מעטים מהאמריקנים הופתעו כשואן ביורן השיג 60 אלקטורים לעומת 234 להריסון. אולם רבים מהם הופתעו מהמאבק הצמוד בספירת הקולות. מתוך 2.4 מיליון קולות, ההפרש היה רק 146,000 לטובת הריסון. בהתחשב בתנאים, מפתיע שהדמוקרטים זכו לתמיכה כזאת.
אף על פי שבספירת הקולות הכללית, הריסון הוביל רק ב-6 אחוזים, הניצחון האלקטורלי שלו היה סוחף, והוא ניצח בצפון, מערב ובדרום ארצות הברית.
למרות ניצחונו של הריסון, הוא כיהן זמן קצר ביותר בתור נשיא. אחרי שנאם את נאום ההשבעה הארוך בהיסטוריה (שעה, ארבעים וחמש דקות, במזג אוויר קריר וללא מעיל), הריסון שירת בתפקיד כחודש לפני שמת מדלקת ריאות ב-4 באפריל 1841.
חסידות סערט ויז'ניץ
בורית אדומה
בורית אדומה (שם מדעי: "Saponaria mesogitana") היא מין צמח מסוג בורית שבמשפחת הציפורניים. פריחתה באביב, וצבע עלי כותרתו ורוד. הבורית האדומה נזכרת במגדירי צמחים כצמח נדיר מאוד, ונראה בארץ ישראל בטבע לעיתים נדירות. תפוצתה בישראל היא בגליל העליון, בגולן, במישור החוף ובשפלת יהודה. נראית לעיתים גם בהרי יהודה.
התקופה האפיפלאוליתית בארץ ישראל
ברנרד קינג
ברנרד קינג (אנגלית: Bernard King; נולד ב-4 בדצמבר 1956, בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת ה-NBA. שיחק 14 עונות עבור הקבוצות ניו ג'רזי נטס (בשנים 1977–1979 ו-1993), יוטה ג'אז (1979–1980), גולדן סטייט ווריורס (1981–1982), ניו יורק ניקס (1982–1987) ווושינגטון בולטס (1987–1991). בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת ה- NBA.
קינג שיחק בקולג' באוניברסיטת טנסי, ונבחר כבחירה השביעית בדראפט של שנת 1977 על ידי ניו יורק נטס, אשר כמה חודשים מאוחר יותר העתיקו את מקום מושבם לניו ג'רזי ונודעו כ"ניו ג'רזי נטס". שני מטרים וסנטימטר גובהו, היה קינג התגלמות הסמול פורוורד של ה-NBA בשנות השמונים. עם זרועותיו הארוכות ושחרור הכדור המהיר, קינג היה מותאם בשלמות למשחק מהיר כסקורר מעולה. קינג הוביל את טבלת הקלעים של הליגה בשנת 1985 עם 32.9 נקודות למשחק ונבחר פעמיים לחמישיית העונה של הליגה ושלוש פעמים למשחק האולסטאר.
בעונת הרוקי שלו, 1977/1978, הוא קבע שיא קליעה לשחקן שנה ראשונה בניו ג'רזי נטס, 1909 נקודות. ב-31 בינואר 1984, כשחקן הניקס, קבע קינג שיא בהיותו לשחקן הראשון מאז 1964 לקלוע לפחות 50 נקודות למשחק בשני משחקים רצופים; הוא עשה זאת בקולעו 50 נקודות מול סן אנטוניו ספרס עם 20 קליעות מ-23 זריקות, כולל קליעת 10 שלשות ב-30 בינואר בניצחון הניקס 113–117, ולמחרת קלע שוב 50 נקודות בניצחון חוץ נוסף, הפעם 105 - 98 מול דאלאס מאבריקס עם 20 קליעות מ-28 ניסיונות ושוב 10 שלשות. בעונה שלאחר מכן, הוביל קינג את ניו ג'רזי נטס כשבחג המולד 1984 קלע 60 נקודות והפך לשחקן העשירי ב-NBA לקלוע לפחות 60 נקודות במשחק יחיד.
ב-23 במרץ 1985 סבל קינג מפציעה קשה בברכו, פציעה שהשביתה אותו למשך כל עונת 1985/1986. כשחזר מהפציעה ניכר בבירור שאיבד את ההתפרצות הסוחפת שלו לסל, דבר שגרם לניקס לשחרר אותו בסוף עונת 1987. עם זאת, היה לקינג קאמבק מוצלח בוושינגטון, שם הפך לכוכבה הבלתי מעורער של הקבוצה. הוא שיפר את קליעתו מבחוץ וחזר לאולסטאר פעם אחת נוספת ב-1991, עונתו המלאה האחרונה. לאחר הפסקה זמנית של שנה וחצי וחזרה ל-32 משחקים במדי ניו ג'רזי נטס בשנת 1993, הכריעו אותו בעיות בברך וכפו עליו פרישה סופית ממשחק, כשבאמתחתו 19,665 נקודות שקלע ב-874 משחקים, ממוצע של 22.5 נקודות למשחק, כשבעת ההיא הוא היה מדורג במקום ה-16 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.
פיטר קראוזה
פיטר ויליאם קראוזה (באנגלית: Peter William Krause; נולד ב-12 באוגוסט 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק סרטים אמריקאי. קראוזה זכה בפרס גילדת שחקני המסך, והוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור נייט פישר בסדרת הדרמה המצליחה "עמוק באדמה".
ביוגרפיה.
קראוזה נולד במינסוטה לזוג הורים מורים. אימו לימדה בבית ספר יסודי ואביו לימד אנגלית בבית ספר תיכון. יש לו אח ואחות: מייקל ואיימי.
בשנת 1987, סיים תואר ראשון בספרות אנגלית. בנוסף יש לו תואר שני במשחק מאוניברסיטת ניו יורק.
קריירה.
בשנת 1987 ביצע את תפקיד משחק הראשון שלו בסרט "Blood Harvest" בתפקיד סקוט.
בתחילת שנות ה-90 ביצע קראוזה מספר הופעות אורח בסדרות טלוויזיה מוערכות כמו "סיינפלד", "בברלי הילס 90210", "אלן". בשנת 1996, נכנס קראוזה כדמות אורחת לסיטקום "סיביל" במשך 4 עונות. ב-1997 שיחק בקומדיה הרומנטית "חיי האהבה" לצד קארלה גוג'ינו. בשנים 1998–2000 השתתף קראוזה בשתי עונות של סדרת הדרמה של ABC כדמות ראשית, "ספורט באוויר" שיצר אהרן סורקין.
קראוזה כיכב כדמות הראשית בסדרת הדרמה של HBO, "עמוק באדמה" במשך 5 עונות (2001–2005). הוא קיבל 7 מועמדויות שונות (כולל 3 מועמדויות לפרס אמי) בשל גילום התפקיד של נייט פישר.
בשנת 2004 שיחק בתפקיד האנק אוונס בסרט "אהבה במקום אחר" לצד נעמי ווטס. ב-2006, שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה "החדר האבוד".
בשנת 2008 שיחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC את דמותו של ניק ג'ורג', עורך דין אידיאליסט, לצידו דונלד סאת'רלנד. ב-2009 שב לעונה השנייה של הסדרה.
בין השנים 2010–2015 כיכב בתור אדם בריוורמן בסדרה של NBC, "הורים במשרה מלאה", אשר מבוסס על הסרט משנת 1989 "הורים במשרה חלקית".
בין השנים 2016–2017, שיחק קראוזה בסדרה של שונדה ריימס (האנטומיה של גריי) "תופסת" את דמותו של בנג'מין, הארוס של אליס (מיריי אינוס) אשר מחפשת אחריו לאחר היעלמותו בשל חוב כספי אשר צריך להשלימו עם שותפיו.
משנת 2018 מככב קראוזה בסדרה המשטרה "מוקד 911" בגילום התפקיד רוברט "רובי" נאש. ב-2018 שיחק בסרט הקולנוע הביוגרפי "ג'ודי הקדושה" בכיכובה של מישל מונאהן.
חיים אישיים.
לקראוזה בן בשם רומן שנולד ב-2001 מחברתו לשעבר כריסטין קינג.
משנת 2010, הוא בזוגיות עם השחקנית לורן גרהאם. הם נפגשו לראשונה ב-1995 כאשר השתתפו בקומדיית המצבים "קרולין בעיר הגדולה", והפכו לזוג כאשר שיחקו אחים בסדרה "הורים במשרה מלאה".
הכוכב מע'סול
שטאטסראט
לוצ'אנו בריו
לוצ'אנו בריו (באיטלקית: Luciano Berio; 24 באוקטובר 1925 - 27 במאי 2003) היה מלחין ומנצח איטלקי, בעיקר של מוזיקה קלאסית מודרנית. הוא נודע ביצירתו הנסיונית (בייחוד יצירתו משנת 1968 "סינפוניה" לשמונה סולנים ולתזמורת מורחבת וסדרת קטעי הסולו הממוספרים בשם "סקוונצה") וכן עבודתו החלוצית במוזיקה אלקטרונית.
חייו.
בריו נולד באונליה (כיום חלק מן העיר אימפריה שבמפרץ ג'נובה). הוא למד נגינה בפסנתר אצל אביו וסבו, שניהם נגני עוגב. בשנות מלחמת העולם השנייה גויס לצבא, אבל כבר ביומו הראשון נפצע בידו כשלמד לטפל ברובה ואושפז בבית חולים צבאי. לאחר המלחמה למד בריו בקונסרבטוריון של מילאנו אצל ג'וליו צ'זארה פאריבני וג'ורג'ו פדריקו גדיני. הפגיעה בידו מנעה ממנו להמשיך את לימודי הנגינה, על כן התרכז בהלחנה. בשנת 1947 התקיים הביצוע הפומבי הראשון של אחת מיצירותיו, סוויטה לפסנתר. בריו התפרנס אותו זמן מליווי שיעורי שירה, ובעבודתו זו פגש את הזמרת המצו-סופרן קתי ברבריאן, שאותה נשא לאישה זמן קצר אחרי סיום לימודיו (השניים התגרשו ב-1964). במשך השנים יכתוב בריו יצירות רבות לקולה.
בשנת 1951 יצא בריו לארצות הברית ללמוד בטנגלווד אצל לואיג'י דאלאפיקולה, שהקנה לו עניין בסריאליזם. בהמשך השתתף בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט, שם פגש את פייר בולז, קרלהיינץ שטוקהאוזן, ג'ורג' ליגטי ומוריס קאגל. הוא החל להתעניין במוזיקה אלקטרונית והיה שותף בשנת 1955 להקמת "סטודיו די פונולוגיה", אולפן מוזיקה אלקטרונית במילאנו, עם ברונו מאדרנה. באולפן זה חיבר את יצירתו האלקטרונית "תמה" (מחווה לג'ויס), שבה קטעי קריאה מתוך יוליסס של ג'ויס בקולה של קתי ברבריאן. בריו הזמין מספר רב של מלחינים בעלי שם לעבוד שם, בהם אנרי פוסר וג'ון קייג'. כמו כן הוציא כתב עת למוזיקה אלקטרונית בשם "מפגשים מוזיקליים", בהשתתפותם הפעילה של קייג' ובולז. בניגוד לנטיית בני זמנו לכתיבה חדשנית לשמה, בריו נטה לסגנון לאומי ופופולרי, כפי שאפשר ללמוד מיצירתו שירי עם משנת 1946, הכוללת עיבודים לתשעה שירי עם מסורתיים מארצות שונות. השיר האחרון הוא של להקה עממית מאזרבייג'ן, שבריו רשם מהאזנה לקלטת.
בשנת 1960 חזר בריו לטנגלווד, הפעם כמלחין הבית, וב-1962 נענה להזמנת דריוס מיו וקיבל משרת הוראה במילס קולג' באוקלנד, קליפורניה. ב-1965 החל ללמד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד ושם ייסד את אנסמבל ג'וליארד, קבוצה ששמה לה למטרה לבצע מוזיקה עכשווית. בשנת 1966 נישא בשנייה, הפעם לפילוסופית המדע ידועת השם סוזאן אויאמה (הנישואים הסתיימו בגירושין ב-1972). נישא בשלישית לטליה פקר, שתרגמה את שיחותיו על המוסיקה (עם רוסאנה דאלמונטה) לעברית, לכותר בשם -שיחות על המוסיקה בהוצאת הקבוץ המאוחד התשמ"ד. עם תלמידיו נמנה לואי אנדריסן, סטיבן גלמן, סטיב רייך, לוקה פרנצ'סקוני ופיל לש מן ה-Grateful Dead.
במהלך שנות השמונים היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הישראלית ובשנת 1988 קיבל בריו תואר חבר כבוד של האקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון.