ב-2015, הוא השתתף בסרטון מיוחד, שהיה בחסות חברת ROC, ונועד לעורר את תשומת הלב הציבורית לחסרי הבית. במסגרתו, הוא התחפש לחסר בית ושיחק בכדור בכיכר במרכז מדריד. אף שהוא הפגין יכולת מרשימה עם הכדור, וניסה לעניין את העוברים ושבים, האחרונים לא מיהרו לשתף עמו פעולה בשל מראה המרושל. כעבור שעה חשף את עצמו, והעניק את הכדור עם חתימתו לילד שכן שיחק איתו.
מחלוקות ושערוריות.
בדצמבר 2016, פורסמו נגד רונאלדו חשדות בדבר העלמת מס שיטתית שביצע באמצעות סוכנו, ז'ורז'ה מנדש. פרסומים אלו טענו, כי העלמות המס בוצעו באמצעות רשת של מקלטי מס באירלנד, איי הבתולה הבריטיים ושווייץ. ב-15 ביוני 2018, הורשע רונאלדו בעסקת טיעון בעקבות פרשיות אלו, ונגזרו עליו שנתיים מאסר על תנאי, כמו גם תשלום קנס כספי בסך 18.8 מיליוני אירו.
ב-2017 פרסם המגזין הגרמני דר שפיגל כתבה ובה נטען שרונאלדו אנס אישה אמריקאית בלאס וגאס ב-2009 ולאחר מכן שילם לה דמי שתיקה. ב-28 בספטמבר 2018 פרסם העיתון פרטים נוספים על האונס לכאורה. רונאלדו וסוכנו הכחישו את ההאשמות. ביולי 2019 הודיעה הפרקליטות בלאס וגאס על סגירת התיק, אולם באוקטובר 2020 נקבע שבית המשפט של נבדה ידון בכשירותה המנטלית בעת שחתמה על הסכם הסודיות, וייתכן שהמשפט יתקיים בסופו של דבר.
שיאים וציוני דרך.
רונאלדו הוא הכובש הפורה ביותר בתולדות ליגת האלופות ושבר בה שיאי שערים רבים:
רוד ואן ניסטלרוי
רוטחרוס יוהנס מרטינוס ואן ניסטלרוי (בהולנדית: Rutgerus Johannes Martinus van Nistelrooĳ, , נולד ב-1 ביולי 1976 באוס, הולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן.
קריירה.
ואן ניסטלרוי עסק בבית הספר בספורט: טניס והתעמלות אמנותית, ושיחק בקבוצת הכדורגל המקומית בעיר הולדתו כבלם אחורי. קריירת הכדורגל המקצועית של ואן ניסטלרוי התחילה ב-1993, כשעבר לשחק בקבוצת דן בוס.
אחרי ארבע שנות ניסיון, התקדם ואן ניסטלרוי ועבר לקבוצת הירנביין מהליגה הראשונה בהולנד, שם שיפר את יכולותיו כחלוץ. על מנת לשפר את רמת המשחק שלו, המליץ לו מאמנו החדש לראות את דניס ברגקאמפ משחק. בעקבות ההמלצה, נהג ואן ניסטלרוי לנסוע כ-200 קילומטר לבדו, כדי לצפות במשחקים בהם השתתף ברגקאמפ, וממנו הוא למד הרבה. את השיפור ביכולותיו ניתן לראות מכך, שאת עונתו הראשונה בהירנביין סיים עם 13 שערים ב-30 הופעות.
ביום הולדתו ה-22, חתם ואן ניסטלרוי בפ.ס.וו. איינדהובן תמורת 4.2 מיליון ליש"ט, שיא בהעברות בין קבוצות הולנדיות. הוא החזיר את ההשקעה במהירות, כשהבקיע לראשונה בקבוצה נגד קבוצתו לשעבר כבר באוגוסט. עד סוף אוקטובר, ואן ניסטלרוי המשיך להרשים כשהבקיע שלושער במשחק של קבוצתו נגד ספרטה רוטרדם. ב-18 בנובמבר 1998, שותף לראשונה במשחק הנבחרת ההולנדית בתיקו 1-1 נגד גרמניה.
את העונה הראשונה שלו בהירנביין, במאי 1999, הוא סיים כמלך השערים של הליגה ההולנדית, לאחר שהבקיע 31 שערים, זכה בתואר שחקן העונה בהולנד והגיע למקום השני בתואר כדור הזהב.
בעונה הבאה עבר ואן ניסטלרוי לקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, בה השיג שיא הבקעות של 60 שערים בשתי עונות, ובשתיהן נבחר לכדורגלן השנה בהולנד. בעונת 1999/2000 כבש פעמיים שלושער מול אייאקס אמסטרדם.
באפריל 2000 קרע ואן ניסטלרוי את הרצועה הצולבת והחמיץ את יורו 2000. באותם ימים התחבר מאוד עם אלכס פרגוסון.
במרץ 2001, לאחר שהחלים מהפציעה, חזר לשחק וכבר במשחק הראשון שלו הבקיע צמד עבור קבוצתו. באותה תקופה החל לעורר את התעניינותם של מועדוני כדורגל גדולים באירופה, ולאחר שדחה הצעת רכישה מריאל מדריד, עבר ואן ניסטלרוי למנצ'סטר יונייטד ב-23 באפריל 2001, תוך שבירת שיא בריטי בסכום ההעברות: 19 מיליון ליש"ט.
כדאיות ההשקעה לא הוטלה בספק כבר בעונתו הראשונה במדי השדים האדומים. הוא הבקיע במשחקו הראשון, בהפסד לליברפול במגן הקהילה, ומאז הבקיע שערים רבים: בעונתו הראשונה במנצ'סטר הבקיע 36 גולים. הישג זה מרשים במיוחד, לאור הפציעה שממנה סבל לפני כן ושאיימה לסיים לו את הקריירה.
בעונת 2002/03, עונתו השנייה במועדון, הבקיע ואן ניסטלרוי 44 שערים והגשים את שאיפתו לזכות באליפות הפרמייר ליג. בנוסף, כבש פעמיים בשני משחקים מול ריאל מדריד במסגרת רבע גמר ליגת האלופות באותה שנה, אך לא הצליח להעפיל לשלב חצי הגמר.
בעונתו השלישית במנצ'סטר, הראה יכולת חלשה יותר, אך עם זאת הבקיע 30 שערים עבור היונייטד. ב-7 בפברואר 2004 הבקיע את שעריו ה-100 ו-101 במספר במדי מנצ'סטר יונייטד, בצמד שכבש מול אברטון בניצחון 3–4 בגודיסון פארק.
בעונת 2006/07 עבר ואן ניסטלרוי לשחק בריאל מדריד והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות דרמטית. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה כמלך השערים של הליגה הספרדית עם 25 שערים בליגה ושערים נוספים בליגת האלופות. בעונה הבאה עזר לקבוצה לזכות באליפות נוספת עם 16 כיבושים. הוא החל היטב את עונת 2008/09 - כבש ארבעה שערים בשישה משחקים - אך נפצע בנובמבר 2008 ולא שותף בשאר משחקי העונה.
ב-23 בינואר 2010 עבר ואן ניסטלרוי לקבוצת המבורג הגרמנית, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-6 בפברואר מול פ.צ. קלן. את שער הבכורה שלו בקבוצה, כבש ואן ניסטלרוי ב-13 בפברואר מול קבוצת שטוטגרט כאשר רשם לזכותו הבקעת צמד. במהלך שהותו בגרמניה, קרע ואן ניסטלרוי את הרצועה בברך והיה חשש כי סיים את הקריירה.
לפני עונת 2011/12 הוא הצטרף למאלגה.
במאי 2012 הודיע ואן ניסטלרוי על פרישה מכדורגל לאחר 18 שנים.
נבחרת לאומית.
ואן ניסטלרוי היה חלק קבוע בסגל נבחרת הולנד בין השנים 1998 עד 2006. בשנת 2011 החליט בארט ואן מרוויק, מאמן נבחרת הולנד לצרף את ואן ניסטלרוי לסגל הנבחרת למוקדמות יורו 2012 עקב פציעותיהם של אריאן רובן וקלאס יאן הונטלאר, אך לא לסגל יורו 2012, מה שהוביל את ואן ניסטלרוי לפרוש מהנבחרת.
ב-2014 הוכרז כי ואן ניסטלרוי יהיה עוזרו של חוס הידינק כמאמן הנבחרת.
קריירת אימון.
לאחר שאימן את קבוצות הנוער של פ.ס. וו. איינדהובן, במרץ 2014, הוכרז כי ואן ניסטלרוי יהיה עוזר מאמן נבחרת הולנד לאחר מונדיאל 2014.
ב-25 ביוני 2018 ואן ניסטלרוי מונה למאמן פ.ס. וו. איינדהובן עד גיל 19. בדצמבר 2019 אושר כי ואן ניסטלרוי, לצד תפקידו בפ.ס.וו, ישמש כעוזר מאמן נבחרת הולנד לקראת יורו 2020.
לקראת עונת 2022/2023 מונה ואן ניסטלרוי למאמן פ.ס. וו. איינדהובן כמחליפו של רוג'ר שמידט שעזב את תפקידו. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים. כבר במשחקו הראשון בקבוצה זכה עמה בתואר מגן יוהאם קרויף, לאחר ניצחון 3-5 על אייאקס.
חיים אישיים.
ואן ניסטלרוי הוא נוצרי קתולי.
ביולי 2004 נישא לחברתו לאונטין סלאץ' ולזוג נולדו בת ובן.
במהלך מונדיאל 2014 עבד ואן ניסטלרוי כפרשן עבור רשת התקשורת ESPN.
התנועה האסלאמית
התנועה האסלאמית היא תנועת אסלאם פוליטית ישראלית השואפת לעודד את האסלאם בקרב ערביי ישראל. לתנועה מאפיינים רבים הדומים למאפייני תנועת האחים המוסלמים וכמותה היא פועלת בשני מישורים עיקריים: דתי (חינוך מוסלמי, שירותי דת) וחברתי (שירותי רווחה). התנועה משתייכת אידאולוגית לקבוצה רחבה של תנועות אסלאמיות בעולם השואפות לתחיית האסלאם ודוגלות בעיקרון: "האסלאם הוא הפתרון", אך היא נבדלת מהם בעידודה את הלאומיות הפלסטינית, בעוד התנועות האחרות דוגלות בעידוד זהות דתית-מוסלמית, והדחקת הזהות העדתית והלאומית.
התנועה נוסדה ב־1971, וב־1996 התפלגה לשני פלגים: הפלג הצפוני הקיצוני והפלג הדרומי המתון יותר. הצפוני מחרים את הבחירות לכנסת ובשנת 2015 הוכרז הפלג הצפוני כהתאחדות בלתי מותרת. הפלג הדרומי נחשב למתון יותר, ונציגים מטעמו משמשים כחברי הכנסת מטעם מפלגת רע"מ אשר רצה לרוב לכנסת בסיעה משותפת עם מפלגות אחרות (כגון רע"מ-תע"ל והרשימה המשותפת) החל מהכנסת הארבע עשרה.
היסטוריה.
התנועה האסלאמית הוקמה ב־1971 על ידי עבדאללה נימר דרוויש שלמד קודם לכן במכללה האסלאמית בשכם. במהלך שנות השבעים התמקדה התנועה בהקמת מוסדות רווחה המקבילים למוסדות המדינה וזאת עבור הקהילה המוסלמית. בין הפעילויות השונות היו אספקת מחשבים לבתי ספר, ארגון ליגת כדורגל אסלאמית, ארגון חתונות, ייעוץ זוגי, הקמת מעונות, ארגון התרמות לעניים ועוד.
במקביל לפעילות זו, חלק מראשי התנועה, בראשות דרוויש הקימו את אוסרת אל-ג'יהאד, ארגון טרור אסלאמי ראשון בישראל. ראשי הארגון נעצרו ב־1979 בעקבות ניסיון פיגוע. דבר שגרם לתנועה האסלאמית לנטוש (לפחות רשמית) את הטרור.
בשנות השמונים חלה התחזקות מהירה של התנועה האסלאמית, התחזקות זו התבטאה בהקמת סניפים, בארגון פעילויות צדקה והתנדבות מאורגנות ועוד.
עם תחילת האינתיפאדה הראשונה ב-1987 הקימה התנועה את "ועד הסיוע האסלאמי" שנועד לסייע לנזקקים בשטחים, בעיקר לאלו שנפגעו ישירות או בעקיפין על ידי צה"ל. ב־1995 סגר השב"כ את "ועד הסיוע האסלאמי" בשל הסיוע הכספי למשפחות אנשי חמאס אולם הוא נפתח מחדש תחת השם "ועד ההצלה ההומניטרי" שתפקידיו דומים. ב־1997 נסגר הוועד שנית לתקופה קצרה ולאחר מכן הוטלו עליו מגבלות.
ב־1989 החליטה התנועה להתמודד על הנהגת מספר יישובים ערביים, התנועה זכתה בראשות המועצה בשישה מהיישובים הערביים וכן להישגים משמעותיים ביישובים נוספים. הניצחון הגדול ביותר הושג על ידי שייח ראאד סלאח באום אל-פחם, שהפכה להיות מרכז התנועה.
הסכמי אוסלו גרמו לפילוג מסוים בתנועה כאשר הפלג הצפוני התנגד להם (בדומה לעמדת החמאס) ואילו הפלג הדרומי תמך בהם. ב־1994 הורגשה הפעילות הציבורית של התנועה גם בציבור היהודי כאשר עבדאללה נימר דרוויש ניסה לתווך בין ישראל והחמאס בנושא נחשון וקסמן.