נוסף למדריגלים המפורסמים שלו, כתב נאנינו מוטטים, מוזיקה לקינות, קאנונים ושירי קודש. נכון ל-1980 לא יצאה לאור שום מהדורה מלאה של יצירותיו, והרבה מן המוזיקה שלו עודנו בכתב יד.
כתוביות תרגום
קרניים קתודיות
קרן אלקטרונים
חיים שמואלביץ
הרב חיים ליב הלוי שמואלביץ (ר' חיים סטוצ'ינער על שם העיר שבה גדל; ב' בתשרי ה'תרס"ג, 3 באוקטובר 1902, קובנה - ליל ג' בטבת ה'תשל"ט, 1 בינואר 1979, ירושלים) היה ראש ישיבת מיר בליטא, בתקופת שהותה בשנגחאי במהלך מלחמת העולם השנייה ובארץ ישראל, היה חבר במועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
ביוגרפיה.
נולד בקובנה לרב רפאל אלתר שמואלביץ, שהיה במשך תקופה ר"מ בישיבת נובהרדוק ולאחר מכן גם ראש ישיבה בסטוצ'ין שבפולין, ולאטל, בתו של רבי יוסף יוזל הורוביץ - הסבא מנובהרדוק. הסנדק בברית המילה שלו היה רבי יצחק בלאזר. עד גיל 16 למד תורה מפי אביו. כנער נחשב לעילוי, ובגיל צעיר נשלח ללמוד בישיבת שער התורה שבעיר גרודנה. ראש הישיבה הרב שמעון שקופ שנודע בדרכו האנליטית השפיע על דרך לימודו, והוא מינה אותו כמגיד שיעור בישיבה לתלמידים הצעירים. בשנת ה'תרפ"ה עבר לישיבת מיר, ושם התפרסם בכינוי "העילוי מסטוצ'ין". בישיבה נודע כמתמיד ובעל בקיאות רבה בספריית הישיבה.
נישא בג' בטבת תר"צ לחנה מרים פינקל, בתו של ראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל (נפטרה בי"א תשרי ה'תשנ"ו). בחורף תרצ"ו התמנה לר"מ בישיבה והחל למסור שעורים.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה, גלתה הישיבה ממיר לווילנא ולאחר כחודשיים לקיידאן. לאחר כשבעה חדשים עזבו את המקום בפקודת השלטון הקומוניסטי בעיר. התלמידים הצליחו לקבל אשרת כניסה ליפן בעזרתו של סוגיהארה, והם שהו בקובה כ-6 חודשים, ולאחר מכן עברו לשנגחאי. כיוון שחמיו ראש הישיבה, נסע לא"י לגיוס תרומות ולא יכול היה לחזור, ניהלו רבי חיים ורבי יחזקאל לוינשטיין את חיי היום-יום בישיבה.
כשעברה הישיבה לשנגחאי, טיפל רבי חיים בעניינים הכספיים של כל הישיבות שגלו לעיר, בהן ישיבת ליובאוויטש, ישיבת קלצק וישיבת קמניץ. הישיבה שכנה בשנגחאי במשך חמש וחצי שנים. בחודש טבת תש"ז נסע עם הישיבה לארצות הברית, וכחצי שנה אחר כך עלה לארץ ישראל וסייע לחמיו בייסוד ישיבת מיר שם. עם פטירת חותנו בשנת תשכ"ה מונה לכהן תחתיו בראשות ישיבת מיר. עם פטירת גיסו הרב חיים זאב פינקל אף החל למסור שיחות מוסר.
בשיעוריו נהג להציג קושיות רבות ולתרץ את כולן בסופו של דבר בעזרת יסוד אחד. שילב בשיעוריו את שיטת מורו רבי שמעון שקופ עם פיתוח עצמאי שלו. הקפיד לבוא לחתונתם של כל שומעי לקחו בשיחות המוסר. טרח להודות בלבביות לכל מי שעשה לו טובה, ולו קטנה ביותר. הקפיד להעלות את כל חידושיו על הכתב, והשאיר אחריו אלפי דפים בכל מסכתות הש"ס.
מספר ימים לאחר חג הסוכות תשל"ט, הובהל רבי חיים לבית החולים שערי צדק, שם אושפז במצב קריטי כחודשיים. רבי משה פיינשטיין אמר: "כל העולם נח על כתפיו של ר' חיים".
נפטר בג' בטבת ה'תשל"ט. ונקבר בהר המנוחות בירושלים בהלוויה מרובת משתתפים שבה ספד לו הרב אלעזר מנחם מן שך באמרו: "משמת רבי חיים בטלו השקדנים".
