הובר נולד בליון. הוא החל להתחרות בקארטינג בשנת 2004. בשנת 2010 סיים במקום השני בגביע האקדמיה של CIK-FIA. בשנים 2011 ו-2012 התחרה באליפות העולם לנוער מתחת לגיל 18. את שתי התחרויות סיים במקום השלישי.
בשנת 2013 עבר להתחרות במכוניות מושב יחיד והתחרה בפורמולה 4 הצרפתית. בעונתו הראשונה זכה באליפות לאחר שניצח 11 מתוך 21 מרוצים בעונה. שנה לאחר מכן עבר להתחרות עבור קבוצת Tech 1 באירוקאפ פורמולה רנו 2.0. בנוסף התחרה כנהג אורח גם בסבב האלפי של הפורמולה רנו. בעונתו השנייה ב-Tech 1 השיג 2 ניצחונות וחמישה פודיומים נוספים ודורג במקום החמישי. במקביל השתתף בשישה מרוצים בסבב האלפי, מתוכם ניצח ארבעה.
בשנת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת ואן אמרספוט באליפות הפורמולה 3 האירופאית. במהלך העונה השיג ניצחון אחד ובסיומה דורג במקום השמיני. בנובמבר, אותה שנה, לקח חלק במבחנים שערכה קבוצת ART לאחר סיום עונת הפורמולה 3. בפברואר הוחתם על ידי הקבוצה שהתחרתה באליפות ה-GP3. בשנת 2018, עונתו השנייה בתחרות, זכה באליפות.
במאי 2018 הצטרף לאקדמיה של קבוצת רנו. בשנת 2019 הצטרף לקבוצת ארדן באליפות הפורמולה 2 וקיבל גיבוי מלא מרנו. במחצית הראשונה של העונה ניצח 2 מרוצים (מונקו וצרפת) ולאחר שמונה סיבובים דורג במקום השמיני באליפות.
מותו.
ב-31 באוגוסט 2019, במהלך מרוץ שהתקיים במסלול ספא בבלגיה, נפגע הוברט בתאונה קשה. במהלך ההקפה השנייה של המרוץ איבד ג'וליאנו אלזי, נהגה של קבוצת טרידנט, את השליטה ברכבו בעקבות תקר בגלגל. הרכב הסתחרר ופגע בקיר השמאלי של המסלול. כתוצאה מהפגיעה התפרקה הכנף האחורית של המכונית. ראלף בשונג, נהגה השני של קבוצת טרידנט, האט על מנת לעקוף את אזור הפגיעה שהיה מלא בשברים שהתפזרו על המסלול. להובר, שהיה צמוד לבשונג מאחור, לא היה שדה ראייה שאיפשר לו לראות את רכבו של אלזי. הוא ניסה לפנות עם מכוניתו לצד ימין על מנת להימנע מפגיעה במכונתו של בשונג, אך פגע עם הכנף הקדמית בגלגל הימני האחורי של בשונג. רכבו פגע במהירות בגדר הימנית של המסלול. כתוצאה מעוצמת הפגיעה הועף הרכב חזרה למסלול, אז פגע בו רכבו של חואן מנואל קוריאה שהגיע מאחור ולא יכול היה להימנע מהפגיעה. מכוניתו של קוריאה התהפכה, וצמד הנהגים פונה לטיפול רפואי. קוריאה נפצע קשה וסבל משברים ברגליו ופגיעה בגבו. מותו של הובר נקבע זמן קצר לאחר התאונה.
בעקבות התאונה בוטל מרוץ הפורמולה 2 וגם מרוץ הספרינט, שתוכנן להתקיים למחרת. מרוצי הפורמולה 3 והפורמולה 1 נפתחו בדקת דומיה לזכרו של הובר. שארל לקלר, חבר קרוב של הובר, השיג את הניצחון הראשון בקריירה באותו המרוץ והקדיש אותו לזכרו.
כשנגמרת הסופה
כשנגמרת הסופה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי והמוזיקאי עדן חסון. השיר יצא לאור ב-3 בספטמבר 2019, כסינגל ראשון מתוך אלבום 2, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music.
