הלורד סות' - מעולם רומח הדרקון - מופיע כאדון אופל ברייבנלופט, כמו גם הליץ' וקנה מעולם גרייהוק וסגנו הקודם והבוגדני - הערפד קאס.
המלך האובד גונדגאל (המורד באזון ה-4) מעולם ממלכות נשכחות גם מופיע, אם כי לא כאדון אופל.
אלו דמויות שכבר ביססו לעצמן תפקיד מוכר בעולם המקור שלהן. לעומת זאת, ישנן דמויות ברייבנלופט שניתן להם סיפור המתאר כי הגיעו מעולם זה או אחר, על אף שזאת הפעם הראשונה שהן מופיעות בחומרי המשחק. לדוגמה, הליץ' אזאלין רקס חובר רטרואקטיבית לעולם .
שיטת המשחק.
משנת 2001, משחק רייבנלופט מתנהל בשיטת ק20, עם שינויים מסוימים. ישנם גלגולי הצלה חדשים שניתן להשתמש בהם רק בתוך רייבנלופט. פחד, אימה וטירוף הם גלגולי הצלה חדשים בנוסף לגלגולים הקיימים. ישנם גם מקצועות יוקרה חדשים, לחשים וכישרונות.
היסטוריה.
טרייסי היקמן ואשתו לורה יצרו את הרעיון לרייבנלופט. הוא פורסם לראשונה בשנת 1983 כמודול (משחק הרפתקאה) מוד"מ (מבוכים ודרקונים מורחב) בודד באותו השם. בשנת 1986 יצא מודול ההמשך: רייבנלופט 2: הבית על גבעת הגריפון.
ב-1990 החליטה חברת להפוך את רייבנלופט לעולם מערכה מלא, וסיפקה לו סט של ספרי משחק בשם "ממלכת האימה", שהיה מכונה "הקופסה השחורה". "הקופסה השחורה" זכה ב-1991 בפרס על התצוגה הגרפית הטובה ביותר של משחקי תפקידים.
בנוסף לספרי המשחק, החלה ב-1991 להוציא גם ספרי קריאה שמתרחשים ברייבנלופט. חלק מהספרים נטו להתרכז סביב אדון אופל מסוים, סטראד פון זרוביץ' למשל, זכה להיכלל בארבעה ספרים (שניים מהם נושאים את שמו). חלק מהסופרים נהפכו יותר מאוחר לסופרים מפורסמים בתחום פנטזיית האימה, כמו לאורל ק. המילטון (כותבת סדרת אניטה בלייק), טניה האף ופטרישיה נ. אלרוד.
הגדרות העולם של "הקופסה השחורה" הספיקו להשתנות עוד פעמיים במהלך המהדורה השנייה של "מבוכים ודרקונים" לפני שחברת "מכשפי החוף", שקנו את TSR בשנת 1997, החליטו להפסיק להוציא מוצרים של העולם.
הזיכיון על רייבנלופט נמסר לחברת משחקי ארטאוס לגרסאות 3.0 ו-3.5 של "מבוכים ודרקונים", כאשר חברת White wolf משמשת כמפיצה.
הגדרות העולם שפורסמו על ידי White wolf כללו כמה שינויים, בעיקר בגלל זכויות קניין של "מכשפי החוף", הנגיד סות', לדוגמה, שנוצר עבור הגדרות משחק של עולם המשחק רומח הדרקון נעלם (במקומו מופיע יצור אימה הידוע בשם אביר המוות), הפנתיאון של האלים של "מבוכים ודרקונים" הוחלף בשמות מיוחדים לרייבנלופט (למשל ביין מכונה בשם מפיץ החוק).
ב-15 באוגוסט 2005, הזיכיון של רייבנלופט חזר לידי "מכשפי החוף", ובאוקטובר 2006 הם שיחררו את ספר ההרפתקה הענקי "משלחת לטירת רייבנלופט", גרסה מחודשת של ההרפתקה המקורית מהגרסה הראשונה שעברה התאמות למבוכים ודרקונים גרסה 3.5. הספר "משלחת לטירת רייבנלופט" הוא תוספת לכל עולם מו"ד שהוא. הספר שונה לחלוטין ממוצרי רייבנלופט של ארטאוס.
מדריך המישורים המהווה חלק מהתוספות לגרסה 4 של "מבוכים ודרקונים" מציין כי בעולם של גרסה 4 ממלכות הפחד (כולל רייבנלופט) ממוקמות בתוך מימד הצלמוות (Shadowfell), עולם מקבילי של מוות ואפלה המשיק לעולם בני התמותה.
בשנת 2016 פורסמה המערכה קללתו של סטראד (Curse of Strahd), שמתרחשת ברייבנלופט. המערכה זכתה לאהדה רבה.
רשימת ספרים.
אלו הספרים שנכתבו על עולם רייבנלופט :
הבלוז של שיקגו
הבלוז של שיקגו (או שיקגו בלוז, נקרא גם לעיתים "בלוז אורבני") הוא תת-סוגה של מוזיקת הבלוז שהתפח בשיקגו בשנות ה-30 וה-40. הבלוז של שיקגו, כמו הדלתא בלוז ממנו התפתח מבוסס על בלוז 12 תיבות בגיטרה ומפוחית, אלא שכלי נגינה אלה זוכים להגברה חשמלית ונוספים אליהם בדרך כלל פסנתר ותופים ולעיתים גם סקסופון, טרומבון וחצוצרה. צורת הנגינה קשוחה ותחרותית, יחד עם פתיחות לביטוי אינדיבידואלי של הנגנים עליהם לשמור על מעמדם במהלך הנגינה באמצעות וירטואוזיות והחצנה של הכישרון. התמלילים ברובם בוטים, ציניים ומרירים יותר מהטקסטים ההומוריסטיים והדו-משמעיים של הדלתא בלוז.
הסגנון התפתח עקב ההגירה הגדולה של אפרו-אמריקאים מדרום ארצות הברית לאורך נהר המיסיסיפי צפונה לערי התעשייה ובראשן שיקגו. למעצבי הצליל נחשבים וילי דיקסון, מאדי ווטרס והאולין' וולף. המוזיקה נוגנה במועדונים בפרברים הדרומיים של העיר וזכתה להפצה על ידי חברות תקליטים כ"צ'ס רקורדס", "קוברה", "ויי-ג'יי" ו"אליגטור". בשנות החמישים הגיעה המזיקה לאירופה והשפיעה על אמנים, בעיקר מבריטניה. בארצות הברית השפיע הסגנון על יצירת הרוק אנד רול באמצעות צ'אק ברי ובו דידלי.
תור הזהב של הבלוז של שיקגו החל ב-1947 ונמשך עד אמצע שנות ה-50 בלטו בו האמנים וילי דיקסון, מאדי ווטרס, האולין' וולף, ממפיס סלים, סאני בוי ויליאמסון, ליטל וולטר, אלמור ג'יימס, ג'ון לי הוקר, בילי בוי ארנולד, ג'ימי ריד ואחרים.
הבלוז של שיקגו השפיע במיוחד על הבלוז והרוק בבריטניה, החל מהופעתו של מאדי ווטרס במועדון מרקי ב-1958. בהנהגתם של אלכסיס קורנר וג'ון מאייל נוסדו להקות היארדבירדס, האבנים המתגלגלות, קרים, לד זפלין ורבות אחרות ששורשיהן בבלוז של שיקגו
שיקגו בלוז
אקטאון
אקטאיון
גיורגה גיורגיו-דז'
נחום זאב זיו
הרב נחום זאב זיו (תרי"ז, 1857 - ב' בשבט תרע"ו, ינואר 1916) היה איש תנועת המוסר, ראש ומנהל ה"תלמוד תורה" בקלם, בנו של "הסבא מקלם".
ביוגרפיה.
נולד לרב שמחה זיסל זיו, ה"סבא מקלם", בערך בשנת תרי"ז. בנערותו למד בבית התלמוד בקלם. עבר עם אביו לגרובין ולאחר מכן שב עמו לקלם. תקופה מסוימת שהה באיישישוק ושקד על תלמודו בישיבת הפרושים הידועה. לאחר נישואיו עם מרת פעשה הי"ד בת העיירה סידניק, בתם של רבי משה איילברג ורעייתו בילא לבית אקרמן, מצאצאי רבי אברהם דאנציג בעל ה"חיי אדם", התגורר סמוך לחותנו בסידניק ועסק במסחר. כעבור זמן עבר להתגורר בקניגסברג וניהל מסחר ענף בתחום העצים. כל אותן שנים הנהיג את אורחות חייו בשיטת קלם. מדי יום היה משכים לקום בשעה שלוש לפנות בוקר כדי ללמוד עד תפילת שחרית. לעסקיו הקדיש רק שעות אחדות קבועות ביום, ובשעה קבועה היה עוזב את עסקיו ופונה לבית המדרש לעסוק בתורה בשקידה ובריכוז עצום. היה בעל תפיסה מהירה ובעל כושר ריכוז רב, כישרונות אותם הקדיש לעיון וחידוש במרחבי התורה המוסר והמחשבה היהודית, בהתמדה מיוחדת בכל שעות היום והלילה. היה מדקדק מאוד בדיבורו ומקפיד על מידת האמת. היה מדקדק עצום בהלכה והרבה במעשי חסד, בין השאר נהג לבקר בקביעות את החולים היהודים