שלוחות נותן שירותים מוניציפליים לשלפים, שכונה שהוקמה בשטח הקיבוץ ובשטחו של הקיבוץ השכן רשפים.
היסטוריה.
הקיבוץ נוסד בתאריך 10 ביוני 1948, במהלך מלחמת העצמאות, והוא הקיבוץ הראשון שהוקם לאחר קום המדינה.
ראשיתה של שלוחות באביב 1941, כאשר התכנסו כחמישים בוגרי עליית הנוער הדתי בקריית שמואל והקימו גרעין התיישבות. הבחירה בשם זה סימלה את רצונם להיות שלוחה של תנועת הקיבוץ הדתי. חברי הקבוצה התחנכו בקבוצת רודגס ששהתה בכפר אברהם, בשדה יעקב ובמוסדות שונים של עליית הנוער. בשנת 1943 עברה הקבוצה למחנה רודגס בכפר אברהם שהתפנה, ושנה לאחר מכן לרמת השומרון שבפרדס חנה שהתפנתה עם עלייתה של בארות יצחק לנגב. בעת שיצאו כתגבורת לסכל את המצור על גבעת חיים, נהרגו שניים מחברי שלוחות, ו, ושמונה נפצעו.
משנת 1945 נחשבה שלוחות כגוף מתאים להתיישבות חדשה. חבריה קיבלו הצעות שונות אך רק בקיץ 1948 הועלתה ההצעה לעלות לאדמת אשרפייה שליד בית שאן, ובכך לעבות את גוש ההתיישבות של הקיבוץ הדתי בעמק בית שאן. בתחילה הוקם היישוב במחנה משותף עם קיבוץ רשפים החילוני הסמוך, וביוני 1949 נחלקו לשני יישובים סמוכים, המופרדים על ידי שטח חקלאי, עם המעבר של חברי רשפים לנקודת הקבע שלהם.
כלכלה.
הקיבוץ מעסיק חברי קיבוץ, בני נוער מהמשק, תושבים שאינם חברים, תושבי בית שאן והסביבה ומתנדבים זמניים. כלכלת קיבוץ שלוחות נשענת על כמה מפעלים חקלאיים, טכנולוגיים ותיירותיים:
רשפים
רְשָׁפִים הוא קיבוץ מזרם הקיבוץ הארצי, נמצא בעמק המעיינות, כארבעה ק"מ דרומית לעיר בית שאן.
רשפים נותן שירותים מוניציפליים לשלפים, שכונה שהוקמה בשטח הקיבוץ ובשטחו של הקיבוץ השכן שלוחות.
השם.
השם "רשפים" נקבע בשנת 1944, עת שהאגודה נרשמה על ידי רשם האגודות של השלטונות המנדטוריים. אין קשר ל"אשרפיה" בעמק בית שאן, המקום בו הקיבוץ עלה על הקרקע ארבע שנים מאוחר יותר.
היסטוריה.
הקיבוץ נוסד ביולי 1944 בקריית חיים. חברי הגרעין המייסד של הקיבוץ היו יוצאי רומניה, בולגריה וילידי ארץ ישראל. במשך מספר שנים לפני הקמת היישוב ליד בית שאן שהו חברי הקיבוץ בהכשרה בקריית חיים. החברים הראשוניים עלו על קרקע אלאשרפיה ליד בית שאן ב-10 ביוני 1948, במהלך מלחמת העצמאות, וחיו במחנה משותף עם חברי קיבוץ שלוחות.
ביוני 1949 עברו חברי רשפים למקום הקבע סמוך למחנה הישן. נוספו לקבוצה חברים חדשים ניצולי שואה מפולין ומזרח אירופה וכן בשנות החמישים חברות נוער ובודדים מעיראק, טורקיה, סוריה, תימן ומרוקו. וגרעין של השומר הצעיר מארגנטינה.
הקיבוץ שייך לתנועת השומר הצעיר - הקיבוץ הארצי. מקימי הקיבוץ קיבלו עזרה מהקיבוצים השכנים מסילות, ניר דוד (תל עמל), ובית אלפא.
כלכלת היישוב נכון ל-2022, מתבססת על גידול דגי ברכות, יצור חלב פרות, שותפות בלול ליצור ביצים, על חקלאות (גידולי שדה, מטעים), שותפות בחברה לייצור קנביס רפאוי, אנרגיה סולרית והשכרת שטחים למפעל טרפלקס ולחברה לאנרגיה שאובה. רוב החברים מתפרנסים מעבודה מחוץ לקיבוץ.
רשפים הוא קיבוץ המוגדר על פי רשם האגודות כקיבוץ מתחדש. רוב ענפי השירות מופרטים אך עם זאת מתקיימת ערבות הדדית. בשנים האחרונות, ישנן מספר יוזמות קהילתיות, כגון: "ברלה" - מרחב לילדים עד גיל תשע הכולל ספרייה ומשחקייה להנאת התושבים והחברים. "חנות קטנה ומתנה" - חנות יד שנייה המנוהלת בהתנדבות על ידי שלוש חברות קיבוץ. גינה קהילתית - לטובת כלל החברים.
הקיבוץ הדתי
תנועת הקיבוץ הדתי היא תנועה המאגדת 16 קיבוצים ו־8 מושבים שיתופיים של הציונות הדתית. ב-24 היישובים של התנועה מתגוררים למעלה מ-15,000 נפשות. 7 מתוך 16 קיבוצי התנועה נחשבים לקיבוצים שיתופיים, בעוד 9 קיבוצים עברו תהליכי הפרטה שונים.
היסטוריה.
שורשי התנועה ב"ברית חלוצים דתיים" שנוסדה על ידי צעירי מזרחי של תורה ועבודה הפועל המזרחי. חברי הקבוצה היו חלוצים דתיים שעלו לארץ ישראל מארצות אירופה, בעיקר מגרמניה. הם הקימו בארץ ישראל מושבים, קבוצות עבודה, קבוצות הכשרה וכן קבוצות.
בשנת 1935, במהלך הוועידה השביעית של הפועל המזרחי, התאגדו הקבוצות לארגון גג אחד בשם "חבר הקבוצות של הפועל המזרחי" (שם דומה להתאגדות החילונית של הקבוצות - חבר הקבוצות). בשנת 1938 החליטו לשנות את השם לשם המקובל עד היום "הקיבוץ הדתי, איגוד הקבוצות של הפועל המזרחי" ובקיצור - "הקיבוץ הדתי". בסוף שנות ה-30, חברי הקיבוץ הדתי עברו הכשרה חקלאית בקיבוצים חילוניים, בהם קיבוץ בית אלפא.
ב-1 במרץ 1940 מנה הקיבוץ הדתי 795 חברים, 489 גברים ו-306 נשים, שהיו חברים בשבע קבוצות.
בתחילת מלחמת העצמאות היו לקיבוץ הדתי 16 נקודות התיישבות. עם פרוץ המלחמה נמצאו כל הקבוצות בקו החזית הקדמי: חברי טירת צבי הדפו התקפה כבדה של צבא ההצלה (כעשור לאחר שספגו התקפה זהה בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט); גוש עציון עמד במצור ממושך והדף את האויב במבואותיה הדרומיים של ירושלים, עד שנפל. כך נפלו הקיבוצים כפר עציון, משואות יצחק ועין צורים. כפר דרום ננטשה אחרי עמידה במצור ובקרב במשך חודשיים. חברי קיבוץ בארות יצחק בדרום הדפו את הצבא המצרי מתוך חצר המשק, אך היישוב עצמו נהרס. 125 מחברי הקיבוץ הדתי, בהם שני ילדים, נהרגו במלחמה. אחרים נשבו בשבי הירדני.
לאחר המלחמה, השתקמה תנועת הקיבוץ הדתי בעליה של גרעינים וותיקים, על יסוד הקיבוצים שחרבו, ובהקמה של קיבוצים חדשים.
בשנות ה-50 הפכו שלושה קיבוצים של התנועה: משואות יצחק, ניר עציון ובני דרום למושבים שיתופיים ועל כן יצאו מתנועת הקיבוץ הדתי.
בשנות ה-70 וה-80 ניהלו הקיבוצים הדתיים מדיניות כלכלית שמרנית ועל כן לא סבלו ממשבר הקיבוצים.
עד תחילת המאה ה־21 היו בתנועה רק קיבוצים. בתש"ע הצטרפו לתנועה שלושת המושבים השיתופיים הדתיים, שבעבר פרשו מהתנועה מכיוון שחדלו מלהיות קיבוצים ובהמשך הצטרפו ארבעה מושבים שיתופיים נוספים. מגמת ההפרטה של שנות ה-90 הגיעה אל הקיבוצים היותר קטנים של התנועה: בהם מעלה גלבוע ובית רימון, אך עורר את חלק מהקיבוצים היותר דומיננטיים בתנועה: קבוצת יבנה, שדה אליהו, לביא, עלומים ומגדל עוז להימנות על מייסדי המטה השיתופי. גם כפר עציון ובארות יצחק נחשבים לקיבוצים שיתופיים, בעוד שאר 9 קיבוצי התנועה עברו תהליכי הפרטה.
מצבם הכלכלי של רוב קיבוצי הקיבוץ הדתי יציב. משקי הקיבוץ הדתי מתבססים על חקלאות, תעשייה ותיירות.
חינוך ותרבות.
בקיבוצי התנועה קיימים מספר מוסדות לימוד תורניים: ישיבת מעלה גלבוע, מדרשת עין הנציב לבנות, מרכז יעקב הרצוג ללימודי יהדות, מכינה קדם-צבאית מעורבת "יונתן" בעלומים, מכינה קדם-צבאית לבנות "צהלי" במשואות יצחק וכן מכינה קדם צבאית לבנים דתיים "רוח השדה" בבארות יצחק. קיבוץ כפר עציון מפעיל בית ספר שדה בכפר עציון. בקיבוץ בית רימון פועלת מכינה קדם צבאית לבנים - כרמי חיל, בשדה אליהו פועל בית מדרש "קדם" לבוגרי צבא, מוסד ייחודי המשלב תורה ועבודה חקלאית. במגדל עוז ממוקמת מדרשה לבנות.
חלק קטן מצעירי התנועה הולך ללמוד במוסדותיה התורניים; רוב בני התנועה אשר בוחרים שלא להתגייס ישירות הולכים לשנת י"ג התנדבותי, למכינות הקדם צבאיות או לישיבות הסדר, ואילו הבנות הולכות לשנת י"ג התנדבותית או למדרשות שונות. על פי נתונים שפרסם מנהל אגף הביטחון בקיבוץ הדתי 93% מהבנים משרתים ביחידות קרביות וכל הבנות משרתות בצה"ל או בשירות לאומי. ניכרת מגמת התחזקות רוחנית ודתית בקרב הדור השלישי והרביעי, אשר באה לידי ביטוי בגידול מתמשך של אחוזי הפונים למסגרות תורניות בסיום התיכון, ובאחוז הבנות הפונות לשירות לאומי.
התנועה מוציאה ירחון בשם "עמודים".
מינהל וזהות פוליטית.
בראש התנועה עומדת לראשונה אישה בתפקיד המזכ"ל — כיום זו היא שרה עברון מקיבוץ סעד שנבחרה לתפקיד בקיץ 2021. היא החליפה בתפקיד את אמיתי פורת (בנו של חנן פורת), חבר כפר עציון, שהחליף ב־2016 את נחמיה רפל מקבוצת יבנה. מזכירות הקיבוץ הדתי יושבת החל מאוקטובר 2013 בנחלים. קודם לכן ישבה במשך כ-50 שנה בתל אביב.
מבחינה פוליטית התנועה הייתה מזוהה בעבר עם המפד"ל וכיום עם הבית היהודי ויש לה נציג במוסדותיה המפלגתיים. רוב חברי הקיבוץ הדתי מזוהים עם הצד הימני של הקשת הפוליטית, אך קיים מיעוט משמעותי בתוכם אשר מזוהה עם השמאל והמרכז הפוליטיים, בעבר בפרט עם תנועת מימד.
רשימת הקיבוצים הדתיים.
יישובי הקיבוץ הדתי היום.
קיבוצי המרכז
קיבוצי הגליל התחתון
קיבוצי הכרמל
קיבוצי הר הגלבוע
קיבוצי הנגב המערבי
קיבוצי שפיר
קיבוצי עמק בית שאן
קיבוצי גוש עציון
מושבי דרום הר חברון
מושבי הגולן
כיכר המלך אלברט
כיכר המלך אלברט היא מהכיכרות הקטנות ביותר בתל אביב. היא נמצאת באזור הוותיק שבלב תל אביב, צפונית לשדרות רוטשילד, בהצטלבות הרחובות נחמני, מונטיפיורי, מלצ'ט ובצלאל יפה. במרכז הכיכר הקטנה ממוקמים רק שני עצי פיקוס גדולים וספסל.
היסטוריה.
הכיכר קרויה על שם אלברט הראשון, מלך בלגיה משנת 1909 עד ליום מותו. בזמן מלכותו דרש המלך מגרמניה לכבד את הנייטרליות של בלגיה ערב מלחמת העולם הראשונה, וכאשר נדרש לאפשר לצבא גרמניה לעבור בתחומי ארצו – התייצב בראש צבאו ושהה עם הצבא לכל אורך המלחמה.
המלך אלברט ביקר בארץ ישראל ב-1933 וטייל עם ראש עיריית תל אביב מאיר דיזנגוף, שהבטיח לו לקרוא כיכר על שמו בעיר. המלך אלברט נהרג כשנה לאחר מכן בתאונת טיפוס הרים בהרי הארדנים שבדרום-מזרח בלגיה.