במאי 2013 הוחלט על סבב הגשה מחודש בחברת החדשות: דנה ויס החלה להגיש את חדשות סוף השבוע, ורינה מצליח החליפה אותה בהגשת התוכנית.
בינואר 2019, בעקבות מיזוג רשת-עשר, התוכנית עברה להיות משודרת רק בערוץ 12, יחד עם שאר תוכניות חברת החדשות. ביולי 2022 הוחלט שרינה מצליח לא תנחה את התוכנית יותר בעקבות ירידה ברייטינג בזמן האחרון ובמקומה ככל הנראה ינחו את התוכנית החל מספטמבר בן כספית ועמית סגל. מאוגוסט עד ספטמבר 2022 מנחה זמנית את התוכנית ירון אברהם.
מבנה המהדורה.
בכל תוכנית מתראיינת אישיות מוכרת ומרכזית ("הריאיון המרכזי"), בדרך כלל באחד מהתחומים הבאים: פוליטיקה, כלכלה, תקשורת, תרבות ולעיתים גם מתחומים נוספים. בחלקה האחר של התוכנית, מתקיים דיון העוסק בנושא אקטואלי מסוים, בפאנל המורכב מפרשנים של חברת החדשות ומאורחים ומפרשנים חיצוניים התואמים את התחום שעליו הדיון ("השולחן העגול"). בנוסף, מתקיים דיון נוסף, בפאנל אחר, על נושא מרכזי שהיה בכותרות באותו השבוע. במהלך התכנית דנה ויס, שמגישה מיד אחר כך את חדשות סוף השבוע, מגיעה לפאנל לזמן קצר, ומספרת מה הן כותרות המהדורה.
דפנה ליאל משמשת כמחליפה בהגשת התוכנית.
בשנים האחרונות, בתוכנית שלפני יום בחירות, מוזמנים לתוכנית ראשי המפלגות למרתון ראיונות.
מאוקטובר 2020 התוכנית משודרת כשעתיים בעקבות מגפת הקורונה. בשעה הראשונה מופיע פתיח משדר מיוחד, ואילו בשעה השנייה של התוכנית מופיע פתיח התוכנית.
טמפרה יונייטד
טמפרה יונייטד (פינית: Tampere United) היא קבוצת כדורגל פינית, המייצגת את העיר טמפרה. הקבוצה שיחקה בליגת העל הפינית עד סוף שנת 2010. בשנת 2011 נאסרה השתתפותה בכדורגל הפיני בגלל פרשת הלבנת כספים וכיום אינה משחקת באף ליגה.
קבוצת הכדורגל נוסדה בשנת 1998 כתוצאה מאיחוד של שתי קבוצות מקומיות: יילבאס וטי.פי.וי. הקבוצה זכתה בארבע אליפויות הליגה הפינית, שלוש של הקבוצה המאוחדת בשנים 2001, 2006 ו-2007 ואחת של טי.פי.וי לפני האיחוד בשנת 1994. הקבוצה זכתה גם בגביע הפיני בשנת 2007 ובגביע הליגה הפינית בשנת 2009. הקבוצה נמצאה מאז איחודה בצמרת הליגה הפינית, ובכל עונה שיחקה במסגרות אירופאיות, אך עם הצלחה מועטת.
קרב פילסן (1618)
תוקוע
תוקוע (ערבית: تقوع) היא עיירה בדואית בתחומי הרשות הפלסטינית, בנפת בית לחם, השוכנת 12 ק"מ דרום-מזרחית לעיר בית לחם. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הרשות הפלסטינית לשנת 2006 בתוקוע 6,700 תושבים. הכפר תוקוע ידוע בזכות גידולי הירקות שבו. הכפר הוא חלק מקובץ של 15 כפרים ערבים המכונה 'ערב אל-תעמירה' אשר שטחו הכולל הוא 217,636 דונם, שטחו הבנוי של הכפר תוקוע הוא 899 דונם.
היסטוריה.
בשולי העיירה, מדרום מערב לה, נמצא תל תקוע, שעל פי הסברה הוא מקום תקוע המקראית.
במקום התגלה קמע חרוט על לוח כסף. הקמע, שכתוב בשפה הארמית, מכיל 16 שורות - מתוכן 11 כתובות בכתב העברי, והאחרות מציגות סימנים מיסטיים. הקמע מתוארך למאות החמישית עד השביעית לספירה, ונמצא כיום בבית הספר הפרנציסקני למקרא בירושלים.
בתקופה הצלבנית תוקוע הייתה ידועה בתור "Casal Techue". ההיסטוריון ויליאם מצור מספר כי התושבים הנוצרים של הכפר סייעו לצלבנים במהלך המצור על ירושלים בשנת 1099, באספקת מים ומזון, ושרבים מתושבי הכפר הצטרפו לצבא הצלבני. בשנת 1108, הנוסע הרוסי אב המנזר דניאל ציין כי זה היה "כפר גדול מאוד" עם אוכלוסייה נוצרית ומוסלמית מעורבת.
על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1526, 82 משפחות התגוררו בכפר, 55 מתוכן היו נוצריות.
הנוסע הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנת 1863, והוא תיאר מציאת שרידי כנסייה הרוסה כמעט לגמרי, וכן אגן טבילה מגולף בתוך גוש מונוליטי של גיר אדמדם.
ב-1883, ב"סקר ארץ ישראל המערבית" של הקרן לחקר ארץ ישראל, תוארה תוקוע "כמקום גדול וחשוב בזמנים נוצריים. שעדיין מאוכלס על ידי כמה אנשים הגרים במערות... יש גם אגן טבילה מתומן בקוטר של כ-4 מטרים". רוב תושביה הנוצרים של תוקוע עברו לבית לחם במאה ה-19.
העיירה המודרנית תוקוע הוקמה בשנת 1948, בתקופת שלטונה של ירדן. תושבי המקום הם בדואים משבט א-תעאמרה. בשנת 1961 היו בתוקוע 555 תושבים. התפתחות היישוב הואצה בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20 עם הגברת תהליך התיישבות הקבע של בני השבט.
סמוך ליישוב הוקמה בשנת 1977 ההתנחלות תקוע.
על פי המסורת קבר עמוס נמצא בעיירה.
תקריות ואירועים.
ב-8 באפריל 2013 רוססו כתובות נאצה על קירות שני מסגדים במקום.
ב-10 בינואר 2017, במהלך עימותים בקרבת הכפר שכללו זריקות אבנים ובקבוקי תבערה, נורה למוות קוסאי חסן אל-עמור, נער פלסטיני בן 17, מאש צה"ל. בתיעוד המקרה נראים חיילי צה"ל גוררים אותו לאחר שנפגע משישה כדורים. החיילים נראים מחזיקים ברגליו ובידיו בעת פינויו כשראשו נחבט בקרקע.
ב-5 באוגוסט 2017 נפצע חייל צה"ל בהפרת סדר שבה עשרות פלסטינים יידו אבנים.
ב-2 בינואר 2019 נזרקו במקום אבנים לעבר מספר רכבים של יהודים וגרמו נזק.
ב-2 באפריל 2019 נזרקה במקום אבן לעבר נהגת יהודייה וניצפה את השמשה הקדמית של רכבה.
ב-20 בינואר 2020 נפצעו שני יהודים, אב ובתו, מאבנים שנזרקו במקום לעבר רכבם.
במקום אחר הייתי
קריליה סובטוב סמארה
טרילוגיית סרטי שר הטבעות
סם האריס
סם האריס (באנגלית: Sam Harris; נולד ב-9 באפריל 1967) הוא הוגה דעות, סופר אמריקאי, פילוסוף וחוקר מוח, הנחשב למבקר חריף של הדתות המונותאיסטיות הנפוצות (יהדות, נצרות, ואסלאם). בשנים האחרונות הוא ממקד את ביקורתו בעיקר על דת האסלאם.
האריס הוא מחבר הספר "מהומת אלוהים" (The End of Faith), שיצא לאור בשנת 2004 ושהופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס למשך 33 שבועות. בשנת 2006 פרסם האריס את ספרו השני, "מכתב לאומה נוצרית" (Letter to a Christian Nation), שנכתב כתגובה לביקורת על "מהומת אלוהים". ספרים אלו הגיעו למעמד רבי-מכר ברחבי העולם ותורגמו ליותר מעשרים שפות.
האריס הוא מתומכיה של תנועת הספקנות המדעית והאתאיזם החדש. הוא תומך בהפרדת הדת מהמדינה, חופש הדת, והחופש למתוח ביקורת על הדת. בספר שהוציא ב-2010 טוען האריס שהמדע יכול לענות על שאלות מוסריות ולקדם את רווחת האדם, ומציג דוגמאות פרקטיות לכך.
ביוגרפיה.
האריס גדל בבית חילוני בלוס אנג'לס, בן לאם ממוצא יהודי ואב קווייקר. לדברי האריס, הוריו דיברו על דת לעיתים נדירות, אך הנושא תמיד עניין אותו. בילדותו בחר להימנע מלקיים את טקס בר המצווה. הוא החל ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד, אולם לאחר התנסות בסם האקסטזי, עבר שינוי מהותי בחייו ובתפיסתו כלפי החיים. לדבריו, בעקבות החוויה הזו, "הבנתי כי ניתן להיות בן אדם שרוצה בטובת אחרים כל הזמן". האריס הפסיק ללמוד ויצא לטייל בעולם, בין השאר בהודו ובנפאל, התנסה במדיטציה ולמד בודהיזם.
בשנים ההן החל להתעניין בשאלות רוחניות ובפילוסופיית החיים, והוקסם מהרעיון שיש ביכולתו להשיג תובנות רוחניות ללא שימוש בסמים. כעבור שנים אחדות חזר לסטנפורד והשלים תואר בפילוסופיה. האריס החל לכתוב את ספרו הראשון מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
האריס התחתן בשנת 2004. הוא ואשתו אניקה הם הורים לשתי בנות. אניקה האריס היא עורכת ספרי עיון ומדע.
בנוסף, להאריס יש דוקטורט במדעי המוח. בשנת 2008 ייסד את "פרויקט התבונה" (באנגלית: The Reason Project), שמטרתו הפצת ידע מדעי וערכים חילוניים.
השקפת עולם.
האריס מבקר באופן כוללני את האסלאם, הנצרות והיהדות, באומרו שהוא מוכן לבקר רק את הדת עצמה ולא את האנשים המשתייכים לה. לדבריו, באמונה הדתית בימינו מובנים חוסר רציונליות וחוסר אתיקה; היא מעוררת באנשים מוטיבציה לאלימות, ולכן מסוכנת לציוויליזציה. הסכנה בולטת במיוחד לאור התפוצה והנגישות ההולכות וגוברות של נשק להשמדה המונית בעולם, והניסיון של גורמים דתיים קיצוניים כמו אל-קאעידה לעשות בו שימוש לצרכיהם.
על אף שהוא מותח ביקורת כללית כנגד האמונה הדתית על ביטוייה בדתות השונות (יהדות, נצרות, הינדואיזם ועוד), האריס מפנה ביקורת חריפה במיוחד כנגד דת האסלאם, שאת הכתבים המכוננים שלה, הקוראן והחדית', הוא רואה כקיצוניים במיוחד.
למרות היותו אתאיסט, האריס נמנע מלהשתמש במונח זה, בטענה כי תוויות והגדרות, באופן כללי, הן מיותרות. עמדתו היא כי האתאיזם אינו השקפת עולם או פילוסופיה. הוא מאמין שאתאיסטים "לא צריכים לקרוא לעצמנו שום דבר. אנחנו צריכים ללכת מתחת לרדאר לשארית חיינו. וכל עוד עודנו כאן, עלינו להיות אנשים הגונים, ישרים, שמכחידים רעיונות רעים היכן שאנו נחשפים אליהם".
הוא משווה אמונות דתיות מודרניות למיתוסים של היוונים הקדמונים אשר היו מקובלים בעבר כעובדה, אך מיושנים כיום. הוא גם דוחה את הטענה כי התנ"ך נכתב בהשראת אל כל יודע. במקום זאת, הוא מציין, התנ"ך "אינו מכיל ולו משפט אחד שלא יכול היה להיכתב על ידי גבר או אישה במאה הראשונה".
האריס מתמקד בביקורותיו על היחס לנושאי דת עכשוויים בארצות הברית. האריס חושש שתחומים רבים ויסודיים בתרבות האמריקנית ייפגעו על ידי דוגמות דתיות. הוא מצטט סקרים המראים כי 44% מהאמריקאים סבורים שיש ללמד לימודי בריאתנות בבתי ספר ציבוריים ומאמינים כי "סביר" שישו יחזור לכדור הארץ בחמישים השנים הבאות, וכן מצביע על כך שאחוז זהה מאמין כי אלוהים הבטיח את ארץ ישראל ליהודים.
האריס נוסע לעיתים קרובות עם שומרי ראש עקב כך שהוא מקבל איומים על חייו ממוסלמים ונוצרים.
אזור ברוקה
אזור בְּרוֹקָה הוא האזור במוח האנושי האחראי על עיבוד השפה ובעיקר יכולת הדיבור ותקשורת בשפת הסימנים.
האזור קרוי על שם הרופא הצרפתי, בן המאה ה-19, פול פייר ברוקה.