בלילה ישנה ויקטוריה בחדר שהכינו לה רבקה ודובי וחולמת. בחלום היא רואה גב של אדם הקוטף תפוחים מעץ הדעת ועץ החיים בגן עדן. התפוחים משתנים בידו לאחר קטיפתם לאבני חן יפות ושערו בוער כלהבה. האיש שהופיע בחלומה מייצג הן את אהובה של רבקה, דובי שמגדל תפוחים בקיבוץ בזבל אורגני, והן את אהובה של ויקטוריה מן העבר, משה אלקיים, בנו של הצורף, שעמו החליפה מבטים בבית הכנסת כשהייתה בת 15. כאשר היא מתעוררת מהחלום חל בה תהליך של שינוי פנימי. היא מבינה שהיא חיה את כל חייה ללא אהבה, מאחר שנישאה לתלמיד חכם, שאול אברבנאל, על מנת לרצות את אביה, ולא חוותה מערכת יחסים עם אותו משה אלקיים. היא מבינה שבתה השיגה דבר חשוב מאוד בחייה והוא אהבת אמת, דבר שוויקטוריה לא תדע בחייה. היא מאשרת את הישארותה של רבקה בקיבוץ עם דובי, וחוזרת לירושלים עם שק תפוחים שקיבלה ממנו.
ניתוח הסיפור.
הסיפור מציג שינוי פנימי של הדמות הראשית, שבמהלך הביקור בקיבוץ מבינה מהי אהבה אמיתית. כמו כן, הסיפור מותח ביקורת על יחסו של המגזר החרדי לנשים.
מוטיבים מרכזיים בסיפור.
מוטיב החלום.
החלום משקף את המתרחש בנפשה של הגיבורה, האם ויקטוריה בהיפוך המציאות.
משה אלקיים האהוב הנסתר מימי נערותה, דמותו בחלום דומה לדמותו של דובי המטפל בעצי התפוח ובתפוחים שנושרים מן העץ. בחלום התפוחים הופכים לזהב ולאבנים טובות. בניגוד לבעלה העילוי, שמפיו צריכות לצאת מרגליות (כינוי לתלמיד חכם שמוציא מפיו דברי תורה)
מוטיב הלב.
הלב הוא מוטיב חוזר המתאר את ויקטוריה, מבטא את תחושותיה ואת המהפך שחל בה.
בתחילת הסיפור "לבה סער בה", במפגש עם דובי היא מדברת עמו "כאילו אין בלבה עליו" אך, "לבה כבר הלך אחריו" ולכן, "הקשיחה לבה לעומתו". היא נאבקת בין השליחות שהוטלה עליה להחזיר את ביתה לירושלים ולאורח החיים הדתי, לבין ההבנה החדשה המתעוררת בה- שהאושר של בתה רבקה חשוב מכל אפילו יותר מקיום אורח החיים הדתי ומרצון בעלה. הדבר בא לידי ביטוי בציטוט הבא:"שמשבחים בקיבוץ את רבקה "לבה תפח בה פתאום " ובסיום "לבה כבר מפויס".
מוטיב המהפך.
השורש: ה.פ.ך. חוזר בסיפור ומדגיש את המהפך שהתרחש בלבה של ויקטוריה. היא מגיעה לקיבוץ כועסת, אך חוזרת הביתה שונה - משהו התהפך בה.
לבה מפויס ומבין את רצונה של רבקה. ויקטוריה משנה את דעתה כלפי בחירתה של רבקה, באורח-החיים "הנכון" לה, אורח חיים חילוני בקיבוץ.
"הפכה במוחה", "ומה אם תהפוך לה רבקה גבה", "כל הדרך הפכה בדעתה".
מוטיב המהפך מתקשר למוטיב התפוח.
התפוח ביסודו אינו גידול מדברי - הוא זקוק למים, לקור ולהשקעה מיוחדת במשאבים כדי לקבל תוצאות מוצלחות. כך גם ההיפוך ביחסי האם אל בתה. רק במקום המדברי, המרוחק, שבו חיה הבת חיים מופקרים כביכול, נוצר ההיפוך ביחסה של האם אל בתה. כמו כן ויקטוריה מקבלת נקודת ראות אחרת על חייה ועל חיי משפחתה.
מוטיב "יחסי אבות ובנים".
מוטיב זה בא לידי ביטוי ביחסי אם ובתה הבאות מאותו עולם ערכים, אך בוחרות לחיות בדרכים שונות. "מרד הנעורים" המתבטא בעזיבתה של הבת רבקה, את ביתה, את משפחתה, את ערכי ומנהגי העולם בו גדלה. האם טורחת לעשות את הדרך הארוכה עד למדבר, כדי לעצור את מרד בתה. בכך ניתן להבין עד כמה השבר נורא בעיניה. היא מגלה כי החיים יכולים להיות קשורים ביחסים המושתתים, על אהבה ואמת.
מוטיב התפוחים.
המוטיב המרכזי בסיפור, מוטיב סמלי היות שתפוח בתרבותינו מתקשר לפרי עץ הדעת ומסמל פיתויים אסורים ואהבה ארוטית אסורה.
מוטיב התפוח מופיע במספר דרכים לאורך היצירה ותורם לחיזוק האמירה כי אהבה, השקעה ומסירות יש בכוחם לחולל שינויים גם אם הנתונים בשטח לכאורה לא לגמרי מאפשרים זאת. הגשמת הבלתי יאמן במקום הלא צפוי.
במהלך הסיפור ויקטוריה מגלה שדווקא במדבר מגדל דובי תפוחים נהדרים, דווקא במדבר זכתה רבקה לאהבת אמת. אהבה שלא הייתה זוכה בסביבה חרדית.
התפוחים מסמלים את התפתחותה של ויקטוריה. למרות "שעיניה נפתחו" ליחסים אחרים, היא בוחרת לחזור לבעלה.
"תפוח שלבו רע" (רקוב) - ויקטוריה מביאה כצידה לדרך בנסיעתה מירושלים לקיבוץ תפוח שלבו מר. התפוח משקף את הלך הרוח של ויקטוריה, את תחושותיה המרות על בתה הסוררת ובעיקר הוא מסמל את הבית ממנו מגיעה ויקטוריה - בית ללא אהבה.
מטע התפוחים של דובי - התפוחים של דובי מתוארים כתפוחי גן עדן משום שטיפל בהם באהבה. כשם שהתפוחים שלו גדלים יפה ופורחים גם במקום הלא צפוי כמו המדבר, כך גם רבקה נראית כאן במדבר פורחת ומאושרת. אהבה שעושה אותה יפה ליד דובי המעריץ אותה, אוהב ורוצה להתחתן עמה.
בחלומה של ויקטוריה מופיעים שני העצים – עץ החיים ועץ הדעת – סמוכים זה לזה. כלומר, וויקטוריה הבינה שאהבה ארוטית איננה חטא, כפי שחשבה בהתחלה, אלא מהות החיים.
העיבוד למחזה ולסרט.
ליברכט עיבדה את הסיפור למחזה, והוא הוצג בתיאטרון בית ליסין בבימויו של עודד קוטלר מ-19 בספטמבר 2006 בהשתתפות השחקנים עמוס לביא, לאורה ריבלין, רבקה נוימן ועוד. נוימן זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה בתפקיד משנה על תפקידה בהצגה.
ב-2015 עלה לאקרנים הסרט "תפוחים מן המדבר", על פי עיבוד שנעשה בידי ליברכט והבמאים אריק לובצקי ומתי הררי, בהשתתפות השחקנים מורן רוזנבלט, שלומי קוריאט, ריימונד אמסלם, אלישע בנאי ועוד. הסרט היה מועמד להשתתפות בפרס גלובוס הזהב. גרסה מורחבת של הסרט שודרה ב-2016 בערוץ הראשון כמיני-סדרה בת שלושה פרקים.
העין השלישית
במיסטיקה, המונח העין השלישית מתייחס לאיבר בלתי-נראה הקיים, כביכול, בגוף האדם הממונה על הידיעה ועל החזון. נחשב על פי היוגה לשישית מתוך שבע הצ'אקרות ומכונה שם האג'ני צ'אקרה, על שם האל אגני אל האש במיתולוגיה ההינדית; אין עדות מדעית כלשהי לקיומו של איבר בלתי נראה כזה, או לסגולות המיוחסות לו.
מאמינים בגילוי עתידות ובראיית הנסתר מייחסים חשיבות רבה לעין השלישית, כיוון שלטענתם היא "האיבר המיסטי" האחראי בעיקר על נבואה ועל ראייה על - חושית; בקרב העוסקים בניו אייג' נעשו ניסיונות לזהות את העין השלישית עם אזורים שונים במוח. העין השלישית נקראת גם עין המיינד, או העין הפנימית.
מאיטה פרוני
מאיטה פרוני באוליגי (בספרדית: Maite Perroni Beorlegui; נולדה ב-9 במרץ 1983) היא זמרת, פזמונאית, שחקנית ודוגמנית מקסיקנית. ידועה בתור חברה לשעבר בלהקת "RBD", ובשל כיכובה בטלנובלה "Rebelde".
ביוגרפיה.
פרוני נולדה במקסיקו סיטי, וכשהייתה בת 7 חודשים עברה משפחתה לגוודלחרה, שם גדלה עד גיל 12 ואז משפחתה חזרה למקסיקו סיטי. משפחתה ממוצא איטלקי, ויש לה שני אחים צעירים, אדולפו (ילידי 1986) ופרנסיסקו (יליד 1992). כשהייתה צעירה הייתה לפרוני תשוקה למשחק והופיעה בפרסומות טלוויזיה רבות ובמספר וידאו קליפים. בבית הספר היא עסקה במשחק, אמנות, שירה וריקודים. היא גם השתתפה כרקדנית בתוכנית של ערוץ דיסני. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, נרשמה פרוני לבית ספר למשחק "מרכז לחינוך באמנויות", שמנוהל על ידי Televisa, ונרשמה לקורס של שלוש שנים, אם כי לקח לה שנתיים להשלימם.
קריירה.
בשנת 1991, היא הופיעה בתוכנית טלוויזיה "Pelón Pelo Rico" וב-1994 בתוכנית "Pintura Acuario" והשתתפה בכמה פרסומות של ערוץ דיסני. היא שיחקה בהצגות תיאטרון כמו "הדברים הפשוטים" ו"המאוהבים".
בשנת 2004, לאחר שסיימה את בית הספר למשחק בהצטיינות, קיבלה את התפקיד של גוואדלופה "לופיטה" פרננדז, בטלנובלה "Rebelde", המבוססת על הטלנובלה הארגנטינאית. היא הייתה אחת מצוות השחקנים הראשי, לצד אנאהי, דולסה מריה, כריסטיאן צ'אווס, אלפונסו הררה וכריסטופר אוקרמן. הסדרה נמשכה שלוש עונות עד לסיומה ב-2006. עם כיכובה בטלנובלה, מאיטה הפכה לאחת מזמרות להקת RBD, בהשתתפות של שאר חברי הסדרה. בעקבות ההצלחה של הלהקה וגעגועם של המעריצים למשחקם בטלוויזיה הלהקה הופיעה בשנת 2007 בסדרת טלוויזיה בשם "RBD La Familia" (המשפחה).
בשנים 2008-2009 כיכבה בתור מריה דה חסוס "מריצ'אי" ולארדי בטלנובלה "זהירות עם המלאך" (Cuidado con el Ángel), לצדו של ויליאם לוי.
בשנת 2009 שיחקה בתפקיד הראשי של לוקרסיה קורדובה פרדאזה דה חוארטה בטלנובלה "החטא שלי" (mi pecado), לצדו של אאוחניו סייר.
בשנת 2010 התארחה בסדרת הטלוויזיה "נשים רצחניות", מותחן פסיכולוגי של רשת טלוויסה בתור אסטלה בלנקו, בפרק הרביעי של העונה השלישית. בסוף שנה זו גם החלה לככב בטלנובלה "אהבה מנצחת" ("Triunfo del amor)", לצדם של ויליאם לוי ומארק תאצ'ר.
בשנת 2012 השתתפה בטלנובלה "פיסת גן עדן" ("Cachito de cielo)," בתפקיד של רנטה לנדרוס, שנמשכה 110 פרקים.
בשנת 2014 שיחקה את התפקיד הראשי של גאטה בטלנובלה "גאטה" (La Gata), שמבוססת על טלנובלה ונצואלית באותו שם משנת 1968. בטלנובלה שנמשכה כ-121 פרקים, שיחק גם השחקן הקולומביאני דניאל ארנס.
בשנת 2015 כיכבה בטלנובלה "ליצ'יטה" (antes muerta que lichita) כשחקנית הראשית, ואף זכתה על תפקידה במספר פרסים. באותה שנה דיבבה בסרט האנימציה המקסיקני "נוקאאוט צ'יקן".
בשנים 2017-2018 שיחקה בטלנובלה "אב לכל אם", בתפקיד הסטודנטית רנה סאנצ'ז מורנו, לצדם של סבסטיאן רולי ומארק תאצ'ר.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי של סופיה בקומדיה הרומנטית "ציור של השמיים", בה השתתפה גם אנה לאייבסקה.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של אדריאנה בסדרה הקומית "משחק המפתחות", שעלתה לשידור ב-16 באוגוסט ברשת אמזון.
בשנת 2020 החלה לככב בסדרת הטלוויזיה המקסיקנית מסוגת דרמת-מתח "הצד האפל של התשוקה" בשירות של נטפליקס.
מוזיקה.