שלישיית מונדריאן הוקמה על ידי אוהד בן ארי, דניאל ברד והילה קרני, שלושתם מוזיקאים ילידי הארץ. בשנות ה-90 היגרו לאירופה ולארצות הברית לצורך עבודה והשתלמות מקצועית, כל אחד בתחומו. בשנת 2006 החליטו בנפרד לחזור לגור בישראל ולהמשיך בפעילות האומנותית הבינלאומית שלהם מישראל. השלושה נפגשו בתל אביב והחליטו לייסד הרכב קאמרי ישראלי חדש.
השלישייה נקראת על שם הצייר ההולנדי פיט מונדריאן. חברי השלישייה הסכימו שהשם מונדריאן, בהקשר להרכב מוזיקלי, מרמז על מוזיקה בשלושה צבעים (פסנתר, כינור וצ'לו) בדומה לשימוש שמונדריאן עושה ביצירות שלו בשלושת צבעי היסוד (אדום, כחול וצהוב).
חברי ההרכב.
אוהד בן ארי, יליד תל אביב. בן ארי החל את לימודי הפסנתר אצל חנה שלגי. בגיל 13 התקבל ללימודים באוניברסיטת תל אביב אצל פרופ' פנינה זלצמן (פסנתר) ופרופ' יוסף דורפמן (תאוריה וקומפוזיציה) בתמיכת קרן התרבות אמריקה ישראל. הוא המשיך את לימודיו בגרמניה אצל פרופ' אירינה אדלשטיין וסיים אותם בהצטיינות יתרה.
אוהד הופיע ברסיטלים ובקונצרטים קאמריים ברחבי העולם וניגן כסולן עם תזמורות רבות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, הסימפונית של רדיו בוואריה, תזמורת האופרה של מינכן ועוד. כפסנתרן זכה אוהד בפרסים בינלאומיים רבים, בהם הפרס השלישי ומדליית זהב בתחרות ע"ש ארתור רובינשטיין (1995). בכך היה לישראלי הראשון שהגיע לשלב הגמר של תחרות זו.
באמצע שנות התשעים היגר אוהד לארצות הברית והחל להתמקצע בכתיבה ובהפקה של מוזיקת פופ ושל מוזיקה שחורה. הצלחה נרשמה בעבודתו המשותפת עם אחותו, הכנרית מירי בן-ארי, אשר הניבה לה חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל וזיכתה אותה בפרס הגראמי היוקרתי.
דניאל ברד, נולד בחיפה והחל את לימודי הכינור אצל אביגדור זמיר. בגיל צעיר עבר לקנדה והמשיך את לימודיו אצל הכנר דייוויד זייפר. ברד סיים תואר ראשון במוזיקה באוניברסיטת טורונטו בהדרכתו של לורנד פניבש ותואר שני באוניברסיטת ייל כתלמידו של פיטר אונדג'ן, חבר רביעיית טוקיו. ברד המשיך את לימודיו אצל דייוויד טאקנו, בבית הספר הגבוה למוזיקה ולדרמה גילדהול בלונדון.
ברד נמנה עם מייסדי "רביעיית מטרו" הקנדית והופיע עמה ברחבי קנדה ובפסטיבלים בינלאומיים. בנוסף לפעילות קאמרית ענפה, הופיע ברד כסולן עם תזמורות שונות, בהן התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית והקאמרית של אוניברסיטת טורונטו, התזמורת הסימפונית של סטרטפילד בסידני ואנסמבל סולני תל אביב.
הילה קרני, ילידת תל אביב. הילה החלה בלימודי צ'לו בגיל תשע אצל צבי הראל ופרופ' עוזי ויזל בסיוע מלגות לימודים מטעם "קרן התרבות אמריקה-ישראל". באמצע שנות התשעים עברה הילה לגור בארצות הברית, שם השתלמה במשך שלוש שנים אצל ברנרד גרינהאוז, הצ'לן של שלישיית בוזאר, ולאחר מכן עברה לגרמניה, שם המשיכה ללטש את אמנותה בהדרכתו של דוד גרינגס.
