בן עזר היה במשך שנים חבר מפלגת שינוי, חבר מועצת מפלגת מרצ ואף חבר נשיאות המועצה. לאחר מהומות אוקטובר 2000 פרש מהמועצה (ולאחר מכן מהמפלגה), בטענה שתביעת המפלגה לפנות התנחלויות בעקבות התקפות אלימות ופיגועי טרור אינה מוסרית ועלולה לעודד מעשי טרור אלו. כמו כן אמר כי על השמאל להכיר בכך שהסכמי אוסלו לא שינו את רצונם של ערבים רבים להשמיד את ישראל.
בן עזר הוא אחד הסופרים הראשונים שהבינו את הכוח העצום הגלום באינטרנט. הוא ייסד ניוזלטר המופץ למנויים, וזוכה להתעניינות רבה ולתפוצה נרחבת. הכותר של מפעלו האינטרנטי הוא: "חדשות בן עזר – מכתב עיתי חינם מאת סופר נידח". סביב המכתב העתי שלו נקבצו סופרים ומשוררים רבים, אנשי רוח ובעלי מקצועות חופשיים מתחומים שונים.
בן עזר נשוי ואב לבן. מתגורר בתל אביב משנת 1966.
לקריאה נוספת.
אהוד בן עזר פרסם עשרות מאמרי ביקורת, ציוני זיכרון, מסות קצרות על ספרות וסופרים ועוד.
קישורים חיצוניים.
על כתביו:
מארקסיזם
קארל מאנהיים
קרל מנהיים
אדוארד הופר
אדוארד הופר (באנגלית: Edward Hopper; 22 ביולי 1882 - 15 במאי 1967) היה צייר אמריקאי, הנחשב לאחד החשובים שבין הציירים האמריקנים.
ידוע בעיקר בציוריו הריאליסטיים המתארים את הבדידות במציאות האמריקאית בת זמננו. הופר למד אמנות באוניברסיטת ניו יורק והמורה החשוב והמשפיע על התפתחותו כאמן היה רוברט אנרי.
חייו.
הופר נולד בנייאק שבמדינת ניו יורק. בגיל 17 עזב את Nyack ועבר לעיר ניו יורק. עם המעבר לניו יורק החל הופר בלימודי רישום וציור כרזות פרסומת בבית ספר לאמנות מסחרית. לאחר תקופה של שנתיים עבר לבית הספר לאמנות של ניו יורק. כאן פגש את המורה שהשפיע רבות על המשך דרכו כאמן - רוברט אנרי, אשר עודד את תלמידיו לנסות לתפוס את חוויית המציאות האורבנית המתפתחת בארצות הברית. כמה מתלמידיו, ביניהם הופר, ג'ורג' בלווז, ג'ון סלואן ואחרים, זוהו בהמשך עם תפיסה זו. הקבוצה כונתה אסכולת אש קאן (אסכולת פח האשפה). מקור הכינוי נובע מההתמקדות של קבוצה זו בנושאים המתארים את החוויה העירונית הכאוטית והנשכנית של ניו יורק. הופר הרבה לתאר את האדם הבודד ואת הגאוגרפיה של המבנה העירוני. ג'ורג' בלווז מזוהה עם תיאורי קרבות האיגרוף שלו ועם תמונות הרחוב הניו יורקיות שלו. חלק מהאומנים בקבוצה היו חברים בקבוצה שנקראה השמונה. השמונה הציגו בתערוכה חשובה שהייתה לציון דרך באמנות המודרנית, "תערוכת הנשקייה". התערוכה חשפה בפני הציבור האמריקאי את האמנות המודרנית האירופאית.
דרכו האמנותית של הופר.
לקראת סיום למודיו נסע הופר לאירופה על מנת לעמוד ולהתרשם מקרוב מהכיוונים המתפתחים באמנות האירופאית. הופר התרשם מסגנונות אלו בעיקר מהקוביזם המופשט, אך העדיף את הריאליזם. בעבודותיו המוקדמות ניתן למצוא הדים להשפעות אלו אך בחירתו והתמקדותו בריאליזם ניכרת בבירור. עם זאת, ניכרת ביצירותיו גם השפעת זרמים אימפרסיוניסטים יותר. ברבים מציוריו הוא מוותר על תיאור פרטים רבים ומתמקד בנושא העיקרי.
