בשנים 2005–2006 כיהן כסגן שר החוץ הסורי. לתפקיד שר החוץ נכנס ואליד אל-מועלם ב-11 בפברואר 2006, במהלך סבב מינויים שבמהלכו פארוק א-שרע, קודמו בתפקיד, נתמנה לסגן נשיא סוריה. מועלם היה מעורב באופן פעיל בענייני המשא ומתן הישראלי-סורי, הן לפני והן במהלך כהונתו כשר החוץ. בספטמבר 2006, העביר מסר לישראל, מטעם הנשיא אסד, בדבר נכונותה של סוריה לשלום עם ישראל. באוגוסט 2007 הודיע שסוריה מוכנה להשתתף בוועידת שלום אזורית, ואמר כי "יוזמה שכזאת - יש להבהיר את מטרותיה והערבויות להצלחתה... נתמוך בכל מאמץ רציני להשכנת שלום ויציבות באזור... וזאת בה בעת כשהיא קוראת לשלום צודק וכולל בהתאם להחלטות הבינלאומיות ולעיקרון של שטחים תמורת שלום... רצוננו בשלום אין פירושו שנוותר אי פעם על זכויותינו". בילוי 2008, השתתף בוועידת איחוד מדינות הים התיכון שנערכה בפריז, בה השתתפו גם ראש הממשלה אהוד אולמרט ושרת החוץ ציפי לבני. אולם, יצא מהאולם בזמן נאומה של לבני. בספטמבר 2008, הודיע על הפסקת המגעים לשלום עם ישראל, עד לכינונה של ממשלה חדשה, בעקבות הודעת הפרישה של אולמרט.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שימש אל-מועלם כדובר הראשי של המשטר, מאחר שהנשיא אסד נמנה מהופעות תכופות בפומבי.
אל-מועלם נפטר ב-16 בנובמבר 2020. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים, התגורר בדמשק.
מון גון-יונג
מון גון-יונג (בקוריאנית 문근영; נולדה ב־6 במאי 1987 בקוואנגג'ו) היא דוגמנית ושחקנית דרום קוריאנית המכונה בחיבה "האחות הקטנה של האומה", זוכת 3 פרסי גרנד בל ( מתוך 5 מועמדויות.
קריירה.
מון החלה לדגמן בגיל 12 ופרסומה הגיע בעקבות משחקה במלודרמה "סתיו בליבי" (가을동화, באנגלית Autumn in My Heart או Autumn Fairy Tale) משנת 2000. מון הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי הגרנד בל, המקבילה הדרום קוריאנית לפרס אוסקר, על תפקידה בסרט 사랑따윈 필요없어 (Love Me Not) וזכתה במספר פרסי טלוויזיה בשנת 2010 על משחקה בסדרות "מרי נשארה כל הלילה בחוץ" (매리는 외박중, Mary Stayed Out All Night) ו"אחותה של סינדרלה" (신데렐라 언니, Cinderella's Sister).
בשנת 2014 השתתפה בסדרה דרום-קוריאנית לצד קים בום.
ואליד אל מועלם
ואליד מועלם
ליאוני סנדרקוק
ליאוני סנדרקוק (באנגלית Leonie Sandercock; נולדה ב-1949, באדלייד, אוסטרליה) היא תאורטיקנית העוסקת בנושא תכנון עירוני בן זמננו. במסגרת המחקרים שלה היא מרבה לעסוק בסוגיות של תכנון ערים רב-תרבותיות, התמודדות ערים עם קליטת מהגרים, תאוריות של תכנון בעזרת דיאלוג בין קבוצות אתניות שונות, ובדרכים חדשות של חשיבה על תכנון אורבני לאור אופיין המשתנה של ערים בעידן הגלובלי.
במחקריה היא נותנת דגש מיוחד על עיצוב מדיניות של תכנון אורבני מתוך נקודת מבט חברתית.
