בשנת 2021 החלה לשחק בסדרת הדרמה הבלשית של HBO, "הסודות של איסטאון" בכיכובה של קייט וינסלט. בשנה זו החלה לגלם את הדמות הראשית הקומיקאית האגדית דברה ואנס, בסדרה הדרמה-קומית "Hacks" של רשת HBO Max.
ארוין וולמי
ד"ר ארוין וולמי (Erwin Voellmy ; 9 בספטמבר 1886 - 15 בינואר 1951, בזל) היה מורה למתמטיקה ושחמטאי שווייצרי שזכה באליפות השחמט של שווייץ בשנים 1911 (מקום ראשון משותף) ובשנים 1920 ו-1922 לבדו.
הישגו הטוב ביותר של וולמי היה מקום ראשון משותף עם אלכסנדר אלכין ואוסקר נגלי בתחרות ברן בשנת 1932.
וולמי ערך במשך 40 שנים את מדור השחמט בעיתון Basler Nachrichten וכן כתב מספר ספרי שחמט.
השתתפות באולימפיאדות.
וולמי שיחק בנבחרתה האולימפית של שווייץ בשלוש אולימפיאדות שחמט:
מסחר רציף
מסחר רציף הוא שיטת מסחר בבורסה, בו ברגע שנמצאות פקודות קנייה ומכירה תואמות הן מתבצעות במחיר הנקבע ברגע הביצוע. שיטת המסחר ברצף שונה משיטת מסחר בזמנים קבועים בו פקודות מסחר נאספות ומתבצעות בזמן מסוים במחיר אחיד לכל העסקאות המתבצעת באותו זמן.
מסחר רציף הוכנס לשימוש לראשונה בבורסת אמסטרדם כבר בתחילת המאה ה-17. בשנת 1869 עברה הבורסה בניו יורק למסחר רציף. הבורסה לניירות ערך בתל אביב, עברה למסחר רציף בשנות ה-70 של המאה ה-20.. בבורסת פריס היה במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 מסחר רציף, אולם הוא היה אחראי לפחות מ-10% מהעסקאות. בשנת 1986 הוכנס לשימוש מערכת ממוחשבת למסחר רציף והדבר הביא להיפוך, כאשר מעל 90% מהעסקאות מתבצעות במסחר רציף. בעקבות השינוי בפריס עברו גם הבורסות במילנו ובמדריד למסחר רציף בסביבות 1989. בבורסות בוורשה, וילנה וריגה הוכנס המסחר הרציף לשימוש בין השנים 1996-1998.
רוב בורסות העולם פועלות בשיטה המשלבת מסחר רציף ומסחר בזמנים קבועים. בבורסה בתל אביב, מתבצעות שלבי מסחר בזמנים קבועים בתחילת ובסוף יום המסחר, ולאורך יום המסחר מתבצע מסחר ברצף.
בשיטת המסחר הרציף, כל סוחר יכול להעביר פקודות קניה ומכירה בכל עת. עבור פקודות מסוג לימיט, אם נמצאה פקודה תואמת שהוגשה קודם, הפקודות מתבצעות מיידית. אם לא נמצאה פקודה תואמת, הפקודה נרשמת ומחכה להגעת פקודה תואמת.
השפעת המסחר הרציף.
מחקר של עמיהוד, מנדלסון ולאוטרבך טען שהכנסת מסחר רציף לבורסה בתל אביב הגבירה את סחירות ניירות הערך והביאה לתמחור יותר טוב שלהם. אולם בריגה ובוילנה המעבר למסחר רציף הוביל לצמצום היקפי המסחר בניירות ערך.
עבד אל-ע'ני אל-גמאסי
באב אל-חארה
באב אל-חארה (בערבית باب الحارة - "שער השכונה") היא אופרת סבון סורית שצברה קהל של עשרות מיליוני צופים בעולם הערבי, מרצועת עזה ועד לנסיכויות המפרץ הפרסי, ונחשבת לסדרת הטלוויזיה הפופולרית ביותר בעולם הערבי. לאחר העונה השלישית ירדה מעט הפופולריות של הסדרה, אך היא שודרה בעונה רביעית וחמישית ואף נמשכה לעונה התשיעית שהסתיימה בשנת 2011.
הסדרה מתארת את קורות תושביה של שכונה בדמשק בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, כאשר סוריה ולבנון היו תחת משטר קולוניאלי צרפתי. הסדרה, המשודרת בעת חודש הרמדאן, מעוררת בצופיה נוסטלגיה ומחנכת לערכי בסיס של רעות ואחווה, וחזרה לשורשים הפשוטים של המסורת הערבית והאסלאמית. הסדרה פונה לקהל בשכבות גיל נרחבות, וזוכה לקהל צופים של מוסלמים, נוצרים, דרוזים ויהודים.
הפקת הסדרה ושידורה.
הסדרה משודרת בתקופת הרמדאן, כחלק ממסורת שהתפתחה בשנים האחרונות לשידור אופרות סבון ברמדאן, בערוצים הדוברים ערבית, מתוך רצון לפנות לקהל הצופים ומשפחותיהם הנאספים בערב לשבירת הצום.
מפיק הסדרה, בסאם אל-מלה, הוא סורי, שהפיק את הסדרה עם צוות סורי עבור ערוץ הלוויין בבעלות סעודית המשדר מדובאי, MBC. הערוץ נקלט במקומות רבים במזרח התיכון והוא פופולרי גם בישראל. הסדרה מסמנת את מעבר הדומיננטיות בעולם התקשורת הערבית ממצרים לסוריה. הזרמת הון ממדינות המפרץ לעולם התקשורת הסורי אפשרה את פריצתם של כישרונות בתחומי הקולנוע והטלוויזיה, שהצליחו לרשת את מקומם של הסרטים המצריים, ששלטו בזירה זו במשך עשרות שנים.
העונה הראשונה של הסדרה, שכללה 31 פרקים, שודרה במהלך הרמדאן בשנת 2006. העונה זכתה להצלחה מרובה, ולשיעורי צפייה גבוהים ברחבי העולם הערבי, ושלוש עונות נוספות שודרו במהלך השנים 2007–2009, בחודש הרמדאן. לאחר שידור העונה השלישית של הסדרה הודיעו מפיקי הסדרה על כוונתם לצלם עונה רביעית ועונה חמישית של הסדרה, לאחר שהתברר כי העונה השלישית שמרה על שיעורי הצפייה הגבוהים של העונות הראשונות. השידור המשיך בערוץ MBC, אף שהעונה השלישית שודרה במקביל בערוץ לובי בשם "ליביה אל-שבאבייה". העונה הרביעית שודרה בערוצי MBC1, MBC Maghreb, ו-Nessma TV.
עלילת הסדרה והנושאים הנדונים בה.
הסדרה מתרחשת בשנות ה-30, בהן היו סוריה ולבנון תחת שלטון קולוניאלי צרפתי. הסדרה מתמקדת במעבר בין החברה הישנה שהתגבשה בתקופת האימפריה העות'מאנית לבין החברה החדשה, העוברת דרך הקולוניאליזם אל העצמאות והמודרניות. הסדרה יוצרת נוסטלגיה לתקופה זו, לערכיה ולמנהגים שנהגו בה, תוך שהיא משבחת את הפשטות ואת ערכי הכבוד שנהגו אז, בטרם הביאו שנות העצמאות והקולוניאליזם למשבר בין-דורי ולשחיקת הערכים ונטישתם עבור ערכים אחרים. יוצר הסדרה, באסם אל-מולה, הסביר כי התכוון ליצור נוסטלגיה ל"עולם עם ערכים, כבוד, אבירות, ורוח מהפכנית".
העולם המתואר בסדרה מתרחש בעיר העתיקה בדמשק שבה היו שכונות רבות ובכל אחת מהן היה מוכתר, אדם מבוגר שקיבל את הערכת התושבים בשל חכמתו ויושרתו. סביב המוכתר היה גרעין של אנשים שניהל את ענייני השכונה, והחליט בנוגע לחיי תושביה. העשירים תרמו מכספם לשכונה, והעניקו אותו למוכתר על מנת שיחלק אותו כראות עיניו, לטובת התושבים. עם זאת, כולם נתפסו כשווים, בשל עקרונות השוויון העומדים בבסיס דת האסלאם. הסדרה מתארת את החיים בשכונה הדמיונית א-דבע, ובשכונות סמוכות כשכונת אל-מאוי, ובמיוחד מתמקדת במשפחתו של אבו עיסאם, רופא שכונתי. בעונה השלישית עומד במרכז העלילה ה"עקיד" אבו שיהאב. "עקיד" הוא גם דרגה צבאית בצבא הסורי של היום, המקבילה לאלוף-משנה בצה"ל, אך גם תואר לא רשמי, שכן המדובר בעלילת הסדרה באדם העוסק במרי נגד המשטר הצרפתי, ולא בצבא מסודר. לכל שכונה היה "עקיד" משלה.
הדמויות בסדרה מועמדות מול הערכים להם מטיפה הסדרה. כך למשל, כהפוגה קומית, ישנו קו עלילה המתאר את עלילותיהם של פאוזיה ואבו באדר, זוג שבניגוד למסורת המקובלת בה הגבר הוא הדומיננטי, הדומיננטית היא האישה, השולטת בגבר ובמעשיו. עניין זה מובא בצורה יותר רצינית בעלילות אחרות, כגון קו העלילה המספר על גירושיו של אבו עיסאם מסועאד.
ראיית עולם נוסטלגית זו, המצויה בבסיס הסדרה, עומדת בניגוד לחיים האורבניים בדמשק של ימינו, ונשארת רק כמסורת על ימים טובים שחלפו ואינם.
העונה הרביעית של הסדרה תיארה כיצד עומדים תושבי השכונה במצור צרפתי, ונאבקים בו, מתוך אנלוגיה ברורה לסגר על עזה.
השפעת הסדרה.
הסדרה זכתה לאחוזי צפייה גבוהים ביותר בעולם הערבי, ואף בישראל אצל הפלסטינים הערבים של ישראל. בשלוש השנים של שידורה, התגבשה מסורת של צפייה משותפת בכפרים ערבים פלסטינים בישראל וברצועת עזה והגדה המערבית וירושלים אצל, אם צפייה משפחתית, או צפייה בבית קפה, לאחר ארוחת שבירת הצום אצל הפלסטינים ברחבי הארץ, ויש שדיברו על "עוצר" ברחובות הערים הערביות בעת שידור הסדרה. הסדרה הביאה לגל של התרפקות על ערכי המשפחה והערכים הבסיסיים להם היא מטיפה. הפופולריות של הסדרה הביאה גם לתופעות כשטרות כסף שעליהם תמונות גיבורי הסדרה ומסעדות הנקראות "מסעדת באב אל-חארה", שנפתחו ביישובים ערבים פלסטינים ככפר כנא, סח'נין, עראבה ועיר הכרמל, וכן בית קפה ביפו.
בן כלבא שבוע
דגל איחוד השבטים
RealClearPolitics
RealClearPolitics הוא אתר אינטרנט האוגר ידיעות על פוליטיקה אקטואליה, כלכלה ועוד בארצות הברית.
האתר הוקם בשנת 2000, על ידי סוחר האופציות לשעבר ג'ון מקאינטייר, וטום בוואן, לשעבר מנהל הכספים של סוכנות הפרסום, "לאנשים כמונו... אנשים אשר חיים ונושמים פוליטיקה ואת הנושאים שעל סדר היום". בשנת 2007 קנתה חברת התקשורת פורבס 51% מהזכויות על האתר.
האתר לוקט, בין השאר, את נתוני סקרי מערכות הבחירות בארצות הברית ומגיש טבלאות המציגות את ממוצע כל הסקרים המעודכנים. באמצעות נתונים אלו מציג האתר מגמות יומיות משתנות. עוד כולל האתר מאמרים, קטעי וידאו ונתונים בנושאים נוספים.
ממוצעי הסקרים באתר נחשבים מדד רב־ערך, גם אם לא תמיד דק אבחנה, למגמות פוליטיות ולמגמות לקראת בחירות.
מבצע נורת'וודס
מבצע נורת'וודס (באנגלית: Operation Northwoods) היה תוכנית למבצע דגל כוזב, שהוצעה בממשלת ארצות הברית בשנת 1962.
ב-1961 עמדה קובה כנגד פלישה של כ-1,500 גולים קובנים שאומנו על ידי ה-CIA במפרץ החזירים. נטילת האחריות של הנשיא קנדי ליוזמה, שעוררה תגובה עממית נגד הפלישה, הוכחה כאמצעי תעמולה של הממשלה הקובנית. ארצות הברית החלה בעיצוב תוכניות חדשות שמטרתן גרימת חוסר יציבות של ממשלת קובה. פעילויות אלו נודעו באופן כולל כ"פרויקט קובה", או כ"מבצע נמייה" (Operation Mongoose). מבצע זה היה תוכנית מתואמת של פעילות פוליטית, פסיכולוגית וצבאית, שבה שולבו מבצעי מודיעין לצד ניסיונות רצח של מנהיגי מפתח פוליטיים. פרויקט קובה כלל גם הצעה לביצוע פעולות התקפה על מטרות בארצות הברית, כדי להשיג תמיכה לפעילות צבאית כנגד ממשלת קובה. הצעה זו הייתה ידוע בשם מבצע נורת'וודס.