במהלך המלחמות בין ישראל למצרים בעשורים הראשונים שלאחר הקמת מדינת ישראל, היו מספר פעמים בהם השתלט צה"ל על שטחי המחוז שנמצאים בחצי האי סיני, ביניהם העיר קנטרה. החל משנת 1974 שבו בהדרגה שטחי המחוז לשליטה מצרית.
דמוגרפיה.
על פי רישומים מצריים משנת 2015, התגוררו במחוז 1,178,641 תושבים, מתוכם כ-45% ביישובים עירוניים, וכ-55% במתכונת כפרית. צפיפות המחוז נמוכה, בהשוואה למחוזות אחרים במצרים, ועומדת על 229.3 תושבים לקמ"ר.
תרבות.
מחוז אסמאעיליה מארח מדי שנה את פסטיבל הסרטים הבינלאומי של אסמאעיליה, שעוסק בסרטים תיעודיים וסרטים קצרים, ומופק על ידי משרד התרבות של המחוז. המחוז מארגן עוד כמה פסטיבלים נוספים, ובנוסף מתחזק מספר מוזיאונים ואתרי תרבות נוספים.
פייפר מקלין
פייפר "פייפס" מקלין (באנגלית: Piper McLean) היא דמות בדיונית בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס", מאת ריק ריירדן.
ביוגרפיה.
פייפר נולדה ב-3 ביוני בשנה בלתי ידועה לאפרודיטה, אלת האהבה היוונית, ולאביה, טריסטן מקלין, כוכב הקולנוע שמוצאו מאומת הצ'רוקי.
לא מסופר על ילדותה של פייפר חוץ מקטעים קצרים. פייפר הוגדרה כנערה בעייתית. היא נהגה לנסות להשיג את תשומת לבו של אביה, על ידי הסתבכויות. קצת לפני שגילתה שהיא חצויה, השתמשה בכוח ההקסמה שלה באופן לא מודע, ושכנעה סוחר רכב להביא לה את אחד הרכבים. היא הואשמה בגנבת רכב, ונשלחה לבית הספר לטבע, שם פגשה את חבריה ליאו ואלדז וג'ייסון גרייס. אחרי שהיא, ג'ייסון וליאו הגיעו למחנה החצויים, מתברר שהקשר שלה עם ג'ייסון הוא שקר, ואלו בעצם זיכרונות שהרה שתלה בראשה. פייפר עזרה לג'ייסון וליאו להציל את הרה בבית הזאבים, ואת אביה שנחטף על ידי הענקים. עם חזרתה הפכה לראש הביתן של אפרודיטה במחנה החצויים. היא אחת משבעת החצויים שיצאו לאתונה כדי להילחם בענקים ולהציל את האלים. במהלך המסע היא משתמשת בכוחה כדי להציל את חבריה, וזוכה בקרן שפע. בספר "גורלו של אפולו" היא נפרדת מג'ייסון מעט זמן לפני שהוא נהרג, ואז מתחילה לצאת עם של.
נשק.
פייפר נושאת את סכינה של הלנה מטרויה, ומשתמשת בה כדי לראות את העתיד. בספר הרביעי בסדרה "בית האדס" פייפר לוקחת כשלל חרב ארד משוננת של הבוראסים. את החרב היא מאמצת כנשק מרכזי. מלבד זאת יש לה את היכולת לדיבור הקסמה מפני שהיא הבת של אפרודיטה. בזכות אמה היא יודעת לדבר צרפתית שהיא על פי הספר, שפת האהבה. בנוסף לכך יש לה קרן שפע, שקטעה מראשו של אל הנהר אכלויוס, בספר השלישי בסדרת גיבורי האולימפוס "אות אתנה", היא כמעט מטביעה את הגיבור הרקולס במזון.
