אימפריית השמש (באנגלית: Empire of the Sun) הוא סרט קולנוע משנת 1987 בבימויו של סטיבן ספילברג ובכיכובם של ג'ון מלקוביץ' וכריסטיאן בייל. סרט זה מבוסס על ספר באותו השם של ג'יימס גראהם באלארד, שיצא לאור בשנת 1984. הסרט זכה לתשואות המבקרים, היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, וזכה בשלושה פרסי באפט"א (בקטגוריות טכניות).
תקציר העלילה.
הסרט עוקב אחר סיפורו של ילד בריטי צעיר (כריסטיאן בייל) ושמו ג'ים גרהאם (כשם מחבר הספר), שגדל בשאנגחאי עם הוריו. בזמן שהיפנים כובשים את העיר הוא מופרד מהוריו, ומגיע לבדו למחנה שבויים יפני. הוא מתחבר שם עם שבוי אמריקאי כריזמטי ושמו בייסי (ג'ון מלקוביץ'), ההופך אותו ליד ימינו.
הפקה.
אולפני האחים וורנר רכשו את הזכויות ליצירת הסרט, ובתחילה דייוויד לין נבחר לביים את הסרט וסטיבן ספילברג להפיק. לין החליט לפרוש מתפקידו כבמאי ולתת אותו לספילברג שהצהיר ״מהרגע הראשון שקראתי את הרומן רציתי לביים את הסרט״.
הסרט צולם בבריטניה, ספרד ובסין, והיה לסרט ההוליוודי הראשון אשר צולם בסין. בצילומי הסרט השתתפו למעלה מ-5,000 ניצבים מקומיים, חלקם חיו בתקופת המאורעות האמיתיים. ספילברג ניסה לחקות את שנות ה-40 בצורה מדויקת, בעיקר בעזרת כלי הרכב והמטוסים בסרט.
הפצה וביקורות.
זהו סרט הדרמה הראשון של ספילברג, ועל כן גם ההכנסות של הסרט נמוכות בהרבה משוברי הקופות שביים לפני כן.
סופר הרומן המקורי, ג'יימס גראהם באלארד, התלהב מהתוצאה הסופית. הביקורות היללו את משחקו של כריסטיאן בייל הצעיר. באתר ״rotten tomatoes" קיבל הסרט ציון של 71% על סמך 47 ביקורות.
פרסים והוקרה.
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר והבמאי מאגודת המבקרים הלאומית , וכריסטיאן בייל קיבל ציון לשבח על המשחק שלו, הפרס הראשון המוענק לשחקן צעיר.
בטקס ה-60 של פרס אוסקר הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר בתחום הצילום, בימוי אומנותי, עריכה, פסקול, עיצוב התלבושות הטוב ביותר ומיקס הסאונד הטוב ביותר אולם לא זכה באף פרס.
בין הפרסים והמועמדויות, היה גם מועמד לסרט הטוב ביותר בפרסי גלובוס הזהב, אולם לא זכה.
שרה מישל גלר
שרה מישל פרינז (באנגלית: Sarah Michelle Prinze; נולדה ב-14 באפריל 1977 בניו יורק) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ויזמית יהודייה-אמריקאית. את תפקיד המשחק הראשון שלה קיבלה בגיל 6 בסרט טלוויזיה, לאחר מכן התפרסמה באופרת הסבון "כל ילדיי" ברשת ABC שבעקבותיו זכתה בפרס אמי לשעות היום לשחקנית צעירה, ובתור הדמות הראשית באפי סאמרס בסדרה "באפי ציידת הערפדים", שעבורו זכתה לשבחים ואף למועמדות בפרס גלובוס הזהב ובתור דפני בלייק בסרט "סקובי-דו" ובהמשכו '"".
ביוגרפיה.
נולדה בשם שרה מישל גלר (Sarah Michelle Gellar) בניו יורק לרוזלן (לבית גרינפילד) ולארתור גלר. שני הוריה יהודים אף שבתור אמריקאים חגגו גם את חג המולד. בשנת 1984, כשגלר הייתה בת שבע, הוריה התגרשו, והיא עברה לגור עם אמה במנהטן. הקשר של אביה ושלה ניתק עד שהלך לעולמו בעקבות סרטן הכבד ב-9 באוקטובר 2001. במשך כל שנותיה כתלמידה שמרה גלר על ממוצע ציונים גבוה, והיא עסקה בהחלקה על הקרח.
קריירה.
בטלוויזיה.
