רעידת האדמה באלבניה 2019 (באלבנית: Tërmeti në Shqipëri) התרחשה ב-26 בנובמבר 2019 בשעה 03:54:12 לפי השעון המקומי (02:54:12 בשעון UTC), בחוף הצפון-מערבי של המדינה, וגודלה היה 6.4 בסולם המומנט. כתוצאה מרעידת האדמה, נהרגו 51 איש ולמעלה מ-3,000 איש נפצעו. רעידת אדמה זו היא רעידת האדמה החזקה שהתרחשה באזור מאז רעידת האדמה במונטנגרו ב-1979.
המערכת הטקטונית והגאולוגית.
אלבניה שוכנת בגבול ההתכנסות של הלוח האירואסייתי עם המיקרו לוח האדריאטי, וכחלק מאזור ההתנגשות (Collision) שבין הלוח האירואסייתי ללוח האפריקאי. החלק המערבי של אלבניה, מושפע מתנועת ההתנגשות של הלוח האדריאתי עם הלוח האירואסייתי לכל אורך החוף המערבי של אלבניה והמדינות שמצפון לה. האזור פעיל סייסמית, ובמאה השנים האחרונות התרחשו כתוצאה מההתנגשות בין לוחות אלה מספר רעידות אדמה הגדולות מ-6 בסולם ריכטר: ב-30 נובמבר 1969 התרחשה רעידת אדמה בגודל 6.7, שמוקדה היה כ-80 קילומטר מזרחה למוקד הנוכחי, וגבתה 19 הרוגים בנוסף להרס ניכר בסביבה; ב-15 באפריל 1979, התרחשה הרעידה הגדולה מבין אלה, כ-73 קילומטר מצפון למוקד הרעידה הנוכחית (במונטנגרו) וגודלה היה 6.9 בסולם המומנט. ברעידה זו נהרגו 139 אשה ואיש, 35 מהם באלבניה. ב-21 ספטמבר 2019, התרחשה רעידת אדמה במגניטודה 5.6 שהרסה 500 בתים באלבניה. מוקד הרעידה היה כ-15 קילומטר מצפון מערב לבירה טיראנה, בעוד שמוקד הרעידה הנוכחית, שהתרחשה כחודשיים לאחר הרעידה הקודמת, היה כ-30 קמ' מצפון מערב לטיראנה, כלומר באותו אזור. על כן, ייתכן בהחלט, שרעידת ספטמבר הייתה הרעידה המקדימה () הגדולה ביותר, של הרעידה העיקרית בנובמבר. זאת על פי חוק Bath האומר, שהרעידה העוקבת (או המקדימה) הגדולה ביותר האפשרית היא רעידה שגודלה קטן פי 1.2 מהרעידה העיקרית וכן מכיוון שמדובר ממש באותו אזור. ככל שהנחה זו נכונה, גם כל מאות הרעידות שזוהו בתחילה כרעידות עוקבות () של רעידת ספטמבר, הן למעשה רעידות מקדימות של הרעידה העיקרית הנדונה כאן.
מאפיינים גאולוגיים וגאופיזיים של רעידת האדמה.
כאמור, רעידת האדמה הייתה במגניטודה 6.4 כשהתנועה היחסית על מישור השבר הייתה הפוכה (Reverse) בכיוון צפ'-מערב/דר'-מזרח ובהתאמה למשטר הקבוע של הלחיצה בגבול הזה בין הלוחות. התנועה הייתה ב-דיפ (dip) של 23o לכיוון מזרח צפ'-מזרח. נפח ה"בלוק" שהוסט היה במידות של 22X13X16.5 ק"מ מעוקב. שיעור ההסטה של הבלוק עמד על 55 סנטימטר. העוצמה הסייסמית המקסימלית נצפתה בעיר דוּרֶס (), העיר השנייה בגודלה באלבניה, שממוקמת באזור האפיצנטר, והגיעה לדרגה IX בסולם מרקאלי המתוקן.
רעידות עוקבות (Aftershocks).
הרעידה העיקרית התרחשה כאמור בשעה 03:54 (זמן מקומי) לפנות בוקר. כ-חמש דקות לאחר מכן, התרחשה רעידה עוקבת בגודל של 5.1 ומעט יותר מ-4 דקות אחר כך, עוד רעידה עוקבת משמעותית בגודל של 5.3 בסולם המומנט. עד הבוקר, בשעה 07:08 בשעון המקומי, התרחשו עוד 7 רעידות משנה בגדלים שבין 4 ל-4.5, ואז בשעה האמורה, התרחשה הרעידה העוקבת הגדולה ביותר בגודל של 5.5 באותו סולם. ממצא זה בדבר הגודל המקסימלי, עומד בקנה אחד עם חוק באת' (Bath's Law) הקובע שהרעידה העוקבת הגדולה ביותר האפשרית תהיה בגודל הקטן פי 1.2 מהרעידה העיקרית.
