ניסוי השימור של פיאז'ה הוא מן הניסויים המפורסמים בפסיכולוגיה בפרט, ובמדע ניסויי בכלל. קל למרבית המבוגרים להבין את ההשערה הנבדקת, קל לחזור על הניסוי, והוא תואם לכללי האתיקה המקובלים במחקר.
על פי התאוריה של פיאז'ה, החשיבה של ילדים בגילאי 3-7 שנים היא חד-ממדית, והם אינם מסוגלים לשקלל מספר מדדים בו זמנית. מהלך הניסוי: לילד מוצגים שני מכלים, האחד רחב ונמוך, והשני צר וגבוה. המכל הראשון מלא במים, אותם שופכים אל המכל השני. המכל הראשון מתרוקן לחלוטין כאשר המכל השני מתמלא לחלוטין. מרבית המבוגרים יטענו כי מכיוון שהמכלים יכולים להכיל בדיוק אותה כמות מים, נפחם שווה. לעומתם, מרבית הילדים בגילאי שלוש לשבע יטענו כי המכל הגבוה מכיל יותר מים. גם אם יציגו לעיני הילד כי המים מהמכל הגבוה ממלאים בחזרה את כל המכל הנמוך, יישאר הילד איתן בדעתו כי במכל הגבוה יש יותר מים.
החשיבה החד-ממדית לה טוען פיאז'ה, מתארת את יכולתו של הילד להתמקד במימד אחד בלבד (אפקט המרכוז), בדוגמה זו — גובה המכל, תוך התעלמות ממאפיינים אחרים. בנוסף, המימד הנראה לעין מוחשי, בעוד שתכונת הכמות של החומר היא תכונה מופשטת יותר.
כדי שהילד יוכל להבין את השימור שבדוגמה, עליו להצליח להבין שלושה שיקולים שונים:
באופן דומה יטען הילד בשלב התפתחותי זה, שמספר קבוע של כדורים המסודרים בטור ברווחים קבועים זה מזה, גדול מאותו מספר כדורים המסודרים ברווחים קטנים יותר. כן יטען הילד ששני כדורי פלסטלינה שווים במשקלם יהיו שונים אם אחד מהם יהפוך לצורה מוארכת של נקניקיה או לצורה שטוחה רחבה.
מאפיין נוסף של החשיבה הפרה-אופרציונלית (שלב בהתפתחות המחשבתית, על פי תורתו של פיאז'ה) הוא האגוצנטריות. על פי המחקר של פיאז'ה (שנבדק בניסויים אחרים), ילדים בשלב זה מניחים כי מה שנשקף מעיניהם זהה למה שרואים אחרים, גם אם הם נמצאים במקום שונה.
סוגי שימור.
אחדים מסוגי שימור שנחקרו:
ביקורת.
חוקרים שונים טענו כנגד התאוריה של פיאז'ה בכלל ותפיסתו בעניין השימור בפרט, כיוון שהוא לא ביצע את ניסוייו בכלים אמפיריים ומדעיים מקובלים, ואף ביצע אותם על קבוצה קטנה מאוד של ילדים, בעיקר ילדיו הפרטיים, דבר שלטענת החוקרים היטה את תוצאות ניסוייו. כן נטען כי טכניקת הניסוי היטתה את תשובות הילדים, למשל נטען כי בגיל זה ילדים נוטים לחשוב שאם הם נשאלים אותה שאלה פעמיים (לפני ואחרי שפיכת נוזל לכלי גבוה יותר), סימן שתשובתם לשאלה הראשונה שגויה, ולכן הם משנים את התשובה לשאלה השנייה.
בהמשך לכך, נטען כי פיאז'ה לא העריך נכונה את הגילאים בהם נרכשת יכולת השימור. ניסוי דומה שנערך תוך הצגת השאלה בהקשר אחר, למשל "...ואז טדי הדובי השובב שינה בטעות את X" (בהשוואה למצב בו החוקר הוא זה ששינה את מערך הכלים הניצבים מול הילד בניסוי), העלה כי ילדים מגלים יכולת שימור כבר בגיל 4, מוקדם בהרבה מכפי ששיער פיאז'ה.
גישת עיבוד המידע מציגה הסבר שונה במקצת לבעיית השימור מזו הפיאז'יאנית. על פי הגישה, המעבר מתפיסת אמת מותנית לאמת הכרחית הוא העומד מאחורי השוני בהבנה. אמת מותנית מוסקת על פי תצפית וניסוי, ואמת הכרחית מוסקת על פי הכרח לוגי. בתחילה אין הילד מבין ששפיכת נוזל מכלי לכלי מחייבת לוגית את שמירת כמותו, אך ייתכן שבהמשך התפתחותו הוא משתמש בכלים תצפיתיים, המבהירים לו שלא התחולל שינוי כמותי. למשל, הוא שם לב שבעוד בממד האורך התארך הנוזל, בממד הרוחב הוא נעשה רחב יותר.
כן נטען כי בתרבויות שונות יכולת השימור מתפתחת בגילאים שונים, וייתכן שבתרבויות מסוימות היא כלל לא קיימת.
קישורים חיצוניים.
https://youtu.be/yfSbOE9iwyM
האוניברסיטה הפתוחה, פסיכולוגיה התפתחותית
התאוריה של פיאז'ה
פרופ סידני שטראוס
פרופ דוד חן
פורסט
פורסט (Forest) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו יער.
פורסט (לאוזיץ)
דאון (גרמניה)
קרוקט ג'ונסון
קְרוֹקֶט ג'ונסון (באנגלית: Crockett Johnson) היה שם העט של הקריקטוריסט ומאייר ספרי הילדים האמריקאי דייוויד ג'ונסון ליסק (David Johnson Leisk; 20 באוקטובר 1906 – 11 ביולי 1975).
נודע בעיקר בספרו "אהרן והעיפרון הסגול", שהיה הראשון בסדרת הספרים על "הארולד" ("Harold"). בנוסף התפרסם על סדרת הקריקטורות "ברנבי".
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק וגדל בקווינס. למד אמנויות בקופר יוניון (Cooper Union) ב-1924 ובאוניברסיטת ניו יורק ב-1925.
את הבחירה בשם העט הסביר כך:
ג'ונסון שיתף פעולה עם אשתו, רות קראוס, בארבעה ספרי הילדים: "The Carrot Seed" (עובד לעברית בידי חנה הורן כ"זרע של צנונית"), "How to Make an Earthquake", "Is This You?", ו-"The Happy Egg".
ספריו "אהרן והעיפרון הסגול", "האגדה של אהרן" ("Harold's Fairy Tale") ו"תמונה בחדר של אהרן" ("A Picture for Harold's Room") עובדו להנפשה על ידי ג'ין דייץ'.
ג'ונסון נפטר מסרטן הריאה ב-1975.
מידטאון
דאונטאון
הלופ של שיקגו
הענק הירוק (סרט, 2008)
הענק הירוק (באנגלית: The Incredible Hulk) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2008, המתבסס על דמות הקומיקס הענק הירוק, ובהפקה מבית אולפני מארוול. את הסרט ביים לואי לטריה ומככבים בו אדוארד נורטון, ליב טיילר, טים רות', טים בלייק נלסון וויליאם הרט. קווי הסיפור של הסרט מתארים כיצד ד"ר ברוס באנר נהפך לענק הירוק בתאונת עבודה, שהתרחשה במסגרת ניסיונות צבא ארצות הברית להחיות את פרויקט ה"סופר-חייל", שבו קיבל קפטן אמריקה את כוחותיו. באנר, שלא מעוניין להפוך לכלי משחק בידי אחרים, נמלט מכוחות הצבא. בעת מנוסתו מנסה באנר לרפא את עצמו, ולהיפטר מהענק הירוק החבוי בו. הענק הירוק מתפרץ בכל פעם שבאנר נתון במצב רגשי סוער. במהלך מנוסתו, גנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס מאשר את הפיכתו של מפקד מוערך בשם אמיל בלונסקי ל"סופר-חייל", על ידי מתן זריקה תואמת לזו שנוסתה על באנר. רוס מאשר ניסוי זה כדי שבלונסקי יוכל להשתלט על באנר כשהוא עובר לדמות הענק הירוק.
אולפני מארוול רכשו מחדש את הזכויות על דמות הענק הירוק לאחר צאת הסרט הראשון, "הענק", שזכה לתגובות מעורבות מהקהל והמבקרים. הכותב שנשכר, זאק פן, החל בכתיבתו של תסריט שהיווה המשך רופף לקודם, והיה נאמן יותר לקומיקס ולסדרת הטלוויזיה מסוף שנות ה-70. עם ליהוקו של אדוארד נורטון ככוכב הראשי, שכתב נורטון את התסריט כך שסיפור הרקע החדש של הסרט יהיה ברור יותר מאשר בגרסתו הקודמת של פן. הסרט הניב הכנסות גדולות יותר מקודמו וקיבל ביקורות חיוביות.
הסרט הוא השני שיצא במסגרת זיכיון "היקום הקולנועי של מארוול" (לאחר "איירון מן"). הוא זכה בפרס ASCAP למוזיקה וקולנוע והיה מועמד לפרס סאטורן בקטגוריית סרט המדע הבדיוני הטוב ביותר לשנת 2008, וכן ל-"National Movie Awards" בקטגוריות הסרט והשחקן הטובים ביותר.
עלילת הסרט.
הסיפור נפתח עם פלשבק, המתאר כיצד גנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס (ויליאם הארט) נפגש עם ד"ר ברוס באנר (אדוארד נורטון), מכר לעבודה ואהובה של בתו, בטי (ליב טיילר). רוס מעוניין שבאנר יחייה מחדש את פרויקט "חייל-על" עליו עבדו בצבא בתקופת מלחמת העולם השנייה (אותו פרויקט שבמהלכו נוצר קפטן אמריקה). מכיוון שרוס מעריך שבאנר לא ישתף פעולה, הוא לא משתף את באנר בציפיותיו, ומבקש ממנו לערוך ניסוי שמטרתו ליצור חיסון כנגד קרינת גמא לבני אדם. הניסוי נכשל, ובאנר הופך לענק הירוק. במהלך ההמולה שנוצרת במעבדה, בטי נפצעת ובאנר בורח מהמקום בדמות הענק הירוק. לפיכך, הוא הופך לנמלט מידי צבא ארצות הברית.
בזמן ההווה, באנר עובד במפעל לבקבוקים ברוסינה, ריו דה ז'ניירו. הוא מחפש אחר תרופה למצבו, ומתייעץ עם שותף אנונימי שהכיר דרך האינטרנט שקורא לעצמו "מר כחול". בנוסף אנו למדים כי באנר לומד טכניקות נשימה מאמן אמנויות לחימה, כדי לייצב את פעימות לבו ולשמור על זעמו תחת שליטה (שכן הזעם הוא הזרז להתפרצותו של דמות הענק הירוק). בתאונת עבודה בפס הייצור, באנר נחתך באצבעו וטיפת דם מידו מתערבבת באחד מבקבוקי השתייה. בזכות טיפת דם זו מצליח צבא ארצות הברית להתחקות אחר מיקומו, זאת בשל לקוח ממילווקי, ויסקונסין (יוצר הקומיקס סטן לי בהופעת קמע) ששתה מהבקבוק וחווה תופעות לוואי. הגנרל רוס שולח למקום ייצור הבקבוקים בברזיל צוות תקיפה בראשותו של אמיל בלונסקי (טים רות'), וזה מצליח לאתר את באנר במפעל הבקבוקים ומנסה להביאו למעצר. אולם באנר מצליח לברוח לאחר שזעמו מתפרץ והוא הופך לענק הירוק ומביס את צוות התקיפה בקלות. בלונסקי, נסער ממה שנגלה בפניו, מבקש להבין מרוס מהו בדיוק הענק הירוק. לאחר שרוס מסביר כיצד הפך באנר לענק הירוק, בלונסקי מסכים שיזריקו לגופו מעט מנוסחת "סופר-חייל", המעניקה לו כוחות, מהירות, סבולת ורפלקסים מחודדים, וכן יכולת ריפוי עצמית, אף על פי שמובהר לו כי הנוסחה שיש לצבא עדיין אינה יציבה (ולכן הם זקוקים לבאנר, כדי לדגום אותו).