עם שחרורו מגלי צה"ל החל אלקיים את עבודתו בתאגיד השידור הישראלי שהיה אז בשלבי הקמה ראשוניים. עם הקמת התאגיד שימש ככתב דתות ובית הנשיא, ולאחר כשנתיים עבר לסקר את התחום החברתי. בחודש דצמבר 2021, מונה אלקיים לשמש ככתב בדסק התחקירים החדש, שהקים תאגיד השידור הישראלי.
ביולי 2019 נפצע אלקיים בהפגנת יוצאי אתיופיה בקריית אתא לאחר שנורו לעברו רימוני הלם משטרתיים. בעקבות הפציעה אושפז בשערי צדק למספר ימים.
באוגוסט 2022 הודיע על פרישתו מהתאגיד.
פרסומים עיקריים.
בשנת 2014 חשף אלקיים כי רבנות העיר פתח תקווה מסרבת לרשום את יוצאי אתיופיה לנישואין משום שהרב הראשי הספרדי של העיר הטיל ספק ביהדותם. החשיפה עוררה תהודה רבה ואלקיים עקב אחריה ופרסם התפתחויות בפרשה.
באותה שנה חשף אלקיים את הקלטות הרבנית עדינה בר-שלום נגד מנהיג ש"ס השר אריה דרעי. ההקלטות נחשפו על ידי אלקיים יום אחרי שש"ס הכריזה על הקמת מועצת הנשים של המפלגה ועוררו מבוכה גדולה בתנועה החרדית ספרדית.
בשנת 2016 חודשים לפני שהתאגיד השידור הישראלי החל את שידוריו, פרסם אלקיים את "תחקיר המוהלים", שבו נחשף כיצד מוהלים בכירים מעודדים את תלמידיהם חסרי הניסיון להתאמן על תינוקות חסרי ישע בני העדה האתיופית, וכן תינוקות של עובדים זרים מהפיליפינים וסודאן. בתחקיר נשמע המוהל הבכיר אליהו אסולין, מסביר לתלמידו שהם בסך הכל "בשר תותחים והכי קל ללמוד עליהם".
בשנת 2018 חשף אוריה אלקיים את פרשת יקבי ברקן. בתחקיר שעורר סערה ציבורית גדולה, נחשף כיצד הנהלת יקבי ברקן הדירה עובדים יוצאי אתיופיה מקווי המילוי של היין בשל פקפוק בד"ץ העדה החרדית ביהדותם. מנכ"ל היקב ז'יל אסולין נשמע מסביר לעובדים המודרים כי "ביזנס זה ביזנס". בעקבות החשיפה, אישי ציבור ופעילים חברתיים קראו לחרם על יינות ברקן. לאחר כמה ימים קבוצת "טמפו" הודיעה כי היא חוזרת בה מההחלטה, וכי העובדים יוצאי אתיופיה יחזרו לתפקידם המקורי. בתגובה, בד"ץ העדה החרדית עזב את יקבי ברקן.
באותה שנה פרסם אלקיים את "תחקיר הרשמים" שחשף את הרשימות השחורות של עולם הישיבות. על פי התחקיר, רשם בכיר אסף מידע על בחורי ישיבות קטנות וריכז אותו ברשימות על מנת לאתר מועמדים לישיבות היוקרתיות. הרשימות הללו הופצו בקרב רשמים נוספים ופגעו בסיכויים של תלמידים רבים להתקבל לישיבה יוקרתית, משום שנכתבו עליהם מילות גנאי חלקן על רקע מוצאם. התחקיר עורר סערה בעולם הישיבות החרדי.
ב-2018 חשף אלקיים כי משה הבלין הרב הראשי של קריית גת החליט כי נשים יוצאות אתיופיה בקייטרינג גדול בעיר, לא תוכלנה לבשל עד שלא תסופק לו הוכחה לגבי יהדותן. בעקבות התחקיר, החליטה מועצת הרבנות הראשית בנובמבר 2019 כי אין לבצע בירור יהדות על בסיס צבע עור ומוצא, לעובדים העוסקים בבישול בבתי עסק עם כשרות מהדרין. בנוסף, החליטה הרבנות הראשית לאמץ את פסיקתו של הרב עובדיה יוסף והכירה ביהדותם של קהילת ביתא ישראל.
