בשנת 1674 קיבלו הנזירים היתר חדש מהשלטונות העות'מאניים לשקם את הריסות הכנסייה. הכנסייה שופצה מספר רב של פעמים ועברה גלגולים רבים, עד שיקומה ושיפוצה הסופיים בשלהי המאה ה-19, בין השנים 1857–1900. שיקום זה נעשה במימון בית המלוכה הספרדי, ובמהלכו הודבקו על הקירות העבים אריחי הקרמיקה התכולים שנועדו להגן עליהם מפני לחות ועובש. ב-1895 הושלם מגדל הפעמונים. לארבעת הפעמונים היו שמות: פעמון הביקור, יוחנן המטביל, אלישבע וזכריה. ב-1876 שוקם המזבח המרכזי והמזבחות הצדדיים שוקמו ב-1891. ב-1885 הוצב צלב על כיפת הכנסייה, וב-1900 שוקמה הרצפה, וחלקים מן הריצוף הצלבני שולבו בריצוף החדש בדוגמה נאה (opus sectile).
בשל לאומיותם האיטלקית, נאסרו הנזירים האיטלקים במהלך מלחמת העולם השנייה, והכנסייה הפכה למחנה צבא של המנדט הבריטי. בשל הנזק שנגרם לחצר המבנה מכלי הרכב הבריטיים, נדרש שיפוצה, ובמהלכו נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות בין השנים 1941–1942. מסופר כי משקלו של אחד התותחים שחנה בחצר גרם להתמוטטות שגילתה את חלל הכנסייה הביזנטית ואת רצפת הפסיפס.
הכנסייה כיום.
הכנסייה בנויה במתכונת צלבנית קלאסית, הכוללת בזיליקה שבה שתי סיטראות ושלוש אפסידות הפונות מזרחה. באפסיס השמאלי (הצפוני) של הכנסייה נמצאת מערה, אשר על פי האמונה הנוצרית בה נולד יוחנן המטביל. הכנסייה מחולקת לשלושה אגפים על ידי שישה עמודים רבועיים ומסיביים.
במרכז האגף המרכזי ניתן לראות על הרצפה שרידים עיטוריים מהתקופה הצלבנית בצורת מעוין. שרידים עיטוריים נוספים מהתקופה הצלבנית ניתן לראות גם על הרצפה שמתחת לכיפה. סמוך לכניסה ישנו תא וידוי מסוגנן, מגולף כולו בעץ, ולקירות הכנסייה צמודים מזבחות שונים. מימין למעלה נמצא העוגב שיוצר בזלצבורג שבאוסטריה במאה ה-19. הרצפה מרוצפת בשיבוץ גאומטרי של לוחות אבן צבעוניים, מעשה אומן. הכיפה המרכזית מקושטת בחלונות ויטראז מעשה אומן.
בכנסייה אוסף נאה של ציורים. מימין תמונתו של אנטוניוס הקדוש שצייר תומאס גרסיה (Thomas Garcia), אחד מתלמידיו של ברתולמה אסטבן מורייו (Bartolomé Esteban Murillo) ב-1696. לידו נראית לידת יוחנן המטביל, ומעל לדלת חדר תשמישי הקדושה (דיאקוניקון-diaconicon) עריפת ראשו, תמונה המיוחסת לפרנסיסקו ריבאלטה (Francisco Ribalta) תלמידו של חוספה דה ריברה (Jusepe de Ribera). מעל לקשת של קפלת אלישבע, בראשית גרם המדרגות המוביל אל המערה, נראים שני ציורים מהמאה ה-17 - הבשורה למרים וחלום יוסף שצוירו על ידי אותו האומן. בקירות הצדדיים של האפסיס עוד תמונה של יוחנן המטביל המיוחסת לריברה, וכן תמונה של חזון זכריה. בהמשך, בקיר השמאלי של הכנסייה, נראים יוחנן במדבר, הבריחה למצרים ומציאת הצלב האמיתי על ידי פלוויה יוליה הלנה המחזיקה בידה הימנית מסמר.
על המזבח המרכזי פסל של הריון הבתולין שצויר בברצלונה ב-1870. משני צדי המזבח שני פסלים. הימני של פרנציסקוס הקדוש, מייסד המסדר הפרנציסקני, והאחר של קלרה מאסיזי, מייסדת המסדר הפרנציסקני הנשי. שני הפסלים משנת 1879 נתרמו על ידי איטליה.
בקפלה מימין למזבח המרכזי תלויה תמונת הביקור המיוחסת בטעות לאל גרקו. מימין לה סורג שיש המגן על סלע, אשר על-פי מסורת עתיקה נהג יוחנן המטביל לנוח עליו. מסופר כי ב-1721 ניסה סתת מוסלמי לייצר מסלע זה סיד, אולם כשהפועל חימם את התנור כדי לשרוף בו את הסלע, התנור התפוצץ. הפועל המבוהל הבין כי הוא פגע בנביא יוחנן, והביא את החלק הגדול ביותר של הסלע למנזר. הסלע הוצב בכנסייה וב-1897 הועבר אל מקומו הנוכחי. שער הברזל המוביל לקפלה זו יוצר של ידי הנזיר סילווריו דה קורטנובה (Silverio da Cortenove) במאה ה-18.
מערת הלידה נמצאת משמאל למזבח המרכזי, והיא החלק החשוב והקדוש ביותר בכנסייה. מעבר לקשת הקטנה, מעל למדרגות המובילות למערה, נמצאת תמונה מאת בוסרוויל (Boucerville), המתארת את טבילתו של ישו על ידי יוחנן המטביל. בוסרוויל גדל בכפר קטן ליד מונטריאול ובציור מתואר נוף הולדתו, כולל שני בונים המטפסים על מסגרת הציור.
קימרון המערה עשוי מסלע האם, וקירותיה מכוסים בלוחות שיש. ברצפה קבוע לוח פסיפס מהתקופה הצלבנית. באפסיס הקטן מזבח מהמאה ה-19 ומעליו תיאור של צליבת ישו עשוי עץ ואם הפנינה. מעל למזבח תמונה מהמאה ה-19 של הענקת שמו של יוחנן. במדליוני השיש מתחת המזבח תבליטים המתארים את הטבלת ישו, לידתו של יוחנן המטביל, הביקור, עריפת ראשו של יוחנן ואת יוחנן המטיף במדבר. המדליונים הותקנו בשנת 1698. בעת ששופץ האפסיס והמזבח הורחב, הועברו שנים מהמדליונים לצדי האפסיס ונקבעו בגובה שולחן המזבח. המדליונים הם ככל הנראה מעשי ידיו של נזיר פרנציסקני שכונה "האומן הדגול" ואשר חי במאה ה-17. מתחת למזבח מסומן אתר לידתו של יוחנן על ידי לוח שיש.
המנזר.
במאה ה-17 התגוררו הנזירים במבנה קטן ובו שלושה תאים ומחסן. עם הזמן הם הצליחו לרכוש אדמה ובתים סמוכים, והחלו להרחיב את מבנה המגורים תוך הוספת אולם שינה וחדר אוכל. בשנת 1691 הוקף המנזר בחומה שחלקה הצפוני קיים עד היום, ומספר שנים לאחר מכן החלה בניית המנזר החדש שכלל בתוכו את המבנה הישן. למנזר נבנו שלושה אגפים הסובבים את הכנסייה מצפון, מדרום וממזרח. מערך החדרים של המנזר נשמר מאז ועד היום - מחסנים בקומת הקרקע, תאי נזירים באגפים הדרומי והמזרחי ומזווה, מטבח וחדר האוכל באגף הצפוני. במאה ה-19 נבנו עוד חלקים מהחומה, נוספה קומה שנייה לאגף המזרחי והמנזר עבר שיפוץ. האגף הדרומי הורחב לכיוון מזרח ונוסף לו בניין בן שתי קומות בסוף המאה התשע עשרה. בשנים שלאחר מכן רכשו הפרנציסקנים אדמה נוספת ומספר בתים. בשנת 1932 שופצה החצר על מנת להפוך את הכניסה לכנסייה לקלה יותר.
האכסניה.
בתחילה ייעדו הפרנציסקנים כמה מחדרי המנזר לשיכון הצליינים, אך לאחר מכן שימש לכך אגף שלם, עד שנבנתה אכסניה קטנה ב-1850 דרומית למנזר. האכסניה הניצבת כיום נבנתה בין השנים 1875-1876, ונקראת, כמו אכסניות פרנציסקניות אחרות, "קאזה נובה" (בית חדש). היא אף דומה במתכונתה לאכסניות אלה. במשך מספר שנים שיכן מבנה האכסניה בקומת הקרקע גם את הסמינר הפרנציסקני לכמרים, עד שזה עבר לאמאוס אל-קובייבה בשנת 1887. בשנת 1970 הוסבה האכסניה לשמש כמעונות עבור סטודנטים הלומדים באוניברסיטה העברית.
איגרת
ג'סי ספנסר
ג'סי גורדון ספנסר (באנגלית: Jesse Gordon Spencer; נולד ב-12 בפברואר 1979) הוא שחקן ומוזיקאי אוסטרלי. ידוע בשל גילום דמותו של ביל קנדי באופרת הסבון "שכנים שכנים" בתור ד"ר רוברט צ'ייס בסדרה "האוס" של FOX, ובתור קפטן מת׳יו קייסי בסדרה "שיקגו FIRE" ( של רשת NBC.
ביוגרפיה.
ספנסר נולד במלבורן שבאוסטרליה, לרודני ספנסר, רדיולוג במקצועו, ולרובין ספנסר. שני הוריו הם פוליטיקאים, מייסדי המפלגה הפוליטית-ימנית לשעבר "Australians Against Further Immigration". ספנסר הוא השלישי מתוך מארבעה אחים. לו שני אחים גדולים: טרני ספנסר, מנתח אוקולופלסטי, ולוק ספנסר, מנתח אורתופדי. אחותו הצעירה, פולי ספנסר, היא מרדימה. בבגרותו, למד בבית הספר היסודי של קנטברי ובתיכון סקוטש במלבורן, אותו סיים ב-1997. כשלמד בתיכון, הוא עשה אודישנים לאופרת הסבון "שכנים שכנים". ספנסר התקבל לאוניברסיטת מונש אך דחה זאת להמשך קריירת המשחק.
קריירה.
משחק.
בשנת 1991, כאשר היה בן 12, שיחק בהפקה של המחזמר "המלך ואני" בתור לואיס, בנה של אנה. שנה לאחר מכן גילם את כריסטופר רובין בהפקה מקומית של "פו הדב" שהוצג בתיאטרון אלכסנדר.
בשנת 1994 החל לגלם את בילי קנדי באופרת הסבון האוסטרלית "שכנים שכנים" עד 2000, אך בשנת 2005 שב לתפקיד אורח בפרק חגיגי לציון 20 שנה לעליית הסדרה. ב-1999 זכה בפרס לוגי הכסף בקטגוריית השחקן הפופולרי ביותר, לאחר ששנה קודמת קיבל מועמדות לפרס זה אך לא זכה. בשנים שלאחר מכן שיחק בסרטי הקולנוע "לונדון המנצחת" (2001) בכיכובן של האחיות אולסן, בסרט האוסטרלי "לשחות נגד הזרם" לצד ג'פרי ראש משנת 2003, ובסרטו של בועז יכין "בנות בסטייל" (2003) לצדה של בריטני מרפי.
בשנת 1998 גילם למשך שנה את פיטר פן במחזה "פיטר פן" שעלה בהצלחה רבה בWhite Rock Theatre בהייסטינגס, אנגליה. שנה לאחר מכן, החל לגלם ג'ק במחזה "ג'ק ואפון הפלא" במרכז לאמנויות הבמה בוולברהמפטון, אנגליה.
בשנים 2004 עד 2012 כיכב כד"ר רוברט צ'ייס, ראש המחלקה לרפואה מאבחנת בסדרת הדרמה הרפואית של רשת FOX "האוס". הוא גילם את דמותו של צ'ייס לכל אורך שידור הסדרה, שמונה עונות.
בשנת 2006 הוא שיחק בסרט "שגשוג" לצד ג'ניפר מוריסון, אשר איתה שיחק גם ב"האוס".
ב-2009 השתתף בוידאו קליפ לשירה של קייטלין קרוסבי "Still Have My Heart". ב-2010 השתתף בוידאו קליפ לשירה של קתרין מקפי "Say Goodbye", מתוך אלבומה השני ""Unbroken"."
החל משנת 2012 משחק ספנסר בתור מת'יו קייסי, קפטן המחלקה למכבי אש בסדרת הדרמה המצליחה "שיקגו FIRE", המשודרת ברשת NBC. בשנת 2021, עזב ספנסר את התכנית בסוף עונתה העשירית.
בשנת 2015 שיחק במותחן "The Girl Is in Trouble" לצדו של וילמר ולדראמה.
מוזיקה.
ספנסר החל את הקריירה המוזיקלית שלו עם מקהלת הבנים האוסטרלית, והופיע איתם בשנים 1986 עד 1992.
הוא מנגן בכינור בלהקה "Band From TV" שנוסדה על ידי גרג גרונברג, שם חברים גם ג'יימס דנטון, אדריאן פסדר, טרי האטצ'ר ויו לורי, שותפו לסדרה "האוס". הלהקה ניגנה באירועים שונים, ותורמים את הכסף שהם מרוויחים לארגוני צדקה שונים, ובין השאר הופיעה במופע צדקה שנערך במסגרת עונתה השישית של תוכנית הטלוויזיה "אמריקן איידול" באפריל 2008.
חיים אישיים.