ב-2016 החל קרס לכתוב חומר חדש לאלבום Eat.Fuck.Sleep, שיצא לבסוף בשנת 2017 לאחר קמפיין מימון המונים קצר. האלבום זכה לתמיכה כספית הן מאקו"ם והן מהמועצה האזורית גליל עליון, ובכך היה לאלבום הראשון של השפן הנכון שזכה לתמיכה ממסדית. העטיפה צוירה בידי האמן עידו שמי, חבר של קרס מימי בית הספר. Eat.Fuck.Sleep - אלבום במיטב המסורת הפאנקיסטית של השפן הנכון, ובהפקת אורי קליאן, הוקדש לאספני מוזיקה ולתומכי להקת השפן הנכון לאורך השנים: צורף לו דיסק בונוס שכלל את "Kibbutsim Chaos" של ה-Dead Begins וכן את שני האלבומים הראשונים של הלהקה שלא ראו אור על גבי דיסק, אלא יצאו רק בקלטות. Eat.Fuck.Sleep - שנקרא על שם תחביביו של קרס - כלל חידושים לשירים "איש במשביר" ו"הרצל" מאלבומים קודמים של השפן הנכון, וחלק נכבד ממנו הוקדש לילדיהם של שלושת חברי הלהקה, עם קאברים לשירי ילדים כמו שיר הפתיחה של תוכנית הילדים "גברת פלפלת", "עלי באבא" מתוך קלטת הילדים "פים פם פה", "רעמים וברקים" מתוך "הכבש ה-16" ושיר הילדים המקורי "יוסיפון יורד מצרימה" שכתב קרס. כמו כן כולל האלבום קאבר לשיר "ילדים" של להקת הברירה הטבעית" וקאבר לשירו של גרי אקשטיין "קפטן ג'ק".
בשנת 2020, בתקופת משבר הקורונה, החלו חברי השפן הנכון לעבוד על אלבום חדש, שייקרא "Mosh Pit Cook Book" - ובו ישולב קטע בשם "Coitus Interruptus Man" על שם כוח-העל של אריאל קרס. בשנה זו שחררה הלהקה קליפ לשיר "הרצל" שצולם על גגות תל אביב, וקליפ נוסף בהופעה לשיר "בפונדק קטן" בהשתתפות הראפר "סגול 59", שכונה "שפן סגול". השיר "הרצל" גם נבחר לפס הקול של פרק 13 בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה הסאטירית "היהודים באים" בכאן 11.
סגנון מוזיקלי.
השפן הנכון יוצרת פאנק רוק על כל המשתמע מכך, אך משלבת בשיריה גם אלמנטים נוספים כגון מטאל, מוזיקה קלאסית, רגאיי ורוקבילי. כמו כן, חלק משירי הלהקה הם מלודיים ומלווים בנגינת גיטרה בלבד. מרבית הלחנים והטקסטים נוצרו על ידי יוצר הלהקה אריאל קרס. סמלה המסחרי של הלהקה הוא כובע קוסמים אשר מתוכו צצות אוזני ארנב והסמליל שלה מורכב ממלבנים היוצרים את השם "השפן הנכון".
רוב שיריה של הלהקה לא עוברים את גבול שלוש הדקות. בקלטות "השפן הנכון?" ו"פוחל"ץ - פופ חילוני לבן צפוני", רוב קטעי הקישור והקטעים האינסטרומנטליים הם קצרים (עד שתי דקות) ואילו בהוצאות מאוחרות יותר הם התארכו.
הרפרטואר של השפן הנכון כולל שירים הומוריסטיים, לעיתים בעלי הומור שחור, לצד שירים רציניים ואישיים יותר. בעוד ששיריהן של להקות פאנק ישראליות אחרות עוסקים לרוב בביקורת פוליטית וחברתית חריפה, שירי השפן הנכון נוטים יותר לעבר נושאים יומיומיים כמו היסטוריה ויחסי מין, שמחה, הנאה וכאב. רבים משירי הלהקה הם שירים אישיים העוסקים בהווי הקיבוצי. מעטים משיריה הרציניים של הלהקה עוסקים בנושאים פוליטיים, כגון נאציזם ופשיזם, שהם לרוב בחזקת טאבו בתעשיית המוזיקה הישראלית, עם שימוש בהומור שחור - למשל, "נאצי פיהרר" שעוסק באנטישמיות וניאו נאציזם כבעיות שטרם נפתרו ו"פאשיסט" שנכתב נגד פשיזם הכולל התייחסות לקשר בין אידאולוגיה זו לנאציזם.
