המודל הפך לפופולרי עם הצלחת חברת גרופון האמריקאית, שהוקמה בשנת 2008, וכיום ישנם אתרים רבים ברחבי העולם הפועלים במתכונת זו. אתרי הקנייה החברתית מפרסמים מדי יום עסקה אחת בהנחה גבוהה במיוחד (בדרך כלל של 50% לפחות). לרוב, ההצעה היא מקומית (דהיינו, ספציפית לעיר או אזור מסוימים) בתחום תרבות הפנאי, כגון שובר למסעדה, מסאז' או תספורת. עם זאת, לעיתים מוצעים גם מוצרים בני קיימא, כגון כלי מטבח או אביזרי חשמל. ההצעה מוגבלת בזמן (בדרך כלל 24 שעות, או מספר ימים), והתנאי למימושה הוא מספר מצטרפים מינימלי. ברגע שהושג מספר הרוכשים המינימלי העסקה יוצאת לפועל והקונים מקבלים שובר בדואר אלקטרוני המאפשר להם לממש את המוצר. מודל זה מכונה גם עסקה יומית, אולם המינוח שהשתרש בישראל ובכלל הוא קנייה קבוצתית, אף על פי שבפועל ההתאגדות החברתית היא רק אחד מהמרכיבים במכלול, ואף ככל הנראה לא המרכיב החשוב שבהם.
בישראל.
שוק הקניות החברתיות הישראלי באינטרנט מוערך בכ-210–250 מיליון ש"ח בשנה. בשוק פועלים מספר רב של אתרי קנייה קבוצתית, אולם למעלה מ-75% מהמכירות מתבצעות על ידי אחד מששת האתרים המובילים: גרופון (לשעבר גרופר), באליגם (עצמאי), buy2 (מקבוצת קשת), bigdeal (מקבוצת ידיעות אחרונות), walla shops (מקבוצת וואלה!) וקופוני (עצמאי). במקביל, פועלים אתרים אשר מאחדים את אתרי הקנייה החברתית ומספקים ללקוחותיהם קטלוג של כלל ההצעות ממספר אתרים במקביל.
בעקבות ההיצע הגדול של אתרי קניה חברתית, קמו מספר אתרים המאפשרים רכישה של מוצרים למגזרים ספציפיים.
ריינר
ריינר (Reiner, Rainer) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו יועץ צבאי
דידריקסון
The Adventures of Bobby Ray
הצבא הרפובליקני האירי
ודוא (רחצה טקסית)
מרדכי קמרט
מרדכי קַמרַט (Kamrat; 1915 – 3 במאי 1970) היה לשונאי ומילונאי עברי ואיש חינוך ישראלי, שנודע כ"אבי האולפן".
ביוגרפיה.
נולד ב-1915 בפולין לשמואל קמרט. למד בחדר ובישיבה, וכן בבית ספר יסודי ובגימנסיה בעיר בנג'ין. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל. נישא לנפשיה נרקיס, בתו של מרדכי נרקיס, מנהל בית הנכות בצלאל בירושלים, ואחותו של חוקר האמנות היהודית בצלאל נרקיס. עסק בהוראת השפה העברית והיה מנהל האולפן ללימוד עברית "עציון" בירושלים.
יחד עם אדווין סמואל (בנו של הנציב הבריטי הרברט סמואל) הוציא את המילון האטימולוגי העברי-אנגלי "שורשים". כמו כן פרסם מספר ספרי לימוד והדרכה ללימוד השפה העברית.
נפטר בירושלים ב-3 במאי 1970.
ילדיו.
למרדכי קמרט שלושה ילדים, ביתו הבכורה, יעל קמרט קרמונה בוגרת בית הספר לאומנות בצלאל.
בנו, יובל קמרט, חיבר את "יודאיקה לקסיקון" (יצא לאור בהוצאת כתר). בתו, ד"ר דבורה לנג-קמרט, היא ביולוגית והיסטוריונית של המדע, מנהלת המחלקה לנוער שוחר מדע במשרד החינוך, לשעבר עורכת מדעית של מוזיאון המדע בירושלים.
אוליב אויל
Empire State of Mind
Empire State of Mind הוא שיר של אומן ההיפ הופ ג'יי זי והזמרת אלישה קיז. השיר יצא כסינגל מאלבומו האחד עשר של ג'יי זי "The Blueprint 3". השיר הוא שיר הלל לניו יורק, עיר הולדתם של שני האומנים. פזמון השיר כולל סימפול לשיר Love on a Two-Way Street.
