קרדט הוא ישוב קרן בן מספר בתים, השוכן על צוק סלע וחולש על הכניסה אל העמק. כנסיית מריה ביישוב (Santa Maria de Cardet) שוכנת בקצה המזרחי של הכפר, ולמרות ממדיה הקטנים, תכנונה מורכב. היא עשויה מספינה בודדת ומאפסיס ככניסות אחרות, אולם מתחת לאפסיס בכנסייה זו שוכנת קריפטה. בצידה הדרומי של הכנסייה, תיבנה קטנה לפעמון. נראה כי הכנסייה נוסדה במאה ה-11 ושופצה במאה ה-12, בתחילת המאה ה-13 ושוב במאות ה-17 וה-18. עם זאת פנים המבנה שמר על הסגנון והריהוט הבארוקי שלו.
כנסיית הלידה דה דורו.
כנסיית הלידה בכפר הקטן דורו (Església de la Nativitat de Durro) ניצב ברחובו היחיד של היישוב. הכנסייה ספינה בודדת, אך מאז הקמתה במאה ה-12 היא עברה שינויים רבים וחלק ניכר המראה הרומנסקי המקורי אבד. מאידך פנים המבנה לא שונה במאות השנים האחרונות והוא שומר על אופיו מהבארוק ומתקופות מאוחרות יותר.
סנט קואירק דה דורו.
כנסייה זו (Sant Quirc de Durro) נבנתה במאה ה-12 בגובה 1,500 מטרים על ראש הר מעל לכפר דורו. הקמתה במקום גבוה ומרוחק נבעה מכך שהייתה שייכת למקום פרישה (הרמיטאז') ובנוסף באה להדגיש את חשיבותה וסימנה גבול טריטוריאלי. מעבר לסגנון הרומאנקסי, עיצובה כלל אלמנטים בארוקיים. בדד פתח המראה ששימש גם כאסם, ובצידה המערבי תיבה לפעמון. פנים הכנסייה מעוטר בציורים מגוונים, ביניהם של מרטירים מעונים על ידי ניסורם בחיים. במאות ה-17 וה-18 נוספו למבנה המקורי הקמרון החיצוני ומגדל הפעמונים. הכנסייה שוקמה בשנת 1996.
קישורים חיצוניים.
מידע על עמק בואי, ההיסטוריה והכנסיות בו (באנגלית)
ערער גלעיני
ערער גלעיני (שם מדעי: "Juniperus drupacea") הוא עץ מחטני ירוק עד ממשפחת הברושיים. פרחיו ערוכים באיצטרובלים.
הצמח הוא דו-ביתי, והאיצטרובלים שלו נמצאים על צמחים נפרדים. ההאבקה נעשית על ידי הרוח, והאיצטרובלים, שצבעם תכלכל-לבן, מבשילים כשנה וחצי לאחר מכן. האיצטרובלים נופלים לרגלי העץ, ונשארים שם במשך שנים. לא נצפו בעלי חיים שאוכלים אותם.
הערער הגלעיני נפוץ במזרח התיכון, בעיקר ביערות הארז והאלון של לבנון וטורקיה. בארץ גדל הערער הגלעיני בחרמון. רוב הפרטים גדלים בגובה של 1300 מטר מעל פני הים ומעלה, והם מפותחים ביותר במיפנים צפוניים סלעיים שגובהם בין 1600-1800 מ'.
בגלל גזעו הישר ועצתו החזקה הערער משמש ושימש רבות לרהיטים וכדומה, ומעידים על כך גדמי הגזעים שנמצאו בחרמון. ייתכן שהשם "ארז" מכוון לכל עץ מחט שקורתו ישרה וזקופה.
סיקספנס נון דה ריצ'ר
גראנד פאנק ריילרואוד
דה רד ג'מפסוט אפארטוס
קורוז'ן אוף קונפורמיטי
אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה
אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה (באנגלית: First Nations University of Canada) שנקראה בעבר המכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן (באנגלית: Saskatchewan Indian Federated College) היא אוניברסיטה בפרובינציית ססקצ'ואן שבקנדה. הקמפוס העיקרי של האוניברסיטה ממוקם ברג'ינה שבססקצ'ואן. קמפוסים נוספים ממוקמים בססקאטון ובפרינס אלברט שבססקצ'ואן.
מבנה האוניברסיטה שברג'ינה, תוכנן על ידי האדריכל דאגלס קארדינל.
היסטוריה.
האוניברסיטה נחנכה בשנת 2003 בנוכחות הנסיך הנסיך אדוארד, רוזן וסקס. בשנת 2005 ביקרה באוניברסיטה מלכת קנדה אליזבת השנייה, והעניקה לאוניברסיטה אבן מטירת בלמורל שבסקוטלנד על מנת לסמל את ההסכמים שנחתמו בין האומות הראשונות של קנדה לבין בית המלוכה הקנדי.
ראשיתה של האוניברסיטה במכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן, שפעלה בשיתוף עם אוניברסיטת רג'ינה. המכללה נוסדה בשנת 1976 בעקבות הסכם בין הפדרציה של האומות האינדיאניות של ססקצ'ואן לבין אוניברסיטת רגינה. ההסכם קבע שמטרת המכללה שתוקם תהיה לשרת את הצרכים האקדמיים, התרבותיים והרוחניים של האומות הראשונות.
האוניברסיטה מפעילה תוכניות מיוחדות, בתוך שיתוף פעולה עם הקהילות האינדיאניות המקומיות, על מנת לקדם תוכניות הנותנות מענה לצרכים של הקהילות האינדיאניות המקומיות בתחומי הבריאות, החינוך ואיכות הסביבה. כך לדוגמה משולבים לימודי הבריאות ורפואת השן באוניברסיטה בתוכניות טיפול קהילתיות.
במאי 2007 הועמדה חברותה של האוניברסיטה באיגוד האוניברסיטאות והמכללות של קנדה על תנאי בשל פיטורים שנויים במחלוקת של כמה מאנשי האוניברסיטה בשנת 2005. האוניברסיטה קיבלה את תנאי האיגוד ושבה להיות חברה מלאה באיגוד באפריל 2008.
קנדלמאס (להקה)
רברנד ביזאר
איתי בחור
איתי בחור (נולד ב-19 ביולי 1966 בזכרון יעקב) הוא סופר עברי, מתרגם ועורך. ממייצגיו המובהקים של זרם ספרות חומרי מציאות בספרות העברית, זרם המצדד בכתיבה ספרותית נאמנה לחומרים עובדתיים. הקים הוצאה לאור (ב-1996) ומגזין אינטרנט (ב-2005), שמהווים במה למחברים השותפים לעמדה ספרותית זו.
עסק בהוצאה לאור של כתביו של הרופא וההיסטוריון פרופ' נסים לוי.
ספרות חומרי מציאות.
ספריו של בחור עוסקים בחומרים מן החיים. ההתמקדות בכתיבה לא בדיונית הביאה אותו לנסח את העמדה הספרותית שרווחה כבר לפניו, ספרות חומרי מציאות. החידוש בעמדה זו אינו עצם השימוש בעובדות ובמחקר חיצוני, אלא ההכרה שסביבת החיים ותנאי המציאות משפיעים על נושאי הכתיבה ועל כלי הכתיבה, וראוי שאלה יהיו שקופים ונגישים לקורא. חירות הביטוי מאפיינת את המציאות בסביבה דמוקרטית ומייתרת את הצורך להסוות את חומרי המציאות המובהקים בעלילות בדויות, כך נוצרת כתיבה המתארת חוויות אמת ותובנות מדויקות. כתיבה על בסיס חומרי מציאות חשופים מרחיבה את גבולות הספרות ומעשירה אותה באמצעים מתחומים שנחשבים "מהחיים" ו"לא מהספרות" – עיתונות, רשימות ביוגרפיות, זיכרונות, מכתבים, דוחות ועוד. כותבי הספרים בזרם זה מעריכים כי כתיבה גלויה וישירה מעוררת קרבה רבה בין כותב ובין קורא, ומעצימה את החוויה הספרותית.
בנוסף לכתיבה בסגנון חומרי מציאות, בחור ערך והוציא לאור ספרים של מחברים אחרים שכתבו ברוח זו.
מגזין אינטרנט.
ב-2005 יזם והקים אתר אינטרנט בשם: "איתי בחור, סופר הוצאה לאור, מקום למחברים והוצאות לאור". אתר זה משמש לקידום מחברים העוסקים ב"ספרות חומרי מציאות", ומעלה סיפורים של כותבים מוכרים וחדשים, ספרים ומאמרים, ונותן ביטוי למחברים שעניינם בכתיבת ספרות נאמנה לעובדות.
פסיכולוגיה יהודית
פסיכולוגיה יהודית הן שיטות תאורטיות וטיפוליות העוסקות במבנה נפש האדם, מגדירות מהו האיזון הנפשי אצל האדם ומתחקות אחר הסיבות והגורמים לערעורו והדרכים להשבת האיזון הנפשי על כנו, על פי מקורות יהודיים ובהתאם לרוחם.
הקשר בין יהדות ופסיכולוגיה.
החיבור בין הפסיכולוגיה ליהדות איננו חיבור חדש. הדת וההגות היהודית לדורותיה עסקו פעמים רבות בנושאים הקשורים לנפש האדם. במקרא ובספרות חז"ל, ניתן למצוא הנחיות או תובנות הקשורות לתחום הנפש, אך אלו אינם מוצגות בצורה שיטתית וסדורה כתורת נפש. בספרות היהודית המאוחרת יותר אופיו של העיסוק התרחב, והינו בדומה לעיסוק הפילוסופיה העתיקה בנפש, ובשלבים מסוימים אף בהשפעתה. כמו כן מוקד הדיון היה לשם מימוש מטרות הדת, והעיסוק ברבדים הנפשיים הוא אגבי ונלווה לכך.
באופן כללי עד להתהוותה של הפסיכולוגיה המודרנית, לא התקיים בספרות היהודית דיון פסיכולוגי מובהק שנועד רק לשם טיפול בחולי כפי גישת הפסיכולוגיה הקלאסית, או לשם רווחה נפשית אישית כפי הגישה של הפסיכולוגיה ההומניסטית. החל מהמאה ה-20, ועם התהוותה של הפסיכולוגיה כמדע העומד לעצמו, החלו הוגים יהודיים שונים להתמודד בדרכים שונות עם גוף ידע זה.
העיסוק בתחום.
את העיסוק בנושא יחס היהדות והפסיכולוגיה ניתן לחלק באופן כללי לשניים: מצד אחד היו כאלו שניסו להראות עקרונות פסיכולוגיים הקיימים ביהדות אם מתוך שלילה של הפסיכולוגיה המערבית ואם מתוך קבלה שלה. ומהצד השני - אלו שניסו לקבל מהיהדות עקרונות שיעזרו לפתח את הפסיכולוגיה המערבית. ההבדל הוא בנקודת המוצא - האם לב העיסוק הוא ביהדות או בפסיכולוגיה.
ספרים רבים מאוד נכתבו על הנושא, ביניהם ניתן למצוא את הרב שלמה אבינר, הרב יובל פרוינד, יאיר כספי, וד"ר ברוך כהנא שהשוו את הפסיכולוגיה עם ההגות היהודית העכשווית יותר. נוסף לכך, קיימים גם ספריו של פרופ' אליהו רוזנהיים שעוסקים בפסיכולוגיה היונקת את רוחה מהגותם של התנאים והאמוראים. בשנות השבעים, פיתח פרופ' מרדכי רוטנברג שיטה פסיכולוגית המבוססת על תפיסת הצמצום הקבלית, בשילוב עם תפיסות מההגות החסידית ועקרונות מדרשיים שונים, והחל ללמדה במוסדות אקדמאיים.
יסודות הפסיכולוגיה היהודית וייחודה.
שיטת פרופ' מרדכי רוטנברג.
פרופ' מרדכי רוטנברג טוען בספריו שלא יכולה להתקיים מציאות של ואקום רוחני, והפסיכולוגיה מוכרחה לינוק מתאולוגיה כלשהי. לטענתו הפסיכולוגיה הכללית על שלל שיטותיה השונות נובעת ויונקת כולה מן התאולוגיה הנוצרית, ומשמעות התאולוגיה הנוצרית היא דטרמיניזם, פסימיות, ובסופו של דבר - ייאוש. ובניגוד לכך הפסיכולוגיה היהודית, יונקת מן התאולוגיה היהודית, שבסיסה המרכזי הוא בחירה ויכולת ההשתנות של האדם, ולפיכך תקווה ואופטימיות. לטענתו, הדברים מתחילים בשורשם מעניין הצמצום והתיקון: הצמצום, דהיינו הרעיון שבריאת העולם היא ביסודה מעשה של התכנסות, בו הבורא מתכנס או מצטמצם מרצון, כדי לפנות מקום לרע, לעולם, לזולת, ולאפשר את קיומם; התיקון, דהיינו הרעיון שהבורא מזמין את האדם ואפילו דורש ומצפה ממנו לתקן את העולם, ואף להשפיע על העולמות העליוניים.
שיטת הרב יחיאל יעקבסון.