מזרח אנגליה (אזור)
אח&quot;י מזנק (סער 2)
דרמה (ספר)
דרמה (באנגלית: Drama) הוא ספר מאת הסופרת ריינה טלגמאייר שבמרכזו סיפורה של קלי, תלמידת חטיבה וחובבת תיאטרון שעובדת בצוות במה של בית הספר שלה. אף על פי שהספר התפרסם מאוד הוא לא היה רב מכר כקודמו. ספר זה, שלא כמו שני הספרים הקודמים שהוציאה טלגמאייר ("חיוך" ו"אחיות"), לא עוסק בה ובמשפחתה.
עלילה.
הדמות הראשית של דרמה היא קלי, תלמידת כיתה ח' בבית הספר התיכון אקליפטוס. בפרק הראשון היא הולכת הביתה עם חבריה גרג ומאט, שם היא מתוודה על רגשותיה כלפי גרג, אחד החברים הטובים ביותר שלה, והם חולקים נשיקה. גרג מגיב בצורה לא טובה מכיוון שרק לאחרונה נפרד מחברתו. זה מוביל למתחים בין השניים, ומשאיר לקלי לב שבור. בבית הספר, קלי מצטרפת לצוות הבמה לייצור את המחזמר "ירח מעל מיסיסיפי" כמעצבת הסטים, קלי נרגשת ליישם את תוכניותיה לסט. בהמשך, תוך כדי תלית כרזות למחזמר, פוגשת קאלי את התאומים ג'סטין וג'ס. ג'סטין להוט לנסות את המחזמר אבל ג'ס ביישן מדי.
למחרת, קלי הולכת לקניון עם ג'ס וג'סטין, שם היא מציגה להם ספר על עיצובים מוגדרים שמתאר את אהבתה להפקה בתיאטרון ואת חלומותיה לעתיד. בזמן שהם מחכים לאביהם של התאומים שיבואו ויאסוף אותם, ג'ס וג'סטין שרים את אחד השירים מהמחזמר. קלי נדהמת מהכישרון שלהם, ומציעה להם להצטרף למחזמר. ג'ס דוחה את ההצעה של קלי עם זאת, הוא מקבל את הצעה שלה לעבוד עם קלי על צוות הבמה. למחרת בבית הספר, חברו של קלי של מאט, איש צוות ואחראי תאורה במחזמר ואחיו של גרג, מתעמת איתה בכעס, והיא מבולבלת בגלל התוקפנות הפתאומית שלו. לאחר מכן קלי ממשיכה לשבת עם ג'סטין במהלך ארוחת הצהריים, שם הוא משתף שהוא הומו, ואף על פי שקלי המומה, היא בכל זאת תומכת בו.
לאחר מכן צופים קלי וג'ס באודישנים ל "ירח מעל מיסיספי", שם התפקיד הראשי מוענק לווסט רדינג. קלי מתוודה על זה שהיא מחבבת את ג'ס בפני ליז, שמציעה לה להזמין אותו לריקוד בנשף סיום של בית הספר.
שני הלילות הראשונים של המחזמר זכו להצלחה, אך הלילה השלישי הושמע לאחר שווסט נפרד מבוני, שמשחקת את התפקיד הראשי השני. לאחר מכן היא נועלת את עצמה בארון אספקה ומסרבת לצאת החוצה, מכריחה את צוות הבמה למצוא מחליף הם מוצאים את ג'ס. הוא מתפקד היטב ואפילו חולק נשיקה עם ווסט כמו שהתפקיד דורש. בעקבות הופעתו, ג'ס מבקש מקלי לרקוד אך יוצא לדבר לבד עם ווסט בחוץ. לקלי ולג'ס יש ויכוח על כך שהוא עוזב את קלי במהלך הריקוד, ובמהלכו ג'ס מרמז שהוא הומו ומעיר הערה על כך שקלי נופלת על כל בחור נחמד. היא מסתערת ובדרך אגב נתקלת בגרג והם יוצאים לטיול, כדי שתוכל לנקות את דעתה. במהלך ההליכה מנסה גרג לנשק את קלי, אך היא מסרבת עקב תגובתו בפעם האחרונה שהתנשקו. בהמשך, קלי נפגש עם ג'ס שם הוא מתנצל ומודה לה שעזרה לו לפרוץ את קליפתו. מאט, איש צוות התאורה, מתוודה לאחר מכן על חיבתו לקלי שהיה הגורם לכך שהוא השתלח אליה במהלך החזרות המוזיקליות. בסוף הרומן צוות הבמה חוגג את הצלחת המחזמר וקלי מונה כמנהלת צוות הבמה בשנה שלאחר מכן.
תרגומים לעברית.
כנרת הוציאה ספר בשנת ההוצאהדד
חיה פיקהולץ
חיה פיקהולץ (20 בספטמבר 1902 – 24 באוגוסט 1984) הייתה מורה ישראלית ואהובתו של חיים נחמן ביאליק בשנות חייו האחרונות.
ביוגרפיה.
חיה פיקהולץ נולדה בשנת 1902 בגליציה, שהייתה אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. בצעירותה שימשה כמורה. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 יצאה ללונדון שם למדה פילוסופיה. בדצמבר 1930 יצא ביאליק בן ה-57 לשהוּת בת חודשיים בלונדון, שם ביקש לגייס כסף להוצאת הספרים "דביר" שהיה בין מקימיה. שם נקרתה חיה פיקהולץ בדרכו. נקשרו ביניהם קשרי אהבה. הם שהו יחד בחדרו במלון ראסל.
באותה שנה שלח לה ביאליק מכתב אהבה בו כתב:
בשנת 1933 עלתה חיה פיקהולץ לארץ ישראל וקיבלה משרת מורה לאנגלית בגימנסיה גאולה בתל אביב, אז חודש הקשר בינה ובין ביאליק. שנה לאחר מכן, בקיץ 1934, יצא ביאליק לווינה לעבור ניתוח לצורך טיפול בבעיית אבנים בכליות ממנה סבל, אולם שם נפטר ב-4 ביולי 1934, לאחר סיבוך בניתוח. מותו גרם לאבל כבד ביישוב.
חיה פיקהולץ האריכה ימים ונפטרה ערירית וחשוכת ילדים, חמישים שנה לאחר מות המשורר, בשנת 1984 ונטמנה בבית העלמין קריית שאול. בשנות חייה האחרונות התגוררה בבית אבות ברמת אביב. את העובדה שהייתה אהובתו של ביאליק שמרה בסוד כל ימי חייה.
ימים אחדים לאחר מותה פרסם איש הספרות חיים נגיד כתבה לזכרה במעריב. בכתבה נתפרסם לראשונה ברבים דבר קשר האהבה שלה עם המשורר הלאומי. נגיד כתב כי את סוד אהבתם גילתה לראשונה חוקרת הספרות ד"ר זיוה שמיר, המתמחה בחקר ביאליק. העניין נתגלה לה בזכות מכתב שנמצא בארכיונו של הסופר אליעזר שטיינמן, שנאמר עליו שהיה אף הוא ממאהביה של חיה פיקהולץ. חיים נגיד מספר כי נלווה לזיוה שמיר בביקור אצל חיה פיקהולץ והם ניסו להשפיע עליה שתשחרר לפרסום את פרשת אהבתה עם המשורר, אך היא לא נעתרה. חיים נגיד מתאר את התרשמותו ממנה:
במקום אחר חיה פיקהולץ מתוארת כך:
את הכתבה שלו ב"מעריב" הכתיר נגיד בכותרת "האם היו לאהובת ביאליק עוד מאהבים בעלי-שם ?". וסיכם אותה במילים:
נגיד עצמו נותן בכתבה מספר רמזים לתשובה. מלבד אזכור שמו הסופר אליעזר שטיינמן הוא מוסיף ומספר כי ד"ר זיוה שמיר קיבלה מכתב מחוקר הספרות פרופ' דב סדן בו כתב לה כי בארכיונו שמור מכתב מברל כצנלסון, ממנהיגיה הבולטים של תנועת העבודה בארץ ישראל, בו כתב לסדן כי פגש בלונדון את חיה פיקהולץ והם היו קרובים מאוד.
הסופר נתן שחם, בנו של אליעזר שטיינמן, התייחס בספרו "סיפורי הכיסוי הכפול של אמא שלי" למאהבת של אביו שלדבריו קיבל אותה ב"ירושה" מביאליק.
כל זאת בנוסף לפרשת אהבתם של ביאליק והציירת אירה יאן מהשנים הראשונות של המאה העשרים, אשר נתגלתה במחקרים משנות ה-80. לדעתה של זיוה שמיר חלקים גדולים מיצירתו של ביאליק מושפעים במישרין מן הקשר שהיה לו עם אירה יאן, אשר מהווה, לדעתה, את פרשת האהבה המרכזית של חייו.
כשם שפרשת קשריו עם של ביאליק עם אירה יאן לא האפילה על יחסה של אשתו מאניה לביאליק ולא פגעה בחייהם המשותפים, כך גם קשריו עם חיה פיקהולץ. במכתב למניה, שחשדה בקיומו של קשר זה, הכחיש ביאליק את הדבר מכל וכל ונשבע כי מדובר בהיכרות סתמית תמימה.
סטפן מנדל
סטפן מנדל (נולד בשנת 1940) הוא ישראלי-אוסטרלי יליד רומניה, שידוע בכך שארגן קבוצות וזכה 14 פעמים בפרס הראשון בלוטו ברומניה, אוסטרליה וארצות הברית, המספר הרב ביותר של זכיות בעולם לאדם אחד. נחשב עבריין נמלט מישראל.
ביוגרפיה.
סטפן מנדל נולד ברומניה להורים יהודים בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנות ה-60 בתקופת השלטון הקומוניסטי ברומניה ביקש לעלות לישראל. על מנת שיותר לו לעלות היה על מנדל, שמשכורתו עמדה אז על 88 דולר בחודש, לגייס סכום גדול של כסף. לשם כך פיתח תבנית שתכסה את כלל הקומבינציות שיכולות לעלות בהגרלת הלוטו ברומניה, ומאפשרת זכייה בטוחה בפרס הראשון. בשיתוף עם קבוצת חברים שלח טפסים שהבטיחו את זכייתם בפרס הראשון, שעמד על 72,783 ליי שהיה שווה ל-18 שנה של משכורת. לאחר הזכייה עלה לישראל עם אשתו וילדיו.
בהמשך עבר להתגורר באוסטרליה. בשנות ה-80. הוא שכלל שם את השיטה שהבטיחה את זכייתו בפרס הראשון, על ידי כך שהדפיס בעצמו את כרטיסי הלוטו ושילם עליהם רק כשמסר אותם בתחנות הלוטו, מה שהיה חוקי אז. העובדה שהדפיס בעצמו את הכרטיסים אפשרה לו להדפיסם כשהם כבר מסומנים, ובכך לא היה צריך למלא בעצמו מיליוני כרטיסים. מנדל זכה בפרס הראשון ובמספר רב של פרסיים משניים. בעקבות זכייתו חברות הלוטו העלו את מספר הכדורים מ-40 ל-45. בכך, הוא נדרש למלא כ-8 מיליון צירופים כדי להיות בטוח שאחד מהם הוא הצירוף הזוכה. כדי לפתור בעיה זו הוא פנה למתמטיקאי פאול ארדש, ואף למד הונגרית כדי לשוחח עמו. לקראת סיום העבודה עמו התברר לו שארדש דובר גם אנגלית. השניים סיימו את העבודה בתוך שבוע. שכלול השיטה כלל פיתוח אלגוריתם לכיסוי כלל אפשרויות ההימור בלוטו המקומי. בזכותה מנדל זכה בפרס הראשון של הלוטו האוסטרלי 11 פעמים נוספות. באוסטרליה נחקק חוק נגדו שנקרא "חוק סטפן מנדל" אשר אוסר על אדם אחד לכסות את כל האפשרויות בהימור. בעקבות שינוי זה לא היה עוד ההימור משתלם למנדל במדינה זו.
מנדל החליט לעבור לשחק בארצות הברית בחפשו פרס ראשון משתלם מספיק כדי להשתתף בהגרלה. מנדל זכה שוב באותה בשיטה בפרס הראשון בלוטו של מדינת וירג'יניה בארצות הברית. בזכייה זו הדפיס מראש כרטיסי לוטו בבית דפוס ושלח אותם. סכום הזכייה היה 27 מיליון דולר בפרס הראשון, ועוד 900,000 דולר בפרסי המשנה. לאחר מכן החליט להפסיק את פועלו בתחום ושב לישראל. בעקבות זכייתו נאסר בארצות הברית להדפיס כרטיסי לוטו מראש.
בישראל נפתחה נגדו חקירה של הרשות לניירות ערך בעקבות מיזם שהוביל למכירת אדמות באי ונואטו לישראלים. הוא הועמד לדין, אך שהה מחוץ לישראל (ברח ממשמורת חוקית על פי התביעה) ולא הגיע למשפט. על מנדל נגזרו בשנת 2004 עשרה חודשי מאסר בפועל וקנס של 100 אלף שקלים על הצעה לציבור לרכוש ניירות ערך מבלי לפרסם תשקיף.
מנדל הגיש בקשה למשפט חוזר לבית המשפט העליון אך זו נדחתה בידי השופט חנן מלצר באוגוסט 2019 מכיוון שנמלט מישראל. מאידך אישר לסטפן מנדל לשוב לישראל מבלי שייאסר למשך 30 יום כיון שעונש המאסר הוטל עליו שלא בפניו.
חיים אישיים.
למנדל שני ילדים. בעקבות צו מעצר בינלאומי שהוצא נגדו ומחשש שייעצר, התגורר במדינת האיים ונואטו. נכון ל-2020 הוא מתגורר בלונדון.
סיניה (סרט)