בין השנים 1981 ל-1986 כיהנה סנדרקוק כמרצה ולאחר מכן כראש החוג ללימודים אורבניים באוניברסיטת מקוארי (Macquarie University) שבסידני, אוסטרליה. משם עברה לארצות הברית לתקופה של כ-11 שנים, שם חילקה את זמנה בין כתיבת תסריטים בהוליווד לבין עבודתה כחוקרת ומרצה בחוג לתכנון עירוני באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). שני תפקידים אלו השפיעו השפעה מכרעת על המשך דרכה, הן כחוקרת והן כיוצרת סרטים דוקומנטריים על מושאי מחקרה.
בשנת 1996 חזרה סנדרקוק לאוסטרליה וכיהנה כמרצה בכירה בפקולטה לאדריכלות ותכנון ערים באוניברסיטת מלבורן (University of Melbourne), ובמכון הטכנולוגי של רויאל מלבורן (RMIT University).
בשנת 2001 עברה להתגורר בוונקובר שבקנדה, יחד עם בעלה ד"ר ג'ון פרידמן, והחלה לכהן כמרצה בחוג לתכנון אזורי וקהילתי באוניברסיטת קולומביה הבריטית (UBC). מיולי 2006 ועד נובמבר 2007 כיהנה כראש החוג.
בשנת 2007 החלה במחקר המבוסס על עבודה משותפת עם התושבים הילידים של קולומביה הבריטית במערב קנדה. המחקר עסק ביצירת סרטים דוקומנטריים כמדיום שמעודד דיאלוג בנוגע להחלמה, השלמה ושותפות עם החברה השלטת בקנדה. בשנת 2010 השלימה בעבודה משותפת עם ג'יאובני אטילי את הסרט הדוקומנטרי 'למצוא את דרכנו' (Finding Our Way), העוסק בקהילות אלה.
לאורך כל שנות עבודתה כתבה סנדרקוק 12 ספרים (ביניהם ספר על הפוטבול האוסטרלי, וספר על תנועת העבודה באוסטרליה), ביימה מספר סרטים דוקומנטריים, וכתבה עשרה תסריטים עלילתיים, מתוכם אחד הופק לסרט טלוויזיה (ABC).
היא בעלת BA תואר ראשון בהיסטוריה (בהצטיינות) מאוניברסיטת אדלייד, אוסטרליה (1970); דוקטור במחקר אורבני מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה (1974); ותואר שני בתסריטאות מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1989).
ספרים וסרטים דוקומנטריים.
• Cities for sale: property, politics and urban planning in Australia Carlton, Vic. : Melbourne University Press Melbourne University Press, 1975
• The Land Racket Silverfish, 1979
• Urban Political Economy: the Australian Case with Mike Berry, Allen and Unwin, 1983
• Making the Invisible Visible: A Multicultural History of Planning University of California Press, 1998
• Towards Cosmopolis, Planning for Multicultural Cities, London: John Wiley, 1998
• Cosmopolis II: Mongrel Cities in the 21st Century, London: Continuum, 2003
• Where Strangers Become Neighbours: the story of the Collingwood Neighbourhood House and the the integration of immigrants in Vancouver, Canada, with Giovanni Attili (Univesity of Rome), 50 minute documentary film, 2006
http://www.youtube.com/watch?v=YWzcGXUWsI8&amp;feature=related
• Multimedia Explorations in Urban Policy and Planning: Beyond the Flatlands, Springer, 2010
• Finding Our Way, with Giovanni Attili, 90 minute documentary film, 2010
http://www.youtube.com/watch?v=AdWvNWT0FjA&amp;feature=related
• Interview with Leonie Sandercock: http://www.youtube.com/watch?v=qYJUfSwgfPo
• Planning Theory &amp; Practice, Volume 1, Routledge, Pages 13 – 30, 2000
The article: When Strangers Become Neighbours: Managing Cities of Difference https://web.archive.org/web/20100821185945/http://www.eslarp.uiuc.edu/courses/FAA%20391_Spring10/Sandercock_Strangers.pdf
קונסטנטין דוברוג'אנו-גראה
אוואז
אוליו
אוליו (באיטלקית: Oglio; בלטינית: Ollius או Olius; בלומברדית: Òi או Ùi) הוא נהר במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, ואחד מיובליו השמאליים של הפו. אורכו של הנהר הוא 280 ק"מ והוא השני באורכו בין יובליו של הפו; השלישי בספיקתו הממוצעת והרביעי בשטח אגן הניקוז שלו..
האוליו הוא תוצר מיזוגם של שני נחלים קטנים - פריג'ידולפו (Frigidolfo) ונרקנלו (Narcanello) - הנפגשים בגובה של 2,600 מטרים מעל פני הים בצפון ואל קמוניקה שבצפון לומברדיה . הוא זורם דרך אגם איזאו (כניסה , יציאה ) ונשפך אל הפו כ-15 ק"מ דרומית-מערבית למרכז העיר מנטובה . בשפכו אל הפו, ספיקתו הממוצעת של הנהר עומדת על 137 מטר מעוקב לשנייה, אך בשל היותו ניזון בעיקר ממי הפשרת שלגי האלפים, נעה ספיקתו לאורך השנה בין 36 ל-425 מ"ק לשנייה.
בילבורד הוט 100 (1990–1999)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים האמריקאיים השבועיים בילבורד הוט 100 שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999.
מצעד הבילבורד הוט 100 הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה האמריקאית המתעדכן מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. במצעד משוקללים נתוני המכירות בארצות הברית (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו האמריקאיות.
שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
♪  – הסינגל הנמכר ביותר בארצות הברית באותה השנה
בית הסראייה (טבריה)
בית הסראייה הוא מבנה בטבריה שנבנה על ידי שליט הגליל העות'מאני, דאהר אל-עומר, בשנות הארבעים של המאה ה-18, ושימש ככלא וכבניין ממשל בימי השלטון העות'מאני.
הסראייה בנויה ממבנה מרכזי, בן שתי קומות, ובו גם תאי כלא ותא גרדום, ומרפסת ארוכה, ולצידו חצר גדולה המוקפת בחומה גבוהה. נבנו בו גם חאן, אורווה ובית משפט. הבניין מצוי ברחוב דונה גרציה בעיר.
הסראייה נבנתה על ידי דאהר אל עומר בסמוך לבניית חומות טבריה.
כיום משמשת הסראיה את משרד החקלאות ופיתוח הכפר, אך מתוכנן להעביר משרדים אלו למקום אחר ולהפוך את בית הסראיה למוזיאון.
אס&quot;א בן-גוריון באר שבע
אס&quot;א באר שבע
אס&quot;א בן-גוריון
היי (אי)
וליד מועלם
פלישת גרמניה לפולין
שוויינטוחלוביצה
שוויינטוחלוביצה (בפולנית: Świętochłowice, בגרמנית: Schwientochlowitz) היא עיר בחבל שלזיה שבדרום פולין, בסמוך לקטוביץ. דרך העיר זורם הנהר ראווה. שוויינטוחלוביצה נמצאת בפרובינציית שלזיה מאז 1999, כאשר לפני כן הייתה חלק ממחוז קטוביץ. אוכלוסיית העיר עומדת על כ-50,000 תושבים והיא חלק מהאזור המטרופוליני השלזי, המכיל מעל ל-5 מיליון איש.
היסטוריה.
העיר קיבלה זכויות מגדבורג במאה ה-14. שוויינטוחלוביצה הייתה חלק מגרמניה עד ל-1922 כאשר היא סופחה לפולין למרות שרוב תושביה הצביעו נגד סיפוח זה. בשנת 1939 כתוצאה מפלישת גרמניה לפולין היא הועברה בחזרה לגרמניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה.
בתקופת המלחמה פעל בעיר מחנה העבודה זגודה לאחר המלחמה רוכזו בו גרמנים, שלזים ממוצא גרמני ופולנים. בראש המחנה עמד היהודי סלומון מורל. קיימות טענות שמורל ראה בתפקידו כמפקד המחנה אפשרות לנקמה על הריגת יהודים רבים כולל כל משפחתו במהלך מלחמת העולם השנייה.
מסדר האמנויות והספרות