בשנת 2013 הוביל דנטה את קבוצת הכדורסל של "תיכון לייק ג'ינינדרה" שבקנברה לזכייה באליפות התיכונים של אוסטרליה. באותה שנה השתתף במשחק נייקי הופ סאמיט כשחקן "נבחרת העולם", עבורה קלע 16 נקודות בניצחונה על "נבחרת ארצות הברית".
קריירה מקצועית.
יוטה ג'אז.
בדראפט ה-NBA 2014 נלקח אקסום בבחירה החמישית, על ידי יוטה ג'אז. לאורך עונת הרוקי שלו רשם ממוצעים של 4.8 נקודות ו-2.4 אסיסטים למשחק, ובמהלכה השתתף במשחק הכוכבים העולים כשחקן "נבחרת העולם". באוגוסט 2015 סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית של רגלו השמאלית, אשר אילץ אותו להחמיץ את כל עונת . באוקטובר 2017 עבר ניתוח בכתפו השמאלית, אשר בגינו החמיץ את 68 המשחקים הראשונים של קבוצתו בעונת .
ביולי 2018 חתם אקסום על הארכת חוזה בסך כ-33 מיליון דולר לשלוש עונות נוספות ביוטה. בינואר 2019, לאחר 39 משחקים בעונת , סבל מנקע בקרסול אשר השבית אותו ממשחק למשך כחודשיים. שלושה משחקים לאחר חזרתו נודע כי יחמיץ את כל המשך העונה בעקבות קרע בגיד הפיקה של ברכו הימנית.
קליבלנד קאבלירס.
בדצמבר 2019, לאחר כחמש וחצי עונות ביוטה, הועבר יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לג'ורדן קלארקסון. במשחקו השישי עם הקאבלירס, ב-5 בינואר 2020, קלע שיא קריירה של 28 נקודות מול מינסוטה טימברוולבס.
יוסטון רוקטס.
ב 13 בינואר 2021 הועבר אקסום ליוסטון רוקטס, כחלק מטרייד מרובע במסגרתו נשלח ג'יימס הארדן (מיוסטון) לברוקלין נטס אך לא שותף בשל פציעות. בספטמבר אותה שנה חתם על חוזה חדש ברוקטס, אך שוחרר באוקטובר 2021 מבלי ששיחק.
ברצלונה.
ב-7 בדצמבר 2021 חתם אקסום בברצלונה, המשחקת בליגת העל הספרדית וביורוליג.
פרטיזן בלגרד.
ב-10 ביולי 2022 חתם אקסום בפרטיזן בלגרד ממליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.
נבחרת אוסטרליה.
בשנת 2012 השתתף אקסום בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17 כשחקן נבחרת אוסטרליה. אקסום הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף עם 17.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום הטורניר נבחר לחמישייה המצטיינת. בשנת 2013 הוביל את אוסטרליה למקום הרביעי בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, ונבחר בשנית לחמישיית הטורניר לאחר שרשם ממוצעים של 18.2 נקודות ו-3.8 אסיסטים למשחק.
בקיץ 2013 שיחק לראשונה גם במדי נבחרת אוסטרליה הבוגרת, בטורניר אליפות אוקיאניה, וזכה עמה במדליית הכסף. בגביע העולם בכדורסל 2014 סיים אקסום עם נבחרתו במקום ה-12 (מתוך 24).
דאנטה אקסום
מנזר אונופריוס
נפתלי רוזן
נפתלי רוזן (1921 – 9 בינואר 1991) היה קצין ים בכיר בחיל הים הישראלי. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת כימאי באוניות צי הסוחר הבריטי. הצטרף לחיל הים עם הקמתו, שירת כמפקד בספינות ואוניות חיל הים והיה מפקדה האחרון של שייטת המשחתות. יצא לגמלאות בשנת 1968 וריכז את פעילות ייצוא המערכות הימיות של התעשייה האווירית. בשנת 1991 נפטר ממחלה.
הוריו.
הוריו של נפתלי רוזן - שמואל רוזנברגר ופרידה לבית קליין נישאו בשנת 1920 ועברו מהעיר קלוז' לעיירה סיסריגנו שבחבל טרנסילבניה שבאותה התקופה הייתה חלק מהונגריה. לאחר שהחבל סופח לרומניה, כחלק מחוזה טריאנון בסוף מלחמת העולם הראשונה, חלק מהיהודים שהרגישו עצמם הונגרים נאמנים, התקשו מאוד לקבל את מרות השלטון הרומני. השלטון הרומני החמיר את היחס ליהודים והנהיגו "נומרוס קלאוזוס". נפתלי היה הבן הבכור ולו שני אחים: גדעון (גדעונצ'יק) איש הפלי"ם ויהושע רוזן שעסק במסחר.
באותה התקופה חלה התעוררות ציונית בחבל, והוקמו בה ארגונים יהודיים שונים. במשפחה התקבלה ההחלטה לעלות לארץ ישראל וב-5 באוגוסט 1924 הגיעו לארץ באניה. נמל חיפה עדיין לא היה קיים באותה התקופה, ואת האנשים שירדו מהאניה לקחו בסירות אל החוף. המשפחה התיישבה בתחילה בכפר גדעון, אך עקב קשיי פרנסה עברה לחיפה. האב שמואל עסק במסחר והיה שותף במפעל לחומרי כבלי חשמל בשם "וולטא". שמואל רוזנברגר, אביו של נפתלי, נפטר בשנת 1959. פרידה רוזנברגר, אמו של נפתלי, שהייתה עקרת בית, נסעה לאחר מות בעלה לארצות הברית ולמדה על מכשירי שמיעה. בשנת 1964 שבה לישראל ופתחה בחיפה קליניקה למכשירי שמיעה והייתה גם סוכנת של חברת "זניט" מארצות הברית. נפטרה בשנת 1994 בגיל 95.
תפקידים ימיים מוקדמים.
בשנים 1937–1939 תוך כדי הלימודים השתתף רוזן באימוני הפלוגה הימית של הפועל בחיפה ונעשה בה מדריך מפרשים.
ביולי 1939 הצטרף רוזן לצי הסוחר הבריטי כימאי על אוניית הקיטור "טריידר" של "החברה הארץ-ישראלית להובלה וספנות" שהפליגה בין אלכסנדריה במצרים לגדיניה בפולין.
שיירות במלחמה - בתקופת מלחמת העולם השנייה, מספטמבר 1940 ועד יוני 1946, שירת רוזן כימאי של הצי הסוחר הבריטי. בשיירות האספקה מצפון אמריקה לבריטניה ולרוסיה וכן למערב אפריקה ואלג'יר. השירות בים היה כמעט רצוף, מאחר שמערכת השיבוץ הבריטית פעלה ביעילות. כשירד רוזן מאנייה אחת, תוך מספר ימים עלה על אונייה אחרת. לחבריו ולאחיו סיפר על אנייתו שטבעה והצלתו באנייה אחרת.
לאחר המלחמה, מיולי 1946, שהה בליברפול ועבד בעבודות חוף שונות. בשנת 1947 חזר למשפחתו בחיפה ועבד ב"חברה המסחרית לאספקה לאוניות".
התחלה בחיל הים.
ב-17 במאי 1948 התגייס רוזן לחיל הים הישראלי ולאחר טירונות קצרה הוצב כרב מלחים על אח"י וג'ווד (ק-18), קורבטה שנעשתה לאוניית מעפילים והוכשרה לשמש כאוניית מלחמה בשנית. בתפקיד זה השתתפה הקורבטה בתפיסת אניית הנשק ארג'ירו.
ב-10 בדצמבר 1948 עלה רוזן כקצין סיפון על אח"י אילת (א-16), וב-1 במרץ 1949 בדרגת חובל ראשון, קיבל את תפקיד סגן המפקד בפריגטה אח"י משגב (ק-30).
פיקוד בים.
ב-31 במאי 1950, קיבל רוזן לפיקודו את אח"י מעוז (ק-24) – אוניית מעפילים שהוסבה חזרה כקורבטה של חיל הים.
ב-7 במרץ 1951 קיבל רוזן את הפיקוד על אח"י משגב (ק-30) וכבר באותו חודש יצא יחד עם אח"י הגנה להפלגה ארוכה מאוד לארצות הברית. אונייתו שימשה כאוניית הדגל של מפקד מבצע קולומבוס, שלמה אראל.
בדרך חזרה ממבצע קולומבוס ב-23 ביוני 1951, לפני הכניסה לגיברלטר, התקבלה הוראה לפגוש בקרבת נמל טולון זוג טרפדות שנרכשו מצרפת ולגרור אותן לישראל. הפגישה עם הטרפדות נערכה ב-29 ביוני 1951 - כל טרפדת נקשרה לאונייה והגרירה התבצעה במהירות של 12 קשר. ב-4 ביולי, כשהיו מזרחית לכרתים, הטרפדות נותקו והפליגו לבדן לחיפה. ב-5 ביוני 1951, נערך טקס קבלת פנים לכבודן בחיפה.