ספריו.
את ספריו של הרב חיים ערכו בני המשפחה ותלמידיו:
תמר הינדי
כתוביות פתיחה
צפון לונדון
צפון לונדון (באנגלית: North London) הוא אזור גאוגרפי בצפון העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. ההגדרה משמשת לצרכים שונים בנושאים מוניציפליים כגון חינוך, בריאות ותחבורה.
הגדרת האזור.
ישנן מספר הגדרות לאזור, כאשר המרחיבה שבין ההגדרות מגדירה את צפון לונדון כאזור של לונדון רבתי הנמצא צפונית לנהר התמזה. על פי הגדרה זו כולל האזור את המרכז ההיסטורי של העיר: הסיטי של לונדון, אזור האיסט אנד ואזור הווסט אנד (אזורים הנחשבים לרוב לחלק ממרכז לונדון).
על פי ההגדרה המרחיבה כולל האזור את הרבעים הבאים: ברנט, בארקינג ודאגנהאם, בארנט, קמדן, אילינג, אנפילד, האקני, האמרסמית' ופולהאם, הארינגיי, הארו, הברינג, הילינגדון, האונסלו, איזלינגטון, קנזינגטון וצ'לסי, ניוהאם, רדברידג', טאוור האמלטס, וולת'אם פורסט והסיטי של וסטמינסטר.
בשנת 1965 נקבע לצורכי סטטיסטיקה כי הרבעים קמדן, האקני, האמרסמית' ופולהאם, איזלינגטון, קנזינגטון וצ'לסי, טאוור האמלטס ווסטמינסטר מהווים חלק מלונדון הפנימית ואילו הרבעים בארקינג ודאגנהאם, בארנט, ברנט, אילינג, אנפילד, הארינגיי, הארו, האברינג, הילינגדון, האונסלו, ניוהאם, רדברידג' וווטהאם פורסט מהווים חלק מלונדון החיצונית לצורכי ארגון הממשל העירוני בעיר לונדון.
שימוש מקובל.
בקרב הציבור מקובל לכנות בשם "צפון לונדון" את הרבעים הנמצאים צפונית ל"מרכז לונדון". שימוש זה אינו שימוש רשמי, והוא כולל את הרבעים:
רחוב הארלי
רחוב הארלי (באנגלית: Harley Street) הוא שמו של רחוב ברובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון, הממלכה המאוחדת. הרחוב נודע במספר המרפאות הפרטיות של רופאים ורופאי שיניים הפועלים בו, והפך לכינוי לרפואה ולרופאים בממלכה המאוחדת.
מאז המאה ה-19 גדל בהדרגה מספר המרפאות הנמצאות ברחוב. בשנת 1860 היו ברחוב כ-20 קליניקות ומוסדות רפואיים. מספר זה עלה ל-80 בשנת 1900, ול-200 בשנת 1914. בבדיקה שנערכה בעת שהוקם שירות הבריאות הלאומי של הממלכה המאוחדת בשנת 1948 היו ברחוב 1,500 מרפאות. כיום ברחוב כ-3,000 מרפאות וקליניקות רפואיות, וכן מספר בתי חולים.
היסטוריה.
רחוב הארלי שייך כולו למשפחת הברון האוורד דה וולדן. הרחוב מנוהל על ידי קרן של משפחת דה וואלדן. בשנת 1715 רכש אדוארד הארלי, רוזן אוקספורד השני ורוזן מורטימר את הרחוב והחל את פיתוחו. הבניה החלה בכיכר קאוונדיש וברחובות הסמוכים בו (אזורים שהיו קודם לכן כחלק מאחוזת מרילבון שהייתה בבעלות דוכסי ניוקסל. הנרי פלהם-קלינטון, דוכס ניוקסל שעל הנהר ליין השני, הוריש את האחוזה לביתו מרגרט קוונדיש הוליס (Margaret Holles), וזו הורישה את האחוזה לבתה הנרייטה קוונדיש הארלי. במות בעלה של הנרייטה - אדוארד הארלי, עברה האחוזה לבתו - מרגרט קוונדיש הרלי אשר נישאה לויליאם בנטינק, דוכס פורטלנד בשנת 1734, והחל משנה זו הייתה האחוזה בבעלות דוכסי פורטלנד עד שנת 1879, עת שויליאם קוונדיש-סקוט-בנדיקט, הדוכס החמישי מפורטלנד, נפטר בלי צאצאים, ונכסיו חולקו (בהתאם לצוואתו) לאחותו ולאחייניו. האחוזה הועברה לאחות לוסי ג'ואן אליס, אלמנתו של צ'ארלס אליס, הברון האוורד דה וולדן השישי, ומאז נשאר הרחוב בבעלות משפחת דה וואלדן.
ברחוב התגורר ראש ממשלת בריטניה בתקופה הוויקטוריאנית ויליאם גלאדסטון וכן האמן ויליאם טרנר. בשנת 1848 נוסד ברחוב קווינז קולג' - בית הספר לבנות הוותיק ביותר בממלכה המאוחדת.
הארלי סטריט
אסטרואידים (פירושונים)
לידת בית
לידת בית היא לידה המתבצעת, על פי תכנון מראש, בבית או במתקן אחר שאינו רפואי, ולא בבית יולדות או במרכז לידה. הלידה מתבצעת בדרך כלל בלווי של מיילד/ת, תומכ/ת לידה או רופא/ה מיילד/ת, ובמיעוט המקרים כלידה ללא עזרה (Unassisted). רוב הלידות בישראל ובעולם המערבי מתבצעות בבית חולים. עם זאת, יש נשים המעדיפות ללדת בבית מסיבות שונות: לידה באווירה ביתית ורגועה, שליטה של היולדת על כל תהליך הלידה ועל פעילותה במהלכה, רצון ללידה טבעית ללא משככי כאבים או התערבות רפואית, אפשרות תנועה ובחירת תנוחת לידה המועדפת עליהן, ועוד.
בטיחותן של לידות בית.
בשלהי שנות ה-90 ערך ארגון הבריאות העולמי מחקר מקיף, בו ביקש לבחון מהו המקום הבטוח ביותר ללדת בו. תוצאות המחקר העלו כי במדינות מפותחות, בהריונות בסיכון נמוך, לידת בית עבור אשה שזוהי לה הלידה הראשונה, בטוחה במידה שווה ללידה בבית חולים. עבור אשה שזוהי אינה הלידה הראשונה שלה, נקבע כי לידת בית "בטוחה באופן משמעותי יותר מאשר לידה בבית החולים". מחקר נוסף שנערך בשנת 2005 והתמקד בלידות בית בצפון אמריקה קובע אף הוא כי כשמדובר בלידות בסיכון נמוך, לידת בית מתוכננת מראש עם מיילדת מוסמכת, בטוחה כמו לידה בבית חולים. החוקרים השוו תוצאות בין כ-5,500 לידות בית ל-3 מיליון לידות שבוצעו בבית החולים באותה השנה (בכל המקרים היו היולדות בהיריון בסיכון נמוך). שיעור ההתערבויות הרפואיות בלידות בית היה פחות ממחצית מההתערבויות שבוצעו במהלך הלידות בבית החולים. 12.1% מהנשים שתכננו ללדת בבית הועברו לבית החולים. מתוכן: 9.6% נזקקו לזירוז הלידה (לעומת 21% מהנשים שילדו בבית החולים); 3.7% עברו ניתוח קיסרי (לעומת 19%), 2.1% נזקקו לחיתוך חיץ (לעומת 33%). שיעור תמותת התינוקות היה 1.7 מקרי מוות מתוך 1000 לידות בית מתוכננות, בדומה לתוצאות בבתי החולים בצפון אמריקה. לא הייתה תמותת אימהות.
מחקר גדול נוסף שנערך בהולנד התפרסם ב-2009. מחקר זה בחן מעל לחצי מיליון לידות של נשים שנמצאו בהריון שאינו בסיכון גבוה ושילדו בבית חולים או בלידת בית. החוקרים לא מצאו הבדל בין שיעור מקרי התמותה של האמהות או הילודים, או תחלואה קשה בקרב אף אחת מהקבוצות.
מחקר אחר שנעשה ב-2010 שהשווה בין לידות בית מתוכננות ללידות בבית חולים הגיע למסקנה שלמרות שאכן יש הרבה פחות התערבויות רפואיות בלידות הבית, תמותת התינוקות בהן גדולה פי שלושה מלידות בבית חולים. המחקר בדק את כל לידות הבית המתוכננות, ולא כמו במחקרים הקודמים בו בודדו את הלידות עם מיילדת מוסמכת או הריונות בסיכון נמוך. עם זאת, ובהתאמה למחקרים שצוינו קודם, נמצא במחקר שלא חלה עלייה בתמותת הילוד בלידות בית לעומת בתי חולים כאשר המיילדת המלווה הייתה מיילדת מוסמכת.