משימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי (European Union Rule of Law Mission in Kosovo) או בראשי תיבות השם באנגלית EULEX Kosovo, היא פריסה מתוכננת של שוטרים ואזרחים בקוסובו כפי שנצפו מראש בתוכנית אהטיסארי. משימת שלטון החוק מתוכננת כהמשך לנוכחות האזרחית הבינלאומית בקוסובו כפי נחזה בהחלטה מספר 1244 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אף על פי שרוסיה וסרביה מחשיבות את המשימה כבלתי חוקית. כוח המשימה מתוכנן לכלול כ-2,000 אנשי משטרה ומשפט, ותהליך הפריסה בן ארבעת החודשים החל ב-16 בפברואר 2008. עד היום הוצבו בקוסובו רק 400 מתוך 1,900 קציני המשטרה והשופטים כפי שתוכנן במשימת EULEX.
הרכב ופריסה.
כוח משימה בן 1,800 ל-1,900 איש אושר על ידי מועצת האיחוד האירופי ב-14 בדצמבר 2007. מספר זה הוגדל אחר כך ל-2,000 איש בשל הצפי לגידול בחוסר יציבות בשל חוסר היכולת להגיע להסכמה עם סרביה. כוח זה כולל שוטרים, (כולל ארבע יחידות לפיזור הפגנות) תובעים, ושופטים – מכאן שההתמקדות הייתה בשלטון החוק, כולל הסטנדרטים הדמוקרטיים. כוח המשימה בגודל כזה פירושו שבקוסבו עתיד להיות המספר הגדול של עובדי ציבור של האיחוד האירופי מחוץ לבריסל. מפקד כוח המשימה הוא איב דה קרמבון (Yves de Kermabon), הכפוף לנציג המיוחד של האיחוד האירופי בקוסובו, ההולנדי פיטר פאית (Pieter Feith). העלות המשוערת של המשימה היא 165 מיליון אירו בשנה הראשונה.
ההחלטה הסופית על כוח המשימה תוכננה להתקבל ב-28 בינואר 2008. קבלת ההחלטה נדחתה בשל החששות להשפעה שלילית של החלטה זו על הבחירות לנשיאות בסרביה ב-3 בפברואר 2008 והחתימה של סרביה בתאריך זה על "הסכם הייצוב ושיתוף הפעולה", שלב חשוב בדרך לצירופה של סרביה לאיחוד האירופי. הסיבה הרשמית שניתנה לדחייה היא העדר בסיס חוקי (באמצעות החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם או דומה לה) לקיום המשימה.הפעולה המשולבת אושרה ב-4 בפברואר 2008, כלומר רק האישור הסופי נדרש.
ספרד לא תשתתף במשימת EULEX עד שהבעיות המשפטיות בנוגע לשאלה כיצד אמור כוח משימה זה להחליף את המנהל של האו"ם יפתרו. שר החוץ הספרדי, מיגל אנחל מורטינוס הודיע בכינוס של שרי החוץ של האיחוד האירופי בסלובניה שספרד לא תשלח נציגות למשימת EULEX עד שלא תועברנה לאיחוד באופן רשמי הסמכויות לניהול הכוח הבינלאומי מהאו"ם.
מלבד חברות האיחוד האירופי ישתתפו בכוח המשימה נציגים ממדינות אחרות: קרואטיה, טורקיה, שווייץ, נורווגיה וארצות הברית.
המצב הפוליטי.
האיחוד האירופי מנסה להוביל את הפתרון לבעיית קוסובו באמצעות מעורבות ישירה, אך חבריו חלוקים האם להכיר בעצמאות קוסובו (עמדתן של המדינות החברות באיחוד בנוגע להכרה בקוסובו מוצגת במפה שמשמאל), בלא הסכמת סרביה ושאר העולם. ההסכם נראה כמבטיח את אחדות האיחוד בשאלה, עם זאת נשיאוּת מועצת האיחוד האירופי הודיעה כי אין משמעותה של החלטה זו כדין הכרה בקוסובו עצמאית.
האיחוד האירופי הצהיר כי חוקיות כוח המשימה מבוססת על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם מספר 1244, שבה אושר לראשונה משלוח כוח בינלאומי לקוסבו ב-1999. עם זאת הכוח האירופי, שבמקור תוכנן לקבל את סמכותו מההכרה של מועצת הביטחון בהצעה של אהטיסארי, לא קיבל מנדט מחודש ממועצת הביטחון בשל התנגדותה של רוסיה. רוסיה בלמה במופגן מעבר של מתקן של האו"ם לידי כוח המשימה האירופי. גם סרביה רואה בכוח המשימה כהכרה של האיחוד האירופי בעצמאות קוסובו.
אל מייקלס
אלן ריצ'רד "אל" מייקלס (אנגלית: Alan Richard "Al" Michaels; נולד ב-12 בנובמבר 1944) הוא שדרן ספורט יהודי-אמריקני.
קריירה.
מייקלס נולד בברוקלין, ניו יורק ועבר בצעירותו ללוס אנג'לס. הוא החל את קריירת השדרן במשחקי קולג' ולאחר מכן שידר את משחקי הסינסינטי רדס וסן פרנסיסקו ג'איינטס.
מייקלס עבד במשך שלושה עשורים (1977 - 2006) עבור רשת ABC ומאז 2006 עבור רשת NBC. זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס אמי. זכה גם להטביע כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מייקלס הוא אחד מן השדרים האמריקאים הבודדים ששידר משחקי אליפות בארבעה ענפי ספורט שונים: וורלד סיריס (בייסבול), סופרבול (פוטבול), גביע סטנלי (הוקי קרח) וגמר אליפות ה-NBA (כדורסל). מייקלס שידר גם קרבות איגרוף.
התפרסם במיוחד כאשר שידר את נס על הקרח - ניצחונה המדהים של נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח על נבחרת ברית המועצות 3-4 בדרך לזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת החורף של 1980, שבו טבע את המשפט האלמותי "האם אתם מאמינים בניסים? כן!" ואת רעידת האדמה שהתרחשה דקות אחדות לפני פתיחת המשחק השלישי של הוורלד סיריס של שנת 1989 בסן פרנסיסקו (מייקלס אף היה מועמד לזכייה נוספת בפרס אמי על דיווחי החדשות שהעביר על תוצאות רעידת האדמה).
כאשר החלה רעידת האדמה, שותפו לשידור השתתק, אך מייקלס הספיק לומר "אני אומר לך, יש לנו רעידת---" לפני שהשידור נקטע. כאשר השידור התחדש לאחר כ-15 דקות, פתח מייקלס את השידור בהומור ואמר "זו הייתה פתיחת המשחק הדרמטית ביותר בתולדות הטלוויזיה".
בשנת 2020 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול.
מייקלס נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בלוס אנג'לס. הופיע במספר סרטים וסדרות טלוויזיה, בחלקם בתפקיד עצמו.
פרנצ'סקו סוריאנו
פרנצ'סקו סוריאנו (באיטלקית: Francesco Soriano; נולד ב-1548 או 1549, נפטר ב-1621) היה מלחין איטלקי מתקופת הרנסאנס. הוא היה אחד החברים המוכשרים והמיומנים באסכולה הרומאית בדור הראשון שאחרי ג'ובאני פלסטרינה.
סוריאנו נולד בסוריאנו, סמוך לוויטרבו. הוא למד ב"בזיליקה די סן ג'ובאני אין לטראנו" ברומא אצל כמה מורים, ביניהם פלסטרינה, הוסמך לכמורה בשנות ה-70' של המאה ה-16 ובשנת 1580 היה למאסטרו די קאפלה ב"סן לואיג'י דאי פרנצ'זי", גם היא ברומא. ב-1581 עבר למנטובה, שם קיבל משרה בחצר גונזגה, אבל ב-1586 חזר לרומא שם נשאר עד סוף חייו ועבד כמנצח מקהלה בשלוש כנסיות נפרדות, ביניהן הקאפלה היוליאנית בכנסיית פטרוס הקדוש. סוריאנו פרש בשנת 1620.
סוריאנו עבד עם פליצ'ה אנריו בתיקון ספר התפילות הקתולי להתאימו לדרישות הקונטרה-רפורמציה, עבודה שפלסטרינה לא הספיק להשלים.
מבחינה סגנונית, המוזיקה של סוריאנו דומה מאוד לזו של פלסטרינה, אך במידת מה ניכרת בה השפעתן של המגמות המתקדמות שרווחו סמוך למפנה המאה. הוא אימץ את הסגנון הפוליכוראלי של האסכולה הוונציאנית ובה בשעה המשיך במסורת הכתיבה הפוליפונית החלקה של פלסטרינה; כן נטה למרקמים הומופוניים, שהקלו בדרך כלל על הבנת הטקסט המושר.
סוריאנו כתב מיסות, מוטטים (חלקם לשמונה קולות), מזמורי תהילים (קובץ אחד, שיצא בוונציה בשנת 1616, כתוב ל-12 קולות ובסו קונטינואו), פסיונים לכל אחת מבשורות השליחים (מתאוס, מרקוס, לוקאס ויוהנס),אנטיפונים מריאניים וכמה ספרי מדריגלים. הפסיונים שלו הם מבשרים משמעותיים למוזיקה המפורסמת יותר, שנכתבה לאותם טקסטים בתקופת הבארוק, כגון אלה של יוהאן סבסטיאן באך; הם כתובים בסגנון מאופק אך דרמטי, תוך ניסיון מסוים לאפיין דמויות. במידה ידועה, הם מבשרים את האורטוריה, בשילוב של קולות סולו, מקהלה ותפקידי דמויות ללא משחק, אבל בסגנון המקורב יותר לזה של פלסטרינה מאשר לכל כתיבה בארוקית.
צפון בראבנט
צפון בראבנט (בהולנדית: ) הוא מחוז הנמצא בחלקה הדרומי של הולנד. המחוז גובל עם בלגיה בדרום, עם זיילנד במערב, עם נהר המז בצפון ובדרום מזרח עם לימבורג ובירתו היא העיר דן בוס. מועצת המחוז מונה 79 מושבים והיא כפופה לנציב המלך. הנציב הנוכחי הוא וים ון דר דונק (Wim van de Donk). שטח המחוז עומד על כ־4,919 קמ"ר (השני בגודלו) ואוכלסייתו היא כ־2,415,946 איש (השלישי בגודלו). צפיפות האוכלוסייה במחוז עומדת על 491 איש לקמ"ר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, 24% מאוכלוסיית המחוז הם חסרי דת, 6% מהתושבים פרוטסטנטים, 64% קתולים, 4% מוסלמים ו־1% מגדירים את עצמם אחרת.
פרס היינריך היינה
פרס היינריך היינה (גרמנית: Heinrich-Heine-Preis) הוא פרס ספרותי, הקרוי על שמו של היינריך היינה, מגדולי השירה והספרות של גרמניה. הפרס ניתן בדיסלדורף, עיר הולדתו של היינה, ב-13 בדצמבר, שהוא יום הולדתו.
היסטוריה.
הענקת פרס היינריך היינה בדיסלדורף החלה בשנת 1972, עם חגיגות 175 שנה להולדתו של היינה. בתחילה חולק הפרס אחת לשלוש שנים, ומשנת 1981 הוא מחולק אחת לשנתיים. לזוכה בפרס מוענקים, מלבד היוקרה הכרוכה בקבלתו, גם 50,000 אירו.
הפרס מוענק לאישיות שבאמצעות יצירתה, ותוך התייחסות לזכויות האדם בהתאם לרוח עבודתו של היינה, תרמה לקידום רווחתם האנושית והפוליטית של בני האדם; קידמה את ההבנה ההדדית בין בני האדם, וסייעה להבנה כי כל בני האדם שייכים לקבוצה אחת: האנושות.
עם הזוכים בפרס היינריך היינה נמנים סבסטיאן הפנר (1978), מקס פריש (1989), ואלפרידה ילינק (2002). בדצמבר 2008 הוענק הפרס לסופר הישראלי עמוס עוז, שרבים מספריו תורגמו לגרמנית.
פרס ספרותי בעל שם זהה התקיים בגרמניה המזרחית החל משנת 1953, וחדל להתקיים בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה.
מתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה
מתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה הוא מתחם טניס הנמצא בדוחה, בירת קטר.
המתחם שייך לפדרציית הטניס של קטר ומנוהל על ידה. במתחם נערך טורניר מסבב הגברים (אליפות קטר אקסון מובייל הפתוחה) ובעבר נערך בו גם טורניר ממסבב הנשים (אליפות קטר טוטאל הפתוחה). בנוסף נערכו במתחם משחקי הטניס והסקווש במסגרת משחקי אסיה בשנת 2006. כמו כן יארח המתחם בין השנים 2008-2010 את אליפות סבב ה-WTA. המתחם נפתח ב-16 בדצמבר 1992. הוא כולל 27 מגרשי טניס, ואצטדיון מרכזי עם תכולה של 4,106 צופים.
עגמה