התוכנית השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר, אשר התמקדה בתרמיות פירמידה, ציינה כי במהלך שנת 2015, כ-93% מהזכיינים של נו סקין לא קיבלו עמלות בשל המכירות שלהם.
פעילות חברתית ופוליטית.
בשנת 2011 פורסם כי החברה העבירה תרומות בסך של כמיליון דולר לסיוע למועמד מיט רומני בניסיונו לרוץ אל הבית הלבן.
שחק אותה כמו מייקל
שחק אותה כמו מייקל (באנגלית: Like Mike) הוא סרט מז'אנר קומדיית ספורט משנת 2002 שבויים על ידי ג'ון שולץ והופק על ידי בארי ג'וזפסון. בסרט מככבים ליל באו וואו, מוריס צ'סנט, ג'ונתן ליפניקי וברנדה סונג. הסרט הופץ על ידי פוקס המאה ה-20 והוא הופק בשיתוף עם חברת NBA Entertainment, שבין השאר עזרה בהבאת הרבה הופעות משנה ואורח של שחקני NBA.
עלילה.
קלווין קיימבריג' (ליל באו וואו) הוא ילד יתום החולם להיות מאומץ. לקלווין שני חברים: מרף (ג'ונתן ליפניקי) ורג' סטיבנס (ברנדה סונג), וביחד איתם הוא נמצא בבית היתומים. הם מוכרים שוקולד, כשהרווחים מגיעים לראש בית היתומים סטן ביטלמן (קריספין גלובר). הם עוסקים במכירות ליד אולם הסטייפלס סנטר בזמן משחקי הקבוצה לוס אנג'לס נייטס הפיקטיבית (אשר מבוססת על הקבוצה לוס אנג'לס קליפרס).
לילה אחד אחרי המשחק פוגש קלווין את מאמן הנייטס, אשר מתרשם מהידע של הילד בכדורסל ומיושרו ומציע לו כרטיסים למשחק הבא של קבוצתו. יום לאחר מכן הוא מוצא זוג נעליים מסוג נייקי בצבע לבן כחול, הניתנות מחנות הצדקה של צבא הישע כשהאחות אומרת שהנעליים היו שייכות לשחקן כדורסל כשהיה ילד. על הנעליים היו כתובות האותיות M.J, ראשי התיבות של מייקל ג'ורדן, כך שקלווין חשב שהם של שחקן הבולס לשעבר.
הנעליים החדשות של קלווין נלקחו על ידי אוקס, הבריון של בית היתומים, שמשליך אותן על חוט חשמל גבוה. קלווין מנסה להחזיר את הנעליים אליו בלילה, כשהייתה סופת רעמים. הוא עלה על עץ, וכשהיה קרוב מאוד הכה ברק בנעליים והן נפלו על האדמה ביחד עם קלווין.
אחר כך קלווין וחבריו הלכו למשחק הכדורסל של הנייטס נגד מינסוטה טימברוולבס. הנייטס הם אחת מהקבוצות הגרועות ביותר בליגה. כשמגיעה המחצית מתכונן שחקן הנייטס טרייסי ריינולדס (מוריס צ'סנט) לתחרות בה נבחר אחד מהאנשים בקהל. כרטיסו של קלווין הוא הכרטיס הזוכה והוא ירד לפארקט כדי לשחק מול טרייסי באחד על אחד. לפני המשחק לוחש קלווין לנעליו "Make me like Mike" (תעשו אותי כמו מייקל ג'ורדן). קלווין מגלה שיש לו כישרון עצום, כשהוא מנצח את טרייסי ובמהלך האחרון אף מטביע לאחר שמסר לעצמו דרך הקרש. הוא השאיר את הקהל חסר מילים, ולאחר מכן הוא חתם על חוזה של יום בנייטס.
קלווין התכונן למשחקו הראשון בליגה, אך הוא הבין שהוא לא ישחק. החתמתו בעצם הייתה תרגיל כדי שיבוא יותר קהל למשחק הנייטס. הנייטס שיחקו רע במשחק מול סן אנטוניו ספרס והמאמן וגנר (רוברט פורסטר) החליט להכניס את קלווין למשחק ברבע הרביעי. קלווין נזכר שהוא לא יכול לשחק והוא מזעיק פסק זמן, ובו הוא רץ לחדר ההלבשה כדי לקחת אותן. אחרי שהוא חוזר הוא מוביל את קבוצתו לניצחון על הספרס, כשהוא מטביע על דייוויד רובינסון שהגיע להיכל התהילה של הכדורסל. בסיומו של המשחק הוא קלע שלשה, והוסיף 27 נקודות. ניצחון זה היה בלתי צפוי לנייטס, וקלווין קיבל חוזה לשאר השנה.
בפעם הראשונה בחייו חווה קלווין חיי עושר, כשקבוצתו נמצאת במסע משחקי החוץ שלה. הוא נמצא במלונות, וכשקבוצתו חוזרת ללוס אנג'לס הוא חוזר לבית היתומים. ריינדולס נבחר להיות השותף שלו בחדר. אז קלווין הפך לשיחת היום של הספורט, כשמדברים עליו בתוכניות NBA ובמדיות שונות. בנוסף הוא זכה בתחרות ההטבעות. בסוף שבוע האולסטאר.
במשך כל האירועים האלו הוא מבין שבעצם הוא רוצה הורים, והוא מתחיל להסתכל על טרייסי כעל אבא. שניהם נמצאים בתהליך איטי של הפיכת מערכת יחסים של אבא ובן. למרות זאת, תהליך זה נקטע הרבה פעמים כשקורות סיטואציות יומיומיות בהן הם רבים. טרייסי התחיל לכבד ולאהוב את קלווין אחרי הניצחון על סיאטל סופרסוניקס, בו גארד הסוניקס גארי פייטון דחף את השחקן הצעיר וטרייסי הגן עליו.
בינתיים, מנהל בית היתומים ביטלמן חותם על חוזה ביחד עם הקבוצה בו כתוב שכל כספו של קלווין ילך אל המנהל, עד שקלווין יהיה בן 18 או שיאומץ. כשהאופציה השנייה כמעט ובאה, ביטלמן גונב את נעליו של קלווין אחרי שהוא סוחט את מרף ומהמר על 100,000 $ נגד הנייטס.
היתומים יצאו במבצע להחזרת הנעליים של קלווין, בו הם הגיעו לבית היתומים וקשרו את ביטלמן לכסאו. לאחר מכן הגיע אוקס, והם הצליחו לשכנע אותו לעזור להם. הוא פתח את הכספת ונתן את הנעליים לקלווין. אחר כל הצליח ביטלמן להשתחרר, והוא התקשר לחבריו שיעזרו לעצור את הילדים. הוא וחבריו לא הצליחו לא לעצור את קלווין, שהגיע לסטייפלס כשקבוצתו בפיגור 59-80 נגד הטורונטו ראפטורס של וינס קרטר.
המאמן וגנר אומר שקלווין לא ישחק מכיוון שאיחר, אבל השחקנים מצליחים לשכנע אותו שקלווין ישחק. קלווין נכנס למשחק ועוזר לקבוצתו לצמצם את הפער. קרוב לסיום המשחק נקרעת אחת מנעליו, כשהנייטס בפיגור נקודה. הוא קורא לפסק זמן, שבמהלכו הוא מספר לקבוצה שהוא יפרוש אחרי המשחק, כשהוא לא מספר להם את הסיבה, שכישרונו נהרס. במהלך האחרון קלווין לא כישרוני כמו שהוא עם הנעליים, אך הוא בכל זאת מצליח לארגן מהלך טוב בו הוא מוסר לטרייסי את הכדור האחרון. טרייסי קולע עם הבאזר והנייטס עולים לראשונה בתולדותיהם לפלייאוף.
אחרי שהוא חוזר לבית היתומים הוא ומרף אומצו על ידי טרייסי, ורג' אומצה על ידי משפחה אחרת אבל הם נשארו בקשר בכל זאת. הנייטס נתנו חסות לבית היתומים, וביטלמן נעלם, מכיוון שלא עמד בהתערבות שלו לאחר שהפסיד 100,000 דולר.
פסקול.
הסרט כלל עשרה שירים, כשחלק מהם מבוצעים על ידי השחקן הראשי של הסרט, ליל בוו וואו, שהוא גם זמר ראפ. חלק מהשירים הם: "כדורסל" של בוו וואו, "Take ya home", "NBA 2K2" של בוו וואו, "Rule" של נאז ואמריה ועוד.
ביקורת.
הסרט קיבל ביקורות בינוניות. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 57%, המבוססת על 97 מבקרים שמתוכם 55 נתנו ביקורת טובה. הסרט קיבל ציון 5.5 מתוך 10 על ידי המבקרים בממוצע. בנוסף נכתב ש"הסרט נעים ובלתי מזיק לצפייה לילדים, אך המבוגרים לא יהנו כל כך מהסנטימנטליות ומהסוף הצפוי".
התקציב של הסרט היה 30,000,000 $, והוא הכניס 62,274,780 $, כך שהסרט היה הצלחה עם רווח של 32,274,780 $.
יוסף מוסטאקי
מונטאז' סיפורי
מונטאז' ויזואלי
תפוז מכני (סרט)
תפוז מכני (באנגלית: A Clockwork Orange; נודע בישראל גם בשם "התפוז המכני") הוא סרט מותחן פסיכולוגי וסרט פולחן המבוסס על ספר באותו השם. הסרט בוים על ידי סטנלי קובריק ויצא בשנת 1971. הסרט נודע במיוחד בזכות האלימות המוקצנת אשר מוצגת בו, אשר לא הייתה מקובלת בקולנוע בתקופה בה הסרט פורסם.
תקציר עלילה.
גיבור הסיפור, אלכס, הוא נער מתבגר בבריטניה, שמבלה את ימיו יחד עם חבריו בביצוע מעשי אלימות שונים: אונס, התעללות ושוד, שאותם הוא עושה מתוך הנאה סדיסטית ולא מתוך מצוקה כלכלית או חוסר סיפוק מיני. הוא בן למשפחה ממעמד הביניים, נבון ומצליח עם נשים. אלכס הוא מעריץ נלהב של מוזיקה קלאסית, של בטהובן ושל הסימפוניה התשיעית שלו בפרט.
אלכס וחבריו מדברים במעין משלב/שפת סתרים/שפת רחוב בדיונית בשם נאדסאט (Nadsat; מרוסית: "-עֶשְׂרֵה"), המבוסס על אנגלית ועל שאילת מילים נרחבת מרוסית, וכמו כן מושפע מהסלנג המחורז הקוקני, מתרגום המלך ג'יימס ומגרמנית.
אלכס וחבריו מבלים את לילותיהם בבר מעוצב בשם "קורובה" (מרוסית Корова, פרה). לאחר שתייה מרובה, הם יוצאים לרחובות ותוקפים אנשים, או שהם פורצים לבתים ומתעללים ביושביהם.
אלכס מצליח לפרוץ לבתי האנשים לאחר שהוא משכנע אותם שהוא זקוק לעזרה. הוא משתמש במבטאו האריסטוקרטי ובשפה גבוהה על מנת לרכוש את אמונם.
אלכס וחבריו מתלבשים בדרך ייחודית: בגדים לבנים, כובעי באולר שחורים וחגורת אתלטים על אזור החלציים. בנוסף, אלכס נוהג להדביק ריסים מלאכותיים על ריסי עינו הימנית. לכל אחד מאנשי החבורה יש כלי נשק: אלה, שרשרת חוליות וכדומה.
אלכס הוא המנהיג הבלתי מעורער של החבורה ועל פיו ישק דבר (אם כי בשלב קריטי בסרט מורדים בו בני החבורה ומביאים למעצרו).
לאחר שרצח אישה שלתוך ביתה פרץ, וכתוצאה מבגידתם של חבריו, נתפס אלכס על ידי המשטרה ונידון ל־14 שנות מאסר. לאחר שנתיים בכלא הוא מצליח להתקבל לניסוי של הממשלה שמטרתו לשקם עבריינים, ושבזכותו יוכל להשתחרר מהמאסר. הניסוי משתמש בשיטה חדשה הנקראת "שיטת לודוביקו" (הדומה לטיפול סלידה), ובמסגרתה מוקרנים למושא המחקר סרטי אלימות שונים תוך מתן סמים שונים הגורמים לו לבחילה חריפה. כדי להכריח את מושא המחקר לספוג עד תום את התכנים המוצגים לו, מרכיבים על ראשו רתמה המכריחה את עפעפיו להישאר פתוחים לרווחה, כדי שלא יוכל לעצום את עיניו. כדי למנוע פגיעה בעיניים, מטפטפים לתוכן דמעות מלאכותיות. בעקבות התניה קלאסית זו, בכל פעם שירצה הנבדק להשתמש באלימות או אף יחזה בגילוי אלימות או מין פרוע, הוא ייתקף תחושת בחילה שלא תאפשר לו לתפקד. במקום להשתקם, אלכס הופך לשבר כלי. אחת מתופעות הלוואי הלא רצויות של השיקום הוא תחושת בחילה בעקבות שמיעה של מוזיקת בטהובן. בתום הטיפול אלכס משוחרר ממעצר.