יחסי גינאה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין רפובליקת גינאה הם יחסים טובים, אך לא אינטנסיביים (על פי משרד החוץ השווייצרי).
שווייץ הכירה בעצמאותה של הקולוניה הצרפתית לשעבר שבגינאה בתאריך 13 באוקטובר 1958. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו בשנת 1960. ב-1959 נפתחה במקום קונסוליה שווייצרית, ובשנת 1965 היא שודרגה למעמד שגרירות. השגרירות השווייצרית בקונאקרי נסגרה בשנת 1992 ומאז 2001 קיימת במקום קונסוליית כבוד.
בשנות השישים, יחד עם הסכם תעופה שנחתם בין שתי המדינות, חתמו שווייץ וגינאה על הסכם בנושא הסחר, ההגנה על השקעות ושיתוף פעולה טכנולוגי. מאז אותו ההסכם ועד 2010 לא התפתחו יחסי שיתוף הפעולה שבין המדינות. שווייץ סיפקה בשנות השמונים ושנות התשעים של המאה העשרים עזרה כלכלית.
מזכר הבנות בנושא הגירה נחתם בין שתי המדינות בשנת 2004, במזכר ההבנות סוכם על שילוב מחדש של גינאים המתגוררים בשווייץ בצורה לא חוקית, בגינאה. הסכם נוסף נחתם בין שתי המדינות בנושא ב-2011.
ב-2015 התגוררו בגינאה 106 אזרחים שווייצרים, האזרחים השווייצרים רובם פועלים כמיסיונרים של הדת הנוצרית.
עבודות כפייה של יהודים ברומניה במלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה בממלכת רומניה, סולקו החיילים היהודים מצבא רומניה והחקיקה הרומנית קבעה תרומה חילופית עבור היהודים - עבודת כפייה ותשלומי מיסים נוספים.
חוקים.
ברומניה היה חוק משנת 1933 שדן בארגון האומה והטריטוריה בשעת מלחמה, וקבע שניתן לגייס בני 18 ומעלה שאינם בשירות צבאי לעבודות כפייה. על פי חוק זה הגיוס לעבודה, חלוקת העבודה וארגון העבודה הוטלו על משרד העבודה, הבריאות וההגנה הסוציאלית. בגרמניה הנאצית חוקקו חוקי עבודת הכפייה (Reichsarbeitsdienst, ראו ) ביוני 1935. בעקבותיהם חוקקו חוקים דומים בספרד, בפולין, בהונגריה וברומניה.
פרויקט העברת המים דרום-צפון
פרויקט העברת המים דרום-צפון ולפעמים פרויקט הסטת המים דרום-צפון (במנדרינית: 南水北调工程, פין-יין: Nánshuǐ Běidiào Gōngchéng, תרגום מילולי: "הפרויקט שנועד להסיט מימי הדרום לאזור הצפון") הוא מגה-פרויקט להטיית מים שנועד לפתור בעיית התייבשות קשה באזורים נרחבים בסין. הפרויקט נחשב על ידי כמה אנליסטים ליקר בעולם המודרני, ונפרש על פני עשרות שנים של פיתוח תשתיות. עד שנת 2014, הושקעו בפרויקט מעל 79 מיליארד דולר. תכליתו לתעל כ-45 מיליארד קוב מים נקיים כל שנה למרכז וצפון סין, מנהר היאנג צה שבדרום סין, באמצעות שלוש מערכות של תעלות ענק:
שנטיפי
רשת צרעות (סרט)
רשת צרעות (באנגלית: Wasp Network) הוא סרט דרמה, שנכתב ובוים על ידי אוליבייה אסאיאס, המבוסס על סיפורה של החמישייה הקובנית: מרגלים קובנים שנשלחו לארצות הברית בשנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי מנגנון המודיעין של קובה. מבוסס על הספר "החיילים האחרונים של המלחמה הקרה" (The Last Soldiers on the Cold War) מאת פרננדו מוראיס. בסרט מככבים פנלופה קרוז, אדגר רמירז, ארנסטו רואז פקסאס, וגנר מורה, גאל גרסיה ברנאל, אדריה ארחונה, אנה דה ארמס ולאונרדו סברוליה.
הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1 בספטמבר 2019. הוא הופץ ב-19 ביוני 2020 בשרתי נטפליקס.
תקציר עלילת הסרט.
טייס קובני בשם רנה גונזלס טס למיאמי, פלורידה כדי לחדור לארגון המתנגד לפידל קסטרו, כשהוא מותיר את אשתו ובתו בהוואנה. אט-אט נחשפת רשת של קובנים שעורקים לכאורה למדינות המערב, אך נחשפים כמרגלים עבור המשטר הקובני במטרה לחדור לארגונים המתנגדים לקובה.
הפקה.
הסרט הוכרז במאי 2018 כאשר פדרו פסקל ואדגר רמירס לוהקו לתפקידים בסרט, שנכתב על ידי אוליבייה אסאיאס. בספטמבר נוספו לצוות השחקנים פנלופה קרוז, ואגנר מורה וגאל גרסיה ברנאל. אדריה ארחונה לוהקה בדצמבר. בפברואר 2019 לוהקה אנה דה ארמאס.
הצילומים החלו ב-18 בפברואר 2019 בקובה.
שחרור.
הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1 בספטמבר 2019. הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן בספטמבר 2019.
שברולט בייזון
שברולט בייזון (באנגלית: Chevrolet Bison, קרויה גם: GMC General) אשר הורכבה על ידי חטיבת המשאיות GMC Truck &amp; Coach Division של GMC, בבעלות ג'נרל מוטורס, היא משאית כבדה אשר יוצרה בין השנים 1977–1988 בארצות הברית.
משנת 1986 חברת האם הייתה קרויה Volvo GM Heavy Truck Corporation.
משחק מכור (פירושונים)
קוניור שחור ראש
קוניור שחור ראש (שם מדעי: Aratinga nenday) הוא מין של תוכי מהסוג קוניור החי בטבע באמריקה הדרומית במדינות: בוליביה, ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה סביב הפנטנל אך הוא הופץ כמין פולש בכמה אזורים בארצות הברית (בעיקר בקליפורניה, פלורידה ובטקסס), וגם בישראל (בעיקר בפרדס חנה).
קוניור זה מגיע לאורך 27–30 ס"מ ולמשקל 140 גרם. הוא בעל כסות נוצות ירוקות עם ראש שחור, עורף ירוק בהיר, גב וכנפיים ירוקים עם קצוות שחורים וזנב ארוך ירוק בעל קצוות שחורים עד כחולים. החזה בעל גוני תכלת ותחתיו בטן ירוקה בהירה, הרגליים אדומות והמקור כהה. תוכי זה הוא קרובו של קוניור השמש לסוג וקרוב רחוק יותר של הארות הגדולות.
תפוצת הקוניור היא ביערות טרופיים וקרחות יער אך גם בסוואנות וגם בכרמים ושדות. הם אוכלי פירות לצד זרעים, פירות יער, פרחים, אגוזי דקלים וניצנים. באזורים מסוימים הם מזיקים לצמחייה וניצודים בידי החקלאים. הקוניורים עפים בחבורות גדולות בעיקר בעונת הרבייה ומקננים בחורי עצים טבעיים בהם הם מטילים 3–4 ביצים.
בובי סולו
בובי סולו (באיטלקית: Bobby Solo; נולד בשם רוברטו סאטי ב-18 במרץ 1945) הוא זמר, מוזיקאי ושחקן קולנוע איטלקי.
קריירת שירה.
הוא נולד ברומא בשם רוברטו סאטי. בצעירותו למד לנגן בגיטרה. ב-1963 הציעה לו חברת תקליטים להקליט סינגל. השם "בובי סולו" נולד כתוצאה מטעות של מזכירת חברת התקליטים. אביו סירב ששם משפחתם יופיע על התקליט, וביקש שיקראו לו "בובי" בלבד ("בלבד" באיטלקית זה סולו (Solo)), וכך נולד שם הבמה שלו בובי סולו.
