נולד סמוך לשנת תט"ו בווישניצה שבפולין, ונפטר בד' באדר א' ה'תצ"א, ונקבר בפרנקפורט דמיין.
פירושו לתלמוד הירושלמי.
היה הראשון מבין תלמידי החכמים האשכנזיים שכתב פירוש שיטתי ומקיף למסכתות התלמוד הירושלמי. נראה כי הפירוש לסדר זרעים ומסכת שקלים נכתב עוד בשלהי המאה ה-17 (ההסכמות הראשונות מרבני פולין ניתנו בשנות ה'ת"נ–ה'תנ"א (1690–1691)), אלא שפרסום הפירוש התעכב בכעשרים שנה, עד להדפסתו בשנת ה'ת"ע (1710), כנראה מסיבות כלכליות. הפירוש על בבא קמא ובבא מציעא נדפס כשמונה עשרה שנה אחר כך, בשנת ה'תפ"ח, והפירוש על בבא בתרא נדפס בשנת ה'תק"ב (1742), אחרי פטירת המחבר. הפירוש מתאפיין בבהירות רבה תוך תשומת לב להבנת הסוגיות כאמיתתן, ולעיתים תיקונים מעטים בנוסח התלמוד.
פירוש קרבן העדה (שיצא כארבעים שנה לאחר פירוש מהרא"ף, על סדר מועד בשנת ה'תק"ג (1743)) ראה את עצמו כפי הנראה כממשיך דרכו וכמשלים את פירושו, מכיוון שלא כתב את ביאורו על אותן המסכתות שכבר כתב עליהן מהרא"ף (מלבד מסכת שקלים). ישנו דמיון בין הפירושים גם בשיטת הלימוד, אם כי קרבן העדה נוטה מעט יותר להגיה את לשון התלמוד. קשר נוסף בין שני הפירושים עובר בבסיס הכלכלי להדפסת פירושו של מהרא"ף, והוא הרב דוד אופנהיים מפראג, אשר תרם בעצמו למלאכת הוצאת הספר, וחתנו הרב חיים יונה תאומים, שהיה קשור בקשרי משפחה עם מחבר קרבן העדה.
טקס סוטה
טקס הסוטה
קנריס
פיפל-מיטר
אורט תל נוף
אורט תל נוף הוא בית ספר תיכון טכנולוגי של רשת החינוך אורט, הפועל בהנחיית חיל האוויר ומשרד הכלכלה. בית הספר משלב לימודים תיכוניים, לימודי מקצוע טכני ועבודה מעשית. הוא שוכן בשטח בסיס חיל האוויר תל נוף וכפוף לפיקודו של מפקד יחידת האחזקה האווירית 22 (יא"א 22).
היסטוריה.
בית הספר נוסד בשנת 1971, בשיתוף פעולה בין משרד הרווחה, רשת אורט וחיל האוויר לשם הכשרת תלמידים ביחידה יא"א 22 (שמפקדה משמש יו"ר ועד המנהל) במטרה להכשירם כטכנאים לשירות במערך הטכני של חיל האוויר. בתחילת דרכו מנה בית הספר שתי כיתות שתלמידיהן למדו בצריפים ישנים. את המקצועות הכלליים לימדו מורים אזרחים ואת המקצועות הטכנולוגיים/תעופתיים לימדו מדריכים של חיל האוויר. בשנת הלימודים השנייה קיבלו החניכים שכר עבור עבודה שביצעו ביא"א 22 כחלק מתהליך ההכשרה המקצועית. בשנת הלימודים האחרונה ניגשו התלמידים לבחינות גמר של משרד התמ"ת המזכות ב-12 שנות לימוד ובתעודת שלב מקצועי של חיל האוויר.
בתחילות שנות ה-90 חל שינוי בתפיסה הייעודית של בית הספר. שילוב לימוד מקצוע טכנולוגי אטרקטיבי שנקבע בהמלצת מטה וצרכי חיל האוויר. החל תהליך ומיון וקליטת תלמידים איכותיים, התווספו שעות לימוד רבות במטרה להכין את התלמידים לבחינות בגרות המאפשרות המשך לימודים במסלול לתואר טכנאי והנדסאי, רמת ההוראה עלתה וההישגים החלו להיראות. תלמידים מצטיינים נשארו בבית הספר, החלו את לימודי הטכנאים והמשיכו ללימודי הנדסאים במכללות של רשת אורט באזור מגוריהם.
החל משנת 2002 החל תהליך העצמת בית הספר ותלמידיו, המגמות המקצועיות והצבאיות, נבנה בניין לימודים חדש שהחליף את הצריפים, הוקמו מעבדות המצוידות במיטב המכשור, הוטמעו תהליכים לשיפור מתמיד בהישגי התלמידים ואושרה פתיחתה של מכללה עצמאית להכשרת טכנאים והנדסאים עבור הבוגרים.
