הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (21 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (19 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,720 מילימטרים בשנה. חודש אוקטובר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (341 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (17 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה.
יש באבולווה שדה תעופה (קוד יאט"א: EBW; קוד ICAO: FKKW). ישנם גם 3 תחנות דלק ותחנת עצירה למשאיות.
בנוסף, אבולווה ממוקמת ליד הכבישים הלאומיים N2 ו-N17, הכביש האזורי P10 והכביש D39.
בריאות.
באבולווה ישנם 2 בתי חולים ו-2 בתי מרקחת.
כלכלה ותיירות.
אבולווה היא עיר קולוניאלית הבולטת כמרכז חקלאי בעיקר סחר בקקאו. ישנו בית ספר חקלאי שעובד עם מטעים ניסיוניים של מזון בסיסי אפריקני, קקאו ושמן דקלים ליד העיר. בנוסף, בעיר יש בית משפט עירוני, מוזיאון ו-3 קניונים.
דני ספאני
דני ספאני (באנגלית: Danny Sapani; נולד ב-15 בנובמבר 1970) הוא שחקן בריטי ממוצא גאנאי. הוא ידוע בעיקר מהופעותיו בסדרת הטלוויזיה "פני דרדפול" ובסרט הקולנוע "".
ביוגרפיה.
ספאני נולד בלונדון למשפחת מהגרים מגאנה בת שישה ילדים. הוא גדל ברובע האקני, והתחיל לפתח את העניין במשחק בלימודים ב-Weekend Arts קולג' שבקנטיש טאון. את הכשרתו המקצועית רכש ב-Central School of Speech and Drama.
ספאני שיחק בסרטו של דני בויל "טראנס". על הבמה שיחק במחזות " Joe Turner's Come and Gone" ו"רדיו גולף" מאת אוגוסט וילסון, ב-"Moon on a Rainbow Shawl" מאת המחזאי הקריבי ארול ג'ון, ובהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "מדיאה" מאת אוריפידס. ב-2013 שיחק בסרט הפעולה הטמילי "Singam II".
בטלוויזיה הופיע ספאני בסדרות "עברייני על", "Ultimate Force", ו"בלקאאוט". בתפקידי אורח שיחק ספאני בסדרה "השופט ג'ון דיד", ובדמותו של קולונל מנטון בפרק "A Good Man Goes to War" מתוך סדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו". ספאני גילם את סמבנה בשתי העונות הראשונות של הסדרה "פני דרדפול" של רשת שואוטיים.
דני סאפאני
מעבר דיאטלוב (סדרת טלוויזיה)
מעבר דיאטלוב (ברוסית: Перевал Дятлова) היא סדרת פשע רוסית בהפקת ערוץ TV3 בכיכובם של פיוטר פיודורוב ומגוללת את קורות חקירת תקרית מעבר דיאטלוב שבמהלכה תשעה תיירים מתו באופן מסתורי. פרק הבכורה של הסדרה עלה לשידור בערוץ THT בנובמבר 2020.
עלילה.
ב-27 בינואר 1959. תשעה סטודנטים מהאוניברסיטה הפוליטכנית של אורל בהובלת איגור דיאטלוב יוצאת לטייל בדרכים המושלגים של הרי אורל בצפון מחוז סברדלובסק. ב-12 בפברואר הסטודנטים לא הגיעו ליעדם ומהמסע הזה אף אחד לא חוזר בחיים, לאחר שב-26 בפברואר, במדרונות הצפון-מזרחיים של הר חולטאצ'אחל, גופות התיירים נמצאות בתוך השלג וצוות חקירה משטרתי בפיקודו של מייג'ור הק.ג.ב. אולג קוסטין יוצאים למקום האירוע ומוצאים פרטים רבים שמעלים לא מעט שאלות בדבר נסיבות מותם של הצעירים.
הפקה ושיווק.
מרבית צילומי הסרט נערכו במחוז מורמנסק ובהר חיביני בשטחי המחוז. קדימון הסדרה פורסם בפברואר 2019.
אהרן מיכל ברכיהו
אהרן מיכל ברכיהו (ברוכוב) (כ"א בטבת תר"ל, 25 בדצמבר 1869 - י"ד באדר א' תש"ו, 15 בפברואר 1946) היה פובליציסט ציוני, מזכיר הוועד האודיסאי, איש העלייה השנייה, ולימים מזכיר בצלאל.
קורות חיים.
ברכיהו נולד בשם אהרן מיכל ברוכוב בווילנה, ליטא (רוסיה), בנו של הרב אבא יעקב הכהן בורוכוב, בעל ה"חבל יעקב", ורחל בריינה, ואחיו של ד"ר מרדכי ברכיהו. למד בישיבת וולוז'ין יחד עם חיים נחמן ביאליק, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי ואלתר דרויאנוב ואחר כך בסלובודקה. לימים עזב את הישיבה ונעשה ציוני. למד באוניברסיטת ברן שבשווייץ.
החל משנת 1899 התחיל לכתוב מאמרים פובליציסטיים בנושאי היהדות והציונות בעיתונים וכתבי העת העבריים ולאורך השנים כתב מאות מאמרים ומסות. בין השאר השתתף ב"המליץ", "הזמן", "מאזנים", "גליונות", "דואר היום", "הארץ", "הבקר" וכו'. ב־1905 חזר לרוסיה ושימש בתפקיד אחד המזכירים של הוועד האודיסאי של חובבי ציון עד 1909. באודסה התיידד עם שאול טשרניחובסקי, המו"ל ח. רבניצקי, מנחם אוסישקין ועם עוד סופרים ופעילים ציוניים. ידיד נעוריו חיים נחמן ביאליק גר אף הוא באודסה באותן השנים. ב־1909 עבר לווילנה במזכירות המרכז הציוני ובין היתר ערך לזמן קצר את "העולם"' ביטאון של ההסתדרות הציונית. עם העברת מרכז חובבי-ציון לפטרבורג עבר איתו לשם.
ב־1912 עלתה המשפחה לארץ ישראל. אשתו חיה שרה לבית פראם וילדיהם, הבנות רבקה ומרים והבן הצעיר מתיתיהו עלו איתם בעוד בנם הבכור אלחנן שלמד באוניברסיטה בצרפת הגיע ארצה בקיץ 1914. הם השתקעו בירושלים שם שימש כמזכיר (ככל הנראה כמנהל אדמיניסטרטיבי) של בצלאל.
לאחר הצטרפות טורקיה למלחמת העולם הראשונה גירשו הטורקים מהארץ את נתיני מדינות האויב צרפת, אנגליה ורוסיה. כדי להימנע מן הגירוש הפכו אהרן מיכל ואחיו הרופא ד"ר מרדכי ברכיהו (בורוכוב), שעלה אף הוא לארץ, לנתינים עות'מאניים. תנאי החיים בארץ נעשו בהמשך קשים מאוד: היה מחסור במזון והשלטונות הטורקים הציקו ליהודים. אהרן מיכל נאסר על ידי המשטרה הטורקית והוגלה לדמשק, שם היה צפוי לחרפת רעב. אחיו הצעיר מרדכי שהיה רופא ושירת בזמן המלחמה בצבא הטורקי כקצין רופא בבית חולים צבאי בעיר זחלה שבלבנון הציל אותו. הוא נסע לדמשק, חילץ את אהרן מיכל ממאסר והביא אותו לזחלה שם נשאר עד סוף המלחמה.
בשנות ה-20 או ה-30 שינה כנראה את שם המשפחה שלו לברכיהו, ומאז התחיל לחתום על מאמריו בשם זה.
אחרי סיום המלחמה חזר לירושלים ויחד עם אחיו מרדכי היה בין ראשוני המתיישבים בשכונת בית הכרם. בשנים הבאות עבד כמורה בגימנסיה העברית וכן בבית המדרש למורים בבית הכרם. בתחילת המנדט הבריטי נבחר לוועד הזמני של יהודי ארץ ישראל ולמרכז המורים (הנהלת אגודת המורים) ובשנים 1925–1927 היה חבר ויו"ר מרכז המורים ושליחם לקונגרס הציוני. כן היה בין מייסדי אגודת הסופרים. הרבה לכתוב מאמרים בעניינים לאומיים בעיתונים, בעיקר בעיתון "הארץ". בשנת 1938 ליקט 27 מאמרים שהיו חשובים לדעתו לספר בשם "נכסים וערכים" (בהוצאת דביר).
נפטר בתש"ו, 1946 ונקבר על הר הזיתים ולידו נקברה גם אשתו חיה שרה.
בנו הבכור, המהנדס אלחנן ברכיהו, היה מנהל המחלקה הטכנית של הקק"ל, ממקימי חברת "מקורות" ואחד ממנהליה, ובשנות עבודתו האחרונות בקק"ל עמד בראש מפעל ייבוש החולה.
בשכונת בית הכרם בירושלים נקרא רחוב על שמו.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
קטימת אות שעון
המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי
המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי (באנגלית: The National Wilderness Preservation System, בראשי תיבות: NWPS) של ארצות הברית מגינה על שטחים של אזורי טבע בראשיתי המנוהלים בידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית והמיועדים לשימור במצבם הטבעי. פעילות באזורי טבע בראשיתי המוכרזים רשמית מתואמת על ידי המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. אזורי טבע בראשיתי מנוהלים על ידי ארבע סוכנויות ניהול קרקעות פדרליות: שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שירות היערות של ארצות הברית, שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית ולשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית. המונח "אזור טבע בראשיתי" מוגדר כ"כאזור שבו הקרקע וחברת בעלי החיים לא הוגבלו בידי האדם, כשהאדם עצמו הוא מבקר שלא נשאר" ו"שטח של קרקע פדרלית שלא עבר פיתוח השומר על אופיו והשפעתו הקדמוניים, בלא שיפורים קבועים או התיישבות אנושיים, המוגן והמנוהל באופן המשמר את התנאים הטבעיים שלו". נכון ל-2019 יש 767 אזורים המוכרזים כאזורי טבע בראשיתי בשטח כולל של 445,257 קילומטרים רבועים, או כ-4.5% משטחה של ארצות הברית.
היסטוריה.
ככל שמערכת התחבורה האמריקאית הלכה והתרחבה במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 החל חשש הולך וגובר לאיכות המים והאוויר. תנועות שימור החלו להתגבש במטרה לגרום להכרזה על אזורי טבע בראשיתי מיועדים. פעיל איכות הסביבה הווארד זנאייזר (Howard Zahniser; 1906–1964) כתב את הטיוטה הראשונה של חוק אזורי הטבע הבראשיתי ב-1956. נדרשו תשע שנים ו-65 שכתובים לפני שהחוק עבר בקונגרס ב-1964. חוק אזורי הטבע הבראשיתי (Wilderness Act, חוק ציבורי מספר 88–577) שהקים את המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי (בראשי תיבות NWPS) נחתם על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון ב-3 בספטמבר 1964. החוק הסמיך את שירות הפארקים הלאומיים, שירות היערות ושירות הדגה וחיות הבר לבחון את כל האדמות הפדרליות שבתחום שיפוטם על מנת לאתר אזורי טבע בראשיתי לצירוף ל-NWPS. אזורי הטבע הבראשיתי המיוערים הלאומיים הראשונים נקבעו בחוק עצמו. מקלט חיות הבר של הביצה הגדולה (Great Swamp National Wildlife Refuge) בניו ג'רזי הפך ב-1968 למקלט הלאומי הראשון של חיות הבר הכולל אזור טבע בראשיתי המוכרז רשמית. אליו הצטרפו אחר-כך אזורי טבע בראשיתי בפארקים הלאומיים החל במונומנט הלאומי מכתשי הירח (Craters of the Moon National Monument) באיידהו ב-1970.