חוקים אחרים כוללים: לא ניתן לבעוט בכדור ברגל, שחקנים אחרים יכולים להפריע לחבטה בכדור, אך לא צד שלישי. אם שחקן מכדרר את הכדור ומאבד שליטה ובועט את הכדור או ששחקן אחר מפריע לכדרור, השחקן אינו רשאי להשתלט שנית ולהמשיך לכדרר. החוקים אינם מאפשרים את בעיטת הכדור כדי להשיג יתרון של בעיטה, כך שהכדור באופן אוטומטי ימנע מהקבוצה היריבה. לעומת זאת, אם שום יתרון לא נרכש בעיטת הכדור, השחקן צריך להמשיך. שחקנים לא יכול לחסום הזדמנות נוספת להכות את הכדור בכל מקרה. כל דחיפה/חסימה באמצעות הגוף או מקל כדי למנוע התקדמות הצוות השני - אסורה. עונש לכך הוא שהקבוצה היריבה מקבלת את הכדור. אם הבעיה נמשכת, השחקן יכול להיות מסולק מהמשחק. כאשר שחקן חובט חבטה חופשית או בועט מן ה"קרן", החבטה לא יכולה להיות גבוה מדי מכדי שתחשב כמסוכנת. בנוסף, שלושה שחקנים לא יכולים לגעת בכדור בו-זמנית. שני שחקנים מקבוצות שונות יכולים להאבק על הכדור, אבל אם שחקן אחר מפריע זה נחשב כצד שלישי, והכדור עובר באופן אוטומטי לקבוצה אשר רק שחקן אחד ממנה מעורב.
תפקידים.
אין עמדות קבועות (אפילו שוער אינו נדרש לפי כללי 2007–2008), אבל רוב הקבוצות מארגנות לעצמם (בדרך דומה לקבוצות הכדורגל) להגנה, קשרים וחלוצים. צוותים רבים כוללים "מטאטא" אחד. הכללים לא מציינים מספר מינימלי של שחקנים על מנת לקיים משחק, אבל ברוב התחרויות יש חוק מקומי על כך, הנוקב בשבעה שחקנים כמינימום לקיום משחק.
שחקן אחד מכל קבוצה יכול להיבחר כשוער. שוערים צריך ללבוש לפחות קסדה וחולצה בצבעים שונים על מנת לקבל "הרשאות שוער". הם יכולים גם לבחור ללבוש ריפוד נוסף כגון "בעטנים" על הנעליים, בדרך כלל השוערים לובשים מכנסיים מרופדים, מגיני זרוע וגוף, כשהם לבושים כך, הם מכונים "שוערי הגנה מלאה". למרות שוערים כאלה עשויים לחסום או להסיט את הכדור מהשער עם כל חלקי גופם, לחסום את הכדור עם הרגליים, הריפוד שעליהם או המקל, הם חייבים תמיד לשאת מקל. שוערים רשאים לשחק עם הכדור מחוץ למעגל הגנתי שלהם ("מעגל הירי" או "D"), אך השימוש מותר רק במקל ההוקי בנסיבות אלה, לא בשום חלק מחלקי גופם. "שוערים הגנה מלאה" אסורים לעבור את קו 23 המטר, במהלך משחק ההגנה, אלא אם כן הם חובטים חבטת עונשין. השוער שלובש רק קסדה וחולצה בצבע שונה רשאי להסיר את הקסדה ולשחק בכל מקום על המגרש ולשמור על זכויות השוער גם אם אין לו סיכוי להחליף את הקסדה כאשר השחקן חוזר על מעגל ההגנה שלו. עם זאת הם חייבים לחבוש קסדה כדי להגן על קרנות ובעיטת עונשין.
כללי משחק.
לעניין החוקים, כל השחקנים בנבחרת שברשותה הכדור הם התוקפים, ואלה בנבחרת ללא כדור הם המגינים.
המשחק מנוהל על ידי שני שופטים בשדה. באופן מסורתי, בדרך כלל כל שופט שולט בחצי המגרש, מחולק בערך באלכסון. שופטים אלה מסתייעים לעיתים קרובות על ידי ספסל טכני כולל שעון נוכחות ושומר תיעוד.
לפני תחילת המשחק, מוטל מטבע והקפטן המנצח יכול לבחור צד במגרש או להתחיל עם הכדור. זמן המשחק מחולק לשני חצאים שווים של 35 דקות כל אחד, וחמש דקות עבור זמן מחצית. בתחילת כל מחצית, כמו גם אחרי הבקעת שער, הוא המשחק מתחיל ממרכז השדה. כל השחקנים חייבים להתחיל במחצית ההגנתית שלהם (מלבד השחקן העושה את ההעברה), אך הכדור יכול להיות משוחק בכל כיוון על הרצפה. כל צוות מתחיל עם הכדור במחצית אחת, הצוות שהבקיע את הגול רשאי להתחיל את המשחק.
שחקני שדה רשאים לשחק את הכדור עם פנים המקל. התקלה מותרת כל עוד המתקיל לא נגע בתוקף או במקל שלו לפני ששיחק בכדור (לאחר מגע בכדור, המתקיל עלול להיענש אם הוא גרם למצב שבה הפגיעה הייתה בלתי נמנעת). יתר על כן, השחקן עם הכדור עשוי להשתמש בגופו כדי לדחוף את המגן מהדרך.
שחקני שדה לא יכול לשחק בכדור עם הרגליים, אבל אם בטעות הכדור פוגע ברגל, והשחקן לא מרוויח שום תועלת מן המגע, אז המגע לא נענש. אמנם חל שינוי בנוסח של חוק זה מיום 1 בינואר 2007, תדרוך השופטים הנוכחי של FIH מורה לשופטים שלא לשנות את הדרך שבה הם מפרשים את הכלל הזה.
חסימה מתרחשת בדרך כלל בשלוש נסיבות - כאשר מגן נדחף בין השחקן המחזיק בכדור כדי למנוע ממנו התקדמות, כאשר מקל של המגן חוסם בין מקל של התוקף והכדור או נוצר קשר עם המקל של התוקף או עם גופו, וגם בעת ניסיון חסימה של ההגנה כדי לעזור לחברם לקבוצה עם הכדור (שנקרא חסימה של צד שלישי).
כאשר הכדור עובר לחלוטין את הקו (והוא מאחורי הקווים עדיין), הוא חזר לשחק עם חבטת חוץ, המבוצעת על ידי חבר הקבוצה שלא הייתה האחרונה לגעת בכדור. הכדור חייב להיות מונח על הקו, כשמיקום החבטה הוא קרוב ככל האפשר לנקודה בא יצא הכדור מן המגרש. אם המיקום חוצה את קו ההגנה, מבוצעת חבטת 15 מטר. חבטת 15 מטר מבוצעת גם על עבירות שבוצעו על ידי הצד התוקף בתוך 15 מ' מסוף המגרש בו הם תוקפים.
הגדרת המשחק.
חבטות חופשיות.
חבטות חופשיות מוענקות כאשר עבירות מבוצעות מחוץ למעגלי הניקוד (המונח הוא בדרך קבע "מכה חופשית", אך הכדור לא חייב להחבט). הכדור עשוי להחבט או להדחף לכיוון כלשהו על ידי צוות ההגנה. הכדור לא חייב להתרומם ולפגוע בכל מכה, כולל מכה חופשית. (בגרסאות קודמות של חוקי המשחק, חבטות בשטח שמחוץ לעיגולים בתחילת משחק היו מותרות, אך לא בחבטה חופשית). הצוות הנגדי חייב להתרחק 5 מטר מן הכדור בעת קיום חבטה חופשית. חבטה חופשית חייבת להתקיים בתוך מרחק משחק של מקום ביצוע העבירה שבגינה הוענקה, והכדור חייב להיות מונח כאשר החבטה החופשית מתקיימת.
כאמור, חבטת 15 מטר מוענקת אם שחקן תוקף מבצע עבירה המקדמת את קבוצתו על הקו, או אם הכדור עובר את הקו בחזרה אל התוקף. חבטות חופשית אלה ניתנות בהתאם למקום שבו נעברה העבירה (במקביל עם קו צדדי למקום שבו בוצעה העבירה, או שהכדור יצא מהמגרש). כאשר חבטה חופשית מבוצעת בתוך 5 מ' מן העיגול כל התוקפים חוץ מאשר אחד המבצע את החבטה חייבים להיות גם כן במרחק 5 מ' משם.
שינויים ניסיוניים ב-2009.
בפברואר 2009 הציג FIH, בתור "ניסוי חובה" עבור תחרות בינלאומית, גרסה מעודכנת של חוקי חבטה חופשית. השינויים מאפשרים לשחקן לקחת חבטה חופשית ולהעביר את הכדור לעצמם. חשוב לציין, זה לא מצב של "משחק", אבל בעין לא מיומנת זה עשוי להיראות כך. השחקן חייב לשחק עם הכדור בכל מרחק בשתי תנועות נפרדות, לפני שימשיך במשחק כרגיל. הקבוצה יכולה לחבוט בכדור לאוויר, או לגובה באופן מיידי כפעולה השנייה או כל חבטה אחרת המותרת על פי כללי ההוקי.
כמו כן, כל השחקנים (משתי הקבוצות) חייב להיות לפחות 5 מ' בכל חבטה חופשית על מנת לאפשר תקיפה בתוך שטח ה-23 מ'. בנוסף, חבטות לא חופשית לתקוף את מותרים 5m בתוך המעגל, כך שאם חבטה חופשית ניתנת בתוך אזור זה היא חייבת לצאת מחוץ לאזור זה. הכדור לא יכול לנסוע ישירות לתוך המעגל מפגיעה חופשית ולתקוף בתוך שטח 23 המטר מבלי שיגע בו שחקן אחר או להתכדרר לפחות 5 מ' על ידי שחקן העושה "העברה עצמית". כללים אלה יחולו על כל מקרי החבטה החופשית, כולל חבטות צדדיות וקרנות. האגודה הלאומית יכול גם לבחור להציג את הכללים הללו לתחרויות המקומיות שלהם.
אדוארד החמישי מאנגליה
מייקל רומיאו
מייקל ג'יימס רומאו (אנגלית: Michael James Romeo; נולד ב-6 במרץ 1968) הוא גיטריסט אמריקאי, חבר ומייסד להקת הפרוגרסיב מטאל "סימפוני אקס".
ביוגרפיה.
רומאו נולד בניו יורק. בגיל 10 החל לקחת שיעורי פסנתר וקלרינט. בגיל 12, לאחר ששמע לראשונה את אלבום של להקת קיס החל לנגן בגיטרה. הוא קנה גיטרה אקוסטית ואחר כך עבר לגיטרה חשמלית. הוא הושפע מלד זפלין, ראש, AC/DC, דיפ פרפל בלאק סבאת', הוא הפך לרציני בעניין הגיטרה לאחר שהאזין לאלבום של אוזי אוסבורן. בנוסף הוא הושפע בכבדות מהטכניקה הנאו-קלאסית והסגנון של רנדי רואדס. באותו זמן הוא התחיל לקחת שיעורים על גיטרה קלאסית.
ב-1994, בעודו בן 26, רומיאו הקליט את עצמו במכשיר רדיו ביתי. לקלטת בת תשעת הקטעים קרא רומיאו - "The Dark Chapter". את הקלטה זו שלח למספר חברות הקלטות, ולהפתעתו נענה בחיוב מחברת הקלטות יפנית, שהסכימה להחתימו. תנאה היחיד היה שיקים להקה. כך התגלגל רומיאו להקים את להקתו המצליחה, שפעילה באופן רצוף מאז שנת 1994, סימפוני אקס. רומאו הוא המלחין המרכזי בלהקה, והוא אחראי לרוב היצירות שלה.
סגנון.
מאחר שסגנונה העיקרי של סימפוני אקס הוא פרוגרסיב מטאל סגנון הנגינה שלו מתאפיין בשימוש במספר טכניקות ברמה גבוהה מאוד, כגון טאפינג, סוויפינג וארפג'. לעיתים הוא אף מערבב בין הטכניקות ויוצר שילובים מעניינים וצלילים שעוד לא נשמעו לפניו.
טכניקות אלה הוא שכלל לרמת אמנות, וזכותן ובזכות המוזיקליות הגדולה שלו הוא נחשב לאחד מהגיטריסטים/מוזיקאים המובילים כיום בתחום הפרוגרסיב מטאל.
השוואה רווחת בקרב המוזיקאים שבתחום היא בין מייקל רומיאו לג'ון פטרוצ'י מדרים ת'יאטר, שידוע גם הוא ברמת הנגינה הגבוהה שלו.
מייקל רומיאו מציין את Uli John Roth, אל דימיולה, Yingwie Malmsteen ורנדי רודס כהשפעותיו המרכזיות. עוד השפעות רבות הן הלהקות אגדיות כדוגמת ראש וקנזס, לצדם מלחינים קלאסיים גדולים כדוגמת בטהובן, באך ומוצארט וגם להקות "כבדות" יותר כדוגמת AC/DC, לד זפלין ו-Black Sabbath.
חולות ניצנים