בתקופת מלחמת העולם הראשונה שימש האזור שממזרח למעבר כאתר קרבות. בכפר ארבה עבר קו החזית שבין אוסטריה ואיטליה, ובחודש אפריל 1916 התרחשו בקרבתו קרבות שליטה עזים שהסתיימו ללא הכרעה ברורה לטובת מי מהצדדים. 847 מהרוגי הצבא האוסטרי והגרמני, מבין 8582 הרוגיו בקרבות שסביב המעבר, קבורים בבית הקברות שבמקום.
בשנות ה-50 לאחר מלחמת העולם השנייה קיבל המעבר דחיפה משמעותית של התפתחות בתחום התיירות. נבנו מתקני תיירות ומסחר, נסללו שבילי טיול, טיפוס והחלקה חדשים בסביבתו. בשנת 1962 נחנך במעבר רכבל לעבר פסגת פורדוי, אחד מן הראשונים שהוקמו בהרי הדולומיטים אשר יחודו בהיעדרם של עמודים לתמיכת ביניים בין התחנות.
כיום.
מעבר פורדוי ביחד עם מעבר סלה, ואל גרדנה, ומעבר קמפולונגו מהווה חלק ממסלול סובב סלה המהווה אטרקציה תיירותית בהרי הדולומיטים. האזור משופע במסלולי טיול מסומנים לתיירות ברגל וברכב לחודשי הקיץ, ומסלולי החלקת סקי לחודשי החורף. הרכבל המשודרג לפסגת פורדוי מדלג על הפרש הגבהים של 700 מטרים תוך 4 דקות בלבד. רכיבה במעבר פורדוי מהווה אתגר לרוכבי האופניים ובאופן מסורתי מהווה חלק חשוב בתחרויות הג'ירו ד'איטליה.
פסגת פורדוי.
פסגת פורדוי (Sass Pordoi) היא גוש סלע משוטח הממוקם בסמוך למעבר על צוק בגובה 2,950 מטרים.
אל הפסגה מוליך רכבל אשר נבנה בשנת 1962 ושודרג בשנת 1994. בסמוך לתחנת הרכבל העליונה קיימת מסעדה הקרויה על שם היזמית הראשונה של תחום התיירות במעבר, ובנה שהיה יוזם הקמת הרכבל.
מפסגת פורדוי יוצאים שבילי הליכה וטיפוס מאתגרים במיוחד, אשר אחד מהם, העובר מתחת למסלול הרכבל מגיע לשיפוע תלול בן 45 מעלות. בחורף מנצלים רק גולשי סקי מיומנים במיוחד את המדרונות התלולים בקרבתו.
Roller Coaster Tycoon (סדרת משחקים)
מסדר המג'ידיה
מסדר המג'ידיה (מֶדְזִ'ידֵיֶה) (בטורקית: Kılıçlı Mecidi Nişanı, ובשפה העממית: mecidiye nişanı, תרגום מילולי: מסדר ועיטור החרב של אבדילמג'יט) הוא מסדר הצטיינות במערכה צבאית של האימפריה העות'מאנית, אשר הוענק בשנים: 1852–1922. האות והמסדר נוסדו על ידי הסולטאן אבדילמג'יט הראשון בשנת 1851. על המדליה רשומות בטורקית המילים: "להט, כבוד, נאמנות".
דרגות.
מסדר המג'ידיה הוענק לארגונים ולאנשי צבא שבאו לעזרתה של האימפריה על שירות מצטיין; בדרך כלל לקצינים, ובמקרים מיוחדים גם לחיילים. רוב העיטורים חולקו לנתיני האימפריה העות'מאנית; אולם גם לאנשי הצי המלכותי הבריטי והצבא הצרפתי על עזרתם במהלך מלחמת קרים נגד רוסיה; במלחמת העולם הראשונה הוא הוענק גם לקצינים גרמנים ואוסטרים.
אות המסדר הוענק על פי חמש רמות:
המנהיג הציוני וחוזה מדינת ישראל בנימין זאב הרצל, החזיק בשני אותות המסדר. האחד שהוענק לו על ידי יועצי הסולטאן ביוני 1896, מהדרגה השלישית; והשני שהוענק לו במאי 1901, לאחר ריאיון עם הסולטאן, מהדרגה הראשונה.
העיניים של המדינה (מיצב)
"העיניים של המדינה" הוא מיצב שנוצר על ידי האמנית והציירת הישראלית מיכל נאמן בשנת 1974. העבודה נחשבת לאחת מיצירות האמנות המושגיות המרכזיות באמנות הישראלית במהלך שנות השבעים של המאה ה-20. עותק של התצלום התיעודי נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות. בשנת 2013 נוסף עותק אחר, בהשאלה לטווח ארוך, לאוסף מוזיאון ישראל.
"העיניים של המדינה" נוצר בנובמבר 1974 על חוף הים של תל אביב. המיצב כלל הצבת שני שלטים עליהם נכתב בצבע טורקיז הביטוי "העיניים של המדינה", שהתפרסם בהקשר לקרב על החרמון במלחמת יום הכיפורים. הביטוי הופיע בדבריו של בני מסס, לוחם מחטיבת גולני, שאמר זאת בריאיון לצוות טלוויזיה מהערוץ הראשון.
ביולי 1975 הודפס תצלום תיעודי של העבודה בגיליון השלישי של כתב העת "מושג", בעריכת אדם ברוך. לתצלום נוסף טקסט ובו תיארה נאמן את פעולתה במיצב:
בשנת 1978 הוצגה העבודה בתערוכה "אמן - חברה - אמן" שנערכה במוזיאון תל אביב. התערוכה עסקה בקשר שבין מעשה האמנות לבין החברה הישראלית. בקטלוג התערוכה הסבירה נאמן את העניין שלה בגבולות ובקטגוריות כחלק מביקורת חברתית ופוליטית שלה על החברה הישראלית בעידן שלאחר מלחמת יום הכיפורים:
במהלך שנות התשעים של המאה ה-20 הוצגה העבודה בשתי תערוכות שעסקו בהיבטים פוליטיים ואסתטיים באמנות המושגית בישראל. בשנת 1994 הוצג תצלום העבודה בתערוכה "90-70-90" שהוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות. רונה סלע, אוצרת התערוכה, ראתה בתצלום ביטוי לאופי שבו נעשה שימוש בצילום כבמוצר לוואי לפעולה האמנותית במהלך שנות השבעים. בנוסף, הצביע סלע על היחס אל הנוף כאל מצע חומרי.
בשנת 1998 נעשה שימוש בעבודה ככותרת לתערוכה "'העיניים של המדינה', אמנות חזותית במדינה ללא גבולות", שאצרה אלן גינתון במוזיאון תל אביב לאמנות. התערוכה ביקשה להציג היבטים פוליטיים באמנות האוונגרדית של שנות השבעים באמנות הישראלית.
ביולי 2006 נפתחה ב"בית גבריאל" התערוכה "ניסים על הים" באוצרותו של גדעון עפרת. על ההזמנה לתערוכה הופיעה עבודה חדשה של נאמן, ובה תצלום של שלט שהוצב על גדת הכנרת ועליו הופיעה הכתובת "העין של המדינה". תערוכה זו הוצגה גם גלריה גורדון תחת השם "העין של המדינה" השימוש בכנרת כאתר העבודה הצביע על העיסוק בימה כחלק מן הדיון הציבורי בנושא הסכם שלום עם סוריה, בנוסף על היבטים ביוגרפיים וארס פואטיים, אותם תיארה נאמן בגיליון של כתב העת "סטודיו":
מובי דיק (וידאו)
מובי דיק הוא סרט וידאו ארט שנוצר על ידי האמן גיא בן-נר בשנת 2000.
בן-נר יצר פרודיה על סיפורי הרפתקאות, כדוגמת מובי דיק ורובינזון קרוזו, על ידי שיחזורם בתוך המסגרת הביתית-משפחתית שלו. לבד מן השימוש בחשיפת אמצעי הייצור של הסרט, השתמש בן-נר גם בדימויים הקוטעים את רצף העלילה ומהווים מעין הרחבה ופרשנות על הנרטיב העיקרי של הסרט.
במובי דיק המבוסס על הרומן של הרמן מלוויל, בן-נר ובתו, אליה, מעלים הצגה במטבח ביתם, כשבן-נר מגלם את מרבית הדמויות, ובעזרת אביזרים בסיסיים החלל הופך לדמוי ספינה, בה החלל הביתי הופך לסיפורו של מובי דיק בלב ים. כיור המטבח והארונות הופכים לאוניה "פקווד". וממש בדומה למשחק ילדים, שינויים קטנים אחרים משנים את המרחב הביתי בו סנפירו של הלוויתן הוא קלקר חצוי ומגולף, הנע על גבי הרצפה, עולה ויורד, מדמה בתנועתו את תנועתו של הלוויתן במים.
במובי דיק, בן-נר מציג את המאבק בין רב החובל "אחאב" ללווייתן הגדול, בפשטות ובאירוניה, על ידי פעלולי מצלמה הקיימים מתקופת ראשית הקולנוע, והופכים את הסצנות לחלק מסלפסטיק מכוון המתאים לסרט אילם הנועד להגביר את ערנות הצופים לכל הבעת פנים ותנועת גוף.
עוזי צור מתאר את יחסיו של בן-נר עם ילדיו בסרטיו כ"מתח שבין הגבר, האב, האמן, לבין יוצאי-חלציו, שיצר-הקיום שלהם בא לתפוס ולמלא את מקומו בעולם אחרי שיפיקו ממנו את כל הדרוש להם.".
היצירה הוצגה במוזיאון ישראל בירושלים, ובמוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.
גארט הדלונד
גארט ג'ון הדלונד (אנגלית: Garrett John Hedlund; נולד ב-3 בספטמבר 1984) הוא שחקן קולנוע, זמר ודוגמן אמריקאי. ידוע בשל תפקידיו בסרטים "ארבעה אחים", "אראגון", "" "בדרכים", "בתוך לואין דיוויס", "לא נשבר" ו"פרחים בבוץ".
ביוגרפיה.
הדלונד נולד בעיר רוזהאו שבמינסוטה לקתרין אן ולרוברט מרטין הדלנד. גדל לצד אח ואחות בחווה, ביישוב הלא מוכרז וונאסקה שמדרום לרוזהאו. כנער עבר להתגורר עם אמו בעיר סקוטסדייל שבאריזונה, שם למד משחק באופן פרטי והתגלה על ידי סוכנות כישרונות. לאחר שסיים את לימודיו נסע בגיל 19 להתגורר בלוס אנג'לס, כדי לפתח קריירת משחק.
קריירה.
כחודש בלבד אחרי שהגיע ללוס אנג'לס קיבל הדלונד את תפקיד הפריצה שלו בדרמת המלחמה התקופתית "טרויה", פאטרוקלוס דודו של גיבור המלחמה היווני אכילס (בראד פיט).
שיחק בנוסף בדרמת הספורט "אורות ליל שישי" בתור הפולבאק דון בילינגסלי.
ב-2005 שיחק בסרט הפשע "ארבעה אחים" בתור ג'ק מרסר, היוצא ביחד עם שלושת אחיו למצוא את רוצח אמו המאמצת.
ב-2006 הופיע הדלונד בפנטזיית ההרפתקאות "אראגון" בתפקיד מרטאג, אחיו למחצה של הנער אראגון.
ב-2007 שיחק בתפקיד ראשי במותחן הפעולה של במאי סרטי "המסור" ג'יימס ואן, "גזר דין מוות" ובדרמה הקומית "החוק על פי ג'ורג'יה".
בסוף 2010 זכה הדלונד לפרסום כלל עולמי בזכות תפקידו הראשי במותחן הפעולה העתידני "", בו שיחק בתור סם בנו של גאון המחשבים קווין פלין (ג'ף ברידג'ס).
בשנת 2011, הופיע בדרמה המוזיקלית "בכוח הקאנטרי" לצידה של זוכת האוסקר גווינת' פאלטרו. בפסקול הרשמי של הסרט מבצע הדלונד את השיר "Chances Are" ובמהדורה נפרדת שישה שירים נוספים.
בשנת 2012, השתתף בסרט "בדרכים", לצידה של קירסטן דנסט. בעקבות הסרט, השנים החלו לצאת.
בשנת 2013, שיחק בסרט "בתוך לואין דיוויס" לצידו של אוסקר אייזק, והשתתף בקליפ של להקת קינגס אוף ליאון לשיר "Beautiful War".
ב-2014, שיחק בסרטים "שיר ערש" ו"לא נשבר" בבימויה של אנג'לינה ג'ולי. בשנת 2015, הופיע בסרטים "מוג'ייב" ו"פן". בשנת 2017 שיחק בדרמה התקופתית "פרחים בבוץ". בשנת 2019 שיחק במותחן של נטפליקס, משולש הגבולות לצידו של בן אפלק.
חיים אישיים.
בשנת 2012 החל לצאת עם השחקנית קירסטן דנסט, איתה שיחק בסרט "בדרכים". השניים התארסו אך נפרדו זמן קצר לאחר מכן ב-2016.
החל ממרץ 2019 הוא בזוגיות עם השחקנית אמה רוברטס, וב-27 בדצמבר 2020 נולד בנם הראשון, רודס רוברט. סנדקו של הילד הוא זמר הקאנטרי טים מקגרו.
מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן