עיצובו המודרני של דגל יוריקה גדול ושונה מהעיצוב המקורי של 1854. יזמה לתקנונו של הדגל תרמה להוספת גבולות כחולים דקים לכוכבים. יחס אורכו של הדגל מול גובהו הוא בדרך כלל יחס של 20:13. אף על פי שהדגל אמור לייצג את מערכת הכוכבים של הצלב הדרומי, מערכת הממוקמת בשמי חצי הכדור הדרומי, הכוכבים על הדגל מסוגרים בצורה אחרת מאלו אשר הם אמורים לייצג. הכוכב האמצעי, (אפסילון קורסיס) במערכת אינו במרכז, וקרוב לקצה ה"יהלום" בעוד שבדגל יוריקה, הוא מופיע במרכז.
אוטו אריך דויטש
אוטו אריך דויטש (בגרמנית: Otto Erich Deutsch, 5 בספטמבר 1883 – 23 בנובמבר 1967) היה מוזיקולוג אוסטרי ממוצא יהודי. פרסומו העיקרי בא לו מן הקטלוג - הראשון המקיף - שיצר ליצירות פרנץ שוברט, הקטלוג יצא לאור בשנת 1951 באנגלית ובמהדורה חדשה בגרמנית ב-1978. מן הרשימה הזו לקוחים מספרי D המשמשים לזיהוי יצירות שוברט.
בהמשך למחקריו בתולדות האמנות ובספרות בווינה ובגראץ, עבד דויטש כמרצה במחלקה לתולדות האמנות באוניברסיטת וינה וכספרן בארכיון המוזיקלי של אנתוני ואן הובוקן.
על אף שהמיר את דתו לנצרות, בשל מוצאו היהודי נמלט מגרמניה הנאצית לאחר האנשלוס וחי בקיימברידג' שבאנגליה בשנים 1939 עד 1951, אז שב לווינה.
דויטש גם כתב מאמרים רבים על שוברט ועל מוצרט וכן כינס וערך את "ביוגרפיות דוקומנטריות", קבצים של מסמכים תקופתיים הנוגעים לנושא) על שוברט, מוצרט והנדל.
דויטש היה ידיד קרוב של היינריך שנקר. אחייניתו סופי דויטש הייתה תלמידתו עד למותה. הוא נטמן בקבר כבוד בבית הקברות המרכזי בווינה (חלקה 40, מס' 12).
עימאד עקל (ג'באליה)
עמאד חסן אבראהים עקל (בערבית: عماد حسن إبراهيم عقل, 10 ביולי 1971 - 24 בנובמבר 1993) היה המפקד הארצי של גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס. התחמקויותיו הרבות מכוחות הביטחון הישראליים הקנו לו את הכינוי "האיש בעל תשע הנשמות". עד להריגתו בנובמבר 1993 היה מעורב בהרג 11 חיילי צה"ל, וברצח אזרח ישראלי וארבעה תושבים פלסטיניים.
חייו.
עקל נולד במחנה הפליטים ג'באליה שברצועת עזה. מוצא משפחתו בעיירה יבנא. עימאד השלים את לימודיו בשנת 1988 במחנה וביקש ללמוד רוקחות במכון אל אמל בעזה, אולם בספטמבר 1988 נאסר בשל חברותו בחמאס והשתתפותו באינתיפאדה וריצה 18 חודשי מאסר בישראל עד למרץ 1990. לאחר שיחרורו ביקש ללמוד בעמאן את חוקי השריעה, אולם ישראל מנעה ממנו לצאת לירדן.
