במקרה זה, של שאיבת מים על ידי הוצאת זיז להיכר, אסור לשפוך בחזרה מים ישירות מהספינה לים, שכן המים לא נחים בדרכם במקום פטור, ונמצא שהוא זורק מרשות היחיד לכרמלית, דבר שאיסורו דרבנן. אולם מותר לשפוך או לזרוק דברים על גבי דופן הספינה, אף שמשם הם יפלו לים, שכן לא אסרו חכמים הוצאה מרשות לרשות בין רשות היחיד לכרמלית על ידי 'כוחו', היינו כשאינו מוציא בין רשויות בצורה ישירה, אלא כשמוציא למקום ממנו ימשיך החפץ עצמאית לעבר הרשות האחרת, כמו פה.
ההיתר בכנרת.
הגמרא במסכת עירובין מתארת פרט בדין זה המיוחד לכנרת, המתיר לשאוב מים מהכנרת למרפסת הפתוחה מעליה, שיש בה שטח של לפחות ד' על ד' אמות, והנקב הוא לפחות ד' על ד' טפחים, אפילו ללא מחיצה מיוחדת לנקב, היות שרואים חלק מהמרפסת כאילו הוא מכופף ונעשה כמחיצה לנקב, בדומה להיתר בספינה.
סיבת דין מיוחד זה היא שלשפת הכנרת הייתה כעין מחיצה ('אוגנים') ויש היכר לכך שהיא כרמלית, ולכן די בתיקון קל. דין זה הוא דעת יחיד, ואינו להלכה כיום.
אמת מים העוברת ברשות היחיד.
אמת מים קטנה העוברת דרך חצר, שהיא רשות היחיד, ואין בה רוחב ד' טפחים או עומק י' טפחים, בטלה לרשות היחיד וניתן לשאוב ממנה מים ללא הגבלה. אולם אם יש בה שיעור גודל זה, היא נחשבת לכרמלית, היות שיש בה שיעור של 'מקום חשוב' שאינו בטל לרשות בו הוא עובר, והיא מפולשת משני צידיה אל מחוץ לחצר.
כדי להתיר לשאוב ממנה מים בשבת במקרה זה, יש להציב מחיצה בת עשרה טפחים בכניסתה וביציאתה מהחצר. מחיצה זו צריכה להיעשות כך שלפחות טפח אחד מהמחיצה יהיה בתוך המים, ולפחות טפח אחד מעליהם. אולם גם במקרה זה, המחיצה תתיר לשאוב מים אף אם היא 'מחיצה תלויה' - מחיצה שיש בינה לקרקע יותר מעשרה טפחים.
אם האמה נכנסת לחצר בפתח ברוחב בן פחות מג' טפחים, או בכמה פתחים כאלה, אין צורך בשום תיקון, שכן פתח פחות מג' טפחים נחשב כסתום. ('לבוד')
באר מים בין שתי חצרות.
באר או בור מים שנמצאים בין שתי חצרות משותפות - נחשבים כשייכים לשתי הרשויות השונות. לכן אין אנשי החצרות יכולים לשאוב ממנה מים בשבת על מנת להכניסה לבתים, היות שבשאיבת המים יש הוצאה מרשות היחיד אחת לרשות היחיד אחרת שאינה באותה בעלות, דבר שיש בו איסור דרבנן ללא תיקון עירוב חצרות.
במקרה זה ניתן להתיר את שאיבת המים באמצעות תיקון עירוב חצרות, או באמצעות הצבת מחיצה תלויה בגובה של לפחות י' טפחים (כ- 80 ס"מ) שעומדת לפחות טפח בתוך המים, או מחיצה בגובה י' טפחים העומדת בתוך המים, שלפחות טפח ממנה נמצא מעל המים, כך שיש כעין מחיצה המחלקת את המים לשנים. באמצעות המחיצה רואים כאילו הבאר או הבור מחולקים בין שתי החצרות, וכל אחת מהחצרות שואבת את המים מחלקה. ההיתר בדין זה הוא בכך שמכשירים מחיצה תלויה אף שבדרך כלל היא פסולה, וכן שאין מתחשבים בכך שהמים בין שני החלקים מתערבבים ביניהם ללא הפסק. המחיצה לצורך היתר זה צריכה להיות מחיצה שנעשתה במיוחד, ולא מחיצה שעומדת ממילא.
אפשרות אחרת להתיר במקרה זה היא הצבת קורה מעל הבאר ברוחב של לפחות ד' טפחים, כך שרואים את הקורה כאילו היא יורדת לתוך הבאר ומחלקת אותה לשניים, מדין פי תקרה יורד וסותם.
באופן דומה יש לתקן מחיצה במאגר מים של שני מקומות יישוב, שבאמצעו עובר תחום השבת של אחד מהם.
דודאמל
האגואיזם האתי
מודעות
מוּדעוּת (באנגלית: Awareness) היא הגעת קיומו של דבר לידיעת האדם, או הימצאותו של דבר מה באחת מרמות התודעה האנושית, הפרטית או הכללית.
כאשר אדם יודע על עצם קיומו של דבר כלשהו (אדם אחר, מקום, חפץ, רעיון או דפוס מחשבה), תופס אותו ומכיר בו - הוא מודע לו.
על פי רוב, אנשים מבוגרים שאינם סובלים מפתולוגיות יוכלו לדווח באופן כללי על מצב התודעה שלהם.
למונח מודעות יש משמעויות שונות, והוא משמש מספר דיסציפלינות.
מודעות היא מושג יחסי. ניתן להיות מודע לאירוע כלשהו באופן חלקי, באופן תת-תודעתי או מלא. מודעות יכולה להתמקד באירוע פנימי, כמו תחושה נעימה, או באירוע חיצוני באמצעות תפיסה חושית. המודעות משמשת כחומר גלם לקווליה או למושג של חוויה סובייקטיבית.
בשפה העברית המילה מציינת גם את הנוכחות של מידע בזיכרון וברגש, ואף כעניין מחייב.
היבטים פסיכולוגיים-קוגניטיביים.
מודעות היא מושג מפתח בפסיכוביולוגיה, פסיכואנליזה ופסיכולוגיית הגשטלט. בפסיכוביולוגיה מודעות מוגדרת כתפיסה ותגובה קוגניטיבית למצב או אירוע.
בפסיכולוגיה מודעות מוגדרת כמרכיב קוגניטיבי המאפשר קליטת גירויים מהסביבה וגירויים פנימיים, כמו מחשבות, רגשות ותחושות פיזיות.
ישנם הבדלים משמעותיים בין תהליכי עיבוד מידע מודעים לתהליכים שאינם מודעים. אחד ההבדלים העיקריים הוא שלחוויה המודעת יש קיבולת מוגבלת. תהליכי עיבוד מידע מודעים ונשלטים מצריכים משאבי קשב רבים ועל כן הם יכולים להתבצע רק באופן סדרתי - זה אחר זה. להבדיל, הליכים עיבוד מידע אוטומטיים אינם מכוונים או נשלטים באופן רצוני, הם יעילים ביותר ומתרחשים מחוץ למודעות של האדם.
מתוך שלושת המאגרים בהם עובר המידע במהלך קידודו בזיכרון, רק הזיכרון לטווח קצר יכול להיות מושפע מהמודעות. זאת משום שהוא היחיד אשר נשלט על ידי התודעה.
באופן זה הוא מאפשר להאיר את אופיים של תהליכים כמו למידה והתפתחות.
לדוגמה, שינון הוא אסטרטגיית למידה המאפשרת לשמר מידע בזיכרון לטווח הקצר לאורך זמן רב יותר.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי המודעות מאפשרת להנגיש מידע באופן גלובלי עבור טווח רחב של תהליכים קוגניטיביים כמו חשיבה לוגית, שליפה מהזיכרון, יכולת תכנון, גיבוש כוונות ודיווח מילולי.
המודעות מאפשרת גם הפעלה יעילה של מיומנויות חשיבה גבוהות על ידי שימוש במטא-קוגניציה. היא חיונית גם לצורך פיתוח יכולת שליטה עצמית.
היכולת ליצור ולשמר חוט מחשבה פנימי ללא תלות במציאות החיצונית, משחררת את האדם מהמגבלות של תגובה לאירועים סביבתיים מידיים בלבד.
מודעות עצמית.
מודעות-עצמית מתייחסת להפניית תשומת לב של האדם או הקבוצה אל עצמיותו: רגשותיו, מחשבותיו, צרכיו ותשוקותיו.
המודעות העצמית מלווה את האדם ברוב הפעולות הקשורות לחיי היום יום.
קְשיבוּת, או, מודעות קשובה (Mindfullness) מביאה את האדם להתרכז בכאן ועכשיו של הפעולה או החוויה של ההווה.
היבט חברתי-תרבותי.
במדעי החברה המילה מודעות מייצגת תשומת לב ציבורית אל נושא, בעיה או אירוע חברתי, מדעי או פוליטי. תנועות פוליטיות מנסות להחדיר למודעות הפרטית והציבורית נושאים ובעיות, כגון למחלת האיידס.
היבט טכנולוגי.
במערכות מידע ובתקשורת, מערכות מודעות לסביבה יכולות להתאים את פעילותן בהתאם לנסיבות סביבתיות ללא צורך בהתערבות מפורשת של המשתמש. כאלו הן למשל מערכות מודעות מיקום כגון אפליקציות ניווט, פרסום ורשתות חברתיות מבוססות מיקום על גבי סמארטפונים וטאבלטים. מערכות מודעות לסביבה משמשות גם באפליקציות של אימות זהות ואבטחת מידע.
אגדיר
בייסינגסטוק
בייסינגסטוק (באנגלית: Basingstoke) היא עיר בצפון מזרח מחוז המפשייר שבדרום אנגליה. היא משתרעת לאורך עמק במקורות הנהר לודון. העיר מצויה כ-77 ק"מ דרומית-מערבית ללונדון, 48 ק"מ צפונית לסאות'המפטון ו-25 ק"מ דרום-מערבית לרדינג.
נכון ל-2006 מתגוררים בעיר כ-80,477 תושבים. מבחינה פוליטית, בייסינגסטוק היא חלק מאזור בייסינגסטוק ודין (שלו 155,400 תושבים) ויש לה נציג אזורי בפרלמנט הבריטי.
בייסינגסטוק נחשבת לעיר מבוססת יחסית ויש בה אחוז אבטלה נמוך. נמצאים בה בין היתר המרכז הארצי של "איגוד הרכב הבריטי" (Automobile Association), חברת ההשקעות Sun Life Financial, חברות תרופות כמו Shire וחברות רכב, ביטוח ואלקטרוניקה.
מנואל השני, מלך פורטוגל
דום מנואל השני, מלך פורטוגל (בפורטוגזית: Manuel II, המכונה גם מנואל הפטריוט; o Patriota ו"המלך החסר"; o Rei Saudade; 19 במרץ 1889, ליסבון, ממלכת פורטוגל – 2 ביולי 1932, לונדון, הממלכה המאוחדת), היה מלכה האחרון של ממלכת פורטוגל טרם זו הפכה לרפובליקה, בין השנים 1908–1910.
מנואל, בנו השני של קרלוש, מלך פורטוגל, הוכתר לאחר ההתנקשות בחיי אביו ואחיו הבכור, לואיש פיליפה, נסיך הכתר של פורטוגל ללא כל ניסיון מקדים או לימודים בממשל. בשנותיו בשלטון פעל להביא לרפורמות אשר נועדו לחזק את מעמדה הבינלאומי של ממלכתו ולהביא לסיום התסיסה האזרחית אך ללא הצלחה ניכרת. למרות מאמצי הרפורמה, התנועה הרפובליקנית בפורטוגל המשיכה להתחזק בעוד המפלגות המלוכניות היו מרוכזות בעיקר במאבקים פנימיים. הדבר הביא בסופו של דבר להדחתו של מנואל השני ולסיום המונרכיה שנתיים בלבד לאחר הכתרתו.
מנואל אז יצא לגלות בממלכה המאוחדת. הוא נותר פטריוט נלהב של האומה הפורטוגזית ולמרות מספר ניסיונות להביא להפיכות שמטרתן להשיב את המלוכה, מנואל נותר בגלות עד לפטירתו והתנגד למלחמת אחים בפורטוגל לקביעת סגנון המשטר, בין אם היה מלוכני או רפובליקני. עם נפילת המלוכה, הרפובליקה הפורטוגזית החדשה נפלה לתקופה של משברים פוליטיים רחבי היקף ובתוך מספר שנים הוקמה הדיקטטורה הלאומית.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.