סבו של קרקובסקי היה הרב מנחם קרקובסקי רב בכמה ערים בליטא ומחבר הספרים: "ארזי הלבנון" על התורה, ו"עבודת המלך" (על הרמב"ם)
בן דודו של אביו של קרקובסקי היה הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק מ-בוסטון
את חייו הבוגרים של קרקובסקי ליווה משחק הברידג' שבו הצטיין ואף ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.
שייח'ה יוסוף חסן אל-ג'ופאירי
שייח'ה יוסוף חסן אל-ג'ופאירי (בערבית: شيخة بنت يوسف الجفيري) היא פוליטיקאית קטרית אשר התפרסמה בשנת 2003 כאשר נבחרה כנציגה במועצה העירונית המרכזית של קטר . אל-ג'ופאירי היא האישה הראשונה אי פעם שנצחה בבחירות פוליטיות כלשהן באחת ממדינות המפרץ, והיא עשתה זאת כנציגה של מחוז הבוחרים של שדה-התעופה, מחוז הבחירה הגדול ביותר בקטר.
אל-ג'ופאירי ניצחה בשנית בבחירות ב-2007. ב-2011, אל-ג'ופאירי ניצחה בפעם השלישית, הפעם זכייתה הייתה בהפרש הקולות הגדול ביותר מכל שאר מחוזות הבחירה בקטר. בנוסף לכך גם בשנת 2015, בבחירות האחרונות, אל-ג'ופאירי שמרה על מקומה במועצה.
חברי המועצה העירונית בקטר עוסקים בעיקר בענייני תשתיות פנימיים, וכתוצאה מכך עיקר ההישגים של אל ג'ופאירי הוא בנושאים פנימיים כמו רישות של עמודי תאורה, וניהול פרויקטים עירוניים. בנוסף לכך אל-ג'ופאירי עוסקת גם בנושאים הקשורים לעבודה מול ארגוני עובדים של נשים. עבודתה של אל ג'ופאירי סוקרה בתקשורת המערבית לאחר ניצחונה בבחירות ב-2011. לאחר סיקור זה השתמשה קטר פעמים רבות בשמה של אל-ג'ופאירי בתור דוגמה ליחסה המודרני לנשים.
מדוזות אמיתיות
יליזבטה בויארסקיה
חיים לבב
חיים לבב (1929–2005) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש עיריית נהריה בשנים 1983–1989.
ביוגרפיה.
לבב נולד ברומניה ועלה לישראל בשנת 1950, בה הצטרף לקיבוץ גבעת ברנר. לאחר מספר שנים עבר לנהריה, בה נולדו שני בניו. הוא שירת בצה"ל בגולני ובחיל השריון בתפקידי מטה שונים. במלחמת יום הכיפורים היה קצין אפסנאות פיקודי של פיקוד צפון. לאחר המלחמה השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
עם שחרורו מצה"ל הועמד בראשות אגף חדש בעיריית חיפה לניהול נכסים. בשנת 1978 הוא נבחר למועצת עירית נהריה מהמקום החמישי ברשימת המערך, ובמקביל למד באוניברסיטת חיפה מינהל מוניציפלי. ביוני 1982, במלחמת לבנון, שכל את בנו .
במאי 1983 הוא גבר על ראש העיר המכהן, אפרים שריר, בהתמודדות בתוך מפלגת העבודה על המועמדות של המפלגה לראשות עיריית נהריה. בנובמבר אותה שנה הוא זכה בבחירות לראשות העיר עם כמעט 60% מקולות הבוחרים, ורשימת המערך למועצה, בראשותו, זכתה ב-8 מתוך 15 מושבים. בשנת 1989 החליטו במפלגת העבודה להציג את יעקב כהנוב כמועמד המפלגה לראשות העיר. לבב לא קיבל את הדין, הקים רשימה עצמאית והתמודד על ראשות העיר נגד כהנוב ומועמד הליכוד ז'קי סבג. לבב השיג בבחירות שלושה מנדטים במועצה, אך לא הצליח לעלות לסיבוב השני בין כהנוב וסבג. לקראת הסיבוב השני הוא הביע תמיכה בסבג ולאחר הבחירות הוא מונה לממלא מקום ראש העיר. ב-1993 התמודד שוב מול סבג ומול מועמד העבודה אשר שמואלי וזכה לכ-2% מסך קולות הבוחרים. רשימתו למועצה קיבלה 382 קולות (הכי מעט מבין כל הרשימות) ולא עברה את אחוז החסימה.
נפטר בשנת 2005.
בנו, דורון, עבד כמהנדס עיריית נהריה בשנים 2012-2005.
