הברירה הטבעית פועלת באופן עיוור, טען דרווין בהמשך, ללא התכוונות למטרה מסוימת. האבולוציה היא תערובת של מקרה וכורח – מקרה ברמה של הואריאציה וכורח בפעולתה של הברירה. לפי המטריאליזם הפילוסופי של דרווין, הקיום קודם למהות ולא ההפך כפי שהניח פיילי.
השפעתו של פיילי בימינו.
עבודותיו מצוטטות על ידי חוקרים המבקשים לשרטט את התמורות והמהפכות במדע ובמחשבה התאולוגית האנושית. ריצ'רד דוקינס, בספרו המפורסם, "השען העיוור" (1986), מתכתב עם אנלוגיית השען של פיילי ומציג טיעון סותר של טבע עיוור ונטול תכנון מקדים.
סדר הירושה היעקוביטי
סדר הירושה היעקוביטי הוא סדר הירושה לכתר של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד על פי היעקוביטים שלא מכירים בחוק הזכויות 1689 ובחוק ההסדר 1701 ששינה את סדר הירושה הטבעי לכתר. כמו כן היעקוביטים לא מכירים בחוקי האיחוד של 1707 ובחוק האיחוד של 1800 ועדיין מחשיבים את אנגליה, סקוטלנד ואירלנד כממלכות נפרדות, למרות שהטוען לכתר היעקוביטי נושא בתואר "מלך בריטניה הגדולה" שהיה תואר מסורתי מאז איחוד הכתרים ואינו מהווה אינדיקציה לאי עצמאותן של הממלכות השונות.
הכתר היעקוביטי היה בתחילתו ברשותו של בית סטיוארט עד מותו של הקרדינל הנרי בנדיקט סטיוארט ב-1807. לאחר מותו נכחדה השושלת והכתר היעקוביטי עבר לצאצאיו של צ'ארלס הראשון דרך בתו הנרייטה אן, נסיכת אנגליה. ראשית, עבר הכתר לבית סבויה (1807-1840), בית אוסטריה-אסטה (1840-1919) וכיום הוא ברשות בית ויטלסבאך ועתיד לעבור לבית ליכטנשטיין. אף לא אחד מן המונרכים היעקוביטים מאז מותו של הנרי אימץ את הטענה לכתר הבריטי או ניסה לפעול כדי להשיגו.
טענות נוספות לכתר.
יש הטוענים כי נישואיה של מרי השנייה לדודה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה אינם חוקיים על פי החוק האנגלי, משום שנישואי דוד ואחייניתו אסורים בנצרות, ואישורו המיוחד של האפיפיור שניתן לה אינו תקף באנגליה השייכת לכנסייה האנגליקנית. בשל כך, הם סוברים כי בנה פרנסיס הראשון אינו יורש את זכותה לכתר הבריטי.
לפי גישה זו, את מרי השנייה ירשה אחותה מרי השלישית והשושלת המשיכה דרך צאצאיה:
אם מקבלים טענה זו, הטוען היעקוביטי הנוכחי לכתר הבריטי הוא פיטר הראשון, אולם, ככל המונרכים היעקוביטים מאז הנרי התשיעי והראשון, הוא אינו עושה ניסיונות כלשהם להשיג את הכתר.
חומר (פירושונים)
כריסטו
בילדונג
בילדונג (בגרמנית: Bildung) הוא מונח בשפה ותרבות הגרמנית שמשמעו עיצוב עצמי בעזרת חינוך ותרבות גבוהה. מושג הבילדונג היה מרכזי בקרב הבורגנות והאינטליגנציה הגרמניות במשך שנים רבות והוא בעל חשיבות בקרבן עד היום. תפיסת הבילדונג רואה בחינוך לא רק שינון ולמידה אלא עיצוב האישיות של האדם בעזרת המטען התרבותי והספרותי שמונחל לו על ידי הדורות הקודמים. בבילדונג יש חשיבות רבה לניסיון ולהרהור עליו, שאמורים להוביל למציאת דרכי הפעילות המתאימות ליחיד, או ליצירת דרכי פעילות חדשות. סטיבן אשהיים מגדיר אותו כ"תהליך רציף של התגבשות עצמית והתפתחות הדרגתית של אישיות הרמונית ואוטונומית דרך טיפוח רציונליות, טעם אסתטי וציווי מוסרי". בראשיתו, הכיל הבילדונג שתי גישות מתחרות: גישת גתה, לפיה על החניך ללמוד לגמרי בעצמו, ללא הנחיה, וגישת וילהלם פון הומבולדט, לפיה החניך זקוק לחינוך פורמלי שיתן לו יסוד ללמידה עצמאית.
מעמד ה"בילדונגסבירגרטום" (Bildungsbürgertum; בורגנות הבילדונג) היה מעמד חברתי של בורגנים אשר הודות לחינוך ותרבות הגיעו מאז תקופת הקיסרות הגרמנית תחת שלטון אוטו פון ביסמרק לניעות חברתית ויצרו סוג של אליטה אינטלקטואלית ואריסטוקרטיה של "בעלי תרבות", שהייתה מנותקת מן האצולה המסורתית (מעמד היונקרים) וכן כתפיסה אידאולוגית המחלנת את ערכי המוסר הנוצריים ומבנה במקומם מסגרת חברתית מוסרית הנבנית לשיטתה על ידי היחיד היוצר את עולמו הערכי והמוסרי. בעוד האצולה המסורתית הייתה מבוססת על אחוזות כפריות, היו הבילדונגסבורגרס עירוניים במובהק ורבים מהם התרכזו בברלין. בעוד שכור ההיתוך היונקרי היה הצבא, כור ההיתוך של הבילדונגסבורגרס היה האוניברסיטה ובפרט תאי הסטודנטים. בעוד האצולה נטתה לשמרנות ולמלוכנות נטתה בורגנות הבילדונג לליברליזם, למודרניזם ולקפיטליזם, אך לא נעדר ממנה גוון לאומני עז, שהגביל למשל את צריכת הספרות והמוזיקה ליצירות גרמניות מובהקות וראה בשפה הגרמנית את שפת התרבות היחידה. עם זאת, יצירות לטיניות קלאסיות נחשבו גם הן למעצבות טובות של האישיות, המסייעות בריסון התשוקות. הדבר תאם את הקוד המוסרי של המעמד הבורגני, שהתבסס על חריצות וחסכנות, ועל כן דרש שליטה עצמית איתנה. ניתן לומר כי התעוררות הלאומיות בגרמניה חוללה שינוי בבילדונג. קודם לכן הוא נתפס כחקירה ושכלול מתמידים ללא מטרה קבועה מראש, ולאחר מכן, כתוכנית להכשרת אזרחים מועילים ונאמנים. ייתכן כי חוסר היכולת להגשים את האידיאל המקורי תחת פיקוחה של מדינת הלאום הוא שהוליד את הרומנטיקה, שנטשה את העיצוב העצמי לטובת שלהוב הרגשות והדמיון. באופן אירוני, דווקא בחינוך האנגלי, שמעולם לא היה בו אידיאל של התפתחות עצמית שאינה מוגדרת מראש, לא חלה התאבנות דומה לזו של הבילדונג.
הבילדונג והיהודים.
רבים מהיהודים בגרמניה ראו עצמם מחויבים לאידיאל הבילדונג אשר אפשר לאלו, אשר זה מכבר נכנסו לבורגנות, להשתלב, להתערות ולהתקדם בחברה הגרמנית בזכות מאמציהם. הנרי וסרמן כותב כי . לבילדונג הייתה גם השפעה מסוימת על הציונות, דרך הוגים כמרטין בובר, גרשם שלום ושמואל הוגו ברגמן. עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון, העם הגרמני הפנה עורף לרעיון הבילדונג, אך יהודים גרמנים שמרו עליו, כהוכחה לשייכותם לתרבות המערבית המודרנית. כתוצאה מכך, הבילדונג נעשה מזוהה עם יהודים. עם זאת, לערכים הבורגניים של הבילדונג הייתה תרומה לנאציזם. הקונפורמיזם והשאיפה לנורמליות הקצינו לכדי נידוי החריגים והשמדתם.
הבילדונג בספרות.
רומני הבילדונג הפכו לסוגה ספרותית כבר בסוף המאה ה-19 ביצירות שנכתבו בגרמניה ובצרפת. במרכזם של רומנים אלו ניצב הגיבור הבונה את אישיותו לאורכה של העלילה הנפרסת על פני שנות חייו או התבגרותו. הפילוסוף הצרפתי ז'אן פול סארטר כתב את יצירתו, ילדותו של מנהיג, בה הוא שם ללעג את רומני הבילדונג. ברומן הקצר פרי עטו, הוא לועג לסוגת הבילדונג בכך שגיבור הספר, לוסיין, הבונה את אישיותו הבורגנית לאורכה של העלילה, מתגלה כחדל אישים.
הבילדונג כיום.
בקרב מחנכים בני זמננו, יש השואפים להחיות את הבילדונג על מנת להרחיב את מחשבתם של תלמידים מעבר לקטגוריות נוקשות וקבועות מראש. הם מציעים לימודים ללא יעדים או הגבלה לתחום ידע מסוים, אותם יובילו העניין והסקרנות של התלמידים. בחזון זה יש לפחות שתי גישות מתחרות. על פי הראשונה, היחיד מפתח את עצמו באופן חופשי לגמרי, ועל פי השנייה הוא מחויב לפתח את עצמו כמתבונן ספקן החורג מקטגוריות החשיבה המוכרות. בנוגע לרפורמות מעשיות בתוכנית הלימודים, הם מציעים הכשרה של מורים על פי אותו דגם שהם מציעים לתלמידים, הקדשת זמן רב יותר למקצועות ההומאניים על חשבון מדעי הטבע והקניית ידע מסודר של נכסי התרבות הקיימים כהכנה להתפתחות העצמאית. עוד הם ממליצים על לימוד טקסטים קנוניים יחד עם ההקשר בו נוצרו, ועל כלילת ההיסטוריה של מקצוע הלימוד והרקע הפילוסופי שלו בהכשרת המורה המקצועי. הקיצוניים שבהם טוענים שיש לנטוש לגמרי את המסגרת הבית-ספרית וליצור מסלולי חינוך חלופיים בהם ישתתפו החניכים מרצון.
ביקורת על הבילדונג.
בביקורתו על הבילדונג, טען ניטשה כי החשיפה שהוא מעודד אצל חניכיו למקורות ידע מגוונים יוצרת אצלם אישיות אקלקטית שאינה מחויבת לשום אמונה או גישה. אדם כזה, לדבריו, הוא דל ברוחו, שטחי, לא עקבי, ציני ואינו מסוגל ליצור.
פול צווייג
פול צוויג (באנגלית: Paul Zweig; 14 ביולי 1935 - אוגוסט 1984) היה סופר, משורר ומבקר יהודי-אמריקאי.
צוויג נולד בברוקלין בשנת 1935. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר מכן, נסע לפריז שם למד בסורבון ונשאר בעיר עד לשנות השישים.
נפטר בשנת 1984 ממחלת הסרטן.
יצחק בנטוב
יצחק בנטוב (9 באוגוסט 1923 - 25 במאי 1979) היה מדען, ממציא, מיסטיקאי וסופר. במלחמת העצמאות, במסגרת שרותו בחיל המדע, תכנן את הטיל הראשון של מדינת ישראל. הוא היה מחלוצי מפתחי הצנתרים ואחר כך מראשוני תנועת הניו-אייג' בארצות הברית.
חייו.
נולד בצ'כוסלובקיה ועלה במהלך מלחמת העולם השנייה לישראל. בארץ שירת בחיל המדע ואחר כך ברפא"ל. בשנת 1954 עבר לארצות הברית שם התמסר לעבודה על המצאותיו. בהכשרתו היה מהנדס מכונות והתמחה בהנדסה ביו-רפואית. הוא התמקד בפיתוח צנתרים ללב, ובשנת 1967 פיתח את הצנתר הגמיש הראשון ובשנת 1971 רשם פטנט על צנתר המופעל מרחוק. הוא נכנס כשותף לחברת Medi-Tech Corporation שהייתה אחר כך לבוסטון סיינטיפיק, אחת מחברות הציוד הרפואי הגדולות בעולם.
בשנת 1977 יצא לאור ספרו Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness אשר עסק בהתפתחות התודעה מימי המפץ הגדול, תוך כדי שהוא מערב מטה-פיזיקה ורעיונות ממכניקת הקוונטים. אחר כך יצא ספרו "A brief tour of higher consciousness: a cosmic book on the mechanics of creation". הוא עסק במדיטציה מסוג קונדליני והאמין כי הוא מסוגל לבצע מסעות חוץ גופניים.
הוא נהרג בתאונת מטוס בטיסה 191 של אמריקן איירליינס שיצאה מנמל התעופה שיקגו או'הייר בשנת 1979.
נשיאת יותר מאישה אחת ביהדות
מה טובו אהליך יעקב
אייריש מיסט