בית&quot;ר באר שבע (כדורסל)
פיליפ ביי
פיליפ ביי (באנגלית: Phillip Bay) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).
גאוגרפיה.
פיליפ ביי הוא מהפרוורים הדרומיים ביותר באזור הפרוורים המזרחיים, וגובל מדרומו בלה פרוז, במערב במפרצון יארה (Yara Bay), בצפון במטרוויל ופורט בוטאני ובמזרח בליטל ביי ובצ'יפלי. דרך בנרונג תוחמת את הפרוור ממזרח, ופארק בייסנטניאל תוחם את הפרוור ממערב. בפרוור מספר רחובות בודדים ופחות מאלף תושבים.
היסטוריה.
קפטן ארתור פיליפ הגיע עם המשלחת האירופאית לאוסטרליה ב-1788, ועגן לראשונה באזור מפרץ בוטאני. המעגן הראשון נקרא על שמו, מפרצון פיליפ (כיום, מפרצון יארה). אחרי הגעת האנייה השנייה בפיקודו של ג'ון האנטר, עקרה המשלחת האירופאית ממפרץ בוטאני ועברה למפרץ ג'קסון, באזור שלימים ייקרא נמל סידני. הפרוור פיליפ ביי נקרא על שם המעגן הראשון, וגם לאחר שהמפרצון הסמוך נקרא מחדש בשם יארה (על בסיס מקורות אבוריג'ינים) שמר הפרוור על השם האירופאי.
תרבות.
בית יארה ביי נבנה לראשונה ב-1907, כמעון למתפעלי תחנת טלגרף מקומית. לאחר הפסקת שירות הטלגרף, שימש המעון למספר משרדים ממשלתיים, ולבסוף הועבר לידי מועצת הקרקע האבוריג'ינית, שמחזיקה בו עד היום. בית יארה ביי משמש כיום כמרכז שיקום אקולוגי, המתרכז בהחזרת מיני הדו-חיים המקומיים למפרץ.
גבעת הטירה בבודפשט
גבעת הטירה בבודפשט (בהונגרית: Budai várnegyed) היא גבעה בבודה (האזור הגבוה, העתיק, של העיר בודפשט), אחד מסמליה ואתר מורשת עולמית. בגובה של כ-60 מטרים מעל הדנובה, היוותה הגבעה לאורך ההיסטוריה עמדה אסטרטגית טובה, היא הייתה הבסיס למתיישבים המדיארים הראשונים, בה הקים בלה הרביעי, מלך הונגריה את מבצרו ומתיאש הוניאדי פיתח בה את עיר בירתו. הגבעה כוללת את ארמון המלוכה, את באסטיון הדייגים ואת כנסיית מתיאש, מראש הגבעה נשקף נופה של פשט, המשתרעת ממול. כמו כן מהווה גבעת הטירה, המוקפת בחומה, רובע המכיל רחובות קטנים ומפותלים המשמרים אופי ימי ביניימי ובהם פסלים וצלבים לאות הודיה על הנצלות העיר ממגפות במהלך ההיסטוריה. רוב שטח גבעת הטירה סובל מיתר-מסחור ותיירותיות המתבטאים בדמי כניסה הנגבים לביקור באתרים השונים ובתי אוכל מהיר. בלב הגבעה שוכן מלון הילטון בודפשט, שהוקם באופן המשתלב עם יסודות מבנים עתיקים ושקירותיו השקופים משקפים את הכנסייה ובאסטיון הדייגים.
הארמון המלכותי.
בנית הארמון המלכותי החלה ליד כנסיית מתיאש על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (זיגיסמונד מלוקסמבורג) בנה ארמון גותי על המקום בו נמצא הארמון הנוכחי. במאה ה-18 הקים שלטון בית הבסבורג את ארמון המלוכה של "הבירה המשנית" של אימפריה האוסטרו-הונגרית באותו מקום. הארמון המקורי נהרס במלחמת העולם השנייה ושוקם. במהלך עבודת השחזור גילו ארכאולוגים הונגרים את שרידי הארמון הגותי מהמאה ה-15 וחשפו את קירות המגן המקוריים וכן את החדרים המלכותיים של הארמון.
חלק מהארמון משמש כיום כגלריה ההונגרית הלאומית. ומוצגות בו יצירות אמנות המתעדות את ההיסטוריה ההונגרית הסוערת במהלך תקופות ארוכות בה נשלטה על ידי מעצמות זרות.
שער האריות מוביל לחצר פנימית בארמון המלכותי, קיבל את שמו מארבעת האריות שמתבוננים מעליו.
כנסיית מתיאש.
הכנסייה נבנתה בין המאה ה-13 למאה ה-15. חלק מהארכיטקטורה הקיימת היא מתקופת שלטונו של זיגיסמונד מלוקסמבורג, אך שמה מתייחס למלך מתיאש הוניאדי (מתיאש קורבינוס) שפעל רבות לקידום הכנסייה. רוב הפרטים המקוריים אבדו כאשר הטורקים הסבו את הכנסייה למסגד הגדול בשנת 1541. במהלך שחרור בודה מעול הטורקים נהרסה הכנסייה כמעט לחלוטין, אך נבנתה מחדש בסגנון ברוקי על ידי המסדר הפרנציסקני. הרס נוסף נגרם לכנסייה בשנת 1723, והיא שוחזרה בסגנון נאו-גותי בשנים 1873–1896.
לפני הכנסייה, בינה ובין באסטיון הדייגים, מוצב פסלו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה רכוב על גבי סוס.
באסטיון הדייגים.
באסטיון הדייגים (בהונגרית: Halászbástya) היא מרפסת-נוף וטיילת מסוגננת שתוכננה והוקמה בין 1895 ו-1905 בסגנון נאו-גותי בין כיכר כנסיית מתיאש לגבול הגבעה הפונה אל נהר הדנובה ונופה של פשט, שבמרכזו בניין הפרלמנט ההונגרי. ה"מצודה" כוללת שבעה מגדלונים ("בסטיונים"), לכבוד שבעת השבטים המדיארים שכבשו את הונגריה ב-896 בין המגדלונים משתרעת טיילת נוף ובה בית קפה ומסעדה. למצודה נגרם נזק רב בעת מלחמת העולם השנייה והיא שוקמה ב-1947 על ידי יאנוש שולק, בנו של פרידש שולק, אדריכל המבנה המקורי.
שם המצודה נובע מגילדת הדייגים שהייתה אחראית על הגנת מקטע זה של גבעת הטירה בימי הביניים.
עבד מלך הכושי
עֶבֶד מֶלֶךְ הַכּוּשִׁי הוא דמות מקראית; אחד מעבדי המלך צדקיהו (לפי כמה מהפירושים), שהציל ממוות את ירמיהו הנביא.
במקרא.
בעקבות נבואות הפורענות שניבא ירמיהו הנביא על עם ישראל, ובפרט על יושבי ירושלים וממלכת יהודה, ניסה המלך יהויקים לאסור גם אותו, אך לא הצליח לתפסו.
לאחר שמת יהויקים, החליף אותו במלכות צדקיהו, אשר ביקש מירמיהו שיתפלל לה' שיציל את הממלכה מהכשדים, הצרים על העיר. אולם ירמיהו ניבא שירושלים תיפול בידי הכשדים, אף שכרגע הם נטשו את המצור על מנת להילחם במצרים.
ירמיהו ניסה לצאת מירושלים לכיוון צפון אל ערי בנימין, ונתפש בידי שומרי העיר אשר חשדו כי הוא מרגל לטובת הכשדים. בתחילה הוא הושם במאסר ב"בית יהונתן הסופר", והמלך צדקיהו נענה לבקשתו להעבירו משם לחצר המטרה.
כאשר שרי ממלכת יהודה שמעו על נבואתו הקשה של ירמיהו, הם התלוננו לפני צדקיהו המלך, כי ירמיהו מרפה את ידי הלוחמים; ועל כן, המלך התיר להם לנהוג בירמיהו לפי רצונם.
השרים החליטו להשליך את ירמיהו אל בור טיט שנמצא בחצר המטרה. כאשר שמע זאת עבד מלך הכושי, הוא רץ אל המלך לומר לו שירמיהו הולך למות בשל היותו בבור. בתגובה צדקיהו אמר לעבד מלך למצוא 30 אנשים ולהעלות את ירמיהו מהבור.
כגמול על פעלו מתנבא ירמיהו על עבד-מלך הכושי: .
במדרשי חז"ל ופרשנות ימי הביניים.
נחלקו הפרשנים באשר לזהותו של עבד מלך הכושי, עקב השאלה הבסיסית כיצד יש לפסק את הביטוי עבד מלך הכושי. ישנן שתי אפשרויות:
1.עבד, מלך הכושי (הכושי תואר למלך).
2.עבד-מלך, הכושי (הכושי תואר לעבד).
לשתי האפשרויות ניתן למצוא תימוכין בשפה הערבית: עבד (عابد) וגם עבד-(ה)מלך (عبد الملك) הם שמות נפוצים למדי בקרב הערבים.
רש"י על פי חז"ל, זיהה את "עבד" כסופרו של ירמיהו, ברוך בן נריה, ואת "מלך הכושי" כתואר לצדקיהו. בדומה לפרשנותו על אודות האישה הכושית.
