שלוש מהאיגרות הודפסו בפעם הראשונה בספר תעלומות חכמה ליש"ר מקנדיא (באסיליאה, שפ"ט) ומאז פעמים רבות בספר שבחי האר"י שכתב. איגרת רביעית פורסמה על ידי שמחה אסף בחוברת קובץ על יד (שנה שלישית, עמ' קכ). איגרת נוספת פורסמה על ידי דוד תמר בתרביץ בשנת תשט"ו, בתוך הספר "לחם הפנים" אך לפי מאיר בניהו מדובר בחיבור קדום וייחוסו לשלומיל מופרך.
בתחילת הספר עמק המלך נדפס "מעשה נסים" שהוא למעשה עיבוד איגרות הרב שלומיל.
בטי אלוור
אליזבט "בטי" אלוור (באסטונית: Betti Alver; 23 בנובמבר 1906, ייגבה, אסטוניה – 19 ביוני 1989, טרטו, אסטוניה) (משנת 1937, אליזבט טאלוויק, ומשנת 1956 אליזבט לֶפּיק) הייתה משוררת וסופרת אסטונית בולטת. היא שייכת לדור הראשון שהתחנך בבתי הספר של אסטוניה העצמאית.
יצירתה.
ראשית יצירתה בכתיבת סיפורת. היא השתייכה לקבוצה קטנה אך רבת השפעה של משוררים אסטוניים בשם "Arbujad" ("מגידי העתידות"), שכללה גם את ברנרד קאנגרו, אוקו מאסינג, קרסטי מרילאס, מארט ראוד, אוגוסט סאנג, הייטי טאלוויק (בעלה של אלוור) ופאול וידינג.
לאחר מלחמת העולם השנייה אסרו סוכני NKVD את טאלוויק, והוא גורש לסיביר ומת במחנה עבודה שם, בשנת 1947. במשך כשני עשורים לא פרסמה שירה, כמחאה נגד השלטון הסובייטי, אך חזרה לפרסם בשנות ה-60 של המאה ה-20. בתקופה זו פרסמה את קובץ השירים "Tähetund". היא אף פרסמה רומנים ותרגומים, בהם תרגום לרומן בחרוזים יבגני אונייגין מאת פושקין.
ביובל המאה להולדתה הוקם מוזיאון מוקדש לחייה וליצירתה במקום הולדתה ייגבה.
גני הנדיב
מט עם צריח
מט עם צריח במשחק שחמט הוא מט המבוצע בשני כלים, מלך וצריח מול מלך של היריב.
לשם ביצוע המט יש להגיע למצב בו המלך המותקף נמצא בשולי הלוח, בשורה התחתונה או העליונה או בטור צדדי, והמלך התוקף נמצא מולו ומונע ממנו לעבור לשורה או לטור אחרים. הצריח אמור לעשות את המהלך המאיים ולתת שח ומט.
הדרך למט מורכבת משני שלבים:
א. לדחוק את המלך הבודד לשורה האחורית
ב. להנחית מט עם המלך והצריח.
אלו עמדות הסיום שאליהן נרצה להגיע. כעת נדגים דרכים להגיע לעמדות אלו.
המלך והצריח צריכים לשתף פעולה כדי ללכוד את המלך היריב בקצה הלוח או בפינת הלוח. הטכניקה הנפוצה היא הגבלת המלך למלבן הולך וקטן בעזרת הצריח שהמלך מגן עליו עד שהמלך מובל לפינה / לשורה האחרונה ושם הוא מקבל מט.
יש לשחק בזהירות ולא להגיע למצב של פט כמודגם מטה, ולשמוט ניצחון בטוח.
קרב אודסה
מלטשת
מלטשת היא כלי עבודה המשמש לליטוש ושיוף משטחים על ידי שפשופם בנייר לטש. מלטשות מאפשרות להצמיד אליהן נייר לטש ולשייף את המשטח הרצוי.
מבנה.
המלטשת עשויה גוף פלסטיק ומתכת המכילים מנוע חשמלי המחובר למשטח הצמדה. בחלק ניכר מהמלטשות המודרניות קיים חיבור לאיסוף אבק ובחלקן אף חיישן המודד את רמת הלחץ שמפעיל המלטש שעושה בה שימוש, זאת על מנת למנוע בלאי גבוה או נזק למשטח המשוייף. בנגריות מודרניות נהוג השימוש במלטשות פנאומטיות, העושות שימוש באוויר דחוס על מנת להפעיל את מנוע המכשיר.
נייר הלטש הנבחר לעבודה משפיע על עומק השיוף המושג, כאשר נייר לטש גס מתאים לשיוף משטחים מחוספסים ונייר לטש עדין מתאים לליטוש משטחים חלקים או צבועים מה שמאפשר גימור באיכות גבוהה.
לכל נייר לטש דירוג גירעון משלו, המופיע בדרך כלל על חלקו האחורי, כאשר ככל ומספרו נמוך יותר הוא גס יותר.
סוגי מלטשות.
מלטשת אקסצנטרית.
מלטשת הבנויה סביב גוף הצמדה עגול, ובה מנוע המניע את משטח ההצמדה באופן אורביטלי סיבובי, ועל ידי כך מושג שיוף שווה של המשטח. יתרונן של המלטשות האקסצנטריות הוא ברמת הגימור העדינה שהן מעניקות מחד, ומאידך מאפשרות ליטוש שווה של משטחים גדולים. חסרונן טמון בעובדה שהן עדינות יחסית ולא משייפות חומר רב מהמשטח המשויף.
מלטשת סרט.
מלטשת המורכבת משני תופים וביניהם נמצא המנוע החשמלי. המנוע החשמלי מניע את התופים, עליהם מוצמד מתוח נייר הלטש. קיימות מלטשות סרט קבועות, המוצבות על שולחן עבודה, וכן קיימות מלטשות סרט ידניות, הניתנות לעבודה ניידת. יתרונן של מלטשות מסוג זה טמון בעובדה שהן מסירות חומר רב מן המשטח המשוייף בזמן קצר יותר. חסרונן מאידך הוא בעובדה שהן אגרסיביות ומעניקות רמת גימור נמוכה. בשל אופי פעולתן, מלטשות סרט מייצרות אבק רב.
יחסי החוץ של האיחוד האירופי
בין המדינות החברות באיחוד האירופי יש מידה רבה של אינטגרציה. יחד עם זאת, הריבונות בנושאים שונים, לדוגמה יחסי החוץ, עודנה נתונה במידה בידי הממשלות החברות באיחוד. מאחר שהאיחוד האירופי יכול להגביר את השפעתו הכוללת כגוש מאוחד, לעיתים מנסים לפעול כך, בעיקר בנושאי סחר ואנרגיה.
מכיוון שהאיחוד האירופי אינו מדינה (לאור אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים של שנת 1961), אין לאיחוד את הזכות לקיים יחסים דיפלומטיים מלאים או לשלוח משלחות דיפלומטיות למדינות שאינן חברות באיחוד האירופי. למרות זאת, שירות פעילות החוץ האירופי (ה-EEAS ) מעמיד מספר גדול מאוד של משלחות במדינות שונות בעולם, תחת האפשרות שניתנת לו לפי המשפט הבינלאומי לפעול במסגרת אמנות החתומות ומאושרות על ידי המדינה הריבונית בה מבקש האיחוד האירופי לפעול. סטייה מהתחומים המוגדרים באמנה שאותן אישרה המדינה הריבונית, נחשבת לפגיעה בריבונות המדינה בה המשלחות פועלות וכפגיעה במשפט הבינלאומי, ומהווה עילה לתביעת האיחוד האירופי בבית הדין הבינלאומי לצדק.
מדיניות דיפלומטית.
יחסי החוץ של האיחוד האירופי נידונים דרך מדיניות החוץ והביטחון המשותפת (ה-CFSP ) והחלטות המועצה האירופית, כאשר החלטות בנוגע לסחר הכלכלי מתקבלות על ידי הנציבות האירופית. על הגופים הנ"ל ממונה הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון. ניתן היתר למדינות לשתף פעולה במצבים ביטחוניים אך באופן מוגבל ובתחומי המדיניות המשותפת לביטחון והגנה (ה-CSDP ).
היסטוריה.
