אפרוחים מתחילים את חייהם במדגרה, ומשם מועברים על גבי מסוע לנקודת המיון - זכרים ונקבות. הזכרים והאפרוחים הפגומים (בעלי מומים) מושמדים, והנקבות נשלחות במשלוח ממוזג אל הלול. בלול מוכנסות חמש נקבות לכלוב זעיר, ומגודלות כחצי שנה עד תחילת ההטלה. מרגע זה, יקראו התרנגולות בלול "להקה". הלהקה תטיל עד שתפוקתה תרד (לרוב בגיל שנה וחצי), ואז יומתו העופות בהלם חשמלי. כמות הביצים לתרנגולת בממוצע היא אחת ליום - הרבה מעבר לתפוקה של תרנגולת אורגנית או של תרנגול בר. כדי להגיע למספר זה, גזעי תרנגולות ההטלה עברו השבחה.
בלולים מסוימים, נהוגה מניעת מזון מהתרנגולות במשך תקופה של כעשרה ימים עד שבועיים, במקביל להפחתת התאורה בלולים. לעיתים בנוסף למניעת מזון מונעים מהתרנגולות גם מים למשך מספר ימים. פעולה זו תביא תוך מספר שבועות לחידוש הטלת הביצים בקצב מוגבר. תהליך זה נקרא השרה כפויה.
לולי הטלה בהם התרנגולות מוחזקות בלולים מרווחים, או שכלל אינן מוחזקות בכלובים, מכונים "לולי חופש" (ראו להלן).
פרגייה.
לול בו מגדלים את האפרוחות המיועדות לתעשיית הביצים בראשית חייהן, עד לתחילת תקופת ההטלה.
לול פיטום.
לול בו מגדלים עופות לבשר. בלול זה מגדלים עופות מגזעים שנבררו לגדילה מרובה (כמו למשל רוק לבן) עד הגיעם לבגרות.
דרכו של אפרוח המיועד לבשר מתחילה במדגרה, שבה הוא בוקע מביצתו. מיד לאחר הבקיעה, ולעיתים עוד טרם הבקיעה, האפרוחים מקבלים חיסונים על פי חוק ועל פי דרישות השירותים הווטרינריים. במדגרה ממיינים את האפרוחים לזכרים ונקבות. משם הם מובלים ללול הפיטום במשאית ממוזגת, בתוך תבניות של כ-100 אפרוחים. האפרוחים מפוזרים בלול ומואכלים במזון עתיר חלבונים במשך כ-6 עד 7 שבועות, ולאחר מכן נאספים ומובלים למשחטה. הנקבות המגיעות למשקל שיווק כשבוע לפני הזכרים, ויוצאות לשחיטה, בעוד הזכרים נשארים בלול לתקופה של שבוע נוסף. רוב העופות גדלים ללא מתן תרופות, למעט טיפולים קלים במהלך השבועיים הראשונים לחייהם.
לול רבייה.
לול בו מגדלים להקות רבייה של עופות, כדי שיטילו ביצים שיוכנסו למדגרה ומהן יבקעו אפרוחים לפיטום או להטלה.
לול חושך.
בלולי החושך המשמשים לגידול פרגיות כבדות או לגידול הודיות לרבייה, נדרשת אטימות מוחלטת למעבר אור מבלי לוותר במאומה על צורכי האוורור. לולי החושך נבנים לעיתים כלולים אטומים בעלי דופן מלאה ובחלקם כוללים וילונות הניתנים לפתיחה.
בכל מקרה במצב סגור הדרישה היא " 0 אור " וילונות החושך הם וילונות שחורים אטומים ומכוסים בחלקם העליון "בשמלה" כדי להבטיח אטימות מלאה לאור במצב סגור.
בהרכבת דפנות הלול העשויות פנל מבודד, שמים דגש חזק על אטימות לאור המושגת באמצעות חומרי אטימה שחורים מיוחדים מברשות ופרטי אטימה אחרים מיושמים בדלתות ובשערים כמו גם סביב כל ההתקנות החודרות את הקירות.
לול חופש.
