לוריא נולד בשנת 1905 בעיר ביאליסטוק שבפולין למשפחה ציונית-אתאיסטית. למד בגימנסיה העברית "תרבות" בביאליסטוק, ולאחר סיום הלימודים עלה לארץ ישראל בשנת 1925. בתחילה עבד כפועל, ובשנת 1929 נרשם לאוניברסיטה העברית בירושלים, שם למד במחלקה לחקר הגאוגרפיה של ארץ ישראל אצל חוקר ארץ ישראל פרופ' שמואל קליין ואחרים.
את עיקר מרצו הקדיש לוריא לחקר ארץ ישראל והתנ"ך, לזיהוי אתרים ונופים מקראיים ולמתן שמות תנ"כיים לנקודות יישוב חדשות בארץ ישראל. הוא היה ממקימה ומראשיה של החברה לחקר התנ"ך, ועורך כתב העת "בית מקרא" שהוציאה החברה. בכינוסים השנתיים של החברה היה לוריא מהמרצים הראשיים. הוא גם ערך את הפרוטוקלים של דיוני החוג לתנ"ך שהתקיים בתחילה בביתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון ולאחר מכן בבתיהם של נשיאי המדינה. הוא יזם את הוצאתם לאור של הפרוטוקולים כ"עיונים" בספרי התנ"ך השונים, בהוצאת החברה לחקר המקרא. הוא גם שימש במשך שנים כגזבר המרכז העולמי לתנ"ך, שדוד בן-גוריון שימש כנשיאו.
בשנת 1927 הצטרף לאגודת המשוטטים הישראלית, ויחד עם חבריו הירושלמים דוד בנבנשתי, נתן שלם ופנחס כהן ערך מסעות רגליים ארוכים, בין השאר לדמשק ולעבר הירדן.
בהקדמה לספר היובל לכבודו כתב עליו גצל קרסל: .
לוריא פרסם עשרות מאמרים, בעיקר ב"בית מקרא", בענייני ארץ ישראל, וכתב וערך ספרים רבים, אחד מהם הוא אטלס תנכ"י אשר מפותיו צורפו לתנ"ך בהוצאת קורן. יתר ספריו מוקדשים לחקר התנ"ך, תולדות עם ישראל בתקופת המקרא, שיבת ציון ותקופת בית שני וכן לזיהוי אתרים ונופים מקראיים בארץ ישראל ההיסטורית.
עוד כותב קרסל:
לוריא היה פעיל בוועדת השמות הירושלמית והרבה לתת שמות לרחובות ולשכונות בירושלים. לבתו הבכורה שנולדה בשנת 1932 קרא ארנונה, על שם נחל ארנון שבעבר הירדן, שנצפה מחלון ביתו שבשכונת תלפיות. לפי אחת הגרסאות, בני השכונה התרשמו משמה של הילדה והחליטו להסב את שם השכונה מתלפיות מזרח לארנונה.
משפחתו.
בן-ציון לוריא היה נשוי ליהודית לבית גינצבורג, אחות במקצועה ועסקנית ציבור, פעילה בכירה בהסתדרות העובדים, חברת מזכירות מועצת פועלי ירושלים וחברת מועצת עיריית ירושלים. אחותה רוחמה זלינגר הייתה ממייסדות כפר אז"ר. אחותה ז'ניה טברסקי הייתה עובדת סוציאלית, מחלוצי העבודה הסוציאלית בארץ ישראל, ועסקנית ציבור, מפעילות תנועת הפועלות וחברת הכנסת מטעם מפא"י.
בתו ארנונה נישאה לסגן-אלוף , שנהרג במלחמת ששת הימים. בתו טלמונה נישאה לעו"ד תיאודור אוריין. בנו, מנחם לוריא, הוא פרופסור לביוכימיה באוניברסיטה העברית.
נכדו נהרג במלחמת יום הכיפורים. נכדו דניאל פייקס נהרג בתאונת טיפוס שלגים בצרפת. נכדתו ד"ר מיכל (פייקס) מטס (נפטרה ב-2008) הייתה רופאה מומחית לרפואה פנימית ולאלרגיה ואימונולוגיה קלינית בבית החולים שערי צדק. נכדתו תמר פייקס היא אמנית ובמאית, יוצרת הסרט "רבועים של קרטון", על השכול והאבל במשפחתה. נכדו דורי אוריין הוא מעצב וחבר בקבוצת "אוממי". נכדו אמיר אוריין הוא חוקר בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון. נכדו דן אורין משרת כשגריר ישראל במקדוניה. נכדו ד"ר שי לוריא הוא אורתופד מומחה לכף יד בבית החולים הדסה.
ישיבת ההסדר מאיר הראל
ישיבת ההסדר "מאיר הראל" במודיעין, בראשות הרב אליעזר שנוולד היא ישיבה הפועלת במתכונת מסלולי ישיבה גבוהה ומסלול ההסדר.
היסטוריה.
ישיבת "מאיר הראל" במודיעין הוקמה בשנת התשס"ו לאחר ההתנתקות. הרב שנוולד שימש עד אז כר"מ בישיבת הגולן בחיספין. הישיבה הוקמה דווקא בעיר שממוקמת בגבול הקו הירוק כדי להדגיש את ערך השילוב בחברה בישראל. ההחלטה על הקמת הישיבה במודיעין נתקבלה בהתייעצות עם רבו של הרב אליעזר שנוולד, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא ובברכת הראשון לציון הרב מרדכי אליהו.
להקמת הישיבה התלוו קשיים רבים ובהם התנגדות מצד חלק מתושבי העיר. בשם הישיבה ביקש הרב שנוולד להצניח את זכר אחיו, סמ"ר מאיר שנוולד, שנהרג בשנת 1995 בכפר דרום ואת זכר תלמידו סגן הראל שרם שנהרג בשנת 1993 במוצב טייבה-שומריה.
בשנת התשע"א הוקמה בישיבה ספרייה תורנית המיועדת לשימוש בני הישיבה והקהילה במודיעין לזכרו של סא"ל אבנר גולדמן, תושב העיר אשר נהרג בהתרסקות מסוק היסעור ברומניה בט"ו באב התש"ע. את הספרייה הקימו הוריו ומשפחתו.
בשנת תשע"ט הפעילה הישיבה פרויקט התרמה גדול למימון מתחם הישיבה ובית המדרש החדש הנבנה בסמוך למתחם הזמני. הבנייה כוללת מגורי תלמידים, ספרייה תורנית וחדר אוכל שיפעיל קייטרינג למוסדות נוספים בסביבת העיר מודיעין.
בשנת התשפ"א השתתפו תלמידי הישיבה, המשתתפים במסלול הפרמדיקים, במסגרת מבצע "לתת כתף" בתקופת מגפת הקורונה, וחיסנו מאות קשישים במודיעין.
בהמשכה של השנה, בעת דעיכת מגפת הקורונה, הפעילה הישיבה פרויקט נוסף, "השלם זה הבניין", במטרה להשלים הכנסות שהתבטלו בעקבות המגפה ובכך להשים סופית את בניית בית המדרש. בפרויקט נאספו למעלה משישה מיליון שקלים.
לישיבה שלוחות בקריית אונו ובאופקים.
מסלול הלימוד והשירות הצבאי בישיבה.
הישיבה פועלת במסלול מיוחד שבו מוארך הן השירות הצבאי (בכחצי שנה) והן הלימודים בישיבה. במסגרת זו מוצעים שני מסלולים:
"שחק לבני המצווה" וקשר עם הקהילה.
הישיבה מקיימת קשר הדוק עם הקהילה במודיעין. היא מקיימת בית מדרש קהילתי עבור תושבי העיר וגם תוכנית לגמלאים ומחזיקה גרעין תורני המורכב גם מאברכי ורבני הישיבה.
הישיבה מפעילה את פרויקט "שחק לבני המצווה", לזכרו של רא"ל אמנון ליפקין-שחק, שהיה שותף פעיל בהקמת הישיבה. הפרויקט קם ביוזמתו והוא כולל שיעורי הכנה לעלייה לתורה הניתנים על ידי תלמידי הישיבה, וכן שיעורים קבוצתיים על זהות יהודית, ערכים יהודיים, היסטוריה יהודית, התנדבות ועוד. בסוף מחזור יוצאים חניכי הפרויקט, עם הוריהם, החונכים והמדריכים, לסיור ברובע היהודי בירושלים ועלייה לתורה קבוצתית (בנוסף לזו הפרטית) וסעודה חגיגית לכבודם של בני המצווה. בשנת תשע"ט הגיע סך כל החניכים שעברו את הפרויקט לכאלף וחמש מאות חניכים.
לייב קויטקו
צבא הקונפדרציה
צבא הקונפדרציה היה הצבא של קונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך שנות קיומה בין ה-8 בפברואר 1861 עד ה-10 במאי 1865.
