לאורך כל התקופה בה פעלה להקת סטנגה, היה גולן אמון גם על הצד הוויזואלי שלה. גולן יצר שפה גרפית ייחודית ללהקה ושילב אותה בפוסטרים להופעות, קליפים, חולצות, עטיפת האלבום וסינגלים.
לאחר פירוק הלהקה החל גולן לפתח את קריירת העיצוב ואף למד במשך שנתיים באחד מבתי הספר הגבוהים לאמנות ועיצוב. בו זמנית החל לעצב שפות ויזואליות ללהקות אחרות מהארץ ומחו"ל.
בשנת 2011 ו-2012 זכה להשתתף בתערוכות של "טמבור" ועמותת "לצאת מהקופסה" ואף השתתף מספר פעמים בפרויקט "הגלויה הסודית" של יריד "צבע טרי".
בשנת 2014 זכה גולן במקום הראשון בתחרות העיצוב הבינלאומית QuadAward בקטגוריית פרינט ובמקום השני בקטגוריית עיצוב לוגו.
חייו האישיים.
ב-2014 התחתן עם המעצבת הגרפית מעיין סרדה ובשנת 2016 נולד בנם הבכור. הם מתגוררים בתל אביב.
גולן מנהל חנות אונליין שבה הוא מוכר את יצירותיו.
שמחה פינסקר
שמחה פינסקר (31 במרץ 1801 ־ 29 באוקטובר 1864) היה חוקר קדמוניות ומדקדק. אביו של יהודה לייב פינסקר.
תולדות חייו.
נולד בטרנופול שבגליציה. אביו שבח הלוי היה מגיד חסידי ופינסקר התחנך בנעוריו חינוך דתי-חסידי, אך למד גם גרמנית ומתמטיקה. בגיל 15 התייתם מאביו ועבר לפולין, שם התחתן עם מייטא, בתו של חיים וועליר והחל לעסוק במסחר. הוא לא עשה חיל בעסקיו ולאחר שנדד ברחבי פולין כמורה פרטי לבני יהודים עשירים התיישב ב-1827 באודסה. באודסה היה בין מייסדיו של חדר מתוקן ובית ספר לנערים. פינסקר שקד במיוחד על פיתוחה של ספריית המוסד על ידי רכישת ספרים רבים בשפות שונות. ב-1836 ייסד גם בית ספר לנערות, ליד בית הספר לנערים.
במקביל התחיל לחקור בנושאי חכמת ישראל ואסף ספרים רבים בנושא. בין היתר רכש כתבים קראיים עתיקים שהביא לאודסה אברהם פירקוביץ' מחצי האי קרים והחל לפענחם, לשם כך למד ערבית. בשנת 1858 עבר לווינה על מנת להתמקד במחקריו ולהוציא לאור את ספריו. בשנת 1860 הוציא לאור את ספרו "לקוטי קדמוניות", שהיה המחקר המקיף ביותר על תולדות הקראים. למרות שבתחילת דבריו ציין ש"הדת הקראית [לעומת היהדות הרבנית] היא כלבנה כנגד השמש", התייחס אליה בכבוד רב ובאופן מקצועי ומעמיק בלי השיפוטיות שאפיינה קודם לכן את יחסם של היהודים הרבניים אל הקראים. ב-1863 ראה אור ספר הדקדוק העברי השיטתי שלו "מבוא אל הנקוד האשורי או הבבלי", המבוסס על מחקריו ברבדי העברית העתיקה. לספר זה צירף בנספח את ספרו של אברהם אבן עזרא "יסוד מספר". באותה עת ביקש אהרן ילינק מפינסקר לפרסם בקובצי "בית המדרש", אך למרות הענות חיובית חלה פינסקר ונפטר זמן קצר לאחר מכן והיוזמה לא יצאה לפועל.
החקירה המקראית הייתה תכליתו העליונה. כתב עליו בר טוביה: "באמת היה אחד מ'בעלי המקרא' המועטים ששתלם הקדוש-ברוך-הוא בישראל בדורות שונים, החל מרבי חנינא קרא ורבותיו ותלמידיו בימי התנאים והאמוראים, וכלה ברבי שמעון קרא, ברבי יוסף קרא וחבריהם בימי הביניים, וברבי שמואל דוד לוצאטו ורבי יוסף הלוי ויחידי סגולה שכמוהם, שעל דגלם יימנה גם רבי שמחה פינסקר, בדור החדש".
עמותת קד&quot;ם
עמותת משען לחולה
269life
269life היא תנועה בינלאומית לשחרור בעלי החיים ולקידום טבעונות, שהוקמה בישראל באוקטובר 2012 על ידי פעיל זכויות בעלי החיים, סשה בוז'ור. אחת ממטרות התנועה העיקריות היא ביטול האידאולוגיה הסוגנית המצדיקה ניצול, שעבוד והרג בעלי חיים עבור תועלת האדם. פעולות התנועה, שדורשות לערער על הסטטוס קוו, מתאפיינות בגישה פרובוקטיבית וכוללות פריצה ושחרור בעלי חיים על ידי גנבתם, מתוך התפיסה כי פעולות עדינות יותר הוכיחו עצמן לאורך ההיסטוריה של התנועה לזכויות בעלי חיים כבלתי יעילות.
התנועה עוסקת בפעילויות הסברה באמצעות מיצגי מחאה והפגנות, בפעולות ישירות של פריצה וגנבת בעלי חיים לצורך שחרורם ובתיעוד התנהלות במשק החי, שכוללת גרימת סבל לבעלי החיים. התנועה פועלת ביותר מ-60 ערים ברחבי העולם, והפכה לאחת מתנועות זכויות בעלי החיים המדוברות והוויראליות ביותר בעולם. חלק מחברי התנועה מקעקעים או צורבים על גופם את המספר 269. במספר מקרים, פעילי הארגון נעצרו ונחקרו על ידי משטרת ישראל. באפריל 2016, זכתה התנועה לאות "האיש ההולך לאקטיביזם אורבני" מטעם מערכת עיתון טיים אאוט תל אביב על "יצירת שינוי באמצעות פרפורמנס ציבורי מזעזע ואפקטיבי שהעלה את המודעות לסבלם של בעלי החיים בחברה הישראלית והפך מודל לחיקוי בעולם".
מקור השם.
תנועת 269life נקראת על שם עגל לבן שנולד במאי 2012 ברפת באזור השרון, ומספרו הסידורי הוא 269. כמקובל בתעשיית הבקר, העגל פוטם מגיל צעיר לצורך שחיטה שאמורה הייתה להתרחש ביולי 2013 לצורך תעשיית הבשר. במשך תקופה, פעילי הארגון עקבו אחרי המשק ואחרי חייו של העגל. במועד הסמוך למועד השחיטה המתוכנן, פרצו חברי הארגון את הגדר והעמיסו את העגל על רכבם ובכך מנעו את שחיטתו. בוז'ור טוען כי עגל 269 הוא סמל לעגל אינדיבידואל שדרכו התנועה מעבירה את סיפורם המזעזע והטרגי של כל חיות המשק בעולם.
מיצגים בולטים.
מיצג הצריבה.
ב-2 באוקטובר 2012, ביום הבינלאומי להזדהות עם חיות המשקים, פעילי התנועה המחישו את פרקטיקת צריבת המספר המתרחשת כדרך קבע על גופן של חיות המשק, באמצעות צריבת המספר 269 על גופם. במהלך המיצג, מספר פעילים ישבו מאחורי חוטי תיל ופעילים נוספים אחזו בהם בכוח, השכיבו אותם על הרצפה, וצרבו בבשרם באמצעות ברזל לוהט את המספר 269. לאחר מכן, נכבלו בשלשלאות אחד לשני. מיצג זה ביקש להביע סולידריות עם חיות המשק ולהמחיש את ההחפצה המתבצעת על בסיס יומיומי בתעשיית משק החי, בה בעלי חיים מורדים לדרגה של חפצים, ללא שום התחשבות באינטרסים הבסיסיים שלהם.
לטענת הפעילים, התנועה לזכויות בעלי החיים אינה יכולה להמשיך יותר עם דרכיה הקונבנציונליות משום שאינן יעילות, ולכן נקטו בגישה פרובוקטיבית: "איננו יכולים להמתין יותר משום שבכל רגע מתבצעות זוועות כנגד בעלי חיים חפים מפשע. שואת בעלי החיים לא יכולה להמשיך יותר בעוד אנחנו מחייכים לאנשים שגורמים אותה. המצב האיום הזה דורש גישה יותר יצירתית מאשר חלוקת עלונים ברחובות". בוז'ור טען כי מדובר במייצג אמנותי שנועד לזעזע את העולם כולו, וליצור הזדהות ואמפתיה עם חיות המשקים.
סרטון המיצג פורסם באתר יוטיוב והפך במהירות לוויראלי. לאחר מיצג הצריבה בישראל, אלפי פעילים לזכויות בעלי חיים ברחבי העולם הצטרפו לתנועה, ומאות קעקעו את המספר 269 על גופם במסגרת אירועי קעקוע המוניים. מיצגי צריבה, אירועי קעקוע המוניים ופעולות מחאה נוספות של התנועה מתקיימות באוסטרליה, בצ'כיה, בהולנד, בקרואטיה, בסרי לנקה, בגאורגיה, בפולין, בספרד, בבריטניה, באיטליה, ברוסיה, בפורטוגל, ברומניה, בגרמניה, בארצות הברית, בבלגיה, בקנדה, במקסיקו, בברזיל, בפרו, בצרפת, בארגנטינה, בהודו, בדרום אפריקה, ביוון, בסין, באיראן ובמוקדים נוספים ברחבי העולם.
מיצג המזרקות.
ב-5 במרץ 2013, באישון לילה, הניחו פעילי 269life ראשים כרותים של בעלי חיים (אותם אספו מפחים של בתי מטבחיים) במספר מזרקות ברחבי תל אביב. הפעילים צבעו את מי המזרקות בצבע אדום סינתטי על מנת לייצג את שפיכות הדמים של בעלי החיים בתעשיית משק החי. על המדרכה רוססה כתובת גרפיטי: "קירות בתי המטבחיים הפכו שקופים". מיצג מחאה זה עורר דיון ציבורי והד תקשורתי רב. הפעילים לדבריהם ביקשו מהציבור "להסתכל לאוכל שלו בעיניים" ולהצביע על הצביעות בחברה לפיה איברים כרותים של בעלי חיים מתקבלים בהבנה גמורה וללא שום זעזוע כאשר הם מונחים כסחורה בחנויות, אולם כאשר הם מוצגים במסגרת מיצג המצביע על סבלם של בעלי החיים – הם מתקבלים בזעזוע ובשאט נפש. חודש וחצי לאחר המיצג, נעצרו 10 פעילים, אותם המשטרה האשימה בנזק למקרקעין ובפגיעה בבעלי חיים. הפעילים טענו כי זהו אבסורד שאלו המבקשים למנוע סבל והרג בעלי החיים נעצרים ומואשמים בפגיעה בבעלי חיים, בעוד האחראים לסבלם ולשחיטתם זוכים להגנת החוק. בין העצורים היה מייסד התנועה, סשה בוז'ור שטען כי "כמה מטרים מכל מזרקה יש סופרמרקט מלא בגוויות של אותן החיות. נראה לי קצת מוגזם להקים צוות חקירה מיוחד בשביל צבע מאכל במזרקות. לא ברור למה אנשים מזדעזעים מראש של בעל חיים, אבל שלווים לחלוטין כשהם אוכלים איברים אחרים שלהם. הנתק הזה שאנשים מסוגלים לו מדהים אותי כל פעם מחדש”. לאחר מספר ימים, מיצג זה התרחש בחולון, ולאחר מספר חודשים - בבאר שבע.
מיצג המנגל.
ב-6 במאי 2014, ביום חגיגות העצמאות של מדינת ישראל, יצאו פעילי התנועה לפארק הירקון, מצוידים במנגלים ריקים מכוסים ברדיד אלומיניום, ועליהם הניחו פגרי חתולים, ארנבים וחולדות אותם אספו מפחים של מרפאות וטרינריות. כמו כן, הוצב על המנגל מאכל בדמות חתול צלוי, שפוסל ממרכיבים צמחיים. לצד המיצג, הציבו הפעילים שילוט פרובוקטיבי המביע תמיכה באכילת חתולים. המיצג הוביל במהרה למהומה, והפעילים ספגו אלימות מצד החוגגים. המשטרה שהוזעקה למקום עצרה את הפעילים בחשד להתעללות והפרת הסדר הציבורי, אולם החוגגים שהכו את הפעילים – לא נעצרו. לטענת החוגגים, הפעילים קראו לילדיהם לחזות במיצג, אולם הפעילים טוענים כי לא היו דברים מעולם.
בוז'ור, שעוכב לחקירה, טען כי מיצג המנגל נעשה דווקא ביום חגיגת העצמאות על מנת להמחיש את פולחן הדמים שמייצג את שלילת עצמאותם וחירותם של מיליוני בעלי חיים, המגודלים בתנאים מחפירים ונרצחים בצורה ברוטלית בכל רחבי הארץ עבור תאוות בשרים. בדף התנועה נכתב: "הוצאנו את המיצג הזה לפועל על מנת למחות ולהבהיר את הצביעות המושרשת באכילת פרות, דגים ותרנגולות ובמקביל להזדעזע מעצם המחשבה על פגיעה בחתול או כלב".