לאחר המרידה של ארטבאסדוס, החליט קונסטנטינוס להקים יחידה צבאית מיומנת נפרדת מהיחידות הצבאיות של התמות, אשר כונתה "טאגמטה". לטאגמטה גויסו 8,000 חיילים, בעיקר מהצבא שאיתו התקיף ארטאבסדוס ופורק לאחר מכן, ותפקידה היה לרוב ללות את הקיסר למסעותיו הצבאיים.
החזית המזרחית נגד הערבים.
בשנת 746, בעקבות היחלשותה של ח'ליפות בית אומיה, פלש קונסטנטינוס לסוריה וכבש את העיר גרמניקיה (בימינו קהרמאנמרש), עיר הולדתו של אביו. כנראה במסע זה נלחמו לראשונה ה"טאגמטה". ניצחון זה היה הניצחון הראשון על החליפות מאז 718. בהמשך כבש בחזרה את קפריסין ושנה לאחר מכן השמיד שם את הצי הערבי של קפריסין. באותה שנה פרצה מגפה בקונסטנטינופול, שגרמה להפסקה בכיבושים הצבאיים של האימפריה.
ב-751 ניצל קונסטנטינוס את ההפיכה באימפריה הערבית ותקף את הח'ליפות העבאסית שעלתה לשלטון. נראה שמטרתו העיקרית של המערכה במערב כנגד הערבים הייתה לכבוש ערים ולהעביר את התושבים ליישוב מחדש בתראקיה שבחבל הבלקן. קונסטנטינוס שאף לחזק את החזית שלו עם הבולגרים ולכן בנה בתראקיה ערים מבוצרות רבות, שאוכלסייתן הגיעה בעיקר ממזרח האימפריה.
ב-757, לאחר קרבות נוספים כנגד הערבים בקיליקיה, הסכים קונסטנטינוס על הפסקת אש ועל חילופי שבויים. השקט בגזרה המזרחית אפשר לקונסטנטינוס להתרכז במערכות הבאות בבלקן.
החזית בבלקן.
בעקבות הצלחותיו במזרח, תקף קונסטנטינוס את הבולגרים במערכות רבות מ-755 עד 759. ב-759, תקף את השבטים הסלאביים בתראקיה וכבש שטחים רבים. בשנה לאחר מכן תכנן להתקיף את הבולגרים בגבול תוך כדי איגוף עם הצי לדלתא של הדנובה. בקרב הזה סבלו שני הצדדים מקורבנות רבים והוחלט על הפסקת אש.
ב-762 פתח במערכה נוספת כנגד השבטים הבולגרים באזור תרקיה ומקדוניה. סלבים רבים ברחו או הועתקו מאזור תרקיה למזרח האימפריה על מנת שלא ילחמו שוב בצבא האימפריה בבלקן. באביב 763 יצא קונסטנטינוס להתקפה נוספת מהים והיבשה נגד הבולגרים, והביס אותם בקרב.
בשנת 774, לאחר תקיפות נוספות של הערבים, רצה קונסטנטינוס להוכיח את עצמו והוציא התקפות נוספות נגד הבולגרים החלשים. לאחר שורה של מסעות צבאיים לבולגריה שהשתבשו, במסעו האחרון סבל קונסטנטינוס מכיב בעור באזור הרגל. קונסטנטינוס מת בדרכו חזרה לקונסטנטינופול ב-14 בספטמבר 775.
החזית באיטליה.
בזמן שהיה טרוד בחזית המזרחית נמנע קונסטנטינוס מעימות באיטליה. בשנת 751 כבש המלך הלומברדי אייסטולף את רוונה ואת השטחים שנותרו לאימפריה מסביבה. קונסטנטינוס ניסה לשלוח נציגים למלך הלומברדי שישחרר את העיר אך זה ידע שאין לו ממה לפחד מהאימפריה הביזנטית. קונסטנטינוס נמנע משליחת צבא להחזרת השטחים באיטליה בעיקר כי רצה להתרכז בחזיתות בבלקן ובמזרח ובשל היחסים עם האפיפיור אשר ניזוקו.
