קנדי לימד בקונסרבטוריון למוזיקה של סידני במשך שנתיים והופיע בקונצרטים מטעם מוזיקה ויוה אוסטרליה. בשנת 1952 יצא לסיור בניו זילנד כחבר בשלישיית ליולין-קנדי עם הכנר ארנסט ליולין והפסנתרנית סילה סטונר - שהוצגה במודעות כ"סילה קנדי", אשתו הראשונה של ג'ון.
הוא חזר לבריטניה, שם ניגן כצ'לן ראשי בתזמורת קובנט גארדן. בהמשך היה לצ'לן ראשי בפילהרמונית המלכותית בהנהגת סר תומאס ביצ'ם. הוא היה הראשון שביצע קונצ'רטו לצ'לו בפסטיבל אדינבורו.
קנדי חזר לאוסטרליה כמרצה בכיר לצ'לו בקונסרבטוריון של אוניברסיטת מלבורן. עם עזיבתו את אנגליה, הסתיימו גם נישואיו לסילה סטונר. במועד הגירושין, לא היה מודע לכך שסילה בהריון, והיא ילדה את בנו, שיתפרסם בעתיד ככנר נייג'ל קנדי. אמו רצתה שנייג'ל ילמד לנגן בכלי מיתר, אבל בחרה בכינור משום שלא רצתה בצ'לו בבית כתזכורת מתמדת לג'ון קנדי. הפגישה הראשונה בין ג'ון לבנו התרחשה רק כשנייג'ל היה בן 11. ג'ון התחתן עם זמרת הסופרן הולשית ג'ואן דארגייבל, ונולדו לו עוד ילדים, בהם הקונטרבסיסטית דבי קנדי והצ'לנית לוריין קנדי, זוכת פרס ABC לנגנים צעירים לשנת 1978. ג'ון וג'ואן התגרשו ב-1975. ב-1976 נולדה לו עוד בת, הכנרת אריקה קנדי (כינור ראשון ברביעיית המיתרים פלינדרס). הוא המשיך ללמד, לנגן ולהופיע בשידורי רדיו באסטרליה עד לפרישתו ב-1979 עקב התערערות בריאותו.
פלסטינים בירדן
פלסטינים בירדן הם בעיקר פליטים פלסטינים המתגוררים בירדן, ולצידם אזרחים ירדנים ממוצא פלסטיני שאינם פליטים.
מרבית הפלסטינים הגיעו לירדן כפליטים בין השנים 1947 ל-1967 וקיבלו אזרחות ירדנית. ירדן היא המדינה הערבית היחידה שבה פליטים פלסטינים מקבלים זכויות אזרח מלאות. רובם המכריע של הפלסטינים (82%) מתגורר בצפון המדינה ובמרכזה, במיוחד בנפת עמאן, נפת זרקא ונפת אירביד.
כ-2.2 מיליון פלסטינים בירדן רשומים כפליטים באונר"א, מספר זה מופיע גם בדיווחי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה.
כ-400,000 מהפליטים הפלסטינים בירדן חיים ב-10 מחנות פליטים. המחנות הגדולים בירדן הם מחנה אל-בקעה (כ-104,000 תושבים) ומחנה עמאן החדש (מחנה אל-ויחדאת) (כ-57,000 תושבים). מחנה זה נודע בקבוצת הכדורגל שלו, "אל-ויחדאת", הזוכה לאהדת הפלסטינים בירדן.
אישים ירדנים בולטים רבים הם ממוצא פלסטיני, בהם אנוואר נוסייבה, אחמד טוקאן, סמיר א-ריפאעי, קאסם א-רימאווי, עאליה, מלכת ירדן, וראניה, מלכת ירדן.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה נמלטו פליטים רבים מסוריה לירדן . רק חלק מזערי מ-1.4 מיליון הפליטים הסורים בירדן הם פליטים פלסטיניים. סוכנות אונר"א העריכה ב-2014 את מספרם של אלו בכ-20,000.
אחוז הפלסטינים באוכלוסיית ירדן.
אוכלוסיית ירדן היא מעל ל-10 מיליון איש, מתוכם בין 5 מיליון ל-6 מיליון הם ממוצא פלסטיני. שאר התושבים הם ברובם צאצאים של שבטים בדואים, אך רק 1% מהם הם נוודים. כמו כן חיים בירדן מיעוטים רבים, בהם ערבים נוצרים, דרוזים, צ'רקסים וצ'צ'נים. בנוסף להם יש כ-200,000 עיראקים שנמלטו לירדן לאחר מלחמת המפרץ (1990) ומלחמת עיראק (2003).
בראיון בספטמבר 2002 שפורסם בביטאון פוליטי בהוצאת העיתונות הירדנית, אמר ראש ממשלת ירדן לשעבר עלי אבו א-ראע'ב: "ברצוני להדגיש כי על פי נתונים רשמיים מדויקים אחוז הפלסטינים בקרב אזרחי ירדן אינו עולה על 43%." בנוסף אליהם, על פי פרסומים רשמיים יש גם כ-634,000 פלסטינים חסרי אזרחות ירדנית, אך על פי הערכת החוקר הפלסטיני אוריב רנטאווי שיעור הפלסטינים ללא אזרחות ירדנית הוא כ-20%, כך שלדבריו חלקם של הפלסטינים באוכלוסייה הכללית הוא כ-63%, כלומר - מעל ל-6 מיליון פלסטינים המתגוררים בירדן. חוקרים עצמאיים אחרים מעריכים כי אחוז הירדנים ממוצא פלסטיני הוא בין 45% ל-55%.
בין הפליטים הפלסטינים בירדן נמנים כ-250,000 עד 300,000 פליטים שהגיעו לירדן מרצועת עזה, בעיקר לאחר 1967. פליטים אלו לא קיבלו אזרחות ירדנית, אלא תעודת "תושב זמני" בלבד, ונמנעות מהם זכויות אזרחיות רבות.
יחסה של ירדן לפלסטינים.
ירדן היא המדינה הערבית היחידה שבה רוב הפליטים הפלסטינים מקבלים זכויות אזרח מלאות. עם זאת, חלק ניכר מהפלסטינים לא קיבלו אזרחות, דבר הפוגע קשות באיכות החיים שלהם. על פי חוקי ירדן, רק אזרחים רשאים להצביע לפרלמנט, לעבוד במשרדי ממשלה, להוציא רישיון נהיגה, ללמוד באוניברסיטה, לפתוח חשבון בנק ולרכוש מקרקעין. כמו כן תושבים שאינם אזרחים מופלים לרעה במוסדות החינוך, בשירותי הבריאות ובאפשרויות תעסוקה.
במפקדי האוכלוסין הנערכים בירדן לא מצוין אחוז הפלסטינים בקרב האוכלוסייה, ככל הנראה בשל רצון בית המלוכה להראות שיש במדינה רוב ירדני, ושלא נשקפת לו סכנה מצד הפליטים הפלסטיניים הרבים.
פוליטיקאים ירדנים חוששים מרעיון ה"מולדת החלופית" לפיו כל הפלסטינים אמורים לעבור לירדן ולהוות איום דמוגרפי. נושא זה מוזכר רבות בדיונים פוליטיים במדינה. בשל חשיבות הנושא, דיווחים רשמיים נוטים לצמצם את הייצוג הפלסטיני באוכלוסייה ולהחליש את נוכחותו הפוליטית. זו כנראה הסיבה שייצוגם של ירדנים ממוצא פלסטיני בסנאט הירדני ובבית הנבחרים, לאורך השנים, הוא רק בין 15 ל-20 אחוז מחברי הפרלמנט.
ביטולי אזרחות ירדנית לפלסטינים.
החל משנת 1988 נוהגת ממשלת ירדן לבטל באופן שרירותי וללא הודעה מוקדמת את האזרחות הירדנית מפלסטינים שמתגוררים בה, ומותירה אותם במצב של חוסר אזרחות.
בשנת 2010 בוטלה האזרחות הירדנית של כ-40,000 פליטים פלסטינים שגדלו בירדן. ביטול זה שולל מהם זכויות אזרחיות רבות, המפורטות לעיל. לדברי הרשויות בירדן, צעד זה נועד לשמר את מעמדם כפליטים ולאפשר להם לממש באופן תאורטי את זכות השיבה.
גם בשנת 2012 ביטלה ממשלת ירדן אזרחות לפלסטינים רבים המתגוררים בה.
בשנת 2018 פורסם כי בעבר ניתנה אזרחות ירדנית למנהיגים הפלסטינים מחמוד עבאס, סאיב עריקאת ואחמד קריע, אך ממשלת ירדן שוקלת לבטל את אזרחותם.
הסוכנות הפדרלית לדפוס ותקשורת המונים
הסוכנות הפדרלית לדפוס ותקשורת המונים הייתה גוף פדרלי של ממשלת הפדרציה הרוסית שפעלה בשנים 2004–2020.
משנת 2004 עד 2008 נוהלה הסוכנות על ידי משרד התרבות ותקשורת ההמונים של הפדרציה הרוסית, ומאז 2008 על ידי משרד התקשורת של הפדרציה הרוסית. בנובמבר 2020 הסוכנות פורקה.
תיאור.
הגוף הוקם על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית ב-9 במרץ 2004 במהלך הרפורמה הפדרלית של 2004 שבמהלכה בוטל משרד העיתונות, שידור ותקשורת ההמונים. במקביל, נמשכה פיתוח מדיניות וחקיקת החוק, תפקידי פיקוח ובקרה (שהועברו לידי רוסקומנזור) מתפקידי המשרד. כיום הסוכנות מבצעת תפקידים במתן שירותים בתחום המדיה, ניהול נכסי מדינה בתחום הדפוס, התקשורת ותקשורת ההמונים, פרסום והדפסה, מימון חברות טלוויזיה ורדיו ממשלתיות, סוכנויות ידיעות חדשות, כמו גם מדיות פדרליות אחרות במדינה, חברות מדיה ותשתית, הענקת תמיכה בתחום האלקטרוניקה והרדיו וסיוע להוצאות ספרים ממשלתיות.
פעילויות.
הסוכנות הייתה מארגנת ומשתתפת בפיתוח וביצוע פעילויות שמטרתן יישום מדיניות המדינה בתחום:
בתמיכת הסוכנות מתקיימות התחרויות והפרסים הבאים:
למרות המספר המרשים של האירועים בענף, לא פעם נמתחת ביקורת על הסוכנות, בפרט על ידי מגזר הספרות והעיתון הספרותיים, על תשומת הלב המוגזמת, מנקודת מבטם של פרסומים אלה, לעבודת האגף הלא-פטריוטי של סופרים רוסים.
הסוכנות הייתה מארגנת ותומכת כלכלית בקיום ירידי ספרים בינלאומיים ברוסיה (יריד הספרים הבינלאומי במוסקבה, יריד ספרות בינלאומי, ספרות בינלאומית, סלון הספרים הבינלאומי בסנקט פטרבורג), וכן מספקת השתתפות רוסית בתערוכות ספרים בינלאומיות מרכזיות - ירידים כגון: יריד הספרים של פרנקפורט (גרמניה), (בריטניה), (ארצות הברית), (צרפת), יריד הספרים הבינלאומי בהוואנה (קובה), , יריד הספרים הבינלאומי בבלגרד (סרביה), יריד הספרים בבייג'ינג (סין), יריד הספרים וההדפסה הבינלאומי "בדרכי המשי” באלמטי (קזחסטן) ועוד.
מדי שנה, עשרות קונגרסים, פורומים ופסטיבלים בתעשיית המדיה נתמכו על ידי הסוכנות: הקונגרס הבינלאומי של האיגוד הארצי לשדרנים, הקונגרס הבינלאומי של האקדמיה הרוסית לרדיו, הפורום הבינלאומי לפרסום עסקי, פורום האינטרנט הרוסי, פסטיבל הטלוויזיה לילדים, פסטיבל הטלוויזיות הרוסי, תוכניות וסרטים על חייהם של אנשים עם מוגבלות "תראו אותי כשווה" ורבים אחרים. הסוכנות תומכת גם בהשתתפות רוסיה בקונגרסים בינלאומיים המתקיימים מדי שנה על ידי האיגוד העולמי לעיתונים ומוציאי לאור וחדשות (WAN-IFRA).