גורגנידזה נולד בטביליסי, גאורגיה. הוא בעל אזרחות כפולה, גאורגית ובריטית. הוא בוגר האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי ומידלבורי קולג' ובעל תואר שני במנהל עסקים (MBA) מבית הספר לעסקים גויואטה ליד אוניברסיטת אמורי שבאטלנטה, ג'ורג'יה ארצות הברית.
עד שנת 1997 הוא עבד בבנק השקעות הגרמני "מספיירסן" ("MeesPierson"). מאותה שנה ועד לשנת 1998 הוא כיהן כמנהל בתאגיד פיננסי ברוסיה ובחבר המדינות, ואחד הבנקים הגדולים באירופה בזמנו, איי בי אן אמרו (ABN AMRO). בשנת 1998 הוא עבר להתגורר בלונדון וכיהן שם במגוון תפקידים בכירים, בכללם מנכ"ל וראש תאגיד הפיננסים הטכנולוגי (2001–2002), ומנהל וראש מחלקת מיזוגים ורכישות בשווקים האירופאיים המתמזגים (1998–2000). ביולי 2003 הוא הצטרף כמנכ"ל וכמנהל אזור אירופה, ל-Putnam Lovell NBF, חברה בנקאית מובילה בתחום ההשקעות הבינלאומיות, המתמקדת בסקטור השירותים הפיננסיים, בבעלות מלאה של הבנק המרכזי של קנדה.
לאחר מהפכת הוורדים בשנת 2003 הוא חזר לטביליסי. מאוקטובר 2004 ועד שנת 2006 שימש כמנכ"ל "סכרתוולוס בנקי" ("הבנק של גאורגיה"). במאי 2006 הוא נבחר ליושב ראש מועצת המנהלים המפקחת של הבנק. תחתיו הפך הבנק לאחד הבנקים המובילים בגאורגיה. באותה שנה הוא זכה לפרסום כאשר אירח בערוץ הטלוויזיה הגאורגי רוסתווי-2 את תוכנית המציאות "המועמד", שהיא הגרסה הגאורגית לתוכנית המציאות של דונלד טראמפ "המתמחה".
ראש ממשלה.
גורגנידזה נודע כמי שיש לו יחסים קרובים עם אישים בשלטון בגאורגיה, בפרט עם הנשיא המכהן, מיכאיל סאקשווילי, מערכת יחסים שזכתה לביקורת מצד האופוזיציה בגאורגיה במהלך המשבר הפוליטי של נובמבר 2007. זמן קצר לאחר סיום הפגנות האופוזיציה, ב-16 בנובמבר 2007, במסגרת חילופי הגברי בקבינט הגאורגי שהתבצעו לקראת הבחירות, ב-5 בינואר 2008, ויש אומרים כי בלחץ ארצות הברית, הוא הוצע על ידי סאקשווילי כמועמד לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה תחת זוראב נור'אידלי שהתפטר מתפקידו מסיבות בריאותיות. מינויו אושר ב-22 בנובמבר 2007. במסגרת אותם חילופי גברי החליט סאקשווילי להותיר בתפקידיהם את יתר השרים המרכזיים המחזיקים בתיקי הכלכלה.
ב-27 באוקטובר 2008 החליט נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי לפטר את גורגנידזה ולמנות במקומו את שגריר גאורגיה בטורקיה, גריגול מגאלובלישווילי. לדברי הנשיא, הצעד נועד "להזרים אנרגיה חדשה" למדינה, וגורגנידזה יכהן מעתה כיושב ראש משותף של ועדה כלכלית שמטרתה תהיה לייצב את הסקטור הפיננסי בגאורגיה. הדעה הרווחת היא כי פיטוריו של גורגנידזה נבעו מניסיונו של סאקשווילי לנער את ממשלתו בעקבות המלחמה בדרום אוסטיה והביקורת שספג בגין כישלון המלחמה. התמריץ המיידי לפיטורין הוא הצהרתה של מי שכיהנה פעמיים כנשיאה זמנית של גאורגיה וכן כיושב ראש הפרלמנט הגאורגי תקופה ארוכה, נינו בורג'נדזה. בורג'נדזה, שהייתה בעלת בריתו בתחילת דרכו, התפטרה מתפקידה כיושבת ראש הפרלמנט והצהירה באופן מפורש, לאחר המלחמה, כי תקים גוף שיתמודד מול סאקשווילי בעקבות כישלונו בהתמודדות עם המשבר במחוזות הבדלניים. ב-1 בנובמבר של אותה שנה אושרה מועמדותו של מגאלובלישווילי וגורגנידזה סיים את תפקידו.
