בתחום ביטחון הפנים הוא תומך במדיניות הרחבת חוק הפטריוט והענקת כלים נוספים לסוכנויות המודיעין באיסוף מידע אלקטרוני ולוחמה בטרור. בתחום מדיניות החוץ התנגד להוצאת הכוחות האמריקאים מאפגניסטן ומעיראק, תמך בהרחבת הסנקציות נגד סוריה ונגד איראן.
תחום עיקרי בו התעסק בתקופת כהונתו בבית הנבחרים היה משבר בצורת בקליפורניה שכלל מחסור במים. הוא פעל להסרת רגולציה סביבתית שמנעה הזרמת מים לעמק סן חואקין המתייבש וטען כי הפגיעה העיקרית בסביבה ומשבר הבצורת נובעים מערים כגון לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו וסקרמנטו, ולא מן החקלאים.
נונס, כיושב ראש ועדת המודיעין של בית הנבחרים, ניהל את חקירת המעורבות הרוסית בבחירות 2016 וקשרים אפשריים עם קמפיין טראמפ, אך נאלץ לפסול את עצמו מניהול החקירה לטובת מייק קונאוויי באפריל 2017, עקב חקירה שנפתחה נגדו בידי ועידת האתיקה של הקונגרס בחשד לחשיפת מידע מסווג.
ב-4 בינואר 2021 העניק לו הנשיא טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית. בדצמבר 2021 הכריז נונס כי ב-31 בדצמבר אותה שנה יתפטר מתפקידו כחבר בית הנבחרים על מנת להיכנס לתפקיד כמנכ"ל "קבוצת המדיה והטכנולוגיה טראמפ".
ב-2022 התפטר מעבודתו בבית הנבחרים לקראת כניסתו לתפקיד מנכ"ל קבוצת המדיה החדשה של דונלד טראמפ, Trump Media &amp; Technology Group.
נונס נשוי לאליזבת ואב לשלוש בנות.
אלקה חדת-מקור
אלקה חדת-מקור או אלקה (שם מדעי: "Alca torda") היא מין גדול, יחידי בסוגו ממשפחת האלקיים - עופות ים קטנים החיים רק באזור הארקטי שלחופי האוקיינוס האטלנטי. עוף זה הוא קרובה של האלקה הענקית שנכחדה והוא מבין המינים הגדולים במשפחתו, אך קטן ממיני האוריה.
תת-מינים.
ישנם 2 תת-מינים של האלקה:
מאפיינים.
לאלקה מקור שחור, גדול ומשונן בעל פסים לבנים לאורכו. הם חיים באזור הארקטי, בצפון אמריקה, אירופה (בגרינלנד, איסלנד, בריטניה ועד צרפת בדרום) ולאורך רוסיה.
האלקות מתקהלות למטרות רבייה. הם מקננות בצוקים גבוהים ותלולים שגבוהים מדי לטורפים כמו שועלים, זאבים ודובים וגם מגונן ממזג האוויר הארקטי, אך פגיע לעופות דורסים שונים. הנקבה בוחרת זוג אחד לכל חייהם והם מזדווגים פעם יחידה בשנה. הנקבה מטילה ביצה יחידה עם כתמים שחורים, הנחה בדיוק על מדף הסלע ללא קן. היא מוארכת במקצת ואם היא נופלת היא תסתובב על הצד ותתאזן ולא תישבר.
האלקה שחורה בפלג העליון ולבנה מהתחתון כמו פינגווין. אין הרבה הבדל בין המינים אבל הזכר גדול מעט מהנקבה. מוטת הכנפיים מגיעה לאורך 201–216 ס"מ ומשקלם 505–890 גרם. מהרגע שאפרוחם בוקע הם מחפשים לו מזון כמו דגים קטנים ועובדים קשה לשם כך, כשאחד ההורים מגן על האפרוח. לאחר 17–23 ימים האפרוח מוכן לעוף מהצוק לעבר הים שנמצא לידו, אך אם הוא ייפול הוא ייטרף על ידי שועלי שלג המחכים לו למטה. אם הוא שורד ההורים והאפרוחים שוחים לאורך החוף דרומה, כשהחורף מגיע לאזור הארקטי.
פרעות הסטודנטים באורדאה
מבנה האטום
אוריה חייכנית
אוריה חייכנית או אוריה עבת-מקור (שם מדעי: Uria lomvia) היא מין של עוף ימי ממשפחת העופות הארקטיים - אלקיים. היא המין הגדול ביותר במשפחתה, והמין הגדול ביותר שמקנן בצוקים. האוריות חיות באזורים הצפוניים של אמריקה הצפונית והאוקיינוס השקט ובאזור הארקטי של רוסיה.
מאפיינים.
מאז נכחדה האלקה הגדולה במאה ה-19, זו האלקה הגדולה ביותר. אורך גופה 40–48 ס"מ, מוטת הכנפיים 64–81 ס"מ ומשקלה 736–1,481 גרם.
רוב גופה שחור, והחזה והבטן לבנים, המקור מחודד ושחור עם פס לבן בתחילתו והוא ארוך יחסית לקרוביו.
האוריות מקננות על צוקים כמו שאר מיני האלקות בלהקות רעשניות וקולניות שמונות אלפי פרטים ממגוון מיני אלקות. ביציהן מוטלות ישירות על מדף הסלע החשוף ולא בתוך קינים, והמבנה הארוך והמחודד שלהן מסייע במניעת נפילתן מהצוקים. כשהאפרוחים בוקעים הם עפים לעבר האוקיינוס ויחד עם העופות הבוגרים הם שטים במורד החוף דרומה לאקלים מתון יותר מהאזור הארקטי.מצב שימור העוף הוא ללא חשש.
מחוז אוטיאן
אנפת גוליית
אנפת גוליית היא מין של אנפה. היא מצויה בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה, וישנן אוכלוסיות קטנות בדרום אסיה ובדרום-מערב אסיה (בין השאר בישראל).
זהו המין הגדול ביותר במשפחת האנפתיים. רוב גופה של האנפה צבוע באפור-כחלחל, אך צווארה, ראשה, וחזה חומים. גובהה כ-120 עד 152 ס"מ, משקלה כ-4.3 עד 4.5 ק"ג, ומוטת כנפיה כ-185 עד 230 ס"מ; הנקבות קטנות מעט מהזכרים.
תוחלת החיים של אנפות הגוליית בבר עומדת על כ-15 שנים.
התנהגות ותזונה.
האנפה ניזונה בעיקר מדגים גדולים, ומתעלמת בדרך כלל מהקטנים יותר; היא ניזונה בדרך כלל מכ-2 עד 3 דגים ליום. האנפה לעיתים אוכלת גם פגרים, צפרדעים, סרטנים, יונקים קטנים, לטאות, נחשים וחרקים. זהו מין יחידאי, ורק לעיתים נדירות נצפו קבוצות או זוגות מחוץ לעונת הרבייה. האנפות טריטוריאליות, ויגנו על אזורי האכילה שלהן מפלישה של אנפות אחרות ממין זה. אנפות הגוליית אינן נודדות בדרך כלל, אך הן יכולות לעבור לאזור אכילה אחר אם התנאים בבית הגידול המקורי קשים.
האנפות פעילות בעיקר בשעות הלילה. במשך רוב שעות הערות שלהן, הן עומדות בתוך המים, ומחכות שהטרף יתקרב אליהן.
רבייה.
עונת הרבייה מתרחשת בדרך כלל בעונה הרטובה - בין נובמבר למרץ. באזורים מסוימים אין עונת רבייה מוגדרת, אלא הפרטים מתרבים לכל אורך השנה במידה שווה. הרבייה לא מתרחשת בהכרח כל שנה. הפרטים במין זה מונוגמיים - הזכר והנקבה משתתפים בבניית הקן ובגידול הגוזלים. לא נצפתה התנהגות חיזור אצל אנפות גוליית, אך ידוע שצבע הגוף נעשה בהיר יותר לקראת עונת הרבייה, ושהזכר והנקבה משמעים מעין "דואט" בתקופה זו.
האנפות מעדיפות לקנן על איים, או על מקבצי צמחייה; הן עשויות לנטוש את אתר הקינון אם הוא מתחבר ליבשה. באגמים או במקווי מים גדולים ישנו בדרך כלל מספר גדול של אנפות. לעיתים, גם שחפים, מינים אחרים של אנפות, נחשונים, מגלנים וקורמורנים מקננים במושבות הקינון של אנפות הגוליית. הקן נבנה בדרך כלל מענפים וזרדים, וקוטרו כמטר עד מטר וחצי.
הביצים כחולות בהירות, ושוקלות כ-108 גרם. גודל התטולה הוא בין 2 ל-5 ביצים בדרך כלל, והדגירה נמשכת 24-30 ימים. רק כ-25% מהביצים בוקעות לבסוף, בגלל תנאי הסביבה או טריפה.
בית דין לחוזים אחידים
בית הדין לחוזים אחידים
קמאלה האריס
כמלה האריס
אחים גרים
ברוכים הבאים לפתח תקוה (אלבום)
ברוכים הבאים לפתח תקווה
ג'ון טסטר
ג'ון טסטר (באנגלית: Jon Tester; נולד ב-21 באוגוסט 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת מונטנה מאז 2007.
ביוגרפיה.
טסטר נולד בהבר שבמונטנה, כבנם של הלן לבית פירסון ודייוויד טסטר, במשפחה בת שלושה ילדים. אביו ממוצא אנגלי ואמו ממוצא שוודי. בגיל 9 הוא איבד את שלוש האצבעות האמצעיות שבידו השמאלית, עקב תאונה במטחנת בשר. ב-1978 סיים את לימודיו לתואר ראשון במוזיקה באוניברסיטת גרייט פולס. לאחר מכן עבד שנתיים כמורה למוזיקה בבית ספר מקומי, עד שחזר לעבוד בחווה המשפחתית.
ב-1999 נבחר טסטר לסנאט המדינתי של מונטנה, שם שירת עד 2007. בשנים 2005 - 2007 היה לנשיא הסנאט.
הוא נבחר לראשונה לסנאט של ארצות הברית ב-2006, כשגבר על החבר הרפובליקני המכהן קונרד ברנס, באחד ממרוצי הסנאט הצמודים ביותר באותה שנה. ב-2012 נבחר לכהונה נוספת לאחר מרוץ צמוד גם כן. גם ב-2018 נבחר לכהונה נוספת לאחר מרוץ צמוד במיוחד.
טסטר נשוי לשרלה ביץ, ונולדו להם שני ילדים. הוא קתולי באמונתו.
קורט שוברט
קורט שוברט (1923–2007) היה חלוץ ונושא הדגל בלימודי יהדות באוניברסיטת וינה, אוסטריה, ומייסד המוזיאון היהודי הראשון באוסטריה באייזנשטדט. היה בין בוניה מחדש של אוניברסיטת וינה אחרי מלחמת העולם השנייה.
חייו.
נולד ונפטר בווינה. בגיל 15, לפני סיום בית הספר התיכון הוא חווה את כניסת הנאצים לווינה. בגלל מחלת האסתמה הקשה שממנה סבל, לא גויס לצבא ולכן החל את לימודיו באוניברסיטה. התנגדותו למשטר הנאצי, ורדיפות היהודים הביאו אותו כמחאה ללמוד שפות שמיות עתיקות באוניברסיטת וינה. שוברט, הקתולי הדתי האדוק, למד אכדית, עברית תנ"כית, וסורית. הצליח ללמוד באמצע מלחמת העולם השנייה לימודי עברית. בשנת 1944 סיים דוקטורט בנושא מדיניות החוץ של המלך חמורבי.
במלחמת העולם השנייה, בהיותו פקח אזרחי להתקפות אוויריות, הוא הצליח להציל את הספרייה העשירה של בית המדרש הרבני בבית הכנסת טמפלגאסה בווינה, על ידי הסתרת הספרים הנדירים במרתף באוניברסיטה. אחרי המלחמה הועבר האוסף לקהילה היהודית החדשה בווינה, ואחר כך תרמה הקהילה את הספרים לספריה הלאומית בירושלים ישראל. שוברט הופקד על העברת הארגזים לארץ, והגיע איתם בערב פסח 1949 באניית העולים "גלילה".
בזמן המלחמה הוא היה פעיל במספר תנועות התנגדות אוסטריות קתוליות.
עם שחרור וינה, ביקש שוברט וקיבל אישור מהמפקד הרוסי לפתיחה מחדש של אוניברסיטת וינה. באפריל 1945 הוא נשא את הרצאתו הראשונה אחרי המלחמה, "עברית למתחילים". נושא בעל משמעות סמלית מיד אחרי המלחמה.
הוא ייסד מכון ללימודי יהדות באוניברסיטת וינה, במסגרת הפקולטה למזרחנות. ב-1966 הפכה למכון עצמאי. שוברט לימד עברית ויהדות, התמחה בעברית מודרנית, ארמית, תלמוד, וביקר בארץ לעיתים מזומנות. עד פרישתו הוא היה המנהל וראש המכון, והקדיש את כוחו וזמנו לביסוס והרחבת מחקריו. גם אחרי פרישתו המשיך את עבודתו האקדמית, והצליח להיות מורה וחוקר במשך 60 שנה.