לאחר מלחמת ששת הימים, חלק מהטיולים השנתיים כללו גם אזורים ביהודה (נקבת השילוח, הרי חברון הכפר בתיר מקומו של ביתר העתיקה), בחבל בנימין (גבעון ומקום ה"בריכה" המשוערת של "ישחקו הנערים לפנינו"), גב ההר, ואף ביקורים בעזה ובדקל אבשלום). בחלק מטיולים אלו היו עימותים עם התושבים הערביים. בחלק מהמקומות (כמו טיולים לכפר בתיר, שהסתיימו בבריחת המטיילים) עוצמת העימות גרמה להפסקת הטיולים באזור, ועם האינתיפאדה הראשונה הופסקו הטיולים הרשמיים מעבר לקו הירוק, למעט טיולים לרובע היהודי בירושלים ולרמת הגולן. היום נערכים טיולים במרחבי יהודה ושומרון כחלק מתוכנית טיולים על פי בחירת בית הספר.
לאחר הסכם השלום עם מצרים ולפני מסירת סיני למצרים במסגרת הסכם זה, בתי ספר רבים הוציאו "טיולי פרידה" למדבר סיני, וחלקם גם לגולן לאור שיחות שפורסמו עם ממשלת סוריה.
אסונות בעת טיולים שנתיים.
אסונות רבים פקדו את המטיילים לאורך השנים בטיולים של מערכת החינוך, עקב הפרה של כללי הבטיחות. נערים ונערות טבעו במעיינות, בנחלים ובים, נפלו מצוקים, ואף טבעו למוות. ככל שחלפו השנים הלכו הוראות הבטיחות והצרו את האישורים ואת האפשרויות. לדוגמה: משרד החינוך אסר את הרחצה במים במהלך הטיולים השנתיים בעקבות טביעתו למוות של אביתר אביבי, תלמיד בי"ס "חורב" בן 12 וחצי, במהלך הטיול השנתי.
אופי הטיולים וטיולים ייחודיים.
במהלך השנים השתנה אופי הטיולים בהתאם לשינויים בחברה הישראלית, הגבלות בטיחותיות שונות ושיקולים כלכליים. כיום, רוב בתי הספר מקיימים טיולים הכוללים שילוב בין מסלולי הליכה לאטרקציות, כמו ביקור באתרי מורשת, גנים לאומיים ופעילויות חברתיות שונות. הלינה מתקיימת באכסניות נוער, בתי ספר שדה, חאנים ומתחמי לינה בקיבוצים ויישובים שונים או בחניוני לילה. בשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000, בתי ספר רבים ישנו במלונות עקב מחסור בחדרי אירוח באכסניות. לאחר מכן קמו מתחמים רבים המציעים לינה באוהלים גדולים, "אוהלים בדואיים" על מזרנים, ומטבח מרכזי המגיש שירותי הסעדה. מתחמים אלו, כמו "כפר הנוקדים", "חאן השיירות", "חי- נגב" ברביבים, "חאן אל-על" באבני איתן, "חניון יעלים" ביטבתה ועוד, הפכו לפופולרים בקרב בתי הספר.
טיול נודד
בעבר היה הטיול הנודד שכיח בבתי הספר ובתנועות הנוער, אך בתי ספר בודדים ממשיכים לקיים טיול מסוג זה. בטיול נודד הלינה היא בשטח, בטבע, באוהלים ועם הציוד האישי של התלמידים. לרוב הכנת האוכל בבישול עצמי (בישולי שדה). התלמידים הולכים בכל יום מחניון לחניון ללא הסעה. מסלולים בולטים לטיול נודד נמצאים באזור המכתשים, הרי אילת, מזרח הרמון, "מים לים" בגליל, מדבר יהודה והרי ירושלים. בטיול מסוג זה נחסכת עלות הלינה וההסעות במהלך הטיול, אך יש צורך בשירותי מִנהלה מורכבים ויקרים.
מסע חברתי (מסע ישראלי)
זהו טיול המתמקד פחות בהליכה רגלית ומשלב יותר עיסוק חברתי ואישי. טיול זה, המתקיים בכיתות התיכון, משלב טיולים בטבע, לרוב קצרים, תוך עצירות ל"מעגלי שיח", דיונים ולמידה. לרוב משלב גם ביקור באתרי מורשת, כמו ירושלים, קבר בן-גוריון, אתרי קרבות, מקומות שמקיימים פעילות חברתית והתנדבות החניכים עם נוער, בעלי צרכים מיוחדים, חוות ושטחי חקלאות ברחבי הארץ.
