מספר חודשים לפני המלחמה, המצרים, יחד עם הסורים, מתכננים את "מבצע באדר", הכולל הגעה עד לתעלה, צליחת התעלה, עקיפת קו המוצבים ובידודם, וייצוב קו הגנה חדש בעומק סיני - בקו רפידים.
בכל הזמן הזה, למרות רמזים וסימנים המצביעים על היערכות למתקפה משותפת, ממשיך תיאום המאמצים, תוך הטעיית ישראל באמצעות העברת נתונים מטעים, כאשר להטעייה מצטרפת הערכת אמ"ן השגויה המדברת על "סבירות נמוכה".
ישראל.
תוצאות מלחמת ששת הימים.
הניצחון הסוחף של ישראל בכל החזיתות במלחמת ששת הימים הביאו לתחושת מציאות חדשה במרבית שכבות העם בישראל.
תפיסה זו קרסה באופן מוחלט עם פתיחת מלחמת יום הכיפורים.
לכשל היו גורמים אחדים שהחשובים בהם:
אגף המודיעין.
אגף המודיעין של צה"ל הביא שפע של ממצאים ומידע אשר נאסף בחודשים, בשבועות ובימים שלפני המלחמה. המידע הגיע ממקורות טובים, ונדירים באיכותם, וחיבור המקורות הצביעו בבירור על המגמה כי פניה של מצריים למלחמה.
ניתוח התנהגות ותהליך הסקת המסקנות של מחלקת המחקר, אמ"ן, וראש אמ"ן, בא לידי ביטוי הכשל במלואו, כאשר מקבלי ההחלטות שבויים בקונספציה השוללת אפשרות למלחמה, עד כדי כך שגם נתונים מובהקים אשר הוצבו בפניהם - לא הזיזו אותם מדעתם.
סבירות נמוכה.
המונח "סבירות נמוכה", נתפס בהקשרו למלחמת יום כיפור, כביטוי של שאננות, אי בדיקת הנתונים שהיו גלויים וברורים, וכחטא של יוהרה שהובילו לכשל הצבאי והמדיני. מאז החלו להצטבר עדויות על פריצה אפשרית של מלחמה, העריך המודיעין הישראלי שקיימת "סבירות נמוכה" למתקפה מצרית על ישראל.
הערכות המודיעין נשארו יציבות כי קיימת "סבירות נמוכה" לפרוץ מלחמה, זאת למרות אזהרות של המוסד (אשר הערכותיו לא התקבלו, וניתנה עדיפות לדעת אמ"ן).
בישיבת המטה הכללי של צה"ל שהתקיימה ב-5 באוקטובר אמר ראש אמ"ן, אלי זעירא שמלחמה היא " בסבירות נמוכה ואפילו נמוכה מהנמוכה".
ערב המלחמה, כאשר הצטברו נתונים משמעותיים, פנה הרמטכ"ל, דוד אלעזר, לממשלה וביקש לגייס אנשי מילואים. אך הממשלה דחתה את הבקשה.
גם כאשר הביא ראש המוסד יומיים לפני פרוץ המלחמה, ידיעה ממקור מהימן - הסוכן "בבל", שמצרים וסוריה מתכוונות לתקוף, נשארו אנשי אגף המודיעין (אמ"ן) בדעתם כי הסבירות נמוכה לפרוץ מלחמה, ובשל היוקרה ממנה נהנו אמ"ן, נתקבלה דעתם על ידי הדרג המדיני.
המודיעין הישראלי.
בעת המלחמה רוכז המודיעין הצבאי על ידי אגף המודיעין של המטה הכללי (אמ"ן)
המודיעין המצרי.
הצלחת המיסוך והסודיות של קברניטי הצבא וההנהגה המצרית, גרמו לכך שבישראל לא הצליחו לזהות בוודאות את נכונותה של מצרים לצאת למלחמה. המיסוך וההטעייה, יחד עם שאננות היתר ו"ליקוי המאורות" של מקבלי ההחלטות בישראל, הובילו צעד אחר צעד עד לפרוץ המלחמה בהפתעה גמורה מבחינת ישראל.
במקביל, פורצים הכוחות הסוריים לרמת הגולן, ושועטים כמעט ללא הפרעה עד לדרום הרמה, ומדרונות הכנרת, ועוצרים. במקביל, מתחולל קרב שריון בשריון עז ב"עמק הבכא", דבר שישפיע בהמשך המלחמה על הכוחות המתקדמים בדרום הרמה, ויביא בסופו של דבר לעצירת, ואף להדיפת הכוחות הסוריים.
חקירת הכשל.
ועדת אגרנט.
ועדת חקירה ממלכתית שהוקמה ב-21 בנובמבר 1973 בעקבות תפקוד צה"ל והדרג המדיני לפני ובתחילת מלחמת יום-הכיפורים.
הועדה נקראה על שמו של יושב-ראש הוועדה - נשיא בית-המשפט העליון ד"ר שמעון אגרנט.
חברי הוועדה
מטרות הוועדה
על חברי הוועדה הוטל להכין דוח על המידע שהיה זמין לפני המלחמה בקשר לתנועותיהן ולכוונותיהן של מצרים וסוריה, על הערכת אותו מידע על ידי המוסדות הצבאיים והאזרחיים המוסמכים ועל מוכנותו של צה"ל למלחמה בכלל, ובמיוחד ביום שלפני פרוץ המלחמה, 5 באוקטובר 1973.
משבר אמון בהנהגה.
לאחר פרסום דו"ח ועדת אגרנט בציבור, ומשהתברר כי הוועדה לא מצאה דופי בהתנהגותו של שר הביטחון משה דיין, וגם שיבחה את התנהגותה של ראש הממשלה גולדה מאיר, גברה התסיסה בציבור, והועמק משבר האמון של רוב הציבור בהנהגה המדינית.
החלו לפעול מספר תנועות מחאה עם דגשים שונים, כאשר המשותף לכולם הוא הדרישה מהדרג המדיני ובמיוחד מראש הממשלה גולדה מאיר ומשר הביטחון משה דיין - לשאת באחריות ולהתפטר.
תנועת המחאה המפורסמת מכולם החלה משביתת רעב יחיד של מוטי אשכנזי, שהיה מפקד מעוז בודפשט, המעוז הצפוני ביותר בקו בר-לב, והמעוז היחידי שלא נכבש במלחמה.
מוטי אשכנזי דרש את התפטרותו של שר הביטחון משה דיין. והחל בשביתת רעב מול משרד ראש הממשלה בגפו.
המחאה של אשכנזי, שהתחיל כמפגין בודד, תפסה תאוצה ועם הזמן הצטרפו אליו רבבות אזרחים וחיילי מילואים שהגיעו ישר מהחזית, שקראו להתפטרות הממשלה.
תוצאות הכשל.
מדינות ערב.
למדו מהכשל כי ישראל אינה בלתי מנוצחת, וכי יש לה נקודות תורפה, גם כאלה הנובעות מ"שאננות יתר", ומטעויות אנוש ואגו.
עד היום נלמדת מלחמת יום הכיפורים בחלק ממדינות ערב כהצלחה וכמלחמת ניצחון של הערבים, זאת למרות המהפך והחזר השליטה בשטח על ידי צה"ל בעיקר בשבוע השני של המלחמה.
תחושת הניצחון בקרב, נובעת בעיקרה מתחושת הכוח של מדינות ערב, אשר נבעה בעיקרה מנטילת היוזמה והשליטה המוחלטת של צבאות סוריה ומצרים בשטח בימים הראשונים למלחמה, זאת מול ההפתעה, ותחושת אין האונות והייאוש בצד הישראלי. אלה החזירו למדינות ערב את הביטחון העצמי ואת האמונה ביכולתן ובכוחן, שאבדו מאז מלחמת ששת הימים.
בישראל.
אחד הלקחים שיושמו בעקבות המלחמה, הוא הקמת מחלקת בקרה של חיל המודיעין, אשר תפקידה הוא לבחון דווקא את האפשרויות הבלתי סבירות, ואת ההפך מהגרסאות של מקבלי ההחלטות, ולהביא נימוקים שכנגד, וכך לצמצם הפתעות בשדה המערכה העתידי.
יאיר אורגלר
יאיר אורגלר (נולד ב-10 באוקטובר 1939) הוא פרופסור אמריטוס למנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, אשר שימש כיו"ר הבורסה לניירות ערך בתל אביב בין השנים 1996–2006.
קורות חייו.
אורגלר סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול בטכניון (1963), מוסמך בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס (1965), ותואר מוסמך וד"ר (1967) בניהול תעשייתי מאוניברסיטת קרנגי-מלון בפיטסבורג. הוא בוגר תוכנית פולברייט. אורגלר כיהן כאיש סגל באוניברסיטת תל אביב בין השנים 1969 ל-2003. בשנת 1973 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובהמשך היה פרופסור מן המניין. בין תפקידיו דקאן הפקולטה לניהול ע"ש קולר בין השנים 1981–1985 וסגן רקטור אוניברסיטת תל אביב בין השנים 1990-1985.
ב-1991 הקים אורגלר את "מעלות", חברה ישראלית לדירוג ניירות ערך, והיה יושב ראש פעיל של החברה עד מאי 1996. אז מונה ליו"ר הבורסה לניירות ערך, תפקיד בו החזיק במשך עשור. בין השנים 2001 ל-2004 היה נשיא ארגון International Options Markets Association.
בשנים 2005-2000 שימש כיו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית תל אביב יפו. מכהן כדירקטור חיצוני בבנק הפועלים, בכימיקלים לישראל ובחברת עתידים. משנת 2005 משמש כחבר הוועד המנהל ומייסד של עמותת עתיד בטוח למניעת קורבנות אלימות בקרב ילדים ובני נוער.
High-Speed Packet Access
HSPA (או בשמו המלא: High Speed Packet Access) הוא פרוטוקול לתקשורת סלולרית אשר מאחד את פרוטוקול High-Speed Downlink Packet Access ופרוטוקול High-Speed Uplink Packet Access כך שנוצרת רשת תקשורת יעילה יותר מרשת דור 3 רגילה. רשת זו נקראת גם 3G+ (דור 3+) או דור 3.5. ב-2010 פרוטוקול זה היה בשימוש במעל 200 מפעילים סלולריים ב-80 מדינות שונות.
הפרוטוקול שופר בשנת 2008 לרשת HSPA+ ונכנס לשימוש ברחבי העולם בשנת 2010.
הרשת הזו מאפשרת קצב תאורטי מרבי של 14.4 מגה בייט לשנייה בהורדה (downlink) ושל 5.76 מגהביט לשנייה בהעלאה (uplink). בנוסף, הפרוטוקול מאפשר ניצול של רוחב פס גדול פי חמישה בהורדה ופי שניים בהעלאה מאשר פרוטוקול W-CDMA סטנדרטי. שיפור זה קרה בזכות הייעולים הבאים:
מהדורה מתקדמת של פרוטוקול זה הנקראת +Dual Carrier HSPA או +DC-HSPA נכנסה לשימוש בפברואר 2011 על ידי Telstra באוסטרליה והניבה נתוני שיא של 42 מגה ביט לשנייה.
נילי אושרוב
נילי אושרוב (נולדה ב-20 בדצמבר 1955, ברמת גן) היא תסריטאית, סופרת, משוררת, עורכת לשונית וסאטיריקנית ישראלית.
אודות.
אושרוב (נבנצל) נולדה במשפחה דתית-לאומית וגדלה ברמת גן. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים במתמטיקה וספרות אנגלית והיא בוגרת בית הספר לתסריטאות בתל אביב של עידית שחורי. לאחר השירות הצבאי החלה להתרחק מהדת ובסוף יצאה בשאלה.
אושרוב כתבה תסריטים לסדרות טלוויזיה ישראליות, ביניהן: מעורב ירושלמי, החצר והשיר שלנו. היא עורכת שותפה במוסף הסאטירי "אפעס". אושרוב מפרסמת במשך שנים מקאמות סאטיריות-פוליטיות. מקאמות אלו התפרסמו במשך ארבע שנים בפינה בתוכנית של שי ודרור ברדיו תל אביב ואחר כך בתוכנית שנקראה "המקאמות של נינה". נכון ל-2010 אושרוב מפרסמת את המקאמות באתר ynet. בשנת 2008 יצא ספרה "שיכון צדיקים" בהוצאת מודן, אשר עסק בילדותה בשיכון המפד"ל ברמת גן.