את העונות הראשונות של התוכנית הנחה צביקה הדר, השופט היה אסף אשתר וערן מיטלמן ניגן על הקלידים את הצלילים. העונה הראשונה שודרה בקיץ 2002 וזכתה למדרוג (רייטינג) גבוה, כאשר תוכנית הסיום רשמה רייטינג של 30%. קשת מנפה את הצלחת התוכנית והשיקה משחק טלוויזיה בשם "איזה שיר זה?". המשחק שודר בשני ימי השידור של קשת - ב' ו-ה', והציע פרסים בשווי 9,000 שקל. בנוסף הוציא לאור אוסף שירים כפול שכלל שירים ידועים בביצוע אמנים שונים, יחד עם DVD של פלייבקים עם שקופיות המילים.
בינואר 2003 עלתה תוכנית ספיישל לכבוד ט"ו בשבט והוכרז על עונה חדשה שתעלה בקיץ 2003. באותה עת גם רכשה חברה בריטית את זכויות פורמט התוכנית להפצה עולמית.
בעונה השנייה שונה שם התוכנית ל"לא נפסיק לשיר - כוכב נולד" היא שולבה עם תחרות שירה. בעונה זו התוכנית הייתה בראש טבלת רייטינג לאורך כל מהלך שידורה. תוכנית הגמר השיגה רייטינג של כ-29% וצפו בה כ-906 אלף. עבור 30 שניות של פרסומת נגבו כ-100 אלף שקל. מיד אחר כך יצא לאור דיסק הכולל 20 מהשירים ששרו משתתפי התוכנית לאורך העונה, וביניהם כל שירי הסולו של שלושת המתמודדים שהגיעו לגמר: שי גבסו, שירי מימון והזוכה נינט טייב. בנובמבר 2003 התוכנית נבחרה לתוכנית העשור בטקס "מסך הזהב".
לאחר העונה השנייה שונה שוב שם התוכנית לכוכב נולד והיא המשיכה בפורמט של תחרות שירה בלבד. העונה הבאה נקראה "כוכב נולד 2". בדצמבר 2003 כ-50 אלף נבחנים נרשמו לבחינות לעונה החדשה.
באוקטובר 2004 שודרה תוכנית ספיישל של"לא נפסיק לשיר" בשידור חי מפארק הירקון.
בשנת 2005 חודשה התוכנית לעונה נוספת בהנחיית גלית גיאת ואדם פרי ניגן על הקלידים.
בשנת 2020, בעקבות התפשטות מגפת הקורונה חודשה התכנית בגרסה מיוחדת לימים אלו ובהשתתפות ידוענים בלבד מהאולפן. ההפקה מאפשרת לצופים להירשם ולהשתתף בתוכנית מהבית. הפרק הראשון של העונה שודר ב-22 באפריל בקשת 12. את הגרסה המחודשת מנחים אסי עזר ורותם סלע ובין המשתתפים: שירי מימון (שגם השתתפה בפורמט המקורי), יהונתן מרגי, נועה קירל, הראל סקעת, רן דנקר, איתי לוי, משה פרץ, קרן פלס, נטע ברזילי, מירי מסיקה, חנה לסלאו אליעד נחום רוני דלומי וידוענים נוספים, חוקי הפורמט זהים לגרסה המקורית.
התכנית בגרסתה המחודשת.
בגרסתה המחודשת של התכנית בקשת 12 יתחרו זמרים מוכרים שונים בשתי קבוצות בכל תוכנית, כל קבוצה מכילה שלושה אנשים, הקבוצה המנצחת שיש לה הכי הרבה נקודות בכל הסבבים עולה לשלב הגמר, ובשלב מנצח רק אחד, המנצח יקבל כסף שיוכל לתרום לעמותה מועדפת. גרסה זו של התכנית יצאה בעקבות מגפת הקורונה.
בתוכנית הראשונה ששודרה ב-22 באפריל 2020 התחרו הזמרים: מירי מסיקה, קרן פלס, יהונתן מרגי, משה פרץ, שירי מימון ונטע ברזילי. בגרסה זו בניגוד למקורית, כל קבוצה מתחרה רק בפרק אחד. מסיקה, מרגי ומימון היו בקבוצה אחת ונקראו "ממ"ש" (על האותיות הראשונות בשמותיהם) ופלס, ברזילי ופרץ התחרו בקבוצה השנייה ונקראו "נקמה" (גם כן על האותיות הראשונות היוצרות את המילה), בגרסה זו של התכנית במשחק המשיכו הפינות: מי מכיר ת’שיר, ראש בראש, השלב המכריע ושלב הגמר, ישנן פינות שחזרו על עצמן כמה פעמים. בנוסף לאחר זיהוי השיר במשחק המרכזי, שרים כל המשתתפים את השיר, כך גם באותו משחק לאחר מציאת שיר עם מילה או כמה מילים נוספות שהוא חלק מפתרון השיר המרכזי, קבוצת נקמה (משה, קרן, נטע) העפילה לסבב הגמר ובו צריך לזהות שיר ישראלי מוכר, מי שמזהה ראשון הוא המנצח. בסוף השלב נטע ברזילי ניצחה בפרק ולפרס זכתה להעביר כסף לעמותה מועדפת, לבסוף בחרה להעביר לעמותה של הילדה המאומצת של קרן.
