בהמשך הסרט, ניתן לראות את מרי אלן, השמרטפית של ג'ודי, עורכת קניות בסופר לכבוד יום הולדתה של ג'ודי, ביחד עם חברתה דניאלה. בהמשך, מאיימת דניאלה כי אם לא תוזמן למסיבת יום ההולדת של ג'ודי, היא תספר לקופאי בוב, כי זאת מאוהבת בו. מרי אלן ממהרת לענות לדרישה של דניאלה, והשתיים הולכות לביתם של אד ולוריין וורן, במטרה לשמור על ג'ודי. לאחר מכן, מכינות השתיים עוגת יום הולדת, ודניאלה מצטרפת אליהן. היא נותנת לג'ודי במתנה גלגיליות, וזאת מבקשת ממרי אלן לצאת איתן לסיבוב. מרי אלן משביעה את דניאלה שבעת שתשמור על העוגה, לא תיגע בדבר, וזו נענית לבקשתה. כשהשתיים יוצאות, מתחילה דניאלה לחקור את הבית, עד שהיא נתקלת בצרור מפתחות מחסן החפצים המקוללים של הזוג וורן. למרות האזהרות, היא נכנסת לשם ונוגעת בכל החפצים המקוללים, כולל פתיחת דלת ארון הזכוכית בו נמצאת אנאבל. לבסוף, מתגלה כי אביה הוא זה שנהרג בתאונה שקרתה בתחילת הסרט, והיא מנסה בעזרת החפצים המקוללים שבמחסן, לתקשר עמו בכל דבר אפשרית. בסמוך לכך, מתחילים דברים משונים לקרות סביבה, וכשהיא שומעת את גלאי העשן מצפצף, היא נזכרת ששכחה מהעוגה, והיא ממהרת לרוץ אליה תוך שהיא שוכחת לנעול את המחסן.
בהמשך, בעקבות כך ששכחה דניאלה לנעול את המחסן, משתחררות כל הרוחות מן החפצים המקוללים. מיד לאחר מכן, עוברות השלוש סדרת זוועות על ידי אותן הרוחות. בסוף הסרט, מצליחה דניאלה להחזיר את אנאבל אל ארון התצוגה, תוך שהיא נועלת אותה שם. הסרט מסתיים כאשר ניתן לראות את ג'ודי חוגגת את יום הולדת, ואת חבריה מגיעים בהמוניהם במטרה לשמח אותה. לאחר מכן, אומרת לוריין לדניאלה כי אביה מודע לכך שהיא לא אשמה בכך שהוא נהרג.
הפקה.
פיתוח.
באפריל 2018, הודיעו האחים וורנר כי ב-26 ביוני 2019, עתיד לצאת הסרט השלישי בסדרת אנאבל. מאוחר יותר באותו החודש, הוכרז כי הסרט יבוים ויוסרט על ידי גארי דאוברמן. בנוסף לכך, נודע כי ג'יימס ואן ופיטר ספרן יהיו חלק מצוות הניהול של הסרט. בספטמבר 2018, נודע כי מיכאל בורג'ס נבחר להיות צלם הסרט.
ליהוק.
ב-28 בספטמבר 2018, נודע כי הבת של הזוג וורן, ג'ודי וורן, תשחק בסרט בדומה לכך ששיחקה בסרט "לזמן את הרוע 2", ולאזכורה בסרט הראשון ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, "לזמן את הרוע". בנוסף לכך, פורסם כי בדומה לשאר סרטי היקום הקולנועי, גם בסרט זה יהיו ורה פרמיגה ופטריק וילסון בתפקיד אד ולוריין וורן.
ב-1 באוקטובר 2018, נודע כי מדיסון איסמן תהא בתפקיד השמרטפית של ג'ודי בסרט.
צילום.
שלב הצילומים של הסרט החל באוקטובר 2018, בלוס אנג'לס.
הפצה.
הסרט יצא לאקרנים ב-26 ביוני 2019, בהפצתם של האחים וורנר. ב-31 במרץ 2019, יצא הטריילר הרשמי של הסרט. הטריילר הועלה לרשתות החברתיות השונות, כדוגמת אינסטגרם, טוויטר, פייסבוק, וכדומה. בנוסף לכך, הטריילר הועלה לערוץ היוטיוב של האחים וורנר.
בסמוך לכך, עלה לאינטרנט האתר הרשמי של הסרט. הפרימיירה של הסרט נערכה בסינמה סיטי שבגלילות.
