בסוף 1996 החלה חברת הנפט הלאומית (חנ"ל) להפיק נפט מקידוח "צוק תמרור 3" בקצב של כ-130 חביות נפט ביום ועד סוף השנה כבר הפיקה כ-50,000 חביות נפט. ב-1999 נטשה את הקידוח לאחר שהפיק כ-120,000 חביות, לנוכח מחירי הנפט הנמוכים באותה תקופה, הוחלט שלא להפיק נפט מהמאגר בשל שיקולי כדאיות.
בשנת 2006 השותפות המוגבלת "זרח" של חברת "גינקו","דלק קידוחים" ו"ואבנר חיפושי נפט" מקבוצת דלק קיבלו את הרישיון לבצע חיפושי נפט באזור והחלו לבצע בדיקות גאולוגיות. בסוף 2009 החלו בקידוח ב"צוק תמרור 4". בנוסף חידשו את ההפקה מ"צוק תמרור 3" בקצב של כ-160 חביות נפט ביום. בסוף 2010 קבע משרד האנרגיה כי תוקף הרישיון של "זרח", מאחר שחלפו שבע שנים מתאריך הענקת הרישיון, ולא התגלה בו נפט בכמות מספיקה כדי שייחשב כ"תגלית". החברה פנתה לבג"ץ, בטענה שרישיון זרח נחשב ל"תגלית" בשל כמויות הנפט שהופקו ממנו בעבר. בסופו של דבר חתמו זרח והמדינה על הסכם פשרה, שבו הוחלט כי תקבל חזרה את הרישיון, ובו גם שטחים הנמצאים מזרחית לכביש 90 המקביל לים המלח.
בשנת 2015, הצטרפו לרישיון השותפות המוגבלת "הזדמנות ישראלית – חיפושי מקורות אנרגיה", חברת אשטרום והגאולוג אלי רוזנברג. ב-2016, לאחר שצירפו את רישיון "צוק תמרור" והרישיון הסמוך "חלמיש" וערכו בדיקה גאולוגית על כל השטח, הכריזו שבאזור מאגר נפט בשווי כ-1.2 מיליארד.
פונקציית האקספוננט
גברת שרה השכנה
גברת שרה השכנה הוא פזמון שכתב והלחין יובל בנאי וביצעה להקת משינה. השיר יצא לאור בשנת 1993.
רקע.
השיר נכלל באלבום "שיא הרגש"' שבו כתב והלחין שלומי ברכה את כל השירים מלבד "נגעה בשמיים" ו"גברת שרה השכנה", שכתב והלחין יובל בנאי.
השיר בתוכנו ולחנו מבוסס על שירו של בוב דילן "Hurricane", המתאר את סיפורו של המתאגרף רובין "הוריקן" קרטר, שהורשע בזדון ברצח משולש עם אדם נוסף. קרטר שוחרר מהכלא לאחר 19 שנים, לאחר שהוברר כי לא זכה להליך משפטי הוגן, והשופט שהביא לשחרורו קבע שבהרשעתו היה מניע גזעני. כמו כן מבוסס השיר על שכנה שהייתה ליובל בנאי. חלק מעיבוד השיר מבוסס על "Sister Golden Hair" של להקת "אמריקה".
בגרסה של משינה, שרה היא לכאורה עדת ראייה לרצח. אבנר התאילנדי וחיים הצעיר נעצרים בחשד לרצח. חיים הצעיר מתחיל להישבר ושרה מזהה את שניהם במסדר זיהוי כשני הרוצחים. בזכות עדות זו נשלחים שניהם למאסר עולם. בבית השלישי של השיר מסופר כי אקדח הרצח נמצא במטבח של שרה. שרה אינה יודעת שיעקב השכן מן הקומה מעל, נהג להציץ לביתה מבעד לתריס, והיה עד לרצח שביצעה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תנש"ג (1993) דורג השיר במקום ה-17.
השיר גם הופיע באלבום האוסף של הלהקה, "עסקי הרוקנ'רול".
לחמעג'ון
ערכים מויקיפדיה מומחזים על ידי גרביים
Moment of Peace
Moment of Peace (בעברית: רֶגַע שֶׁל שַׁלְוָה) הוא סינגל שהוקלט על ידי המקהלה הגרמנייה גרגוריאן, בהשתתפות הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן, מתוך האלבום, "Masters of Chant Chapter II". השיר יצא לאור ב-21 באוקטובר 2001, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-87 במצעד השירים של גרמניה.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אמיליה ברייטמן וקרסטן הוסמן והופק על ידי ג'אן-אריק קוהרס, קרסטן הוסמן ומייקל סולטאו. בהתחלה, יצא לאור השיר ללא שרה ברייטמן, ובהמשך יצא מחדש בגרסה בה היא משתתפת. ב-21 באוקטובר 2001, יצאה לאור הגרסה הסופית של השיר, בה משתתפת ברייטמן גם כן.
כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הגרגוריאני המשלב בתוכו גם את סגנון הגל החדש. שני סגנונות אלו, אפיינו שירים נוספים מתוך האלבום, "Masters of Chant Chapter II".
ליריקה.
בתחילת השיר, שרה המקהלה "בוא עכשיו, בוא לצידינו. בוא לאן שאתה יכול להתחבא". בהמשך, מצהירה המקהלה כי היא "אור השמש" של אותו האדם אליו היא פונה. לאחר מכן, מציעה המקהלה לאותו האדם לטהר את הנשמה שלו, תוך שהיא מצהירה כי היא תתן לו אנרגיה מחודשת.
את הבית השני פותחת שרה ברייטמן באופטימיות עם המשפט "עולם ללא סכנות", אך ממשיכה עם המשפט הפסימי "ההרס קרב ובא". את הבית היא סוגרת כאשר היא מציעה לאותו האדם "לבוא איתם לכאן". היא ממשיכה לשיר "בזמן שהאנשים זרים אחד לשני, אנו ננוח ונשהה כאן", תוך שהיא סוגרת את הבית הנוסף עם המשפט "רגע של שלווה".
השיר נסגר עם מסר אופטימי וחיובי, בו המקהלה, אמיליה ושרה ברייטמן שרים "החשיכה תואר על ידי האור ודרך הכוכבים יהיה אפשר לראות". בשורות האחרונות הם שרים "אנו ניסחף אל השמחה השוררת בלבנו, אנו נטעם את טעם היין, אנו יודעים כי ישנו כוח אלוהי".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-12 ביוני 2012. בקליפ ניתן לראות את חברי המקהלה גרגוריאן, כשהם עטופים בגלימות בתוף השלג, תוך שהם שרים את השיר. כאשר אמיליה ברייטמן שרה את הבתים שלה, ניתן לראותה כשהיא לבד, תוך שהיא לובשת שמלה שחורה. הקליפ צבר קרוב ל-4.5 מיליון צפיות.
ב-27 בינואר 2013, הועלה ליוטיוב קליפ נוסף של השיר, בו ניתן לראות כלבים האסקים סיביריים משחקים בשלג, ואת השיר מתנגן ברקע. הקליפ זכה להצלחה רבה, כאשר הצליח לצבור למעלה מ-54 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהקליפים הנצפים ביותר של גרגוריאן.
בשנת 2015, הועלה ליוטיוב קליפ לא רשמי של השיר, באורך של שמונה דקות. הקליפ זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-6 מיליון צפיות.
ריצ'רד סטון
ריצ'רד ברנרד סטון (באנגלית: Richard Bernard Stone; 22 בספטמבר 1928 — 28 ביולי 2019) היה פוליטיקאי יהודי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פלורידה בשנים 1975–1980, ולאחר מכן היה שגריר כללי במרכז אמריקה וכיהן כשגריר ארצות הברית בדנמרק.
קורות חיים.
תחילת דרכו.
סטון נולד בניו יורק, בנם של לילי אֶבְּנִי ואלפרד סטון, שנולד בבלגיה. משפחתו הייתה יהודית. בצעירותו עברה משפחת סטון לפלורידה ולמד בבתי ספר ציבוריים במחוז מיאמי-דייד. ב-1949 סיים סטון באוניברסיטת הרווארד את לימודי במשפטים בכבוד, וב-1954 קיבל תואר בוגר במשפטים (LL.B.) מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. סטון שב לפלורידה והתקבל ללשכת עורכי הדין של ב-1955, והחל להתמחות בעריכת דין במיאמי. ב-1966 התמנה לתובע העירוני של מיאמי ונבחר לסנאט של פלורידה ב-1967, כנציג מחוז מיאמי-דייד. ב-1970 נבחר למזכיר המדינה של פלורידה. הוא התפטר מתפקיד זה ביולי 1974 בטרם תום כהונתו, כדי להתמקד במסע הבחירות שלו לסנאט של ארצות הברית.
ב-1974, סטון התמודד בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית וניצב בפני 11 טוענים לכתר. חבר בית הנבחרים ביל גונטר סיים במקום הראשון, אולם סטון זכה בקושי בסיבוב השני, עם 51% לעומת 49% של גונתר. בינתיים במפלגה הרפובליקנית, הסנאטור המכהן אדוארד גורני בחר שלא להתמודד מחדש בבחירות לאחר שהוגש נגדו כתב אישום בגין לקיחת שוחד בתמורה להשפעתו במִנהל השיכון הפדרלי. בבחירות הכלליות גבר סטון על המועמד הרפובליקני ג'ק אקרד. סטון היה הסנאטור היהודי-אמריקאי השני מפלורידה אחרי דייוויד לוי יולי והראשון מאז מלחמת האזרחים האמריקנית. הסנטור היוצא גורני התפטר מתפקידו ב-31 בדצמבר 1974, וסטון הושבע לתפקידו באורח רשמי בידי המושל ראובין אסקוב ב-1 בינואר 1975, יומיים לפני שכהונתו אמורה הייתה להתחיל.
בסנאט האמריקאי.
בתקופת כהונתו של סטון בסנאט של ארצות הברית, היה חבר בוועדת החוץ של הסנאט והיה תומך חזק בהסכמים שחתם נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר עם שליט פנמה אומאר טוחירוס, אשר השיבו את אזור תעלת פנמה לשליטת פנמה. הוא גם הצביע בעד מימון פצצות נייטרון, ביטול רגולציה על גז טבעי ומימון ציבורי של מסעי בחירות לקונגרס האמריקאי והצביע נגד גרסה מוקדמת של תוכנית קיצוצי המיסים של ויליאם רות' וג'ק קמפ ונגד מימון הפלות הכרחיות מבחינה רפואית. הוא הוביל את מאמצי הקונגרס להבטיח סיוע למדינת ישראל ושירת גם כיועץ חשוב במהלך הסכמי קמפ דייוויד. בנוסף לחברותו בוועדת החוץ, היה סטון חבר גם בועדת החקלאות, התזונה והיערנות. הוא נמנה בין שלושת חברי הסנאט היהודיים, עם ג'ייקוב יעבץ ואברהם ריביקוף.
אחרי שיצא לסטון מוניטין של מי שנוהג לשנות את דעותיו ובעקבות פעילות של הסתדרות העובדים האמריקאית AFL-CIO נגדו בשל נטייתו לשמרנות, סטון נחשב לפגיע בבחירות לסנאט ב-1980. שישה דמוקרטים החלו מתחרים על מושבו בסנאט, כולל יריבו מבחירות 1974 ביל גונטר, שעתה הגיע לבחירות מכיסא גזבר מדינת פלורידה. כפי שקרה ב-1974, סטון וגונטר נאלצו להתנצח בסיבוב שני, אך בניגוד לתוצאות של הבחירות הקודמות, גונטר זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית ב-1980, אך הפסיד בבחירות הכלליות לפאולה הוקינס. סטון התפטר שלושה ימים מוקדם מסיום כהונתו, ב-31 בדצמבר 1980.
לאחר כהונתו בקונגרס.
הסנאטור סטון היה חבר בצוות המעבר של הנשיא הנבחר רונלד רייגן יום לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980. בשנים 1981–1982, היה שותף בכיר במשרד עורכי דין בוושינגטון די. סי.. באותה תקופה, ניצל סטון את שליטתו בשפה הספרדית ועבד כשדלן עבור ממשלת הימין של פרננדו רומיאו לוקאס גרסיה, נשיא גואטמלה. ב-19 בינואר 1982 נקרא סטון לקובה כסגן יו"ר נציבות שידורי הרדיו של הנשיא. הוא היה גם סגן יו"ר מועצת המנהלים של בנק קפיטול בוושינגטון. בפברואר 1983 שימש סטון כנציג מיוחד של הנשיא במחלקת המדינה של ארצות הברית לדיפלומטיה ציבורית באמריקה המרכזית.