחול ולבן שבמרכז סמל שב"ס ולצידו בקטן דגל ישראל.
דרגות סוהרים.
דרגות סוהר עד רב-סמל נענדות על צווארון החולצה.
דרגות נגדים.
דרגות רב-סמל ראשון עד רב-נגד נענדות על הכתפיים בכותפות המיועדות לכך.
דרגות קצונה.
דרגות הקצונה נענדות על הכתפיים בכותפות המיועדות לכך.
עבד אל-עזיז זועבי
מים מתחת לגשר
מים מתחת לגשר הוא שם האלבום השני של המוזיקאי והזמר הישראלי איתי פרל, אשר יצא באפריל 2008 בחברת התקליטים "התו השמיני", בהפקת אלון אולארצ'יק.
יחסי עובד מעביד
קתדרלת אורבייטו
קתדרלת אורבייטו (באיטלקית: "Duomo di Orvieto") היא קתדרלה רומית-קתולית בעיר אורבייטו שבמחוז אומבריה במרכז איטליה. הקתדרלה בנויה בסגנון אקלטי המשלב אדריכלות ביזנטית, אדריכלות הרנסאנס ואדריכלות גותית איטלקית המתבטאת בעיקר בקישוטים גותיים.
מבוא.
אורבייטו ידועה בקתדרלה המכונה "דואומו" שהיא אחת מן היפות באיטליה. מבחוץ מצופה הקתדרלה ברצועות מתחלפות של טרוורטין (סוג של סלע משקע) לבן ובזלת כחולה אפורה. תכנון הקתדרלה מיוחס לרוב לארנולפו די קמביו, אך הדעה כיום היא כי המתכנן היה נזיר אלמוני בשם פרה בוויניאטה מפרוג'ה. הבנייה החלה בשנת 1290 בהוראתו של האפיפיור אורבנוס הרביעי במטרה לשכן את שרידי נס הלחם והיין של בולסנה. הבנייה נמשכה כשלוש מאות שנים, כאשר בין הבונים והמתכננים היו האדריכלים הידועים אנדריאה פיזאנו ומיקלה סן מיקלי. חזית הקתדרלה (הבנויה בסגנון גותי איטלקי) נחשבת ליפה במיוחד, והיא מציגה כמה פסלים של הפסל לורנצו מאיטני בן המאה ה-14. בתוך הקתדרלה ראויה לציון הקפלה של סן בריציו הכוללת פרסקו של פרה אנג'ליקו ובנוצו גוצולי המתאר את יום הדין, שצויר בין 1447 ל-1551, והושלם על ידי לוקה סיניורלי, האחראי אף לחלק מציורי הקפלה הסיסטינית ב-1499. על אף שבאורבייטו לא הייתה מעולם קהילה יהודית משגשגת, מציג עמוד מרכזי בקתדרלה שורה של עיטורים בצורת מגן דוד. המדרכה המקיפה את הקתדרלה מקושטת באבנים צבעוניות אשר יוצרות צורות מגני דוד על המדרכה. בנוסף, בצדה החיצוני-הקדמי של הקתדרלה ישנם עיטורים הממחיזים את סיפורי התנ"ך, דוגמת אדם וחוה.
בנייה.
אבן הפינה של הקתדרלה הונחה בשנת 1290 על ידי האפיפיור ניקולאס הרביעי, והבנייה עצמה הופקדה בידי פרה בוויניאטה די פרוג'ה (Fra Bevignate di Perugia). הדעות בקשר לתכנון המבנה חלוקות: תכנון הקתדרלה מיוחס לרוב לארנולפו די קמביו (Arnolfo di Cambio) אך הדעה כיום היא כי המתכנן היה נזיר אלמוני בשם פרה בוויניאטה מפרוג'ה שהופקד על הבנייה. הבנייה התמשכה באופן איטי עד 1309, אז האדריכל לורנצו מאיטאני (Lorenzo Maitani) מסיינה מונה לנהל את הבנייה ופתר מספר בעיות הנוגעים לעמידה בעומסים של המבנה. הוא שינה את תוכניות הקתדרלה, ויצר את החזית הנוכחית ואת רוב פנים המבנה לפני שמת ב-1330, קצת לפני השלמת המבנה.
החזית.
החלק היפה והמושך ביותר בקתדרלה היא החזית הגותית המושפעת זהב, המעוטרת בתחריטים, תגליפים ופסלים של האוונגליסטים שיצר מאיטאני. התגליפים מתארים סיפורים מהתנ"ך והברית החדשה. מעליהם נמצאים פסיפסים שנוצרו במאה ה-14 לפי עיצוב של האמן צזארה נביה (Cesare Nebbia). פסיפסים אלו הוחלפו ועוצבו מחדש במהלך המאות, בפרט ב-1713 ו-1842. במרכז החזית נמצא חלון רוזטה שנבנה על ידי האמן אורקנייה בשנים 1354-1380. החלק החדש ביותר בעיטורים הם 3 שערי ברונזה מהם נכנסים לקתדרלה. השערים הושלמו ב-1970 בידי הפסל הסיציליני אמיליו גרקו (Emilio Greco) המתארים חסדים מחייו של ישו ומתוגברים בפסלים של המדונה והילד שנוצרו בידי אנדריאה פיזאנו (Andrea Pisano) ב-1347. השערים והספינות השונות מתוגברים בגמלונים משולשים המתנשאים מעליהם ומאוגפים במגדלים צרים המסתיימים בצריחים קטנים ומחודדים.
הגימור של הקירות החיצוניים של הקתדרלה, בניגוד לחזית, פשוט יותר. הקירות צופו בשכבות מתחלפות של אבן טרוורטין לבנה ואבן בזלת כחולה-אפורה.
פנים הקתדרלה.