בין התחומים הנוספים בהם עוסק המשרד ניתן למנות: מקרקעין ונדל"ן, מיסוי, דיני חברות, מימון חברות וגיוסי הון, הסכמים מסחריים בישראל ובחו"ל, קניין רוחני ועסקאות בתחומי הטכנולוגיה השונים, תקשורת, הגבלים עסקיים, רגולציה, ביטחון פנים ותעשיות ביטחוניות, תכנון ובנייה, אנרגיה, תשתיות, משפט מנהלי, איכות הסביבה, דיני מכרזים, דיני עבודה, רשויות מקומיות, סין והמזרח הרחוק.
הכרה ודירוגים.
בשנת 2014 דורג כמשרד עורכי הדין הגדול בישראל. ובנוסף קיבל את "אות מגן המילואים" של שר הביטחון על עידוד ותמיכה של עובדיו בעת שירותם במילואים. המשרד נבחר על ידי Chambers &amp; Partners ועל ידי Legal 500 (דירוגים בינלאומיים) וחברות הדירוג הישראליות (BDI ו-Dun's 100) כאחד ממשרדי עורכי הדין המובילים בישראל. בשנת 2022 דורג שוב כמשרד עורכי הדין הגדול בישראל.
לקוחות.
במהלך השנים ייצג המשרד לקוחות בתיקים שזכו לחשיפה תקשורתית רבה:
חפירת בדיקה
המג&quot;ד (תצלום)
המג"ד (ברוסית: Комбат) הוא תצלום נודע מימי מלחמת העולם השנייה, שצולם על ידי מקס אלפרט בשנת 1942. בתצלום מוצג קצין סובייטי המראה דוגמה אישית לחייליו בעת הסתערות על האויב. שנים רבות זהותו של הקצין לא הייתה ידועה, אך חקירה שבוצעה על ידי העיתון "קומסומולסקאיה פראבדה" וקבוצת הנוער "הגוורדיה הצעירה" בראשית שנות ה-70 מצאה שהקצין המצולם הוא פוליטרוק זוטר בשם אלכסיי גורדייביץ' יריומנקו. הקצין המצולם נהרג בקרב.
רקע.
התקופה בה מדובר היא כשנה לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות. באותה עת יזמה הסטבקה מתקפת קיץ גדולה בדרום ברית המועצות, שהגיעה לשיאה בקרב חרקוב השני (עד 28 במאי). הצבא האדום הצליח לפרוץ את קו ההגנה הגרמני, אך בתמרון שביצע מפקד הארמייה השישית של הוורמאכט, פרידריך פאולוס, תחת הוראתו של מפקד קבוצת ארמיות דרום, פדור פון בוק בשילוב עם כוחות נוספים, הוא הצליח לשבור את ההתקדמות הסובייטית ואף לכתר את כל הכוח התוקף.
מתקפת קיץ גרמנית גדולה שקיבלה את שם הקוד "מקרה כחול" תוכננה להתחיל חודש לאחר מכן, ב-28 ביוני. במסגרת מתקפת הקיץ הזאת ניצלו הגרמנים את השמדתם של הכוחות הסובייטיים בדרומה של ברית המועצות ופרצו את החזית לכל רוחבה עד אשר הגיעו לגדות הוולגה ונעצרו בקרב סטלינגרד. בחלקה הדרומית של החזית הצליחו הגרמנים להגיע עד הרי הקווקז ואיימו על שדות הנפט הסובייטיים בקווקז.
התמונה צולמה ב-12 ביוני 1942 במהלך קרב קטן לא רחוק מחרקוב בנפת לוגנסק במחוז וורושילובסק (כיום מחוז לוהנסק באוקראינה), בין שני המבצעים הגדולים הללו.
התצלום.
התצלום מציג קצין צעיר שמנסה להפיח רוח קרב בחייליו על ידי מתן דוגמה אישית. החיילים המצולמים הם לוחמי רגימנט חיל הרגלים ה-220 מדיוויזיית החי"ר הרביעית. באותה העת פיקד על הדיוויזיה איוון רוסלי והיא השתייכה לארמייה ה-12 שהייתה חלק מהחזית הדרומית.
הצילום נעשה ליד כפר חורושייה (Хорошее; Chorosheye) בין נהרות לוגאן (Лугань; Lugan) ולוזוביה (Лозовая; Lozovaya). הצלם מקס אלפרט התמקם בשוחה קדמית והפנה את מבטו לאחור וראה את הקצין הצעיר קם מהחפירה שלו כדי להורות על התקפה.
