במרץ 2022 עזב ורביץ' את דינמו קייב עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. חוזהו עם דינמו הושעה על פי חוקי פיפ"א חדשים, שאפשרו לשחקנים לחתום במועדונים מחוץ לאוקראינה עד ל-30 ביוני 2022, וורביץ' הצטרף ללגיה ורשה עד לתום העונה.
נבחרת.
ורביץ' שיחק בנבחרת הנערים ובנבחרת הצעירה של סלובניה. בנבחרת הלאומית של סלובניה משחק ורביץ' מאז מרץ 2015. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . את שערו הראשון בנבחרת הבקיע לרשת של במשחק שנערך ב-11 בנובמבר 2016 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
בנימין בן זרח
רבי בנימין בן זרח (לעיתים בתוספת הגדול או בעל שם, חתם לרוב כבנימן; אמצע המאה ה-11 בקירוב) היה פייטן ונודע כאחד מבעלי השם. היה בן דורו של רש"י.
תולדות חייו.
כפייטנים רבים, מעט מאוד ידוע על תולדות חייו. באשר למקום פועלו חלוקות הדעות. לדעת צונץ הוא בן האזור הביזנטי, אברהם פרנקל שיער שהסיק כך מאחר שבפיוטיו הזכיר רבות את המוסלמים בכינויים שונים, וההיכרות עם המוסלמים הייתה נרחבת יותר במזרח אירופה (אזכורים אלו אינם מצויים בפיוטי בני אשכנז וצרפת). אחרים מיקמו את ר' בנימן בר זרח דווקא באזורים נוצריים: איטליה הצפונית, או אף אשכנז או צרפת. אברהם פרנקל מקבל את ראייתו של צונץ מאזכור המוסלמים, אך ממקד את מקום פעילותו של ר' בנימן בדרום איטליה שבתקופה זו נכבש חליפות על ידי האימפריה הביזנטית מחד והשושלת הפאטימית מאידך. בכך הוא מסביר הן את אזכור המוסלמים והן את תפוצת פיוטיו באשכנז.
זמנו.
באחד מפיוטיו על חורבן בית המקדש כתב רבי בנימין:
משורה זו הסיק צונץ, שהפיוט נכתב יותר מתשע מאות ותשעים שנה לאחר החורבן, אך פחות מאלף (כלומר בין השנים ד'תת"כ, 1060–ד'תת"ל, 1070), ואם כן יש למקד את תקופת פעילות ר' בנימין בר זרח למחצית השנייה של המאה ה-11. אמנם, אברהם פרנקל מצא גרסה אחרת לשורה זו בכתב יד, בה נכתב "תשע מאות ושבעים ועוד" ולפי זה ניתן להקדים את זמן חיבור הפיוט ופעילות הפייטן בכלל עשרים שנים קודם לזה.
בעל שם.
רבי בנימין היה הראשון שנודע כ'בעל שם' - כינוי לאדם שיודע את שמותיו המפורשים של הקב"ה. הוא אף שזר צירופי שמות ואזכרות בחלק מפיוטיו בראשי החרוזים, וכן חלק מפיוטיו מלאים בשמות אלו. בשל כך, הרבה לכתוב פיוטי אופן, שמכורח מיקומם בתפילה עוסקים במלאכים ובמרכבה, בפרט בפיוט האירופי. כמו כן מספר סיפורים התפרסמו אודות כך, אחד מהם התפרסם בספרו של עלי יסיף 'מאה סיפורים חסר אחד', אודות שדים שניסו להורגו.
מפיוטיו.
כאמור, חיבר רבי בנימין פיוטים רבים, בעיקר סליחות ויוצרות, מהם לתעניות ולצומות וכן לימים טובים. חלקם נאמרים עד היום בקהילות השונות. בפיוטיו ניכרת נטייתו לתורת הסוד.
ואלה הם הפיוטים המיוחסים לו (בחלקם חתם את שמו בנימן או בנימין בן זרח, ומקצתם חתומים 'בנימן' ו'בנימין'):
טירוצ'ירפאלי
טריצ'י
טירוצ'י
טריצ'ינופולי
אורי בית־אור
אוֹרי בית־אור (17 באוגוסט 1934) הוא אמן, סופר וחוקר. היה מנהלה הראשון של 'מכללת ספיר בנגב', הציג את יצירותיו בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה, ופִרסם שישה ספרי אומנות ומחקר.
חייו.
ילדות ונעורים.
