אלבומו הרביעי והידוע ביותר, "O.G. Original Gangster" (1991), נחשב לאחד החשובים בעולם הראפ, שהגדיר את מוזיקת הגנגסטה ראפ. אחד השירים באלבום, "בודי קאונט", בוצע על ידי להקה הבי מטאל חדשה שהקים, בודי קאונט; אייס-טי יצא עם הלהקה לסיבוב הופעות מוצלח, וזכה לפופולריות בקרב בני נוער וחובבי מוזיקה אלטרנטיבית. בהמשך השתתף בסינגל "Back on the Block" לצד אמנים ידועים נוספים, ביצירה של קווינסי ג'ונס שהיוותה שילוב של ראפ, ג'אז, פאנק וסול; על פרויקט זה זכה אייס-טי, יחד עם חברי הקבוצה של ג'ונס, בפרס גראמי.
אחד השירים הבאים שהוציאה להקת בודי קאונט, "Cop Killer", על נקמה בשוטרים שפועלים בגזענות כנגד שחורים, ספג ביקורת והתנגדות מאיגוד הרובאים הלאומי וארגוני שוטרים שונים; האלבום הראשון של הלהקה, "בודי קאונט", הוצא לפיכך מחדש ב-1992, ללא השיר השנוי במחלוקת. בעקבות הפרשה חזרה בה חברת התקליטים של טיים וורנר מכוונתה להוציא את אלבומו הבא של אייס-טי, שכלל את השיר. האלבום "Home Invasion" יצא ב-1993 במסגרת חברת "Priority Records", והגיע למקום ה-14 במצעד בילבורד 200. אייס-טי המשיך בשיתופי פעולה עם אמנים נוספים, בהם הופעת אורח באלבום של בלאק סבאת' (1995). ב-1996 יצא אלבומו " VI - Return of the Real", וב-1999 יצא אלבומו "The Seventh Deadly Sin".
לאחר הפסקה ארוכה, יצא אלבומו הבא של אייס-טי, "Gangsta Rap", רק בשנת 2006. עטיפת האלבום הפרובוקטיבית, שכללה את תמונתם של אייס-טי ואשתו הטרייה, הדוגמנית ניקול "קוקו" אוסטין, שוכבים עירומים במיטה, קיבלה ביקורות שליליות; גם תוכני האלבום עצמו לא זכו להתלהבות מצד מבקרי המוזיקה. כיום ממשיך אייס-טי בשיתופי פעולה מוזיקליים עם אמנים ולהקות הארד רוק ומטאל רבות.
קריירת משחק.
בשנת 1984 אייס-טי הופיע לראשונה בתפקיד משנה בסרט הקולנוע "שיגעון הברייקדאנס" שעסק בברייקדאנס, בבימויו של הבמאי הישראלי יואל זילברג; הוא הופיע גם בסרט ההמשך "Breakin' 2: Electric Boogaloo" שנה לאחר מכן. ב-1991 כיכב בתפקיד בלש משטרה בסרט הפשע "New Jack City", לצד וסלי סנייפס. כן הופיע בתפקידי מנהיג כנופיה בסרטים "Ricochet" (1991), לצד דנזל וושינגטון; ו"Trespass" (1992), לצד ביל פקסטון. ב-1993 הופיע לצד כוכבי ראפ רבים בסרט הקומי "מי האיש?", וב-1994 כיכב בתפקיד הראשי בסרט הפעולה "Surviving the Game".
ב-1995 גילם סוחר סמים בסדרת הטלוויזיה "ניו יורק תחת מסווה", לאורך שתי עונות; על תפקידו זכה בפרס NAACP Image בקטגוריית שחקן משנה. ב-1997 היה שותף עם דיק וולף ביצירת סדרת הפשע של NBC "Players", וכיכב בה בתפקיד הראשי, עד שהופסקה בתום העונה הראשונה. שיחק גם בסרט הסאטירי "המעדנייה". ב-1998 הופיע בתפקיד סרסור בסרט הטלוויזיה "Exiled: A Law &amp; Order Movie", המבוסס על הסדרה הוותיקה "חוק וסדר" של וולף. שיתופי הפעולה הללו עם וולף הובילו אותו להציע לאייס-טי תפקיד קבוע בסדרה "", ומשנת 2000 הוא מגלם בה את הבלש המשטרתי פין טוטואולה, לצד כריסטופר מלוני (שפרש מהסדרה בסוף העונה ה-12), ומרישקה הרגיטאי. ב-2002 זכה בשנית בפרס NAACP, על תפקידו בסדרה זו.
