במהלך שנות ה-40, כריכות החוברות הרבו לתאר נשים כבולות כשפיהן חסומים. לדבריו של מרסטון, שהיה פסיכולוג בבתי כלא, התאוריות מאחורי הסיפורים נגעו בשיקום פושעים. ואכן, משחר פרסומה, לא הסתפקה וונדר וומן בתפיסת פושעים, אלא גם ניסתה להחזירם למוטב באי הטרנספורמציה - אי קטן ליד גן עדן, ובו מתקן שיקום לפושעים שנבנה על ידי האמזונות.
באותה תקופה הצטרפה וונדר וומן לחברת הצדק של אמריקה, קבוצת גיבורי העל הראשונה, והייתה האישה הראשונה בקבוצה. היא שימשה כמזכירה של הקבוצה על אף שהייתה אחת מחבריה החזקים.
עם מותו של מרסטון ב-1947, הכתיבה עברה לידי רוברט קניגר. הארי ג'. פיטר המשיך לאייר את הסיפורים. בכתיבתו של קניגר, נהייתה וונדר וומן גיבורת על רגילה ופחות פמיניסטית. פיטר המשיך בכתיבת הסדרה עד חוברת #97, ופוטר בשל גילו המתקדם. בסיפורים שבאמתחתו יכולותיה גברו. העגילים שלה נתנו לה את האפשרות לנשום בחלל, הכתר שלה התגלה כבומרנג חזק ובלתי שביר ובעזרת צמידיה יכלה לתקשר עם אי גן העדן. נוסף על כך היא הטיסה מטוס בלתי נראה.
תור הכסף.
ב-1954 פרסם דוקטור פרדריק ורתהם את ספרו "פיתוי התמימים", שטען כי מדיום הקומיקס תרם לעבריינות נוער. כדי להתמודד עם ביקורתו של ורתהם ולאחר דיון סנאט, התארגנו מספר מו"לים ליצירת הרשות לקוד הקומיקס, ארגון שמטרתו סיווג מגזיני הקומיקס לגילאים וצנזורם במקרים מסוימים. במקביל וונדר וומן החלה להתאהב בדמויות גבריות בתחילה בסטיב טרבור וכשהתחיל תור הכסף של הקומיקס התאהבה גם ב"בן הים" וב-"Birdman".
הכותר עבר שינויים רבים מאמצע שנות החמישים ולאורך כל שנות השישים. המאייר הארי ג'. פיטר הוחלף ברוס אנדרו ומייק אספוזיטו וסיפור המקור של הדמות חודש (בחוברת #105), כאשר כוחותיה הגיעו כמתנה מהאלים, והיא נועדה להיות "יפה כאפרודיטה, חכמה כאתנה, חזקה מהרקולס וזריזה ממרקוריוס". שינויים נוספים כללו הסרתן של כל ההתייחסויות למלחמת העולם השנייה והענקת יכולתה של וונדר וומן לרחף מעל זרמי האוויר, כמו גם קביעת החוק לפיו אי גן העדן יושמד אם תדרוך בו כף רגלו של אדם נוסף.
מספר שנים לאחר מכן, חברת DC קומיקס הציגו את מושג ה"מולטי-יקום", ונקבע כי וונדר וומן מתור הכסף אכלסה את ארץ-1, כאשר וונדר וומן מתור הזהב אכלסה את ארץ-2. בשנות השישים, השתמש כותב הסדרה הקבוע, רוברט קניגר, במספר גימיקים שהצליחו עם דמותו של סופרמן. בדומה לסופרבוי, נוצרה הקריירה ה"סודית" של וונדר וומן כנערה - וונדר גירל. הכותב בוב האני, שכנראה לא היה מודע לכך שוונדר גירל אינה דמות נפרדת, צירף אותה לקבוצה החדשה שיצר, הטיטאנים הצעירים, ביחד עם דמויות המשנה רובין, קיד פלאש וספידי. מספר שנים מאוחר יותר, זכתה הוונדר גירל (שהפכה לדמות ביקום של DC לאחר הצטרפותה לטיטאנים הצעירים) לסיפור מקור משלה, בו התגלה שהיא למעשה דונה טרוי, יתומה שדיאנה אימצה ובטיפול שעברה באמזונאס ניתנו לה כוחות על.
תור הארד.
בסוף שנות השישים וונדר וומן ויתרה על כוחותיה כדי להישאר בעולם הזה. היא בחרה שלא לנסוע עם האמזונות ליקום אחר, שם יוכלו להחזיר לעצמן את הקסם שאבד להן. כעת בעלת בוטיק מוד, דיאנה מצאה מורה רוחני סיני בשם אי צ'ינג. בהדרכתו למדה אמנויות לחימה רבות, ופעלה כסוכנת חשאית. המבנה החדש של הסדרה התבסס יותר על תוכניות ריגול מאשר גיבורי על, בניגוד לרוב יקום DC. כדי להדגיש את השינוי, עורכי הסדרה מחקו את כל קשריה לעולם גיבורי על, כשהחשוב ביניהם הוא הריגת סטיב טרבור (אף על פי שהוא שב בהמשך). מקרה יוצא דופן היה עימות אחד על אחד שהיה לה עם קאטוומן. דמותה דמתה יותר לגרסת תור הזהב של הקנרית השחורה.
שינוי זה עורר תמיכה והתנגדות. מספר מבקרים קיבלו בברכה את המעבר מגיבורת על מגוחכת לגיבורה בעלת אופי רציני יותר. אחרים הרגישו שהקומיקס מזניח את ההיסטוריה שלו. עטיפה שנויה במחלוקת הציגה את דיאנה יורה במטוס, בניגוד מוחלט לאופן הפעולה של וונדר וומן, כאשר דיאנה "החדשה" הרגה לא רק כדי להגן.
הפורמט החדש משך מספר כותבים שבדרך כלל לא מקושרים עם קומיקס. החשוב שבהם הוא סמואל דלאני, שכתב שתי חוברות בסדרה.
בשנות ה-70 המוקדמות קיבלה דיאנה בחזרה את כוחותיה ואת תלבושתה. לחלק מחזרתה אחראית פעילת זכויות האדם גלוריה סטיינם, שגדלה על הרפתקאותיה של וונדר וומן ונפגעה לראות את גיבורת העל המפורסמת ביותר גוועת ללא כוחותיה. הגיליון הראשון של מגזין "Ms." מציג את וונדר וומן בתלבושת שנות ה-40 שלה על העטיפה ומכיל מאמר על הדמות. אירוני, משום שהשינוי בפורמט היה במקור הכרה בתנועת הפמיניזם. עידן האי צ'ינג, חרף המחלוקת, המשיך לצבור תאוצה, גם בשנים שבאו לאחר מכן, בקומיקס ובעיבודים קולנועיים. העונה השנייה וכן השלישית של סדרת הטלוויזיה בכיכובה של לינדה קרטר שאלו מאפיינים בולטים מדמות דיאנה בשנות ה-70.
הכותב והעורך רוברט קניגר שב למקורותיה של הדמות, ולמשך השנה הראשונה הוא הסתמך על סיפורים מתור הזהב. לאחר מכן, בסדרת חוברות שנמשכה תקופה של שנתיים תואר ניסיונה של וונדר וומן להתקבל מחדש לליגת הצדק ממנה פרשה. כדי להוכיח את עצמה, עברה 12 "מבחנים" (אנלוגיה למבחניו של הרקולס), כשעל כל אחד מהם פיקח חבר צוות אחר.
לאחר חזרתה של וונדר וומן לליגת הצדק, DC קומיקס הזמינו שינוי פורמט נוסף. הפופולריות של סדרת הטלוויזיה בכיכובה של לינדה קרטר, שהתרחשה במלחמת העולם השנייה, הביאה לכך שהקומיקס יתרחש גם הוא בזמן זה הודות לעקרון ה"רב-יקום" שוונדר וומן "המקורית" של שנות הארבעים וזו של שנות השבעים חיו בשני יקומים מקבילים. מאוחר יותר, כשסדרת הטלוויזיה שינתה את זמן התרחשותה לשנות ה-70, עשה כך גם הקומיקס. בסוף שנות ה-70 נהרג סטיב טרבור בשנית.
בתחילת שנות ה-80 נכתב סיפור מקורה של הדמות פעם נוספת על ידי ג'רי קונוויי. הודות לעקרון ה"רב-יקום", סטיב טרבור הוחזר לחיים והתרסק שוב באי גן העדן. החל מחוברת "Wonder Woman #288" (פברואר 1982), השתנתה תלבושתה של וונדר וומן וכן הוצג הסמל המסחרי החדש של הדמות על העטיפה, בצורת WW מסוגנן.
וונדר וומן מתור הארד נלחמה מספר קרבות אפיים וראתה מספר כותבים נוספים עד לחתונתה עם סטיב טרבור בחוברת האחרונה, "Wonder Woman #329" (פברואר 1986). כתוצאה מהשינויים שנעשו באירוע הקרוסאובר המשבר בעולמות האינסופיים, קיומם של וונדר וומן וסטיב טרבור מארץ-2 נמחקו כליל מעל דפי ההיסטוריה. וונדר וומן מארץ-2 לא נהרגה בסיפור זה, אלא חזרה בזמן לתקופת יצירתה, בכך התאפשר האתחול המחודש לסדרה.
אחרי המשבר.
ב-1987, החזיר הכותב גרג פוטר את הדמות ליקום DC, ובמשך מספר חודשים תכנן וכתב את עלילות הדמות עם העורך ג'ניס רייס, ושאב מחקרים מהמיתולוגיה היוונית. עם תחילת הסדרה הצטרף אליו ג'ורג' פרז כצייר ועוזר כותב. בחוברת השנייה של הסדרה עזב פוטר את מלאכת הכתיבה ופרז הפך לכותב היחיד. הקוראים והמבקרים ראו את תקופתו של ג'ורג' פרז כאחת מנקודות השיא של וונדר וומן.
בבריאתה החדשה, וונדר וומן הייתה דיאנה, נסיכה ושליחה מאי גן עדן לעולם בני האדם. יופייה היה מהמם, כמתנה מהאלה אפרודיטה, וחוכמתה הייתה כשל אתנה. מהרה היא שאבה את כוחה, מהסטיה את ידידותה לאש ומארטמיס את אחדותה עם חיות הפרא ואינסטינקטים של ציידת. היא לא שמרה את זהותה בסוד, ולא הייתה גיבורת העל הראשונה. דיאנה דיברה בשפת אבותיה בלבד, וריאציה של יוונית קלאסית, ולמדה אנגלית רק כשהגיעה לאמריקה. בכל זאת, דיאנה אומנה כלוחמת והשתמשה בכוח קטלני ללא נקיפות מצפון כשהיה צורך בכך. בתקופתו של פרז, דיאנה התמודדה עם מלחמות, אי-צדק, אי-שוויון, מוות וקונפליקטים המערבים את האלים היווניים.
דמויות המשנה של הקומיקס השתנו גם הן. לדוגמה, סטיב טרבור נהיה לקצין חיל האוויר והיה מבוגר בהרבה מדיאנה. כך נמנע הרומן המסורתי בין השניים. במקום זאת, היה סטיב טרבור מעורב בקשר רומנטי עם אטה קנדי, שהפכה לשוטרת צבאית מבוגרת. אויבתה של דיאנה, הצ'יטה, שונתה לאישה היכולה להפוך לחתולה פראית דמוית אדם, יצור המהווה יריב ראוי אפילו לדיאנה.
לאחר שפרז עזב את הסדרה, כותבים ואומנים רבים ניסו ללכת בדרכו וחיקו את עבודתו על הדמות, במידת הצלחה משתנה. ויליאם מסנר לואבס כתב את הדמות נאמנה למקור, והציג את דמותה של האמזונה אדומת השיער ארטמיס, שלקחה על עצמה את זהותה של וונדר וומן לפרק זמן קצר. אולם, האיורים הציגו את האמזונות בתלבושות מצומצמות ובתנוחות מיניות, מה שיצר ביקורת פמיניסטית. מאוחר יותר ניסה הכותב והצייר ג'ון ביירן להחזיר את הסדרה ליסודותיה, וזכה לביקורות מעורבות מהקהל. הכותב והצייר פיל חימנז יצר סדרה שדומה בדרכים רבות לזו של פרז, בעיקר בגלל קווי הדמיון בין איורי השניים.
המשבר האינסופי.
וונדר וומן לקחה תפנית אפלה במהלך שנת 2005, באירוע המשבר האינסופי. חוברת #219 בסדרה (החוברת התקשרה למיני סדרה "Omac Project", המקדימה את המשבר) הסתיימה כשוונדר וומן חנקה למוות את מקסוול לורד במטרה לשבור את שליטתו על סופרמן. הפעולה הזאת באה בניגוד למסורת ארוכת השנים של הדמות, שהתנגדה להרג. פעולה זאת, ואלו שבאו אחריה, סיימו את חברותה עם סופרמן ובאטמן, ומעמדה נהיה מפוקפק בעיני רוב הגיבורים. העמוד האחרון של "Omac Project" הראה את Brother Eye משדר לכל העולם קטע ווידאו של וונדר וומן רוצחת את מקסוול לורד, כשאחריו מופיעה המילה רצח.