כאשר נתפנה מקומו של נשיא בית המשפט העליון וכל עוד הנשיא החדש לא התחיל לכהן, או נעדר הנשיא מן הארץ או שנבצר ממנו זמנית למלא תפקידו, ממלא המשנה לנשיא את התפקידים המוטלים על הנשיא.
נשיא בית המשפט העליון רשאי להאציל מסמכויותיו למשנה לנשיא.
מאז פרישתו של השופט ג'ובראן ב-4 באוגוסט 2017 לא נשא אף שופט בתואר המשנה לנשיא, עד למינויו של חנן מלצר ב-30 באוקטובר 2017. בהתאם לשיטת הסניוריטי הייתה צפויה אסתר חיות להתמנות למשנה לנשיאה ב-4 באוגוסט (לאחר פרישתו של ג'ובראן), אך ויתרה על כך, וב-5 בספטמבר הגישה חיות את מועמדותה לנשיאה ומלצר את מועמדותו למשנה לנשיאה.
ברשימה מטה, מצוינים השופטים שצפויים לכהן בתפקיד המשנה לנשיא בית המשפט העליון:
איזופנטאן
איזופנטאן, C5H12, הנקרא גם בשמות מתילבוטאן ו-2-מתילבוטאן, הוא אלקאן מסועף עם חמישה אטומי פחמן. איזופנטאן הוא נוזל נדיף ודליק ביותר בטמפרטורה ולחץ של חדר. טמפרטורת הרתיחה שלו הוא כמה מעלות מעל טמפרטורת החדר ולכן הוא ירתח ויתאדה מהר ביום חם. איזופנטאן הוא אחד משלושה איזומרים מבניים, כאשר האחרים הם פנטאן ונאופנטאן.
האיזומרים של איזופנטאן
מילאי
גסקוני
גאסקון
גסקון
נילוס הכחול
הפלואידי
גאסקוניה
דיפלואידי
דימום
דימום או שטף דם (מינוח מקצועי: Hemorrhage) הוא מונח רפואי המציין יציאה של הדם מכלי דם שנקרע. דימום שמקורו בעורק יכיל דם בצבע אדום בהיר ויזרום בפעימות, ואילו דימום שמקורו בווריד יהיה כהה יותר ויזרום לאט יותר.
דימום חיצוני הוא דימום שבמהלכו יוצא דם מחוץ לגוף. הסכנה העיקרית בדימום חיצוני היא איבוד נפח גדול של דם, עד כדי היווצרות מצב של הלם. סכנה נוספת בדימום חיצוני, היא זיהום הפצע. דימום פנימי הוא דימום שלא מזרים דם מחוץ לגוף. בנוסף לסכנת איבוד הדם, הוא יכול לגרום ללחץ על איברים בגוף, ולהביא לפגיעה בתפקוד שלהם. דימום פנימי בתוך הגולגולת נקרא דימום תוך-גולגולתי.
בדימומים קטנים ואיטיים יחסית, הדימום נפסק בדרך כלל עקב תהליך של קרישת דם. בשטפי דם גדולים יותר דרושה התערבות חיצונית על ידי הפעלת לחץ ישיר על הפצע ומניעת יציאה של דם מתוך כלי הדם (למשל על ידי שימוש בתחבושת) או שימוש בלחץ עקיף, כדי למנוע זרימה של דם אל הפצע (למשל חוסם עורקים או לחיצה על "נקודות לחיצה" בגוף).
סיבות וגורמי דימום.
דימום יכול להיגרם כתוצאה מגורמים רבים, חיצוניים (טראומה) כגון פציעה או חבלה בגוף, מגורמים פנימיים כמחלות (בסרטן הדם ומחלות כבד, למשל) או אף מגורמים כמחסור בוויטמין K.
דרגות דימום.
ארגון הבריאות העולמי הגדיר דרגות חומרה של דימום:
אדום שיער
נאופנטאן
נאופנטאן, הנקרא גם בשמות דימתיל פרופאן או 2,2-דימתיל פרופאן, הוא פחמימן מסועף ממשפחת האלקאנים בעל 5 אטומי פחמן. נאופנטאן הוא גז דליק ביותר בטמפרטורה ולחץ של חדר. נאופנטאן יכול להתעבות לנוזל מאוד נדיף ביום קר, באמבט קרח, או כאשר נדחס ללחץ גבוה יותר.
נאופנטאן הוא אחד משלושה איזומרים עם הנוסחה המולקולרית C5H12, כאשר האחרים הם פנטאן ואיזופנטאן
האיזומרים של נאופנטאן
לימו-אנארה
וואלאגה
דיגדוג
נחש חולות
נחש החולות (שם מדעי: "Lytorhynchus diadema") הוא נחש לא ארסי מהסוג "Lytorhynchus" שבמשפחת הזעמניים. כשמו, חי בעיקר בחולות במחילות ואדמה רכה ואזור תפוצתו רחב:
החל מהערבה והנגב דרך השפלה ועד להר הכרמל.
מחוץ לישראל תפוצתו בעיקר באזור המזרח התיכון.
כנחש אופייני לחולות, התנועה שלו על פני החול יעילה מאוד וחסכונית מאוד באנרגיה, מה שמתבטא בעקבות סימטריות למדי ללא מריחות.
ראשו מחודד מעט ומאופיין במגן חרטום גדול. נחש החולות מגיע לאורך של 50 ס"מ.
ישנם כמה צבעים: חום בהיר, כתום, צהבהב, אפור בהיר. יש לו בטן לבנה טור של כתמים כהים לאורך הגב. הכתמים פזורים במרווחים קבועים.
הנחש פעיל בשעות הלילה, וניזון מלטאות.
הנקבה מטילה 3-5 ביצים.
No logo
פדיון שולי
פדיון שולי (באנגלית: Marginal Revenue או בראשי-תיבות - MR) הוא מושג במיקרו-כלכלה המתאר את הפדיון הנוסף מייצור יחידה אחת נוספת של מוצר (או ייצור היחידה האחרונה של המוצר). ניתן גם לתארו בתור השינוי בפדיון הכולל המחולק בשינוי במספר היחידות הנמכרות.
מבחינה פורמלית יותר, פדיון שולי שווה לשינוי בפדיון הכולל כתוצאה מהשינוי בכמות כאשר השינוי בכמות שווה ליחידה אחת (או השינוי בייצור במקטע בו חל השינוי הרלוונטי בפדיון).
שינוי זה ניתן להצגה בתור נגזרת. הפדיון הכולל שווה למכפלת המחיר בכמות, קרי, formula_1. מכאן, על-פי כלל לייבניץ:
formula_2.
בעבור חברה הפועלת בשוקי תחרות משוכללת, המחיר אינו משתנה יחד עם הכמות הנמכרת (formula_3), ועל-כן הפדיון השולי שווה למחיר. בעבור בעל-מונופולין, המחיר המתקבל יפחת יחד עם הכמות הנמכרת (formula_4) והפדיון השולי יפול מן המחיר. משמעות עובדה זו היא כי כמות הרווח המרבי, שבה הפדיון השולי שווה לעלות השולית, תהיה קטנה בקרב המונופוליסט מאשר בקרב חברה הפועלת בתנאי תחרות משוכללת, בעוד שמחיר הרווח המרבי יהיה גבוה יותר. כאשר הפדיון השולי חיובי, גמישות המחיר של הביקוש (PED) תהיה גמישה, בעוד שכאשר הוא שלילי, היה תהיה קשיחה. כאשר הפדיון השולי עומד על אפס, גמישות המחיר של הביקוש תעמוד על 1-.
מנזר אום ליסאן
מנזר אום-ליסאן הוא מנזר ביזנטי בדרום-מזרח ירושלים, שהוקם על ידי פטר האיברי בשנת 430. במסגרת חפירות ארכאולוגיות שהתבצעו במנזר, התגלתה כתובת עתיקה בשפה הגאורגית ובה השימוש העתיק ביותר במונח "כרתוולי" ("גאורגי").
רקע היסטורי.
מנזר אום ליסאן היה אחד מהמנזרים שהוקמו על ידי בתקופת ממלכת איבריה ומאוחר יותר על ידי הממלכה הגאורגית המאוחדת. מאז התנצרותם של הגאורגים במאה הרביעית התקיים קשר לארץ ישראל ובמיוחד לירושלים. צליינים שהגיעו מגאורגיה הגיעו ברובם למנזרים דוברי יוונית בהם השתכנו. אולם היו גם מרכזים דתיים שנתרמו על ידי מלכי גאורגיה.
המקור העיקרי למידע על הגאורגים בארץ ישראל הוא הספר שנכתב על ידי יוחנן רופוס במאה החמישית על חייו ומעשיו של פטר האיברי. ספר זה קיים בתרגומים גאורגיים וסוריים מהמקור היווני שלא שרד. הספר מתמקד במסעותיו של רופס עם פטר, ומתאר הקמה של מנזרים, כנסיות ואכסניות לצליינים הרבים שהגיעו מגאורגיה למקומות הקדושים לנצרות בארץ ישראל.
ממצאים.
המנזר נתגלה בעקבות עבודות בניה שנעשו בשכונת אום ליסאן מדרום לתלפיות מזרח בירושלים. בחפירות בשנת 1995 נתגלתה קפלה מרוצפת בפסיפס צבעוני, מספר חדרים ובור מים.
בחפירות שנערכו בין השנים 2002-2004 בידי רשות העתיקות ומשלחת גאורגית בראשות איאולון גגושידזה, נחשפו חלקים נוספים של המנזר, הכוללים חדרים מרוצפים באבן, בריכת אגירה מתקן מים. הממצא החשוב ביותר הייתה קריפטה (אולם תת-קרקעי) חצובה בסלע, ששימשה בפועל כאולם קבורה של מנזר ביזנטי קטן. האולם הכיל 24 קברים ביניהם תעלת קבורה אחת יוצאת דופן הכילה שרידים של גופת נזיר מזדקן כבן שישים בערך. הקבר נשא כתובת באלפבית הגאורגי העתיק, כתב האסומטברולי, שמניתוח אפיגראפי שלו עולה כי הוא מהמאה החמישית או המאה השישית.
הכתובת הגאורגית שנתגלתה היא השימוש הקדום ביותר בשם 'כרתוולי' על חפץ ארכאולוגי לא רק בישראל ובכלל. מיקומו של הקבר בתוך הקריפטה, השימוש בשפה הגאורגית, תפקידו הרם של הנקבר וציון הלאום מצביעים על כך שהמנזר היה מנזר גאורגי ולא רק מנזר בו השתכנו נזירים גאורגים.
גילוי של מקווה מתחת לחצר המנזר באום ליסאן מצביע שבאתר התקיימה חווה יהודית בתקופה הרומית ושהוא יושב שוב בתקופה הביזנטית והוקם בו מנזר.
פטרוס האיברי
יבנה-ים
יבנה-ים או מינת רובין (בארמית: מחוזא ד'ימנין; בערבית: מאחוז יבנא; פירושם – נמל יבנה) הייתה עיר נמל עתיקה בארץ ישראל. העיר הייתה אחת מערי הנמל החשובות שמדרום ליפו, ונמלה שימש את יישובי פנים הארץ, כמעט ללא הפסקה, החל מתקופת הברונזה, אמצע האלף השני לפנה"ס ועד לימי הביניים. האתר ארכאולוגי שוכן על גבי תל בגן הלאומי חוף פלמחים.
יבנה-ים.
כמו באשדוד ובעזה, גם ביבנה היו שני יישובים שנשאו אותו שם. יישוב אחד היה בפנים הארץ – הוא יבנה של תקופת בית שני. היישוב השני נמצא בחוף ושימש כנמל של העיר היבשתית. במפות מימי הביניים מכונה יבנה-ים לעיתים כ"יבנה, הנמל של היהודים". היישוב שימש כנמל ליישובים בפנים הארץ, כמעט ללא הפסקה, החל מתקופת הברונזה, אמצע האלף השני לפנה"ס ועד לימי הביניים.
יבנה-ים נזכרת בשם "מחוז" או "מחוזי", שפירושו בשפות שמיות קדומות ובארמית הוא נמל. רמז לכך אפשר למצוא בפסוקים מתהלים:
, כלומר, אל נמל חפצם.
במפות מימי הביניים מכונה יבנה-ים לעיתים "יבנה, הנמל של היהודים" (Jamnia Iudeorum Portus). בעת החדשה כונה האתר "מינת רובין", כלומר הנמל של רובין בהסתמך על הקשר עם מקום קבורתו המשוער של ראובן בנו של יעקב אבינו, על פי המסורת האסלאמית.
מצפון לאתר, נתגלה בחפירה ארכאולוגית מ-1960, בית קברות מתקופת הברונזה המאוחרת.
במסגרת חפירות מטעם המכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב, שהחלו ביולי 2007, נתגלתה רצפת פסיפס שתוארכה למאה השישית. בין יתר הממצאים הרבים שנתגלו, היו גם שרידי אחוזה של הקיסרית הביזאנטית תאודוקיה שהעמידה אותה לרשותו של הבישוף הגאורגי פטר האיברי בשלהי המאה החמישית.