סאסארי שוכנת על רמה העשויה מאבן גיר, בגובה של 225 מטר מעל פני הים. הרמה משתפלת בהדרגה לכיוון צפון-מערב ומסתיימת במפרץ דל'אסינרה (Golfo dell'Asinara). מדרום-מזרח לעיר שוכן מישור נורה (Nurra) שבו גבעות פוריות.
תולדות העיר.
העיר נוסדה ככל הנראה בימי הביניים על ידי תושבי עיר הנמל העתיקה הרומאית "טוריס ליביסוניס" (Turris Lybisonis, כיום פורטו טורס) שלחופי מפרץ דל'אסינרה, שהגיעו אליה כאשר נסו אל תוככי האי מפני שודדי הים והסרצנים. היא נזכרה לראשונה במסמך משנת 1113 שנמצא באחד המנזרים בשם טאטארי (Tathari). בשנת 1166 נבזזה העיר על ידי יורדי ים מג'נובה, אך המשיכה והתקיימה וההגירה אליה נמשכה ובמאה ה-13. היא הייתה לעיר המאוכלסת ביותר באזור, וכונתה באופן מסורתי בכינוי "הראש העליון" (Capo di sopra), להבדיל מהכינוי "הראש התחתון" שכיוון לקליארי. בשנת 1274 עברה העיר לשלטון הרפובליקה של פיזה אך שמרה על אוטונומיה. בשנת 1294 הניס הצי של ג'נובה את ההפאזנים בקרב מלוריה (Meloria), וסאסארי הייתה לעיר החופשית הראשונה בסרדיניה. בשנת 1323 עברה השליטה בעיר עברה לידי ממלכת אראגון, ולמרות שלושה ניסיונות מרד, נותרה העיר תחת השלטון הספרדי עד המאה ה-18. האימפריה הרומית הקדושה שלטה בעיר בשנים 1708-1717, ולאחריה הייתה לחלק מממלכת סרדיניה, שהייתה למעשה איחוד בין סרדיניה לפיימונטה. החל ב-1861 הייתה העיר לחלק מממלכת איטליה.
ספורט.
בעיר קיימת קבוצת כדורסל, דינמו סאסארי המשתתפת בליגת העל האיטלקית בכדורסל.
אברהם אלתר פולק
ישעיה שטיינר
רבי ישעיה שטיינר (מכונה ר' ישעיה'לה מקרסטיר (קערעסטירער) (ה'תרי"ב, 1852 - ג' באייר ה'תרפ"ה, 1925) היה מייסדה של חסידות קרסטיר, שימש כאדמו"ר בעיירה קֶרֶסטוּר על יד מישקולץ שבהונגריה.
ביוגרפיה.
נולד לרב משה והענטשא מרים שטיינר בכפר זָאבֱריו (Zborov) שליד ברדיוב (כיום בסלובקיה). אביו נפטר כאשר היה בן שלוש. בגיל שתים עשרה אמו שלחה אותו לבית האדמו"ר רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, אשר מינה אותו בהמשך למשמשו. בד' בניסן ה'תרל"ה נשא לאישה את שרה, בת הרב יצחק יונה וויינשטוק. לאחר פטירת רבו הקפיד לחתום כמשמשו של הרבי מליסקא. נהג לנסוע אל רבי מרדכי מנדבורנא, רבי שמואל פרנקל מדאראג ועוד. כן היה מתלמידי רבי חיים הלברשטאם מצאנז. לאחר שנפטר רבו החל להתפרסם כ"בעל מופתים" ורבבות חסידים באו לחצרו.
נודע כמכניס אורחים ומחלק צדקה לנזקקים. כותבי תולדותיו כותבים שגם כשלא נותרה פרוטה בכיסו לווה כדי להמשיך לחלק.
שמונה מתוך שנים עשר ילדיו נפטרו בחייו. הילדים שנותרו לו היו: רבי אברהם; קריינטשע אשת רבי שמואל גרוס רבה של קרולי; רבקה פייגא אשת הרב ראובן חיים קליין רבה של סונינה; ורחל אשת רבי ישראל אברהם אלתר לנדא רבה של עדלין ומחבר הספר "בית ישראל".
שושלת קרעסטיר.
חתנו של רבי אברהם מקרעסטיר, רבי נפתלי גרוס (בן רבי רפאל מברבשט) כיהן כאדמו"ר בדברצין. ניצל מהשואה ואחרי ייסורים הגיע לארצות הברית והקים בית כנסת בקראון הייטס, וכיהן בשם קרעסטיר-ברבשט. התגורר תקופה בישראל ובסוף ימיו במיאמי. נפטר בשנת תשמ"ח (1988).
