In My Own Words הוא אלבום הבכורה של הזמר וכותב השירים האמריקני, ני-יו, ושוחרר בפברואר 2006. האלבום הניב 4 סינגלים: הסינגל הראשון של ני-יו, "Stay", שלא זכה להצלחה רבה והוא הסינגל היחידי של ני-יו שלא הגיע למצעד הבילבורד הוט 100; עם זאת, השיר דורג במצעד שירי ה-R&amp;B והגיע בשיאו למקום ה-36 במצעד. הקליפ לשיר יצא בספטמבר 2006 בבריטניה, ובספטמבר 2005 בארצות הברית. הסינגל השני הוא "So Sick", שזכה להצלחה רבה כשהגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, במצעד הסינגלים הבריטי ובמדינות רבות. הסינגל השלישי "When You're Mad" הגיע בשיאו למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100, והסינגל הרביעי והאחרון, "Sexy Love" הגיע למקום ה-7 במצעד זה, אך הגיע לצמרות של מצעדים במדינות רבות.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 300,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, ולאחר סיור ההופעות של ני-יו באותה שנה עם כריס בראון האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה. "In My Own Words" מכר מעל 1.6 מיליון עותקים בארצות הברית, ומעל 2 מיליון עותקים ברחבי העולם.
תכונה (פילוסופיה)
בפילוסופיה, תכונה היא מאפיין מופשט של ישות. לשום תכונה אין משמעות בפני עצמה, אלא בהסתכלות על אובייקטים שמאופיינים על ידיה. למשל, עגבנייה היא אדומה ולכן היא מאופיינת על ידי תכונת האדמומיות. אולם לא ניתן להבין מה היא תכונת האדמומיות אלא על ידי הסתכלות על חפצים אדומים.
תכונה נבדלת מ"קבוצה" בכך שהיא אינה מכילה את העצמים שמאופיינים אליה. למשל: כל הפריטים האדומים נכללים בקבוצת הפריטים האדומים, אך אינם חלק מ"תכונת האדמומיות".
סוגי תכונות בפילוסופיה.
תכונות "מהותיות" ("עצמותיות") ותכונות "מקריות".
ע"פ אריסטו, כל התכונות בעולם מתחלקות לתכונות "מהותיות" או "עצמותיות", שהן חלק בלתי נפרד מהאובייקט, ולתכונות "מקריות", שאינן מגדירות את מהות האובייקט.
לדוגמה:
תכונות "דטרמיננטיות" ותכונות "בנות פירוט".
הלוגיקן הבריטי ויליאם ג'ונסון הבדיל בין "תכונות דטרמיננטיות", לבין תכונות "בנות פירוט" שמוגדרות ידי תכונות אחרות.
למשל: הצבע "אדום" הוא תכונה דטרמיננטית, בעוד שמושג "גדול" הוא תכונה בת פירוט, כי הוא מורכב מתכונות כמו "גבוה", "רחב", "כבד" או "מורכב מהרבה אטומים".
גם הפילוסוף ג.א. מור עשה הבדלה דומה, והגדיר את המושג "כשל נטורליסטי" כבלבול בין תכונה דטרמיננטית לתכונה בת פירוט.
תכונות על פי דניאל דנט.
הפילוסוף דניאל דנט הבדיל בין תכונות שמתקיימות בעצמן (גם אם לא שמים לב אליהן) לבין תכונות שמתקיימות רק לאחר שמישהו הכריז על קיומן.
למשל: "אדמומיות" היא תכונה מהסוג הראשון, כי חפצים אדומים הם אדומים גם כשאיש לא שם לב לכך. התכונה "חשוד ברצח" היא תכונה מהסוג השני, כי אדם חשוד ברצח רק כאשר מישהו חושד בו ברצח.
תכונות קיימברידג'.
שאלה נוספת נוצרת סביב מה שמכונה "תכונות קיימברידג'", שהן תכונות שאינן מוסיפות מידע חדש על האובייקט. למשל התכונה "בעל תכונות" (כמו במשפט "לדני יש תכונות כלשהן"). ישנו ויכוח נרחב על תקפותן של תכונות כאלה.
פילוסופים רבים טוענים שקיום הוא "תכונת קיימברידג'", ושלאמירה "השולחן קיים" אין משמעות. זו היא אחת הגישות המודרניות המשלבות אונטולוגיה עם פילוסופיה של הלשון.
תכונות בלשון ובפילוסופיה של הלשון.
בתחום הלשוני, התכונות מיוצגות על ידי נשואים. לעיתים על ידי נשוא שמני (למשל במשפט- "העגבנייה אדומה") ולעיתים על ידי נשוא פועלי (למשל במשפט "הילד שוקל חמישים ק"ג).
למרות זאת, לא כל נשוא מתאר תכונה. הערבוב בין נשוא לתכונה יצר בעיות רבות בפילוסופיה של הלשון, והוביל לפרדוקסים רבים, המפורסמים שבהם הם פרדוקס הספר והפרדוקס של גרלינג-נלסון.
תכונות במתמטיקה.
במסגרת קבוצה כלשהי, תכונה של איבריה היא פונקציה מציינת מהקבוצה. הפונקציה קובעת לגבי כל איבר האם הוא מקיים את התכונה או לא. למשל התכונה "להיות זוגי" במסגרת המספרים הטבעיים מתאימה לכל מספר שמתחלק ב-2 את הערך 1 ולכל מספר אחר את הערך 0. מכיוון שקיימת פונקציה מציינת לכל תת קבוצה, כל קבוצה של איברים מקיימת "תכונה" כשלהי במובן המתמטי, גם אם מבחינה פילוסופית או לשונית אין לאיברים דבר במשותף.
הקרב בסלוקי
הקרב בסלוקי היה קרב במסגרת "מבצע שינוי כיוון 11" שהתנהל בסופה של מלחמת לבנון השנייה בין כוחות המשוריינים של אוגדה 162, חטיבה 401, וכוחות רגלים של חטיבת הנח"ל וחיל ההנדסה הקרבית ובין חמושים מארגון החזבאללה, באזור נחל סלוקי והכפרים ע'נדוריה ופארון. הקרב נחשב לאחד הקרבות הקשים במלחמת לבנון השנייה.
רקע.
הקרב היה החלק האחרון במבצע שינוי כיוון 11 עליו הכריז ראש ממשלת ישראל דאז, אהוד אולמרט, בימיה האחרונים של מלחמת לבנון השנייה. מטרת ההתקדמות של הכוחות בשטח הייתה לחצות את נחל סלוקי כדי להכווין כוחות נוספים אל עבר נהר הליטני. ההחלטה על חציית הנחל הגיעה מהפיקוד העליון לאחר כניסת החלטה 1701 לתוקף.
כוחות קרקעיים של חטיבת הנח"ל היו אמורים לחפות על תנועת טנקי מרכבה מחטיבה 401 שהיו חשופים לפגיעות טילי קורנט.
מהלך הקרב.
על-פי התוכנית, כוחות מחטיבת הנח"ל, עליה פיקד אל"ם מיקי אדלשטיין, הוטסו במסוקים לסלוקי במיוחד למשימת אבטחת שיירת טנקי המרכבה 4 מחטיבה 401. גדוד 931, תחת פיקודו של סא"ל אבי דהן, החל בכיבוש הכפר ע'נדוריה ונתקל בהתנגדות חזקה מצד מחבלי החזבאללה. גדוד 932, תחת פיקודו של סא"ל רן כהנא, אשר צעד בעקבו של גדוד 931, נכנס לכפר לחלץ את הפצועים ולאחר מכן עבר לתקוף את הכפר מצדו השני. לקרב בע'נדוריה הייתה חשיבות מרכזית שכן עם פריצת מערך מבוצר זה של המחבלים נפתחה הדרך מערבה עבור כוחות האוגדה.
כוחות ההנדסה הקרבית מגדוד 605 בפיקודו של סא"ל אושרי לוגסי (ובסיוע של סא"ל אבי (ברימו) כהן) פרצו את הדרך לכפר רב א-תלתין, ופרצו את הציר מח'רבת כסיף דרך ואדי ברך לעבר ואדי הסלוקי. מאוחר יותר, פרצו וטיהרו 16 ק"מ מציר הכרחי, בו נעו אחריו חטיבת שריון וחטיבת הנח"ל. הציר הוביל אל הכפר ע'נדוריה מעל לוואדי הסלוקי, ששם נפגעו מספר טנקים של צה"ל מירי נ"ט. לוחמי פלס"ר 401 חילצו את הפצועים תחת אש חזקה.
חמושי החזבאללה ניצלו את ההתמהמהות של הדרג המדיני שדחה את הפעולה במספר שעות ולמדו למעשה את דפוסי הפעולה העתידית של חיילי צה"ל באזור והתארגנו לבלום את הכוחות באמצעות כמות משמעותית של טילי נ"ט מתקדמים. ההוראה לחצות את הנחל הגיעה בבוקר 12 באוגוסט 2006, כשמונה שעות לאחר כניסת הפסקת האש מטעם האו"ם. רצף התקלות החמור שהיה בקרב התחיל כבר בראשיתו כשפקודת החצייה ניתנה בטלפון המוצפן ולא במכשיר קשר, בו השתמשו מרבית מפקדי הכוחות.
חיילי חטיבת הנח"ל ניהלו באותה שעה קרבות עזים בכפרים שמסביב לנחל הסלוקי, ע'נדוריה ופארון, בו לחם גדוד הסיור של הנח"ל, תחת פיקודו של סא"ל שי אלבז, לאחר שהונחת ממסוקים בקרבת הכפר. איש מהמטה הכללי לא דאג ליידעם כי אותה עת ממש שיירת הטנקים עושה את דרכה מערבה, זאת על אף שחפ"ק הנח"ל וחפ"ק חטיבה 401 היו ממוקמים בשני חדרים נפרדים של אותו בית, בגדה המזרחית של הנחל. הליקויים החמורים בשלבי התכנון למעשה גרמו לבלבול בשטח, וחיילי הנח"ל כלל לא ידעו שמשימתם העיקרית היא לאבטח את תנועת כוחות השריון. כאשר טנקי חטיבה 401 חצו את הערוץ ללא האבטחה המיועדת, הם ספגו פגיעה קשה מאש נ"ט כשעיקרה הייתה טילי הקורנט הקטלניים. תנועת הטנקים ביצעה טעות קריטית נוספת כשנעה בכיוון אחר ממה שציפו בחטיבת הנח"ל ונחשפה לאש אויב בפעם השנייה. את הפצועים של גדוד 9 חילצו מתוך הטנקים לוחמי פלס"ר 401 אותם הוביל מפקד הסיירת הנכנס, רס"ן יוסי פנסו, יוצא חטיבת גולני, ואף סייעו לחילוץ הנפגעים של חטיבת הנח"ל. לאחר המלחמה קיבלו חמישה מלוחמי היחידה צל"שים על פועלם במהלכה, ובהם סמ"ר איתי שטיינברגר, שנפל בקרב בע'נדוריה בגזרה המזרחית, בעודו רץ לחלץ פצועים תחת אש, ויותם שש, מפקד צוות בסיירת, אשר קיבל את צל"ש הרמטכ"ל.
בשבת, 12 באוגוסט כאשר הסתבכו כוחות השריון בחציית הסלוקי וספגו אבדות רבות, פנה מפקד חטיבת הצנחנים "הנשר השחור", אל"ם בועז עמידרור, למפקד 7056, אחד הגדודים בחטיבתו, סא"ל במיל' עמוס בריזל, ושאל אם הוא מסוגל, בכוח העומד לרשותו, להשתלט על הכפר אל-קוצייר, השולט על המעבר מכיוון צפון ובו התבצרו חוליות נ"ט של החזבאללה, וירו על הטנקים של צה"ל החוצים את ואדי הסלוקי. בריזל שהה באותה עת עם כוחותיו בכפר דיר-סיריאן, אותו כבש עם גדוד צנחני המילואים בפיקודו ארבעה ימים קודם לכן. אף שלא היו בידו עזרי מודיעין ומצב האספקה היה דל, השיב בריזל בחיוב. קציני המטה של הגדוד ובראשם המג"ד התכנסו בבית בדיר-סיריאן שירטטו על מפית נייר מרשם קרב של הכפר, כפי שזכרו אותו מתצפית שערכו כמה ימים קודם לכן. המרשם הועתק למפיות נייר נוספות וחולק למפקדי הפלוגות בגדוד. הגדוד יצא למשימתו ביום ראשון לפנות בוקר. עד הצהריים השלימו הצנחנים את ההשתלטות על הכפר וסריקת השלוחה השולטת על הסלוקי.
סיום הקרב.
המשימה המקורית של חציית נחל הסלוקי הושלמה בסופו של דבר באיחור של כמה שעות מהמתוכנן.
בעת שהכוחות היו ערוכים להמשיך במבצע בתנועתם לעבר נהר הליטאני, החליטו שר הביטחון עמיר פרץ והרמטכ"ל דן חלוץ להפסיק את ההתקדמות בעקבות נפילת מסוק יסעור בגזרת לחימה אחרת.
כוחות צה"ל ספגו שבעה הרוגים ועשרות פצועים מקרב לוחמי החי"ר, השריון וההנדסה הקרבית. טנקי מרכבה נפגעו מטילי הנ"ט. למרות הנפגעים, העיכובים והסתבכות הכוחות לאורך הקרב, הצליחו כוחות צה"ל לחצות את הסלוקי. כשמונים מחבלי חזבאללה נהרגו ומספר מחבלים אף נלקחו בשבי.
The Edge of Glory