אזכורים בתרבות ובאמנות.
המנה מוזכרת בסרט "החגיגה של באבט" ובספר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות, בו שם הדמות הצב-לא-צב (Mock Turtle, "צב מזויף") מבוסס על "Mock Turtle soup", שהוא תחליף זול למרק צבים יקר. המלכה מספרת לאליס שממנו "מכינים תחליף למרק צבים", שבפועל מכיל בשר בקר או כבש, ואכן באיור הדמות בספר ניתן לראות מאפיינים הדומים לאלו של בקר. הדבר מסביר מדוע הצב-לא-צב שר שיר טרגי לכאורה על "מרק, ירוק, עשיר, מבעבע מתוך הסיר".
בשנת 2005 ראה אור ספרו של ראובן מירן, "מרק צבים לארוחת הבוקר".
ברנוביצ'י
איאן מהינמי
הבוקר של קשת
שוטר (מקרא)
שוטר הוא תפקיד במערכות השלטון, המוזכר במקרא מספר פעמים.
במקרא.
המילה "שוטר" נגזרה מהפועל שט"ר, שמשמעו באכדית, "לכתוב". בהתאם לכך, בתרגום השבעים המילה "שוטרים" מתורגם הרבה פעמים ל-γραμματεῖς ("סופרים").
מהעובדה שהשוטר מוזכר במקרא בדרך כלל לצד שרים, שופטים וזקנים, הסיקו חוקרים שתפקידו בתקופת המקרא היה מקביל למושל או למפקח.
על סוף ימי דוד המלך כתוב שששת אלפים לויים שימשו כשופטים ושוטרים. כמו כן בספר דברי הימים מוזכרים שוטרים לויים שמינה יהושפט מלך יהודה בעת טיהור הפולחן; "וגם בירושלים העמיד יהושפט מן הלוים והכהנים ומראשי האבות לישראל למשפט ה' ולריב". על כך נכתב בתלמוד (מסכת יבמות פו עמוד ב): "אמר רב חסדא בתחלה לא היו מעמידים שוטרים אלא מן הלוים שנאמר (דברי הימים ב יט, יא) ושוטרים הלוים לפניכם עכשיו אין מעמידין שוטרים אלא מישראל שנאמר ושוטרים הרבים בראשיכם:" המשך חכמה משער כי עוד במהלך שעבוד מצרים החלו הלוויים לשמש כשוטרים כי היו פטורים מהשעבוד.
בתקופת המשנה והתלמוד.
בתקופת המשנה והתלמוד הוטל על השוטר גם תפקיד ביצועי, והוא להוציא אל הפועל את פסקי הדין של השופטים. כך במדרש תנחומא: "כיון שנתחייב אדם בבית דין לחבירו... מוסרו ביד שוטר והשוטר מוציא ממנו".
בנוסף לתפקיד ההוצאה לפועל הוטל על השוטר לוודא, כי המשקלות של הסוחרים מכוילות למשקל הנכון, ולשמור באופן כללי על הסדר הציבורי, כדברי הרמב"ם: "שוטרים... המסבבין בשווקים וברחובות ועל החנויות לתקן השערים והמידות ולהכות כל מעוות". בשל משמעות זו, שמירת הסדר הציבורי, נבחר המונח "שוטר" עבור אנשי המשטרה בעת המודרנית.
שוטרים (תנ&quot;ך)
מיכאל בבלי
מיכאל (מיקי) בבלי (21 בפברואר 1936 כ"ח בשבט ה'תרצ"ו - אפריל 2018, י"ג באייר ה'תשע"ח) היה דיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל בהאג. בתפקידו האחרון במשרד החוץ היה סמנכ"ל אגף מערב אירופה.
כיהן כנציג נציבות האו"ם לפליטים UNHCR בין 1999–2014. מגיש ועורך תוכנית הרדיו "אוסף פרטי" בקול המוסיקה וכאן קול המוסיקה.
שירות צבאי ולימודים.
בבלי עשה את שירותו בצה"ל בלהקת הנח"ל. לאחר שחרורו למד מתמטיקה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים את התואר השני באוניברסיטת סורבון בפריז.
מוזיקה - תפקידים ציבוריים.
איש מדור המוזיקה במשרד התרבות והספורט.
חבר הוועד המנהל ונאמן כבוד של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
קול המוסיקה.
בבלי ערך והגיש את התוכנית השבועית "אוסף פרטי" במשך שבע עשרה שנים בתחנת הרדיו קול המוסיקה וכאן קול המוסיקה. התוכנית הציגה נושאים מגוונים בעולם המוזיקה והתבססה על אוסף ההקלטות שבנה במשך שבעה עשורים. בסך הכל הוקלטו כ-700 תוכניות, מקצתן כוללות הקלטות וביצועים נדירים כמו הופעת הבכורה של מריה קאלאס.
משפחתו.
נולד בתל אביב, בנם של הכנרת וכוהנת הנימוסין חנה בבלי והדיפלומט יצחק בבלי, שהיו שניהם חברי "ההגנה". נישא לרעייתו רות לבית ואהל בשנת 1963, בנו הוא הדיפלומט הישראלי עפר בבלי. בנותיו הן השופטת הבכירה שרון לארי-בבלי ותמר בבלי-רייטר.
בבלי היה איש ספר, דיבר שבע שפות.
נפטר בירושלים באפריל 2018.
לנשום (סרט 2017)
חורב (ספר)
חורב: מאמרים אודות חובות ישראל בגלות (בגרמנית: חורב, Versuche über Jissroéls Pflichten in der Zerstreuung) הוא ספר השקפה והגות, שחובר על ידי רבי שמשון רפאל הירש בגרמניה, והודפס לראשונה בשנת ה'תקצ"ז, 1837.
כתיבת הספר.
הספר 'חורב', פרי ביכוריו של רש"ר הירש, נכתב כניסיון להציע פילוסופיה יהודית שתמשוך את לב הדור הצעיר והמשכיל ביהדות גרמניה, בתקופה שבה התפרקות המבנים הקהילתיים ועליית הנאורות והספקנות הניעו המונים לאדישות וניהיליזם, להתנצרות אופורטוניסטית או לניסיונות לשנות את הדת באופן קיצוני.
את הזמן לכתיבת הספר מצא הרב הירש לאחר מינויו (בשנת ה'תק"צ - 1830) לרב הכולל במדינת אולדנבורג. צרכיה של הקהילה הלא-גדולה הותירו בידיו שעות רבות, אותן השקיע בכתיבת ועריכת חיבור מקיף זה. מטרת החיבור הייתה בראש ובראשונה, כפי שהגדיר אותה, "לקרב את מחשבת היהדות מורשת האבות ואת מצוות התורה שבכתב ושבעל פה אל ליבות משכילי הצעירים והצעירות בעם ישראל".
בספרו "אגרות צפון" (איגרת י"ט) כותב הרב הירש כי בתכנון הראשוני היה בדעתו להוציא לאור את חיבורו בשני חלקים. חלק אחד שייקרא בשם 'מוריה', ויעסוק בהשקפת היהדות על הא-להים, בריאת העולם, עם ישראל ותורתו, וחלק שני שייקרא 'חורב', ובו ייכתב על המידה הנכונה המוטלת עלינו בקיום המצוות. לבסוף החליט להוציא ראשית את החלק השני, ומסביר זאת בלשונו:
הדפסתו.
עם סיום כתיבת 'חורב' נתקל הרב הירש בקשיים למצוא בית דפוס כדי להדפיס את הספר. בית הוצאה לאור בעיר אלטונה (על ידי המבורג) הסכים להדפיס ולהפיץ את הספר, אולם התנה זאת בתנאי קודם שהרב יכתוב תחילה את תמצית רעיונותיו בקצרה, ובאם תהיה התעניינות לרעיונות אלו, יודפס החיבור המלא. רש"ר הירש הסכים לתנאי וחיבר את הספר 'אגרות צפון' (תקצ"ו - 1938). הוא רומז על תנאי זה בשער הספר: "והוא מעין משאל מוקדם בדבר פרסום מסות על ישראל וחובותיו". לאחר ש'אגרות צפון' זכה להצלחה ותפוצה ניכרת, יצא לאור לאחר שנה הספר "חורב".
שפת הספר.
הספר נכתב בגרמנית, השפה היחידה שהייתה מתקבלת בקרב בני הנוער, לו נועד הספר. ספרות יהודית בגרמנית, בוודאי בקרב האורתודוקסים, הייתה אז בגדר חידוש אך אצל הדור הצעיר בגרמניה שליטה בעברית כבר הייתה נחלת העבר. הרב הירש נימק את החלטתו לכתוב בגרמנית, בכך שאם ייכתב הספר בעברית הצעירים יסתייגו ממנו ובכך יחטיא את מטרתו: .
נראה שגם ללא סיבה זו, יחס הרב הירש לשפה הגרמנית הערכה מרובה. הרב הירש התייחס אף לתפקידה של הלשון הגרמנית בספר עצמו, כשכתב בתוכניתו לחינוך לנוער כי יהיה עליהם ללמוד .
תפוצת הספר.
"חורב" זכה לתפוצה רחבה ולביקוש רב, בגרמניה ומחוצה לה. לספר היה תפקיד מכריע בתהליך השיבה ליהדות המסורתית בגרמניה וגלילותיה. תקדים זה פתח שערים בפני רחוקים לשוב אל היהדות בשפתם, והביא בעקבותיו ספרים נוספים בהגות והשקפה יהודית בשפת המקום, בגרמניה ומחוצה לה. תפוצת הספר הביאה למינויו של הרב הירש לתפקיד רב הקהילה החדשה האותודוקסית בפרנקפורט, שם כיהן כרב עד לפטירתו בשנת ה'תרמ"ט (1888).
מהדורות נוספות ותרגום.
הספר יצא לאור במהדורה שנייה בגרמנית זמן קצר לאחר פטירת הרב הירש. לעברית הספר תורגם לראשונה על ידי הרב משה זלמן אהרנסון מקובנא, ויצא לאור משנת ה'תרנ"ג ואילך, בדפוס האלמנה והאחים ראם שבווילנא. לספר צורפו הסכמותיהם של גדולי הדור, רבי יצחק אלחנן ספקטור ורבי חיים עוזר גרודזנסקי.
מצב היהדות באמריקה בראשית שנות הארבעים, דמה להפתיע לתקופת חיבור הספר 'חורב' בגרמניה, בהתפשטות התנועה הרפורמית. ביוזמת רבי לוי יוסף ברויאר, נכדו של הרב הירש, הודפס מחדש הספר בדפוס פלדהיים. לאנגלית תורגם הספר בשנת ה'תשכ"ב על ידי הרב הדיין ישי גרונפלד, ויצא לאור באנגליה בהוצאת סונסינו. בהמשך תורגם גם לצרפתית, ספרדית, גרמנית מודרנית ולשפות נוספות.
מהדורה נוספת של הספר בעברית (בתרגום אהרנסון) יצאה בסידור מחודש של הרב מרדכי שטרנברג בבני ברק בתשכ"ו.
בתשס"ו יצא לאור בהוצאת פלדהיים תרגום מחודש ומקיף לעברית על ידי הרב יצחק פרידמן.
אדניליל ציקלאז
מבצע קרתגו
מבצע קרתגו (באנגלית: Operation Carthage) היה שם הקוד של התקפה אווירית שערך חיל האוויר המלכותי ב-21 במרץ 1945, במהלך מלחמת העולם השנייה, על מטה הגסטפו בעיר קופנהגן בדנמרק הכבושה בידי גרמניה. בעקבות ההתקפה חרב המבנה, ואולם פגיעה בשגגה של המטוסים התוקפים בבית ספר בעיר גרמה למותם שם של 104 אזרחים, רובם ילדים.
רקע.
באפריל 1940 פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק. האוכלוסייה האזרחית הגיבה לפלישה בפעולות מרי וחבלה שהלכו וגברו, עד שב-1943 תפסו הגרמנים בגלוי את השלטון במדינה.
בשנת 1944 הפקיע ארגון הגסטפו את בית של - בניין חברת הדלק של בקופנהגן בירת דנמרק וקבע בו את מטהו. במבנה נוהלה פעילות הגסטפו בדנמרק, הוחזקו בו רשומות הארגון אודות אזרחים דנים והוא שימש לכליאת דנים ולחקירתם בעינויים. בשלהי השנה הורע מצב המחתרת הדנית בעיר לאחר שהגרמנים אספו מידע רב עליה. בעקבות זאת פנתה המחתרת הדנית מספר פעמים לבריטניה בדרישה שתתקוף את בית של מן האוויר, כדי להשמיד את הרשומות המצויות בו ולהביא לשחרור העצירים הכלואים בתוכו. הדרישה באה גם לאחר הפצצה מוצלחת באוקטובר 1944 שבה השמידו מטוסים בריטים את רשומות הגסטפו שהוחזקו באוניברסיטת אורהוס.