מעקב של השב"כ אחר מוחמד אסמאעיל, נספח התרבות בשגרירות מצרים בתל אביב, מגלה ניסיון של המודיעין המצרי להשתלט על חברת "פיין אלקטרוניקס" הבורסאית, המפתחת מוצרים עתירי טכנולוגיה עבור חיל המודיעין של צה"ל. בחברת "פיין אלקטרוניקס" שני תחומים - אזרחי וצבאי, ובדירקטוריון מתקיים ויכוח איזה משני התחומים לחזק באמצעות מענק שהתקבל מהמדען הראשי במשרד המסחר והתעשייה. המצרים פועלים בשתי דרכים: רכישת מניות של החברה בבורסה, מתוך כוונה להגיע ל-10%, שיקנו להם זכות למנות דירקטור שישפיע על החלטות הדירקטוריון. במקביל הם הורגים את מנהל הפיתוח הצבאי, במה שנראה כדום לב, כך שאת מקומו ימלא מנהל הפיתוח האזרחי, דייוויד שוורץ, שלפי הערכת השב"כ נסחט על ידי המצרים.
כאשר השב"כ מגלה את התוכנית המצרית, הוא מצטרף למרוץ לרכישת מניות שיקנו לו זכות למנות דירקטור בחברה. גורם שלישי האוסף מניות ואג"ח להמרה בחברה הוא איש הכספים והספקולנט רני פרידמן, שמזהה את הרכישות וסבור שזו תהיה השקעה טובה מבחינתו. הוא דוחה הצעת רכישה למניותיו שמציע לו ג'יימס קמפבל, אחד מבעלי המניות בחברה, אשר גם הוא (קמפבל) רוכש את מניות החברה.
השב"כ מגייס את פרידמן כיועץ למשימת רכישת ניירות הערך של "פיין אלקטרוניקס". פרידמן מנהל עבור השב"כ מאבק כפול בעניין "פיין אלקטרוניקס": חתירה השב"כ להחזקה של 10% במניות החברה, ובמקביל בלימת ניסיונו של קמפבל להגיע להחזקה של 20% במניות החברה, כך שיוכל לנווטה להשקעה בתחום האזרחי. להצלחה במשימות אלה משתמש פרידמן גם בדרכים לא כשרות, תוך ניצול כוחו של השב"כ. לאחר פשיטה של המשטרה על ביתו, לשם בדיקת חשד חסר בסיס שהוא עושה את הונו מסחר בסמים, מוכר פרידמן את מניותיו ב"פיין אלקטרוניקס" לקמפבל, ומאפשר לו להגיע לכאורה ל-20% מהבעלות. הדבר נתפס על ידי קרמר ולרנר כבגידה, אך פרידמן שולף תחבולה מפתיעה שמוכיחה שלא כך הדבר.
השב"כ עוקב אחר קמפבל, ומופתע לגלות שהוא נפגש בסתר עם ראש "המוסד". המעקב אחר קמפבל מוביל לפגישה נוספת שלו עם ראש "המוסד", שאותה שומעים העוקבים לאחר שהתקינו אמצעי ציתות במכוניתו של קמפבל. המעקב נפסק כאשר מאבטחיו של ראש "המוסד" זיהו את קיומו. הדבר גורר עימות בין ראש "המוסד" לראש השב"כ, שלהם אינטרסים מנוגדים בכל הנוגע לקמפבל.
המבצע מסתיים בהצלחה מלאה: דירקטוריון "פיין אלקטרוניקס" מחליט להמשיך בפיתוח האגף הצבאי, אסמאעיל נעצר ומספק לשב"כ מידע מודיעיני רב, נעצרים גם מקינלי, עוזרו האמריקאי של אסמאעיל, ודייוויד שוורץ, שנסחט על ידם עקב התמכרותו לקוקאין. הצלחת המבצע מובילה למינוי של קרמר לראש השב"כ, ורוני לרנר מונה לראש אגף המבצעים.
מקורות השראה לדמויות ולאירועים שבספר.
בדומה לספרו הראשון, שבו אחדות מהדמויות הבדיוניות שבספר נבנו על פי דמויות ממשיות, כך גם בספר זה.
