נשקיו בתור הקרנג'.
כשניסה לראשונה את הסמביוט של הקרנג' הוא היה יכול ליצור להבים בידיו וככה להרוג בעזרתם אנשים.
נשקיו בתור הגובלין האדום.
הגובלין האדום הוא שילוב של הגובלין הירוק וקרנג'. בעזרת הכוחות האלה הוא יכול לשכפל את כוחותיו ולתת אותם למי שהוא רוצה (כמו במקרה של נכדו נורמי). כמו כן הוא בעל זנב שבו הוא יכול לחתוך אנשים ויכול לירות פצצות קרנג' ובמקביל גם להשתמש בכוחות הרגילים של קרנג'.
הפרעות מנטליות וחולשות אחרות.
נורמן אוסבורן תואר לעיתים תכופות כמי שסובל מחולשות לא שגרתיות כתוצאה מאישיותו ההפכפכה ומהפסיכוזה שלו. הוא סובל ממאניה דיפרסיה, שיגעון גדלות ובחלק מהסיפורים גם מהפרעת זהות דיסוציאטיבית. בנוסף, הוא סאדיסט ואינו מייחס חשיבות לחיי חפים מפשע אשר עומדים בינו לבין מטרתו.
בסדרת ת'נדרבולטס, אוסבורן תואר כסובל ממאניה דיפרסיה חמורה, ויש לו מצבי רוח משתנים ומסוכנים אם הוא לא לוקח את תרופותיו או מבקר את הפסיכיאטר שלו. כשהוא נמצא במצב זה, הוא מציג פרנויה, הזיות ויזואליות וקוליות כמו קולו של הגובלין הירוק ופרצופו במראה מאשר פרצופו שלו. בעבר, גאוותנותו הרבה של אוסבורן מנעה ממנו לעבור טיפולים פסיכיאטריים. הוא ראה במחלות מנטליות כסימן לחוסר שלמות ולכן לא הודה בכך שהיה חולה. בשיחות מאוחרות עם הסנטרי, אוסבורן למד להכיר במגרעותיו.
ישנן מספר דוגמאות לתסביך שיגעון הגדלות של אוסבורן. הוא רואה באנשים אחרים כשרצים חסרי-בינה וחסרי חזון אשר אינם ראויים לשהות במחיצתו. הוא מזכיר ללא הרף לאחרים על כישלונותיהם האישיים ושאינם מסוגלים להגיע לרף ההישגים שלו, במיוחד בנו. כך למשל, כאשר נודע לו לראשונה דבר זהותו של ספיידרמן, הוא טען שזה האחרון הביס אותו בזכות התערבותם של גיבורי-על אחרים, וכי ניצחון זה אינו נחשב. כמו כן, הוא הפסיד את ההזדמנות להצטרף ל"ששת המרושעים" (Sinister Six) משום שע"י כך הוא מודה שהוא זקוק לעזרתם של אחרים בהבסתו של ספיידרמן. כאשר הוא השתתף בריטואל המיסטי "אחוות החמישה" (Gathering of Five) - המעניק למשתתפיו את מתנות הכוח, אלמותיות, ידע, שיגעון ומוות - הוא היה משוכנע שיקבל באופן אוטומטי את מתנת הכוח מהריטואל, אך במקום זאת רכש את מתנת השיגעון, ונוצר הצורך בקוקטייל תרופות מסוימות כדי להשיבו לרמה יחסית של שפיות. בזמן שפיקח על ארגון H.A.M.M.E.R, והוא פותה בידי אישיות הגובלין שבו כדי לתקוף את אסגרד משום שהאגו שלו לא היה מוכן לשקול אפילו את האפשרות שהאסגרדיים יאיימו על כוחו. מאוחר יותר התגלה שלוקי, אחיו החורג של תור, עמד מאחורי מזימה זו.
אוסבורן הציג מידה ניכרת של סאדיזם. בזמן שהותו בכלא, סוהר ביקש את עצתו לגבי אשתו החולה אנושות, ועצתו של אוסבורן הובילה למותה המהיר ומלא הייסורים. כמנהל האוונגר'ס האפלים, הוא איפשר לבולזאיי להמשיך ולתפקד כחבר הקבוצה, אפילו לאחר שהיה אחראי למותם של 30 עוברי אורח חפים מפשע בטבח. כמנהל ארגון H.A.M.M.E.R הוא הורה לסוכניו להפיל מטוס מלא באזרחים חפים מפשע רק כדי לבדוק האם אויבתו וירג'יניה "פפר" פוטס - שנטלה גרסת שריון משלה לחליפת איירון מן - הייתה חזקה דיה כדי להצילם. עקב כך שמעשים אלה איימו על שלמות הזהות הציבורית אותה יצר כגיבור האומה, המדיה גילתה בסופו של דבר את פרצופו האמיתי, ואויביו הרבים דיברו בגנותו. אישיות הגובלין התאוותה להשתלט עליו מחדש, מה שבסופו של דבר קרה לאחר שהובס על ידי איירון מן בסיפור "המצור".
מצעד הפזמונים השבועי בילבורד הוט 100
האי רוזוולט
איים בשם Roosevelt Island שוכנים במספר מקומות.
ידידיה כהן
אפרים ידידיה כהן (ט"ו בכסלו תרצ"ז, נובמבר 1936 – כ"ו בתמוז תשמ"ד, יולי 1984) היה מזכ"ל תנועת בני עקיבא ועורך ביטאונה "זרעים", מייסד ישיבת הקיבוץ הדתי וראש הישיבה מהקמתה עד פטירתו.
ביוגרפיה.
ידידיה כהן נולד ב-1936 בחיפה לאלכסנדר, ששימש מהנדס העיר בני ברק במשך 33 שנה, ולקלרה-ברוריה כהן, בן בכור להוריו (מתוך עשרה ילדים). אביו היה אחיהם של השופט חיים הרמן כהן, של סגן ראש המוסד שלמה כהן-אברבנאל ושל ליאו כהן, מראשי תנועת הצופים היהודים וממקימי המחתרת היהודית בצרפת, שנרצח בשואה. סבו וילהלם-זאב (וילי) נישא למרים קרליבך (1886–1962), בתו של רבה של ליבק, שלמה קרליבך. בגיל שנה עבר עם הוריו לקבוצת רודגס (כיום קבוצת יבנה), וכשהיה בן שלוש עברו לרמת גן. אמו נפטרה כשהיה צעיר, ואביו נשא את שלי לבית נורדהיים, ניצולת השואה מהולנד, אלמנה. למד בבית הספר היסודי "מוריה" בתל אביב, בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה, בבית ספר תיכון בבני ברק, בישיבת כנסת חזקיהו בזכרון יעקב ובמחזור הראשון של ישיבת כרם ביבנה. היה חבר גרעין איתנים של בני עקיבא ושילב שירות בנח"ל המוצנח ומגורים בקיבוץ כפר דרום. כשהקיבוץ הפך למושב (המושב השיתופי בני דרום) עברה המשפחה לקיבוץ סעד שבנגב.
כהן ערך את עיתון "זרעים" של בני עקיבא, היה שליח בני עקיבא בארגנטינה ושליחה המרכזי של התנועה לדרום אמריקה, מורה בבית הספר התיכון בקבוצת יבנה ומזכ"ל בני עקיבא (בשנים תשל"ד-תשל"ו). לאחר פטירתו ניתן השם "ידידיה" לשבט החדש של בני עקיבא.
בשנת 1975 הקים את ישיבת הקיבוץ הדתי יחד עם שמעון הקשר ועמד בראשה עד לפטירתו.
היה דמות מרכזית בקיבוץ סעד, פעיל במוסדות של הקיבוץ הדתי וממנהיגיה של תנועת בני עקיבא.
ב-1973 (תשל"ג) קיבל תואר שני באוניברסיטת תל אביב על עבודת גמר בנושא "תקנת פירות וזכות הבעל בפירות נכסי מלוג של אשתו ונלוו אליה תקנת פדיונה אם נשבית ותקנת זמן בגיטין ותקנת פירות תחת פרקונה". ב-1980 הגיש עבודת דוקטור במשפט עברי באוניברסיטת תל אביב בנושא "תקנות חז"ל ביחוסי ממון בין בני זוג", בהנחייתו של פרופ' אהרון קירשנבאום. פרסם מאמרים רבים העוסקים בתקנות חז"ל ובסוגיות כמו צדקה ורבנות בקיבוץ.
נפטר ממחלה ב-1984, בגיל 47, ונקבר בבית הקברות של קיבוץ סעד.
היה נשוי לרחל ואב לשישה. חתנו, הנשוי לבתו נועה, הוא הרב בני לאו.
גברים במלכודת
גברים במלכודת (באנגלית: Deliverance - בעברית: הצלה, גאולה) הוא מותחן אמריקאי משנת 1972 בהפקתו ובימויו של ג'ון בורמן, ובכיכובם של ג'ון וויט, ברט ריינולדס, רוני קוקס , ונד ביטי בהופעת הבכורה שלו בקולנוע. הסרט מבוסס על הרומן "הצלה" מאת הסופר האמריקאי ג'יימס דיקי, אשר מופיע בסרט בתפקיד קצר כשריף. התסריט נכתב בידי דיקי ובורמן; תרומתו של בורמן לכתיבת התסריט לא צוינה בכותרות הסרט.
בשנת 2008 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, בשל היותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית."
תקציר העלילה.
ארבעה אנשי עסקים מאטלנטה שבארצות הברית, לואיס (ריינולדס), אד (וויט), בובי (ביטי), ודרו (קוקס) מחליטים לחתור בסירות קנו במורד הנהר הבדיוני "קהולאוואסי". נהר זה ממוקם בשטחיה הפראיים והמרוחקים מציוויליזציה של מדינת ג'ורג'יה. ארבעת העירוניים יוצאים למסע מתוך ציפייה ליהנות ולחזות ביופיו של הטבע בטרם ייבנה סכר אשר יציף את העמק בו זורם הנהר. לואיס, סייר מנוסה, מתפקד כמעין מנהיג של החבורה. אד גם הוא איש טבע מנוסה, אולם חסרה לו הכריזמה של לואיס. בובי ודרו, לעומתם, הם חסרי ניסיון לחלוטין.
למן ההתחלה, ברור כי הארבעה, מצויים בסביבה זרה. המקומיים הם גסים ובלתי נוחים להתרשם מנוכחותם של זרים. כאשר החבורה מנסה לארגן מקומיים אשר יסייעו עם הלוגיסטיקה של הטיול, דרו מוצא עצמו נסחף אל דואט מוזיקלי עם נער, נגן בנג'ו מקומי (בילי רדן ). ואולם, עם סיום הדואט, מסרב הנער בשתיקה ללחיצת ידו של דרו. הארבעה מפגינים גישה מעט מתנשאת כלפי המקומיים; בובי, בפרט, מפגין התנשאות מוחצנת ואף לועג למקומיים על פגמים גנטיים מהם הם, ככל הנראה, סובלים.
הארבעה מעבירים את היום בשיט בזוגות במורד הנהר בטרם הם מקימים מחנה על גדת הנהר בלילה. מעט לפני שהם נפנים לישון, לואיס אומר לאחרים להיות בשקט ונעלם בין העצים על מנת לחקור רעש כלשהו אשר שמע. הוא חוזר במהירה ואומר שלא מצא דבר. כאשר הוא נשאל אם שמע משהו או מישהו, הוא אומר להם שאינו יודע. ביום המחרת, בעודם ממשיכים במסלולם, מתפצל מסלול שתי סירות הקנו, והן מופרדות לפרק זמן קצר. כאשר הם מבצעים עצירה קצרה, נתקלים בובי ואד בזוג אנשי גבעות מוזנחים; אלו מגיחים מהיער, רובה-ציד בידו של אחד מהם. אד משער ששני המקומיים שומרים על אלכוהול בייצור עצמי היכנשהו ביער, ובובי מציע בידידותיות לקנות מעט. ואולם, אותם מקומיים נעשים עוינים, ומכריחים את בובי להתפשט באיומי רובה. בובי נאנס ואד אינו יכול להתערב מפני שנקשר לעץ.
לואיס ודרו עולים לגדה ולואיס, שהיה חשדני לגבי סכנות היער, מתגנב מעלה כשהוא שומע את ההמולה והורג את המקומי בעזרת חץ מקשת הציד שלו. אד תופס את רובה הציד בעת שהמקומי השני נמלט אל מעבה היער.
לואיס ודרו מתווכחים באשר ליידוע הרשויות. לואיס מתנגד וטוען שהדבר יביא אותם למשפט לא הוגן. לטענתו, קיימת קרבה בין כל המקומיים וחבר המושבעים יורכב מחבריו וקרוביו של המקומי ההרוג. בנוסף, בובי אינו מעוניין שתקרית האונס תתפרסם. לואיס טוען גם, שהצפתו הקרבה של העמק על ידי נהר תעלים את הגופה לנצח. הוא גם מעריך, שהמקומי אשר נמלט לא יערב את הרשויות בשל מעורבותו בתקרית. הארבעה מצביעים, שלושה כנגד אחד, לטובת הצעתו של לואיס לקבור את הגופה ולהמשיך כמו לא אירע דבר. במהלך החפירה, דרו, היחיד אשר הצביע כנגד ההצעה האמורה, נרגז באופן ברור.