עמדה בראש כנסים בישראל בשיטות מחקר איכותניות (2004, 2006) והייתה יו"ר-שותפה של כנס שלישי במרץ 2008. הייתה שותפה בהקמת האגודה הישראלית למחקר איכותני ב-2006 (עמותה שנסגרה). ב-2010 הייתה עורכת שותפה בספר על ניתוח נתונים איכותניים, שהיה הראשון לתאר את הניסיון הישראלי בשטח זה. היא ערכה את החלק הישראלי של כתב העת האלקטרוני International Journal of Qualitative Methods (IJQM), שמפרסם מאמרים מתודולוגיים בשפות שונות והיא חברת מערכת של כתב העת International Journal of Qualitative Methods (QHR).
עבודה קבוצתית.
נושא זה מהווה תחום מרכזי של מחקר (ופרקטיקה) בעבודתה של קסן. היא בחנה את יישומן של שיטות בעבודה בקבוצה, פיתחה מודל לתכנון וסיווג של קבוצות בעבודה סוציאלית, בחנה את יעילותן של קבוצות תמיכה בהפגת חרדות של חולי לב ואוכלוסיות אחרות, פרסמה את ניסיונה בעבודה קבוצתית בחברה רב תרבותית, חקרה תהליכים קבוצתיים ופיתחה טכניקות חדשות בהנחיה של קבוצות. היא עורכת-שותפה (עם פרופ' רחל לב-ויזל) של ספר בשם "עבודה קבוצתית בחברה רב-תרבותית" ומחברת-שותפה (עם לב ויזל) של ספר בשם "מסע של חוויות", שעיקרו תרגילים בעבודה עם קבוצות קטנות. היא עבדה עם קבוצות קטנות שונות, עמדה בראש הוועידה הלאומית הראשונה לעבודה סוציאלית בקבוצות (1991), הייתה יו"ר שותפה של הוועידה הלאומית לעבודה קבוצתית וטיפול קבוצתי בחברה רב-תרבותית (1999), הרצתה בכנסים בוועידות בינלאומיות ובשנים 1980–1987 הייתה נציגת ישראל באגודה האמריקאית לעבודה סוציאלית עם קבוצות American Association of Social Work with Groups (AASWG).
היבטים פסיכו סוציאליים של חולי.
מחקריה בנושא זה עסקו בקשר שבין חרדה, מתח וחולי אצל חולים לאחר התקף לב ראשון, אצל חברי צוות רפואי בעת מלחמת המפרץ ואצל אנשים שפוטרו מעבודתם. בתמיכת האגודה למלחמה בסרטן, בחנה היבטים התנהגותיים של חולי סרטן, בכללם תהליכי קבלת החלטות של חולים בנוגע לקבלת טיפול. אלו היו מחקרים בינלאומיים השוואתיים ביחד עם קבוצות מאוסטרליה ומארצות הברית. במחקר אחר, בחנה את המאפיינים של השיח המוסדי בין עובדים סוציאליים אונקולוגיים ובין עמותה שהפעילה קבוצות לעזרה עצמית לחולי סרטן. עם תמר דרייפוס, סטודנטית לתואר שני, (בהדרכה משותפת עם פרופ' צוויקל), נעשתה עבודה על אומדן עיכובים באבחון סרטן השד. ביחד עם תלמידתה, ד"ר מירב רבינוביץ', פרסמה מספר מאמרים מבוססים על מחקר מטה-סינתזה המשווה בין טיפולים המבוססים על גישה פסיכותרפית וגישה התנהגותית.
אלימות בין בני זוג.
נושא זה מקיף חלק ניכר ממחקריה ופעילותה הציבורית של קסן. היא חקרה את הדינמיקה של אלימות בין בני זוג בעיקר בקרב עולים מאתיופיה. ממצאיה הולידו מדריך לטיפול ומניעת אלימות המיועד לאנשי מקצוע העובדים בקהילה.
היבטים תרבותיים וכשירות תרבותית של עובדים סוציאליים.
אלו נושאים שנוגעים לכל מחקריה. פרסומיה בנושא זה עוסקים בעולים מאתיופיה, בדואים, עולים מרוסיה ומחקרים משווים בין אוסטרליה, ישראל וארצות הברית.
התמודדות הורים עם גיוסם ילדיהם לצבא.
