הפקטין מסונתז באברון הגולג'י בתא ויוצר מטריצה שבה משולבים סיבי ההמיצלולוז בדופן התא. כאשר הוא בתוך התא, הפקטין מכיל התמרות מתיליות שמונעות ממנו קישור לסידן על מנת שלא ייווצר ג'ל בתוך התא. עם היציאה מהתא האנזים פקטין מתיל אסטראז מסיר את הקבוצה המתיליות וחושף קבוצת קרבוקסיל ליצירת קשרים כימיים.
מבנה כימי.
ההרכב המולקולרי של הפקטין משתנה, הן מבחינת אורכי השרשראות הסוכריות והן בשילובים ובסוגים של החד-סוכרים.
שימוש בתרופות ובמזון.
פקטין משמש לעיתים קרובות כמרכיב בסירופ נגד שיעול, בשל יכולתו לצפות את הטרכיאה העליונה ולמנוע את הפרכוסים הקודמים לשיעול. בתנאים חומציים, הפקטין יוצר ג'ל, ובשל תכונה זו משתמשים בו בייצור ריבה וג'לי. כתוסף מזון מסומן בקוד E440.
בבישול ביתי, ובמיוחד בבישול הטבעוני, נהוג להשתמש ברסק של פירות המכילים פקטין בריכוז גבוה, כגון תפוחים או בננות, כתחליף צמחי לביצים, לצורך "הדבקה" של קציצות, לביבות, עוגות וכיוצא באלה.
אוקלנד (קליפורניה)
אוקלנד (באנגלית: Oakland) היא העיר הגדולה ביותר במחוז אלמידה של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, ומושב המחוז.
העיר שוכנת בצידו המזרחי של מפרץ סן פרנסיסקו, דרומית לעיר ברקלי. מעברו השני של המפרץ נמצאת העיר סן פרנסיסקו.
נכון לשנת 2018 התגוררו בעיר 428,827 תושבים. העיר היא השלישית בגודלה באזור מפרץ סן פרנסיסקו, אחרי סן חוזה וסן פרנסיסקו, השמינית באוכלוסייתה בקליפורניה וה-45 בארצות הברית.
בשנת 2012 כונתה העיר "עיר החטאים החדשה" בעקבות ריבוי מועדוני הלילה וברים רבים שנפתחו בעיר המושכים אליה אזרחים רבים.
היסטוריה.
העיר אוקלנד נוסדה בשנת 1852. בשנת 1906 גדלה העיר באופן משמעותי לאחר שנמלטו אליה רבים מתושבי סן פרנסיסקו ונשארו לגור בה, מאחר שזו נהרסה ברעידת אדמה ושריפה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נבנו במספנות בעיר אוניות המלחמה של ארצות הברית, דבר שהוביל לגידול העיר, ולהגירה של שחורים אשר עבדו במספנות, אל העיר. לאחר המלחמה נסגרו המספנות, דבר שהוביל לאבטלה רבה בקרב שחורים ולשיעורי פשיעה גבוהים - בעיה שמאפיינת את אוקלנד עד היום. מצב כלכלי וחברתי זה הוביל לעלייתה של תנועת הפנתרים השחורים בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 וב-1980 הגיעה אוכלוסיית העיר השחורה לשיא עם 47% מכלל התושבים.
אוקלנד ידועה כעיר הולדתם של ראפרים רבים, כדוגמת אם סי האמר.
ב-17 באוקטובר 1989 החרידה את אוקלנד רעידת אדמה גדולה - 7.1 בסולם ריכטר. עיקר הנזק היה במערכת הכבישים המהירים החוצים אותה, ובפרט כביש דו-קומתי שהתמוטט ו-42 איש נספו. ב-20 באוקטובר 1991 ניזוקה אוקלנד בשריפה גדולה שהשתוללה בגבעות שבמזרחה. השריפה גרמה למותם של 25 אנשים והרס 2,449 בתים, בנזק כולל של 1.5 מיליארד דולר.
ב-29 במאי 2020, במהומות שפרצו בעיר במחאה על רצח ג'ורג' פלויד בעת מעצרו בידי שוטר במיניאפוליס מספר ימים לפני כן, נורו שני שוטרים של שירות האבטחה הפדרלי של ארצות הברית. אחד מהם מת מפצעיו.
גאוגרפיה.
שטח העיר 202.4 קמ"ר, מתוכם 145.2 קמ"ר שטחי יבשה, ו-57.2 קמ"ר שטחי מים (28.28% מים).
במרכז שטח העיר אוקלנד שוכנת פידמונט, שהיא עיירה נפרדת.
אקלים.
אוקלנד מאופיינת באקלים ים-תיכוני קליפורני חמים במהלך הימים, עם ערפילים בשעות הלילה. הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס - מעט קריר יותר מהממוצע בקליפורניה. הטמפרטורות השכיחות נעות בין 9 - 17 מעלות צלזיוס. השנה הגשומה ביותר הייתה 1940 עם 982 מ"מ גשם, השנה היבשה ביותר הייתה 1910 עם 305 מ"מ גשם בלבד. הכי הרבה גשמים בחודש אחד ירדו ב-1911 בחודש ינואר עם 390 מ"מ. הכי הרבה משקעים ביממה אחת ירדו ב-12 בפברואר 1904 עם 108 מ"מ.
דמוגרפיה.
אוקלנד היא עיר בעלת אחוז גבוה יחסית של אפרו-אמריקאים. בעבר היוו השחורים כמחצית מהאוכלוסייה. נכון לשנת 2019 כרבע מאוכלוסיית אוקלנד מזדהים כאפרו-אמריקאים, אוקלנד היא אחת מעשר הערים הראשונות לפי ריכוז האוכלוסייה השחורה בקליפורניה, והגדולה שביניהן.
ממשל.
ראש העיר נבחר אחת לארבע שנים עם מגבלה לשתי קדנציות, כמו כן כל ארבע שנים ישנן בחירות לשמונת חברי מועצת העיר אולם להם אין מגבלה. חבר המועצה לארי ריד המשמש גם כסגן ראש העיר נבחר לקדנציה חמישית ב-2012. ב-1998 נבחר ג'רי בראון, מושל קליפורניה לשעבר ומתמודד לנשיאות ארצות הברית, לראש העיר. הוא ניצל את היותו דמות מפורסמת כדי למשוך עסקים שונים לעיר ויזם תוכנית לשיקום מרכז העיר. ב-2006 החליף אותו רון דלומס, שהיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית שנים רבות.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית, המועמד הרפובליקני האחרון שקיבל שליש מהקולות בעיר היה ריצ'רד ניקסון ב-1968 ומאז אחוז ההצבעה למועמד הרפובליקני יורד מדי מערכת בחירות. אוקלנד נחשבת לאחת הערים הליברליות ביותר בארצות הברית והיא נחשבת למחוז הקונגרס הדמוקרטי הרביעי בגודלו בארצות הברית.
תחבורה.
בעיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי אוקלנד.
באוקלנד נמצא נמל אוקלנד - אחד משלושת הנמלים הגדולים ביותר במערב ארצות הברית. הנמל הוא העמוס ביותר במפרץ סן פרנסיסקו והחמישי בארצות הברית.
בין סן פרנסיסקו לאוקלנד עובר גשר המפרץ, כביש אגרה, שהמקטע המזרחי שלו הוא אחד הגשרים הרחבים בעולם (היה הרחב בעולם בעת פתיחתו בשנת 2013).
להבת אודון
קתרין מנספילד
קתרין מנספילד (באנגלית: Katherine Mansfield; 14 באוקטובר 1888 - 9 בינואר 1923) הייתה סופרת ניו זילנדית.
קורות חייה.
מנספילד נולדה בוולינגטון שבניו זילנד למשפחה ממעמד הביניים. אביה, הרולד באוצ'מפ, היה בנקאי. אמה, אני בורנל דייר, הייתה ממוצא אצילי. קתרין הקטנה חיה במשך שש שנים בכפר חקלאי בקרורי, נחשבה לילדה מבריקה במיוחד ובגיל תשע כבר פרסמה את יצירתה הראשונה.
בגיל 15, בשנת 1903 עברה ללונדון ולמדה במכללה, שם הצטרפה לצוות העיתון של המכללה. בשנת 1906 חזרה לניו זילנד, והחלה ללמוד מוזיקה ונגינה על צ'לו. מנספילד הייתה צ'לנית מצטיינת, אך אביה התנגד לכך שתהפוך לנגנית מקצועית. ב-1908 למדה הנהלת חשבונות והקלדה במכללה הטכנית בוולינגטון. אידה באקר, חברתה, שכנעה את אביה של קתרין להרשות לבתו לחזור לאנגליה עם קצבה שנתית של 100 לירה שטרלינג. כשחזרה לאנגליה הקדישה את זמנה לכתיבה. מאז לא חזרה לניו זילנד.
בשנת 1909 נישאה לג'ורג' בראון, אך עזבה אותו ימים אחדים לאחר החתונה. לפני הנישואים התאהבה בסתר בגארנט טרווול שהיה מוזיקאי, ונכנסה להריון. עברה הפלה בבוואריה. במשך שהותה בגרמניה כתבה מנספילד סקיצות סאטיריות על דמויות גרמניות, שפורסמו אחר כך תחת הכותרת "בפנסיון הגרמני".
בשובה ללונדון ב-1910 לקתה מנספילד במחלת מין מידבקת, דבר שהקשה על בריאותה הרופפת ממילא בהמשך חייה. בשנת 1911 פגשה מנספילד את ג'ון מידלטון מוריי, סוציאליסט ומבקר ספרות שהיה דייר בדירתה ואחר כך הפך למאהב. במהלך מלחמת העולם הראשונה נסעה תכופות מאנגליה לצרפת. בשנת 1915 פגשה את אחיה צ'ומי. כשאחיה מת במלחמה, התמקדה מנספילד בכתיבה על ניו זילנד ועל משפחתה. בשנת 1918 התגרשה מנספילד מבעלה הראשון ונישאה לג'ון מוריי. באותה שנה התגלתה אצלה מחלת השחפת.
בשנותיה האחרונות חייה במרבית הזמן בדרום צרפת ובשווייץ כדי להקל על השחפת. בשנת 1923 נפטרה בפונטבלו מדימום בריאות כתוצאה ממחלת השחפת והיא בת 34 בלבד. היא נטמנה בבית העלמין של אבון לצד גאורג איבאנוביץ' גורדייף שאיתו עבדה בשנים אחרונות של חייה.
סגנון הלבוש המיוחד של קתרין.
לקתרין מנספילד היה סגנון לבוש ייחודי, היא טרחה למצוא לעצמה בגדים שיתאימו לטעם האמנותי שלה ולדימוי של סופרת בוהמית מודרנית שאותו טרחה לטפח. היא הצהירה בתקיפות:' שהיא אשה מודרנית שאוהבת את בגדיה'. בין מרץ ליוני 2022, הוצגה התערוכהThe Dreamstress בבית קתרין מנספילד שבניוזילנד בתערוכה הוצגו טקסטילים מתוך אוסף הבית, תוך שימת דגש על אופני העשייה בהן נוצרו ושלחו מבט לעולמם של היוצרים. את התערוכה אצר היסטוריון האופנה והטקסטיל לאימומי אוקס [Leimomi Oakes]. סגנון לבושה לא השאיר אנשים אדישים, היו שהעריכו אותו כמו גיסה ריצרד מוררי [Richard Murry], שתיאר אותה כ'מסובבת ראשים, האופנה
מפריז, מקטורן הקטיפה החום עם כפתורי הכסף, החצאית הקצרה, הגרביונים האדומים, התסרוקת הספרדית -יפנית, העקבים הגבוהים וההופעה ללא רבב'. לעומת זאת וירג'יניה וולף הייתה קצת מזועזעת 'מההמוניות במבט ראשון, והקווים החדים והזולים'
כמקובל באותה תקופה חלק מהבגדים עברו מיחזור משביח. למשל חולצה מ-1910 שהוסיפו לה חלקים ב-1915. שמלה שנתפרה ב-1890, מוחזרה ב-1917, וב-1930 שונתה בשנית.
Never (מאנגלית: מעולם לא) הוא משחק חברה מילולי שנהוג לשחק בין שני אנשים ומעלה ואינו דורש הכנות מראש. מקורו של המשחק אינו ידוע, אך חברי אחוות פי סיגמא סיגמא באוניברסיטת טנסי שבצ'טנוגה ערכו את חוקיו הרשמיים, ומאז קיבלה התפשטותו תנופה.
הביטוי "מעולם לא" מהווה חלק מכל משפט במשחק.
מטרת המשחק היא לגרום לכל שחקן "להפסיד" על ידי סדרת וידויים שלו לגבי דברים שהוא דווקא כן עשה, ועל ידי כך לחייב אותו במטלה כלשהי שמומצאת במקום (די דומה למשימות החובה במשחק "אמת או חובה", רק שהמשימות במשחק זה לרוב בעלות תוכן "בוגר" יותר). במהותו מהווה המשחק משחק שתייה, כלומר מטרת השחקן לגרום לשחקנים האחרים לשתות, בעוד הוא עצמו נשאר פיכח.
מהלך המשחק.
בסופו של דבר המשחק מסתיים ללא תלות בזמן או במטלות שניתנו, רק כאשר נמאס ממנו. בנוסף, למשחק גם קיימת גרסה הפוכה: Ever. כל אחד, בתורו, מספר על משהו שהוא עשה (באופן כללי, לדוגמה: "נסעתי ברכבת הרים"), ונקודה רעה ניתנת לשחקנים שלא עשו זאת גם הם.