בתיאטרון חיפה: "שעה של שקט" מאת פלוריאן זלר (בשיתוף תיאטרון בית ליסין), "גיבור הלובי" מאת קנת' לונרגן, "החייל האמיץ שווייק" מאת ירוסלב האשק (בשיתוף תיאטרון הבימה), "שיגעון באופרה" מאת קן לודוויג (בשיתוף תיאטרון הקאמרי), "גזע" מאת דייוויד מאמט, "אנשים קשים" מאת יוסף בר-יוסף, "איזראל ז'ורנאל" מאת רוני סיני, "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר (בשיתוף תיאטרון הקאמרי), "מי דואג לילד", מחזה לשחקנים ולתזמורת מאת טום סטופארד, "משפחת ישראלי" מאת בעז גאון, "סוחרי הגומי" מאת חנוך לוין (פרס התיאטרון 2006 – חידוש השנה), "הצמא והרעב" מאת אז'ן יונסקו, "המקום ממנו באתי" מאת דייוויד מאמט, "ימי שלישי עם מורי" על פי מיטש אלבום (בשיתוף תיאטרון הקאמרי). בשנת 2017 מביים את ההצגה "על מי ועל מה" מאת איאד אקטאר (זוכה פרס פוליצר), בתיאטרון חיפה, בהשתתפות: אלמה דישי, איציק כהן, יסמין עיון ומיכאל מושונוב. בשנת 2022 מביים את ההצגה "צניחה חופשית" בכיכובן של לאורה ריבלין וציפי שביט.
בתיאטרון הבימה: "הזוג המוזר" מאת ניל סיימון, "נודניק" מאת פרנסיס וובר.
בתיאטרון בית ליסין: "דברים שאני יודעת" מאת אנדרו בובל (בשיתוף עם תיאטרון חיפה).
בתיאטרון הקאמרי: שמו הולך לפניו (זכה בפרס התיאטרון 2008 – קומדיית השנה) מאת אפרים קישון (בשיתוף תיאטרון חיפה), "הכתובה" מאת אפרים קישון (פרס מיוחד על בימוי ע"ש יוסף מילוא), "שמנה" מאת ניל לאביוט.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער: "הלילה הזה" מאת דפנה אנגל (פרס הצגת השנה לנוער 2007). "תום – כמה סיבות לחיות" תיאטרונטו 2006. בתיאטרון צוותא: "פחד קהל" כתיבה ובימוי, "ג'ונגול" מאת בעז גאון. "מחזמר" כתיבה ובימוי בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב. "ערס פואטי" כתיבה ובימוי בסטודיו למשחק ניסן נתיב ירושלים.
לקח חלק בתיאטרון צה"ל.
ב-2016 שיחק בסרט "לב שקט מאוד" של איתן ענר.
משה נאור היה נשוי לשחקנית שירי נדב-נאור ואב לעלי, ליבי וריף. מתגורר בתל אביב. אחיו הצעיר של השחקן יגאל נאור (במקור: יגאל סלחיאני).
ליגת החובבים הארצית ע&quot;ש אבי כהן
ליגת החובבים הארצית ע"ש אבי כהן הידועה רשמית בשם אליפות משרד התרבות והספורט ע"ש אבי כהן, היא טורניר כדורגל המכיל כ-180 קבוצות ומחולקת לארבעה מחוזות. הליגה הוקמה ביוני 2011, כללה בעונה הראשונה כ-150 קבוצות, ויצאה לדרך ביולי אותה שנה. האליפות מנוהלת על ידי משרד הספורט והתרבות ומדינת הכדורגל (ארגון מלכ"ר לקבוצות חובבניות).
הליגה נקראת על שמו של הכדורגלן אבי כהן, שהיה קפטן מכבי תל אביב ונבחרת ישראל בכדורגל, ושיחק גם בקבוצת ליברפול האנגלית, שהייתה אלופת אנגליה ואלופת אירופה, ונהרג בתאונת אופנוע.
הליגה נערכת מדי שנה בחודשי הקיץ.
היסטוריה.
