כמו גיבורי-על אחרים, גם לקפטן מארוול היו חברים ושותפים שאינם בלי כוחות, כמו מר מוריס - מעסיקו של בילי ברדיו ויז, ג'ואן ג'יימיסון - מזכירתו ובין היחידים שידעו את זהותו הסודית, ביוטיה סיבאנה - בתו הטובה של דוקטור סיבאנה אשר אהבה בסתר את קפטן מארוול, דקסטר נוקס - מדען צעיר וחבר של משפחת מארוול וכן מיסטר טאוקי טאוני - טיגריס אנטרופומורפי שהוזרק לו תרכיב המאפשר לו להתנהג כאנושי.
חברי משפחת מארוול צוותו לגיבורי-על נוספים במהלך שנותיהם תחת כותרי פאוסט קומיקס, ביניהם איביס הבלתי מנוצח, בולטמן ובולטגירל, ספיי סמאשר, איש הדקה ומיסטר סקרלט ופינקי. בין הכותבים והאמנים אשר עבדו על הדמויות לצד האמן סי סי בק והכותב אוטו ביינדר היו ג'ו סיימון וג'ק קירבי, מאק ראבוי, פיט קונסטנזה, קורט שפנברגר ומארק סווייזי.
תביעה להפרת זכויות יוצרים וביטול הכותרים.
למשך מרבית תור הזהב של הקומיקס, קפטן מארוול היה לגיבור-העל הפופולרי ביותר משאר גיבורי-העל וחוברותיו נמכרו בהיקף נרחב מאחרים, כולל סופרמן. למעשה, הכותר "Captain Marvel Adventures" מכר למעלה מ-14 מיליון עותקים בשנת 1944 ופורסם במהדורה דו-שבועית, עם מחזור מכירות של 1.3 מיליון עותקים לחוברת. אחת הסיבות לפופולריות הרבה הייתה גורם משיכתה של הדמות לקהל קוראים צעיר על ידי כך שהגשימה משאלות כמוסות, כמו גם איכויות סיפור קומיות וסוריאליסטיות. החוברות השתמשו באלמנט הקיר הרביעי, וזאת כאשר בילי בטסון פנה אל קהל קוראיו דרך תוכניות הרדיו שלו וקריין כל סיפור וסיפור.
חברת Detective Comics (לימים "National Comics") תבעה את פאוסט קומיקס על הפרת זכויות יוצרים בשנת 1941, בטענה שקפטן מארוול היה מבוסס על דמותו של סופרמן של חברתם. לאחר שבע שנות התדיינות, תיק התביעה הגיע לבית המשפט. אף על פי שהשופט מצא שדמותו של קפטן מארוול היא הפרת זכויות, נמצא שחברת DC הייתה רשלנית ברישומן של כמה מרצועות הקומיקס של סופרמן כסימן מסחרי, ולכן הוחלט כי נשיונל קומיקס נטשה את זכויות היוצרים על הדמות. בפסק דין הראשוני בשנת 1951 הוחלט לטובתה של פאוסט קומיקס. נשיונל קומיקס עירערה על החלטה זו, והשופט לרנד הנד החליט ב-1952 כי זכויותיו של סופרמן תקפים. הוא לא מצא כי דמותו של קפטן מארוול מפרה זכויות יוצרים אלא כי סיפורים מסוימים המכילים הישגי-על מהווים הפרה, וכי ניתן יהיה לקבוע את אמיתותו של הדבר בפתיחת התיק מחדש.
מתוך רצון לפתור את העניין מחוץ לכותלי בית המשפט, פאוסט קומיקס הגיעו לפשרה עם נשיונל קומיקס. תיק התביעה לא היה הבעיה היחידה של חברת פאוסט קומיקס. בשעה שחוברות "Captain Marvel Adventures" היו שיאני המכירות בתקופת מלחמת העולם השנייה, הן סבלו מירידה במכירות מאז שנת 1945, ולקראת 1949 מכרו בחצי מסכום החוברות הראשוני. חברת פאוסט ניסתה להחיות את הזיכיון בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הצגת אלמנטים של ספרות אימה שהייתה פופולרית באותה תקופה. בהרגישה כי הירידה בפופולריות של ספרות גיבורי-העל אינה מצדיקה את המשך המאבק, החברה הסכימה שלא לפרסם יותר חוברות בהן מופיעות הדמויות למשפחת מארוול ולשלם לנשיונל קומיקס דמי נזיקין בסך 400,000 דולר. פאוסט סגרה את חטיבת הקומיקס שלה באביב 1953 ופיטרה את הצוות הקריאייטיבי שלה. כותר "Whiz Comics" סיים את הרצתו בחוברת מספר 155 (יוני 1953), "Captain Marvel Adventures" הסתיים בחוברת מספר 150 (נובמבר 1953), ו-"The Marvel Family" הסתיים בחוברת מספר 89 (ינואר 1954).
מארוול-מן (מיראקל-מן).
בשנות ה-50, חברת הוצאה לאור בריטית קטנה בשם "ל. מילר ובנו" הדפיסה מחדש מהדורות בשחור-לבן של חוברות קומיקס אמריקאיות, כולל את סדרת כותרי קפטן מארוול. בעקבות התביעה בין פאוסט לנשיונל קומיקס, החומר שעמד לרשותם נקטע באמצעו. ההוצאה לאור ביקשה את עזרתו של הכותב מיק אנגלו, שיצר גרסה פחות מחופשת של גיבור-העל הקרויה מארוול-מן. קפטן מארוול הבן נכתב מחדש כמארוול-מן הצעיר, ומרי מארוול נכתבה מחדש כבחור, קיד מארוול-מן. מילת הקסם "שאזאם!" הוחלפה ב"קימוטא" ו"אטומיק" במהופך. סדרת הכותרים של הדמויות החדשות לקחה את מיספור החוברות של קפטן מארוול בגרסתו הבריטית, החל מחוברת מספר 25.
מארוול-מן סיים את פרסומו בשנת 1963, אך הוחיה בשנת 1982 בידי הכותב אלן מור מעל דפי "Warrior Magazine". הרפתקאותיו של מארוול-מן בשחור-לבן הודפסו מחדש בצבע החל משנת 1985 בידי Eclipse Comics תחת השם החדש "מיראקל-מן" (משום שחברת מארוול קומיקס השתמשה בימים אלה בשם המותג והתנגדה לשימוש בשם זה), והמשיכו להתפרסם בארצות הברית גם לאחר ביטולו של המגזין. בהקשר לסיפורים בה כיכבה הדמות, יצירתו של מארוול-מן/מיראקל-מן התבססה על דמותו של קפטן מארוול, בתחילה בידי אלן מור ולאחר מכן בידי הכותב ניל גיימן.
בשנת 2009, חברת מארוול קומיקס רכשה את הזכויות לדמויות סדרת מארוול-מן משנות ה-50.
קפטן מארוול של מ. פ. תעשיות.
בשנת 1966, מ. פ. תעשיות (M. F. Enterprises) יצרו גרסה משלהם לקפטן מארוול: גיבור-על אנדרואיד מכוכב אחר שאחת מיכולותיו הייתה לפצל את עצמו למספר חלקים, כשכל חלק יכול היה לזוז מעצמו. הוא החל את השינוי בכך שצעק "הפרד!" (Split) והרכיב את עצמו בכך שצעק "זם!" (Xam). היה לו משרת ילד בשם בילי בקסטון.
שאזאם!: החייאת חברת DC קומיקס.
חוברות קומיקס של גיבורי-על חזרו להכרה באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, במה שנודע כתור הכסף של הקומיקס. קרמיין אינפנטינו, מפרסם חברת DC קומיקס, קנה את הזכויות לדמויות פאוסט קומיקס בשנת 1972, וחברת DC החלה לתכנן את החייאתו מחדש של הזיכיון. משום שחברת מארוול קומיקס ביססה כבר את השם "קפטן מארוול" כשם מסחרי, DC קומיקס פרסמו מאז את הכותר תחת השם "!Shazam", וסדרת החוברות הפכה להיות כה מזוהה עם קפטן מארוול עד אשר רבים זיהו את הדמות לפי שם הכותר החדש ולא לפי שמו המקורי.
