זכות הראשונים על הדשן הכימי.
הדעה המקובלת מיחסת את המצאת הדשן הכימי לג'ון בנט לוז, אולם נראה שהרופא האירי ג'יימס מארי הקדים אותו בלמעלה משני עשורים.
השפעות אקלימיות.
מארי פיתח תאוריה על השפעות החשמל באטמוספירה על בריאות האדם
. הוא גם קשר לכך את כמשון תפוחי האדמה שגרם לרעב הגדול של שנת 1847.
אצטל
אצטל (Acetal) הוא קבוצה פונקציונלית מהצורה R2C(OR')2 כאשר שתי קבוצות ה 'R הן שיירים אורגנים. לאטום הפחמן המרכזי 4 קשרים ולכן הגאומטריה טטראדרלית. שתי קבוצות הR הקשורות לפחמן המרכזי יכולות להיות זהות - אצטל סימטרי או שונות זו מזו. אם שתי קבוצות הR אורגניות (אין אטום מימן הקשור לפחמן המרכזי) הקבוצה נקראת קטאל (ketal).
אצטל נוצר התגובה בין המיאצטל לכוהל. מנגנון התגובה כולל פרוטונציה של קבוצת ההידרוקסיל, עזיבה של מולקולת מים, התקפה נוקלאופילית של הכוהל על יון הקרבוניום ואיבוד פרוטון של האלכוהול התוקף.
האצטלים יציבים בהשוואה להמיאצטלים אך יצירתם היא באמצעות תגובות בשיווי משקל. כדי להגיע לניצולת גבוהה יש צורך בסילוק המים הנוצרים בתגובה למניעת הידרוליזה של הוצר חזרה להמיאצטל. בתגובה ליצירת אצטל מספר המולקולות בתוצרים נמוך ממספר מולקולות המגיב כך שהתגובה ההפוכה מועדפת מבחינת האנטרופיה אלא אם כן דיאול מגיב עם האלדהיד או הקטון. כדי להימנע מכך ניתן להגיב את האלדהיד או הקטון עם אסטר במקום עם כהלים כך שהמים הנוצרים בתגובה משמשים להידרוליזה של האסטר ונוצר עוד כוהל המשתתף בתגובה.
אצטלים משמשים כקבוצות הגנה על קרבוניל או דיאול משום שהאצטל יציב למחזרים ומחמצנים שונים.
רוב הקשרים הגליקוזידים ברב סוכרים הם קבוצות אצטל.
שידור וידאו דיגיטלי יבשתי (ידוע כ-DVB-T, ראשי תיבות של Digital Video Broadcasting — Terrestrial) הוא שמו של תקן DVB אירופאי לשידור דיגיטלי של טלוויזיה. שידור בתקן זה מעביר וידאו ואודיו דיגיטליים ונתונים אחרים בדחיסת נתונים MPEG, תוך שימוש ב-COFDM. התקן פורסם לראשונה בשנת 1997, ונוסה שנה לאחר מכן בממלכה המאוחדת.
בישראל פועל בתקן זה שידור טלוויזיה מאז אוגוסט 2009 בשם "עידן+", שהחליף את השידור האנלוגי הישן.
היסודות של DVB-T.
שידורי טלוויזיה דיגיטליים קרקעיים משודרים בתדרי רדיו הדומים לאלה של שידורי טלוויזיה האנלוגיים (בתחומים UHF או VHF). במקום לשאת את הנתונים על תדר רדיו אחד, OFDM עובד על ידי פיצול זרם הנתונים הדיגיטלי למספר רב של זרמים דיגיטליים איטיים יותר, שכל אחד מהם מאפנן גל תת-נושא נפרד מתוך קבוצה צפופה של תדרים סמוכים. ב-DVB-T, ישנן שתי אפשרויות לחלוקת תחום התדרים לגלים תת-נושאים: 2k-mode או 8k-mode, שהן למעשה חלוקה ל-1705 או ל-6817 תדרים עם מרווח 4 קה"צ או 1 קה"צ.
האותות ב-DVB-T מאופננים בשיטת QAM, באחת משלוש קונסטלציות: , ו-QPSK.
כדי לקיים רשת חד-תדרית (SFN), וכדי להתמודד עם הד אלקטרומגנטי (הפרעה מאותות רדיו מוחזרים), ניתן לבחור באחד מארבעה גדלים לרווח ההגנה: 1/4, 1/8, 1/16, 1/32.
תיקון השגיאות מתבצע באמצעות קוד ריד-סולומון חיצוני וקוד קונבולוציה פנימי, באחד מחמישה קצבי קוד: 1/2, 2/3, 3/4, 5/6, 7/8.
DVB-T2.
DVB-T2 הוא הדור השני של DVB-T. השיפור העיקרי הוא שידור בקצב נתונים גבוה יותר, המאפשר לשדר יותר ערוצים באותו תחום תדרים. בשל תכונה זו, DVB-T2 מתאים יותר לשידור טלוויזיה בחדות גבוהה (HDTV), אך ישנן מדינות אשר עדיין משתמשות בתקן הישן למטרה זו.
DVB-T2 כולל תיקון שגיאות מתקדם יותר המתקרב לגבול שנון - קוד BCH חיצוני וקוד LDPC פנימי, מאפשר קליטה משופרת בתוך כלי רכב בתנועה, ונותן למפעיל הרשת גמישות רבה יותר לבחירת פרמטרי השידור. DVB-T2 תומך ב-OFDM צפוף יותר, עד 32k, ועל-כן גם ברווח הגנה קצר יותר, עד 1/128. נוספה האפשרות לשימוש באפנון , וכן בחירה בקונסטלציה מסובבת.
ניתן להגדיר מאפייני שידור שונים לקבוצות ערוצי טלוויזיה ורדיו שונות (PLP), כך לדוגמה ניתן לתכנן את השירות לאפשר האזנה לרדיו בתנאי קליטה ירודים (טלפון נייד), צפייה בערוצי SD בתנאי ביניים, וערוצי HD בתנאים מיטביים (אנטנה בעלת שבח רב על גג הבניין).
התקן אומץ רשמית על ידי ETSI בספטמבר 2009. בשנת 2011 החלו שידורים בדור השני בבריטניה, איטליה ושוודיה. בינואר 2015 החלה חברת Starcom לשדר מרצועת עזה בתקן DVB-T2.
ביוני 2016 החלה גרמניה לשדר בתקן זה ובדחיסה משופרת HEVC, שילוב הנחשב לדור הבא של השידורים. במרץ 2017 הצטרפה אליה צ'כיה.
בישראל.
ב-2 באוגוסט 2009 החלה הפעלתו הסדירה של שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי בתקן DVB-T. האותות המשודרים עוברים דחיסת וידאו H.264 ואודיו HE-ACC v2. השידורים מלווים בלוח שידורים אלקטרוני, כתוביות סמויות ורדיו. חבילת הערוצים הדיגיטלית הקרקעית מכונה "עידן+". במרץ 2013 נחתם חוזה עם חברת תומסון ברודקסט להרחבת מערך עידן+ בשני מרבבים בתקן DVB-T2. שידורי ניסיון החלו באוגוסט 2015.
נכון למאי 2019, מפעילה הרשות השנייה מרבב DVB-T שדרכו משודרים ערוצי הטלוויזיה: כאן 11, כאן חינוכית, קשת 12, רשת 13 וערוץ הכנסת; ומרבב DVB-T2 עם הערוצים: כאן 11 HD, ערוץ 20 ומַכַּאן 33. בשני המרבבים משודרות רשתות הרדיו הארציות וחלק מתחנות הרדיו האזוריות. במרבב השני, שידורי הרדיו מתבצעים ב-PLP נפרד.
תיאודורוס אנגלופולוס
שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי
שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי (באנגלית: Digital Terrestrial Television, בראשי תיבות: DTT) היא שיטת שידור דיגיטלי אלחוטי של ערוצי טלוויזיה, באמצעות תחנות ממסר קרקעיות.
המעבר לשידור דיגיטלי מאפשר ניצול יעיל יותר של תחום התדרים, בכך מגדיל את מספר ערוצי השידור, ומפנה חלק מהספקטרום לשימושים חלופיים - הדיווידנד הדיגיטלי. יתרונות נוספים על פני השידור האנלוגי הם שיפור באיכות הקליטה, והוזלת השידור.
קליטת השידורים מחייבת אנטנה וממיר דיגיטלי, או מקלט טלוויזיה המותאם לשיטת השידור הדיגיטלית. קיימים ממירים עבור טלוויזיות וגם עבור סמארטפונים או טאבלטים.
על פי נתוני איגוד השידור האירופי 145 מדינות בעולם התחילו להפעיל שידור דיגיטלי עד סוף שנת 2018, מתוכן 65 השלימו את הפעלת השידור הדיגיטלי והפסיקו את השידור האנלוגי. משפחת התקנים הנפוצה ביותר היא ה-DVB אשר נבחרה ב-149 מדינות בעולם (גם אם לא התחילו בהן השידורים), ומתוך המשפחה נפוץ ביותר ה-DVB-T2 אשר נבחר לשימוש ב-79 מהמדינות הללו.
DTT בישראל.
בנובמבר 2004 החליטה ממשלת ישראל על הקמת צוות בין-משרדי שיבחן את הצורך בשידורים דיגיטליים עבור הערוצים הציבוריים הפתוחים. בפברואר 2008 התקבל בכנסת תיקון לחוק, שמאפשר שידורי DTT. חוק זה מסמיך את הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו כגוף האחראי על שידורים אלה בישראל. שם המיזם עידן+.
לצורך הקליטה יש לרכוש ממיר דיגיטלי עם אנטנה. קליטת השידורים היא בחינם אך עצם החזקת מקלט טלוויזיה חייב בעבר בתשלום אגרת הרדיו והטלוויזיה.
נכון למאי 2019 המערך משדר את הערוצים: כאן 11 (ב-HD וגם SD), חינוכית 23, קשת 12, רשת 13, ערוץ הכנסת, מַכַּאן 33 וערוץ 20. בנוסף, משודרות בעידן+ רשתות הרדיו הארציות, וחלק מתחנות הרדיו האזורי.
הכניסיני תחת כנפך
הכניסיני תחת כנפך הוא שיר אהבה מאת חיים נחמן ביאליק. השיר פורסם לראשונה בי"ב באדר תרס"ה (1905). הוא משיריו הנודעים ביותר של ביאליק, שזכה למספר לחנים ולביצועים רבים של זמרים עבריים.
השיר.
בשיר חמישה בתים בני ארבע שורות כל אחד, כאשר הבית האחרון זהה לראשון. בכל בית נחרזת השורה השנייה עם הרביעית.
בבית הראשון פונה הדובר ומבקש את חסותה ותמיכתה של הדמות שהוא פונה אליה:
בשני הבתים הבאים, המקבילים זה לזה, מגלה הדובר את סוד ייסוריו. תחילה:
ולאחר מכן:
בבית הרביעי מגלה הדובר את הגורם לייסוריו - התסכול שהוא חש לאחר שנכזבה תקוותו:
הבית החמישי הוא חזרה על הבית הראשון, ובכך נוצרת מעגליות בשיר.
פרשנות.
למי פונה השיר.
הציירת אירה יאן, שנודעה כאהובתו של ביאליק, התייחסה אל השיר, באחדים ממכתביה לביאליק, כשיר שנכתב למענה. חוקרת הספרות זיוה שמיר מציינת שבאותה מידה יכולה הייתה גם אשתו של ביאליק להבין את השיר כמיועד לה, ומוסיפה: "כשם שלפנינו שיר המתאים להפליא לשתי נשים ולשני יעדים, השונים זה מזה תכלית שינוי (שיר שיבה הביתה, לאישה החוקית ולקן הנטוש, ושיר התנצלות לפני האישה הזרה על הפרֵדה ועל כישלון האהבה), לפנינו גם שיר אישי ורגשי עד מאוד ושיר אידאי והגותי בעת ובעונה אחת".
לדברי הלל ברזל, "הפנייה ב"הכניסיני" היא לדמות החורגת מגדר של אהובה; אם ואחות, שכינה בעלת כנף".
החוסר בנעורים ובאהבה.
אף שתלונתו של הדובר והמשכה מנוסחים כתלונה אישית, מציינת זיוה שמיר שניתן לראות בה תלונה קולקטיבית, על אורח החיים היהודי בתקופת כתיבתו של השיר - "עם, שרוב בניו נכנסו אז לאוהלה של תורה ובעוּלה של תורה בגיל ארבע-חמש, ורוב בניו הובלו אל החופה בעודם קטינים, אכן לא ידע נעורים ואהבה מַהם".
חוקר הספרות, אבנר הולצמן, טוען, שהשיר חורג מעבר להקשר ביוגרפי מצומצם. כמה מוטיבים בשיר, כמו כנף אימהית מגוננת, שנמצאת גם ב"לבדי", החיפוש אחר הנעורים הגזולים, שנמצא גם ב"ואם ישאל המלאך", הווידוי על העדר אהבה, שניתן למצוא גם בשיר "עם דמדומי החמה", למשל - כל אלו ועוד, הם ביטויים ברורים לווידויו של ביאליק על חייו שהתרוקנו מאהבה ומתוכן, ממשמעות ומתכלית, והוא מבקש מהנמענת עזרה ומחסה. שיר זה, לדעתו, מבטא את אחת האמירות האישיות המיוסרות והנואשות ביצירתו של המשורר.
המעגליות.