מרק אלטרמן
מרק אלטרמן (נולד ב-23 באפריל 1988), הוא אתלט ישראלי, 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל בזריקת דיסקוס (2015-2013). בשנת 2010 הוא הורשע באימרוץ והושעה לשנתיים מתחרויות.
ביוגרפיה.
אלטרמן מתאמן בקבוצת הפועל עמק חפר בהדרכת סלבה איסמאלוב.
אלוף ישראל.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתחילת יולי 2013 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 57.75 מטר, לפני ליאור פרץ ממכבי השגים ראשון לציון (48.02 מטר) ויהב אדיר מהפועל אתלטי אורן השרון (45.73 מטר). מדליית כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.12 מטר, אחרי איתמר לוי מאתלטי כיוונים באר שבע (18.15 מטר) ולפני חברו לאגודה איגור בסוב (14.34 מטר). שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן, רוסיה בתחילת יולי 2013 הוא סיים במקום עשירי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 55.06 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרויות המכביה התשע-עשרה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.36 מטר, אחרי איתמר לוי (17.51 מטר) וג'ייקוב ויינטראוב מארצות הברית (17.49 מטר).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 54.94 מטר, לפני איתמר לוי (48.76 מטר) ודניס ואליאלין ממכבי תל אביב (46.30 מטר). מדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.44 מטר, אחרי איתמר לוי (17.36 מטר) ולפני רועי וסרמן ממכבי חיפה כרמל (15.12 מטר).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2015 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 53.04 מטר, לפני איתמר לוי (51.72 מטר) וחברו לאגודה ויקטור זגינאיקו (45.93 מטר). מדליית כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.64 מטר, אחרי איתמר לוי (18.20 מטר) ולפני רועי וסרמן (15.83 מטר).
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2016 זכה אלטרמן בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.70 מטר, אחרי איתמר לוי (18.27 מטר) ולפני רועי וסרמן (16.25 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 52.47 מטר, אחרי איתמר לוי (54.75 מטר) ולפני דניס ואליאלין (51.34 מטר)
אימרוץ.
באוגוסט 2010 הושעה אלטרמן לשנתיים לאחר שנימצא בדמו מתאנדיאנון.
הסופר קאפ הפורטוגלי
הסופר קאפ הפורטוגלי, הידוע גם בשם סופר קאפ קנדידו דה אוליביירה (בהולנדית: Belgische Super Cup, בפורטוגזית: Supertaça Cândido de Oliveira) הוא מפעל כדורגל פורטוגלי המוכרע במשחק אחד, ומפגיש בין אלופת פורטוגל לבין מחזיקת הגביע הפורטוגלי. אם האלופה היא גם מחזיקת הגביע, היא תפגוש במשחק את הקבוצה שהפסידה בגמר הגביע. המפעל נוסד באופן לא רשמי בשנת 1979, ואומץ לאחר שנתיים על ידי פדרציית הכדורגל הפורטוגלית.
שיאנית הזכיות בתואר היא פורטו שזכתה 22 פעמים, והיא גם מחזיקת הגביע הנוכחי (2020), אשר גברה על בנפיקה ליסבון בתוצאה 2-0, והשלימה זכייה 22 בתואר. על אף ששוחק ברציפות החל משנת 1979, זכו בתואר חמש קבוצות שונות בלבד.
היסטוריה.
עוד בטרם נוסד מפעל הסופר קאפ, התקיימו פעמיים מפגשים בין אלופת פורטוגל למחזיקת הגביע. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1944, אז התקיים משחק לכבוד ייסוד אצטדיון חדש בעיר ליסבון, ובו ניצחה ספורטינג ליסבון את יריבתה העירונית בנפיקה ליסבון בתוצאה 3-2 לאחר הארכה. בעקבות המשחק הוחלט להמשיך בקיום המפעל, אך החלטה זו בוטלה, והפעם הבאה בה התרחש מפגש סוג זה הייתה בשנת 1964. המשחק היה במסגרת מפעל לא רשמי בחסות בית העיתונאים, והפגיש שוב בין שתי הקבוצות הבכירות של העיר ליסבון. הפעם המפגש הסתיים בניצחונה של בנפיקה על ספורטינג בתוצאה 5-0.
