בהמשך ישיר לשיר הנושא עוסק Still In The Dark באכזבה מכך שהקדמה לא הגיעה למה שחשוב באמת, והמדע אינו יכול לענות לשאלה "מדוע":
כעת האלבום עושה תפנית, באותו נושא עצמו, ומאשים את המצב הפוליטי בשיר Mediaevil - שיר שכולו שירה מקהלתית מחוספסת, ללא כלי ליווי. בשיר משווה האמיל את המצב כיום לימי הביניים, ומסיק שבעצם לא חל כל שיפור:
השיר הבא מתנתק מהעיסוק בפוסט-מודרניזם, אך לא מפוליטיקה. על רקע צליל תעשייתי של מנוע אופנוע מסונתז עוסק האמיל במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
בשני שירי הסיום, המחוברים זה לזה, חוזר האמיל לצליל אישי ורך יותר.
רשימת שירים.
שירי בונוס בהוצאה המחודשת
Recorded live at The All Souls Unitarian Church, Kansas City, USA on 16th February 1978
הרובוטריקים (סדרת טלוויזיה)
הרובוטריקים (באנגלית: The Transformers) היא סדרת האנימציה הראשונה בזיכיון "רובוטריקים". הסדרה מגוללת את המלחמה המתמשכת בין רובוטים ענקיים שמסוגלים לשנות את צורתם לכלי רכב ואובייקטים אחרים. הסדרה נכתבה והוקלטה בארצות הברית, לפי אנימציה שהונפשה ביפן וקוריאה הדרומית. הסדרה כולה התבססה על ליין צעצועים בשם "דיאקלון" ו"מיקרומן" של יצרנית הצעצועים טאקארה טומי - ליין אותו ייבאה חברת הסברו האמריקאית לארצות הברית. הסדרה, שנמשכה כ-98 פרקים בין השנים 1984 ל-1987, כללה גם סרט אנימציה באורך מלא, ששודר בין העונות השנייה והשלישית.
בעקבות שידורו מחדש של הזיכיון בשנת 1992 תחת השם "רובוטריקים: הדור השני", הסדרה המקורית וגרסאות הקומיקס והצעצועים שיצאו בעקבותיה ידועים בשם "רובוטריקים: הדור הראשון" - מושג שנותר שגור בפי מעריצי הסדרה והפך ברבות השנים לתחדיש.
בישראל שודרו במקור שתי העונות הראשונות של הסדרה בערוץ הטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים בדיבוב המקורי באנגלית עם כתוביות בעברית. בתחילת שנות ה-2000, הסדרה הייתה משודרת בערוץ "פוקס קידס" (ערוץ דיסני ישראל כיום) בשידורים חוזרים ובדיבוב לראשונה בעברית. כיום, הסדרה משודרת בערוץ ג'וניור הישראלי.
רקע.
ליין הצעצועים של הרובוטריקים וסדרת האנימציה קיבלו השראה מליין צעצועים יפני בשם "מיקרומן" - הצאצא האסייתי בגובה 30 ס"מ לאקשן פיגרס של כוח המחץ. בשנת 1980 יצא ליין הספין אוף של "מיקרומן", "דיאקלון". הליין כלל דמויות בגובה 2.5 ס"מ שמסוגלות לשבת בתא הנהג של כלי רכב ממודלים אשר משנים את צורתם לרובוטים שאותם הטיסו הנהגים. בהמשך, הוצג בשנת 1983 תת-ליין בשם "מיקרוצ'יינג'", שכלל אובייקטים בגודל טבעי ששינו צורה לרובוטים כמו קלטות מיקרו, כלי נשק וכלי רכב. צעצועי דיאקלון ומיקרוצ'יינג' התגלו בידי חברת הסברו בזמן יריד צעצועים בטוקיו, והוחלט לשלבם לליין צעצועים אחד לשוקי המערב, אם כי בשינויי צבע שיתאימו לסדרה החדשה.
בשנת 1984 הוסרו מרבית ההגבלות על תוכן שיווקי בסדרות טלוויזיה לילדים, ונסללה הדרך להצגתה של סדרת טלוויזיה המבוססת על מוצרי זיכיון. חברת הסברו עבדה בעבר עם מארוול קומיקס על סדרת כוח המחץ בשיווקם של ליין צעצועים, חוברות קומיקס נלוות וסדרת אנימציה. בהתחשב בהצלחת האסטרטגיה השיווקית הזו פותח רעיון דומה בנוגע ל"רובוטריקים".
העורך הראשי של מארוול באותה עת, ג'ים שוטר, הציג טיוטה לסיפור הסדרה ואת הרעיון לשתי סיעות של רובוטים לוחמים - הרובוטריקים הגיבורים והשקרניקים הרעים. כדי לשפר את הרעיון נשכר הכותב דניס אוניל להמציא שמות לדמויות ולתת להן סיפורי רקע. אולם, עבודתו של אוניל לא עמדה בציפיות חברת הצעצועים האמריקאית, שביקשה לשנות חלק נכבד ממנה. אוניל סירב, והפרויקט עבר בין מספר כותבים עד שהגיע לידיו של בוב בודיאנסקי. השינויים אותם ערך בודיאנסקי התקבלו בהתלהבות בידי הסברו, והחל תהליך הפקתן של מיני סדרת קומיקס בת ארבעה חלקים ופיילוט טלוויזיוני בן שלושה חלקים. בנוסף, עיצוב ליין הצעצועים הואנש במידה רבה יותר מקודם. הפיילוט אויר בידי חברת טואי אנימציה.
בשעה שעיצוביהם של רוב דמויות הסדרה נשענו על ליין הצעצועים "דיאקלון" ו"מיקרומן" של טאקארה, הסברו לקחה דוגמאות מליינים אחרים כדוגמת טויקו (לדמותו של שוק-וייב), טויבוקס (לדמויותיהם של אומגה סופרים וסקיי לינקס) וטאקטוקו צעצועים (ג'טפייר, רואדבאסטר, וירל והחרקניקים בגרסת הדלוקס). מיזוגן של האחרונות אל תוך חברת הצעצועים בנדאי הביאה למספר בעיות משפטיות ונדרש שינוי בעיצוב הדמויות.
תקציר עלילתי.
בכוכב לכת מרוחק בשם סייברטרון חיות שתי קבוצות רובוטים בעלי תודעה, המסוגלים לשנות את צורתם למכונות מלחמה וכלי תעבורה שונים - האחת היא "הרובוטריקים" הטובים, המונהגת בידי אופטימוס פריים, והשנייה היא "השקרניקים" הרעים, המונהגת בידי מגהטרון. שתי הקבוצות נלחמות זו בזו עד שהן מכלות את כל משאבי האנרגיה של הכוכב שלהן. הרובוטריקים בונים חללית גדולה המכונה "התיבה" על מנת לחפש אחר מקורות אנרגיה נוספים, והשקרניקים דולקים בעקבותיהם בחללית אחרת. במהלך קרב בין שתי החלליות, מתרסקת חללית הרובוטריקים לתוך הר געש על כדור הארץ, ואילו חללית השקרניקים מתרסקת אל תוך קרקעית האוקיינוס.
כעבור מיליוני שנים, כאשר האנושות התפתחה לימינו אנו, מתפרץ הר הגעש והדבר מפעיל מחדש את מחשב החללית, טלטראן 1. המחשב שולח גשוש שיוצא לחפש אחר צורות החיים של הכוכב החדש, וזה מזהה בטעות כלי רכב כצורת חיים וכך מותאמת צורתם החלופית של הרובוטים לכלים ארציים. מחשב החללית מתקן את הרובוטים, כל אחד על פי מודל המכונית שנסרק לתוך המחשב: כך למשל, אופטימוס פריים משתנה למשאית סמי-טריילר ואילו באמבלבי משתנה לפולקסווגן חיפושית. השקרניקים מסוגלים לשנות את צורתם בצורה מגוונת יותר: מגהטרון משתנה לאקדח, יש מהם המשתנים למטוסי קרב, אחד מהם משתנה לרדיוטייפ וברשותו רובוטים קטנים יותר המשתנים לקלטות טייפ. בפרקים מוקדמים ובפרקים על העבר של הרובוטריקים בסייברטרון הם משנים צורה לכלי תעבורה סייברטרוניים.
השקרניקים מנצלים את משאבי האנרגיה של כדור הארץ על מנת לבנות חללית חדשה, תוך פגיעה בתושבי כדור הארץ. הרובוטריקים מנסים לעצור בעדם ולבסוף מונעים מהם לברוח מכדור הארץ. שתי הקבוצות מקימות בסיסים על כדור הארץ וממשיכות את המלחמה שלהן עליו. מאחר שהרובוטריקים הם הטובים, קבוצת מהנדסים ופועלי בניין ומכרות מקרב האנושות מתגייסת לעזרתם.
במהלך הסדרה מצטרפים לשני הצדדים רובוטים חדשים, חלקם נבנים על ידם (למשל, הדינוטריקים נבנים על ידי הרובוטריקים) ואת חלקם הם פוגשים (למשל, השקרניקים פגשו את החרקניקים, לא בנו אותם). לחלק מאותם רובוטים יש יכולת להתמזג לרובוטי ענק (כך למשל, מצד הרובוטריקים, המטוסטריקים מסוגלים לחבור יחדיו לרובוט ענק המכונה "סופריון" והמצילטריקים ל"מצילן", ומצד השקרניקים, הטרקטוריקים שחוברים יחדיו לרובוט הענק "משמידן", הפעלולניקים ל"מנאסור", והמשורייניקים ל"ברוטיקוס").
הדמויות.
כבר מתחילתה של הסדרה מוצגות דמויות רבות לשני הצדדים הלוחמים. הדמויות הראשיות מתוכן הן:
שערי ירושלים (שכונה)
שערי ירושלים הוא שמה של שכונה קטנה הנושקת לקצהו המערבי של רחוב יפו בירושלים, בסמוך לבניין שערי צדק הישן. בשמה העממי "אבו בסל".
רקע היסטורי.
שנות התשעים של המאה ה-19 ראו התפרצות של בנייה יהודית אל מחוץ לחומות העיר העתיקה. בניית השכונות נעשתה במגוון התארגנויות שאפשרו את הבניה. מחד גיסא אגודות של יהודים, בדרך כלל תושבי העיר העתיקה, שחברו לבנות שכונות, ומאידך גיסא שכונות של חברות כלכליות שונות. יוצאות דופן היו השכונות האחיות שערי ירושלים ואהל שלמה שנבנו על ידי איש חזון ציוני.
תהליך זה של בנייה מואצת מדגיש תמורות במצבה ובמעמדה של ירושלים. אוכלוסיית העיר החלה לגדול בקצב מהיר, מספר הצליינים המבקרים בה גדל והתפתחה תשתית לתיירות מודרנית. אחד מהמאיצים לתנופה הכלכלית היה כביש הכרכרות הראשון שנסלל בארץ מירושלים ליפו בשנת 1869. עם הרווחה הופיעו מחוץ לחומות ירושלים מבנים גדולים ומרשימים, הקובעים עד היום חלק מנופה של העיר כגון בניין שערי צדק הישן שהרחיבו את תחומי היישוב הרחק מטווח הראיה של העומד על החומות.
בתהליך היציאה מהחומות עומדים זה לצד זה בני היישוב הישן שפרצו מחומות העיר העתיקה ובני העלייה הראשונה מבשרי הבניה הציונית-לאומית של ירושלים.
עורק התנועה של רחוב יפו, שסלילתו החלה בשנת 1867 ונסתיימה ב-1869, עליו זרמה התנועה מירושלים מערבה לכוון מישור החוף, היה גורם כלכלי בעל חשיבות רבה ועליו זרמו סחורות ואנשים בדרכם לירושלים. על כביש זה הוקמו שכונות שהתפרנסו מהתנועה והשירותים שנבנו כפועל יוצא מהתרחבות העיר ועם תלות הולכת ופוחתת בעיר העתיקה וביישוב הישן.
תולדות השכונה.
הקמה.
שכונת אבו בסל ואחותה שערי ירושלים הוקמו על ידי הסוחר יצחק ליפקין. כיוון שהיה סוחר ירקות (ובהם בצל) נקרא בפי העם "אבו בסל" (אבי הבצל), שם שדבק בשכונות שהקים. אברהם משה לונץ מציין כי שכונת שערי ירושלים נוסדה בידי חברה מסחרית וכי בשנת 1897 הגיע מספר הבתים בשכונה ל-40.
י. שפירא. בספרו מסכם כי שם השכונה ניתן לה על שם היותה השכונה המערבית ביותר בירושלים.
בהערת אגב מציין פרופסור יהושע בן אריה בספרו כי למרות היות השם בעל אחיזה במציאות הרי שבדרך כלל ניתנו לשכונות שמות פיוטיים ולא בהכרח שמות בעלי משמעות מחייבת.