הבניין מוכר גם בשמותיו הקודמים:
תמר רונן-רוזנבאום
תמר (תמי) רונן-רוזנבאום (נולדה ב-19 באוקטובר 1954) היא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כיהנה כדקאנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כמו כן, רונן הייתה חברת מועצה בעיריית ראשון לציון בשנים 2013-2018.
ביוגרפיה.
תמי רונן רוזנבאום נולדה בראשון לציון והיא דור רביעי בישראל. בת להורים מורים רותי וגמליאל סגל, אביה ניהל את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון. אמה הייתה מורה בבית ספר חביב, בית הספר העברי הראשון בארץ. ביתה ענת, גם היא ממשיכה את המסורת והיא מורה בעבר בבית ספר חביב וכיום בבית ספר אחר בראשון. את שירותה הצבאי החלה רונן רוזנבאום כמכ"ית טירונים בבה"ד 12 והמשיכה כמשקית ת"ש מה שהוביל אותה ללימודי עבודה סוציאלית. לאחר שירותה הצבאי, 1975, החלה ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב, אז לא הייתה קיימת התוכנית לתואר שני ולכן המשיכה מאוחר יותר, 1972, ללימודי תואר שני בייעוץ חינוכי בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. מיד אחרי כן המשיכה לתואר שלישי, דוקטורט, בבית הספר לעבודה סוציאלית. במסגרת הדוקטורט ולימודי המחקר לתואר השלישי פיתחה מודל טיפולי לטיפול באמצעות "שליטה עצמית" בתחום של הרטבת ילדים. לאחר מכן, יישמה אותו בתחום האלימות בילדים.
בשנת 1990 התקבלה לעבודה כמרצה, ב-2001 מונתה לפרופסור חבר וב- 2006 לפרופסור מן המניין. ב-2012 מונתה לדיקאנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. במהלך עבודתה השתלמה בתקופות קצרות ובמקומות שונים בעולם בטיפול קוגניטיבי.
לפני שנה הקימה תוכנית בינלאומית חדשה לתואר שני באנגלית בנושא ארצות מתפתחות. התכנית נועדה להכשיר מנהיגים להפעלת שינוי בר קיימא בעולם המתפתח.
רונן רוזנבאום היא אלמנתו של פרופ' מיכאל רוזנבאום מהחוג לפסיכולוגיה. השניים טיפלו, כתבו ופיתחו יחד את המודל הטיפולי, תאוריות ודרכי התערבות בנושא "שליטה עצמית". נולד להם ילד אחד. לרונן רוזנבאום יש שתי בנות מנישואיה הקודמים.
נושאי המחקר - המודל לשליטה עצמית.
רונן רוזנבאום עוסקת בעיקר בעבודה עם ילדים ובני נוער בסיכון מתוך תפיסה התנהגותית קוגניטיבית לאור הגישה של פסיכולוגיה חיובית. תפיסת העולם של גישתה טוענת שמה שקובע את תפקידו של הילד לא יהיה הקשיים, האבחנה הפתולוגית או חוסר התפקוד שלו, אלא הכוחות שיש לו ומאפשרים לו להתמודד עם הבעיה. לכן, יחד עם בעלה, חקרה לאורך השנים את נושא השליטה העצמית כגורם מרכזי בתפקוד האדם, שליטה עצמית היא התנהגות מכוונת למטרה שמאפשרת לאדם להפעיל אוסף של מיומנויות על מנת להתגבר על מחשבות מפריעות, רגשות שליליים, התנהגות בעייתית ולאפשר לאדם להיות מאושר ולשגשג למרות הקושי.
רונן רוזנבאום ובעלה בנו פרויקטים שמחברים את התפיסה התאורטית עם היכולת להפעיל מיומנויות שליטה עצמית בחיי היום יום כדי להפעיל שינוי.
המודל המרכזי נקרא "עוצמה לילד המתבגר". רונן רוזנבאום ובעלה בנו מודל שמאפשר לטפל בילדים עם בעיות התנהגות ואלימות איך לפתח שליטה עצמית ולהפחית את האלימות. בשלב ראשון הופעל המודל באוניברסיטת תל אביב באמצעות סטודנטים, לאחר שנמצא יעיל ומועיל הופעל באמצעות האגף לחינוך העל יסודי במשרד החינוך ופרויקט "אשלים" עמותה של הג'וינט לילדים בסיכון ובעשרות רבות של חטיבות ביניים. בהמשך הוכשרו מורים בהפעלת קבוצות של ילדים אלימים בתוך ביתי הספר. לאחר שמחקרים הוכיחו שגם בפרוייקים אלה המודל יעיל, אז הכשירו את היועצים הבכירים של שפ"י (שרות פסיכולוגי יעוצי), אשר מכשירים יועצים בכל רחבי הארץ (פרויקט הכשרה זה נעשה על ידי רונן רוזנבאום ובעלה בהתנדבות).
פרויקט מחקר שני, לאחר שהוכח שניתן ללמד ילדים באופן ישיר שליטה עצמית ובכך להפחית התנהגות בעייתית בחנו רונן רוזנבאום ובעלה, באמצעות דוקטורנטים, האם ניתן  להקנות מיומנויות שליטה עצמית לילדים גם ללא למוד ישיר, למשל באמצעות ספורט. נמצא שילדים  שמשתתפים בתוכניות העשרה מובנות לספור מפחיתים התנהגות אלימה ומגבירים אושר גם ללא הקנייה ישירה של מיומנויות אלו.
