חוקר משטרת וושינגטון די. סי. פינלי, (רוברט יאנג) נקרא לחקור רצח של ג'וזף סמואלס (סם לבן). בזירת הרצח נמצא ארנק של חייל בשם מיצ'ל. החקירה מגלה כי לפני הרצח שהה סמואלס בבר עם מספר חיילים משוחררים.
סמואלס שתה אלכוהול עם ארבעה עמיתים: קפטן מיצ'ל (ג'ורג' קופר), מונטגומרי (מונטי) (רוברט ראיין), פלויד באואר (סטיב ברודי), ולירוי (סטיב פיפס). מיצ'ל נראה מדוכא ולכן הזמין אותו סמואלס לביתו, פלויד ומונטי עקבו אחריהם והצטרפו מאוחר יותר בביתו של סמואלס. מיצ'ל עזב מוקדם ומונטי ופלויד נשארו. מונטי החל להטיח עלבונות אנטישמיים כלפי סמואלס ולבסוף בהיותו שתוי, רצח אותו במכות.
כעת מבקש פינלי לפצח את תעלומת הרצח, הוא עוצר את קפטן קילי (רוברט מיצ'ם), חברו הטוב של מיצ'ל וזה מעיד כי מיצ'ל אינו טיפוס של רוצח - אלא הוא צייר שנמצא כעת במשבר: פוסט טראומה מהמלחמה ויחסים בעייתיים עם אשתו. מיצ'ל נודד ברחוב וושינגטון ומתיידד עם נערת בארים בשם ג'יני (גלוריה גראהם) שנותנת לו את מפתחות דירתה, אולם לאחר שהוא מסגיר את עצמו, היא אינה מספקת לו אליבי.
מונטי מפריח בחקירתו הערות אנטישמיות על סמואלס כמו "ג'ו-בוי" או "מישהו עם אחד השמות האלה שידעו איך להשתחרר מהצבא". מיצ'ל לעומתו מוסר בחקירה כי כלל לא ידע שסמואלס הוא יהודי. בינתיים מקבל פלויד "רגלים קרות" ודורש ממונטי 1,000 דולר כדי לברוח למקסיקו ומאיים כי יסגיר אותו. בתגובה, מונטי חונק אותו ומביים כאילו התאבד בתלייה.
פינלי מגיע למסקנה כי הוא יודע את המניע לרצח - אנטישמיות, וחשדו נופל על מונטי. הוא מזמן את לירוי חלש האופי שמונטי מתגרה בו כל הזמן על מוצאו מטנסי, ונותן לו הרצאה על מהות הקנאות, הגזענות והאנטישמיות. הוא משכנע את לירוי לטמון מלכודת למונטי.
לירוי מוסר למונטי כי "נפגש" עם פלויד שדורש לראותו בדירתו בשעה 20:00 ומוסר לו פתק עם כתובת לא נכונה. למרות הפתק "השגוי" הזה מגיע מונטי לכתובת הנכונה ובדירתו של פלויד מחכים לו פינלי והשוטרים. הוא בורח, אך פינלי יורה בו למוות.
המחנה הדמוקרטי
המחנה הדמוקרטי הייתה רשימה משותפת של מפלגות השמאל מרצ, ישראל דמוקרטית והתנועה הירוקה שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים. בראש הרשימה עמדה הנהגה משותפת, שכללה את ניצן הורוביץ יו"ר מרצ, שמוקם במקום הראשון ברשימה, סתיו שפיר יו"ר התנועה הירוקה, שמוקמה במקום השני ברשימה, ואהוד ברק יו"ר ישראל דמוקרטית, שניצב במקום העשירי.
היסטוריה.
ב-25 ביולי 2019 הודיעו מרצ, ישראל דמוקרטית והתנועה הירוקה על התמודדות משותפת בבחירות לכנסת העשרים ושתיים. מיד לאחר מכן, הודיעה סתיו שפיר על הצטרפותה לרשימה ועל פרישתה ממפלגת העבודה, והיא הוצבה בראש התנועה הירוקה. במסיבת עיתונאים שכינסו שלושת המייסדים אמר אהוד ברק שייתכנו חיבורים נוספים.
