כמושל ג'מייקה, אייר, חשש מפני התקוממות באי, דיכא באכזריות את "מרד מפרץ מוראנט" ב־1865. המרד פרץ כאשר הכומר הבפטיסטי ומנהיג המורדים (והגיבור הלאומי של ג'מייקה) פול בוגלה עודד והוביל את המרד, שגרם למותם של 18 אנשי מיליציה או פקידים. למעלה מארבע מאות איכרים נהרגו בפעולות תגמול, כ -600 קבלו עונש מלקות וכאלף בתים נשרפו. גנרל לוק או'קונור היה אחראי באופן ישיר על אלה שפעלו לענישת היתר. אייר גם אישר את הוצאתו להורג של ג'ורג' ויליאם גורדון, איש ממוצא מעורב, שאף כי לא לקח חלק בפועל במרד, הועמד לדין במשפט צבאי על בגידה. גורדון, כחבר נבחר באספה הלאומית הג'מייקנית, היה ביקורתי באופן גלוי על התנהלותו של אייר בתפקידו. אך אייר היה משוכנע כי גורדון הוא אחד המנהיגים של מרד המפרץ המורנטי. ב -23 באוקטובר נתלה גורדון יומיים לאחר משפטו המהיר ומנהיג המורדים בוגלה נתלה אחריו יחד עם 14 מורדים אחרים.
המתיישבים האירופיים בג'מייקה ראו באייר גיבור שהציל את ג'מייקה מאסון. השפעתו של אייר על התושבים הלבנים הייתה כה חזקה, עד שהצליח לשכנע את אספת הנבחרים להעביר רפורמות חוקתיות שביטלו את חוקת הממשל הישנה. החוקה החדשה, איפשרה לג'מייקה להפוך למושבת כתר, עם מחוקק ממונה (ולא נבחר), על יסוד ההנחה ששליטה חקיקתית חזקה יותר תמנע מרד נוסף. מהלך זה הסתיים בהשפעה הגוברת של האנשים בני התערובת כמו גורדון, אדוארד יורדון ורוברט אוסבורן. בטרם הסתיימה החקיקה הועברו גם חוקים לטיפול במצבי חירום, לרבות חוק של קבלת חסינות משפטית המכסה את כל המעשים שנעשו בתום לב בזמן דיכוי המרד לאחר הכרזת מצב חירום צבאי.
אירועים אלה עוררו מחלוקת רבה בבריטניה, וכתוצאה מכך תבעו שאייר ייעצר על רצח גורדון. ג'ון סטיוארט מיל ארגן את "ועדת ג'מייקה", שדרשה את העמדתו לדין וכללה כמה אינטלקטואלים ליברלים ידועים, כגון ג'ון ברייט, צ'ארלס דרווין, פרדריק הריסון, תומאס יוז, תומאס הנרי האקסלי והרברט ספנסר.
מנגד, הוקם ועד להגנה על המושל אייר על ידי תומאס קרלייל בספטמבר 1866 שטען שאייר פעל בהחלטיות כדי להחזיר את הסדר הציבורי במושבה. מזכיר הוועדה היה המילטון יום, חבר באגודה הגאוגרפית המלכותית שאיתו חקר אייר באוסטרליה, בניו סאות' ויילס. תומכיו כללו ג'ון רסקין, צ'ארלס קינגסלי, צ'ארלס דיקנס, לורד קרדיגן, אלפרד טניסון וג'ון טינדל.
נפתחו תיקים נגד אנשי הצבא הבריטי בג'ימייקה, שהיו מעורבים בדיכוי המרד. תיקים אלה נדונו בפני בית המשפט הפלילי המרכזי, אך חבר המושבעים הגדול סירב לאשר את התביעה. אייר התגורר בעיירה בשרופשיר, אנגליה, שהייתה מחוץ לתחום השיפוט של בית המשפט שבו המקרה נדון. עורך הדין ג'יימס פיציג'מס סטיבן נסע לעיירת מגוריו של אייר, אך לא הצליח לשכנע את השופטים לתמוך בעניינו נגד אייר. ועדת ג'מייקה ביקשה מהיועץ המשפטי לממשלה לאשר את המידע הפלילי נגד אייר, אך נדחתה. אייר עבר להתגורר בלונדון כדי שיוכל להביא את הנושא לבירור ייסודי. השופט בבית המשפט הלונדוני, סירב לעצור אותו, בשל כישלונם של התיקים נגד הקצינים. אז פנו התובעים אל המלכה שתוציא "צו מנדאמוס" שהוצדק על ידי חוק השיפוט הפלילי 1802. הצו הוצא נגד אייר, אבל חבר המושבעים הגדול של המלכה, סירב לאשר את כתב האישום ואייר השתחרר מהרדיפה הפלילית.
המקרה עבר לידי בתי המשפט האזרחיים. אלכסנדר פיליפס תבע את אייר על שישה סעיפים של תקיפה ושל מאסר שווא. המקרה הובא בסופו של דבר לבית המשפט העליון של בריטניה כ"פיליפס ואייר "(1870) LR 6 QB 1. המקרה היה בעל השפעה בקביעת תקדים בחוק האנגלי והאוסטרלי על סתירה בין חוקים, ובחירת החוק שיושם במקרה של נזיקים בינלאומיים. אייר זוכה ופסק-דינו הפך לתקדים חשוב שנקבע על ידי השופט ג' וילס.
הוצאותיו המשפטיות של אייר כוסו על ידי ממשלת בריטניה ב־1872, ובשנת 1874 הוענקה לו קצבה של מושל קולוניאלי בדימוס. הוא חי את שארית חייו בדבון, שם הוא מת ב -30 בנובמבר 1901. הוא קבור בחצר הכנסייה בעיירה בה התגורר.
הכרה ומורשת.
פסל של אייר נמצא בכיכר ויקטוריה באדלייד כמו גם בשמורת ספרינגפילד. ב -1970 הונפק בול דואר של אוסטרליה שנשא את דיוקנו.
אתרים שונים נושאים את שמו כגון: בדרום אירלנד קיים אגם אייר, חצי האי אייר, אייר קריק, כביש אייר (הכביש הראשי מדרום אוסטרליה למערב אוסטרליה). מחוז הבחירות של אייר במערב אוסטרליה, נקרא לכבודו. כך גם הכפרים איירטון ווסט איירטון, ויער איירול, בקנטרברי ובהרי אייר ואייר קריק בסאות'לנד, ניו זילנד.
Crazy for You
Crazy for You (בעברית: משוגע/ת עליך) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך הפסקול, "Vision Quest". השיר יצא לאור ב-2 במרץ 1985, כסינגל מתוך הפסקול, ויצא מחדש ב-5 במרץ 1991.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והשני במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'ון בטיס וג'ון לינד שהלחינו אותו והופק על ידי ג'ון בניטז. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מאפיין גם את "Gambler", שנכלל בפסקול הסרט "מטורף עלייך". בנוסף לכך, זכה השיר למועמדות בטקס פרסי גראמי. כמו כן, נמכר השיר בממלכה המאוחדת בלמעלה מ-766,000 עותקים בסך הכול.
בארצות הברית, זכה השיר להצלחה רבה כאשר היה לשירה השני שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
ביקורות.
קית' קולפילד ממגזין הבילבורד אמר ש-"Crazy for You" הוא "כנראה השיר האולטימטיבי ביותר לריקודים איטיים". ריקי רוקסבי, מחבר הספר "The Complete Guide to the Music of Madonna", טען שמדובר בשיר "מתוחכם". הביוגרף ג'יי רנדי טראבורלי טען שבזכות השיר, "מדונה מצליחה להוכיח שהיא יכולה להוציא בלדות רציניות".
אלכס הנדרסון מ-"AllMusic" ציין שהשיר "Gambler" של מדונה אותו ביצעה במסגרת הפסקול "Vision Quest" גם כן, היה אמור להיות המצליח מביניהם.
מי אני?
מי אני? (מוכר כ-מי אני) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס. השיר יצא לאור ב-14 ביולי 2019, כסינגל השלישי מתוך האלבום שקופים, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-6 במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קרן פלס, הולחן על ידה והופק על ידי ג'וני גולדשטיין. מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי, סקר את השיר, והפנה כלפיו ביקורת חיובית, תוך שהעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קרן פלס ב-14 ביולי 2019. בקליפ מככבת הזמרת נועה קירל.
אוסקר ברגי
אוֹסְקַר בֶּרֶגִי (במקור בֶּרְגֶר, בהונגרית: Beregi Oszkár; בודפשט, 24 בינואר 1876 – הוליווד, קליפורניה, 18 באוקטובר 1965) היה שחקן ובמאי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
ילדותו ונישואיו הראשונים.
אוסקר ברגי היה בנם הראשון של אדולף ברגר ופאולה ליברמן. על פי זיכרונותיו, הוא היה ילד בעל התנהגות גרועה, תלמיד גרוע שניצל מלחזור על כיתות רק באמצעות כישרונו יוצא מן הכלל של חריזה ודקלום שירים. כישרונו, תשוקתו למשחק ומראהו הבוגר כבר בגיל 16 הובילו אותו, באישור הוריו, להירשם לאקדמיה למשחק ובימוי בבודפשט (כיום האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע) בשנת 1892, שאותה סיים בשנת 1895.
בשנת 1900 הושגה הצלתו הבימתית הראשונה. במחזה של שייקספיר: טרוילוס וקרסידה הוא שיחק את טרוילוס. בין השנים 1907 ו- 1910 שיחק בברלין בתיאטראות של מקס ריינהרדט. שם בברלין הכיר את אַרַנְקָה אַדְלֶר בתה של משפחת אדלר העשירה מאוראדיה שלמדה זימרה בבירה הגרמנית. טקס נישואיהם האזרחי נערך ב-8 ביוני 1909 בבודפשט. העדות להכרה במעמדו של השחקן הצעיר היא העובדה כי אחד העדים שלו היה ינה ראקושי , סופר, מנהל תיאטרון וחבר האקדמיה ההונגרית למדעים ואת הטקס ניהל בעצמו אישטוואן בארצי ראש העיר של בודפשט. אחרי יומיים נערכה חופה בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהני. בשנת 2010 נולדה בברלין בתם לאה ברגי. ב־3 בינואר 1913 נערכה הבכורה של צ'ארלס ליקונט דה ליזל: "העורבים" בתיאטרון הלאומי של בודפשט בבימויו של ינה איוואנפי. בתפקיד אורסטס שיחק אוסקר ברגי.
אחרי מלחמת העולם הראשונה.
הוא מילא משימות תרבותיות במהלך שלטונו הקצר של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919. "איגוד ההונגרים המתעוררים" ארגון גזעני ימני קיצוני תקף אותו. נאסר עליו לשחק בהונגריה והוא נאלץ להגר בשנת 1920. התיישב בווינה ועלה שוב על הבמה. הוא שיחק גם בתיאטראות הונגריים בחלקים דוברי ההונגרית שנלקחו מהונגריה לאחר מלחמת העולם הראשונה: ברטיסלאבה, אוראדיה, קושיצה, מונקאץ'. מ-1925 עד 1929 הוא צילם סרטים באמריקה. בשנת 1929 חזר לווינה ולאחר מכן שיחק בברלין. בינתיים, בתו בווינה התארסה עם זמר האופרה קלמן פטאקי. אשתו של אוסקר ברגי מתה כמה חודשים לפני החתונה של הבת לאה. ב-1930 חזר לבודפשט. בשנים לאחר מכן שיחק על במות תיאטראות הונגריה. ב־19 בינואר 1933 התחתן עם ד"ר פירושקה לזר מחנכת, מייסדת ומנהלת בית ספר לבנות.
במהלך מלחמת העולם השנייה.