בשלב הבתים משובצות הנבחרות לארבעה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת עורכת משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה תשחק כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג ייקבעו 16 הנבחרות אשר ימשיכו לשלב שמינית הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית יעלו לשמינית גמר, בעוד שהשלישית והרביעית יסיימו את חלקן בטורניר.
במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן ייקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר:
לשלב הנוק אאוט מבנה שונה. בשלב שמינית הגמר משחקת הנבחרת אשר סיימה במקום ראשון בבית א' נגד זאת אשר סיימה במקום שני בבית ב', וההפך (שנייה בבית א' נגד ראשונה בבית ב'), ובאופן דומה עבור הבתים האחרים. הנבחרת המפסידה במשחק מודחת מהמשך הטורניר, והמנצחת מעפילה לרבע הגמר. במקרה ומתרחש תיקו ניתנת הארכה בת 30 דקות, ואם גם בסופה התוצאה עדיין תיקו המשחק מוכרע באמצעות דו-קרב פנדלים. מנצחת המשחק הראשון של שמינית הגמר מתמודדת מול מנצחת המשחק השני, וכן הלאה לשאר המשחקים. ארבע המנצחות בשלב זה מעפילות לשלב חצי הגמר באופן דומה. הנבחרות שהפסידו בחצי הגמר מתמודדות במשחק נוסף על המקום השלישי, והמנצחות מעפילות למשחק הגמר שבסיומו נקבעות האלופה וסגניתה.
הגרלת הבתים.
ב-29 באוקטובר 2011 נערכה הגרלת הבתים של הטורניר. 16 הקבוצות שהעפילו חולקו לארבעה דרגי איכות בני ארבע נבחרות כל אחד. מארחות הטורניר, גבון וגינאה המשוונית, שובצו לדרג הראשון. שיבוצן של יתר הנבחרות נקבע על פי הישגיהן בשלושת הטורנירים הקודמים.
יתר על כן, ככל שהנקודות נצברו בתחרות מאוחרת יותר, כך היה משקלן גדול יותר.
לאחר החלוקה לדרגי איכות נערכה הגרלת הבתים, בה הוגרלה לכל בית נבחרת אחת מכל דרג.
כובשי השערים.
שלושה שערים:
שני שערים:
שער אחד:
אוורט
יחזקאל שטריכמן
קנאן אוורן
מצפה ארסיבו
יצחק ניסן
יצחק ניסן (נולד ב-29 באוקטובר 1945) שימש כמנכ"ל ונשיא התעשייה האווירית לישראל.
ביוגרפיה.
ניסן החל לעבוד בתעשייה האווירית ב-1978, כמהנדס מערכות עסק בתחום פיתוח מערכות התקיפה העיקריות של ספינות חיל הים. בשנים 1995–2002 ניהל את מפעל מבת של החברה, העוסק בין השאר בפיתוח מערכות טילים נגד טנקים, חימוש מונחה מדויק, מערכות נשק ימיות וכן משמש קבלן ראשי לתוכניות החלל הלאומיות של מדינת ישראל. בתקופתו כמנהל המפעל זכה בפרס התעשייה ב-2001. ב-2002 מונה לסמנכ"ל החברה ומנהל חטיבת מערכות טילים וחלל.
בפברואר 2006 מונה למנכ"ל החברה בעקבות פרישתו של משה קרת. בתקופת כהונתו גייסה החברה כספים ב-2007, לראשונה באמצעות הנפקת אג"ח סחירות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובכך הפכה לחברה מדווחת הכפופה לכללי השקיפות של הרשות לניירות ערך. בין העסקאות הבולטות של החברה בניהולו הייתה עסקת מכירת אמצעי לחימה למשרד ההגנה של הודו בהיקף של כ-1.4 מיליארד דולר וחוזה עם מדינה אסייאתית בהיקף של כ-1.1 מיליארד דולר, בשנים אלו נקלטו בחברה 4,000 עובדים חדשים ו-1,600 יצאו לפרישה מוקדמת במהלך שהוביל בתיאום עם ועד העובדים, הכנסות החברה גדלו מ-2.3 מיליארד דולר ב-2002 ל-3.1 מיליארד ב-2010. לאחר שש שנים בתפקיד, הודיע ניסן ב-2012 על פרישתו.
לאחר פרישתו הקים יחד עם חזי בצלאל את חברת "מטאור אירוספייס" העוסקת בפיתוח כלים בלתי מאוישים.
ניסן בעל תואר ראשון (B.Sc) ותואר שני (M.Sc) בהצטיינות בהנדסת אלקטרוניקה ומכ"ם מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל. דוקטור לשם כבוד מהטכניון בשנת 2012. מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשניים.
ניסן (פירושונים)
גאהניט
גאהניט הוא מינרל נדיר השייך לקבוצת הספינל. נוסחתו הכימית היא formula_1. הוא מופיע בגבישים בצבעים ירוק, כחול, צהוב, חום או אפור. המינרל נתגלה לראשונה במכרה נחושת בעיירה פאלון (Falun) שבמחוז דלרנה בשוודיה, שם הוא מופיע בפגמטיטים ובסלעים מותמרים. המינרל נמצא גם במספר אתרים בארצות הברית.
הגאהניט תואר לראשונה ב-1807 ונקרא על שמו של יוהאן גוטליב גאהן מגלה המנגן.
תומאס אסטרדה פאלמה
תומאס אסטרדה פאלמה (Tomás Estrada y Palma; 9 ביולי 1832 - 4 בנובמבר 1908) היה פוליטיקאי קובני שכיהן כנשיא קובה בשנים 1902–1906.
ביוגרפיה.
פאלמה נולד בעיר ביאמו שבקובה. כיהן כגנרל בעל תפקיד מרכזי במהלך מלחמת עשר השנים (1868–1878). במהלך המלחמה נשבה בידי כוחות ספרדים ונשלח לגלות, במהלכה התגורר בניו יורק, קיבל אזרחות אמריקנית ועבד לצד חוסה מארטי (שנחשב לאבי האומה הקובנית). לאחר מותו של מארטי הפך במקומו למנהיג המפלגה המהפכנית הקובנית. נשלח כדיפלומט לוושינגטון, וניסה להציע לספרדים 150 מיליון דולר תמורת ויתור על האי הקובני, אך נכשל. עם זאת, הוא הצליח לשכנע אישים בקונגרס האמריקני לתמוך בעצמאות קובה, דבר שתרם לפרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898, בה ניצחה ארצות הברית.
לאחר מספר שנים של שלטון צבאי אמריקאי בקובה וכינון תיקון פלאט, נערכו בחירות לנשיאות ב-31 בדצמבר 1901, בהן היה פאלמה המועמד היחיד; יריבו, ברתולומה מאסו, פרש מהמירוץ במחאה על התגייסותה של ארצות הברית לטובת פאלמה, שהתגורר בה מאז מלחמת עשר השנים, והגיע לקובה רק ארבעה חודשים לאחר הבחירות. ב-20 במאי 1902 החלה כהונתו, והשלטון האמריקני באי הסתיים באופן רשמי.
במהלך כהונתו הצליח פאלמה להפחית את דרישת ארצות הברית להמשך שלטונה על חמישה בסיסים צבאיים בקובה, ובהסכם שנחתם ב-1903 נקבע כי היא תמשיך לשלוט רק באחד מהם, הבסיס האמריקני במפרץ גואנטנמו (בו היא פועלת עד היום). במהלך תקופת כהונתו חל שיפור גם ברשתות התקשורת במדינה, ובמערכות החינוך והרווחה, שנפגעו במהלך המלחמה מול ספרד.
פאלמה ניצח שוב בבחירות שנערכו בקובה ב-1906. אך ניצחונו לווה בטענות על שוחד וזיופים, והמדינה הייתה על סף הפיכה צבאית בהנהגתו של הגנרל אנריקה לוינאס דל קאסטיו. פאלמה ביקש את עזרתה של ארצות הברית, וזו שבה לשלוט בקובה בשלוש השנים הבאות, עד 1909, לאחר מותו. ב-1908 שוב נערכו בחירות, בהן נבחר חוסה מיגל גומס מהמפלגה הליברלית לנשיאות קובה.
חיים אישיים.
פאלמה נישא לאחר הגלייתו, ב-1881, לג'נוביבה גוארדיולה ארביזו, בתו של נשיא הונדורס, חוזה סנטוס גוארדיולה. נולדו להם שישה ילדים.
הנצחה.
פסלו של פאלמה הוצב בשדרת הנשיאים בהוואנה בירת קובה. לאחר שנים הופל הפסל על ידי תומכיו של פידל קסטרו, בטענה כי פאלמה הביא למגמת המעורבות הרבה מדי של ארצות הברית בענייניה של קובה; כיום נותר במקום רק בסיס הפסל, וזוג הנעליים המפוסלות.
במחוז קאונטי במדינת ניו יורק, בו התגורר פאלמה שנים רבות מתקופת שהייתו בארצות הברית, נקרא על שמו רחוב בשם "דרך אסטרדה".
מרטין דאלין
מרטין נתניאל דאלין (שוודית: Martin Nathaniel Dahlin; נולד ב-16 באפריל 1968 באודוואלה) הוא כדורגלן עבר שוודי.
אביו של דאלין, מוזיקאי ממוצא אפרו-ונצואלי, ואימו השוודית בחרו בשם מרטין, על שמו של מרטין לותר קינג. הוא נולד בעיר אודוואלה, אך גדל כילד בלונד.
קריירת משחק.
דאלין שיחק במחלקת הנוער של קבוצת עיר מגוריו, לונד BK, אך את הבכורה שלו בקבוצת בוגרים ערך עבור מאלמה בשנת 1987. כבר בעונתו הראשונה בבוגרים הסתמן כחלוץ פורה. במהלך ארבע עונותיו הראשונות בקריירה, שיחק דאלין ב-79 משחקי עבור מאלמה וכבש בהם 35 שערים. בשנת 1991, עבר לשחק במועדון הבונדסליגה בורוסיה מנשנגלדבך. במהלך 5 שנים בגלדבאך, שיחק ב-106 משחקי ליגה ובהם המשיך ביכולת הכיבוש המרשימה שלו לאחר שכבש 50 שערי ליגה. כמו כן, זכה עם המועדון בסגנות הגביע הגרמני בעונת 1991-1992, ובגביע עצמו בעונת 1994-1995. בשנת 1993, זכה בתואר "שחקן השנה השוודי", גולדבולן. במהלך עונת 1996-1997, עבר לשחק ברומא האיטלקית, אבל כבר לאחר שלושה משחקים שב למנשנגלדבאך לקדנציה נוספת. הוא שיחק במועדון הגרמני עד לסיום העונה, כאשר כבש 10 שערי ליגה ב-19 משחקים. בעונה שלאחר מכן, 1997-1998, עבר לשחק במועדון הפרמייר ליג האנגלי בלקברן רוברס. ברוברס שיחק עונה אחת בלבד, ב-27 משחקי ליגה, ולא הרשים לאחר שכבש 4 שערים בלבד. הוא עבר עונה לאחר מכן, להמבורג הגרמנית, אך הספיק לשחק בה רק בחמישה משחקים בלבד, בעקבות פציעה קשה שהשביתה אותו עד לסיום העונה. אחרי שהחלים ושיחק בחמישה משחקים בלבד בעונה שלאחר מכן, פרש דאלין ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
בשנת 1988, היה דאלין לשחקן כהה העור השני בסך הכל אשר מייצג את הנבחרת השוודית. הוא היה חלק מסגל הנבחרת שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1994 בארצות הברית, בו כבש 4 שערים. הוא היה גם שותף להעפלתה של שוודיה לחצי גמר טורניר יורו 1992, שנערך בשוודיה.
סך הכל, שותף דאלין ב-60 משחקים בינלאומיים במדי הנבחרת השוודית, בהם כבש 29 שערים.
תארים.
שוודיה
בורוסיה מנשנגלדבך:
שמואל אהרן יודלביץ
הרב שמואל אהרן יודלביץ (תרס"ז, 1907 – י"ד בטבת תשל"ט, ינואר 1979) היה מרבני ישיבת עץ חיים וישיבת בית יוסף-נובהרדוק בירושלים.
קורותיו.