תמ"א 22 היא תוכנית מתאר ארצית ליער ולייעור בישראל. היא התקבלה בשנת 1995, ומאז עברה מספר שינויים. התוכנית כוללת נספח המפרט את רשימת היערות, וסדרה של 52 מפות בקנה מידה 1:50,000 עליהן הם מסומנים. בסך הכל מגינה התוכנית על יערות בשטח כולל של 1,606 קמ"ר.
התוכנית מבחינה בין מספר סוגי יערות, הזוכים לדרגות שונות של הגנה:
יעדי התוכנית הם להגדיר ולקבוע את שטחי היער בישראל, ולקבוע את הפעולות המותרות בשטחי יער.
ההגנה העיקרית על יערות נובעת מהקביעה כי רק 5% משטח היער (או במקרים מסוימים עד 10%) ניתן לשינוי ליעוד אחר מאשר יער, וזאת לאחר תהליך תכנוני ראוי. עם זאת מותר לעשות שימוש כלשהו בשטח יער לצורכי ביטחון, ומותר גם לבנות ביער מתקני תשתית כולל דרכים.
כנסת הרבנים
כנסת הרבנים (באנגלית: The Rabbinical Assembly, ר"ת RA) הוא ארגון בינלאומי של רבנים קונסרבטיבים. כנסת הרבנים נוסד בשנת 1901 כדי לעצב את האידאולוגיה, התוכניות והתכנים של התנועה הקונסרבטיבית ביהדות. הארגון מפרסם סידורי תפילה וספרים בנושאי התרבות היהודית, הוא מפקח על עבודת הוועדה לדין תורה והלכות לתנועה הקונסרבטיבית. הארגון יוזם כנסים ומתאם את ועדת ההשמה המשותפת של התנועה הקונסרבטיבית. חברי כנסת הרבנים עובדים כרבנים, מחנכים, עובדי קהילה, רבנים צבאיים ורבני בתי חולים.
רבנים שקיבלו הסמכתם בבית המדרש לרבנים באמריקה, באוניברסיטה היהודית אמריקאית בלוס אנג'לס, בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית בבואנוס איירס ובמכון שכטר למדעי היהדות בירושלים, הופכים אוטומטית לחברים באספה הרבנית עם קבלת הסמכתם. רבנים קונסרבטיבים אשר קיבלו הסמכתם בסמינרים ובישיבות אחרות, אף הם יכולים להתקבל לאספה הרבנית. נכון לשנת 2020 באספה הרבנית פועלים 1,593 חברים.
רוב חברי אספת הרבנים פועלים בארצות הברית ובקנדה, מעט למעלה מ-10 אחוז מן החברים פועלים בישראל ואחרים במדינות אמריקה הלטינית, אירופה, אוסטרליה ודרום אפריקה. החברים באספה שומרים על קשר מקצועי באמצעות קבוצת שיחה סגורה באינטרנט בשם Ravnet.
היסטוריה.
אספת הרבנים נוסדה בשנת 1901 כאגודת בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה. נשיא האספה הראשון היה הרב הנרי מ. ספיקר. בשנת 1918 שינה הארגון את שמו לשם הנוכחי ונפתח לחברות רבנים שלא קיבלו הסמכתם בבית המדרש לרבנים באמריקה. לאורך כמעט 40 שנה, 1951–1989, עמד בראש האספה הרב וולף קלמן (Wolfe Kelman).
בשנת 1985 האספה קיבלה לחברות את הרבה הראשונה, אמי אילברג, אשר הייתה אף האישה הראשונה שהוסמכה בבית המדרש לרבנים באמריקה. מיד אחריה הצטרפו נשים נוספות לארגון. נכון לשנת 2010, 273 מתוך 1648 החברים בארגון היו נשים. באוקטובר 2008 התמנתה הרבה ג'ולי שונפלד לסגנית נשיא האספה, ובכך הייתה לאישה הראשונה הממלאת תפקיד ניהולי בכיר באספה.
גופים הלכתיים באספה.
הוועדה לדין תורה והלכות (באנגלית: Committee on Jewish Law and Standards) היא הגוף המרכזי של הארגון לפרשנות הלכות היהדות ונוסד על ידי האספה בשנת 1927. בוועדה חברים 25 רבנים בעלי זכות בחירה, וחמישה חברי קהילה שאינם רבנים, להם זכות השתתפות בדיונים אך הם חסרי זכות בחירה. כל אימת ששישה חברים בוועדה תומכים בעמדה, אותה עמדה הופכת לעמדה הרשמית של האספה הרבנית. לעומת זאת, רב קהילה מקומי מכהן כמרא דאתרא, ויכול לאמץ עמדה המקובלת עליו אף שלא אומצה רשמית בידי הוועדה והאסיפה.
האספה הרבנית בישראל (שהיא הזרוע הישראלית של האספה) מקיימת, מאז שנת 1986, גוף הלכתי משלה בשם ועד ההלכה. שו"ת של הוועדה להלכות ושל ועד ההלכה בישראל מחייבים באותה מידה, אף שוועד ההלכה מתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. לעיתים מתעוררות סתירות בין החלטות הוועדה להלכות לבין ועד ההלכה ורבנים מקומיים חופשיים לאמץ דעה זו או אחרת, או לפתח גישה הלכתית עצמאית. יו"ר ועד ההלכה הנוכחי, מאז 2007, הוא הרב אליוט דורף.
פרסומים.
אספת הרבנים מוציאה לאור סידורי תפילה לשבת ולימי חול. החל משנת 1985 התפרסמו מהדורות של "סידור שים שלום", שנערך על ידי הרב ג'ולס הארלו, וכן "אור חדש: פרשנות לסידור שים שלום" מאת ראובן המר. האספה אף הוציאה לאור מחזורי תפילה לראש השנה וליום כיפור, בהם "מחזור לב שלם", וכן מחזורים למועדי ישראל אחרים, בהם "מגילות השואה" לציון יום השואה, ו"סידור תשעה באב".
האספה פרסמה בשיתוף פעולה עם בתי-הכנסת המאוחדים של היהדות הקונסרבטיבית (United Synagogue of Conservative Judaism) והחברה היהודית להוצאה לאור (Jewish Publication Society) את חומש "עץ חיים", פירוש לתורה לבתי הכנסת. האספה אף מוציאה לאור, בשיתוף פעולה עם בית המדרש לרבנים באמריקה, רבעון הלכתי בשם Conservative Judaism. כמו כן פרסמה ספרים רבים על היבטים שונים בהלכה היהודית בהוצאת דפוס אביב בניו יורק, שהוא בית ההוצאה לאור של האספה הרבנית.
משה חיים לאו (נתניה)
הרב משה חיים לאו (נולד ב-ה' שבט ה'תשכ"א, 22 בינואר 1961) הוא רב בנתניה, והיה חבר ועדת סל התרופות.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב, בנו הבכור של הרב ישראל מאיר לאו ונכדם של הרב יצחק ידידיה פרנקל והרב משה חיים לאו (שאת שמו הוא נושא).
בין השנים תשל"ד-תשמ"א למד בישיבת קול תורה. בשנים תשמ"א-תשמ"ה למד בישיבת חברון, ובמקביל שימש כרב בית הכנסת "תפארת צבי" בתל אביב.
לאחר נישואיו לציפורה סג"ל למד בכולל אברכים אוהל משה בנתניה (שלוחה של מכון ירושלים), וקיבל כושר לרב עיר מהרב אברהם שפירא והרב מרדכי אליהו. בתחילת שנות ה-90 היה מנהל קליטה רוחנית מטעם המועצה הדתית בנתניה, והיה אחראי בירור יהדות מטעמה בכל הנוגע לעולים מרוסיה.
הרב משה חיים לאו הוא דור 38 ברבנות. מכהן כראש כולל תורת חיים בנתניה. הוא מוסר שיעור שבועי בתלמוד לעובדי בנק מזרחי טפחות, בבניין ההנהלה ברמת גן. משדר תוכניות בנושאי תורה, הלכה ופרשת השבוע ברדיו קול חי ובקול הדף.
בשנים 2010–2011 כיהן כחבר ועדת סל התרופות. כמו כן הוא חבר מליאת מועצת העיתונות.
בספטמבר 2014 התמודד על משרת הרב הראשי האשכנזי של נתניה אך הפסיד לרב קלמן בר. כעבור חודש, באוקטובר 2014, התמודד בבחירות למשרת הרב הראשי האשכנזי של ירושלים, אך הפסיד לרב אריה שטרן.
אולפנת תהילת ישראל
אולפנת בני עקיבא תהילת ישראל היא אולפנה ממלכתית דתית לבנות באילת. האולפנה נועדה לספק חינוך תורני מוגבר לבנות דתיות בעיר, כדי שלא יצטרכו ללמוד במוסדות פנימייתים מרוחקים. האולפנה שייכת למוסדות מרכז ישיבות ואולפנות בני-עקיבא, והוקמה בשיתוף מנהל החינוך באילת. היא נקראת על שם הרב ישראל הס, שהיה פעיל ב"מכון מאיר" באילת ועסק בהפצת התורה בעיר, ונפטר בשנת תשנ"ז.
את האולפנה ייסד הרב חיים בן-גיגי, שהגיע לאילת כחלק מהגרעין התורני "אל עמי", אחד משלושת הגרעינים התורניים הפועלים בעיר. הצוות החינוכי מורכב מנשים ותיקות באילת שרובן הגיעו לעיר במסגרת הגרעין התורני "אל עמי", ונשים צעירות שהגיעו לעיר בעקבות לימודי בעליהן בישיבת ההסדר איילת השחר שבאילת.
ב-2008 למדו באולפנה כ-110 תלמידות, חלקן ממשפחות הגרעינים התורניים, וחלקן מהמשפחות המקומיות הוותיקות בעיר. בוגרות האולפנא השיגו ציוני בגרות גבוהים ביחס לשאר התיכונים בעיר, וזאת למרות היותה של האולפנה ממ"ד, כלומר לא יכולה לברור את תלמידותיה.
האולפנה שמה דגש על ההווי החברתי, כמקובל באולפנות אחרות. לכל שכבה יש בת שירות לאומי המשמשת כמדריכה חברתית. במהלך השנה מתקיימות שבתות סמינריון באילת ומחוצה לה, בנושאים כמו: סמינריון חסד בכיתה י', סמינריון שואה ותקומה בכיתה י"א וסמינריון לחיי משפחה בכיתה י"ב, ומתקיימות פעילויות חברתיות נוספות. האולפנא משקיעה מאמצים בקשר האישי בין הצוות לתלמידות, למשל בקיום שיחות אישיות, ארוחות שבת אצל המחנכות ועוד.
באולפנה שתי מגמות לימוד: ארץ ישראל וביולוגיה. ב-2003 זכתה האולפנה במקום הראשון בקבלת פרס הצטיינות על עידוד לימודים בתחום איכות הסביבה מאת המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך.
בתוך מתחם האולפנה יש שלוחה של "מכללת ירושלים" בניהולו של הרב חיים פרג'ון. במכללה לומדות נשות אברכים מאילת, ופעמיים בשבוע מגיעות גם נשים ממצפה רמון שבעליהן לומדים בישיבת מדברה כעדן. מול האולפנה ממוקם סניף בני-עקיבא הפעיל בעיר כ-40 שנה וחלק מתלמידות האולפנא מדריכות בו.
המכשף האחרון
המכשף האחרון הוא עיתון פנטזיה ומשחקי תפקידים ישראלי, אשר יצא לאור בחמישה גליונות בלבד (העיתון יצא על בסיס דו-חודשי מדצמבר 1993 עד יוני 1994). אף על פי כן נודע בקרב קהילת משחקי התפקידים בארץ, ואף הפך לפריט נפוץ בקרב שחקנים רבים, עקב תפוצתו הרחבה והבאתו לידיעת הכלל על ידי הנפקה גדולה וחלוקה כשי בידי מגזינים וארגונים שונים.
צוות העיתון.
הצוות הורכב, בין השאר, משחקנים ידועים בקהילה או מעורכים מחברת "מיצוב" המשווקת והמתרגמת של ספרי החוקים למשחק מבוכים ודרקונים והרחבותיו, עד לשנת 1995.&lt;BR&gt;
אנשי צוות ידועים:
כתבות מיתולוגיות.
על אף מחזור החיים הקצר של העיתון ישנן מספר כתבות אשר הפכו לנכסי צאן ברזל בקרב אוכלוסיית שחקני משחקי התפקידים בארץ:
הפועל ערד-תמר
הפועל ערד-תמר הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר ערד, בשיתוף מועצה אזורית תמר.
היסטוריה.
קבוצת הכדורגל של הפועל ערד נוסדה בשנת 1964 ונרשמה לליגה ג'. במשך מרבית שנות קיומה שיחקה בליגות הנמוכות. החל משנת 1982 נקראה הקבוצה הפועל "רונן" ערד, כהנצחת שמו של בן העיר, רונן קחלני שנפל במלחמת שלום הגליל.