מאמרה משנת 1993 אודות קשייהם של הורים בהתמודדות עם גיוסם של ילדיהם ליחידות קרביות בצה"ל, מתעמת עם הטאבו שהיה אז בחברה הישראלית בנוגע לנושא זה. המאמר צוטט בעיתונות מספר פעמים; קסן רואיינה בכלי התקשורת והטקסט הופץ על ידי המעסיקים במספר חברות למשפחות של המתגייסים החדשים בקרב עובדיהם. אחת מתלמידותיה לתואר השלישי (שרון דרייפוס) בוחנת את הפרדוקס אצל אימהות מהמגזר הדתי-לאומי שבנן הבכור התגייס לצה"ל ממש לפני ההתנתקות ועוקב אחרי אימהות עד שנתיים לאחר ההתנתקות.
אנטילופה סוסית שחורה
מצויצי סנפיר
טמפונדה לבבית
לחם חיטה מלאה
לחם חיטה מלאה (נקרא גם לחם חיטה מלא), הוא כל לחם אשר הקמח היחיד ששימש להכנת בצקו הוא קמח חיטה מלא, כלומר קמח חיטה הכולל את כל ארבעת רכיבי דגן החיטה וללא כל תוספת של קמח לבן. בתקן הישראלי, לחם מלא מוגדר כלחם שבו שיעור הקמח המלא, מכלל מיני הקמחים, עומד על לפחות 80%.
מאפיינים.
ארבעת רכיבי הגרעין המשמשים להכנת קמח חיטה מלאה נקראים נבט, אנדוספרם, מעטפת גרעין פנימית, ומעטפת גרעין חיצונית (המכונה לעיתים גם בשם "סובין").
יש להבדיל בין לחם חיטה מלאה לבין לחם דגנים מלאים, אשר הוכן מכמה דגנים מלאים נוספים, עם או ללא חיטה.
ייצור והפקה.
בישראל לא קיימת אסדרה למונחים "חיטה מלאה", "דגן מלא", ו"קמח מלא", ולכן יצרנים שונים עשויים לתת הגדרות שונות למונחים אלה, אשר שונות מן ההגדרה הנפוצה בקרב בוטנאים ודיאטנים. כך למשל "חיטה מלאה" יכולה להיות עם סובין וללא סובין (כלומר עם או ללא המעטפת החיצונית), והסובין עצמו יכול להימכר על ידי היצרנים הן כתוסף מזון עצמאי והן כמספוא, זאת בהנחה והיצרן מגדיר "חיטה מלאה" כ"חיטה מגרעין מלא ללא מעטפת חיצונית".
ללחם חיטה מלאה יש, באופן טבעי, צבע חום בהיר. ניתן להוסיף צבע מאכל קרמל לבצק של לחם העשוי מקמח לבן בלבד, כך שאפשר לטעות ולחשוב שמדובר במאפה דגנים מלאים. במדינות רבות, ובהן ישראל, פרקטיקה זו אינה מנוגדת לחוק, אך יש הרואים בה הטעיית צרכנים.
יתרונות בריאותיים.
לחם חיטה מלאה עדיף מכמה בחינות בריאותיות על לחם חיטה מעובדת (ובפרט על לחם חיטה לבנה, המכיל רק רכיב חיטה אחד - האנדוספרם). ההמלצה להחליף את הלחם הלבן בלחמים מקמח חיטה מלאה היא המלצה נפוצה בקרב דיאטנים ורופאים העוסקים בתזונה.
לחם חיטה מלאה עשיר יותר למשל בסיבים תזונתיים בלתי-מסיסים הגורמים לשובע ואינם קלוריים כלל, היוצאים מן הגוף כביאתם. ולפיכך בנפח זהה, הוא בדרך כלל משמין פחות מלחם חיטה לבנה. כמו כן לחם חיטה מלאה עשיר יותר בנוגדי חמצון, חומצות אמינו, בפרט ליזין, מינרלים דוגמת מגנזיום, מנגן, זרחן וסלניום, וויטמינים דוגמת ניאצין, ויטמין B6, וויטמין E.
מן הראשונים בתרבות המערבית שהמליצו על אכילה של דגנים מלאים במקום דגנים מעובדים היה הרופא הבריטי תומאס אליסון. גם הרמב"ם שהיה רופא במקצועו, שילב הנחיה זו במסגרת המלצות התזונה שלו ביד החזקה .
זיתי קלמטה
טבלן בינוני
טבלן בינוני (שם מדעי: "Podiceps nigricollis") הוא מין של עוף מים ממשפחת הטבלניים, שמצוי במקווי מים גדולים עם צמחייה בכל היבשות מלבד אוסטרליה ואנטארקטיקה.
מאפיינים.
