פרידברג היה יוצר וחוקר מהפּוֹרים בספרות היהודית. הוא החל לכתוב ולפרסם מאמרים מגיל צעיר, ועד למותו כתב מאות מאמרים. בין האכסניות שבהן התפרסמו מאמריו מצויים העיתונים וכתבי העת הבאים: "האשכול", "העברי" (של גרשון רוזנצוויג), "הצפירה", "הקדם", "Monatsschrift für die Geschichte und Wissenschaft des Judenthums" (הירחון לתולדות עם ישראל ולחכמת ישראל), "נר המערבי", "ציון" (של ברודי), "ציון" (של א"צ זופניק) ו-"Zeitschrift für hebräische Bibliographie" (כתב העת לביבליוגרפיה עברית). הוא גם כתב ערכים אנציקלופדיים רבים ב-"Jewish Encyclopedia", ב-"Encyclopaedia Judaica" וב-"Jüdisches Archiv", וכן ב"אוצר ישראל" (של יהודה דוד אייזנשטיין).
בנוסף, פרסם עשרים ואחד ספרים, רובם עוסקים בתולדות הדפוס העברי וביוגרפיות של רבנים ומשפחותיהם.
על ספריו בעברית שחיבר בחו"ל חתם חיים דובעריש פריעדבערג; על מאמריו בגרמנית חתם Bernard Friedberg; לאחר שעלה לארץ ישראל החל להשתמש בשמו העברי בלבד, חיים דב (או דוב) פרידברג.
להלן פירוט רשימת ספריו וחיבוריו:
יעקב גלינסקי
הרב יעקב יצחק (רֶבְּ יַנְקַלֶ'ה) גלינסקי (ט' בטבת תרפ"א, 20 בדצמבר 1920 – כ"ב בשבט תשע"ד, 23 בינואר 2014) היה דרשן ידוע ברוח תנועת המוסר, לשעבר ראש ישיבת נובהרדוק-חדרה.
קורותיו.
נולד בקרינקי שבפולין לאברהם-צבי ולדבורה גלינסקי. למד בישיבת נובהרדוק בביאליסטוק שבראשה עמד הרב אברהם יפה'ן. בשנת 1941 הוגלה לסיביר עם כמאה בחורי ישיבה. במהלך המלחמה שהה גם בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן, שם שימש כ'מלמד'. בט"ו אב תש"ה (25 ביולי 1945), לאחר מלחמת העולם השנייה, נישא לצביה, בת חיים בנימין הלוי ברוד, חסיד ברסלב. שהה במחנות העקורים בגרמניה ובשנת 1949 עלה לישראל והתיישב בבני ברק.
היה מקורב לחזון איש ולרב יעקב ישראל קניבסקי. בשנות ה-50 עמד בראש ישיבה בראש העין ופעל בקרב צעירי העדה התימנית. בשנות ה-60 עמד בראש ישיבת נובהרדוק-חדרה, יחד עם הרב אלחנן פרלמוטר, אף הוא חניך נובהרדוק. לאחר סגירת ישיבת נובהרדוק הקים רשת כוללים לאברכים, בשם 'מרגניתא דאברהם', שלה סניפים בירושלים, מודיעין עילית ובית שמש. מוסדותיו מנוהלים כיום, על ידי בנו הרב אלימלך.
נהג לפקוד יישובי עולים ולדרוש בפניהם. הוא הרבה לתבל את דבריו בסיפורים מלימודיו בישיבת נובהרדוק. משלים ואמרות כנף שלו משמשים דרשנים אחרים.
בין השנים תשע"א-תשע"ג הוציא הסופר הרב שלום מאיר ולך את סדרת הספרים "והגדת" על חמישה חומשי תורה ומועדי השנה, הכוללת דרשות, סיפורים ומשלים מהרב גלינסקי. דרשותיו ופירושיו משולבים גם בסדרת הספרים "להגיד".
נפטר בכ"ב בשבט תשע"ד, בגיל 93, והובא לקבורה בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז'.
בתו הבכורה נישאה לרב חיים ברמן, מרבני ישיבת פוניבז' (אחיו של הרב מרדכי שלמה ברמן). שניים מבניו הלכו לעולמם בחייו.
מתלמידיו הבולטים: הרב שמעון בעדני, חבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, הרב יעקב שכנזי והרב צבי שפיץ.
לאחר פטירתו הקים נכדו הרב אבא צבי גלינסקי ישיבה לצעירים במודיעין עילית על שמו 'ארחות יעקב'. הישיבה מונה כיום כ-120 בחורים. ונחשבת לאחת הישיבות הטובות במודיעין עילית.
בית עקד ספרים (ספר)
בית עקד ספרים - לקסיקון ביבליוגרפי לספרות העברית הוא ספרו המפורסם ביותר של חיים דב פרידברג, שיצא לאור בשנת 1931. כפי שמשתמע משמו, הספר הוא לקסיקון של הספרים הכתובים בעברית.
היסטוריה.
את המהדורה הראשונה פרידברג הוציא לאור באנטוורפן, בשני כרכים, בשנים 1928 ו-1931 (844 עמודים). מהדורה זו מכילה רשימה ביבליוגרפית של רוב הספרים שנדפסו באותיות עבריות ומהדורותיהם, החל משנת רל"ד ועד תרצ"א. מהדורה שנייה מתוקנת, בת ארבעה כרכים, יצאה לאור בין השנים תשי"א-תשט"ז וכללה ספרים עד שנת תש"י. בשנות השישים יצאה מהדורת צילום מוקטנת של הספר, וכן בשנים 1970-1971.
פרידברג הסתמך בעיקר על ספרו המפורסם של יצחק אייזיק בן יעקב, אוצר הספרים (נדפס לראשונה בווילנא, תר"מ-1880), המכיל רשימות של 17,000 ספרים בדפוס ובכתב יד. מלבד ספרו של בן יעקב, ציין פרידברג כי הסתמך על כל ספרי הביבליוגרפיה שקדמו לו, "כי מן הנמנע הוא לאיש אחד לראות במו עיניו כל הספרים העבריים המפוזרים ומפורדים בכל ארצות תבל". המהדורה השנייה של הספר המשיכה את רשימות הספרים ומהדורותיהם עד שנת תש"י וכללה הוספות ותיקונים למהדורה הראשונה. לפי עדות המחבר כללה המהדורה הראשונה כעשרים וחמישה אלף ספרים והמהדורה השנייה כחמישים אלף. יחד עם זאת, במהדורה השנייה לא נכללה כל הספרות המודרנית שהתפרסמה ברבעון הביבליוגרפי של בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, קריית ספר, וכן נעשה רישום חלקי בלבד של ספרי הלימוד והחנוך שנדפסו בארצות הברית, שנרשמו כבר על ידי אליעזר רפאל מלאכי, בספר היובל.
חשיבות הספר.
מדובר במפעל ענקים של אדם יחיד וכמעט ללא סיוע של אחרים, ועל אף שלא היה חף מטעויות, השפעתו הייתה עצומה. כבר בשנת תרצ"ב הוכרה חשיבותו על ידי יוסף קלוזנר, ומאז ועד לסוף המאה ה-20, לא היה פרסום ביבליוגרפי שלא הזכיר אותו, נסמך עליו, או לחלופין חלק עליו, תיקן אותו או הוסיף עליו מהדורות שלא רשם. הספר הפך לספר חובה בכל ספרייה בעולם, בעלת מדור ספרים עבריים, ונחשב לתנ"ך של הספרנים, הביבליופילים ואספני הספרים וכל בית מכירות של ספרים עבריים. בחלק מהקטלוגים של בתי המכירות הפומביות נהוג היה לציין את מספרו של הספר בבית עקד ספרים, ואם לא הופיע בספר, לציין כי הוא איננו רשום בו (דבר שהיה מעלה את ערכו ומחירו של הספר המוצע למכירה).
הסיבות לכתיבת הספר.
לסיבות שהביאו את פרידברג להדפיס את הספר, ועל דרך עבודתו ומקורותיו הוא כתב:
עבודת המשך לספרו, יצאה לאור בשנות השבעים בספר בשם: בית עקד ספרים החדש - לקסיקון ביבליוגרפי לספרים שנדפסו בשנים תש"י-תשל"ג (1950-1973), בעריכת מ. מוריה (משה פלר).
אחרית דבר.
מאז שנות התשעים, עם פרסום ספרו של ישעיהו וינוגרד (אוצר הספר העברי, רשימת הספרים שנדפסו באות עברית מראשית הדפוס העברי בשנת רכ"ט (1469) עד שנת תרכ"ג (1863), ירושלים, תשנ"ד-1993 - תשנ"ה-1995), וביתר שאת עם מִחשוב הספריות הגדולות בעולם והעלאת רוב הנתונים הקיימים על הספר העברי, מראשיתו ועד היום, לאינטרנט (במסגרת מפעל הביבליוגרפיה העברית), נתמעטה חשיבותו. יחד עם זאת, הוא עדיין מוצב בגאון על מדפי ספרנים ובעלי חנויות ספרים רבים ואף ממשיך להיות מוצע למכירה בחנויות לספרי יד שנייה.
צהרים
צוהרים
ויטרופיר
__ללא_תוכן__
ויטרופּיר (מלטינית: vitrum – זכוכית, מיוונית: πορφύρα – ארגמן) הוא שם כללי לסלעים געשיים המכילים פנוקריסטים – גבישים גדולים ונראים לעין – במסת אם המורכבת מזכוכית געשית.
המרקם הנוצר בהרכב זה נקרא "מרקם ויטרופירי" והרכב הסלע נקרא "הרכב ויטרופירי".
גמירות דעת ומסויימות
שארל פרנסואה דוביני
פייר אוגוסט רנואר
10 דברים שאני שונאת אצלך (סדרת טלוויזיה)
10 דברים שאני שונאת אצלך (באנגלית: 10Things I Hate About You) היא קומדיית מצבים אמריקאית המבוססת על סרט קולנוע מ-1999 באותו שם. פרק הבכורה שודר ב-7 ביולי 2009 וזכה ל-1.6 מיליון צפיות. הסדרה שגשגה והגיעה להצלחה גבוהה אחרי הפרק הראשון.
עלילת הסדרה.
פרקים 1–10.
בפרק הראשון של הסדרה האחיות קת וביאנקה סטרפורד מגיעות לתיכון פאודה שבלוס אנג'לס. ביאנקה שואפת להיות מקובלת. לעומתה, קת היא פמיניסטית קשוחה שהדבר החשוב ביותר בשבילה הוא שמירה על איכות הסביבה. ביאנקה מגלה כי צ'סטיטי היא הבחורה הכי מקובלת בשכבה ורוצה להתחבר אליה, וזה אכן קורה. ואולם, קת מתנהגת בקשיחותה כהרגלה, ודורסת בכוונה את מכוניתה של צ'סטיטי, דבר אשר עולה ביוקר לביאנקה. בנוסף, קמרון ג'יימס מתאהב בביאנקה ומנסה לכבוש את ליבה. צ'סטיטי יוצאת עם ג'ואי דונר, המשחק בפוטבול הבית ספרי, אך הוא מעוניין יותר בלדגמן מאשר לשחק בספורט, וצ'סטיטי לא תומכת בו בעניין הזה.
אביהן של ביאנקה וקת הוא רופא נשים בעל אובססיה בנוגע להיריון ומפחד ואוסר על ילדותיו לקיים יחסי מין בגיל צעיר. כאשר הוא יוצא מהעיר ביאנקה עורכת מסיבה אשר גורמת לדברים להשתנות. ג'ואי מתאהב בביאנקה ורוצה להיפרד מצ'סטיטי, קמרון מכריז על אהבתו לביאנקה, דבר אשר מפתיע אותה מאחר שחשבה כי הוא הומוסקסואל וקת משתכרת לראשונה בחייה. אביהן האובססיבי מגלה זאת שכן התקין מצלמה נסתרת בבית. יום למחרת, ג'ואי נפרד מצ'סטיטי ומתנשק עם ביאנקה בבית הספר, צ'סטיטי קולטת אותם מרחוק אך לא מזהה מי זו הבחורה, ומבטיחה ליד ביאנקה כי תגרום לבחורה ההיא להתחרט על מעשיה.
פרקים 11–20.
ביאנקה מפחדת ממה שצ'סטיטי מסוגלת לעשות לה, אך מגלה לה את האמת, וצ'סטיטי מנדה אותה מהחברה, ובסוף, זוכה להחזיר לעצמה את המעמד החברתי. קמרון מתגבר על ביאנקה לאחר שדחתה אותו ויוצא עם חברה טובה של ביאנקה, דון. צ'סטיטי סולחת לביאנקה וחוזרת להיות חברתה הטובה. קת מחליטה לצאת עם פטריק, אך הם נפרדים לאחר מכן. לאחר שכל בית הספר שונא את קת, פטריק שם לצידה, והם מחליטים לקיים יחסי מין. ואולם, אביה של קת נכנס לחדר ועוצר זאת.
אלכסנדר גבריאל דקאן
ז'אק אנרי לרטיג
Jessie J
משפחת קוקיא
משפחת קוֹקְיָא (נכתב גם קוקיה) היא אחת המשפחות העשירות והידועות בירושלים. המשפחה מחזיקה נדל"ן (בתי דירות, חנויות ומשרדים) במגרשים רבים במרכז העיר בעיקר מצפון לרחוב יפו, בין רחוב החבצלת לרחוב שטראוס. המשפחה תרמה להקמת מספר מוסדות לרווחת הציבור, בהם בית חינוך עיוורים, בית היתומים דיסקין, בית מושב הזקנים והזקנות הספרדי ועוד. המשפחה קשורה בקשרי עסקים ונישואין למשפחות ולירו ואלישר.
שורשי המשפחה.