דידי מנוסי, ניר מנוסי, הפרופסור אסא כשר, שי נובלמן, דרור נובלמן, סמדר שיר, יובל מנדלסון, איריס קול, אתי קסטרו, גבי עמרני, גיל אלדמע, מולי שגב, רונית תירוש ועוד.
תואמנות
קדיס
קדיס (בספרדית: , מפיניקית: אגדר או גדיר), היא עיר ונמל בדרום-מערב ספרד. קדיס היא עיר הבירה של מחוז באותו השם, אחד משמונת המחוזות המרכיבים את הקהילה האוטונומית אנדלוסיה.
קדיס נוסדה בידי מתיישבים פיניקים מצור במאה ה-12 לפנה"ס, והיא העיר המיושבת העתיקה ביותר במערב אירופה. העיר הייתה הנמל העיקרי של הארמדה הספרדית, לאחר עלייתו של בית בורבון בשלהי המאה ה-18. העיר היא גם ביתה של אוניברסיטת קדיס. במאה השמונה עשרה הייתה קדיס הנמל העיקרי של ספרד, ובעלת אוכלוסייה קוסמופוליטית ומגוונת. בין השנים 1810–1814 בזמן המלחמה נגד נפוליון ישבה ממשלת ספרד החופשית בקדיס, באותן שנים התכנס בה הפרלמנט המפורסם אשר נקרא בשם הקורטס של קדיס, חוקק את חוקת 1812, ביטל את האינקוויזיציה ושינה מיסודו את המשטר הספרדי. עד היום פזורים בעיר מונומנטים מאותה תקופה כגון מוזיאון הקורטס, כנסיית סן פליפה נרי שבו התכנסו המחוקקים וכן מונומנט לקורטס שנבנה בשנת 1912.
לאחר שהשיגו מדינות אמריקה את עצמאותן בראשיתה מאה התשע-עשרה ירדה העיר מגדולתה. בשנת 1823 במהלך המאבק בצבא הצרפתי הפולש נסוגה ממשלת ספרד הליברלית לקדיס, ושם התפרקה. בשנת 1947 גרם פיצוץ במחסן נשק לשריפה קשה בעיר.
הורציו קארו
הורציו קארו (באנגלית: Horatio Caro; 5 ביולי 1862, ניוקאסל – 15 בדצמבר 1920, ברלין) היה שחמטאי אנגלי ממוצא יהודי
קריירה.
הקריירה השחמטאית של קארו התנהלה ברובה בגרמניה. קארו עורר תשומת לב רבה כאשר בשנת 1890 ניצח את אלוף העולם לעתיד עמנואל לסקר ב-14 מסעים בלבד.
בשנת 1892 סיים בתיקו דו-קרב עם קורט פון ברדלבן +2 =2 -2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), הפסיד לשמעון אברמוביץ וינוור +2 -3 =1. בשנת 1898 הפסיד לז'ק מיזס +3 -4 =3 . בשנת 1903 סיים בתיקו עם קורט פון ברדלבן +4 -4 =0 ובשנת 1906 ניצח את מוריץ לויט +4 -3 =5.
קארו ניצח בתחרויות ברלין בשנים 1888, 1891, 1894, 1903 ובשנת 1898 חלק מקום ראשון. בשנת 1883 הגיע למקום העשירי בתחרות ברלין, בשנת 1887 למקום הרביעי, בשנת 1889 למקום השלישי ובשנת 1890 למקום השני. בתחרות נירנברג בשנת 1888 חלק מקום 2–3.
בשנת 1897 הגיע למקום התשיעי בתחרות ברלין, בשנת 1898 למקום ה-17 בתחרות וינה, בשנת 1899 למקום הרביעי בתחרות ברלין, בשנת 1902 חלק מקום 6–7 בתחרות ברלין, ב-1904 חלק מקום 11–12 בתחרות קובורג, ב-1905 חלק מקום 7–8 בתחרות ברמן וגבר בתחרות זו על רודולף שפילמן ואהרון נימצוביץ', ב-1907 הגיע למקום התשיעי בתחרות ברלין, ב-1908 חלק מקום 3–5 ובשנת 1911 הגיע למקום הרביעי.
שמו מונצח בהגנת קארו-קאן, אותה ניתח בעיתונו Täglichen Rundschau בשנת 1886 ביחד עם חברו מרקוס קאן.
הגנת קארו-קאן
שמו מונצח גם בפתיחה האנגלית
1. ג4 פו6 2. פג3 ג6 3. ה4 ד5
גבריאלה ספניק
גבריאלה אלנה שפניץ' אוטררה (Gabriela Elena Španić Utrera; נולדה ב-10 בדצמבר 1973) היא שחקנית וזמרת ונצואלית.
