אברהם פלדר נולד בבלץ, מולדובה וגדל בצ'רנוביץ. סבו היה כנר ואברהם פלדר החל לנגן באקורדיון כשהיה בן 7. בגיל 11 הלך למרכז מוזיקה לילדים והחל לנגן בחצוצרה בתזמורת הנוער. ב־1965 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת צ'רנוביץ והיה חצוצרן ראשי בביג בנד של האוניברסיטה, שבה למד מתמטיקה.
החל מ־1966 היה חצוצרן ראשי בביג בנד של מולדובה. התזמורת הרבתה להופיע ברחבי ברית המועצות. ב־1969 התגייס לצבא ושירת בהרי אורל. ב־1971, אחרי שהשתחרר מהצבא, הקים את "אקספרס", הרכב של נגנים צעירים. הלהקה זכתה במקום השני בתחרות ארצית לכישרונות צעירים.
שלוש שנים אחרי שהוריו עלו לארץ, ב־1976 עלה לארץ עם אשתו ובנותיו ותחילה התגוררו בפרדס חנה. במהרה השתלב בתעשיית המוזיקה המקומית, בהקלטות של אלבומים ובהופעות בפסטיבלים ברחבי הארץ, כולל באילת ובפסטיבל הכליזמרים בצפת. הוא ניגן את פתיח החצוצרה בשיר "הפרח בגני" של זוהר ארגוב.
ניגן בהרכבים שמנגנים ביג בנד ודיקסילנד. השתתף בהקלטות של אלבומים ושירים רבים, כולל "קצת לקחת חזרה" של אריק איינשטיין, "צמר גפן מתוק (אלבום)" של שלמה גרוניך, "נתיב ייסורי" של ישי לוי, "מסגרות" של דני רובס, "מנגינת הנדודים" של מאיר בנאי, "לעשות מה שבא לי" ו"כמו סינדרלה" של שרית חדד, "משינה 2" של משינה, "מדפים" של בית הבובות, "שלום לאמונות" של מירי מסיקה, "" של גידי גוב, "הסתכלי אלי" של אייל גולן, "בגלגול הזה" של שלום חנוך. בתיאטרון ניגן ב"המתלבט" של חנוך לוין.
ב־1980 החל גם ללמד נגינה לדור חדש של חצוצרנים. בין השאר הוא מלמד במכללה למוזיקה ביפו.
פלדר נישא לוולנטינה ב־1969 ולשניים שתי בנות.
מרקו מטברה
מרקו מטברה (נולד ב-4 בפברואר 1968) הוא שחקן וזמר אסטוני.
ביוגרפיה.
מטברה נולד בפרנו ולמד בבית הספר לתיאטרון של האקדמיה האסטונית למוזיקה.
הוא עבד בתיאטרון של טאלין ושיחק בין היתר במחזות עלובי החיים, מיס סייגון, צלילי המוסיקה והמלך ואני.
הוא זכה בפרס עבור הקטגוריה של שחקנים צעירים בפסטיבל התיאטרון הבינלאומי של טורון וב-1996 זכה בפרס התיאטרון האסטוני.
ב-1989 הוא נהיה חבר בהרכב מוזיקלי וב-1996 הוציא שני אלבומים כדואט ביחד עם זמר נוסף.
הוא הגיש מספר תוכניות טלוויזיה ובניהם את התוכנית "שרים עם כוכבים" ובנוסף הנחה את אירוויזיון 2002.
הוא ביים את הגרסה המקומית בארצו למחזמר "שיקגו" ולקח חלק בדיבוב האסטוני לסרט עידן הקרח.
ב-2007 הוא ביצע את האופרה "כרמן" בפסטיבל האופרה "PromFest" באותה שנה שיחק את התפקיד הראשי בסרט הביוגרפי גאורג העוסק בזמר האסטוני גאורג אוטס.
ב-2008 שיחק במיני סדרה "Tuulepealne maa" העוסקת בהיסטוריה של אסטוניה מלפני מלחמת העולם השנייה.
