בשל (מופשטות) הרעיון יישומו ערטילאי ותלוי בתרבות ובתודעה האנושית היוצרת אותה.
ישנם פעולות ועזרים סמליים להמחשת ההמרה. תכלית המרה זו היא לשנות מצב רגשי, בעקבות התניה שהסימול מעורר או בשל חזרה על הפעולות שמפתחות את ההתניה הרצויה. על ההתניה להיות תואמת את ההווייה על פי כוונת, פרשנות ויכולת הביצוע של יוזמי, עורכי, משתתפי או צופי הטקס.
כדי שאירוע ייחשב כטקס עליו לכלול שלושה מרכיבים: 1) פעולה מסמלת, 2) ביצוע על ידי אדם, 3) רוטינה: לא כתנאי אלא כמאפיין.
המרה נעשית על ידי פעולות שתכליתן הטקסית היא לחזק את הקשר בין הפרטים המשתתפים להווייה, בעקבות זאת בין הפרטים לבין עצמם, וזאת בשל ההתייחסות המשותפת להווייה. תכלית חשובה לא פחות היא העצמת יוזמי, עורכי, מושאי, משתתפי הטקס, כולם או חלקם בתפישת המשתתפים. המשתתפים יכולים לקחת חלק פעיל בטקס או להיות צופים. לעורכי ומשתתפי הטקס יש כוונה להעצים את ההתייחסות הרגשית להווייה, וזאת כדי להעמיק את השפעת קיום הטקס בתודעת משתתפיו, וזאת כדי להחליף את המהות המעשית הנעדרת.
טקס חגיגת יום העצמאות, חתונה והלוויה, הם ביטוי סמלי לפעולה של הקמת מדינה במועד מסוים, החלטה של זוג על חיים משותפים או מוות של אישיות. טקסי יום עצמאות וחתונה אמורים לשמח, וככאלה נעזרים במוזיקה זיקוקים או אלכוהול וכדומה, שמקומם ייפקד בטקס כלווייה שתכליתו להעצים תחושת עצבות. טקסים הנחשבים כמוצלחים הם אלה שמהווים השראה להחצנת ביטויי רגש.
לעיתים קרובות טקסים כוללים ביצוע תהליכים קבועים מראש כשרבים מהטקסים חוזרים על עצמם על בסיס זמן או אירוע קבוע. התהליכים הקבועים והחזרתיות עוזרים להטמעת ההתניה של משתתפי הטקס למצב התודעתי שיוזמי הטקס התכוונו אליו. עם זאת, בניואנסים של טקסים יש שינוי, וזאת כדי להתאימם למרחב וזמן בו הוא נערך, ולמקד את עניין משתתפיו.
תכלית הטקס היא חיזוק המכנה המשותף של הקבוצה המתייחסת לטקס, מתוך כך למנהיגיה או ליוזמי הטקס וזאת על ידי העצמת תחושת הערך למשתתפי הטקס.
דתות וארגונים חברתיים כמדינות ותנועות עממיות עושים שימוש נרחב בטקסים לחיזוק המכנה המשותף של המשתתפים בהם ולבידולם מהשונים מהם.
אטימולוגיה.
מקורה של המילה טקס הוא מהמילה היוונית taxis שמשמעותה סדר, ארגון. המילה היוונית שימשה בעיקר בהקשרים צבאיים, כמו סידור כוחות לקרב. המקבילה המדויקת של משמעות זו היא המילה מערכה.
המילה חדרה לעברית של לשון חז"ל, כך למשל: (תוספתא ח, ב) [מקור שבור].
הכתיב של המילה קיים בשתי צורות: טֶכֶס או הצורה השכיחה יותר טֶקֶס.
תוכנית פסגות
תוכנית פסגות היא תוכנית העילית של העתודה האקדמית, שבמסגרתה מוכשרים בוגרי תיכון בעלי יכולות אקדמיות ובינאישיות גבוהות לתפקידים בליבת מערכי המחקר והפיתוח של צה“ל ושל מערכת הביטחון.
