השם אולון מוזכר לראשונה ב-1018 כ-Aulonum אם כי יש ויכוח בין ההיסטוריונים בשאלה אם זה מתייחס ליישוב זה או אחר. ב-1025–1032 מופיע השם Olonum ביחס לעיירה.
גאוגרפיה.
גודל שטחה של אולון הוא 59.54 קמ"ר. מתוך שטח זה 40.1% משמשים לחקלאות, ואילו 27.11 קמ"ר או 45.5% מיוערים. שאר הקרקעות, 6.3 קמ"ר או 10.6%, מיושבים (בתים או כבישים), 0.55 קמ"ר או 0.9%, הם נהרות או אגמים ו-1.68 קמ"ר או 2.8% הם שטח אדמה לא יצרנית.
בשטח הבנוי, 5.6% מורכבים בבתים ומבנים, ו-3.1% הם תשתיות תחבורה. מתוך השטח המיוער, 38.9% הם יערות ו-4.8% הם מטעים. מהקרקע החקלאית, 11.1% משמשים לגידולים ו-8.5% הם שדות מרעה, 2.9% משמש לגידול גפנים, ו-17.7% משמש לשטחי מרעה הרריים. שטחי המים מורכבים מ-0.3 % אגמים ו- 0.6 % נהרות ונחלים.
דמוגרפיה.
בעיירה מתגוררים (נכון לדצמבר 2012) 7,135 תושבים. 32.7% מהאוכלוסייה הם אזרחים זרים.
בבדיקה שנעשתה בשנת 2008 79.2% מהאוכלוסייה הגדירו עצמם כדוברי צרפתית, 5.4% דוברי אנגלית, 3.9% דוברי גרמנית, 96 אנשים מדברים איטלקית ו-3 אנשים שמדברים רומאנש.
תחבורה.
העיירה שוכנת על כביש אזורי מספר 9 ובסמיכות לדרך מהירה מספר 9, במרחק 3 דקות נסיעה מאגל רבע שעת נסיעה ממונטרה וחצי שעת נסיעה מבירת הקנטון לוזאן.
ניתן להגיע לעיירה גם ברכבת ה-SBB ולהחליף בתחנת אגל לרכבת TPC בקו AOMS (אגל-אולון-מונטיי-שמפרׂ).
מהעיירה יוצא כביש שעולה לעיירות וילאר-סור-אולון וגריון ויורד בחזרה לעיירה בה.
תאוריית המחט התת-עורית
תאוריית המחט התת-עורית - מושג מתחום התעמולה, שנטבע על ידי הרולד לאסוול במודל הליניארי שלו. משויך גם למסורת ההשפעות החזקות של התקשורת.
דימוי התקשורת כמחט תת-עורית אשר מחדירה את מסריה ללא סינון ישירות אל תוך ה"וריד" של הנמענים. דימוי זה של התקשורת הוא על פי מסורת ההשפעות החזקות (השפעת התקשורת על הנמענים) מסורת זו מייחסת לתקשורת השפעה מהירה ישירה ואחידה. הקהל הוא פסיבי לפי מסורת זו ולא ממלא תפקיד. התקשורת יכולה להשפיע על בני אדם שונים ולהביאם לאותן מסקנות אומניפוטנטיות.
מחקרי קרן פיין.
המחקרים הראשונים שהוכיחו את התאוריה עסקו בקולנוע. הנתונים מסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 בארצות הברית, מראים שלמעלה מ-90 מיליון ילדים אמריקאים ביקרו כל שבוע בבתי הקולנוע, מתוכם כמעט מחצית הם ילדים בני 14 ומטה. במימון של קרן פרטית ששמה 'payne fund' הוחלט בין 1929 ל-1932 לערוך סדרה שלמה של מחקרים שתבחן את ההשפעות של הקולנוע על ילדים ובני נוער. המחקרים של קרן פיין בחנו מצד אחד את תוכן הסרטים, ומצד שני רוב התכנים תיארו את ההשפעה של התכנים. ברמת התוכן הממצאים היו ברורים- רוב הסרטים האמריקאים בתקופה זו עסקו בשלושה נושאים: פשע, אלימות, אהבה. תכנים שלא ראויים לצפייתם של בני נוער והם השפיעו בצורת "מחט תת-עורית" על הילדים שצפו בתכנים אלו.
