פעלה לשיפור וקידום מעמד המורים והמורות על ידי העלאת השכר ויצירת דירוגי שכר, השתלמויות ושילוב עובדי הוראה במחקר. לשיטתה, על כל מורה לעבור הכשרה פסיכולוגית ולקבל במהלך עבודתה ליווי פסיכולוגי. קראה להנהגת יום חינוך ארוך על מנת למנוע את תופעת השוטטות של בני נוער אחר הצהריים והקמת מערך חינוך קדם גני מגיל שלוש ודחיית הכניסה לכיתה א' לגיל שבע, פעלה לצמצום מספר התלמידים בכיתה, החלת אינטגרציה בבתי הספר על ידי סגירת בתי הספר השכונתיים, הנהגת הקבצות לימוד בכל מקצוע והקמת כיתות נפרדות לתלמידים ותלמידות מחוננים. עודדה את מעורבות ההורים במערכת החינוך על ידי עבודה קהילתית משותפת, פעלה להשתלבותם של חיילים משוחררים במערכת החינוך ולהעלאת מספר הגברים בקרב צוותי ההוראה.
בשנת 1971 נסעה ללמוד חינוך באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק והייתה מועמדת ללימודי דוקטורט. גרה בניו יורק עד 1991 ובמקביל ללימודים התנדבה במרכז הפסיכיאטרי במנהטן.
רחל צברי נפטרה ב-16 בפברואר 1995 ונקברה בבית העלמין הדרום.
ב-2010 אישרה עיריית תל אביב את ההצעה לקרוא רחוב על שמה.
אחותה היא ד"ר שמחה צברי (1913–2004), שהייתה מראשי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה (פק"פ).
דקוטה ג'ונסון
דקוטה מאיי ג'ונסון (באנגלית: Dakota Mayi Johnson; נולדה ב-4 באוקטובר 1989) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית, מוכרת בין היתר בתפקידה כאנסטסיה סטיל בסדרת סרטי "חמישים גוונים של אפור".
ביוגרפיה.
ג'ונסון נולדה באוסטין, טקסס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. הוריה הם השחקנים מלאני גריפית' ודון ג'ונסון, מצד אמה היא נכדתם של השחקנים טיפי הדרן ופיטר גריפית. היא גדלה והתחנכה בקליפורניה ובמקביל ללימודיה בתיכון החלה לעסוק בדוגמנות וריקוד.
קריירה.
בשנת 2006 חתמה ג'ונסון על חוזה דוגמנות בסוכנות IMG Models. בהמשך דגמנה גם עבור המותג "מנגו" הספרדי, והמותג "Wish" האוסטרלי.
את הופעת הבכורה שלה ערכה בשנת 1999 בסרט "טירוף באלבמה", בו הופיעה לצד אמה ואחותה ואשר בוים על ידי אביה החורג, אנטוניו בנדרס. ג'ונסון לוהקה לתפקידי משנה במספר סרטים, בהם "הרשת החברתית" משנת 2010, ו"עד החתונה זה יעבור" ו"רחוב ג'אמפ 21" משנת 2012. באותה שנה הופיעה גם בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "בן וקייט", אשר בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2014 גילמה בסרט הפעולה "הצורך במהירות" את דמותה של אניטה קולמן, האקסית של טובי מארשל, ארוסתו של דינו ברוסטר ואחותו של פיט.
ב-2015 גילמה את דמותה של לינדזי סיר, בת זוגו של הפושע ג'יימס "וייטי" בולג'ר בסרט הדרמה "חוקי הפשע". ב-2016 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט הקומי "המדריך לסינגלס".
בשנים 2015–2018 כיכבה בטרילוגיית סרטי הדרמה הנועזים "חמישים גוונים של אפור", עיבודים קולנועיים המבוססים על ספרי הדרמה האירוטיים: בשנת 2015 שיחקה לראשונה בתפקיד הראשי של אנסטסיה סטיל בסרט "חמישים גוונים של אפור". סרט ההמשך "חמישים גוונים של אופל" בכיכובה יצא לאקרנים ב-2017, והסרט השלישי "חמישים גוונים של שחרור" יצא לאקרנים ב-2018.
בשנת 2019 שיחקה בסרט האימה הפסיכולוגי "פצעים", לצד ארמי האמר.
בחודש פברואר 2022, ג'ונסון לוהקה לדמותה של מאדאם וב בסרט "מאדאם וב", שיתרחש ביקום מארוול של סוני.
חיים אישיים.
