לצד תמיכתו בשלום ובשמאל, מסיאס הוא תומך מובהק של ישראל ושל צה"ל ובשנת 2006 אף קיבל משר הביטחון שאול מופז ומשמעון פרס עיטור מיוחד על תמיכתו בחיילי צה"ל.
בצד הצלחתו הבינלאומית כנושא מסר אוניברסלי של שלום ואחווה בין העמים, מסיאס מוכר בצרפת בעיקר כקולם ונציג תרבותם של ה"פייה-נואר" (pied-noir) – יוצאי הקולוניות הצרפתיות בצפון אפריקה. למרות שיצירתו של מסיאס רווייה באהבה ובגעגועים למולדתו אלג'יריה, הוא נחשב בה אורח בלתי רצוי בשל תמיכתו הבלתי-מסויגת בישראל, ובהזדמנויות אחדות נמנעו ביקורים שלו במדינה.
בשנת 2008 הפסיד סך 20 מיליון יורו, בעקבות הנפילה הפיננסית באיסלנד. הוילה שלו בסן טרופה הייתה משועבדת לבנק האיסלנדי (Landsbanki). בשנת 2014 נקנס בסך 30 מיליון יורו, והיה עליו להעביר את הוילה לבעלות הבנק. אך הוא התנגד לשיעבוד מתוקף החוק האירופאי.
בדצמבר 2008 נפטרה רעייתו סוזי.
בשנת 2014 אמר "ישראל אינה יכולה להרשות לעצמה להפסיד במלחמה משום שהיא נאבקת על קיומה". בהמשך דבריו אלה, הוסיף הזמר: "הפלסטינים מוחזקים כבני ערובה לא רק בידי צה"ל אלא גם בידי חמאס עצמו שמשתמש בבתי ספר ובתי חולים כמקומות מסתור, חמאס משתמש בילדים כבני ערובה. זה מגעיל".
בשנת 2019 שיחק מסיאס בתפקיד עצמו בקומדיה של נטפליקס "עסק משפחתי".
פיבונצי
המרכז הרפואי שמיר
המרכז הרפואי שמיר הוא בית חולים במתחם צריפין, בשטחה המוניציפלי של באר יעקב. עד שנת 2017 נקרא מרכז רפואי אסף הרופא. בית החולים שייך למערכת הבריאות הממשלתית בישראל, והוא משרת את תושבי באר יעקב, ראשון לציון, נס ציונה, רמלה, לוד, בית דגן, מודיעין-מכבים-רעות, המועצות האזוריות גזר ושדות דן וכן כל היישובים לאורך כביש 1 מבית דגן עד מבואות בית שמש, סה"כ כ-1,680,000 נפש. במרכז הרפואי כ-3,700 עובדים והוא משתרע על שטח של כ-305 דונם.
היסטוריה.
ב-1912 הקימו העות'מאנים בית חולים במחנה הצבאי סרפנד. בתום מלחמת העולם הראשונה, עם כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים עברו בית החולים והמחנה לשליטת הבריטים. בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל שימש בית החולים את חיל האוויר המלכותי הבריטי והיו בו 100 מיטות. בעקבות רעידת האדמה בארץ ישראל בשנת 1927 הובאו לבית החולים בסרפנד הנפגעים מרמלה. בשנת 1937 הועבר בית החולים לידי הצבא הבריטי. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה תוגבר בית החולים והוכן לקליטת פצועים. אל בית החולים הובאו פצועים ארץ ישראליים שנפצעו במלחמה. בית החולים המשיך לפעול לפחות עד מרץ 1948. ב-23 במרץ 1948 גנבו יהודים שישה רובים ממשמר בית החולים. בית החולים נסגר בהוראת מפקד הכוחות הרפואיים בצבא הבריטי בארץ ישראל ונתפס על ידי יחידות הפלמ"ח במאי 1948.
ב-14 ביולי 1948 ביקש מטה השרות הרפואי מהמטכ"ל את פינוי הפלמ"ח מסרפנד, לשם הקמת בית חולים. ב-9 בספטמבר 1948 יחידה מבית החולים הארעי פתח-תקוה, אשר נסגר, הועברה לסרפנד לשם הכנת בית החולים והתאמתו לקבלת חולים. ב-24 בספטמבר 1948 לפי הוראת ד"ר חיים שיבר (שיבא), קצין רפואה ראשי, הועברו בסיס האימונים ומחנה המעבר של השירות הרפואי, לרבות בית הספר לחובשים, ממחנה תל-ליטווינסקי (תל השומר) למחנה סרפנד (צריפין). ב-20 באוקטובר 1948 מונה ד"ר ליאו זידנברג כמפקד בית החולים. ב-22 באוקטובר 1948 הודיע ד"ר שיבר על פתיחת בית החולים מס' 13, בסרפנד עם 100 מיטות. בסוף אותו חודש נוספו עוד 150 מיטות ובהן 30 עבור בנות חיל הנשים. בית החולים היה מיועד לחולים היכולים לשרת את עצמם, לרבות חולי קדחת (מלריה) לשם המשך טיפול, וכן למטופלים בשלבי החלמה במקרים אורתופדיים וכירורגיים אשר פונו מבתי חולים אחרים.
ב-13 בפברואר 1949 נפתח על יד בית החולים סרפנד בית החולים פ/2 לטיפול בחולים פסיכוטיים. ב-1 במרץ 1949 התמזג בית החולים מס' 8 (ביל"ו) עם בית החולים סרפנד. רב-סרן ד"ר משה (מכס) לינדנפלד מונה למנהל ראשי.
באוגוסט 1949 העביר הצבא את בית החולים, על 450 המיטות שבו שהיו בצריפים, לידי משרד הבריאות. ב-16 בספטמבר 1949 אימץ משרד הבריאות את בית החולים ומאז הוא פועל כבית חולים ממשלתי. בנובמבר 1949 נשלם סלילת כביש גישה לבית החולים ובתחילת 1950 נסלל כביש גישה מכיוון ראשון לציון. לצד בית החולים הוקם בית ספר לאחיות. בין השאר נשלחו לשם חולים רבים ממחנות העולים. לטענת המצדדים בקיומה של פרשת חטיפה או אימוץ כפוי של עולים מארצות המזרח, בעיקר תימן, היה לבית החולים חלק בהליך.
בין השנים 1951–1975 ניהל את בית החולים הד"ר אליעזר גלטנר.
ב-1952 נקרא בית החולים על שם אסף בן ברכיהו (המכונה אסף הרופא), כחלק ממגמה לקרוא לבתי חולים על שמות אנשי רפואה מההיסטוריה של העם היהודי.
בשנות האלפיים הוקמו ברחבת הכניסה, כמו בבתי חולים רבים אחרים בישראל, מרכז מסחרי ("קניון אסף") ובית מלון לנוחות משפחות המתאשפזים והיולדות.
בשנת 2017 הכיל המרכז הרפואי 869 מיטות כלליות, 110 מיטות אשפוז יום, 80 מיטות גריאטריות, 63 עריסות יונקים ו-21 חדרי ניתוח, מתוכם 6 חדרי ניתוח במסגרת אמבולטורית. בשנה זו אושפזו במרכז הרפואי 52,456 חולים, 162,018 איש טופלו במחלקת המיון. בשנה זו בוצעו במרכז הרפואי 21,792 ניתוחים, 1925 צנתורים ו-9,2212 לידות (נכון ל-2017).
באפריל 2017, אחרי 69 שנים בהן הוא נקרא ע"ש אסף הרופא הוכרז במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הבריאות יעקב ליצמן, כי שמו ישונה והוא יקרא על שם יצחק שמיר, ראש הממשלה לשעבר. על אף ההכרזה על שינוי השם, עדיין בחלק מהפרסומים הרשמיים של בית החולים, כמו גם במערכת המוסדות של משרד הבריאות, ואף בקרב הציבור הרחב בית החולים נקרא בשמו הקודם – "אסף הרופא".
תוכניות עתידיות.
בשנים הבאות מתכונן בית החולים להתרחב בעקבות פינוי בסיס צריפין, במסגרת פרויקט העתקת בסיסי צה"ל לנגב, במסגרת ההרחבה יתרחב שטח בית החולים בכ-140 דונם. בנוסף לכך יתווספו אליו כ־1,500 מיטות, מרכז להשתלת איברים, מערך טראומה לטיפול בחבלות ראש ויועבר אליו המכון לרפואה משפטית, כיום המכון נמצא בשכונת אבו כביר שבדרום תל אביב.
על פי התכנון העבודות יחלו ב-2021 ויסתיימו בהדרגה ב-2048.
בתי ספר אקדמיים.
המרכז הרפואי מסונף לפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב ולומדים בו דרך קבע סטודנטים לרפואה מאוניברסיטת תל אביב. במרכז הרפואי פועלים שלושה בתי ספר בתחומים פרא-רפואיים, בהם מלמדים רופאי המרכז הרפואי ובהם מסלולי לימוד ייחודיים ומסלולי הסבה לאקדמאים. בתי הספר הם:
קונסטנטין (אלג'יריה)
קונסטנטין (בערבית: قسنطينة, קסנטינה; בברברית: ⵇⵙⴻⵏⵟⵉⵏⴰ; בצרפתית: Constantine) היא עיר ומחוז בצפון-מזרח אלג'יריה. אוכלוסיית העיר מונה כ-350,000 תושבים והיא השלישית בגודלה במדינה, אחרי אלג'יר ואוראן. העיר מרוחקת 60 ק"מ מחופי הים התיכון.
העיר קרויה על שמו של הקיסר הרומאי קונסטנטינוס, אשר בנה אותה מחדש בימי שלטונו. שמה הקודם היה סירט או קירטה. העיר חרוצה בגאיות עמוקים הנחצים על ידי גשרים ואמות מים רבים.
בעיר קבור עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי, גיבור לאומי אלג'יראי.
בעת העתיקה התקיימה באזור העיר קירתא או כרטן, שהייתה מושבה פיניקית.
יהודים בקונסטנטין.
בקונסטנטין שנקראה בעבר בוריון או סירט, היה בית כנסת מפואר שעל פי המסורת נוסד בזמן שלמה המלך ויש אומרים שהיה מעין מקדש. על פי מסורת זו, ספקו יהודי בוריון ברווזים לשלמה המלך.
בקונסטנטין הייתה קהילה יהודית מהחשובות באלג'יריה, זכתה לכינוי "ירושלים הקטנה". בראש הקהילה היו רבנים חשובים דוגמת סידי פרג' חלימי. בעיר זו גם נולדו הפיזיקאי היהודי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1997, קלוד כהן-טנוג'י, ואנריקו מסיאס, אמן וזמר הבולט בסגנונו המיוחד. שני אישים אלה חיים בצרפת, ובה פתחו את מרבית דרכם המקצועית. גם אלפרד נקש, אלוף השחייה ששרד באושוויץ, נולד וגדל בעיר הזו.
ב-3 באוגוסט 1934 נרצחו 25 מיהודי קונסטנטין על ידי שכניהם המוסלמים. כל יהודי העיר עזבוה בשנות השישים כאשר הצרפתים עזבו את אלג'ריה, ורובם היגרו לצרפת.
טופולוגיה מושרית
בטופולוגיה, טופולוגיה מושרית (נקראת גם הטפולוגיה היחסית, או טופולוגיית התת-מרחב) היא טופולוגיה על תת-קבוצה של מרחב טופולוגי המתקבלת מהטופולוגיה של מרחב האם. הטופולוגיה המושרית היא הטופולוגיה החלשה ביותר האפשרית כך שהעתקת ההכלה היא רציפה.
יהי X מרחב טופולוגי עם טופולוגיה (אוסף קבוצות פתוחות) O. יהי formula_1 תת-קבוצה של X. נסמן את הטופולוגיה של Y ב- formula_2 (זהו אוסף כל הקבוצות הפתוחות בטופולוגיה המושרית).
או בניסוח מילולי:
אפשר לראות שזוהי באמת טופולוגיה על הקבוצה Y, שהתכונות שלה מושרות מהטופולוגיה על X.
מראש, Y יכולה להיות כל תת-קבוצה של X, ולא צריכה להיות דווקא קבוצה פתוחה או סגורה. יתר על כן, קיים אוסף רחב של תכונות של מרחבים טופולוגיים שהם תורשתיים כלומר המרחב X מוריש אותם לכל תת-מרחב שלו. מצד שני, קיימות תכונות רבות שהן לא תורשתיות ותכונות אחרות שהן חצי-תורשתיות (כלומר עוברות רק לתתי מרחב פתוחים או סגורים).
דוגמאות.
הטופולוגיה הרגילה על שדה המספרים הרציונליים היא הטופולוגיה המושרית עליהם מהישר הממשי. מהסיבה הזו שדה המספרים הרציונליים "יורש" את המטריקה של הישר הממשי והופכים למרחב מטרי. מצד שני אף על פי שהישר הממשי הוא קשיר, מרחב הרציונליים אינו קשיר- כיוון שמתקיים: formula_8.