פולן מסנן וממיין את התיעוד ההיסטורי של המחקר כדי להפריד בין האמת אודות הסמים הללו לבין המיתוסים שסובבים אותם מאז שנות השישים של המאה העשרים, כאשר מטיפים פסיכדליים עוררו שלא במתכוון רתיעה עוצמתית ממה שהיה בזמנו שדה מחקר מבטיח.
עבודות אחרות.
פולן כתב מאמרים בGreater Good, כתב עת לפסיכולוגיה חברתית, שמתפרסם בGreater Good Science Center באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. במאמרו "מוסר האכילה" הוא דן בזיקה שבין מוסר האכילה לפסיכולוגיה החברתית.
פולן כותב בהניו יורק טיימס, הוא ערך בעבר את כתב העת הארפרס' וכתב חמישה ספרים: In Defense of Food: An Eater's Manifesto (2008), The Omnivore's Dilemma: A Natural History of Four Meals (2006),
The Botany of Desire: A Plant's-Eye View of the World (2001), A Place of My Own (1997) ו and Second Nature A Gardener's Education (1991).
ספרו, "קיצור תולדות הבישול", עוסק בפרקטיקות של תעשיית הבשר, והוא כתב מספר מאמרים אודות מגמות בחקלאות האמריקנית. הוא קיבל את פקס רויטרס לשימור העולם בעיתונאות סביבתית (World Conservation Union Global Awards in environmental journalism), את פרס ג'יימס בירד לסדרת המאמרים הטובה ביותר בשנת 2003 ואת פרס ג'נסיס מהאיגוד ההומני האמריקני (American Humane Association). מאמריו ראו אור בכמה אנתולוגיות: Best American Science Writing ,(2004) Best American Essays (1990 ו-2003) , The Animals: Practicing Complexity (2006) וthe Norton Book of Nature Writing (1990).
פולן כיכב בסרט "מזון בע"מ" (Food, Inc.) (2008), לו הוא גם שימש כיועץ. זהו סרט תעודי ארוך העוסק בדבורי דבש ובהפרעת התמוטטות המושבה.
ביקורת.
בכתב העת של American Enterprise Institute טען בלייק הרסט שפולן מציג בצורה רדודה את החקלאות התעשייתית וכי הוא אינו לוקח בחשבון את עלותה.
דניאל אנגבר מותח ביקורת במגזין סלייט על טענתו של פולן שקשה מדי לחקור את המזון מדעית ועל כך שפולן נוטה להאשים את הרדוקציוניזם במחלות בנות זמננו, בעוד שבאותה עת הוא נעזר במחקר מדעי על מנת להצדיק את עצות התזונה שלו. הוא משווה את השיטה הישירה והאנטי-מדעית של פולן לרטוריקה בה נהגו גורואי בריאות בהיסטוריה שניסו למכור דיאטות קסם שקריות.
הבלוג "Say What Micheal Pollan?" גם כולל מספר מאמרים שמותחים ביקורת נוספת על פולן ממגוון רחב של נקודות ראות.
חייו האישיים.
פולן נשוי לציירת הנוף ג'ודית בלצר, הזוג נפגש בזמן לימודיהם המשותפים בקולג' בנינגטון. להם בן, אייזק.
אחותו של פולן היא השחקנית טרייסי פולן, אשתו של מייקל ג'יי פוקס.
קישורים חיצוניים.
מאמרים פרי עטו
ראיונות עמו
כתבות בעברית
IMU (ארגון בינלאומי)
חילואן HA-300
אוהלות
טומאת אדם
בהלכות טומאה וטהרה, אדם יכול להיחשב לטמא אם הוא מוגדר כמצורע, זב, בעל קרי, נדה או יולדת, או אם נטמא מאב הטומאה בטומאת מגע, טומאת משא, טומאת אוהל או טומאות אחרות. אדם יכול להיחשב רק כאבי הטומאה או כראשון לטומאה, ולא בדרגות נמוכות יותר.
סוגי הטומאה.
בשונה מכלי, (ולדעת חלק מהראשונים בשונה מכלי מתכת), אדם אינו יכול להיחשב בדרגת אבי אבות הטומאה בחייו, אלא רק במיתתו, שאז הוא בהכרח אבי אבות.
