ההסבר המקובל לניצחון הרומאים הוא שהם איתרו את פתחי האוורור של מערכות המסתור, הדליקו מדורות בקרבתם והיפנו את העשן פנימה, עד שהמחסור בחמצן הרג את המורדים, או אילצם לצאת ולהיכנע. עם זאת, בחורבת עקד נתגלה פתח מערכת המסתור חסום בדרדרת אבני גזית גדולות, שפורקו בעמל רב מבית סמוך. במערכת נתגלה שלד אדם אחד ומטבע משנה ג' למרד בר כוכבא. באזור יתיר נתגלתה מערכת מסתור חסומה, ובה כמה שלדי קשישים, נשים וילדים, שנלכדו בה כנראה בידי הרומאים. מערכות מסתור רבות טרם נבדקו, ולכן קשה לדעת אם המורדים נחנקו בעשן או נקברו חיים. בכל אופן, נראה כי לאחר דיכוי המרד התירו הרומאים ליהודים לאסוף את מתיהם מתוך מערכות המסתור ולהביאם לקבורה, כך שלא ניתן היום לדעת כמה מתו ובאילו נסיבות.
מערכות המסתור בגליל.
בגליל נסקרו מערכות מסתור הדומות לאלו שבשפלת יהודה, בשטח שבין גוש חלב ומרות בצפון ותל עמל בדרום, ובין אעבלין במערב לבין איילת השחר וחוקוק במזרח. בסקרים האחרונים שנעשו על ידי שבטיאל (2009) נמצאו 65 מערות ב-35 אתרים בהם גוש חלב, עיילבון, יודפת, ציפורי, בית שערים, בית נטופה, טורען, נצרת, מגדל העמק, אילניה, כפר כנא ועוד. שבטיאל מסווג את המערות לטיפוסים הבאים: מערכות מסתור פשוטות, הדומות למערכות מסתור בשפלת יהודה, מתקופת הבית השני. מערכות מסתור מפותחות, הדומות למערכות מסתור בשפלת יהודה מתקופת מרד בר כוכבא. מערכות מסתור שנחצבו מתוך מתקנים ששימשו לחיי שגרה, מערכות מסתור שנחצבו מתוך מערות קבורה. מחילות מילוט דומות למערכות שנמצאו בנחל יתיר ובחורבת עקד ביהודה.
רוב הממצא הארכאולוגי המועט מן המערות, מתוארך לזמן שבין המרידות. בעקבות פלויוס יוספוס המזכיר בספרו מחילות ומנהרות בקשר למרד הגדול, הניח גדעון פרסטר כי יש לתארך את מערכות המסתור לתקופת המרד הגדול.כתוצאה מכך שאין ולו מטבע אחד מזמן מרד בר כוכבא במערכות המסתור בגליל, הניח מוטי אביעם כי מערכות המסתור בגליל שייכות לתקופה שבין שתי המרידות. לעומתם יובל שחר רואה במערכות המסתור בגליל חלק מההכנות למרד בר כוכבא. לדעתו, מערכות המסתור בגליל לא שייכות לתקופת המרד הגדול, מכיוון שבעוד שבזמן המרד הגדול בוצרו היישובים ההרריים בלבד, מערכות המסתור נחצבו בגליל ביישובים רבים, כולל אלו שבבקעות.
לדעת שחר הנתונים הטיפולוגיים וצורת החציבה מצביעה כי יהודי הגליל התכוננו לקראת מלחמת בר כוכבא. וכי שיתוף הפעולה של היהודים בגליל ניכר גם בחציבה עצמה וגם בשמירה על החשאיות המוחלטת שהסתירה את מערכות המסתור מהרומאים. התקוממות בגליל בתחילת מרד בר כוכבא ריתקה כוחות לאזור זה, אולם הידוק השליטה הצבאית בגליל כנראה מנע את התפשטות שלטון בר כוכבא לאזור זה.
על פי ינון שבטיאל יש במערות הללו עדות לפחד מהשלטון הרומי בזמנים שונים, והיו מערות שנחצבו בתקופת המרד הגדול (הפשוטות ללא גימור), והיו מערות מהמאה השנייה (המפותחות), שנחצבו או לקראת מרד בר כוכבא, או לאחריה על ידי אנשים שבאו מיהודה לגליל וידעו את החיוניות שיש במערות מעין אלו.
מערכות מסתור תת-קרקעיות נוספות בעולם.
מערכות מסתור תת-קרקעיות אינן נפוצות. בקפדוקיה שבאסיה הקטנה נתגלו מערכות מסתור תת-קרקעיות בכעשרה אתרים שונים, אך הן שונות מאוד ממערכות המסתור שנתגלו בישראל, ולכן סביר כי אינן קשורות זו בזו. מערכות המסתור בקפדוקיה מאופיינות בחדרים גדולים, במחילות ארוכות מאוד ומשופעות, באגנים גדולים לניקוז נוזלים ובפירים עמוקים ביותר. נראה כי מערכות אלו שימשו למסתור למשך תקופות ארוכות ותארוכן אינו חד משמעי. עם זאת, מקובל כי שימשו נוצרים שהסתתרו מפני השלטון או ההמון המוסלמי.
מערכות המסתור
מערות מסתור
מערות המסתור
מערכת מסתור
דגל התעופה האזרחית הבריטית
דגל האוויר האזרחי הוא דגל המייצג את התעופה האזרחית בממלכה המאוחדת ובכמה מממלכות חבר העמים הבריטי כמקבילו האווירי של הנס האדום המונף על ספינות צי הסוחר של הממלכה המאוחדת.
דגל האוויר האזרחי של בריטניה הוא הדגל אשר מונף על שדות תעופה ברחבי הממלכה המאוחדת ועל מטוסים בריטיים אשר חונים על הקרקע.
הדגל מורכב מצלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר. היוניון ג'ק משובץ בקנטון (הרביע הימיני העליון).
דגל האוויר הוכנס לשימוש בעקבות דבר המלך במועצה ב-11 באוגוסט 1931. הודעת המועצה מציינת כי: "הדגל המכונה דגל האוויר האזרחי הוא הצבעים הלאומיים הנכונים להנפה על מטוסים, יזמות אוויריות ועל שדות תעופה".
שחקן השנה בעולם
דגל האוויר האזרחי
דוד מרוטי
דוד מרוטי באיטלקית: Davide Marotti ; 1 בינואר 1881- 18 ביולי 1940 שחמטאי יהודי-איטלקי ואלוף איטליה לשחמט בשנת 1921.
מרוטי היה פרופסור לספרות ולפילוסופיה. בשנת 1911 הגיע למקום החמישי בתחרות רומא (ניצח: מטאו גלדיך). בשנת 1919 ניצח בתחרות נאפולי. בשנת 1920 הגיע למקום השני, אחרי סטפנו רוסלי די טורקו בתחרות ויארג'יו, באותה שנה הגיע שני אחרי סטפנו רוסלי די טורקו בתחרות גנואה.
בשנת 1921 ניצח מרוטי באליפות השחמט הראשונה שהתקיימה באיטליה. בשנת 1922 הגיע למקום ה-16 בתחרות לונדון (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). בשנת 1923 הגיע למקום השני באליפות איטליה השנייה שהתקיימה בנאפולי לאחר שהפסיד בדו-קרב על האליפות מול סטפנו רוסלי די טורקו +2 -6 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1923 הגיע למקום ה-11 בתחרות טריאסטה (ניצח: פאול יונר). בשנת 1927 הגיע למקום השלישי בתחרות נאפולי (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו). בשנת 1928 חלק מקום 4–5 בתחרות פרוג'יה. באותה שנה השתתף בנבחרת איטליה לאולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהאג. מרוטי השיג תוצאה של +3 -7 =2. בשנת 1929 הגיע למקום ה-11 בתחרות ונציה (ניצח: רודולף פיטשאק). בשנת 1930 הגיע למקום השלישי בתחרות פירנצה (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו).
בשנת 1937 הגיע למקום התשיעי בתחרות נאפולי (אליפות איטליה השמינית, ניצח: וינצנזו קסטלדי). בשנת 1938 הגיע למקום השלישי בתחרות סאוונה (ניצח: וינצנזו קסטלדי). בשנת 1939 חלק מקום 11–12 בתחרות רומא (אליפות איטליה התשיעית, ניצח: מריו מונטיצ'לי).
חרבת עתרי
חרבת מדרס
הכל מים
יצחק בן מלכי צדק
רבי יצחק בן מלכי צדק מסימפונט (בראשי תיבות נפוצים: ריבמ"ץ; תת"ל (1070)-תתק"י (1150) בערך) היה פרשן של המשנה, שחי באזור סיפונטו (Siponto) שבאיטליה. מכונה לעיתים "הרב היווני" משום שדרום איטליה הייתה בזמנו חלק מהקיסרות הביזנטית.
פירושו למשנה.
לידינו הגיע פירושו לסדר זרעים בלבד, אך בידי כמה מהראשונים היה גם פירושו על סדר טהרות. פירושו ברור וקצר, והוא מתרגם לעיתים מילים קשות במשנה לאיטלקית, ליוונית או לערבית. הוא הרבה לפרש את המשנה על פי התלמוד הירושלמי, אך ייתכן שדבר זה נובע מהעובדה שפירושיו (שבידנו) הם על מסכתות שאין עליהם תלמוד בבלי. פירושו הובא פעמים רבות אצל רבי שמשון משאנץ, אך בדרך כלל ללא הזכרת שמו. פירושו לסדר זרעים נדפס בש"ס וילנא. מהדורה מדויקת על פי שני כתבי יד בצירוף הערות יצאה לאור בשנת תשל"ה בידי הרב ניסן זק"ש, בהוצאת מכון התלמוד הישראלי השלם.
משפחתו.
לריבמ"ץ היו שני בנים (לפחות), רבי שילה ורבי יהודה, אך לא ידועים פרטים עליהם. תשובת הרב שמואל מאוטרנטו לר' שילה מובאת בספר העטור, אות שי"ן.
ריבמ&quot;ץ
אמחתפ
מורשת גת
פררו רושה
פררו רושה (באיטלקית: Ferrero Rocher), הוא שם המותג של ממתק כדור שוקולד (פרלין) מתוצרת חברת המזון האיטלקית פררו. כל כדור שוקולד מורכב מאגוז לוז קלוי שלם עטוף בציפוי ופל שממולא בקרם אגוזים ועליו שכבת שוקולד חלב ושבבי אגוזים. קיימים פרלינים גם עם מילוי אחר. כל כדור שוקולד נעטף בנפרד בעטיפה משלו בצבע זהב או בצבע אחר, בהתאם למילוי. הוא יוצר לראשונה ב-1982.
בדומה לשאר מוצרי תאגיד פררו, גם מוצר זה מתבסס על ממרח הנוטלה (תערובת מומתקת של שוקולד ואגוזי לוז), אך נעשה מאמץ שיווקי ניכר לבדל את מוצרי פררו רושה ולדמות להם תדמית יוקרתית יותר. (אסטרטגיה שונה מזו לה זוכה המרכיב העיקרי בו - ממרח הנוטלה, אשר נמכר בזול ומשווק באופן המוני)
בקנדה, הונג קונג, ברזיל ומלזיה, חבילת פררו רושה היא מתנה פופולרית בחגים, בייחוד לרגל השנה הסינית החדשה. בתרבות הסינית, צבע העטיפה מסמל עושר ומזל.
חרבת יתיר
חרבת סומק
שמוליק שילה
אגודת הים
אגודת הים הייתה חברת ספנות עברית בתקופת היישוב, שנוסדה והחלה לפעול בשנת 1925.
החברה הייתה בבעלות רב חובל אריה באייבסקי, ונוסדה על ידו לשם דיג עם קבוצת דיג עברית במימי הים התיכון, לחופי ארץ ישראל. בבעלות החברה הייתה ספינת דיג אחת, שנרשמה בנמל יפו כנמל בית. הספינה נקראה חלוץ על שם האונייה "החלוץ", האונייה העברית הראשונה, שבתורה נקראה כך על שם תנועת החלוץ ועל שם יוסף טרומפלדור.
בעיות ארגוניות וקשיי מימון אילצו את באייבסקי לפזר את קבוצת הדיג ולמכור את הספינה.
ג'וזף סילבסטר
ליימן שליסל
ליימן שליסל בע"מ היא חברה משפחתית פרטית ישראלית העוסקת בייצור, ייבוא והפצה של מותגים בינלאומיים, בעיקר מוצרי מזון.
החברה פועלת כיבואן וכמפיץ בלעדי בישראל של מספר חברות בינלאומיות, בהן: פרפטי ואן מלה (מנטוס), לואקר, שטורק (טופיפי ומרסי), ג'נרל מילס (nature valley) ועוד רבות אחרות. משרדי החברה שוכנים ביבנה.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1919 בעיר ברלין שבגרמניה על ידי הירש ליימן. החברה צמחה מסוכנות ממתקים שהקים.