בליירה שוכן ה-"Sagnlandet Lejre" ("ארץ האגדות של ליירה"), מרכז לארכאולוגיה ניסויית ולחינוך, הכולל יצירות ושחזורים מתקופות שונות בהיסטוריה של דנמרק, מהתקופה הפרה-היסטורית ועד לתקופה הוויקינגית. במוקד המתחם נבנה שחזור של כפר מתקופת הברזל. המרכז פתוח לציבור.
לדרבורג (Ledreborg), אחוזה מפוארת בסגנון אדריכלות הבארוק, שוכנת גם כן באזור.
רפאל יוזפי
רפאל יוזפי (בהונגרית: Joseffy Rafael; 3 ביולי 1852 - 25 ביוני 1915) היה פסנתרן, מורה ומלחין יהודי-הונגרי.
חייו.
רפאל יוזפי נולד בהונפאלו, כיום הונקובצה, במחוז ספש (כיום סלובקיה) ב-1852. נעוריו עברו עליו במישקולץ, ושם החל את לימודיו הפסנתר בגיל שמונה. הוא למד בבודפשט אצל פרידריך בראואר, מורו של סטפן הלר. בשנת 1866 יצא ללייפציג, שם למד אצל איגנץ מושלס וארנסט פרדיננד ונצל. ב-1868 היה לתלמידו של קארל טאוסיג בברלין, עמו נשאר למשך שנתיים. לאחר מכן עשה שתי עונות קיץ עם פרנץ ליסט בוויימאר.
הופעת הבכורה שלו הייתה בברלין בשנת 1872 והתקבלה בהתלהבות.
בביקורת משנת 1874 התפעל אדוארד הנסליק מן הטכניקה המבריקה שלו, אבל מצא שנגינתו קרה. הוא עבר לארצות הברית בשנת 1879, שם חי בניו יורק. הופעת הבכורה שלו באמריקה הייתה בניו יורק ב-1879, עם תזמורת בניצוח לאופולד דאמרוש. זמן קצר אחר כך ניגן עם הפילהרמונית של ניו יורק ולאחר זאת הופיע רבות בניו יורק ובכרכים אחרים של אמריקה עם המנצח תיאודור תומאס ותזמורתו. יוזפי היה הסולן בקונצרטי הפתיחה של התזמורת הסימפונית של שיקגו ב-16 וב-17 באוקטובר 1891, בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של צ'ייקובסקי בניצוח תומאס, בתיאטרון האודיטוריום בשיקגו.
סגנונו של יוזפי היה רחב-יריעה ומקיף. הוא הלחין מספר רב של יצירות פופולריות לפסנתר וערך יצירות של שופן ואחרים להוצאת המוזיקה שירמר. בשלב מאוחר בחייו פרש למעשה מבימת הקונצרטים והקדיש את עתותיו להוראה, שלה ייחס חשיבות עליונה. יוזפי היה אדם מסוגר מאוד. לדברי הנרי וולפסון, הוא הציע לו סכומי כסף גדולים בתמורה לסיורי קונצרטים, אך הפסנתרן דחה את ההצעה, משום שמצא שחיי הנדודים מקונצרט לקונצרט מטילים עומס רב מדי על עצביו. הוא העדיף את ההכנסה הקטנה יותר של מורה על פני זוהר אורות הבמה. הוא לא ייחס כל חשיבות לתהילה או תשואות. מבחינתו, האמנות הייתה מעל לכל וכל השאר היה חסר-חשיבות.
בתקופת חייו בניו יורק, בילה את עונות הקיץ בטאריטאון, ניו יורק. הוא מת בניו יורק ב-1915, בן 62.
בניטו פרס גאלדוס
גנרל לויטננט
What Do You Mean?
?What Do You Mean (בעברית: למה את מתכוונת?) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הקנדי ג'סטין ביבר. השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 2015, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Purpose.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100 ובכך הפך לראשון של ביבר שעשה זאת.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, ג'ייסון בויד ומייסון לוי, והופק על ידי ביבר ואם די אל. אם-טי-וי דירגו את השיר כשיר ה-,6 הטוב ביותר של שנת 2015, וטיים אאוט דירגו אותו כשיר ה-41 הטוב ביותר של שנת 2015.
בארצות הברית זכה השיר למעמד פלטינה משושת על מכירות של 6 מיליון עותקים בסך הכל.
רשימות סוף שנה וכל הזמנים.
