בנובמבר 1943 הוענק לו על ידי אדולף היטלר צלב האבירים עם עלי אלון על מנהיגותו במלחמה. במרץ 1944, לאחר שנפצע וקיבל דרגת רב-סרן, הפך למפקד הרגימנט. בתקופת פיקודו, שמרה על הביטחון בברלין. במהלך תקופה זו רמר ואנשיו הצליחו לעצור את קשר העשרים ביולי, שנועד להשתלט על ממשלת גרמניה, לאחר הניסיון שנעשה לרצוח את היטלר. הגנרל פאול פון האזה הורה לרמר לעצור את שר התעמולה יוזף גבלס. רמר הגיע למשרדו של גבלס עם אקדח במטרה לעוצרו. גבלס שכנע את רמר לא לעשות זאת, והתעקש כי היטלר עדיין בחיים. כאשר רמר ביקש הוכחה לכך, ביקש גבלס שיקשרו אותו להיטלר. תוך פחות מדקה היטלר ענה לטלפון, וגבלס העביר את השפופרת לרמר. בטלפון הורה היטלר לרמר לעצור את הבוגדים בו. לאחריה הורה רמר לחייליו לעצור מידית את הקושרים. עוד באותו לילה קודם רמר בשתי דרגות לאוברסט (אלוף-משנה).
תפקידו הבא של רמר היה פיקוד על חטיבת "Führer Begleit Brigade" (חטיבת ליווי הפיהרר), שהייתה חטיבת שדה שנוצרה מתוך דיוויזיית גרוסדויטשלנד, במסגרתה נלחם בקרבות בפרוסיה המזרחית. רבים מאנשיו נפצעו ויחידתו לא נחלה הצלחה בקרבות. בדצמבר 1944, הועברה החטיבה מערבה למתקפת הארדנים, גם במערכה זו סבלה החטיבה מנפגעים רבים ולא הצליחה בקרבות.
בשנת 1945, לאחר שהחטיבה עליה פיקד קיבלה מעמד רשמי של חטיבה, הועלה רמר לדרגת גנרל-מיור (תת-אלוף) ונשאר לפקד עליה. הוא לא נחשב למפקד מוצלח, ונמתחה ביקורת על התנהלותו. הוא נעצר לבסוף על ידי חיילים אמריקנים, ונשאר שבוי מלחמה עד 1947.
רמר דיבר על קשר העשרים ביולי בסדרת התעודה הבריטית "עולם במלחמה" (The World At War), שנוצרה בשנות ה-70 המוקדמות. הוא לא הביע חרטה על תפקידו בעצירת קשר העשרים ביולי, ולא על תפקידו במלחמה באופן כללי.
פעילות פוליטית לאחר המלחמה.
בשנת 1952 נאסרה פעילותה של מפלגת הרייך הסוציאליסטית, אותה הקים, וזאת לאחר שבהצבעה לפרלמנט סקסוניה התחתונה זכתה המפלגה ב-16 מושבים. המפלגה זכתה גם ב-8 מושבים בפרלמנט המדינה של ברמן.
בין השנים 1991 עד 1994 פרסם רמר מספר מאמרים הנקראים "Remer-Depesche". מאמרים אלה מכילים הסתה גזענית והוא מהלל בהם את התורה הנאצית. בעקבות כך נידון באוקטובר 1992 ל-22 חודשי מאסר, באשמת הסתה גזענית חמורה והכחשת השואה. תלונתו על הפרות לכאורה של הגינות המשפט ופגיעה בחופש הביטוי ובזכויות האדם נדחתה פה אחד על ידי הנציבות האירופית. הוא הגיש ערעורים רבים, ובסופו של דבר נמלט לספרד בטרם נכלא.
גלות ומוות.
כדי להימנע ממאסר, נמלט רמר בפברואר 1994 לספרד. הוא היה תומך נלהב של מחקרים על הכחשת השואה, כמו המחקרים של פרד לויכטר ושל גרמר רודולף. בית המשפט העליון של ספרד פסק נגד ערעורה של ממשלת גרמניה על אי-הסגרתו, בטענה כי הוא לא ביצע פשע תחת החוק הספרדי. בשלב מאוחר יותר עבר רמר למצרים ולסוריה, וחזר לספרד. הוא נשאר מבוקש בגרמניה עד יום מותו בשנת 1997 במרבלה בספרד, כשהוא בן 85.
נו סקין
נו סקין (באנגלית: "Nu Skin Enterprises") היא חברת שיווק רשתי אמריקאית המשווקת מוצרי טיפוח ויופי (תחת המותג "Pharmanex"). החברה נוסדה בשנת 1984 בעיר פרובו שביוטה. ראשית דרכה פעלה החברה בתוככי ארצות הברית בלבד והחלה את דרכה הבינלאומית בקנדה בשנת 1990. שנה לאחר מכן החלה החברה לפעול גם באסיה כאשר פתחה את הסניף שלה בהונג קונג. בשנת 1996 נרשמה החברה למסחר בבורסה בניו יורק. החברה משווקת את פעילותה כיום ב-54 מדינות מסביב לעולם באמצעות כ-1.2 מיליון מפיצים עצמאיים.
במהלך שנות ה-90, הוועדה הפדרלית למסחר של ארצות הברית ("FTC") החלה בחקירה כנגד החברה בחשד להיותה תרמית פירמידה. בשנת 1992 הגיעה החברה להסדר טיעון מול 5 מדינות אשר האשימו אותה בהטעיות בפרסום ובכך שהכנסותיה העיקריות של החברה נבעו מדמי ההצטרפות של משקיעים. בעקבות אירועים אלה, חתמה החברה בשנת 1994 על הסדר טיעון נוסף לפיו יהיה אסור עליה לפרסם טענות בלתי מבוססות באשר למוצרים אותם היא משווקת. במסגרת הסדר זה, שילמה החברה סכום של מיליון דולר. בשנת 1997 הוכח כי הפרה את החוזה ושילמה 1.5 מיליון דולרים נוספים.
בינואר 2014 הודיעה ממשלת סין כי החלה בחקירה מאסיבית כנגד פעילות החברה בשל חשש לתרמית. מניית החברה, אשר עמדה אז על ערך של כ-139.15$ למנייה, צנחה במהירות ובמשך שנתיים עד אשר הגיעה לערך של כ-23.51$ בחודש פברואר 2016, עת חתמה על הסדר הטיעון הגדול שלה שכלל 46.75 מיליון דולרים. 46 מיליון מתוכם בגין פעילות פירמידה ו-750,000$ מתוכם בגין ניסיון למתן שוחד לוועדה הבודקת.
מותגים ומוצרים.
תחת השמות Nu Skin ו-Pharmanex, החברה פיתחה ושיווקה למעלה מ-200 מוצרים לטיפוח אישי אשר שווקו ככאלה שיסייעו לאנשים להיראות ולהרגיש טוב יותר. בשנות ה-90 המאוחרות, השקיעה החברה במותג Big Planet, חברה לשיווק רשתי אשר שיווקה שירותי אינטרנט. הניו יורק טיימס פרסם כי חברת Big Planet גייסה לשורותיה אנשים "אף אם היה להם מעט ידע או לא היה להם ידע בכלל בתחומים אותם הם אמורים לשווק". באותה הכתבה, טען נציג החברה כי "אני מאמין שגם אנשים שלא נגעו במחשב בחייהם יכולים להפוך לעשירים".
בשנת 1996 רכשה החברה את Pharmanex, חברה למוצרי דיאטה. החברה מפרישה מרווחיה תחת מותג זה לקרן למען נזקקים אותה הקימה. החברה גם מחזיקה בפטנט שלשיטתה יכול למדוד את רמת הקרוטנואיד בעור הגוף. על פי ארגונים לבריאות נשים, מדובר בהונאה שמטרתה היא להגביר את שיווק יתר המוצרים של החברה. הדו"ח השנתי של Nu Skin עצמו משנת 2002 טוען אף הוא כי מטרת הפטנט היא לגרום לאנשים להמשיך ולצרוך את המוצר שלה, LifePak.
מודל עסקי וחסויות.
המודל העסקי של החברה הוא מודל של שיווק רשתי (וכן שיווק רב -שכבתי, שבו כל זכיין אשר מביא זכיין אחר תחתיו, מרוויח חלק מהעמלה של הזכיין הנמוך יותר). כל אחד מהזכיינים משווק בעצמו את המוצרים באופן ישיר אל הצרכנים הפוטנציאליים באמצעים רבים כאשר הפלטפורמה הבולטת ביותר היא הרשתות החברתיות ובעיקר פייסבוק ואינסטגרם. בנוסף לכך, יכול כל מפיץ לגייס ולהדריך מפיצים חדשים, בעיקר מתוך הלקוחות עצמם. המפיצים מקבלים עמלות כנגזרת מהמכירות שאותן הם מבצעים וכן יש להם מודל בונוסים מתוך מפיצים חדשים שהם מצרפים. נו סקין טוענת כי היא משלמת כ-43% מתוך רווחיה כעמלות למפיצים.
חקירות ופעולות בלתי חוקיות של החברה.
בתחילת שנות ה-90 נחקרה החברה על ידי המדינות קונטיקט, פנסילבניה, פלורידה, אילינוי, אוהיו ומישיגן בשל חשד לפעילות של הטעיה בפרסום. בסופו של דבר, הגיעה החברה להסדר בשנת 1992 מול 5 מתוך המדינות הללו לפיו היא לא מודה בהאשמות אך נושאת בעלויות החקירות ואף מפצה את המפיצים שהתלוננו נגדה וכן מזכה את הלקוחות ומפסיקה את הפעילות במדינות אלה. יחד עם זאת, התובע הכללי של קונטיקט לא הסכים להסדר טיעון זה ותבע את החברה באשמת הטעיית הזכיינים והפעלת תרמית פירמידה. החברה סירבה להודות באשמות הללו אך נקנסה.
בשנת 1997, התובע הכללי של פנסילבניה הגיש תביעה נגד ראשי החברה בגין תרמית פירמידה באמצעות זכיין משנה בשם QIQ. ההאשמות היו, בעיקרן, כי למפיצים ניתן לבנות אתר משלהם להפצת מוצריהם תחת טכנולוגיה שלמעשה לא הייתה קיימת כלל ועיקר. בתגובה לכך ניתקה נו סקין את יחסיה עם QIQ והרשתה לזכייניה אשר שילמו ל QIQ להעביר את הכספים הללו אל חברת Big Planet אך לא למשוך אותם חזרה אליהם. Big Planet היא, דאמרינן, רשת נוספת השייכת לנו סקין. נשיא חברת Big Planet טען כי "מדובר במעשה של זכיינים שפעלו על דעת עצמם בניסיון שלהם להרוויח כספים". הטחת ההאשמות שלו כלפיי זכייני המשנה מעולם לא הוכחה כנכונה ויכול שניסה להפיל עליהם את התיק על מנת להימנע מנשיאת האחריות של החברות.
בשנת 2012, אוניברסיטת סטנפורד שלחה מכתב התראה לנו סקין בדרישה להסיר את שם החוקרים שלה מרשימת הממליצים של החברה בטענה שאלה מעולם לא המליצו על מוצרי החברה. האוניברסיטה שחררה הצהרה כי המכתב נשלח על ידי אחד מחוקריה, פרופסור סטיוארט קים. קים דרש להסיר את שמו מכל סממני המוצרים של החברה מאחר שהפסיק את מעורבותו במחקר לטובת החברה. בנוסף, בשנת 2012, הוצאת סיטרון לספרי מחקר פרסמה כי "מודל המכירות של נו סקין בסין, השוק בקצב הגדילה המהיר ביותר לשיווק ישיר, מסתכם לכדי הונאת פירמידה אחת גדולה". נו סקין דחתה את ההאשמות, טענה שהמודל שלה כשר ושאין בכוונתה לשנות אותו.
בינואר 2014 הודיעה ממשלת סין כי פתחה בחקירה כנגד חברת נו סקין בגין חשד לפעילות פירמידה, מה שגרם למניית החברה לצנוח ב-82.01% מערכה. בחודש מרץ אותה שנה, פורסם כי הממשלה מתכננת לקנוס את החברה בכ-540,000$ בשל פעילות של "מכירות בלתי חוקיות" וכן בשל כך ש"שיקרה לגבי יכולות המוצרים שלה". בשל כך, הוגשה בבית המשפט המחוזי של יוטה תובענה ייצוגית על ידי המשקיעים של החברה כנגד החברה בשל הטעיית המשקיעים בתקופה שבין ה-10 ביולי 2013 ובין ה-16 בינואר 2014.
האתר האמריקני consumerlab.com בדק את מכשירי החברה, בעיקר של המותג Pharmanex תחת המיתוג LifePak ומצא כי בניגוד להוראות הFDA כמות הוויטמין A במוצרים לא ניתנה לזיהוי במוצרים.
בשנת 2016 פורסמו מסקנות הממשלה הסינית והוכרע כי חברת נו סקין פעלה שלא כדין בבחינת תרמית הפירמידה, הטעיות בפרסום, הטעיות במינון במוצרים שלה וכן כי ניסתה לשחד את שופטי הוועדה החוקרת של סין. בגין כך נקנסה החברה בסכום של 46 מיליון דולר בשל פעילויותיה וכן בסכום נוסף של 750,000$ בגין הניסיון לשוחד.