הסרט מתבסס על האירועים האמיתיים של טביעת דוברה מספר 752 שהייתה בשימוש על ימת לדוגה וסיפקה מזון אל לנינגרד הנצורה על דרך החיים. בליל 17 בספטמבר 1941, בזמן פינוי אנשים מלנינגרד, הדוברה דלפה וטבעה במעמקי הלדוגה ועליה אלף איש. באותו זמן, 460 אנשים מתו על הדוברה שנגררה על ידי הסירה "סלמז'", אשר נשאה תגבורת צבאית אל לנינגרד. יחד עם סלמז', סייעה בגרירה גם הסירה "אוריול" ויחד הם הצליחו להציל 240 אנשים, 216 ו-24 אנשים בהתאמה. במספר כולל של ההרוגים נכללו גם 433 צוערים, 132 בוגרי האקדמיה הצבאית הרפואית, 8 מפקדים זוטרים, 36 קצינים ו-46 נשים, כמו גם כל ששהו על הדוברה עם ילדיהם ו-30 עובדים אזרחיים וחיילי האקדמיה הרפואית הימית והמינהל ההידרוגרפי של הצי (שמנה יותר מ-685 איש). בנוסף, נספתה מחלקה שלמה של צוערי בית הספר הלנינגרדי הצבאי להנדסה ותלמידי בית הספר המקצועי ועמם קצינים, נשים וכל הילדים ועובדי המינהל הטכני ומינהל הארטילריה שהיו איתם. בין אלה שניצלו היו גם 184 אנשים (160 שהועלו לסירת "אוריול" ו-24 לסירת "סלמז'") שהשתייכו לאקדמיה הרפואית הימית והמינהל ההידרוגרפי של הצי ועוד 56 אזרחים.
תקציר עלילת הסרט.
ספטמבר 1941. החודש הראשון של המצור על לנינגרד. קוסטיה ונסטיה הם צעירים מאוהבים המנסים לפלס דרכם מחוץ ללנינגרד הנצורה על דוברה שיוצאת על ימת לדוגה. אך בלילה הם מותקפים בהפצצות מהאוויר והדוברה סופגת אש כבדה.
הפקה.
הצילומים נערכו בסנקט פטרבורג ובפרבריה במאי 2018 בשיתוף פעולה עם לנפילם. ביוני 2018 נערכו צילומי השלמה בחופי אגם אילמן שבמחוז נובגורוד.
המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית
"המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית" (ביפנית: 国立西洋美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בפארק אואנו, ברובע טאייטו של העיר טוקיו, יפן.
ראשיתו של המוזיאון הוא באוסף האמנות המערבית של קוג'ירו מטצוקטה (Kōjirō Matsukata), שכלל כ-370 יצירות אמנות במדיה שונות. המוזיאון נפתח בשנת 1959 במבנה שתוכנן על ידי האדריכל לה קורבוזיה, והוא הוכרז ב-2016 כחלק מאתר המורשת העולמית "העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה" ביחד עם עוד 16 מבנים וקומפלקסים שתכנן ברחבי העולם. המוזיאון מכיל יצירות אמנות שנוצרו באירופה ובארצות הברית החל מתקופת רנסאנס ועד לסוף המאה ה-20. בין היצירות הידועות עבודות של לוקאס קראנאך האב, אל גרקו, פאולו ורונזה, ג'ובאני בטיסטה טייפולו, טינטורטו, גוסטב קורבה, פול גוגן, פול סזאן, קאמי פיסארו, קלוד מונה, אדואר מאנה ורבים נוספים. בין הפריטים אוסף גדול של יצירות אוגוסט רודן, שנקנו על ידי קוג'ארו בתקופת מגוריו בפריז ונוצקו מן התבניות המקוריות של הפסלים. חלק מן העבודות, כגון "שערי הגיהנום" או "שועי העיר קאלה" מוצבים בחזית המוזיאון. המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות שונות לצד תצוגת קבע גדולה של אוסף המוזיאון.
אומיט דבאלה
אומיט איידין דבאלה (בטורקית: Ümit Aydın Davala, נולד ב-30 ביולי 1973 במנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי-גרמני ששיחק בעמדות המגן והקשר הימני, וכיום עוזר מאמן בגלאטסראיי.
ככדורגלן, אומיט זוהה בעיקר עם גלאטסראיי, עמה זכה בתארים רבים, והצליח גם במדי ורדר ברמן עמה זכה בדאבל. אומיט ערך 41 הופעות במדי נבחרת טורקיה, והשתתף עמה ביורו 2000 ומונדיאל 2002.
קריירת האימון של אומיט החלה עם פרישתו, כשאימן את נבחרת טורקיה בכדורגל עד גיל 21, ולאחר מכן בעיקר מילא תפקידים שונים בגלאטסראיי. כיום אומיט הוא חלק מצוות האימון של גלאטסראיי, כאשר המאמן הראשי הוא פתיח טרים, ואומיט משמש עוזר מאמן בצוותא עם חסן שאש.
קריירת מועדונים.
אומיט נולד בגרמניה, ושיחק כנער במועדונים שונים באזור מנהיים. כשחקן בוגרים שיחק במועדון טורקספור מנהיים, המייצג את המהגרים הטורקים במנהיים, ולאחר מכן עבר לשחק בליגת המשנה הטורקית, תחילה באפיונקרהיסארספור, עמה פתח את עונת 1994/95 והציג יכולת טובה מאוד, ואחר כך באיסטנבולספור, שסיימה עמו את עונת 1994/95 במקום הראשון והעפילה לליגת העל הטורקית, כשהוא תורם חמישה שערי ליגה. את עונת 1995/96 אומיט פתח עם איסטנבולספור, אך ערך חמש הופעות בלבד, ובהמשך העונה ירד בחזרה לליגת המשנה הטורקית, שם שיחק בדיארבקירספור עד לתום עונת 1995/96, וסיים עם הקבוצה במקום הראשון, שזיכה אותה בהעפלה לליגת העל הטורקית, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה.
בקיץ 1996, לאחר שעלה ליגה עם דיארבקירספור, חתם אומיט בגלאטסראיי, וזכה עמה להצלחות רבות. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1996/97, זכה אומיט באליפות הראשונה שלו במועדון, כשהוא מבקיע שלושה שערים ב-28 הופעות. בעונת 1997/98 זכה באליפות שנייה ברציפות, אם כי היה פצוע בחלק מהעונה, והבקיע שלושה שערים ב-15 הופעות. גלאטסראיי ואומיט הודחו מליגת האלופות באותה עונה בשלב הבתים. בעונת 1998/99 זכה אומיט בדאבל, כשהשלים זכייה באליפות שלישית ברציפות, ובגמר הגביע הטורקי, הבקיע צמד בניצחון 2-0 על בשיקטש במשחק הגומלין, כשהמשחק הראשון הסתיים בתיקו 0-0, ובכך הקנה לגלאטסראיי זכייה בגביע. באותה עונה הבקיע אומיט את שערו הראשון במסגרת אירופית, בתיקו 2-2 מול יובנטוס במסגרת ליגת האלופות. גלאטסראיי סיימה את שלב הבתים עם מספר נקודות זהה ליובנטוס שסיימה ראשונה ורוזנבורג שסיימה שלישית, אך הודחה בגין מאזן פנימי נחות כשרק יובנטוס עלתה מבית זה. עונת 1999/00 הייתה העונה הטובה ביותר בהיסטוריה של גלאטסראיי. בעונה זו זכו אומיט וגלאטסראיי בטרבל משני, כששותפיו העיקריים של אומיט היו הקאן שוקור, חסן שאש, גאורגה חאג'י, אמרה בלוזוגלו ועריף ארדם. ראשון התארים בטרבל היה האליפות הרביעית ברציפות של גלאטסראיי. השני הוא זכייה שנייה ברציפות בגביע הטורקי, לאחר ניצחון בגמר על אנטליהספור בתוצאה 5-3 לאחר הארכה, כשאומיט הבקיע את השער הראשון לגלאטסראיי. התואר השלישי היה גביע אופ"א, בו זכו אומיט וגלאטסראיי לאחר תיקו 0-0 מול ארסנל בגמר, וניצחון 4-3 בפנדלים, כשאומיט מבקיע את הבעיטה שלו. יצוין כי גלאטסראיי ואומיט הודחו מליגת האלופות בשלב הבתים באותה עונה ומשם המשיכו לגביע אופ"א, כשאומיט הבקיע שער קריטי במחזור האחרון של שלב הבתים באותה עונה בניצחון 3-2 על מילאן בדקה ה-90. שער זה שלח את גלאטסראיי לגביע אופ"א והדיח את מילאן סופית מאירופה. באוגוסט 2000 ניצחו גלאטסראיי ואומיט את ריאל מדריד בתוצאה 2-1 במשחק הסופר קאפ האירופי, והוסיפו תואר נוסף. בעונת 2000/01 נעצר רצף האליפויות של גלאטסראיי ואומיט, שסיימו רק במקום השני בליגת העל הטורקית. בעונה זו הבקיע אומיט חמישה שערי ליגה. בליגת האלופות אומיט וגלאטסראיי רשמו הישג נאה בעונה זו כשהגיעו לרבע הגמר, כשלהתקפת הקבוצה הצטרף הברזילאי מריו ז'ארדל ששיתף פעולה עם אומיט. בשלב הבתים השני של המפעל, שהיה נהוג באותה תקופה, אומיט הבקיע את שער הניצחון ב-1-0 על פריז סן-ז'רמן. ברבע הגמר, הבקיע אומיט את השער הראשון לגלאטסראיי בניצחון 3-2 על ריאל מדריד במשחק הראשון, אך גלאטסראיי הובסה 3-0 במשחק הגומלין והודחה.
את עונת 2001/02 פתח אומיט בגלאטסראיי, אך מעט לאחר פתיחת העונה עזב את הקבוצה לאחר חמש עונות מוצלחות, וחתם במילאן מהסרייה א', שרכשה אותו תמורת חמישה מיליון אירו. אומיט עבר למילאן ביחד עם מאמנו מגלאטסראיי פתיח טרים. עם זאת, כשטרים פוטר והוחלף בקרלו אנצ'לוטי, אומיט איבד את מקומו בהרכב ולא זכה להזדמנויות, וסיים את עונת 2001/02 במקום הרביעי בליגה, עם עשר הופעות בלבד.
ביוני 2002, לאחר עונה אחת בלבד במילאן, עבר אומיט ליריבה העירונית אינטר מילאנו, בטרייד תמורת דריו שימיץ' שעשה את הדרך ההפוכה. אומיט לא שיחק כלל באינטר, ועבר מיד בהשאלה בחזרה לגלאטסראיי, שם שיחק עונה אחת, בה ערך 23 הופעות והבקיע שער אחד, וסיים עם הקבוצה במקום השני. בליגת האלופות אומיט וגלטאסראיי סיימו את שלב הבתים במקום האחרון והודחו. בקיץ 2003 חזר אומיט לאינטר, והושאל שוב, והפעם לורדר ברמן מהבונדסליגה. אומיט נטל חלק בעונה מוצלחת במיוחד של ורדר ברמן, 2003/04, בה זכתה הקבוצה בדאבל. אומיט ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בה שיתף פעולה עם טים בורובסקי, פביאן ארנסט, יוהאן מיקו, אאילטון, מרקו בודה ואיבן קלאסניץ'. בגמר הגביע הגרמני, בו ניצחה ורדר ברמן 3-2 את אלמניה אאכן, אומיט לא שיחק. בקיץ 2004 חתם אומיט על חוזה קבוע בורדר ברמן, אך בעונת 2004/05 ערך עשר הופעות ליגה בלבד, בעונה שהופרעה רבות עקב פציעות. אומיט המשיך להשתייך לסגל הקבוצה גם בעונת 2005/06, אך שוחרר ממנה בפגרת החורף של העונה בגין ריבוי הפציעות, וכתוצאה מכך הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
אומיט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת טורקיה בשנת 1996, אך רק כעבור שלוש שנים ערך את הופעתו השנייה, וסייע לטורקיה לצלוח את מוקדמות יורו 2000 ולהעפיל ליורו 2000 עצמו. בטורניר היורו, אומיט פתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים של טורקיה, בהם הפסידה 2-1 לאיטליה וסיימה בתיקו 0-0 מול שוודיה, אך נעדר מהמשחק בו טורקיה ניצחה את 2-0 את המארחת בלגיה והעפילה על חשבונה לרבע הגמר, וגם את משחק רבע הגמר בו הפסידה טורקיה 2-0 לפורטוגל.