כמה וויגים החליטו לתמוך בבחירות הבאות במפלגת "שאינם יודעים דבר". בנוסף, מפלגת הארץ החופשית התפרקה לאחר הבחירות ורוב חבריה הצטרפו לרפובליקנים.
מפלגת זכויות הדרום התפרקה גם היא לאחר הבחירות, ומשכה רק 5% מהקולות באלבמה, וכמה מאות בג'ורג'יה. היא הצליחה להכניס כמה מועמדים לקונגרס ב-1853, אבל הם הצטרפו מהר למפלגה הדמוקרטית.
ולדימיר ראדמנוביץ'
ולדימיר ראדמנוביץ' (בסרבית: Владимир Радмановић; נולד ב-19 בנובמבר 1980 בטרביניה שבבוסניה והרצגובינה) הוא כדורסלן עבר סרבי ששיחק בעמדות הפורוורד.
קריירה.
ראדמנוביץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הכוכב האדום בלגרד הסרבית בה שיחק בין 1997 ל-2001, אז עבר לק.ק. ז'לז'ניק בה שיחק עונה אחת.
ראדמנוביץ' נבחר במקום ה-12 בדראפט ה-NBA לשנת 2001 על ידי הסיאטל סופרסוניקס. את עונת הרוקי שלו סיים ראדמנוביץ' עם ממוצע של 6.7 נקודות למשחק. בעונתו השלישית בסופרסוניקס (2003–2004), חל שיפור בהישגיו, כשהשיג ממוצעים של 12 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. באותה עונה, היה מועמד ראדמנוביץ' לתואר השחקן המשתפר של העונה ב-NBA. בסיום אותה עונה, דחה ראדמנוביץ' את הצעת קבוצתו לחוזה של 42 מיליון דולר בשש שנים, ומנגד האריך את חוזהו בקבוצה בשנה אחת בלבד, כשבסיומה הפך לשחקן חופשי.
אחרי חמש עונות בסיאטל הועבר ראדמנוביץ' בטרייד לקבוצת לוס אנג'לס קליפרס תמורת כריס וילקוקס שעשה את הדרך ההפוכה. ראדמנוביץ' שב להציג יכולת טובה בקליפרס, ורשם שיא אישי של 5.7 ריבאונדים בממוצע לעונה. בעקבות יכולתו הטובה בקבוצה, חתם ראדמנוביץ' על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, יריבתה העירונית של הקליפרס.
בשלוש עונותיו בלייקרס הציג יכולת נמוכה מזו שהציג בקבוצתו הקודמת. ב-18 בפברואר 2007 הודיע ראדמנוביץ' ללייקרס שפרק את הכתף לאחר שמעד. מספר ימים לאחר מכן, הודיע ראדמנוביץ' לקבוצה שלמעשה נפצע בעת תאונת סנובורד. בעקבות כך, נקנס השחקן בכחצי מיליון דולר.
ב-7 בפברואר 2009 הועבר ראדמנוביץ' בטרייד לשארלוט בובקאטס תמורת אדם מוריסון ושאנון בראון שעברו ללייקרס. ראדמנוביץ' שב להציג יכולת טובה עד סוף העונה. בעונה שלאחר מכן השיג ממוצעים נמוכים (4.9 נקודות למשחק), עד שב-16 בנובמבר 2009, הועבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס יחד עם ראג'ה בל תמורה לסטיבן ג'קסון ולאיי.סי. לואו. ממוצעיו בגולדן סטייט נשארו דומים לאלה שהשיג בבובקאטס, קבוצתו הקודמת.
רוני אלטר
רוני אלטר (נולדה ב-9 במרץ 1982) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
אלטר היא בתם של המוזיקאי ואיש הקולנוע נפתלי אלטר והשחקנית אירית אלטר. גדלה בהרצליה, במסגרת שירותה הצבאי הייתה מפקדת להקת חיל המודיעין, ולפרסומה הראשון זכתה כזמרת ליווי במספר אלבומים. בשנת 2002 הקליטה עם אריק איינשטיין את הדואט "חיוורון" שנכלל באלבומו "שמש רטובה", וכעבור שנתיים הקליטה עמו גרסת כיסוי לשירו של בני ברמן "פרידת המלח", שנכללה באלבומו של איינשטיין "שתי גיטרות בס תופים".
בשנת 2005 השתתפה אלטר באלבום "מטרופולין" של הרכבו של עופר מאירי "מטרופולין", ושרה בדואט עם דנה ברגר את השיר "לישון בלי לחלום", שהיה אחד המצליחים ביותר מהאלבום. באותה שנה הופיעה בסרט "מוכרחים להיות שמח". בשנת 2006 הקליטה אלטר בדואט עם דודו טסה את השיר "מעליות", שנכלל באלבומו "לולה". בשנת 2007 יצא האלבום השני של מטרופולין, "הסליל", שבו השתתפה אלטר בשלושה שירים. שניים מהם גם כתבה יחד עם עופר מאירי.
ב-2007 הקליטה אלטר עם ההרכב "טרי פויזן" את שיר הנושא של הטלנובלה "בובות". כעבור שנה הקליטה גם את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "לאהוב את אנה".
בשנת 2009 שרה את חלק מהשירים במיני-סדרה "תמיד אותו חלום".
ביוני 2010 הוציאה אלטר את אלבומה הראשון, "כיס אוויר". את האלבום הפיקו עופר מאירי ואלון לוטרינגר, שגם עיבדו יחד עם אלטר את שיריה. אלטר עצמה כתבה מילים לשלושה שירים באלבום, ובין שאר הכותבים והמלחינים היו אגי משעול, קורין אלאל, נתן סלור, יסמין אבן וורד קלפטר. נפתלי אלטר, אביה של רוני, הלחין עבור האלבום את השיר "נגועה" שכתב עלי מוהר, וכן השתתף בדואט "הבכי", שהלחין למילים של נתן אלתרמן ושר במקור אושיק לוי. הסינגל הראשון שיצא לפני האלבום היה "נמרים", שכתבה והלחינה קלפטר. ב-2011 הופיעה בסדרה "החיים זה לא הכל".
מאז שנת 2012 גרה אלטר עם בן זוגה, הצלם עמית ישראלי בפריז.
בינואר 2014 יצא אלבומה השני של אלטר, "Go Wild", שגם בו שיתפה פעולה עם המפיק אלון לוטרינגר. באלבום זה שרה אלטר באנגלית.
ב-12 בדצמבר 2019 התארחה אלטר בסינגל "באת לי פתאום" של הזמרת והיוצרת קרן פלס.
שבט טאירה
שבט טָאִירָה ("Taira-shi" 平氏) הוא אחד ממשפחות האצולה היפניות מתקופת הייאן.
יחד עם שבט מינאמוטו, היה טאירה שם משפחה אשר הוענק כתואר כבוד מהקיסר לבניו ונכדיו אשר לא עמדו בתור לרשת את תוארו. שבט טאירה נקרא גם שבט הֵיישִׁי (平氏) או הֵייקֶה (平家, מילולית "בית טאירה"), תוך שימוש בקריאה הסינית של הסימניות של טאירה (הֵיי) ושבט (氏, שי).
כנצר למשפחה הקיסרית, מספר נכדים של הקיסר קאמוּ, הקיסר ה-50, היו הראשונים לקבל את השם טאירה בשנת 825 או מאוחר יותר. לאחר מכן, צאצאיהם של הקיסרים נימְיוֹ, מוֹנטוֹקוּ וקוֹקוֹ קיבלו גם הם את שם המשפחה. מענפים תורשתיים אלה, אשר יצאו מקיסרים שונים, התהוו משפחות שונות אשר שמן יוחס לשמו של הקיסר בתוספת התואר היישי, למשל "קאמו היישיי".
שבט טאירה היה אחד מארבעת השבטים אשר שלטו בפוליטיקה היפנית במהלך תקופת הייאן - האחרים היו מינאמוטו, פוג'יווארה, וטָצִ'יבָּאנַה.
משפחת קאמו היישי, אשר נוסדה בשנת 889 על ידי טאירה נו טָקַמוֹצ'י, נינו של הקיסר אקמו, הוכיחה עצמה כמשפחה החזקה ביותר בשבט לקראת סוף תקופת הייאן, כאשר טאירה נו קיומורי ייסד את הממשלה הראשונה בהיסטוריה של יפן שהונהגה על ידי סמוראים. נינו של טקמוצ'י, טאירה נו קוֹריהירָה, עבר למחוז איסֶה (כיום חלק ממחוז מיאֶה), וייסד שושלת דאימיו. נכדו טאירה נו מָסַמוֹרי, ונינו, טאירה נו טָדַמוֹרי הפכו לתומכים נאמנים של הקיסרים שירקאווה וטוֹבָּה, בהתאמה. טאירה נו קיומורי, בנו ויורשו של טדמורי, עלה לדרגת השר העליון במדינה עקב ניצחונותיו במרד הוגֶן ובמרד הייג'י. קיומורי הכתיר את נכדו אָנְטוֹקוּ לקיסר בשנת 1180, צעד שהוביל למלחמת גֶנפֵּיי. בניו של קיומורי, האחרונים לעמוד בראש משפחת קאמו היישי, נהרגו במהלך המלחמה על ידי צבאותיו של מינאמוטו נו יוריטומו בקרב דאן נוֹ אוּרה, הקרב האחרון במלחמה. סיפור סופה של המשפחה מסופר באפוס "עלילות הייקה".
ממשפחת קאמו היישי צמחו ענפים רבים, בהם הוג'ו, הָטַקֵיָאמַה, מיאוּרָה וצ'יבָּה.
אנשי שבט אוֹדָה, ממנו הגיע אודה נוֹבּוּנאגַה (1534-1582) טענו כי הם צאצאי שבט טאירה, מטאירה נו צ'יקנאזֶה.
חנא אבו חנא
חנא אבו חנא (בערבית: حنا أبو حنا; 16 באוקטובר 1928 - 2 בפברואר 2022) היה משורר, סופר, מחנך וחוקר ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה.
אבו חנא נולד בעיירה ריינה למשפחה ערבית נוצרית והתחנך בנצרת ובקולג' הערבי בירושלים בימי המנדט. שימש במשך שנים רבות כמחנך ומנהל בית הספר האורתודוקסי בחיפה. היה חבר במפלגה הקומוניסטית הישראלית בצעירותו ובהמשך היה חבר במפלגת בל"ד (ואף היה במקום האחרון והסמלי ברשימת מועמדיה לכנסת כמה פעמים), וכתב בעיתון א-סינארה. אבו חנא כתב ופרסם ספרי שירה ופרוזה רבים, וכן לימד ספרות ערבית באוניברסיטת חיפה.
בשנות ה-90 ייסד יחד עם פהד אבו ח'דרה ואינטלקטואלים אחרים את הרבעון "מואקף", שהיה מוקדש לביקורת ספרות.
בשנת 2003 ביצעה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את "תזמורת", יצירה שכתב גיל שוחט אשר נכתבה לטקסטים של המשוררת אגי משעול ושל אבו חנא, בתרגום של ששון סומך.
אבו חנא זכה במדליית אל-קודס לשירה ובפרס פלסטין לשירה. הוא זכה בפרס על-שם ש' שלום של עיריית חיפה בשנת תשנ"ח על ספרו "בצל העננה".
הוצב באופן סמלי במקום ה-100 ברשימה המשותפת בבחירות לכנסת העשרים.
אבו חנא נפטר ב-2 בפברואר 2022. הוא היה תושב חיפה ואביה של העיתונאית אומייה אבו חנא.
נוירו-ויז'ן
נוירו-ויז'ן היא טכנולוגיה ושיטת טיפול לא פולשנית, המשפרת את איכות הראייה על ידי שיפור התפקוד של מרכז הראייה הראשוני במוח (primary visual cortex).
הטיפול מתרכז בשיפור הניגודיות ובעיבוד הראייה המתבצע במוח, ומשפר את הראייה באמצעות גירוי חזותי מדויק וספציפי הפועל על התאים המרכיבים את מרכז עיבוד הראייה במוח. הגירוי מגביר את הפעילות העצבית בתאים ספציפיים במוח, ובעזרת תהליך מבוקר של תרגול ואימון בטכניקה של למידה תפישתית , נוצר שיפור משמעותי ברגישות לניגודיות (Contrast Sensitivity) וכתוצאה מכך, משתפרת גם חדות הראייה ואיכותה.
הטיפול פותח על ידי ד"ר אורי פולט, חוקר מוח ישראלי ממכון ויצמן למדע. בשנת 2001 נתקבל אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי לטכניקה טיפולית זו לטיפול בעין עצלה במבוגרים מעל גיל 9, לאחר שיעילות הטיפול הוכחה במחקרים קליניים מבוקרים.
עבודות קליניות רבות על טיפול נוירו-ויז'ן למגוון בעיות ראייה פורסמו בספרות הרפואית.
הטכנולוגיה עושה שימוש בגירויים חזותיים על שם גאבור Gabor Patch. דניס גאבור, פיזיקאי, חתן פרס נובל שפיתח אותן. מטרת הגאבור יוצרת גירוי ראייה חזותי אופטימלי בהיותה תואמת את השדות הרצפטיביים של הנוירונים בקורטקס הראייתי.