המבנים של הסמינר נבנו בין 1675 ל-1932, וכיום שוכן בסמינר הישן בית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת לאוול. בבניין קמיל רואה שוכן מרכז נוער שהוקם על ידי הסמינר ב-2004 ומרכז הארכאולוגיה של האוניברסיטה. מגורי הנזירות הדומיניקניות הפכו למוזיאון, פקולטות האוניברסיטה הישנות היו לבית ספר, ובניין ז'אן אוליבייה בריאנד (מגורי הכמרים) משמש באופן חלקי את הסמינר.
הסמינר ממשיך לשמש כמוסד דתי חשוב בדיוקסיית קוויבק, אך פעילותו הצטמצמה בעקבות מחסור בכמרים. מסיבה זו הסמינר הקטן הפך ב-1987 למלכ"ר בבעלות פרטית.
פלאס רויאל.
פלאס רויאל (הכיכר המלכותית) שוכנת בעיר התחתית של קוויבק, והיא נחשבת לכיכר העירונית העתיקה ביותר מצפון למקסיקו. הגבול הצפוני של הכיכר הוא הצוק, והיא גובלת גם ברחוב דלואיז, חוף מאונט ורו דו פטי שמפלן ("רחוב שמפלן הקטן"). בכיכר בניינים בעלי חשיבות היסטורית, תיירותית ותרבותית, ובין אלה:
הכיכר המכונה "ערש הציוויליזציה הצרפתית באמריקה", משתרעת עד לנקודה שבה סמואל דה שמפלן הורה על תחילת בנייתו של המוצב המבוצר ב-1608. לאחר בנייתם שימשו הבניינים המקוריים לסחר בפרווה עם האינדיאנים שהגיעו למקום מדי פעם. לאחר שרפה שפרצה במקום ב-1682 נבנו הבניינים מחדש עם קירות אבן עבים, וחלק מהאזור עדיין נושא את השם "מרקט סקוור" (כיכר השוק). ב-1686 הוצבה בכיכר פרוטומה של לואי ה-14. הכיכר נקראת על שם פלאס זה ווז' בפריז, ששמה המקורי היה פלאס רויאל.
הכיכר הייתה מרכז סחר חשוב עבור צרפת החדשה, ובסביבתה יוצרו מוצרים לייצוא לאירופה ונקלטו סחורות שיובאו ממנה. כוח צבאי בריטי בפיקודו של גנרל ג'יימס וולף החריב את רוב העיר ב-1759, כולל את פלאס רויאל. הבריטים יישבו את האזור מחדש ופיתחו את העסקים השונים ששכנו בבנייני הכיכר. מעמדה של הכיכר דעך במאה ה-19 במקביל לפריצתה של המהפכה התעשייתית. המקום התדרדר בהדרגה עד שממשלת קוויבק החליטה לאכלסו מחדש ב-1967. השם פלאס רויאל הוענק גם לאזור שסביב הכיכר המקורית. פעולות השיקום, שבהן ניתנה עדיפות לבנייה בסגנון אדריכלי מהמאה ה-18, הצריכו את הריסתם של חלק מהמבנים הישנים, דבר שעורר מחלוקות רבות.
נתן זלץ
נתן זלץ (1912–2003) היה רופא כירורג ישראלי יליד ארצות הברית. חתן פרס ישראל לרפואה לשנת תשל"ח על תרומותיו לכירורגיה ולשירותים הכירורגיים בישראל.
קורות חיים.
זלץ נולד בשנת 1912 שבארצות הברית. בילדותו עבר עם משפחתו לפלורידה, ממנה עבר ללמוד רפואה באוניברסיטת אמורי באטלנטה. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש רופא צבאי בצבא ארצות הברית ונכח בקרבות בצפון אפריקה ובאיטליה.
בשובו לארצות הברית התמחה בכירורגיה ובשנת 1950 נענה לבקשת ארגון "הדסה" וייסד מחדש את המחלקה הכירורגית בבית החולים הדסה בירושלים, שצומצמה פעילותה לאחר מלחמת העצמאות. בסיום עבודתו שב לניו יורק, אך בשנת 1953 נתבקש להתמנות למנהל המחלקה ועלה לישראל.
נתן זלץ היה פרופסור באוניברסיטה העברית.