טיריון לאניסטר
טיריון לאניסטר (באנגלית: Tyrion Lannister) הוא דמות אנטי-גיבור ראשית בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין, ובסדרת הטלוויזיה המצליחה "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים. טיריון משמש כנקודת תצפית בסיפור - כלומר: פרקים רבים מסופרים מנקודת מבטו. בשל היותו גמד הוא מכונה 'השימדון' (The Imp) ו-'החצי-איש'. הוא בנו השלישי של טיווין לאניסטר: אמו ג'ואנה מתה בזמן לידתו, דבר שעליו אביו מעולם לא סלח לו. גמד מעוות בעל עיניים לא תואמות, טיריון הוא עוקצני וערמומי, אך הוא מתעב יחס לא הוגן כלפי החלשים והחפים מפשע.
ביוגרפיה בדיונית.
בסדרת הספרים.
טיריון הצטרף למשפחת המלוכה במסעם לווינטרפל, ולאחר מכן ביקר בחומה. הוא התיידד עם ג'ון שלג. בדרכו חזרה, פגש בקייטלין סטארק. היא אסרה אותו והביאה אותו לקן הנשרים לעמוד למשפט על רצח ג'ון ארין ועל הניסיון לרצוח את בנה, בראן סטארק, פשעים אותם לא ביצע. הוא יצא זכאי לאחר ניצחון במשפט־בקרב על ידי אלופו, שכיר החרב ברון.
ב"עימות המלכים", טיריון שירת בפועל כימין המלך במקום אביו והיה מסוגל להשיג כוח השפעה רב על ידי תחבולות נגד אחותו, המלכה סרסיי. כימין המלך הוא פעל כדי לרסן את אכזריותו של המלך ג'ופרי. בקרב על הבלאקווטר מילא טיריון תפקיד מרכזי בהגנה על מעלה מלך: הוא ארגן ספינות מלאות באש-פרא ושרשרת חזקה שהשמידו חלק ניכר מהצי של סטאניס באראתיאון בזמן הקרב על הבלאקווטר וכך תרם רבות לניצחון משפחתו כנגד סטאניס. הוא נפצע פצעים קשים ואיבד את אפו בקרב זה.
ב"סופת החרבות", טיריון נושל מעמדתו הבכירה ומכוחו בעקבות חזרת אביו טיווין לעיר. במהרה מונה להיות השר הממונה על המעות במקום פיטר בייליש. טיריון קיבל באי-רצון בולט את נישואיו עם סאנסה סטארק, על מנת שבית לאניסטר יוכל לנצל את תביעתה לווינטרפל ולצפון כולו. על אף שהיו נשואים יותר מחודש, טיריון לא מימש את נישואיהם ולא שכב עימה, בשל גילה הצעיר (13 בלבד) ורתיעתה הברורה מכך, החלטה ששמה אותו לבוז וללעג. סאנסה נמלטה לאחר הרעלתו למוות של ג'ופרי, בה הואשם טיריון שלא בצדק. הוא נעצר והועמד למשפט. אוברין מארטל ייצג את טיריון במשפט־בקרב, אך הוא הפסיד לסר גרגור קלגיין, שנפצע אנושות בקרב. טיריון, שנידון למוות, שוחרר מתאו בחשאי על ידי אחיו ג'יימי והמרגל הסריס ואריז. הוא ברח ממעלה מלך לאחר שרצח את אביו טיווין בבית השימוש הפרטי שלו.
ב"ריקוד עם דרקונים" מתברר שהוא היה בדרכו למירין, אל דאינריז טארגאריין, תחת חסותו של אילירו הפרנס. במהלך מסעו הוא גילה שאאיגון טארגריין, בנו של ראיגר ואחיינה של דאינריז, חי, וגודל בידי לורד ג'ון קונינגטון, יד ימינו של המלך המשוגע, שהוגלה, ונחשב למת. לאחר שהגיעו לוולאנטיס, נחטף בידי סר ז'ורה מורמונט, ושט איתו למפרץ סוחרי העבדים. בדרכו למפרץ, הספינה שלקחה אותם כמעט טבעה עקב סערות שהיו ליד וואליריה, וכל יושביה ששרדו נמכרו לעבדות. טיריון וגמדה בשם פרוטה נמכרו לאציל יונקאי, יחד עם מורמונט, ומשם מורמונט וטיריון התגייסו ל"בנים השניים", פלוגה בהנהגת בן פלאם, שבגדה בדאינריז ועברה מחדש לצד היונקאים. הוא מנסה לשכנע את בן לעבור לצדה של דאינריז, אך לא ברור האם "הבנים השניים" שוב עברו צד.
בסדרת הטלוויזיה.
בתחילת הסדרה טיריון הוא הבן הדחוי של טייווין לאניסטר ואת תסכולו הוא פורק באמצעות שתיית יין רב וביקורים אצל זונות. הוא פיתח אופי ציני ועוקצני, ומרבה בהערות סרקסטיות. הוא חכם וערמומי ויודע קרוא וכתוב. הוא מחדד את האינטלקט שלו כנשק לקידום עצמי ולהתרסה בפני החברה שבזה לו. הוא מתיידד עם ג'ון שלג, בנו הממזר של אדארד סטארק.
בעונה השנייה הוא ממונה על ידיו אביו לימין המלך של ג'ופרי באראתיאון האכזר והסדיסט, ומנסה ככל יכולתו לרסן אותו ולהגן על סאנסה סטארק. במקביל הוא מנהל רומן סודי עם הזונה שאי. טיריון מצליח להביס את הצי של סטאניס באראתיאון באמצעות תחבולה. טייווין שגייס לעזרתו את בית טיירל משלים את המלאכה ומחליף את טיריון כימין המלך.
בחתונתו ג'ופרי מורעל למוות (על ידי אולנה טיירל ופיטר בייליש) וסרסיי מאשימה בכך את טיריון, שעומד למשפט. טיריון מפסיד במשפט אך משוחרר בחשאי על ידי ג'יימי וואריז. בדרך הוא הורג את שאי שבגדה בו ואת אביו, טייווין לאניסטר.
אחרי שנמלט ממעלה מלך טיריון מצטרף כיועץ לדאינריז טארגאריין אחרי שוואריז משכנע אותו שהיא תהיה מלכה הגונה, נדיבה וטובת לב. בעקבות עצותיו הטובות, חוכמתו וכושרו הרטורי ממנה אותו דאינריז לימין שלה. טיריון מלווה אותה גם במסעה לכבוש את כס הברזל של וסטרוז ומנסה לתווך בינה לבין ג'ון שלג כאשר האחרון מבקש את עזרה בהגנה מפני צבא המתים של ההלכים הלבנים. אחרי שנפל בפח של סרסיי לאניסטר, היחס של דאינריז כלפיו מתקרר.
אחרי הבסת צבא המתים, דאינריז מפליגה למעלה מלך על מנת לכבוש אותה ובדרך דרקונהּ ראיגאל נהרג מחץ "עקרב" של יורון גרייג'וי ואשת סודה מיסנדיי נרצחת בידי סרסיי. הוא מפציר בדאינריז לתת לעיר הזדמנות להיכנע על מנת למנוע שפיכות דמים וטבח של חפים מפשע. דאינריז הופכת לפרנואידית ומוציאה להורג את ואריז שמפקפק בכך שתהיה מלכה טובה ומנסה להמליך את ג'ון תחתיה. טיריון משחרר את אחיו ג'יימי ושולח אותה למעלה מלך על מנת לשכנע את סרסיי לוותר על השלטון ולברוח איתו, ובכך למנוע שפיכות דמים. התוכנית של טיריון נכשלת ודאינריז, רכובה על הדרקון האחרון שלה, דרוגון, שורפת את העיר עד אפר ועפר, על כל תושביה. היא הורסת את המבצר האדום וקוברת את ג'יימי וסרסיי תחת ההריסות.