אל קפיטוליו (El Capitolio) הוא בניין בהוואנה ששימש עד המהפכה הקובנית את הקונגרס הקובני, וכיום משמש את האקדמיה הקובנית למדעים ואת הספרייה הלאומית למדע וטכנולוגיה. המבנה, שהוקם ב-1929, מזכיר במראהו את בניין הקפיטול שבוושינגטון.
היסטוריה.
במקום בו שוכן הקפיטוליו, הייתה בעבר ביצה. מאוחר יותר החלו להיבנות באזור בתי מגורים לעבדים, ואחר כך הוקם בו הגן הבוטני הראשון בקובה. ב-1839 הועתק הגן הבוטני ממקומו, לטובת הקמת תחנת רכבת. תחנה זו הייתה פעילה עד העשור הראשון של המאה העשרים, אז הועברה למבנה מודרני יותר. לאחר העברת תחנת הרכבת, הוצעו תוכניות שונות לבנייה במקום. ב-1912 הוצע להקים בו את ארמון הנשיאות, אך תוכנית זו נזנחה. ב-1917 הוחל בהקמת בית מחוקקים, אך קשיים במימון הביאו להפסקת הבנייה, ושלד המבנה שהוקם פוצץ ב-1918.
ב-1925 תפס את השלטון בקובה חרארדו מצ'אדו, שהחליט לחדש את היוזמה להקים במקום בית מחוקקים. האדריכלים ראול אוֹטֶרוֹ ואֶאוּחֶנְיוֹ רָיְינִייֶרִי נבחרו לתכנן את המבנה, והעבודות עליו החלו ב-1 באפריל 1926. 8,000 פועלים עבדו במשמרות, 24 שעות ביממה, והבנייה הסתיימה בתוך כשלוש שנים בלבד. אף שהבנייה הסתיימה ב-20 במאי 1929, נדרשו עוד קרוב לשנתיים עד להשלמת עיצוב הפנים, והקונגרס החל לפעול בו רק בפברואר 1931. עלות הבנייה הכוללת עמדה על כ-17 מיליון פסו קובני.
הקפיטוליו שימש את שני בתי הקונגרס, הן הסנאט והן בית הנבחרים, עד המהפכה הקובנית ב-1959. לאחר המהפכה עבר לבניין משרד המדע, הטכנולוגיה והסביבה, וכיום הוא משמש את האקדמיה הקובנית למדעים ואת הספרייה הלאומית למדע וטכנולוגיה. רבים מאולמותיו משמשים גם לוועידות ולתצוגות שונות.
המבנה.
חוץ הבניין.
במבט ראשון, נראה המבנה הנאו-קלאסי כהעתק של הקפיטול בוושינגטון. הקפיטוליו אכן דומה לו, אך הוא עשיר ממנו בפרטים. רייניירי עצמו טען כי את השראתו לא שאב מהקפיטול, כי אם מהפנתאון של פריז.
כיפת הקפיטוליו ממוקמת בחזית המבנה. הכיפה עשויה אבן, והיא נבנתה על בסיס שלד פלדה שיוצר בארצות הברית. הכיפה מתנשאת לגובה של 92 מ', מה שהפך את הקפיטוליו למבנה הגבוה ביותר בהוואנה עד להקמת האנדרטה לזכרו של חוסה מארטי בשנות ה-50. לפי התכנון המקורי, הייתה אמורה הכיפה להיות מעוטרת בענפי דקל, אך תכנון זה ירד מהפרק.
הקפיטוליו מוקף בגנים שתוכננו על ידי האדריכל הגנים הצרפתי ז'אן-קלוד ניקולה פורסטייה, והם כוללים בעיקר מדשאות ועצי דקל.
לצידן של 55 המדרגות בכניסה לבניין, המכונות "La Escalinata", שני פסלים בגובה של 6.5 מ', מעשה ידיו של האמן האיטלקי אנג'לו זאנלי. המדרגות מוליכות לאכסדרה שרוחבה 36 מ' וגובהה 16 מ'. לאורך האכסדרה שנים-עשר עמודי גרניט בסגנון רומי, המסודרים בשתי שורות. מאחוריה שלוש דלתות הכניסה העשויות ברונזה.
פנים הבניין.