ב-1964 השתתף סולו בפסטיבל סן רמו עם השיר "Una lacrima sul viso" ("דמעה על פנייך") שכתב לונרו. מכיוון שהוא לקה בדלקת במיתרי הקול הוא נאלץ לשיר עם פלייבק, מה שפסל את השתתפותו בתחרות. עם זאת היה השיר ללהיט בינלאומי. זה היה התקליט הראשון באיטליה שנמכרו ממנו יותר ממיליון עותקים, המכירות ברחבי העולם עלו על שלושה מיליון, והוענק לו תקליט זהב.
בשנה שלאחר מכן זכה סולו במקום הראשון בפסטיבל סן רמו עם השיר "Se piangi, se ridi". באותה שנה שר את השיר גם באירוויזיון 1965 שנערך באיטליה, וסיים במקום החמישי.
ב-1969 זכה סולו שוב בפסטיבל סן רמו עם השיר "Zingara" ("צוענייה") יחד עם איווה זניקי (כל שיר בוצע בשני ביצועים). השתתפותו האחרונה בפסטיבל הייתה ב-2003 (יחד עם טוני הקטן ) בשיר "Non si cresce mai".
קריירת משחק.
סולו שר שיחק בתפקיד זמר במספר סרטים איטלקים, צרפתים ואמריקאים.
חיים אישיים.
סולו נולד ברומא לאם מאיסטריה ואב פורלני. בדצמבר 1967 הוא התחתן עם סופי טקל, רקדנית בלט צרפתייה. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים, אלן (נולד ב-1968), שנטל (נולדה ב-1971) ומיוריאל (נולדה ב-1975). השניים התגרשו ב-1991. ב-1995 התחתן עם טרייסי קווייד, אמריקאית-קוריאנית, ועבר לגור בארצות הברית. בין שתי תקופות הנישואים נולד לסולו ילד רביעי.
בובי סולי
כל שבת שנייה
כל שבת שנייה היא סדרה ישראלית לילדים ולנוער, בעלת 15 פרקים, ששודרה בערוץ הילדים בשנת 2004 בכיכובם של ערן איוניר, מוטי כץ, חנה רוט, אפרת אביב, אידו גולן ומיכל טרבס.
הסדרה מספרת על אב גרוש עם שלושה ילדים, המנסה לשמור על שפיותו לצד חברו השכן, אמו האובססיבית ודמויות נוספות שמופיעות בהפתעה.
הסדרה מבוססת על ספר בעל אותו שם של עופר קניספל, ונוצרה על ידיו ועל ידי אבי כהן והופקה על ידי עמי אמיר.
דררה אדומת חזה
דְּרָרָה אֲדֻמַּת חָזֶה (שם מדעי: Psittacula alexandri) הוא מין תוכי ממשפחת הדרראים ומהסוג דררה החי בטבע בדרום-מזרח אסיה והודו בטווח שבין דרום סין ודרום ההימלאיה עד האי ג'אווה שבאינדונזיה. המשמעות של שם המין הוא: תוכי אלכסנדר הגדול, אשר צבאותיו הביאו את התוכי ליוון לראשונה.
מאפיינים.
אורכה של הדררה 33–35 ס"מ והיא דומה במראה לדררת קרמר אך בעלת גוונים צבעוניים יותר. הנוצות ירוקות עם עורך ירוק עז, ראש וחזה סגולים, מקור אדום ופס שחור על המצח בין העיניים. בסנטר ישנו פס שחור נוסף ועבה יותר. הבטן של התוכי בעלת גוון של אפרסק והזנב ירוק עם קצוות כחולים. הכנפיים ירוקות עם מרכז צהוב מבחוץ.
תפוצת התוכי בטבע במטעים, הרים נמוכים ויערות לחים עד גובה 3,000 מטר. הוא מחפש פירות, אגוזים וזרעים שונים למאכל ומשתמש במקורו כדי לפצח אגוזים קשים. בכמה אזורים תוכים יכולים להיות מזיקים גדולים לחקלאות והם ניצודים בידי החקלאים. במספר ערים כמו במומביי הדררות חיות בחבורות גדולות.
התוכי מצוי בסיכון קטן עקב סחר לחיית מחמד. מספר תוכים שוחררו לחופשי באזורים בהם הם לא חיים בטבע כעופות פולשים מזיקים.
תת-מינים.
לדררה זו ישנם 8 תת-מינים:
חכה לי (תוכנית טלוויזיה)