על מנת לחזק את תעשיית ייצור החלב בישראל, מוטלים מכסים גבוהים על מוצרי חלב מיובאים. כך למשל המכס על חלב נוזלי ועל גבינות רכות הוא 100%, על שמנת מתוקה הוא 220% ועל חמאה הוא 140%. מכסים אלו מונעים מהצרכן הישראלי לפנות ליצרנים לא ישראליים, ומחסלים באופן מעשי כל אפשרות של תחרות מול יצרני חלב מחו"ל.
הנימוקים המרכזיים להטלת המכסים הגבוהים על מוצרי החלב הם הגנה על עובדי המגזר החקלאי העוסק בייצור החלב, תרומתם לערכי הציונות וייסוד הארץ, ומניעת תלות של ישראל במדינות אחרות בעת משבר ביטחוני או כזה הנגרם מנזקי טבע.
מחלבות.
שוק מוצרי החלב בישראל נשלט ברובו המכריע על ידי 3 מחלבות עיקריות: תנובה עם נתח שוק של כ-49%, שטראוס עם נתח שוק של כ-23% וטרה עם נתח שוק של 11% (נכון ליולי 2019). כל שאר היצרנים הקטנים יותר מתמודדים על כ-17% מנתח השוק.
שיווק.
צריכה.
בראשית ימי המדינה הייתה צריכת החלב לנפש בישראל נמוכה ורופאים התריעו על העדר חלב מספיק לילדים בשכבות העניות בישראל. משנת 1950 קיבלה ישראל מקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים סיוע בחלב לילדים. הקרן עזרה לישראל בקביעות עד שנת 1966, כאשר שרת החוץ דאז, גולדה מאיר, הודיעה לקרן שישראל מספקת את צורכי ילדיה בחלב בכוחות עצמה.
בשנת תשט"ו עמדה צריכת החלב מתוצרת ישראל בישראל על 88 ליטר לנפש לשנה, בשנת תשט"ז על 90.7 ליטר לנפש לשנה ובשנת תשי"ז על 92.8 ליטר לנפש לשנה. רוב החלב נמכר כחלב נוזלי לצרכן וחלקו הועבר לתעשייה, אשר בנוסף השתמש בכ-200 מיליון ליטר אבקת חלב מיובא.
הגידול בצריכת מוצרי חלב מייצור מקומי היה ב-2019 2.5%, בעוד הגידול באוכלוסייה נאמד ב-2.0%. כלומר, הצריכה לנפש של מוצרי חלב עלתה ב-0.5%. סך הצריכה השנתית לנפש בשנת 2019 נאמדת ב-177.3 ליטר, לעומת 177.5 ליטר בשנת 2018. התחום שרשם את הצמיחה הגדולה ביותר הוא קטגוריית המעדנים: 8% במעדני הפרי ו-7% במעדני הקרם. התחרות הרבה, המאפיינת את הקטגוריה, מסבירה את שיעור הצמיחה הזה. אף שהצריכה במונחי נוזלים עלתה ב-2.5%, הרי שהביקוש לחלב גולמי מייצור מקומי עלה ביותר מ-5%, זאת בשל הקטנת השימושים באבקות חלב מיובאות.
אריזה.
בראשית ימי המדינה נמכר החלב בכדים ובפחים. בשנת 1956 החלה תנובה בשיווק חלב בבקבוקים.
אחוזי שומן.
עד שנת 1958 שווק על ידי תנובה חלב עם 2.6% שומן. בספטמבר 1958 הועלה אחוז השומן ל-3%. בשנת 1960 דנה המועצה לשיווק וייצור חלב בהצעה לשווק חלב דל שומן, אולם ההצעה נדחתה בגלל התנגדות היצרנים. בשנת 1968, החלה טנא נגה (לימים תמוזג לתוך תנובה גם כן) לשווק חלב דל שומן של 1% שומן במקביל לחלב הרגיל של 3% שומן. בסוף 1971 החלה גם תנובה למכור חלב דל שומן שיוצר במחלבה החדשה ברחובות. חלב רגיל נמכר עם 2.8% שומן.
מחיר.
בראשית ימי המדינה, מחיר החלב נכלל בסל המוצרים הבסיסיים שקבע את מדד המחירים לצרכן ועל כן מחירו לצרכן היה בפיקוח ונקבע בשנת 1954 על 250 פרוטות לליטר. הממשלה העניקה ליצרנים סובסידיה של 41.6 פרוטות לליטר. אל מול תלונות של יצרני החלב שדרשו את העלאת המחיר או ביטול הפיקוח, ודרישת משרד האוצר לבטל את הסובסידיות שהטילו עול כבד על תקציב המדינה, הוקמה בשנת 1954 ועדה לבחינת מחיר החלב שקבעה ביוני 1955 שאין להעלות את מחיר החלב כדי לא לפגוע בצריכה ובמקום זאת יש לייעל את הייצור. בתחילת 1956 הוחלט על העלאת הסובסידיה בכ-27 פרוטות לליטר בגלל עליית מחיר המספוא. בדצמבר 1956 במהלך דיוני התקציב עלתה כוונה לקצץ את הסובסידיה לחלב. בפברואר 1957 החליטה הממשלה על העלאת מחיר החלב ב-50 פרוטות לליטר, תוך הורדת הסובסידיה ב-23 פרוטות לליטר. אולם בעקבות ירידה בצריכת החלב שיצרה עודפי ייצור, הועלתה הסובסידיה חזרה במאי 1957. באמצע 1958, אל מול גידול בייצור החלב, הוחל בדיונים לביטול הסובסידיה לחלב.
כחלק מהתכנון והפיקוח הכולל על משק החלב שמופעל על ידי הממשלה ומועצת החלב, מפקח משרד הכלכלה על מחירי חלק ממוצרי החלב, בהתאם לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים. מחירי המוצרים המפוקחים נקבעים על ידי הממשלה, ומפורסמים בכל עת באתר משרד התמ"ת.
חוק תכנון משק החלב.
היסטוריה.
ענף החלב מתוכנן מקום המדינה באמצעות מכסות ייצור, מחירים מפוקחים ושורת אמצעים נוספים. למרות זאת, לא זכה הענף להסדרה במסגרת מועצת ייצור סטטוטורית. ההסדרה הסטטוטורית, בדמות חוק תכנון משק החלב בישראל, תשנ"ב 1992 - עסקה רק בחלק מהדברים, קרי, בקביעת העיקרון ולפיו, אספקת החלב הגולמי תהיה מן הייצור המקומי, ותוך קביעת המכסה הארצית וחלוקתה למכסות אישיות, בצירוף הוראות הנוגעות לעניין. עיקר ההסדרה התבצעה על בסיס הסכמים במסגרת מועצת החלב. במסגרת הסכמית זו נקבעו והוסדרו מרבית העניינים הנוגעים לענף ובהם, דרכי ייצור ושיווק החלב, איכותו ובטיחותו, הבטחת התמורה ליצרנים, ויסות הכמויות בין קיץ לחורף, המימון הנדרש וכדומה.
חקיקה.
ב-28 במרץ 2011 אושר בכנסת חוק תכנון משק החלב, התשע"א-2011.
מטרות החוק
עיקרי החוק
ב-2017 נטען על ידי משרד החקלאות כי מטרות משק החלב המתוכנן הן:
מועצת החלב.
מועצת החלב או בשמה המלא "המועצה לענף החלב בישראל (ייצור ושיווק)" נרשמה כחברה בע"מ בנובמבר 1965. חברה זאת הוקמה על פי החלטת הממשלה דאז, בתור גוף שבמסגרתו יתקבלו ההסכמות לתפקודו של ענף החלב בישראל. לפיכך, משמשת המועצה מיום היווסדה ארגון גג, המשותף לכל הגורמים המעורבים בייצור חלב ומוצריו בישראל: ממשלת ישראל (העוסקת ברגולציה בתחום), ארגוני החקלאים ומגדלי הבקר והמחלבות. בפועל, עוסקת המועצה באופן שוטף בתכנון ובפיקוח של משק החלב בישראל.
מחאת הקוטג' 2011.
בחודש יוני 2011 קמה מחאה ציבורית אשר שמה על דגלה בין השאר את מחירי הקוטג' שעלו ב-45% בתוך שלוש שנים עד לכ-8 ש"ח. בעקבות הזינוק נפתחה קבוצת מחאה בפייסבוק הקוראת להימנעות מקנייה של גבינת קוטג'. הקבוצה זכתה לפופולריות גדולה במיוחד ומספר חבריה עלה על 100,000. הדבר הוביל לדיון ציבורי בנושא עליית מחירי המזון. הדיון עורר שאלות נוקבות ביחס לאופן תפקודו הכולל של משק החלב בישראל ובפרט העלה בחינה מחדש של הנושאים הבאים:
בין חברי הכנסת התגלעו חילוקי דעות באשר לאופן הטיפול בכל אחד מן הנושאים הללו. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הביע תמיכה בפתיחת השוק לייבוא על ידי הקטנת מכסי הייבוא, וכך גם שר האוצר, יובל שטייניץ. טענתם היא שניסיון העבר מוכיח כי כל שוק שנפתח לייבוא הוזיל את המוצרים בשיעור ניכר. מנגד, טענה חברת הכנסת שלי יחימוביץ' ממפלגת העבודה כי ייבוא קוטג' יהווה "פתרון הרסני, שליפה מהמותן, והוא יביא באופן ודאי לסגירת מפעלים ולפיטורי עובדים שיועלו על המזבח האופנתי של סערת הקוטג'".
