מרכז עצמה (מבוטא: עוצמה) הוא עמותה המשמשת כבית לספורטאים ולמועדוני ספורט כאחד, הפועלת למען קידום הספורט ומימוש היכולות תוך הדגשה ערכית של שמירה על כללי ההגינות, ההתמדה, הישגיות וטיפוח רוח ההתנדבות בספורט הישראלי. מרכז עצמה הוקם בשנת 1987. הקמתו כגוף א-פוליטי נועדה לאגד ולארגן מועדוני ספורט עצמאיים בענפי הספורט השונים.
בראש המרכז עומדת הנהלה המורכבת משבעה חברים מתנדבים, ולצדם מנגנון עובדים מצומצם. למרכז "עצמה" כ-15,000 ספורטאים (70% מתוכם ילדים ובני נוער) בכ-200 מועדוני ספורט בכל רחבי הארץ בלמעלה מ-40 ענפי הספורט האולימפיים ולא אולימפיים.
מרכז "עצמה" יצר בעשור הקודם מהפיכה באופן התקצוב גופי הספורט במדינה והביא לכך שעשרות ענפים, מועדונים וקבוצות זוכים לתקצוב מהמוסדות השונים למען קידום הפעילות הספורטיבית, בענפים האולימפיים והלא-אולימפיים. מהפכת התקצוב התקיימה במקביל להנחלת עקרונות ספורט הוגן, ניהול שקוף ועשייה ללא לאות למען הספורט, החתירה להגינות בספורט, מניעת אלימות, קידום ספורטאים צעירים, סיוע למועדונים ולספורטאים מצטיינים ועידוד התרומה לקהילה – הם חלק ממטרותיה של מרכז "עצמה" אשר יושגו תוך שיתוף פעולה הדוק עם משרד התרבות והספורט, מרכזי ספורט אחרים, ארגונים בינלאומיים ובעיקר עם הנהלות המועדונים.
הגינות בספורט.
מרכז עצמה רואה את נושא ההגינות בספורט ושמירת כללי המשחק ההוגן כאחת ממטרות היסוד שלו ופועל כל העת למען עידוד ההגינות ומניעת האלימות בספורט. המרכז מעודד יצירת מסגרות ספורטיביות בכל שכבות הגילאים ובעיקר לילדים ונוער, תוך מתן דגש על שילוב בין הפעילות הספורטיבית והחינוכית שלהם לבין הטמעת ההגינות והסובלנות וההקפדה על קיום הכללים, החוקים והתקנות של הספורט. יו"ר המרכז, רו"ח איתן ברק, הוא חבר בארגון ה-European fair play movement (E.F.P.M) ובמועצה למניעת אלימות אשר הוקמה על פי חוק איסור אלימות בספורט תשס"ח 2008.
פעילות המרכז.
מרכז "עצמה" רואה חשיבות בפיתוח וטיפוח מועדונים, קבוצות, ספורטאים ומאמנים ברחבי הארץ זאת תוך מתן דגש על הצד הניהולי והחינוכי. המרכז משמש כגוף מטה ומסייע בשירותים מרכזיים למען קידום הספורט בין מועדוניו.
בין יתר פעולותיו של המרכז - החל משנת 2008 מעניקה "עצמה" מלגות ומענקי הישג לספורטאיה בטקס שנתי. הקריטריונים לקבלת מענקי הישג הם על בסיס הישגיות המפורסמים מדי שנה על ידי ועדת המלגות של המרכז. בד בבד מוענקים מלגות גם לספורטאים הפעילים למען הקהילה ומקדמים ערכים של הוגנות והגינות בספורט. בשנת 2012 ייצגו את ישראל שלושה ספורטאים ממועדונים המשתייכים למרכז "עצמה" במשחקים האולימפיים – "עצמה" העניקה מלגות חודשיות לספורטאים אלו אשר משתייכים לסגל האולימפי – אליס שלזינגר, טומי ארשנסקי וגולן פולק.
בשנת 2013 תמך מרכז "עצמה" בספורטאי המרכז הלא אולימפיים שיצאו להתחרות במשחקים העולמיים, שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בין התאריכים 25 ביולי ל-4 באוגוסט 2013. המרכז מקדם פעילות למען אורח חיים בריא ופעיל ומעודד שילוב של רפואה ותזונה תחת השם "נפש בריאה בגוף בריא".
לאורך השנים תומך המרכז במפעלי ספורט שונים כגון אולימפיאדת הילדים, מרוצים עירוניים ועוד.
ענפי ספורט.
למרכז "עצמה" מסונפים מועדונים מענפי הספורט הבאים: איגרוף, אופניים, אתלטיקה, בייסבול, ג'ודו, דאיה, הוקי גלגליות, הוקי קרח, החלקה על גלגליות, החלקה על הקרח, היאבקות, התעמלות, חתירה, טאקוונדו, טיסנאות, טניס, טניס שולחן, טריאתלון, כדורגל, כדוריד, כדורסל, כדורעף, כדורת, כדורת דשא, משיכת חבל, ניווט, סופטבול, סקווש, סקי מים, פטנק, קיק בוקס, קליעה, קראטה, קריקט, קרלינג, רוגבי, ריקודים סלוניים, רכיבה על סוסים, שחיה, שחמט, שיט, ברידג' וטיפוס ספורטיבי.
Iqtech
אבזאחים
אַבְּזָאחִים, או אַבְּדְזָאחִים (באדיגית: Абдзах), הם בני שבט צ'רקסי שמקורם בקווקז. נכון ל-2016 מרביתם של בני שבט זה, כחצי מיליון נפשות, מתגוררים בטורקיה. במדינת ישראל קיימת קהילה של כ-1,100 מבני השבט, המתגוררים בריחאניה שבחבל הגליל. האבזאחים דוברים אבזאחית, ניב של השפה האדיגית.
היסטוריה.
לפני מלחמת הקווקז חיו האבזאחים במדרונות הרי הקווקז, בסמוך לשבט השפסוגים, והיו השבט השני בגודלו מבין השבטים הצ'רקסיים. השבט התגורר באזור המהווה את הרפובליקות המודרניות של קאראצ'אי-צ'רקסיה ואדיגיה, בתחומה של הפדרציה הרוסית, ובפרט, בכפרים ליד הנהרות קורדזיפס, פצ'הי, פשיש ופשיקופס בהרי אדיגיה וקרסנודאר. לאחר המלחמה גורשו האבזאחים ושבטים צ'רקסים אחרים לשטחיה של האימפריה העות'מאנית. שבט האבזאחים היה השבט הראשון שיצא לגלות בשנת 1879. מאחר שהאבזאחים היו השבט השני בגודלו, הם לא התמזגו ושמרו על זהותם.
תרבות.
לאחר יישובם מחדש בשטחי האימפריה העות'מאנית, נחלקו האבזאחים לתשע קהילות, כאשר כל קהילה הונהגה על ידי זקנים שנבחרו על ידי חברי הקהילה. במצבי חירום שבהם היה צורך בקבלת פתרון או בדיון על הבעיה הקיימת, התאספו הנבחרים והסכימו ביניהם על ידי יצירת אספה כללית. האבזאחים עסקו בחקלאות ובהורטיקולטורה, והם גידלו בעלי חיים, במיוחד סוסים. כמו כן, הם כרו מתכות כגון עופרת, נחושת וכסף.
מאז תחילת המאה ה-19 הדת הדומיננטית שלהם היא האסלאם הסוני.
אבזאחים בישראל.
האימפריה העות'מאנית, שראתה בצ'רקסים לוחמים מנוסים, קלטה אותם בשטחה לאחר מלחמת הקווקז ויישבה אותם באזורים שהיו דלילים בהתיישבות, בין השאר בחבל הגליל שבצפונה של ארץ ישראל: משפחות צ'רקסיות משבט אבזאח יושבו בשנת 1880 בכפר ריחאניה. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, התגוררו בכפר 290 תושבים ושטחו השתרע על 6,137 דונמים (מתוכם 25 דונם שטחים ציבוריים). במלחמת העצמאות של מדינת ישראל, סייעו תושבי היישוב להעפלה מלבנון וחלקם התנדבו לשרת לצד היישוב היהודי.
מאז 1958 משרתים הגברים הצ'רקסים, בעקבות בקשתם, בשירות חובה בכוחות הביטחון השונים בישראל. אחוז המתגייסים לצה"ל בקרב העדה הוא גבוה במיוחד. הם מעורים היטב בחברה, דוברים אדיגית (בנוסף לעברית, ערבית ואנגלית שלומדים מגיל צעיר בבית הספר), ובמקביל מטפחים את מורשתם ותרבותם הייחודית. נכון ל-2014, מתגוררים בריחאניה 1,175 תושבים, רובם אבזאחים. הכפר מנוהל על ידי ועד מקומי נבחר הכפוף למועצה אזורית מרום הגליל.
קיימת מערכת של יחסי אחווה בין תושביו האבזאחים של ריחאניה, לבין תושבי כפר כמא, כאשר שני הכפרים מהווים את היישובים הצ'רקסיים היחידים בישראל. מערכת זאת באה לידי ביטוי גם בחילופי כלות וחתנים, ותושבי שני הכפרים עושים את מיטב יכולתם לשמור על מנהגיהם ותרבותם המיוחדת, באמצעות עשייה חינוכית, חברתית ופורמלית בבית הספר.
המועצה הישראלית ליחסי חוץ
המועצה הישראלית ליחסי חוץ (ICFR) היא פורום בלתי מפלגתי לחקר ודיון ביחסי חוץ ובפרט במדיניות החוץ של ישראל. המועצה הוקמה בשנת 1989 ביוזמת ד"ר דוד קמחי, דיפלומטים בגמלאות וחוקרים ליחסים בינלאומיים. המועצה פועלת בחסות הקונגרס היהודי העולמי.
פעילות המועצה.
המועצה מקיימת כנסים רבים, בהם מתארחים אישים המבקרים בישראל, המבקשים להציג את דעותיהם במסגרת לא-ממשלתית. מאז הקמתה היא אירחה ראשי מדינה רבים, ראשי ממשלה, שרי חוץ ואורחים אחרים מחו"ל וכן אישים מקומיים מתחום מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים. כן אירחה המועצה אישים מתחומים אחרים, כמו מתיו ברונפמן.
המועצה מפרסמת את כתב העת The Israel Journal of Foreign Affairs היוצא לאור שלוש פעמים בשנה.
המועצה היא מוסד עצמאי, בלתי תלוי ורב-תחומי שהוקם על פי הדגם של המועצה ליחסי חוץ בניו-יורק ושל צ'טהאם האוס הבריטי, במגמה לעורר מודעות ציבורית לגבי אירועים המתרחשים בעולם וליזום עריכת דיונים מעמיקים בסוגיות מדיניות חוץ בכלל, ובנוגע לישראל ולמזרח התיכון בפרט. לכן, המועצה מקפידה לתת מקום למגוון רחב של נקודות מבט. המשתתפים בפעילות המועצה כוללים דיפלומטים, פרופסורים, אנשי עסקים, עיתונאים וסטודנטים.
כתב העת הישראלי לענייני חוץ - The Israel Journal of Foreign Affairs.
כתב העת הישראלי לענייני חוץ נוסד בשנת 2006, והוא פרסום הדגל של המועצה הישראלית ליחסי חוץ. לכתב העת מוניטין רב, והוא משך את כתביהם של רשויות שונות בהיבטים שונים של יחסי חוץ מישראל ומחוצה לה. כתב העת פרסם גם מאמרים של סטודנטים מצטיינים לתואר שני מישראל, אוסטרליה, קנדה, הודו וארצות הברית. בכתב העת מפורסמים באופן שוטף תמלילי ההרצאות המוצגות במועצה. כתב העת מופץ באופן קבוע ברחבי העולם, ובין המנויים שלו נמצאים משרדי חוץ, שגרירויות ישראליות וזרות, ספריות ואוניברסיטאות גדולות וכן מוסדות ומועצות החוץ.
פעילויות נוספות.
בנוסף לפרסום כתב העת, המועצה הישראלית ליחסי חוץ מספקת פורום חוץ ממשלתי למכובדים, דיפלומטים, אנשי אקדמיה ועיתונאים. היא מהווה יעד לביקור מנהיגים עסקיים, המחפשים פלטפורמה לא ממשלתית שבה יוכלו להציג את דעותיהם ולדון בהן. ארבע השנים האחרונות כללו ביניהם את מרצי האורח הבאים:
האחים סלאח ודאוד אל-כוויתי
צ'ארלס סוויני
מייג'ור ג'נרל צ'ארלס סוויני (באנגלית: Charles Sweeney; 27 בדצמבר 1919 - 16 ביולי 2004) היה קצין בחיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה, וטייס המטוס "בוקסקאר" (באנגלית Bockscar) שנשא את הפצצה האטומית "איש שמן" שהוטלה על נגסאקי ב-9 באוגוסט 1945. לאחר המלחמה פרש משירות פעיל בחיל האוויר, והפך לקצין במשמר האווירי הלאומי של מסצ'וסטס בו הגיע לדרגת מייג'ור גנרל, דרגה המקבילה לאלוף בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
שירות צבאי.