טנק צביקה, יחד עם שארית כוחות צה"ל שנותרו באזור נסוגו מערבה למחנה עליקה. גרינגולד המותש, שבינתיים החליף את נהג הטנק שלו שנפגע מהלם קרב, הגיע לעליקה בנסיעה שארכה כרבע שעה והצליח אך בקושי להיחלץ מהטנק. הוא פונה לבית חולים באפיסת כוחות. גרינגולד העיד כי פרט לכך שהיה ער 40 שעות ושהה בטנק כמעט מחציתן, הוא כמעט שלא שתה בזמן הלחימה הרצופה והיה בשלבי התייבשות.
חזרה לחזית.
ימים מספר לאחר אשפוזו חזר גרינגולד לחטיבה 188 שנפגעה בקרבות וסייע בשיקומה תחת פיקודו של דני ורדי (זו הפעם השנייה לאחר שהוקמה שוב ב-9 לחודש עם יוסי בן-חנן שנפגע בקרבות ההבקעה).
בימים שלאחר הפסקת האש, במהלך השהייה במובלעת הסורית, הבחין גרינגולד כי בדומה לחיילים רבים, הוא סובל במידה מסוימת מתסמיני הלם קרב. במהלך החורף, עד מרץ 1974, תפקד כסמג"ד 74 והשתחרר לבסוף מצה"ל.
אמינות סיפור הגבורה.
בינואר 1984 ערערו אל"ם עוזי מור, סגן קצין חינוך ראשי, ואל"ם אמנון שרון, המג"ד והמ"פ מגדוד המילואים 266 שלחמו בחלק מהלילה עם גרינגולד, על אמינותו של סיפור "כוח צביקה". בעקבות זאת החליט קצין חינוך ראשי להוציא את הסיפור ממערכות מורשת הקרב, עד לבירור יסודי שלו. אלוף (מיל') מנחם מרון, ראש ועדת הצל"שים לאחר מלחמת יום הכיפורים, אמר שקשה לו להאמין שהעיטור ניתן בטעות. בעקבות זאת הודיע דובר צה"ל כי צביקה גרינגולד ראוי לענוד את עיטור הגבורה בגאון. כתב "מעריב", יעקב העליון, שאיבד עין ורגל בעת שלחם במלחמת ששת הימים כתב על הפרשה: "כל עם זקוק לגיבורים שהדורות הבאים הולכים לאורם. עם הזמן מאבד הדיוק בפרטי עלילותיהם כל משמעות. העיקר הוא מה שנשתמר. עמים שאין להם גיבורים חיים, המציאו אותם באגדות. כך ראוי שיהיה גורל עלילותיו של 'כוח צביקה', ולכן ראוי לברכה החלטתו של הרמטכ"ל רב-אלוף משה לוי, כי אין ערעור על 'כוח צביקה'. במקרה זה המיתוס והעובדות - חד הם." בהמשך פרסם "מעריב" תחקיר שקבע שהטענות נגד סיפור "כוח צביקה" מופרכות.
בניגוד למיתוס, לפיו פגע ב-60 טנקים סוריים (כפי שהכריזה כותרת בשבועון "במחנה"), בראיון בשנת 2001 ל"יד לשריון" אמר גרינגולד:
באוקטובר 2016 התפרסמה בחדשות 2 כתבה של הכתב עמרי קרונלנד, לפיה ישנם מספר עדויות לכך שסיפורו של "כוח צביקה" נופח ואף הומצא בחלקו במטרה לרומם את מורל חיילי החטיבה. בכתבה הוצגו העדויות של אמנון שרון שחבר אל צביקה במהלך הלחימה, כביכול לאחר שזה "עמד לבד מול 60 טנקים סורים"; רנן שור שהיה כתב "במחנה" וסיקר לראשונה את סיפורו של צביקה; ויאיר נפשי שהיה מג"ד בחטיבה 188 ולימים מפקדה.
לאחר המלחמה, אמנון שרון נפגש עם צביקה לאחר שראה את הכתבה ב"במחנה" על כך שזה עמד לבד מול 60 טנקי אויב. שרון ציין:
בכתבה אישר יאיר נפשי את הטענות שהסיפור נופח והיה למעשה בדיה, שהוא זה שהיה אמון על הקמת החטיבה מחדש ושלח את הכתב רנן שור לדבר עם צביקה. לפי נפשי:
לעומתם טענו ראש ועדת העיטורים דאז, מנחם מרון, כמו גם היסטוריונים צבאיים שונים, בהם אבירם ברקאי, שבחן את הדברים בספרו "", כי הדברים, כפי שתוארו בנימוקים שליוו את הענקת העיטור, כמו גם האופן שבו לחם גרינגולד, אכן התרחשו, והעיטור ניתן לו בדין. גרינגולד עצמו התייחס לתחקיר "ערוץ 2" ואמר: "ערוץ 2 יצרו פה עלילת דם כמיטב המסורת האנטישמית כדי לקדם את הרייטינג שלהם".
רנן שור התייחס אף הוא לוויכוח ואמר:
טושיקאזו קוואסקי
טושיקאזו קוואסקי (ביפנית: 川崎敏和; נולד ב-26 בנובמבר 1955 בקורומה, קיושו) הוא מתמטיקאי ואמן אוריגמי יפני שהתפרסם בעיקר בשל דגם הוורד שלו והווריאציות על דגם זה. דגם הוורד של קוואסקי מבוסס על פיתול של מרכז הנייר השובר את סימטריות המראה של ריבוע הנייר וגורם לעלים לצאת ממרכז הדף בסימטריה סיבובית בלבד, דבר המקנה מראה כמעט אמיתי לדגם המוגמר.
תאוריה מוכרת של קוואסקי היא דרך ליצירת קיפול שווה שטח. שיטתו של קוואסקי מתחילה מתרשים קפלים הנבנה תוך שמירה על סימטרית מראה, ואז סגירת הקפלים לדגם שבו שני צידי הנייר נראים במידה שווה. קיפול שווה שטח מופיע גם בדגמים של ג'רמי שייפר ואחרים.
המלחמה הפטריוטית של 1812
קסם במנהטן
יליזבטה הראשונה
חצי האי הפלפונזי
הקיסרית מריה תרזה
ג'ון וייט (שחקן קנדי)
ג'ון מייקל "ג'וני" וייט (באנגלית: John Michael "Johnny" White; נולד ב-10 ביוני 1981) הוא שחקן קנדי.
ביוגרפיה.
וייט נולד בטורונטו שבקנדה. לו אח, קווין, ושתי אחיות, אנדראה וסטפני.
קריירה.
בשנים 2006-2007 שיחק בתפקידו אריק סטיפלר, בן דודו של סטיבן סטיפלר, בסרטי הספין-אוף "אמריקן פאי מציגים": " ו". בשנת 2009 שיחק לצד רוב שניידר בסרט קומדיית הנעורים האמריקאי "דובדבן פרוע" בבימויה של המפיקה הישראלית דנה לוסטיג. בשנת 2011 שיחק בסרט האמריקאי "צעצוע של ילד". בשנת 2017 שיחק בסרט האמריקאי-קנדי "בדסוויל".
דוד חי אבוחצירא
הרב דוד חי אבוחצירא (מכונה: רבי דוד; נולד בכ"ו באלול ה'תשי"ב, 16 בספטמבר 1952) הוא הרב הראשי של נהריה לשעבר, מאדמו"רי משפחת אבוחצירא שחצרו מהווה מוקד משיכה למבקרים רבים.
קורות חיים.
נולד בתאפילאלת שבמרוקו לשמחה ולרבי מאיר אבוחצירא, בנו של הבאבא סאלי. בשנת 1966 עלה עם משפחתו לישראל, ולמד בישיבת איתרי בירושלים אצל הרב שמואל אוירבך. בגיל צעיר התייתם מאמו.
בגיל 24 הוסמך לכהן כרב עיר, ובשנת ה'תשל"ז, בגיל 25, מונה לרבה הראשי הספרדי של נהריה והיה רב העיר הצעיר ביותר שמונה עד אז. בנהריה ייסד את ישיבת "אביר יעקב", ישיבה תיכונית על שם סב סבו, רבי יעקב אבוחצירא.
כיום קיימות שתי ישיבות בשם זה, אחת במסגרת ישיבה תיכונית והשנייה כישיבה קטנה, ומוסדות אביר יעקב בעיר הפועלים תחת חסותו כוללים גם בית ספר יסודי וכולל אברכים, הנכללים כולם יחד תחת מוסדות אור מאיר שמחה, על שם שני הוריו.
לאחר פטירת סבו, בשנת ה'תשמ"ד, התפטר מרבנות העיר והחל לכהן כאדמו"ר. חצרו מהווה מוקד משיכה למבקרים רבים.
בשנת ה'תש"ע הקים את מכון אור לישרים, להוצאת כתבי רבני משפחת אבוחצירא. בשנת ה'תשע"ד השלים המכון את הוצאת עשרים וחמישה ספרי רבי יעקב אבוחצירא, והמשיך בהוצאת ספרים נוספים. עד היום המכון הוציא לאור מאות ספרים.
במוצאי שבת כ"א באלול ה'תשע"ט עצרה המשטרה חשוד שניסה לתקוף את אבוחצירא, בבדיקה על גופו נמצאה סכין.
שווי כלכלי.
בשנת 2012 הוערך שווי נכסיו בכ-750 מיליון ש"ח.
משנתו הפוליטית.
באופן תדיר הוא תומך במפלגת ש"ס, וגם ב לאחר הפיצול של מפלגת יחד (אלי ישי), קרא לתלמידיו לתמוך במפלגת ש"ס.
חיים אישיים.
נשוי לרוחמה (לבית אבלין), להם 9 בנים ו-2 בנות.
בנו הבכור יהודה מכהן כראש ישיבת אביר יעקב בנהריה וראש מוסדות 'קול שמחה' ברכסים.
צל&quot;ש מפקד אוגדה
הנדסה ביורפואית
הנדסת ביו רפואה
הלנת שכר
הלנת שכר היא מצב שבו עובד אינו מקבל את מלוא שכרו במועד המתחייב על-פי החוק. בישראל עוסק בכך חוק הגנת השכר.
מקור קדום לגישה הרואה חשיבות מוסרית בהקפדה על תשלום השכר במועד הוא במקרא, בו נכתב: "לא תלין (כלומר לא תשהה למשך הלילה, מלשון "לינה") פעולת שכיר אתך עד בוקר" (), וכן "ביומו תתן שכרו" ().
על פי חוק הגנת השכר מועד תשלום השכר לשכר המשולם על בסיס חודשי, הוא בתום החודש. שכר שלא שולם עד היום התשיעי ממועד זה, נחשב ל"שכר מולן".
הלנת שכר מתרחשת כאשר מעוכב כל שכרו של העובד לחודש מסוים, אך גם כאשר מעוכב רק חלק מהשכר. יחד עם זאת, ההגנה אינה ניתנת לכל רכיבי השכר, אלא רק לאלה הנכללים בשכר המוגן כהגדרתו בחוק הגנת השכר. תשלומי החזר הוצאות, למשל, שלא שולמו במועד, אינם בגדר שכר מולן.
לעובד ששכרו הולן קובע החוק פיצוי כספי, לפי הערך הגבוה מבין שני התחשיבים הבאים:
בשתי החלופות מדובר בפיצוי גבוה מאוד יחסית לנזק הכספי שנגרם לעובד. מטרתו של הפיצוי איננה רק לפצות את העובד על הנזק הכספי, אלא להוות גורם מרתיע כלפי המעסיקים.
בית הדין לעבודה רשאי להפחית פיצוי הלנת שכר או לבטלו, אם נוכח כי שכר העבודה לא שולם במועדו בטעות כנה, או בגלל נסיבה שלמעביד לא הייתה שליטה עליה או עקב חילוקי דעות בדבר עצם החוב, שיש בהם ממש, ובלבד שהסכום שלא היה שנוי במחלוקת שולם במועדו.
שרנהורסט
שתי שערות
שתי שערות הוא מושג בהלכה היהודית - הופעתן של שתי שערות בשער הערווה של אדם מסמנת את הגעתו לבגרות, ובכך את היכנסו לעול דיני ההלכה היהודית. אם הופיעו שתי השערות לפני גיל 13, אין זה סימן בגרות, ומעריכים שסיבת הופעתן היא על ידי שומה.
לפי חזקה שקבע רבא הנקראת חזקה דרבא, מניחים שסימן זה מופיע בנקבה בגיל 12 ובזכר בגיל 13, ועל כן נקבעת הבגרות על בסיס גילאים אלו. קביעה זו אינה מועילה בדינים מסוימים, למשל בעניין חיוב מיתה ולעניין קידושין, גרושין חליצה מיאון שם צריך לדעת בוודאות את בגרותו של האדם. אם לא הביא שתי שערות, גם אם עבר את גיל 13, אינו נחשב בוגר. אם אין באדם סימני סריסות, אינו נחשב בוגר עד גיל 35, אז נקבעת בגרותו גם ללא שתי שערות, והוא נחשב סריס או איילונית (בהתאם למינו). אם ישנם סימני סריסות, בגרותם נקבעת בגיל 20.
Smile אינטרנט זהב
אוסף פירקוביץ'
אוסף פִירְקוֹביץ' (Фиркович) הוא אחד האוספים הגדולים של כתבי השומרונים. בשנת 1870 נמכר האוסף על ידי אברהם פירקוביץ' לספרייה הציבורית הצארית, היום הספרייה הלאומית הרוסית, בסנקט פטרבורג שברוסיה. האוסף נקרא על שם אברהם פירקוביץ', חכם קראי מחצי האי קרים. אוספיו של אברהם פירקוביץ' כוללים אלפי כתבי יד יהודים, קראים ושומרונים החל מהמאה ה-5.
מטרתו של פירקוביץ' ביצירת האוסף הייתה, בין השאר, הוכחת מקורם של הקראים ללפני המאה ה-8.
גלגולו של האוסף.