כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי הוא כלב פרופורציונלי ומחוספס בעל אוזניים זקופות ורגליים ארוכות. מאפיין הגזע המיוחד ביותר, שעל שמו הגזע נקרא, הוא חוסר הזנב השכיח. כאשר ישנו זנב הוא קצר במיוחד, אורכו לא עולה על 10 ס"מ והוא לעולם לא נגדע. הפרווה בינונית עד קצרה, ישרה, צפופה וקשה. צבע הפרווה הוא אדום נקוד או כחול נקוד. גובה הזכרים הוא 46-51 ס"מ, בעוד הנקבות קטנות מהזכרים במעט. כלב הבקר האוסטרלי הוא גזע (בעל זנב ארוך) הדומה בהופעתו לכלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי, אך לכלב הבקר האוסטרלי יש רגליים קצרות ומסיביות יותר. בנוסף, הצבע החום המופיע אצל כלב הבקר האוסטרלי אינו מופיע אצל כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי.
היסטוריה.
כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי התפתח מכלבי בקר סמית'פילד (Smithfield Cattle Dogs) באנגליה, שהובאו לאוסטרליה בתחילת המאה ה-19 ושם הורבעו עם הדינגו. רשימות של כלבי עבודה מתקופה זו נדירים מאוד, וישנם מספר תיאורים של פיתוח הגזע. אחד מהם הוא שמוביל בקר בשם טימינס (Timmins) מבאת'ורסט (Bathurst), ניו סאות' ויילס, הרביע כלבי סמית'פילד עם דינגו, ויצר גזע של כלבי עבודה שנקראו "נשכני טימינס". בניסיון לעמעם את מאפייני הדינגו שלהם ולהפוך אותם לכלבים קלים יותר לטיפול, הרבעות נוספות בוצעו עם קולי קצר שיער ויצרו כלבים כחולים ואדומים נקודים שלעיתים קרובות נולדו חסרי זנב.
בספר "כלב ושמו בלו" ("A Dog Called Blue"), הכותב נורין קלארק (Noreen Clark) טוען שגם כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי וגם כלב הבקר האוסטרלי התפתחו מאותו גזע, שנקרא 'הילרי האל' ('Hall's Heelers'), ששמרו בשנת 1830 על עדרי בקר גדולים שרעה תומאס האל (Thomas Hall). כל הכלבים הורבעו גם עם כלבי בקר סמית'פילד וגם עם דינגו, אך הגזעים התפצלו בנקודה כלשהי בסוף המאה ה-19. הרבעה בררנית של כלבים חסרי או קצרי זנב תיקנה את המאפיינים של הגזע כיום. סיכום של שתי הגרסאות של היסטורית הגזע קיימת בתקן הגזע של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות (הFCI).
כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי מזוהה כיליד אוסטרליה על ידי מועדון כלבי הבקר גדמי-הזנב האוסטרלים של ניו סאות' ויילס וככלב עבודה על ידי מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית. בנוסף, הוא מוכר במועדון הכלבים של ניו זילנד ככלב עבודה, וככלב רעייה במועדון הכלבים המאוחד. כלב הבקר גידם-הזנב האוסטרלי אושר באופן זמני על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות ב-2005 ככלב בקר וצאן. יכול להיות שהגזע מוכר על ידי מועדוני גזע קטנים של כלבי רעייה או עבודה, או באינטרנט ברישום עסקי כלבים. בנוסף, הכלב מקודם כגזע חיית מחמד נדיר.
בריאות.
המומים השוררים בקרב גזע חסר זנב זה הם 'פגמי קו האמצע'. אלו כוללים ספינה ביפידה, פי טבעת סתום ושפה שסועה. מומים אלו אינם נפוצים, אך מתרחשים מדי פעם. גורים הסובלים ממומים אלו ממוינים ומומתים. מומים אחרים כוללים חירשות (באוזן אחת או בשתיהן), PRA (מחלה תורשתית הגורמת לעיוורון הדרגתי) ומחלת אגן תורשתית.
מזג.
המזג הכסף של כלב בקר גידם-זנב אוסטרלי מתואר בתקן הגזע כדרוך וערני, כמו כן שומר על בעליו בחברת זרים, אך מצוין כי הוא "צריך להיות נוח לטיפול" בתערוכות, אפילו אם טיפול זה קשה, מה שמצביע על כך שהוא מאוד עצמאי. כל כלבי העבודה צריכים תקשורת עם אנשים מגיל צעיר, והם צריכים אימון עקבי ופעילות במשך על ימי חייהם.
פעילויות.
כלבי בקר גידמי-זנב אוסטרלים יכולים לקחת חלק בתחרויות אג'יליטי, משמעת, כושר משחק, פלייבול (Flyball), גישוש ואירועי רעייה. חושי רעייה ויכולת למידה יכולים להימדד במבחני רעייה לא תחרותיים. כלבי בקר גידמי-זנב אוסטרלים המציגים חושי רעייה בסיסיים יכולים להיות מאומנים להשתתף בתחרויות רעייה.
Set Fire to the Rain
Set Fire to the Rain (בעברית: הצת את הגשם) הוא שיר מאת הזמרת וכותבת השירים הבריטית אדל לאלבומה השני, "21". השיר נכתב על ידי אדל וכותב השירים הבריטי פרסר טי. סמית', שבמקביל ביים את השיר. הבלדה יצאה כסינגל השני של האלבום באירופה. הבלדה יצאה כסינגל השלישי מהאלבום בממלכה המאוחדת ב-4 ביולי 2011. במצעדי המוזיקה בממלכה המאוחדת ובארצות הברית דורג בשיאו במקום ה-1. במצעדי המוזיקה בבלגיה, פולין והולנד דורג במקום הראשון. במצעדי המוזיקה באוסטרליה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, ניו זילנד, שווייץ ונורווגיה דורג במקומות גבוהים מ-10. בבילבורד דורג בשיאו במקום הראשון.
ערוץ הטלוויזיה FX השתמש בשיר כדי לקדם את סדרת הטלוויזיה המשודרת בערוץ, "Rescue Me". בנוסף הופיע השיר בפרומואים לסדרות "נקמה" ו-"Ringer".
אלוי
מוזיאון לתולדות יהודי פולין
חילות המשלוח במלחמת יום הכיפורים
חילות המשלוח במלחמת יום הכיפורים היו חילות משלוח שנשלחו על ידי מדינות ערב ואחרות לעזרת צבא מצרים וצבא סוריה במלחמתם כנגד ישראל במהלך מלחמת יום הכיפורים. חילות המשלוח שהיו גדולים בהיקפם השתתפו בחלק מהקרבות או שנרתמו להגנת העורף המצרי והסורי ובכך איפשרו הפניית כוחות הצבא המקומיים למשימות לחזיתות. הכוחות שנשלחו הביאו להרעה ביחסי הכוחות לרעת ישראל ולשחיקת כוחות צה"ל שנאלצו לנהל קרבות מתמשכים כנגד כוחות רעננים. בסוריה מנעו חילות המשלוח ככל הנראה את התמוטטות צבא סוריה שהתקשה לבלום את השריון הישראלי בתנועתו לעבר דמשק.
רקע.
במסגרת ההכנות של מצרים וסוריה למלחמת יום הכיפורים, קיימו מדינאים ואנשי צבא מצרים וסוריים סדרה של מפגשים עם עמיתיהם במדינות ידידותיות ובקשו מהם סיוע כאשר תפרוץ מלחמה בינן לבין ישראל. חלק גדול מהמדינות נעתרו לבקשת הסיוע והתחייבו להעמיד לרשות מצרים או סוריה חילות משלוח מסוגים שונים ובגדלים שונים. חלק מהמדינות אף התחייבו להשתתף בעלות הכספית של המלחמה העתידית בישראל.
בין המדינות שנאותו לשלוח כוחות צבאיים בעת מלחמה כנגד ישראל היו לוב, אלג'יריה, תוניסיה, מרוקו, סודאן, כווית ועוד.
משפרצה מלחמת יום הכיפורים פנו מצרים וסוריה לידידותיהן וביקשו לממש את הבטחותיהן לשליחת כוחות שיצטרפו למלחמה.
חילות המשלוח.
משפרצה המלחמה, החלו המדינות לארגן כוחות צבאיים ולהעבירם למצרים ולסוריה. חלק מהכוחות נע על גבי מובילי טנקים, משאיות וכלי רכב אחרים. חלק אחר הוטס למדינות היעד. חילות המשלוח זרמו לחזיתות בהדרגה ושינו את יחסי הכוחות לרעת צה"ל (גם לפני הגעת חילות המשלוח היה יתרון כמותי ברור לצבאות מצרים וסוריה).
להלן פרטי חילות משלוח שנשלחו במהלך המלחמה:
השפעת חילות המשלוח על המלחמה.
ההשפעה של חילות המשלוח על הלחימה בחזית רמת הגולן הייתה משמעותית. חילות המשלוח הרעננים שהגיעו בכמויות גדולות מאוד (מעל שלוש דיוויזיות) לאזור "המובלעת" (תא שטח בגולן הסורי שנכבש ב-11 וב-12 באוקטובר ששהו בו אוגדות 210, ו-36 של צה"ל) הביאו לעצירה ביוזמה ההתקפית של כוחות צה"ל ולניהול קרבות מגננה מפני תקיפותיהם. לאחר שהוכנסו כוחות אלה לחזית הלחימה לא הצליח עוד צה"ל לכבוש שטחים משמעותיים.
בחזית סיני לעומת זאת, הקימו חילות המשלוח קו הגנה עורפי ממערב לתעלה. כוחות אלה איפשרו לכוחות מצרים ששהו בקו ההגנה השני להתפנות ולנהל קרבות כנגד כוחות צה"ל שממערב לתעלה. בעיקר כוונו ההתקפות המצריות על הכוחות המתפנים לעבר ראש הגשר בדיראסוור.
אבן דרך
רב מלחים
רב מלחים הנקרא בסלנג "בוסן", הוא ראש צוות הסיפון באונייה אזרחית או נגד הבכיר בצוות הימאים בכלי שיט צבאי. מתפקידי רב המלחים לנהל את עבודת הימאות וצוות הסיפון בים ובחוף לפי הצורך. ובחיל הים גם לנהל את השגרה והמשמעת בנמל.
בצי הסוחר.
רב המלחים הוא ימאי בעל ותק וניסיון שהוסמך לתפקידו לפי מבחני רשות הספנות. כפוף לקצין ראשון באוניה.
בכלי שיט צבאיים.
בחיל הים הישראלי יש רב מלחים בכל כלי שיט מגודל דבורה ומעלה.
רב המלחים מבצע עם צוותו את כל פעולות הימאות הדורשים הפעלת צוות. גרירה והגררות של כלי שיט (לחילוץ בעת צרה), תדלוק, וחילוץ נפגעים מכלי השיט. רב המלחים מנהל את הצוות, ואחראי לביצוע הפעולות לפי נוהלי הבטיחות.
ספינות הטילים מסדרת קומאר
קומאר (מרוסית: Комар; מילולית: יתוש) הוא קוד נאט"ו לסדרה של 112 ספינות טורפדו, ששודרגו לספינות טילים מתוצרת ברית המועצות.
תכנון ובנייה.
הספינות שהיו בנויות בחלקן מעץ תוכננו ונבנו לאחר מלחמת העולם השנייה כספינות טורפדו מדגם פ-183 שבהן בשני משגרי טורפדו 533 מ"מ נגד ספינות, בנוסף הייתה גרסה ציידת צוללות שצוידה בסונאר ופצצות עומק. בשנת 1956, חומשו הספינות בשני משגרי טילי "סטיקס" במקום שני משגרי הטורפדו ותותח ה 25 מ"מ האחורי, ובכך הפכו את הספינות לספינות הטילים הראשונות.
שימוש בחיל הים המצרי.
מצרים רכשה שבע ספינות קומאר בשנים 1962–1967 ששרתו עד שנות ה-90 של המאה ה-20.
ב-21 באוקטובר 1967 שתי ספינות קומאר מצריות טיבעו את המשחתת הישראלית אח"י אילת. היה זה הירי המבצעי הראשון של טילי ים-ים. המשחתת הישראלית לא הייתה מצוידת בטילים אלא בתותחים. כמו כן לא היו ברשותה אמצעי הגנה נוספים שהיו בתהליך פיתוח ויועדו לספינות הסער שתוכננו להחליף את המערך הישן של המשחתות וספינות הטורפדו. מכיוון שלא התפתח קרב בין הצדדים למצרים לא היו נפגעים.
במהלך מלחמת יום הכיפורים שהו שני סט"ילים מסוג קומאר בים סוף ומנעו מהמטכ"ל הישראלי להפעיל את מבצע אור ירוק ואור לבן להנחתת כוחות שריון בעומק מצרים באמצעות נחתות. לפיכך יזם צה"ל את מבצעי מגבית שבמהלכם הושמדו שני הסטי"לים באמצעות כוחות מיוחדים ללא אבדות לצה"ל.
בשנות השמונים המצרים בנו שישה סטי"לים דומים, חדישים יותר שנקראו "אוקטובר".
שימוש בחיל הים הסורי.