קיבאקי טיפס במהרה אל צמרת הפוליטיקה במדינה הצעירה ומונה לעוזר שר האוצר וליו"ר הוועדה הכלכלית המתכננת.
ב-1966 מונה לשר המסחר, ובעקבות ניצחונו של דניאל ארפ מוי לתפקיד הנשיא הוא מונה לסגן הנשיא כאשר הוא מחזיק בתפקיד שר האוצר עד 1982 אז מונה לשר החוץ. ב-1988 הוא איבד את משרתו לאחר שארפ מוי נחל כישלון וב-1991 הוא עזב את קאנ"ו והקים את המפלגה הדמוקרטית של קניה ששינתה את שמה להכוח הלאומי של קניה.
בשנים 1992 ו-1997 הוא הפסיד בבחירות לנשיאות וב-2002 אוחדה מפלגתו עם המפלגה הליברל דמוקרטית של קניה שמוזגה לשם הקואליצייה הלאומית והוא הפך לנשיא קניה באותה שנה.
בדצמבר 2007 התמודד שוב קיבאקי על הנשיאות מטעם גוש מפלגות שנקרא "מפלגת האחדות הלאומית", וכלל בתוכו בין היתר את קאנ"ו, מפלגת השלטון הוותיקה שנגדה התמודד קיבאקי ב-2002. יריבו העיקרי היה ריילה אודינגה, שעמד בראש "האופוזיציה הכתומה", גוש של מתנגדים לשלטון קיבאקי. קיבאקי הוכרז על ידי ועדת הבחירות המרכזית כמנצח, והושבע מיד לתקופת כהונה נוספת, אך האופוזיציה טענה שהתוצאות זויפו ושאודינגה הוא המנצח האמיתי. משקיפים זרים טענו שהבחירות התנהלו תוך אי-סדרים ובחוסר שקיפות, וקיים חשד ששני המחנות זייפו את התוצאות במחוזות שונים. ההאשמות בזיוף התוצאות עוררו גל של מהומות דמים אתניות קשות, כאשר בני הקיקויו, הקבוצה האתנית הגדולה והדומיננטית במדינה, התייצבו לצד הנשיא בעוד שבני לוּאוֹ, עמו של אודינגה, וקבוצות אחרות תמכו באופוזיציה. קופי ענאן, מזכ"ל האו"ם לשעבר, תיווך במשא ומתן לפתרון המשבר הפוליטי, והוביל להסכם שלפיו מונה אודינגה לראש ממשלה, תחת קיבאקי כנשיא, ומפלגתו זכתה לייצוג בקבינט.
ב-9 באפריל 2013 סיים קיבאקי את כהונתו כנשיא.
נפטר ב-21 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, לוסי, וארבעה ילדים. התקשורת ייחסה לו מערכת זוגית נוספת וממושכת, שאף כללה נישואים רשמיים מסורתיים ולידת בת משותפת, עם פעילה פוליטית בשם מרי ואמבואי.
חיים ויטל
שג&quot;ר
חספין
דני ליטני
דני ליטני (דניאל ליטובסקי; נולד ב-30 ביוני 1943) הוא זמר, מדבב, שחקן, נגן בלוז ורוקיסט ישראלי.
ביוגרפיה.
ליטני נולד בחיפה בשם דניאל ליטוֹבְסקי. גדל בירושלים ואחר כך בקיבוצים עין השופט ושער העמקים. בגיל שש התחיל לנגן בפסנתר, ובהמשך למד לנגן גם באקורדיון ובגיטרה. בגיל 17 חזר לחיפה. בתקופה זו נחשף למוזיקת בלוז וסול אמריקאי, והקים עם חבריו בחיפה את להקת "הכרישים". בצבא שירת ביחידה קרבית.
קריירה מקצועית.
זמר.
לאחר תום שירותו הצבאי, הקים את להקת "הרווקים".
אחרי מלחמת ששת הימים הפכו "הרווקים" ללהקה מקצועית שהופיעה עד סוף העשור בתוכנית שביים שמעון ישראלי. אז, שינתה את שמה ל"הנמר הנוראי", והצטרפו אליה ג'קי הירש ולואי להב.
בשנת 1970 הקליט ליטני, לראשונה כסולן, לחן שלו ל"שלושה מתוך שלושה מיליונים". הוא התוודע לשירים ולמוזיקה של בוב דילן שהשפיעו עליו מאוד ובמידה רבה עיצבו את סגנונו בהמשך דרכו.
