בעלי חיים מימיים נוספים החיים בבריכה, שאינם ייחודיים לבריכות חורף, כוללים שטרגל אדמדם, דפניות, מיני חרקים שונים וחילזון מסוג בולית.
נוסף לדיירים הקבועים של הבריכה, עופות חורפים או נודדים החולפים באזור מנצלים את הבריכה כ"תחנת רענון" המספקת שפע צמחייה, מסתור ומזון. דוגמאות לעופות וציפורים שנצפו בבריכה הן בריכית, מגלן חום, חסידה לבנה, אנפה אפורה ויאורית מצרית.
הבריכה מהווה מקור מים ומזון לבעלי החיים הרבים הנמצאים באזור כגון שועלים, דורבנים, מיני ציפורים ומיני לטאות. ראוי לציין את קיפוד החולות ששכן באזור בעבר וכיום ישנו חשש כי נכחד.
בבריכה נמצאים מספר מינים של צמחי מים. חלק ממינים אלו נדירים בשל היעלמותם וזיהומם של מקווי מים רבים בישראל. הצומח בבריכה כולל 3 מיני עטיינית -ארוכה ("Crypsis acuminata"), קצרה ("Crypsis schenoides") ומגובבת ("Crypsis minuartioides", נדיר ואנדמי לישראל), לשישית מקומטת (Chrozophora plicata, בסכנת הכחדה בישראל) כף צפרדע אזמלנית ("Alisma lanceolatum, נדיר בארץ)", דמסון כוכבני (  "Damasonium alisma, נדיר בארץ"), קיקסיה שרועה ( "Kickxia elatine"), אפרורית מצויה ("Glinus lotoides") ובצעוני מצוי ("Eleocharis palustris").
בחלק משטח הבריכה נטעה בעבר חורשת אקליפטוסים המצלילה על הבריכה ומשנה את אופי בית הגידול הטבעי.
עלי האקליפטוס הנופלים למים משחררים חומרים הומיים אשר מונעים את החמצון ומעכירים את צבע הבריכה
חוסר החמצן מונע ממינים מסוימים להתקיים או גורם לצמצום מהם
המאבק לשמירה על בריכת החורף והשטחים הפתוחים ממזרח לרחובות.
לאור ריבוי הצמחייה ובעלי החיים הנדירים והייחודיים שבבריכת רחובות, הגנתה הוגדרה ״הכרחית לשמירה על המגוון הביולוגי בדרום מישור החוף, [...] בעדיפות הגבוהה ביותר לשימור״. אף על פי כן, ובניגוד לעמדות המומחים, עיריית רחובות וצוות ועדת הותמ"ל מקדמים תוכניות בנייה במסגרתן מתוכננים להיבנות שכונת ענק וכביש ראשי בשטחים הפתוחים שממזרח לעיר. שטחים אלו גובלים בבריכת החורף ובעלי ערך היסטורי, נופי ואקולוגי בזכות עצמם. הם מכילים שמורה מוצעת נוספת (גבעת השיטה המלבינה), מהווים בית גידול חשוב של קרקעות חמרה וכורכר, והם חלק ממסדרון אקולוגי משמעותי. החברה להגנת הטבע פועלת באזור ביחד עם רשות הטבע והגנים, קק"ל וועד התושבים "מרחבי רחובות" על מנת לשנות את תוכנית המתאר העירונית ולשמור על השטחים הפתוחים.
אחת הסיבות לכך שבריכת החורף עלולה להיפגע מאוד מהבניה בשטחים בקרבתה, נעוצה בעובדה שהיא ממוקמת באגן הניקוז שלה. בשל כך, כל הפרעה וזיהום מהאזור יזרמו אל בריכת החורף וילכדו בה. דוגמה לפגיעה שכזו חלה בבריכת דורה, שם תהליכי העיור בקרבת הבריכה גרמו להכחדת כמעט כל המינים הנדירים הייחודיים לבריכות החורף.
במקביל לכך, פעילות חקלאית בלתי חוקית פוגעת באופן חוזר בבריכה. בקיץ 2014 אלמונים אף כיסו חלקים משמעותיים ממנה בערמות עפר ושתלו על אחת מהן פרדס.
איום נוסף מקורו בפסולת בניין, המושלכת בשטח הבריכה ובסביבתה בלא מפריע.
גלריה.
כל התמונות צולמו בבריכת החורף ובשטחים סביבה (ניתן ללחוץ על התמונות להגדלה)
בירג
בירג (בגרמנית Birg) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,684 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
גאוגרפיה.
ההר ממוקם באזור רמת ברן ממערב לעיירה מורן (Mürren), ובצידו הצפון מזרחי של הר השילטהורן (Schilthorn), ליד נקודת החיבור שבין עמק סוסטאל (Soustal) והעמק המרכזי של לאוטהברונן.
תיירות וספורט.
ההר הוא חלק מאתר סקי ומספר רכבלים וגונדולות מובילים אל פסגתו וממנה.
שרקהורן
שרקהורן (גרמנית: Schreckhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 4,078 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
ההר הוא הגבוה ביותר שממוקם כולו בקנטון ברן, והוא ההר הצפוני ביותר בקנטון ברן ואירופה כולה שפסגתו גבוהה מ-4000 מטר.
גאוגרפיה.
ההר שוכן כ-10 קילומטרים דרום מזרחית לעיירה גרינדלוולד בין העמקים של קרחון גרינדלוולד התחתון וקרחון גרינדלוולד העליון ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג וממשיך בהרים קליינס שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס בקרחון פינסטראר.
מבחינה גאולוגית שרקהורן הוא חלק ממסיב ארה.
היסטוריית טיפוס.
ניסיונות רבים נעשו להגיע לפסגת ההר, מהם של ג'וזף הוגי בשנת 1828 ושל אדוארד דז'ור בשנת 1842.
הראשונים להעפיל לפסגת ההר היו, לזלי סטפן, אולריך קאופמן, כריסטיאן מישל, ופטר מישל, שהגיעו לפסגה ב 16 באוגוסט 1861.
שפארהורן
שפארהורן (בגרמנית Sparrhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,021 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
מאז שנת 2007 ההר הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
גאוגרפיה.
ההר ממוקם ברכס החוצה את הרכס המרכזי של האלפים הברניים לרוחבו ועובר לאורך קרחון אובראלטש המתחיל בהר לוטשנטל ברייטהורן וממשיך דרך ההרים נסטהורן אונטרבכהורן הושטוק ושפארהורן.
למרגלות ההר מדרום נמצא ערוץ הנהר מסה שבו עוברים מי הפשרת השלגים מהקרחונים אלטש מיטלאלטש ואובראלטש ומאגר המים סטאוסי גיבידום (Stausee Gibidum) וכן הר הרידרהורן והעיירה רידראלפ.
מצידו המערבי של ההר מסתיים קרחון אובראלטש ומצידו המזרחי ממשיך הרכס בהר הושטוק.
גרינדלוולד התחתון (קרחון)
קרחון גרינדלוולד התחתון (Lower Grindelwald Glacier) הוא קרחון יבשתי הנמצא ברכס האלפים הברניים מדרום לעיירה גרינדלוולד בקנטון ברן בשווייץ. שטחו הכולל של הקרחון הוא 20.8 קמ"ר.
בשטח הקרחון נכלל גם קרחון גרינדלוולד-פישר שנמצא מעל תחנת הרכבת אייזמיר (Eismeer) שבקו הרכבת ליונגפראו.
הקרחון מוקף בהרים מטנברג קליינס שרקהורן ושרקהורן מצפון, קליין לאוטרארהורן ממזרח, קליין פישרהורן ומנך מדרום, ואייגר ממערב.
מי הפשרת השלגים של הקרחון מתנקזים הם דרך נהר וייס לוטשיין (Weisse Lütschine) אל נהר שוורץ לוטשיין (Schwarze Lütschine) ומשם לאגם ברינץ.
אובראלטש (קרחון)
קרחון אובראלטש (Oberaletsch Glacier) הוא קרחון יבשתי באורך 9 קילומטר ברכס האלפים הברניים בקנטון ואלה שבשווייץ.
לקרחון יש שתי זרועות, הזרוע המזרחית הנקראת קרחון אובראלטש, מתחילה בגובה של 3,700 מטר בהרים אלטשהורן זאטלהורן ושינהורן וזורמת בין ההרים וייסהורן (ממערב) וגייסהורן (ממזרח) עד למרגלות הגרוס פוסהורן שם מתחברת עם הזרוע המערבית שנקראת קרחון בייך (Beichgletscher), המתחילה בהרים לונזהורנר ונסטהורן וזורמת בין ההרים וייסהורן (מצפון) ואונטרבכהורן (מדרום) עד לנקודת החיבור עם הזרוע המזרחית, שם הן מתחברות וזורמות יחדיו, בין ההרים גרוס פוסהורן (מצפון) וההרים הושטוק ושפארהורן (מדרום) עד סמוך לסופו של קרחון אלטש, משם זורמים מי הפשרת השלגים של הקרחון יחד עם מי הפשרת השלגים של קרחון אלטש בנהר מסה עד לנהר הרון.
בתקופת עידן הקרח הקטן היה הקרחון חלק מקרחון אלטש.
שטחו הכולל של הקרחון הוא 22 קמ"ר.
מעל נקודת החיבור בין שתי זרועות הקרחון בגובה 2640 מטר מעל פני הים, נמצאת בקתת אובראלטש של המועדון האלפיני השווייצרי, ומשנת 2005 היא נגישה למטיילים על ידי שביל רגלי העולה מהכפר בלאלפ (Belalp).
מאז שנת 2001 הקרחון הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
מועדון המטפסים השווייצרי
מועדון המטפסים השווייצרי או המועדון האלפיני השווייצרי (בגרמנית: Schweizer Alpen-Club, בצרפתית: Club Alpin Suisse, באיטלקית: Club Alpino Svizzero, ברומאנש: Club Alpin Svizzer) הוא מועדון מטפסי ההרים הגדול ביותר בשווייץ.
המועדון נוסד בשנת 1863 בעיר אולטן (Olten) שבקנטון זולותורן, ומכיל (נכון לשנת 2006) 111 מחלקות ובהן למעלה מ 110,000 חברים. (כולל החברים הבריטים באיגוד)
המועדון מפעיל בקתות באתרים רבים בהרי האלפים בהן ניתן לרכוש מזון וציוד ובחלקם ניתן גם ללון.
היסטוריה.
המועדון האלפיני השווייצרי היה המועדון הראשון שהוקם באירופה לאחר הקמת המועדון האלפיני שהוקם בלונדון בשנת 1857, אחד המייסדים והנשיא הראשון של המועדון היה ד"ר מלכיור אולריך, מייסד מפורסם נוסף היה גוטליב סמואל סטנדר, והאסיפה הראשונה התקיימה בעיר אולטן.
עקב מספרם הגדל של מטפסי ההרים נוצר צורך להקל את טיפוס ההרים בשווייץ, ולמעשה עד הקמתם של בקתות האלפים על ידי המועדון, האופציה היחידה של המטפסים הייתה לבנות מחנות ארעיים בשטח או לישון תחת סלעים מזדמנים, ותמיד נאלצו לסחוב עימם כמויות גדולות של מזון ועצי הסקה, ובמשך עשרים וחמש השנים הראשונות לפעילותו בנה המועדון 38 בקתות במקומות שונים בהרי האלפים, בהם יכלו המטפסים ללון, ולמצוא עצי הסקה ולעיתים אף מזון.
לנג (קרחון)
קרחון לנג (Lang Glacier) הוא קרחון יבשתי באורך 6.6 קילומטר ברכס האלפים הברניים בקנטון ואלה שבשווייץ.
הקרחון מתחיל במעבר לוטשנלוקה וזורם לאורך עמק לוטשן, בין ההרים זאטלהורן ושנייהורן מדרום מזרח וההרים גרוסהורן ולוטשנטל ברייטהורן מצפון מערב.
מי הפשרת השלגים של הקרחון מתנקזים על ידי נהר לונזה (Lonza) לאורך עמק לוטשן אל נהר הרון.
שטחו הכולל של הקרחון הוא 10.1 קמ"ר.
קנדר (קרחון)
קרחון קנדר (Kander Glacier) הוא קרחון יבשתי באורך 6.6 קילומטר הנמצא ברכס האלפים הברניים בקנטון ברן בשווייץ.
שטחו הכולל של הקרחון הוא 13.9 קמ"ר.
הקרחון מוקף בהרים מוטהורן וצ'ינגלהורן ממזרח, פטרסגראט ובירגהורן מדרום בלימליזאלפהורן ופרונדנהורן מצפון.
מי הפשרת השלגים של הקרחון מתנקזים דרך נהר קנדר לאגם תון.
גאולי (קרחון)