מדונה ואביצ'י נפגשו לראשונה ב-2012 כשהזמרת הופיעה בפסטיבל אולטרה מיוזיק וביצעה רמיקס שנעשה עבור השיר "Girl Gone Wild", בהפקתו של הדי ג'יי. מאוחר יותר, תוך כדי הקלטות אלבומה שהיה עתיד לצאת באותה העת, המנהל של מדונה, גיא אוסיירי, הציע לה לעבוד עם צוות כותבי השירים של אביצ'י; הזמרת נענתה להצעתו מאחר שחיבבה את שיריו ואלבומיו של אביצ'י. ב-7 במרץ 2014, פרסמה מדונה תמונה בחשבון האינסטגרם שלה עם הכיתוב, "עושה קצת עבודות בבית לפני היציאה לאולפן ההקלטות עם אביצ'י". שבוע לאחר מכן, היא פרסמה תמונות נוספות עם אביצ'י וצוות כותבי השירים שלו, בטענה שהם עשו "כל כך הרבה שירים טובים". בריאיון עם דייוויד בליין מ-"Interview", מדונה דיברה על השיר והצהירה כי:באותו הריאיון, היא אמרה שהשיר לא נכתב על אף אחד ושהיא רק משתפת את החוויות שלה. ברולינג סטון קבעו שמדונה דוגלת ב"חקירה אישית אינטנסיבית" על שימוש בסמים. בזמן שנשאלה אם "Devil Pray" עלול להסתכן בכך שלא יובן כשיר המעודד סמים, ענתה מדונה: "אני בהחלט לא שופטת אנשים שלוקחים סמים או אומרת 'אל תעשה סמים', עם זאת, אני אומרת שאתה יכול לעשות את כל הדברים האלה כדי להיות תחת השפעה, אך בסופו של דבר אתה הולך לאיבוד. אנשים שמנסים באופן אינסטינקטיבי להיכנס לרמת השפעה כה גבוהה, עלולים לפגוע בעצמם ועושים את זה בצורה מסוימת שיכולה לפגוע בקיומם".
גרסת הדמו של "Devil Pray" דלפה לאינטרנט בדצמבר 2014, לצד 12 דמואים נוספים מהאלבום. בעקבות זאת, הוציאה מדונה את האלבום, בשם "Rebel Heart", להזמנה מראש ב-20 בדצמבר 2014. לאחר ההזמנה, שש הרצועות הראשונות הורדו אוטומטית, כולל "Devil Pray". מדונה הצהירה שהשירים נועדו להיות "מתנה מוקדמת לחג המולד" והוסיפה שהיא מעדיפה שהמעריצים שלה ישמעו את הגרסאות השלמות של חלק מהשירים במקום את הרצועות הלא שלמות שדלפו.
הקלטה והלחנה.
את "Devil Pray" כתבו והפיקו מדונה, אביצ'י, די ג'יי דהי ובלאדפופ, עם כתיבה נוספת של סוואן קוטצ'ה, קרל פאלק, רמי יעקוב וארש פורנורי. אביצ'י ופאלק היו אחראים גם על צלילי כלי המקלדת והתכנות, כשפאלק היה אחראי גם על הניגון בגיטרות. הקלטה ומיקסינג נוספים נעשו על ידי אנג'י טיאו, בעוד שדמצ'יו "דמו" קסטלון היה המהנדס והמיקסינג של השיר. "Devil Pray" הוגדר כשיר פופ חצי אקוסטי עם מקצב בינוני-מהיר, המאופיין בסוגות נוספות כדוגמת טכנו-פולק, ו-EDM. בשיר יש שימוש בולט בגיטרה אקוסטית. הוא עוסק בהתגברות על התמכרות, שמתבטאת בסגנון "קאנטרי" ו"פולקי" יותר בהשוואה לרצועות אחרות באלבום. מבקרי המוזיקה ברחבי העולם מצאו קווי דמיון בין השיר לסינגל של מדונה עצמה "Don't Tell Me" (2000) בשל "אלמנטי הקאנטרי-פופ" שלו, לבין היותו שיר המזכיר את שיר העם המסורתי "The House of the Rising Sun". בהמשך, הוסיפו שלשניהם יש "אווירה בלוזית". ב-"Devil Pray" יש אזכור לתפילה כמו גם לשטן.
"Devil Pray" מציג את מדונה "כתלמידה מסורה, הנמשכת לסוג אפל יותר של תפילה", כפי שציינה איימי פטיפר מ-"The Quietus", וסיפורו עוסק בחטא, פיתוי וגאולה. השיר מתחיל במחיאות כפיים ובגיטרה, שלטענתה של פטיפר "מאפיינות את שאר השירים של המפיק והדי ג'יי אביצ'י". הפזמון של השיר זכה לשבחים ביקורתיים, בעוד שחלק ממבקרי המוזיקה טענו שיש פירוט יתר של הסמים המוזכרים בו. הוא כולל את השורות: "ואנחנו יכולים לעשות סמים, ואנחנו יכולים לעשן קנאביס, ואנחנו יכולים לשתות ויסקי / כן, אנחנו יכולים להשתכר, ואנחנו יכולים להיסקל / ואנחנו יכולים להסניף דבק, ואנחנו יכולים לעשות E, ונוכל להתעסק בחומצה". אזכור ה-E מהווה מעין הרמז לאלבום האולפן ה-12 של מדונה, "MDNA", שיצא לאור בשנת 2012 ושמו הוא משחק מילים של הסם עצמו.
במהלך הבית השני, נראה שמדונה "מבינה את המצוקה הרוחנית שלה כשהיא שרה [...], אמא מרי, את לא יכולה [לעזור] לי? / כי הלכתי שולל / כל המלאכים שהיו סביבי / כולם עפו משם", ובהמשך היא מצהירה, "לוציפר קרוב". מאוחר יותר, מסבירה מדונה שעל אף ההקלה הקצרה שהסמים גורמים למשתמש בהם לחוש, השימוש בהם לא יספק כל השפעה חיובית לטווח הארוך ומזהירה, "כן, אנחנו יכולים לרוץ ואנחנו יכולים להסתתר / אבל לא נמצא את התשובות". בהמשך, מושמע קול מסוים שחוזר ואומר "הצילו את הנפש שלי / השטן כאן כדי לשטות בך". מדונה ממשיכה את אותו הקול ושרה, "אוי, הצילו את הנשמה, הצילו את הנשמה שלי, הצילו את שלי / השטן כאן כדי לשטות בך". את השיר מסיימת מדונה בשורות "אמרתי (אוי, אוי, תשירו הללויה) / (אוי, תצילו את נשמתי) שרה הללויה / (הו, אוהו, השטן כאן כדי לשטות בך) / עד שהסיפור שלי יסופר".
ביקורת.
"Devil Pray" זכה לשבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה. חלקם ציינו שהוא "מחזיר את המאזין אחורה בזמן, לא רק לשירה של מדונה "Don't Tell Me" (2000), אלא גם לשיר העם המסורתי, "The House of the Rising Sun" (1964)". ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז שיבח את "התוספת של הפזמון" וטען שהוא גורם לשיר להישמע "מפתה". ברנרד ז'ול מ-"The Sydney Morning Herald" מצא קווי דמיון בין "Devil Pray" לשני השירים שצוינו קודם לכן, והגדיר אותו כשיר "גיטרה אקוסטית-עם-אלקטרו", שהלחן שלו "אינו מנסה להסתיר את הדמיון ל-"The House of the Rising Sun" (1964)". מת'יו ג'ייקובס מפינגטון פוסט הצביע על כך ש"מדונה עוררה מחדש את סוגת הדאנס כפי שהיא יודעת, ועשתה זאת בעבר עם אלבומיה ושיריה הקודמים". ג'יימיסון קוקס מטיים כתב בהתלהבות שהשיר "יכול להשתלב בצורה מסודרת ברדיו לצד להיטי האוס-פופ, ולצד להיטים כדוגמת "Hey Brother" של אביצ'י עצמו". קתי איאנדולי מ-"Idolator" שיבחה את אביצ'י ואת בלאדפופ על כך ש"התמזגו יחד עבור היצירה של "Devil Pray", בו המאזין יכול לשמוע את הסגנונות של שניהם שזורים אחד בשני". אנדי גיל מאינדפנדנט מצא ש-"Devil Pray" מזכיר את "תקופת "Like a Prayer" של מדונה, שאירעה לקראת סיומן של שנות ה-80 של המאה ה-20", בעוד גאווין היינס מ-"NME" סבר שהשיר "מזכיר את סוגת הדאנס המטורפת של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, בשירה "Aura" משנת 2013, שיצא כחלק מ-"Artpop"".
סטיבן תומאס ארלוויין מ-"AllMusic" בחר ב-"Devil Pray" כאחד השירים הטובים ביותר ב-"Rebel Heart", וכינה אותו "המחשה ממשית של סוגת הפולקטרוניקה שהייתה פופולרית בתקופת "באג 2000" שאירעה עם התקרבותה של שנת 2000". קארין גאנץ מרולינג סטון הסכימה, וציינה ש"אביצ'י עזר למדונה להחיות את הקריירה המוזיקלית שלה הן מבחינה מוזיקלית והן מבחינות אחרות". בהמשך, הוסיפה שהשיר מאופיין ב"אווירה של "Music" (2000)". סאל צ'ינקוומני מ-"Slant Magazine" המשיך וכינה אותו "השיר הטוב ביותר שלה מזה 15 שנים". הוא שיבח את "Devil Pray" על כך שהוא "מדמיין מחדש את האנימלס ומגדיר אותה כלהקת פולקטרוניקה". אנני זלסקי מ-"The A.V. Club" ראתה בשיר גולת הכותרת באלבום, ותיארה אותו כ"תחינה שנעשית באמצעות גיטרה אקוסטית בעלת גוון גוספל, שאין לעמוד בפניה. השיר מהול בגאולה ועוסק בהדרכה אלוהית מול פיתויים כמו סמים פסיכואקטיביים מסוימים". סשה גפן מ-"Consequence" החשיבה את "Devil Pray" כאחד מהשירים הטובים ביותר של מדונה זה שנים, והגדירה את הפזמון שלו כ"אחד החזקים שלה מזה עשרות שנים". בהמשך לכך, היא שיבחה את קולה של מדונה. בניו יורק טיימס הסכימו עם הדעה הזו, וציינו שהשיר "נחשב לאחד מהשירים הטובים ביותר של מדונה מזה שנים". סעיד סעיד מ-"The National" חש שהוא דומה לגרסתה של להקת האנימלס לשיר "The House of the Rising Sun" (1964), ושיבח אותו על היותו שיר קאנטרי-דאנס טוב יותר מגרסת הכיסוי של מדונה ל-"American Pie" של דון מקליין, משנת 1998. אמיר צומר מוואלה! ציין את השיר לשבח וכתב: "אלה שמחכים שמדונה תפתח את הלב, יקבלו אותה ב-"Devil Pray" ו-"Ghosttown". מלבד הביצועים הקוליים הטובים ביותר של מדונה מאז אי שם בעשור הקודם, היא כתבה לעצמה סמי-בלדות על סמים, תקווה ומטפורות אחרות, בקטעים לא קיטשיים מדי, כאלה שלוקחים את המאזין המתמיד לימים שבין אלבומי המופת "Ray of Light" ו-"Music", במיקס מרגש ומפתיע".
מלבד הביקורות החיוביות שהופנו כלפי "Devil Pray", הוא ספג כמה ביקורות מעורבות ושליליות בעקבות רשימת הסמים המפורטת במהלך הפזמון שלו. כריס ריצ'רדס מוושינגטון פוסט מתח ביקורת על העובדה ש"המילים ב-"Rebel Heart" מרגישות אלימות". בהמשך לכך, ציטט את רשימת הסמים המפורטת בפזמון ותהה "איזה מהם הכי יעזור לנו לשכוח שזה קורה?". אנדרו אונטרברגר מ-"Spin" ביקר גם כן את מדונה על כך שפירטה יתר על המידה את הסמים המוזכרים בפזמון, וציין שזה "גורם ל-"Devil Pray" להישמע כמו תשדיר שירות (PSA) שנלקח מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20". ג'סיקה הופר מפיצ'פורק המשיכה ומתחה ביקורת על אותה רשימת הסמים וטענה שהיא "מוזרה, עדינה וקומית, [...] אך בסופו של דבר, חסרת תכלית". בהמשך, ציינה שמדובר ב"נפילה ב-"Rebel Heart"". אלכסיס פטרידיס מגרדיאן הפנתה ביקורת שלילית לגבי ההפקה המוזיקלית של "Devil Pray" וטענה ש"[זה] ניסיון די שקוף של אביצ'י להמציא משהו בסגנון הלהיט שלו "Wake Me Up" (2013)".
הצלחה מסחרית.