זלץ כונה בפי רבים "אבי הכירורגיה המודרנית בישראל" והנהיג בישראל את השיטה האמריקאית, המכשירה רופאים זוטרים וחדשים לבצע ניתוחים כירורגים. תוכנית ההתמחות שהנהיג אומצה ושולבה במערך הרפואי הארצי. לאחר מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים יזם את הקמת מערך החירום בבתי החולים. לאחר פרישתו מ"הדסה" הוזמן לייסד ולנהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים ביקור חולים, ממנה פרש בשנת 1991.
בשנת תשל"ח זכה בפרס ישראל לרפואה.
בשנת 1984 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים".
רודראנר
רוד ראנר
מולה כהן
שמואל (מולה) כהן (23 ביוני 1923 - 17 בינואר 2002) היה מפקד חטיבת יפתח של הפלמ"ח, מייסד המשמר האזרחי וראש מועצה אזורית עמק יזרעאל.
ביוגרפיה.
כהן נולד בשנת 1923 בקובנה שבליטא לדוד כהן. משפחתו עלתה ארצה כשנה לאחר לידתו והתיישבה בתל אביב. אביו דוד כהן היה האחראי על הנוער העובד מטעם ההסתדרות. את לימודיו עשה בבית חינוך לילדי עובדים, תיכון חדש וכפר הנוער בן שמן, בו חלק חדר עם שמעון פרס (אז פרסקי). בנעוריו היה חבר תנועת הנוער העובד, שאביו היה ממייסדיה, ופעיל בארגון ההגנה.
בפלמ"ח.
עם הקמת הפלמ"ח נמנה בין חבריו הראשונים. לאחר תקופת הכשרה יצא לקורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, בהם גם הדריך. בשל בעיה משמעתית, הושעה מן הפלמ"ח לזמן מה, בו הוכשר גם בייצור נשק. כאשר חזר לפלמ"ח, שימש מפקד בקורס ימאות. לאחר מכן מונה כהן למדריך קורס מפקדי כיתות בגדוד הרביעי והיה סגן מפקד הפעולה בשרונה בליל המשטרות.
מלחמת העצמאות.
כהן צורף לגדוד השלישי כסגן מפקד הגדוד והשתתף בלחימה בצפון הארץ, כולל הפשיטה בסעסע והקרבות בנבי יושע. במהלך הקרב על עמק הירדן פיקד על ניסיון פשיטת לילה למשטרת צמח. גדוד זה, בצוותא עם הגדוד הראשון וכוחות נוספים נטלו חלק במבצע יפתח, בו החל קידומו המהיר, תחילה מפקד הגדוד ואחר כך מפקד החטיבה, הצעיר ביותר בצה"ל. החטיבה בפיקודו לחמה בחזית המרכז במבצע יורם ובמבצע דני, במהלכו, בין היתר, פרץ צה"ל את הדרך לבן שמן, המוסד בו למד בנעוריו. בהמשך לחמה החטיבה הדרום, במבצע גי"ס, בקרב חרבת מחאז ובמבצע יואב. לאחר מבצע אחרון זה, חזרה החטיבה לצפון, ומולה כהן שימש ראש מטה פיקוד הצפון. בעקבות השתתפותו בכנס הפלמ"ח באוקטובר 1949 בניגוד לפקודות, קיבל התראה ונזיפה והודח מתפקידו.
לאחר שחרורו מצה"ל.
בשנת 1951 השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף. באותה תקופה עבר, בעקבות הפילוג בתנועת הקיבוץ המאוחד, להתגורר בקיבוץ אלונים. במהלך השנים נבחר לשמש מזכיר המשק, סדרן עבודה, מרכז המשק ובתנועה הארצית נבחר למרכז ועדת הגיוס. ב-23 בספטמבר 1956, נפצע מולה כהן ברגלו בעת שחייל ירדני ירה על כנס ארכאולוגי ברמת רחל (מן הירי נהרגו ארבעה מיד, ועוד אחד נפטר אחר כך מפצעיו. צה"ל הגיב במבצע לולב).
במהלך מלחמת יום הכיפורים סייע בידי אלוף פיקוד צפון יצחק חופי בטיפול ביישובי רמת הגולן. לאחר המלחמה (1974), נוכח התערערות תחושת הביטחון הציבורי, מולה כהן פעל להקמת המשמר האזרחי במשטרת ישראל, בראשו עמד במשך חמש שנים, בדרגת ניצב. בשנה הראשונה לקיומו של המשמר האזרחי התבססו כ-550 נקודות הפעלה ברחבי הארץ.
