ב-2006 הוביל ישי את ש"ס ל-12 מנדטים. עם הצטרפותו לקואליציה של ראש הממשלה אהוד אולמרט, התמנה לסגן ראש הממשלה ושר התמ"ת. בתפקידו זה ביטל את תוכנית מהל"ב והחליפה בתוכנית אורות לתעסוקה, והקים את הרשות לסחר הוגן.
ישי תמך במספר מבצעים צבאיים והתבטא בעד הרחבתם. במהלך מבצע עופרת יצוקה אמר: "יש צורך להפציץ אלפי בתים בעזה, להחריב את עזה. פשוט כך. רק ככה החמאס יבין שנגמרו המשחקים והשקט יחזור לאזור".
עם הצטרפותה של ש"ס לממשלת הליכוד בראשות נתניהו בשנת 2009 מונה ישי לשר הפנים. בתפקיד זה פעל לגירושם של עובדים לא חוקיים מישראל וכנגד ההסתננות מאפריקה לישראל. נמתחה עליו ביקורת ציבורית עקב אחריותו על שירותי הכבאות וההצלה אשר התקשו להתמודד עם שרפת הענק בכרמל בשנת 2010. לאחר שנתבקש לחקור את העניין על ידי ממשלת ישראל, קבע מבקר המדינה כי ישי נושא באחריות מיוחדת לכשלים שנמצאו במערך שירותי הכבאות וההצלה בישראל.
באוקטובר 2012, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, חזר אריה דרעי להנהגת ש"ס, לצדם של אלי ישי ואריאל אטיאס, אך ישי מוקם במקום הראשון ברשימת מועמדי המפלגה לכנסת. במאי 2013 מונה דרעי ליו"ר תנועת ש"ס, ובעקבות זאת התפתח משבר בין השניים.
הקמת מפלגת יחד-העם איתנו.
בדצמבר 2014, ערב הבחירות לכנסת העשרים, שהיו הבחירות הראשונות לאחר פטירתו של הרב עובדיה יוסף, עקב כך שהודח מראשות התנועה, הכריז ישי על הקמת מפלגת "יחד - העם איתנו", המפלגה רצה ביחד עם מפלגת "עוצמה יהודית". הרשימה המאוחדת קיבלה 2.97% מהקולות הכשרים ולא עברה את אחוז החסימה. ישי הודיע שהמפלגה תמשיך בפעילות חוץ פרלמנטרית. בעקבות הכישלון בבחירות ואי קבלת מימון מפלגות שקעה המפלגה בחובות כבדים, שלחלקם ערב ישי.
באפריל 2017 הודיע הרב מאיר מאזוז על פתיחת ההתפקדות למפלגת יחד לקראת פריימריז.
ב-2017 החל ישי לייעץ לחברת ההיסעים "ריידר".
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 הכניסה מפלגת יחד 26 מנציגיה למועצות הרשויות המקומיות, חלקם ברשימה עצמאית וחלקם ברשימות משותפות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הגיש ישי את רשימת יחד בראשותו, אך בהמשך פרש והודיע על תמיכה ברשימת יהדות התורה.
ב-2021 התפקד לליכוד.
חיים אישיים.
הוא נשוי לציפי משנת 1982, אב לחמישה וגר בשכונת הר נוף בירושלים.
עם אחד
עם אחד הייתה מפלגה ישראלית חברתית, שדגלה בסוציאל-דמוקרטיה, מהצד השמאלי של המפה הפוליטית בישראל, שהוקמה בשנת 1999 על ידי עמיר פרץ, אדיסו מאסלה ורפיק חאג'-יחיא, שלושה חברי כנסת שפרשו ממפלגת העבודה.
בראש המפלגה עמד בכל תקופת קיומה, עד להתמזגותה במפלגת העבודה בינואר 2005, עמיר פרץ. המפלגה הייתה מזוהה עם ההסתדרות הכללית, שבראשה עמד פרץ בשנים 1995–2005, עד למינויו ליו"ר מפלגת העבודה ולמועמד מטעמה לראשות הממשלה, לקראת הבחירות ב-2006. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 המפלגה התמודדה ב-4 ערים במשותף עם מפלגת העבודה, ובעוד כ-23 ערים בנפרד, וזכתה בסך הכל ב-24 מנדטים. המפלגה הובילה קו סוציאליסטי, ופעלה בכנסת במטרה להגן על זכויות העובדים. לאורך כל ימיה, הייתה המפלגה באופוזיציה, מלבד 11 החודשים בהם כיהן שמואל אביטל כשר בלי תיק (בענייני תיאום חברתי) (ממרץ 2001 ועד פברואר 2002).
פירוק.
בשנת 2005 נבחר יו"ר המפלגה, עמיר פרץ, ליו"ר מפלגת העבודה. עקב כך לא התמודדה המפלגה לכנסת ה-17. המפלגה עדיין רשומה ברשם המפלגות בצורה טכנית אך היא לא פעילה.
דגל בוסניה והרצגובינה
דגל בוסניה והרצגובינה הנוכחי אומץ ב-4 בפברואר 1998. הדגל החליף דגל קודם ששימש מאז שקיבלה המדינה עצמאות.
הדגל מורכב מפס אנכי רחב בצבע כחול בצד המתנפנף כאשר משולש שווה-שוקיים בצבע צהוב תוחם את הפס החל מראש הדגל. שאר הדגל הוא באותו גוון כחול מלבד שבעה כוכבים בני חמישה קודקודים בצבע לבן ועוד שני חצאי כוכבים למעלה ולמטה, כל זאת לאורך בסיס המשולש.
במקור היה הצבע הכחול בגוון כחול או"ם אך הוא הוחלף בצבע כחול עמוק יותר בדומה לדגל האיחוד האירופי.
שלושת הקודקודים של המשולש מסמלים את תאוריית שלוש האומות של בוסניה והרצגובינה (קרואטים, בוסניאקים וסרבים). המשולש עצמו מזכיר בצורתו את צורתה של בוסניה-הרצגובינה. הכוכבים, המסמלים את אירופה, אמורים להראות כאילו יש אינסוף מהם ולכן הם נמצאים ברצף מלמעלה למטה.
דגלים קודמים.
דגל העצמאות היה פלר דה ליס - סמל שנחשב לספציפי מדי לבוסנים, ולכן הוחלף.
דגל אירופה
דגל אירופה הוא דגלם של האיחוד האירופי ושל מועצת אירופה. הדגל בצבע כחול, ומוטען במעגל של תריסר כוכבים זהובים.
הדגל אומץ במקור על ידי מועצת אירופה ב-8 בדצמבר 1955, מדוגמה שהוצעה על ידי האחראי הראשי על סמלים באירלנד. מלכתחילה רצתה מועצת אירופה שהדגל ישמש ארגונים אזוריים אירופיים נוספים, השואפים לשילוב אירופי. השוק האירופי המשותף אימץ את הדגל ב-26 במאי 1986. האיחוד האירופי, שהוקם באמנת מאסטריכט בשנות התשעים כדי להחליף את השוק האירופי המשותף, אימץ אף הוא את הדגל. מועצת אירופה עדיין משתמשת בדגל זהה לדגלו של האיחוד האירופי, כך שבמקרים מסוימים אפשר לראות מדינות שאינן חברות באיחוד האירופי משתמשות בדגל כאות לחברותן במועצת אירופה. בצרפת, בגרמניה ובאיטליה מקובל להניף את דגל הלאום בצד דגל אירופה במוסדות השייכים למדינה. הכללים קובעים כי יש להניף את דגל האיחוד האירופי משמאל לדגל הלאום (כשתרני הדגלים ניצבים משמאל לצופה).
עיצוב וסמליות.
הדגל הוא דגל כחול בעל מטען של 12 כוכבי זהב מחומשים המסודרים במעגל.
מפרט הדגל.
הדגל הוא מלבני ביחס 2:3, ונדרש להניפו בגובה של 1.5 מאורכו לפחות. כלל הכוכבים מחומשים כאשר קודקודם מצביע כלפי מעלה, מסודרים במעגל בעל רדיוס שהוא שליש מאורכו של הדגל, ממוקמים במרחקים שווים זה מזה ובדומה לסידור המספרים בשעון. היקפו של כל כוכב שווה לתשיעית מאורכו של הדגל. עיצובו של הדגל נקבע רשמית במדריך הגרפי לסמליה של אירופה:
בשפת המקור (צרפתית):
צבעי הדגל.
הגוונים המדויקים של הצבעים כחול וזהב מתוארים להלן:
סמליות.
