רוטלוי שיחק שני דו-קרבות נגד גרז סלווה; בשנת 1909 הפסיד +5 -8 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) ובשנת 1910 ניצח +3 -1 =6.
בשנת 1910 חלק מקום ראשון עם עקיבא רובינשטיין בתחרות ורשה, וניצג בתחרות המבורג דרג ב' ; ניצחון שזיכה אותו בתואר אמן ובזכות להתמודד בתחרות קרלסבאד 1911.
בשנת 1911 חלק מקום 2–4 בתחרות קלן (ניצח: משה לובצקי), הגיע למקום הרביעי בתחרות קרלסבאד 1911 (ניצח: ריצ'רד טייכמן) והגיע למקום השני בתחרות מינכן (ניצח: שמעון אלאפין).
מחלה נפשית קשה מנעה ממנו להמשיך ולהתמודד בתחרויות שחמט, ובשנת 1920 מת בגיל 31.
אוכלוקרטיה
אוכלוקרטיה (מיוונית - "οχλοκρατία". "οχλος" - "אוכלוס" המון, "κρατία" - "קרטיה" - שלטון, נקראת גם: וולגוקרטיה) הוא שלטון ההמון, צורת שלטון בה כופה ההמון את רצונו, עריצות הרוב המובאת לצורתה הקיצונית, ממשל ללא סדר וללא הנהגה ראויה בו כל דאלים גבר.
נהוג לראות את מקורו של הביטוי בסיווגו של אפלטון את צורות הממשל, המופיע בדיאלוגים "המדינאי" ו"ספר החוקים". על פי אפלטון מסווגים הממשלים השונים לשלושה סוגים, שלכל אחד מהם גרסה טובה או טהורה וגרסה רעה או מנוונת. שלטון היחיד בצורתו הטובה הוא המונרכיה, ואילו בצורתו הרעה הוא הטירניה. שלטון המעטים בצורתו הטובה הוא האריסטוקרטיה ואילו בצורתו הרעה הוא האוליגרכיה ושלטון הרבים בצורתו הטובה הוא הדמוקרטיה ובצורתו הרעה הוא האוכלוקרטיה. סיווג פוליטי זה (ששוכלל לאחר מכן על ידי תלמידו של אפלטון, אריסטו) נותר סיווג מקובל במדע המדינה למשך תקופה ארוכה, עד לזמן המודרני. הן אפלטון והן אריסטו לא השתמשו במונח "אוכלוקרטיה".
המושג "אוכלוקרטיה" עצמו מופיע לראשונה בכתביו של פוליביוס, שחי במאה השנייה לפני הספירה. בספרו "ההיסטוריות" הוא מתאר מצב בו הדמוקרטיה נופלת לידי אנשים צמאי כוח המשחיתים את ההמון ומרגילים אותו למתנות, והדמוקרטיה הופכת לשלטון של כוח ואלימות, כאשר ההמונים שהורגלו לחיות על חשבונם של אחרים, ימצאו להם מנהיג שיאחד את כוחותיהם, וישתיתו את שלטונו על אלימות וטבח, עד שישובו להיות פראים גמורים, והשליט ישוב להיות אדון ומלך.
הפילוסוף היהודי פילון האלכסנדרוני (המחצית הראשונה של המאה ה-1 לספירה) עושה שימוש במושג "אוכלוקרטיה" לגבי האספסוף של עירו, אלכסנדריה, שעשה פרעות בתושבי העיר היהודים. בחיבורו "נגד פלאקוס", כתב: "כאשר שליט נואש מכוחו למשול, בהכרח פורקים נתיניו עולו מיד, במיוחד אלה הנסערים מטבעם בשל דברים פעוטים ונקלים. בין אלה תופסים בני העם המצרי מקום בראש בהיותם רגילים להפיח גץ קטן לתבערות־מרי גדולות".
המונח משמש בעיקר לגנאי. ישנם מקרים היסטוריים בהם ההמון כפה את רצונו על הממשל, אם באופן ספונטני, או לעיתים עקב תמרונים של המנהיגים מאחורי הקלעים. כך, למשל, ההמון הפריזאי בשלבים מסוימים של המהפכה הצרפתית, ההמון המוסקבאי שהביא לכישלון הפיכת ינאייב ב-1991, או ההמון המצרי במהלך האביב הערבי, אך המדובר לרוב בשלבי מעבר בין סוגים שונים של שלטון. אין דוגמאות מודרניות לשלטון אוכלוקרטי טהור במובן אליו התכוונו אפלטון ופוליביוס.
תצורת גולן
תצורת גולן היא תצורה גאולוגית בחבורת בשן. התצורה נפוצה בצפון הגולן ובמרכזו. זמנה מתקופת הפליסטוקן העליון, מלפני כ-700,000 שנה ועד לפני כ-100,000 שנה. תצורת גולן מסומנת Qβg במפות הגאולוגיות.
יחידות התצורה.
תצורת גולן כוללת שמונה יחידות משנה, כאשר שלוש מהם בעלות תפוצה נרחבת, ואלו הן: קילוחי מוויסה, סקוריה אודם וקילוחי עין זיוון.
היחידות האחרות הן קטנות ומצויות במקומות בודדים:
כל יחידות התצורה (פרט לבזלת רקד) בקעו משני סדקים ארוכים שאורכם כ-35 ק"מ, המקבילים זה לזה לאורך הגולן. הם יוצרים שתי שורות של חרוטי לבה וחרוטי אפר הידועים גם בשם קו התילים הישראלי. כיוונם הוא מדרום-דרום-מזרח לצפון-צפון-מערב. החרוטים הבולטים הם:
קילוחי מוויסה.
קילוחי מוויסה הם קילוחי לבה אשר בקעו מסדקים אשר בקרקעית האדמה. קילוחים אלה זרמו על שכבת בזלת דלווה השייכת לתצורת אורטל, תוך שהיא ממלאת סדקים, עוברת בין הרכסים מתפשטת דרומה ומערבה וממלאת את האפיקים בלשונות צרות וארוכות.
הבזלת שנוצרה בקילוחי מוויסה נבדלת מבזלת דלווה אשר תחתיה בכך שהיא טרשית פחות מאשר בזלת דלווה, ולכן מרבית השטחים החקלאים נמצאים על בזלת מוויסה. בין שכבת בזלת מוויסה לבזלת דלווה קיימת שכבת פלאוסול (אדמה מאובנת) המורכבת בעיקר מחרסית האטימה למעבר מים וכך נובעים ממנה מעיינות קילוח.
סקוריה אודם.
סקוריה אודם מרכיבה את חרוטי האפר של רמת הגולן. הם ערוכים בשתי שורות שכיוונם צפון-צפון מערב ויש להם מאפיינים מורפולוגיים דומים: חרוטים מלוכסני לוע, בנויים מגושים מגובבים של חומרים פירוקלסטיים שגודל חלקיקיהם נע בין מילימטרים בודדים לבין מטרים אחדים. הצבעים האופייניים למסלע הם: שחור, סגול, חום צהוב, או אדמדם (בהתאם להרכב הסקוריה, תכולת המים שבה ולמידת הבליה שעברה). לסקוריה יש תכונות בולטות: משקל קל, חוזק מכני, נייטרליות כימית ונקבוביות. כל זה עושה אותה חומר גלם לסלילת דרכים וכבישים, יציקת בלוקים קלים, לוחות בידוד וכן לכלי קיבול לצמחים. מחצבות לאבני סקוריה מצויה למרגלותיהם של הר פרס והר אביטל, כמו גם בהרים נוספים ברמת הגולן.
העובדה כי החרוטים שומרים על צורתם המקורית לעומת חרוטים במקומות אחרים בעולם, מעידה על גילם הצעיר. מדידת הגיל בצורה הרגילה הוא קשה בסקוריה לאור מעופה באוויר שאינו מאפשר יצירת גביש.
קילוחי עין זיוון (0.10 - 0.13).
אלו הם הקילוחים הצעירים שבקעו מחרוטי סקוריה אודם או מסדקי תצורת גולן. הבזלת טרשית וקילוחיה ברורים: קילוחי בנטל, קילוחי אודם וקילוחי שיפון. בזלת זו בונה "חרוטי לבה" - הר געש הבנוי על גבי רכס מאורך ובראשו לוע או מספר לועות קטנים. על חרוטי הלבה בנויים חרוטי אפר קטנים כמו בהר אודם, רכס בשנית וחרוט הבסיס של הר פרס.
לעיתים בזלת עין זיוון מכוסה בחורש עבות. עקב הטרשיות לא היה כדאי לברא את היער.
באזור הכפר "אל-פורן" מצפון מערב לקיבוץ מרום גולן מצוי קילוח אחד קטן בעל מראה מיוחד במינו. חלקו העליון של קילוח הלבה שכנראה דק מאוד למדי וצמיג למדי לא נשבר לגושים במהלך תהליך ההתגבשות. הוא התקפל והסתלסל לאיטו. כך נוצרו פני שטח דמויי מקלעת חבלים (Ropy Lava), המכונים גם "גללי פרה".
תעניות גשמים
תעניות גשמים הן סדרת צומות שנהגו בתקופת חז"ל בעקבות בצורת. הצומות לוו בתפילות מיוחדות המפורטות במסכת תענית העוסקת בחלקה הגדול בתעניות גשמים. תפילות אלו הן תפילות הציבור הקדומות ביותר שנשתמרו בידינו.
כיום, מוכרזת לעיתים תענית גשמים, אולם מדובר בתענית בה צמים רק יחידים באופן וולנטרי.
סדר הצומות.
סדרת הצומות, מתחילה בחודש חשוון, כאשר הצומות נעשים חמורים יותר ויותר ככל שעובר הזמן ולא יורדים גשמים.
לתעניות הגשמים מספר רמות שונות. המעבר לרמות השונות תלוי בתאריך:
באותן שבע תעניות היה סדר תפילה מיוחד, כפי המובא במסכת תענית:
על מנת לגזור תעניות גשמים יש צורך שבית דין יחליט על כך. אין גוזרים תענית על הציבור בראשי חודשים, ובחנוכה, ובפורים.
קווין רוד
אחשדרפנים
כתב הירוגליפי
החיים המודרניים של רוקו
החיים המודרניים של רוקו (באנגלית: Rocko's Modern Life) היא סדרת אנימציה קומית ששודרה בניקלודאון בשנים 1993–1996. התוכנית זכתה להצלחה והייתה מועמדת לפרס אמי. בישראל התוכנית שודרה בעבר בערוץ הילדים, ועד תחילת שנת 2014 שודרה במחזוריות עם סדרות "ישנות" אחרות בכל לילה בערוץ ניקלודאון ישראל. סרט בשם "" המבוסס על הסדרה עלה ב-9 באוגוסט 2019 בנטפליקס.
עלילה.
הסדרה מתמקדת ברוקו, וולבי שהיגר מאוסטרליה לארצות הברית, וגר לבדו ביחד עם כלבו ספאנקי.
עלילות הפרקים מתמקדות בחיי היום-יום של רוקו - קניות בסופרמרקט, רחיצת כלבו, עבודתו בחנות קומיקס ועוד.
הסדרה גם דנה בשני חבריו - פילברט, צב היפוכונדר, והפר, פר עצלן שאומץ על ידי זאבים (ועקב כך הוא אוכל בשר) ובשני שכניו של רוקו, זוג קרפדים מבוגרים, בעל ואישה, שנקראים אדוארד "אד" ביג-הד (אד ראש-גדול, שהוא איש רגזן) ובוורלי "בב" ביג-הד שבניגוד לבעלה ששונא מאוד את רוקו, היא מחבבת אותו.
בנם של אד בב הוא הבמאי של תוכנית הטלוויזיה 'שרוקו' שהפר ופילברט מעריצים, והוא אף הציע להם באחד הפרקים לביים תוכנית משלהם. בשלב מסוים נישא פילברט לד"ר האטצ'ינסון, חתולה בעלת קרס במקום אחת מכפות-ידיה. השניים נישאו אף על פי שידוע שצב וחתול הם יריבים. בסדרה נוכחת גם היפופוטמית סגולה גדולת-ממדים שרוקו נוהג להרגיז אותה שלא במכוון.
החיים המודרניים של רוקו: קשה להתנתק.
הפקה ותאריך יציאה.
במהלך ספטמבר 2015 הצהירה ניקלודיאון כי בכוונתה להחזיר סדרות שהופקו ושודרו אצלה בעבר, כשביניהן גם החיים המודרניים של רוקו.
ב-11 באוגוסט 2016 אושר כי הסדרה תחזור במתכונת של ספיישל בן שעה, כשג'ו מארי , היוצר המקורי, ישוב להיות מפיק בפועל. כמו כן, מארי התראיין לאתר Vice Media שלפיו עלילת הספיישל תתרחש 20 שנה לאחר הנקודה בה הסתיימה הסדרה המקורית, שלפיה רוקו, ספאנקי, פילברט והפר ישובו מהחלל וינסו להסתגל למציאות החדשה שהשתנתה לחלוטין בזמן שלא שהו בכדור הארץ. ב-22 ביוני 2017, הוכרז כי הספיישל ייקרא: "החיים המודרניים של רוקו: קשה להתנתק". כמו כן, אושר כי המדבבים המקוריים אישרו את השתתפותם בספיישל והיו מוכנים לחזור לדמויותיהם, כשאליהם מצטרפים סטיבי ליטל וקוסמו סרגוסון. כמו כן, אישרו כי הספיישל ייצא במהלך 2018 במהלך קומיק קון 2017, שוחררה הצצה לספיישל שאף עלתה ב-20 ביולי 2017