כאמור, שטח עיסוק ומחקר זה תופס נתח מכובד מהמחקר ומהקורסים בלימודי תואר ראשון ותואר שני במחלקות אלו עד כדי כך שחלק מהמוסדות האקדמיים הקימו מחלקות נפרדות להנדסת מערכות תקשורת. כיום בישראל, קיימים ארבעה מוסדות אקדמיים בהם מוענק תואר בהנדסת מערכות תקשורת - אוניברסיטת בן-גוריון שהייתה הראשונה בישראל להציע תואר מסוג זה (החל משנת 1996), מכון לב בירושלים, המכון הטכנולוגי חולון והמכללה האקדמית להנדסה ע"ש סמי שמעון.
באוניברסיטת בן-גוריון קיימת מחלקה נפרדת להנדסת מערכות תקשורת הפועלת כמחלקה עצמאית בפקולטה להנדסה, מנהלת מחקר ייחודי בתחום ומציעה גם תואר שני ולימודי דוקטורט.
תקופת הלימודים, כמו ברוב מקצועות ההנדסה, אורכת 4 שנים. התואר כולל לימודי קורסים בפיזיקה, מתמטיקה, הנדסת חשמל, מדעי המחשב, הנדסת מערכת, ניהול פרויקטים, סימולציות ונושאים ממוקדים בתורת התקשורת. מהנדס מערכות תקשורת רוכש השכלה בסיסית בתחום רשתות הנתונים (מודל ה-OSI, רשתות IP, תקשורת מולטימדיה ועוד) וכן בתחום התקשורת האלחוטית (תקשורת סלולרית, תקשורת לווינית וכו'). התואר מלווה בקורסים תאורטיים ומעבדות מעשיות בתכנות מעבדי רשת, ניתוח תעבורה, תכן רשתות, ותכנות מערכות תקשורת. ההתמקצעות בתורת התקשורת מחייבת ידע מעמיק בתחומים ממוקדים להם יש תרומה למחקר ולהיבט היישומי של הנדסת מערכות התקשורת, על כן בתוכנית הלימודים נכללים קורסים ייחודיים כגון - תורת הגרפים, תורת התורים, תורת המידע (Information Theroy), וחקר רשתות. בשנת הלימודים האחרונה בוחר הסטודנט להתמחות באחד מהמסלולים המוצעים ומפתח פרויקט בתחום ההתמחות שלו.
תואר שני בתחום יכול לכלול מחקר או תרגול בקורסים או שילוב של שניהם. תואר דוקטור טומן בחובו מרכיב מחקרי משמעותי והוא נתפס תדיר כנקודת הכניסה אל האקדמיה. באוניברסיטת בן-גוריון, לעיתים התואר השני משלב קורסים נוספים מהמחלקה להנדסת חשמל ומחשבים או מהיחידה להנדסת אלקטרואופטיקה.
המפקח בראדסטריט
טוביאס גרגסון
המפקח גרגסון
סטנלי הופקינס
המפקח הופקינס
המפקח ביינס
שרינפורד הולמס
נערי רחוב בייקר
מנזר נורת'אנגר
מנזר נורתאנגר (באנגלית: Northanger Abbey) הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת האנגלייה ג'יין אוסטן בשנת 1798.
מנזר נורתאנגר היה הספר הראשון של אוסטן שהיה מוכן לפרסום, אך עם זאת פורסם רק בשנת 1818, לאחר מות הסופרת, יחד עם הספר האחרון שלה "הטיית לב". כותרתם של שני הספרים נקבעה על ידי אחיה של ג'יין אוסטן - הנרי אוסטן. שתי יצירות אחרות של הסופרת, אותם החלה לכתוב לאחר שסיימה את "מנזר נורתאנגר", פורסמו לפניו - גאווה ודעה קדומה ותבונה ורגישות.
עלילה.
הסיפור עוקב אחרי הגיבורה שלו, קתרין מורלנד וחברי משפחתה, מר וגברת אלן, כשהם מבקרים בעיר באת', שבאנגליה. קתרין בת השבע-עשרה מנצלת את זמנה ברכישת חברים חדשים בעיר. היא מבלה את זמנה בעיקר עם איזבלה ת'ורפ, איתה היא יוצאת לנשפים ורוקמת חברות המצטיירת כנאמנה מאוד. קתרין מוצאת את עצמה מחוזרת על ידי שני גברים; האחד הוא ג'ון ת'ורפ, אחיה של איזבלה וחברו של ג'יימס, אחיה הגדול של קתרין, והשני הוא מר הנרי טילני, אדם צעיר ואמיד שקתרין מתיידדת עם אחותו הצעירה אלנור. איזבלה מתארסת לג'יימס, אחיה של קתרין ומעודדת את ג'ון ת'ורפ לחזר אחר קתרין. אך היה זה מר טילני שכבש את קתרין, עם השקפותיו על רומנים וידיעותיו בהיסטוריה ובגאוגרפיה. ועד מהרה נענית קתרין להזמנתה של אלנור לבוא לאחוזה של אביה, מנזר נורתאנגר.