אנטרטיינמנט ויקלי
אנטרטיינמנט ויקלי (אנגלית: Entertainment Weekly; לעיתים מקוצר לראשי התיבות: EW) הוא מגזין אמריקאי, היוצא לאור על ידי "טיים" (חלק מתאגיד טיים וורנר), ואשר מסקר נושאי תרבות כגון טלוויזיה, מוזיקה, תיאטראות ברודוויי, ספרים ותרבות פופולרית.
המגזין פונה אל הקהל הרחב, ומתמקד בכתיבה ביקורתית על התקשורת ותעשיית הבידור, בניגוד למגזינים מקבילים, אשר פונים בעיקר אל "הברנז'ה" האמריקאית, או מתמקדים בסיקורם של סלבריטאים.
Entertainment Weekly
זכוכית מדבר לובית
זכוכית מדבר לובית היא זכוכית עשויה חול ים הנמצאת באזור מדבר לוב. את רסיסי הזכוכית ניתן למצוא על פני שטחים נרחבים של עד עשרות קילומטרים.
מקור גאולוגי.
מקור הזכוכית הוא נושא שנוי במחלוקת עבור הקהילה המדעית, עם תאוריות התפתחות רבות. קיימים חשדות למקורות מטאורואידיים, ומחקר שנעשה לאחרונה מקשר בין הזכוכית לתכונות התנגשות ופגיעה. כגון; התפרקות של זירקון, התאדות של קוורץ ומתכות מטאוריטיות, והשפעת מכתש פגיעה. ישנם גאולוגים המקשרים בין הזכוכית להיתוך וקרינה מטאורית עם פרצי אוויר גדולים. במצב כזה, הזכוכית תהיה מקבילה לטריניטיט, אשר נוצר מחול ונחשף לקרינה תרמית ולהשפעות של פיצוץ גרעיני. מתוארך כי זכוכית מדבר לובית נוצרה כבר לפני כ-26 מיליון שנה. היא עוצבה, שויפה ושימשה ככלי בתקופת הפליסטוקן.
פייפר סופר-קב
מאסטרו
מָאֶסְטְרוֹ (Maestro) הוא תואר כבוד הניתן למומחה במוזיקה. המקור למונח הוא המילה "מאסטרו" מהשפה האיטלקית, שמשמעותה: מורה או מורה רוחני. השימוש הנפוץ ביותר במונח זה נעשה בהקשר של מוזיקה קלאסית או אופרה מערבית. זהו הקשורים לשימוש הנפוץ של אוצר המילים האיטלקי מבחינת המוזיקה הקלאסית. לעיתים תכופות, זוכים בתואר זה מלחינים, אמנים, אמרגנים, מנהלים מוזיקליים, מנצחים ומורים למוזיקה.
בעולם האופרה האיטלקית, משתמשים במונח לא רק עבור המנצח, אלא גם עבור מוזיקאים המשמשים כקורפטיטורים ועוזרים למנצח במהלך ההופעות. גם טלפרומפטר יכול להיות מכונה בשם זה. המונח הוא בלשון זכר, ואין הסכמה על איך לתאר מנצחת (שכן באיטלקית "מאסטרו" הוא מורֶה, בעוד "מאסטרה" היא מורָה). בתרבויות אחרות בעולם קיימים מושגים דומים, למשל: בעולם המוזיקה הפרסית המסורתית.
ובהרחבה, המונח "מאסטרו" עשוי להתייחס לאמנים-מומחים גם בתחומים אחרים, מלבד עולם המוזיקה. המילה משמשת, לעיתים, אמנויות כגון ציור ופיסול, או אף בתחום הספורט כגון סיף, עבור מאמן סיף, וכן בענפי ספורט אחרים, כאות של כבוד והערכה למיומנותו של אדם מסוים.
מאסטרו גדולים.
המאסטרו הגדולים הם בדרך כלל מנצחים או נגנים. הנה כמה מהם:
ארטורו טוסקניני
יוזף יואכים
ליאונרד ברנשטיין
צ'ארלס לוגאן
מיה קלה בנצור