ללולי חופש, מאפיינים רבים של לול ביתי: זהו לול עם תאים פתוחים ומרווחים יחסית. הלול פתוח לשדה, בו גדלים עשבים מהם התרנגולות ניזונות. צואת העופות, הנחשבת לדשן משובח במיוחד, מדשנת את השדה וכך הוא ממשיך לצמוח ולגדול. בנוסף לכך התרנגולות מקבלות לעיתים תערובת עם מעט הורמונים המזרזת את הטלת הביצים. לול אורגני הוא לול חופש שבו התרנגולות לא מקבלות תוספות מזון מלאכותיות כגון הורמונים.
בהתאם להחלטת החקלאי, ללול חופש עשויות להיות פונקציות משולבות: הטלה, רבייה, פיטום, ופרגייה גם יחד. עם זאת, לרוב נהוג להפריד בין פונקציות שונות של הלול, מסיבות שונות. כך, למשל, אפרוחים מופרדים מתרנגולים זכרים בוגרים, משום שלזכרים מסוימים יש נטייה לפגוע באפרוחים. דוגמה נוספת, לול הטלה מופרד מלול רבייה, מסיבות כשרות.
ביקורת על לולים תעשייתיים.
ארגונים שונים להגנה על בעלי חיים מוחים כנגד תעשיית הלולים, וכנגד לולי סוללה בפרט. לטענתם, לעופות המגודלים בלולים לא ניתנות זכויות בסיסיות, כגון חופש תנועה, היכולת להתנקות, וכיוצא באלה. בנוסף, הארגונים מוחים כנגד טכניקות שונות לטיפול בעופות, כגון קיטום מקור, השרה כפויה, מיון אפרוחים ועוד. ארגונים מסוימים נוטים להשוות בין התנאים הניתנים לעופות בלולים התעשייתיים, לאלו שניתנו לאסירים במחנות ההשמדה בשואה. ארגונים רבים טוענים כי על אף שטיפול ללא כאב או סבל לבעל החיים יביא לייקור מוצרי מזון מן החי, חובתם המוסרית של בני אדם היא לטפל בחמלה בבעלי החיים שברשותם. חלק מן הארגונים מפצירים בצרכנים לרכוש ביצי חופש בלבד, ואילו חלקם דוגלים בהימנעות מוחלטת מאכילת עוף וביצים.
בכתבה שפורסמה בינואר 19 בעיתון האקונומיסט, קיים תיאור של התעוש בלולים אשר מביא לפגיעה קשה בתנאי המחיה: "בלול של משק עופות אחד מחוץ לקולצ'סטר, בדרום-מזרח אנגליה, אלפי תרנגולות יושבות על ערימות צואתן. המבנה ינוקה רק אחרי שהתרנגולות יישחטו, ובינתיים הן סובלות מכוויות בגלל חשיפה לאמוניה ונאבקות כדי להצמיח נוצות. נמלים ורימות זוחלות על גופותיהן של תרנגולות שלא שרדו. תעשיית בשר העוף היא עסק מלוכלך, אבל רווחי".
המאמר גם מצטט מחקר על האבסת העופות אשר הביאה לעליה לא פרופורציונלית בממדי גופן כך שמשקל העוף התעשייתי היום הוא פי 4.5 מאשר לפני 50 שנה "...המשקל הממוצע של עוף בגיל 56 יום היה 900 גרם ב-1957, 1,800 גרם ב-1978 ו-4,200 גרם ב-2005"
לול (פירושונים)
פלקאו
פאולו רוברטו פלקאו (בפורטוגזית: Paulo Roberto Falcão, נולד ב-16 באוקטובר 1953 במדינת סנטה קטרינה בברזיל) הוא כדורגלן ומאמן עבר ברזילאי, וכיום פרשן כדורגל.
פלקאו החל את הקריירה שלו במועדון הספורט אינטרנסיונל בעיר פורטו אלגרה ובו שיחק מ-1973 עד 1980 וזכה בשלוש אליפויות, ב-1975, 1976 ו-1979. לאחר מכן עבר לרומא וזכה עם המועדון באליפות איטליה ב-1983. אחר כך חזר לשחק בברזיל וסיים את הקריירה שלו בסאו פאולו ב-1986. עם נבחרת ברזיל שיחק במונדיאל 1982 ובמונדיאל 1986.
פלקאו גם פעל כמאמן כדורגל אך ללא הישגים מיוחדים. בין 1990 ו-1991 היה מאמן נבחרת ברזיל ולאחר מכן מאמן קלוב אמריקה בין 1991 ו-1993. פלקאו גם אימן את נבחרת יפן ב-1994.
במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
ב-2011 היה מאמנה של אינטרנסיונל ובשנת 2012 היה מאמן באהיה.
לול (תוכנית טלוויזיה)
לול הייתה תוכנית טלוויזיה בת ארבעה חלקים ששודרה בטלוויזיה הישראלית בין השנים 1969 ל-1973, פרק חמישי היה אמור להיות מופק בשנת 1973, אך עקב פרוץ מלחמת יום הכיפורים הפקתו בוטלה עקב חוסר זמן שידור. התוכנית נכתבה והופקה על ידי חברת ההפקות "הגר" וקבוצת אמנים נוספים בהנהגתו ובבימוי של אורי זוהר ובועז דוידזון שכונתה בעקבות תוכנית זו "חבורת לול". התוכנית כללה מערכונים, קטעי קישור ושירים והוקלטה באולפני ישראקול.
התוכנית הראשונה שודרה בחלקה החל משנת 1969 במספר מערכונים ושירים, כאשר שודרה לראשונה באופן מלא ב-17 ביולי 1970. שלושת החלקים הנוספים של הסדרה שודרו ב-4 בדצמבר 1970, ב-18 באוקטובר 1971 וב-18 במרץ 1973. התוכנית הייתה חלק מעבודה משותפת של "חבורת לול" שכללה בין היתר גם את תקליטיו של אריק איינשטיין מאותן שנים, את סרט הקולנוע "שבלול", וכן גם בחלק מהשחקנים בסרטיו של אורי זוהר "מציצים" ועיניים גדולות. בשנת 1988 הפיק וביים צבי שיסל יחד עם אריק איינשטיין את הסרט "לול", שהכיל מקטעי שירים ומערכונים נבחרים, ששודרו במהלך התוכנית, וקטעים נוספים שצולמו מאחורי הקלעים.
תוכנית ראשונה - לול 1.
התוכנית שודרה ב-17 ביולי 1970.
היא הורכבה בעיקר משירים וביניהם מונולוגים קצרים של אורי זוהר וצילומי רחוב.
כל השירים, למעט "היי טלוויזיה", "האיש על הצב" ו"הדוד סם", הופיעו באלבום "שבלול". 'הדוד סם' ו'האיש על הצב' הופיעו בתקליטון 'לול'.
תוכנית שנייה.
התוכנית שודרה ב-17 בדצמבר 1970.
היא הורכבה משירים וביניהם מערכונים שכללו פרודיות על תוכניות טלוויזיה, בהשתתפות אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, צבי שיסל ואושיק לוי.
כל השירים הופיעו באלבום "פלסטלינה".
תוכנית שלישית.
התוכנית שודרה ב-18 באוקטובר 1971.
כל השירים, למעט "חמוץ חמוץ", הופיעו באלבום "בדשא אצל אביגדור". הקלטה של המערכון "חידון התנ"ך" הופיעה באלבום "יסמין". 'חמוץ חמוץ' הופיע בתקליטון 'לול 3'.
תוכנית רביעית.
התוכנית שודרה ב-18 במרץ 1973.
השירים "רוח סתיו", "נומי נומי", "רותי", "לא פעם בקיץ" ו"יצאנו אט" בוצעו בהופעה חיה. חלק מהשירים (רותי, יצאנו אט) הופיעו באלבום "ארץ ישראל הישנה והטובה". השירים "אמא אדמה" ו"שיר של אחרי מלחמה" הופיעו באלבום "יסמין". ל"שיר השוק" נכתבו מילים חדשות והוא הופיע מאוחר יותר בתקליט "סע לאט" כ"הבלדה על זומטי ולבטי".
מערכונים בולטים מהתוכנית.
"לול" כללה מערכונים וכן שירים שהפכו לקלאסיקה של הבידור ישראלי:
בתוכנית זהו זה! נעשתה פארודיה למערכון, ובה במקום שידור משחק הכדורגל משודרת תוכנית דת בהנחיית אורי זוהר הלועג לצופים המבזבזים את זמנם בצפייה במשחקי כדורגל. פרודיה נוספת נעשתה בתוכנית "מצב האומה", שבאותו יום שידור אורכה קוצר בגלל משחק כדורגל ששודר אחריהם.
לוק סקיווקר
מרצ'לו מלפיג'י
ספר היובלים