על עבירות רכוש העונש הקבוע בחוק העונשין הפקיסטני היה מאסר, קנס, או שניהם יחד. עם אכיפת תקנות החודוד משנת 1979, הומרו עונשים אלה בכריתת כף יד ימינו של הגנב בשורש כף היד בידי מנתח. על עבירת שוד, נכרתה בניתוח יד ימינו של השודד בשורש כף היד וכף רגלו השמאלית בקרסול. חודוד (בערבית: حدود) הוא מונח הנמצא בשימוש תכוף בספרות האיסלמית המשפטית והחברתית לציון גבולות מקובלים להתנהגות חברתית. אף שהעונשים נאכפו על פי כללי החודוד, המשיכה מערכת המשפט לעבוד במסורת האנגלו-סכסית. כיוון שעל פי חוקי האסלאם ניתן לאכוף את עונשי החודוד רק אם מופיעים ארבעה עדים לפשע, רק לעיתים נדירות נגזרו עונשים אלה בפועל.
עד לשנת 1977 לגימת יין (ובכלל זה משקאות אלכוהוליים) לא הייתה אסורה בפקיסטן על פי חוק העונשין. החל משנת 1977 נאסר בחוק לצרוך או למכור יין על ידי מוסלמים בתחומי פקיסטן ועבירה על חוק זה נענשה בשישה חודשי מאסר, או קנס של 5,000 רופי, או שניהם יחד. כך גם הוחמרה הענישה על ניאוף והאשמים בעבירה זו נענשו ב-100 מלקות אם אינם נשואים. אם היו נשואים אזי דינם מוות בסקילה.
בשנות השמונים (1980, 1982 ו-1986) תוקן חוק העונשין ותקנות סדר הדין הפלילי, כך שכל הבעת חוסר כבוד לנביא מוחמד, לבני משפחתו (בערבית: أهل البيت), לצחאבה ולסמלי האסלאם, היה לעבירה פלילית שעונשה מאסר, או קנס, או שניהם יחדיו. עוד נוספה לספר החוקים "תקנה 20" משנת 1984 ולפיה נאסר על אחמדים לכנות עצמם "מוסלמים", או להשתמש במונחים מוסלמיים, או לקיים פולחנים מוסלמיים. בכך, הפכה באחת הקהילה האחמדית בפקיסטן למגזר מיעוטים.
פיזור ממשלת ג'ונג'ו.
ככל שחלף הזמן מעת שנבחר, גברה התביעה בבית המחוקקים לקבלת עצמאות וסמכויות נוספות. בתחילת שנת 1988 התפשטו שמועות על קרע בין ראש הממשלה ג'ונג'ו לבין הנשיא זיא.
ב-29 במאי 1988 פיזר הנשיא זיא את האספה הלאומית ופיטר את ראש הממשלה על פי סמכותו בחוקה המתוקנת. בין המניעים למעשה הייתה הסכמתו של ג'ונג'ו לחתום ב-14 באפריל על הסכמי ז'נבה ליישוב הסכסוך באפגניסטן. זאת כנגד דעתו של זיא. לאחר 11 שנה שוב עמד זיא והבטיח לאומה בחירות חדשות בתוך 90 יום. בנזיר בהוטו, בתו של זולפיקאר עלי בהוטו, שבה מגלות בשנת 1986 והכריזה מיד על התמודדותה בבחירות. עם עליית התמיכה בבנזיר וירידה בסיוע הבינלאומי לרגל נסיגת ברית המועצות מאפגניסטן, זיא מצא עצמו במצב מדיני קשה.
מותו.
תאונת מטוס.
ב-17 באוגוסט 1988, בעודו מתמודד עם משבר שלטוני, נהרג לפתע זיא בתאונת מטוס. לאחר שנכח במצעד טנקים בעיר באהאוואלפור, זיא עזב את המקום במטוס הרקולס. זמן קצר לאחר ההמראה איבד מגדל הפיקוח קשר עם הטייס. לדברי עדי ראייה, המטוס טס באופן לא סדיר ומיד אחר כך צלל והתפוצץ על הקרקע. במטוס נהרגו גנרל זיא, מספר גנרלים בכירים אחרים וכן שגריר ארצות הברית לפקיסטן ארנולד רפאל וגנרל מצבא ארצות הברית, הרברט מ. ווטסון, ראש המשלחת הצבאית לפקיסטן. החשד הכללי בפקיסטן היה כי מדובר ברצח פוליטי, אף שהדבר מעולם לא הוכח. בעקבות מותו שטף את פקיסטן גל של תאוריות קשר, והוא אף קיבל ביטוי בעיתונות העולמית. בין שלל הגורמים שהואשמו במותו היו קצינים בכירים בצבא פקיסטן, בני משפחת בהוטו, חברי קהילת האחמדים, שירותי הביון של ארצות הברית, ברית המועצות וישראל.
