צורה: דונאטס בצורת טבעת נוצרים באחת מארבע דרכים. הדרך האחת היא חיבור שני הקצוות של פיסת בצק דקה וארוכה (בצורת צינור). הדרך השנייה היא שימור במכשיר חיתוך מיוחד המבצע חיתוך מקביל של המעטפת החיצונית והחלל הפנימי. בבצק שמחולץ ממרכזו של כל דונאט ניתן להשתמש להכנת דונאט-הול (כאמור לעיל) או להחזירו לתוך כלל העיסה לשם הכנת דונאטס נוספים. הדרך השלישית היא מתיחת עיסה בצורת דיסק עד להיווצרות חור במרכז. הדרך הרביעית היא שימוש במכשיר המזליף עיסה בצורת טבעת במישרין לתוך השמן.
טיגון: דונאטס מבצק עוגה מטוגנים משך 90 שניות בטמפרטורה של בין 190–198 מעלות צלזיוס עם הפיכה אחת במהלך הטיגון. דונאטס מבצק שמרים מטוגנים כ-150 שניות בטמפרטורה של 182–190 מעלות ולפיכך סופגים יותר שמן. בשנים אחרונות, עקב התגברות המודעות הבריאותית, ישנם יצרנים האופים את הדונאטס בתנור במקום לטגנם. בייצור המוני של דונאטס מטוגנים מבצק שמרים משולבת בתהליך ההכנה אפייה לזמן קצר (20 דקות), אך אלה אינם מסווגים כדונאטס אפויים.
כיסוי ומילוי: לאחר הטיגון הדונאטס מכוסים לעיתים קרובות בזיגוג סוכר, שוקולד, או אבקה כלשהי, כגון קינמון או אבקת סוכר. הם ממולאים - על ידי הזרקה - בריבה, פודינג או מילוי מתוק אחר.
כל דונאט ממוצע, ללא כל תוספת מכיל בתוכו כ 300–350 קלוריות ונחשב משמין מאוד.
דונאטס
דמי חנוכה
דמי חנוכה או מעות חנוכה (ביידיש: חנוכה געלט) הם דמי כיס שעל פי המנהג מחלקים לילדים בחג החנוכה. לרוב נותנים את הכסף הורי הילדים או קרוביהם. יש הנוהגים לתת דמי חנוכה דווקא ביום חמישי של החג.
מקור המנהג ביהודים יוצאי אירופה. יש טוענים כי קיים קשר בין התפתחות מנהג דמי החנוכה, ובין מתנות חג המולד שהיו מקובלות באירופה הנוצרית. לפי סקר שבוצע בשנת 2007, 74% מההורים בישראל נותנים דמי חנוכה לילדיהם. שוויים הממוצע עמד על כ-160 שקלים חדשים.
בקהילות חסידיות שונות מחלק האדמו"ר דמי חנוכה לילדים. כיום נהוג בדרך כלל לחלק מטבע של חצי שקל או 10 אגורות, נתון בתוך מחזיק מפלסטיק. את המטבעות נהוג לשמור כסגולה.
הסופר שלום עליכם כתב סיפור בשם "דמי חנוכה".
דונט
ליונל קיזריצקי
ליונל קיזריצקי (באנגלית: Lionel Adalbert Bagration Felix Kieseritzky; 1806, אסטוניה - 1853, צרפת) היה אמן שחמט. לשיא יכולתו הגיע קיזריצקי בשנת 1849 כאשר היה ממוקם ראשון בעולם. קיזריצקי דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1840 ל-1851. במשחק המפורסם ביותר שלו, המכונה "משחק האלמוות", הפסיד קיזריצקי לאדולף אנדרסן ב-23 מהלכים.
תחילת הקריירה.
קיזריצקי נולד למשפחה ממוצא גרמני-בלטי. הוא למד באוניברסיטת דורפט בשנים 1829-1825, ולאחר מכן עבד כמורה למתמטיקה (בדומה לאדולף אנדרסן, יריבו במשחק האלמוות). בין השנים 1839-1838 התמודד קיזריצקי בדו-קרב בהתכתבות נגד קארל יאניש שהופסק עם עזיבתו של קיזריצקי לפריז. בפריז הפך קיזריצקי לשחקן מקצועני, שנתן שיעורים או שיחק תמורת סכום של חמישה פרנקים לשעה. בנוסף ערך ביטאון שחמטאי.
הקריירה השחמטאית.
קיזריצקי היה אחד מארבעת השחמטאים המובילים בצרפת, במקביל ללואי שארל דה לה בורדונה, פייר סט. אמאנד ובונקורט. בשנים שלפני מותו היה אחד משני השחקנים החזקים בעולם במקביל להווארד סטאונטון.
הידע שלו במשחק היה גדול והוא תרם תרומות מקוריות לתאוריית הפתיחות, אך הקריירה שלו נפגעה מצירוף של ביש-מזל ומלהט למסעים לא מבוססים. בשנת 1846 הוא זכה בדו-קרבות מול האמנים הגרמניים ברנרד הורביץ (+7 -4 =1) ומול דניאל הארוויץ (+11 -5 =2). קיזריצקי השיג כמה ניצחונות מזהירים במהלך הקריירה שלו, אך עצביו בגדו בו מדי פעם כאשר השתתף במשחק תחרותי.
בשנת 1851 הוא הוזמן להשתתף בתחרות הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בלונדון, שם נוצח 2.5-0.5 בסיבוב הראשון של התחרות, על ידי מנצח התחרות אדולף אנדרסן. אחד המשחקים הסתיים אחרי עשרים דקות בלבד לאחר טעות גסה שסטאונטון תיאר כמשגה שגם שחקנים מתחילים לא מסוגלים לעשות. גם ההפסד השני היה חד-צדדי במידה דומה. במהלך השהות שלו בלונדון שיחק קיזריצקי משחק לא רשמי כנגד אנדרסן שהקסים וריגש דורות של שחקני שחמט עד שקיבל את התואר "משחק האלמוות". אף על פי שהפסיד במשחק היה זה קיזריצקי שתיעד ופרסם את המשחק בתקופה שערך את הביטאון "לה רג'נס".
1. ה4 ה5 2. ו4 ה:ו4 3. רג4 מהח4+ 4. מו1 ב5 5. ר:ב5 פו6 6. פו3 מהח6 7. ד3 פח5 8. פח4 מהז5 9. פו5 ג6 10. ז4 פו6 11. צז1
במסע ה-11 הלבן מקריב רץ. זו הקרבה אינטואיטיבית שאין אפשרות ממשית לחשב את כל השלכותיה, אנדרסן מרגיש שהיא נכונה.
ג:ב5 12. ח4 מהז6 13. ח5 מהז5 14. מהו3 פז8 15. ר:ו4 מהו6 16. פג3 רג5 17. פד5 מה:ב2 18. רד6
המסע ה-18 של הלבן, רד6 לא היה מדויק, ובהגנה נכונה שומט את הניצחון. לו השחור היה עונה 18...מה:א1+ 19. מה2 מהב2 ללבן לא היה יותר מתיקו, ואנו היינו מחמיצים את אחת התחבולות היפות ביותר שאי פעם שוחקו.
ר:ז1 19. ה5
המסע ה5 מאיים 20. פ:ז7+ מד8 21. רג7 מט.
מה:א1+ 20. מה2 לאחר מסע זה נכנע השחור, אך המשחק מוכר בעיקר בשל הסיום הכפוי המביא לעמדה הבאה:
פא6 21. פ:ז7+ מד8 22. מהו6+ פ:ו6 23. רה7 מט.
קיזריצקי לא היה מעולם פופולרי עקב אופיו הנרקיסיסטי - הוא החשיב עצמו כ"משיח השחמט". בשנת 1853 הוא מת בהמשך להתקפה של מחלת נפש. הוא נקבר בקבורת עניים, ונשכח מלב.
משחק לדוגמה.
המשחק הבא ששוחק בשנת 1844 בפריז, נגד יוהאן ויליאם שולטן (אנגלית: Johann Wilhelm Schulten), הוא דוגמה לאחת התחבולות המרשימות ביותר של קיזריצקי ונושא דמיון למשחק האלמוות המפורסם אותו הפסיד שבע שנים מאוחר יותר.
1. ה4 ה5 2. ו4 ה:ו4 3. רג4 מהח4+ 4. מו1 ב5 5. ר:ב5 פו6 6. פג3 פז4 7. פח3 פג6 8. פד5 פד4 9. פ:ג7+ מד8 10. פ:א8 ו3! 11. ד3 ו6 12. רג4 ד5 13. ר:ד5 רד6 14. מהה1? (14. ה5! כנראה לטובת הלבן). 14.. ו:ז2+ 15. מ:ז3 מה:ח3+!! 16. מ:ח3 פה3+ 17. מח4 פו3+ 18. מח5 רז4 #
עמדת הסיום.
שונות.
קיזריצקי מוזכר בשירו של ולדימיר נבוקוב "פרש של שחמט". להלן הבית השלישי בתרגומו של רונן סוניס.
אורפיזם (אמנות)
אורפיזם או קוביזם אורפי (על שם אורפיאוס) הוא זרם באמנות שהתפתח מתוך הקוביזם.
