יצא ב-2015 ל-Xbox One ולחלונות 10, וכולל מעל 450 דגמי מכוניות ומעל 70 מסלולים. נוצר שיתוף פעולה עם חברת פורד ועיצוב חדש לפורד GT.
יצא ב-2017 ל-Xbox One ולחלונות 10, וכולל מעל 700 דגמי מכוניות ומעל 200 מסלולים. המשחק הוא הראשון שתומך ב-4K וחל שיפור במנגנון מזג האוויר.
משחק שמהווה Reboot לסדרה. ייצא ל-Xbox Xeries בתאריך לא ידוע.
סדרת Forza Horizon.
יצא ב-2012 ל-Xbox 360, וכולל מעל 300 דגמי מכוניות. עולם המשחק מדמה את מדינת קולורדו בארצות הברית.
יצא ב-2014 ל-Xbox 360 ולXbox One, וכולל מעל 200 דגמי מכוניות. עולם המשחק מדמה את הריביירה הצרפתית וצפון איטליה, וכולל חבילת הרחבה של מהיר ועצבני.
יצא ב-2016 ל-Xbox One ולחלונות 10, וכולל מעל 350 דגמי מכוניות. עולם המשחק מדמה את אוסטרליה, וכולל חבילת הרחבה של הוט וילס.
יצא ב-2018 ל-Xbox One ולחלונות 10, וכולל מעל 750 דגמי מכוניות. עולם המשחק מדמה את בריטניה וכולל חילופים של עונות השנה וחבילת הרחבה של לגו.
יצא ב-2021 ל-xbox series x/s ול-xbox one ולחלונות 10+11 וכולל מעל 535 דגמי מכוניות כאשר עולם המשחק מדמה את מקסיקו עם חילופים של עונות השנה
רובואוטו פולי
רובואוטו פולי (בקוריאנית: 로보카 폴리, באנגלית: Robocar Poli) היא סדרת אנימציה קוריאנית לילדים. הסדרה שודרה ב-28 בפברואר 2011 לראשונה ב-EBS. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2013 בניק ג'וניור. לסדרה הופקו 5 עונות ו-130 פרקים באורך 11 דקות כל אחד, ו-2 סדרות ספין אוף.
שיר הפתיחה של הסדרה בעברית בוצע על ידי מייה קדוש וטליה ברקאי.
עלילה.
פולי וחבריו הם כלי רכב שיכולים להפוך לרובוטים. בכל פרק הם עוזרים לתושבי העיר "קריית מטאטא", בני אנוש וכל רכב מואנשים, כשהן נקלעות לצרות משונות. בסוף כל פרק מייעץ צוות החילוץ בחום לדמויות הנמצאות בסכנה.
דמויות ומדבבים.
במאי הדיבוב בעברית היו טליה ברקאי (בין השנים 2013-2015) ושרון בורגאוקר (משנת 2016), ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא. את הסדרה תרגם עמית יוסוביץ'.
ספין-אוף.
לסדרה יצאו שתי סדרות ספין אוף, בהן פולי וחבריו מופיעים: זהירות בדרכים עם פולי ובטיחות באש עם רוי.
ג'וואנש'ו
קאלום בלו
דניאל ג'יימס קאלום בלו (באנגלית: Daniel James Callum Blue; נולד ב-19 באוגוסט 1977 בלונדון, אנגליה) הוא שחקן אנגלי המוכר בעיקר בשל תפקידו כקוצר הנשמות מייסן בסדרת הטלוויזיה "מתים במשרה חלקית" ותפקידו כגנרל זוד בסדרת הטלוויזיה "סמולוויל".
סם ויטוור
סמואל סטוארט ויטוור (באנגלית: Samuel Stewart Witwer; נולד ב-20 באוקטובר 1977 בגלנוויו, אילינוי, ארצות הברית) הוא שחקן ומדבב ומוזיקאי אמריקאי.
הוא נולד וגדל בפרבר גלנוויו בפאתי שיקגו, אילינוי. יש לו אח אחד. ויטוור היה סולן בלהקה בתיכון גלנברוק סאות', בו גם למד דרמה ותיאטרון.
ג'יימס ג'ורג' פרייזר
ג'יימס ג'ורג' פרייזר (באנגלית: James George Frazer; 1 בינואר 1854 – 7 במאי 1941) היה אנתרופולוג סקוטי ופולקלוריסט, שתרם רבות לחקר המיתוס, המאגיה הדת ההשוואתית, ותרבויות העולם. העבודה המפורסמת שלו נקראת "The Golden Bough", ובה סקר את המיתולוגיות ואת הדתות בגישה השוואתית. טענתו המרכזית היא שהתפתחות האמונה האנושית התקדמה בשלושה שלבים: מאגיה-דת-מדע.
