בישראל הכיר קופיטמן את הפולקלור היהודי. השפעת המסורת התימנית באה לביטוי כבר ב"קינה" לחליל סולו (1973), היצירה הראשונה שכתב בארץ. ביצירות הבאות שכתב לכלי סולו שונים אפשרויות טכניות חדשות ודרכי תיווי מתאימות וברורות. לכתיבתו אופייני מבנה אפיזודי, קטעים נפרדים הקשורים בנוסחאות צליליות או מקצביות.
קופיטמן חותר ביצירתו לסינתיזה בין מסורת המוזיקה היהודית לבין האמצעים החדישים לביטוי המוזיקלי.
מרק קופיטמן היה פרופסור באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ראש החוג להלחנה ולתאוריה. הוא היה מלחין הבית הראשון של הקאמרטה הישראלית ירושלים והיה חבר בהנהלת איגוד הקומפוזיטורים ובהנהלת ארגון המוזיקולוגים בישראל. הוא חיבר כמה ספרי לימוד בנושאי מוזיקה שונים.
בן 82 במותו. נטמן ברחובות.
ברכת אבות
ברכת אבות היא הברכה הראשונה בתפילת העמידה. היא הראשונה מבין שלוש ברכות השבח שבתחילת התפילה. הברכה עוסקת בשבחו של האל ובתאריו. שמה של הברכה נובע מפתיחתה בנושא שלושת האבות.
נוסח הברכה.
שינויים בנוסח הברכה.
אין הבדל רב בנוסח הברכה בין המנהגים השונים, אך קיימים מספר שינויים קטנים כדלהלן:
תוספות.
בעשרת ימי תשובה מוסיפים בין השורה "למען שמו באהבה", לבין השורה "מלך עוזר ומושיע" תוספת המתאימה לימים אלו:
אבודרהם מביא שנהגו בזמנו לסיים בימים נוראים "אל חי ומגן, ברוך אתה ה' מגן אברהם" בלי החתימה "מלך עוזר ומושיע ומגן", והוא מתנגד למנהג.
ע"פ ההלכה, מתפלל שטעה ולא אמר תוספת זו בעשרת ימי תשובה אינו צריך לחזור ולאומרה, אלא ממשיך בתפילתו כרגיל.
הלכות הברכה.
ברכת האבות היא הברכה היחידה בתפילת העמידה אשר פותחת במילים "ברוך אתה ה'", המילים המציינות פתיחה של ברכה. שאר הברכות רק נחתמות במילים אלו, אך לא נפתחות בהן. הדבר נובע מההלכה על-פיה ברצף ברכות, המכונה בהלכה "ברכה הסמוכה לחברתה", כפי שמתקיים בתפילת העמידה, רק הברכה הראשונה (במקרה זה ברכת אבות), נפתחת ב"ברוך". מצב כזה מתקיים גם במקומות נוספים, כגון ברכת המזון.
נהוג להשתחוות (או במונח המדויק יותר "לכרוע") בתחילת ברכת אבות ובסופה. למנהג האשכנזים: המתפלל כורע על ידי כיפוף הברכיים באומרו "ברוך" והטיית פלג גופו העליון כלפי מטה באומרו "אתה" ולאחר מכן זוקף ואומר את שם ה' למנהג הספרדים כורעים עם כל הגוף בתחחלה בכל הגוף ולאחר מכן עם הראש במילים "ברוך אתה", ואחר כך מזדקפים שוב קודם בפלג הגוף העליון ולאחר מכן גם בראש. פעולה זו נעשית הן במילים "ברוך אתה ה'" הפותחות את הברכה, והן במילים אלו בסיומה.
בשל היותה הברכה הראשונה, על המתפלל להתכוון בברכת אבות כדי לצאת ידי חובת תפילה. זאת בניגוד לשאר הברכות, בהן הכוונה אינה מעכבת. על פי הרמב"ם, על המתפלל לחזור על תפילתו אם לא כיוון בברכה זו. ברם, לדעת רוב הפוסקים אין לחזור בשל העדר כוונה, כי קרוב לוודאי שהמתפלל לא יתכוון גם בפעם השנייה.
משמעות הברכה.
מקור הנוסח.
לאחר הפתיחה, הברכה פותחת בתיאורו של ה' כאלוהי האבות – אברהם, יצחק, ויעקב – ובתיאורו במילים "האל, הגדול, הגיבור, הנורא".
השורות הראשונות של הברכה מבוססות על שני פסוקים בתורה המביאים את דברי משה:
בהמשך, הברכה מבוססת חלקית על דבריו של אברהם ():
שלילת תארים.
כל הברכה נאמרת בלשון תיאורית, המתארת את גדולתו ומעשיו של האל, ולא בלשון בקשה, דבר המתאים לסיווגה כ"ברכת שבח". הברכה מתאימה לתורת שלילת התארים, הגורסת שאין לייחס לאלהים תארים, מלבד תיאור מעשיו ותיאורי שלילה. ניתן להבחין כי אכן, מרבית התארים מתייחסים למעשיו של ה', ולא לתכונותיו העצמיות. לדוגמה, התואר "גומל חסדים טובים", לא מתייחס לתכונה של ה', אלא למעשה שהוא עושה – הוא גומל חסדים.
בתלמוד, מובא סיפור על אדם ששימש חזן לפני רבי חנינא, שהפריז בתארים חיוביים בברכת אבות ואמר "האל הגדול הגבור והנורא והאדיר והעזוז והיראוי החזק והאמיץ והודאי והנכבד", ועל כך ננזף על ידי ר' חנינא. ר' חנינא אמר כי התארים "הגדול הגיבור והנורא", אותם אנו בכל זאת מזכירים, נאמרים משתי סיבות: ראשית, הדברים נאמרו בתורה מפורשות, בספר דברים כפי שהוזכר לעיל; ושנית אנשי הכנסת הגדולה, תיקנו שיש לאמרם בתפילה. הרמב"ם מוסיף כי אנשי הכנסת הגדולה היו נביאים, ונבואתם היא שהקנתה להם את הזכות לשלב תארים אלו בתפילה.
סימה וואקנין-גיל
סימה וואקנין-גיל (נולדה בשנת 1966) היא תת-אלוף (מיל') בצה"ל, שכיהנה כצנזורית הצבאית הראשית וכמנכ"לית המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה.
ביוגרפיה.
וואקנין-גיל התגייסה לחיל האוויר ב-1984, ומילאה שורת תפקידים בלהק המודיעין. ב-22 באוגוסט 2005 מונתה לצנזורית הצבאית הראשית, בדרגת אלוף-משנה, במקומה של אל"ם מירי רגב. באוקטובר 2011 הועלתה לדרגת תת-אלוף.
בריאיון לשבועון "במחנה" אמרה:
והוסיפה על תפקידה:
בדצמבר 2015 אישרה הממשלה את הצעת השר גלעד ארדן למנות את וואקנין-גיל למנכ"לית המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה. היא שימשה בתפקיד עד שנת 2019.
חיים אישיים.
וואקנין-גיל מתגוררת בפרדס חנה-כרכור. היא נשואה לאיתן גיל ואם לשניים.
אנחות מהלב
אנחות מהלב (בספרדית: Suspiros del corazón) הוא סרט קולנוע ארגנטינאי בבימויו של אנריקה גבריאל, שיצא לאקרנים בשנת 2007.
תקציר העלילה.
הסרט מתרחש בארגנטינה ומסופר מנקודת מבטו של סופר, המתגורר מעל דירתו של פרננדו, איש עסקים צעיר (בגילומו של רוג'ר קומה) המגיע לארגנטינה. הסופר כותב למעשה את הסיפור שמהווה את תסריט הסרט בעקבות מכתב שקיבל מפרננדו, ובו פרננדו מספר את שאירע לו.
בראשית הסרט לוקה פרננדו בקלקול קיבה, והסופר מפנה אותו לרופא שכונתי. במרפאה קוראת האחות לפרננדו את ההורוסקופ החודשי שלו מתוך הירחון "אנחות מהלב". בהורוסקופ נאמר שילקה בקלקול קיבה, שכלבים יתקפו אותו וש"אופקים חדשים" יחליפו את "החברה הוותיקה". בצאתו מהמרפאה תוקפת אותו להקת כלבים, והוא נאלץ לקבל טיפול לשיכוך כאבים בעת שפצעיו נתפרים.
בהגיעו למשרדו, מבולבל בהשפעת משככי הכאבים, חוזר פרננדו באוזני מזכירתו המחליפה על דברי ההורוסקופ, והיא סבורה שמדובר בהוראה לפרננדו לקנות את המניות של "אופקים חדשים" – חברת בנייה כושלת, ולמכור את המניות של חברת הביטוח הוותיקה שברשותו. בדיעבד מתברר שהייתה זו החלטה נבונה, שכן חברת הבנייה חתמה על הסכם גדול ומניותיה עלו, בעוד בחברת הביטוח הוותיקה התגלתה מעילה.
לנוכח הצלחת התחזית שבהורוסקופ יוצא פרננדו לגלות את הורוסקופ החודש הבא, שכן עומדת בפניו עסקה חשובה במדריד, ועליו להחליט אם לעשותה. פרננדו מגלה שהירחון יוצא לאור בידי חבורה של זקנים אקנסצנטריים ספרדים ואיטלקי אחד שמטרתם להביא את יצירות הספרות הקלסיות לידיעת הציבור בחינם על מנת לחנכו. החבורה סבורה שהוא שחקן, ומבהירה לו שבהיעדר נובלה מצולמת לא יצא הירחון ולא יהיה הורוסקופ.
פרננדו מעמיד פנים שהוא אכן שחקן, מצלם את "אנה קארנינה" עבור הגיליון של החודש הבא, ובתוך כך מתאהב בנכדתו של אחד הזקנים. לבסוף מתברר שהיא הכותבת את ההורוסקופ, ומשהיא מגלה שהוא מתחזה היא עוזבת אותו ונוסעת ללמד בבית ספר בספר, אך משאירה לו את ההורוסקופ, בו היא ממליצה שלא לעשות את העסקה. פרננדו, המבין שהוא מאוהב בה, מחליט לעשות את העסקה בידיעה שייכשל על מנת להוכיח לה את אהבתו. בדיעבד מתברר שדיוק ההורוסקופ הראשון היה מקרי, וגם בעסקה זו הוא מרוויח מיליונים – אותם הוא משקיע בהקמת בתי ספר בספר, בו הוא מתגורר עם אהובתו שהפכה להיות אשתו.
מחלף ענבה
מחלף עֲנָבָה הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 431. רובו נפתח לתנועה בפברואר 2009 ביחד עם כביש 431.
בשנת 2006 נפתח המעבר מכביש 431 בכיוון מערב לכביש 1 בכיוון צפון (לתל אביב), וביוני 2008 נפתח המעבר לכיוון דרום (לירושלים). המעבר מכביש 1 בכיוון צפון לכביש 431 לכיוון מזרח (למודיעין-מכבים-רעות) נפתח במרץ 2010.
המחלף נמצא מערבית למודיעין-מכבים-רעות ובסמוך לנחל ענבה, ומכאן שמו. סמוך למחלף נמצא מחלף רכבות שבו מתפצלת מסילת הרכבת מתל אביב לשני כיוונים: האחד למודיעין והשני לכיוון ירושלים. המחלף נבנה על ידי חברת דניה סיבוס, חברה בת של אפריקה ישראל להשקעות.
מבנה המחלף.
התנועה בשני הכבישים החוצים את המחלף רציפה וללא שימוש ברמזורים, וכך גם המעבר ביניהם. לשם השוואה, בשנת 2007 היו במחלף גנות שבעה כיווני מעבר רציפים ובאותה עת היה זה המחלף בעל מספר הכיוונים הגדול ביותר בישראל. במחלף ענבה נבנו כל שמונת כיווני המעבר האפשריים.
המחלף בנוי משבעה גשרים ראשיים. גשר אחד משמש את תוואי כביש 1 העובר מעל לתוואי כביש 431 וכל השאר משמשים את הפניות שמאלה. שתי פניות שמאלה מתבצעות באמצעות רמפות הבנויות מגשרים ארוכים: מכביש 1 בכיוון ירושלים לכביש 431 לכיוון מודיעין ומכביש 1 בכיוון תל אביב לכביש 431 בכיוון ראשון לציון. שתי הפניות שמאלה האחרות מתבצעות באמצעות לולאה ובכך משלב המחלף שני טיפוסי מחלפים, מחלף עלה תלתן ומחלף טורבינה.
ב-2016 החלו עבודות בנייה להקמת מסילת ברזל שתחבר בין מקטע המסילה המגיע למודיעין לבין מסילת ירושלים - גנות בכיוון מזרח. ב-25 בפברואר 2022 בוצעה נסיעת מבחן אשר חנכה את התשתית החשמלית החל מ"מחלף ענבה" הרכבתי ועד לתחנת הרכבת מודיעין מרכז.
תוכניות עתידיות.
מסילת רוחב בין נתיבי כביש 431.