במקביל לעבודתו בתיאטרון העברי הועסק צדקה כמחזאי, במאי ושחקן בתיאטראות השעה, "נאוה הפקות" ו"התיאטרון הארצי לנוער". בשנת 2011 שיחק בתיאטרון בית ליסין בתפקיד סטיבן בהצגה "אמא שלו", מאת המחזאי היהודי-קנדי איוואן פלאסי, בבימויו של רוני פינקוביץ', לצדה של אסי לוי.
הצגתו "הזקן והים" על פי המינגווי הועלתה ב-2014 בפסטיבל האנובר והוזמנה לפסטיבל קייב, ומוסקבה להופעות בקיץ 2014.
בשנת 2020, לאחר שתיאטרון הצפון נקלע לקשיים כלכליים, רכש אותו צדקה במטרה להפכו לאולם הבית של "התיאטרון העברי". מאז, מלבד היותו הבעלים, צדקה משמש גם כמנכ"ל תיאטרון הצפון.
צדקה נשוי לפנינה ברט, הם הורים לשלושה ילדים ומתגוררים בבנימינה.
אודות הצגות נבחרות.
רוב מחזותיו של התיאטרון העברי אותם כתב צדקה עוסקים בדמויות מן ההיסטוריה של עם ישראל מהעת העתיקה כמו אלכסנדר ינאי, שלומציון המלכה, רבי יוחנן וריש לקיש; או מהעת החדשה – רחל המשוררת ואלי כהן. בצד זאת הופקו בו קלאסיקות כמו "אנטיגונה" מאת סופוקלס, "איש חסיד היה", "כנר על הגג" ו"ילדי הצל" מאת בן-ציון תומר.
ילדי הצל (1997, 2003, מאת בן-ציון תומר, בימוי גדי צדקה)
ביים בבמה ריקה, בלי כל חפצים.
איש חסיד היה (2001, מאת דן אלמגור, בימוי גדי צדקה)
צדקה ביים שתי גרסאות של המחזה – לילדים ולמבוגרים.
גטו (2005, מאת יהושע סובול, בימוי גדי צדקה)
צדקה ביים את המחזה סביב להקת שחקנים שעומדת בפני הוצאה להורג וכל המחזה מתרחש ברגע ההוצאה להורג, כשהטקסט המלווה את השחקנים הוא להיות או לא להיות של המלט.
דע מאין באת (2008, גדי צדקה כתב וביים)
הצגה המבוססת על סיפור מקראי וכתובה בשפת המשנה ועוסקת ביחסים שבין אדם לחברו. העלילה מספרת את סיפורם של רבי יוחנן, ראש ישיבת טבריה וריש לקיש, שודד דרכים שרבי יוחנן החזיר בתשובה ונהפך לתלמידו.
מבחינת עיצוב הבמה, הקהל כולו נמצא בתוך מעגל של שיעור תורה, כשכולם ביחד לומדים את דף הגמרא של רבי יוחנן וריש לקיש.
שלומציון (2011, גדי צדקה כתב וביים)
המלך אלכסנדר ינאי, נינו של מתתיהו החשמונאי, מעוניין לצאת למלחמה; אולם אנשי הסנהדרין מסרבים לסייע לו לגייס את הכסף הדרוש למלחמה באמצעות הטלת מיסים נוספים. בתגובה לכך ינאי מחליט להוציא להורג את כל החכמים בעם ישראל. באמצעות קבוצה של שכירי חרב אדומים הוא אוסף את כל 800 החכמים וצולב אותם על גבעה בירושלים. ינאי נהרג בקרב שאליו הוא יוצא, ואשתו, שלומציון המלכה, מקימה את בתי הספר הראשונים בעם ישראל.
המחזה הועלה בפסטיבל פותחים במה של תיאטרון בית ליסין, גדי צדקה גילם את דמותו של אלכסנדר ינאי ופנינה ברט-צדקה גילמה את דמותה של שלומציון.
קברט ז'בוטינסקי (2011, גדי צדקה כתב וביים)
המחזה מתרחש כולו כמונולוג בבית הקברות של בנימינה, בו הגננת מספרת את סיפור חייה על רקע טקס האשכבה שלה. זוהי הצגת יחיד בכיכובה של פנינה ברט-צדקה. הגננת, לאה ישורון, שומעת ברדיו שראש הממשלה אהוד אולמרט, שהיה תלמיד בגן הילדים שלה, מכריז על גיוס כללי ומתכוון לצאת למלחמה. לאה, מחליטה ללכת למשרד ראש הממשלה בירושלים ולבקש מ"אודי", כפי שהיא קוראת לו, לחזור בו.
אנטיגונה (2012, מאת סופוקלס, גדי צדקה וביים)
מבוים כאופרת רוק. מוזיקה: ארז יולביץ. משתתפים: דינה בליי-שור, יורם יוספסברג, אולג רודובילסקי, אסף סולומון, אייל נחמיאס, פנינה ברט-צדקה, קובי ויטמן, איתמר חזי.
התשמע קולי (2013, גדי צדקה כתב וביים)
אנה, נערה חירשת שלמדה כל חייה במוסדות לחירשים, מעוניינת ללמוד בבית ספר לאמנויות. אביה, חירש אף הוא, אינו נאות לאפשר לאנה לחתום על המסמכים שיאפשרו לה לעשות זאת, בטענה שעולם השומעים לא יקבל אותה אל חיקו. למרות התנגדות אביה, אנה נבחנת לבית הספר לאמנויות, מתקבלת אליו ומצליחה להשתלב בחברת הילדים.
לרקוד עם אבא (2014, מאת איציק ויינגרטן, גדי צדקה וביים)
לזוג הורים נולד ילד מיוחד, אמו שחששה מקשיי גידולו בחרה לנטוש אותו ואביו בחר להמשיך ולגדל אותו. אביו הרקדן לקח אותו לסטודיו שלו, בו הנער צופה באביו רוקד. האב הכיר רקדנית ופיתח עימה מערכת יחסים ולפתע ריקודו של האב לא התקבל באהדה על ידי הצופים. האב נעצב והבן ניחם אותו, כתוצאה מכך עיצב האב את ריקודו מחדש ברוח בנו. כעבור זמן מה האב לוקה בהתקף לב והבן נותן לבדו בעולם.
צדקה עיבד את המונודרמה של איציק ויינגרטן לתיאטרון תנועה לשלושה שחקנים-רקדנים, המחזה מתרחש בסטודיו למחול. בהצגה משחקים עופר עמרם (שגם עיצב את הכוריאוגרפיה), צחי זאב לוק, שרה קרפ.
אול יו ניד איז רב (2016, מאת גדי צדקה וארז שלם, על פי דניאל גולדפרב)
קומדיה על רווק חרדי המתנחל בביתם של זוג תל אביבי ודורש מהם למצוא לו כלה.
לשם ובחזרה (2018. מאת גדי ויהונדב צדקה)
דרמה המספרת את סיפורם של עשרה טייסים ולוחמים ישראליים שנפלו בשבי המצרי במהלך מלחמת ההתשה, ושהו בכלא עבאסייה הידוע לשימצה במשך שלוש וחצי שנים, עד לשחרורם לאחר מלחמת יום הכיפורים. בעודם שוהים בצינוקים האפלים, עוברים גיהנום של חקירות, עינויים וגעגוע בלתי פוסק הביתה, מצאה החבורה אור ונחמה ביצירה משותפת, תרגום יצירת המופת "ההוביט" מאת טולקין לעברית. הספר הגיע אליהם במהלך השהות בשבי, ועלילתו הפנטסטית אודות חבורת גמדים היוצאים למשימת חיים לצורך שמירה על הבית, בשילוב הומור בריטי מתוחכם, דמויות ספרותיות מעל ומעבר לכל דמיון, ושירים וחידות קסומות, הדליקו את דמיונם. המחזה נכתב בהשראת סיפורם האמיתי.
ילצין טחדה
ילצין טחדה (בספרדית: Yeltsin Tejeda; נולד ב-17 במרץ 1992) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי אשר משחק בעמדת הקשר בארדיאנו ובנבחרת קוסטה ריקה.
ביוגרפיה.
טחדה נולד בלימון שבקוסטה ריקה ונקרא על שם בוריס ילצין, נשיא רוסיה דאז.
קריירה.
בשנת 2011, טחדה החל את הקריירה במועדון הכדורגל הקוסטה ריקאי דפורטיבו סאפריסה וכבש שער אחד. בעונת 2014, טחדה הפך לקפטן הקבוצה.
ב-22 באוגוסט 2014 לאחר המונדיאל חתם בקבוצה הצרפתית אביאן לארבע שנים.
נבחרת קוסטה ריקה.
טחדה נבחר לסגל נבחרת קוסטה ריקה לאליפות CONCACAF 2009 עד גיל 17 והיה גם חלק מסגל הנבחרת לאליפות CONCACAF 2011 עד גיל 20. הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת הבוגרת הייתה ב-11 בדצמבר 2011 במשחק ידידות נגד נבחרת קובה בהוואנה.
טחדה נחשב לשחקן מפתח במהלך קמפיין העלייה למונדיאל 2014 בברזיל.
יוסף בונפילס
יוסף בונפיס
אגם ניקרגואה
אגם ניקרגואה (בספרדית: Lago de Nicaragua) הוא האגם הגדול ביותר במדינה זו, האגם הגדול במרכז אמריקה, התשיעי בגודלו באמריקה וה-19 בגודלו בכדור הארץ.
מאפיינים.
האגם, המכיל מים מתוקים, נוצר על ידי פעילות טקטונית. הוא ממוקם בדרום מערב ניקרגואה, מדרום לבירתה מנגואה ובקרבת חוף האוקיינוס השקט של המדינה, בגובה של 32.7 מטרים מעל פני הים. שטחו הוא 8,264 קילומטרים רבועים (6.3% משטח ניקרגואה), מעט פחות מזה של אגם טיטיקקה. אורכו המקסימלי 161 קילומטרים ורוחבו המקסימלי 71 קילומטרים. אגן ההיקוות שלו משתרע על פני 41,600 קילומטרים רבועים בניקרגואה וקוסטה ריקה.
עומק האגם מגיע עד ל-26 מטרים. הוא מחובר באופן בלתי סדיר לאגם מנגואה על ידי הנהר טיפיטפה (Tipitapa). הוא מתנקז לים הקריבי דרך נהר סן חואן.
באגם מצויים למעלה מ-400 איים. שני האיים הגדולים הם אומטפה (Ometepe) וספטרה (Zapatera). כן מצוי בו הארכיפלג של איי סולנטינאמה (Solentiname). על גבי האי אומנטפה שני הרי געש, שהגבוה שבהם, קונספסיון, מתנשא עד ל-1,610 מטרים מעל פני הים.
האגם ידוע בגלים הגבוהים שבו, שמחוללות רוחות מזרחיות הנושבות כלפי האוקיינוס השקט. מעת לעת מתחוללות בו סערות גדולות המקשות על השיט בו.
לאגם שמות מקומיים רבים, לרבות Lago Cocibolca, Mar Dulce, Gran Lago Dulce ו-Lago de Granada.
מאמצע המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19 פעלו באגם פיראטים שהגיעו אליו מהים הקריבי.
מאז המאה ה-19 כלול האגם בתוכניות שונות שהועלו לכריית תעלת ניקרגואה - מעבר בין הים הקריבי לאוקיינוס השקט, שיתחרה בתעלת פנמה.
אקולוגיה.
אף שבאגם מים מתוקים מצויים בו יצורים הנמצאים בים הפתוח, לרבות כרישים. אלו נחשבו בתחילה כמין אנדמי לאגם, אך בשנות ה-60 הוכח שמדובר בכרישים שוריים, והתברר כי הם הגיעו אל האגם מהים הקריבי דרך נהר סן חואן. באגם נמצא מספר גדול של סוגי דגים אחרים, לרבות 16 מיני אמנוניים שהם אנדמיים לאגם. שמורת האי אומטפה הוכרזה כשמורה ביוספרית על ידי ארגון אונסק"ו ב-2010.
בעשורים האחרונים מחמיר מצבו האקולוגי של האגם. בבדיקה שערכה סוכנות מחקר ממשלתית של ניקרגואה התברר שלאגם מוזרמות כמויות גדולות של שפכים שמקורם במפעלי תעשייה השוכנים לאורך גדותיו. מצבה הכלכלי הקשה של המדינה הכביד על היכולת לבנות מתקנים לטיהור השפכים.
בוסקוביץ'
ביטוח בגין אובדן כושר עבודה
ביטוח אובדן כושר עבודה
אני מאשים
יערה שחורי
יערה שחורי (נולדה ב-28 ביוני 1977) היא סופרת, משוררת, עורכת ודוקטור לספרות עברית.
ביוגרפיה.
שחורי נולדה בתל אביב בשנת 1977 וגדלה בקיבוץ אפק. היא בעלת תואר דוקטור מהחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים, ובעבודת הדוקטור התמקדה בפן האימהי ביצירת חיים נחמן ביאליק. עבודת התזה שלה בתואר השני, שאותה כתבה בחוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב עוסקת באינטרטקסטואליות בשירתה של דליה רביקוביץ'.