לאירוויזיון 2007 שלחה בולגריה את הזמרים אליטסה טודורובה וסטויאן ינקולוב עם השיר "Water" ("מים") שבוצע בשפה הבולגרית, לראשונה בתולדות התחרות. השיר העפיל מהמקום ה-6 בחצי הגמר אל הגמר, בו הוא סיים במקום ה-5. עד שנת 2007 קבעו חוקי התחרות שכל המדינות שסיימו את התחרות באחד מעשרת המקומות הראשונים ישתתפו אוטומטית בשלב הגמר בשנה שאחרי. אולם בשנת 2008 שונו חוקי התחרות, וכל המדינות (מלבד "4 הגדולות" והמדינה המארחת) יהיו חייבות להשתתף בשלב חצי הגמר, ולכן נאלצה בולגריה להשתתף באחד מחצאי הגמר בשנת 2008. לאירוויזיון 2008 שלחה בולגריה את הלהקה Deep Zone ודי-ג'יי בלתזאר עם השיר "DJ, Take Me Away" ("די-ג'יי, קח אותי מכאן"). השיר לא העפיל לשלב הגמר והוא סיים את התחרות במקום ה-11 בשלב חצי הגמר, וזאת על-אף היותו אחד מהשירים המועדפים על המעריצים.
לאירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה שלחה בולגריה את הזמר קראסימיר אברמוב עם השיר "Illusion" ("אשליה"), שיר בסגנון פופ-אופרה. בולגריה כשלה שוב להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה את התחרות במקום ה-16 בשלב חצי הגמר. לאירוויזיון 2010 שלחה בולגריה את הזמר מירו עם השיר "Ангел си ти" ("את מלאך") בשפה הבולגרית, לראשונה מאז שנת 2007. אולם לבסוף החליטה בולגריה שחלק מן השיר יבוצע גם באנגלית. בולגריה שוב כשלה להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה במקום ה-15 בשלב חצי הגמר.
בולגריה מדורגת במקום ה-37 ברשימת המדינות המצליחות ביותר באירוויזיון, מתוך 51 מדינות שלקחו חלק בתחרות.
בשנת 2017 שלחה בולגריה את הזמר קריסטיאן קוסטוב עם השיר "Beautiful Mess" ("בלגן יפה") שהיה כולו באנגלית. השיר הגיע למקום השני בגמר עם 615 נקודות שזה הניקוד הכי גבוה שבולגריה השיגה באירוויזיון. בחצי הגמר בולגריה הגיעה למקום הראשון.
אוניברסיטת נובוסיבירסק
אוניברסיטת נובוסיבירסק הממלכתית (ברוסית: Новосибирский государственный университет) היא אוניברסיטה גדולה השוכנת באקדמגורודוק נובוסיבירסק שברוסיה (עיירה אקדמית נפרדת מהעיר נובוסיבירסק אך סמוכה אליה). ב-2009 האוניברסיטה קיבלה מהמדינה מעמד של אוניברסיטת מחקר לאומית, דבר שמאדיר את שמה ומעמדה בעיני הממשל שעשוי להגדיל את תקציבהּ. חלק נכבד ממרצי האוניברסיטה הם עובדי מחלקת סיביר של האקדמיה הרוסית למדעים. ההחלטה על הקמת האוניברסיטה על ידי מועצת השרים של ברית המועצות בינואר 1958 כחלק מהמחלקה הסיבירית של האקדמיה הרוסית למדעים והיא נפתחה שנה אחר כך. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות הרוסיות.
נורמה אליאנדרו
נורמה אליאנדרו רובלדו (ספרדית: Norma Aleandro Robledo; נולדה ב-2 במאי 1936; בואנוס איירס, ארגנטינה) היא שחקנית, תסריטאית, במאית תיאטרון וסופרת ארגנטינאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1987 על משחקה בסרט "".
אליאנדרו נחשבת לשחקנית הקולנוע הארגנטינאית הטובה בכל הזמנים והיא השחקנית הארגנטינאית היחידה שהייתה מועמדת לפרס האוסקר.
ביוגרפיה.
אליאנדרו נולדה בבואנוס איירס, בתם של זוג השחקנים מריה לואיסה אליאנדרו ופדרו אליאנדרו.
במהלך שנות ה-70 הגיעה לתודעה הציבורית בארגנטינה בשל דעותיה הליברליות כנגד חונטה צבאית אשר שלטה במדינה באותה העת, היא הוגלתה על ידי השלטון הרודני לאורוגוואי ולאחר מכן עברה לגור בספרד.
היא חזרה למולדתה רק לאחר נפילת השלטון הצבאי בשלהי 1982.
החלה את דרכה בקולנוע המקומי עם הופעות בסרטים "המהפכה של מאדאם שבע" ו"הפסקת האש" שהיה מועמד לאוסקר.
פרצה ב-1985 בסרט הארגנטינאי זוכה פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר "הסיפור האמיתי", על תפקידה בתור הדמות הראשית אליסיה דה איבנז זכתה אליאנדרו בפרס השחקנית הטובה ביותר במסגרת פסטיבל קאן.
בשנת 1987 הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה כפלורנסיה בדרמה האמריקאית-מקסיקנית "", בכך הפכה אליאנדרו לשחקנית הארגנטינאית הראשונה והיחידה עד היום שהייתה מועמדת לפרס אוסקר.
תפקידה הראשון בארצות הברית היה תפקיד קטן בקומדיה הרומנטית "בני דודים", הופיעה ב-1991 בסרט הטלוויזיה הפוליטי "מלחמתו של איש אחד".
שיחקה לקראת סוף שנות ה-90 בדרמות ארגנטינאיות כגון: "שמש סתווית", "המגדלור", "חיוך שטותי", "לילה עם סברינה לאב" ו"כל הדיילות עולות לגן עדן".
ב-2001 גילמה את נורמה, אמו החולה במחלת אלצהיימר של רפאל בלבדרה בעל מסעדה הטרוד, בקומדיה מועמדת פרס אוסקר לסרט הזר "הבן של הכלה".
שיתפה פעולה עם שחקנית הטלנובלות המפורסמת נטליה אוריירו ב-2003 בסרט מסע הסוחף "קליאו וסנדרה" שהוגדר כ"תלמה ולואיז של דרום אמריקה", לאור העלילה הדומה בין שני הסרטים.
ב-2004 גילמה את גלוריה דלי, אימה היהודייה ההיסטרית של לני אשר מזמינה לארוחת ערב את חברה הפלסטיני בקומדיה המשפחתית אשר זכתה להצלחה בישראל "רק בן אדם".
באותה שנה הופיעה גם בדרמה האינטימית "לגור עם עוזרת בית" בה גילמה את בבה, גרושה אלכוהוליסטית המוותרת על עוזרת ביתה אשר הייתה נאמנה שלה במשך שלושים שנה.
השתתפה ב-2007 בדרמה של ג'יימס אייבורי "העיר של היעד האחרון שלך".
בשנת 2012 החלה להופיע בסדרה "En terapia", הגרסה הארגנטינאית של הסדרה הישראלית בטיפול.
חיים פרטיים.
לאליאנדרו בן יחיד מנישואיה לשחקן אוסקר פרגינו.
שלישיית פרוזק
זנות זכרית
פדרו סוביחאנה
פדרו סוביחאנה רזה (Pedro Subijana Reza; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא שף ספרדי.
ביוגרפיה.
סוביחאנה נולד בסן סבסטיאן, חבל הבסקים, ספרד. הוא למד ניהול בתי מלון בבית ספרו של השף לואיס איריזר (Luis Irizar) במדריד.
ב-1975 הגיע למסעדת "אקלארה" (בבסקית: Akelare) כשף וכעבור שנים רבות נהפך לבעליה. המסעדה שוכנת על הר איחלדו, צפונית-מערבית לסן-סבסטיאן. פירוש המילה אקלארה בבסקית הוא "חגיגת מכשפות".
ב-1978 זכה בכוכב ב"מדריך מישלן האדום", ב-1979 זכה בפרס הטבח הטוב ביותר. ב-1981 זכה בשני כוכבים. ב-1982 וב-1997 זכה לפרס כשף הטוב ביותר בספרד ממועדון "גורמה". ב-1999 זכה לפרס השף הטוב ביותר. ב-2000 זכה לפרס האוכל של ספרד. הוא זכה לניקוד של 9.5 מ "Gourmetour" ב-2002, לניקוד של 4 מ-"Guía Campsa" באותה שנה.
הוא בעל תוכנית טלוויזיה "La Cocina de Pedro Subijana" המשודרת ברשת הטלוויזיה "ETB", מאז 1992 ועד היום שודרו 1,400 תוכניות. הוא מלמד בישול במספר מוסדות באירופה ובאמריקה. ב-2003 מונה לנשיא "Eurotoques" הבינלאומית.
המסעדה החזיקה בשלושה כוכבים ב"מדריך מישלן" ב-2004, ירדה לשני כוכבים ב-2005, הועלתה מחדש לשלושה כוכבים ב-2007 וממשיכה לשמור על הניקוד הזה מאז ועד היום (2010). המסעדה שייכת לרשת "רלה א שאטו". היא כלולה במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
סוביחאנה שייך לזרם "המטבח הבסקי החדש", אליו שייך גם חואן-מארי ארזאק.
עוזיאל
דיני נאמנות
נאמנות היא זיקה לנכס שעל פיה חייב נאמן להחזיק או לפעול בנכס לטובת נהנה או למטרה אחרת. לדיני הנאמנות יש שני היבטים עיקריים: האחד הוא ההיבט הקנייני, של מהות הזיקה בין הנכס לנאמן ובין הנכס לנהנה; השני הוא ההיבט החיובי, של מערכת היחסים בין הנאמן לנהנה וביניהם לבין אחרים.
סיווג דיני הנאמנות.
המשפט הפרטי מחולק, ככלל, לשני תחומים: דיני חיובים ודיני קניין. הזכות שבחיוב היא זכות אישית, "in personam", בעוד הזכות הקניינית היא זכות כלפי כולי עלמא, "in rem". עם זאת, קיימים במסגרת המשפט הפרטי מספר תחומי דין הכורכים בתוכם סוגיות של חיובים וקניין גם יחד. עם תחומים אלו נמנים דיני חדלות הפרעון, דיני הירושה ודיני האמונאות (fiduciary law). דיני הנאמנות קשורים באופן הדוק לדיני האמונאות, אם כי הם נפרדים: כל נאמן הוא גם אמונאי; לא כל אמונאי הוא נאמן. בנאמנות, תמיד קיים נכס כלשהו, המהווה את מושא הנאמנות. לעומת זאת, דיני האמונאות עוסקים גם בנושאים לא-כלכליים, כגון מערכות יחסים של עורך דין-לקוח, רופא-מטופל ואפוטרופוס-חסוי. דיני האמונאות, כמו דיני הנאמנות, הם חלק מדיני היושר (equity).
לעיתים, בפרט בבריטניה, נשמעת האמירה שדיני הנאמנות הם חלק מדיני הקניין. היסטורית, דיני הנאמנות אכן התפתחו סביב הסוגיה של טיב הזכויות הקנייניות כלפי נכס הנאמנות – זכות הבעלות של הנאמן לצד זכותו הקניינית שביושר של הנהנה. עם זאת, הגדרה של דיני הנאמנות כחלק מדיני הקניין בלבד מחמיצה את החיובים האישיים (האובליגטוריים) הקיימים בין הנאמן לשאר הצדדים ליחסי הנאמנות. דיני הנאמנות עוסקים בזכות אובליגטורית הכרוכה ומשולבת עם זכות קניינית. זו דוגמה לדואליות המאפיינת את דיני היושר בכללותם.
יסודות הנאמנות.
מספר רכיבים דרושים לקיומה של כל נאמנות:
מהות הנאמנות.
חיוב משפטי "רגיל" אינו חיוב שבנאמנות. בחיוב רגיל, צד אחד (החייב) חייב נכסים או ביצוע פעולה לצד שני (הנושה). לנושה יש זכות אובליגטורית, ללא רכיב קנייני, לכך שהחיוב יתקיים. אם החייב אינו מקיים את חיובו, הנושה יכול לתבוע אותו ולזכות בתוכן החיוב, ככל שתתקבל תביעתו. כאשר החייב אינו מסוגל לבצע את החיוב, עקב היותו חדל פרעון, הנושה יאלץ להיכפף למשטר חדלות הפרעון, הקובע בין היתר שנכסי החייב יחולקו בין הנושים בשיעור שווה. פירוש הדבר הוא שכל נושה רגיל, שאין לו זכות קניינית כלפי נכסי החייב, יזכה לקבל רק שיעור חלקי מחובו ולעיתים קרובות, מאום. החיוב הרגיל, שאינו בנאמנות, הוא ברירת המחדל המשפטית. הלוואה, חשבון בנק, איגרת חוב, המחאה (שיק), תגמולי ביטוח, דמי שכירות, תשלום עבור רכישת נכס, פיצוי בנזיקין – כל אלו הם חיובים רגילים.