אחרי השעה 17:00 הגיע גדוד 79 בפיקודו של סא"ל שלמה ניצני, בכוח של שתי פלוגות טנקים (פלוגות ו' ו-ח', סך הכל 22 טנקים). גדוד 79 קיבל לידיו את עיקר הפלוגה של משה בדש (7 טנקים), והעביר את פלוגה ו' לגדוד 184. גדוד 79 קיבל את גזרת המעוזים "פורקן" ו"מצת", והתארגן להתקפה על אזור הצליחה המצרי ב"מצת". במהלך ההתקפה נפגעים טנקים רבים מאש נ"ט, בדש נפצע ומ"פ ח' עמוס וינטרוב נהרג. 4 טנקים פגועים נותרו בשטח. כוחות גדוד 79 נסוגו לאחור, והפצועים פונו לטסה.
במקביל התארגן כוח מגדוד 184 בפיקוד הסמג"ד לעזרת מוצב "חזיון" (גשר פירדאן). הכוח, שכלל מספר טנקים מהגדוד ואת מרבית פלוגה ו' מגדוד 79, התקדם לעבר המעוז, נפגע וספג אבדות רבות. מ"פ ו' זאב פרל נפצע וחולץ.
ב-19:00 קיבלה החטיבה פלוגת נגמ"שים שהורכבה מחניכי קורס מ"כים חרמ"ש מבית הספר לשריון, שנשלחה צפונה לאבטח את אזור התפר עם חטמ"ר 275 מצפון.
בגזרת הדרומית של החטיבה, באזור מוצב "מצמד", כמעט ולא פעלו כוחות מהחטיבה והמח"ט התקשה להבין את היקף צליחת המצרים באזור. בגזרת "מצמד" פעלה מפתיחת האש מחלקה מפלוגה ז' (גדוד 184) שספגה אבדות. בנוסף נשלחו 4 טנקים מהפלוגה של בדש, ובהמשך נשלחה מחלקת טנקים נוספת מפלוגה ו' (גדוד 79). הכוח המשותף ביצע סיור מאזור "החווה הסינית" צפונה. סמוך לשעה 2:00 בלילה, כשהיה באזור ציר "אושה", נורו לעבר הכוח רקטות RPG והוא סבל אבדות רבות.
בשעה 20:30 הצטרפה לחטיבה פלוגת טנקים נוספת מגדוד 79. הפלוגה כללה 7 טנקים מבית הספר לשריון עם סמג"ד 79, רס"ן יעקב יעבץ. גם פלוגה זו נשלחה לגזרה הדרומית, לאזור "מיסורי" שמצפון ל"חווה הסינית". סמוך ל"מיסורי" נפגעו הטנקים מאש נ"ט, יעבץ נפגע ונהרג ומפקד הפלוגה נפצע. 4 טנקים נחלצו לאחור.
7 באוקטובר.
בשעה 1:00 בלילה קיבלה החטיבה את גדוד 196 בפיקודו של עמרם מצנע. הגדוד כלל 24 טנקים בשתי פלוגות והורכב מחניכים מקורס קצינים, קורס מפקדי טנקים, בה"ד 1 ומתקן 500. גדוד 196 נשלח לתגבר את גדוד 79 באזור אגם תמסח. בשעה 3:44 נכנס הגדוד למארב חי"ר מצרי ומספר טנקים נפגעו. הגדוד הסתער על החי"ר ונחלץ מהמארב, אולם הגיע בטעות לקרבת התעלה, אזור שהיה בשליטה מצרית. במהלך החזרה מזרחה נכנס לתוך חניון טנקים מצרי. הטנקים התפזרו ונחלצו מהחניון ללא נפגעים. בשעה 7:00 בבוקר הצליח מצנע לרכז את הגדוד באזור "צידני".
בבוקר תוגברה החטיבה ב"כוח שמוליק" בפיקוד רס"ן שמוליק ארד, שכלל שתי פלוגות צנחנים סדירות מחטיבה 35 (פלוגה מגדוד 202 ופלוגה מגדוד 890). הכוח נפרש סביב מפקדת החטיבה בילטה.
בשעות הבוקר ספגו הגדודים 79 ו-196 שהיו בגזרת אגם תמסח ירי של טילי סאגר מטווח רחוק. הכוחות הבחינו בטנקים מצרים הצולחים את התעלה מצפון למוצב "מצת". שני הגדודים ספגו אבדות רבות במהלך היום וטנקים רבים נפגעו. נמרוד גאון, מפקד פלוגה בגדוד 196, נהרג ומפלוגתו נותרו 2 טנקים בלבד. בשעה 14:15 נפצע קשה מג"ד 79 שלמה ניצני והוא פונה לאחור. מג"ד 196 עמרם מצנע קיבל אליו את הטנקים של גדוד 79, ובכוח המשותף נותרו כ-16 טנקים.
כוחות קטנים מגדוד 184 נשלחו לאזור "מצמד" ו"לקקן". במוצב "לקקן" לא נתגלה אויב ובשעה 15:00 התפנו חיילי המעוז לטסה. מצפון ל"מצמד" נצפו טנקים מצרים צולחים. מפקד מוצב "מצמד" סירב להתפנות וחיילי המעוז נותרו בו עד שנפלו בשבי כעבור יומיים.ביממה הראשונה ללחימה נהרגו 82 מחיילי החטיבה, והיא נותרה עם כ-20 טנקים כשירים. למפקדת החטיבה בטסה הגיעו טנקים שנפגעו והם תוקנו על ידי אנשי החימוש וחזרו ללחימה. עד שלב זה פיקד המח"ט אמנון רשף על החטיבה מהחמ"ל בטסה.
בשעה 16:00 הגיעה אוגדה 143 לחזית וקיבלה תחת אחריותה את הגזרה המרכזית. חטיבה 14 עברה תחת פיקוד אוגדה 143, ומפקד האוגדה, האלוף אריאל שרון, נפגע עם רשף בטסה. האוגדה, על שלוש חטיבות השריון שלה, נערכה בגזרה המרכזית על רכסים שולטים במרחק של 8–12 ק"מ מהתעלה: חטיבה 421 נערכה בחלק הצפוני בגזרת הפירדאן, חטיבה 14 בחלק המרכזי של האוגדה מול אגם תמסח, וחטיבה 600 יחד עם גדס"ר 87, בגזרה הדרומית, באזור "חמדיה" ו"כישוף".
בערב התרכזה חטיבה 14 באזור טסה לצורך התארגנות, חימוש ותדלוק. טנקים שתוקנו חזרו לגדודים וכעת כללה החטיבה 41 טנקים בשני גדודים. גדוד 196 נערך באזור תעוז "נוזל" וגדוד 184 נערך כ-5–8 ק"מ מדרום לו, באזור "חמוטל" ו"מכשיר". בשעות הערב ניהל גדוד 196 קרב עם טנקים וחי"ר מצריים בטווחים רחוקים. שני טנקים נפגעו מפגיעת טילי נ"ט ו-3 חיילים נהרגו.
8 באוקטובר.
עד שלב זה השתלטו המצרים על רצועה ברוחב של כ-7 קילומטרים ממזרח לתעלת סואץ. הכוחות המצרים, שכללו בעיקר דיוויזיות חי"ר מצוידות בנשק אנטי טנקי רב ומתוגברות בטנקים, עצרו את התקדמותם וביססו את ראשי הגשר שתפסו.
במהלך הבוקר נמשך הירי הארטילרי על כוחות החטיבה והתנהלו קרבות מול טנקים מצרים בטווחים רחוקים. בבוקר הוחלט באוגדה לסגת ממזרח לציר החת"ם על מנת לאפשר לחיל האוויר לתקוף ממערב לציר באופן חופשי. המח"ט התנגד כדי לא לסגת מהשטחים השולטים "נוזל" ו"חמוטל", ולבסוף נתקבלה דעתו.
ב-8 באוקטובר יצאו כוחות פיקוד הדרום למתקפת נגד לכל רוחב התעלה. אוגדה 162, שהייתה הצפונית ביותר, יצאה להתקפה בגזרת אוגדה 143 בניסיון להדוף את כוחות הארמייה המצרית השנייה שהתבססו ממזרח לתעלה. בהמשך תוכננה אוגדה 143 לנוע דרומה ולתקוף את כוחות הארמייה השלישית בגזרה הדרומית של התעלה.
בגזרת חטיבה 14 תקף גדוד 19 (שלחם תחת חטיבה 460) בשעות הבוקר את המצרים באזור הפירדאן. הגדוד הגיע קרוב לתעלה, אך ספג אש חזקה ונעצר, תוך שהוא סובל מאבדות כבדות. למרות זאת, הידיעות בפיקוד הדרום היו כי התקפת אוגדה 162 מתקדמת כמתוכנן ולכן הורו לאוגדה 143 לנוע לגזרה הדרומית. חטיבה 14 נעה עם האוגדה דרומה והגיעה עד הכביש המוביל למעבר הגידי (צומת "פוררת"-"מבדיל"). אז התבררה תמונת הקרב והאוגדה קיבלה הוראה לחזור לגזרה המרכזית. החטיבה נעה בחזרה לאחר מסע מיותר של כ-120 ק"מ. בינתיים תפסו המצרים רכסים שולטים שננטשו, ביניהם את רכסי "חמוטל" ו"מכשיר".
בשעות הערב הוכפף לחטיבה גדס"ר 87, גדוד הסיור של אוגדה 143, בפיקוד רס"ן יואב ברום. יחד עם הגדס"ר כללה החטיבה כ-62 טנקים.
9 באוקטובר.
בשעה 2:30 התפנו 33 לוחמים ממוצב "פורקן". לוחמי המעוז יצאו לאחר שקיעת הירח, ועד הבוקר עברו כ-15 ק"מ ברגל. בבוקר נשלח לקראתם כוח שכלל שני טנקים וארבעה נגמ"שים מגדוד 184 לחלץ את הלוחמים. כוח החילוץ לא איתר את לוחמי המוצב בנקודת המפגש המתוכננת והתכונן לחיפוש נוסף. בינתיים פתחו המצרים באש על כוח החילוץ וחטיבה 421 תקפה את "חמוטל" בחיפוי למאמצי החילוץ. לבסוף אותרו הלוחמים וחולצו על גבי אחד הטנקים. נגמ"שי פלוגת החרמ"ש נפגעו ולפלוגה היו 5 הרוגים ו-21 פצועים.
בצהריים התרכזה החטיבה להתארגנות באזור "יוקון". גדוד 106 מחטיבה 164, שכלל 21 טנקי שוט, הוכפף לחטיבה. רשף הציע לשנות את מספרו של גדוד 196 ל-79 במטרה לשמור על הגדוד הוותיק בחטיבה. עמרם מצנע, מג"ד 196 שקיבל אליו את שארית הגדוד והיה בעברו מג"ד 79, הסכים.
בשעה 14:00 נשלחה החטיבה להחליף את חטיבה 600 בעמדות ב"חמדיה" ומול "מכשיר", בזמן שהאחרונה יצאה להתקפה על "מכשיר" ו"טלוויזיה". אף שהוראת הפיקוד הייתה להימנע מיוזמות התקפיות, זיהה רשף את מגמת מפקד האוגדה אריאל שרון, ששלח את חטיבות 421 ו-600 להתקפות לכיבוש שטחים שולטים, ופיתח יוזמות התקפיות. רשף שלח את גדוד 106 לתקוף מאזור "כישוף" דרום מערבה לכיוון החווה הסינית. הגדוד תקף במהלך אחר הצהריים, ספג מטחי טילי סאגר ונבלם. 2 טנקים נפגעו והמג"ד, משה גל, נפצע ופונה.
בהמשך תכנן רשף לתקוף בעצמו את "טלוויזיה" אולם קיבל הוראה ישירות ממפקד פיקוד הדרום שמואל גונן לעצור. התקפת חטיבה 600 נכשלה והחטיבה נשלחה לחלץ טנק שנשאר ב"טלוויזיה". החטיבה יצאה להתקפה בשעה 17:00, כשגדוד 79 מחפה מדרום וגדוד 184 תוקף. טנקי גדוד 184 נתקלו בארטילריה כבדה ובאש ישירה, והמג"ד, שאול שלו, נהרג. הסמג"ד בני טרן הוביל את המשך ההתקפה ולבסוף הצליח הגדוד לכבוש את מתחם "טלוויזיה" ב-18:20 ולחלץ שלושה אנשי צוות מחטיבה 600.
בשעות הערב נשלח גדס"ר 87 באישור שרון לסיור באזור "מצמד". הגדוד נע דרום מערבה עד לאגם המר, ומשם המשיך צפונה על ציר "לכסיקון". פלוגה אחת של הגדוד הגיעה לצומת "לכסיקון"-"נחלה" מבלי שנתקלה בכוחות מצרים. הגדוד חנה באזור במהלך הלילה מבלי שזוהה על ידי המצרים. אלוף הפיקוד גונן סירב להצעה לקדם את הגדוד צפונה ולקראת 7 בבוקר (ב-10 באוקטובר) נסוג הגדוד חזרה. בעקבות הסיור זוהה אזור "מצמד" כאזור התפר שבין הארמיות השנייה והשלישית.
בארבעת ימי הלחימה הראשונים ספגה החטיבה אבדות רבות: 96 חיילים נהרגו ו-135 נפצעו.
10-13 באוקטובר.
ב-10 באוקטובר בצהריים נעה החטיבה לאחור לצורך התארגנות. החטיבה חנתה בכביש טסה-מעבר הגידי (ציר "מבדיל"), כ-35 קילומטרים ממזרח לתעלת סואץ. ב-11 באוקטובר עזב גדוד 106 את החטיבה, והחטיבה נותרה עם 75 טנקים בשלושה גדודים. סא"ל אברהם אלמוג, שהיה מג"ד 184 עד חודש לפני המלחמה, הצטרף לחטיבה וקיבל את הפיקוד על גדוד 184.
ב-12 באוקטובר חזרה החטיבה לקו החזית והחליפה את חטיבה 600. שלושת גדודי חטיבה 14 נערכו מול הכוחות המצרים: גדוד 184 (21 טנקים) נערך מול "מכשיר" ו"טלוויזיה", גדוד 79 (25 טנקים) ברכס "חמדיה", וגדס"ר 87 (24 טנקים) ב"כישוף", כשפלוגה אחת של הגדס"ר הוצבה דרומה יותר, מול האגם המר הגדול.
החטיבה שהתה בהיערכות זו במשך יומיים כשהיא נתונה תחת לחץ מתמיד של הפגזות ארטילריות והתקפות מטוסים.
14 באוקטובר.