משפחה.
אביו היה לאון השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית, ואימו הייתה הקיסרית מריה.
ביזון מערבי
ביזון מערבי או ביזון אוֹקְסִידֶנְטָלִי (שם מדעי: "Bison occidentalis") הוא מין ביזון נכחד אשר חי בתקופת הפליסטוקן עד לאמצע ההולוקן, סביב 10,000 עד 5,000 אלף שנים לפני הספירה. המאובנים שלו התגלו באמריקה הצפונית וביפן ונקראו בשם לראשונה ב-1898.
הביזון התפתח באמריקה הצפונית לצד כמה מינים נכחדים של ביזונים כגון ביזון הסטפה וביזון קדמוני, שהיו מעט גדולים יותר. ייתכן שגם המין החי כיום, ביזון אמריקני, התפתח יחד איתם. ביזון זה היה בעל קרניים קצרות יותר, מחודדות יותר ומופנות אחורה, וממדי גופו היו קטנים יותר, אך עדיין הגיע לגובה של 1.8 מטר ולמשקל של 1 טון. אורך הגולגולת שלו הגיע ל-30 ס"מ.
ביזון זה החל להיכחד עם סיום עידן הקרח האחרון לפני 10,000 שנה. מספריהם צומצמו בשל הקשיים של אותו זמן, והם לא הצליחו להרחיב את אוכלוסיותיהם בשל תחרות קשה עם חיות מרעה דומות כגון ביזונים אחרים, סוסיים, גמליים ופילאים נכחדים כמו הממותה. נוסף על כך ההכחדה אולי נגרמה מציד בידי שבטים פלאו-אינדיאנים שהגיעו אז לאמריקה, אשר ככל הנראה צדו באמצעות דחיקתו מצוקים גבוהים.
מחקרים בדנא עתיק מראים קרבה גדולה בין ביזון זה למין הביזון הקיים כיום, מאשר שאר הביזונים.
סמי והקנגס
סָמִי וָהָקַנְגַס (בפינית: Sami Vähäkangas; נולד בשנת 1998) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה.
והקנגס נולד ב-1998 ביובסקילה, שבמרכז פינלנד. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 2017 וכעבור שנה עבר לגור בהלסינקי.
באוגוסט 2017 ראה אור ספר הביכורים שכתב, "דיאטת איטריות". ספרו השני אמור לראות אור בשנת 2020.
תרגומים עבריים של אחדים משיריו ראו אור בספר חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020, בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
כיום, עובד כמוכר בחנות כלבו ועוסק בפעילות פוליטית.
ביקור הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' בישראל
ז'נגו מקרוי
מבנה הגופים הפדרליים של הרשות המבצעת ברוסיה
מבנה הגופים המנהלים הפדרליים של הפדרציה הרוסית הוא רשימה של כל הגופים הפדרליים המהווים חלק מהרשות המבצעת ברוסיה.
מבנה הגופים מאושר על ידי נשיא הפדרציה הרוסית על פי הצעתו של ראש ממשלת הפדרציה הרוסית בהתאם לחוקת הפדרציה הרוסית משנת 1993. מבנה זה כפוף לאישור בכל שינוי של הממשלה (במהלך עבודת הממשלה נעשים בה שינויים שונים ואלה מצריכים את חתימת הנשיא)
הרשימה משקפת את השינויים שחלו ברשות המבצעת מאז 21 בינואר 2020 (צו נשיא הפדרציה הרוסית מספר 215 מיום 21 בינואר 2020).