פרסום החוברת החל בפברואר 1973 והכיל סיפורים ישנים וחדשים משנות ה-40 וה-50. הסיפור הראשון ניסה להבהיר את היעדרה של משפחת מארוול בכך שמרבית דמויות המשנה, כולל דוקטור סיבאנה ובניו נלכדו בהקפאה שנמשכה כעשרים שנה, כאשר משפחת סיבאנה ניסתה ללכוד את משפחת מארוול בהקפאה ושוחררה כשתא ההקפאה נע לכיוון השמש. דניס אוניל היה הכותב הראשי בסדרת הכותרים, והוא הוחלף בידי אליוט ס. מאגין ואדוארד נלסון ברידוול. קלרנס צ'ארלס בק אייר את עשרת הגליונות הראשונים בטרם עזב עקב חילוקי דעות יצירתיים. בוב אוסקנר וקורט שפנברגר היו בין האמנים האחרונים של הכותר.
עם השמת רעיון ה"מולטי-יקום" במהלך תקופה זו, נקבע כי משפחת מארוול חיה ביקום DC מקביל בשם "ארץ-S". אף על פי שסדרת הכותרים החלה בקול תרועה ובהתלהבות, היא קיבלה ביקורות צוננות. הכותר שוכתב מחדש בחוברת מספר 34 (אפריל 1978), כאשר ברידוול כתב סיפורים מציאותיים יותר ובאיורם של אלן וייס וג'ו רובינשטיין ולאחר מכן בידי דון ניוטון ושפנברגר. חרף כך, הגיליון הבא היה גם האחרון, אם כי הזיכיון שמר על רעננותו בהרצת החוברות "World's Finest Comics" (#253-282 לא כולל #271, אוקטובר-נובמבר 1978). שפנברגר עזב את הכותר בחוברת #259, ומלאכת האיור השתנתה מאמן לאמן. כאשר "World's Finest Comics" חזר למהדורת 36 דפים, נספחים של שאזאם! ראו אור בכותרי "Adventure Comics #491-492" (ספטמבר-אוקטובר 1982), ו-11 הגליונות הנותרים הכילו חומר שהודפס בשנית. סדרת חוברות "!Shazam" הציגה סיפורים מתקופת פאוסט קומיקס, למעט חוברות מספר 500 ו-503 של לגיון גיבורי-העל.
עם אירועי המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985, חברת DC שילבה לחלוטין את הרפתקאותיו של קפטן מארוול לתוך יקומה.
סוף שנות ה-80.
הופעתו הראשונה של קפטן מארוול שלאחר המשבר הייתה במיני סדרה "אגדות" משנת 1986. שנה לאחר מכן, הדמות הופיעה כחברה בליגת הצדק, בהרצה המחודשת לסדרת הכותרים בכתיבתו של קית' גיפן ובאיורו של ג'ון מארק דמתיאס, וכן בסדרה משלו. במיני סדרה בת ארבע חוברות, הכותבים רוי ודן תומאס והאמן טום מנדרייק ניסו לאתחל את המיתוס של קפטן מארוול, והחזירו את הדמויות של המכשף שאזאם, דוקטור סיבאנה ואדם השחור חזרה לתוך יקום DC המודרני, עם סיפור מקור מעט שונה.
השינוי הראוי לציון בהרצה זו היה שמירת אישיותו של בילי בטסון הצעיר בשעה שהפך לקפטן מארוול. שינוי זה נשמר במשך השנים הבאות כהצדקה לאישיותו הססגונית מתור הזהב, בעולם האפל והמודרני של חוברות הקומיקס, וזאת בניגוד לשרטוטו בתור הזהב כאישיות כפולה - גם כבילי בטסון וגם כקפטן מארוול.
גרסה משוכתבת זו של הדמות הופיעה גם בקשת סיפור אחת באנתולוגיית הסיפורים "Action Comics Weekly #623-626" (אוקטובר-נובמבר 1988). בסוף הסיפור הוכרז כי הופעותו תוביל לסדרה חדשה משלו, רעיון אשר לא התממש במלואו.
כוחו של שאזאם!
חברת DC קומיקס רכשה את הזכויות לכל הדמויות של חברת פאוסט קומיקס בשנת 1991. כתוצאה משכתוב כושל במיני סדרה "שאזאם: התחלה חדשה" משנת 1987, קפטן מארוול שוכתב בשנית בשנת 1994 וניתן לו סיפור מקור חדש ברומן הגרפי "כוחו של שאזאם!", שנכתב ואויר בידי ג'רי אורדוויי. סיפור מקור זה של הדמות הפך לרשמי שלו ביקום DC.