הדקר מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, חופי מנגרובים, מרבדי חוליות או קרקע סלעית, כרי אצות ולעיתים נצפה במים מליחים באזור האינדו-פסיפי, סביב עומק 2–150 מטר. הדקר הוא צייד של דגים קטנים ממנו, סרטנים וסילוניות שהוא תופס.
הוא נידוג למטרות מאכל, ספורט ואף מגודל לחקלאות ימית.
ריסקיפייד
ריסקיפייד בע"מ (באנגלית: Riskified) היא חברה ציבורית ישראלית, המספקת תוכנה כשירות (SaaS) למניעת הונאה וביטול חיוב במסחר מקוון. החברה הוקמה בסוף שנת 2012 על ידי עידו גל ואסף פלדמן.
הטכנולוגיה של ריסקיפייד משתמשת בבינה מלאכותית, ניתוח התנהגות, קישור גמיש, איתור פרוקסי ולמידת מכונה כדי לאתר ולמנוע הונאה. ריסקיפייד מגבה עסקאות מסוכנות שאושרו על ידי הטכנולוגיה שלה עם התחייבות להחזר כספי של 100% מהסכום במקרה של הונאה.
בפברואר 2016 גייסה החברה 25 מיליון דולר. ביוני 2017 גייסה החברה 33 מיליון דולר. בנובמבר 2019 גייסה 165 מיליון דולר לפי שווי של כמיליארד דולר.
ביולי 2021 החלו ניירות הערך של החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
אוניברסיטת היילה סלאסי
מסגד ח'מיס
מסגד ח'מיס (בערבית: مسجد الخميس, "מסג'ד אלח'מיס") הוא המסגד הראשון בבחריין שנבנה בתקופת בית אומיה על ידי עומר השני. על פי העיתון אל-ואסט ומקורות אחרים, מינרט אחד נבנה בתקופת השושלת העויונית , והמינרט השני נבנה בתקופת השושלת העוספורית . המינרטים התאומים הזהים של מסגד ח'מיס מורגשים בקלות כשנוסעים לאורך דרך שייח' סלמן בח'מיס .
מסגד זה נחשב לאחר מהמסגדים העתיקים ביותר באזור, שכן על פי ההערכה, אבן היסוד של המסגר הונח כבר ב-692. עם זאת, כתובת שנמצאה במסגד מרמזת על תאריך ייסוד של המאה ה-11.
מאז, המסגד נבנה מחדש פעמיים ב וה-15, ואז נבנו המינרטים. מסגד ח'מיס שוחזר בחלקו לאחרונה.
מבנה.
במסגד אולם תפילה עם גג שטוח שנתמך בעמודי עץ וקשתות שנחות שנבנה על מזחי בנייה עבים ב.
האסלאם הופץ בבחריין ב כאשר מוחמד שלח את שליחו אל-עלאא אל-חדרמי לנזוף במושל קטר ובחריין של אותה תקופה, מונזיר בן סאווא א-תמימי .
לוח המחראב.
לוח המחראב היה לוח מאבן גיר, בצורת מחראב. הלוח התגלה במהלך עבודות שיקום במסגד ועל פי ההערכות מקורו ב. כתובות של שני פסוקים מהקוראן קיימים על הלוח, סורת אל-אנביאא', פסוקים 34–35, המשמשים בדרך כלל על מצבות קבורה.
אדריכלות סינית
אדריכלות סינית היא סגנון אדריכלי שהתפתח בסין במשך אלפי שנים, והשפיעה על האדריכלות במזרח אסיה. הסגנון נקבע בתקופה הקיסרית המוקדמת, כאשר העקרונות המבניים של האדריכלות הסינית נותרו ברובם ללא שינוי, והשינויים העיקריים היו בפרטים הדקורטיביים. החל משושלת טאנג, שושלת הקיסרים הסינית השביעית, השפיעה האדריכלות הסינית בעיקר על הסגנונות האדריכליים של יפן, קוריאה, מונגוליה ווייטנאם, ופחות על הסגנונות האדריכליים בדרום-מזרח אסיה, הכולל את מלזיה, סינגפור, אינדונזיה, סרי לנקה, תאילנד, לאוס, קמבודיה והפיליפינים.
מאפייני האדריכלות הסינית הם סימטריה, שימוש בשטחים פתוחים מתוחמים, שימוש בהיררכיה בתכנון ועיצוב על ידי כיוונים לפי תורת הפנג שווי, הדגשה אופקית ורמיזה לסמליות קוסמולוגית, מיתולוגית או אחרת. בגלל הדגש על שימוש בעץ, ממיינת האדריכלות הסינית את המבנים מפגודות לארמונות, ומבנים מונומנטליים בנויים מחומרים פחות אורגניים אך עמידים יותר. חלק ניכר מהידע ההיסטורי באדריכלות הסינית נמצא בדגמים אדריכליים מחרס ששרדו, ובתוכניות אדריכליות ופרטי בניין שנעשו. חלק מהאדריכלות הסינית מציג השפעת סגנונות אחרים מחוץ לסין, כמו השפעת מסגדים מהמזרח התיכון. לצד אלמנטים זהים באדריכלות הסינית, יש בה שונוּת לפי שיוך המבנה לקיסרים, לפשוטי העם או למטרות דתיות. שינויים נוספים באדריכלות הסינית נראים באזורים גאוגרפיים שונים ובעיצובים אדריכליים אתניים. , האדריכל וההיסטוריון הסיני, פרסם בכתב העת של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, כי האדריכלות הסינית עתיקה כמו הציוויליזציה הסינית, ושמרה על מאפייניה העיקריים מהתקופה הפרהיסטורית עד המאה ה-20.
במאה ה-20 שילבו בהצלחה אדריכלים סיניים עיצובים סיניים מסורתיים באדריכלות מודרנית, בדרך כלל במבני ממשל. לחץ הפיתוח העירוני בסין המודרנית דרש אחוזי בנייה גבוהים יותר ובנייה מהירה יותר, וגרם לירידת הביקוש למבנים סיניים מסורתיים, שבדרך כלל היו עד שלושה מפלסים, לטובת האדריכלות המודרנית. עם זאת, הביצועים המסורתיים של האדריכלות הסינית, הכוללים נגרות ראשית ומשנית, בנייה בלבנים ובנייה באבן, עדיין מיושמים בבנייה ורנקולרית באזור הכפרי העצום בסין.
היסטוריה.
התקופה הנאוליתית והעת העתיקה.
תרבויות סיניות התפתחו במישורים לאורך הנהרות שנשפכו למפרצים בוהאי והַאנְגְּג'וֹאוּ בים סין המזרחי. הנהרות הבולטים, הנהר הצהוב (הצפוני יותר) והיאנגצה, אוכלסו במארג כפרים מורכב. בתקופה הנאוליתית האקלים היה חם ולח, ואיפשר לגדל דוחן בצפון ואורז בדרום. לא היה מקור יחיד לתרבות הסינית, אלא התפתחו בהדרגה זהויות תרבותיות שונות מקהילות כפריות למדינות קטנות ומאורגנות היטב בין השנים 4000–2000 לפני הספירה. שתי התרבויות החשובות היו בשנים 4700–2900 לפני הספירה במונגוליה הפנימית ובמחוז חביי צפונית לים בוהאי, ו (5000–3000 לפני הספירה) במחוז חנאן. בין שתי התרבויות התפתחה (תרבות החרס השחור, 3000–1900 לפני הספירה) בעמק הנהר הצהוב האמצעי והתחתון (ליד הים). באזורים משולבים אלה קמו אלפי מדינות קטנות ואב טיפוסים של מדינות עד שנת 3000 לפני הספירה. חלקן המשיכו לחלוק מרכזים פולחניים משותפים שאיחדו את הקהילות, אך מדינות אחרות התפתחו בקווים עצמאיים יותר. החיים לא התנהלו על מי מנוחות, והופעתן של ערים מוקפות חומות בתקופה זו הייתה אינדיקציה ברורה לכך שהמציאות הפוליטית השתנתה ללא הפסקה.
תרבות חונגשאן של מונגוליה הפנימית, שהתפתחה לאורך נהרות לָאוהַה, יִינְגְּגִּ'ין ו הנשפכים לים בוהאי, השתרעה על פני שטח גדול, אך היה לה מרכז פולחני משותף אחד, שהורכב לפחות מ-14 תלי קבורה ומזבחות על מספר רכסי גבעות. התרבות מתוארכת סביב שנת 3500 לפני הספירה, אבל הייתה יכולה להיווצר גם קודם. אף על פי שאין שום ממצאים להתיישבות כפרית בסביבה, שטח הציוויליזציה היה גדול בהרבה מהשטח שבו יכלו להחזיק שבט יחיד או כפר. במילים אחרות, אף על פי שהטקסים נערכו עבור האליטות, האזור הגדול מרמז שהקהלים בטקס כללו את כל כפרי התרבות החונגשאנית. כנוף מקודש, משך המרכז מתפללים גם מאזורים רחוקים יותר.
מאפיינים.
סימטריה.
תכונה חשובה באדריכלות הסינית היא הדגש על סימטריה, המסמלת איזון, ועל ביטוי (שפה עיצובית). סימטריה ושפה עיצובית של המבנים נמצאים בכל מקום באדריכלות סינית, ממתחמי ארמונות ועד בתי חווה צנועים. תוכניות שיפוץ והרחבה של בית תנסינה במידת האפשר לשמור על סימטריה זו כשיש מימון לכך. אלמנטים משניים ממוקמים כשני אגפים משני הצדדים של המבנים העיקריים, לשמירת הסימטריה. בתוכנית המבנה יש מספר זוגי של עמודים, היוצר מספר אי זוגי של חללים (間, גְּ'ייֵן), והדלת הראשית אל חלל המבנה המרכזי שומרת על סימטריה זו.
גלריה.
בניגוד למבנים, הגנים הסיניים אינם סימטריים. העיקרון העומד בבסיס של הקמת הגן הוא יצירת זרימה מתמשכת. תכנון הגן הסיני הקלאסי מבוסס על האידאולוגיה שהאדם והטבע הם אחד, בניגוד למבנה עצמו, המהווה סמל לתחום האנושי המשותף (לחלל המשותף עם האדם), אך מנותק מהטבע. כך גמיש סידור הגן ככל האפשר, על מנת לאפשר לאנשים להרגיש שהם מוקפים בטבע ונמצאים בהרמוניה איתו. שני המרכיבים העיקריים בגן הם סלעים ומים. הסלעים מסמלים את המרדף אחרי חיי הנצח, והמים מייצגים ריקנות וקיום. הסלע שייך ליאנג (יופי סטטי) והמים שייכים ליין (פלא דינמי). הם תלויים זה בזה ומשלימים את כל הטבע.
חללים פתוחים.
ברוב האדריכלות הסינית המסורתית, מבנים או מבננים משתרעים על פני השטח כולו, אך כוללים חללים פתוחים בתוכם. חללים פתוחים אלה באים בשתי צורות:
חללים אלה משמשים לוויסות הטמפרטורה ואוורור המבננים. חצרות צפוניות בדרך כלל פתוחות לכיוון דרום כדי לאפשר חשיפה מקסימלית של קירות וחלונות הבניין לשמש, כשהרוחות הצפוניות הקרות נותרות מחוץ לבניין. פטיואים דרומיים קטנים יחסית ומשמשים לאיסוף מי גשם מהגגות. הם מבצעים את אותן הפונקציות כמו האטריום אימפלוויאטום הרומי, תוך הגבלת כמות אור השמש הנכנסת לבניין. פטיואים משמשים גם כפתחי אוורור לעליית אוויר חם, תוך כדי שאיבת אוויר קריר מקומות הבית התחתונות, הגורמת לחילוף אוויר קר עם החוץ.
היררכיה.
תכנון ההיררכיה, החשיבות ושימושי המבנים באדריכלות סינית מסורתית מבוססים על הקפדה במיקום ובכיווני המבנים בשטח. מבנים עם דלתות הפונות לחזית הנכס חשובים מאלו הפונות לצדדים, ומבנים עם דלתות הפונות לאחור הם הפחות חשובים.
מבנים הפונים דרומה בחלק האחורי והפרטי יותר של השטח, עם חשיפה גבוהה יותר לאור השמש, מוערכים יותר ושמורים לבני משפחה מבוגרים או ללוחות זיכרון לאבות. מבנים הפונים מזרחה ומערבה בדרך כלל מיועדים לבני נוער או לקרובי המשפחה, והבניינים הקרובים לחזית הם בדרך כלל עבור משרתים ועוזרים בשכר.
מבני חזית קדמית בחלק האחורי של השטח משמשים בעיקר לחדרי טקסים חגיגיים ולהנצחת אולמות ולוחות אבות. במבנני חצר, חצרות מרכזיות ומבניהן חשובים יותר מהמבנים ההיקפיים, כאשר האחרונים משמשים בדרך כלל כחדרי אחסון, חדרי משרתים או מטבחים.
הדגשה אופקית.