בהיותה בת ארבע, גלר נחשפה על ידי סוכן שחקנים, במסעדה במנהטן. חודשיים לאחר מכן, היא עברה אודישן לסרט המיועד לטלוויזיה וקיבלה את התפקיד. זמן קצר לאחר מכן, גלר הצטלמה לפרסומת של חברת ברגר קינג, ובו היא מותחת ביקורת על חברת מק'דונלדס. תפקיד הפריצה של גלר הופיע בשנת 1993, כשהשתתפה באופרת הסבון "כל ילדיי". בשנת 1995, בגיל 18, היא זכתה בפרס אמי, בשל תפקידה בתוכנית זו.
בשנת 2000, הופיעה גלר במגוון תפקידי אורח בטלוויזיה, ביניהם: הסדרה "סקס והעיר הגדולה" ובתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב". ואף נתנה את קולה לסדרות אנימציה, כגון: "המלך היל" ו"משפחת סימפסון".
בשנת 1995, לאחר שעזבה את "כל ילדיי", נבחנה גלר לתוכנית "באפי ציידת הערפדים", בו היא קיבלה את התפקיד הראשי, למרות שבמקור נבחנה לתפקיד של קורדיליה צ'ייס. הסדרה קיבלה תגובות חיוביות מצד המבקרים ושידורי רייטינג גבוהים. בעקבות משחקה בסדרה זו, הייתה גלר מועמדת לפרס גלובוס הזהב. בעקבות ההצלחה של הסדרה, נוצרה לה סדרת בת בשם "אנג'ל" - שם הופיעה גלר בתפקיד אורח.
בשנת 2011 יצאה הסדרה "מתחזה" בה מגלמת שרה את הדמות הראשית. הסדרה בוטלה בתום העונה הראשונה.
בקולנוע.
לאחר סיומה של הסדרה "באפי ציידת הערפדים", גלר בחרה להתמקד בקריירה הקולנועית שלה. את צעדיה הראשונים בתחום הקולנוע, עשתה גלר בשנת 1997, כשהשתתפה בשני סרטי האימה הפופולריים: "צעקה 2" ו"אני יודע מה עשית בקיץ האחרון". שנתיים לאחר מכן, השתתפה בסרט "פשוט מקסימה" ובסרט "משחקי פיתוי". בשנת 2001, השתתפה גלר בסרטו של ג'יימס טובאק – "סטודנט מהארוורד". שנה לאחר מכן, היא השתתפה בסרט הקומדיה המצליח "סקובי-דו", ובהמשכו: "סקובי-דו 2", לצד בעלה, פרדי פרינז ג'וניור. סרטה הבא של גלר, היה בשנת 2004, כשהשתתפה בסרט "הטינה", אשר הכניס יותר מ-39.1 מיליון דולר ביום פתיחתו. ב-2006, הופיעה גלר גם בהמשך שלו "הטינה 2", אך רק בהופעת אורח. חודש לאחר מכן, הופיעה גלר בסרט "השיבה", אשר קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. ב-2007, גלר דיבבה בסרטי האנימציה "צבי הנינג'ה" ו-"אגדה ש'מגדה".
חיים אישיים.
גלר פגשה את בעלה לעתיד, השחקן פרדי פרינז ג'וניור במהלך צילומי סרט האימה "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון" ב-1997, אך הם התחילו לצאת רק בשנת 2000. הם התארסו באפריל 2001, ונישאו במקסיקו ב-1 בספטמבר 2002.
ב-2007, לכבוד שנת נישואיהם החמישית שינתה את שמה רשמית לשרה מישל פרינז. ב-19 בספטמבר 2009 נולדה לזוג בת בכורה. ב-19 בספטמבר 2012 נולד לזוג בן.
דוארו
חמשת המונומנטים
חמשת המונומנטים הם חמשת מרוצי האופניים החד יומיים הנחשבים כיוקרתיים ביותר בעונת מרוצי אופני הכביש.
מרוצים חד-יומיים רבים נחשבים כ"קלאסיים" בזכות ההיסטוריה הארוכה שלהם ובזכות תווי הדרך שמנסה לשמור גם הוא על מסורתיות, אך עם התפתחות ושינויים קטנים במסלול לאורך השנים. אורך המסלול של רוב המרוצים הקלאסיים הוא כ-200 קילומטרים. חמשת המונומנטים הם המרוצים הקלאסיים הנחשבים ביותר. את מעמדם המיוחד קנו הודות למרחק הגדול יותר של המסלול, כ-250 קילומטר, להיסטוריה הוותיקה שלהם שמתחילה אצל כולם לפני מלחמת העולם הראשונה ובעיקר הודות לכוכבים הגדולים של עולם מרוצי האופניים שנאספים להתחרות בהם בכל שנה ובכך מגבירים עוד יותר את יוקרתם.
