להלכה נפסק שריבית דאורייתא יוצא בדיינין, כלומר שכופתין אותו ומכין אותו עד שתצא נפשו עד שיקיים מצות עשה ד"וחי אחיך", כדין כל מצוות עשה שבית הדין כופין על כל יהודי לקיימה, בכפייה ובמכות עד שיסכים או עד שתצא נפשו. אבל אין בית דין יורדין לנכסיו להגבותו ללווה אם אינו בפנינו, שהרי במקרה כזה הוא אינו מקיים את מצוות "וחי אחיך עמך", מכיוון שאין כאן הוא בעצמו לכופו לקיים העשה.
מכיוון שהוצאת הריבית מידי המלווה בבית הדין אינה חוק משפטי אלא מצווה המוטלת על המלווה, אין ריבית קצוצה יוצאה בדיינין אלא כל זמן שהמלוה חי. אבל אם מת – אין הבנים צריכין להחזיר אף על פי שהיא ריבית, כדעת רבא במסכת בבא קמא, שמסביר, שהמילים "וחי אחיך עמך" שמהם נלמד החיוב המשפטי של ריבית קשורים לתחילת הפסוק שבו כתוב "אל תיקח מאתו נשך ותרבית", כך שהדין האומר "וחי אחיך עמך" הוא רק על נוטל הריבית (רמי בר חמא חלוק על הלכה זו, וסבור שחיוב ההשבה מוטל גם על הבנים, אך ההלכה לא נפסקת כמותו). אבל אם הריבית היא חפץ מסוים, למשל אם האב נטל עבור הריבית פרה או בגד, צריכים היורשים להחזיר את החפץ, שכן נוכחות החפץ אצל הבנים כאשר ידוע שהגיע לידם על ידי עבירה שעבר האב, אינה לכבוד האב, והם מחויבים בכבודו אף לאחר מותו כחלק ממצוות כיבוד אב ואם. אך חובה זו מוטלת עליהם דווקא אם עשה אביהם תשובה בחייו על אסור הריבית, אלא שלא הספיק להחזירו עד שמת. אבל אם לא עשה תשובה – אין צריכין להחזירו משום כבודו, שאין הבנים חייבים בכבודו של אב רשע.
חצי האי האנטארקטי
חצי האי האנטארקטי הוא חצי אי ביבשת אנטארקטיקה, החלק הצפוני ביותר ביבשת והקרוב ביותר לקצה הדרומי של דרום אמריקה (980 ק"מ דרומה מקייפ הורן), ומופרד ממנה על ידי מעבר דרייק. בשל רגישותו הרבה של חצי האי לשינויי אקלים ונגישותו יחסית לחלקים אחרים באנטארקטיקה, מצויים בחופיו ובאיים הסמוכים אליו תחנות מחקר רבות של אומות שונות. חצי האי נמצא בגזרה שבה מתקיימות תביעות ריבונות חופפות של ארגנטינה, צ'ילה ובריטניה, שכולן מושעות במסגרת הברית האנטארקטית. הוא משתרע בין קייפ אדמס בדרום בקו רוחב 75°S, עד קו רוחב 63°S בנקודה הצפונית ביותר בו, ואורכו כ-2,000 ק"מ.
גאוגרפיה.
חצי האי הררי באופיו. הפסגות הגבוהות ביותר בו מתנשאות לגובה מעל 2,800 מטרים. רכס ההרים המרכזי הוא המשכם של הרי האנדים ומקושר אליהם באמצעות רכס מרכז אוקייני. תביעת הריבונות של ארגנטינה וצ'ילה נובעת מהיותו של חצי האי המשך גאוגרפי של ארץ האש.
שטח האי הוא טונדרה ארקטית עם גלישה של קרחונים למדפי קרח, המרובים יותר בצידו המערבי מאשר בצידו המזרחי. ככלל, הצד המערבי מפורץ יותר וכולל יותר חצי-איים מאשר הצד המזרחי. האיים הסמוכים לחצי האי מקושרים אליו רוב ימות השנה בקרח. בצפון חצי האי נמצאת תעלת למרי (Lemaire Channel), יעד תיירות פופולרי יחסית לאנטארקטיקה.
היסטוריה.
