הרפובליקה הסוציאליסטית של בוסניה והרצגובינה (בסרבו-קרואטית: Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina / Социјалистичка Pепублика Босна и Херцеговина) הייתה אחת משש הישויות הפדרליות שהרכיבו את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה אשר התקיימה מתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 ועד פירוק יוגוסלביה בשנים 1990–1992. לאחר פירוק יוגוסלביה ופרוץ מלחמת בוסניה, הרפובליקה הסוציאליסטית של בוסניה והרצגובינה הפכה למדינה העצמאית בוסניה והרצגובינה אשר הכריזה על עצמאותה ב-6 באפריל 1992.
בעת הפירוק שטחה של הרפובליקה היה 51,000 קמ"ר והתגוררו בה כ-4.3 מיליון תושבים ובירתה (שהפכה בסופו של דבר גם לבירת בוסניה והרצגובינה) הייתה סרייבו. גבולותיה של הרפובליקה היו כמעט זהים לאלו של בוסניה תחת השלטון האוסטרו-הונגרי לפני הקמת ממלכת יוגוסלביה.
לאור מיקומה האסטרטגי של בוסניה במרכז יוגוסלביה, היא הייתה מרכז להתפתחות צבא הפדרציה. לכן, נוצר ריכוז גדול של נשק ואנשי צבא בבוסניה- גורם שהיה משמעותי עשורים לאחר מכן במלחמת בוסניה. למרות זאת, שגרת החיים ברפובליקה הייתה בדרך כלל שלווה ומשגשגת. בהיותה אחת הרפובליקות העניות בתחילת שנות ה-50, היא התאוששה במהירות כלכלית, תוך ניצול משאבי הטבע הרבים שבשטחה. הרפובליקה לא שגשגה רק מבחינה כלכלית, אלא גם מבחינה תרבותית- דבר אשר התבטא בין השאר באירוח אולימפיאדת החורף בשנת 1984. מרפובליקה זו גם יצאו כמספר אישים אשר השפיעו על הפוליטיקה היוגוסלבית לאחר מותו של שליט המדינה יוסיפ ברוז טיטו בשנת 1980- עובדה שבדיעבד עזרה לבוסניה בעת הקמתה. בשנות ה-80 הלאומיות הבוסנית התפתחה מאוד, דבר שהוביל למתיחות בינה לבין השלטון המרכזי בסרביה.
בבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות שהתקיימו בנובמבר 1990 ניצחו מפלגות אתניות אשר הקימו ממשלה משותפת. לפי המודל הפוליטי שמפלגות אלו יצרו נשיא הרפובליקה היה בוסני, נשיא הפרלמנט סרבי וראש הממשלה ממוצא בוסני-קרואטי. לאחר שסלובניה וקרואטיה הכריזו על עצמאותן מיוגוסלביה בשנת 1991, הרפובליקה הכריזה על ריבונותה באוקטובר 1991 וארגנה משאל עם לעצמאות במרץ 1992. ההצבעה על קיום משאל העם אושרה בפרלמנט לאחר שהמחוקקים הסרבים החרימו את ההצבעה כמחאה. בסופו של דבר אחוז ההצבעה עמד על כ-65% בערך וכ-98% מהמצביעים תמכו בעצמאות. בחודשים שלאחר מכן החלה ההידרדרות החברתית והפוליטית שהובילה למלחמת בוסניה. הרפובליקה הסוציאליסטית חדלה מלהתקיים באפריל 1992 עם הכרזת העצמאות של בוסניה.
הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה
הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה (בסלובנית: Socialistična republika Slovenija) הייתה אחת משש הישויות הפדרליות שהרכיבו את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה אשר התקיימה מתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 ועד פירוק יוגוסלביה בשנים 1990–1991. לאחר פירוק יוגוסלביה ומלחמת עשרת הימים, הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה הפכה למדינה העצמאית והדמוקרטית סלובניה, אשר הכריזה על עצמאות ב-25 ביוני 1991, על בסיס משאל עם ב-23 בדצמבר 1990, בו הרוב המכריע הצביע בעד התנתקות מיוגוסלביה לשעבר. ההגנה הטריטוריאלית הפכה בשנת 1993 לכוחות המזוינים של סלובניה.
