הסרט יצא לאקרנים ב-2009 בבימויו של רוב זומבי, ומככבים בו מלקולם מקדואל כד"ר לומיס, טיילר מיין כמייקל מאיירס וסקאוט טיילור-קומפטון כלורי סטרוד.
האלווין (2018).
סרט זה הוא המשך לסדרת הסרטים של "ליל המסכות".
סרט זה מציג מציאות שבה, מייקל מייארס בורח וחוזר להדונפילד לאחר שנלכד ונכלא כארבעים שנה במוסד לחולי נפש. לורי סטרוד, כעת אמא וסבתא, התכוננה במשך ארבעים שנה לחזרתו של מייקל. וכאשר מגלה על בריחתו תעשה הכול על מנת להגן על משפחתה.
הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2018 בבימויו של דייוויד גורדון גרין. ומככבים בו ג'יימי לי קרטיס כלורי סטרוד, ג'ודי גריר כקארן סטרוד, אנדי מאטיצ'אק כאליסון סטרוד, ויל פטון כדוקטור הוקינס וניק קאסל כמייקל מאיירס.
צירי הזמן.
לסדרת הסרטים הזו קיימים מספר צירי זמן שונים המתארים המשכיות שונה. שני צירי הזמן המרכזיים (מכונים "ציר הזמן של ג'יימי" ו"ציר הזמן של לורי") מתחילים שניהם בשני הסרטים הראשונים. אך הסרט השלישי בכל ציר זמן משנה את היקום של הסדרה. במקור סדרת "ליל המסכות" תוכננה להיות סדרת אנתולוגיה וכל סרט היה אמור להתמקד בסיפור נפרד ולכן בסוף הסרט השני מייקל מאיירס וכן סם לומיס נהרגו בפיצוץ של בית החולים. אחרי הכישלון של הסרט השלישי שלא עוסק בכלל בדמותו של מייקל מאיירס הוחלט להחזיר את מייק לחיים בסרט הרביעי. הצופים לומדים שמייקל ולומיס הצליחו להנצל מהפיצוץ אך מייקל נכנס לתרדמת. בזמן שמייקל היה בתרדמת לורי נכנסה להריון וילדה את ג'יימי אך היא מתה זמן קצר לאחר מכן בתאונת דרכים. הסרט הרביעי עד השישי עסקו בדמותה של ג'יימי ובניסיונות שלה לשרוד את התקיפות החוזרות והנשנות של מייקל. הסרט השישי מכניס אלמנטים על טבעיים ליקום של הסרטים ובמרכזם עומדת כת מסתורית שבגללה מייקל הפך לטיפוס הרצחני שהוא היום. הסרט השישי הורג את דמויותיהם של ג'יימי ולומיס ושם את חייו של מייקל בסימן שאלה.
עלילת הכת והאלמנטים העל טבעיים לא התקבלו בעין יפה אצל הצופים והכישלון של הסרט השישי גרם למוות זמני של הסרטים. הסרט השביעי הוא המשך ישיר לסרט השני ולכן הוא מתעלם מכל האירועים שקרו לאחר סרט זה, ולמעשה מתחיל ציר זמן חדש. גם בציר זמן זה מייקל ולומיס שרדו את הפיצוץ, מייקל נחשב כמת למרות שגופתו לא נמצאה ולומיס (היחיד מלבד לורי שלא האמין שמייקל מת) המשיך לחפש אותו ולחקור עליו עד שנפטר (ככל הנראה מוות טבעי) כמה שנים לפני אירועי הסרט (זאת בעקבות מותו של השחקן דונלד פלזנס ב-1995, זמן קצר לאחר צילומי הסרט השישי). לורי לא מתה אך זייפה את מותה ושינתה את זהותה ולה יש בן (ואילו ביתה, ג'יימי, אינה קיימת בהמשכיות זו). סרט זה התקבל באהבה רבה אצל הצופים שכן הוא מעין חזרה לשורשים. סרט זה תוכנן להיות האחרון בסדרה ואכן בסופו לורי מצליחה להרוג את מייקל.
למרות ההצלחה של הסרט השביעי, הסרט השמיני (האחרון בהמשכיות זו) היה כישלון. סרט זה (שוב) מחזיר את מייקל לחיים בהסבר על כך שהוא התחלף עם אדם אחר ממש לפני שלורי הרגה אותו. בתחילת הסרט מייקל הורג את לורי ואז מגלה שהתחילו לצלם תוכנית ריאליטי בביתו. למרות שזה המשך ישיר לסרט הקודם, אין כל התייחסות לדברים שקרו בסרט הקודם, הסרט הזה מרגיש לא קשור בכלל לסדרת הסרטים והעלילה הריקנית שלו. וכמובן שסרט זה הורס את הסיום הקליימטי של הסרט הקודם שבאמת נתן תחושה של סיום טרילוגיה. כישלון הסרט הזה הביא למוות זמני נוסף של סדרת הסרטים.
