הרב שלמה יהודה הירש הוא פוסק של העדה החרדית וראש כולל של חסידות סאטמר (פלג רבי זלמן לייב) בירושלים ויושב ראש ועד השחיטה של העדה החרדית לאחר פטירת הרב מאיר ברנדסדורפר, גם מונה לאחר כך לחבר הבד"ץ.
הירש חיבר כמה ספרים, בהן "מרא דשמעתתא", "מנחת שי" על הלכות שבת והלכות חלה.
משחק חלוקת עלות
בתורת המשחקים, משחק חלוקת עלות הוא משחק שיתופי הדומה למשחק הוצאות קלאסי שבו יש לחלק את עלותו של שירות מסוים בין המשתמשים השונים בשירות, אבל כאן כל משתמש זקוק לכמות שונה של שירות.
ישנו גם משחק הרווח ההופכי: משחק חלוקת רווח.
הגדרה פורמלית.
משחק formula_1 על קבוצת השחקנים formula_2 ייקרא משחק חלוקת עלות אם יש לו קריטריון לחלוקה בין המשתתפים (שמוסכם על ידי כל השחקנים) ולכל קואליציה formula_3 קיימת formula_4 עלות השירות לקבוצה formula_5
לפי קריטריון זה.
דוגמה.
דוגמה למקרה כזה שהוצגה ב-1973 על ידי S. C. Littlechild and G. Owen היא בניית מסלול למטוסים בשדה תעופה. רשות שדות התעופה מתכוונת לבנות מסלול נחיתה חדש ועליה להחליט כמה כסף לגבות מכל מטוס הנוחת במסלול (עלות תחזוקת המסלול). גביית סכום תחזוקה זהה מכל מטוס (להמראות או נחיתות) אינה נראית צודקת: מדוע מטוסים הזקוקים למסלול קצר ישלמו כמו אלו הזקוקים למסלול ארוך?
את המקרה הזה ניתן להציג כמשחק בצורה קואליציונית.
במשחק זה קבוצת השחקנים formula_6 היא קבוצת כל המטוסים שעומדים להשתמש במסלול, וחלוקת עלות הוגנת היא למשל שכל חברת תעופה תשלם על תחזוקת החלק היחסי של המסלול שבו היא משתמשת.
ניתן להביא דוגמה מספרית של שדה שבו נוחתים כל יום שמונה מטוסים. המסלול הוא באורך 5,100 מטרים והוא מחולק לארבעה קטעים באורכים 2,000, 1,200, 900, ו-1,000 מטרים.
מרחק הנחיתה הדרוש עבור המטוסים
לכן המטוס F יזדקק לשלושת הקטעים הראשונים של המסלול, בעוד מטוס D יזדקק רק לשניים הראשונים.
כדי לחשב את החלק היחסי (במטרים) שכל שחקן יצטרך לשלם נשתמש בפתרון הנקודתי של ערך שפלי, שמחלק את כל קטע מסלול בין הטיסות המשתמשות בו. כך עבור הקטע הראשון ישלמו שמונת המטוסים, עבור הקטע השני שישה מטוסים (C, D, E, F, G, H), עבור הקטע השלישי שלושה (F, G, H) ועבור הקטע הרביעי רק שני מטוסים (G, H).
חישוב העלות לפי ערך שפלי יהיה:
formula_7
formula_8
formula_9
formula_10
כבדיקה שהערכים נכונים נחשב שסכומם עלויות התחזוקה אכן שווה לאורך המסלול: formula_11
אצטדיון קרני
אצטדיון קרני הוא אצטדיון כדורגל הנמצא ברחוב קרן היסוד פינת ההסתדרות רעננה, שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הפועל רעננה עד עלייתה לליגת העל. כיום משמש האצטדיון כמגרש אימונים עבור קבוצת הפועל רעננה וכמגרש ביתי עבור קבוצת בני רעננה שמשחקת בליגה ב'. האצטדיון מכיל כ-2,500 מקומות ישיבה. באצטדיון שני יציעים המכילים 1,000 מקומות ישיבה, ויציע נוסף המכיל 500 מקומות ישיבה המיועד למכובדים ועיתונאים.
עם עלייתה של הפועל רעננה לליגה הלאומית בשנת 2000, שופץ והורחב האצטדיון. בעונת , בה שיחקה רעננה לראשונה בתולדותיה בליגת העל, נאלצה הקבוצה לערוך את משחקיה הביתיים באצטדיון לויטה שבכפר סבא, עם חזרתה של הקבוצה לליגת העל בעונת , נאלצה הקבוצה לערוך את משחקיה הביתיים באצטדיון נתניה, מאחר שאצטדיון קרני לא עמד בתקנים של ליגת העל.
בעונת 2020/2021 שבה הפועל רעננה לליגה הלאומית, אולם היא נאלצה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון רמת גן, היות שאצטדיון קרני לא עמד בסטנדרטים הדרושים לקיום משחקים בליגה הלאומית.
שיתוף מכוניות
שיתוף מכוניות (באנגלית: Carsharing) הוא מודל של השכרת רכב למנויים, לפרקי זמן קצרים, לפי שעה, בכל זמן ובכל מקום. השירות מאפשר לאדם שצריך שימוש מועט ברכב פרטי לחסוך קניית רכב ולהסתמך על השירות כשיצטרך.
דרך פעולה.
את השירות מפעילה חברת השכרת רכב שמשכירה ללקוחות רכב למשך יחידה של יום או זמן קצר יותר. לקיחת הרכב והחזרתו מתבצעת בעזרת טכנולוגיה שאינה דורשת נציג אנושי במקום, כדוגמת אפליקציה ייעודית לנייד.
ספקית שיתוף המכוניות עשויה להיות חברה מסחרית, אגודה ציבורית או ציבור המשתמשים עצמו. שיתוף מכוניות הוא דוגמה להסדר כלכלי מסוג צריכה שיתופית. קיימים מספר מודלים של שיתוף מכוניות, שיתוף מכוניות קלאסי או שיתוף מכוניות A2A בו המנוי מחזיר את הרכב לאותה נקודה ממנה הוא לקח אותו, מודל ONE WAY / OPEN ENDED RESERVATION בהם המנוי לוקח את הרכב מנקודה אחת ומחזיר אותו לנקודה אחרת. המודל האחרון מתחלק לשני תתי מודלים, מודל A2B בהם המנוי יכול לקחת את הרכב בכל אחת מהתחנות הייעודיות ועליו להחזירו לכל אחת מהתחנות הייעודיות, או למודל A2Z, בו המכוניות "צפות" במיקומים לא קבועים והמנוי יכול לקחת את הרכב מכל חניה חוקית ולהחזירו לכל חניה חוקית תחת מגבלת מרחק מוגדרת מראש.
אודות.
היסטורית, בשירות שיתוף מכונית היה מתקיים שיתוף של עלויות הרכישה, כמו גם של המאמצים הכרוכים באחזקת רכב וכן של הטרחה שבמציאת מקומות חניה. כיום, חברות המציעות שיתוף מכוניות מציעות ללקוח עלות של דמי הרשמה ודמי מנוי בלבד, ולאחר מכן תשלום לפי שימוש כאשר החברה נושאת בעלויות האחזקה והעלויות המשתנות כגון דלק ופחת. שיתוף מכוניות יכול גם לסייע בהפחתת עומסי תנועה וזיהום אוויר, וכן להקטין ישירות את הביקוש למקומות חניה, מאחר שרק מספר מסוים של מכוניות יכול להיות בשימוש בכל רגע נתון.
תומכי המודל ומפעילי השירות מאמינים כי שיתוף מכוניות יעיל וחסכוני בעיקר עבור אלו שאינם נוהגים באופן יום-יומי, או נוהגים פחות מ-15,000 קילומטר בשנה. אנשים שהצטרפו לשירותי שיתוף מוכרים את המכונית העיקרית או המשנית שלהם לאחר שימוש בשירות. נתון זה מצטרף להפחתת עלויות התחבורה החודשית, החוסך ממוצע של 154–435 דולר לחודש על פי מחקר שנערך על ידי אוניברסיטת ברקלי בשנת 2008.
תפוצה.
המודל קיים באופנים שונים מאז שנות ה-50, אך לאורך העשור האחרון נהפך לאלטרנטיבה אמיתית לבעלות על מכונית פרטית. תחילה היה נפוץ במיוחד
במדינות שווייץ, גרמניה, והולנד ולאחר מכן התפשט למדינות רבות נוספות, וכיום (2011) זמין בלמעלה מאלף ערים בעולם. ארצות הברית היא אחת המדינות בה ישנה התפתחות חשובה בתחום בשנים האחרונות.
חברת שיתוף כלי רכב הגדולה ביותר בהולנד היא "גרינווילס" (Greenwheels), שמכוניותיה חונות במרכז אמסטרדם במרחקים שאינם עולים על מאות מטרים. חברת "מוביליטי" (Mobility) שהמשרד הראשי שלה בלוצרן היא החברה המובילה לשיתוף מכוניות בשווייץ, עם 2,400 מכוניות ב-1200 תחנות המשרתות 93 אלף חברים (נכון ליוני 2010).
בצרפת קיים מיזם בשם "Autolib'" (הלחם של מכונית וחירות) שמופעל בחסות העיריות, על בסיס זהה למיזמי תחנת אופניים שיתופית. המיזם בפריז צפוי לצאת לפועל בדצמבר 2011 לאחר השקעה של 4 מיליון אירו, ויספק צי של 4,000 מכוניות חשמליות שיהיו זמינות ב–1,000 תחנות עגינה ברחבי העיר. עלות השימוש המתוכננת כוללת דמי חבר קבועים, ומחיר נסיעה עירונית קצרה של כחצי שעה תהיה כ-8 יורו. בעיר ליון מספק המיזם החל מאפריל 2011 70 מכוניות הפרוסות ב-22 תחנות בעיר.
שיטת שיתוף מכוניות נפוצה מאוד במוסקבה וכוללת כ-30 אלף מכוניות במספר חברות.
בישראל מספקת חברת Car2Go מאז תחילת 2008 שירות שיתוף מכוניות באזור גוש דן. כמו כן, מיזם אוטותל מתוכנן להתחיל לפעול בעיר תל אביב-יפו במהלך 2017. וחברת סיטי קאר בריכוזים החרדיים (תוך התאמה לאורח החיים החרדי כגון אי חיוב על שבתות ומערכת טלפונית המאפשרת הזמנה ללא שימוש באינטרנט).
סקירה.
שיתוף מכוניות נבדל מהשכרת רכב מסורתית או מאחזקת רכב פרטי בדרכים רבות. כך, לדוגמה, ניתן לשכור את הרכב לפי דקה, לפי שעה, או לפי יום, לאסוף אותו על בסיס שירות עצמי ללא הגבלה לשעות משרדיות, ולהחזיר אותם לתחנות עם מכוניות להשכרה מפוזרות ברחבי העיר, בדרך כלל במקום עם גישה לתחבורה ציבורית. בנוסף, ניתן למשתמשים אישור מראש לבצע השכרה (בדיקות הרקע של נהיגה כמו גם גביית התשלום מבוצעות עם הרישום למערכת מנויים).
שיתוף רכבים בישראל.
שיתוף רכבים קיים כבר שנים רבות בקיבוצים ברחבי ישראל במה שנקרא "רכב לחבר". שיתוף מסחרי של רכבים קיים בישראל מאז 2013 בצורה שונה מחברות שיתוף הרכבים המוכרות בעולם כמו Zipcar וחברות ישראליות, כגון סיטי קאר וחברת מיי קאר.
בשנת 2013, מנכ"לי מספר עיריות במרכז הארץ הביעו הסכמה עקרונית לחבור לעיריית תל אביב בהקמתו של מערך לשיתוף רכבים בדומה למערך שיתוף האופניים הקיים כבר בארץ. הערים המשתתפות בפרויקט הן : תל אביב, רעננה, ראשון לציון, הרצליה, חולון, רמת גן, גבעתיים ובת ים. בנוסף לכך, חברת CAR2GO יצרה בארץ מעין מערכת של שיתוף מכוניות כאשר היא מאפשרת השכרת מכוניות נקיות ומתודלקות לטווחים קצרים. יחד עם זאת, פלטפורמת הכלכלה השיתופית Rentitb מאפשרת לכל אדם לשכור מכוניות מאנשים פרטיים דרך אפליקציית החברה ואתר האינטרנט שלה וכן מאפשרת לכל אדם להשכיר את המכוניות שלו לאנשים סביבו לכל פרק זמן.  Rentitb לקחה את רעיון שיתוף המכוניות צעד אחד קדימה ומאפשרת יצירת מאגר מכוניות גדול יותר הזמין לחלקים גדולים יותר באוכלוסייה ולא רק במרכז הארץ.
ב-2017 נחנך מיזם שיתוף רכבים בתל אביב שייקרא אוטו-תל. כן נחנך בנובמבר מיזם שיתוף רכבים חשמליים בחיפה שיורחב לקריות ונתניה.
אצת פלה
היאלוטוף
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948