המדענים ב"אננארבה" ביקשו לבסס את ההשערה בדבר המוצא הקדום של השבטים הגרמאנים. בספרה של התר פרינגל: "גזע הפורענות: המדענים של הימלר", היא כותבת אודות חברת "אננארבה" ומתארת את מסעותיהם של "המדענים של הימלר" למקומות כטיבט, הארצות הסקנדינביות, עיראק וחצי האי קרים. פרינגל עקבה אחרי הדיווחים והתיאורים מן המסעות, שנועדו לאשש את התיזה הארית, אישושים שחוקרי ה"אננארבה" מצאו כמעט בכל מקום. אחדים מהם הגיעו עד להרי ההימלאיה, באזור אשר לדעתם שלט בו גזע אדונים ארי. מדובר במקומות גאוגרפיים מוכרים בהם התגוררו, בימי קדם, שבטים הודיים ממוצא ארי. החוקרים הגיעו עד לאיים הקנריים, שבהם דימו אנשי האננארבה למצוא מומיות בלונדיניות.
לחוקרי החברה היה תפקיד בהוצאה לפועל של הפתרון הסופי לעם היהודי. "המכון למחקר מדעי צבאי" קיבל על עצמו, למשל, לערוך מחקר על הכחדת הרוח היהודית באמצעים ביולוגיים: "דעתי היא שהשמדתם המוחלטת של היהודים באירופה, ואף בעולם כולו במידת האפשר, לא תביא להכחדה מלאה של היסוד הרוחני של היהדות", כתב אחד החוקרים.
הפתרון המוצע, כותבת פרינגל, היה מחקר מדעי שיאתר את מקום הרוח היהודית, אם אפשר במסגרת הגוף, ויפעל להשמדתה המוחלטת. לכן נערך המכון במחנה ריכוז קטן, שאליו הביא אסירים מאושוויץ. לאחר רציחתם הוא פעל להסרה שיטתית של רקמות הגוף, לשם מחקר מדעי כביכול על הגולגולת והמוח. בהיותם עורכים ניסויים בבני אדם, בהם: ניסויים בעיקור כפוי, ניסויים בלחץ אוויר, ניסויים בקור מקפיא, ניסויים בצבע. אנשי האננארבה חיפשו דרכים להוכחת התועלת שלהם-עצמם בכל דרך אפשרית ובכל מחיר.
סימפונט רעננה
תזמורת סימפונט רעננה היא תזמורת ישראלית הפועלת בעיר רעננה.
היסטוריה.
התזמורת נוסדה בשנת 1991 על ידי המנכ"לית שלה אורית פוגל-שפרן ועל ידי עיריית רעננה והמרכז לקליטת אמנים עולים, מיסודם של משרד החינוך והתרבות, הפורום הישראלי, הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה.
הסימפונט מונה 46 נגנים, מהם 36 עולים מברית המועצות לשעבר, ועשרה נגנים נוספים יוצאי יחידת הנגנים המצטיינים בצה"ל.
במאי 1991 התקיים קונצרט הבכורה של התזמורת. הקונצרט נערך אז בכפר סבא כשעוד לא היה לה אולם בניצוחו של ירוחם שרובסקי ועם הסולן מקסים ונגרוב. הקונצרט היה במעמד נשיא המדינה המנוח חיים הרצוג.
לכבוד הקמתה חיבר המלחין חיים פרמונט יצירה שהוא כתב בשם "סימפונט". מלחיני הבית של הסימפונט היו יוסף ברדנשווילי, גילעד הוכמן, טל ירדני, אורית גוראל ואורן לוק.
אולם בית יד לבנים שברעננה שימש כאולם הבית של התזמורת משנת היווסדה וכיום אולם הבית הנוכחי של התזמורת הוא המשכן למוזיקה ואמנויות שבעיר. הכנר הראשי של התזמורת מאז שנת 1994 הוא ניתאי צרי.
רפרטואר הסימפונט כולל, פרט ליצירות המופת של מיטב המלחינים כמו מוצרט, בטהובן, מנדלסון, דבוז'אק וגם מוזיקה קלה, מוזיקה מודרנית, ומוזיקה קלאסית ישראלית.
תזמורת סימפונט רעננה מופיעה בקביעות בכל אולמות הקונצרטים בארץ, בתוכניות טלוויזיה, במחזות זמר, ובפסטיבלים. בנוסף לכך, מנגנת התזמורת באופן קבוע לילדים בגנים ובבתי ספר.
במשך השנים התזמורת אירחה סולנים ומנצחים ידועי שם. עם התזמורת הופיעו אמני מוזיקה קלה רבים.
ב-2007 זכתה התזמורת בפרס אנגל "על תרומתה הייחודית בטיפוח מורשת המוזיקה היהודית לדורותיה, במיוחד זו של גדולי המלחינים היהודים שנספו בשואה".
הגיא המרכזי
הגיא המרכזי (ביוונית: טִירוֹפּוֹיאוֹן או טִירוֹפּוֹיוֹן - Τυροποιῶν, בתעתיק ללטינית Tyropoeon) הוא עמק החוצה את אגן העיר העתיקה בירושלים מצפון לדרום. הוא קרוי גם "הגיא" (בדרך כלל במקורות הקשורים לתקופת בית ראשון) או "עמק עושי הגבינה" (ראו להלן). בתוואי העמק עובר רחוב הגיא.
טופוגרפיה.
תחילתו של הגיא ברמה הגבוהה שמצפון לשער שכם של ימינו (באזור מאה שערים). הוא נכנס לעיר העתיקה דרך שער שכם, ממשיך דרומה לאורך תוואי רחוב הגיא (אל-ואד, الواد). הגיא מתעמק ומתרחב למרגלות הר הבית, באזור הכותל (שם הוא תוחם בין הר הבית לבין הרובע היהודי), ויוצא מן העיר דרך שער האשפות. משם הוא ממשיך ומקיף את עיר דוד ממערב (שכונת עין אל-ח'ילווה) עד שהוא "נשפך" לנחל קדרון סמוך להתמזגותו עם גיא בן הינום, בנקודה הדרומית ביותר של עיר דוד (סמוך לבריכת השילוח ולגן המלך).
חשיבות הגיא בהיסטוריה של ירושלים.
הגיא, שכיום מטושטש מרוב בנייה והצטברות סחף, היה גורם משמעותי בשטח בימים עברו.
ירושלים הקדומה התאפיינה במבנה של שלוש גבעות:
הגיא העמוק היווה מכשול טבעי ולפיכך, במשך מאות שנים היה גבולה המערבי של העיר עד ימי חזקיהו, אשר הרחיב את תחומי העיר אל מעבר לגיא, אל הגבעה המערבית. לאחר שיבת ציון שב הגיא המרכזי לשמש כגבולה המערבי של העיר, עוד במשך שנים רבות.
פירוש השם.
כאמור, יוספוס פלאביוס קורא לגיא המרכזי בכתביו "גיא הטירופיאון", התרגום המקובל לשם זה הוא "עמק עושי הגבינה". מומחים נחלקו בקשר לשם, יש הרואים בו שיבוש יווני למילה עברית שאינה ניתנת לזיהוי ויש הטוענים כי באזור שער האשפות של היום התקיים שוק של יצרני גבינה.
יש המזהים את הגיא כ"עמק החרוץ" על פי ספר יואל: . מזה נגזרת שרשרת השיבושים בתרגום ליוונית כשחרוץ מתורגם לחריץ גבינה (כמו ב) ומכאן הקשר לגבינה.
הארכאולוג פרופ' דן בהט, טוען כי מדובר בשיבוש שמקורו אצל יוספוס, וזאת על פי השוואת השם ל"בריכת המגדלים" ששכנה בירושלים בימי בית שני: בהט מצא כי יוספוס תרגם את השם "המגדלים" ליוונית כך "המיגדלון", וזאת מפני שסיומת "Xון" ביוונית היא צורת ריבוי. השם התגלגל ל"אמיגדלון", שפירושו "שקד", וכך תורגם לשפות אחרות. באותו אופן, לטענת בהט, נולד השם 'טירופיאון' - זוהי צורת ריבוי יוונית למילה "טֶירוֹפִּים", שמקורה בתרגום מיותר נוסף של יוספוס מהמילה "צורפים" (העיר צור ביוונית נקראת טֶירוׁ, ובאנגלית: Tyre). אם כן, לשיטת בהט, העמק נקרא בפשטות "עמק הצורפים", והדבר סביר יותר מאשר "עמק עושי הגבינה", שכן בעמק זה בימי בית שני נקבצו בעלי מלאכה (כמו בורסקאים, צורפים, נפחים וכדומה), ולא עושי גבינה, שכן בעמק שבתוך העיר לא היה צאן כלל.
הד לפרשנות השם כעושי הגבינות מופיע בסרט הקומי בריאן כוכב עליון של מונטי פייתון, בו ישו מברך את עושי הגבינות, לתמהונם של המאזינים.
הגיא המרכזי בימי בית שני.
