באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה הטניסאית מוניקה פויג במדליית הזהב הראשונה בתולדות פוארטו ריקו, לאחר שגברה במשחק הגמר על אנגליקה קרבר. חאווייר קולסון העפיל לשלב הגמר בריצת 400 מטר משוכות עם התוצאה הרביעית בטיבה, אך נפסל בשלב הגמר עקב זינוק מוקדם. הקופץ למים רפאל קינטרו סיים במקום השביעי בקפיצה מ-10 מטר.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
בוסן
איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים
איי הבתולה משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). אף שהאיים הם שטח חסות של ארצות הברית, יש להם ועד אולימפי נפרד, והיא שולחת משלחות נפרדות למשחקים, וזאת בדומה לגואם, סמואה האמריקנית ופוארטו ריקו.
מאז החלו להשתתף במשחקים, נעדרו האיים רק מאולימפיאדת מוסקבה (1980), כאשר השתתפו בחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. כן השתתפה בכל אולימפיאדות החורף שנערכו בין 1984 ל-2002. הספורטאית היחידה שנשלחה מטעם האיים לאולימפיאדת טורינו (2006) לא התחרתה בסופו של דבר, מאחר שנפצעה במהלך אימון, והפעם הבאה בה השתתפו האיים במשחקי החורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014).
הספורטאי היחיד מאיי הבתולה שזכה במדליה אולימפית הוא השייט פיטר הולמברג, שזכה במדליית הכסף בדגם פין באולימפיאדת סיאול (1988). פרט להישג זה, רשמו יתר הספורטאים שייצגו את האיים הישגים נמוכים יחסית.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
קתדרלת השילוש הקדוש (אדיס אבבה)
קתדרלת השילוש הקדוש (באמהרית: መንበረ ጸባኦት ቅድስት ሥላሴ, מֶנְבֶּרֶה צֶבַּאוֹת קְדְסְת שְׂלַסֵה) היא קתדרלה אתיופית, המוקדשת לשילוש הקדוש, והשוכנת באדיס אבבה, בירת אתיופיה. הקתדרלה היא החשובה בעיר והשנייה בחשיבותה במדינה, לאחר כנסיית גבירתנו מרים מציון באקסום. היא גם המבנה הכנסייתי הגדול באתיופיה. הקתדרלה היא מקום מושבה של הארכידיוקסיה של אדיס אבבה, ובה נערכים טקסי ההסמכה של בכירי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית.
היסטוריה.
הכנסייה נוסדה על ידי הקיסר מנליק השני, לאחר שהעביר את מעוזו מהרי אנטוטו שמצפון לעיר, וקבע את בירתו באדיס אבבה. המבנה המקורי שהקים הקיסר, נבנה מעץ בעזרת אמנים מהודו, ושכן בקרבת הארמון הקיסרי. ב-1928 החלה הקיסרית זאודיתו להקים את מבנה האבן הנוכחי, צפונית-מערבית למבנה הישן, אך העבודות התקדמו באיטיות והופסקו לחלוטין בעת כיבוש אתיופיה בידי איטליה. הקתדרלה הושלמה ב-1942, בשנה שלאחר שחרור המדינה, והוקדשה לשילוש הקדוש לאות הוקרה על סיום הכיבוש. מבנה הקתדרלה הישן, מבנה עץ עגול הנושא גג ירוק, נותר על כנו ומשמש ככנסייה המוקדשת לחגו של האל הבן (באלה וולד).
האתר.
הקתדרלה שוכנת ב"אראט קילו" שבחלקו הצפוני של מרכז העיר. אזור זה משמש כרובע השלטוני. לצד דרך הגישה הקצרה המובילה אל הקתדרלה ממערב, שוכנים בנייני הפרלמנט של אתיופיה והקולג' התאולוגי של השילוש הקדוש. עוד סמוכים למקום משרד ראש הממשלה (מדרום) והמוזיאון להיסטוריה של הטבע (מצפון).
המבנה.
סגנונו של מבנה הקתדרלה אירופי בעיקרו, אך הוא מערב סגנונות שונים. המבנה מלבני, ולאורכו שלוש ספינות. המבנה נושא כיפה גדולה ומוקפת בצריחונים, ובצידו הדרומי צמוד לו מגדל פעמונים מצועצע בן ארבע קומות. המגדל והכיפה נושאים בראשם צלבי שמש. בקירותיו החיצוניים של המבנה שולבו פסלים של ארבעת המבשרים, מתי, מרקוס המבשר, לוקאס ויוחנן כותב הבשורה. בקדמת המבנה נרתקס שבו שבעה פתחים בצורת קשתות, המרכזי שבהם גבוה ורחב באופן ניכר מששת האחרים.
פנים המבנה מעוטר בציורי קיר ובעבודות זכוכית צבועה, כולם בסגנון מקומי. על הקיר הדרומי ציור קיר גדול המתאר את נאומו של היילה סלאסי בפני חבר הלאומים, לאחר כיבוש אתיופיה בידי האיטלקים. ציורים אחרים מתארים את המדונה והילד כשהקיסר ורעייתו כורעים ברך משני צדדיהם, ואת הקיסר מניף את דגל אתיופיה במהלך מסדר צבאי. הסצינות המוצגות בחלונות הזכוכית הצבעונית, מתארות, בין היתר, את טבילת ישו, את החטא הקדמון, את צליבת ישו ואת הולדתו. המזבח המרכזי מוקדש לשילוש הקדוש, הימני לגבירתנו של הרחמים והשמאלי ליוחנן המטביל. עוד ניצבים בכנסייה שישה מושבי כס - שניים גדולים לקיסר ולאשתו, וארבעה נוספים לילדיהם. בקיר הדרומי שוכנת קפלת מיכאל הקדוש, ובה מונח התבות המוקדש למלאך. זה נלקח על ידי הצבא הבריטי בשנת 1868 במהלך המשלחת הצבאית לאתיופיה, עם כיבושה וביזתה של הבירה מקדלה. התבות התגלה באקראי באדינבורו, והושב למדינה בשנת 2002.
קבורה באתר.
בקריפטה של הקתדרלה הקים הקיסר היילה סלאסי מאוזוליאום לבני המשפחה הקיסרית, ובה נקברו חלק מצאצאיו. הקיסר עצמו ואשתו, מנן אספאו, קבורים בקברים בסגנון אדריכלות אקסום הנמצאים בבית הרוחב הצפוני. עצמותיו של הקיסר המנוח הופקדו במקום בשנת 2001. בקירות המבנה הוטמנו שרידיהם של קורבנות , שהתרחש לאחר ניסיון כושל להתנקש בחייו של מרשל רודולפו גרציאני, המושל הכללי של מזרח אפריקה האיטלקית. אנדרטת יכתית 12 הממוקמת לא רחוק מהקתדרלה, מנציחה את זכר קורבנות. שטח הקבורה בחזית הקתדרלה מוקדש ללוחמים שנאבקו באיטלקים, בין בתחומי המדינה ובין מחוצה לה, ומלבד אלה קבורים בו רק ארבעה בני אדם נוספים שזכו באישור מיוחד של פטריארך הכנסייה האתיופית. במקום ניצב גם פסלו של אבונה מיכאל שהוצא להורג בידי האיטלקים וגופתו לא נמצאה מעולם. מדרום למבנה הקתדרלה ניצבים אנדרטה ומאוזוליאום שבו שמורים שרידיהם של שישים בכירי השלטון הקיסרי באתיופיה, אשר הוצאו להורג ב-23 בנובמבר 1974 בפקודת החונטה הצבאית האתיופית.
מטריצת צמיחה-נתח שוק
מטריצת BCG - צמיחה-נתח שוק (באנגלית: Growth-share matrix) הידועה גם בכינויה מטריצת BCG, מודל יועצי בוסטון ו-בוסטון Box, היא תרשים שנוצר על ידי ברוס הנדרסון, מייסד ומנכ״ל Boston Consulting Group) BCG) בשנת 1968 כדי לסייע לתאגידים בניתוח עסקי של יחידות עסקיות או של המוצרים שלהן. המטריצה מסייעת לתאגיד להקצות משאבים ומשמשת ככלי אנליטי בשיווק המותג, ניהול מוצר, ניהול אסטרטגי, ובניתוח תיק במסגרת תהליכי ייעוץ אסטרטגי.
התרשים.
המטריצה היא תרשים פיזור XY שציר ה-X שלה הוא נתח שוק של המוצר יחסי וציר ה-Y הוא שיעור צמיחת השוק בענף. חיתוך הצירים מייצר ארבעה רבעים:
מאחר שכל הענפים במשק מאופיינים בתקופה של צמיחה מהירה ולאחריה הבשלה ובגרות מתחילות כל היחידות העסקיות כסימני שאלה, ואם אלו כובשים להם נתח שוק מספק הם הופכים בהמשך לכוכבים. כאשר השוק מתבגר והצמיחה בו מתמנת הופכים הכוכבים לפרות חולבות. יחד עם זאת, אם סימן שאלה לא ינצל את הזמן בו גדל השוק כדי להפוך לכוכב הוא עלול להפוך לכלבלב שיסב לתאגיד המחזיק בו הפסדים. גם פרה עלולה להפוך לכלבלב אם במשך השנים היא תאבד את נתח השוק שלה.
המטרה הכללית של המטריצה היא לסייע לאנליסטים ולמנהלים לנתח ולהחליט אילו יחידות עסקיות לממן ואילו כדאי למכור. החברות יכולות לקבל פרספקטיבה מן הניתוח על מנת לתכנן את מדיניות ההשקעות שלהן: הכסף הנוצר על ידי הפרות החולבות צריך לשמש למימון הכוכבים, ואולי גם את סימני השאלה, אך לא הפרות או הכלבלבים.
ניהול פורטפוליו של מוצרים.
על פי תיאורית הניהול של חברת BCG רק תאגיד בעל תיק השקעות מגוון ומאוזן יכול לנצל את כוחו על מנת למקסם רווחים עתידיים. תיק זה מכיל:
Adenoviridae
Adenoviridae (בעברית: נגיפי אדנו) היא משפחה של נגיפי DNA דו-גדילי, חסרי מעטפת ("ערומים"), בגודל של 90–120 ננומטר, המכילים , בעלי תפוצה עולמית.
משפחת ה-Adenoviridae מורכבת מחמישה סוגים של הנגיף, להם פונדקאים רבים בעולם החי: "Atadenovirus" - (עופות, זוחלים ויונקים), "Aviadenovirus" - (עופות), "Ichtadenovirus" - (דגים), "Siadenovirus" - (דו-חיים ועופות), "Mastadenovirus" - (יונקים).
הסוג "Mastadenovirus", אשר כמעט באופן בלעדי גורם למחלות בבני האדם, מכיל 57 זנים של אדנו וירוסים. וירוסים אלה גורמים למגוון רחב של מחלות, החל מהצטננויות קלות בדרכי הנשימה וכלה במחלות ויראליות מסכנות חיים כמו דלקת ריאות, וזיהומים ויראליים בעיניים ובמערכת העיכול בילדים ובמבוגרים כאחד.
משפחת ה-Adenoviridae התגלתה לראשונה בשנת 1953, כאשר החוקרים הבחינו בניוון של תרבית אדנואידית (מרקמת שקד האף), ולא יכלו לייחס זאת לשום פתוגן ידוע, ומכאן מקור שמה.
מבנה.
נגיפי משפחת ה-Adenoviridae, הם נגיפים חסרי מעטפת נגיפית ("ערומים"), בגודל של 90–120 ננומטר, המכילים קפסיד איקוסהידרלי. נגיפי המשפחה מכילים גנום DNA דו-גדילי בעל 35–36 אלף בסיסים, פרט לנגיפים מהסוג "Atadenovirus" בעלי 30 אלף בסיסים. DNA זה מקודד לכ-20 עד 40 חלבונים שונים (מספר החלבונים משתנה בהתאם לסוג הנגיף). הגנום ארוז, יחד עם מספר חלבוני ליבה, בתוך מעטפת חלבונית קשיחה, הקרויה קפסיד. צורתו של הקפסיד היא , והוא מורכב מ-252 תת-יחידות:
לכל Penton צמוד, בעודו פונה כלפי חוץ, חלבון מסוג Fiber (קרוי גם חלבון IV), המשמש את הנגיפים להכרת רצפטורים ספציפיים על גבי התאים, שאליהם הם חודרים. נוכחות חלבוני ה-Fiber מקנים לווירוסים במשפחה צורה של מעין לווין.
חלבונים מבניים נוספים, המהווים חלק מתוך הקפסיד הוויראלי הם: חלבון VI וחלבון VIII (קרואים גם Hexon associated proteins) המצויים בחלקו הפנימי של הקפסיד, חלבון IIIa (קרוי גם Penton associated protein) החוצה את הקפסיד וחלבון IX, המצוי בחלקו החיצוני של הקפסיד.
לחלבוני הליבה של הנגיפים תפקידים בשמירת התקינות והשלמות של המטען הגנטי:
הדבקה ומחזור התרבות.