בעמק חבויים מעיינות, מטעים, בוסתנים וכרמי זיתים. בעמק מתקיימת להקה גדולה יחסית של מספר עשרות פרטים של צבי ארץ ישראלי, תת-מין של המין צבי מצוי - אחד מסמליה של ארץ ישראל. כן נצפו בעמק שועל מצוי, תן מצוי, דלק סלעים, דרבן מצוי, וכן אוכלוסייה מגוונת של זוחלים, אוכלוסייה גדולה של עטלפים, עופות דורסים כדוגמת אוח מצוי ועקב עיטי, חיוויאי, בז מצוי, נץ מצוי וינשוף עצים מקננים בעמק בצד ציפורי שיר ובהן צוקית בודדת, דוחל שחור גרון וסנונית מערות.
נוף הצומח של העמק אופייני לבתה ים תיכונית, עצי פרי מבוסתנים, מטעים שחלקם גדלים פרא ופריחה מגוונת.
פיתוח ושימור.
בשל חשיבותו הרבה של העמק למאזן האקולוגי המתקיים בצד ירושלים ולמרקם החיים בעיר, תוכניות מתאר ארציות ומחוזיות ותוכניות האב לירושלים, מאז שנות השישים של המאה ה-20 הכירו בעמק הארזים וחשיבותו כשטח פתוח, עשיר במשאבי טבע המיועד לשימור.
תוכנית ספדיה.
תוכנית ספדיה (ספדי) (תוכנית מערב ירושלים) הייתה תוכנית מתאר מחוזית להרחבת העיר ירושלים מערבה בשטח של כ-26,600 דונם ובה נכלל כל שטח עמק הארזים וחלקים אחרים מנחל שורק. התוכנית כללה הרחבה של השטח הבנוי של העיר לכיוון מערב, בשטחים שסופחו אליה ב-1992 במסגרת ועדת קוברסקי, במטרה לבנות בהם כ-18,000 יחידות דיור. עיקר הבינוי בתוכנית היה בשני מתחמים: רכס לבן והר חרת הסמוך למבשרת ציון ולמעיין הסטף, יחידות דיור נוספות תוכננו במצפה נפתוח, סמוך לשכונת רמות, שהופרד מתוכנית ספדיה וקודמו בתוכנית נפרדת. התוכנית נדחתה בפברואר 2007 על ידי המועצה הארצית לתכנון ובנייה לאחר קמפיין מחאה גדול של ארגוני הסביבה בארץ. ב-2008 בוטלה גם תוכנית מצפה נפתוח בהוראת בג"ץ, לאחר שהחליט לקבל את עתירת תושבי שכונת רמות נגד תוכנית. בג"ץ קיבל את טענת העותרים כי ועדת משנה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה אישרה את תוכנית מצפה נפתוח תוך חריגה מסמכותה, כאשר אישרה שינוי שטח המוגדר כיער טבעי לשטח בנוי
הפארק המטרופוליני.
במסגרת התוכניות לפיתוח מחד ושימור מאידך של עמק הארזים רבתי מוגדר שטח העמק כחלק מהפארק המטרופוליני של ירושלים – מיזם של הקרן הקיימת לישראל, רשות הטבע והגנים, עיריית ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים. פארק עמק הארזים כולל שטח של כ-3,200 דונם והוא אחד מארבע הפארקים המרכיבים את הפארק המטרופוליני, לצד פארק עמק מוצא, פארק עמק רפאים ונחל צופים.
עיקרי התוכנית:
ספורטק עמק הארזים.
בשטח הסמוך לכניסה לצידו המזרחי של הפארק הגובל בשכונת רמות ב' ובאזור התעסוקה הר חוצבים ומוקף בכבישים גולדה מאיר, בגין ודרך יצחק שמיר, סמוך לתוואי נחל שורק, הוקם מתחם ספורט מגוון הגדול מסוגו בירושלים. המתחם שהקמתו מומנה חלקית על ידי משפחת קראפט כלול מגרשי כדורגל ופוטבול לצד מגרשי כדורסל וטניס פתוחים ואף היכל ספורט קטן לכ-1,000 צופים ושטחי חנייה צמודים. בשלב הראשון הוקם, בעלותו של כ־60 מיליון שקלים, 3 מגרשי כדורגל ופוטבול שבגדול שבהם יהיו יציעים ל־1,000 צופים ונחנך ביוני 2017 וארח חלק מאירועי המכביה העשרים שנערכה ביולי 2017 בירושלים ומחוצה לה.
תוואי חדש לכביש 1.
דרך יצחק שמיר (כביש 9) והמחלף שלו עם כביש 4 ("כביש בגין") הם חלק מתוכנית האב לתחבורה לירושלים המקודמת מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 ומטרתה, בין היתר, להקל על הכניסה לעיר ולהסיט מתוכה תחבורה עוברת באמצעות מערכת כבישי טבעת. סלילת הכביש הסתיימה ב-2007, אולם, כפי שעולה מבדיקת החברה להגנת הטבע, חברת מוריה חרגה מהתוכנית והוראותיה, וגרמה לנזקים מיותרים גם מחוץ לתחום התוכנית. בנוסף, לא השלימה (ובחלק מהנושאים אפילו לא התחילה) את שיקום השטח כנדרש – השיקום הנופי ומעברי בעלי חיים, שלהם חשיבות עצומה הן לבטיחות הנוסעים והן לצבאים הרבים שחיים באזור. לטענה זו שותפים גם גורמים בלשכת התכנון המחוזית בירושלים. עם חנוכתו היה הכביש לקטע בכביש 1 בין מחלף מוצא לבין מחלף שער מזרח. מקור הכינוי "כביש 9" הוא בשמו של פרויקט בניית הכביש שנבנה על ידי חברת מוריה. הקטע כלל בניית גשר לפיצול התנועה בכביש 1 באזור מחלף מוצא ובניית שתי מנהרות בעמק הארזים. בכביש שני נתיבים לכל כיוון. בצידו המזרחי של הקטע שני מחלפים גדולים: מחלף גולדה מאיר המחבר את שדרות גולדה מאיר עם שדרות בגין, ומחלף יגאל ידין המחבר את שדרות בגין עם כביש 1.
אתרים בעלי עניין מיוחד.
מצפה טורצ'ינר.
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 הקימה משפחת טורצ'ינר (טור סיני) בארץ ובארצות הברית, מפעל חקלאי שהשתרע על 1,200 דונם במבואות המערבים של ירושלים, בעמק הארזים על המורדות הצפוניים של מצפה נפתוח. במקום היו עצי פרי נשירים מסוגים שונים. היום נשארה מהמפעל החקלאי הזה רק חוות טורצ'ינר לגידולים אורגנים ומצפה טורצ'ינר ובו ספסלי ישיבה ולוח תצפית.
האנדרטה לזכר קרבנות אסון מגדלי התאומים.
על גבעה בעמק הארזים, הוצבה ביום 11 בנובמבר 2009 האנדרטה לזכר קרבנות אסון מגדלי התאומים, מעשה ידיו של הפסל אליעזר וייסהוף. בתוך מעגל גדול ניצב פסל גדול ממתכת. חלקו התחתון נראה כקיר קורס ועליו 50 כוכבים כמספר מדינות ארצות הברית וחלקו העליון בצורת דגל מתנופף כלפי מעלה. בבסיס הפסל נמצא גוש מתכת שנלקח משלד הריסות מגדלי התאומים והועבר לישראל מטעם עיריית ניו יורק לשם שילובו בפסל. בשולי המעגל נמצאים לוחות מתכת ועליהם מוטבעים שמות 2,980 הנספים בתוכם חמישה ישראלים.
פארק הגשרים.
בחלק המרכזי של עמק הארזים, בצמוד לנחל שורק נמצא פארק הגשרים, שהוא גן שעשועים מוצל. שני גשרים מעל נחל שורק מובילים לפארק.
קואנדה 1910
קואנדה 1910 (Coanda-1910) היה מטוס דו-כנפי, הראשון שנבנה וטס עם מנוע סילון בשנת 1910.
הקואנדה 1910 תוכנן ונבנה על ידי המדען ואיש התעופה אנרי קואנדה בבית מלאכה של ג'יאני קאפרוני, בשנת 1910. המטוס הוצג בתערוכה האווירית השנייה בפריז באוקטובר 1910. המנוע המהפכני היה שילוב של מנוע סילון עם מנוע בוכנה - במקום מדחף, מנוע שרפה פנימית מניע מדחס, והאוויר הדחוס מעורבב עם דלק ומוצת בשני תאי שרפה, אחד בכל צד של גוף המטוס. כך נוצר כוח הדחף המניע את המטוס. שלד המטוס היה עשוי עץ והיה מכוסה בבד. הכנפיים הוחזקו על ידי מסבך ועל ידי כבלים. המנוע המיוחד הותקן בחרטום המטוס. תא הטייס היה פתוח ובו מושב אחד. זנב המטוס הותקן בזווית בת 45 מעלות.
במהלך טיסת ניסוי ב-16 בדצמבר 1910 נצמדו גזי הפליטה של מנוע הסילון לגוף המטוס וגרמו לשרפה. קואנדה, שהטיס את המטוס, איבד את השליטה במטוס והתרסק. הטייס נפגע קלות בלבד. תופעת היצמדות גזי הפליטה נחקרה במהלך שנים רבות על ידי אנרי קואנדה וחוקרים אחרים, וזכתה לשם אפקט קואנדה. לא נבנו דגמים אחרים של המטוס מחוסר תקציב. בשנת 1931 נבנה מטוס איטלקי "קאפרוני קמפיני" CC.2 עם מנוע דומה. שלא כמקובל במטוסי התקופה, הכנף התחתונה הייתה קטנה בערך כדי מחצית מאורך הכנף העליונה. שפת הכנף העליונה הייתה עשויה מתכת עם שפה נעה להגברת העילוי ועם תאים לאחסון דלק ושמן.
מוראד מגמאדוב
מוראד מגמאדוב (ברוסית: Мурад Магомедов; נולד ב-25 בספטמבר 1973) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הבלם. מגמאדוב התאזרח כישראלי, והוא השחקן הזר בעל מספר ההופעות הגבוה ביותר בליגת העל הישראלית.
קריירה.
מגמאדוב נולד במחצ'קלה בירת דאגסטן שבברית המועצות לשעבר (כיום רפובליקת דאגסטן ברוסיה), והוא משתייך לקבוצה האתנית של הקומיקים-המוסלמים. מגמאדוב ייצג את נבחרת רוסיה עד גיל 20, ושיחק ב-1993 בגביע העולם לנבחרות עד גיל 20 ורשם 4 הופעות בודדות, עובדה זו מנעה ממנו לשחק במדי נבחרת ישראל. בשנת 1995 הגיע לישראל והצטרף למכבי פתח תקווה.
מגמאדוב הוא השחקן שספג הכי הרבה כרטיסים אדומים בתולדות הליגה הבכירה בישראל, עם 13 כרטיסים אדומים שנשלפו לחובתו.
ב-7 במאי 2011 פרש מגמאדוב ממשחק פעיל בגיל 38 במשחק במסגרת ליגת העל בין מכבי פתח תקווה לבין הפועל באר שבע, שהסתיים בתיקו 1–1. מגמאדוב מונה לעוזר המאמן של הקבוצה, תחת המאמן הראשי מרקו בלבול.ב-16 באפריל 2012 חזר מפרישתו במשחק ההפסד 0–1 להפועל באר שבע, לאחר שמכבי פתח תקווה נקלעה לתחתית הטבלה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ומגמאדוב חזר לסגל הקבוצה. בתום עונת 2012/2013, לאחר שמכבי פתח תקווה העפילה בחזרה לליגת העל, הודיע מגמאדוב פעם נוספת על פרישה, וקיבל תפקיד במחלקת הנוער של המועדון.
בנוסף לתפקידו במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, הצטרף מגמאדוב לסגל קבוצת מכבי עמישב פתח תקווה מליגה א'. ב-2016 הצטרף לקבוצת עירוני בית דגן מליגה ב' וכבש שער בהופעת הבכורה שלו נגד הפועל פרדסיה.
בינואר 2019 מונה מגמאדוב למאמנה של מכבי פתח תקווה, לאחר פיטוריו של אלישע לוי. לאחר כשבועיים סיים את תפקידו כמאמן לאחר שהודה כי לדעתו יש למנות לתפקיד זה מאמן מנוסה יותר.
תחקיר ארגוני
תחקיר ארגוני (ובקצרה: תחקיר) הוא בדיקה של אירוע או תופעה שהארגון מעורב בהם באופן המאפשר למידה, הפקת לקחים והסקת מסקנות על דרך ההתנהלות העתידית הרצויה. התחקיר מבוסס על איסוף של פרטים ועובדות הקשורים לנושא הנחקר, הוא מתבצע באופן יזום, ומסקנותיו נועדו להצגת מצב קיים בפני אנשים אחרים. שלא כמו בחקירה, התחקיר אינו מיועד למצוא אשמים אלא לחשוף את העובדות, לשפר ולייעל. לעיתים, כדי לנתק את הגורמים המעורבים בתחקיר מהקונוטציה השלילית שבו, משתמשים בשמות אחרים, למשל תלקיח על בסיס השורש "לקח".