יוליה ליפניצקאיה נולדה ב-5 ביוני 1998 בייקטרינבורג, רוסיה. ליפניצקאיה גודלה על ידי אם חד הורית, אשר ממנה קיבלה את שם המשפחה שלה. אביה של ליפניצקאיה, התגייס לצבא הרוסי בזמן שאמה הייתה בהריון, והוא בחר שלא לחזור למשפחה לאחר מכן. הסבתא של ליפניטסקיה, עסקה באקרובטיקה, בהחלקה ובהפלגה בנעוריה.
צזאריוס מהייסטרבאך
צזאריוס מהייסטרבאך (בלטינית: Caesarius Heisterbachensis, 1180–1240) היה כרוניקאי ונזיר ציסטרציאני שהתגורר במנזר הייסטרבאך בקיסרות הרומית הקדושה.
צזאריוס ידוע בעיקר בשל כתביו, המשמשים כמקורות היסטוריים. בפרט מפורסמת הציטטה שלו, של נציג האפיפיור במצור בזייה: הצלבנים כיתרו את העיר והטילו עליה מצור. לאחר ניסיון הימלטות כושל של התושבים, כבשו את העיר וטבחו בתושביה. למרות שבין תושבי העיר היה ידוע על קיומם של 500 קתרים בלבד, נטבחו כל תושבי העיר, כולל מאתיים בני הקהילה היהודית המקומית העתיקה. אחד מראשי צבא הצלבנים שאל את נציג האפיפיור, ארנו אמורי, כיצד יוכל להבדיל בין הקתרים לבין יתר תושבי העיר הקתולים. על כך השיב הלז: Caedite eos! Novit enim Dominus qui sunt eius (הרוג אותם! יודע אלוהים את אשר לו).
חורבת געתון
חוּרְבַת גַּעְתּוֹן (הידועה גם כ"חאן סוּרְסוֹק") היא ישוב חקלאי היסטורי נטוש בנחל געתון בגליל המערבי. היישוב הוקם בתקופת ממלכת ישראל (במאה ה-10 לפנה"ס), התפתח בתקופה הצלבנית ובתקופה העות'מאנית שימש כבית אחוזה של משפחת סורסוק - משפחת בנקאים נוצרית לבנונית. המקום ננטש זמן קצר לאחר מלחמת העצמאות.
חורבת געתון הוכרזה כאתר מורשת לאומית, אך טרם בוצעו באתר עבודות שיקום.
המקום.
היישוב ממוקם על תל בערוצו של נחל געתון כשני קילומטר מזרחית לנהריה. סביבתו של התל עשירה במעיינות שהזינו את הנחל ואיפשרו קיום של חקלאות רב גונית. המעיינות הנובעים בסביבת התל: עין אֶשְחַר (עין סוויד), עין יָרָק (עין אל עקלית - הצלופח), עין געתון (עין אלמג'נונה - המשוגעת), עין אַט, עין מֵירָב, ועין חִישוּר.
היסטוריה.
עד התקופה הצלבנית.
בתקופת מלכותו של שלמה (המאה ה-10 לפנה"ס), כנראה במסגרת הסכם עם חירם מלך צור, הוקם במקום ישוב חקלאי בשם "גיאתו".
לאחר שיבת ציון, עסקה המנהיגות הדתית רבות בסוגיית קביעת גבולות הארץ לצורך קיום מצוות הקשורות למקום (כמו מצוות שנת שמיטה). מי שהוביל את הנושא בגבולה הצפוני של ישראל היה שמעון בן שטח והוא שקבע את היישוב, שנקרא אז "ריש מייא דגעתין", כאחד מישובי הגבול.
בתקופה הצלבנית הוקמה במקום חווה חקלאית בשם "ג'שסון" ותושביה היו כפופים לשליט שישב במעיליא (ואחר כך, לשליט באכזיב). החקלאות המשיכה להתפתח ונבנו אמות מים וטחנת קמח.
בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט.
בתקופה העות'מאנית בזמנו של דאהר אל-עומר (שהיה שליט הגליל במאה ה-18) חודשו המבנים החקלאיים ביישוב (כולל אמת המים וטחנת הקמח).
ממשיכו אחמד אל-ג'זאר המשיך בפיתוח עכו והיישובים החקלאיים בגליל ובעידוד השקעות זרות. בתקופה זו הגיעה לאזור משפחת סורסוק.
