צרפת הביאה חידושים בתחום החינוך בתוניסיה. זאת מתוך אמונה שחינוך מודרני יכין את הבסיס ליחסים הרמוניים בין צרפת לתוניסיה ויהווה אמצעי לגישור על הפער בין התרבויות הערבו-אסלאמיות והאירופיות. מטרת בתי הספר, שלימדו נושאים מודרניים בשפה אירופאית, הייתה לפתח קבוצה של תוניסאים עם הכישורים הדרושים לאייש את הבירוקרטיה הממשלתית. זמן קצר לאחר הקמת המנדט, הדירקטוריון הצרפתי לחינוך ציבורי הקים מערכת בית ספר אחידה עבור תלמידים צרפתים ותוניסאים, שנועדה לקרב בין שני העמים. צרפתית הייתה שפת ההוראה בבתי ספר צרפתים-ערביים אלה, ותוכנית הלימודים שלהם חיקתה את זו של בתי הספר בצרפת. תלמידים דוברי צרפתית שלמדו בהם למדו ערבית כשפה שנייה. ערבוב אתני כמעט ולא התרחש בבתי ספר בערים, שבהן המשיכה דת האסלאם בתוניסיה לנהל בתי ספר יסודיים נפרדים. אמנם בתי הספר הצרפתיים-ערביים זכו להצלחה רבה יותר באזורים הכפריים, אך מעולם לא נרשמו אליהם יותר מחמישית מכלל התלמידים התוניסאים.
הוקואו
הוּקוֹאוּ (במנדרינית: 户口, פין-יין: hùkǒu) היא שיטת רישום אוכלוסין הנהוגה בסין. השיטה עצמה נקראת במקור "הוּגִ'י" ויסודה בסין העתיקה. "הוקואו" היא רישום אדם בעזרת השיטה. שיטת הרישום מזהה אדם כתושב אזור מסוים וכוללת רישום פרטים מזהים הכוללים שם, הורים, בן\בת זוג ותאריך לידה. לפעמים הוקואו מתייחס לרישום משפחה (הוקואו-בּוּ - 户口簿) בכמה קונטקסטים מפני שרישום הוקואו מקוטלג לפי משפחות וכולל רישום לידות, פטירות, נישואין, גירושין, מעברי דירה וכיוצא באלו, עבור כל בני המשפחה.
שיטת הוקואו השפיעה גם על שיטות רישום במדינות שכנות, כמו יפן ("קוסקי"), קוריאה ("הוג'ו"), טאיוואן ווייטנאם ("הו קהאו"). עקב ביקורות על פגיעה בחופש הפרט ועקרונות שוויוניות, שיטת "הוג'ו" הוצאה משימוש במדינה ה"מערבית", דרום קוריאה, בינואר 2008. השיטות הנהוגות בברית המועצות (פרופיסקה - Прописка) ולאחר מכן רוסיה (Регистрационный учёт в Российской Федерации), אף שאינן נובעות מאותו מקור, בעלות מטרה דומה ושימשו כמודל בעת יצירת מערכת הוקואו המתאימה לסין המודרנית.
בשל הקשר של השיטה לתוכניות סוציאליות המוגדרות על ידי הממשל, ומעניקות או שוללות הטבות על בסיס השתייכות לרישום הוקואו שמגדיר מגורים באזור חקלאי או לא חקלאי (בדרך כלל מכונה, אורבני או לא-אורבני), מערכת הוקואו מזכירה את שיטת הקאסטות, והיוותה מקור לרבים ממקרי האפליה במשך עשרות שנים מאז הקמת הרפובליקה העממית של סין, בשנת 1949, שקבעה עדיפות והטבות לשוכני ערים גדולות, כמו אפשרות לפרישה ופנסיה, חינוך ושירותי בריאות, כאשר באזורי ספר, התושבים נאלצים "להסתדר בעצמם". בשנים האחרונות, לאחר עליה במחאות על "מדיניות אפרטהייד" וגינויים שונים, החל הממשל לבצע רפורמות במערכת הכלכלית, אולם מומחים שונים הטילו ספק באשר ליכולת השינויים שנקט הממשל להיבא לשינוי ממשי עבור התושבים עצמם.
שירה גינצבורג
שירה גינצבורג (נולדה בשנת 1978) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר גב (1993) ובמשחה ל-200 מטר גב (1994) וזוכת מדליית ארד מהמכביה (1993) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה.
גינצבורג התאמנה בהדרכתו של לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה עבור קבוצת הפועל נתניה.
אלופת ישראל.
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה גינצבורג ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.00 דקות, 31 מאיות השנייה איטי מהשיא הלאומי של טימאה טוט (1:06.69 דקות), לפני ליטל כשריאל ממכבי מעלה אדומים (1:11.20 דקות) ושירה בש מהפועל נהריה (1:11.52 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:23.30 דקות, אחרי קרן רגאל מהפועל ירושלים (2:21.94 דקות) ולפני ליטל כשריאל ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.84 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:06.22 דקות) וגוני יהודאי מהפועל ירושלים (1:08.27 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה גינצבורג במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.65 דקות, אחרי ליסה דובי מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:06.33 דקות והדס פדה מישראל (1:07.78 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה גינצבורג ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.25 דקות, לפני ליטל כשריאל (2:27.29 דקות) ואניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (2:30.65 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.01 דקות, אחרי ליטל כשריאל (1:07.58 דקות) ולפני אלה ברנוף מהפועל עמק חפר (1:10.89 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי ליטל כשריאל (1:06.20 דקות) ומיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל (1:07.00 דקות).