כרבות מבנות התקופה של אוסטן, גם קתרין מעריצה את הספרות הגותית, ובה את ספרה של הסופרת אן רדקליף - "התעלומה של אודולפו", ספר שהיה מאוד פופולרי באותו הזמן. הספרות הגותית עוסקת בטירות עתיקות, מסתורין ואפלה, ולכן קתרין מצפה מ"מנזר נורתאנגר", להיות מקום מסתורי, בו תוכל למצוא תעלומות, בדיוק כמו בספריה האהובים. היא מתחילה לחשוד כי הטירה מסתירה סודות אפלים ועבר מחריד ומשכנעת את עצמה כי אמם של הנרי ואלנור נרצחה על ידי בעלה, אביהם. כאשר היא מגלה את חשדותיה להנרי, הוא מאוכזב מדמיונה הפורה וממחשבותיה. במקביל לאירועים אלה, קתרין מתבשרת במכתב כי ג'יימס ואיזבלה ביטלו את אירוסיהם וזאת משום שאיזבלה הייתה בטוחה שהיא מתארסת לאדם עשיר אך גילתה כי משפחת מורלנד אינה משפחה עשירה וג'יימס אינו אדם בעל ממון.
זמן מה לאחר מכן שב אבי המשפחה מהיעדרות בת מספר ימים ומיד עם חזרתו שולח את אלנור להודיע לקתרין שעליה לעזוב את המקום מיד. קתרין בטוחה שסילוקה ממנזר נורת'אנגר קשור לחשדותיה וכי הנרי וודאי כועס עליה וסיפר לאביו על כך. למרות שהשעה הייתה מאוחרת, קתרין נשלחת מהמקום ללא ליווי מתאים ובמרכבה ציבורית. התנהלות זו מסוכנת ואינה מקובלת לתקופה זו בעבור אישה צעירה ובודדה. קתרין מצליחה להגיע לביתה בשלום אך שבורת לב ומלאת רגשות אשם מחוויותיה במנזר נורת'אנגר. לבסוף מגיע הנרי לביתה של קתרין ומספר לה כי התנהגותו של אביו לא נבעה מחשדותיה של קתרין ולא מתוך בקשתו של הנרי, אלא שהגנרל טילני היה בטוח כי קתרין היא יורשת מכובדת ועל כן הזמין אותה לביקור באחוזתו, אולם בנסיעתו גילה כי קתרין אינה בעלת ממון כלל והדבר הביא לכך שחזר בו מתוכניותיו לשידוך בין הנרי וקתרין. עם זאת, הנרי אמר לקתרין כי על אף התנגדות אביו הוא מעוניין לשאתה לאישה.
הספר מתאר את התפכחותה של קתרין מהאשליות ומהזיות הרומנטיקה הטמונות בספרים שנפוצו באותה תקופה. מאחר שג'יין אוסטן הייתה סופרת רומנטית, ז'אנר שאינו מתיר סוף שאינו סוף טוב, אין ההתפכחות הזו מביאה אסון.
נושאים ברומן.
ברומן מוצגת, מצד אחד, ביקורת על האווירה הבלתי מציאותית שברומן הפנטסטי הגותי שנפוץ באותה תקופה, ומצד שני, ביקורת גם על זלזולם של המשכילים, בחשיבותו של הרומן הריאליסטי המבוסס על מאורעות ודמויות מציאותיות. הרומן חושף את ההבדל בין מציאות לדמיון, ודן בשאלות על קביעת ערכם של בני האדם, מי יכול להחשב כחבר אמת, ומי הוא למעשה חבר שטחי ושקרי.
עיבודים של הספר לטלוויזיה.
לספר נעשו שני עיבודים טלוויזיוניים.
דובון מים
אלקאנואיל
אבראהים הראשון
אִבְּראהים הראשון (טורקית עות'מאנית ابراهيم اول; טורקית I. İbrahim,
5 בנובמבר 1616-18 באוגוסט 1648) היה הסולטאן השמונה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-9 בפברואר 1640 עד 8 באוגוסט 1648.
ביוגרפיה.
אבראהים הראשון היה אחיו של הסולטאן הקודם מוראט הרביעי, אשר בהיותו על ערש דווי הורה להוציא את אבראהים להורג, ייתכן משום שסבר כי הוא לוקה בנפשו. ההוראה לא בוצעה ואבראהים היה לסולטאן. הוא דרדר את האימפריה עד סף קריסה בתוך זמן קצר, אם כי אמו, הולידה סולטאן היוונייה קסם סולטאן (Kösem Sultan), הייתה השליטה האמיתית במדינה בתקופה זו ושלטה באמצעות בנה.
בתקופתו של אבראהים הראשון נלחמה האימפריה ברפובליקה של ונציה אשר כבשה ב-1646 את האי בוזג'אאדה בכניסה למצרי הדרדנלים. אבראהים הראשון סבל מדיכאון ומהפרעות נפשיות נוספות, והוא נצפה כשהוא מאכיל דגים בבריכת הארמון במטבעות, ואף השליך את בנו מהמט הרביעי לתוך באר זמן קצר לאחר שנולד, בעקבות מריבה עם אמו. בנוסף הייתה לו אובססיה לנשים שמנות, ואחת מאלה שהובאה מהקווקז הסבה לו הנאה כה גדולה, עד כי העניק לה קיצבה ממשלתית, ויש הטוענים שגם משרה ממלכתית כלשהי. בשל כל אלה זכה בכינוי "אבראהים המשוגע" (Deli İbrahim), ולבסוף, כאשר התנהגותו הפכה לפחות ופחות צפויה, הוא הודח על ידי הווזיר הגדול והוצא להורג עשרה ימים לאחר מכן.
רמונד לריס
רמונד לריס או רֶמון לריס (בצרפתית: Raymond Leyris , 27 ביולי 1912 - 22 ביוני 1961), שנודע כשייח' רמונד, היה מוזיקאי, נגן עוד וזמר יהודי-אלג'יראי שנרצח בידי קנאים מוסלמים.
קורות חיים.
רימונד, נולד לאם נוצרייה ולאב יהודי בקונסטנטין אלג'יריה. בילדותו התייתם מאביו שהיה חייל במלחמת העולם הראשונה, גויר ונמסר למשפחה יהודית. עם השנים הקים רמונד להקה שבה היו חברים מוזיקאים מוסלמים ויהודים (ביניהם אביו של אנריקו מסיאס), והפך למייצג הבולט ביותר של מוזיקת המעלוף האלג'יראית/תוניסאית. הוא כונה "שייח' רמונד" לאות כבוד. הוא היה מורה של סימון תמר.
לריס, שסימל בדמותו את העיר שחציה יהודים וחציה מוסלמים וזכה לפופולריות עצומה באלג'יריה, נרצח בידי קנאים מוסלמים בשנת 1961. בתו של לריס, סוזי, נישאה לזמר היהודי אלג'יראי אנריקו מסיאס.
בשנת 1999 יצא חתנו וממשיך דרכו אנריקו מסיאס בסדרת הופעות מחווה ללריס בה ניגן מבחר משיריו. מחווה זו הוקלטה לדיסק.
אזו
תרכובת אזו
שולחן ארוך עם דורון נשר
"שולחן ארוך" עם דורון נשר הייתה תוכנית אירוח ששודרה בערוץ הראשון אחת לשבועיים ביום שישי בערב בין 1992 ל-1993. לתוכנית היה קונספט חדשני שהתבסס על אישיותו וכישרונו של המנחה דורון נשר כסטנדאפיסט מפורסם.
כל תוכנית עסקה בנושא מסוים הלקוח מהמציאות הישראלית כשאת מדינת ישראל מייצגת דמות בשם "ישראלה" שגילמה המנחה עינת ארליך. סגנון השאלות של נשר היה ישיר ולעיתים משתעשע על חשבון המרואיין. אפילו התפאורה הייתה משונה יחסית לזמנו וכללה שולחן ארוך מאוד, רצפה ירוקה וצלמי אולפן לבושים בחליפות שלושה חלקים.
התוכנית לא זכתה לאהדה או הבנה בקרב הציבור והיא הורדה מהמסך לאחר עונה אחת בלבד בטענה כי "הקדימה את זמנה". במקומה בימי שישי שבה התוכנית "סופשבוע", שנשר הגיש בה פינה קומית כאשר הנחה אותה ירון לונדון. הפעם התוכנית הייתה בהנחייתם לסירוגין של דודו טופז ורבקה מיכאלי.
מהמט הרביעי