("ההיסטוריה הבקורתית של הרומנים" מאת אותו ב.פ. השדאו
תרגומים.
מאלבנית לרומנית:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2022]]
[[קטגוריה:בלשנים ולשונאים רומנים]]
[[קטגוריה:חברי האקדמיה הרומנית]]
[[קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1929]]
משפט ברטרנד
מודל ברטרנד
הפרדוקס של ברטרנד
בהצלחה, צ'ארלי
לאזאר שינאנו
יון נגוליצ'י
דיוניסיוס אקסיגוס
דווין סמית'
דווין סמית' (באנגלית: Devin Smith; נולד ב-12 באפריל 1983 בדלאוור, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד ולעיתים היה נע לעמדות הקלע והפאוור פורוורד. גובהו 1.98 מטרים.
קריירה.
סמית' שיחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת וירג'יניה בליגת המכללות. במשך שלוש השנים בהם היה באוניברסיטה, העמיד ממוצעים של 16.5 נקודות ו-6.1 ריבאונדים. סמית' בחר שלא להירשם לדראפט ה-NBA של 2005 והתחיל את הקריירה המקצועית שלו במדי קבוצה מליגת ה-ACB, סן סבסטיאן, בה שיחק שתי עונות.
לאחר מכן, סמית' עבר לקבוצה האיטלקית, אבלינו, הוביל אותה לזכייה בגביע האיטלקי וזכה גם בתואר ה-MVP של גמר הגביע. באותה עונה סמית' הוביל את אבלינו גם לכרטיס היסטורי עבור המועדון ליורוליג. באבלינו הוא סיים עם ממוצעים של 18.2 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-2.1 חטיפות למשחק.
בעונת 2008/09 עבר לקבוצת ליגת העל הטורקית, פנרבחצ'ה אולקר ובמדיה שיחק לראשונה ביורוליג ותרם 7.9 נקודות ו-3.4 ריבאונדים. בקיץ שלאחר העונה חתם במדיה של פאנליניוס.
בעונת 2009/10 דווין סמית' עזר למועדון היווני פאנליניוס והצעיד אותו לפיינל פור של היורוקאפ ובחצי הגמר קלע 29 נקודות, אך קבוצתו הפסידה לוולנסיה של נבן ספאחיה, שזכתה בתואר. במהלך אותה עונה, הצטיין סמית' במדי קבוצתו עם 14.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים במפעל האירופי.
בעונת 2010/11 סמית' היה הכוכב של בנטון טרוויזו האיטלקית, וגם אותה הוביל לפיינל פור של היורוקאפ עם ממוצעים של 15.8 נקודות (רביעי בליגה), 5 ריבאונדים ו-2 חטיפות (רביעי בליגה) למשחק. משחק השיא שלו ביורוקאפ היה מול אלבה ברלין כשקלע 35 נקודות, כולל 7 שלשות, לקח 9 ריבאונדים והגיע למדד של 47 נקודות. זהו שיא כל הזמנים למשחק בשלב ה"לאסט 16" של היורוקאפ. באותה עונה וגם בעונה שלפניה נבחר סמית' לחמישיית העונה של היורוקאפ.
ב-23 ביוני 2011, חתם סמית' בקבוצת מכבי תל אביב, בחוזה המוערך בכ-900 אלף דולרים עבור שנתיים.
בקיץ 2012 מכבי מימשה את האופציה בחוזה של דווין סמית' לעונה נוספת.
בשנת 2013 דווין סמית נבחר ל- MVP של חודש מרץ ביורוליג. בקיץ 2013 חתם סמית' לשנתיים נוספות במכבי תל אביב עבור 900 אלף דולר לעונה.
בעונת 2013/2014 זכה סמית' עם מכבי תל אביב בגביע הליגה, בגביע המדינה, באליפות ישראל וביורוליג.
בעונת 2014- 2015 היה סמית לאחד השחקנים הבולטים ביותר במכבי. הוא תרם 15.2 נקודות ו6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-7 באפריל 2015 חתם לשלוש שנים נוספות במכבי תל אביב תמורת 3.7 מיליון דולר.
במהלך עונת 2015/2016 שיחק 24.2 דקות וקלע 11.4 נקודות בממוצע.
בעונת 2016/2017 סמית' לא נרשם לליגת העל הישראלית ושיחק רק ביורוליג.
בהמשך העונה החליטו במועדון לרשום אותו לליגה הישראלית והגביע בשל עזיבתם של סוני וימס ומאיק צירבס, וסמית' החזיר במשחק גמר מצוין בעיקר ברבע השלישי של המשחק והוביל את המועדון לגביע ה-8 ברציפות. בתום העונה פרש מכדורסל בעקבות פציעות בברכיו.
ביוני 2018 הצטרף לצוות המקצועי של קבוצת ה-NBA פיניקס סאנס כאחראי על פיתוח שחקנים.
מדינות וטריטוריות הודו
החומר הלבן
החומר האפור
מודל ברטרן
משפט ברטרן
הפרדוקס של ברטרן
ז'וזף ברטרן
משה מזרחי (שוטר)
סמי בר-לב
השערת ברטרן
שארל פלא
שרל פלה
פואטיה
מארוון
צ'שובה
צ'שובה (בפולנית: Cieszowa) הוא כפר בדרום פולין, השוכן 231 קילומטרים דרומית מערבית מהבירה ורשה, 48 קילומטרים צפונית מהעיר קטוביץ ומצוי בשטח הגמינה קושנצ'ין במחוז לובלינייץ בפרובינציית שלזיה.
היסטוריה.
התיעוד הראשון לכפר מצוי ברשומות הכנסייה מ-1305 בהקשר לתשלום משכורות לנושאי משרות מסוימות. בשטח הכפר ממוקמת כנסיית ניקולאוס הקדוש, שהוקמה ב-1751 ועשויה מעץ. תושבי צ'שובה מתפרנסים מחקלאות. שמו של הכפר נגזר משמו של אציל פולני בשם צ'שובסקיץ' שהיה בעל האדמות באזור מ-1586 ועד 1628.
הקהילה היהודית.
במהלך המאה ה-17 התיישבו יהודים בכפר. בפאתי הכפר צ'שובה מצויים שרידי בית עלמין יהודי שנוסד ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-17. קיים תיעוד מ-1690 העוסק בתשלום מס בגין השימוש בקרקע בה מצוי בית העלמין. בשטח בית העלמין פזורות כמה עשרות מצבות המתוארכות מאמצע המאה ה-18 ועד שלהי המאה ה-19. הכיתוב על המצבות הוא בעברית וגרמנית. ב-1753 הוקם מבנה בית הכנסת של הקהילה, שעשוי היה מעץ ועמד על תילו עד 1911. בסמוך לבית הכנסת שכן ביתו של רב הקהילה ומבנה ששימש כתלמוד תורה.
בתקופת שלטונו של פרידריך השני, מלך פרוסיה שגשגה הקהילה ואוכלוסייתה גדלה. בארכיון בוורוצלב מצוים מסמכים מ-1757 המעידים על קהילה משלמת מיסים בת כ-100 נפשות. במחצית השנייה של המאה ה-19 ניתנו ליהודים זכויות תנועה והגירה מסוימות ואוכלוסיית הקהילה הלכה והצטמצמה. ב-1855 מנתה אוכלוסיית הכפר 476 נפשות, מתוכם 18 יהודים וב-1894 נותרו בכפר 4 יהודים בלבד. רב הקהילה האחרון נפטר ב-1871. ב-1905 לא התגוררו עוד יהודים בכפר. במקום בו עמדו בעבר מבני בית הכנסת ובית הרב, מצויה אנדרטה לציון 700 שנים להקמת הכפר. מקום הצבת האנדרטה מכונה גם בימינו על ידי תושבי הכפר בשם דוֹם רָבִּינַא, שמשמעו בעברית בית הרב. ב-2002 ביצעו נציגי השלטון המקומי ומתנדבים פעולות ניקוי ואחזקה במתחם בית העלמין. באוגוסט 2008, במהלך סופה עזה נגרמו לבית העלמין נזקים כבדים.
שלמה איגר
רבי שלמה אֵיגֶר (ה'תקמ"ז, 1786 – י"א בטבת ה'תרי"ב, ינואר 1852) היה רבן של קאליש ופוזנן. בנו של רבי עקיבא איגר.
קורות חייו.
שלמה איגר נולד לרבי עקיבא איגר ולרבנית גליקל (גליקכן) בליסא שבפולין בשנת ה'תקמ"ז. למד בישיבתו של אביו ונודע כבחיר תלמידי הישיבה וכעילוי. בה'תקס"א נישא לרבקה גולדה, בת הרב ישראל הירשזון מוורשה, שהיה גם חותנו של ר' אברהם גינצלר מפראגה.
לאחר נישואיו עבר להתגורר בעיר, ונשאר בה במשך 35 שנים. בשנת ה'תקצ"א (1831) עמד בראש ועד יהודי שהשתתף במרד הפולני מול השלטון הרוסי. במהלך המרד איבד את כל רכושו והוכרח לקבל על עצמו את משרת הרבנות בעיר קאליש כדי לכלכל את ביתו.
בשנת ה'תקצ"ח כשנפטר אביו הגדול, רצו אנשי הקהילה האדוקים בפוזנן למנותו לרב הקהילה על מקום אביו, אך המשכילים התנגדו לכך ועכבו את המינוי עד שנת ה'ת"ר. לבסוף זכה במינוי אך לאחר כמה שנים על כס הרבנות בפוזנן, הותש כוחו מהמלחמה התמידית עם המשכילים בעירו והוא חזר לרבנות העיר קאליש. נפטר בי"א בטבת ה'תרי"ב, ונקבר בפוזנא.
קשריו עם אביו.
רבי שלמה עצמו מוזכר בכתביו של אביו פעמים אין ספור, ונחשב לממשיכו של אביו. אף הוא עצמו עמד בקשר מכתבים רצוף עם כל גדולי דורו. אביו כיבדו ביותר, כך למשל כאשר במהלך המחלוקת בין דפוס סלאוויטא לדפוס ראם מווילנה תמך אביו רבי עקיבא איגר במדפיסי וילנה, ומדפיסי סלאוויטא העלו את הטענה כאילו דעתו של רבי עקיבא איגר הוטתה על ידי בנו רבי שלמה איגר. רבי עקיבא איגר, שהיה ידוע בדורו כענוותן גדול, יצא מגדרו ובתגובה כתב מכתב חריף כנגד טענה זו:
למרות היותו מגדולי המתנגדים לחסידות, בנו רבי יהודה לייב איגר (ר' לייבל'ה) נמשך לתנועת החסידות, והצטרף לחסידות קוצק ובהמשך לחסידות איזביצה. סביבו התגבשה חסידות לובלין והוא עצמו נמנה כאדמו"ר הראשון בשושלת זו.
אב לשישה בנים וחמש בנות.
משה מרדכי בידרמן
רבי משה מרדכי בידרמן (ה'תרס"ג 1903 – כ"ד בטבת ה'תשמ"ז, ינואר 1987) היה האדמו"ר מחסידות לעלוב השישי, והחל מה'תשכ"ב גם האדמו"ר מקרלין לעלוב.
קורות חייו.
נולד בשנת ה'תרס"ג בירושלים שבין החומות לחנה ורבי שמעון נתן נטע. אמו נפטרה בילדותו ואביו העתיק מקום מגוריו לקרקוב שבפולין. כיתום נשאר עם אחיו בבית סבו האדמו"ר רבי דוד מלעלוב שנודע כמנהיג עדת החסידים בירושלים, הסבא חיבבו במיוחד והשקיע רבות בחינוכו. מנעוריו עמל בימים ובלילות בתורה ועבודת ה'. בלילות קבע מקום לימודו בישיבת המקובלים שער השמים בירושלים העתיקה. בגיל שבע עשרה קיבל סמיכת חכמים מהרב אברהם יצחק הכהן קוק. לאחר פטירת סבו יצא לשהות עם אביו בקרקוב, שם שודך לעטיל לבית שווארץ בת אשת אביו בזיווג שני. במשך שנות שהותו באירופה ביקר כמה מצדיקי דורו, בהם האדמו"רים מבעלז וקוזניץ. דבק ברבי אברהם אלימלך מקרלין, אשר לימים מינהו למנהיג חסידי קרלין בארץ ישראל.
עם פטירת אביו, בצום גדליה ג' בתשרי ה'תר"ץ בירושלים, הוכתר כממלא מקומו על ידי זקני חסידות לעלוב. קבע את מושבו בירושלים, אחר כך בתל אביב ובני ברק ושוב חזר לירושלים באמרו שאינו מסיח דעתו ממנה, בערוב ימיו עברה חצר החסידות לשיכון ה' בבני ברק.
התפרסם כצדיק מופלא ופועל ישועות. עריכת שולחנותיו היו לשם דבר. נהג לטבול רבות במקווה וסבל ייסורים. נערץ על ידי אדמו"רי דורו, קשר עמוק נוצר בינו לבין האדמו"ר רבי אהרן מבעלזא ורבי ישראל אבוחצירה (הבאבא סאלי). הקפיד להצניע למדנותו ומדרגותיו, לאחר פטירתו נודע כי נהג לסיים לימוד ש"ס בבלי כולו מדי שנה.
בשנת ה'תשכ"ב מונה רבי משה מרדכי ביוזמת החסיד יהושע השל הלטובסקי גם לאדמ"ורם של פלג "הזקנים" בחסידות קרלין. בעקבות כך היה לרבן של שתי חצרות, תופעה יחידאית בתנועת החסידות. הפלג שבראשה עמד רבי משה מרדכי נקרא כיום חסידות פינסק-קרלין.