3 דורז דאון
משפחה אחת (סדרת ילדים)
משפחת אחת (באנגלית: The Fox-Badger Family) היא סדרת אנימציה המבוססת על קומיקס מצליח וזוכה פרסים שתורגם ל-17 שפות. הסדרה משודרת בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הופ! החל משנת 2019.
עלילת הסדרה.
הסדרה מספרת על גיריאל וצורי, זוג תאומי גיריות החיים במאורה ביער יחד עם אביהם איתן ואחותם התינוקת פטל. חיי המשפחה משתנים כאשר האב איתן מתאהב במיכאלה, שועלה שיש לה בת קטנה שעוברות לגור ביחד עם משפחת השועלים. ההתמודדות של הדמויות בתוך המשפחה המעורבת, שכוללת גיריות ושועלים, משחקת תפקיד חשוב ובכך מסייעת לילדים ללמוד על מודל משפחה אחר.
מדבבים.
רוזי - אילנית גרשון
גיריאל - עדי בר לב
צורי - נדב לוי
מיכאלה - מיה יוהנה מנחם
איתן - סער בדישי
פטל - שחר קדוש
אילן/שוקי - צחי כהן
בינה/סיגל - רונה בקרמן
דמויות נוספות - ליאור חקון, אורי זלצמן, ספיר דרמון, עמרי שינברג באדר, גילן שחף, הדר שחף-מעיין
משפחה אחת (סדרה)
מייקל היידן
מייקל וינסנט היידן (באנגלית: Michael Vincent Hayden; נולד ב-17 בינואר 1945) הוא איש צבא אמריקאי בדרגת גנרל. כיהן כראש ה-NSA בין השנים 1999–2005 וכראש ה-CIA בין השנים 2006–2009.
ביוגרפיה.
היידן נולד וגדל בפיטסבורג והשלים תואר ראשון ושני באוניברסיטת דוקיין. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל האוויר של ארצות הברית, והתגייס כקצין מודיעין לחיל בשנת 1969. היידן שימש במגוון תפקידי מודיעין ומטה בחיל ובפנטגון, ביניהם סגן ראש מטה פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה וראש סוכנות המודיעין של חיל האוויר. בשנת 1999 מונה לראש הסוכנות לביטחון לאומי. ב-2005 מונה לסגן ראש המודיעין הלאומי. בשנת 2006 מינה אותו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לראש ה-סוכנות הביון המרכזית. במהלך כהונתו התרחשו מבצע מחוץ לקופסה ומבצע משחקים אולימפיים.
ויליאם קולבי
ויליאם איגן קולבי (באנגלית: William Egan Colby; 4 בינואר 1920 – 27 באפריל 1996) היה פעיל ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA בין השנים 1973–1976 תחת נשיאי ארצות הברית ריצ'רד ניקסון וג'רלד פורד.
ביוגרפיה.
קולבי נולד וגדל בסיינט פול. הוא השלים תואר ראשון מטעם אוניברסיטת פרינסטון ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת קולומביה בשנת 1940. בשנת 1941 התגייס לצבא ארצות הברית, הוסמך כקצין חי"ר והוצב ב-OSS. קולבי לקח חלק במבצע ג'דבורו ושימש כמפקד צוות כוחות מיוחדים בצרפת ונורווגיה, שביצע פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית. לקולבי הוענק כוכב הכסף על גבורתו במלחמה. לאחר המלחמה עבד קולבי זמן קצר כעורך דין במשרד עורכי הדין של ויליאם דונובן ולאחר מכן התגייס לסוכנות הביון המרכזית. הוא שימש במגוון תפקידי שטח, מטה ופיקוד. במהלך מלחמת וייטנאם, שימש קולבי כראש שלוחת הסוכנות בסייגון וכראש אגף המזרח הרחוק שלה והיה מעורב במבצע פניקס. כסגן ראש הסוכנות למבצעים ניסח קולבי צו המחייב את עובדי ה-CIA לדווח על כל חשד לפגיעה בחוק או בהצהרות היסוד של הסוכנות, שכונה "תכשיטי המשפחה".
בשנת 1973 מינה אותו הנשיא ניקסון לראש הסוכנות. במהלך כהונתו נדרש קולבי להתמודד עם המתיחות בין המעצמות במהלך מלחמת יום הכיפורים ועם טענות הסנאט של ארצות הברית כי הסוכנות מטייחת פעילות חשאית לא חוקית. בשל טענות אלו העביר קולבי את המסמך שחיבר, "תכשיטי המשפחה", לקונגרס משום שחשב שזוהי הדרך להבריא את הסוכנות ממבצעים שכאלו. ב-4 בנובמבר 1975, במסגרת מה שכונה טבח ליל כל הקדושים והיה ארגון מחדש שעשה נשיא ארצות הברית, ג'רלד פורד, בעקבות פרשת ווטרגייט החליט הנשיא על סיום תפקידו של קולבי. לקולבי הוצע להתמנות לנציג הקבוע של ארצות הברית בנאט"ו, אך הוא סירב. קולבי טבע בעת שחתר בקאנו שלו בנהר הפוטומק בשנת 1996.
ויליאם קייסי
ויליאם ג'וזף קייסי (באנגלית: William Joseph Casey; 13 במרץ 1913 – 6 במאי 1987) משרת ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA בין השנים 1981 – 1987 תחת נשיא ארצות הברית רונלד רייגן.
ביוגרפיה.