ב-1884 חזר פרנסיס קרדוזו לתחום החינוך. הוא מונה למנהל המכינה ללא-לבנים בחטיבה העליונה של התיכון בוושינגטון הבירה. כאן לימד קורס בתחום העסקים והפך את בית הספר למוסד מוביל עבור האפרו-אמריקנים. פרנסיס שימש כמנהל, עד לפרישתו ב-1896, ובית הספר נקרא על שמו עד היום (Cardozo Senior High School) בצפון מערב הבירה וושינגטון.
פרנסיס קרדוזו היה קרוב רחוק של בנג'מין קרדוזו, שופט יהודי ידוע בבית המשפט העליון של ארצות הברית. דודו, ג'ייקוב קרדוזו, אח של אביו - אייזק, היה כאמור עיתונאי ובנוסף, תאורטיקן כלכלי מפורסם מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, שסייע לו, בראשית דרכו, לצאת ללימודיו באנגליה. נכדתו, הייתה אשתו של הזמר המפורסם והפעיל הפוליטי פול רובסון.
ביבליוגרפיה.
1. Francis L. Cardozo, Jr.: Folk Ways, in Francis L. Cardozo Papers, Library of Congress, Washington D.C. on Microfilm.
2. מרדכי ליאור: ג'ייקוב קרדוזו ופרנסיס קרדוזו - יהודים ושחורים בדרום קארולינה במאה ה-19. חיבור לתואר דוקטור. אוניברסיטת חיפה, החוג להיסטוריה כללית. 1992.
3.מוריסון, ס.א., קומאג'ר, ה.ס., לכטנברג, ו.א. ההיסטוריה של ארצות הברית. מאנגלית: אמיר אורן. עורך מדעי: חגי הורוביץ. תל אביב, זמורה-ביתן, תשמ"ד, 1984.
סוקסיניל כולין
סוקסיניל כולין (באנגלית: succinylcholine, נקרא גם Suxamethonium chloride) הוא אגוניסט ניקוטיני שמשמש להרפיית שרירים ושיתוקם לטווח קצר, בדרך כלל כדי להקל תהליך צנרור קנה. לפעמים התרופה משמשת להמתת חסד של סוסים בשילוב עם משככי כאבים וסמי הרגעה.
בארונג
בַּארוּנג (באנגלית: Barong או Barung) הוא כלי נשק דמוי חרב, בעל להב עבה בצורת עלה, המשמש שבטים אסלאמיים בדרום הפיליפינים.
הבארונג נמצא בשימוש נרחב בעיקר אצל המורו.
מבנה.
להב.
להב הבארונג המכונה "סוּלאבּ" עבה וכבדה, דבר אשר מוסיף ליכולת החיתוך שלה. אורך אופייני נע בין 20 ל-60 סנטימטרים כאשר בארונג מודרני בדרך כלל יהיה בתחום הארוך יותר (בסביבות ה-50 סנטימטרים).
הקת הקרויה "פּוּהַאן" עשויה בדרך כלל שרוול מוכסף הקרוי "באיקסקס" או "בּוּדבּוּד" עם סיבים טבעתיים מכוסים לכה שזורים כצמה המחפים עליו.
קת השייכת לחבר אצולה עשויה להיות משנהב, קרן קראבאו או הובנה מקמגונג .
עיטורים אופייניים על הקת כוללים קקדו ונאגה ובתחתיתה טבעת הידוק עשויה כסף, או נחושת מוקשחת. במלחמת העולם השנייה היו בשימוש קתות עם טבעות הידוק מאלומיניום.
אצטדיון המלך בודואן
אצטדיון המלך בודואן (בצרפתית: Stade Roi Baudouin; בהולנדית: Koning Boudewijnstadion) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם באזור הייזל שבצפון-מזרחה של העיר בריסל שבבלגיה. האצטדיון נחנך בשנת 1930, והכיל אז 70,000 מקומות ישיבה. כיום תכולתו של האצטדיון היא 50,122 מקומות. כמו כן, האצטדיון הוא אצטדיון הבית של נבחרת בלגיה בכדורגל.
האצטדיון אירח ארבעה משחקי גמר גביע אירופה לאלופות. האחרון שבהם, בשנת 1985, הסתיים במותם של 39 אוהדים במה שנודע כאסון הייזל, והוביל לסגירתו של האצטדיון למשחקי כדורגל עד לשיפוצו ופתיחתו מחדש בשנת 1995.
היסטוריה.
האצטדיון, שנקרא במקור אצטדיון המאה, נחנך בטקס פתיחה במעמדו של לאופולד השלישי, מלך הבלגים (אז היה יורש העצר), ב-23 באוגוסט 1930. הוא זכה לשמו מכיוון שנחנך מספר ימים לאחר יום העצמאות המאה של בלגיה. הוא נבנה במקור על מנת לייפות את הנוף הנשקף מפארק הייזל, הממוקם על רמה, לקראת התערוכה העולמית של בריסל (1935).
בשנת 1946 שונה שמו של האצטדיון לאצטדיון הייזל. תחת שם זה, אירח האצטדיון את משחקי גמר גביע אירופה לאלופות בשנים 1958, 1966, 1974 ו-1985, וכן את משחקי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בשנים 1964, 1976 ו-1980.
האצטדיון כאמור נועד לארח את גמר גביע אירופה לאלופות 1985. למרות משחקי הגמר האירופיים שהתקיימו בו בעבר, והיותו אצטדיון הבית של נבחרת בלגיה, מצבו של האצטדיון היה רעוע. עובדה זו, יחד עם חוליגניזם של אוהדי קבוצת ליברפול ששיחקה בגמר מול יובנטוס, וחוסר שליטה מצד כוחות הביטחון שהופקדו על האירוע, היוו את הבסיס לאסון כבד באצטדיון במשחק הגמר, שנודע בשם אסון הייזל, אשר במסגרתו נהרגו 39 אוהדים איטלקים ועוד כ-300 נפצעו. הטרגדיה הובילה לסגירת האצטדיון לאירועי כדורגל, והוא נותר בשימוש רק עבור טורניר האתלטיקה לזכרו של האתלט איבו ון דאם שהתקיים בו באופן מסורתי כחלק מליגת היהלום.
עשר שנים לאחר האסון, ב-1995, נחנך האצטדיון מחדש לאחר נרחב בעלות של כ-50 מיליון דולר. הוא נפתח תחת שם חדש, אצטדיון המלך בודואן, לזכרו של בודואן, מלך הבלגים שנפטר שנתיים קודם לכן. המבנה חודש כמעט לחלוטין, כשרק שרידים בודדים נותרו מהמבנה הישן, ונוספו לו מסלולי ריצה ומתקנים עבור תחרויות אתלטיקה שונות. הוא נפתח מחדש ב-23 באוגוסט 1995, 65 שנים בדיוק לאחר פתיחתו המקורית, כביתה המחודש של הנבחרת והאצטדיון הגדול במדינה. האצטדיון המחודש נבחר לארח את משחק הגמר של גביע אירופה למחזיקות בשנת 1996, וכן את משחק הפתיחה של יורו 2000 שנערך בבלגיה ובהולנד.
בשנת 2005, הוקמה אנדרטה המעוצבת כשעון שמש מחוץ לאצטדיון, לזכרם של ההרוגים באסון הייזל 20 שנים מוקדם יותר.
ב-26 במאי 2006 הודיעה התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית כי האצטדיון לא יארח יותר את משחקי הנבחרת ואת משחקי גמר הגביע הבלגי, בטענה כי אחד היציעים צר מדי ומהווה סכנה בטיחותית. עיריית בריסל פנתה לבית המשפט בטענה שהיציעים אכן בטיחותיים, בניגוד לטענת ההתאחדות, ובית המשפט קיבל את טענתה. בעקבות כך, חתמו נציגי ההתאחדות על הארכת החוזה מול העירייה על השימוש באצטדיון, והוא חזר לארח את משחקי הנבחרת וגמר הגביע החל מה-15 בנובמבר באותה שנה.
אירועים נוספים.
האצטדיון משמש גם כמגרשה של נבחרת בלגיה ברוגבי, ונערכו בו גם מספר משחקים של קבוצות שונות מצרפת ואנגליה שאירחו בו במסגרת אליפות אירופה ברוגבי.
ב-8 ביולי 2010 אירח האצטדיון משחק ראווה בטניס, שבמקור היה אמור להפגיש שתי טניסאיות בלגיות, ז'וסטין הנין וקים קלייסטרס. בעקבות פציעתה של הנין, היא הוחלפה על ידי סרינה ויליאמס. במשחק נשבר השיא העולמי עד לאותו היום במספר האוהדים במשחק טניס, כשהגיעו אליו כ-35,000 צופים.
האצטדיון, בנוסף להיותו אצטדיון ספורט, משמש גם כמקום להופעות ענק של אמנים בינלאומיים. בין היתר הופיעו בו U2, בשתי הזדמנויות שונות, וכן הופיעו בו האבנים המתגלגלות, סלין דיון, מדונה, רובי וויליאמס, בון ג'ובי, דפש מוד, ברוס ספרינגסטין ועוד.
אצטדיון הייזל
עץ שחור
פרנקו גונן
פרנקו גונן (נולד ב-1948) הוא מנהל ואיש צבא ישראלי בדימוס. כיהן כמנכ"ל עיריית ראשון לציון, שירת תקופה ארוכה בצה"ל, פיקד על אגד ארטילרי ושימש סגן קצין תותחנים ראשי.
גונן שירת בצה"ל בחיל התותחנים. פיקד על גדוד 55 ובמלחמת לבנון הראשונה פיקד על אגד 449 באוגדה 880. בשנים 1982 עד 1984 פיקד על עוצבת עמוד האש. שימש קצין התותחנים הפיקודי של פיקוד הצפון וסגן קצין תותחנים ראשי. הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה וכיהן כנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בזאיר. השתחרר משירות הקבע בדרגת אלוף-משנה ב-1992. בשירות המילואים קודם לדרגת תת-אלוף.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל אגף הביטחון וחירום בעיריית ירושלים. ב-1995 מונה לסמנכ"ל תפעול ומינהל בעיריית חולון. ב-1999 מונה למנכ"ל עיריית ראש העין וב-2001 למנכ"ל עיריית רחובות. באפריל 2007 מונה על ידי שר הפנים לראש ועדה קרואה לניהול המועצה המקומית מעלה עירון וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2009. ב-2015 פרסם משרד מבקר המדינה ביקורת על תפקוד הוועדה הקרואה במעלה עירון. הביקורת העלתה מחדלים חמורים בתהליכי קבלת ההחלטות ובהתקשרויות עם נותני שירותים. כמו כן, ממצאי הביקורת לימדו על התנהלותה הבזבזנית של הוועדה ועל הטבות כספיות שהוענקו לעומדים בראשה. באוקטובר 2009 מונה למנכ"ל עיריית ראשון לציון וכיהן בתפקיד עד אפריל 2017.
גונן בעל תואר ראשון במדעי הרוח מאוניברסיטת תל אביב, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת', ובוגר המכללה לפיקוד ומטה של צה"ל.
פיברט
בפרמקולוגיה, פיברט (fibrate) היא משפחה של חומצות קרבוקסיליות אמפיפיליות. משפחה זו משמשת עבור מגוון נרחב של בעיות מטבליות, אך בעיקר עבור היפרכולסטרולמיה בגלל האפקט ההיפוליפידמי שלה.
אינדיקציה.
פיברטים משמשים לטיפול של מצבים שונים של היפרכולסטרולמיה, בדרך כלל בשילוב עם סטטינים. פיברטים מפחיתים את מספר התקפי הלב הלא-קטלניים, אך אינן מפחיתות תמותה כללית או תמותה קרדיווסקולרית בחולים עם הפרעה בשומני הדם. לפיכך הן ניתנות רק לחולים שאינם יכולים ליטול סטטינים.
הפיברטים ניתנים כדי להוריד רמות ה-LDL, להפחתת רמות בדם שומנים (שיורדות בממוצע ב-30%), וכן בהעלאת ה-HDL. הם מפחיתים את העמידות לאינסולין אם קיימת דיסליפידמיה שנובעת מתסמונת המטבולית. פיברטים אינם מתאימים לחולים עם רמות HDL נמוכות. מומלץ לבדוק את כמות ה-HDL בחודשים הראשונים לטיפול בפיברטים.
תופעות לוואי.
רוב הפיברטים יכולים לגרום למחלת שריר (מיופתיה). כיוון שפיברטים מעלים את כמות הכולסטרול במרה, הם מעלים את הסיכון לאבנים בכיס המרה.
בשילוב עם סטטינים, פיברטים גורמים לסיכון מוגבר לתמס שריר (רבדומיוליזיס), הרס של רקמת שריר שמוביל לאי ספיקת כליות. סטטינים פחות ליפופיליים ייטו פחות לגרום לתופעת לוואי זו, ולפיכך הם בטוחים יותר בשילוב עם פיברטים.
מנת יתר עלולה לגרום לאי-ספיקת כליות חריפה.
פרמקולוגיה.