התוכנית מכילה פרק של לימודים אקדמיים באורך ארבע שנים במהלכו נמצאים החניכים בסטטוס של דחיית שירות. בנוסף, בחופשות בקיץ עוברים החניכים סדרות חינוך בנושאי חברה ומדינה, וסדרות מקצועיות בנושא צה"ל המבצעי וטכנולוגיות. בסיום פרק הלימודים, חוזרים החניכים לשירות. השירות מורכב מ־32 חודשי שירות סדיר (גם לגברים וגם לנשים) ו־36 חודשי קבע (בדומה לשאר תוכניות העתודה). חלק מההכשרה של חניכי התוכנית הוא קורס הקצינים אליו הם יוצאים עם החזרה לשירות.
תוכנית פסגות נחשבת לאחת התוכניות היוקרתיות ביותר שמציע צה"ל.
המיונים והקבלה לתוכנית.
התאמה ראשונית לתוכנית.
חניכי התוכנית מיועדים להיות קצינים ולכן הם נדרשים לנתונים צבאיים שמתאימים ליציאה לקצונה. בנוסף, יש לקבל בבחינה הפסיכומטרית ציון של 675 ומעלה, בדגש הרב תחומי. מועמדים שלא הספיקו לעשות בחינה פסיכומטרית עד לתחילת ההרשמה לתוכנית, יכולים להציג אישור הרשמה לבחינה (למועד אפריל לכל המאוחר). בסופו של דבר, גם הם צרכים לעמוד ברף.
במהלך השנה נערך כנס חשיפה לתוכנית, אליו מקבלים הזמנה מועמדים מתאימים ואשר אליו מגיעים גם בוגרי התוכנית כדי להציג את התוכנית ולענות על השאלות של המועמדים. בנוסף, נציגים של התוכנית (כולל חניכים ובוגרים בשירות), נמצאים בכנסי העתודה השונים.
המיונים.
המיונים לתוכנית מורכבים ממספר שלבים:
לאחר הוועדה הסופית מקבלים כל המועמדים שהגיעו לשלב זה הודעה האם הם התקבלו לתוכנית או לא. מועמדים שהתקבלו לתוכנית יוזמנו לכנס קבלה לתוכנית בו ינכחו חניכים ובוגרים של התוכנית.
המיונים לתוכנית לא חוסמים מיונים לתוכניות ומסלולים אחרים בצבא, בדומה למיונים לעתודה האקדמית.
ההכשרה.
הכשרה אקדמית.
חלק משמעותי של ההכשרה הוא לימודים אקדמיים.
בתוכנית ”פסגות“ שתי מגמות לימוד:
החל משנת 2017 מחויבים חניכי התוכנית במסלול באוניברסיטת בן-גוריון להגיש הצעת מחקר במקום פרויקט גמר כחלק מדרישת האוניברסיטה.
הלימודים אורכים ארבע שנים בשני המסלולים. לאורך כל תקופת הלימודים, חניכי התוכנית נמצאים במעמד של דחיית שירות, כמו בכל שאר מסלולי העתודה האקדמית.
במהלך הלימודים, יש לעמוד ברף גבוה של ציונים על מנת להישאר בה – כיום הרף התחתון להישארות בתוכנית עומד על ממוצע ציונים הגבוה מ־85.
הכשרה צבאית.
בנוסף להכשרה האקדמית, החניכים עוברים גם הכשרה צבאית בחופשות הקיץ שבין שנות הלימוד.
את כל הסדרות מלווים בוגרי התוכנית אשר נמצאים בשירות ואחריו.
בנוסף, מארגנת מנהלת התוכנית הרצאות העשרה במהלך שנת הלימודים. הרצאות אלו לאו דווקא נוגעות לתחומי הלימוד של חניכי התוכנית ונועדו להעשיר אותם בתחומים שונים.
לאחר החזרה לשירות, נדרשים החניכים לעבור קורס קצינים. חניך שלא עובר את הקורס, לא נחשב לבוגר התוכנית ולא זכאי לענוד את סיכת התוכנית.
תהליך השיבוצים.
תהליך השיבוצים של בוגרי התוכנית הוא מ"יהלומי הכתר" של התוכנית.
התהליך מתבצע במהלך השנה הרביעית ללימודים, לאחר שהחניכים נחשפו לתפקידים השונים המוצעים להם. תהליך השיבוצים שונה מתהליך השיבוצים של שאר מסלולי העתודה, והוא אישי ומבוצע בליווי צמוד של מנהלת פסגות.
לאחר סדרות הקיץ שלאחר השנה השלישית, מוזמנים החניכים לעיון בספר התפקידים ובו פירוט על התפקידים השונים המוצעים להם ועליהם הם שמעו בסדרות. לאחר מכן, מוזמן כל חניך לראיון אישי עם ראשי התוכנית במהלכו מגובשת רשימה של תפקידים אליהם הוא הולך להתראיין, בהתאם לתחומי העניין ולרצונות שלו. החניכים עוברים ראיונות למקומות השונים אליהם הם בחרו להתראיין, ובסוף סבב המיונים, מתקבלת רשימה של התפקידים אליהם התקבל כל חניך. בשלב זה, מוזמן כל חניך שוב לראיון אישי עם ראשי התוכנית. בראיון זה עליו לבחור שלושה תפקידים, מתוך התפקידים אליהם התקבל, ולדרג אותם בהתאם לרצון שלו לשרת בהם. לאחר שלב זה, עובדים ראשי התוכנית על שיבוץ החניכים לתפקידים השונים בהתאם להעדפותיהם, ומשהסתיים התהליך, מקבלים החניכים הודעה של התפקיד אותו קיבלו.
השירות הצבאי.
לאחר סיום הלימודים חוזרים החניכים לשירות סדיר ויוצאים לקורס קצינים.
החניכים מחויבים לשירות של 32 חודשי שירות סדיר (גברים ונשים כאחד) ו־36 חודשי קבע. במהלך השירות הבוגרים עדיין נמצאים בקשר עם המנהלת. הם מלווים ומפקדים על הסדרות השונות של החניכים ומגיעים לכנסי חשיפה לתוכנית. כמו כן, המנהלת מסייעת לבוגרים בשירות בבעיות שעלולות לצוץ במהלך תקופת השירות. למשל, המנהלת יכולה לסייע לבוגר שלא מרוצה מהתפקיד שלו לעבור לתפקיד אחר.
במהלך השירות הצבאי, רשאים חניכי התוכנית ללמוד לתואר שני (או להשלים את התזה, עבור מסלול תוכנה) ורבים מהם אכן לומדים לתואר שני במהלך השירות.
תנאים והטבות.
חניכי התוכנית זוכים לתנאים והטבות מסוימים.
ספר יהושוע
יהושוע בן נון
דגל מיאנמר
דגל מיאנמר כולל שלושה פסים בצהוב, ירוק ואדום, ובמרכזו נמצא כוכב לבן. הוכרז ב-21 באוקטובר 2010, ביחד עם שינוי ההמנון ושינוי שם המדינה מ"ברית מיאנמר" ל"הרפובליקה של ברית מיאנמר".
הצבע הצהוב מסמל סולידריות, הירוק שלום ורוגע, האדום אומץ ונחרצות.
הדגל הקודם.
הדגל הקודם של מיאנמר אומץ ב-3 בינואר 1974, כאשר נה ווין הכריז על רפובליקה סוציאליסטית בבורמה. העיצוב החדש לא היה שונה מאוד מהדגל הישן של מיאנמר (אז בורמה) שהיה בצבע אדום עם קנטון כחול בפינה העליונה של הדגל, בצד התורן. עם זאת, התמונה בתוך הקנטון השתנתה, והפכה לגלגל שיניים עם בושל של אורז מונח עליו. אלו סמלים סוציאליסטיים המסמלים את העובדים והחוואים. מסביב לציור היו 14 כוכבים בעלי חמישה קודקודים כל אחד המסמלים את המדינות מהן מורכבת מיאנמר. הצבע הלבן מסמל טוהר, הכחול שלום ויושרה והאדום מסמל אומץ.
ראובן ריבלין
ראובן (רובי) ריבלין (נולד ב-9 בספטמבר 1939, כ"ה באלול ה'תרצ"ט) הוא פוליטיקאי ועורך דין ישראלי. כיהן כנשיאהּ העשירי של מדינת ישראל, בין השנים 2014–2021. קודם לכן כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד, כיושב ראש הכנסת וכשר התקשורת.
ביוגרפיה.
ריבלין נולד בירושלים לפרופסור יוסף יואל ריבלין, מזרחן ומתרגם מערבית, ולרחל (ריי) ריבלין, שהקימה את בית החולים לפצועי לח"י ואצ"ל. דור שמיני בארץ לשני הוריו, בני משפחת ריבלין, שעלתה לירושלים בעליית תלמידי הגר"א.