מספר שניים קלייר שהתה בכלא, אולם גזר הדין לא בוצע בסוף והיא שוחררה בזכות תומכיה מקרב הממשל הישן של סר סדני, שחתם איתה בשעתו על הסכם הפסקת האש. עם יציאתה גילתה כי בינגהם רצח ותלה מספר רב מאנשיה וכן שרף את אדמתה. גרייס בחרה לפנות אל יריבתה המושבעת - המלכה אליזבת הראשונה לכתוב לה ולתאר את פשעיו של בירנגהם. לעומתה, בירנגהם, ששלט כעת באזור מחייתה של גרייס, הגיב במכתבים מטעמו למלכה. השנים חולפות בין מכתב למכתב, עד אשר, באביב 1595, קיבלה גרייס קיבלה בשנות ה-60 לחייה, אישור להיכנס אל אנגליה כדי להציג את טענותיה בפני המלכה.
בעקבות השיחה, גישתה של אליזבת השתנתה. היא ביטלה את ההאשמות כנגד גרייס ומשפחתה והוציאה מכתב חריף לבירנגהם, שהאשים אותו בשימוש לרעה במעמדו, הורה לו להניח לגרייס ולחזור לאנגליה כדי להשיב על ההאשמות נגדו.
בגיל 67 של גרייס דיווח קברניט אנגלי שראה אותה בפשיטה ימית על סקוטלנד כנגד שבט אויב. קלייר נפטרה מוות טבעי, כשש שנים לאחר מכן באותה שנה שבה המלכה אליזבת נפטרה גם היא (1603).
אגדות, שירים וסיפורים רבים נקשרו בפולקלור האירי בשמה של גרייס אומלי .
אליעזר (לייזי) שפירא
August and Everything After
August and Everything After הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקאית Counting Crows, שיצא לאור ב-14 בספטמבר 1993. אלבום זה, ובמיוחד הסינגל Mr. Jones, הביא ללהקה הצלחה עולמית עם מכירות של מעל ל-7 מיליון עותקים, והוא האלבום הנמכר ביותר של הלהקה (נכון לשנת 2008).
השירים באלבום עוסקים במגוון נושאים, הנעים בין אהבה, אובדן, חרטה, בדידות ושאיפות אומנותיות ואישיות.
רקע.
בשנת 1989 החליט אדם דוריץ, מוזיקאי מתחיל בתקופה קשה בחייו, לצאת לטיול ברחבי אירופה. כשהגיע ליוון התאהב בבחורה אוסטרלית, ולאחר שנפרדו עקב חזרתה לאוסטרליה כתב דוריץ את השיר Anna Begines (הנכלל באלבום). אירוע זה עורר בו את הרצון לחזור לארצות הברית וליצור מוזיקה חדשה. דוריץ שב לקליפורניה, שם החל לנגן ולהקליט שירים עם הגיטריסט דייוויד ברייסון. רבים משירים אלה היוו את הבסיס לאלבום הבכורה של הלהקה שהקימו, קאוניטנג קרואוז.
הלהקה החדשה הופיעה באזור סן פרנסיסקו וצירפה מוזיקאים נוספים, כולם חברים של דוריץ, ובשלב מסוים חתמה על חוזה הקלטות בחברת גפן רקורדס. ההקלטות לאלבום התבצעו, בעצתו של חבר דה בנד רובי רוברטסון, באחוזה בלוס אנג'לס ולא באולפן הקלטות, כמקובל. את ההקלטות ליווה טי-בואן בורנט (T-Bone Burnett), ששימש כמפיק המוזיקלי של האלבום. דוריץ תיאר את חודשי העבודה על האלבום כ"אכזריים, אבל בצורה טובה. היינו צריכים ללמוד שלנגן טוב ולנגן שירים יחד הם שני דברים שונים לחלוטין". האלבום יצא ב-14 בספטמבר 1993, ובעקבותיו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות.
עטיפת האלבום מציגה את מילות השיר August and Everything After בכתב יד, אך הלהקה החליטה שלא לכלול אותו באלבום. השיר לא יצא באלבום רשמי, אך הקרואוז מנגנים אותו לעיתים בהופעותיהם.
שירי האלבום.
מילות כל השירים נכתבו על ידי אדם דוריץ; הלחנים נכתבו על ידי דוריץ, פרט לשירים בהם נכתב אחרת.
ההוצאה המחודשת.
