שניידמן פרסם עשרות ספרים על התאבדות ומניעתה. את ממצאיו בתחום זה אסף בין השאר באמצעות "אוטופסיה פסיכולוגית", מושג שטבע ומתאר מעין ניתוח אישיות ומניעים שלאחר התאבדותו של אדם, מהבחינה הפסיכולוגית. לצד עמיתיו פרברו וליטמן, פיתח שניידמן טכניקה לביצוע "אוטופסיה" זו, באמצעות סדרת ראיונות עומק עם משפחתו וקרוביו של אדם שהתאבד. השיטה זכתה לפרסום בארצות הברית ב-1962, לאחר התאבדותה של הכוכבת מרילין מונרו.
ב-1966 עמד שיינדמן בראש פרויקט לאומי מטעם המכונים הלאומיים לבריאות, במהלכו הקים בתוך שלוש שנים כ-100 מרכזים למניעת התאבדות ברחבי ארצות הברית. ב-1968 ייסד את האגודה האמריקנית לחקר ההתאבדות ואת הרבעון שלה, "Suicide and Life Threatening Behavior" ("התאבדות והתנהגות מסכנת-חיים"). בשנת 1970 התמנה כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ולימד בה עד 1988.
שניידמן טבע את המושג "psychache" (כאב נפשי) – כאב רגשי ופסיכולוגי בלתי נסבל, שהרצון להימלט ממנו הוא גורם ראשון במעלה להתאבדות – ופיתח שאלונים למדידתו. כן טבע את המושג "suicidology" - חקר ההתאבדות.
שניידמן היה נשוי לג'יני לבית קֶפּלינגֶר ואב לארבעה בנים. נפטר בשנת 2009 בלוס אנג'לס, לאחר מספר חודשים שבמהלכם הידרדרה בריאותו.
ריו בראבו (סרט)
ריו בראבו (באנגלית: Rio Bravo) הוא מערבון אמריקאי משנת 1959 שביים הווארד הוקס. התסריט מבוסס על סיפור קצר של ב.ה. קמפבל ונערך על ידי יולס פורטמן ולייג בראקט.
בסרט השתתפו שחקנים מפורסמים והוא נחשב למערבון בולט בסוגה זו.
עלילת הסרט.
לפאב בעיירה ריו בראבו נכנס שתיין העיירה דוּד (דין מרטין) כשברצונו לשתות. הוא בוהה במשקה של ג'ו בארדט (קלוד אקינס) וכשזה מבחין בו, הוא זורק דולר כסף למרקקה על מנת להשפיל אותו. כשדוּד ניגש לקחת את הדולר, בועט השריף ג'ון צ'אנס (ג'ון ויין) במרקקה כשהוא מביע רחמים וגועל. כשצ'אנס פונה להביט בבארדט, מכה בראשו דוּד בעץ הסקה ומפיל אותו חסר הכרה. אז פונה דוּד לעבר בארדט, אולם שני בוקרים שכירים שלו עוצרים את דוּד ומחזיקים בו בזמן שבארדט מכה אותו. אחד מהצופים שהתאספו תופס את ידו של בארדט כדי שלא יוכל להכות את דוד עוד. בארדט שולף את אקדחו ויורה בבטנו של הצופה. בארטד עוזב את הפאב והולך לפאב אחר במחשבה ששום רע לא יאונה לו.
השריף מגיע לפאב השני כשבידו רובה וינצ'סטר מכוון לבארטד על מנת לעצור אותו בגין רצח הצופה. אחד מאנשיו של בארטד שולף את אקדח הקולט שלו ויוצר מצב של פט. דוּד נכנס לבר, לוקח את האקדח של השכיר השני של בארטד ויורה באקדח המכוון לעבר השריף. צ'אנס מכה בקת הרובה בפניו של בארטד, מפיל אותו ארצה ובעזרת דוּד גורר אותו לכלא.
ג'ו בארטד הוא אחיו של נתן בארטד (ג'ון ראסל), חוואי מקומי עשיר. אנשיו של נתן מכתרים את העיירה על מנת להוציא בכוח את ג'ו מהכלא. הכוח היחיד העומד לרשותו של השריף צ'אנס הוא סגנו הטרי דוּד ונכה מבוגר בשם סטמפי (וולטר ברנן). לעיירה מגיע העגלון פאט ווילר (ווארד בונד), כשעגלתו מלאה אספקה מפורט וורת' ועימו אקדוחן צעיר לשם אבטחה.
בסופו של דבר מצליח השריף להכניע את הפושעים בסיוע אנשיו והאקדוחן הצעיר (ריקי נלסון). ברקע נמתחת פרשת אהבים בין השריף לבין אשה מסתורית המכונה נוצות (אנג'י דיקנסון).
התייחסות פוליטית.
הסרט נוצר כמענה לסרט בצהרי היום שמתפרש לעיתים כאלגוריה לרדיפת קומוניסטים בהוליווד ולמקארתיזם. ויין כינה מאוחר יותר את הסרט בצהרי היום "לא אמריקאי" ואמר שאינו מתחרט שסייע לגרימת עזיבתו של קארל פורמן את ארצות הברית. בניגוד לבצהרי היום בו נותר השריף לבדו מול הפושעים, בריו בראבו, צ'אנס מוקף בעלי ברית, אך אינו מוכן לקבל סיוע של איש מהם אם לדעתו הוא לא מתאים לכך. למרות זאת, בסצנת הסיום באים כולם לעזרתו.
בעוד בצהרי היום נעשה על ידי אנשי שמאל בהוליווד, ריו בראבו הוא תשובת הנגד של אנשי הימין בהוליווד.
יצחק צבי ריבלין
הרב יצחק צבי ריבלין (תרי"ז, 1857 - י"ח בניסן תרצ"ד, אפריל 1934) התפרסם כאחד מגדולי ירושלים והיה ממנהיגי המזרחי בארץ ומייסד סניף המזרחי בירושלים, שהיה הסניף הראשון של התנועה בארץ. כונה "דרשן הגאולה" כיוון שהיה מרבה לדרוש בענייני גאולת ישראל. כיהן כרב שכונת זיכרון משה והסביבה במשך כ-20 שנה.
תולדות חייו.
נולד בעיירה טולוצ'ין הקרובה לשקלוב לרב בנימין ולרייזל, שניהם נכדי הרב משה ריבלין משקלוב שהיה ראב"ד האשכנזים בירושלים ובן הרב הלל ריבלין משקלוב, מחבר קול התור ומתלמידי הגר"א.
למד אצל אביו ובישיבת וולוז'ין כאביו. נודע בישיבה בבקיאותו בש"ס ופוסקים וכונה בישיבה "העילוי מטולוצ'ין" או 'הש"ס החי'.
רעייתו, אם חמשת ילדיו, התנגדה לרצונו לעלות לארץ, והוא נתן לה גט ועלה יחידי בתרמ"ד. גם בין גדולי ירושלים התבלטה גאונותו המופלגת, בייחוד בבקיאותו הגדולה בש"ס ופוסקים ובשקידתו העצומה. הוא ידע היכן נמצא כל דבר שבש"ס במידה מדויקת יותר מב'מסורת הש"ס'. כוח תפיסתו היה עצום, עד שהיה יכול להגיד במהירות את מספר המרצפות שבחדר או מספר האבנים שבבניין.
ייסד כמה "חברות לדיבור לשון הקודש" על אף שנרדף על כך. השתתף בקניית קרקעות להקמת מושבות חדשות בארץ ושכונות חדשות מחוץ לחומות בירושלים, וראה בכך כבישת הדרך לגאולה. היה המייסד העיקרי של חברת רמה שקנתה בתרנ"ד שטח של כ-3,000 דונם בהמצפה שעל יד קבר שמואל הנביא. שהה בתרנ"ז-תרנ"ט ביפו במסגרת פעילות '"חברת ישוב ארץ הקודש" שהקים בתרנ"ו שמטרתה הייתה להגביר אהבת עבודת האדמה בקרב בני ירושלים ונשלחו שליחים ליפו ולמושבות כדי לחפש מקומות עבודה לפועלים ולגייס חברים. כיהן כרבה של שכונת "מזכרת משה". בתרנ"ט חזר לירושלים ובתרס"ג הוביל את ייסוד סניף המזרחי בירושלים שהיה הראשון בארץ. בשנים תרס"ג-תרס"ח כיהן כראב"ד טולוצ'ין במקום אביו שנפטר וחזר לירושלים. בתרפ"ח היה שותף להקמת "קרן בנין ירושלים" כדי לעזור לבניין בתים למחוסרי דירות בארץ על ידי הלוואות והיה ממנהליה.
על פי תאוריה של החוקר אלי אשד, הספר קול התור לא נכתב על ידי הרב הלל ריבלין אלא על ידי נינו הרב יצחק צבי ריבלין.
במשך כ-20 שנה ועד פטירתו, היה הרב של שכונת זיכרון משה והסביבה.
ביום הלווייתו הכריזה הרבנות הראשית על ביטול מלאכה. בהלווייתו השתתפו אלפים מבני כל החוגים.
ספדו לו הרב הראשי לישראל הראי"ה קוק. הרב יוסף גרשון הורביץ והרב שמואל רפפורט.
בריאן אורסר
בריאן ארנסט אורסר (באנגלית: Brian Ernest Orser; נולד ב-18 בדצמבר 1961) הוא מחליק קרח קנדי בעבר שהתחרה בקטגוריית גברים יחידים וכיום מאמן. הוא אלוף עולם (סינסינטי 1987), פעמיים ברציפות סגן אלוף אולימפי (סרייבו 1984 וקלגרי 1988) ו-8 פעמים אלוף קנדה.
אורסר זכה לשאת את הדגל הקנדי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת קלגרי (1988).
ביוגרפיה.
אורסר נולד בבלוויל, אונטריו.
קריירה כספורטאי.
בשנים 1988-1981 זכה אורסר 8 פעמים באליפות קנדה בהחלקה אמנותית בתחרות לגברים יחידים. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 הוא זכה במדליית ארד, אחרי סקוט המילטון מארצות הברית ונורברט שראם ממערב גרמניה.
באולימפיאדת סרייבו (1984) זכה אורסר במדליית כסף אחרי המילטון ולפני יוזף סבובצ'יק מצ'כוסלובקיה. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה באוטווה, קנדה הוא זכה במדליית כסף אחרי המילטון ולפני אלכסנדר פדייב מברית המועצות.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה אורסר במדליית כסף אחרי פדייב ולפני בריאן בויטנו מארצות הברית.
באליפות העולם שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה אורסר במדליית כסף אחרי בויטנו ולפני פדייב.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה אורסר במדליית זהב לפני בויטנו ופדייב.
באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה אורסר במדליית כסף, פעם שנייה ברציפות, אחרי בויטנו ולפני ויקטור פטרנקו מברית המועצות. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה אחרי בויטנו ולפני פטרנקו.
קריירה כמאמן.
אורסר מכהן בתפקיד המאמן הראשי ב"מועדון הקריקט, החלקה וקרלינג של טורונטו" (אחד מהמרכזי הספורט הנחשבים ביותר בקנדה להחלקה אמנותית). הוא אימן את קים יו-נה מקוריאה הדרומית לאליפות אולימפית (ונקובר 2010) ואליפות עולם בשנת 2009, יוזורו האניו מיפן האלוף לשתי אליפויות אולימפיות (סוצ'י 2014 ופיונגצ'אנג 2018) ואליפות עולם בשנים 2014 ו-2017, חאווייר פרננדס מספרד למדליית ארד אולימפית (פיונגצ'אנג 2018) ואליפות עולם בשנים 2015 ו-2016, יבגניה מדבדבה מרוסיה למדליית ארד באליפות העולם בשנת 2019, ועוד.
חייו האישיים.
בנובמבר 1998 ניסה אורסר למנוע את פרסומו של המאבק המשפטי בינו לבין בן זוגו לשעבר, קרייג ליסק, שתבע ממנו מזונות בטענה שגילוי נטייתו המינית תהרוס את הקריירה שלו, אך למרות האאוטינג שנעשה לו הוא זכה לתמיכה בקרב הספורטאים והציבור.
לאן נעלם משה גז
לאן נעלם משה גז, Looking for Moshe Guez, הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2011, העוסק בחיפוש אחר משה גז, יוצרו של הסרט המלאך היה שטן, שנחשב כסרט הישראלי הגרוע בכל הזמנים.
תיאור הסרט.
בסרט "לאן נעלם משה גז" יוצא הבמאי אבידע ליבני בעקבות זיכרון ילדות: סרט אימה מקומי בשם "המלאך היה שטן" שראה בבית חבר בסוף שנות ה-80. לאחר שנים ארוכות שבהן לא הכיר מישהו שראה או זכר את הסרט, הוא מוצא אותו בספרו של מאיר שניצר, "הקולנוע הישראלי" – בו מתואר "המלאך היה שטן" כ"סרט הישראלי הגרוע ביותר".