אוֹרי בית־אור, הבן הראשון של היישוב קדימה, נולד בו׳ באלול תרצ״ד, 17 באוגוסט 1934, לפנינה וברוך ליכטהויז (לימים בית־אור), חברי גדוד העבודה, ממייסדי הקיבוצים עין חרוד ותל יוסף, ומראשוני המתיישבים בעמק חפר. שנות ילדותו ונערותו עברו עליו בכפר סבא, שם היה פעיל בתנועת 'הנוער העובד' שבמסגרתה התגייס לנח״ל בשנת 1953. בצבא שירת בנח״ל המוצנח בפלוגה א׳ בגדוד 88 (לימים גדוד 50), השתתף בפעולות התגמול בשנות ה־50 ובקרב המיתלה במלחמת סיני (מבצע 'קדש').
פעילות ציבורית.
בשנים 1953–1996 היה חבר בקיבוץ גבים. בשנותיו בקיבוץ היה פעיל במוסדות התנועה הארציים והאזוריים, יזם וביצע פרויקטים שונים וחדשניים בניסיון להתאים את הקיבוץ לזמנים המשתנים, ביניהם כאלה שהתממשו רק שנים מאוחר יותר, כהקמת שכונות קהילתיות. בית־אור עסק בקיבוץ ומחוצה לו במגוון רחב של נושאים ובפעילות ציבורית מגוונת בקיבוץ, בתנועה הקיבוצית, בנגב ובמדינה, בתחומים רבים: תכנון ויישום, חינוך, תקשורת, תרבות, אומנות, השכלה ומחקר, חינוך, ספורט, תנועות נוער, נוער וצעירים ועוד.
פעילות חינוכית.
במקביל ותוך שיתוף פעולה הגו צבי חזן, ראש המועצה האזורית שער הנגב, ואוֹרי בית־אור את הרעיון למכללה אזורית ופעלו למימושה. בית־אור וצוות ההקמה, קבעו את תכניה הלימודיים-הכשרתיים והאקדמיים, כְּשמה שהנחה אותם היה: ״כל המקדם השכלתו ברמה אחת לפחות, הוא סטודנט שווה ערך״. בית־אור היה למייסדה ומנהלה הראשון של מכללת ספיר בנגב שפתחה את שעריה באוקטובר 1976, ובה הקים גם כמה שנים מאוחר יותר את מגמת לימודי התקשורת. בית־אור לימד גם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמכללה האקדמית לחינוך קיי בבאר שבע.
ניהול וייעוץ.
לאחר עזיבת הקיבוץ עבד בית־אור במפעל הפיס כיועץ, פרויקטור, מרכז וחבר בגופי קביעת מדיניות, ניהול ותכנון. הוא כיהן בתפקידים ציבוריים כגון יו"ר המועצה לשימור אתרים בבאר שבע והדרום, וכחבר המועצה לארץ ישראל יפה. אוֹרי בית־אור הוא מראשי התאורטיקאים של האומנות הקיבוצית. הוא כתב מאמרים וחיבורים רבים בתחום היצירה הקיבוצית והכללית. בשנת 1995 ריכז צוות בין־תחומי בַּתק"ם לבדיקת הנושא: 'אומנות ואומנים בקיבוץ המשתנה'. היה זה ניסיון ראשוני לארגן את היוצר הקיבוצי על בסיס עסקי, בעקבות השינויים שהתחוללו בתנועה הקיבוצית.
אומנות.
אוֹרי בית־אור מוכר כפעיל אומנות בקיבוץ, בנגב ובתנועה הקיבוצית. בשנותיו בקיבוץ הוא צייר בטכניקות שונות, תפאורה, איפור, עיצוב חגים, מסיבות ועלונים, ובתחומים רבים נוספים: תערוכות, סטודיו פתוח, שילוב אומנות בתחום הפרט והקהילה, חוגים לילדים ולמבוגרים, יזמוּת בתחום האומנות והאוצרות. לאחר עזיבת הקיבוץ יזם, הקים ועמד בראש עמותת "אומן בעירו", והוא מפעיליה האומנותיים בכפר סבא, שבה הוא מתגורר משנת 2007. במהלך השנים יצר במגוון רחב של גישות וסגנונות, והשתתף בתערוכות קבוצתיות: תערוכת אומני הקיבוץ בשווייץ, בלגיה, פנמה ועוד (1960); תערוכת אמני ישראל בגני התערוכה, אמני הנגב בתערוכת האביב (1979); ועוד. הוא הציג תערוכות יחיד בגלריות רבות ברחבי הארץ: גלריה הקיבוץ, צוותא תל אביב, גלריה מגדל תל אביב, בית יד לבנים תל אביב, היכל התרבות כפר־סבא, במרכז לתרבות בעומר, הגלריה במכללת קיי בבאר־שבע, גלריית על האגם ברעננה, גלריית המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב, תיאטרון ירושלים, גלריית אומן־מורה בבית המורה בתל אביב, גלריית Artמבט, כפר סבא (2019) ועוד. אוֹרי בית־אור הוגדר על ידי אוֹצרים ומבקרי אומנות כאומן־חוקר רב־תחומי, המגיב לסביבתו ולאירועים פוליטיים וחברתיים, ונאמן לרעיונות הייחודיים שלו. נוסף על הצבע והמכחול הקלאסיים הוא משלב בעבודותיו גם חומרים ממוחזרים, צילומים, טקסטים, בדים, וחומרי הדבקה, ומביאם לכלל יצירות שאינן נופלות תחת כל הגדרה מקובלת בתחום האמנות הפלסטית, או המילולית.
כתיבה.
בית־אור פרסם מאמרים רבים וחומר הדרכה בעיתונות הקיבוצית, כ־80 מסיפוריו פורסמו במדור ״סיפורי קיבוצים״ באתר הקיבוצים; הוא מפיץ כתב עת אינטרנטי ״קֶלֶד״, שבו הוא נותן ביטוי לתמונת מצב אקטואלית באמרות וחידודים; שירים וסיפורים מאוירים שלו פורסמו בכתב העת "בִּגְלַל" (רבעון ישראלי לספרות עם דגש מיוחד על שירה); והוציא לאור כמה ספרים (פירוט להלן).
אוֹרי בית־אור הוא חבר מן המניין באגודת הסופרים העבריים, ובאיגוד האומנים הפלסטיים.
אוֹרי בית־אור נשוי לחניק, יועצת גנטית, אב לזֹהר, זיו, יהלי ואוֹרוֹן, וסב ל־10 נכדים ונכדות.
השכלה.
בשנים 1950–1953 למד במכללה לחינוך על־שם אליעזר שיין בגבעת־השלושה במגמות סוציאל־פדגוגית, ספרותית וחינוך גופני; בשנים 1958–1959 למד אומנות במכון אבני; בשנים 1966–1968 למד פילוסופיה, לימודי עבודה וסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב; בשנים 1979–1981 למד לתואר דוקטור בלימודי קהילה ותקשורת באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה (PSU), בארצות הברית. נושא עבודת הדוקטור היה תקשורת לא פורמלית בקהילה קטנה ("רכילות בקיבוץ"), והוא בעל תואר דוקטור לתכנון ולפיתוח קהילתי ותקשורת.
סורטובה
סורטובה (בקזחית: Сортөбе; ברוסית: Сортобе; בדונגאן: Щёртюбе) הוא כפר שהוקם ב-1930 והוא נמצא במחוז ז'אמבול שבקזחסטן.
גאוגרפיה.
סורטובה נמצא כ-948 ק"מ מעיר הבירה אסטנה וכ-306 ק"מ מבירת המחוז טאראז. בנוסף, הכפר ממוקם ליד הנהר צ'ו . בנוסף, הכפר נמצא כ-35 מטרים מהגבול של קזחסטן עם קירגיזסטן.
מוסדות בעיר.
יש בכפר 2 מסגדים ובית ספר.
ברבי וקסם הדולפינים
ברבי וקסם הדולפינים (באנגלית: Barbie Dolphin Magic) הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי-קנדי בהנפשה ממוחשבת מסוגת הרפתקאות. הסרט מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ומשמש כפיילוט לסדרה "" אשר שודרה לראשונה בשנת 2018. סרט זה הוא הסרט ה-36 של סרטי ברבי. הסרט בוים על ידי קונראד הלטן ונכתב על ידי ג'ניפר סקלי.
הסרט הוקרן לראשונה בקנדה בערוץ YTV ב-17 בספטמבר 2017, ויום למחרת, ב-18 בספטמבר 2017, בנטפליקס ארצות הברית. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ KidZ ב-19 באפריל 2019. זה הסרט הראשון של ברבי שלא הופץ על ידי חברת ההפקה "סרטי יוניברסל". אורך הסרט הוא כ-63 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית ואיטלקית).
תקציר העלילה.