ההון החוזר זה הוא אחד המרכיבים של נוסחת אלטמן (מדד אלטמן) לזיהוי מוקדם של כשל אשראי של חברות.
ההון החוזר הוא אחד ההתאמות שנדרשים לבצע כדי להתאים את רווח החברה לתזרים המזומנים שלה. הוא מייצג למעשה הפרשי עיתוי בין מועד ההכרה בהוצאה לבין מועד התשלום שלו. כך לדוגמה, מלאי מוכר כהוצאה רק כאשר הוא נמכר (כחלק מעלות המכר) אך הוא משולם תזרימית מיד עם רכישתו.
קישורים חיצוניים.
מופקדי ט., שרוני א. יסודות המימון [2019.]
בן-חורין ע., יוסף נ. ומופקדי ט. המדריך להערכת שווי חברות, תאוריה פרקטיקה ומה שביניהן. תל-אביב: פרובוק-דיונון [2013.]
שוק יעיל
מרדכי לבנון (צייר)
מרדכי לבנון (וַיְיס) (7 בפברואר 1901 – כ"ח בתשרי תשכ"ט, 20 באוקטובר 1968) היה מחשובי ציירי הנוף הישראלים. זוכה פרס דיזנגוף לשנת 1940 ו-1961.
ביוגרפיה.
לבנון נולד בשם מרדכי וַיְיס בכפר ליד העיר נאג'ווארד שבטרנסילבניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום אוראדיה, ברומניה). את הציור החל ללמוד עוד ברומניה אצל אחיו הבכור, שגם הוא היה צייר. בשנת 1921 עלה לארץ ישראל והצטרף להסתדרות. למד כמה חודשים ב"בצלאל". עד 1925 עבד כפועל חקלאי ב"גדוד העבודה" במושבות הגליל, ומאוחר יותר כפועל בניין. מ-1925 1927 למד בסטודיה לציור אצל הצייר יצחק פרנקל (פרנל), והתגורר בשכונת מחלול בתל אביב. לאחר מכן עזב כל עבודה והתמסר לציור. כבנו של רב בעיירה בטרנסילבניה הכיר את ארץ הקודש מסיפורי התנ"ך, וכשהגיע לארץ התמזגה תפיסתו הרוחנית של המקום עם הנופים הפיזיים. ב-1929 היה חלק מקבוצת "מסד" והשתתף בתערוכות אמני ארץ-ישראל. ב-1938 השתקע בירושלים. ב-1963 פתח סטודיו בצפת ומאז חילק את זמנו בינה לבין ירושלים.
הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה.
נפטר בירושלים ב-1968 לאחר מחלה ממושכת.
היה נשוי לרחל לבית גולדפינגר ואב לשני בנים ובת.
פרסים והוקרה.
זכה פעמיים בפרס דיזנגוף הציור: בשנת ת"ש-1940 ובשנת תשכ"א-1961.
כעשרה ימים לפני מותו הוענק לו פרס ירושלים לאמנות הציור, אך היה חולה ולא נכח בחלוקת הפרס.
יצירתו.
מרדכי לבנון נודע כצייר נוף שבחר נתיב מיוחד בן ציירי הנוף הישראלים. ציוריו מבוססים על נופים קיימים המשמשים מעין נקודת מוצא ליצירה. אותם יוצר האמן מחדש על הבד בעיבוד חופשי למדי ובשינוי צבע ופרספקטיבה, עד שהם נראים כנופים מרחפים ומלאי מיסטיקה. כמו חזיונות אקסטטיים ולא כנוף ממשי. ביצירתו, ההיסטוריה הרוחנית של הערים הקדושות ירושלים וצפת מתורגמת לצבעים וצורות. השפעת סגנונו ניכרת בציוריו הקבליים של ידידו, דוד רקיע.
אל-ח'וואלד
חוואלד
אל-חוואלד
חניכותו של דודי קרביץ
חניכותו של דוּדי קרביץ (באנגלית: The Apprenticeship of Duddy Kravitz) הוא ספרו המפורסם ביותר של הסופר הקנדי מרדכי ריצ'לר.
הספר, שהוא הרומן הרביעי שפרסם ריצ'לר, יצא לאור ב-1959, והפך לרב-מכר. הספר מספר על נער יהודי יליד מונטריאול ועל דרכו הבלתי-מוסרית וחסרת המעצורים להתעשר. בספר תיאור צבעוני של החיים היהודיים במונטריאול בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים. הספר תורגם לעברית על ידי הסופר אהרן אמיר.
עלילה.
דודי קרביץ, נער יהודי בן חמש עשרה, יתום מאם, הוא תלמיד בית ספר התיכון "פלטשר'ס" בשכונה של המעמד הבינוני-נמוך במונטריאול, שמרבית תושביה יהודים. דודי, מנהיגה של חבורת פרחחים, מעביר את זמנו במעשי קונדס והיטפלות למורים, לבעלי חנויות ולאחרים.
אביו מקס, נהג מונית ואיש רעים להתרועע, מתרפק על חברותו עם "נער הפלא" הנערץ, הלא הוא ג'רי דינגלמן, נער יהודי שגדל בשכונה יחד עמו, התעשר בדרכים מפוקפקות ועבר להתגורר בשכונה בה מתגוררים עשירי העיר, רובם נוצרים. מקס מזכיר את "נער הפלא" בכל הזדמנות. אחיו של דודי, לני, הוא סטודנט לרפואה באוניברסיטת מקגיל.
השכונה בה מתגורר דודי עם אביו ואחיו, ברחוב סנט אורבן, מתוארת בספר כשכונת מהגרים, בה שולטות העזובה והזוהמה
חלומם של תושבי השכונה הוא להתעשר ולעבור לאחת השכונות העשירות כמו אוטרמון או וסטמאונט.
הצלחתו של "נער הפלא" היא אחד מהמניעים העיקריים בהתנהלותו של דודי. הוא רוצה להיות "מישהו". סבו של דודי, שמחה, הוא מקור נוסף להשפעה עליו. משפט ששמע ממנו בילדותו: "מי שאין לו אדמה אינו בן אדם" הופך למשפט מפתח בהתנהלותו בכל הנוגע להשגת חלקת קרקע משלו.
כבר בצעירותו מתחיל דודי לעסוק בעסקים מפוקפקים, כהשכרה של חוברות פורנוגרפיות מצוירות, מעשי נוכלות זעירים וגנבות. בגיל 17 הוא מסיים את בית הספר התיכון, ומגיע בקיץ לסנט אגאת דה מון, עיר קייט השוכנת לחוף אגם, ופופולרית בקרב יהודים בני המעמד הבינוני, כדי לעבוד כמלצר במלון. בסנט אגאת קרביץ מתוודע לאיווט, חדרנית צרפתייה-קנדית, שהופכת לחברתו לחיים. הוא מגשים את חלומו ומוצא חלקת אדמה הסמוכה לחוף האגם. בעת ביקורם באגם בולטת ראייתה של איווט את המקום כפנינת נוף וטבע, מול דודי המתייחס לאגם כאמצעי להתעשר. הוא משביע את איווט לשמור בסוד את דבר קיום החלקה, ומשכנע אותה להתחיל בהליכים לרכישתה מהאיכר שהיא בבעלותו.
עם שובו למונטריאול כל מעייניו של קרביץ נתונים לגיוס כספים לרכישת חלקת האדמה "שלו". בהשתדלותו של אביו הוא מתקבל לפגישה אצל "נער הפלא", שבתחילה מתייחס אליו בזלזול, אך עד מהרה מצרף אותו לנסיעה לניו יורק כעוזרו. דודי חוזר ברכבת לקנדה עם מזוודתו של דינגלמן, ולאחר עוברו את הגבול בשלום הוא מגלה שזה ניצל את תמימותו והבריח באמצעותו הרואין.
משחזר למונטריאול, הוא הופך למפיק של סרטי בר מצווה, בהצלחה לא קטנה. הוא מתחיל גם לשווק מכונות משחק מוברחות מארצות הברית, בעזרתו של בחור בשם וירג'יל רוזבורו, החולה במחלת הנפילה. דודי משיג לוירג'יל משאית תמורת כסף שהוא חייב לו, ווירג'יל מתחיל לעבוד בשרותו, למרות אזהרתה של איבט כי מסוכן להעסיק את וירג'יל כנהג, בשל מחלתו.
עם הזמן קרביץ הופך לאובססיבי בעניין חלקת האדמה ליד האגם, והדבר משפיע על יחסו לסובבים אותו. הוא עצבני, שרוי בדיכאון תמידי, וגם יחסו לאיבט אינו כמקודם. המצב מחמיר כשוירג'יל עובר התקף אפילפטי במהלך נהיגת המשאית, מתנגש בעץ, נפצע באורח קשה, והופך למשותק. איבט מאשימה אותו במצבו של וירג'יל, ועוזבת אותו. עסקיו מתדרדרים, והוא מכריז על פשיטת רגל. איבט לוקחת את וירג'יל תחת חסותה ומטפלת בו.
בהמשך מתברר לדודי כי לאחר שרכש כמעט את כל הקרקעות סביב האגם, יש מתעניינים נוספים בקרקעות שנשארו, אחד מהם הוא ג'רי דינגלמן, "נער הפלא".
בסצנת הסיום של הספר מגיע דודי עם סבו, אביו ואחיו לאגם כדי להראות להם את הקרקעות שקנה. "נער הפלא" מגיע אף הוא לשם, ודודי מגרש אותו מאדמתו, למורת רוחו של אביו. להפתעתו של דודי, סבו, שתמיד דיבר על חשיבות האדמה, אינו מתפעל כלל, וחוזר למכונית. משדודי מדובב אותו מסתבר כי איבט סיפרה לזקן על מעשיו של דודי בדרך להשגת מטרתו, ממעשי הנוכלות ועד לסיפורו של וירג'יל.
הסרט.
ב-1974 יצא לאקרנים הסרט המרוץ לצמרת של דודי קרביץ בבימויו של טד קוטצ'ף ובכיכובו של ריצ'רד דרייפוס שהתבסס על הספר. ריצ'לר נטל חלק בכתיבת התסריט, והיה מועמד יחד עם ליונל צ'טוינד לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע בקטגוריית תסריט מעובד. הסרט נחשב לאחד הסרטים הקנדיים המצליחים ביותר בכל הזמנים וזכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
העשב של השכן
העשב של השכן (באנגלית: Weeds; עשבים בתרגום חופשי) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה שחורה, שעלתה לשידור ב-8 באוגוסט 2005 ברשת שואוטיים. הסדרה נוצרה על ידי ג'נג'י קוהאן ומתמקדת בננסי בוטווין (מרי-לואיז פרקר), עקרת בית אלמנה, שנעשית לסוחרת סמים על מנת לפרנס את משפחתה, לאחר מות בעלה.
רקע כללי.
הסדרה התחילה עם עשרה פרקים ודורגה כסדרה בעלת הרייטינג הגבוה ביותר בחבילת ערוצי שואוטיים ב-2005. מקור שם הסדרה הוא במשחק מילים באנגלית המתייחס למילה מריחואנה (בסלנג: עשב) ואלמנה. סרטון הפתיחה הציג את הפרבר האמריקאי ותושביו הנראים כמעט זהים - בדומה לעשב. הדבר משתקף בשיר הפתיחה שנבחר עבור הסדרה ונקרא "Little Boxes" (קופסאות קטנות). במהלך העונות 2, 3 ו-8, בוצע שיר הפתיחה "קופסאות קטנות" על ידי אמן אחר בכל פרק ובסגנון שונה. בעונה 4 לא נוסף שיר פתיח כלל, אלא רק שקופית פתיחה המציגה את שם הסדרה, שמה של יוצרת הסדרה וציור של צמח הקנאביס. בכל פרק השתנה סגנון השקופית בהתאם לרוח הפרק.
תקציר העלילה.
עונה 1.
פרקים 1–10 (10 פרקים). החלה ב-8 באוגוסט 2005 והסתיימה ב-10 באוקטובר 2005.