בנוסח ההסכם שנחתם בין הצדדים נקבע כי האותיות שעל הפתק של הרשימה תהיינה "מרצ" וכי הרשימה או מי מחלקיה לא יצטרפו לממשלת ימין. כמו כן, סוכמו הקווים האידאולוגיים המנחים של הגעה להסדר מדיני תוך שמירת האינטרסים הביטחוניים של מדינת ישראל, ביטול , צמצום פערים כלכליים והגברת השוויון בחברה הישראלית, הגנה על אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל וקידום חוקה לישראל.
ב-26 ביולי 2019 אישרה ועידת התנועה הירוקה את חבירת התנועה הירוקה לרשימה ובחרה בסתיו שפיר כיו"ר. ב-28 ביולי 2019 אישרה ועידת מרצ את חבירת מרצ לרשימה.
בבחירות עצמן קיבל המחנה הדמוקרטי 5 מנדטים.
הרשימה התפרקה לפני הבחירות לכנסת ה-23. לקראת הגשת הרשימות מרצ הצטרפה לרשימת העבודה-גשר-מרצ בראשות עמיר פרץ, עם יאיר גולן במקום השביעי מטעם מרצ. המפלגה הירוקה לא נכללה באיחוד, ולבסוף לא התמודדה לכנסת.
בעקבות התפרקות הרשימה דרש חשב הכנסת מהתנועה הירוקה להחזיר הלוואה שנטלה בסך כ־3.9 מיליון ש"ח, ומפלגת עצמאות נדרשה להחזיר לכנסת הלוואה בהיקף של כ־4 מיליון ש"ח.
סורת נוח
סורת נוח (בערבית: سورة نوح) היא סורה מספר 71 בקוראן, והיא מכילה 28 פסוקים המורכבים מ-227 מילים המורכבות מ-965 אותיות.
הסורה מגוללת את סיפורו של הנביא נוח, אשר נחשב לשליח האל הראשון על פי המסורת האסלאמית.
תוכן.
הסורה מגוללת את סיפורו של נוח, ומספרת כיצד במשך 950 שנה הוא הזמין את עמו אל המונותאיזם. לאחר שעברו כל כך הרבה שנים, מבין נוח שכמעט אף אחד מבני עמו אינו מוכן לקבל את המסר שלו, והוא פונה לאלוהים בתפילה. אלוהים עונה לכאורה לתפילתו של נוח, ומצווה עליו להזהיר את בני עמו ממבול שעתיד להציף אותם. אז, המבול מגיע, וכביכול מוכיח לבני עמו של נוח, שהוא לא שיקר להם, ושהוא היה דובר אמת באזהרותיו.
פסוקים 1–4 עוסקים במסר שנוח קיבל מהאל, מסר שעליו להעביר לבני עמו.
בפסוקים 5–20, נוח מודיע לאל שבני עמו אינם מוכנים לקבל את המסר. בד בבד, ממשיך נוח לנסות ולהסביר לבני עמו שכל היקום הוא הוכחה וראייה לקיומו וריבונותו של האל.
בפסוקים 21–24, נוח פונה לאלוהים ומבקש ממנו למחות את הרשעים.
בפסוקים 25–28 מתואר כיצד הרשעים הוטבעו במבול ונשלחו לגיהנום.
במסורת האסלאמית.
ישנה מסורת אסלאמית שגורסת כי האדם שלומד את סורת נוח ומתמיד בקריאתה, יזכה לשכרם ומעמדם של אלו אשר הלכו בעקבות נוח.
אואשנג A600
אואשנג A600 (באנגלית: Oushang A600) הוא מיניוואן קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Changan Automobile רכבי צ'אנגן אשר מיוצר משנת 2015 ועד היום.
"אואשנג A600".
דגמים בגרסת מנוע בנזין.
1.5L MT Standard 1.5L MT Elite 1.5L MT Luxury.
בנג'מין בונוויל
בנג'מין לואי דה בונוויל (באנגלית: Benjamin Louis Eulalie de Bonneville; 14 באפריל 1796 - 12 ביוני 1878) היה קצין יליד צרפת בצבא ארצות הברית. היה צייד פרוות וחוקר במערב האמריקני. הוא נודע בזכות משלחותיו לארץ אורגון ולאגן הגדול ובמיוחד בחלקים מרכזיים משביל אורגון. במהלך חייו התפרסם בונוויל על ידי דיווחים על מסעותיו במערב שכתב וושינגטון אירווינג.
משפחתו.
בנימין נולד בפריז, צרפת או בסמוך לה, בנם של המו"ל הצרפתי ניקולס בונוויל ואשתו מרגריט בראזייר. כשהיה בן שבע משפחתו עברה לארצות הברית בשנת 1803. את המעבר שלהם שילם תומאס פיין. פיין שהה בצרפת והיה הסנדק של בנימין ושני אחיו, לואי ותומס. בצוואתו, השאיר פיין את עיקר אחוזתו למרגריט שדאגה לו עד שהוא נפטר בשנת 1809. הירושה כללה 400 דונם, מחוות ניו-רושל שלו בניו יורק בה התגוררו, כך שהיא תוכל לקיים ולחנך את בניה.
קריירה מוקדמת.
בשנת 1813 בונוויל הצעיר נכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק. הוא סיים את לימודיו לאחר שנתיים בלבד, וקיבל דרגת סגן שני של ארטילריה קלה. בקריירה המוקדמת שלו, הוא שירת במשרות בניו אינגלנד, מיסיסיפי, ובפורט סמית' בטריטוריה של ארקנסו.
בשנת 1824 הוא הועבר לפורט גיבסון והועלה לדרגת קפטן. בזמן שנסע לצרפת, הוא היה אורח של הגנרל לאפייט. לאחר שחזר מצרפת, הוא הועבר בשנת 1828 לג'פרסון במיזורי.
בזמן שהיה במיזורי, בונוויל קיבל השראה מכתיבתו של הול ג'יי קלי, כמו גם ממאמרי מערכת בעיתונות והחליט להצטרף לחקירת המערב האמריקני. בונוויל נפגש עם קלי שהתרשם ממנו ומינה אותו להוביל את אחת המשלחות לארץ אורגון. המשלחת הייתה אמורה לצאת בתחילת 1832. המחסור במתנדבים למסע הביא לעיכוב ולביטול הסופי של המשלחת, והותיר את בונוויל מבלי שמילא את שאיפותיו.
כדי להמשיך לחקור את המערב, פנה לגנרל אלכסנדר מקומב לקבלת חופשה מהצבא, וטען כי הוא יוכל לבצע מסע חשוב בקרב הילידים האמריקנים במדינת אורגון, שבאותה תקופה הייתה תחת כיבוש משותף של ארצות הברית ובריטניה. האזור נשלט ברובו על ידי "חברת מפרץ ההדסון". מקומב נעתר לבקשתו, ובנג'מין קיבל חופשה בת 26 חודשים שנמשכה מאוגוסט 1831 עד אוקטובר 1833, והורה לו לאסוף את כל המידע שעשוי להועיל לממשלה. במיוחד הוא היה אמור להתחזות כסוחר פרווה ולברר את ההיסטוריה הטבעית של האזור, אקלים, קרקעות, גאוגרפיה, טופוגרפיה, הפקת מינרלים, גאולוגיה ואופי השבטים המקומיים. הוצאות בגין מסעו שולמו על ידי תורמים פרטיים, בהם אסטוריאן אלפרד סטון ואולי ג'ון ג'ייקוב אסטור.
נישואין ומשפחה.
בונוויל התחתן ונולדה לו בת. לאחר שנפטרה אשתו הראשונה ובתו, הוא לא התחתן בשנית עד לאחר שפרש מהצבא בשנת 1866, כשהוא התיישב בפורט סמית', ארקנסו. שם התחתן עם סו נייס.
משלחת משנת 1832.
המסע שידוע כהישג הבולט ביותר בחייו החל במאי 1832, כאשר בונוויל עזב את מיזורי עם 110 איש, כולל נתנאל ג'רוויס ווית' וקציני שטח מייקל סער וג'וזף ווקר. המסע מומן על ידי ג'ון ג'ייקוב אסטור, יריבה של חברת מפרץ הדסון. המשלחת התקדמה מפורט אוסג' שבנהר מיזורי, עד הנהר פלאט - ברחבי ויומינג של ימינו. הם הגיעו לנהר גרין באוגוסט ובנו עמדת סחר בפרוות, אותה כינו פורט בונוויל. אנשי ההרים קראו למקום "פורט שטויות" ומעולם לא שימש לסחר.
באביב 1833, בונוויל התקדם לאורך נהר סנייק באיידהו של ימינו, נסחף לראש נהר הסלמון ובסופו של דבר אל פורט נז פרס. במהלך מסע זה הוא העסיק כמדריך את ג'ון אנוס, בן 10 משבט האינדיאני וושאקי שלימים שימש כמדריך למסע של משלחת פרימונט.