המחליפים (סדרת טלוויזיה)
המחליפים (באנגלית: The Replacements) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית, מסוגת הרפתקאות, קומדיה, פנטזיה ומדע בדיוני, אשר נוצרה על ידי דן סנטאט. הסדרה בוימה על ידי הת'ר מרטינז ובעונה השנייה גם על ידי רוב פראט, והופקה על ידי Disney Television Animation.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ דיסני החל מ-28 ביולי 2006 עד 30 במרץ 2009. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ישראל החל משנת 2009 עד שנת 2011. לסדרה הופקו שתי עונות ו-52 פרקים באורך 22 דקות.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר שני אחים יתומים, ריילי וטוד, אשר עונים על מודעה בעיתון של חברת "פלימקו החלפת אנשים" ומזמינים להם זוג הורים. לאחר זמן קצר, הם קיבלו אמא שהיא מרגלת על בריטית ואבא שהוא פעלולן מפורסם. ארבעתם, יחד עם א.ו.ט.ו, רכב מדבר ואינטליגנטי, יוצרים משפחה משוגעת ואוהבת. חברת "פלימקו החלפת אנשים" הביאה להם גם מכשירים סלולריים, שבאמצעותם הם יכולים להתקשר בכל זמן ולהחליף כל מבוגר שהם רוצים, דבר שמסבך אותם בצרות.
מדבבים.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אמנון וולף, שמחה ברבירו וגדי לוי (2011-2010).
הפקה.
דן סנטאט, יוצר הסדרה, העלה את הרעיון ליצירת הסדרה עבור ערוץ דיסני בשנת 2004, כאשר זה היה הרעיון הראשון שהוא הציג אי פעם. סנטאט סיפר על הפקת הסדרה:
"ביליתי שעות בפיתוח הראשוני של הסדרה בניסיון להגן על 'התינוק שלי' מפני קריעה לגזרים, וזה היה הרושם הראשוני שלי מדיסני. עבדתי על לוחות סיפור, רישומי קונספט והשתתפות בפגישות פיתוח. [...] יש להודות שיש הרבה עליות ושפל רגשיות. יום אחד תאהב את הסדרה ובימים אחרים תשנא את הסדרה עד כדי כך שאתה לא רוצה אותה בטלוויזיה."
ב-31 בספטמבר 2008 חגגו את סיום הפקת הסדרה, כאשר סנטאט סיפר שהוא לא יעבוד על סדרות טלוויזיה נוספות מפני שהוא מעדיף להתמקד בכתיבת ספרים.
ארנבת שחורת זנב
שכווי לענה
גופרים
עקב פרוגינוס
עקב פרוגינוס (שם מדעי: Buteo regalis) הוא מין של עוף דורס גדול החי במערב אמריקה הצפונית בין דרום קנדה למקסיקו. לעיתים מבלבלים בינו לבין עקב מכנסיים המצוי באותו אזור. הוא הגדול מבין עקבי אמריקה הצפונית.
אורך העקב 51–69 סנטימטרים, מוטת כנפיו 122–152 סנטימטרים ומשקלו 977–2,267 גרם בממוצע. צבע העקב חום-אדמדם עם בטן בהירה, זנב אפור ושולי כנפיים שחורות. ראש העקב גדול ואפור עם עיניים צהובות ומקור מעוקל צהוב בעל קצה שחור.
העקב חי לאורך מישורים פתוחים וכן ערבות עשב, פרריות וקניונים לאורך אמריקה. עקבים מתאספים גם מעל רמות בהן נישאים זרמי אוויר חם.
העקב הוא צייד הניזון בעיקר מיונקים קטנים כמו סנאיי קרקע, נובחניות, ירבועניים וגופרים, אך יכול גם להרוג ארנבת שחורת זנב ולקטול שכווי לענה או פסיון מצוי (שהתפרא בערבות אמריקה). אם לא ימצא עופות ומכרסמים הוא יגוון בזוחלים או אף בחרקים כמו חגבים. הטרף נתפס בטפרים הגדולים במהירות רבה.
חגבים
ספנודון מצוי
ספנודון מצוי (Sphenodon punctatus) הקרוי גם טואטרה (Tuatara, שם שמקורו בשפה המאורית) הוא מין של זוחל ממשפחת הספנודוניים שבסדרה מחודקי ראש האנדמי ל-32 איים קטנים הסמוכים לאי הצפוני של ניו זילנד. למרות שמו הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
אורכו של הספנודון עד 40 סנטימטרים בנקבות ועד 60 סנטימטרים בזכרים ומשקלם 0.50 עד 1 קילוגרם, והזכרים גדולים מהנקבות וגם תוקפניים מהם. צבע העור אפור עם גוני ירוק ולעיתים אף אדמדם. גופם בעל קשקשים נוקשים ובמראה הספנודון מזכיר איגואנה, אך הוא כלל אינו לטאה אלא מאובן חי שנותר רק בניו זילנד. לעומת מיני הקשקשאים לספנודון ישנה לסת פרימיטיבית יותר, ואין לו איברי מין זכריים.
הוא חי רק באזורים ממוזגים בצפון ניו זילנד, שם ישנם צוקים וחורשים גבוהים בהם הוא חי. הספנודון מתחפר באדמה להתחממות, אך הוא גם נכנס למערות בהם חיים עופות ימיים כמו יסעוריים ומתחמם לצידם. הספנודון יכול גם לאכול את ביציהם, אפרוחיהם ואפילו עופות קטני ממדים. עם זאת עיקר מזונו עכבישים, תולעים, שבלולים וחרקים גדולים כמו חיפושיות או הווטה האנדמי לניו זילנד.
עין הקודקוד.
לספנודון, יש עין שלישית במעלה הראש, הידועה גם כעין הקודקוד.
לעין עדשה, רשתית וקרנית משלה, וקישור עצבי חלש למוח, עובדה אשר יכולה להעיד על התפתחות אבולוציונית מעין שלישית מתפקדת.
עין הקדקוד ניתנת להבחנה רק באבקועים (צאצאים צעירים), אשר להם רקמה שקופה בקודקוד. לאחר 4–6 חודשים, הרקמה מתכסה בקשקשים בהירים ופיגמנט.
המטרה של עין הקודקוד לא ידועה, אבל קיימת סברה לפיה היא שימושית לספיגת קרני UV ליצירת ויטמין D, לקביעת מחזורי יום ולילה (מחזורים צירקדיים), עוזרת לבקרת חום, ומסיעת לניווט על ידי קביעת מיקום השמש.
מכל הטטרפודים הקיימים (בעלי ארבע רגליים), עין הקודקוד ניתנת לראות בבירור בעיקר בספנודון.
פריץ כהן
פריץ אלכסנדר כהן או פרדריק א. כהן או פרידריך אלכסנדר כהן (בגרמנית: Fritz Cohen; 23 ביוני- 1904 - 9 במרץ 1967) היה מלחין, מנצח, פסנתרן, במאי ומורה יהודי גרמני שנודע במיוחד במוזיקת הבלט שכתב עבור הכוריאוגרף הגרמני קורט יוס. כיהן כמנהל מוזיקלי בתיאטראות במינסטר, בווירצבורג ובאסן, ולימד בבית הספר פולקוונג באסן, במכללת בלק מאונטן ובבית הספר ג'וליארד. החל משנת 1941 חי בארצות הברית. היה המייסד והמנהל הראשון של תיאטרון האופרה של בית הספר ג'וליארד.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
פרידריך אלכסנדר כהן נולד בעיר בון בגרמניה, כבנם הבכור מבין 3 ילדים של פרידריך כהן האב (1927-1872) בעל חנות ספרים, ושל הדוויג כהן לבית בובייה (1960-1883). בילדות ביקר בבתי ספר כולל הגימנסיה העירונית בבון ובמכללה הגרמנית בבאד גודסברג (1922).
הוא למד בקונרבטוריונים למוזיקה בלייפציג (1923-1922, פסנתר כמקצוע ראשי בכיתתו של רוברט טייכמילר, תאוריה אצל אמיל פאול, כינור אצל פריץ צולגר) ואחר כך בשנת 1923 בקלן ובאוניברסיטת בון והתמחה בתיאטרון המוזיקלי.
בשנים 1924–1934 עבד כהן בכמה מהתיאטראות ולהקות המחול חשובות בגרמניה. הוא שימש כמנהל מוזיקלי של מחלקת האופרה, כמלחין וכמנצח בתיאטראות העירוניים של מינסטר (תחת ניהולו של רודולף שולץ-דומבורג) ואחר כך וירצבורג וב Tanztheater (תיאטרון הריקוד) באסן.
הפעילות האמנותית בגרמניה ובאנגליה. שיתוף הפעולה עם קורט יוס.
במינסטר הוא יצר בשנת 1926 את המוזיקה הראשונה עבור קורט יוס, רקדן וכוריאוגרף מתלמידיו של רודולף לאבאן, לבלט "טרגדיה". אחרי שנת 1924 הוא כיהן זמן מה גם כפסנתרן מלווה של להקתה של הרקדנית איבון גאורגי בהנובר.