לאחר מותו של יגאל אלון יזם את הקמת "בית יגאל אלון" בקיבוץ גינוסר. כמו כן היה מיוזמי "פרס יגאל אלון" וריכז את פעילות "פרס יצחק שדה".
בינואר 1986 נבחר לכהן בראשות מועצה אזורית עמק יזרעאל, בראשה עמד עד 1999. בתקופת כהונתו פעל לעידוד הרחבתם והקמתם של יישובים קהילתיים.
כהן נפטר ב-17 בינואר 2002, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ אלונים.
פוספטאז
פוספטאז הוא אנזים המזרז את ריאקציית ההידרוליזה של קבוצת פוספט ממולקולה. ריאקציה זו קרויה גם דהפוספורילציה. לאחר ההידרוליזה של הקשר הפוספואסתרי מתקבל יון פוספט וקבוצת הידרוקסיל חופשית.
התגובה המזורזת.
הידרוליזה של פוספט היא ריאקציה ספונטנית (formula_1) בה לוקחת חלק מולקולת מים. מולקולת המים, או שני יוני H+ ו- OH- שמקורם ממולקולת מים, נקשרים לשתי הקבוצות הנוצרות לאחר ניתוק הקשר הפוספואסתרי, יון H+ נקשר למולקולת הפוספט (לקבלת אורתופוספט), ויון OH- נקשר במקום קבוצת הפוספט ויוצר קבוצת הידרוקסיל.
חשיבות בעולם הביולוגי.
פוספטאזות משתתפות בתהליכים מטבוליים במקביל לקבוצת אנזימים נוספת הנקראת קינאזות, המזרזים את ריאקצית הזרחון (הוספת פוספט) של מולקולות. הסובסטראט יכול להיות חלבוני או לא חלבוני. במקרה שהסובסטרט חלבוני ניתן לקרוא לאנזים המזרז את ההידרוליזה בשם פרוטאין פוספטאז (ולאנזים המזרז את הזרחון בשם פרוטאין קינאז).
אף שמדובר בשתי ריאקציות כימיות שונות, פעולת הפוספטאז בעצם הופכת את האפקט של הקינאז.
פעילות חלבונים רבים מבוקרת על ידי רמת זרחון.
הפעילות של חלבונים (ובניהם אנזימים) רבים מבוקרים על ידי רמת הזרחון עליהם. הוספת הזרחן גורמת לשינוי קונפורמציה (שינוי מבני) הגורם להפיכתם לפעילים, או במקרים אחרים להפסקת פעילותם. הפרוטאין פוספטאזות, במקרים אלו, יהוו את החלק המנוגד בבקרת פעילות חלבונים אלה, בכך שהם יחזירו את מבנה החלבון (ולכן את פעילותו) בחזרה לאופן הלא-מזורחן שלו.
דוגמה לשימוש בפוספטאזות בתהליך מטבולי.
לא רק חלבונים יכולים לעבור דהפוספורילציה, אלא גם מגוון רחב של מולקולות אורגניות. בנוסף לבקרה החשובה על פעילות חלבונים, ישנן פוספטאזות שתפקידן להתמיר מטבלוליטים תאיים. לדוגמה, קבוצת הפוספט של גלוקוז-6-פוספט יכולה לעבור הידרוליזה, באמצעות האנזים גלוקוז-6-פוספטאז או בשמו הישן גלוקוז-6-פוספאט דהידרוגנאז שמשתתף בתהליך שנקרא מסלול הפנטוז פוספט, שהוא תהליך חיוני כשבסופו של התהליך מיוצרים קואנזימים CoA-SH, FAD, NAD ,NADP שהם משמעותיים בתהליכים הביוכימיים ובין היתר משתתף בייצור DNA, RNA ובביוסינתזה של מונונוקלאוטידים (AMP, GMP, TMP, CMP, UMP ואחרים).
דוגמה נוספת היא גלוקונאוגנזה, תהליך בו פירובט הופך לגלוקוז תוך השקעת אנרגיה, משתתפים האנזים פרוקטוז-1,6-ביספוספטאז שמסיר מולקולת פוספט מהמולקולה פרוקטוז-1,6-ביספוספט.
סנונית הרפתות
סנונית הרפתות (שם מדעי: "Hirundo rustica") היא הציפור הנפוצה ביותר מבין בני משפחת הסנוניתיים.
מאפיינים.