מלחינה הבולט ביותר של האופרטה הצרפתית היה ז'אק אופנבך. האופרטה הצרפתית מיוצגת נפלא ביצירותיו "סיפורי הופמן" ו"אורפיאוס בשאול". האופרטה הצרפתית מתאפיינת במין חוצפה וסאטירה לעגנית כלפי מושגים, מציאויות שונות וכדומה. דוגמה לכך היא שכאשר מבקר ידוע ומוערך בצרפת האשים את כרמיה והלוי, לבריתני האופרה "אורפיאוס בשאול", בחילול סיפור המיתולוגיה הנערץ (בעיוות העלילה בצורה מעוררת גיחוך), הם הזכירו לו שאחד הציטוטים באופרה הוא ציטוט שלו. דבר זה הביא מיד לכך שהכרטיסים לאופרה קומיק אזלו.
האופרטה האנגלית.
מייצגה הבולט של האופרטה האנגלית הוא ארתור סאליבן. יחד עם תמליליו של ויליאם שוונק גילברט (השניים ידועים כגילברט וסאליבן) הם רוממו את האופרטה האנגלית. הדבר מתאפיין בין היתר ביצירותיהם "אוניית הצי פינאפור", "יולנתה", "שודדי הים מפנזנס" ו"המיקדו".
הסגנון האנגלי משלב בין הרומנטיקה הווינאית הקלילה לבין הסגנון הצרפתי החצוף והלעגני.
CSMA (ראשי תיבות באנגלית של: Carrier Sense Multiple Access), הוא אלגוריתם אקראי שנועד להגדיר את אופן הגישה לשכבת הקו. לפני תחילת השידור מוודא האלגוריתם שערוץ התקשורת פנוי ואין תחנה אחרת שכבר משדרת באותו מתחם התנגשות. אם שתי תחנות מתחילות לשדר במקביל, האלגוריתם אינו מזהה כי קרתה התנגשות אלא מסתמך על מנגנוני בקרת השגיאות של שכבת התעבורה כדי לקבל את החבילות שנשלחו.
סוגי CSMA.
CSMA/CD.
Carrier Sense Multiple Access with Collision Detection או CSMA/CD הוא הרחבה לאלגוריתם CSMA בעל מנגנון לזיהוי התנגשויות. היישום הנפוץ ביותר של CSMA/CD הוא תקן ה-Ethernet.
בעת שימוש ב-CSMA/CD מבוצעות הפעולות הבאות:
CSMA/CA.
Carrier Sense Multiple Access with Collision Avoidance או CSMA/CA הוא הרחבה לפרוטוקול CSMA בעל מנגנון למניעת התנגשויות הפועל ברשתות אלחוטיות (למשל WIFI).
הפרוטוקול עובד בשתי תצורות:
האזנה וירטואלית לערוץ.
ברשתות אלחוטיות יכולת ההאזנה של התחנה המשדרת לערוץ נמוכה משתי סיבות:
לכן בנוסף להאזנה הפיזית לערוץ, בפרוטוקול זה ישנה גם האזנה וירטואלית.
כל כותרת של מידע בWIFI מכילה שדה הנקרא (NAV (network allocation vector.
כאשר תחנה משדרת הודעה היא מוסיפה לשדה זה את משך זמן ההודעה. כל תחנה ששומעת את ההודעה מעדכנת אצלה את שדה ה־NAV (במידה ושדה ה NAV שלה מכיל ערך יותר נמוך), ויודעת שאין באפשרותה לשדר עד שיעבור זמן זה.
גם התחנה המקבלת, כאשר היא שולחת הודעות אישור, מוסיפה בכותרתה את שדה ה־NAV המעודכן כך שתחנות שלא קולטות את התחנה השולחת אך קולטות את התחנה המקבלת יוכלו גם הם להתעדכן בשדה זה.
לקריאה נוספת.
Andrew S. Tanenbaum, Computer Networks, fourth edition, pages 255-258,296-297.
נבחרת אנדורה בכדורגל
נבחרת אנדורה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אנדורה.
אנדורה היא אחת מנבחרות הכדורגל הצעירות בעולם. משחקה הרשמי הראשון התקיים בשנת 1996, נגד אסטוניה. במשחק הביסה אסטוניה את אנדורה בתוצאה 6:1.
במסגרת מוקדמות יורו 2008 ויורו 2016 שיחקה אנדורה באותו הבית עם נבחרת ישראל בכדורגל.
Lepisosteus spatula
HFC (ראשי תיבות של Hybrid Fiber Coax - כלאיים של סיב אופטי וכבל קואקסיאלי) היא ארכיטקטורה לפריסת רשתות של טלוויזיה בכבלים, המשלבת פריסת תשתית של סיבים אופטיים בליבה של המערכת וחיבור יחידות דיור בכבלים קואקסיאליים.
ארכיטקטורה זו מאפשרת שדרוג של רשתות טלוויזיה בכבלים מסורתיות, (שאפשרו אך ורק צפייה בערוצי טלוויזיה) לרשתות מודרניות, בעלות קיבולת תעבורה גבוהה, המאפשרות שירותים אינטראקטיביים מתקדמים כגון VOD, שירותי אינטרנט בכבלים, וטלוויזיה אינטראקטיבית, וטלפוניה בכבלים בשיטת VOIP.
הארכיטקטורה המסורתית.
רשתות טלוויזיה בכבלים פותחו במקור בשנות ה-50 של המאה ה-20, ונועדו להעביר על גבי תשתית של כבלים, בדרך כלל טמונים באדמה, מספר רב יחסית של ערוצי טלוויזיה, באיכות גבוהה יחסית.
הארכיטקטורה של רשתות הכבלים המסורתיות התבססה על תשתית של כבלים קואקסיאליים המגיעה לכל בית, ומחוברת לממיר כבלים, ליד כל מכשיר טלוויזיה, הממיר את האות המגיע מתשתית הכבלים, לאות RF שממנו יכול מקלט הטלוויזיה לחלץ את אות הווידאו.
הכבלים שעליהם עברו תשתיות הכבלים המסורתיות היו כבלים קואקסיאליים: כבלים שבהם מוליך פנימי שמסביבו מוליך חיצוני. יתרונו של כבל קואקסיאלי, יחסית לכבל נחושת דו גידי, הוא רוחב הסרט הגבוה יחסית, מבחינת יכולת העברת אותות בספקטרום של תדרים. בתשתית המסורתית יוצאים הכבלים הקואקסיאליים מתחנת הפצה משותפת המכונה Headend, שבה מאופננים כל ערוצי הטלוויזיה בשיטת FDM, כאשר כל ערוץ טלוויזיה תופס תחום תדר של 6, 7, או 8 מגהרץ. הכבלים הקואקסיאליים נפרשים כך שהם מתפצלים במבנה של "עץ" וסופו של דבר מתפצל העץ למספר רב של "ענפים", שכל אחד מהם מגיע למקלט טלוויזיה יחיד.
מכיוון שהאות המשודר נחלש בכל פיצול כזה של ה"עץ", יש צורך במספר רב של מגברים, המפצים על ניחות האות בהתפצלות של העץ, ומאפשרים הגעת אות טלוויזיה באיכות סבירה לכל נקודת קצה.
הארכיטקטורה הזו של "עץ קואקסיאלי" אפשרה שידור עשרות ערוצי טלוויזיה, מ-Headend אחד, למספר גדול מאוד של יחידות דיור, עשרות ולפעמים מאות אלפים, באיכות סבירה, ובעלות נמוכה יחסית.
מגבלות הארכיטקטורה המסורתית.
עם התקדמות הטכנולוגיה, התברר כי לארכיטקטורה המסורתית מגבלות רבות, המקשות על הכנסת שיפורים טכנולוגיים.
יתרונות HFC.
לכאורה, קיימת טכנולוגיה המאפשרת בקלות מתן פתרון מעולה לאספקת כל השירותים המודרניים שצוינו לעיל - סיבים אופטיים. לסיבים אופטיים קיבולת גדולה מאוד, והם מאפשרים אספקת שירותים רחבי סרט מתקדמים.
קיימת אפשרות להגעת סיבים אופטיים עד הבית FTTH. הבעיה בטכנולוגיה זו היא עלותם הגבוהה של קישורי הסיבים. בנוסף, באזורים בהם קיימת כבר תשתית כבלים מסורתית, החלפת התשתית הקיימת בתשתית סיבים היא הוצאה גדולה מאוד, והדבר יהיה כרוך גם בחפירות, ברישות מחדש של בניינים, בהחלפת כל הממירים הקיימים בבתי הלקוחות וכיוצא באלה.
הטכנולוגיה שנבחרה מאפשרת מתן שירותים מתקדמים ודו כיווניים מצד אחד, תוך ניצול תשתית קיימת של כבלים מאידך, ואפשרות להמיר רשת באופן הדרגתי לרשת מודרנית.
ה-HFC משלב תקשורת אופטית עד לאזור מסוים (שכונה או מספר בתים) וחיבור לתשתית הקואקסיאלית הקיימת עד לבית.