גרום-לשון דו-ביני
פסגת וולאק
פסגת וולאק (באנגלית: Wolak Peak) היא הר בפסגות אינלנד פורטס, ברכס אסגארד בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 1.9 קילומטרים דרומית מערבת להר סנט פול.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שם ריצ'רד ג'י. וולאק (Richard J. Wolak) שעבר בתחנת מקמרדו בין השנים 1972 -1973 ו- 1973-1974; כמו כן הוא היה המנהל של תחנת הקוטב הדרומי בשנת 1975.
בירגיטה, דוכסית גלוסטר
בירגיטה, דוכסית גלוסטר (באנגלית: Birgitte, Duchess of Gloucester; נולדה ב-20 ביוני 1946) היא רעייתו של הנסיך ריצ'רד, דוכס גלוסטר.
ביוגרפיה.
בירגיטה אווה הנריקסן נולדה באודנסה כבת הצעירה במשפחה לאב עורך דין, בתחילה התחנכה בעיירה ולאחר מכן השלימה את לימודיה התיכוניים בלוזאן ובקיימברידג', ב-1966 כשהוריה נפרדו היא אימצה את שם הנעורים של אמה ואן דאורס, היא למדה שלוש שנים בקופנהגן וב-1971 חזרה לאנגליה על מנת לעבוד בשגרירות דנמרק בלונדון.
היא פגשה את הנסיך ריצ'רד, בנו של הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר לראשונה בקיימברידג' בשנות ה-60, בפברואר 1972 הם התארסו, הנסיך עיצב עבורה טבעת נישואים העשויה מכסף ואלמוגים, ביולי אותה שנה הם נישאו, שישה חודשים לאחר חתונתם נהיה הנסיך לדוכס גלוסטר והיא לדוכסית, בהמשך גם נולדו לזוג שלושה ילדים.
משנת 1997 היא משמשת כנשיאת האקדמיה המלכותית למוזיקה, היא התלוותה לבעלה במהלך ביקוריו הרשמיים במדינות שונות, בין היתר נכחה בחגיגות השבעים של אולף החמישי, מלך נורווגיה, בני הזוג מתגוררים בארמון קנזינגטון.
ראסינג פריז (כדורגל)
מועדון קלוב דה פראנס פוטבול קולומב 92 (בצרפתית: Racing Club de France football Colombes 92) הידוע גם בשם ראסינג פריז הוא מועדון כדורגל צרפתי מפרבר קולומב, בפריז. הקבוצה מתמודדת בליגה הלאומית 3, החמישית בחשיבותה בכדורגל בצרפת.
היסטוריה.
רסינג נוסדה בשנת 1882 כמועדון ספורט רב תכליתי והוא אחד הוותיקים ביותר מבין מועדוני הכדורגל בצרפת. הקבוצה כיום מתמודדת בליגה הלאומית השלישית, הרמה החמישית של הכדורגל בצרפת ומארחת את משחקי הבית בסטאד לוסיין-שואן, אצטדיון קטן סמוך לאצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר בקולומב.
רסינג הייתה ממייסדות ליגה 1. המועדון זכה בתואר אליפות אחד במהלך עונת 1935/36 ובחמישה תוארי הגביע הצרפתי. רסינג שיחקה גם בעונת הבכורה של הליגה הצרפתית בשנת 1899.
שחקנים בולטים ששיחקו בשורות המועדון היו לואיס פרננדס, מקסים בוסיס, דויד ז'ינולה, פייר ליטבארסקי, אנסו פרנצ'סקולי, אלפרד בלוך, ראול דייאנה ורובן פס. דייאנה בילה עשור עם המועדון (1930–1940) ובשנת 1931, הפך לשחור הראשון ששיחק במדי הנבחרת הלאומית. מאוחר יותר הוא שיחק בנבחרת במונדיאל 1938 לצד אבדלקאדר בן בואלי, חברו לקבוצה, שהיה אחד השחקנים הראשונים ממוצא צפון-אפריקאי לשחק עבור הנבחרת הלאומית. בין 2009 ל-2012, המועדון עבר לשכונת לבלואה-פרט והגיעה להסדר כספי עם הקומונה.
ג'רד דאדלי
הרמיטאז'
מוז&quot;א
דוריס דרגוביץ'
דורותיה "דוריס" דרגוביץ' (בקרואטית: Doris Dragović, מבוטא: dôːris drâːɡoʋitɕ; שם נישואים: דורותה בודימיר; נולדה ב-16 באפריל 1961) היא זמרת-יוצרת קרואטית. היא ייצגה בתחרות האירוויזיון את יוגוסלביה באירוויזיון 1986 עם השיר "ז'ליו מויה" (Željo moja; בעברית: משאלתי), בו סיימה במקום ה-11, עם 49 נקודות, ואת קרואטיה באירוויזיון 1999 עם השיר "מריה מגדלנה" (Marija Magdalena) בו סיימה במקום הרביעי, עם 118 נקודות.