הלווייתו.
הלווייתו של זיא נערכה בבירה איסלמאבאד ב-19 באוגוסט 1988. הייתה זו הלוויה המונית בהשתתפות מיליוני פקיסטנים, כן הגיעו להלוויה נציגי מדינות רבים. שרידי גופתו נקברו בקבר צנוע מחוץ למסגד המלך פייסל באיסלמאבאד. מנהיגים ברחבי תבל פרסמו הודעות השתתפות באבלה של פקיסטן לשמע מותו.
הרס בית הכנסת.
בין הוראותיו האחרונות של זיא הייתה צו הריסת בית הכנסת מגן שלום בעיר קראצ'י, בית הכנסת נבנה בתאריך 21.5.1893 ושימש את הקהילה היהודית בעיר אשר מנתה כ-2,500 איש ואישה (רובם מקהילת הבני ישראל (הודו)) בסביבות 1947, ומספרם ירד לבודדים עקב רדיפות דת ותקיפות בית הכנסת, בית הכנסת נהרס עד הייסוד בתאריך 17.7.1988, חודש לפני מותו.
מטחנת שוקולד
"מטחנת שוקולד מס' 1" (1913) ו"מטחנת שוקולד מס' 2" (1914) (בצרפתית: Broyeuse de Chocolat) הם שני ציורים מאת האמן הצרפתי מרסל דושאן.
הציורים מציגים מכונה לטחינת שוקולד, אותה ראה דושאן בחלון ראווה של חנות שוקולד בעיר רואן שבצרפת, בעת ששהה שם בביקור בבית הוריו. במכונה המקורית נטחנו פולי הקקאו בתוך אגן גדול על ידי גלגלים כבדים. דושאן בחר להוריד את האגן ולהציב את המטחנה על גבי שולחן קטן בעל רגליים מעוקלות. בנוסף, הוסיף דושאן למכונה גלגל שלישי. המטחנה סימלה עבור דושאן כמטפורה לאוננות, בשל האיכויות הסנסואליות שבמכונת השוקולד. בעוד שהציור המוקדם, משנת 1913, מציג איכויות ציוריות כגון תיאור אור וצל וצבעוניות, הרי שבציור המאוחר יותר מתמקד דושאן בתיאור פרספקטיבה ללא התייחסות למרחב בה ניצבת המטחנה. האיכות הגרפית של היצירה מתחזקת על ידי שימוש בחוטים, המשמשים לתיאור גלגלי המכונה. בכל, משקפת היצירה את הנטייה הגוברת בעבודותיו של דושאן לטשטוש ודחייה של רעיון "מגע היד" של האמן.
התעניינותו של דושאן במכניקה ובמכשירים מכניים באה לביטוי כבר בעבודות קודמות כגון "מטחנת קפה" (1911) או "כלה" (1912). מטחנת השוקולד הפכה לאלמנט מרכזי בתיאור ה"רווקים" ביצירתו של דושאן "הזכוכית הגדולה" (1915-1923). רפרודוקציה של "מטחנת שוקולד מס' 2" הודפסה בשער הגיליון השני של המגזין "The Blind Man", אותו הוציאו דושאן והנרי-פייר רושה (Henri-Pierre Roché) במאי 1917.
צוף פילוסוף
צוף פילוסוף (נולד ב-2 באוגוסט 1958) הוא מלחין, מוזיקאי ונגן בס ישראלי. נגן בס בלהקת "תיסלם".
ביוגרפיה.
פילוסוף גדל ברמת השרון. ב-1980 הצטרף ל"תיסלם" לאחר שכבר הקליטו את אלבום הבכורה שלהם, "רדיו חזק". בתחילה התכוון פילוסוף להצטרף ללהקה רק זמנית, אך לבסוף נשאר בה עד שהתפרקה ב-1983.
לאחר התפרקות "תיסלם" השתתף פילוסוף בהקלטות של אומנים ישראלים, ובעיקר היה חבר ב"להקה מקומית", להקת הליווי של סי היימן. בין היתר הלחין את השיר "סתיו ישראלי" שביצעה גלי עטרי באלבומה "אמצע ספטמבר" (1986) ובאלבום הבכורה של חברו לשעבר ל"תיסלם", דני בסן. פילוסוף הופיע בלהקת הליווי של רמי קלינשטיין ושל יהודית רביץ. הוא עבד לפעמים עם חברים אחרים ב"תיסלם", בעיקר עם יזהר אשדות, שאיתו הוא מנגן עד היום.
ב-1990 הופיעו "תיסלם" בסיבוב איחוד קצר, ובמסגרתו כתב פילוסוף את המילים ללהיט "יש לך אותי". שנה לאחר מכן הקליט גידי גוב שיר שהלחין וכתב פילוסוף, "אין עוד יום", באלבומו "אין עוד יום". לאותו אלבום הלחין פילוסוף גם את "אני שוב מתאהב" למילים של יונה וולך (ב-1990 הקליטה ורדינה כהן את השיר בלחן אחר). ב-1993 הלחין לריקי גל את השיר "יש לי חולשה לרקדנים" לאלבומה "חפש בי".
ב-1995 הקים פילוסוף אולפן הקלטות בשם "החדר" יחד עם קובי אייזמן
ב-2005 הלחין וביצע עם עדי רנרט את הפסקול לסרט "אדמה משוגעת". השניים זכו בפרס אופיר לפסקול הטוב ביותר.
חיים אישיים.
פילוסוף היה נשוי לעיתונאית מירי חנוך ולהם שתי בנות משותפות: ליה פילוסוף – שחקנית, וגייל, שיצרה סרט במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים ונוער. לפילוסוף גם בת ובן ממערכת יחסים עם המפיקה שרון שמיר, בתו של פרופ' שמעון שמיר.
קורס מ&quot;פים ומג&quot;דים
רובין רייט
רובין גייל רייט (באנגלית: Robin Gayle Wright; נולדה ב-8 באפריל 1966) היא שחקנית קולנוע ובמאית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב על גילום דמותה של קלייר אנדרווד בסדרה "בית הקלפים" ומועמדת 8 פעמים לפרס האמי.
ביוגרפיה.
רובין רייט נולדה בשם רובין וירג'יניה גייל רייט בדאלאס טקסס. היא בתם של גייל למשפחת גסטון, מנהלת בחברת הקוסמטיקה מארי קיי, ופרדי גייל רייט, מנהל בחברת תרופות. גדלה בסן דייגו, קליפורניה.
רייט התפרסמה כאשר שיחקה באופרת הסבון סנטה ברברה בתפקיד קלי קאפוול. תפקיד זה העניק לה שלוש מועמדויות לפרס אמי. כוכבה דרך בעקבות השתתפותה בסרטו של רוב ריינר "הנסיכה הקסומה" בתפקיד הנסיכה בַּאטרקאפ (Buttercup; בעברית "נורית"), ובסרטו של רוברט זמקיס "פורסט גאמפ" בתפקיד ג'ני קארן - שהקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה. בעקבות השתתפותה בסרט "נאהבת" בשנת 1997 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של סיאטל. בשנת 2007 השתתפה שוב בסרט של זמקיס, "ביאוולף" לצד אנתוני הופקינס. החל משנת 2012 רייט מגלמת את קלייר אנדרווד בסדרה "בית הקלפים". על תפקידה זה זכתה ב-2013 בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2017 השתתפה בסרט גיבורי-העל "וונדר וומן" בכיכובה של גל גדות, אשר מבוסס על חוברות הקומיקס "וונדר וומן" מבית DC קומיקס. הסרט הוא הרביעי במספר כחלק מהיקום הקולנועי של DC. באותה שנה שיחקה בסרט המדע הבדיוני "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו. זהו סרט המשך ל"בלייד ראנר" מ-1982, גם הוא בכיכובו של פורד.
בשנת 2021 יצא סרטה של רייט "אדמה רחוקה", אותו ביימה ואף כיכבה בו. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-31 בינואר 2021 והוא יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-12 בפברואר של אותה שנה.
חיים אישיים.