ב-22 בנובמבר 1998 הוקרן במסגרת התוכנית 60 דקות של רשת CBS וידאו בו נראה קבורקיאן מזריק חומר רעיל לגופו של חולה ALS, תומאס יוק, בן 52. זו הייתה הפעם הראשונה בה קבורקיאן השתתף באופן פעיל בגרימת מוות. יומיים מאוחר יותר הואשם קבורקיאן ברצח בכוונה תחילה, עבירה על חוק האיסור על סיוע להתאבדות, ומתן חומר מבוקר ללא רישיון. התביעה ביטלה את האשמת ההתאבדות מאוחר יותר, כדי להימנע מהעלאה לדוכן של עדים שיספרו על סבלו של החולה. במהלך המשפט התעקש קבורקיאן להגן על עצמו, וכתוצאה מכך עורך דינו בכל המשפטים הקודמים החליט להתפטר מתפקידו. ב-13 באפריל 1999 הורשע קבורקיאן ברצח מדרגה שנייה ומתן חומר מבוקר, ונשפט ל-10 עד 25 שנות מאסר. הוא שוחרר כעבור 8 שנים, ב-2007, לאחר שעונשו קוצר בשל התנהגות טובה, בתנאי שלא יסייע להתאבדות נוספת בשנתיים שנותרו, ולא יטפל באנשים מוגבלים או בני יותר מ-62.
כניסה לפוליטיקה.
ב-2008 ניסה ג'ק קבורקיאן, בן 80 באותה עת, להיבחר לקונגרס כעצמאי מטעם מדינת מישיגן. הוא קיבל 2.6% מהקולות.
מוּסִיקָה.
בשנת 1999, המנצח האמריקני דיוויד וודארד תזמר את יצירות העוגב של קבורקיאן.
מותו.
ב-3 ביוני 2011 נפטר קבורקיאן בבית חולים בעיר רויאל אוק, מישיגן. עורך דינו של קבורקיאן, אמר כי הוא מת מקריש דם, שגרם לו לדום לב.
וילה ואלה
פאלם ביץ', פלורידה
קודאק
חברת איסטמן קודאק (Eastman Kodak Company) היא חברה אמריקאית, אשר מייצרת חומרים וציוד לצילום. החברה ידועה בשל תקדימים בתחום הצילום שניתן לזקוף לזכותה, אך איבדה הרבה מזוהרה וייחודה לטובת מתחרותיה שהשתלטו על שוק הצילום.
היסטוריה.
חברת קודאק נוסדה על ידי ג'ורג' איסטמן ב-1889. החברה מכרה מצלמות במחיר שווה לכל נפש ועשתה את עיקר רווחיה מסרטי צילום, חומרים לצילום ונייר צילום. החברה נהגה לקיים תחרויות צילום שונות ברחבי העולם כדרך לעודד את קניית מוצריה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 החזיקה קודאק ב-92% מנתח השוק של סרטי צילום בארצות הברית וטענה ש-80% מהצלמים בעולם המערבי משתמשים במוצריה.
עם כניסת הצילום הדיגיטלי, נכנסה החברה לתחום הוידאו והובאה כדוגמה לחברה שאינה קופאת על שמריה. אולם החברה לא נכנסה טוב למאה ה-21, והחל משנת 2007 ראתה רק הפסדים ומנייתה צללה ב-90%. בינואר 2012 הגישה בקשה לפשיטת רגל. בעקבות פשיטת הרגל החברה יצאה מעסקי צילום דיגיטלי, הפסיקה לייצר מדפסות דיו שולחניות, מכרה מספר חטיבות, פיטרה אלפי עובדים ומכרה חבילת פטנטים שלה בלמעלה מ-500 מיליון דולר.
בחודש אוקטובר בשנת 2016 הכריזה חברת קודאק על מכשיר הסמרטפון הראשון שלה, Kodak Ektra, המשלב בתוכו מצלמה מתקדמת.
קודאק ישראל.
בשנת 2000 נכנסה קודאק לישראל ברכישת פיקצ'רויזן ובשנים 2003–2005 רכשה את אלגוטק, סאיטקס דיגיטל פרינטינג, רילטיים ואורקס. בשנת 2005 התבצעה הרכישה הגדולה ביותר, כאשר קודאק רכשה את חברת קריאו הקנדית עבור 980 מיליון דולר. מקורה של הפעילות שנרכשה היה בחברת סאיטקס מחלוצות ההיי-טק הישראלי, שנוסדה על ידי אפי ארזי. סאיטקס פורקה ב-2000, ועיקר פעילותה נמכרה לקריאו. בשיאה, הגיע מספר עובדי קודאק בישראל לכ-1150, אולם לאחר העברת קווי הייצור לסין וצמצומים שונים הגיע מספר עובדי קודאק ישראל לכ-350.
טליה (זמרת)
אריאדנה טליה סודי מירנדה (בספרדית: Ariadna Thalía Sodi Miranda); הידועה בכינויה טליה (נולדה ב-26 באוגוסט 1971). היא זמרת, פזמונאית ושחקנית מקסיקנית. הטלנובלות בהן כיכבה נצפו על ידי קרוב ל-2 מיליארד איש ב-180 מדינות.
במהלך הקריירה שלה זכתה טליה במאות פרסים, שהחשוב בהם הוא פרס גראמי הלטינו-אמריקאי. היא הופיעה בכ-25 ערים בעולם והיא אחת מהזמרות הלטיניות המפורסמות בעולם ומכונה לעיתים קרובות על ידי התקשורת הבינלאומית "מלכת הפופ הלטיני". בנוסף לספרדית היא שרה גם באנגלית, פורטוגזית, טאגאלוג ומעט בצרפתית.
ביוגרפיה.
טליה נולדה במקסיקו סיטי שבמקסיקו, לארנסטו סודי ויולנדה מירנדה (ששימשה כמנהלתה האישית בין השנים 1980- 1999) והיא הצעירה מבין ארבע בנות. כשהייתה בת שנה הופיעה בפרסומת בטלוויזיה, ובגיל ארבע החלה לקחת שיעורי בלט ופסנתר. בגיל חמש היא הופיעה בסרט המקסיקני "מלחמת העוגות". כשהייתה טליה בת שש, נפטר אביה של טליה מסוכרת, וכתוצאה מההלם טליה לא דיברה במשך כשנה שלמה. עסקה בילדותה בספורט והמתעמלת נדיה קומנץ' היוותה השראה עבורה.
ב-1981 כשהייתה בת תשע, היא השתתפה כזמרת בלהקת ילדים "פק מן". הלהקה הוקמה כדי להשתתף בתחרות שירה בתוכנית הטלוויזיה "בואו נשחק בשירה". מאוחר יותר, שונה שם הלהקה ל"דין-דין". הלהקה הוציאה 4 אלבומים בין השנים 1983–1982, וב-1984 התפרקה. לאחר מכן, הופיעה טליה פעמיים בתוכנית כזמרת יחידה.
ב-1986, הצטרפה ללהקת "טימבריצ׳ה" כמחליפתה של סשה סוקול. באותה שנה הוצע לה להשתתף בטלנובלה "Pobre señorita Limantour". בסוף היא הופיעה בפרק אחד בלבד. מאוחר יותר הקליטה עם הלהקה את שיר הנושא של טלנובלת הילדים "Quinceanera", ושיחקה את הדמות הראשית בסדרה. ב-1988, זכתה הטלנובלה ל"טלנובלת השנה" וטליה זכתה בפרס השחקנית הטובה של השנה.
טליה הקליטה עם הלהקה 4 אלבומים, ועזבה את הלהקה ב-1989. באותה שנה השתתפה בטלנובלה "אור וצל". מאוחר יותר היא נסעה ללוס אנג'לס כדי ללמוד אנגלית באוניברסיטת קליפורניה. בנוסף, היא לקחה שיעורי משחק שירה וריקוד לפני שהחלה בקריירת הסולו.
ב-1990, טליה שבה למקסיקו והוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה "טליה". בספטמבר 1991, יצאה אלבומה השני "עולם של קריסטל" - מתוך האלבום היא הוציאה ארבעה סינגלים שהצליחו בתחנות הרדיו במקסיקו. באוקטובר 1992, הוציאה את אלבומה השלישי "Love", מתוך האלבום היא הוציאה שישה סינגלים שזכו להצלחה רבה.
ב-1994 כיכבה בטלנובלה "מרימר", ולאחר מכן ב-1995 כיכבה בטלנובלה "מריה מריה" שזכתה להצלחה ברחבי העולם. באותה שנה טליה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים EMI ,חברה למפיק המוזיקלי אמיליו אסטפן והוציאה את אלבומה "En éxtasis" ("באקסטזה") האלבום העניק לה הכרה בינלאומית, והסינגל הראשון מתוכו "Piel Morena" ("עור שחום") זכה לתשבחות רבות.
ביולי 1997 הוציאה את אלבומה - "Amor a la Mexicana" ("אהבה בנוסח מקסיקו") שהפך להצלחה עולמית וכלל סיבוב הופעות במדינות רבות באירופה, הפיליפינים, ארצות הברית ואמריקה הלטינית. לאחר מכן הקליטה גרסאות בספרדית, אנגלית ופורטוגזית לשיר "מסע אל העבר" כחלק מפסקול סרט האנימציה "אנסטסיה" מבית היוצר של אולפני FOX.
ב-1999 כיכבה בסרט העצמאי - הקומדיה האמריקאית "ממבו קפה". באותה שנה, חזרה לשחק בטלנובלה "רוסלינדה".
ב-25 באפריל 2000, הוציאה את אלבומה "Arrasando" שזכה לביקורות נלהבות בזכות החדשנות שלו.
ב־4 במאי 2001, הזמין אותה ג'ורג' ווקר בוש להופיע במסיבת סינקו דה מאיו בבית הלבן.
באותה שנה היא הופיעה בפרסומת של ד"ר פפר, ובסמוך לכך ביצעה את השיר "What More Can I Give" ואת "".
ב-21 במאי 2002, הוציאה את אלבומה התשיעי והשיקה קולקציה מטעם חברת "קמרט".
ב-25 בפברואר 2003 הוציאה את אלבום הרמיקסים הראשון שלה שכלל רמיקס של להיטים מאלבומיה הקודמים.
ב-2004 חתמה על חוזה עם חברת הרשי והוציאה שוקולד וסוכריות על שמה. באפריל אותה שנה הוציאה מגזין על שמה בארצות הברית המיועד לצעירות לטיניות, וב-2005 יצא אלבומה "El sexto sentido" ("החוש השישי"), את עטיפת האלבום עיטרו צירופי אותיות מהקבלה פרי עטה. באותה שנה הופיעה בפרסומת של ויקטוריה'ס סיקרט.
ב-2007 ו-2009 הוציאה שני ספרים. ב-30 ביולי 2009, היא הקליטה אלבום אקוסטי בשם "Primera fila". באוקטובר אותה שנה היא הופיעה בבית הלבן לצידם של זמרים לטינים נוספים לציון ערב מורשת היספני שאורגן על ידי ברק אובמה.
בפברואר 2011 כיכבה כדוגמנית ראשית של הד אנד שולדרס.
באפריל 2012, היא הקימה בניו יורק מרכז יוגה.
באפריל 2013, זכתה בפרס "קולך מהווה השראה לרבים" מטעם ארגון "אליאנס לחקר מחלת הליים". בסוף אותה שנה היא קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד
ב-25 במרץ 2014, הוציאה טליה את אלבום הילדים הראשון שלה "VIVA KIDS Vol. 1". ב-17 בנובמבר 2014, יצא אלבומה ה-15 "Amore Mio". ("אהבה שלי") בדצמבר 2015, הוציאה את "Como Tú No Hay Dos" בהשתתפותה של בקי ג'י. ב-6 במאי 2016 הוציאה את אלבומה ה-13 Latina, ויצאה לסיבוב הופעות, ה-6 בקריירה שלה, "Latina Love Tour" שהחל בארצות הברית.
בשנת 2018, הוציאה ביחד עם נאטי נטשה את השיר "No Me Acuerdo". אחריו ב-27 בספטמבר, הוציאה את הקליפ "Lento" עם חנטה דה סונה. השיר יצא בהמשך כסינגל השני מתוך אלבומה ה-14, Valiente, שיצא לאור ב-9 בנובמבר 2018. באלבום טליה משתפת פעולה עם לאלי אספוסיטו בשיר בשם "Lindo pero bruto". בשנת 2020, הוציאה את "Ya Tú Me Conoces", "Lo Siento Mucho" ו-"Tímida".
חיים אישיים.
בין השנים 1995–1996, יצאה טליה עם השחקן פרננדו קולונגה ששיחק לצידה ב"מריה מריה". ב-2 בדצמבר 2000 היא נישאה למנהל המוזיקלי טומי מוטולה בקתדרלת פטריק הקדוש בניו יורק. יש להם 2 ילדים: סברינה-סאקי ומתיו- אלחנדרו. המשפחה מתגוררת בקונטיקט.
ב-2002, החלה טליה ללמוד קבלה. ב-2008, חלתה במחלת ליים, אשר מנעה ממנה מלהופיע לתקופה.
ניקולס וסקס
מוסא דאות
נען, הצייר עם מודל