ההישג הבולט ביותר של ה היה בשנת 1981, בתקופת גאורגיה הסובייטית, כאשר מועדון הכדורגל דינמו טביליסי זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע לאחר ניצחון בתוצאה 1:2 על קארל צייס יינה המזרח-גרמני במשחק הגמר.
קבוצות הכדורגל מטביליסי:
בשנת 2004 עברה קבוצת הכדורגל ספרטקי-לזיקה זוגדידי מזוגדידי לטביליסי ושינתה את שמה לספרטקי טביליסי. קבוצת הכדורגל מראני-91 טביליסי אוחדה, בשנת 2006, עם אולימפי רוסתווי ועברה לרוסתווי. כמו כן, עקב המצב הפוליטי באבחזיה משחקת ASMC סוחומי בטביליסי, ומגרשה הביתי הוא אצטדיון שוורדני.
אצטדיוני הכדורגל בטביליסי הם:
מדיה.
רוב רובן של חברות המדיה של גאורגיה מרוכזות בטביליסי, כולל טלוויזיה, עיתונות ורדיו. בעיר נמצאת תחנת הטלוויזיה הפופולרית רוסתווי 2, שזכתה לפרסום רב עקב סיקורה את מהפכת הוורדים. מלבד רוסתווי 2 מרוכזות בטביליסי שלוש מארבע התחנות האחרות (אימדי, מזה וערוץ השידור הציבורי). שידורי הטלוויזיה של טביליסי, שהחלו בשנת 1956, עברו שינויים מרחיקי לכת במחצית השנייה של 2005, כאשר רוסתווי 2 רכשה את ערוץ הטלוויזיה מזֶה, וחברת החדשות של רופרט מרדוק הפכה לבעלת המניות באימדי בתחילת 2006. רכישת המניות בידי חברת החדשות נתנה לה דריסת רגל ראשונה בשוק הטלוויזיה הפוסט-סובייטי.
מטביליסי משדרות תחנות הרדיו המשפיעות ביותר בגאורגיה ובעלות שיעורי ההאזנה הגדולים ביותר בגאורגיה, בהן: אימדי (105.9FM), פורטונה, ורדיו 105. שידורי הרדיו בגאורגיה החלו בשנת 1927.
המילה המודפסת.
בטביליסי נמצאים מספר בתי הוצאה של עיתונים. בין הידועים שבהם העיתונים היומיים: "24 סאאתי" ("24 שעות"), "רזוננסי" ("תהודה"), "עלייה", ובשפה האנגלית: "דה מסנג'ר", השבועון "פייננשל", "גאורגיה טודיי" ו"הטיימס הגאורגי".
בית הדפוס הראשון בטביליסי נוסד בשנת 1709 על ידי וחטנג השישי, הוואלי של כארתלי. בשנת 1712 הודפס הספר הראשון על ידי אנטים האיברי. בשנת 1819 יצא לאור העיתון המודפס הראשון בטביליסי, "סָכַּרתווֶלוֹס גאזֶתי". שנה לאחר מכן שונה שמו ל"כּארתוּלי גאזֶתי" ובשנת 1828 יצא לאור העיתון "טפיליסיס אוצק'באני". בין השנים 1852–1875 ראה אור הז'ורנל, "ציסקארי" ובין השנים 1866–1885 העיתון "דרוֹאֶבָּה" ("זמנים"). בשנת 1877 הוציא איליה צ'בצ'בדה לאור את הז'ורנל "איבריה" שהפך משנת 1886 לעיתון. בשנת 1966 יצאה לאור "האנציקלופדיה הגאורגית-סובייטית".
אדריכלות.
האדריכלות של טביליסי משלבת אדריכלות גאורגית מקומית עם השפעה ביזנטית חזקה והשפעה אירופית/רוסית (נאו-קלאסית), וסגנונות אדריכלות מזרח-תיכוניים. החלקים העתיקים של העיר, ובכללם אבאנותובני, אוואלברי ובמידה מסוימת רובע סולולקי מתאפיינים בבירור באדריכלות גאורגית מסורתית עם השפעה מזרח-תיכונית. אזורים שנבנו בעיקר במאה ה-19 (שדרות רוסתוולי, רובע ואקה וכו') מאופיינים באדריכלות מנוגדת בסגנון אירופי/רוסי נאו-קלאסי.
במאה ה-20 חלה תחייה של האדריכלות בייחוד בסגנון אר נובו. עם הקמת הממשלה הקומוניסטית הוצא צו שהכריז על אר נובו כסגנון בורגני, והוא נזנח ברובו. האדריכלות בסוף המאה ה-20 מזוהה בעיקר עם מבנים בסגנון סובייטי שהיה נפוץ בכל רחבי ברית המועצות.
סגנון הבנייה הסובייטי כלל מבנים גדולים של דירות בטון (הנקראים "בלוקים"). בניית מבני התרבות, החברה והרשויות נעשתה אף היא באותו סגנון, שלא תאם במיוחד את הנוף של טביליסי. עם התפרקות ברית המועצות הפכה טביליסי לזירת בנייה לא-מבוקרת ואף לא-מתוכננת ומאושרת על ידי הרשויות. משנת 2004 פתחה עיריית טביליסי ביוזמה לריסון הבנייה הבלתי מבוקרת, בהצלחה חלקית.
בעתיד הקרוב מתוכננים בטביליסי קומפלקס של גורדי שחקים ומגדלי אקסיס מלון אג'ריה, שיהיה גם קומפלקס עסקי (בתהליך בנייה).
מדעים.
מרכז המדע בגאורגיה, האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, נוסד בשנת 1918 וכיום לומדים בו כ-35,000 סטודנטים ב-22 פקולטות. ספריית האוניברסיטה כוללת כ-3.6 מיליון ספרים וכתבי עת. האקדמיה הגאורגית למדעים כוללת עשר מחלקות ו-63 מכוני מחקר. היא מנהלת מחקר בסיסי ומתאמת בין מכוני המחקר בגאורגיה.
בטביליסי נמצאות גם האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית, האוניברסיטה לרפואה והאוניברסיטה הממלכתית לשפות ותרבות. כן נמצאים בה גם מוסדות פרטיים, בהם האוניברסיטה הגאורגית למדעי החברה ואוניברסיטת גריגול-רוביקדזה. בטביליסי עצמה עוסקים מעל 20,000 איש במוסדות מחקר.
בשנת 1934 נענה הביולוג הקנדי ממוצא צרפתי פליקס ד'אֶרֶל (Felix d'Hérelle) להזמנתו של סטלין להצטרף למכון לבקטריולוגיה בטביליסי, שהוקם ב-1923 על ידי המיקרוביולוג הגאורגי גיאורגי אליאבה (George Eliava). אליאבה התיידד עם ד'ארל בעת ביקורו במכון פסטר, והתוודע לבקטריופאג'ים רק בשנת 1926. מכון גיאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים מיקרוביולוגיה ווירולוגיה מומן על ידי סטלין, למטרות ביצוע מחקר, דגימה וייצור של פאג'ים. ברבות השנים הפך למרכז עולמי לחקר שימושים רפואיים בפאג'ים. אחת מהצלחותיו הראשונות של המכון הייתה בפיתוח פאג' רב-עוצמה למלחמה בדיזנטריה, שבו השתמש הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה ובשנים שלאחר מכן. המכון עדיין שוכן בטביליסי ומשקיף על נהר הקורה. מעבר לחומת המכון אפשר להבחין בקוטג' היפה שבנה סטלין לד'ארל. הוא עדיין מכונה "הקוטג' של ד'ארל", על אף שמאוחר יותר שכנה בו מפקדת הק.ג.ב. הגאורגית. המכון פועל עד היום.
השכלה.
המוסדות להשכלה גבוהה בטביליסי הם:
בהקשר זה ניתן לציין גם את ספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה, שהיא גם הספרייה הלאומית של גאורגיה.
לריסה (מיתולוגיה)
לריסה (ביוונית: Λάρισσα) הייתה נימפה במיתולוגיה היוונית אשר אהבה אהבת נפש את פוסידון, אל הים.
כל פעם שפוסידון היה מתקרב אל החוף שבצפון יוון, לריסה הייתה בונה לכבודו עיר יפהפייה, אך כאשר פוסידון לא השיב לה אהבה, היא הייתה הורסת את העיר ובונה אותה מחדש יפה עוד יותר. בצפון יוון ישנה עיר ציורית הבנויה על צוק, ונקראת לריסה.
על שמה של לריסה קרוי גם הירח לריסה, אחד מירחיו של כוכב הלכת נפטון, שהוא עצמו נקרא בשמו של אל הים הרומי נפטון, מקבילו של פוסידון היווני.
זהות אוילר
באנליזה מתמטית, זהות אוילר, הקרויה על שמו של המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר, היא השוויון הבא:
כל איברי הזהות הם מספרים קבועים:
הוכחה.
ניתן להוכיח את הזהות על ידי הצבת formula_3 בנוסחת אוילר:
formula_4
formula_5formula_6
כלומר, לאחר ההבנה כי הסינוס של פאי שווה לאפס, וכי הקוסינוס של פאי שווה למינוס אחת, מתקבלת זהות אוילר.
יופי מתמטי.
זהות אוילר נחשבת בעיני רבים כזהות יוצאת דופן בשל יופייה המתמטי, הנובע מהפעולות הבסיסיות שהיא משלבת בתוכה (חיבור, כפל והעלאה בחזקה) ומהקבועים המתמטיים הבסיסיים שהיא מקשרת ביניהם:
עדות ליופי שרבים מייחסים לזהות ניתן לראות בכך שבמשאל קוראים שערך כתב העת "Physics World" בין קוראיו היא הגיעה למקום הראשון, יחד עם משוואות מקסוול.
הכללות.
מנוסחת אוילר נובע ששורשי היחידה מסדר n הם המספרים מהצורה formula_7 לכל formula_8. סכום שורשי היחידה הוא תמיד 0:
טענה זו ניתן להוכיח בדרכים רבות, למשל דרך ההבחנה שסכום שורשי היחידה הוא המקדם של formula_10 בפולינום:
הצבה של n=2 בסכום נותנת את זהות אוילר.
את נוסחת אוילר ניתן להכליל גם לקווטרניונים, אז מקבלים זהות אוילר מוכללת:
לכל formula_13 ממשיים המקיימים formula_14.
הימלאיה
הִימלאיה (מסנסקריט: हिमालयः - מעון השלג) הוא רכס ההרים הגבוה בכדור הארץ. ברכס, המפריד בין תת-היבשת ההודית מדרום ובין מישורי טיבט בצפון, נמצאת הפסגה הגבוהה בעולם - האוורסט; עשר מתוך ארבע-עשרה הפסגות הגבוהות בעולם (כולל האוורסט) נמצאות בהרי ההימאליה, הארבע הנוספות נמצאות ברכס הקארקוראם, כולן מעל 8,000 מטר.
רכס ההימלאיה נמצא במרכז אסיה. פסגותיו הגבוהות ביותר, בתוכן האוורסט, נמצאות לאורך הגבול בין נפאל וטיבט (השייכת לסין), בין נפאל להודו ובין סין לפקיסטן. פסגות אחרות נמצאות בהודו, בבהוטן ופקיסטן.
ההימלאיה נחשב לאחד מרכסי ההרים הצעירים בעולם. התאוריה הגאולוגית המקובלת כיום היא שהרכס נוצר כשתת-היבשת ההודית, אשר לפני מיליוני שנים הייתה אי, נדדה באוקיינוס עד שהתנגשה באסיה והתחברה אליה; מעוצמת ההתנגשות נוצר הרכס. תת-היבשת ההודית, אשר הייתה חלק מהיבשת הקדומה פנגיאה, ניתקה ממנה לפני כ-250 מיליון שנים והחלה לנדוד צפונה בקצב של כ-15 ס"מ בשנה; ההתנגשות התרחשה לפני כ-10 מיליון שנים בלבד.
גם כיום ממשיכה הודו לנדוד צפונה בקצב של כ-2 ס"מ בשנה, תוך דחיקת רכס ההימלאיה וכתוצאה מכך - הגבהתו ההדרגתית (כחצי ס"מ בשנה). ב-10 מיליון השנים הקרובות צפויה הודו לנדוד 180 ק"מ לכיוון צפון. נדידה זו גורמת לאי-יציבות סייסמית באזור, דבר המביא לרעידות אדמה תכופות.
בהרי ההימלאיה קרחונים רבים, חלקם מהווים מקור לנהרות האזור. הנהרות הידועים אינדוס, גנגס וברהמפוטרה מקורם בקרחוני ההימלאיה. הראשון זורם דרך פקיסטן ונשפך לים הערבי; השניים האחרים זורמים דרך הודו וטיבט, בהתאמה, עד שהם נפגשים בבנגלדש ונשפכים למפרץ בנגל.
לרכס ההימלאיה השפעה גדולה על האקלים באזור. הרכס מונע מהרוחות הקרות של סיביר מלנדוד דרומה להודו; כמו כן חוסם הרכס את גשמי המונסון ההודיים מלנדוד צפונה לטיבט (דבר הגורם לאזור הגובל בהימלאיה מדרום להיות גשום במיוחד).