תוכנית סיכום הליגה הרוסית – כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון בליגה הרוסית.
מגזין: סיקור המשחקים הצפויים במחזור הקרוב מהליגה האירופית".
מגזין: סיכום משחקי המחזור מהליגה האירופית".
תוכנית סיכום הליגה הברזילאית – כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון בברזילראו.
תוכנית סיכום הליגה הארגנטינאית- כל השערים והאירועים מהמחזור האחרון מהליגה הארגנטינאית.
תוכנית סיכום הליגה הספרדית בכדורסל,
תקצירי כל המשחקים מליגת הכדורסל הטובה באירופה.
גרשון זק
גרשון זק (1909 – 10 ביולי 1989) היה מחנך ישראלי מקים כפר הנוער הכפר הירוק ומנהלו הראשון, מייסד בית הספר לתיאטרון "בית צבי" וראש "השירות הימי" (לימים חיל הים) במלחמת העצמאות. חתן פרס ישראל למפעל חיים בחינוך לשנת תשמ"ו.
ביוגרפיה.
זק נולד בשנת 1909 לרב חיים ז"ק ולעדה לבית קופשטיין באימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) למשפחה בת ארבעה ילדים. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל עם משפחתו.
הוא החל לימודיו בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין בירושלים ובמקביל טיפל בהתנדבות בנוער במצוקה. לאחר סיום הכשרתו עבד כמורה ונמנה בשנת 1931 על מייסדי בית החינוך לילדי עובדים שבצפון תל אביב. הוא שימש גם כמנהל המוסד.
בשנת 1943 נמנה עם מייסדי בית הספר התיכון בתל אביב (כיום "עירוני ד'").
בנוסף נבחר זק לוועד הלאומי, היה חבר בלשכת מפא"י והיה ממקימי בית המדרש ע"ש ברל כצנלסון.
בדצמבר 1947 התעורר הצורך בהקמת כוח ימי עברי. דוד בן-גוריון הטיל את המשימה על חבר ארגון ההגנה זק, ויחד עם בכירים נוספים ממטה הארגון החל זק לגבש את המטה הימי.
ב-17 במרץ 1948 הוקם שירות הים.
במלחמת העצמאות היה מנהל וראש שירות הים, שהפך בהמשך לחיל הים הישראלי. בעת הקמת החיל פוצל התפקיד: סגן-אלוף פול שולמן החליפו כמפקד חיל הים ועסק אך ורק בפעילות מבצעית וזק נשאר ראש שירות הים שעסק בכל השאר.
באפריל 1949 פרש מהשירות וחזר לעסוק בהוראה וחינוך. מחליפו בשירות הים במשרד הביטחון למשך חודש ימים היה שמעון פרס.
בשנת 1950 ייסד זק את הכפר הירוק. ההשראה לשם הגיעה מתרגום שמו המקורי של בן-גוריון - "גרין" (יידיש: 'ירוק'). חזונו של זק בהקמת כפר הנוער היה מימוש ציונות חלוצית אשר תוביל לשילובם של צעירים עולים בחברה הישראלית.
בשנים 1960-1962 שימש כיו"ר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות שליד משרד החינוך.
ב-1970 היה ממייסדי יד לוי אשכול.
במהלך השנים פרסם עשרות מאמרים בנושאי חינוך, בעיקר בעיתון "דבר" ובכתב העת של הסתדרות המורים בישראל "הד החינוך".
באותה תקופה ייסד את בית הספר לתיאטרון "בית צבי" ברמת גן יחד עם חיים גמזו והשניים מונו גם כמנהלי בית הספר יחד עם השחקן אהרן מסקין.
בשנת תשמ"ו הוענק לו פרס ישראל למפעל חיים בחינוך .
ליד הרפת של הכפר הירוק נוסד מוזיאון הכפר הירוק, שנקרא על שמו.
פראוודה
מורמנסק (מחוז)
מחוז מורמנסק (ברוסית: Мурманская область; תעתיק: מורמנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
המחוז גובל עם פינלנד ונורווגיה.
המחוז הוקם ב-28 במאי 1928.
המחוז נמצא בשטח של חצי האי קולה, וברובו מעבר לחוג הקוטב הצפוני. המחוז נמצא על שפת הים הלבן וים ברנץ.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-6 אזורים וכ-20 אזורים עירוניים.
שטח חצי האי קולה היה במחלוקת בין נורווגיה לבין רפובליקת נובגורוד. בהתאם להסכם משנת 1326 השליטה באזור עברה לרוסים. בהמשך השטח היה חלק מנסיכות מוסקבה. לאור ריחוקה ממרכז המדינה ותנאי אקלים קשים אוכלוסיית האזור הייתה דלה. תנופת הפיתוח חלה בתחילת המאה ה-20 עם הקמת מסילת רכבת לכיוון סנקט פטרבורג והחלטה על הקמת נמל חדש באזור מורמנסק של היום.
דמוגרפיה.
הרוסים מהווים כ-89% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים (4.8%). עמי הצפון (קרלים ופינים) מהווים כ-0.3% מאוכלוסיית המחוז. העיר הגדולה - מורמנסק ובה מתגוררים כ-317 אלף תושבים.
כ-90% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.
כלכלה.
בשטח המחוז נמצאים מרבצים של אפטיט, ברזל, ניקל, ונחושת. בים ברנץ נמצאים שדות נפט וגז טבעי.
בשטח המחוז נמצאת תחנת כוח גרעינית הצפונית בעולם.
בעיר מורמנסק יש נמל חשוב המהווה גם בסיס של הצי הרוסי.
ג'יימס מונמות'
קתרינה, נסיכת פורטוגל
קתרינה מבית ברגנסה (Catarina de Bragança, 25 בנובמבר 1638 - 31 בדצמבר 1705) הייתה נסיכה פורטוגזית ואשתו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה.
שנותיה הראשונות.
קתרינה הנריקטה הייתה בתם השנייה של ז'ואאו, דוכס ברגנסה ואשתו לואיסה דה גוסמן. היא חונכה במנזר, אך אמה השגיחה מקרוב על גידולה ולימודיה.
ב-1 בדצמבר 1640 הוכתר אביה של קתרינה למלך פורטוגל בשם ז'ואאו הרביעי, מה שהפך את קתרינה לכלה מבוקשת בקרב בתי המלוכה באירופה. על מחזריה נמנו פרנסואה, דוכס בופור (בנו הממזר של אנרי הרביעי, מלך צרפת), לואי הארבעה-עשר, מלך צרפת וצ'ארלס השני, מלך אנגליה. לאחר חתימת הסכם הפירנאים בין צרפת לספרד, בו ויתרה צרפת על הברית עם פורטוגל, ושובו של צ'ארלס השני לשלטון באנגליה לאחר מלחמת האזרחים האנגלית, אורגנו נישואים בין קתרינה לצ'ארלס לשם הבטחת הברית בין אנגליה לפורטוגל.
כמלכת אנגליה.
הזוג נישא בליסבון באמצעות בא כוח ב-23 באפריל 1662. כחודש לאחר מכן הגיעה קתרינה לפורטסמות' שבאנגליה, שם ערך הזוג שני טקסי נישואים נוספים: טקס קתולי, שנערך בסודיות, וטקס אנגליקני שנערך בפומבי. במסגרת הסכם הנישואים עברו הערים טנג'יר ובומביי לשליטת אנגליה.
קתרינה, שהייתה קתולית, לא זכתה לאהדה רבה באנגליה הפרוטסטנטית, ונבצר ממנה להשתתף בטקסים הדתיים, ביניהם הכתרתה שלה. חוסר ידיעת השפה האנגלית, בגידותיו הרבות של בעלה והסכסוך בין האנגליקנים לקתולים הפכו את השנים הראשונות לשהותה באנגליה לקשות עבורה, אך בחלוף השנים השתפר מעמדה בקרב הציבור, שהתרשם מאופייה הצנוע ומנאמנותה ואהבתה לבעלה.
קתרינה לא זכתה ללדת ילדים לבעלה, והריונותיה הספורים נסתיימו כולם בהפלות. עקרותה בלטה לנוכח מספרם הרב של הילדים הבלתי-חוקיים שנולדו לבעלה מנשים אחרות. למרות זאת המשיך צ'ארלס לאהוב את אשתו ולתמוך בה, ודרש גם מפילגשיו להתייחס אליה בכבוד. פעמים מספר דחק הפרלמנט במלך להתגרש מקתרינה על מנת להבטיח יורש לכתר (מאחר שלא היו לו ילדים חוקיים, היורש המיועד היה ג'יימס, דוכס יורק, אחיו הקתולי והבלתי-אהוד של המלך), אך הוא סירב לכך בתוקף.
על אף שאיפתה להצניע את אמונתה הדתית ולשמור עליה כעניינה האישי, היוותה קתרינה פעמים רבות מטרה עבור מתנגדי הקתולים. ב-1678 הואשמה בידי יריביה בנטילת חלק במזימה האפיפיורית להרעלת המלך. ההגנה הפומבית לה זכתה מצד בעלה, וחשיפת העדויות לאשמתה כשקריות, לא מנעו מבית הנבחרים הבריטי ליזום הצבעה על גירוש המלכה ובני ביתה מלונדון. הצבעה זו לא צלחה, בין היתר הודות להגנתו של המלך.
שנותיה המאוחרות.
ב-1685, בעת שהיה צ'ארלס השני על ערש דווי, ניסתה קתרינה לשכנעו לקבל את האמונה הקתולית. לאחר מותו של בעלה משבץ ב-6 בפברואר באותה שנה, התאבלה עליו מרות. חודשים ספורים לאחר מכן, בעקבות כישלונו של מרד מונמות' שפרץ נגד ג'יימס השני, אחיו ויורשו של צ'ארלס השני, הפצירה קתרינה במלך לחוס על חייו של מנהיג המרד, ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' (שהיה בכור בניו הבלתי-חוקיים של צ'ארלס השני, וטען אף הוא לכתר האנגלי), אך ללא הצלחה.
במהלך תקופת מלכותו של ג'יימס השני המשיכה קתרינה לחיות באנגליה, והתגוררה בבית סומרסט. לאחר מכן, עם עלייתם של ויליאם השלישי ומרי השנייה לשלטון, נהנתה תחילה מיחסים קרובים עם המלך והמלכה, אך אמונתה הקתולית גרמה לירידת קרנה ולהידרדרות מעמדה. כתוצאה מכך שבה קתרינה ב-1692 לפורטוגל, שם נפטרה ב-31 בדצמבר 1705, בליסבון.
לואי הארבעה-עשר, מלך צרפת
חוד עקב
חוד עקב הוא הר משאר, שנמצא במצוק הצינים. צורת ההר חרוטית, וגובהו הוא כ-576 מטרים מעל פני הים. ההר הוא חלק מרמת עבדת.
ההר קיבל את שמו מנחל עקב ומעין עקב הסמוכים, מקור השם במילה הערבית כּעבּ (كَعْب).
מראש ההר ישנה תצפית רחבה, על נחל עקב, רמת בוקר ובקעת צין. העלייה אל ההר בצדו הצפוני דרך שביל ישראל תלולה ביותר, וכוללת טיפוס בעזרת יתדות ברזל.
קווינז
ניז'ני נובגורוד (מחוז)
מחוז ניז'ני נובגורוד (ברוסית: Нижегородская область; תעתיק: ניז'גורודסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטחו של המחוז הפדרלי של הוולגה.
המחוז הוקם ב-14 בינואר 1929.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 48 אזורים ו-28 אזורים עירוניים.
המחוז נחצה על ידי נהר וולגה. העיר ניז'ני נובגורוד והסביבה סופחו לנסיכות מוסקבה במהלך המאה ה-15. לפני כן הייתה זו נסיכות עצמאית.
דמוגרפיה.
הרוסים מהווים כ-94% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש לציין את הטטרים (1.3%). עיר הבירה של המחוז היא העיר הרביעית בגודלה ברוסיה.
כ-85% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.
כלכלה.
המחוז מתאפיין בתעשייה מפותחת. בשטח הוקמו מפעלי תעשייה גדולים לבניית מכוניות, ספינות, מטוסים ומכונות שונות אחרות.
במהלך המאה ה-19 שימשה העיר ניז'ני נובגורוד כמקומו של יריד התעשייה הגדול ברוסיה.
יהודים.
בשנת 1840 לאחר גיוס יהודים לשירות צבאי על פי צו המלך ניקולאי הראשון מה שידוע בשם: גזרת הקנטוניסטים החלה ההתיישבות היהודית בניז'ני זאת מכיוון שהחיילים נשארו לגור במקום שירותם הצבאי והפכו לתושבי העיר או לסוחרים, הם היו אלו שהקימו את הקהילה היהודית בניז'ני אשר מנתה 300 איש בשנת 1850 ו-3000 איש בשנת 1913, לקהילה הייתה בית כנסת, תלמוד תורה, חברה קדישא, קופת גמ"ח, ובראשה עמד רב וגבאי.