עבד אל-פתאח יונס (או: עבדול פתאח יונס; ערבית: عبد الفتاح يونس, תעתיק מדויק: עבדל פתאח יונס; 1944 - 28 ביולי 2011) היה גנרל בצבא לוב אשר כיהן גם כשר הפנים הלובי. הוא התפטר מתפקידיו בממשלה ב-22 בפברואר 2011 על רקע ההתקוממות בלוב. עד אז היה שותף ותומך מרכזי של מועמר קדאפי, ונחשב למעשה כסגנו, אף שלא החזיק בתואר זה באופן רשמי.
בהודעת ההתפטרות, הפציר בצבא לוב "להצטרף ולהיענות לדרישות הלגיטימיות (של המורדים)", ובראיון מאוחר יותר ציין שהוא מאמין כי קדאפי יילחם עד הסוף או יתאבד. לאחר עריקתו ועקב כישלונות רצופים של המורדים, מונה למפקד כוחות המורדים. הוא עצמו הביא עמו כ-8,000 לוחמים שערקו עמו לשורות המורדים, בטרם התערבות מדינות המערב בנעשה במדינה.
לפני שמונה לשר הפנים, כיהן כשר לביטחון הציבור, כפוף ישירות למועמר קדאפי, והשתתף בפגישה עם השגריר הבריטי במצרים ב-1992, במהלכה התנצל על רצח איבון פלטשר, שוטרת לא חמושה שאבטחה הפגנה נגד קדאפי מול שגרירות לוב בלונדון, ואף הציע להסגיר את הרוצחים. באותה פגישה הודה, כי לוב תמכה בארגון הטרור הצבא האירי הרפובליקני והציע פיצויים לקורבנות.
ב-1 באפריל 2011 הודיעה מועצת המורדים הלובית כי הוא מונה למפקד הכוחות הלוחמים נגד קדאפי, במסגרת ניסיון ליצור מסגרת לחימה מאורגנת לאור הכישלונות הצבאיים שנבעו לדעתם מחוסר ארגון. יונס כיהן בתפקיד זה עד למותו ב-28 ביולי כתוצאה מהתנקשות מירי שביצע אחד או יותר משומרי ראשו. לפי כמה דיווחים, הנהגת המורדים הוציאה להורג את יונס, מכיוון שנחשד במסירת מידע על תנועותיהם לנאמניו של קדאפי או בגלל השתתפותו באותו היום בפגישה עם נציגי הצבא הלובי וקדאפי.
אנדרדוג
אַנְדֶּרְדּוֹג או דַּל-סִיכּוּי (באנגלית: Underdog) הוא אדם או קבוצה של אנשים המשתתפים בעימות, תחרות או מרוץ, בו ההערכה או הציפייה הרווחת היא שידם תהיה על התחתונה. הביטוי הושאל מהארצות דוברות האנגלית לכל העולם, ונפוץ בעיקר בתחומי הפוליטיקה, הצבא והספורט.
במובן הרחב יותר, הביטוי מוצמד לקבוצה חברתית או פוליטית הסובלת מדיכוי, רדיפה או אפליה.
במקרים רבים זוכה ה"אנדרדוג" בתחום כלשהו באהדת הקהל, מעצם היותו אנדרדוג ונכונותו להיאבק מול תחרות עדיפה או תנאים גרועים עבורו.
מארק אדי
מארק אדי ג'ונסון (באנגלית: Mark Addy Johnson; נולד ב-14 בינואר 1964) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
התפרסם בזכות תפקידו בתור דייב בקומדיה "ללכת עד הסוף".
חיים אישיים.
אדי נולד בעיר יורק ולמד משחק ב"אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה" שבלונדון.
אדי חי עם אשתו קלי ושלושת ילדיו בעיירה הכפרית רופורת' שביורק.
קריירת משחק.
טלוויזיה.
אדי התפרסם לראשונה לצדו של רואן אטקינסון בעונה השנייה של קומדיית המצבים "הקו הכחול הדק" בתפקיד הבלש גארי בויל.
כמו כן כיכב בסיטקום "עדיין עומד" את הדמות הראשית ביל מילר ששודרה במשך ארבע עונות, החל מ-2002.
החל מ-2011 משודרת ב-HBO הסדרה "משחקי הכס" בה הוא מגלם את המלך רוברט באראתיאון.
קולנוע.
את הופעת הבכורה שלו בקולנוע הבריטי ערך אדי בדרמה הקומית השנונה "ללכת עד הסוף" בתור דייב, נשוי שמן ומובטל שמצטרף בעקבות מצבו הכלכלי למופע חשפנות ראוותני אותו מארגן חברו גאז (רוברט קרלייל) .
את צעדיו הראשונים בהוליווד עשה בקומדיות הילדים "ג'ק פרוסט". בנוסף כיכב בסרט ההמשך "הפלינטסטונס - ויוה רוק וגאס", בו החליף את ג'ון גודמן בתפקיד פרד פלינסטון.
ב-2001 שיחק במותחן הפעולה התקופתי "סיפורו של אביר" בתור רולנד חברו הנאמן של האביר ויליאם תאצ'ר (הית' לדג'ר) ובקומדיה "מת לצחוק" בתור סיסקו המשרת של לאנס ברטון (כריס רוק).
ב-2002 הופיע בעיבוד הקולנועי לרומן הבדיוני "מכונת הזמן" בתפקיד דייוויד פילבי חברו של הפרופסור אלכסנדר הרטדייגן (גיא פירס).
ב-2010 גילם אדי את הנזיר טאק בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" ואת הבלש שון הו'ארין שמנסה להפליל את בארני פנופסקי (פול ג'יאמטי) החשוד ברצח בדרמה הקומית "הסיפור על פי בארני".
בית שטראוס
לו וולאס
בית חולים איתנים
בית חולים איתנים הוא בית חולים פסיכיאטרי לנפגעי נפש, הממוקם בהר איתנים ליד ירושלים.
היסטוריה.
בשנת 1942 נוסד המקום בשם "דיר עמר" (دير عمر) כבית ספר חקלאי וחווה חקלאית ליתומים ערבים מהמאורעות במרד הערבי הגדול. בית החולים הוקם בשנת 1950 לטיפול בחולי שחפת, עם מחלקות למבוגרים ולילדים, ונחנך ב-1952. בניין מחלקת הילדים נקרא על שם כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק. בסוף שנות ה-50 הפך לבית חולים פסיכיאטרי. הוא נמצא כיום בבעלות משרד הבריאות ומסונף למרכז רפואי הדסה באוניברסיטה העברית. בשנת 2005 אוגד איתנים עם בית החולים כפר שאול, למרכז אחד בשם מרכז לבריאות הנפש ירושלים.
בשנת 2006 הוגשו כתבי אישום נגד אחדים מעובדי בית החולים, בגין התעללות בחוסים אוטיסטים שהיו מאושפזים בבית החולים בשנים 2001–2004. בשנת 2012 הורשעו ארבעה מהנאשמים, ובהם מנהל בית החולים. בערעור לבית המשפט העליון זוכה מנהל בית החולים.
ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה בית החולים, בעת הפינוי נעדרו שניים מן המאושפזים בו. ב-16 באוגוסט 2021 לאחר חיפושים, שני הנעדרים אותרו במצב טוב.
פעילות.
בית החולים מחולק לשני אגפים: "איתנים תחתית" ו"איתנים עילית".
ב"איתנים תחתית" ישנן שתי מחלקות:
ב"איתנים עילית", הנמצא כק"מ אחד במעלה ההר, ישנן ארבע מחלקות: א (מחלקת גברים סגורה), מחלקת נשים, מחלקה ב', מחלקה ג' ומחלקת המשך (לטיפול בלוקים באוטיזם). איתנים עילית מורכבת מצוות רחב, רופאים, מטפלים וצוות סיעודי.
אל-סם
גן הנעדרים
גן הנעדרים או בשמו המלא: גן הנעדרים לזכר חללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע, שנמצא בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים, הוא אתר ההנצחה המרכזי וגן זיכרון לזכר חללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע. הוקם בשנת 1954 בתור "חלקת הנעדרים" לזכר נעדרי מערכות ישראל לאחר גילויה של מערת קברים עתיקה בבית הקברות הצבאי הנמצאת בסמוך אליה.
הקמת הגן.
לפי החלטת שר הביטחון שאול מופז בשנת 2003, הקמת הגן תשמש בתור אתר ההנצחה המרכזי לזכר חללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע. לפני הקמת הגן, שכנה במקום חלקה מיוחדת לזכרם של חללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע, שבו שכנו "קברים ריקים" לזכרם של כל החללים ולידה רחבת הטקסים המרכזית של הר הרצל.
הגן הוקם ביוזמת היחידה להנצחת החייל של משרד הביטחון ביום ז' באדר - 29 בפברואר 2004 במעמד ראשי צה"ל, שר הביטחון, ארגון יד לבנים ועיריית ירושלים. הגן הוקם ברחבת הטקסים הצמודה אל רחבת בית הקברות הצבאי שבו נערך הטקס המרכזי לפתיחת אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. לאחר חנוכת הגן הוקם לוח זיכרון ורחבת הטקסים של הגן הורחבה עד לאנדרטת הצוללת אח"י דקר הנמצאת בצידו הצפוני של הגן. יוזם הקמת הגן בהר הרצל היה משה אורן, בתפקידו כראש תחום מפעלי הנצחה במשרד הביטחון. עיצוב הגן נעשה על ידי משרד אדריכלי הגנים של שלמה אהרונסון.
בתחילה נקרא המקום בשם "יד לחייל האלמוני" בדומה אל קבר החייל האלמוני בארצות אחרות בעולם, המשמש בתור אנדרטה לחללים נעדרים.
הגן והרחבה.
בצמוד לרחבת הטקסים נמצאת חלקת הנעדרים ההיסטורית, בה נמצאת מצפון אנדרטת הצוללת אח"י דקר. בצדו המערבי של הגן מונחים 201 מצבות זיכרון שהובאו על ידי המשפחות השכולות במהלך השנים, ביניהם מצבות זיכרון לזכר נעדרי מלחמת העצמאות ולזכר נעדרי מלחמת יום כיפור. במרכזו של הגן קיר זיכרון עם מפל מים ועליו שמות כל חללי ישראל שנהרגו בגבולות הארץ ומחוצה לה, שמקום קבורתם לא נודע משנת 1914 ועד ימינו. מדרום תוחמת את הגן האנדרטה לזכר כ"ג יורדי הסירה שמקום הימצאם לא נודע. בנוסף ישנה גם מצבה לזכר המרגל הישראלי אלי כהן שנתלה בדמשק ומקום קבורתו לא נודע עד היום.
מדי שנה, ביום ז' באדר, נערך ברחבת הגן טקס האזכרה הממלכתי לנעדרים במערכות ישראל, שהוא על פי המסורת יום פטירתו של משה רבנו. יחד עם חנוכת גן הנעדרים נחנך גם "מסלול מבקרים" לאורכו של כל הר הרצל ובו שלטים המסבירים על כל חלקה בהר הרצל, כולל מפות וחוברות הסבר.
הטקס המרכזי לזכר החיילים האלמונים אמור לעבור אל היכל הזיכרון הלאומי, שעתיד לקום בכניסה אל בית הקברות הצבאי בשדרות הרצל בירושלים.
בשנת 2014 נוסף אל לוח השמות לוח נוסף ובו שמות החללים שמקום קבורתם התגלה. משפחות שכולות שהתגלה מקום קבורתו של יקירם מזיזים את אבני הזיכרון של יקירם אל מקום הקבורה החדש.
פינג פונג בירה
עם בוא הסער
עם בוא הסער (באנגלית: The Gathering Storm) הוא הספר הראשון בטרילוגיית "זיכרון האור", הטרילוגיה המסיימת את סדרת הספרים מחזור כישור הזמן. בגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים, שהראשון תורגם כבר לעברית. לאחר מותו של רוברט ג'ורדן, מחבר הסדרה המקורי, בשנת 2007, נבחר הסופר ברנדון סנדרסון לסיים את סדרת "כישור הזמן". רוברט ג'ורדן הספיק לכתוב אחד-עשר ספרים בסדרה עד למותו ב-2007, כאשר היה מתוכנן ספר נוסף שיסיים את הסדרה. הספר הראשון, "עם בוא הסער", יצא לאור ב-27 באוקטובר 2009, הספר השני "מגדלי חצות" יצא לאור ב-2 בנובמבר 2010 והספר השלישי והחותם של הסדרה "זיכרון האור" בינואר 2013. בשל זכויות יוצרים, התעוררו קשיים בתרגום הספרים האחרונים לעברית.
בתמונת השער המקורית רואים את רנד מניף את ידו היחידה באוויר ומקלל את שאיטן אחרי התפוצצות השומר באחוזה. מאחוריו אביינדה, ולידו לורד באשר בראש חייליו. בתמונת השער בעברית (שעוצבה עבור ebook על ידי טוד לוקווד) רואים את אגווין נלחמת בסינצ'נים.
פרולוג.