ביוגרפיה.
בופון החל את דרכו המקצועית בפארמה בשנת 1995, בה ערך את הופעת הבכורה שלו. במהרה הפך לשוער הראשון של הקבוצה, וצבר מוניטין כאחד השוערים הצעירים המבטיחים ביותר באיטליה. בעת שהייתו בקבוצה, זכה בופון בקופה איטליה, בגביע אופ"א ובסופר קאפ האיטלקי. בשתי עונותיו הראשונות שלאחר מעברו ליובנטוס בשנת 2001, זכה בופון באליפות איטליה, וביסס את מעמדו כאחד השוערים הטובים בעולם. בופון זכה עם יובנטוס באליפות איטליה גם בעונות ו-, תארים שנלקחו מהמועדון, בנוסף להורדת ליגה, בשל מעורבותו בפרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. על-אף שמועות לגבי עזיבתו של בופון, החליט השוער להישאר ביובנטוס וסייע לה לסיים במקום הראשון בסרייה ב' ולחזור לליגה הבכירה. לאחר מספר עונות נטולות תארים, שיחק בופון תפקיד מפתח בתחייתה של יובנטוס והיווה חלק מסגלים שזכו בחמש אליפויות רצופות בין השנים 2011–2016. מאז עזיבתו של אלסנדרו דל פיירו בשנת 2012, משמש בופון כקפטן הקבוצה. בסך הכל זכה בופון יחד עם יובנטוס בשבע אליפויות איטליה, פעמיים בקופה איטליה וחמש פעמים בסופר קאפ האיטלקי.
ברמה הבינלאומית, ערך בופון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה בשנת 1997. הוא זומן למספר שיא של חמישה טורנירי גביע העולם (1998, 2002, 2006, 2010 ו-2014) והיה שוערהּּ הבכיר של הנבחרת בארבעת האחרונים. במונדיאל 1998, שימש בופון שוער שלישי לג'אנלוקה פליוקה ולפרנצ'סקו טולדו. הוא היה שוערהּּ הראשון של נבחרת איטליה לכל אורך טורניר מונדיאל 2006 בו זכתה נבחרתו, כשהוא שומר על רשת נקייה בחמישה מתוך שבעת משחקיו וסופג שני שערים בלבד. בנוסף יצג בופון את נבחרת איטליה בארבעה טורנירי אליפות אירופה, באולימפיאדת אטלנטה 1996 ובשני טורנירי גביע הקונפדרציות, כשבשנת 2013 הוא מסיים עם נבחרתו במקום השלישי בטורניר. בשנת 2017 פרש מנבחרת איטליה לאחר שלא העפילו למונדיאל 2018.
בופון זכה גם בתארים קבוצתיים ואישיים יוקרתיים רבים. בשנת 2004 נבחר על ידי פלה כאחד מארבעה עשר איטלקים ברשימת פיפ"א 100, שכללה את 125 הכדורגלנים הטובים בעולם שחיו באותה העת. הוא נבחר כשוער השנה בסרייה א' בכמות שיא של אחת עשרה שנים. לאחר זכייתה של נבחרתו במונדיאל 2006 זכה בופון בפרס יאשין המוענק לשוער המצטיין של הטורניר, ונכלל גם בקבוצת הטורניר, כמו גם ביורו 2008 וביורו 2012. בופון הוא השוער היחיד שזכה בתואר שחקן השנה של אופ"א, בגרסתו הקודמת. באותה שנה נבחר בופון גם כשוער השנה של אופ"א, והיה חלק מנבחרת השנה של אופ"א בשנים 2003, 2004 ו-2006. בשנת 2006 נבחר בופון כסגנו של פאביו קנבארו בקרב על תואר כדור הזהב, וכחלק מנבחרת השנה של פדרציית הכדורגל הבינלאומית לכדורגלים מקצוענים, תואר בו זכה גם בשנת 2007. לאחר ההעפלה של יובנטוס לגמר ליגת האלופות 2015, נבחר בופון כחלק מנבחרת הטורניר וסיים במקום הרביעי בקרב על תואר שחקן השנה של אופ"א לשנת 2015. הוא בעל מספר הזכיות הגבוה ביותר (5) בתואר שוער השנה של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (ביחד עם איקר קסיאס), וכן בתוארי השוער המצטיין של המאה ה-21, השוער המצטיין של 25 השנים האחרונות והשוער המצטיין של העשור החולף על ידי אותו הארגון. בשנת 2016 נהיה בופון לשוער הראשון שזוכה בתואר כף רגל הזהב, שניתן הן עבור אישיות והן עבור יכולת משחק.
קריירת מועדונים.
פארמה.
1991–1995: קריירת הנוער ותחילת הקריירה המקצוענית.
על-אף שקיבל הצעות מצד בולוניה 1909 ומילאן, החל בופון את קריירת הנוער שלו במחלקת הנוער של פארמה בשנת 1991, כשהוא בן 13. במהלך תקופתו במחלקת הנוער של המועדון, שיחק בופון במספר עמדות שדה, בעיקר בקישור, ולאחר מכן עבר לעמדתו הנוכחית, עמדת השוער. המודל לחיקוי שלו, תומאס נקונו, שוערהּ של נבחרת קמרון בעבר, הוא שנתן לבופון את ההשראה להסב את תפקידו לשוער, לאחר הופעותיו במדי נבחרת קמרון במונדיאל 1990 שנערך באיטליה. בופון הסתגל במהרה לתפקיד השוער ותוך זמן קצר הפך לשוער הראשון של קבוצת הנוער. ארמס פוליוני, מאמן השוערים של מחלקת הנוער, הפך במהרה למנטור של השוער הצעיר.
לאחר שנקרא להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של המועדון בקיץ 1994, הועלה בופון לסגל הבוגר בשנת 1995. ב-19 בנובמבר 1995, כשהוא בן 17, ערך בופון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנבחר על ידי המאמן נביו סקלה לשמש כשוער במשחק סרייה א' נגד מילאן, שהסתיים בתיקו 0-0. הוא ערך בהמשך העונה שמונה הופעות ליגה נוספות והופעה בקופה איטליה, בו הודחה פארמה בסיבוב השני. פארמה סיימה את העונה במקום השישי בליגה, והעפילה לגביע אופ"א. במהלך תקופתו בפארמה אימן אותו מאמן השוערים ויליאם וקי, דמות לזכותה זוקף בופון את רוב הביטחון, ההתפתחות וההצלחה שלו.
1996–2001: שוערהּ הראשון של פארמה, ההצלחה, והפריצה לתודעה.
בעונת , עונתו השנייה בקבוצה הראשונה של המועדון, נבחר בופון לשמש כשוער הראשון של הקבוצה והועדף על פני אלסנדרו ניסטה ולוקה בוצ'י. פארמה סיימה את העונה כסגנית האלופה, כשמקדימה אותה יובנטוס, והעפילה לליגת האלופות. בופון ספג 17 שערים ב-27 הופעות ליגה, וביצועיו החלו לזכות בתשומת לב באיטליה. פארמה הודחה פעם נוספת בסיבוב השני של הקופה איטליה ובסיבוב הראשון של גביע אופ"א, מפעל בו ערך בופון את הופעת הבכורה האירופית שלו בהפסד 0–2 לויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית ב-24 בספטמבר 1996.
בעונת סיימה פארמה במקום החמישי בליגה והגיעה לחצי גמר הקופה איטליה, בעוד שבליגת האלופות היא הודחה בשלב הבתים לאחר שסיימה במקום השני בבית. הוא ערך 32 הופעות ליגה. במהלך העונה זכה בופון לכינוי "סופרמן", לאחר שעצר פנדל של חלוצה הברזילאי של אינטר מילאנו, רונאלדו, וחגג את העצירה בהצגת חולצת סופרמן לאוהדיה של פארמה, שנלבשה מתחת למדים שלו.
בעונתו הרביעית בקבוצה הבוגרת, זכה בופון בתואר האירופי הראשון שלו – גביע אופ"א. במשחק הגמר מול אולימפיק מרסיי, שנערך באצטדיון לוז'ניקי שבמוסקבה, רוסיה, שמר בופון על שער נקי וקבוצתו ניצחה 3-0. בנוסף זכה בופון עם המועדון בקופה איטליה באותה עונה, לאחר שפארמה ניצחה את פיורנטינה בזכות חוק שערי חוץ. בופון, שערך 34 הופעות ליגה, סיים יחד עם קבוצתו במקום הרביעי, שהקנה לה את הזכות להשתתף בשלב פלייאוף ההעפלה של ליגת האלופות, בו הודחה ונאלצה לשחק בגביע אופ"א לאחר שהפסידה לגלאזגו ריינג'רס. בשל הופעותיו זכה בופון לראשונה בתואר שוער השנה בסרייה א', וכן בפרס בראבו, המוענק לשחקן הטוב ביותר באירופה עד גיל 21 בעונה החולפת. היה מועמד לתואר כדור הזהב, אך לא זכה אף לא להצבעה אחת.
בעונת זכה בופון לראשונה בסופר קאפ האיטלקי לאחר ניצחון על מילאן, וערך 32 הופעות ליגה כשפארמה מסיימת פעם נוספת במקום הרביעי, שנתן לה את האפשרות להתמודד מול אינטר מילאנו על מקום בליגת האלופות. פארמה הפסידה לאינטר בתוצאה 3-1. בזירה האירופית, הודחה פארמה בשלב 32 הגדולות של גביע אופ"א לאחר שהפסידה לוורדר ברמן בסיכום שני המשחקים, ובאותו השלב בקופה איטליה לאחר שהפסידה לקליארי בסיכום שני המשחקים.
בעונת סייע בופון לפארמה להעפיל פעם נוספת לגמר הקופה איטליה, בו היא הפסידה לפיורנטינה בתוצאה 1–2 בסיכום שני המשחקים. בגביע אופ"א, הגיעה פארמה עד לשלב 32 הגדולות בו הודחה על ידי פ.ס.וו. איינדהובן. פארמה סיימה במקום הרביעי בליגה, שהקנה לה את ההשתתפות בפלייאוף ההעפלה לליגת האלופות, בפעם השלישית ברצף, כשבופון עורך 34 הופעות ליגה. הוא נבחר בפעם השנייה כשוער השנה בסרייה א'.
יובנטוס.
2001–2004: המעבר ליובנטוס וההשתלבות המהירה.
בקיץ 2001 נמכר בופון ליובנטוס במחיר שיא לשוער של 100 מיליארד לירה איטלקית (51,645,690 אירו) והצטרף לליליאן תוראם שהשלים את המעבר חודש לפניו, כשאת חלקו של הסכום שילמה יובנטוס בדמותו של יונתן באקיני שעשה את הדרך בכיוון ההפוך. מאוחר יותר גילה בופון שהייתה לו האפשרות להצטרף לרומא, שהעדיפה להחתים במקום את איוואן פליצולי, ושעל-אף משא ומתן מתמשך עם ברצלונה, הוא בחר ביובנטוס מאחר שאביו שכנע אותו כי ביובנטוס יוכל להגשים את השאיפה שלו לזכות באליפות איטליה. בופון היה הרכש היקר ביותר של יובנטוס עד לרכישתו של גונסאלו היגוואין בשנת 2016.
ב-26 באוגוסט 2001, במחזור הראשון של עונת , ערך בופון את הופעת הבכורה שלו ביובנטוס, כששמר על רשת נקייה בניצחון בית 0–4 על ונציה. בעונתו הראשונה ביובנטוס ערך בופון 45 הופעות רשמיות בכלל המסגרות ועזר לקבוצתו לזכות באליפות איטליה, כשהוא סופג 23 שערים בלבד ב-34 הופעות ליגה. בליגת האלופות הודחה יובנטוס בשלב הבתים השני, לאחר שסיימה רביעית בבית שכלל את באייר לברקוזן, את דפורטיבו לה קורוניה ואת ארסנל. בופון זכה בפעם השלישית בתואר שוער השנה בסרייה א', ואף היה מועמד לראשונה בקריירה לנבחרת השנה של אופ"א, אך לבסוף הפסיד לרושטו רצ'בר, שוערהּ של פנרבחצ'ה.