בספטמבר 1939, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, כאשר הוקם המשרד הראשי לביטחון הרייך, שבו שולבו הגסטפו והאס דה תחת פיקודו המאוחד של ריינהרד היידריך, צורף האגן למשרד הראשי של גוף זה בתפקיד ראש המחלקה למודיעין חוץ (Amt VI) ותחת פיקודו נמצא המדור לעניינים יהודיים (Referat IV B4) שבראשו עמד אדולף אייכמן.
בשנת 1940, לאחר נפילת צרפת, הועבר האגן, ששלט בשפה הצרפתית, לצרפת ומונה למפקד האס דה בעיר בורדו, שבתחום אחריותו אזור החוף האטלנטי. מפקדתו מוקמה על גבי היאכטה של מלך בלגיה שנמצאה נטושה בנמל בורדו. האגן ערך חיפושים בבורדו לשם מעצר יהודים לצורך גירושם למותם. כן פעל בהוצאות להורג של בני ערובה צרפתים. ב-5 באפריל 1942 נתמנה האגן לעוזרו האישי של המפקד הראשי של האס אס בצרפת, הגנרל קרל אוברג, שמפקדתו שכנה בפריז.
אוברג היה אחראי לפרסום הצו לנשיאת הטלאי הצהוב על ידי יהודי צרפת ולנקיטת לאמצעים חריפים נגד המחתרת הצרפתית. אוברג לא שלט בשפה ומנטליות הצרפתית והאגן, שהיה בקיא בשתיהן, הפעיל את אנשי ממשל וישי והמשטרה הצרפתית לצורך שיתוף פעולה במאבק במחתרת וברדיפת היהודים.
ב-16-17 ביולי 1942 השתתף האגן במבצע גירוש היהודים מפריז בו נאסרו ונכלאו באצטדיון בעיר 13,152 יהודים, מתוכם 4,051 ילדים, ולאחר מכן גורשו לאושוויץ.
בשנת 1944 הועבר האגן לאזור קרינתיה באוסטריה כדי להשתתף בפעולות נגד הפרטיזנים היוגוסלבים שפעלו בסלובניה הסמוכה.
ב-13 במאי 1945, מיד לאחר תום המלחמה, נלכד האגן בעיר קלגנפורט בחבל קרינתיה על ידי הצבא הבריטי ונדד במספר מחנות שבויים באיטליה. במאי 1946 הועבר למחנה מעצר בגרמניה. בנובמבר של אותה שנה הוא הועבר למעצר בשטח הכיבוש הצרפתי. בחקירתו הודה כי היה איש האס דה. בהמשך נעלמו עקבותיו וב-18 במרץ 1955 הורשע בהיעדרו על ידי בית משפט צבאי בפריז ונדון למאסר עולם עם עבודת פרך על חלקו בגירוש היהודים מצרפת.
בתחילת שנות ה-70 הועלה שמו של האגן לתודעה הציבורית על ידי ביאטה קלרספלד שמחתה על כך שפושעים נאצים שהועמדו לדין שלא הפניהם בצרפת מתהלכים חופשיים בגרמניה המערבית. בתחילת 1975 נחתם הסכם בין צרפת לגרמניה המערבית שאפשר את העמדתם לדין מחדש של הפושעים הנאציים בגרמניה. באותה עת, היה האגן מנהל מפעל בוסטפאליה.
האגן הועמד לדין ב-1978 בפני בית משפט בקלן, ביחד עם שני פושעי מלחמה אחרים שפעלו בצרפת, קורט לישקה וארנסט היינריכסון ונדון בשנת 1979 ל-12 שנות מאסר אך שוחרר מהכלא לאחר ארבע שנות מאסר. הרברט האגן מת בשנת 1999.
בזק (אתר מקראי)
__ללא_תוכן__
בֶּזֶק הייתה עיר מצפון לירושלים בתקופת המקרא.
בתקופת התנחלות השבטים לאחר פטירתו של יהושע בן נון, נערכו בסמוך לבזק קרבות בין לוחמי שבט יהודה ושבט שמעון, לבין הכנענים והפריזים, ואיתם איש רב השפעה בתפקיד שלטוני וצבאי בשם או בעל התואר: אדני בזק. המערכה הסתיימה בניצחון שבטי ישראל.
