ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה שפתחה בינואר 1992 את שגרירותה בקזחסטן, באלמה אטה, ולאחר מכן העבירה אותה לאסטנה ב-2006. בשנת 2009, ארצות הברית פתחה קונסוליה כללית באלמטי. בשנים שלאחר העצמאות של הרפובליקה של קזחסטן, המדינות הקימו יחסים דו-צדדיים קונסטרוקטיביים.
יחסים ביטחוניים.
מאז 2003 נערכו מדי שנה בקזחסטן התרגילים הצבאיים של ארצות הברית-קזחסטן "סטפה איגל", תרגילים צבאיים שבהם השתתפו כוחות מארצות הברית, בריטניה, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, וגם, לראשונה, אפגניסטן, נפאל וטורקיה השתתפו בתרגילים "סטפה איגל 2015".
בשנת 2003 שלחה קזחסטן 27 מהנדסים צבאיים לעיראק, ובסך הכל שהו בעיראק 290 חיילים קזחים.
על פי משרד החוץ הקזחי: "קזחסטן נטלה תפקיד מוביל בתמיכה במבצעים של ארצות הברית למאבק באיומים על ביטחון ויציבות באזור מרכז אסיה."
היחידות הצבאיות קזבט וקזברי הוקמו ומשתתפות באופן שוטף בשיתוף עם ארצות הברית וכוחות נאט"ו, ויחידות אלה משתתפות הן בפעולות צבאיות והן בתרגילי התפרעות קרובה אזרחית שנערכו בשטח קזחסטן ומחוצה לה.
בספטמבר 2016 נחנכה באלמטי מעבדה לאבחון מחלות זיהומיות ואחסון זנים של נגיפים מסוכנים במיוחד, אשר לצורך הקמתה הקצתה ארצות הברית 130 מיליון דולר.
יחסי סחר.
נכון לשנת 2011, קזחסטן היא שותפת הסחר ה-78 בגודלה של ארצות הברית, עם מחזור של 2.5 מיליארד דולר. בשנת 2010 ההשקעה הישירה של ארצות הברית בכלכלה של קזחסטן הסתכמה ב-9.6 מיליארד דולר שהם 23.9% יותר מאשר בשנת 2009. ההשקעות מרוכזות בתחום הנפט והגז, טלקומוניקציה ואנרגיה. קזחסטן התקדמה מעט ביצירת אקלים השקעה חיובי, אם כי ישנן בעיות חמורות, כולל חוסר השלמות של מערכת המשפט. חוזה ההשקעות הדו-צדדי של ארצות הברית וקזחסטן וחוזה למניעת כפל מס נחתמו בשנים 1994 ו-1996. בשנת 2001 הקימו קזחסטן וארצות הברית שותפות אנרגיה ביניהן. הצטרפות לארגון הסחר העולמי נותרת בעדיפות עליונה עבור ממשלת קזחסטן.
תקשורת בתחומים שונים.
ארצות הברית מסייעת לקזחסטן במאבק בפשע מאורגן, טרור וקיצוניות. לדברי ג'ורג' קרול, שגריר ארצות הברית בקזחסטן: "קזחסטן מילאה תפקיד ענק והפכה ביוני 2015 למדינה המארחת של הוועידה האזורית בנושא התמודדות עם קיצוניות אלימה. ועידה זו הייתה אירוע מפתח לקראת פסגת ההתמודדות עם קיצוניות אלימה, שתתקיים במסגרת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק בספטמבר."
מדיניות הנשק הגרעיני.
