קוטר העמוד: 3.48 מטר.)
+ גובה הכותרת: 1.55 מטר. = גובה העמוד עצמו: 29.62 מטרים (בערך 100 רגל רומית).
+ גובה הבסיס: כ-10 מטרים.= גובה המבנה מעל הקרקע: כ-39.72 מטרים.
ג'ון ויליאם דרייפר
ג'ון ויליאם דרייפר (באנגלית: John William Draper; 5 במאי 1811 - 4 בינואר 1882) היה מדען אמריקאי יליד בריטניה, הנשיא הראשון של האגודה האמריקנית לכימיה ומייסד בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק. בנוסף היה גם היסטוריון, פילוסוף, בוטנאי, פיזיולוג ואחד מחלוצי הצילום, בין היתר היה הראשון שצילם את הירח מבעד לטלסקופ (1840). בנו הבכור ג'ון כריסטופר דרייפר היה כימאי, בנו הנרי דרייפר, היה רופא ואסטרונום ובתו אנטוניה מוריי (Antonia Maury) עסקה אף היא באסטרונומיה.
תולדות חייו.
דרייפר נולד בסנט הלנס ליד ליברפול, מרזיסייד, בריטניה למשפחה מתודיסטית. הוא הוטבל לנצרות של ידי הכומר יעבץ בנטינג. ב-1829 החל ללמוד כימיה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. ב-1931 נשא לאשה את אנטונינה קאהטנו דה פריירה פאיוה גרדנר (Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner) שהייתה בתו של רופאו האישי של קיסר ברזיל. באותה שנה מת אביו והמשפחה עקרה לוירג'יניה.
עם הגיעו לוירג'יניה הקים מעבדה כימית ופרסם מספר מאמרים מדעיים, בשנת 1836 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת פנסילבניה והחל ללמד בקולג' בווירג'יניה. ב-1839 מינה אותו נשיא אוניברסיטת ניו יורק, תאודור פרלינגהויסן (Theodore Frelinghuysen), לפרופסור לכימיה ובוטניקה ודרייפר עבר עם משפחתו לעיר. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטה עד 1881. ב-1840 התבקש על ידי פרלינגהויסן להשתתף בצוות ההקמה המצומצם של בית הספר לרפואה של האוניברסיטה וראש המחלקה לכימיה בבית הספר. בין השנים 1850–1873 היה נשיא בית הספר לרפואה.
עבודתו.
דרייפר פיתח במיוחד את תחום הפוטוכימיה, ב-1842 ניסח את החוק הראשון של הפוטוכימיה (חוק גרטהאוס-דרייפר, הקובע שרק אור שנבלע על ידי החומר יכול להביא לשינוי פוטוכימי). ב-1847 פרסם מאמר על תגליתו שכל הגופים המוצקים זוהרים (כלומר פולטים קרינה בתחום האור הנראה) עקב קרינת גוף שחור בטמפרטורה של 798 מעלות קלווין (525 מעלות צלזיוס), טמפרטורה הנקראת "נקודת דרייפר". ב-1846 פרסם ספר לימוד כימיה וב-1866 פרסם ספר לימוד לפיזיולוגיה, ב-1878 פרסם ספר תחת הכותרת "זכרונות מדעיים" (Scientific Memoirs) על קרינת אנרגיה.
בין השנים 1839–1840 שיפר את תהליכי פיתוח הדגרוטיפ (תהליך הצילום). בין היתר יצר סדרת תצלומים של אחותו, דורותי-קתרין, הנחשבים לדיוקן המצולם הראשון, זאת בזכות יכלתו לצמצם את זמן החשיפה הנדרש לצורך הפקת צילום ברור ל-65 שניות, אורך זמן בו אדם יכול להישאר דומם. ב-1840 הצליח להפיק את התמונה הראשונה של גרם שמיימי, כאשר הצליח לצלם את הירח מבעד לטלספקופ ולהפיק תמונה ברורה ומפורטת.
דרייפר היה מבין הראשונים שאימצו את רעיון הברירה הטבעית של צ'ארלס דרווין, הגן עליו בהרצאה באוקספורד כבר ב-30 במאי 1860 ואף אימץ אותו לתחומי הסוציולוגיה בגרסה של דרוויניזם חברתי. בשנת 1862 פרסם את ספרו ההיסטוריוגרפי, "The History of the Intellectual Development of Europe", הרותם את השיטות והתפיסות של מדעי הטבע לחקר ההיסטוריה ומעלה על נס את התרומה האינטלקטואלית של האסלאם להתפתחות המדע באירופה. בשנת 1874 פרסם את ספרו הפופולרי ומעורר המחלוקת "History of the Conflict between Religion and Science" ("היסטוריה של הסכסוך בין דת ומדע") המבקש לשנות את הדרך בה כותבים וחושבים על היסטוריה של המדע בו תקף את העמדה הדתית, בעיקר זו המגולמת על ידי דוגמה של הכנסייה הקתולית, כלפי המדע. לדבריו "ההיסטוריה של המדע אינה אוסף של שיאים בדמות תגליות מבודדות אלא סיפור הסכסוך בין שני כוחות המתמודדים זה עם זה: הכוח המרחיב של השכל והתבונה האנושית מזה והכוח המצמצם של המסורת והאינטרסים מזה".
בין השנים 1867 ל-1870 פרסם שלושה כרכים של ספר אודות מלחמת האזרחים האמריקנית בשם "History of the American Civil War".
ב-1867 התמנה לנשיא הראשון של האגודה האמריקנית לכימיה. ב-1877 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
החל מ-1976 נקראת תוכנית לימודים רב תחומית במדעי הרוח והחברה לתלמידי מוסמך באוניברסיטת ניו יורק "תוכנית דרייפר".
ג'אליל אוקפור
ג'אליל אוקפור (באנגלית: Jahlil Okafor; נולד ב-15 בדצמבר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי, המשחק בעמדת הסנטר.
נעורים וקריירת מכללות.
אוקפור נולד בפורט סמית' שבארקנסו. שמו ג'אליל הוא שם ניגרי מסורתי שפירושו "אל קטן". אביו צ'אקי אוקפור, בן למהגר מניגריה, שיחק כדורסל במכללה בארקנסו שם הכיר את די, אמו של ג'אליל שאף היא הייתה כדורסלנית במכללה. בגיל 7 נפרדו הוריו והוא נדד בין בית אמו באוקלהומה לבית אביו בשיקגו. יש לו אחות גדולה ושני אחים למחצה קטנים. כשהיה בן 9, מתה אמו מהתקפת דלקת סימפונות. לאחר מותה הוא עבר באופן קבוע לשיקגו, שם סייעה לגידולו דודתו. הוא שיחק כדורסל בנבחרת תיכון ויטני יאנג עמה זכה באליפות העיר שיקגו והגיע עד חצי גמר אליפות מדינת אילינוי.
ב-2014 נבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן והיה ה-MVP של המשחק יחד עם ג'סטין ג'קסון. הוא נבחר לשחקן השנה בתיכונים על ידי העיתון יו.אס. איי טודיי ולמר כדורסל של מדינת אילינוי.
אוקפור דורג על ידי פרשנים ככישרון מספר אחד בקרב שחקני התיכון האמריקאים. הוא בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק. בעונת 2014/2015 הוביל את דיוק לאליפות טורניר המכללות, הוא רשם במהלך העונה ממוצע של 17.3 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק. באותה שנה נבחר לחמישיית העונה ב-NCAA. באפריל 2015 הודיע שבכוונתו להירשם לדראפט ה-NBA ולא לחזור לשנת לימודים נוספת בדיוק.
קריירה מקצועית.
פילדלפיה 76'.
אוקפור נבחר בבחירה השלישית בדראפט על ידי פילדלפיה 76'. בנובמבר 2015 היה מעורב בשתי קטטות בבוסטון לאחר הפסד קבוצתו. הוא הושעה על ידי הקבוצה לשני משחקים. את עונת סיים עם ממוצע של 17.5 נקודות (שני מבין שחקני השנה הראשונה לאחר קארל-אנתוני טאונס) ו-7 ריבאונדים למשחק. הוא החמיץ במהלך העונה 29 משחקים בשל פציעות, אף על פי כן נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA.
את עונת התחיל בהגבלת דקות המשחק שלו בשל פציעתו בעונה הקודמת. המגבלה, שבתחילה עמדה על 16 דקות למשחק ואחר כך הורחבה ל-24 דקות, הוסרה ב-21 בנובמבר, במשחק מול מיאמי היט. בשל יכולתו הופיע במשחק הכוכבים העולים. בעונת שותף בשני משחקים בלבד ב-5 השבועות הראשונים.
