כמה שערוריות נקשרו לתצוגות הפרויקט. עבודתו של יואב שמואל, הוצגה במוזיאון ישראל ללא ציון שם האמן בעקבות סכסוך כספי ומשפטי עם המוזיאון. בנוסף, הנהלת ארט פוקוס ביקשה לבטל את תערוכתם של משה גרשוני וזוהר קניאל, משום העובדה שיצירות דומות הוצגו גם במוזיאון ישראל, וזאת על אף שבהנהלת הפרויקט ישבו שני אוצרים קבועים של המוזיאון.
"ארט פוקוס 4" נפתח ב-4 בדצמבר 2003 והתקיים במוזיאון אסירי המחתרות - ירושלים. את התערוכה אצרו סוזן לנדאו ויגאל צלמונה
ב-23 בספטמבר 2008 נפתח "ארט פוקוס 5" במבנה באזור התעשייתי של שכונת תלפיות בירושלים. בתערוכה, אותה אצרו ברנאר בליסטן ועמי ברק הוצגו 66 אמנים מ-25 מדינות תחת הכותרת "האם אמנות יכולה יותר?".
גורגורה
גורגורה (געז ጎርጎራ ובעבר ጐርጐራ; פורטוגזית Gorgorra) הוא חצי אי וכפר בצידו הצפוני של אגם טאנה בצפון אתיופיה. חצי האי שרוחבו המרבי כ-15 ק"מ והבולט מרחק של 9 ק"מ אל מימי האגם, מהווה יעד תיירותי בשל כך ששוכנים בו מספר מנזרים. בכפר שבו מעגן קטן, התגוררו בשנת 2005 כ-4,800 תושבים. קו מעבורת מקשר בין הכפר גורגורה לבהר דר על הגדה הדרומית של האגם.
המתחם המלכותי.
חשיבותו ההיסטורית העיקרית של חצי האי גורגורה, היא בכך שבו הקים הקיסר סוסניוס, אשר שלט במדינה בין השנים 1607–1632, מתחם מלכותי מבוצר שלו. קיסרי השושלת הסולומונית, שסוסניוס נמנה עימה, חיו חיי נוודות, ולא ייסדו עיר בירה קבועה. קיסרי אתיופיה החלו מתמקדים בחופי אגם טאנה לשם הקמת "עיר בירה" זמנית, לפחות בתחילת המאה ה-17, וייתכן שכבר במחצית השנייה של המאה ה-16. לפי האגדה, הבתולה נגלתה לקיסר דווית השני (שלט 1507-1540), ובישרה לו כי בירתו המבורכת בידי שמיים תוקם במקום ששמו מתחיל בצליל "ג", או ליתר דיוק, בהברה "גו". אגדה זו הייתה כה מושרשת בראשית המאה ה-17, עד כי היא הביאה לבחירתה של גורגורה כאתר להקמת חצר המלוכה, כמו גם גוזרה ששירתה את הקיסר סרצה דנגל, אביו של סוסניוס, ופאסיל גמב בגונדר שהוקם על ידי בנו של סוסניוס, הקיסר פאסילידס.
במקום שכנו שני ארמונות ששניהם הוקמו על ידי פדרו פאיש. הראשון הוקם ב-1614, והאחר, יחד עם כנסייה אשר לא שרדה, הוקם בין השנים 1618–1620. שרידי המתחם המבוצר של סוסניוס שוכנים לחוף האגם, כ-10 ק"מ דרומית-מערבית לכפר. וכך נכתב על הארמון המוקדם מבין השניים ועל מלאכת הקמתו:
פאיש עצמו תיאר את הכנסייה שהקים:
לאחר מות סוסניוס, המתחם המלכותי בגורגורה ננטש.
אתרים אחרים.
רוב המנזרים סביב אגם טאנה ועל האיים שבו, הוקמו על ידי הישועים לקראת סוף המאה ה-16 או בתחילת המאה ה-17, אם כי קהילות נוצריות פעלו באזור אף קודם לכן. בחצי האי גורגורה עצמו שוכנים שלושה מנזרים עיקריים - דברה סינא מריאם, שהכנסייה שבו נוסדה בשנת 1608, מנדבה מדהאנה עאלם ובירגידה מריאם. מריאם גמב, הקתדרלה הקתולית שהקימו הפורטוגזים בחצי האי בשנת 1627, נעזבה ונהרסה לאחר שסוסניוס גירש את הישועים מהארץ, ולא נותרה במקום קהילת מאמינים אשר תתחזק את המבנה. המנזרים, לעומת זאת, אוישו על ידי נזירים השייכים לכנסייה האתיופית ולכן שרדו.
במלחמת העולם השנייה חנה בגורגורה כוח צבאי איטלקי שמנה כ-1,500 חיילים, והיווה חלק מקו ההגנה לפני קרב גונדר שהתרחש בין ה-13 ל-27 בנובמבר 1941. הקרב שהסתיים בתבוסה איטלקית הכריע את המערכה באתיופיה, וסיים למעשה את הכיבוש האיטלקי.
I Wanna Go
I Wanna Go (בעברית: אני רוצה ללכת) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבומה השביעי, Femme Fatale, של זמרת הפופ האמריקנית בריטני ספירס. השיר הוצא כסינגל' אחרי שנבחר כשיר המועדף על מעריצי הזמרת, בסקר שנערך באתר האינטרנט שלה. שיר זה הוא השיר המצליח ביותר של ספירס ברדיו של ארצות הברית, בשל השמעותיו הבלתי פוסקות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והופק על ידי מקס מרטין ושאלבאק, ואמור היה לשמש סינגל שני מתוך אלבומה של ספירס, אך נדחה לטובת Till the World Ends. ספירס ערכה סקר באתרה, ובו שאלה את מעריציה להעדפתם לסינגל השלישי. בחירת הרוב (68%) בשיר הובילה לבחירה בו.
השיר זכה לביקורת אוהדת, בהשוואה לשאר שירי האלבום, עם הוצאתו במרץ 2011.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר "I Wanna Go" צולם בלוס אנג'לס, קליפורניה, ובוים בידי כריס מארס. ב-19 ביוני, הוכרז שהקליפ ישוחרר ב-22 ביוני, ואילו ב-19 ביוני תשוחרר הצצה לקליפ בת 30 שניות. הקליפ זכה להקרנת בכורה בשעה 10:00 (שעון ישראל) ב-22 ביוני ב-MTV ובערוץ ה-Vevo הרשמי של ספירס באתר יוטיוב.
הקליפ נפתח כאשר בריטני לבושה ככוכבת רוק משנות ה-60, מתראיינת במסיבת עיתונאים מול אנשי תקשורת. ספירס נשאלת שאלות חודרניות חסרות בסיס וטעם. כאשר נמאס לספירס מן הראיון היא מתבטאת במספר קללות (מצונזרות), ויוצאת החוצה אל הרחוב. ברחוב שנראה כמו רחוב טיפוסי במרכז ניו יורק, ישנו בית קולנוע אשר מציג את הסרט "C"rossroads 2: Cross Harder"", כמעין סרט המשך לסרטה של ספירס מ-2002: "קרוסרודס". ספירס מבצעת מספר מעשים לא הולמים: תופסת בישבנו של מעריץ, חושפת את שדיה אל מול אב ובנו העוברים במקום, מרסקת מצלמה של צלם פפראצי ונלקחת על ידי שוטר, אך משוחררת, לאחר שמפעילה עליו את כוחה הנשי. בסצנה הבאה של הקליפ, נראית ספירס נלחמת עם צלמי פפראצי ברחוב, כאשר היא מצליפה בהם בעזרת המיקרופון שלה, אך מסתבר שהם רובוטים וקמים חזרה ללא פגע. ספירס המבועתת קופצת לתוך מכוניתו של אחד מן האנשים, שנכחו קודם לכן במסיבת העיתונאים, ונוסעת איתו בכביש מהיר, כאשר לגופה חזייה מנוקדת וחצאית שחורה. אותו אדם, שופך על עצמו חלב (ככל הנראה כחלק מפרסומת סמויה), ולאחר שעולים ממנו ניצוצות, מסתבר שגם הוא רובוט.
השיר נגמר, וספירס מתעוררת שוב באולם שבו התקיימה מסיבת העיתונאים, שם היא ממשיכה להישאל שאלות חסרות בסיס.
האיש, אשר נסעה איתו קודם לכן במכונית, עוצר את מסיבת העיתונאים, וספירס מספרת לו שהיא חלמה חלום מוזר. הוא, מצדו, עונה לה שהוא אוהב חלומות וצדפות.
בסוף הקליפ, האיש, שנראה כי היה רובוט, מסתובב אל המצלמה, עיניו הופכות אדומות וקורנות, והוא צוחק צחוק פרוע – ככל הנראה, כחלק ממחווה לקליפ של מייקל ג'קסון "Thriller". במצעד החצי שנתי של בילבורד, שנערך בתחילת חודש יולי, זכתה ספירס בחמש קטגוריות – ביניהן, הקליפ הטוב ביותר, ברוב של 43.5% מההצבעות, עם הקליפ השיר "I Wanna Go".
נכון לנובמבר 2017 הווידאו קליפ לשיר עומד על כ-230,000,000 צפיות באתר הvevo הרשמי שלה.
מיקומי שיא.
ב-22 באוגוסט, הפך השיר לשיר המצליח ביותר של ספירס ברדיו, לאחר ששבר את שיא קודמו, עם כמות השמעות של 100,000,000 השמעות (נכון ל-23 באוגוסט 2011).
ננו-מבנה
ננו-מבנה הוא עצם בקנה מידה, שגדול יותר ממבנים מולקולריים, אך קטן יותר ממבנים מיקרוסקופיים (שהם בגודל של כמיקרומטר). בתיאור ננו-מבנים מבחינים בין מספר הממדים ברמה הננומטרית:
לעיתים קרובות משתמשים במונח "ננו-מבנה" לתיאור טכנולוגיות מגנטיות זעירות.
פארל ויליאמס
פארל ויליאמס (באנגלית: Pharrell Williams; נולד ב-5 באפריל 1973), הידוע בשמו הפרטי פארל (Pharrell), הוא ראפר, זמר, מפיק מוזיקלי, מלחין, ומעצב אופנה אמריקאי. ויליאמס והמוזיקאי צ'אד הוגו, הקימו ביחד את צמד מפיקי הפופ, היפ הופ והרית'ם אנד בלוז, "הנפטונז". ויליאמס הוא גם הסולן המוביל והמתופף בלהקת הפאנק/היפ הופ, N.E.R.D, אשר הקים עם חבר ילדות שלו, שי היילי.
כחלק מצמד "הנפטונז", הפיק ויליאמס להיטים רבים לאמני מוזיקה שונים. הצמד זכה בשלושה פרסי גראמי, מבין 11 מועמדויות. הוא גם המייסד של חברות האופנה "Billionaire Boys Club" ו-"Ice Cream Clothing".
ראשית חייו.
ויליאמס נולד בווירג'יניה ביץ', במדינת וירג'יניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית אפרו-אמריקאית. הוא הבכור מבין שלושה בנים לאמו קרולין, שהיא מורה, ואביו פרעה ויליאמס, איש תחזוקה. ויליאמס וצ'אד הוגו נפגשו בכיתה ז' במחנה קיץ, בלהקה שבה ויליאמס ניגן על קלידים ותופים, והוגו ניגן על סקסופון טנור. יחד עם הוגו, למד ויליאמס בתיכון פרינסס אן, שם הם ניגנו בתזמורת בית ספרית, משם השיג ויליאמס את הכינוי "Skateboard P". בשנת 1990, הקימו ויליאמס וצ'אד הוגו הרכב רית'ם אנד בלוז עם שי היילי ומייק אתריג', בשם הנפטונז.
קריירה.
2004-1994 : הנפטונז.
ויליאמס והוגו הפכו רשמית לצמד מפיקים תחת השם "הנפטונז", בשנת 1994. המוזיקה של הצמד משלבת פאנק אלקטרוני עם צלילים מהמזרח התיכון ומוזיקה אסייתית הכוללת כלי הקשה וכלי נשיפה מעץ. הצמד הוקם לאחר שהמפיק, טדי ריילי, גילה אותם בתחרות כישרונות בית ספרית.
הנפטונז עבדו עם אמנים רבים כמו ג'יי זי, בריטני ספירס, ג'סטין טימברלייק, קליס, סנופ דוג, נלי, גוון סטפאני, קניה וסט וביונסה. הם הפיקו שירים רבים שהגיעו לצמרת מצעדי המוזיקה ברחבי העולם.
הנפטונז זכו בשלושה פרס גראמי: בקטגוריית "מפיק השנה", בקטגוריית "אלבום הפופ של השנה" על עבודתם באלבומו של ג'סטין טימברלייק, Justified, בשנת 2004 ובקטגוריית "שיר הראפ של השנה" על עבודתם בשיר "Money Maker" של לודקריס, השתתף באלבום של snoop dog ב-2004 .
2012-2005: אלבום הבכורה ושיתופי פעולה.
ויליאמס הוציא את אלבומו הראשון, In My Mind, ביולי 2006. בסינגל הראשון, "Can I Have It Like That", השתתפה הזמרת גוון סטפני. הסינגל השני היה "Angel". בסינגל השלישי, "Number One", השתתף קניה וסט ובסינגל האחרון, "That Girl", השתתף סנופ דוג.
ויליאמס שיתף פעולה עם מדונה. הוא הפיק ושר במספר שירים באלבומה האחד עשר, Hard Candy, בשנת 2008.