ב-4 ביוני 2019 רכשה ריאל מדריד את יוביץ' מפרנקפורט תמורת 60 מיליון אירו ועוד חמישה מיליון אירו בבונוסים, כאשר השחקן חתם בשורותיה על חוזה לשש שנים.
ב־14 בינואר 2021 הושאל לקבוצתו הקודמת איינטרכט פרנקפורט עד לסוף העונה.
כבר במשחקו הראשון כמושאל, ב-17 בינואר, כבש שני שערים בניצחון קבוצתו 1–3 על שאלקה 04.
ב-8 ביולי 2022 חתם בפיורנטינה. בהופעת הבכורה כבש שער בכורה בניצחון 2-3 על קרמונזה במחזור הראשון של עונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית.
יוביץ' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של סרביה. בדצמבר 2013 הבקיע שלושער בניצחון 1–4 של הנבחרת הסרבית עד גיל 17 על הנבחרת המקבילה של קרואטיה. ביוני 2014 השתתף עם הנבחרת הסרבית עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19, בה הגיעה עד לחצי הגמר.
במאי 2018 זומן יוביץ' לראשונה לסגל נבחרת סרביה הבכירה, לקראת משחק הכנה למונדיאל 2018 ביוני 2018 מול נבחרת צ'ילה. במשחק זה החליף יוביץ' את אלכסנדר מיטרוביץ' בדקה ה-84. יוביץ' זומן גם לסגל הסרבי למונדיאל 2018 עצמו, וערך בו הופעה אחת, כשנכנס בדקה ה-89 של ההפסד 0–2 לנבחרת ברזיל במחזור האחרון של שלב הבתים, גם כן במקום מיטרוביץ'. סרביה ויוביץ' הודחו מהמונדיאל בתום שלב הבתים.
מוד נלסון
מוד נלסון (באנגלית: Maud Nelson; 17 בנובמבר 1881–1944), נולדה בשם קלמנטינה ברידה (Clementina Brida) ופעלה גם תחת שמות המשפחה Nielson, Olson ו-Dellacqua, הייתה חלוצת בייסבול נשים אמריקאית, שחקנית בייסבול, סקאוט, מאמנת ובעלים של קבוצת בייסבול.
ביוגרפיה.
נלסון נולדה בצפון איטליה בשם קלמנטינה ברידה. כשהייתה צעירה מאוד, משפחתה היגרה לארצות הברית למקום שאינו ידוע. בגיל 16 שיחקה בייסבול במועדון בלומר (Bloomer team או Bloomer Girls). באותם הימים, נלסון ככל הנראה הייתה שחקנית הבייסבול הטובה ביותר בליגת הנשים. היא הייתה המגישה של קבוצת בוסטון בלומר. בגיל 27 הייתה המגישה של קבוצת צ'רוקי (Cherokee Indian Base Ball Club) שהייתה קבוצה מעורבת מגדרית. היא התחתנה עם מאמן הקבוצה ג'ון אולסון (John Olson). בשנת 1911, נלסון ובעלה הפכו לבעלים של קבוצת Western Bloomer Girls. בשנת 1917 בעלה נפטר, ונלסון המשיכה לשחק עם הקבוצה שבבעלותה. בנוסף, נלסון אימנה את קבוצת הנשים של Chicago Athletic Club. בשנות העשרים המוקדמות, נישאה בשנית לקוסטנט דלקוואה (Costant Dellacqua). עם בעלה השני היא הקימה את קבוצת הנשים The Star Ranger Girls שפעלה משנת 1922 ועד אמצע שנות השלושים. בשנת 1935, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, הקבוצות בהן שיחקה, אותן ניהלה ואימנה - נסגרו. נלסון פרשה מעולם הבייסבול ועברה להתגורר עם בעלה בשיקגו.
מאמנת
Lookin' Through the Windows
Lookin' Through the Windows הוא אלבום האולפן השביעי של "חמישיית הג'קסונים שיצא בחברת מוטאון. האלבום יצא לאור בחודש מאי 1972 ומכר 3.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
האלבום מסמן את תחילת שינוי הקול אצל מייקל ג'קסון, סולן הלהקה, מסופרן ילדותי לטנור. למרות שעדיין הצליח להגיע לקולות הגבוהים, שאפיינו את שירתו בעבר, נוספה לו היכולת להגיע למנעד קולות נמוכים.
שני סינגלים יצאו לאור מתוך האלבום: "Little Bitty Pretty One", חידוש לשיר של בובי דיי, שיר הנושא שהגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר "Doctor, My Eyes", גרסת כיסוי לשירו של ג'קסון בראון, הופץ כסינגל בבריטניה בלבד והגיע לעשירייה הראשונה במצעד הפזמונים.
הוצאה מחודשת.
חברת מוטאון הוציאה בשנת 2001 גרסה דיגיטלית מחודשת של אלבומי הלהקה בסדרת "2 אלבומים על תקליטור אחד". האלבום "Lookin' Through the Windows" יצא על תקליטור יחד עם האלבום "Goin' Back to Indiana". בגרסה זאת נוספו כשירי בונוס השיר "Love Song" וביצוע בהופעה לשיר "Who's Lovin' You", שהופיע לראשונה בפסקול לסרט הטלוויזיה "The Jacksons: An American Dream" (1992).
Coats Steam Car
Coats Steam Car הייתה מכונית משפחתית אשר הורכב בחלק הקדמי שלה מנוע קיטור, יוצרה בארצות הברית על ידי "George A. Coats" בין השנים 1921–1923.
יוצרו 5 יחידות, כל יחידה עוצבה באופן ייחודי.
שינויים בשם היצרן.
שם היצרן שונה 6 פעמים. להלן רשימת שמות היצרן לפי סדר כרונולוגי:
5 דגמי "Coats Steam Car".
על הדגם הראשון הורכבו שני מנועים רדיאליים בעלי שלושה צילינדרים בציר האחורי, אחד מהם מפעיל כל גלגל. הדגם עוצב על ידי "המהנדס הנורווגי".
על הדגם השני הורכב מנוע V-3) 3) צילינדרים, תיבת הילוכים וגנרטור קיטור יצוק רשת. עיצב את הדגם "James Yeikichi Sakuyama".
על הדגם השלישי הורכב מנוע אדים (באמצעות צינור גז גנרטור), מנוע 3 צילינדרים בטור (מנוע שטוח אשר חובר למארז).
הדגם הרביעי אשר עוצב בשנת 1923 על ידי המעצב הצרפתי ".Charles A", הוגדר כפונקציונלי ביותר מבין המנועים שהורכבו מבחינה טכנית.
העיצוב החמישי היה פשוט שלדה של פרופסור "Allen C. Staley", כפי שהוצג המנוע בתצורת אדים.
ונגת הקסדה
ונגת הקסדה (שם מדעי: "Euryceros prevostii") היא מין אנדמי למדגסקר של ציפור שיר ממשפחת הוונגיים והציפור היחידה בסוגה. ונגת הקסדה מובדלת בקלות משאר בני משפחתה בגלל גופה השחור-כחלחל, כנפיה האדמדמות ומקורה הגדול, הכחול. בתי הגידול של מין זה הם יערות השפלה והיערות ההרריים הנמוכים (עד לגובה של 800 מ' מעל גובה פני הים) בצפון-מזרח האי. מצב השימור של מין זה מוגדר על ידי ארגון השימור העולמי כ"פגיע", בשל הרס מתמשך של בתי הגידול שלו.
טקסונומיה.
ונגת הקסדה היא המין היחיד בסוג Euryceros. בדומה לשאר מיני הוונגות, גם היא מוינה בשלב מוקדם יותר למשפחת החנקניים. ב-1936 העביר האורניתולוג אוגוסטין ראנד אותה, עם כל מיני הוונגות, למשפחה נפרדת. ב-1960 מוינה ונגת הקסדה למשפחת הוונגיים, אליה היא שייכת עד היום (2022).
המין הקרוב ביותר לוונגת הקסדה הוא הוונגה האדמונית; ככל הידוע לנו כיום, ההתפצלות בין שני המינים התרחשה לפני כ-800,000 שנים.
תיאור.
ונגת הקסדה היא המין השני בגודלו במשפחת הוונגיים, לאחר הוונגה המגלנית. אורכה נע בין 28 ל-31 ס"מ, ומשקלה נע בין 84 ל-114 גרם. הפרט הבולט ביותר בהופעתה הוא המקור המאסיבי. אורכו כ-51 מ"מ, רוחבו כ-30 מ"מ וצבעו כחול זוהר עם כתם שחור בקצהו. צבע הנוצות באזור הראש, הצוואר, הגרון, החזה והבטן הוא שחור-כחלחל, וכך גם נוצות הכיסוי הראשוניות ונוצות התעופה. הגב ושאר חלקי הכנף חומים-אדמדמים, וכך גם חלקו התחתון של הזנב. הזוויגים דומים.
התנהגות.
הוונגה היא מין ביישני, ולכן לא ידוע רבות על התנהגותה. היא ניזונה בעיקר מחרקים, כחלק מלהקות שכוללות פרטים ממינים שונים; תזונתם של הגוזלים מגוונת יותר, והיא כוללת גם חלזונות, לטאות, עכבישים וסרטנים. כל אלו נתפסים בידי הוונגה על ענפי העצים וגזעיהם, ועל הקרקע. קריאתה של הונגה דמוית-חליל.
ונגת הקסדה היא מין מונוגמי, שמתרבה באופן עונתי: עונת הרבייה בחצי-האי מאסאולה, למשל, נמשכת מאוקטובר לינואר. הזכר והנקבה בונים יחד קן שקוטרו כ-15 ס"מ מסיבי צמחים, טחבים וזרדים, בהתפצלות ענפים ובגובה מעל הקרקע של כ-2 עד 4 מ'. ישנו תיעוד של חיזור של הזכר אחרי הנקבה על ידי האכלתה. גודל התטולה הוא 2-3; צבע הביצים לבן-ורדרד.
שימור.
בשל הרס היערות בהן חיות הוונגות על-מנת לנצל שטחים אלו לחקלאות וייעור, ונגת הקסדה נחשבת כנמצאת בסיכון. מספרן של הוונגות ממין זה מוערך כנמצא בטווח של 600 עד 15,000 פרטים, והאזורים בהן הם חיות מופרדים עם הזמן זה מזה. לפי סימולציות, מוערך שבשל שינוי האקלים, רוב תחומי המחייה שעוד נשארו להן ייעלמו תוך כ-50 שנים.
תזמורת מטרופוליטן
תזמורת מטרופוליטן (בצרפתית: Orchestre Métropolitain) היא תזמורת קנדית, השוכנת דרך קבע במונטריאול, קוויבק. הקונצרטים שלה מתקיימים בעיקר באולם הקונצרטים של מונטריאול, בכיכר האמנויות (Place des Arts), והיא מופיעה גם באולם וילפריד-פלטייה וב-. התזמורת מופיעה בעוד אתרים שונים מחוץ למרכז העיר מונטריאול.
היסטוריה.
ראשיתה של התזמורת בשנת 1980, כשאנסמבל Les Variations היה לתזמורת הרשמית לסדרת Concerts Lachine. הנגנים באנסמבל היו בוגרי מוזיקה צעירים מן הקונסרבטוריונים של מונטריאול. ב-1981 שינה "לה וריאציון" את שמו ל"תזמורת מטרופוליטן של מונטריאול רבתי". רוברט סבורי היה היו"ר הראשון של התזמורת (עד 1985) והון באנג היה המנכ"ל שלה (עד 1987). המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת היה מארק בלאנז'ה, מ-1981 עד 1986. בלאנז'ה כיהן גם כמנהל אמנותי מ-1986 עד 1987. התזמורת הופיעה בקונצרטים מזדמנים במשך שנותיה הראשונות, והציגה את סדרת הקונצרטים הראשונה שלה בשנת 1985.
בשנת 1986 קיצרה התזמורת את שמה ל"תזמורת מטרופוליטן" (Orchestre Métropolitain). באותה שנה התהווה גם ה-Choeur de l'Orchestre Métropolitain, עם ז'אק פובר כמנהלו הראשון. בשנה זו גם הייתה אגנס גרוסמן למנהל המוזיקלית השנייה של התזמורת, ולמנהל האמנותית השנייה שלה בשנה שלאחריה. היא כיהנה בשתי המשרות עד 1995. במשך שנות ה-80' וה-90', הרבתה התזמורת להקליט לרדיו קנדה ול"אנאלקטה". בשנת 1993 החלה התזמורת בקונצרטי קיץ ללא תשלום בפארקים של מונטריאול וגם הופיעה במטרו בפעם הראשונה.