נולדה באטיקה שבניו יורק לפרדה וגבריאל פרידמן, ובגיל חמש עברה עם משפחתה למינסוטה. הוריה היו שייכים לקהילות רפורמיות וקונסרבטיביות.
בנעוריה למדה לנגן על גיטרה, ואחר התיכון התנדבה לתקופה של חצי שנה בקיבוץ בישראל. היא החלה לכתוב רבים משיריה כשכיהנה כמדריכת שירה במחנה קיץ של התנועה הרפורמית Olin-Sang- Ruby Union Institute בשנות השבעים.
בסך הכל הקליטה פרידמן מ-1971 ועד 2010 כ-22 אלבומים. אחת מיצירותיה הידועות ביותר היא גרסה ל"מי שברך". נעשה על אודותיה סרט דוקומנטרי בשם “A Journey of Spirit".
בשנת 2007, החלה ללמוד רבנות וחזנות בפקולטה למוזיקה (אשר נקראה לאחר מותה על שמה של פרידמן) בהיברו יוניון קולג'.
פרידמן הייתה לסבית אבל חששה שהכרה במיניותה בפומבי תפגע בה ולכן לא הרבתה לדבר על כך בפומבי. דבר נטייתה המינית נחשף לראשונה בהספד שפורסם ב-New York Times.
בשנת 2007 החלה ללמד בבית הספר למוזיקה של היברו יוניון קולג' בניו יורק. נפטרה בגיל 59 מסיבוכים של דלקת ריאות.
ברכת גשמים
תקשורת עוינת
וילם-אלכסנדר, מלך הולנד
וילם-אלכסנדר, מלך הולנד (שם מלא: וילם-אלכסנדר קלאוס גאורג פרדיננד – Willem-Alexander Claus George Ferdinand; נולד ב-27 באפריל 1967) הוא המלך הנוכחי של ממלכת ארצות השפלה, הכוללת את הולנד, ארובה, קוראסאו וסנט מארטן. ירש את אמו המלכה ביאטריקס, עוד בחייה, ב-30 באפריל 2013.
קורות חיים.
המלך וילם-אלכסנדר הוא בנם הבכור של המלכה ביאטריקס, ושל הנסיך קלאוס, ונכדה הראשון של יוליאנה, מלכת הולנד. הוא הוטבל לנצרות בכנסייה הפרוטסטנטית ההולנדית. ב-1985 סיים את לימודיו התיכוניים בפנימייה היוקרתית United World College of the Atlantic בוויילס שבבריטניה.
בשנים 1985–1987 שירת המלך בצי ההולנדי, עבר אימונים במכללה הימית המלכותית ההולנדית ועל סיפונן של מספר ספינות, ובסיום שירותו הוסמך לקצין בדרגת סגן זוטר.
בשנת 1987 החל המלך ללמוד היסטוריה באוניברסיטת ליידן וב-1993 הוענק לו תואר אקדמי. במהלך לימודיו באוניברסיטה, היה המלך חבר באחוות הסטודנטים הראשונה של הולנד "מינרווה", שם דבק בו הכינוי "נסיך הבירה".
בשנת 2002 נשא המלך לאשה את מקסימה זורגואייטה סרוטי, בנקאית השקעות ארגנטינאית ממוצא ספרדי ואיטלקי (נישואיו עוררו מחלוקת לאור התפקיד שמילא אבי אשתו בדיקטטורה הצבאית הארגנטינאית). לזוג נולדו שלוש בנות: הנסיכה קתרינה-אמליה (נולדה ב-2003), הנסיכה אלכסיה (נולדה ב-2005) והנסיכה אריאנה (נולדה ב-2007).
תפקידים מלכותיים ועיסוקים.
כנסיך היה המלך חבר מועצת המדינה (Raad van State) – גוף מייעץ לממשלת הולנד, שבראשו עומדת המלכה ביאטריקס. נשא במינוי כבוד של שליש (Aide-de-camp) למלכה.
עד 1998 שימש המלך כפטרון הוועד האולימפי ההולנדי ואז היה לחבר בועד האולימפי הבינלאומי.
המלך עוסק בנושא של ניהול בינלאומי של מים ובמסגרת זו הוא חבר כבוד בנציבות העולמית למים למאה ה-21 ופטרון של השותפות הגלובלית למים – ארגון שהוקם על ידי האו"ם, הבנק העולמי וממשלת שוודיה.
המלך הוא בעל רישיון טיס ובראשית שנות התשעים הטיס בהתנדבות מטוסים באפריקה בשירות ארגוני צדקה. הוא חובב ספורט והשתתף כמתחרה במרתון ניו יורק ובמסע 11 הערים בארצו. ב-2010 בא עם אשתו לדרום אפריקה לעודד את הנבחרת ההולנדית במשחקי גביע העולם בכדורגל, כשהם לבושים בלבוש בצבע הכתום ההולנדי המסורתי.
בשנת 2017 חשף מלך הולנד בריאיון ל"דה-טלגרף" ההולנדי כי במשך 21 שנים הוא משמש כטייס משנה בטיסות מסחריות של חברת התעופה ההולנדית KLM.
בראיון סיפר המלך כי כבר מהימים שבהם כיהן כיורש העצר, הוא משמש כטייס משנה ולוקח חלק פעמיים בחודש בטיסות החברה. הוא הסביר כי התחביב שלו מסייע לו להתנתק מהלחץ ומחובותיו. הוא ציין שהוא לא משתמש בשמו במהלך טיסות ושרק במקרים נדירים נוסעים זיהו את קולו.
ביוני 2017 הוא קיבל רישיון להטיס מטוסי בואינג 737.
תארים, דרגות צבאיות ואותות כבוד.
מלידתו נשא המלך את התארים נסיך הולנד, נסיך אורנג'-נסאו ויונקר הולנד. עם הכתרת אמו למלכה ב-1980 הוא קיבל את תואר נסיך אורנז' בתוקף היותו ליורש העצר של הכתר.
היה יורש העצר הראשון ממין זכר לכתר ההולנדי מאז הנסיך אלכסנדר, בן המלך וילם השלישי (1851-1884). הוא המלך ההולנדי הראשון ממין זכר מאז מות וילם השלישי ב-1890. על-אף שרמז לפני הכתרתו כי ימלוך תחת השם המלכותי וילם הרביעי בסופו של דבר, בריאיון לפני הכתרתו הודיע כי הוא ייקרא המלך וילם-אלכסנדר ולא וילם הרביעי כי הוא "לא רוצה להיות מספר" כלשונו.
המלך הוא צאצא ישיר של הנסיכה אן, בתו הבכורה של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, אך על פי חוק ההסדר 1701 הבריטי הוא הוסר מסדר הירושה לכתר הבריטי עם נישואיו לנוצרייה רומית-קתולית. הוא הוחזר לסדר הירושה על פי חוק הורשת הכתר 2013.
המלך נושא בדרגות צבאיות בזרועות השונות של הכוחות המזוינים ההולנדיים:
המלך נושא אותות כבוד ומדליות הולנדיים שונים:
למלך הוענקו אותות מטעם 13 מדינות זרות, ובכללם הצלב הגדול של מסדר הכבוד הלאומי הצרפתי.
וילם אלכסנדר, נסיך הולנד
איימי גרנט
איימי גרנט (אנגלית: Amy Grant; נולדה ב-25 בנובמבר 1960) היא שחקנית, כותבת, מוזיקאית וזמרת-יוצרת אמריקאית, הנחשבת ל"מלכת הפופ הנוצרי". גרנט היא כנראה הזמרת המצליחה בז'אנר המוזיקה הנוצרית. זוכת שישה פרסי גראמי, 22 פרסי דוב (של התאחדות מוזיקת הגוספל) ובעלת בכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אודות.
נולדה בעיר אוגוסטה, ג'ורג'יה כצעירה מתוך ארבע אחיות. אביה היה רופא וסבה איש ביטוח עשיר. היא החלה לכתוב שירים בגיל 15 ובשנת 1977, כשהיא בת 16, יצא אלבומה הראשון, אשר זכה להצלחה בחוגי המוזיקה הנוצרית. היא למדה בסוף שנות השבעים באוניברסיטת פורמן ואחר כך באוניברסיטת ואנדרבילט. בשנות השמונים הקריירה שלה נסקה והיא זכתה להצלחה גדולה. עם תחילת שנות התשעים החלה להקליט אלבומי פופ ללא מסרים נוצריים במטרה להגיע לקהלים רחבים יותר.
מ-1982 עד 1999 הייתה נשואה לגרי צ'אפמן, ונולדו להם שלושה ילדים.
במרץ 2000 התחנה עם המוזיקאי וינס גיל , ובמרץ 2001 נולדה לזוג בת.
א יידישע מאמע
אַ ײִדישע מאַמע (קרי: "אַה יִידִישֶה מַאמֶה"; ביידיש: "אמא יהודייה") הוא שיר יידי שנכתב והולחן בארצות הברית על ידי המשורר היהודי-אמריקאי ג'ק ילן (Yellen). השיר, במנגינתו של לב פּולק (Lew Pollack), התפרסם כוודוויל החל משנת 1925 על ידי האמנים בל בייקר וסופי טאקר ומאוחר יותר על ידי האחיות ברי.
בשנת 1928, לאחר מות אמה, הזמרת היהודייה-אמריקאית סופי טאקר הקליטה את השיר באולפני קולומביה, בביצוע שהקפיץ את השיר למקום החמישי ברשימת השירים המושמעים בארצות הברית. התקליטון עם השיר באנגלית על צד אחד וביידיש בצדו השני נמכר במיליוני עותקים. ב-1967 לאו פולד שילב את מילות השיר מיידיש ומאנגלית לרצועה אחת והפך אותו ללהיט בשאר העולם. מאז תורגם השיר למספר שפות, זכה לעשרות ביצועים מפי זמרים שונים, ונחשב לשיר היידי המפורסם ביותר.
אחד הביצועים המרשימים של השיר בוצע אף על ידי מלך החזנים בתקופתו, ר' יוסף רוזנבלט.
השיר תורגם לעברית על ידי אבי קורן ובוצע על ידי מספר זמרים וחזנים, בהם יפה ירקוני, דודו פישר והפיג'מות
השיר מתאר את געגועיו של הבן אל אימו שנפטרה, מספר על החושך שנפל על הבית בפטירתה של האם שהייתה האור של הבית, ועל געגועיו הקשים.
המנגינה שלו נוגה ועצובה ופורטת על נימי הלב.
נירה
חסדי דוד
שער חפר
פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית
פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית (בגרמנית: Friedenspreis des Deutschen Buchhandels) הוא פרס המוענק משנת 1950 מדי שנה במסגרת יריד הספרים השנתי של פרנקפורט על ידי "העמותה הבורסאית של ענף הספרים הגרמני" (Börsenverein des Deutschen Buchhandels). יחד עם הפרס מוענק גם סכום כספי של 25 אלף אירו.
גורניצקי ושות'
גורניצקי ושות' הוא משרד עורכי דין ישראלי. המשרד, שנוסד בתל אביב בשנת 1938, הוא ממשרדי עורכי הדין הוותיקים והגדולים בישראל, ומונה למעלה ממאתיים עורכי דין. המשרד מייצג רבות מהקבוצות העסקיות הגדולות בישראל, עוסק במרבית תחומי המשפט המסחרי ואף הביא למספר פסקי דין תקדימיים בתחומים אלה.
היסטוריה.
משרד גורניצקי ושות' נוסד על ידי עו"ד ישראל גורניצקי בשנת 1938, ובעת הקמתו נקרא גורניצקי ופולנסקי ושות'. בתחילת שנות ה-50 הצטרפו אל המשרד ירוחם ואוריאל גורניצקי, בניו התאומים של מייסד המשרד. ירוחם גורניצקי, שנפטר בשנת 1997, עמד בראש המשרד בשנים 1956–1994, וזכרו מונצח במשרד - חדר הישיבות המרכזי קרוי על שמו. אוריאל גורניצקי (לימים - גורני) שימש מאוחר יותר כפרקליט מחוז תל אביב וכיועץ המשפטי של מערכת הביטחון ומשפחתו ייסדה על שמו את פרס גורני למשפט ציבורי. משפחת גורניצקי זכתה לייצוג במשרד, בדמות בתו של ירוחם, דפנה טלגם, שנפטרה בפברואר 2015.
עם הקמתו, שכן המשרד ברחוב אחד העם 13 בתל אביב, ולאחר מכן עבר לרחוב מונטיפיורי 39 הסמוך. משכנו הנוכחי של המשרד, אליו עבר בשנת 1993, סמוך גם הוא לרחוב אחד העם - המשרד מתפרש על פני 5 קומות בבית ציון שבשדרות רוטשילד. באפריל 2021 עבר המשרד למגדל ויתניה – בניין מאזדה פורד ברחוב החרש 20, תל אביב.