ב־1999 קבע בג"ץ כי דחיית השירות הניתנת לתלמידי הישיבות מבין הצעירים החרדים, על ידי שר הביטחון, אינה חוקית, ועליה להיות מעוגנת בחוק שנחקק על ידי הכנסת. בסופו של דבר, למרות הבטחות שונות שנתן ערב הבחירות, פעל ראש הממשלה אהוד ברק לחקיקת חוק טל שמסדיר את דחיית הגיוס לצה"ל של בני הישיבות. עם זאת, החקיקה נועדה לאפשר לחרדים שיבחרו בכך, לשרת בצה"ל בשירות מתאים או בשירות לאומי. מבחינה זו היה בה שינוי, גם אם מינורי, לעומת המצב הקודם, שבו שירות בצה"ל של חרדים לא עודד כלל. במקביל פותח מסלול הנח"ל החרדי.
קישורים חיצוניים.
יוסף פונד, פירוד או השתתפות, אגודת ישראל מול הציונות ומדינת ישראל, מאגנס תשע"ט
יוסף פונד, פרולטרים דתיים התאחדו! פועלי אגודת ישראל אידאולוגיה ומדיניות, יד יצחק בן-צבי תשס"ח
הערות שוליים.
סקילתה של סוראיה מ
אקספו 70'
אקספו 70' (ביפנית: 日本万国博覧会) הייתה תערוכה עולמית שנערכה באוסקה, יפן בין 15 במרץ ל-13 בספטמבר 1970. הייתה זו התערוכה העולמית הראשונה שהתקיימה ביבשת אסיה. נושא התערוכה הוגדר כ"קדמה והרמוניה למין האנושי". המתכנן הראשי של התערוכה, שנודעה בעיקר בזכות האדריכלות המודרניסטית שלה, היה האדריכל הנודע קנזו טנגה. 77 מדינות הציגו בתערוכה וביקרו בה 64,218,770 מבקרים.
התערוכה.
הלשכה לתערוכות בינלאומיות בפריז החליטה על קיום תערוכה באוסקה ב-1965. קנזו טנגה הזמין 12 מעמיתיו על מנת לתכנן את המתחם ששטחו היה 3,300 דונם בפרברי אוסקה. המארגנים שמו דגש על הפיכת התערוכה למקום מפגש הדדי של אנשים מתרבויות שונות, למטרת הפריה הדדית, שיתוף ברעיונות והעשרה תרבותית ומחשבתית. זאת בניגוד לתמה השלטת בתערוכות העולמיות בדרך כלל, שבהן נהוג לשים דגש על כך שכל מדינה תציג לראווה את הישגיה.
לב התערוכה היה בנוי משדרה מרכזית רחבה בכיוון מדרום (מיקום השער הראשי) לצפון (מקומה של הכיכר המרכזית ששימשה אתר רב-תכליתי להופעות מוזיקה ותיאטרון). את השדרה חצו "רחובות" ממזרח למערב, בהם מוקמו ביתני המדינות והחברות העסקיות השונות. במרכז השדרה המרכזית הוקם "אזור הנושא", מבנה מקורה בן שלוש קומות (שייצגו את העבר, ההווה והעתיד). בפתחו, נשקף אל שער הכניסה הראשי, ניצב אחד מסמליה הבולטים של התערוכה, "מגדל השמש" אותו עיצב האמן טרו אוקמוטו. המגדל, המתנשא לגובה 65 מטרים, זכה לתגובות מעורבות שנעו בין התלהבות לתיעוב. רוב אורך השדרה המרכזית היה מקורה בגג ענק, שאיפשר תנועה רגלית חופשית ומפגשים אנושיים גם במהלך ימי הגשם הרבים בתקופת התערוכה.
מצפון למרכז התערוכה השתרע גן יפני בגודל 260 דונם, ששימש כתצוגה בוטנית ותצוגה היסטורית של תכנון נוף של ממשלת יפן. מדרום נמצא פארק שעשועים שזכה לשם "אקספולנד" (Expoland), הפארק המשיך להתקיים עד 2007, אז נסגר עקב תקלה קטלנית בה נהרג אדם ו-31 אחרים נפצעו עקב מצבם המוזנח של המתקנים. סביב שטח לב התערוכה השתרעו מתקני ספורט, בהם אצטדיון אקספו 70' אוסקה ופתרונות תחבורתיים כמגרשי חנייה, תחנות אוטובוס ורכבת. עד לשנת 2004 פעל גם המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה במבנה ששימש כמוזיאון לאמנות של התערוכה.
