מגנבוקס תבעו את חברת משחקי המחשב אטארי על הפרת פטנט בעיצוב של אטארי בגרסה שלהם של המשחק "פונג", בטענה שהיא דומה לעיצוב של משחק הטניס באודיסיה. במהלך העשור תבעו מגנבוקס חברות אחרות כגון מאטל, Activision ו-Coleco . ברוב התביעות מגנבוקס ניצחה. בשנת 1985, תבעה נינטנדו את מגנבוקס וניסתה לפסול את הפטנטים שברשותה באומרה כי משחק הווידאו הראשון נקרא "טניס לשניים" והוא נוצר על ידי וויליאם היגנבוטום בשנת 1958. בית המשפט קבע כי במשחק לא השתמשו באותות וידאו ולכן הוא לא יכול להיחשב משחק וידאו. נינטנדו נאלצה לשלם תמלוגים לחברה Sanders Associates.
בייר המציא את הצעצוע הקלאסי סיימון (משחק) עבור מאטל ב-1978. מגנבוקס שחררו מספר קונסולות פונג משלהם מאוחר יותר תחת השם Odyssey (ללא שימוש ב"מחסניות") ובשלב מסוים הוציאו את המודל הבא, ה-Odyssey 2, שיצא ב-1978.
עיצוב.
בעוד אספנים רבים רואים את הקונסולה כאנלוגית ולא דיגיטלית, (בגלל תוספת של מעגלים אנלוגיים עבור הפלט, שליטה במשחק, ועקב שימוש ברכיבים בדידים), אף על פי שבייר אמר שהוא רואה את האודיסיאה כדיגיטלית. אותות אלקטרוניים החליפו בין החלקים השונים (יצירת הכדור והשחקנים למשחק פונג, גנרטורים מסונכרנים, וכדומה) הם בינאריים. המשחקים וההיגיון עצמו מיושמים בעזרת DTL, רכיב דיגיטלי המשמש לעיצוב באמצעות בדידים טרנזיסטורים ודיודות. המערכת מופעלת על ידי סוללות. לאודיסיאה חסרה יכולת קול, דבר שתוקן עם "מערכות פונג" מספר שנים מאוחר יותר, כולל קונסולות פונג מבית מגנבוקס. בייר הציע תוספת המאפשרת לאודיסיאה יכולת קול, אך הרעיון נדחה בשנת 1973.
האודיסיאה משתמשת בסוג של אחסון נשלף. המעגלים המודפסים על כרטיס זה מוכנסים לתוך חריץ. כרטיסים אלה דומים ל"מחסניות" שקונסולות כמו NES השתמשו בהן. כרטיסים אלה אינם מכילים שום רכיבים אבל יש בהם סדרה של מגשרים בין הפינים של מחבר הכרטיס. מגשרים אלה מקשרים פקודות היגיון שונות וגנרטורים על מנת לייצר את היגיון המשחק הרצוי כפלט על רכיבי המסך. המערכת נמכרה עם כיסויי פלסטיק שקופים שמטרתם לדמות גרפיקה צבעונית, אך רק שני גודלי טלוויזיה נתמכו. חלק מן הכיסויים הללו יכלו לשמש גם עם "מחסניות" זהות, אך עם חוקים שונים למשחק.
כיסויים נוספים נמכרו עם קוביות, אסימוני פוקר ויריעות ציון כדי לסייע לשמור על התוצאות, כדי לדמות משחקי קלפים והימורים מסורתיים.
בישראל שווקה הקונסולה עם קלפים שתורגמו לעברית. קלפי המשחק Simon Says, תורגמו ל-"שמעון אמר". מלבד זאת לא נערך שינוי בשאר המשחקים.
בייר גם הציע את הרעיון של "מחסניות פעילות" המכילות רכיבים אלקטרוניים נוספים וכך מאפשרות הוספת תכונות משחק נוספות כגון אפקטים קוליים, שינוי מהירות הכדור, וכדומה. עם זאת, הרעיון לא תפס עניין. בדיעבד, כל ROM מבוסס "מחסניות" נדרש לשלם תמלוגים לחברה אליה הגיש בייר את הפטנט "מחסניות פעילות", Sanders Associates.
ציוד היקפי.
אודיסיאה נועדה גם כדי לתמוך בהרחבה, "רובה האור" המסחרי הראשון למשחק בשם "Shooting Gallery". רובה זה זיהה את האור ממסך הטלוויזיה, אך ירייה על מקור אור אחר עדיין נחשבה כ"ירייה".
כמו כן, בייר עיצב משחק גולף, בו כדור גולף קבוע לחלק העליון של הג'ויסטיק. השחקן יפגע בו באמצעות אלת גולף מפלסטיק. רעיון זה עניין את החברה, אשר לקחה את אב הטיפוס, אשר תוכנן בתחילה לשחררו כהרחבה לאקדח, אבל בסופו של דבר אב-טיפוס זה מעולם לא שוחרר.
קולטנים אדרנרגיים
קולטנים אדרנרגיים (באנגלית: Adrenergic receptor), או אדרנורצפטורים, הם קבוצה של קולטנים המצומדים לחלבון G, המשמשים להיקשרות של קטכולאמינים, בייחוד נוראדרנלין ואדרנלין. על אף העובדה כי גם דופמין הוא קטכולאמין, הקולטנים שעליהם הוא פועל שייכים לקבוצה אחרת ולא לקבוצת הקולטנים האדרנרגיים.
תאים רבים מכילים את הקולטנים הללו, והקישור של אגוניסט לקולטנים אלו יביא לתגובה סימפתטית של מערכת העצבים. כך למשל, קצב הלב יעלה, האישונים יתרחבו ותתבצע חלוקה מחדש של זרימת הדם לשרירי השלד לעומת איברים החיוניים פחות בתגובה זו.
ישנן שתי קבוצות עיקריות של קולטנים אדרנרגיים: אלפא (α) ובטא (β). כל קבוצה כזו מכילה תתי קבוצות נוספות.
אדרנלין פועל הן על קולטנים מסוג אלפא (α) והן מסוג בטא (β), ובכך הוא מביא הן להתכווצות של כלי הדם (וזוקונסטריקציה) והן להרחבתם (וזודילטציה) בהתאמה. לאור פעולתם ההפוכה של שני תת-סוגי הקולטנים הללו. כאשר קיימות רמות גבוהות של אדרנלין בפלזמה, יש השפעה רבה יותר לקולטנים מקבוצה α, ועל כן התוצאה היא התכווצות של כלי הדם. רמות נמוכות יותר בדם של אדרנלין, יביאו להשפעה גבוהה יותר של קולטנים מקבוצה β, כלומר להתרחבות של כלי הדם.
סוגי קולטנים אדרנרגיים.
קולטנים אדרנרגיים אלפא.
הקולטנים מקבוצה α כוללים קולטנים מסוג α1 ומסוג α2. הקולטן α1 פועל באופן שבו כתוצאה ממתווכים שניוניים בתא – מסלול אינוזיטול טריפוספט (IP3) ודיאציל גליצרול (DAG) – יש עלייה ברמות הסידן התוך-תאי המובילה להתכווצות של תאי שריר חלק, ועקב כך להתכווצות של כלי הדם, לאור העובדה כי כלי הדם עטופים בשכבת תאי שריר חלק. הקולטן α2, לעומת זאת, פועל בדרך של הפחתת פעילות cAMP בתא, המביא גם הוא להתכווצות תאי שריר חלק. התרופה פנילאפרין היא אגוניסט סלקטיבי של קולטנים מקבוצה זו.
קולטנים מקבוצה זו הם חלק ממשפחת הקולטנים המצומדים לחלבוני G. כאשר קולטנים אלו מופעלים יש שפעול של פוספוליפאז C, אשר מבקע פוספטידיל אינוזיטול 4,5 ביפוספט (PIP2), שבתורו מעלה רמות אינוזיטול טריפוספט ודיאצילגיליצרול. אלו נקשרים לתעלות סידן באזור הסרקופלזמה בתא השריר וגורמים בכך לעלייה ברמות הסידן התוך-תאי, שמביאות לשינוי המבוקש – כיווץ השריר החלק.
קולטנים אלו פועלים בעיקר על כיווץ השריר החלק, ובאמצעותם כיווץ של כלי דם שונים בעור, במערכת העיכול, בכליה ובמוח, ברחם, בצינור הזרע, בזקיקי השערות, בסוגר שלפוחית השתן, בסמפונונים שבריאות ובגוף הריסני בעין. משום כך, גברים הסובלים מהגדלה שפירה של הערמונית מקבלים טיפול תרופתי הכולל מתן אנטגוניסטים לקולטנים אלו, על מנת להקל על מתן השתן ומניעת כיווץ השריר החלק, ומשום כך אגוניסטים של קולטנים אלו מביאים להרחבת האישון.
פעולות נוספות של קולטנים אלו כוללות גליקוגנוליזה, גלוקונאוגנזה, הפרשת זיעה וספיגה מחדש של נתרן באבובית הכליה.
ישנם למעשה שני סוגים של קולטני אלפא אחד: קולטני α1A הממוקמים בעיקר בדרכי שתן, וקולטני α1B הנפוצים בעיקר בכלי דם.
אגוניסטים לקולטנים מקבוצה זו כוללים את הבאים: נוראדרנלין, אדרנלין, פנילאפרין, מתוקסאמין ואיזופרנלין. אנטגוניסטים לקבוצה זו כוללים הן תרופות מקבוצת חוסמי אלפא, כגון פרזוצין, פנוקסיבנזאמין, טמסולוסין, טרזוצין ופנטולאמין, והן תרופות מקבוצת הטריציקליים (נוגדי דיכאון) כגון אמיטריפטילין, קלומיפרמין ודוקספין.
קולטנים מקבוצה זו פועלים באופן כללי על ידי הרפיה של שריר הלב, פעולה מעורבת על כלי דם ושריר חלק ועיכוב הפרשת מוליכים עצביים במשוב שלילי. קולטנים אלו קיימים גם במרכז שמווסת לחץ דם במח (המרכז הואזומוטורי שבגזע המח). להלן חלק מתפקידם:
אגוניסטים לקולטנים מקבוצה זו כוללים את הבאים: אדרנלין, נוראדרנלין, איזופרנלין וכן התרופות: קלונידין, קסילזין, רומפידין, דקסדטומידין, מדטומידין, גואנאפצין ועוד. אנטגוניסטים לקולטנים מקבוצה זו כוללים את הבאים: פנטולאמין, יוהמיבין, אידזוקסאן ואטיפמזול.
קולטנים אדרנרגיים בטא.
הקולטנים מקבוצה β כוללים את תת-הסוגים β1, β2 ו-β3, וזאת לפי היכולת שלהם להגיב עם ריאגנטים שונים. שלושת סוגי הקולטנים הללו פועלים במסלול של אדנילאט ציקלאז, אגוניסט הנקשר לקולטנים אלו ומביא לעלייה בריכוז התוך-תאי של המתווך השניוני הקרוי cAMP. בכך אחראים קולטנים אלו להתכווצות שריר הלב, הרפיה של שריר חלק, וגליקוגנוליזה. התרופה איזופרנלין היא אגוניסט סלקטיבי של קולטנים מקבוצה זו.
קולטנים מקבוצה זו אחראים באופן עיקרי על הגברת כיווץ שריר הלב. פעולותיהם הן:
אגוניסטים לקבוצה זו כוללים איזופרנלין, אדרנלין ונוראדרנלין והתרופה דובוטמין. שימוש באגוניסטים לקבוצה זו יינתנו במקרים של דום לב והלם אנפילקטי לדוגמה. אנטגוניסטים לקבוצה זו כוללים חוסמי בטא מסוג מטופרולול, אטנולול ואסמולול.
קולטנים אלו אחראים בעיקר על הרפיה של שריר חלק. פעולותיהם הן:
אגוניסטים לקבוצה זו של קולטנים כוללים: איזופרנלין, אדרנלין ונוראדרנלין, סלבוטמול, ביטולטרול, פורמוטרול ולבלבוטרול. אנטגוניסטים לקבוצה זו של קולטנים כוללים פרופרנולול ובוטוקסמין.
רעידת האדמה בוואן (2011)
רעידת האדמה בוואן הכתה במזרח טורקיה, סמוך לעיר ואן ב-23 באוקטובר 2011. לפי פרסומים של המכון הגאולוגי של ארצות הברית, הרעידה החלה בעומק של 20 קילומטרים ואירעה בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. דיווחים מקומיים מספרים שהרעידה הורגשה בעיקר באזור נפת ואן. מספר ההרוגים הוא מעל 1000. בעיר ארקיס, קרסו בניינים ומערכות הטלפונים והחשמל קרסו לחלוטין, מכך הושפעו גם ואן והערים הסמוכות, שגם בהן קרסו בניינים רבים. בעקבות פגיעה משמעותית בשדה התעופה של ואן, שהוא שדה תעופה מרכזי במזרח המדינה, הופנו טיסות לנחיתה בשדות אחרים. המוקד נמדד בעומק 16 ק"מ בעיירה טבנלי הנמצאת במזרח נפת ואן.
הנזק.
עד כה דווח על יותר מ-4,412 פצועים ו-644 הרוגים. הרעידה הורגשה בעיראק, גאורגיה, ארמניה, איראן, אזרבייג'ן, לבנון וסוריה. כמו כן, מסר המכון הגיאולוגי לישראל כי הרעידה הורגשה אף בתל אביב.