ב-25 ביולי שוחררו חמישה מהחשודים. הוכח כי שלושה מהם לא היו מעורבים באונס, והשניים האחרים עמדו בפתח הדלת ופתחו אותה מפעם לפעם. עם שחרורם שבו מיד לישראל. באותו יום מסרה הצעירה עדות שנייה, אך לא נערך מסדר זיהוי בגלל מצבה הנפשי וקשיים טכניים. שבעה חשודים נותרו במעצר, ויוחסו להם עבירות של אונס וקשירת קשר לביצוע פשע. בחקירה שלושה מהחשודים הודו שקיימו יחסי מין עם הצעירה ואילו הארבעה האחרים הכחישו. נציג המשטרה ציין כי חלו שינויים בגרסתו של יוסופוב, וכי חשודים אחרים צילמו את המקרה בטלפונים הניידים. אחד עשר טלפונים סלולריים נתפסו ונבדקו בידי משטרת קפריסין, וסרטונים שנמחקו מהם שוחזרו. חלק מהסרטונים שצילמו החשודים הופץ ברשתות החברתיות. בסרטונים נראה יוסופוב, החשוד המרכזי, מקיים יחסי מין עם המתלוננת, כאשר אחד מהחשודים האחרים מצלם את המעשה. גורם המקורב לחקירה אמר כי "הדלפת הסרטון מהווה שיבוש הליכי חקירה, וחשיפת פרטים של קטינים".
אחד החשודים הוא בנו של בכיר בעיריית ירושלים ויועצו של ראש העיר משה ליאון. השר צחי הנגבי, חבר קרוב של שניים מהורי החשודים, אמר בריאיון לרדיו תל אביב: "מדובר בילדים דתיים, שלא חלמו להיות מעורבים בסוג כזה של טרגדיה."
משפט הצעירה.
ב-27 ביולי תושאלה הצעירה בעקבות קבלת ממצאי בדיקת ה-DNA. לטענת המשטרה הצעירה התקשתה לתת תשובות ונמצאו סתירות בעדותה. בשעה 2 לפנות בוקר, לאחר 8 שעות של חקירה, חתמה על הצהרה בה היא מודה כי בדתה את האירוע. על פי צוות החקירה בקפריסין, המתלוננת קיימה יחסי מין בהסכמה עם כמה מהנערים, אך היא זעמה על כך שהנערים צילמו אותה ללא הסכמתה במהלך המפגש, ולכן החליטה להגיש נגדם תלונה שקרית על אונס. היא נעצרה בחשד למתן עדות שקר. שבעת החשודים ששהו במעצר שוחררו וחזרו לישראל.
ב-30 ביולי הוארך מעצרה של הצעירה והוגש נגדה כתב אישום בגין עדות שקר ופגיעה ברגשות הציבור בבית המשפט בפמגוסטה. מנגד, היא טענה כי צילום הסרטונים והפצתם ברשת מהווים עבירה חמורה יותר, ודרשה למצות את הדין עם אלה שצילמו והפיצו את הסרטונים. ב-5 באוגוסט חזרה בה מהודאתה וטענה שמשטרת קפריסין הכריחה אותה לחתום על ההודאה, שאותה ניסחו החוקרים, לאחר שמונה שעות מתישות של חקירה בתחנת המשטרה. עורך דינה של הצעירה טען כי "הודאתה הושגה תחת לחץ, בהתחשב באיומים שהשמיעו השוטרים. כמו כן, זכויות האדם שלה הופרו כיוון שלא הזהירו אותה כחוק בטרם החקירה ולא אפשרו לה להיוועץ עם עורך דין". לדברי עורכי דינה היא סובלת מפוסט טראומה, ורוצה לחזור לארצה. במשפט טענו עורכי דינה כי התנהלות המשטרה הייתה בלתי תקינה. הובאה תרשומת חקירה של אחד החשודים אשר אמר "בנימה מרושעת ואגרסיבית" שהם "יעשו אורגיה איתה, שכולם יעשו סקס איתה ושיפרקו אותה". נטען שטופס ההודאה אותו כביכול כתבה בעצמה נכתב למעשה על ידי החוקרים, אשר לחצו עליה לחתום עליו. לצורך כך הוצג ניתוחו של ד"ר אנדראה ניני, מומחה לבלשנות פורנזית מאוניברסיטת מנצ'סטר, לפיו ההודאה נכתבה ״באנגלית-יוונית״ שלא אופיינית לדובר שאנגלית היא שפת אמו, ולכן לדבריו לא סביר שכתבה אותו בעצמה אלא שהנוסח הוכתב לה על ידי המשטרה. לדברי עורך הדין שלה, המשטרה נקטה בצעדים אלו בעקבות "לחץ עצום" כדי לסגור את הפרשה כמה שיותר מהר. זאת כדי למנוע פגיעה בתיירות הצעירים, מקור הפרנסה המרכזי של איה נאפה. ב-15 באוקטובר העידה הנאשמת לראשונה וסיפרה כי החוקרים הפעילו עליה לחץ שגרם לה לחשוש לחייה. "אמרתי לו שאני יודעת את הזכויות שלי ומגיע לי עורך דין", סיפרה, "הוא אמר 'אולי באנגליה, לא בקפריסין'". בסך הכל היא שהתה חודש בכלא המרכזי של ניקוסיה.
ב-28 בנובמבר דחה בית המשפט את טענת הצעירה וב-7 בינואר 2020 נגזר עליה מאסר על תנאי לארבעה חודשים למשך 3 שנים. אל הקראת גזר הדין הגיעו 60 איש מישראל כדי להפגין תמיכה בצעירה. לאחר הקראת גזר הדין הצעירה שבה לבריטניה וב-16 בינואר הגישה הצעירה ערעור לבית המשפט העליון בקפריסין.
בית המשפט העליון של קפריסין החל לדון בערעור ב-16 בספטמבר 2021. ב-31 בינואר 2022 קיבל בית המשפט את הערעור וההרשעה נמחקה.
לאחר האירוע.
לאחר האירוע שבה הצעירה לאנגליה והיא מנסה לשקם את חייה. לפי עמדת עורכי הדין המסייעים בייצוגה, היא נותרה פגועה נפשית, מתקשה להתרכז בלימודיה האקדמיים, בבנייה מחודשת של קשריה החברתיים ובכל יציאה מהבית.
ביוני 2022 הגישה לבית הדין האירופי לזכויות אדם תביעה לחקירה מחודשת, בשל מחדלים שלדבריה נפלו בחקירה הקפריסאית.
סיקור תקשורתי.
עיתונאים ישראלים טענו כי משטרת קפריסין ביצעה חקירה רשלנית ונותרו ראיות מפלילות בזירת האירוע. החוקר הראשי מריוס כריסטו הכחיש טענות אלה ואף טען שעיתונאים ישראליים שתלו קונדומים בזירה.
רוב התגובות בישראל גינו את האירוע וקראו להעניש את התיירים הישראלים. מנגד, החשודים טענו כי קיימו איתה יחסי מין בהסכמה, והצביעו על מספר סתירות בעדותה. למשל, אחד החשודים הכחיש כי יצאה עירומה מהחדר. "יש צילומים מהמלון ואפשר לראות שהיא לא מסתובבת עירומה."
בכתבה של ברהנו טגניה בחדשות 12 דווח כי חשפנית באי הציגה עצמה כחברה של המתלוננת וטענה שזו אמרה לה שבעבר היא קיבלה פיצוי כספי בגלל אונס קבוצתי שעברה. טענה זו נבדקה על ידי האינטרפול ונמצא שהיא לא נכונה.
חלק מכלי התקשורת, בהם חדשות 12, חדשות 13 וגלי צה"ל, נתנו לפרשה את הכותרת "ההסתבכות בקפריסין" וספגו ביקורת קשה ברשתות החברתיות. נטען שבדיווחיהם הציגו את המקרה באופן מוטה ואף ראיינו תיירים ששהו במלון וטענו כי ייתכן שהצעירה יזמה את האירוע בעצמה. העיתונאי דורון הרמן, שנשלח לקפריסין לסקר את האירוע, דיווח בהרחבה על תנאי המעצר של החשודים הישראלים, ונטען לגביו כי הוא משתמש בסטריאוטיפים של האשמת הקורבן.
בינואר 2020 פורסם בתוכנית הטלוויזיה "אורלי וגיא" ראיון של הצעירה לתקשורת הישראלית. לדברי אורלי וילנאי: "הצעירה הבריטית נאנסה פיזית, חד משמעית. פגשנו צעירה מקסימה, בת 19, שהפוסט טראומה שלה צועקת מכמעט כל התנהלות שלה. היא מכרסמת לעצמה את הידיים, מדי פעם 'נתקעת' ככה ונכנסת לתוך עולם שצריך להעיר אותה ממנו. היא מתארת מעשה אונס מטורף. היא קורבן באופן ברור". לאחר שידור הראיון הופצו ברשתות החברתיות תמונותיהם ושמותיהם של 12 הנערים שנעצרו, חלקם קטינים, למרות האיסור הקבוע בחוק לפרסם שמות קטינים. בתגובה שלחו בני משפחתם של הקטינים כתב התראה משפטי.
באפריל 2020 שודר בערוץ ITV בבריטניה סרט תיעודי על הפרשה.
מעורבות ארגוני זכויות אדם.
מספר ארגוני זכויות אדם דרשו משלטונות קפריסין לשחרר את הצעירה. אחד הארגונים הבולטים הוא "המכון הים תיכוני ללימודי מגדר", ארגון חוץ-ממשלתי המתמקד בזכויות האישה ושוויון מגדרי היושב בניקוסיה. סוזנה פבלו, מנהלת המכון, אמרה: "זה אכזרי מה שהיא ובני משפחתה נאלצו לסבול ... זה לגמרי לא פרופורציונלי למה שהיא מואשמת בו."
משפחתה וחבריה של הצעירה פתחו עבורה קמפיין מימון המונים שיסייע להם בעלויות המשפטיות. הם הצליחו לגייס את סכום המטרה, 15 אלף פאונד, תוך יום אחד. חצי מהסכום נתרם על ידי הישראלי ארי פרייזר.
לפי "חוק הסרטונים", צילום והפצת סרטונים בעלי תוכן מיני מהווה עבירה לפי החוק בישראל. עם הגעת הנערים לישראל הוגשה נגדם תלונה במשטרת ישראל, בגין הפצת סרטוני מין של הצעירה שצולמו ללא ידיעתה והופצו בוואטסאפ ובאתרי פורנוגרפיה. בנובמבר 2019 הודיעה המשטרה שלאחר התייעצות עם הפרקליטות הוחלט שלא תפתח חקירה.
חרם על קפריסין.
בינואר 2020 הושק קמפיין בטוויטר עם ההאשטאג boycottcyprus#. ב-1 בינואר הביעה אמהּ של הצעירה הבריטית תמיכה בקמפיין חרם נגד קפריסין באומרה שהמדינה אינה בטוחה לתיירים. כמו כן היא גינתה את פסק הדין שהטיל אשמה על בתה וטענה לעיוות דין.
ב-3 בינואר 2020 חברת Summer Takeaways, חברת הטיולים שארגנה את הטיול עבור הצעירה וחבריה, הודיעה כי החברה לא תספק עוד שירותים לאיה נאפה. החברה הסירה את כל הקישורים לאיה נאפה באתר שלה והציעה החזרים כספיים ללקוחות שהזמינו טיול ליעד בקיץ 2020.
ב-6 בינואר, מפגינים שהביעו תמיכה בצעירה מחו מחוץ לנציבות הקפריסאית העליונה בלונדון. בנוסף, נערכו הפגנות הזדהות עם הצעירה בניקוסיה ובתל אביב ביום בעקבות גזר דינה.
צוק תמרור
צוק תמרור הוא הר בדד במדבר יהודה, כ-10 ק"מ מערבית לעין בוקק. גובהו 204 מטר מעל פני הים.
גאוגרפיה.
צוק תמרור ממוקם בקצה המזרחי של שלוחה הררית שטוחה בין אגן הניקוז של נחל בוקק מצפון לבין אגן הניקוז של נחל זוהר מדרום. שם ההר נקבע בגלל עמוד נושא לוחית מתכת שניצב במשך שנים על קצה הצוק ונראה מרחוק כתמרור. הצוק מוקף בתהומות משלושה עברים, ורק במערב יש אליו גישה נוחה. ההר עשוי מסלע קירטון רך ועליו שכבת חפוי צפופה ומהודקת של סלע צור. מפסגת ההר ניתן להשקיף על כל המרחב שבין מצדה בצפון, רכס כידוד וערד במערב, רכס חצבה בדרום ים המלח והרי מואב במזרח.
שדה הנפט צוק תמרור.
בשנת 1980 החלה חברת "חנ"ה - חיפושי נפט השקעות" ושותפים נוספים בקידוח "צוק תמרור 1" סמוך להר, בנובמבר 1981 הקידוח הגיעה לעומקו הסופי של כ-2,300 מטר והקידוח החל להפיק 90 חביות נפט ביום. במאי 1983 הסתיים בסמוך קידוח "צוק תמרור 2" מבלי שהתגלה נפט. קידוח "צוק תמרור 1" ננטש לאחר שהפיק 8,000 חביות נפט.