ב-18 בספטמבר 2007 יצא האלבום בהוצאה מחודשת כדיסק כפול. בחלק הראשון נכללים השירים המקוריים, בעיבוד מחודש של אדם איין וסטפן מרקוסן, ושש רצועות בונוס, בהן ארבע הקלטות מקלטת הדמו של הלהקה וגרסאות כיסוי לשירים של וודי גאת'רי ובליינד למון ג'פרסון. החלק השני מציג הקלטה של ההופעה האחרונה של הלהקה במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום, מה-9 בדצמבר 1994 ב"אליזה מונמרט" שבפריז.
ביקורת ומכירות.
האלבום התקבל באהדה רבה על ידי הרוב המוחלט של מבקרי המוזיקה באותה תקופה, שהביעו את הערכתם על כך שלהקה צעירה הקליטה אלבום בכורה מגובש ומבטיח. לאחר צאתה של המדורה המחודשת, חלק מהמבקרים אף הגדילו ואמרו שהאלבום היווה את שיאה היצירתי של הלהקה, שלא הצליחה לשחזר את ההישג
באלבומיה הבאים.
במגזין רולינג סטון נכתב:
בחודשים לאחר צאת האלבום הוא זכה לתגובות פושרות מהקהל, מכירותיו היו בינוניות והוא הושמע בעיקר בתחנות רדיו שפנו לקהל המבוגר. מגמה זו השתנתה בדצמבר אותה שנה, כשערוץ MTV החל לשדר באינטנסיביות את הקליפ של השיר Mr. Jones. השיר הפך ללהיט, הושמע בתחנות רדיו רבות יחד עם שירים נוספים מהאלבום, וקצב המכירות עלה, והיה למהיר ביותר מאז Nevermind של נירוונה. במרץ 1994 זכה האלבום למעמד של אלבום פלטינה לאחר שנמכרו מיליון עותקים, והוא הגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד לשנה זו. נכון ל-2008 נמכרו מעל ל-7 מיליון עותקים מהאלבום.
גודאותה
גוּדאוּתָה (בגאורגית: გუდაუთა, באבחזית: Гəдоуҭа) היא עיירה במחוז גודאותה שברפובליקה הבדלנית אבחזיה גאורגיה, לחוף הים השחור, 37 ק"מ צפון-מערבית לסוחומי. היא מהווה מרכז מנהלתי של המחוז ואוכלוסייתה מונה 11,800 איש. בתקופת גאורגיה הסובייטית שימשה כמקום נופש. כיום ממוקם בעיר בסיס צבאי של חיילי שמירת השלום של חבר המדינות.
מקור השם.
שם העיירה מגיע מאגדה עתיקה על אהבתו של הזמר הצעיר, "אותה גודי", לנסיכה שנגזר עליה למות כתוצאה מהטינה בין שתי המשפחות. בעקבות זאת התאבדו בני הזוג במקום בו נצמאת העיירה.
גאוגרפיה ואקלים.
צפונית וצפון-מזרחית לגודאותה הנמצאים הרי הקווקז הגדול המכוסים במשך שבעה חודשים מהשנה בשלג.
האקלים בגודאותה הוא סובטרופי. הקיצים בה חמים כאשר יולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של C°24 והחורפים קרים באופן מתון יחסית כאשר ינואר הוא החודש הקר ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של C°6 בינואר. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,460 מ"מ לשנה.
תיירות.
עונת ברחצה בגודאותה נמשכת מאמצע מאי לאוקטובר. במשך כל השנה משמשת כעיר מרפא. בעיירה נמצאים מלון, בתי-הארחה, בתי-הבראה, פנסיונים וקליניקות ספא. בתי המרפא מטפלים במחלות בדרכי נשימה, מחזור הדם ומטבוליזם, כאשר הם מציעים בעיקר אוויר צח, שמש ואמבטיות ים. חוף הים מכוסה בחלוקי אבן וחול בחלק המזרחי.
היסטוריה.
גודאותה הייתה מיושב כבר בתקופת האבן החדשה באיכרים ודייגים אולם כיום נותרו ממנה רק שרידים. העיירה של היום נוסדה במהאה ה-19. בשנת 1926 הוכרזה גודאותה כיישוב עירוני והיא משמשת מאז כמקום נופש.
בסביבות המאה השמינית והתשיעית נבנתה קתדרלת העלייה שלמים (של מרים). הקתדרלה עשירה בפרסקאות ורישומים מהמאה ה-14 וכוללת את קבר המעוטר של הנסיך האבחזי ספר-ביי משנת 1821. דרומית מזרחית לקתדרלה נמצאים חורבות ארמון נסיך אחבזי מהמאה ה-16. בשנת 1864 שימשה גודאותה כמרכז המנהלי של אוקרוג סוחומי округ). בשנת 1866 נהרסה העיירה לאחר מרד איכרים.
בסיס צבאי.
בשנת 1991, השנה האחרונה של המלחמה הקרה, נחנך בגדאותה בסיס-הטיסה, המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345 של חיל האוויר הסובייטי לחטיבת מטוסי סוחוי 27. לאחר ייסוד גאורגיה ב-9 באפריל של אותה שנה הפך לקבוצת הכוחות הרוסית של עבר הקווקז (ГРВЗ), אחת מבסיסי החזית הצבאיים של הצבא האדום.
במהלך מלחמת אבחזיה, בשנים 1992–1993, הייתה גודאותה מרכז הבדלנים האבחזים שנלחמו כנגד כוחות צבא גאורגיה ומיליציות של גאורגים שהתגוררו באבחזיה. על פי הטענות שימש הבסיס הרוסי כבסיס אימונים והדרכה לבדלנים.
בשנת 1999, בוועידת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE), שנערכה באיסטנבול, הצהירה רוסיה על כוונתה לסגור את הבסיסים הרוסיים בגאורגיה עד 2001 (בנוסף לבסיס זה היו בגאורגיה שני בסיסים נוספים בבתומי ובאחלכלכי). בשנת 2001 נסגר הבסיס באופן רשמי אולם המשיך לשמש כבסיס של כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה במסגרת החלטה של חבר המדינות. יחד עם זאת מהווה קיומו של הבסיס מקור למתיחות בין גאורגיה לרוסיה עקב החשש כי הבסיס עלול לשמש לתמיכה רוסית בבדלנים האבחזים.
מיכאל לאודרופ
מיכאל לאודרופ (בדנית: Michael Laudrup; נולד ב-15 ביוני 1964 בקופנהגן) הוא כדורגלן עבר דני ומאמן כדורגל בהווה. לאודרופ ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, ונחשב על ידי רבים לכדורגלן הדני הגדול בהיסטוריה. היה שותף לזכיית ברצלונה בארבע אליפויות ספרד רצופות ובגביע אירופה לאלופות, ובהמשך עבר באופן מפורסם ליריבתה הגדולה, ריאל מדריד, עמה זכה באליפות נוספת. במהלך הקריירה זכה גם באליפות איטליה עם יובנטוס, וכן באליפות ובגביע ההולנדי עם אייאקס אמסטרדם.
קריירה ככדורגלן.
קריירת המועדונים.
לאודרופ נולד בקופנהגן והחל את קריירת הכדורגל שלו במועדון ונלוזה, שבו שיחק גם אביו בילדותו. כאשר אביו מונה למאמן קבוצת ברונדבי ב-1973 עברה המשפחה לעיר, ובעקבות כך החלו מיכאל ואחיו בריאן לשחק במועדון. ב-1976 הלך לאודרופ פעם נוספת בעקבותיו של אביו ועבר למחלקת הנוער של קופנהגן בולדקלאב, מועדון ששיחק בליגה הדנית הבכירה, על אף שבריאן נשאר בברונדבי. הוא הבקיע 14 שערים ב-25 משחקים ששיחק בקבוצות הנוער השונות.
ב-1981 ערך לאודרופ את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של קופנהגן בולדקלאב, ובפברואר אותה שנה שיחק לראשונה בנבחרת דנמרק עד גיל 19. ב-1982 הוא חזר לברונדבי - שם אביו סיים באותו זמן את הקריירה כמאמן והצעיד אותה להעפלה לליגת העל הדנית שנה קודם לכן. במשחקה הראשון של ברונדבי בליגת העל הבקיע לאודרופ צמד שערים, וסיים את אותה עונה עם 15 שערים בסך הכל שמיקמו אותו שלישי בדירוג מלכי השערים של הליגה. בעקבות הצטיינותו הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בדנמרק באותה עונה. הוא המשיך לשחק בברונדבי גם בעונת 1983 והספיק להבקיע תשעה שערים, אך בקיץ של אותה שנה עבר ליובנטוס האיטלקית, ששילמה תמורתו כמיליון דולר - סכום שיא דאז להעברה בכדורגל הדני.