על אף המחלוקות הרבות שסביב שיטתו הפילוסופית הרציונליסטית, הוכרז תומאס אקווינס לקדוש כבר במאה ה-14, וזכה לכינוי הייחודי "הדוקטור המלאכי". במהלך השנים נהגו בכנסיות וקתדרלות רבות להניח את "מכלול התאולוגיה" לצד כתבי הקודש, על המזבח -- הטקסט שיחיד שזכה אי פעם למעמד שכזה בתולדות הכנסייה. לקראת סוף המאה ה-19, האפיפיור לאו השלושה עשר הוציא קול קורא להוקירו כקדוש כדי לנסות וליישב את האמונה הקתולית עם הגילויים המדעיים החדשים. אקווינס נחשב כיום לאחד הפילוסופים הקתולים החשובים ביותר אי-פעם אם לא החשוב שבהם, והעניין בהגותו התחדש מאוד המאות ה-19 וה-20.
דברי הוקרה ושבח, להם זכה אקווינס, נאמרו במאה השבע עשרה על ידי הפילוסוף הצרפתי רנה דקארט, אשר ערך בחינה מדוקדקת של חשיבה תאולוגית וגילה כי אקווינס חזה ואף נתן מענה לחלק מן הטיעונים של רעיונותיו.
חוק קרן וולף
רות רבה
מדרש רות רבה הוא מדרש למגילת רות, והוא אחד ממדרשי רבה לחמש מגילות. מדרשים אלו נמנים עם קבוצת המדרשים הבתר קלאסיים, שראשית עריכתם עוד בתקופת האמוראים, ולפני סוף המאה ה-5, והם כוללים גם חלקים מאוחרים יותר, שלגבי תיארוכם חלוקים החוקרים.
רות רבה הוא מדרש ארץ-ישראלי, רוב החומר בו שייך לתקופה הקלאסית, לפני סוף המאה החמישית, ועריכתו הסופית היא ככל הנראה לא יאוחר מן המאה השמינית.
שמו של המדרש.
מדרש רות רבה מופיע במקורות קדומים בשמות שונים. כך למשל, מדרש רות ואגדת רות. השם המקובל של המדרש היום מדרש "רות רבה", אינו נזכר לפני המאה השש-עשרה.
אופיו הפרשני של המדרש.
מדרש רות רבה הוא מדרש פרשני, הדורש את רוב רובם של פסוקי מגילת רות על פי הסדר. הפסוקים עצמם הובאו במקומם במדרש, כך שהוא כולל למעשה כמעט את כל הספר המקראי. הפרשנות של רות רבה לפסוקים היא לרוב על דרך הפשט. ניתן למצוא בו גם מקומות של פרשנות אלגורית, אך אלה מעטים למדי.
החלוקה המקובלת של המדרש היא לשמונה פרשיות. חלוקות קדומות יותר הן לשלוש פרשיות, ולשש פרשיות. עריכה נוספת של המדרש יצרה את החלוקה הנוכחית לשמונה פרשיות.
החכמים המוזכרים בו.
ניתן למצוא ב'רות רבה' דרשות המופיעות בשמם של תנאים החל מן הדור השני (ר' אליעזר ור' יהושע) ועד לדור השישי (בר-קפרא). ובעיקר מן הדור הרביעי: רבי מאיר, ר' יהודה, ר' נחמיה, ר' יוסי, ר' שמעון, רבי יהושע בן קרחה ורבי נהוראי. חלק מן החכמים שבשמם מובאות דרשות, מופיעים גם כדמויות במעשי החכמים שברות רבה, אך ישנם גם חכמים המוזכרים בסיפורים, שאין בשמם דרשות על רות. כך למשל: רבי עקיבא, אלישע בן אבויה, רבי יהושע בן חלפתא, ר' שמעון בן חלפתא ורבי חייא.
רוב החומר הפרשני שבמדרש הוא חומר אמוראי. האמוראים מופיעים הן כבעלי דרשות: ר' יוחנן, ר' שמואל בר נחמן, ר' סימון, ר' יהודה ברבי סימון ור' ברכיה, והן כדמויות בחלק מן הסיפורים: ר' יוחנן, ריש לקיש, ר' שמלאי, ר' מישא בר בריה דריב"ל, רב הונא ורב חסדא.
נושאים מרכזיים במדרש רות רבה.
בין הנושאים העולים במדרש ניתן למצוא גם את הנושאים הבאים:
קלקול הדור, צניעות, דברים שבינו לבינה, עוני, צדיקים עושי צדקה וגומלי חסדים, שכר ועונש, זכות אבות, "עמוני ולא עמונית מואבי ולא מואבית", גיור ויחס לגר, הסנהדרין, מעמדה האישי של רות, דוד ובית דוד, המלך המשיח.
מקורותיו של רות רבה.
מדרש רות רבה מביא בצורה מפורשת (הכוללת דיבורי הצעה) מקורות מן המשנה, התוספתא, מדרשי הלכה, ברייתות ואף חומר תנאי אנונימי. על-פי הריכוז הרב של דרשות לספר דברי הימים נראה שבפני עורך המדרש היה גם מדרש לספר דברי הימים.
כמו כן, קיימות זיקות שונות בין רות רבה לבין מקורות אחרים, בעיקר ארץ ישראליים. כגון תלמוד ירושלמי, בראשית רבה, ויקרא רבה ופסיקתא דרב כהנא. במספר לא מבוטל של מקרים, ניתן לראות השפעה ברורה של המדרש על רות (זה שבידינו, או נוסח קדום לו) על המקורות האחרים.
אין השפעה רבה של מדרש רות-רבה על התלמוד הבבלי, ואף ההשפעה של הבבלי על מדרש זה מועטת ביותר.
לשון וסגנון.
מדרש רות רבה כתוב ברובו במה שמכונה על ידי החוקרים "לשון חז"ל ב'" כלומר עברית שלאחר תקופת המשנה. עם זאת בעל המדרש משתמש גם בשפה הארמית האופיינית לא"י – ארמית מערבית ארץ-ישראלית.
צורות ספרותיות במדרש רות רבה.
מלבד דרשות פסוקים 'רגילות' על הסדר, ניתן למצוא ברות-רבה טקסטים המאופיינים כ'סיפור': משלים, סיפורים דרשניים ומעשי חכמים.
מהדורות.
מלבד המהדורה הרגילה למדרש, מהדורת דפוס וילנא, קיימת גם מהדורה מדעית, מהדורת לרנר. מהדורה זו מופיעה רק כחלק מעבודת הדוקטור של פרופ' , ולא ראתה אור בדפוס. עם זאת, הנוסח שלה מופיע בפרויקט השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן.
סינג סינג
מתקן הענישה סינג סינג (באנגלית: Sing Sing Correctional Facility) הוא בית סוהר בכפר אוסינינג שבמדינת ניו יורק. הוא נמצא במחוז ווסטצ'סטר, במרחק של כ-60 ק"מ מצפון לעיר ניו יורק. שמו בא לו מהשם המקורי של הכפר אוסינינג.
היסטוריה.
כלא זה היה החמישי שנבנה במדינת ניו יורק, כשבית המחוקקים של המדינה הקצה, ב-1825, סך $20,100 לצורך רכישת מחצבת Silver Mine Farm, ששטחה היה כ-0.5 ק"מ². בית הסוהר היה אמור לממן את עצמו ולא להזדקק לתמיכה מכספי משלם המיסים.
אלאם לינדס , מפקד בית הסוהר אובורן, בית סוהר אחר במדינת ניו יורק, הביא משם 100 אסירים לאתר המחצבה, והם אלה שבנו את הכלא החדש. מפקדים מפורסמים נוספים של בית סוהר זה, מלבד לינדס. לאווס הצליח "לנקות" את בית הסוהר מהשערוריות שדבקו בו, וכן הצליח לדכא את האלימות שפשטה בו. עם זאת, גם בימיו האפלים ביותר, התנאים בסינג סינג לא היו חמורים כמו במתקני כליאה אחרים בדרום, כגון פארצ'מן או מתקן המעצר של לואיזיאנה.
סרטי גנגסטרים סייעו להפוך את בית הסוהר לאגדה גם מעבר לגבולות המדינה, ביניהם 'The Big House' (1930) 'Castle on the Hudson' (1940), ו-'20,000 years in Sing Sing' (1932) - המבוסס על ספרו של המפקד לאוואס.
האריס א. סמיילר היה האסיר הראשון שהוצא להורג ב"כיסא חשמלי" בכלא סינג סינג, ב-7 ביולי 1891. מ-1914 השתמשו שם בביצוע ההוצאות להורג אך ורק ב"כיסא חשמל". ההוצאה להורג האחרונה בסינג סינג בוצעה באוגוסט 1963. מדינת ניו יורק ביטלה את עונש המוות שנתיים מאוחר יותר, אך החזירה אותו לשימוש ב-1995. מאז לא נגזר עונש מוות על אף אדם במדינה זו.
ב-8 בינואר 1983 פרצה מרידה בקרב יותר מ-600 אסירים באגף B, שתפסו 17 סוהרים כבני ערובה. המרד הסתיים לאחר 53 שעות. כיום כלואים בסינג סינג מעל 2,000 אסירים. ישנן תוכניות להפיכת האגף המקורי שקיים מ-1825, ועדיין עומד על תילו - למוזיאון.
בילורוסיה
וויליאם המילטון
אתלברט, מלך וסקס
אתלברט (אנגלית עתיקה: Æthelberht; 835–865) מלך קנט בשנים 858–865 ומלך וסקס בשנים 860 - 865.
חייו.
הולדתו.
אתלברט היה בנו השלישי של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה.
מלכותו.
הוא ירש את הכתר ב-860, לאחר מות אחיו, המלך אתלבאלד. בתקופת שלטונו נאלץ אתלברט להדוף פשיטות מצד הוויקינגים הדנים, שבראשם עמד רגנאר לודברוק, על קנט ועל נורת'מבריה.
מותו.
אתלברט מת ב-865 ואחיו, אתלרד הראשון, ירש את כסאו.
ילדיו.
הוא הותיר אחריו שני בנים: אלדהלם, שנהרג במהלך הלחימה בוויקינגים בתקופת שלטונו של אלפרד הגדול, ואתלווארד, שתבע לעצמו את הכס לאחר מות אלפרד הגדול, אך נכשל בכך ומת בגלות בשנת 900.
הנצחה.
רכס אתלברט באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אתלברט מלך וסקס.
היפותזה
Corvidae
רות-רבה
דגל סן מרינו
דגל סן מרינו מורכב משני פסים אופקיים שווים בצבעים לבן (למעלה) ותכלת, ובמרכזו סמל המדינה. הסמל מורכב ממגן ועליו שלוש מצודות על שלוש פסגות, שמצידיו זר, מעליו כתר, ומתחתיו מגילה שבה כתובה המלה LIBERTAS (חירות). הצבע הלבן מייצג שלום והתכול - חירות.
היסטוריה.
הדגל הקדום ביותר של הרפובליקה, מתוארך ל-4 בספטמבר 1465, כאשר הוזמן מיצרן בפירצה. הדגל כלל שלושה פסים אופקיים - בצבעים כתום, לבן וסגול.
תומס מאקוינו
אתלפלדה, מלכת מרסיה
אתלפלדה (אנגלית עתיקה: Æthelflæd, 869–918) הייתה שליטת מרסיה מ-911 ועד מותה.
אתלפלדה הייתה בתו הבכירה של אלפרד הגדול, מלך אנגליה. היא נישאה ב-886 לאתלרד, רוזן מרסיה, ונולדה להם בת בשם אלפווין.
ב-911, לאחר מות בעלה, זכתה אתלפלדה בתואר "גבירת המרסיאנים". תואר זה לא היה ריק מתוכן; אתלפלדה נודעה כמצביאה ואסטרטגית מוכשרת. במשך חמש שנים שלטה אתלפלדה בסטאפורד, ותחת שלטונה התבסס האופי האנגלי של סטפורדשייר. בשנותיה האחרונות שלטה במרסיה יחד עם בתה אלפווין.
אתלפלדה מתה ב-918, ונקברה בגלוסטר. ירש אותה אחיה אדוארד הזקן, מלך אנגליה.
אוויניון
עורב
עוֹרֵב (שם מדעי: "corvus") הוא סוג של ציפורים ממשפחת העורביים. המינים בסוג זה הם מהגדולים ביותר בסדרה ציפורי שיר. הגדול מכולם הוא עורב עב־מקור מאפריקה, שמשקלו 1.5 ק"ג, ודומה לו בגודלו המין עורב שחור.
בני הסוג קאק (Coloeus) נכללו בעבר בסוג זה.
מאפיינים.
העורבים שחורים לרוב, בעלי רגליים קצרות וחזקות ומקורים מסיביים. הם אוכלי כל, אך הם מעדיפים בשר, ובמיוחד נבלות.
העורבים הם בעלי חיים חברותיים, ולעיתים נאספים לקבוצות גדולות, אך אינם יוצרים מושבות. כל זוג עורבים מקים לעצמו קן, הנקבה דוגרת על הביצים ושני בני הזוג מאכילים את הגוזלים.
בסוג זה כ־40 מינים, הנפוצים בכל היבשות פרט לאמריקה הדרומית, ובאיים רבים. בישראל נמצאים המינים: עורב אפור, עורב מזרע, עורב שחור, עורב חום־עורף, עורב הודי, עורב קצר־זנב.
אינטליגנציה.