על פי המסופר בספר שמואל, בזק שכנה בין יבש גלעד לבין גבעת שאול. בשלהי תקופת השופטים, הגיע מנהיג עמוני בשם נחש העמוני עם גייסותיו בסמוך ליבש הגלעד במטרה לכובשם ולשעבדם; ובמשא ומתן עמו נענו יושבי יבש הגלעד בלשון אלימה.
בעקבות זאת, פנו ראשי יבש הגלעד לעזרה דחופה משבטי ישראל. שאול נקרא ממלאכתו כרועה צאן ובקר, תוך שהוא נעזר בגיבויו וברכתו של שמואל הנביא, הצליח לגייס ללכד את לוחמי השבטים השונים, שנקראו "עם", למערכה צבאית שבה נהדפו נחש העמוני וגייסותיו; לקראת המערכה נפקדו הגייסות הישראלים בבזק:
שני אתרים סמוכים בשם בזק, אשר ניצבו בדרך מהעיר שכם אל בית שאן, הוזכרו אצל אוסביוס.
במאה ה-20 זוהתה בזק, על פי אוסביוס, בחִרבת אִבְּזיק.
עזראל (קומיקס)
עזראל (באנגלית: Azrael) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס "באטמן" ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Batman: Sword of Azrael #1" אוקטובר 1992 והיא נוצרה על ידי הכותב דניס אוניל והמאייר ג'ו קסאדה. שמו מבוסס על מלאך המוות עזראל.
עד כה נטלו את זהותו של עזראל שתי דמויות - ז'אן-פול ואלי ומייקל וושינגטון ליין, מתנקשים שנוצרו במסדר סנט דיומא כדי "להשליט את רצונו של האל". דמותו של ואלי כיכבה בסיפור " משנות ה-90 של המאה ה-20, כמחליפו של באטמן, לאחר שזה האחרון הושבת כליל מפעילות בידי נבל-העל ביין, וכן בסדרה משלו שרצה בין השנים 2003-1995. דמותו נכללה בהרפתקאות משפחת העטלף, שכללה את באטמן, רובין ובאטגירל. דמותו של מייקל ליין הוצגה בקשת הסיפור " משנת 2009, והוא לובש גרסה לבנה של תלבושת עזראל.
ביקום DC החדש שנוצר לאחר אירועי "פלאשפוינט", דמותו של מייקל ליין כלל לא הוצגה וז'אן-פול ואלי הוצג מחדש בחוברת "Batman &amp; Robin Eternal #9" מפברואר 2016. הוא נראה שומר על בסיס מסדר סנט דיומא בכלא פנה דורה השוכן באי סנטה פריסקה, ונלחם ברובין האדום, הברדס האדום וביין כאשר הם חקרו בדבר פעילותם של המסדר.
בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה גותהאם, דמותו של תיאו גאלאבן מגולמת בידי השחקן ג'יימס פריין, והוא צאצא של משפחת דיומא וחבר במסדר של סנט דיומא, אשר מתמרן גורמים שונים בגות'אם סיטי במטרה להפוך לראש העיר. הוא מצליח במזימתו, אך נהרג בידי ג'ים גורדון ואוסוולד קובלפוט. גופתו מובאת למתקן המחקר "הגבעה האינדיאנית", שם הוא מוקם לתחייה בידי פרופסור הוגו סטריינג' ללא זיכרונותיו. סטריינג' גורם לו להאמין כי הוא מלאך המוות עזראל, מחמש אותו בחרב ובחליפת שריון ושולח אותו להתנקש בחיי ג'ים גורדון. הוא נהרג בידי בוץ' גילזין.
אנרכיה (קומיקס)
אנרכיה (באנגלית: Anarky) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Detective Comics #608" מנובמבר 1989 והיא נוצרה על ידי הכותב אלן גראנט והמאייר נורם ברייפוגל כיריבו של באטמן.
אנרכיה הוא האלטר אגו של לוני מאצ'ין, ילד פלא עם ידע בפילוסופיה רדיקלית אשר פועל תחת הדחף להפיל ממשלות משלטונן כדי לשפר תנאים חברתיים. סיפורים הסובבים את אנרכיה לעיתים כוללים תמות פוליטיות ופילוסופיות. הדמות קרויה על שם פילוסופיית האנרכיזם, בעיקר אנטי-סטטיזם. נושאים חברתיים רבים הועלו כל אימת שהדמות הופיעה, כדוגמת סביבתנות, אנטי-מיליטריזם, ניצול כלכלי ושחיתות שלטונית. הסיפורים בהם הופיע אנרכיה מציגים מחוות למקורות מידע פוליטיים ופילוסופיים, וכן מצטטים פילוסופים ותאורטיקנים אנרכיסטים. בהמשך דמותו פותחה ועסקה גם בסוציאליזם, פופוליזם, רציונליזם, אתאיזם וכלכלת שוק.
דמותו תוכננה להופיע באופן חד פעמי בקשת הסיפור "אנרכיה בגות'אם", אך הכותב אלן גראנט הציג אותו בהופעות אורח לאורך שנות התשעים, ובשנת 1997 הוא פרץ לתודעה ונעשה פופולרי בעקבות מיני סדרה מוגבלת בכתיבתו של גראנט ובאיורו של ברייפוגל שזכתה לביקורות חיוביות ולמכירות גבוהות. כרך שני לסדרה נוצר בשנת 1999 בידי הצוות המקורי, זכה לשפל ביקורות ומכירות ואף הכותב אמר כי התאכזב מהסדרה. בעקבות ביטול הכרך השני לאחר 8 חוברות ועזיבתו של גראנט מDC קומיקס הדמות נעדרה מכותרי DC פרט להופעות קמע קצרות בשנים 2000, 2001 ו-2005 עד שנעשה לדמות משנה בהרצת "רובין" בכתיבת פביאן ניצ'זה משנת 2008. ניצ'זה שינה את אפיון הדמות, אשר חזרה בהרצת "רובין האדום" בכתיבתו עד שבוטלה בשנת 2011 בגלל איפוס וחידוש הכותרים "ה-52 החדשים".
בשנת 2013, הדמות הופיעה בסדרת האנימציה "היזהרו מהבאטמן" ובמשחק-הווידאו "באטמן ארקהם אוריג'ינס", ואנרכיה שלישי הופיע לראשונה ביקום DC בינואר 2014 בחוברות "חיל הפקחים הירוקים" כחלק מאירועי "". אנרכיה חדש, סמואל יאנג, הופיע ביוני 2014 בחוברות "קומיקס בלשי". את דמותו בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה הלייב אקשן "החץ" מגלם השחקן אלכסנדר קלברט.
היסטוריה פרסומית.
יצירה והופעות ראשונות, הרצות סולו.
אנרכיה נוצר בהשראת נטיותיו הפוליטיות של כותבו אלן גראנט, אשר רצה להכניס פילוספיה אנרכיסטית לחוברות באטמן. אפיון דמותו נוצר בהשראת צ'ופר מחוברות "השופט דרד" כנער ילד פלא הלוחם בפשע איתו הקוראים יכולים לחוש סימפתיה. הוא יצר את הדמות ללא התייעצות מהמאייר נורם ברייפוגל, והורה לו לתכנן אותו כהכלאה בין V לבין המרגל השחור ממרגל נגד מרגל. הוא אויר בתחילה לובש תלבושת המסווה את גילו האמיתי, אך אלמנט זה נדחה בעוד מסכתו ושרביטו המוזהבים וכובעו הגדול נשמרו.
בהופעתו הראשונה בקומיקס, לוני מאצ'ין הוצג כילד הפלא אנרכיה ללא סיפור מקור. הוא הופיע לראשונה כאנרכיה כששלח מכתב לעיתון המתלונן על בעלי מפעל המזהם נהר, ויצא בקרב נגד הבעלים המזהמים. הוא נפגש עם באטמן ונלחם נגדו, וזה הסיק כי הוא נער והביס אותו. אנרכיה נעזר בכנופיית חסרי בית, ביניהם חסר בית נכה בשם "רגליים" אשר יופיע בהמשך בסדרות הסולו שלו ויעזור לו במשימותיו. הוא נכלא בבית מעצר לנוער. בשנת 1996, המאיר נורם ברייפוגל חיפש עבודה חדשה ב-DC קומיקס. עוזר העריכה דארן וינצ'נזו הציע לו מספר רב של פרויקטים אותם הוא יוכל לאייר, ביניהם מיני סדרה מוגבלת לאנרכיה בכתיבתו של גראנט או כותב אחר. ברייפוגל הסכים, ושכנע את גראנט להצטרף אליו ככותב. המיני סדרה המוגבלת פורסמה במאי 1997 למשך ארבע חוברות. הסיפור שמר על אפיונו האנטי-סוציאלי של אנרכיה, והחליף חלק מאפיונו האנרכיסטי מהופעתו הראשונה בפילוסופיית הנאו-טק של פרנק ר. וואלאס.