האזור בו נמצאה האנטישמיות הרבה ביותר הוא אזור המזרח התיכון וצפון אפריקה, אשר כ-74% מתושביו הם אנטישמים לפי הסקר, בעוד שבאוקיאניה ואמריקה נמצאו הכי פחות אנטישמים. המדינה הלא-ערבית האנטישמית ביותר היא טורקיה. המדינה האנטישמית ביותר מחוץ למזרח התיכון וצפון אפריקה היא יוון, אשר לפי המחקר כ-69% מתושביה הם אנטישמים (בדומה לטורקיה), בעוד שהמדינה הכי פחות אנטישמית במזרח התיכון וצפון אפריקה היא איראן, שבה רק 56% אנטישמים. המדינה האנטישמית ביותר באירופה, אחרי יוון, היא בולגריה (44%). בשתי המדינות הללו יש מעט מאוד יהודים, כ-5,300 ביוון וכ-5,500 בבולגריה.
כ-49% מהמוסלמים בעולם הם אנטישמים, ואילו בקרב הנוצרים 24% הם כאלה (יותר בקרב הנוצרים האורתודוקסים ולאחריהם הקתולים ופחות בקרב הפרוטסטנטים). קצת פחות אנטישמיות נמצאה בקרב הינדים (כ-19%), בודהיסטים (כ-17%) וחסרי דת (כ-21%). צעירים יותר נוטים להיות פחות אנטישמיים מהמבוגרים, אף כי ההבדל איננו דרמטי מדי. לגברים יש נטייה קלה להיות יותר אנטישמיים מאשר נשים. משכילים נוטים להיות פחות אנטישמיים מפחותי ההשכלה, אבל במזרח התיכון וצפון אפריקה יש היפוך של התופעה ודווקא המשכילים יותר, הם גם היותר אנטישמיים. היכרות עם יהודים מפחיתה כנראה את האנטישמיות, אף כי לא במידה רבה - במדינות בהן יש אוכלוסייה יהודית גדולה יותר, נמצאה מעט פחות אנטישמיות מאשר במדינות בהן יש פחות יהודים. כ-38% מאוכלוסיית העולם מפריזים מאוד במספר היהודים וסבורים שהם מהווים יותר מעשרה אחוזים מהאנושות, כאשר בפועל חלקם היחסי נמוך מ-0.2%.
להלן טבלאות המציגות את מדד האנטישמיות בכל אזור בעולם (הנתונים נכונים לשנת 2014):
בעקבות הסקר.
זמן קצר לאחר פרסום תוצאות הסקר, התקשר ראש ממשלת יוון אנטוניס סאמארס, לאברהם פוקסמן יו"ר הליגה נגד השמצה וביקש להיפגש עמו, לאור תוצאות הסקר, המראות כי יוון היא המדינה האנטישמית ביותר באירופה. בראשית יוני 2014 נפגשו השניים ולדברי פוקסמן ביקש ממנו סאמארס לפתח יחדיו תוכנית פעולה נגד אנטישמיות ואולי אף ליצור מערך פנים ארצי לחינוך אזרחי המדינה בנושא.
איסק אברמוב
איסק אברמוב (נולד ב-31 בדצמבר 1971), הוא טניסאי שולחן ישראלי, 6 פעמים אלוף ישראל ליחידים, שחקן נבחרת ישראל בין השנים 2013-1994 ומאמן נבחרת ישראל. מנכ"ל חברת הרשתות הכחולות ביחד עם שותפו יניב שרון. נכון לשנת 2022 משחק אברמוב בבית"ר מיכה ראשון לציון מליגה לאומית.
ביוגרפיה.
איסק נולד בעיר דושנבה, טג'יקיסטן, בן לרחמים ורוזה. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל 9 בדינמו דושנבה. מגיל 9 ועד גיל 12 התאמן בהדרכתה של אלה סבורובה ומגיל 12 ועד גיל 19 התאמן בהדרכתו של וולארי אלנתנוב. בשנת 1985 נכנס לנבחרת של טג'יקיסטן ולנבחרת הקדטים של ברית המועצות. בשנת 1987 זכה באליפות טג'יקיסטן ונכנס לנבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנת 1989 זכה במדליית ארד באליפות ברית המועצות לגילאי 20.
עלייה לישראל.
בשנת 1992 עלה לישראל ושיחק בקריית מלאכי עם נועם ברקאי ודרור פולק. בשנת 1993 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא התגייס לצה"ל ושירת כשנתיים ובמקביל התאמן במכון וינגייט כספורטאי מצטיין בהדרכתם של איזי כהן ולמבי פודגוריינו. בשנת 1994 זכה שוב במדליית כסף באליפות ישראל לאחר שהפסיד שוב ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב ביחד עם גיא בסיס וגיל ברכה.
אלוף ישראל.
בשנת 1995 זכה במדליית זהב באליפות ישראל. הוא הגן על תוארו בשנת 1996. באליפות אירופה שנערכה בסלובקיה הוא ניצח בשלב 1/64 את אלפרדו קרנרוס מספרד והפסיד בשלב 1/32 ליאן אובה ולדנר. בשנת 1997 זכה באליפות ישראל בפעם השלישית ברציפות.
בשנת 1998 באליפות אירופה לזוגות מעורבים שנערכה בהולנד, הגיע אברמוב ביחד עם מרינה קרבצ'נקו לשלב רבע גמר שבו הפסידו לזוג מאיטליה, למרות שהובילו במערכה השלישית והמכרעת 15:19 הם הפסידו 21:19.
באליפות העולם שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 1999 הוא הגיע לשלב 1/16 שבו הפסיד לקריסטוף לגו. בשלב 1/64 הוא ניצח את Qian Qialnly ובשלב 1/32 הוא ניצח את בבור מהודו.
בשנת 2000 זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות העולם דרג ב' במלזיה ביחד עם שמעון רבינוביץ' ויניב שרון. בשנים 2001 ו-2002 הוא זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2003 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד במשחק הגמר ליניב שרון. בשנת 2004 זכה באליפות ישראל בפעם הרביעית. בשנת 2006 מונה למאמן/שחקן בקבוצת קידום הספורט גבעתיים. בשנת 2007 זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2008 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם החמישית ומונה למאמן נבחרת ישראל (מאמן/שחקן) עד לשנת 2010. בשנת 2009 זכה במדליית ארד באליפות ישראל ובשנת 2010 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם השישית. בשנת 2016 עבר לשחק בקבוצת מכבי רחובות.
בין השנים 2016-2014 ומשנת 2018 מאמן את נבחרת ישראל.
חיים אישיים.
איסק נשוי, אב ל-4 ילדים ומתגורר בחולון. בנו נתנאל גם שחקן טניס שולחן, ומשחק בבית"ר מיכה ראשון לציון לצד אביו. הוא הקים את חברת הרשתות הכחולות ביחד עם שותפו יניב שרון.
ולריו קארפ
כחלון האפון
כַּחְלוֹן הָָאָפוּן (שם מדעי: "Lampides boeticus", שם קודם: כחליל האפון) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים. הוא אחד ממיני הפרפרים הנפוצים בעולם. כחלון האפון הוא מין נודד ותפוצתו החובקת תבל מוסברת ביכולת ההסתגלות שלו למיני צמחים פונדקאים רבים המשתייכים למשפחת הפרפרניים, וליכולת ההסתגלות שלו לאזורי אקלים שונים כולל יערות גשם.
כחלוני האפון בולטים בצבעם הכחול ובמעופם התזזיתי. הם בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. הזכרים כחולים-סגולים בגוון מתכתי בוהק, כנפי הזכרים מסתיימות בשפה חומה. הנקבות חומות עם רקע כחלחל. חלקן התחתון בהיר בגוון קרמי ומעוטר במעין דגם שיישי ובפס לבן לכל אורכו, בקצה הכנף התחתון ישנם שני כתמים שחורים בולטים כמעין עיניים מדומות המסתיימות במחושים מדומים, זאת כדי להשלות טורפים פוטנציאלים אשר ינסו לתפוס חלק זה של הפרפר - זה האחרון ינוס במהרה ויינצל, לא פעם תוך אובדן חלק מכנפו.
תצפיות שערך דובי בנימיני על תנועת כחלון האפון הובילו אותו לזיהוי מאפיין התקדמות ייחודי של הפרפר, טקטיקת דילוגים מפונדקאי פורח למישנהו לאורך השנה - עדות נוספת ליכולת ההשרדות הבולטת של המין.
שם הסוג נגזר מהמילה היוונית lamnph שמשמעותו "קצף" - אולי בשל הדגם שעל כנפיו התחתונות הדומה לקצף, ושם המין הוא כפי הנראה על שם האזור Baetica שמו הרומי של חבל ארץ בדרום ספרד.
אזור מחיה.
כחלון האפון הוגדר על ידי הביולוג לינאוס על ידי פרטים שנתפסו באלג'יר. תפוצתו בכל המרחב הכולל את אפריקה כולל אגן הקונגו, אסיה כולל מלזיה, אוסטרליה,גינאה החדשה ואף איי הוואי וניו זילנד, פרט לאמריקה והקטבים. בישראל הפרפר נפוץ בכל הארץ החל מחודש מרץ ועד נובמבר, והוא אחד מהבולטים שבפרפרי האביב. ניתן לראותו סביב מיני פרפרניים כאשר הוא נמשך לפרחים ולפירות.
שלבי התפתחות.
הביצה.
הנקבה מטילה ביצים בודדות. הביצה עגולה ופחוסה, בעלת דגם מרושת וצבעה צהבהב-ירקרק.
הזחל.
לזחל שני מופעים עיקריים: 1. גוף ירקרק, המקנה לו הסוואה על-גבי העלים. 2. גוף חום-ורדרד. ראשו שחור. לאורך גבו קו אדמדם ובצדיו פס ירוק. הזחל ניזון מעלי הפרחים ומפירות.
הצמחים הפונדקאים העיקריים ממשפחת הפרפרניים הם: אחירותם החורש, האפונה, הקרקש, התורמוס, הלוביה, הלוטוס, הביקיה, האספסת ומינים רבים נוספים המאפשרים את השרדותו של כחלון האפון באזורים נרחבים של העולם.
מסביב לשיחי הקרקש הצהוב מעופפים שני מיני כחליל: כחלון האפון וקרקשי הסנה - זה האחרון גדול יותר.
הגולם.
בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחלון האפון הוא מטיפוס גולם החגורה.
גלמי כחלון האפון משמיעים קולות, בעיקר בשלב הצעיר של הגולם. השמעת הקולות משמשת כפי הנראה כאמצעי להגנה. גלמי כחלון האפון אינם היחידים המשמיעים קולות מבין מיני הכחליליים וישנם מינים נוספים שגלמיהם משמיעים קולות דוגמת, כחליל הרימון, כחלון השיטה וכחליל השברק.
מודל ראש עיר-מועצה
מודל ראש עיר-מועצה (באנגלית: Mayor–council government) הוא אחד מחמשת מודלי הרשות המקומית בארצות הברית, המאופיין בראש עיר הנבחר בבחירות דמוקרטיות מלאות, בין אם על ידי הציבור או על ידי מועצת העיר מקרב חבריה, וממלא את תפקיד הרשות המבצעת בעירייה. מועצת העיר מחזיקה בסמכויות החקיקה ומורכבת, לעיתים קרובות, מנציגים הנבחרים ברובעי הבחירה השונים בעיר (Wards). מודל ראש עיר-מועצה הוא מודל הרשות המקומית השני הנפוץ ביותר בארצות הברית, אחרי מודל מנהל עיר-מועצה. מודל זה משמש בכל הרשויות המקומיות בישראל.
מודל זה נוהג לרוב בערים הגדולות והראשיות וכן בעיירות שאוכלוסייתן קטנה מ-5,000 נפש בארצות הברית, ואילו מודל מנהל עיר-מועצה נפוץ יותר בערים הקטנות והבינוניות. מודל ראש עיר-מועצה נפוץ בעיקר במערב התיכון ובמדינות המרכז האטלנטי בארצות הברית, ו-34% מהערים בארצות הברית משתמשות בו, בהן ניו יורק, שיקגו, יוסטון ופילדלפיה.
יחסי הכוחות.
הסמכות הביצועית של ראש העיר במודל ראש עיר-מועצה יכולה להיות מסווגת כ"חזקה" או "חלשה". סיווגים אלו מייצגים את מידת הכוח הפוליטי והסמכות האדמיניסטרטיבית הניתנת לראש העיר על פי החוקים הקובעים את מודל השלטון המקומי בערים השונות.
ראש עיר חזק-מועצה.