"Business ClassRefugees" יצא בלייבל באותה שנה. בנוסף השתתף בעיבודי מספר שירים באלבומו של ארז לב ארי "שמחת הפרטים הקטנים" והפיק במשותף עם עמית עמרמי את אלבומו של עידן יניב "חכי לי".
שיתוף הפעולה בין סבג לדוד ד'אור המשיך בשנת 2008, עת הוציאו השניים אלבום משותף בשם "שירת רבים", המורכב משירי תפילה ופיוט בהפקתו של סבג. חלק מהשירים היו על פי לחן עממי, וחלקם לחן חדש משותף לסבג וד'אור. האלבום זכה להצלחה, והגיע למעמד אלבום זהב. באותה שנה הפיק את אלבום הקונספט "Nagore Session", שיתוף פעולה עם קהילה מוסלמית/סופית בדרום הודו.
בשנת 2009 הפיק את אלבומה של אתי אנקרי "בשירי רבי יהודה הלוי". האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למעמד אלבום זהב. במקביל ליציאת האלבום פטריק הפיק מוזיקלית את סיבוב ההופעות של אתי אנקרי.
בשנת 2010 הפיק מוזיקלית את האלבום "No Stranger Here" שיתוף פעולה בין הזמרת האמריקאית לבין הזמרת ההודית . באותה שנה הקים את חברת המוזיקה "EarthMoments" המתמחה בשיווק דגימות נגינה לשימוש במוזיקה אלקטרונית או בפסקולים לסרטים. במסגרת החברה פיתח סבג את המוצר המצליח "ZenPad" שנעשה בשיתוף חברת Berlin.
באותה שנה השתתף בעיבודים במספר שירים באלבומו של ארז לב ארי "ארגמן". סבג גם כתב יחד עם לב ארי את מילות השיר "בסוף היום", שהיה אחד מלהיטיו הגדולים של האלבום, וכן את השיר "דבר איתי".
בנוסף יצא האלבום "שירת רבים 2", המהווה המשך לאלבום "שירת רבים". גם אלבום זה הורכב משירי תפילה ופיוט בביצועם של סבג ודוד ד'אור.
בשנת 2012 לקח חלק בהפקה ובישול אלבומו של שלמה ארצי "אושר אקספרס" שיצא באותה שנה. סבג היה שותף בהפקת האלבום, בישולו באולפן ושר כזמר רקע בתקליט. האלבום הגיע לשיא מכירות וזכה במעמד פלטינה משולשת.
באותה שנה הפיק גם את אלבומו של קובי אפללו "שמע". האלבום הניב להיטים רבים והגיע למעמד אלבום זהב.
בשנת 2013 הפיק פטריק את אלבום הבכורה של יובל דיין לאסוף. האלבום זכה גם הוא למעמד אלבום זהב.
ב-2013 הוציא יחד עם ארז לב ארי את אלבומם המשותף העץ הבודד. פרי יצירה משותפת שכתבו סבג ולב ארי תוך כדי שהות בבית השנטי במדבר.
באלבום השתתפו מיכה שיטרית וברי סחרוף הן בכתיבה והן בביצוע. האלבום הוגדר על ידי המבקרים כיצירת מופת ושיא שיתוף הפעולה ארוך השנים בן סבג ללב ארי.
בשנת 2014 הפיק את אלבומו של שלמה ארצי קצפת. האלבום הגיע למעמד של פלטינה כפולה.
באותה שנה הפיק פטריק את אלבום הסולו השלישי של ארז לב ארי כתמים של תרבות, מתוכו יצאו הסינגלים המצליחים "נחום וציונה", "לא אחד מאלה" ו"חרותי".
במקביל להיותו מפיק מוזיקלי פיתח קריירה של צלם ובמאי קליפים ביחד עם אמיר טל. פטריק צילם תמונות פרומו לזמר אמיר דדון, ארז לב ארי, רוסו ווינברג ועוד.
ביחד עם אמיר טל ביים את הקליפ לשיר "נחום וציונה".
בשנת 2015 הפיק פטריק את אלבום הסולו הראשון של הזמרת הוותיקה שלומית אהרון בשם תגיד לי. הוא גם בים ביחד עם אמיר טל את הקליפ לשיר הנושא באלבום.
