אדם רפצקי (בפולנית: Adam Rapacki; 24 בדצמבר 1909 - 10 באוקטובר 1970) היה פוליטיקאי ודיפלומט פולני שפעל במהלך תקופת הרפובליקה העממית הפולנית. יזם באו"ם את "תוכנית רפצקי" להפיכת מרכז אירופה לאזור מפורז מנשק גרעיני. פרש מהפוליטיקה במחאה על האנטישמיות כלפי יהודים שבאה לידי ביטוי באירועי מרץ 1968 בפולין.
תולדותיו.
נולד בלבוב שבגליציה למריה דובז'נסקה ומריאן רפצקי, פעיל באיחוד צעירי פולין (ZET), מנהיג ותאורטיקן של הקואופרציה בפולין. אביו היה בין 1922 ל-1944 ראש קואופרטיב הצרכנים SPOŁEM, הגדול ביותר בפולין בין המלחמות ונהרג בהפצצה על מרד ורשה.
רפצקי למד בצרפת ואיטליה והפך לפעיל בארגון קבוצות צעירים סוציאליסטיים.
נלחם עם הצבא הפולני כנגד פלישת גרמניה לפולין. בין השנים 1939–1945 היה שבוי מלחמה.
בין 1945–1948 היה חבר ב"מפלגה הסוציאליסטית הפולנית" ואחרי אחודהּ עם "מפלגת העובדים הפולנית" ב"מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית" וחבר בפוליטביורו של הוועדה המרכזית עד 1968.
חבר הסיים מהראשון עד הרביעי.
בין השנים 1950–1956 שימש כשר התחבורה הימית וכשר ההשכלה הגבוהה והמחקר בממשלת פולין.
בין השנים 1956–1968 שימש כשר החוץ בממשלת יוזף צירנקייביץ'. ב-2 באוקטובר 1957 הציג באומות המאוחדות את תוכניתו להפיכת מרכז אירופה לאזור חופשי מנשק גרעיני (Nuclear Weapon Free Zone (NWFZ)) הידועה כ"תוכנית רפצקי". לפי כוונתו התוכנית הייתה אמורה להיות שלב ראשון לתהליך הפיכת פולין למדינה נייטרלית.
בשנת 1964 קרא לכינוס הוועידה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
ב-1968 פרש מן החיים הפוליטיים במחאה על הרדיפה של אנשים ממוצא יהודי באירועי מרץ שהובילו לפיטוריהם והגירתם של 30,000 יהודים. רפצקי, שהיה באותה עת שר החוץ נקט במעשה סמלי בהוסיפו את שמו לרשימת היהודים שנכפה עליו לפטר.
נפטר בוורשה באוקטובר 1970 וקבור בבית הקברות הצבאי בעיר.
בתו יואננה רפצקה (Joanna Rapacka) הייתה פרופ' ללימודים סלאבים.
אלימינציה גאוסית
החזית הדרום-מזרחית
החזית הדרום-מזרחית הייתה קבוצת ארמיות של הצבא הסובייטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, שמילאה תפקיד חשוב במהלך המערכה על סטלינגרד.
החזית הדרום-מזרחית הוקמה בראשית אוגוסט 1942 בפקודת סטלין והסטאבקה, לאחר שהוחלט שיש צורך בפיצול חזית סטלינגרד לשניים. הארמיות שתפסו את קו החזית מדרום לנהר דונסקה צאריצה הועמדו תחת פיקוד החזית החדשה, וגנרל אנדריי יריומנקו קיבל את הפיקוד עליה. המשימה שהוטלה על החזית, שכללה בעת הקמתה את הארמיות ה-64, ה-51, ה-57 וארמיית המשמר הראשונה, הייתה לעצור את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית הגרמנית, שתקפה את סטלינגרד מכיוון דרום. למרות שהארמיות של החזית ספגו אבדות כבדות בקרבות הקודמים, היא ניהלה קרב מגננה מוצלח לאורך הנהרות אקסאי ומישקובה כנגד כוחות גרמניים ורומניים עדיפים, והצליחה להאט במידה רבה את קצב ההתקדמות הגרמנית. רק ב-10 בספטמבר הצליחה ארמיית הפאנצר הרביעית לפרוץ אל הוולגה מדרום לסטלינגרד.
הארמייה ה-62, שנותקה מהכוחות האחרים של חזית סטלינגרד כתוצאה מהפריצה הגרמנית אל הוולגה מצפון לעיר סטלינגרד, הועמדה תחת פיקוד החזית הדרום-מזרחית. ב-11 בספטמבר מינתה מועצת המלחמה של החזית את גנרל וסילי צ'ויקוב כמפקד החדש של הארמייה, ויומיים לאחר מכן נפתחה המתקפה הגרמנית הראשונה על העיר סטלינגרד. במהלך הלחימה בתוך סטלינגרד דאגה החזית להעביר זרם בלתי פוסק של אספקה ותגבורות לארמייה ה-62 דרך נהר הוולגה, וסייעה ללחימתה באמצעות כוחות הארטילריה והאוויר של החזית. במקביל ביצעו כוחות החזית מדרום לסטלינגרד סדרת התקפות נגד האגף הימני של אגד הכוחות הגרמני שתקף את העיר. ההתקפות הנגד של החזית נכשלו, אך הצליחו לרתק כוחות גרמניים חזקים, ולהפחית את לחץ הגרמנים על הארמייה ה-62 בסטלינגרד. ב-28 בספטמבר החליט הפיקוד העליון הסובייטי לארגן מחדש את כוחותיו באזור סטלינגרד. במסגרת זו שונה שמה של החזית הדרום-מזרחית לחזית סטלינגרד, ואילו הכוחות הסובייטיים מצפון לעיר סטלינגרד הועברו תחת פיקוד חזית הדון החדשה, בפיקוד קונסטנטין רוקוסובסקי. בכך למעשה הסתיימה תקופת קיומה הקצרה של החזית הדרום-מזרחית כקבוצת ארמיות סובייטית במלחמת העולם השנייה.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה]]
[[קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה]]
[[קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה|דרום-מזרחית]]
[[קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה|דרום-מזרחית]]
[[קטגוריה:1942 בברית המועצות]]
קונביאסה
קונביאסה (בספרדית: Conviasa; ראשי תיבות של Consorcio Venezolano de Industrias Aeronáuticas y Servicio Aéreo), היא חברת התעופה הלאומית של ונצואלה, שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סימון בוליבר של העיר מאיקטיאה שבקראקס. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בוונצואלה וכן טיסות בינלאומיות לבואנוס איירס, הוואנה, קינגסטאון, מנגואה, מדריד, טרינידד וטובאגו, בוגוטה.
תולדות החברה.
בינואר 1997 חברת התעופה הלאומית של ונצואלה, ויאסה, הפסיקה את פעולותיה לאחר 37 שנות שירות, מטעמים כלכליים. במאי 2001 עלתה ההצעה ליצור חברת דגל חדשה לוונצואלה, וב-30 במרץ 2004 נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס חתם על צו כדי ליצור באופן רשמי את חברת התעופה החדשה קונביאסה. ב-28 בנובמבר ערכה החברה את טיסת הבכורה שלה וב-10 בדצמבר החלה החברה את פעולתה עם טיסות סדירות פנימיות ובינלאומיות.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
בלה איגלה
נורת' שור (ניו זילנד)
נורת' שור (באנגלית: North Shore) היא עיר בחבל אוקלנד שבאי הצפוני של ניו זילנד. העיר ממוקמת צפונית לאוקלנד סיטי.
ביוני 2010 מנתה העיר כ-229,000 תושבים, ועם שטח של 130 קמ"ר ורצועת חוף באורך 141 ק"מ, היא העיר הרביעית בגודלה בניו זילנד הן מבחינת שטח והן מבחינת אוכלוסייה. היא העיר הצפופה בניו זילנד עם כ-1,583 תושבים לקילומטר מרובע.
שני גשרים מקשרים את העיר עם אוקלנד סיטי מדרום, ועם העיר וייטאקרה (Waitakere) במערב.
יהושע בוקסבוים
הרב יהושע בוקסבוים (שבט תרל"ז-כ"ו בסיוון תש"ד; 1944-1877) היה אב"ד וראש ישיבה במגנדורף ובגלנטה שבהונגריה. נספה במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו.
עד השואה.
נולד לרב יוסף שהיה שוחט בעיר פאפה בהונגריה. לאחר בר המצווה סייע בפרנסת המשפחה בחנות של הוריו. בשעות הערב ובזמנו הפנוי למד אצל הדיין הרב משה יוסף הופמן.
בגיל 16 נשלח ללמוד בישיבת אונסדורף אצל הרב שמואל רוזנברג (מחבר שו"ת "באר שמואל"). בגיל 22 הוסמך להוראה בידי ראש הישיבה ועל ידי הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר. לאחר ההסמכה נישא והיה סמוך 10 שנים על שולחן חותנו, הרב מאיר חיים בלוך, בעיר אויהל. בתקופה זו כתב עשרות קונטרסים של דברי תורה. בשנים אלו גם התקרב לחסידות והפך לחסידו של ר' משה הלברשטאם.
בתר"ע התמנה לרבה של מגנדורף, בהמלצתו של רבו הרב שמואל רוזנברג, ובה הקים ישיבה. בשנת תרפ"ב נבחר לכהן כרבה של גלנטה (בסלובקיה המודרנית), במקומו של הרב יוסף צבי דושינסקי, ושם הקים ישיבה גדולה יותר שבשיאה מנתה 230 תלמידים. הישיבה כללה חדר אוכל מסודר והתלמידים לא היו צריכים לאכול אצל בעלי בתים כפי שהיה מקובל. הרב דאג אישית לכלכלתם של בני עניים. הוא הקפיד מצד אחד על הופעה חיצונית מסודרת של התלמידים, ומצד שני נתן יחס אישי לכל תלמיד. הרב בוקסבוים עודד את לימוד התנ"ך והמוסר, מקצועות שלא מקובלים בישיבות, והוא עצמו לימד מוסר בהזדמנויות שונות. דגל בלימוד פשוט וברכישת בקיאות רחבה ככל האפשר, אך למרות זאת דרש מתלמידיו להעמיק אפילו על חשבון ההספק. בשבת דרש לפני תלמידיו, ודרשותיו ריתקו את השומעים כי קשר רעיון ברעיון בשילוב מליצות והומור.
היה ידוע באהבתו לארץ ישראל ועודד את תלמידיו לעלות לארץ, אך התנגד לציונות ותמך בפרחי אגודת ישראל שראה בהם משקל נגד לתנועה הציונית. הוא התלבט מאוד אם לעלות לארץ ישראל, ולבסוף החליט להישאר עם קהילתו.
אחיינו ותלמידו ד"ר מרדכי בוקסבוים היה משפטן ואיש ציבור חרדי בארץ ישראל, שכיהן כסגן ראש עיריית ירושלים.
בזמן השואה.
בסיוון תש"ד נתקבלה פקודה לשלוח את יהודי גלנטה לבירקנאו. במקביל התקבל גם אישור לשחרר את ראש הישיבה ומשפחתו, אישור שניתן מתוך ההערכה הרבה שזכה לה אפילו מצד הנאצים. אולם הרב סירב, ולפני שיצאה הרכבת לדרכה נשא דרשה מרגשת לפני עדתו בנושא של קידוש השם על בסיס דברי חז"ל: "'בכל נפשך' - אפילו נוטל את נפשך".
לאחר תחילת הנסיעה ברכבת התבטא הרב שנוסעים ל"גן עדן" וביקש מתלמידיו ובני עדתו להצטרף עמו בשירת "אני מאמין". לפני חניית הרכבת באושוויץ קרא להגביר את עוצמת השירה. הרב נספה בכ"ו בסיוון במחנה ההשמדה אושוויץ 2.
לאחר המלחמה אספו תלמידיו את הנותר מחידושיו הרבים בהלכה ובאגדה, וכן שאלות ותשובות שלו. הם כינסו את כל דברי התורה בספר "אור פני יהושע" (שני כרכים).
מספר מכתבים של הרב, ושל אשתו הרבנית, מתקופת השואה, ניתן למצוא בספרה של ניצה קאליש "משיב נפש - מכתבים" (2018) ירושלים. הוצ' כתר.
קופקסון
XL רקורדינגס
D-sub 15
דונג הוי
דונג הוי (בווייטנאמית: Đồng Hới) היא עיר השוכנת לחופי ים סין הדרומי. זו בירת מחוז קואנג בין שבאזור החוף הצפון מרכזי של וייטנאם. שטח העיר הוא 155.54 קמ"ר וגרים בה מעל ל-100,000 איש, מתוכם כ-70,000 באזור האורבני וכ-35,000 נוספים בפרברים. הגישה לעיר היא באמצעות נמל התעופה דונג הוי וכביש 1.כ-50 קילומטר מצפון לעיר נמצא אתר המורשת העולמית הפארק הלאומי פהונג נהא-קה באנג.
סונאטת אור ירח
מיכל רביץ לוריא