קווין אברוך (או אברוץ') (באנגלית: Kevin Avruch; נולד ב-22 בפברואר 1950) הוא אנתרופולוג וסוציולוג יהודי-אמריקאי, שנודע, בין השאר, במחקריו באנתרופולוגיה של התרבות ובסוציופסיכולוגיה פוליטית, בעיקר בתחום השפעת התרבות על הסכסוכים ויישוב הסכסוכים. הוא פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס שבווירג'יניה.
קורות חיים.
אברוך נולד בברוקלין במשפחה יהודית. סיים בהצטיינות תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו. אחר כך עשה תואר שני (1973) ובשנת 1978 דוקטורט באנתרופולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. באותן שנים בין 1978-1972 השתתף במסגרת המכון הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית NIMH במחקרים בתחום הסכסוכים בין בני אדם. בשנת 1971 ערך עבודת מחקר בשמורת האינדיאנים אוג'יבווה באזור האגם אק קורט אוריי במדינת ויסקונסין. בשנים 1977-1975 שהה בירושלים וחקר בישראל את תהליך האקולטורציה וקליטתם של העולים החדשים מאמריקה וממערב אירופה. ב-1975 היה מעורב במחקר אנתרופולוגי נוסף בעיר פאס במרוקו בנוגע לאתניות ולזהות האתנית בקרב תושבי מרוקו.
בשנים 1980-1978 לימד כמרצה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו והחל משנת 1980 הצטרף לסגל המחלקה לאנתרופולוגיה וסוציולוגיה של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס, וירג'יניה, וכמתאם התוכנית לאנתרופולוגיה.
אברוך התמנה לדקאן בית הספר לניתוח סכסוכים וליישובם שבאוניברסיטת ג'ורג' מייסון.
במהלך הקריירה שלו לימד אברוך באקדמיה הים תיכונית ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת מלטה, ובבית הספר ע"ש קרוק ללימודי שלום באוניברסיטת סן דייגו, באוניברסיטת השלום של האו"ם בקוסטה ריקה ובתוכנית ליישוב סכסוכים שבאוניברסיטת סבנג'י באיסטנבול. בשנת 2011 לימד במסגרת תוכנית פולברייט באוניברסיטה ההינדו באנארס.
קווין ארבוך התפרסם בתרומתו לתחום ניתוח הסכסוכים ויישובם וחקר והדגיש את חשיבות התרבות בהבנת סכסוכים. הסכסוכים פורצים מתוך צורך להשגת מטרות הנראות בלתי ניתנות לפישור, צורך להשגת משאבים מצומצמים לכאורה, וצורך להבטחת הכוח הנדרש להשגת המטרות והמשאבים.
ההערכה הסובייקטיבית של המטרות, המשאבים והכוח מושפעת על ידי גורמים תרבותיים, כולל קשיי תקשורת והבנה בין-תרבותית.
מחקריו של אברוך ביקשו להוות משקל נגד ל"תאוריות הגדולות" על ההתנהגות האנושית ורצון להתמקד באפיונים של התרבות בניתוח סכסוכים וביישובם. אברוך, יחד עם פיטר בלק, אנתרופולוג נוסף מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון, מתחו בקורת על תורתו של ג'ון ברטון לגבי צורכי היסוד של האדם וטענו שיש להכיר כי הצרכים נתפסים ומתמלאים באופן שונה בתרבויות שונות.
קווין אברוך נשוי לשילה קתלין ולהם שתי בנות.
ספרים.
אברוך הוא מחברם של יותר מ-65 מאמרים ו-7 ספרים:
עם P.W. Black and J.A. Scimecca
שמואל אהרן שצדרוביצקי
הרב שמואל אהרן שצדרוביצקי (כ"ה בתשרי תרס"ח, 3 באוקטובר 1907 – ה' בניסן ה'תשל"ח, 12 באפריל 1978), היה מראשי אגודת ישראל בארץ, וסגן יו"ר המועצה הדתית בתל אביב.
קורותיו.
נולד בשנת תרס"ח לרבי מאיר שלום, האדמו"ר מקוברין-ביאליסטוק, שהיה חתנו של רבי מנחם נחום עפשטיין מייסד החסידות. רבי שמואל אהרן נשא את בתו של רבי פינחס יששכר האדמו"ר מפינטשוב סוסנוביץ.
כאברך צעיר התמנה למזכיר אגודת ישראל בווילנה, והיה מקורב לרבי חיים עוזר גרודז'נסקי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, הצליח להימלט והגיע ארצה בשנת 1943. לאחר הגיעו השתלב בפעילות אגודת ישראל בארץ ישראל, ובתחילת דרכו היה מראשי צעירי אגודת ישראל. לאחר מכן כיהן סגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת ישראל בארץ ישראל, ויו"ר סניף אגודת ישראל בתל אביב. על אף תפקידיו התנהג בפשטות ובצניעות. התגורר בתל אביב.
חתניו הם רבי ישראל דן טאוב ממודז'יץ ורבי דוד מתתיהו רבינוביץ מביאלה בני ברק. בנו הוא הרב מאיר שלום שצדרוביצקי ממעלה לבונה.
שילה אבדוס-סלאם
עיט הודי
עיט הודי (שם מדעי: Clanga hastata, בעבר Aquila hastata) הוא מין עוף דורס גדול מהסוג עיט מנוקד החי בתת-היבשת ההודית. בעבר היה שייך למין עיט חורש אך נפרד ממנו. כמו כן הוא קרוב למין עיט צפרדעים. נכלל בעבר בסוג עיט ("Aquila"), אך הועבר לסוג עיט מנוקד ("Clanga").
אורכו 60 סנטימטרים ומוטת כנפיו 150 סנטימטרים. הוא בעל נוצות בהירות, ראש חום עם מקור מעוקל צהוב ועיניים גדולות, הזנב כהה והרגליים לבנות. הוא קטן ביחס למיני עיטים אחרים.
העיט ההודי מצוי בטבע בהודו, בנגלדש, מיאנמר ונפאל. הוא שוכן באדמות מרעה, שדות וביערות סובטרופיים יבשים.
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד (באנגלית: North Cascades National Park - מילולית "הפארק הלאומי הקסקיידס הצפוניים") הוא פארק לאומי בצפון מדינת וושינגטון בארצות הברית, על הגבול עם קנדה. הפארק משתרע על יותר מ-2,040 קילומטרים רבועים של רכס קסקייד, רכס הרים גבוה ממוצא געשי. הפארק הלאומי הררי ברובו, ונשמר בדרך כלל במצב הבראשיתי. עמק נהר סקאגיט, שבו שלושה מאגרי מים מוגדר כאזור הנופש הלאומי אגם רוס, והוא מפצל את הפארק הלאומי ליחידה צפונית ויחידה דרומית. היחידה הדרומית של הפארק גובלת מדרום באזור הנופש הלאומי אגם צ'לאן. שני אזורי הנופש הלאומיים מנוהלים יחד עם הפארק הלאומי על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כמכלול הפארק הלאומי צפון רכס הקסקייד (North Cascades National Park Complex). צמודים לפארק כמה אזורי טבע בראשיתי ופארק בקולומביה הבריטית בקנדה הסמוכה.
בפארק יש פסגות הרים תלולים ומבותרים, והוא מגן על חלקים מרכס הקסקיידס הצפוניים (North Cascades) שהם בני כמה עשרות מיליוני שנים, ונוצרו מהפחתה של לוחות טקטוניים שמתחת לאוקיינוס השקט מתחת ללוח הצפון-אמריקאי. בתחומי הפארק מצויים ארבעה אגני ניקוז של נהרות ויותר מ-500 אגמים, כולל אגם צ'לאן, האגם השלישי בעומקו בארצות הברית.
תשתיות תיירות ונופש זמינות כמעט רק באזורי הנופש הלאומיים, כאשר התשתית בפארק הלאומי מינימלית. לכן מספר המבקרים בפארק עצמו הוא בין הנמוכים ביותר בין הפארקים הלאומיים של ארצות הברית מחוץ לאלסקה.
התיישבות אנושית באזור מתוארכת לפחות לפני 8,500 שנים, כאשר פלאו-אינדיאנים חצו את האזור לשם ציד וליקוט צמחים. לאחר בואם של מגלי הארצות ממוצא אירופי נכחדו כמעט כל שבטי האינדיאנים שחיו באזור ממגפות של אבעבועות שחורות, מחלה שהובאה ליבשת על ידי מתיישבים אירופאים בשלהי המאה ה-18. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 היה האזור השראה לכמה משוררים אמריקנים, כולל ג'ק קרואק.
הפארק הוקם ב-2 באוקטובר 1968, בתקופת נשיאותו של לינדון ג'ונסון, ומאז 1988 מוגדרת מרבית שטחו כאזור טבע בראשיתי, ההגדרה המחמירה ביותר בהגנה על שמורות טבע בארצות הברית. הפארק הוא משכן ליותר מ-1,600 מינים של צמחים ולמעל ל-300 מינים של בעלי חוליות. יחד עם שמורות טבע סמוכות הפארק נמצא בלב מערכת אקולוגית מוגנת בת 12,000 קילומטרים רבועים.
היסטוריה אנושית.
פלאו-אינדיאנים וילידים אמריקניים.
ההיסטוריה האנושית של האזור של הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד מתוארכת לסיום עידן הקרח האחרון, והאזור היה מיושב ברציפות במשך לפחות 8,000 עד 10,000 שנים. בתקופה זו התקדמו האבות הקדמונים של הילידים בני שבטי סקאגיט (Skagit) לתוך האזור ההררי שבפנים הארץ ככל שהקרחונים נסוגו. עדויות ארכאולוגיות לנוכחות אנושית רציפה בקסקיידס הצפוניים מתוארכת ללפני 4,470 שנים, וסלעים שהושגו ממקורות באזור שימשו לייצור כלי אבן וכלי נשק במשך אלפי שנים. "חלמיש הוזומין" (Hozomeen chert), סוג סלע מתאים מאוד ליצירת כלים, נכרה מהר הוזומין (Hozomeen Mountain) הסמוך, מעט מזרחית לגבול הפארק, במשך 8,400 שנים. חלמיש הוזומין הוא חלק מהממצאים הארכאולוגיים לכל אורך עמק הנהר סקאגיט (Skagit River), מערבית לפארק ובאזורים ממזרח, מה שמעיד שאנשים ביקרו באזור לפחות לשם השגת חומרי גלם. להבים זעירים פרהיסטוריים המתוארכים מלפני 9,600 שנים נתגלו במעבר קסקייד (Cascade Pass), מעבר הרים המקשר בין השפלות ממערב לאזורים הפנימיים של הפארק ועמק הנהר סטהיקין (Stehekin River). הלהבים הזעירים הם חלק ממקבץ ארכאולוגי הכולל חמש תקופות תרבותיות מובחנות, ומעידים שאנשים נהגו להגיע להרים מלפני כ-10,000 שנים. החפירה הארכאולוגית במעבר קסקייד היא אחת מתוך 260 אתרים פרהיסטוריים שזוהו בתחומי הפארק.
כשחוקרי הארצות הלבנים נכנסו לאזור בשלהי המאה ה-18 התגוררו במקום ככל הנראה כ-1,000 בני סקאגיט. הם התגוררו ביישובים כשהם משיגים את צורכיהם בצמצום מהנהרות ונודדים בעזרת קאנו. בני סקאגיט יצרו קונפדרציה רופפת של שבטים שהתאחדו במקרים של איום משבטים מבחוץ כדוגמת בני האידה (Haida) שהתגוררו מצפון לאזור. הם בנו בתים או בקתות גדולים שבהם יכלו להתגורר כמה משפחות, שלכל אחת היה אזור וכניסה נפרדים. אורכם של הבתים היה כ-30 מטרים, רוחבם בין 6 ל-12 מטרים והקירוי היה גג משופע (חלק אחד). גגות של מבנים של שבטים אחרים מאזור מפרץ פיוג'יט היו בנויים בצורת גמלון (גג הבנוי משני חלקים). בני סקאגיט התגוררו בדרך כלל בשפלות, וחדרו לקסקיידס הצפוניים בחודשי הקיץ בלבד, והמבנים בהרים היו צנועים יותר, וכללו בעיקר מבנים זמניים שהוקמו ממוטות וכוסו בענפים. בני סקאגיט הציבו עמודי טוטם והשתתפו בטקסי פוטלאץ', בדומה לבני האידה, אבל עם פחות מורכבות ופזרנות. בהגיע 1910 נותרו באזור רק 56 מבני סקאגיט, אבל מאז הם החלו להתאושש.