כיום נמצא במקום "פארק הזיכרון לתערוכה", המשמר מספר מונומנטים, בהם "מגדל השמש" והגן היפני.
אטרקציות מרכזיות.
בתערוכה הוצג לראשונה סרט קולנוע בטכנולוגיית IMAX, הסרט הקנדי "Tiger Child" שהוצג בביתן חברת פוג'י.
בביתן ארצות הברית הוצג סלע ירח גדול שהובא בטיסת אפולו 12.
הביתן של מערב גרמניה הציג אולם קונצרטים בצורת כדור, לפי תכנונו של קרלהיינץ שטוקהאוזן.
דחיקת הקץ
מוזיקה גרמנית
שפת המוזיקה הגרמנית כוללת מגוון רחב של סגנונות בהם מגוון סגנונות עכשוויים, שחלקם התפתחו בגרמניה וחלקם אומצו על ידי מבצעים גרמנים. בנוסף, קיימת בגרמניה מסורת ארוכת שנים של מוזיקה עממית הכוללת בין היתר ואלסים וכן מוזיקה קלאסית לסגנונותיה השונים.
מוזיקה קלאסית גרמנית היא מהשכיחות ומהמבוצעות בעולם; המלחינים הגרמנים היו בין המלחינים המוכשרים והפופולריים בהיסטוריה של המוזיקה, ששמם הפך לשם-דבר; בהם: יוהאן סבסטיאן באך, לודוויג ואן בטהובן, פרנץ שוברט, יוהנס ברהמס וריכרד וגנר. וולפגנג אמדאוס מוצרט, שנולד בזלצבורג (כיום אוסטריה) היה בקרב מלחיני אופרה רבים שיצרו את האופרה הגרמנית.
את ההתחלה של מה שנחשב כיום מוזיקה גרמנית, ניתן לייחס לקומפוזיציות של המאה ה-12 של המלחינה, המשוררת הילדגרד מבינגן שכתבה מגוון של מזמורים וסוגים שונים של מוזיקה נוצרית.
אקספו 70
מוזיקה בגרמניה
מוזיקה של גרמניה
שותפות (משפט עברי)
במשפט העברי, שותפות היא בעלות משותפת של שני אנשים על נכס או בעסק. חוקי השותפות עוסקים בהגדרת מהות בעלותו של כל אחד מהשותפים בתוך מסגרת השותפות, זכויותיו בנכס ויכולתו להגביל את צעדי השותף כשאינו מסכים להם; לשאלות אלו ישנן השלכות גם בתחומי הלכה אחרים. ובהליך פירוק השותפות או התנהלות נפרדת בתוך מסגרת השותפות, להן מוקדש הפרק הראשון במסכת בבא בתרא.
שותפות בנכסים.
יחסי השותפות.
לר"ן יש קושיא על כך, הבנויה על ההנחה, שלכל אחד בעלות מסוימת על כל השדה, כאשר מדובר בחצר שאין בה דין חלוקה - כלומר שאין בה שמונה אמות שניתן לחלק אותם לשני השותפים. על פי ההלכה האומרת שבמקרה כזה מכיוון שאין די שטח לחלק את השדה ניתן לשותף לומר לשני "גוד או אגוד" - לחלוק ביניהם, על פי זה מקשה הר"ן כיצד יכול שותף אחד לאסור על השני את חלקו, הרי גם חלקו שייך במידה מסוימת לשותף השני, והכיצד אדם אוסר דבר שאינו שלו?
מכח קושיא זו מסביר הר"ן, כי לא ייתכן לומר שלכל אחד מהשותפים יש בעלות מסוימת בכל השדה, שכן בעלות אינה ניתנת לחלוקה; דבר השייך לאדם אחר לא שייך כלל לאדם אחר, וכן ההפך. ולכן הסברה מחייבת לומר, שלכל אחד משנים, יש מחצית נפרדת ומסוימת מהשדה השייכת לו לגמרי, אלא שהשותפות מחילה על כל חלק השייך לאחד מהשותפים, שעבוד לשותף השני, כך שלכל אחד יש חצי מהקרקע השייכת לו חצי הקרקע שמשועבדת לו. ולכן, יכול כל אחד מהשותפים לאסור את חלקו על חברו, שכן לחברו יש רק קנין שעבוד בשדה, וההלכה קובעת כי על ידי איסורי קונם ניתן להפקיע שעבוד.
לעומת זאת, הרמב"ן סבור, שבשותפות יש לכל אחד מהם בעלות מסוימת בכל החצר. בזאת מתרץ הרמב"ן את הקושיא לכאורה; שבמחלוקת זו ההלכה נפסקת כרבי אליעזר בן יעקב האומר יש ברירה, ואילו בדיני ברירה ההלכה נפסקת שאין ברירה. לפי דבריו של הרמב"ן, ברירה זו שונה מדיני ברירה של כל הש"ס, שכן אין מדובר בספק שיש לבררו לאחר זמן, אלא בדין ברור מלכתחילה, ששימושו של כל אחד מהם הוא בכל השדה.
ברירה: הגדרת בעלות השותפים בתוך השותפות.
במשנה מסכת נדרים הוצג מקרה בו שני אנשים חלקו בעלות על חצר אחת, אחד מהם אסר על השני ליהנות מחצר זו.
יש מחלוקת האם איסור זה תקף. חכמים טענו שאסור לשותף ליהנות מהחצר, שכן החפץ הוא גם של חברו, לחבר מותר להתנות תנאים לגבי השימוש בחצר ואם השותף יעשה בחצר שימוש\ הוא יהנה מחפציו או קרקעותיו של חברו. רבי אליעזר בן יעקב סובר שמותר לשותף ליהנות מהחצר. נימוקו מסתמך על הגמרא במסכת בבא קמא, המחלוקת היא באופן חלוקת השותפות; והתלויה במחלוקת אחרת, בענייני ברירה. לפי שיטת רבי אליעזר בן יעקב, יש ברירה, כאשר שני אנשים קונים חצר בשותפות, הם קונים אותה מתוך ידיעה שכל אחד מהם יוכל להשתמש בחצר לפי ההסכם ובזמן הקצוב לו, ולמרות שלא ידוע מראש מה יהיה החלק והזמן שבו כל אחד מהם השתמש, כאשר אחד מהם משתמש בקרקע לפי ההסכם, הוא עושה שימוש בחלק שנקנה מכספו. חכמים אינם מסכימים לדין זה, שכן לשיטתם "אין ברירה", ולכן השותפות בקרקע היא מעורבבת וכל אחד מהם משתמש בחלקים של שניהם.
השלכות הלכתיות של שאלת הברירה.
גידולים חקלאיים שצמחו אצל יהודי בארץ ישראל חייבים בתרומות ומעשרות, וכל עוד לא הופרשו תרומות ומעשרות, הגידולים נחשבים לטבל האסור באכילה. לאחר שיופרשו תרומות ומעשרות, שאר הגידולים יותרו באכילה. לעומתם, גידולי גוי פטורים מתרומות ומעשרות.
במקרה שגוי ויהודי שותפים בשדה, לפי הסוברים "יש ברירה", ברגע שהשותפים חולקים ביניהם את תנובת השדה, מתברר למפרע שהחלק שכל אחד קיבל היה שלו מלכתחילה (בדומה לאחים שמחלקים ירושה), וממילא חלק היהודי יהיה טבל וחלק הגוי חולין, כדין גידולי גוי שפטורים מתרומות ומעשרות. ואילו לדעת הסוברים "אין ברירה", גם לאחר החלוקה ישאר מצב של "טבל וחולין מעורבים זה בזה" בין בפירות בחלק היהודי ובין בחלק הגוי, כי לפני החלוקה היה לכל אחד חלק בכל אחד ואחד מהפירות, והחלוקה לא מבררת למפרע.
בהמה וכלים הנמצאים בבעלות משותפת של אנשים שונים, תחום השבת של הבהמה והכלים הוא כתחום השבת של שניהם ולחומרא, היינו שתחום השבת שלהם הוא רק במקום שכל בעליהם יכולים ללכת אליו, ולא במקום שרק חלק מבעליהם יכולים ללכת. דין זה הוא אף כלפי תבשיל, במקרה ואישה שאלה מחברתה, שלה תחום שבת אחר, תבלין לתבשיל (התבלין אינו בטל בתבשיל מפני שהוא דבר שיש לו מתירין). דין זה נוגע בעיקר ליום טוב שאין בו איסור הוצאה מרשות לרשות, שכן בשבת בדרך כלל אסור לטלטל חפצים בשטח פתוח, שנחשב לכרמלית.
ניתן לזכות חפצים לאחרים קודם כניסת השבת או החג על ידי אחר, על מנת שתחום השבת שלהם יהיה כתחום השבת של אחרים ולא כתחום השבת של בעליהם בעת כניסת השבת או החג.
פירוק השותפות.
גוד או איגוד.