ה-NCD פעלה בהילוך גבוה על מנת להתחיל את תהליך החזרה לבחירות רב-מפלגתיות. ה-NCD הוסמכה לקיום דיונים וניסוח הצעות שמטרתן לבצע את המעבר לדמוקרטיה רב-מפלגתית. ארגוני האופוזיציה התלוננו כי ה-NCD מנהל יחסים הדוקים מידי עם ה-. הוועדה המשיכה את עבודתה עד שנת 1991. במרץ באותה השנה פרסם ה-NCD דו"ח - "התהליך הדמוקרטי המתפתח: סיכום עבודת NCD לקראת סדר דמוקרטי חדש". הדו"ח המליץ על בחירת נשיא, הקמת אספה לאומית ויצירת משרת ראש ממשלה. בהתבסס על הנתונים מהדו"ח הזה, המליץ ה-PNDC על הקמת ועדה שתגבש הצעה לחוקה שתתבסס על חוקות גאניות קודמות.
בהמשך, טיוטת החוקה הוגשה לאישור פומבי במשאל עם. שנה לאחר מכן הוקמה וועדה שתפקידה לגבש חוקה. במאי 1992, הסירה ה-PNDC את האיסור על פוליטיקה מפלגתית והעבירה חוק המסדיר את היווצרותן של מפלגות פוליטיות.
המנהיגות של רולינגס הייתה שילוב של פופוליזם וסמכותיות, שלפעמים כללה הצהרות שנויות במחלוקת. הייתה לו היכולת למשוך קהל ולפנות אל האיש הפשוט ברחובות. אחד מהישגיו המשמעותיים היה המעבר מעריצות צבאית לממשל דמוקרטי.
רולינגס הותיר מורשת שבה הגאנים כעם וכחברה, קיבלו הזדמנות ליהנות מאיכות חיים וגם לקצור את היתרונות של התפתחות מערכתית, שינוי הסביבה הגלובלית, הפוליטית והכלכלית. ניתן לתאר את מסע המנהיגות של רולינגס כמעבר ממנהיג משרת, אשר פעל למען האינטרסים של ההמונים ועבד בצמוד לאזרחים הפשוטים, למנהיג סמכותי ולבסוף מנהיג דמוקרטי.
הבחירות בשנת 1992.
מהלך הבחירות.
בזמן הבחירות לנשיאות בשנת 1992, רולינגס רץ כמועמד לקונגרס הדמוקרטי הלאומי (NDC – לשעבר PNDC), המפלגה שירשה את PNDC. תוצאות הבחירות פורסמו ב-3 בנובמבר 1992 – רולינגס זכה בניצחון מוחץ עם 58.3% מהקולות. הבחירות נערכו ב-200 מחוזות נרשם שיעור הצבעה של 50%.
מידת התחרות במדיות השונות.
היכולת של מפלגות האופוזיציה להתחרות הייתה מוגבלת, רולינגס החזיק ביתרונות עצומים. ניצחונו נעזר במפלגות שונות ששולבו בחברה בימי שלטונו: וועדות להגנת המהפכה, יחידות קומנדו, ארגון הנשים של ה-31 בדצמבר, תנועת ה-4 ביוני ועוד. כלל מפלגות אלו הפעילו מערכת של שליטה עממית באמצעות הפחדה. בנוסף, רולינגס החזיק במונופול על התקשורת הלאומית – הוא הצליח לצנזר את העיתונות במדיות השונות באמצעות צו רישוי. אף על פי שלמתנגדיו ניתנה גישה לטלוויזיה ולעיתונות וההגבלות על חופש העיתונות הוסרו מעט, לאף מועמד לא היו המשאבים להתחרות בו. מסע הפרסום של רולינגס עצמו התחיל לפני שחרורן של מפלגות פוליטיות, בעזרת גישה למשאבים ממלכתיים הקמפיין היה מסוגל לעמוד בדרישות הכספיות של מסע קידום מוצלח. רולינגס נסע ברחבי הארץ, יזם פרויקטים של עבודות ציבוריות והעניק לעובדי הציבור העלאות שכר של כ-60% לקראת הבחירות.
ביקורת על הליך הבחירות ותוצאותיו.
בתגובה לניצחונו של רולינגס טענו מפלגות האופוזיציה שהבחירות היו לא הוגנות ומהלך הבחירות התקין הופר במספר דרכים. לטענתם, באזורים בהם רולינגס היה צפוי להפסיד נרשם לו ניצחון, לדוגמה אזורים כפריים עם אוכלוסיות דלות. בניגוד לכך, וועדת הביקורת, שאמונה על טיב הבחירות, בהובלת סיר אליס קלארק הגדירה את הבחירות כחופשיות והוגנות. לטענתם, יש בעיות מעטות בקלפיות ולא נרשמו מקרים של כפיית בוחרים. לעומת זאת, הקרן הבינלאומית למערכת בחירות (IFES) פרסמה דו"ח המחזק את הטענה שנרשמו ערכים שגויים ברישום הבוחרים, מה שעשוי להשפיע על תוצאות הבחירות.
מרכז קרטר הכיר גם הוא בסוגיות קלות בבחירות, אך החליט כי בעיות אלו לא מצביעות על הונאה אלקטורלית שיטתית ולכן לא נכתב כתב אישום.
בעקבות כל אלו המנהיגים האחרים עודדו את בוחריהם להחרים את הבחירות הבאות לפרלמנט ולנשיאות בגאנה. כתוצאה מכך זכו פקידי ה-NDC ב-189 מנדטים מתוך 200 מנדטים בפרלמנט. בתשובה לשאלות על אי הסדר, רולינגס ענה שייזום תוכנית חדשה בהצבעת הבוחר.
רולינג וה-NDC שוב החזיקו בפרלמנט בגאנה בין השנים 1992–1996. לפי המנדט החוקתי שלו, תקופת כהונתו הסתיימה בשנת 2001.
פוסט הנשיאות – התקופה שאחרי.
בנובמבר 2000, קבע רולינגס את יום המתנדבים הבין לאומי הראשון שיתקיים בשנת 2001, כאשר הבולט מבין המתנדבים הוא מזכ""ל האו"ם קופי אנאן (באנגלית: Kofi Atta Annan), אשר ידוע כאדם שמרבה להשתתף באירועים וכנסים לקידום ההתנדבות.
באוקטובר 2010, נבחר ג'רי ג'ון רולינגס לשליח האיחוד האפריקאי (AU) לסומליה.
רולינגס הרבה להרצות באוניברסיטאות רבות וביניהן אוניברסיטת אוקספורד ובנוסף המשיך רולינגס לתמוך ב- NDC (הקונגרס הדמוקרטי הלאומי).
נפטר ב-12 בנובמבר 2020.
פרסים ואותות כבוד.
אוקטובר 2013: תואר כבוד- דוקטורט למכתבים מהאוניברסיטה ללימודי פיתוח בצפון גאנה. הפרס גרם להכרתו של רולינגס בתרומתו להקמת האוניברסיטה. בשנת 1993: רולינגס השתמש בכספי "פרויקט הרעב" אשר היו כ-50,000$ על מנת לתמוך בהקמת האוניברסיטה הראשונה מסוגה בבעלות המדינה בשלושת האזורים הצפוניים של המדינה. אוקטובר 2013: תואר כבוד - אלוף בין לאומי לחופש העם שהוכר על ידי הקרן ההומניטרית של מקיבה.
אביקו
אביקו (באנגלית: Abiku) היא מילה בשפת היורובה, בה משתמשים בעיקר בניגריה, שפירושה הוא "נולד למות". המילה היא הלחם של המילים "אבי" (Abi), שפירושה "שנולד"; ו"איקו" (iku) שמשמעותה "מוות".
הגדרה.
המילה "אביקו" מתייחסת לרוחות של ילדים אשר מתו טרם הגיעו לגיל הבגרות; ילד שמת לפני גיל שתים עשרה נקרא אביקו, והרוח או הרוחות, אשר גרמו למוות נקראים גם כן אביקו. האמונה היא שהרוח חוזרת לרוב לאותה אם מספר פעמים על מנת להיוולד שוב ושוב, במעין מעגל של מוות ותחייה. נקודת ההנחה היא כי הרוח אינה מתכננת להישאר בחיים ולכן היא אדישה למצוקת האם ואבלה.
נשים שסבלו מתמותת תינוקות, נהגו לייחס זאת לאמונה באביקו ולא לקבל טיפול רפואי. זו הייתה אחת הסיבות שהניעו את חלוצי תחום הילודה ותכנון המשפחה בניגריה לתרום בעבודתם לירידה בתמותת תינוקות על ידי תיקון תפיסות מוטעות, תוך שימוש בכלים כגון חינוך, ייעוץ, אספקת מזון איכותי לאימהות, שירותי בריאות הילד וטיפולים רפואיים אשר בסופו של דבר נועדו לתרום לצמצום תמותת תינוקות ותחלואה.
מאמינים כי הרוחות עצמן חיות בעצים, במיוחד באירוקו (ìrókò), באובב (baobab), ובצמחי כותנה ומשי.
ספרות.
בדמותו של האביקו, ילד רוח שמת לפני שהגיע לבגרות אבל ניתנת לו ההזדמנות להיוולד שוב ושוב, נעשה שימוש על ידי סופרי ניגריה לייצג את האפשרות של התחדשות ותקומה עבור האומה הפוסט-קולוניאלית שלהם. אך גם להמחיש את האמביוולנטיות של האומה הפוסט-קולוניאלית ואת הנאמנות החצויה של הניגרים. כמו כן, משמעות האביקו בספרות האפריקאית אפשרה לסופרים ומבקרים להגיב על המורכבות של הזהויות, במיוחד בכל הנוגע לקולוניאליזם, למסורת האפריקאית ולפוסט-קולוניאליזם.
להלן מספר דוגמאות לספרות המבוססת על דמות האביקו:
הארגון לפריון ובריאות המשפחה
הארגון לפריון ובריאות המשפחה (באנגלית: Association for Reproductive and Family Health; בראשי תיבות: ARFH) הוא מוסד ללא כוונת רווח בניגריה, הפועל למען לשיפור איכות החיים של קהילות, חלשות ופגיעות, על ידי הנגשה של בריאות איכותית וגיוס יכולות הקהילה, למען פיתוח והתפתחות החברה. הארגון הוקם בשנת 1989 ונרשם באופן רשמי בשנת 1991.
מטרת הארגון.
מטרת הארגון לפריון ובריאות המשפחה ARFH היא לקדם את נושא המודעות ל-HIV, איידס ו באמצעות עבודה אינטנסיבית עם מבוגרים ועם צעירים בקהילה, מתן סיוע מגוון כמו אמצעי מניעה ועריכת מחקרים, כדי להביא לשיפור ניכר באיכות החיים בניגריה ובמקומות אחרים באפריקה. תוכניות אלו מתמקדות בגיוס אנשים כדי ליצור שינויים התנהגותיים באמצעות שיטות טיפול מיניות ובריאותיות, על מנת להפחית תפוצת המחלות כמו AIDS ו-HIV, המועברות במגע מיני, ומחלות נפוצות אחרות, כמו מלריה ושחפת, שהן הרסניות בקרב משפחות וקהילות ברחבי העולם בכלל ובניגריה בפרט
פעילות הארגון.
במהלך שנות קיומו, ה-ARFH עיצב, פיתח ויישם פרויקטים חדשניים למען , ברחבי ניגריה ובקרב המדינות השכנות. רוב פרויקטים אלה זכו להכרה לאומית. הפיכתה של ARFH לארגון לאומי-לא ממשלתי (NGO) וחדשני, התאפשר הודות למעורבותם של מייסדיו והצוותים שפעלו במסגרתו, והקדישו רבות מזמנם וכישוריהם למען העלאת המודעות לבריאות קהילתית, לפריון ולתכנון המשפחה.
ארגון ARFH גדל תחת הנהגתם החזקה של המייסדים - פרופ' א. לאדיפו - הנשיא, וגב' גרייס אבון דלאנו סגנית נשיא הארגון. השניים נעזרים בצוות של 124 עובדים (65 אנשי מקצוע/צוות טכני (53%), 19 אנשי ניהול (15%), 40 הם חלק מצוות תמיכה (32%). כמו כן, ישנה ליבה של יועצים חדורי עשייה מאזורים שונים, ובעלי ניסיון רחב בהקמת תוכניות בריאותיות במיוחד בנושא AIDS ו-HIV, מלריה ושחפת, וכמו כן בבריאות מינית ופריון. תחומי ההתמחות העיקריים של ARFH כוללים הדרכה, אימון אישי, מתן סיוע טכני, העצמת נשים, תוכניות להכשרת נוער, פיתוח יכולות מוסדיות, הקמת מרכזי ייעוץ ובדיקות HIV – HCT, תוכניות חדשניות ומשתנות כל פי הצורך, פיתוח חומרי הדרכה וחינוך, אספקת שירותים, בניית שותפויות, ניהול כלכלי ועריכת מחקרים.