בנוסף להפסקת הייצור והפיתוח של מוקשים נגד אדם, מדינה שהיא צד לאמנה חייבת להשמיד את מאגר המוקשים נגד אדם שברשותה בתוך ארבע שנים, אף שבאפשרותה להמשיך ולהחזיק במספר קטן של מוקשים למטרות אימונים (אימון בזיהוי ופינוי מוקשים).. בתוך עשר שנים מעת אשרור האמנה, המדינה המצטרפת חייבת לפנות את כל אזורי המדינה הממוקשים. זו משימה קשה עבור מדינות רבות, אולם בישיבות השנתיות של המדינות החברות רשאיות המדינות לבקש הארכה וסיוע במשימה זו. האמנה קוראת גם למדינות החברות להעניק סיוע לאנשים הנפגעים ממוקשים בתחומן ולספק סיוע למדינות אחרות כדי לעמוד בהתחייבויותיהן על פי האמנה.
האמנה חלה אך ורק על מוקשים נגד אדם; היא אינה מטפלת כלל במוקשים שנועדו למטרות מרובות, למוקשים נגד טנקים, מוקשים, מטעני רסיסים המופעלים בשלט רחוק, במטענים ממולכדים, ובמטעני חבלה אחרים.
הרס המאגרים.
המדינות החתומות על האמנה השמידו יותר מ-48 מיליון מוקשים שהוחזקו במאגרים מאז כניסת ההסכם לתוקף ב-1 במרץ 1999. מאה חמישים ותשעה (159) מדינות השלימו את השמדת מאגרי המוקשים שברשותן, או הצהירו כי לא החזיקו ברשותן מאגרים שיש להשמיד.
שמירת מספר מוקשים.
סעיף 3 לאמנה מאפשר למדינות החתומות לשמור על מספר קטן של מוקשים לצורך הכשרת מומחים באיתור ופינוי מוקשים, או בטכניקות להשמדתם. 72 מדינות חברות עשו שימוש בזכותן זו. מתוך קבוצת מדינות זו, 26 המדינות בחרו להותיר ברשותן פחות מ-1,000 מוקשים. רק 2 מדינות הותירו ברשותן יותר מ-10,000 מוקשים: טורקיה (15,100 מוקשים) ובנגלדש (12,500 מוקשים). 83 מדינות חברות הצהירו שלא נותרו ברשותן מוקשים נגד אדם, בהן 27 מדינות שהחזיקו במאגרים של מוקשים נגד אדם בעבר.
מדינות ללא מוקשים.
עד לשנת 2015, 29 מדינות פינו מתחומן את כל האזורים אשר היו ידועים כממוקשים. המדינות הן: אלבניה, בהוטן, בולגריה, בורונדי, הרפובליקה של קונגו, קוסטה ריקה, דנמרק, ג'יבוטי, צרפת, גמביה, גרמניה, גינאה ביסאו, יוון, גואטמלה, הונדורס, הונגריה, ירדן, הרפובליקה של מקדוניה, מלאווי, מוזמביק, ניקרגואה, ניגריה, רואנדה, סורינאם, סווזילנד, תוניסיה, אוגנדה, ו - ונצואלה. אל סלוודור סיימה את פינוי המוקשים מתחומה עוד בטרם הצטרפה לאמנה.
פסקל סיאקם
פסקל סיאקם (באנגלית: Pascal Siakam; נולד ב-2 באפריל 1994) הוא שחקן כדורסל קמרוני המשחק בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. לאחר ששיחק במכללות במדי אוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו, סיאקם נבחר עם הבחירה ה-27 בדראפט 2016 על ידי טורונטו ראפטורס.
ראשית חייו.
סיאקם נולד בדואלה שבקמרון לטצ'מו ולוויקטורי סיאקם, הצעיר מבין ארבעה אחים. אביו של סיאקם עבד בחברת תחבורה מקומית, והיה גם ראש העיר של העיירה מקננה. סיאקם תכנן בתחילה להיות כומר קתולי, אבל ככל שגדל למד לאהוב את משחק הכדורסל. סיאקם התגלה על ידי לוק בא א מוטה במחנה מקומי של "כדורסל ללא גבולות". עם בא א מוטה בתור מנטור, סיאקם עבר לגור בארצות הברית בגיל 16. סיאקם עבר ממחנה למחנה הבא כדי להיות שחקן כדורסל טוב יותר לפני שהחליט להתגורר בלואיוויל שבטקסס. הוא העביר שנה ב"גוד'ס אקדמי" (God's Academy) בלואיוויל, ובסיומה עבר לאוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו.
