במשפט הבינלאומי, המשפט רך עשוי לשמש ככלי לעיצוב נורמות מחייבות על דרך של אמנה או מנהג. כך למשל, הצהרה עשויה להוות שלב ראשון לקראת תהליך של ניסוח אמנה מחייבת. האמנה בסופו של דבר, תעגן את העקרונות שהותוו בהצהרה. דרך נוספת היא הסכמים שאינם מחייבים – אלה נעשים במטרה להשפיע באופן ישיר על הפרקטיקה הנוהגת במדינה. ככל שהם משיגים את מטרתם, ההסכם הופך להיות דין מנהגי מחייב.
ניתן לראות מקרים רבים של שימוש במשפט הרך בזירה הבינלאומית. הדוגמה המרכזית היא ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות אדם. ההכרזה אומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם כהחלטה הצהרתית שאינה מחייבת. כיום, ההכרזה מהווה את הבסיס לרוב הקודיפיקציה שנחקקה לאחר 1945 בנושא – הן ברמה המדינתית כמודל והרשאה לחוקות, חוקים וקווי מדיניות הנוגעים לזכויות אדם, והן בקהילה הבינלאומית כבסיס לאמנות זכויות האדם. יש אף הטוענים כי ההצהרה מעגנת דין מנהגי. דוגמה נוספת לכך היא האיחוד האירופי, אשר מבצע רגולציה באמצעות כלים מחייבים כאמנות ורפורמות, כמו גם על ידי משפט רך בדרך של המלצות, פרסום דעות, הודעות והנחיות מטעם הנציבות האירופית. כך, ביהמ"ש העליון של האיחוד האירופי מאמץ המלצות של הנציבות, על אף שאינן מחייבות. בפרשת "גרימלדי" משנת 1989, וכן בהחלטה משנת 2001, ביהמ"ש אימץ את מקורות המשפט הרך כחלק קוהרנטי מהמשפט המחייב. למעלה מכך, בשני העשורים האחרונים, ניתן לראות עליה בהכרה ובשימוש של בתי-המשפט האירופאים בכלים מן המשפט הרך.
בזירה הפנים-מדינתית: משפט רך כהסכם בין-מדינתי.
על אף הזיקה הטבעית למשפט הבינלאומי, לאחרונה ניתן לראות את הטמעת המשפט הרך ושימושיו בזירה המדינתית. זאת, באמצעות שימוש בהסכם בין-מדינתי כמקור משפט רך. השפעת ההסכם בתוך המדינה נעשית על ידי שני שלבים: השלב הראשון בתהליך הוא חתימה על הסכם כזה. באמצעות משא ומתן, נציגי מדינות קובעים סטנדרטים אחידים ואף מתאמים את צורת אכיפתם. בשלב הבא, אותן נורמות נקלטות במערכת המשפט הפנים-מדינתית ומיושמות באמצעות הגופים המנהלתיים. כך, בניגוד לחקיקה ראשית ולחקיקת משנה, המשפט הרך נוצר על ידי שחקן מהרשות המבצעת, וככזה, הוא אינו כפוף להגבלות החקיקה הפנים-מדינתיות. בפועל, המשפט הרך מעניק משמעות פרשנית לחקיקה הפנימית הקיימת, וכתוצר לוואי מהווה כלי יעיל להגבלת הרשות השופטת.
כמו כן, המשפט הרך הוא כלי רגולטורי, אשר מטרתו העיקרית היא הכוונת התנהגות הפרט בתוך המדינה. יצירת המשפט הרך נעשית על ידי שחקן מהרשות המבצעת, כך שבניגוד לחקיקה ראשית ומשנית, המשפט הרך איננו כפוף להגבלות החקיקה הפנים-מדינתיות. מכאן, שניתן לשנותו בכל עת – על פי רצון.
הפרוטוקול הנוסף הראשון לאמנות ג'נבה
וילהלם פרידריך, נסיך ויד
וילהלם פרידריך, נסיך ויד (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Fürst zu Wied; 27 ביוני 1872 - 18 ביוני 1945), היה נסיך גרמני ואחיו של וילהלם, נסיך אלבניה.
ביוגרפיה.