בתחילת שנות ה-70 הוא הלחין כמה לחנים למילים של לאה גולדברג (כדוגמת "ולא היה בינינו אלא זוהר", "יום בו יקום" ו"נחל שלי") ומסר אותם לזמרת צילה דגן, שהייתה אז בתחילת דרכה. שירים אלה, שעובדו על ידי אלברט פיאמנטה, נחשבו לחדשניים ולרעננים מבחינת הצליל והסגנון, והיו כרטיס הכניסה שלה לעולם הפופ הישראלי.
באמצע שנות ה-70, הופיע ושר בשני מופעים סאטיריים של יהונתן גפן: "זה הכול בינתיים בינתיים זה הכול" מ-1974 ו"מכתבים למערכת" מ-1976.
בשנת 1974, הקליט סדרת דואטים עם הזמרת סנדרה ג'ונסון במסגרת תוכנית רדיו של שירי עם אמריקאים.
בשנת 1976, הקליט עם להקת שמיים את האלבום "שמיים", אך האלבום הופיע רק 4 שנים מאוחר יותר, בשנת 1980.
שנה לאחר שהוקלט, יצא באמצע 1978 תקליט הסולו הראשון של ליטני, "יחס חם". המוזיקאי האמריקאי פרד פילד הפיק מוזיקלית את מרבית שירי האלבום, פרט ל-2 שירים שעיבד מתי כספי: "לא טוב היות האדם לבדו" ובראש אחד".
ב-1979, יצא ליטני במופע יחיד בשם "זמן ביניים", בו הופיע בשירים של יהודה עמיחי, יהונתן גפן, רחל שפירא, נתן זך ושירים משלו. בנוסף באותה שנה, הקליט לפסקול הסרט "דיזנגוף 99" את השיר "עד איזה גיל", שהלחין ועיבד למילים של יהונתן גפן.
ביולי 1992, יצא אלבום הסולו השני של ליטני "תקופת החיץ", בהפקתו המוזיקלית של עדי רנרט. באלבום הופיעו שישה שירים אותם כתב מאיר אריאל עבור ליטני, כשאחד מהם נכתב על ידי ליטני ואריאל במשותף).
ב-1994 יצא אלבומו השלישי של ליטני, "מין OUT".
בפברואר 1996 הוציא את האלבום הכפול "דני ליטני" שכלל חידושים בלוזיים לקלאסיקות ישראליות דוגמת: "לא ידעתי שתלכי ממני", "עד סוף הקיץ", ו"זה קורה". האלבום שהופק מוזיקלית על ידי קן ברג'ס, זכה לשבחים ולהצלחה מסחרית מפתיעה. מבין כל שירי האלבום יוצא הדופן היה השיר :דניאלה (מילים: אסי דיין, לחן: נפתלי אלתר) שכן זהו השיר היחידי באלבום שבוצע במקור על ידי ליטני עצמו, בסרט "החיים על פי אגפא".
ב-1999 הצטרף ליטני להרכב בשם "ארבע על ארבע" עם דני רובס, יואל לרנר ואורי הרפז.
ב-2001, יצא ליטני במופע משותף עם דני רובס ובמופע משותף עם גיטריסט הבלוז רוני פיטרסון.
ב-2007, יצא במופע יחד עם הגיטריסט האמריקאי באקי באקסטר, שכלל ביצועים לשירים של דילן לצד שירים מקוריים של ליטני עצמו.
בפברואר 2008 יצא אלבום האוסף הכפול "סיכום ביניים", המתעד את יצירתו משנות ה-70 ועד הסינגל "ונישן קצת", שכתב והלחין בנו, רון ליטני, ויצא במקביל לתחנות הרדיו.
באוקטובר 2020 הוציא את שיר המחאה "הזריחה" שכתב יאיר לפיד והלחין רמי קליינשטיין.
זמר - שחקן.
במקביל להקמת להקת הרווקים, שיחק כניצב בתיאטרון חיפה בהצגות "ימים של זהב", "הוא הלך בשדות", "הרשלה מאוסטרופולי" ו"ריצ'רד השלישי".
בשנת 1968, שיחק במחזמר "איש חסיד היה".
ב-1980 השתתף ליטני כשחקן וזמר בתוכנית הטלוויזיה המוזיקלית "אלוף בצלות ואלוף שום" - מחזמר על פי חיים נחמן ביאליק.
ב-1992 השתתף כשחקן וזמר בסרטו של אסי דיין "החיים על פי אגפא". הוא גם שר בסרט את "במקום הזה", שהוקלט אחר כך מחדש לאלבומו הבא.
ב-1993 יצא לבתי הקולנוע הסרט "גולם במעגל", בו שיחק ושר.
ב-2001 שיחק בסרט "אינג'יל" בבימויו של ארנון צדוק.
קריירת דיבוב.
לא אחת השתתף ליטני בדיבוב סרטי הנפשה לעברית. קריירת הדיבוב שלו החלה במקביל לראשית תחום הדיבוב בישראל, כשדיבב את באלו בסרט "ספר הג'ונגל" של חברת וולט דיסני, שהיה סרט ההנפשה הראשון באורך מלא שדובב לעברית. ליטני דיבב דמויות בסרטים נוספים, לרבות העורב הקפדן ב"דמבו הפיל המעופף", השף לואי ב"בת הים הקטנה", סוס הים ב"עליסה בארץ הפלאות", פיט ב"בן המלך והעני", ג'ון הקטן ב"רובין הוד" והמושל רטקליף ב"פוקהונטס".
אופי הופעותיו.
ליטני ידוע בהופעותיו האינטימיות והוא הרבה להופיע עם אמנים בסגנונו כמו רוני פיטרסון ושלום חנוך. ליטני מנגן בעיקר על גיטרה ומפוחית. הוא שר גרסאות כיסוי לשירים של אומנים בישראל ומחוצה לה. ביניהם, שלום חנוך, בוב דילן, להקת הנח"ל, יהונתן גפן ומאיר אריאל.
חיים אישיים.
ב-1970, עבר לתל אביב, עִברת את שמו ל"ליטני" והכיר את דרורה חבקין, שהפכה לבת זוגו.
ב 2012, פורסם כי ליטני סובל ממחלה שגורמת לו לא להבחין בין צלילים מסוימים, אך הוא ממשיך לעסוק במוזיקה. ב-20 בינואר 2022 ערך את הופעת הפרידה שלו מהבמה, לפני שיעבור ניתוח להחזרת השמיעה.
ליטני נשוי לענת ואב לארבעה ילדים.
בלוטות'
בלוטות' (מאנגלית: Bluetooth, בתרגום לעברית: שן כחולה, נפוץ גם: בלוטוס) הוא תקן פתוח לתקשורת רדיו (RF) שהיא שידור וקליטה של גלי מיקרו באורכי גל קצרים יחסית בקצב נמוך ובהספק נמוך יחסית. בלוטות' משמש בעיקר לתקשורת אלחוטית במרחב האישי WPAN והוא שולב בתעשייה במוצרים רבים, כולל טלפונים ניידים, מחשבים, כלי רכב, ציוד היקפי למחשבים כמו מדפסת ומקלדת ועכבר וכן במכשור רפואי, בציוד אישי כגון שעון חכם, דיבורית, אוזניות, מוצרי בית חכמים, ציוד ספורט ומתקני כושר וכדומה.
טכנולוגיה זו מאפשרת למשתמשים להקים רשת מקומית זמנית לפי הצורך, בין מגוון רחב של התקנים ומכשירים אלקטרוניים שונים ומאפשרת העברת שמע ונתונים בקלות. וכן מספקת מנגנון ליצירת רשת אלחוטית קצרת טווח על בסיס אד הוק הנקראת פיקונט. רשת פיקונט כוללת עד שמונה התקני בלוטות' המצויים בקרבה פיזית ומשתמשים באותו ערוץ רדיו ובסדר דילוג תדרים דומה לפי שיטת FHSS. דוגמה לכך היא הרשת האלחוטית הנוצרת בין הטלפון הנייד ואוזניית בלוטות'. רשתות בלוטות' בדרך כלל דינאמיות ומוקמות על בסיס זמני, מה שמאפשר גמישות וסקלביליות בתקשורת בין התקנים ניידים ללא צורך בשרת ייעודי או בהתקן צד שלישי.
היסטוריה.
בשנת 1994 יזמה חברת אריקסון הקמת צוות מחקר יחד עם החברות IBM, אינטל, נוקיה וטושיבה להגדרת חיבור אלחוטי שיועד להחלפת החיבור הקיים באמצעות כבלי RS-232, למשל, בין מחשב להתקנים אחרים. צוות המחקר הרחיב את מטרת הפרוטוקול לחיבור אלחוטי של רשתות קצרות טווח (למשל לחיבור טלפון סלולרי לדיבורית), ופרסם במאי 1998 את מפרט הגרסה הראשונה בחוברת בת 1,500 עמודים. לאחר פרסום התקן, אימצה IEEE את המפרט כבסיס לתקן 802.15 ופרסמה אותו כ-IEEE 802.15.1.
באוקטובר 1999 אריקסון חשפה מוצר ראשון המשתמש בטכנולוגיה בתערוכת "טלקום 99" בז'נבה. בנוסף באותה עת כ-700 חברות ברחבי העולם אימצו את התקן, והחלו לפתח מוצרים עבורו.