ליגיון זרים
ועידת האו&quot;ם נגד הגזענות (2001)
ועידת האו"ם נגד הגזענות ושנאת הזר, הידועה גם כועידת דרבן הראשונה, היא ועידה שנערכה בחסות האומות המאוחדות מ-31 באוגוסט עד 8 בספטמבר 2001 בעיר דרבן שבדרום אפריקה. נשיאת הוועידה הייתה מרי רובינסון, נשיאת אירלנד לשעבר ונציבת האו"ם לזכויות אדם. אורח הכבוד היה יאסר ערפאת.
ההכנות לוועידה.
בשנת 1997 הועברה באו"ם החלטה 52/111, על הקמתה של הוועידה נגד גזענות, אפליה גזעית ושנאת הזר. לדברי רובינסון, "גזענות היא אחד האתגרים הקשים ביותר איתם מתמודד העולם, והדרך להיאבק בו היא ההבנה הכוללת כי כולנו חלק ממשפחת בני האדם". מועצת זכויות האדם של האו"ם תוכל לדבריה "לעצב את הרוח של המאה החדשה".
הוועידה יועדה להתקיים בשנת 2001, כאשר במהלך שנת 2000 נערכו ארבע ועידות אזוריות: למדינות אירופה, מדינות אמריקה, מדינות אפריקה ומדינות אסיה. הועידה האמריקאית כללה את אמריקה הצפונית והדרומית כאחד, ונערכה בסנטיאגו, בירת צ'ילה. תפקידן של הוועידות השונות היה לנסח כתבי טיוטה נגד גזענות, לדון במקור האפליה הגזעית ולגבש תוכניות פעולה למיגור התופעה. שני הנושאים שנידונו היו מתן פיצויים לאפריקה בשל הסחר בעבדים שחורים על ידי מדינות המערב, וגיבוש עמדה רשמית לגבי מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים.
הועידה האזורית באסיה.
ועידת אסיה נערכה בטהראן בשיתוף ארגון המדינות המוסלמיות, וישראל לא הורשתה להשתתף בה. בוועידה הגיש ארגון המדינות המוסלמיות "כתב אישום" חריף נגד ישראל, אשר כלל שבעה סעיפים:
הוועידה המרכזית בדרבן.
ארגונים לא ממשלתיים (בתוכם ארגונים ישראליים כגון "עדאלה" ומרכז מינרווה לזכויות אדם של האוניברסיטה העברית) שנקראו לשמש כמשקיפים מטעם האו"ם השתלטו על סדר היום והובילו קו אנטי-ישראלי קיצוני. הוועידה קיבלה אווירה של "פסטיבל שנאה" שהורגשה בעיקר בכינוס הארגונים הלא ממשלתיים. במקביל, אורגן פורום ארגונים לא ממשלתיים תומכי ישראל, ונציגי ארצות הברית וישראל איימו להחרים את הוועידה על רקע האינתיפאדה השנייה, וארצות הברית עמדה באיומה והחזירה את נציגיה הביתה.
בראש המשלחת הישראלית לוועידה עמד סגן שר החוץ, מיכאל מלכיאור. טענות המשלחת הישראלית בדבר "כתב האישום" היו, כי לסכסוך הישראלי-פלסטיני אופי לאומי ולא גזעי, ועל כן לא ניתן לטעון כי מדיניות ישראל בשטחים היא מדיניות גזענית. במהלך הוועידה התברר כי מדינות אפריקה, אמריקה הלטינית וכמה ממדינות מזרח אירופה מתנגדות לעמדה הערבית ולניסיונות לעשות "מחטף כלפי אופייה המקורי של הוועידה" לדברי מלכיאור. בעקבות מאמציה של המשלחת הישראלית בשיתוף עם משלחות נוספות ממדינת מערביות (עיקר המאמצים נסובו סביב שכנוע מדינות אפריקה שלא לצדד בעמדות הערביות, כדי שהדיון לא יוסט מעניין הפיצויים לצאצאי העבדים), נמנעה הוועידה מהצהרות אנטי-ישראליות והמסמכים המסכמים את מסקנותיה היו מתונים יותר.
מסקנות הוועידה.
מסקנות הוועידה נוסחו בשני מסמכים מסכמים: מסמך עקרונות ומסמך תוכנית פעולה. על אף התנגדותן הנחרצת של סוריה, איראן ומדינות אסלאם נוספות (ואף כמה מדינות מערביות נוספות כגון קנדה ואוסטרליה), בעניין המזרח התיכון נקבעה פשרה בניצוחה של דרום אפריקה. במסגרת הפשרה הביע האו"ם "דאגה מן המצוקה של העם הפלסטיני הנתון תחת כיבוש זר", אך שמה של ישראל לא הוזכר במפורש. ישראל עצמה התנגדה לפשרה הדרום אפריקאית, שהציעה רמז לזכות השיבה של הפליטים הפלסטינים. אף שאלו לא הוזכרו בשמם, נוסח ההחלטה דחק "בכל העמים" לאפשר "חזרה של פליטים לבתיהם ורכושם בכבוד ובביטחון".
בעניין עבדות השחורים, קראה הוועידה לכל המדינות שסחרו בעבדים להביע חרטה והתנצלות על כך, ולפצות את מדינות אפריקה ואסיה בעזרת סיוע כלכלי, אך עד כה אין כל השפעה להחלטות הוועידה על המאבק המשפטי של מדינות אפריקה נגד אירופה וארצות הברית לפיצוי צאצאי העבדים, בשטחן או באפריקה.
תוצאות הוועידה והשלכותיה.
שלושה ימים לאחר פיזור הוועידה התרחשו פיגועי 11 בספטמבר, ומסקנות הוועידה ירדו מסדר היום. העולם העביר את האצבע המאשימה מישראל אל האסלאם הרדיקלי.
את ועידת האו"ם השנייה נגד גזענות שנערכה בדרבן בשנת 2009, החרימו 10 ממדינות המערב, ביניהן ארצות הברית, ישראל, קנדה, אוסטרליה והולנד, עקב החשש שהוועידה השנייה צועדת בעקבות קודמתה בקריאות נגד ישראל. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד הוזמן לנאום, במהלך נאומו עזבו מרבית נציגי המדינות את האולם בהפגנתיות.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:האומות המאוחדות: ועידות]]
[[קטגוריה:יחסי האו"ם–ישראל]]
[[קטגוריה:גזענות]]
[[קטגוריה:אנטישמיות]]
[[קטגוריה:התנגדות לציונות]]
[[קטגוריה:2001]]
[[קטגוריה:דרבן]]
[[קטגוריה:ועידות פסגה שנערכו במאה ה-21]]
ליבניץ
מג'יק (מחולל יישומים)
מג'יק הוא מחולל יישומים, הראשון ללא קוד, שפותח בישראל בחברת מג'יק תעשיות תוכנה בשנות השמונים. מחולל היישומים זכה במספר רב של פרסים ב"מרוץ RAD לכלי פיתוח".
רקע.
תוכנת מג'יק חדרה לשוק הישראלי בעקבות השימוש הרב שעשה בה צה"ל בשנות ה-80 והמחצית הראשונה של שנות ה-90, והיא הייתה מחולל יישומים דומיננטי בתקופת מערכת ההפעלה DOS. התוכנה זכתה להצלחה משמעותית בעולם ונמכרה בין השאר ביפן, באירופה, באוסטרליה ובארצות רבות נוספות.
הדעיכה של מג'יק נבעה מכניסה מאוחרת לסביבת מערכת ההפעלה חלונות. בעקבות ההגירה למערכת החלונות התעכב הפיתוח של המחולל, והוא נותר מאחור, ומחוללים שונים נגסו בשווקים שלו. כדי לשרוד נכנסה החברה גם לשוק פיתוח האפליקציות בעזרת המערכת שבנתה.
גרסת מג'יק יציבה ראשונה בסביבת חלונות שוחררה בשלב שבו למתחריו (כגון PowerBuilder) היו גרסאות מבוססות תכנות מונחה עצמים. ישנן עדיין מערכות מידע רבות שממשיכות לתפקד בסביבת מג'יק.
באמצעות הטכנולוגיות של החברה נכתבו אפליקציות רבות בתחומים רבים ובמספר רב של שפות.
מאפיינים.
יחודו הגדול וסוד הצלחתו של מג'יק בסביבת מערכת ההפעלה DOS נבעו מהיכולת לפתח באמצעותו מערכות מידע מורכבות בזמן קצר יחסית. מג'יק זכה במקום הראשון בתחרויות פיתוח בעולם.