התכנית השנייה של הגרסה שודרה בערב ביום העצמאות והשתתפו בה: הנשיא ראובן ריבלין, ראש הממשלה בנימין נתניהו, יושב ראש הכנסת בני גנץ, סטטיק ובן אל תבורי, עברי לידר, עדן אלנה, עדן חסון, יהורם גאון, טוביה צפיר, דודו אהרון, מאיה בוסקילה, הראל סקעת, גלי עטרי, ירדנה ארזי, אילנית, איתי לוי, משה פרץ, יהונתן מרגי ושירי מימון (שהשתתפו גם בתוכנית הראשונה). בתחרות עצמה התחרו: עברי לידר, משה פרץ, שירי מימון ואיתי לוי בתחרות עצמה היו שני שלבים, בשלב הראשון השתתפו: חנה לסלאו ומיקי קם, התחרות והשלבים עבדו בשתי קבוצות: בקבוצה אחת פרץ, לידר ולסלאו ובקבוצה השנייה מימון, קם ולוי כל קבוצה עזרה ללסלאו וקם שהתחרו אחת נגד השנייה, בסוף השלב הקבוצה של חנה לסלאו זכתה בו. לאחר מכן נערך השלב השני עם הספורטאים אורי ששון ושגיא מוקי, משה ושירי עזרו לששון, בעוד לידר ולוי עזרו למוקי, בשלב זה ניצחה הקבוצה של שגיא מוקי.
התכנית השלישית של הגרסה שודרה ב-3 במאי והתחרו בה: רן דנקר, הראל סקעת, אניה בוקשטיין, איתי לוי, מיה דגן ונועה קירל. דנקר, בוקשטיין ודגן התחרו בקבוצה אחת (מכיוון ששלושתם השתתפו בסדרה השיר שלנו שקבוצתם נקראה על שמה) ולוי, סקעת וקירל התחרו בקבוצה השנייה שנקראה מנגחגנה (משלנו בתימנית, לוי השתמש בביטוי הזה בתוכנית הכוכב הבא), המשחקים בתוכנית זו היו אותם משחקים מהתוכניות הקודמות, קבוצת מנגחגנה (איתי, הראל, נועה) העפילה לסיבוב הגמר ובו הראל סקעת ניצח בפרק וזכה להעביר כסף לעמותת איגי (עמותה שבחר להעביר אליה כסף).
התכנית הרביעית שודרה ב-11 במאי והתחרו: רוני דלומי, רותם כהן, ליאור נרקיס, חן אמסלם, אליעד נחום ונסרין קדרי. דלומי, אמסלם וכהן התחרו בקבוצת “רסקין” (על שמו של המגיש ניב רסקין) וקדרי, נרקיס ונחום נקראו פאולה וליאון (על שם התכנית של פאולה רוזנברג וליאון רוזנברג), קבוצת פאולה וליאון העפילה לסיבוב הגמר ובסופו ליאור נרקיס זכה בפרק והעביר את כספו לעמותת גדולים מהחיים.
בתוכנית האחרונה ששודרה ב-21 במאי השתתפו: עדן אלנה, דודו אהרון, מאיה בוסקילה, עדן חסון, עוז זהבי ומגי אזרזר. חסון, אזרזר ואלנה התחרו בקבוצה אחת שנקראה "סנדוויץ' עדן" (מכיוון שגם חסון וגם אלנה נושאים את אותו השם) ואהרון, בוסקילה וזהבי נקראו "קבוצת ציפורה" (על שמה של אימו של אהרון) קבוצת סנדוויץ' עדן (עדן אלנה, מגי אזרזר ועדן חסון) העפילו לסיבוב הגמר ובו עדן חסון ניצח בפרק.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
פאהים נאג'ם
אביגדור צרפתי
טרויזן
טְרוֹיזֵן (ביוונית: Τροιζήν) הוא שמה הקדום של עיירה קטנה בצפון-מזרח הפלופונסוס שביוון, על מורדות הר אדרס, דרומית-מערבית לאתונה, הנקראת כיום טְרִיזִינָה (Τροιζήνα) ובטורקית דמאלה (Damala). טריזינה היה גם שמה של הרשות המקומית לשעבר (עד 2010) של אותו אזור, שמרכזה בגלאטאס (Γαλατάς) ושטחה 190 קמ"ר, אשר הפכה לרשות המקומית טריזיניה-מתאנה במסגרת היחידה האזורית האיים החדשה שבמחוז אטיקה.
העיר טרויזן במיתולוגיה היוונית.
טרויזן היה בנם של פֶּלוֹפְּס והִיפּוֹדַמֵיָה ואח לפִּיתֶאוּס. שני האחים שלטו על ערים נפרדות, זה על הִיפֶּרֵיָה והאחר על אַנְתֵיָה. לאחר מות טרויזן איחד פיתאוס את שתי הערים לממלכה אחת וקרא לה על שם אחיו המת.
טרויזן נזכרת במיתולוגיה היוונית בעיקר בהקשר עם תֵסֶאוּס. כאן נולד הגיבור-המייסד של אתונה לאַייתְרָה בת פּיתֶאוּס מלך טרויזן מזרעם של האל פּוסֵיידוֹן ושל אַייגֵאוּס מלך אתונה.
בטרויזן גם גדל הִיפּוֹלִיטוֹס, בנו של תסאוס מאשתו האַמַזוֹנָה, ובה אף מצא את מותו כאשר נמלט מזעם אביו לאחר שפַיידְרָה, אמו החורגת, העלילה עליו כי אנס אותה.
על פי אחת מגרסאות המיתוס, בטרויזן ניטהר אורסטס לאחר שהרג את אמו קליטמנייסטרה וכך נפטר מרדיפת האריניות.
טרויזן הוא מקום עלילת הטרגדיה היפוליטוס של אוריפידס, המגוללת את סיפור בנו של תסאוס, שנפל קורבן לתשוקתה של פיידרה, אמו החורגת. העלם הצעיר נמלט מן העיר, ובשעת מנוסתו תקף והפך את מרכבתו שור שעלה מן הים והוא נהרג. מחזות אחרים על אותו נושא נכתבו על ידי סנקה וז'אן רסין, וגם בהם מקום העלילה הוא טרויזן.
בעיר הקדומה נבע מעיין, שנוצר על פי המסופר במקום בו ירד מן השמיים פגאסוס, הסוס המכונף.
טרויזן בתולדותיה של יוון העתיקה.
בעיר התקיים פולחן, שנוצר בעקבות האגדה אודות היפוליטוס. על פי המסורת המקומית, הקדישו נערות העיר להיפוליטוס תלתל משערן קודם נישואיהן.
בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון (480 לפנה"ס), לפני קרב סלמיס, הועברו נשות האתונאים וילדיהם למקום מבטחים בטרויזן על פי הצעתו של המדינאי האתונאי תמיסטוקלס. ב-1959 נתגלה בבית קפה מקומי בטרויזן לוח שיש, ועליו כתובת המנציחה את החלטת תמיסטוקלס לפנות את אתונה מתושביה. כתובת זו מתוארכת על ידי חוקרים מודרניים לתקופה המאוחרת במאתיים שנים לקרב סלמיס, והיא קרוב לוודאי העתק של נוסח ההחלטה המקורית.
צבא עיראק
פרויקט אטבי נייר
טריזינה
הפרין
טיסנים חופשיים
אפריים בן-דב
טריו (צורה מוזיקלית)
טריו הוא מונח מוזיקלי שמקורו באיטלקית בה נוצר כחיקוי למילה דואו, על סמך המילה "Tre" – שלוש.
לטריו יש שתי משמעויות בהקשר צורני:
צורה מוזיקלית עצמאית.
משמעות זו פחות נפוצה וידועה, מתייחסת לצורה מוזיקלית עצמאית; פרק ל-3 קולות אובליגטו ללא ליווי בס, שהיה נפוץ בעיקר בסוף המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18. רוב היצירות מז'אנר זה היו בעלות צביון אקדמאי, בשביל אקדמאים, במטרה להדגים חוקי קונטרפונקט ופוליפוניה.
דוגמאות ידועות מן המוזיקה למקלדת של יוהאן סבסטיאן באך הן האינוונציות התלת-קוליות, כל אחד מן הקאנונים מתוך וריאציות גולדברג פרט לאחד, ופרקי טריו נוספים במוזיקה לעוגב.