"What Do You Mean?" נכלל במספר רשימות סוף שנה וכל הזמנים של השירים הטובים ביותר של 2015.
תל אגרה
תל אגרה הוא תל עתיק בחבל לכיש שבשפלת יהודה, השוכן כ-5 קילומטר דרום מערבית למושב אמציה. התל מתנשא לרום 341 מטר מעל פני הים, כאשר נחל אדוריים מתפתל סביבו, ומקיף אותו ממזרח, צפון ומערב.
על התל עצמו נסקרו ממצאים ארכאולוגיים, שרובם מתוארכים לתקופת הברונזה הקדומה. הממצאים כוללים עדויות ליישוב מבוצר, שרידי חומה, יסודות מבנה בראש התל, בורות מים וחרסים רבים, השייכים לתקופת הברונזה, התקופה הרומית והתקופה הביזנטית.
מדרום מערב לתל הארכאולוג דוד עמית גילה מערכת הובלת מים, שכנראה נבנתה בתקופה הרומית או הביזנטית. המערכת כוללת סכר ותעלת הסטה שאורכה כ-150 מטר, שתפקידה המשוער היה לאפשר עיבוד אדמה חקלאית פורייה בעמק נחל אדוריים בסביבות התל.
Deja Vu (פוסט מלון)
בית סוהר מעשיהו
חיים יששכר אבולעפיה
הרב חיים יששכר אבולעפיה (1884 – 1970) היה דיין, איש ציבור והחכם באשי של טבריה בין השנים 1911–1918.
קורות חיים.
נולד בטבריה לרבי יוסף דוד אבולעפיה (השני), שהיה רבה של טבריה ודור שישי לרב חיים אבולעפיה השני, מחדש היישוב היהודי בגליל. בצעירותו למד בישיבה מקומית, ונישא לבתו של הרב אברהם עזריאל מירושלים.
ב ט"ו באב התרס"ט -1909, לאחר פטירתו של החכם באשי של טבריה, הרב אהרן בכור אלחדיף, פרצה מחלוקת קשה בעיר אודות מחליפו בין מחנה תומכיו של הרב חיים יששכר אבולעפיה בין מחנה תומכיו של הרב אברהם עבאדי, שהיה יד ימינו של הרב אלחדיף, עורך דין מקורב לשלטון העות'מאני ומראשי הציונים בטבריה. במחלוקת זו נטלו צד, מלבד אנשי טבריה, גם הראשון לציון הרב נחמן בטיטו, החכם באשי של האימפריה, הרב חיים נחום אפנדי, ואנשי קהילות הגליל חיפה, עכו וצפת. לאחר מאבקים קשים וחריפים, מינה הרב חיים נחום אפנדי בשנת 1911 את הרב חיים יששכר לחכם באשי בטבריה. בטקס המינוי נאם הרב יוסף חיים דוויק הכהן, שהשווה את יחסה החיובי של טורקיה ליהודים לעומת שלטונות ספרד בתקופת האינקוויזיציה. הנאום עורר את זעמו של ממלא מקום הקונסול הספרדי שנכח בטקס והוא דרש לאסור את הרב דוויק.
בשנת 1913 התפטר הרב אבולעפיה ממשרת החכם באשי, ובמקומו מונה הרב חיים אלחדיף. כאות מחאה, דרשו תושבי טבריה להחזיר את הרב אבולעפיה לתפקידו, והרב חיים יצחק שאקי נשלח מקושטא כנציגו של הרב חיים נחום אפנדי להסדיר את המצב. לבסוף, בהוראת הרב שאקי, חזר הרב אבולעפיה לתפקידו בסוף שנת 1913.
הרב אבולעפיה היה חבר בבית הדין יחד עם רבי יעקב הכהן סקלי, רבי יעקב חי זריהן וגיסו רבי שמואל בן קיקי, שנשא את אחותו חנה. בתפקידו כ"חכם באשי" קשר קשרים הדוקים עם אנשי היישוב החדש.
בשל החוק העות'מאני שאסר להכיר בבעלות פרטית של חברות או אגודות על קרקע, נרשמו על שמו של הרב אבולעפיה קרקעות שנרכשו באותה תקופה. בין השאר נרשם על שמו מגרש בן דונם בצמוד לקבר הרמב"ם שנרכש בכספי העדה הספרדית בעיר. בשנת 1914 רכשה אגודה מקומית שטח של שמונים דונם בצפון טבריה, ואף הוא נרשם על שמו של הרב אבולעפיה. כעבור כמה שנים נבנתה על שטח זה שכונת קריית שמואל.
