תסמיני המחלה תלויים בסוג ההומוציסטינוריה ומתפתחים בדרך כלל בשנה הראשונה לחיים, אך, בחלק מהאנשים, מופיעים בבגרות. תסמינים נפוצים עשויים לכלול: תופעות בעיניים, כמו עדשות אקטופיות (Ectopia Lentis) וקוצר ראייה, קרישי דם, דלדול עצם (אוסטאופורוזיס) או היחלשות של העצמות, לקויות למידה, בעיות התפתחותיות, עיוותים בחזה, רגליים צנומות וארוכות, ועקמת.
שימוש רפואי.
התרופה ציסטדן משמשת לטיפול בהומוציסטינוריה, בשילוב עם טיפולים אחרים, כמו ויטמין B6 (פירידוקסין), ויטמין B12 (קובאלאמין), חומצה פולית ודיאטה ספציפית, במטרה להפחית רמות גבוהות של הומוציסטאין בדם.
תופעות לוואי.
תופעת הלוואי הנפוצה ביותר בעת נטילת ציסטדן היא רמות גבוהות של מתיונין בדם. יש לנטר את רמות המתיונין בחולים הנוטלים ציסטדן, מכיוון שרמות גבוהות של מתיונין עלולות לגרום לבצקת מוחית, המתאפיינת בכאבי ראש בבוקר עם הקאות, או שינויים בראייה.
פרמקולוגיה.
בטאין פועל כתורם קבוצות מתיל, ברה-מתילציה של הומוציסטאין למתיונין בחולים עם הומוציסטינוריה וכתוצאה מכך, רמות רעילות בדם של הומוציסטאין מופחתות בחולים המטופלים בבטאין, בדרך כלל ל-30% - 20% או פחות, מהרמות שנצפו לפני הטיפול. בטאין ניצפה כמפחית רמות הומוציסטאין בפלזמה של חולים עם שלושת סוגי ההומוציסטינוריה: חסר ב-CBS, חסר ב- MTHFR ופגם במטבוליזם של ויטמין B12.
רמות גבוהות בדם של הומוציסטאין קשורות עם בעיות רפואיות קרדיווסקולריות, פקקת, דלדול עצם, בעיות בשלד ובעיניים.
התרופה בישראל.
התרופה ציסטדן מאושרת לשיווק בישראל, בצורת אבקה להכנת תמיסה לנטילה דרך הפה, ומיועדת לטיפול בהומוציסטינוריה. התרופה כלולה בסל הבריאות.
רוני סטריאר
רוני סטריאר (נולד ב-13 בדצמבר 1952) הוא חוקר בכיר בעבודה סוציאלית, מחנך ופעיל חברתי. פרופסור חבר בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה, מייסד וראש המרכז הבינתחומי לחקר העוני וההדרה החברתית, מייסד וראש המגמה למנהיגות ולשינוי חברתי במסגרת תואר שני בעבודה סוציאלית של האוניברסיטה, ראש התוכנית "שותפות חיפה להתרת שרשרת העוני", מייסד "תוכנית הדגל למאבק בהדרה ולסולידריות חברתית" של האוניברסיטה ויושב ראש המועצה לביטחון תזונתי של משרד הרווחה והביטחון החברתי.
ביוגרפיה.
רוני סטריאר נולד וגדל בבואנוס איירס, שבארגנטינה, לפדרו פרנאנדו סטריאר ולויקטוריה אוחלוו (Ojalvo). עלה לישראל לאחר סיום לימודיו התיכוניים. לאחר שסיים שנת הכשרה של תנועת השומר הצעיר בקיבוץ געתון, למד במכינה לעולים חדשים באוניברסיטת חיפה. לאחר מכן עבר להתגורר בירושלים. סיים תואר ראשון (סוציולוגיה ואנתרופולוגיה), תואר שני (סוציולוגיה ואנתרופולוגיה) ותואר שלישי (עבודה סוציאלית) באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו, בהדרכת רבקה בר-יוסף ואברהם דורון, עסקה בתפיסות העוני של אנשים החיים בעוני, על רקע הבדלי מגדר, מוצא ולאום, תוך השוואה עם תפיסות עוני של עובדים סוציאליים בשירותי הרווחה הציבוריים.
סטריאר המשיך בלימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה, במרכז הלאומי לחקר אבהות ומשפחה (NCOFF). סטריאר משלב תפקידים שונים בתחומי החינוך, החברה, הקהילה והרווחה; כאיש מקצוע, כחוקר וכפעיל חברתי.
