ב-2007-2008 השתתף קלינגהופר באלבום "Exquisite Corpse" של להקת הארט רוק "Warpaint", לצד זמרות ומוזיקאיות הלהקה, בהן השחקנית שאנין סוסאמון, שתפקדה כמתופפת. ב-2008 הקים את להקת הרוק האקספרימנטלי "Dot Hacker", בה תפקד כגיטריסט, סולן, כותב השירים ופסנתרן; הלהקה הוציאה עד כה ארבעה שירים. לאורך השנים השתתף קלינגהופר באלבומים ומסעי הופעות של מספר אמנים ידועים, בהם נארלס בארקלי, פי ג'יי הארווי, וינסנט גאלו ובק.
רד הוט צ'ילי פפרז.
כבר ב-2007 הצטרף למספר הופעות של רד הוט צ'ילי פפרז, ותפקד כגיטריסט נוסף, ווקליסט ונגן קלידים. במהלך 2009 פרושיאנטה כבר לא תפקד כחבר בלהקה והחל להתמקד בקריירת הסולו שלו, וכך הצטרף קלינגהופר ללהקה בהקלטת אלבומם העשירי, באוקטובר 2009. בינואר 2010 הופיע לראשונה עם הלהקה כגיטריסט המוביל, ובהמשך היה שותף מלא לאלבומם של הלהקה "I'm With You" שיצא ב-2011 ו "The Getaway" שיצא ב ביוני 2016. ב-15 בדצמבר 2019 רד הוט צ'ילי פפרז הודיעה כי קלינגהופר עוזב את ההרכב אחרי 10 שנים ובמקומו חוזר ללהקה ג'ון פרושיאנטה.
תיכון רבין (כפר סבא)
תיכון רבין הוא בית ספר תיכון עיוני בכפר סבא על שם יצחק רבין. בית הספר נוסד בשנת 1996, וכיום מנוהל על ידי סימונה שאול.
פעילות.
בבית הספר לומדים כ-600 תלמידים לאורך שלוש שנות הלימוד, מכיתה י' ועד יב'. עיקר התלמידים הם תושבי כפר סבא, וחלקם מן המועצה המקומית כוכב יאיר צור יגאל, אלפי מנשה, גינות שומרון וקרני שומרון. נוסף על מקצועות הלימוד הסטנדרטיים הנלמדים בבית הספר, קיימות בו מספר מגמות לימוד ייחודיות: קולנוע, פסיכולוגיה וקרימינולוגיה, מחשבים, מזרחנות, רפואה וכן מגמת כלכלה ומנהל עסקים.
בשנים האחרונות החלה בתיכון רבין מסורת של "תיקון ליל שבועות", ערב המופק על ידי בוגרי מגמת מחשבת ישראל בבית הספר ונמשך עד השעות הקטנות של הלילה, והוא מהווה את פרויקט הסיום שלהם. לצד בוגרי בית הספר וסגל המורים, אשר מרצים במהלך אירוע זה, לוקחים בו חלק גם אורחים נכבדים נוספים.
לפי נתוני משרד החינוך, נכון לפברואר 2011 נמצא כי אחוזי הזכאות לבגרות הם 87.78%, וכי תיכון רבין הוא מבין 24 התיכונים המובילים בארץ מבחינה זו. גם אחוז המתגייסים לצה"ל מבית הספר הוא גבוה ביחס לממוצע הארצי.
במרץ 2013 בעקבות נסיעת משלחת תלמידים משכבת י"א בבית הספר למסע פולין, נשלח אל התלמידים בשוגג קובץ ובו שמות התלמידים ובחירותיהם האישיות לצוותים למסע לפולין. לצד חלק משמות התלמידים הופיעו הערות פדגוגיות, מנוסחות בשפה בוטה, בנוגע לתלמידים שיצאו למסע. תלמידי בית הספר יצאו לחצר בית הספר, עטו על עצמם שלטי מחאה עם כיתובי ההערות (סוציומט, בינונית, תינוקת מגודלת) והפגינו נגד כתיבת המסמך והדלפתו. צוות המורים התנצל בפני התלמידים וכעבור זמן מה שככו הרוחות בבית הספר.
בשנת 2015, אחרי שנים בהן צוות התיכון הפעיל תוכניות מיוחדות ללימודי יהדות ומורשת, ובראשן בית מדרש לתלמידים, הוענק לו הפרס לחינוך ע"ש ד"ר חיים קונסטנטינר, במעמד נשיא אוניברסיטת תל אביב והרקטור שלה.
בשנת 2019, נערכו בתיכון צילומים לסרט "פול גז", של הבמאי קובי מחט. בנוסף, מנהלת התיכון רות לזר פרשה לגמלאות ואפרת חומסקי החליפה אותה בתפקיד.
בתחילת שנת הלימודים תשפ"א, רוססה על אחד הקירות בבית הספר כתובת גרפיטי בעלת אופי מיני ואלים. הכתובת נמחקה באותו הבוקר, אבל האחראי לאותה הכתובת לא נתפס. הכתובת בתיכון רבין הודלפה לתקשורת שבוע אחרי שהיא נכתבה, ובנוסף למקרה דומה בתיכון כצנלסון שנחשף גם הוא באותו היום הובילה להפגנות ושביתת תלמידים שמטרתה למחות על תרבות האונס ועל חוסר השקיפות שהנהלת התיכון הפגינה לפי מארגני המחאה. מספר שבועות לאחר מכן, התרחש בתיכון מקרה אלים נוסף, שבו תלמיד פצע שני תלמידים אחרים עם להב של מחדד. בנובמבר של אותה שנה, מנהלת התיכון אפרת חומסקי פרשה מתפקידה מסיבות אישיות והוחלפה על ידי סימונה שאול, רכזת שכבת י"ב בתיכון.
אוטוקלב
אוֹטוֹקְלָב או דוד עיקור (על פי האקדמיה ללשון העברית: אַקְטָר) הוא מכשיר שנועד לבצע טיהור של כלים רפואיים, כלי מעבדה שונים ואף ציוד לקעקועים אשר לא חד פעמי.
הפיזיקאי והמיקרוביולוג שארל שמברלן נחשב ליוצר האוטוקלב הראשון, לאחר שבנה ב-1879 פילטר חרסינה בעל נקבים זעירים מאוד, שסינן נוזלים מחיידקים.
האוטוקלבים חיוניים לטיהור מכשירים ואביזרים המשמשים בחדר ניתוח או בפעולות כירורגיות פולשניות, שבמהלכן חיידקים עלולים לחדור לגוף המטופל. השימוש נרחב גם ברפואת שיניים, רפואה וטרינרית, ולעיתים גם במעבדות לא רפואיות. גם בעלי מקצוע דוגמת מוהלים וקוסמטיקאיות משתמשים באוטוקלבים לטיהור המכשור שלהם.
פעילות האוטוקלבים המודרניים מבוססת על יצירת קיטור בטמפרטורה גבוהה ובלחץ אוויר גבוה.
יעקב חנוך סנקביץ'
הרב יעקב חנוך סֶנקֶביץ (ה'תרנ"ד – א' בתשרי ה'תשי"ז, 1956) היה ראש ישיבת שפת אמת, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, נשיא כולל פולין – קופת רבי מאיר בעל הנס במשך 25 שנה, וחבר ועד הישיבות בארץ ישראל.
תולדותיו.
נולד באוסטרובצה שבאימפריה הרוסית לאביו הרב משה יהודה ואימו שרה, משפחה של חסידי גור. הוא היה תלמידו של רבי מאיר יחיאל הולשטוק הגאון מאוסטרובצה. כאשר הגיע לפרקו נשא את חייה פרידא בתו של הרב יהודה לייב פרייבוים. לאחר נישואיו עבר להתגורר בוורשא. כאשר יסד האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר מגור את ישיבת שפת אמת בשנת תרפ"ה הוא בחר ברב סנקביץ' לשמש כראש הישיבה. הוא נשא על שכמו גם את העול הכלכלי של הישיבה ונסע לארצות הברית לצורך גיוס כספים. התכתב עם האדמו"ר במכתבים בהם עסק בסוגיות התלמוד.
ביום הראשון של ראש השנה בשנת תשי"ז, כאשר שהה בעיר סן פאולו שבברזיל לצורכי הישיבה, התפלל בבית הכנסת המרכזי ונשא דרשת לחזרה בתשובה לפני תקיעת שופר. בפעם השלישית שאמר את מזמור מ"ז מספר התהילים כנהוג, קרס ונפטר במקום מדום לב. הלוויה התקיימה בישראל בערב יום כיפור. בהלווייתו הספידוהו: הרבנים הראשיים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב ניסים, הרב יעקב וולד רבה הראשי של סן פאולו שהגיע במיוחד להלוויה, הרב זלמן סורוצקין והרב יצחק מאיר לוין.
משפחתו.
בניו הם דוד אהרן סנקביץ ויחיאל נרקיס. בנותיו הן: חנה, אשת עמנואל שחר, קצין ההנדסה הראשי הראשון בצה"ל; מרים רוזן, אימו של חנוך רוזן, בתיה בנין, פנינה אמיר, רבקה ורחל רוזמרין, שחיברה את הספרים "צימוקים ושקדים" ו"פנינים מבית אמא".
יעקב חנוך סנקביץ
מזמור אמברוזיאני
מזמור אמברוזיאני (באנגלית: Ambrosian chant) קרוי על שמו של אמברוזיוס הקדוש בן המאה הרביעית, שבתקופתו נכתבו מזמורי תפילה בסגנון מחמיר והולבשו רעיונות נוצריים בפראזולוגיה קלאסית, שפנתה עם זאת לטעם הציבור הרחב. הנוסח האמברוזי, שעודנו קיים בצפון איטליה, העניק לנוסחים אחרים את עקרון האנטיפונות, קנטוס פלאנוס בפיות שתי מקהלות העונות זו לזו. האנטיפונות מכונות גם כיום "דקאני" ו"קאנטוריס" לפי הצדדים שבהם מוצבות המקהלות בקתדרלות וכנסיות.
מזמור אמברוזיאני (הידוע גם בשם "מזמור מילאנזי") הוא רפרטואר הקנטוס פלאנוס הליטורגי של הפולחן האמברוזיאני של הכנסייה הקתולית, המקורב למזמור הגרגוריאני אך נבדל ממנו. הוא נקשר בראש ובראשונה לתחום הארכיבישופות של מילאנו וקרוי על שמו של אמברוזיוס הקדוש, כשם שהמזמור הגרגוריאני קרוי על שם גרגוריוס הגדול. זו מסורת הקנטוס פלאנוס היחידה, מלבד הגרגוריאנית, שהכנסייה הקתולית מאשרת עד ימינו אלה.
היסטוריה.
ההיסטוריה של מילאנו כמרכז למוזיקה דתית ראשיתה באמברוזיוס הקדוש. אין ראיה לכך, שאמברוזיוס עצמו חיבר משהו מן הרפרטואר האמברוזיאני, בדיוק כפי שגרגוריוס איננו מוכר כמי שהלחין איזה שהוא מזמור גרגוריאני. עם זאת, במהלך כהונתו כבישוף של מילאנו במאה הרביעית, מייחסים לו העברה של שירת מזמורים מן הכנסייה המזרחית אל המערב. אמברוזיוס גם הלחין מזמורים מקוריים, שארבעה מהם עדיין קיימים, יחד עם מוזיקה שהשתמרה אוחי ללא שינוי משמעותי מן הלחנים המקוריים. בכתביו, אמברוזיוס מתייחס אך ורק לביצוע מזמורי תהילים אנטיפונאליים, שבהם שירת פסוקי תהילים מתחלפת לסירוגין עם מענה של העדה כולה, הקרוי אנטיפון.
עם הזמן התפתחה הליטורגיה המילאנזית לפולחן האמברוזיאני, שיש לו יותר מן המשותף עם הפולחן הגאלי, שמקורו בפולחן הסורי מאנטיוכיה, ועם הפולחן הויזיגותי מאשר עם הפולחן הרומאי. המזמור האמברוזיאני התפתח לענות על הצרכים המיוחדים של הליטורגיה האמברוזיאנית. אף כי הפולחן האמברוזיאני מקורב מבחינת הליטורגיקה לפולחנים אחרים והמזמור האמברוזיאני מקורב מבחינה מוזיקלית למסורות קנטוס פלאנוס אחרות, הרי קטגוריות שונות, טקסטים שונים וסגנונות מוזיקליים שונים עושים את המזמור האמברוזיאני לרפרטואר מוזיקלי נבדל בבירור. עד המאה השמינית התקבל מזמור זה כנורמטיבי בכל צפון איטליה, וייתכן שהגיע גם עד דרומה.