תמר היא אמא לשלושה ילדים, נשואה לאריאל הורוביץ, בנה של המשוררת נעמי שמר, אשר הכירה במהלך לימודיה ברימון. בעלת תואר ראשון בתולדות האומנות ופילוסופיה, מרצה בסמינר הקיבוצים ומשדרת ברדיו 88FM את התוכנית "קצת לפני מחר" עם ענת עצמון.
קורפוס הפאנצר ה-48 (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר ה-48 (בגרמנית: XLVIII. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס גויס בגרמניה ב-15 בדצמבר 1940 בשם "הקורפוס הממוכן ה-48", אך שמו שונה ל"קורפוס הפאנצר ה-48" ערב מבצע ברברוסה.
בעת הפלישה לברית המועצות, חולק המאמץ המלחמתי הגרמני לשלושה ראשי חץ. כל ראש חץ קיבל קבוצת ארמיות שניהלה את המאמץ בכיוון מסוים. הקורפוס סופח לקבוצת הפאנצר הראשונה (לימים ארמיית הפאנצר הראשונה) בפיקודו של אוואלד פון קלייסט, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דרום. בתחילת המערכה, הוא פעל בקרבות השריון הראשונים כגון קרב דובנו-לוצק-ברודי. לאחר מכן השתתף בקרבות בצפון אוקראינה ובמרכזה ליד הערים ברדיצ'ב וקירובוגרד.
במערכת החורף של 1941/1942 השתתף בלחימה באזור מוסקבה וקורסק. עם תחילת מערכת הקיץ של שנת 1942 היה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית שסופחה לקבוצת ארמיות דרום שהשתתפה במבצע כחול. לאחר פיצול קבוצת ארמיות דרום לשתי קבוצות סופח לקבוצת ארמיות B. במסגרת המבצע הוא פעל בקרב סטלינגרד.
ערב התקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד הוצב הקורפוס ככוח עתודה נייד מדרום לעמדות הארמייה הרומנית השלישית, שהגנה על האגף הצפוני של איגוד הכוחות הגרמני באזור סטלינגרד. במהלך מבצע אורנוס הותקפו הארמייה השלישית וקורפוס הפאנצר ה-48 שבא לעזרתה על ידי כוחות סובייטיים עדיפים. שתיים מהדיווזיות של הקורפוס - דיוויזיית הפאנצר ה-22, שהועברה אליו מהעתודה פרק זמן קצר לפני שכותרה, והדיוויזיה המשוריינת הראשונה של צבא רומניה - ספגו אבדות כבדות מאוד ונאלצו לסגת מערבה אל מעבר לנהר צ'יר. הדיוויזיה השלישית (דיוויזיית הפאנצר ה-24) נדחקה מזרחה אל תוך "כיס סטלינגרד", והושמדה שם. שרידי הקורפוס, שתוגברו על ידי דיוויזיית הפאנצר ה-11, הגנו על קו נהר הצ'יר מפני כוחות סובייטים שניסו להתקדם מערבה, תחת פיקוד קבוצת ארמיות דון, והחל מהמחצית השנייה של דצמבר 1942 ניהלו שורת קרבות מגננה מוצלחים באזור הדון התחתון והדונייץ, שמנעו מהצבא האדום לסגור את "פיתחת רוסטוב" ולנתק את כוחות הציר באזור הקווקז.
במערכת החורף של שנת 1942/1943, הקורפוס היה מעורב בלחימה באזור חרקוב ובהמשך, בקרב קורסק, כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. הוא היה חלק מהמאמץ הגרמני בחלקה הדרומי של החזית. לאחר ההפסד בקרב המשיך הקורפוס להילחם בקרבות מגננה באוקראינה ובסופו של דבר נסוג הקורפוס, יחד עם הצבא הגרמני וסיים את דרכו בקרבת הנהר אלבה.
סדר הכוחות.
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה.
בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מתקפת הקיץ הגרמנית - 1942.
במתקפת הקיץ הגרמנית - 1942 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב סטלינגרד.
בקרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע אורנוס.
במבצע אורנוס כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע סערת חורף.
במהלך מבצע סערת חורף כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב חרקוב השלישי.
בקרב חרקוב השלישי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב קורסק.
בקרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרבות על הוויסלה.
במהלך הקרבות על הויסלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרבות בשלזיה.
במהלך הקרבות בשלזיה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
1001 (מספר)
1001 (נכתב גם 1,001; במילים בלשון זכר: אלף ואחד; בלשון נקבה: אלף ואחת) הוא מספר טבעי, עוקב ל-1000 וקודם ל-1002.
בספרות ובתרבות.
בתרבות הערבית, המספר מתאר אוסף של סיפורי עם ידועים הנקראים סיפורי אלף לילה ולילה, שהם אלף לילה, ועוד לילה אחד, קרי, 1001 לילות. בעברית ישראלית נעשה שימוש במונח זה כדי לתאר סיפורים מוגזמים שלא יכולים להתרחש.
שמות סרטים רבים מתחילים ב-1001. בהם:
סדרת האנימציה "אלף ואחת אמריקות".
מחזה בשם "1001" מאת Jason Grote.
האלף ואחד הוא אלבום מוזיקה מאת ג'וני שועלי.
הקורפוס הממוכן ה-48 של הוורמאכט
למור צווארון
למור צווארון (שם מדעי: "Varecia") הוא סוג במשפחת הלמוריים. בסוג זה יש שני מינים:
כמו כל הלמורים, המינים אנדמיים למדגסקר כשתפוצת היא ביערות הגשם הלחים של צפון ומזרח מדגסקר. הלמורים שוקלים מ-3.5 עד 4 ק"ג. אורכם הוא כ-50 ס"מ, ואורך הזנב הוא כ-60 ס"מ. הנקבות גדולות במעט מהזכרים, ואורך חייהם הוא כ-20 שנה.
כשמם, יש להם צווארון ופרווה בצבע שחור לבן. הרגליים, הבטן והראש שחורים ולבנים. יש להם נקודת עור שחורה בגב ובצוואר, ולעיתים גם ברגליים] ובפה.
הלמורים חיים בקבוצות של 30 עד 50. הקבוצות מונהגות על ידי הנקבות שהם במעמד החברתי הגבוה מן הזכרים ואף מצטיינות בתקיפות ומגנות על שטחי מחיתם.
ההיריון נמשך כשלושה חודשים לאחר מכן הנקבה ממליטה תאומים או שלישייה.
ילידי מדגסקר - המלגשים מתייחסים אל למורי הצווארון כחיות קדושות אשר מתפללות אל השמש כמה פעמים ביום.
שימור.
שני המינים מצויים בסכנת הכחדה חמורה בגלל הרס בתי-גידול, ציד ומסחר לחיות מחמד, הנחשבים כאיומים העיקריים לקיומם. יצירת הפארק הלאומי מסואלה בשנת 1997 עזרה להגן על הלמורים, אך למורי צווארון רבים לא חיים בתוך גבולות הפארק, והם עדיין בסיכון גבוה.
קולות.
הלמורים יכולים להפיק קולות חזקים ורועשים כדי לתקשר.
פרשיות פתוחות וסגורות
פרשות פתוחות וסגורות
יעקב חיים סרנא
תדאוש קונוויצקי
תדיאוש קונוויצקי
קריסטין סטיוארט
פיתוי (סרט)
פיתוי הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת המתח והדרמה משנת 2002, המבוסס על ספרו של רם אורן בעל אותו השם.
עלילה.
דפנה (דפנה רכטר), בעלת חנות ספרים מרמת השרון הנשואה ליורם (גיא מרוז), עורך דין מצליח, לא יודעת מה לעשות בכסף הרב שהוריש לה אביה שנפטר. יום אחד מתאהבת דפנה בעמי (שרון אלכסנדר), אחד מלקוחותיו של בעלה הנמצא בתהליך גירושין מאשתו. עמי מבקש מדפנה שתחתום ערבות על הלוואה שלקח מהבנק לצורך עסקה גדולה שהוא רוצה לבצע בחו"ל. דפנה חותמת ועמי נעלם. מירב בנימיני (אורנה פיטוסי), חברתה של דפנה, יוצאת לנקום בעמי באותה שיטה שבה עמי בעצמו פעל.
הפקה.
הסרט יועד במקור להיות סרט טלוויזיה, אך הוקרן בקולנוע ורק לאחר מכן שודר בטלוויזיה.
לאחר שביים ב-1998 את סדרת הטלוויזיה שכתב רם אורן "" ששודרה בערוץ 2 בכיכובו של משה איבגי, פנה ערן ריקליס למפיקים שונים בבקשה להפיק סרט ע"פ אחד מספריו של אורן. בריאיון לגלובס אמר ריקליס: "באתי למפיקים ואמרתי, הנה אדם עם רקורד של הצלחה, תשעה רבי-מכר, תבחרו. מסרטים ועד מיני-סדרות, מה שתרצו. היית מצפה שבגלל הישגיו המסחריים של רם אורן, מפיקים יחנקו זה את זה כדי להשיג אותו." בסופו של דבר ערוץ 2 לא הסכימו להפקה זו, ורק חברת ההפקה ICP הסכימה והשקיעה בסרט למעלה מחצי מיליון דולר.
עלילת הסרט שונה למדי מהספר שעליו הוא מבוסס. קו העלילה המרכזי, שבמסגרתו גבר מוליך שולל אישה על מנת לסחוט ממנה כסף וחברתה יוצאת לנקום בו, אמנם דומה בשניהם, אך פרטים קטנים יותר, כעיסוקן של הדמויות, מספר ילדיה של דפנה ואף שמותם, שונו בסרט. כמו כן, הסרט מתמקד באופן כמעט בלעדי בקו עלילה זה, ועלילות משנה רבות שבספר, לצד הדמויות המרכיבות אותן, הושמטו כליל מתסריט הסרט.
ביקורות.
הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר, ורבים קבלו על כך שסרט שצולם עבור טלוויזיה - שודר בקולנוע. אורי קליין כתב על הסרט:
מצפה הכוכבים פאלומר
מצפה הכוכבים פאלומר הוא מצפה כוכבים הנמצא במחוז סן דייגו בארצות הברית. הוא שייך למכון הטכנולוגי של קליפורניה ומנוהל על ידו. המצפה כולל שלושה טלסקופים ראשיים. לגדול מביניהם, טלסקופ הייל, קוטר מראה מחזירה של כ-5.1 מטרים. המצפה היה מהראשונים שביצעו סקר שמים, עוד בשנת 1948. זמן שימוש בטלסקופ מוענק גם לשותפות אוניברסיטת קורנל והמעבדה להנעה סילונית של נאס"א.
היסטוריה.
המצפה נוסד לאור חזונו של האסטרונום ג'ורג' אלרי הייל לבנות טלסקופים בעלי מראות מחזירות גדולות מאלו שהיו קיימות אז. הפרויקט השאפתני יצא לדרך בשנת 1928 ונעזר בתרומה של 6 מיליוני דולרים מקרן רוקפלר. בשנת 1949, כאשר הטלסקופ הראשי במצפה הופעל לראשונה, הוא היה הטלסקופ הגדול מסוגו בעולם. מעמד זה נלקח ממנו רק בשנת 1992 עם פתיחתו של מצפה קק.
בשנת 1953, נערכו במצפה המדידות המדויקות ביותר עד אז למדידת המרחק של כדור הארץ מגלקסיית אנדרומדה, שהראו שהמרחק לגלקסיית אנדרומדה הוא למעשה יותר מכפול מין המרחק שהעריכו החוקרים עוד קודם.
תאוריית התפיסה העצמית
תאוריית התפיסה העצמית (self-perception theory) היא תאוריה בפסיכולוגיה חברתית שפותחה על ידי דריל בם ב-1967, המסבירה את התפתחותן של עמדות. על פיה, בהיעדר עמדה קיימת או במצבים בהם העמדה חלשה, אנשים מפתחים את עמדותיהם באמצעות התבוננות בהתנהגות של עצמם והסקת מסקנות ממנה, בדומה לדרך בה הם מנסים להסביר התנהגות של אחרים. התאוריה מניחה כי אין אנו ניגשים ישירות למצבנו הפנימי ונוגדת את הדעה הרווחת שהעמדות שלנו הן אלה שקובעות את ההתנהגות.
רקע.
תאוריית התפיסה העצמית מנסה להסביר באופן אלטרנטיבי ממצאים שאותם פרסם לאון פסטינגר בשנות החמישים כחלק מתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי.