מייקל דייוויד רוזנברג (באנגלית: Michael David Rosenberg; נולד ב-17 במאי 1984) ידוע בשם הבמה: פסנג'ר (Passenger) הוא זמר אנגלי ממוצא יהודי, השר בסוגת פולק רוק. מוכר בעיקר בזכות הסינגל שהוציא "Let Her Go", שזכה ל-3.2 מיליארד צפיות ביוטיוב, וממוקם במקום ה-24 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ביוגרפיה.
רוזנברג נולד בברייטון אנד הוב שבמחוז מזרח סאסקס דרום-מזרח אנגליה, לאב ממוצא אמריקאי-יהודי ולאם אנגלייה. בילדותו למד לנגן על גיטרה קלאסית, ובגיל 14 החל לכתוב שירים.
בשנת 2003 הקים יחד עם מספר חברי ילדות את להקת פסנג'ר, שבה היה הסולן והכותב העיקרי. להקת פסנג'ר התפרקה בשנת 2009, ורוזנברג המשיך בקריירת סולו עם שם הלהקה.
אחד משיריו, "Let Her Go", שיצא ביולי 2012, הגיע למקומות הראשונים במצעדי מוזיקה רבים ברחבי העולם. בישראל הוכתר השיר כשיר השנה של גלגלצ לשנת 2013.
ב-8 בינואר 2021, הוא הוציא את הסינגל "Sword from the Stone".
Passenger
ג'ונתן בנקס
ג'ונתן ריי בנקס (באנגלית: Jonathan Ray Banks; 31 בינואר 1947) הוא שחקן אמריקאי, מועמד שלושה פרס אמי על תפקידיו בסדרות "סוכן סמוי", "שובר שורות" ו"סמוך על סול".
ביוגרפיה.
בנקס נולד בוושינגטון לפרופסורית אלנה בנקס שעבדה עבור ארגון ה-CIA. הוא למד ב"אוניברסיטת אינדיאנה בולומינגטון", שם למד עם כוכב הקולנוע קווין קליין. הוא עזב את האוניברסיטה באמצע הלימודים והצטרף לחברת משחק תיירותית שם שימש כמנהל במה.
החל את דרכו כשחקן בסוף שנות ה-70 בתפקידי ניצב בסרטים כמו "השיבה הביתה" ו"רוז".
התגלה לראשונה בתור שחקן משנה בראשית שנות 1980 בקומדיות "שגעון על תנאי" של סידני פואטייה ו"48 שעות" של וולטר היל ובדרמה "פרנסיס" בתפקיד הטרמפיסט לצידה של ג'סיקה לאנג.
ב-1984 השתתף בנקס בקומדיית הפעולה "השוטר מבוורלי הילס" בתפקיד הנבל ז'אק, יד ימינו של ויקטור מייטלנד.
בנקס פרץ לראשונה בתפקיד משמעותי גדול בשנת 1987 בסדרת דרמת הפשע "סוכן סמוי". בנקס הופיע בסדרה במשך 4 עונות בתור פרנק מקפייק הקצין והמפעיל של הסוכן החשאי ויני טרנובה (קן וול). בנקס הועמד על תפקידו בסדרה לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1989.
בשנות ה-90 הופיע בנקס במותחן הפעולה "פריג'ק" ובסרט ההרפתקאות "פליפר" בתפקיד צייד הדולפינים דירק מורן.
ב-2001 שיחק בנקס בסרט ההמשך השלישי של הלהיט "קרוקודיל דנדי", "קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס". ב-2006 הופיע בסדרת הפשע "שחר האתמול" בתפקיד "איש הצל" קונרד דטוויילר.
בשנת 2009 צורף בנקס לצוות העונה השנייה של סדרת הפשע המפורסמת "שובר שורות" בתפקיד החוקר הפרטי "מייק ארמנטראוט". דמותו המשנית של מייק הייתה מהדמויות המעניינות והבולטות בסדרה ובנקס הוחתם לשלוש עונות ההמשך. בנקס הועמד על תפקידו בסדרה לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 2013 וזכה בפרס סאטורן. לאחר תום התוכנית לוהק בנקס על ידי יוצר הפורמט וינס גיליגאן לתוכנית הספין אוף "סמוך על סול".
ב-2014 שיחק בנקס בעונה החמישית של קומדיית המצבים "קומיוניטי".
ב-2015 הועמד בנקס לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בתור מייק ארמנטראוט בסדרת הדרמה "סמוך על סול".
ב-2016 שיחק בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד, טראג'י פ. הנסון ואחרים.
בשנת 2020 גילם את ראש המודיעין הלאומי בדימוס ג'יימס קלאפר במיני-סדרת הטלוויזיה "נאמנות עליונה" של רשת שואוטיים, שמבוססת על הספר של ג'יימס קומי מ-2018.
חיים אישיים.
לבנקס שלושה ילדים משלוש מערכות נישואין.
באפריל 2016 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אינדיאנה.
בשנת 2018 נהרס ביתו בזמן השריפה "ווּלסי" בקליפורניה.
סמלי כומתה בצה&quot;ל
מטה רוטור
מַטֵּה-רוטור או טילט-רוטור (באנגלית: Tiltrotor) הוא כלי טיס שבו כוח העילוי וכוח הדחף נוצרים ממדחפים שכיוונם ניתן לשינוי, ובכך משלב את יכולת ההמראה ונחיתה אנכית, עם המהירות וטווח הטיסה של מטוס.
היסטוריה.
הרעיון לבניית כלי טיס בעל יכולת המראה ונחיתה אנכיים שעושה שימוש ברוטורים המותקנים בקצות הכנפיים מקורו בשנות השלושים של המאה העשרים. העיצוב הראשון המזכיר את מטי הרוטור המודרניים, נרשם כפטנט על ידי ג'ורג' לברגר במאי 1930, אולם הדגם לא פותח.
במלחמת העולם השנייה פיתחו הגרמנים אב טיפוס בשם פוקה-אכגליס FA-269, הדגם שפיתוחו החל בשנת 1942 מעולם לא טס.
שני האבות-טיפוס הראשונים שטסו, היו טראסדנטל מודל 1-G (Transcendental Model 1-G) וטראסדנטל מודל 2. פיתוח דגם ה-1-G החל בשנת 1947 בניו קאסל שבדלאוור, על ידי שני עובדי יצרנית המסוקים קלט אוטוג'ירו (Kellett Autogiro). הפיתוח ארך כשבע שנים, וטס את טיסת הבכורה שלו ב-6 ביולי 1954. הכלי טס כשנה עד ה-20 ביולי 1955, אז נהרס כשהתרסק למפרץ צ'ספיק.
בשנת 1956 קיבלו שני המפתחים תקציב מחיל האוויר של ארצות הברית עבור פיתוח דגם מחליף לזה שהתרסק. הדגם השני פותח וטס זמן קצר לאחר מכן, אך חיל האוויר האמריקאי העדיף את הפיתוח של בל הליקופטר; הבל XV-3 על פני הטראסדנטל, נסוג ממימון הפרויקט, ופיתוח הדגם המחליף בוטל. הטראסדנטל היה הטילט-רוטור הראשון שהמריא כמסוק, המשיך לטוס כמטוס, והצליח להטות את מדחפיו עד לזווית של 82°.
באוקטובר 1953 זכתה בל הליקופטר בחוזה פיתוח לשני כלי טיס למטרות בדיקה, הכלי המריא לראשונה ב-11 אוגוסט 1955. בין דצמבר 1958 ליולי 1962 צברו הבל XV-3 125 שעות טיסה ב-250 טיסות, וכן הצליחו לעבור למצב אופקי 110 פעמים. באפריל 1966 ניזוקו המטוסים בעת בדיקות שנערכו להם במנהרת רוח, ומרכז המחקר איימס הודיע על השלמת המחקר.
במקביל התפתחה טכנולוגיה קשורה היא המטה כנף (טילט-ווינג tiltwing), שבה שתי הכנפיים מסוגלות להסתובב אנכית ואופקית, בניגוד למטה-רוטור שבו מסתובבים המדחפים בלבד.
בסלון האווירי בפארנבורו שהתקיים בשנת 1968, הציגה יצרנית המטוסים הבריטית; וסטלנד דגם אזרחי ניסיוני בעל 68 מושבים בשם We 01C.
בשנת 1972 החלה חברת בל הליקופטר במימון נאס"א וצבא ארצות הברית בפיתוח ה-XV-15, מטוס מחקר בעל שני מנועים. מדגם זה נבנו שני מטוסים, במטרה לחקור את ביצועיו המבצעיים של המטוס.
בשנת 1980 נכשל מבצע ציפורן הנשר שנועד לחלץ את 52 בני הערובה באיראן, כישלון המבצע הביא למסקנה כי יש צורך בכלי טיס חדש בעל יכולת הטיית-רוטור. בשנת 1981 התקבלה החלטה על פיתוח כלי טיס שכזה, בדצמבר 1982 פתח משרד ההגנה במכרז לקבלת הצעות לעיצוב הראשוני, ובאפריל 1983 זכה במכרז הדגם של בל הליקופטר ובואינג. הדגם אותו פיתחו החברות במשותף הוא הבל-בואינג V-22 אוספריי, מטה-רוטור בעל שני מנועי טורבו-ציר (Turboshaft) המתבסס על הניסיון שנרכש בפיתוח ה-XV-3 וה-XV-15.
בשנת 1996 חברו יחד בל ובואינג במטרה לייצר מטה-רוטור אזרחי שיתבסס על האוספריי, אולם במרץ 1998 זנחה בואינג את התוכנית. בספטמבר 1998 הודיעה בל כי תייצר את הכלי יחד עם החברה האיטלקית אגוסטה (כיום אגוסטה-וסטלנד), לשם כך הקימו חברה משותפת בשם בל/אגוסטה-וסטלנד (BAAC), המטה-רוטור שמייצרת החברה נקרא AW609.
בשנת 1993 החלה בל לפתח כלי טיס בלתי מאויש מטה-רוטור, בשם אייגל איי (Eagle Eye). הכלי טס לראשונה ב-6 במרץ 1998.
בשנת 2013 הודיעה אגוסטה-וסטלנד כי פיתחה מטה-רוטור היברידי שבו הרוטורים מותקנים בתוך הכנפיים, ואשר טס בשנת 2011. השם שניתן לתוכנית הוא "פרויקט זירו".
בספטמבר 2005 חברו בל ובואינג שוב על מנת לבצע מחקר רעיוני לפיתוח מטה רוטור גדול בעל ארבעה מדחפים, שניים על הכנף הקדמית ושניים על האחורית, כלי זה נקרא מטה-רוטור מרובע (Quad Tiltrotor).
בינואר 2013 נכנסו לתוקף תקנות חדשות של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית, הנוגעות לצמצום הרעש ממטי-רוטור.
מישל וירלוז'ה
מישל וירלוז'ה (בצרפתית: Michel Virlogeux; נולד ב-1946) הוא מהנדס מבנים צרפתי המתמחה בתכנון גשרים.
קריירה.
וירלוז'ה סיים את לימודיו באקול פוליטקניק ("École Polytechnique") בפריז ב-1967, וב-1970 סיים את לימודיו בבית הספר היוקרתי להנדסה אזרחית אֵקוֹל נָסְיוֹנַל דֶה פּוֹנְטְס אִי סוֹשֶה ("École Nationale des Ponts et Chaussées"; נקרא כיום אֵקוֹל דֶה פּוֹנְטְס פָּארִי-טֶק - "École des ponts ParisTech"). בין 1970 ל-1973 עבד בתוניסיה בתכנון כבישים ובמקביל רכש דוקטורט בהנדסה מאוניברסיטת פְּיֵיר אִי מַארִי קוּרִי ("Université Pierre et Marie Curie") שברובע השישי של פריז. בינואר 1974 הצטרף למחלקת הגשרים ב-SETRA, האגף הטכני של רשות הכבישים הצרפתית.
ב-1980 הוא התמנה לראש היחידה לגשרי בטון גדולים ב-SETRA, וב-1987 לראש היחידה לגשרים גדולים, מבטון ומפלדה. במהלך עשרים שנה הוא תכנן יותר ממאה גשרים, כולל פון דה נורמנדי שהחזיק בתואר הגשר מעוגן הכבלים הארוך ביותר בעולם במשך ארבע שנים. ב-1995 הוא עזב את רשות הגשרים הצרפתית והחל קריירה כמהנדס מייעץ עצמאי. הישגיו העיקריים בתפקיד זה: השתתפותו בבניית גשר ואסקו דה גאמה בליסבון וגשר מיו בצרפת. כמה מהגשרים שתכנן עוטרו בפרסים על הצטיינות באדריכלות.
מאז 1977 וירלוז'ה משמש מרצה במשרה חלקית באנליזה של מבנים באקול נסיונל דה פונטס אי סושה.
אריאל וינטר
אריאל וינטר וורקמן (באנגלית: Ariel Winter Workman; נולדה ב-28 בינואר 1998) היא שחקנית ומדבבת אמריקאית. התפרסמה בשל דמותה כאלכס דאנפי בסדרת הטלוויזיה "משפחה מודרנית" ברשת NBC.
ביוגרפיה.