בשנת 1979 הוקם באופן לא רשמי מפעל הסופר קאפ הפורטוגלי. הזוכה הראשונה בתואר הייתה בואבישטה, מחזיקת הגביע, שגברה על האלופה פורטו בתוצאה 2-1. שנה אחר כך שוחק המפעל במתכונת בית-חוץ, והסתיים בניצחונה של בנפיקה על ספורטינג בתוצאה 4-3 בסיכום שני המשחקים. בעקבות הצלחת שתי מהדורות אלו של המפעל, החליטה פדרציית הכדורגל הפורטוגלית לקחת את המפעל תחת חסותה ולהפכו לרשמי. המפעל נקרא על שמו של הכדורגלן והמאמן הפורטוגלי המנוח, קנדידו דה אוליביירה. למרות ששתי המהדורות הראשונות שוחקו באופן לא רשמי, זכיותיהן של בואבישטה ובנפיקה נספרו במניין הזכיות הכללי.
עד לשנת 2000 שוחק המפעל בשיטת בית-חוץ, אך חוקי המפעל קבעו כי חוק שערי חוץ לא ייחשב בספירת השערים הכללית. במקרה של שוויון בסיכום שני המשחקים, נקבע כי יתקיים משחק חוזר במגרש נייטרלי. מקרה זה חזר על עצמו שש פעמים, כשהגמר החוזר של שנת 1984 בין בנפיקה לפורטו שוחק גם הוא במתכונת של שני משחקים.
החל משנת 2001 עבר המפעל להכרעה במשחק בודד. חוקי המפעל קבעו כי מקרה של שוויון, יעבור המשחק להכרעה בהארכה, ושוויון בהארכה יגרור הכרעה בדו-קרב פנדלים.
הסופר קאפ הפורטוגזי
דיליפ שאנגווי
דִילִיפּ שַׁאנְגְוִוי (בהינדי: दिलीप संघवी, באנגלית: Dilip Shanghvi, נולד: ב-1 באוקטובר 1955) הוא מיליארדר ואיש עסקים הודי. הוא ייסד את ענקית התרופות סאן פארמה.
חיים מוקדמים וקריירה.
דיליפ נולד בעיירה הקטנה אמרלי בגוג'ראט. הוא קיבל תואר ראשון במסחר מאוניברסיטת קולקטה.
הוא החל לעבוד בחנות של אביו למכירת תרופות בקולקטה, והגיע למסקנה שעדיף לו לייצר תרופות בעצמו, במקום למכור תוצרת של אחרים.
הוא הקים את חברת התרופות סאן פארמה עם הון עצמי של 10,000 רופיות בשנת 1982 בעיר ואפי. כיום החברה היא יצרנית התרופות הגדולה בהודו.
בשנת 1997 רכש את חברת קראקו פארמה האמריקאית. ובשנת 2007 רכש באמצעות חברתו סאן את חברת תרו תעשייה רוקחית הישראלית. שאנגווי הוביל את סאן פארמה להיות יצרנית התרופות הגנריות החמישית בעולם.
בשנת 2014 רכש חברה הודית "מעבדות רנבקסי" בסכום של 4 מיליארד דולר. בשנתיים האחרונות הונו האישי שמושקע במניות חברת סאן הצטמצם לאחר שמנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מצא בעיות איכות באתר הייצור המרכזי של החברה בהודו. נכון לפברואר 2018 הונו האישי עומד על 12.2 מיליארד דולר.
פיטר ג'נינגס
פיטר ג'נינגס (29 ביולי 1938 – 7 באוגוסט 2005) היה עיתונאי קנדי-אמריקני ומגיש חדשות ששידר בטלוויזיה האמריקנית במשך ארבעה עשורים.
ג'נינגס הצטרף לרשת ABC בשנת 1964 ועד מהרה נבחר להגיש את מהדורת החדשות המרכזית שלה. בכך הפך למגיש הצעיר ביותר בטלוויזיה האמריקנית. כעבור מספר שנים החליט לעזוב את עמדת המגיש כדי לצבור ניסיון בשידורי שטח. רק בשנת 1978 הוא שב להגיש את המהדורה המרכזית של הרשת עד למותו בשנת 2005.
קורות חיים.
ג'נינגס נולד בעיר טורונטו שבמדינת אונטריו בקנדה בשנת 1938. בגיל 11 הוא החל ללמוד בתיכון "טריניטי קולג' סקול" שבעירו אך עד מהרה נאלץ לעזוב את המקום ולעבור עם משפחתו לאוטווה. בהמשך הוא אף נשר כליל ממערכת החינוך וניסיונות נוספים להמשיך ללימודים אקדמיים לא צלחו והוא נשר גם מהאוניברסיטאות אליהן נרשם.
אביו, צ'ארלס ג'נינגס, היה שדרן רדיו בולט בתאגיד השידור הקנדי וג'נינגס הצעיר העיד על עצמו כי חפץ גם כן לפתוח בקריירה עיתונאית.
קריירה.
בטלוויזיה הקנדית.
כבר בגיל 9 החל ג'נינגס להגיש תוכנית ילדים שבועית מדי יום שבת ברדיו הציבורי CBC שבו עבד אביו. בשנת 1959, לאחר נשירתו מבית הספר, התקבל לעבודה כשדרן רדיו בתחנה מקומית באונטריו וכעבור שנתיים לכד אף את עיניהם של ראשי תחנת טלוויזיה מקומית שהעניקו לו תפקיד של מראיין בתוכנית אקטואליה לילית. בשנת 1962 הוקמה בקנדה רשת הטלוויזיה המסחרית הראשונה CTV וג'ניגנס נשכר על ידיה בגיל 24 בלבד להגיש את מהדורת החדשות הלאומית שלה.
במסגרת סיקוריו ברשת CTV היה ג'נינגס העיתונאי הקנדי הראשון שהגיע לעיר דאלאס שבמדינת טקסס בתקופה שלאחר ההתנקשות בנשיא האמריקני ג'ון קנדי. לאחר זאת החליטה הרשת לשלוח אותו לסקר גם את ועידת המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית לקראת הבחירות של 1964, שם פגש ג'נינגס בנשיא חטיבת החדשות של רשת הטלוויזיה האמריקנית ABC שהציע לו להצטרף לרשת הצעירה ככתב חדשות. ג'נינגס סירב בתחילה להצעה אך כעבור מספר חודשים התרצה ועבר להשתקע בארצות הברית.
בטלוויזיה האמריקנית.
בגיל 26, ואחרי ניסיון קצר ככתב במשרדי ABC בניו יורק, התמנה ג'נינגס למגיש מהדורת החדשות הארצית של הרשת והפך למגיש החדשות הצעיר ביותר בתולדות הטלוויזיה האמריקנית. באותה התקופה, 1964, מהדורת החדשות של הרשת הצעירה סבלה משיעורי צפייה נמוכים ונאלצה להתמודד מול המהדורות הנצפות יותר ברשתות המתחרות – זו בהגשת וולטר קרונקייט ברשת CBS וזו בהגשתם של צ'אט האנטלי ודייוויד ברינקלי ברשת NBC. ג'נינגס הצעיר ספג ביקורת על חוסר ניסיונו, על בורותו בהיסטוריה ובפוליטיקה אמריקנית ואף על מבטאו.
בהחלטה משותפת לו ולהנהלת חטיבת החדשות מונה ג'נינגס לכתב חדשות חוץ בשנת 1968 והחל לשדר מאזורים שונים בעולם ובעיקר מאזור המזרח התיכון. בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים הצליח ג'נינגס לשכנע את ראשי הרשת להקים משרדים בעיר ביירות שבלבנון ובכך הייתה ABC לראשונה שהקימה אולפני חדשות בעולם הערבי. בתחילת שנות ה-70 סיקר ג'נינגס את הסכסוך הישראלי-פלסטיני ואת פיגועי הטרור שביצע ארגון ספטמבר השחור – ידע זה אפשר לו לזהות בזמן אמת את הארגון העומד מאחורי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בשנת 1972. בשנת 1973 סיקר ג'נינגס את מלחמת יום הכיפורים ואת תוצאותיה ובשנים שלאחר מכן ראיין אישים מרכזיים באזור כנשיא מצרים אנואר סאדאת, כראש אש"ף יאסר ערפאת וכמנהיג איראן עלי ח'אמנאי.