שִירֵי עֶבֶד ה' הם ארבעה שירים המופיעים בספר ישעיהו, שתכנם מספר על עבד ה' ומעשיו בעולם. גישת המשורר היא אוניברסלית אשר משתקפת בה ראייה דתית-לאומית. בשירה זו נאמר כי "עֶבֶד ה'", יושיע את ישראל, יביא שלום לעמו ולעולם ועוד מסופר כי איש או העם זה יהיה "אור לגויים". חוקרים רבים נחלקו בזיהוי העבד בשירה. האם זה ישעיהו, משה, חוטר מבית דוד, אחד ממלכי יהודה או המשיח. החלוקה לארבעת השירים נקבעה על ידי ברנרד דוהם בן המאה ה-19 בפירושו לספר ישעיהו משנת 1892 ונתקבעה מאז. ארבעת שירים אלה המצויים בספר ישעיהו מיוחסים על ידי כמה מחוקרי המקרא לישעיהו השני.
זמנו של החיבור.
ספר ישעיהו הוא הספר הראשון בסדרת ספרי נביאים אחרונים. בתרגום השבעים לתנ"ך מופיע הספר לאחר קובץ ספרי תרי עשר. יש שחלקו על אחידות ספר ישעיה וחילקו אותו לשני חלקים: פרקים א'–ל"ט ופרקים מ'–ס"ו אותו הם מכנים ישעיהו השני. לשיטתם חלקו השני של הספר אינו שייך מבחינות רבות לנבואותיו של הנביא. בחלקו הראשון של הספר ממלכת אשור ומולה שתי ממלכות ישראל ויהודה, זוכה לאזכור בנבואות ישעיהו וכך הם מאשרים את תיארוך האירועים למאה השמינית לפנה"ס. בחלקו השני ממלכת בבל היא האויב המוזכר בנבואות הספר ואילו ממלכת ישראל כבר הוגלתה על שליטיה ותושביה והתיארוך הנכון הוא לגבי תקופה זאת לדידם הוא המאה השישית לפנה"ס. דוגמה נוספת היא שישעיהו השני והשלישי דוגלים באלוהות אוניברסלית וזאת ניתן לראות בהכרזת כורש ובהכרת הגויים בה' כאל עליון. דוהם מייחס לישעיהו השלישי את פרקים נ"ו–ס"ו.
זהות העבד.
ניתן לחלק את זהות העבד לשתי קבוצות. האחת רואה בעבד דמותו של אדם מסוים, מלך, אישיות היסטורית מעברו של עם ישראל, המשיח. בנצרות ייחסו את זהות העבד על סמך הכתוב בישעיהו נ"ג לישו. יש שייחסו את דמותו של העבד עם משה, ירמיהו, זרובבל בן שאלתיאל ויאשיהו מלכה של יהודה. והשנייה רואה בנביא קבוצה או קהילה, עם ישראל.
הפירוש הרואה בדמות העבד כקבוצה מבקש לראות את דמותו בעם ישראל המיוסר. יש אף הרואים בדמות העבד רק את הצדיקים, שסבלו במהלך הדורות. לדעת יאיר הופמן העבד הוא הנביא עצמו המייצג את עם ישראל כאור לגויים.
מלבי"ם בפירושו ל מזהה את העבד עם המלך המשיח: "עבדי שהוא המלך המשיח והנה מתנאי הנבואה בייחוד אם תחול עליו הנבואה בשפע רב עד שישפיע לזולתו, ויהיה נביא מורה ומצוה גוים רבים, הם שני עניינים. א. ההכנה הבחיריית, שהנביא יכין את עצמו לנבואה על ידי הטהרה והקדושה והלימוד, שזה היה עניין בני הנביאים."
שיר ראשון: ישעיהו מ"ב, א'–ז'.
השיר הראשון בנוי משני חלקים. בחלקו הראשון () מתאר המשורר המקראי את העבד הסובל. בחלקו השני של השיר השני () המחבר פותח בדברי שבח לאל ומונה את תפקידיו וייעודו של העבד בעולם. העבד בשיר הוא עם ישראל, בחיר האל "לבְרִית עָם--לְאוֹר גּוֹיִם". חרף מצבו המיוסר והעייף של העם, עליו להעביר את חוקי ה' ומצוותיו לאומות העולם. משימותיו הן לאומית-דתית ואוניברסלית. רעיון זה של עם שהוא בחירו של האל, מתואר גם בכתובות באזור מסופוטמיה המתארות את בחירת המלך בידי האלים. השוני הוא בכך שהבחירה מתייחסת לכלל העם.
שיר שני: ישעיהו מ"ט, א'–ו'.
בשיר השני מתוארים דברי האדם והאל. לפי אחד מהפירושים העבד בשיר הוא הנביא ישעיהו ולכן יש שסברו כי הדובר בשיר הוא הנביא. שיר זה מבטא תופעה ידועה בספרות הנבואה בה הדובר הוא דמות אנושית. ייתכן כי חלקו הראשון של השיר: משמש שהקדמה לתשובת האל בחלקו השני של השיר: .
שיר שלישי: ישעיהו נ', ד'–ט'.
בשיר זה הדובר הוא העבד. בשיר זה מספר הדובר על תפקידו בעולם אשר הוטל עליו על ידי האל ועל הייסורים המלווים את תפקידו. תפקידו של הנביא הוא לשמוע לדברי ה' ולהעביר את מסריו של האל לעם. תגובותיו של הנביא משלבות סצנת דפוס ידועה בתנ"ך של הקדשה ומינוי מנהיג או נביא. בשיר זה מוטיב זה של מינוי מנהיג בא על דרך הניגוד. לא כגדעון בן יואש ומשה אשר סירבו לקבל את המינוי בתחילה הנביא מקבל את השליחות שהוטלה עליו. העבד בשיר מקבל בשלווה את סבלו ומגיש את לחייו למכים. דמות העבד בשיר זה אינה ידועה. בפסוק ח' המשורר מנגיד את העתיד עם עברו וזהו הרעיון המרכזי בשיר הרביעי המופיע בישעיהו נ"ב.
שיר רביעי: ישעיהו נ"ב, י"ג – פרק נ"ג, י"ב.
השיר מחולק לארבעה חלקים. בחלקו הראשון מופיעים דברי האל (נ"ב, י"ג–ט"ו) בשיר זה נמסרים פליאתם של הגויים על הצלחת העבד בעתיד למרות מצבו. בחלקו השני נמסרי דברי העם (נ"ג, א'–ו') המתארים את מצבו של העבד שבעצם סבלו מכפר על חטאי העם. בחלקו השלישי של השיר (נ"ג, ז'–ח') מתוארת בגוף שלישי דרך החתחתים שהביאה את העבד אל מצב בו הוא כמעט מאבד את חייו בלא שחטא. בחלקו האחרון והרביעי של השיר מספר המשורר את הבטחת האל (נ"ג, י'–י"ב) ואת הברכה שהוא נותן לעבד בצאצאים רבים. העבד יעמוד לצד העם ויצדיק אותו, הוא יתפלל בשבילם ויזכה לגמולו. חוקרי מקרא התקשו בזיהוי העבד. האם זה הנביא, או אישיות ידועה בימיו של ישעיהו, דמות היסטורית כמשה או ירמיהו או שמא דמות אלגורית לעם ישראל. המשורר מעמיד את הגויים ה"רַבִּים" המופיעים בפסוק ט"ו אל מול רובו של עם ישראל אליו מתייחס השיר בפרק נ"ג.
יש הסוברים כי הנבואה עסקינן בישעיהו נ"ב - נ"ג מתייחסת אל המלך עוזיהו, אשר נחשב למלך שגם עשה הישר בעיני ה', וגם נחשב חזק ומצליח, עד שחלה בצרעת.
קוקיית דידריק
קוקיית דידריק, או קוקייה ירוקה (שם מדעי: Chrysococcyx caprius), היא מין עוף טפיל ממשפחת הקוקייתיים הקרובה לקוקייה אזמרגדית. קוקייה זו חיה באפריקה שמדרום לסהרה ובקצה חצי האי ערב בסוואנות מיוערות ויערות פתוחים ושיחיות וכן בגדות נהר. ייתכן שהיא עפה בקיץ צפונה עד לקפריסין.
תיאור.
זוהי קוקייה קטנה שאורכה 18–20 ס"מ והיא בעלת נוצות ירוקות מבריקות, עורף בצבע נחושת, וכתמים לבנים על הכנפיים והצוואר. העיניים אדומות והמקור קטן ושחור. הקוקייה מפוספסת מתחת לכנפיים. הנקבות דומות לזכרים אך בעלות צבעי נחושת ביותר מקומות בגוף מאשר ירוק.
היא חיה בין הענפים של עצי הסוואנה ומשמיעה רעשים עזים כדי להתריע על טריטוריה. היא אוכלת מגוון חרקים וזחלים שהיא מחלצת מחוריהם.
הקוקייה נטפלת לעופות אחרים, בעיקר לאורגיים כמו לאורג הכפר (Ploceus cucullatus) או למיני שזרן אדום קולר (Euplectes ardens). ואולם כמה אורגיים מקשים עליה להטיל להם ביצים ואצל חלקם היא כלל אינה מסוגלת להיכנס. אורג הכף מכין מעברי כניסה לקינו הכדורי עם כניסה מלמטה בה יכול להיכנס רק עוף הקטן מהאורג והקוקייה גדולה מדי, ואורג מסיכה קטן (Ploceus intermedius) מספיק גדול כדי להיכנס אליו, אך האוכלוסיות שלו פיתחו גוני צבעים שונים שהקוקייה לא הצליחה להסתגל אליהם. כשהיא מטילה ביצה בתוך אחד הקנים היא בולטת בשונותה ונזרקת מיד מהקן.
חובב ורדי
חובב ורדי הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המשרת כראש מחלקת תורת לחימה בחטיבת התורה וההדרכה באמ"ץ.
ביוגרפיה.
התגייס לצה"ל ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. ב-2009 מונה למפקד גדוד 75 בחטיבה 7. ב-2011 מונה למפקד גדוד 198 בחטיבה 460. ב-2014 מונה למפקד חטיבה 8 בדרגת אלוף-משנה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת אדום. בהמשך מונה לראש מחלקת תורת לחימה בחטיבת התורה וההדרכה באמ"ץ.
דורון זגר
דורון זגר (נולד ב-1957) קרדיולוג, משנת 2016 מכהן כמנהל המערך הקרדיולוגי במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה פרופסור מן המנין לקרדיולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא נשיא האיגוד הקרדיולוגי בישראל החל מ-2019.
ביוגרפיה.
זגר החל את לימודי הרפואה שלו בהיותו בן 18 בשנת 1975, הוא למד מאז ועד 1982 בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון בחיפה. לאחר שירות צבאי במסגרת העתודה האקדמית התמחה ברפואה פנימית (1986–1989) והתמחות על בקרדיולוגיה (1989–1992) בבית החולים הדסה בירושלים.
ב-1992 נסע לארצות הברית והשתלם במשך שנתיים בקרדיולוגיה במרכז הרפואי "Cedars Sinai" שבלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוא שב לישראל ובשנת 2001 התמנה כמנהל יחידת טיפול נמרץ לב בסורוקה.
זגר נושא תפקידים בכירים בתחום רפואת הלב; בין השנים 2011–2007 כיהן כמזכיר כללי של האיגוד הקרדיולוגי בישראל ובמאי 2019 נכנס לתפקיד נשיא האיגוד הקרדיולוגי, אותו ימלא עד 2021. בין השנים 2008–2010 כיהן כסגן יושב ראש החוג האירופי לטיפול נמרץ לב.
במקביל לתפקידיו הביצועיים ברפואה, מכהן זגר בתפקידים בכירים באקדמיה; בין השנים 2011–2014 כיהן כסגן דיקן להוראה, בפקולטה למדעי הבריאות של אוניברסיטת בן-גוריון. ובין השנים 2014-2019 כיהן בפקולטה זו כסגן דיקן לקידום אקדמי.
דורון זגר מתגורר בלהבים, נשוי ואב לשנים.
אורג מסיכה קטן
אורג מסיכה קטן (שם מדעי: "Ploceus intermedius") הוא מין מהסוג אורג שבמשפחת האורגיים המצוי בסוואנות ברחבי אפריקה.
מאפיינים.
אורכו 13 ס"מ ומשקלו 15-32 גרם. הוא בעלת גוף צהוב עם כנפיים צהובות-ירוקות ומעט לבנות וראש שחור בעל מסיכה גדולה והמקור קצר ושחור. הנקבות בהירות צבע עם ראש צהבהב והמקור אפור.
האורגים נחים במושבות על העצים של הסוואנות, כשלעיתים הקנים נבנים בצמוד לאורגיים אחרים כמו "Ploceus cucullatus" או "Bubalornis niger". הם ניזונים בעיקר מזרעים ומחרקים מעופפים כמו מארבה.