וילהלם פרידריך נולד ב-27 ביוני 1872 בנויוויד, לוילהלם, נסיך ויד ולמריה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. וילהלם פרידריך היה נינם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ווילם הראשון, מלך הולנד, ואחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים. וילהלם פרידריך שירת ברגימנט הדרגונים ה-26 (וירטמברג ה-2 - המלך), ולאחר מכן שירת ברגימנט הדרגונים ה-25 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). לאחר הנישואין התגוררו בני הזוג בתחילה בפוטסדאם, ובשנת 1902 הם עברו להתגורר בברלין. בשנת 1907 הם עברו לגור בנויוויד, ובאותה שנה מת אביו וילהלם, נסיך ויד, ווילהלם פרידריך ירש את תאריו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת וילהלם פרידריך כאוברסט בפיקוד העליון של קבוצת הארמיות לינסינגן, וב-5 באוקטובר 1916 קיבל מחמיו וילהלם השני, מלך וירטמברג את עיטור הצלב הגדול של מסדר הכתר של וירטמברג עם חרבות.
ב-18 ביוני 1945 מת וילהלם פרידריך בנויוויד, ונכדו פרידריך וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים:
נעילת גאות
נעילת גאות היא מצב בו גרם שמים הנמצא במסלול סביב גוף נוסף מפנה תמיד את אותו צד כלפי הגוף האחר; בלשון אחרת, זמן הסיבוב של גרם השמים זהה לזמן בו הוא משלים הקפה אחת סביב הגוף השני.
התופעה.
נעילת גאות נוצרת בגרם שמיים המקיף גוף כבד ממנו, אשר מפעיל כוח משיכה שונה על צדדיו השונים של גרם השמיים. מצב כזה יתקיים באחד משני תרחישים: תרחיש אחד הוא שחלוקת המסה של גרם השמיים המקיף אינה סימטרית, ולכן מרכז הכובד שלו לא נמצא במרכזו. במצב כזה, כוח המשיכה שמפעיל הגוף המרכזי גורם למומנט סיבוב על גרם השמיים, עד למצב בו מרכז הכובד מופנה כלפי הגוף המרכזי. אפשרות אחרת מתרחשת כאשר גרם השמיים מאורך, ואז יפעל מומנט סיבוב על גרם השמיים עד שצירו הארוך יפנה כלפי הגוף המרכזי.
הדוגמה המוכרת ביותר לנעילת גאות היא הירח הנעול על ידי כדור הארץ. מרכז הכובד של הירח נמצא במרחק 1,900 מטרים ממרכזו, ועם חלוף הזמן מומנט הסיבוב על הירח גרם לכך שמרכז הכובד יפנה תמיד לכיוון כדור הארץ. אדם העומד על כדור הארץ רואה רק צד אחד של הירח – הצד הקרוב של הירח . עם זאת, נעילת הגאות של הירח אינה מושלמת. שינויים קטנים הנגרמים מהאקסצנטריות של מסלול הירח, הנקראים ליברציות, מאפשרים צפייה בכ-59% מפני הירח מכדור הארץ. עם זאת, ברגע נתון ניתן לצפות רק בכמחצית פני שטחו של הירח.
גופים שמימיים העשויים להינעל בנעילת גאות.
כל גוף שמימי הנמצא במסלול מול גוף אחר עשוי לעבור תהליך של נעילת גאות. לשם כך נדרשים שני תנאים:
אסטרואידים, ירחים וכוכבי לכת.
רוב הירחים הגדולים במערכת השמש נעולים, כיוון שרובם במסלול קרוב יחסית לכוכב הלכת אותו הם מקיפים, וכוח הגאות גדל בחזקה השלישית עם ירידת המרחק. החריגים הם לוויינים בעלי מסלול מרוחק של ענקי הגז. במערכת השמש אין אף כוכב לכת הנמצא בנעילת גאות מול השמש, אך ככל הנראה התגלו כאלה סביב כוכבים אחרים.
אמנם פיזיקלית אין מניעה שאסטרואידים ינעלו בנעילת גאות, אך לא ידועה דוגמה לכך במערכת השמש, בשל הקפי המסלול הגדולים של האסטרואידים.
כוכבים.
כוכבים עשויים להיות בסוג שונה של נעילת גאות, הן זה עם זה והן עם כוכבי לכת שלהם. הנעילה במקרה זה אינה יכולה להיות עם הכוכב עצמו, שכן הוא עשוי מגז, ואין לו פני שטח קבועים שיכולים להיות נעולים (קצב הסיבוב שלו משתנה עם קו הרוחב). עם זאת, יכולה להתרחש נעילה מול השדה המגנטי של הכוכב. ייתכן שדוגמה לכך היא τ ברועה דובים , שאולי נעול מול אחד מכוכבי הלכת שלו.
הזמן לנעילת גאות.
נוסחה להערכת הזמן של גוף עד שיגיע לנעילת גאות:
formula_1
אי המתים (פואמה של רחמנינוב)
אי המתים (ברוסית: Остров мёртвых) אופוס 29, היא פואמה סימפונית שכתב המלחין הרוסי סרגיי רחמנינוב. היצירה נחשבת לדוגמה קלאסית לרומנטיציזם המאוחר הרוסי של תחילת המאה העשרים.
ההשראה ליצירה הייתה רפרודוקציה בשחור-לבן של הציור אי המתים מאת הצייר הסימבוליסטי השווייצרי ארנולד בוקלין, שרחמנינוב ראה בפריז ב-1907. בציור נראית סירת משוטים ובה מת, חותר ומלווה נוסף, המתקדמת לעבר אי קטן. בהמשך ראה רחמנינוב גם את הציור המקורי, אך התרשם ממנו הרבה פחות מאשר מן הגרסה חסרת הצבעים.
חיבור היצירה נסתיים ב-1908 בדרזדן שבגרמניה.
היצירה כתובה בסולם לה מינור, ורובה בנוי במשקל 8\5. לאורך רוב היצירה חוזר מוטיב קצבי ומלודי המדגיש את הפעמות הראשונה והשלישית בכל תיבה, ומתפרש כמסמל את קצב תנועת החתירה במשוטים, או את גלי הים.
ב-1929 ניצח רחמנינוב על הקלטה של היצירה, בביצוע תזמורת פילדלפיה. ההקלטה בוצעה על ידי חברת ויקטור טוקינג משין, שהתמזגה בהמשך השנה עם RCA Records.
אייריס אפפל
אייריס אפּפל ברל (באנגלית Iris Apfel née Barrel; נולדה ב-29 באוגוסט 1921) היא אשת עסקים, מעצבת פנים ואייקון אופנה אמריקאית.
שנות חייה המוקדמות.
נולדה בשם אייריס ברל באסטוריה, קווינס, ניו-יורק, כבתם היחידה של סמואל ברל, שמשפחתו הייתה בעלת עסק לזכוכיות ומראות, וסדיה, מהגרת מרוסיה, שהייתה בעלת בוטיק אופנה. שניהם ממוצא יהודי. למדה תולדות האומנות באוניברסיטת ניו יורק וכן בבית הספר לאומנות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.
קריירה.
בצעירותה עבדה במגזין Women's Wear Daily, וכן עבור מעצבת הפנים אלינור ג'ונסון. בנוסף שימשה כעוזרת של המאייר רוברט גודמן.
ב-22 בפברואר 1948 נישאה לקרל אפפל (4 באוגוסט 1914 – 1 באוגוסט 2015). שנתיים לאחר מכן הם השיקו את חברת הטקסטיל Old World Weavers אותה ניהלו עד לפרישתם בשנת 1992. במהלך שנים אלו לקחה חלק בפרויקטים לעיצוב ושיקום מבנים, ביניהם הבית הלבן בתקופות כהונתם של תשעה נשיאים.
ב-2016 הופיעה בתוכניות ופרסומות טלוויזיה לרכב הצרפתי DS 3, והייתה "הפנים" של Australian brand Blue Illusion. במרץ 2016, הכריזה אפפל על שיתוף פעולה עם חברת הטכנולוגיה WiseWear בקו השיווקי Smart Jewelry.
מורשת - תרומות משמעותיות.
מוזיאון רטרוספקטיבי.
ב-13 בספטמבר 2005 ערך מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק תערוכה אודות הסגנון הייחודי שיצרה אפפל בשם Rara Avis (Rare Bird): The Irreverent Iris Apfel.
תארים ותפקידים אקדמיים.
בשנת 2012, בגיל 90, הוענק לאפפל התואר פרופסור אורח באוניברסיטת טקסס באוסטין.