הפועל מבשרת ציון
הפועל מבשרת ציון/אבו גוש
הפועל אבו גוש
אטלנטיס (סיירת עזר)
אטלנטיס הייתה סיירת עזר גרמנית שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
אטלנטיס הושקה ב-16 בדצמבר 1937 כאוניית הסוחר "גולדנפלס", עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היא גויסה לקריגסמרינה ב-10 בנובמבר 1939 והפכה לסיירת עזר חמושה תחת השם "אטלנטיס". הפיקוד עליה ניתן לקפטן ברנהרד רוגה.
אטלנטיס יצאה למשימתה ב-11 במרץ 1940 שעל סיפונה צוות של 350 מלחים. רוגה בדרך כלל נהג לתקוף אוניות סוחר שמעבירות אספקה, הוא התחזה לספינת סוחר ממדינה נייטרלית או מדינת בעלות הברית ונהג קודם לבקש את כניעתם ואם הם סירבו לתקוף אותם עד הטבעתם.
אטלנטיס קצרה את ניצחונה הראשון עם הטבעת ספינת הסוחר הבריטית "סיינטיסט" ב-3 במאי 1940, ב-10 במאי 1940 היא ניסתה לפרוס 92 מוקשים ימיים בכף אגולס שמול חופי דרום אפריקה. אולם, מכיוון שאחד המוקשים התפוצץ בטרם עת, התאפשר לצי המלכותי הבריטי לשלות את המוקשים ולנטרלם.
לאחר מכן האטלנטיס שטה לאוקיינוס ההודי וניסתה לצוד את ספינות בעלות הברית השטות בקו של דרבן-אוסטרליה אולם ללא הצלחה. הכישלון של האטלנטיס גרם לרוגה לשנות את הנתיב והוא ארב לספינות בקווים דרבן-באטוויה ומאוריציוס-אוסטרליה, השינוי נחל הצלחה ועד סוף שנת 1940 הצליחה האטלנטיס להטביע או ללכוד עוד 15 ספינות. באחת מהספינות שנלכדו מצא רוגה את תוכניות ההגנה הבריטיות למזרח הרחוק. התוכניות הועברו ליפנים וסייעו להם רבות בניצחונותיהם הראשונים כנגד הבריטים.
אטלנטיס נאלצה לעגון בקרבת איי קרגלן באוקיינוס ההודי בעקבות קשיים טכניים, דבר זה סיכן את שלומה של הסיירת והעמיד אותה בסכנת פגיעה חמורה מצד בעלות הברית. התיקונים הושלמו ובינואר 1941 שבה אטלנטיס לפעילות מבצעית.
ב-8 באפריל 1941 שטה אטלנטיס לכיוון האוקיינוס האטלנטי והחלה לפעול בו תוך שהיא מטביעה עוד 5 ספינות וב-6 באוגוסט 1941 אטלנטיס עברה לפעול באוקיינוס בשקט שם היא לכדה את ספינת הסוחר הנורווגית "סילבפלנה", זהו היה ניצחונה האחרון.
במהלך מפגש תדלוק עם הצוללת הגרמנית U-126 האטלנטיס הותקפה על ידי הספינה הבריטית אה"מ דבונשיר והוטבעה על ידה, אולם למזלם של מלחיה נאלצו הבריטים לסגת מפחד הצוללת, שבסופו של דבר הצליחה לחלץ את המלחים על הספינה הטובעת ולהחזירם בשלום לגרמניה.
האטלנטיס הייתה סיירת העזר המצטיינת ביותר ששירתה בקריגסמרינה, היא לכדה או הטביעה 22 ספינות בנפח כולל של 145,697 טון.
לדו גורגנידזה
ולדימיר לאדו גורגנידזה
ולדימיר גורגנידזה
מכבי פתח תקווה
צוות הווי חיל התותחנים
קיר תמך
מודל שבע השכבות
שמורת אלון
שְׁמוּרתַ אַלּוֹן, הידועה גם בשם שמורת ח'ירבת צ'רקס, שוכנת כקילומטר ממזרח לקיבוץ גן שמואל. בחורשה נמצאים עצי אלון התבור עתיקים ומרשימים שגובהם כ-8-7 מ'. חורשה זו היא השריד המרשים ביותר מיער השרון ההיסטורי, שנכרת בידי השלטון העות'מאני במטרה לספק דלק להפעלת הרכבות, באמצעות הבערת עצים בכבשני הקטרים. החורשה הוכרזה ב-10 אוגוסט 1967 כשמורת טבע ושטחה הוא 7.848 דונם. הכניסה היא ללא תשלום ורק ברגל.
ח'ירבת צ'רקס.
החורשה שרדה כיוון שבתחומיה היה בית הקברות של הכפר הצ'רקסי המוכר כיום כ"ח'רבת צ'רקס". הכפר נבנה באזור שנת 1860 על ידי צ'רקסים מבולגריה. באר המים של הכפר שרדה כחצי ק"מ מדרום לשמורת הטבע, מאחורי מפעלי גרנות.
הרקע לכריתת העצים.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוטל הסגר ימי על חופי ארץ ישראל. פחם, שהובא עד לאותה תקופה בדרך הים ואשר שימש להסקת תנורי הקטרים אזל תוך זמן קצר. רשת הרכבות שסבלה ממחסור בפחם-האבן מצאה פתרון בשימוש בהבערת עצים בכבשני הקטרים. על מנת לספק עצים לרכבות הוקמו שתי שלוחות רכבת: הראשונה: מטול-כרם אל אזור יער חדרה, והשנייה הובילה אל יערות העצים שברמות מנשה. שרידים של המסילה נמצאו ליד קיבוץ עין שמר ושל היער בשמורת אלון.
צמחיית השמורה.
על קרקע חמרה חולית אדומה גדלים כ-60 אלוני התבור מבוגרים ועצים צעירים שנטעו במטרה לשקם את החורשה. הם יוצרים חורשה צפופה ונאה. שימורם בא בזכות "קברי הקדושים" שהיו פזורים במקום. בסוף הקיץ ניתן להבחין במגוון עצום של פירות אלון התבור. רוב העצים הקשישים הם כמעט בני אותו גיל, דבר זה והעובדה שמבחינה גנטית העצים קרובים לעצים בגליל התחתון ולא לאוכלוסיית הכרמל הקרובה יותר גאוגרפית, מצביעה על כך שככול הנראה הם נטעו באופן יזום ושהבלוטים/השתילים הובאו מהצפון.
בשטח הפתוח בין העצים צומחים הדגניים: זקנן שעיר - השולט בשוליים, חילף החולות - ההולך ונדחק, מיכאל זהרי סבור כי שני השיחים הם מלווים קבועים של אלון התבור בקרקעות הקלות של שפלת החוף. יער אלון התבור הוא יער-פרק או תצורה דמוית סוונה, לא יער מעורב ולא יער צפוף. בצמחים הגאופיטים, בולטת פריחת חצבים שנשתלו סביב הקברים (בעיקר בצל העצים), בן-חצב סתווני, כלניות אדומות, נורית אסיה, שום ארדל וצבעוני השרון. כמו כן יש בשטח שפע עשבוניים, ובין היתר תלתן דו-גוני.
עונות ביקור בשמורה: סתיו (פריחת חצבים) חורף (פריחת כלניות בחודשים ינואר-פברואר) ואביב (פריחת צבעונים ונורית אסיה בסוף פברואר ובמהלך מרץ).
מיקום השמורה.
השמורה נמצאת בצומת אלון, במפגש הכבישים כביש 65, כביש מחלף קיסריה - מחלף "משמר הגבול", לשעבר צומת עירון ו- "כביש 650" - כביש גישה לפרדס חנה.
היסטוריה של הנשק הגרעיני
נשק גרעיני הוא אמצעי בעל פוטנציאל הרס עצום, המהווה את אחד מכלי הנשק העיקריים להשמדה המונית. פוטנציאל ההרס של הנשק הגרעיני נובע מכמות האנרגיה העצומה המשתחררת בתגובות ביקוע גרעיני או היתוך גרעיני. ראשיתו של הנשק הגרעיני בשנות ה-40 של המאה ה-20, ובימינו הוא עומד במרכז סוגיית התפשטות הנשק הגרעיני ושימוש אפשרי בו בידי גורמי טרור בראשית המאה ה-21.