ההתיישבות בספר שינתה את אופיים של הצפון והדרום, ולכן כל פשרה שהגיעו אליה הצדדים בקשר להתפשטות לספר לא החזיקה מעמד. הפשרה ענתה על צורכי החברות כפי שהיו קיימות בעת הפשרה, אך ההתפשטות שהפשרה נועדה להסדיר, שינתה את החברות עצמן. בשל כך חדלה הפשרה לענות על צורכיהם של שני הצדדים, ונוצר הצורך בגיבוש פשרה חדשה בין נציגי הצפון והדרום בסנט. תהליך זה חזר על עצמו מקבלת החוקה ועד מלחמת האזרחים: פשרת שלוש החמישיות ב-1787, פשרת מיזורי ב-1820, קו מייסון-דיקסון בין מדינות העבדות למדינות החירות שנקבע ב-1832, פשרת וילמוט ב-1846 , פשרת 1850, חוק קנזס נברסקה, 1854, ופשרת קריטנדן ב-1860.
הנשיא פרנקלין פירס (1852-1856) ביקש לגרום לשאלת העבדות לדעוך. הוא אכלס את הקבינט בתומכי העבדות ושולליה בניסיון להגיע למדיניות מאוזנת. עם זאת, גישתו לספר הייתה התפשטותית במוצהר, ובכך החיש את התפרצות הסכסוך, שכן כך נוספו טריטוריות שעמדו לקבל מעמד של מדינה ולהצטרף לברית, ועל ידי כך הוחש הצורך להכריע בשאלת העבדות.
הספר השפיע על תהליך זה של מחלוקת, פישור ומחלוקת מחודשת בכך שההתפשטות המתמדת של ארצות הברית אל תוכו יצרה שינוי מתמיד במאזן הכוחות בין המדינות ללא העבדות, בצפון, ומדינות העבדות, בדרום. שינוי מתמיד זה ועלייתו הדמוגרפית והתעשייתית של הצפון הביאה לניסיונות של מדינות הדרום להגביל את כוחן של מדינות הצפון במוסדות הפדרליים ולבסוף לפרוץ מלחמת האזרחים.
כיום ממלא הספר ממלא תפקיד חשוב מאוד בתרבות ארצות הברית ושירים, ספרים, מערבונים וסדרות טלוויזיה נוצרו בהשראת תרבות הספר.
הספר בתקופת המלחמה הקרה.
בתקופת המלחמה הקרה, האזורים שבקרבת מסך הברזל באירופה נראו לעיתים קרובות כאזורי ספר פוליטי, בשל הקרבה לאויב הפוליטי ותחושת הסיכון התמידי שבקירבה לגבול.
התייחסויות בספרות.
בכתביו של הסופר ג'.ר.ר. טולקין נקראת הממלכה רוהאן בשם "הספר" על ידי תושביה.
שטוטגרט (כדורגל)
מועדון ספורט שטוטגרט (בגרמנית: VfB Stuttgart) הוא מועדון ספורט גרמני מהעיר שטוטגרט. המועדון ידוע בשל קבוצת הכדורגל שלו, המשחקת בבונדסליגה. האצטדיון הביתי של שטוטגרט הוא המרצדס-בנץ ארנה המסוגל לקלוט 60,441 צופים במשחק. הוא נבנה בשנת 1933 ועבר מספר מתיחות פנים עד היום.
היסטוריה.
קבוצת הכדורגל של המועדון הוקמה ב-9 בספטמבר 1904 כאיחוד הקבוצות "Stuttgarter FV" ו-"Kronen-Club Cannstatt", אם כי המועדון נוסד ב-1893 כקבוצת רוגבי בלבד. ב-1906 התחילה לשחק בליגות הגרמניות.
שטוטגרט זכתה 5 פעמים באליפות הבונדסליגה, בעונות: 1950, 1952, 1984, 1992 ו-2007. בגביע הגרמני זכתה 3 פעמים בעונות: 1954, 1958 ו-1997 והגיעה 3 פעמים נוספות לגמר בעונות: 1986, 2007 ו-2013 . היא זכתה גם פעם אחת בסופר קאפ הגרמני בעונת 1992 וב-2005 הגיעה לגמר.
בגביע אירופה למחזיקות גביע הגיעה שטוטגרט ב-1998 לגמר והפסידה לקבוצת צ'לסי. שטוטגרט הגיעה פעם אחת לגמר גביע אופ"א בשנת 1989. בשנת 2000 וב-2002 זכתה באינטרטוטו.
שטוטגרט שיחקה 3 פעמים בליגת האלופות, בעונת 2003/2004 העפילה לשמינית הגמר בעונת הבכורה במפעל ונוצחה 0–1 על ידי צ'לסי, בעונת 2007/2008 לא עברה את שלב הבתים, ובעונת 2009/2010 העפילה גם כן לליגת האלופות, עברה את שלב הבתים אך הפסידה לקבוצת ברצלונה בשמינית הגמר בתוצאה 1–5. בעונת 2012/2013 הקבוצה הגיעה לשמינית גמר הליגה האירופית והפסידה לקבוצת לאציו.
בתום עונת 2015/16 נשרה שטוטגרט אל הבונדסליגה השנייה לאחר 39 שנים רצופות בבונדסליגה. בעונת 2016/17 העפילה שטוטגרט בחזרה לבונדסליגה כעבור עונה אחת מהמקום הראשון. בעונת 2018/19 נשרה שוב שטוטגרט לבונדסליגה השנייה, לאחר שסיימה במקום ה-16 והפסידה בשערי חוץ לאוניון ברלין במשחק הפלייאוף שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה וירשה את מקומה של שטוטגרט. לאחר עונה אחת בלבד שבה שטוטגרט לבונדסליגה לאחר שסיימה במקום השני בבונדסליגה השנייה בעונת 2019/2020.את העונה הבאה היא סיימה במקום התשיעי בבונדסליגה.
סגל נוכחי.
נכון ל-7 באוגוסט 2022
(קפטן שני)
(בהשאלה מספורטינג ליסבון)
ביום
אליהו-משה גנחובסקי
אליהו-משה גנחובסקי (23 ביוני 1901 - 19 ביולי 1971) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם החזית הדתית המאוחדת והפועל המזרחי.
תולדות חייו.
גנחובסקי נולד בשנת 1901 בגרייבו שבפולין לאביו שלמה יוסף גנחובסקי, שהקים את הוצאת הספרים "אל המקורות", ולאמו טעמא לבית טטנבאום. למד בוורשה ולאחר מכן בבית המדרש לרבנים בברלין. לרגל חתונתו קיבל מהרב מאיר שמחה הכהן גביע לקידוש.
בשנת 1923 נמנה בין מייסדי תנועות "השומר הדתי" ו"החלוץ הדתי", ובשנת 1926 יצא לאנטוורפן שבבלגיה לארגון צעירי מזרחי המקומית והליגה למען הפועל הדתי. בשנת 1929 נבחר לכהן כסגן נשיא הפדרציה הציונית של בלגיה.
בשנת 1932 גנחובסקי עלה לארץ ישראל. במשך עשור היה חבר המרכז העולמי של "המזרחי", וכן נבחר לכהן כחבר הוועד הפועל בתנועת "הפועל המזרחי". הוא נמנה בין מייסדי רשת החינוך התלמודי וישיבת הרב עמיאל ומייסדי עיתון "הצופה". לפרנסתו עסק בהוצאה לאור של כתבי יד עתיקים וספרי קודש.
בשנת תש"ח הוא הוציא לאור כתבים של הרב יצחק ניסנבוים שנרצח בשואה.
גנחובסקי נבחר מטעם החזית הדתית המאוחדת לכהן בכנסת הראשונה. כהונתו נמשכה בכנסת השנייה מטעם סיעת הפועל המזרחי. במהלך שנים אלו היה חבר ועדת הכספים, ועדת השירותים הציבוריים וועדת החינוך והתרבות.
עמדותיו.
גנחובסקי נחשב יחד עם הרב כתריאל פישל טכורש לסמן ימני בפועל המזרחי. כחבר הכנסת ביקש גנחובסקי לאחד את המיסים השונים על מנת להקל על האזרחים.
גנחובסקי היה בין חברי הכנסת של המפלגות הדתיות אשר למרות חברותם בקואליציה לא הצביעו בעד דרישת שילומים מגרמניה אלא נמנעו. גנחובסקי התנגד לתיקון חוק השבות כדי לאסור עליית פושעים, בטענה ש"מדינת ישראל שייכת לכל היהודים וכמו אם המוכנה לקבל בביתה בן שסטה מן הדרך כן חייבת מדינת ישראל לקבל בנים שתעו". הוא גם דיבר נגד קיצוץ בתקציב משרד הדתות ואמר "בלעדי הדת תהיה התכחשות, התבוללות וריקנות. ... הישיבות הם האמצעי החשוב ביותר לקיום העם."
משפחתו.
גנחובסקי נישא לד"ר גיטה לבית נוחימובסקי. המשפחה התגוררה בבני ברק, בסמיכות לבית החזון איש, והייתה מקורבת אליו. גנחובסקי עצמו נהג להיוועץ בחזון איש גם בעניינים ציבוריים ופוליטיים. בידי בני המשפחה היו מצויים כתבי יד נדירים של רבנים וגדולי תורה מדורות קודמים. עולם הספר היה קרוב ללבם, והם הוציאו מהדורה מיוחדת של משניות שהופצה באלפי עותקים.
בניו של גנחובסקי הם: העיתונאי והכלכלן דב גנחובסקי, והרב אברהם גנחובסקי, מראשי ישיבת טשעבין בירושלים.
אחר מותו הנציחה עיריית בני ברק את זכרו בקריאת רחוב על שמו, בשכונת קריית הרצוג שבצפון העיר.
יוסי עין-דור
יוסי עין-דור הוא עיתונאי, ומרצה לעיתונות ותקשורת באוניברסיטה. בעבר, שימש ככתב עיתונות, עורך ומגיש חדשות בטלוויזיה.
את דרכו העיתונאית התחיל עין דור בעיתונות הכתובה בעיתון "העולם הזה" של אורי אבנרי, ככתב לענייני משטרה. משם המשיך לכתוב בכמה עיתונים, בהם "על המשמר" ו"ידיעות אחרונות". במקביל, עבד כתחקירן בערוץ 1, בתוכנית "מבט שני". ב-1990 קיבל תואר "מורשה בימוי" של הערוץ הראשון.
עין-דור היה ממקימי מהדורת החדשות בכבלים בת"א, "תחנה מרכזית" (בעריכת והגשת יעקב אילון. כשקם ערוץ 2, בנובמבר 1993, עבר עין-דור לחדשות ערוץ 2 והיה בין ראשוניה. הוא התחיל ככתב לענייני משטרה. במהומות "מנהרת הכותל", בספטמבר 1996, נפצע מירי צלפים פלסטינים, כשנקלע עם הצלם חיים אסיאס שנפצע אף הוא, והמקליט יניב שמואלי, לאירוע ירי במחסום ארז. כמה חודשים אחר-כך עבר לעריכת והגשת מבזקי חדשות והכנת כתבות מגזיניות וכתבות מיוחדות לחדשות. חלקן הגדול בנושאי צבא וביטחון.
עין-דור היה זה שפרץ לשידורי הטלוויזיה בערוץ 2 בפיגוע התאומים, ב-11 בספטמבר 2001. בין היתר, סיקר עין-דור את הפיגוע בבניין המרכז היהודי בבואנוס-איירס בארגנטינה ב 1994, והיה מעורב בסיקור ובשידור תפישת ספינת הנשק הפלסטינית, קארין A. הוא רשם לזכותו מאות שעות של שידורים חיים והרבה מאוד שידורי פיגועי תופת במרוצת השנים.
בסוף 2004 עזב את חברת החדשות של ערוץ 2. בשנים האחרונות הוא מרצה לעיתונות וטלוויזיה במספר אוניברסיטאות ומכללות, בהן בית הספר לתקשורת של המכללה למנהל, ובית הספר לחברה וממשל במסלול ללימודי ביטחון והגנת העורף של מכללת בית-ברל. בעבר לימד גם בבה"ס לעיתונות "כותרת" של אונ' ת"א.
עין-דור הוא בעל תואר שני בלימודי ביטחון באונ' ת"א ובוגר תואר ראשון בהיסטוריה של עם-ישראל וארץ-ישראל באונ' ת"א.
קישורים חיצוניים.
תנאים (אירוסים)
תנאים הם מנהג קדום שהונהג בקהילות ישראל, הנערך בין זוג מאורס, בו שני הצדדים מתחייבים לקבל על עצמם מספר תנאים הקשורים ליחס בין החתן והכלה ולנישואיהם. התנאים כוללים בין היתר את התאריך שבו לכל המאוחר תתקיים החתונה, ואת ההתחייבות הכספית של כל אחד מן הצדדים לטובת בני הזוג. התנאים מהווים התחייבות קניינית, ובמקרה של הפרת התנאים (ביטול השידוך) משלם הצד המפר סכום כסף כפיצוי. התנאים נחתמים בשטר על ידי עדים.
עריכת התנאים.
נוהגים לכבד אדם גדול (רב) בסידור וקריאת התנאים. החלת התנאים נעשית באמצעות קניין סודר. על קיום התנאים ותשלום הפיצוי במקרה של ביטול התנאים ערבים שני ערבים - מצד החתן ומצד הכלה. בדרך כלל נוהגים שלא לכתוב את הסכומים שעליהם מתחייבים, אלא שני הצדדים נדברים ביניהם קודם האירוסין, ובשטר רק כותבים שמתחייבים "כמדובר". לאחר קריאת התנאים, נהוג לשבור צלחת, זכר לחורבן.