עד למחרת היום בשעה 15:45 התרחשו עוד 12 רעידות עוקבות שבין 4.1 ל-4.9, ואז התרחשה שוב רעידה עוקבת משמעותית בגודל של 5.3. מאז, ועד 27 ינואר 2020 התרחשו 30 רעידות עוקבות במגניטודה שבין 4.1 ל-5, הכל לפי סולם המומנט או ריכטר. מדובר בהיקף גדול יחסית של רעידות אדמה בגדלים שבין 64% ל-79% מהרעידה העיקרית בתקופת זמן קצרה יחסית, וככל הנראה כחריג ביחס לחוק אומורי (), שהוא אמפירי, ואשר מקשר בין הדעיכה בקצב הרעידות העוקבות לזמן שעבר מאז הרעידה העיקרית ולפיו קצב הרעידות העוקבות דועך בקצב הופכי לזמן.
היקף ההרס והנפגעים והסיוע הבינלאומי.
היקף ההרס והנפגעים.
היישובים שנפגעו יותר מכל האחרים הם כאמור, העיר דוּרֶס והכפרים שמסביבה. שני מלונות ושני גושי בניינים קרסו לגמרי בעיר, ובעיירה סמוכה קרס גוש בניינים בן חמש קומות. נזקים משמעותיים נגרמו גם בעיר לאק (Lac) המרוחקת כ-25 קילומטר מדורס לכיוון צפ'-מזרח. ההרס גרם כאמור ל-51 הרוגים ולמעלה מ-3,000 פצועים. אלבניה לא הייתה ערוכה לטפל בהיקף כזה של הרס. רעידת האדמה ההרסנית האחרונה שהתרחשה שם הייתה בשנת 1979, והזמן שחלף לא נוצל על ידי המנהיגות שם לטיפול של ממש בהתכוננות למקרה אסון מסוג זה. צוותי חילוץ מהמדינות השכנות שהיו מצוידים בציוד חילוץ וטיפול מיוחדים ובכלבי גישוש, הגיעו תוך זמן קצר יחסית לסייע. בסכ"ה מנו צוותי הסיוע ממדינות אחרות כ-670 איש. בתי מלון באזורים הפגועים ומבנים שימשו את הצבא ואשר לא נפגעו, שימשו כמקומות מקלט לאנשים רבים שמצאו עצמם חסרי בית, כך גם האצטדיון בעיר דורס. לכמה מאות חסרי בית נמצאו מקלטים זמניים בקוסובו השכנה מצפון. שלוחת האיחוד האיחוד האירופי באלבניה העריכה ש-1.9 מיליון איש מתוך 2.8 מיליון אוכלוסיית אלבניה, נפגעו כך או אחרת מרעידת האדמה. מתוכם, יותר מ-3,000 איש ואשה נפצעו, ו-14,000 הפכו חסרי בית. בפברואר 2020 הודיעה ממשלת אלבניה שהנזק לרכוש ברעידת האדמה הזו נאמד בכ-844 מיליון אירו בעוד שהערכת השיקום הסתכמה בכ-1.07 מיליארד אירו.
היקף הסיוע הבינלאומי.
מדינות רבות, בעיקר מאירופה, לרבות נשיאות האיחוד האירופי, אך גם ארצות הברית, איחוד האמירויות, סין, ניגריה סייעו בתרומות של סכומי כסף נכבדים בדרך כלל. מדינות אחרות שלחו צוותי סיוע וחילוץ בהן: קרואטיה, צ'כיה, צרפת, יוון שהגדילה יותר מהאחרות, הונגריה, איטליה, קוסובו, מונטנגרו, רומניה, סרביה, שווייץ, טורקיה, ארצות הברית וישראל.
באשר לסיוע מישראל, עקבות רעידת האדמה יצאה משלחת של פיקוד העורף בראשות מפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית גולן ואך וצוות החילוץ של המועצה האזורית מבואות החרמון, לעזרה בחילוץ ואיתור נעדרים. בינואר 2020, מספר חודשים לאחר הרעידה, ביקר בישראל נשיא אלבניה איליר מטה במסגרת אירועי פורום השואה העולמי החמישי וניצל את ההזדמנות כדי לבקר במחנה רחבעם (מפקדת פיקוד העורף) ברמלה. מטה הודה לאנשי פיקוד העורף והעניק ליחידה את עיטור העיט המוזהב .
פאגיגי (מחוז משנה)
יקתרינה גאמובה
דוד צבי אורדנטליך
הרב דוד צבי אורדנטליך (ט"ו באדר תרצ"ז, פברואר 1937 - כ"ט בחשוון ה'תש"ף, 27 בנובמבר 2019) היה רבה האשכנזי של ביתר עילית.
ביוגרפיה.
נולד בבודפשט, הונגריה לרייזל מלכה ולרבי זאב. בשנת ה'תשי"א עלה עם הוריו לישראל. למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה שם כתב וערך את שיעורי ראש הישיבה רבי אהרון כץ, ובישיבת סלבודקה בבני ברק.
לאחר נישואיו לברכה ברזל התגורר בבני ברק ולמד בכולל חזון איש. הוסמך להוראה על ידי הרב יצחק יעקב וייס. מספר שנים לאחר נישואיו מונה לר"מ בישיבת חכמי לובלין בבני ברק.
בשנת תשכ"ז עם הקמת ישיבת אוהל יעקב מונה לשמש כר"מ בישיבה, במקביל מסר שיעורים גם בישיבת רוז'ין בירושלים.
עם ייסוד בית דין צדק בני ברק של הרב נסים קרליץ מונה לכהן כדיין בהרכב הראשון של בית הדין יחד עם הרב פינחס שרייבר.
במשך תקופה כיהן כרב קהילת 'שובה ישראל' בארגנטינה וכראש כולל אברכים במרסיי צרפת. על אף שיוכו למגזר הליטאי, עמד בקשרים טובים עם אדמו"רים ורבנים חסידים.
רבנות העיר ביתר.
לאחר הקמת היישוב ביתר עילית, נשלח על ידי רבי נחום דב ברייאר האדמו"ר מבויאן, לכהן כרב היישוב ואב בית הדין המקומי. לצדו, נבחר הרב יעקב תופיק אביעזרי כרב הספרדי.
לאחר הכרזתה כעיר, פרש באופן רשמי מתפקידו, אך המשיך לשאת בתפקיד באופן לא רשמי. בשנותיו האחרונות כוחו נחלש, והוא התנייד בכיסא גלגלים, וחלק מתפקידיו המעשיים הועברו לידי הרב צבי ברוורמן.
נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשע"ט, 27 בנובמבר 2019, ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
רן כרמי בוזגלו
רן כרמי בוזגלו (נולד ב-24 בספטמבר 1963) הוא פעיל חברתי ופוליטי המזוהה עם הימין הישראלי.
ראשית חייו.
נולד בחולון בשם רן כרמי. אביו גיורא היה ניצול שואה מהונגריה, מוזיקאי ונגן אקורדיון, שהקים את קונסרבטוריון כרמי בחולון.
כרמי שירת כקצין בגדוד 12 של חטיבת גולני ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בליל 5–6 יוני 1985 הוטס עם מחלקתו לרמת הגולן, אך מסוק היסעור שלהם התרסק. למרות פציעתו, כרמי חילץ מהמסוק קצין שנלכד וקיבל על כך כתב הוקרה מאלוף פיקוד הצפון אורי אור. אף על פי ששוחרר מהצבא עקב הפציעה, המשיך לשרת בהתנדבות בקבע ובמילואים.
לאחר שחרורו, כרמי עבד בתפקידים שונים ברשת כלי זמר בהם הוראת נגינה וניהול סניפים. כיום הוא בעלים של סניף כלי זמר ובית ספר ללימודי נגינה באשדוד, פסנתרן ג'אז ומלחין.
פעילות פוליטית.
בשנת 1988 הצטרף לתנועת צומת והיה אחראי על נוער צומת. כיהן כחבר מועצת העיר חולון בין השנים 1993–1995 כראש הרשימה העירונית מטעם תנועת "צומת" והוביל מטעמה את המחאות נגד נסיגה מהגולן והסכמי אוסלו.
לאורך השנים היה פעיל בפעולות מחאה רבות, חלקן אף כמפגין יחיד. בין היתר גם בפעילות למען שחרור גלעד שליט.
בשנת 2015 הוסיף את השם המשפחה "בּוּזַגְלוֹ", לדבריו בשל היחס לו זוכים יוצאי עדות המזרח ובעקבות נאום הקומץ של יאיר גרבוז. את השם שאב מן המושג "מבחן בוזגלו".
במאי 2018 עוכב לחקירה על ידי משטרת ישראל לאחר ניסה להטיס עפיפון תבערה אל רצועת עזה, אך בשל כיוון הרוח העפיפון נחת בישראל וגרם לשרפה בשדה חקלאי.