בשנת 1956 נבחר הרב פיטוסי לכהן כחבר בוועד ארגון רבני הצפון, ובשנת 1964 נבחר במינוי זמני כחבר בבית הדין הרבני לערעורים, לצד הרב עובדיה יוסף. באותה שנה נבחר כחבר במועצת הרבנות הראשית.
הלך לעולמו ביוני 1971 (כ"ט בסיוון ה'תשל"א). בתו היחידה, שמחה, נישאה לרב כמוס שוואט, מוהל, חזן ורב קהילת יוצאי תוניסיה בנתניה.
בחירת ממלא מקומו לרבה הספרדי של צפת.
בשנת 1963 בחרו חברי מועצת העיר צפת ברב דוד דיין לכהן כרבה הראשי של העיר, לאחר שמעמד תפקידו של הרב פיטוסי כרב ראשי לא היה ברור. בחודש מרץ 1964 הגיע הרב דיין לצפת והוכתר בידי מועצת העיר לרבהּ הספרדי. הרב הראשי האשכנזי, שמחה קפלן, התנגד להליך וטען שלמועצת העיר אין סמכות חוקית לבחור רב לתפקיד, ללא התערבות של המועצה הדתית. במשך 3 שנים ראתה המועצה ברב דיין כרבה הראשי של העיר, למרות שהרבנות הראשית לישראל הודיעה כי היא לא מכירה בבחירתו של הרב דיין, אלא רק במעמדו של הרב פיטוסי כרב הראשי הספרדי היחיד, וכך גם ד"ר זרח ורהפטיג, שר הדתות, שהבהיר כי הבחירה של הרב דיין אינה חוקית.
בשנת 1967 הוקם גוף בוחר לרב ראשי ספרדי לאור צו על תנאי שהוציא בית המשפט העליון. הרב קפלן בתגובה התנגד לכניסת הרב דיין לתפקיד ללא הסכמת הרב פיטוסי, וראה בכך תקדים בלתי ראוי. לבסוף, לאחר פטירת הרב פיטוסי הסיר הרב קפלן, חלקית, את התנגדותו מכהונתו של הרב דיין, ובינואר 1972 הוכתר האחרון לכהן רשמית כרב העיר.
פסיקות ודעות בולטות.
לאחר שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים, הציע בישיבת מועצת הרבנות הראשית לקבוע יום הודאה בג' בסיון, שבו "נחו היהודים מאויביהם", בדומה לפורים ולחנוכה. הוא הציע לומר באותו היום הלל בברכה בלילה וביום, ולקרוא בתורה את פסוק ח' בפרק י"ז שבפרשת שמות ("ויבוא עמלק"). בנוסף, חיבר תפילת "על הנסים" חדשה לאמירה בתפילת שמונה עשרה ובברכת המזון. על אף זאת, התנגד לעלייה להר הבית.
בשנת 1962, בעקבות חוסר סדר באזור הישן בבית הקברות של צפת, פסק יחד עם הרב שמחה קפלן שאין לקבור בחלק זה.
Chained To The Rhythm
יונה ספיר
יונה ספיר הוא שם עט תחתיו יצאו ספרים שונים, והמזוהה בעיקר עם ספרי מתח. המפורסמים שבספרים הם ספרי הסדרה "מרגל להשכרה", סדרת ספרי מתח פופולרית בציבור החרדי והדתי.
ספרים בולטים.
הספר הראשון: משפט שדה. הספר עוסק בצעיר ישראלי, סוכן מוסד לשעבר, שנאלץ להתמודד עם המאפיה האיטלקית.
הספר השני: המצולע – ספר מתח המספר על סוכן-על שבכוחו להכריע את מלחמת העולם השנייה. משום שיש לו את שמות המרגלים של כל המדינות עלילת הספר מתרחשת בתקופת השואה. במרכז העלילה עומד אדם מסתורי בעל כוחות אגדיים, המכונה "המצולע", ומבקש לאלץ את בעלות הברית לצאת לעזרת אחיו היהודים, ולהפציץ את מחנה ההשמדה אושוויץ. במקביל נפרסת עלילה של חיים יהודיים בגטו, מזוויות שונות: בנות בית יעקב לצד סוציאליזם, תלמידי ישיבות לצד פרטיזנים, ילדים השורדים בכוחות עצמם לצד אומנים עדיני נפש. גיבור הסיפור עומד בראש משפחה יהודית בגטו, ובסופה זוכה להיפגש עם חלק מילדיו ששרדו את התופת.
סדרת "מרגל להשכרה".
סדרת המתח "מרגל להשכרה" שהתחילה לצאת לאור בשנת 2014, עוסקת בסיפורו של סוכן המוסד אייל גלבוע, שבדומה לגיבור הספר "המצולע", ניחן בכישרונות יוצאי דופן. בספרים בסדרה ישנו מוטיב חוזר בו ארגונים שונים מנסים לסחוט את אייל לבצע עבורם משימות קצה שרק הוא מסוגל לבצען. אייל מלהטט בין ערכיו לבין המשימות המוטלות עליו בהצלחה לא מועטה.
כתיבה בעיתונים.
במרץ 2021 (חג הפסח תשפ"א) התפרסם סיפור קצר מאת ספיר במוסף הסיפורים של העיתון "יתד נאמן". כיום מתפרסם במגזין המוסף לנשים של "יתד נאמן", "קטיפה", סיפור מתח בהמשכים. הסיפור נקרא "סוף העולם דרומה" ומתרחש בחלקו באנטארקטיקה.
אורי שוחט
אורי שוחט (נולד ב-2 בספטמבר 1978) הוא מפיק מוזיקלי ישראלי, הנחשב לאחת הדמויות המשפיעות והחשובות בסצנת ההיפ הופ הישראלית.
ביוגרפיה.
שוחט נולד בראש פינה ובצעירותו עברה המשפחה להתגורר למשך שנתיים בבריסל ושנה בדטרויט בעקבות עבודתו של אביו. בשנות ה-90 היה חלק מהרכב ראפ בשם "הרביעייה הפותחת".
בשנת 2010 הוציא את האלבום הראשון שלו, "אוכל סרטים" שהוקלט בשנת 2005 והופק במלואו על ידי שוחט.
בשנת 2012 הוציא את האלבום השני שלו שנקרא "Always Ready", בו התארח באחד השירים הראפר רביד פלוטניק. ב-2018 הוציא אלבום נוסף בשם "Unicorn" בו הוא אירח את הראפרים מיכאל מושונוב וצ'ארלי באבז. בשנת 2019 הפיק אלבום משותף עם הראפר נורוז בשם "אבוד".
בשנת 2022, הוציא את האלבום "שוחטודה" שבו אירח ראפרים שונים מסצנת ההיפ הופ הישראלית כגון טונה, רביד פלוטניק, פלד,לוקץ׳, מיכאל סוויסה ועוד.
שוחט החל לשמש כמפיק בתקופתו כתלמיד תיכון, בעיקר לראפר סאבלימינל. בין היתר הפיק עם מג׳יק מהרביעייה הפותחת את השיר "הפינאלי" שבוצע על ידי סאבלימינל, הצל ואלונה טל. בנוסף, הפיק שוחט יחד עם מיכאל כהן את כל אלבומיו של הראפר פלד. בין האמנים הנוספים איתם עבד ניתן למנות את פלד, תאמר נפאר, עדי אולמנסקי, נורוז, אורטגה, נצ'י נצ', איזי, שי להב, רועי כפרי, דודו פארוק, כהן, מושון, מיכאל סוויסה, סגול 59 ולוקץ'.
השרפה בקתדרלת נוטרדאם
השרפה בקתדרלת נוטרדאם בפריז פרצה ב־15 באפריל 2019 בשעה 18:20 לערך, כובתה באופן מלא למחרת ב־10:00, וגרמה לנזק כבד למבנה, ללא נפגעים בנפש. השרפה פרצה בגג המבנה, ובמהלכה קרסו גג הקתדרלה וצריח המצלב. חלונות הרוזטה המפורסמים של הקתדרלה שרדו את השרפה, ומספר חלונות וויטראז'ים נהרסו. קירות המבנה, מגדלי הפעמונים, וחלק מתקרת האבן המצוייה מתחת לתקרת העץ שנשרפה, ניצלו מן האש, וכך גם עוגב הקתדרלה המפורסם. ממשלת צרפת התחייבה לבנות מחדש את הקתדרלה.
רקע ארכיטקטוני.
הקתדרלה נבנתה בשנים 1163–1345 בסגנון גותי, שהיה אז חדש ומהפכני. בסגנון הגותי מסתמכים על שלד אבן מתוחכם לנשיאת העומסים של המבנה ולתמיכה בו, ובחלונות הויטראז' הרבים והגדולים שמחליפים קירות אבן מוצקים (כפי שהיה נהוג באדריכלות רומנסקית). אבני המפתח בשלד הגותי היו עמודי תמיכה גדולים שנשאו קמרונות אבן המבוססים על קשתות אבן מחודדות ונתמכו מהצד על ידי תמיכות דואות. חוזקו של השלד הגותי איפשר את הישרדותה של הקתדרלה בשרפה, למרות הנזק הכבד שנגרם לה.
פנים הקתדרלה עצום בממדיו – 9,000 איש יכולים להתכנס באולם שאורכו 134 מטר, רוחבו 48 מטר וגבהו 35 מטר. למבנה צורת צלב לטיני מנוון (כאשר רוחב הטרנספט לא חורג מרוחב הספינה הראשית ובית המקהלה), והוא פונה מזרחה, לעבר השמש העולה. העמודים שמול שערי הכניסה תומכים את המגדלים וקוטרם – חמישה מטרים. מעל תקרת האבן הגבוהה גמלון העשוי עץ אלון שנבנה במאה ה-12 והמאה ה-13 – יער של נכרת על מנת לספק את העץ לבניית הגג, המצופה בדיל במשקל של 230 טונות (ראו בתמונות). בעת השרפה נשרף גג העץ והבדיל שנמס גרם לקריסת חלק מקמרונות האבן (ראו תמונה).
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הקתדרלה הייתה בעיצומם של שיפוצים, עקב אי יציבות במבנה, שגרמה לסדקים בתקרת המבנה שהצריכה שיפוץ דחוף ושיקום גג המבנה.
לקראת עבודות השיפוץ הוקמו פיגומי עץ רבים סביב המבנה, ופסלי אבן וברונזה הוצאו מן האתר.
השרפה.
סיבת השרפה טרם נודעה בוודאות, אך נראה כי היא קשורה בעבודות שיפוץ בבניין. בשעה 18:18 פרצה אש בעלייה שתחת גג הקתדרלה. בשעה 18:20 נשמעה אזעקת האש והשומרים פינו את הקתדרלה. שומר נשלח לבדוק את העניין, אך עלה בטעות למקום הלא נכון – עליית הגג של הסקרסטיה הסמוכה – שם לא ראה סימן לאש. בינתיים התפשטה האש, ומכבי האש שהוזמנו בשעה 18:50 הגיעו בסביבות 19:00.
הזמן בו התגלתה האש (18:35) היה סמוך לסוף שעות הביקור בקתדרלה (18:45), כאשר המבקרים האחרונים החלו לצאת מהמבנה. בנוסף, מיסה שהייתה אמורה להתקיים בין השעות 18:15–19:00, התבטלה לאחר האזעקה (ב־18:20), מסיבה זאת לא היו נפגעים בשרפה.
השוטרים שהגיעו פינו במהירות את איל דה לה סיטה (אי במרכז נהר הסן שעליו ניצבת הקתדרלה), וכל דרכי הגישה אליו נסגרו.
צופים רבים התכנסו על גדות הנהר כדי לצפות באירוע. עשן רב כיסה את מרכז פריז.
ארבע מאות כבאים גויסו כדי להיאבק באש. ראש שירותי החירום בפריז החליט לא להטיל מים ממטוסים שכן כובד המים יכול היה לגרום להתמוטטות המבנה.
להבות אפפו את החלק העליון של הקתדרלה, כולל את שני מגדלי הפעמון שלה (החזית המערבית של המבנה) והצריח המרכזי. לאחר כשעה של השרפה התמוטט הגג והצריח נפל לתוך הספינה המרכזית.
קצת אחרי חצות השיגו הכבאים שליטה חלקית על האש ומנעו קריסה מוחלטת של כל המבנה. למחרת, בשעה 10:00 בבוקר (שעון צרפת) כובתה השרפה, ושלד המבנה ומגדלי הפעמונים ניצלו.
חפצים קדושים במבנה.
הכבאים פעלו לכבות את האש, ולנסות להציל את אוצרות האמנות והחפצים הקדושים לנצרות שבמבנה. נוצרים קתולים מאמינים כי בכנסייה מצוי חלק מהצלב שעליו נצלב ישו, חלק מנזר הקוצים שהיה על ראשו של ישו בזמן הצליבה וכותנתו של לואי התשיעי מלך צרפת (לואי הקדוש). הכבאים הצליחו להציל את הכותונת ואת נזר הקוצים.
נזקי השרפה.
לקתדרלה נגרם נזק כבד מאוד ומכבי האש של פריז הצהירו כי הרס מוחלט של המבנה נמנע בקושי רב.
כל הגג נשרף כליל וצריח המצלב, שנשרף אף הוא, קרס ונפל לתוך אולם התווך. חלק מקמרונות האבן התומכים בגג נפגעו אף הם, אך רובם שרדו את השרפה ומנעו מחלקי הגג הבוער ליפול לתוך המבנה ולהצית את אולם התווך. אילולא קמרונות האבן שרדו הנזק למבנה היה חמור בהרבה וייתכן שאף היה מסתיים בקריסתו המוחלטת. החזית המערבית ומגדלי הפעמונים שרדו אף הם את השרפה וספגו נזק קל.