בצפון האי שני בתי מלון, Grand Hotel Margitsziget מתחילת המאה ה-20 ו-Thermal Hotel Margitsziget המודרני. המלונות מקושרים זה לזה במעבר תת-קרקעי ושניהם פונים לאוכלוסייה המבקשת לרחוץ במרחצאות מרפא, הממוקמים על נביעות מעיינות חמים.
מעבר לקבר
מעבר לקבר (באנגלית: Beyond the Grave) הוא הספר הרביעי בסדרת הספרים 39 רמזים, שנכתב על ידי ג'וד ווטסון. הספר יצא לאור בעברית בשנת 2011. ג'וד ווטסון היא הסופרת הרביעית שכתבה את סדרת הספרים הזו, והיא חולקת עם עוד שישה סופרים את כתיבת הספר, ביניהם גם ריק ריירדן שכתב את הסדרה והתחיל אותה.
תקציר.
איימי ודן טסים למצרים, עם האומנת שלהם נלי גומז, כדי למצוא את הרמז, שהוסתר על ידי קאתרין קהיל (בית אקטרינה). אירינה ספסקי עקבה אחריהם ותקפה אותם, אבל הם ברחו לחנות עתיקות וגילו פסל של האלה סח'מת. הם חשבו שפסל הוא חלק ממרוץ הרמזים אז הם ניסו להימלט מהחנות עם הפסל. אבל בחור בשם תיאו קאטר תפס אותם, ומשכנע אותם שזה מזויף. מיואשים, הם חוזרים לנלי. הם הולכים למלון אקסלסיור ונחים בו. הם מוצאים בחדרם מפקדה סודית של בית אקטרינה. בתוך המפקדה, הם מוצאים שלושה פסלי סח'מת, כשפתאום הם נלכדים על ידי ראש בית אקטרינה באה הו, שמסביר להם את ההיסטוריה של הפסלים, מתברר גם שבאה הוא הבעלים של המלון. באה דורש מהם מידע על אחיינו, אליסטר הו, והוא מכניס אותם למעצר בגלל שהם לא מספקים לו את המידע. הם מצליחים לברוח, אחת מחברותיה של גרייס, הילרי וייל, מוצאת אותם ולוקחת אותם אל ביתה. היא נותנת להם פריטים שגרייס שלחה לה לפני מותה, מדריך טיולים, מכתב ופסל רביעי של סח'מת, הם מגלים שתיאו הוא נכדה של הילרי. הרמז שהם מוצאים בתוך הפסל מוביל אותם לחיפוש במקדש מצרי שם הם נלכדים על ידי אירינה ותיאו (שעשה זאת בטעות). אחרי שאיימי ודן נמלטים מהמקדש (בעזרת נלי), הם נלכדים שוב, הפעם על ידי ג'ונה ויזרד, אשר משאיר אותם על אי בודד בנילוס. אחרי שג'ונה נטש אותם, רודף אחריהם תנין בכל רחבי האי, אך דייג מקומי עוזר להם ומחלץ אותם מהאי. כשהם חוזרים הם מגלים שתיאו והילרי רימו אותם כדי לגנוב את פסל סח'מת מכיוון שהם ניסו להיות עשירים. הם הולכים למלון שם הם מגלים ציור שהושאר שם על ידי גרייס. כאשר הם מנסים לפענח את משמעות הציור הם מגלים שאליסטר הו מאזין להם, אליסטר מציע להם שיתוף פעולה והם מבינים שבלעדיו הם לא יצליחו למצוא את הרמז, הם מגלים שהם צרכים לצלול למקום כלשהו בנילוס אך הכתובת שהייתה אמורה לגלות להם את הרמז הבא הייתה שבורה בחציה. איימי ודן מחליטים יחד עם אליסטר שכדי שהם התפצלו מכיוון שהם לא הצליחו למצוא את הרמז. איימי ודן חוזרים לקהיר כדי לחשוב מה לעשות. הם מבינים שהמכתב שהילרי הביאה להם אמור להביא אותם לרמז הבא. הם הולכים לחנות שבה הם חושבים שנמצא הרמז ובעל החנות, סמי, מביא להם מזוודה עם מנעול. הם מצליחים לפתוח אותה הם מגלים עוד רמז: חצי גרם מור.
סנטר (איבר)
באנטומיה של האדם, הסנטר (בלטינית: mentum) הוא החלק התחתון ביותר של הפנים וצורתו מגיעה מהחלק הקדמי התחתון של הלסת התחתונה. ישנן צורות שונות לסנטר, ובהן סנטר מחורץ וסנטר כפול. קיומו של הסנטר הוא אחד מהמאפיינים האנטומיים המבדילים בין האדם המודרני לטיפוסי אדם אחרים. ניתוח קוסמטי הנועד לשיפור מראה הסנטר נקרא ג'ניופלסטי (Genioplasty).
סנטר כפול.
סנטר כפול הוא שכבת שומן תת-עורי סביב הצוואר אשר שוקעת ויוצרת קמט הנותן לבעליו מראה של סנטר שני. הסנטר הכפול נפוץ בעיקר בקרב קשישים ובעלי עודף משקל. גם אדם צעיר ובעל משקל תקין יכול להיות בעל סנטר כפול, בגלל מבנה עצמות ועור רפוי. הסנטר הכפול בולט יותר כשהלסת התחתונה או הראש כפופים כלפי מטה.
סנטר מחורץ.
צורה של סנטר מחורץ נוצרת כשיש גומה על הסנטר. תופעה זו יכולה להתרחש בשלב ההתפתחות העוברית כאשר החצי הימני והשמאלי של עצם הלסת לא מתאחים כראוי, או כתוצאה מכך שחצי אחד של עצם הלסת גדול יותר מהאחר, ובכך יוצר א-סימטריה. הסנטר המחורץ היא תכונה תורשתית דומיננטית.
בייגל (טניס)
משקע גאולוגי
שמעלקה מניקלשבורג
רמו ג'אזוטו
רֶמוֹ גָ'אזוֹטוֹ (באיטלקית: Remo Giazotto; 4 בספטמבר 1910, רומא - 26 באוגוסט 1998, פיזה) היה מוזיקולוג, מבקר מוזיקה ומלחין איטלקי. נודע בעיקר בקטלוג שלו ליצירותיו של תומאזו אלבינוני. ג'אזוטו כתב ביוגרפיות של אלבינוני, של ויוואלדי ושל מלחינים נוספים.
חייו.
ג'אזוטו היה מבקר מוזיקה (מ-1932) ועורך (1945-49) של "Rivista musicale italiana" ומונה לעורך משנה של "Nuova rivista musicale italiana" משנת 1967. הוא כיהן כפרופסור לתולדות המוזיקה באוניברסיטה של פירנצה (1957-69) ובשנת 1962 היה מועמד לאקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה.
ב-1949 התמנה ג'אזוטו למנהל תוכניות המוזיקה הקאמרית של רדיו איטליה וב-1966 למנהל התוכניות הבינלאומיות שארגן איגוד השידור האירופי. כמו כן היה נשיא ועדת האודיציות ועורך סדרת ביוגרפיות המלחינים של רדיו איטליה.
ג'אזוטו נודע גם בפרסום היצירה אדג'ו בסול מינור, שאותה, כך טען תחילה, העתיק מכתב יד של קטע מסונאטה מאת אלבינוני, שאותו קיבל מן הספרייה של מדינת סקסוניה שבגרמניה. בהמשך חזר בו מן הטענה כי עיבד את היצירה אך לא חיבר אותה, והודיע כי מדובר ביצירה מקורית שלו עצמו. קטע הסונאטה לא יצא מעולם לאור; ג'אזוטו אמר כי הוא הכיל רק את קו הבס, וזכות היוצרים נרשמה על שם ג'אזוטו.
Last Friday Night (T.G.I.F.)
(בעברית: ליל שישי האחרון (תודה לאל שהגיע יום שישי)) הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור כסינגל החמישי מן אלבום האולפן השלישי של פרי, Teenage Dream, ב-6 ביוני 2011.
השיר זכה להצלחה רבה ואף דורג במקום ה-ראשון במצעד בילבורד הוט 100 ובמקום ה-ראשון במצעד קנדיאן הוט 100.
השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום.
ביוני 2021, נודע כי השיר יופיע במשחק הריקודים "Just Dance 2022".
וידאו קליפ.
ב-7 ביוני 2011 פרסמה פרי סרטון הצצה לקליפ של השיר Last Friday Night (T.G.I.F.) שבסופו כתוב כי הקליפ המלא לשיר יצא ב-14 ביוני, אולם חלק מן הקליפ הודלף יומיים לפני מועד יציאתו, ה-12 ביוני 2011. בערב אותו היום הודלף הקליפ המלא לשיר שאורכו כשמונה דקות.