כשנציגי הממשל העות'מאני מצאו בולים ציוניים בביתו, בשל הלשנות מצד מתנגדיו, נכלא הרב אבולעפיה בירושלים באשמת בגידה. הרב יוסף חי פאניז'יל, יחד עם הרב משה יהודה פרנקו נפגשו עם הפחה ופעלו לשחרורו ומנעו את העמדתו למשפט צבאי. עם זאת, הממשל אסר עליו לחזור לטבריה.
בשנת 1918 בוטלה משרתו כחכם באשי בשל הכיבוש הבריטי, ומאז המשיך לפעול בטבריה כאיש ציבור בעיקר בחיי הדת, כראש העדה הספרדית, וכפעיל בארגון "ההגנה".
הלך לעולמו ב-25 בספטמבר 1970 (כ"ד באלול ה'תש"ל) ונקבר בבית הקברות העתיק בטבריה. על מצבתו נכתב: "כאן נח אדם שעבד את הציבור באמונה באונו והונו שלא על מנת לקבל פרס".
ארלינג באוק
ארלינג באוק (בנורווגית: Erling Bauck; 8 באפריל 1924 - פברואר 2004) היה חבר המחתרת הנורווגית וסופר. היה שבוי על ידי הנאצים משנת 1942 עד שנת 1945 בעת מלחמת העולם השנייה, תחילה בנורווגיה ומשנת 1944 במחנה אושוויץ.
בזמן המלחמה.
הוא נולד במושן שבמחוז נורדלנד, אך גדל במחוז אקרסהוס שבדרום נורווגיה. נעצר ב-30 באפריל 1942 ונכלא ברחוב מולרגאטה 19 באוסלו עד ליום 23 במאי 1943, ולאחר מכן במחנה המעצר גריני עד ל-29 ביולי 1943. גורש למחנות מעצר וריכוז בגרמניה, ביניהן מחנה זקסנהאוזן עד לינואר 1944, אחר כך למיידנק ולבסוף למחנה אושוויץ ב-29 ביולי 1944 עד ליום שחרור המחנה. עם נסיגת צבא גרמניה מערבה הוא נשלח למחנות נוספים, מאוטהאוזן ודכאו, בטרם שוחררו גם הם על ידי הצבא האדום. הוצעד בצעדות מוות עם אלפי אסירים אחרים אל מערב גרמניה. שחרורו מרדיפת הנאצים הגיע רק באביב של שנת 1945 כאשר הצלב האדום השוודי וממשלת דנמרק שיתפו פעולה ופתחו במבצע "אוטובוסים לבנים", במבצע אלפי שבויים ממדינות צפון אירופה הוחזרו לארצם.
לאחר המלחמה.
בשנת 1945 כתב ספר בשם "אבל כמה מהם באו" (בנורווגית: Men noen kom fra det) כדי לתעד את זיכרונותיו מימי המלחמה. בשנת 1979 הוציא ספר נוסף בשם Du skal leve ("אתה צריך לחיות") שנהפך לרב-מכר בשנה שלאחר מכן, ומתבסס על סיפרו הראשון. במשך חייו הרצה והרבה לספר על זוועות הגרמנים במחנות, בפרט היה פעיל בארגון "אוטובוסים לבנים לאושוויץ". זהו ארגון נורווגי שמטיס תלמידים למחנות הנאציים באירופה ומסייע ללמוד על השואה.
אברהם רוזנטל (פוליטיקאי)
אברהם אהרון רוזנטל (י"ז בתשרי ה'תש"ח, 1947 – א' בכסלו ה'תשע"ט, 9 בנובמבר 2018) היה ראש המועצה המקומית קריית יערים בין השנים 1996–2018.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים. למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן למד בישיבת אמשינוב, בה למד אצל הרב שמואל אוירבך. לאחר חתונתו גר ברחובות, שם עבד כעוזרו של רב העיר, הרב שלמה קוק. לאחר מותו של הרב קוק עבד בחשבות בחברת עתירות מדע, המסונפת לכור תעשיות. עבד גם כחשב בתלמוד תורה המסורה, מכון ירושלים ומוסדות נוספים. עם הקמת קריית יערים, בחציו השני של העשור השמיני במאה העשרים עבר להתגורר ביישוב, והיה מראשוני המתיישבים. בשנת תשנ"ה מונה כחבר בוועד היישוב, וניהל את מחלקת החינוך.