ביוני 2016 נמכרה אלווריון לחברת סופרקום הישראלית כחלק מההחלטה האסטרטגית של סופרקום להרחיב את פעילותה בתחום ה-IoT המאובטח. בעקבות זאת עברו משרדי החברה להרצליה פיתוח. במסגרת פעילותה תחת סופרקום, אלווריון מפתחת פלטפורמת תקשורת Wi-Fi מאובטחת, המאפשרת ניהול וניטור בטוחים של המשתמשים ברשת ה-Wi-Fi של הארגון. כמו כן, נרשמו לזכות אלווריון מספר פטנטים בתחום הביצועים של רשתות סלולריות.
שלד החברה.
לאחר מכירת נכסי ופעילות החברה, הגיעה החברה להסדר נושים במרץ 2014, אך באוקטובר אותה שנה בוטל ההסכם, עקב אי-עמידתה של החברה בתנאי ההסכם. באוגוסט 2015 הגישה החברה בקשה לאישור הסדר נושים חדש, הכולל בין היתר מכירת החברה כשלד בורסאי. ב-12 בינואר 2016 אושר ההסדר על ידי בית המשפט המחוזי.
מסחר בבורסה.
החברה נסחרה בעבר בבורסת נאסד"ק ובבורסה בתל אביב, אך החל מינואר 2014 הושעה המסחר במניית החברה בשתי הבורסות עקב אי-עמידה בדרישות מחיר מינימלי למניה, ובספטמבר 2014 נמחקה מניית החברה מנאסד"ק. בינואר 2016, עקב חלוף שנתיים מאז הושעה המסחר בה, נמחקה מניית החברה מהבורסה בתל אביב.
מוצרים ופיתוחים טכנולוגיים.
החברה מספקת פתרונות Wi-Fi לערים חכמות, למפעילים סלולריים, לארגונים, למוסדות לימוד, לעסקים ולאירועים רבי משתתפים. כמו כן, החברה מספקת פתרונות Point to Point ו-Point to Multi Point.
החברה משווקת מערכות לספקי שירותי טלפון ואינטרנט (ISP) ולמפעילי רשתות פרטיות, ומציעה גם פתרונות לכיסוי המתרחב של רשתות סלולריות ניידות במדינות מתפתחות ואזורים אחרים בהם קיימת בעיית נגישות. מוצריה של אלווריון מאפשרים לספק גישה בפס רחב לבתי עסק ובתי מגורים, רשתות VPN תאגידיות, טלפוניה איכותית בתשלום, הזנת תחנת בסיס ניידת, שלוחות כיסוי hotspot, חיבורים קהילתיים הדדיים, תקשורת לבטיחות הציבור, וקול ונתונים ניידים.
אלווריון הייתה אחת החברות הראשונות שייצרו ציוד LAN אלחוטי בתקן IEEE 802.11 ותרמה לפיתוח תקן זה. אלווריון מפתחת גם סטנדרטי WiMAX 802.16x IEEE והיא אחת היצרניות הראשונות שסיפקו מערכות WiMAX ניידות.
לאחר רכישת Wavion Wireless בשנת 2011 התמקדה אלווריון באספקת פלטפורמות מבוססות Wi-Fi בתקן IEEE 802.11ac סטנדרטי. פלטפורמת ה-Wi-Fi הראשונה הייתה WBS בתמיכת 802.11g IEEE עם טכנולוגית Beamforming. החברה גם פיתחה אלגוריתם להפחתת רעש וממשיכה לספק שירות בסביבה רועשת.
US CSB
המועצה לחקירת חומרים מסוכנים ובטיחות כימית של ארצות הברית (באנגלית: The U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board, בקיצור: The Chemical Safety Board, בראשי תיבות: CSB) ידועה בתור המועצה לבטיחות כימית והיא בעצם סוכנות פדרלית עצמאית שחוקרת תאונות של התעשייה הכימית במדינה ותאונות במתקנים כימיים. ראש המועצה מתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט.
היסטוריה.
המועצה לבטיחות כימית הוקמה על בסיס התיקונים לחוק האוויר הנקי מ-1990. המועצה הפכה למבצעית בינואר 1998. המועצה היא ארגון חקירות עצמאי שאינו כפוף לאף ארגון ממשלתי בארצות הברית. הסוכנות פועלת על בסיס המודל המצליח של NTSB כארגון חקירות עילי בנושא התחבורה. הסוכנות משתפת פעולה באופן נרחב עם הסוכנות להגנת הסביבה והמינהל לבטיחות הבריאות והתעסוקה.
מקסים'ס פריז
בובטייל קורילי
בובטייל קורילי (באנגלית: Kurilian Bobtail) הוא גזע של חתולים ארוכי שיער, שמוצאם הוא באיים הקוריליים ברוסיה. הגזע חדש יחסית, והוכר לאחרונה על ידי WCF, ארגון החתולים הבינלאומי, וה-FIF. הוא נוצר מהכלאה של חתול יפני חסר-זנב, לבין חתול בר הנמצא באיים הקוריליים.
מראה חיצוני.
לבובטייל הקורילי שיער ארוך וצמרירי, בעיקר על רגליו האחוריות וסביב צווארו ופניו, מה שמעניק לו מראה של רעמה. רגליו הקדמיות ארוכות במעט מרגליו האחוריות, ויש לו פרווה על כפותיו. בשל מוצאו מחתול הבר, שחי באזורים מושלגים, אוזניו גדולות ומצויות בקדמת ראשו, ומעליהן אניצי שיער.
אחד הדברים המיוחדים בחתול הקורילי הוא זנבו הקצר והשעיר, המזכיר בצורתו את זנבו של ארנב.
פרוותו של הבובטייל הקורילי מגיעה בצבעים רגילים, ובדוגמאות טאבי, אך גם בצבעי שיש עמוקים ועשירים.
יכולות פיזיות.
הבובטייל, על אף מראהו המסורבל משהו, הוא חזק, מהיר ואתלטי.
המוזיאון הלאומי הימי
אנגלו-ישראליזם
שער העליה
שלי מאן
שלי איזבל מאן (באנגלית: Shelley Isabel Mann; 15 באוקטובר 1937 - 24 במרץ 2005) הייתה שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם. היא התמחתה בכל סגנונות השחייה והחזיקה בו זמנית בשיאי העולם במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר פרפר, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
מאן נולדה בניו יורק. בגיל 6 היא לקתה בפוליו כשהתגוררה בקיימברידג', מסצ'וסטס. היא אושפזה במשך שבועות בבית החולים ושוחררה עם שיתוק ברגל ימין. על מנת להחלים מהשיתוק היא החלה לשחות. היא למדה ללכת אך סבלה מצליעה משמעותית. בגיל 12 היא החלה להתאמן בשחייה תחרותית ושנתיים לאחר מכן היא כבר זכתה בתואר הראשון שלה באליפות ארצות הברית בשחייה לבוגרות. היא התאמנה במועדון השחייה של וולטר ריד כשלמדה באוניברסיטה בוושינגטון די. סי..
בתחרות שנערכה בריצ'מונד וירג'יניה ב-4 בספטמבר 1954 קבעה מאן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:14.0 דקות
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1955 זכתה מאן במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:17.7 דקות.
בתחרות שנערכה בטיילר, טקסס ב-7 ביולי קבעה מאן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:11.8 דקות.
אלופה אולימפית.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) שנערכו בדטרויט, מישיגן באוגוסט היא השוותה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חופשי את שיא עולם שקבעה וילי דן אודן בפברואר 1936 (1:04.6 דקות). במשחקים עצמם, היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש של 1:11.0 דקות, לפני חברותיה לנבחרת ננסי ראמי (1:11.9 דקות) ומארי סירס (1:14.4 דקות), בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:11.2 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:19.2 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 4:17.1 דקות ולפני דרום אפריקה (4:25.7 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.6 דקות, ראשונה סיימה דון פרייזר מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 1:02.0 דקות.
גילת רשתות לווין
גילת רשתות לווין (באנגלית: Gilat Satellite Networks) היא חברת טכנולוגיה ישראלית, המתמחה בפיתוח וייצור של מערכות תקשורת באמצעות לוויינים. גילת היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב.
גילת מתכננת ומייצרת מוצרים, ומספקת פתרונות כוללים ושירותים מקצה לקצה לתקשורת לוויינים. היצע המוצרים שלה כולל פלטפורמת רשת תקשורת לוויינית מבוססת ענן, מודמים במהירות גבוהה, אנטנות ניידות בעלות ביצועים גבוהים, ומגברי מצב-מוצק (SSPA) וממירי תדרים (BUC) להספקים גבוהים בעלי יעילות גבוהה. הפתרונות של גילת תומכים ביישומים רבים, אלו כוללים קישוריות פס רחב, תמסורת סלולרית, שירותים לארגונים, אינטרנט מהיר בטיסות (IFC), קישוריות לכלי שיט ולרכבות, וקישוריות לכוחות ביטחון, חירום והצלה.
היסטוריה.
גילת רשתות לווין הוקמה בשנת 1987 על ידי יוצאי היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין יואל גת, עמירם לוינברג, שלמה תירוש, גידי קפלן ויהושע לוינברג (אחיו של עמירם). כולם, למעט האחרון, הכירו במהלך השירות הצבאי, שהיו שותפים לפרויקט סודי, שזיכה אותם בפרס ביטחון ישראל. מפקדם בעת השירות היה זהר זיסאפל (שהקים מספר שנים קודם את חברת "רד תקשורת מחשבים"). לאחר שחרורם מהצבא החליטו להקים חברה ביחד, והפרויקט הראשון שבו זכו היה בתחום הטלוויזיה בכבלים, כאשר חברת דנקנר השקעות שכרה את שירותיהם לסייע בתכנון המכרז לטלוויזיה בכבלים ופרישת הרשת של חברת "מת"ב – מערכות תקשורת בכבלים". בהמשך סייעו ליתר חברות הכבלים שהוקמו באותה עת.
מטרתם בעת הקמת החברה הייתה לפתח מוצרים לשוק האזרחי וההזדמנות הגיעה כאשר חברת "ספייסנט" מארצות הברית (), שהפעילה רשת של לוויינים לתקשורת נתונים, שכרה את שירותיהם לתכנון מערכות Very Small Aperture Terminal או בקיצור VSAT, תחנת בסיס זעירה לתקשורת נתונים חד-כיווניות. באותה עת תחנת VSAT אחת עלתה כ-15 אלף דולר והייתה בגודל של מקרר. "ספייסנט" ביקשה שיפתחו פתרון קטן וזול יחסית. את הפיתוח ביצעו תחילה במרתף ואחר כך בדירת שיכון בשכונת נווה שרת בתל אביב. כאשר הושלם הפיתוח, הם יצאו להדגים אותו לחברה ולמרות שפעל בהצלחה, "ספייסנט" החליטה תחילה לא לקנות את המוצר. בשלב הבא נדרשו לגייס מימון חיצוני להמשך הפעילות. סיוע ראשוני התקבל מקרן בירד ומנהלה אד מלבסקי, שעזר לגילת לחתום על הסכם לשיתוף פעולה אסטרטגי עם "ספייסנט", הכולל ביצוע מחקר ופיתוח משותף. את המימון החיצוני הראשון קיבלה גילת מקרן ההון סיכון היחידה שפעלה אז בישראל, קרן אתנה וחברת השקעות דיסקונט. גילת גייסה 1.5 מיליון דולר, לפי שווי של שלושה מיליון דולר.