ביוגרפיה.
ספניק נולדה בוונצואלה, לאב ממוצא קרואטי ואם ונצואליאנית. אביה היגר עם הוריו מקרואטיה לוונצואלה ב-1960. יש לה אחות תאומה בשם דניאלה, אח הצעיר ממנה בשנה, בשם אנטוניו ואחות צעירה יותר בשם פטריסיה.
קריירה.
ספניק החלה את הקריירה שלה כאשר זכתה בתואר "הגוף הכי יפה" בתחרות מלכת היופי של ונצואלה בשנת 1992. לאחר מכן היא החלה ללמוד פסיכולוגיה באוניברסיטה למרות שתמיד התעניינה במשחק.
היא פרצה לתודעה באמצע שנות ה-90 כאשר החלה להשתתף בתפקידים ראשיים בטלנובלות. בספטמבר 2000, ביקרה ספניק בישראל והשתתפה בטקס פרסי ערוץ ויוה.
הטלבנולה אשר נתנה לה את המקפצה לעולם היא "המתחזה" אשר נמכרה ליותר מ-180 מדינות ותורגמה ליותר מ-25 שפות.
בשנת 2005 ספניק הוציאה לאור מארז בשם "גבריאלה 2005 טוטאל" אשר כלל לוח שנה שלה, DVD, דיסק בו היא שרה, וספר אוטוביוגרפי.
בשנת 2004 זכתה בוונצואלה בפרס השחקנית הוונצואליאנית הכי מוכרת בעולם.
בשנת 2005 היא זכתה בפרס אורכידאה ובפרס FAMAS על השתתפותה בטלנובלה "עמק התשוקות".
בשנת 2006 זכתה בארצות הברית בפרס הכוכבת הלטינית הכי משפיעה ופרס זה זיכה אותה בפרס Fama, גם ב- CNN en Español ו- "GM פרסים".
בשנת 2009 זכתה בתואר לשחקנית היחידה המוערכת במקסיקו אשר היא לא מקסיקנית בעיתון הנבחר TV Notas, ובאותה השנה זכתה בפסטיבל סרטים של Beverly Hills בתואר הכוכבת הלטינית של השנה.
בשנת 2011 זכתה והוכתרה בפרס הזהב במקסיקו על מפעל חייה.
חייה האישיים.
ב-1995 הכירה ספניק את מיגל דה לאון בטלנובלה "כמוך...אף אחד". ב-22 באוקטובר נישאו השניים, והתגרשו ב-28 בספטמבר 2003. ב-7 ביולי 2008 ילדה ספניק את בנה גבריאל דה חסוס. אביו של התינוק הוא העיתונאי הוונצואליאני ניל פרץ.
פקעית
פקעית (בלטינית: Glomerulus; גלומרולוס) היא רשת צפופה של נימי דם בתוך קופסית באומן של נפרון בכליה.
פקעית מורכבת מנימי דם שאספקתם מגיעה מעורק מזין (עורקיק אפרנטי - Afferent arteriole). בשונה ממערכות כלי דם אחרות בגוף, מתנקזים הנימים לעורק נוסף המכונה העורק המוציא (efferent arteriole) וממנו לווריד, ולא ישירות לווריד.
לאנדותל נימי הפקעית עבירות גבוהה במיוחד למים ומומסים בהשוואה לאנדותל נימים במקומות אחרים בגוף.
בפקעית מתרחש הסינון הראשוני של תוצרי פסולת מהדם לאבובית הכליה.
פתולוגיה של מחלות גלומרולריות.
לאור חשיבותו הפיזיולוגית, פגיעה בפקעית מהווה את אחת הבעיות העיקריות בפתולוגיה של הכליה. פגיעה בפקעית עשויה להיגרם מסיבות שונות. נהוג לחלק את מחלות הפקעית ל-3 קבוצות עיקריות:
מרבית המחלות הגלומרולריות הראשוניות נגרמות כתוצאה מתגובה חיסונית של הגוף (מנגנון אימוני) ובחלקן המועט נגרמות עקב גורמים טוקסיים (רעילים) או כתוצאה מקרישת דם.
נזק חיסוני (אימוני) לגלומרולוס.
קיימים מספר סוגים בסיסיים של נזק חיסוני (אימוני) לגלומרולוס:
שלבים ראשוניים במחלות גלומרוליות.
השלבים הראשונים של מחלות אלו כוללים שתי פגיעות ראשוניות:
פגיעה אזורית בפקעית.
פגיעה בגלומרולוס עצמו שהיא פגיעה אזורית- רק בחלקים בכליה בהם יש גלומרולוס: הפגיעה נוצרת עקב נזקים שונים- למשל שקיעה של קומפלקסים אימוניים כפי שהוסבר לעיל. הקומפלקסים האימוניים יכולים לשקוע במספר מקומות:
שקיעות של קומפלקסים כאמור גורמות לפגיעה בצורתו של הנפרון אשר גורמת בשלב הראשון להתרבות של תאי אנדותל, אפיתל ומזנגיום- תהליך זה מביא לעליה בפילטרציה (הסינון) אך מצד שני לעליה בחץ הדם בגלומרולי. הנזק אשר נגרם לפודוציטים גורם לשחרור של חלבון אל הקופסית של באומן ומאוחר יותר לאבובית עצמה, כאשר בשלב הראשון קיימת התאחות והשטחה של רגליות הפודוציטים ומאוחר יותר הן נעלמות לחלוטין. היעלמות הרגליות מביאה לחשיפת הממברנה הבזאלית לקופסית על שם באומן וכתוצאה מכך נוצרות הידבקויות וקיימת סגירה של החלל עצמו, הצטברות של קולגן מסוג 4 ותהליך של סקלרוזיס- הנימים סגורים, מופיע נודול של קולגן מסוג 4 והידבקויות של הממברנה הבזאלית לקופסית של באומן, כמו גם הצטברות של חומר היאליני שנוצר מהחלבון שעבר את מחסום הפילטרציה כתוצאה מהפגיעה בפודוציטים.
פגיעה באבוביות ובאינטרסטיציום.
פגיעה באבוביות ובאינטרסטיציום כתוצאה מפגיעה באספקת הדם להם, עיבוי משמעותי של הדפנות כתוצאה מהיאלינוזיס וכן פגיעה טוקסית של חלבונים שהגיעו לאבוביות כתוצאה מחדירות מוגברת של הגלומרולוס. כל התהליכים האלו גורמים לאטרופיה של האבובית. בנוסף, קיימת אקטיבציה של פיברובלסטים שנמצאים באינטרסטיציום של הכליה, קיימת עליה בסינתיזה של מטריקס בין תאי וירידה בדגרדציה שלו- וכתוצאה מכך תהליך של פיברוזיס.
מורגן צ'נגראי
פרח לניצול
פרח לניצול הוא מיזם בו מבקרים חיילי צה"ל את ניצולי השואה בערים השונות בארץ.
זהו פרויקט הוקרה לניצולי השואה בישראל המאורגן במשותף על ידי הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל, חיל החינוך והנוער בצה"ל ובית לוחמי הגטאות למורשת השואה והמרד. מטרתו היא לתת תשומת לב ואוזן קשבת לכל ניצולי השואה בישראל.
הפרויקט הופעל לראשונה בשנת 1995. בתחילה לקחו בו חלק חיילי חיל החינוך בלבד, לאחר מכן נוספו חיילי חיל האוויר הישראלי, חיל הים הישראלי, חיל החינוך, פיקוד הדרום ויחידות אחרות.
במסגרת הפרויקט פוקדים חיילי צה"ל בתי ניצולים ומעניקים להם תעודת הוקרה על תרומתם למדינה. כך למשל, בשנת 2006 פקד הרמטכ"ל דן חלוץ את ביתה של ניצולת השואה נטה אוסמו גטניו.
הביקורים מתואמים מראש עם הניצולים בשתי רמות: ראשית, "הקרן לרווחת נפגעי השואה בישראל" מוודאת את רצון הניצולים בביקור שכזה, ולאחר מכן החיילים יוצרים קשר טלפוני עם הניצולים לתאום הגעתם.
בשנת 2019 הוענקה תעודת הוקרה לניצול השואה אברהם גרינזייד, לוחם הצבא האדום על ידי הרמטכ"ל רב-אלוף אביב כוכבי.
ראו גם.
פרויקט נוסף של צה"ל בנושא השואה הוא "עדים במדים".
לה-מאן סארת
לה-מאן סארת (בצרפתית Le Mans Sarthe Basket) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר לה מאן, המתמודדת בליגת העל הצרפתית ובליגת האלופות.
היסטוריה.
מועדון לה-מאן סארת' נוסד ב-1939 כמועדון הכדורסל המקצועי הראשון בצרפת. בשנותיו הראשונות, עקב חוסר במתחרים בתוך צרפת, נאלץ המועדון להתחרות רק מול קבוצות מחוץ לצרפת, רק ב-1961 התחרה לראשונה במסגרת צרפתית. בשנים הראשונות של הליגה, המועדון נהפך לאחד מהחזקים בה, כאשר השיג שלוש אליפויות ושני גביעים. משנות ה-80 ועד היום זכה המועדון בשתי אליפויות ושני גביעים.