הרב משה בצלאל אלתר (תרכ"ט, 1869 - כ"ג באלול תש"ב, אוגוסט 1942) היה בנו של האדמו"ר מגור בעל השפת אמת ואחיו של האדמו"ר בעל האמרי אמת. נתמנה בצוואת אחיו כיורשו והיה הסמכות העליונה בקרב החסידים לאחר צאת אחיו את פולין. נרצח בטרבלינקה ב'האקציה הגדולה' שהתקיימה בגטו ורשה יחד עם רוב בני משפחתו.
ביוגרפיה.
נולד בשנת תרכ"ט (1869) בגור. היה בנו השני של האדמו"ר ה"שפת אמת". נולד בשבוע של פרשת ויקהל ולכן נקרא שמו על שם משה רבנו ובצלאל בן אורי המוזכרים בפרשה. היה חתנו של דודו הרב שמעון חיים אלתר. חי כל שנותיו בגורה קלוואריה ועסק בלימוד תורה בישיבת גור. היה ידוע כשקדן ומתמיד גדול ונחשב אחד מגדולי התורה בפולין. לאחר פטירת אביו השפת אמת הוא קיבל את מרותו המליאה של אחיו האמרי אמת שימש יד ימינו של אחיו האמרי אמת, אשר היה נעזר בו בעניינים שונים הנוגעים להנהגת עדתו הגדולה, ואף הכתירו כיורשו. בצוואתו הראשונה שנכתבה בשנת תרצ"ו (1936) כתב: .
בתרפ"ה (1925) ביקר בארץ ישראל שם פגש את חסידי גור שהחלו לעלות ארצה באותה תקופה. בתרצ"ז (1939) עמד לעלות לארץ ישראל ואף קיבל סרטיפיקט, אך ויתר עליו לטובת נכדו. על צניעותו ניתן ללמוד מ"פתקה" שכתב לאחיו בשנת תרצ"ט (1939) עם הגיעו לגיל 70: .
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר יחד עם אחיו בעל ה"אמרי אמת" לוורשה. לאחר עזיבתו של אחיו את פולין ב-1940 הפך להיות הסמכות העליונה לחסידי גור בפולין. רבי משה בצלאל ואחיו רבי מנחם מנדל אלתר סיפקו משענת ותמיכה ליהודים בגטו. הם עודדו המשך לימוד התורה בתנאי החיים הקשים הן בקרב חסידי גור והן אצל חסידים אחרים. במכתב שכתב רבי מנחם מנדל והופץ בכמה גטאות בפולין הוא קרא לארגן שיעורי תורה בציבור, וציין כי התייעץ עם אחיו רבי משה בצלאל ושניהם החליטו ללמד שיעורי תורה בציבור. קיימות כמה עדויות על פעילותו הציבורית בתקופת השואה. הוא פסק שאין לבטל נישואין שכבר נקבעו. עדות אחרת מוסרת שתמך ביוזמה של חבורת ה"מתיסוביצים" להשיא צעירים, באמרו שזוהי מעלה באמונה ושיש מקור בתלמוד שמצווה זו עמדה לעזר לעם ישראל ממצרים. במקרה אחר פעל למניעת התנהגות לא נאותה של קבוצה מחסידי גור בגטו..
כמו רבנים אחרים, מצא גם רבי משה בצלאל עבודה בבית החרושת לנעליים של התעשיין הגרמני "שולץ" בניהולו של אברהם הנדל. על פי העדויות במשך רוב הזמן ישב רבי משה בצלאל ולמד, ורק כאשר ערכו הגרמנים ביקורת העמיד פנים שהוא דופק מסמרים בסוליות הנעליים.
באחת מהביקורות נתפס ונלקח לאומשלגפלאץ יחד עם יהודים נוספים. ביומנו מתאר הלל זיידמן אירוע זה: . באקציה הגדולה נלקח שוב לאומשלגפלאץ. על פי עדויות ניצולים מעשה זה עורר רעש גדול בגטו ורק בעזרת סיוע של אחד השוטרים היהודים הצליחו להוציאו מן הקרונות ברגע האחרון ממש. כעבור כמה ימים נתפס פעם נוספת ומשניסו לשחררו עוד פעם מן המשלוח סירב ואמר 'די'. באלול תש"ב (אוגוסט 1942) כשהוא בן 74 הובל רבי משה בצלאל אלתר לטרבלינקה ושם מת.
תיאור אישיותו וקורותיו נכתבו והוצפנו בגטו. בתיאור זה מציין הכותבמוני כי רבי משה בצלאל נודע כצדיק שכל חייו קודש לתורה ולעבודת ה'. הוא תיאר את עבודתו בבית החרושת ואת שילוחו באקציה. הכותב סיפר כי כאשר נלקח בזמן האקציה הגדולה, הסביר כי למושג מת מצווה יש משמעות נוספת: .
משפחתו.
לרבי משה בצלאל היו ארבעה בנים וארבע בנות.
על שמו ישיבת "תפארת משה בצלאל" בירושלים השייכת לחסידות גור.
סקי חרמון
נווה אטיב
סנופי-אוונטיס
הסכם חכירה
חתול שלג
חתול שלג (מאנגלית: Snowcat) הוא כלי רכב בגודל משאית קטנה בעל קבינה סגורה ושרשראות, המעוצב לנסיעה על שלג. המונח "חתול שלג" מתייחס לרוב לכלי שנועד לגריפת שלג בגלל השימוש שנעשה בהם להשטחה ועיצוב של מסלולי גלישה או מסלולי אופנועי שלג, אך נעשים בהם גם שימושים אחרים וחלקם מותאמים להסעת נוסעים.
כלי הרכב עשויים בדרך כלל מגומי, אלומיניום או פלדה והם נעים באמצעות מזקו"ם אחד בכל צד וגלגלי גומי. העיצוב של חתולי השלג מותאם למשטחים מכוסים שלג עמוק או למשטחים רכים כמו ביצות או אדמת כבול. הקבינה בנויה לשימוש בתנאי מזג אוויר קיצוניים של טמפרטורות מתחת לאפס ורוחות חזקות. כמו כן שמשות הרכב מתוכננות לראיה אופטימלית גם בתנאים אלה, העלולים ליצור שכבות של קרח ושלג המקשים בנהיגה.
שם כלי הרכב בעברית, "חתול שלג", נובע מתרגום לקוי של השם באנגלית "snowcat" כיוון שהמילה המקורית באנגלית היא קיצור של "זחל שלג" ("snow caterpillar") המתייחס למזקו"ם של כלי הרכב.
שורשן
שורשן הוא תת-יחידה של שורש שמי אשר אינה משתנה בנטיות השורש
(כשלפני ואחרי כל שורשן עשויים הגאים להתווסף או להשתנות). השורשנים של שורש תלת־עיצורי הם בדרך־כלל שלושת עיצורי השורש: פ״א הפועל, עי״ן הפועל ולמ״ד הפועל. בשורשים מרובעים, מחומשים ומשושים מכיל לפחות אחד השורשנים יותר מעיצור יחיד, לדוגמה השורשן השני של כרב״ל (שורשנים כ–רב–ל). קיימים גם שורשים המתחלקים לשני שורשנים בלבד, לדוגמה זו״ז ("להזיז"): ז–ז, קל״ק ("להקליק"): קל–ק (ראו דוגמאות להלן). שורשן עשוי גם להיות תנועה או להכיל תנועה, לדוגמה השורשן השני בשורשים ראי״נ ("לְרַאֲיֵן"): ר–אֲי–נ, תאר״כ ("לְתַאֲרֵךְ"): ת–אֲר–כ או רענ״נ ("לְרַעֲנֵן"): ר–עֲנ–נ (השוו בלג״נ ("לְבַלְגֵן"): ב–לג–נ ללא תנועה בשורשן השני).
ניתוח תצורות לפי שורשנים מאפשר את החלתם של בניינים ומשקלים תלת־עיצוריים על נטיות שורשים בני יותר משלושה עיצורים; כך למשל למשקל קִטּוּל ניתן לשייך את המילים "עיצור", "אלתור", "אנגלוז", "אינדוקס" ו"קימפלוקס" ולמשקל קַטֶּלֶת ניתן לשייך את המילים "רכבת", "טרפדת", "", "ארגמנת" ו"סמרטטת" (ראו דוגמאות להלן).
שורשנים מרובי עיצורים של שורשים תנייניים נוטים לשקף את צרורות העיצורים הקיימים במקור ממנו נגזר השורש, כך שזה עדיין ניתן לזיהוי בתצורות השורש השונות; כך למשל השורשנים של השורש קונט״ט הם קו–נט–ט (למשל במילה "("מקוונטט", ), כך שנשמרים צרורות העיצורים שבמקור "קוונט" (), בעוד השורשנים של השורש קמפר״ס הם ק–מפר–ס (למשל במילה "מקומפרס", ), כך שנשמרים צרורות העיצורים שבמקור "קומפרסור" ().
הדגמה.
שיבוץ שורשנים של שורשים שונים בבניין או במשקל נתון.
בתעתיק הפונטי מופיעים השורשנים מתחת לכותרות 1S, 2S ו־S3 בהתאמה והאלמנטים המרכיבים את הבניין או המשקל מתחת לכותרות tf1 עד tf4 (קיצור ל־transfix ).
שיבוץ שורשנים של שורש נתון בבניינים או במשקלים שונים.
השורש "אבסטרק״ט" מובא על ידי פרופ׳ שמואל בולוצקי להדגמת עיקרון הניתוח ע״פ שורשנים גם בשורש בעל יותר מ־6 רדיקלים.
חסידות הורניסטייפול
חסידות הורניסטייפול היא ענף של חסידות צ'רנוביל, על שם הכפר הורנוסטייפל שבאוקראינה. החסידות נולדה משושלת חסידות אניפולי. אבי השושלת היה רבי מרדכי דב טברסקי.
כיום מכהנים מספר אדמו"רים מהשושלת, בהם רבי יחיאל מיכל טברסקי במילווקי ואחיינו רבי מרדכי טברסקי בפלטבוש, ניו יורק, ואחיינו רבי שלום שכנא פרידמן בביתר עילית, ישראל.
תולדות השושלת.
רבי מרדכי דב.
רבי מרדכי דב (כ"ט בכסלו ת"ר, 1839 - כ"ב באלול תרס"ג) נולד לרבי משולם זושא אוירבך מטלומשט, שהיה נינו של רבי זושא מאניפולי. אמו שטערנא פייגא רחל הייתה בתו של רבי יעקב ישראל מצ'רקס ונכדתם של רבי מרדכי מצ'רנוביל ורבי דובער שניאורי מחב"ד. רבי מרדכי דב התייתם בצעירותו מאמו וגדל אצל סבו הרבי מצ'רקס ואף אימץ את שם משפחתו - טברסקי. נישא לרייצא, בתו של מייסד שושלת צאנז, רבי חיים הלברשטאם, בעל "דברי חיים". בעת אירוסיהם היו החתן והכלה בני שלוש עשרה, והשידוך נעשה בלי שאבי הכלה ראה את החתן לפני כן.
בשנת תרכ"ג (1863), בהוראת סבו מצ'רקס, נתמנה לאדמו"ר. הוא שב להורניסטייפול ושם החל לנהל חצר חסידית גדולה. לאחר פטירת סבו, בשנת תרל"ו (1876), גדל מספר חסידיו והוא היה אחד מגדולי האדמו"רים ברוסיה. תקופת אדמו"רותו בעיר הורניסטייפול נמשכה ארבעים שנה.
נחשב תלמיד חכם מופלג והִרבה להתכתב עם גדולי התורה שבדור. ספריו: "חיבור לטהרה" - על הלכות מקוואות ונטילת ידיים, "עמק שאלה" - שאלות ותשובות בהלכה, "עמק חכמה" - דרושים על פרשת השבוע, "תורי זהב" - על הלכות ריבית. כתב יד של ספר נוסף, "כד הזהב", שעסק בתורת הקבלה, הושמד על ידי פורעים אוקראינים בפרעות תרע"ח-תר"פ (1918-1920).
ילדיו.
היו לו ארבעה בנים:
בין חתניו היו: אחיו למחצה של אשתו, רבי שלום אליעזר הלברשטאם,; אחיינו רבי אלישע הלברשטאם מגורליץ, ;קרוב משפחתו רבי חיים ישעיה שניאורסון בנו של רבי שלום דובער שניאורסון מרציצה ;רבי נחום זלמן שניאורסון אב בית דין צ'רקס (נכדו של דודו רבי יוסף יצחק שניאורסון מאוורוטש) ;רבי משה גוטרמן מקייב בנו של רבי דוד מסאווראן.
רבי בן ציון יהודה לייב טברסקי.
רבי בן ציון יהודה לייב (השם 'בן ציון' נוסף לו לאחר מחלה) טברסקי (כ' בתשרי תרכ"ח, 1867 - כ"ח בטבת תשי"א, 1951) נולד בהורניסטייפול, ולאחר פטירת אביו בשנת תרס"ג (1903) נקרא למלא את מקומו, אף שהיה בנו השלישי. במשך אחת עשרה שנה ניהל את חצרו בהורניסטייפול. נישא לרחל, בתו של רבי יצחק יואל רבינוביץ, האדמו"ר מקונטיקוזיבה.