מועמדים לקבלה ללימודים באקדמיה נדרשים להגיש בקשה ישירות לאקדמיה וכמו כן לקבל אישור למינוי, בדרך כלל מחבר הקונגרס האמריקאי. במקרה והמועמד אזרח פוארטו ריקו, איי מריאנה הצפוניים, גואם, סמואה, איי הבתולה או תושב וושינגטון הבירה, עליו לקבל מינוי מהנציב האמריקאי במקום מושבו. דרך נוספת לקבל מינוי היא ישירות מנשיא ארצות הברית או סגנו. והדרך השלישית היא להיות בנו או בתו של מוענק מדליית הכבוד האמריקנית. הסטודנטים הלומדים במוסד הם צוערים ושכר לימודם ממומן באופן מלא על ידי חיל הים האמריקאי בתמורה לשירות פעיל בתום תקופת לימודיהם כקצינים. הלימודים באקדמיה מתחילים בחודש יולי, כאשר מספר הסטודנטים המתקבלים הוא כ-1300. מסיימים את הלימודים כ-1000 צוערים. רוב הבוגרים מגויסים לצי ארצות הברית או לחיל הנחתים כקצינים בדרגת סגן משנה (לוטננט משנה), כאשר בוגרים אזרחי חוץ מגויסים כקצינים בצבאות של מדינות האזרחות שלהם. כל מחזור ישנם מספר בוגרים המגויסים לצבא ארצות הברית או לחיל האוויר האמריקאי למרות שסיימו את האקדמיה הימית.
הצוערים לומדים לקראת תואר ראשון ארבע-שנתי במדעים מדויקים (תואר B.Sc). יחד עם הלימודים האקדמאים הצוערים לומדים, מתנסים ונבחנים בפיקוד, מנהיגות צבאית וניווטי שטח, ומחויבים להשתתפות בלפחות פעילות ספורטיבית תחרותית אחת. הצוערים מחויבים לדבוק בקוד הכבוד של הצוער הקובע כי הצוער לא ישקר, ירמה, יגנוב ומחויב לא לגלות סובלנות כלפי אלו שכן. ההערכה הסופית של הצוער מושתתת על שלושה קריטריונים - הישגים אקדמיים, פיזיים וצבאיים.
האקדמיה מכונה לעיתים קרובות בציבור בשם אנאפוליס (אנגלית: Annapolis) על שם העיר בה היא שוכנת, אף שקציני הצי מכנים אותה בשם "האקדמיה" (אנגלית: The Academy). בעיתונות הספורט מכונות קבוצות הספורט של האקדמיה בשם "הצי" (אנגלית: Navy).
תיאור.
קמפוס האקדמיה הימית נמצא באנאפוליס, בירת מדינת מרילנד, ארצות הברית ושוכנת על גדת נהר סוורן ומפרץ צ'ספיק. בשנת 2012 האקדמיה נבחרה כראשונה בתחום האומנות הליברלית בארצות הברית יחד עם האקדמיה הצבאית וחולקת מקום חמישי יחד עם אקדמיית חיל האוויר בין האוניברסיטאות ללימודי הנדסה בארצות הברית. בסה"כ האקדמיה הימית ממוקמת במקום ה-17 מבין האוניברסיטאות של ארצות הברית לשנת 2011.
באקדמיה הימית לא מתקיימים לימודים לתארים מתקדמים. הצי האמריקני מפעיל שני מוסדות לימוד אקדמיים נפרדים לתארים מתקדמים: בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ומכללת המלחמה של הצי. המכינה לאקדמיה הימית (אנגלית: The Naval Academy Preparatory School) היא המוסד המכין תלמידים ללימודים באקדמיות: האקדמיה הימית, אקדמיית צי הסוחר, ואקדמיית משמר החופים.
הפניה אל סטודנטים באקדמיה היא בדרגתם הצבאית: פרח קצונה (Midshipman) או צוערים.
עם סיום לימודיהם מקבלים רוב הבוגרים דרגת סגן משנה בצי האמריקני או בחיל הנחתים והם חייבים לשרת שירות צבאי של חמש שנים, לכל הפחות, עם קבלת הדרגה. סטודנטים זרים הלומדים באקדמיה מקבלים דרגות קצונה בצבאות ארצות מולדתם. מאז שנת 1959 נפתחה הדרך לבוגרים לבקש העברה אף לשאר זרועות הכוחות המזוינים של ארצות הברית (הצבא, חיל האוויר או משמר החופים), בתנאי שהם עומדים בתנאי השירות של הכוח המזוין אליו הם מבקשים להצטרף.
תלמידים אשר לימודיהם הופסקו במהלך השנתיים הראשונות, ביוזמתם או ביוזמת האקדמיה, אינם חייבים בשירות צבאי נוסף. תלמידים המפסיקים לימודיהם לאחר פרק זמן זה חייבים בשירות צבאי מקוצר של שנתיים עד ארבע שנים, או בשיפוי הצי על הוצאות השכלתם.
הצהרת מטרות.
הצהרת המטרות של האקדמיה הימית של ארצות הברית היא:
היסטוריה.
השנים הראשונות.
בשנת 1845 נוסדה האקדמיה כבית ספר ימי על ידי מזכיר הצי של ארצות הברית, ג'ורג' באנקרופט. קמפוס המוסד החינוכי נקבע באנאפוליס, בשטח של המבצר הצבאי פורט סוורן. ב-10 באוקטובר 1845 פתח בית הספר את שעריו לראשונה ובמחזור הראשון למדו 50 פרחי קצונה, אותם לימדו שבעה מורים. עד לאותה עת נעשתה עיקר הכשרתם של פרחי הקצונה בצי האמריקני על אוניות בלב ים.
תוכנית הלימודים המקורית באקדמיה נמשכה חמש שנים, מהן רק בראשונה ובאחרונה בילו התלמידים באקדמיה ובשאר שלוש השנים התחנכו על אוניות בים. שמה הנוכחי של האקדמיה נקבע בשנת 1850 והיא הוכפפה לפיקודו של הממונה על תחמושת והידרוגרפיה בצי האמריקני. בשלב זה הוארכה תוכנית הלימודים לשבע שנות לימוד, מהן בשנתיים הראשונות והאחרונות למדו התלמידים באקדמיה ובשלוש השנים הנותרות שרתו על ספינות בים. בשנת 1851 נקבע כי ארבע שנות הלימוד ביבשה ילמדו ברצף אחד ובמהלכן יבצעו התלמידים הפלגות לימודיות. המחזור הראשון של האקדמיה סיים לימודיו ב-10 ביוני 1854.
מלחמת האזרחים האמריקנית עד מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית גויסו שלוש הכיתות העליונות באקדמיה לשירות פעיל בצי, למרות שלא סיימו את הכשרתן. בחודש מאי 1861 הועברה האקדמיה לפורט אדמס בניופורט רוד איילנד והוחזרה לאנאפוליס בתום המלחמה, בקיץ 1865. במקומה הוקם במקום בית חולים שדה.
24% מקציני הים בוגרי האקדמיה היו בין הלוחמים עבור מדינות הדרום, איתם עבר מפקד האקדמיה הראשון, האדמירל פרנקלין בוקאנן ושימש בתור מפקד , מפקד הצוערים באקדמיה גם כן עבר לצד הדרום.
לאחר המלחמה והאיחוד המחודש של המדינות, חזרה האקדמיה לאנאפוליס ובראשה מונה האדמירל דייוויד דיקסון פורטר, גיבור מלחמת האזרחים ובן לאחת המשפחות החשובות והמכובדות ביותר של חיל הים האמריקני. פורטר שיקם את האקדמיה שהתפוררה מפאת חוסר שימוש והמעבר לצפון במהלך המלחמה. כמו כן הוא עדכן את תוכנית הלימודים שתתאים לתקופת השינויים הטכנולוגיים התכופים שעברו על הציים הימיים של סוף המאה ה-19. בתקופתו השתנתה התפיסה שניתן ללמד מקצועות ימיים על ידי אזרחים וימאים מהצי הסוחר. במקומם מונו קצינים ותיקים ויוצאי המלחמה.
בשנת 1867 הוקמה צנרת והותקנו מים זורמים בבתי הסגל של האדמיה. ב-1869 החלה חלוקת טבעת הבוגרים למי שמסיימים את הלימודים באקדמיה (class ring).
בשנת 1872 החל ללמוד באקדמיה הצוער האמריקאי אפריקאי הראשון, ג'ון ה. קוניירס (John H. Conyers). אך שמונה שנים לאחר ביטול עבדות השחורים, היו זמן קצר מדי לשילובם המלא בחברה. לאחר הגעתו של קוניירס הוא היה נתון להצקות קשות ומתמשכות, כולל עינוי מילולי ומכות. חבריו לכיתה אפילו ניסו להטביע אותו. שלושה צוערים הודחו כתוצאה מכך, אך קוניירס פרש בשנת 1873, לאחר שנת שירות ולא סיים את הכשרתו. בשנת 1877 סיים האזרח הזר הראשון את לימודיו באקדמיה, קירו קוניטומו היפני. בשנת 1879 סיים את האקדמיה הבוגר הראשון ממוצא היספני, רוברט פ. לופז.
בשנת 1873 סיים את הלימודים הפיזיקאי היהודי הנודע אלברט אברהם מייקלסון, אשר עסק במדידת מהירות האור וממציא האינטרפרומטר מייקלסון אשר הובילה להתפתחות תורת היחסות הפרטי. כמו כן הוא היה היהודי הראשון והאמריקני הראשון שזכה בפרס נובל היוקרתי.
מלחמת ארצות הברית–ספרד העלתה את חשיבות תרומתה של האקדמיה לכוח האדם של הצי האמריקני וקמפוס האקדמיה חידש את פניו במבנים חדשים שנבנו בין השנים 1899-1906 ושטחו גדל משמעותית.
מלחמות העולם וביניהן.
לא היו אירועים מיוחדים שהשפיעו על האקדמיה בתקופת מלחמת העולם הראשונה עקב שימוש מוגבל מאוד בצי האמריקני במלחמה.
ב-1923 הוקמה המחלקה לאימונים גופניים והכנה פיזית של הצוערים באקדמיה. ב-1925 הוקמה מחדש תזמורת התופים של האקדמיה הפועלת עד ליום זה. בשנת 1930 התקבלה האקדמיה הימית לרשימה הרשמית של האוניברסיטאות באמריקה, כאשר האקדמיה הורשתה להעניק תארים ראשונים בתחום המדעים המדויקים משנת 1933. כך שהראשונים שקיבלו תארים אלה היו הבוגרים של שנת 1937. בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה, האקדמיה החלה לחנך ולהכשיר קציני ים למילואים, בציפייה לכניסתה של ארצות הברית למערכה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה האקדמיה הורחבה משמעותית על מנת לענות לדרישות חיל הים האמריקני וגויסו 3319 צוערים. כמו כן ד"ר כריסטיאן למברטסן החל ללמד את מקצועות הצוללנות באקדמיה, במסגרתם הוכשרו צוללני חיל הים האמריקני.
ב-1945 נפתח החוג ללימודי התעופה הימית המודרנית באקדמיה במסגרתה הוכשרו מהנדסי אווירונוטיקה ומכונאי מטוסים של חיל הים.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
הצוער האפרו-אמריקני הראשון שסיים את לימודיו, סיים רק בשנת 1949, הוא ווסלי בראון והוא הצוער השישי שהחל את לימודיו באקדמיה הימית.
תעודת מהנדס החלה להיות מוענקת לבוגרים המתאימים החל משנת 1969 ובמקביל החלו להלמד 20 מקצועות שונים פרט ללימודי ההנדסה, כגון משפטים, לימודים בינלאומיים, כלכלה, פילוסופיה ועוד.
באוגוסט 1975 הקונגרס אישר קבלה של נשים לאקדמיה. הצוערת הראשונה סיימה את לימודי בשנת 1980. בספטמבר 1980 כבר החלו ללמוד 81 צוערות באקדמיה, מספר שיא לתקופה ההיא. האסטרונאוטית הראשונה, בוגרת האקדמיה, שהשתתפה במשימת חלל היא וונדי לורנס, בוגרת מחזור 1981.
באוגוסט 1911 החלו ללמד באקדמיה את מקצועות התעופה הימית. מאוחר יותר, בשנת 1914, הועברו הדרכות התעופה לפלורידה. ב-1912 הועברה לאקדמיה הספינה "Reina Mercedes", שנתפסה בקובה בשנת 1898, במטרה לשמש בתור ספינת אימונים ומגורים של הצוערים.
קמפוס.
הקמפוס גדל משטח של 0.04 קמ"ר בשנת הקמתו ב-1845 עד ל-1.36 קמ"ר. זוהי האקדמיה הצבאית הקטנה ביותר, כאשר וסט פויינט בשטח של 65 קמ"ר ואקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית היא 73 קמ"ר.
אדמיניסטרציה וחיי הצוערים.