אליפות משרד התרבות והספורט 2011 ע"ש אבי כהן (על שם כדורגלן העבר אבי כהן שנפטר באותה שנה) נפתחה ב-17 ביולי 2011 והסתיימה ב-11 באוגוסט. הליגה חולקה לארבעת המחוזות העיקריים: ירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע. באליפות השתתפו 128 קבוצות, והיא זכתה לתהודה בתקשורת הספורט ובקרב שחקני הכדורגל החובבים בישראל. שנה לאחר מכן האליפות צמחה ל-154 קבוצות וזכתה אף היא לחשיפה תקשורתית רחבה. ב-2014 הטורניר כבר כלל 200 קבוצות, ובנוסף כלל 2 טורנירים נפרדים לנוער ולבוגרים. ב-2015 לא התקיים עקב לוחות זמנים וטורנירים אחרים. ב-2016 חזר הטורניר להתקיים.
בשנת 2018 האליפות נערכה בפעם השביעית ברציפות, ומספר הקבוצות המשתתפות גדל ל-182 קבוצות מכל האזורים. ב-2019 התקיימה הליגה ב-2 טורנירים נפרדים ל-6X6 ול-7X7. ב-2020 לא התקיימה תחרות עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית.
שיטת משחקים.
הליגה נפתחת במשחקי מוקדמות אזוריים, המרוכזים בשלב הבתים (שייערך בנשר, קריית שלום, בית וגן ובבאר שבע). הקבוצות מחולקות לבתים בני 4 קבוצות (מרכז) או 6 קבוצות (שאר המחוזות). שתי הראשונות מכל בית עולות לשלבי הגמר המחוזיים.
הגמרים מחוזיים, נערכים בשלב הבתים השני, כאשר הקבוצות משובצות על לפי מיקומן בשלב הבתים לשלב בתים נוסף בן 3–4 קבוצות ממנו עולה קבוצה אחת מכל בית. לאחר מכן נערך חצי הגמר הארצי שכולל 18 קבוצות מ-4 מחוזות שמחולקות ל-3 טורנירים בני 6 קבוצות. כל שתי הקבוצות הראשונות מכל טורניר עולות לטורניר הגמר.
טורניר הגמר הארצי הוא בית גמר בן 6–8 קבוצות שנערך במעמד שר התרבות והספורט, משפחתו של אבי כהן ואחרים.
When the Sun Goes Down
When the Sun Goes Down (בעברית: כשהשמש שוקעת) הוא אלבומה השלישי והאחרון של סלינה גומז &amp; הסצנה. האלבום יצא לאור ב-21 ביוני 2011, דרך חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
האלבום בעל שלושה סינגלים מובילים "Love You like a Love Song" "Who Says" ו-"Hit the Lights".
האלבום זכה לשבחים רבים, ממוצע הביקורות הוא 4–5 כוכבים.
רשימת הרצועות.
הקרדיטים נלקחו מהערות האלבום
מיקום האלבום ושיריו במצעד ה-billboard.
השיר "Who Says" הגיע למקום 21 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 והיה מקום ראשון במצעד המועדונים. השיר מכר למעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית והגיע לפלטינה ×3 והגיע גם לפלטינה באוסטרליה ונורווגיה.
השיר "Love You like a Love Song" ביציאתו הגיע למקום 74 ושבוע למחרת קפץ 39 מקומות (זה אומר שהוא הגיע למקום 35) ובשיאו הגיע למקום 22 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 והגיע למקום הראשון במצעד המועדונים גם כן. השיר מכר למעלה מ-2.5 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע לפלטינה ×4 והגיע גם לפלטינה בנורווגיה ולזהב באוסטרליה ושוודיה.
האלבום "When the Sun Goes Down" הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200 והגיע למכירות של זהב בארצות הברית ופולין והגיע למעמד זהב בעוד מספר מדינות ובקנדה הגיע לפלטינה.
מתיו וויינר
צ'וי (ברזיל)
אלכסנדר זוסלין
רז&quot;ך
מהרז&quot;ך
דמויות במבוכים ודרקונים
Gewehr 41
רובה Gewehr 41 הוא רובה חצי-אוטומטי שפותח בגרמניה הנאצית ושירת את הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה בשנים 1941-1945.
כבר בשנת 1940 היה ברור שרובה חצי-אוטומטי בעל קצב אש מהיר יותר מאשר רובה בריחי, היה הכרחי, על מנת לשפר את היעילות והקטלניות של חיל הרגלים. הוורמכט הוציא מכרז ובו מפרט תכונות למספר מפתחי נשק, והחברות מאוזר ווולתר הגישו אב-טיפוסים שהיו מאוד דומים. ברם, מספר מגבלות הוטלו על התכנון:
שני הדגמים השתמשו, לכן, במנגנון הידוע בשם "Bang" (על שם מפתחו הדני Søren H. Bang). במנגנון זה, גזים שנוצרים מהירי נלכדים בלוע בחרוט טבעתי, שבתורו משך מוט-בוכנה ארוך שפתח את המכנס וטען מחדש את הרובה. מנגנון זה מנוגד למנגנון הנפוץ יותר של מנגנונים מופעלי-גז, שבהם הגזים שנפלטים מהקנה, דוחפים אחורה את הבוכנה כדי לפתוח את המכנס. שני התכנונים כללו מחסנית פנימית בת 10 כדורים, שהוטענה על ידי הרצועות ששימשו ב-Karabiner 98k עם תחמושת המאוזר 7.92x57mm. כתוצאה מכך, הטעינה הפכה ליחסית איטית.
הדגם של מאוזר, , נכשל. רק 6,673 יחידות שלו יוצרו לפני שהייצור הופסק, ומתוכם 1,673 הוחזרו לאחר שהתגו כבלתי-שמישים. הדגם של וולתר, , דמה בהופעתו ל-Gewehr 43. רוב חלקי המתכת ברובה זה היו מפלדה, ומספר רובים, בעיקר אלה המאוחרים יותר, השתמשו במתפסים מבקליט (סוג של פלסטיק מוקדם). הדגם של וולתר היה מוצלח יותר מאחר שהמפתחים התעלמו משתי הדרישות האחרונות שבמפרט שהגיש הצבא הגרמני. גם רובים אלה, ביחד עם ה-, סבלו מכשלים במנגנון הגז. כשלים אלה נבעו מהתכנון המורכב יתר על המידה של מערכת לכידת הגז שבלוע שנשחק בקורוזיה עקב השימוש במלחים בתחלים (primers) של התחמושת. מרכב הלוע כלל הרבה חלקים עדינים והיה קשה לשמרו נקי, לפרק ולהרכיב מחדש בתנאי שדה. בשנת 1943 רובה זה תוכנן מחדש ונהפך ל-Gewehr 43 שמשתמש במנגנון גז שדומה יותר ל-SVT-40, וכן מוזן על ידי מחסנית נתיקה.
רובי ה- יוצרו בשני מפעלים: וולתר ב"צלה מהליס" ו"ברלין לובקר". רובי וולתר נושאים את הקוד AC ואת תו התקן WaA359 בעוד שרובי BLM של מאוזר נושאים את הקוד DUV ואת תו התקן WaA214. רובים אלה יחסית נדירים, ולכן שווים הרבה בשוק האספנות. מקורות שונים מעריכים שנוצרו בין 40,000 ל-145,000 רובים כאלה, אך רובים אלה גילו קצב שחיקה מהיר בחזית המזרחית.
בסופו של דבר, רובים אלה התגלו כבעייתיים ולא יעילים, והוחלפו ב-Gewehr 43.
אישטוון קרטש
500 השירים הגדולים בכל הזמנים (רולינג סטון)
"500 השירים הגדולים בכל הזמנים" היא רשימה שערך המגזין "רולינג סטון" בסוף שנת 2004, כשנה לאחר שערך את רשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. הרשימה התחדשה בשנת 2010 וגם בשנת 2011.
את הרשימה דירגו 172 מוזיקאים, מבקרים ומומחי מוזיקה, בהם מספר מוזיקאים נודעים כגון אוזי אוסבורן, בריאן וילסון, סלאש, ארט גרפונקל, אלביס קוסטלו וג'וני מיטשל.
הרשימה בגרסתה המקורית.
מאה השירים בצמרת הרשימה.
להלן מאה השירים בצמרת רשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים" של המגזין רולינג סטון בגרסה המקורית שפורסמה במהלך שנת 2004:
סטטיסטיקות.
סטטיסטיקה לפי מדינות המקור.
יש רק שיר אחד ברשימה שאינו באנגלית – השיר "La Bamba" מאת ריצ'י ואלנס שנמצא במקום ה-345 (נכון לרשימה המקורית של שנת 2004).
פרסום גרסה מעודכנת של הרשימה בשנת 2010.