בנדיגו היא המרכז הפיננסי הגדול ביותר בוויקטוריה לאחר מלבורן. בעיר פועל הבנק היחידי באוסטרליה שמרכזו בעיר שדה והיא משכנה של בורסה לניירות ערך. הזהב התגלה לראשונה בעיר ב-1851. המידע על מציאת הזהב התפשט ברחבי העולם והמוני מחפשי זהב נהרו לעיר והפכו אותה מחוות כבשים ליישוב גדול במושבה הצעירה ויקטוריה. מאז גילוי הזהב הופקו ממרבצי הזהב של העיר 25 מיליון אונקיות (777 טונות) של זהב.
קרן מיראז'
קרן מיראז' ישראל היא קרן פילנתרופית בבעלות משפחת מיראז'.
קרן מיראז' ישראל היא גוף פילנתרופי הפועל בישראל מאז 1998, הקרן הוקמה  על ידי משפחת מיראז', בשם 'קרן אסתר המלכה'. מאוחר יותר שונה שמה לקרן מיראז' ישראל. הקרן שייכת למיליונר היהודי האמריקאי, יליד איראן, דייוויד מיראז'.
פעילות הקרן בישראל עוסקת בקהילת יוצאי איראן, תוכנית "כנפיים" לחיילים בודדים עולים, פיתוח הנגב, חיילים מילואים ותוכנית "מחוברים לחיים" ללימודי שימוש בסמארטפון לבני הגיל השלישי.
הקמת הקרן.
הקרן היא גוף פילנתרופי הפועל בישראל מאז 1998, הוקמה על ידי משפחת מיראז', קתרין ואנדריי מיראז', הוריו של דייוויד. בראשית דרכה נקראה בשם "קרן אסתר ומלכה". מאוחר יותר שונה שמה "לקרן מיראז' ישראל". הקרן עוסקת במגוון תחומים חברתיים שמטרתם לחזק את החברה הישראלית על כל גווניה.
פעילות הקרן בישראל.
בישראל הקרן פועלת בחמישה תחומים:
קהילת יוצאי איראן בישראל.
בתחילת דרכה סיפקה הקרן רשת תמיכה, עזרה וכלים לבני הקהילה על מנת להקל עליהם להתמודד עם היותם מהגרים, ומתוך שאיפה שיתערו במהרה בחברה הישראלית. בזכות פעילותה של הקרן, אנשי הקהילה הפכו לחלק בלתי נפרד מהיסודות ומההנהגה של החברה הישראלית, בכל תחומי החיים: תרבות, חינוך, צבא וביטחון, פוליטיקה ועסקים.
בנוסף, בחמש השנים האחרונות, הקרן משקיעה מאמצים מיוחדים ופועלת למען העצמת נשות הקהילה, באמצעות הקמתם של מועדוני נשים שבהם מתקיימת פעילות ענפה לרבות אירוע ארצי שנתי יחיד מסוגו עבור נשות הקהילה. נכון להיום, בני ובנות הקהילה, הפכו לחלק מההנהגה בישראל ומובילים אותה, ובתמיכתה של הקרן פועלים לשנות ולהשפיע על פני עתיד הקהילה עצמה, ערכי הציונות ומדינת ישראל.
תוכנית "כנפיים" לחיילים בודדים עולים.
התוכנית Wings - כנפיים היא יוזמה חברתית יחידה בישראל הפועלת מזה כ- 15 שנים בשותפות של הסוכנות היהודית לארץ ישראל, צה"ל, משרד הביטחון, קרן יסוד, קרן חיים סבן, משרד העלייה והקליטה, משרד הבריאות וקרן מיראז' ישראל הנותנים מענה כולל לחיילים בודדים עולים. התוכנית מלווה את הצעירים מהשלב שבו הם מגיעים לארץ ומתמודדים עם תהליך הגיוס לצה"ל, ממשיכה בסיוע פרטני במהלך שירותם הצבאי, ועד כשנתיים אחרי השחרור.
אוכלוסיית היעד של התוכנית:
התוכנית פועלת בארבע פעימות עיקריות:
צוות התוכנית מנהל החל משנת 2016 את פעילות "פורום ארגוני החיילים הבודדים".הפורום הוקם מתוך הכנסת ומאגד בתוכו ארגוני חברה אזרחית, משרדי ממשלה ונציגי צה"ל במטרה לייצג יחדיו את אוכלוסיית החיילים הבודדים (חסרי העורף והעולים כאחד) ולקדם חקיקה ושיח בנושא.
פיתוח הנגב.
קרן מיראז׳ עוסקת בפיתוח הנגב משנת 2005 ושמה דגש על מימוש הפוטנציאל האדיר של האזור והצורך המהותי שלו בגדילה. במהלך השנים, הקרן תמכה והובילה יוזמות רבות בעלות השפעה גבוהה באזור, כולל הקמת המרכז הרפואי מיראז' בדימונה ומרכז בריאות ושיקום יום ״עזרה למרפא״ בשדרות. כמו כן, הקרן קידמה תעסוקה ויזמות באזור הנגב ומימנה עשרות פסטיבלים ואירועי תרבות בהם נכחו מאות אלפי אנשים. קרן מיראז' גם תמכה לאורך השנים בעיריות המקומיות באמצעות תוכניות פיתוח, הכוללת צמיחה דמוגרפית, תכנון עירוני, פיתוח כלכלי, בריאות ותחבורה.
לאחרונה הושלמה כתיבת תוכנית אסטרטגית חדשה שמטרתה להאיץ את השגשוג הכלכלי האזורי באמצעות חיזוק אשכולות כלכליים מרכזיים שבהם לנגב יתרון תחרותי משמעותי. אלה כוללים את: DeserTech, Ag-tech, WaterTech, אנרגיה מתחדשת ו- AgriTourism. אותם אשכולות כלכליים נועדו לשפר את היעילות ולעודד חדשנות באמצעות מפגש בין טכנולוגיה, מידע, כישרון ייחודי, חברות מתחרות, מוסדות אקדמיים ומשרות איכותיות.
תוכנית "פק"ל.
"לבניית קהילות בקרב חיילי המילואים לחיזוק מחויבותם ליחידותיהם ולהעצמת הערבות ההדדית בתוך הקהילה וממחוצה לה"
קהילת מיראז’ החליטה להתייצב לשירות המדינה והחברה הישראלית! היא פועלת יחד עם מיטב המפקדים הקרביים בישראל, במטרה להצמיח מנהיגות אזרחית מבין שכבת הצעירים בני 21-45, מעוררת אותם לפעול מתוך מניע פנימי במטרה לרתום אותם לפעילות ערכית.
שמנו לנו למטרה להקים קבוצות משמעותיות לסיוע וייזום פעילות ואקטיביזם חברתי גם בעורף האזרחי. הטמעת דפוס זה כקבוע לאורך זמן תשפיע על הסולידריות והלכידות של החברה הישראלית כאחד.
תוכנית "מחוברים לחיים" לגיל השלישי.
קורס ייחודי ראשון מסוגו, המעניק לבני הגיל השלישי ידע וכלים לשימוש בסמארטפון, כדי לסייע להם להפוך לעצמאיים ופרודוקטיביים יותר, באמצעות גישור על הפערים הטכנולוגיים. דור הגיל השלישי הקים את המדינה ונלחם את מלחמותיה. מגיע לו יחס מכבד ועוטף במקום תחושת הבדידות וחוסר המסוגלות. אחת הדרכים היעילות לסיוע היא החיבור היומיומי לבני המשפחה, לחברים, לסביבה הקרובה - לחיים.
הסמארטפון הוא האלטרנטיבה האופטימלית והמשמעותית ביותר עבורם. זאת בהשוואה לפעילויות אחרות, אשר מוצעות להם במסגרת הקהילה, בבתי אבות ובמועדוני הגמלאים. שימוש אפקטיבי בסמארטפון מאפשר מענה לצרכים רגשיים ייחודיים. הוא מספק תחושת שביעות רצון, גאווה ונוחות הייחודים לו, בהשוואה לאמצעי מדיה אחרים וכן לפעילויות הפנאי המוצעות להם באופן מסורתי.
קבר האחים (באר שבע)
קבר האחים בבאר שבע הוא קבר אחים משנת 1917 ובו קבורים כיום תשעה חללים. בתחילה נטמנו בקבר שישה-עשר יהודים מעובדי הרכבת העות'מאנית שנהרגו בהפצצת מטוסים בריטים בליל ה-14-15 בינואר 1917. מאוחר יותר הועברו חלק מן הנקברים מבני ירושלים לקבורה בהר הזיתים. הקבר והמצבה ניצבים בכניסה לבית העלמין הישן של באר שבע, ברחוב ג'ו אלון המוליך מערבה לקיבוץ חצרים. בזכות מאבקה של קהילת יהודי באר שבע על קבורה יהודית בעיר, בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, הוקם בית העלמין הראשון של באר שבע מסביב לחלקת קבר האחים והמצבה.
רקע.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ידעה באר שבע פריחה כלכלית ודמוגרפית, זאת בשל התקדמות הכוחות הבריטיים מהחזית המצרית לכיוון ארץ ישראל. התקדמות זו, הפכה את העיר למרכז הדרומי החשוב ביותר של הצבא העות'מאני, כבסיס אחסון לוגיסטי ללחימה בכל הציר הדרומי עזה-באר שבע. נתונים דמוגרפיים מלמדים כי אוכלוסיית העיר שילשה עצמה מכ-1000 תושבים בתחילת המאה, לכ-3,000 תושבים ב-1916 מהם יהודים רבים שהיו בעלי מקצוע חופשי כגון בנאים ונגרים שהגיעו בעקבות המשבר הכלכלי שפקד את הארץ כדי לעבוד בעיר.
תקיפות אוויריות של חיל האוויר הבריטי בבאר שבע.
באר שבע, כעיר המחוז הדרומית של האימפריה העות'מאנית, נשלטה בשנת 1917 על ידי צבא האימפריה העות'מאנית תחת פיקודו של איסמט אינני ובסיוע קצינים ויחידות מיוחדות מצבא הקיסרות הגרמנית. הטורקים בנו בעיר מערכת ביצורים ותעלות קשר, שהקיפה את העיר בחצי קשת מצפון דרום ומזרח. רק בסוף אותה שנה, בקרב באר שבע, נכבשה העיר על ידי הכוחות הבריטיים.
בשנה שקדמה לכיבוש העיר, עם התקדמות חיל המשלוח הבריטי לארץ ישראל מכיוון חצי האי סיני, החלו הבריטים במדיניות של "מבצעים התקפיים פעילים נגד האויב". במסגרת פעילות זו, החלו להתקיף יעדים אסטרטגיים באזור באר שבע, ובפרט את שדה התעופה ותחנת הרכבת שהיו בעיר. ככל הנראה התקפות אלו, שהתקיימו בעיקר בסביבות ינואר-פברואר 1917, היו מהמניעים המרכזיים בהעברת הכוחות הגרמנים לבסיס צבאי באזור רמלה.
הפגיעה בקבוצת הפועלים היהודית.
בשל הפגיעה בתשתיות מסילת הרכבת, בעקבות שיטפון קשה שפקד את העיר בחורף של 1916/17, נותרו העובדים היהודים שהגיעו לבאר שבע מירושלים ויפו נצורים לכ-10 ימים. העבודות שלשמן הגיעו לעיר הסתיימו, או הפכו ללא רלוונטיות. כך חיכו הפועלים היהודים באזור תחנת הרכבת. בשל הקור ששרר, החליטו ללון בינתיים בקרון משא נטוש, שהיה ממוקם בסמוך למגדל המים. הקרון היה ממוקם ממול למשרדו של המהנדס היהודי ברוך קטינקא. כעשרים ישנו בתוך הקרון, ועוד קבוצה קטנה שהתמקמה בקצה הקרון הפתוח, שיחקה קלפים לאור פנס שמן. קטינקא, שראה את אנשי הקבוצה הזהיר אותם שיסתירו את אור הפנס, מחשש להפצצות. אנשי הקבוצה סגרו את הדלת, אולם לאחר לכתו פתחו אותה בשנית. באותו הלילה שבין ה-15-14 בינואר 1917, יצאה לדרכה מתקפה משולבת של שלושה מטוסי B.E.2 בריטיים, שדחו את משימתם ביום הקודם בשל תנאי מזג האוויר הקשים ששררו. מטרתם הייתה פגיעה בשדה התעופה עם שני מטוסים ומטוס שלישי שיפגע בתחנת הרכבת. המטוסים יצאו בארבע לפנות בוקר למשימתם. המטוסים הטילו שש פצצות בנות 45 ק"ג כל אחת על שדה התעופה ותחנת הרכבת. בשל הבוץ הרב בשדה התעופה, לא יכלו המטוסים הגרמנים לצאת להתקפת נגד, וכוחות הגרמנים והעותמאנים נאלצו להשיב באש מן הקרקע בלבד, שלא הצליחה לפגוע במטוסים.
אחד-עשר פועלים שהיו בתוך הקרון נהרגו במקום, חמישה נוספים נפצעו קשה, ומתו מפצעיהם למחרת. ארבעה ניצלו. מתוכם שלושה עפו מההדף וספגו פגיעות שטחיות בעיקר, והרביעי, דר' אהרון בנימיני, הרופא הצבאי של הדיוויזיה הטורקית ה-53, עזב את המתחם זמן קצר לפני ההתקפה, כדי לשתות כוס תה בבית גורדון וכך ניצל מן הפגיעה.
קבורה משותפת.