על פי המסורת הרומית, הסלע הטארפיאני נקרא על שם הבתולה הוסטאלית טארפיאה, בתו של מושל המצודה שבמרומי
הגבעה הקפיטולינית, ספוריוס טארפיוס (Spurius Tarpeius), מצודה שנועדה להגן על רומא. כאשר תקף טיטוס טאטיוס את רומא לאחר חטיפת הנשים הסביניות בגדה טארפיאה ברומא, כשהכניסה את הסבינים אל תוך המצודה. טארפיאה "מכרה" את רומא בתמורה ל"מה שהם יישאו בזרועותיהם", בהאמינה שהסבינים יתנו לה צמידי זהב. במקום צמידי זהב, חבטו בה הסבינים במגיניהם ודחפו אותה אל מותה מהצוק.
בסביבות 500 לפנה"ס בנה לוקיוס טרקוויניוס סופרבוס את מקדש יופיטר במקום בו עמדו קודם המקדשים הסביניים; כמו כן הוא הפך את הצוק לאתר הוצאה להורג.
נוהג ההוצאה להורג.
ההטלה מצוק הסלע הטארפיאני נחשבה לעונש חמור, ונועדה לפשעים הקשים ביותר. לענישה זו נלוותה סטיגמה שלילית מאוד שלא דבקה בהוצאה להורג רגילה, ורק במקרים מיוחדים נקטו בעונש זה.
אישים ידועים שהוצאו להורג.
בין האישים שהוצאו להורג בהטלה מהסלע:
סלע טארפיאן
לוקיוס טרקוויניוס סופרבוס
מדרגות גמוניה
מדרגות גמונה או מעלות גמוניה או המדרגות הגמוניאניות (בלטינית: Scalae Gemoniae) היה גרם מדרגות שהוביל מהפורום הרומאי לגבעת הקפיטולין שברומא העתיקה. גרם מדרגות זה היה ידוע כאתר הוצאה להורג עבור פושעים ידועים לשמצה, ובשל כך זכה גם לכינוי "מדרגות האנחות".
מיקום המדרגות.
מדרגות גמוניה הובילו מהפורום הרומאי מימין לטאבולאריום לעבר גבעת הקפיטולין, שמשמאלם (כשמביטים מכיוון הפורום) נמצא מקדש קונקורדיה ומימין כלא מאמרטינום. ככל הנראה המדרגות היו ממוקמות במקום בו ממוקמת כיום הויה די סן פייטרו אין קרצ'רה (באיטלקית: Via di San Pietro in Carcere).
היסטוריה.
המדרגות נבנו ככל הנראה בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי טיבריוס (14–37) שכן הן מאוזכרות לראשונה בתקופה זו. לאחר בנייתם הפכו לאתר הוצאה להורג וזכו לכינוי "מדרגות האנחות".
הוצאות להורג.
המוצאים להורג הוצאו לרוב להורג בחניקה, ולאחר מכן הושלכו גופותיהם במורד המדרגות. נהגו להשאיר את הגופות זמן רב על המדרגות לשם הצגתם לעוברים ושבים, עד הירקבם, או עד היאכלם על ידי כלבים. רק לאחר שהגופות החלו להרקב נזרקו הגופות לנהר הטיבר.
המוות על המדרגות נחשב למוות בזוי במיוחד, הנושא סטיגמה שלילית ביותר. בין המוצאים להורג על המדרגות היה לוקיוס איליוס סיאנוס, יועצו האישי של הקיסר טיבריוס, אשר הוצא להורג באשמת בגידה בשנת 31, יחד עם שלושת ילדיו. כמו כן הקיסר אולוס ויטליוס גרמניקוס הוצא להורג על המדרגות.
לרדת בגדול
לרדת בגדול הייתה תוכנית מציאות אשר שודרה בערוץ 10 בהנחייתה של ציפי שביט. התוכנית הייתה מבוססת על הפורמט האמריקאי של התוכנית "The Biggest Loser" של רשת NBC.
בתוכנית השתתפו אנשים בעלי עודף משקל שביקשו להפחית ממשקלם.
פורמט.
המתמודדים התחלקו לשתי קבוצות, כחולים ואדומים (בעונה השלישית נוספה קבוצה שלישית – שחורים), אשר התחרו ביניהן איזו קבוצה תוריד את אחוז המשקל הקבוצתי הגבוה ביותר בכל שבוע.
משתתפי התוכנית התגוררו בווילה אחת, ומנותקים מבני משפחתם. הם נדרשו לעמוד בפני פיתויים קשים של אוכל, ולמדו לרכוש הרגלי אכילה נכונים ובריאים. כמו כן, המתמודדים התאמנו בחדר כושר ובשטח פתוח באמצעות אביזרי ספורט שונים.
לכל קבוצה היה מאמן כושר שמטרתו לאמן ולדרבן את המתמודדים במלחמתם במשקל.
בכל שבוע נשקלו המשתתפים וחברי הקבוצה שירדה את אחוז המשקל הקבוצתי הנמוך ביותר נדרשה להחליט מי מחבריהם לקבוצה יודח מהתוכנית.
בתוכנית הסיום נשקלו שלושת המשתתפים אשר העפילו לתוכנית הגמר, והמתמודד שהוריד את אחוז המשקל הגבוה ביותר הוכתר בתואר "היורד בגדול".
העונה הראשונה.
העונה הראשונה שודרה בשנת 2006, וזכתה לרייטינג גבוה, אך לאחר סיום העונה רק חלק קטן מהמתמודדים הצליח לשמור על משקלם החדש.
בעונה זו וכן בעונה השנייה השתתפו המאמנים: נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.
המתמודדים.
המתמודדים לפי סדר ההדחה:
המאמנים בעונה זאת הם:נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.
המתמודדת חני מוקרד הודחה בהדחה החמישית אך הוחזרה על ידי הקהל בגלגל הצלה
המתמודד פאוזי סעיד הודח בהדחה השלישית אך חזר בגלגל הצלה מיוחד שהתקיים בקרב המודחים לפני הגמר
הגמר.
לגמר הגיעו המתמודדים: לימור חזאז, עופר רוזנבאום, פאוזי סעיד וחני מוקדר שהוחזרה בגלגל הצלה.
בגמר ניצחה לימור חזאז (קבוצת הכחולים) בתואר ה"יורדת בגדול" לאחר שהורידה 42 ק"ג ממשקלה. למקום השני הגיע עופר רוזנבאום. למקום השלישי הגיע פאוזי סעיד וחני מוקדר במקום הרביעי.
העונה השנייה.
לאחר הצלחת העונה הראשונה, ערוץ 10 החליט להפיק עונה שנייה, והפורמט של עונה זו לא היה שונה מהעונה הראשונה, וגם המאמנים היו נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.
המתמודדים.
המתמודדים לפי סדר ההדחה:
הגמר.
לגמר הגיעו המתמודדים: צביקה הילף, גרי פרי ושירי אזולאי.
בגמר ניצח צביקה הילף (קבוצת הכחולים) לאחר שהוריד כ-60 ק"ג ממשקלו (לאחד מין המתמודדים היחידים בעונה זו שעדיין הצליח לשמור על משקלו). למקום השני הגיע גרי פרי ולמקום השלישי הגיעה שירי אזולאי (השניים התחתנו לאחר התוכנית, והולידו בת).
העונה השלישית.
העונה השלישית עלתה לאוויר ב-31 במאי 2008.
המתמודדים לפי סדר ההדחה:
בעונה הזאת נוספה קבוצה חדשה (קבוצת השחורים) שהמאמנת שלה הייתה אורלי הופמן-בר. לראשונה בתוכנית, בפרק השמיני, התערבבו המתמודדים בקבוצות למשך שבוע אחד
ששת המתמודדים האחרונים אוחדו לקבוצה אחת, המתמודדים בקבוצה זאת היו: אבי קוריאט, קרן מרקוס, אסי אמסלם, יוסי פריימן, רחלי אוריין וקוסטה אוסדצ'י.
הגמר.
לגמר הגיעו המתמודדים: אבי קוריאט, קרן מרקוס, אסי אמסלם ויוסי פריימן.
בגמר ניצח אבי קוריאט (קבוצת הכחולים) לאחר שהוריד 76 ק"ג ממשקלו. למקום השני הגיעה קרן מרקוס שהצטרפה לשלישיית הגמר לאחר שהורידה את אחוז המשקל הגבוה ביותר מבין המודחים. למקום השלישי הגיע אסי אמסלם ולמקום הרביעי הגיע יוסי פריימן.
המאמנים בעונה השלישית: ברק צור (הקבוצה האדומה), אורלי הופמן-בר (הקבוצה השחורה) וצאלה אברוני (הקבוצה הכחולה).
העונה הרביעית.
העונה הרביעית עלתה לשידור ב-10 באוקטובר 2010.
המתמודדים.
המתמודדים לפי סדר ההדחה:
המאמנים בעונה זאת הם: נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.
המתמודדות ננסי כחיל, רווית עובדיה והדר עובדיה לא הגיעו להישקל בשקילה האחרונה.
המתמודד כפיר קורן הודח בשבוע 8 אך חזר למשחק בשבוע 10.
המתמודד יונתן גווילי זכה כמנצח המודחים בכך שירד הכי הרבה ממשקלו מבין כלל המודחים.
המתמודדת מיה חפץ זכתה בתואר אהובת הקהל.
הגמר.
הגמר של עונה זו היה הגמר היחיד בכל העונות שהיו בו רק מתמודדות בנות: קרן גלסנר, לארה מלר ואפרת גבאי. תוכנית הגמר רשמה רייטינג של 19.5%. על-פי ההערכות ערוץ 10 הכניס כמיליון דולר מערב השידור של הגמר, מהכנסות מחסויות ומפרסומות.
בגמר זכתה המתמודדת קרן גלסנר אחרי שירדה 71.8 ק"ג.
לארה מלר הגיעה למקום השני ואפרת גבאי זכתה במקום השלישי.
את העונה הובילה ציפי שביט אך בגמר המנחה הייתה מיכל ינאי במקום, משום שציפי שברה חודש לפני כן את רגלה.
ההבדלים בין הגרסה העברית לאמריקאית.
בגרסה האמריקאית, הנבחרת הסופית היא של 25 מתמודדים, במקום 15 בגרסה העברית.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
מקדש קונקורדיה
מקדש קונקורדיה היה מקדש שעמד בקצה המערבי של הפורום במרכז רומא העתיקה. המקדש הוקדש לאלה קונקורדיה והוא מסמל את אחדות העם הרומאי, ונוסד ככל הנראה במאה השישית לפנה"ס. המקדש נבנה מספר פעמים, ובהם על ידי הקיסר טיבריוס. המקדש תואר על ידי פליניוס הזקן בספרו "תולדות הטבע".
היסטוריה.
על פי המסורת הרומאית המקדש הראשון לאלה קונקורדיה נבנה בשנת 367 לפנה"ס על ידי מרקוס פוריוס קאמילוס לאחר הפיוס בין הפלבאים לפטריקים בעקבות הסכסוך בקשר לחוקים שיפתחו את הקונסולאט בפני הפלבאים. המקדש נבנה מחדש בשנת 121 לפנה"ס, לאחר הרצחו של גאיוס סמפרוניוס גרקכוס.
בין שנת 7 לשנת 10 שוקם המקדש על ידי טיבריוס, והמבנה החדש נחנך בשנת 12. במסגרת שיקום זה נבנה המקדש משיש ועוטר בפסלים רבים וציורי קיר המתוארים בפירוט בספרו של פליניוס הזקן "תולדות הטבע".
המקדש שימש כאחד ממקומות התכנסותו של הסנאט, בין האירועים הפוליטיים המשמעותים שהתרחשו בו היו הנאום שנשא מרקוס טוליוס קיקרו, בעת כהונתו כקונסול של שנת 63 לפנה"ס, שבו הוא פתח את התקפתו על לוקיוס סרגיוס קטילינה שתכנן הפיכה והצבעת הסנאט שהחליטה על הוצאתו להורג של סיאנוס בשנת 31.
תיאור המבנה.
המקדש נבנה לרגלי גבעת הקפיטולין בסמוך לטאבולאריום. בשל מגבלות המקום המקדש היה החדר הקדמי במקדש רחב (45 מטרים) בחזיתו, וצר בעומקו (24 מטרים), ואילו החדר הפנימי רחב פחות (34 מטרים) וצר אף יותר (14 מטרים עומקו). טור של עמודים קורינתיים חילק את המבנה לשני אולמות. כיום נותרה רק רצפת המקדש.
המבנה היה מעוטר בפסלים רבים - חלקם העתקים של פסלים יווניים ובהם פסלי אפולון ויונו, אפולון התינוק ומינרווה (מעשה ידי הפסל אופרנור), פסל אסקלפיוס והיגיה (מעשה ידי ניקראטוס), פסל מרס ומרקוריוס (מעשה ידי פיסטון), פסל קרס ומינרווה (מעשה ידי סתניס), וכן ציורים רבים.
לוס אלמוס
מעבדות לוס אלמוס
World series
קונקורדיה
קונקורדיה (בלטינית: Concordia) הייתה אלת ההסכמה, ההבנה וההרמוניה בחיי הנישואים על פי המיתולוגיה הרומית. האלה היא המקבילה של האלה היוונית הרמוניה, ומהווה האנשה של המושג "הסכמה" או "הרמוניה" וההפך של האלה היוונית אריס (המאנישה "העדר הסכמה והרמוניה"), שמקבילתה הרומית הייתה "דיסקורדיה".