בשנת 1949 מילר סקר את מתלול רמוטאקה (Remutaka incline), והוביל משלחת חקר אמריקאית - ניו זילנדית (New Zealand–American Fiordland Expedition). בשל מחקריו אלה זכה במדליית פולטון של מכון הסקרים של ניו זילנד בשנת 1950. באותה שנה סיים למפות ולחקור את איי האנטיפודה ואיי באונטי.
בשנת 1955 מונה כחבר למשלחת הטראנס - אנטארקטית, ונשלח עם המשלחת המוקדמת לים ודל על מנת להתנסות בחקר אנטארקטיקה. מילר מונה להיות סגן מפקד המשלחת תחת אדמונד הילרי. המשלחת הגיעה לשטח חסות רוס בינואר 1957. מילר בחר את מיקום בסיס סקוט, ופילס את השביל במעלה קרחון סקלטון לעבר רמת הקוטב הדרומי, מילר וג'ורג' מארש התקדמו במזחלת כלבים, סימנו את מסלול ההתקדמות עבור משלחת החקר, ומיפו את האזור. מילר עבר מרחק של 1,600 מילים על מזחלת הכלבים, עם שני צוותי כלבים.
בין השנים 1963–1964 מילר שב לאנטארקטיקה בראש משלחת מחקר שחקרה את ארץ אואטס ואת ארץ ויקטוריה (שהיו אז אזורים לא ממופים).
תפקידים.
מילר היה חבר החברה האנטארקטית של ניו זילנד (1963–1960), חבר הוועדה גאוגרפית של ניו זילנד (1986–1968) וחבר מועצת החקר של שטח החסות רוס שהוקמה בשנת 1958 במטרה שתהא גוף מייעץ לממשלת ניו זילנד בהחלטותיה בעניינים הנוגעים לאנטארקטיקה. מילר היה יושב ראש הוועדה בין השנים 1971–1983.
תארים.
בשנת 1958 מילר קיבל תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית בשל עבודו במשלחת הטרנס - אנטארקטית, ובשנת 1979 קיבל תואר אביר, בשל מחקריו בשטח חסות רוס.
בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטית ויקטוריה שבוולינגטון.
משפחתו.
ב-18 באוקטובר 1947 מילר נשא לאישה את מרג'ורי פלורנס תומילסון (Marjorie Florence Tomlinson) ונולדו להם בן ובת.
מורשתו.
פסגת מילר ברכס אקספלוררז שבאנטארקטיקה נקראת על שמו.
Indecente
Indecente (באנגלית: Indecent) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-26 במרץ 2018, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד שבפורטוגל, וה-48 במצעד שבפרגוואי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אניטה, דיג'יי יורי מרטינס, ביגראם ג'ון זאיאס, פואגו לואיו וג'סטין קוילס והופק על ידי מרטינס, זאיאס וג'וש גודווין. השיר הוא שיר רגאיי, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ הלטיני ואת סגנון הביילה פאנק.
בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניטה ב-26 במרץ 2018. הקליפ בוים על ידי ברונו אילוגטי. הקונספט של הקליפ הוא יום הולדת, וזאת בעקבות יום הולדתה של אניטה שחל בסמוך לתאריך הצילום של הקליפ.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-51 מיליון צפיות.
דינוזאור בחיים!
דינוזאור בחיים! (באנגלית: Dinosaurs Alive!) הוא סרט דוקומנטרי שיצא ב-30 במרץ 2007 בידי חברת IMAX באורך 40 דקות. סרט זה מציג בהנפשה ממוחשבת את חיי הדינוזאורים שחיו לפני כ-65–251 מיליון שנה ברחבי העולם ואת גילויים של דינוזאורים בסין ומונגוליה ובארצות הברית, בהם נמצאו שלדים רבים של דינוזאורים ויצורים דומים.
קריין הסרט הוא השחקן האמריקאי מייקל דאגלס.
הספרייה הציבורית של ברגן
הספרייה הציבורית של ברגן (בנורווגית: Bergen Offentlige Bibliotek) היא ספרייה בברגן שבנורווגיה.
היסטוריה.
בימי הביניים הערים ברגן וטרונדהיים היוו את מרכז הספרות של נורווגיה, מנזרים וכנסיות בערים אלו הכילו ספרים רבים, כנסיית סאנט מארי בעיר החזיקה אוסף ספרים אשר היה פתוח לקהל הרחב, ב-1766 הויקאר דויד שונפלד תרם כמות גדולה של ספרים למקום, דבר שהוביל את הכנסייה לפתוח מבנה נפרד לספרייה.
ב-1869 ספרן האוניברסיטה פול בוטן-האנסן החליט להציע בסביבות 12,000 עותקי ספרים למכירה, בעקבות כך קמה אגודה שהחליטה להקים ספרייה ציבורית בעיר המבוססת על ספריו של בוטן-האנסן והאגודה הציעה לעירייה לרכוש את ספרים אלה ולעביר אותם לבעלותה, בניין הספרייה הראשון הוקם במבנה שבו שכנה בעבר מבשלת בירה.
ב-1876 הועברו אוספי ספריית הכנסייה לספרייה הציבורית של ברגן שם נשמרו עד שהועברו מאוחר יותר לספריית אוניברסיטת ברגן.
המבנה הנוכחי הוקם ב-1917 על ידי אולף נורדהגן.
Romance com Safadeza
Romance com Safadeza (באנגלית: Romance With Naughtiness, ובעברית: רומנטיקה עם שטויות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר וסלי סאפאדו ביחד עם הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-13 באפריל 2018.
השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שבברזיל.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי תאלס לסה, ג'וניור פפאטו, ג'וניור אנג'לים, לארי פריירה ורפא בורחס והופק על ידי וסלי סאפאדו, רוד באלה וכולי. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרוני, המשלב בתוכו גם את סגנון הפוחו.
בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של וסלי סאפאדו ב-13 באפריל 2018. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סאפאדו עולה לבמה. לאחר מכן, הוא מתחיל לשיר את השיר, תוך שאניטה שרה את השיר גם כן.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-221 מיליון צפיות.
רמת הקוטב הדרומי
דור גז
דור גז (נולד ב-1980) הוא אמן רב-תחומי, ראש התוכנית לתואר שני באמנויות (MFA) בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים ומייסד הארכיון הפלסטיני-נוצרי.
השכלה אקדמית.
ד"ר גז הוא בוגר המחלקה לצילום בבצלאל, בוגר לימודי מוסמך בתוכנית הבין-תחומית באמנות, לימודי אוצרות בחוג למוזיאולוגיה ולימודי דוקטורט בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. ספרו "אוריינטליזם טרום-ישראלי: דיוקן מצולם" ראה אור בהוצאת רסלינג (2015).
ביוגרפיה.
דור גז נולד בשכונת בקעה, ירושלים. הוא אב לבת ומתגורר כיום ביפו. לגז תאום זהה, עורך הדין אלעד גז. אביו, דניאל גז, יליד האי ג'רבה שבתוניסיה, ובמלחמת העולם השנייה הייתה משפחתו במחנות ריכוז נאציים. ואמו, ויולט גז, היא ערביה נוצרייה ילידת לוד. בין השנים 1995–2014 ניהלה את בית הספר רנה קסין שבירושלים.
עבודותיו עוסקות ביחסים בין טקסט לבין אמנות תוך התייחסות לתחומי יצירה מגוונים: ציור, צילום, ארכיטקטורה והלחנה מנקודת מבט אזורית. יצירותיו בוחנות אופני ייצוג חזותיים שונים תוך שימוש במגוון מדיומלי רחב, הכולל צילום, וידאו, סאונד, אנימציה, אינסטליישן, מיצבי תאורה ועוד.
בשנת 2006 החל לעבוד על פרויקט הארכיון הפלסטיני, שהתחיל באוסף תצלומים מהמחצית הראשונה של המאה העשרים של משפחת אמו מהערים יפו ולוד. עם תום לימודיו בבצלאל הציג תערוכות יחיד במוזיאון פתח תקווה לאמנות (2009) ובמוזיאון תל אביב (2011). שתי התערוכות עסקו בהשלכות של מלחמת 1948 על ערביי ישראל ועוררו דיון ציבורי נרחב. בשנת 2010 נפתחה תערוכת יחיד של עבודותיו במכון KW לאמנות עכשווית בברלין. במסגרת תערוכה זו הוצגו לראשונה חלקים מהארכיון שגז בנה. גז היה האמן הצעיר ביותר שזכה לתערוכת יחיד רחבת היקף בתולדות המוסד. בשנת 2013 הציג תערוכת יחיד שהתפרשה על כל חללי התצוגה של מוזיאון ה-Rose שבבוסטון וזכתה לשבחי הביקורת בעיתונות האמריקאית. בשנת 2014, שבע שנים לאחר סיום לימודיו במחלקה לצילום בבצלאל, מונה לראש המחלקה הצעיר בתולדות האקדמיה. בשנת 2015 הציג תערוכת יחיד ראשונה של אמן ישראלי במכון לאמנות עכשווית בלונדון (ICA). התערוכה השיקה פרויקט מתמשך של גז בשם "האדם החולה של אירופה", שחלקים ממנו הוצגו במוזיאונים ברחבי אירופה וארצות הברית בין 2015–2019.
קטלוגים העוסקים בעבודותיו של גז פורסמו במספר בהוצאות מקומיות ובין-לאומיות, ביניהן , ו- .
תערוכות.
גז הציג למעלה משלושים תערוכות יחיד במוזיאונים ובחללי תצוגה בישראל ומחוצה לה, ובהם:
גז השתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות ובביאנלות ברחבי העולם, ובהן:
פעילות אקדמית.
מרצה בבצלאל משנת 2009 וראש המחלקה לצילום בין השנים 2014–2017. מאוקטובר 2017 מכהן כראש התוכנית לתואר שני באמנויות בבצלאל.
בתפקידו כראש המחלקה לצילום החל מהלך לשינוי מגדרי במבנה העסקה במחלקה ובמסגרת זו קידם מרצות לעמדות בכירות והעסיק מרצות חדשות. בשנת 2016 חודשו כלל תשתיות ההוראה של מעבדות הצילום האנלוגי ונפתחו קורסים חדשים העוסקים בסאונד ובדימוי נע. עם כניסתו של גז לתפקיד ראש התוכנית לתואר שני באמנות הועשרה תוכנית הלימודים בתכנים העוסקים בזירת האמנות המקומית והאזורית. מערך הלימודים העיוניים נבנה מחדש ובמסגרתו נכללים לראשונה קורסים בהנחיית מרצים מהחברה הפלסטינית בישראל. תחת ניהולו של גז, התוכנית לתואר שני באמנויות עברה מרחוב סלמה, מקום ששכנה בו בשני העשורים האחרונים, למשכן חדש ברחוב הרצל 119, תל אביב.
קהילת יהודי מזצ'אט
מזצ'אט (בהונגרית: Mezőcsát) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. באמצע המאה ה-18 התיישבו בעיירה יהודים. הקהילה היהודית נוצרה בתחילת המאה ה-19. רוב יהודי מזצ'אט היו סוחרים ותעשיינים זעירים, אחדים מהם היו בעלי מקצועות חופשיים ופקידים, היו גם כמה בעלי אחוזות. מצבם הכלכלי היה בדרך כלל טוב ורובם התגוררו בבתים משלהם. בעיירה הייתה קהילה יהודית אורתודוקסית והיה לה בית ספר יסודי יהודי. נוסף על כך היו בעיירה חברה קדישא וספרייה שכללה למעלה מאלף ספרים. בית הכנסת הראשון שהוקם  עלה באש וב-1880 נבנה מחדש. מוסדות יהודיים נוספים שהיו בעיירה: מקווה, תלמוד תורה, ישיבה שמנתה כ-60 בחורים, אגודת נשים, ארגון "ביקור חולים", גמילות חסדים, חברת סנדקאות. בשירות הקהילה היו רב, שני שוחטים, שני מורים, מלמד, מזכיר ובלן.