משפחת סורסוק הייתה משפחת בנקאים סורית אמידה בראשה עמד איאב סורסוק מביירות. המשפחה החזיקה (עד תחילת ההתיישבות הציונית בעמק) בשטחי אדמה נרחבים החל מדרום לבנון, דרך הרי גליל עד לעמק יזרעאל ומישור החוף הצפוני. עיקר רכישת האדמות התבצעה ב-1870 בעקבות שחרור אדמות על ידי הממשל הטורקי ותוך ניצול חוקים עות'מאנים מגבילים בנושא סחר בקרקעות.
המשפחה הקימה את מבנה האחוזה הנראה כיום בשטח ואת החווה החקלאית סביבו. המקום נקרא אז "ח'רבת אלג'עתון" והוא הוקם על החורבה הצלבנית.
ערעור המצב הביטחוני בתקופת המרד הערבי הגדול (1936-1939) החליש את מעמדה של החווה. סגירת גבול לבנון לאחר מלחמת השחרור סגר את השוק העיקרי של מוצרי החווה עד נטישתה בתחילת שנות החמישים.
מסוף התקופה העות'מאנית ובמהלך תקופת המנדט ניהל את המקום נציג של משפחת סורסוק, חביב חווא (אביה של רימונדה טוויל וסבה של סוהא ערפאת).
מהקמת המדינה.
לאחר מלחמת העצמאות עבר המבנה לנכסי נפקדים. שנים רבות עמד המקום בשיממונו ונפל קורבן לשוד אבנים. רק לאחר הכרזת קק"ל על המקום כאתר תיירות, נעצרו הגנבות והחל במקום פיתוח דרכי גישה ומסלולי טיול. למרגלות החורבה הוצבו שולחנות פיקניק ושילוט על מסלולים בקרבת מקום. כמו כן, נבנתה בריכה בערוץ הנחל. מי המעיינות נתפסו על ידי מקורות, כך שניתן לראות זרימה בערוץ רק לאחר גשמים.
נכון ל-2014, המבנה מגודר ואינו נגיש בגלל חשש למפולות.
תיוודאר קוסטקה צ'ונטווארי
תיוודאר קוסטקה צ'ונטווארי (בהונגרית: Csontváry Kosztka Tivadar;), צייר הונגרי שהיה חלק מתנועת האוונגרד באמנות בראשית המאה ה-20. פעל בעיקר בבודפשט, והוא מהאמנים ההונגרים הראשונים שהתפרסמו בכל אירופה. יצירותיו מוצגות בגלריה הלאומית של הונגריה בבודפשט, במוזיאון צ'ונטווארי בפץ', במוסדות ציבורים, ובאוספים פרטיים ברחבי העולם. המחיר הגבוה ביותר בו נמכרה יצירה שלו (נכון ל-2014) הוא יותר ממיליון אירו עבור "פגישתם של האוהבים" מ-1902.
חייו.
צ'ונטווארי נולד בקישסבן (Kisszeben) שבמחוז שרוש בממלכת הונגריה (כיום סבינוב, Sabinov, סלובקיה), לאב שייתכן כי היו לו שורשים פולניים ולאם ממוצא גרמני. כילד למד לדבר סלובקית וגרמנית, אך החשיב את עצמו הונגרי גאה. צ'ונטווארי היה רוקח עד שנות העשרים לחייו.
בשעות אחר הצהריים ב-1 באוקטובר 1880 חווה חזון מיסטי, בו שמע קול שאומר "אתה תהיה צייר גדול, גדול יותר מרפאל". חזון זה גרם לו לצאת למסעות ברחבי אירופה, ובמהלכם ביקר בגלריות של הוותיקן וחזר להונגריה לעבוד כרוקח על-מנת להמשיך לממן מסעות. ב-1890 יצא למסע ארוך במהלכו ביקר בפריז, איטליה, יוון, צפון אפריקה, לבנון, ארץ ישראל, מצרים וסוריה. בהשפעת המסע הזה צייר ציורים רבים, חלקם גדולים מבחינת גודלם הפיזי.
את עבודותיו המשמעותיות ביותר צייר בין השנים 1903–1909 והציג בפריז ב-1907. מבקרים רבים במערב אירופה הכירו בכישוריו, אך בהונגריה נחשב עוף מוזר בשל נטיותיו לצמחונות ולפציפיזם, התנגדותו לעישון ולשתיית אלכוהול, ועוד. ישנם ביוגרפים שלו המייחסים לו סכיזופרניה. הוא מת ב-20 ביוני 1919 בבודפשט. רק לאחר מותו זכה בהונגריה להכרה ולהבנה של ציוריו פורצי הדרך.
צ'ונטווארי צייר יותר ממאה ציורים. אחד המפורסמים והמזוהים ביותר אתו הוא "הארז הבודד". הציורים מתכתבים עם פוסט-אימפרסיוניזם ואקספרסיוניזם, אבל מכיוון שהיה אוטודידקט, קשה לשייך אותו בבירור לסגנון ספציפי. הוא הזדהה כצייר ב"דרך השמש" (sunway), מונח פרי המצאתו.
מגדל ציון
מגדל ציון או בית ציון הוא מגדל משרדים הנמצא בשדרות רוטשילד 41–45 בתל אביב.
מאפיינים.
המגדל, שנבנה בין השנים 1992–1994, היה גורד השחקים המשמעותי הראשון בשדרה, וסלל את הדרך לבנייתם של מגדלים נוספים אחריו. המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים יסקי מור סיון אדריכלים ונקרא על שם חברת הביטוח "ציון". בבניין 18 קומות מעל לקרקע וגובהו 67.3 מטרים. חניון המגדל מכיל כ-350 מקומות חנייה. הבניין נמצא בבעלותן של חברות הביטוח "מגדל" ו"הראל", כחלק מתיק ההשקעות שלהן.
מול המגדל נבנה מגדל הבינלאומי.
מסה אפקטיבית
בפיזיקה של מצב מוצק, המסה האפקטיבית של חלקיק במוצק, שלרוב מסומנת ב-formula_1, היא המסה שנדמה שיש לחלקיק כאשר מפעילים עליו כוחות. כלומר, אם יופעלו אותם כוחות על חלקיק חופשי בעל מסה ששווה למסה האפקטיבית, הוא ינוע באותו אופן.
אחת התוצאות של תורת הפסים היא שתנועתם של חלקיקים בתוך מוצק יכולה להיות מאוד שונה מתנועתם בוואקום. המסה האפקטיבית היא פרמטר שמקשר בין מכניקת הקוונטים לבין המכניקה הקלאסית. היא מאפשרת, בהרבה מקרים, לפשט את מורכבותה של תורת הפסים ושל מכניקת הקוונטים ולהתייחס אל החלקיקים בתור חלקיקים קלאסיים שתנועתם מתוארת על ידי חוקי התנועה של ניוטון, כאשר כל הכוחות הפנימיים והמאפיינים הקוונטים מגולמים על ידי המסה האפקטיבית. המסה האפקטיבית היא פישוט שנועד לאפשר התייחסות לחלקיקים הנ"ל בתור חלקיקים חופשיים הנמצאים בוואקום, אך בעלי מסה שונה ממסתם האמיתית.
עבור אלקטרונים וחורים במוצקים, המסה האפקטיבית לרוב נמדדת ביחידות של המסה האמיתית של האלקטרון formula_2, והיא לרוב נעה בין formula_3 ל-formula_4, אך יכולה גם לחרוג מערכים אלו בחומרים אקזוטיים שונים. על אף שהיא לרוב נחשבת קבוע של החומר, המסה האפקטיבית של החלקיק יכולה לקבל מספר ערכים תלוי בהגדרתה ובשימושה.
כיוון שהיא מפשטת את תורת הפסים ומכניסה את השפעתה לקבוע אחד, המסה האפקטיבית הפכה להיות קבוע בסיסי וחשוב שמשפיע על מספר רב של מאפיינים מדידים של המוצק, מיעילותם של תאים סולרים ועד מהירות פעולתם של מעגלים משולבים.
הסבר התופעה.
אם נניח מודל סמי-קלאסי של המוצק, נוכל להתייחס אליו כמורכב מסריג של יונים שבתוכו נעים אלקטרונים, כאשר ביניהם פועלים כוחות חשמליים. כאשר מופעל כוח על המוצק (לדוגמה שדה חשמלי) הוא אינו פועל על אלקטרון בודד אלא על כל המוצק, ובפרט גם על הסריג היוני. האינטראקציה המלאה בין האלקטרונים לסריג מסובכת, אך ניתן לקרבה על ידי מודל אלקטרונים כמעט חופשיים, על פי מודל זה האלקטרונים נעים כמעט בחופשיות בסריג אך מסוגלים להעביר ולקבל תנע מהסריג בהתאם לתנע הגבישי שלהם ולמיקומו ביחס לאזור ברילואן.
אפשר לחשב את העברת התנע בין האלקטרונים לסריג תחת הקירוב הנ"ל, והיא יכולה להתבטא במספר דרכים:
חשוב לזכור כי המסה האפקטיבית אינה משנה את משקלו האמיתי של המוצק וכמו כן החוק השני של ניוטון אינו מופר אם מתייחסים לגביש בשלמותו (כולל היונים בגביש).
מסה אפקטיבית שלילית.