האופרה "הספר מסביליה" היא האופרה הפופולרית ביותר שחיבר המלחין בן המאה ה-19 ג'ואקינו רוסיני (1868–1792). אופרה זו הוזמנה אצל רוסיני בשנת 1815 על ידי האימפרסריו הווינאי דומניקו ברבז'ה והוצגה לראשונה בתיאטרון ארגנטינה ברומא בשנת 1816. הצגתה הראשונה של האופרה הייתה כישלון, בגלל קבוצת בריונים שחוללו מהומה בשעת ההצגה. את הבריונים האלה שלח המלחין האיטלקי ג'ובני פאיזיילו, שכעס על שרוסיני השתמש כרקע לאופרה שלו במחזה, שפאיזיילו עצמו התקין לפניו לאופרה, בהצלחה רבה. כישלונה הראשוני של האופרה גרם לרוסיני מורת רוח רבה, אך הצלחתה לא איחרה לבוא. היא הוצגה בווינה שבאוסטריה ובערים נוספות מלבד רומא ברחבי איטליה ובסופו של דבר, הייתה זו האופרה של רוסיני שזכתה במקום של כבוד בהיסטוריה האופראית ודחקה את רגלי האופרה של פאיזיילו. את תמליל האופרה חיבר צ'זרה סטריביני על פי המחזה של בומרשה.
המוזיקה באופרה.
נאמן לדרכו, כתב רוסיני את המוזיקה לאופרה "הספר מסביליה" תוך שלושה שבועות בלבד. הפתיחה המפורסמת לקוחה מהאופרה "אורליינו מפלמירה" (1813). רוסיני השתמש בה כתחליף לפתיחה המקורית שאבדה. רוסיני השתמש בפתיחה זו גם לאופרה "אליזבתה מלכת אנגליה" (1815) אף האריות "הנה צוחק בשמיים, זורח אור ראשון", "דרך לסוכן", "קול צלצל לפני רגע קט בליבי", "הדיבה" ואחרות מוכרות מאוד לקהל הרחב.
האופרה בישראל.
ההצגה הועלתה לראשונה בארץ-ישראל המנדטורית בשנת 1947 בתיאטרון הקאמרי למוזיקה שכתב פרנק פלג.
ב-29 בנובמבר 1948, במלאת שנה לפתיחת האופרה הישראלית, הועלתה הצגת הבכורה של האופרה בעברית בהופעה חגיגית בבית "הבימה".
באופרה זו, השנייה בהפקות האופרה הישראלית, נטלה אדיס דה-פיליפ לראשונה על עצמה את מלאכת הבימוי. בתוכניית ההצגה לא הופיעה דה-פיליפ כבמאית.
הייתה זו ההצגה הראשונה ששודרה בשידור חי ב"קול ישראל".
תרגומים לעברית.
הספר מסיביליה - עברית: נתן אלתרמן. סדרת "סְדָר - לספרות גנוזה", הוצאת 'דחק', 2022.
BGM-109 טומהוק
BGM-109 טומהוק הוא טיל שיוט מתקדם לטווח ארוך, מתוצרת חברת ריית'און האמריקנית. הטיל פותח במקור בחברת ג'נרל דיינמיקס בשנות השבעים כטיל לחימוש צוללות, ונכנס לשירות חיל הים האמריקני בשנת 1983.
הטיל יוצר במגוון דגמים, בהם ים־קרקע קונבנציונלי, ים־קרקע מצרר, ים־קרקע גרעיני, ים־ים וקרקע־קרקע. דגם בלוק 3 מונחה GPS נכנס לשירות בשנת 1993, דגם בלוק 4 מצויד במערכות הנעה וניווט משופרות, ודגם בלוק 5 שסופק במרץ 2021 מצויד בראשי קרב כנגד מטרות שונות ויכולת פגיעה במטרות ימיות דינאמיות.
בשנות ה-90 ובתחילת שנות ה-2000 ישראל ביקשה מספר פעמים מארצות הברית לרכוש את הטיל וסורבה.
בריטניה והולנד הן המדינות הזרות היחידות שרכשו את הטיל עבור חילות הים שלהן. ביולי 2006 אישר הקונגרס האמריקני לספרד לרכוש בין 60 ל־100 טילים עבור חיל הים הספרדי.
שימוש.
במהלך מלחמת המפרץ נורו על עיראק 288 טילי טומהוק.
בתקיפה האמריקאית בסוריה שהתקיימה ב־7 באפריל 2017 תקף צבא ארצות הברית שדה תעופה סורי באמצעות 59 טילים אלו. הסיבה לתקיפה הייתה מתקפה כימית שיצאה משדה תעופה זה. בתקיפה נוספת בסוריה בתאריך 14 באפריל 2018 על ידי צבא ארצות הברית, צרפת ובריטניה נורו לעבר סוריה 110 טילים.
עד סוף 2021 שוגרו באופן מבצעי למעלה מ-2300 טילי טומהוק מדגמים שונים.
הכנסייה האמיתית של ישו
הכנסייה האמיתית של ישו היא ענף סיני של הזרם הפנטקוסטלי של הנצרות, אשר החל דרכו בראשית המאה ה-20. זוהי כנסייה עצמאית אשר נוסדה בבייג'ינג ב-1917.
יושב ראש הנוכחי הנבחר של האספה הבינלאומית של הכנסייה הוא המטיף יונג ג'י לין. האספה הבינלאומית נוסדה ב-1967 בלוס אנג'לס. ישנם כמיליון וחצי מאמינים בדוקטרינות הכנסייה, הפזורים על פני חמש יבשות.
מלמין
מלמין (Melamine) הוא כימיקל אורגני המשמש באופן נרחב לייצור מגוון סוגי פלסטיק ושרף. השימוש העיקרי בו הוא בנגרות, לייצור ציפויים לריהוט, לדלתות ולמחיצות (לדוגמה, פורמייקה). המלמין עמיד בחשיפה לקרינת השמש וקרינת UV. כמו כן הוא משמש גם לייצור כלי מטבח ואוכל, כגון צלחות, כוסות, תרוודים, מצקות וכדומה.
מוג'אהדין
מוג'אהדין (مجاهدين) הוא מונח המשמש החל משלהי המאה העשרים באמצעי התקשורת לתיאור מגוון של לוחמים חמושים שתמכו באידאולוגיות אסלאמיסטיות.
אטימולוגיה.
למילים ערביות יש בדרך כלל שורש בן שלוש אותיות. השורש של 'מוג'אהדין' הוא ג'-ה-ד (ج-ه-د), שכוונתו 'מאמץ'; זהו אותו שורש כמו למילה 'ג'יהאד' (جهاد) שכוונתה 'השקעת מאמץ'. לכן 'מוג'אהד', בתרגום מילולי, הוא אדם שמתאמץ (בינוני פועל יחיד). המונח, אפילו בערבית, קיבל משמעות שהיא דתית או צבאית בעיקרה, ולכן המילה תתורגם לרוב כ'לוחם קדוש' או 'לוחם מלחמת מצווה'.
מוג'אהדין ברחבי העולם.
מוג'אהדין פעלו ופועלים בתקופות שונות ובמקומות שונים ברחבי העולם.
החל משנות ה-60 של המאה העשרים פועל ארגון מוג'אהדין ח'לק, המשלב אידאולוגיה אסלאמיסטית עם נטיות סוציאליסטיות, נגד שלטונות איראן.
מלחמת אפגניסטן, שנמשכה בין השנים 1979 ל־1989, הסתיימה בנסיגתם של הסובייטים מפני לוחמי מוג'אהדין. לאחר תקופה של מלחמת אזרחים התבסס במדינה שלטון הטליבאן.
בתקופת מלחמת האזרחים בין הנוצרים למוסלמים בבוסניה והרצגובינה, שהחלה בשנת 1991, באו לעזרת המוסלמים מוג'אהדין מרחבי העולם. אף לאחר שהסתיימה המלחמה ב־1995, עדיין פועלים שם 'המוג'אהדין הלבנים'.
בתקופת שלטון הטליבאן שימשה אפגניסטן בסיס פעולה לאוסאמה בן לאדן ולארגון הג'יהאד הסלפי תחת הנהגתו אל-קאעידה, אשר הואשמו מאוחר יותר בתכנון פיגועי 11 בספטמבר 2001.
אחד מוותיקי המוג'האדין באפגניסטן, מחמד אבו סייף, הצטרף בשנות ה-90 לחמאס. הוא התפרסם ב-1997 כשרדף אחרי סוכני המוסד שהרעילו את חאלד משעל ברבת עמון מרחק רב עד שתפס אותם.
במסגרת המלחמה בטרור שהכריז נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, נכבשה עיראק בידי צבאות קואליציה של מדינות בשנת 2003. אך אף לאחר סיומה של המלחמה נמשכת הלחימה בעיראק בידי גורמים שונים ובהם מוג'אהדין שחדרו למדינה דרך גבולותיה הארוכים. לרוב ההתקפות שבוצעו אחראי ארגונו של אבו מוסעב א-זרקאווי שב־2004 הודיע על הצטרפותו לאל-קאעידה.
במסגרת מלחמות האזרחים, שפרצו בעקבות האביב הערבי, הגיעו מוג'אהדין מרחבי העולם לארצות ערב במטרה להילחם לצד ארגוני ג'יהאד סונים או לצד ארגוני ג'יהאד שיעים, הנלחמים אלו באלו. ניתן לראות זאת במיוחד בסוריה. עם הקמת ג'בהת א-נוסרה, סניף אל-קאעידה בסוריה, הגיעו למדינה מוסלמים סונים רבים מארצות ערב ואירופה במטרה להצטרף לארגון. בד בבד, כדי לסייע לשלטונות הפרו-איראנים בסוריה ובעיראק נגד המורדים הסונים הגיעו לאזור עשרות אלפי מוג'אהדין שיעים מאיראן (משמרות המהפכה האסלאמית), מלבנון (חזבאללה), מאפגניסטן ומפקיסטן.
ארגון המדינה האסלאמית - אחד מגלגוליו של ארגונו של זרקאווי - שהתפצל מאל-קאעידה, משך אליו עשרות אלפי מוג'אהדין מכל העולם, שראו בהקמתו את חזרתה של האימפריה המוסלמית.
איתקה
אִיתָקֶה (ביוונית: Ιθάκη), הוא אי יווני בים היוֹני, סמוך לחוף יוון, המהווה, יחד עם מספר איים קטנים לא מאוכלסים, יחידה אזורית נפרדת במחוז האיים היוניים. שטח היחידה עומד על 117.8 קילומטרים רבועים, כאשר שטח האי עומד על 103 קמ"ר. אוכלוסיית היחידה, המרוכזת כולה באי איתקה בלבד, מונה 3,231 תושבים, נכון לשנת 2011.
האי שוכן לחופו הצפון-מזרחי של האי קפאלוניה, מדרום לאי לפקדה, ממערב לחופי אטוליה-אקארנאניה, ומצפון מערב למפרץ פטרס. את'י, בירת האי, ובירת היחידה האזורית, היא בעלת נמל טבעי מהגדולים בעולם.
איתקה מוכרת במיתולוגיה היוונית כמקום בו מָלַך אודיסאוס, גיבור האפוס "אודיסיאה".
מקור השם.
קיימים מספר הסברים לשם האי. על פי טענה רווחת האי נקרא על שם הגיבור המיתולוגי, איתקוס. המילה היוונית "אית'י" (ithy), פירושה "עליז" בעוד שפירוש שם התואר "אית'יס" (ithys) ביוונית הוא "ישר".
על פי השערה אחרת, מקור השם הוא פיניקי, והאי היה מושבה ("Uitca") של הפיניקים בעבר.
האי אמנם מוכר בשם איתקה עוד מתקופות קדומות, אך שמות נוספים יוחסו אליו כגון:
גאוגרפיה.
האי איתקה שוכן לאורך חופו הצפון מזרחי של קפלוניה, האי הגדול ביותר בקבוצת האיים היוניים, ומופרד ממנו על ידי מיצר איתקה, מיצר ים שרוחבו המרבי עומד על 6 ק"מ, ואורכו עומד על 20 ק"מ. שטחו של איתקה עצמו עומד על כ-103 קמ"ר, ומבין שבעת האיים המרכזיים בקבוצת האיים היוונים, רק פאקסי קטן יותר בשטחו. האי מחולק לשני חלקים על ידי מפרץ מולו, החודר עמוק לתוך לב האי, ויוצר מצר יבשה באורך של כ-600 מטר המחבר בין צפון האי לבין דרומו. את'י, בירת האי והיחידה האזורית, והיישוב הגדול ביותר בהם, ממוקמת בחלק הדרומי של האי, על חוף מפרץ מולו.
מלבד האי איתקה, היחידה האזורית כוללת מספר איים לא מיושבים: ארקודי ואטוקוס, הממוקמים כ-9 ק"מ מצפון מערב לאי אטיקה, מצפון, ו-8 איים מתוך קבוצת איי אכינאדס, השוכנים בצמוד לחוף המערבי של אטוליה אקארנאניה.
היסטוריה.
מקורם של האנשים שחיו באי במהלך התקופה הנאוליטית (3000-4000 לפנה"ס) אינו ידוע, אך על האי קיימים שרידי מבנים, קירות ודרך מאותה תקופה. שרידים אלו ואחרים מוכיחים כי היה קיים יישוב באזור ברציפות במהלך התקופה ההלניסטית המוקדמת. ב-2000-1500 לפנה"ס חלה נדידה של תושבים בתוך האי. המבנים והקירות שהתגלו מתקופה זו מעידים על כך שדרך החיים נותרה פרימיטיבית.
התקופה המיקנית.