המילטון הגנה על בעלה אחרי מותו מפני מבקרים בדרכים שונות. היא תמכה בטענתו שחיבר את מכתב הפרידה של וושינגטון, שבו הודיע על התפטרותו. היא גם ביקשה התנצלות מג'יימס מונרו, גם הוא מן האבות המייסדים, על האשמותיו באי הגינות בכלכלת ארצות הברית.
המילטון הייתה חדורת מטרה לשמר את מורשת בעלה. היא סידרה את כל מכתביו, חיבוריו וכתביו בעזרת בנה, ג'ון צ'רץ' המילטון, והתמידה לפרסם את הביוגרפיה של בעלה. גם בשנות ה-90 לחייה, המשיכה לעסוק בצדקה ואחרי שעברה לוושינגטון די. סי., עזרה לנשים של אבות מייסדים אחרים לגייס כסף כדי לבנות את אנדרטת וושינגטון.
עד 1846, המילטון סבלה ממחלה של איבוד זיכרון טווח קצר, אבל עדיין זכרה את בעלה. אליזבת' מתה בוושינגטון הבירה בגיל 97, 50 שנים אחרי מות אלכסנדר המילטון. המילטון קבורה בכנסיית טריניטי בניו יורק. שם קבורים גם אחותה, אנג'ליקה, בעלה אלכסנדר ובנה הבכור, פיליפ.
מיכל שוורץ
מיכל שוורץ (נולדה ב-1 בינואר 1950) היא חוקרת מוח ישראלית, פרופסור אמריטה במכון ויצמן למדע במחלקה לנוירוביולוגיה.
קורות חיים.
פרופסור מיכל שוורץ היא פרופסור לניורואימולגיה במכון ויצמן למדע ובעלת הכרה עולמית כפורצת דרך מדעית בתחום זה. פרופסור שוורץ היא המדענית הראשונה שגילתה שבין המוח למערכת החיסון מתקיים דיאלוג, ולדיאלוג זה תפקיד מהותי בתפקודו ושיקומו של המוח לאורך החיים. גילוי פורץ דרך זה הביא למהפיכה בתחום המחלות הקשורות מוח ניווניות. גישתה האימונוטרפית שמטרתה לרתום את מערכת החיסון לעזרת המוח נמצא כיום בתהליכי פיתוח מואצים. לטיפול בשיטיון כולל מחלת האלצהיימר.
במחקריה פורצי הדרך, הציגה פרופ' שוורץ לאורך השנים, כנגד התפיסה שהייתה מקובלת במשך עשרות שנים, כי המערכת החיסונית תומכת במערך תפקודו התקין של המח והיא הכרחית בשיקום והגנת המח מפני פציעות ומחלות. מחקריה של פרופ' שווארץ לא רק ששינו את הדוגמות המדעיות המקובלות דאז, אלא יצקו את היסודות לכווני מחקר חדשים ששינו לחלוטין את הבנת המוח, תפקודו, וכייווני המחקר בחיפוש אחר מרפא למחלות הללו כמו גם למחלות מוח אחרות.
במהלך השנים פרופ' מיכל שוורץ גילתה כי למערכת החיסון תפקידים חשובים בשמירת חיוניות המוח ותיפקדו, בשיקום עצבים לאחר פגיעות, וביצירת תאי עצב חדשים באזוריי מוח בהם כל החיים יש יצירת תאי מוח חדשים, בעבודה הטביעה מונחים חדשים, ובעצם פרצה תחום חדש בחקר מחלות מוח . ב 2016 נבחרה פרופ' שוורץ לכהן כיו"ר אגודת הניורואימולוגיה הבינלאומית  (International Society of Neuroimmunology). פרופ' שוורץ ממוקמת 113 במדד האזכורים של גוגל (Google Citation Index).
תרומתה למדע.
מיכל שוורץ היא פרופסור לנוירואימנולוגיה, המזוהה כחלוצה ומובילה בהבנת יחסי הגומלין בין מערכת החיסון למוח.
פרופ' שוורץ הראתה לראשונה את חשיבות תאי מערכת החיסון בתחזוקת המוח הבריא ובסיוע למוח החולה.
כמו כן היא חלוצה בגישה הטיפולית שהציעה למחלת האלצהיימר והשיטיון, המבוססת על עידוד מערכת החיסון של החולה כדי שזאת תסייע למוח בהתמודדותו עם המחלה.
חברת הזנק, נמצאת בשלבי פיתוח של גישה זאת כדי להביאה למיטת החולה בהקדם.
פרופ' שוורץ פרסמה מספר רב של מאמרי מפתח בתחום, המתבטא בפקטור הציטוטים הגבוה (108 לפי גוגל ), כמו כן קבלה פרסים רבים על תרומתה במחקר ביו-רפואי, ב-2019 קיבלה את פרס א.מ.ת..
קומקום (מירי פליישר)
"קומקום" (2004) הוא פסל מאת האמנית הישראלית מירי פליישר.
תיאור.
"קומקום" נוצר משברי כלים של האמנית, שחוברו בעזרת חומר. לצד השברים שיבצה פליישר גם ידית אחיזה, זרבובית ומכסה של קומקום חרסינה שיצרה ושברה לצורך העבודה. השימוש בהם ההופך את אסמבלאז' השברים לדימוי של קומקום. פליישר תיארה את העבודה כניסיון "לאסוף את ילדיי שהתפזרו לחייהם שלהם. בגלל זה גם הכתמים האדומים של הגלזורה. דם ליבי". פירוק והרכבה של הדימוי האמנותי מהווה מוטיב בולט ביצירותיה של פליישר בעשור הראשון והשני של המאה ה-21. בעבודות מאוחרות יותר, כגון "יפו" (2012), הוסיפה האמנית על דקונסטרוקציה זו גם היבטים פוליטיים וחברתיים.
העבודה הוצגה בביאנלה לקרמיקה ישראלית בשנת 2004 ותצלום היצירה הודפס על גבי כריכת הקטלוג.
קואלה (סוג)
קואלה (שם מדעי: Phascolarctos; משמעות השם מיוונית עתיקה: "phaskolos" - כיס או תיק "arktos" - דוב, כלומר: "דוב הכיס") הוא סוג של יונקי כיס מסדרת הקנגוראים אשר כוללים את המין היחיד ששרד במשפחת הקואליים - קואלה (Phascolarctos cinereus).
יונקי הסוג חיים רק באוסטרליה כשבתקופת הפליסטוקן היו 4 מינים שחיו ביערות האקליפטוס בדרום-מזרח אוסטרליה. עם סוף הפליסטוקן 3 מהם נכחדו, אולי כתוצאה משינויי אקלים ורעב ואולי כתוצאה מציד בידי האדם שהגיע לאוסטרליה. הם בעלי גוף עגלגל, ראש גדול בעל אוזניים זקורות גדולות שמזכירות אוזני דובים וזרועות חזקות בעלות טפרים חדים.
הקואלות ממליטות ולד אחד שמתבגר בתוך כיס האם, בקצה הבטן עד לגיל 6 חודשים.
קנגורו (סוג)
פרוטמנודון
פרוטמנודון (שם מדעי: Protemnodon) הוא סוג של יונק כיס נכחד ממשפחת הקנגוריים אשר חי בתקופת הפליוקן והפליסטוקן בגינאה החדשה, אוסטרליה ובאי טסמניה. סוג זה תואר בידי החוקר האנגלי הידוע ריצ'רד אוון ב-1873. משמעות שמו מיוונית: "לפני השיניים החותכות".
הפרוטמנודון היה גדול בהרבה מגדולי הקנגורים המודרניים. בדיקות DNA מצביעות על כך שהיה קרוב משפחה של הסוג קנגורו אך נראה כמו וולבי מודרני והיה בעל פנים ואוזניים קצרות. בסוג זה היו מינים רבים שהקטנים מהם הגיעו למשקל 45 ק"ג, אך המין הגדול ביותר בסוג - "Protemnodon roechus", הגיע למשקל 170 ק"ג. הערכות אלה נשענות על השוואה של אורך עצם הירך הגדולה שהתאבנה לקנגורו.
ככל הנראה קנגורו זה לא קיפץ אלא נע על ארבע בדומה למיני בנדיקוטיים, תוך שזנבו מייצב אותו. עם זאת הוא יכל להזדקף כדי לתלוש עלי עצים מענפים.
סטפני ביאטריס
סטפני ביאטריס בישוף אלבִיזורי (באנגלית: Stephanie Beatriz Bischoff Alvizuri; נולדה ב-10 בפברואר 1981) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר בשל תפקידה בסדרת הקומדיה של רשת NBC "ברוקלין תשע-תשע" בתור הבלשית רוזה דיאז.
ביוגרפיה.
ביאטריס נולדה בנאוקן, ארגנטינה לאב קולומביאני ולאם בוליביאנית. יש למשפחתה שורשים גרמנים. כשהייתה בת שנתיים עברה עם הוריה ואחותה הקטנה לארצות הברית שם גדלה בובסטר, טקסס. היא למדה בקולג' סטיבנס לנשים במיזורי.
לאחר שסיימה את לימודיה בשנת 2002, היא עברה לניו יורק כדי לקדם את קריירת המשחק שלה. משנת 2010 היא מתגוררת בלוס אנג'לס. היא הפכה לאזרחית ארצות הברית בגיל 18.
קריירה.
ביאטריס הופיעה בתפקידים קטנים בתוכניות טלוויזיה שונות כמו "המפענחת", וגילמה את אחותה של גלוריה, סוניה, בסדרת הקומדיה "משפחה מודרנית". היא השתתפה בהפקות תיאטרון שונות ובשנת 2013 בסרט הקולנוע העצמאי "טווח קצר 12".
משנת 2013 היא מגלמת את הבלשית רוזה דיאז בסדרת הטלוויזיה הקומית "ברוקלין תשע תשע" (תחילה ברשת פוקס ומשנת 2018 ברשת NBC). מאותה שנה משחקת בתפקיד חוזר את דמותה של סוניה רמירז בסדרה "משפחה מודרנית".
בשנת 2016 שיחקה בסרט "החופשה הגדולה של פי ווי הרמן" ותרמה את קולה לדמותה של גרטי בסרט "". ב-2018, התארחה בפרק בתוכנית "מטבחי הגיהנום".
בשנת 2019 תרמה את קולה לסרט האנימציה "", והתארחה בעונה השלישית של הסיטקום "כל יום מחדש" של רשת נטפליקס.
בשנת 2020, השתתפה בסדרות האנימציה "סיפורים של ברווזים", "אלנה מאוולור", "סנטרל פארק" ובפרק של "איש משפחה".
בשנת 2021 שיחקה בסרט המוזיקלי "שכונה על הגובה" שביים ג'ון מ. צ'ו ומבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2007 שכתבו קיארה אלגריה הודס ולין-מנואל מירנדה. באותה השנה דיבבה את טיפני בסדרת ההנפשה " ודיבבה את מירה פופודופולוס בסדרת ההנפשה ", שתיהן של נטפליקס. בהמשך דיבבה בסרט האנימציה "אנקאנטו" ודיבבה את גלוריה בסדרה ""Devil May Care"."
חיים אישיים.
ביולי 2016 הודיעה ביאטריס בטוויטר כי היא ביסקסואלית. היא העידה על עצמה כסובלת מהפרעת אכילה. ב-6 באוקטובר 2018 נישאה לבראד הוס. ביוני 2021 הודיעה שהיא בהריון עם ילדה הראשון.
Mmm Mmm Mmm Mmm
Mmm Mmm Mmm Mmm הוא שיר שבוצע על ידי להקת הפולק רוק הקנדית קראש טסט דאמיס ויצא לאור בשנת 1993.
רקע.
השיר יצא לאור באוקטובר 1993, כסינגל המוביל מתוך אלבומה השני של הלהקה God Shuffled His Feet. על אף שהשיר זכה להצלחה בינלאומית גדולה, הוא קיבל ביקורות לא טובות מצד המבקרים. השיר הגיע למקום הראשון באוסטרליה, בלגיה, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, איסלנד וגרמניה, ולמקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיבים בארצות הברית. כן הגיע לחמשת הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד הבילבורד הוט 100. בקנדה ארצם לעומת זאת הגיע השיר למקום ה-14 בלבד, שלא כמו שירים אחרים מן האלבום שהצליחו בקנדה יותר.
תוכן השיר.
כל בית בשיר מתאר בידוד וסבל של ילד אחד מתוך סך הכל שלושה ילדים המתוארים בשיר. שני הילדים המתוארים בבתים הראשונים סובלים מפגיעות פיזיות.
בבית הראשון מתואר ילד שנפגע בתאונת דרכים וכתוצאה מכך הוא נאלץ להיעדר מבית הספר לתקופה ארוכה. כאשר חזר לספסל הלימודים שינה שערו את צבעו משחור ללבן בוהק. בבית השני ילדה מסרבת להחליף בגדים ליד ילדות אחרות בגלל כתמי לידה המכסים את גופה. בבית השלישי מתואר ילד שהוריו מאלצים אותו לחזור מבית הספר מייד לבית. כשהוריו הלכו לכנסייה הם רעדו והתנודדו על רצפת הכנסייה.
וידאו קליפ.
הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי דייל הסליפ וראה אור באוקטובר 1993.