זה היה בזמן שספני איטליה, ספרד ופורטוגל דרכם לראשונה על אדמת "העולם החדש". כריסטופר קולומבוס היה הראשון לעשות זאת בשנת 1492, כאשר הפליג מערבה באוקיינוס האטלנטי במהלך משלחת להודו. במקום להגיע לאסיה, קולומבוס הגיע לאמריקה, ונחת באיי במה שהם איי בהאמה. מתוך אמונה שהגיע למעשה להודו, קרא לילידים "אינדיאנים", שמשתמשים בו עד היום כדי לתאר את העמים הילידים של אמריקה. רק שמונה שנים מאוחר יותר בשנת 1500, הנווט הפורטוגזי, פדרו קברל, תוך ניסיון לשחזר את דרכו של ואסקו דה גאמה הפליג מערבה וגילה את מה שהיום היא ברזיל. לאחר שהשתלט על היבשה החדשה, חזר קברל אל מסעו מעבר לאוקיינוס האטלנטי לקצה הדרומי של אפריקה והודו, וסוף סוף הגיע לשם בספטמבר 1500 - פתח לראשונה מסלול מהעולם החדש לאסיה - וחזר לפורטוגל בשנת 1501.
בשנת 1511 כבש אפונסו דה אלבוקרקי את מלאקה, אז מרכז הסחר האסייתי. בהיכרות עם מיקומם הסודי של איי התבלין, בעיקר איי בנדה, אז המקור העולמי של אגוז מוסקט וציפורן, הוא שלח משלחת שבראשות אנט אנטוניו אבראו לבנדה, והם היו האירופיים הראשונים שהגיעו לאיים האלה בתחילת 1512. המשלחת של אבראו הגיעה לאיי בורו, אמון וסרם.
משנת 1507 - 1515 ניסה אלבוקרקי לחסום לחלוטין את דרכי המסחר הערביות והמסורתיות האחרות שנפרשו מחופי מערב האוקיינוס השקט עד הים התיכון, דרך כיבוש בסיסים אסטרטגיים במפרץ הפרסי ובכניסה לים האדום. בראשית המאה ה-16 הייתה לפורטוגזים שליטה מוחלטת על דרך הים האפריקאית. כמו כן שלטו ברשת ארוכה של נתיבים שקישרו בין שלושה אוקיינוסים, ממולוקה (איי התבלין), בגבולות האוקיינוס השקט, דרך מאלקה, הודו וסרי לנקה (משם, לאחר מכן קישרה לסין ויפן), לליסבון בפורטוגל (אירופה), דרך האוקיינוסים ההודי והאטלנטי.
בית המלוכה הספרדי, ארגן את משלחתו של כריסטופר קולומבוס כדי להתמודד עם פורטוגל על ​​סחר התבלינים עם אסיה, אך במקום זאת הוא הגיע לעולם חדש. החיפוש אחר מסלול לאסיה התחדש מספר שנים לאחר מכן, לאחר שהמגלה וסקו נונייס דה-בלבואה חצה את מיצר פנמה בשנת 1513 והפך לאירופאי הראשון שראה את האוקיינוס השקט מהעולם החדש, ואישר כי אמריקה היא יבשת נפרדת. הכתר הספרדי ארגן הפלגה מערבה גדולה עם פרדיננד מגלן, על מנת להגיע לאסיה מספרד מעבר לאוקיינוס האטלנטי והאוקיינוסים השקט. ב־21 באוקטובר 1520 חצתה משלחתו את המיצר הנושא את שמו בקצה הדרומי של דרום אמריקה, ופתח את האוקיינוס השקט לחקירה אירופאית. ב־16 במרץ 1521 הגיעו הספינות לפיליפינים וזמן קצר לאחר מכן לאיי התבלינים, ובסופו של דבר הביאו לסחר במסלול מערבה הראשון לכיוון אסיה.
לאחר מותו של מגלן בפיליפינים, הנווט חואן סבסטיאן אלקנו קיבל פיקוד על המשלחת והסיע אותה על פני האוקיינוס ההודי בחזרה לספרד, לשם הגיעו בשנת 1522 על סיפונה של הספינה האחרונה שנותרה: הוויקטוריה. החוקרים הללו הפכו לאנשים הראשונים שהקיפו את כדור הארץ. במשך המאות הבאות שלטה ספרד ברשת סחר עצומה שקשרה בין שלוש יבשות: אסיה, אמריקה ואירופה. נוצר מסלול תבלינים עולמי: ממנילה בפיליפינים (אסיה) לסביליה בספרד (אירופה), דרך אקפולקו במקסיקו (צפון אמריקה).
דיפוזיה תרבותית.
אחד החילופים הטכנולוגיים החשובים ביותר של רשת סחר התבלינים היה העברת טכנולוגיות ימיות להודו, המזרח התיכון, מזרח אפריקה וסין על ידי העמים האוסטרונזים. טכנולוגיות אלה כוללות סירות מסוגים שונים, קטמרנים, וכנראה גם סירות מפרש. התהליך עדיין ניכר בשפות בסרי לנקה ובדרום הודו.
אוסטרונזים יצרו גם מספר התיישבויות בדרום הודו, סרי לנקה ומזרח אפריקה, מה שהיווה מרכיב חשוב בסחר התבלינים. הם ייבאו את הבננות, אגוזי קוקוס מבויתים מהאוקיינוס השקט, בטטות יאם, אורז יבש, טארו ענק, ג'ינג'ר, פלפל, אגוז ארקה, וקנה סוכר.
מוסדות דתיים הינדים ובודהיסטיים בדרום-מזרח אסיה, היו קשורים לפעילות כלכלית ומסחר, שכן פטרונים הפקידו כספים גדולים אשר ישמשו אחר כך לטובת הכלכלה המקומית על ידי ניהול אחוזות, קידום פעילויות מסחר. הבודהיזם התפשט בעיקר לצד הסחר הימי וקידם אמנות ואוריינות. האסלאם התפשט ברחבי המזרח והגיע בדרום-מזרח אסיה הימית במאה העשירית. סוחרים מוסלמים מילאו חלק מכריע בסחר. מיסיונרים נוצריים, כמו סנט פרנסיס חאווייר, סייעו להתפשטות הנצרות במזרח. הנצרות התמודדה עם האסלאם כדי להפוך לדת השלטת באיי מלזיה. עם זאת, ילידי איי התבלין התרגלו בקלות לקלוט הבטים שונים של שתי הדתות.
הכרת השפה הפורטוגזית הפכה חיונית לסוחרים העוסקים בסחר. סחר פלפל קולוניאלי שינה באופן דרסטי את חוויית המודרניות באירופה ובקרלה והביא, יחד עם הקולוניאליזם, קפיטליזם מוקדם לחוף מלבר בהודו, שינוי תרבויות של צורת עבודה ומעמדות.
סוחרים הודים העוסקים בסחר תבלינים הביאו את המטבח ההודי לדרום-מזרח אסיה, ובמיוחד למלזיה ואינדונזיה, שם הפכו תערובות תבלינים ופלפל שחור לפופולריות. לעומת זאת, המטבח והגידולים הדרום מזרחיים של אסיה התפשטו גם להודו ולסרי לנקה, שם עדיין קיימת דומיננטיות של אורז ותבשילי חלב קוקוס.
אנשים אירופאים התחתנו עם ההודים, והפיצו בהודו כישורים קולינריים חשובים, כמו אפייה. אוכל הודי, שהותאם לחיך האירופי, הגיע לאנגליה עד שנת 1811, כאשר מפעלים בלעדיים החלו לספק את טעמם של הסקרנים ושל החוזרים מהודו. אופיום היה חלק ממסחר התבלינים וכמה אנשים שהיו מעורבים בסחר התבלינים הונעו על ידי התמכרות לאופיום.
לוינשטין נכסים
לוינשטין נכסים בע"מ (לשעבר: משולם לוינשטיין מבנים (1986) בע"מ) המוכרת בשם המותג לוינשטין היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ועוסקת בנדל"ן מניב למסחר ומשרדים.
היסטוריה.
משולם לוינשטיין מבנים הוקמה בשנת 1986 כחברה פרטית כאשר מלוא מניותיה מוחזקות על ידי חברת האם "משולם לוינשטין הנדסה וקבלנות".
בפברואר 2010 שם החברה שונה ל"לוינשטין נכסים".
במאי 2010 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לאחר שבוצע הליך ארגון מחדש בחברת האם שלה.
ב-15 בינואר 2017 רכשה החברה את מלוא הזכויות בפרויקט "לב הסיטי" שבבאר שבע תמורת כ-62 מיליון שקל. ב-24 בינואר 2017 רכשה מידי חברת אמות כ-50% מפרויקט "ראשון סנטר" שבראשון לציון תמורת כ-16.4 מיליון שקל, וביולי 2017 מכרה את אחזקתה זו תמורת 37 מיליון שקל.
במאי 2017 רכשה לוינשטין נכסים מגרש הממוקם בסמוך לתחנת הרכבת של האוניברסיטה בבאר שבע תמורת כ-46 מיליון שקל.
נכון לשנת 2019 מנכ"ל החברה הוא שאול לוטן ויושב ראש דירקטוריון החברה הוא אליעזר אלקון. משרדי החברה שוכנים במגדל לוינשטיין שבתל אביב.
בעלי עניין.
בעלת השליטה בחברה היא חברת לוינשטיין הנדסה אשר מחזיקה כ-69.79% ממניות החברה.
יחד (שיר)
יחד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית, אישתאר, ביחד עם הזמר קובי פרץ. השיר יצא לאור בפברואר 2009, כסינגל מתוך אלבום האוסף של אישתאר, The Best of Ishtar Alabina. השיר זכה להצלחה ארצית, והגיע למקום ה-19 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת 2009.
בסוף שנת 2009, כאשר פורסם מצעד העשור של ישראל, נודע כי השיר התמקם במקום החמישי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אישתאר, ביחד עם צ'ולי זכאי והופק והולחן על ידי שי ראובני. מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי, הפנה כלפי השיר ביקורת שלילית, תוך שהעניק לו ציון של שני כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בנוסף לכך, עלה האודיו של השיר ליוטיוב כמה שנים לאחר צאתו המקורית. האודיו זכה להצלחה וצבר מיליון צפיות.
הופעה.
ב-30 בספטמבר 2009, פורסמה ההופעה הראשונה של השיר, אשר תפקדה גם כקליפ של השיר. ההופעה זכתה להצלחה רבה כאשר צברה למעלה משני מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותה לאחת מהנצפות ביותר של אישתאר ופרץ.
ב-26 בינואר 2011, פורסמה ההופעה של אישתאר וקובי פרץ עם השיר בהיכל נוקיה.ההופעה זכתה להצלחה רבה כאשר צברה למעלה מ-1.6 מיליון צפיות.
פאוליוס ינקונאס
פאוליוס ינקונאס (בליטאית: Paulius Jankūnas; נולד ב-29 באפריל 1984) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בקבוצת ז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית והיורוליג, בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירת מועדונים.
בשנת 2002 החל ינקונאס את קריירת המשחק בקבוצת המילואים של ז'לגיריס קובנה – "BC Žalgiris-2" – וזכה עמה באליפות ליגת המשנה הליטאית. בעונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים של 20.0 נקודות ו-12.3 ריבאונדים למשחק, וזכה בפרס ה-MVP של הליגה.
בעונת הצטרף לקבוצה הבוגרים של ז'לגיריס, אשר זכתה באליפות הליגה הליטאית והודחה מהיורוליג במחזור האחרון של שלב "16 הגדולות", במשחק מול מכבי תל אביב אשר זכה לכינוי "נס ז'לגיריס". ב-5 העונות הבאות זכה עם הקבוצה 3 פעמים נוספות באליפות הליגה הליטאית, פעמיים באליפות הליגה הבלטית ופעמיים בגביע הליטאי. עונת השיא שלו מבחינה סטטיסטית הייתה , בה רשם שיאי קריירה של 13.8 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק ביורוליג.
לקראת עונת 2009/2010 עבר לשחק עבור חימקי מוסקבה מליגת העל הרוסית. את אותה עונה סיימה חימקי במקום השני בליגה הרוסית, אחרי צסק"א מוסקבה.
לאחר עונה אחת בלבד חזר לז'לגיריס, וב-9 העונות הבאות זכה עם הקבוצה ב-9 אליפויות ליטא רצופות, וכן בחמישה גביעי ליטא. בעונת נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג לצד חברו לקבוצה קווין פאנגוס, לאחר שהובילו את הקבוצה לשלב הפיינל פור לראשונה מאז עונת 1998/1999. במשחק חצי הגמר הפסידה ז'לגיריס מול פנרבחצ'ה בתוצאה 67–76, ובמשחק על המקום השלישי גברה על צסק"א מוסקבה בתוצאה 79–77.