המכשול נבנה במטרה למנוע חדירת טרוריסטים, פעילות פלילית והסתננות פליטים אפריקאים ומהגרים בלתי חוקיים, בעיקר מאריתריאה, סודאן, דרום סודאן, חוף השנהב ואתיופיה. מדי שנה, אלפי אנשים חצו את הגבול ממצרים לישראל, בחפשם אחר עבודה או מקלט הרחק מסכסוך או תנאי חיים קשים. בשנים האחרונות משמר הגבול המצרי ירה למוות בעשרות מהגרים אפריקנים שניסו להיכנס לישראל שלא כדין. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הצהיר כי המכשול נועד "להבטיח את אופייה היהודי והדמוקרטי של ישראל".
הליך הבנייה.
בניית הגדר החלה בפועל בנובמבר 2010 לפי תוואי מתוכנן באורך 150 ק"מ. מיזם הקמתה של הגדר כונה "שעון החול". מצרים הצהירה כי לא תתנגד כל עוד המכשול יוקם בשטח ישראלי.
הגדר היא מכשול דו-שכבתי, המורכב בשלב הראשון מגדר תלתלית סבוכה ועבה, ובשלב השני מגדר פלדה "טיפשה" מאסיבית וחזקה. הגדר מתנשאת ברובה לגובה של כמעט חמישה מטרים, ובמקטעים מסוימים היא הוגבהה, לבקשת הצבא, לשבעה מטרים. המכשול מגובה באמצעי תצפית ובקרה מתקדמים, המתריעים על איום מתקרב עוד בעומק השטח המצרי. לאורך התוואי נסלל כביש גישה צבאי.
ב-2008 הוצהר כי תיבנה גדר בשני מקטעים: מכשול של 70 ק"מ בגזרת החולות, בין כרם שלום לבין חיוואי; מכשול בן 14 ק"מ בגזרה ההררית בין טאבה לנטפים. נטען כי המרווח הנותר בגבול יהווה "מכשול טבעי" ויגובה באמצעים משלימים. תחילה גם תוכנן שזאת תהיה "גדר חכמה", כפי שנעשה בפרויקט גדר ההפרדה ביהודה ושומרון, אך בסופו של דבר, כאמור, הוחלט על בניית "גדר טיפשה" וחזקה, שמגובה באמצעי זיהוי ותצפית.
בהמשך התעוררה בעיה: הגזרה ההררית מסביב לאילת קשה מאוד מבחינה טופוגרפית, לכן בניית גדר לאורכה תצריך תקציב עצום לאותם 14 ק"מ. בשלב זה הוחלט לבנות גדר לאורך כל הגבול, למעט "פתחה" באזור אילת. רעיון זה השתמע מהצהרות הממשלה והצבא, עד אשר אירע הפיגוע בנטפים באוגוסט 2011. לאחר אירוע זה, קיבלה הגדר משנה חשיבות, והובן על ידי הממשלה שיש למגן את כל הגבול. בדצמבר אישרה הממשלה תקציב נוסף לפרויקט, כדי להשלים את הגדר גם באותה גזרה סלעית לאחר דין ודברים עם רשות הטבע והגנים, הוחלט לבטל את המובלעת של הגדר באזור נחל גשרון ולהחזיר אותה לגבול הבינלאומי, כדי להגן על הטבע המיוחד באזור. הגדר תוקם באזור זה כמעט לכל אורך הגבול, למעט חלקים קטנים שאינם עבירים ברגל. עד חודש דצמבר 2012 הושלמו 227 ק"מ מתוואי הגדר שבין רפיח לאילת.
בניית הגדר הושלמה סופית בדצמבר 2013.
מודלים דומים בעולם.
הצלחת הגדר בגבול מצרים הביאה להתעניינות בינלאומית בה. המדינות שהתעניינו בה הן מדינות שבדומה לישראל, סובלות מזרם מהגרים לא מבוקר אותו הן מעוניינות לצמצם. בין המדינות נמנות מדינות בבלקן שיושבות על מסלולים יבשתיים של פליטי מלחמת האזרחים בסוריה שהחריפה את משבר ההגירה באירופה.
בינואר 2016 פורסם שגם הודו מעוניינת בגדר גבול עם פקיסטן בדגם הישראלי, כדי לבלום את הטרור שבא משם על ידי מחבלים שחוצים את הגבול.
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ התבטא בשבחה של הגדר והשווה אותה לגדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו.
ג'ון תומאס
ג'ון תומאס (באנגלית: John Thomas; נולד: 8 בספטמבר 1975) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בגובה 2.06 מ' ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
ביוגרפיה.
תומאס נולד במיניאפוליס, מינסוטה שבארצות הברית. למד באוניברסיטת מינסוטה בין השנים 1993–1997 ושיחק במדי ה"גולדן גופרס", בה היה הקפטן של הקבוצה והוביל אותה לחצי גמר ה-NCAA בעונת 1996/1997.
ב-1997 נבחר בדראפט ה-NBA כבחירה ה-25 מהסיבוב הראשון בידי קבוצת ניו יורק ניקס, שהעבירה אותו בטרייד לבוסטון סלטיקס. בעונת 1997/1998 שיחק עבור הסלטיקס, אך ב-1998 הועבר לטורונטו ראפטורס בה שיחק עד תום עונת 1999/2000.
בעונת 2001/2002 שיחק בעבור Diablos de La Vega מהרפובליקה הדומיניקנית. ב-2002 שיחק בעבור Xinjiang Flying Tigers המייצגת את העיר אורומצ'י מהליגה הסינית. בעונת 2002/2003 שיחק בעבור הדקוטה וויזארדס מליגת ה-CBA. בעונת 2003/2004 שיחק בעבור סנט ז'וזפ ז'ירונה מליגת ה-ACB.
בעונת 2004/2005 שב לשחק ב-NBA במדי המינסוטה טימברוולבס. במהלך שנת 2005 עבר לממפיס גריזליס. בעונת 2005/2006 שיחק במדי האטלנטה הוקס. ב-2006 עבר לניו ג'רזי נטס. בעונת 2007/2008 עבר לשחק במדי קולורדו 14' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונת 2009/2010, בגיל 34, עבר לשחק בהפועל חולון. בינואר 2011 חתם בקבוצת אריס סלוניקי מליגת העל היוונית, ממנה שוחרר במהלך העונה וחתם בהפועל ירושלים עד לתום עונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 עבר לשחק במדי Jeonju KCC Egis מדרום קוריאה ובתום העונה פרש מכדורסל מקצועני.
ב-2014 נבחר לשמש כ"מתאם הלאומי" של ליגת ה-"Ultimate Hoops", ליגת כדורסל אמריקאית לשחקנים מבוגרים. ב-2015 התמנה ל"מנהל האימונים הלאומי" של הליגה הזו.
לוי חופש
לוי חופש (נולד ב-30 במאי 1934) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת הצנחנים.
שירות צבאי.
חופש נולד וגדל בקיבוץ אפיקים. עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בנח"ל. חופש עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. עם סיום הקורס מונה להתנדב לצנחנים לגדוד 890 שבפיקוד אריאל שרון. חופש השתתף ברבות מפעולות התגמול שביצעו הצנחנים. הוא לחם בפעולת כיסופים, כנגד מוצב מצרי מבוצר, ולאחריה מונה למפקד מחלקה בפלוגה ד' שבפיקוד מוטה גור. בהמשך השתתף חופש במבצע חץ שחור, כנגד מחנה הצבא המצרי ברצועת עזה וב"מבצע אלקיים" שנערך ב-31 באוגוסט 1955 כנגד משטרת חאן-יונס. במבצע עלי זית לחם כמפקד מחלקה בפלוגה א' של גדוד 890 (פלוגת הסיור), הוטל על הכח בפיקודו לכבוש את אחד ממוצבי כורסי. לאחר מכן שימש כסמ"פ בגדוד הנח"ל המוצנח בצנחנים. מבצע קדש היה חופש מפקד פלוגת קורס המ"כים של הנח"ל המוצנח שהיוותה חלק מגדוד ד' בפיקוד אהרן דוידי. על לחימתו בראש פלוגתו בקרב המתלה הוענק לו צל"ש אלוף.
במלחמת ששת הימים היה חופש מפקד גדוד 65 בחטיבה 80, חטיבת מילואים של הצנחנים. חופש פיקד על גדודו בפשיטה המוסקת של חטיבה 80 על סוללות הארטילריה המצריות בקרב אום-כתף. בהמשך המלחמה עלה עם גדודו לרמת הגולן. הגדוד כבש את מוצב דרבשיה (מול קיבוץ גונן) כמעט ללא קרב ואת מוצב ג'לבינה (מול דרדרה) לאחר קרב. בשנים 1972-1971 שימש חופש כמפקדה של חטיבת הצנחנים הסדירה.
מלריה באפריקה שמדרום לסהרה
אפריקה שמדרום לסהרה היא אזור גאוגרפי בעל הריכוז הגדול ביותר של מחלת המלריה בעולם. מלריה היא אחת המחלות הקטלניות ביותר באפריקה שמדרום לסהרה. בעוד שבשאר העולם קיימת מאז שנות ה-80 ירידה עקבית במקרי המוות ממחלה זו, חרף העלייה באוכלוסין (מ-502,000 מקרים ב-1980 ל-104,000 בשנת 2010), באפריקה שמדרום לסהרה קיימת עלייה במספר מקרי המוות ממלריה (מ-493,000 ב-1980 לשיא של 1,613,000 מקרים ב-2004 ו-1,133,000 ב-2010), שם היא נחשבת לגורם תמותה שני בהיקפו לאחר מחלת האיידס הנגרמת מנגיף ה-"HIV". כ-24% ממקרי המוות של ילדים מעל גיל 5 בארצות אפריקה מדרום לסהרה מתרחשים כתוצאה ממלריה (כ-435,000 מקרי מוות בשנת 2010, לעומת כ-89,000 מקרי מוות של ילדים בכל שאר העולם).
מחלת המלריה.
מלריה היא מחלה זיהומית טרופית וסובטרופית ונחשבת לאחד מגורמי המוות העיקריים בעולם כיום. על פי נתונים של ארגון הבריאות העולמי (WHO) בין 300 ל-500 מיליון בני אדם נדבקים, ובין 1 ל-2 מיליון בני אדם נפטרים ממחלה זו מדי שנה, רובם ילדים מתחת לגיל 5. בשנת 2010 דיווח ארגון הבריאות העולמי כי 216 מיליון בני אדם חלו במחלת המלריה, 81% מהם באפריקה ו-655,000 בני אדם מתו מהמחלה, מתוכם 91% באפריקה שמדרום לסהרה. 86% מהמקרים העולמיים התרחשו בקרב ילדים.
תולדות המחלה.
מקור שם המחלה הוא בצמד המילים בשפה האיטלקית - "mal'aria", דהיינו "אוויר רע". זאת, משום שבימי הביניים רווחה באיטליה הסברה שהמחלה מתפשטת באמצעות האדים שעולים מביצות. המלריה ידועה עוד מהעת העתיקה כמחלה הפוגעת בבני אדם, קופים, עופות וזוחלים. ההיסטוריה מספרת על התפרצויות של מלריה ביוון העתיקה, בסין ובמצרים העתיקה. כבר במאה החמישית לפני הספירה הבחין היפוקרטס בין 3 צורות המלריה על סמך תדירות הופעת התסמיני המחלה. במאה ה-1 לפני הספירה עמדו על הקשר שבין הופעת המלריה לבין גופי מים עומדים, אך לא הבינו את מקור המחלה. בשנת 1880 זיהה את טפיל המלריה הרופא והפרזיטולוג הצרפתי שארל לברן (Charles Louis Alphonse Laveran) ובשנת 1899, קבע הרופא בריטי רונלד רוס, כי יתוש האנופלס הוא שמעביר את המחלה מאדם לאדם.
סקירת המחלה וגורמיה.
מלריה היא מחלה זיהומית אשר נפוצה בעיקר באזורים טרופיים וסובטרופיים, דוגמת: אפריקה שמדרום לסהרה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה הלטינית. המחלה פוגעת בעיקר בילדים מתחת לגיל 5, זאת משום שהמערכת החיסונית שלהם עדיין אינה מפותחת דיה כדי להתמודד עם הטפיל. המלריה נגרמת על ידי טפילים חד תאיים מהסוג "Plasmodium" ומועברת בעקיצה של נקבות יתושי האנופלס. זאת בעקבות הצורך של היתושות בדם כמקור לחלבון לטובת הטלת והתפתחות ביציהן. טפילי המלריה נמצאים בדמם של האנשים החולים, והיתושות בעקיצתן שואבות לקיבתן גם אריתרוציטים מודבקים. במהלך מחזור חייהם ביתושות, עוברים הטפילים שינויים מורפולוגיים ולאחר 10–18 ימים נודדים לבלוטות הרוק שלהן. קצב התרבות הטפילים בתוך היתושות משתנה בין מינים שונים של הטפילים ומושפע בין היתר מטמפרטורה וגורמים סביבתיים.
התהליך שלעיל, אורך בין 10 ימים לחודש, ורק בסופו יכולות היתושות להדביק בני אדם. עקיצת היתושות בשלב זה מחדירה לנעקץ את טפילי הפלסמודיום.