לעומת זאת הרד"ק סובר לפי האפשרות השנייה ומקשה על פירוש רש"י :
"הנכון בעיני עוד כי זה הכושי, "עבד מלך" היה שמו. כי לולי זה, למה אמר בכל מקום עבד מלך ולא אמר המלך באחד מהם? כי אם רוצה לומר "מלך" על צדקיהו, היה לו לומר עבד המלך. ועוד: למה לא זכר שם האיש הזה באחד המקומות? אלא שמו היה "עבד מלך", כי מצאנו אחימלך ואבימלך:"
פרשנים אחרים, כמצודת דוד, סוברים גם הם שהיה זה אחד מעבדי המלך הסריסים-"וַיִּשְׁמַ֡ע עֶבֶד־מֶ֨לֶךְ הַכּוּשִׁ֜י אִ֣ישׁ סָרִ֗יס וְהוּא֙ בְּבֵ֣ית הַמֶּ֔לֶךְ" (ירמיהו לח' ז'), ונקרא כושי על שם צבע עורו הכהה, או משום שאכן היה כושי.
קושי נוסף על פירוש רש"י הוא שזמן מה אחרי/לפני שירמיהו מתנבא על עבד מלך הכושי :"וְהָיְתָה לְךָ נַפְשְׁךָ לְשָׁלָל" (ירמיהו לט יח), ירמיהו מתנבא על ברוך בן נריה :"וְנָתַתִּי לְךָ אֶת נַפְשְׁךָ לְשָׁלָל" (ירמיהו מה ה).
במסכת דרך ארץ זוטא מובא שעבד מלך הכושי הוא אחד מעשרת הצדיקים שנכנסו בחייהם לגן עדן וכפי הנראה פירוש רש"י מתבסס על הנחת יסוד זו.
ישעיה פיק ברלין
רבי ישעיה פיק ברלין (ה'תע"ט, 1719 - ח' באייר ה'תקנ"ט, 1799) היה רב, פוסק ואב בית דין. נודע בין היתר בשל הגהותיו לתלמוד הבבלי שנוספו למסורת הש"ס החל מדפוס דיהרנפורט ה'תק"ס ואילך.
ביוגרפיה.
נולד באייזנשטט (אז בממלכת הונגריה בשם קישמרטון, על גבול אוסטריה-הונגריה של היום) לרבי יהודה לייב (המכונה ר' לייב מוכיח). ולאמו יודית, בת ר' איצק ברלין.
למד בתחילה אצל אביו. בילדותו למד בברלין, ומכאן שמו. לאחר מכן הלך ללמוד בישיבתו של רבי צבי הירש ביאלה (מחבר הספר כוס ישועות) בהלברשטאדט, שם למד את דרך הבקיאות והביקורת.
לאחר מכן עזב את הישיבה, התיישב בברסלוי, ונשא שם לאשה את פרומט (נפטרה בי"ב בסיוון ה'תקס"ב), בתו של ר' וולף פיק, שעל שמו נקרא בשם פיק, הרב פיק העדיף שלא לקרא בשם זה, מכיוון שאחד ממשפחתו עזב את הדת. בברסלוי עסק במסחר עורות בשותפות עם גוי, אולם עיקר עסקו היה בלימוד תורה. שם נודע הרב ישעיה כבקיא גדול בכל התורה. על פי המסופר, היה אהוב על כולם, ואף המשכילים כיבדוהו והיו שואלים אותו שאלות (בשל ידיעתו בדקדוק עברי וארמי). גם בתחום ההיסטוריה ידע לשלב את ידיעותיו עם תורתו.
רוב ימיו חי כאדם פרטי, ולא שימש ברבנות. אולם בי"ד בטבת ה'תקנ"ד, בהיותו כבן שבעים וחמש, בהוראת הממשל, נתמנה לאב בית דין ור"מ ברסלוי, לאחר שהרב יצחק יוסף תאומים, קודמו בתפקיד, נפטר (בט"ז בחשון ה'תקנ"ד). דרשתו הראשונה מתועדת בספר ברכת משה של הרב משה קרנר (ברלין, ה'תקצ"ד).
ימי כהונתו ארכו מעט יותר מחמש שנים, וה' באייר בה'תקנ"ט, בהיותו בן כשבעים ותשע, נפטר.
רבי ישעיה עמד בקשרי מכתבים עם הרב יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה, ועם גיסו (בעל אחותו קריינדל) הרב יוסף שטיינהארט בעל שו"ת זיכרון יוסף.
חיבוריו.
ועוד חיבורים מהם אבדו.
סיריוס (פירושונים)
מועדון הספורט בוורן
עיר קדושה