סוג של קמפיין המרצה נפוץ בבחירות בישראל הוא קמפיין געוואלד, המיועד לטעת בקרב מצביעים פוטנציאליים את התחושה כי הצבעתם מחויבת המציאות, ובלעדיה יקרה אסון.
קאזינצבארציקה
קאזינצברציקה
המטבח הסינגפורי
המטבח הסינגפורי הוא מטבח מתבסס על חומרי גלם ומתכונים נפוצים בסינגפור. המטבח הסינגפורי מגוון ומכיל אלמנטים שמקורם במספר קבוצות אתניות, כתוצאה מההיסטוריה שלו כמטבח בעיר נמל עם אוכלוסיית מהגרים גדולה. המטבח הושפע מאותן קבוצות מהגרים ומדינות שכנות כגון המטבח המלזי, המטבח הסיני, המטבח ההודי, המטבח האינדונזי ואף מטבחים מערביים כגון המטבח האנגלי. מתכונים והשפעות של אזורים אחרים כמו המטבח הסרי לנקי, המטבח התאילנד והמטבח המזרח-תיכוני נוכחים גם הם.
בסינגפור, המזון נתפס כחלק מכריע בזהות הלאומית ובחוט המקשר בין הקבוצות האתניות השונות במדינה. מזון הוא נושא שכיח של שיחה בין סינגפורים וישנה תרבות אוכל מפותחת של אכילה ואכילה בחוץ. המטבחים השונים המשולבים במטבח הסינגפורי כוללים גם סייגים ומגבלות דתיות בהתאם לקבוצות הדתיות השונות; מוסלמים לא אוכלים בשר חזיר והינדים לא אוכלים בשר, ויש גם קבוצה משמעותית של צמחונים וטבעונים בסינגפור.
השילוב של קבוצות המהגרים ומרכזיותה של סינגפור כמרכז סחר ופיננסים עולמי הוביל להימצאותם של מסעדות מגוון רחב של מטבחים ברחבי העולם.
האוכל הסינגפורי מהווה גם אטרקציה תרבותית משמעותית עבור תיירים ומבקרים. אנתוני בורדיין הוביל לעלייה בפופולריות של סינגפור כיעד לתיירי אוכל כאשר הוא סקר את אוכל הרחוב הסינגפורי בתוכניתו "No Reservations".
רקע והיסטוריה.
מיקומה הגאוגרפי של סינגפור יחד עם עם ריבוי קבוצות מהגרים ממדינות רבות מעבר למדינות הגובלות בה כגון - מלאים, הודים, אינדונזים, סינים והבריטים ששלטו באי הובילה למגוון השפעות ממטבחים שונים שמוזגו יחד ומתקיימים במדינה גם זה לצד זה כמטבחים נבדלים.
מתכונים והמנות המרכיבות את "המטבח הסינגפורי הסיני" הובאו במקור לסינגפור על ידי מהגרים מדרום סין. הם הותאמו אז כדי להתאים את הזמינות המקומית של החומרים, תוך ספיגה מהשפעות ממסורות מלאיות, הודיות ומסורות אחרות.
אוכל רחוב - מרכזי אוכל.
בהשוואה לתרבות אוכל הרחוב ביתר אזור דרום-מזרח אסיה סינגפור בולטת בכך שאסור לרוכלים לפתוח דוכנים באופן עצמאי ברחוב. סינגפור איגדה את דוכני המזון העצמאיים למרכזי אוכל אזוריים או מגרשי מזון - Hawker Centers. במסגרת כל מרכז אוכל ישנם עשרות דוכנים המתמחים במטבחים שונים ולרוב כל דוכן מתמחה ומציע מנה ספציפית.
מרכזי האוכל מהווים מקור לגאווה לסינגפור ומוקדי משיכה תיירותיים. בשנת 2018, תרבות מרכזי הואכל בסינגפור הוצעה על ידי המועצה הלאומית של המורשת של סינגפור (NHB), הסוכנות הלאומית לאיכות הסביבה והפדרציה של אגודות הסוחרים בסינגפור לרשימת אונסקו לאתר מורשת עולמית בתחום התרבות הבלתי מוחשית של האנושות.
תרבות האוכל.