בתחילת 1991 החל עקל לפעול במסגרת ההתארגנות הראשונה של גדודי עז א-דין אל-קסאם, שעיקר פעולתה הייתה רציחתם של משתפי פעולה עם ישראל ואיסוף נשקם לשימוש בפעולות עתידיות. במאי 1992, תחת לחץ השב"כ, נאלץ עקל, יחד עם פעילי חמאס נוספים כגון בשיר חמאד, מפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם ברצועת עזה, ומוחמד דוחא, להעתיק את פעילותו לגדה המערבית. בגדה הקים עקל מספר חוליות צבאיות שהיוו את התשתית הצבאית העתידית של החמאס באזור. בסוף אותה שנה הפך עימאד עקל למפקד הארצי של חוליות עז א-דין אל-קאסם. עימאד עקל היה הרוח החיה בפעילות הצבאית של החמאס בחברון. הפיגוע הראשון שתכנן עקל היה ירי מן המארב כלפי כלי רכב ישראלי בכביש חברון-באר שבע ליד ההתנחלות בית חג"י, מדרום לחברון ב-22 באוקטובר 1992. בפיגוע ירתה החוליה כלפי מכונית רנו 5 צבאית שהתדרדרה לתעלה ושני יושביה נפצעו. באותו הזמן חוליה אחרת שאימן עקל תכננה לבצע פיגוע במערת המכפלה. ב-25 באוקטובר ירתה חוליה בפיקודו של עקל על עמדת שמירה ישראלית במערת המכפלה בחברון. מהירי נהרג אחד החיילים ואילו חברו נפצע באורח קל עד בינוני. בנובמבר 1992, לאחר שביסס מספר חוליות, ולאחר שפעילים רבים בגדודי אל-קסאם נעצרו בגדה, שב עקל לרצועת עזה. ב-7 בדצמבר 1992 השתתף עקל בפיגוע בסג'עיה, שהקנה לו את עיקר תהילתו. בפיגוע התקיפה חוליה בירי ג'יפ סיור של צה"ל, שנע על כביש עוקף עזה והרגה את שלושת חיילי המילואים שנסעו ברכב. ב-12 בדצמבר השתתף עקל בפיגוע ירי נוסף כלפי ג'יפ סיור של צה"ל בעיר חברון בו נהרג חייל אחד ונפצעו שניים. ב-19 בדצמבר ירתה החוליה לעבר מחסום צבאי ליד הכפר בני נעים ופצעה באורח קל חייל אחד.
ב-24 בנובמבר 1993, אחרי מרדף בן כשנתיים, נהרג עקל, בכיר המבוקשים של עז א-דין אל-קאסם באותה העת, בפעילות יזומה של צוות מסתערבי יחידת שמשון, בפיקוד , במבצע סיכול ממוקד בשכונת סג'עיה בעזה. למחרת הריגתו פרצו ברצועת עזה התפרעויות קשות, שהזכירו את ימי ראשית האינתיפאדה. עשרות פלסטינים יידו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר סיורי צה"ל, מאחזים ובסיסים של כוחות הביטחון. במהומות נפצעו 33 תושבי הרצועה. החמאס והפת"ח הכריזו על שלושה ימי שביתה כללית לאות אבל.
רשימת דויטש ליצירות שוברט, מס' 505 עד 998
הספרייה היהודית המקוונת
הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית: Jewish Virtual Library) היא אנציקלופדיה מקוונת בשפה האנגלית, המתפרסמת על ידי התאגיד לשיתוף אמריקאי-ישראלי (AICE) ונוסדה ב-1993 ומהווה אנציקלופדיה יהודית המכסה את ישראל, העם היהודי והתרבות היהודית. היא זכתה להכרה ופרסים מטעם אנציקלופדיה בריטניקה, העיתון יו.אס.איי טודיי והסוכנות היהודית.
הספרייה היהודית המקוונת מכילה למעלה מ-13,000 ערכים וכ-6,000 תמונות ומפות.
הספרייה היהודית המקוונת מכילה 13 שערים:
כל אחד מהשערים הללו מכיל תת-קטגוריות. השער של "דת", לדוגמה, מכיל את הטקטס המלא של התנ"ך ומובאות אחרות מארון הספרים היהודי, ערכים על החגים היהודים, כמו גם ערכים הנוגעים ליחסים שבין יהודים, נוצרים ומוסלמים. ניתן גם למצוא בספרייה כרוניקה של מצבת אוכלוסיות היהודים בכל מדינה שבה יש מספר יהודים משמעותי, כמו גם ערכים הנוגעים ליחסים שבין ישראל ורבות ממדינות בעולם.
התאגיד לשיתוף אמריקאי-ישראלי (AICE), היושב בארצות הברית, הוא ארגון ללא מטרות רווח (הפטור ממס עקב סטטוס חוקי זה), ארגון א-פוליטי שמגדיר את מטרתו כ"חיזוק יחסי ארצות הברית–ישראל, על ידי הדגשת העקרונות של הברית".
הכרה אקדמית.
מלבד ההכרה לה זכו מאיגוד הספריות האמריקאי כמו גם הערוץ הציבורי באמריקה (PBS), הספרייה היהודית המקוונת, נמצאת בשימוש אקדמי וברשימת ההפניות והביבליוגרפיות של אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת וושינגטון, קינגס קולג' לונדון, המרכז ללימודי שואה, רצח עם ושלום באוניברסיטת נבדה ועוד.
דגל הליגה האוסטרלית נגד הגליה
עימאד עקל (נוסייראת)
עימאד עקל (בערבית: عماد عقل, תעתיק מדויק: עמאד עקל), הוא פעיל בכיר בזרוע הצבאית של חמאס, ומשתמש בתפקידו כאיש חבלה בכיר, המסייע רבות באימון והכנת אמל"ח לאנשי ועדות ההתנגדות העממיות.
ב-9 באוקטובר 2002 חוליה בראשותו של עימאד עקל חיסלה את ראג'ח אבו אל-יחיא, מפקד משטרת ההפגנות בעזה. אל-יחיא, בן 47, נסע במכוניתו עם שומרי ראשו בעיר עזה כאשר באחד הצמתים הומי האדם פתחה לפתע קבוצה של רעולי פנים בירי לעבר המכונית. אל-יחיא נהרג מיד, ושומרי ראשו נפצעו. גופתו של אל-יחיא נלקחה לבית החולים "שיפא" בעזה. חולית החמאס לבשה מדים של הביטחון הלאומי הפלסטיני ושל המודיעין הצבאי. לאחר החיסול דרשה המשטרה הפלסטינית להסגיר לידיה את אנשי החוליה שביצעו את הרצח ובראשם עימאד עקל.
על ההתנקשות נטלו אחריות בני חמולת עקל, שאחד מבניה הוא אחד מששת ההרוגים שנורו על ידי שוטרים פלסטינים סמוך לאוניברסיטה האיסלאמית. האירוע התרחש במהלך פיזור הפגנת תמיכה באוסאמה בן לאדן בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. בני משפחת עקל טענו כי הרשות הפלסטינית לא הגיבה לרצח המפגינים, ולא טיפלה כלל בנושא.
ב-20 באוקטובר 2003 נעשה ניסיון לחסל את עימאד עקל, מסוקי צה"ל שיגרו טילים אל טנדר פז'ו במרכז עזה. ברכב נסעו שני בכירים בזרוע הצבאית של החמאס, וכן נהג הרכב, שנהרגו מהירי. בתקיפה נפצעו 11 בני אדם, בהם חמש נשים ושני ילדים. מקורות פלסטיניים מסרו כי המכונית שהותקפה שייכת לפעיל החמאס עימאד עקל, אולם הוא לא נהרג. אל הרכב שנפגע חשו עשרות פלסטינים, ובהם צוותי רפואה. אז ירו המסוקים שני טילים נוספים, מהם נהרגו 5 אזרחים, בהם רופא, וכ-50 בני אדם נפצעו.
עימאד עקל מעורב בניסיון הפיגוע במעבר קרני ב-26 באפריל 2006. הפיגוע בוצע על ידי חוליית מחבלים המשתייכים לפלג ועדות ההתנגדות העממית מעזה בראשות מומתאז דוע'מוש.
ב-2 בינואר 2009, במסגרת מבצע עופרת יצוקה, הפציץ חיל האוויר הישראלי את ביתו שבמחנה הפליטים נוסייראת. בתקיפה נהרגו שלושה מחבלים, אך עקל, שלא שהה בביתו בעת התקיפה, לא נפגע.
אנתוני ואן הובוקן
אנתוני ואן הובוקן (בהולנדית: Anthony van Hoboken; 23 במרץ 1887 - 1 בנובמבר 1983) היה מוזיקולוג הולנדי. נולד ברוטרדם שבהולנד ומת בציריך, שווייץ.
חיבוריו.
הובוקן נודע בעיקר בחיבורו "Thematisch-bibliographisches Werkverzeichnis", רשימה נושאית-ביוגרפית של יצירות יוזף היידן, שיצא לאור ב-1957, ובקטלוג הובוקן ליצירות יוזף היידן. במקרים רבים מתייחסים אל יצירות היידן על פי "מספר הובוקן" (המקוצר על פי רוב ל-"Hob" או "H" בלבד), הלקוח מקטלוג זה.