חצי האי היה החלק היבשתי הראשון של אנטארקטיקה שנצפה על ידי אדם. היה זה האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן ב-27 בינואר 1820. שלושה ימים לאחר מכן מופה חלק קטן מחצי האי על ידי אדוארד ברנספילד וויליאם סמית. ב-1832 רשם מגלה הארצות ג'ון ביסקו את קצהו הצפוני של חצי האי כ"ארץ גרהאם" על שם ג'יימס גראהם שהיה הלורד הראשון של הימייה, השם אושר על ידי ועדת שמות בינלאומית ב-1964 כשמו הרשמי של צפון חצי האי, בעוד מחציתו הדרומית נקראת "ארץ פלמר" על שם הספן וצייד כלבי הים האמריקאי נתניאל פאלמר. ב-1841 ביקרה בחצי האי משלחת אמריקאית בראשותו של ג'יימס וילקס ובשנים 1897–1899 חקרה אותו משלחת בלגית.
בין פברואר 1902 ו-1904 נחתו על קרקע חצי האי וחקרו אותו אנשי המשלחת השוודית בניצוחו של אוטו נורדנשלד (Otto Nordenskiöld). ב-1916 ניסתה משלחת בראשות ארנסט שקלטון להגיע לאנטארקטיקה אך נקלעה לאי הפיל בקצה הצפוני של חצי האי ושהתה בו במשך ארבעה חודשים עד שחולצה. ב-1928 טסו לראשונה החוקר האוסטרלי יוברט וילקינס והטייס קרל בן אילסון מעל חצי האי. בין 1934 ל-1937 חקרה את ארץ גרהאם מן האוויר משלחת מחקר בריטית (British Graham Land Expedition) שגילתה כי אין מדובר בארכיפלג איים אלא בחצי אי.
ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה ומבצע מחקר איי פוקלנד הקימה בריטניה תחנת מחקר בפורט לוקרוי (Port Lockroy) שבחצי האי, שהייתה הבסיס הקבוע הראשון באנטארקטיקה היבשתית (בשנת 1904 הוקם הבסיס הארגנטינאי הראשון, בסיס אורקאדאס, באיי אורקני הדרומיים) מאז 1996 משמש המקום כמוזיאון המתעד את ראשית התיישבות האדם ביבשת ופועל בו סניף הדואר המלכותי הדרומי ביותר בעולם.
בשנים 1947–1948 חקרה את חצי האי משלחת חקר אמריקאית פרטית ((Ronne Antarctic Research Expedition (RARE) בראשותו של הנורווגי פין רון (Finn Ronne). במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית (מ-1 ביולי 1957 ועד 31 בדצמבר 1958) ניתנה תשומת לב לאזור והוקמו בו תחנות מחקר קבועות.
אמיליו מרקוס פלמה, האדם הראשון שנולד ביבשת אנטארקטיקה (7 בינואר 1978) בא לעולם בתחנת המחקר הארגנטינית בסיס אספרנסה.
שינויי אקלים.
חצי האי רגיש ביותר להשפעות של ההתחממות העולמית, כאשר צפונו רגיש יותר. בכל עשור בחמישים השנים האחרונות עלתה הטמפרטורה הממוצעת בחצי האי בחצי מעלת צלזיוס בשנה. בין 1947 ל-2006 הצטמצמו כל מדפי הקרח סביב חצי האי בשטחם וחלקם התפרקו כליל כתוצאה מההתחממות.
ההתחממות היחסית של מי הים והגידול בלחות משפיעים על הביומסה ובפרט על הפיטופלנקטון במי האוקיינוס, המהווה את תחתית שרשרת המזון העולמית שכמותו בסביבות צפון חצי האי פחתה ב-12% ב-30 השנים האחרונות.
חי וצומח.
אקלימו של חצי האי הוא המתון ביותר באנטארקטיקה והוא תומך בעולם חי וצומח עשיר וייחודי. בעבר, לפי שרידי מאובנים היו באזור חיים שוקקים ואף דינוזאורים, בהיותה של היבשת חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה, לפני כ-200 מיליון שנה.
במשך חודשי הקיץ נחשפת סביב קו החוף בחצי האי קרקע סלעית עליה ישנן כ-250 מיני חזזיות, 100 טחבים וכ-700 מיני אצות ימיות ויבשתיות. שני הצמחים הפורחים היחידים של אנטארקטיקה ("Deschampsia antarctica" ו-"Colobanthus quitensis") גדלים בחלקים הצפוניים והמערביים של חצי האי.
מימי המפרצים בקו החוף של חצי האי והאיים הסמוכים שוקקים בעולם חי ימי עשיר הכולל דגים וקרילים. החופים מהווים כר מחייה ליונקים ימיים וטורפים ימיים בעיקר דוב ים אנטארקטי ("Arctocephalus gazella"), פיל ים דרומי, כלבי ים, בעיקר כלב ים ודל ("Leptonychotes weddellii"), הידרורגה נמרית ("Hydrurga leptonyx") ולובודון הסרטנים ("Lobodon carcinophagus").
על החופים מקננים מיני פינגווין רבים בהם פינגווין קיסרי, פינגווין לבן אוזן, פינגווין רצועת-הסנטר ופינגווין אדלי. ציפורים נוספות בהם מספר מיני יסעוריים כיסעור הכף, יסעור אנטארקטי ויסעור שלג, מספר מיני חמסן גדול (catharacta skua) ו"שיאנית הנדידה" שחפית הקוטב, מקננות בחצי האי אף הן. על האי דיון במפרץ מרג'ורי שבמערב חצי האי חיה רוב אוכלוסיית הפינגווין הקיסרי באנטארקטיקה.
תחנות ובסיסי מחקר.
בשנת 1950 הוקמו בחצי האי בסיסי קבע של בריטניה, ארגנטינה וצ'ילה הטוענות לריבונות בחצי האי, כאשר תחומי המחקר העיקריים שלהן היו מטאורולוגיה וגאולוגיה. בשל האקלים המתון האזור הוא המיושב ביותר באנטארקטיקה ומכיל ריכוז של תחנות מחקר ובסיסים המשמשים גם ספינות תיירות בעונת הקיץ.
הבסיסים הגדולים ביותר הם:
חצי-האי האנטארקטי
אור גרוסמן
אור גרוסמן (נולדה ב-31 באוגוסט 1987) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
גרוסמן נולדה בשכונת רמת חן שברמת גן. אביה, הלל גרוסמן, היה אדריכל ועלה מגרמניה. הוא נפטר כשהייתה בת 18. אמהּ, סמדר (לבית ששון), אמנית במקצועה.
קריירה.
בשנת 2009 אור גרוסמן הובילה את הקמפיין והקטלוג של מעצבת התכשיטים שירי אודיז. דיגמנה בישראל ומחוצה לה בתור פרזנטורית של חברת לי קופר, ושל חברת האיפור האיטלקית קולי סטאר. בשנת 2009 שיחקה ב"נשות הטייסים" בתפקיד קרן שהוא התפקיד הטלוויזיוני הגדול הראשון שלה. ב-2010 השתתפה בסדרה המצליחה "הכל דבש", ובתוכנית "TLV - עושים את תל אביב".
בשנת 2011 דיגמנה ביחד עם עוז זהבי בקמפיין קולקציית האביב קיץ של חברת רנואר. באותה שנה שיחקה גרוסמן בתפקיד חוזר בעונה השנייה של "עספור" בתור ענהאל. כמו כן, השתתפה ב"השנים הכי יפות".
בינואר 2012 הופיעה גרוסמן במגזין הארופאי "Hello" בפרסומת לחברת הקוסמטיקה Carisma לצידה של הדוגמנית בר רפאלי. במרץ 2012 נבחרה גרוסמן להוביל את קמפיין האקססוריז העולמי של חברת Diesel. בחנוכה 2013 השתתפה ב"X פסטיגל". באוגוסט 2014 נבחרה שוב כפרזנטורית של מותג האופנה הישראלי רנואר, הפעם לצידו של הכדורסלן גל מקל. נכון ל-2016, גרוסמן הפכה שותפה במותג הטי שרט הישראלי Q, ובנוסף מדגמנת עבור "איל מקיאז'".
חיים אישיים.
ב-29 באוגוסט 2013 התחתנה עם איש העסקים הישראלי-אמריקאי לני שפורן. בפברואר 2014 הודיעו בני הזוג על פרידתם, ובמרץ 2014 התגרשו.
בדצמבר 2014 התארסה לג'יימי דינר, מנהל קרן גידור בריטי-יהודי. במרץ 2015 הם נישאו. ב-9 ביולי 2015 נולד בנם הבכור. במרץ 2017 נולד לשניים בן. הם מתגוררים באנגליה.
ראדו בליגן