את עונת 2021 פתח בנט בטור האמירויות וניצח את הקטע ה-4 וה-6. לאחר מכן התחרה בפריס - ניס וגם שם ניצח 2 קטעים שהסתיימו במאוץ המוני אל קו הסיום, הקטע הראשון, בו הקדים את ארנו דמאר ואת מאדס פדרסן. בקטע החמישי גבר על נאסר בוהאני ופסקל אקרמן. בהמשך העונה ניצח את שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה ושני קטעים בוולטה או אלגארבה. בנט אמור היה להתחרות בטור דה פראנס 2021, אך בסופו של דבר לא זינק למרוץ בשל כאבי ברכיים לטענתו. המנהל המקצועי של הקבוצה, פטריק לפברה, הטיל ספק במצבו וכשירותו של בנט והדבר הוביל להאשמות של לפברה על בנט, שהמשיכו עם חתימתו של בנט בבורה-הנסגרוהה החל מ-2021, בריאיון לתקשורת הבלגית המקומית, עשה לפברה השוואה בין חזרתו של בנט לקבוצה הגרמנית, לאישה שחוזרת לבעלה המתעלל, בהמשך התנצל על דבריו. המרוץ הבא שהתחרה בו בנט, מאז לקח חלק בוולטה או אלגארבה, הייתה אליפות אירופה, שנערכה יותר מארבעה חודשים מאוחר יותר. בנט לא סיים את המרוץ.
ניורל קרסט
גדוד 647
גדוד תותחנים 647
חולדת נפץ
חולדת נפץ (באנגלית: Explosive rat), הידועה גם כפצצת חולדה (Rat bomb), הייתה כלי נשק שפותח על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (SOE) במלחמת העולם השנייה לשימוש נגד גרמניה. את פגרי החולדות היו ממלאים בחומרי נפץ פלסטיים ומפזרים ליד חדרי הדוד הגרמניים, בתקווה כי הגרמנים יפנו את הפגרים בשריפה, שתוביל לפיצוץ הדוד.
מעולם לא נעשה שימוש מבצעי בחולדות הנפץ מכיוון שהמשלוח הראשון שלהם יורט על ידי הגרמנים; עם זאת, המשאבים שהוקדשו על ידי הגרמנים לאיתור חולדות נפץ נוספות נחשבו על ידי ה-SOE כהצלחה.
התפתחות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, רכשה מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כמאה מכרסמים לניסויים רפואיים. המכרסמים הומתו וחומר נפץ פלסטי נתפר לגופם.
הרעיון, שפותח בשנת 1941, היה שכאשר החולדה המתה תתגלה בחדר הדוד של קטר רכבת, מפעל, תחנת כוח, או מתקן דומה, המסיק שמטפל בדוד ישליך את הגופה לתוך הכבשן, ויגרום לה להתפוצץ. חולדה יכולה אמנם להכיל רק כמות קטנה של חומר נפץ; עם זאת, ביחד עם חדירתו של דוד אדים בלחץ גבוה הפיצוץ היה יכול להוביל לפיצוץ חדר הדוד. ניתן היה להציב פצצת חולדה גם עם פתיל השהיה.
היסטוריה מבצעית.
המשלוח הראשון של הפגרים יורט על ידי הגרמנים, וה-SOE הזניחו את תוכניתם. הגרמנים הציגו את החולדות בבתי הספר הצבאיים הבכירים וערכו חיפושים אחר חולדות מתפוצצות נוספות. ארגון ה-SOE סיכם: "הצרה שנגרמה להם הייתה עבורנו הצלחה גדולה בהרבה מאשר אם היינו משתמשים בחולדות בפועל."
מגילת ההודיות
מגילת ההודיות היא אחת משבע מגילות מדבר יהודה הראשונות שהתגלו במדבר יהודה במערה מס' 1 הסמוכה לחורבת קומראן על ידי בדואים. הייתה זו אחת משלוש המגילות הראשונות שנרכשו על ידי פרופ' אליעזר סוקניק מסוחר העתיקות קנדו בבית לחם בנובמבר 1947.
הטקסט של המגילה התגלה בהמשך בעוד שני קטעים במערה מס' 1 ושישה קטעים נוספים במערה מס' 4. מכל מקום המגילה שהתגלתה לראשונה מכילה את החלק הגדול של הטקסט הידוע לנו. מגילה זו מוצגת כיום בהיכל הספר במוזיאון ישראל.
