בספרו השלישי, ""מניפסט המועצה": איך לעשות את הדברים נכון" (", 2009") דן גוואנדה בחשיבות הארגון והתכנון המקדים (כמו רשימות בדיקה יסודיות), הן ברפואה והן מעבר לכך. "ספר זה" הגיע לרשימת רבי המכר בכריכה קשה של ה"ניו יורק טיימס" בשנת 2010.
"להיות בן תמותה: הרפואה ומה שחשוב בסוף החיים" יצא לאור באוקטובר 2014 והפך לראשון בטבלאות רבי המכר של הניו יורק טיימס. הוא דן בבחירות לקראת סוף החיים בנושא התקנים ביתיים, דיור מוגן והליכים רפואיים. ספרו מאתגר רעיונות מסורתיים לגבי תפקיד הרפואה. על הספר התבסס סרט תיעודי בסדרת הטלוויזיה "Frontline" של PBS, ששודר ב-10 בפברואר 2015.
פרסים ואותות כבוד.
בשנת 2004 נבחר גוואנדה על ידי "Newsweek" לאחד מעשרים יוצאי דרום אסיה המשפיעים ביותר. ברשימת המאה של טיים מגזין לשנת 2010 הוא נכלל במקום החמישי בקטגוריית ההוגים. באותה שנה הוכלל ברשימת מיטב ההוגים העולמיים של "".
בשנת 2006 היה גוואנדה עמית מקארתור בזכות עבודתו בחקירה וניסוח פרקטיקות כירורגיות מודרניות ואתיקה רפואית. בשנת 2007 ניהל את מאמציו של ארגון הבריאות העולמי להפחתת מקרי מוות כירורגיים, ובשנת 2009 נבחר לחבר עמית במרכז הייסטינגס .
בשנת 2014 העביר הרצאות ב-BBC והעביר סדרה של ארבע שיחות תחת הכותרת "עתיד הרפואה" ("The Future of Medicine)" בבוסטון, לונדון, אדינבורו ודלהי.
גוואנדה זכה בשני פרסי המגזינים הלאומיים, פרס ההשפעה של AcademyHealth על השפעה מחקרית על הבריאות, ופרס לואיס תומאס לכתיבה על מדע.
בנובמבר 2016 קיבל גוואנדה את פרס המושל היוקרתי של מסצ'וסטס במדעי הרוח על תרומותיו לשיפור חיי האזרחים במסצ'וסטס.
ביוני 2018 מונה למנכ"ל חברת הבריאות "הייבן", שבסיסה בבוסטון, שהוקמה על ידי המשקיע המיליארדר וורן באפט, ג'ף בזוס של אמזון, ומנכ"ל ג'יי פי מורגן צ'ייס, ג'יימי דימון.
Atul Gawande
הפועל עין שמר
הפועל עין שמר הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ עין שמר שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה 4 פעמים בתואר האליפות ו-3 פעמים בגביע המדינה. הקבוצה היא ממייסדות ליגת הכדורעף בישראל באמצע שנות ה-50.
היסטוריה.
קיבוץ עין שמר משתייך לתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, כמו רוב הקיבוצים שהחזיקו קבוצת כדורעף בליגה. מועדון "הפועל" הפעיל בקיבוץ ענפי ספורט כמו: כדורסל כדורעף ושחייה תחרותית שהתמודדו בדרך כלל בכינוס הפועל ובליגה פנימית מול שאר קבוצות "הפועל" בקיבוצים אחרים במדינה.
קבוצת הכדורעף של הפועל עין שמר הביעה לא מעט את מורת רוחה מהחובבנות שהייתה לפני הקמת הליגה הרשמית וכתבה זאת במכתב ששלחה למרכז הפועל, לאחר תחרות "אליפות הפועל" שלא הייתה מאורגנת בצורה רצינית
מאז פתיחת ליגת הכדורעף הארצית, השתייכה הקבוצה בקביעות לחבורת הצמרת והתמודדה על האליפות מדי שנה וזכתה בכתר ארבעה פעמים. במקביל השתתפה באופן קבוע בגביע המדינה ובטורניר "פסל זייד" וזכתה בו לא מעט פעמים.
הקבוצה הייתה לראשונה בענף שמשתתפת במסגרת גביע אירופה לאלופות מול קבוצת גלטסראיי הטורקית.
בתום עונת 1974/1975 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה מהמקום האחרון. בעונה שלאחר מכן עלתה בחזרה לליגה הראשונה ללא הפסדים. לאחר עונה אחת שוב ירדה לליגה השנייה.
בתחילת שנות ה-80 החלו בעיות פיננסיות והקבוצה התאחדה עם קיבוץ ברקאי השכן ונקראה "הפועל עין שמר/ברקאי".
בתום עונת 1984/1985 עלתה הקבוצה לליגה הראשונה. וירדה לאחר עונה אחת. בהמשך התמזגה הקבוצה בתוך קבוצה מאוחדת של המועצה האזורית מנשה, ונקראה "הפועל עין שמר - מנשה חדרה" ולבסוף התפרקה. כיום הקבוצה שמייצגת את עין שמר היא קבוצת הפועל המעפיל המכונית גם "המעפיל עין שמר".
קבוצת הנשים.
בנות הפועל עין שמר בדיוק כמו הגברים, שלטו בענף בתחילת דרכו כשזכו באליפות הראשונה בליגה הבכירה ובהמשך סיימו באופן קבוע בצמרת הטבלה. לזאת הוסיפו שלוש זכיות בגביע המדינה ועוד פעמיים הגעה לגמר הגביע.
הומוסקסואליות בתנ&quot;ך
ההתייחסות המפורשת והמובהקת ביותר בתנ"ך להומוסקסואליות היא באיסור משכב זכר המופיע בספר ויקרא.
נוסף לכך פרשנים וחוקרים, בעיקר מביקורת המקרא ומן הזרם המודרני והלא שמרני, ניסו לתאר סיפורים מן המקרא כבעלי אופי להט"בי. כך, מתייחסים למעשה לוט והמלאכים, אהבת דוד ויהונתן וסיפורן של רות ונעמי. פרשנות זו זכתה להתייחסות ולשלילה מוחלטת בקרב רוב חוקרי ופרשני
איסור משכב זכר.
עיקר איסורי עריות מובאים בספר ויקרא. בתוך רשימת האיסורים הנכללת בעריות האסורות מופיע איסור משכב זכר פעמיים, בפרק י"ח:
ובפרק כ':
דעה רווחת (בעולם היהודי-נוצרי) היא כי המעשים המתוארים בפרקים אלו "נחשבים כפסולים לא רק משום שכנענים פגאניים נהגו לבצעם, אלא משום שאלוהים דוחה אותם וקבע שהם פסולים". זוהי גם הפרשנות היהודית-דתית המקובלת המופיעה במשנה ובתלמוד, שאף הרחיבה לכלול גם איסור על יחסים חד-מיניים בין נשים, אם כי אין התייחסות מפורשת בתנ"ך לכך.
כנגד פרשנויות אלו הועלו טענות נגדיות שונות: התאולוג ד"ר לורן ל. ג'ונס כותב כי טקסטים אלו היו קודי התנהגות המקובלים באותה התקופה, שנועדו להבדיל בין הישראלים לבין הכנענים. כמו כן כתב כי ישו דחה את קודי התנהגות אלו, ועל כן הם כבר לא רלוונטיים. הכָּמְרָה ד"ר מונה ווסט, תאולוגית פמיניסטית אמריקאית, טוענת כי "הפסוקים הללו בשום אופן לא אוסרים ואף לא מדברים על מערכות יחסים סקסואליות של אהבה ואכפתיות בין בני-אדם מאותו המגדר", ומשערת כי חוקים אלה נועדו רק למנוע התעללות מינית.
הומוסקסואליות בסדום.
בספר בראשית פרקים י"ח וי"ט מתואר הסיפור המקדים למהפכת סדום ועמורה. בטרם ההפיכה נשלחו מלאכים להוציא את לוט ולהציל אותו ואת משפחתו, במהלך שהותם של המלאכים אצל לוט מתאסף המון זועם מסביב לביתו של לוט ומבקש להוציא את המלאכים אליהם החוצה במטרה "לדעת" אותם:
בחלק מתרגומי התנ"ך לשפות זרות, וכן על פי כמה מפרשני המקרא, השורש "י.ד.ע" משמש כאן (וכן במופעים אחרים בתנ"ך) כלשון נקייה לקיום יחסי מין (לדוגמה: ). בתגובה לדרישתם של תושבי סדום "לדעת" את אורחיו, לוט מציע להם במקום את בנותיו, ועל פי רבים מהפרשנים - עשה זאת על מנת לספק את היצר המיני של הקהל ובכך להגן על אורחיו מפני התעללות מינית. יש הרואים בכך התייחסות להומוסקסואליות של האנשים בקהל, שהעדיפו לקיים יחסי מין עם המלאכים, אותם חשבו לגברים, על פני בנותיו של לוט. חלק מפרשנויות אלו מתבססות על השוואה מקבילה לסיפור פילגש בגבעה שבספר שופטים. עם זאת, אחרים רואים זאת כהתנגדות מוחלטת להכנסת אורחים של תושבי סדום ורצונם לחקור את הזרים, ללא מאפיינים הומוסקסואליים מובהקים (או אפילו מיניים).
דוד ויהונתן.
בספר שמואל, דוד המלך ויהונתן בן שאול מוצגים כידידי נפש בכמה וכמה מקומות, החל בחיסולו של גלית על ידי דוד, דרך סיפור בריחתו של דוד מפני שאול והעזרותו ביהונתן, וכלה בקינת דוד על מותם של שאול ויהונתן בקרב. מרבית הפרשנים והחוקרים מפרשים את חברותם כאהבה אפלטונית. לעומתם יש הטוענים שמערכת היחסים ביניהם סבבה סביב אהבה רומנטית או אהבה מינית. אלו מתבססים בעיקר על הפסוקים הבאים:
קדש וקדשה.
בספר דברים נאסר על כל אחד מבני ישראל להיות קדש, וכן על כל בת ישראל להיות קדשה, על פי הקבלה עם הפסוק הבא, העוסק באתנן זונה ומחיר כלב ומכנה אותם "תועבה", חלק מן הפרשנים וחלק מן התרגומים המודרניים מסבירים שה"קדש" היה משמש לזנות גברית (בפרט פולחנית). הקדשים היו קשורים בדרך כלשהי עם טקסי הדת הכנענית.
בספר מלכים ישנן מספר התייחסויות לקדשים שהתבססו בארץ ישראל, ובהמשך מוגרו על ידי יהושפט ויאשיהו.
נעמי, רות וערפה.
מגילת רות מספרת את סיפור משפחתה של נעמי שנודדת למואב שם הבנים מחלון וכליון נושאים לנשים את ערפה ורות. תוך זמן קצר מתים בעלה ובניה של נעמי והיא חוזרת חזרה לארץ ישראל, למסעה חזרה מתלוות כלותיה ערפה ורות. נעמי מציעה להן להישאר במולדתן במואב ורק ערפה נענית אך כולן פורצות בבכי:
את מערכת היחסים הקרובה של אהבה וחברות הכוללת הקרבה של ממש מסבירים מספר חוקרים כקשר מיני בין שתי הנשים. למשל, תומאס מרלנד הורנר, חוקר התנ"ך ומחבר הספר "Jonathan Loved David: Homosexuality in Biblical Times", טוען: . טיעונו של הורנר מבוסס ברובו על המילה "דָּבְקָה", שמשמש בספר בראשית פעמיים בהקשרים של משיכה רומנטית או מינית, בתיאור קשרי גבר-אשה ובסיפור דינה .
בטקסט מתוך מגילת רות, ובפרט בקטע , נעשה שימוש בדרך כלל בחתונות יהודיות הטרוסקסואליות.
חוקרי המקרא שדוחים את הפרשנות הלהט"בית של מגילת רות עושים זאת על בסיס שזה מנוגד לראיות ספרותיות סמנטיות, תחביריות ואינטרטקסטואליות.
מלון ארמון טאג' מהאל
מלון ארמון טאג' מהאל הוא בית מלון בדרגה של חמישה כוכבים בעיר מומבאי שבהודו. המלון, מהידועים ביותר בעיר, שוכן לחוף הים הערבי בדרום מזרח העיר בסמוך למונומנט השער להודו. הוא מוכר גם בשמות מלון טאג' מהאל והטאג'.
המלון זכה שלא בטובתו בפרסום נוסף לאחר שהיה בין היעדים שהותקפו במסגרת מתקפת הטרור במומבאי ב-2008.
המלון.
המבנה המקורי של המלון נבנה בהזמנתו של התעשיין ההודי ג'מסטג'י טאטה (Jamsetji Tata) בסגנון האדריכלות ההודית-סרסנית ובו שש קומות. הוא נפתח ב-16 בדצמבר 1903. מתכנניו היו האדריכלים סיטאראם קנדראו ויידיה (Sitaram Khanderao Vaidya) וד.נ. מירזה (D. N. Mirza). הכניסה למלון, הממוקמת כיום ממזרח, נמצאה במקור בצדו המערבי, בחצר שבה נמצאת כיום ברכת המלון.
בקרבת המלון הושלמה ב-1924 הקמת מונומנט השער להודו על גבי שטח ים שיובש לשם כך.