טענה נוספת היא מתוך תורת האבולוציה: המוח הוא איבר יקר מאוד לשאר הגוף, במונחים של צריכת החמצן והמזון; המוח צורך עד עשרים אחוזים מהאנרגיה בגוף האדם, יותר מאשר כל איבר אחר, למרות שהוא מהווה רק 2% ממשקל הגוף האנושי. אם 90% ממנו היו מיותרים, לא היה יתרון הישרדות גדול לבני אדם, ומי שהיו שורדים אלו אנשים בעלי מוח קטן יותר ויעיל יותר. לכן אילו זה היה נכון, תהליך הברירה הטבעית היה מחסל את מוחם הגדול של אנשים. באותה מידה, לא סביר כי נדרשה התפתחות גדולה כל כך של המוח מלכתחילה.
טלויזיה במעגל סגור
מבצע לטקיה
Better Dayz
Better Dayz הוא אלבום הסטודיו החמישי שיצא לאחר מותו של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, הרביעי שנוצר בלי מעורבותו והאלבום הכפול האחרון שלו עד כה. הוא יצא לאור בנובמבר 2002 ודורג במקום ה-5 במצעד הבילבורד 200.
האלבום כולל אוסף של חומרים שלא ראו אור בעבר מתקופת 'מקאוולי' כשחתם בחברת התקליטים Death Row Records, והוא הופק על ידי Johnny "J", Jazze Pha, פרנק ניטי ו-E.D.I. מחבורת Outlawz. רוב השירים נוצרו מרמיקסים שהוסיפו לחומר שלא נערך, והוא כולל את השיר "Military Minds" שהיה אמור להיות חלק באלבום של טופאק בשיתוף פעולה עם Boot Camp Clik ששמו "One Nation",אך הוא מעולם לא יצא לאור.
הוא כולל 23 הקלטות מהשנים 1995–1996 שנערכו והוספו להם זמרים אורחים. הסינגל "Thugz Mansion" מופיע באלבום ב-2 גרסאות: גרסה אקוסטית עם הזמר נאז שהיא בעלת קליפ, ואת גרסת ההיפ הופ עם אנטוני המילטון. ב-31 בינואר 2003 "Better Dayz" הגיע פעמיים למעמד פלטינה בארצות הברית ו-3 פעמים מעמד פלטינה בקנדה (מעל 300,000 עותקים). השיר "Ghetto Star" הופיע בפסקול במשחק הווידאו 25 To Life.
גשורי
בטי סלומון דה רוטשילד
בֶּטִי (בַּתְיָה) סָלוֹמוֹן דֶה רוֹטְשִׁיְלד (15 ביוני 1805 - 1 בספטמבר 1886) הייתה בתו של סלומון מאיר רוטשילד , אשתו של ג'יימס מאיר רוטשילד ואמו של אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
ביוגרפיה.
בטי דה רוטשילד נולדה בפרנקפורט, גרמניה, לסלומון (שלמה) מאיר רוטשילד (1774–1855) וקרוליין שטרן (1782–1854). היא גדלה והתחנכה בווינה, אוסטריה, אחותו הצעירה של אנסֶלם סלומון (1803–1874).
ב-11 ביולי 1824 התחתנה בפרנקפורט עם דודה (אחי אביה), ג'יימס (יעקב) מאיר דה רוטשילד (1792–1868), מייסד הענף הצרפתי של אימפריית הבנקאות של משפחת רוטשילד, ונסעה עמו לפריז, צרפת. הנישואין היו חלק ממהלכיו של אבי המשפחה לשמר את הונה של המשפחה בתוך עצמה, מהלכים שבאו לידי ביטוי בשידוך בנות המשפחה לבניו.
בטי קיבלה מאביה נדוניה של מיליון וחצי פרנקים. היא שמרה על מסורת דתית מסוימת, יותר מבעלה, ונמנעה, למשל, מנסיעות בשבת.
היא השיגה שליטה מעולה בשפה הצרפתית.
בין באי ביתם של הזוג בפריז היו פוליטיקאים, אמנים ובני אצולה. היא קבלה שיעורים פרטיים בפסנתר מפרדריק שופן ופיתחה ידידות קרובה עם מלכת צרפת באותן שנים, מריה אמליה, אשת המלך לואי פיליפ ובתו של פרדיננד מלך סיציליה.
בטי רוטשילד הייתה בזמנה אחת הנשים העשירות ביותר בצפון אירופה ואחת הבולטות מבין נותני החסות לאמנות בפריז.
האורחים בביתה בשנות ה-40 זכו להאזין לדואט של ליסט ופאגאניני, לשופן מנגן עם קארל פילטש עיבוד לשני פסנתרים, ולבאלזאק קורא. בטי ובעלה היו מאורחיהם של שופן וז'ורז' סאנד, לאחר שאלה עברו לגור יחדיו ב-1842. באלזאק הקדיש לבטי את ספרו "הילד המקולל" (L'Enfant Maudit).
יופייה היה ידוע ושימש השראה לשירו של היינריך היינה, "המלאך". החל מ-1834 החל היינה לשלוח לה מכתבים וספרים ובשנות ה-50 ביקש את תמיכתה הכספית.
מלבד מתן חסות לאמנים, רוטשילד עסקה גם בפעילות פילנתרופית. למשל, כשהורתה שמרקיו המזינים של השף הצרפתי המפורסם, מארי-אנטואן קארם (Carême), שעבד תחת חסותו של בעלה תמורת משכורת, יחולקו לעניים בבניין העירייה ברחוב לאפיט. השף קארם גם יצר מנה לכבוד הזוג וקרא לה "סופלה רוטשילד".
בטי רוטשילד עסקה בפעילות פילנתרופית לטובת נשים יהודיות והקימה בארץ-ישראל מוסד לעזרת נשים בהריון ואמהות.
ב-1840, בעקבות עלילת הדם בדמשק, פעלה רבות עם בעלה לשחרור האסירים היהודים, הכלואים באשמת רצח.
במאמר מה-2 ביוני 1840, כתב היינה על מאבקה של יהדות צרפת בעלילת הדם, שהתמצה, לדעתו, באנשים בודדים שלא נשארו אדישים: "האיש היחידי (אדולף כרמייה) בפריז, מלבד אשה יפה אחת (רוטשילד)..., הפועל הלכה למעשה למען עם ישראל."
ב-1841 פנתה רוטשילד לאמן הנאו-קלאסי ז'אן אוגוסט דומיניק אינגר, לצייר את דיוקנה והוא סירב. כעבור שנתיים פגש אותה בנשף, הוקסם ממנה מאוד והסכים לקבל את העבודה. למרות זאת, בגלל עיכובים שונים, הושלם ציור השמן רק ב-1848. הדיוקן "הברונית דה רוטשילד" היה תלוי בסלון ביתה עד מותה.
ב-1870, בעת המשא ומתן לאחר מפלת הצרפתים במלחמת צרפת–פרוסיה, התאכסנו באחוזת המשפחה בפֶרייר, הקייזר וילהלם הראשון, הקנצלר ביסמרק וראש המטה הכללי מולטקה, שהתגורר בחדרים של הברונית.
לבטי וג'יימס דה רוטשילד נולדו 5 ילדים:
ב-1886, לאחר מותה, כתב המשורר נפתלי הרץ אימבר שיר לכבוד הברון רוטשילד: "נחמת ציון – שיר ניחומים לנדיב עם אלהי אברהם, במות עליו אמו שרתי מרת בתיה דה רוטהשילד ז"ל". השיר נכתב בעברית ונמסר לברון לאחר שתורגם לצרפתית.
על שמה של בטי דה רוטשילד נקראה המושבה "בת שלמה" שנוסדה ב-1889. המושבה עקרון, שהייתה המושבה הראשונה בארץ ישראל שנוסדה על ידי הברון רוטשילד ב-1883, שינתה את שמה ל"מזכרת בתיה" על שמה של בטי, בביקורו של הברון בארץ ישראל ב-1887.
סירקיוז נשיונלס
פארק החייל האוסטרלי
פארק החייל האוסטרלי הוא גן בשכונה י"א בבאר שבע המנציח את החיילים האוסטרלים אשר כבשו את העיר במלחמת העולם הראשונה.
מבנה.
הגן נחנך בשנת 2008 והוא משתרע על שטח נרחב. הגן מגודר ויש לו שמירה קבועה, שעות מוגדרות לפתיחה לקהל וצוות עובדים המתחזק אותו. בפינה המזרחית של הגן ניצב פסל של חייל אוסטרלי רכוב על סוס מסתער, וכן לוחות עם הסברים על הקרב. בגן ישנן גם פינה לפיקניקים, פינות נוי, שירותים ציבוריים ומתחם משחקים גדול תחת ציליה.
רובו של מתחם המשחקים נגיש לילדים המשתמשים בכיסאות גלגלים. הוא מכיל מגלשות שאפשר לטפס אל חלקן בעזרת רמפה, קרוסלה שיש בה ספסלי ישיבה לצד מקומות בטיחותיים לכיסאות גלגלים, נדנדות וערסלים מסוגים רבים ומבוך. חניית הנכים של הגן מצויה בתוך הגן עצמו כך שאנשים כבדי תנועה אינם צריכים ללכת למרחקים ארוכים בתוך הגן.
בבניית הפארק הושקעו למעלה משלושה מיליון דולר, חלקם מקרן פראט - Pratt האוסטרלית וקרן באר שבע.
פייר אדמון בואסייה
פְּיֶיר אֶדְמוֹן בּוֹאֵסְיֶיה ("Pierre Edmond Boissier"; 25 במאי 1810, ז'נבה – 25 בספטמבר 1885, וליירה-סו-ראנס) היה חוקר טבע, בוטנאי ומתמטיקאי שווייצרי. בואסייה ידוע בתרומתו לחקר הצומח של המזרח התיכון, ומספר צמחים נקראים על שמו.
חייו.
בואסייה נולד בז'נבה למשפחה שרבים מבניה עסקו במחקר מדעי הטבע, וזכה לחינוך נוקשה בצעירותו. בחגים הם בילו בעיירת נופש באלפים השווייצריים, ושם רכש את אהבתו לטבע ולמרחבים. בין השאר, למד בואסייה באקדמיה של ז'נבה מפי הבוטנאי אוגוסטין פירמוס דה קנדול.
פועלו המקצועי.
יחד עם בתו, קרולין-ברבי בואסייה ובעלה ויליאם ברבי עסק בואסייה במרץ באיסוף צמחים עבור עשבייה ('הרבריום') פרטית שהם ייסדו בז'נבה. ב-1846 ערך מסע גדול במזרח התיכון, ובו ביקר בנילוס, סיני, פלשתינה, לבנון וחבלי ארץ נוספים. לאחר מסע זה השווה את ממצאיו עם האוספים של תיאודור קוטשי ופייר אאושר, וכתב את ספרו החשוב 'Flora Orientalis' ('הצומח של המזרח') הכולל חמישה כרכים, ומידע אודות כ-12 אלף צמחים, מחציתם בערך חדשים למדע באותה עת.
צמחים הקרויים על שמו.
בעקבות פועלו של בואסייה, נקראו לכבודו שמות צמחים רבים, בין השאר בולטים הבאים:
בואסיה
בואסייה
אדמונד בואסייה
ורוולף
ורוולף (שמו המלא בגרמנית: Führerhauptquartier Werwolf) היה שמו של מחנה מפקדה ליד העיר ויניצה שבאוקראינה, אשר שימש את שליט גרמניה הנאצית אדולף היטלר במהלך המלחמה בחזית המזרח במלחמת העולם השנייה. היה זה אחד ממספר מחנות ואתרי מפקדה שהוקמו עבור היטלר לפני המלחמה ובמהלכה, והמזרחי ביותר מביניהם ששימש את היטלר בפועל.
המחנה.
שם המחנה נקבע בהשראת המלה Werwolf – הביטוי הגרמני לאדם זאב. היטלר ציווה לכתוב אותו כ-Wehrwolf (בדומה לכתיב המלה Wehrmacht - שמו של צבא גרמניה הנאצית).
המחנה הוקם בתוך יער אורנים, כ-12 קילומטרים מצפון לוויניצה. אפשר שבחירת המיקום למחנה הייתה קשורה לתוכנית הנאצית לבנות כביש מהיר ממערב אירופה לחצי האי קרים, אשר היה אמור לעבור ליד האתר. בוויניצה שכנה המפקדה האזורית של הצבא הגרמני, ושדה תעופה גדול של הלופטוואפה שכן בקאלינובקה, כ-20 קילומטרים משם.
המחנה נבנה תחת מעטה סודיות כבד בין דצמבר 1941 ליוני 1942 על ידי עובדי כפייה ושבויי מלחמה שהובאו לשם על ידי ארגון טודט, בתוספת עובדים אוקראינים מקומיים.
משכנו של היטלר במחנה היה צריף עץ שנבנה סביב חצר פרטית, ובצמוד אליו בונקר בטון. במחנה היו כעשרים צריפי עץ ושלושה בונקרים נוספים. האתר הוקף על ידי גדר תיל ועל ידי עמדות הגנה, שהיו מקושרות ביניהן במנהרות. שתי עמדות תצפית מוגבהות נבנו ביער המקיף את המחנה. המחנה כלל גם מתקני שירותים שונים – בית תה, מספרה, בית מרחץ וסאונה, בית קולנוע ואפילו בריכת שחייה קטנה. כן היה בו גן ירק גדול שנועד לספק מזון להיטלר (שתזונתו הייתה צמחונית רוב הזמן). שתי בארות ארטזיות סיפקו מים למחנה והיו לו מתקני ייצור חשמל משלו.