בשנת 1984 הוציאה איירון מיידן את האלבום Powerslave, הכולל את השירים "Aces High", המתאר מהלך קרב. בקליפ של השיר של איירון, מוצגות תמונות ממלחמת העולם השנייה, כשברקע מושמע קטע מתוך נאומו המפורסם של וינסטון צ'רצ'יל, לאחר שניצח בבחירות בבריטניה והבטיח להילחם בכל הכוח נגד גרמניה הנאצית, ו-"2 Minutes to Midnight", אשר מגנה את המלחמות.
השיר הפוליטי ביותר של איירון הוא, כלל הנראה, "Afraid to Shoot Strangers", אשר יצא בשנת 1992 במסגרת האלבום "Fear of the Dark" כמחאה על מלחמת המפרץ.
בשנת 1995 הוציאה איירון מיידן את האלבום The X-factor, אשר כולל את השיר "Fortunes of War". הדובר בשיר הוא חייל ששרד את המלחמה ושב למולדתו ומספר כי החוויות הקשות אשר חווה במלחמה לא עוזבות אותו והוא נרדף על ידי סיוטים. שיר נוסף מהאלבום הוא "The Aftermath", אשר גם בו הדובר הוא חייל ששרד את המלחמה. הפעם הדובר מתאר את זוועות המלחמה ומפנה אצבע מאשימה כלפי השלטון, אשר שלח את החיילים למלחמה מיותרת. להלן הפזמון של השיר:
בעוד ש-Fortunes of War הוא שיר אישי, המתאר את תחושותיו האישיות של החייל, The Aftermath הוא שיר פוליטי המכוון כלפי השלטון.
בשנת 1998 הוציאה איירון את האלבום Virtual XI, הכולל את היצירה "The Clansman" ("איש השבט"), בה הדובר הוא יליד שבט צעיר, אשר אדמת שבטו נכבשת ונגזלת בהדרגה על ידי פולש זר. הדובר, אחוז להט פטריוטי, מוחה על גזילת אדמת אבותיו וקורא לבני שבטו להצטרף אליו למרד נגד הכובש. בשיר לא מוזכרים שמות של מקומות או של אנשים, כך שהוא, ככל הנראה, אינו מתייחס לאירוע היסטורי מסוים, אלא בכלליות לרעיון הלאומיות וההתנגדות לכיבוש. היצירה כתובה בנימה של להט והתלהבות; וגם המנגינה שלה היא שמחה, מהירה ואנרגטית - היא מעבירה את מסר האופטימיות והתקווה הגדולה לניצחון.
להלן קטע מתוך היצירה:
בשנת 2003 הוציאה איירון את האלבום Dance of Death, הכולל את השיר "Paschendale" ("פשנדייל"), העוסק בקרב על פשנדייל (אחד הקרבות המכריעים במלחמת העולם הראשונה בין הצבא הבריטי לצבא הגרמני, אשר התרחש בבלגיה). השיר כתוב מנקודת מבטו של חייל, המתאר את אימת הקרב.
לג'נד וההפצצה על הירושימה.
להקת לג'נד, המשתייכת לתנועת הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי, ידועה בטקסטים החריפים והפוליטיים שלה. הלהקה הוציאה בתחילת שנות השמונים שני שירים על אירועי טבח בהיסטוריה. השיר הראשון הוא "Hiroshima" ("הירושימה"), המתאר את זוועות הפצצה הגרעינית על יפן אך מאשים דווקא את היפנים, אשר הוזהרו מראש ובכל זאת בחרו להמשיך במלחמה: "ערים נדרסות, כאב מולקולרי, השמש העולה שוב לא תזרח; אך זה היה חייב להיעשות, ניסינו להזהיר אותם, בכו כל החזירים". השיר השני הוא "Sabra and Chatila" ("סברה ושתילה"), המתאר את הטבח המפורסם שאירע בזמן מלחמת לבנון הראשונה: "חבורות לתוך חבורות הם נערמים לגובה ברחוב, לנצח הבעיה תישן".
סבטון ומלחמת העולם השנייה.
להקת הפאוור מטאל השוודית הצעירה סבטון מרבה לעסוק בשיריה במלחמות מההיסטוריה, ובמיוחד במלחמת העולם השנייה. בשנת 2005 הוציאה סבטון את האלבום "Primo Victoria". שיר הנושא של האלבום עוסק בפלישה לנורמנדי. הדוברים בשיר הם לוחמי בעלות הברית הראשונים שצנחו בנורמנדי, אשר מתוארים בשיר כמוכנים להקריב את חייהם למען המלחמה בנאצים.
שיר נוסף מאותו אלבום הוא "Stalingrad" (סטאלינגרד), העוסק בקרב על סטאלינגרד. השיר כתוב מנקודת מבטו של חייל סובייטי, הרואה את חבריו נהרגים בזה אחר זה, ומרגיש שלאף לא יהיה אכפת אם גם הוא ייהרג. השיר מתאר את הקושי הפיזי ("קר יותר מבגיהנום") והנפשי ("התפלל לאל שהמדינה שלך מכחישה") שבמלחמה. לשיר מצורף קליפ המבוסס על הסרטה אמיתית מהקרב על סטאלינגראד.
בשנת 2006 הוציאה סבטון את האלבום Attero Dominatus ("להשמיד את המנהיג" בלטינית), אשר כל אחד משיריו (למעט האחרון) מוקדש למלחמה כלשהי מההיסטוריה. השיר הראשון באלבום הוא שיר הנושא, המדבר על כיבוש ברלין. הדוברים בשיר הם לוחמי הצבא האדום, הניצבים בשערי ברלין, להוטים לכבוש אותה ולעשות שפטים באויב הנאצי. להלן הבית הראשון של השיר:
"הנשר" המוזכר בשיר הוא הנשר המוזהב המסמל את הרייך השלישי, ו"שבירת כנפיו" היא למעשה נפילת הרייך. לשיר מצורף קליפ המורכב מסרטונים שצולמו בזמן אחד הקרבות במלחמה באירופה.
השיר השני באלבום, "Nuclear Attack" ("התקפה גרעינית"), עוסק, כמו ששמו מעיד עליו, בהפצצה הגרעינית על יפן. בדומה מאוד לשיר של לג'נד בנושא, גם השיר של סבטון מתאר את תוצאותיה הקטלניות של ההתקפה הגרעינית, אך מאשים את היפנים, אשר בחרו להמשיך להילחם למרות איומי ארצות הברית.
כאמור, גם יתר שירי האלבום מוקדשים למלחמות מההיסטוריה: השיר "We Burn" עוסק במלחמות יוגוסלביה (כתוב מנקודת מבט מאוד אנטי-סרבית, ומציג את הסרבים כפושעי מלחמה המרשים לעצמם לעשות כל העולה על רוחם - "אין פשע כל עוד אתה לא נתפס, אני החוק"), השיר "Angels Calling" עוסק במלחמת העולם הראשונה, השיר "Back in Control" עוסק במלחמת פוקלנד, השיר "Light in the Black" עוסק במלחמת וייטנאם ועוד.
אדגאיי ומסעות הצלב.
להקת הפאוור מטאל הגרמנית אדגאיי הוציאה באלבומה החמישי "מנדרייק" את השיר "ירושלים" (Jerusalem) השיר מדבר על מסעות הצלב בימי הביניים אשר בוצעו על ידי הצלבנים כדי לכבוש את ירושלים מידי המוסלמים למען הנצרות. השיר מתאר את המסע הארוך שנאלצו הצלבנים לעבור כדי להגיע אל ירושלים כל הדרך מאירופה בעיקר דרך הים. השיר מתאר את המורל הגדול שהיה לצלבנים לכבוש את ארץ הקודש ואת העוצמה, התואר והגדולה של ירושלים, אך גם מבקר את הטירוף של המסעות האלה אשר שלחו חיילים לקצה השני של העולם למות למען מטרה דתית.
סיסטם אוף אה דאון ומסעות הצלב.
באלבומם הראשון להקת המטאל האלטרנטיבי האמריקאית ממוצא ארמני סיסטם אוף אה דאון הוציאה את הסינגל "war" אשר מדבר על מסע הצלב הראשון בו השתתפה גם ארמניה. השיר מתאר את החולניות של המלחמה ושל המנהיגים של הצלבנים אשר שלחו עשרות אלפי חיילים לקצה השני של העולם למות למען "מטרה קדושה". בקליפ של השיר סולן הלהקה סרג' טאנקיאן נואם לפני השיר בפני הקהל ואומר "שבחו את האל, שבחו את התחמושת, אלוהים רוצה שתצאו למלחמה!". סרג' לועג לאידאולוגיה של האפיפיור אשר הוביל את מסעות הצלב בשם האל. הוא אומר שאם מסעות הצלב היו רצון האל סימן שהאל רוצה שנצא למלחמה ונהרוג אחד את השני. למעשה סרג' משתמש במסעות הצלב כדוגמה למלחמות של היום אשר גם בהן הצבאות משתמשים בשם האל כשהם יוצאים למלחמה למשל מפקדי הצבא האמריקאי אשר תמיד אומרים לחייליהם "שאלוהים יברכם", או לוחמי הג'יהאד העולמי שמבצעים מעשי טרור בשם האל.
אנטי דת במטאל.
שירי מטאל רבים הוקדשו לדברי ביקורת ואף שנאה כלפי הדת באשר היא ובפרט כלפי הדת הנוצרית. חלק מהשירים כוונו נגד עצם האמונה באלוהים, בעוד אחרים כוונו נגד הממסד הדתי. במיוחד בולטות במסרים אנטי-דתיים להקות הת'רש מטאל. חלק מיוצרי הת'רש אשר הרבו לכתוב בגנותה של הדת, כמו ג'יימס הטפילד ממטאליקה וטום אריאה מסלייר, גדלו דווקא במשפחות נוצריות אדוקות. האנטי דת מחוזקת מאוד בנורווגיה, שם יש תנועת בלאק מטאל, ואנשים בתנועה מאמינים שיש להשמיד את הדת. חלק גדול מזה התבטא בהצתת הכנסיות הגדולה בשנת 1994 בנורווגיה, שארגנה התנועה, שבראשה עמד וארג ויקרנס.
מטאליקה והאל שנכשל.
מטאליקה היא אחת הלהקות הידועות ביותר בליריקה אנטי-דתית. אחד השירים הידועים בנושא הוא "Leper Messiah" ("משיח מצורע") מהאלבום Master of Puppets משנת 1986. הדובר בשיר פונה אל המאמינים באלוהים ולועג להם על תמימותם וכסילותם ועל שהם מאפשרים למטיפים הדתיים להוליך אותם שולל אחרי השקרים שלהם. המטיפים הדתיים, לעומת זאת, מתוארים כאנשים מושחתים ורעי לב המנצלים את כסילות המאמינים כדי לסחוט מהם כסף. להלן הפזמון של השיר:
האלבום הבא של מטאליקה, ("...וצדק לכל"), אשר נכתב בשנת 1988 בהשראת מותו של בסיסט הלהקה, קליף ברטון, בא להביע מחאה על חוסר הצדק בעולם. "...וצדק לכל" אינו מוחה ישירות נגד אלוהים, אך מרמז על כך שאין על מי לסמוך, כמו שנאמר בשיר הבא באלבום, "Eye of the Beholder": "האם אתה סומך על מי שאני סומך? –עליי, על עצמי ועליי."
השיר האנטי-דתי הבוטה ביותר של מטאליקה הוא "The God that Failed" ("האל שנכשל"), אשר יצא בשנת 1991 במסגרת האלבום השחור. כמו ששמו מעיד עליו, השיר עוסק בכישלונו של האל, לדברי הדובר, בהיענות לתפילות בני האדם ובהושעתם מצרותיהם. הדובר בשיר טוען שהאל הוא שקרן ובוגד. בניגוד ל-Leper Messiah, שם הדובר לועג למאמינים, הרי שב"האל שנכשל" הוא דואג להם דאגה כנה ומרחם עליהם על שנבגדו וננטשו על ידי האל שהאמינו בו והתפללו אליו.
קריאייטור והרודן הקתולי.
להקת הת'רש הגרמנית קריאייטור הקדישה רבים משיריה לשנאה ובוז לדת ולאמונה באלוהים באשר הן, תוך האשמתן באסונות האדם. בשנת 1986 הוציאה קריאייטור את האלבום "Plesure to Kill", הכולל את השיר "Awakening of the Gods" ("התעוררות האלים"). הדובר בשיר מוחה על כך, שלטענתו, כל מהלך חייהם של בני האדם נקבע מראש על ידי האלים, ואין ביכולתם של בני האדם לשנותו. הדובר מציג את האלים כרודנים הרודים בבני האדם ושולטים בחייהם, ואת בני האדם כעבדים חסרי אונים וחסרי שליטה על חייהם.