בפברואר 2013 השתתף יעקבי בתוכנית "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת, יחד עם עמיתו לערוץ הספורט אלי סהר.
לקראת מונדיאל 2014 הוציא יעקבי ספר בשם "ספר המונדיאל".
בשנת 2014 מונה למנהלה המקצועי של המכללה ספורט פאנל.
לקראת מונדיאל 2018 הוציא יעקבי ספר שני בסדרת ספרי המונדיאל המסקר את המונדיאל ב-2018. באותה שנה נדב יעקבי שימש בתור צ'ייסר אורח בתוכנית "המרדף" בערוץ כאן 11.
ביולי 2021 הוציא יעקבי ספר בשם "לא היה כדבר הזה", שבו הוא מתאר ומספר על חוויות שלו במשחקים מנסיעות למדינות שונות בעולם, ועל סיקורים של משחקים בגביע העולם ובאליפות אירופה בכדורגל ובליגת האלופות בהם הוא מתאר את החוויות אשר עבר.
בשנת 2022 עזב יעקבי את ידיעות אחרונות לאחר שנים ארוכות והצטרף לישראל היום.
חיים אישיים.
יעקבי מתגורר כיום ברחובות. נשוי ואב לשניים.
ידוע באהדתו לקבוצות אתלטיקו מדריד והפועל באר שבע.
בשנת 2019, נדב יעקובי התארח באולפני עמותת אלמנארה - העמותה לקידום אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית, בפודקאסט "בין חברים" בהגשתו של עבאס עבאס.
ספטמבר השחור (אירוע)
הלוחשת לרוחות
הלוחשת לרוחות (באנגלית: Ghost Whisperer) היא סדרת דרמת מתח אמריקאית, בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט שעלתה לאקרנים ב-23 בספטמבר 2005 בערוץ CBS. הסדרה מגוללת את סיפורה של מלינדה גורדון, אישה צעירה אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות. ב-21 במאי 2010 תמו שידוריה של סדרה זו לאחר חמש עונות.
בישראל היא שודרה בערוץ Yes Stars Action שבעבר נקרא yes stars 2, ולאחר מכן בערוץ "yes sci-fi" בלוויין ובכבלים היא שודרה בערוץ סטאר וורלד עד 2009. בשנת 2013 נוספו כל עונות הסדרה לספריית ה-HOT VOD בכבלים.
תקציר העלילה.
מלינדה גורדון היא אישה צעירה, אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות של אנשים שנפטרו. היא חיה יחד עם בן זוגה, ג'ים קלאנסי, בעיירה גרנדוויו. כל פרק בסדרה מתמקד במפגש של מלינדה עם רוח רפאים אחת או יותר, אשר אינן יכולות לעבור לעולם הבא עד שיפתרו את הבעיות שמפריעות להן להמשיך הלאה. לשם כך, הן נעזרות ביכולותיה של מלינדה.
לצד עלילות הפרקים, שכל אחד פורש בפני הצופים סיפור מרכזי העוסק ברוח אחת או כמה שסיפורן נשזר יחדיו, העלילה מתמקדת גם בנרטיב כללי העוסק במאבקיה של מלינדה מול כוחות אחרים המבקשים לשאוב את הרוחות לצד האפל ובכך למנוע מהן את המעבר לעולם הבא.
רם דע-עוז
רם דע-עוז (17 באוקטובר 1929 – 2 במאי 2021) היה מלחין וכוונן פסנתרים ישראלי.
ביוגרפיה.
רם דע-עוז נולד בשם הרמן יוליוס דַאוּס (בגרמנית: Herman-Julius Daus) בברלין בירת גרמניה ב-1929. ב-1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל. אז נקרא בשם אברהם דאוס, אבל מאוחר יותר, על-מנת שלא יטעו בינו לבין מלחין אחר בארץ בשם זה שינה שמו לרם דע-עוז. בילדותו גר במושב גני עם. מאוחר יותר למד בבית הספר החקלאי בגבעת השלושה. את לימודי הפסנתר החל רק בגיל 15, ובקונסרבטוריון למד נגינה באבוב. השתתף במלחמת העצמאות ושירת בחטיבת "יפתח". במהלך הקרבות לשחרור הדרך לנגב, במבצע "יואב", נפצע והתעוור בשתי עיניו. הוא נפגע מרסיס פגז בעת ששכב בקרב בשוחה וניתכו עליו ועל חבריו פגזים. הדבר אירע בקרב ליד בית חנון. לאחר תקופת שיקום והחלמה חידש את לימודי המוסיקה, תוך שהוא לומד לכתוב תווים בכתב ברייל. בשנת 1953 הכין אותו לבחינת הסיום באקדמיה למוזיקה בתל אביב פרופ' אנדריי האיוש, מוזיקאי עולה מהונגריה. הוא סיים לימודי "מוסמך בהוראת המוזיקה" בהצטיינות ועמד בהצלחה בבחינות ממשלתיות. עסק בהוראת מוסיקה ובהלחנה. החל משנת 1954 התמחה בכיוון פסנתרים, מקצוע שבו עסק לפרנסתו בחיפה, שם קבע את מקום מגוריו, יחד עם רעייתו שרי שהעבירה את יצירותיו מכתב הברייל אל תווים רגילים.
