אחרי שאמבר עוקבת אחרי ריצ'רד על סוס דרך היער, הסוס שלה זורק אותה מגבו והיא כמעט מותקפת על ידי זאב, אך ניצלת על ידי ריצ'רד. בעודם מתחממים בבקתת הציד הישנה של אביו, הנסיך מגלה לה שהוא אמר לאביו שהוא עומד לוותר על כס המלוכה ואביו התנגד לזאת, אך מת כעבור זמן קצר. ריצ'רד מראה לאמבר שיר מסתורי שנכתב על ידי אביו, והשניים כמעט מתנשקים אך נשיקתם נקטעת על ידי צהלות סוסים סמוכים. לאחר שריצ'רד עוזב לבדוק את הסוסים, אמבר עורכת חיפוש בשולחן המלך המנוח ומגלה תא נסתר ובו מסמכים שמוכיחים שריצ'רד למעשה אומץ בחשאי. אמבר אינה רוצה לחשוף את האמת, שכן זה יפגע קשות בריצ'רד, אבל מחליטה לספר לו במהלך צעדה זוגית; הוא מנשק אותה במקום, והיא מבינה שהיא מאוהבת בו. במקביל, סופיה וסיימון, שחושדים במטרותיה של אמבר, עורכים חיפוש בחדרה, ומגלים לא רק את זהותה האמיתית אלא גם את תעודת האימוץ של ריצ'רד.
בערב חג המולד, ריצ'רד מתכונן להיות מוכתר כמלכה החדש של אלדוביה, אך סופיה מגלה את דבר אימוצו ואת זהותה האמיתית של אמבר. סיימון טוען את זכותו בתור הבא בתור לכס המלכות בזמן שריצ'רד עוזב בסערה ודוחה התנצלותה של אמבר, והיא עוזבת את הארמון בדמעות. המלכה מגלה לריצ'רד שהיא אימצה אותו לאחר שנאמר לה שהיא לא יכולה ללדת ילדים, וכי היא מצטערת שלא סיפרה לו על כך מוקדם יותר, אבל שהיא והמלך המנוח ראו בו את בנם האמיתי. השניים מתפייסים, וריצ'רד מבטיח לא לתת לסיימון לקבל את כס המלכות בקלות.
סיימון נישא לסופיה, אבל לומד שהוא לא יוכל להיות מוכתר עד שהמלכה תהיה זמינה לעמוד בראש הטקס. בינתיים, אמבר חושדת שהיא יכולה להוכיח שריצ'רד הוא המלך החוקי על בסיס רמזים משירו של אביו. אמבר מקבלת רשות לחזור לארמון ולגלות כרוז סודי בקישוט חג המולד של המלך שמכריז על ריצ'רד כיורשו החוקי. אמבר נושאת את המסמך לחדר הרשמי שבו סיימון מוכתר, ומתערבת בזמן, דבר שמאפשר לריצ'רד להיות מוכתר במקום סיימון, ואז עוזבת בשקט את אלדוביה.
כשהיא חוזרת לביתה, אמבר מגלה שכתבתה על ריצ'רד נדחתה. בכעס, היא עוזבת את המגזין ומחליטה לפתוח בלוג על ריצ'רד האמיתי במקום. הבלוג שלה הופך להיות פופולרי ובסופו של דבר מקבל את תשומת הלב של ריצ'רד עצמו. אמבר מבלה את ראש השנה האזרחית בדיינר של אביה, שם ריצ'רד מפתיע אותה ומציע לה נישואין, לה אמבר מסכימה בשמחה.
הפקה.
צילומים.
צילומי הסרט נערכו בארמון פלש שברומניה.
עלייה לשידור.
הסרט עלה לשידור על גבי הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-17 בנובמבר 2017.
ביקורות.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט מחזיק בדירוג של 73%, עם דירוג ממוצע של 6.5/10.
הגלולה האדומה
הגלולה האדומה (באנגלית: The Red Pill) הוא סרט תיעודי אמריקאי בבימויה של קאסי ג'יי, שצולם בשנת 2016. הסרט בוחן את התנועה לזכויות הגבר, כאשר ג'יי מתעדת במשך שנה את מנהיגיה וחסידיה בתוך התנועה.
שם הסרט מתייחס לסצנה מתוך הסרט "מטריקס", שבו הגיבור צריך לבחור בין גלולה אדומה, המייצגת את האמת ואת הידע העצמי, לבין גלולה כחולה, המייצגת את החזרה לבורות מאושרת.
