במחקר של אוניברסיטת מאסי (Massey) מניו זילנד נטען ב-2005 שימאים של הצי המלכותי, הצי המלכותי של ניו זילנד וצי פיג'י שצפו בניסויים מאוניותיהם נחשפו לנשורת ממנו וסבלו עקב כך ממחלות ממאירות ומשינויים גנטיים אצל ילדיהם שנולדו לאחר מכן. תובענה ייצוגית של ותיקי הניסויים שטענו כי נפגעו הוגשה בעקבות המחקר נגד משרד ההגנה הבריטי. המחקר הסטטיסטי על מחלות בקרב ותיקי הניסויים לא העמיד תשובה ברורה וחד משמעית בנושא.
גרג וייז
מתיו גרגורי "גרג" וייז (באנגלית: Matthew Gregory "Greg" Wise; נולד ב-15 במאי 1966) הוא שחקן ומפיק אנגלי. הוא ידוע מהופעותיו בתוכניות טלוויזיה ובסרטי קולנוע. תפקיד בולט שלו הוא כג'ון וילובי בסרט "על תבונה ורגישות".
ביוגרפיה.
וייז נולד בניוקאסל על נהר הטיין שבמחוז נורת'מברלנד, והתחנך בבית הספר "סיינט פיטר" בעיר יורק. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת הריוט-וואט, והופיע עם להקת התיאטרון של אוניברסיטת אדינבורו. אחרי כן עבר לגלאזגו ולמד בבית הספר למשחק "האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה". לאחר מכן נסע ללמזרח הרחוק.
בטלוויזיה הופיע וייז בדרמות תקופתיות של ה-BBC: "אבן הירח" יחד עם קילי הוז, בסדרה "מעמד וממון" לצדה של קרלה גוג'ינו, בעיבוד לרומן "מאדאם בובארי" בכיכובה של פרנסס או'קונור וכן בשנים 1992 ו-1993 שיחק ב-"The Riff Raff Element". הוא גילם את דמותו של סר צ'ארלס מאולוור במיני סדרה "קרנפורד" משנת 2007. ב-1999 כיכב בדרמה "Wonderful You" לצידה של מי שעתידה להיות חמותו, פילידה לאו, ומי שיהיה גיסו, ריצ'רד לומסדן. ב-2011 הופיע בסרט "Honeymoon for One" של רשת הולמרק לצידה של ניקולט שרידן.
בשנת 2010 הפיק עבור ה-BBC את העיבוד הטלוויזיוני של "The Song of Lunch" בכיכובם של אשתו, השחקנית אמה תומפסון ושל אלן ריקמן. וייז חזר להופיע בתיאטרון במרץ 2015 במחזה "Kill Me Now" מאת בראד פרייזר, בתיאטרון פארק שבפינסברי פארק בלונדון.
ביולי 2015 שיחק וייז בעיבוד לרומן הביכורים של סיידי ג'ונס "Outcast" בתפקיד אב מנותק רגשית, גילברט אולדרידג'.
חיים אישיים.
וייס נשא לאישה את השחקנית אמה תומפסון, ששיחקה לצידו בתפקיד אלינור בסרט "על תבונה ורגישות". לבני הזוג יש בת שנולדה ב-1999, ובן מאומץ מרואנדה, שהצטרף למשפחה ב-2003 בגיל 16.
אלמו
אליפות צרפת הפתוחה 1972
אליפות צרפת הפתוחה 1972 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-22 במאי והסתיימו ב-4 ביוני. זו הייתה האליפות ה-71 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1971 יאן קודש () הודח ברבע הגמר. במשחק הגמר אנדרס חימנו () נפגש עם פטריק פרואזי () וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1971 איבון גולגונג () נפגשה במשחק הגמר עם בילי ג'ין קינג () והפסידה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם אליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 57 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1971 ארתור אש ומרטין ריסן () לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר בוב יואיט ופרו מקמילן ( דרום אפריקה) נפגשו עם פטריסיו קורנחו וחיימה פיול () וניצחו ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחות תחרות 1971 רק פרנסואז דיר () השתתפה בתחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג () ובטי שטוב () נפגשו עם הזוג הלא מדורג ויני שו ונל טרומן () וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1971 פרנסואז דיר וז'אן קלוד ברקלה () נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג איבון גולגונג וקים ווריק () והפסידו בשתי מערכות.
ימת העבדים הגדולה
ימת העבדים הגדולה (באנגלית: Great Slave Lake, בצרפתית: Grand lac des Esclaves) היא הימה השנייה בגודלה בטריטוריות הצפון-מערביות שבקנדה (אחרי ימת הדובים הגדולה). עומקה המרבי הוא 614 מטרים, האגם העמוק ביותר באמריקה הצפונית. הימה משתרעת על שטח בן 27,200 קילומטרים רבועים בחלק הדרומי של הטריטוריות הצפון-מערביות, נתון המציב אותה במקום העשירי בעולם ברשימת הימות הגדולות ביותר. אורכה המרבי 469 קילומטרים ורוחבה המרבי 203 קילומטרים. מפלס המים של הימה שוכן 156 מטרים מעל פני הים. נפח המים בימה נע בין 1,170 קילומטרים מעוקבים, ל-1,580 קילומטרים מעוקבים ועד 2,088 קילומטרים מעוקבים, נתונים המציבים אותה בין המקום העשירי לשנים עשר ברשימת האגמים בעלי הנפח הגדול ביותר בעולם. ימת העבדים הגדולה קופאת חלקית בכל שנה, בין החודשים נובמבר ליוני.
יישובים השוכנים לחוף הימה כוללים את ילונייף, בירת הטריטוריות הצפון-מערביות, האי ריוור (Hay River), בהצ'וקו (Behchoko), פורט רזולושן (Fort Resolution), לוצלקה (Lutselk'e), שמורת האי ריוור (Hay River Reserve), דטאה (Dettah) ואנדילו (N'Dilo). היישוב היחיד לחופי הזרוע המזרחית של האגם הוא לוצלקה, כפריר ובו כ-350 תושבים, בעיקר ילידים בני צ'יפוויאן (Chipewyan) של אומת הדנה (Dene), ותחנה נטושה כיום של חברת מפרץ הדסון הקרויה פורט רליאנס (Fort Reliance). לאורך החוף הדרומי, מזרחית לנהר האי שוכנים מכרה פיין פוינט ועיירת הכורים פיין פוינט (Pine Point) הנטושים.
שם הימה.
השם המקובל בעברית ובשפות האחרות לימה הוא טעות תרגום של השם המקורי מאנגלית. את השם לימה העניק החוקר האנגלי סמיואל הירן (Samuel Hearne; 1792-1745) ב-1771 על שם בני הסלבי , קבוצה אתנית של אינדיאנים (האומות הראשונות) שהימה נמצאת בשטחם. בני הסלבי היו מכונים אז סלב (Slave), מילה זהה באנגלית למילה "עבד", ומכאן התרגום השגוי של השם לשפות אחרות, כולל העברית.
היסטוריה.
הילידים של אמריקה הצפונית היו המתיישבים הראשונים סביב חופי האגם לאחר שהסתיים עידן הקרח. ממצאים ארכאולוגיים חשפו כמה תקופות שונות של תרבויות במהלך ההיסטוריה. אלו כוללים תרבויות של פלאואינדיאנים פלאנו צפוניים (Northern Plano, לפני 8,000 שנים), שילד ארכאי (Shield Archaic, לפני 6,500 שנים), תרבות הכלים הקטנים הארקטיים (Arctic Small Tool Tradition, לפני 3,500 שנים), ותרבות הפצלים של טלתילאי (Taltheilei Shale Tradition, לפני 2,500 שנים). כל תרבות הותירה חותם מובהק בממצאים הארכאולוגיים בהתבסס על הסוג או הגודל של כלי האבן.
ימת העבדים הגדולה הופיעה על המפות שהכינו אירופאים במהלך התבססות נתיב המסחר בפרוות ממפרץ הדסון כלפי צפון מערב באמצע המאה ה-18. כאמור, השם "Slave Lake" (שתרגומו המקובל לשפות אחרות הוא "ימת העבדים") ניתן לימה על שמם של בני הקבוצה האתנית של בני הסלבי (Slavey), אחד משבטי האתבסקים שחיו על הגדה הדרומית של הימה באותה תקופה. השם הושפע מהתיעוב שחשו בני אומת הקרי (Cree) ליריביהם לאורך תקופה ארוכה. כיוון שהחוקרים הצרפתיים סחרו ישירות עם בני הקרי הם התייחסו לימה הגדולה כ"Grand lac des Esclaves".
החוקר וסוחר הפרוות סמיואל הירן האנגלי חקר את ימת העבדים הגדולה ב-1771 וחצה את הימה הקפואה, שבתחילה כינה את הימה "ימת אתאפוסקאו" (Lake Athapuscow), שם המשקף הגייה שגויה של דובר צרפתית לשם אתבסקה. בשנים 1897–1898 ערך צ'ארלס "באפלו" ג'ונס (Charles "Buffalo" Jones), חוואי, צייד ואיש שימור טבע אמריקני, מסע אל החוג הארקטי, במטרה ללכוד את כבש המושק. במהלכו חרפה החבורה שבהנהגתו בבקתה שבנתה בסמוך לימת העבדים הגדולה. מעלליו של ג'ונס כיצד הוא וחבורתו הרגו חבורה של זאבים רעבים בסמוך לימת העבדים הגדולה אומתו ב-1907 על ידי צמד סופרים שמצאו את שרידי החיות בסמוך לבקתה הנטושה.
ב-1934 גילו מחפשי זהב עורק של המתכת בזרוע הצפונית של ימת העבדים הגדולה, אירוע שהוביל לייסודה של העיירה ילונייף ב-1935 שעתידה להפוך לבירת הטריטוריה. בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבנה כביש המתאים לכל עונות השנה סביב הצד המערבי של הימה, במקור הרחבה של כביש מקנזי (Mackenzie Highway), אבל כיום מכונה כביש ילונייף (Yellowknife Highway) או כביש מספר 3. ב-24 בינואר 1978 נפל קוסמוס 954, לוויין ריגול של ברית המועצות באזור. הלוויין שטס במכוון במסלול נמוך הכיל כור גרעיני שנועד לספק חשמל למערכות המכם של הלוויין. בנפילה התפרק הלוויין ושרידיו התפזרו על פני שטח נרחב. חלקים מהכור נפלו בקרבת ימת העבדים הגדולה. 90% מליבת הכור נתגלו ונאספו במבצע צבאי משותף לצבא קנדה וצבא ארצות הברית שקיבל את הכינוי "מבצע אור הבוקר" (Operation Morning Light).
גאוגרפיה.
היובלים העיקריים המזינים את ימת העבדים הגדולה הם הנהרות האי (Hay River), סלב (Slave Rive) וטלטסון (Taltson Rive). נהר המקנזי מנקז את הימה. החוף המערבי של הימה מיוער, אבל החוף המזרחי וחופי הזרוע הצפונית הם דמויי טונדרה. החופים הדרומיים והמזרחיים נוגעים בקצה של השילד הקנדי. יחד עם ימות אחרות, דוגמת ימת הדובים הגדולה וימת אתבסקה, ימת העבדים הגדולה היא שריד מימת מקונל (Lake McConnel) הנרחבת שנוצרה לאחר נסיגת הקרחונים.
הזרוע המזרחית של ימת העבדים הגדולה זרועה באיים, והאזור הוא בתוך הפארק המוצע "הפארק הלאומי תאידנה ננה" (Thaydene Nene National Park). חצי האי פתי (Pethei) מחלק את הזרוע המזרחית למפרץ מקלאוד (McLeod Bay) בצפון ומפרץ כריסטי (Christie Bay) בדרום. הימה קופאת בחלקה בממוצע שמונה חודשים בשנה.