בפברואר 1227 זכו הגאורגים ביתרון על מינגבורנו כאשר הוא הובס בידי השושלת האיובית בארמניה, כיום אהלט (Ahlat) בנפת ביטליס שבטורקיה, וכבשו בחזרה את טביליסי, אבל זמן קצר לאחר מכן נאלצו לנטוש את העיר. בדרכם שרפו את העיר והשאירו אחריהם אדמה חרוכה. לאחר מכן כרתה רוסודן ברית עם השליט הסלג'וקי של סולטנות רום ושליט חלאט. מאוחר יותר עיגנה את הברית בכך שהשיאה את בתה, גורג'י חאתון, לשליט של סולטנות רום, כאי חוסרווה השני. אולם הגאורגים הובסו בידי החוואריזמים, בקרב בולניסי, בשנת 1228, לפני שבעלי הברית הספיקו להגיע.
זמן קצר לאחר מכן, הופתעו החווארזמי על ידי המונגולים, שפלשו לגאורגיה בשנת 1235. כשהם מותשים מהפלישה החוואריזמית נכנעו הגאורגים לאימפריה המונגולית ללא התנגדות משמעותית. עד לשנת 1240 הייתה כל גאורגיה בשליטת המונגולים. הממלכה הגאורגית נאלצה לקבל את ריבונותו של החאן המונגולי בשנת 1242. רוסודן נאלצה להעלות מס שנתי של 50,000 מטבעות זהב ולתמוך במונגולים בעזרת הצבא הגאורגי.
מתוך חשש כי אחיינה דוד השביעי אולו יטען לכתר הגאורגי, השליכה אותו רוסודן לכלא, בחצר חתנה, הסולטאן כאי חוסרווה השני, ושלחה את בנה דוד השישי נארין לחצר המונגולית, כדי לקבל את הסכמתם להפוך אותו ליורש המוחלט שלה. היא נפטרה בשנת 1245, כשהיא עוד ממתינה לחזרתו של בנה.
נישואין וילדים.
בשנת 1224 היא נישאת לנסיך הסלג'וקי, מוחמד מוע'יס אוד-דין טורקאן שאח, נכדו של קיליג' ארסלן השני (قيليج ارسلان) שהמיר את דתו עם נישואיו. נולדו להם שני ילדים:
סלג'וקי
רוסודן בגרטיוני
רוסודאן, מלכת גאורגיה
רוסודן מלכת גאורגיה
רוסודאן מלכת גאורגיה
דווית השני
דויד השני
אדמטה
אַדְמֵטֵה (ביוונית: , "הבלתי־נכבשת") הוא שמן של שתי דמויות נשים במיתולוגיה היוונית:
בנגלה דש
קומפטומטר
קומפטומטר הוא סוג של מכונת חישוב מכנית. הקומפטומטר היה התקן החישוב הראשון אשר הופעל על ידי לחיצת מקשים בלבד. המקשים סודרו בשבכה של עמודות אופקיות ואנכיות.
"קומפטומטר" היה השם המסחרי של חברת "Felt and Tarrant" משיקגו (שלימים תיקרא "חברת קומפטומטר" ולאחר מכן "חברת ויקטור קומפטומטר"). לאחר שנת 1961 השם המסחרי עבר לבעלותה של חברת Sumlock-Comptometer בבריטניה. התכנון המקורי הומצא כפטנט בשנת 1887 על ידי דור פלט האמריקני.
למרות שמטרתו העיקרית של הקומפטומטר הייתה חיבור, היה ביכולת המכונה לבצע חילוק, כפל וחיסור. גרסאות קומפטומטר מיוחדות שנבדלו במערכי המקשים (היו מכונות עם 30 מקשים ואפילו 100 מקשים) יוצרו למגוון מטרות ביניהן חישוב מטבע, חישוב זמן וחישוב משקל.
בידיו של מפעיל מיומן, מסוגל הקומפטומטר לחבר במהירות שכן כל ספרות המספר יכולות להקלט בו זמנית. עובדה זו הפכה את הקומפטומטר למהיר יותר ממחשבונים אלקטרוניים. זו הסיבה, שעבור מספר יישומים מיוחדים נותרו מכונות אלו בשימוש עד שנות ה-90 של המאה ה-20. אך למעט קומץ מכונות כולן הוחלפו על ידי תוכנת מחשב.
ניבול פה
ניבול פה הוא דיבור בשפה שאינה ראויה, על נושאים שעל פי כללי הנימוס הצִנעה יפה להם, ובפרט איברים מוצנעים שבגוף האדם ומעשים מוצנעים, כגון יחסי מין. לעיתים שאלת היותו של ביטוי ניבול פה נבחנת על-פי הקשרו. שימוש בקללות נחשב אף הוא לניבול פה, אך לעיתים ניבולי פה רבים מסווגים וקרויים בלשון העם "קללות". לעיתים ביטויים שנחשבים גסים מקבלים משמעות מטפורית או אלגורית, ויוצאים מההקשר של ניבול פה.
בתנ"ך.
הביטוי המקראי לניבול פה הוא "מחרף ומגדף" (). ביטוי זה שימש רבות בספרות התנאית והתלמודית.
בתנ"ך ניתן למצוא מספר ביטויים שהם בגדר של ניבול פה. אחד הידועים שבהם הוא דבריו החריפים של שאול לבנו יהונתן ואמירתו .
בשירת דבורה מסופר כי אם סיסרא מנחמת עצמה על העיכוב של סיסרא, בכך שסיסרא ואנשיו מחלקים ביניהם את נשות האויבים שמכונות בלשון גסה רחם: .
לעיתים שוּנָה הביטוי כדי שלא ייחשב גס; למשל הביטוי "הנשים תשגלנה" כאשר בקרי יש לקרוא "תשכבנה", (ירמיהו , זכריה ). שינוי הביטוי מופיע גם בפסוק .
הפירוש הנפוץ לביטוי שהציעו לרחבעם הילדים אשר גדלו אתו, , הוא "אצבעי הקטנה עבה ממתני אבי", אך יש המפרשים את המילה "קָטָנִּי" כמתייחסת לאיבר המין הגברי. רחבעם נמנע מלומר ביטוי זה.
יחס חז"ל לניבול פה.
יחסם השלילי של חז"ל לניבול פה מודגש בדיון במסכת שבת, שבו נאמר:
וכן
מהפסוק "והיה מחניך קדוש ולא יראה בך ערוות דבר" דרשו בויקרא רבה שיש להימנע גם מ"ערוות דיבור", היא ניבול פה. הרמח"ל מצטט מאמר זה, ומציין שאיסור ניבול פה הוא סעיף של איסור זנות. "שניבול פה הוא ערוותו של הדיבור ממש, ומשום זנות הוא שנאסר ככל שאר ענייני הזנות".
בספר מוסר אביך כותב הראי"ה שיש איסור ניבול פה לא רק בנושאים של איסורי העריות, אלא גם במידות. לדבריו אסור לאדם לדבר דיבורים שיש בהם "ניבול פה של גאוה".
ניבול פה באמצעי התקשורת.
תחנות רדיו אחדות בישראל נהגו לצנזר שירים שבהם הופיעו מילים של ניבול פה - לא להשמיע כלל שירים אלה, או להשמיעם תוך מחיקת המילה הגסה. באמצעי התקשורת האמריקנית מקובל להשמיע צפצוף, במקום מילה גסה, שנאמרת על ידי מרואיין.
ניסיון לצנזר ניבול פה, גלוי או מרומז, באמצעי התקשורת האלקטרוניים, מעלה את השאלה האם גם ניבול פה ראוי להגנה בשם חופש הביטוי. במקרה שהובא לדיון בפני בג"ץ, הביע השופט מישאל חשין את דעתו בעניין זה:
אל מול גישתו המסויגת של השופט חשין, בולט וידאו קליפ שמקורו בתוכנית הריאליטי "Being Bobby Brown", ששודרה בארצות הברית בחצי השני של שנת 2005, ועסקה בחייהם של הזמר האמריקאי בובי בראון, ואשתו באותה עת, הזמרת ויטני יוסטון. באחד הוויכוחים ביניהם הגיבה יוסטון במילים "Kiss my ass" (שק לי בתחת). קטע זה בדבריה הפך לווידאו קליפ ששודר פעמים רבות בתוכנית הבידור "The Soup", שאף הכתירה אותו כ"קליפ השנה" לשנת 2005.
הקשר תרבותי.
ניבול פה הוא בעל הקשר תרבותי וחברתי מובהק. ביטויים שנחשבים בחברה מסוימות כשגרתיים עלולים להחשב כניבול פה בחברה אחרת. לדוגמה חלק מהביטויים שיחשבו בחברה הדתית או החרדית לניבול פה, יחשבו בחברה חילונית לביטויים סתמיים. ביטויים שנחשבים לחלק מההווי הצבאי בצה"ל, עלולים להחשב כניבול פה בחברה האזרחית.