חמשת המרוצים הם:
שדה צבי
שְׂדֵה צְבִי הוא יישוב חקלאי בצפון הנגב ליד העיר רהט, המהווה חלק ממועצה אזורית מרחבים. הוקם בשנת 1953, וכונה בתחילה "שובל 5". בהמשך ניתן לו שם הקבע, על שם צבי הירשפלד שעזר בהקמת החווה החקלאית רוחמה. היישוב הוקם על ידי עולים ממרוקו וקבוצת משפחות מירושלים, ואליהן הצטרפו עם הזמן, עוד תושבים. בספטמבר 1954 הגיעו למושב 13 משפחות, ישירות מהאנייה שהביאה אותם ממרוקו.
עין חצבה (מושב)
עֵין חֲצֵבָה הוא מושב בערבה התיכונה דרומית לים המלח המהווה כיישוב הדרומי ביותר בתחומי המועצה האזורית תמר. המושב הוקם בשנת 1962 כחווה חקלאית ושמו ניתן לו על שם חורבת חזבה (עין חוסוב - המעיין השופע) הסמוכה ליישוב. אנשי המושב בחרו שלא לקלוט משפחות נוספות, וכך מושב עין חצבה הוא מושב של עשר משפחות בלבד עם 30 תושבים והוא המושב הקטן ביותר בישראל.
היסטוריה.
האזור בו הוקם המושב שימש צומת דרכים חשובה עוד בעת העתיקה. בתקופת המנדט הבריטי הוקמה במקום משטרת עין חוצוב. לאחר הקמת המדינה הוקמה במקום תחנת דלק ומזנון. בשנת 1956 החל בתכנון מסילת הדרום, מסילת ברזל במסלול מבאר שבע עד עין חצבה, ומשם צפונה למפעלי ים המלח ודרומה עד אילת. במקום תוכננה גם הקמתה של תחנת הרכבת חצבה. עין חצבה נבחרה כמיקום לצומת מסילות הברזל, מאחר שניתן לבנות תוואי נוח ממנה לאורך נחל צין ועד לב הנגב. בקיץ 1959 בוצעו קידוחים לחיפושי נפט בעין חצבה. במרץ 1963, הושלמה סלילות של כביש 90 בקטע בין סדום לעין חצבה (עד אז הייתה זו דרך עפר).
בספטמבר 1962, שני חקלאים ממושב בני ציון, גיל גל (גלונסקי) ויעקב סלווין, הגיעו לעין חצבה בחיפוש אחר שטח חקלאי לגידולי ירקות. הם הופנו לאזור על ידי קצין הפיתוח של משרד החקלאות לערבה ואילת, על סמך סקר קרקע שנערך במקום וקידוח מים שביצע חברת תה"ל. הם איתרו כ-70 דונם קרקע. שנראו מתאימים לעיבוד חקלאי, ותחילה החלו בשטיפת המלחים מהשכבה העליונה של הקרקע. לאחר 5 ניסיונות זריעה גידלו מלפפונים שנשלחו לתל אביב. אחרי המלפפונים זרעו בהצלחה עגבניות, חצילים, וקישואים. הם השקיעו כ־80 אלף ל"י ברכישת ציוד חקלאי, צינורות השקיה, דשן, זרעים ומשאבת מים לבאר. הם התגוררו במקום באוטובוס ישן במשך השבוע וחזרו לביתם בבני ציון בסופי השבוע. אחרי פחות משנתיים, הם החלו לספק גם אלפי שתלי ירקות ליישובים אחרים בערבה, שהקמתם החלה באותן שנים. בעקבות הצלחתם החליטה מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית, באוגוסט 1964, להקים בסמוך היאחזות נח"ל, שהפכה למושב חצבה. ואילו לגל וסלווין הוצא צו פינוי בטענה שבנו מבנים במקום ללא אישור. במאי 1965 הגיש מינהל מקרקעי ישראל תביעה לפנותם. לאחר שנפגשו עם שר החקלאות חיים גבתי, הוסכם שהקרקע תוחכר להם לשנה נוספת במהלכה ינסו להביא למקום עוד 8 משפחות, ואחר כך יוקם במקום יישוב קבע ל-10 משפחות בסך הכל.
היישוב התנהל כשותפות עסקית בין שלוש המשפחות שישבו בו (גיל גל עזב ובמקומו נכנסו שתי משפחות אחרות). השטח שאותו עיבדו גדל עם השנים לכ-1,000 דונם.