בואה מורטה חתם בקבוצת וסטהאם יונייטד תמורת כ-5 מיליון ליש"ט. ב-6 בינואר, בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בישל בואה מורטה פעמיים בניצחון 0–3 על ברייטון במסגרת הגביע האנגלי. את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה ערך שבוע בדיוק לאחר מכן, דווקא מול קבוצתו לשעבר. הוא עלה בהרכב במשחק שהסתיים בשוויון 3-3 (צמד ליוסי בניון עבור וסטהאם). עד לתום העונה ערך 14 הופעות ליגה במדיה של וסטהאם, בהן כבש שער אחד. בשתי העונות הבאות היה לשחקן משמעותי ברוטציה, עם 27 הופעות ליגה בכל עונה, אך לא הצליח לכבוש שערי ליגה כלל בשתי עונות אלו.
ב-29 ביולי 2009, במהלך ההכנות לעונת 2009/2010, ספג בואה מורטה פציעה קשה שהשביתה אותו כמעט לכל העונה. היה זה במהלך טורניר ברקליס אסיה בבייג'ינג, במשחקה של קבוצתו מול טוטנהאם הוטספר. פקקי הנעליים של בואה מורטה ננעצו בדשא, וכתוצאה מכך סובב בואה מורטה את הברך וסבל מקרע ברצועות. הוא שב למגרשים כתשעה חודשים לאחר מכן, במשחק במסגרת ליגת המילואים, והספיק לערוך הופעת ליגה אחת בלבד באותה העונה - בה גם כבש את שערה היחיד של קבוצתו בשוויון 1-1 מול מנצ'סטר סיטי ב-9 במאי 2010. היה זה שערו הראשון במדי הקבוצה לאחר יותר משלוש שנים.
על אף שהחמיץ את רובה המוחלט של העונה זכה בואה מורטה, שחוזהו עמד לפוג באותו הקיץ, להצעת חוזה חדשה מבעלי הקבוצה. בואה מורטה חידש את חוזהו לשנתיים נוספות, והצהיר כי הוא מצפה לעבודה המשותפת עם מאמנה החדש של וסטהאם, אברהם גרנט. בפועל, המציאות לא האירה פנים לקבוצה. בואה מורטה ערך 22 הופעות ליגה באותה העונה, שבסיומה נשרה וסטהאם לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. עם תום העונה בוטל חוזהו של בואה מורטה בהסכמה הדדית, והוא סיים את דרכו במדי וסטהאם לאחר ארבע וחצי עונות. לזכותו שני שערי ליגה ב-91 הופעות במדי הקבוצה.
שלהי הקריירה.
באוגוסט 2011, ולראשונה מאז 1997, עזב בואה מורטה את אנגליה והצטרף ללאריסה מליגת המשנה ביוון, שם התאחד עם מאמנו לשעבר בפולהאם, כריס קולמן. בינואר 2012, חצי שנה בלבד לאחר שהצטרף לקבוצה וכשלזכותו שבע הופעות ליגה בלבד, שוחרר בואה מורטה מהקבוצה עקב קשיים כלכליים אליהם נקלע המועדון.
ב-24 בינואר 2012, זמן קצר לאחר שעזב את לאריסה, עבר בואה מורטה לדרום אפריקה וחתם במדי אורלנדו פירטס. על אף שהקבוצה הפגינה יכולת טובה ואף זכתה באליפות בתום העונה, בואה מורטה התקשה להשתלב במועדון, ערך שלוש הופעות בלבד, מתוכן שתיים בהרכב, לפני שעזב את הקבוצה ב-14 במאי 2012, עוד לפני תום העונה.
לאחר שניסה את מזלו כנבחן בשורותיה של פורטסמות' מהליגה השלישית באנגליה, חתם בואה מורטה בצ'סטרפילד מהפוטבול ליג השנייה, שהיא הליגה הרביעית באנגליה. הוא הצטרף למועדון ב-10 באוקטובר 2012 בחוזה לחצי עונה, והצהיר כי הדבר החשוב מבחינתו באותו הזמן הוא לשחק כדורגל. חברו לקבוצה לשעבר בתקופתו בפולהאם, מארק קרוסלי, היה באותו הזמן מאמנה של צ'סטרפילד. בואה מורטה ערך 12 הופעות ליגה בחצי העונה שלו בקבוצה, אך חוזהו לא חודש ובינואר 2013 שוחרר מהמועדון. הייתה זו קבוצתו האחרונה בקריירה, ולאחריה פרש ממשחק פעיל בגיל 36.