ברוקלין נטס.
ב-8 בדצמבר 2017 הועבר יחד עם ניק סטאוסקאס לברוקלין נטס תמורת טרבור בוקר. בנטס העמיד אוקפור ממוצעים של 6.4 נקודות ו-2.9 ריבאונדים ב-12.6 דקות.
ניו אורלינס פליקנס.
ב-9 באוגוסט 2018 חתם אוקפור בניו אורלינס פליקנס.
דטרויט פיסטונס.
לקראת עונת חתם אוקפור על חוזה בדטרויט פיסטונס. בספטמבר 2021 הועבר בטרייד לברוקלין נטס, ומיד שוחרר ממנה.
נבחרת ארצות הברית.
מגיל 16 הוא חבר בנבחרות הצעירות של ארצות הברית. ב-2011 זכה עם הנבחרת באליפות אמריקה עד גיל 16, הוא רשם באליפות ממוצעים של 14.6 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק. ב-2012 זכה עם נבחרת ארצות הברית באליפות העולם עד גיל 17, באליפות רשם ממוצעים של 13.5 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק, ונבחר ל-MVP של הטורניר. ב-2013 זכה עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה בפראג. הוא רשם באליפות ממוצעים של 10.8 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
סילבר סייבל
סילבר סייבל (באנגלית: Silver Sable בעברית צובל כסוף) היא דמות בדיונית של אנטי-גיבורה שכירת חרב המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת "Amazing Spider-Man #265" מיוני 1985 ונוצרה על ידי הכותב טום דפאלקו והמאייר רון פרנז.
סילבר סבלינובה היא שכירת-חרב ומלכת האומה הבדיונית סימקאריה, הממוקמת ליד לאטבריה. סייבל היא מנהיגת צוות שכירי-החרב "הפראיים", שנוסד במקור בידי אביה על מנת לצוד נאצים. היא פיקדה על כמה וכמה גיבורי ונבלי-על, ביניהם באטלסטאר, פלדין, הוקאיי, פומה, סאנדמן, דת'לוק, מאדקאפ וספיידרמן.
ביוגרפיה בדיונית.
מקור, ספיידרמן.
לאחר מות אמה בידי מתנקשים גרמניים, סייבל החליטה להתאמן בלחימה כדי לנקום ברוצחי אמה בעתיד. כאשר נעשתה מנהיגת הפראיים, לא נותרו הרבה נאצים לצוד, והצוות סטה ממטרתו המקורית לטובת פעילויות בתשלום, שנועדו לממן את סימקאריה. בכך היא הקימה את חברת סילבר סייבל אינטרנשיונל, המפקחת על גורמים אלו. היא פגשה לראשונה בספיידרמן כאשר צדה את הגנב "שועל-שחור", וכאשר הושכרה בידי רפובליקת דרום אפריקה לנטרל את ג'ק-או-לנטרן, נאלצה כחלק ממשימתה לסייע לספיידרמן נגד סינדיקט הרשע ופגשה לראשונה את סאנדמן. היא חברה לספיידרמן, פלדין, סולו וקפטן אמריקה נגד סייברטות' והגולגולת האדומה, שזממו להצית מלחמה בין ארצות הברית וסימקאריה.
כאשר שכרה את ספיידרמן לגנוב מסמכים ממלבין-כספים של המאגיה, היא נתקלה לראשונה בקבוצת "פורעי-החוק". היא סירבה לשלם פיצוי למשפחת אחד מחברי הפראיים שנהרג בטענה שנהג ברשלנות, והחלה לחנוך את המשוטט לקראת התקבלותו לפורעי-החוק. היא נלחמה לצד פורעי-החוק, ונעזרה בספיידרמן, סאנדמן והפראיים נגד ארגון הידרה, שחטף את אחייניתה. במהלך אירועי "מלחמת האינסוף", דוקטור דום הוחלף בכפיל שנוצר בידי המאגוס, ובפגישה השנתית בין דום לבין סייבל, הרג את הנהג שלה וגרם למרדף ברחבי הטירה.
שנות האלפיים ומוות.