ניתן לזהות תהליכים זומבים באמצעות הפלט של פקודת ps באמצעות הסימן "z" בעמודת הסטטוס של התהליך ("STAT"). תהליכים זומבים שמופיעים ברשימה יותר מתקופה קצרה בדרך כלל מעידים על באג בתהליך האב או על החלטה לא סטנדרטית בטיפול בתהליכים בנים. אם תהליך האב אינו קיים יותר ועדיין הרשומה של תהליך הבן הזומבי קיימת, הדבר מעיד בדרך כלל על באג במערכת ההפעלה עצמה. בדומה לדליפות אחרות, נוכחות זומבים מועטים אינה מהווה סיבה לדאגה, אולם הדבר יכול להעיד על בעיה שיכולה להתנפח לממדים שיאיימו על יציבותה של מערכת ההפעלה, בעיקר אם זו תגיע למצב שבו לא נותרו מזהי תהליך פנויים לתהליכים חדשים.
אוריאל פרוקצ'ה
גואלטירו פרוקצ'יה
גואלטירו (גד) פרוקצ'יה (באיטלקית: Gualtiero Procaccia; 1913–1991) היה משפטן ישראלי, ממייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב והדיקן הראשון שלה.
הוא נולד בפירנצה וסיים בה ב-1935 דוקטורט במשפטים. לימד באוניברסיטת פירנצה בין השנים 1935 ל-1936. לאחר מכן עלה לארץ ישראל, ובין השנים 1942 ל-1957 עבד כעורך דין פרטי בתל אביב. הוא היה מרצה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. לאחר שבית הספר הפך לשלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים, נבחר פרוקצ'יה, בשנת 1961, לדיקן משנה של הפקולטה למשפטים, אחראי על לימודי משפטים בשלוחה בתל אביב. פרוקצ'יה לימד משפט רומי. בשנת 1968 הועלה באוניברסיטת תל אביב לדרגת פרופסור חבר. באותה שנה עמד בראש ועדת בדיקה שבחנה את פיטוריו של ד"ר מיכאל לוי והמליצה על ביטולם.
היה נשוי למרים אביליוביץ', ואב לאיתמר פרוקצ'יה, פיזיקאי, ולאוריאל פרוקצ'יה, משפטן.
מנחם נחום טברסקי (בני ברק)
רבי מנחם נחום טברסקי (נולד בכ"ב בשבט ה'תש"ב, 9 בפברואר 1942) הוא האדמו"ר הנוכחי של חסידות צ'רנוביל. הוא התמנה לתפקיד בשנת ה'תשמ"ח, לאחר פטירת אביו משולם זוסיא טברסקי, במקביל לאחיו שמכהנים גם הם כאדמורים.
תולדות חייו.
נולד בכ"ב בשבט תש"ב בירושלים לרבי משולם זוסיא טברסקי, האדמו"ר מצ'רנוביל. למד בישיבת בעלז, השתתף בילדותו בטישים של האדמו"ר מבעלזא, רבי אהרן רוקח. בי"ח באלול תשכ"א נישא לנחמה מרים בת רבי אלחנן הלפרין רבה של גולדרס גרין בלונדון, ונשיא התאחדות קהילות החרדים בלונדון.
לאחר חתונתו למד בכולל בעלזא בני ברק במשך 25 שנים, ולאחר כך מונה על ידי אביו לכהן כראש הכולל של החסידות.
מינויו לאדמו"ר.
אביו רבי משולם זוסיא נפטר בי"ז בחשון ה'תשמ"ח, ובצוואתו הורה לכל בניו לכהן באדמו"רות, האדמו"ר רבי ישראל מרדכי מרחמיסטריבקה, קרוב משפחתם, הכתיר אותו כאדמו"ר .
הנהגתו.
ר' מנחם נחום פתח ישיבה קטנה וגדולה בעיר בני ברק, והן נחשבות מהישיבות החסידיות הטובות בישראל.
בהמשך נפתחו בנשיאותו בתי חסידים בארץ ישראל ירושלים בית שמש, אלעד, ובביתר, ובעולם, בלונדון במנצ'סטר ובאנטוורפן. אחיו - רבי ישעיה האדמו"ר מצ'רנוביל ארצות הברית, פתח אף הוא חצר חסידית בבורו פארק.
האדמו"ר מעודד את אחיו לנהוג באדמו"רות. את אחיו רבי יעקב מרדכי, הוא הכתיר לרב חסידי צ'רנוביל באלעד. אח אחר, רבי חיים יצחק פתח בעידודו בית מדרש עצמאי בשדרה ה-21 בורו פארק, והאדמו"ר שולח לשם את חסידיו.
רבי מנחם נחום זוכה להערצה בקרב אדמור"י הציבור החרדי, והאדמו"ר רבי פנחס מנחם אלתר מגור אף העיד עליו כי ביכולתו להבטיח הבטחות ולפעול ישועות.
האדמו"ר אינו מתערב בנושאים פוליטיים כמו ההשתתפות בבחירות לכנסת.
קישורים חיצוניים.
משה ויסברג, ללא הפסקה • סדר יומו של האדמו"ר מטשרנאביל באתר בחרדי חרדים
יקי אדמקר, הרב הליטאי: "עלו למירון" • האדמו"ר: "רק תורה", באתר בחדרי חרדים
שאול כהנא, האדמו"ר מטשרנוביל נגד 'בקהילה' באתר כיכר השבת
מנחם נחום מצ'רנוביל
רבי מנחם נחום (ה'ת"ץ, 1730 – י"א בחשוון ה'תקנ"ח, 31 באוקטובר 1797) (ידוע כהמאור עיניים על שם ספרו) היה מתלמידי הבעש"ט ומייסדה של חסידות צ'רנוביל, חסידות ממנה יצאו ענפי חסידות אחדים המונים כיום אלפי חסידים, בהם: טשרנוביל, טאלנא, סקווירא, ורחמסטריבקא.
תולדותיו.
נולד בעיר נורינסק, במדינת ווהלין שבמערב אוקראינה, לרב צבי בנו של רבי נחום גאון שיש המזהים אותו עם רבי "אדם בעל שם".
בעודו ילד נתייתם מאביו, ובחינוכו טיפל דודו רבי נחום אחי אביו.
בהיותו אברך נמשך לתנועת החסידות של הבעל שם טוב, ולאחר פטירתו קיבל את מרותו של ממשיך דרכו רבי דוב בער ממזריטש.
עוד בחיי רבו החל רבי נחום לנסוע לעיירות בווהלין לעורר את העם בדרשות מוסר וחסידות. לאחר פטירת רבו המגיד ממזריטש, הוא החל לנהוג באדמורו"ת בנרינסק, פראהאביטש (פוהרבישצ'ה), ואחריה בצ'רנוביל והתפרסם בקדושתו ובפזרנות של כספו לצדקה ולפדיון שבוים. רבים מהצדיקים בזמנו הסתופפו בצילו.
נפטר בי"א בחשוון ה'תקנ"ח, ונטמן בעיר צ'רנוביל. דברי תורתו יצאו בספר "מאור עיניים" אשר נחשב לאחד מספרי היסוד של החסידות. דברי תורתו על הש"ס הודפסו בסוף הספר מאור עיניים, תחת הכותר "ישמח לב".
משפחתו.
רבי נחום התחתן עם שרה, נכדתו של הרב יצחק שפירא, רב בלובלין.
Without You I'm Nothing
Without You I'm Nothing ("בלעדייך אני לא כלום") הוא אלבומם השני של להקת הרוק אלטרנטיבי, פלסיבו אשר יצא לשווקים ב-12 באוקטובר 1998. הסינגל הראשון מתוכו, "Pure Morning" היה הראשון שזכה להצלחה ניכרת בארצות הברית. האלבום נחשב כאלבום הפריצה של הלהקה בו משתתף גם דייוויד בואי.
מיקומים בטבלאות מכירה.
הממלכה המאוחדת - #7
צרפת - #7
אוסטרליה - #14
ארצות הברית - #20
אוסטריה - #43
גרמניה - #55
שווייץ - #95
שיעור מולדת
צ'יפלי, ניו סאות' ויילס
דוב בער ממזריטש
הפטריארך האקומני של קונסטנטינופוליס
צ'יפלי
צ'יפלי (באנגלית: Chifley) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק.
גאוגרפיה.
צ'יפלי הוא פרוור קטן בדרום הפרוורים המזרחיים של סידני, הגובל מדרומו בליטל ביי, ממערב בפיליפ ביי, בצפונו במטרוויל ובמזרח במלבר. גבולו המזרחי הוא שדרת אנזאק, המשתרעת מאזור סנטניאל פארק בצפון ועד לה פרוז בדרום, וגבולו הדרומי הוא דרך ליטל ביי.
היסטוריה.
בשנת 1825 נבנה בפרוור בית המגורים הראשון, בית בונרונג. באותה עת, הכתר האנגלי החזיק במרבית קרקעות הפרוור, והפשיר חלקים מהן באופן הדרגתי לשימוש הציבור. הפרוור נקרא על שמו של בן צ'יפלי, ראש ממשלת אוסטרליה בתום מלחמת העולם השנייה.
הפרוור הוגדר רק בשנת 1964, והיה בעבר חלקו הדרומי של מטרוויל. בכך הוא מהפרוורים הצעירים של סידני.
בשנות השישים נבנו שיכוני פועלים בפרוור, ועד היום מרבית בתיו הם בתי דירות בני כמה קומות.
תרבות.
הפרוור הקטן כולל אנדרטת הנצחה לחללי מערכות אוסטרליה על שם בוב קלארק, ושני גנים ציבוריים קטנים לרווחת הקהל.
בכור בהמה טהורה
מצות בכור בהמה טהורה היא מצווה בתורה, להפריש את הולד הראשון של בהמה טהורה ולתת אותו לכהן. כאשר הבכור הוא תמים (ללא מום) – הכהן מקריבו בבית המקדש בירושלים ואוכל את בשרו בטהרה עם בני ביתו בירושלים; כאשר הבכור הוא בעל מום – הוא אינו קרב בבית המקדש, והכהן רשאי לאוכלו כבשר חולין (בשר שאין בו קדושת קורבן). נתינה זו, של הבכור לכהן, כלולה בעשרים וארבע מתנות כהונה, והיא אחת משלוש נתינות של בכורים לכהנים (ביחד עם מצוות בכור אדם ובכור בהמה טמאה)
בעידן המודרני בו מתקיים גידול בהמות בהיקפים גדולים, נהוג בישראל הליך של מכירת חלק מגוף בהמות ממין נקבה שטרם המליטו באופן מרוכז לגוי באמצעות הרבנות הראשית, על מנת שהוולד הנולד לא יחשב כבכור בהמה טהורה.
המצווה בתורה.
התורה עוסקת במצוות בכור בהמה טהורה בכמה מקומות, כאשר היא מדגישה בכל מקום היבט אחר של המצווה.
הציווי הראשון הוא בספר שמות עם יציאת ישראל ממצרים, ושם מדגישה התורה את מטרת המצווה – זכר ליציאת מצרים:
במקום אחר, בפרשת מתנות הכהונה מתארת התורה את המצווה מצדו של הכהן, המקבל את בכור הבהמה כאחד ממתנות הכהונה שלו:
בספר דברים פרק י"ב, בפרשה העוסקת בריכוז ההקרבה, מופיע פרט נוסף של המצווה – החובה להעלות את הבכור להקרבה ל"מקום אשר יבחר ה'" (פסוקים ה-ו), והאיסור לאוכלו מחוץ למקום זה (פסוק יז).
לסיום, חוזרת התורה על פרשת בכור הבהמה בספר דברים פרק ט"ו, תוך שהיא מלמדת כמה פרטים נוספים, שלא נזכרו קודם לכן (כדרכו של ספר דברים, לחזור על המצוות שנזכרו בספרים הקודמים בפירוט והרחבה): האיסור לגזוז את צמרו של הבכור או לעבוד בו, ודין בכור בעל מום שנאכל כחולין בכל מקום, ואפילו על ידי טמאים.
טעם המצווה.
מצוות בכור בהמה טהורה, היא מהמצוות שהתורה מנמקת את טעמם באופן מפורש – זכר ליציאת מצרים, ובפרט זכר למכת בכורות (שמות יג, יד-טו). כל בכורי מצרים - באדם ובבהמה - מתו, בעוד שלבכורי ישראל לא אירע דבר, ולפיכך הם חייבים להיות קודש לה', ובכור בהמה טהורה שהוא ראוי לקורבן – יקרב על המזבח.
עם זאת, המפרשים נימקו את המצווה ופרטיה באופנים נוספים. בעל ספר החינוך (מצווה ט) מסביר, שהמצווה באה לחנך את האדם להכרה ש"הכל שלו (=של האל), ואין לו לאדם דבר בעולם רק מה שיחלק לו ה' בחסדיו", ולכן כשבהמתו מולדה את ולדה הראשון, הוא מיד מוציאו מרשותו ומעבירו לרשות בוראו. הרמב"ם (מורה נבוכים ג, לז) מסביר שמצוות בכור בהמה חלה רק על בהמות טהורות וחמורים משום "שאלה הם בעלי החיים הביתיים שמגדלים אותם והם נמצאים ברוב המקומות, ובפרט בארץ ישראל...".
חובת ההפרשה.
הבהמה.
מצוות הפרשת הבכורות נוהגת בבהמות טהורות בלבד, שהם שלושה מינים: פרים, כבשים ועזים, ובזכרים בלבד, אבל אם הולד הראשון הוא נקבה – אין נוהגת קדושת בכורה (גם אם ייולד לאחר מכן זכר – לא יהיה לו דין בכור, כיוון שהוא אינו הוולד הראשון).