ביולי 2006, מניות אקספון הבינלאומית נרשמה למסחר גם בבורסה בתל אביב. באותה עת אקספון העולמית הייתה מורכבת ממספר חברות: Swiftnet Limited – חברה בריטית המספקת שירותי תקשורת מקומית ובינלאומית ושירותי ערך מוסף, .Xfone USA, Inc – חברה אמריקאית המספקת שירותי תקשורת מקומית ובינלאומית ושירותי טלוויזיה בכבלים, ו-018 אקספון הישראלית. באוגוסט 2007 רכשה את חברת NTS Communications מדאלאס, טקסס המספקת פתרונות משולבים לקול, וידאו ונתונים, תמורת 42 מיליון דולר. רכישה זו יותר מהכפילה את פעילות החברה בארצות הברית ואקספון החלה לפעול בארצות הברית תחת שם המותג של NTS ולא Xfone USA.
בשנת 2010 רכש איש העסקים חזי בצלאל את חברת "אקספון ישראל". במקביל פורקה "אקספון הבינלאומית" כאשר אברהם קינן מכר את מניותיו לגיא ניסנזון, ובהמשך רכש בחזרה את הפעילות בממלכה המאוחדת. בסוף 2013, נמכרה הפעילות בארצות הברית לקרן השקעות אמריקאית לפי שווי של 83 מיליון דולר.
ביולי 2016 חתמה אקספון על הסכם "שיתוף רשת" עם סלקום, לצורך אספקת שירותי תקשורת סלולרית, שירות שהושק באפריל 2018. בתחילת 2021 נקלעה החברה לקשיים כספיים, לאחר שלא יכלה לעמוד בהחזר חובותיה. שרובם היו לחברת סלקום (כ-100 מיליון שקל) ולבנק מזרחי טפחות (כ-50 מיליון שקל). בקיץ 2021 החלו מגעים להסדר חוב, בין השאר העבירו החברות פרטנר, וסלקום (באמצעות חברת הבת גולן טלקום) הצעה לרכוש את אקספון. עם זאת, חזי בצלאל הגיע להסכם למכירת כל הפעילות של אקספון לחברת ""וויידלי מובייל" של איש העסקים שמעיה רייכמן, בתמורה ל־330 מיליון שקל. ואילו סלקום הגיעה להסכם נפרד, למכירת פעילות הסלולר לקרן "כלירמרק" ו"איש העסקים יריב לרנר.
באוקטובר 2021, אישר בית המשפט המחוזי את מכירת החברה לקרן "כלירמרק" ו"איש העסקים יריב לרנר. בנוסף הוסכם שחזי בצלאל ישאר כבעל מניות מיעוט. בפברואר 2022, אישרה רשות התחרות את עסקת המכירה.
ביוני 2022 החברה מיתגה מחדש את שירותי הסלולר לשם חדש “WeCom” במקום “we4g”
תחומי פעילות.
שירותי שיחות בינלאומיות.
ב-2004, אקספון הייתה אחת משלוש חברות שקיבלו רישיון למתן שירותי טלפוניה בינלאומית, לאחר החלטת משרד התקשורת לפתוח את השוק לתחרות נוספת (אקספון בקידומת 018, נטוויז'ן בקידומת 017, אינטרנט-זהב בקידומת 015). כאשר נפתח ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות בשנת 1997, ניתנו רק שלושה רישיונות ל"קווי זהב" (012), "ברק"(013) ו"בזק בינלאומי" (014).
אינטרנט.
בתחילת 2009 החלה לספק שירותי אינטרנט והציעה את המחיר הזול ביותר בשוק.
ב-2013 הייתה אקספון ספק האינטרנט הישראלי הראשון, שסיפק ללקוחותיו IPv6.
במרץ 2013 הייתה אקספון ספק האינטרנט הראשון, שסיפק חיבור מלא לאינטרנט (ספק ותשתית) ולטלפון קווי על גבי תשתית בזק, ללא צורך בהתקשרות עם חברה נוספת, לפי מודל "הסכם סיטונאי" (בו אקספון רוכשת קו תשתית מבזק, אך מבחינת הלקוח אקספון היא הכתובת היחידה).
תקשורת סלולרית.
באפריל 2011 נבחרה אקספון במכרז של משרד התקשורת להקמת רשת סלולרית נוספת בישראל. במאי 2011 נשלל מאקספון הזיכיון, לאחר שלא הצליחה לגייס את הערבות הבנקאית הנדרשת והוא הועבר לגולן טלקום.
בינואר 2015, זכתה אקספון, באמצעות חברת הבת החדשה "מרתון 018 אקספון", במכרז תדרי הדור הרביעי (4G) של משרד התקשורת. בעקבות הזכייה במכרז החלה במגעים עם כל חברות הסלולר הגדולות, לצורך כניסה לשותפות ברשת אנטנות סלולריות, כמפעיל רשת סלולרית וירטואלית. בסוף 2015, לאקספון היה הסכם מוכן לחתימה עם חברת פלאפון, אלא שפלאפון נסוגה ממנו, ועצרה את המשא ומתן. החברה חתמה לבסוף על חוזה להקמת רשת אנטנות סלולריות משותפת עם החברות סלקום וגולן טלקום, באמצעות חברת JV בשם "CMG JV". בפועל, חברת סלקום מפעילה רשת אנטנות משלה, ואילו אקספון וגולן טלקום משתמשות בה בחסות ההסכם ביניהן. באפריל 2018 החלה החברה לפעול כמפעיל הסלולרי השישי בשוק הישראלי (שאינו וירטואלי) תחת המותג "We4G".
ביוני 2022 שינתה את שם המותג לWecom.
טלפוניה פנים ארצית.
בנובמבר 2007 קיבלה ממשרד התקשורת רישיון לעריכת ניסוי שיווקי למתן שירותי טלפוניה פנים-ארצית על גבי טכנולוגיית (VOB-Voice Over Broadband), בקידומת 078-818.
במאי 2008 החלה אקספון לשווק שירותי טלפון קוויים מבוססי אינטרנט בטכנולוגיית VoIP, מכוח רישיון לניסוי שיווקי שקיבלה ממשרד התקשורת. ב-8 בנובמבר 2009 הודיעה אקספון ללקוחותיה על הפסקת הניסוי וביטול כל הקווים.
מסטיף אנגלי
מסטיף אנגלי שייך למשפחת כלבי השמירה הגדולים.
מראה חיצוני.
בעל גוף גדול ומאסיבי, וגולגולת רחבה המקנה לראשו חזות מרובעת. בשל מבנה פיו המדולדל, ישנה למסטיף נטייה לריור מוגבר.
מבנה החזה הרחב, המוביל למרחק רב בין רגליו הקדמיות, מוסיף למראהו חזות של עוצמה וכוח.
גובהו נע בין 70 ל-76.2 ס"מ ומשקלו מתחיל מ-45 ק"ג ובמקרים קיצוניים יכול להגיע עד לכ-85 ק"ג. בעל פרווה קצרה וצפופה בצבעי חום בהיר, כסוף בהיר או מפוספס, כאשר הזרבובית, האוזנים, האף והפרווה מסביב לעיניים, תמיד בצבע שחור.
מזג.
המסטיף האנגלי הוא שילוב של עוצמה ושלווה. הוא רגוע ומלא חיבה כלפי בעליו, אך מסוגל להפגין יכולות הגנה ושמירה יוצאות דופן.
ימקם את עצמו בין בעליו לבין אדם לא מוכר ללא היסוס, ובשל כך נחשב בין העשירייה הפותחת של כלבי השמירה הטובים בעולם. למרות כל זאת, המסטיף האנגלי ידוע ככלב בעל מזג נעים ואפילו עדין, וכחיית בית נאמנה ומסורה למשפחתו. כמו כן, אינו נמצא ברשימת הכלבים המסוכנים בישראל.
מחלות.
גזע גדול במיוחד זה דורש תשומת לב מיוחדת בנושאי תזונה ופעילות גופנית. תוחלת החיים הממוצעת לגזע נעה בין 9 ל-11 שנים.
מחלות אופייניות הן: היפ דיספלסיה והשמנה. בעת רכישת גור גזעי מומלץ לבצע בדיקות אגן, גפיים קדמיות ועיניים.
היסטוריה.
כנראה שמקורו של המסטיף האנגלי בגזע נכחד בשם הלטיני Pugnaces Britanniae, וששמו נגזר מן המילה "Masty" באנגלית עתיקה שפירושה "עוצמתי". הוא הובא לבריטניה במאה השישית לפנה"ס על ידי הרומאים, ושימש ככלב זירה בקרבות נגד דובים, שוורים, תנינים או אריות. ב-1835 העביר הפרלמנט הבריטי חוק האוסר על התאכזרות לבעלי חיים, אשר אסר על קיום קרבות כלבים. כתוצאה, ירדה הפופולריות של הגזע, עד שנכחד לחלוטין באנגליה בעקבות מלחמת העולם השנייה. אולם, מספר כלבים הובאו ליבשת אמריקה טרם המלחמה, פעולה שמנעה את הכחדתו הכללית של הגזע.
פיטר ארנט
פיטר ארנט (שם מלא באנגלית: Peter Gregg Arnett, נולד ב-13 בנובמבר 1934 בריברטון שבניו זילנד) הוא עיתונאי אמריקאי ממוצא ניו זילנדי.
ביוגרפיה.
ארנט כתב לכתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק ואחר כך עבד במספר רשתות חדשות, בעיקר ברשת CNN. ארנט ידוע בעיקר בשל עבודתו ככתב מלחמה, וסיקוריו את מלחמת וייטנאם ואת מלחמת המפרץ הראשונה. ב-1997 ראיין ארנט את אוסאמה בן לאדן.
ארנט זכה בפרס פוליצר ב-1966 לסיקור בינלאומי, על עבודתו בווייטנאם (שבה עבד בעיקר בשביל סוכנות הידיעות Associated Press). בנוסף, ארנט נושא באות מסדר התהילה הניו זילנדי (New Zealand Order of Merit).
ארנט החל את דרכו העיתונאית בבנגקוק, והחל להוציא עיתון מקומי בשפה האנגלית בלאוס ב-1960. מאוחר יותר הגיע לווייטנאם, שם עבד כשליח סוכנות הידיעות Associated Press, וחיבר מספר כתבות חשובות, למורת רוחו של הממשל האמריקאי.
באפריל 2003, במהלך מלחמת ארצות הברית בעיראק, התראיין פיטר ארנט לערוץ טלוויזיה עיראקי, ומתח ביקורת על ארצות הברית והנשיא בוש. לדבריו "התוכנית הראשונית למתקפה אמריקנית בעיראק נכשלה בעקבות עקשנות הכוחות העיראקים". דבריו, ובמיוחד העיתוי שבהן הן נאמרו, עוררו סערה בארצות הברית, ובתגובה ארנט כינה את התקרית "טעות בשיפוט" והתנצל על דבריו. עם זאת הוסיף כי "אמרתי בריאיון שנערך בסוף השבוע מה שכולם בכל מקרה יודעים לגבי המלחמה". למרות התנצלותו, רשת NBC בה עבד, החליטה בסופו של דבר לפטרו, ולאחר שיחה שקיים ארנט עם נשיא החברה, ניל שפירו, הודיעה החברה כי הכתב לא יעבוד יותר עבורה.
חממה טכנולוגית
חממה טכנולוגית היא גוף עסקי דרכו יכולים יזמים בשלבים התחלתיים להקים חברה או עסק, לרוב על סמך טכנולוגיה חדשה שנמצאת בשלבי מחקר ופיתוח. שלב זה נקרא גם "פרי-סיד" (Pre-Seed) ו "סיד" (Seed) בחממה מקבלים היזמים לתקופה קצובה, מימון וכן סיוע בניהול, בשיווק ובאדמיניסטרציה (לרוב כולל מקום פיזי), עד שיוכלו להגיע למוצר מסחרי עצמאי או לגייס הון ממשקיעים נוספים. כמו כן מסייעת החממה ביצירת קשרים עסקיים ואסטרטגיים עבור היזמים ובגיוס השקעת ההמשך. כל זאת תמורת חלק מהבעלות על החברה. שלב החממה כרוך לרוב בסיכון כלכלי רב, אך בהתאם לכך גם התמורה מהצלחה של חברה בשלב זה היא גבוהה.
בתקופת השהות בחממה אמור היזם לבנות תוכנית עסקית מסודרת, להוכיח היתכנות טכנולוגית ושיווקית (כולל אבטיפוס או גרסת בטא של המוצר הסופי), ולהביא את המיזם למצב שבו הוא בשל לגיוס לקוחות ראשונים, להשקעה מסחרית או להצטרפות קרנות הון סיכון ושותפים אסטרטגיים.
היסטוריה.
רעיון החממות פותח בארצות הברית, שם החלו בשנות ה-60 להקים חממות עסקיות (Business incubators), שמטרתן הייתה לקדם יזמות עסקית. בשנות ה-80 נפוץ דגם החממות גם לבריטניה ואירופה. איגוד החממות האמריקאי מעריך כי יש כ-5000 חממות ברחבי העולם, מתוכן כ-1400 בארצות הברית, 270 בבריטניה ו-900 בשאר רחבי אירופה. לאחרונה, החלו להקים חממות עסקיות גם במדינות מתפתחות, בסיוע הבנק העולמי.
תוכנית החממות הטכנולוגיות בישראל.