בקליפ מופיעה פרי כקייטי בת' טרי, נערה חנונית טיפוסית באמריקה בעלת רסן, משקפיים ענקיים ובגדים חנוניים. כשהיא מתעוררת ביום שבת אחד, היא מגלה שבחדרה שורר בלאגן נוראי, במיטתה ישן גבר ערום, על הכיסא יושב נער קשור בסלוטייפ ולצד המיטה ישן נער מחופש. היא מגלה שהועלה לאינטרנט סרטון המתעד את המסיבה שהתרחשה; פרי החנונית פותרת תשבץ סודקו בביתה, אך המוזיקה שמגיעה מבית משפחת בלאק מפריעה לה. היא הולכת לשם על מנת להתלונן, אך רבקה בלאק, מארגנת המסיבה, משכנעת אותה להישאר. היא עושה לה מהפך - מקרזלת את שיערה בתספורת אפרו, מאפרת אותה, מסירה את הרסן, עושה לה שעווה ומחליפה לה בגדים. לאחר מכן מראים את מהלך המסיבה - קייטי רוקדת והופכת למסמר המסיבה. הווידאו קליפ נכון לספטמבר 2017, צבר למעלה ממיליארד צפיות והפך לרביעי של פרי לעשות זאת, דבר שהופך אותה לאמנית בת היחידה בהיסטוריה שעשה זאת. היא וג'סטין ביבר היחידים אי פעם שעברו עם ארבעה סרטונים את המיליארד צפיות.
פסק דין ירוס חקק
פסק דין ירוס-חקק
סאם אנה וורק
רמו ג'זוטו
מצעד הפזמונים Billboard Hot 100 לשנת 2010
מחקר התאומים הישראלי
עמתה סו
נאנאק
גורו נאנאק דב (בפנג'אבי ਗੁਰੂ ਨਾਨਕ, בהינדי गुरु नानक, באורדו گرونانک, בקיצור גורו נאנאק או נאנאק; 15 באפריל 1469 – 22 בספטמבר 1539) היה מייסד דת הסיקיזם והראשון מעשרת הגורו הסיקים. הסיקים מאמינים כי כל הגורו העוקבים לנאנאק אוחזים באלוהיותו ובסמכותו הדתית וכונו "נאנאק".
חייו.
מוצאו של נאנאק, כמוצאם של כל הגורו אחריו, הוא בג'אטי הסוחרים "קַהרְטִי". נאנאק נולד בשנת 1469 בכפר טַלְוַואנְדִי - שנקרא כעת, לזכרו, נאנְקאנַה סאהיב - מערבית ללאהור, בירת מחוז פנג'אב בפקיסטן. רוב המידע על חייו מגיע מביוגרפיות שנכתבו לאחר מותו - ספרות שנקראת גַ'נַמְסָקִהי - ומשירי המשורר האגדי בַהאִי גוּרְדַאס מתקופת הגורו החמישי והשישי. לפיכך, מיוחסים מיתוסים רבים לחייו ופועלו.
כילד נאנאק היה תלמיד מצטיין, אך מאוחר יותר החל להטיל ספק בדוגמות הדתיות של האסלאם וההינדואיזם. עד גיל שלושים התגורר נאנאק בסוּלְטַנַפּוּר - שם עבד אצל השליט המוסלמי דַאוּלַת חָאן. לפי המסורת הסיקית בוקר אחד יצא לרחצה בנהר ונעלם. משחזר, שלושה ימים אחר כך, שתק במשך יום שלם ואז אמר: "אין הינדו ואין מוסלמי" (nā kō hindū nā kō musalmān). נאנאק במהלך הפיץ את "בשורת האל" במסעות ומסופר שהגיע עד לטיבט (במזרח), סרי לנקה (בדרום), בגדאד ומכה (במערב). בערוב חייו הקים את הקהילה הסיקית (ה"פָּאנְת") בנה את הכפר קַרְטַרְפּוּר, שעל גדות נהר הרַאבִי (שם מת בשנת 1539) ומיסד את תפילות הבוקר והערב היומיות. נאנאק היה נשוי לסוּלַאקְהנִי, בתו של סוחר אורז מהעיירה בַּטַלַה (Batala) והיו לו שני בנים. בנו הבכור - שרי צ'אנד - נקט ככל הנראה בדרכים רוחניות אסקטיות שנגדו את תורת אביו וייתכן שהוא מקור כת האוּדַאסִי. הבן הצעיר - לקמי דאס - התעניין יותר בעולם החומרי. בשל כך בערוב ימיו מינה נאנאק ליורש דווקא את תלמידו, לֵהְנַה והעניק לו את השם "אַנְגַאד".
תורתו.