באוגוסט 2014 החלה החברה להפעיל אוטובוסים רבי קיבולת, הזהים במראיהם למטרונית מתקופת דן בצפון, במסגרת פעילות "הקו המקדים" לקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב שממוספר כקו 1. הקו פועל במסלולם של קווים 42 (החל מדרום בת ים, דרך יפו עד לקניון עזריאלי) ו-51 (דרך ציר ז'בוטינסקי ועד ליעדו הסופי בתחנה המרכזית בפתח תקווה). בניגוד למטרונית בחיפה, הקו לא עובר בנתיבים ייעודיים (פרט לרחוב הברון הירש בפתח תקווה ממערב למזרח, המסלול התחבורה הציבורית בציר ז'בוטינסקי בפתח תקווה ולמסלול התחבורה הציבורית ברחובות בלפור והרצל בבת ים) ואינו זוכה לעדיפות ברמזורים. התשלום נעשה במכונות תיקוף בתוך הרכבים. במקביל, הוצבו ברכבים מכונות לטעינת כרטיסי רב-קו, בהן ניתן לשלם בכרטיסי אשראי. כחודש לאחר הצבת המכונות, ניתנה גם אפשרות לשלם גם בכסף מזומן, אך ללא קבלת עודף. באוגוסט 2015, במסגרת תחילת העבודות על קו האדום, הופעל גם קו 189, העובר בצורה כמעט חופפת בשלוחה הדרומית–מזרחית והצפונית-מזרחית של הקו הירוק באמצעות אוטובוסים אלו.
ב-17 באוקטובר 2015, נשרפו כליל 35 אוטובוסים בחניון דן סמוך לקניון איילון. החקירה שללה אפשרות של הצתה, והצביעה על קצר חשמלי כגורם. שווי האוטובוסים שנשרפו מוערך ב-20 מיליון ש"ח.
ב-2015 הקימה חברת דן את חברת "דן בדרום" כדי להתמודד במכרזי משרד התחבורה בדרום הארץ. דן בדרום הוקמה על ידי נהור, חברת הבת של דן, כדי להתמודד במכרזי הפריפריה, במאי 2015 זכתה חברת דן בדרום במכרז צפון הנגב ובפברואר 2016 החלה החברה להפעיל את האשכול, בינואר 2016 זכתה החברה להפעיל גם את האשכול העירוני בבאר שבע במקום חברת מטרודן. ב-25 בנובמבר החלה חברת דן באר שבע להפעיל את האשכול.
בספטמבר 2017 חתם משרד התחבורה עם החברה על הסכם הפעלה חדש שתוקפו עד שנת 2025 שיכלול את הצערת הצי, התקנת מכונות תיקוף בכל אוטובוסי החברה והרחבת מספר האוטובוסים החשמליים בצי.
בנובמבר 2018 הוכרז על שיתוף פעולה בין חברת Via לבין חברת דן, שתפעיל צי מיניבוסים שישתמש בטכנולוגיה שפיתחה Via. שירות הקרוי "Bubble" שהחל לפעול בסוף אפריל 2019 וניתן בגבעתיים ובחלקים מתל אביב ורמת גן, כפיילוט לבדיקת השירות. לפי הערכות, משרד התחבורה מסבסד את השירות בכ-45 מיליון ש"ח בשנה. צי המיניבוסים כלל בהתחלה 40 מיניבוסים והורחב ל-100 במהלך השנה הראשונה. עלות נסיעה עומדת על 12.5–15 ש"ח, בהתאם לביקוש (ישנה הנחה של 50% לאזרחים ותיקים), ורק חלק קטן מכלי הרכב יהיו נגישים לנכים. בדצמבר 2019 הכריזה חברת דן כי השירות עבר את מכסת 4,500 הנסיעות היומיות שהוגדרה בתנאי המכרז.
באוקטובר 2021 נפרץ אתר האינטרנט של החברה באירוע סייבר והושבת לחלוטין. האתר חזר לאוויר בסוף נובמבר 2021 והיה חשש כי יודלפו פרטים ממאגר המידע של החברה כפי שדלף מחברת "קווים" באותו אירוע סייבר.
ב-30 בינואר 2022 הוכרזה זכיית השותפות של אלסטום, אלקטרה ודן במכרז להקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב.
ב"יער דן" הנמצא ביער בן שמן ליד שילת יש אתר הנצחה לחברי "דן" שנפלו במערכות ישראל.
החברה כיום.
כיום (2021) דן מפעילה את השירות העירוני בתל אביב יפו, רמת גן, גבעתיים, בני ברק, בת ים, קריית אונו, גני תקווה, יהוד ואור יהודה. וקווים בין ערים אלו, ומפעילה חלק מהקווים המקשרים בין תל אביב לפתח תקווה, חולון וראשון לציון.
בנוסף לכרטיס הרגיל עבור נסיעה בודדת, מציעה החברה מספר כרטיסי מנוי חודשיים המכונים "חופשי חודשי", וכל אחד מאלה מתמקד באחד מאזורי השירות בהם פועלת החברה, או שהוא תקף לרשת הקווים כולה. עוד מציעה החברה כרטיס "חופשי יומי" המאפשר נסיעה אזורית ללא הגבלה החל מהאוטובוס מרגע הרכישה ועד 4 וחצי ביום שלמחרת כולל קווי לילה. שני כרטיסי המנוי ניתנים לשילוב עם נסיעה ברכבת ישראל. בנוסף מציעה החברה כרטיסיות ניקוב לקהלי יעד שונים המקנים הנחות שונות, וכרטיס מנוי סמסטריאלי בשם "סטודן", המיועד עבור כל הסטודנטים הלומדים במוסדות האקדמיים המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
ברשותה של "דן" בית ספר ללימוד נהיגה באוטובוס. בבעלות החברה מספר חברות בנות ובהן אוויס ישראל, משדן ויונייטד טורס.
צי החברה.
"דן" מפעילה 1,115 אוטובוסים עירוניים ובינעירוניים במערך התחבורה הציבורית ובנוסף כ-100 אוטובוסים תיירותיים של חברת הבת – "יונייטד טורס".
מרבית הרכבים בצי החברה הם תוצרת מאן בהרכבה ישראלית מאז שנות השבעים. משפחת רוטנברג, אשר מחזיקה ב 10% ממניות דן, שימשה בין היתר למשך מספר שנים כיבואנית מאן עד למכירת זיכיון היבוא לחברת מכשירי תנועה, שהיא מבין שלוש החברות המחזיקות בחברת מטרופולין. בנוסף ישנם לפחות 30 כלי רכב מתוצרת הייגר הסינית כאשר מרביתם חשמליים ו-60 כלי רכב מתוצרת סולאריס הפולנית.
בתחילת שנת 2022 הצטרפו לצי אוטובוסים מונעי דיזל ואוריאה של דן, מרביתם עם לוגו ״דן בדרום״ מה שמעיד על כך שהם הוזמנו תחילה לחברת דן בדרום והועברו לחברת דן. השאר עם לוגו ״דן״ האדום.
לוח השנה
לודג'
לוי בן גרשם
לוייתן
מנזר המצלבה
מנזר המצלבה (בגאורגית ჯვრის მონასტერი - ג'בְרִיס מונאסטֶרִי jvris monast'eri) הוא מנזר מבוצר השוכן בעמק המצלבה בירושלים, בין השכונות גבעת רם, רסקו ורחביה, בגובה 750 מטר מעל פני הים. מבנה המנזר הנראה נבנה במאה ה-11 על בסיס מבנה מהתקופה הביזנטית שנבנה במאה השישית. המנזר והכנסייה הם מהמבנים הבודדים ששרדו בירושלים בשלמותם מימי הביניים.
שמם של המנזר והכנסייה קשור למסורת הנוצרית שלפיה במקום גדל העץ שממנו הכינו הרומאים את הצלב עליו נצלב ישו. בערבית נקרא המנזר "אל-מצלבה" או "דיר א-צליב" - מנזר הצלב. המנזר נמצא בבעלות הכנסייה היוונית אורתודוקסית.
תולדות המנזר.
ייסוד.
נסיבות ייסודו של המנזר לוטות בערפל הזמן. על פי הידוע נבנתה כנסיית המצלבה במהלך המאה השישית בעת שלטונה של האימפריה הביזנטית בארץ ישראל. בספרו "ירושלים, העיר החדשה" מספר זאב וילנאי כי על פי המסורת הנוצרית נבנתה הכנסייה על ידי המלך הגאורגי הנוצרי הראשון - מיריאן השלישי, מלך איבריה, שעלה לרגל לירושלים וקיבל במתנה מקונסטנטין הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית את עמק המצלבה. מקורות נוצריים אחרים מיחסים את בניית הכנסייה בעמק המצלבה לפלוויה יוליה הלנה, אימו של קונסטנטין הראשון, שביקרה בירושלים בחיפוש אחר הצלב האמיתי ובנתה כנסיות באתרים נוצרים קדושים. מסורות אחרות קושרות את הבניה לקיסר הרקליוס שהקים במקום זה את מחנהו עם החזרת הצלב מפרס.
עמדת המחקר ההיסטורי המודרני באה לידי ביטוי במאמרו של פרופסור אמנון לינדר על הקהילות הנוצריות בירושלים לפיו נבנה המנזר על ידי גאורגי פרוכורי בשנת 1038, אירוע יוצא דופן בתקופת השלטון המוסלמי, שנתאפשר עם התחזקות מעמדה של האימפריה הביזנטית. על פי המחקר על מנת לתמוך במנזר התיישבו איכרים גאורגיים בכפר מלחה, יוזמה של המלך הגאורגי בגרט הרביעי ואימו מריה, שהקדישו מזמנם וממרצם למנזר המצלבה והושיטו לו עזרה כלכלית ודיפלומטית. פרופסור לינדר מציין כי במנזר הייתה פעילות גיאורגית דתית נמרצת ונזירים עסקו בקדחתנות בתירגום והעתקת כתבי יד. מאה ושישים כתבי יד מהמנזר שמורים בידי הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ומספר גדול נוסף פזור ברחבי תבל, עדות לפעילות הנמרצת והענפה של הנזירים הגאורגיים. כנסיית המנזר לא הכילה רק ספרים שהועתקו בתוך כותלי המנזר, וכתבים נוספים הובאו אליו על ידי עולי רגל, בעיקר מאנטיוכיה ומהר אתוס. כתבי יד אלו שכללו תרגומים משפות זרות לגאורגית הפכו את ירושלים ואת מנזר המצלבה למרכז תרבותי חשוב.
ימי הביניים.
במאה השישית הורחבה הכנסייה והוקם מנזר הצמוד אליה על ידי יוסטיניאנוס. באותה תקופה הופיע מנזר המצלבה ברשימה השמורה בארכיון הכנסייה היוונית אורתודוקסית של ירושלים "הצלב - במקום בו נגדע העץ היקר". קטע פסיפס מהמאה השישית נחשף באזור האפסיס, לא ברור האם היה קשר בין כנסייה זו למסרת שהתהוותה בימי הביניים באשר לעץ היקר ממנו נעשה הצלב.
על פי המסורת, בליסאריוס, מגדולי המצביאים הביזנטים אשר הוביל את המערכה לכיבושה מחדש של הקיסרות הרומית המערבית, הצליח לתפוס את אוצרות בית המקדש שהיו שמורים ברומא. חפצי הקודש הוחזרו לירושלים והושמו בכנסיית הניאה. הכנסייה נבנתה על ידי הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס באזור הדרומי ביותר של ירושלים של ימיו, בשיאו של הר ציון. פרוקופיוס, ההיסטוריון הביזנטי מספר שיוסטיניאנוס בנה מבנה אדיר ומפואר על-מנת לאחסן בו את אוצרות בית המקדש שנחרב כ-470 שנה לפני כן. אך בהתגבר לחץ הצבאות המוסלמים הועברו האוצרות למנזר המצלבה ונקברו במקום מסתור, שמיקומו אבד ושם הם קבורים עד היום. נסיגת הצבא הביזנטי והתגברות ההתקפות המוסלמיות הביאו לפריצת חיילים אל תוך המנזר בשנת 796 ולרצח כל הנזירים כולל אלו שידעו על מקום המטמון של אוצרות המקדש. סימנים מאירוע טראומטי זה ניכרו למשך שנים רבות לאחר מכן ומבקרים במנזר יכלו לראות כתמים כהים על רצפת הכנסייה אליה ברחו יושבי המנזר ושם נשפך דמם.