תחילה יש לחתוך קטע מהחוט, ולכרוך אותו סביב אצבעות בכל כף יד, באופן שניתן יהיה להניע קטעים שנעשה בהם שימוש מכף יד אחת לשנייה. יש להותיר קטע קצר, ומתוח, בין כפות הידיים. את הקטע הזה יש להביא למגע עם אחת הדפנות הצידיות הצרות של השן, ואז להניע אותו מעלה ומטה לכל הגובה של הדופן הזו של השן, שתים או שלוש פעמים. על החוט להיות כל הזמן מתוח, ובמגע עם הדופן. כעת יש להביא את החוט למרווח שבין הפינה של הדופן של השן לבין החניכיים, ואז לכרוך את החוט בצורה של formula_1 "שוכב" סביב השן. המטרה בשלב זה היא להגיע למרווח הצר שיש בין החיבור של השן לבין החניכיים. במצב זה יש להניע את החוט המתוח, בעדינות רבה, קדימה ואחורה, תוך שמירת הצורה שלו לפי ה formula_1 ה"שוכב" עד כמה שניתן. האיגוד האמריקני מזהיר מפני שימוש אגרסיבי בחוט הדנטלי, שיכול לפגוע ברקמת החניכיים. לבסוף יש לנסות להעביר את החלק "הישר" של ה formula_1 ה"שוכב" על פני משטח השן, כדי לנקות את המשטח. יש לחזור על פעולות אלו לכל דופן צידית צרה, של כל שן, אחרי שהבאנו קטע חוט נקי למצב מתיחה בין הידיים. טעות נפוצה היא להסתפק בהנעתו של החוט קדימה ואחורה בנקודה יחידה כלשהי על הדופן הצרה של השן.
חלק מהמחקרים לא הוכיחו שהשימוש בחוט דנטלי בשילוב עם צחצוח קבוע של השיניים תורם משמעותית למניעת מחלות חניכיים, ריח פה רע, ועששת, יותר מאשר צחצוח קבוע בלבד.
לנגר
לנגר (Langer) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו איש גבוה.
בסקוב
שחייה באולימפיאדת אתונה (2004)
אולימפיאדת אתונה (2004) נערכה באתונה, יוון. תחרויות השחייה נערכו בין ה-14 באוגוסט 2004 ל-21 באוגוסט 2004. 32 משחים נערכו במשחקים אלו (16 לנשים ו-16 לגברים), בהשתתפות 937 משתתפים (393 נשים ו-544 גברים) מ-152 מדינות.
השחייניות הבולטות.
פטריה תומאס () זכתה ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, ג'ודי הנרי () זכתה ב-3 מדליות זהב, נטלי קוגלין () זכתה ב-5 מדליות, 2 מדליות זהב, 2 מדליות כסף ומדליית ארד אחת, יאנה קלוצ'קובה () זכתה ב-2 מדליות זהב, אוטיליה ינדז'ייצ'אק () זכתה ב-3 מדליות אחת זהב ו-2 כסף, אינגה דה ברוין () זכתה ב-4 מדליות, מדליית זהב אחת, מדליית כסף אחת ו-2 מדליות ארד, קירסטי קובנטרי (), לור מנודו (), לייזל ג'ונס () וקייטלין סנדנו () זכו כל אחת ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
השחיינים הבולטים.
מייקל פלפס () זכה ב-8 מדליות מהן 6 מדליות זהב ו-2 ארד, ארון פירסול () זכה ב-3 מדליות זהב, איאן ת'ורפ () זכה ב-4 מדליות מהן 2 מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד, קוסוקה קיטאג'ימה () ב-3 מדליות מהן 2 מדליות זהב, פיטר ואן דן הוחנבאנד () וגרנט האקט () זכו כל אחד ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ו-2 מדליות כסף וברנדן הנסן () ורולנד סקומן () זכו כל אחד ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
משחה המאה.
המשחה ל-200 מטר חופשי כונה משחה המאה מאחר שהשתתפו בו ארבעת השחיינים הטובים ביותר מאז ומעולם במשחה זה. שחיינים אלו נחשבים מהשחיינים הגדולים בהיסטוריה של השחייה: איאן ת'ורפ שיאן העולם ואלוף העולם במשחה זה, פיטר ואן דן הוחנבאנד האלוף האולימפי היוצא ושיאן העולם בעבר, גרנט האקט שיאן העולם במשחה זה בעבר ומייקל פלפס כוכב האליפות ושיאן העולם 3 שנים לאחר מכן. בסופו של משחה צמוד, ת'ורפ זכה במדליית הזהב, ואן דן הוחנבאנד זכה במדליית הכסף ופלפס זכה במדליית הארד.
שיאי עולם.
בסך הכל נקבעו 7 שיא עולם חדשים במשחי הגמר, מהם 3 לנשים ו-4 לגברים.
הכנה משבת לחול
הכנה משבת לחול הוא איסור עשיית מעשים משבת לצורך ימי החול שלאחריה, אף באופן שאין בעשייתם משום איסור מלאכת שבת.
הראשונים סוברים שאיסור זה הוא מדרבנן.
מקור וטעם האיסור.
האיסור מופיע ב בסוגיה הידועה בשם "קניבת ירק", והנידון שם הוא לעניין לנתק עלים מהקלח על מנת לחתוך אותם לאחר שבת.
בראשונים הובאו שלושה טעמים לאיסור הכנה:
הדחת כלים.
בעניין הדחת כלים נאמר בברייתא: . וכן פסק ברמב"ם.
היתרים אלה תלויים בכך שיודע שישתמש באותן הכלים במהלך השבת, אך אם יודע שלא ישתמש בהן - אסור. אם מסופק אם יצטרך לכלים אלו במהלך השבת, נחלקו האחרונים בדבר.
התקף חרדה
התקף חרדה או התקף פאניקה הוא התקף קצר של פחד עז ופתאומי המופיע יחד עם מגוון תסמינים פיזיים (דופק מהיר ומורגש, זיעה, נשימות מהירות, תחושת חום וסחרחורות), מבלי סיבה חיצונית סבירה. חלק מהאנשים, לרוב בהתקף או בהתקפים הראשונים, פונים לעזרה רפואית דחופה כיוון שהם סבורים שהם עוברים התקף לב או התמוטטות עצבים. נחוץ בירור רפואי כדי לשלול התקף בריאותי ולהבדיל בין תסמינים של פאניקה לתסמינים של מחלת לב. כשאדם סובל מהתקפי חרדה חוזרים ונשנים או מפחד מטריד מהתקף נוסף, הוא עשוי להיות מאובחן כסובל מהפרעת פאניקה.
ההתקף מגיע לשיאו בתוך כ-10 דקות ונמשך לא יותר מכמה שעות, אך לעיתים נדרש זמן רב יותר להתאוששות מלאה. אנשים שעברו התקף חרדה מתארים אותו כחוויה מאיימת, מאוד לא נעימה. התקף עלול לפרוץ בכל גיל, אולם שכיח יותר בתחילת הבגרות. שכיחות ההתקפים גבוהה יותר בקרב נשים ואצל אנשים עם מנת משכל גבוהה מהממוצע.
גורמים להתקפי חרדה.
התקפי חרדה נגרמים כתוצאה מהפעלה של מערכת גופנית הנקראת המערכת הסימפתטית. מערכת זו אחראית להכין את הגוף להתמודדות עם התקפה אלימה ומסוכנת על ידי אחת משלוש התגובות האפשריות: לחימה, בריחה או קיפאון. כשאנו מזהים סכנת חיים מערכת זו מפרישה הורמונים שונים, כשהמרכזי בהם הוא אדרנלין, שתפקידם להעביר את הגוף לדריכות מרבית שתאפשר להתמודד מול האיום בצורה הטובה ביותר.
הפעלת המערכת הסימפתטית גורמת למגוון סימפטומים פיזיים, כגון רעידות, דופק מואץ, הזעה, כאבים בחזה, תחושת מחנק, נשימה מואצת, סחרחורת, נימול בגפיים, גלי חום וניתוק מהעצמי או מהמציאות. לסימפטומים אלו יש פונקציה בהכנת הגוף להתמודד עם איום, למשל הזעה נועדה לקרר את הגוף אם יידרש ממנו מאמץ. רעידות בזרועות או ברגליים נוצרות כתוצאה מהזרמת דם רב לשרירים, כך שיהיו דרוכים ויוכלו לפעול ביתר יעילות.
בהתקף חרדה המערכת הסימפתטית מופעלת ללא איום נראה לעין ואין פגיעה גופנית שמסבירה סימפטומים קשים אלו. אנשים החווים התקף חרדה מפרשים את הסימפטומים כסימן שהם נמצאים בסכנת מוות. עומדים להתעלף, עוברים התקף לב, משתגעים וכן הלאה. במרחב ההתנהגותי, אנשים העוברים התקף ינסו לעיתים לברוח מהסביבה בה הם נמצאים, או יפנו לשירותי חירום, למשל יזעיקו אמבולנס או יפנו למיון, אם הם חושבים שהם עוברים התקף לב.
אבחנה.
על פי ה-DSM התקף חרדה הוא התעוררות פתאומית של פחד או חוסר נוחות קיצוניים, המגיעה לשיאה תוך לא יותר מ-10 דקות, כשארבעה או יותר מהסימפטומים הבאים נוכחים:
בנוסף לסימפטומים אלו, הוצע להוסיף סימפטומים תלויי תרבות, כגון בכי או צרחות בלתי נשלטות, כאבי ראש או צלצולים באוזניים.
חלק מהסובלים מהתקפי חרדה חווים התקפי חרדה מוגבלים, כלומר, התקפים שאינם כוללים ארבעה סימפטומים או יותר, אלא מוגבלים לסימפטום אחד או שניים בלבד.
טיפול בהתקפי חרדה.
טיפול קוגניטיבי התנהגותי הוא הטיפול עם ההשפעה הממושכת ביותר על התקפי חרדה. טיפול זה מומלץ על ידי איגוד הפסיכולוגים האמריקאי כטיפול המועיל ביותר. הטיפול השני ביעילותו מתבסס על תרופות ממשפחת SSRI. יש מחקרים המעידים על כך שגם טיפול דינאמי המזהה סיבות מהעבר הרחוק להתקפי החרדה יכול להביא לשיפור מהיר בסימפטומים.
טיפול קוגניטיבי התנהגותי בהתקפי חרדה, מורכב משני שלבים עיקריים:
מצודת פאן לאו
מצודת פאן לאו (במנדרינית: 分流炮台; באנגלית: Fan Lau Fort) היא מצודה הממוקמת בפאן לאו, בדרום מערב האי לנטאו שבהונג קונג. האתר הוא אתר היסטורי מוכרז.
המצודה הוקמה בשנת 1729, בשנת מלכותו השביעית של יונגג'נג, קיסר סין משושלת צ'ינג, והייתה אחת משתי מצודות שהוקמו באי לנטאו. המצודה הייתה מלבנית בצורתה, אורכה היה 46 מטרים ורוחבה 21 מטרים, כאשר חומה מקיפה את חצר המצודה. המצודה הוקמה בקצה הדרום מערבי של האי - במרחק שווה בין האי הונג קונג לבין מקאו.
במחצית השנייה של המאה ה-18 נכבשה המצודה על ידי שודדי ים ואלה שלטו במצודה עד שנת 1810 עת הובסו על ידי צבא סין.
לאחר שהשטח הוחכר לממלכה המאוחדת כחלק מהטריטוריות החדשות בשנת 1898 המצודה ניטשה.
שרידי המצודה שופצו בין השנים 1985–1990 וכיום היא אתר היסטורי מוכרז.
שדה ראייה
שדה ראייה הוא הכינוי לזווית או לתחום הנראה של שטח, מנקודת מבט מסוימת, ברגע נתון.
שדה הראייה תלוי במיקומן של העיניים ולכן קיימים הבדלים בשדות הראייה של בעלי חיים שונים.
שדה הראייה בכיוון קדימה אופקי של בני האדם הוא כמעט 180 מעלות, ושדה הראייה האנכי הוא כ-100 מעלות. למינים שונים של ציפורים יש שדה ראייה אופקי של כמעט 360 מעלות.
טווח כושר הראייה אינו אחיד לאורך כל שדה הראייה. כך למשל ראייה דו-עינית (המאפשרת תפיסת עומק של עצמים) אצל בני האדם, מכסה רק 120 מעלות משדה הראייה האופקי. ההבדל של 60 מעלות נובע מחוסר החפיפה בין אזורי הכיסוי של כל אחת מן העיניים.
גם תפיסת הצבעים וכושר ההפרדה של צורה ותנועה אינם אחידים בכל שדה הראייה. אצל בני האדם יכולת ההבחנה בין צבעים מרוכזת במרכז שדה הראייה, ואילו הפרדת התנועה מרוכזת באזורים הפריפריאלים שלו. הסיבה להבדלים הללו נובעת מריכוז תאים קולטי צבע במרכז הרשתית, לעומת ריכוז של תאים קולטי תנועה באזור הפריפריאלי שלה.
מכיוון שפעילותם של תאי החישה במרכז מצריכה כמות רבה של אור לעומת תאי החישה הפריפריאלים, המשמעות היא שהראייה הפריפריאלית חזקה יותר בלילה לעומת הראייה הדו-עינית הממורכזת.