תהילה שוורץ אלטשולר, חוקרת במכון הישראלי לדמוקרטיה, אמרה על תופעת הדיפ-פייק "אנחנו בעולם של פוסט אמת, נתקלים בהרבה דיסאינפורמציה, ולתכנים הללו יש נטייה להתפזר ברשתות החברתיות אפילו מהר יותר ממידע אמיתי" והוסיפה בהקשר של מערכות הבחירות בישראל "החשש הוא שניתן יהיה להטות את תוצאות הבחירות על ידי פרסום מידע לא נכון, מידע ערוך, ושזה ישפיע על דעת הקהל. [...] הטכנולוגיה הזאת מערערת את האמון שלנו כחברה בעצם היכולת שלנו לברר את המציאות"..
במרץ 2019 יצר המפתח הישראלי בר היללי מודל תלת-ממדי של בנימין נתניהו בשם "Synthesizing Bibi" (פרפרזה לתוכנית המחשב "Synthesizing Obama" משנת 2017). היללי הודיע כי אין בכוונתו לפרסם את הקוד בגלל "רגישויות של פרויקטים מהסוג הזה".
בספטמבר 2019 שודר עימות טלוויזיוני מזויף בין מועמדים לראשות הממשלה בהנחיית ארז טל וישראל קטורזה בוועידת המשפיעים של חדשות ערוץ 12. העימות נוצר על ידי מפתחים מחברת "Canny AI" הישראלית; הוא משלב חקייני קול עם טכנולוגית דיפ-פייק שמייצרת מחדש את פני הפוליטיקאיים כך שיתאימו לסאונד המזויף.
בנובמבר 2019 נערך ראיון מזויף עם אביגדור ליברמן בתוכנית "מועדון לילה" באמצעות טכנולוגיית Deppfake.
טכנולוגיה.
מבחינה טכנולוגית דיפ-פייק מבצעת סינתזת דימוי אנושי מבוססת בינה מלאכותית. באמצעות סופראימפוזיציה וטכניקת למידת מכונה הידועה כרשת אדברסרית גנרטיבית (GAN).
תוכנות Deepfake.
בינואר 2018, הושקה תוכנה קניינית (להבדיל מתוכנה חופשית) בשם "FakeApp". האפליקציה מאפשרת למשתמשים ליצור ולשתף בקלות יחסית סרטוני וידאו עם פנים שהוחלפו. האפליקציה משתמשת ברשת עצבית מלאכותית, ודורשת מעבד גרפי ושטח אחסון של בין 3 ל-4 ג'יגה-בייט ליצירת וידאו מזויף. התוכנה זקוקה לחומר ויזואלי רב של האדם שאת פניו רוצים להכניס לווידאו המקורי כדי שאלגוריתם למידה עמוקה ילמד איזה היבטים בתמונה יש להחליף. התוכנה משתמשת בתשתית "TensorFlow" של גוגל.
באוגוסט 2018, חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי פרסמו מאמר שהציג אפליקציית ריקוד מזויף שיוצרת את הרושם של יכולות ריקוד מקצועי באמצעות בינה מלאכותית.
החל משנת 2019, "FakeApp" הוחלפה על ידי חלופות קוד פתוח דוגמת DeepFaceLab, FaceSwap ו-myFakeApp.
חברות עסקיות גדולות החלו להשתמש בטכנולוגית דיפ פייק. חברת "Momo" הסינית יצרה את אפליקציית "Zao" שמאפשרת למשתמשיה לשתול את פניהם על קטעי טלוויזיה וקולנוע באמצעות תמונה אחת. האפליקציה זכתה לפרסום רב בספטמבר 2019, לאחר שמשתמש בטוויטר פרסם סרטון קצר שלו כלאונרדו דיקפריו. הסרטון הויראלי נוצר תוך 8 שניות באמצעות האפליקציה.
זיוף סאונד.
במקביל לפיתוח תוכנות שמייצרות זיופים ויזואליים, פותחו גם תוכנות לעיבוד וזיוף סאונד.
בסוף שנת 2016, אדובי הכריזה על יצירת אב טיפוס לתוכנה חדשה בשם "VoCo" שתאפשר לקחת הקלטה של קול אנושי ולהוסיף לה בהקלדה מילים ומשפטים חדשים שיישמעו כאילו נאמרו על ידי הדובר המקורי. התוכנה זקוקה לדגימת קול בת 20 דקות.
סטארט-אפ קנדי בשם Lyrebird מפתח מוצר שיאפשר ליצור הקלטה מלאכותית על סמך דגימת קול בת 60 שניות.
בסוף 2017, חברת באידו הסינית הכריזה על פיתוח Deep Voice, מטקסט לדיבור בזמן אמת, תוכנה לשיבוט קול שזקוקה לדגימת קול מקורית בת שניות אחדות בלבד.
בשנת 2019 נגנבו כמעט רבע מיליון דולר על ידי זיוף קול.
בדיקת אמיתות.
ככל שטכנולוגיית דיפ-פייק מתפתחת נעשה קשה יותר ויותר להבחין בין זיוף למקור. בשל כך, חוקרים החלו לפתח כלים לאימות תוכן ואיתור דיפ-פייק: הסטארט-אפ Truepic פיתח אלגוריתם לאימות תמונות באמצעות אפליקציה; חוקרים מאוניברסיטת אולבני פיתחו גלאי זיופים על סמך דפוסים לא טבעיים של מצמוצים; חוקרים מאוניברסיטת דרום קליפורניה בשיתוף עם המכון לטכנולוגיות יצירתיות בלוס אנג'לס בנו אלגוריתם לזיהוי בינה מלאכותית בסרטוני וידאו של פוליטיקאים שעוקב אחר הבעות פנים זעירות הידועות גם כביומטריה רכה .
דרפ"א - סוכנות המחקר הטכנולוגי של הצבא האמריקאי החלה לפתח טכנולוגיות אוטומטיות לאיתור זיופים ואימות אותנטיות של סרטוני וידאו באמצעות מעבדת מדיה פורנזית, דוגמת זיהוי חוסר עקביות בתאורה על פני המשתמש בעוד הוועדה הטרנס-אטלנטית ליושר בבחירות מפתחת כלים למניעת התערבות דיפ-פייקים בבחירות לנשיאות.
ביקורת.
הטכנולוגיה הגיעה לחשיפה בציבור הרחב בתקופה בה עדיין בוצעו חקירות בארצות הברית בנוגע להשפעתה של חברת קיימברידג' אנליטיקה ולגורמים מרוסיה על הבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2016, ועל רקע חשדות להתערבותן של רוסיה ומדינות נוספות בבחירות במדינות דמוקרטיות נוספות. בתקופה זו הציבור המערבי היה רגיש במיוחד לתופעות של שימוש במידע כוזב לצרכים פוליטיים, דוגמת השיטות הדיגיטליות להפצת פייק ניוז ברשתות החברתיות. אווירה ציבורית זו גרמה לכך שהדיפ-פייק מלכתחילה נתפס כאיום לא מוכר להטיה אפשרית של תוצאות בחירות במדינות דמוקרטיות, להשפעה על תפיסות ציבוריות של ציבורים רחבים ולזריעת בלבול ומחלוקת בין מדינות יריבות.
הלחץ הציבורי על הרשתות החברתיות, שנתפסו בציבור ובקרב פוליטיקאים משני המחנות האמריקאים כאחראיות במידה מסוימת על ניצול הפלטפורמות שלהן לביצוע שיטות התערבות בתוצאות הבחירות, דחף אותן למהר ולחפש פתרונות לנושא, ולשתף פעולה עם חברות טכנולוגיה המציעות פתרונות לנושא. ההנחה טרם הבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2020, היא שמדובר בטכנולוגיה לא מוכרת המתפתחת במהירות, כך שמציאת פתרון גורף לתופעה עד לבחירות הוא לא סביר.
בשנת 2019 הפכה קליפורניה למדינה הראשונה שחוקקה חוקים נגד הדיפ-פייק, כאשר אושרו במדינה שני חוקים - האחד אוסר על הפצה של סרטונים שעברו מניפולציה במטרה לפגוע בדמותו של מועמד פוליטי, או להשפיע על דעתם הפוליטית של מצביעים בטווח של 60 יום מיום בחירות. השני מעניק לתושבי קליפורניה את הזכות לתבוע אדם שיצר דיפ פייק בו מוטמעת דמותם בחומרי פורנו ללא הסכמתם.
יחסי מקדוניה הצפונית–קזחסטן
יחסי מקדוניה הצפונית–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין רפובליקת קזחסטן.
היסטוריה כללית.
היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין רפובליקת מקדוניה הצפונית כוננו ב-1995, מספר שנים לאחר קבלת העצמאות של שתי המדינות - מקדוניה הצפונית מיוגוסלביה ב-1991 וקזחסטן מברית המועצות ב-1992. שגריר לא תושב למקדוניה הצפונית מקזחסטן מונה ב-2013.
שווי הסחר הכולל שבין המדינות הוערך בשנת 2018 בשווי 1.5 מיליון דולר אמריקאי.
AAA (משחק וידאו)
טריפל A (באנגלית: AAA) הוא כינוי למשחק וידאו מושקע מאוד בתעשיית המשחקים. המאפיינים העיקרים של משחקי טריפל A הם פיתוח ועיצוב על ידי חברות גדולות ומוכרות, פרסום ושיווק מסיביים ומכירות בסדר גודל משמעותי הנאמדים במיליוני דולרים, לרוב בפרק זמן קצר ומיד עם הוצאתו לשוק.
מידע נוסף.
משחקי וידאו על צורותיהם השונות נהפכו בשנים האחרונות לאמצעי הבידור הפופולרי ביותר. חברות רבות מפתחות ומייצרות משחקי וידאו למחשבים ניידים, לקונסולות משחקים, לדפדפני אינטרנט ולטלפונים ניידים, במטרה להגיע לקהל גדול ככל הניתן ולייצר רווחים גדולים. חברה שמייצרת ומשוקת משחק שזוכה בקהילת המשחקים לכינוי של "טריפל A" היא חברה בעלת מוצר ייחודי ומנצח. משחק טריפל A מיוצר על ידי צוותים גדולים של פיתוח (תכנות המשחק) וצוותים גדולים של מעצבים גרפיים, מעצבי מודלים תלת-ממדים, אנשי סאונד, מוזיקה ואנימציה. את המשחק מייצרת חברה מוכרת ומבוססת בעולם של משחקי המחשב והיא משקיעה הון עתק בפיתוח המוצר, שיווקו ופרסומו. ניתן לומר באופן גס כי משחק טריפל A הוא משחק שיוצר על ידי לפחות 100 אנשי פיתוח ועיצוב שונים, ושבמצטבר הושקעו ביצירתו אלפי שעות עבודה ואף יותר מכך. פיתוח של משחק שכזה אורך כשנה ומעלה ועלותו יכולה להגיע לעשרות מיליוני דולרים. עלות הפיתוח והשיווק של משחקי הטריפל A מן השנים האחרונות האמירו עד 100 מיליון דולרים.
חברות מסוימות מרחיקות לכת ואף מפתחות מנוע משחק ייחודי לצורך ייצור המשחק שלהם. מנוע משחק ייחודי מאפשר שליטה טובה ביותר בגרפיקה, באיכות ההצגה ומהירות החישוב של האלמנטים השונים במסך ובהשגת אפקטים חזותיים ייחודיים. משחקי הטריפל A מגוונים מאוד, הם עשויים להיות משחקי מרוץ מכוניות, משחקי יריות, משחקי הרפתקאות ועוד. לרוב, המשחקים יתנהלו בעולם בדיוני פתוח, כלומר משחק שמאפשר לשחקן חופש תנועה מוחלט כמעט לחלוטין - כניסה לכל אזור, תנועה מעלה, ירידה מתחת לאדמה, שחייה במים וביוצא בזה. המשחקים זוכים לשיווק מקדים ואגרסיבי לפני יציאתם לחנויות ובאופן זה רוב המכירות מתבצעות בשבוע הראשון של הפצת המשחק. סרטונים של המשחק מופצים ביוטיוב לקהילות של גיימרים, הם מוצגים באתר האינטרנט של החברה המייצרת וכן באמצעי מדיה נוספים כגון פרסומות בבתי קולנוע, פרסום בערוצי מדיה חברתית ועוד. במרבית המקרים, משחק טריפל A יהיה גרסה שנייה ומעלה של מוצר שכבר הצליח ושכבר יש לו קהילה של מעריצים ולקוחות.
דוגמאות של משחקי טריפל A בולטים:
יחסי מלטה–קזחסטן
יחסי מלטה–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין רפובליקת קזחסטן.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים והמלאים שבין רפובליקת מלטה לבין רפובליקת קזחסטן כוננו ב-4 בפברואר 1993. באוגוסט 2013 מינתה מלטה שגריר לא תושב לקזחסטן. מן הצד השני ב-2017 מינתה קזחסטן שגריר לא תושב למלטה, השגריר הוא תושב רומא, בירת איטליה ושגריר קזחסטן גם בה.