נבחרת פורטוגל.
בעקבות יכולתו הגבוהה בעונת הבכורה בפולהאם, זומן בואה מורטה לסגל נבחרת פורטוגל על ידי המאמן אנטוניו אוליביירה. ב-25 באפריל 2001 ערך בואה מורטה את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול . הוא עלה כמחליף בדקה ה-36, והוחלף בעצמו בדקה ה-87. פורטוגל הובסה בסיום בתוצאה 0–4. ב-14 בנובמבר, שבעה חודשים לאחר מכן, כבש בואה מורטה את שערו הראשון והיחיד במדי הנבחרת, במשחק הידידות מול . בואה מורטה, שעלה כמחליף בשלהי המחצית הראשונה, כבש את שערה הרביעי של נבחרתו בדקה ה-51. זמן קצר לאחר מכן, במצב של 1–5 לפורטוגל, הופסק המשחק לאחר שאנגולה נותרה בשישה שחקנים, בעקבות הרחקתם של ארבעה שחקנים בכרטיסים אדומים, ושחקן נוסף שנפצע כאשר לנבחרתו לא נותרו חילופים.
לאחר הופעה זו, ובעקבות הירידה ביכולתו במדי פולהאם, נעדר בואה מורטה מהסגל למשך כשנתיים, תוך שהוא מחמיץ את הזימון למונדיאל 2002. על אף שחזר לסגל הנבחרת, לא הצליח בואה מורטה לתפוס מקום של קבע בהרכב. מירב הופעותיו היו כמחליף, והוא החמיץ גם את הזימון לטורניר יורו 2004 הביתי, בו הגיעה פורטוגל עד למשחק הגמר. באותו הקיץ זומן לסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת אתונה 2004. על אף הסגל הבכיר, שכלל בין היתר את כריסטיאנו רונאלדו, ז'וזה בוסינגווה, ריקרדו קושטה, ראול מיירלש ופרננדו מיירה, כשלה פורטוגל עם הפסדים לעיראק ולקוסטה ריקה, וניצחון בודד על מרוקו. בואה מורטה פתח בהרכב במשחק הראשון בו נוצחה פורטוגל 2–4 על ידי עיראק, ולא שב לשחק עוד בטורניר.
לאחר שרשם ארבע הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, זכה בואה מורטה לקבל זימון לטורניר גדול, כאשר נכלל בסגל של לואיס פליפה סקולארי למונדיאל 2006 בגרמניה. פורטוגל הבטיחה את העפלתה משלב הבתים לאחר שניצחה את צמד משחקי הפתיחה שלה. במשחק השלישי, בו גברה 1–2 על , עלה בואה מורטה להופעתו היחידה בטורניר, כאשר החליף את הקפטן לואיש פיגו בדקה ה-80 של ההתמודדות. פורטוגל המשיכה עד לחצי הגמר, תוך שהיא מדיחה את ואת , לפני שהפסידה ל בחצי הגמר ולמארחת במשחק על המקום השלישי.
כשלושה חודשים לאחר הטורניר רשם בואה מורטה הופעה אחת במשחק ידידות מול , שלאחריה נעדר כשלוש שנים מהסגל הפורטוגלי. הוא הוחזר לנבחרת ביוני 2009 על ידי קרלוס קיירוש, ורשם הופעה אחת במוקדמות מונדיאל 2010 בניצחון החוץ 1–2 על . ארבעה ימים לאחר מכן, ב-10 ביוני 2009, רשם את הופעתו האחרונה במדי פורטוגל, במשחק ידידות מול .
בסך הכול ערך בואה מורטה 28 הופעות במדי הנבחרת, מתוכן שבע בהרכב הפותח, וכבש שער אחד.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק פנה בואה מורטה לקריירה מקצועית, שהחלה בשנת 2013 כחבר צוות באימון קבוצת הנוער של פולהאם. שנה לאחר מכן שב לקבוצה בה גדל, ספורטינג ליסבון, כעוזר מאמן הנוער של הקבוצה. זמן קצר לאחר מכן, התמנה למאמן הראשי של קבוצת הנערים (עד גיל 19).
בשנת 2015 חזר לאנגליה כסקאוט עבור ארסנל, קבוצתו הראשונה כשחקן באנגליה. בפברואר 2017 קיבל הזדמנות ראשונה כמאמן ראשי, בקבוצת סינטרנשה מהליגה השלישית בפורטוגל, אך הוא סיים את תפקידו בקבוצה בתום העונה לאחר שזו סיימה שלישית בטבלת הבית, ולא העפילה לפלייאוף.
בקיץ 2018 התמנה לתפקיד מאמן הנוער של פורטימוננסה. ב-15 בינואר 2019 עזב את תפקידו כדי להצטרף למכבי חיפה כעוזרו של המאמן מרקו בלבול, תפקיד אותו מילא עד לסיום העונה. לקראת עונת 2019/2020 בפרמייר ליג התמנה לתפקיד עוזר המאמן של מרקו סילבה בקבוצת אברטון, אך בדצמבר השניים סיימו את תפקידם.
אוזאן פלסי
אוזאן פלסי (בצרפתית: Euzhan Palcy) היא במאית, תסריטאית ומפיקת קולנוע, ממרטיניק, הודו המערבית הצרפתית. היא בולטת על היותה האישה השחורה הראשונה שביימה סרט עבור אולפן הוליוודי גדול (MGM), "עונת יובש לבנה" (1989), כמו כן, היא האישה היחידה שביימה את מרלון ברנדו בסרט, לאחר שהחזירה אותו למסך תשע שנים לאחר פרישתו. פלסי היא הבמאית השחורה הראשונה (מכל מגדר) שביימה שחקן שזכה במועמדות לפרס אוסקר, והבמאית השחורה הראשונה (מכל מגדר) לזכות בפרס סזאר, הכבוד הגבוה ביותר לסרט בצרפת. היא גם הבמאית השחורה הראשונה (מכל מגדר) שזכתה בפרס בפסטיבל ונציה (אריה הכסף).
תחילת דרכה.
ילידת מרטיניק, אוזאן פלסי למדה בצעירותה את סרטיהם של פריץ לאנג, אלפרד היצ'קוק, בילי ויילדר ואורסון ולס.
אוזאן מתארת את דרכה מהאי הקריבי הקטן להוליווד כסוג של סיפור אגדה, שכן לא היו יוצרי קולנוע במרטיניק, אך מתוך אהבתה לסרטים היא כבר ידעה בגיל 10 או 11 שהיא רוצה לעשות סרטים. "הם לא הבינו. כולם חשבו שאני מדברת על להיות שחקנית. אמרתי 'לא, לא, לא'". נושא הגזע היה מרכזי כבר אז לחוויה הקולנועית שלה - בכל הסרטים האמריקאים שראתה בבית הקולנוע המקומי היה נדיר לראות פנים שחורות, וכשהיו כאלה בסרט, בעל הקולנוע היה מעלה את מחיר הכרטיסים, כי הציבור היה נוהר לראות את המראה הזה לו השתוקק. את הכעס שהרגישה בשל הדרה זו הפכה פלסי, דבריה, לכוח יצירתי ומחויבות אמנותית ומקצועית.
היא למדה להפעיל מצלמת 16 מ"מ בסתר, ובסיום לימודי התיכון היא נסעה לפריז להמשיך לימודיה. שם השלימה תואר שני בספרות צרפתית בתיאטרון, בסורבון, דוקטורט באמנות וארכאולוגיה, ותואר מתמחה בקולנוע מטעם מכללת לואי לומייר הידועה.
"Sugar Cane Alley".
בפריז, בעידודו של המדריך הרוחני שלה, פרנסואה טריפו, היא הצליחה לממן ולייצר את הסרט העלילתי באורך מלא הראשון שלה, " Sugar Cane Alley" (1983). הסרט, שהופק בפחות מ-$1,000,000 ומשתתפים בו רק שלושה שחקנים מקצועיים, מתעד דרך עיניו של נער צעיר את האהבה והקרבה של משפחה שחורה ענייה שחיה במטע סוכר במרטיניק בשנות ה-1930. תוך שבועיים של חזרות, אוזאן יצרה בין המשתתפים בסרט, רובם ללא כל ניסיון קולנועי, תחושה של קהילה. מאמציה הצליחו. רוג'ר איברט כתב על הסרט: "מדי פעם מגיע סרט משום מקום. השחקנים הם אנשים שמעולם לא פגשנו, הלוקיישן אינו מוכר, ושם הבמאי חדש לחלוטין, והכל משתלב באופן כה טבעי שאנו תוהים, איפה היו אנשים אלה כל חיינו".