חפירות בוצעו מאז שנת 1968 בשלושה ממחסות הסלע. באתר אפלפלסן (Affenfelsen) נמצאו כ-19,000 ממצאים מאבן וקישוטים מביצי יען מלפני כ-2450 שנים. באתר הסמוך של צוויי שניידר (Zwei Schneider) התגלו ממצאים דומים המתוארכים ללפני 5850 שנים, ובשלישי - אתר הסנבילט (Hasenbild) ממצאים נוספים מאוחרים בהרבה, המתוארכים ללפני 320 עד 370 שנים.
מרים טוקאן
מרים טוקאן (בערבית: مريم طوقان; נולדה ב-6 ביוני 1982) היא זמרת, עורכת דין ופעילה פוליטית ערביה-ישראלית.
ביוגרפיה.
מרים טוקאן נולדה בכפר אעבלין למשפחה ערבית נוצרית. בוגרת לימודי משפטים באוניברסיטת חיפה, עובדת כעורכת דין ומתמחה בדיני נזיקין.
בבית בו גדלה טוקאן נהגו לשמוע לצד מוזיקה ערבית גם מוזיקה ישראלית וזמרים כגון אריק איינשטיין, חיים משה וזהבה בן. לדברי טוקאן, שירתה הושפעה רבות מהזמרת פיירוז. בנערותה שרה טוקאן כסולנית במקהלת אל קרוואן באעבלין, בעיקר מוזיקה מצרית קלאסית. ב-2003 השתתפה בתחרות הערבזיון ושרה שיר של המשורר סמיח אל-קאסם.
בשנת 2007 השתתפה בעונה החמישית של ריאליטי השירה "כוכב נולד". טוקאן הייתה המתמודדת הערבייה הראשונה בתוכנית, במהלכה ביצעה חידושים לקלאסיקות ישראליות מוכרות כמו "עץ השדה", "בדד" ו"הכניסיני תחת כנפך". טוקאן סיימה את התוכנית במקום התשיעי.
בשנת 2008 הוציאה אלבום ובו גרסאות כיסוי לשירי חג המולד. טוקאן הופיעה באירועי ערבי משוררים בתיאטרון הקאמרי, הופיעה יחד עם דוד ד'אור בתיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי באיטליה ושיתפה פעולה עם אלון אולארצ'יק ולהקתו במסגרת פסטיבל הפסנתר. בשנת 2010 הוציאה את הסינגל "סודך" וב-2011 את הסינגל "תמיד בשניים". את המילים לשירים כתבה טל גורדון.
ב-2013 השתתפה במיזם רשות השידור להפקת מופע מחודש של פסטיבל הזמר והפזמון. בפסטיבל שרה טוקאן את השיר "תהילה", שכתבה ליקי גולדברג אגינסקי, אשתו של מאיר גולדברג. ב-2018 הופיעה בקזבלנקה במסגרת פסטיבל "אנדלוסיאת" (Andalussyat) יחד עם התזמורת האנדלוסית הישראלית, בו הופיעו מוזיקאים רבים ערבים ויהודים ממרוקו וישראל.
טוקאן היא סולנית ההרכב "קווארטטוקאן", אותו הקימה יחד המוזיקאי עידן טולדנו בשנת 2007 בעת מפגשם כסטודנטים באוניברסיטת חיפה. ההרכב מופיע ברחבי הארץ והעולם. אלבומו הראשון של ההרכב ראה אור ביוני 2013, והאלבום השני יצא ב-2019 והוא כולל יצירות מקוריות של חברי ההרכב, ויצירות שנכתבו במיוחד להרכב על ידי סמי מיכאל, אהובה עוזרי, דניאל גלאי ועוד. מופע הלהקה "כשביאליק ופיירוז נפגשים" מציג בבמות רבות בישראל, כולל בבתי ספר במסגרת סל התרבות הארצי.
מרים טוקאן חברה בתנועות לקידום השלום וסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני "לוחמים לשלום" ו"נשים עושות שלום". טוקאן השתתפה במספר צעדות שלום במדינות שונות עם תנועת "נשים עושות שלום", ושרה בערבית את השיר "תפילת האמהות" שהפך להמנון התנועה.
נקודה לגראנז'יאנית
לגעת ברוח
לגעת ברוח היא תוכנית ראיונות בהנחייתו של יואב גינאי בה מתארחים אושיות מכלל תחומי התרבות והבידור.
התוכנית נוצרה בערוץ 33 בשנים 2002-2006 ושודרה במקביל בערוץ הראשון.
האומן המתארח קובע היכן תצולם התוכנית על סמך הקשר האישי שלו למקום ומספר במהלך הראיון על מקורות ההשראה שלו, תהליכי היצירה וקטעים מסיפור חייו. במהלך התוכנית, משתתף אורח שאותו בחר המרואיין.
התוכנית "לגעת ברוח" נרכשה במלואה על ידי אוניברסיטת הרווארד.
בין המרואיינים היו אהוד מנור, חיים חפר, מנחם גולן, רבקה מיכאלי, צדי צרפתי, נתן יונתן, יפה ירקוני, איקא ישראלי, עמוס קינן, דן אלמגור, עלי מוהר, חנה מרון, עוזי חיטמן, נורית הירש, רות סירקיס, יזהר אשדות, אביהו מדינה, נחום היימן, רבקה זהר, ירדנה ארזי, עדנה לב, יורם טהרלב, חיים גורי, ורדי כהנא, שמעון ישראלי, קרן אן, אילנית, דוד רובינגר, נעמי רגן, נתן זך, ישראל ויסלר, אמנון שמוש, ג'ו עמר, חיים באר, זאב רווח, ליעד שהם, אסתרית בלצן, אבי טולדנו, חני נחמיאס, דני ליטני, ישראל יצחקי, עדי נס, אושיק לוי, אסא כשר, שייקה לוי, גלילה רון־פדר-עמית, מיכה בר-עם, אהובה עוזרי, ניסים אמון ורונה קינן.
תחזית עונתית
תחזית עונתית היא תחזית מזג אוויר ארוכת-טווח שמטרתה לחזות את אופי העונה כולה, הן מבחינת טמפרטורות (חורף קר או חם מהממוצע) והן מבחינת כמויות משקעים (חורף גשום/יבש מהרגיל או אף בצורת).
רוב התחזיות העונתיות נוטות לדייק בשיעור של כ-70%-60%.
הכלים העומדים כיום לרשות האדם אינם מספקים יכולת חיזוי סבירה לטווח של עונה שלמה, עקב תופעת ה"כאוס" המאפיינת את מזג האוויר ומומחשת היטב על ידי "אפקט הפרפר". עם זאת, מודלי חיזוי מזג האוויר הולכים ומשתפרים בהדרגה וטווח החיזוי הריאלי הולך וגדל עם הזמן.
התחזיות העונתיות נבדלות אלה מאלה ומתחלקות לסוגים שונים.
התחזית העונתית הסטטיסטית מתבססת על אופייה של עונת המשקעים במהלך כמה עשרות שנים. כדי לחזות את אופי העונה הקרובה בוחנים את אופי העונות שקדמו לה.
בישראל.
התחזית העונתית של השירות המטאורולוגי הישראלי מוצגת כל שנה בתחילת חודש נובמבר ומתייחסת אך ורק לשלושת חודשי החורף המרכזיים (דצמבר, ינואר ופברואר). תחזית זו מתבססת על מצבים סינופטיים רבים, אך הפרמטר העיקרי עליו מתבססת תחזית זו הוא מיקומו של אפיק הרום הים-תיכוני הממוצע במהלך חודש אוקטובר.
ההנחה היא שכאשר אפיק הרום הממוצע ממוקם באוקטובר במזרח הים התיכון (אוקטובר גשום מהרגיל בישראל) הוא לא ימוקם שם במהלך החורף, ולכן החורף בישראל יהיה יבש מהרגיל, אך אם אפיק הרום הממוצע לאוקטובר ממוקם במערב הים התיכון, הוא ינוע בהדרגה מזרחה ובמהלך החורף ימוקם מעל מזרח הים התיכון ויגרום לחורף גשום בישראל.
מר טי
טאצ' עליז לסטרייט שמעיז
דוד השישי נארין
דוד השישי נארין (בגאורגית: დავით VI ნარინი, דַוית VI נאריני) או דוד השישי הזוטר (1225-1293) מבית בגרטיוני, היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת מ-1245-1246 ומשנת 1248 ועד למותו בשנת 1293, בתקופת השלטון המונגולי בגאורגיה. הוא היה המלך הראשון של ממלכת אימרתי משנת 1258 ועד למותו בשנת 1293, ונשא בתואר דוד הראשון, מלך אימרתי.
חייו.
דוד היה בנה של רוסודן, מלכת גאורגיה ובעלה מוחמד מור'יס אוד-דין טורקאן שאח. הוא צורף כשליט הממלכה, על ידי אימו, בשנת 1230. מתוך חשש כי אחיינה דוד השביעי אולו יטען לכתר הגאורגי, משליכה אותו רוסודן לכלא, בחצר חתנה, הסולטאן כאי חוסרווה השני, ושולחת את בנה דוד לחצר המנוגולית, כדי לקבל את הסכמתם להפוך אותו ליורש המוחלט שלה. היא נפטרה בשנת 1245, ודוד נארין, עדיין בחצר המונגולית, הופך אוטומטית לשליט הממלכה.
משבושש דוד נארין לשוב לממלכתו, ובהאמינם כי הוא נפטר בשנת 1244, המליכו, בשנת 1246/47, את בן-דודו דוד השביעי אולו, שהצליח להשתחרר מכלאו כבר בשנת 1242 בעקבות תבוסתו של כאי חוסרווה למונגולים, למלך. בשנת 1248, הוכר על ידי גויוק חאן, כשליט משותף זוטר לבן-דודו דוד אולו, ומכאן קיבל את שמו דוד השישי נארין ("דוד השישי הזוטר"). ואילו בן-דודו נקרא דוד השביעי אולו ("דוד השביעי הבכיר").
בני הדודים שלטו במשותף עד לשנת 1258/1259, כאשר דוד נארין ביצע מרידת נפל כנגד העול המונגולי, נמלט לכותאיסי, הקים את ממלכת אימרתי במערב גאורגיה, והפך למלך הראשון של הממלכה. בשנת 1261 הוא נתן מחסה לדוד אולו, שניסה בתורו למרוד בשליטה המונגולית. אף על פי כן חתם דוד אולו על הסכם שלום עם המונגולים וחוזר, בשנת 1262, לטביליסי, שבמזרח גאורגיה. כך מתפצלת הממלכה הגאורגית לשני חלקים, כאשר ממלכת אימרתי הייתה בתחילה חלק מהממלכה הגאורגית המאוחדת, והתפצלה ממנה לאחר המרידה. שני השליטים נשאו בתואר "מלך גאורגיה".
דוד נארין פיתח יחסי ידידות עם אורדת הזהב ומצרים, והדף את התקפות החאנתים (سلسله ایلخانی) הפרסים. בשנת 1269, הוא נתן מחסה לטגודור מטוראן, אחיו של ברק חאן מטוראן, שמרד בשליט האילחאנתי, אבקה חאן (1234-1282). אולם כשהחלו כוחותיו של טגודור להשליט טרור באוכלוסייה הגאורגית, צידד דוד בגנרל של אבקה חאן, סירמון. למרות זאת ניסה אבקה חאן להפיל את דוד בכך שעזר לדוכס דוכסות רצ'ה (מרצ'ה) קחבר (השלישי כנראה) קחברידזה, ושלח, בשנות השבעים של המאה השלוש עשרה, שתי משלחות כנד ממלכת אימרתי. למרות זאת הצליח דוד לשמור על עצמאות ממלכתו, וניסה להחזיר את ההשפעה הגאורגית באימפריה של טרפזונטס. מסיבה זו הוא תקף, באפריל 1282, את טרבזון בתקופת היעדרותו של יואן השני קומננוס, שהיה בקונסטנטינופול. למרות כישלונם בכיבוש העיר, כבשו הגאורגים מספר מחוזות ועזרו, בשנת 1285, לאחותו למחצה של יואן, תאודורה, בתו של מנואל הראשון ואשתו הגאורגית, רוסודן, לתפוס את הכתר הטרפזונטי. אולם נאלצו לברוח במהירות.
דוד נפטר בכותאיסי בשנת 1293, וירש אותו בנו בכורו, קונסטנטין הראשון.
דוד הראשון, מלך אימרתי
דוד השישי הזוטר
דוד השישי, מלך גאורגיה
דוד השישי מלך גאורגיה
דויד הראשון הפיקח
דוד הראשון הפיקח
קולט אזהרות מכ&quot;ם
וידוי (ספר)
וידוי הוא רומן היסטורי מאת יוכי ברנדס, המתבסס על אנציקלופדיות, ספרים, מחקרים, שערכה ותוספות ליצירת העלילה שרקחה המחברת.
הספר וידוי יצא לאור בשנת 2005.
הרומן וידוי שב לנושאים בהם עסקה המחברת בספרים קודמים, ובהם: מעמד האישה, יכולתן של יצירות אומנות או סיפור (ואפילו סיפורה של אישה אחרת) לגרום לשינוי במהלך חיי האדם ונושא רגשות אשמה וההתמודדות איתן.
הרומן משתרע על תקופה המתחילה בפרעות קישינב בראשית המאה העשרים ועד ימינו במדינת ישראל.