בשיטה הארוכה יש להשרות את הזיתים חתוכים במים עם מלח ולהסיר את טעמם המר. תהליך זה אורך עד כשלושה חודשים.
מוחמדו בוהארי
מוחמדו בוהארי (באנגלית: Muhammadu Buhari; נולד ב-17 בדצמבר 1942) הוא איש צבא בדימוס (מייג'ור גנרל) ופוליטיקאי ניגרי, המכהן החל משנת 2015 כנשיא ניגריה. הוא כבר היה בעבר שליט צבאי של המדינה מ-31 בדצמבר 1983 עד 27 באוגוסט 1985, לאחר שעלה לשלטון בהפיכה צבאית. אחרי שהודח בעצמו בהפיכה צבאית, היה בוהארי מועמד לנשיאות ניגריה ב-2003, 2007 ו-2011. בדצמבר 2014 נבחר שוב כמועמד לנשיאות מטעם מפלגת "הקונגרס של כל המתקדמים", לקראת הבחירות לנשיאות ב-2015, אז גבר על הנשיא המכהן גודלאק ג'ונתן. בוהארי הוא בן לאתניה פולאני ומוסלמי סוני באמונתו הדתית.
רקע משפחתי, ילדות וצעירות.
מוחמדו בוהארי נולד בשנת 1942 בדאורה, במדינת קצינה, בניגריה, אז מושבה בריטית, כבנו ה-23 של אביו אדאמו. אביו מת כשהילד היה בן 3–4 ומוחמדו גודל על ידי אמו, זולייכת. הוא למד בבית ספר יסודי בדאורה ובמאי'אדווה, אחר כך בבית ספר בקצינה (1956-1953). בשנים 1956–1961 למד בתיכון המחוזי קצינה.
הקריירה הצבאית.
בוהארי התגייס לצבא הניגרי בשנת 1961. בשנת 1963 התקבל לבית הספר לאימונים צבאיים (שנקרא החל מפברואר 1964 האקדמיה הצבאית הניגרית) בקדונה. בשנים 1962–1963 עבר אימונים בבית הספר מונס לפרחי קצונה במחנה אלדרשוט באנגליה (שנסגר בשנת 1972). בינואר 1953 הועלה לדרגת סגן משנה והתמנה למפקד כיתה בגדוד השני לרגלים באבאוקוטה. בנובמבר 1963-ינואר 1964 עבר קורס מ"כים במכללה הצבאית בקדונה. מאוחר יותר ב-1964 עבר קורס לקציני תובלה בבית הספר לתובלה צבאית בורדן, בריטניה. בשנים 1965–1967 היה מפקד של הגדוד השני רגלים. ב-1967 מונה למייג'ור בגזרה השנייה של החטיבה הראשונה של חיל הרגלים. בהמשך עלה בהייררכיה הצבאית במסגרת חיל הרגלים . ב-1973 נשלח למכללה לקציני מטה בוולינגטון,
בשנים 1979-1978 התמנה למזכיר צבאי במטכ"ל והיה לחבר במועצה הצבאית העליונה.
בשנים 1980-1979 עלה לדרגת קולונל וביוני 1979-יוני 1980 למד במכללה הצבאית של צבא ארצות הברית בקרלייל (פנסילבניה) וזכה שם לתואר מסטר ללימודי אסטרטגיה.
בשנים 1980–1983 כיהן בוהארי כגנרל בראש חטיבת רגלים 4, חטיבת רגלים ממוכנת 2 וחטיבת 3.
ההפיכה הצבאית הצפונית ב-18 ביולי 1966.
ביולי 1966 אז בדרגת לטננט, השתתף מוחמדו בוהארי בהפיכה בפיקודו של הלטננט קולונל מורטאללה מוחמד שהדיחה וחיסלה את הרמטכ"ל הגנרל אגיאי אירונסי, שהדיח קודם לכן את הנהגת הרפובליקה הראשונה בינואר 1966. בהדחתו של אירונסי לקחו חלק בין השאר לטננט משנה סאני אבצ'ה, לטננט איברהים בבנגידה, מייג'ור תאופילוס דנג'ומה, לטננט איברהים באקו. הפיכה זו הייתה כאמור תגובה להפיכה מינואר 1966 שהונהגה על ידי קבוצה של קצינים בני האתניה איגבו שהדיחה את הממשלה שנבחרה דמוקרטית בראשות אבובכר טפאווה בלווה. רבים מהחיילים מצפון ניגריה הרגישו אבלים עקב רציחתם של מנהיגים בכירים כמו ראש הממשלה טפאווה בלווה והסרדאונה מח'ליפות סוקטו וראש הממשלה הצפוני חאג' אמדו בלו, ושל 4 קצינים בכירים - בריגדיר זכריה מאימלארי, קולונל קור מוחמד, לטננט קולונלים אבוגו לארגמה וג'יימס פם. ההפיכה הנגדית הייתה מאוד רצחנית והביאה לרציחתם של קצינים, בני האתניה איגבו ברובם. עם הקרבנות נמנה גם השליט הטרי, הרמטכ"ל הראשון של הצבא הניגרי, הגנרל אירונסי ולוטננט קולונל אדקונלה פאג'ואי, המושל הצבאי של אזור המערב.
מושל מדינת צפון-מזרח.
באוגוסט 1975 אחרי העלייה לשלטון של הגנרל מוטרללה מוחמד, התמנה מוחמדו בוהארי למושל מדינת צפון-מזרח. בפברואר 1976 הממשל הצבאי חילק מדינה זו למדינות באוצ'י, בורנו וגונגולה. באוגוסט 1991 מתוך מדינת בורנו הופרדה מדינה נוספת בשם יובה וגונגולה פוצלה לשתי מדינות אחרות - טאראבה ואדמאווה. באוקטובר 1996 נוצרה מדינת גומבה על חשבון מדינת באוצ'י.
נציב פדרלי לנפט ולמשאבי טבע.
במרץ 1976 הנשיא אולוסגון אובסנג'ו מינה את בוהארי לנציב פדרלי לענייני נפט ומשאבי הטבע. עם הקמת הקורפורציה הלאומית הניגרית לנפט, הוא התמנה ליושב הראש שלה. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1978. בעת כהונתו בתפקידים הנ"ל נמצא כי 2.8 מיליארד דולר נעלמו מחשבונות הקורפורציה NNPC בבנק מידלנדס בבריטניה.
בית דין לחקירת מכירות הנפט, שהוקם ב-1983 על ידי ממשל שייחו שאגארי, לא מצא הוכחות באשר לאשמתו.
פרשת העימות עם צ'אד.
ב-1983 כוחות מצ'אד פלשו למדינת בורנו. בוהארי פיקד על הכוחות הניגריים וגרשו אותם וחדרו בעקבותיהם לשטח צ'אד, בניגוד לפקודה של הנשיא שאגארי שדרש ממנו לסגת לתוך שטחי המולדת. בעת העימותים עם הצ'אדים היו בצד הניגרי מעל 100 נפגעים כולל שבויים.
ההפיכה הצבאית בדצמבר 1983.
גנרל מייג'ור מוחמדו בוהארי נמנה עם מנהיגי ההפיכה הצבאית ב-31 בדצמבר 1983 שהדיחה את הממשלה שנבחרה בדרכים דמוקרטיות בראשות הנשיא שייחו שאגארי. בעת קשירת הקשר היה בוהארי מפקד החטיבה השלישית המשוריינת. הגנרל טונדה אידיאגבון מינה אותו לרמטכ"ל, ובפועל היה בוהארי לאיש החזק השני במדינה. בהמשך היה לראש המועצה הצבאית השלטת שעלתה לשלטון בעקבות ההפיכה. ההפיכה שמה קץ לרפובליקה הניגרית השנייה - תקופה קצרה של דמוקרטיה רב-מפלגתית שנמשכה משנת 1979. לפי "הניו יורק טיימס", הקצינים הקושרים טענו שדמוקרטיה רופפת היא יותר גרועה מחוסר דמוקרטיה כלל. בוהארי הצדיק את פעולת הקצינים כאמצעי להעניש את הממשלה האזרחית המושחתת ללא תקנה וביטל באופן מידי את חוקת ניגריה משנת 1979.
בראש המדינה.
המדיניות הכלכלית.
לצורך רפורמה של הכלכלה, ביקש הנשיא בוהארי לשקם את הכלכלה וערך קיצוצים בהוצאות הלאומיות, נאבק בשחיתות ועודד את המגזר הפרטי. ניסיונו לאזן מחדש את האוצר הציבורי על ידי העלאת מיסים הביא לאובדן משרות וסגירות עסקים. הוא ניתק את הקשרים עם קרן המטבע הבינלאומית לאחר שזו דרשה ממנו לפחת את הנאירה ב-60%. הוא נקט באמצעי צנע ובו-זמנית סירב לסיוע הקרן.
במאי 1984 בהודעתו על התקציב הלאומי החדש הוא יזם שורה של צעדים משלימים:
הפסקת גיוסם של עובדים במגזר הציבורי, העלאת ריביות, הפסקת מיזמים בעיר הבירה, איסור על הלוואות ממשלתיות, קיצוץ של 15 % מן התקציב של שאגארי, צמצום היבוא, עדיפות ליבוא של חומרי גלם והעדפה לשימושם בחקלאות ובתעשייה.
צעדים כלכליים אחרים כללו שינויים בערך המטבע, הפחתת מחירים למוצרים ולשירותים וכו'.
מדיניות החוץ.
המשטר הצבאי המשיך במידה רבה את מדיניות החוץ של הנשיא המודח שיחו שאגארי. בינואר 1984 בנאום השנה החדשה אמר בוהארי שהוא ישמור ויחזק את היחסים הדיפלומטיים עם כל הארצות והארגונים הבינלאומיים כמו הארגון לאחדות אפריקה, האומות המאוחדות, OPEC, ECOWAS וחבר הלאומים הבריטי. הוא הבטיח לכבד את כל ההתחייבויות של ניגריה המעוגנים בהסכמים שחתמו הממשלות הקודמות.
מדיניות החוץ התמקדה בעיקר באפריקה, ובראש ובראשונה בשכנות של ניגריה.
ה"סאגה" של 43 המזוודות.
המנהל בוהארי היה מעורב בשערורייה בנוגע לטיפול ב-53 מזוודות של האמיר מגוואנדו, שכללו, ככל הנראה, 700 מיליון דולרים. האמיר חזר מערב הסעודית ומזוודותיו עברו ללא בדיקה את המכס הניגרי.
מצב זכויות האדם.
לפי צו 2 משנת 1984, הבולשת הממלכתית והרמטכ"ל קיבלו סמכות לעצור ולכלוא ללא אשמה למשך עד שלושה חדשים, אנשים שנחשבו מסוכנים לביטחון המדינה. נאסרו שביתות והפגנות עממיות ו"הארגון הלאומי לביטחון", הבולשת, זכה לסמכויות ללא תקדים. נגד אנשים ממורמרים כמו שובתים ללא היתר הופעלו אמצעי הפחדה, הטרדה וכליאה. עד אוקטובר 1984 צומצמו משרותיהם של 200,000 אזרחים. הושלכו לכלא מבקרים של המשטר, לרבות האמן הפופולרי, פלה קוטי, זמר אפרו-ביט, שהיה פעם מועמד לנשיאות. הוא נעצר ב-4 בספטמבר 1984 בשדה התעופה כשהתכונן לצאת את המדינה לסיור הופעות באמריקה. הוא הואשם ביצוא בלתי חוקי של מטבע זר, דבר שתואר על ידי אמנסטי אינטרנשיונל כחסר בסיס. הזמר נידון ל 10 שנות מאסר ושוחרר לבסוף אחרי 18 חדשים, אחרי שהמשטר של בוהארי הודח בהפיכה.
ב-1984 הוציא בוהארי את הצו 4 ל"הגנה נגד הוצאות דיבה". הצו נועד להרתיע עיתונאים ואנשים אחרים מלפרסם או לדווח על מעשים שהיו עלולים להטיל אור שלילי על הממשל הצבאי או פקידי ממשלה. מי שהפר את הצו היה עלול להישפט על ידי בית דין צבאי והידון ללא ערעור לקנס מעל 10,000 נאירה ומאסר עד שנתיים. שני עיתונאים מהעיתון גארדיאן, טונדה תומפסון ונדוקה איראבור נמצאו אשמים בהפרת הצו ונשפטו.
לפי הצו 20 נגד סוחרי סמים נידונו לעונש מוות.
בשנת 1985, בעקבות קשיים כלכליים ועלייה ברמת הפשיעה במדינה, החליט ממשל בוהארי לפתוח את הגבולות (שהיו סגורים מאפריל 1984) עם בנין, ניז'ר, צ'אד וקמרון כדי להאיץ את גירושם של 700,000 עובדים זרים ומהגרים.
אחת מהירושות הכבדות ביותר של ממשל בוהארי היה מה שנקרא "המלחמה נגד חוסר המשמעת" (War against indiscipline - WAI). היא הוכרזה ב-20 במרץ 1984
צעדים ננקטו נגד אזרחים שלקו ב"חוסר מוסר" ו"חוסר אחריות אזרחית", נדרשו להיות מוצגים בפני המוני העם בתחנות אוטובוסים על ידי חיילים חמושים בשוטים.
עובדים שאיחרו לעבודה הושפלו ואולצו לבצע "קפיצות צפרדע" מול עיני הקהל. כל תלמיד מעל גיל 17 שנתפס מעתיק בבחינות עלול היה להידון ל-21 שנות מאסר. מעשי זיופים או הצתה נענשו בעונש מוות. שרירותיות המשטר משכה בקורת רבה, כולל מצד הסופר וולה סויינקה, חתן פרס נובל, שכתב מחזה בנושא "הפשעים של בוהארי".