לאורך השנים, במקביל להופעתו ב"חוק וסדר: מדור מיוחד", המשיך אייס-טי להופיע במספר סרטי טלוויזיה, סרטי תעודה ודיבוב משחקי וידאו. ב-2006 הופיע בתוכנית מציאות בת שישה פרקים על שמו, "Ice-T's Rap School", בערוץ VH1; בכל פרק בתוכנית לימד אייס-טי קבוצה של בני נוער מניו-יורק איך להפוך ללהקת היפ הופ טובה, ובסוף העונה הופיעה הקבוצה בפתיחת הופעתה של להקת פאבליק אנמי.
חיים אישיים.
נוסף לבתו הראשונה, שנולדה בהיותו בן 18, נולד לאייס-טי בן מחברתו משנות השמונים דרלין אורטיז, ב-1992. ב-2005 נישא לדוגמנית ניקול "קוקו" אוסטין.
מבחינה דתית, אייס-טי הוא אגנוסטי.
דיסקוגרפיה.
אלבומי סולו
ארמיית הטנקים הרביעית (ברית המועצות)
ארמיית הטנקים הרביעית הייתה ארמיית טנקים של הצבא האדום במלחמת העולם השנייה, שהשתתפה בקרב סטלינגרד. לאחר הקמתה מחדש בקיץ 1943 השתתפה הארמייה בשורת מתקפות סובייטיות בחזית המזרחית, ובשלבי הסיום של המלחמה היא נטלה חלק בקרבות על ברלין ועל פראג.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הארמייה הוקמה לראשונה ביולי 1942, ומפקדה הראשון היה גנרל קרוצ'נקין. עם הקמתה כללה הארמייה את קורפוסי הטנקים ה-22 וה-23 (האחרון סופח מאוחר יותר לארמיית הטנקים הראשונה), דיוויזיית חי"ר אחת ובריגדת טנקים עצמאית. הארמייה סופחה לחזית סטלינגרד והוטלה למערכה לפני שהסתיים תהליך הקמתה. במהלך נסיונותיה לבלום את התקדמות הארמייה השישית הגרמנית לכיוון סטלינגרד, ספגה הארמייה אבדות כבדות בטנקים בקרבות ממערב לעיקול הגדול של נהר הדון. בראשית אוגוסט הועברה הארמייה תחת פיקוד החזית הדרום-מזרחית, השתתפה בקרבות המגננה על דרכי הגישה הדרומיות לסטלינגרד, במסגרת המאמץ לבלום את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית לכיוון העיר, וניהלה מספר התקפות נגד מוצלחות כנגד קורפוס הפאנצר ה-48. עקב האבדות הכבדות שספגה הארמייה החליט הפיקוד הסובייטי לפרק אותה, והקים על בסיסה את הארמייה ה-65 באוקטובר 1942.
הקמה שנייה.
ארמיית הטנקים הרביעית הוקמה מחדש ב-15 ביולי 1943 על בסיס מפקדת קורפוס הפרשים ה-19, תחת פיקודו של ואסילי באדאנוב. היא כללה עם הקמתה 2 קורפוסי טנקים, קורפוס ממוכן ומספר יחידות נוספות. במסגרת החזית המערבית השתתפה הארמייה במתקפה הסובייטית על בליטת אוריול ביולי-אוגוסט 1943 (מבצע קוטוזוב) וספגה אבדות כבדות מאוד בטנקים. מאוחר יותר סופחה הארמייה לחזית האוקראינית הראשונה והשתתפה במתקפה הסובייטית בצפון אוקראינה בחורף 1943/44. בקיץ 1944 השתתפה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז' ובמסגרתו חדרה לשטח פולין והגיעה עד לנהר הוויסלה. במרץ 1945 קיבלה את תואר הכבוד "המשמר". בשלבי הסיום של המלחמה השתתפה הארמייה במבצע ויסלה-אודר ובקרב ברלין וסיימה את המלחמה בצ'כוסלובקיה.
פקח טיסה
איימי פוהלר
אייק ברופלובסקי
חשיפה עצמית באינטרנט
חשיפה עצמית באינטרנט היא היחשפות האדם מרצונו העצמי באמצעות האינטרנט ברמות שונות.
התופעה קשורה לאפשרותו של האדם לוותר על פרטיותו, במרחבים הנתונים בשליטתו, בשל צרכים ומניעים, ובכלל זה הצורך לתקשר עם בני אדם, המשולבים בחידושי הטכנולוגיה של המאה ה-21.
