בספטמבר 2015 דווח כי מדידות החללית הוכיחו כי האוקיינוס התת-קרקעי הוא גלובלי ומקיף את כל פני הירח..
באפריל 2017, הודיע נאס"א כי לאחר בחינת המידע שהגיע ממעבר קאסיני ליד הירח, נמצאו עדויות למימן מולקולרי, ואף לפעילות הידרותרמית מתחת לפני השטח. הממצאים מגדילים את הסבירות למציאת חיים.
ב-27 ביוני 2018 דיווח מכון המחקר הדרום-מערבי שמהממצאים של קאסיני נמצא כי סילוני המים שהתגלו בירח מכילים תרכובת אורגנית, תנאי הבסיס להתפתחות חיים ככל הידוע.
הנרי השני
אקטיניד
סדרת האקטינידים היא סדרה כימית של 15 יסודות כבדים דומים למדי. הדמיון נובע מכך שבהתקדמות בשורה זו מתמלא ענן האלקטרונים f, שהוא ענן פנימי ביותר ושאין לו השפעה על הערכיות, הקובעת את מרבית התכונות הכימיות של החומר.
האקטינידים נמצאים בטבלה המחזורית במקומות 89–103 והם מרוכזים בשורה נפרדת מתחת לגוף הטבלה, שורת האקטינידים.
חלק ניכר מהיסודות האקטינידים מאופיינים ברדיואקטיביות ומשך חיים קצר למדי; רובם נוצרו באופן מלאכותי בכורים גרעיניים ובמעבדות מחקר, והם מוצקים בטמפרטורת החדר.
בשם "אקטינידים" משתמשים לעיתים כדי לציין יסודות כבדים מאוד, בעיקר בהקשר של אנרגיה גרעינית - כל היסודות המתאימים לשימוש כדלק גרעיני הם אקטינידים.
וושינגטון פוסט
וושינגטון פוסט (באנגלית: The Washington Post) הוא עיתון יומי אמריקני רב תפוצה והשפעה, ונכון ל-2019 השישי בתפוצתו בארצות הברית עם 254,379 עותקים.
העיתון נוסד בשנת 1877, יוצא לאור בוושינגטון הבירה והוא הגדול והוותיק בעיתוני העיר. כפועל יוצא ממיקום מערכתו, הוא מתמחה בפוליטיקה אמריקנית.
העיתון זכה בעשרות פרסי פוליצר ופרסים יוקרתיים רבים אחרים. תפוצתו עמדה בשנת 2011 על 507,465 עותקים ביום חול ו-846,019 עותקים בסופי שבוע.
בניגוד לעיתונים גדולים אחרים כמו "הניו יורק טיימס" ו"וול סטריט ג'ורנל", העיתון לא מפיץ את עותקיו מחוץ לחוף המזרחי.
היסטוריה.
העיתון נוסד בשנת 1877 ומספר שנים לאחר מכן הפך ליומון הראשון בעיר.
בשנת 1933, לאחר המשבר הכלכלי העולמי, העיתון פשט רגל ונמכר ליו"ר הפדרל ריזרב יוג'ין מאייר, אשר הוריש את העיתון לחתנו, פיליפ גרהאם, בשנת 1946. לאחר התאבדותו ב-1963 עבר העיתון לבעלותה של אשתו ובתו של מאייר, קתרין גרהאם. היא שימשה כבעלת העיתון ומו"ל בין השנים 1969 ל-1979 ועמדה בראש חברת וושינגטון פוסט בתחילת שנות התשעים כיושבת ראש הדירקטוריון וכמנכ"לית. אחרי 1993 היא שמרה על תפקידה כיושבת ראש הוועד המנהל עד למותה ב-2001.
כצעד ראשון מינתה קתרין גרהאם את בן בראדלי לעורך הראשי של העיתון, שכיהן בשנים 1968–1991. בתקופתו סוקרה פרשת מסמכי הפנטגון ופרשת ווטרגייט.
ב-1981 כיכב העיתון בשערורייה מביכה כאשר העיתונאית ג'נט קוק פרסמה בו סיפור בדוי שזיכה אותה ואת העיתון בפרס פוליצר, והעיתון יחד עם העיתונאית נאלצו להחזיר את הפרס.
ב-1996 הקים העיתון אתר אינטרנט. במרץ 2013 הפעיל העיתון חומת תשלום באתר.
ב-2008 מונה מרקוס ברוקלי כעורך הראשי, לאחר שעזב את "וול סטריט ג'ורנל" על רקע הימכרו לניוז קורפ של רופרט מרדוק. ב-2012 הוא הוחלף על ידי מרטין בארון, עורך "בוסטון גלוב".
העיתון בתקופתו של ג'ף בזוס.
באוגוסט 2013 משפחת גרהאם מכרה את העיתון לג'ף בזוס, מייסד אמזון, תמורת 250 מיליון דולר. העיתון נמצא מאז בבעלות חברת Nash Holdings LLC, אשר בשליטתו של בזוס. חברת האם הקודמת של עיתון הוושינגטון פוסט, שמרה על חלק מהנכסים לאחר המכירה (בהם חברת ההכנה לבחינות Kaplan ומספר תחנות טלוויזיה), ושינתה את שמה לGraham Holdings Company.
חברת Nash Holdings LLC, אשר אחראית על הוושינגטון פוסט, פועלת באופן נפרד מחברת הטכנולוגיה אמזון, בה משמש בזוס כמנכ"ל ובעל המניות המרכזי (כ-10.9%).
לאחר הרכישה, בזוס סיפר כי החזון שלו הוא לשחזר את השגרה היומית של קריאת עיתון הוושינגטון פוסט כמקשה אחת, ולא כמקבץ סיפורים. בזוס תואר כבעלים אשר מאפשר חופש פעולה לעיתון, כאשר הוא עורך שיחת וועידה טלפונית עם העורך הראשי אחת לשבועיים.
בשנת 2014 מינה בזוס את פרד ראיין (מייסד ומנכ"ל 'פוליטיקו') לשמש כמנכ"ל הוושינגטון פוסט. פעולה זו, הבהירה את נכונותו של בזוס להפנות משאבים רבים יותר לדיגיטליזציה של עיתון הוושינגטון פוסט, הפונה לקהל קוראים לאומי ועולמי רחב יותר.
ביוני 2016, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית, הודיע דונלד טראמפ
כי הוא שולל מהכתבים של העיתון את אישורי הכניסה לאירועים שלו, בנימוק כי העיתון "מזויף ולא ישר". העורך הראשי אמר בתגובה כי טראמפ מתנכר לחופש העיתונות. בפברואר 2017, לאחר שטראמפ אמר כי כלי תקשורת מרכזיים בארצות הברית הם "אויבי העם האמריקאי", הוסיף העיתון את הכיתוב "הדמוקרטיה מתה במחשכים" ללוגו שלו
בראש המהדורה הדיגיטלית.
אופי העיתון.
הוושינגטון פוסט נחשב לעיתון ליברלי. העיתון זכה לתהילה עולמית בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר חשף את פרשת ווטרגייט, שהובילה להתפטרותו של הנשיא ריצ'רד ניקסון.
חלקי העיתון.
ספיישלים:
ימי ראשון (סוף שבוע):
מוספים מצורפים בימי חול:
כותבים ופרשנים בולטים.
בין הכותבים והפרשנים במהלך השנים נמנים:
אזכורים בקולנוע.
בסרט העיתון מתוארת השתלשלות האירוע של חשיפת פרשת מסמכי הפנטגון בעיתון הוושינגטון פוסט.
קבוע המבנה הדק
קבוע המבנה העדין, הקרוי גם קבוע המבנה הדק, הוא קבוע פיזיקלי בעל גודל חסר ממד, המאפיין את הכוח האלקטרומגנטי. הקבוע שימושי במיוחד לתיאור מבנה אטום מימן. לקבוע המבנה העדין גודל זהה בכל מערכת יחידות, אך ערכו משתנה בהתאם לאנרגיה של התהליך הפיזיקלי. באנרגיות נמוכות גודלו שווה בערך ל-1/137 (ראו #ערך מספרי). לקָבוּע מספר הגדרות, בהתאם לתהליך שבו הוא מוגדר או נמדד, ובהתאם למערכת הנמדדת. הפיזיקאי ארנולד זומרפלד הגדיר את הקבוע לראשונה כיחס בין מהירות האלקטרון במסלול הראשון במודל האטום של בוהר היחסותי, לבין מהירות האור בריק.
קבוע המבנה העדין הוא אחד הגדלים הפיזיקליים שנמדדו בדיוק הרב ביותר, וערכו תמיד נמצא זהה ללא קשר לאופן בו הוא הוגדר. חזרה זו של הקבוע בכל הניסויים היא ההוכחה הבולטת ביותר לתקפותה של האלקטרודינמיקה הקוונטית.
כמו כן, קבוע המבנה הדק הוא היחס בין עוצמת הכוח החזק לעוצמת הכוח האלקטרומגנטי.
הגדרה.
ערכו של הקבוע הוא
כאשר
קיימות הגדרות רבות לקבוע, המפרשות את ערכו כיחס בין גדלים פיזיקליים מדידים שונים.
לדוגמה, קבוע המבנה העדין יכול להיות מוגדר כיחס בין האנרגיה האלקטרוסטטית העצמית של פרוטון לבין האנרגיה היחסותית שלו. מקובל להעריך את רדיוס הפרוטון באמצעות אורך גל דה ברויי שלו: formula_9. נציב את כל הגדלים הרלוונטיים ונקבל:
ערך מספרי.
ערכו של מקדם המבנה הדק נמדד ונבדק לעיתים תכופות, כך שדיוקו משתפר לעיתים קרובות. נכון לשנת 2010 ערכו המדויק ביותר הוא
כאשר המספרים בסוגריים מייצגים את שגיאת המדידה בספרות האחרונות, והקבוע ניתן ללא יחידות מכיוון שהוא חסר מימד.
את אנרגיית מצב היסוד של אטום המימן שמקבלים ממכניקת הקוונטים אפשר לבטא באמצעות קבוע המבנה העדין:
כאשר תיקונים קוונטים מסדר גבוה (אנרגיה של מצבים קוונטיים בדיוק רב יותר) מבוטאים בחזקות של קבוע המבנה העדין.
שחלוף (ביולוגיה)
שחלוף (באנגלית: Recombination or crossing-over) הוא החלפת חומר גנטי בין מולקולות DNA שונות. לרוב השחלוף יוביל ליצירת מולקולת DNA, המורכבת משני מקורות גנטיים שונים. במידה ומדובר בשחלוף מיוטי, כלומר שחלוף המתרחש בגמטות, יתקבלו הרכבים גנטיים חדשים בתאי הזרע ובתאי הביצית, והדבר יובל למגוון גנטי בצאצאים, מה שיוביל גם לשוני פנוטיפי בין הצאצאים המתקבלים.
באאוקריוטים השחלופים לרוב יתרחשו בשלב המיטוזה כחלק ממנגנון תיקון תאי בתהליך של רקומבינציה לא הומולוגית, ובשלב המיוזה בתהליך של רקומבינציה הומולוגית, והם מהווים את אחד התהליכים החשובים ביותר בגנטיקה. (בחיידקים מתרחשת רקומבינציה הומולוגית בזמן תיקון נזקים בדנ"א).
בשחלופים המתרחשים כחלק מתהליך המיוזה, יצירתם של תאי המין (הגמטות) ביצורים זוויגיים (המתרבים ברבייה מינית). במהלך המיוזה, לאחר שהכרומוזומים הוכפלו, הכרומוזומים ההומולוגים (כל אחד במצבו המוכפל) נצמדים זה לזה בנקודות מסוימות הקרויות כיאזמות. הדבר מאפשר מעבר של קטעים מקבילים ב-DNA בין כרומוזום הומולוג אחד למשנהו. הדבר נעשה בעזרת אנזים המכונה רקומבינאז. לתהליך השחלוף במיוזה חשיבות אבולוציונית והישרדותית עליונה. הוא מאפשר להורה "לערבב" תכונות שהוא עצמו ירש מהוריו שלו, לפני ההורשה הלאה לצאצאיו. חלק גדול ממגוון הפנוטיפים אותו ניתן לראות כיום במיליוני היצורים החיים נגרם הודות להחלפה אקראית זו של מקטעי DNA, הנושאים גנים שונים.
הרקומבינציה יכולה להתרחש במספר דרכים:
א. Genetic Crossover – בתהליך זה חלה שבירה של הגדילים במקום מסוים ושחלוף של המקטעים הגנטיים ביניהם באזורי השבירה. זהו התהליך המתרחש במיוזה.
ב. Gene Conversion – אין שבירה. יש שעתוק של מקטע גנטי מגדיל אחד והעברתו לגדיל השני כשהגדיל הראשון אינו עובר שינוי.
ג. רקומבינציה לא הומולוגית – רקומבינציה המתרחשת בין שני רצפי דנ"א שאינם הומולוגיים כחלק ממנגנון תיקון תאי של שברים בדנ"א.
בתאים מייצרי נוגדנים "תאי B" מתרחש תהליך של רקומבינציה מכוונת של גנים הגורם לשינוי האיזוטיפ של הנוגדן למשל מנוגדן מסוג IgG לנוגדן מסוג IgM.
בנוסף, שחלופים מלאכותיים מבוצעים בביוטכנולוגיה ובהנדסה הגנטית כאמצעי ליצירה ושכפול של גנים חדשים.
שיחלוף
רקומבינציה
ריקומבינציה
השפלה (רגש)