קריירת המכללות.
סיאקם החל ללמוד באוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו ב-2013. עם זאת, בשל פציעה, לא שיחק במשך כל עונת 2013/2014. במהלך שנת המשחק הראשונה שלו באוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו בעונת 2014/2015, סיאקם נבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה בליגת ה-WAC. בעונה הבאה, עונת 2015/2016, קלע בממוצע 20.2 נקודות, והוסיף 11.6 ריבאונדים ו-2.2 חסימות ב-34 משחקים ונבחר לשחקן השנה של חטיבת ה-WAC.
ב-19 באפריל 2016, הכריז סיאקם על הצטרפותו לדראפט ה-NBA של אותה שנה, ובכך ויתר על זכאותו לשנתיים נוספות באוניברסיטה.
קריירה ב-NBA.
טורונטו ראפטורס (2016–הווה).
ב-23 ביוני 2016 נבחר סיאקם על ידי טורונטו ראפטורס בבחירה ה-27 בדראפט 2016. ב-9 ביולי חתם על חוזה הרוקי שלו בראפטורס. ב-26 באוקטובר 2016 היה סיאקם לרוקי הראשון לפתוח במשחק הראשון של העונה מאז עשה זאת יונאס ולנצ'יונאס ב-2012; במשחק רשם תשעה ריבאונדים וארבע נקודות ב-21 דקות, בניצחון 109-91 מול דטרויט פיסטונס. ב-3 בדצמבר 2016, קלע שיא עונתי של 14 נקודות בניצחון 128-84 על אטלנטה הוקס. ב-1 בינואר 2017 רשם שיא-עונה של 10 ריבאונדים, כאשר הראפטורס ניצחו 123-114 את לוס אנג'לס לייקרס. סיאקם שימש הפאוור פורוורד הפותח בכל 34 המשחקים הראשונים של עונת 2016/2017 לפני שהוחלף על ידי לוקאס נוגיירה ב-5 בינואר 2017. במהלך עונת הרוקי שלו, עבר סיאקם מספר פעמים לראפטורס 905, קבוצת ליגת הפיתוח של טורונטו. באפריל 2017, הוא עזר לראפטורס 905 לזכות באליפות ליגת הפיתוח, לאחר שהביסו את ריו גראנדה ואלי וייפרס 2-1 בסדרת הגמר. סיאקם רשם בממוצע 23.0 נקודות ו-9.0 ריבאונדים בסדרה זו, ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר של ליגת הפיתוח בשל רמת משחקו הגבוהה בסדרה.
ב-26 באוקטובר 2017 קלע סיאקם 20 נקודות, שיא קריירה, נגד גולדן סטייט ווריורס. במשחק השישי של סדרת הסיבוב הראשון של הראפטורס בפלייאוף 2018 נגד וושינגטון ויזארדס, קלע סיאקם 11 נקודות והוסיף שמונה ריבאונדים בניצחון 102-92, שבשלו ניצחה טורונטו גם בסדרה.
ב-7 בפברואר 2019 קבע שיא קריירה חדש עם 33 נקודות בניצחון 119–101 נגד ההוקס. בסיום עונת זכה עם טורונטו באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על גולדן סטייט ווריורס בסדרת הגמר בתוצאה 4–2. במשחק השישי והמכריע הוביל סיאקם את קלעי קבוצתו עם 26 נקודות (כמו קייל לאורי). בסיום העונה זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA, וחתם על הארכת חוזה לארבע שנים בשווי 130 מיליון דולר.
ב-8 בנובמבר 2019 קלע 44 נקודות, שיא קריירה, בניצחון הראפטורס מול ניו אורלינס. סיאקם, שהפך לכוכב הקבוצה לאחר עזיבתו של קוואי לנארד, נבחר בעונת הן לחמישיית המזרח במשחק האולסטאר של ה-NBA, והן לחמישייה השנייה של העונה.
חייו האישיים.
סיאקם הוא בנו של טצ'מו סיאקם, ראש העיר לשעבר של מקננה שבקמרון, ושל ויקטורי סיאקם. אביו נהרג בתאונת דרכים בחודש אוקטובר 2014. יש לו שלושה אחים גדולים, בוריס, כריסטיאן וג'יימס, ששיחקו כדורסל מכללות בארצות הברית.
שבוע האיור
שבוע האיור הוא יריד ישראלי העוסק בתחום האמנות והתקשורת החזותית בפרט.
היריד הראשון היה בחודש מאי בשנת 2014 והתקיים במסגרת המחלקה לאמנויות של עיריית תל אביב יפו וביוזמתו של המעצב והעיתונאי יובל סער.
התערוכות שהתקיימו במהלכו עסקו בנושא הנגשת תחום האיור הישראלי לקהל הרחב דרך תערוכות, סדנאות ברחבי העיר תל אביב יפו בהשתתפות גלריות, מוזיאונים, אקדמיות לעיצוב ועוד.
מאז היריד הראשון בשנת 2014, החלה להתקיים מסורת, והיריד זכה לשם שבוע האיור. שבוע האיור מתקיים בכל שנה בחודשים משתנים והוא פתוח לקהל ללא תמורה.
האירועים המתקיימים בשבוע האיור קיבלו את הכותרת ״אוהבים אמנות. עושים אמנות״ ויריד המאיירים הפך למסורת המתרחבת משנה לשנה בעיר תל אביב ואפילו מחוצה לה. שבוע האיור הרביעי, שהתקיים בשנת 2017, כלל מספר אירועים גם בעיר ירושלים.
רקע.
החל מיוזמה של המעצב והעיתונאי יובל סער בנובמבר 2012, כאשר החל לעבוד על תערוכת איור בשם "אומת האיור" והייתה עתידה להיות מוצגת בבית האמנים בתל אביב בחודש מאי 2014.
התערוכה הייתה אמורה לעסוק בפריחה של האיור הישראלי בעולם להציג ולהכיר לקהל המקומי את תחום האיור והמאיירים הישראליים.
סער פעל מתוך אמונה כי ישראל מהווה מעצמת איור המושפעת באופן ישיר מהאקדמיות המקומיות לעיצוב אשר בשילוב עם העידן הדיגיטלי שמקצר את המרחקים ופותח דלתות חדשות.
למרות השגשוג הגדול של האיור הישראלי שהיה קיים בעולם, במרחב הציבורי בארץ לא היה כלל ביטוי לעניין. במטרה לעורר ולחשוף את ציבורי הקוראים שלו, החל סער בפרסום שבועי של ראיונות עם מאיירים ישראלים במגזין פורטפוליו. העניין צלח ולאחר שעורר מספיק עניין וסקרנות בקרב הקהל פורסם קול קורא לאיסוף עבודות לתערוכה.
כשנה לאחר מכן באוקטובר 2013, כבר הייתה בעיה להכיל את כמות העבודות בחלל התצוגה של בית האמנים, ופורסמה הודעה נוספת במגזין פורטפוליו. הפעם במטרה לפתור את בעיית המקום הפיזי להצגת עבודות בנוסף להצעה ראשונית של קיום יריד שיכלול מספר אירועים בתחום. לאחר ההצעה מספר גורמים, בראשם מסלולי האיור באקדמיות לאמנות ועיצוב, הביעו את נכונותם בעניין. עקב כך, נקבעה פגישה עם ראש אגף תרבות בעיריית תל אביב, איריס מור, בה הוצע לקיים את שבוע האיור בתל אביב. ההצעה זכתה לתמיכה והחלה לעבור גיבוש ויישום עם צלילית בן נבט, מנהלת המחלקה לאמנויות של העירייה.
ההצלחה של הרעיון.
שבוע האיור, שהפך למסורת ויצר פלטפורמה לתצוגת איור שלא הייתה קיימת בעבר, חושף את הקהל הציבורי ליוצרים הישראלים ומציג את המרחב שבו נעים המאיירים - בין התפקיד המסורתי של האיור כמתן פרשנות לטקסט, לבין איורים שזכות קיומם טמונה בכוונה האמנותית של היוצרים שלהם.
הצלחתו והשפעתו של שבוע האיור ניכרת עד מאוד וניתן לזהות זאת דרך כמות היוצרים והיצירות הגדלה לאורך השנים, דרך הפרסים הבין- לאומיים שמאיירים זוכים על עבודות שהוצגו בשבוע האיור ודרך שיתופי הפעולה והצעות העבודה הרבות שהיוצרים מקבלים במסגרת השבוע.
ההתפתחות של שבוע האיור.