ב-1992 הופיע קייק במחזה השייקספירי "כטוב בעיניכם" בהפקה להקת רויאל שייקספיר בתיאטרון רויאל שייקספיר בסטרטפורד-אפון-אייבון. ב-1992 שיחק במרכז האמנויות ברביקן בלונדון. עוד באותה שנה שיחק בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "טמבורליין" מאת כריסטופר מרלו. בהמשך הופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזות "Wallenstein", "האודיסיאה" ו"אופרת הקבצנים".
ב-1995 שיחק קייק עם להקת התיאטרון Shared Experience בעיבוד לרומן "הטחנה על הנהר פלוס" מאת ג'ורג' אליוט בתיאטרון ליריק בלונדון. הוא התחיל להופיע בטלוויזיה בסדרה הקומית הבריטית "Press Gang". ב-1994 הופיע בסרט הטלוויזיה הראשון שלו בשם "Carrott U Like" לצדם של ג'ספור קרוט ואן ברייסון. תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט האמריקאי "ראשון האבירים".
אחרי שהופיע בפרק בסדרות "Frank Stubbs Promotes" ו-"Goodnight Sweetheart" לוהק קייק ב-1995 לתפקיד גארת' בסדרה "Degrees of Error" של ה-BBC לצדם של בת' גודארד, ג'וליאן גלובר ופילידה לאו. ב-1996 שיחק בתפקיד יואן בשני פרקים בסדרה "גראנג' היל", נאט בסדרה "לזארוס הקר" והאטרסלי במיני-סדרה "הדיירת מאחוזת ויילדפיל" עיבוד לרומן באותו שם מאת אן ברונטה. בנוסף שיחק בסרטי טלוויזיה בהם "Nightlife" (מ-1996 עם קתרין קרטלידג' וג'יין הורוקס), "הנערה" (1966), וב-"Wings the Legacy" (מ-1996 יחד עם אונה סטאבס). עוד ב-1996 השתתף קייק בסרט הבריטי "הנחישות מנצחת" המבוסס על הספר "True Blue: The Oxford Boat Race Mutiny" מאת דניאל טופולסקי ופטריק רובינסון.
ב-1997 השתתף קייק בסיטקום "Cows", גילם את ג'ק פאוול במיני-סדרה "רבקה" המבוססת על הרומן באותו שם מאת דפנה דה מוריאה, ושיחק בתפקיד פיטר טמפלר בעיבוד לסדרת הרומנים "A Dance to the Music of Time" מאת אנתוני פאוול, בכיכובם של ג'יימס פיורפוי, סיימון ראסל ביל ופול ריס. עוד ב-1997 כיכב בפרק בסדרה "ג'ונתן קירק". בשנה שאחרי כן כיכב קייק בתפקיד הראשי בסדרה "מוסלי", שהייתה מבוססת על חיי הפאשיסט הבריטי אוסוואלד מוסלי. ב-1998 שיחק בתפקיד ריגן מונטנה בסרט הטלוויזיה "Diamond Girl" וכיכב לצדם של אדריאן דאנבר וסוזן וידלר בסדרת הטלוויזיה "The Jump". ב-1999 הופיע בתפקיד יפת בסרט הטלוויזיה של NBC "תיבת נוח". עוד באותה שנה עבד עם מריה אייטקן ולזלי גרנטהאם בסרט הטלוויזיה "The Bench".
בשנת 2000 שיחק קייק בתפקיד אנדרו פרייס-סטיבנס בקומדיה השחורה "סיפור אהבה מזוין". הוא חזר להופיע על הבמה במחזה "בייבי דול" (2000) עיבוד לסרט באותו שם מאת טנסי ויליאמס, וזכה על הופעתו בפרס בארקלייס לשחקן הטוב ביותר. ההצגה הועלתה תחילה בתיאטרון המלכותי הלאומי ואחר כך בווסט אנד הלונדוני.
ב-2001 הופיע קייק בדמות רנדולף קליבלנד בפרק בסדרה "Dr. Terrible's House of Horrible". ב-2002 כיכב לצדם של לארה בלמונט ושל טרזה צ'רצ'ר במותחן הטלוויזוני "Swap", שיחק בתפקיד ג'ק ולינגטון בסדרה קצרת הימים "The American Embassy" של רשת פוקס, ולוהק לתפקיד אנדראה לסרט הבריטי "The One and Only". הופעת הבכורה של קייק בברודוויי הייתה גם ב-2002 בתפקיד יאסון במחזה "מדיאה" מאת אוריפידס.
ב-2003 שיחק קייק בסרט הטלוויזיה הקנדי "Riverworld" וגילם את דמותו של יוזף מנגלה בסרט הטלוויזיה Out of the Ashes" של ערוץ Showtime. ב-2004 הופיע בתפקיד ג'ון כריסטו בפרק "The Hollow" בסדרה "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי. עוד ב-2004 שיחק בדמות ג'ייסון שפרד בסרט "Fallen". ב-2005 הופיע בתפקיד ד"ר מלכולם באוורס בפרק "Sex, Lies and Sonograms" של הסדרה "Inconceivable", וגילם את אלאסטר קמפבל בסרט הטלוויזיה "The Government Inspector". הוא לוהק לתפקיד גלדיאטור בשם טיראנוס בסדרה ההיסטורית של ABC "אימפריה" שרצה בין 28 ביוני 2005 עד 26 ביולי 2005.
ב-2006 וב-2007 הופיע קייק בתפקיד חוזר בדמות רוי בסדרת הדרמה "Six Degrees" של רשת ABC. עוד הופיע בפרק "סר איאן מקלן" בסדרה "ניצבים", ושיחק בתפקיד מרשל קרופורד בסרט הטלוויזיה "Mastersons of Manhattan". בתיאטרון הופיע קייק ב-2005 בתפקיד האב פלין במחזה "ספק" מאת פטריק שאנלי בפסאדינה פלייהאוס. ב-2006 השתתף במחזה "קוריולנוס" בתיאטרון שייקספיר גלוב, וב-2007 לוהק למחזה "סימבלין" שהועלה בתיאטרון ויוויאן בומונט בעיר ניו יורק.
ב-2008 שיחק קייק בתפקיד רקס מוטרם בסרט "בחזרה לבריידסהד". באותה שנה הופיע בשני פרקים בסדרה "". בשנה שאחר כך שיחק בתפקיד בישוף בסרט הטלוויזיה "Captain Cook's Extraordinary Atlas", בכיכובם של ג'ודל פרלנד, צ'רלי מקדרמוט והאל הולברוק. הוא גילם את קול ברקר בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "צ'אק", ושיחק בתפקיד מרקוס וול בשני פרקים של הסדרה "חוק וסדר".
ב-2010 לוהק קייק לסרט האמריקאי "Krews" יחד עם פדרו מיגל. באותה שנה הופיע בתפקיד מארק איסטברוק בפרק בסדרה "מיס מארפל" בכיכובה של ג'וליה מקנזי בדמות ג'יין מארפל.
חיים אישיים.
ב-24 בספטמבר 2004 התחתן קייק עם השחקנית האמריקאית ג'וליאן ניקולסון באיטליה. לבני הזוג נולדו שני ילדים, בנם הבכור נולד בספטמבר 2007, ובתם נולדה באפריל 2009. קודם לכן היה קייק מאורס לשחקנית הבריטית אוליביה ויליאמס, איתה היה במערכת יחסים במשך שבע שנים.
יבלונובסקי
יבלונובסקי (ברוסית: Яблоновский, באדיגית: Яблоновскэ) היא עיירה ברוסיה בצפון הרי קווקז, ממוקמת ברפובליקת אדיגיה.
היישוב הוקם ב-1888 לאחר שנוטריונית מייקטרינודאר, פאודוסיה יבלונסקאיה, מכרה שתי חלקות אדמה גדולות ועליהן הוקם היישוב החדש. ב-1926 ביישוב הוקם בית הספר היסודי הראשון. ב-1958 לתוך היישוב מוזגו מספר כפרים סמוכים.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית יבלונובסקי לפי שנים:
תוכנת תשתית
תוכנת תשתית היא תוכנה המנהלת את התוכניות הקיימות במכשיר ונותנת להם שירות, בנוסף לכך גם גורמת למכשיר לפעול.
דוגמאות לתוכניות תשתית:
בנוסף לכך תוכנת תשתית מעבדת גם את הדברים הקורים "מאחורי הקלעים" למשל זיכרון RAM, שירות תוכניות הפועלות ברקע, Firewall ועוד.
תוכנת תשתית מספקת שירות גם למשתמש כמובן, למשל במערכת ההפעלה "ווינדוס" ברגע שלוחצים על כפתור "התחל" המערכת נותנת שירות למשתמש.
שולמית ולנשטיין
שולמית ולנשטיין (1925 – 12 במרץ 2017) הייתה משפטנית ישראלית, שכיהנה כשופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב וכשופטת בפועל בבית המשפט העליון.
ביוגרפיה.
שולמית לבית פיילכנפלד נולדה בעיר ברלין שבגרמניה וגדלה בנירנברג. עלתה לארץ ישראל עם משפחתה זמן קצר לאחר עליית הנאצים לשלטון. המשפחה גרה בירושלים והיא למדה בגימנסיה העברית רחביה. באמצע שנות הארבעים עבדה כמזכירה במחלקת היועץ המשפטי של ממשלת המנדט. תוך כדי כך העבירה חומר סודי לידי שירות הידיעות של ההגנה. נעדרה במקרה ממשרדה במלון המלך דוד בעת שהונח בו מטען חבלה ב-1946 וכך ניצלה מפגיעה.
לאחר קום המדינה עבדה בתל אביב כמזכירתו של היועץ המשפטי לממשלה יעקב שמשון שפירא.
נישאה ב-1948 לעיתונאי אריה ולנשטיין. לא היו להם ילדים. בעלה נפטר בשנת 1975.
קריירה משפטית.
ולנשטיין למדה משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים וקיבלה תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת לונדון. ב-1951 הוסמכה כעורכת דין. עבדה כפרקליטה פלילית בפרקליטות מחוז תל אביב. בשנת 1964 מונתה לפרקליטת מחוז תל אביב לעניינים אזרחיים. בשנת 1965 מונתה עוזרת בכירה במחלקת הייעוץ אצל היועץ המשפטי לממשלה בשנת 1969 מונתה לשופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב, בו כיהנה עד צאתה לגמלאות ב-1991. בשנת 1984 מונתה לסגנית נשיא בית המשפט.
אחד התיקים שבהם ישבה בדין במהלך כהונתה היה תביעת לשון הרע שהגיש הקבלן בצלאל מזרחי נגד עיתון הארץ, אחד ממשפטי לשון הרע הידועים של שנות ה-70. התביעה הוגשה בעקבות תחקיר נרחב מאת העיתונאי אבי ולנטין ומסמך משטרתי שהודלף, שפורסמו בו ב-1977 אודות הפשע המאורגן בישראל. בתחקיר זה תואר מזרחי כאחד מאנשי הפשע המאורגן. בסיומו של דיון ממושך פסקה ולנשטיין שהעיתון לא הוכיח שהתובע הוא מאנשי הפשע המאורגן. היא פסקה שהעיתון ישלם לו פיצויים בסכום של 300 אלף לירות.
בשנת 1988 מונתה ולנשטיין לשופטת בפועל של בית המשפט העליון לתקופה של שנה אחת.
לאחר פרישתה מכס השיפוט פעלה כבוררת. כמו כן כיהנה כיושבת ראש המנהלה להסדרים במגזר החקלאי-משפחתי וכראש הוועד הציבורי למינוי דירקטורים בבנקים שבהסדר (לפי חוק מניות הבנקים שבהסדר, תשנ"ב-1992).
שולמית ולנשטיין נפטרה ב-12 במרץ 2017.
היום הארוך ביותר (סרט, 1962)
היום הארוך ביותר (באנגלית: The Longest Day) הוא סרט מלחמה אפי רחב ממדים ועטור ב-42 כוכבי קולנוע בהפקת דאריל זאנוק מחברת פוקס המאה ה-20.
סקירה כללית.
הסרט מתאר את היום הראשון של הפלישה לנורמנדי במלחמת העולם השנייה ב-6 ביוני 1944. הוא מבוסס על הספר היום הארוך ביותר של הסופר האירי קורנליוס ראיין (1959). ראיין כתב גם את התסריט העיקרי ודיאלוגים נוספים נכתבו על ידי רומן גארי, ג'יימס ג'ונס, ג'ק סדון ודייוויד פרסל. בסרט משתתפים שחקנים בריטיים ואמריקאיים המדברים באנגלית, גרמנים המדברים בגרמנית וצרפתים המדברים בצרפתית.
זאנוק קנה את זכויות ההסרטה מראיין במחיר 175,000 דולר. פרט להיותו המפיק הוא היה הבמאי האחראי אבל העדיף לתת את תפקיד הבימוי לבמאים אחרים. קן אנאקין ביים את השחקנים הבריטים והצרפתים, אנדרו מרטון, את האמריקאים וברנרד ויקי את הגרמנים.
את פסקול הסרט הלחין מוריס ז'אר, את שיר הנושא "היום הארוך ביותר" כתב פול אנקה שהשתתף בסרט בתפקיד קטן של לוחם.