ב-7 בנובמבר 1837 העיר סבלה מרעידת אדמה גדולה נוספת, והיא הצליחה להשתקם תוך כמה עשורים.
לאחר שהכלכלה באזור התפתחה בעצלתיים במחצית הראשונה של המאה ה-19, הממשלה הצ'יליאנית הגתה תוכנית יישוב מהגרים גרמנים באזורי ואלדיביה ואוסורנו. חלק מהמהגרים התיישבו בערים ופיתחו את הכלכלה והתעשייה וחלק קנו אדמות באזור ושיפרו את החקלאות המקומית.
בעקבות ההתיישבות העיר שגשגה בשארית המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20. העיר הפכה למרכז התעשייתי החשוב ביותר אחרי הבירה סנטיאגו דה צ'ילה ולעיר הנמל השנייה בחשיבותה אחרי ולפראיסו. נמל העיר, כמו יתר נמלי צ'ילה, ספג פגיעה בעקבות פתיחת תעלת פנמה שייתרה את הצורך לעבור במצר מגלן ובנמלי צ'ילה כדי לעבור בין האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי.
ב-22 במאי 1960 פקדה את צ'ילה רעידת האדמה העוצמתית ביותר שנמדדה בהיסטוריה. ואלדיביה ניזוקה מהרעידה באופן קשה יותר מכל עיר אחרת: המבצרים הקולוניאליים בקרבת העיר ניזוקו קשות, מבנים קרסו וחלקים שלמים מהעיר הוצפו. מלבד כל זאת, הרעידה גררה מפולת שגרמה למפלס של אגם רינייווה (Riñihue) הקרוב לעלות ב-20 מטרים, במה שנודע כרינייוואסו (Riñihuazo), דבר שאיים להציף את העיר כולה. הממשלה הכינה תוכניות לפינוי, ורבים מתושבי העיר אף התפנו על דעת עצמם. בסופו של דבר צוות גדול של כורים הצליח לכרות תעלת ניקוז לאגם ומפלס המים בו ירד בהדרגה. בעקבות הרעידה כלכלתה ומעמדה של העיר נפגעו קשות.
לאחר ההפיכה הצבאית בצ'ילה ב-1973 עלתה לשלטון בצ'ילה חונטה צבאית. כעבור שנה החונטה ארגנה מחדש את החלוקה המנהלית בצ'ילה וואלדיביה נכללה במחוז לוס לאגוס שבירתו הוכרזה כפוארטו מונט. אנשי ואלדיביה, שראו בעירם חשובה יותר מפוארטו מונט, התנגדו למהלך וסברו שעירם היא זו שצריכה להיות הבירה האזורית.
בסופו של דבר נשיא צ'ילה ריקארדו לאגוס הכריז ב-2005 על הקמת המחוז החדש לוס ריוס שבירתו תהיה ואלדיביה. המחוז הוקם באופן רשמי ב-2007.
כלכלה.
כלכלת ואלדיביה מסתמכת בעיקר על יערנות וייצור נייר, ובמידה פחותה יותר גם על חקלאות, דיג, גידול מקנה, עיבוד מזון, תעשיות מטלורגיות ובניית ספינות. כמו כן, העיר היא יעד תיירותי חשוב בצ'ילה ויש בה מספר תעשיות סמליות, כמו ייצור בירה ונקניקים, המייצגות את האופי של המהגרים הגרמנים בעיר.
גאוגרפיה.
העיר נמצאת במקום בו מתאחדים מספר נהרות ויוצרים את נהר ואלדיביה שזורם מערבה ונשפך לאוקיינוס השקט במפרץ קורל. העיר בנויה על הגדות של הנהרות האלו וכן על מספר איים הנמצאים במפגש הנהרות, כשהגדול ביניהם הוא איסלה טחה.
אקלים.
העיר נמצאת באזור בו שורר אקלים ממוזג עם השפעות של אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-1,800 מילימטרים.
חינוך.
בעיר נמצאת האוניברסיטה הדרומית של צ'ילה (Universidad Austral de Chile) וכן מספר קמפוסים של אוניברסיטאות אחרות, כמו אוניברסיטת סן סבסטיאן.
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה פיצ'וי, הנמצא במרחק של 32 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר.
העיר בנויה ממספר חלקים אשר הנהרות העוברים בה מפרידים ביניהם. חלקים אלו מקושרים זה לזה בעזרת גשרים, כמו גשר פדרו דה ואלדיביה וגשר קאייה-קאייה.
ולדיביה
ולדיוויה
ואלדיוויה
קרלוס הראשון, מלך ספרד
נווה נאמן
נווה נאמן היא שכונה בעיר הוד השרון, הממוקמת בגבולו הדרומי של מושב ירקונה וממערב למושב עדנים, השכונה נוסדה בשנת 1951.
רקע.
שטח האדמה עליו שוכנת השכונה הייתה בבעלות קאדי ערבי שהציע את אדמתו למכירה.
הקרן הקיימת לישראל הייתה מעוניינת בקנייתה, אך האדמה נמכרה לבסוף לגרמנים תושבי ארץ ישראל.
הגרמנים נטעו פרדס, חפרו באר מים ובנו בריכת מים.
אולם עם השנים נזנח הפרדס ושטחו עמד שומם, עד אשר החלו בבניית השכונה.
בחנוכה בשנת 1951. המתיישבים הראשונים היו עולים חדשים מפוני מעברת רמתיים.
בשטח השכונה ישנו בית ספר יסודי, תיכון, מכולת שכונתית, גני ילדים, סניף דואר, גינות ציבור, אזור תעשייה וקניון שרונים.
מקור השם.
ב-23 באוגוסט 1950 נרצחה תמר אורן בת ה-19, (בת למושב ירקונה הסמוך), על ידי מסתננים ערבים ליד מיקום השטח שיועד לשכונה.
בתחילה נקראה השכונה "נווה תמר" על שם הנרצחת, אולם בהמשך שונה השם ביוזמת הסוכנות היהודית שהחליטה לקרוא לשכונה על שם הלורד נאמן מאנגליה, אשר תרם כספים לפיתוחה של השכונה.
שטח שיפוט.
עיריית פתח תקווה קיבלה פנייה במסגרתה הוצע שהשכונה תצורף לשטח שיפוטה, אך היא סירבה.
המועצה המקומית רמתיים הסכימה לקבל את השכונה וזו צורפה לאזור שיפוטה, ולאחר איחודה יחד עם שאר המושבות, כפר הדר, רמת הדר ומגדיאל לכדי יצירת העיר הוד השרון, הפכה נווה נאמן אף היא לחלק מן העיר.
רחובות השכונה.
שמות הרחובות בשכונה סמליים ומנציחים אישים מתקופת החשמונאים ייתכן ובהמשך להנחת אבן הפינה לשכונה בחג החנוכה.
שמות הרחובות בשכונה: אלכסנדר הגדול, אלעזר, אנשי הכנסת הגדולה, אפק, החשמונאים, המכבים, הרקון, התמר, יהודה, יהונתן, יוחנן, מודיעין, מרים החשמונאית, מתתיהו, שלומציון ושמעון הצדיק.
ואלדיביה (פירושונים)
Adobe Acrobat
Adobe Acrobat Reader
ווינמאקה
עונת 1948/1949 ב-BAA
עונת 1948/1949 היא העונה השלישית של ליגת ה-BAA. בסיום העונה התמזגה ליגת ה-BAA עם ליגת ה-NBL כדי לייצור את ליגת ה-NBA, כך שעונה זו נחשבת גם השלישית בתולדות ה-NBA. לפני תחילת העונה הצטרפו ל-BAA ארבע קבוצות: פורט ויין פיסטונס, אינדיאנפוליס ג'טס, מיניאפוליס לייקרס ורוצ'סטר רויאלס, מה שהעמיד את מספר קבוצות הליגה על 12 בסך הכול. העונה הסתיימה עם זכייתה של מיניאפוליס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את וושינגטון קפיטולס בתוצאה 4-2.
דראפט 1948.
הדראפט בעונה זו התקיים ב-10 במאי 1948 בשיקגו, אילינוי. בבחירה הראשונה בחרה קבוצת פרובידנס סטימרולרס את אנדי טונקוביץ', ששיחק בסך הכול 17 משחקים בליגת ה-BAA לפני שפרש. שחקנים בולטים מדראפט זה כוללים את חברי היכל התהילה דולף שייס (בחירה רביעית), בובי וונזר (10) והארי גלאטין (סיבוב שני), כמו גם את האולסטארים ג'ק קולמן וביל גייבור.
פלייאוף 1949.
סגל האלופה, מיניאפוליס לייקרס: ג'ורג' מייקן, ג'ים פולארד, הרם שייפר, ארני פרין, דון קרלסון, טוני ג'ארוס, ג'ק דוואן, דוני פורמן, ג'וני יורגנסן, וייטי קאהן וארל גרדנר.מאמן ראשי: ג'ון קנדלה.
אליפות צרפת בטניס 1961
אליפות צרפת 1961 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-15 במאי והסתיימו ב-27 במאי. זו הייתה האליפות ה-60 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 83 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר ניקולה פייטרנג'לי () נפגש עם מנואל סנטנה () והפסיד ב-5 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 78 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1960 דרלין הארד () הודחה בסיבוב הרביעי. במשחק הגמר אן היידון () נפגשה עם יולנדה רמירס () וניצחה בשתי מערכות. ליולנדה רמירס זה היה הפסד שני ברציפות בגמר תחרות נשים באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר רוי אמרסון ורוד לייבר () נפגשו עם בוב האו ורוברט מארק () וניצחו ב-4 מערכות. באותה שנה רוד לייבר ניצח באליפות אוסטרליה הפתוחה ורוי אמרסון באליפות וימבלדון אך עם פרטנרים אחרים. לרוי אמרסון זו הייתה האליפות השנייה ברציפות בתחרות זוגות גברים באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 34 זוגות. 4 זוגות החזקות זכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחות תחרות 1959 סנדרה ריינולדס ורנה שורמן ( דרום אפריקה) נפגשו עם מנצחות תחרות 1960 מריה בואנו () ודרלין הארד () וזכו בניצחון טכני.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 52 זוגות. להלן דירוג של הזוגות החזקות:
מנצחי תחרות 1960 מריה בואנו () ובוב האו () הודחו ברבע הגמר. במשחק הגמר דרלין הארד () ורוד לייבר () נפגשו עם מנצחי תחרות 1957 שלא היו מדורגים ורה סוקובה ואירז'י יבורסקי () וניצחו בשתי מערכות.
עונת 1948/1949 ב-NBA
משה מאיר פראג
הרב משה מאיר הלוי פראג (י"א בשבט תרפ"ו, 26 בינואר 1926 - י"ב בתמוז תשס"ג, 12 ביולי 2003) היה ראש כולל שומרי החומות בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד לרב שמעון פראג ולרחל לאה בת הרב יצחק אייזיק וחנה ביילא (שניהם נכדי הרב יצחק אייזיק חבר). אביו היה בנו של הרב אברהם אהרן פראג מחבר סדרת הספרים "נרות אהרן", שהיה חתנו של הרב משה נחום ולנשטיין מחבר הספר בני משה וראב"ד בבית הדין של העדה החרדית.
בילדותו למד בתלמוד תורה שומרי החומות שבירושלים. ובבחרותו היה מתלמידיה הראשונים של ישיבת סלבודקה בבני ברק. בתקופה זו למד אצל הרב אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש". לאחר מכן חזר ללמוד בירושלים בישיבת עץ חיים אצל הרב איסר זלמן מלצר. כמו כן למד אצל הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.
בשנת תשי"ב (1952) זכה בפרס משרד הדתות שחולק ל-18 "עילויי הישיבות". באלול שבאותה שנה נישא לשרה הינדא, בת הרב חיים יהודה לייב וצביה אוירבך. לאחר נישואיו התגורר בבית חמיו בשכונת נחלת צדוק הסמוכה לשכונת שערי חסד בירושלים ולמד בישיבת שער השמים, בתקופה זו זכה (מאי 1956) בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות. בהמשך התמנה כר"מ בישיבת כרם ביבנה ולאחר תקופה עבר ללמד במתיבתא הגדולה בית הראש"ל בירושלים.