הופר פעל בתקופה בה האמנות בארצות הברית הפכה להיות אמנות מאורגנת, תערוכות נפתחו כמיזם אמנותי, סצנת גלריות החלה מתפתחת (בעיקר בניו יורק). כתוצאה מכך אמנים עברו לניהול אישי של הקריירה האמנותית שלהם. הופר הפקיד את ניהול עבודתיו בידי אשתו ג'וזפין ובכך הצליח לשמור על ניתוק יחסי מהזרמים והאופנות באמנות. בתקופה בה התמקד הופר בריאליזם האמנות המודרנית חיפשה והגדירה כיוונים שונים וחדשניים. ההתעניינות וההכרה להם זכה הופר יש בהם כדי להעיד על העצמה של הריאליזם באמנות, למרות האופנות והזמן החולף.
העשייה האמנותית שלו מתארת את דיוקנה של ארצות הברית ובעיקר של העיר ניו-יורק כפי שהיא מתהווה ללא משוא פנים. האנשים בעיר נעים במעגלים משלהם וציוריו מבטאים כמיהה למגע אנושי.
ניצי הלילה.
אחת מעבודותיו הבולטות היא "ניצי הלילה". בציור זה הופר התמקד בתיאור לילי של דיינר הנמצא בצומת רחובות. אף על פי שהתמונה מאוכלסת בארבע דמויות, מצליח הופר להעביר לצופה את היעדר המגע או הקשר בין הדמויות. חלון הזכוכית השקוף המקיף את המזנון יוצר תחושה של בידוד ומדגיש את האקראיות שיש במפגש של הדמויות.
אחד ממאפייני הביטוי של הופר הוא השימוש שהוא עושה באור. האור בין שהוא מקרני שמש, מנורות רחוב, או תאורת פנים הוא לעיתים חושפני ומשולל כל אינטימיות. בניצי הלילה משתמש הופר באור כדי להדגיש את הניתוק בין האנשים ואת מספר הפריטים המועט שנמצא במזנון.
העובדה שהופר בחר להתמקד במזנון גם היא אינה מקרית. הופר, כמו ציירים וסופרים בני התקופה, הרבה להתעסק באדם הבודד המיטלטל בין מלונות דרכים ורכבות בחיפוש אחר תחנה סופית. דמויותיו העירוניות של הופר נראות כלקוחות מסצנות פילם נואר.
ספרינגפילד (אילינוי)
ספרינגפילד (באנגלית: Springfield) היא עיר הבירה של מדינת אילינוי שבארצות הברית, וכן מושב המחוז של מחוז סאנגמון.
היסטוריה.
העיר נוסדה בשנת 1819 והפכה לבירת מחוז בשנת 1823. שמה המקורי של העיר היה "קלהון", על שמו של סגן נשיא ארצות הברית ג'ון קלהון. ההחלטה על שינוי השם נעשתה בשנת 1832. בשנותיה הראשונות של העיר, הגיעה אליה מהגרים מקנטקי, וירג'יניה וקרוליינה הצפונית. בשנת 1837 הוכרזה העיר כבירת מדינת אילינוי, ובית המחוקקים של המדינה התכנס בה לראשונה בשנת 1839. בשנים אלו העיר התאפיינה בתעשייה נרחבת ובשגשוג כלכלי גדול.
הנשיא אברהם לינקולן החל את הקריירה הפוליטית שלו בעיר ובה נמצאת אחוזת הקבר שלו. לינקולן עבר לעיר בשנת 1831, וגר בה למשך מרבית חייו עד לתחילת כהונתו כנשיא ארצות הברית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה ספרינגפילד למקום מרכזי מאוד. גדודים רבים הוכשרו בעיר, והתעשייה העירונית התחזקה מאוד על מנת לתרום למאמץ המלחמתי. בסיום המלחמה (1865), הפכה העיר למקום מרכזי במערכת הרכבות הארצית והחזקה מאוד גם בזכות החקלאות, הפוליטיקה וכריית הפחם שבה.
בשנת 1909 נוסדה בעיר ה-NAACP, קואליציה של שחורים ולבנים נגד גזענות, בעקבות מהומות על רקע גזעי שאירעו בעיר ב-1908. במהומות אלו, אשר פרצו על ידי חשד לאונס נערה לבנה על ידי אדם שחור, נהרגו כמספר אנשים.
בשנת 2007, נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה הכריז בעיר על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008.
השכלה.
בעיר נמצאת הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת דרום אילינוי (Southern Illinois University) וכן אוניברסיטת אילינוי, שבה כ-5,000 סטודנטים.
גאוגרפיה.
שטחה של העיר 156.2 קמ"ר מתוכם 139.9 קמ"ר שטחי יבשה ו-16.3 קמ"ר שטחי מים (10.46%).
אוכלוסין.
נכון לשנת 2010 מתגוררים בעיר 117,000 תושבים. בעיר 48,621 משקי בית ו-27,957 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 796.9 נפשות לקילומטר מרובע.
ערים תאומות.
לעיר ספרינגפילד 5 ערים תאומות:
אלי אשד
אלי אשד (נולד ב-9 באוגוסט 1965) הוא סופר ועורך ישראלי. הוא פרסם ספרים אחדים ועשרות מאמרים העוסקים ברובם בחקר התרבות הפופולרית בישראל.
ביוגרפיה.
אלי אשד הוא נכדו של הסופר יוסף זונדל וסרמן ונינו של אליהו לנדא.
השכלה.
אשד למד היסטוריה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן ולתעודה המקבילה לתואר שני בספרנות ומדעי המידע באותה אוניברסיטה. לאחר מכן קיבל תואר שני בתורת המידע וספרנות באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר דוקטור לספרות עברית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, על עבודה שכותרתה "מגמות מרכזיות ב'עלילון' (קומיקס) הישראלי 2000-1935", שנכתבה בהנחיית פרופ' גידי נבו וד"ר ברוך בליך.
כתביו עוסקים בתנ"ך, בתרבות, בספרות פופולרית, בקומיקס, בתרבות המיסטיקה בישראל.
עיסוק.
בשנת 1991 עבד אלי אשד בארכיון עיריית תל אביב-יפו.
אשד זכה לתואר "סופר השנה" לשנת תשס"ב מטעם עיתון מעריב. הוא מגדיר עצמו בתואר "בלש תרבות".
מאז 2011 אשד הוא העורך הראשי של מגזין התרבות ברשת "יקום תרבות".
אתונה העתיקה
אתונה העתיקה הייתה אחת הפולייס החשובות והמשפיעות ביוון העתיקה. אתונה הייתה אחת הפוליס המאוכלסות והגדולות ביותר ביוון. אלכסנדר פוקס מעריך את אוכלוסייתה בכ-300,000 נפש. שטחה, שכלל את אטיקה, היה כ-2,500 קמ"ר - מדינת ענק בהשוואה לשטח גדולות אחרות, שלא עלה על כמה מאות קילומטרים רבועים.
אתונה היא אחת המקורות של הדמוקרטיה המערבית. היצירה הספרותית של יוון הגיעה לפסגות עם הטרגדיות של סופוקלס, הקומדיות של אריסטופאנס ויוצרים אחרים שפעלו באתונה כמו תוקידידס. סוקרטס, אפלטון, אריסטו ופילוסופים אחרים שפעלו באתונה הביאו את הפילוסופיה היוונית לפסגה. הפסלים של פידיאס היו בין היפים ובין המוערכים בכל רחבי האויקומנה, כינוים של יוון ל"עולם התרבותי".
היסטוריה.
אתונה בתקופה הארכאית והקלאסית.
אתונה נוסדה ככל הנראה סביב שנת 2000 לפנה"ס. כבר בתקופה המיקנית הייתה למרכז חשוב. הפלישה הדורית שהחריבה את התרבות המיקנית פסחה על אתונה והיא לא נפגעה, אך מעמדה נפגע והיא ירדה לדרגת עיירת שדה בלתי חשובה. בתקופה כלשהי שאין לנו תיעוד לגביה אוחדה אטיקה תחת הנהגתה של אתונה וכונן בה שלטון מלוכני.
המלוכה החזיקה מעמד במהלך רוב התקופה האפלה ובשלהיה עבר השלטון לידי האריסטוקרטיה המתפתחת. התפתחות זו התרחשה ברוב פולייס יוון וכמו ברוב הפולייס האחרות גם באתונה השתנתה צורת השלטון הרפובליקה האריסטוקרטית לטימוקרטיה שבה זכות הבחירה לא נובעת מייחוס אבות, אלא משומת הרכוש.