בשנת 2007 יצא הרימייק של רוב זומבי. הרימייק התחיל המשכיות חדשה המתעלמת לחלוטין מכל הסרטים הקודמים. בשנת 2009 יצא הסרט השני בהמשכיות הזו. עקב הכישלון של הסרט הזה, הסרט השלישי בציר הזמן של הרימייק בוטל.
באוקטובר 2018 ייצא סרט נוסף אשר מתחיל המשכיות נוספת ואמור להיות הסרט האחרון בהחלט. סרט זה הוא המשך של הסרט הראשון משנת 1978 והוא מתעלם לחלוטין מכל הסרטים שבאו לאחר מכן. ללורי יש בת בשם קארן (ואילו ג'יימי מציר הזמן הראשון וג'ון מציר הזמן השני אינם קיימים) ואילו מייקל נתפס ונכלא למשך ארבעים שנה לאחר סיום הסרט הראשון.
בסך הכול קיימים ארבעה צירי זמן שונים:
תל בית שמש
תֵּל בֵּית שֶׁמֶש הוא תל קדום הממוקם ממערב לעיר בית שמש של ימינו, צמוד לכביש 38, בין צומת הכניסה הצפוני לצומת הכניסה הדרומי לבית שמש. התל מזוהה עם היישוב המקראי בֵּית שֶׁמֶש. במאמר המסכם את החפירות הממושכות המתנהלות בתל, קבעו חוקרי אוניברסיטת תל אביב פרופ' שלמה בונימוביץ וד"ר צבי לדרמן כי "תל בית-שמש הוא אתר מפתח ללימוד קצה גבול ההתפשטות הפלישתית והדינמיקה התרבותית והחברתית באזורי המפגש והחיכוך בתקופת הברזל א'". תל בית שמש שימש כמרכז מִנהלי וכלכלי חשוב של ממלכת יהודה.
תולדות היישוב העתיק.
באתר התקיימה עיר עוד בתקופה הכנענית הקדומה, אולם רק בתקופה הכנענית המאוחרת החלה לשגשג ולקיים קשרי מסחר ענפים עם הארצות השכנות (ככל הנראה ממלכת מצרים בדרום). תושבי המקום קיימו כנראה את פולחן אל השמש כפי שמרמז שמו של היישוב שהיה מושבה של האלה הכנענית שפש. בתקופה זו הייתה העיר יישוב קטן יחסית ששכן בצל ערי המדינה האזוריות ירושלים וגזר.
העיר בית שמש העתיקה מוזכרת בספר יהושע, שם נמנית בין שלוש עשרה ערי הכהנים, העיר ומגרשיה הועברו כעיר הכהנים על פי הגורל שנערך במשכן שילה על ידי יהושע בן נון ואלעזר הכהן. אף על פי שהעיר מופיעה בתנ"ך ובתלמוד שמה אינו מוזכר במקורות אחרים.
על פי הממצאים הארכאולוגים הרבים בתל, ניכר שבית שמש נחרבה מספר פעמים, בין היתר על ידי מסע העונשין של סנחריב בשנת 701 לפנה"ס. בפעם הזו כאשר שוקמה העיר, היא שגשגה והגיעה לשיאה, עם תעשייה מפותחת של ייצור שמן זית, וכלים המתאימים לריסוק המוני של זיתים ואחסנת כמות רבה של שמן - בכמות שככל הנראה עלתה על הצורך המקומי, מה שהוביל את החוקרים למסקנה שהייתה יישוב משמעותי בכלכלה המקומית ואולי אף ייצאה לאימפריה האשורית את השמן.
כאשר בית שמש נחרבה בשנת 586 לפנה"ס, הפעם בידי נבוכדנצר מלך בבל, היא שוקמה ונבנתה מחדש מעט מזרחה ממיקומה הקודם, אולם ירדה ממעמדה, ואילו בימי שיבת ציון חזרו אליה משפחות הכהנים שגלו על ידו. באתר נמצאו ממצאים של ישוב יהודי ימי בית שני. היא מוזכרת בתלמוד כמקום יישוב קטן וזניח. רק במאה ה-5 לספירה, נבנה במקום מנזר ביזנטי גדול.
זיהוי התל.
על פי הטקסט התנכי שכנה בית שמש בסמוך לצרעה, אשתאול ועקרון. על פי כתבי אוסביוס, היסטוריון נוצרי מהמאה השלישית, נמצאת בית שמש באתר הנמצא 10 מיל מבית גוברין ובסמוך לאמאוס. על סמך מידע זה הצביע החוקר אדוארד רובינסון על תל רמיילה שניצב סמוך לכפר הערבי עין שמס שבשמו נשתמר זכר העיר הקדומה.
התל ששטחו כ-30 דונם, יושב על פסגה בגובה 250 מטר מעל פני הים בנקודה אסטרטגית על ערוץ נחל שורק מצפון ונחל שמש ממערב עובדה שאפשרה אספקת מים סדירה ליישוב, אוכף מחבר את הפסגה לרכס ההרים הנמצא ממזרח.
המחקר באתר.
החפירות שבוצעו באתר.
החפירות הארכאולוגיות הראשונות בתל נערכו בין השנים 1911–1912 במימון הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל בראשותו של דנקן מקנזי, וכבר אלו חשפו ממצאים חשובים שהתמקדו בשלוש ערים מתקופות שונות.
בין השנים 1928–1935 בוצעה חפירה נוספת במימון קולג' הוורפורד בפנסילבניה בראשותו של אליהו גראנט, וזו חשפה את מירב שטחי התל ובעיקר חלקו המערבי והנקרופוליס שמחוץ לתחומים המבוצרים. ממצאי חפירות אלו פורסמו בשנת 1939 ובפסקת הסיכום ציין העורך כי יש צורך בחפירות שיטתיות ובקנה מידה גדול על מנת להגיע לתמונה מלאה של האתר.
בשנת 1967, במסגרת עבודות דחק לתושבי בית שמש התקיימו בתל עבודות שיקום.
מאז שנת 1990 נערכות במקום חפירות נוספות בניהול אוניברסיטת תל אביב בראשותם של צבי לדרמן ושלמה בונימוביץ. החפירה בוצעה מתוך כוונה לענות על מספר שאלות שנותרו פתוחות במבנה השכבות של התל ולמפות את ההקשר התרבותי של תל בית שמש "במסגרת ארכאולוגית רחבה של אזור נחל שורק". החפירות התמקדו בצד הצפון מזרחי של התל שלא נחפר כלל, אולם שפכו אור רב גם על ממצאים קודמים.
החל מעונת החפירות של שנת 2008 הופעלו באתר שיטות הדמיה דיגיטלית במטרה לשחזר את מראה השרידים והממצאים בעתות קדם, במאמר שתקציר שלו פורסם באתר רשות העתיקות מתארים החוקרים את הפעלת הכלים החדשניים: "אגף אחד מתוך מבנה גדול אשר קבור כולו תחת מפולות הלבנים. במהלך החשיפה הורחבה פלטפורמת התיעוד הדיגיטלי-מבוסס GIS, שמשלחת תל בית-שמש הייתה חלוצה בשימוש בה. בעזרת שיטה זו נאסף מידע רב ומפורט באשר למיקומן ולתנוחתן המרחבית של לבני הבוץ בעיי המפולת. המידע שנאסף ומוחשב אפשר בניית מודלים ויזואליים דו- ותלת-ממדיים של האגף שנחפר. בניתוח שנערך על מודלים אלו, בשילוב עם המידע הרב שנאסף, התגלתה המכניקה של החורבן וניתן לשחזר את מבנהו של החדר לפני חורבנו. יתרה מזו, מודל ה- GIS מאפשר לנו “לחפור” שוב ושוב את החדר ולהבין את תהליכי החורבן אשר התחוללו בו".
החל ממרץ 2018, עורך עודד ליפשיץ, ראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, חפירות הצלה בצפון התל. חפירות שבמסגרתם נפתחו 200 ריבועי חפירה ומשתתפים בהם כ–150 פועלים ו–20 ארכאולוגים. באתר התגלתה מערכת צפופה של בנייני ציבור, חדרי אחסון ומתקני תעשייה חקלאיים, כולל 14 בתי בד לאצירת שמן זית. חפירות ההצלה נערכות, לאחר שכבר הוסכם עם חברת נתיבי ישראל, שבתום החפירות האתר יהרס לטובת הרחבת כביש 38. בשל הממצא החשוב שנתגלה בתל בית שמש, החל מינואר 2019 נעשים ניסיונות לעיצוב דעת קהל על מנת להפוך את האתר לגן לאומי וחברת נתיבי ישראל הסכימה לצמצם באופן ניכר את הרחבת כביש 38 באזור התל.