בשנת 1984 שלחה סין משלחת ראשונה למשחקים הפאראלימפיים. המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו באתלטיקה, שחייה וטניס שולחן. במשחקי האתלטיקה הייתה פִּינְג יָאלִי לסינית הראשונה שזוכה במדליית זהב פאראלימפית. היא זכתה בתחרות הקפיצה לרוחק (קטגוריה B2) תוך שהיא קובעת שיא פאראלימפי חדש של 4.28 מטרים, וזכתה בנוסף גם במדליית ארד במרוץ ל-100 מטר. עוד בלטה במשלחת האתלטית גִ'יחונְג גָ'או שכתה אף היא במדליית זהב בקפיצה לרוחק (קטגוריה B3) תוך שהיא שוברת את שיא העולם בקטגוריית הנכות שלה עם תוצאה של 4.90 מטרים, בשתי מדליות כסף ובמדליית ארד אחת, והשחיין שְׂייֵן גָ'אנְג שקטף ארבע מדליות כסף.
למשחקים הפאראלימפיים בשנת 1988 שלחה סין משלחת של 43 ספורטאים שהתחרו, בנוסף למקצועות הקודמים, גם בקליעה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו הספורטאים הסינים להיות גורם מרכזי ביותר במשחקים. באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) התחרו 200 ספורטאים סינים אשר זכו ב-141 מדליות בהם 63 מדליות זהב, 46 כסף ו-32 מדליות ארד והייתה לראשונה למשלחת שזוכה בכמות המדליות הרבה ביותר.
באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) אותה ארחה הייתה שוב המשלחת הסינית לזוכה בכמות המדליות הגדולה ביותר. היא זכתה ב-211 מדליות בהם 89 מזהב, 70 מדליות כסף ו-52 ארד. במשלחת בלטו האתלט גְווֹ וֵיי שזכה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות תוך שבירת שלושה שיאי עולם, האתלטית חְוָאנְג לִישָׁה שזכתה אף היא בשלוש מדליות זהב, תוך שבירת שיא פאראלימפי בשלב המוקדמות של המירוץ ל-100 מטר עם תוצאה של 16.29 שניות, ושיא עולם במקצה הגמר עם 16.22 שניות. (קטגוריה T53) והשחיין וָאנְג שְׂיָאופֿוּ שזכה בשש מדליות פאראלימפיות (שתי מדליות זהב, שתיים מכסף ושתי מדליות ארד)
המשלחת הסינית הראשונה למשחקי החורף הייתה באולימפיאדת הנכים סולט לייק סיטי (2002) ומאז השתתפה סין בכל אולימפיאדות החורף לנכים. המשלחת הסינית זכתה במדליה פאראלימפית אחת במשחקי החורף, כאשר נבחרת הקרלינג בכיסאות גלגלים זכתה במדליית הזהב בהמשחקים הפארלימפיים פיונגצ'אנג (2018).
אגדות אנדרסן (סדרה, 2005)
אגדות אנדרסן (בדנית: ...Der var engang) היא סדרת טלוויזיה מונפשת דנית לילדים, שמתארת בכל פרק אגדה שונה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. הסדרה שודרה במקור בין השנים 1998 עד 2003, ובישראל היא שודרה בשנת 2005 בערוץ 23 ומאוחר יותר בערוץ ג'וניור.
איטוקו, קיסר יפן
אִי-טוֹקוֹ (ביפנית: 懿徳天皇 - "אי-טוקו טנו" - "אי-טוקו הקיסר", 553 לפנה"ס - 477 לפנה"ס), היה הרביעי מבין קיסרי יפן על פי המסורת היפנית. איטוקו נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, בהיעדר עדויות היסטוריות לקיומו.
על פי המסורת היפנית, איטוקו מלך בין שנת 510 לפנה"ס ועד שנת 476 לפנה"ס. ישנם היסטוריונים סבורים כי קיסר אגדי זה שלט בפועל במהלך המאה הראשונה לספירה.
קורות חיים.
ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן, ובהם איטוקו. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של איטוקו ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.
הקוג'יקי והניהון שוקי מציינים רק את שמו ואת ייחוסו. איטוקו היה בנו השני או השלישי של הקיסר אני, ואימו הייתה, ככל הנראה נונאסוקו-נאקאצו-הימה. לא ידוע מדוע איטוקו עלה לשלטון במקום אחיו הבחורים. איטוקו נשא לאישה את הנסיכה פוטו-מה-ואקה (שנקראה גם הנסיכה איהיבי) ולזוג נולדו שני ילדים: מי-מא-צו-היקו-קאווה-שין (לימים קושו, קיסר יפן) וטאגישי היקו.
המשורר ג'י-ין מציין כי איטוקו מלך מארמון סאקאהיוו שבקארוּ (בפרובינציית יאמטו של ימינו).
מקום קברו של איטוקו אינו ידוע, אולם על פי המסורת נקבר איטוקו בנארה, ומצבה לזכרו קיימת עד ימינו.
ראיינאייר
קושו, קיסר יפן
קוֹשוֹ (ביפנית: 孝昭天皇 - "קושו טנו" - "קושו הקיסר"), היה החמישי מבין קיסרי יפן על פי המסורת היפנית. קושו נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, בהיעדר עדויות היסטוריות לקיומו.
על פי המסורת היפנית, קושו מלך בין שנת 475 לפנה"ס ועד שנת 393 לפנה"ס. ישנם היסטוריונים סבורים כי קיסר אגדי זה שלט בפועל במהלך המאה הראשונה לספירה.
קורות חיים.
ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן, ובהם קושו. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של קושו ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.
הקוג'יקי והניהון שוקי מציינים רק את שמו ואת ייחוסו. על פי המסורת, קושו היה בנו הבכור של הקיסר איטוקו. קושו נשא לאישה את הנסיכה יוסו-טאהו, ונולדו להם שני בנים: אמה-אושי-טאראשי-היקו ואהו-יאמטו-טראשי-היקו-קוני-אושי-ביטו (לימים הקיסר קואן).
המשורר ג'י-ין מציין כי קושו מלך מארמון איקקורו-נו-מיה שבוואקי-מו-קאמי (בפרובינציית יאמטו של ימינו).
מקום קברו של קושו אינו ידוע, אולם על פי המסורת נקבר קושו בנארה, ומצבה לזכרו קיימת עד ימינו.
יריד ההבלים (כתב עת, 1913)
קישוט ביצים
קישוט ביצים הוא עיסוק אמנותי שבו מעטרים ביצים. צורת הביצה החלקה והעגולה הופכת אותה לחומר גלם פופולרי לקישוט. כל ביצת ציפור יכולה להתאים לעיטור, אבל לרוב יעדיפו האמנים להשתמש בקליפה גדולה וקשיחה.
ביצי אווז, ברווז ותרנגול לרוב מרוקנים מתכולתם על ידי יצירת חור בתחתיתם. לאחר מכן מקשטים את הביצה, צובעים ומעצבים אותה בצורות שונות באמצעות טכניקות מיוחדות. בדרך כלל מורחים את הביצה המקושטת בלכה או חלמון עם סיום העבודה. קישוט ביצים נפוץ במיוחד במדינות מזרח אירופה ומאפיין את חג הפסחא.
סוגים מסוימים של ביצים, כמו ביצי יען או אמו, הן גדולות וקשיחות מספיק, כך שניתן לגלף אותן בלי שהן ישברו. עיצובים בביצי אמו מנצלים את הניגודיות בין הירוק הכהה המנומר שבחוץ לבין הלבן שבתוכה.
האמן והתכשיטן הרוסי הנודע פטר קארל פברז'ה יצר ביצים העשויות מאבני חן ומתכות יקרות עבור הצארים של רוסיה, אלכסנדר השלישי וניקולאי השני ועוד אישים שונים ברוסיה. ביצי פברז'ה הללו מדמים סגנון של קישוט ביצים, אך למעשה הן עשויות מזהב ואבנים יקרות.
גם בתרבות הפרסית יש מסורת של קישוט ביצים אשר מתקיימת בזמן נקודת השוויון באביב. זמן זה מציין את ראש השנה הפרסי. בני המשפחה מקשטים יחד ביצים ומניחים אותן בקערה. יש האומרים כי מקור המסורת התרבותית הזו הוא בנצרות.
אמנים מודרניים רבים מעצבים ביצים באמצעות גילף או חריטה. יש כאלה המעצבים את הביצים בעזרת קישוט וצבעים או כיסוי הביצים באמצעות חומרים שונים החל מדף או בד וכלה בחומר פולימרי.
אמני הביצים מאוגדים בגילדה משלהם, "גילדת אמני הביצים הבינלאומית" אשר מקדמת מדיום אמנותי זה.
בארצות הברית ישנן תצוגות רבות בהן אמנים שונים מציגים את הביצים שלהם. בכל שנה בוחר הבית הלבן, בחג הפסחא, ביצה אחת מכל מדינה בארצות הברית.
קבוצות שקולות
בתורת הקבוצות, נאמר על שתי קבוצות שהן שקולות אם קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ועל מן האחת לשנייה. על שתי קבוצות שקולות אומרים שיש להן את אותה העוצמה. אינטואיטיבית, שתי קבוצות הן שקולות אם יש להן אותו מספר של איברים.
הגדרה פורמלית.
נאמר שקבוצה formula_1 שקולה לקבוצה formula_2 ומסמנים formula_3 אם ורק אם קיימת פונקציה formula_4 שהיא חד-חד-ערכית ועל (להלן חחע"ע).
שקילות בין קבוצות מקיימת את תכונות יחס שקילות. נראה זאת:
עם זאת, מבחינה פורמלית שקילות אינה יחס, מכיוון שאוסף כל הקבוצות גדול מידי כדי להיות קבוצה, ואי אפשר להגדיר עליו יחסים. לעומת זאת אם מצמצמים את הדיון לקבוצה מסוימת של קבוצות, מוגדר עליה יחס השקילות כיחס לגיטימי.
מוטיבציה.
ההגדרה של קבוצות שקולות נועדה להכליל את היחס "בעלות אותו מספר איברים" כך שיחול גם על קבוצות אינסופיות.
פונקציה חד-חד-ערכית ועל (להלן התאמה חחע"ע) היא התאמה בין האיברים של שתי קבוצות בזוגות, כך שלכל איבר בכל אחת מן הקבוצות יש בן זוג אחד ויחיד בקבוצה השנייה. אם ההתאמה מתאימה לאיבר formula_12 איבר formula_13, נסמן זאת formula_14.
אם ישנה התאמה חחע"ע בין שתי קבוצות סופיות, הרי שיש להן אותו מספר איברים. ולהפך, אם לשתי קבוצות סופיות יש אותו מספר של איברים, הרי שיש ביניהן התאמה חחע"ע.
אבי תורת הקבוצות, גאורג קנטור, השכיל להבחין כי הגדרה זו לזהות במספר האיברים כוחה יפה גם לקבוצות אינסופיות. לכן אם שתי קבוצות אינסופיות הן שקולות, הרי שניתן להגיד עליהן שיש להן "אותו מספר של איברים".
השאלה הראשונה שעולה לאחר הגדרה זו היא האם כל הקבוצות האינסופיות הן שקולות? קנטור מצא שהתשובה המפתיעה לשאלה הזו היא לא. ישנן קבוצות אינסופיות ש"שונות" זו מזו במספר האיברים.
אינסופיות לפי דדקינד.
ידידו של קנטור, ריכרד דדקינד, השתמש ביחס השקילות בין קבוצות כדי להגדיר קבוצה אינסופית. לפי דדקינד, קבוצה אינסופית היא קבוצה השקולה לתת-קבוצה ממש של עצמה (תת-קבוצה שאינה שווה לקבוצה עצמה). למשל קבוצת המספרים הטבעיים היא אינסופית, משום שההתאמה formula_15 היא התאמה חחע"ע בין קבוצת המספרים הטבעיים עם אפס לקבוצת המספרים הטבעיים ללא אפס (שהיא תת-קבוצה ממש שלה).
הגדרה זו של דדקינד הייתה ההגדרה המדויקת הראשונה לאינסופיות במתמטיקה. כיום נהוג בתורת הקבוצות המודרנית להשתמש בהגדרה אחרת המסתמכת על אקסיומת הקבוצה האינסופית.
דוגמאות.
קבוצות בנות מנייה.