ב-2019 חשף אלקיים כי כבאי בן העדה האתיופית הותקף על ידי קצין בתחנת רחובות באמצעות ביצה על ראשו, ואמירות גזעניות על רקע מוצאו. בתחנה טייחו את הפרשה והרחיקו את הכבאי יוצא אתיופיה לתחנה אחרת. גם סיפור זה גרר מחאה והפגנות מול תחנת כיבוי האש ברחובות.
באותה שנה פרסם אלקיים מה מתחולל בעמותת "בית חינוך עיוורים" בירושלים. בכתבה נחשף כיצד ראש הארגון, יהושע פולק, משתמש לצרכיו האישיים ברכב שנרכש במאות אלפי שקלים לטובת הילדים העיוורים.
ב-2020 חשף התנהלות של משטרת קריית מלאכי שכללה אלימות, גזענות והשפלות נגד יוצאי אתיופיה, תפירת תיקים לאזרחים שהגיעו להתלונן על פגיעה ברכושם, במטרה להציג מצג של ירידה בפשיעה בשטח שיפוטה של התחנה.
עבודתו העיתונאית של אלקיים מזוהה עם המאבק הגזענות ובאפליה כלפי יוצאי אתיופיה ואוכלוסיות נוספות בחברה הישראלית. כמו גם במאבק כנגד השחיתות בעיריות וגופים שונים.
הוקרה.
בשנת 2016 עם סיום שירותו בגלי צה"ל זכה אוריה אלקיים בפרס מפקד גלי צה"ל למצוינות על תוכניתו "אלופינו מסובלים" ששודרה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה של אותה שנה.
בספטמבר 2018 דורג תחקיר יקבי ברקן שפרסם אלקיים, כאחד מעשרת הסיפורים העיתונאיים הגדולים של השנה.
בינואר 2019 נבחר אלקיים לרשימת "40 מתחת 40" של אתר "אייס".
Lose You to Love Me
Lose You to Love Me (בעברית: לאבד אותך כדי לאהוב אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2019, כסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי "Rare", על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
בשבוע השני לצאתו, הצליח השיר לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, ובכך היה לשיר הראשון בקריירה של גומז אשר הצליח לעשות זאת.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סלינה גומז, ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס, מטיאס לארסון ורובין פרדריקסון והופק על ידי מטיאס לארסון, רובין פרדריקסון ופיניאס או'קונל. השיר הוא שיר פופ. הבי סייד של השיר הוא השיר "Look at Her Now", שיצא למחרת.
בחודש אפריל 2019, חשפה גומז שהחלה לעבוד על פרויקטים חדשים. ב-18 באוקטובר, הכריזה על הסינגל "Lose You to Love Me", שיצא ב-23 באוקטובר.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ שצולם עבור השיר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2019. את הווידאו-קליפ בשחור-לבן ביימה סופי מולר. בנוסף לכך, כל הקליפ צולם כולו במצלמת אייפון 11 פרו. את הקליפ לשיר "Look at Her Now", צילמה באותה הצורה גם כן.
נכון ליולי 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-400 מיליון צפיות.
רחוב עומאר אל-מוכתאר
רחוב עמר אלמח'תאר
רחוב עומר אל-מוכתר
רחוב עמר אל-מח'תאר
High Road
High Road הוא האלבום אולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה. האלבום יצא לאור ב-31 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס.
רקע והפקה.
בחודש אוקטובר 2019, התראיינה קשה למגזין רולינג סטון וחשפה כי היא יצרה אלבום שונה לגמרי מאלבום האולפן האחרון שלה, "Rainbow", ואמרה שהיא "התחברה מחדש לשמחה שלה והפרעות הבלתי מרוסנות שתמיד היו חלק ממנה - ובתהליך הזה היה לה את הכי כיף שאי פעם היה לה בהקלטות האלבום". במהלך הראיון הסבירה קשה כי: "בהוצאת האלבום "Rainbow", היה לי הצורך להתייחס לכמה דברים רציניים מאוד. עכשיו, כשאני אוהבת את החיים שוב, אני יכולה לחזור לעצמי ולהוציא את "High Road"".
כמו כן קשה אמרה שהאלבום "יסמן את חזרתה מלאה לשורשי המוזיקת הפופ שיא רגילה", האלבום עצמו נכתב על ידי קשה, דן ריינולדס, נייט רוס, אמה פבה סברט, ורבל, ג'סטין טרנטר, טיילה פרקס. במקור האלבום היה צפוי לצאת במהלך חודש דצמבר 2019, אך קשה החליטה לדחות אותו ולהוציאו ב-10 בינואר 2020. ב-12 בדצמבר, פורסם כי קשה החליטה לדחות את צאת האלבום ולהוציאו ב-31 בינואר. ב-30 בינואר, חשפה קשה כי הקליטה 5 ימים בלבד לפני צאת האלבום את השיר "Summer", אשר נכלל במהדורה הדיגיטלית.
סיבוב הופעות.
כדי לקדם את האלבום, קשה תצא במהלך שנת 2021, לסיבוב ההופעות החמישי שלה, "High Road Tour", באירופה, ו-צפון אמריקה.
לאיוש בירו
לאיוש בירו (במקור בלאו, בהונגרית: Bíró Lajos; וינה, 22 באוגוסט 1880 – לונדון, 9 בספטמבר 1948) היה סופר, עיתונאי, תסריטאי יהודי-הונגרי. אשתו הייתה יוֹלַן וֵסִי, בתו של הסופר עיתונאי, עורך וחבר הפרלמנט היהודי-הונגרי יוז'ף וסי (במקור וייס).
ביוגרפיה.
לאיוש בירו גדל בעיירה הבש בצפון הונגריה (כ-10,000 תושבים). הוא סיים את לימודיו התיכוניים באגר ובבודפשט. משנת 1898 עבד כעיתונאי. בין 1900 לבין 1904 עבד בעיתון ה"חופש" (Szabadság) באורדיאה. משנת 1904 היה סגן העורך של העיתון פשטי נפלו (Pesti Napló), ומשנת 1905 היה העורך האחראי של העיתון. התגורר בברלין בין 1906 לבין 1909 ולאחר מכן עבד שוב בכמה עיתונים בבודפשט. בשנת 1918 אחרי מהפכת החרציות היה מזכיר מדיני במשרד החוץ ההונגרי בתקופת ממשלת מיהאי קארואי. משנת 1914 עסק בתסריטאות. בשנת 1919 היגר מהונגריה. עד 1920 זכה כבר להכרה בזכות 40 ספריו ובכורות תיאטרון. עד שנת 1925 חי ועבד בבירות אוסטריה, צרפת ואיטליה. הוא שב לבודפשט בשנת 1925, אך עבר באותה שנה בחזרה למערב (ארצות הברית, ברלין, לונדון). בהוליווד עבד כתסריטאי של סרטי פרמאונט וכתב מספר רב של תסריטים. בשנת 1928, חזר לאירופה, והתגורר תחילה בשרלוטנבורג, גרמניה. ביחד עם הבמאי ההונגרי-בריטי-יהודי אלכסנדר קורדה היה ב־1932 אחד ממייסדי חברת London Films Production.
בירו כתב כמה תסריטים קולנועיים מצליחים (למשל:חייו הפרטיים של הנרי השמיני). בדומה לחברו, אנדרה אדי, הוא תיאר את התפוררותה של הונגריה בסיפוריו הקצרים וברומנים. סיפוריו הקצרים תארו את היצרים האנושיים באופן תמציתי, סוחף ומהיר. הוא הצליח גם כמחזאי (המחזה:שושן צהוב). הדרמה שלו הצארינה, שאותה כתב יחד עם מלכיאור לנדיאל הפכה להצלחה עולמית. הוא כתב גם רומנים בלשים (הַסֶרְפוֹלֶט).
גילי איצקוביץ
מדד אברהים לממשל אפריקאי
מדד איבראהים לממשל אפריקאי
אבנון הורידה
אבנון הורידה או אבנון שפך הנהר (שם מדעי: "Synanceia horrida") הוא מין דג ממשפחת האבנוניים החי בטבע בשוניות באזור האינדו-פסיפי. האבנון הוא הדג הארסי ביותר בעולם ומסוכן כמו קרובו - אבנון מגושם, החי בחופי מפרץ אילת. תפוצתו של מין זה היא מהודו, סרי לנקה, דרום-מזרח אסיה, דרום סין ועד לאוסטרליה ולונואטו. הוא שוכן בים באזורי שוניות אלמוגים אך כמשתמע משמו הוא עולה גם לשפכי נהר.