חשיפה עצמית באינטרנט היא חלק מתרבות האינטרנט המקובלת בתחילת המאה ה-21, לכאורה, מנוגדת לרצון לשמירת הפרטיות והאנונימיות, ומהווה ויתור מסוים על הזכות לפרטיות.
התפתחות.
יחד עם הצ'אטים והפורומים הראשונים החלה תופעת האנונימיות באינטרנט. עם עידן הרשתות החברתיות כאשר ה"זרים" נהיו "קרובים" החשיפה גדלה והאנשים הפכו לחשופים יותר. הבחירה בחשיפה מגיעה מהרצון ליהנות משירותי האינטרנט השונים, דוגמת הרשתות החברתיות שלעיתים דורשות חשיפת פרטים אישיים, ולעיתים יוצרות תרבות של חשיפת פרטים.
תאוריות פסיכולוגיות.
קיימות מספר תאוריות פסיכולוגיות שמתארות ומסבירות את תופעת החשיפה באינטרנט:
אייס טי
משה גיל (אדריכל)
משה גיל (נולד ב-21 באפריל 1933) הוא אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1933 בשם קורט גולץ בעיר צ'רנוביץ שברומניה (כיום באוקראינה), לצבי (איש עסקים) וללילי (עקרת בית) במשפחה בורגנית מבוססת. אביו של גיל היה בעל חנות למשקאות חריפים, והמשפחה התגוררה בבית גדול.
עם כיבוש העיר בידי הסובייטים ב-1940 הולאמו החנות והבית ואביו של גיל איבד את פרנסתו ואת מעמדו. המשפחה נאלצה לעבור לגור אצל דודה שהחזיקה בדירה זעירה בת שני חדרים. ב-1941 שבה רומניה וכבשה את העיר. ליהודים הוקם גטו והמשפחה נאלצה לעבור אליו.
בגטו שהתה המשפחה כשנה ובמהלכה הצליחה אמו לצאת לעבוד מחוץ לגטו בעזרת ניירות מזויפים. לאחר שהזיוף התגלה חששה המשפחה מן ההליך המשפטי הצפוי והוחלט להצטרף לקבוצה שהתארגנה לבריחה מן הגטו, במטרה להימלט מרומניה. הקבוצה, שמנתה כ-60 איש, הצליחה לשחד קצין בכיר ולעלות על רכבת שיצאה מן העיר. הקבוצה עברה בשלום סדרה של מחסומים ובדיקות בזכות תעודות מעבר מזויפות והגיעה לגדת נהר הדנובה, שם חיכתה להם ספינה, שרכשו לפני הבריחה, ועליה צוות מלחים. יעד הספינה היה ארץ ישראל.
הספינה עלתה על שרטון בחוף טורקיה והנוסעים הובאו לחוף על ידי הצבא הטורקי. מאוחר יותר הפליגה הקבוצה לקפריסין, שם שהו גיל ומשפחתו כשנתיים במלון לפליטי מלחמה, עד שקיבלו סרטיפיקטים לעלייה לארץ ישראל.
בשנת 1944 עלה עם הוריו לארץ ישראל. עם הגעתם לארץ נשלחו למחנה עתלית. גיל הצטרף לקבוצת הילדים בקיבוץ שער העמקים, האב אושפז בבית החולים ולאחר שחרורו מצא עבודה במפעל בחולון. האם עבדה כעוזרת בית בתל אביב.
משער העמקים עבר גיל לקיבוץ שריד בעמק יזרעאל, שם הפך למדריך נוער ולראש קן השומר הצעיר.
מיד לאחר השירות הצבאי הכיר את אילנה מלבנציק, השניים נישאו ונולדו להם בן ובת.
גיל למד תחילה בבית הספר של הצייר אהרן אבני ועבד ב"", שם הדפיס בולים ואיגרות חוב. לאחר שהשלים תעודת בגרות החל בלימודי אדריכלות בטכניון בחיפה. את לימודיו סיים בהצטיינות יתרה בשנת 1964, והודות לכך זכה במלגה מיוחדת בה נשלח להתארח על ידי אגודת האדריכלים בברזיל שם שהה בחלק מהזמן במשרדו של האדריכל אוסקר נימאייר.
בין השנים 1964–1966 עבד במשרדם של האדריכלים אורה ויעקב יער. במסגרת זו השתתף בתכנון שכונת מגורים על שם אלי כהן בכפר סבא. במקביל, זכה ב-1965 בפרס קניה כשניגש מחוץ למשרד יחד עם אדריכלים אחרים (בוכמן וקולודני) לתחרות תכנון מרכז יזרעאליה בחיפה.