בישראל נמצאת מזכירות הבונים דרור עולמי אשר אחראית על הקשר בין מדינות התנועה השונות, והקשר בינן לבין התנועה הקיבוצית והכשרה ושליחת שליחי הבונים דרור, יחד עם הסוכנות היהודית, לרחבי העולם. בנוסף, הבונים דרור עולמי מובילים ומוציאים לפועל של תוכנית שנתית לבוגרי תיכון (GAP YEAR) בישראל ומפעילה את אולפני התנועה הקיבוצית.
אידאולוגיה.
כל סניף של תנועת הבונים דרור ברחבי העולם פועל כתנועה עצמאית מבחינת פעילותו והגדרת עקרונותיו. עם זאת, ישנם עקרונות אידאולוגיים משותפים לתנועה ברחבי העולם:
משפט קוק
נלי זק&quot;ש
נלי זַקְ"שׂ (בגרמנית: Nelly Sachs, נהגה "זָקְס"; 10 בדצמבר 1891, ברלין – 12 במאי 1970, סטוקהולם) הייתה משוררת ומחזאית יהודיה-גרמנייה, כלת פרס נובל לספרות בשנת 1966.
קורות חיים.
נלי ליאוני זק"ש (ראשי תיבות של "זרע קדושים") נולדה למרגרטה לבית קרגר וגאורג ויליאם זק"ש, מהנדס, ממציא ויצרן גומי בברלין בירת גרמניה למשפחה יהודית מן המעמד הבינוני. אביה היה תעשיין זעיר. היא הייתה בת יחידה להוריה וזכתה לחינוך מעולה.
עקב בריאות רופפת למדה אצל מורים פרטיים במשך שלוש שנים ורק בשנת 1903 החלה ללמוד בגימנסיה (בית ספר גבוה) לבנות. בגיל 15 התרשמה עמוקות מ"אגדת יסטה ברלינג", רומן הבכורה של סלמה לגרלף, והחלה עמה בקשר מכתבים, שנמשך כ-35 שנים.
כתבה את שיריה הראשונים בעת שהייתה בת 17. שיריה החלו להתפרסם בעיתונים כשהייתה בת עשרים. היו אלה שירים שמרניים ורומנטיים, ולימים שינתה לחלוטין את נושאי שירתה ואת צורתה.
בשנת 1921 יצא לאור בתמיכתו של סטפן צוויג ספר השירה הראשון שלה.
בשנת 1940 הייתה מועמדת לעבודות כפייה אצל הנאצים, ורק התערבותה של הסופרת השוודית המפורסמת סלמה לגרלף הצילה את חייה. לגרלף עירבה בהצלתה את משפחת המלוכה השוודית, ונלי זק"ש ואמה הזקנה חולצו מגרמניה והובאו לסטוקהולם. חייה בסטוקהולם לא היו קלים, היא התגוררה עם אמה בדירה קטנה והתפרנסה מעבודות תרגום.
שירתה של נלי זק"ש השתנתה לחלוטין עם השואה, והיא הפכה לשירת קינה על העם היהודי שהושמד במחנות ההשמדה. גם מחזותיה עסקו בנושא הזה, מהיבטים שונים. עם תרגום יצירתה לאנגלית, בראשית שנות ה-60 של המאה העשרים, התפרסמה ברחבי העולם.
למרות הרקע האישי שלה, פנתה נלי זק"ש ב-27 בינואר 1962 לראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בבקשה לא להוציא להורג את אדולף אייכמן. הנימוק לטענתה היה שגם בסדום הגרמני היו צדיקים בודדים ושהיא עצמה ניצלה בזכות בודדים כאלה.
נלי זק"ש זכתה בפרס המו"לים הגרמני היוקרתי בשנת 1965. בטקס קבלת הפרס היא אמרה דברים בזכות ההתפייסות עם הגרמנים, והצהירה, שחרף הנוראות שעברה היא ואמה, הרי היא מאמינה באפשרות של קיום גרמני אחר. בשנת 1966, כשהייתה בת 75 שנים, זכתה בפרס נובל לספרות בצוותא עם ש"י עגנון. היה זה אחד המקרים הבודדים שבו חלקו שני זוכים בפרס הספרותי החשוב ביותר בעולם. היא מצוטטת כמי שאמרה שבעוד ש"י עגנון מייצג את מדינת ישראל, היא מייצגת את הטרגדיה של העם היהודי. בשנת 1972 נולדו האיורים מעשה ידיה של הציירת, הגרפיקאית היהודייה-הונגרייה-שוודית לנקה רוטמן לשיריה של נלי זק"ש.
מיצירתה של נלי זק"ש תורגמו לעברית שיריה והמחזה הידוע ביותר שלה, "אלי".
פרס נלי זק"ש (גרמנית: Nelly Sachs Preis) מחולק מדי שנתיים על ידי העיר דורטמונד לסופרים שיצירתם מקדמת את ההבנה בין בני האדם.
מיצירותיה שתורגמו לעברית.
שיריה של נלי זק"ש תורגמו מגרמנית ללשונות רבות, בהן תרגום ליידיש:
סופיזם
סוֹפיזם ( נהגה: סופיסמה) היא תורתם של חברי קבוצת מורים פרטיים מכובדת באתונה שביוון העתיקה שעיקר עיסוקם היה הוראת רטוריקה. העדויות המוכרות כיום על הסופיזם הגיעו לידינו דרך ציטוטים חלקיים מתורתם שנכתבו על ידי מתנגדיהם, בייחוד כתבי אפלטון.
חשיבות הסופיזם במסגרת הפילוסופיה היוונית רבה, גם משום שהפילוסופיה הסוקראטית צמחה על רקע הסופיזם.
מקור המונח במונח היווני σόφισμα, סופיסמה, שמקורו ב-σοφίζω, סופיזו, שפירושו "אני חכם". מילים נוספות ממקור זה הן, לדוגמה, σοφός, סופוס, אדם חכם.
הסופיסטים.
הסופיסטים לא היוו אסכולה במובן המקובל של המושג. הם היו מורים מקצועיים שנדדו ברחבי יוון ולימדו את מי שידו הייתה משגת את הישגי המדע של אותה תקופה, מתמטיקה, אסטרונומיה, "חינוך הרוח" באמצעות מוזיקה ושירה. ובעיקר שמו דגש על תורת השכנוע, הרטוריקה (נאום) והדיאלקטיקה (ויכוח). המקצועות שהם לימדו נחשבו למבוקשים, בשל שיטת הממשל - הדמוקרטיה. בשיטה זו הייתה חשיבות רבה ליכולת להשפיע על אנשים רבים לקבל את דעתך.
חלק מהסופיסטים נחשבים לפילוסופים בעצמם (למשל פרותגורס).
הסופיסטים מהדור הראשון.
פרותגורס.
עיקרי תורתו:
גורגיאס.
עיקרי תורתו:
הסופיסטים מהדור השני.
אנשי הדור השני של הסופיסטים התעסקו רבות בסוגיית פיסיס-נומוס (הטבע לעומת החוק) - האם על האדם להשמע לחוק האנושי או לחוק הטבעי (החזק שורד)? מה מהם יותר מוסרי? כלומר, מהו תוקפם של הסדר המדיני והמוסר, האם הם דברים טבעיים או מלאכותיים?
הנחת המוצא שלהם הייתה כי האדם הוא חיה השואפת למימוש יצריה. סופיסטים אלו עשו הפרדה בין הטבע (צרכיו הטבעיים של האדם - הרצון לכוח ולשליטה) לבין הנומוס (החוקים, הנורמות, התרבות). הנומוס הוא יציר מלאכותי של החברה ולכן הוא אינו חלק מן הטבע.
המתונים שבדור השני שללו את קיום המצב הטבעי, בו אין מוסר וכל אחד פועל על פי יצריו. הם הציעו שהאנשים יחליטו על אמנה חברתית שבסיסה הוא כיבוד חוקי החברה. הקיצונים שבדור טענו שמאחר ואין אמת מוחלטת - המשכנע הוא הצודק ובידיו יש הכוח. לטענתם, בחברה בה התבונה שולטת והכל צודקים יש להתמקד בשכנוע ולא בידע וכי זוהי הדרך היחידה להשגת כוח פוליטי והשפעה. הם ראו את העיקר בהשגת הכוח וההשפעה שנבעו מן השכנוע ולא בשכנוע עצמו. לפי תפיסה זו, המשטר הטבעי הוא זה של החזק - המשכנע, המלחמה ואי-הצדק בה הם טבעיים ואילו התרבות, הנורמות והמוסר הם מלאכותיים ומוטב לאדם לא לוותר על התרבות ולהודות שמי שחזק ונלחם כדי להשיג כוח - הוא הפועל לפי הטבע. כך הם מאמינים שהחוקים הם כלי של החלשים להגביל את החזק, שצריך לפעול ללא התחשבות במבנה החברתי.
עמדה זו דוחה את היסוד התבוני באדם, שעיקרו שליטה עצמית, שיקול דעת וסבלנות, ומדגישה את היצר כיסוד העיקרי והמנחה את האדם בפעולותיו.
המכון האוקיינוגרפי בוודס הול
המכון האוקיינוגרפי בוודס הול (באנגלית: The Woods Hole Oceanographic Institution, בראשי התיבות: WHOI) הוא מכון לחקר ימי במסצ'וסטס, ארצות הברית. המכון מתמחה בנושאים ימיים רבים ביניהם, למשל, חקר האוקיינוסים (אוקיינוגרפיה), ומפתח רובוטים ומכשירים אחרים המשמשים לחקר ההיסטוריה האקלימית של האוקיינוסים ונושאים נוספים הקשורים בים. המכון פועל מאז 1930 ומעניק תארים בשיתוף עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
פיתוחים.
להלן כמה מפיתוחי המכון:
מקדח ימי.
מקדח ימי המשמש להוצאת דגימות משקעים קדומים מקרקעית האוקיינוס, דבר שישמש את החוקרים את ההיסטוריה האקלימית הקדומה של האוקיינוסים בכלל, ושל כדור הארץ בפרט. משקל המקדח הוא יותר מ-11 טון.
צוללת גלים מאוישת.
צוללת גלים מאוישת, ה-DSV Alvin, הבנויה בצורה מתאימה לעומק רב, ומשקלה הוא 16 טון. צוללת זו נבנתה על ידי צי ארצות הברית ומופעלת על ידי מכון ה-WHOI. צוללת זו נקראה על שם המהנדס אליין וין (Allyn Vine) שפיתח אותה.
הצוללת החלה לפעול ב-5 ביוני שנת 1964 בפעילות מחקר אוקיינוגרפי בכל רחבי העולם. הצוללת פועלת כאשר היא מגיעה למצולות הים, ונתמכת על ידי ה-Atlantis, צוללת בבעלות הצי האמריקני המופעלת על ידי המכון.
בצוות הראשון שצלל באמצעותה באוקיינוס, היו שני מדענים ונווט אחד. הצוללת בנויה משתי זרועות מכניות רובוטיות, וכוללת מערכת הילוכים משוכללת. במשך השנים, עברה הצוללת שיפוצים רבים בהם שופר הציוד שלה, מטרתם הייתה להאריך כמה שיותר את משך החיים של הצוללת. השיפוץ האחרון נעשה בשנת 2001. מלבד זאת, לאחרונה הוסיפו לה ציוד נרחב של כלים מוטוריים משוכללים, ומערכות מחשב חדישות ומשוכללות.
ב-6 באוגוסט 2004, הכריזה קרן המדע הלאומית על כלי רכב חדש שימלא את מקומו של ה-DSV Alvin. כלי הרכב החדש יוכל להגיע לעומק גדול יותר ויצויד בציוד משוכלל יותר מזה שב-DSV Alvin. גורלה של ה-DSV Alvin אינו ידוע, ויש אומרים שצוללת גלים זו תיכנס למוזיאון, או שתשמש למחקר ימי במים רדודים (באופן יחסי לכלי הרכב החדש שימלא את מקומה). נכון לשנת 2016, DSV Alvin עדיין בשימוש.
רובוט תת-ימי.
בשנת 2009 פיתח המכון רובוט תת-ימי, Hybrid Remotly Operated Vehicle, ובקיצור HROV. הרובוט קיבל את השם Nereus, ומאפשר למדענים לחקור את מעמקי האוקיינוסים, כולל לעומק של 11,000 קילומטר, כמו שקע מריאנה, הנקודה העמוקה ביותר הים. בפעולתו המבצעית הראשונה אל שקע מריאנה שבר הרובוט את השיא בצלילה העמוקה ביותר בעולם.
רובוט זה יכול לחקור גם תנאים סביבתיים משתנים כגון רעידות אדמה והתפרצויות געשיות ימיות.
רובוט תת-ימי זה פועל בשני מישורים:
1. הוא משמש כרובוט מחקר ימי עצמאי לשטחים גדולים, ובמצב זה, הוא אוסף מידע, מצלם תמונות תת-ימיות, וממפה את קרקעית הים, כל זמן שהוא בתוך הים. ה-HROV יכול להגיע לעומק מקסימלי של 10–11 קילומטרים מתחת לקרקעית הים, ולפעול 36 שעות ברציפות. לאחר מכן, הוא עולה למעלה מפני שטח האוקיינוס לניתוח הנתונים.