ב-28 בינואר 1937 אירחו הקנדיאנס את שיקגו בלאק הוקס במונטריאול פורום. בשליש הראשון של המשחק, תוך כדי מרדף אחרי הדיסקית, איבד מורנז את שווי משקלו ונפל על הקרח. מגן ההוקס, ארל סיברט, שדלק אחרי מורנז, לא הצליח לעצור ונפל על מורנז מלוא משקלו. כתוצאה מכך נשברה רגלו השמאלית של מורנז ב-4 מקומות.
ככל שעבר הזמן בבית החולים, שקע מורנז בדיכאון ולמעשה אובחן על ידי רופאיו כמי שלקה בהתמוטטות עצבים לנוכח המחשבה שייתכן ולא ישחק עוד הוקי קרח.
ב-8 במרץ חש מורנז כאבים עזים בחזהו. הוא ניסה לקום ממיטתו, אולם התמוטט על הרצפה ומת. סיבת המוות אובחנה כתסחיף ריאתי, תוצאה של קריש דם שנסחף מרגלו הפצועה.
הקנדיאנס היו אמורים לשחק יום לאחר מכן מול יריביהם העירוניים, מונטריאול מארונס. ה-NHL הציעה לבטל את המשחק, אולם אלמנתו של מורנז התעקשה לקיימו, והוא התקיים כאשר שחקני שתי הקבוצות עונדים סרטים שחורים על זרועותיהם. כך היה גם במשחקים אחרים בליגה.
ב-10 במרץ נערכה הלווייתו של מורנז. ארונו הוצב ב"מונטריאול פורום" כשלצידו משמרות של חבריו לקבוצה, וכ-50000 אוהדים עברו על פניו.
מורשתו.
חולצתו של מורנז, מספר 7, הוצאה לגמלאות על ידי הקנדיאנס ב-2 בנובמבר 1937, ואף שחקן של הקנדיאנס לא לבש את החולצה מספר 7 מאז. הוא היה הראשון בהיסטוריה של הקנדיאנס, והשלישי בהיסטוריה של ה-NHL כולה, שחולצתו הוצאה לגמלאות. 5 ימים לאחר מכן נערך לכבודו משחק "אול-סטאר" - הקנדיאנס ויריביהם העירוניים, המארונס, הקימו קבוצה מאוחדת של העיר לכבוד המשחק, ושיחקו נגד קבוצת כוכבים משאר קבוצות הליגה.
כשנפתח היכל התהילה של ההוקי קרח ב-1945 היה מורנז אחד מ-12 המתקבלים לחברות בו במחזור הקבלה הראשון.
ההוקי קרח בארצות הברית חייב במידה רבה את הקמתו להאווי מורנז. בעל רשת מרכולים מבוסטון, צ'ארלס אדמס, צפה ב-1924 בסדרת גמר גביע סטנלי עם מורנז בשנתו הראשונה בליגה. הוא התאהב במשחק והקים את בוסטון ברואינס שהייתה הקבוצה האמריקאית הראשונה ב-NHL. גם קבוצת ה-NHL הראשונה בניו יורק, ניו יורק אמריקנס, קמה לאחר שבעלי מדיסון סקוור גארדן צפה בקנדיאנס ובמורנז, והחליט להקים את הקבוצה ולהוסיף זירת קרח לאולם. הקנדיאנס ומורנז חנכו את זירת הקרח במשחק מול האמריקנס ב-1925.
מורנז הקים אחריו שושלת של שחקני NHL. בתו, מרלין, נישאה לברני ז'פריון, שהיה מכוכבי הקנדיאנס בשנות ה-50 וה-60, ושיחק גם בניו יורק ריינג'רס. בנם של ברני ומרלין ונכדו של מורנז, דני ז'פריון, שיחק בקנדיאנס, בקוויבק נורדיקס ובויניפג ג'טס בין 1979 ל-1981, ובנו של דני ונינו של מורנז, בלייק ז'פריון, שיחק מספר משחקים בנאשוויל פרדטורס ב-2011 ועבר לשורות הקנדיאנס ב-2012, שם שיחק עד שנאלץ לפרוש שנה לאחר מכן עקב פציעה. בכך הושלמה הפעם הראשונה שארבעה דורות מאותה משפחה שיחקו ב-NHL בכלל, ובאותה קבוצת NHL בפרט.
סטטיסטיקה בקריירה המקצוענית.
מקרא: מש - משחקים; שע - שערים; אס - אסיסטים; נק - נקודות; ד"ע - דקות עונש (על הרחקות בשל עבירות).
רמי בר אבא (השני)
רמי בר אבא היה אמורא בדור השישי לאמוראי בבל.
בתלמוד מובא ששאל שאלה הלכתית את רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע, ולפי גרסה אחרת (של הדקדוקי סופרים) הוא שאל את רב פפי ורב הונא בר תחליפא אודות ההלכה שאסור לסתור בית כנסת ישן עד שבונים את החדש. השאלה נסובה אודות בית כנסת חדש שרצה רמי בר אבא לבנות לבני עירו, מאבני בית הכנסת של בית הכנסת של הישן, והסתפק האם מותר לו לסתור את בית הכנסת הישן במקרה כזה שכל מטרת סתירת בית הכנסת הישן הוא כדי לבנות את החדש. הוא בא לפני רב פפא ואסר לו, וכן כאשר שאל אותה שאלה עצמה את רב הונא, הוא הצטרף לדברי חבירו רב פפא ואסר לו לעשות כך, מכיוון שהם סברו שגם במקרה כזה חלה ההלכה שאין לסתור בית כנסת ישן עד שיבנו את החדש, מחשש שמא יסתרו את הישן ולא יבנו את החדש.
לפי גרסת השאילתות, רמי בר אבא היה חותנו של רב אשי וככל הנראה, לפי סדר הדורות, מדובר ברמי בר אבא זה (ולא רמי בר אבא הראשון).
אדי אלברט
אדוארד אלברד היימברגר (באנגלית: Edward Albert Heimberger; 22 באפריל 1906 - 26 במאי 2005) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי וקצין בצי האמריקאי. אלברט כשחקן היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אוסקר על הופעותיו בסרטים " חופשה ברומא" ו"אשת החלומות".
ביוגרפיה.
אלברט נולד ברוק איילנד, אילינוי לג'וליה ולדניאל היימברגר, המבוגר מבין חמישה ילדים.
גדל והתחנך במיניאפוליס, סבל כתלמיד מגינויים בגלל שם משפחתו הגרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה .
אלברט למד בחוג לדרמה בתיכון המרכזי בעיר ולאחר מכן עסקים ב"אוניברסיטת מינסוטה".
שירותו הצבאי.
לפני מלחמת העולם השנייה ביצע עבודות מודיעין צבאי עבור שירותי הביטחון האמריקאיים. מרכז פעילותו היה מקסיקו שם צילם בזהות בדויה צוללות גרמניות שעגנו בנמלי המדינה.
בשנת 1942 התגייס למשמר החופים של ארצות הברית שם שירת במשך כשנה לפני שקיבל הצעת קצונה ביחידת המילואים של חיל הים.
אלברט קיבל את עיטור כוכב הארד על השתתפותו בקרב טאראווה, בו ניווט נחתת של משמר החופים עבר 47 נחתים בשטח אויב והציל אותם תחת אש כבדה.
קריירת משחק.
אלברט התפרסם לראשונה כשחקן קולנוע בשנות ה-40 בסרט המלחמה "תותחן" ובדרמה "ריסוק, סיפורה של אישה".
התפרסם בשנות ה-50 בדרמות "קארי" לצידו של לורנס אוליבייה בתור סוחר המכירות צ'ארלס דרואט, "מחר אזיל דמעה" בתור בארט מק'גאייר העוזר לשחקנית האובדנית ליליאן רוט ו"הג'וקר הוא פראי" בתפקיד אוסטין מאק חברו של הזמר המותקף ג'ו לואיס (פרנק סינטרה).
הועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתור הפסיכיאטר קפטן מק'לאן לצידם של מרלון ברנדו וגלן פורד בקומדיה "בית התה של ירח אוגוסט".
בשנת 1953 קיבל אלברט מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו המפורסמת ביותר בקריירה בקומדיה "חופשה ברומא", בה גילם את אירבין רדוביץ' חברו הצלם של העיתונאי ג'ו ברדלי (גרגורי פק).
לאחר מכן השתתף במערבון המוזיקלי "אוקלהומה!".
את עשור הפריצה שלו סגר אלברט עם הופעות בסרטי המלחמה "פקודה להרוג" בתור מייג'ור מק'מהון המאמן את הסוכן הכפול ג'ין סאמרס ו"התקפה" בתור קפטן ארסקין קוני המפקד הפחדן של הפלוגה האמריקאית שנלחמת בנאצים בבלגיה.
ב-1962 השתתף בפרויקט המלחמה הקולנועי המבוסס על הרומן "היום הארוך ביותר" המתעד את יום "הפלישה לנורמנדי", בסרט גילם אלברט את קולונל תומפסון המפקד על כוחות החי"ר האמריקאיים.
בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט מלחמה נוסף המשויך למלחמת העולם ה-2, הדרמה הקומית "קפטן ניומן".
בשנת 1972 חזר לקדמת הבמה ההוליוודית עם הופעתו בקומדיה השחורה "אשת החלומות" בתור אביה המגונן של הסטודנטית קלי קורקוקן (סיביל שפרד), הופעה שהספיקה לאלברט למועמדות שנייה לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-1974 שיחק בדרמת הספורט הקומית "משחק מכור" בתפקיד מפקד הכלא וורדן, על הופעתו לצידו של ברט ריינולדס הועמד אלברט לפרס גלובוס הזהב.
ב-1982 שיחק אלברט לצידו של הטנור האיטלקי המפורסם לוצ'אנו פבארוטי בקומדיה המוזיקלית "כן, ג'יורג'יו".
חיים אישיים.
אלברט היה נשוי לשחקנית המקסיקנית מארגו במשך כ-40 שנה עד לפטירתה בשנת 1985 ממחלת סרטן המוח.
השניים הביאו לעולם ילד אחד, השחקן אדוארד אלברט ג'וניור ואימצו ילדה בשם מריה שהייתה למנהלת העסקים האישית של אלברט.
בשנותיו האחרונות סבל אלברט ממחלת אלצהיימר, מה שהצריך את בנו לעזוב את קריירת המשחק ולטפל בו.
אלברט נפטר בשנת 2005 בגיל 99 מדלקת ריאות, הוא נקבר לצד אשתו ב"פארק הזיכרון וסטווד" שבלוס אנג'לס.
לאחר מותו קיבל כהוקרה על עבודתו כשחקן כוכב טלוויזיה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
קם דינא
קם דינא הוא פסק הלכתי מחודש של רבי אבא, הקובע כלל מחודש במשפט העברי, ולפיו המשפט העברי מכריע דיני ספקות באופן ודאי, כלומר גם במקרה של ספק בהלכה, לאחר פסיקת ההלכה על פי כללי המשפט העברי, לא ניתן לחזור ולתבוע את סכום הכסף שכבר נפסק אודותיו במשפט, מפני שהמשפט עצמו מכריע את דינו של הכסף (ולא רק מספק).
הפסק.
הלכה זו שהייתה נתונה במחלוקת בדור השני לאמוראים - בין רבי אבא לרבי ירמיה, מתייחסת לשאלה, מה תהיה ההלכה בפסק בית דין, לאחר שהמצב השתנה (מעצמו), ואף ידוע היה בפסק הדין שהמצב השתנה, ולפי המצב החדש ניתן לחזור ולתבוע סכום כסף מאדם, לאחר שכבר נפסק שהוא פטור מלשלמו. לפי רבי ירמיה, אכן ניתן לחזור ולתבוע את סכום הכסף ודין התורה חוזר, אך רבי אבא פוסק - וכן נפסק להלכה - שלאחר שדין התורה נפסק, הוא סופי, ואם נפסק שסכום כסף מסוים שייך לאדם אחר, הוא לא יכול לחזור ולתבוע אותו.
רקע.
התייחסויות בתקופת התנאים.
פסק הדין כבר נידון במחלוקת בימות התנאים, בין הדיין אדמון לבין שאר החכמים. הנידון היה באדם שידוע שחלקת קרקע מסוימת שייכת לו, ואף ידוע היכן בערך היה מקומה של חלקה זו, אלא שהשטח ששם אבדה חלקת הקרקע היה בידי ארבעה אנשים שונים, כך שלא היה ניתן לתבוע אף אחד מהם, שהרי לצידו של כל אחד בנפרד ניצב הכלל המוציא מחבירו עליו הראיה. לאחר תקופה נמכרה חלקת הקרקע שהייתה בידי ארבעת אנשים לאדם אחד. לכאורה, במצב כזה יכול בעל חלקת הקרקע האבודה לתבוע את מי שמחזיק בקרקע עכשיו, להחזיר לו את חלקת הקרקע שקיימת איפשהו בתוך קרקעותיו.