בסוף שנת 2014 הגישה חברת הכנסת לשעבר זהבה גלאון הצעת חוק למניעת אלימות כלכלית שנכתבה על ידי רוח נשית ומרכז תמורה, והוגשה במקור על ידי חברת הכנסת לשעבר אורית זוארץ, בשיתוף העמותה. בשנת 2017 עברה הצעת החוק גלגול נוסף, והוגשה כהצעת חוק ממשלתית על ידי השרה לשוויון חברתי, גילה גמליאל. בניסוח ההצעה היו מעורבים אנשי אקדמיה וארגונים, ובהם רוח נשית.
בינואר 2018 לכבוד עשור שנות פעילות ערכה רוח נשית, בשיתוף המכללה האקדמית רופין, כנס ראשון מסוגו בישראל, בנושא "אלימות כלכלית" בישראל. בסקר שערכה העמותה התברר כי כשליש מהאוכלוסייה מכירים נפגע מאלימות כלכלית בפועל, אף על פי שהמושג אלימות כלכלית לא מוכר (נשים מכירות יותר את המושג ומכירות יותר נפגעים מאלימות כלכלית בסביבתן).
בשנת 2019 יזמה העמותה סקר, ממנו עלה כי כשליש מהאוכלוסייה בישראל מכירים נשים שנפגעו מאלימות כלכלית בפועל, אף על פי שהמושג "אלימות כלכלית" עצמו אינו מוכר. כדי להעלות מודעות לתופעה, עורכת רוח נשית הרצאות בנושא לקהלים רבים, ובהם עובדים סוציאליים, שופטים ורשמי הוצאה לפועל, קליניקות משפטיות ועוד, וכן השתתפה בכנסים בנושא מטעם לשכת עורכי הדין, הסיוע המשפטי של משרד המשפטים, המכון להשתלמות פרקליטים ויועצים משפטיים, ועוד. פרויקט מרכזי של העמותה, שהחל בקיץ 2019, הוא הוצאה לאור של ספר המאגד עדויות של נשים על אלימות כלכלית שחוו. מטרת הספר היא להשמיע את קולן של נפגעות התופעה, ובכך לסייע בהמשגתה ולהשפיע על עיצוב המדיניות בנושא.
בתחום של גביית מזונות בהוצאה לפועל, יזמה רוח נשית, בשיתוף רשות האכיפה והגביה ומשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, שני נהלים שמטרתם להקל על נשים נפגעות אלימות המגיעות ללשכות ההוצאה לפועל כדי לגבות חוב מזונות. נוהל אחד מאפשר ליווי של קב"ט ללשכת ההוצאה לפועל, וזאת כדי להתמודד עם החשש של נשים רבות ממפגש אלים עם בן הזוג לשעבר. הנוהל השני מאפשר את הקדמת הדיון אצל רשם הוצאה לפועל, כאשר מדובר באישה נפגעת אלימות. העמותה פעלה להטמעת הנהלים בקרב הגורמים הרלוונטיים, להנגשתם ולתרגומם לערבית, רוסית ואמהרית.
פרס אות קטן.
פרס המוענק מדי שנה על ידי העמותה לזכרו של פרופ' יוסי קטן, שנפטר בשנת 2012. פרופ' קטן היה חבר הסגל בבית הספר לעבודה סוציאלית שבאוניברסיטת תל אביב וחוקר בכיר במרכז טאוב ובין היוזמים להקמת הפורום לחקר המדיניות החברתית בישראל. פרופ' קטן נחשב לפורץ דרך בתחום השירותים הסוציאליים האישיים, והיה חבר הנהלת רוח נשית. לאחר מותו החליטו בני משפחתו, בשיתוף עם עמותת רוח נשית, בה פעל למן יסודה, להמשיך ולשמר את מורשתו באמצעות מתן אות הוקרה שנתי לאשת או איש אקדמיה, המסורים ומחויבים לעשייה חברתית מגדרית, במקביל לפועלם האקדמי.
רוני איכר
רוני איכר (נולד 2 ביולי 1947) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל ששימש כקצין בחיל הים, בין תפקידיו פיקד על שייטת ספינות הטילים וכיהן כראש מספן כוח האדם. בתפקידו הצבאי האחרון עמד בראש מספן המודיעין. כיהן כמנכ"ל חברת אחוזות החוף ועיריית נתניה.
ילדות.
רוני איכר נולד ב-1947 בעיר ורוצלב שבפולין ונקרא רומיאן קולנקו. בגיל 9 נהרג אביו בתאונת רכבות. בשנת 1956, עלה לישראל עם אמו אנה והם גרו בחולון. בשנת 1958 נישאה אמו לאברהם איכר, אישיות ביטחונית בתקופת היישוב שאימץ את הבן ומאז נקרא רוני איכר. והמשפחה עברה לגור במושב אביחיל. במושב שהוקם על ידי יוצאי הגדודים העבריים ספג איכר מסביבתו הקרובה תודעה ציונית וביטחונית.
לאחר שסיים את בית הספר היסודי במושב אביחיל, המשיך ללימודי תיכון, בבית הספר התיכון האזורי רופין בעמק חפר. לפני הגיוס זומן למבדקי קורס טיס. היות שמילדות חלם על שירות בים ויתר על קורס הטיס והתנדב לקורס חובלים.
שירות צבאי.
איכר ביצע שירות מגוון בתפקידי פיקוד ימי הדרכה ומטה בחיל הים.
ב-1997 השתחרר משירות הקבע ופרש לגמלאות.
לימודים והשכלה.
איכר סיים בית הספר התיכון רופין עם תעודת בגרות. בעת השירות בצה"ל עבר קורסים שונים והשלים שני תארים אקדמיים.
תפקידים ציבוריים.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן איכר במספר תפקידים ציבוריים.
בעקבות הנישואים לראש עיריית נתניה מרים פיירברג-איכר, נאלץ להתפטר מתפקידים הקשורים לעירית נתניה.
איכר מכהן כדירקטור במספר חברות ציבוריות בהן: רשת מלונות אפריקה ישראל, חברת אנגל אירופה ובשנים 2012 עד 2014 כיהן כדירקטור בתעשייה האווירית לישראל.
משפחה.
אימו של רוני איכר, אנה לבית למקר איבדה את משפחתה הורים, בעל ובת בשואה. נישאה ללודוויג קולנקו שהצילה מגורל דומה. בשנת 1947 ילדה את בנה שנקרא אז רומיאן. האב התפרנס מייצור ממתקים ונהרג בשנת 1956 בתאונת רכבות בפולין.
באותו זמן אפשרו שלטונות פולין הקומוניסטית ליהודים לצאת לישראל. במסגרת עליית גומולקה יצא עם אמו את פולין והגיע לישראל. בשנת 1958 נישאה אמו לאברהם איכר והם התגוררו במושב אביחיל שהיה ממייסדיו. אברהם איכר אימץ את הבן שקיבל את שמו הנוכחי " רוני איכר" - השם הרשום בתעודות הוא "אכר".
ב-16 בפברואר 1980 הלך האב אברהם איכר לעולמו. האם אנה המשיכה להתגורר באביחיל עד פטירתה בשנת 2001.
איכר הוא אב לבת ושני בנים, שלושתם שירתו בחיל הים. הבת עובדת בחברת טמפו והבנים בתעשיית ההיי-טק, וגם סב לשישה נכדים.
בחודש מרץ 2004 נישא איכר למרים פיירברג-איכר, המכהנת כראשת העיר נתניה. אלה נישואים שניים לשני בני הזוג והם מתגוררים בנתניה.
פרשת הצלילות בקישון.
איכר נחשף למי הקישון בעת שעבר קורס צלילה בילת"ם, במהלך קורס חובלים. במהלך מלחמת ההתשה השתתף בצלילות לבדיקת תחתיות של כלי השיט. בעת הבדיקות התקופתיות הנערכות לאותם הנמצאים בסיכון אובחנו אצלו בדצמבר 2003 תסמיני מחלה.
איכר השתתף יחד עם נפגעי קישון רבים כתובע נגד 50 חברות וגופים שפעלו במפרץ חיפה בראשן בתי הזיקוק וחיפה כימיקלים בטענה שזיהמו את מימי הנחל וגרמו למחלות. התביעה הוגשה לבית המשפט המחוזי בחיפה, על ידי 63 תובעים ועקב דרגתו הבכירה צוין שמו כתת-אלוף מיל' רוני איכר ואחרים.
הליכי המשפט היו תצהירים שהגישו מומחים מטעם התביעה וההגנה וחקירת המומחים. לפי טענות התובעים התגלו ביניהם 30 מחלות שונות. השופט ד"ר עדי זרנקין התרשם חיובית מהמומחים ההגנה ונתן משקל פחות למומחים מטעם התובעים. בפסק הדין שניתן ב-17 ביוני 2013 פסק ש
לגבי רוני איכר ספציפית קבע השופט זרנקין, כי הוא מקבל את דברי המומחים מטעם הנתבעים ודחה את התביעה.
בסיכומו של דבר קבע השופט כי .
בנפרד מתביעת הצוללים הגישו רבים מאלו שעבדו בספינות הדיג במשך השנים תביעה כנגד החברות המזהמות ונגד בעלי הספינות בהן עבדו. תביעה זו נדחתה והתובעים בתיק זה חויבו בהוצאות משפטיות. הוגש ערעור מטעם התובעים וערעור שכנגד מצד הנתבעים על כך שלא הוחזרו להם הוצאות המשפט. הערעורים אוחדו והובאו לבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים אזרחיים.
הדיון בערעורים נערך לפני השופטים יעקב עמית, צבי זילברטל ונועם סולברג. בית המשפט העליון דחה את הערעורים ולא חייב בהוצאות משפט נוספות. ולדברי השופט נועם סולברג
איכר ואחרים לא זכו בתביעה ולא נדרשו לשלם הוצאות משפט. הוא ממשיך לבצע את הבדיקות התקופתיות ובעת האחרונה תסמיני המחלה דנן אינם מופיעים יותר. איכר מדווח ומתברך בכך שלא הפסיד יום עבודה מטעמי מחלה.
זה היה בחנוכה
זה היה בחנוכה או: נס גדול היה פה היא יצירה ספרותית מאת המשורר נתן אלתרמן שראתה אור במוסף "דבר לילדים" בחנוכה 1933. במקורה, נועדה היצירה להיות מסכת לחג.
היצירה.
מבנה.
ליצירה מבנה שירי. השיר מכיל 28 בתים בני 4–8 שורות כל אחד. השורות מתחרזות זו עם זו בחלקן בחריזה צמודה ובחלקן בחריזה מסורגת.
תוכן.
תוכן היצירה, ברובד הגלוי, עוסק בארגון של "משחק חנוכה" - אירוע שבתחילה טיבו לא ברור אך מתברר בהמשך העלילה. ליצירה שלושה חלקים ניכרים:
הרקע למשחק, חלוקת התפקידים ומשחק החנוכה.
הרקע למשחק.
הרקע למשחק מתרחש כמשתמע בכיתה בבית הילדים או בבית ספר בקיבוץ, בו נהוגה לינה משותפת. החפצים הדוממים שבכיתה - , , עציצים וכדומה, מוצאים עצמם באווירה מפחידה ולאחר ריב מילולי מחליטים על קיום "משחק חנוכה".
חלוקת התפקידים.
בשלב זה מתברר כי משמעות המשחק תהיה מכבים נגד יוונים. המטאטא לוקח על עצמו את תפקיד מנהל המשחק ומתתיהו החשמונאי ומחלק את התפקידים לשאר הנוכחים בחדר. לתפקיד יהודה המכבי הוא בוחר את הפרימוס, העציצים ללוחמיו, והמשפך לתפקיד "בכיין". מאידך, חלוקת התפקידים לצד שמנגד נתקלת בקשיים, אך לבסוף מתגייסים הכיסאות לתפקיד היוונים והקומקומים לתפקיד הפילים, בעוד שהכלבלב נבחר בניגוד לרצונו לתפקיד אנטיוכוס.
משחק החנוכה.
לאחר חלוקת התפקידים מתחיל קרב דרמטי - שראשיתו בנאום מתלהם של יהודה המכבי ובהמשכו קרב "לחיים ולמוות" בין הפרימוס והעציצים ובין הכיסאות והקומקומים. הקרב מתואר כמבולבל, אך בסיומו חל מפנה שסיבתו אינה ברורה והמחנה היווני נמלט. המילה האחרונה היא של הסביבון, המכריז על ניצחון המכבים.
אמצעים פרוזאיים.
היצירה עושה שימוש במגוון רחב של אמצעים פרוזאיים. מלבד החריזה המוקפדת, משתמש אלתרמן בשפה גבוהה ואף גולש לעברית מקראית. הטקסט רומז לפסוקים ידועים מהתנ"ך (למשל בנאומו של יהודה). אמצעי נוסף הוא השימוש בהאנשה, ודילוג בין שימוש בשם הכלי המואנש לבין הדמות ההיסטורית אותה הוא מייצג המגביר את ההקשר ההיסטורי של היצירה.
פרשנות.
ברובד הגלוי, היצירה היא כאמור מסכת לחנוכה שמותאמת להעלאה על ידי ילדים. אך לקוראים בוגרים זוהי אלגוריה הנפרשת על תחומים רבים, מהם היסטוריים ומהם אקטואליים.
רעיונות ומסרים מרכזיים.