Empire State of Mind היה מועמד לשלושה פרסי גראמי, מתוכן זכה בשתי קטגוריות: "שיר הראפ הטוב ביותר" ו"ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר".
Empire State Of Mind
חיץ הנקביים
חֵיץ הַנְּקָבַיִם (בלעז פרינאום, TA:Perineum - מיוונית: περίνεος) הוא חלקו התחתון של הגו, בין הירכיים. חיץ הנקביים ממוקם בהמשך למוצא האגן ונמצאים בו החלקים הסופיים של מעברים של מערכת העיכול, של מערכת השתן ושל מערכת המין וכן איברי המין החיצוניים. חיץ הנקביים מרכזי לשלושה תחומים ברפואה, אורולוגיה, גינקולוגיה ופרוקטולוגיה.
אנטומיה.
צורתו הכללית של חיץ הנקביים היא כשל מעוין, התחום על ידי הקודקודים הבאים: מאחה עצמות החיק (מאחה הערווה, Symphysis pubica) - קודקודו הקדמי, ענפי עצם החיק התחתונים (Ramus inferior ossis pubis) - שתי צלעותיו הקדמיות, גבששות השת (Tuber ischiadicum) - קודקודיו בצדדים, רצועות העצה והגבשוש (Ligamentum sacrotuberale, ראו מפרק העצה והכסל) - צלעותיו האחוריות ועצם העוקץ - הקודקוד האחורי.
קו דמיוני בין גבששות השת חוצה את חיץ הנקביים לשני משולשים. המשולש הקדמי הוא תחום איברי המין והשתן (Regio urogenitalis) והמשולש האחורי מכונה תחום הטבעת (Regio analis).
הגבול העליון של חיץ הנקביים הוא רצפת האגן המורכבת משרירים ומרקמות חיבור (מחתלת) הסוגרים את מוצא האגן. חלקה הקדמי של רצפת האגן כונה בעבר חיץ איברי המין והשתן (diaphragma urogenitale) ותואר כמורכב מסיבי שריר הנעים לרוחב קשת החיק ומסביב לשופכה. חלקה האחורי של רצפת האגן, חיץ האגן (diaphragma pelvis), מורכב משני זוגות שרירים, של השריר מרים פי הטבעת (Musculus levator ani) ושל שריר העוקץ והשת (Musculus ischiococcygeus; Musculus coccygeus). ברצפת האגן פתחים לשופכה, לנרתיק ולתעלה האנאלית.
תחום איברי המין והשתן.
בגברים נמצאים בתחום איברי המין והשתן הפין ושק האשכים. דרך חיץ הנקביים עובר חלק קצר מהשופכה, שופכת החיץ (Pars intermedia uretrae; Pars membranacea urethrae) המתחברת לחלק הספוגי (Pars spongiosa) של השופכה הנמשך עד לפי השופכה בקצה הפין. בחיץ הנקביים נמצאים גם מספר שרירים שטחיים. התכווצות שרירים אלו מסייעת לריקון הפין משתן או מנוזל זרע וכן לחסימת ורידי הפין כחלק מהמנגנון המאפשר זקפה.
בנשים קיים בחיץ הנקביים פתח נוסף, פתח הנרתיק, המוביל אל הנרתיק, והשופכה עוברת דרך החלק הקדמי של הנרתיק. שמם הכולל של איברי המין החיצוניים של האישה הוא פות.
תחום הטבעת.
תחום הטבעת כולל את התעלה האנאלית ופי הטבעת בפתחה החיצוני. משני צידיה של התעלה האנאלית נמצאים שני חללים בשם גומץ השת והחלחולת (Fossa ischioanalis).
לגומץ השת והחלחולת צורת טריז הרחב בחלקו התחתון וצר בחלקו העליון. הגומץ מכיל רקמת חיבור רפה, בעיקר רקמת שומן שבתוכה עוברים סיבים חזקים. הסיבים מייצבים את התעלה האנאלית במקומה אך סך התכולה של הגומץ יכולה לנוע לצדדים כדי לאפשר לתעלה האנאלית להתרחב בזמן מעבר צואה.
בחלקו הצידי של גומץ השת והחלחולת עוברת תעלת הערווה (Canalis pudendalis). דרך התעלה עוברים כלי הדם הפנימיים של הערווה ועצב הערווה המעצבב את רובו של חיץ הנקביים מבחינה תחושתית ותנועתית.
חידושי רבי שמעון יהודה הכהן
חידושי רבי שמעון יהודה הכהן הוא אוסף מכתבי רבי שמעון שקופ על התלמוד הבבלי. החידושים בספר הם תמצות של שיעוריו אותם מסר בישיבות שבהן כיהן כר"מ וכראש ישיבה בישיבת טלז, בקהילות מלטש ובריינסק, ובעשרים שנותיו האחרונות בישיבת שער התורה שבעיר גרודנה.
תוכן.
על פי עדות תלמידיו, החידושים הכתובים הם רק חלק קטן מחידושיו כולם שמסר במשך שיעורים של ארבעים שנה. את רוב חידושיו לא כתב מעולם, וחלק אחר אבד.
הרב שקופ העריך כתבים אלה, ולא אחת אמר כי נרשמו מתוך עיון ועמל. בשנותיו האחרונות החל לנסות להדפיס את החידושים, אולם לבסוף הדבר לא יצא לפועל לפני השואה. בתקופת המלחמה תלמידו הרב יצחק דב קופלמן לקח מביתו של הרב שקופ את כתביו, ולאחריה מסר את הכתבים לבני משפחתו של הרב שקופ על מנת להדפיסם.
יסודות שונים המובאים בספר מורחבים בספר "שערי יושר" של הרב שקופ, ולפעמים מסקנת הדברים בשני הספרים אינה אחידה. אך למרות שהספר "שערי יושר" הודפס בתקופה מאוחרת יותר, לא השמיטו המוציאים לאור דבר מתוך הכתבים, והדפיסו את כל מה שהופיע בהם. גם המחבר עצמו לא רצה לשנות שום דבר יסודי בכתביו, והתבטא, שלמרות שבוודאי יש דברים שכתב בעבר ועם השנים בעקבות עיונו שינה את דעתו, אין זה מפחית כלל מערכם וחשיבותם של הכתבים, כי כולם נכתבו לאחר עיון רב ומתוך שיקול דעת מעמיק.
המוציאים לאור נמנעו מלבצע שינויים כלשהם בטקסט, וגם מקומות סתומים לא הושמטו.
תומאזו לנדולפי
תומאזו לַנְדוֹלְפִי (איטלקית: Tommaso Landolfi; 9 באוגוסט 1908 – 8 ביולי 1979, רומא) היה סופר ומתרגם איטלקי.
יצירתו.
לנדולפי, יליד העיירה פיקו (Pico Farnese), נפת פרוזינונה, כתב רומנים וסיפורים קצרים גרוטסקיים ופנטסטיים אשר לעיתים גובלים במדע בדיוני, לעיתים משלבים אלמנטים גותיים, ולעיתים ריאליסטיים למדי. הוא תרגם לאיטלקית יצירות מרוסית וגרמנית, מאת סופרים כמו פיודור דוסטויבסקי, אלכסנדר פושקין, ניקולאי גוגול והוגו פון הופמנסתאל, והשפעתם ניכרת גם בכתיבתו.
יצירתו הידועה ביותר היא סיפור סתיו ("Racconto d'autunno", 1947), רומן גותי המתרחש בזמן מלחמת העולם השנייה ועוסק בפורע חוק הנמלט לאחוזה בהרים שם הוא נתקל בדיוקן מושך של אישה, ושומע קולות מסתוריים המדרבנים אותו לחקור את המתרחש במקום ומובילים אותו לסדרה של תגליות מפתיעות.
לנדולפי השפיע רבות על סופרים איטלקיים אחרים כמו איטלו קאלווינו, אך השפעתו ניכרת גם על סופרים פוסטמודרניסטיים אחרים, כמו דונלד ברתלמי האמריקאי שהעריך במיוחד את סיפורו הקצר "אשתו של גוגול" ("La moglie di Gogol", 1954). בסיפור זה המספר מתאר מפגש עם הסופר הרוסי הנודע גוגול, בו הוא מגלה שאשתו היא למעשה בובת גומי מתנפחת. הספר שתי רווקות זקנות מאת לנדולפי תורגם לעברית וכולל שתי נובלות - "שתי רווקות זקנות" ("Le due zittelle", 1952) ו"מלכת הסרטן" ("Cancroregina", 1950).
ריקודה פוטש
רִיקוּדָה פּוֹטַש (נכתב גם פוטאש; בכתיב יידי פּאָטאַש; 1906, סְקַאלה, גליציה – 15 במאי 1965, ירושלים) הייתה משוררת וסופרת יידית.
ביוגרפיה.