בינואר 2017 יצא לאור האלבום חלק מהזמן שהפיק פטריק סבג לעידן עמדי. האלבום הניב הרבה להיטים. בלטו במיוחד השירים "חלק מהזמן" ו"עד שיעלה היום הבא". האלבום זכה להצלחה והגיע למעמד של אלבום זהב תוך זמן קצר. סבג גם צילם וביים את כל תמונות הפרומו והאלבום של עידן עמדי כולל הקליפים לשירים "חלק מהזמן" ו"עכשיו כולם רוקדים" יחד עם אמיר טל.
עוד באותה שנה כתב סבג מוזיקה לסרט האנגלי "Hoka Hey", סרט תיעודי המספר את סיפורו של צלם המלחמה ג'יסון פי הוואי בבמויו של הרולד מונפילס. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן בצרפת ויצא לאקרנים מסביב לעולם.
בשנת 2018 הפיק סבג את אלבומו של בניה ברבי "מישהו איתי כאן".
ב-2019 הפיק את השיר "מה את מרגישה" של עידן עמדי.
באותה שנה הקים ביחד עם יואב רוזנטל את חברת התוכן המוזיקלי "mouse orchestra", המשווקת תכנים מוזיקליים לעורכי וידאו ומוזיקאים.
בשנת 2020 הפיק את שירם של מיכה שטרית ושמעון בוסקילה "כמה אור".
בינואר 2021 השיק את פרויקט הסולו "תנועות וחלקים בזמן", בו הוא חזר לקדמת הבמה כיוצר, כותב ומלחין, ומארח אמנים שונים בסדרת סינגלים המושפעים מתרבויות שונות מרחבי העולם ויוצאים אחת לחודשיים.
החשמלית של סנקט פטרבורג
החשמלית של סנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-петербургский трамвай) היא מערכת חשמליות להסעת המונים במטרופולין סנקט פטרבורג שנחנכה בספטמבר 1907. בשנות ה-80 של המאה ה-20, הפכה למערכת הסעת ההמונים הגדולה בעולם ונכנסה לספר השיאים של גינס. ב-2002 היא עדיין החזיקה בשיא, עם מסלול כולל באורך 690 קילומטרים. ב-1995 צומצמו והוחלפו כמה קווים, בעיקר במרכז העיר ומאז 2001 צומצמו קווים נוספים. הרכבת מתופעלת על ידי חברת גור-אלקטרוטרנס (Горэлектротранс), ארגון מוניציפלי שמתפעל 40 מסלולים ומחזיק גם ברשת טרוליבוס נרחבת. בשיאה, ב-1988, הייתה רשת החשמליות באורך של 1,022 קילומטר.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 כללה רשת החשמליות קווים באורך של 205 קילומטר בלבד, והייתה במקום הרביעי בעולם בגודלה.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
תחבורה המבוססת על מסילות ברזל בסנקט פטרבורג הוקמה ב-1860, כאשר נסעו קרונות רתומים לסוסים שנעו במסלול קבוע מראש.
החשמלית הראשונה בסנקט פטרבורג יצאה לדרך ב-22 באוגוסט 1880. בחורף 1894 החשמלית שבה לבירה הקיסרית, והיא נעה על נהר הנייבה, בעודו קפוא ומכוסה קרח. הוקמה חברת תחבורה ציבורית ומסלולים חדשים תופעלו, כשדרכן עוברות קרונות ממונעים. החברה שתפעלה את הקרונות הרתומים לסוסים ביקשה לתבוע את החברה החדשה בשל השתלטותה על תחומי סמכותה של החברה - אך השופטים לא קיבלו את התביעה וטענו כי על פי הסכם המונופול שנחתם עם העירייה, אין מניעה מלהפעיל קווי חשמלית שנעים על הקרח. קווי רכבת הקרח היו פעילים עד 1910.
תחילת השירות.
ב-3 בספטמבר 1902, החוזה בין מפעילת הקרונות הרתומים לסוסים לעיריית סנקט פטרבורג הסתיים וכל רכוש החברה ותשתיותיה הועברו לידי העירייה. או-אז הואצו הליכי הרחבת רשת הרכבת האלקטרונית החדשה והעירייה רתמה את תאגיד וסטינגהאוס האמריקאי על מנת לסייע בהפעלת גנרטורים לקרונות החדשים וכך ב-29 בספטמבר 1907 רשת חשמליות נפתחה.
לקראת שנת 1914 הרכבת כבר נסעה בכל הרחובות הראשיים בעיר. במלחמת העולם הראשונה הואט פיתוח הרכבות ועם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה שותקה התנועה. ב-1921 הושלם חיבורן של כל קווי הרכבת לחשמל ועד 1936 בוצעו הליכי פיתוח משמעותיים של החשמלית.
תקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
במשך כל המצור על לנינגרד החשמלית פעלה ולא חדלה מלנוע והופסקה רק פעם אחת; בין ה-15 בדצמבר 1941 ל-15 באפריל 1942, הופסקה אספקת החשמל לעיר וכתוצאה מכך לא יכלה החשמלית לנסוע. ב-8 במרץ אותה שנה חודשה התנועה באופן סדיר וב-15 במרץ כבר יצאו מסלולי נוסעים קבועים.
החל מ-1965 ניכרו פתיחתם של קווים חדשים באזורים אחרים בעיר כאשר במקומות הישנים הוחלף בטרוליבוס. לקראת סוף שנות ה-80, מערכת החשמלית הורכבה מ-67 מסלולים באורך 600 קילומטר.
מאז התפרקות ברית המועצות.
בשל הקשיים הפיננסיים וחוסר היכולת של העירייה לממן את פיתוח החשמלית, החל מ-1995 ניכרת הצטמצמות הולכת וגדלה במספר המסלולים והקווים. בשנת 2002 החל שיפור כלכלי במצב העירייה, אך זו זנחה פיתוחם של מסלולים ישנים והחלה לעבוד על פיתוח מערכת מהירה להסעת המונים - נאדזמני אקספרס (Надземный экспресс).
נאדזמני אקספקס היא מערכת רכבת קלה שלאחר דחיות רבות הייתה בנייתה צריכה להתחיל בשנת 2011 ולהסתיים בשנים 2012–2013. הרכבת המהירה הייתה אמורה להוות פתרון לבעיית התחבורה במטרופולין ולקשר את העיר עם סביבתה ואתרי התיירות בפטרהוף, כמו גם קישור מהיר לנמל התעופה הבינלאומי פולקובו. נכון ליולי 2013 הפרויקט הופסק.
מאז שנת 2015 נמצא בפיתוח פרויקט חיבור העיר אל נמל התעופה פולקובו באמצעות רכבת קלה מהירה בתפעול חברת Aeroexpress (ברוסית: ОАО Аэроэкспрес).
בשנת 2018 החלה לפעול חברה פרטית בשם Chizhik המפעילה חשמליות מדגמי Stadler B85600M וזהו שירות החשמליות הפרטי הראשון מסוגו ברוסיה.
ליגת המשנה הארגנטינאית
פרימרה נסיונל (בספרדית: Primera Nacional) היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל הארגנטינאי ומאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.
בליגה משחקות קבוצות מכל רחבי המדינה. קבוצות מעיר הבירה בואנוס איירס ומפרובינציית בואנוס איירס וכן מפרובינציית סנטה פה עולות לליגה זו מליגת פרימרה B מטרופוליטנה (Primera B Metropolitana) וקבוצות משאר המדינה עולות לליגה זו מליגת טורניר הפדראל (A (Torneo Federal A.
בעקבות השינוי בכדורגל הארגנטינאי ובשל מגפת הקורונה בארגנטינה בה לא היו יורדות במשך שתי עונות בעונה זו משתתפות 37 קבוצות בליגה המשחקות ביניהן בשני סיבובים בשיטת ליגה. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון מוכרזת כאלופת הליגה ומעפילה לליגה הראשונה, הקבוצות שיסיימו במקומות 2-13 יעפילו למשחקי המבחן בה תקבע העולה השנייה (הקבוצה שתסיים במקום השני תעפיל לשלב חצי הגמר, הקבוצה שתסיים במקום השלישי לרבעי הגמר ויתר הקבוצות לשלב שמינית הגמר). שתי הקבוצות שתסיימנה במקומות האחרונים תרד לליגה השלישית בהתאם לאזור שבו היא נמצאת.
מרכז אקדמי דן