בערב 30 באוקטובר 1966 יצאה הסטודנטית בת ה-18 צ'רי ג'ו בייטס, צעירה מקומית תלמידת שנה א' שזה עתה התארסה לבן זוג מסן פרנסיסקו, מהספרייה של המכללה הקהילתית בריברסייד (עיר באזור לוס אנג'לס) בה שהתה עד לשעת הסגירה (9 בערב) לכיוון רכבה והתכוונה לנסוע בחזרה למגוריה, היא גילתה שהמכונית לא מניעה (מכתב שנשלח חודש לאחר מכן על ידי מי שטען שהוא הרוצח העלה את הטענה שבזמן שבייטס שהתה בספרייה הוא פתח את מכסה המנוע שלה ותלש את החוטים מן המצבר כך שבייטס תאלץ להיות מחוסרת תחבורה ותקורקע לסביבת הספרייה), היא קיבלה הצעה לעזרה מהאדם שבקרוב מאוד ירצח אותה ולפי היענותה להצעת ה"עזרה" שלו, ככל הנראה היה אדם מוכר לה ולא זר לחלוטין. בשעה 22:30 בערך נשמעה צרחה (או לפי מקורות אחרים צרחה אחת חזקה והשנייה מעומעמת) מהאזור בו שהתה בייטס, שדווחה על ידי דיירי המכללה לרשויות.
בייטס נמצאה בשעה 6 בבוקר למחרת דקורה למוות בקרבת שני מבנים נטושים וישנים של המכללה שיועדו להריסה במרחק כמה דקות מהספרייה בה נמצא רכבה המושבת. בשל העובדה שארנקה של בייטס נמצא לכאורה "בלא התעסקות" לידה לא עלה חשד שנרצחה כחלק משוד והעובדה שבגדיה לא הופשלו נפסל חשד שהיה מדובר באונס ורצח. באזור זירת הרצח נמצאה חתיכת שעון טיימקס שבור (מדגם שנמכר בבסיסים צבאיים, וייתכן שיובא מאנגליה) שצולם בתחנת המשטרה כ"נעצר ב-12:24" אך השוטרים שבדקו את הזירה מצאו את השעון כשמחוגיו על 9:07 העריכו שבייטס נרצחה בסביבות השעה שבה נשמעה הצרחה שדווחה מהמעונות.
ממצאי זירת הרצח מעידים על כך שצ'רי נאבקה ברוצח שלה שכן על הקרקע שבקרבת גופתה נראו סימני גרירה והתנגדות מצדה לרוצח שלה ובנוסף תאי עור ושערות שככל הנראה שייכים לרוצח נמצאו מתחת לציפורניה ובידיה, ככל הנראה המאבק לא הספיק שכן היה לו יתרון עם סכין קטנה בגודל 2–3 אינץ' וברוחב של חצי אינץ' כדי להכניע אותה. הנתיחה שלאחר המוות הראתה כי צ'רי אכלה מנה כשעתיים לפני שנרצחה, בסביבות השעה 22:15, מה שמשאיר את החוקרים ללא ידע מה עשתה בשעה וחצי שבין עזיבתה את הספרייה לבין הירצחה (אם הרוצח שטוען כי ניגש אליה כמעט ישר לאחר שעזבה את הספרייה דובר אמת, הרי שחלק ניכר מ-90 הדקות שעברו עד להפסקת לבה לפעום בשל המתקפה שלו היו בחברתו אך לא ברור היכן, שכן זירת הרצח היא רק מספר דקות הליכה מחניון הספרייה).
צ'רי נדקרה 42 פעמים, רובם לצווארה עד שכמעט נערף ראשה, ובנוסף נחנקה על ידי הרוצח והוכתה במכות פיזיות (ככל הנראה אגרופים ובעיטות) בראשה ובפניה.
חקירת המשטרה.
חברה של צ'רי לעבודתה בבנק המקומי העידה כי השתיים שוחחו בטלפון בשעה 14:00 ביום הרצח וכי בייטס הסבירה לה כי היא צריכה ללכת בערב לספרייה לסיים עבודה שעשתה. חברה אחרת ללימודים אמרה כי צ'רי עבדה על עבודת הגשה בנושא חבר האלקטורים שהתחילו ביחד, אך לאחר מכן הוחלט כי כל אחת תעבוד לבד, וצ'רי נזקקה לביבליוגרפיה חדשה בשל היפרדותן ולכן נסעה לספרייה של המכללה כדי להשיג מקורות מידע חדשים לעבודה. סטודנט מקומי ממוצא מקסיקני סיפר כי צ'רי הגיעה לספרייה בסביבות 17:40, סמוך למועד הפתיחה שלה בשש בערב (הוא עצמו חיכה מעט קודם לכן שם), וטען כי ראה אותה יוצאת ממנה בסביבות 18:30 אך טען שכנראה שבה מאוחר יותר אך הוא לא היה שם כדיי לראות זאת.
אביה, ג'וזף בייטס, העיד כי בתו כנראה שהתה בביתם לפני שיצאה שוב לספרייה, שכן השאירה לו פתק במטבח שבו כתבה: "אבא, יצאתי לספריית RCC", הוא חיכה לה שתחזור בערב.
לבקשת הבלשים, נערך שחזור של ערב הרצח בספרייה כמה ימים לאחר קבורתה של צ'רי. הסטודנטים שהוזמנו לשחזר את שהותם בערב הרצח בספרייה נדרשו ללבוש את אותם הבגדים שלבשו אז ולחנות באותם מקומות החנייה שבהם חנו באותו התאריך. הבלשים תחקרו את הנמצאים ועלה כי חלקם ראו את צ'רי או בחורה שהייתה לבושה כמותה שהמתינה לפתיחת הספרייה כעשרים דקות בטרם נפתחה ועם פתיחת הדלתות ניגשה לקחת את הספרים שלשמם באה לספרייה ויצאה משם לאחר זמן קצר. מעדויות שנגבו במקום עולה כי כמעט כל הנוכחים בערב הרצח בספרייה הגיעו לשחזור, פרט לאדם כבד משקל בעל זקן ואישה ששהו בספרייה באותו הערב.
מבדיקת המשטרה ועובדי המכללה בשטח המכללה נתגלה בתוך הספרייה לוח של שולחן סטודנט אישי שעל גבו נכתב שיר המתאר את רצונו של המחבר לרצוח אישה (מדבר על מישהי בשמלה אדומה שכאשר דמה ינוקז החוצה "לא ישימו לב" בשל הדמיון בצבע, אך היא תינצל ברגע האחרון, ואז יגיע תור הבחורה הבאה שאולי גם היא תינצל ואולי לא), השיר נחתם בראשי התיבות "rh" או "rn". בשל המוטיב תאב הדם שמופיע בו הציעה המשטרה כי ייתכן שזהו שיר שנכתב על ידי הרוצח של בייטס.
מבדיקות המשטרה בסביבת זירת הרצח נתגלו טיפות דם בשביל המוביל בחזרה לספרייה והוצע כי הרוצח שב על מסלולו. רכבה של בייטס נתגלה עם דלתותיו לא נעולות וחלונותיו פתוחים, בן זוגה טען שזה תמוה בעיניו כיוון שבייטס חסכה המון כדי לרכוש את הרכב הזה ונהגה לשמור עליו נעול ובטוח מגנבות. שלושת הספרים ששאלה מהספרייה בטרם נרצחה נמצאו במושב הנוסע. היו שהציעו על סמך עדות בן זוגה של הקורבן כי ייתכן שהרוצח לא פעל לבד, לדידם היה אדם אחד שנשאר ״לשמור״ על הרכב שבייטס השאירה פתוח במקרה חריג זה לכאורה ״עד שיבוא מכונאי״, בעוד שהרוצח שיקר שרכבו לא רחוק משם ולקח את בייטס בתואנה ש"יקפיץ אותה הביתה" לאזור מרוחק בו יוכל לרצוח אותה, לאחר מכן הוא שב לאדם השני וביחד הם נסעו מהחניון. היו עדויות של אנשים שראו שני גברים מסתובבים בסביבות 1:30 לפנות בוקר של 31 באוקטובר באזור זירת הרצח של בייטס (גופתה נותרה שם עד התגלותה ב-6 בבוקר) מחפשים משהו עם פנסים במשך כרבע שעה ואז הלכו מהמקום, זה גרם לחוקרי משטרה לקחת בחשבון שיש סיכוי שהרוצח פעל עם שותף.
סטודנטית העידה שעברה בסמטה שבה נרצחה בייטס בסביבות 21:30 באותו הערב (בטווח הזמן שבו נרצחה בייטס אך כפי הנראה כמה דקות לפני הרצח עצמו) ראתה סטודנט שעמד שם מעשן בצללים כאילו מחכה למישהו או משהו, היא אמרה לו "היי" והוא השיב לה באותה המילה, מבדיקת המשטרה לאחר הרצח ניתן היה להבחין מהנקודה שבה עמד הסטודנט ברכבה של בייטס שהיה בחניה מחוץ לספרייה, היא לא הצליחה לתאר במדויק את פניו במסדר זיהוי עם השוטרים אך העדות שנתנה התאימה ללבוש שלבש בן הזוג לשעבר של בייטס באותו הערב. תושבות ובדלי סיגריות נאספו מהמקום, ככל הנראה חלקן של אותו האדם המסתורי שעמד שם באותה העת.
בזירה נמצאה גם טביעות רגל חלקיות של נעל צבאית (אולם השריף של ריברסייד, ל' ט' קינקיד, הציע במכתבו מ-20 באוקטובר 1969 לארל רנדול, השריף של משטרת נאפה, כי הנעליים הללו יוצרו גם עבור עובדי סוכנויות ממשל ובהן בתי כלא) במידה 41-43/44. קינקיד גם טען כי יש לקחת בחשבון את בסיס פיקוד האוויר האסטרטגי, "מארץ'", שבגבול העיר ריברסייד, כמקור פוטנציאלי לנעליים הללו. בדיקת הדנ"א משאריות רקמת העור ושלוש השערות שנמצאו בידיה של גופת הנרצחת העידו על כך שהיא ניסתה להתנגד לרוצח והעלו, בכלים שהיו קיימים לחוקרים ב-1990, את הממצא הבא: הרוצח הוא גבר לבן עם שיער בגוון sandy-blond.
סטודנטית שהתגוררה בבניין סמוך לזירת הרצח סיפרה לחוקרי המשטרה (שביקרו ותחקרו את תושבי הבניין) ששמעה את צעקות וצרחות בסביבות השעה 22:30 ואז נשמעה "צרחה מעומעמת" שלאחריה (בערך כשתי דקות לאחר הצרחה הראשונה) היא שמעה גם צליל התנעה רועש של רכב ישן - ייתכן שהיה זה רכבו של הרוצח שנמלט מהמקום.
הרצח של צ'רי ג'ו בייטס התרחש כשנה וחצי לאחר שלא הרחק מזירת הרצח התרחש ניסיון רציחתה של סטודנטית, שהייתה בת 19 באותה העת, בדקירות סכין ציד על ידי רונלד לין טאפט, שהיה נער בן 18 אז. טאפט עקב אחרי הקורבן וניסה לשכנע אותה לעלות לרכבו תוך כדי שהיא מסרבת וממשיכה בדרכה לביתה בשטח הקמפוס, בשלב מסוים ירד טאפט מרכבו ותקף אותה פיזית ואז ניסה לרצוח אותה בדקירות לבטנה. טאפט נעצר לאחר שהקורבן שרדה ובעזרת דיירים בקמפוס פונתה לטיפול בבית החולים המקומי הקרוב. טאפט הורשע ונאסר כשנה טרם רצח צ'רי ג'ו בייטס כך שנשללת האפשרות כי היה האחראי לאירוע, אך ייתכן כי הרוצח של צ'רי קיבל מהאירוע הזה השראה.
השתלשלות האירועים לאחר הרצח.
מדבריו של קפטן ארווין קרוס לעיתונות, עולה כי לאחר הרצח התקבלו שיחות טלפון רבות למוקד המשטרה בריברסייד לגביו אך הוא טען שהן היו מתיחות טלפוניות ולא הכילו מידע שיכול לסייע לפתרון התעלומה.