גוף הקלאו בצבע שחור, וצבע הראש והסנטר אדום. יש באמצע הסנטר נקודה כחולה. צבע המקור שחור. אורכו כ-90-129 ס"מ, ומשקלו של קלאו זכר הוא כ-3.5 עד 6.2 ק"ג. הנקבות קטנות יותר מהזכרים, ומשקלן הוא כ-2.2 עד 4.6 ק"ג. הקלאו אדום הפנים מאופיין בעור חשוף בצבע אדום על הפנים ועל הגרון. המקור והקסדה שחורים, שגדולה יותר אצל הזכרים. הנקבות קטנות יותר ועל העור האדום שמעל הגרון יש כתמים כחולים.
הקלאו חי בערבות ובאדמות מרעה. הוא חי בארצות נמיביה, אנגולה, צפון דרום אפריקה, טנזניה, בבורונדי ובקניה. הקלאו ניזון מצפרדעים, זוחלים, חלזונות ויונקים קטנים. הצעירים תלויים במבוגרים עד גיל של כחצי שנה עד שנה.
הקלאו אדום הפנים הוא מין שמוגדר כ"פגיע", ומוגבל בדרך כלל לגנים הלאומיים. הוא חי בקבוצות של 5 עד כ-10 פרטים.
אלכסנדר קוצנוק
הבחירות לנשיאות רוסיה 1996
הבחירות לנשיאות רוסיה ב-1996 נערכו ב-16 ביוני 1996 ואף שהתמודדו בהן 11 מועמדים שונים, מרבית המירוץ לנשיאות היה בין הנשיא המכהן בוריס ילצין שביקש קדנציה שנייה רצופה, לבין המועמד שנתמך על ידי הקומוניסטים, גנאדי זיוגאנוב, שהפסיד לבסוף בסיבוב השני.
מערכת הגברה
מערכת הגברה היא אמצעי להגברת קול. המערכת אוספת צלילים ממקורות שונים, הופכת אותם לאותות חשמליים, מעבדת את האותות ומוציאה אותם כגלי קול מוגברים.
עקרונות פעולה.
מערכות הגברה מכילות אמצעים לאיסוף צלילים וקולות. בשלב הראשון הם נקלט באמצעות מיקרופונים שונים הממוקמים בסמוך למקור הקול או מובנים בכלי הנגינה כגון גיטרה חשמלית. תפקידו של המיקרופון להמיר את גלי הקול לאותות חשמליים הנשלחים באמצעות כבל חשמלי למערבל אותות (באנגלית: מיקסר). כלי נגינה מסוימים כגון קלידים וסינטיסייזרים לא מצריכים מיקרופון הממיר גלי קול לגלים חשמליים שכן הם מייצרים מלכתחילה אותות חשמליים הנשלחים ישירות למערבל.
המערבל קולט את האותות וממזג אותם בעוצמות שונות הניתנות לכוונון. מהמערבל יוצא אות מעובד למגברים או לרמקולים מוגברים.
המגברים ממוקמים ביחידות נפרדות או לעיתים אף בתוך הרמקול מגבירים את עוצמת האותות החשמליים.
הרמקולים ממירים את האותות החשמליים לגלי קול. ככל שעוצמת האותות החשמליים גבוהה יותר כך עוצמת הקול הבוקעת מהרמקולים תהייה חזקה יותר.
רכיבי המערכת.
מערכת הגברה מורכבת משרשרת רכיבים:
סוגי מערכות הגברה.
ישנם סוגים רבים של מערכות הגברה המיועדים למטרות שונות. להלן כמה סוגים בולטים של מערכות הגברה:
Google Street View
ישיבת אדרת אליהו
ישיבת אדרת אליהו היא ישיבה חרדית ליטאית השייכת לקהילת אדרת אליהו, בעיר העתיקה בירושלים.
מוסדות הישיבה כוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה הנמצאת ברובע היהודי ובה כ-75 תלמידים, ישיבה גדולה (כתשעים תלמידים) וכולל שבו כמאה אברכים, הנמצאים בבית הכנסת ציון המצוינת ברובע המוסלמי.
תולדות הישיבה.
הישיבה הוקמה בשנות השמונים על ידי הרב יצחק שלמה זילברמן, מייסד שיטת זילברמן, ובנו, הרב אליהו זילברמן. הישיבה נקראת על שם הגר"א. בעבר קמו תלמידי הישיבה ללמוד בחצות הלילה והתפללו תפילת שחרית כותיקין. כיום מעטים מן התלמידים ממשיכים לנהוג כך וסדר יומם של רוב התלמידים מתנהל באופן דומה לשאר הישיבות. עם זאת התלמידים אינם מתפללים תפילת שחרית בישיבה, וזאת כדי לאפשר לתלמידים המעוניינים בכך להתפלל ותיקין. במשך היום לומדים התלמידים כאשר הם מעוטרים בתפילין, בין היתר על פי דעת הגר"א.
הישיבה משתייכת לזרם הליטאי, אולם המאפיינים של הקהילה שאליה היא משתייכת מייחדים אותה לעומת שאר הישיבות בזרם. לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות התקיימו בישיבה תפילות ותעניות לביטול הגזירה.
סדר הלימוד בישיבה הוא על פי הספק של דף גמרא ליום, והמסכתות הנלמדות בישיבה אינם בהכרח מה שנקרא מסכתות ישיבתיות הנלמדות בדרך כלל בישיבות הליטאיות, אלא כולל גם מסכתות נוספות, ולעיתים אף מתלמוד ירושלמי. בנוסף לכך, בצורת הלימוד בישיבה מניחים דגש יותר על בקיאות מאשר על עיון, ואף העיון אינו כמטרה בפני עצמה אלא מטרתו היא להבין יותר לעומק כדי שיהיה ניתן להסיק הלכה למעשה.
בישיבה מתקיימים שיעורים בספרי רמח"ל (מסילת ישרים, דרך ה' ועוד), ספר הכוזרי, ספר משלי עם ביאור הגר"א. שיעורים אלו נחשבים בקרב תלמידי הישיבה לחשובים לא פחות מהשיעורים במסכת הנלמדת.
ראש הישיבה הגדולה הוא הרב אליהו זילברמן. המשגיחים הם הרב מרדכי יוסף שיף והרב יהודה בן הרב אליהו זילברמן. הר"מים הם הרבנים משולם וורמסר, אליהו ברי"ט זילברמן, יקותיאל בן הרב אליהו זילברמן, צבי פסח דנציגר.
ראש הישיבה הקטנה הוא הרב ירמיהו זילברמן. הרב מנחם הייזלר - ר"מ ומשגיח. הר"מים הם הרבנים: צבי פורטנוי, ישראל בן הרב אליהו זילברמן, יוסף דוב לסר, שלום מנחם וולגלרנטר, יוסף דוד ציטרין, ירמיה וסרשטיין ומלאכי רואה.
אייר מאוריציוס
אייר מאוריציוס (באנגלית: Air Mauritius) היא חברת התעופה הלאומית של מאוריציוס, בסיסה נמל התעופה הבינלאומי סיר סיווסאגור ראמגולם שבפור לואי. החברה מפעילה 3 טיסות פנימיות במדינה, ו-22טיסות בינלאומיות ליעדים באפריקה, אסיה, אירופה, ואוקיאניה.
ב-22 באפריל 2020, בעקבות המשבר העולמי בענף התעופה שפרץ עם התפשטות מגפת הקורונה, ביקשה החברה הגנה מפני נושים, שלב אחד לפני הכרזה על פשיטת רגל.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-14 ביוני 1968, והחלה לפעול ב-14 ביוני 1967 על ידי איש העסקים אמדה מאינגארד, בתחילה שכרה החברה מטוס פייפר PA-31 מאייר מדגסקר והחלה לטוס לראוניון.
בשנת 1970 חכרה מטוס בואינג 707 מחברת התעופה הבריטית בריטיש איירטורס (British Airtours), והחלה בפעילות בינלאומית.
בשנות השבעים הפעילה החברה מטוסי בואינג 707 ובואינג 747SP. בשנת 1987 רכשה מטוס ATR 42, ובשנת 1988 רכשה מטוס בואינג 767.
בשנת 1994 רכשה מטוסי איירבוס A340 שהחליפו את מטוסי הבואינג 747 שהיו ברשותה. בשנת 2002 רכשה מטוסי איירבוס A319, המשמשים אותה לטיסות אזוריות.
בשנת 1998 קבע מטוס בואינג 767 של החברה שיא עולמי כשטס מנובה סקוטיה למאוריציוס, מרחק של 14,042 ק"מ.
באפריל 2020, בעקבות מגפת הקורונה והירידה בתירות, נכנסה אייר מאוריציוס להליך של חדלות פירעון.
בעלות.
חברת התעופה בבעלות אייר מאוריציוס אחזקות (51%), קרן פור לואי (6.32%), השקעות המדינה (4.72%), ממשלת מאוריציוס (4.53%), רוג'רס קמפני (4.28%), אייר פראנס (2.78%), ואייר אינדיה (2.56%). במרץ 2007 העסיקה 2,761 עובדים.
פעילות בישראל.
מיד עם כינון יחסים דיפלומטיים בין מדינת ישראל למאוריציוס, ב-30 בספטמבר 1993, לאחר הפסקה של 20 שנה. השיקה אייר מאוריציוס, בשיתוף עם חברת אל על, קו משותף לישראל. הקו פעל עם קישור בפריז או יוהנסבורג. את "אייר מאוריציוס" מייצגת בישראל חברת "טל תעופה".
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2019:
פעלו בעבר.
אייר מאוריציוס הפעילה בעבר את המטוסים הבאים:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אייר מאוריציוס באתר Airliners.net
הבחירות לנשיאות רוסיה 2000
הבחירות לנשיאות רוסיה בשנת 2000 התקיימו ב-26 במרץ 2000 והיוו למעשה אשרור של מינויו של ולדימיר פוטין לתפקיד הנשיא, כאשר מונה ב-31 בדצמבר 1999 לנשיא המדינה, מתוקף היותו ראש ממשלת רוסיה וממלא מקום הנשיא, כיוון שהנשיא המכהן בוריס ילצין התפטר במפתיע, זמן קצר לפני כניסת השנה והמאה החדשה.
באותו היום שבו נערכו הבחירות לנשיא המדינה, נערכו בחירות בארבעה מחוזות ורפובליקות רוסיות, לבחירת ראשיהן - כך נערכו בחירות לראש מחוז אלטאי, למושל מחוז מורמנסק, ולראש המחוז היהודי האוטונומי כמו גם בחירות למושלות המחוז האוטונומי חנטי ומנסי.
מבחינות רבות קמפיין הבחירות הזה היה היסטורי, משום שלראשונה בתולדות רוסיה, התמודדה אישה לתפקיד הנשיא, לאחר שכבר עמדו נשים בראש המדינה ברוסיה, אך כקיסריות.
איכות הבחירות.
משקיפי ה-OSCE חשו כי הבחירות, באופן כללי, הותאמו להתחייבויותיה של רוסיה כחברה ב-OSCE וכחברה משקיפה במועצת אירופה. המשקיפים טענו כי היה לחץ על התקשורת (שבשליטת האוליגרכים) להציג את המועמד ולדימיר פוטין באור חיובי יותר משאר המועמדים.
הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל
הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל ע"ש ג'יי וג'ני שוטנשטיין הוא משכנה של רשות העתיקות המאחד את כל יחידות רשות העתיקות הפזורות ברחבי ישראל למבנה מרכזי. הקריה ממוקמת בקריית המוזיאונים בקריית הלאום בירושלים, בסמוך למוזיאון ישראל ומוזיאון ארצות המקרא. את הקריה תכנן האדריכל משה ספדיה.
היסטוריה.
טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-15 באוקטובר 2006, אך מאחר שהמדינה הקצתה לפרויקט רק 60 מיליון שקלים, שאר תקציב ההקמה היה תלוי בתרומות ובניית המבנה התעכבה.
בנובמבר 2007 אשרה הוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה את תוכנית המבנה. התכנון המפורט הסתיים בשנת 2010. בראשית שנת 2011 הסתיימה החציבה בשטח. בינואר 2012 פרסמה רשות העתיקות מכרז לבניית המתחם שישתרע על שטח של 35,000 מ"ר. עלות הפרויקט על פי התכנון הראשוני הייתה 300 מיליון שקל. לאחר שלבניין נוספו שימושים נוספים ביניהם: משרדי המטה של רשות העתיקות, מחסני העתיקות לאכלוס כשני מיליון פריטים, מעבדות, ספרייה וחללי תצוגה לציבור, עלה תקציב ההקמה ל-400 מיליון שקל.
באוקטובר 2016 נערך טקס חנוכת המבנה, אולם בפועל בנייתו לא הושלמה עקב חוסר במשאבים ורק האגף המזרחי אוכלס. הבנייה נמשכה במקביל עם גיוס תרומות נוספות.
המרכז הלאומי למטבעות ע"ש שאול א. פוקס.