טרגדיה פנטסטית-אבסורדית שכתב אדלשטיין בשיתוף הבמאית ומנהלת תיאטרון נוצר דלית מילשטיין. המחזה, שמתאר את קורותיהם של חמישה לוחמים שכלואים בתוך מלחמה נצחית, עוסק באתוס הגבורה הישראלי ומתכתב עם קרבות שנויים במחלוקת מהתודעה הישראלית: פעולות התגמול של שנות ה-50, קרב החווה הסינית ומלחמת לבנון השנייה, ועם דמויות מההיסטוריה הצבאית הישראלית כמו אריאל שרון, מאיר הר-ציון ולוחמי יחידה 101. תהליך הכתיבה של המחזה ארך שנתיים (2006–2008) וכלל מחקר מקיף שבמהלכו אדלשטיין ראיין לוחמים שהשתתפו באותם קרבות ולמד עדויות ומחקרים רבים מהוויית הצבא והמלחמה, כמו אלה של ההיסטוריון ד"ר אורי מילשטיין. "הר" הוצג לראשונה בקריאה מבוימת ב-2010 בהיידלברג, גרמניה, בפסטיבל למחזאות מקורית "Heidelberger Stückemarkt" בתרגומה לגרמנית של שרון נוני. אדלשטיין זכה עבור המחזה בפרס חבר השופטים, ו"הר" נבחר לעלות כהפקה מלאה בתיאטרון של היידלברג. ב-2011 הוצג בבכורה אירופאית בבימויו של Timo Kirstin וזכה לשבחי הקהל והביקורות. ב-2013 המחזה תורגם לאנגלית בידי לני שחף לקראת השתתפותו באירועי "חשיפה בינלאומית" ו"ישראדרמה". בקיץ 2014 עלה המחזה בבכורה בישראל בתיאטרון נוצר בבימויה של דלית מילשטיין.
החברים של ננה
אדלשטיין ביים את ההצגה "החברים של ננה" שכתב במשותף עם אלון בורנשטיין, בועז דבי ואהרון לוין ובשיתוף השחקנים – חן אברהם, יפית אסולין, רון ביטרמן, רועי חמאי, נטלי לאור-חמאי, דניאל סבג ואדוה שרון אילן. ההצגה מורכבת משמונה מערכונים סאטיריים שעוסקים במגוון נושאים חברתיים ופוליטיים, ומתאפיינת בהומור שחור, גרוטסקי ומקאברי. "החברים של ננה" הציגה בתיאטרון תמונע במשך ארבע שנים (2010–2013) והייתה מועמדת לפרס הפרינג' 2010 על עבודת אנסמבל. על "החברים של ננה" כתב מרט פרחומובסקי, מבקר התיאטרון של המגזין טיים אאוט תל אביב:
היצור
אדלשטיין עיבד וביים ביחד עם טל ברנר את הסיפור "היצור" מאת שלום עליכם. היצור היא הבת של הרב זרחל. היא מכונה כך בפי בני משפחתה וקהילתה בגלל היותה נכה ולוקה בפיגור. גיבור הסיפור, הילד שלום רבינוביץ' (בן דמותו של שלום עליכם) חומל עליה ואף נמשך אליה. כשהיא מתה לפתע, נפשו חווה טלטלה עזה. ההצגה החלה את דרכה כחלק מהצגת שנה ג' בסמינר הקיבוצים ("סיפורים אדומים") והמשיכה להציג באופן עצמאי בשנים 2010–2011 בתיאטרון צוותא. אדלשטיין וברנר הם זוכי פרסי קיפוד הזהב 2010 עבור בימוי ההצגה ועבור עיבוד הסיפור למחזה.
פפפפפפפ
ההצגה זוכת פסטיבל עכו 2013. אדלשטיין כתב וביים את ההצגה ביחד עם אהרון לוין, בהפקת תיאטרון האינקובטור. "פפפפפפפ" היא קומדיה שחורה השואבת השראה מיצירות קולנועיות מתקופת המלחמה הקרה: "דוקטור סטריינג'לאב" של סטנלי קובריק, ו"Fail Safe" של סידני לומט. המחזה מגולל את סיפורו של סגן-אלוף פינקוס, מפקד צוללת דולפין ישראלית, שמחליט על דעת עצמו לשגר את ארבעת הטילים הגרעיניים שבצוללת לעבר איראן. ראש הממשלה מכנס באישון לילה את הצמרת הביטחונית של מדינת ישראל בניסיון למנוע את הקטסטרופה העומדת לפתחם. בהצגה משחקים איצ'ו אביטל, זאב שמשוני, ערן בן-זאב, ערן בן-צבי, רפי קלמר, אמיר ירושלמי, יינון שאזו, יאיר ראופמן ואיתמר שרון. בנימוקיהם למתן פרס ההצגה הטובה בפסטיבל עכו 2013 כתבו צוות השופטים בראשותו של יוסי שריד:
רינגו
מחזמר קומי פרוע שכתב אדלשטיין והוצג בתיאטרון הקאמרי כהפקתם הראשונה של קבוצת "הקאמרי | דור חדש". את המחזה ביים עמית אפטה ואת המוזיקה הלחין אלון גלזינגר. המחזמר מספר את סיפורו של דני דינגוט, שדקות ספורות לאחר שהוא מציע נישואים לבת זוגו מיקה, הוא מגלה שאיבר המין שלו נעלם. באותה עת האיבר שלו – "רינגו" – כבר חוגג את עצמאותו ברחבי העיר. בעוד דני מחפש אחריו, מיקה נסחפת לרומן עם רינגו, שבינתיים מתגייס לצה"ל אך נחטף על ידי החמאס. זהו מחזמר סאטירי על אהבה ואינטימיות, על המאבק הנצחי בין היגיון לתשוקה, ועל התגנבות הפוליטיקה אל תוך התחתונים.
מבקרת התיאטרון של העיתון הארץ, ננו שבתאי, כתבה על ההצגה:
עבור כתיבת המחזה זכה אדלשטיין בפרס מחזאי השנה של תיאטרון הקאמרי לשנת 2021.
קישורים חיצוניים.
אודות ההצגה "הר"
אודות ההצגה "פפפפפפפ"
אודות ההצגה "החברים של ננה"
אודות ההצגה "היצור":
אודות ההצגה "החולד הקטן"
אודות ההצגה "הנידפים"
אודות ההצגה "הערפד, הגנב, הזונה והירח":
אודות ההצגה "על שלוש פנדות וזהבה אחת"
אודות ההצגה "החייל האמיץ שווייק"
אודות ההצגה "השחף"
אודות "סדנת החיילים"
אודות תיאטרון הפלייבק "V.I.Play"
אצטדיון מקס מורלוק
אצטדיון מקס מורלוק (בגרמנית: Max-Morlock-Stadion) הוא אצטדיון בנירנברג שבגרמניה, אשר נפתח בשנת 1928.
היסטוריה.
מאז שנת 1966 האצטדיון משמש בית עבור קבוצת הבונדסליגה הגרמנית נירנברג. באולימפיאדת מינכן בשנת 1972, אירח האצטדיון שישה משחקים. בשנת 1967, אירח את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בין באיירן מינכן וגלאזגו ריינג'רס, באיירן מינכן ניצחה 0–1.
האצטדיון היה ידוע בכינויו Städtisches Stadion (בעברית: "אצטדיון עירוני") עד 1991, אז קיבל את השם פרנקנשטדיון. ב-14 במרץ 2006 האצטדיון נקרא מחדש בשם EasyCredit-Stadion ("איזיקרדיט-שטדיון") למשך שש שנים אחרי עסקת חסות עם הבנק הגרמני DZ Bank. בין השנים 2013–2016 נקרא האצטדיון Grundig Stadion ("אצטדיון גרונדיג"), עקב הסכם חסות עם חברת גרונדיג. בין השנים 2016-2017 נקרא האצטדיון "אצטדיון נירנברג". בשנת 2017, לאחר בקשות רבות מצד אוהדי הקבוצה, נקבע שמו הנוכחי של האצטדיון, שנקרא על שמו של מקס מורלוק, גדול כדורגלני נירנברג בכל הזמנים וסמל בקבוצה.
כמו כן, האצטדיון אירח חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006, כולל המשחק המפורסם בין פורטוגל והולנד אשר נקרא "קרב נירנברג" עקב 4 הכרטיסים האדומים ו-16 הכרטיסים הצהובים שהוצאו על ידי השופט הרוסי ולנטין איבאנוב, מספר הכרטיסים הגדול ביותר שהוצא בטורניר בין-לאומי של פיפ"א.
מתקנים.
המתקנים באצטדיון כוללים שני חדרי הלבשה עבור שחקנים, מאמנים ושופטים. קיימים גם חדרי טיפול ופיזיותרפיסטים. אזור בגודל של 300 מטרים רבועים עבור מדיה ותקשורת ואזור עבור מסיבות עיתונאים. באצטדיון קיים גם חדר VIP בגודל של 1,200 מטרים רבועים אשר מסוגל להכיל 800 אורחים. עקב הכמות הגדולה של מקומות הישיבה באצטדיון, מחוץ לאצטדיון יש כ-15,000 מקומות חניה.
באצטדיון יש גם מתקני אתלטיקה ברמת תקן בין-לאומית, מערכת ממטרות שלמה, שמזינה את הדשא במי גשם. המגרש מואר על ידי מערכת הארה. בתוך האצטדיון קיימים שני קירות בגודל של 60 מטרים רבועים אשר מספקים שידור וידאו לאוהדים.
מונדיאל 2006.
אצטדיון זה הוא אחד ממספר אצטדיונים אשר אירחו את מונדיאל 2006.
במהלך המונדיאל אירח האצטדיון חמישה משחקים:
אריפיפרזול
אריפיפרזול (בלועזית: Aripiprazole, בשמו המסחרי: Abilify ,Aripiprex, Ariply) היא תרופה אנטיפסיכוטית המשמשת לטיפול בסכיזופרניה, הפרעה דו-קוטבית וגם כתרופה המסייעת בדיכאון מז'ורי, הפרעות טיקים ובתופעות של איריטאביליות בתסמונות אוטיסטיות. בגלל מנגנון הפעולה שלה היא נחשבת לתרופה אנטיפסיכוטית אטיפית, מן הדור השלישי, לפי סיווגים אחרים - מן הדור השני. היא משמשת גם כמייצב מצב רוח (תימורגולטור). מבחינה כימית הוא נגזרת קווינולינון ובנזוסיקסזול.
התרופה פועלת בעיקר כאגוניסט חלקי של הקולטנים לדופמין. היא פותחה על ידי חוקרי החברה היפנית אוצוקה ביפן ובארצות הברית ושווקה על ידי חברה זו יחד עם חברת בריסטול-מאיירס סקוויב. ב-15 בנובמבר 2002 אושרה אריפיפרזול על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי וב-4 ביוני 2004 - על ידי הסוכנות האירופית לתרופות לטיפול בסכיזופרניה. באוקטובר 2004 קיבלה אישור לטיפול בהתקפים מאניים ומעורבים בהפרעה דו-קוטבית ובנובמבר 2007 - לטיפול מסייע בהפרעה דיכאונית מז'ורית. ב-20 בנובמבר 2009 אושרה לטיפול באיריטאביליות בילדים אוטיסטים.
ב-2013 הייתה אריפיפרזול התרופה הנמכרת ביותר בארצות הברית, עם מכירות של 6.3 מיליארד דולר.
פרמקולוגיה.
פרמקודינמיקה.
מנגנון הפעולה של האריפיפרזול הוא שונה מתכשירים אנטיפסיכוטיים אחרים כגון קלוזאפין, אולנזפין, קווטיאפין, זיפרסידון, וריספרידון. במקום חסימת הקולטן D2 (דופמינרגי 2) אריפיפרזול פועל כאגוניסט חלקי של הקולטנים דופמינרגיים D2.
הוא פועל גם כאגוניסט חלקי של הקולטנים הסרוטונרגים 5HT1A ובדומה לתרופות אנטיפסיכוטיות אטיפיות אחרות יש לו פרופיל אנטגוניסטי בנוגע לקולטנים הסרוטונרגים 5HT2A. הוא גם אנטגוניסט של הקולטנים 5HT7 ואגוניסט חלקי של הקולטנים 5HT2C, בשני המקרים תוך זיקה גבוהה כלפיהם.
משערים כי האגוניזם החלקי כלפי הקולטנים 5HT2C יכול להיות אחראי לסיכון הנמוך לעלייה במשקל במהלך הטיפול. כמו כן לפעולה של התכשיר על הקולטנים 5HT7 מייחסים השפעה נוגדת דיכאון, כמו במקרה האמיסולפריד.
לאריפיפירזול יש זיקה מתונה לקולטנים ההיסטמינרגים, α - אדרנרגים, ודופמינרגים D4, וכלפי הטרנספורטר של סרוטונין, וזיקה קטנה לקולטנים הכולינרגים המוסקרינים.
תפוסת הקולטנים D2,D3 היא גבוהה.
רוב התרופות האנטיפסיכוטיות מתקשרים בעדיפות לקולטנים הדופמינרגים מחוץ לסטריאטום, בעוד שלאריפיפרזול העדיפות הזאת פחות בולטת. שיעורי הקישור שלו גבוהים בכל אזורי המוח.
פעילות.
אריפיפרזול הוא אגוניסט חלקי של הקולטנים הדופמינרגים D2. תאורטית - הוא מפחית את הפעילות הדופמינרגית כשריכוז הדופמין גבוה. פעולה זו מפחיתה תסמינים חיוביים פסיכוטיים.