Devil May Cry
Devil May Cry (נקרא גם DMC) הוא שמה של סדרת משחקים מסוגת Hack and Slash, שפותח והופץ על ידי קאפקום.
במקור המשחק תוכנן להיות חלק מסדרת המשחקים Resident Evil ולצאת תחת השם "Team Little Devil", אך במהלך הפיתוח שמו לב שחרגו מסוגת האימה של סדרת Resident Evil ולכן החליטו לשווק את המשחק כמשחק נפרד. הכותר הראשון בסדרה זו היה מהמשחקים הראשונים שהשתמשו בצירופי מקשים ומכות שונים, וגם שילוב של נשק קר וחם.
הצלחת המשחק הובילה ליצירת סדרת קומיקס, אנימה וצעצועים.
המשחקים בסדרה.
לסדרה יצאו עד כה שישה כותרים:
סדר כרונולוגי.
לפי סדר כרונולוגי עלילת הסדרה מתרחשת ברצף הבא:
קישורים חיצוניים.
• https://www.youtube.com/watch?v=AbJPunHz5qQ - שיר בשם Devil May Cry.
תוכנית חומש (ברית המועצות)
תוכנית החומש (Первая пятилетка) הייתה תוכנית כלכלית שאושרה בתמיכת מנהיגה של ברית המועצות, יוסיף ויסריונוביץ' סטלין בשנת 1928. התוכנית כללה מספר רב של פרויקטים והייתה צריכה להסתיים תוך חמש שנים 1929-1934. מעשית, רוב התוכניות בוצעו עד לשנת 1932.
תוכנית החומש חוללה מהפכה בתחום הייצור התעשייתי הסובייטי, והגדילה אותו ב-400% בהשוואה לרמת הייצור בזמן שקדם להחלת התוכנית. מטרתה הכללית של התוכנית הייתה להתחיל בהחלת עקרונות הקומוניזם על ברית המועצות, והפיכתו למדיניות המעשית בה היא נוקטת. התוכנית הגשימה את מטרותיה, וברית המועצות הפכה למעצמה כלכלית וצבאית.
תוכנית החומש התבססה על הצבת מטרות אחת לחמש שנים. לכלל התוכניות היו חמש מטרות עיקריות:
השפעותן של תוכניות החומש הראשונות על החקלאות הסובייטית.
משטרו של סטלין כפה על האיכרים קולקטיביזציה של החקלאות. התוכנית נועדה להחליף את החקלאות המבוזרת בחוות קטנות, המשתמשות באמצעים פרימיטיביים, בחקלאות ריכוזית, המאורגנת בקולחוזים וסובחוזים, המשתמשת באמצעים מודרניים, בחוות גדולות, כך שניתן יהיה לייצר אוכל באופן יעיל יותר. בפועל גרמה התוכנית להרס מעמד איכרים שלם, ירידה דרסטית ברמת החיים של האוכלוסייה כולה והאוכלוסייה הכפרית במיוחד, עד כדי רעב המוני, ולהתנגדות אלימה לשלטון בקרב מעמד זה.
סטלין האשים את האיכרים העשירים, המכונים "קולאקים", בירידה בייצור המזון, וכינה אותם פרזיטים קפיטליסטיים שארגנו התנגדות לקולקטיביזציה. מעמד זה דוכא בשיטות אכזריות של הרג והגליה למחנות עבודה במזרח הרחוק כמו באזור קולימה הידוע לשימצה. אף שההגדרה המקורית של המילה "קולאק" התייחסה לבן מעמד האיכרים האמידים, נעשה בה שימוש תעמולתי כלפי כל מי שהתנגד לקולקטיביזציה או נחשד כמתנגד לה, ובהם איכרים רבים שהיו רחוקים מלהיות עשירים.
הקולקטיביזציה הכפויה גרמה לרעב המוני באזורים רבים והביאה למותם של מיליונים רבים בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (הולודומור). דובר אף על קניבליזם כתוצאה מן הרעב.
אליזבת, המלכה האם
אליזבת בווס-ליון, או המלכה אליזבת, המלכה האם (Elizabeth Bowes-Lyon, אליזבת אנג'לה מרגריט; 4 באוגוסט 1900 – 30 במרץ 2002), המלכה הרעיה של ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת, משנת 1936 ועד לפטירתו בשנת 1952. לאחר מכן נודעה בתואר "המלכה אליזבת, המלכה האם", כדי למנוע בלבול עם בתה, המלכה אליזבת השנייה. כמלכה הרעיה של הממלכה המאוחדת הייתה אליזבת המלכה האחרונה של אירלנד והקיסרית האחרונה של הודו.
אליזבת נולדה למשפחת אצולה סקוטית. בשנת 1923 נישאה לאלברט, דוכס יורק, בנם של המלך ג'ורג' החמישי והמלכה מרי. כדוכסית, יחד עם בעלה ושתי בנותיהם, הקפידה ליטול חלק בעשייה למען הציבור. בזכות הבעת פניה המחויכת זכתה בתקופה זו לכינוי "הדוכסית המחייכת".
בשנת 1936 ויתר אדוארד השמיני על הכתר על מנת להינשא לחברתו הגרושה ווליס סימפסון, ולכן הוכתר בעלה למלך. כמלכה, התלוותה לבעלה בשליחויותיו הדיפלומטיות לצרפת ולצפון אמריקה בטרם מלחמת העולם השנייה. בשנות המלחמה הפגינה קור רוח וסיפקה לנתיני הממלכה תמיכה מוראלית רבה, ובתגובה להשפעתה הציבורית כינה אותה אדולף היטלר "האישה המסוכנת ביותר באירופה". לאחר סיום המלחמה התערערה בריאותו של המלך ג'ורג' השישי, אשר סבל מסרטן הריאות, וכעבור שנים ספורות התאלמנה אליזבת בגיל 51.
בתה הוכתרה למלכה בשם אליזבת השנייה בשנת 1952. כעבור שנה נפטרה המלכה מרי, אמו של ג'ורג' השישי, ואליזבת, "המלכה האם", נותרה בת משפחת המלוכה הבכירה ביותר באנגליה (המלך לשעבר אדוארד השמיני עקר מאנגליה). לאורך חייה נותרה דמות המלכה האם אהודה בעיני הציבור הרחב, גם בעתות שפל של תדמית משפחת המלוכה.
לאחר פטירת בתה הצעירה, הנסיכה מרגרט, החלה להיחלש. ב-30 במרץ 2002, שישה שבועות לאחר הלווייתה של מרגרט והופעתה הציבורית האחרונה, נפטרה בגיל 101.
ילדות ונעורים.
אליזבת בווס-ליון הייתה בתם הרביעית והילדה התשיעית מבין עשרת ילדיהם של קלוד ג'ורג' בווס-ליון ואשתו ססיליה בווס-ליון. אביה היה הלורד מגלמיס, ולאחר מות אביו קיבל את תואר הרוזן ה-14 של סטראטמור וקינגהורן ואשתו הייתה לרוזנת של סטראטמור וקינגהורן. מצד אביה היא צאצאיתו של רוברט השני, מלך סקוטלנד ומצד אימה היא צאצאיתו של ויליאם קוונדיש, הדוכס מפורטלנד וראש ממשלת בריטניה. בין אבותיה נמנה גם ריצ'רד ולסלי, המרקיז מוולסלי והמושל הכללי של הודו.
מקום לידתה נותר עלום, אך על פי טענות חוזרות ונשנות נולדה בבית הוריה בלונדון או במרכבת אמבולנס בדרכם לבית החולים. על פי מקורות רשמיים נרשמה לידתה בהרטפורדשייר, המחוז בו מוקם בית הקיט של הוריה ובו הוטבלה בכנסייה המקומית ב-23 בספטמבר 1900.
לאורך ילדותה שהתה רבות בטירות השייכות למשפחת אביה, בגלמיס שבסקוטלנד. בתחילה חונכה בבית המשפחה על ידי אומנת ובילתה זמן ניכר בפעילויות ספורט ובטיפול בחיות. בגיל שמונה נשלחה לראשונה לבית ספר בלונדון. לאחר מכן חזרה ללמוד בביתה אצל אומנת גרמנייה וסיימה את מבחני הגמר בהצטיינות בגיל 13.
בהיותה בת 14 הכריזה בריטניה מלחמה על גרמניה. אחיה הבכור, פרגוס, שירת כקצין ונהרג בשנת 1915 בקרב בצרפת. אח נוסף, מייקל, הוכרז כנעדר במאי 1917, אך בתום המלחמה אותר במחנה שבויים. אחוזת המשפחה בגלמיס נהפכה בשנות המלחמה לבית חולים שדה עבור חיילים פצועים. אליזבת סייעה בניהולו השוטף של הבית.
נישואיה לנסיך אלברט.
הנסיך אלברט - "ברטי" בפי משפחתו - היה בנו השני של המלך ג'ורג' החמישי. הצעת הנישואים הראשונה שלו לאליזבת הייתה בשנת 1921, אך היא סירבה בנימוק שלאחר הנישואין לא תוכל עוד לעולם לחשוב, לדבר ולנהוג בהתאם לתחושותיה. לאחר שהצהיר הנסיך שלעולם לא יישא לאישה מישהי אחרת, ביקרה אמו, המלכה מרי, בבית משפחתה של אליזבת בגלמיס. המלכה מרי השתכנעה כי אליזבת אכן מתאימה לבנה, אך סירבה להתערב בעניינם.
אליזבת נתנה לבסוף את הסכמתה לנישואים, על אף הסתייגותה מחיי מלכות, וההודעה על אירוסיהם פורסמה בינואר 1923. חופש בחירתו של הנסיך אלברט והצעת נישואיו לאזרחית מן השורה, אם כי בתו של בעל תואר אצולה, היוו צעד נוסף במודרניזציה הפוליטית בבריטניה - שכן בעבר נישאו נסיכים ממשפחת המלוכה הבריטית לנסיכות ממשפחות מלוכה ממדינות אחרות. טקס נישואיהם נערך ב-26 באפריל 1923 בכנסיית ווסטמיניסטר אבי. בדרך לקטס, הניחה אליזבת את זר הפרחים שלה בקבר הלוחם האלמוני, מנהג שאומץ לאחר מכן בכל חתונות משפחת המלוכה הבריטית שנערכות במנזר וסטמינסטר. את ירח הדבש ערכו באחוזה במחוז סארי ולאחר מכן בסקוטלנד.
לאחר נישואיהם נשאה בתואר הוד מעלתה המלכותית, הדוכסית מיורק. בשנת 1926 נולדה בתם הראשונה, אליזבת, וכעבור ארבע שנים נולדה בתם השנייה מרגרט. בשנת 1927 יצאו הדוכס והדוכסית מיורק לשליחותם הראשונה והשתתפו בפתיחת הפרלמנט האוסטרלי בקנברה.
מלכת הממלכה המאוחדת (1936 - 1952).
עלייתו לכתר של ג'ורג' השישי.
ב-20 בינואר 1936 נפטר ג'ורג' החמישי והכתר הבריטי הועבר ליורשו, הנסיך אדוארד מווילס (המלך אדוארד השמיני). ג'ורג' החמישי והמלכה מרי הביעו בשנים מוקדמות יותר את חששותיהם מהעברת הכתר לבנם הבכור והמלך צוטט באומרו: "תפילותיי שבני הבכור לא יינשא ודבר לא יחצוץ בין הכתר לבין אלברט וליליבת (כינויה של אליזבת בידי מכריה)".
שלא במתכוון מילא אדוארד השמיני אחר משאלת אביו לאחר שוויתר על הכתר בהתעקשותו להינשא לוואליס סימפסון, גרושה ממוצא אמריקני. על אף האפשרות החוקית של המלך להינשא לסימפסון ולהישאר בתפקידו, שרי הממשלה ייעצו לו שסימפסון לעולם לא תתקבל כמלכה בעיני העם וביקשו אותו להימנע ממימוש הנישואין. לו היה המלך מתעלם מעצתם היה על שרי הממשלה להתפטר, וכתוצאה מכך לפגוע בשיטת המלוכה הבריטית של מונרכיה חוקתית, המאלצת את המלך לממש את המלצות יועציו. על כן בחר המלך לוותר על הכתר לטובת אחיו הצעיר, הנסיך אלברט, על אף אי רצונו של האחרון לשאת בתפקיד ולמרות אי מוכנותו לתפקיד (על אף דברי הוריהם, ההכשרה לכס המלוכה הושקעה בבנם הבכור ויורש העצר). אלברט ואליזבת הומלכו ב-12 במאי כמלך ומלכה של הממלכה המאוחדת של בריטניה וצפון אירלנד ולקיסרי הודו הבריטית. אלברט אימץ את השם המלכותי ג'ורג' השישי.
אליזבת תמכה בהחלטתו של ג'ורג' השישי למנוע את התואר "הוד מעלתה המלכותית" מוואליס סימפסון ומצאצאים שיוולדו לה מנישואיה לאדוארד. כאשר אדוארד נישא לסימפסון נמנע ממנה השימוש בתואר זה ומתוקף נישואיהם הייתה בעלת התואר "הדוכסית מווינדזור" בלבד. אליזבת צוטטה כעבור שנים כשהיא מתייחסת לסימפסון כאל "האישה ההיא".
הסיור המלכותי לקנדה ולארצות הברית בשנת 1939.