בעקבות יכולתו המשכנעת, הן במדי הנבחרת והן במדי דינמו זאגרב, חתם בקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, בינואר 1999, והיה לשחקן הקרואטי הראשון במדינה ובקבוצה. אך, במשך ארבע השנים, בילה בעיקר על הספסל ושיחק מספר מועט של דקות משחק. בגלל סיבה זו הוא עבר לשחק במילאן, יריבתה העירונית, בעסקת חליפין עם אומיט דאיבאלה הטורקי, שעשה את הדרך ההפוכה. שימיץ' שיחק במילאן כמעט באופן קבוע, אך לאחר שתי עונות שוב איבד את מקומו בהרכב על חשבון שחקנים חדשים שנרכשו על ידי הקבוצה.
למרות שהקריירה שלו דעכה, המשיך שימיץ' להיות אחד משחקניה החשובים של נבחרת קרואטיה ואחד מעמודי הטווח שלה, ובמונדיאל 2002 הוא שיחק ב-2 מתוך 3 ממשחקי הנבחרת, כמו שנתיים לאחר מכן ביורו 2004. בטורנירים אלו קרואטיה לא עברה את שלב הבתים המוקדם.
ב-2003 שימיץ' המשיך בעלייתו, וזכה עם מילאן בליגת האלופות, אך לאחר עונה זאת איבד שימיץ' את מקומו בהרכב ומיעט לשחק במדי הקבוצה. שימיץ' הצהיר שהוא רוצה לעזוב את הקבוצה, אך לאחר מספר שבועות, האריך את חוזהו במפתיע עד 2009, כאמור, הכסף הרב וגילו המתקדם והגבוה הכריעו אותו.
במונדיאל 2006 שוב כשלה קרואטיה בניסיון להעפיל אל מעבר לשלב הבתים המקדם, ושימיץ' שיחק בכל שלושת משחקיה. זמן מועט לאחר מכן הוא גם פרש מהנבחרת.
באוגוסט 2008 שימיץ' עזב את מילאן ועבר אל מונקו.
מחוץ למגרשים, ניצל שימיץ' את מעמדו בקרואטיה כדי להילחם בעוני ובמצוקה של חולי האיידס ביבשת אפריקה. הוא ידוע כנכדו של איש העסקים הידוע, אנדריצ'ה שימיץ', השחקן מחזיק בבעלותו חברה של מים מינרלים, כעסק לאחר פרישתו.
ספרד באירוויזיון
ספרד נטלה חלק באירוויזיון כ-60 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1961 ונכחה ברציפות בכל התחרויות מאותה שנה והיא בין המדינות היחידות שמעולם לא רשמה אף היעדרות משורות התחרות. המדינה היחידה עם טווח ארוך יותר של נוכחות בתחרות בלי לרשום אף היעדרות היא בריטניה אשר נוכחת ברציפות בכל התחרויות מ-1959. ספרד ניצחה פעמיים ברציפות, ב-1968 ולאחר מכן כאשר אירחה את התחרות ב-1969, יחד עם עוד שלוש מדינות. היא אחת המדינות היחידות, יחד עם אירלנד, לוקסמבורג וישראל, שניצחה בתחרות פעמיים ברציפות. התחרות היא אחד מהאירועים שאינם-ספורטיביים הנצפים ביותר בספרד שנה אחרי שנה, כאשר ב-24 השנים האחרונות צברה התחרות קהל של יותר מחמישה מיליון צופים בספרד בשנה. מהדורת התחרות הנצפית ביותר בספרד בכל השנים היא התחרות שהתקיימה ב-2002, עם נתוני צפייה של יותר משנים עשר מיליון צופים ורייטינג העומד על 80.4% ומאותה תחרות יש נתוני צפייה גבוהים וקהל אדוק ואמין.
נכון ל-, חלפו כ-53 שנים מהניצחון האחרון של ספרד ועל כן היא המדינה שרשמה בתחרות את התקופה הארוכה ביותר שחלפה מהניצחון האחרון שלה. אוסטריה היא שיאנית התקופה הארוכה ביותר שחלפה בין שני ניצחונות בתחרות, ורק אם ספרד, שניצחה לאחרונה ב-1969, תנצח שוב, היא תשבור את שיאה.
היסטוריה.
ספרד הצטרפה לשורות התחרות בשם המדינה הספרדית לראשונה ב-1961 תחת ניצוחו של הרודן הספרדי פרנסיסקו פרנקו, אף על פי שהושמעו ביקורות שונות שטענו כי לא ראוי שהמדינה הספרדית תיטול חלק בתחרות עקב קיומו של המשטר הרודני במדינה. המשטר הרודני הוסיף בעיות ב-1968: באותה שנה, מסיאל ניצחה בתחרות עם השיר "La, la, la...", כאשר בתכנון המקורי, היא לא הייתה אמורה ליטול חלק בתחרות. במקור, ז'ואן מנואל סראט הקטלוני היה הבחירה המקורית של המדינה כנציגה, אולם מספר שבועות טרם קיומה של התחרות סראט הודה בכוונותיו לשיר את השיר בקטלאנית במקום בספרדית, דבר הנאסר באותה תקופה על ידי המשטר של המדינה הספרדית. לאחר פרסום כוונותיו, הוא הוחלף במהירות בכוכבת עולה במדינה ושמה מסיאל אשר ניצחה בתחרות על חודה של נקודה אחת מעל בריטניה. שנה לאחר מכן, כאשר התחרות התקיימה בשטחה של המדינה הספרדית ב-1969, אוסטריה בחרה להחרים את התחרות מאחר כי באותם ימים המדינה הספרדית נשלטה על ידי הרודן פרנקו. אולם, היסטוריון התחרות, , אמר כי אוסטריה העניקה למדינה הספרדית שתי נקודות בשנה הקודמת, ומאחר והמדינה הספרדית ניצחה בהפרש של נקודה אחת בלבד, המחאה הפוליטית מצד אוסטריה הייתה לא כנה.
נכון ל-, מהצטרפותה לתחרות ועד היום, ספרד מעולם לא רשמה היעדרות מהתחרות והיא בין המדינות היחידות אשר לא נעדרו משורות התחרות.
הישגים.
ספרד נטלה חלק בתחרות כ-60 פעמים: פעמיים מתוכן ספרד ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון ל-, היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם גרמניה, שווייץ ואוסטריה, כאשר לפניהן נמצאות אירלנד שיאנית הניצחונות עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות, ישראל עם ארבעה ניצחונות ונורווגיה, דנמרק, איטליה ואוקראינה עם שלושה ניצחונות. כ-10 פעמים הצליחה ספרד להתברג בין חמשת המקומות הראשונים בגמר התחרות וכ-28 פעמים היא התברגה באחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות. ספרד ניצחה בתחרות פעמיים בתולדותיה: בפעם הראשונה ב-1968 עם השיר "La, la, la..." של מסיאל ובפעם השנייה בתחרות שנערכה בשטחה ב-1969 עם השיר "Vivo cantando" של סלומה בצוותא עם שלוש מדינות מנצחות נוספות שהן בריטניה, הולנד וצרפת, ועל כן היא אחת המדינות היחידות בתחרות, יחד עם ישראל, לוקסמבורג ואירלנד, שניצחה בתחרות פעמיים ברציפות. בעקבות הניצחון המשותף של ארבע המדינות ב-1969, מארגני התחרות הכריעו בהגרלה מי מביניהן תהיה המארחת, בהגרלה נקבע כי הולנד היא המארחת ובכך ספרד, כמו צרפת ובריטניה, הפסידה את אירוח התחרות. נכון ל-, חלפו כ-53 שנים מהניצחון האחרון של ספרד ועל כן היא המדינה שרשמה בתחרות את התקופה הארוכה ביותר שחלפה מהניצחון האחרון שלה. ספרד הגיעה למקום השני כארבע פעמים בתולדותיה ב-1971, 1973, 1979 ו-1995 והיא חולקת את התואר בצוותא עם אירלנד, צרפת, גרמניה ורוסיה שהגיעו למקום השני גם כן ארבע פעמים כל אחת, והגיעה פעמיים למקום השלישי ב-1984 ו-2022.
ספרד הגיעה כחמש פעמים בתולדותיה למקום האחרון בתחרות ושלוש פעמים מתוכן היא לא קיבלה ולו נקודה אחת בתחרות והיא חולקת את התואר יחד עם גרמניה ופינלנד שלא קיבלו גם כן במשך שלוש פעמים ולו נקודה אחת בתחרות. השיגה הגרוע ביותר של ספרד בגמר תחרות אירוויזיון הוא המקום ה-26 והאחרון עם 5 נקודות אליו היא הגיעה פעם אחת בתולדותיה בתחרות ב-2017 עם השיר "Do It For Your Lover" של מאנל נבארו.
ב-2005 נערכה בקופנהגן, דנמרק, תחרות שיר היובל באירוויזיון, במסגרת חגיגות חמישים שנים לקיום התחרות. אולם, השיר הספרדי שנטל חלק בתחרות היובל, "Eres tú" אותו ביצעו מוסדאדס, הגיע רק למקום האחד עשר עם תשעים נקודות בסיבוב חצי-הגמר בהצבעה של השיר האהוב ביותר בתולדות התחרות.
מראשית ימיה באירוויזיון ועד תחילת שנות ה-2000 כמעט תמיד הצליחה ספרד להתברג למקומות מכובדים בתחרות ומצאה עצמה לא מעט פעמים בחלק העליון של הטבלה. המצב השתנה לאחר אמצע שנות ה-2000 שבו לא הצליחה ספרד להתברג למקומות גבוהים בתחרות. מתוקף היותה חלק מחמש הגדולות, כלומר, חמש המדינות המעפילות אוטומטית לגמר התחרות מבלי לעבור את שלב חצאי-הגמר יחד עם איטליה, בריטניה, צרפת וגרמניה; ספרד לא נוטלת חלק בחצאי-הגמר.
שפה.
מתוך 59 פעמים בהן ספרד נטלה חלק בתחרות, כ-51 פעמים היא שלחה לתחרות שיר בספרדית, פעם אחת היא שלחה שיר באנגלית, ב-1978 היא שלחה שיר בחלקו בספרדית ובחלקו בצרפתית וב-2002, 2007, 2008, 2009, 2014 ו-2015 היא שלחה שיר שמקצתו באנגלית ומקצתו בספרדית. בשנים הראשונות של התחרות, לא היו חוקים מסודרים לגבי שימוש בשפות, אך ב-1966, החליט איגוד השידור האירופי להכניס לתחרות את "חוק השפה", כלומר, שכל מדינה מחויבת לשיר בשפה הרשמית במדינה כאשר חוק השפה בוטל לתקופה קצרה, בין 1973-1976, הוחזר, ובוטל סופית ב-1999. שני ניצחונותיה של ספרד בתחרות היו עם שיר בספרדית.
תהליך בחירת הנציג לתחרות.
בין השנים 1977-1999, הנציגים הספרדים נבחרו בוועדות פנימיות של רשות השידור הספרדית. בטרם נבחרו הנציגים בוועדות פנימיות של רשות השידור הספרדית, הם נבחרו בתחרויות לאומיות: "Pasaporte a Dublín", כאשר ספרד צריכה הייתה לשלוח נציג לתחרות שנערכה בדבלין. החל מהתחרות ב-2000, ספרד השתמשה בפורמטים שונים עם תוצאות בחירה שונות. ב-2000 ו-2001, רשות השידור הספרדית ארגנה תחרות לאומית בשם "Eurocanción", בה נבחר הנציג הספרדי לתחרות. ב-2002-2004, תוכנית המציאות הספרדית, "Operación Triunfo", שימשה כאמצעי לבחירת הנציג הספרדי לתחרות, והפורמט המחודש הגביר את התעניינותו של הקהל הספרדי בתחרות. על אף שהתוכנית החדשה נחלה הצלחה ובחרה שירים ונציגים שמיקמו את ספרד בעשרת המקומות הראשונים בתחרות שלוש שנים ברציפות, רשות השידור הספרדית החליטה לא להפיק יותר מהדורות נוספות של התוכנית.
ב-2005, רשות השידור הספרדית ארגנה תחרות בשם "Eurovision 2005: Choose Our Song", בה הקהל בחר את השיר האהוב עליו ביותר מתוך רשימת שירים של אמנים ידועים שנבחרה לאחר מיון מוקדם על ידי רשות השיר הספרדית. התוצאה לא הניבה פרי, ולאחר ארבע שנים בהן ספרד התמקמה בעשרת המקומות הראשונים בתחרות, היא מצאה עצמה שוב בתחתית הטבלה בגמרי התחרות. ב-2006, הנציג הספרדי נבחר בוועדה פנימית של רשות השידור הספרדית, והתוצאה הייתה מאכזבת כמו בשנה הקודמת. ב-2007, הנציג הספרדי נבחר במסגרת בתוכנית בשם "Misión Eurovisión 2007", אך התוצאה הייתה מאכזבת כמו בשנתיים הקודמות.