הילה הופיעה מגיל צעיר כסולנית בתזמורות בארץ ובעולם, וכן כנגנית מוזיקה קאמרית, לצידם של אמנים בינלאומיים מובילים ביניהם בוריס פרגמנצ'קוב, מקסים ונגרוב וראלף גוטוני. הילה משתתפת באופן קבוע בפסטיבלים חשובים, בהם: פסטיבל שלזוויג-הולשטיין (גרמניה), פסטיבל רוויניה (ארצות הברית), ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. רבות מהופעותיה הוקלטו ושודרו בתחנות רדיו. האלבום שהוציאה, הכולל את הקונצ'רטו לצ'לו ולתזמורת מאת רוברט פולקמן, זכה לביקורות טובות.
תחרויות ופרסים.
בשנת 2007 השתתפה שלישיית מונדריאן בתחרות בינלאומית למוזיקה קאמרית בטריאסט (איטליה). השלישייה זכתה בפרס הראשון בתחרות, ובשני פרסים נוספים: פרס על הביצוע הטוב ביותר של יצירה מאת ברהמס ובפרס חביב הקהל.
במאי 2008 זכתה השלישייה בפרס חביב הקהל במסגרת "פסטיבל בולוניה".
הופעות והקלטות.
שלישיית מונדריאן מופיעה ברחבי הארץ ובאירופה. בארץ ההרכב מופיע, בין השאר, בסדרת המנויים של המרכז למוזיקה קאמרית של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. בקיץ 2007 השתתפו חברי ההרכב בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון.
מחוץ לארץ הופיעה שלישיית מונדריאן בפסטיבלים באיטליה ובגרמניה, כגון הפסטיבל הבינ"ל ע"ש אולג קגן, פסטיבל בולוניה, פסטיבל הפסנתר של אמיאטה (טוסקנה) ועוד. במסגרת מסעות הקונצרטים של ההרכב, שלישיית מונדריאן מופיעה באולמות יוקרתיים דוגמת "סאלה ורדי" (מילאנו), ו-"לה פניצ'ה" (ונציה).
כחלק מהזכייה שלהם בתחרות הבינ"ל למוזיקה קאמרית בטריאסט הקליטו חברי השלישייה 2008 את אלבומם הראשון, הכולל שלישיות פסנתר מאת ברהמס ודבורז'אק.
שודדי הקאריביים 2
האניום
בוריום
מוקדמות מונדיאל 2010
205 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2010, והתחרו על 32 מקומות בטורניר. , המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 31 מקומות לשאר הנבחרות. בדומה למוקדמות מונדיאל 2006 נאלצה האלופה המכהנת להשתתף בטורניר המוקדמות. הגרלת המשחקים נערכה בדרבן שבדרום אפריקה ב-25 בנובמבר 2007.
32 המקומות במונדיאל חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
205 הנבחרות שנרשמו היו שיא חדש של מספר הנרשמות למוקדמות המונדיאל (השיא הקודם היה 199 נבחרות שנרשמו למוקדמות מונדיאל 2002). הנבחרות שלא נרשמו למשחקים היו , ו. חמש נבחרות נוספות פרשו לפני ששיחקו ולו משחק אחד, והן , , , ו, כך שבפועל 200 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד, מספר המהווה שבירת שיא לעומת 194 נבחרות ששיחקו לפחות משחק אחד במוקדמות מונדיאל 2006.
שובר שוויון.
חוקי שבירת השוויון בין נבחרות עם מספר נקודות זהה השתנו בהשוואה למוקדמות מונדיאל 2006, ונקבע כי סדרי שבירת השוויון במקרה של מספר נקודות זהה יהיו:
דרום אמריקה.
בדומה לטורנירי מוקדמות המונדיאל הקודמים התחרו 10 הנבחרות הדרום-אמריקניות בבית יחיד. לוח המשחקים תוכנן כך שכל נבחרת תשחק תמיד שני משחקים בשבוע נתון, על מנת לצמצם את משך הנסיעות של השחקנים, ובעיקר אלו שמשחקים באירופה. ארבע הנבחרות הראשונות בבית העפילו ישירות למונדיאל, והנבחרת שסיימה במקום החמישי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול הנבחרת שסיימה במקום הרביעי בצפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF).
ברזיל, צ'ילה, פרגוואי וארגנטינה העפילו ישירות למונדיאל, ואורוגוואי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת CONCACAF.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
בסיבוב המשחקים הראשון חולקו לזוגות 22 הנבחרות שדורגו במקום ה-14 עד ה-35 ב-CONCACAF לפי הדירוג העולמי של פיפ"א במועד הגרלת המשחקים בדרבן שבדרום אפריקה. הנבחרות שדורגו במקומות 14 - 24 הוגרלו באקראי נגד נבחרות שהוגרלו במקום 25 - 35. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, למעט שלוש ההתמודדויות הבאות: -, - ו-, שכללו משחק אחד בלבד במרץ כיוון שההתאחדויות שלהן לא הצליחו לדאוג לאצטדיונים מקומיים שיעמדו בתקנים של פיפ"א. הנבחרת שניצחה בכל זוג משחקים העפילה לסיבוב השני.
בסיבוב השני הצטרפו 11 מנצחות הסיבוב הראשון ל-13 הנבחרות הבכירות שהעפילו אוטומטית. הנבחרות שדורגו במקום הראשון עד המקום ה-12 הוגרלו באקראי נגד הנבחרות שלא דורגו בהגרלה, והן היו 11 הבכירות ו שדורגה במקום ה-13. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, והנבחרות המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לסיבוב השלישי. כמו כן, נקבע כי המשחקים יחולקו ל-3 קבוצות שוות גודל, שהמנצחות בצמדי המשחקים שבהן ירכיבו את הבתים בסיבוב השלישי. בסיבוב השלישי חולקו הנבחרות לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לסיבוב הרביעי, הוא סיבוב הגמר. בסיבוב זה שיחקו הנבחרות אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. שלוש הנבחרות הראשונות העפילו ישירות למונדיאל, והנבחרת שסיימה במקום הרביעי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול הנבחרת שסיימה במקום החמישי בבית המוקדמות של דרום אמריקה.
סיבוב ראשון.
ברבדוס העפילה לסיבוב השני.
סנט לוסיה העפילה לסיבוב השני.
ברמודה העפילה לסיבוב השני.
אנטיגואה וברבודה העפילה לסיבוב השני.
בליז העפילה לסיבוב השני.
איי בהאמה העפילה לסיבוב השני בזכות יתרון שערי חוץ.
פוארטו ריקו העפילה לסיבוב השני.
גרנדה העפילה לסיבוב השני.
סורינאם העפילה לסיבוב השני.
אל סלוודור העפילה לסיבוב השני.
האנטילים ההולנדיים העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני.
קבוצה א'.
ארצות הברית העפילה לסיבוב השלישי.
גואטמלה העפילה לסיבוב השלישי.
טרינידד וטובגו העפילה לסיבוב השלישי.
קובה העפילה לסיבוב השלישי.
קבוצה ב'.
מקסיקו העפילה לסיבוב השלישי.
ג'מייקה העפילה לסיבוב השלישי.
הונדורס העפילה לסיבוב השלישי.
קנדה העפילה לסיבוב השלישי.
קבוצה ג'.
קוסטה ריקה העפילה לסיבוב השלישי.
סורינאם העפילה לסיבוב השלישי.
אל סלוודור העפילה לסיבוב השלישי.
האיטי העפילה לסיבוב השלישי.
סיבוב שלישי.
בית 1.
ארצות הברית וטרינידד וטובגו העפילו לסיבוב הרביעי.
בית 2.
הונדורס ומקסיקו העפילו לסיבוב הרביעי.
בית 3.
קוסטה ריקה ואל סלוודור העפילו לסיבוב הרביעי.
סיבוב רביעי.
ארצות הברית, מקסיקו והונדורס העפילו ישירות למונדיאל. קוסטה ריקה העפילה לפלייאוף מול נציגת דרום אמריקה.
אוקיאניה.
10 הנבחרות מאוקיאניה התחרו על מקום בפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה, שהמנצחת בו העפילה למונדיאל. קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC) היא הקונפדרציה היחידה שלא קיבלה מקום ישיר במונדיאל. טורניר מוקדמות זה הוא הראשון מאז ש עזבה והצטרפה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה.