שנת 1989 סימנה את שיא הפריחה הכלכלית של אחת מתקופות השגשוג הכלכלי הגדולות בהיסטורית יפן. עם ין חזק ושערי מטבע עדיפים לעומת הדולר, בנק יפן שמר על שערי ריבית נמוכים, מה שהצית גל של השקעות רבות שהעלו את ערך הנכסים בטוקיו ב-60 אחוזים תוך שנה. מעט טרם ראש השנה מדד ניקיי 225 הגיע לשיאו עם 39,000. עד 1991 הוא נפל ל-15,000, ובכך סימל את "התפוצצות הבועה" הכלכלית של יפן. לאחר מכן חוותה יפן את "השפל הגדול של הייסי", אשר סימל יותר מעשור של דפלציה ותלג סטטי, בעוד מערכת הבנקים של יפן נאבקת בחובותיה העצומים וחברות במגזרים אחרים מנסות להתאושש. אנליסטים תולים את האשמה באורכה של תקופת השפל הגדול במדיניות הממשלה ליישום כלכלה נאו-קיינסיאנית תוך ניסיון להיחלץ ממנו. עם זאת, לאחרונה החלו להופיע סימנים לפיהם כלכלת יפן מתחילה להתאושש מהמשבר.
שערוריית Recruit בשנת 1988 הביאה לצניחה באחוזי התמיכה במפלגה הליברלית-דמוקרטית, אשר כיהנה בממשלת יפן זה 38 שנים. בשנת 1993 הודחה המפלגה על ידי קואליציה שהונהגה על ידי מיריהירו הוסוקאווה ("細川 護煕 Hosokawa Morihiro"). עם זאת, הקואליציה התפרקה זמן מה מאוחר יותר, שכן המפלגות אשר הרכיבו אותה התאחדו על-מנת להפיל את המפלגה הליברלית-דמוקרטית בלבד, והתקשו להגיע להסכמה בנוגע לכמעט כל נושא חברתי. המפלגה הליברלית-דמוקרטית חזרה לשלטון בשנת 1994, וסייעה לסוציאליסט טומיאיצ'י מוראיאמה להיבחר לראשות הממשלה.
בשנת 1995 ארעה רעידת אדמה חזקה בעיר קובה. באותה שנה ארעה מתקפת סארין ברכבת התחתית של טוקיו על ידי ארגון טרור בשם אום שינריקיו. כישלונה של ממשלת יפן להגיב לאירועים אלה הביאה לייסודם של ארגונים לא-ממשלתיים רבים, אשר שיחקו תפקיד מרכזי בפוליטיקה מאז.
תקופת הייסי אף סימלה את הופעתה הזהירה מחדש של יפן ככוח צבאי עולה בעולם. בשנת 1991 התחייבה יפן לסיוע של מיליארדי דולרים במלחמת המפרץ, אך טיעונים חוקתיים מנעו ממנה להשתתף או לתרום למלחמה ממשית. איראן ביקרה את מדיניות יפן על תרומת כספים בלבד, ולא העריכה את שיתוף הפעולה היפני במלחמה. שולות מוקשים יפניות נשלחו עם תום המלחמה על-מנת לסייע למאמצי השיקום. עם הפלישה השנייה לעיראק בשנת 2003, אישר הקבינט המדיני של ראש הממשלה ג'וניצ'ירו קואיזומי תוכנית ששלחה כ-1,000 חיילים מצבא יפן לסייע בשיקום עיראק, מה שהיווה את פריסת הכוחות מחוץ למדינה הגדולה ביותר של יפן מאז מלחמת העולם השנייה. הכוחות נפרסו בשנת 2004.
ב-23 באוקטובר 2004, שנת 16 בתקופת הייסי, פקדה את מחוז ניאיגטה סדרת רעידות אדמה אשר הותירה 68 הרוגים וכ-4,805 פצועים.
בסתיו 2007 נבחר יאסואו פוקודה לראשות הממשלה, זאת לאחר התפטרותו המפתיעה של שינזו אבה, לאחר הפסדו בבחירות שנערכו מוקדם יותר באותה שנה, שנה אחר כך התפטר פוקודה ואת מקומו תפס טארו אסו. בבחירות הכלליות שנערכו באוגוסט 2009, הפסידה המפלגה הליברלית-דמוקרטית לראשונה מזה חמישים שנה, ולראשות הממשלה נבחר מנהיג המפלגה הדמוקרטית, יוקיו הטויאמה. אולם, המפלגה הדמוקרטית הוכתמה במהרה על ידי מספר פרשיות שחיתות, דבר שהביא את הטויאמה להגיש את התפטרותו מראשות הממשלה, תשעה חודשים בלבד לאחר כניסתו לתפקיד. המפלגה בחרה בנאוטו קאן כראש ממשלה חדש.
ב-11 במרץ 2011 התרחשה מול חופי הונשו רעידת אדמה. רעידת האדמה הגיעה לפי המדידות ל-9.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט, והיא הרביעית בחוזקה שנמדדה מאז החלו מדידות רעידות האדמה. כתוצאה מרעידות האדמה נוצרו גלי צונאמי בגובה 10 מטרים, שגרמו לאסון הגרעיני בפוקושימה, השני בחומרתו אי-פעם.
באוגוסט 2011 התפטר ראש הממשלה נאוטו קאן, ובמקומו נבחר יושיהיקו נודה. נודה הובס בבחירות בשנת 2012, והוחלף על ידי שינזו אבה. אבה שאף לסיים את הדפלציה, אך יפן נכנסה פעם נוספת למיתון בשנת 2014 בעקבות עליית מס הקנייה ל-8%. אבה קרא לבחירות בדצמבר, והבטיח לעכב את עליית המיסים עד 2018. הוא זכה בבחירות.
סבשטיאו הראשון, מלך פורטוגל
קלייד טומבו
קלייד ויליאם טומבו (4 בפברואר 1906 - 17 בינואר 1997) - היה אסטרונום אמריקאי, שגילה את מה שנודע ככוכב הלכת פלוטו וכן אסטרואידים רבים.
טומבו קנה את פרסומו בגילוי כוכב הלכת הננסי פלוטו ב-1930. נוסף לפלוטו טומבו גילה אסטרואידים רבים ותמך במחקר מעמיק בנושא עצמים בלתי מזוהים.
בנעוריו רכש טלסקופ ואייר מראות רבים מבעד לו. טומבו שלח כמה מאיוריו של צדק ומאדים למצפה לואל ובעבורם הוצעה לו משרה במקום. בין השנים 1945–1929 עבד טומבו במצפה לוול ולאחריהן המשיך בעיקר במשרות הוראה באוניברסיטאות שונות ובמכוני מחקר צבאיים. במהלך חיפושיו אחר פלוטו גילה טומבו 14 אסטרואידים וקרא לחלקם על שם אשתו, ילדיו ונכדיו. ב-1931 קיבל את מדליית ג'קסון-גווית מהאגודה האסטרונומית המלכותית בבריטניה.
גילוי פלוטו.
מצפה הכוכבים לואוול בפלאגסטף אריזונה הוקם על ידי פרסיוול לוול אשר השתמש בו לחקירת תעלות מאדים וחיפוש אחר כוכב הלכת X. קלייד טומבו נשכר לצורך ביצוע סריקה שיטתית של אזורים שונים בשמיים לצורך חיפוש אחר כוכב הלכת X בהתאם לתחזיות שניתנו על ידי פרסיוול לואל וויליאם פיקרינג. טומבו השתמש באסטרוגרף בקוטר "13 וצילם את אותם אזורים בשמיים בהפרש של מספר לילות זה מזה, גרם שמימי הנמצע במערכת השמש יראה במקומות שונים באותו צילום בגל תנועתו סביב לשמש. בעוד שלואוול הקדיש את העשור האחרון לחייו לחיפוש כוכב הלכת X, חיפוש שהתמשך מ-1905 ועד לבואו של טומבו, זה מצאו כחצי שנה בלבד לאחר תחילת עבודתו במקום. בעת שהשווה תמונות שצולמו בליל ה-18 בפברואר 1930 עם אלו שצולמו בינואר באותה שנה נוכח שאחת הנקודות בתצלום משנה את מקומה, לנקודה זו אנו קוראים כיום פלוטו.
עוד במהלך חייו טומבו נלחם על זכותו של פלוטו לשמור על מעמדו ככוכב לכת, אולם, בהתאם להחלטה של האגודה האסטרונומית הבינלאומית מ-2006 הגדרתו שונתה לכוכב לכת ננסי. החלטה נוספת מ-2008 הגדירה מחדש את פלוטו כראשון במעמד חדש: פלוטואיד.
פיטר ואן דן הוחנבאנד
פיטר קורנליס מרטין ואן דן הוחנבאנד (בהולנדית: Pieter Cornelis Martijn van den Hoogenband; נולד ב-14 במרץ 1978) הוא שחיין עבר הולנדי, אלוף אולימפי בעל 7 מדליות מהן 3 זהב, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. הוא בעל 10 מדליות מאליפות העולם, 8 כסף ו-2 ארד ושיאן העולם בעבר במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר חופשי. היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה את המשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי מתחת ל-48 שניות.
ואן דן הוחנבאנד זכה למספר כינויים, בהם: "ההולנדי המעופף" (The Flying Dutchman), "הדולפין ההולנדי" (The Dutch Dolphin), ו"הוגי" (Hoogie).
ביוגרפיה.
ואן דן הוחנבאנד נולד במאסטריכט, לקייס-ריין ואן דן הוחנבאנד (Cees Rein van den Hoogenband) ואסטריד ורוור (Astrid Verver), לשעבר זוכת מדליית כסף באליפות אירופה בשחייה במשחה ל-800 מטר חופשי.
הוא גדל בחלדרופ, שם שחה במסגרת מועדון הספורט פ.ס.וו. איינדהובן, שבו עבד אביו כרופא של קבוצת הכדורגל השייכת למועדון, פ.ס.וו. איינדהובן.
לפני אולימפיאדת אטלנטה ב-1996, אמו, אסטריד, אימנה את נבחרת השחייה ההולנדית. בהיותה מאוכזבת מהיעדר תמיכה הולמת לשחיינים המייצגים את הולנד, ביקשה אסטריד את עזרתו של בן זוגה, קייס-ריין. קייס-ריין ואן דן הוחנבאנד החליט לייסד קרן קטנה ובעזרת קשריו המקצועיים הצליח לגייס בשלב הראשון 20 נותני חסות; כל אחד מהם שילם 2,500 דולר כדי לממן מדריך לקבוצה. נבחרת השחייה ההולנדית הצליחה לבסוף לחתום על חוזה עם פיליפס, נייק וספידו. בסופו של דבר, הזוג ואן דן הוחנבאנד הצליח להביא למימון פתיחת בית ספר לשחייה במקום מגוריהם, איינדהובן, שם גם התאמן בנם, פיטר.
פריצתו של ואן דן הוחנבאנד לתודעה הבינלאומית התרחשה באולימפיאדת אטלנטה. הוא סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.13 שניות, כשהמנצח במשחה בתוצאה 48.74 שניות, היה האלוף האולימפי אלכסנדר פופוב מרוסיה. הישגים נוספים באולימפיאדה זו כללו את המקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.36 דקות, אחרי המנצח דניון לואדר מניו זילנד שניצח עם 1:47.63 דקות; מקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי עם תוצאה של 3:19.02 דקות; מקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה 7:21.96 דקות; מקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.67 שניות (ראשון בגמר ב') ומקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה 3:42.42 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה, בשנת 1998 זכה ואן דן הוחנבאנד בשתי מדליות. במדליית הכסף הוא זכה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:16.77 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא תחרות חדש (7:12.48 דקות) ולפני בריטניה (7:17.33 דקות). במדליית הארד הוא זכה במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.65 דקות, אחרי מייקל קלים מאוסטרליה (1:47.41 דקות) ומאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה (1:48.30 דקות).
ב-1999 זכה ואן דן הוחנבאנד ב-6 מדליות זהב באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה.