סיכון בולט הכרוך בתקיפה צבאית של מתקני הגרעין באיראן הוא תגובתה של איראן. במהלך השנים הבטיחו דוברים איראנים פעמים רבות תגובה חמורה לתקיפת ארצם.
ההערכה היא שבתגובתם ייעשה שימוש בטילים ארוכי טווח. לאיראנים, לפי ההערכה המקובלת, יש כ-100 טילי שיהאב 3, בעלי טווח המגיע לישראל. מערכת הביטחון הישראלית הצהירה בעבר שהטיל נגד טילים "חץ 2" מסוגל ליירט את השיהאב, אך ההערכה המקובלת היא שלא תהיה 100 אחוז הגנה, ויהיו טילים שיפגעו בישראל, במקרה של תקיפתה בטילי שיהאב. בנוסף, הערכות גורסות שסביר להניח שהאיראנים יפעילו נגד ישראל ירי רקטות על ידי ארגונים כגון חזבאללה מלבנון וחמאס מרצועת עזה, כתגובה לתקיפה ישראלית.
שר הביטחון לשעבר, אהוד ברק, שלל בתוקף את התחזיות לפיהן תקיפה באיראן תביא למספר גדול מאוד של הרוגים בישראל.
הדיון בישראל בנוגע לתקיפת מתקני הגרעין באיראן.
בניתוח האופציה הצבאית של ישראל, טען אפרים קם בשנת 2004 כי: "על ישראל להניח למערכת הבינלאומית למצות עד תום את הסיכויים שבמהלכים המדיניים לעצירת התוכנית הגרעינית של איראן, ולהותיר את נקיטת הצעד הצבאי כאמצעי אחרון בלבד". הוא הוסיף כי: "ניתוח זה אינו מבקש לפסול מראש את נקיטת הדרך הצבאית בידי ישראל כאופציה לעצירת החתירה של איראן לנשק גרעיני. קיום אופציה זו עשוי להיות חשוב גם לשם הכבדת הלחץ המדיני על איראן. אולם ניתוח זה מציע שורה של תנאים, שהשגת מטרות הפעולה הצבאית תהיה תלויה במילויָם, ושבלי התקיימותם מוטב אולי לוותר על הפעולה".
בתחילת שנת 2011, לאחר פרישתו מראשות "המוסד", העריך מאיר דגן שאיראן לא תשיג יכולת גרעינית לפני שנת 2015, ובהמשך יצא בתוקף נגד תקיפה ישראלית באיראן. לדברי פרשנים שונים, התנגדו גם ראשי גופים ביטחוניים אחרים לתקיפה ישראלית באיראן.
באוקטובר 2011 יצא העיתון "ידיעות אחרונות" בקמפיין נמרץ נגד תקיפה ישראלית של מתקני הגרעין באיראן. לדברי העיתון, החלטה על התקיפה התקבלה על ידי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק, חרף חוות דעתם הסותרת של ראשי מערכת הביטחון בעבר ובהווה. העיתון העריך שתקיפה ישראלית לא תחסל את תוכנית הגרעין האיראנית, אלא רק תעכב אותה ב-3–4 שנים, ותביא לתגובה קשה של איראן נגד ישראל, כמו גם לתגובה בינלאומית קשה. פרשניו הבולטים של העיתון (נחום ברנע, דניאל פרידמן, איתן הבר, רונן ברגמן ואמנון אברמוביץ') פרסמו מאמרים במשך ימים אחדים, בהם הטיפו כנגד תקיפה ישראלית. העיתון גייס למטרה זו גם את המשוררת ויסלבה שימבורסקה, ופרסם חמישה בתים משירה "סוף והתחלה", הפותח במילים: "אחרי כל מלחמה / מישהו חייב לנקות". אתר ynet, הנמנה אף הוא על קבוצת "ידיעות אחרונות", פרסם מאמר דעה מאת אורי בר-יוסף, היוצא גם הוא כנגד התוכנית.
"הארץ" הצטרף לקמפיין כנגד התקיפה הישראלית. פרשן "הארץ" לענייני ביטחון, אמיר אורן, קרא לנשיא המדינה שמעון פרס להשמיע את קולו נגד תקיפה באיראן, ובהמשך פורסמו מאמרי דעה נגד התקיפה מאת ספי רכלבסקי וראובן פדהצור.
בפתיחת מושב החורף של הכנסת, ב-31 באוקטובר 2011, אמר ראש הממשלה, בנימין נתניהו, כי . יו"ר האופוזיציה, ציפי לבני, קראה לנתניהו להקשיב לראשי מערכת הביטחון. יו"ר מפלגת העבודה, שלי יחימוביץ', אמרה כי דבריו של נתניהו "נשמעים כמו הכנת הקרקע להרפתקה מופקרת ומגלומנית", והוסיפה: "מראש אנחנו מתרים בך, אדוני ראש הממשלה, וגם בך, שר הביטחון אהוד ברק – היזהרו".
ב-4 בנובמבר 2011 אמר נשיא מדינת ישראל שמעון פרס על אפשרות התקיפה הצבאית נגד מתקני הגרעין באיראן: "אני מעריך שהיא אפשרית. שירותי הביון מסתכלים על מחוגי השעון ומזהירים את המנהיגים שלא נותר הרבה זמן, אך אינני בטוח שהם כבר קיבלו את המסקנות בעניין". פרס הדגיש כי חובתה העיקרית של ישראל היא לדרוש ממדינות העולם לקיים את הבטחתן לשים קץ לתוכנית הגרעין האיראנית. בתשובה לשאלה על תסריט שבמסגרתו תתקבל ההכרעה על ידי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק, שיביאו אותה לאישור הממשלה, השיב פרס כי "אני מניח שיכבדו את הסדר ואת החוקה. הם מוכרחים לנהוג לפי החוק ואני מעריך שכך יעשו".
באפריל 2012 הביע ראש השב"כ לשעבר, יובל דיסקין, התנגדות לתקיפת מתקני הגרעין באיראן בידי ישראל, וציין: "הרבה מאוד מומחים אומרים כבר לאורך הרבה שנים שאחת התוצאות של תקיפה ישראלית באיראן יכולה להיות האצה דרמטית של תוכנית הגרעין האיראנית. דהיינו, מה שהאיראנים מעדיפים לעשות היום לאט ובשקט, תהיה להם לגיטימציה לעשות מהר ותוך פרק זמן הרבה יותר קצר". את דבריו ליווה בביקורת חריפה על יכולתם של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק להוביל תקיפה כזו.
ביולי 2012 התייחס ראש הממשלה בנימין נתניהו להתנגדות לתקיפה שמייחסים בתקשורת לרמטכ"ל, לראש השב"כ ולראש המוסד: "הדיון הזה לא אחראי והוא פוגע בביטחון המדינה... אני שומע את הערכותיהם בחדרים סגורים. הדיון התקשורתי שכאילו משקף את עמדתם הוא לא אחראי והוא פוגע בביטחון המדינה. הדיון הראוי מתקיים מאחורי דלתיים סגורות בנושא רגיש כזה ויש הרבה היבטים שלא מגיעים בכלל, הדיון בחוץ הוא מאוד לא ראוי ומאוד שטחי... בדמוקרטיה הישראלית, כמו בכל דמוקרטיה, מי שקובע זה הדרג המדיני, ומי שמבצע זה הדרג המקצועי. אני עדיין לא קיבלתי החלטה".
בקיץ 2012 פרסם העיתונאי ארי שביט בעיתון "הארץ" סדרת ראיונות עם אישים ישראלים בסוגיית תקיפת מתקני הגרעין באיראן. התראיינו בסדרה: משה יעלון, השר לעניינים אסטרטגיים, אלוף (מיל.) פרופ' יצחק בן ישראל, פרופ' יחזקאל דרור, עוזי ארד, ראש המועצה לביטחון לאומי לשעבר, גיורא איילנד, ראש המועצה לביטחון לאומי לשעבר ועמוס ידלין, ראש אמ"ן לשעבר. שמם של שני מרואיינים לא פורסם בעיתון, אך ניתנו רמזים שאפשרו לזהותם ללא קושי: יונה אטינגר, ראש הוועדה לאנרגיה אטומית לשעבר, ואהוד ברק שכיהן באותם ימים בתפקיד שר הביטחון.
התייחסות עולמית לאפשרות של תקיפה ישראלית.
החשש מפני תקיפה ישראלית של מתקני הגרעין באיראן הביא להתייחסות של מדינות רבות ששללו תקיפה כזו. דוגמאות אחדות:
ארצות הברית וצרפת בראשות סרקוזי הודיעו שתעמודנה לצד ישראל אם איראן תאיים עליה אך עם זאת, היו בכירים שאמרו כי ארצות הברית לא תפעל נגד איראן מבלי שתהיה פגיעה איראנית בארצות הברית עצמה.
ריקו שירזי
אריה (ריקו) שירזי (נולד ב־1962 בנתניה) הוא עבריין המוגדר על ידי משטרת ישראל כראש ארגון פשיעה. בצעירותו היה כדורגלן מקצועי אשר שיחק בקבוצת הכדורגל מכבי נתניה.
ביוגרפיה.
שירזי נולד ב־1962 בנתניה לאב שהיה מנהל של תחנת דלק, ולאם עקרת בית. בצעירותו היה שחקן כדורגל (בתפקיד בלם) בקבוצות מכבי נתניה, שירת בצה"ל כשקמיסט. שירזי נאלץ לפרוש ממשחק הכדורגל עקב פציעה בברך. אחד משלושת אחיו הוא שחקן העבר בכדורגל שלמה שירזי.
עיסוק בפלילים.
במהלך השנים נעצר שירזי על ידי משטרת ישראל על רקע מגוון חשדות, ביניהם השלכת רימון רסס לעבר ביתו של איש העסקים אהרון שקד שבבעלותו אתר אינטרנט להימורים ב-2006, ושותפות במעילה בבנק למסחר, אך לא הוגשו נגדו כתבי אישום בפרשות אלו. במשפט אחר שהתנהל נגדו על רקע גביית חובות נידון שירזי במסגרת עסקת טיעון ל־7 חודשי מאסר.
שירזי הורשע במהלך השנים במגוון עבירות: העלבת עובד ציבור, תקיפה הגורמת חבלה, היזק לרכוש במזיד, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו, זיוף, קבלת דבר במרמה והתחזות במטרה להונות.
ב-7 בדצמבר 2015 נגזרו עליו שמונה שנות מאסר בפועל בגין עבירות מס בהן הורשע. לפי כתב האישום שירזי ואחרים הוציאו חשבוניות פיקטיביות על סך של למעלה מ-25 מיליון שקלים. כמו כן, יוחסו לשירזי עבירות של הלבנת הון ביותר מ-14 מיליון שקלים וחצי.
בנו שי שהיה אף הוא עבריין מורשע, נרצח במאי 2016.
בשנת 2017 הורשע בסיוע להריגה של העבריין גיא יחזקאל ב-2003, וקשירת קשר לניסיון חיסול של אסי אבוטבול ב-2004. הוא נידון ל-9 שנות מאסר. בית המשפט קבע שאת שנות המאסר ירצה במקביל למאסרו בגין הלבנת הון, ועל כן הוא צפוי להשתחרר בשנת 2024.
שירזי נחשב על ידי המשטרה לעבריין מתוחכם וערמומי.
סמל מדינת אוקלהומה
סמל מדינת אורגון
סמל מדינת איווה
סמל מדינת איידהו
סמל מדינת אילינוי
סמל מדינת אינדיאנה
סמל מדינת אלבמה
סמל מדינת אלסקה
סמל מדינת אריזונה
סמל מדינת דלאוור
סמל מדינת הוואי
סמל מדינת ויומינג
סמל מדינת ויסקונסין
סמל מדינת וושינגטון
סמל מדינת טקסס
סמל מדינת יוטה
סמל מדינת מונטנה
סמל מדינת מיזורי
סמל מדינת מיין
סמל מדינת מינסוטה
סמל מדינת מיסיסיפי
סמל מדינת נבדה
סמל מדינת נברסקה
סמל מדינת ניו המפשייר
סמל מדינת ניו יורק
סמל מדינת פלורידה
סמל מדינת קולורדו
סמל מדינת קליפורניה
סמל מדינת קנזס
סמל מדינת רוד איילנד
משרקי
ביטאק
פסל הלבלר היושב
פסל הלבלר היושב או פסל הסופר היושב הוא פסל אבן גיר שמור במצב מצוין שהתגלה ב-1850 בסקארה שבמצרים. הפסל מהווה דוגמה לסוגת פסלי לבלרים יושבים שהיו מקובלים באמנות המצרית העתיקה. הפסל מתוארך לתקופת השושלת הרביעית (2620–2500 לפני הספירה) ומוצג כיום במוזיאון הלובר בפריז. הדמות ריאליסטית מאוד בהשוואה לפסלים ייצוגיים אחרים שנוצרו באותה תקופה.
תיאור הפסל וחשיבותו.