סינגל זה יצא כחלק מקידום מהופעתו של חסון בהיכל מנורה מבטחים לראשונה.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-9 במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי חסון ועל יעקב למאי. השיר הוא שיר בסגנון הפופ.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של חסון ב-3 בספטמבר 2019; את תסריט הווידאו קליפ כתב חסון. בתחילת הקליפ מופיע חסון בפני קהל, ובמהלך הופעתו יורד מהבמה. לאחר מכן הוא מתיישב על ספה, ומתעמת עם בת זוגו.
נכון ליוני 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-31 מיליון צפיות.
המניע לרצח
המניע לרצח הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת סרט פשע אפל משנת 1966, בבימויו של פיטר פריישטדט לפי תסריט מקורי של יוסף גרוס.
עלילה הסרט היא חקירת רצח המתבצעת בזירת פשע בערב יום העצמאות. כמו בסרט בלשי חוקר קצין המשטרה את החשודים לחוד וביחד ולבסוף מכנס את כולם ואחד מתוודה.
הסרט נאסר בתחילה להקרנה על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות מסיבות שונות כמו - רצח בתוך אווירת חגיגות יום העצמאות, טיפוסים שליליים של החברה הישראלית, סצנות אירוטית בסרט והזכרת השואה באופן לא כל כך חיובי. לאחר מחאות אושר הסרט והוויכוח עליו סייע להפצתו.
תקציר העלילה.
חגיגות ערב יום העצמאות, אנשים רוקדים וזיקוקין די-נור נורים. מונה זילבר (בקי סוזין-פריישטט) מגיעה לבית ידידתה נעמי (גילה אלמגור). הבית חשוך והדלת פתוחה. היא נכנסת לחדר ואדם שנמצא בו תוקף אותה ובורח. היא מתקרבת למיטה, מוצאת עליה את נעמי מתה ונתקפת בהלם.
למקום מגיע קצין משטרה חוקר (גדעון זינגר) ועוזרו סמל שמוליק (אברהם מור) ומתחילים בחקירה. הנחקר הראשון הוא משה פומרנץ (אבנר חזקיהו), דייר משנה בדירה, רווק שיש לו הרשעה על מציצנות. הוא מכחיש כל קשר לרצח אבל משתף פעולה ומבהיר לחוקרים כי נעמי הייתה "קלת דעת" בקשר לגברים ומוסר שמות של כמה מאהבים שלה שמובאים לחקירה.
לחקירה מצטרף אביה של נעמי ד"ר (לסוציולוגיה) האוסדורף (אהרן מסקין) שגר בדירה ונעמי התייחסה אליו בזלזול מופגן. המאהבים הנחקרים הם:
מונה נמצאת כל הזמן בהלם ולא מדברת. רופא (יצחק שילה) מוזעק ומזריק לה זריקה כדי שתצא מההלם.
כולם מספרים על יחסה המשפיל והמעליב של נעמי לאביה.
לבסוף, כמו בכל עלילה בלשית, מכנס החוקר את כל החשודים בחדר ואז נשבר ד"ר האוסדורף ומודה כי הוא חנק את בתו לאחר שלא יכול היה לעמוד בהתנהגותה עם גברים וביחסה המשפיל כלפיו. הוא הספיק לעלות ארצה לפני השואה והשאיר את נעמי ואמה באירופה ונעמי ששרדה את השואה לא יכלה לסלוח לו והתנקמה בו.
המאבק על כל טיפה
המאבק על כל טיפה: כיצד הניסיון הישראלי מציל את העולם מצמא (באנגלית: Let There Be Water: Israel's Solution for a Water-Starved World) הוא ספר מאת איש העסקים האמריקאי סת' סיגל העוסק בהתמודדותה של מדינת ישראל עם משבר מים.
הספר יצא לאור באנגלית ב-2015 ותורגם ל-15 שפות, בהן סינית, פורטוגזית וצ'כית. הספר תורגם לעברית בשנת 2016 על ידי מתן דרור ויצא לאור בהוצאת סלע מאיר. הספר זכה לשבחים של מנהיגים בישראל ובעולם: שמעון פרס, רוהאקנה רוגונדה, טוני בלייר ומייקל בלומברג והופיע ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס".
הספר.
הספר סוקר ומתאר את התהליכים שבוצעו במדינת ישראל כדי להתמודד עם מחסור במים, הן מצד הרשויות והן מצד יזמים פרטיים. לטענת סיגל, ישראל היא המדינה היחידה שהצליחה לצמצם את שטחי המדבר (בניגוד לתהליך העולמי של מדבור) ומהווה מודל עולמי לחיקוי.
הסקירה מתחילה מהתקופה שקדמה להקמת מדינת ישראל ונמשכת עד למאה ה-21. בין ההמצאות שנסקרות בספר: הטפטפות שהמציא שמחה בלאס, זרעים עמידים לבצורת, שיטות לניצול מי שפכים להשקיה וזרעים סופגי מלח.
בנוסף להתייחסות הישירה לנושא המים, מנסה הספר להראות כיצד הפיתוחים הישראליים מחזקים את מעמדה הדיפלומטי של ישראל בעולם. כך, לדוגמה, לטענתו של המחבר, יחסי ישראל–סין התחדשו כתוצאה מהצורך הסיני להיעזר בפיתוחים הישראליים בתחום משק המים.
קישורים חיצוניים.
על הספר:
ארכיוני ארולזן – מרכז בין-לאומי אודות רדיפות הנאצים
ארכיוני ארולזן – מרכז בין-לאומי אודות רדיפות הנאצים (Arolsen Archives – International Center on Nazi Persecution), או, בשמו הקודם:
שירות האיתור הבין-לאומי (International Tracing Service; בראשי תיבות: ITS) הוא ארכיון ומרכז מידע ותיעוד אודות פשעי הנאציונאל-סוציאליזם וגורלם של הניצולים לאחר שחרורה של אירופה. למעלה מ-30 מיליון המסמכים השמורים בארכיון מספקים לנרדפים לשעבר ולקרוביהם מידע פרטני אודות מאסר, עבודות כפייה והתקופה שלאחר השחרור. ארכיון ה-ITS מהווה בנוסף מוקד למחקר היסטורי. כדי להתמודד עם משימותיו, משתף ה-ITS פעולה עם מוסדות הנצחה ומחקר רבים ברחבי העולם.
ה-ITS מנציח את קורבנות הרדיפה הנאצית ומהווה נדבך מרכזי בתרבות ההנצחה. מאז 2013 מהווה התיעוד המקורי בארכיון חלק ממורשת התיעוד האנושי של UNESCO "זיכרון העולם" (Memory of the World).
ה-ITS מופעל על ידי ועדה בין-לאומית שמיוצגות בה איטליה, ארצות הברית, בלגיה, בריטניה, גרמניה, הולנד, יוון, ישראל, לוקסמבורג, פולין ו-צרפת. פעילותו של שירות האיתור הבין-לאומי ממומנת על ידי משרד התרבות והתקשורת הגרמני (BKM).
החל מ-2013 פועל ה-ITS בשותפות עם ארכיון המדינה הגרמני (Bundesarchiv).
היסטוריה.
בשנת 1943 הורתה המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית (SHAEF) למחלקה הבין-לאומית של הצלב האדום הבריטי להקים שירות לרישום ולאיתור נעדרים. הארגון הוקם ב-15 בפברואר 1944 בכפיפות למיפקדת בעלות הברית וכונה "משרד האיתור המרכזי". עם התמשכות המלחמה, הועבר המשרד מלונדון לורסאי, מאוחר יותר הועבר לפרנקפורט ולבסוף לבאד ארולזן, שנחשב מיקום מרכזי בתוך השטחים שנכבשו על ידי בעלות הברית.
ב-1 ביולי 1947 הועבר ניהול המשרד לארגון הפליטים הבין-לאומי. ב-1 בינואר 1948 שונה שמו לשם הנוכחי - שירות האיתור הבין-לאומי. באפריל 1951 סמכויות הניהול של השירות הועברו אל הוועדה העליונה של בעלות הברית לגרמניה. לאחר סיום הכיבוש של גרמניה ב-1954, הוכפף השירות מינהלתית לצלב האדום.