הרב שמואל דוד קרויז, חתנו של הרב ישראל אברהם אלטר לנדא אב״ד עדעלין חתנו של רבי ישעיה, הוא האדמו"ר מאודווארי-קערעסטיר בוויליאמסבורג.
בנו הרב אלטר קרויז הוא אדמו״ר קערעסטיר מאנסי.
הנצחתו.
בחוגים חרדיים יש המשתמשים בתמונתו כסגולה לשמירה מפני עכברים.
"ישיבת ישועת מרדכי" שבנחליאל קרויה גם על שמו.
צאצאיו מפעילים "הכנסת אורחים" בביתו. מספר ארגוני חסד הוקמו לזכרו.
בשנת תשע"ג שופץ והורחב האוהל שעל קברו, בשנים האחרונות החלה עלייה המונית לקברו.ובפרט ביום השנה וכן מקובל ביום זה חלוקת אוכל בריכוזים החסידים, וישנם מקומות שבמשך כל השנה מפעילים חדרי אוכל לחלוקה לזכרו, בשנת 2019 הוציאה להקת זושא שיר עליו שנקרא "ר' שעילה".
סלקירק רקס
סלקירק רקס (אנגלית: Selkirk Rex; ידוע גם בשם עממי: החתול בבגדי הכבשה) הוא גזע חדש של חתול שייחודו הוא בפרוותו המתולתלת.
היסטוריה.
בשנת 1987 נראתה בארצות הברית חתולת בית בעלת פרווה מתולתלת. לחתולה שהתגוררה במקלט חתולים במונטנה, היו שפם מתולתל ופרווה גלית לאורך הגוף. בדיקה העלתה שהחתולה המיוחדת שזכתה לשם "Miss DePesto of Noface", הגיעה משושלת חתולי בית רגילים לחלוטין במונטנה, שם לא נמצאו חתולים מתולתלים אחרים. המסקנה הייתה כי מדובר במוטציה חדשה, ולמעשה, הגזע החדש מבוסס עליה בלבד. מיס דפסטו הורבעה חמש פעמים, לראשונה בגיל 14 חודשים. ביולי 1988 המליטה שישה גורים, שלושה מתולתלים ושלושה חלקים. אחד מאלה המתולתלים, הוא אבי רוב החתולים המשתייכים לגזע כיום.
לעולם המקצועי של מגדלי החתולים נחשף הסלקירק רקס בינואר 1990, אז השתתף לראשונה בתערוכה של המועדון האמריקני CFA - The Cat Fanciers' Association, ובפברואר 2000 הוכר כמועמד להשתתפות בתחרויות.
מיס דפסטו, ראשונת הגזע, הייתה חתולה בגודל בינוני, בעלת ראש רחב וזוויתי, חוטם ארוך, גוף שרירי ורגליים בינוניות. במטרה להרחיב את המגוון הגנטי ולשפר את מראהו, נוהגים להרביע את החתולים האלה עם בני גזעים פרסיים, אקזוטיים ובריטיים. בהמלצת מייסדי הגזע נקבע כי ההרבעה עם הגזעים האקזוטיים והפרסיים תסתיים בשנת 2010, ועם הבריטיים - ב 2015. עד השנים האלה מעריכים כי יגיעו לתוצאות הרצויות הן מבחינת המראה והן מבחינת הבסיס הגנטי.
בדיקות גנטיות מצאו כי הגן הגורם לתלתלים בסלקירק רקס הוא דומיננטי, וזאת בניגוד לבני הגזעים המתולתלים האחרים, כגון הקורניש רקס והדבון רקס. לפיכך בכל המלטה מתקבלים גם גורים חלקים וגם גורים מתולתלים.
מקור השם.
שמו של הגזע נבחר בידי המפתחת הראשונה שלו על פי שם משפחתו של אביה החורג ובתוספת הסיומת רקס האופיינית לגזעים מתולתלים אחרים.
מראה.
סלקירק רקס קלאסי הוא חתול בינוני עד גדול, בעל גוף מסיבי, ראש עגול, עיניים גדולות ועגולות, אוזניים בינוניות הממוקמות בצדי הראש, חוטם בינוני ומעוגל. ייחודו, כאמור, הוא בפרוותו המתולתלת והעשירה. מראהו הייחודי גורר לא פעם הערות ובדיחות, ונושאן העיקרי נוגע להופעתו פרועת השיער. הפרווה יכולה להיות קצרה או ארוכה, היא רכה למגע, מלאה, סמיכה ומתולתלת בקבוצות-קבוצות או בתלתלים נפרדים. הפרווה מופיעה בכל מגוון הצבעים והדוגמאות האפשריים ואיננה דורשת טיפוח מיוחד. את ארוכי הפרווה מומלץ לסרק אחת לכמה ימים ולקלח אחת לכמה שבועות כדי למנוע קשרים. קצרי הפרווה דורשים פחות טיפוח וניתן לסרק ולקלח אותם לעיתים רחוקות יותר.
אופי.
שילוב הגזעים השונים במהלך הדורות של פיתוח הגזע יצר להם אופי ייחודי. חתולים אלה חברותיים מאוד, עדינים וסובלניים בצורה יוצאת מן הכלל. התנהגותם דומה לזו של כלבלבים יותר מאשר לזו האופינית לחתולים. בדרך כלל הם נענים ובאים כשקוראים להם, רצים לבעליהם כשהם חוזרים הביתה, ומתכרבלים איתם במיטה. הם רגועים מאוד, נותנים גם לזרים להרימם על ידיהם, ובדרך כלל לא ינסו לשרוט או להתנגד.
נחמיה קין
נחמיה קין (28 ביוני 1925 – 5 במאי 2008) היה אלוף בצה"ל, ראש אגף האפסנאות.
קורות חייו.
נולד בטרנסילבניה שברומניה בשנת 1925. עלה ארצה בגיל 16 בהעפלה. נתפס וישב במעצר במחנה המעצר בעתלית. למד בבית ספר חקלאי במגדיאל. עבד כמסגר עבור הצבא הבריטי.
לחם במסגרת ההגנה וצה"ל. במלחמת העצמאות היה מפקד מוצב באזור קיבוץ גבעת חיים, במסגרת גדוד 132 של חטיבת אלכסנדרוני.
שירת כקצין שלישות בגדוד 53 של חטיבת גבעתי ושל חטיבה 17. אחר כך שירת במטכ"ל כקצין מטה לארגון מילואים, כעוזר קצין שלישות של פיקוד המרכז, כמזכיר הפיקוד העליון, כראש לשכת ראש אכ"א בשנים 1951–1954 וכראש ענף תנאי שירות.
לאחר מבצע קדש מונה לקצין השלישות של פיקוד המרכז ובהמשך מונה לראש ענף באגף המטה.
שימש במגוון תפקידים באגף האפסנאות ובשנת 1964 מונה לקצין אספקה ראשי בדרגת אל"ם.
בין השנים 1966–1969 שימש בתפקיד נספח צה"ל באיטליה, שווייץ ויוגוסלביה. הואשם על ידי ממשלת שווייץ כי היה שותף למבצע הברחת תוכניות הייצור של מטוס המיראז' 5 ששימשו את התעשייה האווירית לייצור מטוס הנשר. הוא הוכרז כאישיות בלתי רצויה בשווייץ, יחד עם צבי אלון, הנספח הצבאי באיטליה.
בשנת 1969 מונה ליועץ כספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים במשרד הביטחון, והועלה לדרגת תת-אלוף.
באוקטובר 1972 מונה לראש אגף האפסנאות בדרגת אלוף ושימש בתפקיד בזמן מלחמת יום הכיפורים.
השתחרר משירות צה"ל בשנת 1974, ולאחר שחרורו שימש כעוזר ראש אג"א בחירום.
בעל תואר מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. כמו כן, למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל.
בערוב ימיו לקה במחלת אלצהיימר. נפטר בגיל 83 ב-5 במאי 2008 בבית החולים שיבא בתל השומר.
אגם ילוסטון
אגם ילוסטון (אנגלית: Yellowstone Lake) הוא גוף המים הגדול ביותר בפארק הלאומי ילוסטון. גובה האגם הוא 2,376 מטרים מעל גובה פני הים, שטחו הוא 352 קמ"ר, ואורך החופים שלו הוא 177 ק"מ. עומקו הממוצע של האגם הוא אמנם 42 מטרים, אך הנקודה העמוקה ביותר היא מינוס 118 מטרים. אגם ילוסטון הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר בצפון אמריקה הנמצא מעל גובה של 2,133 מטרים (7,000 רגל).
עובי שכבת הקרח בחורף הוא כמעט מטר, והיא מכסה את רוב פני האגם מלבד באזורי המים הרדודים המכסים את המעיינות החמים. קפיאת האגם מתחילה בראשית דצמבר, והיא נמשכת עד שלהי מאי או תחילת יוני. טמפרטורת המים הממוצעת בקיץ היא כ-15.6°C).
גאולוגיה.