בניגוד לממלכת הקסם בה לא מוכרים משקאות אלכוהוליים, בגלריית העולם מוכרים את המשקאות האלכוהוליים הנפוצים במדינות השונות.
גלריית מדינות העולם.
מקסיקו.
הביתן המקסיקני בנוי בצורת פירמידה אצטקית. המבקרים הנכנסים אליה עוברים ראשית דרך תצוגה של אומנות מקסיקנית. האולם המרכזי מציג שוק מקסיקני בשעת לילה הקרוי "כיכר החברים" (Plaza de los Amigos) בקצה הכיכר מצויה מסעדת סאן אנחל המשיקה על אגם, שמעברו השני הר געש. בבניין מצוי מתקן הקרוי "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן - El Rio del Tiempo) המציג את התרבות המקסיקנית תוך שיט בסירה.
נורווגיה.
ביתן נורווגיה נבנה בסגנון של כפר נורווגי. בכפר נמצאת כנסיית לוחות בסגנון בנייה נורווגי. בביתן חנויות רבות המקושטות בטרולים רבים. בביתן נמצא גם המתקן מאלסטרום - מסע סירה המתאר את נורווגיה המיתולוגית ונורווגיה של ההווה, וכן בית קפה בשם Bakeri Og Kafe המכין עוגות נורווגיות מסורתיות.
סין.
המבקרים נכנסים לביתן הסיני דרך שער סיני רחב המוביל לתוך חצר שבמרכזה מקדש סיני, הדומה למקדש השמיים שבבייג'ינג. בתוך המבנה מוצגת הסרט "התרשמויות מסין" סרט 360 מעלות. בביתן מספר חנויות של מוצרים סיניים ומסעדות סיניות והחצר בנויה בסגנון גן סיני עם אגמים, וגשרים וצמחייה אסיאתית.
גרמניה.
הביתן הגרמני מתוכנן להיראות כמו עיר גרמנית קטנה. בביתן גן בירה (Biergarten) המוכר אוכל גרמני טיפוסי, וכן מספר חנויות גרמניות (המוכרות שעוני קוקייה וצעצועים).
איטליה.
הביתן האיטלקי בנוי סביב פיאצה (כיכר) המוקפת בניינים בסגנון ונציאני ובסגנון רומאי. אחד הבניינים הוא מבנה של מגדל הפעמון (הקמפנלייה) של כיכר סן מרקו שבוונציה.
בביתן מספר מסעדות, ובחצר נוהגים לבצע מופעי רחוב.
ההרפתקה האמריקאית.
הביתן האמריקאי נקרא בעת הקמתו "בניין ההרפתקה האמריקאית" (The American Adventure Pavilion) בשנות ה-90 של המאה ה-20 שונה שם הבניין ל"בניין ארצות הברית" אולם בשנת 2005 הושב לביתן שמו המקורי. הבניין מתוכנן בסגנון קולוניאלי אמריקאי ומוצג בו המופע "ההרפתקה האמריקאית" המציגה את ההיסטוריה של ארצות הברית באמצעות אודיו אנימטקרוניקס. כמו כן מוצגת בבניין התערוכה "אולם הדגלים" המציגה דגלים שונים מההיסטוריה של ארצות הברית. בביתן מסעדה המגישה מזון אמריקאי טיפוסי, חנות וכן תיאטרון פתוח למופעים.
יפן.
הביתן היפני מורכב ממספר בניינים הבנויים סביב חצר קטנה. בפתח הביתן מצויה פגודה יפנית ושער טוריי. בביתן גן יפני הכולל ברכות וגן סלעים. בקצה המרוחק של החצר ישנה טירה יפנית הכוללת חפיר, ובתוכה תצוגה של אומנות יפנית. עיקר הבניין היפני מורכב מחנות וממסעדות. בביתן תוכנן להיות המופע "פגוש את העולם" המוקרן בדיסנילנד שבטוקיו אולם תוכנית זו לא יצאה אל הפועל.
מרוקו.
ביתן מרוקו בנוי כדוגמת העיר המרוקאית מרקש. בפתח הביתן בנוי מינרט מרשים. הביתן כולל גלריה לאומנות ומציג את ההיסטוריה של מרוקו וכן כדוגמה לארכיטקטורה המרוקאית - בית מהעיר פאס. בביתן מסעדה מרוקאית וחנויות המוכרות מוצרי ביגוד ועור במעיין באזאר.
צרפת.
הביתן הצרפתי בנוי בסגנון של שכונה פריזאית כאשר ברקע ניתן לראות את מגדל אייפל בביתן מספר חנויות ומסעדות וכן מוצג הסרט הפנורמי "התרשמויות מצרפת".
הממלכה המאוחדת.
הביתן הבריטי בנוי בצורה של עיר אנגלית קטנה בסגנון ארכיטקטורה בריטית. כמו כן הביתן כולל גן מבוך קטן. בביתן מספר חנויות המוכרות תה, צעצועים וכן מזכרות של להקת הביטלס. במקום מסעדות המוכרות אוכל בריטי טיפוסי כגון פיש אנד צ'יפס.
קנדה.
ביתן קנדה נועד להציג למבקרים את אזור הספר הקנדי - הביתן מקושט כקניון פתוח, ובו מפלי מים. כמו כן בכניסה לביתן מצויים עמודי טוטם אינדיאניים. הביתן המרכזי מציג את הסרט "הו קנדה!" - סרט 360 מעלות המתאר את נופי קנדה.
דורסים
דייג
דייג הוא אדם העוסק בפעילות דיג. חלק מהדייגים עושים זאת לפרנסתם, לעיתים כחלק מקואופרטיב, חברה או איגוד. אנשים אחרים עוסקים בדיג כתחביב או ספורט, רובם בעזרת חכה ופיתיון.
דייגים כיום.
ארגון המזון והחקלאות הידוע כ-FAO, (ראשי התיבות של Food And Agriculture Organization), ארגון המסונף לאו"ם מפרסם מדי שנתיים דו"ח על מצב הדיג העולמי. על פי הדו"ח האחרון שיצא בשנת 2002 ומסכם את נתוני שנת 2000 מתפרנסים מדיג בעולם כיום כ-35 מיליון איש. 65% מדיג ימי, 15% מדיג בנהרות ובאגמים ו-20% מחקלאות ימית.
בארצות המפותחות יש מגמה בולטת של ירידה בכמות המועסקים בדיג, כמו בכל ענפי החקלאות. ביפן למשל ירד מספר הדייגים מכ-440,000 בשנות ה-70 ל-216,000, ובמקביל קיימת מגמה קבועה של הזדקנות האוכלוסייה העוסקת בדיג משום שמקצוע קשה זה אינו מושך צעירים. לדוגמה ביפן 32% מהדייגים הם בני למעלה מ-60. תופעה אופיינית נוספת לענף הדיג היא שרוב הדייגים הם עצמאים.
החל משנות ה-90, בעקבות העלייה במודעות לחשיבות השמירה על הסביבה, דו"חות שונים מסמנים את הדייגים כגורם מכריע בקריסתן של אוכלוסיות דגים, מה שעלול להשפיע לרעה על המאזן האקולוגי בסביבות מחיה רחבות.
דייגי ישראל.
דייגי ישראל עוסקים בדיג דגי ים בים התיכון ובמפרץ אילת, ושל דגי מים מתוקים בים כנרת. האגף לדיג שבמשרד החקלאות מטפל הן בדייגים והן במדגה, כלומר גידול דגים בברכות (בעיקר דגי מים מתוקים) ובכלובים הצפים בים (דגי ים).
השיטות המופעלות בידי דייגי ישראל הן: דיג מכמורת, דיג הקפה, דיג ברשתות זימים, דיג במערכות חכות ובחכות בודדות. דייגי המכמורת פועלים בספינות (מכמורתנים) שאורכן בין 14 ל-28 מ'. שאר השיטות מופעלות מכלי שיט קטנים יותר. בסיסי הדיג הימי בישראל הם: נמל אילת בים סוף ונמל הקישון, נמל עכו, נמל יפו, נמל תל אביב ונמל אשדוד בים התיכון. בכנרת, עיקר הדיג מתנהל בטבריה, עין גב וגינוסר.
דיג ספורטיבי.
תחום הדיג הספורטיבי נפוץ במדינות רבות, ולעיתים ישנן תקנות שונות המבחינות בין דייגים מקצועיים לבין דייגים חובבנים.
דייגים חובבנים רבים משתמשים בדגים שלכדו למאכל, אולם במקרים שונים אסור להם או שאינם מעוניינים לקחת את הדג והם מחזירים אותו למים. שיטה זו נקראת לכידה ושחרור .
תפיסה רווחת היא ששיטת הלכידה והשחרור נטולת נזק משמעותי לדגים, אולם מחקרים שונים מרחבי העולם מצביעים על פגיעות קשות ואף מוות. על פי מחקרים שונים, שיעור התמותה הממוצע של דגים ששוחררו חזרה למים לאחר שנלכדו עומד על 18-16%, ובמינים רגישים התמותה אף גבוהה מ-90%. גם הדגים שנותרים בחיים בחלק מהמקרים סובלים מפציעות שימנעו מהם להעמיד צאצאים או ישבשו את הנדידה הטבעית שלהם.
גורמים שונים, ביניהם החברה להגנת הטבע, מפרסמים המלצות להגביר את המודעות לפגיעה בדגים שיש לשיטה זו, ובנוסף, את המודעות לדרכים להפחית את הנזק לדגה. ניתן להפחית חלק מהנזק, למשל, שימוש בציוד מפחית נזק, או על ידי בחירת מקום דיג בו עיקר הדגים אינם מוגנים, מכיוון שאת מינים אלו החוק מחייב להחזיר למים. שיטות נוספות להפחתת הנזקים כוללות הימנעות מקרס משונן או שמירת הדגים בסביבה רטובה ולחה.
דיג ספורטיבי ישראל.
דיג ספורטיבי הוא אחד מענפי הפנאי המובילים בישראל ועוסקים בו כ-70 אלף איש, שלוכדים שלל כולל של בין 15 ל-35 אחוז מסך שלל הדייג השנתי (כולל דיג מסחרי).
שיטות הדיג הספורטיבי הנפוצות:
כל שיטות הדיג הספורטיבי מלבד דיג עם חכה מהחוף מצריכות רישיון דיג המונפק על ידי האגף לדיג וחקלאות מים שבמשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
אמונה תרבות ופולקלור.
דייגים בכתבי הקודש.
הדיג נחשב אחד מהמקצועות העתיקים בעולם. דייגים מוזכרים בתנ"ך "וְאָנוּ, הַדַיּגִים, וְאָבְלוּ, כָּל-מַשְׁלִיכֵי בַיְאוֹר חַכּה; וּפרְשֵי מִכְמֹרֶת עַל-פְּנֵי-מַיִם, אֻמְלָלוּ" (ישעיהו י"ט ח). בתלמוד ""אין אדם פורש חרמו ומעמיד ספינתו בתוך של חבריו אבל צדין בחכים ובמכמורים בכל מקום" (תלמוד בבלי תוספתא מסכת בבא קמא ח', ו). ובברית החדשה "וַיְהִי בְּהִתְהַלְכוֹ עַל־יַד יָם־הַגָלִיל וַיּרְאו ְהִנֵ שְנֵי אֲנָשִים אַחִים שִמְעוֹן הַנִקְרָא פֶטְרוֹס וְאַנְדְרַי אָחִיו מַשלִיכִים מְצוֹדָה בַּיּם כּי דַיָגִים הֵם." ((הבשורה על-פי מתי ד' 18).
כמוזכר בפסוק דלעיל היו כמה משנים־עשר השליחים של ישו דייגים, האחים יעקב ויוחנן בני זבדי והאחים שמעון ואנדרי. לימים קיבל שמעון את השם פטרוס והוא נחשב לאפיפיור הראשון.
דייגים בספרות.
הרשימה החלקית הבאה מכילה יצירות (שחלקן הוסרטו), המתארות הן את חייהם הקשים והמסוכנים של הדייגים והן את עולמם של הדייגים החובבים.
אמונה, מנהגים ואמונות תפלות.
דייגים הם בדרך כלל אדוקים באמונתם. העובדה שביטחונו האישי של הדייג והצלחתו בדיג תלויים בים, שלעיתים הוא מסוכן מביאה את העוסקים בדיג לדבקות בדת כדרך להבטחת שלומם ולהצלחת עיסוקם. אצל הנוצרים הקתולים מתבטאת אדיקות זו בעלייה לרגל לכנסיות ומנזרים. אצל הנוצרים הפרוטסטנטים בעצרות תפילה ושירה בציבור. תיאור מפורט של כינוס מסוג זה ודרשה לפני ציבור של ציידי לווייתנים מופיע בתחילת הספר מובי דיק.
הנוצרים מרבים להתפלל לפטרוניהם השונים בייחוד לפטרוס הקדוש שהיה דייג בעצמו. דייגים נוצרים נוהגים להצטלב לפני שהם פורשים את הרשתות, ודייגים סקוטיים אף נוהגים לומר פרקי תהילים מיוחדים. רבים מהדייגים הברזילאיים באזור באהיה שאף שהם קתולים להלכה מאמינים בדת ששורשיה אפריקנים הקנדומבלה וביאמנז'ה "אלת הים" ונוהגים להתפלל אליה להצלחתם. דייגים מוסלמים נוהגים להזכיר את מוחמד בזמן שהם פורשים רשתות. דייגי הכנרת הערבים היו נוהגים לקרוא בשמו של השיח' הקדוש עלי שלפי המסורת היה דייג.