מגבלה עיקרית של המחולל בתוכנת ה- DOS הייתה חוסר האפשרות לכתוב קוד, ולכן מי שרצה לכתוב קוד לפעילות מסוימת, היה חייב לכתוב אותו בשפה חיצונית כמו C ולשלב קריאה אליו מבחוץ, דבר שהיה מסורבל ולא יעיל. בגרסאות 3 ו-4 מג'יק התממשק לתוכנה יחידה לניהול נתונים: Btrieve. החל מגרסה 5.00 (עדיין בסביבת DOS) מג'יק נפתח לתוכנות שונות לניהול נתונים ובהם גם תוכנות מבוססות SQL כגון Oracle, SQL Server ,FoxPro ועוד.
על התוכנה נמתחה ביקורת בשל הקונספט שלה ובשל מוגבלותה, והיו שכינוה "מחולל לפקידים".
שם התוכנה מייצג את הגישה לפיה בפיתוח מערכות מידע ובתכנות יש קסם כלשהו, והוא מצטרף לשמות נוספים המייצגים גישה זו, כגון מחוללי היישומים "פרדוקס" ו"ויזדום" ובסיס הנתונים "אורקל".
החל מגרסה 9.0 שפורסמה בשנת 2001 שונה שמו של המוצר והוא נקרא כיום eDeveloper. בחודש יולי 2006 הושקה גרסת eDeveloper v10 שמכילה שיפורים רבים במוצר (חלקם נחשפו כבר בגרסה 9) שמשלימה פער של שנים במוצר. בין השיפורים ניתן לציין:
בין מוצרי התוכנה הגדולים שנכתבו באמצעות מג'יק בולטת המערכת לניהול שידורי טלוויזיה רב-ערוצית IBMS, שפותחה על ידי חברת פילת-מדיה הישראלית-בריטית.
iBOLT.
iBOLT הוא פלטפורמת אינטגרציה מאסכולת EAI (אינטגרציית יישומים) ו- BPM (ניהול תהליכים עסקיים) ונותנת מענה לארכיטקטורת SOA.
המוצר מהווה תשתית טכנולוגית המאפשרת ליישם אינטגרציה בין המערכות השונות בארגון על מנת לייצר תהליכים עסקיים חדשים על בסיס מערכות קיימות. יכולות ה-BPM מאפשרות ניהול תיעוד, ניתוח, תחזוקה ובקרה על תהליכים עסקיים אלו.
ראו גם.
uniPaaS
ישעיהו לייבוביץ'
Into Eternity
Into Eternity (בתרגום חופשי: "אל תוך הנצח") היא להקת מטאל מתקדם קנדית שמשלבת בשיריה קטעי פרוג-מטאל טכניים שמזכירים את דרים ת'יאטר או סימפוני איקס עם קטעי דת' מטאל מלודי (כולל גראולינג).
היסטוריה.
Into Eternity הוקמה בשנת 1997 בידי טים רות', סקוט קראל וג'ים אוסטין. בשנת 1999 הוציאה עם כריס קראל וכריסטופר מקדוגל אלבום באופן עצמאי, הקרוי על שם הלהקה - Into Eternity. שנה לאחר מכן חתמה הלהקה עם חברת התקליטים Century Media והוציאה מחדש את אלבום הבכורה שלה. בשנת 2001 הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Dead or Dreaming, בו התחזק השילוב של הלהקה בין דת' מטאל לפרוגרסיב מטאל. שילוב בא לידי ביטוי גם באלבומם Buried in Oblivion שיצא ב-2004 ואף התחזק ב-2006 עם יציאת האלבום The Scattering of Ashes שמכר מעל 2000 עותקים באמריקה בלבד כבר בשבוע הראשון ליציאתו. במהלך קיץ 2007 חיממה הלהקה את להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר במסע ההופעות שלהם. אלבום הקונספט החדש של Into Eternity שנקרא The Incurable Tragedy יצא ב-25 באוגוסט 2008.
מוזיקה.
הלהקה משלבת מגוון סגנונות של מטאל, החל ממטאל מסורתי, ריפים ת'ראשיים, שירה גבוהה של פאוור מטאל ואף גראולים של בלאק מטאל ודת' מטאל. הלהקה משלבת תיפוף מטאלי מהיר הכולל בלאסט ביטים. שילוב זה גורם לסאונד שקשה להגדירו, אך ההגדרה הנפוצה ביותר ללהקה היא פרוגרסיב דת' מטאל.
דה וינצ'י
ליסט (פירושונים)
ז'ק ליפשיץ
דה לפונטין
לפונטין
ליקוי לבנה
ליקוי שמש
ז'אן דה לפונטין
קריטריון אייזנשטיין