הקרנת הבכורה התקיימה באוקטובר 2016.
תוכן הסרט.
הסרט מציג את חקירתה של ג'יי בעניין התנועה לזכויות הגבר, אותה ראתה בתחילה בשלילה, כשבמהלך הסרט היא מגלה רבדים נוספים על התנועה ופעילותם למען זכויות גברים, כשהיא מאתגרת את הגישות שלה עצמה לגבי מגדר, כוח ופריווילגיות.
הסרט עוסק בסוגיות אשר גברים מתמודדים עמן, כולל תוחלת חיים נמוכה לגברים, רמות גבוהות יותר של התאבדות, תאונות עבודה קטלניות ומקומות עבודה בעלי מסוכנות גבוהה, גיוס חובה, מחסור בשירותים עבור גברים שהם קורבנות אונס ואלימות במשפחה, הבדלים בענישה פלילית, ונושאים הקשורים לגירושים וחזקה על ילדים. בנוסף, הסרט נוגע בנושאים כמו ניתוחי מילה.
ג'יי מראיינת פעילי זכויות גברים וגברים התומכים בתנועה, ביניהם פול אילם, מייסד ארגון "A Voice for Men" (קול עבור גברים), הארי קראוץ', נשיא הקואליציה הלאומית לגברים, וורן פארל מחבר הספר "מיתוס הכוח הזכרי", וארין פיזי, שיסדה את המקלט הראשון לקרבנות אלימות במשפחה. היא ראיינה גם פעילות פמיניסטיות אשר מבקרות את תנועת הגברים, ביניהן קתרין ספילר, העורכת הראשית של מגזין הנשים Ms.. בעקבות הסרט מגדירה את עצמה כתומכת בשוויון בין המינים, וכעת מתעניינת גם באפליה נגד גברים.
מול הקרנות הסרט נערכו מספר הפגנות, בריאיון לטלוויזיה האוסטרלית אמרה הבמאית שגם היא, לפני ש"לקחה את הגלולה האדומה" הייתה מצטרפת להפגנה נגד סרט כזה.
פרסים.
הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל הסרטים איידלווילד לשנת 2017. פרס הסרט הטוב ביותר, פרס המצוינות בבימוי תיעודי, ופרס המצוינות בהפקה תיעודית. בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר, בפסטיבל הקולנוע של לואיזיאנה. ג'יי גם זכתה בפרס: נשים בקולנוע, בפסטיבל Digifest בהוליווד
עוזי ברוך
עוזי ברוך הוא מנכ"ל ועורך ראשי באתר ערוץ 7.
ביוגרפיה.
נולד בשכונת קריית משה בירושלים לשאול וזהבה. עוזי הוא אחיינו של הרב אריה בצלאל, לשעבר מנהל בית הספר נועם בנות בקריית משה.
בראשית שנות האלפיים החל את דרכו התקשורתית עם הקמתה של תחנת הרדיו "קול חי" יחד עם אורי אורבך, שאול מייזליש ונחום עידו. בתחנה שימש גם כמפיק התוכנית של יהורם גאון.
התגייס לחיל האוויר ובתום השירות הצבאי החל את דרכו בתחנת הרדיו ערוץ 7 תחילה שימש ככתב, ובהמשך מפיק יומן הבוקר של הערוץ, בהמשך ניהל את בית הספר לתקשורת במכללת ליפשיץ בירושלים ומאז 2009 משמש כמנכ"ל ועורך ראשי.
את עבודתו בערוץ הוא רואה כשליחות לתקשורת טובה יותר ציונית, המחבקת את כל העולם היהודי על כל גווניו תחת קורת גג אחת. הוא עמית במכון גשר למנהיגות ובעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח מהאוניברסיטה הפתוחה.
נשוי לאורלי - כתבת בערוץ 7, ולהם ארבעה ילדים. התגורר 18 שנה ביישוב בית אל ובעשור השני של המאה ה-21 עבר לשכונת רמת בית הכרם בירושלים. אחיו חזקי ברוך הוא כתב הכנסת של ערוץ 7, ואחיו אלירן אהרן ברוך עבד ככתב בערוץ 7 עד 2019.
תאונת הרכבת באנקרה (2018)
תאונת הרכבת באנקרה הייתה תאונת רכבת שהתרחשה ב-13 בדצמבר 2018, כשרכבת נוסעים מהירה וקטר רכבת התנגשו זה בזה ליד ינימאהלה שבמחוז אנקרה, טורקיה. שלושה קרונות של רכבת הנוסעים ירדו מהמסילה בעקבות ההתנגשות. שלושה מהנדסי רכבת וחמישה נוסעים נהרגו במקום ו-84 אחרים נפצעו. נוסע אחד מת בבית החולים. 34 נוסעים, ביניהם שניים במצב קשה, טופלו במספר בתי חולים.
התאונה.
הרכבת המהירה מאנקרה לקוניה עזבה את תחנת הרכבת באנקרה (בטורקית: Ankara YHT Garı) עם 206 נוסעים ב-06:30 שעון מקומי (03:30 UTC) ב-13 בדצמבר 2018. ארבע דקות מאוחר יותר, אירעה התנגשות חזיתית כאשר הרכבת המהירה, שנסעה לקוניה מהירות של 80-90 קמ"ש התנגשה לפני ההגעה לתחנת הרכבת מרשנדיז בינימאהלה שבפרברי אנקרה עם קטר, שבדיוק חזר מבדיקות חובה שבוצעו בו. שלושה קרונות של הרכבת המהירה ירדו מהפסים, כשהגשר מעל מסילת הרכבת התמוטט על שתי מכוניות אחרות. שמונה אנשים, כולל שלושה מהנדסי רכבת נהרגו במקום. אזרח גרמני היה בין הקורבנות. בתחילה דווח על 48 פצועים אך בהמשך הנתונים עודכנו ל-84. שלושה מהפצועים היו במצב קריטי והובהלו לכמה בתי חולים באנקרה. אחד הפצועים מת לאחר מכן.
פורסמו תצלומים המראים את הקטר מדגם "TCDD E68000" (יחידה מספר 68,041) והרכבת מדגם TCDD HT80000 שנועדה לנסיעות במהירות גבוהה שהיו מעורבים בתאונה.
לאחר התאונה.
יותר מ-40 אמבולנסים, 20 משאיות כיבוי אש, ניידות משטרה, צוות רפואה והצלה לאומיים, אנשי חילוץ והצלה הוזעקו לזירת התאונה.
העבודות על פינוי ההריסות החלה מיד לאחר מכן כשמנופים כבדים הובאו לאזור התאונה בשעה 16:00 בזמן מקומי. על מנת לפתוח את קו הרכבת לשגרה תנועה, צוותים של כבאים ועובדי רכבת המשיכו בחיתוך והסרת ההריסות גם באמצע הלילה, למרות השלג הכבד.
התובע הראשי של אנקרה פתח בחקירה כדי לברר את סיבת התאונה, והוא מינה למטרה זו את העוזרת שלו ועוד שלושה תובעים לתיק. שלושה עובדי רכבת, מפקח, פקיד רכבת ואחראי משמרת, שהיו אחראים על ניווט תנועת הרכבות, נעצרו בחשד לרשלנות. רשומות דיגיטליות בתחנת הרכבת, כמו גם רשומות של תקשורת רדיו בין פקידים שהיו בתפקיד הועברו למשרדי התביעה לצורך ניתוח טכני וכראיות נגד. מצלמת מעקב וצילומים שתיעדו את התאונה בשידור חי הפכו לנגישים לציבור בעיקר בשל הפצתם במדיה החברתית.
נראה כי נהג הקטר היה על המסילה הנכונה, שעליה היה אמור לנסוע. הרכבת המהירה, לעומת זאת, כוונה בטעות לאותו מסלול מה שגרם להתנגשות החזיתית.
ולנטין יפימוביץ' שפירו
ולנטין יפימוביץ' שפירו (ברוסית: Валентин Ефимович Шапиро; 20 ביולי 1922 - 25 בספטמבר 1996) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כטייס בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר בתומי במשפחתו של איש צבא ששירת בחייל בקרת גבולות. סיים עשר כיתות שלאחריהם גויס לצבא האדום ב-1940 והתחיל ללמוד ב. במסגרת השירות נודע לו כי אביו ששירת בגבול הבלטי של ברית המועצות נהרג עם תחילת הפלישה הגרמנית. במהלך לימודיו בבית הספר עבר אווקואציה איתו ל באוגוסט 1942 אז גם נשלח לחזית.
בספטמבר 1942 התחיל את שירותו בלהקת מטוסי עליונות אווירית המעוטרת ה-9 של האוגדה האווירית של טייסת עליונות אווירית מס' 268, בתוך ארמיית האוויר השמינית. בהמשך הועבר ללהקת מטוסי עליונות אווירית מס' 273 (בהמשך מספרו שונה ל-31) באותה האוגדה.