הורדוס הכליל את העיר העליונה (חלקו הצפוני של הר ציון, המתוחם מצפון על ידי נחל צולב והכלול כיום בתוך חומות העיר העתיקה) בתחומי ירושלים. כמו כן בנה הורדוס קיר תמך גדול בצלעו המזרחית של הגיא על-מנת להרחיב את שטחו של הר-הבית (הוא הכותל המערבי). לכן נוצר צורך לחבר בין העיר העליונה ובין הר הבית בדרך נוחה עבור עולי הרגל, הכהנים (שגרו בעיר העליונה) והובלת אספקה ומים; לפיכך הקים הורדוס מערכת משולבת של מעבר להולכי-רגל ביחד עם אמת מים שעברה על-פני גשר גדול מעל הגיא - הוא קשת וילסון.
בחפירות שנערכו בשנת 2008 בשטחו של חניון גבעתי (מול הכניסה למרכז המבקרים עיר דוד, ומדרום לחומות העיר העתיקה), נחשף מבנה מגורים גדול מימי בית שני במדרון המזרחי של הגיא, כלומר במדרונה של גבעת עיר דוד. כיוון שהאזור מתואר אצל יוספוס כאזור מגורי העניים, החופרים משערים כי מדובר בביתם של מלכי חדייב, הלני ומונבז המוזכרים אצל יוסף בן מתתיהו כבעלי בתים במקום זה.
בצפון, הגיא נוקז אל בריכת הסטרותיון על ידי אמה ששרידיה התגלו ליד שער שכם.
הגיא בתקופות השונות.
כיום, היורד מן הרובע היהודי (הוא "העיר העליונה") אל רחבת הכותל ושער האשפות - יורד למעשה אל רחוב הגיא. יש לזכור שבעברו הרחוק העמק היה עמוק יותר, עד כדי 15 מטר.
מדרום לשער האשפות נסתר תוואי העמק בשל בתיה הצפופים של שכונת עין אל-ח'ילווה. הכביש בין שכונה זו לבין עיר דוד (רחוב מעלות עיר דוד) מתווה את תוואי הנחל.
בצד הדרום-מזרחי של עיר דוד ניתן לראות את קטעו האחרון של הגיא, שלפני הישפכו לנחל קדרון - הוא מצוקי ועמוק.
אליפות העולם בכדורסל 2006
אליפות העולם בכדורסל לשנת 2006, הידועה גם בשם מונדובאסקט 2006 הוא טורניר כדורסל בינלאומי שנערך ביפן בתאריכים 19 באוגוסט-3 בספטמבר, אורגן על ידי התאחדות הכדורסל הבינלאומית, איגוד הכדורסל היפני והוועדה המארגנת.
בפעם הראשונה מאז האליפות שנערכה ב-1986 השתתפו בטורניר 24 נבחרות, שמונה יותר מאשר באליפות שנערכה ב-2002. כתוצאה מכך, שלב הבתים של התחרות נערך בארבע ערים שונות, כאשר שלבי הגמר נערכים בעיר סאיטאמה.
ספרד זכתה בטורניר לאחר שניצחה במשחק הגמר את יוון 70-47, ובכך סיימה את הטורניר ללא הפסד בתשעת משחקיה.
ארצות הברית זכתה במדליית הארד לאחר ניצחון על ארגנטינה 96-81.
הנבחרות המשתתפות.
העפלה לאליפות.
20 נבחרות העפילו לתחרות ישירות כתוצאה מטורנירי אליפות יבשתיים שנערכו באוגוסט וספטמבר 2005 (ביניהם יורובסקט 2005).
4 נבחרות נוספות שלא העפילו דרך האליפויות קיבלו כרטיס חופשי לתחרות בהגרלה שנערכה על ידי פיב"א ב-26 - 27 בנובמבר 2005 - איטליה, פוארטו ריקו, סרביה ומונטנגרו וטורקיה.
השלב המוקדם.
בית א' (סנדאי).
19 באוגוסט 2006
20 באוגוסט 2006
21 באוגוסט 2006
23 באוגוסט 2006
24 באוגוסט 2006
בית ב' (הירושימה).
19 באוגוסט 2006
20 באוגוסט 2006
21 באוגוסט 2006
23 באוגוסט 2006
24 באוגוסט 2006
בית ג' (האמאמאטסו).
19 באוגוסט 2006
20 באוגוסט 2006
22 באוגוסט 2006
23 באוגוסט 2006
24 באוגוסט 2006
בית ד' (סאפורו).
19 באוגוסט 2006
20 באוגוסט 2006
22 באוגוסט 2006
23 באוגוסט 2006
24 באוגוסט 2006
דירוג 5–8.
31 באוגוסט 2006
רותי בורנשטיין