הפולס המשודר יכול להיות בתדירות קבועה או משתנה. אם תדירות הפולס המשודר משתנה עם הזמן ניתן לשדר פולס ארוך יותר מבלי לפגוע בהפרדת המרחק (רזולוציה). שידור ארוך יותר מאפשר לפלג את האנרגיה לאורך זמן מבלי להדרש להספק שיא גבוה, מה שמאפשר לתכנן משדר פשוט יותר.
סונאר קטן ושימושי יכול להראות כפנס כיס עמיד למים. מכוונים את ראש המכשיר לתוך המים, לוחצים על כפתור ההפעלה ומקבלים על צג את קריאת הטווח. סוג אחר של מכשירים נועד לגילוי דגים, והוא מראה על הצג את קרקעית הים ומיקום של להקות דגים (שמחזירות את גל הקול באופן מסוים).
ישנם מכשירי סונאר אקטיבי רבים לשימושים לא-צבאיים שביצועיהם מתקרבים לביצועי המערכות הצבאיות הרגישות ביותר, והם מסוגלים להציג מפה תלת ממדית של האזור הסמוך לסירה, אך מכשירים אלה אינם מיועדים לפעולה חשאית (שנדרשת בעיקר בצוללות).
סונאר אקטיבי משמש גם למדידת מרחק במים בין שני טרנספונדרים (משיבים). טרנספונדר הוא מתקן שיכול לקלוט ולשדר גלי קול (פינגים). כשהוא קולט פינג מסוים הוא מייצר פינג משל עצמו שמזהה אותו. כדי למדוד מרחק, משדר טרנספונדר אחד פינג ומודד את הזמן שלוקח לפינג התשובה (של הטרנספונדר השני) להגיע אליו. זמן זה הוא בקירוב כפול מזמן המעבר של הקול במים. לאחר שמכפילים את זמן המעבר במהירות הקול במים מתקבל המרחק בין שני כלי השיט. על ידי שימוש במספר טרנספונדרים (למשל אחד בכל קצה של כל אחד מכלי שיט) ניתן לחשב במדויק את המיקומים היחסיים של כלי השיט במרחב ולא רק את המרחק הממוצע ביניהם.
ניתוח של נתוני סונאר אקטיבי.
נתוני סונאר אקטיבי נאספים על ידי מדידה של הקול המוחזר זמן קצר לאחר שידור ה"פינג". מתוך הזמן שחולף משידור ה"פינג" ועד חזרת ההד אפשר לחשב את המרחק לקרקעית הים או לעצמים אחרים שיש להם חתימה אקוסטית. ניתוח מורכב יותר מאפשר לגלות מידע נוסף:
סונאר ובעלי חיים ימיים.
מספר בעלי חיים ימיים, כגון לווייתנים ודולפינים, משתמשים בשיטות דומות לסונאר אקטיבי. הם משמיעים קולות ומאזינים להדים המוחזרים אליהם כדי להתמצא במרחב ולאתר טורפים ומזון. יש החוששים שמשדרי סונאר אקטיבי עלולים לבלבל חיות אלה ולגרום להם ללכת לאיבוד ולא למצוא בני זוג ומזון. מחקרים (ראה קישורים) מראים שסונאר צבאי עלול לגרום ללווייתנים מסוימים סימפטומים דומים למחלות צלילה שבעקבותיהם נפגמת יכולת הניווט שלהם והם עולים על חוף הים מבלי יכולת לחזור אל המים.
משדרי סונאר אקטיבי בהספקים גבוהים יכולים להרוג בעלי חיים ימיים. בניסוי שערך הצי האמריקאי בבהאמה ב-2000 הופעל משדר בתדרים 3–7 קילוהרץ בעוצמה של 230 דציבל. התוצאה הייתה סחיפה לחוף של שישה עשר לווייתנים, מתוכם שבעה נמצאו מתים. לעומת זאת, משדרים בהספקים נמוכים יכולים למנוע התנגשויות של ספינות ביונקים ימיים. על פי השערות רבות, הסונאר משבש את מערכת הניווט של בעלי החיים ובכך גורם לעלייתם של יונקים ימיים אל החוף.
סונאר פאסיבי.
בסונאר פסיבי אין משדרים פולס יזום אלא מאזינים לקולות שפולטים העצמים, למשל מנוע של ספינה או צוללת. במערכת כזו נדרשת רגישות מיקרופונים גבוהה כי האות הנקלט חלש יחסית.
משוואות הסונאר.
סונאר אקטיבי.
מאחר שהפרמטרים האקוסטיים נמדדים ב - dB (ראה: פרמטרים אקוסטיים), משוואות הסונאר המבטאות את סף גילוי המטרה הן הפרש בין רכיבי האות לבין רכיבי הרעש.
עבור סונאר אקטיבי המשוואות מתחלקות למשוואת סונאר מוגבל רעש ומשוואת סונאר מוגבל הדהודים:
כאשר, formula_3 היא רמת המקור, formula_4 הם הפסדי המעבר המוכפלים ב - 2 עקב תנועת גל הקול הלוך וחזור (שידור וקליטה), formula_5 הוא חוזק המטרה, formula_6 היא רמת הרעש, formula_7 הוא אינדקס הכיווניות, formula_8 הוא סף הגילוי ו - formula_9 היא רמת ההדהודים.
ניתן לכתוב משוואות אלו בצורה אחרת:
כאשר formula_12 היא ספרת הערך המוגדרת ככמות המאפיינת רמת ביצועי סונאר ע"פ הפרמטרים האקוסטיים הניתנים למדידה מדויקת.
על מנת לקבוע האם יש גילוי של המטרה משווים את ספרת הערך ל - הפסדי המעבר (TL - Transmission Losses) המשתנים עבור כל נקודה במרחב הימי:
סונאר פאסיבי.
בדומה לסונאר אקטיבי, גם משוואת הסונאר הפאסיבי המבטאת את סף גילוי המטרה היא הפרש בין רכיבי האות לבין רכיבי הרעש וזאת עקב העובדה שהפרמטרים האקוסטיים נמדדים ב - dB (ראה: פרמטרים אקוסטיים).
משוואת הסונאר הפאסיבי מוגדרת בצורה הבאה:
כאשר, formula_3 היא רמת המקור המוגדרת על ידי רמת הרעש הקורן מהמטרה, formula_4 הם הפסדי המעבר עקב תנועת גל הקול הלוך מהמטרה (קליטה בלבד), formula_6 היא רמת הרעש, formula_7 הוא אינדקס הכיווניות ו - formula_8 הוא סף הגילוי.
כמו כן, בדומה למשוואות הסונאר אקטיבי, ניתן לכתוב את משוואת הסונאר הפאסיבי בצורה אחרת:
כאשר formula_12 היא ספרת הערך המוגדרת ככמות המאפיינת רמת ביצועי סונאר ע"פ הפרמטרים האקוסטיים הניתנים למדידה מדויקת.
על מנת לקבוע האם יש גילוי של המטרה משווים את ספרת הערך ל - הפסדי המעבר (TL - Transmission Losses) המשתנים עבור כל נקודה במרחב הימי:
שימושים צבאיים בסונאר.
הסונאר שימושי מרוש לצורכי צבא, כגון ניווט ימי, גילוי כלי שיט ובעיקר גילוי צוללות.
ספרנות
העלייה הרוסית של שנות ה-90
אנרי לואי ברגסון
מוטיב BACH
במוזיקה, מוטיב BACH הוא סדרה של התווים סי במול, לה, דו, סי בקר (סי רגיל). בסימון התווים בגרמנית הסדרה יוצרת את הצירוף B-A-C-H. איות השם "Bach" בצורה כזו אפשרי משום שבגרמנית "B" מציין את הצליל סי במול, ו-"H" מסמל את הצליל סי בקר.
מוטיב בן ארבעה צלילים זה שימש מלחינים רבים, בעיקר כמחווה ליוהאן סבסטיאן באך. הדוגמה הראשונה לשימוש במוטיב זה, עם זאת, היא דווקא ביצירה מאת יאן פיטרזון סוולינק, שהקדים את זמנו של באך.
באך עצמו השתמש במוטיב זה כנושא לפוגה בחלק האחרון של "אומנות הפוגה" רי"ב 1080 (Die Kunst der Fuge), יצירה אותה לא השלים בטרם מותו בשנת 1750. המוטיב מופיע בקטעי מעבר גם ביצירות אחרות שלו, כמו למשל בסוף הרביעית מבין הווריאציות הקנוניות לעוגב על "ממרומי השמיים", רי"ב 769, או בפרק האחרון של הפרטיטה לחליל סולו, רי"ב 1013. הופעת המוטיב בתיבה הלפני-אחרונה של "מבוך הרמוני קטן", לעוגב, רי"ב 591, לא נחשבת משמעותית ויש החושדים שהוספה לשם באופן מלאכותי (נטען שיוהאן דויד הייניכן הוא המחבר האמיתי של היצירה). קיימת גם פוגה מתוך פרלוד ופוגה רי"ב 898 על המוטיב, אך לא ברור אם באך אכן חיבר את היצירה. המוטיב מופיע במתאוס פסיון בחלק מס' 63, בקטע בו המקהלה שרה "באמת בן־אלוהים היה זה", וכן במיסה בסי מינור, בתיבות 1-2 בתפקיד החליל השני (כאשר לה# משמש במקום סי במול, שגובהו זהה). במקומות אחרים ביצירותיו של באך, התווים B-A-C-H לא מופיעים בעצמם אלא בטרנספוזיציה (רצף תווים באותם מרווחים: סקונדה קטנה בירידה, טרצה קטנה בעלייה, ושוב סקונדה קטנה בירידה).
קיימת פוגה למקלדת בפה מז'ור של אחד מבניו של באך, ככל הנראה יוהאן כריסטיאן באך או קרל פיליפ עמנואל באך, המשתמשת במוטיב. גם אצל מלחינים בני זמנו של באך ומעט אחריו יש שימוש במוטיב, לדוגמה ביצירתו של תלמידו יוהאן לודוויג קרבס, או מספר פוגות של המלחין יוהאן אנדראס זורגה.
בתחילת המאה ה-19, עת התגלה באך מחדש והעניין ביצירותיו זכה לתחייה, החלו מלחינים שונים להשתמש במוטיב באופן קבוע. ככל הנראה בשל העובדה שבאך בעצמו השתמש במוטיב בפוגה, השתמשו בו גם מלחינים אחרים בפוגות או ביצירות פוליפוניות אחרות.
להלן רשימת יצירות שבהן בולט השימוש במוטיב BACH, בסדר כרונולוגי:
המוטיב מופיע גם לרגע בכמה יצירות אחרות כדוגמת "ואריאציות לתזמורת" של ארנולד שנברג (1928-1926) כמו גם ב"רביעיית מיתרים מס' 3" שלו, "הפסיון על־פי לוקאס" מאת קשישטוף פנדרצקי והקדנצה של יוהנס ברהמס עבור הפרק הראשון של הקונצ'רטו לפסנתר מס' 4 מאת לודוויג ואן בטהובן.
דוגמאות נוספות למוטיבים המייצגים "חתימה":
ריינוטמטוס
מוחמד ח'אתמי
מוחמד ח'אתמי (בפרסית: محمد خاتمی, תעתיק מדויק: מחמד ח'אתמי; נולד ב-29 בספטמבר 1943) הוא פוליטיקאי איראני, מראשי תנועת הרפורמה במדינה. כיהן כנשיאה החמישי של איראן בשנים 1997–2005.
ביוגרפיה.
מוחמד ח'אתמי נולד ב-29 בספטמבר 1943 בארדכאן שבאיראן, לאיש דת. למד תאולוגיה (כלאם) באוניברסיטת קום החל מ־1961, קיבל את התואר מוסמך לפילוסופיה מאוניברסיטת אספהאן, למד הוראת מדעים באוניברסיטת טהראן ב־1970 תוך התמחות במחשבה מדינית. בהמשך סיים קורס בהנהגה דתית בקום.
היה פעיל בתנועה האסלאמית באיראן והוגלה לאירופה בסוף שנות ה-70. שב לאיראן לאחר המהפכה האסלאמית.
בשנת 1999 פרסם ספר של מחשבה מדינית בו תמך בעמדות של מורו ג'וואד טבאטבאי בקשר להתפתחויות בתחום זה במהלך ההיסטוריה של פרס.
קריירה.
ב־1980 נבחר לראשונה לפרלמנט. הפך לשר התרבות ב־1982, הודח ב־1986 בשל מדיניות ליברלית מדי ומונה שנית לתפקיד בין השנים 1989–1992. במקביל כיהן במספר תפקידים צבאיים, ביניהם ראש הכוחות המשולבים של צבא איראן וסגן השר הממונה על הצבא במהלך מלחמת איראן–עיראק, וכן שימש כראש המטה לתעמולה. היה ראש הספרייה הלאומית של איראן בשנים 1992–1997.
ח'אתמי נבחר לראשונה לנשיא איראן ב־23 במאי 1997 תוך תמיכה בעיקר של הצעירים והנשים, שדרשו רפורמה. למרות ניסיונות השמרנים להכשילו הצליח לזכות ברוב בפרלמנט ב־2000 ובבחירות לנשיאות ב־8 ביוני 2001.
בשנת 2005 נאלץ לסיים את כהונתו בשל החוקה האיראנית שאינה מאפשרת לנשיא לכהן ברציפות יותר משתי קדנציות. מחמוד אחמדינז'אד, שזכה בבחירות, החליף את ח'אתמי בתפקיד הנשיא.