אלסטר (Alster) היא אוניית ביון של הצי הגרמני. האונייה מצוידת במגוון רחב של חיישנים אלקטרומגנטיים, הידרואקוסטיים ואלקטרואופטיים, המאפשרים איסוף מודיעין אסטרטגי. ניתן להשתמש בה כיחידת התרעה מוקדמת. התכנון הראשוני שלה נועד לאסוף מידע על אוניות הצי הסובייטי.
הספינה נבנתה ב"מספנות פלנסבורג", והושקה בשנת 1987. אורכה 83.5 מטרים ולה הדחק של 2,375 טון (3,200 טון במצב מלא). מהירותה המרבית 21 קשר, והטווח שלה הוא 5,000 מייל ימי. צוות האונייה כולל 36 ימאים ו-40 אנשי מודיעין.
ב-26 באוקטובר 2006, בעת ששייטה מול חופי לבנון כחלק מכוח יוניפי"ל, הייתה האונייה מעורבת בתקרית עם חיל האוויר הישראלי. דובר צה"ל מסר כי מסוק המריא מהאונייה מול חופי ראש הנקרה, מבלי שהזדהה כמוסכם, ולכן הוזנקו לעברו שני מטוסי קרב. הדובר הכחיש ידיעות בתקשורת הגרמנית, לפיהן ירו המטוסים טילים לעבר האונייה, וכי המטוסים הטילו נורים בלבד.
מלאכים ברשת
תג ההתנדבות מלאכים ברשת הוא ציון לשבח שהעניקו איגוד האינטרנט הישראלי והמועצה הלאומית להתנדבות בישראל לאתרי אינטרנט בהם מתבצעת פעילות התנדבותית לתועלת החברה בישראל, תוך שימוש בתכונות ההידודיות (אינטראקטיביות) של האינטרנט לצורך הפעילות. התג הוענק בשנים 2005–2009. סך הכל הוענקו תגים ל-47 אתרי אינטרנט ופורומים מקוונים ו-6 אתרים זכו בתג פעמיים.
אחת ממטרות המיזם הייתה להוכיח שברשת האינטרנט יש גם מיזמי התנדבות שאת רובם אי אפשר להפעיל באמצעים שאינם מרושתים.
אנאפוליס
אנאפוליס (באנגלית: Annapolis) היא עיר הבירה של מדינת מרילנד בארצות הברית, ובירת (county seat) מחוז אן ארנדל.
אנאפוליס ממוקמת במרחק של כ-42 ק"מ מהעיר בולטימור, וכ-56 ק"מ מוושינגטון הבירה, בסמוך למפרץ צ'ספיק שבחופה המזרחי של ארצות הברית. אוכלוסייתה 39,174 נפש (בשנת 2018).
היסטוריה.
מרילנד הייתה מושבת הכתר הראשונה בעלת זיכיון שהבטיח חופש דת, סובלנות דתית לבני כל הדתות (הנוצריות) וחופש פולחן, בנוסף לזכויות אזרחיות וחקיקה מקומית נפרדת. חופש הדת יוצא הדופן משך למרילנד פוריטנים מווירג'יניה, וקווייקרים ואף לותרנים מהמושבות ההולנדיות בקאריביים.
אנאפוליס הוקמה ככפר קטן בשנת 1649, על ידי מתיישבים נוצרים פוריטנים שעזבו את מדינת וירג'יניה. בשנת 1708 הוכרזה אנאפוליס כעיר והוכרה כעיר הבירה של מדינת מרילנד.
בשנת 1783, לאחר החתימה על חוזה פריז, שימשה כעיר הבירה הזמנית של ארצות הברית, במשך כשנה. בשנת 1845 נוסדה בה האקדמיה הימית של ארצות הברית.
מאמצע שנת 2007 ועד אמצע שנת 2008, ציינה אנאפוליס את חגיגות ה-300 להכרזתה כעיר.
אקלים.
האקלים באנאפוליס הוא אקלים סובטרופי גשום, שבו מחולקים המשקעים שווה במשך כל עונות השנה. עונת הקיץ חמה, אולם החורפים ממוזגים יחסית, עקב זרמים חמים ממפרץ צ'ספיק הסמוך.
מספר פעמים פגעו בעיר הוריקנים חזקים. בשנת 1954 פגע בעיר הוריקן הייזל , שגרם לנזק רב. בשנת 2003 פגע בעיר הוריקן איזבל שגרם לשיטפונות עזים בעיר. במספר מקומות בעיר הגיעו המים לגובה 2.30 מטר, וגרמו לנזקים רבים לעיר, שחלקם טרם שוקמו.
אלסטר
אלסטר (באנגלית: Ulster; באירית: Cúige Uladh) היא הצפונית שבארבע הפרובינציות של אירלנד.
אטימולוגיה.
שם הפרובינציה באנגלית נגזר משמם של שבטים שישבו בימים קדומים בחבל זה - האולאדים (Uladh), ומהסיומת staðr, שמשמעותה בנורדית עתיקה ארץ או טריטוריה, כך שמשמעות השם היא "ארץ האולאדים". שמה האירי - Cúige Uladh - נגזר אף הוא משם השבטים (Cúige פירושו חמישית, זכר לימים שבהם היו קיימות חמש פרובינציות, כלומר פרובינציית האולאדים). שמה הלטיני של הפרובינציה הוא Ultonia.
גאוגרפיה.
שטחה של אלסטר הוא 21,552 קילומטר רבוע, ואוכלוסייתה מונה 2.1 מיליון תושבים.
אלסטר מורכבת מתשעה מחוזות היסטוריים של אירלנד. שישה מהם, אנטרים, ארמה, דאון, פרמנה, לונדונדרי וטיירון מרכיבים את צפון אירלנד, ומהווים חלק מהממלכה המאוחדת, ושלושת האחרים, קאוואן, מחוז דניגול ומונאהן הם חלק מאירלנד. במחוזות אנטרים ודאון מתגוררים יותר ממחצית תושבי אלסטר, שכן בלפסט, העיר הגדולה באלסטר ובירת צפון אירלנד, שוכנת בשטחם.
אוניברסיטת אלסטר (UU) היא אוניברסיטה מרובת קמפוסים בצפון אירלנד שנוסדה בשנת 1984. האוניברסיטה כוללת שש פקולטות ומתגוררים בה כ־26,000 סטודנטים, מתוכם 2,000 בינלאומיים ממעל 80 מדינות שונות. הקמפוס הראשי בבלפסט מהווה את אחת ההתפתחויות העירוניות הגדולות בצפון אירלנד. ממוקם ברובע הקתדרלה, האזור האמנותי והתרבותי של העיר, הקמפוס עובר כעת תוכנית לפיתוח מחדש של 250 מיליון ליש"ט לשדרוג מתקני ההוראה והלמידה שלו.
יוניוניסטים (תומכי האיחוד עם בריטניה) רבים מכנים את צפון אירלנד בשם אלסטר, אף על פי שהיא כוללת רק חלק מאלסטר.
השנה הגאופיזית הבין-לאומית
השנה הגאופיזית הבין-לאומית (שג"ב) הייתה מיזם בינלאומי שנערך מ-1 ביולי 1957 ועד 31 בדצמבר 1958 והוכרז על ידי המועצה הבינלאומית של ארגוני מחקר. במיזם השתתפו 67 מדינות.
תחומי מחקר.
במהלך המיזם נערכו מחקרים מגוונים בנושאים שונים הקשורים לכדור הארץ. אחד עשר נושאי המחקר של השנה הגאופיזית הבינלאומית היו:
חקר החלל באמצעות לוויינים.
ארצות הברית וברית המועצות שיגרו לוויינים במהלך שנה זו, כאשר ב-4 באוקטובר 1957 ברית המועצות שיגרה את ספוטניק 1 שהיה הלוויין הראשון ששוגר לחלל. שיגור הלוויין על ידי ברית המועצות היווה את גולת הכותרת של הפעילות המדעית-טכנולוגית במיזם.
קישורים חיצוניים.
מחקר היסטורי מקיף על השנה הגיאופיזית הבינלאומית ותרומתה לשיתוף פעולה בינלאומי בתחום החלל (ראה אור ב - 2012)
אלסטר (פירושונים)
הודו - יומן דרכים
הודו - יומן דרכים הוא ספר מסע והתרשמות שחיבר עזריאל קרליבך, פובליציסט והעורך הראשי של "מעריב".
בשנת 1955 ערך קרליבך סיור בן שלושה שבועות בהודו, ואת רשמיו ממנו העלה בספרו "הודו - יומן דרכים" שהופיע בשנת 1956 בהוצאת עיינות. הספר מתאר את הודו מנקודת מבט אישית ובראייה ייחודית והפך לרב מכר מיד עם הופעתו, ובמשך עשרים שנה הופיע במספר מהדורות. ב-1986 יצא לאור פעם נוספת, בספריית מעריב, וב-2014 יצא לאור בהוצאת כתר.
במסעו, קרליבך מתרשם רבות מדרך החיים ההודית, כאשר במשך פסקאות רבות הוא מקדיש תיאורים נרחבים לנושאים רבים בחייהם, מהלבוש, דרך צורת הרחוב, ועד הפוליטיקה הפנימית והיחס המיוחד לחי בכלל ולחיות בפרט. קרליבך שם לב לקווים הבסיסיים המבדילים את מנהגי תרבות הודו ובין תרבות המערב, והדת היהודית, שעל ברכיה גדל. תיאוריו, התרשמויותיו, והכבוד הגדול שחולק קרליבך לתרבות הזרה והלא מוכרת, מצליחים להעלות שאלות רבות בנוגע לערכי הציוויליזציה המערבית, והדת היהודית הבסיסיים ביותר, ובפירוט, לצורה שבה מתייחסים לחיות, לקצב החיים, למשמעותם, ולבסוף גם למוות. קרליבך אף משווה את התרבות ההודית לתרבות המוסלמית ולתרבויות נוספות ומנסה להראות כיצד התרבות ההודית שונה אף מהן בתחומי חיים רבים ובסיסיים כגון אמונה באל, יחסי גוף נפש, זוגיות, נקמה ועוד.
הספר לא מסודר לפי רצף כרונולוגי של ביקורו של קרליבך אלא לפי נושאים, ביניהם: גודל האוכלוסייה, היחס לרכוש, היחס לבהמות, החלוקה לקאסטות, מוות וגלגול נשמות, עבודת אלילים, נישואין וזוגיות, היחס לכוח, יצירה תרבותית, בודהיזם בהודו, אסלאם בהודו, יהודי הודו (במיוחד יהדות קוצ'ין) ופוליטיקה עכשווית.
מטרו ישראל
לאון שידלובסקי
לאון שידלובסקי (Leon Schidlowsky; נולד ב-21 ביולי 1931) הוא מלחין ישראלי, פרופסור אמריטוס להלחנה ולתורת המוזיקה באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
לאון שידלובסקי נולד בשנת 1931 בסנטיאגו בירת צ'ילה. בגיל תשע נכנס בשערי בית הספר היוקרתי האינסטיטוטו נסיונל , בו למד בשנים (1940–1947). מ-1942 ועד 1948 למד פסנתר אצל רוברטו דוּנקֶר (Duncker) בקונסרבטוריון הלאומי (Conservatorio Nacional) בעירו. לאחר מכן למד קומפוזיציה אצל המלחין הצ'יליאני חואן אָיֶינדֶה-בּלִין (Juan Allende-Blin) ואצל המלחין ההולנדי פרֶה פוֹקֶה (Fré Focke), ובמקביל למד פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת צ'ילה (1948–1951). הוא השלים את הכשרתו באקדמיה למוזיקה הצפון-מערב גרמנית של דֶטמוֹלד (כיום נקראת בית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד) בעיר דטמולד שבנורדריין-וסטפאליה, במערב גרמניה (1951–1954). שם הכיר את אשתו לעתיד, סוזנה. בני הזוג נישאו ב-1953 ונהיו להורים לחמישה.
לאחר שובו לצ'ילה ב-1954, הצטרף שידלובסקי לאנסמבל האוונגרד "טוֹנוּס", ומשנת 1958 עד 1961 כיהן כמנהלו. בשנת 1961 החל לנהל את המכון המרכזי למוזיקה של אוניברסיטת סנטיאגו, ומשנת 1967 כיהן כפרופסור להלחנה שם. בנוסף כיהן כמזכיר איגוד המלחינים. יצירותיו התפרסמו גם מחוץ לצ'ילה.
בשנת 1968 נפגש עם לואיג'י נונו וקשישטוף פנדרצקי בפסטיבל מרידה, ופגישה זו השפיעה על שידלובסקי הן במישור המוזיקלי והן האנושי. מלגה מטעם קרן גוגנהיים שקיבל בשנת 1969 אִפשרה לו שהות בגרמניה, שאחריה עלה לישראל בסוף 1969, לאחר שמנעוריו היה מקורב לחוגים ציוניים. עם עלייתו הצטרף לסגל האקדמיה למוזיקה של אוניברסיטת תל אביב וכיהן כפרופסור להלחנה ולתורת המוזיקה עד פרישתו כפרופסור אמריטוס. בין תלמידיו: משה זורמן ובטי אוליברו.
שידלובסקי הוא יהודי חילוני, שכתב מוזיקה לטקסטים נוצריים, פוליטיים ושמאלניים, אך גם יצירות הקשורות לשואה, וגילה עניין בקבלה. ה"אני מאמין" שלו הוא: