ב-19 במאי 2014, "Deadline Hollywood" דיווח שהבמאי מייק פלנגאן עתיד לביים עיבוד למותחן האימה של סטיבן קינג, "המשחקים של ג'רלד", עם תסריט שנכתב על ידיו ועל ידי התסריטאי ג'ף הווארד. המפיק טרבור מייסי הפיק את הסרט באמצעות חברת "Intrepid Pictures". בריאיון עם המגזין "Rue Morgue" בספטמבר 2016, פלנגאן אישר שבכורת הסרט תתקיים על גבי הפלטפורמות של נטפליקס, אך לא ציין מתי בכורת הסרט תתקיים או אישר את מעורבותו של סטיבן קינג בהפקת הסרט. קארלה גוג'ינו וברוס גרינווד לוהקו לדמויותיהם של ג'סי וג'ראלד ברלינגיים, לצדם של הנרי תומאס, קארל סטרויקן, קייט סיגל וקיארה אורליה.
צילומי הסרט החלו ב-17 באוקטובר 2016, במוביל, אלבמה.
הפצה.
הסרט הופץ לראשונה במהלך פסטיבל BFI סאות'בנק שנערך ב-19 בספטמבר 2017. לאחר מכן, שירות הזרמת המדיה נטפליקס הפיצה את הסרט בכל הפלטפורמות שלה ב-29 בספטמבר 2017.
ביקורות.
הסרט התקבל בשבחים. באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג של 90% על בסיס 59 ביקורות, ודירוג הממוצע של 7.6/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קבע: "קארלה גוג'ינו נושאת את המתח המועט של "המשחקים של ג'רלד" עם ביצועים מגדירי קריירה". באתר הביקורות "Metacritic", אשר משתמש בשקלול ממוצע, נתן לסרט את ציון של 77 מתוך 100, על בסיס 12 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב". סטיבן קינג כינה את הסרט "מהפנט, מזוויע ונפלא" אחרי שצפה בסרט במהלך תהליך העריכה שלו.
פרוטואביס
פרוטואביס (שם מדעי: "Protoavis") הוא טקסון מוטל בספק של דינוזאור תרופוד קדום שחי בתור הטריאס לפני 210 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בטקסס ב-1991, אך היו מורכבים מעצמות מקוטעות ושבירות שהיו קשות לזיהוי.
במראהו דמה הפרוטואביס, שאורכו הגיע ל-35 ס"מ, לארכאופטריקס, העוף הראשון, אף על פי שהאחרון הופיע הרבה לאחר הטריאס. השערה זו הועלתה בשל הצורה בה התחברו העצמות, מה שאולי מרמז על קיומם של נוצות ביניהם. עצמותיו היו קלילות ובזאת הוא דמה לטרודון, אך ייתכן שהיה יכול לעוף בשל גודלו הקטן. לצידו חיו מיני תנינאים וארכוזאורים גדולים וכן דינוזאורים טורפים כמו הצלופיזיס. ככל הנראה היה פרוטואביס פעיל בלילה והשתמש בעיניו הגדולות כדי לראות היטב.
מדענים שחקרו את היצור מאוחר יותר קבעו שמדובר בטקסון לא קיים המורכב מעצמות עופות שונים ודינוזאורים חסרי נוצות, בני תקופות שונות שהורכבו ביחד או נסחפו עם שיטפון לתוך קרקעות משכבת גיל נפרדת. עוף כזה מעולם לא התקיים.
בקטקק
בקטקק (בהונגרית: Baktakék) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בקטקק הוקם בשנת 1950 לאחר איחוד בין שני כפרים: בקטה (Bakta) וסארזקק (Szárazkék)
בבקטקק קיים בית קברות יהודי.
יהודים חיו בבקטה במאה ה-19 ובמאה ה-20.
יהודי סארזקק
ברנדון דאסי
ברנדן ריי דאסי (באנגלית: Brendan Ray Dassey; נולד ב-19 באוקטובר 1989) הוא אמריקאי שהורשע בגיל 16 בהשתתפות ברצח מדרגה ראשונה, השחתה של גווייה ותקיפה מינית מדרגה שנייה במניטובוק , ויסקונסין. הוא נידון למאסר עולם, עם האפשרות המוקדמת ביותר לשחרור על תנאי בשנת 2048. חקירתו והודאתו שלגביהן חזר בו במשפט תרמו רבות להרשעתו. חלקים מהן הוצגו בסדרה התיעודית של נטפליקס, "לעשות רוצח" אשר בחנה את החקירה, ההעמדה לדין ומשפטם של דאסי ודודו, סטיבן אייברי, שהורשעו ברצח הצלמת תרזה הלבך ב-31 באוקטובר 2005.
חיים מוקדמים.
ברנדון ריי דאסי נולד לברברה ופיטר דאסי במחוז מנטיווק ויסקונסין. יש לו שלושה אחים ואח למחצה. הוריו התגרשו וברנדון עבר לגור עם אמו ואחיו בנכס משפחתי גדול, הקשור למגרש הגרוטאות של משפחת אייוורי בעיר הנקראת טו ריברס, גם היא בוויסקונסין. סבו וסבתו מצד האם, כולל סטיבן אייברי, התגוררו גם הם בנכס.
בעת הגשת כתב האישום שלו, דאסי היה תלמיד כיתה י"ב, מנת המשכל שלו בדירוג IQ נמוך והוא למד בכיתה לחינוך מיוחד. את דאסי תיארו כצעיר שקט ומופנם אשר גילה עניין בהיאבקות, חיות, ומשחקי וידאו. לפני המקרה הזה, הוא לא היה מוכר למשטרה.
רצח טרזה הלבך.
טרזה הלבך נולדה ב-22 במרץ 1980, בקוקונה, ויסקונסין, דווחה כנעדרת על ידי הוריה ב-3 בנובמבר 2005. ב-31 באוקטובר 2005 ביקרה בחצר הגרוטאות של משפחת איוורי במחוז מנטיווק, זה היה היום האחרון בו נראתה בחיים.
ב-10 בנובמבר 2005, נערכו במקום חיפושים, בעקבות גילוי הרכב שלה, בשטחם של משפחת אייברי. השריף של מחוז קלומט, מצא במקום שרידים של גופתה החרוכה של הלבך בנוסף לטלפון הסלולרי שלה, לוחיות הרישוי ומפתח מכוניתה.
ב-15 בנובמבר, לאחר שדם של סטיבן אייברי נמצא במכוניתה, הוא הואשם בחטיפה ורצח של הלבך, השחתת גווייה והשמדה בלתי חוקית של כלי נשק.
במהלך החקירה, דאסי, שהיה האליבי של אייברי, עבר סדרה של חקירות. החקירות התנהלו ללא עורך דין או הורה, על אף שדאסי ואמו הסכימו להן. במהלכן החוקרים הבטיחו לדאסי הבטחות שווא תוך שימוש בטכניקות חקירה מאושרות. בזמן שנחקר, הודה דאסי בפירוט על היותו שותף במקרה האונס הרצח וההתעללות בגופתה של הלבך. הודאתו תוארה מאוחר יותר כ"בלתי רצונית בעליל מבחינה חוקתית", על ידי שופט אמריקאי.
דאסי נעצר והואשם ב-1 במרץ 2006, בהשתתפות ברצח מדרגה ראשונה, תקיפה מינית והשחתת גווייה. התובע המיוחד, קן קראץ , ערך מסיבת עיתונאים גדולה על שני המקרים, דן בהאשמות נגד אייברי ודאסי וקרא את התמליל של הודאתו של דאסי. האירוע היה מכוסה בצורה נרחבת על ידי טלוויזיה ועיתונים.
מאוחר יותר דאסי חזר בו מהודאתו במכתב ששלח לשופט שערך את משפטו. הוא אמר שהוא קיבל את רוב הרעיונות שלו מתוך ספר.
חקירה.
דאסי נחקר ארבע פעמים במשך 48 שעות, כולל שלוש פעמים במסגרת של 24 שעות ללא נציג משפטי, הורה או מבוגר אחר. תחילה הראיון נערך ב-6 בנובמבר בבקתה המשפחתית בקריביץ. דאסי נחקר באמצעות טכניקת רייד , אשר פותחה על מנת לאפשר ולעודד קציני אכיפת חוק להשתמש בטקטיקות אשר ילחצו על חשודים להודות. דאסי הוערך קלינית כאדם מאוד קל לשכנוע, עובדה זו הופכת אותו לחשוד שמתרצה בקלות רבה יותר ויכולה בסופו של דבר להוביל לתוצאות חקירה לא נאותות כגון הודאות שווא.
דאסי חזר מהודאתו והודיע על כך לסנגורו. מאוחר יותר הוא האשים את הסנגור הראשון שלו בכך ששיתף פעולה עם התביעה כדי לגרום לו להודות באשמה על מנת שיעיד נגד אייברי. הסנגור הוחלף. סדרת "נטפליקס" "להפוך אדם לרוצח" (2015), המתעדת את משפטם של דאסי ואייברי, יצרה דיאלוג גלובלי סביב הרשעות לא חוקיות, הודאות כפויות, חקירת קטינים ורפורמה בתחום הפלילי.
המשפט.
המשפט של דאסי התחיל ב-16 באפריל 2007 עם חבר מושבעים ממדינת דיין שבוויסקונסין וארך תשעה ימים.
עורך הדין שמונה בתחילה, לן קצ'ינסקי, הוסר מהתיק על ידי בית המשפט ב-26 באוגוסט 2006 כתוצאה מהחלטתו לא להופיע במהלך החקירה שהתרחשה ב-13 במאי ולהניח לברנדון להיחקר פעם נוספת ללא עורך דין או מבוגר נוסף עימו. הוא הוחלף על ידי שני פרקליטים ציבוריים.
חבר המושבעים דנו במשך ארבע שעות ולבסוף מצאו את דאסי אשם ברצח מדרגה ראשונה, אונס והתעללות בגופה. למרות היותו בן 17 בלבד במהלך המשפט, דאסי נשפט כמבוגר והמגבלות השכליות שלו נחשבו ללא רלוונטיות ולא זכו להתייחסות. הוא נידון למאסר עולם עם אפשרות לשחרור על תנאי ב-2048.
תגובה ציבורית וערעורים.
בינואר 2010 עורכי הדין של דאסי הגישו בקשה למשפט חוזר אשר נדחתה בדצמבר על ידי השופט פוקס. פסיקתו של פוקס אושרה על ידי בית המשפט לערעורים בינואר 2013 ובית המשפט העליון של ויסקונסין סירב לחזור לדון במקרה.
הסדרה "לעשות רוצח" הביאה את הסיפור לקהל רחב ברחבי העולם. כתוצאה מהתגובה חסרת התקדים לסדרת הדוקו יצאה עונה שנייה אשר מתעסקת בחייהם של דאסי ומשפחתו לאחר ההרשעה.
כתוצאה מהצורה בה נערכו החקירות של דאסי נשמעו קריאות לזכות אותו באמצעות עצומות להחזרת החופש שלו וליישום "החוק להגנה בחקירות בני נוער בוויסקונסין", אשר אמור למנוע מהמשטרה לתשאל קטינים ללא נוכחות עורך דין או מבוגר. אסיפות תמיכה בזיכויו של דאסי נערכו בארצות הברית, לונדון, מנצ'סטר, מלבורן, סידני ופרת'. התומכים תקשרו עם דאסי על ידי מכתבים ותרומה למזנון של בית הכלא בו הוא נמצא.
דאסי כרגע מיוצג על ידי פרופסור סטיבן דריזין ופרופסור לורה נידרדר מהמרכז להרשעות שווא בקרב קטינים, שניהם מומחים בהרשעות שווא בקרב חשודים קטינים.
בדצמבר 2015, עורכי הדין של דאסי מילאו הביאס קורפוס בבית משפט פדרלי מחוזי בבקשה לשחרור או משפט חוזר תוך טענה להפרה של זכויותיו החוקתיות כתוצאה מייעוץ לא אפקטיבי בעת המשפט ואילוץ הודעת שווא.
באוגוסט 2016, השופט האמריקאי וויליאם דפין קבע כי ההודעה של דאסי הייתה כפויה ולפיכך היא ניתנה בצורה לא רצונית ולא חוקתית והורה על שחרורו. בנובמבר, מחלקת המשפט של ויסקונסין הגישה ערעור על החלטתו של השופט דפין לבית המשפט הפדרלי לערעורים של אמריקה אשר גרמה לביטול שחרורו של דאסי בזמן שהמתין לשימוע. ביוני 2017 פאנל של שלושה שופטים אישר את החלטת השופט לבטל את הרשעתו של דאסי. ב-5 ביולי, מחלקת המשפט של ויסקונסין הגישה עתירה בבקשה לבצע שימוע נוסף על ידי פאנל מלא הכולל הצגת טיעונים בעל פה. המשפט הוכרע לבסוף בהצבעה של 3-4, כאשר הרוב מוצאים כי המשטרה גבתה את עדותו של דאסי באופן חוקי.