סמליות הכוכבים.
רשמית, הכוכבים בדגל מסמלים את האחדות, הסולידריות וההרמוניה בין העמים השונים המאכלסים את יבשת אירופה. סידור הכוכבים בצורת מעגל מסמל אף הוא את האחדות בין עמי אירופה. הכוכבים הם כוכבים מחומשים, ובכך מייצגים שאיפה והשכלה. הזהב הוא צבעה של השמש, ומסמל תהילה ונאורות.
מספר הכוכבים בדגל נקבע ל-12 ואינו קשור למספר החברות באיחוד האירופי. בעת בחירת עיצוב הדגל נשקלה האפשרות כי מספר הכוכבים ייצג את מספר החברות באיחוד, ובתקופה זו ישבו במועצת אירופה 15 חברות, מכך הוצע לבחור ב-15 כוכבים. גרמניה המערבית התנגדה לרעיון זה שכן אחת החברות הייתה חבל הסאר ששייכותו הייתה שנויה במחלוקת, ובמידה ובדגל יקבע כוכב המייצג את החבל משמעו הכרה מסוימת בריבונותו. מאותה סיבה, התנגדה צרפת לאפשרות דגל בן 14 כוכבים שכן בכך תהיה הכרה בסיפוח חבל הסאר לגרמניה. המספר 13 נפסל משום נחשב באופן מסורתי באירופה לחסר מזל וכי 13 כוכבים המסודרים במעגל היה עיצוב הדגלים המוקדמים של ארצות הברית. לבסוף הוחלט על 12, כמספר ללא קונוטציות פוליטיות וכסמל לשלמות בשל הופעתו במסורות אירופיות שונות כגון:
משמעות אפשרית נוספת לבחירה ב-12 כוכבים המסודרים במעגל היא במשמעות הצורה כסמל המייצג את הבתולה מריה, עקב הדמיון להילה בת 12 הכוכבים של מריה המופיעה באומנות הקתולית. מקור תיאור ההילה של מריה כמורכבת מ-12 כוכבים בברית החדשה:
את הבחירה ב-12 כוכבים מסודרים במעגל ניתן לפרש גם כמייצגים את קבוצת הכוכבים כתר צפוני.
סמליות הצבע הכחול.
הצבע הכחול, רקע הסמל, סימל במקור את "שמיו הכחולים של העולם המערבי", לפי תמליל ישיבת מועצת אירופה ב-8 בדצמבר 1955, בה אומץ הדגל. לאחר תיקוף עיצוב הסמל ב-1996 שונה ניסוח העיצוב והושמט הביטוי "העולם המערבי" והוחלף ב"עמי אירופה". את הבחירה בצבע הכחול ניתן לפרש כייצוג לאמת וחכמה, אך גם כצבע שמסמל את הבתולה מריה.
דמיון לדגלים נוספים.
עיצוב הדגל דומה מאוד לדגל האיחוד הפאן אירופי – ארגון שנוסד במחצית הראשונה של המאה ה-20 לשם עידוד אחדות אירופית. דבר זה הוביל לתאוריות קונספירציה נוספות, שכן נשיא הכבוד של הארגון, עד מותו בשנת 2011, היה אוטו פון הבסבורג, אשר היה במקביל ראש בית הבסבורג, ממנו יצאו 19 מקיסרי האימפריה הרומית הקדושה.
היאחזות נח&quot;ל
היאחזות נח"ל היא יישוב, שהוקם באמצעות חיילים המשרתים בהנח"ל ועל-פי החלטה של ממשלת ישראל, על מנת לקדם את ההתיישבות היהודית ברחבי ארץ ישראל. ההיאחזות הייתה שילוב של יחידה צבאית ויישוב אזרחי-חקלאי כבסיס ליישוב עתידי.
ההיאחזות הנח"ל הראשונה הייתה ניר אליהו, שהוקמה ב-1950. בשנת 2001 נסגרה נח"ל משכיות, שהייתה להיאחזות הנח"ל האחרונה. רוב ההיאחזויות אוזרחו והפכו לקיבוצים ומושבים, חלקן ננטשו, חלקן הוסבו לבסיסי צה"ל ויש שהפכו לחוות.
התיישבות ביטחונית בארץ ישראל.
התיישבות ביטחונית טרם קום המדינה.