מסעות לפולין
לאורך השנים התפתחו גם המסעות ומשלחות התלמידים לפולין, שעליהם נשמעה ביקורת לגבי מהות המסע והאופי ההמוני שלו.
מצוקי דרגות
מְצוּקֵי דְּרָגוֹת הוא כפר מטיילים בבעלות פרטית המשמש כבית הארחה ומרכז לתיירים ולמבקרים במדבר יהודה. המקום נמצא מעל כביש 90 מול נופו של ים המלח, בגובה של 0 מ' (כ-400 מטרים מעל פני ים המלח), על שפת מצוק ההעתקים. כפר המטיילים יושב במקום בו קמה היאחזות הנח"ל של קיבוץ מצפה שלם, עד שהקיבוץ עבר לנקודת הקבע שלו למרגלות המצוק. לפני 1967 הייתה בקרבת המקום תחנת משטרת גבול ירדנית. מאז שקיבוץ מצפה שלם עבר לנקודת הקבע שולו, הוא משכיר את השטח מצפון לשפכו של נחל דרגה לחברה פרטית המפעילה במקום אכסניית מטיילים ובה מגוון אפשרויות לינה ושירותי מטיילים כגון כיתות לימוד והדרכה, בר, אירוח סדנאות וכדומה.
עד שנת 2005 התקיים במקום בית הארחה אקולוגי שבמקורו היה אכסניית נוער ושימש תקופה מסוימת כבית ספר לטיפוס הרים. מאז מפתחת את המקום חברת מצוקי דרגות (2005) בע"מ, החוכרת את השטח מהקיבוץ.
עקב אסונות וחילוצים שאירעו במסלול נחל דרגה הסמוך, ממוקמת במצוקי דרגות תחנת ביקורת של רשות הטבע והגנים למבקשים להיכנס לנחל, בו נדרשים המטיילים להירשם ולהציג יכולת וציוד לשם צליחת המסלול האתגרי.
קימבה האריה הלבן
קימבה האריה הלבן (בקאטאקאנה: ジャングル大帝) היא סדרת מנגה ואנימה שנכתבה על ידי אוסמו טזוקה.
עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיו של גור אריות צעיר בשם קימבה. קימבה הופך להיות מלך הג'ונגל לאחר שאביו נהרג על ידי צייד.
הסדרה נוצרה במקור כמאנגה בין השנים 1950 עד 1954 על ידי אוסמו טזוקה. בין השנים 1965 עד 1966 נוצר עיבוד טלוויזיוני למאנגה אשר שודר במקור ביפן. סדרת הטלוויזיה הייתה סדרת האנימציה הטלוויזיונית הראשונה שהופקה בצבע ביפן.
המחלוקת סביב הדמיון ל"מלך האריות".
כאשר סרט האנימציה של אולפני דיסני "מלך האריות" יצא לאקרנים רבים החלו להבחין כי אלמנטים שונים בסרט בעלי דמיון רב לסדרה "קימבה האריה הלבן". למרות שלסרט מלך האריות יש תסריט שונה, ישנם מספר קווי דמיון בולטים בין היצירות.
הדמיון מתחיל בשמותיהם של הגיבורים הראשיים: קימבה וסימבה. כמו כן, ישנם קווי דמיון נוספים במראה הדמויות הראשיות ובסצינות שונות אשר כה דומות מבחינה ויזואלית עד שנדמה כי הועתקו, למרות שרוב הדמיון בין קימבה ומלך האריות הוא ויזואלי בלבד.
אף על פי כן, אולפני דיסני הצהירו בעבר על כך שכל דמיון בין "מלך האריות" ל"קימבה האריה הלבן" הוא מקרי בלבד וטענו ששמעו על "קימבה האריה הלבן" רק לאחר צאת "מלך האריות". כמו כן, יוצרי "מלך האריות" ציינו כי עלילת הסרט נוצרה בכלל בהשראת "המלט". אף על פי כן, יוצרי "מלך האריות" ציינו זאת לאחר שהתעוררה המחלוקת (לפני המחלוקת "מלך האריות" שווק כסיפור מקורי לחלוטין של דיסני). יורשיו של טזוקה, שנפטר מספר שנים לפני כן, החליטו שלא לתבוע אותם, משום הדרך בה מתייחסים אל האנימציה ותעשיית הקומיקס ביפן: שם, עיבודי אנימציה או קומיקס נוספים של מעריצים ליצירות האהובות עליהם, נחשבים למחמאה ולא כעילה לתביעה. טזוקה עצמו טען בזמנו שהושפע מסרטיו האילמים של דיסני משנות ה-30. אלה אשר מחו על החלטתם של יורשי טזוקה, היו בעיקר מעריצים של סדרת "קימבה" המקורית.
המחלוקת סביב הדמיון והחשש להעתקה הועלתה לאורך השנים במספר עיתונים בארצות הברית, כולל במאמר בלוס אנג'לס טיימס שהתפרסם ביוני 2007. פרק של "משפחת סימפסון" משנת 1995 הכיל פרודיה על "מלך האריות" בו רוחו של מופסה מפצירה באוזני ליסה סימפסון: "אתה חייב לנקום את המוות שלי, קימבה ... אההה, התכוונתי סימבה!"
ארצות הברית של טארה
לפני זמננו
לפני זמננו (אנגלית: before present, תכופות מקוצר לראשי התבות BP) היא ספירת זמן מקובלת במדעים רבים דוגמת ארכאולוגיה פרהיסטורית, פלאונטולוגיה, גאולוגיה ואסטרונומיה. היא משמשת לתיארוך מאורע עתיק, באמצעות מספר השנים שחלפו מאז התרחשותו ועד זמן הווה.
סימונים דומים.
סימונים דומים נוספים הנפוצים בספרים ופרסומים מדעיים הם:
השיטה וחסרונותיה.
השיטה משמשת בדרך-כלל לציון גיל מאורעות בני עשרות אלפי שנים לפחות, ולעיתים קרובות מיליוני שנים ואף מיליארדי שנים. בטווחי זמן אלה, הפרש הזמן בין ציון "לפני הספירה" לבין ציון "לפני זמננו" (מעט יותר מאלפיים שנה בתחילת המאה ה-21) הוא זניח. הפרש זה קטן לרוב משולי הדיוק של שיטת התיארוך בה השתמשו, המצוינים בסימן ±.
השגיאה הנובעת מן השוני בתאריך המדויק של זמן הווה קטנה אף יותר, בהנחה שהעושה שימוש בשיטה חי במאות השנים האחרונות. עם זאת, שגיאה זו עלולה להיות משמעותית בתיארוך פחמן 14, אשר משמש לעיתים קרובות למדידת גילים בני אלפי שנים בלבד. לכן, בתיארוך וכיול באמצעות שיטה זו מקובל כי הפירוש התקני של "לפני זמננו" הוא הזמן שחלף מן האירוע ועד שנת 1950 לספירה. תקן זה נובע מכך שתיארוך פחמן 14 פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20.
שימושים.
שיטת ספירה זו מצויה ביסודם של מדעים רבים החוקרים אירועים עתיקים. בדרך זו הורכב לוח הזמנים הגאולוגי, הקובע את השתייכותן של שכבות סלע לעידן מסוים על-פי הסטרטיגרפיה שלהן והימצאות מאובנים.
באופן דומה נעשה בה שימוש באסטרונומיה ובקוסמולוגיה, למשל בתאוריית המפץ הגדול ובקביעת גילה והתפתחותה של מערכת השמש.
דוגמאות נוספות לשימוש בשיטה הן אנתרופולוגיה וארכאולוגיה העוסקות בחקר האדם ותרבותו בתקופות היסטוריות ופרהיסטוריות.
הערכת שווי (מבחינה מימונית)
אכטונג בייבי
RNA פולימראז II
RNA פולימראז II הוא אנזים הנמצא בתאים אאוקריוטים. הוא מזרז שעתוק של DNA ל־mRNA, snRNA ו-microRNA ראשוניים. לרוב האורגניזמים יש 12 תתי-יחידות של RNA פולימראז II, עם מסה של 550 kDa. RNA פולימראז II הוא הסוג הנחקר ביותר של RNA פולימראז. מספר רב של גורמי שעתוק דרוש לקישור לפרומוטורים ולתחילת השעתוק.
ב-RNA פולימראז נמצא מתחם קצה C (C-terminal domain; CTD) - חלק זה אחראי על תחילת השעתוק, על תהליך ה-capping בקצה ה-5' וקישור של ספלייסוזום עבור שחבור. הרצף מורכב לרוב מעד 52 רצפים חוזרים של חומצות האמינו Tyr-Ser-Pro-Thr-Ser-Pro-Ser. ה-CTD הוא נקודת השקה בין מערכת השעתוק למערכת עיבוד ה-RNA - כאשר הודות למודיפקיציות זרחון שונות שלו מסוגלים להיקשר אליו פקטורים שונים המעורבים בתהליכי עיבוד RNA.