באפריל 2011 יצא לאור הספר "שמאלץ" שכתבה יחד עם השף שמיל הולנד. הספר עוסק במטבח היהודי המזרח אירופאי. בשנת 2013 ערך וביים השחקן והבמאי יוני אילת את הצגת תיאטרון יידישפיל "מונולוגים מהקישקע", על פי טקסטים שכתבה אושרוב בספר זה. ההצגה כוללת מונולוגים בעברית ושירים ביידיש. החל מינואר 2012 - 2016 הייתה משתתפת קבועה בתוכנית הרדיו "סדר יום" עם קרן נויבך ברשת ב' במסגרת הפינה הפוליטית של יום חמישי, עם יואב קרקובסקי ונדב פרי, והתייחסה לאירועים הפוליטיים בפן הקומי-סאטירי שלהם. בינואר 2016 החלה להגיש תוכנית זוגית ברשת ב' בשם "שניים אוחזים", בשיתוף עם עו"ד נדב העצני. התוכנית ירדה לאחר חצי שנה. ב-2017 החלה להגיש, בשיתוף עם העיתונאית טל שניידר, את הפוד-קאסט הפוליטי "הראשונות לזהות" ברשת הפוד-קאסטים "גיקונומי", שם המשיכה לפרסם מקאמה שבועית. בשנה זו התחילה להופיע בקפה ביאליק עם מופע המקאמות "חרזת לבד?" (בהשתתפות יוני אילת, גלעד שפירא ואביבה גר). ועם פרוץ הקורונה וסגירת הקפה, היא ממשיכה להופיע במופע אישי על במות אחרות ובבתים פרטיים. היא ממשיכה לפרסם מקאמות באופן סדיר בדף הפייסבוק שלה. היא הוציאה לאור שלושה ספרי ילדים: טיול עם רוצקי בעברית ופרוסקי (ספר שבו מארחת העברית את הרוסית), המנופף הקטן והיום ההפוך של מיכה. הספרים נמכרים בחנויות פרטיות. אושרוב מלווה כתיבת אוטוביוגרפיות וכותבת סיפורי חיים.
אושרוב נשואה לדוד אושרוב אותו הכירה באוניברסיטה ולזוג שלושה ילדים. אושרוב הוצבה במקום ה-79 ברשימת מרצ לקראת הבחירות לכנסת ה-19.
פלקון ביץ'
פלקון ביץ' (באנגלית: Falcon Beach) היא סדרת טלוויזיה קנדית שצולמה והופקה במניטובה שבקנדה. הסדרה היא דרמת נעורים שדומה בסגנונה לסדרה האמריקאית The O.C..
העונה הראשונה החלה את שידוריה ב-5 בינואר 2006 והסתיימה ב-8 באפריל 2006. העונה השנייה החלה ב-5 בינואר 2007 והסתיימה ב-30 במרץ 2007. כל עונה כללה 13 פרקים. ב-20 באפריל 2007 הודיעה חברת השידור "Global TV" שהסדרה לא תחזור לעונה שלישית.
עלילה.
עונה 1.
פרקים 1–13 (13 פרקים). החלה את שידוריה ב-5 בינואר 2006 והסתיימה ב-8 באפריל 2006.
הסדרה מתרחשת בעיירה ויניפג ביץ' שלגדות אגם ויניפג, מצפון לעיר ויניפג. בתחילת הקיץ טניה שוהה אצל אימו של ג'ייסון והסוכן שלה מגיע לחפש אותה. אביו של דני נקלע לקשיים כלכליים ועומד לאבד את אולם המשחקים. ג'יני שמתגרשת מבעלה טרבור בראדשו עוברת לבקתת החוף שברשותם יחד עם ביתה פייג' שלא מאושרת מהמעבר. ליין חוזר לעיירה. פייג' מתחילה לעבוד בארקייד שם היא פוגשת את ג'ייסון. רופא חדש בשם אדריאן מגיע לעיירה. דני וארין מתחילים לצאת. אחותה של ג'יני מגיעה במפתיע. ג'ייסון נרשם לתחרות סקי מים שבמהלכה הוא נפצע. אנשי העיירה מחליטים לשפץ את אולם הריקודים. ליין מסתבך עם סוחר סמים בשם מוק. טניה מפוטרת מעבודתה ונקלעת לתאונה. בסוף העונה הקיץ מגיע לסיומו וג'ייסון מגלה את האמת על אביו. פייג' מתכוננת לעזוב ללמוד בהארוורד. ג'יני מגלה שאחותה מכרה את בקתת הנופש לבעלה לשעבר, טרבור. רין מגלה שהיא בהריון ועוזבת עם משפחתה את פלקון ביץ'.
עונה 2.
פרקים 14–26 (13 פרקים). החלה את שידוריה ב-5 בינואר 2007 והסתיימה ב-30 במרץ 2007.
העונה נפתחת כשפייג' חוזרת לפלקון. דני וארין מנסים להתמודד את אובדן התינוק. ג'ייסון ואימו מקבלים הצעה חדשה על המרינה. פייג' מתחילה לעבוד ביחסי ציבור. ליין הורג בטעות את מוק. יחסיה של פייג' עם נייתן נקלעים למשבר במיוחד לאחר חשיפת המקרה של מוק מה שמקשה עליה בקידום עבודתה החדשה. טניה מבקרת את אדריאן שחושק בה למורת רוחו של ליין. ארין יוצאת מכליה. פייג' וג'ייסון עוזרים לדני לגבי עתידו. טרבור מנסה לגרום לפייג' לא לעזוב לבוסטון ומנסה להתקרב לאשתו. בסוף העונה ג'ייסון חוזרת לבצע סקי מים. ארין רוצה הזדמנות נוספת עם דני. פייג' מתכננת לעזוב לטקסס יחד עם ג'ייסון.
איציק כהן (כוריאוגרף)
איציק יצחק כהן (נולד ב-9 בספטמבר 1980) הוא במאי וכוריאוגרף ישראלי.
ביוגרפיה.
כהן נולד בחדרה, בן למשפחה של אמנים, יוצרים ומוזיקאים. מגיל צעיר מאוד עסק באומנות פלסטית ומוזיקה. לאחר מכן, הרחיב את אופקיו והחל לעסוק גם בעיצוב גרפי. בגיל 14, הוא גילה את עולם המחול והחל לרקוד בלהקת המחול בבית הספר המקיף למדעים ולאמנויות בו למד. במקביל, הצטרף למגמת המחול בבית הספר, בה למד בלט קלאסי ומחול מודרני, וכן רקד באולפנה למחול מנשה בעין שמר.
ב-1998 התגייס כהן לפיקוד הנח"ל ללהקה צבאית בנח"ל וכשזו התפרקה המשיך את שירותו כגרפיקאי. ביולי 1999 התקבל ללימודי מחול בסמינר הקיבוצים בתל אביב. עם תחילת הלימודים, החל כהן לטפח קבוצות נוער בלימודי מחול מודרני בטכניקת גראהם וליצור חומרים מקוריים במחול מודרני ובמחול ישראלי עכשווי.
בשנת 2004 הקים את קבוצת המחול המודרני "Feedback" ובשנת 2005 ייסד את להקות המחול "צבעי מחול", אשר פועלות מאז תחת ניהולו האומנותי בארבעה סניפים בעיר חדרה. במקביל להקמת הלהקות, המשיך כהן ללמד ולהעביר סדנאות פרי יצירתו במגמות מחול, בתי ספר למחול ולהקות מחול בכל רחבי הארץ.
בשנת 2010 החל ליצור כהן את "אידיליה", יצירת תיאטרון מחול מקורית אשר עלתה במסגרת "פסטיבל מחולוהט" בשנת 2011 במרכז סוזן דלל והיצירה אף התקבלה לסל תרבות ארצי. היצירה משקפת נקודות מבט שונות על מציאות חברתית מדומה.
בשנים 2009–2019, הגיע מדי שנה, עם הריקודים שחיבר, לאחד משלושת המקומות הראשונים בתחרות הכוריאוגרפיה הארצית ע"ש אייל בן יהושע ובתחרות הג'אז הארצית בפסטיבל המחולות בכרמיאל ובשנת 2015, 2016 ו-2017 זכה במקום הראשון בתחרות הארצית לכוריאוגרפיה לנוער בפסטיבל "אורות המחול" בדימונה. בשנת 2017 זכה במקום הראשון בתחרות הראשונה שהתקיימה בנושא השואה "לרקוד ולא לשכוח".
בשנים 2012–2013 שימש מנהלה האומנותי את העמותה לתרבות הפנאי של עיריית חדרה. משנת 2015 חבר בוועדה האמנותית של פסטיבל מחול הלאומי בכרמיאל.
בשנת 2018 נבחר להוביל וליצור את היצירה האמנותית המרכזית בטקס הדלקת המשואות בחגיגות ה-70 לישראל בבימוי של רן צחור. כמו כן נבחר לנהל אמנותית את מופע הפתיחה בפסטיבל הבינלאומי החדש "אשדודאנס".
בשנת 2020 החל את לימודי התואר השני במעמד מיוחד בבימוי ותיאטרון לתואר שני באוניברסיטת תל אביב.
משה צפור
משה א' צִפּוֹר (נולד ב-4 במאי 1934 בטרנוב שבפולין) הוא פרופסור אמריטוס למקרא באוניברסיטת בר-אילן ומלמד במכללה האקדמית גבעת וושינגטון ראש החוג לתנ"ך וראש התכנית ללימודי תואר שני בתנ"ך. מחקריו עוסקים בתחום תרגומי המקרא והפרשנות הקדומה.
ביוגרפיה.
צפור נולד בפולין ב-1934 ועלה לארץ ישראל בשנת 1935. הוא למד בישיבת חברון שבירושלים ולמד לתעודת הוראה. הוא לימד בבית ספר יסודי, בבית-הספר התיכון הדתי "בר-אילן" בנתניה ובבית-הספר התיכון הדתי "יבנה" שבחולון. אחר כך השלים תואר ראשון במקרא, תלמוד ותולדות ישראל עם התמחות נוספת ביוונית באוניברסיטת תל אביב (1962). תואר שני בתנ"ך קיבל מאוניברסיטת בר-אילן (1969), ובה גם עשה את הדוקטורט בתנ"ך בנושא תרגום השבעים לספרי שמואל-מלכים, בהדרכת פרופ' משה גושן-גוטשטיין (1979). בשנת 1988 מונה לפרופסור חבר, בשנת 2001 לפרופסור מן המניין ובשנת 2003 יצא לגמלאות. הוא היה מופקד הקתדרה לפרשנות המקרא ע"ש קספר במשך שנתיים.
תחומי מחקרו כוללים את הפרשנות הקדומה (התרגומים הקדומים); הספרות הבתר-מקראית (מגילות קומראן, הספרים החיצוניים, ספרות חז"ל), מסירת התנ"ך ונוסחו, תרגום השבעים והתרגום הסורי (הפשיטתא), השירה המקראית, ספרות הנבואה והפרשנות הימי-ביניימית. עורך ראשי: מחקרי גבעה, שנתון המכללה האקדמית לחינוך גבעת וושינגטון, כרכים ג-ז, תשע"ב-תש"ף.
ישראל מאיר הכהן כגן
מאורעות תרפ
מאורעות תרפא
גיטה שרובר
גיטה שרובר (8 באוגוסט 1917 - 11 ביוני 2004) הייתה נדבנית ישראלית ויקירת העיר ירושלים. באמצעות קרן גבריאל שרובר שהקימה נבנו בין היתר תיאטרון ירושלים, טיילת שרובר בירושלים ובית גבריאל על שפת הכנרת.
ביוגרפיה.
גיטה בלסון נולדה בריגה שבלטביה, בתם השנייה של בטי וליאופולד בלסון. כשהייתה בת שלוש, לאחר שחרור אביה מהכלא הסובייטי, עברה המשפחה לברלין בירת גרמניה. היא ואחיה היו חברים תחילה במכבי צעיר ולאחר מכן בתנועת הנוער הציונית-סוציאליסטית "הבונים" בקבוצתו של אנצו סרני. ב-1933 חזרו הוריה לריגה, שם נרצחו כשהנאצים הגיעו לעיר בשנת 1941. אחיה, יפים, עלה לארץ ישראל וגיטה יצאה להכשרה חקלאית בדנמרק.
בשנת 1934 עלתה לארץ ישראל עם קבוצה של "הבונים" שהצטרפה לפלוגת הקיבוץ המאוחד "שער הנגב" בגדרה (לימים קיבוץ כפר סאלד), ונישאה לג'ורג' פאפה, חברהּ מהתנועה. כעבור זמן מה עבר הזוג לתל אביב. בשנת 1943 התנדבה שרובר לצבא הבריטי, הצטרפה לכוח העזר של הנשים בחיל האוויר המלכותי ושירתה בקהיר. בשנת 1945 נולד בנה היחיד גבריאל, ולאחר מכן עברה עם משפחתה לירושלים. בתקופה בין 1945 ל-1948 פעלו גיטה וג'ורג' במאבק להקמת המדינה במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. בשנת 1949 התגרש הזוג.