באירוויזיון 2003 הגישה את תוצאות הניקוד של אסטוניה.
ב-2005 הנחתה את תחרות ה-"Eurolaul" בה נבחר נציג אסטוניה לאירוויזיון.
היא התמודדה בה על מנת לייצג את אסטוניה באירוויזיון 2006 והייתה במקום השני אחרי סנדרה אוקסנריד.
ב-2008 השתתפה בתוכנית המציאות "Laulud tähtedega" (הגרסה האסטונית של "Just the Two of Us") במסגרתה זוגות המורכבים מזמר מקצועי וידוען מתחום אחר מבצעים יחד דואט ומתחרים ביניהם, היא זכתה במקום הראשון ביחד עם איש העסקים ואלדו ראנדפרה (Valdo Randpere).
ב-2009 שיחקה בפרק של הקומדייה "Kättemaksukontor".
ב-2011 גילמה פקידת קבלה בבית מלון בסרט "Rotilõks".
היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי המוזיקה האסטונית וזכתה שלוש פעמים, פעמיים מתוכם בקטגוריית זמרת השנה.
קלמנס השלישי
האפיפיור קלמנס השלישי (בלטינית: Clemens III; 1130 – 20 במרץ 1191), נולד בשם פאולינו (או פאולו) סקולארי, שלט מ-19 בדצמבר 1187 עד מותו.
ביוגרפיה.
סקולארי נולד בשנת 1130 למשפחה רומאית, האפיפיור אלכסנדר השלישי מינה אותו לראש בזיליקת סנטה מריה מג'ורה, הקרדינל-דיקון של סרג'י באקו, ולבסוף לקרדינל בישוף של פלסטרינה בדצמבר 1180. הוא מופיע כחתום על הבולות האפיפיוריות שהונפקו בין ה-15 באוקטובר 1179 ו-11 בדצמבר 1187.
זמן קצר לאחר מינויו כאפיפיור לאחר הבחירות בדצמבר 1187, קלמנס הצליח לפתור את הסכסוך אשר היה קיים במשך חצי מאה בין האפיפיורים ובין האזרחים של רומא, עם הסכם שבו האזרחים היו רשאים לבחור את שופטי השלום, ואילו המינוי של מושל העיר נותר בידי האפיפיור. ב-31 במאי 1188, הוא חתם על ברית עם הרומאים, אשר הסירה קשיים ממושכים, ובכך החזיר את האפיפיורות לרומא.
קלמנס ירש גם מועצת חשמנים מדודלדת, בהיקף של לא יותר מעשרים חשמנים. הוא ארגן שלוש סדרות של מינויים (מרץ 1188, מאי 1189 ואוקטובר 1190) שהביא למינויים של מעל שלושים קרדינלים חדשים.
הוא דחף את הנרי השני, מלך אנגליה, ואת פיליפ השני, מלך צרפת לצאת למסע הצלב השלישי. באפריל 1189, קלמנס עשה שלום עם הקיסר פרידריך ברברוסה.
הוא יישב את המחלוקת עם המלך ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד לגבי הבחירה של הארכיבישוף של סנט אנדרוס, וב-13 במרץ 1188 הסיר את הכנסייה הסקוטית מתחום השיפוט של הארכיבישוף מיורק, ובכך הפך אותה לעצמאית כלפי רומא.
אף על פי שהסכים להכתיר את היינריך השישי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, קלמנס הכעיס אותו על ידי הענקת סיציליה לטנקרד, מלך סיציליה, בנו של רוג'ר השלישי, דוכס אפוליה. המשבר היה חריף, והיה בעיצומו כאשר האפיפיור מת ב-20 במרץ 1191.
ליירה פחין
ליירה פחין (בספרדית: Leire Pajín Iraóla; נולדה ב-16 בספטמבר 1976 בסאן סבסטיאן) הייתה השרת הבריאות בממשלת ספרד.
בשנת 1983 עברה משפחתה לבנידורם, בה הוריה עסקו בפוליטיקה מקומית. ליירה פחין למדה סוציולוגיה באוניברסיטת אליקנטה. במקביל היא הייתה פעילה במפלגה הסוציאליסטית.
בהתאם לתוצאות הבחירות של שנת 2000 היא נבחרה לפרלמנט. בוועידת המפלגה היא מונתה למזכיר המפלגה ואחראית על הקשר עם הארגונים הלא ממשלתיים.
פחין המשיכה להתקדם במנגנון המפלגתי. בשנת 2011 היא מונתה לשרת הבריאות תוך שילוב במשרד שלה של משרד השוויון בראשות ביביאנה אאידו. כעבור שנה וחצי, בקיץ 2012 היא סיימה את כהונתה.
עם סיום כהונת שרה, ליירה פחין לא המשיכה בפוליטיקה הספרדית. היא פועלת כיועצת במספר ארגונים בינלאומיים.
Who's That Girl
Who's That Girl (בעברית: מי הנערה הזאת) הוא הפסקול הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הפסקול יצא לאור ב-21 ביולי 1987, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר וסייר רקורדס. הפסקול נועד לקדם את הסרט "מי הנערה הזאת" (1987), אשר שמו נגזר ממנו.
הפסקול הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200.
קידום.
כדי לקדם את הפסקול, יצאה מדונה ב-14 ביוני 1987, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Who's That Girl World Tour", אשר הסתיים ב-6 בספטמבר 1987. סיבוב הופעות זה היה לסיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון שלה, אשר במהלכו הופיעה בנוסף לצפון אמריקה, גם באסיה ואירופה. מבחינה מוזיקלית וטכנית, סיבוב ההופעות כלל שילוב של פירוטכניקה ואביזרים על מנת להפוך את המופע לאטרקטיבי יותר.
My Only Wish (This Year)
(My Only Wish (This Year (בעברית: המשאלה היחידה שלי (השנה הזאת)) הוא סינגל שיווקי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך האלבום, Platinum Christmas. הסינגל יצא לאור ב-14 בנובמבר 2000.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-9 במצעד שבקרואטיה. ב-23 באוקטובר 2013, העלתה ספירס את הסינגל לעמוד Vevo ביוטיוב שלה.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבה בריטני ספירס ביחד עם בריאן קירולף וג'וש שוורץ. כמו כן, נכלל השיר באלבום האוסף Platinum Christmas, בו נכללו מגוון שירי חג מולד שונים, אותם שרו זמרים בינלאומיים שונים, כמו ויטני יוסטון וכריסטינה אגילרה.
בדנמרק, זכה השיר למעמד הפלטינה, על מכירות של 90,000 עותקים.
דידייה קוגבנייה
דידייה קוגבנייה (בצרפתית: Didier Kougbenya; נולד ב-12 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן טוגולזי המשחק בעמדת הקשר בדילה גורי.
קריירה.
קוגבנייה התחיל את קריירת המשחק שלו בבית"ר תל אביב רמלה, אליה הגיע בינואר . ב-19 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 להפועל עפולה. ארבעה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון קבוצתו 2–1 על מכבי אחי נצרת. את עונת 2014/2015 סיים עם שמונה שערים ב-16 הופעות.
בקיץ חתם במ.ס. אשדוד, היורדת הטרייה לליגה הלאומית. בניגוד להצלחה בבית"ר תל אביב, באשדוד, קוגבנייה לא כבש כלל ב-18 הופעות בקבוצה.
בינואר חתם בעירוני קריית גת עד לסיום העונה.
ב-10 ביולי 2016 חתם במכבי נתניה. בעונת 2016/2017 קוגבנייה כבש עשרה שערים ב-36 משחקי ליגה, וסייע לקבוצה לשוב לליגת העל בסיום העונה.
ב-31 בינואר 2019 הושאל לדילה גורי מליגת העל הגאורגית.
ב-22 ביולי 2019 חתם בהפועל חדרה. ב-17 בפברואר 2020 שוחרר מהקבוצה.
בינואר , קוגבנייה חתם בדילה גורי במדיה שיחק עונה אחת.
שמש קטנה
בית הכנסת אור זרוע
בית הכנסת אור זרוע הוא בית כנסת ברחוב שמואל רפאלי 3, בשכונת נחלאות שבירושלים, ישראל שנוסד ב-1926 על ידי הרב עמרם אבורביע, פעיל ציוני וחבר במשמר העם לפני קום המדינה עבור קהילת ה"מערבים" (יהדות צפון אפריקה). בית הכנסת אור זרוע נקרא על שמו של בית המדרש שניהל אביו הרב שלמה אבורביע בתוך העיר העתיקה בירושלים. כמו כן, הוכרז המבנה כ"מבנה בעל ערך אדריכלי או היסטורי" על ידי עיריית ירושלים לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965.
תיאור המבנה.
בית הכנסת אור זרוע הוא מבנה דו קומותי הבנוי על גבעה, בשכונת נחלאות שבמרכז ירושלים. ככל מבנה ציבורי בירושלים, גם קירותיו החיצוניים של אור זרוע מצופים באריחים של אבן ירושלים. קומת הכניסה נבנתה כמקום מגורי רב בית הכנסת וראש הקהילה, וכיום הוא משמש כגן ילדים. הקומה השנייה של המבנה משמשת כחדר התפילה עצמו, המעוצב באדריכלות ספרדית צפון-אפריקאית טיפוסית, כך שמושבי המתפללים מקיפים את במת בית הכנסת. להיכל התפילה גג גבוה במיוחד, והוא מכיל את עזרת הנשים, וכן חלונות ארוכים בתוך מסגרות אבן המעוקלות וצבעוניות בחלקן העליון.
היסטוריה.
הרב עמרם אבורביע הקים את בית הכנסת כדי לתת מענה למספרם הגדל של משפחות יהודים מַגּרֶבִּים בירושלים באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 שיצאו מהעיר העתיקה בתהליך שהחל כבר כחצי מאה קודם לבניית בית הכנסת. אבורביע נפגש עם דון ימין בן-הרוש (Don Yamin Ben Harroch), ראש הקהילה במלייה שבספרד, שהיה ידוע בנדיבותו ושתרם לבסוף את הכסף לבניית בית הכנסת.
ביום חמישי, 26 באוקטובר 1926, הונחה אבן הפינה בטקס בהשתתפות רבנים ספרדים ואשכנזים רבים ואורחים רמי דרג. מנחה טקס הנחת אבן הפינה היה אברהם אלמליח, עיתונאי, פוליטיקאי ולימים חבר הכנסת הראשונה.
פעילויות.
בית הכנסת נחנך ב-1927, ואבורביע נשאר רבו בין השנים 1927 ועד 1951, כאשר מונה לרבה של פתח תקווה. בשנים הראשונות הוא חי עם בני משפחתו בקומת הקרקע בבית הכנסת, שנבנה במיוחד כמקום מגוריו של הרב, עד שעבר לביתו החדש בסמוך. לאחר מכן עברו להתגורר בה גבאי בית הכנסת, חיים קובי ומשפחתו למשך כ-40 שנים נוספות. בית הכנסת שימש במקביל לבית תפילה גם כבית מדרש, והתקיימו בו לימודי דת. כמו כן, שימש ב-1931 כקלפי בבחירות לוועדת עדת הספרדים בירושלים. קהילת בית הכנסת אור זרוע בנחלת אחים השתתפה בפעילות צדקה ותרמה לבית החולים "משגב לדך" בירושלים. פעילות נדבה זאת תועדה בדין וחשבון של בית החולים הכללי "משגב-לדך" בירושלים (בעיר העתיקה) לשנת תרצ"א. ב-1997 קבע השופט ורדימוס זיילר, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים, כי בניין בית הכנסת מוכרז ומוצהר כהקדש.
קוסטה ריקאי
אגרת גודש
אגרת גודש או תמחור גודש היא מערכת המחייבת צרכנים של מוצרים או שירותים הכפופים לעומס בתעריף גבוה יותר בשעות השיא; שירותים אלו כוללים תחבורה ציבורית, חשמל וכבישים. מטרת אגרת גודש על כבישים היא להפחית את עומסי התנועה. חברות תעופה, לדוגמה, עשויות להיות מחויבות בתעריף גבוה יותר עבור שיבוצי המראות ונחיתות בשדות תעופה בשעות עמוסות. מודלים כלכליים של אגרת גודש טוענים כי אסטרטגיית תמחור זו מסדירה את הביקוש, ומאפשרת ניהול גודש ללא הגדלת ההיצע.
בכבישים, אגרת גודש נגבית בתחנות גבייה בכניסה לכבישי האגרה או על ידי ניטור אלקטרוני של נסועת הרכב בכבישי האגרה, למשל על ידי מצלמות לזיהוי לוחיות רישוי או איכון לווייני במערכת GPS.
מאפייני גודש בכבישים.