ב-1 ביולי 1952 סיים רוזן את תפקידו באח"י משגב (ק-30) ועבר למפקדת חיל הים בתפקיד רמ"ד מבצעים במחלקת ים.
שייטת הטרפדות.
ב-15 בפברואר 1953 קיבל רוזן את הפיקוד על שייטת 5 שבסיסה בנמל חיפה. בשייטת היו שלוש פלגות: פלגה מס-1 - ספינות המשמר בפיקוד יוסף יריב, פלגה מס-3 - הטרפדות הבריטיות בפיקוד סרן שמעון כץ ופלגה מס-5 - ארבעת הטרפדות שנבנו בצרפת בפיקודו של מנשה ליפשיץ. עסקו באימונים ובהפלגות לילה מבצעיות בקרבת חופי אויב.
חימוש הטורפדו של הטרפדות היה יעיל לטווח קצר בהרבה מתותחי אוניות האויב. אחד הנושאים עליהם שקד רוזן היה תרגולי תקיפה מתואמת ממספר כיוונים.
מבצעים מיוחדים.
מבצע ירקון - מצרי טיראן היו סגורים לשיט ישראלי. ביזמת הרמטכ"ל משה דיין, נערכו סיורים בדרום מפרץ אילת. נערך סיור מבצעי נוסף כדי לבדוק את עבירות הדרך מאילת לשארם א-שייח' לרכב. אף כי שייטת 5 בפיקודו נמצאה בים התיכון באותה התקופה, קיבל רוזן פיקוד על הכוח הימי ויצא עם סירות דיג "אילת" ו"ערבה" מאילת להפלגה מקדימה לאיתור חוף מתאים להנחתה. ב-9 ביוני 1955 הונחת כוח של סיירי חי"ר לחוף המפרץ באזור דהב. לאחר הבדיקה התפנו הסיירים במטוסים קלים.
הנחתת פושטים - בשנת 1955 התגברה פעילותם של הפידאיון. ספינות השייטת נכנסו לשיתוף פעולה עם חטיבת הצנחנים והתאמנו בהנחתה ואיסוף בסירות גומי. תוכננה פשיטת חבלה בלבנון של צנחנים בטרפדות וסירות גומי. הפשיטה לא בוצעה. אך האימונים המשותפים שיפרו את יכולת הכוחות.
פעולה בכנרת - בדצמבר 1955 נעשה רוזן מפקד הכח הימי במבצע עלי זית. מפקדי הטרפדות קיבלו תחת פיקודם את הנחתות ששימשו ביחידה 788 כספינות משמר. הנחיתו ואספו כוחות.
טרפדות חדשות.
בשנת 1956 מינה מפקד חיל הים, שמואל טנקוס, את רוזן לראש הצוות להכנת רכש טרפדות בצרפת, יחד עם קצינים טכניים מהשייטת והמפקדה. הצוות דן וגיבש תוכניות בנושאי גוף, מנועים ומיקום החימוש על הסיפון.
עיקר השינוי היה להנעה במנועי דיזל אשר ישפר את תפעול הספינות וימנע את הסיכון לשריפות שהיה בדלק אוקטן גבוה. שימוש בדלק זול יותר גרם להגדלת רדיוס הפעולה. המהנדס יצחק בן שמואל המליץ על המנוע "דלטיק" של חברת "נפייר" מליברפול. לפי הנחיות טכניות אלה שופרה הטרפדת ט-206 שהייתה בשיפוץ כללי במספנת "מאולאן" והוזמנו שתי טרפדות חדשות - ט-203 וט-204.
השיפוצים בט-206 הושלמו בתחילת 1957 ורוזן ודוד מגורי יצאו לניסוי הקבלה בנהר הסן. מנהל המספנה הצרפתי נהג את הספינה. אירעו תקלות מנוע והזרם העז בנהר הטיח את הטרפדת בעמודי אחד הגשרים. נדרשו תיקונים שארכו זמן רב, אך בסופם התקבלו שלוש טרפדות מוצלחות.
הטרפדות במלחמת סיני.
הפעילות הקרבית של הטרפדות במלחמת סיני החלה עם הפלת מטוס איליושין שהטיס קצינים מצריים בכירים מדרום לקפריסין על ידי ישראל במסגרת מבצע מבצע תרנגול. משימת הטרפדות הייתה לפגוע בכלי שיט מצרים שיופנו לחיפוש ניצולים. המטוס הופל והמשחתות המצריות שיצאו לים הוחזרו.