שחיתות שיטתית נובעת מחולשת הארגון או התהליך. בין הגורמים שמעודדים שחיתות שיטתית ניגוד עניינים, כוחות מונופוליסטיים, העדר שקיפות, משכורות נמוכות ותרבות שפוטרת מעונש. במצב של שחיתות שיטתית השחיתות היא הכלל ולא היוצא מהכלל.
שחיתות חוקית.
אין קריטריון מוסכם או ברור המאפשר להבחין בקלות בין שחיתות להיעדר שחיתות, אך הקריטריון החוקי אינו מספק, כיוון שקיימת התנהגות שאף שהיא חוקית היא נתפסת כמושחתת. הגדרת התנהגות כ"מושחתת" תלויה בנורמות תרבותיות וחברתיות.
מוגדרים שני סוגי מניעים לשחיתות החוקית:
אחד ממניעי השחיתות החוקית העיקריים הוא אי-שוויון כלכלי. "עם התרחבותם של פערי אי-השוויון עולה גם יכולתם של העשירים להשתמש במשאביהם לקניית השפעה, חוקית ולא-חוקית". גם בירוקרטיה מסורבלת מאיצה שחיתות. ככל שההתנהלות מול המדינה לוקחת יותר זמן כסף וחוסר ודאות, כך עולה הצורך לשימוש במאכערים.
שחיתות למען מטרה נעלה (noble cause corruption).
קיימים מקרים אשר על אף היותם מתאימים להגדרה כמעשי שחיתות הם מוצדקים מבחינה מוסרית ועל כן הם מכונים שחיתות למען מטרה נעלה.
שוטר שמשכורתו נמוכה ולא מספיקה כדי להאכיל, להלביש ולהעניק חינוך לילדיו, ובנוסף לכך החוק אוסר עליו לעבוד במשרה נוספת. האיש בוחר להשלים את משכורתו על ידי כך שהוא מקבל שוחד מידי כמה מדיירי השכונה שהם בעלי אמצעים ובתמורה הוא מעדיף אותם בהגנה מפני גנבות. כתוצאה מכך דיירים אחרים בשכונה חשופים יותר לגנבות. השוטר עושה בכך מעשה מושחת למען המטרה הנעלה שהיא כלכלת משפחתו. אפשר לטעון שהמעשה המושחת מוצדק מבחינה מוסרית בשל המחויבות שלו למשפחתו.
גלישה (הצפה) מוסרית (moral spillover).
חוקרים מצאו כי התנהגות מושחתת של נושאי משרות בכירות משפיעה על האופן שבו מעריכים את שאר העובדים בארגון. תופעה זו מכונה גלישה (הצפה) מוסרית, כאשר התנהגות מושחתת של אדם גורמת להכפשת אנשים המקושרים אליו. אנשים נוטים להעריך שהבכירים בארגון מייצגים את האיכויות והמאפיינים של כל הארגון.
דוגמה לכך היא העובדה שגם שנים לאחר חשיפת פרשיית השחיתות של בכירים באנרון עובדים לשעבר של החברה, שלא היה להם כל קשר לשחיתות, מתקשים למצוא עבודה חדשה.
שיטות.
השחיתות השלטונית והשחיתות השיטתית משתמשות בכמה שיטות בו-זמנית, ומטרותיהן דומות
סוגי הרווחים משחיתות.
פגיעה בצנעת הפרט
נפוטיזם
שחיתות, עוון ופשע במקורות העבריים.
שחיתות שונה מ"חטא", "עוון" או "פשע" בהיותה תופעה רחבת היקף, המעידה על החברה כולה.
בעברית קשור הביטוי "כי השחית כל בשר" (בראשית ו, יב) למושג שחיתות, בציינו ניצול כוח ושררה בהקשר של הפקרות מינית.
מי שמתריע על שחיתות הוא חושף השחיתות. בתנ"ך אלה הנביאים והשופטים.
הטבה בעין
המטוקסילין-אאוזין
המטוקסילין ואאוזין
H&amp;E
מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי (2019-2010)
מרון
מרון הוא שם משפחה ישראלי.
משה הכהן אבן ג'יקטילה
משה בר שמואל הכהן אבן ג'יקָטילה (או או משה הנקדן) (1020 לערך, קורדובה, ח'ליפות קורדובה – 1080, סרגוסה, טאיפת סרגוסה של שושלת בָּנוּ הוּד), זרע למשפחת כוהנים מיוחסת, היה פרשן המקרא, פייטן, ומדקדק.
חיבוריו.
מרבית ממה שכתב אבד, ועצם קיומם של חלק מהספרים, או הכתוב בהם, ידוע לנו מתוך ספריהם של פרשנים אחרים כגון רבי אברהם אבן עזרא (ראב"ע), רבי דוד קמחי (רד"ק) והמלבי"ם שמציינים לפירושיו בשם רבי משה הכהן או הרמ"ך. ראב"ע גילה כלפיו כבוד והערכה גם כאשר חלק על פירושיו, ואף כינה אותו "הגדול שבמדקדקים". בעוד רבי משה אבן עזרא אמר עליו כי "הוא נמנה בין המעולים של המליצים הנשגבים" ג'יקטילה היה אחד מהמשוררים הצעירים אשר נתמכו על ידי רבי שמואל הנגיד, ולאות תודה חיבר שירי תהילה לכבוד רבי שמואל ולכבוד בנו אִל-יוסףִ.
הרמב"ם, אשר כידוע ממעט מאוד בהזכרת פרשנים יהודים ספרדים מתקופות סמוכות לו, באגרת תחיית המתים המפורסמת מסתייע בדבריו וכותב: "וזה לא אנחנו לבד אמרנוהו, אבל כבר קדמונו להבנת זה העניין אנשי התבונה מן המפרשים כמו רבי משה ג'יקטילא ואבן בלעם וזולתם מן המפרשים".
במאה האחרונה זוהו ופורסמו בבמות שונות קטעים מחיבוריו של רבי משה ג'יקטלה (ועדיין קיימים קטעים נוספים בגניזה):
דרכו בפרשנות.
אבן ג'יקטיליה חיבר פירושים בערבית על רוב ספרי המקרא, ואף הבהיר בהקדמתו לתרגום שחיבר לספריו של רבי יהודה חיוג' כי הצורך לכתוב חיבורים בתחומי הלשון והפרשנות בשפה הערבית דווקא, נובע מדלותה של השפה העברית לעומת הערבית.
ר' משה אבן גיקטילה, נחשב לבר הפלוגתא של בן דורו ר' יהודה אבן בלעם. ר' משה אבן ג'יקטילה, היה "נציג מובהק של השכבה החברתית האמידה ושל התרבות המדעית-רצונליסטית באותם ימים" וזה השתקף בפירושיו. פרופ' מערבי פרץ פרסם מאמר על הביקורת של בן בלעם על אבן ג'יקטיליה לפי קטעים חדשים מפירושיהם לתהילים.
ג'יקטילה ייחס את הנבואות בפרקים ואילך בספר ישעיהו לתקופת בית שני, ודבריו אלו אשר הובאו בפירושו של האבן עזרא לישעיהו פרק מ' פסוק א': . בעוד הפרשנים המסורתיים אינם רואים כל בעיה בנבואות מתקופה אחת על תקופה שנייה, מוצאים חוקרי ביקורת המקרא בדברים אלו הוכחה לכך שספר ישעיהו נכתב על ידי שני נביאים בעלי שם זהה.
פירושיו של אבן ג'יקטילה קובצו על ידי שמואל אברהם פוזננסקי. שיריו, שמהם שרדו רק עשרה, כתובים במשקל ובהם, שירי קודש, שירי ידידות, שירי חשק ושירי יין.
שיר היין של משה אבן ג'יקטילה נקרא "מי זה בא בגיל ושמחה", והוא מתחיל בחרוז:
איימי אירווינג
איימי דייוויס אירווינג (באנגלית: Amy Davis Irving; נולדה ב-10 בספטמבר 1953) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית ממוצא יהודי, מועמדת שני פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1983 על הופעתה בסרט "ינטל".
ביוגרפיה.
אירווינג נולדה בעיר פאלו אלטו שבקליפורניה, בתם של במאי התיאטרון היהודי ג'ולס אירווינג ושל שחקנית הקולנוע פריסילה פוינטר.
גדלה על פי ערכי הנצרות-המדעית לצד אחיה הבמאי/מפיק דייוויד ואחותה הזמרת קייטי.
החלה את דרכה במספר הופעות בתיאטרון הקונסרבטוריון שבסן פרנסיסקו ולאחר מכן באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
סיימה את לימודיה בהצלחה במכלת "בית ספר המקצועי לילדים" שבמנהטן.
ערכה את הופעת הבכורה שלה על בימות אוף ברודוויי בגיל 17.
קריירת משחק.
הופיעה לראשונה על במה כאשר הייתה ילדה במחזה של אביה ומחזהו של רוברט סיימונדס שהפך לאביה החורג של אירווינג לאחר מות אביה הביולוגי.
לאחר שסיימה את לימודיה באקדמיה שבלוס אנג'לס קיבלה תפקידי אורח בסדרות "אשה שוטרת" ו"ימים מאושרים", תפקידים שהובילו אותה לתפקיד ראשי במיני סדרת הדרמה "פעם נשר".
לאחר שנבחנה והפסידה את תפקיד הנסיכה ליאה אורגנה בסרט "" הצליחה לקבל את תפקיד המשנה בסרט האימה של בריאן דה פלמה "קארי" בתור סו נל בת כיתתה הפופולרית של הנערה הדחויה קארי וויט (סיסי ספייסק), בסרט הופיעה אירווינג לצד אמה.
כעבור שנתיים שיחקה בסרט אימה נוסף של דה פלמה "הזעם" בתור גיליאן בלאבר נערה בעלת כישורים טלפתיים.
שנת 1980 לא האירה פנים לאירווינג מבחינה מקצועית, היא קיבלה את פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הגרועה ביותר עבור הופעתה בסרט ב"הדרך חזרה", אך בכל זאת תרמה לפרסומה בעקבות תפקידה בדרמה "התחרות" בתור הנערה העשירה היידי ג'ואן סקונובר.
ב-1983 רשמה הישג יוצא דופן כאשר הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס פטל הזהב על תפקידה בתור הדסה ארוסתו של אביגדור בדרמה של ברברה סטרייסנד "ינטל".
אירווינג וג'יימס קוקו הם שני השחקנים היחידים שהיו מועמדים לפרס האוסקר ולפרס הראזי לשחקני המשנה הטובים והגרועים ביותר על אותו התפקיד.
בשנה שלאחר המועמדות לאוסקר הצליחה לספק תפקיד מוצלח בקומדיה "מיקי ומוד" בתור נגנית הצ'לו מוד גיולורי הנכנסת להריון מכתב הטלוויזיה הנשוי מיקי (דאדלי מור). לקראת סוף שנות ה-80 אירווינג הייתה מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומי/מוזיקלי על הופעתה בקומדיה הרומנטית "אהבה ממבט שלישי" בתור הרווקה היהודייה איזבל גרוסמן, ועל תפקידה בתור אנה אנדרסון הטוענת להיותה הדוכסית אנסטסיה רומנוב בהפקה הביוגרפית "אנסטסיה: המסתורין של אנה".
ב-1986 צילמה בישראל, בהפקת קנון גרופ, את הסרט עוץ לי גוץ לי, כחלק מהפקה של סדרת סרטים של אגדות האחים גרים בשם . הסרט צולם בחלקו ביפו ובחלקו באולפני ג.ג. ישראל בנווה אילן.
ב-1988 כיכובה בסרט "אהבה ממבט שלישי" (שבאנגלית נקרא Crossing Delancey) על פי מחזה של סוזן סנדלר. אירווינג הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט.
ב-1997 השתתפה בתפקיד קטן בקומדיה של וודי אלן "לפרק את הארי".
ב-1999 גילמה בשנית את סו נל בסרט "זעם: קארי 2 ", סרט ההמשך שנחל כישלון מוחלט.
בשנת 2000 הופיעה בתפקיד ראשי בדרמת הפשע המוערכת של סטיבן סודרברג "טראפיק" בתור ברברה אשתו של עורך הדין רוברט ויקפילד (מייקל דאגלאס).
שיחקה בדרמה הספרותית "מעיין הנצח" בתור אמה של ויני פוסטר (אלקסיס בלדל) ובדרמה העצמאית "שלוש עשרה שיחות על דבר אחד" בתור פטרישיה אשתו של ווקר (ג'ון טורטורו).
התפרסמה ב-2005 במותחן הפסיכולוגי שובר הקופות " משחקים נסתרים" בתור אליסון אשתו האובדנית של הפסיכולוג ד"ר דייוויד קאלוואי (רוברט דה נירו).
ב-2009 שיחקה בדרמה הקומית "אדם" את רבקה אמה של בת' בוצ'הולד.
חיים אישיים.
אירווינג ניהלה במשך שלוש שנים מערכת יחסים עם הבמאי סטיבן ספילברג, פרידתה ממנו עלתה לה בתפקיד מריון רייבנווד בסרטו של ספילברג "שודדי התיבה האבודה".