לימודיו ועבודתו כרופא.
בתקופת ההתמחות שלו ברפואה, עבד בבית החולים שָריטֶה בברלין, ושם פגש ברופא אמריקאי ששכנע אותו לשקול הזדמנויות בארצות הברית. בשנת 1924 היגר לארצות הברית ועבד כעוזר לפרופסור לפסיכיאטריה בבית החולים המחוזי ביאנקטון שבדרום דקוטה. במהלך עבודתו למד בכוחות עצמו את התחום, שהיה חדש וכלל באותה תקופה ידע מחקרי מועט.
בשנת 1930 החל לעבוד בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ונבחר לפתח את מחלקת הפסיכיאטריה לילדים הראשונה מסוגה בעולם, בבית החולים לילדים ג'ונס הופקינס בבולטימור. הוא היה הרופא הראשון שזוהה כפסיכיאטר ילדים. הספר הראשון שהוציא ב-1935, "פסיכיאטריית ילדים", היה הספר הראשון באנגלית שהתמקד בבעיות פסיכיאטריות אצל ילדים.
בשנת 1933 הפך לפרופסור עמית במחלקה הפסיכיאטרית ב"ג'ונס הופקינס", ורק ב-1957 הפך לפרופסור לפסיכיאטריית ילדים. ליאו קנר המשיך לכהן בתור מנהל מחלקת הפסיכיאטריה לילדים עד שפרש בשנת 1959, אך הוא נשאר פעיל עד למותו בגיל 87.
מחקריו ועבודתו בתחום האוטיזם.
בשנת 1943 תיאר לראשונה קבוצה של אחד עשר ילדים, אותה בחן במחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים ג'ונס הופקינס בארצות הברית, ואִבחן אצלם "אוטיזם ילדי מוקדם" (Early Infantile Autism). הוא היה הראשון שזיהה תסמונת זו. מחקר מדעי שפרסם בשנת 1943, "Autistic Disturbance of Affective Contact", תיאר ילדים אלה. המאמר ביסס את המחקר המודרני של האוטיזם.
קנר תיאר לקות זו כבעיה שמתפתחת בגיל מוקדם ביותר, ומאופיינת בהפרעה חמורה בהתייחסות חברתית, התפתחות שפה חריגה מאוחרת, ומגוון של התנהגויות מוזרות. הוא תיאר קבוצה של ילדים שהיו מסויגים ואדישים לסובב אותם ונמצאו בשולי החברה. חלק מהילדים לא דיברו כלל ולחלק היה דיבור חזרתי ואידיוסינקרטי. הילדים התנגדו לכל שינוי בסביבה ולכל שינוי בשגרת יומם. לילדים אלה היו כישורים בודדים בתפיסה חזותית ובזיכרון. באופן כללי לכולם היה איחור בהתפתחותם וחריגות בתפקודם. קנר הדגיש במאמרו את היותם של הילדים ערים, נאים ובעלי חזות מושכת ונבונה. הוא ראה את ההפרעה הזו כייחודית ולא דומה לאף הפרעה פסיכיאטרית של ילדים שראה קודם לכן. קנר גם תיאר את התנהגותם כ-"Extreme Autistic Aloneness" - הילדים לא התייחסו לאנשים בצורה נורמטיבית ולא נראו מוטרדים כאשר נעזבו לנפשם. קנר ראה שהתנהגות זו החלה מוקדם מאוד בחיים וציין כסימנים מוקדמים לכך את העובדה שכתינוקות ילדים אלה לא הראו תנועות מוכנות כדי שהוריהם ירימו אותם, וכן לא נצמדו בצורה מתרפקת על ההורים.
קנר אפיין ילדים אלה ב:
במאמרו הראשון קנר דיבר על ילדים שנולדו עם אי-יכולת מולדת ליצור קשר רגשי וחם עם אנשים (קשר שיש לו בסיס ביולוגי). בכתבים מאוחרים יותר קנר הדגיש רק שני מאפיינים לאוטיזם: בדידות והתנגדות אובססיבית לשינוי.
המונח "אוטיזם", אותו טבע קנר (מקור המילה ביוונית קדומה) לתיאור הלקות של ילדים אלו, יצר בלבול רב בהתחלה, מכיוון שלפני כן השתמשו במושג זה כביטוי לסכיזופרניה. האוטיזם מכונה לעיתים על שמו של קנר, "תסמונת קנר".
