ב-2005 מונה פטיסוב על ידי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA) להקים את וועדת הספורטאים שלה ולהיות יושב הראש הראשון שלה. הוא מילא את תפקיד היו"ר עד 2014.
לאחר עזיבתו את תפקידו בממשלת רוסיה נבחר פטיסוב למועצת הפדרציה, הבית העליון של הפרלמנט הרוסי. ימים בודדים לאחר היבחרו מונה ליושב ראש וועדת הספורט ותרבות הגוף של המועצה.
באותה שנה מונה ליושב ראש חבר המנהלים של ליגת ה-KHL, שהחליפה את ליגת העל הרוסית כליגה העליונה של רוסיה בשיתוף קבוצות ממדינות שכנות.
ב-1 במאי 2009 מונה פטיסוב לנשיא קבוצת נעוריו, צסק"א מוסקבה. בעקבות מכת פציעות בקבוצה וסגל חסר, חתם פטיסוב רשמית גם על חוזה שחקן, ושיחק בשורות הקבוצה משחק ליגה אחד בגיל 51. צסק"א נוצחה במשחק 3:2 על ידי סק"א סנקט פטרבורג.
פטיסוב זכה במספר עיטורים הן בברית המועצות והן ברוסיה, הגבוה בהם היה עיטור לנין ב-1988.
בינואר 2012, מיד אחרי משחק ה"אול-סטאר" של ליגת ה-KHL, הודיע פטיסוב במפתיע על התפטרותו מתפקידיו בצסק"א מוסקבה ובחבר המנהלים של הליגה, ועל עזיבתו של עולם ההוקי קרח בכללותו. הוא נימק את צעדו במצב הקשה אליו נקלעה צסק"א, שהפכה לקבוצת תחתית בליגה, ובהתנהלות הלקויה של חברי הנהלתה המונעת ממנו לבצע את תפקידו.
בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סוצ'י (2014) היה פטיסוב אחד מנושאי הדגל האולימפי.
"פטיסוב ארנה" בולדיווסטוק, אולמה הביתי של קבוצת אדמירל ולדיווסטוק מליגת ה-KHL, נקרא על שמו.
חייו האישיים.
שני המאורעות הבולטים בחייו האישיים היו תאונות דרכים בהן היה מעורב. פטיסוב יצא משתי התאונות יחסית ללא פגע גופני, אך התאונות הסתיימו שתיהן בתוצאות טרגיות לאנשים קרובים אליו.
ב-1985, עוד כשחקן צסק"א מוסקבה, היה פטיסוב מעורב בתאונת דרכים קשה במכונית בה נהג. בתאונה נהרג אחיו הצעיר אנטולי, שישב לצידו במכונית. אנטולי היה בן 18 ושחקן מצטיין בצסק"א מוסקבה בזכות עצמו.
ב-1997, שישה ימים אחרי שזכה עם דטרויט רד וינגס בגביע סטנלי הראשון שלו, חזר פטיסוב ממסיבת הזכייה של הקבוצה בלימוזינה שכורה. נהג הלימוזינה איבד שליטה על הרכב והתנגש בעץ. פטיסוב יצא מהתאונה עם פגיעות קלות בלבד ויכל לחזור לשחק בעונה שלאחר מכן, אולם שניים מנוסעי הרכב - חברו של פטיסוב להגנת הרד וינגס וידידו הטוב, ולדימיר קונסטנטינוב, ומעסה הקבוצה - ספגו פציעות ראש קשות ונותרו נכים.
קישורים חיצוניים.
• שבר את הקרח: סלאבה פטיסוב והאומץ לניצחון, באתר מידה
נורמן רוס
נורמן דמיל רוס (באנגלית: Norman DeMille Ross; 2 במאי 1896 - 19 ביוני 1953) היה שחיין ושחקן כדורמים אמריקאי. אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב ושיאן עולם.
ביוגרפיה.
רוס נולד בפורטלנד, אורגון. הוא התאמן תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך יחד עם ג'וני וייסמילר, רוברט סקלטון, סיביל באואר, אתל לאקי ואלופים אולימפיים נוספים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא זכה באיתור מגנרל ג'ון פרשינג. הוא למד ושחה באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן סיים תואר במשפטים מאוניברסיטת נורת'ווסטרן. במהלך תחרות בהונולולו, האוואי הוא הכיר נסיכה מקומית, שאיתה התחתן.
שיאן עולם.
בתחרות שחייה שנערכה בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-24 בנובמבר 1916 קבע רוס במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:21.6 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-5 שנים של צ'ארלס דניאלס מארצות הברית (2:25.4 דקות).
במשחקי בנות הברית שנערכו בפריז ביוני 1919 זכה רוס ב-5 מדליות זהב.
בתחרות שחייה שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-9 באוקטובר אותה שנה קבע רוס במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 5:14.6 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-7 שנים של ג'ק האטפילד מבריטניה (5:21.6 דקות).
בתחרות שחייה שנערכה בסידני, אוסטרליה ב-10 בינואר 1920 קבע רוס במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 11:24.2 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 14 שנים של הנרי טיילור מבריטניה (11:25.4 דקות).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה רוס ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:26.8 דקות, לפני חברו לנבחרת לודי לנג'ר (5:29.0 דקות) וג'ורג' ורנו מקנדה (5:29.6 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 22:23.2 דקות, לפני ורנו (22:36.4 דקות) ופרנק בוריפר מאוסטרליה (23:04.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 10:04.4 דקות, לפני אוסטרליה (10:25.4 דקות) ובריטניה (10:37.2 דקות). בנוסף, במשחה ל-100 מטר חופשי הוא סיים רביעי בתוצאה של 1:03.8 דקות, אך לבסוף נפסל. כמו כן, הוא סיים עם נבחרת ארצות הברית במקום שישי בכדורמים.
לאחר שפרש משחייה תחרותית פתח רוס בקריירה מוזיקלית כדי ג'יי קלאסי הראשון ונודע כ"דוד נורמי". במלחמת העולם השנייה שימש רוס כעוזרו של גנרל ג'יימס דוליטל.
בשנת 1953 נפטר רוס באוונסטון, אילינוי.
Born This Way (שיר)
Born This Way (בעברית: נולד\ה בדרך זו) הוא הסינגל המוביל של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן השני שלה, Born This Way. השיר יצא לאור ב-11 בפברואר 2011 ונכתב על ידי גאגא וג'ף לורסן, שהפיקו אותו בשיתוף פעולה עם פרננדו גאריבאי ודי ג'יי שאדו. השיר פותח בזמן שגאגא הייתה בתקופת סבב ההופעות "The Monster Ball Tour". בהשראת המוזיקה שהעצימה את הנשים והקהילה ההומוסקסואלית, סיפרה גאגא כי "Born This Way" היה שיר החירות שלה. היא שרה חלק מהפזמון שלו לראשונה בטקס פרסי ה-VMA בשנת 2010 והודיעה כי השיר הוא הסינגל המוביל מאלבומה הבא.
"Born This Way" מגובה על ידי קולות סינטיסייזר מתגלגלים, בס מזמזם וכלי הקשה נוספים. מילותיו עוסקות בהעצמה עצמית של קבוצות מיעוט, כאשר הבולטת מתוכן היא קהילת הלהט"ב, כמו גם מיעוטים גזעיים. המבקרים סקרו את השיר בצורה חיובית, וכינו אותו "המנון מוכן למועדונים". בנוסף הוא קיבל השוואות רבות בינו לבין השיר Express Yourself של מדונה משנת 1989. במצעדים, השיר הגיע למקום הראשון במעל ל-25 מדינות והפך לשירה השלישי של גאגא במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בנוסף לכך שהוא גם השיר ה-1,000 שכובש אותו מאז הקמתו ב-1958. בארצות הברית ואוסטרליה הגיע לתואר פלטינה מרובעת, כפולה בגרמניה ואיטליה, ולמעמד זהב בבלגיה. סך הכול מכר מעל 10 מיליון עותקים ברחבי העולם ונכלל ברשימת הסינגלים הנמכרים בהיסטוריה.
