כץ נולד בבת ים, גדל בירושלים ובהמשך בנוה מונוסון. התגייס לצה"ל בשנת 1983, ושובץ בחטיבה 500 בחיל השריון. בהיותו חניך בקורס מפקדי טנקים, החליט לפרוש מהקורס ולעבור ליחידת שלדג. השלים בה מסלול לוחם, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידה ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כמפקד פלגת לוחמים ביחידה. במסגרת היחידה השתתף במבצעים רבים, ובהם, מבצע עיניים ירוקות ובמספר מבצעים להעלאת יהודי אתיופיה. בשנת 1989 השתחרר מצה"ל, ועשה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר לימודיו עבד כמתכנת בחברת אמדוקס במשך כשנה. בשנת 1993 חזר לשירות הקבע, כקצין בשלדג, והשתתף בין היתר במבצע דין וחשבון. בשנת 1994 מונה למפקד סיירת גבעתי, ושימש בתפקיד עד שנת 1996. בהמשך שירת כסגן מפקד גדוד שקד בין השנים 1996–1997. לאחר מכן יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1998 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד רותם, ושימש בתפקיד עד שנת 2000. בהמשך שירת כראש ענף חי"ר במל"י בין השנים 2000–2001. לאחר מכן מונה למפקד יחידת שלדג, ושימש בתפקיד בין השנים 2001–2003. במהלך תפקידו הוביל את היחידה בפעילות מבצעית כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ביהודה ושומרון, בין היתר במבצע "שירת הברבור" בו היחידה יחד עם הימ"מ והשב"כ הרגו ארבעה מבכירי הזרוע הצבאית של החמאס בשכם.
בשנת 2003 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 5, ושימש בתפקיד עד שנת 2005, במקביל היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור ל"ב (2005-2004). בהמשך מונה למפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה בין השנים 2005–2007. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז בין השנים 2007–2009. ב-28 ביולי 2009 מונה למפקד חטיבת גבעתי, תפקיד בו שירת עד 15 ביוני 2011.
ב-7 ביולי 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת המפץ, בשנת 2012 מונה במקביל לראש מטה מפקדת העומק, והיה שותף להקמת המפקדה, בתפקידיו שימש עד שנת 2013. ב-28 בנובמבר 2013 מונה למפקד עוצבת הגליל, תפקיד אותו מילא עד 2 באוגוסט 2015. לאחר מכן יצא ללימודים בוושינגטון. ביולי 2016 מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, ושימש בתפקיד עד מאי 2017. ב-11 במאי 2017 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד מפקדת העומק, ב-18 באוגוסט 2020 סיים את תפקידו ויצא לחופשת פרישה מצה"ל.
בסוף אפריל 2021 מונה לסמנכ"ל אסטרטגיה וישראל בתעשייה האווירית לישראל.
חיים אישיים.
כץ אב לארבעה ילדים. בעל תואר ראשון בפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
פרימיטיביות
בשיח האבולוציוני והאנתרופולוגי, פְּרִימִיטִיבִיוּת (מהמילה "פרימוס" שמשמעותה "ראשון") היא אפיון הנקשר למינים אלה ואחרים, או תכונות, השייכים לאוסף פרטים קדמוני, ולדרגה התפתחותית קדומה או ראשונית, ביחס למתבונן או לשלב היסטורי או ביולוגי נתון. סיווגו של אורגניזם - או מעשה אמנות - כפרימיטיבי מציין את היותו פחות מורכב משלבים אפשריים מאוחרים יותר של אותו מין.
השימוש במונח בקרב כמה ביולוגים התפתחותיים דעך, מאחר שהוא לכאורה מציג את האבולוציה כ"סולם" שבו כל תוספת חדשה שמתגלה מציבה את קודמתה כנחותה ממנה, ויצור חדש יכול להיות עליון ביחס לזה שבמדרגה הקדומה יותר. הפרשנות התאורטית המצומצמת הזו נענית בטענה הנגדית, שלפיה הרבה אורגניזמים מורכבים דווקא אינם איכותיים יותר מאורגניזמים פשוטים שקודמים להם כרונולוגית. הדוגמה הבולטת - חיידקים קדומים, נחשבים כפרימיטיביים בשעה שהם מסוגלים לשגשג בסביבות קיצוניות מגוונות בהרבה מאלו שמאפשרות לאדם - לכאורה מין מתקדם - לשרוד. השימוש בדיכוטומיה אלטרנטיביות כ"פשוט" מול "מורכב" מאפשר לפיכך מתן עדיפות להתבוננות ביחס שבין "סדרות", על-פני יחס שבין "דרגות" - של התהליך האבולוציה.
בהתייחסות לתרבות, תרבות פרימיטיבית נדונה כיחידה תרבותית שנעדרים ממנה סממנים מהותיים של מודרניות, או כתב. הסתכלות זו הייתה בשימוש אצל מערביים שביקשו לחקור את החברות החדשות שאותן גילו או כבשו.
כיוצא מכך, התואר "פרימיטיבי" משמש ככינוי גנאי לאדם המחזיק בתפיסות ובדעות שאינן נחשבות ל"מודרניות", כמו הומופוביה וסקסיזם.
גישה שקוראת לצפייה בעולם השלישי כבעל-ערך עדיף מזה המערבי קרויה פרימיטיביזם.
פרימיטיוויות
פרימיטיבי
עונת המעשרות
המשניות הראשונות במסכת מעשרות עוסקות בשלבי גידול שונים המחייבים בהפרשת תרומות ומעשרות.
במשנה הראשונה במסכת נאמר כך:
מהמשנה עולים שני כללים. מהכלל הראשון עולה התנאי שכדי להתחייב, הגידול צריך להיות בגדר אוכל למעט צמחים שאינם משמשים לאכילה כגון עלים שמיועדים להכנת צבע. בכלל השני המשנה מבארת שהגידול מתחייב רק ברגע שהוא ראוי לאכילה ולא לפניו.
יוצא לנו אם כן שקיימים שני מצבים שונים:
משניות ב'- ד' מפרטות את המועד הזה בפירות שונים שכאמור אינם ראויים בתחילת גידולן ולכן עונת המעשרות שלהן בהתאם למצבם. אם כן, עונת המעשרות הוא הזמן שבו הגידול מגיע לכלל הגדרת אוכל, דבר המשתנה בין גידול לגידול.
וכן כתב הרמב"ם ():
וכן פסק השולחן ערוך (סימן של"א, ע"ט):
LATAM אקספרס
LATAM אקספרס או בשמה הקודם: LAN אקספרס (באנגלית: LATAM Express) היא חברת תעופה צ'ילנית המהווה חלק מקבוצת LATAM איירליינס. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של עיר הבירה סנטיאגו דה צ'ילה. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בצ'ילה וכן טיסות לארגנטינה ולברזיל, בעוד שחברת LAN איירליינס מפעילה את הטיסות הבינלאומיות.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1958 כחברת לאדקו (Ladeco), אך באוגוסט 1995 היא נרכשה על ידי חברת LAN איירליינס. ב-2010 LAN אקספרס נשלטת בידי LAN איירליינס ב-99.4 אחוזים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של LAN אקספרס, נכון לאוגוסט 2017:
מריה קנטקוזינו
מריה קנטקוזינו (ברומנית: Maria Cantacuzino; 1822 - אוגוסט 1898) הייתה אשת החברה הגבוהה בנסיכות מולדובה ומודל של כמה ציירים ידועים.
ביוגרפיה.
מריה קנטקוזינו נולדה באחוזת הורודניצ'ן (Horodniceni), באזור סוצ'אבה, בנסיכות מולדובה. היא הייתה השביעית מבין 18 הילדים של הלוגופט הגדול ניקולאה קאנטה (Nicolae Canta). האב, שהיה משכיל וידע שפות זרות (קרא את הומרוס במקור), השגיח בכישוריה האמנותיים וטיפח אותם. באפריל 1834 הופיעה בפני קהל באירועים לכבוד פאבל קיסליוב, המושל שעמד לעזוב. בגיל 16, בלחץ האם, הושאה לבן של בעל אחוזה שכנה, אך במהרה התגרשה מבעלה ונישאה לבן משפחתה, הנסיך אלכסנדרו קנטקוזינו-קנאזול (Alexandru (Alecu) Cantacuzino Kneazul), חדרן של הצאר הרוסי, מקורב של אלכסנדרו יואן קוזה וחבר של וסילה אלכסנדרי. מריה קנטקוזינו, לצד אחותו של אלכסנדרי ועוד כמה גבירות נכבדות, היו העילית הנשית הבולטת בחיי הרוח והחברה ביאשי.
וסילה אלכסנדרי התאהב במריה קנטקוזינו. הוא ליווה אותה, בשנת 1850 עד צ'רנוביץ (את יתרת הנסיעה עשתה בליווי אחיו של וסילה אלכסנדרי, ינקו), בנסיעתה על פני אירופה אל איי דרום צרפת, שם קיוותה להבריא ממחלתה (כנראה שחפת). ב-1852 כתב אלכסנדרי את שיר האגדה "Mărioara Florioara" ("מריוארה פלוריוארה"), שפורסם ב-1853 והוקדש למריה קנטקוזינו.
בצרפת הצטרפה מריה קנטקוזינו לניקולאה בלצ'סקו, שגם הוא חלה בשחפת ושניהם נסעו לאיי דרום צרפת, לאקלים שהתאים יותר למחלתם. מצבו של בלצ'סקו היה קשה יותר ומריה, שהתגוררה איתו, סייעה בידו על ידי כך שכתבה, לפי הכתבתו, פרקים בספרו: "ההיסטוריה של הרומנים תחת שלטונו של מיהאי האמיץ". בלצ'סקו ניסה לשוב לנסיכות ולאכיה בעזרת דרכון עותמאני, שהשיג בפריז, אך שלטונות ולאכיה לא נתנו לו להיכנס והוא נסע לאיטליה, שם מת.
לזוג אלכסנדרו ומריה קנטקוזינו היה בית בפריז והם השתלבו בחברה הגבוהה ובחברה האינטלקטואלית, כשהם מופיעים יחד לאירועים. בביתם התארחו אמנים רבים, בהם גם ויקטור הוגו, שהיה אסיר תודה למריה קנטקוזינו על סיוע שהגישה לו כשנמלט מצרפת בגלל עמדתו נגד נפוליאון השלישי. גם תאודור שסריו (Théodore Chassériau), תאופיל גוטייה, ז'ול מישלה וארנסט רנן היו בין באים ביתם.
מריה דגמנה לתאודור שסריו ובין השניים התפתחו קשרים מעבר לכך. מאוחר יותר, בסביבתו של הצייר, הכירה מריה צייר נוסף, פייר פובי דה שאבאן והחלה לדגמן גם עבורו ולמעשה הייתה הדוגמנית הראשית שלו. בציור שבו שלומית בת הרודיאס תובעת את ראשו של יוחנן המטביל מהורדוס, דגמנה מריה את שלומית ואת הורדוס דגמן אנטול פראנס. מריה עודדה את דה שוואן, שבאותה תקופה טרם זכה להצלחה, ובנוסף להיותה דוגמניתו הייתה גם ליועצת שלו בנושאים אומנותיים ובהמשך התפתחו ביניהם גם יחסים רומנטיים.
לאחר שבעלה נסע ליאשי מריה נשארה לבדה בבית הפריזאי ולאחר מות שסריו, בגבור בדידותה היא עברה אל הסטודיו של דה שאבאן. לאחר מות בעלה, ב-1884, מריה ודה שוואן נישאו. מריה ליוותה את עשייתו של דה שוואן עד מותה במשך כארבעים שנה ועל כך אמר עליה דה שוואן:
חודשיים אחר מותה של מריה, נפטר גם דה שוואן.
ממלכת אנגליה הנורמנית
ממלכת אנגליה הנורמנית היא אנגליה בתקופת שלטון הנורמנים, תקופה שהתקיימה בין השנים 1066 ל-1154. במהלכה תקופה זו שינו הנורמנים את אופי הממלכה, את חוקיה ומנהגיה וכול זאת על ידי שמירת שלטון יציב באופן יחסי.
ההבטחה וגזילת השלטון.