מנהיג בית הנבחרים (Leader of the House) הוא אחד משרי ממשלת אוסטרליה הממונה על ניהול פעולות הממשלה בבית הנבחרים, כגון העלאת חוקים להצבעה, קביעת סדרי הדיון, וניהול משא ומתן עם מקבילו מהאופוזיציה (בדומה לתפקידים גם של יושב ראש הקואליציה וגם של השר המקשר בין הממשלה לכנסת בישראל). התפקיד נוסד ב-1951 בזמן ממשלתו של רוברט מנזיס,
מנהל ענייני האופוזיציה בבית הנבחרים.
מנהל ענייני האופוזיציה בבית הנבחרים (Manager of Opposition Business in the House). הוא המקביל בממשלת הצללים של מפלגת האופוזיציה למנהיג בית הנבחרים.
האכסניה האוסטרית (ירושלים)
בית הדפוס הצבאי
בית הדפוס הצבאי הוא בית דפוס ששייך לצה"ל, מוגדר כיחידה צבאית וממוקם בבסיס ציוד תל השומר. בית הדפוס אחראי על הדפסת ניירת צבאית כגון מסמכים, פקודות, פרסומים שונים, אריזות וכו'.
מפקד בית הדפוס הוא נגד בדרגת רב-סמל בכיר.
בית הנבחרים של אוסטרליה
סוהייל
סוּהייל, או λ במפרש, הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים מפרש. השם הוא קיצור של שמו בערבית, السهيل الوزن "א-סוהייל אל-וואזן". הקידומת סוהייל ניתנה בערבית למספר כוכבים שונים: רגור נקרא "סוהייל אל מוחליף", נאוס נקרא "סוהייל הדר" וקאנופוס נקרא רק "סוהייל". בסופו של דבר קיבלו הכוכבים האחרים שמות שונים והשם סוהייל נשאר רק לכוכב הזה.
תכונות.
סוהייל הוא על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K4 Ib שנמצא במרחק של כ-544 שנות אור ממערכת השמש. מסתו מוערכת בכ-7 מסות שמש, רדיוסו כ-210 רדיוסי שמש, דומה לרדיוס מסלולו של כדור הארץ סביב השמש, והוא מאיר בעוצמה של פי 3,100 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 8,500 ממנה בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום, וזאת בשל טמפרטורת פניו הנמוכה מזו של השמש ומוערכת בכ-3,800 קלווין. סוהייל נמצא בשלבי התפתחות מתקדמים, הוא כבר סיים ללהתיך מימן להליום בליבתו והוא ככל הנראה מתיך הליום ליסודות כבדים יותר. בהירות נראיתו של סוהייל משתנה בין דרגות 2.14 ו-2.30 באופן לא סדיר כך שהוא מוגדר כמשתנה לא-סדיר איטי, אך השינוי קטן ואיטי מכדי להיות מורגש ללא אמצעי מדידה מדויקים. לסוהייל רוח סולרית צפופה ואיטית שנושבת ממנו במהירות של כ-30 קילומטר בשנייה ושגורמת לו לאבדן מסה של כ-3 מיליארדיות מסת שמש בשנה. מסתו קרובה לגבול שמעליו הופכים כוכבים לסופרנובה ומתחתיו לננס לבן כך שעתידו אינו ידוע בוודאות.
הערות שוליים.
למבדא במפרש
הפרלמנט של אוסטרליה
מישל מלכה נגד התעשייה האווירית לישראל
שברולט וגה
שברולט וגה, (באנגלית : Chevrolet Vega) היא מכונית קומפקטית, (קופה - משפחתית), אשר יוצרה על ידי חברת שברולט, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1970–1977. יוצרו 2,006,661 יחידות.
חברת פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס ייצרה בין השנים 1972-1977 את דגם ה- "פונטיאק אסטרה", דגם כמעט זהה ל- "שברולט וגה".
סולט
סולט או סאלט (Salt) היא מילה באנגלית שפירושה "מלח".
סאלט
הויכע שול (קרקוב)
בית הכנסת הוֹיכֶע שׁוּל (בפולנית: Synagoga Wysoka, בתרגום מיידיש: בית כנסת גבוה. נקרא גם דִּי הויכע שול - מתורגם בית הכנסת הגבוה) הוא בית כנסת בקז'ימייז' שבקרקוב, פולין, שהוקם ב-1566. בית הכנסת הוא מהעתיקים שבעיר, והראשון בפולין שעוטר בציורי טיח של מאורעות מהתנ"ך. כיום המקום שב למעמדו כבית כנסת, אך מתפקד כמוזיאון על הקהילה היהודית.
המבנה ושמו.
בשונה משאר בתי הכנסת בני תקופתו, בבית כנסת זה היה חדר התפילה קומה מעל הקרקע, כשקומת הקרקע נותרת עבור חנויות. דבר זה לכאורה נותן את ההסבר לשמו "בית הכנסת הגבוה". מה שגובהו בלבד לא יכול להצדיק זאת, משום שכבר בעת בנייתו היו קיימים באזור בתי כנסת זהים לגובה זה. תופעה דומה קיימת גם בבית כנסת בפראג שנושא את אותו שם - "הויכע שול" - ואף בו נמצא חדר התפילה בגובה קומה מעל הקרקע. קיימת השערה לפיה ההעדפה לקבוע את חדר התפילה בקומה הגבוהה, היא שיקול ביטחוני, מחמת הימצאותו של המבנה בגבול השכונה היהודית. השערה דומה מעלה את העדיפות להרחיק את השאון של שער הרובע היהודי (שעמד בהצטלבות הרחובות יוזפה ויעקובה) מבית הכנסת.
במבנה המקורי חלק צר במערבהּ של הקומה התחתונה היה מבואה שדרכה נכנסו אל בית הכנסת, כך שהכניסה של בית הכנסת הייתה מהצד השמאלי של הבניין. במחצית השנייה של המאה ה-17 נוספה בקומה השנייה עזרת נשים על פני שני צדדים אנכיים של בית הכנסת. בשכנות לבית הכנסת היה ביתו של יהודי עשיר בשם , ומשנפטר זה הורחב בית הכנסת על מקום דירתו שעברה לבעלות בית הכנסת.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 נהרס חלק מהמבנה ובמקומו נבנו שתי הקומות מחדש. בתחילתה של המאה ה-20 הוסבה הקומה הראשונה לעזרת נשים, כשלצִדה אולם תפילה נוסף. אלה חוברו אל בית הכנסת שמעליהם על ידי פתחים שנפרצו בקיר המערבי. פתח הכניסה נותר לצדו השמאלי של המבנה.
במלחמת העולם השנייה המקום נהרס על ידי הנאצים, וחפצי הערך עם תשמישי הקדושה וספרי הקודש שבו נבזזו ונשדדו. לאחר המלחמה נכנסה החֶברה הפולנית לשימור עתיקות אל המבנה, שיפצה אותו והשתמשה בו. בשנת 2008 הושב המקום לידיים יהודיות והוא נפתח מחדש כבית כנסת. בקומת הכניסה קיימת חנות לספרי יהדות, ובקומת בית הכנסת מוצגים לאורך הקירות תצלומים המתארים את הווי הקהילה במקום.
ארכיטקטורה ועיצוב.
הבניין נבנה בסגנון הרנסאנס, קירותיו כוללים עמודי תמך עבים ותקרתו מחולקת למספר חגורות הנתמכים בעמודים הרחבים. המבנה הוא בצורה מלבנית, כשהצד הצר פונה כלפי הרחוב. בהמשך, כאשר היה צורך להוסיף מבני לוואי, הם הוספו בחלקו האחורי (הצפוני), משום שצדיו תחמו קיר לקיר למבנים סמוכים.
בית הכנסת הוא הראשון שידוע על עיטוריו בציורים תנ"כיים. המבנה עוצב באיורי סטוקו צבעוניים של תיבת נח, עקידת יצחק ועוד. ציורי הקיר צוירו על קירותיו כבר במאה ה-17, ובמאה ה-19 הוחלפו הציורים באחרים. ציורים נוספים הצטרפו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
ארון הקודש שלו היה כפול בשתי דלתות מראשית המאה ה-17 ובהן סמלים פולניים ויהודים זה לצד זה: בחלקן החיצוני הופיע עיטור בדמות עיט, ואילו מבפנים היה עליהן תבליט עופרת של מנורה בת שבעה קנים.
תלמוד תורה "קובע עתים לתורה".
בסמוך למבנה, מימין לו, קיים מבנה שלראש החלון המרכזית שבו מתנוססים שני מגני דוד ומעליהן לוח קבוע שבו נכתב "ח"ק קובע עתים לתורה". המבנה הוא מסוף המאה ה-18, ובשנת 1810 נוסד בו תלמוד תורה. לאחר חמש שנים נוסף בו חדר תפילה שנקרא "בית התפילה האורתודוקסי של ר' אהרון קלאוס". כיום הבניין משמש בית מגורים רגיל.
בית הנבחרים הפדרלי של אוסטרליה
אייזיק יעקעלעס
שלומית הגואל-טריגר
שלומית הגואל-טריגר (נולדה ב-14 באפריל 1957) היא שחקנית, במאית וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
שלומית נולדה וגדלה בתל אביב לאם ממוצא עיראקי ולאב ממוצא פולני. הוריה התגרשו בגיל צעיר והיא גדלה יחד עם שלוש אחיותיה בבית אימה. אחותה הבכורה היא האמנית נחמה גולן.
בסיום התיכון התגייסה שלומית ללהקת הנח"ל. עם בוגרי מחזורה נמנית אפי בן ישראל. שתיהן נפגשו לאחר מכן, כחלק מצוות המגישים בתוכנית "פרפר נחמד".
עם תום שירותה הצבאי בשנת 1978 השתתפה בהפקת הענק "הבזאר הגדול" בכיכובו של דני ליטני.
לאחר מכן, התקבלה ללימודי משחק בבית הספר בית צבי לאומנויות הבמה, אותם סיימה בשנת 1983. בשנה זו החלה לגלם את "קשת" בסדרת הילדים של הטלוויזיה החינוכית - "קשת וענן", לצידם של ניקו ניתאי, רמי ברוך, עמי ויינברג, ואלי גורנשטיין.
שנה לאחר מכן, שיחקה בסרט "המתופפת הקטנה", בבימויו של ג'ורג' רוי היל, לצד דיאן קיטון.
שלומית היא היוצרת של הצגת היחיד "ילדת מפתח" המבוססת על ספר אותו כתבה. הצגה זו, בבימויה של חגית רכבי ניקוליבסקי, זיכתה את שלומית בפרס הצגת הבכורה הטובה ביותר בפסטיבל חיפה להצגות ילדים לשנת 1995.
ב-2002 סיימה לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ב-2004 הקימה את תיאטרון החובבים 'הספסל' בראש העין, אותו היא מנהלת. עד 2017, התיאטרון העלה מעל ל-30 הפקות שונות בעיבודה ובבימויה של שלומית. ב-2014 הציג התיאטרון עיבוד מחודש להצגה "קוויאר ועדשים" שהועלה באתר ההיסטורי, מגדל אפק. עם הפקותיו הנוספות נמנו ערב מחווה לאפרים קישון, ערבי אימפרוביזציה ומונולוגים.
ב-2010 סיימה את סדנת המשחק של איוונה צאבק.
ב-2016 ביימה את המופע המוזיקלי המשותף של חדוה עמרני ויובל כספין, "שנינו יחדיו".
בתחילת שנת 2017 הקימה תיאטרון מקצועי חדש בראש העין, תיאטרון "אופק". "צחוק של עכברוש" הייתה הצגתו הראשונה של התיאטרון, ועלתה בהיכל התרבות בראש העין.
מעבירה סדנאות משחק למבוגרים ונוער. כמו כן היא חברה באקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
חיים אישיים.
שלומית מתגוררת בראש העין עם בן זוגה, עו"ד עופר הגואל, ולה שני ילדים.
משחק.
קולנוע.
1984: "המתופפת הקטנה". בימוי: ג'ורג' רוי היל, בהשתתפות דיאן קיטון
1980: "חמש חמש"
1982: "גולדה" בהשתתפות אינגריד ברגמן
1988: "מקום ליד הים"
2009: "טייארה", במאי טומי לנג
2010: "הבלתי נשכחים"
2015: "זוג או פרד" (סרט ההמשך לטיארה), במאי טומי לנג.
טלוויזיה.
"מישל עזרא ספרא ובניו"
"גולדה"
"פרעה והעבד" – הפקה צרפתית
"חג המולד" – הפקה גרמנית
"נייר עיתון"
"קשת וענן" – סדרת ילדים – הטלוויזיה החינוכית
"פרפר נחמד" – סדרת ילדים – הטלוויזיה החינוכית
"משמורת" – סדרה מאת עירית לינור
"סמי הסנאי" – דיבוב
"באי הקסום" - דיבוב
"סיפורים לנימי" - סדרת ילדים - ערוץ הופ
תיאטרון.
הבימה – "על עכברים ואנשים", "הפיזיקאים"
תיאטרון באר שבע – "אליל ההמונים"
תיאטרון בית ליסין – "ברגליים יחפות"
תיאטרון רמת גן – "הלילה השנים עשר"