יצירותיו.
יצירות אלה נכתבו בטונאליות חופשית. היצירות הבאות שכתב דע-עוז היו בסגנון דודקאפוני:
בטכניקת הכתיבה הבאה שלו הסתמך דע-עוז על שורות קטנות. בין 1964 ל-1966 עבר מטכניקת שורה חמורה למוגבלת.
רם דע-עוז חיבר יצירות שונות לצורכי לימוד, לחלילית, לפסנתר ועוד. כן חיבר יצירות עממיות ושירים לפסטיבלי הזמר. שבעה שירים עממיים שלו יצאו בהוצאת אור-תו בשם "קומו ונשיר".
יצירות להרכבי חליליות:
בשנת 1966 זכה בפרס המכון למוסיקה ישראלית.
נפטר ב-2 במאי 2021.
גגאוזית
השפה הגאגוזית היא שפה טורקית המדוברת על ידי הגגאוזים ומשמשת שפה רשמית במחוז גגאוזיה במולדובה. השפה מדוברת על ידי כ-150,000 דוברים. לכתיבת השפה השתמשו במקור באלפבית יווני אך החל מ-1957 הוחלף הכתב באלפבית קירילי וכיום משתמשים באלפבית לטיני המבוסס על הכתיב הטורקי.
אנתרופולוגיה פיזית
אנתרופולוגיה פיזית היא ענף באנתרופולוגיה העוסק בחקר האדם בעיקר מההיבט הביולוגי והאבולוציוני. היא מתמקדת בעיקר במיון, במדידה ובניתוח משווה של אוכלוסיות אדם שונות, בעבר (בעיקר לפי חלקי שלד מאובנים) ובהווה, במטרה להבין את האבולוציה של האדם ואת הגיוון האנושי כיום.
ענפי האנתרופולוגיה הפיזית כוללים:
רקע.
הסיווגים הראשוניים וההיסטוריים שילבו לעיתים רבות בין מאפיינים ביולוגיים לבין מאפיינים תרבותיים והשליכו אחד על השני בעזרתם. אופן זה כבר אינו מקובל ומאידך הסיווגים מהעבר נחשבים לפחות מדויקים מבחינה מדעית. כך למשל גזעים מסוימים עשויים להיקרא לדוגמה "הגזע הגרמאני", "הגזע היווני" או "הגזע האנגלו-סקסוני" או אף "הגזע הלטני" ו"הגזע הסלאבי", אך חלוקה זאת כבר אינה מקובלת עקב התבססות המרובה על אפיון תרבותי והיא השפה כדי להבדיל בין קבוצות בני אדם שונות. לשפה יש יכולת לתת אינדיקציה על המוצא של קבוצה אתנית אך שפה היא דבר שכל אדם יכול לרכוש ולכן פעמים רבות חלוקה זאת אינה מדויקת.
מאוחר יותר החלו להתבסס תאוריות מדעיות לסיווג בני אדם לגזעים על פי צבע עורם. היתרון שבהתבססות על צבע עור לדוגמה לחלוקה גזעית הוא שצבע עור לא משתנה באופן משמעותי בדרך כלל במהלך חיי האדם והוא לא דבר שאותו הוא יכול לשנות ולכן הוא נחשב לתכונה תורשתית שעשויה לתת מענה הרבה יותר יציב למוצא האדם. עם זאת חלוקה לגזעים כמו "הגזע השחור" ו"הגזע הצהוב" היא גם בעצמה מאוד לא מדויקת מפני שהיא כללית ביותר ולא ממש מצליחה לתת מענה מבוסס עקב הכלליות שלה. אחרי הכל אף על פי שהחלוקה על פי צבע עור מבוססת יותר מהחלוקה השפתית אין היא נותנת מענה ראוי מספיק מבחינה מדעית לעיתים כדי לבסס קביעות-כך למשל צבע עור מושפע מכמות האור שאליה נחשף האדם לאורך זמן ולקבוצות בעלי צבע עור כהה, למשל אפריקנים ואוקיניים למשל לא בהכרח יש קשר ישיר למרות צבע עורם הכהה יחסית המשותף.
השלב הבא ברמת הדיוק שלו יהיה מבוסס על המדד הצפאלי. מדד זה נותן את היחס שבין רדיוס רוחב הראש לבין אורכו. המדד הצפאלי מבוסס על הנטייה של אנשים החיים במקום מסוים להיות בעלי יחס צפאלי דומה ובזה אין כלל ספק (אך עם זאת גם כאן אין דיוק גמור ואי אפשר להתבסס ממש רק על כך כדי לחלק בני אדם לגזעים שונים). מאז יצירתו של המדד הצפאלי על ידי אנדס רטוזיוס (Anders Retzuis) השוודי, התפתחה האנתרופולוגיה הפיזית והשתכלל הבסיס של החלוקה לגזעים של בני אדם כאשר היום הוא מבוסס יותר על גנים המאפשרים חלוקה מהמינה הרבה יותר של בני אדם לקבוצות ונתונים אמינים הרבה יותר בקשר למקורם ההיסטורי.
ברוב ההיסטוריה בני אדם נולדו, חיו ומתו פחות או יותר באותו אזור-כלומר הם לא נדדו למרחקים אורכים מידי בכל מחזור חיים, דבר המוכח בשוני בכרומוזום Y ואף בגנום המיטוכונדריאלי, אצל אנשים שונים הבאים ממוצא יבשתי שונה. אותם אנשים חיו תחת קבוצה כלשהי וכללית יותר של אנשים, דוגמת שבט בשלבים המוקדמים יותר או מדינה בשלבים המאוחרים יותר (על פי ההערכות של ג'ונסון ושל ארל אפשר לאמוד את מספר השבטים בתקופה הנאוליתית ב-100,000 לכלל העולם).
מרשימת הסיבות להגדרתם של גזעים אנושיים שונים עומדת מצד אחת הסיבה ההיסטורית השואפת לדעת כמה שיותר על העבר האנושי ועל התפתחות הצביליזציה, ומצד שני הסיבה הרפואית אשר מודעת לכך שגזעים מסוימים נוטים להיות בעלי רגישויות מסוימות למחלות מסוימות. כך למשל ההמוכרומטוזיס נפוץ הרבה יותר אצל אנשים ממוצא אירופאי ומבחינה היסטורית מסווג לעיתים להתפשטות הוויקינגים באירופה והעברת המחלות הללו לתושבים אחרים ביבשת. נוסף על כך לתושבי האיים הפסיפיים כלפי השמנה ואצל אנשי הפימה ידוע כי יש רגישות לסוכרת. מחלת קרוהן גם היא קיימת אצל קבוצות אתניות כמו אירופאים, ומהצד השני של העולם, אצל יפנים (עובדתית ידוע כי קיימים שלושה גורמים גנטיים המובילים היווצרות של מחלת קרוהן אצל אירופאים בעוד שאצל יפנים הם אינם והיא נוצרת מגורמים אחרים).
הגדרה.
ההבדל העיקרי בין אתנולוגיה ואתנוגרפיה לבין אנתרופולוגיה פיזית שמהווה חלק מעולם האנתרופולוגיה הפיזית היא העובדה כי השנייה מתייחסת יותר למאפיינים הפיזיים של בני האדם וכיצד הם משפיעים על עולמנו כיום. עם זאת האתנולוגיה והאתנוגרפיה מתבססות יותר על חקר המנהגים, דתות ומוסדות ולכן מבוססות פחות על אפיון פיזי וקשר ישיר שלו אל העולם כיום.
מטרתה העיקרית של האנתרופולוגיה הפיזית היא לקבוע מהו המוצא המקורי שממנו האדם הגיע לאורך אירועי העבר ואירועי ההווה. היא מתבססת על מונח הגזע, ומכוונת למצוא לא רק את מוצאו אלא להסביר על פי המוצא את האירועים כיום, כלומר בהיסטוריה העכשווית ובהווה ממש.
התפתחות הרעיון מבחינה מדעית.