במקרה והקרניים מקבילות, העדשה המרכזת גורמת להן להישבר לאותה הנקודה הנקראת מוקד העדשה.
יכולת ההגדלה של הטלסקופ היא באופן בסיסי היחס בין אורך המוקד של העצמית לבין אורך המוקד של העינית. לכן, ברוב הטלסקופים ניתן להחליף עיניות שונות ועל ידי כך לצפות בהגדלות שונות. לעצמית בעלת קוטר גדול יותר יתרונות שונים הנובעים מסיבות אופטיות, אולם היתרון החשוב ביותר הוא היכולת לאסוף כמות אור הגדולה מזו שנראית בעין הבלתי מזוינת.
שבירת האור גורמת לאברציות אופטיות (עיוותים). לכן, ממציאים שונים שיפרו ושינו את הטלסקופ שובר האור וכיום ישנם עיצובים הנבדלים באיכותם ובעלותם. סוגים שונים של טלסקופים שוברי אור הם:&lt;br&gt;
הטלסקופ הגלילאי.
הטלסקופ המקורי אותו גליליאו שכלל ב-1609, נקרא טלסקופ גליליאי. בטלסקופ, העצמית היא עדשה מרכזת והעינית היא עדשה מפזרת. הדמות המתקבלת היא דמות ישרה.
הטלסקופ המשוכלל ביותר של גלילאו הגדיל את האובייקט הנצפה פי 30. בעקבות פגמים בעיצובו, הדמות שהתקבלה הייתה מטושטשת ומעוותת. בכל זאת, איכות התמונה הספיקה לגלילאו כדי להתחיל לחקור את השמים.
בין תגליותיו:
טלסקופ קפלרי.
הטלסקופ הקפלרי, שהומצא על ידי יוהאנס קפלר הוא שכלול של הטלסקופ הגלילאי. במקום עדשה מפזרת כעינית, קפלר השתמש בעדשה מרכזת. כתוצאה מכך, הקרניים היוצאות מהעינית הן קרניים מתכנסות. היתרונות בקרניים מתכנסות הם ששדה הראיה המתקבל רחב יותר והצופה יכול למקם את עינו רחוק יותר מהעינית. כמו כן, בטלסקופ של קפלר ניתן להגיע להגדלה חזקה בהרבה מהטלסקופ של גלילאי. החיסרון בטלסקופ של קפלר הוא שכדי להימנע מאברציה כרומטית בתמונה, נדרש אורך מוקד גדול מאוד של העצמית ולכן הטלסקופ כולו יהיה גדול בהרבה.
טלסקופ אכרומטי.
הטלסקופ האכרומטי הומצא על ידי צ'סטר מור הול (Chester Moore Hall) בשנת 1733 ובאופן בלתי תלוי, ג'ון דולונד המציא אותו ורשם עליו פטנט.
עד הטלסקופ האכרומטי, לטלסקופים שוברי אור הייתה בעיה של אברציה כרומטית. בגלל הנפיצה, אורכי גל שונים היו בעלי אורך מוקד שונה. למשל, הטלסקופ היה ממוקד לצבע האדום, והצבע הכחול היה לא מפוקס. התוצאה הייתה דמות בעלת הילה אופיינית. טלסקופ אכרומטי מנסה להתגבר על אברציה כרומטית ואברציה כדורית על ידי עצמית מיוחדת: במקום להשתמש בעדשה מרכזת בלבד, משתמשים בשתי עדשות צמודות - עדשה מרכזת ועדשה מפזרת כאשר שתיהן עשויות מסוגי זכוכית שונים. בסידור כזה, ישנה עדשה מרכזת חזקה שצמודה לעדשה מפזרת חלשה יותר. כך, העדשה המפזרת, בעלת אברציה משל עצמה, מפצה על האברציה של העדשה המרכזת. התוצאה היא עדשה מרכזת חלשה בעלת אברציה מופחתת. עצמית כזו תרכז את אורך הגל האדום ואת הכחול לאותו המישור וטלסקופ עם עצמית כזו לא זקוק לאורך מוקד גדול במיוחד כמו בטלסקופ הקפלרי.
טלסקופ אפוכרומטי.
טלסקופ אפוכרומטי הוא טלסקופ בעל עצמית מחומרים מיוחדים בעלי נפיצה מופחתת. עצמית כזו תביא את אורך הגל האדום, הכחול והירוק למיקוד באותו המישור. שגיאת הצבע של טלסקופ כזה קטנה פי 10 משגיאת הצבע של טלסקופ אכרומטי. החומרים בעדשת הטלסקופ האפוכרומטי יקרים מאוד ובעת העיבוד וליטוש העדשה אין לחשוף אותם לחמצן, ועל כן סוג הטלסקופ היקר ביותר לקוטר נתון. מצד שני זהו גם הטלסקופ המספק את האיכות הגבוהה ביותר של דמות לקוטר נתון.
איסור הנאה ממעשה שבת
שבתאי בן אברהם דונולו
זהות כפולה (סרט)
זהות כפולה (באנגלית: The Bourne Identity) הוא סרט פעולה ומתח אמריקאי מצליח משנת 2002 המבוסס בחלקו על ספר בעל אותו שם מאת רוברט לדלום. את הסרט ביים דאג לימן ומככבים בו מאט דיימון, פרנקה פוטנטה, קלייב אוון ואדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה בתפקידים הראשיים.
תקציר עלילה.
סוכן ה-CIA לשעבר ג'ייסון בורן (דיימון) השתתף בפרויקט סודי ואינו זוכר את זהותו. במהלך הסרט זיכרונו מתחיל לשוב אליו אחרי שהוא מחבר שברירי זכרונות ומגלה שהוא סוכן-ביון מיומן, שנרדף על ידי מפעיליו לשעבר. במהלך מסעו לאיתור זהותו הוא חובר למארי (פרנקה פוטנטה), שמוצאת עצמה נרדפת גם היא. עיקר עלילת הסרט מתרחש בפריז.
במהלך הסרט נחשפת יחידה סודית ביותר ב-CIA בשם "טרדסטון" אשר בורן השתייך אליה.
סרטי המשך.
לסרט יצאו ארבעה סרטי המשך: הראשון בשנת 2004 בשם "זהות במלכודת", השני בשנת 2007 בשם "זהות אבודה", השלישי בכיכובו של ג'רמי רנר יצא בשנת 2012 תחת השם "זהות גנובה", ובקיץ 2016 יצא החמישי בסדרה, "ג'ייסון בורן".
טייפ ארדואן
יהודה הימית
יהודה הַיַּמִּית53 (בלטינית: Ivdaea Navalis) הוא כיתוב שהופיע על מטבע שהוצג כרומאי ונדיר. הגישה שהתקבלה תחילה היא שהמטבע הוטבע לרגל הכיבוש השני של יפו בידי הצבא הרומי בשנת 67, לאחר קרב ימי עקוב מדם. החוקר יעקב משורר ציין כי המטבע הוכרז כמזויף בשנת 1872.
תיאור המטבע.
על צדו האחד של המטבע מצויה הצדודית הימנית של הקיסר הרומי טיטוס והכיתוב "T-CAES-IMP-AVG-F-TR-P-COS-VI-CENSOR" (רשימת קיצורי תאריו של טיטוס; למשל - CAES=CAESAR) ועל צדו השני דמות אישה היושבת בוכיה לרגלי עץ תמר המסמלת את יהודה עם הכיתוב IVDAEA NAVALIS, והתוספת SC בתחתית המטבע, קיצור המילים senatus consulto, כלומר "בצו הסנאט". קיימת גרסה נוספת שבה רואים את ויקטוריה אלת הניצחון עם הכיתוב VICTORIA NAVALIS ("ניצחון ימי"). מטבעות אלה דומים למטבעות מסדרת יהודה השבויה מבחינת מאפייניהם הגרפיים (דמות הקיסר מצד אחד, האישה הבוכייה מן הצד השני), הגם שהכיתובית עליהם שונה.
המחלוקת על המטבע.
בספרות המחקר הוזכר המטבע לראשונה ב-Numismatic Journal מ-22 ביולי 1836, במכתב שהופנה אל מ' דומרסן (צרפתית: Dumersan), אוצר האוסף המלכותי למטבעות בפריז, שבו הודיע האספן מ' לייס על מטבע ברונזה נדיר ולא ידוע שברשותו. המטבע נמצא, על פי ההודעה, סמוך לפון סיר יון שבצרפת. בעוד שמטבעות "יהודה השבויה" (IVDAEA CAPTA) ו"יהודה המובסת" (IVDAEA DEVICTA) היו ידועים עוד קודם לכן, הכיתוב "יהודה הימית" לא היה מוכר לקהילה המדעית קודם לפרסום זה, ועל כן נדרש הסבר לכיתוב המיוחד.
על בסיס הצלבה עם האמור בספרו של יוסף בן מתתיהו "מלחמות היהודים", הלוחמה הימית במהלך המרד הגדול קיבלה ייצוג בתהלוכת הניצחון ברומא: "ואחרי-כן עברו גם אניות רבות ואחריהן שלל המלחמה לאין-קץ".
הגישה המסורתית שנתקבלה הייתה שהמטבע מתייחס לניצחון הרומי על יורדי הים היהודים ביפו במהלך המרד. על פי דבריו של יוסף בן מתתיהו, לאחר ניצחונו של קסטיוס גאלוס על יהודי יפו הוקם היישוב מחדש על ידי יהודים שנמלטו מיישובים אחרים, ונגד אלה נלחם אספסיינוס. בן מתתיהו כתב: "בימים ההם התקבצו אנשים רבים, אשר גורשו מן הערים לרגלי המלחמות מבית ואשר נמלטו ממהפכת האויב, ובנו את העיר יפו ההרוסה בידי צסטיוס לעיר משגב להם". במילים אחרות, היה זה ניצחון רומי שני, והפעם מכריע. כדי למנוע התקבצות נוספת של יהודים במקום הקים אספסיינוס מחנה במקום מצודת העיר והותיר שם כוחות צבא.
כמו כן, מדובר בקרב שנערך בחלקו בים הפתוח מול "" יהודי גדול למדי, אם כי - על פי עדות יוסף בן מתתיהו - לא היה זה צי צבאי של ממש אלא צי של ספינות ששימשו לשוד ימי: "ויען אשר נבצר מהם לפשוט על מקומות היבשה, אשר נלחמו עליהם האויבים, על כן שמו את פניהם לשוד הים. הם בנו להם ספינות שודדים רבות והרבו לעשות שוד וחמס בדרך הים... עד אשר לא יכלה אוניה להפליג בים הזה מפחדם וממוראם". על פי תיאורו של בן מתתיהו נראה כי כוחות הטבע שיחקו לטובת הרומאים בקרב זה: סערה שהתחוללה בים גרמה לרבות מאוניות היהודים להתנגש זו בזו, או להתנפץ על סלעי החוף עד שהים האדים מדם; 4,200 גופות נסחפו אל החוף, והפליטים הומתו על ידי הצבא הרומאי.
בעקבות הקרב הוטבעו מטבעות עם כיתוב מיוחד (IVDAEA NAVALIS), שונה מן הכיתוב המצוי על מטבעות אחרים, נפוצים וידועים הרבה יותר, שהוטבעו בעקבות דיכוי המרד הגדול (IVDAEA CAPTA, יהודה השבויה). אספנים וחוקרים טענו כי מטבעות אלה נטבעו לכבוד ניצחונו של אספסינוס על הצי של ויטליוס בנמל אוסטיה שברומא בשנת 69. ניצחון זה סלל את דרכו של אספסינוס לקיסרות, ואין לו קשר למרד הגדול; בדומה למטבעות רבים עם הכיתוב VICTORIA NAVALIS הופיעו בשמם של אספסינוס וטיטוס ועליהם נראית ויקטוריה, אלת הניצחון, נוחתת על חרטומה של ספינה.
בעקבות ספקות שהועלו בדבר אמיתותו של המטבע, החליטו חוקרי המטבעות בקבינט הנומיסמטי שבספרייה הלאומית בפריז לבדוק אותו, ובשנת 1872 הכריזו עליו כמזויף. לדבריהם, הזיפן נטל מטבע שחוק מסוג "יהודה השבויה" ושינה את הכיתוב ל"יהודה הימית".
מופעים בתרבות הישראלית.
זאב וילנאי הביא את ציור המטבע במדריך ארץ ישראל מפרי עטו, שראה אור בשנות השלושים והארבעים בארץ ישראל. לאחר קום המדינה, הציע וילנאי לקרוא לרחוב ראשי ביפו, אשר נסלל על ידי הבריטים לאחר מלחמת העולם הראשונה ונקרא על שם פייסל, בשם יהודה הימית, ושם הרחוב הוחלף לזכר המטבע והקרב. הרחוב מחבר את שדרות ירושלים לאזור הנמל. בין היתר שוכנת בו תחנת הרדיו גלי צה"ל.
סימון ארשקוביץ' טר-פטרוסיאן
סימון ארשאקוביץ' טר-פטרוסיאן
הר צ'יף
הר צ'יף (אנגלית: Chief Mountain) שוכן במדינת מונטנה שבארצות הברית, בגבול המזרחי של הפארק הלאומי גליישר עם שמורת האינדיאנים בלקפיט. ההר הוא אחת הנקודות הבולטות ביותר ברכס הרי הרוקי המשתרעים עד לפרובינציית אלברטה שבקנדה (הרי הרוקי הקנדיים). ניתן להבחין בפסגת ההר בקלות ממונטנה ומאלברטה, הודות לשיפוע באורך קילומטר וחצי המתנשא מעל המישורים הגדולים הנמצאים מזרחית להר.
גאוגרפיה.