שיתוף הפעולה בין ארצות הברית לקזחסטן בתחום הביטחון ואי-הפצת הנשק הגרעיני הוא אבן היסוד של היחסים, כפי שמעידים השתתפותה של רפובליקת קזחסטן בוועידת הביטחון הגרעיני בוושינגטון בשנת 2010, ואז בסיאול בשנת 2012. בשנת 1993 נטשה קזחסטן את הנשק הגרעיני וסגרה את אתר הניסויים Semipalatinsk. ארצות הברית סייעה לקזחסטן בהשמדת ראשי נפץ גרעיניים, חומרי נשק ותשתיות תומכות שלהם. בשנת 1994, קזחסטן העבירה יותר מחצי טון אורניום בדרגת נשק לארצות הברית. בשנת 1995, קזחסטן הרסה את ראש נפץ הגרעין האחרון שלה, ובסיוע ארצות הברית השלימה את איטום 181 מנהרות גרעין. במהלך העשור הבא, ארצות הברית וקזחסטן אטמו יחד עוד 40 מנהרות גרעיניות. קזחסטן חתמה על אמנת הכוחות המזוינים הקונבנציונליים באירופה (1992), על אמנת START (1992), על הסכם אי הפצת נשק גרעיני (1993), האמנה לאיסור כלי נשק כימיים ושלילת ניסויים גרעיניים מקיפים (2001). על פי תוכנית הפחתת איום השיתופית, ארצות הברית השקיעה 240 מיליון דולר כדי לסייע לחיסול נשק להשמדה המונית בקזחסטן.
דירת הרווקים
דירת הרווקים (באנגלית: Come Blow Your Horn) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1963 בבימויו של באד נורקין, עם פרנק סינטרה, טוני ביל, לי ג'יי. קוב ומולי פיקון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "Come Blow Your Horn" של ניל סימון משנת 1961. זה היה המחזה הראשון של סיימון והוא הוצג בהצלחה רבה בברודוויי.
בישראל הוצג המחזה באותו שם באמצע שנות ה-60 בתיאטרון הוורוד.
בבית צבי הוצג בשם "תעוף על עצמך" בתרגומו של אבי קורן.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר, לי ג'יי. קוב היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, ומולי פיקון, פרנק סינטרה וג'יל סנט ג'ון היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
דין מרטין מופיע בהופעת קמע בתור חסר בית.
תקציר העלילה.
משפחת בייקר גרה ביונקרס, ליד ניו יורק. לאב לארי (לי ג'יי. קוב) יש מפעל לייצור פירות מלאכותיים-דקורטיביים. אשתו סופי (מולי פיקון) היא עקרת בית. יש להם שני בנים העובדים בעסק, הבכור הוא אלן (פרנק סינטרה) שעזב את הבית וגר כעת בדירת יוקרה במנהטן, שם הוא מנהל חיי אהבה חפשיים עם נשים יפות. הבן הצעיר, באדי (טוני ביל) הוא בן 21, עובד גם הוא בעסק המשפחתי ורוצה לברוח מהבית המלחיץ לאחיו אלן. לארי מרוגז כל הזמן בגלל בנו ההולל וסופי נאלצת לספוג את כל צעקותיו ומשתדלת שהחלון יהיה סגור "שהשכנים לא ישמעו".
באדי עוזב את הבית בשקט ומשאיר מכתב הסבר להוריו. הוא מגיע לדירת אחיו ומכיר את שתי הבחורות שמחזרות אחריו, פגי (ג'יל סנט ג'ון) וקוני (ברברה ראש). אלן מחבב את אחיו הצעיר ומחליט לגרום לו "לעוף על עצמו". הוא לוקח אותו לחנויות בגדים, נעלים, מספרה ועוד ותוך כדי זה הוא שר לו מה נחוץ לבן האדם כדי "שיעוף על עצמו". בסוף היום מרגיש באדי "שהוא בעניינים".
האמא סופי מגיעה לדירת הרווקים כדי לברר מה המצב ולשכנע את באדי לחזור אך לשווא. באדי מציג את עצמו לפגי כאילו הוא במאי מהוליווד והיא מתמסרת לו. באדי מתחיל להתפרע יותר מאחיו. אלן מבחין בזאת ומחליט למסד את קשריו עם קוני ולהציע לה נישואין.
לבסוף מגיע האב לארי לדירה כשהוא מרוגז וצועק. הוא רוצה נכדים כמו לאחותו רק כאשר מבשר לו אלן שהוא התחתן זה עתה עם קוני, הוא מתרכך. אלן משאיר את הדירה לבאדי וזה מתחיל שוב את החיים החופשיים לאחר "השיעורים" שקבל מאחיו.
קיסריה מריטימה
קהל עדת ישורון (ניו יורק)
קהל עדת ישורון (באנגלית: K'hal Adath Jeshurun או בקיצור KAJ), הידוע גם בשם ברויאר'ס (Breuer's), בשכונת וושינגטון הייטס במנהטן, שבניו יורק, היא קהילה חרדית עצמאית, שנוסדה על ידי יהודים מגרמניה. ישנה שלוחה של הקהילה גם בשכונת מונסי.
היסטוריה.
הקהילה נוסדה ב-1938 על ידי פליטים יהודים מגרמניה הנאצית שהיו חברים בקהילת הרב שמשון רפאל הירש בפפד"מ. הקהילה רואה את עצמה כהמשך לקהילת הרב הירש על ידי שמירתה על תורה עם דרך ארץ ומנהגי פפד"מ. בהתחלה, התקיימו מנייני תפילה רק בשבת, אבל בפברואר 1939 הזמינו את הרב יוסף ברויאר לשרת כרבם, ומאז החלו להתקיים מנייני תפילה בכל יום. הקהילה המשיכה להתפתח עד שנות ה-60 של המאה ה-20, ובשיאה היו חברים בה יותר מאלף משפחות. מאז שנות ה-60, ירדה הקהילה בגודלה, כיון שהילדים של חברי הקהילה, על פי רוב, לא נשארו בשכונה, אבל הקהילה עדיין ממשיכה לתפקד.
נוסח.
בניגוד לרוב בתי הכנסת בארצות הברית ובעולם בכלל, מתפללים בבית כנסת זה לפי נוסח אשכנז המערבי, ובהתאם למנהגים שנהגו בקהילת האם בפרנקפורט. הקהילה ידועה בשמרנותה ובהקפדה על מנהגיה ועל אמירת כל הפיוטים. משתמשים בעיקר בסידורי ומחזורי רדלהיים, אבל יש מקומות שנוסח הקהילה שונה מנוסח רדלהיים, ובהתאם למנהג פרנקפורט.
מוסדות הקהילה.
מעבר לקיומו של בית כנסת ובו מנייני תפילה ושיעורים כמקובל, הקהילה מפעילה מוסדות נוספים המעניקים שירותים דתיים לחבריה: מוסדות חינוך (בית ספר יסודי וחטיבת ביניים לבנים ולבנות, בית ספר תיכוני לבנים (ישיבה קטנה), וכולל), מקווה, חברה קדישא, מערכת כשרות, מעבדה לבדיקת שעטנז, וכו'.
שבויה (סרט, 2014)
שבויה (באנגלית: The Captive) הוא סרט דרמת מסתורין פסיכולוגי קנדי משנת 2014, שביים אטום אגויאן לפי תסריט שכתב אגויאן ביחד עם דייוויד פרייזר. בתפקידים הראשיים משחקים ראיין ריינולדס, סקוט ספידמן, רוזריו דוסון, מיריי אינוס, קווין דורנד ואלקסיה פאסט, וכן ברוס גרינווד בהופעת אורח. השם המקורי היה "מלכת הלילה", כהרמז לדמות מלכת הלילה שבאופרה "חליל הקסם" החוזרת כמוטיב בסרט, אך השם הוחלף מחשש שהצופים לא יבינו את ההקשר.
הסרט נבחר להשתתף בתחרות על פרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן 2014 , הוקרן במסגרת הפסטיבל ב-16 במאי באותה שנה, ויצא לבתי הקולנוע בקנדה ב-5 בספטמבר. בישראל יצא הסרט לקהל הרחב ב-4 בדצמבר 2014.
העלילה לא ליניארית, אלא הסרט מדלג בין נקודות זמן שונות בעבר ובהווה, והצופים יכולים להבחין בין ממדי הזמן השונים אך ורק לפי ההקשרים של הסצנות.
עלילה.
בעיר ניאגרה פולז שבאונטריו, קנדה, בלש המשטרה ג'פרי קורנוול ממחלק הרצח מתחיל תפקיד חדש בצוות מאבק בפדופיליה באינטרנט בפיקודה של הבלשית ניקול דנלופ. הצוות מתמחה בהתחזות בחדרי צ'אט במטרה לחשוף רשתות פדופילים. ניקול מציגה לג'פרי סרטון סנאף מזעזע של התעללות בילדים שהופץ ברשת האפלה. בהמשך הסרט עולה במעורפל מניע אישי של ג'פרי לעסוק בתפקיד.