צבא הקונפדרציה נוסד בשנת 1861 במטרה להגן על קונפדרציית המדינות של אמריקה, אשר נוסדה באותה שנה, כאשר 11 מדינות הדרום פרשו מארצות הברית. הצבא נוהל בתחילה על ידי 313 קצינים שפרשו מצבא ארצות הברית ומנה בהקמתו 82,000 מתנדבים. באוגוסט 1861 אישר הקונגרס של הקונפדרציה גיוס של 400,000 אנשים נוספים. באפריל 1862 העביר הקונגרס של הקונפדרציה חוק גיוס חובה, אשר במסגרתו גויסו כל הגברים הלבנים במדינות הקונפדרציה בגילאי 18–35. לא ניתן לקבוע בוודאות את המספר המדויק של האנשים ששירתו בצבא הקונפדרציה שכן הרשומות המקוריות של כוח האדם הושמדו. ההערכה היא שמספר האנשים ששירתו בצבא הקונפדרציה נע בטווח שבין 500,000 לבין 2,000,000 אנשים.
המפקדים הבכירים בצבא הקונפדרציה היו רוברט לי, אלברט סידני ג'ונסטון ותומאס ג'ונתן ג'קסון.
הצבא פורק ב-9 באפריל 1865 כאשר גנרל רוברט לי נכנע בווירג'יניה.
לב קוויטקו
הרונימוס
לב קויטקו
ליב קויטקו
רב אבהו
רב אבהו (גם: רבבהו) הוא אמורא בבלי בדור השביעי, ערב תקופת הסבוראים, מחכמי ישיבת פומבדיתא. מתלמידיו של רב אשי. בנו הוא רב שמואל בריה דרב אבהו, מראשוני הסבוראים, שמסר הלכה בשמו בתלמוד הבבלי.
שמו וזהותו.
בגלל קרבת השם יש רבים שטועים בינו לבין האמורא הארץ-ישראלי בן הדור השלישי, רבי אבהו, תלמידו של רבי יוחנן, שדבריו נפוצים יותר בתלמוד. על פי זה נשתבש הנוסח בתלמוד, ובמקום "רב אבהו" (המעיד על היותו אמורא בבלי) נדפס רבי אבהו, ולכן זהותו כמעט שנשכחה כליל. ועל כן יש שהגיהו במקום שנזכר בו רב אבהו יחד עם רב אשי, "רבי אבא" במקום "רבי אבהו".
צורות כתיב נוספת של השם הן "רבבהו" ו"רבהו" - חיבור בין התואר רב לשם אבהו, כפי שמקובל במספר שמות אצל האמוראים.
תולדותיו.
רב אבהו היה תלמידו של רב אשי, ראש ישיבת סורא.
רב אבהו שימש "ראש כלה" - העומד בראש כינוס של ירחי כלה - בישיבת פומבדיתא בראשותו של רפרם.
בנו היה רב שמואל בריה דרב אבהו, מראשוני הסבוראים, שאף הוא מוזכר בתלמוד כבר הפלוגתא של רב אחאי.
מתורתו.
בתלמוד הבבלי מסר בנו, רב שמואל, הלכה בשמו.
במחלוקת בהלכות סימני הטריפות בבעלי חיים, נידון מקרה של נקב בריאה של הבהמה, שנמצא לאחר השחיטה במקום שנגע בו השוחט. הדיון הוא, האם יש לייחס את הנקב לציפרניו של השוחט, או שזוהי טריפה, מחלה שגורמת לאיסור אכילת הבהמה אף אם נשחטה כהלכה? בשאלה זו נחלקו הדעות, ורב שמואל הביא הלכה בשם אביו, רב אבהו:
לייב קוויטקא
וודי גאתרי
וודי גתרי
הצגת מספר לפי בסיס
נואה אמריך
נואה ניקולס אמריך (באנגלית: Noah Nicholas Emmerich; נולד ב-27 בפברואר 1965) הוא שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי.
שיחק בסרטים "המופע של טרומן", "ילדים קטנים" "לחישות מלחמה" ו"נס הנחישות" ובסדרות הטלוויזיה המתים המהלכים, "האמריקאים" ואלי (The spy).
ביוגרפיה.
אמריך נולד בניו יורק למשפחה יהודית, בנם של הפסנתרנית קונסטנס ושל סוחר האמנות אנדרה אמריך. אחיו הבכור הוא עורך הדין הניו יורקי אדם אמריך, נשיא אגודת ידידי רשות העתיקות ויו"ר אגודת ידידי בית החולים רמב"ם בחיפה. אחיו האמצעי הוא המפיק והתסריטאי טובי אמריך המשמש גם כנשיא אולפני "ניו סינמה ליין".
אמריך סיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת ייל. באוניברסיטה היה חבר ב-"The Spizzwinks", קבוצת שירה בסגנון א-קפלה, יחד עם השחקן ג'ושוע מלינה.
קריירת משחק.