הדרך הנפוצה ביותר בה נחקר ביטחון יתר היא על ידי שאלת אנשים עד כמה הם בטוחים באמונות ספציפיות שהם מחזיקים או בתשובות שהם מספקים. הנתונים מראים כי שהביטחון עולה באופן שיטתי על דיוק, ומשתמע מכך שאנשים בטוחים יותר שהם צודקים ממה שמגיע להם להיות. אם לביטחון אנושי היה כיול מושלם, החלטות בביטחון של 100% היו נכונות 100% מהזמן, 90% ביטחון נכונות 90% מהזמן, וכן הלאה לגבי רמות הביטחון האחרות. לעומת זאת, הממצא העיקרי הוא שהביטחון עולה על דיוק כל עוד הנבדק עונה על שאלות קשות בתחום לא מוכר. לדוגמה, במשימת איות, הנבדקים צדקו בערך 80% מהזמן, בשעה שהם טענו שהם בטוחים במאה אחוז. במילים אחרות, שיעור השגיאות היה 20% כאשר הנבדקים ציפו שזה יהיה 0%. בסדרה שבה הנבדקים הגיבו בתגובות אמת או שקר לשאלות ידע כללי, הם היו בטוחים ביתר בכל הרמות. כשהיו בטוחים במאת האחוזים לגבי התשובה לשאלה, הם טעו 20% מהפעמים.
בחירות או אפשרויות.
בפרק זה חוזר כהנמן לכלכלה ומרחיב את עבודתו בנושא תורת הערך. הוא דן בנטייה להתייחסות לבעיות בנפרד וכיצד, כאשר נבחנות נקודות ייחוס אחרות, לבחירה של נקודת ייחוס (המכונה מסגרת) יש השפעה לא פרופורציונלית על התוצאה. פרק זה מציע גם עצות כיצד ניתן להימנע מכמה חסרונות בחשיבה של מערכת 1.
תורת הערך.
כהנמן פיתח את תורת הערך, הבסיס לפרס נובל שלו, כדי להסביר טעויות ניסוי בהן הבחין בבחינת פונקציית התועלת בתורת התועלת המסורתית של דניאל ברנולי. על פי כהנמן, פונקציית תועלת מניחה הנחות הגיוניות של רציונליות כלכלית שאינן משקפות את הבחירות בפועל של אנשים, ואיננה מביאה בחשבון הטיות קוגניטיביות.
כהנמן וטברסקי ביצעו ניסויים אשר הראו שאנשים לא מתנהגים בהכרח לפי תאוריה זו, והבחירות שלהם אינן בהכרח רציונליות. תורת הערך נועדה להסביר את הסטיות מההתנהגות המתבקשת לפי תיאורית תוחלת התועלת. על פי תורת הערך, אנשים נוהגים לתת משקלים שגויים להחלטות תחת אי ודאות ביחס להחלטות תחת ודאות. אפקט הוודאות מטה את החלטת מקבל ההחלטות אם יש ודאות. אף על פי שאין תצוגת ההחלטה אמורה להשפיע על מקבל ההחלטה, אנשים נוטים לשנות החלטתם לפי תצוגת האפשרויות. בתורת הערך, ניתנו משקלים שונים כדי לשחזר החלטות אלו ולמדל את ההחלטות שמקבלים אנשים, לפי תפישתם.
דוגמה אחת לכך היא שאנשים נרתעים מהפסד: הם נוטים יותר לפעול כדי למנוע הפסד מאשר להשיג רווח. דוגמה נוספת היא שהערך שאנשים מציבים על שינוי בהסתברות (למשל לזכות במשהו) תלוי בנקודת ההתייחסות: נראה כי אנשים מציבים ערך גבוה יותר על שינוי מ-0% ל-10% (עוברים מאי-אפשרות לאפשרות) מאשר, נניח, מ-45% ל-55%, והם מציבים את הערך הגדול מכולם על שינוי מ-90% ל-100% (עוברים מאפשרות לוודאות). זה קורה על אף העובדה שלפי התאוריה המסורתית כל שלושת השינויים נותנים את אותה עלייה בתועלת. בהתאם לשנאת סיכון, הסדר של הראשון והשלישי מתהפך כאשר האירוע מוצג כמפסיד ולא מרויח משהו: שם, הערך הגדול ביותר מושם על הקטנת ההסתברות להפסד ל-0.
לאחר פרסום הספר פרסם כתב העת "Journal of Economic Literature" דיון מעמיק בנוגע לתורת הערך, וכן ניתוח של ארבעת הגורמים הבסיסיים עליהם הוא נשען.
שני עצמי.
החלק החמישי של הספר מתאר ממצאים המבחינים בין "שני עצמי", "האני החווה" ו"האני הזוכר".
כהנמן הציע מידה חליפית שתעריך הנאה או כאב שנדגמו מרגע לרגע ואז יסוכמו לאורך זמן. כהנמן כינה רווחה זו שנחוותה וקשר אותה ל"אני" נפרד. הוא הבחין בין הרווחה שזכרנו ושהסקרים ניסו למדוד. הוא מצא ששני מדדי האושר הללו התבדרו.
החיים כסיפור.
התגלית המשמעותית של כהנמן הייתה כי לעצמי הזוכר לא אכפת ממשך החוויה הנעימה או הלא נעימה. במקום זאת, הוא מדרג בדיעבד חוויה לפי שיא (או שפל) של החוויה, ועל פי סיומה. העצמי הזוכר שולט במסקנה, בהערכה הסופית של המטופל.
"מוזר ככל שזה נראה", כותב כהנמן, "אני הוא העצמי הזוכר, והעצמי החווה, שמהווה את חיי, הוא כמו זר עבורי."
"Odd as it may seem, I am my remembering self, and the experiencing self, who does my living, is like a stranger to me"
שביעות רצון שחווינו.
כהנמן החל לראשונה לחקור את שביעות רצון בשנות התשעים. באותה תקופה מרבית מחקרי האושר הסתמכו על סקרים הנוגעים לשביעות רצון מהחיים. כמי שהגיע לנושא מחקר זיכרונות לא אמינים בעבר, לכהנמן היה ספק בשאלת שביעות רצון מהחיים כאינדיקטור טוב לאושר. הוא עיצב שאלה שהתמקדה במקום זאת בשביעות רצון של העצמי החווה. כהנמן הציע כי "הלן הייתה מאושרת בחודש מרץ" אם בילתה את רוב זמנה בפעילויות שהיא מעדיפה להמשיך לעשות ולא להפסיק, מעט זמן במצבים שרצתה לחמוק מהם, ולא יותר מדי זמן במצב נייטרלי, מצב שלא תעדיף להמשיך או להפסיק את הפעילות כך או כך.
חושבים על החיים.
כהנמן מציע שהתמקדות באירוע כמו נישואין או מכונית חדשה יכולה לספק אשליה מעוותת של הערך האמיתי. "אשליה מתמקדת" זו חוזרת על רעיונות קודמים של החלפת שאלות קשות בשאלות קלות יותר למענה וב- WYSIATI (מה שאתה רואה זה כל מה שיש).
הצלחה מסחרית וביקורות בעיתונות.
נכון לשנת 2012 הספר מכר למעלה ממיליון עותקים. בשנה שפורסם היה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הספר זכה לביקורות בעיתונים: הפינגטון פוסט, הגרדיאן, הניו יורק טיימס, הפייננשל טיימס, האינדפנדנט, בלומברג וThe New York Review of Books.
הספר נסקר בצורה רחבה בכתבי עת מומחים, כולל כתב העת לספרות כלכלית , כתב העת האמריקני לחינוך (American Journal of Education), כתב העת האמריקאי לפסיכולוגיה (The American Journal of Psychology), תורת התכנון , הכלכלן האמריקני (The American Economist), כתב העת לסיכון וביטוח (he Journal of Risk and Insurance), מישיגן - סקירת חוק (The Michigan Law Review), מדען אמריקני (American Scientist), סוציולוגיה עכשווית(Contemporary Sociology), Science, Contexts, , תקשורת טכנית, כתב העת למשפטים באוניברסיטת טורונטו (The University of Toronto Law Journal), סקירה של סמנטיקה כללית (A Review of General Semantics) ו .
הספר נסקר גם במגזין שנתי על ידי האגודה למדעי הפסיכולוגיה.
קריליה סובייטוב סמרה (כדורגל נשים)
קריליה סובייטוב סמרה (ברוסית: Крылья Советов) הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר סמרה. המועדון הוקם במאי 2011 על בסיס קבוצת צסק"א סמרה (ЦСК ВВС).
היסטוריה.
צסק"א סמרה.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1988 בעיר אלמטי שבקזחסטן בשם צס"ק בב"ס (Футбольный клуб ЦСК ВВС). לאחר התפרקות ברית המועצות המועדון עבר לעיר טוליאטי שבמחוז סמרה ולאחר מכן התמקם בעיר סמרה. המועדון התמודד באליפות רוסיה בכדורגל נשים עד שפורק בשנת 2003 בעקבות פשיטת רגל. הישגי השיא של המועדון היה העפלה לשלב רבע גמר גביע אופ"א לנשים בעונת 2002 וזכייה בגביע הלאומי בעונת 1994.
קריליה סובייטוב.
בשנת 2011 המועדון נקלט כחלק ממועדון הכדורגל קריליה סובייטוב סמרה. המועדון התמודד באליפות ובגביע הלאומי, אך לא הצליח לשחזר את הישגי קבוצת צסק"א ופורק בסוף 2012. בשנת 2019 המועדון הוקם מחדש והתמודד בליגת המשנה לנשים בעונת 2020. בעונת 2020/2021 העפיל לשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי.
יחסי בוסניה והרצגובינה–מונטנגרו
יחסי בוסניה והרצגובינה–מונטנגרו הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה למונטנגרו. מאז סיום מלחמת העצמאות הקרואטית, היחסים היו ברובם חיוביים, אך קיים סכסוך גבול בין המדינות.
היסטוריה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התאחדו ממלכת סרביה, ממלכת מונטנגרו ומדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים, שהייתה קודם לכן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, והקימו את ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שהפכה בשנת 1929 לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות תחת כיבוש גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הוקמה יוגוסלביה מחדש, בראשותו של טיטו.
בשנת 1991 הכריזה בוסניה והרצגובינה על עצמאותה, בעוד מונטנגרו נותרה כחלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, אשר הפכה בשנת 2003 לסרביה ומונטנגרו, ובשנת 2006 הכריזה מונטנגרו על עצמאותה. בוסניה והרצגובינה הכירה רשמית במונטנגרו ב-21 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-14 בספטמבר 2006.
יחסים כלכליים.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2012 הסתכם ב-150.6 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-122.2 מיליון אירו והיצוא ב-27.4 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2011 הסתכם ב-161.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-138.7 מיליון אירו והיצוא ב-22.4 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2010 הסתכם ב-507.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-432.2 מיליון אירו והיצוא ב-74.9 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2009 הסתכם ב-133.8 מיליון אירו, מתוכם היצוא הסתכם ב-18.8 מיליון אירו היבוא ב-115 מיליון אירו.
נציגויות דיפלומטיות.
בוסניה והרצגובינה מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה בלבד. מאידך, מונטנגרו מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו בלבד.
טיילר דורסי
טיילר קווינסי דורסי (באנגלית: Tyler Quincy Dorsey; נולד ב-18 בפברואר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי-יווני, בגובה 1.96 מטר, שמשחק בעמדת הקלע בדאלאס מאבריקס
ביוגרפיה.
דורסי נולד בפסדינה, קליפורניה. סבתו של דורסי היא ישראלית וכשהיה בגילאי הנוער ניסו נציגי איגוד הכדורסל בישראל לגרום לו לייצג את ישראל, אך הוא העדיף לייצג את יוון, המדינה ממנה הגיעה אמו - ושיחק במדיה באליפות העולם לנוער שנערכה בכרתים בשנת 2015.