את המונח עצמו טבע גיום אפולינר ב-1912, כאשר ניסה למצוא הגדרה למכנים משותפים שמצא ביצירותיהם של רובר דלונה, פרנן לז'ה והאחים מרסל דושאן וריימונד דושאן-ויון. אפולינר הגדיר את האורפיזם כזרם המשתמש בצבעים עזים ובקשרי הגומלין ביניהם ליצירת צבעוניות מבנית, בצורה עדינה יותר מאשר עשה זאת הקוביזם.
המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון)
המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) ("מל"ג יו"ש") הייתה הגוף שהיה אחראי על מוסדות אקדמיים ישראליים שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון. ביחס למוסדות אלה, היו למל"ג יו"ש סמכויות מקבילות לסמכויות של המועצה להשכלה גבוהה ("מל"ג") כלפי המוסדות האקדמיים בישראל. ב-15 בפברואר 2019 עברה סמכות זו למועצה להשכלה גבוהה.
הקמת מל"ג יו"ש.
ככלל, נמנעה מדינת ישראל מהחלה ישירה של חוקיה על שטחי יהודה ושומרון. בין היתר, אין ביו"ש תחולה ישירה לחוק המועצה להשכלה גבוהה. לפיכך, המועצה להשכלה גבוהה, הפועלת מכוח חוק זה, אינה מוסמכת לפקח על המוסדות האקדמיים אשר הוקמו ביו"ש מאז 1967.
בשנת 1992 הגישה מכללת אריאל (כפי שנקראה אז) בקשה למועצה להשכלה גבוהה לקבל הכרה בשתי המחלקות העצמאיות הראשונות שלה לתואר ראשון (הנדסת חשמל ואלקטרוניקה והנדסת כימיה וביוטכנולוגיה). תשובת המל"ג, הייתה כי על פי חוק המל"ג, אין גוף זה יכול לטפל בפניית המכללה, בשל מיקומה הגאוגרפי מעבר לקו הירוק, שכן חוק המל"ג אינו חל בו.
כדי לפתור בעיה זו החליטו משרדי הממשלה הרלוונטיים, המשפטים, החינוך והביטחון, בתיאום עם היועץ המשפטי לממשלה, כי:
עם הקמת מל"ג יו"ש נפתחה האפשרות לקבלת היתרים להפעלת מסלולי לימוד במוסדות אשר מעבר לקו הירוק, ולאחר מכן, להכרה מלאה בהם. המסלול הראשון שהוכר היה הנדסת חשמל ואלקטרוניקה במכללת אריאל. בד בבד, קיבלה מכללת אריאל הכרה כ"מוסד מוכר להשכלה גבוהה" במשמעותו בחוק המל"ג.
הרכב מל"ג יו"ש.
עם הקמתה של מל"ג יו"ש, ההרכב הפרסונלי שלה היה זהה להרכב של מל"ג. עם זאת, כאשר מנימוקים אידאולוגיים, ובהתבסס על חוק המל"ג, חלק מהחברים של מל"ג סירבו להשתתף בישיבות של מל"ג יו"ש, ולמעשה גרמו להקפאת עבודתה, שינה אלוף פיקוד המרכז את ההרכב הפרסונלי של מל"ג יו"ש. לאורך השנים הייתה מל"ג יו"ש מורכבת בחלקה מחברים בהווה במל"ג, ובחלקה מחברים לשעבר במל"ג.
ב-30 במאי 2006 החליטה מל"ג לפנות למפקד כוחות צה"ל באזור יו"ש, כדי שיקבע כי כל חברי מל"ג (למעט שר החינוך) יכהנו כחברי מל"ג יו"ש.
בראש מל"ג יו"ש עמד פרופ' עמוס אלטשולר מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. באפריל 2008 מינה מפקד כוחות צה"ל באזור יו"ש, אלוף גדי שמני, את פרופ' מאיר חת, פרופ' עמוס רולידר, פרופ' זאב דרוקמן, עו"ד אריה הרמלין, איתי שונשיין ותומר עובד לחברי מל"ג יו"ש. ברבות השנים צורפו למל"ג יו"ש פרופ' אליעזר גלעדי, פרופ' יהודה פרידלנדר, ד"ר אברהם רוכלי, פרופ' ברכה רגר, פרופ' מינה טייכר, פרופ' מרדכי פרל, פרופ' יוסף ישורון, פרופ' אריה מלניק, ד"ר אופיר העברי, ד"ר לאה בם, פרופ' חיים טייטלבאום ופרופ' אלי פולק.
מל"ג יו"ש ומערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.
למרות ההפרדה שהייתה קיימת עד ביטול מל"ג יו"ש ב-2019, בין מערכת ההשכלה הגבוהה ביו"ש לבין מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל הייתה בפועל זיקה במישור התקציבי, שכן שתי המערכות ניזונות מאותה קופה ציבורית דרך הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת).