בכלל המלאכה, מריחת משחה על רטייה כדי לתת על מכה או פצע, ולכן אסרו חכמים, שאפילו אם נתמרח מערב שבת, או שכבר היה על המכה ונפלה לגמרי על הארץ, שאסור להחזירה. באופן מיוחד התירו חכמים לכוהן שעובד בבית המקדש להחזיר רטייה על הפצע למרות החשש שמא יבוא למרח את הרטייה. הסיבה לכך היא, מכיוון שחכמים חששו שכוהן שיפצע, ולא תהיה בידו האפשרות להחזיר את הרטייה, הוא לא יוריד את הרטייה מהפצע, ומכיוון שאסור לעבוד בצורה כזו בבית המקדש שכן הרטייה חוצצת בין ידו לעבודה, הוא ימנע ממצוות העבודה בבית המקדש, ולכן התירו לו באופן חריג להניח רטייה בשבת.
המלאכה באוכלים.
כשם שאין עיבוד באוכלין כך אין ממחק באוכלין, והמחמיר תבוא עליו ברכה. אם כי, דווקא במאכל שדרכו להחליק כדי ליפות ולהחליק יש להחמיר, אבל למרח תפוחים מבושלים על הלחם או שומן וחמאה שאין כוונתו לעצם המירוח רק למלא מקום הריקן מותר. אך דבר שאי אפשר לאכול בלי מירוח, אסור מדרבנן.
תולדת ממרח.
עיקר התולדה הוא ממריחת שעווה שנאסר בגמרא וניגזר גם על שמן עב שאסור למורחו גזירה שמא יבוא למרוח שעווה.
יש האוסרים לרחוץ ידים או כלים בסבון קשיח, אבל בסבון נוזלי כמים מותר, אם צריך את הכלים לשבת. אם כי רבי משה פיינשטיין אוסר אפילו בסבון נוזלי.
תולדת מפרק.
לפי שיטת התוספות איסור מפרק הוא תולדה של מלאכת ממחק. רבינו תם מסביר שהחולב, ממחק את הדד ומחליקו.
מלאכת מחתך
מלאכת מחתך היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, והוא חיתוך עץ או מתכות או אריגים לפי מידה והגודל הדרוש לו.
עם זאת, חכמים תיקנו, שדבר שדרך להקפיד על מידתו, אין לחתכו גם בדרך הפסד, מתעסק או שחוק.
בדברי מאכל.
הכלל הוא, שאין מלאכת מחתך באוכלים, אך דווקא דבר שהוא מאכל גמור לאדם או בהמה, כגון עשבים ותבן, אבל חיתוך ענף, שאינו משמש למאכל בהמה אינו מאכל בהמה, הוא בכלל המלאכה. לעומת זאת, תיקון כלי באמצעות אוכל, למשל אם יש חומר בכלי ונוטל חתיכת לחם, חותכה לפי מידת החור ומניחה בחור כדי לסותמה, עובר על מלאכת מחתך.
התייחסויות אקטואליות.
גם בחגים ומועדים, שהעישון מותר לפי רבים מהפוסקים למי שמורגל בו משום מלאכת אוכל נפש, החותך את קצה הסיגריה עובר על איסור זה. כך גם כאשר לאחר האכילה נוטל קיסם שיניים קטן לצחצח את השיניים משיירי אכילה, יש להקפיד שלא לעבור על האיסור בכך שחותך את קצה הקיסם כדי לחדדו.
לדעת חלק מהרבנים חיתוך הנייר בבית שימוש אסור גם בגלל איסור מחתך (ולא רק משום קורע ומתקן), ולמרות שהנייר כבר חתוך ונקוב במידה מסוימת ויש רק להשלים את החיתוך.
קאבוסי
קאבוסי (באנגלית: Kabosy) הוא כלי פריטה הדומה לגיטרה קטנה, כפרית ועתיקת ימים, אופיינית למוזיקה העממית במדגסקר.
מבנה.
כעת אורך הכלי הוא בדרך כלל של 70 ס"מ. תיבת התהודה שלה היא בצורת קופסה מלבנית (לפעמים בצורת סגלגל) עשויה מעץ או מג'ריקן. יש לה פתח תהודה גדול במרכז. במקור ייצרו אותה משריון של צב שעליו נמתח עור של זבו.
לצוואר הקאבוסי יש ארבעה עד שישה מיתרים שנקבעים על ידי מפחתות כיוון מן הסוג הישן.
הפסקיים (פרֶטים) הם מיוחדים - חלק גדול מהם הם חלקיים ואינם מכסים את כל רוחב הפינגרבורד. הכלי מכוונן בדרך כלל למיתר פתוח.
נחשבת לצאצאת של העוד הערבי.
ה"קאבוסי" מיוצר עבודת יד, לעיתים קרובות מחומרים טריוויאליים וצורתם תלויה בבונה ובחומרים הזמינים לו. המיתרים יכולים להיות מניילון (תכופות - חוטים של חכה) או מפלדה
(לעיתים קרובות מחוטי גרוטאות ממתכת או כבלים - כמו כבלים לבלמים של אופניים).
הקאבוסי אופייני במיוחד לאוכלוסיית בטסימיסאראקה Betsimisaraka ממזרח האי.
סוג אחר, דומה לקאבוסי, אבל עם פסקים או "פרטים" סטנדרטים, ונפוץ אצל האוכלוסייה אנטאנדרוי Antandroy בחלק הדרום-מערבי של מדגסקר הוא המנדוליני mandôliny או מנדולינה mandôlina
שימוש.
אחרי "ואליחי", הקאבוסי הוא הכלי השני בחשיבותו בליווי המוזיקה האתנית המלגשית.
בסמטאות בכפרים או בפינות רחוב בערים ניתן לפעמים לראות להקות קטנות של נערים המנגנים בקאבוסי או במנדוליני.
במחצית השנייה של המאה ה-20 -21 היו מפורסמים נגני קאבוסי באבאטה (מהחוף המערבי) וז'אן אמיליין, הנעזר בנגינה גם מפוחית פה.
סיטי איירליין
סיטי איירליין (באנגלית: City Airline) הייתה חברת תעופה שוודית, שביצעה טיסות שכר ומטען ליעדים באירופה. לחברה היו כ-110 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1997 והחלה לפעול בשנת 2001. באפריל 2006 נחתם הסכם שותפות קוד עם סקנדינביאן איירליינס. בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי חברת התעופה השוודית "סקיי וויז". בשנת 2012 החברה המאוחדת פשטה את הרגל ופעילותה הופסקה.
צי המטוסים.
באוגוסט 2010 גילם הממוצע של המטוסים היה 12.2 שנים.
יעדים.
סיטי איירליין מפעילה טיסות למדינות הבאות:
תחנת פנסילבניה
תחנת פנסילבניה (באנגלית: Pennsylvania Station, מוכרת יותר בשם המקוצר תחנת פן) היא תחנת מעבר תת-קרקעית במערב מנהטן. המבנה המקורי של התחנה נבנה בשנת 1910 ונהרס בשנת 1963, המבנה הנוכחי הושלם ב-1968. על מקומה של התחנה המקורית נבנה המדיסון סקוור גארדן. התחנה נקראת על שם חברת הרכבת פנסילבניה, בונת התחנה ובעליה המקוריים, שם זה משותף לתחנות נוספות בערים אחרות.
התחנה נמצאת מתחת לפנסילבניה פלאזה, קומפלקס בניינים הממוקם בין השדרה השביעית לשמינית, בין רחוב 31 לרחוב 33 באזור מידטאון מנהטן, במרכזו של המסדרון הצפון מזרחי, קו רכבת מחושמלת המשתרע מוושינגטון די. סי. בדרום, ועד בוסטון בצפון, המופעל על ידי אמטרק. את התחנה משרתים גם ששה קווים של הרכבת התחתית של ניו יורק. בתחנה 21 רציפים, המשמשים את לונג איילנד ריילרוד, ניו ג'רזי טרנזיט ואמטרק.
התחנה היא העמוסה ביותר בארצות הברית ומהעמוסות ביותר בצפון אמריקה. בתחנה עוברים בממוצע כ-600,000 נוסעים ביום (לעומת כ-140,000 בגרנד סנטרל) ועד אלף נוסעים בכל 90 שניות.
בשנת 2008 עברו בתחנה 8.7 מיליון נוסעי אמטרק, כפול מעומס התנועה מהתחנה העמוסה השנייה, תחנת יוניון בוושינגטון די סי.
התחנה סובלת כיום מעומס כרוני, ומוגדרת כ"כישלון לוגיסטי". כרגע קיימת תוכנית לשינוי והרחבת התחנה על ידי הכללת משרד ג'יימס פרלי הסמוך והוספתו לשטח התחנה כדי לשפר את תפקוד התחנה ולהגדיל את קיבולת הנוסעים. על פי החלטתו מ-2004 של ראש העירייה, מייקל בלומברג, התחנה החדשה תיקרא על שם דניאל פטריק מויניהאן שנפטר ב-2003.
אילן אלדד
אילן אלדד (נולד ב-28 בספטמבר 1929) הוא במאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, מפיק ודרמטורג ישראלי.
חייו.
אלדד נולד בשם איוואן לאנג'יאל ביוגוסלביה, בעיר סובוטיצה, עיר רב-לאומית בת כ-100,000 תושבים אז בגבול הונגריה. רוב ילדותו עברה עליו במסעדת "לויד" של סבו. כבר בילדותו נכח במופעים שהועלו במסעדה. בשנות בית הספר השתתף כשחקן וביים הצגות בבית הספר ובתנועת הנוער הציונית. לאחר כיבוש העיר בידי ההונגרים נלקח אביו למחנות עבודה בשירות הצבא ההונגרי ונרצח. אילן גורש עם משפחתו למחנות ריכוז ועבודה בצ'כיה. אילן שרד עם אמו את השואה וחזר לעירו. לאחר המלחמה עבר לבלגרד ולמד בבית הספר לקולנוע שם והחל לעבוד במחלקת סרטי התיעוד בחברת הפקות.
במרץ 1950 עלה לישראל. חי עם אמו וסבתו במעברת תלפיות והתפרנס מצילומי רחוב שצילם עוברים ושבים ליד בית הכנסת ישורון, בעזרת מצלמה של אביו. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת ביחידת הצילום האווירי של חיל האוויר. עבר ליחידת ההסרטה של חיל האוויר. במסגרת זו ביים וערך מספר סרטים שזכו לפרסים בתחרויות בינלאומיות של סרטים בנושא התעופה. עם שחרורו מצה"ל עבד כעוזר במאי באולפני הרצליה והחל בשיתוף פעולה ארוך ופורה עם מרגוט קלאוזנר, במסגרתו יצר סרטי תעודה, סרטים עלילתיים, וסרטים לטלוויזיה.
לאחר תקופה של לימודים בבריטניה, שם עבד עם במאים כת'ורולד דיקנסון, קרל רייס, לינדזי אנדרסון ואחרים, חזר לישראל ועבד עם אוטו פרמינגר (כעוזר במאי בסרט "אקסודוס"), כריסטיאן ז'אק ודניאל מאן.
ב-1964 נישא לשחקנית דינה דורון. השניים שיתפו פעולה בהפקות רבות בקולנוע ובתיאטרון. לזוג שני ילדים, דן אלדד ורות אלדד-זיידנר.
בשנת 2000 החל לצד עבודתו בישראל, לביים בתיאטראות בהונגריה וביוגוסלביה, לרבות באולמות בהם ביקר כנער, ומאוחר יותר, עם התגברות האנטישמיות, נאסרה עליו הכניסה אליהם.
מכפלה ריקה
במתמטיקה, מכפלה ריקה היא מכפלה ללא גורמים, והיא שווה ליחידה הכפלית, 1. המכפלה הריקה מוגדרת כמקרה פרטי של ההגדרה הכללית של מכפלה, והיא שומרת על העקביות של תכונות שימושיות הקשורות בכפל.
כפי שיוסבר להלן, ההגדרה הכי טבעית למכפלה ריקה היא איבר היחידה 1, האדיש לכפל. זאת באופן דומה להגדרת הסכום הריק כאיבר היחידה החיבורי, 0. צורות מוכרות של המכפלה הריקה הן הטענות formula_1 לכל a שונה מאפס, formula_2 (אפס עצרת) ו-formula_3 לכל n&lt;m. הגדרות אלו עקביות עם התכונות של הפעולות הללו. לדוגמה לפי חוקי חזקות: formula_4.
משפטים רבים מניחים את קיום המכפלה הריקה. לדוגמה קיומה של המכפלה הריקה מאפשר את תקפות המשפט היסודי של האריתמטיקה לכל מספר טבעי כולל 1.
מדוע המכפלה הריקה שווה ל-1.
יש שתי דרכים להגדיר את המכפלה של קבוצה סופית של מספרים טבעיים. דרך אחת היא להגדיר את המכפלה של שני מספרים (באינדוקציה), ואז להגדיר את המכפלה של כל קבוצה סופית באינדוקציה על גודל הקבוצה: formula_5. כדי שנוסחה אינדוקטיבית זו תתאים למקרה n=1, יש לקבל כי המכפלה הריקה היא איבר היחידה הכפלי.