מנה מסעוד (באנגלית: Mena Massoud; בערבית מצרית: مينا مسعود; נולד ב-17 בספטמבר 1991) הוא שחקן קנדי-מצרי. הוא ידוע בתור דמותו של אלאדין מסרט הלייב אקשן משנת 2019, "אלאדין", וגם מוכר מתפקידיו בסדרות טלוויזיה, בהן: "ג'ק ראיין" ו"חתיכה מהלב".
ביוגרפיה.
מִנַה מסעוד נולד בקהיר שבמצרים להורים נוצרים-קופטים. יש לו שתי אחיות גדולות. בגיל 3 היגר עם משפחתו לקנדה.
על המעבר של משפחתו לקנדה מסעוד הצהיר: "אנחנו נוצרים-קופטים, ההורים שלי פשוט הרגישו שהדברים נהיו קצת מסוכנים כשגדלתי. והם רצו ליצור חיים טובים יותר למשפחתם. נולדתי שם (במצרים). כשהגענו לטורונטו הייתי בן 3 וחצי. אבל אני עדיין מאוד קרוב לתרבות שלי. וההורים שלי פשוט רצו לתת חיים טובים יותר למשפחתם, אז הם החליטו להגר". מסעוד גדל במרקהם.
מנה מסעוד טבעוני. הוא דובר אנגלית וערבית.
בספטמבר 2019 הוכרז באופן רשמי כשגריר מצרים על "שיחה מצרית" יוזמת מסרי "מצרי".
מסעוד השיק קרן צדקה במטרה לתמוך באמנים מוכשרים מקבוצות חסרות ייצוג ולעזור להם להתחיל בקנדה מולדתו לפני שהוקם בלוס אנג'לס. מסעוד נאבק בקריירה המוקדמת שלו בטורונטו לפני תפקידו באלאדין. הוא מזכיר כי הליהוק לתפקידים ראשיים נעשה מתוך לוס אנג'לס והקרן שמה לה למטרה לשנות את זה על ידי עזרה באבטחת מנטורים, סיוע להכשרה, ותשלום עבור צילומי ראש כדי להביא אותם אל מול מנהלי הליהוק.
מסעוד הוא אוהד מושבע של קבוצת הכדורסל המקומית שלו, טורונטו ראפטורס של ה- NBA.
מסעוד בזוגיות מספטמבר 2019 עם אמילי שה.
לה (כפר)
לה (בהונגרית: Léh) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית לה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-475 תושבים בשנת 1990 עד 395 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-16%).
בלה חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת.
מונאי
מונאי (בהונגרית: Monaj) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי מונאי.
במונאי חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
תהלים קכ&quot;ח
מריה פרנסיסקה מאורליאן-ברגנסה, דוכסית ברגנסה
מריה פרנסיסקה מאורליאן-ברגנסה, דוכסית ברגנסה (בצרפתית: Isabelle d'Orléans et Bragance; 8 בספטמבר 1914 - 15 בינואר 1968) הייתה אשתו של דוארטה נונו, דוכס ברגנסה, ראש בית ברגנסה בין השנים 1920–1976.
ביוגרפיה.
מריה פרנסיסקה נולדה באה, סן-מריטים בצרפת ב-8 בספטמבר 1914, לפדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ולאלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ, בתם של יאן, רוזן דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ והרוזנת אליזבת קוטולינסקי פון קוטולין. בשנת 1891 קיבל אביה את התואר "הנסיך הקיסרי של ברזיל", אולם הוא ויתר עליו בשנת 1908 עם נישואיו לאמה, אם כי נשאר עם התואר "נסיך אורליאן-ברגנסה". לאחר מותם של הורי אמה עברו הוריה להתגורר בבתיהם באיל סן לואי ובבולון-ביאנקור. בשנת 1920 בוטל חוק הגירוש על בני המשפחה הקיסרית בברזיל, ובעקבות כך עברו בני המשפחה להתגורר בפטרופוליס, ברזיל, אולם במהלך המסע לברזיל מת סבה גאסטון, רוזן אה.
בשנת 1950 בוטלו חוקי הגירוש בפורטוגל נגד בעלה, אולם בשל תאונת דרכים קשה הם עברו להתגורר בפורטוגל רק בשנת 1952. בעקבות מותו של הנשיא אוסקר כרמונה בשנת 1951, ניסה דוארטה נונו להביא להחזרת המונרכיה בפורטוגל, אולם המהלך נכשל בשל התנגדותו של סלזר. ב-15 בינואר 1968 מתה מריה פרנסיסקה בליסבון, והיא בת 53 שנים.
