משנת 1903 נתמנה לחבר קבוע באגודה הפדגוגית ההונגרית, ובשנת 1935 (בגיל 75) הפך לחבר כבוד שלה. הוא השתתף בקביעות באירועי האגודה ומאמריו התפרסמו במגזין ההונגרי לפדגוגיה. פעילותו המחקרית והחינוכית התרחבה לנושאי המאבק לשלום, להוראת שפות זרות בהונגריה ולסוגיות כלליות של החינוך הגופני. הוא מילא תפקיד משמעותי בהונגריה ביישומם של רעיונות ותוצאות המחקר הפדגוגי מן העולם. קמני היה עורך כתב העת בשפה הגרמנית (Ungarische Pädagogische Revue) בין השנים (1901-1906) וגם ערך שני כרכים של הלקסיקון הפדגוגי ההונגרי שפורסמו בשנת 1934 ואחר כך בשנת 1936. בנוסף חיבר מאמרים לכתבי העת הפדגוגיים. מחקריו המצטיינים במדעי החברה הופיעו בהוצאת המו"ל אתנאום.
כאשר פרש לגמלאות בשנת 1920, הקדיש עוד יותר זמן ומרץ לפעילותו ההומניסטית.
חייו הסתיימו באופן טרגי. ב-19 במרץ 1944 פלש צבא גרמניה הנאצית להונגריה, והחלה התקופה המכרעת של שואת יהודי הונגריה. אחרי שאנשי מפלגת צלב החץ (התנועה הפשיסטית ההונגרית) תפסה את השלטון בהונגריה באוקטובר 1944, רצו לכלוא את הפרופסור הנערץ בגטו בודפשט שאורגן בנובמבר 1944. כדי להימנע מהגירוש, התאבדו קמני ורעייתו במרתף ביתם ב-21 בנובמבר 1944.
תרומתו החשובה לתנועה האולימפית.
פרנץ קמני הכיר במהלך שהותו ולימודיו בפריז את הברון פייר דה קוברטן בשנות השמונים של המאה ה-19 והם הפכו לידידם קרובים. השקפת עולמם הייתה זהה לגבי הצורך בהחיאת הרעיון האולימפי והשימוש בו כאמצעי חינוכי. כאשר קוברטן הכריז באוניברסיטת סורבון בפריז על חידוש המשחקים האולימפיים, בקונגרס הייסוד של הוועד האולימפי הבינלאומי ביוני 1894, היה אך טבעי שיצרף את חברו ההונגרי פרנץ קמני כאחד מהאבות המייסדים, על אף שקמני נאלץ להיעדר מהקונגרס הזה. קמני הפך מיד למארגן וליוזם של הקמת הוועד האולימפי ההונגרי, שקיים את ישיבת הפתיחה שלו בבודפשט, ב־19 בדצמבר 1895, באולם ההתעמלות של הגימנסיה ברחוב סנטקיראי ושם נבחר למזכיר הוועד. שמותיהם של החברים המייסדים של הוועד האולימפי הבינלאומי נחקקו בשיש באצטדיון האולימפי המודרני הראשון באתונה. מול הכניסה הראשית של מגרש הספורט המפורסם הזה, בחורשת זיתים קטנה, נשא פרנץ קמני נאום בצרפתית מטעם המשלחות הזרות בפתיחת המשחקים האולימפיים המודרניים הראשונים בשנת 1896 והסיר את הלוט מעל פסלו של יוריוס אברוף, התורם ונותן החסות היווני לשיפוץ האצטדיון.
מול השער, מימין, נמצאים שמותיהם של ששה עשר המייסדים באותיות זהב. מעל הכול, פייר דה פרדי דה קוברטן, ההוגה של המשחקים. תחתיו חקוקים דימיטריוס ויקלאס, הנשיא הראשון וקוברטין שוב כמזכ"ל הראשון. חברים: ארנסט קאלו (צרפת), אלכסיי בוטובסקי (רוסיה), ויליאם מיליגאן סלואן (ארצות הברית), ויקטור באלק (שוודיה), צ'ארלס הרברט והלורד אמפתיל (בריטניה), פרנץ קמני (הונגריה), חוסה בנג'מין זוביאור (ארגנטינה), ייז'י גות-ירקובסקי (בוהמיה), ד'אנדרה קארפה ומריו לוקצ'י-פאלי (איטליה), מקסים דה בוסי (בלגיה), לאונרד קאף (ניו זילנד) ולבסוף ויליבלד גבהרדט (גרמניה). עם זאת, פרנץ קמני נדחף בהדרגה החוצה מהוועד. עד כדי כך שבשנת 1906 במלאת עשור לאולימפיאדה המודרנית הראשונה באתונה נאלץ להתפטר. הוא התפטר גם מהוועד האולימפי הבינלאומי וגם מהוועד האולימפי ההונגרי וכבר לא הוזמן לאספה הכללית של 1908. במשך עשרות שנים הושאר האיש בצל ומחוץ לתנועה האולימפית. גם חייו הסתיימו באופן טרגי. רק בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 נחנך אולם הספורט של העיר אגר ונקרא על שמו. בשנת 1995 הוציא הדואר ההונגרי סדרה של שלושה בולים ליובל מאה שנה להקמת הוועד האולימפי ההונגרי. הבול הראשון מעוטר בדיוקנו של פרנץ קמני וההוא מכונה בו "מייסד הוועד האולימפי ההונגרי".
ליבנאו
ליבנאו/שפרוולד (בגרמנית: Lübbenau/Spreewald, בסורבית תחתית: Lubnjow/Błota) היא עיר בת 17,897 תושבים במחוז אוברשפרוואלד-לאוזיץ , במדינת ברנדנבורג שבגרמניה. העיר ממוקמת בשפרוולד, בערך 82 קילומטרים דרום-מזרחית לברלין, בירת גרמניה.
זהו מרכז התיירות הראשי של השפרוולד, שאליו מגיעים עשרות אלפי תיירים מדי שנה. אחד מהכינויים שנתנו לה לאורך השנים היה: "עיר המלפפונים", בזכות תעשיית המלפפונים המסורתית הקיימת בה עד היום.
גאוגרפיה.
העיירה ליבנאו ממוקמת בחלקו הצפוני של מחוז אוברשפרהוולד-לאוזיץ שבדרום ברנדנבורג, כ-35 ק"מ מערבית לקוטבוס וכ-50 ק"מ צפונית לבירת המחוז, זנפטנברג (Senftenberg).
החלק הצפון-מזרחי של העיר, שכולל את העיר העתיקה של ליבנאו, הרבעים לדה ולייפה וחלקים מן הרבעים בובליץ, קרימניץ, ראגו וצרקוויץ, שוכן בתוך השמורה הביוספרית שפרוולד. לאורך גבולה הצפון-מזרחי של העיר זורם הנהר גרוסס פליס (Großes Fließ), יובל של נהר שפרה.
היסטוריה.
ליבנאו הוזכרה לראשונה במסמך מכירות בשנת 1315, אך האמונה היא כי היישוב קדום בהרבה, בשל חפירות מתחת לטירה המקומית, המעידות על התיישבות מהמאה ה-8 או ה-9.
בשנים 1364–1635 הייתה ליבנאו חלק מממלכת בוהמיה. לאחר מכן, עד שנת 1815, הייתה ליבנאו חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, ומשנת 1815 עד 1918 נשלטה על ידי ממלכת פרוסיה.
חלוקה מנהלית.
העיר מורכבת מן הרבעים הבאים:
אנה קלנדנינג
אנה קלנדנינג (באנגלית: Anna Clendening; נולדה ב-12 במרץ 1993) הוא זמרת ושחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
קלנדנינג נולדה בצ'אפל היל שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית.
בגיל 14, היא אובחנה כלוקה בחרדה ובדיכאון קשה.
קלנדנינג השתתפה בעונה התשיעית של America's Got Talent, והגיעה עד לרבע הגמר של התוכנית.
ב-22 בפברואר 2019, היא הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, "Waves".
ב-12 ביולי 2019, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם פנטומס, את הסינגל "Say It". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי ולמקום השביעי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני הדיגיטלי.
ב-9 באוקטובר 2020, היא הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, "Evolve".
קלנדנינג מתגוררת בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית.
קארל ארנסון
חיים קסטן
חיים קסטן (12 באוקטובר 1935 – 25 בפברואר 2020) היה כדורסלן ומאמן כדורסל ישראלי, בגובה 1.87 מטר, ששיחק, בין היתר, בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל. לאחר פרישתו אימן קבוצות כדורסל גברים ונשים.
ביוגרפיה.
קסטן נולד בחיפה. למד בבית הספר היסודי והתיכון "אחדות" בקריית מוצקין. שירת בצה"ל בפיקוד ההדרכה, ובמסגרת שירות המילואים אימן את נבחרת פיקוד צפון גברים.
קסטן שיחק בקבוצת הנוער של מכבי קריית מוצקין. לאחר מכן עבר למכבי דרום תל אביב ועונת 1954/1955 עלה לקבוצה הבוגרת. בהמשך שיחק בעונת 1956/1957 במכבי חיפה, בעונת 1957/1958 מכבי קריית מוצקין, בין השנים 1959 ל-1966 שיחק קסטן בהפועל חיפה וכן שיחק שתי עונות נוספות בהפועל גבת ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. סך הכל רשם קסטן 12 עונות בליגה הבכירה בישראל, בהן קלע בממוצע של 12.9 נקודות למשחק. בנוסף לכך רשם קסטן 17 הופעות במדי נבחרת ישראל, ובתוך כך השתתף באליפות אירופה בכדורסל 1959 באיסטנבול, במשחקים הקדם אולימפיים בבולוניה - איטליה 1960 ובמכביה החמישית.
לאחר הפרישה, החל קסטן לאמן והשתתף בקורס מאמנים בארצות הברית. קסטן אימן את הפועל חיפה במשך 4 קדנציות - בשנים 1965 עד 1967, 1971, 1980, 1991. ובנוסף לכך בין השנים 1968 עד 1969 אימן קסטן את הפועל גבת יגור. כמו כן אימן קסטן את נבחרת הנערות של ישראל בכדורסל נשים באליפויות אירופה לנערות ביוגוסלביה 1971 ובאיטליה 1973. כן אימן את קבוצות הנשים הפועל חיפה ומכבי קריית מוצקין. לימים נכנס להיכל התהילה של כדורסל הנשים בישראל. בהמשך אימן את נבחרת הכדורסל של בית הספר אורט קריית ביאליק. קסטן היה שותף כמאמן לזכייה במספר אליפויות עם קבוצת הנוער של הפועל חיפה, וב-3 אליפויות של ליגת העל לתיכונים עם אורט קריית ביאליק בשנים 1987 עד 1989. בשנת 1989 זכה באליפות העולם לבתי ספר תיכונים עם אורט קריית ביאליק, שנערכה באורליאן, צרפת. בנוסף לכך, ניהל קסטן את בתי ספר לכדורסל של הפועל חיפה, הפועל נהריה והפועל כרמיאל.
בתחילת שנות ה-80 עבד קסטן בסולל בונה כקניין בניגריה.
נפטר ב-25 בפברואר 2020 ונטמן בבית העלמין בנשר. אחיו, צביקה, היה כדורסלן ומאמן בכרמיאל ובמכבי קריית מוצקין.
סור באהר
הרמבם היומי
צ'מפיון מוטורס
לויד ניל
לויד ניל (באנגלית: Lloyd Neal; נולד ב-10 בדצמבר 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA בין השנים 1972–1979. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 11.1 נקודות, 7.7 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.
בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן הטרייל בלייזרס, ובמרץ 1979 הפרישה הקבוצה את גופייתו, עם המספר "36".
ביוגרפיה.
ניל נולד וגדל בעיר טלבוטון שבג'ורג'יה, ובשנת 1968 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של טנסי. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בה שיתף פעולה עם טראק רובינסון, רשם ממוצעים של 24.1 נקודות ו-17.9 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1972 נלקח ניל בבחירה ה-31, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 13.4 נקודות והוריד 11.8 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונת סייע לפורטלנד לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, כשקלע 6.8 נקודות למשחק כמחליפם מהספסל של ביל וולטון ומוריס לוקאס. בסיום עונת פרש ניל ממשחק לאחר 7 עונות, בגיל 28.