וַיְהִי הַגּוֹרָל, לְמַטֵּה בְּנֵי יְהוּדָה לְמִשְׁפְּחֹתָם: אֶל-גְּבוּל אֱדוֹם מִדְבַּר-צִן נֶגְבָּה, מִקְצֵה תֵימָן. וַיְהִי לָהֶם גְּבוּל נֶגֶב, מִקְצֵה יָם הַמֶּלַח, מִן-הַלָּשֹׁן, הַפֹּנֶה נֶגְבָּה. וְיָצָא אֶל-מִנֶּגֶב לְמַעֲלֵה עַקְרַבִּים, וְעָבַר צִנָה, וְעָלָה מִנֶּגֶב, לְקָדֵשׁ בַּרְנֵעַ; וְעָבַר חֶצְרוֹן וְעָלָה אַדָּרָה, וְנָסַב הַקַּרְקָעָה. וְעָבַר עַצְמוֹנָה, וְיָצָא נַחַל מִצְרַיִם, והיה (וְהָיוּ) תֹצְאוֹת הַגְּבוּל, יָמָּה; זֶה-יִהְיֶה לָכֶם, גְּבוּל נֶגֶב. וּגְבוּל קֵדְמָה יָם הַמֶּלַח, עַד-קְצֵה הַיַּרְדֵּן; וּגְבוּל לִפְאַת צָפוֹנָה, מִלְּשׁוֹן הַיָּם, מִקְצֵה, הַיַּרְדֵּן. וְעָלָה הַגְּבוּל, בֵּית חָגְלָה, וְעָבַר, מִצְּפוֹן לְבֵית הָעֲרָבָה; וְעָלָה הַגְּבוּל, אֶבֶן בֹּהַן בֶּן-רְאוּבֵן. וְעָלָה הַגְּבוּל דְּבִרָה, מֵעֵמֶק עָכוֹר, וְצָפוֹנָה פֹּנֶה אֶל-הַגִּלְגָּל אֲשֶׁר-נֹכַח לְמַעֲלֵה אֲדֻמִּים, אֲשֶׁר מִנֶּגֶב לַנָּחַל; וְעָבַר הַגְּבוּל אֶל-מֵי-עֵין שֶׁמֶשׁ, וְהָיוּ תֹצְאֹתָיו אֶל-עֵין רֹגֵל. וְעָלָה הַגְּבוּל גֵּי בֶן-הִנֹּם, אֶל-כֶּתֶף הַיְבוּסִי מִנֶּגֶב--הִיא, יְרוּשָׁלִָם; וְעָלָה הַגְּבוּל אֶל-רֹאשׁ הָהָר, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי גֵי-הִנֹּם יָמָּה, אֲשֶׁר בִּקְצֵה עֵמֶק-רְפָאִים, צָפוֹנָה.
בכל תיאור מופיעה תחילה הכותרת כמו : "וַיְהִי לָהֶם גְּבוּל נֶגֶב" ובהמשך בא תיאור ערי הגבול.
כיבושי ערים.
בספר יהושע מוצגת רשימת של ערים אשר יהושע כבש בארץ כנען, כדלקמן:
"ז וְאֵלֶּה מַלְכֵי הָאָרֶץ אֲשֶׁר הִכָּה יְהוֹשֻׁעַ וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל, בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן יָמָּה, מִבַּעַל גָּד בְּבִקְעַת הַלְּבָנוֹן, וְעַד-הָהָר הֶחָלָק הָעֹלֶה שֵׂעִירָה; וַיִּתְּנָהּ יְהוֹשֻׁעַ לְשִׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל, יְרֻשָּׁה--כְּמַחְלְקֹתָם. בָּהָר וּבַשְּׁפֵלָה, וּבָעֲרָבָה וּבָאֲשֵׁדוֹת, וּבַמִּדְבָּר, וּבַנֶּגֶב--הַחִתִּי, הָאֱמֹרִי, וְהַכְּנַעֲנִי הַפְּרִזִּי, הַחִוִּי וְהַיְבוּסִי.
ט מֶלֶךְ יְרִיחוֹ, אֶחָד; מֶלֶךְ הָעַי אֲשֶׁר-מִצַּד בֵּית-אֵל, אֶחָד.
י מֶלֶךְ יְרוּשָׁלִַם אֶחָד, מֶלֶךְ חֶבְרוֹן אֶחָד.
יא מֶלֶךְ יַרְמוּת אֶחָד, מֶלֶךְ לָכִישׁ אֶחָד.
יב מֶלֶךְ עֶגְלוֹן מֶלֶךְ גֶּזֶר אֶחָד. ()
בקטע העליון נכללים גם שמות אזורים מקראיים.
אימוץ שמות מקראיים.
ועדת השמות הממשלתית וקודמותיה קבעו שמות עבריים ליישובים ולעצמים גאוגרפיים. חלקם התבססו על שמות של אתרים מקראיים הממוקמים בסביבת האתר, המועמד לבחירת שם. השמות שנבחרו נכללו במפות אשר עמדו לרשות תלמידי בתי הספר בימי המנדט הבריטי על ארץ ישראל ובמפות מחלקת המדידות הממשלתית במדינת ישראל. שימוש נרחב בנוהג זה היה בימיה הראשונים של המדינה, כאשר הוקמה הועדה למתן שמות עבריים לנגב. במשך עשר חודשי עבודתה היא נתנה 561 שמות עבריים, מתוכם 29 שמות יישובים, רק לאתרים מדרום לקאורדינטת רוחב 120 - בין אשקלון לבין שפך נחל קדרון.
יהודה זיו, חבר בוועדת השמות הממשלתית, סיפר לבאי הכנס השנתי השלישי הספר והמדבר בארץ ישראל - תשס"ח - 2007, שנערך על ידי מרכז סיור ולימוד סוסיא, בסוסיא, בחנוכה תשס"ח, כי בעקבות מבצע עובדה נתווסף במרץ 1949 למדינת ישראל כל הנגב. דוד בן-גוריון הגיע למסקנה כי יש לתת שמות עבריים לאתרים בנגב. עיקר עיסוקה של הוועדה היה קביעת שמות עבריים ל"עצמים גאוגרפיים". אמרו אז על בן-גוריון "כי החליט "בראשית -שֵמוֹת !", ויקרא במדבר דברים - כלומר מתן שמות עבריים למקומות הוא שלב בדרך ל"חזון הפרחת השממה".
המפה החדשה, אשר יצאה בשנת 1950 וכללה את השמות החדשים היא המפה היחידה של מחלקת המדידות הממשלתית אשר לצד השם העברי החדש של המקום הופיע גם השם הערבי הקודם. במפה נקבעו שמות עבריים גם לאתרים מעבר להקו הירוק בתוך תחומי ממלכת ירדן. וכך במפות שהיו לרשות הציבור הופיעו אתרים מקראיים בשמות המקוריים כמו: שכם, חברון, עין גנים (אתר מקראי) - היא ג'נין.
New York Stock Exchange
אילן קופרמן סגל
ארבע הפסגות
ארבע הפסגות (באנגלית: Four Tops) הוא הרכב מוזיקלי אמריקני שכולל ארבעה זמרים. עיקר הצלחתה של הרביעייה היה בשנות ה-60. הרביעייה שרה בסגנון דו-וופ, מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז, דיסקו וסגנונות קרובים נוספים. הלהקה נוסדה בדטרויט בשם "ארבע המטרות", על ידי ארבעה צעירים אפרו-אמריקאים - , , ו, ונשארה פעילה בהרכב זה עד מותו של פייטון בשנת 1997. גם לאחר מכן המשיכה בפעילותה, בהרכבים מתחלפים.
הלהקה הייתה בין הלהקות שהגדירו את צליל "מוטאון" בשנות ה-60. ייחודה בין הלהקות הקוליות בתקופתה היה קול הבריטון של מנהיג הלהקה, סטאבס, בעת שרוב הלהקות הקוליות הונהגו על ידי טנור. בתקופת מוטאון של הלהקה, כללה הלהקה את צוות הכותבים הולנד-דוזייר-הולנד, שהיה אחראי לרבים מלהיטי מוטאון. בתקופה זו, תקופת השיא של הלהקה, דורגו שניים מלהיטיהם, ב-1965, ו- ב-1966 במקום הראשון במצעד הפזמונים הכללי של הבילבורד.
הלהקה נותרה בדטרויט לאחר שמוטאון עברה ללוס אנג'לס ב-1972, והמשיכה להקליט במסגרות שונות אחרות.
ב-17 באוקטובר 2008 נפטר הסולן לוי סטאבס, לאחר מחלה ממושכת שמנעה ממנו להופיע מאז שנת 2000. כיום כולל ההרכב, בנוסף לפאקיר הוותיק, גם את רוקל פייטון, רוני מקנייר והרולד בונהרט.
הקבוצה הוכנסה להיכל התהילה של הרוקנרול בשנת 1990 ול בשנת 1999. בשנת 2004, "רולינג סטון" דירג אותם במקום ה-79 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים.
פרסים.
ארבע הפסגות זכו בפרסים רבים, כולל הפרסים הבאים:
דיסקוגרפיה.
מאמר ראשי:
Four Tops
פור טופס
הפיתויים
וראנגל (פירושונים)
הסופרימס
הסופרימס (באנגלית: The Supremes) היו שלישייה קולית נשית אמריקאית, שפעלה במסגרת חברת מוטאון בשנים 1959–1977. הסופרימס שרו בסגנונות הדו-וופ, פופ, מוזיקת נשמה ודיסקו.
הסופרימס היו אחת הלהקות המזוהות ביותר עם צליל "מוטאון", והיו ללהקה האפרו אמריקנית המצליחה ביותר בשנות ה-60. בין 1964 ל-1969 הגיעו תריסר מלהיטיהן אל המקום הראשון במצעד הכללי של הבילבורד. את להיטיהן כתב צוות הכותבים המוביל של מוטאון, הולנד-דוזייר-הולנד. הצלחתן גם בקרב קהל שאינו אפרו-אמריקני, סללה את הדרך להצלחת זמרים אפרו אמריקנים אחרים בקהל הרחב, הן בארצות הברית והן בעולם.
הסופרימס נוסדו בדטרויט ב-1959, והחלו כרביעייה בשם ה"פרימטס" (Primettes). החברות המייסדות היו פלורנס באלארד, מרי וילסון, דיאנה רוס ובטי מקגלאון, כולן תושבות שכונת העוני "ברוסטר-דאגלס" בדטרויט. ב-1960 החליפה ברברה מרטין את מקגלאון, והלהקה חתמה בחברת מוטאון בשם "הסופרימס" ב-1961. מרטין עזבה בתחילת 1962 ורוס, באלארד ווילסון המשיכו כשלישייה. השלישייה הגיעה להצלחה מרובה באמצע שנות השישים, ורוס הפכה למנהיגת הלהקה שנקראה "דיאנה רוס והסופרימס". בשנת 1967 הוחלפה באלארד בסינדי בירדסונג. רוס פרשה לקריירת סולו מצליחה ב-1970 והוחלפה בג'ין טרל. אחרי 1972 חלו חילופים רבים בהרכב הלהקה עד לסיום פעילותה ב-1977.
הסרט "נערות החלומות" נעשה בהשראת הלהקה.
רואן
רואן (בצרפתית: Rouen) היא בירת מחוז סן-מריטים וחבל נורמנדי בצפון צרפת ועיר נמל על גדת הסן, העיר השנייה בגודלה וחשיבותה לאורך הסן לאחר פריז.
רואן, העיר שנבנתה על ידי הגאלים (בני שבט וליוקס) ונקראה רוטומגוס (Rotomagus) בתקופתו של אוגוסטוס קיסר, היא הבירה ההיסטורית של חבל נורמנדי ובשנת 2007 היו בה כ-114,000 תושבים. רואן היא הנמל המסחרי החמישי בגודלו (לפי המטענים שעברו דרכו) בצרפת הנמצא על הנהר. כנקודה העמוקה ביותר ביבשה, אליה ניתן להגיע עם ספינות גדולות דרך הנהר, שגשג הנמל במשך שנים רבות ממסחר ישיר עם ארצות רחוקות ועם העיר פריז שבמעלה הנהר. בנוסף לסן, חוצים את רואן גם שלושה יובלים של הסן.
בשנת 1100 הייתה בעיר קהילה וחיו בה כששת אלפים יהודים, שהיוו 20% מאוכלוסייתה.
בראש הישיבה עמד הרשב"ם, ר' שמואל בן מאיר, נכדו של רש"י, והורה בה גם אברהם אבן עזרא. בשנת 1976 נתגלו באקראי שרידי בנין הישיבה, מתחת לחצר המבנה הגותי של בית המשפט המחוזי. על קירות האבן שלו נמצאו חרותות מילים עבריות, לרבות הפסוק "הבית הזה יהיה עליון". הקהילה היהודית ברואן הייתה חשובה ומשגשגת, עד לגרוש יהודי צרפת על ידי המלך פיליפ "היפה" (Philippe le Bel) בשנת 1306.
בשנת 1431 הועלתה בכיכר העיר על המוקד, הגיבורה הצרפתייה ז'אן ד'ארק שהואשמה על ידי האנגלים בכישוף ובכפירה.
שלושה מהאתרים החשובים ביותר בעיר הם קתדרלת רואן, כנסיית סנט אואן וכנסיית ז'אן ד'ארק. קתדרלת רואן היא מן המפורסמות שבקתדרלות הגותיות ואף הייתה בעבר המבנה הגבוה ביותר בעולם.
הסופרימז
פרא רפואה
סמוקי רובינזון
סמוקי רובינסון
ויליאם (סמוקי) רובינסון ג'וניור (באנגלית: William "Smokey" Robinson; נולד ב-19 בפברואר 1940) הוא זמר רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה אמריקני, ששימש גם כמפיק מוזיקלי, פזמונאי ומנהל חברות בתחום המוזיקה בארצות הברית. רובינסון היה אחת מהדמויות המזוהות ביותר עם חברת התקליטים מוטאון, שפעילותה בשנות ה-60 ולאחריהן, יצרה צליל ייחודי, והביאה לקבלת אמנים אפרו-אמריקאים בקהל הרחב. רובינסון פעל בשיתוף פעולה עם מייסד החברה ברי גורדי, הן כזמר מוביל, במסגרת להקתו "המירקלז", ובנפרד, במסגרת קריירת סולו מצליחה, והן כסגן מנהל החברה בין 1961 ל-1988. במסגרת זו הקליט רובינסון שלושים ושבעה להיטים שהגיעו לארבעים המקומות הראשונים במצעדי הפזמונים בארצות הברית בין 1960 ל-1987.
פרא רפואיים
פרא-רפואי
פרא-רפואיים
תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים
הנרי תומאס באקל