מחוזות יוון (ביוונית: περιφέρειες; בתרגום מילולי: פריפריות) הם הרמה הראשונה של החלוקה המנהלית של יוון. קיימים 13 מחוזות שונים, כאשר תשעה מהם מתפרסים על יוון היבשתית, בחצי האי הבלקני ובחצי האי פלופונסוס, וארבעה על איי יוון (שניים באיי הים האגאי, אחד בכרתים ואחד באיים היוניים). 13 המחוזות מתחלקים כיום ל-74 יחידות אזוריות. היחידות האזוריות החליפו חלוקה מוקדמת יותר ל-51 נפות, חלוקה שהייתה נהוגה עד לשנת 2011.
המחוזות.
בנוסף למחוזות, קיים המחוז האוטונומי הר אתוס, או "ההר הקדוש", שמהווה מדינת נזירים תחת ריבונות יוונית. מחוז אוטונומי זה נמצא בחצי האי המזרחי ביותר מבין שלושת חצי האיים של כלקידיקי.
יחידות אזוריות.
החל מתאריך ה-1 בינואר 2011, 13 המחוזות מחולקים ל-74 יחידות אזוריות (περιφερειακές ενότητες):
מחוזות משנה.
עד לשנת 2011 החלוקה המנהלית המשנית של יוון הייתה ל-51 מחוזות משנה מנהליים (νομός, "נומוס" ביחיד; νομοί, "נומי" ברבים). במסגרת רפורמת קליקרטיס, בוטלה החלוקה הישנה למחוזות משנה שהוחלפו ביחידות אזוריות. רוב היחידות האזוריות החדשות זהות בתחום שיפוטם למחוזות המשנה הישנים. השינוי העיקרי היה במסגרת המחוזות של אטיקה ושל דרום הים האגאי, שבהם הרפורמה יצרה 18 יחידות מנהלתיות חדשות. מחוזות המשנה הישנים היו:
רוג'ר ווטרס
ג'ורג' רוג'ר ווטרס (באנגלית: George Roger Waters; נולד ב-6 בספטמבר 1943) הוא זמר, מלחין ומוזיקאי רוק אנגלי, אשר התפרסם בעיקר בזכות היותו בסיסט להקת הרוק המתקדם פינק פלויד (לאחר הצטרפותו של בוב קלוז ללהקה והחלפת תפקידו כגיטריסט הראשי). הוא כתב את רוב המילים לשירי הלהקה, והיה לדמות הדומיננטית בה עד לעזיבתו ב-1985.
לאחר עזיבתו הוציא ווטרס חמישה אלבומי סולו מקוריים. בנוסף, הוציא את האלבום "החומה - הופעה חיה בברלין", שהוקלט בהופעה היסטורית שנערכה בעיר לאחר נפילת חומת ברלין.
ווטרס נודע בשנים האחרונות בין השאר בעקבות תמיכתו בתנועת ה-BDS הפועלת לחרם נגד ישראל, אשר במסגרתה קורא לאמנים אשר מתכננים להופיע בישראל, לחזור בהם ולהחרימה. עקב כך הוא סופג ביקורות קשות ואף לעיתים מוחרם בעצמו לאחר שהואשם באנטישמיות על ידי אנשים רבים בישראל ומחוצה לה.
ווטרס תומך בטענות הצד הרוסי בסכסוך עם אוקראינה ומאשים את ארצות הברית ואת נשיאה, ג'ו ביידן, באחריות להתדרדרות המצב. הוא תומך גם בעמדת סין בנושא טאיוואן.
קורות חיים.
ווטרס נולד במחוז סארי, אנגליה שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית אדוקה. הוריו הם מרי (לבית וייט; 1913–2009) ואריק פלצ'ר ווטרס (1913–1944). אמו עבדה כמורה ומאוחר יותר הפכה למנהלת בית ספר. אביו, שנולד למשפחה ממעמד הפועלים, היה מורה ופעיל במפלגה הקומוניסטית הבריטית. סבו מצד אביו היה כורה פחם ופעיל למען מפלגת הלייבור הבריטית. בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, סירב אביו להתגייס לצבא מטעמי מצפון ושירת כנהג אמבולנס בתקופת הבליץ. מאוחר יותר, שינה את עמדותיו והיה לקצין בגדוד הרובאים המלכותי השמיני של הצבא הבריטי. הוא הוכרז כנעדר וכחלל שמקום קבורתו לא נודע ב-18 בפברואר 1944, במהלך הנחיתה באנציו באיטליה, כאשר ווטרס היה בן חמישה חודשים.
בעקבות מות אביו, עברה אמו יחד עם ווטרס ואחיו הגדול לקיימברידג', בה בילה ווטרס את ילדותו.
בגיל 15 ווטרס היה יושב ראש תנועת הנוער של התנועה לפירוק נשק גרעיני בקיימברידג', עיצב את הכרזה שלהם והשתתף בארגון פעילויות.
פעילותו במסגרת פינק פלויד.
במהלך לימודיו, נפגש ווטרס עם סיד בארט, מי שהפך בהמשך לסולן הראשון והגיטריסט של להקת פינק פלויד. הוא עבר ללונדון ללמוד ארכיטקטורה ב"ריג'נט סטריט פוליטכניק" (Regent Street Polytechnic), שם הקים להקה עם המתופף ניק מייסון ונגן הקלידים ריצ'רד רייט. ווטרס היה חבר אף הוא בלהקה, בה ניגן בגיטרה-בס. בארט חבר אליהם ויחד הקימו את להקת הרוק פינק פלויד.
אף על פי היות בארט הכותב והמלחין המרכזי של הלהקה בתחילת דרכה, ווטרס השתתף בכתיבתם של שלושה שירים בתקליטה הראשון של הלהקה, The Piper at the Gates of Dawn, שיצא לראשונה בספטמבר 1967.
במהלך עבודתם על האלבום השני, A Saucerful of Secrets (יולי 1968), הוחלף בארט בתפקידו כסולן הלהקה בדייוויד גילמור. ווטרס התחיל להשתלב בלהקה כסולן תוך תרומה של שלושה שירים ויצירה אחת לתקליט. ווטרס אף כתב את השירים, למעט אחד, בפסקול שיצרה הלהקה לסרט More (יולי 1969).
יצירות הסולו הראשונות של ווטרס באו לידי ביטוי באלבום Ummagumma (נובמבר 1969) - שני תקליטים שהרכיבו אלבום אחד מחומרים שהוקלטו באופן חי באולפן, ואלבום שני בו כל חבר להקה ניגן קטעי סולו משלו.
יחד עם רון גיסין, כתב ווטרס פסקול לסרט "The Body" (דצמבר 1970), ששימש כעבודתו הראשונה שלו מחוץ למסגרת הלהקה. ווטרס כתב שמונה מתוך עשרת השירים והמנגינות הנמצאות באלבום Obscured by Clouds (יוני 1972) ששימש אף כפסקול לסרט "The Valley".
ב-1972 פינק פלויד החלו לעלות ולהצליח, ובהמשך הגיעו לשיא הצלחתם עם האלבום The Dark Side of The Moon (מרץ 1973) - אחד מהאלבומים המוצלחים ביותר בהיסטוריית הרוק. ווטרס כתב את כל מילות שיריו והלחין אף את רובם. לווטרס הייתה תרומה מכרעת ליצירתם של אלבומי פינק פלויד: הוא כתב את כל שיריהם, השתתף בהלחנה של Wish You Were Here (ספטמבר 1975) וכתב את מילותיהם רוב שירי האלבומים Animals (פברואר 1977) ו-The Wall (נובמבר 1979). ווטרס היה הכותב היחיד של הסינגל הבולט באלבום, "Another Brick in the Wall Part II" וכתב את כל הרצועות באלבום The Final Cut (מרץ 1983).
קריירת סולו.
ווטרס החל לפתח בהמשך את קריירת הסולו שלו, כאשר הוציא אלבום סולו ראשון - The Pros and Cons of Hitchhiking (אפריל 1984), שהגיע למעמד אלבום זהב.
בשנת 1985 פרש ווטרס מפינק פלויד, והלהקה התפרקה. פינק פלויד (ללא ווטרס) התאחדה ב-1987 והוציאה שני אלבומי אולפן. לאחר הוצאת האלבום Radio K.A.O.S (יוני 1987), יצא ווטרס לסיבוב הופעות לקידום האלבום. בינתיים דייוויד גילמור החליט לאחד את פינק פלויד יחד עם רייט ומייסון. ווטרס תבע את השלושה, בניסיון להוציא צו-מניעה על השימוש בשם 'פינק פלויד' בלעדיו, אך הפסיד במשפט, ופינק פלויד, ללא ווטרס, יצאה לסיבוב הופעות מוצלח שאף הוקלט ויצא כאלבום הופעה (בשם Delicate Sound Of Thunder).
בעקבות נפילת החומה בברלין בשנת 1990, החל ווטרס לארגן מופע בכיכובם של זמרים רבים, על מנת לבצע גרסה מיוחדת של המופע 'החומה' בברלין ב-21 ביולי באותה השנה. המופע הוקלט והוסרט לאלבום ולסרט (ספטמבר 1990).
ווטרס הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Amused to Death (ספטמבר 1992), אך לא יצא למסע הופעות, אף על פי שהופיע בקונצרט התרמה ב-1993. בשנות התשעים עסק בעיקר בעבודה על אופרה העוסקת במהפכה הצרפתית בשם "Ca Ira", באנגלית ובצרפתית.
ביולי ובאוגוסט 1999 הופיע בארצות הברית לראשונה מזה 12 שנים. בעקבות ההצלחה נדרש לסיבוב הופעות נוסף ביוני-יולי 2000, ושני הקונצרטים היוו בסיס לאלבום הכפול In the Flesh Live. ווטרס לא הוציא מאז אלבומים, אם כי בשנת 2004 הוציא סינגל דו-צדדי: "To Kill the Child/Leaving Beirut" ("להרוג את הילד/עוזב את ביירות"). השיר הראשון, "To Kill the Child", הוא שיר בלוז ובו יוצא ווטרס נגד הורים המחנכים את ילדיהם לערכים בורגניים של צריכה, תחרותיות, דוגמטיות ונורמות חברתיות שמרניות, וחוזר טוען כי "זו הדרך הבטוחה להרוג את הילד". השיר השני, "Leaving Beirut" הוא שיר אוטוביוגרפי ובו מתאר ווטרס את חוויותיו בעיר ביירות בגיל 17. ווטרס ביצע את "Leaving Beirut" לא אחת בהופעותיו, וגם בהופעתו בישראל.
בקיץ 2005 הסכים ווטרס לקיים איחוד חד-פעמי של פינק פלויד לכבוד מופע Live 8 בהייד פארק, לונדון. סר בוב גלדוף הצליח לשכנע אותו לפגוש את גילמור, רייט ומייסון על הבמה לראשונה מזה 24 שנים לצורך איחוד חד פעמי. על אף הספקולציות והשמועות על איחוד מחודש ויציאה לסיבוב הופעות גדול של פינק פלויד, הודיע גילמור בראיונות שנערכו לכבוד צאת אלבומו החדש, כי אין בכוונתו לחזור להופיע עם פינק פלויד בעתיד.
לקראת סוף 2005 יצאה לאור האופרה Ca Ira שכתב ווטרס במשך שנים רבות, העוסקת במהפכה הצרפתית. זהו הפרויקט המורכב ביותר שעסק בו ווטרס מאז "החומה", אך הוא שייך לעולם המוזיקה הקלאסית, ולא לתחום הרוק והפופ.
The Dark Side of The Moon Live 2006.
במרץ 2006 הודיע ווטרס על כוונתו לצאת לסיבוב הופעות אירופאי הכולל 17 הופעות ברחבי היבשת, ביניהן הופעה אחת בישראל, שבו ביצע את "The Dark Side of the Moon" במלואו. המופע כלל בימוי משוכלל שתוכנן על ידי מארק פישר (ארכיטקט הבמה של מופעי החומה), שכלל בובות גדולות, פרוז'קטורים ענקיים ומערכת סאונד קוואדרופונית. ההופעות חולקו לשני חלקים: הראשון היה אוסף שירים של פינק פלויד ומקריירת הסולו של ווטרס; השני, ביצוע האלבום הצד האפל של הירח בנוסף להדרן.
שירתו של ווטרס.
פרשה הקשורה למופע היא שירתו של ווטרס. אנשים רבים תהו האם שירתו של רוג'ר מבוצעת באופן חי. מבקרים רבים שמו לב לניגוד בין תנועות שפתיו לבין הצלילים שנשמעו. השירים היחידים שבהם צוינה הפרשה הזו הם "Have A Cigar", "Sheep" ו-"The Fletcher Memorial Home".
הטלוויזיה הפורטוגזית שידרה את המופע שנערך בליסבון. בשורה "in the corner of some foreign field" מתוך "The Gunner's Dream", ווטרס שכח לחקות את שירתו. הוא הסתכל על הגיטרה שלו בבירור בפה סגור, כאשר קולו נשמע חזק.
The Wall Live 2010-2013.