הקליפ לשיר בוים על ידי ניק נייט, אשר היה בהשראת הסוריאליזם כמו סלבדור דאלי ופרנסיס בייקון. בקליפ, גאגא נראית בהולדת גזע חדש במהלך פרולוג. לאחר הכריאוגרפיה שלו, הווידאו מסתיים עם הפנים שלה שנראים כמשולשים חדים כמו בעטיפת הסינגל. המבקרים ציינו את מראה הקליפ כעבודתם של מדונה, מייקל ג'קסון, ביורק, ומעצב האופנה המנוח אלכסנדר מקווין, כמו כן גם על מיתולוגיה יוונית
גאגא ביצעה את השיר במקומות רבים כגון, טקס פרסי גראמי ה-53, התוכניות סאטרדיי נייט לייב, בוקר טוב אמריקה, הפסטיבלים, Jingle Bell Ball, iHeartRadio, מופע המחצית של הסופרבול LI, ועוד. לשיר יצאו גם מספר גרסאות רמיקס והוא קיבל גרסאות כיסוי מזמרים ואמנים רבים, אליס קופר, מדונה, קייטי פרי, אריאנה גרנדה, ועוד.
רקע.
Born This Way היה השיר הראשון של גאגא שיצא מאז יציאת הסינגל "Alejandro" בחודש אפריל 2010, והדיווחים על יציאת השיר עוררו סקרנות תקשורתית.
קטע מן השיר הוצג לראשונה בטקס פרסי MTV ב-2010, כשגאגא שרה שורה מתוך פזמון השיר לאחר שקיבלה בטקס פרס על הווידאו-קליפ של השיר Bad Romance. בדצמבר 2010 פרסמה גאגא בטוויטר, כ"מתנת חג המולד" למעריציה, את תאריכי הוצאת הסינגל והאלבום, השיר תוכנן לצאת בתאריך 13 בפברואר 2011 בטקס פרסי גראמי ה-53, אך כמה ימים לפני יציאת השיר פורסם כי יציאת הסינגל תוקדם ביומיים וב-11 בפברואר יצא השיר להשמעה בתחנות הרדיו בארצות הברית.
גרסאות.
ב-24 בפברואר 2011 הודיעה גאגא כי תוציא מהדורה מוגבלת של הסינגל למטרת גיוס כספים למאבק למען זכויות להט"ב. בנוסף לכך, ב-25 במרץ 2011, הוציאה גאגא גרסת קאנטרי שנקראה "The Country Road". בגרסה החדשה נוסף בית אחד והוא: "If I want to make it country, baby it's okay Cause I was born, I was born, I was born this way From London, Paris, Japan back to U.S.A. Yeah I was born on the road,I was born to be brave".
וידאו קליפ.
ב-28 בפברואר 2011, בשעה 18:00 אחר הצהריים (שעון ישראל), יצא הקליפ של השיר אל ההקרנים בהקרנת בכורה ב-יוטיוב. את הקליפ ביים ניק נייט, הכוריאוגרפיה נעשתה על ידי לורי אן גיבסון והאיפור נעשה על ידי בילי ברספילד שעבד עם ליידי גאגא בכל הקליפים לשיריה. הקליפ צולם בין ה-22 בינואר ועד ה-24 בינואר 2011. ארבעה ימים לאחר יציאתו, גרף הקליפ מעל לעשרה מיליון צפיות בערוצה ב-YouTube. בריאיון למגזין בילבורד, אמרה, כי "זה...נראה כל כך שונה מכל מה שעשיתי עד עכשיו ... זאת היא לידה של משהו חדש. חומר עמוק ביותר..." קליפ זה הוא הקליפ הראשון מאלבומה החדש של Born This Way שייצא לשווקים בישראל ב-23 במאי 2011. הקליפ גרף באתר ה-YouTube הרשמי של גאגא מעל ל-213 מיליון צפיות (נכון לחודש אוגוסט 2017).