תרכובות זהב ומתכת ביחס סטוכיומטרי של 1:2 תמיד בעלות מבנה גביש פלואוריט ולכן מאוד שבירות. יחסים סטוכיומטרים אחרים יגרמו לאובדן צבע. עם זאת לעיתים נעשה שימוש ביחס כמויות אחר כדי לגרום למבנים קטנים להיות פחות שבירים. דרך נוספת להפחתת שבירות היא הוספת כמות קטנה של פלדיום, נחושת או כסף.
לתרכובות מסוג זה לרוב עמידות נמוכה בפני קורוזיה. האלמנטים הפחות יציבים נדחקים לסביבה החיצונית ועל פני השטח נוצרת שכבה עשירה בזהב. יש להימנע ממגע ישיר של אלמנטים מזהב כחול וסגול עם העור מכיוון שחשיפה לזיעה עלולה לגרום לפירוק המתכת ושינוי צבעה.
זהב סגול.
זהב סגול (נקרא גם זהב אמטיסט וזהב לילך) הוא תרכובת זהב ואלומיניום. תוכן הזהב ב-AuAl2 נע סביב 79% ולכן ניתן להתייחס אליו כזהב 18 קראט. זהב סגול שביר יותר מסגסוגות זהב אחרות, ועשוי להיווצר מעצם המגע בין זהב ואלומיניום (תקלה חמורה כאשר התופעה מתרחשת במוצרי אלקטרוניקה). בניגוד למתכות שהן ניתנות לריקוע, התרכובת הזו עלולה להתנפץ כתוצאה ממכה חדה. לכן השימוש בזהב סגול הוא בעיקר כאבן חן בתכשיטים, ולא בפני עצמו. בחומרים זולים יותר המכילים תכולה נמוכה יותר של זהב, החומר מורכב מתערובת של התרכובת עם אלומיניום טהור מוצק. בתכולה גבוהה יותר של זהב נוצר AuAl והצבע הסגול מוגבל לכ-15% מתכולת האלומיניום. ב-88% זהב החומר מורכב מ-AuAl ומשנה את צבעו. למעשה ההרכב בפועל של AuAl2 קרוב יותר ל-Al11Au6 בשל מבנה הגביש.
זהב כחול.
זהב כחול הוא סגסוגת זהב עם גליום או אינדיום. זהב-אינדיום מכיל 46% זהב (כ-11 קראט) ו-54% אינדיום, ונוצרת התרכובתAuIn2. יש הטוענים שלתרכובת זו צבע כחול בהיר, אבל לפי פענוח קואורדינטות הצבע הגוון הוא אפרפר. זהב-גליום, AuGa2 מכיל 58.5% זהב, כלומר כ-14 קראט ובעל גוון כחלחל יותר. נקודת ההתכה של AuIn2 היא 541 מעלות צלזיוס, ואילו של AuGa2 היא 492 מעלות צלזיוס. AuIn2 פחות שביר מ-AuGa2, שהוא עצמו פחות שביר מאשר AuAl2.
ניתן לצפות משטח זהב או כסף סטרלינג בזהב כחול על ידי ציפוי פני השטח בזהב, ואחריו ציפוי אינדיום, כאשר עובי השכבות תואם ליחס האטומי 1:2. לאחר מכן טיפול בחום גורם לשינוי מבני במתכות וליצירת התרכובת הרצויה.
טיפולי שטח.
זהב שחור.
זהב שחור הוא סוג של זהב המשמש בתכשיטים. ניתן לייצר זהב בצבע שחור בשיטות שונות:
טיפול באשלגן גופרתי לסגסוגות עשירות נחושת יוצר גוון חום עד שחור.
על ידי טיפול בחום של 700–950 מעלות צלזיוס ניתן לצפות סגסוגות המכילות קובלט, למשל 75% זהב ו-25% קובלט, בשכבת תחמוצת שחורה. ניתן להשיג אפקט דומה גם בשימוש בנחושת, ברזל או טיטניום. סגסוגת זהב-קובלט-כרום (75% זהב, 15% קובלט, 10% כרום) מאופיינת בשכבת תחמוצת בגוון ירוק-זית בשל תכולת הכרומיה (&lt;chem&gt;Cr2O3&lt;/chem&gt;) והיא גם דקה פי חמישה מזהב-קובלט ועמידה יותר בפני שחיקה.
טכנולוגיה שהתפתחה בשנים האחרונות מאפשרת לייצר זהב שחור בעזרת ננו-מבנים על פני השטח באמצעות לייזר. הלייזר גורם לעיוות בפני השטח של המתכת כך שנוצר שטח פנים מוגבר מאוד, אשר סופג כמעט את כל האור שפוגע בו ובכך הופך את הגוון לשחור עמוק. שיטה זו משמשת לרוב בתעשייה הטכנולוגית, ולא לנוי בתעשיית התכשיטים. האינטראקציה בין חלקיקי הזהב השונים משפיעה על טווח אורכי הגל שיבלעו ובכך על הצבע.
זהב כחול.
ניתן גם להשתמש בשכבת תחמוצת כדי להשיג גוון כחול בסגסוגות המורכבות 75% זהב, 24.4% ברזל ו-0.6% ניקל. חימום לטמפרטורה של 450–600 מעלות צלזיוס ומגע עם האוויר גורם ליצירת השכבה על פני השטח.
ניתן להשיג זהב 20–23 קראט בצבע כחול עמוק על ידי טיפול בחום של 1800 מעלות צלזיוס לסגסוגת רותניום, רודיום ואלמנטים נוספים. שכבת התחמוצת הצבעונית שנוצרת על פני השטח היא בעובי 3–6 מיקרומטר.
הורשיו גייטס
הורשיו לויד גייטס (באנגלית: Horatio Lloyd Gates; 26 ביולי 1727 – 10 באפריל 1806) היה חייל בריטי בדימוס, ששירת כמייג'ור גנרל אמריקאי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. הוא התהדר בכך שהוביל את הצבא הקונטיננטלי לניצחון בקרב סרטוגה, טענה מעוררת מחלוקת עד היום, והואשם בתבוסת הצבא בקרב קמדן. גייטס תואר כ"אחת האושיות הצבאיות השנויות ביותר במחלוקת במלחמה", בשל חברותו בקבוצה שניסתה להדיח את הגנרל ג'ורג' וושינגטון מתפקידו, פיקודו בקרבות סרטוגה, ומעשיו במהלך התבוסה בקרב קמדן ואחריה.
יליד מחוז אסקס, גייטס שירת בצבא הבריטי במהלך מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת הצרפתים ואינדיאנים. מתוסכל מאי יכולתו להתקדם בשורות הצבא, גייטס מכר את העמלה הצבאית שלו, עבר לארצות הברית, והקים מטע קטן בווירג'יניה. בהמלצתו של ג'ורג' וושינגטון, הקונגרס הקונטיננטלי מינה את גייטס לקצין המנהלה הכללי של הצבא הקונטיננטלי ב-1775. הוא מונה למפקד מבצר טיקונדרוגה ב-1776 ולמפקד מחלקת הצפון ב-1777. זמן קצר לאחר שמונה למפקד מחלקות הצפון, הביס הצבא הקונטיננטלי את הבריטים בקרב סרטוגה. לאחר הקרב, מספר חברי הקונגרס שקלו להחליף את וושינגטון בגייטס, אך לבסוף וושינגטון נשאר בתפקיד מפקד הצבא הקונטיננטלי.
גייטס מונה למפקד מחלקת הדרום ב-1780, אך הודח מתפקידו לאחר ההפסד בקרב קמדן. ההפסד בקרב הרס את המוניטין הצבאי של גייטס והוא לא החזיק בעמדה פיקודית נוספת לאורך המלחמה. לאחר המלחמה, גייטס חזר לגור באחוזתו בווירג'יניה, אך לבסוף החליט לשחרר את עבדיו ולעבור לניו יורק. הוא נבחר לקדנציה אחת בבית המחוקקים של מדינת ניו יורק ומת ב-1806.
פסגת גיילן
פסגת גיילן (באנגלית: Galen Peak) היא הר בהרי סולוואי בחלקו הדרומי של האי בראבאנט שבארכיפלג פאלמר, למול חופי חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בצידו הדרומי של קרחון היפוקרטס, ובמרחק 6 קילומטרים ממערב למפרץ בולז.
אוכף אלוזור מפריד בין הפסגה לבין הרי סטריבוג.
הפסגה מתנשאת לגובה של 1,520 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש בין השנים 1899–1897.
הפסגה מופתה בשנת 1959 מצילומי אוויר שצולמו על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, והיא נקראת על שם גיילן (Galen) - שמו האנגלי של הרופא הרומאי הנודע ביותר בתקופתו - קלאודיוס גלנוס, שכתב ספרים רבים בנושא רפואה, ניתוחים, ואנטומיה.
לקריאה נוספת.
• Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
Papi chulo
תחרות היופי הבין-לאומית 1928
תחרות היופי הבין-לאומית 1928 (באנגלית: 1928 International Pageant of Pulchritude) היא תחרות היופי הבין-לאומית ה-3 במספר.
התחרות נערכה בגלווסטון, שבטקסס, התמודדו בה 42 מתמודדות, 32 מארצות הברית ו-10 ממדינות אחרות.
הזוכה במקום הראשון זכתה בפרס של 2,000 דולר, המקום השני ב-1,000 דולר, השלישי ב-250 דולר ושאר שבעת המתמודדות דעלו לעשירייה הראשונה זכו ב-100 דולר.
שונה מאחרים
סוני ושר
סוני ושר (באנגלית: Sonny &amp; Cher) הוא צמד אמריקאי לשעבר שהורכב מבעל ואישה, סוני בונו ושר, שפעל בשנות ה-60 וה-70 כזמרים וכמנחי טלוויזיה.
הצמד החל בקריירה מוזיקלית משותפת במהלך שנות ה-60, כזמרי ליווי עבור הפקות של פיל ספקטור. סוני ושר זכו לתהילה בשנת 1965 עם הלהיט I Got You Babe, והוציאו חמישה אלבומי אולפן ו-11 אלבומים נוספים. מכירת אלבומיהם מסתכמת בכ-40 מיליון עותקים, אשר הובילו לשתי מועמדויות לפרס הגראמי. בשנות ה-70 החלו להנחות שתי תוכניות טלוויזיה מצליחות "The Sonny &amp; Cher Show, The Sonny &amp; Cher Comedy Hour". הקריירה הזוגית הסתיימה בגירושים.
במקביל להיותה חלק מהצמד המוזיקלי, פתחה שר בקריירת סולו מצליחה בשנת 1966 עם הלהיט Bang (Bang (My Baby Shot Me Down אותו כתב והפיק לה בעלה. בונו עזב את עולם הבידור, הצטרף לפוליטיקה ועד למותו בתאונת סקי ב-1998, תפקד כחבר קונגרס של ההמפלגה הרפובליקנית מטעם מדינת קליפורניה.
הצמד קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על תרומתו לעולם הטלוויזיה, לאחר מותו של בונו. הרולינג סטון דירג אותם במקום ה-18 ברשימת "20 צמדי המוזיקה המצליחים ביותר אי פעם".
ביוגרפיה.
הכירות ותחילת הקריירה.
שרילין סרקיסיאן פגשה לראשונה את סלווטורה בונו בבית קפה בלוס אנג'לס בנובמבר 1962, כאשר הייתה בת 16 בלבד. סוני בונו, שהיה מבוגר ממנה ב-11 שנים, עבד אצל המפיק פיל ספקטור באולפני חברת התקליטים "גולד סטאר". השניים התקרבו, ולאחר תקופה נישאו בשנת 1964, אך באוטוביוגרפיה שלו בונו כותב כי אלה לא היו נישואים רשמיים (הם למעשה נישאו כחוק רק לאחר לידת בתם, צ'סטיטי).
בעידודו של בונו, שר התחילה כזמרת רקע, ושרה בכמה מההפקות המפורסמות של ספקטור, כגון: Be My Baby, של הלהקה The Ronettes ו-You've Lost That Lovin' Feelin, של הרייצ'ס ברדרס.
1965–1966: הצלחה ראשונית.
הצמד ניסה להתפרסם עם מספר שירים בשם "סיזר וקלאו" (יוליוס קיסר וקלאופטרה), אך ללא הצלחה. ההישג המשמעותי הראשון של הזוג הגיע עם צאתו של השיר Baby Don't Go בספטמבר 1964, תחת שמותיהם הפרטיים. השיר זכה להצלחה צנועה והגיע למקום ה-8 במצעד הבילבורד הוט 100.