מולקה נמצא אשם בסיוע ובביצוע 750 מעשי רצח, בלפחות 4 אקציות בהן השתתף והוא נידון ל-14 שנות מאסר. בית הדין ציין בהרשעה:
מותו.
הוא ניסה להתאבד בבית הסוהר בקאסל אך נכשל. בשנת 1968 שוחרר ממעצר עקב בריאות רופפת ומת בשנה הבאה בביתו בהמבורג בגיל 74.
יחסי אלג'יריה–יפן
יחסי אלג'יריה–יפן (בערבית: العلاقات الجزائرية اليابانية, ביפנית: 日本とアルジェリアの関係) הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין יפן. אלג'יריה מחזיקה בשגרירות בטוקיו ואילו יפן מחזיקה מחזיקה בשגרירות באלג'יר.
היסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות החלו עוד בתקופה בה אלג'יריה הייתה תחת שלטון צרפת, והם מתחילים בשנת 1958, עת החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה פתחה משרד מייצג בטוקיו. באותה שנה הוקמה גם שדולת הידידות האלג'יראית–יפנית ביוזמת חברי פרלמנט יפנים ונציגי החזית הלאומית. ארבע שנים מאוחר יותר, ב-1962, הכירה יפן בעצמאות אלג'יריה, ובשנת 1964 נפתחו השגרירויות באלג'יר ובטוקיו.
סחר.
בשנת 2004 חתמו שתי המדינות על הסכם לסיוע טכנולוגי.
בשנת 2018 ייצאה אלג'יריה סחורות ועיקרן גז טבעי בשווי 13.9 מיליארד ין ליפן; אלג'יריה ייבאה סחורות ובהן משאיות, מכוניות, צמיגים וכדומה בשווי 21.4 מיליארד ין.
סיוע כלכלי יפני.
הסיוע הכלכלי מצד יפן כולל בעיקר הכשרת ושליחת מומחים.
החל ממרץ 2018, הסיוע המצטבר של יפן כולל הלוואות בהיקף 14.85 מיליארד ין ומענקים בהיקף 1.39 מיליארד ין. כמו כן קיים שיתוף פעולה טכני בהיקף 7.73 מיליארד ין.
ארמין הרץ
ארמין הרץ (בהונגרית: Herz Ármin; ארד, 1832 – בודפשט, 24 בפברואר 1916) היה תעשיין הונגרי-יהודי, יצרן סלמי הונגרי שהתפרסם ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
ארמין הרץ נולד בעיר ארד כבנם של יוז'ף הרץ וברברה פישל. כקבלן שילוח, בספנות הוא התחקה אחר ייצור הסלאמי מבעלי מלאכה איטלקים, ואחרי שחזר לביתו, הקים מפעל לייצור בשנת 1888. לאחר בחינה מדוקדקת של האקלים והתנאים החברתיים, הוא הקים מפעל בבודפשט, קרוב לדנובה, תוך ניצול האקלים המיוחד שמספק הנהר וההזדמנויות של עיר בירה משגשגת.
החישובים של הרץ הוכיחו את עצמם, וההוכחה הייתה הסלמי שכונה "סלמי של חורף" שצופה מבחוץ בעטיפת עובש אצילי והפך להצלחה תוך זמן קצר. הוא זכה בפרס הגדול בתערוכת המילניום של שנת 1896. בשנת 1900 זכה סלמי החורף גם בגרנד פרי בתערוכה העולמית בפריס, ואפילו באיחוד האירופי קיבל בשנת 2009 את ההגנה ל"כינוי גאוגרפי מוגן" בשם "סלמי החורף של בודפשט".
חייו הפרטיים.
הוא נשא לאישה את קרולינה זאואר (1922-1836), בתם של יוז'ף זאואר (1898-1807) וג'וליה בורגר (1809-1902). ב־1 בספטמבר 1857 הם התחתנו במישקולץ. ארמין הרץ נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
ילדיו:
ערבית סורית
SCD – Semi-Conductor Devices (בעברית: התקני מצב מוצק או המ"מ) היא חברה ישראלית השייכת לרפאל ולאלביט מערכות, שעוסקת בפיתוח ובייצור של גלאים אלקטרו-אופטיים , גלאי אינפרה אדום ודיודות לייזר.
תיאור החברה.
החברה נמצאת בבעלות שווה של החברה הביטחונית ממשלתית רפאל - מערכות לחימה מתקדמות והחברה הביטחונית הפרטית-ציבורית אלביט מערכות, אך מתפקדת כחברה מסחרית עצמאית. החברה משקיעה רבות במחקר ופיתוח, וכשליש מעובדיה עוסקים בתחום זה.
ל-SCD חברת-בת בארצות הברית, SCD.USA, הוקמה באוגוסט 2007 במלבורן, פלורידה, ומטרתה שיווק מוצרי החברה לשוק האמריקאי. חברה זו משמשת כקבלן רשמי למשרד הביטחון האמריקאי. בשנת 2018 רכשה את חברת קוואנטום אימג'ינג, חברה אמריקאית הפועלת מקולורדו ומעסיקה כמה עשרות עובדים, והציבה אותה תחת חטיבת "SCD.USA".
מפעל החברה ומשרדיה הראשיים ממוקמים במכון לשם של רפאל שנמצא במועצה האזורית משגב, החברה פועלת להשקיע את כספיה בעסקים הממוקמים בפריפריה. משרדי חברת הבת, SCD.USA, ממוקמים במלבורן, פלורידה. בנוסף, לחברה משרדי מכירות בסונגנאם, קוריאה הדרומית ובטוקיו, יפן. ב-2006 חתמה על הסכם עם רפאל, בו הוחלט להקים מבנה חדש להרחבת המפעל במכון לשם בעלות של כ-9 מיליון ש"ח, אותו היא שוכרת מרפאל עד שנת 2026.
החברה נחשבת רווחית החל משנות ה-90, תופעה חריגה יחסית למחלקות פיתוח מהסוג בו הייתה בתקופה זו. בשנת 2018 דווח כי לחברה הכנסות של כ-150–200 מיליון דולר, מרביתם מייצוא מוצרים בייצורה מחוץ לישראל. חברת רפאל, שמחזיקה ב-50% מהחברה, דיווחה באותה שנה כי חולקו לה רווחים בסך 32.5 מיליון ש"ח.
טכנולוגיה ומוצרים.
לחברה יכולות עיבוד חומרים מוליכים למחצה, גידול LPE ו-MBE, עיצוב VLSI ושימוש בטכנולוגיית ואקום. מוצרי החברה משמשים לחמישה תחומים מרכזיים: צבא וביטחון, תעשייה, אבטחה, חלל ורפואה. מרבית מוצרי החברה מיוצאים (בין 50% ל-80%), בעוד שכ-20% נמסרים למערכות המשרתות את צה"ל.
היסטוריה.
מסקנות צה"ל בעקבות מלחמת יום הכיפורים הובילו לשינוי תפישה בתעשיית הביטחון הישראלית והתבססה האמונה כי הטכנולוגיות של אתמול לא יספיקו למלחמות של מחר, ונוצרה ציפייה לטכנולוגיות "שוברות שוויון". בעקבות זאת, החל תהליך פיתוח נרחב בכלל התחומים הנוגעים בביטחון, אחד מתחומים אלו היה ראיית לילה, שנתפש כתחום שיכול להעניק יתרון מיוחד לישראל. לחשיבה הזו הצטרף סירובה של ממשלת ארצות הברית למסור לישראל גלאי אינפרא-אדום לראיית לילה, והוחלט לפעול לפיתוח גלאים אלו בישראל. ב-1974 פנו מנכ”ל רפאל, ד”ר זאב בונן, ומנכ”ל משרד הביטחון, צבי צור, לפרופסור יצחק קדרון מהטכניון, שניהל מעבדה למחקר התקני מצב מוצק, בבקשה להקים מעבדת מיקרו-אלקטרוניקה בטכניון, מעבדה זו הייתה הבסיס הטכנולוגי שאיפשר את הקמת התעשייה לייצור גלאי אינפרא אדום לראית לילה בישראל. על הקמת המעבדה זכה פרופסור קדרון בפרס ביטחון ישראל.
מחלקת "התקני מצב מוצק" ברפאל, לעתיד חברת SCD, הוקמה באופן רשמי באפריל 1980.
במהלך שנות ה-80 החלה להתהוות החברה בתצורתה הנוכחית. בישראל התקיימו במקביל שני מפעלים לייצור גלאים, אחד במכון לשם, "המ"מ" כמחלקת מו"פ בבעלות רפאל, והשני בירושלים, "המ"מ" כמפעל ייצור בבעלות תדיראן. במסגרת הסכם שנחתם בסוף העשור בין שני המפעלים הוחלט לסגור את המפעל בירושלים ולהעביר את הידע הקיים בו למפעל בלשם. הסכם זה נחתם בלא ידיעתו של מנכ"ל המ"מ בירושלים. ב-1991 נסגר המפעל בירושלים ועובדיו הועברו ללשם. ב-1986 נחתמה השותפות העסקית בין רפאל לאלביט שבעקבותה חולקה הבעלות ב-SCD באופן שווה בין שתי החברות.
ב-2005 נעצרו חלק מבכירי החברה, ביניהם מנהל הרכש של המפעל, באשמת מעילה בכספים והונאה כנגד החברה על ידי היאחב"ל. על פי החשד גרפו לכיסם הבכירים אלפי דולרים בכך שניפחו את חשבונות הציוד שדיווחו לחברה באלפי אחוזים.
ביוני 2015 התאגדו לראשונה עובדי החברה בהסתדרות והחלו בתהליך משא ומתן בדבר תנאי העובדים. אחרי כישלון ההדברות הכריז יו"ר ועד העובדים על סכסוך עבודה בפברואר 2016 שבמאי באותה שנה הפך לשביתת העובדים. מטרת השביתה, לפי יו"ר הוועד, הייתה הפעלת לחץ על ההנהלה כדי לאפשר חתימה על הסכם קיבוצי. במהלך השביתה אף קיימו כמאה מעובדי החברה הפגנה בצומת "לשם" שמול שערי הכניסה למכון בו שוכן המפעל. לאחר תחילת המשא ומתן נחתם הסכם קיבוצי בין ועד העובדים להנהלה בינואר 2017. ההסכם העלה את משכורות העובדים, הוביל להענקת מענק חד פעמי והסדיר את תהליך סיום העבודה ומתן הקביעות לעובדים בחברה. בחתימת ההסכם נכח יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן.
סופי תלמן
סופי תלמן (בצרפתית: Sophie Thalmann; נולדה ב-7 במאי 1976) היא דוגמנית צרפתייה.
ביוגרפיה.
תלמן נולדה בבר-לה-דוק, היא למדה בנאנסי וסיימה תואר בתקשורת וגישור תרבותי, לאחר מכן היא למדה במכון האירופאי לקולנוע ואודיו-ויזואליות (European Institute of Cinema and Audiovisual).
ב-1996 זכתה בתור מיס מחוז מז ובשנה זו גם הייתה סגנית למיס לורן.
ב-1997 הייתה במקום הראשון במיס לורן והתקבלה לתחרות מיס צרפת, שם היא זכתה כמיס צרפת 1998.
בשנת כהונתה בתואר היא ביקרה במקומות שונים ברחבי צרפת והייתה אורחת במגוון תוכניות טלוויזיה.
היא ייצגה את צרפת במיס תבל 1998, במיס עולם 1998 היא הייתה אמורה לקחת חלק אך לבסוף הוחלפה על ידי הסגנית שלה.
היא השתתפה במשחק הטלוויזיה "Une famille" בערוץ TF1 ובתוכנית המבצר.
ב-2004 שיחקה בפרק של אופרת הסבון "Sous le soleil", היא גם שיחקה בסרט "Fracassés".
היא הנחתה מספר תוכניות בטלוויזיה ופרסמה מספר ספרים שכתבה.
ב-2011 שפטה בתחרות מיס צרפת.
היא נשואה לפרש כריסטוף סומילון.
יחסי דומיניקה–שווייץ
יחסי דומיניקה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין קהיליית דומיניקה כוננו ב-1988 - עשר שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהממלכה המאוחדת. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך מוגבלים ואינם נרחבים בהתאם לגודלה של המדינה".
אין הסכמים מיוחדים בין דומיניקה לבין שווייץ.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 18 שווייצרים חיו בדומיניקה. הסחר שבין המדינות הוא קטן. הסחר שבין שתי המדינות הוערך בשנת 2018 בשווי של 2.1 מיליון פרנקים שווייצרים כאשר כל הסחורה היא ייבוא דומיניקני משווייץ.
יחסי ברבדוס–שווייץ
יחסי ברבדוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית.