חורמחב היה בעל השפעה רבה בארמון, פיקד על הצבא והיה יועץ למלך תות ענח' אמון, שהיה בשנות העשרה שלו, ומת ללא שהותיר יורש מזרעו. ירש אותו פרעה איי שמת כעבור תקופה קצרה מאוד, ואז המליך חורמחב את עצמו למלך. שמו על כס המלכות היה ג'סר חפרור-רע סטפן-רע. שפירושו - "קדושים הם דברי רע, נבחרו של רע". חורמחב ניסה להשלים עם הכהונה של אמון-רע. הוא כנראה ביטל את שני המלכים שקדמו לו. הוא פעל למנות כוהנים מהצבא על מנת לחזק את התמיכה בו. בשנות שלטונו הוא נלחם בשחיתות בקרב הפקידות והצבא, וניסה לדאוג שכל המיסים יגיעו אליו.
חורמחב הקדיש את מרבית ימי השלטון שלו להשבת הסדר הציבורי, שנתערער לאחר מותו של אח'אנאתון וביטול הרפורמה הדתית שלו, ודיכוי המהומות שפרצו בשל כך. לקראת מותו הוא בחר בפאראמיס, הוא רעמסס הראשון, להיות יורשו, ובכך יסד את השושלת ה-19. בתקופה הרעמססית חורמחב הפך לאל.
מנורה חזני
מנורה חזני (נולדה ב-1976) היא במאית קולנוע ישראלית, בוגרת מעלה בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאומנויות.
קורות חייה.
מנורה קצובר נולדה באלון מורה ב-1976 לבני קצובר, מראשי המתנחלים ביש"ע. את שירותה הלאומי עשתה כקומונרית בסניף בני עקיבא בקרית ארבע.
היא נישאה לאריאל חזני בנו של יהודה חזני, מראשי גוש אמונים. אחרי הנישואים עברה עם בעלה להתגורר בהתנחלות חומש שבצפון השומרון, ממנו פונתה ב-2005 במסגרת תוכנית ההתנתקות. לימדה בעבר משחק בבית הספר לקולנוע יהודי תורת החיים.
חזני תיעדה את חייה מיום נישואיה ועד לידת בתה הבכורה בסרט "בחומש קרוב לשמים". בערב ט' באב התשס"ט שודר בערוץ 10 סרטה התיעודי "התנערי" העוסק בפינוי חומש. ב-2017 פרסמה את סרטה "רוח אחרת" המביא את סיפורו של אביה וחבריו בחידוש ההתיישבות בחברון ובשומרון.
טרומה
טרומה (Troma Entertainment) היא חברת סרטי טראש ניו-יורקית שהוקמה ב-1974 על ידי אנשי הקולנוע היהודים לויד קאופמן ומייקל הרץ. טרומה הפיקה מאות סרטים מאז שנות ה-70. בסרטיה ישנו גודש של אלימות, עירום, דם והומור פרוע, ויש המסווגים אותם כסרטי ניצול.
בין הסרטים המופקים במסגרת החברה יש קומדיות, סרטי פעולה, סרטי גוֹר, זומבים ומוטאנטים, סרטים מוזיקליים ועוד. המשותף לכולם הוא תקציב ההפקה הנמוך והמשחק היצירתי בנורמות קולנועיות של צילום, משחק וסוגה. זהו קולנוע קיצוני ואנארכיסטי, השואב השראה מבמאי גוֹר וסליז של תרבות השולים האמריקאית כגון ג'ון ווטרס והרשל גורדון לואיס.
בין הסרטים המפורסמים והמצליחים יותר (יחסית) שהפיקה טרומה נמצאות סדרת הטוקסיק אוונג'ר 1-4 (Toxic Avenger) שעוסקת בחייו של מנקה מפסידן שנפל לתוך חבית רדיואקטיבית - חוויה ששינתה את חייו; "גולשים נאצים חייבים למות" שעוסק בקרב בין שתי כנופיות גולשים שאחת מהן מורכבת מנאצים, וגם הסרט "סרג'נט קבוקי NYPD" המספר על שוטר ניו-יורקי שבעקבות ביקור בתיאטרון קבוקי מסורתי חווה טרנספורמציות משונות ללוחם קבוקי ונפתח לעולם אוריינטלי חדש וקסום.
החל משנת 1994 מופיע באופן קבוע בסרטים של "טרומה" שחקן הפורנוגרפיה רון ג'רמי. נכון לשנת 2009 הוא השתתף ב-9 סרטים שהפיקה החברה.
טרומה לא רק מפיקים את סרטיהם אלא גם משמשים כמפיצים לסרטים דלי תקציב מהעולם כולו. למרות שהם פועלים בשוליים הקיצוניים של התעשייה, הם מוכרים גם בהוליווד ומאמצים סממנים של קולנוע המיינסטרים כגון שימוש בכוכבים, במרצ'נדייז ובגימיקים המלווים את הקרנות הסרטים. עם זאת הם משתמשים בסממנים אלו בצורה מוגזמת וחתרנית, כפי שהם נוהגים לעשות גם בקונבנציות הקולנוע ההוליוודיות במסגרת סרטיהם.
לויד קאופמן, אחד ממייסדי "טרומה", השתתף בתפקיד עצמו בסרט הישראלי "המנגליסטים" (2003), שביימו דוד אופק ויוסי מדמוני. אחת האמרות הידועות של קאופמן היא "אני אוהב אנשים שמנים יותר משאני אוהב אנשים רזים. הכול תמיד הרבה יותר מצחיק כשזה קורה לאנשים שמנים."
תעודת סל
תעודת סל היא נייר ערך שמונפק על ידי תאגיד פיננסי (כגון בית השקעות). התעודה נסחרת בבורסה לניירות ערך ומאפשרת למשקיע לעקוב אחר נכס בסיס כגון: מדדי מניות, מדדי איגרות חוב, שערי מטבע חוץ, סחורות ועוד.
למשל, רכישת תעודת סל העוקבת אחר מדד נאסד"ק 100, הכולל את 100 חברות הטכנולוגיה הגדולות והסחירות ביותר בבורסת נאסד"ק, דומה לרכישת כל 100 המניות הנכללות במדד על פי משקלן היחסי במדד, בניכוי דמי ניהול, כאשר אלו קיימים, וללא כל צורך בהמרת המטבע ובעלויות הנובעות מהמרה זו. מחירה של תעודת סל נגזר ממחיר נכס הבסיס אליו היא צמודה ועל פי נוסחה הקבועה מראש בתשקיף התעודה. יש קשר הדוק בין מחיר התעודה למחיר נכס הבסיס אחריו היא עוקבת.
מנפיק התעודה מבטיח לקונה להחזיר לו את כספו בכל רגע נתון או בתום תקופה מסוימת, בתוספת השינוי בנכס הבסיס אחריו התעודה עוקבת, ובניכוי עמלות. פרעון התעודה בכל רגע נתון ניתן בדרך כלל רק לגבי סכומים משמעותיים החל ממאות אלפי שקלים. ברגע הרכישה, על המנפיק לרכוש את נכס הבסיס כדי ליצור מצב של אחידות בין התחייבויותיו (תעודות הסל שנמכרו) לבין הנכסים אותם הוא מחזיק כנגדן. פעולת הרכישה של המנפיק נקראת "התכסות". מרגע שהמנפיק התכסה והתחייבויותיו שוות בכל רגע לנכסים אותם הוא מחזיק, יכול המנפיק לפרוע את התעודות על פי דרישה וללא קשר לשינויי המחיר בנכס הבסיס.
הרעיון ממנו "נולדו" תעודות הסל החל במחקרים בתחומי ההשקעות הטוענים כי עיקר התשואה בתיק ההשקעות נובע מהקצאת הכספים לאפיקים השונים (Asset Allocation) וכי חלק שולי ממנה נובע מבחירה מדויקת של ניירות ערך. מחקרים אלו טענו כי בחירת הנכסים (Stock / Bond Picking) על ידי הערכות מסוימות, אינה הגורם המבדל את התשואות של מנהל השקעות אחד ממשנהו. שינוי התפיסה הוליד את תעודות הסל שתכליתן היא מעקב אחרי נכסי בסיס שונים כדוגמת מדדים, מטבעות, סחורות וכולי.
תעודות סל מונפקות בבורסות שונות ברחבי העולם. בישראל הונפקה תעודת הסל הראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב במאי 2000 על ידי חיים אבן זהב בתפקידו כמנכ"ל פסגות אופק מוצרים פיננסיים (מקבוצת בנק לאומי). שמה של תעודת הסל הראשונה היה "תאלי 25" והיא עקבה אחר מדד ת"א 25, לראשונה ניתן היה להשתמש בתעודת הסל "תאלי 25" כנכס בסיס למסחר באופציות על מדד ת"א 25. מאז התפתח הענף ובשנת 2013 כלל למעלה מ-530 תעודות שונות שניהלו סך נכסים של כ-113 מיליארד ש"ח.
בארצות הברית מכונות תעודות הסל בשם Exchange-traded note (ETN), אך המסחר בהן נפוץ פחות בהשוואה למסחר במכשיר דומה בשם קרן סל Exchange-traded fund (ETF) שההשקעה בו מגלמת סיכון מנפיק קטן יותר.
מבנה ומנגנון פעולה.
תעודות הסל נסחרות בבורסה במסחר רציף בדומה למסחר המתנהל במניות מדד ת"א 125. מחירן נקבע על ידי הביקוש בשוק, שמותנה בהיצע, המושפע ממנגנון תמחור פשוט. מנגנון זה מתבסס על נוסחה הנמצאת בתשקיף של כל תעודה. לרוב, משמשים מנפיקי תעודות הסל כעושי שוק המצטטים היצע וביקוש של המחירים הנאותים, בהתאם להתנהגות נכס הבסיס אחריו עוקבת תעודת הסל. כלומר, מנפיקי תעודות הסל דואגים שבמהלך יום המסחר, ההיצע והביקוש בשוק יאפשר לסוחרים לרכוש את תעודת הסל במרחק קרוב ככל הניתן לנכס הבסיס שאחריו היא עוקבת.
בהתאם לתשקיף התעודה, מחזיק מנהל תעודת הסל ניירות ערך של המדד המסוים, חוזים או כל מכשיר פיננסי אחר. כלומר, אם מדובר במדד מניות אז תעודת הסל תחזיק במניות המדד על פי משקלן היחסי.
התייחסות לדיבידנדים וריביות.
לרוב, נייר ערך מפיק תשואה באמצעות דיבידנד (מניות) או ריבית (איגרות חוב).
מנהלי תעודת הסל יכולים להתייחס להכנסות אלה בשלושה אופנים:
מדיניות תעודת הסל מופיעה בתשקיף המתפרסם טרם ההנפקה.
עלויות.
התחרות בשוק תעודות הסל הישראלי יצרה מצב של עלויות קניה ומכירה נמוכות יחסית.
מנפיקי תעודות סל מציינים כי מדובר באפיק השקעה טוב לטווח ארוך עבור מי שאינו בקיא בשוק ההון. כמו כן, הן נמצאות בשימוש שוטף על ידי הגופים המקצועיים בשוק ההון, המשתמשים בהן לצורכי אסטרטגיות השקעה שונות.
סוגי תעודות סל.
תעודות סל מניות.
תעודות העוקבות אחר מדדי מניות. לדוגמה מדד ת"א 35, מדד הניפטי ההודי או מדד הניקיי היפני. במקרה של תעודה המשקיעה במדד של מדינה אחרת, ישנן תעודות סל הנסחרות במונחי המטבע של מדינת המדד (לדוגמה, מחירה של תעודת סל ישראלית העוקבת אחר מדד היורוסטוקס 50 האירופאי, יושפע הן משינויים במחיר המדד והן משינויים בשער האירו-שקל) וישנן תעודות סל העוקבות אחר מדדים בינלאומיים ונסחרות במונחי המטבע המקומי, כך שלמטבע החוץ אין השפעה על מחיר התעודה.
תעודות סל איגרות חוב (אג"ח).
תעודות העוקבות אחר מדדי איגרות חוב, הן ממשלתיות (המונפקות על ידי מדינה) כמו מדד גילונים בישראל, והן קונצרניות (המונפקות על ידי חברות) כמו מדד תל בונד 20. במקרה של מדדי איגרות חוב, ישנו מגוון תעודות גם לפי משך החיים הממוצע של איגרות החוב (מח"מ).
תעודות סל סחורה.
תעודות העוקבות אחר מחירי סחורות שונות כגון: זהב, נפט, כסף, גז ותירס. כיוון שקיים לעיתים קושי בהחזקת הסחורה עצמה (כגון חבית נפט או גז), נכס הבסיס הוא לרוב חוזים עתידיים. למשל, מחירה של תעודת סל העוקבת אחר מחיר מטילי הכסף, ישקף את מחיר החוזה הקצר ביותר על מטילי הכסף. לכן, מחזיקה החברה המנפיקה את תעודת הסל את חוזי הנכס הקצרים ביותר ולפני פקיעתם מגלגלת את החוזים (כלומר, מוכרת את החוזים שעומדים לפקוע ורוכשת את החוזים הבאים אחריהם).
תעודות סל מטבע חוץ (מט"ח).