פעילות החינוך בבית הספר.
בית הספר מפעיל מגוון רחב של פעילויות חינוכיות ערכיות ובמיוחד בכל הקשור לזהות ומורשת יהודית. במסגרת פעילויות אלה הושם דגש על הנחלת זיכרון השואה והגבורה וחקר השואה, יציאת משלחת למסע שורשים בפולין, תוכנית שנתית למניעת אלימות ושימוש באלכוהול, נהיגה מונעת ועוד.
ארגון FIrst הוקם בשנת 1994 במטרה לחשוף את בני הנוער מכל העולם ליישומים טכנולוגיים מדעיים, לעודד את תחושת היצירה, לגלות את תחום ההנדסה ולבחור בו כמקצוע לעתיד. הארגון מקיים תחרות שנתית לבניית רובוטים גדולים הנדרשים לבצע מספר משימות המשתנות מדי שנה. כל בית הספר תיכון בעולם המשתתף בתחרות חייב לחבור לתעשייה שתספק תמיכה מקצועית ומהנדסים שילוו את התלמידים לאורך הפרויקט, יהוו מודל לחיקוי ומקור למוטיבציה מקצועית. חברות רבות בארץ ובעולם מתגייסות למשימה זו ומשתפות פעולה מתוך הכרה בחשיבות הנושא. כחלק משיתוף הפעולה בין בית הספר ליחידת האחזקה האווירית, החל משנת 2004 משתתף בית הספר בתחרות First ולוקחים בה חלק התלמידים ואנשי היחידה מתחומי ההנדסה והייצור אשר יחד בונים רובוט בפרק זמן של שישה שבועות בלבד. בית הספר ויא"א 22 זוכים להערכה רבה מארגון First ישראל בשל ייחודו של הקשר בין התלמידים והמנחים ביחידה, איכות הרובוטים שניבנו במהלך השנים וההישגים בתחרויות בישראל ומחוצה לה.
הווה ועתיד.
כיום בית הספר מונה 460 תלמידים בתיכון ועוד כ-50 תלמידים במכללה הטכנולוגית, מוכשרים (שלב 7) למקצועות חיל האוויר: מבנה מטוס, חשמל ציוד קרקע, מכונאות ציוד קרקע, מנועי סילון, מכונאי יסעור וחשמלאי יסעור. ביא"א 22 ובבסיס תל נוף רוכשים ניסיון מעשי ונחשפים לאופי העבודה בחיל.
מצוידים בידע טכנולוגי והכשרה מעשית עשירה, ולאחר שלקחו חלק בפעילות חינוכית ערכית ותרמו לקהילה - מגיעים בוגרי בית הספר לשירות בצה"ל בכלל ובחיל האוויר בפרט.
בבית הספר לאחר סיום כיתה יב, ניתן ללמוד שנתיים נוספות (יג יד) על מנת לאפשר לאנשי תל נוף לרכוש תואר מתקדם בחשמל ומכונות.
אלחנן בן יערי
אֶלְחָנָן בֶּן-יַעְרֵי-אֹרְגִים הוא דמות מקראית אשר הרג את גוליית לפי . סיפור זה סותר לכאורה את סיפור הריגתו בידי דוד. סיפורו של אלחנן מובא בגרסה שונה ב.
במקרא.
הסיפור על אלחנן בן יערי שייך לארבעה סיפורים קצרים בשמואל ב', ט"ו-כ"ב אשר תוכנם ונושאם דומה. בסיפורים אלו מסופר על גבורתם של גיבורי דוד במלחמתם נגד פלשתים. הסיפור על אלחנן בן יערי מובא בפסוק ב:
ב מובא הסיפור בשינוי פרטים:
כלומר לפי דברי הימים, אלחנן הרג את אחיו של גָּלְיָת, ששמו "לַחְמִי". המילה "לַחְמִי" שימשה בספר שמואל חלק מתיאור מוצאו של אלחנן, ומצטרפת אליה המילה "אורגים", שגם היא משמשות במקום נוסף בספר שמואל, בהקשר אחר על פי הפשט - כתואר לאביו של אלחנן.
שם אביו.
בספר שמואל אביו של אלחנן נקרא "יערי" ואילו בספר דברי הימים שמו מאוית "יעור" ולפי המסורה נקרא "יָעִיר". לדעת משה צבי סגל השם המובא בדברי הימים הוא השם הנכון ואילו השם "יערי" משובש. ב מסופר על אדם ששמו "אֶלְחָנָן בֶּן-דֹּדוֹ" מבית לחם ויש הסבורים כי גם שם הכוונה לאותו אדם.
השוואה מול סיפור דוד וגָלְיָת.
בסיפור המופיע בשמואל א', י"ז, נ', דוד הורג את גָּלְיָת בעמק האלה ובסיפור המופיע בשמואל ב', כ"א, י"ט, הוכה גָּלְיָת על ידי אלחנן בן יערי. הדמיון בין שני הסיפורים אינו רק בזהות המפסיד אלא גם במקום מוצאו העיר גת. בשני המקורות נערך קרב ביניים בין שני יחידים. בשני הסיפורים מושווית חניתו של גָּלְיָת ל"מנור אורגים". השוני בין שני הסיפורים הוא שדוד הכה את הפלישתי בעמק האלה, ואילו בסיפור על אלחנן בן יערי מוזכר מקום אחר בשם "גוֹב".
הסברים לַשוני בין הסיפורים.
הדמיון בין שני הסיפורים יחד עם הקרבה הפלאוגרפית בכתב העברי-ארמי בין השם "ישי" לשם "יערי" הביאה חלק מהחוקרים למסקנה כי אלחנן הוא שמו הקדום של דוד ושבתעתוק שם אביו חל שיבוש.
לדעת חוקרי מקרא כדוגמת יאיר זקוביץ, סיפור על דמות שולית זו מאוגד ומסופח לדמותו של דוד, שהיא הדמות המרכזית. לשיטתם, סיפורו של אלחנן הוא המסורת הקדומה ואילו סיפור דוד וגָּלְיָת הוא סיפור מעובד הבא להאדיר את שמו של דוד. בגרסת ספר דברי הימים לפיה הפלשתי היה אחיו של גָּלְיָת הם רואים כניסיון של המחבר ליישב את הסתירה שבספר שמואל.
בפרשנות ימי הביניים נודעה פרשנותם של רבי יוסף קרא אשר, בפירושו לשמואל ב', כ"א, י"ט מפרש לפי תרגום יונתן כי אלחנן בן יערי הוא כינויו של דוד. ואילו רבי ישעיה מטראני טוען כי היו שני ענקים פלישתיים, ששמם גוליית: 'וגוליית אחר הוא זה'.
בתרגום יונתן לשמואל ב', כ"א, י"ט מצוי המדרש על הפסוק: ובעברית: בעקבות תרגום זה מפרש רש"י:
רד"ק מפרש את הפסוק בספר שמואל ב', כ"א: "וַיַּךְ אֶלְחָנָן בֶּן יַעְרֵי אֹרְגִים בֵּית הַלַּחְמִי אֵת [מי שהיה עם] גָּלְיָת הַגִּתִּי",והכוונה ללַּחְמִי, אחי גָּלְיָת.
לפי המלבי"ם: לפי פירוש זה, הפשט הוא הכתוב בספר שמואל א', שדוד הכה את גלית ובספר דברי הימים, שאלחנן הכה את לחמי אחיו. אך בספר שמואל ב' נכתב על דרך החידוד שאלחנן הכה את גָּלְיָת, וזאת כדי להזכיר את הדמיון בין המקרים וכמשל לגבורת דוד שבא מבית לחם.
יהודה קיל בפירוש דעת מקרא משער שהגיבור שהרג אלחנן קרוי גָּלְיָת על שם הגיבור שהרג דוד, או ש"גָּלְיָת" הוא כינוי לכל גיבור פלישתי.
לדעת חוקר המקרא שמעון בר-אפרת ואחרים, נראה שהיו שתי מסורות: באחת דוד הכה את גָּלְיָת הַגִּתִּי ובשנייה אחד מגיבורי דוד הכה אותו. לשיטתו עורך ספר שמואל כלל את שתי המסורות בספר, או כי לא הוטרד על ידי הסתירה או כי יישב אותה בדרך דרש.
בתרבות.
ברומן מלכים ג מתייחסת הסופרת יוכי ברנדס למקרה. לפי עלילת הרומן, אלחנן בן יערי, מלוחמיו של דוד, טען שהרג את גָּלְיָת, בעוד דוד לקח במרמה את הקרדיט על המעשה. לפי גרסה ספרותית זו, סופרי צללים מטעם ממלכת שאול הוסיפו את סיפור המעשה כשהוא מיוחס לאלחנן, במטרה להותיר ספק.
הפסוק מוזכר גם בפתח הספר "הטנק" מאת אסף ענברי העוסק בוויכוח מי עצר את הטנק בשערי דגניה במלחמת העצמאות.
יהל וגיא
Sonic adventure
דויד לואיז
הומויוטלאוטון
הוֹמוֹיוֹטֶלֶאוּטוֹן (ביוונית: ὁμοιοτέλευτον, סיומת דומה) הוא חזרה על סיומת במילה אצל מילה אחרת בסוף המשפט.