זריזות ודיוק בכל הסקלה של התווים הם מהמאפיינים הבולטים בנגינתו של אלדרידג', כאשר לפניו מעטים השתמשו בתוים הגבוהים ביותר של החצוצרה. מאפיין נוסף של נגינתו הוא שימוש בזמן כפול, הוא היה עובר לזמן כפול, לעיתים יחד עם כל הלהקה, ולעיתים כששאר ההרכב נשאר בקצב הרגיל. הטכניקה ההרפתקנית הזו השפיעה מאוד על החצוצרן דיזי גילספי שלימים יחד עם צ'ארלי פארקר ייסד את הביבופ. כאשר מקשיבים לסטנדרטים של הבופ, כולל הסטנדרט ביבופ ניתן לשמוע בבירור את השפעתו של אלדריג' על הסוגה.
אלדרידג' עבד בימי חייו עם מוזיקאים רבים, תקופה ארוכה הוא בילה בתזמורת של ג'ין קרופה, שם גם ניגן מספר קטעים עם הזמרת אניטה אודיי. המפורסם שבקטעים הללו הוא "Let Me Off Uptown" יצירה הבנויה כדיאלוג בין אודיי לאלדרידג', היצירה מסתיימת בסולו חצוצרה שנחשב ליוצא מן הכלל, הן מבחינת היכולת והן מבחינת המקוריות. בשנותיו המאוחרות עבד אלדריג' גם עם הוקינס, גיבור ילדותו, ועם אלה פיצג'ראלד.
5 אלפא רדוקטז
מזו
תגובת שחלוף
שחלוף (באנגלית: Rearrangement) הוא סוג של תגובה כימית האופיינית בעיקר לתרכובות אורגניות.
בתגובת שחלוף נודדים אטומים או קבוצות פונקציונליות למקום אחר באותה המולקולה. תגובת שחלוף מביאה אם כן לקבלת איזומר מבני של התרכובת המקורית.
מספר תגובות שחלוף מתרחשות בתרכובות בעלות איזומריות ציס-טראנס. איזומר טראנס, שבו שני מתמירים נמצאים בשני עברים שונים של קשר קוולנטי כפול, עשוי להפוך לאיזומר ציס, שבו שני המתמירים נמצאים מאותו העבר של הקשר—ולהפך.
תגובה אקזותרמית
אקזותרמי
משה וולמן
משה וולמן (19 באוקטובר 1914 - 5 בספטמבר 2009) היה רופא, פתולוג, פרופסור לפתולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מנהל המכון לפתולוגיה בבית החולים שיבא, אבי ההיסטוכימיה במדינת ישראל.
וולמן עסק רבות בנוירופתולוגיה.
קורות חייו.
משה וולמן נולד בוורשה, אז חלק מהאימפריה הרוסית (כיום בירת פולין). בשנת 1925 עלה וולמן ל-ארץ ישראל, והתגורר עם משפחתו ב-תל אביב. וולמן סיים את הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. הוא הגיע לאיטליה, ל-פירנצה מפלשתינה בשנת 1932 כדי ללמוד רפואה ושם פגש את אשתו לעתיד, ביגי (בריגיטה). וולמן למד באוניברסיטאות של פירנצה ורומא, ממנה קיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1938. בשנת 1939 הוא נישא לביגי, ולהם ארבעה ילדים: דן וולמן (במאי קולנוע), רות (פילוסופית) (1944-2005), נעמי (פסיכיאטרית) והפרופ' אמנון וולמן (מלחין).
בשנת 1940 התגייס לצבא הבריטי, תחילה כרופא אזרח בשנת 1941 נשלח כחלק מקבוצת רופאים מארץ ישראל, וביניהם אריה זסלני, לסייע לכוחותיו של צ'ארלס אורד וינגייט במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. שם פגש בקיסר היילה סלאסי והיה לרופאו האישי. וולמן נתמנה להיות אחראי על המחלקה הפנימית ומעבדה הקלינית של בית החולים "מגליק" ב-אדיס אבבה, בדרגת קפיטן. בין השנים 1945-1946 היה מנהל המעבדה הפתולוגית של "בית חולים 27" בתל אל כביר במצרים. בשנת 1946 שב לארץ ישראל.
וולמן פתולוג בכיר במדינת ישראל.
בין השנים 1946–1956 היה וולמן הפתולוג היחיד שעסק בארץ בהיסטוכימיה.
בשנת 1951 קיבל וולמן את "הפרס על שם מגנס". בעקבות קבלת הפרס יצא להשתלמות בהיסטוכימיה במספר מרכזים עולמיים מובילים בתחום.
בשנת 1959 התמנה וולמן למנהל המכון הפתולוגי ב- בית החולים שיבא.
בשנת 1963 ארגן וולמן קורס ארצי בנושא ההיסטוכימיה.
בשנת 1964 וולמן התמנה לפרופסור וראש המחלקה לפתולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1965 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.
וולמן נחשב לחלוץ בתחום ההיסטוכימיה, מחלת וולמן שהוא גילה, נקראת על שמו.
וולמן פרסם כ-200 עבודות מחקר. וולמן היה החתן הראשון של פרס "Pearse" מטעם החברה המיקרוסקופית המלכותית.
וולמן נפטר בספטמבר 2009 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ כפר מנחם.
גשר שייח חוסיין
ליברציה
ליבְּרציה, באסטרונומיה, היא שם כולל למספר תופעות פיזיקליות, המאפשרות תצפית מפני השטח של גוף המוקף בלוויין נעול כבידתית על אותו לוויין, כך שיותר ממחצית שטחו של הלוויין ניתנת לצפייה מהגוף המוקף. ליברציה מתייחסת בדרך כלל לתופעה הנצפית בירח אולם היא מתקיימת בגופים שמימיים רבים הנעולים כבידתית לגוף שאותו הם מקיפים. שמה של התופעה נגזר מ-"libro" (התנודדות, שיווי משקל, בלטינית) והעובדה שהליברציה היא תנועה מחזורית הלוך ושוב של פני הלוויין הנצפים.
הליברציה של הירח מאפשרת לצפות מכדור הארץ בכ-59% מפני השטח שלו.
הסבר פיזיקלי.
הנעילה הכבידתית של הירח לכדור הארץ גורמת לכך שהוא משלים סיבוב סביב עצמו בזמן השווה לזמן שבו הוא משלים סיבוב סביב כדור הארץ, כך שבאופן קבוע רק צד אחד שלו מופנה לכדור הארץ, ואילו הצד השני מוסתר. הליברציה של הירח היא שילוב של מספר תופעות שונות, המאפשרות לצפות במעט יותר מפני השטח של צד זה. שלוש העיקריות שבהן הן:
ליברציית קו רוחב.
ליברציית קו רוחב נגרמת מכך שציר הסיבוב של הירח אינו ניצב למישור סיבובו סביב כדור הארץ, כפי שציר הסיבוב של כדור הארץ אינו ניצב למישור המילקה. סטיית צירו של הירח גורמת לכך שהוא מפנה לסירוגין את קוטבו הדרומי ואת קוטבו הצפוני לכיוון כדור הארץ.
ליברציית קו אורך.
ליברציית קו אורך נגרמת מכך שמסלול ההקפה של הירח סביב כדור הארץ אינו מעגלי אלא אליפטי, על פי חוקי קפלר, ולכן מהירותו לאורך ההקפה משתנה. מאחר שמהירות סיבובו של הירח סביב צירו היא קבועה, הסינכרון בין שתי מהירויות אלו אינו מושלם, ובחלקים שונים של החודש מופנים לכיוון כדור הארץ לסירוגין חלקים מעט מזרחיים או מערביים של פני הירח.
ליברציה יומית.
ליברציה יומית (מכונה גם ליברציה אופטית או ליברציית היסט) אינה תנודה פיזית של הירח, אלא תופעה אופטית הנגרמת מכך שעקב סיבוב כדור הארץ משתנה זווית הצפייה לכיוון הירח מנקודה נתונה. כך, בעת זריחת הירח ושקיעתו ניתן לצפות באזורים החורגים מעט לצדו המזרחי או המערבי (בהתאמה).
בנוסף, קיימות שתי ליברציות נוספות שהשפעתן פחותה:
ליברציה טופוצנטרית.
ליברציה טופוצנטרית היא תופעה אופטית הזהה בסיבותיה לליברציה יומית, ובעזרתה ניתן לצופים הנמצאים באזורים צפוניים או דרומיים מאוד על כדור הארץ לצפות באזורים צפוניים ודרומיים יותר של הירח (בהתאמה). ליברציה זו אינה רלוונטית לצופה בודד.
ליברציה חופשית.
ליברציה חופשית (מכונה גם ליברציה פיזיקלית) היא תנודתיות זעירה של מסת הירח בשלושת צירי המרחב במחזור שאורכו מספר שנים. תנודתיות זו נובעת ככל הנראה מפגיעות מטאוריטים גדולות שאירעו בעבר הרחוק. עוצמת הליברציה החופשית הולכת וקטנה עם הזמן עקב השפעות כבידת כדור הארץ.
לליברציה זו אין כמעט השפעה על השטח הנצפה של הירח, אולם יש לה חשיבות מדעית רבה בשל העובדה שמדידתה המדויקת מספקת מידע על חלוקת המסה של הירח והרכבו הפנימי.
היסטוריה של מדידות וחישובי ליברציה.
תופעת הליברציה הייתה מוכרת כבר מימי קדם, אולם רק במאה ה-17 אפשרה המצאת הטלסקופ את מדידתה וחקירתה המדעית. בשנת 1647 פרסם האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס את המפה הראשונה של הירח, שבה מסומנים במדויק גבולות הליברציה.
במאה ה-18 וה-19 פיתחו אסטרונומים ומתמטיקאים כלגראנז' ולפלס מודלים מתמטיים המסבירים את הנעילה הכבידתית והליברציות של הירח, במסגרת מחקריהם בתחום תנועת גרמי השמים.
פריצת הדרך במדידת הליברציה של הירח וחקירתה, בעיקר הליברציה החופשית, הייתה המירוץ לחלל שהחל באמצע המאה ה-20. במסגרת תוכנית אפולו האמריקאית ותוכנית לונוחוד הרוסית, הוצבו על פני השטח של הירח מחזירי אור לייזר אשר (בעזרת מד טווח לייזר על פני כדור הארץ) שימשו צוותי מדענים לביצוע אלפי מדידות של מרחקן של נקודות שונות על פני הירח מכדור הארץ בפרקי זמן שונים, ברמת דיוק של סנטימטרים. שימוש בכלים חישוביים מורכבים איפשר את קיזוזן של הליברציות העיקריות ומדידתן של הליברציות החופשיות, שמידתן זעירה ומחזורן ארוך ביותר. מדידות אלו מהוות כלי חשוב להבנת הרכבו הפנימי של הירח.
הקרב על מידוויי
אנג'וטה
מפרץ הפנינים
מחלף שער הגיא
מחלף שער הגיא הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 38, ונמצא צפונית לבית שמש. באזור המחלף היה בעבר צומת, אך לאור הגידול בעומס התנועה הוחלט למחלף את הצומת. המחלף נבנה בהדרגה ונפתח לתנועה במלואו באוגוסט 1994.
מחלף שער הגיא מפריד את כביש 1 לשני חלקים שונים באופיים. ממערב, זהו כביש מהיר עם הגבלת מהירות של 110 קילומטר לשעה, וממזרח זהו כביש בין עירוני עם הגבלת מהירות של 80 קילומטר לשעה. השוני בהגבלות המהירות נובע ממאפייני הכביש השונים. ממערב, הכביש הוא מישורי ובעל שוליים רחבים. לעומת זאת, ממזרח, תוואי השטח ההררי מכתיב שיפועים חדים ושוליים צרים.
אברהם חיים אדאדי
רבי אברהם חיים אדאדי (תק"ס, 1800 - תרל"ד, 13 ביולי 1874) היה מגדולי רבני לוב במאה ה-19.
תולדות חייו.
נולד בטריפולי שבלוב למשפחת רבנים. אביו היה רבי מסעוד חי אדאדי, סבו היה רבי נתן אדאדי מחבר ספר "מאורות נתן" ואבי סבו היה רבי מסעוד חי רקח מחבר הספר "מעשה רקח".
בהיותו נער צעיר נפטרו הוריו, והוא גדל בבית סבו רבי נתן אדאדי ולמד בישיבתו. תלמיד נוסף שלמד בישיבה היה רבי יהודה לביא (מצאצאי ר' שמעון לביא), שהיה אחד מרבותיו של רבי אברהם.