במהלך פעילותה, יוצאים לאור גם פאנזינים מקוריים של השפן הנכון, הנקראים "שפנזין". השפנזינים נוצרים בשיטת "עשה זאת בעצמך" וכוללים ציורים וכיתובים, מילות שירים, הזמנות להופעות ואירועים וכן קטעים גזורים מראיונות עם הלהקה וכתבות עליה ועל פוליטיקה ואירועים שהתרחשו בקיבוץ.
הענקה
יחסי ישראל–קניה
בין מדינת ישראל והרפובליקה של קניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1963, למעט בין השנים 1993-1973, בהן נותקו הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, בעקבותיה של מלחמת יום הכיפורים. נכון לשנת 2019, קשריה של ישראל עם קניה הם מן היציבים והטובים ביותר שיש לישראל עם מדינות אפריקה, כאשר שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה נרחב בנושאים שונים, בין היתר בתחומי האבטחה, התיירות, המסחר, הבניה והחקלאות. לישראל יש שגרירות רשמית בניירובי, בעוד שלקניה יש שגרירות רשמית ברמת גן. כמו כן בעיר הבירה, ניירובי, מתנהל בית חב"ד בראשות שליח חב"ד הרב שמואל נוטיק.
רקע היסטורי.
בעבור העם היהודי והתנועה הציונית, קניה הפכה מוכרת לראשונה בעקבות תוכנית אוגנדה, אשר הוצעה בשנת 1903 כפתרון זמני עבור העם היהודי בגולה, ונועדה לצאת לפועל בשטח אשר באותה תקופה נכלל בשטחה של אוגנדה, וכיום נכלל בשטח קניה. עם זאת, בעקבות שורת דיונים סוערים, דחתה לבסוף התנועה הציונית את התוכנית המוצעת, במסגרת הקונגרס הציוני השביעי.
היסטוריה.
מראשית היחסים הדיפלומטיים ועד לניתוקם בשנת 1973.
הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בראשיתם של שנות ה-60, וזאת מיד לאחר קבלת עצמאותה של קניה. בימים אלו, מדיניות החוץ של ישראל התמקדה בניסיון לכונן קשרים עם רבות ממדינות אפריקה, כמשקל נגד להשפעותיו של החרם הערבי, אשר הניא מדינות רבות מלכונן יחסים דיפלומטיים עם מדינת ישראל. באותה התקופה, מדינת ישראל הגישה סיוע חקלאי וביטחוני בהיקף נרחב לרבות ממדינות אפריקה, ובכללן קניה.
במהלך חודש דצמבר 1963, גולדה מאיר, שרת החוץ של ישראל, קיימה ביקור דיפלומטי רשמי בקניה, במהלכו נפגשה עם ראש ממשלת קניה, ג'ומו קניאטה. במהלך הביקור הציבו השניים את אבן הפינה של שגרירות ישראל בניירובי. כמו כן, הוסכם על הרחבת שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחומי החקלאות, כאשר במסגרתו נשלחו לישראל מאות חניכים קנייתים, אשר זכו להדרכה בתחום החקלאות ממומחים ישראלים, זאת במסגרת תוכנית "מש"ב". בחודש יוני 1966 ביקר ראש ממשלת ישראל, לוי אשכול, בקניה ונפגש עם נשיא קניה ג'ומו קניאטה.
עם זאת, היחסים הדיפלומטיים והכלכליים המתפתחים בין שתי המדינות עלו על שרטון בעקבות מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973, כאשר, ובדומה לרבות ממדינות אפריקה האחרות, קניה הכריזה על ניתוק הקשרים בין שתי המדינות. חרף זאת, קניה נותרה כיעד לתיירות הישראלית, ותחת מעטה חשאיות המשיכה לשמור על קשרים חלקיים עם ישראל.
תקופת ניתוק היחסים.
בשנת 1976, ובמהלך משבר בני הערובה הישראלים באוגנדה, הפקיד הממשלתי הקנייתי ברוס מקנזי שכנע את הנשיא קניה ג'ומו קניאטה להתיר את פעולתם של סוכני המוסד בשטח קניה, על מנת לאסוף מידע לקראת פעולת החילוץ של בני הערובה. כמו כן, שכנע מקנזי את הנשיא לאפשר למטוסי חיל האוויר הישראלי לנחות ולתדלק בשדה התעופה של ניירובי, לאחר ביצועה המוצלח של הפעולה. עם זאת, בתגובה לפעילותו למען ישראל, נשיא אוגנדה אידי אמין שיגר סוכנים אוגנדים במטרה להתנקש בחיי מקנזי, שנהרג כשפצצה שחוברה למטוסו התפוצצה. בהמשך, ובזכות הסיוע שהעניק למדינת ישראל, הוענק למקנזי לאחר מותו אות יקיר הסתר. כמו כן, חורשה לזכרו ניטעה בישראל בין מחלף גולני למחלף המוביל.
בשנת 1979, עבדאללה מְווידָאו, נציגו של מחוז דרום מומבסה בפרלמנט הקנייתי, קיים מסע הסברה רשמי בארצות הברית, אשר התמקד בעיקר בקהילה המוסלמית במדינה. במהלך מסע ההסברה, שיבח מווידאו את הסיוע אשר העניקה ישראל למדינות מתפתחות ברחבי אפריקה, ובאופן ספציפי את הסיוע שהעניקה ישראל למוסדות החינוך המוסלמים בקניה. יריביו הפוליטיים בקניה גינו את דבריו אלו, וחלקם אף כינו את מווידאו בשם "סוכן ציוני".
במהלך סופן של שנות ה-80, החלו דיונים בין נציגים בכירים משתי המדינות באשר לאפשרות חידושם של היחסים הדיפלומטיים בין ישראל וקניה. הנושא נידון בין היתר במהלך פגישה בין ראש ממשלת ישראל, יצחק שמיר, לבין ראש ממשלת קניה, אשר התקיימה בשנת 1987. ב-1988 החליטה קניה לחדש את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל, בהסתמך על העובדה כי אש"ף הכיר בהחלטות מועצת הביטחון של האו"ם 242 ו-338. התחממות היחסים בין המדינות באה לידי ביטוי במהלך שנת 1989, כאשר שר חוץ של ישראל, משה ארנס, הגיע לביקור רשמי בקניה, במסגרתו חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה הדדי בתחומים שונים.
מחידוש היחסים הדיפלומטיים ועד היום.
ב-1994 ביקר בישראל נשיא קניה, דניאל אראפ מוי, נשא נאום למול מליאת הכנסת, וקיים פגישות דיפלומטיות עם ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין ונשיא מדינת ישראל, עזר ויצמן. באותה שנה מינתה קניה את שגרירה הראשון בישראל.
בתאריך 28 בנובמבר 2002, התרחשו בקניה 2 פיגועי טרור משולבים, אשר כוונו כנגד מטרות ישראליות במדינה. בהמשך התברר, כי הגורם שעמד מאחורי הפיגועים היה ארגון טרור אסלאמי המקורב לאל-קאעידה בשם "אל-איתיחד אל-אסלאמיה". בשנת 2004 נעצרו שלושה בחשד שביצעו את הפיגועים. בעקבות האירועים, מדינת ישראל פינתה באופן זמני את אזרחיה מקניה.
במהלך שנת 2003, ממשלת קניה פנתה בבקשה רשמית לסיוע ישראלי בפיתוח אסטרטגיה לאומית בתחום האנרגיה הסולרית, בקשה אשר נענתה בחיוב על ידי ממשלת ישראל.
בשנת 2006, בעקבות התמוטטות של בניין רב קומות בניירובי, והילכדותם של עשרות אנשים בין ההריסות, ישראל שלחה צוות חיפוש והצלה לקנייה, אשר מנה כשמונים איש, לרבות אנשי צוות רפואי.
בשנת 2010, קניה החלה מתעניינת ברכישה של כלי נשק ואמצעי לחימה מתוצרת ישראלית, ובדגש על כלי טיס בלתי מאוישים, אשר נועדו לסייע באבטחת גבולותיה של קניה. בהמשך, במהלך שנת 2011, שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה בתחומי הלחימה בטרור, הלבנת הון, ופשעים בתחומים נוספים הפוגעים בשתי המדינות.
בשנת 2013, ובמהלך הפיגוע בקניון וסטגייט, אשר התדרדר בהמשך לתרחיש בני ערובה, דווח כי ישראל שלחה חיילים על מנת לסייע לממשלת קניה להתמודד עם האירוע. בהמשך סייעה ישראל לרשויות הקנייתיות לחקור את פרטי האירוע, ואת זהותם של המעורבים בו.