בכימיה, מערכת מצומדת היא מערכת אטומים הקשורים קוולנטית אחד לשני בקשרים כפולים וקשרים יחידים, לסירוגין (לדוגמה: C=C-C=C-C), במולקולה של תרכובת אורגנית. במערכת זו קיים אל-איתור של האלקטרונים לאורך אורביטלי p של האטומים, המקבילים זה לזה. תופעת האל-איתור משפרת את יציבות המולקולה, כלומר מפחיתה את האנרגיה הכוללת שלה.
תופעת האל-איתור יוצרת תחום בו האלקטרונים אינם מוגבלים לקשר או אטום בודד, אלא לקבוצת קשרים או אטומים. דוגמה לכך היא החומר פנול (C6H5OH בנזן עם קבוצת הידרוקסיל), לו מערכת של 6 אלקטרונים מעל ומתחת לטבעת המישורית, וכמו כן סביב קבוצת ההידרוקסיל. בשרטוט, המולקולה מסומנת כבעלת קשרים כפולים ויחידים לסירוגין, אך במציאות אין הבחנה בין הקשרים, והאלקטרונים משתתפים בכולם באופן דומה. זוהי דוגמה לחומר ארומטי.
צימוד יכול להתרחש גם במקרים נוספים, מעבר למקרה הקלאסי של קשרים יחידים וכפולים לסירוגין. כל עוד לכל אטום בשרשרת אורביטל p, השרשרת יכולה להיות מצומדת. לדוגמה, פוראן (בשרטוט משמאל) הוא טבעת מחומשת, בעלת שני קשרים כפולים, ואטום חמצן בעמדה 1. לחמצן שני זוגות אלקטרונים בלתי קושרים; אחד מהזוגות תופס אורביטל p בכיוון המתאים לשאר המערכת, ובכך שומר על הצימוד. נוכחות חנקן בטבעת או קבוצות בעמדת α לטבעת, כמו קרבוניל (C=O), אימין (C=N), ויניל (C=C) או אניון יכולים לשמש מקור לאורביטלי p, ליצירת מערכת מצומדת.
למערכות מצומדות תכונות מיוחדות, הנותנות לתרכובות צבעים חזקים. בפיגמנטים רבים מערכות מצומדות, כמו השרשרת הפחמימנית המצומדת של בטא-קרוטן, היוצרת צבע כתום חזק. כאשר אלקטרון בשרשרת בולע פוטון של אור באורך הגל המתאים, הוא מעורר לרמה אנרגטית גבוהה יותר (ראו מודל חלקיק בקופסה). ככל שאורך המערכת גדל, כך ההפרשים בין רמות האנרגיה קטנים, והחומר יבלע פוטונים באורכי גל ארוכים יותר (תדירויות נמוכות יותר).
רוב המעברים האלקטרונים הם מאורביטל פאי קושר לאורביטל פאי אנטי-קושר (π ל- *π), אך גם אלקטרונים לא-קושרים יכולים לבצע מעבר (n ל- *π). מערכות מצומדות בעלות פחות משמונה קשרים כפולים מצומדים בולעים קרינה רק בטווח העל-סגול, ואין להם צבע נראה.
ניתן לכמת את בליעת האור בטווח העל-סגול והאור הנראה בעזרת ספקטרוסקופית UV/VIS. בליעת האור מהווה את הבסיס לתחום הפוטוכימיה.
מערכות מצומדות מהוות את הבסיס לכרומופורים, שהם החלקים בולעי האור של מולקולה, וגורמים לה להיות צבעונית. ניתן למצוא כרומופורים בתרכובות אורגניות שונות, ולעיתים גם בפולימרים צבעוניים או זוהרים בחושך. הכרומופורים הם בדרך כלל מערכת מצומדות טבעתיות עם קשרים כמו C=O או N=N בנוסף לקשרי C-C המצומדים.
קיום קשרים כפולים ויחידם לסירוגין אינו תנאי מספיק לצימוד חזק במערכת. קיימים פחמימנים טבעתיים, כמו ציקלואוקטטטראן, המקיימים תנאי זה, אך הצימוד בהם חלש. הסיבה לכך היא הקונפורמציה של המולקולה, בצורת "סירה", ולא בצורה מישורית. כיוון שאורביטלי p של המולקולה אינם מקבילים, קשה לאלקטרונים לעבור ביניהם, ולכן הצימוד ביניהם חלש. עדיין ניתן לומר שזוהי מערכת מצומדת, אך היא אינה ארומטית.
שיר למעלות
מנחם מאוטנר
מנחם (מני) מאוטנר (נולד ב-1951) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ומופקד הקתדרה למשפט אזרחי השוואתי ולתורת המשפט ע"ש דניאל רובינשטיין בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. לשעבר דיקן הפקולטה (2000–2002).
ביוגרפיה.
החל את דרכו במסלול העתודה האקדמית במסגרת הפרקליטות הצבאית. בעל תואר ראשון (1974, בהצטיינות) ותואר שני (1979), בהצטיינות יתרה. על מחקרו לתואר זה זכה ב"פרס פנחס ספיר - מפעל הפיס" על עבודת המוסמך הטובה ביותר של השנה), שניהם מטעם הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני נוסף (1980, שלמד כמלגאי של פולברייט) ותואר שלישי (1983) מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל בארצות הברית. עם סיום לימודי הדוקטורט שב לישראל, והצטרף לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב במסגרת מלגת אלון לקליטת חברי סגל צעירים.
ב-1987 קיבל את דרגת המרצה הבכיר, ב-1992 קודם לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2000 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. הוא כיהן כסגן דקאן (1996 - 1999), לאחר מכן נבחר לכהן כדקאן הפקולטה (2000 - 2002). ביוני 2019 פרש לגמלאות.
בתפקידיו באוניברסיטה יזם בין היתר תוכנית של העדפה מתקנת בקבלה לפקולטה, שאומצה בהמשך על ידי שאר הפקולטות באוניברסיטה. הוא יזם גם את תוכנית "הזמנה לאוניברסיטה" בתחום המשפטים, שבמסגרתה תלמידי תיכון מבקרים באוניברסיטה ושומעים הרצאות במשפטים.
כדקאן הפקולטה יזם שינוי משמעותי במסגרת לימודי תואר הבוגר במשפטים. מאוטנר איפשר לסטודנטים לבחור את מרבית הקורסים שהם ילמדו, וכך, הלכה למעשה, לבחור את תחום התמחותם המשפטי, עוד בתקופת לימודי התואר הראשון.
מאוטנר לימד כמרצה אורח בשורת מוסדות בעולם, ובהם: אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קארדיף, אוניברסיטת הארווארד, אוניברסיטת קולומביה, והאוניברסיטה הבין-לאומית בוונציה.
הוא זכה בשורת פרסים על מחקריו: ובין היתר, פרס צלטנר (2007), פרס יונתן שפירא לספר המצטיין (2009), פרס חשין (2015), פרס לנדאו (2017).
באוקטובר 2007, היה מועמד לכהונת שופט בבית המשפט העליון.
מאוטנר היה העורך ראשי של סדרת הספרים "משפט חברה ותרבות" היוצאת לאור על ידי הפקולטה למשפטים. כן היה חבר הוועדה להכנת הקודקס האזרחי של מדינת ישראל (בראשות השופט אהרן ברק).
מחקרו המשפטי.
תחומי מחקר מרכזיים של מאוטנר הם דיני חוזים ומשפט ותרבות. מחקריו עוסקים במגוון תחומי המשפט האזרחי, כמו גם בניתוח תרבותי של התפתחויות במשפט הישראלי. ספרו הראשון בנושא פורסם בשנת 1993, "ירידת הפורמליזם ועליית הערכים במשפט הישראלי", וכן קובץ המאמרים בעריכתו (יחד עם אבי שגיא ורונן שמיר) "רב-תרבותיות במדינה דמוקרטית ויהודית".
מאוטנר עסק במחקר על המהפכה החוקתית בישראל, וציין:
בצד פעילותו האקדמית, פעיל מאוטנר לאורך שנים בעניינים ציבוריים וחברתיים שונים, ובין היתר היה חבר הנהלת האגודה לזכויות האזרח.
ספריו.
Human Flourishing, Liberal Theory, and the Arts: A Liberalism of Flourishing (Routledge Studies in Social and Political Thought, 2018)
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
מני מאוטנר
50 לישראל
Tracert
בוגודס
היכל העצמאות
התיכון למדעים ולאמנויות
טוטורו
השכן שלי טוטורו
עמי סגיס
עמיעז (עמי) סגיס (נולד ב-18 בנובמבר 1948), שירת כאלוף בצה"ל, קצין חימוש ראשי וראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל).
