פטריק גלואה מנגן כיום על חלילים מודרניים מעץ, ולטענתו, מכר את כל חלילי הזהב שברשותו, והוא מחליף את חלילי העץ שהוא מנגן עליהם בתדירות גבוהה יחסית. סגנון הנגינה של גלואה ידוע בתעוזתו ובכך שאינו מקדיש חשיבות למסורת הביצוע של העבר. זאת בעיקר בעקבות גישת הביצוע האותנטי, אשר עליה שם דגש רב, על אף שהוא מנגן על כלי מודרני. על-אף גישה שנויה במחלוקת זו, מרבה גלואה להסתמך על ניתוח מוזיקלי בבואו לתת אינטרפרטציה (לפרש) ליצירה אשר אותה הוא עומד לנגן. הוא שם דגש רב על לימוד של נשימה מחזורית, ומשתמש בטכניקת נשיפה זו בהזדמנויות רבות.
גלואה גרוש פעמיים, ולו ארבעה ילדים. אחיו, פסקל גלואה, הוא בסוניסט מפורסם.
השסע העדתי
רואת חשבון
אוסטרקון מבצר האלה
אנדריאה גיארמטי
תיאום פעולות הממשלה בשטחים
אומייזאורוס
אומייזאורוס (שם מדעי: Omeisaurus; מילולית, "לטאת אומיי") היא סוג של דינוזאור זאורופוד מתקופת יורה עליון שתחום התפוצה שלו היה באזור סין של ימינו. מקור שמו בהר אומיי, שם התגלו עצמותיו לראשונה.
מאפיינים.
כזאורופודים אחרים היה האומייזאורוס הרביוור גדול. אורכו נע בין 10 ל-15.2 מטרים, גובהו ארבעה מטרים ומשקלו ארבעה טון. כמו דינוזאורים אחרים בתת-הסוג שלו הוא ניחן בגוף גדול ובצוואר ארוך. אך שלא כמו זאורופודים רבים היו נחיריו ממוקמים קרוב לקצה אפו. גבו היה גבוה יותר בירכיים מאשר בכתפיים.
לא זו בלבד שאומייזאורוס ניחן בצוואר ארוך, אלא שהיו לו גם יותר חוליות צוואריות מאשר לזאורופד ממוצע (17). החוליות בעצמן היו ארוכות וגדולות יותר. עדרים גדולים של אומייזאורים רעו במישורים של תקופת היורה העליונה לצדם של סטגוזאוריים מתקופת היורה העליונה כדוגמת הטואוג'יאנגוזאורוס. ככל הנראה היה האומייזאורוס הזאורופוד הנפוץ ביותר בסין של תקופת היורה העליונה.
אומייזאורוס תואר לראשונה ב-1939. הוא קרוי על שם ההר הקדוש לבודהיזם, הר אומיי, מקום בו נתגלו לראשונה מאובנים של אומייזאורוס. מרבית השלדים של אומייזאור נתגלו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 בתקופת "הבהלה הגדולה לדינוזאורים בסין". עד כה סווגו שישה מינים של אומייזאור: "O. junghsiensis", "O. changshouensis", "O. fuxiensis", "O. tianfuensis", "O. luoquanensis" ו-"O. maoianus". שמות כל המינים, למעט האחרון, נקבעו על פי המקום בו נתגלו. "O. fuxiensis" היה המין הקטן ביותר ואורכו כ-10.5 מטרים. ל-"O. tianfuensis" היה הצוואר הארוך ביותר מבין המינים, כ-9 מטרים, שני באורכו בין כל סוגי הדינוזאורים לממנצ'יזאורוס. מאובן של זנב בצורת אלה, שנתגלה באותו אתר שבו נתגלו מאובנים של אומייזאור, ונחשב בתחילה כשייך לסוג זה, מסווג כיום כשייך לפרט גדול של שונוזאורוס.
ניתן לראות שלדים משוחזרים של אומייזאורוס בתצוגה במוזיאון הדינוזאורים של דְזְה-גונְג בדְזְה-גונְג שבמחוז סצ'ואן ובמוזיאון בֵּייפֵּי, סמוך לצ'ונגצ'ינג, שניהם בסין.
סוכנות החלל האמריקנית
הרקאלס (כדורגל)
מסילת אשקלון - באר שבע
מסילת אשקלון–באר־שבע היא מסילת רכבת המחברת בין תחנת הרכבת אשקלון ובין תחנת הרכבת באר שבע צפון דרך הערים שדרות, נתיבות ואופקים.