ברגע הצילום פתחה הארטילריה הגרמנית באש ומצלמתו של אלפרט נפגעה. בעודו מנסה לחלץ את סרט הצילום מהמצלמה השבורה, הוא שמע את החיילים מודיעים שהקצין שהם פנו אליו בכינוי "מג"ד", נהרג. שמו של הקצין או תפקידו המדויק לא נודעו לאלפרט, אך הוא אימץ את הכינוי שבו בחרו הלוחמים וקרא לצילום "המג"ד".
מלבד הגרסה הרשמית קיימות תאוריות השוללות את האותנטיות של הצילום. תאוריות קשר אלה מצביעות על מספר פגמים שנפלו כביכול בצילום. בין הפגמים המצוינים המדים המדוגמים, הציוד המלא, כלי הנשק של הקצין ואף מעילי השינל שנראים בתמונה. הגרסה הרשמית דוחה את הטיעונים האלה. הלוחמים נטו לקחת את כל ציודם איתם כי לא הייתה דרך להבטיח להם שציודם ישמר בשבילם אם ישאירו אותו בבסיס, במיוחד נוכח קווי החזית המשתנים. הקצין חמוש אומנם באקדח TT ולא בתת מקלע, כמצופה מקצין בדרג זוטר, אך הדבר היה נפוץ למדי, במיוחד אם הנשק העיקרי יצא מכלל פעולה.
התצלום היה מפורסם מאוד בברית המועצות והיווה השראה לתמונות ולפסלים רבים שהוצגו ברחבי ברית המועצות. התצלום מוכר גם לקהל בינלאומי. כך למשל הונצח מעשה הגבורה של הקצין בבול שהוציאה ממשלת הרפובליקה של קונגו בשנת 1985, לציון 40 שנות ניצחון על גרמניה הנאצית. הקרב שוחזר בשנת 2012 לזכר 70 שנים לאירועי אותו יום. חברי מועדון ההיסטוריה הצבאית בשם "סויוז המאה ה-20" שחזרו את הקרב למרגלות פסל הארד.
זהותו של הקצין.
לאחר המלחמה קיבל אלפרט פניות רבות עם הצעות שונות לזיהוי הקצין המצולם בתמונה, אך ללא הועיל.
תחקיר שבוצע בתחילת שנות ה-70 על ידי העיתון "קומסומולסקאיה פרבדה" (Комсомольская правда; Komsomolskaya Pravda) בשיתוף ארגון הנוער "הגוורדיה הצעירה" העלה כי הקצין המצולם הוא ככל הנראה אלכסיי גורדייביץ' יריומנקו (Алексей Гордеевич Ерёменко). פריצת הדרך התקבלה בעזרת בני משפחתו של יריומנקו ששלחו צילום בן הזמן למערכת העיתון. הצילום אפשר להשוות את שתי התמונות במעבדה שממצאיה גילו שככל הנראה מדובר באותו אדם.
אלכסיי יריומנקו נולד ב-31 במרץ (18 במרץ לפי הלוח היוליאני) 1906 ליד הכפר טרסיינקה (כיום מחוז זפוריז'יה באוקראינה) לפני המלחמה היה פעיל זוטר במפלגה הקומוניסטית ובהמשך מנהל בכיר בקולחוז במחוז שבו נולד. אף שלא היה חייב בגיוס, התנדב ושובץ בתפקיד פוליטרוק ביחידת חיל רגלים. בהתחלה שירת בדיוויזיית החי"ר ה-247 ולאחר מכן הועבר לדיוויזיית החי"ר הרביעית.
מבצע חשיפה מלאה
מבצע "חשיפה מלאה" הוא מבצע צבאי שנערך ב-5 במרץ 2014 על ידי שייטת 13 ושייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי. במבצע זה נתפסה אוניית המשא קלוס סי (באנגלית: KLOS C), שניסתה להבריח מאיראן אמצעי לחימה שחלקם הוטסו ככל הנראה מסוריה ויועדו לארגוני הטרור הפלסטיניים בסיני או ברצועת עזה.
המבצע.
אוניית המשא קלוס סי, ששטה תחת דגל פנמה, יצאה מנמל בנדר עבאס שבאיראן בדרכה לנמל אום אלקצר שבעיראק, ושם העמיסה מספר נוסף של מכולות. לקראת 25 בפברואר יצאה האנייה לכיוון פורט סודאן שבסודאן. קהילת המודיעין הישראלית עקבה אחר האנייה למן הפלגתה מאיראן. לאחר שהבשילו התנאים לביצוע הפשיטה, אישר ראש הממשלה, בנימין נתניהו, ששהה באותה עת בביקור ממלכתי בארצות הברית, את המלצת הרמטכ"ל, בני גנץ, ושר הביטחון, משה יעלון, להשתלט על האונייה. בבוקר 5 במרץ 2014 השתלטו לוחמי שייטת 13, בסיוע שתי ספינות של שייטת ספינות הטילים, על האונייה, שהייתה בדרכה לנמל פורט סודאן, בעת שהייתה בלב ים סמוך לגבול שבין סודאן לאריתריאה, במרחק של כ-1,500 קילומטרים דרומית לחופי ישראל. איש מ-17 אנשי צוות האונייה לא גילה התנגדות. המטען הכיל בין היתר רקטות קרקע-קרקע M-302 סוריות ואיראניות בעלות טווח של יותר ממאה קילומטרים. איראן הכחישה כל קשר לאוניית הנשק מרגע פרסום הידיעה.
על המבצע פיקד מפקד חיל הים, האלוף רם רוטברג, מעמדת פיקוד באח"י חנית, שהשתתפה במבצע. במבצע השתתפה גם אח"י חץ, ספינת טילים מדגם סער 4.5 נירית.
ב-8 במרץ 2014, אחר הצהריים, הגיעו שני הסט"ילים ואוניית הנשק לנמל אילת. ב-9 במרץ פרקו לוחמי צה"ל את הספינה ולוחמי יחידת סילוק הפצצות של יהל"ם וידאו שאמצעי הלחימה לא ממולכדים. בספינה נתפסו 40 רקטות M-302, 181 פצצות מרגמה 120 מ"מ ו-400,000 כדורים בקוטר 7.62 מ"מ.
במאי 2014 ביקש צה"ל תקציב נוסף בסך 33 מיליון ש"ח, לכיסוי עלות המבצע.
יעד המשלוח.
בקרב אנשי מודיעין אמריקניים רווחת ההערכה כי הרקטות היו מיועדות לסיני ולא לעזה. לדבריהם, הרקטות, שאורכן 5.5 מטר, אינן ניתנות לפירוק והרכבה, והברחתן לעזה איננה מעשית.
ויליאם ניקולסון, ברון ניקולסון הראשון
סר ויליאם גוסטבוס ניקולסון, ברון ניקולסון הראשון (באנגלית: William Nicholson, 1st Baron Nicholson; 2 במרץ 1845 - 13 בספטמבר 1918) היה קצין בצבא הבריטי אשר שימש בין היתר כראש המטה הכללי בתחילת המאה ה-20.
במהלך שירותו הצבאי השתתף ניקולסון במספר מערכות בהם המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה, המלחמה המהדית, מלחמת הבורים השנייה לאחר מכן משסיים את כהונתו כראש המטה הכללי, פרש בשנת 1912 מהצבא. שנתיים לאחר מכן לאור פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר ניקולסון לצבא וכיהן במספר תפקידים מנהלתיים בכירים.
שירות צבאי.
ניקולסון נולד בלידס ב-2 במרץ 1845, בשנת 1863 סיים את לימודיו בבית-ספר תיכון בעיר והתחיל את שירותו הצבאי בתור צוער באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', לונדון. שנתיים לאחר מכן הוא הוכשר כקצין וקיבל דרגת לוטננט בחיל ההנדסה המלכותי. בין השנים 1868–1871 הוצב ניקולסון בברבדוס כחלק מעבודות הביצורים שם, לאחר מכן נשלח להודו הבריטית שם עבד על פרויקטים בהשקיה, בנייה צבאית ומערכות מים, זאת במספר מוקדים ברחבי הודו.
ב-16 במרץ 1878 קודם ניקולסון לדרגת קפטן, הוא הוצב באפגניסטן במהלך המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה ושירת תחילה כקצין הנדסה צבאית כחלק מ-'כוח השדה קנדהר' (אוקטובר 1878 - מרץ 1879) ובהמשך שימש כמפקד כוח ההנדסה של 'כוח השדה טאל-קוטיאלי' (מרץ - אפריל 1879). לאחר מכן המשיך לשרת בתפקידי קצין הנדסה כחלק מהיחידות השונות שלקחו חלק במערכה, בין היתר הוא לקח חלק בקרב על קנדהר. על תפקודו ופיקודו במלחמה זכה ניקולסון לשלושה ציונים לשבח ועוטר במדליית אפגניסטן בעלת שלושה אבזמים (לציון שלושה קרבות בהם לקח חלק ראוי לציון, בנוסף הוא קודם לדרגת מייג'ור.