בעברה הייתה בזוגיות עם המוזיקאי נואה גרש, השחקן ג׳ורדן מסטרסון ובזוגיות של שנתיים עם סולן להקת האינדי-רוק "דראונרס", מת׳יו היט, עד שנפרדו ב-2016.
מאז 2017 היא בזוגיות עם סולן להקת קולדפליי, כריס מרטין. השניים מתגוררים במליבו, קליפורניה.
ירוזלם (סלובניה)
ירוזלם (בסלובנית: Jeruzalem, השם הסלובני של ירושלים) הוא כפר בנפת ליוטומר (Ljutomer) באזור פומורסקה בחבל שטיריה תחתית בסלובניה.
באזור בו נמצא הכפר מגדלים גפנים ומייצרים יין, יש ליד הכפר יקב המייצר יין בשם "ג'רוזלם".
אלי קרטן
אלי ז'וזף קרטן (בצרפתית: Élie Joseph Cartan; 9 באפריל 1869 – 6 במאי 1951) היה מתמטיקאי צרפתי שנודע בזכות עבודתו המרכזית על תאוריות חבורות לי והשלכותיהן הגאומטריות. תרם רבות גם לפיזיקה מתמטית, גאומטריה דיפרנציאלית ותורת החבורות.
בנו, אנרי קרטן, היה אף הוא מתמטיקאי חשוב.
חייו.
קרטן נולד בכפר במחוז איזר שבחבל רון-אלפ שבצרפת, בנו של נפח. למד בתחילה בתיכון בפריז ולאחר מכן החל ללמוד באקול נורמל סופרייר בשנת 1888 וקיבל את תואר הדוקטורט ב-1894. לאחר מכן החל ללמד באקדמיה בליאון ובמונפלייה וב-1903 באוניברסיטת נאנסי. ב-1909 החל ללמד בסורבון, ומונה לפרופסור שם ב-1912, תפקיד בו החזיק עד פרישתו ב-1940.
עבודתו.
על פי דבריו עצמו, עיקר עבודתו של קרטן התרכזה בתאוריות קבוצות לי (186 מאמרים שהתפרסמו בין השנים 1893 - 1947). הוא החל בהנחת היסודות על מרכיבי קבוצת לי פשוט, כשהוא מחבר את עבודותיהם של פרידריך אנגל ווילהלם קילינג. קרטן הציג לראשונה את הרעיון של חבורה אלגברית, נושא שלא פותח בצורה רחבה לפני שנת 1950. בנוסף הוא פיתח את ההבנה הכללית של תבנית דיפרנציאלית אנטי-סימטרית.
השמלה
סדור תפילה
ריקרדו בוצ'יני
ריקרדו אנריקה בוצ'יני (בספרדית: Ricardo Enrique Bochini; נולד ב-25 בינואר 1954) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר.
בוצ'יני, שכונה "אל בוצ'ה", שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת אינדפנדיינטה, והוא מסמליה הגדולים בכל הזמנים, שיאן ההופעות והתארים של המועדון. כשחקן נבחרת ארגנטינה, זכה בוצ'יני באליפות העולם במונדיאל 1986.
בוצ'יני ניחן ביכולות מסירה גבוהות ומתוחכמות, וסגנון מסירותיו אף זכה לכינוי על שמו ("מסירות בוצ'יניות", בספרדית: Pase Bochinesco). דייגו מראדונה, מגדולי הכדורגלנים בכל הזמנים, סיפר כי בוצ'יני היה מודל לחיקוי עבורו בילדותו.
קריירת משחק.
בוצ'יני החל את דרכו כילד בקבוצת בלגראנו המקומית, שם רכש את יסודות המשחק. בגיל 15 נסע עם אביו לבואנוס איירס, על מנת לנסות ולהצטרף לסן לורנסו, ולאחר מכן לבוקה ג'וניורס. לבסוף, התקבל ב-1971 לקבוצת הנוער של אינדפנדיינטה. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת הייתה ב-25 ביוני 1972, כשנכנס כמחליף בהפסד 1-0 לריבר פלייט. עוד בטרם הבכורה של בוצ'יני, זכתה הקבוצה בגביע ליברטדורס, ובמשחק הגביע הביניבשתי, בו הפסידה הקבוצה לאייאקס אמסטרדם, בוצ'יני לא שותף.
בשנה שלאחר מכן, הפך בוצ'יני לחלק מרכזי יותר בקבוצה, והחל בשיתוף פעולה פורה בחלק ההתקפי עם דניאל ברטוני בעונת הבכורה שלו בקבוצה. השניים הובילו את הקבוצה לזכייה בגביע ליברטדורס ב-1973, שהבטיח לקבוצה השתתפות בגביע הביניבשתי מול אלופת אירופה, יובנטוס. במשחק שהתקיים בסטדיו אולימפיקו ברומא ב-28 בנובמבר, כבש בוצ'יני בדקה ה-80 את השער היחיד במשחק, שהביא את התואר לאינדפנדיינטה. שנה לאחר מכן, השלימה אינדפנדיינטה זכייה שלישית ברציפות בגביע ליברטדורס. לאחר שהפסידה במשחק הראשון לסאו פאולו הברזילאית במשחק הראשון, ניצחה אינדפנדיינטה במשחק השני בתוצאה 2-0, כשאת השער הראשון במשחק כבש בוצ'יני. הגמר הגיע למשחק שלישי בו ניצחה אינדפנדיינטה וזכתה בתואר.
ב-1975 גויס בוצ'יני לצבא הארגנטינאי, ועל אף שהצליח להמשיך ולשחק במקביל, הוא חווה ירידה ביכולתו. למרות זאת, הבטיחה הקבוצה זכייה רביעית ברציפות, הראשונה (והיחידה עד כה) שעשתה זאת, ושלישית עבור בוצ'יני, בגביע ליברטדורס. במקביל, הבטיחה הקבוצה שתי זכיות רצופות בגביע אינטראמריקנה, בוצ'יני כבש במשחק הראשון של גמר 1974, וכן במשחק הראשון של גמר 1975.
ב-1976 מונה חוסה פסטוריסה לתפקיד מאמן הקבוצה. שנה אחר כך, לאחר שסיימה כסגנית אלופת המטרופוליטנו, זכה בוצ'יני, תחת פסטוריסה, בתואר אליפות ארגנטינה ראשון, כשהקבוצה זכתה באליפות הנסיונל. הקבוצה פגשה למשחק גמר כפול את טאז'רס, וסיימה את המשחק הראשון בבית בשוויון 1-1. משחק הגומלין התקיים ב-25 בינואר 1978, יום הולדתו ה-24 של בוצ'יני. למרות שהובילה במשחק בתוצאה 1-0, ספגה אינדפנדיינטה שני שערים, כשהשער השני מובקע באמצעות היד, ללא התערבות השופט. בעקבות המחאות הורחקו שלושה שחקני אינדפנדיינטה בכרטיס אדום. למרות זאת, כחמש דקות לסיום ובחיסרון מספרי משמעותי, כבש בוצ'יני, לאחר מסירה כפולה עם ברטוני, את שער השוויון שהעניק לקבוצתו את התואר בזכות חוק שערי חוץ. שנה אחר כך, זכתה הקבוצה של פסטוריסה פעם נוספת בתואר הנסיונל, הפעם לאחר ניצחון על ריבר פלייט. לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון, כבש בוצ'יני פעמיים בגומלין בדרך לניצחון 2-0 וזכייה בתואר. שנה אחר כך עזב פסטוריסה, וקצב צבירת התארים של אינדפנדיינטה נעצר.
לאחר כחמש שנים ללא תואר, חזר פסטוריסה לקבוצה ב-1983, ואיתו הגיע חורחה בורוצ'גה, ששיתף פעולה עם בוצ'יני בחלק הקדמי. הייתה זו אחת משנות השיא של בוצ'יני בקריירה. הקבוצה זכתה באותה שנה בתואר אליפות המטרופוליטנו, ובוצ'יני זכה בתואר כדורגלן השנה בארגנטינה. שנה לאחר מכן, זכתה הקבוצה בגביע ליברטדורס, הרביעי של בוצ'יני בקבוצה, ובגביע הביניבשתי השני שלו, לאחר ניצחון 1-0 על ליברפול. בעונת , זכה בוצ'יני בתואר האליפות הרביעי והאחרון שלו בקבוצה.
ב-5 במאי 1991 ערך בוצ'יני את משחקו האחרון במדי הקבוצה, מול אסטודיאנטס לה פלאטה, ופרש ממשחק פעיל בגיל 37. בוצ'יני היה למלך ההופעות במדי הקבוצה בכל הזמנים, עם מעל ל-630 הופעות, והוא שיאן התארים במדי הקבוצה. מסירותו ונאמנותו למועדון הפכו אותו לאחד הסמלים הגדולים בהיסטוריה של הקבוצה. עם פרישתו אף אימן במשותף את הקבוצה בטורניר האפרטורה 1991.
נבחרת ארגנטינה.