תאברי עסקה בהוראה ביו השנים 1972 ל-1997. היא התחילה לכתוב מאמרים בנושאי חינוך בשנת 1994 תוך כדי עבודתה כמורה ורכזת. היא התחילה לכתוב בראשית דרכה לעיתון כל אל ערב, בתקופה שהמשורר סמיח אל-קאסם היה העורך הראשי של העיתון. אלהאם כתבה בנושאי חינוך בעוד עיתונים ומגזינים ביניהם: ירחון אל מואכב, מגזין ליידי, אתר בוקרא ועיתון א-סנארה.
ספרה הראשון, "אלביידה", יצא לאור בשנת 1994. עד תחילת 2020, תאברי כתבה והוציאה לאור 62 ספרי ילדים, תשעה ספרים לבני נוער, ושני ספרים מקצועיים בחינוך. היא יצרה את סדרות הספרים פיראס, הנא וקושקוש. ספריה יוצאים לאור בהוצאת הספרים דאר אל-אלהאם שהקימה. משנת 2009 מתקיימים מופעים עם הדמות קושקוש בגנים ובבתי ספר יסודיים, במרכזים קהילתיים, ועל במות תיאטרון בישראל וברשות הפלסטינית. דווירי תאברי אחראית גם לבימוי ולכתיבת הטקסטים להצגה ולשירים. כמו כן פיתחה משחקי חשיבה משעשעים תוך כדי שימוש בדמותו של קושקוש.
בשנת 2004 זכתה בפרס היצירה בספרות הערבית מטעם משרד החינוך, התרבות והספורט.
בחודש נובמבר 2015, ביוזמת עיריית נצרת והנהלת פסטיבל נצרת לתיאטרון הילד, נערך לאלהאם דווירי תאברי ערב מחווה "על תפקידה החינוכי והספרותי הכביר ונתינתה המאופיינת לילדים ולהורים ולחברה כולה, ובמיוחד מתוך סדרת קושקוש שנבע מתוך ספריה", במשך כל ימי שבוע הפסטיבל התקיימה תערוכה של איורים מספרי קושקוש, בנוסף לאיורי שאר הספרים של הסופרת.
הדמות "קושקוש" שיצרה הפכה לדמות הילדים הפופולרית ביותר במגזר הערבי בישראל.
ספריה נבחרו למצעד הספרים של משרד החינוך בשנת 2010, בשנת 2012, בשנת 2016 ובשנת 2019.
תערוכה נוספת בנובמבר 2019 הציגה את איורי ספרי קושקוש במהלך עשרה ימים בתוך תערוכות שבוע האיור בתל אביב יפו במסגרת אירועי ״אוהבים אמנות. עושים איור״ של המחלקה לאמנויות בעיריית תל אביב-יפו
אלהאם כתבה טקסטים לתוכנית הטלוויזיה "עם אמל בשכונה" ששודרה ב-הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
ממאי 2017 היא לוקחת חלק קבוע כאורחת מומחית לחינוך בתוכנית הרדיו של רדיו מכאן של תאגיד השידור הישראלי. היא משוחחת בה על חינוך ועונה על שאלות ההורים בשידור חי.
אלהאם דווירי תאברי מרצה במכללות ללימודי חינוך לגיל הרך. לימדה במכללת אורנים ובאוניברסיטה הפתוחה. היא מקיימת הרצאות אורח במוסדות אקדמיים מול קהל של הורים ועובדי הוראה, בישראל וברשות הפלסטינית.
אלהאם נישאה לאדואר תאברי, מהנדס במקצועו, והיא אם לשלושה ילדים. ילדיה ובעלה היו שותפים לכתיבת ספריה: בעלה ובתה סאוסן ביצעו הגהה לספריה, בתה פאתן איירה את ספריה הראשונים, ובנה כמאל אייר את סדרת "קושקוש" וספרים נוספים.
כתיבתה.
ספריה של אלהאם דווירי תאברי פונים לילדים בגיל הרך עד לבני נוער ומתבגרים. בנוסף כתבה ספרים טיפוליים לנוער אותם היא איירה.
סדרת פיראס עוסקת בילד בשם פיראס. חלק מספרי הסדרה הם סיפורי מורשת וחלק עוסקים בהתנסותו של פיראס בחוויות יומיומיות. סדרת הנא עוסקת בתינוקת בשם הנא, והיא סדרה לגיל הרך. מטרת הסדרה לטפל ולטפח את הצד הרגשי, המחשבתי ותחושתי אצל תינוקות.
קושקוש הוא גיבור ספריה של אלהאם. השם "קושקוש" הוא שם בדיוני, ונבחר כדי למנוע הקנטת ילדים בעלי שם זהה. דמותו של קושקוש בספרים דומה לכל הילדים: היא מצחיקה, לא אידיאלית, שובבה וסקרנית.
אלהאם השתמשה בדמותו של קושקוש גם באמצעות הפעלות בתוך חוברות שמטרתן היא פיתוח הצד השכלי-הרגשי אצל הילד.
אלהאם כתבה ביוגרפיה עצמית בספר "מוכר החבצלות והפרחים", שכלל 10 סיפורים קצרים – שמונה מהם היו ביוגרפיה עצמית, ועוד חמישה ספרים טיפוליים לנוער ולמבוגרים, שהיא עצמה איירה.
אלהאם דווירי תאברי כתבה כמה ספרים שמשולבים בהם נושאים כמו תפקידים מגדריים וגם יחס המשפחה הערבית למודרניזציה ולמסורת.
כתבה על מוות, גירושין, בריונות, התעללות, והתנכלות פיזית לילדים.
היא כתבה גם שני ספרים המטפלים בנושא מודעות מינית, התעללות מינית, ופדופיליה, נושא הנחשב לטאבו בחברה הערבית. לדוגמה, בספר "גופו של קושקוש", שיצא בשנת 2001, ובספר "קושקוש שומר הטירה", שיצא בשנת 2008, שמדברים על הנושא. היא כתבה גם ספר המסביר לילד איך הוא בא לעולם, בסיפור "קושקוש שואל: איך נולדתי?" גם הוא עוסק בנושא שלא היה מדובר בספרים לילדים בעולם הערבי בתקופה זו.
לפי הספר "מחקרים בספרות הילדים המקומית" שדיבר על ההתעללות המינית בספרות הילדים בישראל, מעטים הם הספרים שעוסקים בתחום וניתן לספור אותם על יד אחת. במחקר צוינו הספרים "גופו של קושוקוש", ו"קושקוש שומר הטירה". צוין גם במחקר שבספרים אחרים לא נמצאו איורים שעוסקים בנושא חוץ מאשר בספר "גופו של קושקוש" של אלהאם.
המאפיין את סיפוריה של אלהאם דווירי תאברי הוא האיורים והפקת הספרים, כתיבתה בחרוזים, הסוף השמח וקיומו של שיר בסוף הסיפור, המשפטים הקצרים, ההבעות הרגשיות, וניסוח המשפטים לפי אופן הדיבור של הילד ובכך יהיה קל יותר לילד להתחבר לטקסט ולגיבור בספרים שהוא בעצמו מדבר כמוהו. לפי המחקר אלהאם המציאה דמות חדשה, אהובה הדומה לכל ילד בהתנהגות שלה, סקרנית ונוגעת במציאות, וזו הסיבה שהספרים שלה אהובים על הילדים ואנשי החינוך.
אוגו לוקאטלי
אוגו לוקאטלי (באיטלקית: Ugo Locatelli; 5 בפברואר 1916 – 28 במאי 1993) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת המגן שמאלי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.
ביוגרפיה.
לוקאטלי נולד בטוסקולאנו-מדרנו שבאיטליה. הוא היה ידוע כשחקן קטן, מהיר ובעל טכניקת משחק גבוהה. הוא התחיל את הקריירה שלו בעמדת החלוץ המרכזי, וביובנטוס עבר לשחק בעמדת הקשר אחורי.
קריירת המשחק של לוקאטלי הייתה מצליחה כשהתחיל אותה בברשה וגם שיחק בהשאלה עבור אטאלנטה, לפני שעבר לאינטר. עם אינטר הוא זכה פעמיים בליגה האיטלקית בשנים 1938 ו-1940, ופעם אחת בגביע האיטלקי ב-1939. לקראת סוף הקריירה שלו שיחק ביובנטוס עימה זכה בגביע האיטלקי של 1942.
עם נבחרת איטליה ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1936 במשחקים האולימפיים שנערכו בברלין נגד ארצות הברית. בסיום זכה עימה במדליית זהב אולימפית. במונדיאל 1938 היה חלק מהנבחרת שזכתה באותו טורניר והגנה על תוארה. לוקאטלי נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. לוקאטלי הוא אחד מבין ארבעת השחקנים האיטלקיים היחידים שזכו גם במדליית זהב אולימפית וגם במונדיאל, כאשר גם פייטרו ראבה, אלפרדו פוני וסרחיו ברטוני עשו זאת. במשחקים בהם שיחק עבור הנבחרת היא לעולם לא חוותה הפסד.
לוקאטלי נפטר ב-28 במאי 1993 בטורינו שבאיטליה, בגיל 77.
סטייטיזם
תמי אסולין
תמי אסולין (נולדה ב-8 ביוני 1970) היא משוררת, אמנית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
אסולין נולדה בתל אביב. היא חירשת מלידה. רקדה בלהקת קול ודממה, להקת מחול מודרני אשר רקדו בה רקדנים חירשים ושומעים במשותף, והייתה חברה בקבוצת התיאטרון והתנועה "עשר אצבעות", תיאטרון של אנשים חירשים בהובלת הבמאי חמד שולברג. בהצגה "בית ברנרדה אלבה" בהפקת התיאטרון, גילמה את תפקידה של אדלה.
למדה אמנות בהמדרשה לאמנות והוראת מחול בסמינר הקיבוצים. לימדה תיאטרון בבית הספר כי"ח ומלמדת כיום בתיכון מקיף יהוד.
פרסמה שלושה ספרי שירה. ספרה האחרון, "יםFa" אשר פורסם בשנת 2018 בהוצאת מעין, הוא הספר השירה הראשון בעולם שנכתב בתחביר "Fa" של קהילת החירשים.
אסולין מופיעה במופעי פרפורמנס הכוללים שימוש בשפת הסימנים הישראלית. את המופעים מקיימת אסולין בצוותא עם יוצרים שונים, ביניהם שחקנים, זמרים, אמנים ומשוררים.
באפריל 2022 הוצג סרטה 'אייל מאוהב' במסגרת פסטיבל אפוס - סרטים בעקבות משוררים בסינמטק תל אביב
בשנת 2022 הוציאה היוצרת יעל בירנבאום "יעל ופתק" סינגל כפול שבו הלחינה וביצעה שניים משירה של אסולין: 'באס של הלב / חיה גוף חופשי' .
חיים אישיים.
נשואה לשוקי אסולין, מורה ובמאי חירש. היא שיחקה בהצגתו "קצפת" שהוצגה בפסטיבל עכו. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בחולון.
אטטיזם
ז'אנגו מקרוי
ז'אנגו מקרוי (בהולנדית: Jeangu Macrooy; נולד ב-6 בנובמבר 1993 בפרמריבו) הוא זמר-יוצר סורינאמי. מקרוי מתגורר בהולנד מאז 2014. את המוזיקה של מקרוי ניתן לתאר כמוזיקת נשמה מודרנית. הקהל שלו נמצא בעיקר בהולנד, בסורינאם, גרמניה, צרפת ובלגיה.
מקרוי נבחר לייצג את הולנד בתחרות האירוויזיון 2020 ברוטרדם. לאחר שהאירוויזיון באותה השנה בוטל, פורסם כי ייצג את מדינתו באירוויזיון 2021 עם השיר "Birth of a New Age". ב-22 במאי 2021, בגמר התחרות, הגיע מקרוי למקום ה-23 עם 11 נקודות.
ביוגרפיה.
בשנת 2011, יחד עם אחיו התאום קסילן מקרוי, הקים מקרוי את הלהקה "בין מגדלים". אלבומם הראשון והיחיד, "Stars on My Radio" יצא בשנת 2013. לאחר שלמד שנתיים ב"קונסרבטורי פרמריבו", מקרוי החליט לעבור להולנד בשנת 2014 ללמוד כתיבת שירים במכללת ארטז באנסחדה.
אהלי תורה
מוסד אהלי תורה
יחסי ארצות הברית–צ'אד
יחסי ארצות הברית–צ'אד הם היחסים דו-צדדיים שבין ארצות הברית לבין צ'אד. לארצות הברית שגרירות בנג'מנה, ואילו לצ'אד שגרירות בוושינגטון.
לפי דו"ח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 81% מאזרחי צ'אד חושבים שארצות הברית היא המנהיגה העולמית, כאשר 18% מסתייגים ו-1% אינו בטוח; זהו הדירוג הרביעי בגובהו בכל מדינה שנבדקה באפריקה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית וצ'אד נוסדו ב-11 באוגוסט 1960.