כנגד קוני קמה תנועה בשם "Stop Kony", אשר סרטון הרשת הויראלי שהפיקה, "קוני 2012", הפך להצלחת רשת אדירה עם שיא גינס של הסרטון עם הכי הרבה צפיות ב-24 שעות, והעלתה למודעות הציבורית במערב את פשעיו של קוני.
ביוגרפיה.
קוני, בן לשבט האצ'ולי, נשר מבית הספר התיכון ופעל לצידו של אחיו המבוגר ממנו, ג'יימי ברואו, שהיה רופא אליל בכפרם. במות אחיו לקח ג'וזף את מקומו כרופא אליל. הוא הופיע לראשונה בפומבי כראש קבוצת מאמינים בינואר 1987, כאשר היה בן 26. קבוצתו של קוני הייתה חלק ממספר רב של קבוצות מילינריות שהתפתחו באצ'ולילנד עם פריחתה של תנועת הרוח הקדושה של אליס אומה. הדמות המרכזית באותה תקופה הייתה ג'ומה אוריס, שר לשעבר בממשלתו של אידי אמין, שהנהיג את קבוצת המורדים "החזית של גדת הנילוס המערבית" שפעלה בצפון-מערב אוגנדה.
למרות שקוני התפרסם בעקבות פעילותו בצבא ההתנגדות של האל, פעילותו החלה עוד בתקופת עלייתו של יוורי מוסאוני לשלטון (1986) והדחתו של המנהיג האצ'ולי, טיטו אוקלו. בתקופה זו, קבוצת המורדים המרכזית הייתה הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה, אך קבוצה זו התמוטטה ב-1988 וצבא ההתנגדות של האל הפכה לקבוצת המורדים הראשית.
על פי מקורות שונים, קוני הורה על חטיפתם של עשרות אלפי ילדים בגילאים 8-16 מבתיהם, במסגרת פשיטות מאורגנות על כפרים באוגנדה, והפיכת הילדים לחיילים בארגונו והילדות - לשפחות מין. ילדים שברחו מהארגון מעידים על מבנה דמוי כת, כאשר קוני מאמין שהוא מדיום, טוען שרוחות מנחות אותו ואת מעשיו, ומטיף לחזרה לערכי עשרת הדיברות. לדוגמה, הוא טוען שאחד ממחנכיו הוא הרוח של גנרל סיני. בנוסף, ילדים העידו כי אולצו להרוג את הוריהם ואת אחיהם, כדי שלא יוכלו לחזור לחייהם הקודמים, וחלקם חוו התעללויות גופניות קשות.
ממשלת אוגנדה טוענת כי קוני ואנשיו ממוקמים באזור דרום סודאן. ב-2003 פלשו המורדים בראשות קוני לאזור מחוץ לאצ'ולילנד בשם טסו. קוני מאמין בפוליגמיה ובשנת 2007 היו לו 88 נשים.
אנהיים
אנהיים (באנגלית: Anaheim) היא עיר במחוז אורנג', קליפורניה שבארצות הברית, הנמצאת במטרופולין העיר לוס אנג'לס.
על פי מפקד האוכלוסין, בשנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 336,000 תושבים, והיא העיר המאוכלסת ביותר במחוז אורנג' והעשירית בקליפורניה.
היסטוריה.
העיר נוסדה בידי מתיישבים יוצאי גרמניה בשנת 1857 והפכה לעיר ב-10 בפברואר 1870. אנהיים הפכה להיות מרכז תעשייתי המתמחה בעיקר בייצור רכיבים אלקטרוניים. כמו כן מיוצרים בעיר שימורי פירות.
בשנת 1955 הוקם בעיר פארק השעשועים דיסנילנד.
מקור השם.
שם המחוז מורכב מהמילה "אנה" קיצור שמו של נהר סנטה אנה המצוי בקרבת מקום, והמילה "היים" - בית בגרמנית.
מיקום.
שטח העיר - 130.7 קמ"ר, מתוכם 126.8 קמ"ר שטחי יבשה, ו-3.9 קמ"ר שטחי מים (2.99%).
אוכלוסין.
נכון לשנת 2000 יש בעיר 96,969 משקי בית ו-73,502 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 2,587.8 נפשות לקמ"ר.
ולדימיר ויסוצקי
ולדימיר סמיונוביץ' ויסוצקי (ברוסית: Влади́мир Семёнович Высо́цкий; 25 בינואר 1938 – 25 ביולי 1980) היה זמר-יוצר, משורר ושחקן תיאטרון וקולנוע רוסי, מהבולטים והמפורסמים בברית המועצות. אף על פי שהממסד התרבותי הסובייטי התעלם מיצירתו, ולא הוציא את ספריו ושיריו לאור, הוא השיג תהילה יוצאת דופן עוד בחייו. עד היום השפעתו רבה ומשמעותית. רבים מהמוזיקאים והשחקנים הידועים ברוסיה, רוצים לחקות את מעמד האייקון לו זכה. כל 1,000 השירים שכתב ושר, פורסמו, ורבים מהם מתורגמים לכ-150 שפות. בלשנים חוקרים את חידושי הלשון שכתב, בשפה הרוסית.
קורות חיים.
נולד במוסקבה לקצין צבא יהודי ומתרגמת רוסיה. הוריו התגרשו זמן קצר לאחר לידתו ובזמן המלחמה חי עם אמו (כשנדרש כבן-תערובת לבחור את אחד הלאומים של הוריו, נרשם כרוסי). כשאביו חזר מהמלחמה, עבר ולדימיר לגור איתו ועם יבגניה, אמו החורגת, שגידלה אותו בזמן שאביו שהה בבסיס במזרח גרמניה. הוא למד שנה אחת (1955–1956) במכון להנדסה אזרחית במוסקבה ופרש מהלימודים כדי להצטרף לבית הספר לתיאטרון על שם ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. שם סיים את לימודיו במגמת המשחק ב־1960.
אשתו הראשונה של ויסוצקי הייתה איזה ז'וקובה. ב־1965 נשא את אשתו השנייה, לודמילה אברמובה ולשניים נולדו שני ילדים. ב־1967 נרקמה מערכת יחסים בינו לבין שחקנית הקולנוע הצרפתית ממוצא רוסי, מרינה ולאדי, והשניים נישאו בשנת 1969. למרות היותם נשואים, כמעט שלא חיו יחד, משום שאף אחד מהם לא הסכים לוותר על הקריירה המצליחה שלו בארץ מולדתו. הקשר ביניהם התבסס בעיקר על שיחות, התכתבויות ופגישות. שירים רבים של ויסוצקי מדברים על הקשיים בקשר כזה. לאחר מותו, בעזרת מתורגמן, כתבה עליו ולאדי ספר.
שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה.
החל להופיע בתיאטרון הדרמה על שם אלכסנדר פושקין. מ־1964 הוא החל לשחק בתיאטרון טגנקה לדרמה וקומדיה של יורי ליובימוב שבמוסקבה, שבו שיחק בתפקידים כהמלט וכיכב ב-26 סרטי קולנוע וטלוויזיה. בשנת 1979 הוא השתתף באחד התפקידים הראשיים בסדרת טלוויזיה של הבמאי סטניסלב גובורוחין "מקום המפגש אינו ניתן לשינוי". הסדרה זכתה להצלחה רבה ומוקרנת עד היום.
מלחין, משורר וזמר.
הפופולריות שלו כזמר ופזמונאי הייתה גדולה אף יותר. הוא החל את דרכו ככותב מוזיקה ושירים לסרטים ומחזות, אך השלטונות התירו רק למעט מהם להתפרסם. פרסומו בא בעיקר מהופעות רבות בבתי קפה, מועדונים והפצה נרחבת של קלטות לא רשמיות (סאמיזדאט). הוא כתב על חיי הכלא הסובייטי, על צביעות השלטונות ועל קשיי החיים של האנשים הרגילים. את שיריו הלחין וניגן על גיטרה רוסית בעלת שבעה מיתרים.
שיריו הכילו לרוב סאטירה ואירוניה דקה על החיים בברית המועצות וקשייהם. חברת התקליטים הממשלתית "מלודיה" הוציאה רק שירים מעטים שלו במהלך חייו ומעריציו הרבים נאלצו להסתפק בהקלטות ביתיות חובבניות. על אף הצנזורה והכרה מצומצמת ביותר של רשויות התרבות הסובייטיות במוזיקה שלו, הוא הפך לפופולרי ביותר והופיע בערים רבות ברחבי ברית המועצות.
סוף הדרך.
ההופעות והנסיעות המרובות ערערו את בריאותו. ידוע כי בתקופה האחרונה של חייו השתמש בסמים כדי להיות מסוגל להופיע, דבר שפגע בו עוד יותר. בקיץ 1980 היה תחת מעקב רפואי, אך ב־25 ביולי באותה שנה הוא נפטר, בגיל 42, מסיבה שאינה ידועה בוודאות. באותה שנה התקיימה אולימפיאדת הקיץ במוסקבה, ומלבד תושבי מוסקבה ומתחרים באולימפיאדה איש לא הורשה להיכנס לתחומי העיר; כמו כן, הדיווח על מותו בתקשורת הרוסית היה מצומצם ביותר, ולמרות זאת הגיעו להלווייתו אנשים רבים.
לאחר מותו.
בתקופת הגלאסנוסט בסוף שנות השמונים החלו השלטונות הסובייטיים להתיר את הפצת אלבומיו ומילות שיריו באופן חוקי. ההערצה כלפיו בציבור הרוסי נמשכת שנים רבות לאחר מותו.
ארקדי דוכין הקליט ב־1989 אלבום משירי ויסוצקי בעיבוד מילולי לעברית, שנקרא "רוצה ויהיה". ב־1990 הוציא הזמר ליאור ייני את האלבום "ליאור ייני שר ויסוצקי". ב־1994 יצא "אל הפסגה", אוסף שירי ויסוצקי מתורגמים לעברית בביצוע מיכאל גולדובסקי.
אסטרואיד 2374 ולאדוויסוצקי, שהתגלה על ידי לודמילה זורבלבה קרוי על שמו.
בשנת 2011 הופק סרט קולנוע ביוגרפי על חייו בשם "ויסוצקי. תודה שאני חי" בכיכובם של סרגיי בזרוקוב, איוואן אורגנט, אנדריי פאנין ואוקסנה אקינשצ'ינה. הסרט זכה לשבחים ופרסים והתסריט נכתב על ידי בנו של הזמר, ניקיטה ויסוצקי.
בשנת 2014 הבניין הגבוה ביקטרינבורג נקרא על שם הזמר בתמיכת משפחתו.
פסלים ואנדרטאות לזכרו של ולדימר ויסוצקי מוצבים בערים: אודסה, וורונז', ולדיווסטוק, מגדן, מריאופול, קיילצה.
לקריאה נוספת.
ספרים.
מרינה ולדי, ולדימיר ויסוצקי, תל אביב: אור עם, תש"ן
קישורים חיצוניים.
מאמרים
תרגומים
PayPal
פייפל הולדינגס (באנגלית: PayPal Holdings, Inc) הוא תאגיד פינטק אמריקאי המאפשר העברת כספים וביצוע תשלומים באינטרנט ברחבי העולם.
מהות השירות.
האתר והשירות הוקמו כדי לאפשר רכישה או מכירה קלה יותר דרך האינטרנט. האתר עובד עם מספר רב של מדינות, ובחלקן ישנה הגבלה של העברת כסף באמצעות השירות לבעל חשבון אחר או הגבלות אחרות. הכנסות השירות הן מעמלות המוכרים ומפרסום.
יתרונותיו של אתר אינטרנט מסוג זה הם אבטחה וריכוזיות. פרטי כרטיס האשראי נמצאים באתר מרכזי אחד, ולא מופצים באתרים רבים, שקשה לדעת מהי רמת האבטחה שלהם והסיכון שבהם לחשיפת פרטי כרטיס האשראי. מכיוון שמדובר באתר גדול, ייחודי ומקצועי לנושא, שמשקיע הרבה בנושא אבטחת המידע, ההנחה היא שהסיכון לדליפת הנתונים נמוך יותר מאשר ברוב האתרים.
החברה מתחייבת גם לנסות לעזור ללקוח במקרה שהתבצעה תקלה ברכישה או בכל בעיה שיש לו אל מול הקונה, כגון קניית מוצר לא תקין, תיאור המוצר היה שגוי, או שהמוצר לא הגיע ללקוח. תחילה נפתח "עימות" שבו הקונה או המוכר מערערים על תקינות העסקה. במקרה ששני הצדדים לא הגיעו להסכמה, רשאי אחד הצדדים "להסלים" את המחלוקת לתביעה, שבה פייפל יבחן את המחלוקת תוך שהוא נותן לצד השני זמן מסוים לענות. במקרה שהצד השני לא ענה במסגרת הזמן המוקצב, תוכרע המחלוקת באופן אוטומטי לטובת התובע. במקרה שהנתבע ישיב, פייפל יבחן את האירוע ויכריע לטובת אחד הצדדים. לעיתים קורה שקונים מנצלים שירות זה לרעה, וטוענים טענות שקריות. לעיתים קורה שמוכרים מתלוננים על כך שקונים מתלוננים שהמוצר לא הגיע, או שהגיע במצב לא טוב, ובכך הם מאלצים את המוכר לתת החזר גם אם המוצר הגיע במלואו.
כחלק מפעילות החברה פייפאל מספקת הלוואות בריבית, אשר מוענקות לספק כנגד תשלומים עתידיים אשר צפויים להתקבל מהלקוחות לאחר השלמת העברת הכספים.