ב-1290 השיגה העיר עצמאות בענייני הכנסייה, החוק, המשפט וזכות השימוש בביצורים. ב-1307 היה לה מטבע משלה.
בעקבות שרפה גדולה שפקדה את העיר ב-13 באפריל 1556, וגרמה נזקים כבדים, ביקשה מועצת העיר פטור ממס ל-8 שנים מהשליט. ב-1657 הוקמה האוניברסיטה הראשונה בעיר. באוניברסיטה היו 3 פקולטות: שפות, פילוסופיה ותאולוגיה.
ב-1906 הובאו לקבורה בקתדרלה בקושיצה עצמותיו של הגיבור הלאומי ההונגרי פרנץ ראקוצי, שמת בגלות בטורקיה ב-1735.
ב-2 בנובמבר 1938 החליטו המעצמות בבוררות וינה הראשונה כי דרום סלובקיה, לרבות קושיצה, תימסר להונגריה. ב-10 בנובמבר (ט"ז בחשוון) נכנסו ההונגרים לקושיצה ושמה חזר להיות Kassa (קאשה).
ב-19 במרץ 1944 נכנסו הגרמנים להונגריה ובאפריל אספו את היהודים מקושיצה וסביבתה לבית החרושת ללבנים ומשם נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
ב-19 בינואר 1945 שוחררה העיר מידי הנאצים, על ידי הצבא האדום. ב-1964 הגיעה אוכלוסייתה לכדי מאה אלף תושבים.
יהדות.
עדויות לנוכחות יהודית בקושיצה מופיעות כבר במאה ה-15 ובמאה ה-16. מסמך משנת 1524 מזהה את מנהל המטבעה המקומית כיהודי ומסמך אחר מזכיר שגם קודמו היה יהודי. ככל הנראה היהודים עזבו את קושיצה וחזרו לסביבות העיר בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. היהודים התגוררו בסביבת קושיצה והגיעו אליה לסחור בימי השוק ובירידים, אך לא הורשו ללון בעיר והם התגוררו בעיקר ברוזנופצ'ה. מדיניות זאת הייתה פשרה בין דרישת הסוחרים הגויים שלא יינתן ליהודים להתגורר בסביבות העיר כלל, לבין בקשות היהודים להתגורר בעיר עצמה. בראשית המאה ה-19 התגוררו בעיר מספר מועט של יהודים, בין השאר אלמנה שניהלה בה מסעדה כשרה עבור היהודים שבאו לסחור בעיר. בשנת 1840 בוטל האיסור על מגורים של יהודים בעיר, ובעיר התפתחה קהילה קטנה ששכרה מבנה לצורך בית כנסת. בין רבני העיר בראשית המאה העשרים היה רבי שאול בראך, פוסק הלכה וראש ישיבה, ומתנגד חריף לציונות, למזרחי ולאגודת ישראל.
כ-12,000 מיהודי העיר והסביבה נרצחו במהלך השואה.
לאחר המלחמה שב לעיר רבי רפאל בלום, והתמנה לאב"ד הקהילה המתחדשת. בין היתר הוא הקים בה בית דין להתרת עגונות מלחמת העולם השנייה, אך בה'תש"ח היגר לארצות הברית. כיום יש בעיר קהילה יהודית קטנה, עם מטבח ובית כנסת שפעיל בשבתות ובחגים. מרכז הקהילה נמצא לא רחוק מבית הכנסת שבתמונה, שפעיל כיום רק בחלק מהחגים ואירועים מיוחדים.
מידע נוסף.
בקושיצה ישנו שדה תעופה בינלאומי.
סטודנטים רבים מישראל לומדים בעיר וטרינריה ורפואה.
קידומת הטלפון של העיר: 055 או מחוץ לסלובקיה: 42-155.
אסטריקס (מוזיקאי)
אסטריקס (באנגלית: Astrix; נולד ב-1980) הוא שם הבמה של אבי שמיילוב, דיג'יי, מפיק מוזיקלי ויוצר טראנס ישראלי שיצירתו מתמקדת בסוגת הטראנס פסיכדלי והפול-און ובשנים האחרונות גם בפרוגרסיב טראנס.
קריירה.
תחילת הדרך.