הסבר הארכיטקטורה.
באתר המקור, ה-Headend, מומרים כל ערוצי הטלוויזיה הנקלטים בדרך כלל מלווייני תקשורת ומאופננים על גבי ערוץ רחב סרט. כל תעבורת הטלוויזיה, האינטרנט בכבלים, הטלפוניה בכבלים והווידאו על פי דרישה מועברים על גבי סיב אופטי בודד עד לשכונת המגורים. בניגוד לתשתית הקונבנציונלית שהצריכה שימוש במגבר כל כמה מאות מטרים, ניתן להעביר שידורים על סיב למרחקים גדולים מאוד ללא מגברים כלל. הסיב האופטי מגיע איפוא עד לשכונת המגורים ושם הוא מתחבר, באמצעות מתאמים, לרשת הקואקסיאלית הקיימת. בבית הלקוח ניתן לחבר ציוד קצה מגוון כגון מודם כבלים, ממיר, ומודם הטלפון הביתי.
ברשת HFC ניתן לחבר 25 עד 2000 יחידות דיור לסיב אופטי בודד, ואזור הכיסוי האופייני נע סביב רדיוס של מאות מטרים.
בגלל הטווח הקצר שבו עובר השידור על גבי התווך הקואקסיאלי, ניתן להעביר ערוץ חוזר מכל יחידת דיור או אפילו מכל ממיר או מודם כבלים באזור הכיסוי, לכיוון מרכזי התפעול של השירותים השונים הניתנים בכבלים.
הערוץ העולה מאפשר, בין היתר, את מתן השירותים הבאים:
העובדה שהערוץ היורד הוא קצר יותר וכמעט ללא מגברים נותנת את היתרונות הבאים:
עריצה היא הלבנה
עריצה היא הלבנה (באנגלית: The Moon Is a Harsh Mistress) הוא ספר מדע בדיוני מאת רוברט היינלין שראה אור בשנת 1966. הספר מספר על מהפכה המתרחשת במושבה על הירח כנגד שלטון כדור הארץ, המשתמש בירח כבשדה תבואה. הספר זכה בפרס הוגו.
היינליין עצמו התייחס ל"עריצה היא הלבנה" (המתאר את יציאתה של קהילת תושבי הירח לעצמאות, באופן מקביל לזה של עצמאותה של ארצות הברית משלטונה של בריטניה) כאל ספרו הטוב ביותר, אך רבים רואים בספר "גר בארץ נכריה" את ספרו המעניין והמשפיע ביותר.
עלילה.
הספר משתמש רבות בעגת ירח אותה המציא היינלין, הבנויה על בסיס האנגלית אך הלוקחת גם מילים מהרוסית. המספר הוא מנואל גרסיה או'קלי דייוויס, טכנאי מחשבים גידם אשר מגלה כי המחשב המרכזי של רשות הירח השנואה הפך לבעל מודעות עצמית. הוא קורא למחשב "מייק" (על שם מייקרופט הולמס, המחשב האנושי בסיפורי שרלוק הולמס), וזה מתעניין בעיקר בהומור האנושי.
בינתיים, על הירח, שבו מתרחשת העלילה, צומחים ניצנים של מהפכה. כדור הארץ, המנהל את הירח דרך הרשות הכל-יכולה, מזניח את הירח ורק יונק ממנו משאבים - בדמות מזון - מבלי להחזיר דבר. הרשות מנהיגה סדר, שבו החקלאים רק מפסידים, כי הרשות היא ספקית בלעדית של חומרי גלם, ומאידך היא קונה את התבואה במחירים קבועים, וההפרש הוא לא לטובת החקלאים.
לאחר שרשרת אירועים שתחילתה באספת מהפכנים, הופך המספר, מנואל, לדמות מרכזית בקשר נגד הרשות וכדור הארץ כולו. הוא, יחד עם מורהו הוותיק והאנרכיסט פרופ' ברנארדו דה לא פאז, ועם מהפכנית אחרת בשם וייאו (שם מלא: וייאומינג נוט), מתכנן איך להביא לירח, שתושביו קוראים לו "לוּנה" ("ירח" בלטינית) עצמאות מכדור הארץ. לשם כך הוא מגייס את "מייק", אשר שולט למעשה על כל דבר על הירח: על התקשורת, על התשתיות, ואפילו על המערכות במעונו של ראש הרשות (תושבי לונה מכנים אותו "הסוהר", אך תושבי כדור הארץ מכנים אותו "המגן").