ברכה נפוצה אצל הסינים סינגפוריים היא השאלה "האם אכלת?", ושואלים אותה במנדרינית או בדיאלקטים שלה. זוהי דרך אחת להביע ברכה לאדם אחר. זהו סוג של ברכה, ואפשר גם להניח שכך חושבים הסינגפורים על הארוחה ועל האוכל.
ריבוי התרבויות מהן הושפע המטבח הסינגפורי הובילו גם לשילוב מאכלים שונים המציינים חגים ומועדים שונים בתרבויות השונות. כך לדוגמה, בראש השנה הסינית, נהוג לאכול גאו ניאן, אשר במקור מסין.
קרלוס סאינס (נהג ראלי)
קרלוס סאינס סנמור (ספרדית: Carlos Sainz Cenamor, נולד ב-12 באפריל 1962 במדריד) הוא נהג ראלי ספרדי, שזכה באליפות העולם בראלי עם טויוטה בשנים 1990 ו-1992 וסיים במקום השני ארבע פעמים. הוא היה שותף לזכיות באליפות היצרנים עם סובארו (1995), טויוטה (1999) וסיטרואן (2003, 2004 ו-2005).
סאינס, המכונה "המטדור", החזיק בעבר במספר ההשתתפויות הרב ביותר באליפות העולם בראלי, עד שהנווט הפיני מיקה אנטילה שבר את השיא ב-2018. הוא היה גם לנהג הלא נורדי הראשון שניצח בראלי פינלנד. הוא כמעט וחזר על ההישג בראלי שוודיה לאחר שסיים ארבע פעמים במקום השני ופעמיים במקום השלישי. בנוסף להצלחות באליפות העולם בראלי, הוא זכה שלוש פעמים בראלי דקר (2010, 2018, 2020), פעם אחת במירוץ האלופים (1997) ופעם אחת באליפות האסיה-פסיפיק בראלי (1990). הנווטים העיקריים שלו היו אנטוניו בוטו, לואיס מויה ומארק מארטי.
בנו, קרלוס סאינס הבן הוא נהג מרוצים מקצועי המתחרה כיום עם קבוצת פרארי בפורמולה 1.
שנותיו הראשונות.
לפני שהחל לעסוק בספורט מוטורי שיחק סאינס כדורגל וסקווש. בתור נער, נבחן לקבוצת הכדורגל של ריאל מדריד. סאינס היה לאלוף ספרד בסקווש בגיל 16 ואת הנגיעה הראשונה בספורט מוטורי עשה בתחרויות פורמולה פורד כשעדיין שיחק סקווש וכדורגל. לפני שהקדיש את עצמו לספורט מוטורי באופן מוחלט, למד סאינס משפטים.
קריירת הראלי.
תחילת הקריירה (1980–1988).
סאינס החל להתחרות במרוצי ראלי ב-1980. הוא סיים את אליפות ספרד בראלי של שנת 1986 במקום השני ברנו 5 טורבו בקטגוריה B הבכירה (Group B). ב-1987 ו-1988 זכה באליפות עם פורד סיירה RS קוסוורת'.
עם פורד עשה סאינס את הופעתו הראשונה באליפות העולם במהלך עונת 1987. הוא סיים במקום השביעי בראלי קורסיקה ושמיני בראלי בריטניה. הוא נשאר עם פורד לעוד עונה כשמצטרף אליו הנווט לואיס מויה, שיישאר איתו במשך חמש עשרה השנים הבאות. בעונה זו של 1988 סיים חמישי פעמיים, בקורסיקה ובסן רמו, ושביעי בבריטניה.
בסוף עונת 1988 עזבו סאינס ועמיתו לקבוצה דידייה אוריול את פורד שהתקשתה עם הסיירה המונעת על ידי הגלגלים האחוריים בלבד להתחרות בקבוצות האחרות עם כלי רכב המונעים על ידי ארבעת הגלגלים. אוריול עזב ללנצ'יה בעוד סאינס עבר לטויוטה.
טויוטה (1989–1992).
עד שהצטרף סאינס לטויוטה, נראתה הסליקה (Celica) כמכונית תחרותית בעיקר במרוצים קשים במיוחד, כמו ראלי ספארי בקניה, אך עד מהרה, השילוב של סאינס עם הסליקה החל להניב תוצאות. לאחר ארבע פרישות בתחילת עונת 1989, סיים סאינס על דוכן המנצחים שלוש פעמים ברציפות. חברו לקבוצה, כבר אז פעמיים אלוף עולם, יוהא קנקונן, הביא לסליקה את ניצחון הבכורה בראלי אוסטרליה. סאינס גם כן היה קרוב מאוד לניצחונו הראשון באליפות העולם בראלי בריטניה, האחרון לעונה. סבל סאינס מבעיות מכניות בשלבים האחרונים של המירוץ שהורידו אותו למקום השני, אחרי המנצח פנטי אריקולה הפיני.
בעונת 1990 הוביל סאינס את הסליקה לניצחונות בראלי אקרופוליס ביוון, ניו זילנד, בראלי אלף האגמים בפינלנד כנהג הלא נורדי הראשון, ובבריטניה. תוך כדי כך, קוטף סאינס את אליפות העולם הראשונה שלו. סאינס מסיים לפני אוריול מלנצ'יה וקנקונן שעבר כבר ליצרן האיטלקי בתחילת העונה. כך באה לסיומה שליטתם של נהגי לנצ'יה שהחלה ב-1987 עם כניסתה של קטגוריה A שהחליפה את קטגוריה B כקטגוריה הבכירה.
בשנת 1991 סאינס לא הצליח להגן על התואר, שעבר לקנקונן בלנצ'יה. חלק מהכישלון נזקף להתהפכות שהייתה לו באוסטרליה שהשאירה אותו בסד צוואר בסן רמו. גם סאינס וגם קנקונן זכו בחמישה ניצחונות כל אחד, הפעם הראשונה בהיסטוריה של אליפות העולם ששני נהגים מצליחים להגיע למספר כזה של ניצחונות. למירוץ האחרון בבריטניה הגיע סאינס כשהוא מוביל על קנקונן בנקודה אחת בלבד. קנקונן ניצח את המירוץ כשהוא מסיים לפני קנת' אריקסון וסאינס ולוקח את אליפות העולם בפעם השלישית והופך לנהג הראשון שזוכה ביותר משתי אליפויות עולם. מספר הנקודות של קנקונן וסאינס, 150 ו-143, שברו את שיא הנקודות שקבע סאינס בעונה שלפני (140).
בעונת 1992 השיג סאינס ניצחונות בראלי ספארי, ניו זילנד ובראלי האספלט הביתי שלו בקטלוניה. הוא התייצב עם הטויוטה סליקה למירוץ האחרון בבריטניה כשהוא במאבק על האליפות עם נהגי הלנצ'יה יוהא קנקונן, עליו הוביל בשתי נקודות, ודידייה אוריול, שהשיג באותה עונה מספר שיא של שישה ניצחונות. סאינס שסיים את המירוץ במקום הראשון לפני ארי וטנן וקנקונן, יחד עם פרישתו של אוריול מהמירוץ, לקח את האליפות. עונה זו גם הייתה האחרונה של לנצ'יה כיצרן מוביל באליפות.
מספר קטן של 440 סליקות GT-4 ST185s, שנשאו את שמו של סאינס על לוחית ברכב ואת ראשי תיבות שמו מבחוץ, נמכרו בבריטניה בניסיון לנצל את שתי האליפויות של סאינס עם הרכב.
לנצ'יה (1993).
למרות זכייתו בתואר העולמי, עזב סאינס את טויוטה בסוף עונת 1992, בעיקר משום שלעונת 1993 גייסה טויוטה כנותנת חסות את יצרנית חומרי הסיכה לרכבים קסטרול, מתחרתה של נותנת החסות האישית של סאינס, רפסול. סאינס עבר לקבוצה הפרטית שנתמכה על ידי לנצ'יה, ג'ולי קלאב. לנצ'יה אמנם זכתה באליפות היצרנים בשש השנים הקודמות, אבל הדלתא כבר נחשבה למיושנת באותה תקופה והפיתוחים לקראת עונת 1993 היו מינוריים וכך לכל אורך העונה, נהפכה הדלתא לפחות ופחות תחרותית. הסיום היחיד של סאינס על הדוכן היה המקום השני בראלי אקרופוליס היווני. הוא גם סיים את ראלי סן רמו במקום השני אך נפסל כמה חודשים לאחר מכן עקב שימוש בדלק לא חוקי. סאינס סיים את העונה במקום השמיני באליפות נהגים בה זכה מי שהחליפו בטויוטה, יוהא קנקונן. לנצ'יה פרשה מאליפות העולם בראלי בתום אותה שנה.
סובארו (1994–1995).