אבי שמיילוב עלה לישראל מחבל הקווקז שבדרום רוסיה לעיר בת ים. כבר בגיל צעיר התחיל אבי שמיילוב ללמוד פסנתר, אך הפסיק לאחר שנתיים. בגיל 12–13 החל לתקלט בימי הולדת ואירועים פרטיים וכך נמשך למוזיקה האלקטרונית ולטראנס. בגיל 14 החל ליצור מוזיקה אלקטרונית כתחביב ביחד עם חברו רונן קיבק כהרכב "PROTOTYPE" ובגיל 16 כבר החלו להופיע במועודונים ולתקלט. בגיל 18 נפגש עם ארי לינקר, המוכר גם בשם הבמה Alien Project, איתו שיתף פעולה באלבום Midnight Sun שיצא תחת הלייבל Phonokol. לאחר העבודה עם ארי לינקר, אסטריקס נחשף בעיקר ביוון. לאחר זמן קצר נפגש עם אייל ינקוביץ' ז"ל, תקליטן ומנהל הלייבל הישראלי Hommega, שהחתים אותו כאמן בלייבל והוא חתום בלייבל זה עד היום. אסטריקס שיתף בעבר פעולה עם הצמד "Reverse Psychology" הלוא הם האחים אייל ברקן ואורן ברקן.
אלבומים.
ב־2002 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Eye to Eye, שמכר יותר מ־10,000 עותקים ברחבי העולם. ב-2003 הוציא אסטריקס את הסינגל Coolio שזכה גם לרמיקס מאינפקטד מאשרום.
ב־2004 יצא האלבום השני, Artcore, שהיה שונה מאלבומו הראשון וזכה להגיע למעמד של אלבום זהב לאחר שמכר מעל ל-20,000 עותקים.
בשנת 2005, אסטריקס הוציא תחת הלייבל הבריטי Hit Mania אוסף כפול הניקרא Psychodalic academy שכלל דיסק אחד ובו מספר רמיקסים של אסטריקס וכן טרק חדש שלו. בדיסק השני נכללו טרקים מהלייבל Hommega שנבחרו על ידי אייל ינקוביץ' ז"ל ובהם להיט של אסטריקס הנקרא chaos.
באותה השנה שיתף אסטריקס פעולה עם יוצרים אחרים כגון delirious ,John 00 fleming ,dali. בין השיתופים היה הלהיט עם Michele Adamson הניקרא closer to heaven ונכלל באוסף של גיא סלמה BPM FM-Trance On Air.
חשיבותו בעולם הטראנס.
ברשימת 100 היוצרים של המוזיקה האלקטרונית הטובים בעולם מהמגזין הבריטי די ג'יי מאג לשנת 2005, זכה אסטריקס במקום ה-75.
בשנת 2006 זכה להגיע למקום 41, עלייה של 34 מקומות לעומת השנה הקודמת. עלייה זאת הייתה אחת מהמשמעותיות באותה השנה בפרט ובכל השנים בכלל.
בשנת 2007 זכה להגיע למקום 18, עלייה של 23 מקומות לעומת 2006. מקום גבוה זה מקנה לו את התואר "אחד מאמני הטראנס הגדולים בעולם" בטראנס הפסיכדלי בכלל ובטראנס הפול-און בפרט ואת המקום השני בארץ אחרי אינפקטד מאשרום.
אסטריקס גם זכה להופיע בפסטיבל הטראנס הפסיכדלי The Gathering, אחד הפסטיבלים החשובים בתחום כבר מהשנה הראשונה בה התקיים הפסטיבל בשנת 2002. מזה שלוש שנים הוא מופיע בפסטיבל דוף בישראל המתקיים בכנרת, הוא גם מרבה להופיע בפסטיבלי מיינסטרים דוגמאות הטומרולנד וסטייט אוף טראנס.
ב-2018 פתח יחד עם יוני אשרת המכונה Ace Ventura את ההרכב Alphaportal.
יוהאן ינסן
יוהאן לודוויג ויליאם ואלדמר ינסן (דנית: Johan Ludwig William Valdemar Jensen; 8 במאי 1859 - 5 במרץ 1925), מתמטיקאי ומהנדס דני. יוהאן ינסן ידוע בעיקר בשל משוואת האי-שוויון המפורסמת הקרויה על שמו, אי-שוויון ינסן.
הוא נולד בנקסקוב , דנמרק. בשנת 1876 הוא התחיל ללמוד במכון הטכני בקופנהגן. עם סיום הלימודים, הוא עבד בסניף המקומי של חברת טלפונים בל. הוא עבד בחברה זו עד לשנת 1924.
בשנת 1899 התפרסמה הוכחה שלו שתרמה לידע על השערת רימן, אך בניגוד לתקוותו של ינסן, לא הביאה להוכחת ההשערה (זו עדיין בעיה פתוחה במתמטיקה).