בקניגסברג, אך דאג לעשות זאת בצנעה. במשך כל התקופות האלו עמד בקשר מתמיד עם אביו ועם בית ה"תלמוד תורה", ורבים ממאמרי הסבא המודפסים, הם מתוך המכתבים שהופנו אליו. אביו העריכו מאוד, ופעם פגש בו בצאתו ממחסן העצים התבטא ואמר: "נראה שבני עומד במחסן העצים ומסילת ישרים בידו". תלמידו המשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין סיפר, כי בחוליו של הסבא כתב מכתב לרעו רבי יצחק בלזר מפטרבורג, "שאין לו איש להעמיד במקומו בראשות ה"תלמוד תורה", כי היחיד הראוי לאותה איצטלא הוא בנו, אך חס הוא לבטלו מתלמודו". תלמידו רבי ירוחם ליבוביץ ממיר סיפר, כי פעם חלם הסבא כי קוראים במרומים "פנו דרך לאביו של רבי נחום וועלוועל", ובבוקר חקר אותו על שגב מעשיו בימים האחרונים, עד שנחה דעתו. תלמידו רבי אברהם אבא גרוסברד לימים ראש ומשגיח בישיבות פוניבז' ריגא ולומז'א, סיפר, כי נסע עמו ברכבת במשך כמה שעות רצופות, בהם היה שקוע בריכוז עצום, ללא כל תנועה חיצונית כשפניו אדומים מרוב מאמץ עיוני. למחרת כשנפגשו בישיבה, התנצל רבי נחום זאב בפני תלמידו על כך שלא שם לב כלל לנוכחותו כל זמן הנסיעה.
עוד בהיותו עם אביו בגרובין, כאשר הסבא מקלם היה חולה, נטל על עצמו לסייע לאביו החולה בניהול התלמוד תורה. כעבור שנים, בסוף שנת תר"ע (1911), עבר להתגורר בקלם והצטרף להנהלת התלמוד תורה יחד עם גיסו הרב צבי הירש ברוידא. לאחר פטירת הרב ברוידא, בי"ז בסיון שנת תרע"ג (1913), הוטל עליו כל עול ניהול התלמוד תורה, זאת במקביל לשמירתו את כל סדרי הישיבה כאחד האברכים התלמידים. הוא מסר שיחות לתלמידים והדריך אותם בתורה ומוסר, על פי שיטת אביו.
בשנות מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהצבא הגרמני כבש את קלם, המשיך רבי נחום זאב זיו לנהל את התלמוד תורה, תוך הקפדה על שמירת הסדרים הקבועים. בשנת תרע"ו (1916) חלה והתייסר, אך שמר על איפוק ושלוות הנפש עד יומו האחרון. ביומן אישי של בתו, היא כותבת בכ"ב טבת תרע"ו, כשבוע לפני פטירתו: "אבא דיבר אודות הייסורים שצריך לשאת אותם ברצון, ויותר מזה לקבלם בשמחה, כי גם הם תוצאה של חסדי ה'... הוא מוסר את עצמו כליל לחסותו ולרצונו של הקב"ה". יומיים אחר כך היא כותבת: "קלסתר הפנים נהיה על טבעי - תחת רשותו של הקב"ה". נלב"ע בערב שבת ב' בשבט תרע"ו בשעה 10:30 בבוקר, וזמן רב לפני כן הזהיר שלא לגעת בו, כי חשש שיש לו כבר דין 'גוסס'. זמן קצר לפני הפטירה הורה לאשתו ובנותיו שיזהרו באכילת הדגים בליל שבת, שלא יבואו מתוך הבלבול והצער להיכשל חלילה באיסור בורר או להסתכן בבליעת עצם. הלווייתו התקיימה בזריזות באותו היום, ונטמן סמוך לכניסת השבת בבית העלמין בקלם, בסמוך לאביו ה"סבא מקלם". רבי נחום אבא גרוסברד - בן תלמידו המובהק רבי אהרן זאב גרוסברד מטאבריג, מסר בשם רבו רבי יחזקאל לוינשטיין כי רבי נחום זאב אמר לפני הסתלקותו: "אזכור לטובה את מי שישתדל עבורי וישלח לי פאקלעך-חבילות".
הרב ירוחם ליבוביץ, שנמנה עם תלמידיו המובהקים, ואף ניווט את דרכו בכהונתו כמשגיח בישיבות ראדין ומיר, העיד כי הסבא מקלם אמר על בנו נחום זאב כי הוא הכלי המפואר ביותר שעשו ידיו.
משפחתו.