ביוגרפיה.
פרייזר נולד ב-1 בינואר 1854 בגלאזגו, סקוטלנד, לדניאל פ. פרייזר, כימאי ולקתרין בראון. פרייזר למד בבית הספר ב-Springfield Academy וב-Larchfield Academy באלנסבורג. הוא למד באוניברסיטת גלאזגו ובטריניטי קולג' (קיימברידג'), שם סיים את לימודיו בהצטיינות בחוג ללימודים קלאסיים (עבודת הדוקטורט שלו התפרסמה כמה שנים מאוחר יותר כ-"The Growth of Plato's Ideal Theory)" והוא נשאר עמית מחקר בחוג ללימודים קלאסיים כל חייו. מטריניטי, הוא המשיך ללימודי משפטים ב-Middle Temple, אך מעולם לא התמחה.
הוא נבחר ארבע פעמים ל-Title Alpha Fellowship, הוא היה משויך לקולג' במשך מרבית חייו, פרט לשנת 1907–1908, ששהה באוניברסיטת ליברפול. הוא קיבל תואר 'סר' ב-1914, והרצאות ציבוריות באנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטאות קיימברידג', אוקספורד, גלאזגו וליברפול נוסדו לכבודו ב-1921.
פרייזר נתפס כאתאיסט בשל ביקורתו על הנצרות ובמיוחד על הכנסייה הקתולית בספרו "The Golden Bough". עם זאת, העבודות המאוחרות שלו והחומרים שלו שלא פורסמו מעידים על יחסים אמביוולנטיים עם נאו-אפלטוניזם והרמטיציזם.
עבודותיו.
מחקרו של פרייזר על מיתוס ועל דת הפך לתחום ההתמחות העיקרי שלו. המקורות הראשוניים שעליהם התבסס היו נתונים היסטוריים עתיקים ושאלונים שנשלחו למיסיונרים ופקידים אימפריאליים בכל רחבי העולם. ההתעניינות של פרייזר באנתרופולוגיה חברתית התעוררה בעקבות קריאת ספרו של האנתרופולוג אדוארד טיילור (Primitive Culture" (1871" ובעידודו של חברו, חוקר המקרא ויליאם רוברטסון סמית', שהשווה אלמנטים של המקרא עם פולקלור עברי קדום.
פרייזר היה החוקר הראשון שתיאר בפירוט את היחסים בין מיתוס וריטואל. בספרו The Golden Bough, חקר פולחנים, טקסים ומיתוסים עתיקים, ואת מקבילותיהם בנצרות הקדומה, ורעיונות אלה נלמדו במשך עשרות שנים בידי חוקרי מיתוס באוניברסיטאות.
המהדורה הראשונה של הספר, בשני כרכים, יצאה לאור בשנת 1890; והשנייה (בשלושה כרכים) בשנת 1900. המהדורה השלישית הסתיימה בשנת 1915 ונמשכה על פני שנים עשר כרכים, כאשר בשנת 1936 נוסף הכרך השלושה עשר. השפעת העבודה שלו התרחבה הרבה מעבר לגבולות המקובלים של האקדמיה, והעניקה השראה לעבודותיהם של פסיכולוגים ופסיכיאטרים. זיגמונד פרויד ציטט בתכיפות את המושגים "טוטם" ו"אקסוגמיה" בספרו "טוטם וטאבו": דמיון בין חייהם הנפשיים של פראים ונוירוטיקה.
עבודתו החלוצית ספגה ביקורת מצד חוקרים משלהי המאה ה-20. לדוגמה, בסוף שנות השמונים אדמונד ליץ' כתב סדרה של מאמרי ביקורת. הוא ביקר את "The Golden Bough" על כך שמובאות בו השוואות שנערכו בתרבויות שונות ומגוונות. אך לעיתים קרובות ביסס ליץ' את דבריו על המהדורה המקוצרת, המשמיטה את הפרטים הארכאולוגיים התומכים.
לאחרונה, זכתה עבודתו לביקורת מצד גורמים אימפריאליסטים, אנטי-קתולים, קלאסיים וגזעניים, כולל הנחותיו של פרייזר כי איכרים אירופיים, אוסטרלים אבוריג'ינים ואפריקאים ייצגו מאובנים, שלבים קודמים של התפתחות תרבותית.
יצירה חשובה נוספת של פרייזר היא פירושו בן ששת הכרכים לתיאורו של המטייל היווני פאוסניאס ביוון באמצע המאה השנייה לספירה. מאז תקופתו, חפירות ארכאולוגיות הוסיפו רבות לידיעתה של יוון העתיקה, אך חוקרים עדיין מוצאים ערך רב בדיוניו ההיסטוריים והטופוגרפיים המפורטים באתרים שונים, ובדיווחים של עד ראייה ביוון בסוף המאה ה-19.
תאוריות של דת ואבולוציה תרבותית.
פרייזר סבר כי המאגיה מכוונת אל הטבע והאנימיזם על ידי טקסים מסובכים האמורים להעביר כוחות אלו לטובת האדם. הדת, מאידך, מכוונת אל נשמות ואלים שיש לקנות את חסדם ולבם על ידי קורבנות ותפילות.
אחד הרעיונות המשפיעים ביותר במהדורה השלישית של The Golden Bough הוא התאוריה על אבולוציה תרבותית והמקום שפרייזר מקצה לדת ולכישוף בתאוריה זו. התאוריה של פרייזר לגבי האבולוציה התרבותית ביקשה לתאר באופן רחב שלוש (או אולי ארבע) תחומים שעברו עם הזמן בתרבויות. פרייזר האמין שעם הזמן התרבות עברה שלושה שלבים: ממאגיה, לדת, למדע. סיווגו של פרייזר נבדל בעיקר מתיאורים אנתרופולוגיים קודמים של התפתחות תרבותית, כולל זו של אוגוסט קונט, מכיוון שלטענתו המאגיה נפרדה תחילה מהדת והקדימה תמיד את הדת. הוא גם הגדיר את המאגיה בנפרד מהאמונה באמונה הטפלה, והציג השקפה אמביוולנטית בסופו של דבר על מקומה בתרבות.
פרייזר האמין שקיים דמיון בין מאגיה ומדע מכיוון ששניהם שמים דגש על התנסויות; אכן, הדגש שלו על קשר זה הוא כה רחב, עד שכמעט כל השערה מדעית מופרכת מהווה, באופן טכני, כישוף. בניגוד לכישוף וגם למדע, פרייזר הגדיר את הדת מבחינת אמונה בכוחות על טבעיים וניסיונות לפייס אותם. כפי שמתאר היסטוריון הדת ג'ייסון ג'וזף-סטורם את השקפותיו של פרייזר, פרייזר ראה בדת "סטייה רגעית במסלול הגדול של המחשבה האנושית". ביטויים חברתיים-מדעיים ראשונים של נרטיב מתנתק. במקביל, פרייזר היה מודע לכך שמאגיה וגם דת יכולים להימשך או לחזור. הוא ציין כי הכישוף חזר לעיתים והפך למדע, למשל כאשר האלכימיה עברה תחייה באירופה המודרנית הקדומה והפכה לכימיה. מצד שני, פרייזר גילה חרדה עמוקה מהפוטנציאל של אמונה רחבה במאגיה להעצמת ההמונים.
דריו בנדטו
דריו איסמאל "פיפה" בנדטו (; נולד ב-17 במאי 1990) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כחלוץ בבוקה ג'וניורס ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה.
בנדטו החל את דרכו במחלקות הילדים של אינדפנדיינטה. כשהיה בן 12 לקתה אמו של בנדטו בדום לב בזמן משחק גמר בו השתתף בנדטו, ונפטרה בדרכה לבית החולים. בעקבות האירוע עזב בנדטו את עולם הכדורגל, עד לשנת 2006 בה הצטרף למחלקת הנוער של ארסנאל דה סרנדי, כשהיה בן 17.
בנדטו המשיך לקבוצה הבוגרת בשנת 2008, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל הארגנטינאית ערך ב-9 בנובמבר של אותה השנה, כאשר נכנס לדקה בודדת בהפסדה הביתי של ארסנאל, 1-0 לבוקה ג'וניורס, במסגרת טורניר אפרטורה 2008. במהלך הטורניר הבא, קלאוסורה 2009, כבש את שער הבכורה שלו בניצחון על לנוס, כשעלה מהספסל דקה לסיום וכבש בתוך תוספת הזמן את השער שקבע 1–4 לארסנאל.