הרשות העליונה של קהילת הפחם והפלדה האירופית שקדמה לאיחוד האירופי פתחה את מפגשה הראשון בשנת 1955 בלונדון והחלה לצבור כח ותמיכה בקרב המדינות האירופאיות כמו מארצות הברית, עד שהתגבשה לתצורתה היום כאיחוד האירופי. הרעיון שעמד מאחורי יצירת האיחוד היה ליצור מקור כח שישמש את כלל מדינות האיחוד, אם כי כח שולי למול ארצות הברית. האיחוד הוקם ב-25 במאי 1957 וחוקיו נקבעו לפי אמנות. כשכל מדינה שביקשה להצטרף לאיחוד חתמה עליו בתורה באופן עצמאי וקיבלה על עצמה את ריבונות האיחוד האירופי. האמנות עצמן, בהתייחס לזכויות אדם, מאוד כלליות ולא קובעות כללים מדויקים פרט להכרח בביטול השימוש בעונש מוות, וזאת על מנת לאפשר את הצטרפותן של כמה שיותר מדינות לאיחוד. המטרה העיקרית של האיחוד היא לאזן בין כלכלות המדינות החברות בה, כשהאיחוד הוא בעיקרו רעיון תרבותי וכלכלי, אך עם פוטנציאל ליותר מזה, שכן האיחוד טרם גיבש את כלל הקווים בקשר ליכולותיו ופעולותיו. על מנת להגיע להכרעה בנושא מסוים יש צורך בהסכמה של כמעט 70% מכל חברי קונגרס האיחוד האירופי. היוצא מהכלל הוא בתחום מדיניות החוץ ושליחת הצבא והחיילים. מקרה בו יש צורך בהסכמה כוללת של כלל חברי האיחוד- קונצנזוס (או אי-התנגדות), דבר המקשה על קיום ההצבעות ועל ההגעה להכרעות והסכמות. זאת בנוסף לכפילות העניינים הצבאיים עם נאט"ו, המחייבת השקעה שנתית של 2% מה-GDP של כל מדינה על הצבא. בנוסף לפי חוקי האיחוד האירופי אסור לאיחוד האירופי או למדינות החברות בה, להתערב או לפגוע בריבונות של מדינה אחרת, בין אם חברה באיחוד או לא. כמו כן אסור על האיחוד לפעול במדינה מסוימת ולהכניס אליה צבא ללא הסכמה והזמנה מטעם הגורם הריבון של השטח.
ב-1 בינואר 2010 כחלק מהתהליך הקמת שירות פעילות החוץ האירופי וחזון אמנת ליסבון, משלחות הנציבות האירופיות לשעבר שינו את שמן למשלחות האיחוד האירופי, ועד סוף החודש 54 המשלחות (שסומנו ב- † - ברשימת השגרירויות של האיחוד) והומרו לשגרירויות. משלחות משודרגות אלו לקחו על עצמן את תפקיד התיאום בין השגרירויות הלאומיות וייצוגן הכולל. דבר שגרם לחלק מהמדינות הקטנות יותר להחליט על סגירת שגרירותיהן בחלק מהמדינות, ולפעול בלעדית דרך נציגויות האיחוד האירופי במקום. לשגרירויות המדינות החברות באיחוד האירופי משימות משלהן, בנוסף למשימות הליבה של שגרירויות האיחוד עצמו.
אמנת 1992.
אמנת האיחוד האירופי לשנת 1992 מגדירה את העקרונות המנחים של מדיניות החוץ של האיחוד האירופי ופעולותיו. תחת עקרונות אליו מטרות האיחוד האירופי הן:
השפעה גלובלית ויעדים.
השפעה תרבותית.
האיחוד האירופי פועל ודוחף במדינות העולם השונות לקידום ואימוץ נורמות ורגולציות שפותחו מטעם האיחוד, תוך שימוש בעוצמה רכה. האיחוד פועל להגברת השפעתו ביתר מדינות העולם ובמיוחד מדינות העולם השלישי, באמצעות הענקת מענקים כספיים. כל מדינה המשתייכת לאיחוד חייבת להעביר לאיחוד 0.7% מה-GDP שלה לצורך קידום מטרות האיחוד ומימונו. בין היעדים המרכזים של האיחוד נמנים; קידום האיחוד, ערכיה ואינטרסיה ביחסיה עם שאר העולם: קידום שלום, ביטחון, קידום פיתוח בר קיימא של כדור הארץ, סולידריות וכבוד הדדי בין העמים, סחר חופשי והוגן, מיגור עוני ורעב, הגנה על זכויות אדם (בפרט זכויות הילד), פיתוח המשפט הבינלאומי (תוך כיבוד עקרונות מגילת האומות המאוחדות), החוקה כוללת כמטרת הגנה חדשה של זכויות ילדים בזירה הבינלאומית.
תחום הביטחון.