2. על פי התכנון, הרובוט צפוי לשמש גם כרובוט מחקר, שאינו עצמאי אלא יחובר לכבל, שעל ידי מלחוץ (כלי שימש כתגבורת נגד זרמי המים החזקים בתחתית האוקיינוס) ועוגן, יוכל להחזיק מעמד בתוך הים לתקופות ארוכות. לאחר שהרובוט יגיע עם הכבל לקרקעית האוקיינוס, הוא יתנתק מהכבל, ויוכל להגיע עד ל-20 קילומטרים מתחת לקרקעית האוקיינוס.
דונלד קנות'
דונלד ארווין קְנוּת' (באנגלית: Donald Ervin Knuth, נהגה: Ka-Nooth; נולד ב-10 בינואר 1938) הוא פרופסור באוניברסיטת סטנפורד, מהאבות המייסדים של מדעי המחשב.
קנות' ידוע בזכות תרומותיו הבסיסיות לשטחים רבים במדעי המחשב. הוא יצר למעשה את התחום של אנליזה של אלגוריתמים וזרע את הזרעים לפיתוחם של מספר תחומים במדעי המחשב התאורטיים. קנות' כתב ספרים רבים בנושא ובמיוחד ידועה סדרת הספרים (נכון ל-2017, עדיין בכתיבה) The Art of Computer Programming ("אמנות התכנות"), שנחשבת לאחד המקורות החשובים ביותר בספרות של מדעי המחשב.
במהלך עבודתו על סדרת ספריו חש שמערכות הדפוס אינם מספקות לו כלים באיכות ראויה, ולכן יצר את מערכת סַדָּר לדפוס TEX ואת מערכת עיצוב הגופנים METAFONT.
מחלוצי התחום של literate programming, ויצר את שפת התכנות WEB (שמאוחר יותר הוסבה ל-CWEB).
השכלה ועבודה אקדמית.
קנות' נולד במילווקי שבויסקונסין. אביו לימד הנהלת חשבונות בבית ספר תיכון לותרני והיה בעל בית דפוס קטן. קנות' למד באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב וקיבל בו זמנית תואר ראשון ותואר שני במתמטיקה, בשנת 1960. הוא המשיך את לימודיו במכון הטכנולוגי של קליפורניה (CalTech) וקיבל תואר דוקטור ב-1963. לאחר מכן הצטרף למכון כחבר סגל והחל לעבוד על "אמנות התכנות", שבמקור היה אמור להיות סדרה בעלת שבעה כרכים. בשנת 1968 פרסם את הכרך הראשון בסדרה. באותה שנה הצטרף לאוניברסיטת סטנפורד. כהוקרה על תרומותיו בתחום מדעי המחשב הוא זכה בשנת 1990 לתואר האקדמי הייחודי "פרופסור לאמנות תכנות המחשב" (ולאחר פרישתו ל"פרופסור אמריטוס לאמנות תכנות המחשב").
לאחר שבשנת 1976 פרסם את הכרך השלישי בסדרה "אמנות התכנות" הוא היה מתוסכל מהמצב העגום של כלי הפרסום האלקטרוניים החדשים שפותחו באותה תקופה. הדבר הניע אותו ליצור את הכלים TEX - תוכנת סַדָּר דפוס ממוחשב ו-METAFONT - כלי לעיצוב גופנים. מטרתו הייתה לבנות מערכת שתאפשר לכל אחד להפיק במאמץ סביר ספרים באיכות גבוהה וכן שהמערכת תפיק בדיוק אותן תוצאות בכל מחשב ובכל זמן. התוכנה שכתב ופרסם הייתה אחת הדוגמאות הראשונות של תוכנה חופשית. TEX, דרך ההרחבה שלה LATEX שפותחה על ידי לסלי למפורט, נמצאת בשימוש נרחב בפרסומים אקדמיים מדעיים וחלקים מהפורמט שלה נתמכים גם על ידי כלים מסחריים, כגון עורך הנוסחאות בחבילת Microsoft Office.
קנות' היה החתן הראשון של פרס גרייס מוריי הופר מה-ACM, בשנת 1971. הוא קיבל שלל פרסים אחרים כולל פרס טיורינג (ב-1974), המדליה הלאומית למדעים (ב-1979), המדליה על שם ג'ון פון נוימן, פרס קיוטו ופרס הארווי שמוענק על ידי הטכניון. הוא חבר במספר אקדמיות לאומיות למדע, בהן האמריקאית, הצרפתית (חבר זר) והחברה המלכותית.
בשנת 1992 פרש ממחקר והוראה באוניברסיטת סטנפורד כדי לסיים את העבודה על "אמנות התכנות". מאז שנת 2004, שלושת הכרכים הראשונים בסדרה שלו יצאו לאור בעריכה מחודשת. קנות' עובד כעת על הכרך הרביעי, שחלקו הראשון פורסם ב-2011, ושקטעים נוספים ממנו נחשפים פעם בפעם באתר האינטרנט שלו. קנות' גם מעביר הרצאות לא פורמליות מספר פעמים בשנה באוניברסיטת סטנפורד שמכונות "הרהורים אודות המחשב". קנות' הוא גם פרופסור אורח במעבדה למחשוב באוניברסיטת אוקספורד באנגליה.
קנות' נוהג להציע פרס של 2.56 דולר עבור כל שגיאה שמתגלה בספריו (טכנית, טיפוגרפית או היסטורית).
תחומי עניין אחרים.
בנוסף לספריו המרובים במדעי המחשב פרסם קנות' ספר על הקאנון הנוצרי בשם 3:16, בו סקר את פסוק ט"ז בפרק ג' בחמישים ותשעה ספרי הברית הישנה והחדשה. הספר מביא את דבריהם של פרשנים שונים לאורך ההיסטוריה על הפסוקים האלה, וכן קליגרפיה של הפסוק על ידי מעצבים שונים. קנות' לא השתמש בתרגומים מקובלים לאנגלית אלא תרגם בעצמו מהמקורות בעברית וביוונית, למרות שאינו בקי בשפות אלה. הבחירה בפסוק זה הוסברה בכך שקנות' ידע שבתחילת המיזם שעל פסוק ט"ז בפרק ג' בספר הבשורה על-פי יוחנן יש לו מה לומר. פסוק זה נחשב בעיני רבים לפסוק המפורסם ביותר בברית החדשה:
את שיקוליו וחוויותיו בכתיבת הספר פרסם קנות' בספר מאוחר יותר: "Things a Computer Scientist Rarely Talks About" ('דברים שמדען מחשב מדבר עליהם לעיתים נדירות').
קנות' הוא נגן עוגב ואף התקין עוגב בביתו (שאותו מימן מהכנסות ספריו, על פי הערה באחד מהם).
ב-1990 הכריז קנות' כי אין לו עוד כתובת דוא"ל, כי השימוש בדואר אלקטרוני גזל יותר מדי מזמנו.
קישורים חיצוניים.
ראיונות, הרצאות ושאלות ותשובות עם דונלד קנות'
הערות שוליים.
[[קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי]]
[[קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים]]
[[קטגוריה:זוכי פרס הארווי]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד]]
[[קטגוריה:חלוצי המחשוב]]
[[קטגוריה:זוכי פרס טיורינג]]
[[קטגוריה:זוכי פרס חזית הידע]]
[[קטגוריה:זוכי פרס קיוטו]]
[[קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית]]
[[קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית]]
[[קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים]]
[[קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים]]
[[קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים]]
[[קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה]]
[[קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938]]
לאומנות
לאומנות היא אידאולוגיה לאומית קיצונית בדרכי מימושה, לפיה טובת הלאום קודמת לכל ערך אחר ומצדיקה ומרוממת כל פעולה המקדמת מטרה זו. האידאולוגיה לעיתים גם רואה את הלאום של מאמיניה כנעלה על לאומם של עמים אחרים ואת צרכיו כחשובים מצרכיהם של עמים אחרים, ולכן מצדיקה את ניצולם. לעיתים הרחבה של הגישה מצדיקה לטעמה תוקפנות קיצונית כלפי מדינות שכנות, מתוך שאיפות התפשטות אימפריאליות.
מאפיינים.
ההבחנה בין לאומיות ללאומנות אינה תמיד פשוטה או מובנת מאליה והיא תלויה בהשקפת עולמו וברקעו של המתבונן. בחלק מן השפות כלל לא מצויה הבחנה מקבילה בין ביטויים אלו.
רעיון הלאומיות קיבל בעולם המודרני דגש אזרחי במדינות כמו צרפת וארצות הברית, ודגש אתני-תרבותי במדינות כמו גרמניה ואיטליה. גם בצורתו האתנית-תרבותית רעיון הלאומיות אינו בהכרח רעיון שוביניסטי ועוין זרים, ודוגמאות מובהקות ניתן למצוא אצל הוגים כמו ג'אמבטיסטה ויקו ויוהאן גוטפריד הרדר שהשרו מרוחם על הרעיון הלאומי מתוך עמדה פלורליסטית. גם אצל הוגה ליברלי כמו ג'ון סטיוארט מיל ישנה תמיכה ברעיון הלאומי (בספרו ממשל של נציגים).
מקובל לכנות לאומיות בשם לאומנות כאשר היא מתרחקת מעמדה ליברלית ופלורליסטית ביחס לעמים אחרים, ורואה בעם הספציפי ערך עליון מעל כל ערכים אחרים. הלאומנות יכולה לפנות לכיוונים גזעניים (כמו בגרמניה הנאצית) בהם הקשר הלאומי נקבע בצורה ביולוגית, וגזעים מסוימים מאובחנים כנחותים מטבעם. היא יכולה לפנות גם לכיוונים פשיסטיים (כמו באיטליה הפשיסטית) בהם תורת הגזע איננה עיקרית, אך יש בהם הערכת יתר של המדינה מעל ערכי חירות הפרט, קידוש המלחמה והאלימות, ושאיפות התפשטות אימפריאליסטיות. במקרים רבים מעורבת הלאומנות עם השפעות תרבותיות אחרות, כמו הלאומנות הערבית המושפעת מרעיונות של דחיית הציונות והאימפריאליזם המערבי, לאומנות יהודית המשלבת לעיתים קרובות קיצוניות דתית על גבול הפונדמנטליזם ולאומנות בעולם השלישי המשולבת במקרים רבים עם רעיונות סוציאליסטיים או קומוניסטיים, אף על פי שבמקורן תפישות אלה מתנגדות ללאומנות ולעיתים אף ללאומיות, ודוגלות בשוויון ערך האדם.
סוגים של לאומנות.
לאומיות יכולה להפוך ללאומנות במצבים מסוימים.
לאומנות במדינות של לאומיות אתנית - עקרון זה יבוא לידי ביטוי בכך שאידיולוגית קיימת ישות אתנית חיצונית לפרטים, היא העם. (כגון: העם הסלבי, העם הגרמני, העם היהודי וכו'). וטובת העם עולה על טובת פרט מפרטי העם. לעיתים רבות אידיולוגיה זו מתקשרת גם לאמונה בכך שהעם עולה עליונות אימננטית על עמים אחרים. ועל-כן רואה את הלאום של הדוגל בה כנעלה על עמים אחרים ואת צרכיו כחשובים מצרכיהם של עמים אחרים, ולכן מצדיק את ניצולם. עד הרחבה לכדי תוקפנות קיצונית כלפי עמים אחרים, בין הנמצאים במדינות שכנות, ובין עמים הנמצאים במדינתו. לעיתים המונח "עם" חופף את המונח "גזע" וכך למעשה הופכות תנועות לאומניות רבות לגזעניות. דוגמאות לכך ניתן למצוא בחוקים כלפי היהודים בגרמניה הנאצית.
דוגמאות לסוג הלאומנות הזאת: גרמניה הנאצית, האימפריה היפנית בימי טוג'ו היידקי.
לאומנות במדינות של לאומיות אזרחית - עקרון הלאומנות יבוא לידי ביטוי בכך שטובת המדינה עולה על טובת האזרח במדינה, ולכן ניתן למנוע מן האזרח זכויות מסוימות כאשר הן עומדות כנגד טובת המדינה או המפלגה. לעיתים רואה את הלאום של הדוגל בה כנעלה על אומות אחרות ואת צרכיה כחשובים מצרכיהם של מדינות אחרות, ולכן מצדיק את ניצולם. לעיתים הרחבה של הגישה מצדיקה לטעמה תוקפנות קיצונית כלפי מדינות שכנות מתוך שאיפות התפשטות אימפריאליות.
דוגמאות לסוג הלאומנות הזאת: ברית המועצות, האימפריה הרומית.
המאל
המאל (באנגלית: The Mall, נהגה מֶאל) הוא רחוב בלונדון שבאנגליה, המוביל מכיכר טרפלגר, מתחת לקשת האדמירליות בואכה ארמון בקינגהאם, ועובר מצפון לפארק סנט ג'יימס, מדרום לארמון סנט ג'יימס ומדרום מזרח לגרין פארק.