המשפחות המתיישבות חתמו על חוזה אריסות עם יק"א בשם "קונטרקט של אריסות-שכירות" (Contract de Metayage). החוזה כלל קבלת 200 דונם אדמה חקלאית, בית עם חצר, מחסן, אורווה, בהמות עבודה, מכשירי עבודה (עגלה, מחרשות), הלוואה לזריעה, הקצבה להוצאות חרישה ולצורך מחייתו של האיכר ומשפחתו עד עת הקציר בסך כולל של 3,000 פרנק צרפתי. החוזה חודש מדי שנה.
החיים במושבה.
המתיישבים עיבדו את הקרקע, גידלו חיטה, שעורה וירקות, הקימו משק חי ובנוסף עסקו, לצורך השלמת הכנסה, בהובלות ואירוח נוסעים שעברו בטבריה ומבריאים שבאו לחמי טבריה.
כבר משנתם הראשונה במקום התמודדו המתיישבים עם מזג האוויר קשה, מחסור במים ומעשי שוד והתנכלויות מצד השכנים הערביים. הקשיים גברו במיוחד במהלך מלחמת העולם הראשונה מאחר שהטורקים החרימו את רכושם ומזונם של המתיישבים.
עם סיום המלחמה חל שיפור איטי במצב הכלכלי כמו גם ביחסים עם השכנים הערבים אולם המתיישבים נפגעו בשנית בתקופת המאורעות של 1936-1939 במהלכן נשרף המתבן של זליג גרשוני ובתוכו תוצרת חקלאית רבה.
סופה של המושבה.
בתחילת דרכה של המושבה נמצאו השטחים החקלאיים מחוץ לגבולות העיר אולם עם התפתחות השכונות מחוץ לחומות הפקיעה פיק"א אדמות חקלאיות מהמתיישבים לטובת פיתוח עירוני . בסופו של דבר צומצמו השטחים החקלאיים כך שלמרות מאמציהם, לא הצליחו המתיישבים להתקיים מהחקלאות והשטחים נמכרו לבניה למגורים ולמבני ציבור (למשל התחנה המרכזית של טבריה ובית הספר "אליאנס")) והשכונה נבלעה בשכונת "מואריס" (ששמה שונה בהמשך לשכונת "אחווה").
הבתים נמצאים כיום ברחוב השילוח 15, 17, 19 והמקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרים.
שימור המורשת.
בדצמבר 2010 נערך בטבריה, כנס משפחת גרשוני לציון מורשת שלושת הבתים והמתיישב זליג אשר גרשוני. הכנס נערך ביוזמת נתן חברוני (נכדו של זליג) ובחסות ראש העיר (דאז) זוהר עובד. שר הביטחון (דאז) אהוד ברק השתתף באירוע. באירוע סופרה והוצגה מורשת טבריה, שלושת הבתים ומשפחת גרשוני.
דוד ויטמן
דוד ויטמן (David Wittman) (2 בדצמבר 1904 – 1 באוגוסט 1962) היה אדריכל וצייר ישראלי שפעל בעיקר בחיפה. ממקימי כפר האמנים עין הוד ב-1953. תכנן ובנה את בית שאגאל ובית האמנים בחיפה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר גיור (Győr), הונגריה בשנת 1904 למשפחה יהודית מתבוללת. אביו יואל ויטמן היה סוחר, והבן נשלח לבית ספר תיכון ריאלי. בתקופת לימודיו האקדמיים התקרב לרעיון הציוני דרך קשריו עם רב מקומי. סיים שנת ההשתלמות בפריז במסלול בתחומי האמנות החופשית והאדריכלות. בשנת 1932 עלה לישראל. תחנתו הראשונה הייתה בקיבוץ גבעת ברנר, אך מטעמי בריאות נאלץ לעזוב והשתקע בחיפה, בה פתח משרד אדריכלות. בשנת 1938 חזר להונגריה ונישא למרים (אניקו) לבית פוגל. הזוג חזר לארץ והתגורר בחיפה עד 1962. בחיפה נולדה בתם עדנה. השתתף בהקמת כפר האומנים עין הוד, ואף החזיק בדירה בכפר אליה הגיע עם משפחתו. בשנת 1962 נפטר בחיפה בגיל 57. הבת עדנה פפו תרמה בשנת 2008, למוזיאון העלייה הראשונה, את רישומיו של ויטמן לגבי עבודות שתכנן בזכרון יעקב
אדריכלות.
ויטמן תכנן בתי דירות בחיפה שנות השלושים, וגם מבני ציבור, בהם בית שאגאל, כיום בית האמנים בחיפה. הבתים היו בעלי אלמנטים רבים האופייניים לסגנון הבינלאומי, כגון שילוב של צורות גאומטריות בסיסיות, קווים פשוטים ונקיים, ריבוי מרפסות מלבניות ומתעגלות, חלונות סרט, העדר סימטריה, השתלבות בצורת הרחוב, חדר מדרגות מודגש ומואר, שימוש בבטון מזוין ועוד.
ציור ותערוכות.
ויטמן היה מחבריה הראשונים של אגודת הציירים והפסלים בחיפה. הוא הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה. ויטמן צייר בסגנון ריאליסטי, בעיקר ציורי שמן, אקוורלים, רישומים, תחריטים וקריקטורות. הוא הרבה לצייר פורטרטים ואת נופי הארץ, בעיקר את חיפה, עכו וטבריה. על דוד ויטמן נכתבו מאמרים רבים בעיתונות בשפות שונות. הוא אף הוציא אלבום של בתים בחיפה שצייר. בשנות החמישים הופיע בספר- "50 ציירים". בשנת 1954 קיבל את "ציון שטרוק" מטעם עיריית חיפה בזכות הישגיו האמנותיים.
Relapse
Relapse (בתרגום חופשי: הידרדרות) הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-15 במאי 2009 דרך חברת התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ. הסינגל הראשון מהאלבום; "Crack a Bottle", יצא לאור ב-2 בפברואר 2009.
האלבום הוא אלבום זוכה פרס גראמי לקטגוריה "אלבום הראפ הטוב של השנה".
רקע.
לאחר שאמינם הגברי ביותר ביטל את מסע ההופעות שלו בעקבות ההתמכרות שלו לכדורי שינה וכדורים, קבוצתו של אמינם D12 רצו להתחיל לעבוד ולהוציא לאור את אלבום האולפן השלישי שלהם, אך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס רצו שקודם אמינם יוציא אלבום אולפן בעצמו, בסוף שנת 2007 חבריו של אמינם והמוזיקאים שבחברת התקליטים שלו שעובדים איתו אישרו שאמינם עובד על אלבום אולפן חדש, אך לקראת סוף שנת 2007 אמינם התאשפז בבית החולים ממנת יתר של כדורי שינה, בשנת 2008 התחיל אמינם לעבור גמילה באמצעות 12 השלבים ולאחר מכן אמינם אמר שבאותה שנה גם נגמל ונהיה פיקח וכשיר.
אמינם סבל מדיכאון וממחסום כתיבה עקב מות פרוף מהלהקה D12 שגם היה החבר הכי טוב שלו, הוא כתב מספר שירים הקליט אותם ומחק כי לא אהב את מה שהוא עשה, בשנת 2007 אמינם התחיל לכתוב ולהקליט שוב וגם את השיר "Beautiful" מן האלבום שבעודו מכור, בתקופת ההקלטה הודלף גם הסינגל הראשון מן האלבום "Crack a Bottle" בגרסת הדמו שלו.
ב-16 בנובמבר 2009 במהלך שיחת פלאפון בסדרת הטלוויזיה "Total Request Live" בערוץ MTV אמינם אישר שהאלבום Relapse ישוחרר ב-2009.ב-15 במאי 2009 יצא האלבום Relapse לאור.
מיקומי שיא במצעדי האלבומים.
בארצות הברית מכר האלבום כ-608,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו לאור, בשבוע השני להוצאתו לאור מכר האלבום כ-211,000 עותקים נוספים, נכון ליוני 2010 מכר האלבום כ-2,335,000 עותקים בארצות הברית והוכתר בפלטינה כפולה.
ברחבי העולם האלבום מכר כמעל ל-5 מיליון עותקים נכון ליוני 2010.
רשימת רצועות.
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה למעט "Beautiful" ושני השירים מן הגרסת הדלוקס שהופקו על ידי אמינם עצמו.
נח&quot;ל סוכות
בית העיריה הישן בתל אביב
בית העיריה הישן של תל אביב
מקס שלר
מקס פרדיננד שלר (בגרמנית: Max Scheler; 22 באוגוסט 1874 - 19 במאי 1928) היה פילוסוף יהודי-גרמני שעסק בתחומים של פנומנולוגיה, אתיקה ופילוסופיה אנתרופולוגית.
חייו.
שלר נולד במינכן שבקיסרות הגרמנית דאז, לאם יהודייה-אורתודוקסית ולאב נוצרי-לותרני. ב-1899 המיר שלר את דתו לקתולית. עד 1921 היה שלר מחויב מאוד לנצרות הקתולית ואף קרא לתנועת התחדשות קתולית. אך מ-1921 והלאה ניתק את עצמו שלר באופן פומבי מאמונה באלוהות היהודית-נוצרית.
שלר למד במינכן וברלין רפואה, פסיכולוגיה ופילוסופיה. מבין מוריו לפילוסופיה באותה תקופה היו וילהלם דילתיי וגאורג זימל. ב-1896 עבר ליינה והשלים את לימודיו בהדרכתו של רודולף אויקן. במהלך לימודיו ביינה פגש ב-1901 את אדמונד הוסרל והתוודע לפנומנולוגיה שלו, ולאחר מכן קרא את ספרו "חקירות לוגיות". בנוסף, קרא שלר את הפילוסופיה של אנרי ברגסון, והיה גורם משמעותי בהבאתה בפני החוגים האינטלקטואליים בגרמניה..
פילוסופיה.
בניגוד להוסרל, שראה בפנומנולוגיה מתודה במובן החמור של המילה, ראה בה שלר "גישה לראיה רוחנית... של משהו שאחרת היה נשאר חבוי". הפנומנולוגיה לדעתו היא שיטה לחקירת מהויות וקשרים מהותיים. שלר שלל את הגישה הקאנטיינית והנאו-קאנטיינית הטוענת שההתנסות בדברים כשהם-לעצמם היא מתווכת. לדעתו, הפילוסופיה הקאנטיינית והנאו-קאנטיאנית סובלת מיחס של אי-אמון וחשדנות בסיסית כלפי העולם. לעומת זאת הפנומנולוגיה מתייחסת אל העולם באהבה בוטחת, שדרכה העולם מתמסר ומגלה את עצמו. חוזקה של פילוסופיה מיוסד על האהבה. על ידי יחס האהבה ו"הראיה הרוחנית" ניתן להתנסות באופן ישיר במהויות, "לראות" אותן ולחוש בהן באופן אינטואיטיבי. השקפה זו סוללת לשלר את הדרך לביסוס אובייקטיבי של ערכי המוסר, אשר גם אותם ניתן לחוש ובשל כך יש להם תוקף כללי. שלר הבחין ב-4 סוגי ערכים שחשיבותם עולה לפי סדר זה: ערכי החושים (הנאה גופנית), ערכי החיים (אצילות), ערכי הרוח (יופי, צדק) וערכי הדת (קדושה). אף על פי שלערכים ישנו תוקף מוחלט, טען שלר שישנו רלטיביזם ביחס להכרתם: התנאים החברתיים משפיעים על אופן ההכרה שלהם.
לאחר מותו בפרנקפורט ב-1928, והוא בן 54, אמר עליו היידגר ששלר היה "הכח הפילוסופי החזק ביותר בגרמניה המודרנית, לא, באירופה המודרנית ואף בפילוסופיה בת זמננו כולה".
וויקס.קום
וויקס.קום בע"מ (בלועזית: ; נכתב גם ויקס) היא חברה ישראלית שמפתחת פלטפורמה לבניית אתרי אינטרנט. הפלטפורמה מאפשרת למשתמש לבנות אתר אינטרנט ללא עלות וללא צורך בידע קודם בתחומים כמו קידוד או עיצוב אתרים. ויקס נוסדה בשנת 2006 בישראל. היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בנאסד"ק, ושווי השוק שלה במרץ 2021 היה 19.7 מיליארד דולר.
היסטוריה.
ויקס נוסדה בשנת 2006 על ידי אבישי אברהמי (מנכ"ל), ד"ר אורית מוסינזון, נדב אברהמי (סמנכ"ל מחקר ופיתוח) וגיורא קפלן (מנהל טכנולוגי). הארבעה עבדו על סטארט אפ אחר ובמהלך העבודה הם רצו לפתוח אתר אינטרנט לסטארט אפ. הם נתקלו בקשיים בהקמת האתר כשהבינו שהתהליך מסובך ויקר. עקב החוויה הם הגו את הרעיון ליצור פלטפורמה לבניית אתרים ללא צורך בידע קודם בקידוד או בעיצוב אתרים וללא צורך בתשלום, פלטפורמה שתהיה זמינה לכול. לוויקס יש יותר מ-180 מיליון משתמשים ביותר מ-190 מדינות.