מחקר המגילה.
המגילה שהגיעה כאמור לסוקניק יחד עם מגילת המלחמה, עוררה את פליאתו של סוקניק, שכן לפניו עמד טקסט שהוא זיהה כטקסט מימי בית שני, אך לא מצא לטקסט שום מקבילה בספרות הידועה לנו. סוקניק היה הראשון שפרסם את טקסט המגילה בספרו "אוצר המגילות הגנוזות". הוא קרא לה בשם מגילת ההודיות כי רוב הפרקים שבה מתחילים במילים "אודכה אדוני". מהדורה נוספת פורסמה בהמשך על ידי יעקב ליכט. בהמשך פורסמו מהדורות נוספות על ידי חוקרים ישראלים ושאינם ישראלים. הקטעים שהתגלו במערה הרביעית פורסמו בסדרת תגליות במדבר יהודה חלק 39, והטקסט המשולב פורסם בכרך 40 החותם את הסדרה בידי איילין שולר.
מצבה הפיזי של המגילה בצירוף שאר הקטעים שנמצאו אינו מאפשר פרסום אחיד וחד משמעי של הטקסט של המגילה. סדר הטורים שלה שונה בפרסומים ממחקר אחד למשנהו. אלישע קימרון פרסם מהדורה מדעית של המגילה עם חילופי הנוסחאות והשלמות משוערות בכרך הראשון של הכתבים העבריים ממגילות קומראן בהוצאת יד יצחק בן-צבי.
תוכן המגילה.
לדעתו של סוקניק נכתבה מגילת ההודיות בידי "מורה הצדק" – שהוא מנהיג "עדת היחד". מסקנתו נובעת מסגנון המגילה הכתוב בעיקר בלשון מדבר, ומכך שהוא כותב שהוא מנהיג את עדתו וכן מתיאוריו על הרדיפות שאויביו רדפוהו. כל זה בסגנון מוכר מכתבים כיתתיים אחרים ממגילות קומראן. ישראל קנוהל כתב בספרו "בעקבות המשיח" שהכותב היה משיח שקדם לישו ושדמותו שימשה מודל למשיח הנוצרי. דעה זו שעוררה עניין ברחבי העולם הנוצרי זכתה להתנגדות מספר חוקרים.
המגילה כתובה בסגנון שירי בלשון מקראית, ויש בה שירים המשבחים את האל. כמו בכתבים אחרים של הכת, גם כאן מתוארים כוחות הטבע ובני האדם כאותם שנגזרה עליהם דרך התנהגות מראש (תורת הגזירה הקדומה), האדם מעורב מטוב ורע ובעתיד הרשעים וכוחות הרע יושמדו. האל ברא את הרע בסוד חכמתו ואין האדם יכול להבין זאת. האדם זקוקו לחסדי האל לשם כפרת עוונותיו.
איילין שולר
איילין מארי שולר (באנגלית: Eileen Marie Schuller; נולדה בשנת 1946) היא חוקרת מקרא קנדית. חוקרת מגילות מדבר יהודה. היא פרופסור בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת מקמאסטר בהמילטון, אונטריו. ד"ר שולר היא אחת מהעורכים של המהדורה הרשמית של מגילות מדבר יהודה (תגליות במדבר יהודה). היא מלמדת לימודי תואר ראשון ושני בתחום המקרא לאורך 30 שנה.
חינוך.
התעניינותה של שולר בלימודי דת החלה כבר בגיל צעיר כשלמדה בבית הספר התיכון של סנט מרי באדמונטון והצטרפה למוסד הנזירות הקתולי של אורסוליין. בשנת 1970 למדה באוניברסיטת אלברטה שם סיימה תואר ראשון בהצטיינות במחלקה ללימודים קלאסיים. שלוש שנים לאחר מכן היא למדה תואר שני במחלקה ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1984 קיבלה את הדוקטורט שלה מאוניברסיטת הרווארד במחלקה לשפות ותרבויות המזרח הקרוב.
קריירה.
לאחר שסיימה את לימודי התואר הראשון עבדה כמרצה במכללה התאולוגית ניומן ובמכללת סנט ג'וזף באדמונטון בשנים 1973–1977. בבית הספר האטלנטי לתאולוגיה בהליפקס היא החלה כעוזרת פרופסור משנת 1982 עד 1986 ואז לימדה כפרופסור חבר משנת 1986 עד 1989. לאחר סיום תואר הדוקטורט היא המשיכה להוראה באוניברסיטת מקמאסטר בשנת 1990. במשך שנתיים לימדה כפרופסור חבר ובשנים 1992 עד 1996 לימדה כפרופסור קבוע. נכון לעכשיו היא ממשיכה ללמד כפרופסור קבוע (משנת 1996).
במהלך עבודתה כמחנכת, מילאה תפקידים מובילים ומנהלתיים יוקרתיים כמו חברת הנהלה באגודה הקנדית למקרא (1987–1990), יו"ר משותף במדור קומראן לחברה לספרות תנ"כית (1992–1997), נשיא, האגודה הקנדית למחקרי מקרא (1994–1995), וחברת מועצת היועצים של האיגוד המקראי הקתולי (2011–2013). בנוסף, שילר הייתה מעורב במספר ארגונים מקצועיים כמו אגודת הספרות המקראית, האגודה הקנדית ללימודי תנ"ך, האגודה הקנדית לחקר הדת, האגודה המקראית הקתולית, האיגוד הלאומי של פרופסורים לעברית ובתי הספר האמריקאיים למזרח.
ספר לכבודה התפרסם בשנת 2000, שכותרתו "תפילה ושירה במגילות ים המלח". בספר קובץ מאמרים שהוצג בכנס לכבוד יום הולדתה ה-65 של שולר. כרך זה משקף את מצב המחקר בתחום ומציע תובנות חדשות בנושאים עליהם כתבה שולר.
עבודה מדעית ומקצועית.
זמן העבודה על המגילות העניק לשולר הערכה עמוקה יותר של העולם היהודי בו חי ישו. לא רק שהיא קיבלה את ההזדמנות לחיות בישראל, שם נשמרים רוב מגילות וקטעי המגילות למחקר ולעיון, אלא באמצעות הכרת היהדות הקדומה היא הצליחה לגלות מדוע הייתה הפרדה בין נוצרים ליהודים וגם כיצד הם יכולים להתחבר ולקיים אינטראקציה זה עם זה. מאז 2007 היא הייתה חלק מגופי ייעוץ שונים, כמו של המרכז לחקר מגילות מדבר יהודה באוניברסיטת קופנהגן, והמועצה המייעצת של "המילון התאולוגי של הטקסטים המקראיים והקומראניים" (גוף מחקר גרמני). בנוסף, היא הייתה עורכת המשנה של התנ"ך בהוצאת הרפר קולינס. היא גם הייתה מהעורכת של האנציקלופדיה של מגילות מדבר יהודה, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד (1995–2000), ומילון התנ"ך החדש של התנ"ך.
תרומתה הבולטת הייתה הוהוצאה לאור המדעית של מגילת ההודיות שנמצאה בקומראן ב-1947 במערה מס' 1 ונרכשה בידי פרופ' אליעזר סוקניק. היא ערכה את הכרך ה-40 והאחרון של תגליות במדבר יהודה שהוקדש למגילה זו בצירוף קטעים נוספים של המגילה שנתגלו לאחר מכן.
אדמת ויקטוריה
פירוסומים
מפלצת טאלי
יעקב (שיר)
יעקב הוא שיר שביצעה להקת ללדין ויצא לאור בשנת 1994.
רקע.
השיר יצא לאור בשנת 1994, נכתב על ידי יאיר שדה והולחן על ידי גרי ולודבסקי, מקימי הלהקה שעיבדו יחד את השיר. הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "הלילה". "יעקב" הוא שיר אלקטרו פופ, שנכתב על רקע חלום יעקב. השיר היה ללהיט והוא המזוהה ביותר עם הלהקה. השחקן שי אביבי השתתף בווידאו קליפ. אף שרבים חושבים כי אביבי ביצע את קטע הראפ בשיר, הרי שלמעשה יאיר שדה הוא זה שביצע את קטע הראפ. לאחר התפרקות ללדין, הקימו המפיקים שדה וולדובסקי את ההרכב "בנות יעקב".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ד (1994), דורג השיר במקום הרביעי.
פרודיות.
בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "השיר שלנו", נעשתה פרודיה של השיר בשם "הלו רני" המבוצעת על ידי נינט טייב, טלי אורן, רן דנקר ואניה בוקשטיין.