זירת מפרץ סואץ וים סוף הייתה זירה משנית מבחינת סדרי הכוחות הימיים של הצדדים. חיל הים הישראלי החזיק בזירה זו נחתות, אוניית אספקה וספינות "דבור" שמספרן גדל מ-4 ספינות בתחילת המלחמה ל-10 החל מהיום השמיני למלחמה. לפני המלחמה היה בכוונת חיל הים להעביר לזירה שתי ספינות טילים מדגם "סער 4", שיציאתן למעבר באמצעות הקפת יבשת אפריקה נקבעה ל-15 באוקטובר, ולכן לא מומשה. הפעילות של חיל הים הישראלי בזירה כללה התגוננות מתקיפות אוויר וטילים ימיים, הכנות למבצע נחיתה, פגיעה בכלי שיט אויב ומניעת פשיטות קומנדו.
מרחב שלמה.
זירת מרחב שלמה הייתה משנית בחשיבותה וגם בסדר כוחותיה במלחמה. המצרים יזמו פשיטות קומנדו והפצצות במרחב שלמה. פשיטות קומנדו אלה לא הצליחו לגרום לאבדות משמעותיות לצה"ל וכוחות המרחב הצליחו להתמודד איתן ביעילות.
בתחילת המלחמה היה מרחב שלמה חלק מפיקוד הדרום. ב-9 באוקטובר 1973 הופרד מרחב שלמה מפיקוד הדרום והפך לפיקוד עצמאי, פיקוד מרש"ל, בפיקודו של האלוף (מיל') ישעיהו גביש. הפיקוד עסק בבלימת ניסיונו של הצבא המצרי להתקדם לכיוון ראס סודר, ובמרדף אחר שלושה גדודי קומנדו מצריים שהונחתו בתחומו. ב-22 בנובמבר 1973 הועבר האלוף שמואל גונן מתפקיד מפקד פיקוד הדרום לתפקיד מפקד פיקוד מרש"ל.
הנצחה ומורשת.
המצרים רואים בהצלחתם בשלבים הראשונים של הלחימה את גולת הכותרת של המלחמה כולה. בקהיר הוקם מוזיאון שמנציח את מבצע באדר ואת כיבוש מוצבי קו בר-לב. כמו כן, רחובות ואתרים רבים נקראים על שם 10 ברמאדן (תאריך בלוח השנה המוסלמי שבו החלה המלחמה) ו-6 באוקטובר הוא יום הכוחות המזוינים במצרים.
פומה (חברה)
פומה (בגרמנית: Puma SE) היא חברת הלבשה והנעלה גרמנית גדולה.
היסטוריה.
השנים הראשונות: עסק משפחתי.
כריסטוף פון וילהלם דסלר היה פועל במפעל נעליים, בעוד אשתו פאולין ניהלה מכבסה קטנה בעיירה הרצוגנאורך (Herzogenaurach), המרוחקת 20 קילומטרים מהעיר נירנברג. אחרי שנשר מבית הספר הצטרף הבן רודולף (רודי) אל אביו לעבודה במפעל. לאחר שחזר מהלחימה במלחמת העולם הראשונה קיבל רודי משרת ניהול במפעל פורצלן ולאחר מכן בעסק לממכר עורות בנירנברג.
אדולף (אדי), בנו השני של כריסטופר, החל לאחר המלחמה לייצר נעלי ספורט באופן עצמאי בעסק שהוקם במכבסה של אימו. ביולי 1924 חזר רודי לעיירה והקים יחד עם אחיו את "Gebrüder Dassler Schuhfabrik" (מפעל הנעליים של האחים דסלר). באותה תקופה אספקת החשמל לעיירה לא הייתה יציבה ולעיתים האחים נדרשו לייצר חשמל באמצעות שימוש בדוושות שנלקחו מאופניים על מנת להפעיל את מכונות הייצור.
במהלך אולימפיאדת ברלין שהתקיימה בשנת 1936 נסע אדי עם מזוודה מלאה בנעליים מתוצרת החברה לכפר האולימפי והצליח לשכנע את הרץ האפרו אמריקאי ג'סי אוונס לנעול את נעלי החברה במהלך התחרות. אוונס זכה ב-4 מדליות במהלך התחרויות והביא לחברה פרסום רב. בעקבות ההצלחה החל ביקוש גדול לנעליים והחברה מכרה כ-200 אלף זוגות בכל שנה עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.לקראת סוף שנות השלושים ייצרה החברה 11 סוגי נעליים שיועדו לענפי ספורט שונים, אותם ייצרו 100 פועלים.
מלחמת העולם השנייה: ההיפרדות.
לאחר עליית הנאצים לשלטון הצטרפו שני האחים למפלגה הנאצית. במהלך מלחמת העולם השנייה היו קשורים האחים דסלר יחד עם חברות ליצור נעליים אחרות בהקמת מתקן הניסוי לנעליים שהוקם במחנה זקסנהאוזן תוך שימוש באסירים כנסייני נעליים. בנוסף, בין 1943 ל-1945 יוצרו במפעל החברה טילי נ"ט גרמניים מסוג "פנצרשרק", בין היתר על ידי עובדים בכפייה צרפתים. באפריל 1945 הגיעו כוחות בעלות הברית לשערי המפעל והתלבטו האם להפציץ אותו. קייט, אשתו של אדי יצאה אל החיילים ושכנעה אותם שכל רצונם הוא לעסוק בייצור נעליים. מאוחר יותר, החיילים האמריקאים הפכו להיות לקוחות מרכזיים של המפעל.
בין האחים התגלעו חילוקי דעות קשים ובשנת 1948 פרש רודי מן החברה והקים לו חברה עצמאית לה קרא Ruda, שם שהתבסס על האותיות הראשונות בשמו ובשם המשפחה שלו (Rudolf Dassler). מאוחר יותר שינה רודי את שם החברה לPuma.ב-אוגוסט 1949 הקים אדי דסלר חברה חדשה, גם הוא נתן לה שם המבוסס על האותיות התחיליות של שמו ושם משפחתו- אדידס (אדי דסלר). הפירוד בין האחים גרם גם לפירוד בתוך העיירה הקטנה והורגש היטב בקבוצות הכדורגל של העיר - קבוצת ASV Herzogenaurach זכתה לחסות מחברת אדידס ואילו המתחרה העירונית FC Herzogenaurach זכתה לחסות מצד פומה.
בעלות.
בשנת 1996 רכש איש העסקים הישראלי ארנון מילצ'ן 12.5% ממניות החברה, אחר כך רכש 12.5% נוספים והפך לבעל השליטה בחברה בשותפות עם איל התקשורת רופרט מרדוק.
פעילות.
החברה התפרסמה רבות בזכות נעלי הכדורגל שלה ומתן חסות לכדורגלנים מפורסמים רבים ברחבי העולם אשר עשו שימוש בהן במהלך הקריירה שלהם כגון: פלה, אאוזביו, דייגו מראדונה, יוהאן קרויף, לותר מתאוס, קני דלגליש, ג'אנלואיג'י בופון, דידיה דשאן. בנוסף התפרסמה החברה בזכות נעלי הכדורסל שלה אשר הוצגו בשנת 1968. חברת פומה היא גם נותנת החסות לאתלט יוסיין בולט.
פומה מחזיקה ב-25% מנתח יצרני מותגי הספורט בשוק האמריקני. החברה היא יצרנית עיקרית למירוץ הפורמולה 1 ובעיקר למירוץ הנאסקאר האמריקני. כמו כן, ידעה החברה הצלחה רבה בעקבות מתן חסות ראשית ותלבושת נבחרת איטליה בכדורגל במהלך זכייתה בגביע העולמי בשנת 2006. חברת פומה מייצרת בנוסף נעלי בייסבול.
בשנת 2018 חתמה חברת פומה על חוזה עם ההתאחדות לכדורגל בישראל והפכה למלבישה הרשמית של נבחרת ישראל בכדורגל ובשנת 2021 חברת פומה חתמה על חוזה רב שנתי עם קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב והופכת גם כן למלבישה הרשמית.
לחופש נולד
"לחופש נולד" הייתה עמותה אשר פעלה לקידום וזירוז שחרורם של שבויי צה"ל ונעדרי צה"ל.
העמותה הוקמה בשנת 2001 ומאז פעלה בישראל ובעולם במטרת מציאת מידע על השבויים והנעדרים הישראלים במטרה להשיבם.
יושב ראש העמותה היה עו"ד אליעד שרגא ומנכ"לה היה איל בן ראובן.
שמה של העמותה נגזר מתוך כרזה שהופצה במאות אלפי עותקים בישראל ובה הסלוגן "רון ארד - לחופש נולד"
בפברואר 2011, הוקמה ועדה לבדיקת הורדת תקצוב העמותה (שעמד על סך של 11 מיליון ש"ח בשנה) ממשרד הביטחון. בעקבות זאת העמותה יצאה ב-28 בפברואר במסיבת עיתונאים ובה חשפה עדויות חדשות על גורל נעדרי קרב סולטאן יעקוב.
בינואר 2012 החליטה העמותה להשעות את פעילותה עקב קשיים כלכליים.
הנעדרים והשבויים אשר העמותה פעלה לשחרורם.
להלן רשימת שבויי ונעדרי צה"ל אשר העמותה פעלה לשחרורם:
העמותה הציעה פרס בגובה 10 מיליון דולר למוסר מידע אמין לגבי אחד או יותר מהנעדרים. ביוני 2019 פסק בית המשפט העליון כי המדינה תשלם 10 מיליון דולר למוצאי גופתו של החייל מג'די חלבי ב-2012. הפסיקה עוררה ויכוח נוקב. בן-ראובן אמר בתגובה שהפסיקה מופרכת לחלוטין לאור עובדת היות העמותה בפירוק בעת מציאת הגופה, ובנוסף לאור הכוונה המקורית של הצעת התגמול בעבור מסירת מידע במדינת אויב העשוי לסייע למציאת הנעדרים, ולא להתקלות מקרית בגופה ביער. ביולי באותה שנה, נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות נעתרה לבקשת משרד הביטחון לקיום דיון חוזר בעתירה, ודחתה את חובת התשלום של הפסיקה האחרונה.
פלדה אמיתית
פלדה אמיתית (באנגלית: Real Steel) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגה קולנועית של דרמה ומדע בדיוני, בבימויו של שון לוי ובכיכובם של יו ג'קמן, דקוטה גויו ואוונג'לין לילי בהפקת DreamWorks Pictures. הסרט יצא לאקרנים בהפצת Touchstone Pictures ב-6 באוקטובר 2011 באוסטרליה ובארצות הברית למחרת ותוך זמן קצר הפך לשובר קופות, כשהרוויח כ-300 מיליון דולר. הסרט קיבל ביקורות מעורבות על העלילה הצפויה אך עבודת האפקטים המיוחדים זכתה לשבחים. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-84.
הסרט מבוסס על סיפור קצר בשם "פלדה" מאת ריצ'רד מתיסון, שפורסם במאי 1956 במגזין הפנטזיה ומדע בדיוני ועוסק בקרבות רובוטים. הסיפור הקצר עובד בעבר לפרק באזור הדמדומים מ-1963. הפקתו החלה ביוני 2010 והצילומים נערכו במישיגן, כשדגמי הרובוטים נבנו במיוחד עבור הסרט.
עלילה.
העלילה מתרחשת בשנת 2020 כאשר קרבות איגרוף כבר לא מתקיימים בין בני אדם אלא באמצעות רובוטים. צ'ארלי קנטון, מתאגרף לשעבר שמשתתף כמפעיל בקרבות רובוטים, מדרדר לחובות של עשרות אלפי דולרים שהפסיד בהימורים על קרבות, בקרבו האחרון הוא מאבד את הרובוט שלו "אמבוש" במאבק מול שור, השייך לריקי. לאחר שהימר עם ריקי על ניצחונו של אמבוש הוא בורח לפני שריקי יגיע לקחת את כספו. בכספו צ'ארלי מייבא רובוטים נוספים לקרבות ומשפץ אותם בחלקי חילוף שהוא גונב. פעם אחר פעם מפסיד בקרבות ומגדיל את חובותיו. צ'ארלי נואש לכסף, הוא מוכן לקבל על עצמו את משמורת בנו מקס לחופשת הקיץ, לאחר שחברתו לשעבר מתה ובעלה של אחותה דברה מוכן לשלם לו עבור החזקה זו כסף רב. מקס הוא חובב אגרוף רובוטים אלא שמאז נולד לא היה לצ'ארלי שום קשר אליו. צ'ארלי מתמקם בחדר כושר בבעלות בייטלי טאלט, בתו של מאמן האגרוף לשעבר של צ'ארלי. צ'ארלי רוכש את הרובוט "ילד רועש" שהשתתף בליגת הרובוטים העולמית. אבל הרובוט נהרס בקרב מחתרתי נגד רובוט אחר בשם מידאס. כשצ'ארלי ומקס מנסים למצוא חלקי חילוף ממגרש גרוטאות כדי ליצור רובוט חדש, מקס מגלה את "אטום", רובוט קטן ממדים מיושן אך שלם שנועד לעמוד בפני נזקים קשים ויכול לשקף את תנועות היריב והמטפל ולאחסן בזיכרונו בשל טכנולוגיית "פונקציית צל".