נשוי לפרופ' דורית רואר-סטריאר, אב לשלושה.
פעילות ציבורית.
כשנה אחת לאחר הגעתו לישראל, שימש כמדריך לסטודנטים עולים חדשים מטעם הלל, ודיקנט הסטודנטים של אוניברסיטת חיפה. באותה שנה היה פעיל במסגרת תנועת "יש", סיעה יהודית-ערבית באגודת הסטודנטים של האוניברסיטה. בשנת 1973 המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. הצטרף לקומונת הסטודנטים "בית הבונים" בשכונת קטמון ט'. חברי הקומונה פעלו לקידום ילדי השכונה ולקידום התארגנות קהילתית של התושבים. לאחר מכן הוא התמנה למנהל היחידה למעורבות חברתית (יחידה להתנדבות) בדיקנט הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, במסגרתה פעל להקמת קומונות סטודנטים נוספות בשכונות עוני של ירושלים. במקביל, היה בין מייסדי קמפו"ס (קבוצה למעורבות פוליטית וסטודנטיאלית), שהייתה התארגנות של סטודנטים יהודים וערבים. עבד גם עם נוער בגיל תיכון במכונים הציוניים-יהודיים ביער ירושלים.
סטריאר היה בוגר המחזור הראשון של מכון חופ"ן (חינוך פתוח ניסויי) במשרד החינוך, לקידום החינוך הפתוח והדמוקרטי. לאחר סיום לימודיו שימש כמנהל בית הספר ליפתא בירושלים, שנמנה בין בתי הספר הפתוחים והדמוקרטיים הראשונים בישראל. לאחר מכן מילא תפקידים שונים בתחומי חברה ורווחה, לרבות תפקידי ניהול במסגרת שיקום שכונות, החברה למתנ"סים, ועוד. כסגן מנהל הקרן החדשה לישראל, סייע בהקמת תשתית התמיכה וגיוס המשאבים של הקרן בישראל בעבור ארגוני החברה האזרחית, לרבות: האגודה לזכויות האזרח, היישוב נווה שלום, מרכזי סיוע לנפגעות ונפגעים תקיפה מינית, מרכז אדוה, וארגוני שלום שונים. כחלק מיוזמותיו בקרן החדשה, יסד בשיתוף עם סינמטק ירושלים את פסטיבל "ברוח החופש", שהציג סרטים על זכויות אדם ואזרח.
בשנות ה-90 ייסד סטריאר וניהל את עמותות משו"ב (מעורבות, שותפות וסינגור בקהילה) ו"מעורבות", שקידמו שירותים חברתיים ופעלו לקידום זכויות חברתיות של משפחות החיות בעוני והדרה בישראל. עמותות אלה יזמו ופיתחו במשותף עם עיריית ירושלים, משרד הרווחה והקרן לשירותים חברתיים במוסד לביטוח לאומי את "מרכזי עוצמה" (מרכזי סיוע למשפחות). אלה הן מסגרות חדשניות שנועדו לסייע בידי משפחות החיות בעוני באמצעות עקרונות של מעורבות, שותפות וקידום זכויות חברתיות.
בשנת 2005 הצטרף לבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה, בו הוא מלמד עבודה קהילתית, גישות ביקורתיות בעבודה סוציאלית, עוני והדרה, וכן חקר אבהות. היה שותף בהקמת "הפורום הישראלי למאבק בעוני" (בו הוא משמש כחבר הנהלה), המקדם פעילות הסברה, חינוך ושדולה עם ולמען אנשים החיים בעוני. כמו כן הוא משמש כיועץ בכיר למשרדי ממשלה שונים בפיתוח מודלים לטיפול בבעיות עוני והדרה.
פעילות אקדמית.
סטריאר פעיל במספר מיזמים המשותפים לאקדמיה ולקהילה:
שותפות חיפה להתרת שרשרת העוני.
בשנת 2005 יסד (יחד עם בית הספר לעבודה סוציאלית ועם המחלקה לשירותי רווחה וקהילה של עיריית חיפה) את התוכנית "שותפות חיפה להתרת שרשרת העוני". התוכנית מבוססת על עקרון השותפות בין האקדמיה, שירותי הרווחה הציבוריים ואנשים החיים בעוני. בתוכנית משתתפים סטודנטים לעבודה סוציאלית לצד עובדים סוציאליים, ופעילות ופעילים בקרב שכונות מצוקה של העיר חיפה. התוכנית מקדמת מיזמים קהילתיים, תוכניות חינוכיות, וחקיקה חברתית בנושא קידום צדק חברתי וצמצום העוני. במסגרת התוכנית פועלת "קבוצת הפעילות", המורכבת מנשים פעילות המקדמת פעולות הסברה ומודעות חברתית בקרב שירותים חברתיים ומקבלים החלטות בישראל. התוכנית יזמה כנסים לאומיים ובינלאומיים.
תוכנית למאבק בהדרה ולקידום סולידריות.
בשנת 2011 יסד והיה הממונה האקדמי על התוכנית עד שנת 2019. זוהי תוכנית כלל-אוניברסיטאית, שנועדה לקדם מעורבות אקדמית מוסדית במאבק למען חברה מכלילה וסולידרית בישראל. התוכנית מומנה על ידי הוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה. התוכנית מורכבת מקורסים משלבי עשייה קהילתית של חוגים ומחלקות שונות (חינוך, ניהול ציבורי, עבודה סוציאלית, משפטים, שירותי אנוש, בריאות הנפש בקהילה). לצד קורסים משלבי עשייה, התוכנית מקדמת מיזמים קהילתיים, קורסים אקדמיים עבור חברי קהילות מודרות בתחומי קהילה, חינוך ורווחה (קורס פעילים במסגרת תהליכי התחדשות עירונית, קורס פעילים לזכויות חברתיות לאנשים בעלי צרכים מיוחדים וכדומה). בנוסף, הוקמה חממה לפיתוח ידע, שקידמה פרויקטים מחקריים בתחומי ההדרה וקידום סולידריות חברתית.
צדק חברתי במבט בינתחומי.
בשנת 2012 יסד (יחד עם דסי פוסטן-אייזיק ועם קורי שדימא מאוניברסיטת מרילנד) את התוכנית "צדק חברתי במבט בינתחומי". תוכנית זו מבוססת על קורסים מקבילים ומשותפים של בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה, עם בתי הספר לעבודה סוציאלית ולסיעוד ולמשפטים של אוניברסיטת מרילנד. התוכנית כללה קורסים לסטודנטים אמריקאים (לבנים, היספנים ואפרו-אמריקאים) ולישראלים (יהודים וערבים) בנושא צדק חברתי. התוכנית נועדה לקדם פיתוח ידע והעלאה של מודעות חברתית לקידום פרקטיקה מבוססת זכויות חברתיות.
פרסומים.
סטריאר פרסם כמה עשרות מאמרים מדעיים ומסמכי עבודה בעברית, באנגלית ובספרדית.
בני מיעוטים בפוליטיקה הישראלית
בני מיעוטים בישראל כיהנו במגוון תפקידים בפוליטיקה של ישראל.
הרשות המבצעת.
ב-11 ממשלות כיהנו לאורך השנים 8 נציגים: ארבעה דרוזים וארבעה ערבים מוסלמים.
עמית הכטר
עמית הכטר (נולד ב-30 בספטמבר 2001) הוא שחקן ישראלי.
קריירה.
בשנת 2014, כשהיה בגיל 12, גילם את דמותו של יונתן בסרט "מדינת הגמדים" שיצא לאקרנים בשנת 2017.
במרץ 2017-2018 החלו שידורי הסדרה "בית הכלבים" שבה גילם את הדמות רויו, בערוץ ניקלודיאון.
בחנוכה 2019 השתתף במחזמר "כל ההתחלות" (מכולת קטנה ומדליקה 2) המשלב את שיריו של אמיר פרישר גוטמן, וגילם את הדמות אמיר. המחזמר עלה באשדוד ובוים על ידי קובי מחט.
בדצמבר של אותה שנה גילם את הדמות יורגן בעונה השלישית של הסדרה אחותי קפצה כיתה.
במרץ 2020 החל לשחק בתור דניאל פישר בסדרה ספיידרז בערוץ טין ניק לצופי HOT.
באפריל 2020 החל להנחות לצד קים אור אזולאי את התוכנית "זורמים" העוסקת בשמירה על איכות הסביבה והנחלים ומשודרת בערוץ TeenNick.
הכטר מגלם את הדמות של ניתאי בסדרה מחנה אבא, שעלתה לראשונה למסך ב-8 באוגוסט 2020 בערוץ KIDZ לצופי yes.