מגדל תקשורת הוא מגדל המשמש להצבת אנטנות. הצורך במגדל גבוה נובע מהעובדה שחלק מגלי הרדיו וכן תקשורת לייזר מצריכים קשר עין בין האנטנה המשדרת לאנטנה הקולטת, כך שככל שהאנטנה גבוהה יותר טווח השידור שלה נקי יותר מהפרעות.
לעיתים נבנה מגדל תקשורת למטרה זו בלבד, ולעיתים הוא מנוצל למטרות נוספות, כגון מרפסת תצפית לתיירים במרומי המגדל, בית משרדים בחלקו התחתון של המגדל וכדומה.
מגדל התקשורת בולט מאוד מעל סביבתו, ולכן מוצבת בראשו נורת אזהרה, שנועדה למנוע התנגשות בו של מטוס מנמיך טוס. פעמים רבות מגדל תקשורת הוא מסימני ההיכר של האזור שבו הוא נמצא.
מיקומו של מגדל תקשורת בראש גבעה או בראש הר מאפשר למקימיו ליהנות מיתרון הגובה הטבעי של מיקום זה.
אנטנת הרדיו של ורשה הייתה מגדל תקשורת בגובה של 646.38 מטר, דבר שהקנה לה את תואר "המבנה הגבוה בעולם", עד שקרסה בשנת 1991, עקב עבודות שיקום שבוצעו בה ברשלנות.
רוב מגדלי התקשורת בעולם חברים בארגון הנקרא: "הפדרציה הבינלאומית של מגדלים גבוהים" שמקום מושבו הוא בשיקגו.
הצהרת ונציה
הצהרת ונציה (אנגלית: The Venice Declaration) היא הצהרה של תשע מדינות השוק האירופי המשותף (הגוף שקדם לאיחוד האירופי) בנושא המזרח התיכון שניתנה ב-13 ביוני 1980 בוונציה. בהצהרה נאמר שהסוגיה הפלסטינית אינה רק בעיית הפליטים הפלסטינים אלא מדובר בעם הזכאי לזכות הגדרה עצמית, על אש"ף להיות מקושר למשא ומתן על הסדר שלום, על ישראל לסגת מהשטחים שכבשה במלחמת ששת הימים, ושההתנחלויות עומדות בניגוד לחוק הבינלאומי.
הצהרת ונציה הייתה הסכמה ראשונה של מדינות השוק האירופי המשותף על מדיניות בנושא המזרח התיכון. היא נתקבלה בלחצה של צרפת, תוך פשרה בינה לבין מדינות אחרות בנושא אזכור אש"ף. בעוד צרפת דרשה שההצהרה תקרא לשיתוף אש"ף בשיחות שלום, הולנד בקשה את השמטת ההתייחסות לאש"ף. בפשרה שהושגה נקבע הנוסח שקורא לכך שאש"ף יהיה מקושר לשיחות.
ההצהרה זכתה לגינוי מצד ארצות הברית שהתנגדה לשיתוף אש"ף בגלל מעורבותו בפעילות טרור. כמו כן, ההצהרה עוררה זעם רב בישראל על חד צדדיותה ונקיטת עמדה מצד אירופה בסכסוך הישראלי-פלסטיני. ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, הגדיר את ההצהרה בושה וממשלת ישראל פרסמה הודעה הדוחה את ההצהרה ככניעה נוסח הסכם מינכן ומגנה את האיחוד האירופי על אימוץ העמדה של אש"ף, אותו כינתה הממשלה "האס אס הערבי". ראש האופוזיציה שמעון פרס אמר שהעמדה הצרפתית בהצהרת ונציה קיצונית יותר מהעמדה המצרית ואמר שההצהרה אינה יותר מפיסת נייר אשר אינה משפיעה על המציאות האמיתית. אש"ף גינה את ההצהרה מפני שלא הכירה בו במפורש ולא תמכה בהקמת מדינה פלסטינית.
הדעות חלוקות לגבי תרומות ההצהרה. דו"ח שהוגש לבית הלורדים הבריטי בשנת 2007 טוען שהצהרת ונציה הקדימה את זמנה, הובילה להכרה הישראלית באש"ף במסגרת הסכמי אוסלו, ומאוחר יותר, בשנת 2002, לאימוץ העיקרון של שתי מדינות לשני עמים על ידי ארצות הברית. לעומת זאת, אחרים טוענים שההצהרה עודדה את אש"ף להמשיך בדרך הטרור ובסרבנותו להכיר במדינת ישראל.
משחק הקלפים של יוגי-הו
יו-גי-הו! (משחק קלפים)
מחלות עור
תומאס ברדיץ'
יוגי-הו
ליו שיאובו
ליוּ שְיַאוֹבּוֹ (בפין-יין: Liú Xiǎobō; בסינית מפושטת: 刘晓波; בסינית מסורתית: 劉曉波; 28 בדצמבר 1955 – 13 ביולי 2017) היה אינטלקטואל, פעיל זכויות אדם סיני וחתן פרס נובל לשלום לשנת 2010. היה אסיר פוליטי בשנים 2009–2017.
ביוגרפיה.
ליו נולד בשנת 1955 בעיר צָ'אנְגְצ'וּן שבמחוז ג'ילין, בצפון-מזרח סין. למד לתואר ראשון בספרות באוניברסיטת ג'ילין, ואחר כך עבר לאוניברסיטה הפדגוגית של בייג'ינג, שם עשה תואר שני וב-1988 קיבל תואר דוקטור. אחר כך הפך לחבר סגל האוניברסיטה. ב-2003 החל לכהן כנשיא המרכז הסיני העצמאי של ארגון הסופרים הבינלאומי (PEN).
ב-1989 השתתף ליו בהפגנות בכיכר טיין-אן-מן. ב-1991 הורשע ב"הפצת תעמולה אנטי-מהפכנית והסתה", אך לא הוטל עליו עונש. ב-1996 נשלח לשלוש שנות "חינוך מחדש" על "הפרת הסדר הציבורי" בשל ביקורת שמתח על המפלגה הקומוניסטית הסינית. ב-2007 נעצר לזמן קצר ונחקר בשל פרסום מאמר באתר אינטרנט מחוץ לסין.
ב-2008 השתתף בכתיבת אמנה 08, שקראה לשיפור מצב זכויות האדם ברפובליקה העממית של סין. האמנה, שעליה חתמו במקור 303 אינטלקטואלים, פעילי זכויות אדם ואנשי ציבור סיניים, נכתבה לפי הדוגמה של אמנה 77 שהוציא ב-1977 ואצלב האוול בצ'כוסלובקיה, ופורסמה ב-10 בדצמבר 2008 לרגל יובל ה-60 לפרסום ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. ב-8 בדצמבר 2008, יומיים לפני פרסום האמנה, נעצר ליו בביתו על ידי המשטרה, ונשלח למעצר בבידוד ללא אפשרות לראות עורך דין.
לאחר למעלה משנה, ב-23 בדצמבר 2009, הועמד ליו למשפט, וב-25 בדצמבר הורשע ב"הסתה לחתירה נגד שלטונות המדינה" ונשלח למאסר של 11 שנה, ולשנתיים נוספות של שלילת זכויותיו הפוליטיות. מאסרו עורר גל של מחאות ברחבי העולם.
ב-8 באוקטובר 2010 הכריזה ועדת פרס נובל על זכייתו בפרס נובל לשלום "על מאבקו הארוך והבלתי אלים למען זכויות אדם בסיסיות בסין". השלטונות בסין מתחו ביקורת על ההחלטה, ומנעו ממנו ומאשתו להגיע לטקס הענקת הפרס.
ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכיר בליו כבאסיר מצפון.
ליו קיבל חנינה ושוחרר ממאסרו לאחר שנודע שהוא חולה בסרטן סופני בכבד, כך פרסם עורך דינו ביוני 2017. זמן קצר אחר כך מת ליו בגיל 61.
קניון גארני
קניון גארני נמצא 23 ק"מ מזרחית לעיר ירוואן בארמניה ליד יישוב בשם גארני. הקניון ומצוקיו בנויים מעמודי שחפת מצויה בצורת משושים. עמודי הבזלת המשושים משתרעים לכוונים שונים, עמודים אנכיים, באלכסון וגם בכיוון אופקי. בתחתית הקניון זורם נהר שלאורך שנות זרימתו התחפר בקירות הקניון ובעמודי הבזלת.
חלקו של הקניון ליד גארני מכונה "סימפוניית האבנים". על המצוק מעל הקניון נבנה במאה ה-1 מקדש רומי ששמו היום "מקדש גארני" .
הכניסה לקניון היא באמצעות שתי דרכים. דרך אחת יורדת לקניון מאזור המקדש. הדרך השנייה היא דרך משולטת העוברת בכפר ומובילה בדרך המרוצפת באבנים לקניון. בהמשך הדרך מתפצלת פניה ימינה מובילה לגשר מהמאה ה-11 ולאזור עמודי הבזלת המשושים. פניה שמאלה מובילה במעלה הנהר לשמורת חוסרוב ולמנזר האווטס טאר.
תותח אורליקון
אורליקון (באנגלית: Oerlikon), הוא שם כולל לסדרת תותחים קלים אשר עוצבו על ידי הגרמני ריינהולד בקר (Reinhold Becker) לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונמצאים עדיין בשימוש.
היסטוריה.
הפיתוח המקורי של בקר לתותח אוטומטי קל בקוטר 20 מ"מ התבסס על מנגנון של טעינה עצמית (blowback) כתוצאה מן התנועה אחורנית של בית המחסנית בהשפעת לחץ הגזים הנוצר בעת הירי. הדגמים הראשונים היו בעלי קצב אש של כ-300 כדורים לדקה, ומהירות לוע של כ-490 מטר לשנייה, ושימשו בעיקר כנשק נגד מטוסים וכתותח מוטס.
לאחר המלחמה וכתוצאה מן האיסור שהוטל על גרמניה לפתח ולייצר כלי נשק, הועבר המשך היצור והפיתוח של התותח לחברה שווייצרית. בשנת 1924 הוצג דגם מהיר וחזק יותר של התותח בעל קצב אש של כ-350 כדורים לדקה.
בשנת 1927 הוצג דגם נוסף של התותח בעל מהירות לוע גבוהה משמעותית של 830 מטר לשנייה אשר הושגה על חשבון הקטנת קצב האש לכ-280 כדורים בדקה. מטרת השינוי היה לשפר את עוצמת האש ואת יכולתו של התותח לשמש כנשק נגד טנקים ונגד מטוסים.
בשנת 1935 הציגה החברה פיתוח משמעותי נוסף של התותח אשר היה ניתן להתקנה בתוך או מתחת לכנפיים של מטוסי קרב. הדגמים שהותקנו על מטוסי הקרב היו בדרך כלל בעלי קצב אש של כ-500 כדורים בדקה ומהירות לוע של כ-600 מטר לשנייה. השינוי דרש בנוסף גם פיתוח של מנגנון הפעלה מרחוק על ידי הטייס. בנוסף לכך, ובמטרה להתגבר על הצורך לחימוש מחדש מדי זמן קצר, פותחו מחסניות תוף גדולות יותר עבור התחמושת שהכילו עד 100 כדורים לעומת המחסניות בנות 15 הכדורים מן הדגמים הראשונים.
בשנות ה-30 מכרה החברה לחברות אחרות במדינות זרות רישיונות לפתח ולייצר דגמים נוספים של התותח. בתקופת מלחמת העולם השנייה הותקן התותח במטוסי הקרב מדגם מסרשמיט הגרמנים וזירו היפניים ונכנס לראשונה באופן משמעותי גם כנשק המותקן באוניות הקרב כנשק נגד מטוסים. התותחים הראשונים בצי הבריטי הותקנו ב-1941, ונכנסו לשירות בצי האמריקני בשנת 1942 כאשר הם מחליפים את המקלע הכבד של בראונינג.
כיום משמש התותח בעיקר כנשק בפעילות ביטחון שוטף והגנה חופית בספינות סיור קלות.
נכון לשנת 2011 תותח מסוג זה הוצא משירות בחיל הים הישראלי. במקומו נכנסו לשירות עמדות מיני טייפון, מק"כ 0.5 אינץ' וטייפון בעל תותח בושמאסטר 25 מ"מ בהתאמה.
קטנטנות הסרט
חוויאר זנטי
ע'אזי אל-יאוור
ע'אזי משעל עג'יל אל-יאוור (בערבית: غازي مشعل عجيل الياور; נולד ב-11 במרץ 1958 במוסול) הוא פוליטיקאי עיראקי שכיהן כנשיא עיראק בשנים 2004–2005.
ביוגרפיה.
נולד במוסול בשנת 1958. למד תואר ראשון בהנדסה בממלכה המאוחדת. את התואר השני למד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שבארצות הברית בשנות ה-80.
לאחר הפלתו של סדאם חוסיין בשנת 2003, התבקש אל- יאוור לחזור לארצו. אל-יאוור נבחר לכהן כנשיא הזמני של עיראק לאחר העברת השלטון לעיראק מידי ארצות הברית, ששלטה בה כשנה, וזאת לאחר שמועמד אחר, שכבר הוסכם על כהונתו, עדנאן אל-פאצ'צ'י דחה את המינוי. כיהן מיוני 2004 ועד הבחירות באפריל 2005. במשך תקופה קצרה, מ-17–28 במאי 2004, כיהן כראש ממשלת עיראק. בזמן שלטונו התנגד לטענה כי הסונים נהנו מזכויות יתר בזמן שלטון סדאם.
אל-יאוור הוא מוסלמי סוני.
מלך האריות (סדרת סרטים)