משפחתה.
ב-15 באוקטובר 1942 התחתנה מריה פרנסיסקה עם דוארטה נונו, דוכס ברגנסה, ממנו נולדו לה שלושה ילדים:
מאחר שטקס החתונה האזרחי לא התקיים לפני השלטונות הברזילאים, אלא בשגרירות הפורטוגזית, התעוררה אז השאלה בנוגע לאופן ההכרה בנישואין על פי חוקי ברזיל. בעקבות הכרזת הרפובליקה בברזיל, הונהגה הפרדת הכנסייה והמדינה, וחתונות קתוליות כבר לא היו בעלות השפעה אזרחית אוטומטית. בעקבות כך הגישו בני הזוג בקשה להכרה מיוחדת בנישואיהם, ואכן לבסוף אושרו נישואיהם רטרואקטיבית, גם לפי החוק הברזילאי, בתוקף מיום נישואיהם.
לעולם בעקבות השמש
לעולם בעקבות השמש הוא פזמון שכתב אהוד מנור, הלחין ועיבד רוני וייס וביצעה הזמרת שרי. השיר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1979 והגיע למקום החמישי.
רקע.
"לעולם בעקבות השמש" בוצע על ידי הזמרת שרי בפסטיבל הזמר והפזמון התשל"ט (1979) והגיע למקום החמישי. השיר המנצח בתחרות זו היה מיועד להשתתף בתחרות האירוויזיון שעתידה הייתה להתקיים בישראל. בתחרות זו ניצח השיר "הללויה" בביצוע גלי עטרי ולהקת "חלב ודבש".
השיר נכלל באלבומה של שרי "זה הרגע". השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של רשת ג'. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' הגיע השיר למקום ה-25, ובמצעד השנתי של גלי צה"ל הוא דורג במקום ה-30. כמו כן, השיר הגיע למקום 14 במצעד שירי אהוד מנור, ולמקום 94 ב״מצעד של המדינה״, שנערך בשנת 2009 (ה'תש"ע).
עיבודים.
בשנת 1994 בוצע השיר על ידי מרב מיכאלי, אורלי ברבי ונועה ירון דיין במסגרת התכנית "שישי חי".
בשנת 2017 בוצע השיר על ידי טוביה צפיר בסדרת הטלוויזיה "שירים מבית סבא".
ב-4 ביולי 2019 הוציא הזמר עומר אדם גרסה של השיר.
מהפכת ה-5 באוקטובר 1910
דוארטה פיו, דוכס ברגנסה
דוארטה פיו, דוכס ברגנסה (בפורטוגזית: Miguel Januário de Bragança; נולד ב-15 במאי 1945) הוא התובע לכס המלוכה של פורטוגל משנת 1976, והוא משתמש בתואר דוכס ברגנסה.
ביוגרפיה.
דוארטה פיו נולד ב-15 במאי 1945 בברן, לדוארטה נונו, דוכס ברגנסה, נכדו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל, ולמריה פרנסיסקה מאורליאן-ברגנסה, דוכסית ברגנסה, בתם של פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ואלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ. סנדקיו היו האפיפיור פיוס השנים עשר, המלכה האלמנה אמלי ודודתו הגדולה האינפנטה אדלגונדס, דוכסית גואימראס. על פי חוק הגירוש הפורטוגלי של 1834 והחוקה של 1838, נאסר על משפחתו להיכנס לפורטוגל, אולם הם כן החזיקו באזרחות פורטוגזית. בשנת 1950 בוטלו חוקי הגירוש נגד משפחתו, אולם בשל תאונת דרכים קשה שעבר אביו הם עברו להתגורר בפורטוגל רק בשנת 1952.
בין השנים 1957–1959 למד דוארטה ב-Colégio Nun'Álvres בסנטו טירסו. הוא החל את לימודיו במכללה הצבאית בליסבון בשנת 1960, ולאחר מכן הוא למד במכון העליון לאגרונומיה (כיום חלק מהאוניברסיטה הטכנית של ליסבון) ולאחר מכן במכון ללימודים מתקדמים של אוניברסיטת ז'נבה.
דוארטה שירת כטייס מסוקים בחיל האוויר הפורטוגזי באנגולה הפורטוגזית בשנים 1968–1971 בזמן מלחמת המושבות הפורטוגזית. בשנת 1972 הוא השתתף בארגון קבוצה אנגולית רב-אתנית של מועמדים לאספה הלאומית. הדבר גרם לגירושו מאנגולה בפקודתו של ראש הממשלה מרסלו קאטאנו. בשנת 1976 מת אביו דוארטה נונו, דוכס ברגנסה, ודוארטה פיו ירש את תאריו. דוארטה היה תומך נלהב במאבק העצמאות של מזרח טימור, אשר נכבשה על ידי אינדונזיה בשנת 1975, ובשנת 2012 הוא קיבל כהוקרה על תמיכתו אזרחות מזרח טימורית.
בתפקידו כנשיא קרן המלך מנואל השני, דוארטה פיו משתתף לעיתים קרובות בקהילת המדינות הדוברות פורטוגזית, ארגון בין-ממשלתי למען ידידות כלכלית, פוליטית ותרבותית בין פורטוגל לבין מושבות רבות שלה בעבר. כמו כן, דוארטה נוסע ומבקר לעיתים קרובות במדינות שונות, כחלק מפעילות תרבותית ודתית. כמו כן, מדי שנה ב-1 בדצמבר נואם דוארטה פיו, לרגל יום הזיכרון למלחמת השיקום הפורטוגזית, שבה השתחררה פורטוגל מעולו של בית הבסבורג, וחזרה להיות עצמאית תחת שלטונם של בית ברגנסה.
משפחתו.
ב-13 במאי 1995 התחתן דוארטה פיו עם איזבל אינש קסטרו קובליו ארדיה, בתם של ז'ורז'ה דה ארדיה ורקל לאונור פנחיירו קורבלו. הטקס נערך בליסבון, והיה טקס הנישואין הראשון של בן משפחת המלוכה הפורטוגזית שנערך בליסבון, מאז חתונתו של קרלוש הראשון, מלך פורטוגל בשנת 1886. בטקס השתתפו בין השאר, פיליפ, דוכס בראבנט, אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, הנסיכה מרגריטה, דוכסית סוריה, נשיא פורטוגל מריו סוארש, וראש הממשלה אניבל קבאקו סילבה.
לו שלושה ילדים:
אפונסו, נסיך ביירה
דון אפונסו, נסיך ביירה (בפורטוגזית: Afonso de Bragança; נולד ב-25 במרץ 1996) הוא בנו הבכור של דוארטה פיו, דוכס ברגנסה, הטוען הנוכחי לכס המלוכה של פורטוגל, והוא הראשון בסדר הירושה לאחר אביו.
ביוגרפיה.
אפונסו נולד ב-25 במרץ 1996 בליסבון, והוא הילד הבכור של דוארטה פיו, דוכס ברגנסה, ואיזבל אינש קסטרו קובליו ארדיה, בתם של ז'ורז'ה דה ארדיה וראקל לאונור פנחיירו קורבלו. כיורש לאביו, הוא מחזיק בתואר "נסיך ביירה".
ב-1 ביוני 1996 הוטבל אפונסו בקתדרלת בראגה, וסנדקיו היו הלנה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות ודודו מצד האם, אפונסו מיגל דה ארדיה.
מיד לאחר הטבילה שלו, הנסיך הצעיר נחנכה בעיר הסמוכה, גימארייש, בכנסיית "נוסה סניורה דה אוליביירה" (גבירתנו של עץ הזית), שבו האב הקדמון שלו ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל (מייסד בית אביש), יחד עם בנו הלא חוקי אפונסו, דוכס ברגנסה (מייסד בית ברגנסה), הודה לה על ניצחונו בקרב אלג'וברוטה בשנת 1385, נגד אחייניתו ביאטריש, מלכת פורטוגל ובעלה חואן הראשון, מלך קסטיליה.
החינוך של אפונסו כלל בית ספר עצמאי יוקרתי מאוד, בקרקבלוס, בית הספר של סנט ג'וליאן, קולג'יו פלאנאלטו ובית הספר אוראטורי, בית ספר קתולי ציבורי באנגליה. כיום הוא לומד מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסלד קטוליקה פורטוגזה במכון ללימודים פוליטיים בליסבון.