פרויקט מחקר שלישי, נקרא "סולמות", בו משתמשים במוזיקה כפלטפורמה לשינוי חברתי, בשיתוף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן מהטה. ההשראה לפרויקט זה הגיעה מקבוצת "אל סיסטמה" בוונצואלה, בפרויקט מקימים תזמורות לילדים בסיכון. אחת השאלות של רונן רוזנבאום במחקר זה היא באיזה מידה הנגינה גורמת לילדים להפחית אלימות להשתמש במוזיקה כמשאב ובכך להגביר את האושר. פרויקט זה מופעל ברחבי הארץ באמצעות תרומות שמגייסת התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גישת "השליטה העצמית" על פי רונן גורמת ומלמדת לעזור לאדם לעזור לעצמו דרך זיהוי החוזקות, היכולות והמשאבים הפנימיים והחיצוניים שיש לו על מנת לשנות את מצבו מתוך גישה של פסיכולוגיה חיובית.
לרונן רוזנבאום 10 ספרים, מעל 70 פרסומים בכתבי עת מובילים בתחום מדעי החברה ועבודה סוציאלית - .שני הספר האחרונים עוסקים בחייה: אשתו של 11 הוא אוטוביוגרפיה המתייחסת למחלה, התמודדות ומוות סביב מחלתו של בעלה. ספרה האחרון רוצה לצייר אותך הוא ספר המשלב רומן עם מודל טיפולי אותו פיתחה.
פעילות ציבורית.
עיקר יישומי התוכנית של רונן רוזנבאום הן התנדבותיות, בתוכנית "אשלים", "ג'וינט", "סולמות", במגוון פרויקטים של משרד החינוך ועוד רבים.
כמו כן, שימשה רונן כחברת מועצת עיריית ראשון לציון ושותפתו של ראש העירייה דב צור כמחזיקת תיק החינוך בין השנים 2013-2018.
בניין לסייל-ואקר
בניין לסייל-ואקר (באנגלית: LaSalle-Wacker Building) הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב לסייל 221 צפון, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 156 מטרים והוא בעל 41 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird &amp; Root) בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1928-1930.
היסטוריה.
במקור תוכנן הבניין בצורת "ר" ולגובה של 37 קומות. הוא מחופה בחזיתותיו בגרניט ואבן גיר.
כמו בניינים אחרים בשיקגו, הוא מואר באור זרקורים צבעוני בלילות. חלקו העליון מואר בתאורה כחולה בדרך כלל.
תמי רונן
גביע דייוויס 2010
גביע דייוויס 2010 הייתה התחרות ה-99 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת ספרד שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב השני. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת צרפת לבין נבחרת סרביה בבלגרד. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת סרביה. בכך הם זכו בגביע בפעם הראשונה.
משחקי הבית העליון.
העברות לקראת שנת 2011.
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
ישראל בגביע דייוויס.
בתחרות שנת 2010, נבחרת ישראל שיחקה בבית העליון. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת צ'ילה.
בעקבות ההפסד נבחרת ישראל התייצבה למשחק נגד אוסטריה.
בעקבות כך, נבחרת ישראל ירדה לבית אירופה-1 במשחקי 2011.
בניין פלמוליב
בניין פלמוליב (באנגלית: Palmolive Building), המוכר גם בשמו הקודם בניין פלייבוי (באנגלית: Playboy Building) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת מישיגן 919 צפון, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 172.21 מטרים והוא בעל 37 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird &amp; Root) בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1927–1929.
הבניין הוא בעל מעמד היסטורי עירוני החל משנת 2000 ובעל חשיבות היסטורית לאומית החל משנת 2003.
היסטוריה.
הבניין נבנה במטרה לשמש את מטה המשרדים הראשי של חברת קולגייט-פלמוליב. בשנת 1965 שונה שמו לבניין פלייבוי לאחר ש-Playboy Enterprises שכרה אותו עבורה. בשנת 1989 עברה החברה לבניין חדש ושמו שונה לשדרת מישיגן 919 צפון.
בשנת 2001 נמכר הבניין והוסב מבניין משרדים לבניין מגורים בעוד שתי הקומות התחתונות משמשות כשטחי מסחר ומשרדים. בנוסף שונה שמו לשם המקורי שלו - בניין פלמוליב.
די בלה
אבי רוניס
אבי רוניס (12 בפברואר 1951 - 6 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגה ו' בגדוד 74 במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן, במהלכם הוא נהרג. רוניס עוטר בצל"ש הרמטכ"ל עבור תפקודו ביום הלחימה הראשון וסיוע בבלימת המאמץ הראשוני של הצבא הסורי.
אבי רוניס נולד ברעננה ב-12 בפברואר 1951. הוא התחנך במספר בתי ספר בקריית מוצקין וחיפה ואף למד כשנתיים בבית הספר החקלאי בקיבוץ חפציבה. לאחר שסיים את לימודיו, נשאר רוניס לגור בחפציבה שם היה פעיל בתנועת השומר הצעיר ועובד משק.
בפברואר 1970 התגייס רוניס לצה"ל ושירת בחיל השריון, הוא עבר טירונות והמשיך לקורס מפקדי טנקים, קורס סיירי שריון וקורס קציני שריון. לאח מספר חודשים בהם שירת רוניס בתור מדריך שריון, הוא ביקש לשרת בחטיבה 188 והוא הוצב בתור סגן מפקד פלוגה ו' של גדוד 74. בפברואר 1973 קיבל את הפיקוד על הפלוגה. רוניס בילה את רוב החופשות שלו מהצבא בעבודה במשק בחפציבה. מספר שבועות לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים התחתן עם זהר, חברת קיבוץ חפציבה.
מלחמת יום הכיפורים.