יש חולקים באמרם שלא הותר לבני צדוק חיתון עם שום אלמנה, וכוונת מילות הנביא "וְהָאַלְמָנָה אֲשֶׁר תִּהְיֶה אַלְמָנָה מִכֹּהֵן יִקָּחוּ" הם - שלכהן רגיל הותר אלמנה ולא לבני צדוק. כהמשך לסברא זו, יש שהסבירו כי אלו הכהנים הובחרו כמורי התורה לעם ישראל (ראה לקמן), ולכן עליהם לשמור מלגלוג פוטנציאלי של אימור שהתחתן הכהן בן צדוק עם אשת איש, או מפני החשש שהישראל נשאה לעצמו אשה גרושה ועכשיו שמת אלמנתו (שבעצם היא גרושה) אסורה לכהן. באשר הטעם למה נאסר לכהנים הללו חיתון עם אלמנה, יש שנימקו כי חיתון עם אלמנה אינה חיתון של שלום..
לפי סיום הפסוק מובן שעל הכהנים בני צדוק לשאת דווקא אשה בתולה ולא אשה בוגרת, ויש מעריצים חיתונם עם בת כהן.
הוראת התורה והקדשת שבת.
לבני צדוק מיועדות גם סמכויות מיוחדות בעניין הוראת הלכות התורה .
הפרשנים הסבירו כי על הכהנים הללו לשמור על קדושת שבת שמירה מיוחדת, מכיוון שהותר להם עבודת המקדש בשבת ויש חשש שיקלו בקדושת שבת מחוץ למקדש. בנוסף, כיוון שעליהם מוטל תפקיד שפיטת צדק בין העם יש חשש שיבואו לכתוב בשבת. כמו כן יש צורך להזהירם שלא יגזרו עונש מוות בשבת. המקובלים הסבירו כי מכיוון שלעתיד לבא לא יהיה מציאות של לילה וחושך ולא יהיה סימן התחלת השבת על ידי שקיעת השמש יהיה מוטל על בני צדוק להקדיש את התחלת השבת. רבי צדוק הכהן מלובלין מסביר כי שמירת השבת על ידי הכהנים -שבין כה וכה שובתים ממלאכה כי מתפרנסים על ידי המתנות כהונה- היא גורמת תוספת קדושה לכל העם כולו ומצילם מהכנעות ליצר הרע.
העמדה על ריב.
המינוי לכהנים בני צדוק בהוראות התורה נראה כתוספת הידור לאשר תיאור הכהן כאיש מורה בתורה;
בנוסף, ישנם מקראות שמציינות פקידות הכהנים כדיינים על ענייני ריב, נגעים, עגלה ערופה, ואשה סוטה. אם שתפקידם בתחומים הללו הובררו בדברי חז"ל, אין דרשת חז"ל משמעותי המחייבת התמסרותם של הכהנים לענייני ריב ממונות.
אמנם, החיד"א -בנוי על דברי הרב שמשון מאוסטרופולי- מפרש שאכן על הכהנים בני צדוק להתמסר לתחום ריבי ממונות, והתברכו בכוחות עליונות מיוחדות להתגבר על מידת השכחה ולדון כדת אמת.
לשכות מיוחדות.
עקב כי עבודת המזבח יהיה מסור רק לבני צדוק, הוקדש להם לישכה מיוחדת באדריכלות של בית המקדש השלישי כפי שמובא בספר יחזקאל. המקרא מתארת את שוני לישכה זו בכך שפתחה פתוחה לכיוון צפון (ולא לדרום כשאר הלישכות). פרשני המקרא מבארים כי על בני צדוק לעבוד על המזבח, לכך לישכתם יהיה בדרום כבש המזבח עם פתיחה לצפון לאפשר להם כניסה קלה וישרה אל הכבש. לפי המקורות לא נתפרש את גודל הלישכה וגם לא אם נחלק לכמה חדרים או נשאר בן חדר אחד.
תרומיה מסביב הר המוריה.
בהתאם לנבואת יחזקאל אודות חלוקת ארץ ישראל לשנים עשר שבטי ישראל ולנשיא (המלך המשיח), מבואר שלבני צדוק ינחלו שטח רחב מסביב הר המוריה. השטח מוגדר כ-4,750 (החל מסוף הר הבית) לכיוון דרום וכן לצפון, ו-12,250 קנים למערב וכן למזרח. שטחם של בני צדוק כלול בשטח הרחב של 25,000 על 25,000 קנים שמוקדשים לכלל הכהנים והלויים.
משפחת בני צדוק.
רב האי גאון ראה בבני צדוק סמל לצדקות וליושר, כיהוידע הכהן שנודע בצדקותו, ושיבח כהנים צדיקים כ"ממשיכי דרכו של צדוק": .
אישים מוכרים מבני צדוק כוללים את אחימעץ בן צדוק, ואת עזרא הסופר ואחיינו יהושע בן יהוצדק הכהן הגדול.
בין צאצאי עזרא הסופר נמנה רבי אלעזר בן עזריה כדור עשירי לעזרא הסופר, וכן רבי עזרא בר בריה דרבי אבטולס שהוא דור עשירי לרבי אלעזר בן עזריה.
על פי המסורת, מוצאה של משפחת כהן-סקלי שמהעיר סביליה (לאחר גירוש סביליה בשנת ה'קנ"א התיישבו בני המשפחה בעיר הכהנים דבדו שבמרוקו) הוא מבני צדוק. מבני המשפחה ידועים רבנים רבים: רבי שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר), רבי שלמה הכהן צבאן, רבי דוד הכהן-סקלי, רבי אברהם הכהן סקלי, רבי אברהם הכהן צבאן, רבי שלמה הכהן זאגורי ועוד.
מבני צדוק ידוע גם הרב רפאל זיסקינד, רבה של המבורג; הרב הנזיר ובנו הרב שאר ישוב כהן מתייחסים על משפחת הרב זיסקינד, וכמותם גם הרב יואל כהן.
ההשערה לצמיחת כת הצדוקים.
לפי השערתו של ד"ר אברהם גייגר, שמה של כת הצדוקים שפרחה בשלהי תקופת בית שני נגזרה משמו של צדוק, כיוון שראשיה היו כהנים גדולים וייתכן שהתייחסו לצדוק. כמוהו סבורה גם פרופ' רחל אליאור מן האוניברסיטה העברית, שלטענתה מגילות קומראן - המיוחסות בידי כותביהן ל"כהנים בני צדוק ואנשי בריתם" - נכתבו על ידי הצדוקים, ואילו האיסיים לא היו קיימים כלל; טענות אלה נדחו על ידי רוב חוקרי המגילות. בנוסף, מציינים החולקים על השערתו של גייגר כי הייחוס לצדוק ממרחק של כמעט אלף שנים הוא בעל סבירות נמוכה, וכי בדברי חז"ל מוזכר שמקימי הכת היו צדוק וחבירו בייתוס, מתלמידי אנטיגנוס איש סוכו שפעל בשנות המאה ה-3 לפנה"ס, ושמה של הכת אינו רומז לצדוק הכהן אלא לצדוק תלמיד אנטיגנוס.
חז"ל, באופן כללי, התייחסו בשלילה לצדוקים. בעקבותיהם, הרמב"ם בפירושו למסכת אבות מתייחס אל הצדוקים כגונבי דעת לב המון העם וכחולקים על פירוש חז"ל לפסוקי התורה, ובחיבורו משנה תורה מבאר שהצדוקים היו "מצירין לישראל ומסירין את העם מאחרי השם".
ונאנטויוס פורטונאטוס
פוקר 100
פוקר 100 (באנגלית: Fokker 100) הוא מטוס נוסעים סילוני צר-גוף לטיסות קצרות מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר. טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-30 בנובמבר 1986. ייצור המטוס הופסק בשנת 1997, לאחר שנבנו 283 מטוסים.
פיתוח.
המטוס הוא פיתוח של מטוס אחר מתוצרת פוקר ה-F28. הוא טס לראשונה בנובמבר 1986, ונכנס לשירות בחברת התעופה סוויסאייר בפברואר 1988.
בשנת 1993 הציגה פוקר גרסה קצרה יותר למטוס שנקראה פוקר 70. בשנת 1994 החלה בפיתוח מטוס גדול יותר - פוקר 130, וגרסת מטען לפוקר 100 בשם פוקר 100QC, אך תוכניות אלו לא יצאו אל הפועל לאחר שפוקר פשטה את הרגל במרץ 1996.
במטוס ישנה קופסה שחורה דיגיטלית שמתעדת 106 פרמטרים מחיישנים שונים של המטוס.
מפעילים.
באוגוסט 2009 היו 229 מטוסים בשירות מבצעי בחברות הבאות: אוסטריאן ארוז, אוויאנקה, בריט אייר, קרפטאייר, קונטקט אייר, KLM Cityhopper, איראן אייר, מונטנגרו איירליינס, מולדובה איירליינס, אייר ניוגיני, אייר באגאן, קיש אייר, IRS איירליינס, ואיראן אסמאן איירליינס, Tus Airways.
Fokker 100
נמל התעופה מלפנסה
מרכז איתור נעדרים
מרכז איתור נעדרים (מא"ן) הוא גוף המרכז ושולט במערך איתור נעדרים בצה"ל. בראש מא"ן עומד קצין בדרגת תת-אלוף. המערך מבוסס על אנשי מילואים ומתואם על ידי ענף אית"ן באכ"א.
היסטוריה.
המרכז נפתח ב-23 באוקטובר 1973 כמשרד קשר עם משפחות נעדרי צה"ל במלחמת יום הכיפורים בעקבות ריבוי הנעדרים במלחמה ולחצן של משפחות הנעדרים, שביקשו לדעת מידע על גורל יקיריהן. הוא מוקם בקומת המרתף ברחוב אבן גבירול 68 בתל אביב, אויש על ידי קציני אגף כוח אדם ושימש למסירת מידע למשפחות ולתשאול שלהן. הוא נודע בציבור בעיקר בשל התצלומים המוגדלים של חיילי צה"ל השבויים שהוצגו בו בניסיון לזהותם. תצלומים אלו נלקחו מהעיתונות ומשידורי הטלוויזיה במדינות ערב.
בני המשפחות של הנעדרים התאמצו לזהות את המופיעים בתמונות. מקצת התמונות היו ברורות, ובימים הראשונים לפעילות המרכז זוהו בהן 50 חיילים נעדרים. מרביתם של חיילים אלו נשבו בחזית הדרום, והיתר נפלו בשבי הסורי עם נפילת מוצב החרמון. קושי מיוחד עוררו תמונות שלא היו ברורות, ואירע שמשפחות של נעדרים התווכחו ביניהן אודות זהותם של החיילים שהופיעו בהן.
לאחר שובם של אחרוני שבויי צה"ל ממצרים ומסוריה, בחודש יוני 1974, נסגר המרכז במרתף, והמרכז לאיתור נעדרים המשיך לפעול תחת אחריות אגף כוח האדם, כשבראש המרכז עומד קצין בדרגת סגן-אלוף.
בסוף שנות ה-80 הורחב מערך איתור נעדרים בצה"ל ועבר ארגון מחדש. מרכז איתור נעדרים (מא"ן) אורגן מחדש והופקד על צוותי איתור נעדרים (אית"ן) אשר הוקמו באוגדות ובפיקודים המרחביים.
פאנצר 35(t)
פאנצרקאמפוואגן 35(t) או בקיצור פאנצר 35(t) (בגרמנית: (Panzerkampfwagen 35(t) הוא טנק קל אשר פותח בצ'כוסלובקיה החל משנת 1935. הטנק שימש הן את הוורמאכט והן את הצבא הרומני במלחמת העולם השנייה.
בשנים 1935–1938 יוצרו על ידי החברות סקודה (במפעל בפלזן) ו-ČKD (במפעל בפראג), 424 טנקים תחת השם Lehký Tank vzor 35 (טנק קל דגם 35).
הצבא הרומני רכש 126 טנקים מדגם זה בשנת 1936 והפעילם תחת השם R-2. במרץ 1939, כאשר סופחה צ'כוסלובקיה לגרמניה הנאצית, עברו כ-200 כלים לשירות הוורמאכט. שם קיבל הטנק את השם פאנצר דגם 35 כאשר האות "t" מסמלת "tschechisch", צ'כי בגרמנית. כ-79 טנקים נותרו בשירות הצבא הסלובקי, שלחם גם הוא מאוחר יותר לצד הוורמאכט בחזית המזרחית.
במונחי חימוש ושריון היה הטנק טוב משמעותית מן הפאנצר סימן 2, אך חלש מן הפאנצר סימן 3. לטנק הייתה ניידות טובה בזכות תיבת הילוכים אמינה ושלדה מאוזנת. חסרונו העיקרי היה השריון הממוסמר שלו. הצ'כים רצו במקור להפסיק את הייצור בשנת 1938, אולם הגרמנים המשיכו בייצור הטנק עד שנת 1939.
בשירות הוורמאכט.
בפלישה לפולין הוכנסו ללחימה 112 טנקים ו-7 מתוכם נהרסו.
במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ב-1940, הוצבו במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-6 118 טנקים ו-14 כלים שימשו בנוסף כטנקי פיקוד. במהלך הלחימה במאי ויוני נהרסו 62 כלים.