הנרי ואליס התגוררו בתחילה בביתן המלכותי באלדרשוט, ליד המחנה של הרגימנט בו שירת הנסיך. בזיכרונותיה סיפרה הדוכסית: "הייתה זו בקתה פשוטה מאוד, והדבר המלכותי היחידי בה הייתה נוכחותו של בעלי". לאחר מות אביו, הקדיש הנרי את חלק הארי של ירושתו ברכישת אחוזת ברנוול. היה זה בית כפר גדול בנורת'האמפטונשייר שהיה שייך לאבותיה של אשתו. כביתם בלונדון ניתן להם בית יורק בארמון סנט ג'יימס.
המושל הכללי של אוסטרליה.
בסוף שנת 1944 מונה הנסיך הנרי באופן בלתי צפוי לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה. התפקיד הוצע קודם לכן לאחיו הצעיר, הנסיך ג'ורג', דוכס קנט, אך זה נהרג בהתרסקות מטוס בסקוטלנד. ככלל, נקטה מפלגת הלייבור האוסטרלית בראשותו של ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון קרטין, במדיניות של מינוי אזרחים אוסטרלים לתפקיד המושל הכללי. בנסיבות המלחמה החליט קרטין שלמינוי מושל כללי מקרב חברי בית המלוכה יהיו שלושה יתרונות: חיזוק המחויבות של בריטניה להגנת אוסטרליה, אישור מעמדה של אוסטרליה כמדינה שאינו כפופה לארצות הברית ובסופו של דבר הייתה זו בחירה נייטרלית מבחינה פוליטית, שזכתה לברכתה של האופוזיציה.
ביקורו של הנסיך הנרי באוסטרליה ב-1934 היה מוצלח. בשל ביישנותו, הוא נראה לעיתים כנוקשה ופורמלי, אך יחד עם הדוכסית הוא ביקר ברחבי אוסטרליה כשהוא משתמש במטוסו האישי. לאחר מותו של קרטין ב-1945, מינה הדוכס את פרנק פורד כמחליפו.
הנסיך הנרי עזב את אוסטרליה ב-1947 לאחר שנתיים בתפקיד, עקב הצורך לתפקד כיועץ המדינה במהלך ביקורם של המלך ג'ורג' השישי ושל הנסיכות אליזבת ומרגרט בדרום אפריקה. כמתנת פרידה הוא העניק את מטוסו לשימושה של ממשלת אוסטרליה ושל עמה.
שנותיו האחרונות.
הנסיך הנרי נכח בטקס ההכתרה של אחייניתו, אליזבת השנייה ב-1953. הדוכס והדוכסית מילאו כמה תפקידים מלכותיים, כולל כמה ביקורים מחוץ לבריטניה.
בשנותיו האחרונות התדרדר מצבו הבריאותי של הדוכס והוא סבל משורה של אירועים מוחיים. עקב כך לא התאפשר לו להיות נוכח בהלווייתו של אחיו, דוכס וינדזור ב-1972. באותה שנה נהרג בנו הבכור, הנסיך ויליאם, בתאונת מטוס. הדוכס היה במצב בריאותי כה קשה, עד כי הדוכסית התלבטה אם להודיע לו על הבשורה.
הנסיך הנרי היה האחרון מבין ילדיהם של המלך ג'ורג' החמישי ושל מרי מטק שנותר בחיים. הוא מת ב-10 ביוני 1974 ונקבר באחוזת הקבר המלכותית בווינדזור. בנו השני, הנסיך ריצ'רד, דוכס גלוסטר, ירש את תוארו. הדוכסית קיבלה אישור מהמלכה אליזבת לשאת את התואר הנסיכה אליס, דוכסית גלוסטר, כדי להבדילה מאשתו של ריצ'רד. היא הלכה לעולמה ב-2004, פחות מחודשיים לפני יום הולדתה ה-103, והאריכה ימים יותר מכל בני משפחת המלוכה מאז ומתמיד.
.th היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בתאילנד.
סיומת זו מנוהלת על ידי Thai Network Information Center Foundation. הסיומת .th נרשמה בשנת 1988.
הרשמה.
הרשמה לקבלת סיומת co.th היא תהליך מורכב, מסיבה זו רוב אתרי האינטרנט בתאילנד רשומים תחת הסיומת com.
על מנת להירשם בסיומת co.th, נדרש תיעוד של מסמכי החברה המכילים את שמה אשר חייב להיות זהה לשם המתחם אותו מעוניינים לרשום. לדוגמה אם מעוניינים להירשם תחת acme.co.th, שם החברה חייב להיות .Acme Co. בנוסף חברה יכולה לרשום לעצמה שם מתחם אחד בלבד תחת co.th.
משה אייזנשטדט
משה אלעזר אייזנשטדט
מארק וארשבסקי
מרק ורשבסקי
מארק ורשבסקי
מרק ורשבסקי
מאיר לרנר
רבי מאיר לרנר (אדר תרי"ז, 1857, צ'נסטוחובה - י"ג בתמוז תר"צ, 9 ביולי 1930, אלטונה) היה רב אשכנזי-בריטי ממוצא פולני, רב קהילות "חברת בני ישראל" בלונדון ורבה של אלטונה.
ביוגרפיה.
נולד בצ'נסטוחובה שבפולין הקונגרסאית, לרב מרדכי ואסתר לרנר. בגיל 9 החל ללמוד בישיבתו של הרב זאב וולף אב"ד ביאלה הסמוכה לבריסק דליטא. בגיל 13 עבר לישיבה בעיר אייזנשטט שבבורגנלנד, בה למד אצל הרב שלום קוטנא. הוא גם עמד בקשר מכתבים עם דודם של הוריו, הרב אברהם נפתלי הירץ ינר, ראש בית הדין של קראקא ומחבר הספר "צלותא דאברהם".
בראשית שנת תרל"ד (1874), נסע לברלין ללמוד אצל רבי עזריאל הילדסהיימר בבית המדרש לרבנים בברלין. בהגיעו לשם התברר שחסרה לו השכלה בסיסית שהייתה נדרשת כתנאי סף לקבלה לבית המדרש, והוא נסע לפולדה להשלים את הלימודים החסרים. במקביל ללימודיו בסמינר לרבנים, למד בברלין גם באוניברסיטה. את תואר הדוקטור קיבל מאוניברסיטת לייפציג והדיסרטציה שלו עסקה במדרש בראשית רבה. היא זכתה לשבחים גם משלמה בובר ושלמה זלמן חיים הלברשטאם.
בשנת תר"מ (1880) קיבל סמיכת חכמים מרבי עזריאל הילדסהיימר, והחל לפרסם מאמרים בכתבי העת התורניים בגרמניה ומחוצה לה. בשנת תרמ"ד (1884) קיבל את משרת הרבנות הראשונה שלו והתמנה כרב העיר וינצנהיים באלזס, משרה בה החזיק 6 שנים. שנתיים לאחר מינויו נישא ליטכן בתו של הרב צבי פלאטו - חתנו של רש"ר הירש - שכיהן כרב קהילה בעיר קלן, מחבר "קונטרס קונדיסין וצורת הפתח" (פפד"מ תרמ"ב), ו"הבלעת הדם" (פפד"מ תר"נ). בוינצנהיים נולדו לבני הזוג שלושת ילדיהם: מרים, שמשון רפאל ומרדכי. במהלך שנים אלו הוצע לו בידי רבו הרב הילדסהיימר לעבור לכהן כרבה של קהילה בלודז', הוא התייעץ על כך עם סבה של אשתו, רש"ר הירש, ולא לקח את המשרה.
בשנת תר"ן (1890) הוזמן בידי סמואל מונטגיו להיות אחד מארבעה מועמדים לכהן כרב ואב"ד לקהילת "חברת בני ישראל" שהקים ארבע שנים קודם לכן בלונדון, כדי לאגד את יהודי לונדון האורתודקסים, בפרט מקרב המהגרים ממזרח אירופה. בפברואר 1890 הוא נבחר לרב בקבלו את מספר הקולות הגדול ביותר מבני הקהילה. בתפקידו זה פעל רבות, בסיוע מונטגיו, לפטור עובדי תעשייה יהודיים מעבודה בשבתות ובחגי ישראל, וארגן את מערכת תלמודי התורה בעיר, שהיו עד אז אוסף גדול של "חדרים" פרטיים ללא פיקוח. ביוני 1892 קיבלה ועידת רבנים בראשות הרב הראשי לאנגליה הרב צבי הרמן אדלר שורת החלטות רפורמיסטיות באשר לסדרי התפילה ונוסחה, הרב לרנר דאג שבתי הכנסת שתחת קהילת "חברת בני ישראל" לא ישנו מנוסח התפילה, עמדתו נתקלה בהתנגדות בתוך קהילתו, וההתנגדות גברה כאשר החרים את טקס ההכתרה של הרב אדלר לרבה הראשי של אנגליה במחאה על מהלך זה.
בשנת 1894 קיבל הצעה לכהן ברבנות העיר אלטונה, והוא ראה בכך שעת כושר לחזור לגרמניה ולעזוב את משרתו הסבוכה בלונדון.
בשנים 1910-1912 ייסד את חברת "מוריה" למען יישוב ארץ ישראל, שבניגוד לתנועה הציונית לא ישותפו בה אנשים שאינם שומרי מצוות והיא לא תטיף ללאומיות.
בשנת תרע"ו חלה, מחלתו הייתה ממושכת ולאחר 15 שנות חולי נפטר הרב לרנר בי"ג בתמוז תר"צ, 9 ביולי 1930, והוא בן 73.
ספריו הם: שו"ת הדר הכרמל, חיי עולם שעוסק בענייני קבורה, ובמיוחד בשתי תשובות שלו על ההיתר לפנות קברים ועל האיסור לקבור את האפר משריפת גווייה ותורת המשנה.
אליהו זלוטניק
הרב אליהו זלוטניק (זלאטניק, תרס"ה, 1905 - ח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975) היה רב וראש ישיבה ירושלמי, דיין בבית הדין של העדה החרדית.
ביוגרפיה.
בנו של הרב יחיאל מיכל. למד בישיבת עץ חיים, אצל הרב שמואל גדליה ניימן ואצל הרב איסר זלמן מלצר, שמזכירו בספרו "אבן האזל". נישא לחוה רבקה בת הרב ישעיהו חשין (נפטרה בתשמ"ד). בשנת תרצ"ו (1936) יסד את ישיבת היכל התורה ועמד בראשה. כמו כן כיהן כר"מ בישיבת תורה ויראה. במקביל כיהן כרבה של שכונת כנסת מטעם העדה החרדית.
הוא היה פדגוג בעל ניסיון, סייע בכינון תוכנית הלימודים של מוסדות חינוך חדשים בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה והדריך את צוותי החינוך. האדמו"ר מאלכסנדר, רבי יהודה משה דנציגר, כתב במכתבו לראש ישיבת אלכסנדר בבני ברק, לקראת בואו לביקור בה:
בשנת תשכ"ט, לאחר פטירת הרב ישראל יצחק רייזמן, מונה לדיין בבית הדין של העדה החרדית.
הוא נפטר בח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975. בשעת הלוויה הוכרז על ביטול מלאכה כללי מטעם בית הדין של העדה החרדית. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
בתו רחל קיילא נישאה לרב אליעזר משה פישר (אחיהם של הרבנים ישראל יעקב ושלמה), שכיהן אחריו כראש ישיבת היכל התורה וכרב בשכונות כנסת ובתי ברוידא. עד לפטירתו בכ"ב כסלו תשע"ט.
ספריו.
הדפיס את דברי תורתו בספרים "פרי אליהו" (שלושה כרכים) ו"אמרי נועם". ערך והוציא לאור את הספר "דברי ישעיהו", של חותנו הרב ישעיהו חשין.
פוקס קצ'ר
תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג
תחנת האוטובוסים המרכזית של סנקט פטרבורג (ברוסית: Центральный Автобусный вокзал Санкт-Петербурга) היא תחנת אוטובוסים מרכזית הממוקמת על גדת תעלת אובוודני בעיר סנקט פטרבורג ומשרתת 79 קווי אוטובוס (15 מתוכם בינלאומיים). התחנה נמצאת בבעלות חברת התחבורה "PassajirAvtoTrans" (ברוסית: Пассажиравтотранс).
היסטוריה.
התחנה נחנכה ב-6 במאי 1963 כתחנת אוטובוסים שנייה בעיר. בשנים 2001–2003 שופץ מבנה התחנה כך שיוכל להכיל ולשרת עד 160 אוטובוסים בשעה. במהלך השנים הועלו רעיונות להעברת התחנה לדרום העיר ולבניית תחנה חדשה סמוך לתחנת מטרו "קופצ'ינו".
במאי 2007 נפתחה תחנת האוטובוסים הצפונית, סמוך לויבורג ולערים אחרות במחוז לנינגרד, צפונית לעיר. מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס למחוז פסקוב, מחוז נובגורוד ואזורים אחרים, כמו גם קווי אוטובוס בינלאומיים, למולדובה, פולין, אסטוניה, גרמניה, פינלנד,לטביה, קזחסטן, בלארוס ועד 2014, גם לאוקראינה.
וויפלאש (סרט)
אלמא
מלון אלמא זכרון יעקב
פלנרי או'קונור
אפרים הכהן