ביוגרפיה.
דרגוביץ' נולדה בספליט שבקרואטיה ומילדותה התעניינה בשירה.
בתחילת שנות ה-80 הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "More" וב-1986 החלה את קריירת הסולו שלה, באותה שנה היא ייצגה יוגוסלביה באירוויזיון בברגן וסיימה במקום ה-11. כתוצאה מכך הפכה לאחת מזמרות הפופ המובילות במדינה.
ב-1999 זכתה במקום הראשון בתחרות הלאומית לייצוג קרואטיה באירוויזיון בירושלים מתוך 24 אמנים שהתמודדו בתחרות. באירוויזיון הגיעה למקום הרביעי.
בשנת 2000 שרה מול ראש ממשלת מונטנגרו מילו ג'וקאנוביץ' בחגיגות לכבוד השנה החדשה.
ירחמיאל גרין
ירחמיאל גרין (19 ביולי 1910, דלאטין, גליציה – 1943, ינובסקה, לבוב) היה סופר שכתב רומנים על חיי היהודים באזור גליציה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. שיריו של גרין הוקלטו על ידי משה ברגובסקי ונכללו במחקרו על שירי עם יידיים.
ביוגרפיה.
ירחמיאל גרין נולד ב־1910 בתחום המושב דלאטין, לאימו פרומה, ולאב ששמו לא ידוע. אמו נפטרה בצעירותו, ואביו המשיך להתגורר בדלאטין עד הכיבוש הנאצי, ולא נודע גורלו. גרין התחנך בחדר, ואחר כך רכש השכלה בישיבה וגם בבית ספר שהוקם על ידי הברון הירש, בו למדו לימודי קודש, לימודים כלליים, עברית, פולנית וגרמנית. ב־1930 עבר לוורשה, והיה חבר במועדון הסופרים.
ב־1937 נשא לאישה את הלה (הינדה, הלנה) לבית ניימן, משוררת והיסטוריונית, אחייניתו של העיתונאי (היינט, דבר) י.מ. ניימן. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו בני הזוג מזרחה והשתקעו בלבוב, שם חיו עד לפלישת הנאצים לברית המועצות ביוני 1941. במהלך שהותו בלבוב הוקלט גרין כזמר יידי, במסגרת תיעוד מוזיקה יהודית על ידי משה ברגובסקי וסופיה מגיד.
גרין ואשתו הועברו למחנה העבודה ינובסקה עם הקמתו, ביחד עם כל תושבי גטו לבוב. הוא המשיך בעבודתו הספרותית, אותה רשם והדפיס על נייר שגנב ממפעל הכפייה בו עבד. בנוסף לכך השתייך למחתרת שפעלה במחנה ושסייעה לאסירים לברוח, מצוידים בתעודות מזויפות.
למרות זאת, הוא עצמו לא חולץ, ונרצח עם חיסול המחנה בנובמבר 1943. גרין היה בונדיסט־סוציאליסט וציוני בהשקפתו. אחייניתו היא נחמה בידרמן, יוזמת יום האם בישראל.
יצירתו.
גרין נמנה עם הסופרים הצעירים שפעלו בפולין בין מלחמות העולם. כתיבתו עוסקת בחיי היהודים הכפריים באזור הרי הקרפטים, בסוף המאה ה־19 ותחילת המאה ה־20. הוא פרסם סיפורים קצרים ("תמונות") בעיתוני יידיש שונים: היינט, פארויס, פאלקסצייטונג, ארבעטער צייטונג וורשה, שטערן קייב וליטערארישע בלעטער. ב־1938 החל לפרסם סיפור יומי בהמשכים בעיתון היידי היינט: "האורגים מקולומיאה". באותה שנה יצא לאור ספרו "יהודי ההר" (בארג יידן), חלק מהטרילוגיה "בין עולמות" (צווישן וועלדער), שאבדה. באותה תקופה המחיז גרין את "האורגים מקולומיאה" ופרסם את חלקי הסיפור כספר "די וועבער פון קולומיי", שמתאר את חיי אורגי הטליתות בקולומיאה בסוף המאה ה־19 ושביתתם, שנחשבת לשביתת הפועלים המאורגנת הראשונה ברוסיה.