אורן כהן (קצין)
אורן כהן (נולד ב-14 בינואר 1973), הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד המכללה לפיקוד טקטי, מפקד חטיבת החרמון, מפקד גדס"ר גולני ומפקד גדוד 13.
שירותו הצבאי.
כהן נולד וגדל בפתח תקווה. התגייס לצה"ל בנובמבר 1991, ושובץ בגדוד 12 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לגדוד 12 ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדוד, בין היתר במהלך מבצע ענבי זעם. לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד, במהלך התפקיד נאלץ להתמודד עם מרד שביצעו לוחמיו, על אף הקשיים הצליח לשקם את הפלוגה. בספטמבר 2000 מונה לסגן מפקד גדוד 51. בגמר תפקידו יצא ללימודים. לאחר פרוץ מבצע חומת מגן, הפסיק את לימודיו, חזר לחטיבה, והצטרף למבצע כמפקד פלוגה זמני, לאחר פציעתם של שני מפקדי פלוגות. לאחר מכן שימש קצין אג"ם של חטיבת גולני.
באוגוסט 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13, והוביל אותו בין היתר בלחימה במבצע עופרת יצוקה, במהלכו אף נפצע קשה בתקרית ירי דו צדדי, לאחר המבצע חזר ושימש מפקד הגדוד עד 25 במרץ 2009. בחגיגות יום העצמאות ה-61 של מדינת ישראל, נבחר כנציג צה״ל להדליק משואה.
לאחר שיקום, מונה ב-12 באוקטובר 2009 למפקד גדס"ר גולני, ושימש בתפקיד עד יוני 2011. לאחר לימודים, הועלה לדרגת אל"ם, ומונה ב-8 באוגוסט 2012 למפקד חטיבת החרמון, וכיהן בתפקידו עד 9 בספטמבר 2014. במהלך שנת 2014 מונה למפקד המכללה לפיקוד טקטי, ושימש בתפקיד עד 31 באוגוסט 2017. ב-31 באוקטובר 2016 הוחלט על מינויו לנספח צה"ל בצ'ילה.
הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית
הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית (ברומנית: Republica Democratică Moldovenească) הייתה ישות מדינית קצרת ימים שהתקיימה במשך כשנה בשנים 1917–1918 בשטח בסרביה.
בירת הרפובליקה הייתה קישינב, ושפתה הרשמית הייתה רומנית. מועצת הארץ שימשה כפרלמנט.
היסטוריה.
הוכרזה כישות אוטונומית בשטחי גוברניית בסרביה, לשעבר באימפריה הרוסית, בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, על ידי מועצת הארץ של בסרביה, ב-2 בדצמבר 1917. ב-7 בדצמבר בחרה מועצת הארץ את מועצת הדירקטורים הכלליים של בסרביה, גוף שהיה אמור לפעול כממשלת המדינה החדשה, ובראשו את פאנטלימון ארחאן. ארחן כיהן בתפקיד זה עד 19 בינואר 1918 ומכאן נכנס לתפקיד דניאל צ'יוגוראנו, שכיהן עד 7 באפריל 1918. מ-9 באפריל ועד 12 בדצמבר 1918 כיהן בתפקיד פטרה קאזאקו.
המדריך למטייל
"המדריך למטייל", סדרת מדריכי טיולים שנכתבו על ידי דביר רביב ונתנאל אלינסון. נכון ל-2016 יצאו לאור שני כרכים של "המדריך למטייל בשומרון", הכוללים 44 מסלולי טיול המתארים מאות אתרי טבע, נוף ומורשת ונפרשים על למעלה מ-650 עמודים, עבור המטייל הפשוט והמטייל המעמיק וכן "מדריך הערבה".
רקע.
"המדריך למטייל" הוא מיזם שהחל ב-2008, בעקבות נפילתם של חיילי צה"ל, דוד רובין ואחיקם עמיחי, בפיגוע בנחל תלם. המחברים, יחד עם חבריהם ישראל רוזנפלד, אהרן טבגר ודוד סעיד, החליטו לקיים טיולים קבועים ללא תשלום ברחבי יהודה ושומרון, מתוך חשש כי לאחר האירוע בו נפלו חבריהם איש לא יטייל באזורים אלו. בשנים 2014-2011 עמלו אלינסון ורביב על הוצאת שני כרכי המדריך כהמשך המיזם. למימון ההוצאה לאור נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
הספר מכיל את המידע הדרוש לתכנון וביצוע טיול באזור השומרון: מפות, צילומים, טלפונים רלוונטיים, מידע על האבטחה ודגשים חשובים לכל מסלול. כמו כן הוא מעניק הרחבה בהיסטוריה של המסלול, באירועים שהתרחשו לאורכו ובסביבתו. המדריך פותח בפני הקורא את ההיכרות עם סיפורי התנ"ך מזווית לא שגרתית ומאפשר לחוות, ולו במעט, את חיי היום יום בארץ ישראל ואת האירועים הגדולים והמכוננים בתולדות עם ישראל שהתרחשו בשומרון.
הפקת הספרים כללה בחירת תצלומים מתוך אלפי תצלומים שהמחברים צלמו בעת ההדרכה, הפקת מפות טיולים מיוחדות לכל מסלול, רכישת תצלומי אוויר, רכישת זכויות פרסום למוצגים ארכאולוגים וצילום תמונות פנורמיות מנקודת תצפית בשומרון. בעקבות הטיולים שופצו מסלולים על ידי המועצות האזוריות והוקמו בהם מצפורים, שבילים וסימוני שבילים ונוספו בתי הארחה.
שני כרכי "המדריך למטייל בשומרון" הם הראשונים בסדרת שבעה ספרים שתקיף את כלל אזורי ההר הישראלים. בימים אלו כותבים המחברים את "המדריך למטייל בחבל בנימין" והם מתכננים להוציא בשנים הקרובות כרכים העוסקים בבקעת הירדן, גוש עציון, הר חברון ומדבר יהודה. בנוסף לספרים מתוכנן גם אתר אינטרנט שיציע מידע על האתרים הנכללים בספרים.
על חלקם ביצירת המדריך זכו המחברים בפרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2014.
בעקבות הכרותם את השטח, כותבי המדריך למטייל התבקשו על ידי צה"ל, ביוני 2014, לסייע בחיפושים אחר שלושת הנערים החטופים.
מדריך הערבה.
ב-2016 החלו חניכי מחזור ז' ממכינת ערבה בחצבה, בהדרכת נתנאל אלינסון ראש המכינה, בכתיבת הספר השני, "מדריך הערבה - מסלולים ואתרים בערבה התיכונה". חניכי המכינה ביצעו עבודת חקר על כל מסלול בספר הכולל סיור מעמיק בשטח, תחקור אנשי האזור, מפגש עם אנשי מקצוע בתחומי היסטוריה, בוטניקה, זואולוגיה וגאוגרפיה והעלו על הכתב את ממצאיהם. גם ספר זה, כקודמו, מופק ברמה גבוהה ויש בו 270 עמודי כרומו צבעוניים, עשרות אתרים, תכנים רבים ומגוונים, מפות מפורטות ותמונות נאות. הספר יצא בתשע"ז. גם במדריך זה נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
הצי הדרום אפריקאי
אגל
אֵגְל (בצרפתית: Aigle) היא עיירה בת 9,961 תושבים, בירת מחוז אגל בקנטון וו באזור דובר הצרפתית בשווייץ. אגל שוכנת בגובה של 415 מ' במרחק 13 קילומטר דרום-מזרחית למונטרה, בקצה המזרחי של עמק הרון, למרגלות האלפים הברניים.
משמעות השם "אגל" בצרפתית היא "עיט".
היסטוריה.
ההתיישבות באגל קדומה מאוד, ובמקום התגלו קברים וחרסים מתקופת הברונזה. בתקופה הרומית, אגל ישבה על הדרך הראשית ממעבר סן ברנאר הגדול דרך ויויסקוס (Viviscus) כיום ווה לאוונטיקום (Aventicum) כיום אוואנש (Avenches), שהייתה בזמנו הבירה הרומית של האזור.
הרומאים קראו לאגל בשמות שונים: אלה (Ala) שמשמעותו כנפיים, אלינה (Alena) שמשמעותו כנפיים קטנות, אקווילגיה (Aquilegia) וכן אקווילס (Aquilas) שמשמעותם עיטים.
האזכור הראשון של ההתיישבות במקום בימי הביניים בשנת 1150 תחת השם אליום (Alium). אזכור נוסף בשנת 1153 מציין את המקום בשם אלו (Aleo).