גורטלר הופיע עם כל התזמורות החשובות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עם מנצחים כזובין מהטה, ואלרי גרגייב, כריסטוף אשנבאך, מייקל טילסון תומאס, יואל לוי, מנדי רודן, יורי אהרונוביץ', יואב תלמי, סטיבן סלואן ויוסטוס פראנץ. הוא השתתף בפסטיבלים של יוסטון, לוצרן, ישראל, מונפליה ושלזוויג-הולשטיין. גורטלר השתתף בהקלטת הווידאו של יצירתו של מארק נייקרוג "מבעד לוורדים" ביחד עם פנחס צוקרמן. הוא גם מופיע בקונצרטים של מוזיקה קאמרית וברסיטלים בכל רחבי העולם ומנגן בקביעות עם אמנים כמו הכנר ניקולאי זניידר, הכנר דייוויד גארת, הצ'לן סטיבן איסרליס וזמר הבריטון בו סקובהוס.
בשנת 1998 הופיע גורטלר ברסיטל הבכורה שלו בניו יורק באולם 92Y, ובו ניגן את כל מחזור השירים ללא מילים של מנדלסון, שאותו אף הקליט באלבום כפול. עוד הקליט עם הכנר ניקולאי זניידר לחברת ברטלסמן מיוזיק גרופ, ועם זמרת הסופרן שרון רוסטורף-זמיר תקליטור משירי שומאן ותקליטור משירי שוברט לחברת Romeo. כמו כן הופיע גורטלר במוזיאון המטרופוליטן ובמרכז לינקולן בניו יורק ובאולם וויגמור בלונדון. הוא הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון ובסיורי קונצרטים בקוריאה וביפן.
גורטלר זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית בווינה דל-מר, צ'ילה (1987), ובתחרות הפסנתר הבינלאומית של ברמן (1991), בפרס השני בתחרות הבינלאומית של מינכן (1985), ובגיל 19 (1984) בפרס השלישי בתחרות הפסנתר הבינלאומית של ז'נבה. בשנת 1989 זכה בפרס ג'ינה בכאואר וכן זכה במענקי קלרמונט (1986-1984). בשנים 1977–1989 זכה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל.
דניאל גורטלר הוא מרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, ומלמד בכיתות אמן באירופה ובארצות הברית. הוא מתגורר בניו-יורק עם בן זוגו, האדריכל צ'ארלס רנפרו.
ב-1997 הוציא אלבום מיצירותיו של מנדלסון ללא מילים. ב-2011 הוציא אלבום מיצירותיו של שומן.
הומוסקסואליות ביהדות
הפיליפינים במשחקים האולימפיים
הפיליפינים משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת פריז (1924). היא נעדרה מהם מאז רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. כן השתתפה בארבע אולימפיאדות חורף מאז אולימפיאדת סאפורו (1972).
לאורך השנים צברו הספורטאים הפיליפינים 14 מדליות, כאשר אחת מהן, אשר הושגה באולימפיאדת טוקיו, היא מדליית זהב. שמונה מהמדליות הושגו באיגרוף והיתר באתלטיקה, בשחייה ובהרמת משקולות.
היסטוריה.
באולימפיאדת פריז ייצג את הפיליפינים אתלט בודד, שלא צלח את שלבי המוקדמות בתחרויות בהן השתתף. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) היה השחיין טאופילו אילדפונסו לספורטאי הפיליפיני הראשון שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שזכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה. אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הייתה מוצלחת מאוד עבור המשלחת הפיליפינית - שלושה מספורטאיה זכו במדליות ארד: אידלפונסו ששחזר את הישגו מאמסטרדם, הקופץ לגובה סימאון טוריביו והמתאגרף חוסה ויאנואבה (בקטגוריית המשקל של עד 54 ק"ג). באולימפיאדת ברלין (1936) זכה אתלט נוסף במדליית ארד, מיגל וייט, בריצת 400 מטר משוכות. נבחרת הכדורסל הודחה בידי נבחרת ארצות הברית בשלב רבע הגמר, וסיימה במקום החמישי לאחר שגברה 23–32 על אורוגוואי.
במשחקים שנערכו לאחר מלחמת העולם השנייה בלטה במיוחד נבחרת הכדורסל, שסיימה במקום ה-12 באולימפיאדת לונדון (1948), במקום ה-11 באולימפיאדת הלסינקי (1952), במקום השביעי באולימפיאדת מלבורן (1956) ובמקום ה-11 באולימפיאדת רומא (1960).
המתאגרף אנתוני ויאנואבה זכה במדליית כסף באולימפיאדת טוקיו (1964), בקטגוריית המשקל של עד 57 ק"ג. הייתה זו המדליה האולימפית הראשונה בה זוכה ספורטאי פיליפיני מזה 28 שנים, והראשונה שאינה מדליית ארד. 24 שנים חלפו עד שמתאגרף פיליפיני נוסף זכה במדליה אולימפית, לאופולדו סראנטס, שזכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 48 ק"ג באולימפיאדת סיאול (1988). באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה גם רואל ולאסקו במדליית ארד באותה הקטגוריה. באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה אחיו הצעיר של ולאסקו, מנסואטו, במדליית הכסף בקטגוריית משקל זו. מתאגרף נוסף, אליאס רקאידו, הודח בשלב רבע הגמר.
בארבע האולימפיאדות הראשונות של המאה ה-21 לא הצליחו ספורטאים פיליפינים לזכות במדליות. לוחמת הטאקוונדו מארי אנטואנט ריברו הייתה קרובה לעשות זאת באולימפיאדת אתונה (2004), אך הודחה בשלב חצי הגמר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה מרימת המשקולות הידילין דיאז במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית הראשונה של הפיליפינים מזה 20 שנה.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
פרסי ויליאמס
פרסי אלפרד ויליאמס (באנגלית: Percy Alfred Williams; 19 במאי 1908 - 29 בנובמבר 1982) היה אצן קנדי, הוא פעמיים אלוף אולימפי בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. נוסף לכך היה שיאן העולם בריצה ל-100 מטר.
ביוגרפיה.
ויליאמס נולד בוונקובר שבקולומביה הבריטית.
אולימפיאדת השיא.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ויליאמס בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני ג'ק לונדון מבריטניה (10.9 שניות) וגאורג למרס מגרמניה (10.9 שניות) בשלב רבע הגמר ובשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 10.6 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, לפני וולטר רנג'לי מבריטניה (21.9 שניות) והלמוט קורניג מגרמניה (21.9 שניות). נוסף לכך הוא השתתף בריצת שליחים 4x100 מטר חופשי אך נבחרתו נפסלה בשלב הגמר.
שיאן עולם.
בתחרות שנערכה בטורונטו ב-9 באוגוסט בשנת 1930 קבע ויליאמס בריצת 100 מטר שיא עולם חדש של 10.3 שניות. שבוע לאחר מכן, במשחקי האימפריה הבריטית הראשונים שנערכו בהמילטון, אונטריו, קנדה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 יארד בתוצאה של 9.9 שניות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים ויליאמס במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך הוא סיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.3 שניות, ארצות הברית ניצחה בשיא עולם חדש של 40.0 שניות.
לאחר המשחקים האולימפיים הוא פרש מספורט תחרותי ועבד בתור סוכן ביטוח.
ויליאמס חי עם אמו עד למותה בשנת 1977. לאחר מכן חי לבד וסבל מכאב כתוצאה מדלקת מפרקים בה לקה. הוא התאבד בשנת 1982.
מזרח טימור במשחקים האולימפיים
מזרח טימור משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אתונה (2004), אם כי ספורטאים מזרח-טימורים השתתפו באופן עצמאי כבר באולימפיאדת סידני (2000), בטרם זכתה המדינה בעצמאות מאינדונזיה. השתתפותם של הספורטאים ממזרח טימור במשחקים הייתה עד כה סמלית בעיקרה, ואיש מהם לא הגיע להישגים גבוהים.
אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתפה מזרח טימור הייתה אולימפיאדת סוצ'י (2014).
אלכסנדר דספלה
אלכסנדר מישל ז'ראר דֶסְפְּלָה (Alexandre Michel Gérard Desplat; נולד ב-23 באוגוסט 1961) הוא מלחין סרטים צרפתי. הוא היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר להלחנת הפסקול הטוב ביותר וזכה פעמיים בשנת 2015 עבור הסרט מלון גרנד בודפשט ובשנת 2017 עבור צורת המים. היה מועמד לעשרה פרסי באפט"א, וזכה שלוש פעמים: בשנת 2011 עבור הסרט נאום המלך, בשנת 2015 עבור מלון גרנד בודפשט ובשנת 2017 עבור צורת המים. היה מועמד לאחד עשר פרסי גלובוס הזהב, וזכה פעמיים עבור הסרט הצעיף הצבעוני בשנת 2007 וצורת המים ב-2017. בנוסף זכה פעמיים בפרס גראמי, שלוש פעמים בפרס סזאר ופעם אחת בפרס סטלייט.
דספלה נולד בפריז לאב צרפתי ולאם יווניה, אשר נפגשו באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. בגיל חמש החל לנגן על הפסנתר, וכן למד לנגן על חצוצרה וחליל. הוא למד מוזיקה בצרפת ובארצות הברית, בין השאר עם המלחין הנודע יאניס קסנאקיס.
בין הסרטים שלהם הלחין מוזיקה: המלכה, ג'ולי וג'וליה, הסיפור המופלא של בנג'מין באטן, , סופר הצללים, נאום המלך, הארי פוטר ואוצרות המוות, כוננות עם שחר, ארגו, שומרי האגדות, משחק החיקוי, מלון גרנד בודפשט ואחרים.
בנוסף למוזיקה לסרטים אלכסנדר דספלה כתב מוזיקה להצגות תיאטרון לרבות תיאטרון בובות של פיליפ ז'נטי.
Enjoy the Silence
Enjoy the Silence הוא שירה של הלהקה הבריטית דפש מוד, מתוך אלבום האולפן השביעי של הלהקה Violator. השיר, שיצא ב-5 בפברואר 1990 כסינגל השני מהאלבום, הוא אחד משיריה המפורסמים ביותר של הלהקה. ב-1991 זיכה השיר את הלהקה בפרס הבריט בקטגוריית הסינגל הבריטי הטוב ביותר.
השיר נכתב על ידי מרטין גור בתור בלדה שקטה בה גור ישיר לליווי אורגן בלבד. לבסוף החליט חבר הלהקה אלן ויילדר להפיק גרסה קצבית לשיר. חברי ההרכב אהבו את הגרסה של ויילדר וגור אף הוסיף חלקים אינסטרומנטליים לגרסה הסופית. בשל הפופולריות הרבה לה זכה השיר, הוא עובד לאין ספור רמיקסים. אחת מגרסאות הרמיקס המוכרות יותר של השיר היא הגרסה שיצאה בשנת 2004 באוסף הרימיקסים של הלהקה "Remixes 81-04". גרסת הרמיקס של השיר הופקה על ידי מייק שינודה, הגיטריסט והמפיק המוזיקלי של להקת הנו מטאל האמריקאית לינקין פארק.
במהלך 1990 הופק הווידאו קליפ של השיר אשר במהלכו נראה סולן ההרכב דייב גהאן בתחפושת מלך נודד ברחבי העולם בחיפוש אחר מקום בו יוכל להירגע ו"ליהנות מהשקט". במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 להקת קולדפליי הפיקה וידאו קליפ מחווה לווידאו קליפ המקורי של השיר "Enjoy the Silence" עבור שירם "Viva la Vida" אשר בוים על ידי אנטון קורביין (שביים את הקליפ המקורי).