תומיזם הוא אסכולה פילוסופית בנצרות הקתולית, שנוסחה על ידי תומאס אקווינס, תאולוג ונזיר דומיניקני הנחשב כפילוסוף הנוצרי החשוב ביותר בסוף תקופת פילוסופית ימי הביניים.
לעיתים קרובות רעיון זה נקרא פרשנות תאולוגית של אריסטוטליזם. כל המושגים הבסיסיים של אקווינס השתקפו בעבודתו "סכום התאולוגיה". ראוי לומר כי מחשבות אלה אינן קנוניות של אמונה, אלא כלי מעשי להבנת רעיון זה בעזרת התבונה.
לפי אסכולה זו מתקופת ימי הביניים, בכוחו של השכל האנושי לקלוט את ידיעת היקום בלי עזרת האמונה. היא מבוססת על חמש הוכחות לקיומו של האלוהים, ומשמשת בסיס לפילוסופיה של הכנסייה הקתולית. תלמידי אקווינס עיבדוה ומסרוה הלאה בעיקר במסגרת מסורת המסדר הדומיניקני.
דב רוזנברג
דב רוזנברג (נולד ב-1 בנובמבר 1946 ברומניה) הוא אמן בינלאומי בכיר בשחמט בהתכתבות, אלוף ישראל לשחמט בהתכתבות בשנת 1998 (אליפות מס' 40). בשנת 2005 היה המדורג הבכיר בישראל עם מד כושר של 2612. בשנת 2020 דורג במקום החמישי בעולם בקטגוריית Top Thinkers בפתרון בעיות טקטיות באתר צ'סבייס, דירוג שמקנה לו תואר של אלוף עולם.
ביוגרפיה.
דב רוזנברג נולד ב-1 בנובמבר 1946 ברומניה. בנובמבר 1963 עלה לישראל עם משפחתו. בתחילת דרכו בישראל התגורר בקיבוץ גבע, שם למד עברית וזאת עד גיוסו למשמר הגבול. הוא המשיך בשירות קבע עד 1984 ולאחר מכן במשטרת ישראל עד 1996. השתחרר בדרגת ניצב משנה. לאחר שחרורו, עבד בתפקידים בכירים בעיריית נצרת עילית עד 2011. בתפקידו האחרון כיהן כראש מנהל העירוני. בין השנים 2010–2018 היה נציג ציבור בבית דין אזורי לעבודה. בהשכלתו הוא בוגר תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה.
תושב בנימינה.
דו קרבות בולטים בהתכתבות.
CZE-ISR 2003 BOARD 1, CZECH REPUBLIC – ISRAEL BOARD 1
FIN – ISR 2 BOARD 2, FINLAND ISRAEL BOARD 2, 2012
RUS – EUR 2012 BOARD 14, FRIENDLY MATH "RUSIA VS REST OF EUROPE" BOARD 14
באומקוצ'ן
גבי פארן
גבי פארן (נולד ב-1948) כיהן כראש עיריית רמת השרון הראשון (וגם ראש המועצה המקומית האחרון שלה) בשנים 1998–2003.
ביוגרפיה.
פארן הוא בן לניצולי השואה. במרץ 1978 השתתף במבצע ליטני, ופיקד על גדוד 906 בדרגת סגן-אלוף.
בשנים 1983–1985 היה מפקד חטיבה 5. השתחרר בדרגת אלוף-משנה.
כיהן כמנכ"ל עיריות אשדוד ורמת גן, וכן כמנכ"ל בחברת בנייה ובחברות ציבוריות אחרות.
בשנת 1998 נבחר לראש המועצה המקומית רמת השרון ומהלך כהונתו (בשנת 2002) קיבלה רמת השרון מעמד של עיר ופארן היה לראש העירייה הראשון. ב-7 באוקטובר 2003 הורשע פארן במסגרת הסדר טיעון, בו הודה כי אנשי עסקים מימנו את ערעורו על תוצאות הבחירות ב-98'.
בריאות נשים באתיופיה
בריאות נשים באתיופיה מתייחסת לעוני בקרב הנשים ולמעמדן הנמוך באוכלוסייה מצד אחד, ומצד שני להתקדמות הרבה שהושגה הן במצב הבריאות הכללית באתיופיה והן בהפחתת תמותת אימהות . בריאות הנשים כוללת גם את שכיחות נגיף הכשל החיסוני (באנגלית: HIV) בנשים במדינה, את המנהגים המסורתיים המזיקים לנשים ואלימות נגדן.
רקע.
אתיופיה היא המדינה העצמאית הוותיקה ביותר והשנייה המיושבת ביותר באפריקה. על פי מפקד אוכלוסין היא מנתה 90 מיליון תושבים ב-2015. היחס בין גברים לנשים כמעט שווה: נשים בגיל הפוריות מהוות 23.4% מהאוכלוסייה. קצב הפריון הכללי ירד מ-5.5 בשנת 2000 ל-4.1 בשנת 2014.
מצב הבריאות הכללי באתיופיה.
תוחלת החיים הממוצעת באתיופיה עלתה מ-45 שנים בשנת 1990 ל-64 שנים ב-2014 והיא גבוהה מהממוצע האפריקאי (58 שנים), אך נמוכה מהממוצע העולמי של 70 שנים. ממוצע זה הופך את אתיופיה לאחת משש המדינות בעלות ההישגים הגבוהים ביותר מאז 1990. ההצלחה הושגה הודות לצניחה דרמטית בתמותה מתחת לגיל חמש (באנגלית: U5MR) והודות לשיפור בגורמים סוציו-אקונומיים אחרים בתחום הבריאות. התמותה מתחת לגיל חמש ירדה מ-204/1000 לידות חי ב-1990 ל-64/1000 לידות חי ב-2013. המטרה על פי ארגון הבריאות העולמי להורדת התמותה מתחת לגיל חמש, כפי שהוגדרה כאחת המטרות במסמך הארגון העולמי למילניום (באנגלית: Millennium Development Goals), הוגדרה כ-67/1000 לידות חי. כך השיגו האתיופים את מטרת ארגון הבריאות העולמי כבר ב-2013 ובכך הקדימה את המועד המשוער בכשנתיים.
מעמד הנשים באתיופיה.
נשים בגיל הפריון מהוות באתיופיה כרבע מכלל האוכלוסייה. כ-80% מכוח העבודה מועסק בחקלאות ו-84% חיים באזורים הכפריים במדינה. העוני הוא רב ממדי והשפעתו מתבטאת באופן שונה כלפי גברים ונשים. 43% מהנשים הכפריות מעל גיל עשר פעילות כלכלית, בעיקר בחקלאות.
בריאות אימהות.
התקדמות רבה הושגה בהפחתת תמותת אימהות. על פי הערכת האו"ם הושגה הפחתה של 69%, מ-1400/100000 לידות חי ב-1990 ל-420/100000 לידות חי ב-2013. רווחה אימהית חיונית להתפתחות הלאומית. רוב התמותה האימהית מתרחשת בלידה. בעוד שלידות בעזרת גורמים מקצועיים הוכחו כמשפרות שרידות האם והילוד, באתיופיה, רוב הלידות מתבצעות בבית ואינן נתמכות בידי גורמים מקצועיים.
נשים ונגיף הכשל החיסוני האנושי.
שכיחות HIV במבוגרים בגילאים 15–49 באתיופיה מוערכת בכ-1.5% (5.5% באזורים עירוניים, 0.7% כפריים). השכיחות בנשים כפולה בערך מזו בגברים, 1.9% לעומת 1%, בהתאמה.
אלימות כלפי נשים.
הסוגים השכיחים ביותר של אלימות כלפי נשים באתיופיה כוללים אלימות גופנית (אלימות מצד שותף אינטימי) ואלימות מינית. סוגי אלימות שכיחים כוללים כפיית נישואין בניגוד לרצון האישה ואונס. מחקר שנערך בעיר קופלה באתיופיה ב-2004 הראה כי אלימות פיזית לאורך החיים ולאורך 12 חודשים בקרב נשים נשואות הייתה 64% ו-55% בהתאמה. מחקר נוסף שנערך באזור צפון-מערב אתיופיה בתיכון "דאבאט" ב-2005 הראה כי הטרדה מינית דווחה ב-44% מהסטודנטיות ו-33.3% מהסטודנטיות הפעילות מינית חוו אונס. מחקר נוסף שעסק באלימות מינית, ונערך באוניברסיטת אדיס אבבה ב-2004, עורר דאגה רבה מאחר ש-58% מהסטודנטיות הוטרדו מינית במהלך חייהן ו-41.8% בשנה בה נערך המחקר. 12.7% נאנסו ו-27.5% נמלטו מניסיון אונס.
תוכנית הרפורמה להקלה באישור הפלות.
ארגון הבריאות האתיופי דיווח כי 16.2% מהנשים האתיופיות חוו הריון אחרון בלתי רצוי. הריון בלתי רצוי שכיח יותר בקרב נשים רווקות במצב כלכלי נמוך, ובקרב חסרות השכלה פורמלית. ההפלות הלא בטוחות מהוות סיכון בריאותי שכיח בקרב נשים אתיופיות. מחקר שנערך בקרב נשים באדיס אבבה הראה כי הריונות בלתי רצויים והפלות עקב כך קשורים לגילן הצעיר של הנשים, או לחוסר יכולתן הכלכלית של הנשים לדאוג לילדיהן. בשנת 2005 מתו 676 נשים לכל 100000 לידות חי באתיופיה. הפלות לא בטוחות הובילו לכשליש ממקרי התמותה האלה. מקרים אלה לא הובילו להקלה בחוקי ההפלות וקבוצות אנשי הדת במדינה תמכו בהפלות רק במקרים מסכני חיי האם. כמו כן כמקובל בחברות לא מתועשות בעלות רמת הכנסה נמוכה, קיימת באתיופיה התנגדות רבה להפלות. לאחר מאמצים של קבוצות רופאים שקיבלו את הכשרתם בעיקר במזרח אירופה, בה הפלות כלולות בחוק הבריאות הלאומי, התקבלה באתיופיה רפורמה המקלה על היכולת לבצע הפלה. לאחר הורדת ההתנגדות לרפורמה שהובעה על ידי הפטריארך של הכנסייה האתיופית האורתודוקסית, כוללת כעת הרפורמה אפשרות להפלה גם במקרים של אונס, גילוי עריות ופגמים עובריים. כמו כן מאפשרת הרפורמה הפלות במקרה של סיכון חיי האם או העובר, במקרים של מוגבלות האם או במקרים בהם אין מוכנות פיזית או נפשית של האשה ללידה. בנוסף, הצהרת האשה מהווה הוכחה מספקת לכשירותה.
הקמת מרכזים לרפואת נשים באתיופיה.
על פי דוח הארגון האתיופי לדמוקרטיה ובריאות מ-2016, 30% מהנשים האתיופיות חסרות יכולת השפעה בנושאים משפחתיים וההחלטות נתונות בידי בעליהן, גם בהקשר לשימוש באמצעי מניעה ותכנון המשפחה. בעשר השנים האחרונות הקימו רופאים אתיופים חלוצים בתחום, מרכזים רבים לרפואת נשים בהם כוח אדם מיומן הן ברפואה והן בטיפול באם ובילד. הרופאים והמטפלים הקהילתיים מבקרים בבתי הנשים, מספקים אמצעי מניעה, ומרצים על תוכניות לתכנון המשפחה ולידה בטוחה. המרכזים כוללים גם טיפול נמרץ, בדיקות וטיפול בHIV וטיפול במחלות נשים וילדים. המרכזים זוכים לתמיכת ממשלת אתיופיה והקמתם היא מהפכה כלפי הנשים, המתחילות לזהות את העובדה כי בכוחן לדאוג לבריאותן ולרווחת ילדיהן. בשנת 2015 הוקם באתיופיה מרכז בינלאומי להתמחות ברפואת פריון שמטרתו להוביל להעלאת כוח האדם המקצועי בנושא. המרכז הוקם ביוזמתה של ד"ר פיסאה אשר שבה מלימודיה בארצות הברית לאתיופיה, ארץ מולדתה, והחליטה להקדיש עצמה לשיפור רפואת הנשים במדינה. באתיופיה חסרים רופאים המתמחים ברפואת נשים, בעיקר מאחר שרופאים רבים עוזבים את המדינה על מנת להתמחות במדינות אחרות ולא שבים. ד"ר פיסאה ועמיתיה, גינקולוגים ומיילדים, שואפים לשפר את הטיפול בנשים מאחר שבאתיופיה קיים מחסור במקומות נגישים לרפואת נשים ולרפואה כללית. נשים רבות באתיופיה נישאות ויולדות בגילאי 15–16, ולחלקן משפחות גדולות המשפיעות באופן שלילי על בריאותן ואיכות חייהן. עבודתה של ד"ר פיסאה ועמיתיה הובילה ליסוד מרכז בינלאומי שמטרתו להעלות את כוח האדם הרפואי המקצועי באתיופיה, על ידי לימוד הטיפול הרפואי בנשים בעיקר באזורים חקלאיים. חזונה של ד"ר פיסאה התגשם כאשר שר הבריאות של אתיופיה אימץ את התוכנית.
אצטדיון מרצדס בנץ
צילום רחם