גרטנייט השני או גרטנייט מק דומלך (באנגלית: Gartnait II, בגאלית סקוטית: Gartnait mac Dolmech- "גרטנייט בנו של דומלך"; נפטר ב-597) היה מלך הפיקטים, משנת 586 לערך ועד מותו.
על פי "דברי ימי טיגרנאך" מלך גרטנייט לאחר מותו של קודמו, ברידיי הראשון בשנת 581, ומלך עד שנת 597.
על פי "דברי ימי אלסטר" היה גרטנייט השני בנו של אידאן מק גאבראן (Áedán).
לאחר מותו של גרטנייט עלה לשלטון נכטאן השני.
השריר השוקתי הקדמי
השריר השוקתי הקדמי (TA: Musculus tibialis anterior) נמצא במדור הקדמי של השוק. כיווצו מניע את הקרסול לכיוון כפיפה גבית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה). כמניע עיקרי של הקרסול, פגיעה בתפקוד השריר תגרום לצניחת כף רגל.
תיאור.
השריר השוקתי הקדמי ממוקם במדור הקדמי של השוק. הוא עמוק יותר מהעור בלבד.
תחילתו של השריר בפן הצידי של עצם השוקה.
גיד השריר נכנס לחלקה העליון השטחי של כף הרגל ונאחז בעצם הטריז השנייה ובעצם המסרק הראשונה של כף הרגל.
עצבוב.
השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).
הרסט
משוואת פוקר-פלנק
עצם הטריז
כביש 1 (פירושונים)
יעקב מוגרבי
נזמית
נזמית (שם מדעי: "Lamium") הוא סוג במשפחת השפתניים. הסוג מונה 30 מינים, שארבעה מהם מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ ישראל.
מאפייני הסוג.
מיני סוג זה הם עשבים חד שנתיים או רב-שנתיים, שאופייני להם עלים משוננים ומחוספסים. הפרחים אופייניים למשפחה בצורתם ואיבריהם. יוצאת דופן היא התכונה שפרחים רבים אינם נפתחים משלב הניצן, והפרח עובר האבקה עצמית, מהם יכולים להתפתח זרעים פוריים.
סוג זה מונה 30 מינים, הנפוצים בחצי הכדור הצפוני. שמו ניתן לו בזכות דמיון הפרח לנזם. חלק ממיני סוג זה מאפיינים בתי גידול מופרעים בקרבת האדם.
הפרי זעיר, בעל 3 מקצועות ('פאות').
קבוע פיתגורס
פלטו שרון
באגירה
הולגר נורמן הנסן
הולגר נורמן הנסן (בדנית: Holger Norman-Hansen; 2 בינואר 1899 – 26 במרץ 1984) היה שחמטאי דני. ניצח באליפות דנמרק בשחמט בשנת 1939 לאחר פלייאוף. סיים במקום ראשון משותף בשנת 1936 אך הפסיד בפלייאוף.
הנסן ייצג את דנמרק באולימפיאדת השחמט בשנת 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה שכללה התמודדות פתוחה, התמודדות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלונדון בין 18 ביולי לבין 30 ביולי 1927. הנסן שחק על הלוח השני ותוצאתו +11 –2 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). נבחרת דנמרק זכתה במדליית הכסף על הישגה, והנסן זכה במדליית הזהב על הישג אישי. בין היתר ניצח את ז'אק מיזס, ארפאד ויידה ואת מריו מונטיצ'לי.
באולימפיאדת השחמט בשנת 1928, הנסן שחק על הלוח הראשון ותוצאתו +4 -7 =5. בין היתר ניצח את ג'ורג' קולטנובסקי ואת מריו מונטיצ'לי.
באולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית בשנת 1936, שהתקיימה במינכן, הנסן שחק על הלוח השני ותוצאתו +8 -6 =5.} בין היתר ניצח את יצחק ויסטנייצקי ואת לודביק פרינס.
Prison Break
חוק הגנת הפרטיות
חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981, הוא החוק המרכזי המסדיר את סוגיית הזכות לפרטיות בישראל. החוק מקיף את כל תחומי הגנת הפרטיות, ונוגע לתחומי משפט שונים. הוא מגדיר מהי פגיעה בפרטיות ובאילו מצבים היא מוצדקת. נקבע בו שהפגיעה בפרטיות היא עוולה אזרחית - המאפשרת תביעת פיצוי בנזיקין, וכן עבירה פלילית - שעונשה המקסימלי 5 שנות מאסר. בנוסף, מסדיר החוק גם את פעילותם של מאגרי מידע הכוללים מידע פרטי ורגיש, וכן קובע שראיות שהושגו תוך כדי פגיעה בפרטיות לא תהיינה קבילות, אלא באישור בית המשפט.
בין השנים 1985–2011 הותקנו 11 תיקונים לחוק.
עיקרי החוק.
העקרון המנחה: איסור הפגיעה בפרטיות.
נקבע העקרון המנחה: "לא יפגע אדם בפרטיות של זולתו ללא הסכמתו".
מהי פגיעה בפרטיות.
המחוקק הישראלי בחר להימנע מלתת הגדרה תמציתית ומדויקת של המונח "פרטיות", ובמקום זה הוא הגדיר, , מהן הדרכים האסורות לפגיעה בפרטיות:
פגיעה בפרטיות - עוולה אזרחית ועבירה פלילית.
החוק קובע ( ), כי פגיעה בפרטיות מהווה עוולה אזרחית, אשר פקודת הנזיקין חלה עליה. כמו כן, פגיעה בפרטיות מהווה גם עבירה פלילית, שהעונש המקסימלי בגינה הוא 5 שנות מאסר, בתנאי שהפגיעה בפרטיות נעשתה במזיד. הפרת חובת סודיות מכוח הסכם אינה מהווה עבירה פלילית.
הגנות, פטורים והקלות.
החוק מונה שורה של הגנות, פטורים והקלות לעניין הפגיעה בפרטיות:
מסירת מידע על ידי גופים ציבוריים.
עקרונית, החוק חל גם על המדינה ומוסדותיה (). הכלל הוא, כי חל איסור על גופים ציבוריים למסור מידע על ענייניו הפרטיים של אדם, אלא אם כן המידע מפורסם ברבים על פי סמכות כדין, או שהאדם אליו מתייחס המידע נתן את הסכמתו לכך ().
עם זאת, החוק כולל סעיף המאפשר מסירת מידע מגופים ציבוריים לשירות הביטחון הכללי, למוסד, למשטרת ישראל ולאגף המודיעין, לצורך מילוי תפקידם. ביוני 2015 נחשף כי האוניברסיטאות בישראל מעבירות לשירות הביטחון הכללי רשימות של בוגריהן.
הגנה על הפרטיות במאגרי מידע ודיוור ישיר.
בשנת 1996 תוקן החוק, והתווסף לו פרק העוסק במאגרי מידע ודיוור ישיר. מכוח החוק ממונה רשם מאגרי המידע במשרד המשפטים. החוק מחייב את בעליו של מאגר מידע לרשום את המאגר אצל רשם מאגרי המידע (). לגבי כל מאגר יש למנות מנהל שיהיה אחראי עליו ולפרט את המטרות שלשמן הוקם המאגר והמטרות שלהן נועד המידע (). החוק אוסר על שימוש במידע שבמאגר, שלא למטרה שלשמה הוקם המאגר, או למטרה שלשמה נועד המידע, ומטיל אחריות - נזיקית ופלילית כאחד - על בעליו של המאגר, על המחזיק בו ועל מנהל המאגר, בכל הנוגע לקיום הוראות החוק בכלל ולאבטחת המידע שמופיע במאגר בפרט ( ). כל אדם זכאי לעיין במידע המתייחס אליו המוחזק במאגר מידע (למעט מאגרי מידע של מערכת הביטחון), ובעל המאגר חייב לאפשר לו לעיין במידע (). רשם מאגרי המידע מנהל פנקס מאגרי מידע, המכיל רשימה של כל מאגרי המידע המאושרים ופרטים לגביהם. פנקס זה פתוח לעיונו של הציבור הרחב ().
כאשר מאגר מידע משמש לשירותי דיוור ישיר, הדבר חייב להיות מצוין במפורש כאחת ממטרותיו (). כל פנייה בדיוור ישיר חייבת להכיל באופן ברור ובולט את ציון העובדה שמדובר על פנייה בדיוור ישיר, הודעה על זכותו של מקבל הפנייה להימחק מהמאגר ואת פרטיו של בעל מאגר המידע ().
ראיות שהושגו תוך כדי פגיעה בפרטיות.
חוק הגנת הפרטיות הוא אחד משני החוקים היחידים (השני הוא חוק האזנת סתר), שבהם אימץ המחוקק הישראלי את דוקטרינת פירות העץ המורעל. החוק קובע, כי ראיות שמושגות תוך כדי פגיעה בפרטיות אינן קבילות בבית משפט, ללא הסכמת הנפגע, אלא אם בית המשפט מתיר את השימוש בראיות מטעמים שיירשמו ().
היסטוריה.
בשנת 1974 מינה שר המשפטים, חיים יוסף צדוק, ועדה בראשות השופט יצחק כהן וחבריה כללו את גבריאל קלינג, אמנון גולדנברג, יצחק-הנס קלינגהופר, נחום רקובר, רות גביזון ואהרן ברק שפרש מהועדה כשהתמנה ליועץ המשפטי לממשלה, לגיבוש נוסח חוק להגנה על הפרטיות. בשנת 1980 העלה שמואל תמיר את הצעת החוק בפני הכנסת. ביוני 1980, לקראת העלאת הצעת החוק לפני הכנסת נענה תמיר לבקשת עורכי העיתונים ודחה את הדיון, כדי לשמוע את הסתייגויותיהם. החוק אושר בקריאה ראשונה ב-30 ביוני 1980, ברוב של 61 מהקואליציה ומספר נספחים נגד 46 קולות של האופוזיציה. אהוד אולמרט מהקואליציה וגדעון האוזנר מהאופוזיציה נמנעו. התומכים הדגישו את ההגנה על הפרטיות מפני השלטון, בעוד המתנגדים העלו את החששות לפגיעה בחופש העיתונות. החוק עבר סופית בכנסת ב-23 בפברואר 1981, ברוב של 27 תומכים נגד שני מתנגדים.
העקרון המנחה של חוק הגנת הפרטיות קיבל מעמד חוקתי בשנת 1992, עם חקיקתו של . לחוק היסוד מעניק הגנה חוקתית לזכותו של אדם לפרטיות ולצנעת הפרט.
דן כספי
דן כספי (1 בדצמבר 1945 – 22 בינואר 2017) היה פרופסור במחלקה לתקשורת באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ויושב-ראש האגודה הישראלית לתקשורת בין השנים 1995–1999.
לאורך כל דרכו המקצועית, שילב כספי פעילות מחקרית עם פעילות ציבורית ופעילות פובליציסטית תוססת וענפה, אשר במהלכה פרסם מאות מאמרים בעיתונות היומית והמקוונת, לרבות שני טורים קבועים במקומון ירושלמי ובירחון איגוד המפרסמים בישראל "אותות". כספי פרסם טור באתר "העין השביעית", וטור במדור הדעות של ynet וניהל את בלוג דן בתקשורת ב"הארץ" עד ליום מותו.
חייו ופועלו.
דן כספי (לשעבר קספו Casapu) נולד בסווני (Saveni) שבצפון מולדובה, רומניה. עלה לארץ עם הוריו בשנת 1960, בגיל 14. על אף המוגבלות הפיזית, שיתוק מוחין, השתלב כספי במערכת החינוך הרגילה הן בעיר מולדתו והן במערכת החינוך הישראלית. המשפחה התיישבה בבאר שבע. כספי סיים את לימודי התיכון בבית הספר מקיף א' באר שבע, בהנהלתה של ד"ר פועה מנצ'ל.
במחצית שנות השישים, החל כספי את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים, בחוגים למדע המדינה ולסוציולוגיה, והמשיך לתואר שני בחוגים למדע המדינה ולתקשורת.
עבודת המחקר שלו לקבלת תואר דוקטור נעשתה בהנחייתם של אליהוא כ"ץ, חתן פרס ישראל, ועמנואל גוטמן. המחקר עסק בתפיסתם של חברי הכנסת את דעות הציבור לעומת הדעות הריאליות הרווחות באוכלוסייה תוך השוואה ביניהן לבין דעות חברי הכנסת.
אחר קבלת הדוקטורט בשנת 1976, יצא כספי לשנת השתלמות בתר-דוקטורט במכון הטכנולוגי במסצ'וסטס, MIT, שבבוסטון, שם עשה במחיצתו של פרופסור איתיאל דה-סולה פול.