פיטר דיפאזיו
פיטר אנתוני דיפאזיו (באנגלית: Peter Anthony DeFazio; נולד ב-27 במאי 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת אורגון, ברציפות מאז 1987. מחוז בחירה זה של מייצג את המחצית הדרומית של מחוזות החוף של אורגון. הוא מרוכז סביב שתי עיירות הקולג' של המדינה, יוג'ין וקורוואליס, הבתים של אוניברסיטת אורגון ואוניברסיטת אורגון סטייט, בהתאמה. מבחינה פוליטית, המחוז נוטה מעט לדמוקרטי, בשל נוכחותו של מחוז ליין בו חיים כמעט מחצית מאוכלוסיית המחוז, שרובה דמוקרטית, ובדומה לכך, מחוז בנטון הכחול;
הוא הוותיק ביותר במשלחת אורגון לקונגרס, והוא נמנה בין מייסדי השדולה הפרוגרסיבית-דמוקרטית בבית הנבחרים. מאז ינואר 2019, דיפאזיו יושב בראשות ועדת התחבורה של בית הנבחרים.
ביוגרפיה.
דיפאזיו נולד ב-1947 בעיר נידהאם שלחופי מזרח מסצ'וסטס, המהווה פרוור של עיר הבירה בוסטון. את נטיותיו הפוליטיות מייחס דיפאזיו לדודו. כילד, העיד כי דודו מעולם לא הזכיר את המילה "רפובליקני" ללא המילה "ממזר" בסוף המשפט. דיפאזיו שירת כוחות המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית בשנים 1967–1971. ב-1969 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת טאפטס וב-1977 קיבל תואר שני מאוניברסיטת אורגון השוכנת ביוג'ין. בשנים 1977–1982 עבד דיפאזיו כעוזרו הפרלמנטרי של חבר בית הנבחרים ג'ים ויוור. ב-1983 נבחר לנציב מחוז ליין.
כאשר הודיע ג'ים ויוור, אז חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של אורגון, על פרישתו מהחיים הפוליטיים, החליט דיפאזיו להתמודד על מושבו בבית הנבחרים. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר בקושי על שני מתחריו הראשיים, חברי הסנאט של אורגון מרגי הנדריקסן וביל בראדברי ברוב של 34% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבו הרפובליקני עם 54% מקולות הבוחרים ובראשית ינואר 1987 הוא הושבע לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית. מאז 1986, נבחר דיפאזיו לקונגרס כל שנתיים ללא התנגדות ממשית, כשהבחירות האחרונות בהן נבחר התקיימו ב-2018, בהן גבר על ארט רובינסון, שניצב בפניו בבחירות לבית הנבחרים ברציפות מאז הבחירות ב-2010.
לדיפאזיו היסטוריית הצבעות פרוגרסיבית. ב-1992 נמנה בין מייסדי השדולה הדמוקרטית פרוגרסיבית בקונגרס ביחד עם חברי קונגרס אחרים בהם ברני סנדרס, רון דלמס ומקסין ווטרס. דיפאזיו היה חבר בית הנבחרים היחיד מאורגון שהצביע נגד הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה ונגד גאט"ט. ב-1995 חלק על מדיניותו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בסוגיית מלחמת בוסניה, באמתלה כי הנשיא והקבינט שלו לא סיפקו נימוק משכנע לעמדתם כלפי בוסניה והרצגובינה. לאחר היבחרו של ברק אובמה לנשיאות ב-2008, החלו השערות לפיהן דיפאזיו נשקל כמועמד לתפקיד מזכיר התחבורה של ארצות הברית בקבינט של אובמה, אך לבסוף החליט אובמה למנות את חבר בית הנבחרים הרפובליקני ריי להוד מאילינוי לתפקיד. דיפאזיו הוא תומך נלהב בזכות להפלה מלאכותית, וב-2010 זכה לדירוג בן 100% מהארגון "הורות מתוכננת".
כמו כן, דיפאזיו תומך בזכויות להט"ב. הוא הצביע נגד חוק הגנת הנישואים משנת 1996 שהגדיר נישואים עבור מטרות פדרליות כנישואים של גבר ואישה, ואפשר למדינות ארצות הברית לסרב להכיר בנישואים חד מיניים, והצביע בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. ב-1999, בעת פגישותיו של ארגון הסחר העולמי בסיאטל, צעד דיפאזיו עם מפגינים, אשר רבים מהם ביצעו מעשי ביזה ואלימות.