בן (וגם בת) הוא תוצאה של לידה, אך אדם עשוי להפוך לבן גם כתוצאה של אימוץ. לבן מאומץ יש הורים ביולוגיים (אלה שילדו אותו) והורים מאמצים (אלה המגדלים אותו).
הכמיהה לבן.
בחברות קדומות, ובחברות מסוימות גם בימינו, יוחס ערך רב לבן זכר, בזכות הכוח הפיזי העדיף שלו, שאיפשר לו להשתלב טוב יותר בעבודה החקלאית. המחשה לכך מופיעה בספר בראשית (), שבו מפורט סדר הדורות מאדם ועד נח. על כל אחד מגיבורי פרק זה נאמר "ויולד בנים ובנות", אך רק הבנים מצוינים בשמם.
חשיבות גדולה במיוחד נודעת לבן במשפחת המלוכה, במונרכיה שבה רק בן (אך לא בת) יורש את כס המלך (כדוגמת יפן), ובמונרכיה שבה לבן יש עדיפות על פני אחיותיו, גם אם הן מבוגרות ממנו (כדוגמת הממלכה המאוחדת עד 2011). הנרי השמיני, מלך אנגליה, נודע בנישואיו לשש נשים (בזו אחר זו). הסיבה העיקרית לכך הייתה רצונו בבן שיירש את כיסאו.
מדיניות הילד האחד שהונהגה בסין הביאה לכך שנרשמו יותר לידות של בנים מאשר לידות של בנות. הסיבה המשוערת לכך היא הפלה מלאכותית של בנות (או המתתן מיד עם הלידה), וכן הסתרת הולדתן של בנות, על-מנת לאפשר ניסיון נוסף להולדת בן.
ביהדות.
לפי ספר בראשית בתנ"ך, אדם הראשון הוא הזכר היחיד שאיננו בן (ובדומה לכך, חוה אשתו היא הנקבה היחידה שאיננה בת), משום שנבראו ולא נולדו.
לפי ההלכה, כאשר נולד בן זכר מברך אביו ברכת "הטוב והמטיב" ו"שהחיינו", ואילו בלידת בת מברך רק "שהחיינו". העדפת הבנים על פני הבנות מוצגת בברייתא: "אי אפשר לעולם בלא זכרים ובלא נקבות, אלא אשרי למי שבניו זכרים אוי לו למי שבניו נקבות".
יחסי אבות ובנים.
ספר משלי עוסק ביחסים שבין הורים ובנים:
גם התלמוד עוסק בכך (במסכת סנהדרין):
על חוסר הסימטריה ביחסים שבין האב לבניו עמד השל"ה בספרו "שני לוחות הברית": "אמרו במשל הדיוט: אב אחד מפרנס עשרה בניו באהבה וברצון ועשרה בנים לא מפרנסים באהבה וברצון אב אחד שלהם".
מצוות הבן על האב ומצוות האב על הבן.
המשנה, במסכת קידושין, קובעת: . מצוות הבן על האב הן מצוות שעל האב לקיים כלפי בנו, ומצוות האב על הבן הן מצוות שעל הבן והבת לקיים כלפי אביהם.
התלמוד הבבלי מפרט מהן מצוות הבן על האב: .
מצוות האב על הבן הן "כבד את אביך ואת אמך" ו"איש אמו ואביו תיראו".
A Nice Pair
A Nice Pair (זוג נחמד) הוא אלבום אוסף של פינק פלויד. האלבום הוא בעצם The Piper at the Gates of Dawn ו-A Saucerful of Secrets המשולבים יחד ונמכרים בעטיפה חדשה. A Nice Pair הגיע למקום ה-36 בארצות הברית.
הבדלים בין הגרסה האמריקאית לבין הגרסה האנגלית.
A Nice Pair יצא במהדורות שונות בארצות הברית ובאנגליה. ישנם מספר הבדלים בין הגרסות בדיסק הראשון, מה שהופך את הגרסה האנגלית למועדפת יותר על רוב המעריצים של הלהקה. ככל הנראה, החטיבה האמריקאית של החברה ניסתה ליצור מחדש את הדיסק הראשון מקלטות שכבר נערכו עבור הגרסה האמריקאית של האלבום הראשון של פינק פלויד בשנת 1967. יש הסבר לכך על העטיפה האחורית של הגרסה האמריקאית של "A Nice Pair": שירים שלא נכללו באלבום האמריקאי הראשון ("Flaming", "Astronomy Domine" ו-"Bike") נכללו באלבום הזה, אבל טעויות חדשות נעשו. הקלטה חיה של "Astronomy Domine" באורך 8 דקות מהאלבום "Ummagumma" החליפה את הקלטת האולפן המקורית באורך 4 דקות במהדורה האנגלית, כי כנראה חברת הארווסט/קפיטול איבדו את העותק שלהם של הקלטת האולפן. הגרסה האמריקאית של "A Nice Pair" גם החלישה את הסוף של "Interstellar Overdrive" והוסיפה מספר שניות של דממה לפני תחילת השיר "The Gnome".
