דגן גדל בכפר חיטים והתגייס לצה"ל ב-1958. הוא הודח מקורס הטיס ועבר לקורס הטסה של מטוסים קלים, לאחר שיחרורו עבד שנתיים כחקלאי, בטרם חזר לחיל האוויר לשירות מילואים בתנאי קבע.
ב-1963 נכנס לשירות קבע לאחר שהסכים לעבור הסבה לטייס מסוקים, לאחר שצי המסוקים של צה"ל גדל ולא היו די טייסים. הוא השתתף במשלחת צה"ל לגרמניה המערבית שנסעה ללמוד להטיס מסוקים. ב-1965 יצא לצרפת יחד עם שלושה קצינים נוספים, בהם חיים נווה, לקלוט את מסוקי התובלה סופר פרלון. עם חזרתם לישראל הקימו את טייסת 114, "טייסת הסופר פרלון", בה שימש דגן כקצין מבצעים. ב-20 בפברואר 1967 השתתף כטייס משנה ונווט במבצע ירגזי, בו נשלח כוח של סיירת מטכ"ל לעומק מצרים במשימת איסוף מודיעין. הצלחת המשימה הביאה להענקת עיטור המופת לאנשי צוות המסוק, כשדגן צוין על "אחריות, דיוק, כושר התמצאות ויכולת מרביים שתרמו להצלחתה המלאה של המשימה". במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה השתתף דגן בפעולות רבות של הובלה וחילוץ. באוקטובר 1968 השתתף במבצע הלם, כמפקד המסוק שהוביל פצצה שהונחה על גשר קינא שעל נהר הנילוס והסבה לו נזקים כבדים באפריל 1969 השתתף במבצע בוסתן 22 להנחתת כוחות סיירת צנחנים בעומק מצרים ובאוקטובר 1969 במבצע תרנגול 5ב של סיירת מטכ"ל לחטיפת שבויים מצרים.
במאי 1969 יצא לארצות הברית בראש משלחת לקליטתם בחיל האוויר של מסוקי CH-53 סי סטאליון ("יסעור"). עם שובו לישראל מונה למפקד גף יסעורים בטייסת 114. בדצמבר 1969 השתתף במבצע תרנגול 53 כמפקד אחד משני מסוקי היסעור שנשלחו "לחטוף" את תחנת המכ"ם המצרית מראס ע'אריב. בהגעה למקום התברר כי קרון המבצעים שוקל 4.3 טון, גבוה משמעותית מהמשקל המקסימלי המותר לנשיאת המסוק. אף על פי כן החליט דגן להרים את הקרון ולטוס לאט ובגובה נמוך, במהלך הטיסה הושבתה אחת מהמערכות ההידראוליות, ודגן הנחית את היסעור מיד לאחר חציית הגבול. ב-15 במרץ 1970 הטיס כוח צנחנים מגדוד 890 בפיקודו של יצחק מרדכי לעומק סוריה, במבצע שכונה "מלכה 30" תקפו הצנחנים במרגמות בסיס צבאי צפונית-מזרחית לדמשק. ב-30 ביוני 1970 פיקד על מסוק החילוץ שנשלח לחלץ תחת אש כבדה, נווט מטוס F-4 פנטום שהופל מירי נ"מ במהלך משימת תקיפה בחזית המצרית. עם סיום מלחמת ההתשה הקים את טייסת 118, טייסת מסוקי יסעור.
במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת כראש ענף משולבים במטה חיל האוויר והיה אחראי על פעילות מסוקי הסער. לאחר המלחמה קודם לדרגת אלוף-משנה והקים את יחידת התלס"ם (תובלה, סער ומסוקים). מבחירתו, עבר הכשרה מלאה בחיל השריון על מנת ללמוד את המערך וצרכיו, בתקופת כהונתו אירע אסון הנ"ד ועל מפקדת התלס"ם נמתחה ביקורת בוועדת חקירת האסון בנושא הוראות האימונים. ב-1979 מונה למפקד בסיס פלמחים, בו נקלטו בתקופתו שתי טייסות המסוקים "טייסת החרב המתהפכת" ו"טייסת הקוברות הראשונה". לאחר ארבע שנים קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקדה הראשון של היחידה לשיתוף פעולה, יחידה שהתבססה על התלס"ם ונקבע שתעסוק בתכנון ובשליטה במשימות שיתוף פעולה בין חיל האוויר לחילות היבשה.
ב-1985 מונה לקצין חינוך ראשי. בתקופתו נוסד פרויקט "תרבות יום א'" במסגרתו יוצאים חיילי צה"ל למופעי תרבות, וניתן מעמד מיוחד למוזיקאים מצטיינים בשירות הסדיר, כמו כן התבטא נגד הפטרת בני ישיבות משירות צבאי. דגן השתחרר מצה"ל ב-1988, אך המשיך להטיס טיסות מבצעיות עד 1996, בהיותו בן 56.
במהלך האינתיפאדה השנייה מתח ביקורת על החיסולים הממוקדים שמבצע צה"ל באמצעות חיל האוויר וציין שטייסים עלולים לאבד אמון במפקדיהם.
לדגן תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 הוא מונה לתפקיד יו"ר האגודה למניעת אלכוהוליזם בישראל והוא מכהן כיו"ר הוועד המנהל של מרכז סוזן דלל למחול בתל אביב.
אמיל גיום ונדרוולדה
תמוז (מיתולוגיה)
תולדות פילוסופיית הדת היהודית בזמן החדש
System Divide
System Divide (בעברית: "המערכת מפצלת", תעתיק סיסטם דיווייד) היא להקת דת' מטאל גותי-מלודי, שהוקמה על ידי בני הזוג מירי מילמן (ישראל) וסוון דה קלאווה (בלגיה), יחד עם חברים נוספים מארצות הברית.
היסטוריה.
הלהקה התחילה לעבוד לקראת הקיץ בשנת 2008, בתחילה כפרויקט צדדי של הזוג הצעיר מירי מילמן וסוון דה קלאווה (במקביל סולן להקת אבורטד הבלגית, ובין היתר עבד בעבר עם להקות נוספות כגון להקת הורקור הישראלית).
הפרויקט הפך ללהקה מספר חודשים מועט לאחר שמירי מילמן נפרדה במהלך שהסעיר את סצנת המטאל בישראל, מלהקת המטאל גותי-מתקדם דיסטורטד, שם הייתה הסולנית. בהצהרה הרשמית של מירי על עזיבתה מדיסטורטד, הסבירה מירי כי דיסטורטד הפכה לחלק ממשי מחייה, ולמעין משפחה שלה, וכעת היא מרגישה צורך ליצור חוויות וחומרים שקשורים אליה, ולא אל דיסטורטד. בין היתר בהצהרה זו חשפה מירי לראשונה כי היא ובעלה, התחילו בעבודה על אלבום חדש עם חברים נוספים מארצות הברית.
בתחילת העבודה על סיסטם דיווייד, סוון ומירי צירפו ללהקה את קול מרטינז, ומייק הלר, שניהם מארצות הברית, והחלו לעבוד על EP הבכורה שלהם. מעט לאחר מכן צירפו את הבסיסט אנדראו לנת', אף הוא מארצות הברית.
"The Collapse" - מיני אלבום הבכורה.
בסוף שנת 2008, הקליטה הלהקה את EP הבכורה שלה. את המילים לשירים ב-EP כתבו קול מרטינז, אנדראו לנת', מירי מילמן וסוון דה קלאווה.
קול מרטינז, בנוסף להיותו גיטריסט הוא גם מפיק, ולכן הקליט את הגיטרות, הבאס, והסאמפלים בסטודיו שלו.
מייק הלר המתופף הקליט את התופים במרתף של סוון ומירי, אשר שם יש למייק אולפן שהוא משתמש בו כדי להקליט ללהקות שונות.
את השירה הקליטו סוון ומירי באולפן בתל אביב.
לאחר ההקלטות שלחו חברי הלהקה את החומרים אל המעבד המוזיקלי ג'ייקוב הנסן (שעבד בין השאר עם אבורטד ו-Prey For Nothing), אשר חיבר את ההקלטות למיקס ניסיון. חברי הלהקה היו מרוצים, והחליטו להמשיך לעבוד עם ג'ייקוב גם באלבום הבכורה. ב-17 במאי 2009, שוחרר ה-EP תחת השם "The Collapse".
העבודה על אלבום הבכורה - "The Conscious Sedation", והופעת הבכורה.
זמן קצר לאחר שחרורו של EP הבכורה, נוסף ללהקה הגיטריסט ג'וזף ספילר, איתו המשיכה הלהקה לעבודה על אלבום הבכורה שלהם.
מעט לאחר מכן, שמעה חברת ההקלטות "מטאל בלייד" את ה-EP של הלהקה, והתרשמה מאוד מעבודת הלהקה, והחתימה אותם על חוזה לעבודה על חמישה אלבומים באורך מלא.
הלהקה נכנסה לאולפן ההקלטות של המפיק וחבר הלהקה קול מרטינז, וביחד עם המעבד ג'ייקוב הנסן, המשיכו לעבוד על אלבומם הראשון. את המילים לשירים באלבום זה כתבו סוון דה קלאווה, מירי מילמן, ומייק הלר.
באוגוסט 2009, צילמה הלהקה את הווידאו-קליפ הראשון שלה לשיר "The Apex Doctrine" מתוך ה-EP הראשון שלה, בשיתוף עם הבמאי קווין קאסטר, בברוקלין, ניו יורק. הקדימון לווידאו-קליפ שוחרר ב-17 בנובמבר 2009, אך מאז עוד לא פורסם הקליפ, ולא הוזכר עוד על ידי הלהקה. רק זמן רב לאחר מכן ב-21 ביולי 2010, בהופעת הבכורה של הלהקה, הזכירה סולנית הלהקה, מירי מילמן את הקליפ ואמרה שהיא מקווה שהוא ישתחרר בקרוב. ואכן, לאחר שבוע נוסף, פורסם בעמוד הפייסבוק של הלהקה כי הקליפ ישוחרר ב-23 באוגוסט.
מאוחר יותר הודיעה הלהקה על עזיבתו של הגיטריסט ג'וזף ספילר, שעזב לפני ההקלטות הסופיות לאלבום, ובמקביל על הצטרפותו של הגיטריסט מייקל וילסון (חבר לשעבר בלהקת "אביגייל וויליאמס").
בשלב מסוים בעבודה על האלבום עם המפיק ג'ייקוב הנסן, העבודה לא הסתדרה כראוי על ידי שני הצדדים, ולכן עברה הלהקה לעבוד עם מפיק חדש, ג'יימס מרפי, אשר מפורסם בסצנת המטאל בעולם בזכות עבודותיו הן כמפיק והן כגיטריסט (בין היתר עבור אוביטוארי, דת' ו-טסטמנט).
ב-2 ביוני 2010, הודיעה הלהקה כי סיימה לעבוד על האלבום, וכי הוא צפוי להתפרסם ב-14 בספטמבר 2010.
את הופעת הבכורה של הלהקה בחרה הלהקה לעשות בישראל, ב-21 ביולי 2010, במועדון הבארבי בתל אביב, במסגרת פסטיבל הסאמר קארנג'.
הלהקה סיפקה הופעת בכורה מרשימה, שכללה את כל השירים מה-EP וכן מספר שירים חדשים מהאלבום שצפוי להתפרסם ב-14 בספטמבר, אשר חלקם הושמעו לראשונה בהופעה זו. באותו ערב הופיעה הלהקה לצד להקת אבורטד הבלגית, ולצד להקות מטאל ישראליות אשר מובילות את סצנת המטאל בישראל כדוגמת הורקור, The Fading, פנטום פיין, ועוד.
לאחר הופעת הבכורה בישראל, ללהקה מתוכנן סיבוב הופעות בקנדה שימנה כ-15 הופעות, ביחד עם להקת אבורטד הבלגית, מ-19 באוגוסט ועד ל-6 בספטמבר 2010.
סגנון מוזיקלי והשפעות הלהקה.
הסגנון המוזיקלי של סיסטם דיווייד מורכב למדי, ומשלב ז'אנרים רבים. בין היתר ניתן להבחין בדת' מטאל מלודי, מטאל גותי, מטאל סימפוני, מטאל אלטרנטיבי, מטאל מתקדם, דום מטאל, ואף חומרים שמזכירים מטאלקור.
בנוסף, משלבת הלהקה אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, ואף מירי מילמן אמרה בראיון כי הדבר מוסיף לסגנון ה"מודרני" של הלהקה.
לאור הסגנון הבלתי-מוגדר והמעורפל של הלהקה, אף בשלב זה שהלהקה עוד מוגדרת בחיתוליה, יש מבקרים שמדברים על פריצת דרך, לפחות בתחום הסגנון המוזיקלי.
כמו כן, על עטיפת ה-EP הראשון של הלהקה, הדביקה הלהקה מדבקה המתייגת את סוגת האלבום כז'אנר חדש שנקרא "מטאל קיצוני מודרני".
הלהקה הושפעה מלהקות רבות, ובריאיון למגזין "מטאליסט", אמרה מירי מילמן שהסגנון המוזקלי שלהם מזכיר ומושפע מלהקות כמו "סליפנוט", "אופת'", "סוילוורק", "לקונה קויל", "דימו בורגיר", "קטטוניה", ו-"Chimaira".
ליריקה ואדיאולוגיה.