נולדה בישראל ליוסף ושרה שניידר. באמצע שנות ה-50 נישאה לישראל בן דרור. בשנת 1957 עברה להתגורר באבן יהודה. בשנת 1961 הקימה עם בעלה את קייטנת גבעת הילדים, שפעלה בביתם במשך כארבעים שנה. ביתם שימש מקום מפגש לחברי נבחרת ישראל בכדורגל שהתארחו בו מדי יום העצמאות.
עסקה בהוראה בבית הספר היסודי במועצה. ב-1969 נבחרה למועצה המקומית באבן יהודה ברשימת גח"ל ובמקביל החלה לפעול בפורומים שונים לקידום מעמד האישה.
בשנת 1989 נבחרה לראשות מועצת אבן יהודה כנציגת הליכוד, והייתה בכך לאישה הראשונה בישראל שנבחרה בבחירות ישירות לראשות רשות מקומית.
לאחר מות בעלה הקימה את "עמותת בן דרור ע"ש ישראל בן דרור" המעניקה מלגות לספורטאים מצטיינים צעירים.
דלתא 3000
הדלתא 3000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-35 שיגורים בין 1975 ל-1989. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 3.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor בעל מנועי RS-27 (ששימש גם בדלתא 2000), לו נוספו שלושה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-4 (במקום הקסטור-2 המיושן ששימש בטילי דלתא קודמים) להגדלת יכולת הנשיאה.
לשלב שני היו שתי אופציות: או שלב דלתא P ששימש בטילי דלתא קודמים או שדרוג של השלב שנקרא דלתא K. במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E או 48B.
שיגורי הדלתא 3000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. מתוך 35 שיגורים שניים נכשלו ואחד נכשל חלקית (לא הביא את הלוויין למסלול הרצוי).
תור-אייבל
התור-אייבל (באנגלית: Thor-Able) היה משגר אמריקאי ששימש לשיגור לוויינים וניסוי רכבי חדירה לאטמוספירה בין השנים 1958 ל-1960. המשגר כלל בדרך כלל שני שלבים. השלב הראשון היה טיל תור והשלב השני היה שלב מסוג אייבל. במספר שיגורים נוסף השלב השלישי אלטאיר 1. הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ואחד מאבות טילי הדלתא.
16 שיגורים בוצעו. תשעה שיגורים לטיסה תת-מסלולית לניסוי רכבי חדירה לאטמוספירה ושבעה לשיגור לוויינים למסלול סביב כדור הארץ. שישה שיגורים נכשלו אך בשלושה מתוך שיגורים אלו הכשל נבע מהוספת שלב האלטאיר השלישי. כל 16 השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל.
תור אייבל
דלתא 4000
הדלתא 4000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשני שיגורים ב-1989 וב-1990. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 4. עם זאת הגרסה היחידה ששוגרה היא דלתא 4925. לבניית הטיל השתמשו בחלקים ישנים של טילי דלתא קודמים שהחלו לצאת משירות וחלקים מהדלתא 6000 (גרסה של הדלתא 2) שרק נכנס אז לשירות.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor ששימש בדלתא 1000 בעל מנוע RS-27 לו נוספו תשעה מאיצים מסוג קסטור-4A (שיפור של הקסטור-4 ששימש בדלתא 3000). השלב השני היה שלב דלתא K. בשלב שלישי שימש שלב סטאר-48B.
שני שיגורי הדלתא 4925 בוצעו ב-LC-17B מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.
דלתא 5000
הדלתא 5000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור יחיד ב-1989. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 5. עם זאת הגרסה היחידה ששוגרה היא דלתא 5920. לבניית הטיל השתמשו בחלקים ישנים של טילי דלתא קודמים שהחלו לצאת משירות וחלקים מהדלתא 6000 (גרסה של הדלתא 2) שרק נכנס אז לשירות.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor בעל מנועי RS-27 ששימש בטילי דלתא קודמים, לו נוספו תשעה מאיצים מסוג קסטור-4A (שיפור של הקסטור-4 ששימש בדלתא 3000). השלב השני היה שלב דלתא K. בשיגור היחיד שבוצע לא היה שלב שלישי.
הדלתא 5000 שוגר פעם אחת ויחידה מ-SLC-2W בבסיס חיל האוויר וונדנברג כשבחרטומו הלוויין COBE אותו הביא למסלול לווייני נמוך.
תור-אייבלסטאר
התור־אייבלסטאר (באנגלית: Thor-Ablestar) שנקרא גם תור־אפסילון היה משגר אמריקאי ששוגר 19 פעמים בין השנים 1960 ל־1965. המשגר כלל שני שלבים: השלב הראשון היה טיל תור והשלב השני היה שלב מסוג אייבלסטאר. הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ונגזרת של משגר התור־אייבל.
השלב השני, שלב האייבלסטאר, היה שלב אייבל שהוגדל ושופר כדי שיוכל לשאת מטענים כבדים יותר למסלול. השלב שופר כך שמנועו יוכל להידלק ולהיכבות מספר פעמים וכך היה למשגר הראשון שתוכנן כך שיוכל לשאת מספר מטענים למסלולים שונים.
19 שיגורים בוצעו. 6 שיגורים נכשלו ובשיגור נוסף רק אחד המטענים השתחרר מהטיל. לטיל היו שתי גרסאות. לתור־אייבלסטאר 1 היה מנוע DM-21 בשלב הראשון ומנוע AJ-10-104 בשלב השני. לתור־אייבלסטאר 2 היה טיל תור DSV-2A כשלב ראשון ומנוע AJ-10-104D בשלב השני. התור־אייבלסטאר 1 שוגר ב־LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל והתור־אייבלסטאר 2 שוגר ב־LC-75-1 מפוינט ארגואלו, כיום SLC-2 בבסיס חיל האוויר וונדנברג.
גלוסיטיס
גלוסיטיס היא דלקת של הלשון. בגלוסיטיס הלשון מתנפחת ומשנה את צבעה, פטמות הלשון יכולות להיעלם והלשון תראה חלקה. תיתכן גלוסיטיס ללא כאב כלל אך לעיתים המצב גורם לכאב ותחושת חוסר נוחות בפה. במצבים מסוימים גלוסיטיס יכולה להוביל להתנפחות הלשון עד כדי חסימת נתיב האוויר אז מדובר במצב חירום רפואי. גלוסיטיס בדרך כלל מגיבה היטב לטיפול אם הגורם לדלקת מוסר. סיבות לגלוסיטיס יכולות להיות על רקע אנמי (אנמיה ממארת, חסר ברזל), על רקע חסר בוויטמינים מקבוצת B וזיהומים שונים.
יאקוב פיליפ האקרט
יאקוב פיליפ האקרט (גרמנית: Jacob Philipp Hackert; 15 בספטמבר 1737 – 28 באפריל 1807) היה צייר נוף מברנדנבורג, אשר יצר את מרבית עבודותיו באיטליה.
חייו.
האקרט נולד בפרנצלאו ואת מלאכת הציור למד עם אביו פיליפ, שהיה צייר דיוקנאות ובעלי חיים, ודודו.
בשנת 1758 נסע ללמוד באקדמיה לאומנות בברלין (Akademie der Künste) ומשם המשיך לפומרניה שהייתה תחת שלטון שוודי ולסטוקהולם בהן יצר בעיקר ציורי קיר.
בשנים 1765-1768 הוא שהה בפריז עם האמן השווייצרי, בלת'זר אנטון דנקר (Balthasar Anton Dunker), בשנים הללו הוא התמקד בציור בצבעי גואש, ופגש את קלוד ז'וזף ורנה שהיה צייר נוף ידוע והיווה עבורו מקור השראה.
בשנת 1768 האקרט עזב את פריז, יחד עם אחיו גיאורג, ויצא לאיטליה. הוא ביסס את עצמו כצייר בעיקר ברומא ונאפולי, שם יצר מספר נכבד של עבודות עבור סר ויליאם המילטון. הוא נסע בכל רחבי איטליה וצבר מוניטין כצייר נוף מוכשר.
בשנת 1786 האקרט החל לעבוד עבור פטרונו פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות בנאפולי. הוא המליץ על הקמתה של מעבדה לשיקום ציורים במוזיאון הלאומי של קאפודימונט, ופיקח על העברת אוספי "פרנזה" מרומא לנאפולי.
בשלב זה להאקרט היה מוניטין בינלאומי, והוא זכה להזמנות מיקטרינה הגדולה מרוסיה, המלך לואי השישה עשר מצרפת ומנהיגים נוספים. בזמן ביקורו של גֶתה בנאפולי בשנת 1786, הוא והאקרט הפכו לחברים.
בשנת 1799 האקרט עבר לפירנצה. הוא נפטר בשנת 1807 בסן פייטרו די קארגי, בסמוך לפירנצה. גתה כתב את הביוגרפיה הראשונה על האקרט בשנת 1811.
תור-אג'ינה
התור־אג'ינה (באנגלית: Thor-Agena) היה משגר בעל מספר גרסאות. הטיל השתמש בטיל תור כשלב ראשון ובשלב אג'ינה כשלב שני. הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ובן דוד של טיל התור־דלתא שהיה הטיל הראשון במשפחת טילי הדלתא. השיגור הראשון בוצע בינואר 1959 אך נכשל. השיגור הראשון שהצליח בוצע ב־28 בינואר 1959 והביא את הלוויין דיסקוברר־1 למסלול.
שימושים.
אחד משימושיו של התור־אג'ינה היה שיגור לווייני הריגול קורונה האמריקניים עבור ה־CIA בין יוני 1959 לינואר 1968. בשנת 1962 לדוגמה, שוגרו 24 טילי תור־אג'ינה שכיום ידוע כי בראשם היו לווייני ריגול אמריקניים.
הלוויין הקנדי הראשון (Alouette 1) שוגר על גבי משגר תור־אג'ינה B.
ג'ניפר בילס
ג'ניפר בילס (באנגלית: Jennifer Beals; נולדה ב-19 בדצמבר 1963)
היא שחקנית אמריקאית. מוכרת בשל משחקה בדרמה המוזיקלית הפופולרית "פלאשדאנס" ובסדרת הדרמה "ישנן בנות".
ביוגרפיה.
בילס נולדה בשכונת סאוט' סייד שבשיקגו לג'יין, מורה, ולאלפרד בילס, בעל חנות מצרכים ממוצא אפרו אמריקאי.
בילס גדלה לצד שני אחים, אביה נפטר כאשר הייתה בת תשע.
רצתה להפוך לשחקנית לאחר שצפתה במספר מחזות ובהופעתה של השחקנית ג'ואן אלן.
לבילס תואר בספרות אמריקאית מ"אוניברסיטת ייל", בה למדה.
קריירת משחק.
קולנוע.
פרצה לתודעה ב-1983 בדרמת המחול המוזיקלית "פלאשדאנס" בתפקיד רקדנית הברים האקזוטית אלכסנדרה אוונס, בילס קיבלה את תפקיד שעוד הייתה תלמידה ב"ייל" והועמדה עליו לפרס גלובוס הזהב להופעה המוזיקלית/קומית הטובה ביותר.
לאחר מכן הקדישה את מירב זמנה ללימודים והופיעה רק בסרט אחד, פנטזיית האימה "הכלה" לצידו של זמר הרוק סטינג.
ב-1989 הופיעה לצידו של ניקולס קייג' בקומדיית הערפדים השחורה "נשיקה נשיכה".
ב-1994 שיחקה בדרמת העיתונות "גברת פארקר והחוג המרושע" וב-1995 בקומדיה העצמאית "ארבעה חדרים" בתור אנג'לה בעלילת החלק השני בחדר 404 ובסרט המתח "האישה שלבשה כחול" בתור דפני מונט, הנעדרת אותה מחפש הבלש איזי רולינס (דנזל וושינגטון).
ב-2002 שיחקה בקומדיה "רוג'ר דוג'ר" לצידם של אליזבת' ברקלי וג'סי אייזנברג בהופעת הפריצה שלו.
ב-2003 השתתפה בילס בדרמת בתי המשפט "משחק המושבעים" בתור חברת המושבעים ונסה לאמבק.
ב-2006 שיחקה במותחן האימה "הטינה 2" בתפקיד טריש הגרה עם בעלה החדש בבלוק המקולל בשיקגו.