במהלך מלחמת העולם השנייה, חייתה גימבוטאס בליטא תחת הכיבוש של ברית המועצות, בשנים 1940–1941, ושל גרמניה הנאצית, בשנים 1943-1941.
שנה לאחר לידת בתם הראשונה, דנוטה, ביוני 1942, נמלטה משפחת גימבוטאס מליטא בעקבות כיבושה מחדש על ידי הסובייטיים, בתחילה אל וינה ומשם לאינסברוק ובוואריה. על תקופה סוערת זו אמרה גימבוטאס, "החיים פשוט כופפו אותי כמו צמח קטן, אבל העבודה שלי המשיכה בכיוון אחד."
בשנת 1946 קיבלה גימבוטאס דוקטורט בארכאולוגיה, עם תחומי התמחות משניים באתנולוגיה והיסטוריה של הדת, מאוניברסיטת טיבינגן. עבודת הדוקטורט שלה "טקסי קבורה פרהיסטוריים בליטא" (בגרמנית), התפרסמה מאוחר יותר באותה שנה.
בזמן קבלת מלגה ועבודת פוסטדוקטורט באוניברסיטת טיבינגן, גימבוטאס ילדה את בתה השנייה, Živilė. היא המשיכה במחקריה באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת מינכן מ-1947 עד 1949. משפחת גימבוטאס עזבה את גרמניה והיגרה לארצות הברית בשנת 1949.
לאחר שהגיעה לארצות הברית, החלה גימבוטאס לעבוד באוניברסיטת הרווארד בתרגום כתבים בתחומי הארכאולוגיה ממזרח אירופה' והפכה למרצה בחוג לאנתרופולוגיה. בשנת 1955 הוענק לה תואר עמית של מוזיאון פיבודי הרווארד.
בתה השלישית, רוזה יוליה, נולדה באוגוסט 1954 בבוסטון.
מחקרים ופרסומים.
גימבוטאס התפרסמה בזכות שלושה ספרים שפרסמה במהלך עבודתה בארצות הברית:
הציוויליזציה של האלה כפי שנוסחה על ידי גימבוטאס, הגדירה הבדלים בין המערכת החברתית האירופית העתיקה שאותה היא מגדירה כתרבות האלה, תרבות ממורכזת-בנשים (gynocentric, woman-centered) לבין התרבות החל מתקופת הברונזה ההודו-אירופית שבה שולטים הגברים ("androcratic"), התרבות אשר החליפה אותה.
על פי הפרשנות שלה, תרבויות שהיו ממורכזות-בנשים, או מטריארכליות, התאפיינו בשלווה ושלום, כבוד לנשים ובשוויון כלכלי. במחקריה, היא מצאה הוכחות לקיומם של כפרים גדולים בתרבויות אלה, שהגיעו לגודל של עד 17,000 איש, שבהם נמצאו בבתים צלמיות נשיות, ובהם, כל הבתים היו שווים בגודלם. לטענתה, התרבות הגברית היא זאת שהמציאה את אי-השוויון.
גימבוטאס מצאה שלושה גלים של פלישת-תרבויות שהיו להגדרתה תרבויות הנשלטות על ידי גברים לוחמים (androcratic). היא הייתה הראשונה שהציעה את ההיפותזה הקורגנית. גימבוטאס חילקה את "התרבות קורגנית" לארבעה שלבים עוקבים שראשיתם (התרבות הקורגנית הראשונה) בתרבויות סאמרה וסרוגלאזובו שהתקיימו במהלך התקופה הכלקוליתית באזור הדנייפר והוולגה בראשית האלף ה-4 לפנה"ס. על פי ההיפותזה, בראשית האלף ה-3 לפנה"ס התפשטו עמים נוודים אלו ברחבי הערבה הפונטית-כספית ואף חדרו למזרח אירופה.
אוסף עבודותיה של גימבוטאס, יחד עם אלו של עמיתה, המומחה למיתולוגיה השוואתית ג'וזף קמפבל, שוכן בארכיון ומרכז מחקר OPUS במכון פאסיפיקה לתארים מתקדמים בקארפינטריה (Carpinteria), קליפורניה. הספרייה כוללת אוסף נרחב של גימבוטאס בנושאי ארכאולוגיה, מיתולוגיה, פולקלור, אמנות ובלשנות. ארכיון גימבוטאס כולל מעל 12,000 תמונות של צלמיות מקודשות שצלמה גימבוטאס עצמה, וכן קובצי מחקר על התרבויות הנאוליתיות של אירופה הקדומה.
