השיר ספג שבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה. באנטרטיינמנט ויקלי שיבחו את גישתה האופטימית והחיובית של סוויפט, תוך שתיארו את השיר כ"ממכר". רייצ'ל מקריידי מ-"US Weekly" הרגישה ש-"Sweeter Than Fiction" הוא שיר "שמסתמן להיות חלק משאר הלהיטים בקריירה שלה". ג'נה האלי רובנשטיין מ-"MTV" תיארה את השיר כ"שיר פופ המעוצב בצורה מופתית" והוסיפה שהוא "אמור לעשות את העבודה שלו בסרט". קרל ויליוט מ-"Idolator" כינה את השיר "די נהדר". ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-190 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
לארי בוסאקה מ-"Spin" הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת. הוא טען כי "אף על פי ש-"Sweeter than Fiction" לא פורץ דרך, אני צריך לציין שהוא קליט מדי".
פרסים ומועמדויות.
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-71, בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר", אך הפסיד לשיר "Ordinary Love" של יו 2.
הצלחה מסחרית.
"Sweeter than Fiction" הופיע לראשונה במקום ה-34 במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשירה ה-43 של סוויפט שעשה זאת, מה שהפך אותה לאישה השנייה בהיסטוריה שעשתה זאת אחרי זמרת הגוספל אריתה פרנקלין. בנוסף לכך, הוא היה לשירה החמישי של סוויפט הלקוח מסרט שהצליח להיכנס לארבעים הגדולים במצעד, כשהקודמים לכך היו "Crazier" מהסרט "" שהגיע למקום ה-17 בשנת 2009, "Today Was a Fairytale" מהסרט "יום האהבה" שהגיע למקום השני בשנת 2010 ושני השירים "Safe &amp; Sound" ו-"Eyes Open" מהסרט "משחקי הרעב" שהגיעו למקומות ה-30 וה-19 בהתאמה. במצעד השירים הדיגיטליים, "Sweeter than Fiction" הגיע למקום השישי עם למעלה מ-114,000 הורדות בסך הכול. זהו השיר ה-28 של סוויפט שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד השירים הדיגיטליים ובכך הפכה לאישה השנייה בהיסטוריה שעשתה זאת אחרי הזמרת ריהאנה.
מוח האדם
Sweeter Than Fiction
Wonderland (שיר של טיילור סוויפט)
Wonderland (בעברית: ארץ הפלאות) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה החמישי, "1989". השיר יצא לאור ב-17 בפברואר 2015, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל השיווקי השלישי מתוך האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-51 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, מקס מרטין ושלבאק והופק על ידי מרטין ושלבאק גם כן. בשיר יש אזכור להרפתקאות אליס בארץ הפלאות, של לואיס קרול. את השיר ביצעה סוויפט במופע שנכלל בסיבוב ההופעות החמישי שלה, "Taylor Swift's Reputation Stadium Tour".
בנוסף לכך, בסמוך לצאתו של האלבום, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-23 מיליון השמעות.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך רולינג סטון הוא דורג במקום ה-92 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
רצח לארי קינג
לורנס פובס קינג (באנגלית: Lawrence Fobes King; 13 בינואר 1993 - 13 בפברואר 2008) היה תלמיד הומוסקסואל בן 15 בבית הספר התיכון EO Green School באוקסנארד, קליפורניה, שנורה פעמיים על ידי תלמיד אחר, ברנדון מקאינרני בן ה-14. לארי אושפז למשך יומיים עד מותו בבית החולים.
העיתון "ניוזוויק" תיאר את הירי כ-"פשע השנאה ההומופובי הבולט ביותר מאז הרצח של מת'יו שפרד ב-1998". הרצח של לארי העלה לשיח הציבורי את הנושאים של אלימות בנשק חם, וזהות מגדרית של בני נוער.
לאחר עיכובים רבים, המשפט הראשון של מקאינרני החל ב-5 ביולי 2011 במחוז לוס אנג'לס של Chatsworth. משפט זה הסתיים ב-1 בספטמבר 2011, כאשר השופט צ'ארלס קמפבל הכריז על משפט פסול משום שחבר המושבעים לא הצליח להגיע לפסק דין פה אחד. התובעים החליטו לנסות לתבוע את מקאינרני בשנית, אך השמיטו את ההאשמה של פשע שנאה. ב-21 בנובמבר 2011, מקאינרני נמנע מלגשת למשפט החוזר על ידי התוודות באשמה לרצח מדרגה שנייה, הריגה מרצון ושימוש בנשק חם. וידויו הוביל לגזר דין של 21 שנים מאחורי סורג ובריח.
הצדדים המעורבים.
לורנס קינג.
לורנס פובס קינג נולד ב-13 בינואר 1993 במרכז הרפואי בוונטורה שבקליפורניה. אביו הביולוגי נטש את אשתו, ואימו של לארי הייתה מכורה לסמים כך שלא היה ביכולתה להעניק טיפול ראוי לילדה. בגיל שנתיים הוא אומץ על ידי גרגורי ודואן קינג.
לארי נטל תרופות לטיפול בהפרעות קשב וריכוז. לפי גרגורי קינג, אביו המאמץ של לארי, אובחנה אצל לארי הפרעת התקשרות ריאקטיבית, הפרעה שמתארת מצב שבו ילד אינו מצליח לפתח קשר עם ההורה או המטפל שלו. בעקבות בעיות בקריאה ובכתיבה, נאלץ לארי לחזור על כיתה א'. חברתו לכיתה סיפרה שבגיל 10 יצא לארי מהארון בפניה, והמשיך לצאת מהארון בפניי שאר התלמידים. בשלב זה, החלו הילדים לנהוג כלפיו בבריונות בעקבות הנשיות שלו והפתיחות שלו לגביי מיניותו. בעקבות כך, הוריו העבירו אותו לבית הספר התיכון EO Green School.
בגיל שתים עשרה, לארי הועמד לדין והוצב תחת תקופת מבחן בעקבות גנבה וונדליזם. לאחר שטען כי אביו המאמץ התעלל בו פיזית, הועבר לארי למוסד טיפולי לנוער בשם Casa Pacifica בנובמבר 2007. אביו המאמץ, גרגורי קינג, הכחיש את טענתו של לארי.
הבריונות נמשכה גם בבית הספר החדש, כאשר לארי עלה לכיתה ז', והחמירה לאחר שהוא התחיל להגיע לבית הספר לבוש בבגדי נשים ואביזרים, עקב גבוה ואיפור בינואר 2008. בעקבות הופעתו של לארי, אחיו הצעיר מהמשפחה המואמצת, רוקי, סבל גם כן מבריונות. מספר תלמידים דיווחו למוריהם שמפני שלארי מפלרטט איתם, גם הם חווים הצקות. צוות המורים והנהלת בית הספר לא יכלו למנוע מלארי להתלבש כפי שרצה בעקבות חוק נוגד אפליה מגדרית בקליפורניה. למרות זאת, מורים בבית הספר חשבו שבגדיו והופעתו של לארי מפירים את קוד הלובש - קוד שמונע מתלמידים ללבוש בגדים שמסיחים את דעתם של התלמידים האחרים. הנהלת בית הספר שלחה הודעה באימייל לכל מורי בית הספר ב-29 בינואר 2008. ההודעה נכתבה על ידי רכזת שכבת ח, סו פארסונס, ובה נאמר:
מספר דיווחים מראים שלארי התגרה בבנים בחדרי ההלבשה, במסדרונות ובחצר המשחקים עם אמרות מטרידות, כגון "אני יודע שאתה רוצה אותי". לארי היה ידוע כמעיר הערות לא הולמות לבנים בעת שהחליפו בגדים לקראת ולאחר שיעורי התעמלות. תלמידים מספרים גם על תקריות דומות בין לארי למקאינרני, ויש הטוענים שמקאינרני מצא חן בעיני לארי. למרות זאת, מאוחר יותר, התובעים הגישו מסמכים בבית המשפט שטוענים כי לארי לא הטריד מינית תלמידים בשבועות שלפני הירי. התובע כן תיאר כמה עימותים מילוליים "תוקפניים" בין לארי ומקאנירני.
ברנדון מקאינרני.
ברנדון דייוויד מקאינרני נולד ב-24 בינואר 1994 בוונטורה, קליפורניה. אמו, קנדרה, הייתה מכורה למתאמפטמין, ובעלת עבר פלילי. ב-1993 האשימה קנדרה את בעלה ואביו של ברנדון, ויליאם, בירי בזרועה עם אקדח 45 קליבר. בתקרית נוספת, מתואר שוויליאם חנק את אשתו עד סף אובדן הכרה לאחר שהיא האשימה אותו בגנבת תרופות הפרעת קשב וריכוז מבנם הבכור. כתוצאה מכך, ויליאם בילה עשרה ימים בכלא ו-36 חודשים על תנאי עקב האשמות של אלימות במשפחה. בין אוגוסט 2000 לפברואר 2001, ויליאם יצר קשר עם שירותי הרווחה לפחות חמש פעמים והביע דאגה לגביי העובדה שברנדון מתגורר עם אמו. בשנת 2001, ויליאם הגיש צו הרחקה נגד קנדרה. בשנת 2004 ברנדון הועבר לגור עם אביו, מאחר שאמו נכנסה למרכז גמילה ושיקום מסמים.
הירי.
על פי דיווחים, כיומיים לפני הרצח, לארי נכנס למגרש הכדורסל, באמצע משחק, וביקש ממקאינרני להיות בן זוגו ביום האהבה. חבריו של מקאינרני לעגו לו על כך. באותו היום, מקאינרני אמר לאחת מחבריו של לארי להיפרד ממנו, כי היא "לא תראה אותו שוב".
ב-11 בפברואר, לארי חלף על פני מקאינרני במסדרון וקרא "אוהב אותך, מותק". באותו היום לארי נראה מסתובב סביב מקאינרני בניסיון להשיג את תשומת לבו. לדברי מורה, קבוצה של בנים צחקו על מקאינרני והיה ניתן לראות בבירור שהוא נרגז וכעוס. ההתגרויות במקאינרני נמשכו, ובתגובה הוא ניסה לגייס תלמידים נוספים ולתקוף את לארי, אך איש לא הביע עניין.
בבוקר של 12 בפברואר 2008, לקראת 8:15 בבוקר, מקאינרני הוציא מתרמילו אקדח בעל קליבר 0.22, השייך לקרובי משפחה, וירה בלארי פעמיים בחלק האחורי של הראש. לאחר מכן, מקאינרני זרק את האקדח על הרצפה ויצא מהכיתה. הוא נתפס על ידי המשטרה כשבע דקות לאחר הירי, במרחק חמישה רחובות מבית הספר.
לארי הועבר למרכז הרפואי סנט ג'ונס במצב קשה. הוא מת מוות מוחי ב-13 בפברואר, אך נשאר בהנשמה כך שניתן יהיה לתרום את איבריו.
תגובות.
עצרות ומצעדים אורגנו ברחבי ארצות הברית בעקבות מותו של לארי ולזכרו. רבים הביעו את תנחומיהם, בהם ג'ודי שפרד , ג'ו סולמונס - נשיא הקמפיין לזכויות אדם, הסנטורית הילרי קלינטון ומארחת תוכנית הטלוויזיה אלן דג'נרס. אלף תלמידים מהמחוז בו למד לארי צעדו לכבודו ב-16 בפברואר 2008, כארבעה ימים לאחר הירי.
בעקבות מותו של לארי, הוצע חוק חדש לחינוך שכונה "חינוך מגוון". חוק זה הוצג על ידי חבר הפרלמנט של קליפורניה, מייק אנג' , שאמר: "אנחנו צריכים ללמד צעירים שיש תוכנית לימודים שנקראת חינוך סובלני שצריכה להיות בכל בית ספר. עלינו ללמד צעירים ששונות ומגוון אינה מטרה לפגיעה, אלא היא משהו שיש לאמץ משום שהיא זאת שהופכת את קליפורניה למדינה המעולה שהיא". כחלק מהצעת החוק, חויבו בתי הספר בקליפורניה לקיים שיעורי חובה בנושא מגוון וסובלנות.
שנה לאחר מותו של לארי התקיימה עצרת מקומית בוונטורה, קליפורניה. "יום הדממה", יום שמטרתו למחות על ההטרדות כלפי קהילת הלהט"ב הוקדש ללארי, והתקיים ב-25 באפריל 2008.