במחקרו היו ילדים שהתגלו אצלם קשיים בהתפתחות אך לא תאמו את כל הקריטריונים. הסיבה לכך הייתה שקנר תיאר במאמרו מקרה של אוטיזם קלאסי ולא תסמונות אחרות על הקשת האוטיסטית, כפי שהן ידועות כיום. במשך השנים נערכו מחקרים נוספים שבדקו אוכלוסיות של ילדים שהיו להם מאפיינים של התנהגות אוטיסטית, אך לאו דווקא טיפוסיים כמו בדיווחיו של קנר. כתוצאה מכך התפתחה ההשערה שקיים ספקטרום רחב של מצבים אוטיסטים - הקשת האוטיסטית, והתופעה שקנר תיאר היא רק חלק ממנו.
יצחק ולד
יצחק ולד (ינואר 1939 – 18 בספטמבר 2021) היה ראש עיריית כפר סבא. כיהן בתפקיד מעל ארבע קדנציות, בין השנים 1982–2003. לתקופה קצרה כיהן גם כראש עיריית נהריה.
ביוגרפיה.
ולד נולד לאליעזר ויפה ולד, מוותיקי כפר סבא, והיה פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד. הוא למד באוניברסיטת תל אביב, והיה בעל תואר שני במנהל עסקים. ולד היה חבר במרכז ובלשכת מפלגת העבודה.
פעילות ציבורית.
בשנת 1974 נבחר ולד למועצת עיריית כפר סבא מהמקום התשיעי ברשימת מפלגת העבודה. בשנת 1978 היה ולד שני ברשימת המועמדים מיד לאחר ראש העיר, זאב גלר ומונה לסגן וממלא מקום ראש העיר ויו"ר איגוד ערים לתברואה בשרון.
בשנת 1982, בעקבות פטירתו של גלר, נתמנה ולד לראש העיר. בבחירות בשנת 1983 זכה ולד לתמיכה של 74.6%, ורשימת מפלגת העבודה בראשותו הגדילה את כוחה מ-9 ל-10 מושבים מתוך 15 במועצה. עם גידול העיר התחזק בו הליכוד ואחוזי התמיכה בוולד ירדו. בבחירות 1988 הוא זכה ב-69% מהקולות ומפלגת העבודה שמרה על רוב של 9 מושבים במועצה מתוך 17. בבחירות ב-1993, זכה ולד ב-48% מהקולות מול 37% שניתנו לנציג הליכוד. בבחירות ב-1998 התמודד ולד בראשות רשימה עצמאית כשמולו התמודדו נציג של מפלגת העבודה, נציג של הליכוד ושני מתמודדים מרשימות עצמאיות. ולד זכה ב-26% מהקולות בסיבוב הראשון ובסיבוב שני גבר על נציג מפלגת העבודה, ברוב דחוק של 53%.
בשנת 2005, שימש תקופה קצרה כראש עיריית נהריה, כראש ועדה קרואה, עד לקיום בחירות חוזרות בעיר בדצמבר 2005, בעקבות ביטול תוצאות הבחירות על ידי בית המשפט.
בנובמבר 2006 הוא מונה לראש הוועדה הקרואה של עיריית באקה-ג'ת, תפקיד שבו כיהן במשך חמש שנים.
הוקרה.
ב-8 בדצמבר 2010 הוענק לו תואר אזרחות כבוד של כפר סבא.
בשנת 2021, אושרה קריאת הפארק העירוני כפר סבא, על שמו
חיים אישיים.
ב-1995, נהרג בנו הבכור אלי, בפפואה גינאה החדשה. התגורר בכפר סבא, אב וסב לנכדים
הוא חוסן ב־3 מנות של חיסון פייזר, אך היה בעל מחלות רקע וב-18 בספטמבר 2021, הלך לעולמו בבית החולים מאיר, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.
בייל
הרי פמיר
הרי פמיר (Pamir) הם רכס הררי במרכז אסיה אשר נוצר מקימוט של רכסי ההרים הסובבים אותם, טיין שאן, קארקוראם, הרי קונלון, והינדו-כוש. הרי פמיר הם בין הרכסים הגבוהים בעולם. הם ידועים אף בשמם הסיני "הרי הבצל".
מרכזם של הרי פמיר בחבל גורנו-באדאחשן שבטג'יקיסטן. חלקים מרכס פמיר נמצאים אף בקירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן. דרומית לגורנו-באדאחשן, עובד מסדרון וואקהאם דרך אזור פמיר, אשר כולל אף את הקצה הצפוני של פרובינציית החזית הצפון-מערבית ושל האזורים הצפוניים של פקיסטן.
גאוגרפיה.
ארבע הפסגות הגבוהות בהרי פמיר הן:
ברכס פמיר קרחונים רבים, כולל קרחון פדצ'נקו שאורכו 72 ק"מ, שהוא הקרחון הארוך ביותר במרחב הגאוגרפי של ברית המועצות לשעבר, והארוך ביותר מחוץ לחוג הקוטב הצפוני.
אקלים.
רכס פמיר מכוסה בשלג-עד. עונת החורף במקום קרה ביותר וארוכה ואילו הקיץ קריר וקצר. כמות המשקעים השנתית היא כ-130 מ"מ. כמות זו מאפשרת גידול עשב אולם עצים נדירים באזור זה.
כלכלה.
במערב אזור פמיר קיימים מכרות פחם, ועדרי כבשים הניזונים מערבות העשב מהווים את עיקר מקור ההכנסה לתושבי האזור. בשנות ה-80 התגלו בהרי פמיר מצבורים של אבני חן קלינוהומיט (Clinohumite).
תחבורה.
כביש קארקוראם חוצה את הקצה הדרום-מזרחי של הרי פמיר ומחבר בין סין לפקיסטן. כביש פמיר, שהוא הכביש הסלול השני בגובהו בעולם, מחבר בין דושנבה בירת טג'יקיסטן לעיר אוש בקירגיזסטן ועובר דרך המחוז האוטונומי גורנו-באדאחסטן. דרך המשי העתיקה חוצה כמה מרכסי הרי פמיר.
חשיבות אסטרטגית.
באופן היסטורי, הרי פמיר היו בעלי חשיבות אסטרטגית לצורך שליטה בדרך המשי שבין העיר קאשגאר בסין לבין קוקאנד באוזבקיסטן ולכן ידעו לאורך ההיסטוריה פלישות וכיבושים רבים. במאה ה-20 נערכה בשטח הרי פמיר מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן, אשר פרצה במאי 1992 ונמשכה עד לשנת 1997. האזור אף ידע סכסוכי גבול בסין לברית המועצות והקמת בסיסי צבא של המעצמות הגדולות ומנגד עניין גובר בהשקעות באזור.
בנת'ם
בית הכנסת ישועה טובה
בית הכנסת ישועה טובה (ברומנית: Ieşua Tova או Sinagoga Eșua Tova) המכונה גם "בית הכנסת פודול מוגושואיי" (Sinagoga Podul Mogoşoaiei), הוא בית כנסת עתיק (נבנה ב-1827) ופעיל בבוקרשט, בירת רומניה. בית הכנסת שוכן ברחוב טאקה יונסקו 9, ליד כיכר אמזיי.
אדריכלות.
בית הכנסת ישועה טובה נבנה בסגנון נאו-מורי ("התחייה המורית") והוא בימינו בית הכנסת העתיק העומד על תילו בבוקרשט. שטחו 295 מ"ר.
בית הכנסת עבר שינויים ושיפוצים חוזרים והתווספו לו מבנה בן שתי קומות הכולל בית תפילה קטן ("שול" או בהיגוי היידי המקומי "שיל"), כניסות לגברים ולנשים וחדרים נוספים. פני חזית הבניין, המורכבת משלושה חלקים, אל הרחוב והן מקושטות באמצע בעיטורי ניסור אמנותי.
הבימה באמצע האולם הגדול והגישה לארון הקודש במזרח הן מוגבהות במקצת, ללא מעקים.
בבניין בית הכנסת נמצאת מסעדה כשרה.
בית הכנסת עבר שיפוץ בעשור הראשון של המאה ה-21 ונחנך מחדש אחרי השיפוץ ב-21 בפברואר 2007.
במשך שנים רבות בית הכנסת היה סגור אם כי לפעמים נפתח בימי שישי.
השיפוצים והחגיגה לרגל פתיחתו מחדש היו יוזמה של מרכז חב"ד בבוקרשט. בטקס נכחו הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב שלמה משה עמאר, והרב מנחם הכהן, שהיה בשנות ה-2000 הרב הראשי ("רב גדול") של יהדות רומניה, כמו כן שגריר ארצות הברית ברומניה, ניקולס טאובמן, לב לבייב, יושב ראש של פדרציית הקהילות היהודיות ברוסיה, הרב אברהם אהרנפלד ויושב ראש פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה, ד"ר אורל ויינר.
בכניסה נחנכה על ידי הרב עמאר לוח עליו חקוקים שמות כל מנהיגי בית הכנסת לאורך השנים.
נוסף לשם בית הכנסת השם "תפארת דב" לזכר דב אינדיג, ישראלי יליד רומניה שנהרג במלחמת יום כיפור ושמשפחתו תרמה למען השיפוץ.