האימרה "העבודה משחררת" (בגרמנית: Arbeit macht frei; נהגה: "אַרְבַּיְיט מַאכְט פְרַיְי"), שהתנוססה על מספר שערי מחנות ריכוז, הייתה חלק ממערך ההטעייה ואחיזת העיניים שהופנתה כלפי קורבנות גרמניה הנאצית. מחנה הריכוז בוכנוואלד היה המחנה היחיד שבשערו נכתב בציניות "Jedem das Seine" (בגרמנית: לכל אחד המגיע לו).
לאס-אס היה סיווג של מחנות על פי אופן הטיפול באסירים. מאוטהאוזן וגוזן היו שני המחנות היחידים בכל אירופה שסווגו בדרג 3, שמשמעו "השמדה באמצעות עבודה". לשם השוואה, מחנה הריכוז דכאו היה בדרג 1, ואושוויץ בדרג 2 (בשונה מהמחנה הסמוך בירקנאו, ששימש מחנה השמדה).
ברית המועצות.
הגולאג הסובייטי מתואר לעיתים קרובות כמערכת של מחנות מוות. אלכסנדר סולז'ניצין הציג את הביטוי "מחנות השמדה באמצעות עבודה" בספרו "ארכיפלג גולאג". לדבריו, הממשל הסובייטי הכחיד את המתנגדים לו על ידי אילוצם לעבוד בפרויקטים לאומיים גדולים (דוגמת חפירת תעלת בלומורקנאל, עבודה במחצבות, סלילת פסי רכבת מרוחקים ומיזמי בנייה אורבניים) תחת תנאים תת-אנושיים. רוי מדבדב העיר: "מערכת הענישה בקולימה ובמחנות בצפון נועדו במתכוון להשמדתם של אנשים". אלכסנדר יאקובלב אף הרחיב ואמר שסטלין "היה הארכיטקט של מערכת הגולאגים שבאה להשמיד לחלוטין חיי אדם".
בהסתמך על מסמכים פנימיים וסודיים מהגולאגים השונים, עולה שבין השנים 1930 עד 1956 נהרגו 1.6 מיליון בני אדם במחנות העבודה הסובייטים. רובם (900,000 איש לערך) נהרגו בזמן מלחמת העולם השנייה בעת הלחימה בין גרמניה הנאצית לרוסיה הסובייטית, תקופה שבה אספקת המזון הייתה דלה בכל המדינה.
לפי ההערכה, מחנות עבודה דומים פרוסים בשטחה של קוריאה הצפונית ועד כה נהרגו בהם למעלה מ-20,000 אסירים פוליטיים.
אשר ליב בריסק
דרום יורקשייר
דרום יורקשייר (באנגלית: South Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר, ובירתו היא שפילד. כמחוז השוכן בצד המזרחי של הרי הפניין, הוא גובל ממערב בדרבישייר, מצפון-מערב במערב יורקשייר, מצפון בצפון יורקשייר, מצפון-מזרח במזרח יורקשייר, ממזרח בלינקולנשייר ומדרום-מזרח בנוטינגהאמשייר.
גאוגרפיה.
מרבית האוכלוסייה מתגוררת במטרופולין של בירת המחוז שפילד, אשר מהווה המטרופולין העשירית בגודלה בבריטניה. הזרמים הדתיים הדומיננטיים באזור הם הבפטיזם, מתודיזם והספיריטואליזם.
למרות שהמחוז עצמו הוקם בשנת 1974, ההיסטוריה של האזור היא בת מאות ואלפי שנים. בצפון המחוז נמצאו עדויות ארכאולוגיות מן התקופה המזוליתית (כ-10,000 שנה לפני זמננו). בנוסף על כך, נמצאו בדרום יורקשייר חפצים גם מסוף התקופה הפלאוליתית (לפני כ-12,800 שנים). האזור עצמו היה גבולה של האימפריה הרומית בבריטניה.
סביבת דרום יורקשייר התפתחה מאוד בזכות תעשיית הפלדה והכרייה, אשר התפתחו בצפון המחוז ובמערבו. דרום יורקשייר נוצר בשל חקיקת חוק השלטון המקומי (1972), ששינה את החלוקה האדמיניסטרטיבית של מחוז יורקשייר. עד שנת 1986 פעלה במחוז מועצה מחוזית, אך זו התבטלה בסופו של דבר, ביחד עם מרבית מן המועצות המחוזיות באנגליה. לכן המחוז נשאר טקסי בעיקרו.
נתניאל קליין
נתניאל אדווין קליין (באנגלית: Nathaniel Edwin Clyne; נולד ב-5 באפריל 1991) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.
קריירה.
קליין החל את הקריירה במחלקת הנוער של קריסטל פאלאס בגיל 8. ערך אך הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-18 באוקטובר 2008 בניצחון 0–3 על ברנסלי. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בקבוצה. קליין הבקיע את שערו הראשון ב-8 בדצמבר 2009 בניצחון 2–4 על רדינג. ב-2010 זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה בפוטבול ליג.
ב-19 ביולי 2012 חתם לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-19 באוגוסט בהפסד 2–3 למנצ'סטר סיטי. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-22 בספטמבר בניצחון 1–4 על אסטון וילה.
ב-1 ביולי 2015 חתם קליין לחמש שנים בליברפול עבור 12.5 מיליון יורו. ב-10 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על סטוק סיטי. ב-8 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–1 על בורנמות' בגביע הליגה. בתום אותה העונה העפיל עם ליברפול לגמר הליגה האירופית 2016, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה.
ב-4 בינואר 2019 הושאל קליין לבורנמות' עד לסוף העונה ובסיומה חזר לליברפול.
בעונת 2019\2020 זכה עם הקבוצה באליפות לראשונה מזה 30 שנה ובסיומה שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוקטובר 2020 חזר לקבוצת נעוריו וחתם בקריסטל פאלאס.
נבחרת אנגליה.
ב-2 באוקטובר 2014 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016. ב-15 בנובמבר 2015 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1–3 על .
Dehomag
Dehomag (ראשי תיבות בגרמנית של "Deutsche Hollerith-Maschinen Gesellschaft mbH" - חברת מכונות הולרית' הגרמנית) הייתה חברה לציוד לעיבוד נתונים באמצעות כרטיסים מנוקבים.
היסטוריה.
הרמן הולרית' היה סטטיסטיקאי אמריקני ממוצא גרמני, שפיתח בסוף המאה ה-19 מכונת טבולציה (Tabulating machine - מכונה מכנית-חשמלית לסכימה והדפסה של נתונים) מבוססת כרטיסי ניקוב. המכונות של הולרית' שימשו לעיבודי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, ממשלות נוספות, חברות ביטוח ועוד. וילי היידינגר רכש זכות להשתמש בפטנטים של הולרית', והקים בברלין, בשנת 1910, את חברת Dehomag. בשנת 1911 התמזגה החברה של הולרית' עם חברות אחרות, לחברה בשם CTR. בשנת 1923 רכשה CTR, בהנהלתו של תומאס ווטסון, 90% מהבעלות על Dehomag. בשנת 1924 שינתה CTR את שמה ל-IBM.
חברת Dehomag פעלה בגרמניה גם לאחר עליית הנאצים לשלטון, והמשיכה לספק ציוד לעיבוד נתונים לממשל הנאצי. יו"ר הדירקטוריון של החברה היה וילי היידינגר ומנכ"ל החברה היה הרמן רוטקה. בשנת 1934 התמזגה Dehomag עם חברת אופטימה - חברה בת נוספת של IBM. בשנת 1939 העסיקה החברה 2,500 עובדים בשני מפעלים בגרמניה. בזכות מעמדה כמעין מונופול הייתה החברה רווחית ביותר. בין השאר סיפקה ציוד למפקד האוכלוסין ברייך השלישי שנערך ב-1939, שבו נרשם גם המוצא של התושבים, ובכלל זה הכנתה של רשימת היהודים.
בשנת 1941, לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית, נחשבה Dehomag לרכוש אויב, ומונתה לה ועדה מפקחת. בשנת 1943 מונה הרמן פלינגר, ממשרד הכלכלה הנאצי למנכ"ל החברה, והדיח את היידינגר.
עם תום מלחמת העולם השנייה חזרה IBM לפעול בגרמניה, ובשנת 1949 קיבלה את כל נכסיה המוקפאים של החברה, ובהם הרווחים שצברה בזמן המלחמה. באותה שנה שינתה Dehomag את שמה ל-Internationale Büro-Maschinen Gesellschaft mbH - IBM.
בשנת 2001 יצא לאור ספרו של העיתונאי אדווין בלאק, "IBM and the Holocaust: The Strategic Alliance between Nazi Germany and America's Most Powerful Corporation", שבו האשים בלאק את IBM כי סיפקה ציוד ושירותים לגרמניה הנאצית, אך לטענת IBM היא איבדה את השליטה בחברת Dehomag לפני מלחמת העולם השנייה.
דהומאג
דהומג
HTTP POST
POST היא אחת ממתודות בקשה (request) משרת הנתמכת על ידי הפרוטוקול HTTP ונמצאת בשימוש רחב ב"World Wide Web". בקשה מסוג POST מתוכננת לבקש משרת אינטרנט שיקבל מידע עטוף בחלק "גוף ההודעה" (message's body). POST משמש תדיר להעלאת קובץ לשרת או למסירת (Submit) טופס אינטרנטי לאחר שמילאו בו פרטים, אך ניתן להשתמש בו כדי להעביר לשרת מחרוזות טקסט ארוכות לכל צורך שהוא.
בניגוד לכך, שיטת GET נועדה למשוך מידע מהשרת. כחלק משיטת GET, ניתן להעביר סדרה מצומצמת יחסית של פרמטרים עם ערכים בשורת ה URI (ב-Query String), שם ניתן לציין ערכים לפרמטרים שהלקוח מניח שהשרת יכיר ומצפה לערכים אלו, כגון טווח תאריכים, מספר מזהה של דף או אובייקט וכיוצא באלו. שיטת POST יכולה להכיל כמות מידע גדולה בהרבה (תאורטית ללא הגבלה) בתוך גוף ההודעה. בנוסף ישנו Header אשר מסווג את סוג המידע אשר מוכל בהודעה. בעבר נקראו סוגים אלו MIME types, אך הורחבו לכלול HTML, SMTP ועוד
שליחת (Posting) מידע.
שליחת מידע ב"World Wide Web" וב-HTTP, מבוססת על מספר שיטות או "פעלים" (verbs), כולל POST ו-GET וכן PUT, DELETE ואחרים. דפדפני אינטרנט משתמשים בשני הפעלים POST ו GET בלבד אולם אפליקציות המשתמשות ב-REST עושות שימוש במגוון פעלים נוספים.
תפקידו של POST בתוך מגוון הפעלים, הוא לשלוח ייצוג של סט חדש של נתונים לשרת כדי שיוכל לשמור אותו כמשאב חדש הניתן לזיהוי על ידי ה-URI. לדוגמה, עבור ה-URI codice_1 בקשת POST יכולה לייצג לקוחות (customers) חדשים ופרטיהם.
מתכנני טכנולוגיות אתרי אינטרנט ראשוניים סטו מהרעיון המקורי בשתי דרכים עיקריות. ראשית, אין סיבה טכנית שה-URI יתאר טקסטואלית את המשאב אליו ישמר המידע הנשלח ב POST. למעשה אם לא יעשה מאמץ לשנות זאת, החלק האחרון של ה-URI יכיל מידע אודות הדף המסוים באפליקציה והטכנולוגיה שהוא משתמש, לדוגמה: codice_1 (ר' PHP). ושנית, לאור העובדה שדפדפני אינטרנט בדרך כלל מוגבלים לשתי השיטות GET ו POST, מתכננים נאלצו לעשות שימוש עוקף בטכנולוגיית POST כדי לעשות מגוון חדש של פעולות על מידע, כגון עריכת רשומות או מחיקתן.
דוגמאות.
Submit.