ולדימיר ינבסקי נולד סקופיה, בירת מקדוניה, למד שפה וספרות אנגלית באוניברסיטת סקופיה. את תחילת דרכו המוזיקלית פתח כחבר בלהקות מקומיות. בשנת 1991 פתח בקריירה עצמאית בתור זמר וזכה להצלחה מסחררת במדינתו. בשנת 1992 ניסה להשתתף במוקדמות תחרות האירוויזיון לשנה זו כנציג יוגוסלביה, והגיע למקום ה-11. ינבסקי ניסה שנית להשתתף במוקדמות האירוויזיון בשנת 1998, הפעם תחת נציגות מקדוניה, וזכה לייצג את מדינתו לראשונה (אחרי שבשנת 1996 נופתה מהתחרות בשלב הסינון המקדים) עם השיר "Ne zori, zoro", שהגיע למקום נמוך בתחרות ועל כן לא השתתפה באירוויזיון בשנה שלאחר מכן.
קוד זד
קוד זד (Z) הוא סיווג המשמש את ארגון הבריאות העולמי בהבחנת אנשים המבקשים סיוע במשברים נפשיים ושאינם בעלי אבחנה פסיכיאטרית.
מקור הסיווג.
ארגון הבריאות העולמי מסווג כל האבחנות הרפואיות במדריך סיווג ואבחון (ICD-10) בקודים על-פי אותיות ה-ABC. הפרעות נפשיות והתנהגותיות מסווגות באות F. קוד Z מציג גורמים המשפיעים על מצב בריאותי ונוגעים לשירותי בריאות. מקובל להשתמש בקוד Z לציין גורמי רקע ובעיות חיים שלעיתים תכופות מהווים זרז או גורם מחריף למצוקה, סימפטום או תסמונת. על אלו נמנים בין השאר משברי חיים בתחומי המשפחה והעבודה, התמודדות עם התמכרויות, פגיעה מינית ובעיות נוספות הקשורות באירועי חיים שליליים במהלך הילדות ולאחריה.
אבחנה בקוד Z יכולה להופיע לבד או כנלוות לאבחנה בקוד F.
השימוש בסיווג קוד Z בישראל.
בעקבות כניסתו לתוקף של החלק הסופי בשינוי חוק בריאות הנפש, מתאריך 1 ביולי 2015, עברה האחריות הביטוחית כלפי פונים הנזקקים לסיוע נפשי מאחריותן של המדינה והשירות הציבורי, לאחריות קופות החולים.
לפי הצעת החוק האנשים המסווגים בקוד Z, לא יזכו לקבל שירותים במסגרת ביטוח הבריאות הממלכתי. לפי משרד הבריאות, חוק ביטוח בריאות ממלכתי מיועד לתת מענה רפואי-טיפולי לאנשים הסובלים מבעיה רפואית הדורשת טיפול. מאחר שקוד Z מתאר מצבי חיים, הרי לא מדובר במצב הדורש טיפול רפואי. יחד עם זאת, אם אדם כתוצאה ממצב חיים מסוים סובל מהפרעה תפקודית או ממצב רפואי כמו חרדה, דיכאון, הסתגלות וכדומה, הוא יכנס לקטגוריה של קוד F ויהיה זכאי לקבל טיפול רפואי-נפשי.
ביקורת.
ביקורת כללית מופנית כנגד שימוש באבחנות. ישנם אנשי מקצוע המחזיקים בעמדה אידאולוגית ביקורתית הטוענת נגד שימוש באבחנות, בעיקר כאשר מדובר במטופלים קטינים. חלקם דוגלים בשימוש בקוד Z בלבד.
ביקורת נוספת טוענת כי הוצאת קוד Z אל מחוץ לאחריות הביטוחית של קופות החולים תוביל למצב של שפונים יקבלו אבחנה פסיכיאטרית לא מתאימה או שלא יקבלו טיפול כלל.
ביקורת אחרת מתייחסת לכך שלקופות החולים יש אינטרס ארגוני וכלכלי בקביעת המכסות. על פי ביקורת זו, משרד האוצר וקופות החולים חיפשו דרכים להוזיל עלויות. אחת הדרכים היא צמצום רשימת הזכאים לטיפול נפשי.
ביקורת נוספת נוגעת למתרחש בעולם. קיימת טענה כי ישראל מפגרת מאחורי מדינות שונות מבחינת תפיסת השירות הרפואי לבריאות הנפש לציבור, וכי מדינות רבות באירופה מעמידות את שירותי בריאות הנפש שלהן גם לרשותם של חולים המסווגים תחת קוד Z, ואינן מבחינות בין חולי הנפש לבין אלו המבקשים תמיכה נפשית בעת משבר.
בבלגיה, נורווגיה ואנגליה אין אבחנה בין חולים המאובחנים בקוד Z לשאר החולים לעניין היקף השירותים הניתנים. באוסטריה חולים המאובחנים בקוד Z זכאים לקבל טיפול במסגרת ביטוח הבריאות הממלכתי. בשוודיה אין מגבלה על מספר המפגשים בשנת טיפול להם זכאי מטופל המוגדר במסגרת קוד Z.
שר הרווחה יצחק הרצוג סבר כי אין להוציא באופן גורף את האוכלוסייה הסובלת ממצוקות נפשיות עקב מצבי משבר. לטענתו, נציגי משרד הבריאות הבהירו שכל המצוקות המאופיינות בהיבטים נפשיים כדיכאון, חרדה וכדומה, הנובעים ממצבי חיים משבריים, נכללים בשירותים שיינתנו על ידי המרפאות, לאחר שיאובחנו על ידי רופא שהוסמך לכך (בקוד F). לאור האמור משרד הרווחה ביקש בתקופת כהונתו לבטל בהצעת החוק את האמירה הגורפת המוציאה את אוכלוסיית האנשים הכלולות בקוד Z, ולהגדיר באופן ברור יותר את מחויבות החוק למתן שירותים על-פי קוד F.
תוכן הסיווג כפי שמופיע ב-ICD-10 (רשימה חלקית).
גורמים המשפיעים על מצב בריאותי ונוגעים לשירותי בריאות (קוד Z00-Z99), בהתאם לסיווג ולאבחון הפסיכיאטרי לפי ארגון הבריאות העולמי:
פיזארו
אברהם כהן (קצין ודיפלומט)
אברהם כהן (7 בדצמבר 1919, ט"ו בכסלו ה'תר"פ – 8 בינואר 2006, ח' בטבת ה'תשס"ו) היה מראשוני הש"י וחיל המודיעין, המושל הצבאי של הגליל ושגריר ישראל בגאנה ובתאילנד.
ביוגרפיה.
כהן נולד בשכונת בית יעקב בירושלים, והיה בן שמיני להוריו דוד ורחל.
הוא למד בבית הספר תחכמוני ובשנת 1933, כשהיה בגיל ארבע עשרה, זייף את גילו והצטרף לפלוגת קשר בהגנה בירושלים. בין השנים 1938–1940 שירת כנוטר במשטרת הרכבות של המנדט הבריטי כמדריך ומארגן מערכות קשר.
בשנת 1940, בגיל 21, נסע לחצרו של האמיר (לאחר מכן המלך) עבדאללה בירדן בעקבות אחיו, הנגר הירושלמי מנדל כהן. השניים ביצעו עבור המלך עבודות שונות בארמונו בעמאן ולאחר מכן אברהם היה מנהל העבודה בבניית ארמון החורף של המלך בעיירה שוני. במהלך שהותם בירדן העבירו מידע על ירדן למחלקה הערבית בש"י. למחרת כ"ט בנובמבר, עם פרוץ מלחמת העצמאות, חזר כהן לארץ ב"טרמפ" במכוניתה של בתו של המלך. בשנת 1995 לאחר חתימת הסכם השלום עם ירדן הוזמנו כהן ואשתו לביקור אצל המלך חוסיין וכהן התבקש לייעץ למלך בנוגע לשיפוץ הארמון.
שירות בצה"ל.
לתחום המודיעין גויס על ידי חברו יצחק נבון (לימים נשיא המדינה) ובמלחמת העצמאות היה קצין המודיעין המרחבי של אזור ירושלים. בתפקידו זה הפעיל סוכנים בריכוזים הערבים וחקר שבויים שנתפסו על ידי צה"ל.
בשנת 1950 מונה לפקד על יחידת מודיעין 10 (לימים 504), והחליף את דוד קרון שהשתחרר מצה"ל. בתפקידיו אלו יצר מדרג להערכת מידע על פי טיבו ומהימנות הסוכן שמסרו.
בשנת 1951 יצא לקורס מג"דים ומונה לסגן מפקד גדוד 21 של גולני לאחר קרב תל מוטילה.
לאחר זמן קצר בגדוד 21 חזר כהן לחיל המודיעין והוטלה עליו מלאכת ההקמה של בית הספר למודיעין (בה"ד 15) במפקדתו לשעבר של חסן סלאמה ברמלה.
בפברואר 1953 מונה למושל הצבאי של אזור הגליל ודאג להקל את תנאי החיים של ערביי הגליל ואת הגבלות התנועה שלהם.
שירות במשרד החוץ.
בשנת 1956 הושאל למשרד החוץ והוצב בטורקיה כנספח כלכלי מטעם משרד ראש הממשלה.
החל משנת 1959 מילא מספר תפקידים במשרד החוץ ביניהם, סגן מנהל מחלקת המזרח התיכון, מנהל מחלקת קשר, ומנהל מחלקת כוח אדם בסגל המשרד.
בתקופה זו סיים לימודים לתואר ביחסים בינלאומיים ומדעי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית.
בין השנים 1967–1973 כיהן בתפקיד שגריר ישראל בגאנה וחזר לארץ לפני מלחמת יום הכיפורים.
בין השנים 1973–1978 היה ממונה על הסכמי העבודה בנציבות שירות המדינה תפקיד אליו הושאל ממשרד החוץ. בשנת 1978 חזר למשרד החוץ והוצב במרכז למחקר מדיני. בשנת 1979 מונה לתפקיד סגן מנהל המרכז.
בין השנים 1981–1985 כיהן בתפקיד שגריר ישראל בתאילנד ובסיום תפקיד זה פרש לגמלאות.
תפקידים בגמלאות.
בין השנים 1985–1997 היה נציג ציבור מטעם המעסיקים בבית הדין הארצי לעבודה (תפקיד בו כיהן גם בין השנים 1978-1981). בין השנים 1985–1987 היה ממונה על ההסברה ויחסי הציבור בעיריית ירושלים.
כמו כן היה יו"ר וועד גמלאי משרד החוץ, ראש סניף רוטרי בירושלים, היה פעיל בארגון ותיקי ההגנה וב"צוות" - ארגון גמלאי צה"ל וחבר ודירקטור בוועדות וקרנות שונות ביניהן הוועדה למינוי מנכ"לים בשירות המדינה.
היה נשוי לרחל (לבית וינברג) ולזוג שלושה ילדים.
הפירמידה של אונס
אליזבת גארווי
אליזבת גארווי (באנגלית: Elizabeth Garvie; נולדה ב-1957, בריסטול) היא שחקנית אנגלייה, ידועה בזכות תפקידה כאליזבת בנט בעיבוד של ה-BBC לרומן גאווה ודעה קדומה מאת ג'יין אוסטן.
גארווי הייתה נשואה לשחקן אנטון רוג'רס עד מותו ב-1 בדצמבר 2007. הם הופיעו יחד בסדרת הטלוויזיה "בבואות" ('Something In Disguise') שנכתב והומחז על ידי אליזבת ג'יין הווארד.
גארווי היא נאמנה בקרן צדקה של שחקנים (הבאה לעזרת ילדי שחקנים) ושל "דנוויל הול" (בית לטיפול בשחקנים קשישים בבריטניה).
ריצ'רד בר
ריצ'רד בר (באנגלית: Richard Burr; נולד ב-30 בנובמבר 1955) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. מכהן כסנאטור מטעם מדינת קרוליינה הצפונית.
ביוגרפיה.
בר נולד בשרלוטסוויל שבוירג'יניה. אביו היה כומר ובגיל צעיר עברה משפחתו לווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית. ב-1974 סיים לימודי תיכון בווינסטון-סיילם. ב-1978 סיים תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת וייק פורסט. לאחר הלימודים עבד כמנהל מכירות בחברת הפצה של מכסחות דשא ומוצרים נוספים עד היבחרו לקונגרס.
ב-1992 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית אך לא נבחר. ב-1994 התמודד שוב ונבחר לנציג המחוז החמישי של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים. הוא נבחר מאז עוד ארבע פעמים לתפקיד וכיהן עד ינואר 2005. החליפה אותו וירג'יניה פוקס.
ב-2004 החליט להתמודד לסנאט, על מנת לרשת את מושבו של הסנאטור הפורש ג'ון אדוארדס, שהשיק את מסע הבחירות שלו לנשיאות. בבחירות הכלליות התמודד מול הדמוקרטי ארסקין בוולס, וזכה ברוב של 52%. הוא נבחר פעם נוספת לתפקיד בנובמבר 2010 ברוב של 55% ולכהונה שלישית ב-2016. בשנים 2015–2020 כיהן כיו"ר ועדת המודיעין. הוא חבר בוועדת הבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה וכחבר בוועדת הכספים.