ארמיית האוויר הרביעית
ארמיית האוויר הרביעית (ברוסית: воздушная армия я-4) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-7 במאי 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות. היחידה הוקמה על בסיס יחידות חיל האוויר שהיו מוצבות בגזרת החזית הדרומיתו כללה אז 208 מטוסים. היא השתתפה בכל המבצעים של החזית לרבות קרבות באזור הדרום, כולל קרבות באזור דונבס, הקרב על קווקז וקרבות אוויר באזור קובאן. באביב 1944 היא תמכה בכוחות היבשה במהלך שחרור חצי האי קרים. בקיץ 1944 היא נכללה בכוחות של החזית הבלארוסית השנייה. בעקבות כך היא השתתפה במבצע בגרטיון, מבצע פרוסיה המזרחית וקרב על ברלין
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 300 אלף טיסות.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, היא הוצבה בשטח פולין. עתה היא מוצבת בצפון קווקז ומטה שלה ממוקם ברוסטוב על דון.
מגלוצרוס
מגלוצרוס (שם מדעי: Megaloceros; מילולית: "קרניים ענקיות") הוא סוג נכחד של אייל גדול שחי בסוף הפליוקן עד להולוקן. בעבר המין נחשב המין אייל אירי ("Megaloceros giganteus") ליחיד בסוג זה, אך נמצאו עוד כמה מינים באתרי חפירות באירואסיה.
איילים אלה היו בעלי קרניים מסועפות גדולות שהזכירו את האייל קורא מאמריקה הצפונית וצפון אירואסיה, אך היו כבדים וארוכים יותר. לפי מראה השלד היה המגלוצרוס קרוב יותר לאיילי העולם הישן, כמו אייל אציל או ואפיטי, מאשר לאייל קורא.
מבנה הקרניים הכבדות נועד לסמן לנקבות שהזכרים חזקים וקשוחים מספיק, וכן כדי להילחם בזכרים יריבים חסונים, דבר התואם את עקרון ההכבדה של החוקר אמוץ זהבי. אפשרות נוספת היא שהקרניים שימשו כנשק משני להגנה מטורפים, אף שמשקלן עלול היה לגרום לטריפת בעליהם האיטי יותר במקרה והיה מסתבך בעטיין בצמחייה.
מועדון ספורט א-דחיל
מועדון ספורט אל-דחיל
א-דחיל (כדורגל)
אל-דחיל (כדורגל)
מועדון ספורט אל-דוחייל
אל-דוחייל (כדורגל)
א-דוחייל (כדורגל)
עצי אשוח 7
ניקול סמסוניוק
ניקול סמסוניוק (15 באוגוסט 1994 – 30 באוקטובר 2018) הייתה אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
ביוגרפיה.
סמסוניוק התאמנה בקבוצת מכבי אשדוד בהדרכת גרי קלונטרוב ובהמשך בפנימיית המחוננים שבווינגייט בהדרכתם של לאוניד קאופמן, חנן גלעד, מורן רבינוביץ' ולירן וקנין. לניקול אחות תאומה, נטלי, שאף היא הייתה שחיינית מצטיינת. כבר בתחילת קריירת השחייה שלה היא קבעה שיאי גילאים רבים. היא סיימה את לימודיה בהצטיינות ב-5 יחידות מתמטיקה, בבית החינוך המשותף חוף השרון, שפיים.
בתחרות שנערכה בפובואה דה ורזים פורטוגל בתחילת פברואר 2009 קבעה סמסוניוק במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קריסטינה צ'רנישב, דורון לוי ועמית עברי שיא ישראלי חדש של 3:56.11 דקות. נוסף לכך היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 27.19 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-16 שנים של קרן רגאל (27.40 שניות).
אלופת ישראל (בריכת 25 מטר).
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד בפברואר 2009 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.29 שניות, לפני קריסטינה צ'רנישב (26.78 שניות) ונופר זילבר (27.03 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 57.46 שניות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (55.65 שניות) ולפני נועה פלדמן מהפועל ירושלים (57.65 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 57.58 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-13 שנים של אניה גוסטומלסקי (57.68 שניות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בשנת 2009 זכתה סמסוניוק במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 26.44 שניות (השיא הנוכחי, 2018), אחרי מרווה חרפק מהפועל קריית טבעון (26.42 שניות) ולפני קרן זיבנר מבני הרצליה (26.49 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:05.68 דקות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 28.36 שניות.
אלופת ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 2010 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.32 דקות, לפני קרן זיבנר (26.76 שניות) ומרווה חרפק (27.21 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.92 שניות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (57.57 שניות) ולפני מרטינה מרקס ממכבי קריית אונו (58.20 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.77 דקות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.13 שניות.
באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010) סיימה סמסוניוק במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.19 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.02 שניות ועלתה מהמקום ה-11, ובמקום 15 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.01 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 26.91 שניות ועלתה מהמקום ה-11.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיינדהובן, הולנד בנובמבר אותה שנה היא סיימה במקום 31 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.19 שניות, במקום 30 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 56.18 שניות (השיא הנוכחי, 2018), במקום 34 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 28.99 שניות ובמקום 30 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:03.44 דקות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2011 זכתה סמסוניוק בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.23 שניות, לפני מרווה חרפק (26.73 שניות) ואניה גוסטומלסקי מהפועל דולפין נתניה (26.90 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.52 שניות, לפני נועה פלדמן (57.18 שניות) ומרטינה מרקס (57.28 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא איש חדש של 1:02.67 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:04.70 דקות.