אוראן ניצח את הקטע השביעי בטור דה סוויס, וסיים במקום התשיעי הכללי. הוא סיים שני באליפות קולומביה בנגד שעון.
קאס ד'פארן (2008 - 2010).
2008: שלישי בג'ירו די לומברדיה.
אוראן חתם בקבוצה הספרדית, קאס ד'פארן (כיום נקראת מוביסטאר). הוא סיים שני בוולטה אה קטלוניה, 16 שניות אחרי גוסטבו סזאר המנצח. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של גרמניה, וסיים שלישי במוניומנט ג'ירו די לומברדיה.
2009: השתתפות ראשונה בגרנד טור.
אוראן השתתף לראשונה בגרנד טור, כאשר נבחר לסגל קאס ד'פארן לטור דה פראנס, וסיים במקום ה-50 הכללי. הוא השתתף באליפות העולם בשווייץ, וסיים במקום ה-101.
אוראן השתתף לראשונה בג'ירו ד'איטליה, תוצאתו הטובה ביותר הייתה מקום שביעי בקטע ה-16, שהיה נגד שעון. הוא סיים במקום ה-35 הכללי. מסייע לחבר קבוצתו, דויד אררויו, לסיים במקום השני. הוא סיים שביעי בטור דה סוויס, ואף הגיע שני בקטע ה-2 וה-5. בוואלטה אספנייה, אוראן סיים במקום ה-33 הכללי, והגיע חמישי בקטע ה-11. הוא סיים שמיני במרוץ גראן - פימונטה, ובמקום ה-11 בג'ירו די לומברדיה.
סקיי (2011 - 2013).
2011: חמישי בלייז'–בסטון–לייז', ושלישי בגרנד פרי קוויבק.
אוראן הצטרף לקבוצת סקיי (כיום נקראת אינאוס) הבריטית. הוא סיים שביעי בוואלטה אנדלוסיה, ורביעי בוולטה אה קטלוניה. אוראן סיים חמישי במוניומנט לייז'–בסטון–לייז', 24 שניות פער מהמנצח פיליפ ז'ילבר. בטור דה פראנס, הוא סיים שלישי בקטע השלישי וסיים במקום ה-23 הכללי. הוא סיים שמיני בקלאסיקה סן סבסטיאן, שלישי בגרנד פרי קוויבק, ושלישי בג'ירו ד'לאמיליה.
2012: מדליית כסף באולימפיאדת לונדון וניצחון בגראן פימונטה.
אוראן סיים במקום ה-12 במרוץ פריז - ניס, הוא ניצח את הקטע הרביעי בוולטה אה קטלוניה, וסיים במקום ה-5 הכללי. הוא סיים שביעי בג'ירו ד'איטליה (5:57 דקות אחרי ריידר הייסדל המנצח) וניצח את דירוג הצעירים במרוץ. אוראן זכה במדליית הכסף באולימפיאדת לונדון (2012), לאחר שהפסיד לאלכסנדר וינוקורוב בספרינט.
הוא סיים במקום ה-29 בוואלטה אספנייה, וניצח את מרוץ גראן פימונטה, וסיים שלישי בג'ירו די לומברדיה.
2013: שני בג'ירו ד'איטליה.
אוראן סיים עשירי בוואלטה או אלגראבה. בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח את הקטע העשירי וסיים במקום השני הכללי, 4:43 דקות מוינצ'נצו ניבאלי המנצח. בנוסף לכך, בוואלטה אספנייה, הוא סיים במקום השני בקטע ה-16, וסיים במקום ה-27 הכללי.
קוויק סטפ (2014 - 2015).
2014: שני בג'ירו ד'איטליה.
אוראן סיים שלישי בטור של עומאן. בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח את הקטע ה-12 שהיה נגד שעון, בפער של 1:17 דקות מדייגו אוליסי השני ו1:34 מקאדל אוונס השלישי. בקטע נגד השעון השני (קטע 19) הוא סיים שלישי, 1:26 מנאירו קינטנה שניצח. אוראן סיים שוב במקום השני בדירוג הכללי, 2:58 מנאיירו קינטנה המנצח. הוא נבחר גם לוואלטה אספנייה, וסיים שני בקטע העשירי. אך פרש לפני הקטע ה-17.
2015: ניצחון בגרנד פרי קוויבק.
אוראן פתח את עונת 2015 עם ניצחון באליפות קולומביה בנגד שעון. הוא סיים רביעי במקצה הכביש באליפות, וסיים שביעי בסטראדה ביאנקה. הוא סיים שלישי בטירנו - אדריאטיקו, לאחר שפיגר ב-31 שניות אחרי נאירו קינטנה המנצח. הוא סיים חמישי בוולטה אה קטלוניה, בפער של 18 שניות מריצ'י פורט. הוא סיים חמישי בטור דה רומאנדי. בג'ירו ד'איטליה, הוא סיים שלישי בקטע 19 ו-20, אך לא היה חלק מהמאבק בדירוג הכללי וסיים במקום ה-14 הכללי. בטור דה פראנס, הוא סיים שלישי בקטע ה-17, ובמקום ה-42 הכללי. הוא סיים עשירי בקלאסיקה סן סבסטיאן, וניצח את גרנד פרי קוויבק. הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם יחד עם קבוצתו, קוויק סטפ, בנגד השעון הקבוצתי.
קנונדייל דראפאק (2016 - היום).
2016: שלישי בג'ירו די לומברדיה.
אוראן חתם בקבוצת קנונדייל דראפאק.
הוא סיים עשירי בוולטה אה קטלוניה. בג'ירו ד'איטליה, הוא סיים שביעי (11:47 דקות אחרי וינצ'נצו ניבאלי המנצח). הוא סיים עשירי בגרנד פרי קוויבק, שלישי בג'ירו ד'לאמיליה, במילאנו - טורינו, ובג'ירו די לומברדיה לאחר שהפסיד לאסטבן צ'אבס בספרינט.
2017: שני בטור דה פראנס, וניצחון במילאנו - טורינו.
אוראן פתח את העונה עם מקום שמיני בוואלטה אנדלוסיה, ומקום שמיני בטירנו - אדריאטיקו. הוא סיים תשיעי בוואלטה אל פאייס ואסקו, וסיים שמיני ברוט דו סוד. אוראן רשם את אחת ההופעות המוצלחות שלו בגרנד טור, כאשר סיים שני בטור דה פראנס, 54 שניות פער מכריס פרום שניצח. בנוסף לכך, אוראן ניצח את הקטע התשיעי במרוץ. אוראן סיים בג'ירו ד'לאמיליה, וניצח את מרוץ מילאנו - טורינו.
אוראן סיים שביעי באליפות קולומביה במרוץ כביש. הוא סיים שלישי בטור של קולומביה, וניצח את הקטע החמישי במרוץ. הוא סיים עשירי בטירנו - אדריאטיקו. בטור של סלובניה, הוא ניצח את הקטע השלישי במרוץ וסיים שני כללי (1:50 דקות אחרי פרימוז' רוגליץ' המנצח). בטור דה פראנס, הוא פרש לפני הקטע ה-12 מהמרוץ. הוא סיים שישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, ובוואלטה אספנייה סיים בפער של 6:07 דקות מסיימון ייטס המנצח, וסיים במקום השביעי. הוא סיים שני בג'ירו דל'אמיליה.
8 שניות אחרי אלסנדרו דה מרקי . אוראו סיים רביעי בג'ירו די לומברדיה.
אוראן סיים שישי בטור של קולומביה, וסיים במקום ה-14 בטור של קליפורניה. הוא סיים שלישי במרוץ לה רוט דיד'אוקסיטאני (רוט דו סוד לשעבר), וסיים שביעי בטור דה פראנס (5:15 דקות מאיגן ברנל המנצח).
בוואלטה אספנייה, הוא פרש לפני הקטע השישי בשל תאונה.
ב-2020, זינק בפעם הרביעית ברציפות לטור דה פראנס וסיים במקום השמיני הכללי, 8:02 דקות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח.
טל מכלוף
טל מכלוף (נולד ב-31 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל אשדוד.
קריירה.
מכלוף החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל אשקלון, וב-22 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד הפועל נצרת עילית בגביע הטוטו לליגה הארצית. בעונה שלאחר מכן שותף במשחק אחד בליגה הלאומית, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. ב-8 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 להפועל תל אביב. בעונת 2011/2012, לאחר שהקבוצה ירדה בחזרה לליגה הלאומית, הפך מכלוף לשחקן הרכב, וערך 27 הופעות ליגה. בעונת 2012/2013 ערך 22 הופעות בליגה הלאומית.
ב-29 באוגוסט 2013 חתם מכלוף בעירוני טבריה מליגה א' צפון, והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הלאומית אחרי 21 שנים בליגות הנמוכות.
את עונת 2014/2015 התחיל בעירוני טבריה, אך ב-22 בספטמבר 2014 חזר להפועל אשקלון בליגה א', והיה שותף לשתי עליות רצופות של קבוצתו שחזרה לליגת העל בתום עונת 2015/2016. בעונת 2016/2017 ערך מכלוף 19 הופעות בליגת העל, ובעונת 2017/2018 ערך 15 הופעות, אך בסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
את עונת 2018/2019 החל מכלוף בהפועל אשקלון וערך במדיה 20 הופעות בליגה הלאומית, וב-30 בינואר 2019 הצטרף להפועל כפר סבא. בהופעת הבכורה שלו במועדון כבש את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 3–0 על הפועל אכסאל. עד תום העונה ערך 14 הופעות במדי הקבוצה, ובסופה העפיל עמה לליגת העל.
ב-17 ביולי 2022 חתם בהפועל אשדוד.
קינגסלי שקלבולט
מוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה
יחסי אלבניה–יוון
יחסי אלבניה–יוון הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין אלבניה ליוון. בגלל נוכחותם של מהגרים אלבנים ביוון והמיעוט היווני באלבניה, כמו גם המגעים התכופים ברמה הגבוהה בין ממשלות אלבניה ויוון, שתי המדינות כיום מקיימות יחסים דיפלומטיים מעולים. שתי המדינות חברות בארגונים בינלאומיים רבים, כולל מועצת אירופה ונאט"ו, וחולקות דעות פוליטיות משותפות על הבלקן והעולם. יוון היא תומכת חזקה במועמדותה של האיחוד האירופי לאלבניה, על ידי הצעת "סדר יום 2014" לקידום שילובם של כל מדינות מערב הבלקן באיחוד האירופי. תחת נשיאות יוון באיחוד האירופי, קיבלה אלבניה מעמד רשמי של מועמדת לצירוף אל האיחוד האירופי ב-24 ביוני 2014, שחפף יחד עם יום השנה העשירי ל"אג'נדה 2014" שהציעה ממשלת יוון כחלק מוועידת האיחוד האירופי-מערב הבלקן 2004, בסלוניקי.
יוון היא המשקיעה הגדולה ושותפת הסחר העיקרי של אלבניה, ויחד עם איטליה, יוון תמכה בתוקף בכניסת אלבניה לנאט"ו שהושגה בשנת 2009. ממשלות שתי המדינות משתפות פעולה בתחומים רבים, מכלכלה ואנרגיה, וכלה בצבא, בתיירות ותרבות, עם פרויקטים גדולים כמו הצינור הטרנס אדריאטי ותחנות הכוח ההידרואלקטרית. ממשלת יוון היא גם אחת התורמות הגדולות של אלבניה והתורמת הזרה העיקרית של התיאטרון הלאומי של אלבניה .
היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין המדינות כוננו בשנת 1971, והיום הם נחשבים לטובים. הנושאים העדכניים בסדר היום של שתי המדינות שהן חברות נאט"ו כוללים ביטול מעמד המלחמה שנמצא בתוקף בין יוון לאלבניה, מאז מלחמת העולם השנייה, כאשר הכוחות האיטלקיים תקפו את יוון באוקטובר 1940, וזכויות האדם עבור המיעוט היווני באלבניה.
היסטוריה.
לאחר הכרזת העצמאות של אלבניה בשנת 1912 נפתרה סופית חלוקת האדמות בין אלבניה ויוון תחת חסות המעצמות הגדולות (אוסטרו–הונגריה ואיטליה) באמצעות פרוטוקול פירנצה. היחסים לא השתפרו עד 1939 עם כיבוש אלבניה על ידי איטליה. כוחות יוונים ואלבנים נקלעו לסכסוך במהלך מלחמת איטליה–יוון אף על פי שבמהלך כיבוש הציר ביוון היו קבוצות ההתנגדות היוונית והאלבנית בקשר הדוק ואף החליפו מידע על כוחות הכיבוש הנאצים.