עטיפה.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי קבוצת "היפנוזיס" שעיצבה עטיפות רבות של אלבומי פינק פלויד אחרים, כגון "The Dark Side of the Moon". העטיפה מורכבת מארבע עטיפות שכל אחת מהן מורכבת מ-9 תמונות שונות. העטיפות לא היו מספיק "חזקות" להוות עטיפת אלבום לבדן, ולכן שולבו יחד. כל תמונה מסמלת פתגם ידוע או משחק מילים באנגלית; לדוגמה, התמונה הימנית באמצע מראה מזלג על כביש, שמסמל מטפורה באנגלית שמשמעותה רגע מכריע, נקודת מפנה או שיא. התמונה האמצעית העליונה מראה שדיים של אישה, משחק מילים ויזואלי על שם האלבום - A Nice Pair - זוג נחמד (במהדורה האמריקאית הודבקו מדבקות סגולות או לבנות עם הכיתוב "Pink Floyd A Nice Pair" על תמונת האישה העירומה).
אלקטרה רקורדס
אלקטרה רקורדס (באנגלית: Elektra Records) היא חברת תקליטים אמריקאית שהוקמה בשנת 1950 ובבעלות חברת וורנר מיוזיק, שפועלת כיום תחת קבוצת תקליטי אטלנטיק.
מבחר מהאומנים שהחברה הוציאה את אלבומיהם:
Elektra Records
מדיניות הילד האחד
תקליטי אלקטרה
כפ&quot;ס
יוליוס פופר
יוליוס פופר (ברומנית: Julius Popper; 15 בדצמבר 1857 - 5 ביוני 1893), מהנדס, מתכנן ערים, עיתונאי, מגלה ארצות וכרטוגרף ויזם יהודי רומני, דמות מרכזית בבהלה לזהב בארץ האש, שכונה הקונקיסטאדור של פטגוניה.
יוליוס פופר הטביע את חותמו על ההיסטוריה והגאוגרפיה של פטגוניה, העניק שמות לנופי המקום, טבע מטבעות והדפיס בולי דואר. הוא גילה מרבצי זהב, המציא מכונה לשטיפת זהב מתוך החול, הפיק זהב בכמויות מסחריות ונאבק בכל הדרכים ביריביו השואפים לחמוס את רכושו והישגיו, לעיתים בנשק ביד ויש המאשימים אותו בהשתתפות ברצח עם.
קורות חייו.
יוליוס, בנם של חנה ונפתלי פופר, נולד בבוקרשט, אז בירת ולאכיה, במשפחה של אינטלקטואלים יהודים פוליגלוטים, שמוצאם מפולין. יוליוס למד בבית הספר שאביו ניהל, בית ספר יהודי של משכילים, שנסגר כי תוכנית הלימודים שלו לא תאמה את התוכנית של משרד החינוך הרומני. לימודיו לא הוכרו, לכן לא הצליח להירשם לאוניברסיטה הפוליטכנית של בוקרשט, שנקראה באותם ימים בית הספר לגשרים ולכבישים. בגיל 17 נסע לצרפת, שם למד בבית הספר הפוליטכני ובבית הספר הלאומי לגשרים ולכבישים של פריז, וסיים את הכשרתו כמהנדס מכרות. הוא נהג לתת שיעורי עזר ובכסף שהרוויח מימן לעצמו לימודים נוספים בסורבון בתחומי הפיזיקה, הכימיה, המטאורולוגיה, הגאולוגיה הגאוגרפיה והאתנוגרפיה. הוא היה בעל כישרון גדול ללימוד שפות ודיבר באופן שוטף גרמנית, רומנית, יידיש וצרפתית והייתה לו ידיעה חלקית באיטלקית, לטינית ויוונית.
נסיעות ברחבי העולם.
