דעיכת הקרטלים הביאה להרגעה משמעותית של המצב הביטחוני בערים הגדולות, אך באזורים הכפריים נמשכה המלחמה בגרילות, שהשתלטו על תעשיית הסמים. באמצע שנות ה-90 צמחו ארגוני "הגנה עצמית" שמטרתם הייתה להילחם בגרילות הקומוניסטיות. ארגונים אלה אוחדו למיליציה ימנית קיצונית הידועה בשם AUC (כוחות ההגנה העצמית המאוחדות של קולומביה) ונתמכו על ידי אלה שהיו מאוימים על ידי הגרילות: בעלי אדמות עשירים, אנשי עסקים, חברות להפקת נפט ויהלומים וכן באופן בלתי רשמי על ידי חלק מהצבא והממשל. ה-AUC התאפיינו באכזריות רבה וביצעו מעשי טבח רבים באזרחים הכפריים שלטענת הארגון היו תומכי הגרילות. סוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 היא השיא של האינטנסיביות של הלחימה שבה היו מעורבים שלושה צדדים: צבא קולומביה, גרילות השמאל הגדולות FARC ו-ELN וגרילת הימין AUC. שיחות השלום עם גרילות השמאל שיזם הנשיא אנדרס פסטרנה לא הניבו תוצאות משמעותיות. התגברה טקטיקת החטיפות מצד הגרילות, שחטפו בין היתר גם אזרחים זרים, כולל אמריקאים וישראלים. מצב זה וכן הפיגועים של 11 בספטמבר בארצות הברית וכן הקשר בין ה-FARC לאל-קאעידה הביאו לכך שממשל בוש הכניס את הגרילות הקולומביאניות לרשימת ארגוני הטרור והציע סיוע לממשלת קולומביה במלחמה נגדן.
במאה ה-21.
ב-2002 נבחר הנשיא אלווארו אוריבה שהיה ראש עיריית מדיין ומושל אנטיוקיה. אביו של אוריבה היה חקלאי עשיר שנרצח ב-1983 בידי ה-FARC. תקופת כהונתו של אוריבה כנשיא התאפיינה באפס סובלנות כלפי ארגונים חמושים בלתי חוקיים, הן משמאל והן מימין, והן ארגוני הסמים. מדיניות זאת זכתה לגיבוי ומימון (מעל 3 מיליארד דולר) מצד הממשל האמריקאי שכונה "תוכנית קולומביה" (Plan Colombia). הביא לפירוקה של המיליציה הימנית AUC ונקט יד קשה נגד ה-FARC וה-ELN ובכך הביא להחלשות חסרת תקדים של הגרילות, וכן להורדה משמעותית של הפשיעה ולהחזרת תחושת הביטחון לאזרחים הקולומביאנים והחזרת האמון בכוחות המשטרה והצבא בקרב הציבור. במסגרת "תוכנית קולומביה" הציע אלטרנטיבות כלכליות לחקלאים מגדלי הקוקה והביא לציצמום ניכר של גידול צמח זה בשטחי המדינה. ב-2006 נבחר לכהונה שנייה ברוב חסר תקדים בהיסטוריה הפוליטית של קולומביה. במרץ 2008 כוחות הצבא הקולומביאני תקפו באקוודור וחיסלו את ראול רייס, מנהיג הזרוע הצבאי של FARC, פעולה שהביאה למשבר דיפלומטי עם אקוודור וונצואלה (תחת שלטונו הנאו-קומוניסטי של הוגו צ'אווס).
למרות ניסיונו של אוריבה להכניס תיקון לחוקה שיאפשר את הארכת כהונתו לקדנציה נוספת, בית המשפט החוקתי פסק שהדבר מנוגד לחוקה ובבחירות בשנת 2010 נבחר תומכו של אוריבה, חואן מנואל סנטוס. סנטוס החליט לשים קץ לסכסוך עם הגרילות וב-2012 חודשו שיחות השלום עם FARC ו-ELN החלשות, אך עדיין פעילות, בתיווך של מדינות אירופה ואמריקה, כהשיחות מתקיימות בקובה. ב-2015 חוסל מנהיג הגרילה המרקסיסטית הקטנה ELP.
באוגוסט 2016 נחתם, בתיווך נציגי נורווגיה וקובה, הסכם שלום בין קולומביה למחתרת ה-FARC. ב-2 באוקטובר באותה שנה התקיים בקולומביה משאל עם לאישור ההסכם. 50.23% מהבוחרים הצביעו נגד, מול 49.76% שהצביעו בעד, וההסכם נדחה.
באותה שנה פרץ משבר עם ונצואלה השכנה, על רקע המשבר הכלכלי העמוק שהיא עוברת, כאשר נשיא ונצואלה ניקולס מדורו הורה על גירוש אלפי קולומביאנים מהמדינה בטענה שהם עוסקים בהברחת מוצרי ייסוד לקולומביה ומסייעים לאופוזיציה. עשרות אלפי פליטים מוונצואלה יצרו משבר הומניטרי באזורי הגבול.
במאי 2021, על רקע המשבר הכלכלי הבינלאומי שנגרם כתוצאה ממגפת הקורונה, החלה מחאת התנגדות לרפורמה כלכלית שהייתה צפויה לגרום להעלאת מיסים. המחאות הוסלמו למאבקים אלימים בין כוחות הביטחון למפגינים, במהלכם דווחו ארגוני זכויות אדם וכלי תקשורת על עשרות הרוגים לא חמושים, בין היתר בנסיבות שיוחסו במשטרה לניסיון פריצה לבניין הקונגרס. בעקבות המחאות הודיע הנשיא איוואן דוקה כי יוותר על הרפורמה.
פוליטיקה.
קולומביה היא רפובליקה נשיאותית. עד לאחרונה, הנשיא נבחר יחד עם סגן הנשיא לכהונה אחת בת ארבע שנים. באוקטובר 2005, הקונגרס הקולומביאני שינה את החוקה כדי לאפשר לנשיאים להיבחר מחדש לעוד כהונה. ראשי ערים וממלאי תפקידים אחרים יכולים להיבחר לכהונה בת שלוש שנים ולא יכולים להיבחר שוב מיידית.
לישראל יחסים דיפלומטיים עם קולומביה. שגרירות ישראל נמצאת בבוגוטה. בעבר כיהנו השגרירים מירון ראובן ואברהם חדד והחל מ-2015, שגריר ישראל במדינה הוא מרקו (משה) סרמונטה.
לישראל ולקולומביה הסכם סחר חופשי שנחתם בשנת 2013 ומאפשר סחר בסחורות, מוצרים ושירותים רבים ללא מכס.
כלכלה.
תחומי הייצוא העיקריים של קולומביה כוללים מוצרי צריכה שהייצור שלהם עתיר ידיים עובדות, נפט, קפה, פחם ופרחים.
קולומביה היא אחת היצרניות הגדולות בעולם של קפה והיצואנית השנייה, אחרי הולנד, של פרחים.
במהלך השנים סבלה קולומביה משם רע שהרחיק תיירים בשל איומי ארגוני הגרילה השונים ופשיעה אלימה, במהלך השנים האחרונות האיומים והאלימות ירדו והתיירות בקולומביה מתפתחת לאחרונה במהירות. מדריך לונלי פלנט בחר בקולומביה כאחד מעשרת היעדים המומלצים בשנת 2006. היא ידועה בשל השילוב של חופים קריביים ופסיפיים יחד עם מרחבי ג'ונגל ואתרים בעלי מזג אוויר נעים בגבהים, כמו בסביבות הבירה בוגוטה, האוכל הקולומביאני, אתרים של ארכיטקטורה קולוניאלית, מוזיקה ופולקלור אינדיאני.
גאוגרפיה.
קולומביה היא המדינה ה-26 בגודלה בעולם והרביעית בגודלה בדרום אמריקה. היא ממוקמת באזור הצפוני-מערבי של דרום אמריקה, והמדינות השכנות לה הן ונצואלה וברזיל במזרח, אקוודור ופרו בדרום, ופנמה בצפון-מערב. האוקיינוס האטלנטי שוכן מצפון לה, דרך הים הקריבי, ובמערבה נמצא האוקיינוס השקט. מלבד הגבולות עם המדינות בדרום אמריקה, רפובליקת קולומביה חולקת גבולות ימיים עם המדינות הקריביות - ג'מייקה, האיטי והרפובליקה הדומיניקנית, ומדינות מרכז אמריקה - הונדורס, ניקרגואה וקוסטה ריקה.
דרום המדינה מהווה חלק מיער האמזונאס, שהוא יער הגשם הטרופי הגדול בעולם. בתוך גבולותיה של קולומביה נמצא המגוון הפיזי הגדול ביותר באזור אמריקה הלטינית, בהתחשב בגודל המדינה. בקולומביה יש את המגוון הגדול ביותר של ציפורים ודו-חיים השוכנים בה, יותר מבכל מדינה בעולם - כרגע ידועים בקולומביה 1,815 זנים של ציפורים ו-583 זנים של דו-חיים. המדינה היא חלק מטבעת האש, אזור המאופיין ברעידות אדמה רבות והתפרצויות געשיות.
גאולוגית, קולומביה מורכבת משני גושים גדולים, האחד מושקע בתוך האוקיינוס האטלנטי והים הקריבי ומכסה אזור בגודל 828,660 קמ"ר, והשני הוא הקרקע הנגלית המורכבת מרכס הרי האנדים ומישורי הליאנוס, המחולקים עם ונצואלה, ומכסים אזור של בערך 1,143,748 קמ"ר. מאפייני פני השטח של קולומביה יוצרים תבניות הרים מורכבות. השליש המערבי של המדינה הוא המסובך ביותר, החל מחוף האוקיינוס השקט במערב, דרך שפלות חוף האוקיינוס המקוטעות, ובמזרחן הרי הבאודו, בין הרכסים הצרים והנמוכים ביותר בקולומביה. אחריהן נמצאות שפלות ריו אטראטו/ריו סאן ג'ואן הרחבות. בקולומביה יש רכסי הרים גבוהים המגיעים לגובה של כ-5,500 מטר מעל פני הים.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית קולומביה מונה 49 מיליון איש והיא השלישית בגודלה באמריקה הלטינית, אחרי ברזיל ומקסיקו.
בחלקה האמצעי של המאה העשרים הייתה תנועה גדולה של אוכלוסייה מהאזורים הכפריים לערים, אך היא הואטה, ושיעור האוכלוסייה העירונית מוערך כיום ב 77 אחוז. 30 ערים הן בנות 100,000 איש ויותר. בתשע הנפות של השפלה המזרחית, ששטחן הכולל 54% משטח המדינה, חיים רק 3 אחוז מן האוכלוסייה.
השפה העיקרית בקולומביה היא ספרדית, אך כ-80 שפות ילידיות שונות מדוברות בקרב כחצי מיליון דוברים.
התפלגות אתנית.
במדינה מתקיים גיוון אתני רב. כ-49% מן האוכלוסייה הם מסטיצו, בני תערובת של לבנים וילידי אמריקה, 37% הם לבנים ממוצא אירופי ומזרח תיכוני (לרוב ספרדי, אך קיימות גם קהילות מהגרים ממדינות אירופיות רבות), 23% הם מולאטים, בני תערובת של שחורים ולבנים, ושחורים, 3% הם בני תערובת של שחורים וילידי אמריקה וצאצאים טהורים לעמים אמריקאים ילידיים. השחורים הם צאצאי אפריקנים שהובאו כעבדים מן המאה ה-16 ועד המאה ה-19. מאז ביטול העבדות, מדיניות לאומית של "מסטיסחה" (Mestizaje) מעודדת עירוב בין קולומביאנים ממוצא אירופי, אפריקני וילידי.
על פי נתונים מ-2014, כ-79% מן התושבים הם קתולים, 13% הם פרוטסטנטים. 2% דתות אחרות (יהדות, אסלאם, בהאים ובודהיזם) ו-6% חסרי דת/ אתאיסטים / אגנוסטיקנים.
קיימים מיעוטים קטנים של עדי יהוה ושל מורמונים, וכן מאמינים של דתות אנימיסטיות או של שילוב בין נצרות ודתות אפריקניות או אמריקניות-ילידיות.
קהילה מוסלמית קטנה מרוכזת באזור הקריבי. הקהילה היהודית מוערכת ב-5000 עד 10,000 איש.
הרבנים הראשיים של קולומביה היו בעבר הרב דוד שרבני, והרב אלפרדו גולדשמיט, כיום משמש בתפקיד הרב דוד משען.
בקלה
בָּקָלָה (ידוע גם בשמות: קוד, ושיבוטה. שם מדעי: "Gadus") הוא סוג של דג טורף החי באזורי המים הקרים באוקיינוס האטלנטי והשקט. הוא דג מאכל נפוץ. השמות קוד ובקלה, הם שמות עממיים ומשמשים לעיתים גם לסוגי דג אחרים, דומים.
בנוסף לשימושו כדג מאכל, מפיקים מן הכבד שלו שמן דגים - המשמש מקור חשוב בתעשיית המזון לויטמינים D, A ו-E ולשומן אומגה 3.
מאפיינים.