הרכב חברי הדירקטוריון משתנה באופן משמעותי בין ענף לענף. עם זאת, חברי דירקטוריון נוטים להיות בעלי מאפיינים דומים - בדרך כלל מדובר בגברים שאינם בני מיעוטים. מחקרים שונים (מילטון 2000, שרידן 2001) מצביעים על כך ששילובם של חברי דירקטוריון נשים או בני מיעוטים מחזק שיתופי פעולה עם מוסדות אחרים שגם הם משלבים מיעוטים בעלי אותם מאפיינים דמוגרפיים, וחברי דירקטוריון אלו לרוב מגיעים למשרה כאשר ברשותם תארים אקדמיים מתקדמים וניסיון מגוון יותר בממוצע. עם זאת, גברים שאינם בני מיעוטים נוטים להגיע לתפקיד מתפקידים ניהוליים בכירים יותר בענף. מספר מחקרים (Fondas and Sassalos 2000, Maznevski 1994) הצביעו על יתרונות בגמישות קבלת ההחלטות בהרכב דירקטוריון מגוון והטרוגני.
הגיל הממוצע של חברי הדירקטוריון נע סביב שנות ה-50.
נשים בדירקטוריון.
באופן מסורתי, מרבית חברי הדירקטוריון הם גברים, ובחברות רבות אין נציגות נשית כלל. גם בראשית המאה ה-21 זה עדיין המצב, אולם מגמה זו מתמתנת מעט, כאשר השינוי בא לידי ביטוי בעיקר בחברות גדולות ומצליחות, ובעיקר בתקופות של שגשוג כלכלי.
על פי דו"ח של קרדיט סוויס משנת 2014, שסקר למעלה מ-3,000 חברות, גיוון מגדרי בדירקטוריון מניב בממוצע תוצאות טובות יותר עבור חברות. מספר מחקרים הצביעו על מתאם בין הצלחתה הכלכלית של החברה לבין מינוי נשים בדירקטוריון, אם כי מחקרים שניסו לבחון את טיב הקשר בין נוכחות נשים בדירקטוריון לבין הצלחתה הכלכלית של החברה הציגו תוצאות מעורבות. אף על פי שהדבר לא בא בהכרח לידי ביטוי בשורת הרווח של החברה, סקירת מחקר משנת 2009 הראתה ששילובן של נשים בדירקטוריון משפר בממוצע מאפיינים שונים בממשל התאגידי. הצטברותם של נתונים אלו הובילה למגמה בה חברות השקעות שונות מעודדות גיוון מגדרי בהרכב הדירקטוריון של חברות, במקרים נדירים אף ממש כתנאי להשקעה.
מחקרה של סומרו ארקוט משנת 2008 הראה שהשפעתן של נשים בדירקטוריון מוגבלת כאשר חברה בו אישה אחת בלבד, והשפעתן של נציגות הנשים על החברה משמעותית יותר אם יש לפחות 3 נשים בחבר. מחקר קנדי משנת 2002 (Brown, Brown, Anastasopoulos) מצא שחברות להן לפחות 3 נשים בדירקטוריון מאפיינים שונים מדירקטוריונים בהם ישנם גברים בלבד. מרבית הדירקטוריונים בעלי הנוכחות הנשית הקפידו על גיבוש קריטריונים למדידת הצלחת אסטרטגיית החברה (לעומת פחות ממחצית הדירקטוריונים בעלי ההרכב הגברי), וכן הקפידו יותר אחר יישום אסטרטגיית החברה על פי אותם הקריטריונים (94% לעומת 67%). בנוסף, הדירקטוריונים עם נציגות נשים נמצאו בעלי איכויות גבוהות יותר בנושאי אחריות תאגידית, והשקיעו יותר תשומת לב לביצועים לא-פיננסיים כמו שביעות רצון לקוחות ועובדים, או מדדי חדשנות ואחריות חברתית. כנגד זאת, מחקר אחר (שרידן ומילגייט, 2005) מצא שיש יותר חשיבות לנורמות הארגוניות מאשר לגיוון המגדרי, ובמקרים שונים שנבדקו התאימו את עצמם מרבית חברי הדירקטוריון לנורמות של המוסד, כך שבפועל ירדה החשיבות של הרכב הדירקטוריון. מספר מחקרים (Sealy and Singh, 2006. Sealy, 2008) מצאו השפעה חיובית של נשים בדירקטוריון על זהותה העסקית של נשים שעובדות בחברה, ואף נמצא (Bilimoria, 2000) שנציגות נשית תורמת לשימור עובדות נשיות בחברה. מחקר נוסף (Daily 1999) הראה חשיבות ספציפית לנציגות בכירה ברמת קבלת ההחלטות בחברות שמגדירות בין קהלי היעד המרכזיים שלהם גם אוכלוסייה נשית.
שיקול נפוץ למינוי נשים לדירקטוריון הוא גם שיקול הלגיטימציה, כאשר מינויים אלו מתקבלים לעיתים בעין יפה בקרב עובדות חברה, כלי תקשורת ואף מדדים שמשווים ייצוג נשי בין חברות שונות. לעיתים מופעלים לחצים שונים על בכירי החברה למינוי אישה לדירקטוריון, ובדרך כלל מינוי זה נתפס ככזה שיקשה על טענות נגד החברה שהיא מפלה נשים.
אלכס פרגוסון
סר אלכסנדר צ'פמן "אלכס" פרגוסון (באנגלית: Alexander Chapman "Alex" Ferguson; נולד ב-31 בדצמבר 1941 בגלאזגו, סקוטלנד) הוא כדורגלן עבר ומאמן עבר סקוטי. ידוע בעיקר כמאמן של מועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד, אותו הוביל להישגים מרשימים שבזכותם נחשב לאחד המאמנים המצליחים ביותר בתולדות הכדורגל האנגלי. חבר בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי מאז 2002.
קריירת משחק.
קריירת המשחק של פרגוסון החלה כחובבן בקבוצת קווינס פארק, בה ערך את הופעת הבכורה שלו כחלוץ בגיל 16. הוא תיאר את משחק הבכורה שלו כסיוט על אף שכבש בהפסד 1–2 לסטראנר. באותה עונה כבש 20 שערים ב-31 משחקים.
פרגוסון לא הצליח לשמור על מקום קבוע בהרכב ועבר לסנט ג'ונסטון בשנת 1960, אך אף על פי שהבקיע בקביעות, עדיין לא מצא מקום קבוע בהרכב וביקש העברה.
בקיץ 1964 חתם פרגוסון בדנפרמליין אתלטיק, והפך לכדורגלן מקצועי. הקבוצה הייתה אחת החזקות בליגת העל הסקוטית והגיעה לגמר הגביע הסקוטי, אך הפסידה לסלטיק 3-2. פרגוסון לא נכלל בסגל לגמר לאחר ביצועים גרועים במשחק ליגה נגד סנט ג'ונסטון.
בעונת 1965–1966 כבש פרגוסון 45 שערים ב-51 משחקים עבור דנפרמליין וסיים כמלך השערים ביחד עם ג'ו מקברייד מסלטיק, עם 31 שערים, אך לא זכה בשום תואר.
ב-1967 הצטרף לגלאזגו ריינג'רס בסכום של 65,000 ליש"ט, שיא העברות בתקופה זו בין שני מועדונים סקוטיים.
כשחקן כדורגל, לא נחשב פרגוסון ככשרוני במיוחד, אף שרשם לעצמו עונה מוצלחת בגלאזגו ריינג'רס ונקרא לשחק בשורות נבחרת סקוטלנד.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק הוא החל לעבוד כמאמן. ביוני 1974 מונה למנג'ר איסט סטירלינגשייר מהליגה השנייה בסקוטלנד כשהוא בן 32. כבר באוקטובר באותה שנה הוא עבר לאמן את סנט מירן שדורגה מתחת לאיסט סטירלינגשייר בטבלה. בעונת 1976/77 העפיל עם סנט מירן לליגת העל הסקוטית, אך ב-1978 פוטר מתפקידו.
אברדין ונבחרת סקוטלנד.
פרגוסון מונה למאמן אברדין לעונת 1978/79, שאותה סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה, הפסידה בגמר גביע הליגה הסקוטי והודחה בחצי גמר הגביע הסקוטי. בעונתו השנייה הוביל פרגוסון את אברדין לאליפות סקוטלנד, ובכך שבר את ההגמוניה של סלטיק וגלאזגו ריינג'רס. באותה עונה הפסידה אברדין בגמר גביע הליגה לדנדי יונייטד. בעונות 1981/82 עד 1983/84 הוליך את אברדין לשלוש זכיות רצופות בגביע הסקוטי. בעקבות הזכייה בגביע השתתפה אברדין בעונת 1982/83 בגביע המחזיקות ואף זכתה בו אחרי ניצחון על ריאל מדריד במשחק הגמר. ב-1983/84 זכתה אברדין בדאבל כשזכתה גם באליפות, ובעונה שלאחר מכן זכתה באליפות שנייה ברציפות. ב-1985/86 זכתה אברדין בגביע נוסף וכן בגביע הליגה.
לאחר הצלחתו כמאמן אברדין, מונה פרגוסון ב-1985 למאמן נבחרת סקוטלנד במקומו של ג'וק סטין שנפטר מהתקף לב לאחר העלייה למונדיאל 1986. פרגוסון אימן את הנבחרת במונדיאל עצמו, שם הודחה בשלב הבתים.
מנצ'סטר יונייטד.
בשנת 1986 הגיע למנצ'סטר יונייטד. פרגוסון הפך את יונייטד ממועדון בינוני עם עבר מפואר לאחד מהמועדונים הטובים בעולם. ב-1993 רכש פרגוסון את החלוץ הצרפתי אריק קנטונה מלידס יונייטד, ומנצ'סטר החלה בשורה של זכיות בתארים שונים. עונת השיא של פרגסון ויונייטד הייתה 1999 בה הקבוצה זכתה ב"טרבל": אליפות, גביע ה-FA וגביע האלופות. במשחק הגמר הדרמטי נגד באיירן מינכן הגרמנית הצליחה יונייטד לחזור מפיגור של שער בזכות טדי שרינגהאם שנכנס כמחליף והשווה בדקה ה-90 לאחר קרן של דייוויד בקהאם. אולה גונאר סולשיאר כבש שער ניצחון בתוספת הזמן מעוד קרן של בקהאם. המלכה אליזבת השנייה החליטה להעניק לפרגוסון את תואר האבירות סר בעקבות הישגי אותה עונה. בשנת 1999 נבחר כמאמן השנה של ה-BBC.
פרגוסון הודיע שיעזוב את יונייטד בשנת 2002, אך תוך זמן קצר שינה את דעתו וחתם על חוזה חדש. פרשנים טוענים כי הכישלון של יונייטד בשנה זו הביא את פרגוסון לשנות את ההחלטה, מכיוון שרצה לפרוש בשיא לאחר זכייה בתואר כלשהו.
אלכס פרגוסון הוביל את מנצ'סטר יונייטד לאליפויות רבות ולשני גביעי אירופה, אך רבים טוענים שההישג הגדול ביותר שלו הוא שהצליח לבנות 3 שושלות של שחקנים בקבוצה, על אף השינויים הרבים והתהפוכות בעולם הכדורגל.
בשנת 2004 הגיע פרגוסון למשחקו האלף כמאמן יונייטד, מול אולימפיק ליון. בשנת 2006 כריסטיאנו רונאלדו כבש את השער ה-2000 של יונייטד תחת פרגוסון, מול אסטון וילה.
בשנת 2008 פרגוסון זכה עם יונייטד פעם נוספת בליגת האלופות, לאחר שקבוצתו גברה על צ'לסי בדו-קרב פנדלים.
בשנת 2011 הוביל פרגוסון את מנצ'סטר יונייטד לזכייה באליפות נוספת בפער של 9 נקודות יותר מצ'לסי, שסיימה שנייה בטבלה. הייתה זו האליפות ה-19 של המועדון ששבר את שיא הזכיות באליפות אנגליה. באותה עונה הגיע פרגוסון עם יונייטד לגמר ליגת האלופות פעם נוספת לאחר שגבר על צ'לסי ברבע הגמר ועל שאלקה 04 בחצי הגמר, אך הפסיד לברצלונה בתוצאה 1–3.
ב-5 בנובמבר 2011 במשחק מול סנדרלנד נקרא היציע הצפוני של אולד טראפורד, על שמו של פרגוסון. ב-23 בנובמבר 2012 הוצב פסל בדמותו בחזית היציע.
ב-8 במאי 2013 הודיע פרגוסון על פרישה מאימון אחרי 39 שנים כמאמן ו-27 שנים שאימן את מנצ'סטר יונייטד.
באוקטובר 2013 הוציא פרגוסון אוטוביוגרפיה הסוקרת את פועלו במהלך 27 שנותיו במנצ'סטר יונייטד, בשם My Autobiography ("האוטוביוגרפיה שלי").
בספטמבר 2015 חשף פרגוסון כי הסיבה שהובילה אותו לפרוש מאימון מנצ'סטר יונייטד הייתה רצונה של אשתו, בעקבות דיכאון שפקד אותה עקב מות אחותה.
תארים ופרסים.
במהלך שנותיו כמאמן זכה פרגוסון ב-49 תארים ובשלל תארים אישיים. פרגוסון הוא המאמן שזכה הכי הרבה פעמים בפרס מאמן החודש בפרמייר ליג עם 27 פרסים.
אלכס פרגסון
יהודה עדר