Destiny הוא אלבום האולפן השלוש עשרה של להקת הג'קסונים. האלבום, שיצא בדצמבר 1978, הוא האלבום השלישי שהוציאה הלהקה בחברת אפיק רקורדס. מכירות האלבום הגיעו לשני מיליון עותקים בארצות הברית ומספר זהה של עותקים שנמכרו ברחבי העולם. האחים קיבלו חופש אומנותי מוחלט בקביעת תוכני האלבום והם אף שימשו, לראשונה, כמפיקים בפועל.
זהו האלבום הראשון של הלהקה שזכה להכרה כאלבום פלטינה על ידי ה-RIAA. יציאת האלבום לוותה בסיבוב הופעות עולמי שנקרא "Destiny", כשם האלבום.
הפקה ומכירות.
ההחלטה של חברי חמישיית הג'קסונים לעזוב את חברת התקליטים "מוטאון" התקבלה בשל רצונם של חברי הלהקה לקבל חופש יצירה אמנותי, דבר שלא התאפשר להם בחברה. לאחר שני אלבומי אולפן איפשרה חברת אפיק רקורדס, לראשונה, לחברי הלהקה שליטה מלאה על כתיבת התכנים והלחנים. מרבית החומרים הוקלטו באלבום הביתי של הלהקה באחוזת היינבורסט בה התגוררו. הקלטות האלבום הסתיימו בתוך חודשיים.
השיר ""Blame It on the Boogie" נכתב על ידי מיק ג'קסון (ללא קשר משפחתי לג'גקסונים), זמר-יוצר אנגלי-גרמני, שהקליט במקביל גרסה משלו לשיר. הגרסה של הזמר צעדה במצעד הפזמונים הבריטי בחודשים ספטמבר-אוקטובר 1978, אך הגרסה של הלהקה היא זאת שזכתה להכרה ולהצלחה הגדולה. השיר יצא לאור כסינגל בחודש אוגוסט כהקדמה לאלבום והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הבריטי. השיר המצליח באלבום היה הסינגל השני "Shake Your Body (Down to the Ground)"", שהגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום הגיע למקום האחד עשר במצעד אלבומי הפופ של הבילבורד ולמקום השלישי במצעד אלבומי המוזיקה השחורה. האלבום הגיע למעמד של אלבום פלטינה, שהוענק לו על ידי ה-RIAA. למרות ההצלחות בתקופת מוטאון, זהו האלבום הראשון שזכה להכרה, שכן מוטאון סירבה לחשוף את נתוני המכירות של אלבומיה.
אבטלה מבנית
אבטלה מבנית היא סוג של אבטלה לא רצונית, הנגרמת מחוסר התאמה בין היצע כישורי העובדים במשק, לבין הכישורים הנדרשים על ידי המעסיקים בשוק (מכונה גם פער הכישורים). אבטלה מבנית נוצרת לרוב בעקבות שינויים טכנולוגיים שהופכים את כישורי העבודה של עובדים רבים למיושנים.
אבטלה מבנית היא אחת משלוש קטגוריות של אבטלה המובחנות על ידי כלכלנים, כאשר האחרות הן אבטלה חיכוכית ואבטלה מחזורית.
האבטלה המבנית עלולה להיות ארוכת טווח ואיטית לתיקון, כיוון שהיא דורשת הכשרה מחודשת של העובדים או לעיתים אף הגירה.
סיבות ודוגמאות.
מנקודת מבט אינדיבידואלית, אבטלה מבנית יכולה להיגרם מהסיבות הבאות:
מנקודת מבט רחבה יותר, יש תרחישים בהם יכולה להיווצר אבטלה מבנית של מספר גדול של עובדים:
שינויים במשק בקנה מידה גדול יכולים להיות מאתגרים במיוחד. לדוגמה, אם חברה גדולה היא המעסיק היחיד בענף נתון עבור עיר מסוימת, אז במקרה שהיא נסגרת, לעובדים אין חברה מתחרה לעבור אליה, וכתוצאה מכך מספר גדול של אנשים זקוקים להסבה מקצועית בבת אחת, דבר שיוצר עומס רב על הממשלה ועל מערכת ההשכלה/הכשרה המקומית (ייתכן ובאותה עת הכלכלה המקומית לא מצליחה ליצור מקומות עבודה חדשים בגלל ירידה בביקוש הכללי).
בנוסף, מעסיקים עלולים לדחות עובדים מסיבות שאינן קשורות לכישורים או לגאוגרפיה, כך למשל אבטלה מבנית יכולה לנבוע גם מאפליה.
בעוד ששינויים זמניים בביקוש הכללי לעבודה גורמים לאבטלה מחזורית, אבטלה מבנית יכולה להיגרם בעקבות שינויים זמניים בביקוש מתעשיות שונות. לדוגמה, עובדי המשק לאחר השלמת הקטיף, ועובדים בעיירות הנופש לאחר סיום עונת התיירות (אבטלה עונתית). דוגמה נוספת – בועת הדוט-קום שהתקיימה בין השנים 1995–2001, גרמה לעלייה חדה בביקוש לעובדי טכנולוגיות המידע, שהתהפכה לפתע בשנים 2000–2001, בעקבות התפוצצות הבועה.
אבטלה מבנית משויכת לעיתים גם לעובדים שאינם מסוגלים לעבור מענף לענף, דבר העלול לקרות גם בתוך הענף עצמו כאשר טכנולוגיה מסוימת משנה את אופי העבודה בתחום. זהו הגורם העיקרי לאבטלה מבנית, שכן הטכנולוגיה והגלובליזציה "מרוקנות" משרות רבות שדורשות מיומנויות "בינוניות" – תפקידים שבאופן מסורתי לא מחייבים תואר כלשהו.
יחסים עם סוגי אבטלה אחרים.
קשה להפריד באופן אמפירי בין אבטלה מבנית לאבטלה חיכוכית. כאשר האבטלה היא חיכוכית, גירוי פשוט מצד הביקוש לא יעזור לבטל אותה.
אבטלה עונתית עשויה להיראות כסוג של אבטלה מבנית, מכיוון שמדובר באבטלה המקושרת לסוגים מסוימים של עבודות (עבודות בנייה, עבודות משק). מדדי האבטלה הרשמיים המצוטטים ביותר מוחקים סוג זה של אבטלה מהסטטיסטיקה בטכניקות של "התאמה עונתית".
אבטלה מחזורית מתמשכת עלולה אף היא לעודד עלייה של אבטלה מבנית: אם כלכלה סובלת מביקוש מצרפי נמוך לאורך זמן, פירוש הדבר שרבים מהמובטלים נעשים אומללים, בזמן שכישוריהם (כולל כישורי חיפוש עבודה) הופכים "חלודים" ומיושנים. עם הזמן, הם עלולים לשקוע בחובות וכתוצאה מכך לאבד את מקום מגוריהם ולהידרדר למצב של עוני. המשמעות היא שאנשים אלו עלולים לא להתאים למשרות הפנויות שייווצרו בעתיד כאשר המשק יתאושש. משתמע מכך שביקוש ממושך גבוה עשוי להוריד את האבטלה המבנית.
סוסקיטירנוס
סוסקיטירנוס (שם מדעי: "Suskityrannus"; מילולית: "tyrannus" - עריץ, "Suski" - קויוט בשפת שבט הזוני) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת התרופודים אשר חי באמריקה הצפונית, סמוך לחופי הים הפנימי המערבי בקרטיקון העליון שלפני 93.5 עד 89.3 מיליון שנה מזמננו. במקור נקרא זוניטירנוס ("Zunityrannus") - "הלטאה של זוני", זאת עקב הימצאותו בקרבת מגורי האינדיאנים משבט זוני.
דינוזאור טורף זה השתייך לקבוצת הטירנוזאורים, מאבותיו של הטירנוזאורוס. מאובניו התגלו בשנת 2019 בתצורת גבעת מורנו שבניו מקסיקו. 2 הממצאים כנראה השתייכו לפרטים צעירים באורך 3 מטרים, גובה מטר וחצי ומשקל 20–40 ק"ג עם גולגולת באורך 30 ס"מ. מבנה הטבעות בעצמות מראה שהיו בן 3 במותם. פרט בוגר הגיע לאורך 5 מטרים ולמשקל 1 טון.
המבנה של עצמות הרגליים ושל לסתות הדינוזאור היו קלות יחסית למינים דומים בקבוצה כמו האפאלסיוזאורוס אך חזקות ביחס לאאוטירנוס הקדום יותר. כמו לשאר הטירנוזאורים הוא נחשב למכוסה בנוצות אך אין שרידים להם במאובנים. הוא גם היה בעל מבנה מוח מגודל יחסית ביחס לגופו.
הסוסקיטירנוס התגלה בניו מקסיקו בתצורות בהם התגלו הזוניצרטופס, כמה מיני דרומאוזאוריים והאורניתופוד ג'יוואטי ("Jeyawati"), הנות'רוניכוס בעל הזרועות הארוכות ועוד מינים שונים. עקב גודלו הוא כנראה היה בראש שרשרת המזון באזור ובזכות רגליו הארוכות היה יכול לרדוף אחרי טרף במהירות.
זוניטירנוס
הסתגלות פנוטיפית
רכס תאד
רכס תאד (באנגלית: Thud Ridge) הוא ספר זיכרונות שנכתב בשנת 1969 על ידי הטייס האמריקני ג'ק ברוטון. הספר מתאר את חוויותיו כטייס F-105 ת'נדרצ'יף בחיל האוויר האמריקני במהלך מבצע "רעם מתגלגל" במלחמת וייטנאם.
במרכז הספר מתואר הפיקוד על משימות תקיפה אוויריות במלחמת וייטנאם. בורטון כותב את הספר בגוף ראשון כאשר תפקידו היה סגן מפקד הכנף והוביל מבצעי תקיפה בעצמו.
הספר נקרא על שם רכס תאד או רכס "טם דאו" בוייטנאמית בצפון וייטנאם. אורכו כ24 קילומטר וגובהו 5000 רגל. הרכס סייע בניווט והגנה לכוחות האוויר התוקפים.
הסופר מותח ביקורת על הדרגים הבכירים במלחמה וטוען שהקשו על ביצוע המשימה.
הספר תורגם מאנגלית על ידי יפתח ספקטור ויצא לאור בעברית בשנת 1982 בהוצאת מערכות.
כחלון פלקטוס
כחלון פלקטוס, המכונה באנגלית "פרמיט" ("Permit"; שם מדעי: Trachinotus falcatus), הוא מין דג ממשפחת הצניניתיים החי במימי מערב האוקיינוס האטלנטי בין ברזיל בדרום למסצ'וסטס בצפון ומצוי גם במי הקריביים. הוא נקרא לראשונה בידי החוקר קארולוס לינאוס בספר:ו "Systema Naturae" מ-1758, בו הוא שויך למשפחת השפתוניים. משמעות שם הסוג כחלון הוא: "trachys" - מחוספס/קשה, ו-"noton" - גב. משמעות שם המין הוא: "falcatus" - חרמש, על שם סנפיר הגב הגבוה שלו שבולט כשהוא נע לפני המים.
דג זה בעל מבנה כבד עם מצח בולט, פה גדול וקצר וסנפירי חזה דקים אך סנפירי גב ושת גדול וזנב שרירי. הגוף אפור והסנפירים כהים ובעלי תוכן צהוב. אורכו המרבי של הדג הוא 122 סנטימטר ומשקלו עד 36 ק"ג בבגרות.
הדג מצוי סביב החופים במי שפכים, תעלות ולעיתים אף במים מליחים בגדות נהר. הוא גם מתקרב מאוד לחוף, שם מצויים הרבה חסרי חוליות. הדג ניזון מדגים קטנים, סרטנים וחסילונים שונים.
הוא עצמו נידוג הן למאכל והן לדיג ספורט.
להאה
ח'ליל ראעד
מכון נילס בוהר
מכון נילס בוהר (באנגלית: The Niels Bohr Institute; בדנית: Niels Bohr Institutet) הוא מכון מחקר בפקולטה למדעים באוניברסיטת קופנהגן. המכון נחנך ב־3 במרץ 1921 על ידי פרופסור נילס בוהר, חתן פרס נובל לפיזיקה, אשר בשנת 1913 יצר את המודל האטומי פורץ הדרך שהיוו את הבסיס להבנה כיצד בנוי העולם, ובהמשך כבסיס למכניקת הקוונטים, שחוללה מהפכה בהתפתחות הטכנולוגית. המכון מאורגן בעשרה מדורי מחקר העוסקים במגוון רחב של תחומי פיזיקה; אסטרונומיה, אסטרופיזיקה, ביופיזיקה, פיזיקה של חומר מעובה, פיזיקה של קרח, אקלים וכדור הארץ, פיזיקה של מצב מוצק, גאופיזיקה, פיזיקה קוונטית ופיזיקה של חלקיקים, מדע אלקטרוני, ננו-טכנולוגיה וביו-פיזיקה.
במכון נילס בוהר פועלים מספר מרכזי מחקר: המרכז לרשתות קוונטיות היברידיות, המרכז לקרח ואקלים, המרכז לפיזיקה יישומית – גילוי, המרכז למכשירים קוונטיים, מרכז השחר הקוסמי, המרכז לחומר אפל, המרכז למודלים חיים, מרכז נילס בוהר לאקדמיה בינלאומית, המרכז לקבלת החלטות בנושא תאי גזע והמרכז הדני לאופטיקה קוונטית.