שיתוף הפעולה ההגנתי בין פאליסטר לברוס המשיך עד לתום עונת 1995/1996, בה זכתה מנצ'סטר בדאבל נוסף. עונה לאחר מכן זכה פאליסטר באליפות רביעית בחמש עונות עם היונייטד, כאשר הוא משתף פעולה במרכז ההגנה לסירוגין עם דייוויד מיי ועם רוני יונסן. ב-19 באפריל 1997, בשלהי אותה העונה, כבש פאליסטר צמד לרשתה של ליברפול באצטדיון אנפילד בדרך לניצחון 1–3, באחד מהמשחקים המרכזיים של אותה העונה, ומשחק שהפך למשחק מפתח בזכייתה של הקבוצה באליפות. היו אלו שעריו האחרונים במדי המועדון. עונת 1997/1998 הייתה התשיעית והאחרונה של פאליסטר במנצ'סטר, והוא סיים את דרכו במועדון בגיל 33, כאשר לזכותו 317 הופעות ליגה בהן כבש 12 שערים. כמו כן, זכותו של פאליסטר מגוון הצלחות עם המועדון. במדי היונייטד זכה פאליסטר בגביע אירופה למחזיקות, סופר קאפ אירופי, ארבע אליפויות ושלוש סגנויות, שלושה גביעים, זכייה אחת בגביע הפוטבול ליג וחמש זכיות במגן הצדקה.
חזרה למידלסברו.
לקראת עונת 1998/1999 רכשה מנצ'סטר יונייטד את הבלם יאפ סטאם מפ.ס.וו. איינדהובן, ופאליסטר בן ה-33 נמכר חזרה למידלסברו בסכום של כ-2.5 מיליון ליש"ט, כ-200 אלף ליש"ט יותר מהסכום בו נרכש על ידי היונייטד תשע שנים קודם לכן. את הקבוצה אימן אז בריאן רובסון, ששיחק עם פאליסטר במנצ'סטר עד לשנת 1994. תחת רובסון רשם פאליסטר 55 הופעות ליגה על פני שלוש עונות, וכבש שער בודד. ב-4 ביולי 2001, כחודש לאחר תום עונת 2000/2001 וכשלושה שבועות לאחר חתימתו של סטיב מקלארן כמחליפו של רובסון על הקווים, פרש פאליסטר ממשחק פעיל בגיל 36, לאחר סדרת פציעות שמנעה ממנו לשחק באופן סדיר.
נבחרת אנגליה.
יכולתו הגבוהה של פאליסטר הצעיר במדי מידלסברו מליגת המשנה צדה את עיניו של מאמן נבחרת אנגליה, שזימן אותו לסגל הנבחרת. עוד בטרם ערך הופעה ראשונה בליגה הבכירה, ערך פאליסטר את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, ב-27 באפריל 1988, במשחק ידידות מול . פאלסיטר פתח בשורות האנגלים במשחק שהסתיים בשוויון 0-0. לאחר שערך שתי הופעות בנבחרת כשחקנה של מידלסברו, לא זומן עוד לנבחרת עד לפברואר 1991, תחת המאמן גרהאם טיילור.
על אף ששיחק לאורך שנים במנצ'סטר יונייטד כאשר זו הייתה דומיננטית בכדורגל האנגלית, והפגין יציבות ויכולת גבוהה, לא זכה פאליסטר לדקות מרובות במדי הנבחרת. הוא מעולם לא זומן לטורניר גמר של אליפות אירופה או של המונדיאל, וסיים את הקריירה הבינלאומית שלו ב-1996 עם 22 הופעות בלבד במדי הנבחרת, מתוכן שבע בלבד במשחקים רשמיים (טורנירי מוקדמות).
גארי פליסטר
השירות הבוליביארי למודיעין לאומי (בספרדית : "Servicio Bolivariano de Inteligencia Nacional", SEBIN) היא סוכנות הביון העיקרית בוונצואלה. זהו כוח ביטחון פנים הכפוף לסגן נשיא ונצואלה מאז 2012. SEBIN תואר ככוח לשיטור פוליטי של הממשלה הוונצואלנית על ידי ארגונים בינלאומיים, כמו ארגון מדינות אמריקה ומכון ברוקינגס ומלומדים כמו קליפטון רוס, פרמין לארס והומברטו מארקס.
הסוכנות מהווה לישות פדרלית ונחשבת לסוכנות הביטחון היחידה בוונצואלה שאף פעם לא משתתפת במעורבות ישירה כלשהי עם הקהל הרחב. SEBIN לא מבצעת פטרול בדרכים הציבוריות, לא עוצרת אזרחים או מבצעת עבודות אכיפת חוק סדירות כמו מחלקות המשטרה, היא אינה משתתף בשום פשיטות משטרתיות, כוחות משימה משותפים או פעולות שאינן קשורות למשרד הפנים וההמשפיים. הארגון מהווה לסוכנות המשלבת תפקידים של סיכול ריגול, ביצוע מבצעי ביון ואיסוף מודיעין, מלחמה בטרור, חקירות ממשלתיות, חקירות רקע ומספקת שירותי הגנה וליווי לעובדי ממשלה בכירים וסוכניה פעלו בשטח בעת ניסיון ההתנקשות בניקולאס מדורו. קציני סוכנות זו נראים לעיתים רחוקות בציבור כשהם לובשים את מדיהם השחורים המלאים.
היסטוריה.
לסוכנות הביון של ונצואלה יש תיעוד נרחב של הפרות זכויות אדם, החל מהקמתה כמשטרת הדיקטטור מרקוס פרז חימנז, שהופקדה על עינויים כנגד מי שנקראו "אויבי המדינה" ועד לתפקידה כבסיס פעולות נגד קובה שלאחר המהפכה, עבור אישים שנתמכו על ידי סוכנות הביון המרכזית כמו לואיס פוסדה קרילס (שעמד בראש חטיבת הביון), לטענות האחרונות בנושא התווספו האשמות בעינויים ורצח של מתנגדים פוליטיים.
ארגונים קודמים.
קודמו של SEBIN הוקם במרץ 1969 בשם DISIP, "Dirección Nacional de los Servicios de Inteligencia y Prevención" ("המינהל הלאומי לשירותי מודיעין ומניעה"), על ידי הנשיא דאז רפאל קלדרה. לאחר מכן במקומו הוקם דירקטוריון המשטרה הראשי (DIGEPOL ,Dirección General de Policía).
ארגון Human Rights Watch כתב ב-1993 כי DISIP הייתה מעורבת במאבק נגד מתנגדים פוליטיים בתוך ונצואלה והייתה מעורבת בטקטיקות פוגעניות. בדו"חותיהם משנת 1997 ו-1998, אמנסטי אינטרנשיונל גם פירטו את הפרות זכויות האדם שבוצעו על ידי DISIP, כולל מעצר בלתי חוקי של פעילי זכויות אדם בוונצואלה.
המהפכה הבוליברית.
בשנת 1999 החל הנשיא הוגו צ'אווס בביצוע ארגון מחודש ורפורמה ב-DISIP, כאשר מפקדים ואנליסטים נבחרו על פי תכונותיהם הפוליטיות והשתייכויותיהם לקבוצות אזרחיות חמושות. בוצעו "דיווחים מוטים ולא שלמים, המותאמים לאוזניים החדשות, שהחלו להתפשט ובסופו של דבר השפיעו על יכולתו של המוסד לעבד מידע ולדעת מה קורה". ב-4 בדצמבר 2009 הודיע הנשיא צ'אבז, במהלך טקס השבעה לפיקוד הגבוה של המשטרה הלאומית הבוליביארית שהוקמה (Policía Nacional Bolivariana) על שינוי שם ה-DISIP, לשירות המודיעין הבוליביארי (SEBIN בראשי תיבות).
ארגונו מחדש של SEBIN הושלם בשנת 2013 כשאחת ממטרותיו היא להבטיח "המשכיות וגיבוש המהפכה הבוליביארית בשלטון". בתחילת ההפגנות בוונצואלה בשנים 2014–2015, סוכני SEBIN פתחו באש על מפגינים, מה שהביא למותם של שניים והדחתו של מנואל גרגוריו ברנל מרטינז ימים לאחר מכן מראשות הארגון.
תחת נשיאותו של ניקולאס מדורו, הוסב בניין שבמקור אמור היה לשמש כתחנת רכבת תחתית ומשרדים בפלאזה ונצואלה למטה של SEBIN. האסירים הפוליטיים נקראים "לה טומבה" או "הקבר" על ידי גורמים בוונצואלה ולכאורה מוחזקים חמש קומות מתחת לאדמה בתנאים לא אנושיים בטמפרטורות נמוכות מאוד וללא אוורור, תברואה או אור יום. גודל התאים הוא מטר על שלושה מטרים שיש בהם מיטת מלט, מצלמות אבטחה ודלתות חסומות, כאשר כל תא מיושר זה לצד זה, כך שאין שום אינטראקציה בין אסירים. תנאים כאלו גרמו לאסירים לחלות מאוד ועל פי נתוני ארגוני זכויות אדם נמנעים מהם טיפול רפואי. טענות על עינויים ב"קבר" ובעיקר עינויים לבנים, נפוצות אף הן, כאשר חלק מהאסירים מנסים להתאבד. תנאים כאלה על פי משפט והליך סדיר מאלצים את האסירים להודות באשמה בפשעים בהם הם מואשמים, גם אם הם בפועל חפים מפשע.
מבצעים.
מעקב אחר התקשורת.
לפי העיתון "אל" נציונל, SEBIN פשטה מספר פעמים על מתקנים של כתבים ומגיני זכויות אדם. עוד נאמר כי SEBIN הפחידה מדי פעם כתבים על ידי ביצוע מעקבים אחריהם ברכבים לא מסומנים מהם אנשי SEBIN היו "צופים בבתיהם ובמשרדים שלהם, במקומות הציבוריים כמו מאפיות ומסעדות, ושולחים להם הודעות טקסט לטלפונים הסלולריים שלהם".
בעקבות תקרית Narcosobrinos (שבמסגרתה אחייניו של הנשיא מדורו נעצרו בארצות הברית באשמת סחר בסמים), כתבת "סוכנות הידיעות AP" חנה דרייר, שדיווחה על התקרית בתקשורת בוונצואלה, עוכבה על ידי סוכנים SEBIN שאיימו עליה במהלך החקירה ואמרו כי הם יערפו את ראשה כמו שעשתה המדינה האסלאמית לג'יימס פולי ואמרו שהם ישחררו אותה תמורת נשיקה. לבסוף, הסוכנים אמרו כי הם רוצים להכריח את ארצות הברית להחליף את אחייניו של מדורו בדרייר והאשימו אותה שהיא מרגלת ומחבלת בכלכלה הוונצואלנית.
פיקוח ציבורי.
בעיתון "אל נואו הראלד", אנשי SEBIN לשעבר ומומחי ביטחון ציינו כי ממשלת ונצואלה הוציאה לכאורה מיליוני דולרים כדי לרגל אחרי ונצואלנים; שימוש בטכנולוגיה איטלקית ורוסית כדי לפקח על מיילים, מילות מפתח ושיחות טלפון של אזרחיה; במיוחד אלו המשתמשים בספקית התקשורת CANTV. המידע שנרכש משמש כדי ליצור את האישיות שמסקרנת את הרשויות בוונצואלה ומאפשרת להם לעקוב באופן מלא רק על אנשים שנבחרו שנוצר בסיס נתונים לפיקוח על מי שלא הסכימו באופן ציבורי עם המהפכה הבוליברית.
בשנת 2014 נעצרו מספר משתמשי טוויטר והועמדו לדין בגין כתיבה בטוויטר נגד המשטר. אלפרדו רומרו, מנכ"ל פורום העונשין העולמי בוונצואלה (FPV), הצהיר כי המעצרים של משתמשי הטוויטר בוונצואלה היו אמצעי להנחלת הפחד בקרב משתמשים במדיה החברתית שהיו ביקורתיים כלפי הממשלה. באוקטובר 2014 נעצרו שמונה ונצואלים זמן קצר לאחר מותו של פקיד ארגון PSUV, רוברט סרה. אף ששמונת הוונצואלנים נעצרו באוקטובר 2014, ממשלת ונצואלה עוקבת אחריהם מאז יוני 2014 על פי מסמכים שהודלפו, כאשר סוכנות התקשורת הממשלתית CONATEL מספקת כתובות IP ופרטים נוספים לסוכנות הביון הוונצואלנית SEBIN במטרה לעצור משתמשים בטוויטר.
מעקב על הקהילה היהודית.
בינואר 2013 הודלפו 50 מסמכים על ידי ה-"Analisis24" המראים כי SEBIN חיפשה "מידע פרטי על יהודים בולטים בוונצואלה, ארגונים יהודיים מקומיים ודיפלומטים ישראלים באמריקה הלטינית". מידע כלשהו שנאסף על ידי SEBIN כלל תמונות של משרדים, כתובות בית, מספרי דרכון ומסלולי נסיעה. על פי ההערכה, המסמכים שהודלפו היו מקוריים על פי מקורות רבים שכללו את הליגה נגד השמצה, "מצמרר לקרוא דיווחים כי ה-SEBIN קיבלה הוראות לביצוע פעולות מעקב חשאיות נגד חברי הקהילה היהודית".
דיכוי מחאות.
הפגנות 2004.