על מלאכת הרסטורציה אחראי הרסטורטור וההתמחות המקצועית נעשית לפי חומרים (ולא כפי שמקובל בטעות לחשוב, לפי תקופות). לדוגמה: ציורים, אובייקטים מעץ, מתכת, ציורי קיר, אבן, נייר וכדומה.
מקצוע הרסטורציה התפתח בו זמנית כענף של מקצוע האדריכלות וכהמשך המדעי למקצועות האומנות כגון צייר הכנסיות (Kirchenmaler) שהקדים את משמר ציורי-הקיר, הנגר שהקדים למשמר העץ, או החרט שהקדים את משמר המתכת.
המושג נטבע על ידי אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק (Eugène Viollet-le-Duc) למרות שבזמנו (המחצית הראשונה של המאה ה-19) הייתה משמעותו קרובה יותר למשמעות העכשווית של בנייה מחדש (reconstruction). תאורטיקנים חשובים אחרים בעולם השימור-שיחזור הם קארל פרידריך שינקל, ג'ון ראסקין, גאורג דהיו וצ'זרה בראנדי (Cesare Brandi).
הזב הגדול
הזב הגדול (פרסית زاب بزرگ; ערבית الزاب الاعلى - תעתיק מדויק: אלזאב אלאעלא; טורקית Büyükzap Suyu; כורדית: Zêyê Mezin; ארמית סורית: ܙܒܐ ܥܠܝܐ; יוונית עתיקה Λύκος; לטינית Lycus) הוא נהר הנובע בטורקיה וזורם דרומה לאורך 473 ק"מ, עד שהוא מתמזג עם נהר החידקל, דרומית לעיר מוסול שבעיראק. הנהר תוחם בקירוב את הגבול הדרומי של תפוצת האוכלוסייה הכורדית בעיראק, ומהווה גבול פוליטי של האזור האוטונומי הכורדי. הנהר מהווה מקור מים חשוב של החידקל, ומשמש להשקיה ולהפקת אנרגיה הידרואלקטרית באמצעות סכרים הבנויים עליו.
בשנת 750 לספירה התחולל קרב גדול על נהר הזב בין הח'ליפים מבית אומיה לבין בית עבאס.
ללדין
ללדין הייתה להקת בנות ישראלית שפעלה בשנת 1994.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה על ידי שלוש זמרות (לימור עזרא, לימור עופר ודינה אברג'יל) ושמה הורכב משילוב שמותיהן הפרטיים של חברותיה. אלבום הלהקה "הלילה" זכה להצלחה רבה עם השיר "יעקב" שהושמע ברשתות הרדיו ושילב בו, באופן חריג לתקופתו, מוזיקת פופ אלקטרונית, ושיר נוסף שהצליח במידה "מי אם לא אנחנו". כמו כן, באלבום הופיעה גם גרסה עברית לשיר "Love Child" של הסופרימס, אשר הופיעה בסרט סטריפטיז שנתיים לאחר מכן. למרות הצלחת השירים, במיוחד "יעקב", החלו חילוקי דעות בין הרכב הלהקה ומפיקיה, יאיר שדה וגרי ולודבסקי, אשר הביא לפירוק הלהקה.
לאחר מכן הקימו המפיקים להקה בהרכב שונה בשם "בנות יעקב", שזכה להצלחה יותר גדולה עם השירים "רוקדת", "פלורנטין", "יואל" ו"חולת הגה" מהאלבום הראשון שיצא ב-1995, ו"דלתה" ו"קרמה מנטה" מהאלבום השני שיצא ב-1996.
ב-1995 ביצעו חברות הלהקה קולות רקע בשיר "להתראות נעורים שלום אהבה" בביצוע להקת "משינה" מהאלבום באותו השם "להתראות נעורים שלום אהבה" שיצא באותה השנה.
לאחר התפרקות הלהקה לימור עזרא הקימה יחד עם הזמרת גלית ויצמן את צמד "גולדה". הצמד הוציא אלבום שכלל גרסה לשיר "הוא לא כל כך חכם" של להקת הנח"ל ואת הלהיט "רטובה", אך לא זכה להצלחה.
אקלזיה וסינגוגה
אקלזיה וסינגוגה (לטינית: Ecclesia et Synagoga, "כנסייה ובית כנסת") היה מוטיב חזותי באמנות ימי הביניים הכנסייתית. היהדות והנצרות תוארו בצורת שני פסלים או ציורים של נשים שהן בו-בזמן יריבות ואחיות. אקלזיה מסמלת את ניצחון הנצרות, המחזיקה באמת האלוהית, וכניגוד לה מוצגת סינגוגה כדמות מובסת.
התיאור מייצג את ההשקפה הנוצרית לפיה בחירת עם ישראל היא עתה בחזקתה הבלעדית של הכנסייה, והנצרות מהווה את עם ישראל האמיתי והיחיד, בעוד היהודים, שלא קיבלו את ישו, איבדו את מעמדם לפני האל.
סמליות.
אקלזיה, המסמלת את הנצרות, מתוארת כאישה עטורה בכתר מלכות, ואוחזת בידה האחת צלב ובידה השנייה גביע. הגביע מסמל את דמו של ישו, שנשפך כדי לכפר על חטאי בני האדם, ואת הקומוניון המבוסס על האלגוריה בין היין ודמו של ישו.
סינגוגה, המסמלת את היהדות, מוצגת כאשר עיניה מכוסות וכתרה נופל, ואוחזת בידה האחת במטה שבור ובידה האחרת את לוחות הברית המטים לנפול. לוחות הברית המושפלים מסמלים את הברית הישנה שכרת אלוהים עם היהודים, שהושלמה, פקעה ותמה והברית החדשה באה על מקומה, כשדמו של ישו מחליף את עבודת הקורבנות בבית המקדש. עיניה המכוסות של סינגוגה לעומת עיניה הגלויות של אקלזיה מקורן באלגוריה של פאולוס באיגרת השנייה אל הקורינתים:
היסטוריה.
ייצוגם של עמים בדמות נשים הוא מורשתה של אמנות העולם העתיק. בימי הביניים הייתה לפיסול בכנסיות חשיבות ראשונה במעלה כדרך של העברת מסרים דתיים, מאחר שרוב האנשים לא ידעו קרוא וכתוב ולא היו מסוגלים להבין את הנאמר בדרשה הכנסייתית שהתנהלה בלטינית – שפה שהייתה בלתי מובנת לרובם.
כיום, בעקבות מגמת השוויון והסובלנות בתחום הדתות מופיעות אקלזיה וסינגוגה בנוסח שונה המציג אותן כשוות ובעלות יחסים הדדיים טובים. בשנת 2015, לציון יום השנה ה-50 של נוסטרה אטאטה הזמינה אוניברסיטת סיינט ג'וזף שבפנסילבניה פסל גדול המראה את הזוג בהרמוניה שווה, שתיהן לבושות כתרים עם כתבי הקודש שלהן בידיהן.
משפט תלמי
בגאומטריה אוקלידית, משפט תלמי מתאר קשר בין ארבע הצלעות של מרובע החסום במעגל לבין אלכסוני המרובע. המשפט קרוי על שמו של המתמטיקאי והאסטרונום היווני בן המאה השנייה, פטולמאוס קלאודיוס המוכר בקצרה בשם תַלְמַי.
ניסוח המשפט: אם במרובע "ABCD" סכום זוג זוויות נגדיות אחד שווה לסכום הזוג השני, כלומר: formula_1, אז: formula_2
מכיוון שכל מרובע המקיים formula_1 ניתן לחסום במעגל,
הרי שאת המשפט ניתן לנסח גם באופן הבא:
בכל מרובע ציקלי, סכום מכפלת הצלעות הנגדיות שווה למכפלת האלכסונים.
המשפט ההפוך נכון גם הוא: כל מרובע שסכום מכפלת צלעותיו הנגדיות שווה למכפלת אלכסוניו, ניתן לחסום במעגל.
אי-שוויון תלמי והכיוון ההפוך למשפט.
כל מרובע ABCD מקיים את אי-השוויון formula_16. שוויון מתקיים אם ורק אם ניתן לחסום את המרובע במעגל.
אודישי זוגדידי
דינמו זוגדידי
דינמו-אודישי זוגדידי
מתכות אלקליות
אל מתכת
פונקציית הסימן
במתמטיקה, פונקציית הסימן (באנגלית: Sign Function או Signum Function) היא פונקציה אי זוגית מתמטית אשר נותנת את הסימן ("-" או "+") של מספר ממשי. בייצוג מתמטי היא מסומנת בדרך כלל ב-"sgn".
פונקציית הסימן היא פונקציה, המחזירה לכל מספר ממשי ערך המתאים לסימן שלו:
פונקציית הסימן משלימה את פונקציית הערך המוחלט: יחד, הם מפרקים כל מספר x לשני חלקים formula_4, שאחד מהם הוא, כאמור, הסימן, והשני תמיד חיובי. כמו כן, פונקציית הסימן אינה רציפה ב-0 והמשמעות של כך היא שהיא גם אינה גזירה שם. ניתן גם לומר שפונקציית הסימן היא הנגזרת של פונקציית הערך המוחלט, אם כי הגדרה זו אינה מדויקת משום שפונקציית הערך המוחלט אינה גזירה בנקודה formula_5.
ניתן להרחיב את הגדרת פונקציית הסימן גם למספרים מרוכבים שונים מאפס על ידי:
הסימן של מספר מרוכב "z" היא הנקודה על מעגל היחידה הקרובה ביותר לנקודה "z" במישור המרוכב.
כלומר: אם formula_7 אזי formula_8 ו- formula_9
וו-טאנג קלאן
מירוץ מכשולים
החלוץ (פירושונים)
סינגוגה ואקלזיה
ממלכת לזיכה
אומר'לסי ליגה
הקרב על גבעה 776
הקרב על גבעה 776, המכונה גם "הקרב על אולוס-קרט", שהתרחש בסמוך לאולוס-קרט (כפר קרט) בצ'צ'ניה, בין ה-29 בפברואר ובין ה-1 במרץ 2000, הוא קרב במלחמת צ'צ'ניה השנייה שהפך למיתוס בין הצדדים הלוחמים במלחמה זו. בקרב זה כותרה הפלוגה השישית בת 90 צנחנים רוסים מגדוד השני של רגימנט ה-104 מדיוויזיית צנחנים מס' 79, מהעיר פסקוב על ידי קיצונים צ'צ'נים, ביניהם מתנדבים זרים, ולאחר שעות רבות של לחימה, נותרו רק שישה מהם בחיים, על אף ניסיונות נואשים לחלצם.
הרקע לקרב.
מלחמת צ'צ'ניה השנייה נוהלה בין כוחות הנאמנים לפדרציה הרוסית ובין בדלנים צ'צ'נים, שלאחר מלחמת צ'צ'ניה הראשונה הקימו מדינה עצמאית בשם הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, לבדלנים אלו חברו קיצונים איסלמים מכל רחבי העולם המוסלמי, וכן גורמים פליליים. המלחמה החלה באוגוסט 1999 עם פלישתם של מתנדבים צ'צ'נים, איסלמים, ודאגסטנים לתחומי דאגסטן על מנת לערער את השלטון הפרו-רוסי שם. הפלישה נהדפה בכוח גדול, וכוחות הפדרציה פרצו לצ'צ'ניה על מנת להפיל את שלטון הבדלנים, ולהחזיר את הרפובליקה המורדת אל הפדרציה הרוסית.
במלחמה היו מספר שלבים, כאשר העיקרי שביניהם, המצור על בירת צ'צ'ניה, גרוזני, וכיבושה. כיבוש גרוזני, שבמלחמת צ'צ'ניה הראשונה הייתה זירה לתבוסה רוסית כואבת, נראה כהישג גדול, ורבים סברו כי הוא שיביא קץ למלחמה. אך המלחמה לא תמה. קבוצות גדולות של מורדים חמושים עדיין שרדו ברחבי צ'צ'ניה, ופתחו בלוחמת גרילה כנגד הצבא הרוסי והמיליציות הצ'צ'ניות התומכות בו. ב-29 בפברואר 2000 התבטא מפקד עוצבת "ווסטוק", שלחמה בצ'צ'ניה, גנאדי טרושב, כי "המבצע כנגד הטרור בצ'צ'ניה תם. ייקח עוד שבועיים לחסל את הקבוצות הקטנות".
הקרב.
לאחר נפילת גרוזני לידי הרוסים, ב-30 בינואר 2000, קבוצה גדולה של לוחמים צ'צ'נים נסוגה למחוז שאטויסקי בדרום צ'צ'ניה. ב-9 בפברואר אותרה הקבוצה על ידי הכוחות הפדרליים. עמדותיהם הופגזו במשך מספר ימים בפצצות דלק אוויר. לאחר מכן החלה מתקפה בה נעו כוחות קרקע רוסים לעבר עמדות המורדים, בין 22 בפברואר ל-29 בפברואר.
המורדים אותרו בעיירה אולוס-קרט, המצויה באזור הררי תלול. דרומית לעיירה ישנו נקיק עמוק, ובצידו השני, גבעה המכונה "גבעה 776". הצ'צ'נים ניסו להימלט דרך הנקיק, כאשר משימת הכוחות הרוסים הייתה לכתר אותם, למנוע את נסיגתם, ולהשמידם. כוחות צנחנים רוסים הוצבו על גבעות מפתח החולשות על השטח, וביניהן גבעה 776. מפקד הכוחות הרוסים על גבעה 776 ניסה ליצור הגנה קווית, ונעזר בשדה מוקשים שהוצב בכיוון נסיגתם הכללית של הצ'צ'נים, כפי שהוא שיער.