אדם יכול להגיע לטומאת אב הטומאה בכמה אופנים:
אדם יכול להיות ראשון לטומאה באופנים הבאים:
התייחסויות אקטואליות.
כיום, שבית המקדש נחרב ועדיין לא נבנה, אין הטומאה נוגעת לחייו הפרטיים של כל אדם, שכן אין שום צורך להיכנס להר הבית למקומות המקודשים. אם כי על הכוהנים קיים גם כיום איסור להיטמא, כאמור בפרשת אמור "אמור אל הכוהנים בני אהרון... לנפש לא יטמא לעמיו". האופן היחיד בו מותר לכוהן לגרום לעצמו טומאה, הוא לצורך טיפול בצורכי קבורת שבעת קרוביו בדרגה ראשונה, שהם אב ואם, אח ואחות (שאינה נשואה), בן ובת.
שבר נפחי
שבר נפחי היא יחידה של כמות יחסית של חומר בתוך תערובת. כאשר ישנה תערובת ובה מספר חומרים שונים ורוצים לחשב מהו אחוז הנפח של אחד החומרים מכלל התערובת, השבר הנפחי מוגדר בדומה לשבר מולי.
ההגדרה המתמטית היא: formula_1
במאמרים אקדמיים שונים הסימון של השבר הנפחי משתנה. סימונים מקובלים: formula_2.
גמרא שוטנשטיין
אותיות לילדים
הכנסות בעין
רגימנט הארטילריה המלכותי
רגימנט הארטילריה המלכותי (באנגלית: Royal Regiment of Artillery), או בקיצור הארטילריה המלכותית, היא יחידת הארטילריה בצבא הבריטי. למרות שהיחידה נקראת רגימנט, בפועל היא כוללת 15 רגימנטים סדירים ו-7 רגימנטים במילואים. הרגימנט הוא הכוח המכשיר ומרכז את כל יחידות התותחנים בצבא הבריטי ונחשב שווה ערך לחיל תותחנים בדומה לחילות האחרים בצבא הבריטי.
היסטוריה.
הארטילריה התחילה להשתלב בצבא הבריטי במאה ה-14, אך בדומה לרוב היחידות, לא היו אלו יחידות סדירות, אלא יחידות שהוקמו ופוזרו לפי צורכי המדינה והמונרך. רגימנט הארטילריה המלכותי הוקם כיחידה סדירה רק בשנת 1715 במהלך מרד היעקוביטים, כאשר היה ברור שיש צורך בכוח סדיר שיהיה מסוגל להתמודד עם המשימות הביטחוניות השונות של הצבא הבריטי. עד אותה שנה, גיוס וניוד של יחידת ארטילריה היה תהליך מסורבל שלקח הרבה זמן מרגע הגיוס לרגע הכניסה לקרב. בנוסף, הייתה עדיפות רבה ליחידת ארטילריה הומוגנית על פני צוותי תותחים פזורים בין שורות הצבא.
בשנת 1793 הוקמו היחידות הראשונות של 'ארטילריית הפרשים' (Horse Artillery), יחידות שבתחילת דרכם נועדו להעניק תמיכה ארטילרית ליחידות פרשים. יחידות ארטילריה העניקו לפרשים את האפשרות לא להיות תלויים בתותחי השדה שפעלו יחד עם חיל הרגלים, אלא לפעול בקצב שלהם עם יחידות תותחי שדה קלות ומהירות שתמכו בהם.
במהלך המאה ה-18, רגימנט הארטילריה אימץ את שיטות הארגון המוצלחות אשר פותחו באירופה, בעיקרן את שיטת הסוללות שפותחה בצבא הפרוסי. לפי עקרון זה, יחידות הארטילריה התחלקו לסוללות אשר הכילו מספר תותחים קלים שנגררו על ידי סוסים בנוסף לכמות רבה של תחמושת. סוללות אלו היה ניתן לפרוס על פני שדה הקרב לפי הצורך.
לאורך ההיסטוריה של הרגימנט, הרכב היחידות והמבנה הארגוני שלו עברו שינויים רבים. בין השנים 1899 עד 1924, הרגימנט חולק לשלושה חלקים; הראשון כלל את ארטילריית הפרשים וארטילריית השדה, קבוצה שנייה כללה את סוללות הגנת החופים, הסוללות הכבדות, סוללות ההרים והמצור - כל אלו נקראו 'ארטילריית חיל המצב המלכותית', קבוצה שלישית שנקראה פשוט 'הארטילריה המלכותית' כללה יחידות אספקה ותחמושת.
מבנה וייעוד.
מבין יחידות הארטילריה המלכותית, ישנם ארבעה רגימנטים אשר שייכים ל-'ארטילריית הפרשים המלכותית'. ההבדל בין סוגי יחידות התותחנים הוא בעיקר הבדל מסורתי והיסטורי שכן במאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, תפקדו יחידות ארטילריית פרשים כיחידות תותחים קלים בעלי צוותי פרשים. מקומם בשדה הקרב היה באיגוף או בתנועה מהירה ולכן השתמשו בתותחים קלים יותר ובסיוע פרשים, זאת לעומת יחידות הארטילריה הרגילות שהתנהלו באופן מסורבל יותר ופרסו את הסוללות שלהן מאחורי הצבא. כיום ישנו מעט הבדל בין סוגי הרגימנטים, מלבד כך שהיחידות הקלות יותר נמצאות בארטילריית הפרשים.
היחידות השונות ברגימנט הארטילריה משרתות כיום במקומות שונים בצבא תחת ייעודים שונים. מלבד הייעוד הקלאסי של הרגימנט כיחידת ארטילרית שדה, ישנם יחידות הפועלות בתפקיד הגנה אווירית, ארטילריה קלה מוצנחת ויחידות לסיור ורכישת מטרות.
נמלת קציר שחורה
נמלת קציר שחורה (שם מדעי: "Messor ebeninus") היא מין של נמלה, מהנפוצים ביותר בישראל. ידועה בזכות קניה הגדולים והמרשימים, ומנהגי אגירת המזון שלה. בישראל המין נחשב לפולש ויכול להרוג בקבוצה של 100 פריטים יונקים וציפורים קטנים.
המין נפוץ במקומות רבים באסיה ובצפון אפריקה. בישראל היא נפוצה בחלקים נרחבים של הארץ, החל במישור החוף וכלה במדבר יהודה.
אורך הפועלות הוא בין 4-10 מילימטרים, וגופן שחור ומבריק. ראשן גדול ורחב יחסית לגוף, ואינו מוארך כמו ראשן של מרבית הנמלים. גופן של החיילות ארוך עוד יותר: כ-10 מילימטרים. אורכה של המלכה הוא בין 12-13 מילימטר, ואורכם של הזכרים הוא כ-8 מילימטר. גם הם, כמו הפועלות והחיילות, שחורים ומבריקים.
נמלת הקציר השחורה פעילה בעיקר בקיץ. היא ניזונה מפירות וזרעים, שהיא אוספת במשך הקיץ. בחורף היא עוסקת בעיקר בתחזוקת הקן. לעיתים היא ניזונה מטחביות שמאכלסות את הקן שלה.
נמלת הקציר השחורה חיה במושבות גדולות, שיכולות להגיע לעשרות אלפי פריטים. בניגוד למינים רבים אחרים, היא אינה נודדת באופן קבוע, אלא נשארת באותו קן במשך שנים רבות. מסיבה זו, וגם בגלל סיבות אחרות (כגון גודלה של הנמלה, ריבוי הפריטים בקן, והזמן הרב שהיא משקיעה בחפירה), קניה של נמלת הקציר מסוגלים הגיע לגודל עצום, ולעומק של עד שלושה מטרים.
הקן בנוי כמחילה אנכית גדולה, היורדת כלפי מטה, ויש לה הסתעפויות אופקיות רבות. ההסתעפויות משמשות כמאגרי מזון (נמלת הקציר השחורה ממיינת את סוגי המזון שלה למחילות שונות) מאגרי פסולת, ולמגוריה של המלכה והולדות. במחילות העליונות יותר, החשופות יותר לקור, מזיקים, טורפים ושיטפונות נמצאת הפסולת והזרעים הלא-מקולפים. בקומות התחתונות והמוגנות יותר חיות הנמלים עצמן, ונמצאים מאגרי המזון הגדולים
ניתן לזהות את קני נמלת הקציר על פי גורן מוקפת פסולת (אדמה, מוץ, ופגרי נמלים) הנמצאת בפתח. לעיתים לקן אחד יש כמה פתחים.
חבורת שומר אמונים