ב-1915 הוכיח ינסן שיש מספר אינסופי של ראשוניים אי-רגולריים (להוכחה זו נודעה חשיבות באותה עת במסגרת הניסיונות להוכיח את המשפט האחרון של פרמה).
הוא נפטר בשנת 1925 בקופנהגן.
הארלד בוהר
הארלד אוגוסט בוהר (בדנית: Harald August Bohr; 22 באפריל 1887 - 22 בינואר 1951) היה מתמטיקאי דני-יהודי, אחיו הצעיר של הפיזיקאי נילס בוהר.
חייו.
הארלד בוהר נולד בקופנהגן, השלישי משלושת ילדיהם של כריסטיאן בוהר (1858—1911), פיזיולוג בעל שם עולמי, והלן אדלר (1860—1930), בתם של דוד ברוך אדלר (1826—1878), בנקאי יהודי דני אמיד ובעל השפעה וחבר פרלמנט ליברלי, וג'ני רפאל (1830—1902), בת למשפחת בנקאים יהודית-בריטית.
למד מתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן, ובשנת 1910 קיבל תואר דוקטור, בהנחייתו של אדמונד לנדאו, על עבודה שכותרתה "תרומות לתאוריה של טורי דיריכלה". בשנת 1930 קיבל משרת פרופסור באוניברסיטה זו.
עסק בחקר המתמטיקה, ייסד את חקר פונקציות כמעט מחזוריות, ועבד בצמוד למתמטיקאי מקיימברידג' ג'. ה. הארדי. משפט מפורסם הקרוי על שמו הוא משפט בוהר-מולרופ המאפיין את פונקציית גמא. עם אחיו, נילס בוהר, כתב רק מאמר מדעי אחד.
בשנות ה-30 נמנה עם מובילי הביקורת על המדיניות האנטישמית של הממסד המתמטי בגרמניה. בשנת 1934 פרסם מאמר שתקף את רעיונותיו הגזעניים של המתמטיקאי הגרמני לודוויג גאורג ביברבך. בוהר שאמו הייתה יהודיה נמלט עם משפחתו לשוודיה כמרבית יהודי דנמרק בספטמבר 1943, ושהה בשוודיה עד 1945.
כאחיו נילס בוהר, הארלד היה גם כדורגלן מחונן. בשנת 1903 הצטרף לקבוצת Akademisk Boldklub, אחת הקבוצות הטובות בדנמרק של תחילת המאה ה-20. הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון ב-1908 כאשר שיחק במדי הנבחרת הדנית.
יו בנקוב
יו בנקוב (בנורווגית: Jo Benkow ; 15 באוגוסט 1924 - 18 במאי 2013) היה פוליטיקאי יהודי נורווגי שמרני, כיהן כיו"ר הפרלמנט הנורווגי. היה צלם במקצועו ובעל דעות פרו-ישראליות.
ביוגרפיה.
נולד בשם חוסה אליאס בנקוביץ' בעיר טרונדהיים, נורווגיה ב-1924 אבל בילדותו עבר לבארום שליד אוסלו. כחבר בקהילה היהודית הקטנה שבנורווגיה, חווה אפליה על רקע גזעני ודעות קדומות לאורך שנות התבגרותו. ב-1942 ברח מהכיבוש הנאצי של נורווגיה לשוודיה השכנה, ומשם המשיך לבריטניה. לאחר המלחמה שב לנורווגיה.
פוליטיקאי.
ב-1965 נבחר לפרלמנט הנורווגי, כאשר ייצג את המפלגה הקונסרבטיבית. בפרלמנט הפך במהרה להיות דמות מפתח, כמנהיג מפלגה בין השנים 1980-1984, כמנהיג המפלגה הקונסרבטיבית בין השנים 1981-1985 ובעיקר כנשיא הסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) ב-1985. הוא כיהן כנשיא הסטורטינג עד שנת 1993, שנת פרישתו, אחרי 28 שנים בפרלמנט.
יחסו לישראל וליהדות.
בנקוב הרצה רבות אודות ענייני המזרח התיכון ואנטישמיות. בשנים האחרונות עוררו דבריו מספר מהומות כאשר ביקר את ראש הממשלה לשעבר של נורווגיה (וחברו למפלגה) קארה וילוך, וכאשר כינה אותו "האדם הגזען ביותר במדינה", בעקבות ביקורתו החריפה של וילוך על מדיניות ישראל.
כתיבתו.