מבחינה גאוגרפית הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה גבלה עם הונגריה, אוסטריה ואיטליה. בתוך יוגוסלביה גבלה מדרום עם הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה. בעת הפירוק שטחה של הרפובליקה היה כ-20,200 קמ"ר והתגוררו בה כ-1.9 מיליון תושבים ובירתה (שהפכה בסופו של דבר גם לבירת סלובניה) הייתה ליובליאנה.
רועי לבס
רועי לבס (נולד ב-28 בנובמבר 1992) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי ומתרגם ישראלי.
כתב והגיש פינה המסכמת את מחזור ליגת העל בתוכנית "מגרש פתוח" בערוץ הספורט בין השנים 2018-2020.
בשנת 2016 הוציא את אלבומו הראשון, "למסגר רגע בחיים", בשנת 2019 הוציא את אלבומו השני, "בריכה בלי מים", ובשנת 2022 הוציא את אלבומו השלישי, "סיפורים על שקיעות וזריחות".
בשנת 2022 כתב וכיכב בסדרת הרשת אני אמחק אותך.
ביוגרפיה.
לבס גדל במושב בית חרות שבעמק חפר, מושב שסבו היה ממקימיו ואף נתן למושב את שמו.
בן דודו של אביו הוא ג׳ף לבס , הפסנתרן של ואן מוריסון.
בשנת 2015, לאחר מספר שנים של הופעות בבמות פתוחות בכל רחבי הארץ, הופיע לבס בבמה פתוחה במסגרת פסטיבל יערות מנשה. הקהל הצטרף בשירה להפתעתו של לבס, שהחליט בעקבות החוויה לנסות ולהתחיל קריירת שירה מקצוענית.
בשנת 2016 הוציא מיני-אלבום ראשון עם השירים שליוו אותו בהופעות לאורך השנים בהופעות, בשם "למסגר רגע בחיים", כשם אחד משירי האלבום. האלבום הופק על ידי רומן גרינבלט (מלהקת כלבי פבלוב) ולווה בסיבוב של 32 הופעות לצד הרכב.
מספר שנים לאחר מכן הגדיר לבס את המיני-אלבום הראשון כאלבום "בוסרי".
בשנת 2019, לאחר כשנתיים של עבודה, יצא אלבומו השני "בריכה בלי מים" - גם הוא בהפקת רומן גרינבלט.
באלבום נכלל השיר "אולי, אולי, אולי", תרגום שכתב לבס לשיר Quizás, Quizás, Quizás (שהתפרסם גם בגרסה האנגלית שלו בשם Perhaps, Perhaps, Perhaps).
באותה השנה, השיר "אני אנצח" מהאלבום זכה במקום השלישי במצעד השנתי של רדיו קול הנגב, בעוד לבס נבחר כאמן השנה.
בסוף שנת 2019 הוציא לבס ברשתות הסטרימינג תרגום שכתב וביצע לשירו של בילי ג'ואל, Vienna, בשם העברי "וינה".
באוגוסט 2020 פרסם לבס גרסת כיסוי לביצוע של רוני דואני לשיר "סוד" (שבעצמו היה גרסה נוספת לשיר שביצע במקור הזמר אדם), כאשר לבס שר את מילות השיר בגרסה הנשית, וכולל בביצוע אלמנטים מוזיקליים מהגרסה של דואני כמחווה וכ״תזכורת לילדות שלי״.
בתחילת שנת 2022 הוציא לבס את אלבומו השלישי "סיפורים על שקיעות וזריחות" בהפקת אריאל קשת מלהקת פול טראנק, מתוכו יצאו הסינגלים "חיים משעממים", "והתרסקתי" ו"והלב גם". האלבום כלל מיני-איחוד של להקת עדן לצד שיתופי פעולה עם אהוד גרף, עופר פנחס מלהקת פנחס ובניו וביצוע עברי לנעימה פוגה קטנה שהלחין נחום היימן ללהקת הפרברים, והפך לשיר מוכר בצרפת בביצועו של מקסים לה פורסטייה.
במקביל כתב וכיכב בסדרת הרשת "אני אמחק אותך" בהשתתפות קובי אוז, קוואמי ועילי בוטנר.
מאז 2016 חבר לבס בהרכב המחווה הישראלי Frozen Chimps ללהקת ארקטיק מאנקיז.
יחסי סלובניה–קרואטיה
יחסי סלובניה–קרואטיה הם יחסי החוץ בין קרואטיה לסלובניה. לקרואטיה יש שגרירות בליובליאנה ושתי קונסוליות כבוד במריבור ובקופר. לסלובניה יש שגרירות בזאגרב וקונסוליית כבוד בספליט. המדינות חולקות גבול משותף לאורך 670 ק"מ. היחסים בין סלובניה לקרואטיה נחשבים בדרך כלל לידידותיים, אך מלווים בסדרה של סכסוכי גבול בלתי פתורים ושרידים אחרים מהתקופה בה שתי המדינות היו החלק הצפוני ביותר של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
היסטוריה.
לפני 1991 היו שתי המדינות חלק מיוגוסלביה. ב-26 ביוני 1991 נחתם הסכם הכרה הדדית על ידי שתי המדינות. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-6 בפברואר 1992.
בסדרה של פגישות בדרג גבוה מאז המחצית השנייה של שנת 1998, סלובניה וקרואטיה עוסקות ביישוב סכסוכים דו-צדדיים, מהלך שהואץ לאחר מותו של נשיא קרואטיה פרניו טוג'מן בשנת 1999.
מאז מאי 2004, סלובניה הייתה חברה באיחוד האירופי, בעוד שקרואטיה עדיין ניהלה משא ומתן לקראת קבלתה לאיחוד. זה חיזק את עמדת המשא ומתן הסלובנית במחלוקות בין שתי המדינות. סלובניה תמכה בהצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי, אך דרשה לפתור את השאלות הבילטרליות ביניהן לפני כניסתה של קרואטיה לאיחוד.
הבעיה הסלימה בשנת 2008 עם ההתנגדות של סלובניה להצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי שנמשכה בשנת 2009, לפני ששתי המדינות הסכימו לבוררות בחסות האיחוד. ב-3 במרץ 2013 חתמו קרואטיה וסלובניה על הסכם לגבי בנק ליובליאנה. חודש לאחר מכן אישר הפרלמנט של סלובניה פה אחד את הסכם ההצטרפות הקרואטי.
סוגיות במחלוקת.
סכסוכי גבול.
סכסוכי הגבול בין שתי המדינות נוגעים ל:
סלובניה טוענת כי הגבול הימי במפרץ פיראן אינו עובר באמצע המפרץ, בעוד קרואטיה טוענת שכן. זה גורם לבעיות לדייגים מפני שישנו אזור בלתי מוגדר בו המשטרה הימית של כל מדינה עשויה לסייר. הגבול במפרץ פיראן קשור לגישה סלובנית למים בינלאומיים בצורת מסדרון שיחייב את קרואטיה לוותר על זכויותיה הבלעדיות על לפחות חלק מהמים הטריטוריאליים שלה ממערב לאומג.
אזור הדרגוניה השנוי במחלוקת ממוקם בסמוך לנקודת מעבר הגבול הרשמית סצ'ובליה-פלובניה, שהוקמה על ידי הסכם ביניים של שתי המדינות בשנות התשעים.
משאל עם הנוגע לאשרור ההסכם לבוררות בין סלובניה לקרואטיה בנוגע לסכסוך גבול מפרץ פיראן, נערך בסלובניה ביוני 2010. קרואטיה וסלובניה הסכימו לתת לבוררים מבחוץ לבוא עם תוכנית לחלוקת המפרץ בשנת 2009, בתקווה למצוא פתרון לסכסוך ולהקל על כניסת קרואטיה לאיחוד. אף כי הפרלמנטים בקרואטיה ובסלובניה אשררו את ההסכם, הפרלמנט הסלובני הצביע בנוסף לדרוש משאל עם לציבור בנושא העסקה. ההסכם נתמך על ידי 51.54% מהמצביעים והתנגדו לו 48.46% מהמצביעים. באוקטובר 2010, החוק הסלובני בנושא אשרור ההסכם הוכר אף פה אחד על ידי בית המשפט החוקתי בסלובניה כתואם לחוקה של סלובניה. השטרות הדיפלומטיים אודות ההסכם הוחלפו בין ממשלת סלובניה לממשלת קרואטיה ב־25 בנובמבר 2010. ההסכם נכנס לתוקף ב־29 בנובמבר 2010.
אזור כלכלי בלעדי של קרואטיה בים האדריאטי.
סוגיה נוספת שנויה במחלוקת עם קרואטיה הייתה התנגדות סלובנית ואיטלקית להכרזת אזור הגנת האקולוגיה והדיג של קרואטיה (אזור כלכלי בלעדי) בים האדריאטי.