ניבולי הפה בשפות שונות, קשורות קשר הדוק לתרבות של דוברי השפה. ביידיש, למשל, ניתן להבחין כי ניבולי הפה הם ביטויים ציוריים ושנונים מאוד, עם הרבה מאוד הומור. להלן מספר דוגמאות:
בערבית ניתן לראות ביטויים חריפים הקשורים לאיברי המין, כגון "כוס אמק" (כוס = פות, אמק = אמא שלך), אך גם ביטויים משעשעים בחרוזים (טאוויל והביל - גבוה וטיפש).
בשפה הרוסית קיים מגוון רחב של ניבולי פה, חלקם בעלי הקשר חזק לאיברי המין. קטגוריה שלמה של ניבולי פה גסים במיוחד, הקיימים לא רק ברוסית אלא גם במספר שפות סלאביות, נקראת "מאט" (мат) .
עגה.
חלק נכבד מהדיבורים שהם בגדר ניבול פה כולל מילות סלנג וביטויי סלנג. ביטויים רבים משמשות מילים העוסקות באיברים המוצנעים כדי לסמן תארים, מצבים, או דמויות, גם בהקשר לא מיני. לדוגמה: "יש לו ביצים", "קפוץ לי", "מעניין את התחת שלי", "שק לי בתחת", "שמוק", "זין" וכדומה.
המניעים מאחרי ניבול פה.
אחד המניעים החזקים העומדים מאחרי ניבול פה הוא רצון להשפיל ולזלזל במושא ניבול הפה. דבר זה רווח במיוחד כאשר ישנם יחסי מרות כמו למשל בתחומי הצבא, שם ישנה "התמחות מיוחדת" במילים בוטות וגסות, ומפקדים (במיוחד בדרגים הנמוכים) משתמשים כדבר שבשגרה בניבול פה כדי לגעור בפיקודים על רשלנות וזלזול, כמו בביטויים "נמושות", "קוקסינלים", "מה שעשיתם היה זריקת זין", או "נרדמתם בהרצאה כמו נבלות סרוחות, לופתי עכוז שכמותכם". האפקט הפסיכולוגי של הטחת מילים בוטות וגסות, מסייע למפקד להטיל את מרותו על החיילים. בדומה השימוש בניבול פה יכול להיות בין יריבים, שאין ביניהם יחסי מרות, ונועד במטרה להעצים איום כלפי הזולת ולסמן לו שהמאיים הנעזר בניבול פה, הוא מסוכן ואין להקל ראש באיומיו. לעיתים השימוש בניבול פה נעשה במטרה לבטא ולהחצין כעס, או להפגין סלידה נפשית ומאיסה מאדם, תנועה או תופעה.
מניע אחר, הוא רצון לפרוק משמעת ועול חברתי וסדר תרבותי מעיק. דבר שרווח במיוחד אצל ילדים קטנים וצעירים מתבגרים. האדם זורק לחלל האוויר "מילים אסורות", ובכך הוא מפגין את עצמאותו והחופש שלו, ומראה שהוא לא הולך ככבשה בעדר, בכך שהוא "שם פס" על כללי הנימוס הרווחים. אחד הביטויים הגסים הרווחים בהקשר זה בעברית הוא "על הזין שלי" שמשמעותו שהאדם מתייחס באדישות לסדר חברי או לחוק מחייב, או איזו חובה שמנסים להטיל עליו. סיבה דומה יכולה להיות רצון להפגין "קוליות" וכושר מנהיגות. האדם נוטל לעצמו חירות לומר דברים שנחשבים נועזים, ומסמן לאחרים שהוא מנהיג חסר פחד, שמוכן להתעמת עם גורמים מסכנים, ולכן כדאי ללכת אחריו.
מניע נוסף לניבול פה, יכול להיות ניסיון לסימון שלאדם קיימת מוכנות מינית לקראת הזולת, והוא רומז על כך ומעורר את תשומת לבו של הזולת, באמצעות אמירה חורגת ומרמזת שלא מקובל לומר אותה בפגישת נימוסין שגרתית. כך למשל צעירה שחושקת בגבר, עשויה לשאול אותו אם היא כוסית בעיניו, ולבדוק האם היא נחשבת בעיניו למושא מיני. בזמן קיום יחסי מין יש המשתמשים באמירות של ניבול פה, אבל במצב כזה מטרתן של אמירות אלו בדרך כלל הוא, לעורר ולחזק את החשק המיני.
חריגה מכללי הנימוס.