בדומה לספר הקודם בסדרה, גם בספר זה ניכר המרכיב האוטוביוגרפי. "תיק כחול-לבן" שיקף ידע שרכש המחבר בשירותו הצבאי כמש"ק ביטחון שדה. "תיק ספקולטיבי" משקף ידע שרכש בהמשך חייו, כעובד באגף ניירות ערך בבנק דיסקונט ובהמשך כמנהל השקעות בקבוצת "כלל", ואת לימודיו בפקולטה למשפטים, שאותם סיים סמוך לפרסום הספר. רקע זה גורם לאחדים מדפי הספר להיראות כמבוא לשוק ההון ולדיני חברות.
מרכיבי עלילת הספר.
ב-51 פרקיו של הספר (49 פרקים ממוספרים בצירוף הקדמה ואפילוג) שלובות זו בזו ארבע עלילות משנה:
שם הספר.
את ההסבר לשם הספר פוגש הקורא באמצע הספר.
אח'תר מוחמד מנסור
אח'תר מוחמד מנסור (בערבית: أختر محمد منصور, תעתיק מדויק: אח'תר מחמד מנצור, 1968–21 במאי 2016) היה מנהיג הטליבאן. הוא תפס את ההנהגה לאחר מותו של מוחמד עומאר בשנת 2013 אולם הצהרה רשמית על מנהיגותו יצאה מהארגון רק ב-30 ביולי 2015. ב-21 במאי 2016 הודיע הטליבאן כי נהרג באמצעות כלי טיס בלתי מאויש אמריקאי. לדברי הממשל האמריקאי החיסול נבע מתוכניות של מנסור לפגיעה ביעדים אמריקאים בקאבול.
המסר הראשון שפרסם כמנהיג הארגון היה ב-1 באוגוסט 2015:
ההשערה היא כי מנסור נולד בכפר קאריז שבמחוז מייוואנד שבקנדהאר, בדרום אפגניסטן. מקור אחד מציין את שנת הולדתו כ-1963, אך לפי מקור אחר, הוא נולד בשנת 1965. מוצאו האתני מזוהה עם הפשטונים, והוא שייך לשבט האישקזאי של הקונפדרציה השבטית דוראני. בשנת 1985, במהלך מלחמת אפגניסטן הצטרף ללחימת ג'יהאד כנגד הפלישה הסובייטית. נפצע ככל הנראה בשנת 1987. לאחר הלחימה חזר לחינוכו הדתי ועבר לפשאוור. החל לעבוד בהנדסה ואף בשנת 1996 מונה למנכ"ל חברת התעופה "אריאנה נתיבי אוויר אפגנים". הוא נרדף שנים על ידי השלטון, והסגיר את עצמו לשלטון האפגני בשנת 2001. לאחר מכן ברח בחזרה לאפגניסטן.
אחטר מנסור
שספו
שספו (בצרפתית: Chassepot או בשמו הרשמי Chassepot modèle 1866) היה רובה צרפתי שמילא חלק מכריע במלחמת צרפת–פרוסיה.
השספו הומצא בשנת 1857, ונקרא על שם ממציאו אנטואן אלפונס שספו. קצב האש של השספו היה מהיר יותר משל כל רובה אחר שהיה בשימוש עד אז בצבא צרפת, וב-1866 הוא נכנס כנשק הרשמי של צבא צרפת. הוא נוסה לראשונה בנובמבר 1867, בקרב מנטנה נגד האיטלקים. המפקדים הצרפתיים כתבו בהתלהבות בדו"ח "השספו עושה נפלאות". במלחמת צרפת–פרוסיה מילאו הרובים תפקיד מכריע, קצב האש והטווח שלהם היו גבוהים בהרבה משל הרובים הגרמניים. במהלך המלחמה תפסו הפרוסים 20,000 רובי שספו, אולם מכרו אותם לשאה של השושלת הקאג'ארית.
אליפות העולם בכדורגל 1998
פרנק ווילצ'ק
אבודים (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
משחקי ריגול
משחקי ריגול (באנגלית: Spy Game) הוא סרט מתח ופעולה משנת 2001 בכיכובם של רוברט רדפורד, בראד פיט, שארלוט רמפלינג, סטיבן דיליין וקתרין מק'קורמק.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1991. ביומו האחרון לפני פרישתו לגמלאות מתברר לאיש ה-CIA נייתן מיואר (רדפורד) כי תלמידו ופקודו לשעבר בסוכנות, טום בישופ (פיט) נכלא בסין באשמת ריגול ועתיד להיות מוצא להורג למחרת בבוקר. מיואר נדרש לתת דין וחשבון על בישופ לפאנל בכירים בסוכנות, למן גיוסו כאיש מבצעים לסוכנות לאחר ששירת כצלף בחיל הנחתים במלחמת וייטנאם, עבור בפעולות חשאיות שביצע במזרח ברלין ובביירות. במהרה מתברר כי בישופ נאסר בשעה שביצע פעולה עצמאית שלא אושרה על ידי מפקדו של בישופ בהונג קונג, הארי דנקן. מיואר מבין כי מטרת הסוכנות, נוכח ביקור צפוי של הנשיא בוש בסין, היא להתכחש לכך שבישופ אי-פעם עבד עבורה. בשל כך, במקביל לדיונים, מתכנן מיואר מבצע חילוץ עצמאי.
פרסי בחירת הנוער 2014
טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2014 התקיים ב-10 באוגוסט 2014. הטקס התקיים לראשונה באודיטוריום שריין שבלוס אנג'לס, קליפורניה ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנים טיילר פוסי ושרה היילנד ולאורכו הופיעו האומנים דמי לובאטו עם שר לויד, מג'יק!, ריקסטון, בקי ג'י וג'ייסון דירולו. בטקס זה הזמרת והשחקנית סלינה גומז קיבלה את פרס Ultimate, ואילו השחקנית והזמרת זנדאיה קיבלה את פרס אייקון האופנה של Candie.
ג'ורג'ו קניוטו
קניוטו
קניוטו (באיטלקית: Cagnotto) הוא שם משפחה.
אסלאן
אסלאן הוא שם משפחה שמקורו בטורקית ומשמעותו אריה.
ג'לסומינו בארץ השקרנים
ג'לסומינו בארץ השקרנים (באיטלקית Gelsomino nel Paese dei Bugiardi) הוא ספר ילדים מאת ג'אני רודארי משנת 1958.
עלילה.
הספר מספר על ג'לסומינו (באיטלקית, יסמין) ילד בעל קול חזק במיוחד שנאלץ לעזוב את ביתו אחרי שהוא שובר בקולו זכוכיות ומשנה תוצאת משחק כדורגל.
ג'לסומינו מגיע למדינה שנשלטת על ידי מלך בשם ג'קומון, שודד ים לשעבר, שמכריח את כל התושבים לשקר כל הזמן ולקרוא לדברים בשמות לא נכונים.
בעזרת חתול מצויר בגיר וצייר המסוגל להפוך ציורים לחפצים ממשיים ג'לסומינו מצליח להפיל את שודד הים מהשלטון והתושבים יכולים לחזור לומר אמת.
בית הדין לבוררות בספורט
בית הדין לבוררות בספורט (באנגלית: Court of Arbitration for Sport, בראשי תיבות CAS; ובצרפתית: Tribunal arbitral du sport, בראשי תיבות TAS) הוא גוף בינלאומי מעין-שיפוטי, אשר הוקם על מנת להכריע במחלוקות בנוגע לספורט. מטה בית הדין נמצא בלוזאן שבשווייץ ויש לו בתי דין גם בניו יורק שבארצות הברית ובסידני שבאוסטרליה. בנוסף מוקמים בתי דין זמניים בערים המארחות משחקים אולימפיים.
סמכות בית הדין.
בית הדין רוכש את הסמכות לדון בסכסוך פלוני מכוח הסכמת הצדדים לאותו סכסוך, וספציפית על ידי כתב בוררות, הנעשה בין אותם צדדים. האמנה האולימפית קובעת כי כל סכסוך בקשר למשחקים האולימפיים יידון בפני בית הדין.
כל התאחדויות הספורט הבינלאומיות הכירו בסמכותו של בית הדין לפחות בקשר לסכסוכים מסוימים. מכוח המילוי אחרי הקוד הבינלאומי נגד סמים בספורט מ-2009 מכירות כל החתומות על הקוד בסמכות בית הדין בקשר להפרת הכללים בנושא זה. בפועל חלק ניכר מן התיקים המתבררים בפני בית הדין עוסקים בטענות על שימוש בסמים על ידי ספורטאים.
ערכאת הערעור על החלטות בית הדין היא בית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ. ערעורים המוגשים לו מתקבלים לעיתים רחוקות ובדרך כלל על בסיס פגמים פרוצדורליים בהליך שבפני בית הדין ולא מנימוקים לגופו של עניין. עד מרץ 2012 התקבלו שבעה ערעורים בלבד וששה מהם התקבלו מטעמים פרוצדורליים.
תולדות בית הדין.