ביוגרפיה.
הוריו הם נצחיה ויהודה סגיס.
עמי הוא האח הבכור מבין שלושה אחים, האחות האמצעית גלי סגיס והאח הקטן שוקי סגיס.
סגיס הוא בוגר תיכון אורט ברחובות. התגייס לחיל החימוש בשנת 1966, ושירת בתחילה כטכנאי אחזקה. בהמשך יצא לקורס קצינים.
בשנת 1970 יצא סגיס ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. במהלך מלחמת יום הכיפורים (באוקטובר 1973) שימש כקצין חימוש בסדנה חטיבתית בסיני. עם סיום לימודיו ב-1974 חזר לחיל ומילא תפקידי מטה, פיתוח ואחזקה.
בשנת 1981 מונה לתפקיד ראש-ענף (רע"ן) ניסויים אוטומטיביים ביחידת הניסויים (היום נס"א) של חיל החימוש, בדרגת סא"ל. מאוחר יותר מונה לרע"ן רכב במפקדת קצין חימוש ראשי (מקחש"ר). בשנת 1986 מונה למפקד יחידת הניסויים, בדרגת אל"ם, ובשנת 1988 למפקד מרכז שיקום ואחזקה (מש"א).
שירותו בצה"ל כקצין חימוש ראשי וראש אט"ל.
בספטמבר 1991 מונה סגיס לקצין חימוש ראשי (קחש"ר), בדרגת תא"ל. בתקופתו נמשך תהליך פיתוחן וקליטתן של מערכות נשק חדשות ושיפורן של מערכות נשק קיימות, ביניהן מיגון רכבים לבט"ש, רכש וקליטת מערך ה-MLRS, שיפור מערכות נשק מונחה מדויק, שיפור מערך הצליפה וחידוש משק הרכב לסוגיו.
כמו כן, תקופת כהונתו של סגיס כקחש"ר התאפיינה בהכשרה מוגברת של כוח-אדם מקצועי באמצעות המכללה הטכנולוגית בבה"ד 20. זאת לאור הרפורמה במשרד החינוך בנושא החינוך הטכנולוגי, שגרמה למחסור בכוח-אדם מקצועי המגויס לחיל. החיל שקד על טיפוח ופיתוח כוח-אדם, שיבוץ מהנדסים במערך האחזקה ועידוד קצינים במערך הנפרש לצאת ללימודי תואר בתחום המדעים המדויקים.
בשנת 1995 הועלה סגיס לדרגת אלוף, ומונה לראש אגף האפסנאות (אג"א) במטה הכללי, שהפך ב-1997 לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל).
תפקידיו במגזר העסקי.
בשנת 1998 סיים סגיס את תפקידו כראש אט"ל, והשתחרר מצה"ל לאחר 32 שנות שירות. עם שחרורו מונה למנכ"ל שופרסל, והוביל אותה למהלך הבראה והתייעלות. בשנת 2003 עזב את תפקידו והתמנה למנכ"ל גרנית הכרמל השקעות בע"מ. ב-2008 סיים את תפקידו כמנכ"ל גרנית הכרמל.
תפקידים ציבוריים.
עמי סגיס הוא יו"ר אגודת הידידים של רשת אורט ישראל המקדמת את החינוך הטכנולוגי מדעי בישראל.
פרטים כלליים.
סגיס הוא בוגר תואר ראשון בהנדסת מכונות בטכניון, ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. כמו כן הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי (מב"ל). הוא נשוי, ואב לבן ובת.
מלכי פורטוגל
רשימת מלכי ומלכות ממלכת פורטוגל מתחילה ב-1139, עם הכרזתה של פורטוגל כממלכה עצמאית בידי המלך אפונסו הראשון ומסתיימת ב-5 באוקטובר 1910, עם הכרזתה של פורטוגל כרפובליקה וביטול המלוכה, בתקופת המלך מנואל השני.
מלכי פורטוגל נמנו עם ארבע שושלות:
קודם לעצמאות פורטוגל.
פורטוגל עלתה לראשונה כיחידה פוליטית עצמאית במאה ה-9, כשוימארה פרס כבש את "מחוז פורטוגל" בצפון פורטוגל (בין נהרות המניו והדורו) מן המורים, ששלטו בשטח למשך זמן קצר.