ג'וני וגאס
מייקל ג'וזף פנינגטון הידוע בשם הבמה ג'וני וגאס (באנגלית: Johnny Vegas; נולד ב-5 בספטמבר 1970) הוא שחקן וקומיקאי אנגלי. הוא מוכר מקולו הצרוד מהמבנה השמנמן שלו ומההומור הסוריאליסטי.
בטלוויזיה הופיע וגאס בין השאר בפרסומות של ITV Digital, בדמות סוחר הסמים מוז בסדרת הקומדיה השחורה "אידיאלי", ובתפקיד ג'ף מלטבי בסדרה הקומית "בנידורם" של רשת ITV.
ביוגרפיה.
וגאס נולד באזור ת'אטו הית' שבעיר סנט הלן במחוז לנקשייר. הוא הצעיר מארבעת ילדיהם של לורנס ופטרישה פנינגטון. יש לו שני אחים (רוברט ומארק) ואחות (קתרין). הוא גדל כנוצרי קתולי. בגיל 11 החל ללמוד בקולג' סנט ג'וזף באפהולנד, סמינר ופנימייה קתוליים שבו מכשירים נערים לכמורה. אחרי ארבעה שלישים חזר הביתה חולה מגעגועים. עוד למד בבית הספר "וסט פארק" שבסנט הלן.
במשך שלוש שנים למד וגאס אמנות וקרמיקה באוניברסיטת מידלסקס וסיים עם תואר BA. אחר כך חזר לת'אטו הית' ועבד בעבודות שונות במשך זמן קצר. בין השאר עבד במחסן של ארגוס, מכר ביטוח מדלת לדלת, וארז בקבוקים במפעל של חברת Jif. לבסוף עבד כברמן בפאב בשם "בראון אדג'" בת'אטו הית'.
בין השנים 1994 ל-1997 היה וגאס חבר ב"קלאב זרתוסטרה" (Cluub Zarathustra), קבוצת קומיקאים בראשותם של סטיוארט לי, רוג'ר מאן, וסיימון מונרי.
קריירה.
הופעת הבכורה של וגאס בטלוויזיה הייתה ב-1986 כמתחרה בשעשועון "Win, Lose or Draw" בשמו האמיתי, מייקל, וציין את העובדה שהוא רוצה להיות קומיקאי ושם הבמה שלו הוא "ג'וני וגאס". הוא השתתף בתוכנית הבידור "The Big Breakfast" בחודשים האחרונים שלה עד סיומה במרץ 2002. עוד הופיע בתוכנית "100 Greatest Stand-Ups" של ערוץ 4, ובתוכנית "Almost Famous 2" של ערוץ BBC Three. וגאס זכה להכרה רחבה יותר כשהשתתף כאיש צוות בשעשועון "Shooting Stars".
ב-2002 כיכב וגאס בסיטקום של רדיו 4 של ה-BBC בשם "Night Class" אותו כתב יחד עם טוני בורג'ס וטוני פיטס, ובבימויו של דירק מאגס.
מ-2005 עד 2011 כיכב וגאס בתפקיד מוז בסיטקום "אידיאלי" של ערוץ BBC Three.
בין השנים 2007 ו-2009 שיחק וגאס בדמות ג'ף "האורקל" מלטבי בסיטקום "בנידורם" של ITV. ב-16 בינואר 2015 הופיע בארבעה פרקים בעונה השביעית של הסדרה. בעונה השמינית שהחלה ב-11 בינואר 2016 הופיע וגאס בתפקיד קבוע.
ב-2012 הופיע וגאס בתפקיד מר קרומבי בעיבוד הטלוויזיוני לספר הילדים "מר סירחון" מאת דייוויד ואליאמס. ב-2014 דיבב את פט באז בסדרה המצוירת "Warren United" של ערוץ ITV4.
באוגוסט 2014 השתתף וגאס בסרט דוקומנטרי בן שני חלקים "Secrets from the Clink". במאי 2013 שיחק וגאס בתפקיד לורד רטספיקר בעיבוד הרדיופוני של "לעולם-לא-עולם" מאת ניל גיימן.
ב-26 בדצמבר 2014 החל וגס לשחק בדמות וט אריק אגניו בחידוש של ה-BBC לסיטקום "עדיין פתוחים ברציפות". ביוני 2015 הנחה וגאס את התוכנית "Sunday Brunch" בערוץ 4, ובאוגוסט 2015 היה הקריין בתוכנית הדוקומנטרית "Travel Guides". ב-2016 השתתף בתוכנית הידוענים "Drive" בהנחיית ורנון קיי.
באוגוסט 2016 כיכב וגאס בפיילוט של הסדרה "Home From Home" בתפקיד ניל האקט שצולם ב-Skiddaw View Holiday Park. הפרק שודר ב-30 באוגוסט 2016, ופורסם שהוזמנה עונה של הסדרה שתשודר ב-BBC One ב-2017.
ב-2003 שיחק וגאס בתפקיד ג'קי סיימס בסרט "הבתולה מליברפול", אלף פרינס בסרט "Cheeky", ובתפקיד טרוור ב"בלאק בול". ב-2004 הופיע בתפקיד דייב בסרט "Sex Lives of the Potato Men" ודיבב את הדמות של הדוד סטיוארט בסרט "Terkel in Trouble".
ב-2013 דיבב וגאס את הדמות אבו האוגר בסרט הבריטי "The Harry Hill Movie".
בשנת 2000 הופיע וגאס במחזה "The Erpingham Camp" מאת ג'ו אורטון בפסטיבל אדינבורו. ב-2001 כיכב בפרסומות של ITV Digital בדמות בשם אל יחד עם בובה בשם מאנקי (שדיבב בן מילר). ב-2007 חזר וגילם את אותה דמות בפרסומת לחברת התה PG Tips.
ב-2014 ביים וגאס וידאו קליפ עבור פול היטון וג'קי אבוט. עוד באותה שנה פרסם את האוטוביוגרפיה שלו.
חיים אישיים.
באוגוסט 2002 התחתן וגאס עם קתרין "קיטי" דונלי. בני הזוג התגרשו במרץ 2008 אחרי שחיו בנפרד יותר משנתיים. באפריל 2011 נשא לאישה את בעלת הטור ומפיקת הטלוויזיה האירית מאיה דונפי בסביליה. ביולי 2015 נולד בנם טום.
ביולי 2014 הוענק לוגאס תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אדג' היל.
אליפות גרמניה בכדורגל 1909
אליפות גרמניה בכדורגל 1909 הייתה העונה השביעית של התחרות.
מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.
פניקס קרלסרוהה זכתה באליפות באותה העונה, ואילו בעונה הקודמת הפסידה בגמר. הייתה זו הזכייה הראשונה בתואר בתולדות המועדון.
ארגון האליפות.
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים.
וילי וורפיצקי (ויקטוריה 89 ברלין) כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות. זאת העונה השנייה ברציפות.
אנטיניוטרון
משה ליאון (כדורגלן)
חטיפת המטוסים לשדה דאוסון
כנפי העמק
חנה שלגי
חנה שלגי (נולדה ב-6 באוגוסט 1936) היא מורה לפסנתר שרבים מתלמידיה היו לפסנתרנים ומוזיקאים בעלי שם בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה.
חנה שלגי, לבית מלצר, היא נינתו של ראובן לרר, שהיה מייסד נס ציונה. היא נולדה בתל אביב לבית מוזיקלי: אמה הייתה זמרת מקצועית, ילידת נס ציונה, ששרה במקהלת האורטוריה הארצישראלית בניצוחו של פורדהאוז בן-ציסי.
שלגי החלה בהוראת נגינה בפסנתר כבר בגיל 17. משנת 1956 עד שנת 1960 למדה באקדמיה הישראלית למוזיקה בתל אביב, שמאוחר יותר הייתה אבן הראשה של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. היא למדה אצל רבקה בורשטיין-ארבר, שהייתה מראשוני הפסנתרנים והמורים למוזיקה בארץ. שלגי היא אוטו-דידקטית במה שנוגע להכשרתה הפדגוגית והפסיכולוגית כמורה לפסנתר ולמדה מקריאה ומניסיונה המצטבר.
אחרי עשרים שנות הוראה, קיבלה שלגי מלגת השתלמות של חמישה חודשים אצל מורים ידועי שם בארצות הברית ובישראל מקרן התרבות אמריקה-ישראל. בארצות הברית השתלמה באקדמיות מפורסמות אצל המורים קלוד פרנק, לאון פליישר, מנחם פרסלר והרברט סטסין (Herbert Stessin) מהפקולטה לפסנתר בג'וליארד. בארץ השתלמה אצל המורים פנינה זלצמן ואדית קראוס.