זלנקה נולד בלונוויצה פוד בלאניקם, עיר שוק קטנה דרומית-מזרחית לפראג במה שהייתה אז בוהמיה. אביו היה מנהל בית ספר, מנצח מקהלה ונגן עוגב בכנסייה המקומית ויש להניח, שהיה מורו הראשון של יאן דיסמאס. אין עוד מידע ודאי על שנותיו הראשונות של זלנקה. כנראה למד מוזיקה במרכז פראג, בקולג' ישועי בשם קלמנטינום. בין השאר היה תלמידו של אנטוניו לוטי.
ידוע, שזלנקה עבד בשירותו של הבארון הארטיג, המושל הקיסרי שישב בפראג, לפני שהיה לנגן ויולונה בתזמורת המלכותית של דרזדן בסביבות 1710. הוא למד קונטרפונקט בווינה אצל יוהאן יוזף פוקס משנת 1715 וחזר לדרזדן ב-1719. פרט לביקור בפראג ב-1723 כדי להשתתף בביצוע האופרה של פוקס, Constanza e Fortezza, נשאר תושב דרזדן עד מותו. לא ברור, אם נסע אי פעם לוונציה או נאפולי, אבל יש ראיה עקיפה המרמזת לכך בשנות וינה שלו.
לאחר סגירת האופרה של דרזדן בשנת 1720, עבר הדגש המוזיקלי אל הקאפלה המלכותית. בתקופה הראשונה של זלנקה בדרזדן עבד עם הקאפלמייסטר, יוהאן דויד הייניכן וריסטורי על איסוף ועריכת מוזיקה לשימוש הקאפלה המלכותית. יצירות חשובות של זלנקה מראשית התקופה זו כוללות קובץ של שש סונאטות (מס' 181 ברשימת יצירותיו) ויצירות לשבוע הקדוש (53 ו-56-55 רי"ז). בשנת 1723 הזמין אצלו הקולגיום קלמנטינום את ה"Melodrama de Sancto Wenceslao" מס 175 רי"ז) לחגיגות בפראג של הכתרת קארל השישי ואליזבת כריסטין למלך ומלכת בוהמיה. דין וחשבון ב- Literae annuae Collegii Societatis IESU Pragae ad S. Clementem ad annum 1723 מציין את ההצלחה הגדולה שנחלה ההופעה, בבימוי זלנקה עצמו, ב-12 בספטמבר 1723, בנוכחות הזוג הקיסרי.
על אף התפוקה הגדולה של מוזיקת קודש ווקאלית במחצית השנייה של שנות ה-20' של המאה ה-18, נשאר זלנקה במעמד של נגן מדרג בינוני. בהדרגה נטל עליו את חובותיו של הייניכן ככל שבריאותו של זה התרופפה והלכה. אחרי מות הייניכן בשנת 1729, הציג זלנקה את מועמדותו למשרת הקאפלמייסטר היוקרתית. המשרה ניתנה לא לו אלא ליוהאן אדולף האסה. ב-1735 הוכתר זלנקה בתואר מלחין הכנסייה.
זלנקה מת בדרזדן ב-1745. היצירות שכתב בשנותיו האחרונות לא הגיעו לכלל ביצוע בתקופת חייו. אחדות מהן תוארו, בפי המוזיקולוג קולהאסה, שהתמחה ביצירות זלנקה, כבעלות "כוח של חזון".
יצירותיו.
רוב יצירותיו של זלנקה היו כנסייתיות. הן כללו שלוש אורטוריות, 21 מיסות ועוד מספר רב של יצירות קודש שונות. זלנקה ייחס חשיבות רבה לייצוג הטקסט באמצעות המוזיקה והביטוי המוזיקלי שלו מקורי ביותר. רבות מיצירותיו התזמורתיות והווקאליות של זלנקה הן וירטואוזיות ותובעניות. המוזיקה שלו לכלי בס מצטיינת בתובענותה, העולה בהרבה על זו שמציגים מלחינים אחרים בני תקופתו. ראויות לציון גם הדרישות ה"אוטופיות" (כפי שהגדיר אותן היינץ הוליגר) שזלנקה מציב לנגן האבוב בטריו סונאטות שלו.
יוהאן סבסטיאן באך רחש כבוד רב לזלנקה, כפי שאפשר ללמוד ממכתב של בנו, קרל פיליפ עמנואל באך, אל י. מ. פורקל, מיום 13 בינואר 1775, המסביר אולי את שאיפתו של באך להוציא מתחת ידיו מיסה קתולית (המיסה בסי מינור) בשנותיו האחרונות. גם אחרים מבני תקופתו, בהם טלמן, התפעלו מן המוזיקה שלו ובעיקר מאמנותו הקונטרפונקטית. ביצירות כנסייתיות קטנות וגדולות ניכרת השפעתם של מלחינים מדור מונטוורדי במאפיינים המבניים ובשימוש בקנטוס פירמוס ואוסטינטו. רבים מן המזמורים מסתיימים בפוגה כפולה. במיסות האחרונות משתלבים פרקי מקהלה גדולים עם ריטורנלי עזי מבע, אריות בסגנון גאלאנט ומקהלות ללא ליווי בסגנון ארכאי. כושר המצאה רתמי (השואב אולי ממוזיקת עם בוהמית) מתאפיין בהקבצות לא-סימטריות של תיבות, שימוש תכוף בטריולות ועוד. כן מרבה זלנקה להשתמש במוטיבים וסקוונצות הרמוניים ובמעברים בין סולמות מז'ור ומינור מקבילים ועוד. במשך שנות יצירתו הושפע זלנקה מלוטי, מפוקס ומהאסה
בטעות סברו, שרבות מן הפרטיטורות החתומות של זלנקה הושמדו בהפצצה על דרזדן בפברואר 1945. הפרטיטורות, מכל מקום, נמצאו בספרייה מצפון לנהר ולא בקתדרלה הקתולית. נכון שאחדות מהן נעלמו, אבל דבר זה קרה מן הסתם במשך שנים רבות ומדובר בחלק קטן בלבד מן הפרטיטורות ששרדו.
בשנות ה-60' של המאה ה-20 התחדש העניין במוזיקה של זלנקה וחלה עליה ברורה בהשמעת יצירותיו - כפי שמעיד מספר ההופעות החיות שנערכו בשנים האחרונות במקומות שונים ורחוקים זה מזה באירופה, כמו קופנהגן וגלאזגו. זאת בדומה למעמדו של יוהאן סבסטיאן באך שזכה לכבוד הראוי לו רק במאה ה-20, הודות למאמצים שעשו במאה ה-19 מלחינים כמו מנדלסון ומאהלר. נראה שגם יאן דיסמאס זלנקה מתגלה כמלחין רב-חשיבות מתקופת הבארוק.
איתי רוזנבאום
איתי רוזנבאום (נולד בשנת 1966) הוא מוזיקאי, פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי.
ביוגרפיה.
איתי רוזנבאום נולד בשנת 1966 בירושלים. בילדותו התגורר מספר שנים בהונדורס ובבוליביה. למד בבית ספר תיכון בירושלים, ובזמן לימודיו הופיע וניגן עם הרכבי ג'אז רבים. בתקופה זו למד נגינת פסנתר ג'אז וקלאסי, תאוריית המוזיקה ופיתוח שמיעה.
בשנת 1988 היה חבר להקמת להקת "אטרף" עם רובנס, אהרוני בנארי וויקטור אזוס, עמם הופיע והקליט עד נסיעתו לבוסטון. בתקופה שקדמה למעבר הופיע עם הזמרת חדוה מלר ובהצגת תיאטרון החאן "ינתי פרזי", במוזיקה מאת אלון אולארצ'יק. בין השנים 1989–1992 חי בבוסטון שבארצות הברית, שם סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בעיבוד והלחנה.
בין השנים 1992–1994 ניגן בהפקות פופ עם מיקי גבריאלוב, גלי עטרי ובהופעות טלוויזיה עם דוד ד'אור ועוד, ולמד שנה לימודי אדריכלות בבצלאל. בשנים 1996–1999 ניהל והפיק את הרכב "אילנה אליה וג'באליו" שהתמחה בביצוע שירים כורדיים אותנטיים וחומר מוזיקלי נוסף מהמזרח התיכון. רוזנבאום הפיק להרכב זה תקליטור והופיע עמו בפסטיבלים באירופה.
ב-2000 הקים עם הגיטריסט אצ'ה בר את הרכב הג'אז "אנסמבל הצוללת הצהובה", שביצע את יצירותיו. ההרכב הקליט שני תקליטורים, הופיע בפסטיבל ג'אז בים האדום באילת ב-2001, מופע מיוחד לפסטיבל הג'אז הבינלאומי הראשון בירושלים והופעות עם זמרת הג'אז שילה ג'ורדן, נגן הבס צ'אק איזראלס, יוני רכטר, שלמה גרוניך ואמנים ישראלים נוספים. החל ב-2008 הופיע ההרכב המורחב עם זמרת הלדינו אודליה דהאן ורביעיית כלי קשת בתוכנית יצירות ג'אז על נושאים משירי הלדינו המסורתיים. ב-2004 חזר ללמוד אצל בת-שבע רובינשטיין ואצל ארז רפופורט, ובשנת 2014 קיבל תואר דוקטור בקומפוזיציה עם סיום לימודיו ב-University of California Santa Cruz.
בין השנים 2007–2010 כהן רוזנבאום כראש מסלול יצירה במחלקה הרב-תחומית באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, שם לימד פסנתר, קומפוזיציה ואלתור בין השנים 2005–2011. כמו כן לימד פסנתר ג'אז באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב, וניהל את מגמת המוזיקה העל-אזורית בירושלים, הפועלת במרכז המוזיקה "הצוללת הצהובה".
כלורט
בכימיה, כלורט הוא אניון (יון שלילי), המורכב מאטום כלור אחד ושלושה אטומי חמצן, ובעל מטען 1-. נוסחת המבנה שלו היא −ClO3. במבנה זה, דרגת החמצון של אטום הכלור היא 5+. המונח "כלורט" מתייחס לעיתים גם לתרכובת כימית המכילה את האניון; כלורטים הם מלחים של חומצה כלורית. כצפוי לפי מודל VSEPR, לאניון כלורט מבנה גאומטרי של פירמידה משולשת.
כלורטים הם מחמצנים חזקים, ויש להרחיקם מחומרים אורגניים, או חומרים המתחמצנים בקלות. בעבור היו כלורטים נפוצים בפירוטכניקה, אך השימוש בהם פחת עקב חוסר יציבותם, והם הוחלפו בעיקר בפרכלורטים.
דוגמאות לכלורטים נפוצים:
הכנה.
ניתן להכין כלורט של מתכת על ידי הוספת כלור להידרוקסיד מתכת חם. להלן תהליך ההכנה של אשלגן כלורט, לדוגמה:
בקנה מידה תעשייתי, ההפקה של אשלגן כלורט שונה מהתהליך הנ"ל. הייצור מתחיל באלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלוריד ליצירת נתרן כלורט, אותו מגיבים עם אשלגן כלוריד, לשיקוע אשלגן כלורט. בשיקוע נוצר מחדש נתרן כלוריד, שמוחזר לתמיסת האם לאלקטרוליזה.
סימון סטוק.
לעיתים משמש המונח "כלורט" לציון כל אניון של כלור וחמצן. בצורה זו, ניתן להוסיף ספרות רומיות בסוגריים לאחר המילה "כלורט", כדי לציין את דרגת החמצון של אטום הכלור בתרכובת:
צורת סימון זו אינה נפוצה, ובדרך כלל המונח "כלורט" מציין תרכובת עם כלור בדרגת חמצון 5+ בלבד.
ארתור ווילי
Scary Monsters (and Super Creeps)
(Scary Monsters (and Super Creeps הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי משנת 1980. זהו אלבומו האחרון של בואי בחברת התקליטים תקליטי RCA שליוותה אותו מראשית דרכו. האלבום בא לאחר ששלושת אלבומיו האחרונים שכונו "הטרילוגיה הברלינאית" לא היוו הצלחה מסחרית, וכאן שב בואי ליצירת אלבום מניב להיטים, דבר שהוכיח את עצמו והביא את האלבום לראש מצעדי האלבומים בבריטניה.
בשנת 2020 האלבום דורג על ידי מגזין הרולינג סטון במקום ה-443 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
הפקת האלבום.
בבסיס העבודה של בואי היה ליצור אלבום פחות ניסיוני, כפי שאפיין את האלבומים עליהם עבד בסוף שנות ה-70, ועם מטרה ליצור אלבום הרבה יותר מסחרי. לצורך כך, השקיע בואי זמן רב יותר בגיבוש החומרים לאלבום. באלבום זה, לא חל עוד שיתוף פעולה בין בואי למוזיקאי בריאן אינו, אך הגיטריסט רוברט פריפ שב לנגן מאז שניגן עם בואי באלבום "Heroes", כך גם שב הפסנתרן רוי ביתן עמו עבד באלבום Station to Station. באלבום התארח חבר להקת המי - פיט טאונסנד בשיר "Because You’re Young".