מוסגורטרנס (ברוסית: Мосгортранс, ראשי תיבות ל"Московский Городской Транспорт", תחבורה עירונית של מוסקבה) היא חברה רוסית בבעלות המדינה (באמצעות עיריית מוסקבה) המפעילה רשת של קווי אוטובוס, טרוליבוס וחשמלית במוסקבה ובפרבריה.
החברה נחשבת לאחת מחברות התחבורה הגדולות ברוסיה ובין השאר מפעילה את תחנות האוטובוסים שערי דרום ושערי צפון.
הערות שוליים.
כריסטיאן טוט
כריסטיאן טוט (בהונגרית: Krisztián Tóth; נולד ב-1 במאי 1994) הוא ג'ודוקא הונגרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 וסגן אלוף העולם (2014).
ביוני 2014 טוט זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית כסף בגראנד פרי בודפשט. באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, הוא זכה במדליית כסף כאשר ניצח בשמינית הגמר את אלכסנדר קוקול הסרבי, ברבע הגמר את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר את קיריל וופרוסוב הרוסי. בגמר טוט הפסיד לאיליאס איליאדיס היווני. באותה השנה הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במונפלייה.
באליפות אירופה בשנת 2016 שנערכה בקאזאן, זכה טוט במדליית כסף. באותה השנה הוא השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום התשיעי לאחר שהודח בשלב שמינית הגמר עם ניצחון אחד והפסד אחד.
בפברואר 2019 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי לאחר שניצח בקרב על המדליה את לי קוכמן הישראלי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, טוט זכה במדליית ארד. לאחר שני ניצחונות בשלבים המוקדמים, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לאדוארד טריפל הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון בווזארי על נואל ואן 'ט אנד ההולנדי, הוא עלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הוא התמודד מול מיכאיל איגולניקוב הרוסי ולאחר כאחד עשר וחצי דקות של קרב, הצליח טוט להטיל את יריבו על צידו וניצח בווזארי.
מוסטרנסאבטו
מוסטרנסאבטו (ברוסית: Мострансавто) היא חברה בבעלות המדינה לתפעול תחבורה של אוטובוס נוסעים בפרברי מוסקבה עם תפוקה יומית של 2.3 מיליון נוסעים, היא מפעילה 1,224 מסלולים שונים באורך כולל של 33,800,000 ק"מ וכן 44 מסופי אוטובוסים ותחנות מסוף.
החברה מעסיקה 16,930 עובדים, מהם 8,482 נהגים ב-4,829 אוטובוסים והיא חולשת על 63% משוק האוטובוסים של מוסקבה.
מסופי אוטובוסים פרברי מוסקבה.
להלן רשימת מסופי האוטובוסים בפרברי מוסקבה המופעלים על ידי מוסטרנסאבטו.
מרוול
ליבון
מרי טיפוס
סוף זמן אכילת חמץ
קרמוס
"קרמוס" היה מפעל לקרמיקה אמנותית, שפעל בחולון כחלק מתעשיית הקרמיקה בישראל.
היסטוריה.
"קרמוס" הוקם בשנת 1953 על ידי ישראל טאוב. טאוב הפעיל קודם לכן מפעל דומה בשם "ארנו", שפעל ברמת גן. מאוחר יותר היה טאוב יועץ למפעל קרמיקה כפר מנחם. המפעל ייצר כלי בית עם עיטורים, כגון קערות וכדים, בשיטה של יציקה. סגנון הכלים היה מודרני וגאומטרי והם קושטו בדימויים מופשטים או בדימויים מן הפולקלור הישראלי. בשנת 1979 פתח המפעל חנות למכירה ישירה של תוצרתו, לצד מוצרי יבוא.
ממלכת סיציליה
ממלכת סיציליה הייתה ממלכה בדרום חצי האי האיטלקי, אשר נוסדה על ידי הנורמנים בשנת 1130, ואשר הייתה עצמאית למשך זמן מה, ולאחר מכן נשלטה על ידי שושלות שונות, ולבסוף התאחדה בשנת 1816 עם ממלכת נאפולי ליצירת ממלכת שתי הסיציליות.
היסטוריה.
ממלכת סיציליה הנורמנית.
רוג'רו השני היה בנו של רוג'רו הראשון, רוזן סיציליה, אחד משורה של אצילים נורמנים ששלטו באופן עצמאי בערים של דרום איטליה. עם מותו של רוג'רו הראשון בשנת 1101 עלה בנו סימון דה הוטויל לכס הרוזנות אך נפטר בשנת 1105 ותואר הרוזנות עבר לרוג'רו תחת העוצרות של אימו אדלייד דל ווסטו, וכשליט יחיד משהגיע לבגרות בשנת 1112.
בשנת 1122 הגיע רוג'רו להסכם עם הדוכס הנורמני של פוליה לפיו יוותר הדוכס על תביעותיו על סיציליה תמורת עזרתו של רוג'רו בהכנעת אחד מהווסלים שלו. רוג'רו יצא מסיציליה דרך מצר מסינה ובדרך כבש וסיפח את מחוז בזיליקטה שבדרום איטליה. לאחר מותו של הדוכס תבע רוג'רו את השליטה על כל נכסי משפחת הוטוויל, אך נתקל בהתנגדות האפיפיור הונוריוס השני שראה בדאגה את ההתעצמות של הנורמנים וראה באחדות הישויות הנורמניות איום על מדינת האפיפיור. התנגדות האפיפיור איפשרה לרוג'רו להכניע את כל מתנגדיו ועם מות הונוריוס התפתח מאבק על הכס הקדוש, ורוג'רו תמך באנטי-אפיפיור אנאקליטוס השני מול אינוקנטיוס השני. בתמורה לתמיכתו זו הוא זכה לקבל את אישור האנטי-אפיפיור להפיכת סיציליה לממלכה והוכתר כמלך סיציליה ביום חג המולד של שנת 1130. התערבותו של רוג'רו במאבק הובילה למלחמה שנמשכה עשור בה השתתפו מלכי אירופה החשובים והצריכה אותו להילחם גם מול אויבים מבית ומול המתחרה של הממלכה הנורמנית בים התיכון - האימפריה הביזנטית.
בשנת 1136 הצליחו כל אויביו של רוג'רו לאחד את כוחותיהם וצבא הקיסרות עם צבאות של האצילים הנורמנים המורדים ויחידות הצבא הביזנטי דחקו את רוג'רו מאיטליה פלשו וכבשו את סלרנו מבלי שנתקלו בהתנגדות של ממש. שאננות הביאה להתפוררות הקואליציה והקיסר עזב לגרמניה. אז הגיח רוג'רו מסיציליה לקלבריה ודחק חזרה את שרידי הקואליציה ותפס את הדוכסות של נאפולי. ביום 30 באוקטובר נפגשו הצבאות האיטלקיים - נורמנים שמנה כ 1,500 אבירים עם הצבא הסיציליאני של רוג'רו שבו היו ככל הנראה 400 אבירים וחיילים מוסלמים בקרב ריגאנו בו הובס הצבא הסיציליאני ורוג'רו ברח לסלרנו. בשנת 1138 מת אנאקליטוס השני, אך רוג'רו לא נרתע ממות בן בריתו וחזר להילחם באויביו בסדרת מצורים ומסעות שכוונו כנגד מבצרים ומתוך הימנעות מקרב מכריע. הטקטיקה הצליחה וכוחות האצילים הנורמניים המורדים נדחקו אל הקיר וביום 30 באפריל 1139 נהרג מנהיג המורדים ארנולף מאליף דוכס פוליה. בקיץ של שנת 1139 פלש צבא מדינת האפיפיור לממלכתו של רוג'רו השני, אך בקרב שנערך ביום 22 ביולי הובסו הפולשים והאפיפיור נלכד על ידי רוג'רו, שלושה ימים לאחר מכן הכריז אינוקנטיוס על רוג'רו כמלך סיציליה.
עם מותו של רוג'ר השני בשנת 1154 עלה בנו גוליילמו הראשון, מלך סיציליה על כס המלוכה ומיד התמודד עם פלישה מחודשת של צבא מאוחד של הכס הקדוש, האימפריה הביזנטית והקיסרות הרומית הקדושה, הדיפת פלישה זו הביאה לשקט קצר יחסי ולאורך כל שנות שלטונו שנמשך עד לשנת 1166. עם מותו עלה לכיסא המלוכה גוליילמו השני, מלך סיציליה בגיל 11, הוא היה שליט שמיעט לצאת מארמונו בפלרמו אך ניהל מדיניות חוץ נועזת שאיחדה את הכוחות הפוליטיים ומדיניים באיטליה ובהם מדינת האפיפיור והליגה הלומברדית כנגד האויב המשותף פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1177 פעל גוליילמו השני לחזק את קשריו עם האימפריה הרומית הקדושה ובשנת 1184 סידר את האירוסים של דודתו קונסטנס מסיציליה (בתו של רוג'ר השני) להינריך השישי - גבר הצעיר ממנה בעשר שנים, הם התחתנו ביום 27 בינואר 1186. משנפטר גוליילמו השני ללא יורש בשנת 1189 נותרה קונסטנס כטוענת העיקרית לכתר הממלכה הנורמנית של סיציליה. בהיעדרה של קונסטנס על אדמת סיציליה נתפס השלטון על ידי טנקרד מלצ'ה, נכדו של רוג'ר השני, מלך סיציליה כמלך. היינריך השישי, לא היה מוכן לוותר על הכיסא של ממלכת סיציליה, עמדת כוח זו עתידה הייתה להרחיב ולבסס את שלטון האימפריה הרומית בכל איטליה - פרויקט בו החל אביו פרידריך ברברוסה. ניגוד אינטרסים זה הוביל לסדרת עימותים בלתי נמנעת שהובילה בסיכומו של דבר לכיבוש סיציליה על ידי הקיסר וסתימת הגולל על השושלת הנורמנית של האי. בפברואר של 1194 נפטר טנקרד ועל כיסא סיציליה ישב גוליילמו השלישי, מלך סיציליה - ילד בן 4. צבאו של היינריך צעד ללא התנגדות לאורך איטליה, ותפס את פלרמו ביום 20 בנובמבר. בשנת 1197 נפטר היינריך השישי ממלריה, שלטונו כמלך סיציליה היה קצר וסוער, תושבי האי ובעיקר הערבים, תושבי דרום האי מרדו נגד השליט הזר - מרידה שדוכאה בכוח על ידי חייליו הגרמניים של הקיסר. מותו ב-28 בספטמבר העביר את השלטון על סיציליה חזרה לידי אשתו.
ב-17 במאי 1198 הכתירה קונסטנס את בנה הקטין פרידריך למלך סיציליה בטקס שנערך בפלרמו ומינתה את עצמה לעוצרת. בשמו של פרידריך היא כרתה את הקשרים בין הכתר הגרמני לכתר הסיצליאני ונמנעה במפגיע מלצאת בהצהרות בשם בנה בנוגע לכתר הגרמני. בהמשך היא נקטה במדיניות ייחודית ועצמאית לפיה היא בנתה חצר מלוכה שהתבססה על אצילים מקומיים, ומשנתבסס שלטונה באי היא פנתה לאפיפיור - יריב מושבע של הקיסרות ותוך נטישה של מגמות הבדלנות שאפיינו את המלוכה הנורמנית - והעבירה את פרדריך תחת חסותו של האפיפיור אינוקנטיוס השלישי. ביום 27 בנובמבר 1198 נפטרה קונסטנס, סיציליה הפכה לחלק מהאימפריה הרומית הקדושה ועתידה הייתה להפוך לבסיס השלטון של בית הוהנשטאופן.
בית הוהנשטאופן.