כאשר רב פפא שאל אותו אם הדברים נכונים, התברר כי השמועה היא עורבא פרח, ואין לה אחיזה במציאות. הסיפור האמיתי היה שונה: אדם, שהיה ברשותו כסף, התחמק מלשלם את התשלום המגיע לאדם שהלווה לו כסף, באמרו שהכסף שייך לאדם אלים שהיה גוי, דבר שלא היה נכון. מכיוון שהוא עשה דבר שלא כהוגן, קנס אותו רב חמא, שהוא יאלץ למכור את קרקעותיו ולשלם בכסף מזומן דווקא.
מסחר.
רב חמא עצמו, עסק במסחר. אחת מהעיסקאות אותם היה מבצע היא העסקה הבאה: הוא היה מוכר סחורה במחיר יקר מהרגיל במקום, כך שבעיר בה המחיר זול הוא היה מוכר במחיר של עיר במדינה אחרת, בה התשלום עבור הסחורה גבוה יותר. מצד שני, הוא היה לוקח אחריות על הסחורה עד שהקונים היו מעבירים אותה לאותה מדינה, כך שרק אם הסחורה הגיעה בשלום למקום, הם היו צריכים לשלם; בנוסף, לא היו הקונים צריכים לשלם, עד שמכרו את הסחורה, וקיבלו את הכסף. הרווח העיקרי שלהם היה, בכסף שהרוויחו, בו קנו סחורה במדינה האחרת.
בעסקה זו, יש לכאורה חשש ריבית; שכן הקונים משלמים מחיר כפול, רק בשביל שהם משלמים את הכסף בזמן מאוחר יותר, ונמצא שכאילו רב חמא מלווה להם את הכסף מזמן הקנייה עד זמן התשלום, תמורת ההפרש בין המחירים. רב חמא, הבהיר כי אין בעסקה זו חשש ריבית, שכן מכיוון שהוא מקבל אחריות על הסחורה בדרך הובלתה למדינה האחרת, נמצא שהסחורה עדיין שלו עד שהיא נמכרת, וזמן התשלום הוא רק כאשר הסחורה נמכרת, והפרש התשלום אינו בשביל הארכת הזמן; שהרי זמן התשלום כלל לא הגיע קודם לכן!
בנוסף, אין לומר שהקונים מסכימים לשלם מחיר גבוה יותר, רק בשביל שיוכלו לשלם את הכסף בזמן מאוחר יותר, דבר הדומה לריבית; הסיבה שהם מסכימים לכך שונה; המנהג היה, שכאשר חכם בתורה בא למכור את סחורתו - הוא בעצמו או על ידי שליחיו, הכריזו חכמי העיר, כי אסור לאף אדם למכור סחורה דומה, עד שתגמר כמות הסחורה של החכם. כך גם, החכם ושליחיו לא היו צריכים לשלם מסים עבור הסחורה. לכן, מוטב היה לקונים, שהסחורה תהיה ברשותו של רב חמא עד המכירה, ולכן הסכימו לשלם מחיר יקר, ולא בשביל שיוכלו לשלם מאוחר יותר. חכמי הגמרא פסקו, שההלכה היא אכן כרב חמא.
שיטתו התלמודית ותלמידיו.
הגמרא נוטה לשייך את דבריהם של ישיבת נהרדעא, ראשיה וחכמיה, כשיטה אחת משותפת, ולכן מקשרת הגמרא בין דבריו של רב חמא שהיה מחכמי ישיבת נהרדעא לדבריו של שמואל, ראש הישיבה ומקימה.
על תלמידיו של רב חמא נמנה האמורא המפורסם אמימר, מגדולי חכמי ישיבת נהרדעא.
אמימר מוסר בשמו כלל במשפט העברי, אותו הוא פסק: אדם שיש ברשותו סכום כסף מסוים בלבד, ועליו שני תובעים: האחד - אדם שהלווה לו אותו סכום כסף, והשנייה היא גרושתו, התובעת את דמי כתובתה, במקרה כזה עלינו להחליט מי מבין השנים יקבל את הכסף. רב חמא פוסק כי על בית הדין להעניק את הכסף לבעל החוב, שכן עלינו לדאוג לכך שאדם שהלווה לשני כסף יקבל אותו תמיד חזרה, שכן אם נקשה על המלווים לקבל את מעותיהם חזרה, אנשים ימנעו מלהלוות כסף, לפי ההלכה העברית שאסור להלוות לשם ריבית. לעומת זאת, אין לחשוש לכך שהאישה לא תרצה להינשא, שכן יותר משהאיש רוצה להתחתן, רוצה האישה להינשא.
אמרותיו.
תרגום חופשי: הנותן לחברו כסף לקנות עבורו יין בעונה בה הוא נמכר בזול, והלה התרשל ולא קנה עבור השולח - משלם לו יין כפי שהיה יכול לקנותו במחיר הזול המקובל ב"פרוותא דזולשפט", מקום בו היה היין נמכר בזול בזמן הבציר.
מכאן עולה שמי שמחזיק ברשותו כסף של חברו ללא שימוש ובכך מונע ממנו להרויח - צריך לפצותו על כך.
הסתה לגזענות
אופלנד
אוּפְּלַנְד (Uppland) הוא אחד מחבלי שוודיה. החבל משתרע במזרח "ארץ סביאה", והוא המאוכלס ביותר מבין 25 חבלי הארץ ההיסטוריים שמרכיבים את ממלכת שוודיה.
זהו חבל שמזוהה בעיקר עם הארמונות, האחוזות, האבנים הרוניות ושרידי ההיסטוריה הרבים מספור שפזורים בו. הוא גובל מדרום בחבל סדרמנלנד ובאגם מלארן, ממערב בווסטמנלנד, מצפון-מערב בדלרנה, מצפונו ביסטריקלנד וממזרח משתרע הים הבלטי ובו איים רבים. שמו של החבל, "הארץ העילית", הוא במשמעות "צפונית למלארן".
החבל שטוח יחסית, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא 118 מטר מעל פני הים. הוא מאופיין בהשפעותיהן של יריעת הקרח הקדומה והתרוממות פני הקרקע. תלוליות סחף ומורנות מעצבות את הנוף. היערות הם בעיקר של אורן ואשוחית.
החיה המסמלת את החבל היא עיטם לבן-זנב, המצוי בעיקר לאורך החוף הבלטי.
בחלקים הגבוהים של מערב אופלנד ישנם שרידי יישובים מתקופת האבן. לצדם, התופעה הארכאולוגית המרכיבה יותר מאחרות את נוף החבל היא שדות קבורה מתקופת הברזל. עידן הוויקינגים השאיר את חותמו בראש ובראשונה באמצעות מונוליתים שבהם חקוקות הקדשות רוניות. היישוב המסחרי הקדמון בירקה, שעל אי באגם מלארן, מייצג תקופה זו והוא ככל הנראה האתר הוויקינגי החשוב ביותר בסקנדינביה.
בימי הביניים כבר היו גבולות החבל כמעט זהים לאלה של ימינו. העיר החשובה סיגטונה, שנוסדה בסוף המאה העשירית, נעשתה מושב הארכיבישוף הראשון של שוודיה סביב שנת 1160, וב-1164 החליפה אותה אופסלה, שמאז שימשה כמרכזה של הדת הנוצרית בשוודיה. במהלך המאה ה-13 החלה סטוקהולם לצמוח. ב-1477 נוסדה אוניברסיטת אופסלה, והעיר עתידה לשמש מאז למשך מאות שנים כמרכז האינטלקטואלי של הממלכה. בתקופת האימפריה השוודית (1611-1718) צצו מבני אחוזות וארמונות רבים, והאצולה התרחבה. סטוקהולם גדלה במהירות. המאות ה-18 וה-19 היו בסימן הגידול המטרופוליטני האדיר, והתיעוש, שמראשיתו היה קשור בעיבוד ברזל, הטביע את חותמו על אופלנד.
השתמטות משירות צבאי
הימנעות משירות צבאי
הוצאת אופוס
הבעיה הפלסטינית
בליצשטיין
אריאל מרגלית
אריאל מרגלית (נולד ב-31 באוגוסט 1980) הוא איש עסקים, פרסומאי, במאי ומגיש טלוויזיה ישראלי. הוא מומחה לתקשורת בשוק הסיני ומנכ"ל חברת "ARMA", המפתחת ומפיקה תוכן לשידור ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
מרגלית, שנולד וגדל בירושלים, הוא בנם של רות (רודה) מרגלית והאדריכל פרופסור משה מרגלית. הוא נצר לשתיים מהמשפחות הוותיקות בישראל: משפחת מרגלית מהעיר העתיקה בירושלים ומשפחת שינברג מיפו.