בסיום לימודיו חיפש פופר עבודה ומצא בקונסטנטינופול, אך כעבור זמן לא רב עבר הלאה, למצרים, שם עבד בתחזוקה של תעלת סואץ. הוא המשיך בנסיעותיו דרך המזרח הקרוב עד הודו, סין ויפן. במהלך התקופה ניהל התכתבות עם המחלקה הגאוגרפית של האקדמיה הרומנית. בשנת 1881 שב לרומניה לביקור משפחתי קצר, כדי לראות את הוריו וכדי להסדיר את אזרחותו הרומנית לאחר הכרזת העצמאות של רומניה. השלטונות סירבו להעניק לו אזרחות בגלל היותו יהודי. הוא ניסה ליצור קשרי עבודה עם מחלקת הגאוגרפיה ברומניה, אך צמאונו להרפתקאות הוביל אותו לסדרה חדשה של נסיעות.
הוא נסע לסיביר ומשם לאלסקה, המשיך לקנדה ולארצות הברית. בארצות הברית נשאר תקופה קצת יותר ארוכה בניו אורלינס, שם הועסק בתהליכי העיור ובתיעול העיר. כעבור שנה הגיע למושבה הספרדית של קובה, שם עבד בתכנון העיר הוואנה ונמלה. הוא המשיך למקסיקו, מקום בו עסק במיפוי והתחיל קריירה עיתונאית בביטאון המהגרים Diario de Los Forasteros.
בשנת 1885, כשפופר שהה בברזיל, הגיעה אליו הידיעה על גילוי זהב בארגנטינה, בפרובינציית סנטה קרוס, בכף וירחנס. בהיותו בן 28 ועדיין צמא להרפתקאות, נסע לבואנוס איירס עם חלומות התעשרות באל דוראדו החדשה.
בהלת הזהב בארץ האש.
חלוקת ארץ האש בין ארגנטינה ובין צ'ילה.
בין ארגנטינה ובין צ'ילה היו חילוקי דעות בנושא מיקום הגבול ביניהן בארכיפלג ארץ האש. בתחילת המאה ה-19 לשתיהן לא הייתה שליטה מעשית במקום ותושבי המקום היו ציידים נוודים בני העם הילידי סלקנאם, המכונה גם בשם אונאס.
בשנות הארבעים של המאה ה-19 ברנרדו או'היגינס שכנע את נשיא צ'ילה להוציא משלחת אל מצר מגלן. המשלחת יצאה ובשנת 1843 הקימה מבצר בשם פוארטה בולנס (בספרדית: Fuerte Bulnes). כעבור חמש שנים התפתח המבצר ליישוב הראשון בדרום פטגוניה, בשם פונטה ארנס והפך לראש גשר עבור תביעות הבעלות של הצ'יליאנים.
הנצחה.
יוליוס פופר התחיל בעצמו את הנצחתו, כשהטביע מטעות זהב הנושאים את שמו, מטבעות הקרויים פופר בעולם הנומיסמטיקה.
בשנת 1986 רומניה הנציחה את דמותו של יוליוס פופר בבול דואר, שהיה חלק מסדרה של שישה בולים המוקדשים לחוקרי האזור האנטארקטי. בשנת 2007 הפיקה רומניה בול דואר נוסף עם תצלומו של פופר, לכבוד 150 שנה מאז נולד. בנוסף לבול הופקה גם מעטפת זיכרון עם מפה של ארץ האש. על בול רומני נוסף הונצח הבול שהפיק פופר וגם הבול הזה זכה למעטפת זיכרון.
השדרה הראשית בעיר אושואיה קרויה על שמו של יוליוס פופר.
השראה.
הרפתקאותיו של יוליוס פופר שבו גם את דמיונם של יוצרים, לכן נכתבו כמה ספרים על כך וגם הופק סרט:
תלמסאן
תלמסאן (בערבית: تلمسان, בברברית: ⵜⵍⴻⵎⵙⴰⵏ, בצרפתית: Tlemcen) היא עיר בצפון אלג'יריה, בצומת דרכים בין חופי הים התיכון והסהרה, ליד הגבול עם מרוקו, במרחק של 270 ק"מ מאוראן. העיר שוכנת על צוקים בגובה של 807 מטר. פרנסת תושביה מגידול זיתים, וענבים ליין. ההתיישבות הערבית הראשונה בתלמסאן הייתה במאה ה-8 בידי אידריס, שקרא לעיר בשם אגדיר (עושר).
תלמסאן נוסדה בידי הרומים במאה ה-4 תחת השם "פומריה" כעיר צבאית. בתקופת שלטון הכנסייה הקתולית הפכה לעיר חשובה מאוד ושימשה כמרכז הבישופות. לאחר הכיבוש הערבי ב-708 היא הפכה למרכז של התושבים הנוצרים. בשנים המאוחרות של המאה ה-8 והמאה ה-9, העיר הפכה למרכז של הכת האסלאמית ה"ח'וארג'".