מואמר אקסוי (בטורקית: Muammer Aksoy; 1917 – 31 בינואר 1990) היה פוליטיקאי, עיתונאי ומשפטן טורקי, שנרצח על ידי פעילים איסלמיים.
ביוגרפיה.
מואמר אקסוי נולד באיבראדה למשפחת חבר פרלמנט. בשנת 1939 הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת איסטנבול ובשנת 1950 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך.
לאחר חזרתו לטורקיה הוא התחיל ללמד באיסטנבול ובאנקרה. בשנת 1957 הוא עזב את האוניברסיטה בה לימד, לאור השפעת הממשל על החופש באוניברסיטה, והחל בפעילות פוליטית בהצטרפו למפלגת העם הרפובליקאית. לאחר הפיכה צבאית של בשנת 1960 הוא חזר לאוניברסיטה והתמנה לפרופסור. הוא היה בין מכיני החוקה החדשה ובשנת 1977 נבחר לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה. לאחר הפיכה צבאית של שנת 1980 הוא חזר לתחום המשפטי.
בשנת 1989 מואמר אקסוי היה שותף ביחד עם בהריה איצ'וק להקמת ארגון לקידום רעיונות של מוסטפא כמאל אטאטורק. הוא גם כתב מאמרים בנושאים שונים בעיתונות המקומית.
בערב 31 בינואר 1990 הוא נרצח מול ביתו על ידי ארגון אסלאמי. מספר פעילים, שניסו לקדם את חקירת הרצח נהרגו תוך מספר שנים.
גביע המדינה בכדורגל נשים 2019/2020
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2019/2020 הייתה התחרות ה-22 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-17 בדצמבר 2019 אך התחרות הופסקה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל ולא חודשה לאחר מכן.
בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל, 6 מתוך 10 קבוצות מהליגה הלאומית ולראשונה גם 4 מתוך 10 קבוצות מהליגה הארצית.
סיבוב ראשון.
בסיבוב הראשון השתתפו 3 מקבוצות הליגה הארצית ו-3 קבוצות מהליגה הלאומית. שאר המשתתפות מהליגות הלאומית והארצית עלו באופן אוטומטי לשמינית הגמר.
שמינית הגמר.
אל שמינית הגמר העפילו 3 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון, קבוצת ליגה ארצית אחת ושלוש קבוצות ליגה לאומית שעלו באופן אוטומטי וכן 7 קבוצות מליגת העל שהצטרפו בשלב זה.
סיבוב הגביע הזה נערך ב-24 בפברואר 2020.
רבע הגמר.
אל רבע הגמר העפילו 7 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר והפועל רעננה מליגת העל שקיבלה בהגרלה כרטיס חופשי לשלב זה. סיבוב גביע זה היה צפוי להיערך ב-23 באפריל 2020 אך לא התקיים במועד זה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
שיט הדלעות של וינדזור
שיט הדלעות של וינדזור (באנגלית: Windsor Pumpkin Regatta) הוא שיט תחרותי המתרחש מדי שנה באוקטובר באגם פיסקוויד שבעיר וינדזור הממוקמת בנובה סקוטיה שבקנדה.
המסלול.
אורכו של המסלול הוא 800 מטרים, והשיט בו מותר בסירות העשויות מדלעת בצבעים בהירים בלבד.
היסטוריה.
התחרות יוסדה בשנת 1999 על ידי דני דיל, שהיה בנו של הווארד דיל, מגדל דלעות ענקיות.
בשנים 1999–2007 שלט בתחרות החקלאי ליאו סווינמר, עם תשעה ניצחונות רצופים. בשעת הניצחון האחרון שלו, ב-14 באוקטובר 2007, היה סווינמר בגיל 73.
התחרות זכתה לפרסום רב בשנת 2005 לאחר שמרתה סטיוארט הודיעה כי תשתתף בה, אך השתתפותה נמנעה לבסוף בשל הפרשה הפלילית בה הסתבכה.
בשנת 2008 כבר היו בתחרות 60 מתחרים ולמעלה מ-10,000 צופים.
תחרויות נוספות.
התחרות גרמה לתחרויות נוספות דומות כשהמפורסמות שבהן הן התחרות שנערכת באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון מדי שנה משנת 2005, וכן תחרות הנערכת באגם בעיר קולצ'סטר שבורמונט.
ג'ימי קול
ג'ימי קול (באנגלית: Jimmy Two-Shoes) היא סדרת טלוויזיה קנדית מונפשת, מסוגת קומדיה ופנטזיה אורבנית, אשר נוצרה על ידי אדוארד קיי ושון סקוט, שאחרון גם ביים אותה יחד עם קייל מרשל. הסדרה הופקה על ידי Breakthrough Entertainment, Mercury Filmworks ו-Elliott Animation (עונה 2).
הסדרה שודרה במקור בארצות הברית בערוץ דיסני XD החל מ-13 בפברואר 2009 עד 15 ביולי 2011. בקנדה הסדרה שודרה בערוץ Teletoon החל מ-21 במרץ 2009 עד 5 באפריל 2012. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ דיסני בין השנים 2009–2011. לסדרה הופקו שתי עונות בעלות 52 פרקים באורך 22 דקות, כאשר כל פרק מחולק לשני פרקים משניים באורך 11 דקות.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר ג'ימי קול, נער בן 14 שמנסה להפוך את החיים למצחיקים וכיפים בעיר קריית סבל, העיר הכי משעממת בעולם שנשלטת על ידי לושיוס היינוס השביעי. ג'ימי קול לא עושה זאת לבד, אלא בעזרת חבריו - הלואיז קול וביזי היינוס.
מדבבים.
הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי אסנת סדן.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גדי לוי, גילן שחף, טליה ברקאי, יורם יוספסברג, עדי קוזלובסקי ושמחה ברבירו.
הפקה.
פיילוט הסדרה שאורכו כ-6 דקות הופק בשנת 2006, כאשר לפיו הסדרה הייתה מיועדת במקור לקהל בוגר ולא לילדים. בקונספט המקורי הסדרה מתרחשת בגיהנום, ולא בעיר קריית סבל, כאשר לדמויות יש תכונות דומות אך קצת שונות מאלה שהיו להן בסופו של דבר. הפיילוט מתחיל כאשר ג'ימי קול עוזר לגברת זקנה לחצות את הכביש. הגברת מפילה את הארנק שלה, וכשג'ימי מרים אותו בשבילה דורס אותו אוטובוס. לאחר מכן הוא מת בבית החולים ונשלח לגיהנום מפני שנחשב בטעות כגנב, שם הוא מנסה להפוך את החיים לכיפים.
יחסי סוריה–צרפת
לקשרים בין צרפת לסוריה רקע היסטורי ארוך ועשיר. סוריה הייתה מנדט חבר הלאומים של צרפת במשך שני עשורים לאחר התמוטטות האימפריה העות'מאנית לאחר מלחמת העולם הראשונה, לפני שפונו החיילים הצרפתים האחרונים מסוריה והכרה רשמית עצמאות סוריה ויחסים דיפלומטיים בין צרפת למדינה הסורית שזה עתה נוצרו.
לצרפת הייתה שגרירות בדמשק (נסגרה במרץ 2012) וקונסוליה כללית בחלב ולטקיה. לסוריה יש שגרירות בפריז וקונסוליות במרסיי ובפואנט-א-פיטר.
למרות הקשרים ההיסטוריים בין סוריה לצרפת, היחסים מתוחים לעיתים קרובות כתוצאה מהמצב הבלתי יציב של הפוליטיקה של המזרח התיכון ומדיניות החוץ של צרפת. צרפת, מאז אוגוסט 2011, מתעקשת כי על נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, המגובה על ידי רוסיה ואיראן, להתפטר, ומאז צרפת מגבה את האופוזיציה הסורית. צרפת הייתה המדינה המערבית הראשונה שהעניקה הכרה ב-SOC ב-13 בנובמבר 2012.
היסטוריה.
מלחמת צרפת-סוריה.
בעקבות המרד הערבי שהביא להבסתם של העות'מאנים בסוריה, נכנסו כוחות בריטים בראשות הגנרל אדמונד אלנבי לעיר דמשק בשנת 1918 בליווי כוחות המרד הערבי בראשות פייסל, בנו של שריף חוסיין ממכה, וממשלה ערבית הוקמה בדמשק באוקטובר 1918. אף על פי שהערבים קיוו, תוך אמון בהבטחות בריטיות קודמות, כי המדינה שהוקמה תכלול את כל האדמות הערביות המשתרעות מצפון סוריה לתימן, בהתאם להסכם סייקס-פיקו הסודי בין בריטניה לצרפת, ניתנו רק אזורי הפנים בסוריה לממלכה הערבית. ב-8 באוקטובר ירדו כוחות צרפתיים בביירות וכבשו את אזור החוף הלבנוני. הצרפתים פיזרו מיד את הממשלות הערביות המקומיות באזור, כשצרפת דרשה יישום מלא של הסכם סייקס-פיקו, כשסוריה בשליטתה.
ב-14 ביולי 1920 נתן הגנרל אנרי גורו למלך פייסל את הבחירה בין כניעה או התפטרות. פייסל התנער ונמלט. עם זאת, שר המלחמה, יוסף אל-עזמה, סירב להיענות. עם מעט כוחות שנותרו לצבא הערבי, חיילים בדואים ומתנדבים אזרחיים, הרכיב עזמה צבא ופגש את 12,000 החיילים של הכוחות הצרפתים החזקים תחת הגנרל מריאנו גויבת בקרב מייסלון. הצרפתים ניצחו בקרב ועזמה מת בשדה הקרב יחד עם רבים מהכוחות הסורים, כשהניצולים ערקו. דמשק נלכדה עם מעט התנגדות מקומית ב-24 ביולי 1920.
המנדט הצרפתי לסוריה ולבנון.
ב-1923, לאחר מלחמת הממלכה הערבית של סוריה–צרפת, הוקצתה לצרפת מנדט חבר הלאומים על סוריה ולבנון, החל מה-29 בספטמבר.
אזור המנדט חולק לשש מדינות. מדינות דמשק, חלב, העלווים, ג'בל א-דרוז, הסנג'אק האוטונומי של אלכסנדרטה ומדינת לבנון הגדולה. רישום המדינות התבסס על הדמוגרפיה העדתית בשטח בסוריה ונועד למנוע כל מהפכות לאומניות מאוחדות. עם זאת, כמעט כל הכתות הסוריות היו עוינות למנדט הצרפתי ולחלוקה שיצרה.
המרד הסורי הגדול.
ב-23 באוגוסט 1925 הכריז מנהיג הדרוזים סולטאן פאשה אל-אטרש רשמית על מהפכה נגד השלטון הצרפתי בסוריה. בקריאה לאיחוד כל הכתות הסוריות, הקהילות האתניות והדתות נגד השלטון הצרפתי, הוא הצליח לגייס את הסיוע של חלקים גדולים מהאוכלוסייה למרד הארצי שהובל על ידי אישים בולטים רבים מכל רחבי סוריה כמו חסן אל-חראט, נאסיב אל-בכרי, פאוזי קאוקג'י ועבד אל-רחמן שחנדר.
אף על פי שהמרד הוכרז בתחילה ב-23 באוגוסט, החלו קרבות בקרב אל-כפר ב-22 ביולי 1925, חודש לפני כן. קרבות רבים באו בעקבותיהם, וכתוצאה מכך הניצחונות על המורדים. בכל מקרה, צרפת שלחה אלפי חיילים לסוריה ולבנון ממושבותיה האפריקאיות, מצוידים בכלי נשק מודרניים, לעומת אספקתם הדלה של המורדים. הצרפתים החזירו ערים רבות, אם כי התנגדות עזה נגד שלטונם נמשכה עד אביב 1927, אז דוכאה המהפכה עם הפגזת דמשק. הצרפתים גזרו את מותם של אל-אטרש ומנהיגים לאומיים אחרים, אך אל-אטרש נמלט עם המורדים לאמירות עבר הירדן ובסופו של דבר זכו לחנינה, כשחזרו לאחר חתימת חוזה העצמאות הצרפתי-סורי, התקבלו בקבלת פנים ציבורית ענקית.
עצמאות.
אף על פי שסוריה וצרפת ניהלו בעבר משא ומתן על הסכם עצמאות בספטמבר 1936, האמנה מעולם לא נכנסה לתוקפה בגלל סירוב המחוקקים הצרפתים לאשרר אותה. בעקבות נפילת צרפת בשנת 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, סוריה הייתה בשליטת צרפת של וישי עד שהבריטים וכוחות צרפת החופשית כבשו את המדינה במהלך המערכה על סוריה ולבנון. בלחץ של לאומנים סורים ומהכוחות הבריטיים, פינתה צרפת את כוחותיה ב-17 באפריל 1946, שסימנה את יצירת הרפובליקה הסורית החדשה והעצמאית.
לאחר העצמאות.
היחסים בין צרפת לסוריה נותרו חזקים בעקבות העצמאות, מסומנים ברקע היסטורי ויחסי תרבות משותפים.