כאשר אונייה נמצאת בתנועה היא עשויה להגביר את השוקע בירכתי כלי השיט, תופעה הנגרמת משקיעת החרטום עם הגברת כוח המנוע.
לאונייה יכול להיות שלושה מצבי שוקע
ספינות וסירות.
שוקע קטן מאפשר לספינות לשוט במים רדודים יותר. השוקע הקטן מאפשר לספינות אלה גישה לנמלים קטנים, שיט בנהרות והתקרבות לחוף.
שוקע גדול מבטיח יציבות טובה יותר ברוח חזקה היות שבכך יורד מרכז הכובד של הספינה.
קליבלנד גארדיאנס
קליבלנד גארדיאנס (באנגלית: Cleveland Guardians) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר קליבלנד, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של האמריקן ליג.
היסטוריה.
הקבוצה הייתה אחת משמונה הקבוצות שייסדו ב-1901 את הליגה הבכירה החדשה - אמריקן ליג. עד 1915 כונו הקליבלנד בלובירד או בקיצור הקליבלנד בלוז. לאחר משאל שערך בעלי הקבוצה בין עיתונאים מקומיים הוא שינה את שם הקבוצה לקליבלנד אינדיאנס.
הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לוורלד סיריס ב-1920 וזכתה באליפות לאחר ניצחון 2–4 על הברוקלין רובינס. ב-1948 העפילה פעם נוספת לוורלד סיריס לאחר ניצחון על הבוסטון רד סוקס במשחק הפלייאוף הראשון בתולדות האמריקן ליג. בסדרת האליפות ניצחו האינדיאנס את הבוסטון ברייבס 2-4 וזכו בתואר השני והאחרון עד כה (2008) בתולדותיהם. ב-1954 היו הפייבורטים לזכייה בתואר לאחר עונה סדירה מצוינת בה השיגו מאזן של 111 ניצחונות לעומת 43 הפסדים בלבד, אך הפסידו בוורלד סיריס לניו יורק ג'איינטס 4-0. האינדיאנס לא הצליחו להעפיל פעם נוספת לפלייאוף עד שנת 1995 בה הגיעו לוורלד סיריס והפסידו 2–4 לאטלנטה ברייבס, הקבוצה זכתה להצלחה רבה בשנים אלו, בין 1996 ל-2001 העפילו חמש פעמים נוספות לפלייאוף אך לא הצליחו כאמור לזכות באליפות, ובמקביל בשנים אלו נרשם רצף של 455 משחקים בהם נמכרו כל הכרטיסים לקהל. בעונת 2016 זכו באליפות האמריקן ליג והעפילו לוורלד סיריס בו הפסידו לשיקגו קאבס. בעונת 2017 קבעו שיא MLB חדש של 22 ניצחונות רצופים.
ביולי 2021, בעקבות מחאת ילידים אמריקאים שטענו כי שם הקבוצה פוגעני וגזעני, הודיעה הקבוצה על שינוי שמה ל"קליבלנד גרדיאנס" החל מעונת 2022.
אצטדיון.
הקבוצה משחקת מאז 1994 באצטדיון פרוגרסיב פילד, ובשמו הקודם ג'ייקוב פילד. קודם לכן התחלקה הקבוצה באצטדיון משותף עם קבוצת הפוטבול המקומית הקליבלנד בראונס. תושבי המחוז בו ממוקמת העיר קליבלנד אישרו ב-1990 הצעה להטלת מס על טבק ואלכוהול לצורך מימון האצטדיון החדש שעלות הקמתו הוערכה בכ-175 מיליון דולר. האצטדיון נחנך ב-4 באפריל 1994, בהגשת פתיחה מסורתית של נשיא ארצות הברית דאז ביל קלינטון. האצטדיון מכיל כ-43,000 מקומות, ואחד מסמליו הוא לוח התוצאות הענק, שעליו מסך הווידאו הגדול ביותר באצטדיון ספורט כלשהו בעולם.
סמל הקבוצה.
סמל הקבוצה הוא "צ'יף וואהו" (Chief Wahoo), דמות מצוירת של אינדיאני אדום עור. הסמל הופיע לראשונה בגרסתו הישנה על מדי הקבוצה ב-1947, ועודכן לצורתו הנוכחית ב-1951. לאורך השנים זכה הסמל וכינוי הקבוצה לגינויים מצד פעילים חברתיים אינדיאנים, בטענה שמנציח סטריאוטיפ שלילי של אינדיאנים. מאבק זה הוא חלק ממחאה כוללת בנושא, ב-2001 קראה ועדת הממשל האמריקאי לזכויות אזרח להפסיק את השימוש בסמלים ובכינויים דומים שבשימוש קבוצות ספורט ממוסדות השכלה בארצות הברית, אך בעוד בליגת הקולג'ים השימוש אכן פחת, בליגות המקצועניות טרם חל שינוי וגם האינדיאנס לא החלו להצניע את הסמל.
יובל ברגר
יובל ברגר, מהנדס ישראלי זוכה פרס ביטחון ישראל.
ברגר הוא בוגר לימודי הנדסת חשמל מהטכניון (בהצטיינות, 1987) ובעל תואר דוקטור בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב (1997). כ-18 שנים הוא הועסק במחלקה הטכנולוגית של משרד הביטחון ובשנים 2000–2004 עמד בראשה. בשנת 1995 הוא זכה על פועלו בפרס ביטחון ישראל.
בשנת 2005 היה ברגר שותף בייסוד חברת "Siverge Networks" לפיתוח רכיבי תקשורת למערכות תקשורת רחבות סרט, ושימש מנכ"ל החברה מיום הקמתה ועד להפסקת פעילותה בשנת 2013.
שיקאגו וייט סוקס
אבנר חנני
אבנר חנני (נולד ב-1974 בירושלים) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי, בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב (בהצטיינות יתירה), Royal Northern College of Music (בהצטיינות).
קריירה.
חנני הופיע כסולן בפסנתר ברסיטלים ועם תזמורות שונות. יצירותיו זכו לשבח מפי המלחין המינימליסטי סטיב רייך, שבחר ביצירה של חנני לביצוע בקונצרט ליום הולדתו ה-70 של רייך בתל אביב. יצירה של אבנר חנני לכלי נשיפה זיכתה אותו בפרס הראשון בתחרות של שנת 2008 בעיר ליל בצרפת, שהשתתפו בה 257 יצירות להרכבים סימפוניים של כלי נשיפה בתוספת פסנתר ונבל. היצירה הזוכה של חנני נקראת "נישאת ברוח". משכה הוא 8 דקות ולדברי המלחין, איננה משקפת את המינימליזם שהוא נוטה אליו בכתיבתו המוזיקלית.
בשנת 2011 זכה אבנר חנני בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. מנימוקי השופטים על הענקת הפרס לחנני: "אבנר חנני כותב מוזיקה יפהפייה פשוטו כמשמעו. סגנונו המזכיר משהו את בנג'מין בריטן הינו קליט וקולח ובאותה עת מלא בחיות ריתמית והרמונית. בארבע היצירות ששמענו מדגים חנני את שליטתו המלאה בכתיבה לתזמורת כמו למקהלה א'קפלה, למקהלה עם ליווי וכן לקול ופסנתר. מלהיב במיוחד הוא מחזור השירים "איש ירושלים אני" לבריטון ופסנתר על פי פואמות של יהודה עמיחי בו עושה חנני שימוש מאלף במיזוג שבין המקור בעברית של הטקסט לבין תרגומו לגרמנית, המושרים לסירוגין למוזיקה שובת לב, מלאת הבעה ונפלאה בבהירות המחשתה".
אבנר חנני הוא בנו של אבי חנני, המנהל הוותיק של "קול המוסיקה" בקול ישראל, ונכדו של חיים חנני שהיה פרופ' למתמטיקה ורקטור אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עלות שקועה
בכלכלה, בתמחיר ובתהליכי קבלת החלטות, עלות שקועה או עלות אבודה (מוכר גם בשם הלועזי sunk cost) היא הוצאה שכבר בוצעה ולא ניתנת להחזר, ולכן כבר אינה רלוונטית לקבלת החלטות עתידיות. לעיתים מדובר על השקעה בסדרי גודל גדולים, לדוגמה הקמת מפעל חדש, או הקמת מיזמי תשתית, כשהתוצאה העסקית בדיעבד אינה מצדיקה את ההשקעה.
ההוצאות הרלוונטיות לשיקולי הפעלת עסק הן עלויות קבועות ועלויות משתנות. עלות שקועה אינה משתייכת לשני סוגי עלויות אלה. במיוחד יש להבחין בין העלות השקועה, כהשקעה במפעל או בציוד שנעשתה כבר ואינה ניתנת למניעה או להחזרה, לבין העלות הקבועה, שהיא עלות הפעלתו של המפעל או העסק, ואשר ניתן להימנע ממנה על ידי הדממת המכונות וסגירת המפעל, או חלק ממנו.
כעלות השקועה נלקח רק אותו חלק מההשקעה בנכס שאינו בר-החזרה, ולכן יש לנכות מסך העלות שהושקעה את ערך המימוש של הנכס.
עלות שקועה היא פרמטר כלכלי. בחשבונאות נהוג להפחית עלויות בצורה ליניארית, כך שהשקעה הונית גדולה תגרום מדי שנה לרישום של הוצאה בדוח הרווח וההפסד, ולהפסד. הגישה הכלכלית מתעלמת מהוצאה זו, והיא אינה נלקחת כשיקול לאחר שהוצאה. כך שייתכן מצב שבו מפעל מפסיד עדיין כדאי להפעלה.
אפקט העלות השקועה או "ההוצאה האבודה" נבחן על ידי כלכלנים העוסקים בתורת הערך. נמצא כי מנהלים נטו להמשיך בפרויקטים כושלים, על אף שלא הייתה לכך הצדקה. אפקט זה נקרא גם "אפקט הקונקורד", על שם מטוס הקונקורד. בפרויקט זה הושקעו סכומי עתק גם לאחר שהיה ברור שהפרויקט ייכשל, והפעלת המטוס לא תהיה כלכלית, עד שלבסוף המטוס קורקע.
דוגמאות.
כדוגמה לעלות שקועה ניתן לקחת את מפעל הבשר "אדום אדום" של חברת תנובה. נכון ל-2008 המפעל מפסיד, וחלק מעובדיו פוטרו. במפעל הושקעו בתחילת המאה ה-21 כ-130 מיליון שקלים
. חלק נכבד מסכום זה ניתן לראות כעלות שקועה, משום שלא יוחזר בין אם ייסגר המפעל ובין אם ימשיך לפעול, ולכן אינו רלוונטי להחלטה בעניין זה.
דוגמה להחלטה של פרט לגבי עלות שקועה היא קניית כרטיס יקר להצגה, כשבמהלכה מתחוור לרוכש הכרטיס כי אינו נהנה מההצגה, ועליו לקבל החלטה האם לעזוב את ההצגה בהפסקה. רציונלית, מחיר הכרטיס איננו רלוונטי בשיקולי הרוכש, מכיוון שזוהי הוצאה שכבר נעשתה ואין להשיבה; בפועל דיסוננס קוגניטיבי משפיע על קבלת ההחלטה הלא-רציונלית.
דוגמה נוספת היא אדם שקנה כרטיס להצגה, אך כדי להגיע אליה הוא צריך לשלם הוצאות נוספות (דלק, בייביסיטר וכדומה). גם אם בסופו של דבר הוא כלל לא ירצה לצאת ולראות את ההצגה, הדיסוננס הקוגניטיבי יגרום לו כן ללכת ולראותה, מכיוון שהוא כבר שילם עליה, והוא יחשוב שאם הוא ישאר בבית הוא "יפסיד את הכסף" של עלות הכרטיס (זאת בעוד שהמצב בדיוק הפוך: את הכסף על הכרטיס הוא ממילא הפסיד מיד לאחר קנייתו, ודווקא ההליכה להצגה תגרום להפסדים כספיים נוספים).
במילים אחרות, הפחד מאיבוד העלות השקועה, עלול לגרום לאנשים/ארגונים לבזבז כספים נוספים, ללא כל תועלת.
העיר החדשה של אדינבורו
העיר החדשה של אדינבורו (אנגלית: New Town, Edinburgh) היא האזור המרכזי של אדינבורו, בירת סקוטלנד, ונחשבת ליצירת מופת בתחום תכנון הערים. בשל כך היא הוכרזה בשנת 1995 כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו. במקביל הוכרזה גם העיר העתיקה באדינבורו כאתר מורשת עולמית.
למרות שחלק זה של העיר מכונה "העיר החדשה", הוא נבנה למעשה בכמה שלבים נפרדים בין 1765 ל-1850 ומשמר את רוב מאפייני האדריכלות הנאו קלאסיציסטית המקורית שלו. הרחוב המוכר ביותר באזור זה הוא רחוב הנסיכה, הניצב מול טירת אדינבורו והעיר העתיקה לאורך שקע גאוגרפי של נור לוך.
הכנת הקרקע.