האלור האנסון (בפארואזית: Hallur Hansson; נולד ב-8 ביולי 1992) הוא כדורגלן פארואזי המשחק בוויילה בעמדת הקשר.
קריירה.
האנסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ואגור, בגיל יותר מאוחר עברה משפחתו לטורסהאבן, והוא עבר למחלקת הנוער של הבנר בולטפלאג המקומית. כאשר סיים את גיל הנוער ביחד עם עמיתו לקבוצה גילי רולנטסון הוא חתם באברדין הסקוטית. ב-27 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בהפסד 2-0 נגד קילמרנוק. לאחר שלא זכה לדקות משחק באברדין, בשנת חזר להבנר בולטפלאג. ב-29 בינואר 2013, חתם לשנה וחצי באולבורג הדנית, אך כעבור שנה עזב את המועדון וחתם בויקינגור גוטה. בסיום העוה חתם בונדסיסל בה הוא שיחק במכרז השדה לצד יליד איי פארו נוסף ברנדור אולסן. ב-17 ביוני 2016 חתם לשנתיים בהורסנס.
האנסון שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של ארצו. ב-15 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי פארו במשחק ידידות נגד . ב-11 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
אברהם צבי איזנשטט
אברהם צבי אייזנשטדט
אברהם צבי אייזנשטאדט
ישראל רול
לאון רבינוביץ'
ליאון רבינוביץ'
אירוויזיון הילדים 2010
אירוויזיון הילדים 2010 היא ההפקה השמינית של אירוויזיון הילדים. התחרות נערכה במינסק ארנה, מינסק בבלארוס, לאחר שנבחרה על ידי איגוד השידור האירופי לארח את התחרות. בשנה זו התחרו 14 מדינות וארמניה זכתה בפעם הראשונה במקום הראשון באירוויזיון הילדים.
מדינה מארחת.
בשנה זו שלוש מדינות הגישו לאיגוד השידור האירופי הצעה לארח את תחרות אירוויזיון הילדים לשנת 2010 כששתי הצעות האחרות לאירוח התחרות היו מרוסיה ומלטה, והסיבות שבזכותם בלארוס זכתה באירוח הם שהיא זכתה פעמיים בתחרות (2005 ו-2007) ובנוסף הם הציעו את מינסק ארנה המכיל 15,000 מקומות ומתאים בגודלו לאירוויזיון הילדים. דניס קוריאן היה המנחה של התחרות.
אומנים חוזרים.
בשנה זו עדיין היה חוק שאוסר על זמרים להשתתף בשנית אך לא מנעו ממלווים ורקדנים לחזור לתחרות כזמרים או כרקדנים ומלווים
הלוגו.
הלוגו נוצר על ידי רשות השידור הבלארוסית ואיגוד השידור האירופי.
קשת הצבעים בלוגו מסמלת אנשים שונים, תרבויות שונות ומדינות שונות והכנפיים מייצגות חופש ולכן גם בבמה היו כנפיים ונבחרו 11 תושבי בלארוס שמייצגים את השונות וזו גם הסיבה שכל הזוכים בשנים 2003-2009 הגיעו לבלארוס, דינו ילוסיץ' מקרואטיה, מריה איסבל מספרד, קסניה סטניק מבלארוס, האחיות טומלצ'בי מרוסיה, אלכסיי זגלוביץ' מבלארוס, להקת בזקיבי מגאורגיה ורלף מקנבאך מהולנד (לפי סדר הזכייה).
מדינות משתתפות.
14 מדינות אישרו את השתתפותן בתחרות:
חטיבה 734
חטיבה 261
ברוך יהושע הורוביץ
יגדיל תורה (סלוצק)
יגדיל תורה (מכונה לעיתים "יגדיל תורה הסלוצקאי") היה מאסף תורני שיצא לאור בסלוצק ובבוברויסק, בין השנים ה'תרס"ט-ה'תרפ"ח (1908-1928).
עורכי כתב העת היו רבי איסר זלמן מלצר שכיהן אז כרבה של סלוצק וכראש ישיבת "עץ חיים" בעיר, ותלמידו רבי משה בנימין טומשוב ("מבי"ט").
היסטוריה.
סדרה ראשונה.
רבי איסר זלמן מלצר, אז רבה של סלוצק וראש הישיבה בה, הציע את רעיון ייסוד כתב העת בסעודת פורים שנערכה בביתו בשנת ה'תרס"ח (1908). תלמידו הרב טומשוב שנכח בסעודה, קידם את הרעיון ושלח קול קורא להשתתפות בגליונותיו, לרבנים רבים בליטא ובשאר הפזורה היהודית במזרח אירופה.
גיליונו הראשון של כתב העת, ראה אור בחנוכה תרס"ט (דצמבר 1908). המאסף יצא בתחילת דרכו כשבועון ונדפסו ממנו בשנותיו הראשונות עשרות גליונות. כתב העת נתקל בבעיות תקציביות, אך הדפסתו נעצרה רק כאשר נפל העורך הרב טומשוב למשכב ונאלץ לנסוע לברלין לצורך רפואתו.
סדרה שנייה: יגדיל תורה (ניו יורק).
בהמשך הוא היגר לארצות הברית, ועם הגיעו לניו יורק בשנת ה'תרע"ו (1916) התחיל להוציא לאור סדרה חדשה של כתב העת. סדרה זו מכונה לעיתים "יגדיל תורה (ניו יורק)" או "יגדיל תורה הניו-יורקי" כדי לבדלה מיגדיל תורה הסלוצקאי המקורי, בשל היותה סדרה חדשה בעלת מספור גליונות חדש. על גליונות כתב העת נדפסו במקביל מספר השנים לסדרה החדשה והמקורית, כך נדפס בראש גליונות שנת ה'תרע"ז: .
בגליונות אלו התרחב קהל הכותבים הטבעי של כתב העת וכלל גם רבנים רבים מרבני יהדות ארצות הברית, לחלקם הוא מהווה במה יחידה בה נדפסו מחידושי תורתם ופסקיהם ההלכתיים.
סדרה שלישית: סלוצק-בוברויסק.
עם כניסתו בשנות ה-20 של המאה ה-20 של הרב יחזקאל אברמסקי לכהן כרבה של סלוצק, חידש יחד עם הרב שלמה יוסף זוין, אז רבה של נובוזיבקוב את הופעת כתב העת ברישיון ממשלתי. בכך היה "יגדיל תורה" לכתב העת העברי והיהודי היחיד שיצא לאור ברוסיה הסובייטית.
בשני גליונותיו שהודפסו בבוברויסק בשנת תרפ"ח (1927-1928), נדפסו מאמרים מרבנים בולטים שעדיין נותרו בברית המועצות, כמו: הרב מאיר סטולביץ, רבה של חסלביץ; הרב משה פיינשטיין, אז רבה של ליובאן והרב פתחיה מנקין מקרוצ'ה .
משתתפים.
בגליונות כתב העת הופיעו מאמריהם התורניים של רוב ככל האישים הרבניים הבולטים של יהדות ליטא, ולצידם רבנים מרוסיה, פולין ועוד. בין הכותבים נמנו: רבי משה מרדכי אפשטיין; רבי מנחם קרקובסקי מחסלביץ; רבי ברוך יהושע הורוביץ מאלקסוט; רבי ראובן כץ, אז רבה של אמדור; רבי יחיאל מיכל רבינוביץ, מחבר "אפיקי ים"; רבי אברהם יצחק הכהן קוק; רבי שמעון שקופ; רבי אליהו מאיר פייבלזון; רבי יהושע יוסף פרייל (דודו של ג'ו שווארץ); רבי יהודה לייב צירלסון מקישינב; רבי אברהם דובער כהנא שפירא מקובנה; רבי משה סוקולובסקי; רבי יעקב צבי אופנהיים, רבה של קלם; רבי יחיאל יעקב ויינברג, אז רבה של פילווישקי; רבי צבי יחזקאל מיכלזון מפלונסק ורבים אחרים.
יגדיל תורה (ורשה)
יגדיל תורה (לעיתים: יגדיל תורה הוורשאי) היה קובץ רבני-תלמודי שהופיע בפרבר הוורשאי פראגה, בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, ושימש כבמה תורנית מרכזית לחידושי תורה ופסקי הלכה של רבנים ותלמידי חכמים מרחבי העולם היהודי, בדגש על רבני יהדות פולין.
כתב העת נערך בידי הרב אברהם בנימין גלוביצ'ובר (גלאוויטשאווער) מפראגה, והרב ישעיהו יוסף מרגולין מברנזוויל, ניו יורק, ארצות הברית.
החל משנת 1933 נדפס כתב העת באוסטרוב מזובייצקה.
תכנים ומשתתפים.
לצד חידושי תורה בפרסום ראשון מכתבי יד של רבנים כמו האדמו"ר מאוסטרובצה רבי יחזקאל הולשטוק, רבי יעקב שור מקיטוב ורבי יוסף רוזין, "הרוגאצ'ובי". פרסמו מאמרים בכתב העת, הרבנים: פנחס אפשטיין מירושלים, מנחם זמבה מפראגה, יצחק טרונק מקוטנה וצבי יחזקאל מיכלזון מוורשה.
התפרסמו בכתב העת גם חידושי תורה של בחורים צעירים, בהם שמחה אלברג.
בגיליון אב-אלול תרצ"ג, נדפס נספח ובו חידושים למסכת כתובות מכתב יד של הרב מאיר דן פלוצקי.
חטיבה 166
חטיבה 213
צ'ילסיטו
צ'ילסיטו (בספרדית: Chilecito) היא עיר בפרובינציית לה ריוחה בארגנטינה. צ'ילסיטו נמצאת במרכז הפרובינציה, בעמק בין רכס סיירה דה ולסקו במזרח ורכס סיירה דה פמטינה במערב.
היסטוריה.
צ'ילסיטו נוסה ב-19 בפברואר 1715 על ידי המתיישב הספרדי דומינגו דה קסטרו אי בסאן תחת השם "ויז'ה סנטה ריטה", על שם הקדושה הנוצרית האיטלקייה ריטה מקאשה (Rita da Cascia). אחר כך שונה השם ל"ויז'ה ארחנטינה", ולאחר מכן לשם הנוכחי. מקור השם לא ברור, ואחת הדעות היא שהוא נובע מהשם הילידי של האזור.
במאה ה-19 הכלכלה המקומית הסתמכה בעיקר על כריית זהב במכרות בהרים הסמוכים. אחת העדויות שנותרו מתקופה זו היא מעין רכבל המקשר את צ'ילסיטו למכרה "לה מחיקנה" (La Mejicana) ברכס סיירה דה פמטינה, אשר הפך לאטרקציה תיירותית.
כלכלה.
כיום כלכלת צ'ילסיטו מתבססת על חקלאות, בעיקר על גידול גפנים ובמידה פחותה יותר על גידול פירות שונים.
חינוך.
בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של צ'ילסיטו, שהייתה במקור קמפוס של האוניברסיטה הלאומית של לה ריוחה.
חצי האי סקנדינביה
חצי האי סקנדינביה (או חצי האי הסקנדינבי) הוא חצי אי בצפון יבשת אירופה, בו נמצאים כיום המדינות נורווגיה (בחלק המערבי של חצי האי), שוודיה (בחלק המזרחי של חצי האי) והחלק הצפוני של מדינת פינלנד (אזור הנמצא בחלק הצפון-מזרחי של חצי האי). רכס ההרים הסקנדינבי עובר כמעט באופן מושלם בגבולות המדיניים של שלוש המדינות, מלבד החלק הדרומי ביותר של רכס ההרים, אשר פונה מערבה לעבר אזור דרום-מרכז נורווגיה.
חצי האי גובל במפרץ הבוטני, הים הבלטי, מצר קטגט, מצר סקאגרק, הים הצפוני, הים הנורווגי וים ברנץ.
חצי האי סקנדינביה הוא חצי האי הגדול ביותר ביבשת אירופה - יותר מחבל הבלקן, מחצי האי האיברי, ומחצי האי האיטלקי.
אוכל-עשב
ג'וזף קנדי השלישי
ג'וזף (ג'ו) פטריק קנדי השלישי (באנגלית: Joseph Patrick "Joe" Kennedy III; נולד ב-4 באוקטובר 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כנציג המחוז הרביעי של מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
קנדי נולד בשכונת ברייטון בבוסטון שבמסצ'וסטס. הוא בנם של חבר הקונגרס ג'וזף קנדי השני ורעייתו שיילה ראוץ' ונכדם של אתל ורוברט קנדי. יש לו אח תאום בשם מת'יו. הוריו התגרשו כשהיה בן 11.
ב-2003 סיים תואר ראשון במדעי הניהול והנדסה באוניברסיטת סטנפורד וב-2009 תואר JD במשפטים מאוניברסיטת הרווארד. הוא התנדב לחיל השלום ובשנים 2004 עד 2006 השתתף במשימות ברפובליקה הדומיניקנית ובפוארטו ריקו. כעורך דין עבד כעוזר לתובע המחוזי במחוז מידלסאקס ובמחוז קייפ קוד והאיים סביבו.