עם החלטתם של מייסדי הממלכה לעזוב את אוסטרליה, הם ערכו טיוטה של הכרזת עצמאותם, בה נכתב, בין היתר:
בהשראת הכרזת העצמאות של ארצות הברית, הכרזת העצמאות של הממלכה ההומו-לסבית כללה את ההצהרה:
טענות הממלכה לא היו מוכרות בידי אף מדינה, לכן טרם הוקמה בה התיישבות קבועה. בעוד שהאי העיקרי של הממלכה הורכב משלושה קילומטרים מרובעים בלבד, הארכיפלג הגדול יותר של טריטוריית איי ים האלמוגים היה מקבץ של שרטוני חול בלתי מאוכלסים המשתרעים על פני 780,000 קמ"ר – גודלן של נורווגיה ושוודיה גם יחד. גודל בירת הממלכה, Heaven Island (אי גן העדן), היה שווה בקירוב לשטחו של הסיטי של לונדון. הממלכה הנפיקה את בוליה הראשונים ביולי 2006, .
לפי אתר הממלכה, ענפי הכלכלה היחידים היו תיירות, דייג ומכירת בולים. שחייה, הליכה על שוניות, צלילה בלגונה, צפרות, איסוף צדפות וחקירת ספינות טרופות לא היו פעילויות כלכליות.
באופן המבוסס היסטורית ומשפטית על חוק השבות הישראלי, אדם זכה באופן אוטומטי למעמד של תושב קבע וזכאי באופן מיידי לקבלת אזרחות בממלכה ההומו-לסבית, מעצם היותו להט"ב. לא היה צורך באשרה כדי לבקר בממלכה, אך המבקרים היו צריכים להיות בעלי נטייה מינית להט"בית. ראש הממשלה, דייוויד סמית', אימץ את פתיחות המדינה כלפי להט"ב ברחבי העולם – .
ממשלת הממלכה פרסמה הצהרות רשמיות לגבי אימוץ גישתם של מספר סוגיות חברתיות ופוליטיות.
פירוק.
בסוף 2016, האתר הרשמי של "הממלכה ההומו-לסבית של אי האלמוגים" הוסיף קישור לאתר האינטרנט של The Equality Campaign, הארגון שקרא לבוחרים אוסטרלים להשתתף בסקר הדואר של חוק הנישואים, שבו הצבעת "כן" ככל הנראה תניע את הפרלמנט האוסטרלי לחוקק נישואים חד מיניים.
בעקבות ההחלטה שקיבלה ממשלת אוסטרליה לאשר נישואים חד מיניים, הממלכה פורקה ב-17 בנובמבר 2017.
קרב טורה בורה
קרב טורה בורה היה קרב במערות טורה בורה במזרח אפגניסטן, כחלק ממבצע חירות מתמשכת של קואליציה בהנהגת ארצות הברית בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר, בו לחמו כוחות הקואליציה יחד עם כוחות הברית הצפונית נגד לוחמי הטליבאן ואל-קאעידה, בהם אוסאמה בן לאדן (מנהיג ארגון אל-קאעידה והאחראי הראשי לפיגועים), שהסתתרו במערות. על אף העובדה שב-17 בדצמבר, 5 ימים לאחר תחילת הקרב, כוחות הקואליציה הצליחו לכבוש את השטח ולחסל את רוב לוחמי הטליבאן, הם לא הצליחו לתפוס או לחסל את אוסאמה בן לאדן, מפני שהוא, יחד עם עוד בכירים נוספים בטליבאן ואל-קאעידה, ברחו מהאזור באמצע הקרב, ככל הנראה לפקיסטן השכנה.
רקע.
מערות טורה בורה (בפשטו:توره بوړه. משמעות השם היא "מערה שחורה") הן מערות שנחפרו בצורה טבעית על ידי גשמים מרובים באזור ה"ההר הלבן" שבמזרח אפגניסטן. בשנות ה-80, במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, ה-CIA סייע במסגרת מבצע ציקלון לכוחות המוג'האדין במדינה, כוחות איסלאמיים שהתנגדו לשלטון הקומוניסטי. במסגרת הסיוע הזה, נבנו במערות טורה בורה תעלות ובונקרים בהם התחבאו חיילי מוג'האדין והחביאו תחמושת.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר, פיגועי הטרור הגדולים בהיסטוריה, יצאה קואליציה בהנהגת ארצות הברית למבצע חירות מתמשכת לתפיסת האחראים לפיגועים מארגון אל-קאעידה בראשם אוסאמה בן לאדן, והפלת שלטון הטליבאן במדינה, שלטון איסלאמי קיצוני שתמך באל-קאעידה. במהלך המבצע נכבשה אפגניסטן תוך חודשיים ונהרס שלטון הטליבאן. בכירי השלטון ברחו יחד עם בכירי אל-קאעידה אל הבונקרים במערות טורה בורה, בהם התקבצו מאות לוחמים, כשבמקרה של הידרדרות נוספת במצבם הם תכננו לברוח אל פקיסטן, המדינה בה גדלה תנועת הטליבאן ובה היו שבטים רבים שתמכו בתנועה והסכימו לשמש לחייליה מקלט.
מהלך הקרב.
את מרבית עול הלחימה, ממש כמו בכל שאר הפלישה למדינה, נטלו לוחמי הברית הצפונית, התאגדות של שבטים מקומיים וארגונים שונים שהתנגדו לשלטון הטליבאן במדינה. המדיניות האמריקנית הייתה לחסוך כמה שיותר בחיי החיילים המערביים, לכן הפעילות היחידה של החיילים האמריקניים והבריטיים הייתה סיוע לכוחות הברית הצפונית על ידי סימון מטרות למפציצים אמריקניים. לאחר שכוחות הקואליציה כבשו את מרבית האזור וסגרו את בכירי הארגונים באזור בגודל של 10 על 10 קילומטרים, הבינו האמריקנים שחיילי הברית הצפונית אינם חיילים אמינים למשימה כשהם עזבו את שדה הקרב בערב בשביל לחזור אל בתיהם ולשבור את צום הרמדאן, דבר שגרם ביום למחרת לכך שהם נאלצו לכבוש מחדש שטחים ועמדות. לכן החלו להצטרף חיילים מערביים לפשיטה על האזור המשוער בו היה בן לאדן.
לאחר שתוכניות תקיפה בהן חיילים מכוח דלתא היו אמורים לתקוף את המוצב בו היה בן לאדן מעורפו, או מטוסים שהיו אמורים לזרוק מוקשים על-מנת למנוע בריחה של בן לאדן נשללו, הוחלט על תקיפה משולבת של חיילים מכוח דלתא יחד עם חיילי הברית הצפונית לאחר ריכוך עמדות הטליבאן מהאוויר. לאחר הריכוך האווירי, שכלל הפצצות מאסיביות של האזור על ידי מפציצים אמריקניים, האזינו לוחמי כוח דלתא למערכת הקשר של הטליבאן והצליחו ולשמוע את קולו של בן לאדן, ולפיהם הצליחו לשער שהוא נמצא במרחק של פחות מ-2 קילומטרים מהם ושהוא נפצע בהפצצה. הכח האמריקני התפצל והחל להתקדם אל המיקום המשוער של בן לאדן עם חיילי הברית הצפונית. מתקפה בה לקחו חלק שלושה חיילים אמריקניים נתקלה בהתנגדות עיקשת של לוחמי טליבאן שהיו מצוידים היטב ושנלחמו מעמדות בעלות יתרון טופוגרפי. כוחות אוויריים לא יכלו להעניק סיוע בגלל החשש שהחיילים האמריקניים ייפגעו ממנו בשל קרבתם הרבה אל המיקום של לוחמי הטליבאן. נוסף על כך, לאחר שלוחמי הברית הצפונית שהיו עם שלושת החיילים האמריקניים ראו שהקרב קשה מששיערו הם החליטו לסגת ולנטוש אותם. מפקד חיילי הדלתא בשטח, שנודע בשנים שלאחר הקרב תחת שם העט "דלטון פיורי"("Dalton Fury"), החליט על סמך המצב המשוער של בן לאדן לצאת לחלץ את שלושת החיילים הנטושים.
לאחר הצלחת החילוץ נשמע שוב בן לאדן ברשת הקשר, אומר אל לוחמיו: ""תפילותינו לא נענו. הזמנים קשים ונוראים. לא קיבלנו תמיכה מהמדינות הכופרות שקוראות לעצמן אחינו המוסלמים. הדברים היו יכולים לקרות אחרת". מאוחר יותר הודיע בן לאדן: "אני מצטער שהייתם מעורבים בקרב, אם אינכם יכולים עוד להתנגד, היכנעו עם ברכותיי"". לאחר מכן סיכמו כוחות הטליבאן עם מצביא אפגני שהם מוכנים להיכנע אך מבקשים לפני כן הפסקת אש למשך 24 שעות על-מנת להתארגן ולעזור לפצועיהם. כשהאמריקנים, שלא רצו בהפסקת האש, התחילו להתקדם אל עבר המיקום של בן לאדן, איימו לוחמי הברית הצפוני שיתקפו אותם. לאחר תום ההפוגה, ניסו לוחמי הטליבאן לחדש את הקרבות. בתגובה, כבשו כוחות הקואליציה את כל האזור. לאחר כיבוש האזור וסריקות שנמשכו עד חודש ינואר
2002, לא נמצא בן לאדן, דבר שהוביל להשערה לפיה בן לאדן ובכירים נוספים נמלטו אל פקיסטן השכנה במהלך הפסקת האש.
תוצאות.
על אף ניצחון הקואליציה בקרב וכיבוש האזור, לא נתפסו או חוסלו בכירי הטליבאן ואל-קאעידה שהסתתרו בו. אף על פי שאוסאמה בן לאדן קרא לחייליו להיכנע במהלך הקרב ועל אף מנוסתו, הוא התייחס אל הקרב בזמנים שלאחריו כסמל ליכולות הכושלות של הקואליציה:
במהלך הקרב הושמדה התשתית השלטונית של הטליבאן, שהחל לאחר מכן לפעול כארגון שמפוזר במדינה ונלחם כנגד הקואליציה מלחמת גרילה. עם זאת, לאחר הקרב נעשו מספר ניסיונות התאגדות של לוחמי טליבאן, כשהבולט שבהם היה תהליך התאגדות של יותר מ-1000 לוחמים במהלך החודשים ינואר ופברואר בשנת 2002 באזור העיירה שאח-אי-קוט שבמזרח המדינה, עיירה שנמצאת בסביבה ההררית הגבוהה ביותר במדינה. בתגובה יצאה הקואליציה למבצע אנקונדה, המבצע הגדול ביותר באפגניסטן על ידי הקואליציה מאז תחילת מבצע חירות מתמשכת ועד כיבוש העיירה מרג'ה כחלק ממבצע מושתראק במהלך שנת 2010.
הממלכה ההומו-לסבית של איי קוראל
קרטיס P-40 וורהוק
קרטיס P-40 וורהוק (באנגלית: Curtiss P-40 Warhawk) היה מטוס קרב אמריקני חד-מנועי וחד-מושבי.
שמות נוספים שניתנו למטוס, על ידי מדינות שונות ולדגמים שונים: קרטיס P-40 טומאהוק, קרטיס P-40 קיטיהוק.
המטוס שימש בעיקר להפצצה ולתקיפת קרקע. טיסת הבכורה שלו התקיימה ב-1938, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש בחילות האוויר של בעלות הברית ולאחריה שימש ב-28 חילות אוויר מערביים.
ייצורו הופסק בנובמבר 1944, לאחר שיוצרו 13,738 יחידות ממנו.
מטוס זה יצא מכלל שימוש אך כיום קיימים מספר רב של אוספי מטוסים שטסים בו או שומרים על צורתו.
פיתוח.
המטוס בוסס על ה-P-36 הוק, אך בוורהוק הוחלף המנוע ל- Pratt &amp; Whitney R-1830. הוא תוכנן כמטוס קרב זריז ומהיר, אך זה עבד רק בגבהים נמוכים ובינוניים, ובגובה רב לא היה יכול להשתוות לאויביו החזקים, ה-Bf-109 וה-Fw-190. המטוס צויד בשני מקלעי 0.5 בכל כנף.
שירות מבצעי.
צרפת.
חיל האוויר הצרפתי הזמין 230 מטוסים, אך אלה לא הספיקו לעזוב את המפעל לפני שצרפת נכבשה.
בריטניה.
המטוס הופעל בבריטניה במהלך המלחמה ב-18 טייסות. מאחר שהראה ביצועים נמוכים בתנאים הנדרשים באירופה, הוצבו רוב הטייסות בצפון אפריקה.
ארצות הברית.
חיל האוויר האמריקאי הפעיל מטוס זה בכל החזיתות. בחזית באוקיינוס השקט הופעל המטוס, ובלם את תקיפות היפנים עד הגעת מטוסים מתקדמים יותר כמו המוסטנג או ההלקט.
גטאנו אנטוניאצי
גטאנו אנטוניאצי (באיטלקית: Gaetano Antoniazzi; 7 באוגוסט 1825 - 1 באוגוסט 1897) היה בונה כלי קשת איטלקי.
ביוגרפיה.
אנטוניאצי נולד בקרמונה, שם למד את אומנותו בסדנה של משפחת צ'רוטי. בשנת 1870 ייסד במילאנו סדנה משלו במסורת קרמונה של מוריו, אנריקו וג'ובאני באטיסטה צ'רוטי.