בדצמבר 2010 הודיעה מיקרוסופט כי היא תתמוך במנגנון DNT בדפדפן שלה, אינטרנט אקספלורר מגרסה 9. מוזילה הייתה הראשונה לממש את התמיכה בדפדפן פיירפוקס ואחריו הוספה תמיכה בכל הדפדפנים הראשיים, כולל כרום, ספארי ואופרה.
מימוש.
שם השדה הנוסף הוא codice_1 והערכים האפשריים הם:
לדפדפן אין כל אפשרות לאלץ את השרת לכבד את הבקשה.
Do Not Track
מולטילוק
מולטילוק בע"מ היא חברת מנעולים ישראלית המייצרת ומשווקת מוצרים מתקדמים בתחום המנעולים ופתרונות בקרת גישה לשימושים מוסדיים, מסחריים, תעשייתיים ואזרחיים. החברה נוסדה ב-1973 והיא פועלת בשוק הישראלי והבינלאומי.
היסטוריה.
ב-1973 החלה חברת "רב בריח" לייצר את מערכת נעילת הדלתות הננעלת בארבעה כיוונים - המנעול הרב בריחי. בעקבות הצלחתו של המנעול, החברה הרחיבה את מפעל הייצור שלה ועד לשנת 1982, הגדילה משמעותית את פס היצור שלה כדי לכלול מגוון רחב של צילינדרים, מנעולים ואביזרים נלווים, דלתות פלדה ומוצרי אבטחת רכב שונים.
בשנת 1999 נמכרה חטיבת המנעולים של חברת רב-בריח, שקיבלה את השם "מולטילוק", לתאגיד אסה אבלוי (ASSA ABLOY) השוודית, וכיום היא נמצאת בבעלותו המלאה. בין "מולטילוק" ל"רב בריח" התקיימו עימותים משפטיים אחדים, בטענה של הפרת סימני מסחר.
בשנת 2001, נמצא מפעל החברה ביבנה הבנוי בשיטת פל קל, מסוכן לאדם וכי המבנה אינו מתאים לייעודו כמפעל תעשייה.
בשנת 2017 עובדים במולטילוק 400 עובדים.
מוצרים.
מולטילוק מפתחת, מייצרת ומשווקת מגוון של מוצרים הקשורים כולם למוצרי נעילה ואבטחה. אלו כוללים פתרונות נעילה אלקטרו-מכניים, בקרת גישה, צילינדרים, מנעולים, מכונות חיתוך מפתחות ועוד. החברה השיקה בשנת 2015 מספר פתרונות נעילה המבוססים על טכנולוגיה דיגיטלית הכוללים מערכת נעילה חכמה המתאימה לרוב סוגי הדלתות והמנעולים. המערכת ניתנת לפתיחה על ידי טביעת אצבע, קוד, שלט, אפליקציה בטלפון חכם או מפתח.
הנס שיפה
הנס (היינץ) שִׁיפֶּה (11 ביולי 1897/1896–30 בנובמבר 1941) היה סופר, עיתונאי, כלכלן יהודי קומוניסט גליציאני וסיני. השתמש בשם עט "אסיאתיקוס" ("Asiaticus"), בעיתון די ולטבינה ובשמות נוספים בכתיבת מאמריו: מוזס גרזב (שם הולדתו: Mojzes Grzyb), היינץ גרבז (Heinz Grzyb) והיינץ מילר (Heinz Möller), שי בו (סינית: Xi Bo) ועוד שמות אחרים.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה 20 היה לאחד העיתונאים החשובים שסיקרו את המהפכה בסין בעיתונות באירופה ובאמריקה. הוא הוביל קבוצה נכבדה של צעירים קומוניסטים ממדינות המערב ובין היתר גרם למהפך החברתי והפוליטי של ד"ר יעקב רוזנפלד, גיבור לאומי סיני. באותה העת נטל חלק פעיל במלחמת האזרחים הסינית ובמלחמת סין–יפן השנייה היה למתנדב היהודי הראשון שנהרג על אדמת סין בקרב עם כוחות יפנים.
קורות חיים.
חלק גדול מהביוגרפיה של שיפה נותר אפוף מסתורין.
שיפה נולד וגדל בשם מוזס גרזב (Mojzes Grzyb) למשפחה יהודית בטרנוב, בנו של יצחק גרזב, קבלן בניין. הוא שרת בצבא האוסטרי במלחמת העולם הראשונה ונעצר בגלל היותו פציפיסט. בשנת 1919 נסע לגרמניה שינה את שמו להנס שיפֶּה והצטרף למפלגה הקומוניסטית הגרמנית (KPD). בגרמניה הוא למד פילוסופיה וכלכלה לאומית וכתב בעיתון די ולטבינה בשם עט ""אסיאתיקוס" ("Asiaticus")". מאוחר יותר לאחר שכתב את מאמר המערכת לציון חמש שנים למהפכה הבולשביקית הוא הורחק לברית המועצות כ"זר לא רצוי", אך חזר לגרמניה בשנת 1923 והחל לכתוב בעיתון "", של המפלגה הקומוניסטית בגרמניה.
מגיל צעיר התעניין שיפה בתרבות הסינית בת 5000 שנה, ורצה לצפות מקרוב את מהפכת התרבות הסינית ומלחמת האזרחים הסינית ולכן, בשנת 1925 עבר לשאנגחאי ולגואנגג'ואו ועבד במחלקת התרגום של צבא סין. ב-30 במאי אותה שנה הוא היה עד לטבח בשאנגחאי. בשנים 1926–1927 שימש ככתב בווהאן ב-"People's Tribune" לצידו של מיכאיל בורודין תוך כדי שהוא מלווה את חיילי הקוומינטנג במשלחת הצפונית.
לאחר מכן, שב לגרמניה ופרסם את ספרו "Von Kanton bis Schanghai 1926-27", תחת השם "אסיאתיקוס" שבו הראה לדבריו כיצד צ'יאנג קאי שק בגד במהפכה באמצעות סיוע של כוחות מערביים.
בשנת 1928 בשל חילוקי דעות הוא הורחק מעריכת עיתון המפלגה בקמניץ, "". הוא המשיך לכתוב בעיתון "די ולטבינה" לצידם של קרל פון אוסייצקי וקורט טוכולסקי ופרסם מאמרים על בעיות הכלכלה בסין, על סון יאט-סן, על פנג יו-שיאנג ועל היחסים בין ברית המועצות לסין.
בשנת 1932 חזר שיפה לסין ועם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הצטרפה אליו אשתו, טרודה רוזנברג, לשאנגחאי. הם חיו בדלות רבה. בתחילה הוא עבד במפעל כימי ואשתו עבדה כאחות עבודות שהיו אופייניות ליהודי שאנגחאי. הוא ארגן חוגים פוליטיים לקבוצה קטנה של מהפכנים זרים והציע הדרכה גם לסינים וגם לזרים במחקר תאוריות קומוניסטיות ממרקס ואנגלס עד ללנין וסטלין.
פגישה בלתי נשכחת הייתה בין שיפה לקרל אוגוסט וויטפוגל . שיפה לא הסכים עם דעתו של וויטפוגל שהובעה בספרו "Wirtschaft und Gesellschaft Chinas, Versuch der wissenschaftlichen Analyse einer großen asiatischen Agrargesellschaft" ("כלכלה וחברה של סין, ניסיון לניתוח מדעי של חברה חקלאית גדולה באסיה") על הכלכלה והחברה בסין.
את התובנות שלו על המצב ברחובות שאנגחאי, בהתאם לתאוריות הקומוניסטיות, הוא פרסם בתקשורת הבינלאומית כדוגמת: איזבסטיה, הניו יורקר, Voice of China, (), ועוד.
בשנים 1934 ו-1936 הוא נסע למוסקבה וניסה להתקבל, ללא הצלחה, למפלגה הקומוניסטית הסינית. מאמריו על המצב במזרח הרחוק, ובמיוחד על סכנת המלחמה בברית המועצות, הופיעו בעיתונות הקומוניסטית באירופה ובעיתונים פרוגרסיבים.
ב-10 באפריל 1937 הוא פרסם מאמר בשאנגחאי על סכנת "ציר ברלין-טוקיו לריבונותה של סין". שגריר גרמניה אוסקר טרוטמן הגדיר אותו כ"עוין לגרמניה".
ב-7 ביולי 1937 (7.7.7) כשפרצה מלחמת סין–יפן השנייה החל לסקר את תנועת השחרור הלאומי של סין; הוא היה נחוש לבקר את יאן-אן , מרכז הפיקוד של המלחמה, כדי לדווח על מאמצי המלחמה של המפלגה הקומוניסטית נגד היפנים ובשנת 1938 אף נפגש עם מאו דזה-דונג. ב-1939, היה למתנדב היהודי הראשון שהצטרף לכוחות הצבא הקומוניסטי במלחמה נגד הפלישה היפנית לאדמת סין.
בעזרתם של מהגרים יהודים אנטי-פשיסטים כמו אנייס סמדלי, ד"ר יעקב רוזנפלד ורעייתו הוא תמך במפלגה הקומוניסטית הסינית באמצעות קישור לרדיו מהנהגת שאנגחאי לארמייה הרביעית. הוא חצה מספר פעמים את הקווים היפניים כשסיפק בדחיפות תרופות לאזורי הבסיס האנטי-יפניים.
מותו.
על אף המצב הצבאי הקשה הצטרף שיפה לארמייה השמינית. ב-30 בנובמבר 1941, שבוע לפני המתקפה על פרל הארבור נהרג שיפה בשדה הקרב במחוז שאנדונג, בהר יימנג לאחר שהיה ביחידה האחרונה שפרצה את המתחם היפני.
הנצחה.
בשנת 1942 הוקמה אנדרטה לזכרו של הנס שיפה במקום שבו נהרג ועליה נחרטו דבריו של לואו רונגהואן, גנרל בצבא סין באותן השנים ואחר כך סגן יו"ר וועדת הקבע של הקונגרס הלאומי העממי:
יעקב רוזנפלד
ד"ר יעקב רוזנפלד (11 בינואר 1903 – 22 באפריל 1952), המוכר בשמו הסיני לוֹאו שֶנגטה (בכתב סיני מפושט: 罗生特), היה רופא יהודי שהתנדב לצבא השחרור העממי של סין ופעל כמפקד בכיר בחיל הרפואה בתקופת מלחמת סין–יפן השנייה ואחרי כן, בדרגת גנרל, במלחמת האזרחים הסינית.
קורות חייו.
רוזנפלד נולד כבן הבכור לרגינה ומיכאל בעיר למברג שבאוסטרו-הונגריה (כיום לבוב באוקראינה). ב-1910 עקרה משפחתו לעיירה ולרסדורף (Wöllersdorf) שבאוסטריה תחתית, שם העביר את ילדותו ונעוריו.
ב-1921 עבר לווינה לשם לימודי רפואה באוניברסיטת וינה. ב-1928 קיבל תואר דוקטור, החל לעבוד בבית חולים והתמחה באורולוגיה וגינקולוגיה.
בשנת 1934 פתח מרפאה בעיר וינר נוישטאדט עם אחותו, שטפני, שהייתה רופאה כללית ורופאת שיניים.
בשנת 1938, לאחר השתלטות גרמניה הנאצית על אוסטריה (האנשלוס), נעצר ונשלח למחנה הריכוז דכאו, ומשם לבוכנוואלד.
ביוני 1939 שוחרר בתנאי שיעזוב את המדינה בתוך 14 יום. בסיוע הקונסול הסיני, חסיד אומות העולם חה פנגשאן, הצליח להימלט לסין עם אחיו, יושי. שם פתח מרפאה והשתקע בגטו שאנגחאי. העיר שאנגחאי הייתה תחת כיבוש יפני באותה תקופה.
למרות מצבו הכלכלי המבוסס, החליט לצאת מן העיר ולהצטרף לצבא השחרור העממי הסיני. ככל הנראה בהשפעת הנס שיפה, קומוניסט יהודי שהתגורר בגטו וכתב לשבועון הגרמני די ולטבינה תחת שם העט "אסיאתיקוס". בעזרת שיפה הצליח לצאת מן העיר במרץ 1941 והצטרף כרופא לארמייה הרביעית של צבא השחרור העממי, שלחמה בדרום סין סביב שנגחאי.
הוא שימש כמנתח בבית חולים שדה, ניתח חיילים פצועים, טיפל באלפי כפריים ובמקביל יילד תינוקות. כיוון שהסינים התקשו לבטא את שמו, דבק בו הכינוי "לואו שנג" ("אף ארוך" בסינית). ב-1943 הועבר לארמייה השמינית, שפעלה בצפון סין, באזור הצבאי שאנדונג.
הוא התקדם לתפקיד קצין הרפואה הראשי והועלה לדרגת גנרל על ידי מאו דזה-דונג. רוזנפלד תכנן את התשתית הרפואית של הצבא והיה אחראי על בניית בתי-חולים ועל הכשרת צוותי הרפואה. באביב 1944 יזם הקמת בית חולים, שהופצץ על ידי הצבא היפני ונבנה מחדש ב-1946.
ב-1945 מונה לרופא הראשי של הארמייה הראשונה במנצ'וריה.
בשנת 1949, לאחר סיום מלחמת האזרחים הסינית בניצחון המפלגה הקומוניסטית והקמת הרפובליקה העממית של סין, פרש רוזנפלד מתפקידיו.
בנובמבר אותה שנה הוא שב לאוסטריה לחפש אחר בני משפחתו, שחלקם נספו בשואה. ניסיונותיו לחזור לסין נתקלו בקשיים. הוא ניסה להגר לארצות הברית ולהתאחד עם אחיו, אולם נדחה עקב שירותו בצבא הסיני.