במחצית הראשונה של המאה ה-19 התחדשה הפעילות במכרות המתכת ולצידה התיישבות מחודשת בקראטובו. בשלהי 1912, בעת מלחמת הבלקן הראשונה, נכבשה קראטובו על ידי ממלכת סרביה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, בתקופת מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור נמסר לחזקת ממלכת בולגריה. לאחר תום המלחמה, נכללה קראטובו בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, ולאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה בשטחי מקדוניה הצפונית.
הקהילה היהודית.
עדויות לקהילה יהודית ספרדית קיימות בספרי שאלות ותשובות החל מהמאה ה-16. התיעוד עוסק בדיני נישואין, ענייני ממון, התרת עגונות וסוגיות ירושה. לפי התיעוד היו יהודי קראטובו בעלי מעמד כלכלי רב, ואחדים מהם מתוארים כבעלי תפקידים במנגנון הממשל המקומי או כנכבדים עמם נועצו לא רק בני הקהילה היהודית. עוד מתועדים ביקורי שד"רים מארץ ישראל. ב-1670 הגיע לקראטובו מחברון משה הלוי נזיר בעל "מטה יוסף", חתנו של אברהם בן חנניה. משה הלוי נזיר קיבל מקהילת קראטובו 500 קורוש, סכום נכבד לאותה התקופה, שהיה שני רק לסכום שהתקבל מיהודי מונסטיר שם התגוררה קהילה גדולה ואמידה. כאמור, ב-1689 נכבשה קראטובו על ידי צבא ממלכת הבסבורג והועלתה באש. הקהילה היהודית חרבה ולא חודשה.
האצטדיון המרכזי (קאזאן)
האצטדיון המרכזי (ברוסית: Центра́льный стадио́н; בטטרית: Үзәk Stadium) הוא אצטדיון רב-תכליתי שנמצא בקאזאן, בסמוך לכיכר המילניו. האצטדיון מכיל כ-27,000 מקומות ישיבה ומשתמש בתור מגרשו הביתי של מועדון הכדורגל רובין. ליד האצטדיון נמצא זירת כדורגל ומתחם מקורה לאתלטיקה.
היסטוריה.
האצטדיון נבנה ביוזמת האדריכל ו. פורטיאנקין. האצטדיון הוזמן ב-25 ביוני 1960 ובראשיתו אכלס 30,000 צופים.
המשחק הראשון בו התקיים ב־21 באוגוסט 1960: מועדון הכדורגל איסקרה התמודד נגד קבוצת מטלורג מקאמנסק-אורלסקי. המשחק הסתיים בתוצאה 4:1 לטובת המארחים.
בשנים 1962–1967, האצטדיון היה גם הזירה הביתית של קבוצת ההוקי "מועדון הספורט אוריצקי" (כיום מועדון ההוקי Ak Bar).
בשנים 2001–2005 שופץ האצטדיון בחלקו.
בשנים 2005–2007, נבנו במתחם האצטדיון זירה לכדורגל ואתלטיקה שנפתחה ב-29 באוגוסט 2007.
בשנת 2010, האצטדיון המרכזי אושר על ידי אופ"א כאצטדיון בקטגוריה ארבע.
בנוסף, לקראת אוניברסיאדת קיץ 2013, בשנת 2012, שופצו האצטדיון המרכזי וזירת הכדורגל והאתלטיקה, מה שמאפשר הרחבת החניון בין 90 ל-250 חניות, החלפת הגג, החלפת מסלולי מרוצים ומערכת הניקוז, בניית עמדות לקפיצות, זריקת פטיש, זריקת דיסקוס ויריות שיפוץ החדרים מתחת ליציעים והצטיידות במערכת תקשורת חדשה. עקב שיפוץ היציע המזרחי, תכולת האצטדיון פחתה והסתכמה ב-25,400 מקומות ישיבה. כיום מכיל 27,756 מושבים.
ב-6 בספטמבר 2013 אירח האצטדיון את משחק המוקדמות בגביע העולם בין רוסיה ללוקסמבורג (4: 1).
Encore un soir
Encore un soir (באנגלית: One More Night, ובעברית: לילה אחד נוסף) הוא אלבום האולפן העשרים ושישה של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-26 באוגוסט 2016. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים בסך הכול.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים של קוויבק.
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי תיירי בלנצ'רד, לודוביק קרקט, הומברטו גטיקה, ז'אן-ז'אק גולדמן, פטריק המפרטזום, לוק לרוי, סילביו ליסבון, יאן מאצ'ה, תרי מארי-לואיז, אדי מרנאיי, רודי פסקל, סקוט פרייס, טיבורג, ז'אק ונרוסו וזאהו. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic, הפנה כלפי האלבום ביקורת חיובית, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
בנוסף לכך, הוציאה דיון באוגוסט 2016, את מהדורת הדלוקס של האלבום, אשר כללה בתוכה שלושה שירים נוספים.
הצלחה מסחרית.
האלבום זכה להצלחה מסחרית בינלאומית כאשר כבש את פסגת מצעד האלבומים שבצרפת, תוך שנמכר שם בלמעלה מ-800,000 עותקים. בקנדה נמכר האלבום בלמעלה מ-160,000 עותקים, תוך שכבש את פסגת מצעד האלבומים של המדינה. בבלגיה קיבל האלבום את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים, תוך שבמצעד האלבומים של ולוניה הגיע אל המקום הראשון. בפלנדריה הגיע אל המקום הראשון גם כן.
בשווייץ הצליח האלבום להגיע אל המקום הראשון במצעד האלבומים, תוך שנמכר שם בלמעלה מ-20,000 עותקים. בקוויבק זכה האלבום להצלחה גם כן, כאשר כבש את פסגת מצעד האלבומים הרשמי של הפרובינציה. במצעד אלבומי העולם של בילבורד, הגיע האלבום אל המקום הראשון.
רשף (ספינת קרב)
רשף היא דגם של סדרת ספינות קרב חדשות, פרי פיתוח של מספנות ישראל לספינה בגודל מיני קורבטה. הפרויקט יהווה תחליף לספינות סער 4.5 מסוג "נירית" אשר חלקן בנות יותר מ-20 ומתקרבות לסוף שירותן בחיל הים.
מטרת כלי השיט היא הגנה על המים הכלכליים של ישראל ובהם מתקני הגז והנפט. כל מערכות הלחימה בספינות רשף יהיו תוצרת התעשיות הביטחוניות בישראל.
מאפייני הספינה.
הסדרה מבוססת על ספינת הסער 72 אם כי ארוכה במקצת, 76 מטר. מערכת ההנעה תהיה שילוב של דיזל או גז יחד עם הנעה חשמלית.
החימוש יהיה דומה לסער 6 ויכלול את מערכות ההגנה האוויריות ברק 8 וכיפת ברזל הימית.
אלכסנדר אפשטיין (שחיין)
אלכסנדר אלכס אפשטיין (1903 - 27 בדצמבר 1995) היה שחיין ושחקן כדורמים ישראלי. נחשב לחלוץ ספורט השחייה בישראל. תחרות השחייה הראשונה בארץ ישראל נזקפת לאפשטיין לאחר שהציל את חיי המושל הבריטי, אדוארד קית-רוץ'. בתחרות הראשונה ניצח אפשטיין במשחים ל-100 מטר חופשי ול-100 מטר גב. במקצועו היה אגרונום שהתמחה בחניטת פרחים.
ביוגרפיה.
אפשטיין נולד וגדל בחברון, דור חמישי בארץ ישראל. בין השנים 1919–1922 למד במקווה ישראל.
בשנת 1925 נקרא אפשטיין לישיבה של ועד מכבי חיפה שבה הוחלט על הקמת מחלקת השחייה (מכבי חיפה). המחלקה הוקמה בשנת 1926 וכללה צריך בחוף הים של המושבה הגרמנית, עליה היה אחראי.
באוגוסט 1926 שהה אפשטיין בחוף הרחצה ליד הגשר הגרמני בחיפה. המושל הבריטי, אדוארד קית-רוץ', נכנס לשחות בים, אבל נסחף על ידי הגלים ועמד לטבוע. אפשטיין שהיה שחיין מעולה, לא היסס וקפץ למים ויחד איתו נכנס גם תושב ערבי אלמוני. לאחר מאמץ רב הצליחו השניים לחלץ את המושל שהזמין אותם ללשכתו לקבלת פרס. כאשר הגיעו השניים ללשכת המושל, נשאלו מה התגמול שירצו תמורת החילוץ האמיץ? אפשטיין אמר ללא היסוס: "נודה למושל אם יפעל לארגונה של תחרות ארצית לשחייה" וכך נולדה תחרות השחייה הראשונה בארץ ישראל, אשר התקיימה בחיפה. התחרות נערכה בים בין שתי דוברות שהוצבו במרחק של כ-100 מטר אחת מהשנייה כשהשחיינים התחרו בסגנונות שונים ובמרחקים שונים. אפשטיין זכה במקומות הראשונים במשחים ל-100 מטר חופשי ול-100 מטר גב. בתחרות נערכו משחי מוקדמות ומשחי גמר. בין המשתתפים היו שחייני המועדון הגרמני "דויטשר ספורט פאריין", המשטרה הבריטית והמועדון הערבי "אל-אתיאחד". ארגון התחרות והפרסים למשתתפים היו תרומתו של המושל הבריטי.
בשנת 1930 פרש אפשטיין משחייה תחרותית.
משנת 1953 פתח אפשטיין ברחוב ארלוזורוב בחיפה מפעל לחניטת צמחים ופרחים.
מגנוליה חלקת עלים
מגנוליה חלקת-עלים (שם מדעי: Magnolia laevifolia, לשעבר Michelia yunnanensis, או גם Magnolia dianica, בכתב סיני 云南含笑 בפין-יין: Yúnnán hánxiào), היא מין צמח השייך לסוג מגנוליה. זהו שיח עד עץ ירוק-עד קטן שגובהו בין 3 ל-5 מטרים בעל פרחים לבנים ריחניים, הגדל ברפובליקה העממית של סין.
תיאור.
מגנוליה חלקת-עלים היא שיח עד עץ ירוק-עד קטן שגובהו בין 3 ל-5 מטרים בעל ענפים ועלים צפופים.
פטוטרת העלים באורך 4–5 מילימטרים. הטרף דמוי ביצה הפוכה, ביצה הפוכה צרה עד סגלגלה. אורכו 4–10 סנטימטרים, ורוחבו 1.5–3.5 סנטימטרים, והוא בעל מרקם עור. גונו ירוק עמום בחלק העליון וירוק עמוק ומבריק בחלקו התחתון. בכל צד יש בין 7 ל-9 עורקים משניים המתחברים לעורק המרכזי. הרשת שיוצרים העורקים על פני העלה בולטת כשהעלה יבש. קצה העלה קהה.
הפרחים ריחניים מאוד. הם נפתחים מניצנים בגוון חלודה, והם מפוזרים אופקית לאורך הענף (בניגוד למיני מגנוליות אחרות שהפרח בקצה הענף). בפרח יש 6–12 עלי כותרת, צבעם לבן, דמויי ביצה הפוכה עד סגלגלה. אורכם 3–3.5 סנטימטרים ורוחבם 1–1.5 סנטימטרים. עלי הכותרת הפנימיים קטנים יותר. אורך האבקנים 5-10 מילימטרים, הזיר לבן באורך 3 מילימטרים והמאבקים באורך 5–7 מילימטרים. העלי באורך 1–1.3 סנטימטרים, יש בין 8 ל-20 עלי שחלה שבכל אחד 5 או 6 ביציות. עמוד העלי באורך 1 מילימטרים מחורץ לאורכו.
הפרי מכיל 5–9 עלי שחלה כדוריים ברוחב 5–8 מילימטרים כשבכל אחד בין זרע אחד לשני זרעים אדומים.
עונת הפריחה היא ממרץ עד אפריל והפירות מבשילים מאוגוסט עד ספטמבר.
תפוצה ושימושים.
הצמח גדל בסבך שיחים בגובה בין 1,100 ל-2,300 מטרים מעל גובה פני הים במחוזות סין העממית גוויג'ואו, סצ'ואן, מרכז ודרום יונאן ובדרום-מזרח טיבט.
מגדלים את הצמח כצמח נוי והוא משמש להכנת בשמים.
רז'ב (סרט)