אורכה של המסילה הוא 70 ק״מ של מסילה כפולה, ולאורכה שלוש תחנות רכבת, בשדרות, נתיבות ואופקים. המסילה מתפצלת ממסילת אשקלון–עזה ההיסטורית לכיוון שדרות באזור יד מרדכי ומתחברת למסילת הדרום ליד צומת גורל שמצפון לבאר שבע. לאורך המסילה נבנו 17 גשרים, 4 הפרדות מפלסיות, 11 מעברים חקלאיים וגשר לכביש 40. משך הנסיעה מאשקלון לבאר שבע הוא כ-50 דקות, וזמן הנסיעה בין באר-שבע לתל אביב הוא כשעה וחצי (לעומת 55 דקות במסילת הדרום, ללא עצירות ביניים).
היסטוריה.
תכנון ואישור.
היוזמה להקמת הקו החלה בשנת 2002, עם כניסתו לתפקיד של מנכ"ל הרכבת יוסי שניר, במסגרת תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל לשנים 2003-2008 שביקש לקדם. תוכנית הפיתוח בכללותה ביקשה להגדיל את מספר הנוסעים ברכבת ל-63 מיליון נוסעים בשנה בשנת 2010. ראש הממשלה, אריאל שרון, ושר התחבורה, אפרים סנה, אישרו את תקציב הפיתוח. על בסיס התוכנית אושר לרכבת ישראל תקציב פיתוח בהיקף של 20 מיליארד שקל לשש השנים עד 2008, מהם 13.5 מיליארד במימון המדינה והיתר באמצעות גיוס הון חיצוני שתבצע הרכבת בגיבוי המדינה. אך ביולי 2003, לאחר שאביגדור ליברמן מונה לשר תחבורה, החליט משה ליאון, שמונה ליו"ר רכבת ישראל, לפטר את שניר. ואישור תוכנית הפיתוח התעכב. חודש אחר כך הכריז שר האוצר בנימין נתניהו, על פרויקט "מסילת אשקלון - באר שבע" (יחד עם
קו הרכבת עכו-כרמיאל וקו מסילת העמק החדש) כתוכנית תשתית לאומית שתקודם באמצעות הוועדה לתשתיות לאומיות (הות"ל) שהוקמה באותה עת. בנובמבר 2003, ביקש הממונה על התקציבים באוצר את אישור ועדת הכספים להקצבה של 24 מיליארד שקל לתוכנית. במהלך שנת 2005 אישרה ההות"ל את הקטע הראשון של התוכנית בין אשקלון לצומת יד מרדכי, באורך 11 ק"מ (למעשה תוכנית זו הייתה שדרוג של תוואי המסילה הקיים בקטע זה). בינואר 2006, הביא מ"מ ראש הממשלה אהוד אולמרט, ושר התחבורה מאיר שטרית את התוכנית לאישור הממשלה. במאי 2006, השלימה הות"ל את אישור תוואי המסילה כולו, לאחר שהוחלט המסילה באזור נתיבות לא תעבור במנהרה כפי שתוכנן תחילה.
הקמת המסילה.
לאחר השלמת התכנון, הקמת הקו הייתה צפויה לקחת שלוש שנים, שהקטע הראשון עד שדרות תוכנן לפעול בשנת 2008, והקו בכללותו עד שנת 2009. בפברואר 2006, הודיע שר התחבורה מאיר שטרית על תחילת הקמת הקו. אך מחלוקת בין משרד האוצר לרכבת ישראל הביאה לעיכוב בעבודות ההקמה. לאחר הכישלון של פרויקט הקו לדימונה, שכלל שדרוג המסילה, ובניית תחנה חדשה. פרויקט שהושלם בשנת 2005 אך היה בשימוש נוסעים מעטים מאוד, ביקש משרד האוצר לצמצם את היקף תוכנית הפיתוח של הרכבת. ואישר להקים מסילה בודדת בפרויקט "אשקלון - באר שבע".זאת בניגוד לדרישת הרכבת להניח מסילה כפולה לאורך הקו. לבסוף הסכימה הרכבת לפשרה, לפיה לאורך קו הרכבת תונח תחילה מסילה בודדת עם הכנה למסילה כפולה בעתיד. בנובמבר 2009 פרסמה רכבת ישראל מכרזים בהיקף של חצי מיליארד שקל לביצוע עבודות להנחת התשתית המסילה והקמת גשרים בקטע בין אשקלון לנתיבות. באוקטובר 2010, פורסם המכרז להקמת תחנת הרכבת בעיר שדרות.
הקמת הקו בקטע אשקלון–נתיבות החלה בשנת 2010 והסתיימה בשנת 2015. ב-22 בדצמבר 2013 נפתח הקטע שמפיצול המסילה באזור אשקלון עד לתחנת הרכבת שדרות, וב-15 בפברואר 2015 נפתח קטע נוסף עד לתחנת הרכבת נתיבות. הקו נחנך ב-19 בספטמבר 2015 ותחנת הרכבת באופקים החלה לפעול ב-2 בינואר 2016.
קו עיירות הפיתוח
אירוויזיון הילדים 2003
אירוויזיון הילדים 2003 היה אירוויזיון הילדים הראשון, והוא התקיים ב-15 בנובמבר 2003 בפורום קופנהגן שבקופנהגן שבדנמרק. בשנה זו ניצח דינו ג'לוצ'יץ מקרואטיה בתחרות, עם השיר "Ti si moja prva ljubav", שזכה ב-134 נקודות. ספרד זכתה במקום השני עם 125 נקודות. זו הייתה תחרות האירוויזיון הראשונה ששוחררה לאחר מכן גם כדי וי די.
מסילת עכו–כרמיאל
מסילת עכו–כרמיאל ("נעמן - כרמיאל") היא מסילת רכבת המתפצלת מקו מסילת החוף מדרום לעכו, מזרחה לעבר כרמיאל, במקביל לכביש 85. ראשיתה בתחנה תפעולית בסמוך לאזור התעשייה עכו דרום (מדרום לשפך נחל נעמן, המסילה לא עוברת בתחנת הרכבת עכו הצפונית יותר), וסיומה בתחנת הרכבת כרמיאל. הקו, שאורכו בשלב הראשון כ-23 קילומטר בין עכו לכרמיאל, כולל גם את תחנת הרכבת אחיהוד בסמוך לצומת אחיהוד ופארק תעשיות בר-לב. המהירות המרבית היא 160 קילומטר לשעה, והתכנון מותאם לקטרי דיזל לצד קטרים חשמליים.
בשנת 2011 החלו העבודות להקמת מסילת רכבת כפולה בתוואי, שכולל זוג מנהרות באורך של כ-4.85 קילומטר, מתחת להר גילון. הקו נפתח ב-20 בספטמבר 2017.
היסטוריה.
ההחלטה על הקמת הקו התקבלה על ידי ממשלת ישראל בשנת 2002, והתוכנית להקמת המסילה הוכנה על ידי רכבת ישראל במהלך העשור הראשון של המאה ה־21, אך לא קודמה בהיעדר הקצאת תקציב למעט פעולות בהיקף קטן של הפקעת קרקעות ובדיקות מקדימות. הפרויקט ניצב בעבר במרכזם של ויכוחים מתמשכים בין משרדי ממשלה ורשויות אחרות. משרד ראש הממשלה, משרד התחבורה, והמשרד לפיתוח הנגב והגליל, כמו גם רכבת ישראל ועיריית כרמיאל, תמכו בהקמת קו רכבת רגילה ("כבדה"), שכן לנגד עינהם ניצב חיבורו של הגליל עם מרכז הארץ ברוח תוכנית "נתיבי ישראל". מנגד, משרד האוצר וחברת יפה נוף גרסו כי יש להקים באזור קו רכבת קלה שעלותו נמוכה יותר ואשר שם את הדגש על חיבורה של כרמיאל עם מטרופולין העיר חיפה. לטענתם קו רכבת קלה שלאורכו תחנות רכבת רבות יותר, ואשר, בין היתר, יכנס לעיר כרמיאל עצמה, ישרת כ-11 מיליון נוסעים בשנה, לעומת 3 מיליון נוסעים בלבד ברכבת רגילה. בנוסף, קו כזה יתחבר לקו הרכבת הקלה בין חיפה לנצרת שהקמתו הופקדה בידי חברת יפה נוף. דעה זו לא נתקבלה והוחלט להקים את הקו כקו רכבת כבדה.