באולם הראשי שמתחת לכיפה פסל ברונזה ענק המכונה "פסל הרפובליקה" (La Estatua de la República), אף הוא מעשה ידיו של זאנלי. הפסל נוצק ברומא בשלושה חלקים שחוברו בתוך הבניין. הפסל מצופה בזהב 22 קרט, ומשקלו 49 טונות. גובהו של הפסל עצמו 15 מ' והוא ניצב על בסיס בגובה 2.5 מ'. פסל הרפובליקה הוא הפסל השלישי בגובהו בעולם הנמצא בתוך מבנה, אחרי פסל הבודהה בנארה שביפן ופסלו של אברהם לינקולן באנדרטת לינקולן בוושינגטון. מקור ההשראה לעיצובו של הפסל הייתה אלת החוכמה היוונית אתנה, ולשם עיצובו נעזר זאנלי בדוגמנית קובנית.
בדיוק במרכז האולם יהלום במשקל 25 קרט המסמן את קילומטר האפס של הוואנה ושל קובה כולה. היהלום המקורי, שהיה שייך לצאר ניקולאי השני נגנב ב-25 במרץ 1946, והוחזר באופן מסתורי לנשיא רמון גראו סן מרטין ב-2 ביוני אותה שנה. ב-1973 הוחלף היהלום המקורי בהעתק.
בכל אחד משני צידי האולם המרכזי יש אולם המכונה Salón de Pasos Perdidos ("אולם הצעדים האבודים"), על שום האקוסטיקה המוצלחת שבו, שמאפשרת לבודד את רחש הצעדים. האולמות מרוצפים בשיש, והם מוארים במנורות מצופות זהב. הם מוליכים לאולמות אחרים, חצי עגולים, ששימשו את שני בתי הקונגרס.
במרכז הבניין שתי חצרות פנימיות, שנועדו לאפשר תאורה ואוורור למשרדים בבניין. בצפונית שביניהן פסל בשם "El Ángel Rebelde" ("המלאך המורד").
שיקום שכונות
הקפיטוליו
דנגו
דנגו (יפנית: 団子) הוא מאכל יפני - כופתה הנעשית מקמח אורז דביק, ומוגשת בדרך כלל עם תה ירוק. הוא נבדל ממוצ'י, כיוון שלהכנתו משתמשים בקמח של האורז הדביק כשהוא מעובה במים, ועבור בצק מוצ'י מבשלים את האורז עצמו עד שהופך לבצק.
הדנגו אינו מאכל עונתי, אך סוגים שונים שלו אופייניים לעונות מסוימות של השנה. שיפוד דנגו מכיל שלוש עד חמש כופתאות הנעוצות בשיפוד במבוק.
קרב פאביה
קרב פאביה (באיטלקית: Battaglia di Pavia, בצרפתית: Bataille de Pavie, בספרדית: Batalla de Pavía) הוא קרב מכריע שהתרחש בבוקר ה-24 בפברואר 1525 במסגרת מלחמת ארבע השנים, שהייתה חלק מהמלחמות האיטלקיות. הקרב למעשה הכריע במידה רבה את מאבק הכוחות על השליטה באירופה בין בית ולואה לבין בית הבסבורג. בקרב היסטוריונים צבאיים נחשב קרב פאביה כמועד תחילת העת החדשה משום שזו הייתה הפעם הראשונה ששימוש בנשק חם הוביל לניצחון בקרב ובכך סיים את תקופת האבירים שאפיינה את ימי הביניים.
כוחות בית הבסבורג, בפיקודו של שארל דה לנוי (בשיתוף עם חיל המצב של פאביה, שמפקדו היה אנטוניו דה לביה), תקפו את הצבא הצרפתי תחת פיקודו הישיר של פרנסואה הראשון, מלך צרפת בפארק מירבלו, מחוץ לחומות העיר. בסופו של הקרב בן ארבע השעות הובס הצבא הצרפתי, כאשר יחידותיו השונות הוכו והושמדו כל אחת בנפרד. הצרפתים סבלו מאבידות רבות, ובכלל זאת רבים מבני האצולה הצרפתית. המלך פרנסואה עצמו נלקח בשבי על ידי כוחות ספרדיים. קרל החמישי כלא אותו וכפה עליו לחתום על הסכם מדריד, אשר השפיל את צרפת וכפה עליה למסור שטחים רבים לאימפריה הרומית הקדושה.
מבחינה צבאית, היה הצבא הצרפתי מבוסס על אבירים רכובים, שנחשבו עדיין ללוחמי עילית בתקופה זו. בשל כך, הגיעו הלוחמים מן השכבות הגבוהות של האצולה הצרפתית והיו מצוידים היטב, אם כי נחותים במספרם. הצבא הספרדי, לעומת זאת, התבסס על שכירי חרב שהגיעו בעיקר משווייץ ומהקיסרות הרומית הקדושה. שכירי החרב התבססו על שימוש בכידונים ארוכים תוך התארגנות בשיטת הפלנקס. שיטה זו, בנוסף לשימוש ברובים, איפשרה לכוח הספרדי הזול יותר והמאומן פחות לגבור על הפרשים הצרפתיים. לאור זאת, קרב פאביה נחשב לאחד הקרבות המציינים את סוף תקופת השליטה הצבאית של האבירים ואת פינוי הזירה לצבאות המבוססים על לוחמים רגליים שכירים.
הצבא הספרדי תקף את הצבא הצרפתי בלילה, כאשר האחרון לא היה מאורגן. כתוצאה מכך החל הצבא הצרפתי בנסיגה, ללא יכולת להגיב למתקפה הספרדית. המלך פרנסואה הבין את המצב ורכב עם כוח קטן כדי להתמודד עם הספרדים. בהתמודדות זו לא היה לכוח הצרפתי סיכוי של ממש, ופרנסואה נפל בשבי. בעקבות התמודדות זו יוחסה לו האמרה "הכל אבוד מלבד הכבוד". באמרה זו הביע פרנסואה את מחויבותו לפעול באופן הראוי והמכובד ביותר, אף אם תוצאותיו של מעשה זה יהיו הרות אסון. נפילתו בשבי של פרנסואה היא שהביאה בסופו של דבר לחוזה מדריד, שנחתם בשל הצורך לשחרר את המלך מן השבי.
רוית אסף
רוית אסף (נולדה ב-13 במרץ 1974) היא אשת עסקים, בעלת רשת בתי הספר למקצועות היופי, דוגמנית ומלכת היופי של ישראל לשנת 1992.
ביוגרפיה.
רוית אסף נולדה בבאר שבע ובגיל 6 עברה עם משפחתה לראשון לציון. לאחר 10 שנים עברו ליישוב להבים שבדרום הארץ. בשנת 1990 התמודדה אסף בתחרות נערת השנה של "מעריב לנוער" וזכתה במקום השני. בשנת 1991 השתתפה בתחרות "מיס נגב" וב-1992, בגיל 18, זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל. בתחרות מיס עולם של אותה שנה זכתה בתואר "מיס פוטוגניק". מיד לאחר הזכייה נסעה לפתח קריירת דוגמנות באירופה ואחרי שנתיים חזרה לישראל. בגיל 20 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הים.
לאחר סיום השירות הצבאי עסקה בדוגמנות במקביל ללימודי ניהול וכלכלה באוניברסיטה הפתוחה. במקביל פתחה אסף חנויות בגדים בקניון עזריאלי ובירושלים. לאחר סיום לימודיה, בשנת 1999 הקימה אסף בתי ספר לאיפור מקצועי בבאר שבע, בירושלים, באשדוד ובתל אביב, אותו היא מנהלת עד היום. בשנת 2004 סיימה לימודי שמאות מקרקעין.
ב-2009 הנחתה תוכנית טלוויזיה בנושא פנאי וסגנון חיים בערוץ 2, בשם "החיים מתחילים". שימשה פרזנטורית של עמותת "לא" למניעת אלימות נגד נשים ולקחה חלק בקמפיינים להעלאת מודעות לתופעה אשר שודרו בכלי התקשורת.
היא לקחה חלק בארגון ושיפוט תחרויות יופי כמו מיס פרוגרס וסבתוש, לבחירת הסבתא היפה בישראל.
ב-2014 השתתפה יחד עם בן-זוגה לשעבר, אבי חזן, בתוכנית המציאות הישראלית "עד סוף העולם", ששודרה בערוץ 10, ושניהם זכו במקום הראשון בפרס של מיליון שקלים, שייסגרו בקרן עבור בנם המשותף.
אסף הייתה נשואה לדוגמן אבי חזן ולהם ילד אחד. היא נשואה בשנית לעורך הדין יובל ישראלי ולהם שני ילדים.
פאנינג (צילום)
פאנינג (באנגלית: Panning) היא תנועת מצלמה על הציר האופקי (המצלמה קבועה בנקודה אחת, אך מסתובבת ימינה או שמאלה).
כדי ליצור תנועה חלקה של המצלמה לרוב משתמשים בחצובה.
תנועת הפאנינג יכולה להתלוות גם עם תנועות אחרות כגון דולי וזום ולרוב בסרטים ובתוכניות טלוויזיה משתמשים בה יחד עם תנועת דולי אופקית על מסילה.
שימוש תנועת הפאנינג.