ב-2010 השתתפה בפסקול הסרט "ז'ה טם איי לאב יו טרמינל".
ב-2012 השתתפה בפסקול הסרט "הסיפור של יוסי", בביצוע לשיר "לא דיברנו עוד על אהבה". ב-2014 הלחינה מוזיקה להצגת התיאטרון "נופל מחוץ לזמן" המבוססת על ספרו של דוד גרוסמן ועלתה בתיאטרון גשר בבימויו של יחזקאל לזרוב.
חיים אישיים.
בן זוגה לשעבר של קרן אן הוא הזמר האיסלנדי ברדי ג'והנסון, עמו שיתפה פעולה באלבומיה מספר פעמים. בהמשך נישאה לטייס ישראלי, מאוחר יותר השניים התגרשו. ביולי 2012 היא ילדה את בתה הבכורה.
אביה של קרן אן הוזכר ב"שיר השכונה" שביצעה להקת התרנגולים, בשורה "דני זיידל הצדיק".
חברתה הקרובה של קרן אן היא הפוליטיקאית הישראלית איילת שקד.
השקפה פוליטית.
קרן אן גינתה אומנים שסירבו להופיע בישראל, אך מופיעים במדינות אחרות המפרות זכויות אדם, כמו ארצות הברית וסין. עם זאת, ב-2017 כתבה שאינה תומכת בממשלה הנוכחית, ושבמשך שנים היא תומכת בזהבה גלאון.
ברמינגהם
סטיבן מלוויל
גנרל סטיבן אלכסנדר מלוויל (אנגלית: Stephen Alexander Melville; 1904–1977), מפקד הצבא הדרום אפריקני בסוף שנות החמישים ובראשית שנות השישים של המאה ה-20.
הצטרף לחיל האוויר הדרום אפריקני בשנת 1924, ובמהלך מלחמת העולם השנייה פיקד על גיחות חיל האוויר במזרח אפריקה, צפון אפריקה, מדגסקר ואיטליה.
הוא שירת כראש מטה חיל האוויר הדרום אפריקני בין השנים 1954–1956, כמשנה לגנרל בין 1956 - 1958, וכרמטכ"ל הצבא בין 1958 - 1960.
עובד סוציאלי
עובד סוציאלי הוא אדם העוסק בעבודה סוציאלית לאחר שסיים לימודים אקדמיים במקצוע זה. בישראל נדרש רישום בפנקס העובדים הסוציאליים לשם עיסוק בעבודה סוציאלית.
עובדים סוציאליים נותנים סיוע לאנשים הנתונים במצב משברי או במצוקה. כחלק ממדיניות מדינת הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים במגזר הציבורי (על ידי המדינה, הרשויות המקומיות וגופים ציבוריים נוספים). במסגרת הפרטת שירותי הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים גם במסגרת המגזר השלישי.
יום העובד הסוציאלי מצוין ב-15 במרץ.
עבודה סוציאלית.
עבודה סוציאלית היא מקצוע טיפולי העוסק בבעיות חברתיות ובסיבות שגרמו להן, על ידי קידום יחידים, משפחות וקהילות מעבר למגבלות ולקשיים בהם הם נתונים.
מטרות העבודה הסוציאלית הן טיפול באדם הנמצא במצב משברי, תיווך, סנגוריה עליו, ייצוגו, והתערבות בעניינו, מתוך ראיית החברה והסביבה כגורם משמעותי בחייו, תוך התבססות על ערכים חברתיים, על מנת שיוכל להתחזק ולהתמודד עם קשייו.
בין השאר, נדרש העובד הסוציאלי, לצורך עבודתו, ליכולת אמפתיה גבוהה כלפי הלקוחות, וליכולת גבוהה לעבודת רגשות.
עבודה סוציאלית בישראל.
בישראל מוסדרת עבודתם של העובדים הסוציאליים בחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996. בהתאם לחוק זה, רק עובד סוציאלי, הרשום בפנקס העובדים הסוציאליים המנוהל במשרד הרווחה, רשאי לעסוק בעבודה סוציאלית. החוק קובע כי מידע על אדם שהגיע לעובד סוציאלי במסגרת מקצועו, חובה עליו לשמרו בסוד ואינו רשאי לגלותו אלא בתנאים הנקובים בחוק (חובת דיווח שזהה לחובתו של כל אזרח אחר).
בכל רשות מקומית בישראל קיימת "מחלקה לשירותים חברתיים" (שירותי רווחה) המספקת שירותי סעד לאוכלוסיית היישוב. בנוסף ניתן למצוא את מקצוע העבודה הסוציאלית בארגונים, במוסדות, במפעלים ובקהילות.
העובדים הסוציאליים נחלקים לפי תחומי התמחויותיהם (עובד סוציאלי לפי חוק הנוער, עובד סוציאלי קהילתי, עובד סוציאלי בשירותי הבריאות, קצין מבחן לנוער, עובד סוציאלי לסדרי דין וכדומה).
לימודי עבודה סוציאלית בישראל.
משך לימודי מקצוע של עבודה סוציאלית בישראל הוא שלוש שנים. התואר האקדמי בעבודה סוציאלית משלב לימוד עיוני ומעשי.
הלימוד העיוני נחלק לשלושה חלקים:
הלימוד המעשי קרוי גם הכשרה מעשית בשדה. במסגרתו יוצאים הסטודנטים לשטח ומקבלים מטופלים, מספר ימים בשבוע במשך לפחות שתי שנות לימודים. ההכשרה המעשית בשדה נעשית בכפוף להדרכה של עובדים סוציאליים בכירים שעברו הכשרה אקדמית נפרדת כמדריכי סטודנטים. במסגרת ההכשרה המעשית מתנסים הסטודנטים ביצירת קשר עם המטופל, בחוזה טיפולי, בהערכת מצבו והערכת מקומו ומצבו במשפחה, בקהילה, בסביבה ובהקשר החברתי והסוציאלי, בבנייה משותפת עם המטופל של דרכי התערבות לשינוי מצבו, ובהערכת השינוי. ההתנסות המעשית בעבודה בפועל, במשך שתי שנות לימוד, בציון "עובר", היא חלק אינטגרלי ובלתי נפרד מלימודי העבודה הסוציאלית.
כרמלה גרוס וגנר
מחלת לב כלילית
כנסיית גבירתנו מרים מציון
כנסיית גבירתנו מרים מציון (בשפות האתיופיות: " ርዕሰ አድባራት ቅድስተ ቅዱሳን ድንግል ማሪያም ፅዮን בתעתיק: רעסה אדברת קידיסתה קידוסן דינגל מרין צׄיון") היא כנסייה בעיר אקסום המשתייכת לכנסייה האורתודוקסית האתיופית. הכנסייה היא אחת הכנסיות החשובות והעתיקות ביותר באתיופיה.
היסטוריה.
לפי האמונה, הכנסייה המקורית נבנתה במאה הרביעית לספירה, בעיר העתיקה באקסום במחוז תיגראי, בתקופת שלטונו של אזנה, שהיה הקיסר הנוצרי-אורתודוקסי הראשון שבאתיופיה. סביב הכנסייה שהייתה הכנסייה הראשונה באתיופיה נבנתה העיר אקסום, לאחר שהעיר הקודמת ששכנה שם בשלטונה של מלכת שבא נחרבה. מאקסום התפתחה הנצרות בכל רחבי אתיופיה.
הכנסייה טוענת שבתוכה שוכן ארון הברית המקורי והעתיק, ובו לוחות הברית שניתנו למשה בהר סיני. לפי המסורת והמסופר בשיר עלילה שנכתב בימי הביניים, מלכת שבא, ששמעה על חוכמתו של המלך שלמה, הגיעה לביקור בירושלים ללמוד שם את תורת ממשלתו ושלטונו. שלמה הוקסם מיופייה ומחוכמתה של מלכת שבא, והיא ילדה לו בן למרות שלא היו נשואים. טענתו של שלמה הייתה שעשה זאת במטרה להרבות את עם ישראל בכל רחבי העולם שישרתו את אלוהי ישראל. הבן, מנליק הראשון, חזר בהיותו נער לבקר את אביו בארץ ישראל ושם הכתיר אותו אביו למלך אתיופיה. כתוצאה מכך הורה לכמה מכוהני וזקני הארץ לשלוח את בניהם להיות למנליק יועצים וחכמים (יש המאמינים שזהו מקורם של יהודי אתיופיה, הפלאשים). כתוצאה מהסבל והצער שהביעו הכוהנים הצעירים, הם לקחו עמם את ארון הברית ממשכנו בירושלים לאתיופיה.
לפי חוקי הכנסייה אך ורק הכהן הגדול, ובמקרה זה הכומר הראשי של הכנסייה, מורשה להיכנס ולראות את ארון הברית. מנהג זה מבוסס על הכתוב בתורה. איסור הנגישות לארון הברית נובע גם כן מהתורה, בה כתוב שאך ורק אלה משבט לוי יכולים לראות את הארון ללא סכנה, בעוד כל אלה שאינם לויים יכולים להיפגע ואף למות משהייה ליד הארון. איסור הנגישות, ושאלות רבות אחרות, גורמות לרבים מן החוקרים לתהות בקשר לאמיתות הטענה שהן זהו הארון המקורי.
הסברה שלוחות הברית המקוריים באמת שוכנים באקסום שבאתיופיה שנויה במחלוקת. הארמני הקדום אבו סאלח מקהיר כתב באחד מכתביו הערביים שהעם האתיופי מחזיק בלוחות הברית, אך על פי תיאור הלוחות שכתב אין הלוחות מעוטרים בעיטורים יהודיים כלשהם, אלא בצלבים. ישנה ההשערה שארון הקודש לא שרד באמת עד היום עקב מזג האוויר הלח שבאתיופיה והיותו עשוי מעץ, אך ישנה סבירות שלוחות הברית המקוריים שרדו כיוון שעשויים אלה מאבן. במכה, למשל, ישנם לוחות עתיקים ששרדו יותר מ־1,600 שנה, ומכאן שאין סיבה שלוחות הברית לא ישרדו.
מחלוקת ובלבול גדול יותר נוצרו עקב אמונתה של הכמורה האתיופית שטוענת שיש יותר מזוג אחד של לוחות הברית שהם באמת אמיתיים. הנחת הכמורה, הבאה להוכיח את ההשערה, היא שבתקופת בית ראשון היה יותר ממזבח אחד ברחבי אתיופיה לצורכי פולחן, ובכל מזבח היה העתק מדויק של לוחות הברית שנחשב ללוחות הברית המקוריים. הכמורה טוענת שאת השערה זו ניתן להוכיח גם על-פי הכתוב בתנ"ך העברי, וגם לפי התרגום והתוספת היוונית.
עקב כינון הבישופות של פרומנטיוס (ידוע באתיופיה כאבונה סלאמה קסטאי בירהן או בעברית "אבינו משכין השלום ומאיר האור"), שהביא לראשונה את הנצרות לאתיופיה, הכנסייה נהרסה ונבנתה מחדש לפחות פעמיים. הכנסייה נחרבה לראשונה על ידי יהודית המלכה (Gudit) במאה האחת עשרה. הכנסייה נחרבה בשנית כמה מאות לאחר מכן על ידי הלוחם המוסלמי הכביר של הרר (עיר באתיופיה), אחמד אבן איברהים אל-גאזי, ולאחר מכן נבנתה מחדש על ידי הקיסר פאסילידס במאה השבע עשרה.
במאה העשרים בנה הקיסר היילה סלאסי, בעזרתה של מלכת בריטניה אליזבת השנייה, קתדרלה חדשה, גדולה ומפוארת יותר, לצד הכנסייה של גבירתנו מרים מציון הישנה והעתיקה. הכנסייה החדשה הייתה פתוחה לגברים ונשים גם יחד (הכנסייה הישנה עדיין מאפשרת נגישות אך ורק לגברים, והאישה היחידה הרשאית להיכנס לשטחה היא מרים הקדושה. בנוסף חלים עליה אישורי הכניסה לארון הברית). מאוחר יותר נבנה במקום מוזיאון שבו ישנה תצוגה רחבה של ספרי תורה, כתרים וצלבים.
לפני שנמסר, ארון הברית הועבר לאחרונה לקפלה קטנה שנקראת "קפלת לוחות הברית" עקב 'חום' אלוהי שנוצר מלוחות הברית וגרם לסדקים במשכנו הסגור הקודם שהיה בכנסייה. למרות זאת, המקום נחשב למרכז עלייה לרגל משמעותי וקדוש מאוד לנוצרים האורתודוקסים האתיופים, במיוחד בתקופת פסטיבל מרים מציון ב-30 בנובמבר (21 בחידר לפי הלוח שנה האתיופי) ובחג ההתגלות (הנקרא באתיופית תימקט) שחל ב-17 בינואר. בחגים אלה מוציאים העתק מדויק של ארון הברית השוכן בקפלה לחגיגות והלולים. המקום בנוסף נחשב לאחד המבנים ואם לא המבנה בעל הערך הדתי השמור והמוגן ביותר בעולם.
הכנסייה של מרים מציון
כנסיית מרים מציון
קפלת לוחות הברית
כנסיית לוחות הברית
הכנסיה של לוחות הברית
הכנסייה של לוחות הברית
הקפלה של לוחות הברית
פליפ פלופ
באלקטרוניקה ומעגלים אלקטרוניים, פליפ פלופ (בעברית: דלגלג) הוא מעגל דו־יציב שמסוגל לזכור סיבית (ביט) אחת.