בשנת 1979 הוציאה להקה "הג'קסונים" את האלבום המצליח "Destiny" בחברת אפיק. במקביל, החל מייקל ג'קסון לעבוד על אלבום הסולו "Off the Wall". חברת "מוטאון" בה היו חתומים חברי הלהקה עד לשנת 1975, החליטה לנצל את גל ההצלחה על מנת להרויח כסף ממכירת אלבום אוסף של הלהקה. שישה מתוך עשרת שירי האלבום הם שירים שהוקלטו על ידי הלהקה בתהליכי ההכנה של אלבומים קודמים, אך לא פורסמו בסופו של דבר.
בדומה לאלבום "Joyful Jukebox Music", גם אלבום זה נמכר לתקופה קצרה בלבד והוא נחשב לאלבום הנדיר ביותר של הלהקה. בשנת 2001 הוציאה מוטאון את שני האלבומים בגרסה מחודשת במסגרת הסדרה "2 אלבומים בדיסק 1". האלבום יצא ב-5,000 עותקים בלבד והוא כלל גרסה של 15 דקות לשיר "Hum Along and Dance", שללא פורסמה לפני כן.
יחסי גינאה–צ'ילה
יחסי גינאה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין גינאה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-26 באוגוסט 1963.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגינאה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן. גם אזרחי גינאה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
סובארו 1000
סובארו 1000 (ביפנית: 速霸陸1000, באנגלית: Subaru 1000) היא מכונית משפחתית קטנה מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סובארו אשר יוצרה בין השנים 1966–1969 ביפן.
יצרנית הרכב סובארו הייתה חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
דונאט באנקי
דונאט באנקי (בהונגרית: Bánki Donát, במקור לווינגר; בקוניבאנק, 6 ביוני 1859 – בודפשט, 1 באוגוסט 1922) היה מהנדס מכונות הונגרי-יהודי, ממציא ופרופסור באוניברסיטה. הוא היה אחד המהנדסים המכניים הגדולים בתקופתו, פרופסור להנדסת מבנים למכונות הידרו, מדחסים וטורבינות קיטור.
משפחתו.
בנקי נולד במשפחה יהודית. הוריו היו ד"ר איגנץ לווינגר וברטה זלצר (בטי). אביו היה רופא, ובפרוץ המהפכה ומלחמת 49–1848 בהונגריה, אביו שהיה נשוי טרי התייצב והתנדב לצבא העממי ההונגרי שהתארגן. בצבא שימש כרופא ראשי עד לכישלון המהפכה ופירוק הצבא מנשקו. על אף היותו יהודי, ראשית חייו של אביו כקצין בצבא ההונגרי תרמו גם לחינוכו הפטריוטי של הבן דונאט. הוא נולד כילד רביעי במשפחה ומאוחר יותר כשהמשפחה גדלה לשישה ילדים היא עברה לכפר קטן אחר במרכז מערב הונגריה. בשנת 1879, והוא כבר היה סטודנט באוניברסיטה, שינה את שמו לשם הונגרי באנקי המזכיר את כפר הולדתו.
עבודתו.
באנקי סיים את לימודיו באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה עם תואר מהנדס מכונות. תחילה עבד כמהנדס מפעל המכונות של הרכבת ההונגרית, ואחר כך במפעלי הפלדה גנץ. משנת 1879 עד 1880 היה עוזר הוראה במחלקה למכניקה של האוניברסיטה בה למד, ומשנת 1899 עד מותו היה פרופסור מן המניין להנדסה הידראולית, מדחסים וטורבינות קיטור.
במסגרת עבודתו פגש באנקי את יאנוש צ'ונקה ונוצר ביניהם קשר עבודה הדוק. בשנת 1890 הם פיתחו את מה שכונה "מנוע באנקי-צ'ונקה", שהפך למוצר תחרותי ברמה בינלאומית של מפעלי גנץ. הוא היה אחד ממחברי הלקסיקון הגדול פאלאס בשנת 1893. ב־11 בפברואר אותה שנה רשם פטנט על קרבורטור הבנזין (מאייד) שוב יחד עם ציונקה, לפני וילהלם מייבאך, שנחשב בעיני רבים החלוץ של המאייד. בשנת 1894 הוא רשם פטנט על מנוע הפיצוץ הפנימי הראשון בלחץ גבוה, מנוע באנקי שהתפרסם בעולם. מנוע הבוכנה קורר בהתערובת מים שרוססה עליו, כך שהוא הצליח להגביר את יעילותו לרמה שבעבר קיוו שאפשר להגיע אליה.
הן הגדלת הדחיסה והן הזרקת המים יושמו לראשונה על ידי באנקי, אם כי התפשטות מנוע הבאנקי נמנעה עקב הופעת מנוע הדיזל כמה שנים לאחר מכן. טורבינת באנקי, שהומצאה בשנת 1917, פתחה אפיקים חדשים לפיתוח תחנות כוח הידרואלקטריות גמדיות. בשנת 1918 המציא באנקי תוכנית רבת היקף לשימוש בכוח המים של שער הברזל על הדנובה.
הוא היה חבר ההתכתבות באקדמיה ההונגרית למדעים משנת 1911. עבור טורבינת המים זכה באנקי ארבע שנים לאחר מותו, בשנת 1926, בפרס הגדול של האקדמיה ההונגרית למדעים. את מרבית המורשת המתועדת הכתובה שלו ניתן למצוא בדיגיטציה בארכיון. בנוסף לפעילויות הנדסיות-מכניות ופטנטים משמעותיים שלו, היו חשובים תפקידי ההוראה שלו. הוא שם דגש רב על סיוע לתלמידים בהכנת הערות בכתב להרצאותיו. במהלך קריירת ההוראה שלו באוניברסיטה הוא ייסד את ההכשרה המעבדית בהנדסה.
כתביו.
בכתביו עסק בעיקר בתאוריה של מנועי גז ועקרונות התכנון של טורבינות קיטור ומכונות שפועלות על מים:
סינית מפושטת
סינית מפושטת (בסינית מפושטת: 简化字, פין-יין: jiǎnhuàzì) הוא הכינוי לתקן של מערכת תווים סיניים, המתפרסם ב-"通用规范汉字表", "טבלת התקן הכללי לתווים סיניים" לשימוש בישות הגאופוליטית סין היבשתית (中国大陆). יחד עם הכתב הסיני המסורתי , היא אחת משני התקנים הנהוגים בסין לכתיבת השפה המדוברת. הממשל בסין החל לקדם את השימוש של אותיות אלו בדפוס החל משנות ה-50 של המאה ה-20 כדי לעודד אוריינות. הן נמצאות בשימוש רשמי ברפובליקה העממית של סין, במלזיה ובסינגפור.
בהונג קונג, במקאו ובטאיוואן נהוג השימוש בכתב הסיני המסורתי. בנוסף במרבית קהילות הסינים הגרים מחוץ לגבולות סין מרבים להשתמש בכתב המסורתי.
ניתן להתייחס לסינית מפושטת בכינוי לעיל, "简化字" (ג'יאַן הוּאַה דזה), או לחלופין ב-"简体字" (ג'יאן טי דזה). הכינוי השני מתייחס לפישוט מבנה גוף האותיות, בעוד השם הראשון, הרשמי, מתייחס למערכת המודרנית הנהוגה היום של רשימת תווים רשמית אשר כוללת, על פי הגדרת השליט מאו דזה-דונג בשנת 1952, לא רק פישוט מבני, אלא גם הפחתה משמעותית במספר האותיות הכולל של התקן הסיני.
התווים של הסינית המפושטת נוצרו תוך הפחתה במספר הקווים הדרושים כדי לכתוב חלק ניכר מהתווים בכתב הסיני המסורתי. חלק מהפישוטים התבססו על צורות מהקליגרפיה המזרח-אסייתית הפופולרית "草书" (צַאוּ-שוּ, באנגלית: "Cursive script"). חלק אחר של האותיות פושט על פי כללים "יבשים" שנקבעו לפישוט, לדוגמה החלפת כל המופעים של רדיקל מסוים בתו (תו סיני מכיל בדרך כלל כמה רכיבים המכונים "רדיקלים") ברדיקל פשוט יותר. מספר תווים בעלי היגוי דומה ומשמעות זהה הוחלפו בתו בודד, בדרך כלל הפשוט מביניהם. בנוסף הושארו תווים רבים כפי שהם והם זהים לתווים המקבילים במערכת הסינית המסורתית.
חלק מהתווים המפושטים שונים שוני רב מהתווים שאותם החליפו, בעיקר בשל החלפות רדיקל בצורה אוטומטית. תווים לדוגמה שבהם הוחלף רכיב על ידי סימן פשוט: 对 &lt;-- 對, 邓 &lt;-- 鄧, 观 &lt;-- 觀, 欢 &lt;-- 歡. שינויים מסוג זה גרמו למבקרי הסינית המפושטת לטעון שהיא נראית כמו אוסף של שינויים אקראיים. לעומתם, התומכים בשיטה טוענים שהיא עקבית ומנגישה את השפה באופן ניכר, ובנוסף טוענים כי חלק מן השינויים דווקא חדשניים ומועילים אף על פי שהיו קיימים לאורך שנים במגוון תצורות.
סבב שני של תווים שהתווספו לסינית המפושטת היה בשנת 1977, אולם העדכון נמשך ובוטל בשנת 1986 מכמה סיבות, בעיקר עקב הבלבול שיצר והביקורת הקשה מהעם הסיני עצמו שהתקשה להתרגל אליו. עם זאת, הממשל נשאר עם כוונה רשמית להמשיך ולפשט בעתיד.
באוגוסט 2009 החל הממשל אוסף תגובות ציבוריות לרשימה מצומצמת יותר של שינויים.
לוטי דוטי מיני
לוטי דוטי מיני (באנגלית: Lottie Dottie Mini) היא סדרת טלוויזיה לילדים המשודרת בערוץ לולי החל משנת 2017.
רקע לסדרה.
פרויקט לוטי דוטי (ששמו במקור "גלינה פיטג'יניה" בפורטוגזית) החל את דרכו מיוטיוב בשנת 2006 כאשר ג'וליאנו פראדו ומרקוס לופוריני התחילו לעלות לאתר סרטוני אנימציה קצרים. הקליפים נחלו הצלחה מסחררת ברחבי העולם, עד שחלקם הוכנסו לפרקים ומופיעים במהלך הסדרה.
עלילת הסדרה.
לוטי דוטי היא סדרה שמלאה בסיפורים, פעילויות ומשחקים חינוכיים. הפרקים מורכבים מקטעים קצרים, חלקם לימודיים וחלקם סיפוריים ובכל פרק ישנה ביצת הפתעה המלמדת את הילדים על אות ומילה חדשה.
כוכבי הסדרה הם לוטי דוטי התרנגולת וחבריה, אפרוחון צהוב ותרנגול סגול. יחד הם משחקים ותופסים את תשומת ליבם של ילדים עד גיל ארבע.
מישור טאראן
מישור טאראן (באנגלית: Taran Plateau ; בבולגרית: Търънско плато) הוא מישור המכוסה קרח בצד המזרחי של רמת הארווי, בהרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
גובה המישור בין 1,100 ל-1,700 מטרים מעל פני הים.
אורכו של המישור 5.5 קילומטרים (בכיוון מזרח-מערב); רוחבו של המישור 3.3 קילומטרים (בכיוון צפון דרום).
המישור גובל בקרחון לאנק שמצפון לו, ובקרחון סבטובראצ'נה שממזרח ומדרום לו, ובקרחון מאלפיגי שמדרום מערב לו.
אוכף דוריונס מקשר בין המישור לבין רמת אוורולווה שממזרח למישור.
מדרום מערב למישור, המישור גובל ברכס באסארבובו.
היסטוריה.
גילוי המישור.
המישור מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
מקור השם.
המישור נקרא על שם הכפר טאראן שבדרום בולגריה.
יחסי טוגו–צ'ילה
יחסי טוגו–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טוגו לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה.