יצחק קרייס (נולד ב-1965) הוא מנהל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר וקצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כקצין רפואה ראשי. הוא רופא מומחה ברפואה פנימית ובמנהל רפואי, פרופסור לרפואה באוניברסיטת תל אביב, וכן פרופסור עמית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חייו.
שנים ראשונות ושירות בצה"ל.
יצחק קרייס נולד ברמת גן לשמעון ולזיוה קרייס. אמו עבדה שנים רבות במכון הלב בבית החולים תל-השומר, ואביו עבד ככבאי. ב-1983 החל את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. ב-1990 קיבל את התואר דוקטור לרפואה, ועם סיום הלימודים החל לשרת כקצין רפואה בחטיבת הצנחנים.
בשנים 1991–1994 שירת כרופא גדודי בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים, ובהמשך כקצין הרפואה החטיבתי, כולל במהלך מבצע דין וחשבון. מונה למפקד קורס קציני רפואה בבית הספר לרפואה צבאית, ולאחר מכן לקצין הרפואה של עוצבת האש ועוצבת געש. ב-2001 שימש כראש ענף הרפואה במפקדת קצין הרפואה הראשי, וב-2003 מונה למפקד הרפואה של פיקוד הדרום. בתקופה זו הוביל את המענה הרפואי ללחימה ברצועת עזה והמאמץ הרפואי במהלך תוכנית ההתנתקות. ב-2007 מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון והיה שותף לתכנון ומימוש התוכנית הרב שנתית לבניין כוחו של צה"ל "תפן" בין השנים 2007–2011.
באוקטובר 2011 מונה לקצין רפואה ראשי והועלה לדרגת תת-אלוף. במהלך כהונתו יזם והוביל את תוכנית "שומר אחי", פרויקט הדגל של חיל הרפואה, שנועד להוריד את שיעור התמותה בשדה הקרב, ויושמה בהצלחה במבצע צוק איתן.
לפרופ' קרייס ניסיון רב בתחום רפואת אסונות וסיוע הומניטרי. ב-1999 פיקד על יחידת רפואה במשלחת צה"ל למקדוניה לסיוע לפליטים האלבניים מקוסובו. בשנת 2004 היה מפקד צוות באירוע החילוץ בטאבה, ובשנת 2010 פיקד על בית חולים שדה של חיל הרפואה שהוקם לסיוע לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי.
כקצין רפואה ראשי הוביל את מבצע הסיוע הרפואי לנפגעי מלחמת האזרחים בסוריה שהחל בפברואר 2013, במהלכו זכו אלפי נפגעים סורים לטיפול בבתי החולים בישראל. הוביל את הוצאת משלחת הסיוע הרפואית לנפגעי "טייפון האיאן" בפיליפינים בנובמבר 2013.
באותה שנה הוענק לו פרס Dr. Jean Mayer Global Citizenship Award כאות הוקרה להישגיו בתחום הסיוע ההומניטרי בעתות שלום ומלחמה.
בשנת 2014 הוזמן להרצות על תחום מומחיותו - מנהיגות במשבר - במסגרת TED MED.
בשנת 2019 יצא לאור, בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג', הספר Comprehensive Guide to Preparation and Operation, שקרייס נמנה עם העורכים הראשיים שלו.
מחקר, אקדמיה והוראה.
פרופ' קרייס הוא מומחה ברפואה פנימית (התמחה בשנים 1995–1999 במרכז הרפואי שיבא), וכן במינהל רפואי (סיים ב-2016). הוא בעל תואר שני במינהל מערכות בריאות (MHA) מאוניברסיטת תל אביב (2005) ותואר שני במינהל ציבורי (MPA) מאוניברסיטת הרווארד (2007) (במסגרת תוכנית קרן וקסנר).
הוא פרופסור חבר בחוג לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, פרופסור חבר קליני עמית בחוג לרפואה צבאית באוניברסיטה העברית בירושלים, מראשי תוכנית MBA in Healthcare Innovation באוניברסיטת רייכמן, וכן פרופסור אורח בפקולטה למנהל עסקים של Florida Atlantic University בארה”ב.
מנהל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר.
בפברואר 2015 החל התמחות במינהל רפואי במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר, וב-15 באוגוסט 2016 מונה למנהל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר.
בשנת 2018 חתם על הסכם להקמת "עיר הבריאות של ישראל", במסגרתו העבירה המדינה למרכז הרפואי שיבא את תקציב הפיתוח הגבוה ביותר שהושקע בבית חולים ציבורי, וייעודו לייצר תפיסה חדשנית של בריאות לנוכח אתגרי העתיד. במסגרת זו, הוביל מספר מהלכים לחיזוק הרפואה הציבורית וייסד את ARC – רשת בינלאומית של מרכזי חדשנות בבתי חולים לקידום טכנולוגיות חדשניות ברפואה.
בשנת 2019 נבחר המרכז הרפואי שיבא לאחד מעשרת בתי החולים הטובים בעולם בדירוג שביצע מגזין Newsweek, ובשנת 2020 טיפס במעלה הדירוג והגיע למקום 9.
עם פרוץ משבר הקורונה העולמי, לקח על עצמו המרכז הרפואי שיבא, בניהולו של קרייס, את ההובלה הלאומית והטיפול במשבר. בין השאר, מחלקת הקורונה הראשונה בישראל נפתחה בשיבא.
בשנת 2018 דורג פרופ' קרייס במקום 5 ברשימת 100 המשפיעים שבחר העיתון דה-מרקר, ובשנים 2019 ו-2020 נבחר לאחד מתוך 50 היהודים המשפיעים ביותר בעולם בדירוג של העיתון ג'רוזלם פוסט. ביולי 2021 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על ידי אוניברסיטת רייכמן בהוקרה על שירותו המסור למדינת ישראל ותרומתו הגדולה לקידום מערכת הבריאות הציבורית בישראל.
חיים אישיים.
פרופ' קרייס נשוי לענבל קרייס, מנהלת בתעשייה האווירית שעמדה בראש פרויקט "חץ 3". לזוג, המתגורר בשוהם, יש שלושה ילדים ונכדה.
איציק קרייס
TIROS (ראשי תיבות של: Television InfraRed Observation Satellite) היא סדרת לווייני חיזוי מזג אוויר ששוגרה על ידי נאס"א החל מ-TIROS-1 ב-1960. TIROS היה הלוויין הראשון בעל יכולת חישה מרחוק של כדור הארץ. יכולת זו איפשרה למדענים לצפות בכדור הארץ ולחקור אותו מפרספקטיבה חדשה - החלל. תוכנית TIROS הצליחה להוכיח את התועלת בתצפיות מזג אוויר מהחלל.
לאחר 10 שיגורים של לווייני TIROS, המשיכה התוכנית עם שיגורי לווייני ה-TIROS Operational System, אחר כך עם שיגורי NOAA ITOS, ולבסוף עם שיגורי TIROS-N ו-Advanced TIROS-N שהאחרון שבהם שוגר בפברואר 2009.
בין המשתתפים בתוכנית אפשר למנות את נאס"א, ESSA, NOAA, RCA, Astro Space וחברת מרטין.
TIROS.
לווייני ה-TIROS, שקלו כ-130 ק"ג, נישאו על גבי משגרים מסוג תור-אייבל, תור-דלתא, דלתא B ודלתא E מנמל החלל קייפ קנוורל. הלוויין היה בצורת תוף בקוטר של כ-105 ס"מ ובגובה 48 ס"מ. הלוויין נשא 2 מצלמות טלוויזיה באורך 15.24 ס"מ. למצלמה אחת הייתה עדשה בעלת זווית רחבה עם אורך מוקד של 1.6f שיכל לצפות בכ-1,300 ק"מ מפני כדור הארץ. למצלמה השנייה הייתה עדשה טלסקופית עם אורך מוקד של 1.8f בעל יכולת הגדלה של 10 עד 12 על פני המצלמה הראשונה.
הלוויין יוצב במסלולו על ידי גירוסקופ. כשהלוויין השתחרר משלבו השלישי של המשגר, הוא היה משלים כ-136 סיבובים בדקה סביב עצמו. כדי שהתצלומים שיתקבלו ממנו לא יהיו מטושטשים, מערכת מכנית הופעלה והפחיתה את הסל"ד ל-12 סיבובים בדקה עם סיום הכניסה למסלול.
TIROS Operational System.
לווייני ה-TIROS Operational System, או בקיצור TOS, החלו עם שיגור הלוויין ESSA-3 באוקטובר 1966, ונמשך עד לשיגור ESSA-9 בפברואר 1969. לווייני ה-TOS היו ללוויינים המטאורלוגים הראשונים של ארצות הברית שנעו במסלול קוטבי. לווייני ה-TOS שקלו כ-140 ק"ג, גובהם היה 56 ס"מ והם שוגרו על גבי משגרים מסוג דלתא E (ונגזרותיו) ודלתא N מנמל החלל קייפ קנוורל (שיגור 1) ומבסיס חיל האוויר וונדנברג.
ITOS, קיצור של Advanced TOS, היא עוד קבוצת לוויינים שהחלה עם שיגור ITOS-1 (או TIROS-M) בינואר 1970 והסתיימה עם שיגור NOAA-5 (או ITOS-H) ביולי 1976. סדרה זו המשיכה את לווייני ה-TOS ושימשו גם הם כלוויינים מטאורולוגיים במסלול קוטבי. בסדרה זו החל השימוש בשם NOAA כמזהה הלוויינים, כאשר ניהול הלוויינים עבר מ-ESSA ל-NOAA. לווייני ה-ITOS שקלו כ-330 ק"ג, גובהם היה 1.22 מטרים ואורכם (עם לוחות סולאריים פרוסים) 4.3 מטרים. לווייני ה-ITOS שוגרו על גבי משגרים מסוג דלתא N (ודלתא N6), דלתא 0100 (ודלתא 0300) ודלתא 2000 (ודלתא 2310) מבסיס חיל האוויר וונדנברג.
TIROS-N.
TIROS-N היוותה את המשך ITOS וגם היא כללה שיגור לוויינים מטאורולוגיים למסלול קוטבי. הלוויינים נוהלו על ידי NOAA ונאס"א הייתה אחראית לפיתוחם ושיגורים. לווייני TIROS-N שקלו כ-1,416 ק"ג, גובהם היה 3.7 מטרים והם שוגרו על בי משגרים מסוג אטלס E, אטלס F וטיטן 2 (וטיטן 2G) מבסיס חיל האוויר וונדנברג.
Advanced TIROS-N.
Advanced TIROS-N או ATN היא סדרת ההמשך של TIROS-N וכל TIROS בכלל. ATN החלה עם שיגור NOAA-8 במרץ 1983 והשיגור האחרון בה היה שיגור NOAA-19 (או N Prime) בפברואר 2009. הלוויינים שוגרו כדי להחליף את לווייני ה-TIROS הקודמים כלוויינים מטאורולוגיים במסלול קוטבי. לוויינים אלו שוקלים 1,479 ק"ג, גובהם 4.18 מטרים, קוטרם 1.88 מטרים והם נושאים רכיבים וכלים מתקדמים יותר מקודמיהם. לווייני ה-ATM שוגרו על גבי משגרים מסוג אטלס E, טיטן 2 (וטיטן 2G) ודלתא 7320-XC מבסיס חיל האוויר וונדנברג.
שקל ציוני
גור אריה יהודה
גּוּר אַרְיֵה יְהוּדָה הוא סמל אלגורי לשבט יהודה בהתאם לברכת יעקב בספר בראשית (פרק מ"ט, 9) ולממלכת יהודה בתנ"ך. בעקבות זאת מופיע גור אריה יהודה המתואר כאריה צועד כסמלו של בית דוד כנצר לשבט יהודה, ומופיע בסמלי ערים בישראל כמו בסמל העיר ירושלים אשר שוכנת בנחלתו של השבט, סמל העיר יהוד וגם כסמל פיקוד המרכז של צבא הגנה לישראל.
מהות הביטוי.
יעקב אבינו לפני פטירתו, מברך את כל בניו, ביניהם יהודה. בברכה זו צפונה אמירה נבואית על תפקידו וגורלו בעתיד.
השלשלת המרכזית של מלכי העבר בישראל- היא מבית דוד, שיוצא משבט יהודה. לכן פרשנים רבים מבארים ומרחיבים את מהות הביטוי הזה, כדי להבין לעומק מהיכן תצמח בעתיד שוב המלכות בישראל. הם חוקרים מהן התשתיות עליהם המלכות נוסדה בעבר, ומתוך כך לומדים כיצד תווסד גם בעתיד המלכות:
בראשית רבה צ"ה:
מלמד שנתן לו גבורה של ארי וחוצפה של גוריו.
מדרש אגדה:
בתחילה "גור" כשלטון ולבסוף "אריה" כמלך.
תרגום אונקלוס: