מאובן זה הוא המאובן השלם ביותר של טריצרטופס שנמצא אי-פעם ומלבד שלד כמעט שלם כלל גם טביעת עור מאובנת. הטביעה כוללת בעיקר התאבנות של חול דק שעליו הוטבע מרקם העור, אך המדענים מצאו בליין גם שרידים של מולקולות מרקמות העור המקוריות המכילות פחמן, ובודקים כעת האם אפשר לחלץ מהן מולקולות אורגניות. הגילוי של מאובן זה דווח לראשונה ב-2012 על ידי דוברי המוזיאון, אך טרם פורסם מאמר מדעי המתאר באופן מלא וריגורוזי את הממצא. מתיאורים ראשוניים של המאובן עולה שעורו של הטריצרטופס היה דומה לעור של תנין והוא היה מכוסה בקשקשים גדולים. בחלק מהקשקשים מהממצא של יוסטון נשתמרה בליטה דמוית פטמה, דבר שהוביל להעלאת ההשערה שממבנה זה צמחו זיפים קוצניים (המונחים המקובלים באנגלית הם quills או quill-like bristles) בדומה לאלה שנמצאו באחד המינים של פסיטקוזאורוס ("Psittacosaurus"), סוג של דינוזאור צרטופסי פרימיטיבי מאסיה. נכון ל-2018 שאלת קיום זיפים קוצניים על הטריצרטופס עדיין פתוחה. עם זאת, ישנם מאיירים ואמנים פלאונטולוגים שמציירים טריצרטופסים עם זיפים קוצניים על חלק מהגוף או אף על כולו. זיפים אלה, אם היו קיימים אצל טריצרטופס, כנראה שימשו בעיקר לתצוגה וחיזור, אך יש המשערים שהם תפקדו כמו הקוצים של הדרבן וסיפקו הגנה נוספת לטריצרטופס.
כיום מוצג באולם הפלאונטולוגיה הגדול של המוזיאון העתק של השלד שנמצא. השלד מוצג בתנוחת ריצה והסתערות (שנויה במחלוקת) וניצב מול שלד של טירנוזאורוס רקס, אויבו הקלאסי. בנוסף לשלד מוצגת גולגולת אמיתית של טריצרטופס והעתק של טביעת העור המאובנת.
סקלזיה
סקלזיה (שם מדעי: Scalesia) הוא סוג צמח ממשפחת המורכבים האנדמי לאיי גלאפגוס. הוא קרוב רחוק של החמנית (מהשבט Heliantheae), אך מראהו מזכיר עץ גבוה. הצמח נחקר ותואר בידי החוקר הסקוטי ג'ורג' ארנוט וולקר-ארנוט (George Arnott Walker-Arnott) שגם נתן לו את השם המדעי. שמו המדעי נקרא על שם החוקר ויליאם סטבלס (William Alexander Stables), אך אוית בצורה שגויה כ-"Scales" במקום "Stables".
צמח זה הדומה לעץ ויכול להגיע לגובה 15–20 מטר אצל המין "Scalesia pedunculata", בעל גבעול רך יחסית[ ואורח חייו מזכיר מיני חזרן מסוימים שגדלים יחדיו ומתים באותו זמן, לאחר שייצרו זרעים. צמח גדול זה מצוי בגבהים בין 400 ל-700 מטרים מעל פני הים באיים: סנטה קרוס, סן קריסטובל, סנטיאגו ופלוראנה. כדי להתמודד עם החום הוא פיתח יחסים עם חזזית הצומחת עליו ומכסה אותו מהחום בעת שרב.
מינים.
בסוג זה ישנם 15 מינים:
Pandas
בתכנות מחשבים, pandas היא ספריית תוכנה שנכתבה עבור שפת התכנות פייתון ומיועדת לניתוח ועיבוד נתונים. בפרט, היא מציעה מבני נתונים ופעולות לעיבוד מבני נתונים נומריים וסדרות זמן. pandas היא תוכנה חופשית ופורסמה תחת רישיון BSD. השם נגזר מן המונח "panel data".
פנדס
בסיס חיל האוויר בלבק
בַּלבֵּק (ברוסית: Бельбек; בטטרית של קרים: Belbek) הוא שמו של בסיס אווירי בחצי האי קרים, השוכן סמוך לכפר באותו שם, המשמש כשדה תעופה צבאי, סמוך לעיר הנמל סבסטופול.
עד 2014 הבסיס שימש את גדוד התעופה הטקטי מספר 204 של חיל האוויר האוקראיני. בפברואר 2014 הבסיס הועבר לידי חיל האוויר הרוסי בעקבות אירועי משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה.
היסטוריה.
הבסיס הוקם ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, עקב צורך של חיל האוויר הסובייטי לבסיס באזור. לאחר מלחמת העולם השנייה נסלל מסלול בטון במקום, אך עדיין נשאר בסיס צבאי.
רק לאחר הקמת אוקראינה והשתלטותה על המקום קיבל המקום רישיון להפעלת טיסות בין-לאומיות, בשנת 2002.
ב-2014 החלו חמושים להיראות בסביבות המקום, והתרחשו מספר מקרי חבלה בלתי מזונים.
כיום, מפעיל את המקום חיל האוויר הרוסי, עם טייסת הקרב ה-37.
גלאפגוס (סדרה תלת-מימד)
גלאפגוס (באנגלית: Galapagos 3D) היא סדרת טבע תיעודית תלת ממדית שהופקה על ידי ה-BBC בינואר 2013 באיי גלאפגוס, לאחר ששודרה סדרה נוספת - גלאפגוס בשנת 2006. הסדרה שודרה גם בידי הערוץ הראשון. קריין הסדרה הוא חוקר ויוצר הסרטים הבריטי סר דייוויד אטנבורו, שחוזר בפעם הרביעית בסרטיו לאיים ולצידו מופיעים מספר חוקרים.
סדרה זו מתמקדת בחיים המיוחדים שבאיי גלאפגוס ומשודרת בטכניקת הדמיית תלת-מימד והיא אחת מקבוצת סדרות טבע שצולמו בצורה זו. שני עניינים ייחודיים לסדרה הוא צילומיה של האיגואנה הורודה הנדירה לראשונה וצילומיו של הצב הנדיר ג'ורג' הבודד שצולמו בפעם האחרונה לפני מותו ב-2012.
1830-1839
מנאל א-דוואיאן
מנאל א-דוואיאן (ילידת 1973) היא אמנית עכשווית סעודית, הידועה בשל עבודת המיצב שלה "Suspended Together" משנת 2011. היא הציגה את עבודותיה במספר תערוכות, כולל "Soft Power" במרכז אלן לאמנות בריאד ב-2012, תערוכת היחיד "Journey of Belonging", בגלריית אתר שבג'דה, ב-2013, ו-"100 Masterpieces of Modern and Contemporary Arab Art" בפריז, ב-2017. כמו כן, היא השתתפה בביאנלה של יוסטון, בארצות הברית, ב-2014, בפרויקט "P.3: Prospect" בביאנלה בניו אורלינס, ב-2015, שם הציגה את עבודתה "Notes For Now", וגם בביאנלה של ונציה, בתערוכת "Future of a Promise". העבודה שלה משתמשת במדיומים רבים, כולל צילום ומיצב, ומתמקדת בחקירה וביקורת של תפקידיהן של נשים בחברה הסעודית.
תחילת דרכה.
א-דוואיאן נולדה בשנת 1973 בדהראן במחוז המזרחי של ערב הסעודית. היא סיימה תואר שני בניתוח ועיצוב מערכות. היא החלה את הקריירה שלה בחברת נפט לפני שהחליטה לעסוק באמנות במשרה מלאה בשנת 2010. האמנות שלה עוסקת בבחינת נושאים אישיים ופוליטיים הקשורים לזכויות נשים בהקשר של החוקים האולטרה-שמרניים בסעודיה החלים על נשים, הכוללים איסורים על תנועה, נהיגה, או דיבור במרחב הציבורי. א-דוואיאן מתגוררת בלונדון, אנגליה, שם היא עובדת על תואר שני בפרקטיקות של אמנות עכשווית במרחב הציבורי בקולג' המלכותי לאמנות.
צילום.
העבודות המוקדמות של א-דוואיאן מבוססות בעיקר על צילום בשחור לבן, כולל תמונות מאוספיה "I AM", "Drive-By Shootings", ו-"Nostalgia Carries Us". . "I AM", אוסף משנת 2005, נוצר בהשראת נאום שנשא המלך עבדאללה אל-סעוד , כשהוא עלה לכס המלכות הסעודית ב-2005, ובו הוא הדגיש את החשיבות של השתתפות נשים לבניית והעשרת החברה הסעודית. ההצהרה השנויה במחלוקת פורשה בדרכים רבות על ידי מבקרים שבעד ונגד זכויות נשים. א-דוואיאן קיבלה השראה לצלם את הנשים שהיא האמינה שהמלך מתייחס אליהן, כולל מהנדסות, אמהות, ומדעניות, כדי להנכיח ולהכיר בחשיבותן של הנשים בערב הסעודית. הצילומים מתוך האוסף "Drive-By Shootings" (2011) מדגימים את הקשיים העומדים בפני אמניות בסעודיה, בהינתן ההגבלות הקיצוניות המוטלות עליהן על ידי הממשלה. כאישה, א-דוואיאן לא יכלה לנהוג מבחינה חוקית, אך נעזרה בנהג שהסיע אותה כדי שתוכל לצלם מתוך הרכב הנע. הצילומים המטושטשים שיצרה מדגישים את העובדה שהיא מנועה מלצאת מהרכב על מנת ליצור את האמנות שלה, אלא מוכפפת למישטור התנהגותי מבוסס-מגדר, כחלק מהתהליך היצירתי שלה.
אמנות מיצב.
ב-2012 עבודת המיצב של א-דוואיאן הוצגה בתערוכת Edge of Arabia, "We Need to Talk" בג'דה. התערוכה הדגישה את הצורך ברפורמה בערב הסעודית על פי תפישת האמנים. נכון לאותו הזמן היה זה המיצג הגדול והרדיקלי ביותר של אמנים עכשוויים סעודים, וכל אחד מהם נטל את הסיכון להשלכות הפוליטיות בשל ביטויים האמנותי. המיצב של א-דוואיאן "Esmi My Name", כלל סט חרוזים מסורתי גדול מהחיים, כשעל כל חרוז מצויר שמה של אישה, והחרוזים תלויים על חבל ארוג על ידי נשים בדואיות. בסעודיה, האמונה היא שלבטא את שמה של אישה בפומבי הוא טאבו מביש או מביך, דבר אשר מוחק את נוכחותן ואת זהותן של נשים סעודיות לכדי אלמוניות. על ידי הפיכת השמות לציבוריים, עבודתה של א-דוואיאן מאתגרת רעיונות לגבי תפקידי נשים בחברה הסעודית ומבקשת לשנות אותם ואת ההתייחסות אליהם.
בין העבודות המוכרות ביותר של א-דוואיאן היא "Suspended Together" (2011), סדרה של 200 יונים לבנות מפיברגלס התלויות מהתקרה. על כל יונה, סמל מסורתי של חופש, יש עותק של מסמך מעבר שנדרש עבור כל נשות ערב הסעודית כדי לצאת לנסיעה. האישור חייב להיות מונפק וחתום על ידי אפוטרופוס ממין זכר, בדרך כלל אב, אח או בעל. המסמכים שא-דוואיאן בחרה לשחזר נשלחו אליה מאת מגוון נשים סעודיות. התעודות הונפקו עבור ילדות ונשים מגיל שישה חודשים עד גיל שישים, ומתעדות את ההיסטוריה של הזכויות המוגבלות של נשים. א-דוואיאן מתארת את המיצב: "במתקן של היונים, אני חוקרת את הרעיון של תנועה מושעית. רבות מן הנשים הסעודית המובילות, מדעניות, מחנכות, מהנדסות, אמניות ומנהיגות נפלאות, תרמו את המסמכים שלהן כדי להיכלל בעבודת אומנות זו. הנשים האלה סוללות דרך חדשה ומגיעות להישגים עבור החברה שלהן, אבל כשמדובר בנסיעות עדיין מתייחסים אליהן כמו להקה של יונים מושעות.'"
קול העולם
קול העולם הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מרגלית צנעני ביחד עם זהבה בן. השיר יצא לאור ב-3 באוגוסט 2013, תחת חסותן של חברות התקליטים "ביג בוס רקורדס", "אריק לוי הפקות" ו-"אבי גואטה הפקות בע"מ".
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט, וה-14 במצעד של רשת ג'.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי ואלי קשת והולחן והופק על ידי שי ראובני. בשיר ישנם שני אזכורים ללהיטי עבר של שתי הזמרות. האחד "נערי שובה אלי" והשני "טיפת מזל". השיר הוא שיר בסגנון הים-תיכוני, בדומה לשאר השירים שהוציא הצמד בהמשך.