מרגלית למד בתיכון בית חינוך והוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בניהול ובפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב (2007), תואר שני בהצטיינות מבית הספר לכלכלה של לונדון בגלובליזציה ובתקשורת (לאחר שזכה במלגת הלימודים של משרד החוץ הבריטי) ותואר שני נוסף בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת פודאן בשאנגחאי בגלובליזציה ובתקשורת סינית.
קריירה עיתונאית.
בגיל ארבע-עשרה הגיש מרגלית תוכניות לנוער בקול ישראל, ולאחר מכן הצטרף לצוות המגישים של התוכנית זאפ לראשון בערוץ 1. בשנת 1998 התגייס לצבא ושירת בגלי צה"ל כעורך . בעת שירותו הסדיר מונה לעורך תוכנית הדגל "בוקר טוב ישראל" לצד גולן יוכפז והגיש את תוכנית האקטואליה הלילית "24 היום שהיה". ב-2001 ייסד מרגלית את יומן סיכום השנה הלועזית של גלי צה"ל במתכונתו הנוכחית.
עם שחרורו מצה"ל בשנת 2002 הצטרף מרגלית לחברת "חדשות ישראל", שנועדה להקים את ערוץ החדשות והפיקה את מהדורת החדשות המרכזית עבור ערוץ 10 בתחילת דרכו. מרגלית שימש כתב חדשות חוץ, ועם סגירתה של החברה הצטרף לצוות המייסד של חדשות 10 ככתב חדשות חוץ וככתב מגזין וכמגיש מבזקים ומהדורות.
מאז שנת 2002 סיקר מרגלית עבור חדשות 10 כמה מהאירועים החדשותיים המרכזיים שהתרחשו בעולם: מגפת הסארס באסיה (2003), חטיפת המטיילים הישראלים על ידי ארגון הגרילה ELN בקולומביה (2004), פרשת רמדיה והומאנה בגרמניה (2004), פרשת האי היווני של ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון (2004), מלחמת לבנון השנייה (2006), רעידת האדמה בהאיטי (2010) ורעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011).
בשנים 2006–2008 הגיש מרגלית את "חדשות הבוקר", תוכנית הבוקר של ערוץ 10, לצד תמר איש-שלום וטלי מורנו. לסירוגין הגיש גם את "היום שהיה" ואת "חדשות השבת".
ב-2008 מונה לשליח חדשות 10 באירופה. ב-2009 מונה לכתב הטלוויזיה הישראלי הראשון בסין.
ב-2009 היה מרגלית הכתב הישראלי הראשון שהופיע בערוץ הטלוויזיה האיראני PRESS TV.
בשנת 2011 מרגלית החל לפרסם מאמרים בירחון "פירמה" של העיתון "גלובס".
ביולי 2017 הצטרף מרגלית לצוות המגישים בערוץ 10, ובמסגרתו החל בספטמבר להגיש יחד עם סיון קליין את תוכנית הבידור "הרדאר".
קריירה עסקית.
בשנת 2011 הקים מרגלית את חברת המדיה "ARMA" המספקת פתרונות פרסום ומפתחת ומפיקה תוכן לשידור ברחבי העולם. החברה הפיקה בסין קמפיינים וסרטים, בין היתר, למותגים נייק, אדידס, ודיסני. לחברה משרדים בהונג קונג ובשאנגחאי שבסין.
בשנת 2017 החברה הובילה את הקמפיין ללא מטרת רווח "werallrefugees"(בעברית: "כולנו פליטים"), שנועד לגשר בין אוכלוסיות פליטים לבין אוכלוסיות קולטות פליטים ברחבי העולם.
יאן
היילי סטיינפלד
היילי סטיינפלד (באנגלית: Hailee Steinfeld; נולדה ב-11 בדצמבר 1996) היא שחקנית קולנוע, דוגמנית וזמרת אמריקאית ממוצא יהודי. היא החלה לשחק בגיל שמונה, והתפרסמה לראשונה בגיל 14, בתפקידה כמאטי רוס בסרטם של האחים כהן "אומץ אמיתי" משנת 2010, והייתה מועמדת על תפקידה זה לפרס האוסקר. מאז הופיעה בשלל סרטים נוספים, ועל תפקידה בסרט הדרמה "17 על הקצה" משנת 2016 הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.