אחד האתגרים העומדים בפני צמחי מדבר, הוא לא רק היעדר מים אלא גם פיזור משקעים גדול- הן מבחינת עיתוי ירידת המשקעים והן מבחינת מיקומם. על צמחים אלו למצוא דרכים להפיץ את זרעיהם בצורה שתבטיח את נביטתם וקיום דור נוסף של צמחים.
הריסן מתגבר על אתגר זה, על ידי הפצת הזרעים רק לאחר הרטבה ארוכה. עלי הגביע סוגרים על ההלקט היבש, אך נפתחים לאחר חשיפה ממושכת ללחות. לאחר הפתיחה, הזרעים 'מושלכים' למרחק של כמה מטרים, בעקבות לחץ שנוצר על ידי דפנות ההלקט.
בעת הרטבת הזרע עצמו, מתפשקים השערות שעל פניו ונראים כריסים, ומכאן שם המין העברי, כמו גם השם הלטיני. כמו כן מראה הפרח בעל המבנה החד-שפתי דומה לריס.
וילהם שלפהוט
המפתח למאמרים בעברית
המפתח למאמרים בעברית (המוכר גם כ"מפתח חיפה" ובאנגלית: "IHP", ראשי התיבות של "Index to Hebrew Periodicals") הוא מאגר מידע ביבליוגרפי המנוהל בספריית יונס וסוראיה נזריאן באוניברסיטת חיפה, המכיל הפניות למאות אלפי מאמרים מתוך כתבי עת נבחרים, קבצים, ועיתונים יומיים בתחומים רבים: יהדות, ספרות, חינוך, היסטוריה וארכאולוגיה, אמנויות ואדריכלות, רפואה, משפטים, חקלאות, טבע, מדע וטכנולוגיה, חברה ומדינה.
מאפייני המפתח.
מאגר המפתח למאמרים בעברית מיוצר מאז שנת 1977, אך הוא כולל גם מאמרים מכתבי-עת משנים מוקדמות יותר. במהלך השנים הסתייע המפתח בעזרתם של מספר גורמים, כגון ספריית אוניברסיטת בר-אילן (שמפתחה מוספים ספרותיים בשנים 2005-1985 ואת כתבי העת "אורלוגין", "מלילה" ו"מולד"), מכללת תל-חי (שמפתחה עיתונות יומית בשנים 1997-1985) ויד יצחק בן-צבי. המפתח הופיע במשך שנים מספר בדפוס, כמיקרופיש וכתקליטור, ומאז שנת 2002 הוא נמצא באינטרנט, שם ממשק המשתמש שלו היה עד ינואר 2011 ממשק של תוכנת אל"ף המשמש בעיקר לקטלוגים של ספריות ולאחר מכן ממשק פרימו, הפועל בשיטת חיפוש אחד (One search), שניהם מתוצרת חברת אקס ליבריס.
מדי שנה מתווספים למפתח כ-15,000 מאמרים. המאגר כולל גם הפניות למאמרים שאינם בעברית, בעיקר בנושאים הקשורים לארץ ישראל. לחלק מהמאמרים קישור לטקסט המלא, הנמצא באינטרנט.
רשומה ביבליוגרפית טיפוסית במפתח המאמרים מכילה את שם המחבר או המחברים, את כותרת המאמר, את שם כתב העת או קובץ המאמרים שבו ראה אור, ואת פרטי הגיליון, תקציר המאמר, קישור לטקסט המלא של המאמר – אם זה נגיש באינטרנט, וכן קישור לרשימה המאוחדת של כתבי העת בישראל, ULS.
המאמרים ממופתחים בעזרת תזאורוס (רשימת המונחים), המכיל מאות אלפי מונחי מפתוח ומספר רב של רמיזות. חלק ניכר מהנושאים הם שמות של אישים, תאגידים, הצגות וסרטים. מונחי המפתוח קשורים ביניהם בקשרים היררכיים - מונחים קשורים, מונחים צרים ומונחים רחבים ("פורים", למשל, הוא מונח צר של "חגי ישראל", ו"חגי ישראל" הוא מונח רחב של "פורים"). התזאורוס בשפה העברית פותח במיוחד לצורך המפתח במהלך השנים, והוא משמש גם פרויקטים נוספים וספריות אחרות.
כדי לענות על הצרכים של ספריות אקדמיות מחד, ושל ספריות ציבוריות ובתי ספר מאידך, מוצעות למשתמש מגוון אפשרויות חיפוש: במאגרים של כתבי-עת אקדמיים ומחקריים בלבד, במאגרים של כתבי-עת מחקריים ומקצועיים, במאגרי העיתונות היומית בלבד, במאגרים בטקסט מלא בלבד, או בכל המאגרים גם יחד.
גישה למפתח.
הגישה למפתח המאמרים מתאפשרת תמורת תשלום דמי מנוי. רכישת מינוי אפשרית לגופים מוסדיים בלבד. המינוי מבוסס כיום על שיטת זיהוי אוטומטית לפי IP של המוסד המנוי.
על המפתח מנויים כיום כל המוסדות להשכלה גבוהה בישראל, ספריות ציבוריות ביישובים בישראל, עשרות ספריות בתי ספר, מכוני מחקר וארגונים שונים בישראל ומספר ספריות של אוניברסיטאות וגופים אחרים מחוץ לישראל.
אש רתק
אש רתק (או אש חיפוי) הוא מושג המתאר ירי של נשק כלפי כוחות אויב במטרה להפחית את יכולתם להגן על עצמם או להשיב אש על ידי אילוצם להישאר תחת מחסה.
אש רתק נבדלת מירי על מנת להרוג בכך שמטרתה היא לגרום לאויב להוריד את ראשו ולהפחית את יכולתו לזוז, לירות ולהתבונן בשטח. אמנם אש שכזו מסוגלת לפצוע ולהרוג אך אין זו מטרתה העיקרית.
שימוש.
אש רתק יעילה צריכה להיות רציפה דיה על מנת להותיר את האויב תחת מחסה. כך האויב יחשוש להשיב אש. אם יש על האויב אש כה רבה שהוא לא מסוגל לזוז מבלי להיחשף האויב מוגדר כמרותק.
אש רתק עשויה להיות מכוונת ישירות כלפי כח מזוהה של חיילים או להיות מכוונת לאזור כללי (בניין או קו עצים המשמש הסוואה לחיילים).
ריתוק אש האויב חיוני במהלך תנועת כוחות. בעיקר במהלך מצבים טקטיים שבהם מבוצעת הסתערות על מוצב אויב. כאשר מופעלת אש על היעדים לקראת מהלך התקפי, מפעילים גם ריכוך ארטילרי.
השימוש באש רתק אינו מוגבל לנשק חי"ר. במהלך מבצעי נחיתה על חופים שהתרחשו במלחמת העולם השנייה, סיפקו אניות צי חיפוי אש כבדה לעבר אזורים שבהם היה חשד כי יש ארטילריה, מרגמות או עמדות מקלעים. הדבר נועד להגן על הכוחות הנוחתים על ידי ריתוק אש האויב.
מצבים בהם נעשה שימוש באש רתק כוללים:
מצב טיפוסי של רתק על מנת לקדם קבוצת תוקפים:
טקטיקות דומות.
רסס והתפלל (Spray &amp; Pray) היא טקטיקה שבה משתמשים כשמיקום האויב אינו ידוע, התוקף אינו מנוסה, או המטרה רחוקה מדי או מהירה מדי. טקטיקה זו היא טקטיקת נגד אפשרית כנגד אש רתק.
טקטיקת חיפוי יכולה להיעשות גם על ידי צלפים. במקום ירי צרורות אוטומטי אקראי, הצלפים יורים ופוגעים בכל אויב שחושף את עצמו כדי לבצע ירי. איום הצלפים מונע מהאויב להפעיל אש רציפה ומאפשר את תמרון הכוח.
אש חיפוי
חיפוי
רתק
מפתח חיפה
ארנסט גרינפלד
ארנסט גרינפלד בגרמנית: Ernst Franz Grünfeld ; 21 בנובמבר 1893, וינה - 3 באפריל 1962), שחמטאי אוסטרי וסופר שחמט שהתמחה בתיאורית הפתיחות. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה בין טובי השחמטאים בעולם. זכה באליפות גרמניה בשנת 1923 ובדרגת רב-אמן בשנת 1950.
על ילדותו של גרינפלד, שאיבד רגל כילד, השפיע העוני בו חיה משפחתו. שינוי חל לאחר שגילה את השחמט, למדו בצורה נמרצת ובמהירות קנה מוניטין כשחקן מוכשר במועדון השחמט המקומי.
מלחמת העולם הראשונה מנעה מגרינפלד לשחק עם צמרת השחמט כיון שמעט מאוד תחרויות התקיימו בתקופה סוערת זו. גרינפלד שיחק שחמט בהתכתבות והשקיע את מרבית זמנו הפנוי בניתוח הסתעפויות פתיחה. הוא הקים לעצמו ספריה של חומר שחמטאי אותה המשיך לבנות בדירתו הקטנה עד למותו בגיל 68.
בשנות ה-20' של המאה ה-20' נחשב גרינפלד כמומחה לפתיחות והצלחה בתחרויות לא אחרה לבוא. הוא חלק מקום הראשון בתחרות וינה בשנת 1920 עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, ניצח בתחרות מרגייט בשנת 1923, ניצח בתחרות מרנו בשנת 1924, חלק מקום ראשון בתחרות בודפשט עם מריו מונטיצ'לי, ניצח בתחרות וינה בשנת 1927 וחלק מקום ראשון בתחרות וינה בשנת 1928 (עם שנדור טאקאץ' ובתחרות וינה בשנת 1933 עם הנס מולר. בתחרות אוסטרבה בשנת 1933 זכה במקום הראשון.
בשנת 1923 ניצח בתחרות ה-23 של הקונגרס הגרמני, שהתקיימה בפרנקפורט.
הגנת גרינפלד.
במהלך תחרות באד פיסטיאן 1922 הציג גרינפלד את התרומה החשובה ביותר שלו לתיאורית הפתיחות - הגנת גרינפלד. הוא נקט בפתיחה זו מול פרידריך זמיש בסיבוב השביעי; המשחק הסתיים בתיקו לאחר 22 מסעים. מאוחר יותר באותה שנה השתמש בפתיחה בהצלחה מול אלכסנדר אלכין בתחרות וינה. עם זאת, גרינפלד לא השתמש בפתיחה לעיתים קרובות.
השתתפות באולימפיאדות.
גרינפלד שיחק בנבחרתה האולימפית של אוסטריה בארבע אולימפיאדות רשמיות:
מלחמת העולם השנייה ואחריה.
בחודש מאי 1943 סיים גרינפלד במקום השני בתחרות פוזן (ניצח: פאול קרס), וניצח בתחרות וינה בדצמבר 1943.
לאחר המלחמה חלק את המקום 3–4 בתחרות וינה 1951 (תחרות לזכרו של קרל שלכטר, ניצח: משה צ'רניאק). גרינפלד קיבל דרגת רב אמן בשנת 1950. לקראת סוף שנות ה-50' מיעט לשחק והתרכז בספריית השחמט הענפה שמילאה את כל חדר המגורים בדירתו, בה חיו גם אשתו ובתו.
הוא מת מעודף משקל באפריל 1962.
סגנון משחקו.
גרינפלד בנה את סגנונו על פי משחקיו של עקיבא רובינשטיין ופתח אך ורק ברגלי המלכה 1. ד4, בטענה שהוא לא עושה שגיאות במסעי הפתיחה. סגנונו שנמנע מהסתעפויות מסובכות ביחד עם נטייתו לסיים בתיקו את משחקיו לא היה מספיק טוב כדי להטריד את טובי השחמטאים בעולם. גרינפלד ייזכר בעיקר בשל יכולותיו ההגנתיות ויכולתו המעולה בשלב הפתיחה.
כתביו.
גרינפלד כתב מאמרים רבים לבטאוני שחמט בכל רחבי אירופה. עוד לפני שמלאו לו 20 כתב מאמרים על הפתיחה הספרדית לביטאון המקומי בווינה, Wiener Schachzeitung, ובמהלך 40 השנים הבאות הוא כתב מאמרים רבים על תיאורית הפתיחות שהתפרסמו בעיקר בגרמניה, בבלגיה ובברית המועצות. גרינפלד התלוצץ כי הוא מעדיף לכתוב לשוק הבולגרי, משום ששם קיבל את התשלום במזון, ולא בכסף.
גרינפלד פרסם מספר ספרים שנמכרו היטב וכן תרם לספר התחרות של טפליצ'ה בשנת 1922. כמו כן כתב ספר על גמביט המלכה הנדחה (1924) וספר כללי על הפתיחות בשנת 1953.
סולריזציה
סולריזציה (באנגלית: Solarisation) הוא תהליך צילומי היוצר עיוות קיצוני בניגודיות (קונטרסט) של התצלום. במסגרת התהליך, נחשף התשליל (נגטיב) או נייר הצילום לאור בצורה מקרית, תהליך אשר משנה את גוני התצלום ויוצר מעין "הילה" סביב העצמים בתשליל. בתהליך זה אין אפשרות לחזות מראש מה תהיה תוצאת החשיפה הנוספת של התצלום.