ציפור זו ניזונה ממיני פירות ומפרוקי רגליים החיים ביער.
תת-מינים.
המין רובאי מזרחי ("Ptiloris intercedens") בעבר נחשב לתת-מין של רובאי זה.
אחד אחרי השני
אחד אחרי השני הוא אלבומה השלישי והאחרון של להקת הדורבנים, שיצא בשנת 2009.
האלבום יצא כשנה לאחר פרישתו של הסולן איתי גלוסקא מהלהקה, עקב חילוקי דעות עם שאר חברי הלהקה. מהאלבום יצאו לאור הסינגלים "לא פוגע", "אח, איזה בוקר 72'", בו השתתף ששי קשת ו"אם רק תדברי". ימים ספורים לאחר צאת האלבום, הודיעו חברי הלהקה על סוף פעילותה.
סגנון.
הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום, "לא פוגע", הציג את השינוי שעברה הלהקה והנטייה שלה לסגנון הרוק, זאת בניגוד לשני אלבומיה הקודמים שהתמקדו בסגנונות כמו דיסקו. לאחר פרישתו של גלוסקא ב-2008 נותרה הלהקה ללא סולן מובהק, ובאלבום זה ארבעת חברי הלהקה חולקים את תפקידי הקולות.
הסגנון המרכזי באלבום הוא, כאמור, מוזיקת רוק (למשל בשירים "לא פוגע", "קרן", "אל תלכי לי","טוב לי"). עם זאת, סגנון הפאנק היסודי של הלהקה מופיע גם באלבום זה ("רוצה לרקוד", "מים קרים", "כל הזמן"). האלבום מכיל גם בלדות כגון "אם רק תדברי" ו"שיר קצר עם המון הרוגים".
השיר "אח, איזה בוקר" הוא פרודיה על שירי הלהקות הצבאיות, המופיע באלבום בשתי גרסאות: "אח, איזה בוקר 56'" הקצרה יותר, בעלת סאונד האופייני למוזיקה הישראלית של שנות ה-50, ו"אח, איזה בוקר 72'" המאופיינת בעיבוד עשיר הנאמן לסגנון המוזיקה הישראלית בשנות ה-70. הזמר ששי קשת, שהיה מכוכבי הלהקות הצבאיות בשנות ה-70, משתתף בגרסה השנייה ושר את הבית האחרון.
בסופו של השיר האחרון באלבום, "זהו השיר", מקריאים חברי הלהקה על רקע המנגינה רשימת תודות לאנשים שסייעו בהפקת האלבום.
ריקארדו סנטוס
ריקארדו וויניקי סנטוס (בפורטוגזית: Ricardo Winicki Santos; נולד ב-8 במאי 1980) הוא גולש רוח ברזילאי, אלוף העולם (2007) וסגן-אלוף העולם (2002, 2005).
קריירה.
סנטוס נולד בריו דה ז'ניירו בשנת 1980 והחל להתאמן בגלישה בגיל 11. בשנת 1997 הוא התחרה באליפות העולם לנוער שנערכה בפוקואוקה שביפן וזכה במדליית הזהב, שנה לאחר מכן הוא שוב זכה בתואר העולמי לנוער בתחרות שנערכה בחופי קייפטאון.
בשנת 2000 הוא השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים שנערכו בסידני וסיים במקום ה-15 הכללי. במהלך הקריירה, הספיק סנטוס להשתתף בחמש אולימפיאדות בין השנים 2000-2016 כאשר באתונה 2004 רשם את הישג השיא כשסיים במקום הרביעי הכללי, זאת למרות שכבר היה מדורג במקום הראשון בטבלה הכללית לפני השיוט האחרון.
סנטוס מחזיק במדליית זהב מאליפות העולם משנת 2007 שנערכה בקשקאיש ובשתי מדליות כסף מאליפויות העולם בשנים 2002 ו-2005.
במשחקים הפאן-אמריקאיים, סנטוס זכה ארבע פעמים ברצף במדליית הזהב ופעם אחת במדליית הכסף.
פנתאיסט
התווך הבלתי רווי
התווך הבלתי רווי (באנגלית: Unsaturated Zone או Vadose Zone) הוא אזור בתת-הקרקע שנמצא בין פני הקרקע למי התהום. העובי של התווך הבלתי רווי יכול להשתנות בין עשרות ומאות מטרים באזורים צחיחים, או כלל לא להיות קיים כאשר מי התהום מגיעים לפני השטח, למשל כאשר הם מכוסים בביצות או באגמים. תנועת המים בתווך הבלתי רווי היא על פי רוב אנכית כלפי מטה ואילו כשהמים מגיעים למי התהום התנועה שלהם היא בעיקר בכיוון האופקי.
תת הקרקע היא סביבה נקבובית המכילה מטריצה מוצקה של חלקיקי קרקע ונקבובים בחללים שביניהם. תווך בלתי רווי יכול להתפתח בשכבות קרקע או בשכבות סלע. אחת הדרכים לסיווג תת-הקרקע היא לפי אחוז המילוי של הנקבובים במים – האזור בו הנקבובים מלאים במים מכונה האזור הרווי והוא האזור בו נמצאים מי התהום. האזור בו הנקבובים מכילים גם מים וגם אוויר הוא התווך הבלתי רווי. החלק היחסי של נפח הנקבובים המכיל מים מוגדר כדרגת הרוויה.
באזור התווך הבלתי רווי, עומד הלחץ של המים מוגדר כבעל ערך שלילי והוא מכונה על פי רוב העומד המטריצי (באנגלית matric head). עומד זה נובע בין היתר מהכוחות הקפילריים המתפתחים בין המים, האוויר והמוצק. אחת הדרכים להפריד בין התווך הרווי לתווך הבלתי רווי היא שבתווך הרווי עומד הלחץ חיובי. ככל שגודל הנקבובים קטן יותר, הכוחות הקפילריים המתפתחים חזקים יותר, ולכן יכולה להיווצר מעל אקוויפרים פריאטים שכבה רוויה במים, אשר עומד הלחץ בה שלילי. שכבה זו מכונה האזור הקפילרי וממוקמת בין התווך הבלתי רווי ומי התהום ועובייה משתנה בהתאם לגודל הנקבובים.
התווך הבלתי רווי אמנם לא מכיל כמות גדולה של מים, אך להבנה של התהליכים המתרחשים בו יש חשיבות גדולה בתחומים רבים, ביניהם השקיה, הזנת הצומח, גידולים חקלאיים והסעת מזהמים בקרקע. אירועי זיהום שמתרחשים על-פני הקרקע צריכים לעבור בתווך הבלתי רווי לפני הגעתם למי התהום. קצב ההתקדמות של מים ומומסים מפני הקרקע ועד למי התהום תלוי תלות חזקה בדרגת הרוויה של התווך הבלתי רווי. למשל, באקוויפר החוף של ישראל, קצב החידור יכול להשתנות בתלות בדרגת הרוויה בין שעות ספורות לעשרות שנים. המים והנוטריינטים שנאגרים בתווך הבלתי רווי קריטיים בחשיבותם לביוספירה. תחומי המחקר שעוסקים בתווך הבלתי רווי מכונים פיזיקה של הקרקע ומכניקת קרקע. ניתן להתייחס לתווך הבלתי רווי ולעיסוק בו כחוליה המקשרת בין תחום ההידרולוגיה העילית ותחום ההידרולוגיה של מי תהום. תנועת מים בתווך הבלתי רווי מתוארת במודלים מתמטיים על ידי חוק דרסי ומשוואת ריצ'רדס. מאמרים שמתפרסמים בעיתון המדעי Vadose Zone Journal מוקדשים כולם לתהליכים המתרחשים בתווך הבלתי רווי.
נפתלי חיים אדלר
רבי נפתלי חיים אדלר (י"א בחשוון ה'תרע"ד – ט' באדר א' ה'תשנ"ה, 9 בפברואר 1995) היה רב חסידי וראש ישיבת יחל ישראל בחיפה. בשנותיו האחרונות כונה "האדמו"ר מדז'יקוב-ויז'ניץ".
תולדותיו ופועלו.
נולד לרבי מרדכי יהודה אדלר, נכד לרבי דוד'ל בידרמן מלעלוב ירושלים, ולצירל נכדתו של רבי נפתלי חיים הורוביץ מדז'יקוב-ירושלים. אביו נפטר בילדותו, ואמו נישאה בשנית לרבי ברוך הגר, האדמו"ר מסערט ויז'ניץ, אצלו גדל. בצעירותו למד בישיבתו של רבי מנחם מנדל הגר בוישווה ובישיבת ויז'ניץ אצל רבי אליעזר הגר. בטבת ה'תרצ"ח נישא להינדה בת רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ. הוסמך להוראה אצל הרב פנחס צימטבוים, ראב"ד גרויסוורדיין ואצל חתנו הרב יצחק יעקב וייס, בעל ה"מנחת יצחק".
בכ"ה באב ה'תש"ד (14 באוגוסט 1944) הגיע לארץ ישראל יחד עם גיסו רבי משה יהושע הגר (לימים האדמו"ר מויז'ניץ). סייע לחמיו ה"אמרי חיים" בהקמת שיכון ויז'ניץ. שנתיים שהה בחו"ל לצורך גיוס כספים. כעבור שנים אמר רבי חיים מאיר כי "לולי חתני נפתלי חיים, לא היה עולה בידי להקים את השיכון".
בשנת תשי"ב מונה לרב חסידי ויז'ניץ בתל אביב-יפו. בטקס ההכתרה השתתפו ונשאו דברים האדמו"רים רבי חיים מאיר ורבי ברוך הגר, הרב אברהם משה באב"ד ועוד.
אחרי שהשיכון בבני ברק החל להתבסס, נשלח על ידי חותנו לסייע ביד דודו ואביו-חורגו המקור ברוך בחיפה. הוא גיבש סביבו את קבוצת התלמידים שהיו באותה עת בישיבה, והחל למסור להם שיעורים, כשבד בבד עם תפקידו כראש ישיבת יחל ישראל הוא מתעסק גם בגיוס כספים ובבניית הקריה והמוסדות. עם פטירת הרבי מסערט, בה'תשכ"ד, היה מועמד לרשת את מקומו כאדמו"ר מסערט ויז'ניץ.
בתשכ"ה הוכתר לרב קהילת חסידי ויז'ניץ בנתניה. הקים בעיר את 'קריית דז'יקוב-ויז'ניץ' ואת מוסדות "אוהל נפתלי", על שם סבו רבי נפתלי חיים הורוביץ מדז'יקוב-ירושלים. במשך שנים היה כולל האברכים שהקים הכולל היחיד שפעל בנתניה (חוץ לקריית צאנז). כן הקים את בית החסידים ויזניץ-אנטניא בחיפה ובתל אביב, וכולל אברכים בירושלים ובבורו פארק.
היה חבר הוועד הפועל בתנועת פא"י. בבחירות לכנסת השנייה היה מועמד לכנסת מטעמה, והוצב במקום החמישי ברשימה.
הוציא לאור סידור ומחזור תפילה "מעיין החיים" עם נוסח ומנהגי ויז'ניץ, וכן הגדה של פסח עם הסכמת חמיו רבי חיים מאיר הגר.
נפטר בבית החולים קפלן ברחובות לאחר מחלה קצרה, ונקבר באוהל אדמור"י בית ויזניץ בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
על שמו בית הכנסת 'אמרי נפתלי' ברחוב בן-יעקב בבני ברק.
יורג שטיל
יורג שטיל (בגרמנית: Jörg Stiel, נולד ב-3 במרץ 1968 בבאדן שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת השוער. הקבוצות העיקריות בהן שיחק שטיל הן פ.צ. סנט גאלן, פ.צ. ציריך ובורוסיה מנשנגלדבך. לזכות שטיל 21 הופעות במדי נבחרת שווייץ, עמה השתתף ביורו 2004.
קריירת מועדונים.
שטיל החל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 1986/87 במועדון השווייצרי פ.צ. וטינגן, ששיחק בליגת המשנה השווייצרית. בעונת הבכורה שלו, ערך שטיל שש הופעות ליגה. בעונה השנייה שלו בווטינגן, ערך שטיל 25 הופעות ליגה כשוער הראשון, וסייע לווטינגן להעפיל לליגת העל השווייצרית. בעונת 1988/89 שטיל המשיך להיות שחקן הרכב קבוע, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי המפתיע. בעונת 1989/90 וטינגן ושטיל סיימו את העונה במקום העשירי. בתום עונה זו, עזב שטיל את וטינגן וחתם בפ.צ. סנט גאלן, אף היא מליגת העל השווייצרית. שטיל שיחק בסנט גאלן בקביעות במשך שלוש עונות, בהן סיימה הקבוצה במקומות התשיעי, השמיני והעשירי בהתאמה. בקיץ 1993 עזב שטיל את סנט גאלן ועבר לטורוס נסה ששיחקה אז בליגת העל המקסיקנית. שטיל שיחק בקבוצה עונה אחת, וסיים עמה במקום ה-16 בליגה. בקיץ 1994 חזר שטיל לליגת העל השווייצרית כשחתם בפ.צ. ציריך. שטיל שיחק שתי עונות בפ.צ. ציריך, בהן סיים במקומות התשיעי והאחד עשר בהתאמה.