איליה סרגייביץ' שקורין (בבלארוסית: Ілля Сяргеевiч Шкурын; נולד ב-17 באוגוסט 1999) הוא כדורגלן בלארוסי, המשחק בעמדת החלוץ בראקוב צ'נסטוחובה בהשאלה מצסק"א מוסקבה.
קריירת מועדונים.
בלארוס.
איליה בוגר בית הספר לספורט של ויטבסק. מאז 2016 הוא החל לשחק במועדון ויטבסק. בשנת 2017 הוא ביסס את עצמו כחלוץ מבטיח כאשר כבש 11 שערים באליפות הנוער. ביולי 2016 הוא הוזמן לדינמו קייב, אך עד מהרה שב לוויטבסק, שם זומן לקבוצה הבוגרת אחרי שרשם לזכותו 32 שערים ב-38 הופעות במדי קבוצת הנוער. ב-23 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק שמינית גמר הגביע הבלארוסי "סלוצק" (שהסתיים בשוויון מאופס והוכרע בבעיטות עונשין), כשעלה כמחליף בדקה ה-87, ואז בילה 30 דקות של תוספת זמן על המגרש ויצר מספר רגעים מסוכנים. שבוע לאחר מכן, ב-29 ביולי, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבלארוסית, כשעלה כמחליף במחצית השנייה של משחק הבית מול קרומקאצ'י (2: 2). במשחק זה גרם לשוער האורחת יבגני קוסטוקיביץ' לשבור את הכללים ולקבל כרטיס אדום. ב-5 באוגוסט, במשחקו השני בליגה מול דניפרו מוהילב, המשיך כמחליף בדקה ה-70 וכבש שער ניצחון (תוצאה סופית: 2:1), שהפכה לניצחון הבכורה עבורו. מספטמבר 2017 עד סוף העונה לא עלה למגרש בגלל פציעה.
בעונת 2019 שיחק בקבוצת Energetik-BGU ממינסק והוכתר למלך השערים באליפות בלארוס עם 19 שערים, למרות העובדה שהמועדון סיים רק במקום ה -12 מתוך 16.
רוסיה.
ב-23 בדצמבר 2019 חתם על חוזה עם צסק"א מליגת העל הרוסית.
פולין.
ב-27 בפברואר 2022 הושאל לחצי עונה לראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית.
בנבחרת.
ב-1 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער של בלארוס במשחק בטורניר המוקדמות של אליפות אירופה 2019 מול יוון (0: 2) כשעלה כמחליף במחצית השנייה.
לאנס גודן
לאנס קרטר גודן (באנגלית: Lance Carter Gooden; נולד ב-1 בדצמבר 1982) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת טקסס מאז 2019.
ביוגרפיה.
גודן נולד בעיר טרל שבמחוז קאופמן השוכנת מזרחית לדאלאס שבטקסס. ב-2001 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון של עיריית טרל. הוא סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת טקסס באוסטין עם תואר ראשון בלימודי ממשל. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לבחירת נציג המפלגה שיתמודד על ייצוג המחוז הרביעי בבית המחוקקים של טקסס, גבר על חברת בית הנבחרים של טקסס המכהנת בטי בראון.
עם היבחרו לבית הנבחרים של טקסס ב-2011, עסק גודן בעיקר בענייני תקציב מדינת טקסס. הוא כיהן בוועדת ההקצבות, בוועדה לענייני המחוז ובוועדת כללי הבית של בית הנבחרים. בבחירות הכלליות ב-2010 לא הציבה מולו המפלגה הדמוקרטית אף מועמד משום שהבחירות במחוז הרפובליקני הכבד אותו ייצג היו מעין "משחק מגור". במאי 2012 זכה שוב במועמדות המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים של טקסס אחרי שגבר על יריבו בבחירות המקדימות סטיוארט שפיצר, ובבחירות הכלליות התתמודד בשנית ללא יריב דמוקרטי.
עם זאת, ב-4 במרץ 2014, שפיצר, שהתמודד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית, גבר על גודן ונבחר למועמד המפלגה. ב-2016 זכה גודן בפעם השלישית במועמדות מפלגתו ושב לכהן בבית הנבחרים מ-2017 עד שנשבע אמונים לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית. בבחירות 2018 בארצות הברית נבחר לייצג את מחוז הקונגרס החמישי של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שקיבל 62.7 אחוז מקולות הבוחרים. בקונגרס ה-116 מכהן גודן כחבר הוועדה לשירותים פיננסיים, שם משמש כסגן החבר הבכיר בוועדת המשנה של הוועדה לענייני שיכון, פיתוח קהילתי וביטוח.
ב-1 באוקטובר 2016 נישא גודן לאלכסה קאליגס, בת למשפחה בשריבפורט שבלואיזיאנה. ב-1 בפברואר 2018 חבקו את בנם הראשון.
חוות הדעת בעניין בתי הספר של המיעוט באלבניה
חוות הדעת המייעצת בעניין בתי הספר של המיעוט באלבניה ניתנה ב-6 באפריל 1935 (Minority Schools in Albania Advisory Opinion) על ידי בית הדין הקבוע לצדק (Permanent Court of International Justice). חוות הדעת דנה בהסדרת זכויותיהן של אוכלוסיות מיעוט בתוך מדינות לאום בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה בית הדין נדרש לתת מענה למתח המובנה בין הסדרת זכויות אדם במשפט הפנים מדינתי למשפט הבינלאומי וכיצד ניתן מענה למחויבויות שלקחה על עצמה מדינה על רקע הצטרפותה לחבר הלאומים.
רקע עובדתי.
ב - 15.12.1920 חבר הלאומים דרש ממספר מדינות, ביניהן אלבניה, כתנאי כניסה מקדים לחברות בחבר הלאומים ליישם את העקרונות והאמנות בענייני זכויות מיעוטים בתוך מדינתם כפי שנקבעו בסיום מלחמת העולם הראשונה בין מדינות אירופה. בדצמבר 1920, אלבניה נהפכה לחברה רשמית בחבר הלאומים. המצב הדמוגרפי באלבניה הוא בעל רוב מוסלמי ומיעוטים יווניים-אורתודוקסיים (נוצרים) שחיו בטריטוריה זו טרם התפוררות האימפריה העותמאנית. מזכירות חבר הלאומים בשיתוף פעולה משולב עם ממשלת אלבניה וממשלת יוון גיבשו מסמך הבנות בעניין ההגנה על המיעוטים היווניים שבשטח אלבניה. גיבוש ההבנות בעניין זכויות המיעוטים (יווניים אורתודוקסיים) באלבניה כלל בין היתר: חופש מימוש הדת הנוצרית, אי התערבות במימוש החופש מצד הרשויות האלבניים, שימור השימוש בשפתם של בני המיעוטים ושמירה על מקומות פולחן נוצריים. ממשלת אלבניה הפיקה מסמך שהוסכם על כלל הצדדים שהיווה את מסמך ההצהרה להצטרפות לחבר הלאומים (1921) ובתוכו באופן אינהרנטי עיגנה את ההתחייבות המשפטית להגנה על אוכלוסיות בני המיעוטים בשטחה (Article 5).
ביולי 1922 שלח שר החוץ האלבני למזכ"ל חבר הלאומים מכתב בו הוא מציין שלמיעוטים באלבניה ישנן זכויות מלאות בהקמת בית הספר שילמדו בשפת בני המיעוט. בשנת 1923, החלה להתעורר בקרב ההנהגה האלבנית עניין בביטול הזכות לקיומם והקמתם של מוסדות לימוד פרטיים במדינה. עניין זה לא הובא לידי ביטוי בקרב המחוקק האלבני עד לשנת 1928 בגיבושה של חוקה חדשה למדינה.
בשנת 1930 נעשו צעדים נוספים על מנת להחיל תהליכי חילון על מערכת החינוך האלבנית ובשנת 1933 הוכנס תיקון לחוקה האלבנית של החוקה החדשה (משנת 1928) שבה חוקק סעיף האוסר על קיומם של מוסדות לימוד פרטיים לצד הזכאות לחינוך חובה יסודי לכל תושבי אלבניה. בעקבות זאת הוגשו עתירות על ידי קבוצות בני המיעוטים באלבניה לחבר הלאומים. העניין הובא בפני ועדה של חבר הלאומים שבחנה את ההתחייבות האלבנית להגנת בני המיעוטים בשטחה (שכאמור היוותה תנאי מקדים להצטרפותה לחבר הלאומים). בינואר 1935 הוועדה פנתה לPermanent Court of International Justice - PCIJ ע"מ שהנ"ל יעניק חוות דעת משפטית מייעצת בנושא.
טענות המדינות המשתתפות.
טענת ממשלת אלבניה הייתה שההצהרה מ-2 באוקטובר 1921 לא הטילה עליה חובה אחרת, בענייני חינוך, מאשר להעניק לאזרחיה השייכים למיעוטים גזעיים, דתיים או לשוניים, זכות השווה לזו שיש בידי אזרחים אלבנים אחרים. מסקנה זו הייתה, לפי ממשלת אלבניה – בהתאמה מוחלטת למשמעות ורוח האמנות להגנת מיעוטים אשר המאפיין המהותי בהן הוא שוויון מלא של כל אזרחי המדינה, בין אם הם שייכים לרוב ובין אם למיעוט. מנגד, טענה, כל פרשנות שתאלץ את אלבניה לכבד את בתי הספר למיעוט תיצור פריבילגיה לטובת המיעוט.
לטענת ממשלת יוון, הרעיון הבסיסי של ההכרזה היה, נהפוך הוא: להבטיח חופש חינוך למיעוטים על ידי מתן הזכות לשמור על בתי הספר הקיימים ולהקים בנוסף אחרים; "שוויון הטיפול", טענה ממשלת יוון, היא רק תוספת לזכות זו, ולא יכלה להכשיל את המטרה להבטיח חירות מלאה ואפקטיבית בענייני חינוך. ממשלת יוון טענה כי החלת אותו משטר על רוב כמו על מיעוט, שצרכיו היו שונים למדי, תיצור שוויון לכאורה, ואילו ההצהרה, באופן עקבי עם חוק המיעוט הרגיל, נועדה להבטיח שוויון אמיתי ויעיל ולא רק שוויון רשמי. עוד טענה ממשלת יוון, כי כל ההבדלים בין ההצהרה האלבנית לבין ההתחייבויות האחרות מאותו סוג נועדו בדיוק להבטיח את המשך האוטונומיה הדתית והחינוכית בה נהנו הקהילות היווניות באלבניה.
חוות הדעת.
דעת רוב.
הרעיון העומד בבסיס האמנות להגנת מיעוטים הוא להבטיח עבור גורמים מסוימים המאוגדים במדינה, שהאוכלוסייה שלהם שונה מהם בגזע, בשפה או בדת, אפשרות לחיות בשלום לצד אותה אוכלוסייה ולשתף פעולה איתה. בו זמנית, שמירה על המאפיינים המבדילים אותם מהרוב וסיפוק הצרכים המיוחדים של המיעוט. במטרה זו, קובעות האמנות במיוחד את שני העקרונות הבאים: שוויון מושלם בין אזרחים השייכים למיעוט לבין אזרחים אחרים; הענקת מיעוטים לאמצעים מתאימים לשמירה על ייחודיותם הגזעית, מסורותיהם ומאפייניהם. שני העקרונות הללו קשורים זה בזה, שכן לא יהיה שוויון אמיתי בין רוב למיעוט, אם האחרונים היו נשללים ממוסדותיהם ובעקבות זאת הם נאלצים לוותר על הדבר המהווה את עצם היותם כמיעוט.