אורכו כ-28 עד 34 ס"מ, מוטת כנפיו היא כ-56 עד 60 ס"מ ומשקלו כ-260 עד 400 גרם. בקיץ ראשו וצווארו של הטבלן שחורים, וציצת אוזניהם צהובה. בחורף הוא פחות בולט: נוצותיו בעיקר לבנות, ועל ראשו יש "כיפה" שחורה. משמעות שמו הלטיני של המין היא "בעל רגליים אחוריות שחור-צוואר".
הטבלן הבינוני מצוי באירופה, מרכז אסיה, אפריקה הדרומית וארצות הברית. תת-המין הצפון-אמריקני נודד בחורף, בדרך כלל אל אזור חוף האוקיינוס הפסיפי. הטבלנים מהאוכלוסייה האירופאית שמצויים באזורים ממוזגים יותר נודדים גם הם בחורף, אל אזור הים התיכון. האוכלוסייה הדרום-אפריקאית יציבה. בישראל הוא חורף נפוץ.
הטבלן הבינוני ניזון בעיקר מדגים, אך גם מפגיות ומסרטנאים. הוא מעדיף בדרך כלל להימלט מסכנה על ידי צלילה למים ולא על ידי תעופה, למרות שהוא יכול להמריא מהמים בקלות.
הטבלן מקנן על גדות מקווי מים, מכיוון שרגליו ממוקמות באחורי גופו והוא אינו הולך טוב. הנקבה מחזרת אחרי הזכר על ידי השמעת קריאות. הנקבה מטילה שתי ביצים, והגוזלים המפוספסים נישאים לעיתים על גב ההורה.
בדידותם של המספרים הראשוניים
בדידותם של המספרים הראשוניים (באיטלקית: La solitudine dei numeri primi) הוא רומן ביכורים מאת פאולו ג'ורדנו. הרומן פורסם בשנת 2008 באיטלקית. הספר זיכה את ג'ורדנו בפרס קמפיאלו ובפרס סטרגה בשנת 2008. בשנת 2010 התפרסמה גרסה קולנועית של הרומן עם שינויים מסוימים בבימויו של סאווריו קוסטאנזו.
עלילה.
הרומן מתאר את תקופת הילדות והחיים הבוגרים של הילד מתיה והילדה אליצ'ה. שניהם נחשפו למצבים טראומתיים (שונים) כשהיו בני 8. אליצ'ה נושאת צלקות פיזיות של תאונת סקי מחרידה שבה כמעט נהרגה. מתיה נושא צלקות רגשיות בשל אובדן אחותו התאומה, בעלת פיגור שכלי, לאחר שנטש אותה לבדה בפארק כדי להשתתף במסיבת יום הולדת של חבר. טראומות אלו מתבטאות מאוחר יותר בחייהם כאשר אליצ'ה הופכת לאנורקסית, ומתיה חותך את עצמו. בבית הספר שניהם אאוטסיידרים, דומים מאוד למספרים ראשוניים בכך שהמספרים הראשוניים הם אאוטסיידרים מיתר המספרים. אליצ'ה ומתיה הבודדים מתיידדים אחד עם השני ויוצרים מערכת יחסים מיוחדת - קרובה מאוד, אך לעולם לא רומנטית. מערכת היחסים ביניהם מושווית למספרים ראשוניים תאומים: תמיד ביחד, אך לעולם לא נוגעים האחד בשני. כשמתיה, המתמטיקאי המחונן, זוכה במלגה מכובדת באוניברסיטה בגרמניה הרחוקה נדמה שמערכת היחסים ביניהם מוצתה. כעבור מספר שנים, כאשר אליצ'ה רואה אישה שעשויה להיות אחותו האובדת של מתיה, השניים שבים ומתאחדים. למרות אהבתם הברורה האחד לשני, הם אינם מסוגלים להביע את רגשותיהם.
Chaetopelma
אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה
אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה (באנגלית: The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe; ביידיש: ייִוואָ-ענציקלאָפּעדיע פֿון די יִידן אין מיזרח-אייראָפּע) היא אנציקלופדיה העוסקת בתולדות יהדות מזרח אירופה ותרבותה.
האנציקלופדיה הוכנה על ידי מכון ייִוואָ (מבוטא: "ייִווֹ"; ראשי תיבות ביידיש: ייִדישער װיסנשאַפֿטלעכער אינסטיטוט, 'המכון המדעי היהודי'; ובאנגלית: YIVO), או בשמו כיום: "המכון למחקר יהודי" (באנגלית: Institute for Jewish Research), ויצאה לאור בשנת 2008 בהוצאת אוניברסיטת ייל.