אביו של פארקר תמיד הזהיר אותו מתעשיית המוזיקה. "אבי תמיד הזהיר אותי לא לבחור במוזיקה כקריירה". הוא די דאג ואמר "אם אתה עושה מוזיקה בתור עבודה, אז זה יהרוס את הקסם שלה. זה לא יהיה מסתורי וכיפי יותר, זה יהיה כמו עבודה". פרקר האמין במה שאביו אמר לו' הוא התחיל ללמוד באוניברסיטה לתקופה מסוימת והחל ללמוד הנדסה. "רציתי לרצות את אבי בצורה מסוימת,
לא היה לי מושג מה אני רוצה לעשות, כי לא נהנתי משום דבר שהוא לא מוזיקה"." פרקר אמר "שנאתי את זה, ויום אחד החלטתי לעבור לאסטרונומיה. ידעתי שאהיה עני ורציתי ללמוד משהו כיף."
בדרכו לבחינת האסטרונומיה האחרונה התקשרו לפארקר מחברת ההקלטות וביקשו להחתים אותו על חוזה הקלטות. לאחר השיחה, פרקר סובב את מכוניתו מהבחינה ונסע הביתה כדי להמשיך להפיק מוזיקה.
בזמן שפרקר הקליט את אלבומו הראשון, אביו נפטר, לאחר מאבק של שנה בסרטן. למותו של אביו הייתה השפעה "מסיבית", הוא אומר. "זו הייתה תקופה מוזרה, מאוד מבלבלת, ולא באמת ידעתי מה לעשות בה."
קריירה.
פארקר הוא חלק מסצנת המוזיקה של פרת', שם הוא מנגן בלהקות שונות בנוסף לפרויקט הראשי שלו, "טיים אימפלה". בהערה על כך אמר פרקר "זו סצנה ממש שקטה ומופרדת משאר אוסטרליה".
The Dee Dee Dums.
בשנת 2005 הקים פארקר להקה בשם The Dee Dee Dums, (שיהפוך לבסיס של Tame Impala) . די די דומס השיגו כמה שבחים מקומיים, זכו במקום השני בטורניר AmpFest 2005 וזכו במקום השלישי בהמשך אותה השנה בגמר המדינה של הדבר הגדול הבא.
בסוף 2007, פארקר שינה את שמה של הלהקה ל"טיים אימפלה", וגייס את ג'יי ווטסון לתופים.
לפני שגייס את ג'יי ווטסון לתופים, ווטסון נהג "ללכת לצפות ב"The De De Dums" כל הזמן.
הייתי "מהמעריצים המורעלים שלהם". ידעתי שזו להקה מדהימה. הם היו הלהקה האהובה עליי בפרת '. אני חושב שאמרתי לקווין פעם שהם היו ב-20 הלהקות האהובות עלי אי פעם."
לאחר מכן הצטרף ווטסון כמתופף, כיום ווטסון מנגן על הסינתיסייזרים.
טיים אימפלה.
Tame Impala היא להקת הרוק הפסיכדלית של פארקר. קווין פארקר כותב את כל המוזיקה לבדו ומקליט כמעט את כל המוזיקה של "טיים אימפלה" (ישנן מספר הקלטות בהן ג'י ווטסון היה מעורב), כיום קווין מנגן בגיטרה ושר בהופעות, וחבריו הקרובים ג'י ווטסון, דומיניק סימפר, קאם אייברי וג'וליאן ברבגאיו מלווים אותו.
Tame Impala הוא פרויקט ההקלטות האישי והבלעדי של פארקר, הוא מקליט, מפיק, מעבד ומלחין כמעט כל צליל בפרויקט הזה.
בשנת 2008, פרקר חשף: "מרבית השירים ב- EP הראשון מעולם לא נועדו להישמע על ידי שאר האנשים בעיר פרת', קל וחומר שאר העולם. הם הוקלטו רק למען האזנה שלי ושל החבר'ה."
לאחר הופעות רבות בשנת 2008 ו-2009, בשנת 2010 אלבום הבכורה של "טיים אימפלה", "Innerspeaker" יצא לאור, הוא זכה בפרסJ ובפרס הרולינג סטון עבור אלבום השנה, ו-5 מועמדויות ב-ARIAs.
היכולת של פרקר לקחת אלמנטים רבים משנות הרוק הפסיכדליות של שנות השישים, ולתת לו טוויסט מודרני מובהק, יצרה צליל חדש ומקורי שזכה לשבחים רבים. פארקר גם זכה בפרס WAMI לגיטריסט הטוב ביותר ופרס ה-APRA לשיר פורץ הדרך של השנה.
"Lonerism" יצא לאור ב־5 באוקטובר 2012 וזכה לביקורות חיוביות רבות. כשדיבר על הכיוון של האלבום החדש, אמר פרקר כי "Lonerism" היא המוזיקה שהרגשתי כאילו רציתי לעשות במהלך "Innerspeaker", אבל הרגשתי שזאת קפיצה רבה מדי. "כשעשיתי את Innerspeaker" הרגשתי שאני צריך להכין אלבום עם גיטרות בלבד, ולא להשתמש בסינתיסייזרים.
בטקס פרסי ה-ARIA לשנת 2015 זכה בשני גביעים, טכנאי ההקלטות של השנה ומפיק השנה, על עבודתו בפרויקט "Currents".
ביולי 2015, הקבוצה זכתה בשלוש קטגוריות נוספות בטקס: אלבום השנה, להקת השנה ואלבום הרוק הטוב ביותר. ב־30 במרץ 2019 הלהקה הופיעה בשידור חי ב"סאטרדיי נייט לייב".
ב־13 באפריל 2019 "טיים אימפלה", הופיעו כהדליינרים ראשיים בפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק Coachella . ב־28 ביוני 2019 הלהקה הופיעה כהדליינרים ראשיים בפסטיבל גלסטונברי.
פארקר הצטרף ל-Pond בסוף 2009, לאחר שגויס על ידי חברי "טיים אימפלה", ג'יי ווטסון וניק אלברוק. פארקר הצטרף בהמשך לפונד גם באולפן על תופים ובתור מפיק.
מאוחר יותר החליף אותו בתופים קמרון אייברי. פרקר הפיק גם את האלבומים "Hobo Rocket" (2013), "Man It Feels Like Space Again" (2015), "The Weather" (2017) ו-"Tasmania" (2019).
שיתופי פעולה נוספים.
פארקר שיתף פעולה עם מארק רונסון בשירים "Daffodils", "Summer Breaking " ו-"Leaving Los Feliz" באלבום של רונסון, "Uptown Special".
פארקר עבד גם עם ליידי גאגא באלבומה "ג'ואן".
חיים אישיים.
ב־11 בפברואר 2019 התחתן פרקר עם חברתו סופי לורנס בכרם במערב אוסטרליה.
ב-2021 נולד להם ילד.
ציוד מוזיקלי וצליל.
הצליל של פארקר נשען מאוד על דוושות אפקטים שונים כדי להשיג את גוני הגיטרה הייחודיים לו.
גיטרות.
פארקר מכוון את הגיטרות שלו בכייוון D כדי להקל על מתח המיתרים ולהתנסות בצלילים השונים שהכיוונון מציע.
טיוווסו
איזור (תכנון ערים)
אִיזוּר או הפרדת שימושים (באנגלית: Zoning או: Single-Use Zoning) הוא תהליך חלוקת הקרקעות ברשות מקומית או עירייה על פי אזורים (לדוגמה: מגורים, תעשייה, משרדים, מסחר), שבהם ישנו שימוש בודד או הגבלות שונות לקרקע מסוימת. סוג האזור קובע אם ניתנת הרשאה לתכנון ופיתוח נתון, והפרדת שימושים עשויה לציין מגוון של שימושים עלילתיים על סף ותנאי שטח, גודלו וממדיו, כמו גם את צורת המבנים והבניינים, גובהם ומיקומם. מדובר בהיפוך של עירוב שימושי לקרקע - מדיניות תכנונית לשילוב כמה שימושים "באותו המרחב", החל מרמת הבניין, דרך הבלוק העירוני והרחוב ועד רמת השכונה או האזור. הנחיות להפרדת שימושים נועדו להנחות צמיחה והתפתחות עירונית או אזורית על פי כללים מוגדרים.
רקע היסטורי.
יש עדויות לכך שבוצעו סיווגים שונים לקרקעות החל מהעת העתיקה. עד למהפכה התעשייתית, רוב העבודות היו בבתים ולכן אזורי המגורים שימשו כמקומות העבודה, הייצור והסחר. במאה ה-18 וה-19, החל תהליך של מעבר מקומות העבודה למפעלים, יחד עם עלייה בצפיפות וזיהום. הדבר הוביל מעצבי מדיניות לשקול הפרדת שימושים, ובמדינות מתפתחות באירופה נאסר על תעשיות מזהמות במיוחד להיבנות במרכזי מגורים, וחלה עלייה ברגולציה. תכנון הערים ביקש לשפר את תנאי המחיה באמצעות מדיניות תכנונית של אזור, כך שהתעשייה המזהמת הורחקה מאזורי המגורים. המדיניות הפכה לרווחת בסוף המאה ה-19 והפכה לשיטת התכנון השלטת בעולם המערבי שלאחר מלחמת העולם השנייה, ובמקביל הלכה והתפתחה מגמת הפרבור.
סוגים ושימושים.
קיימות מספר קטגוריות באזורים אורבניים: מגורים, מגורים-מסחר, מסחר, תעשייה ואזורים פתוחים (כגון מגרשי ספורט ושדות תעופה). את אלו ניתן לחלק לקטגוריות נוספות, למשל סוגי שונים של אזורי מסחר - חנויות, משרדים; תעשייה - תעשייה כבדה, מחסנים (ניתן להטיל מגבלות על פליטת מזהמים, רעש וכו'); מגורים - ארעיים (בתי מלון, מוטלים) או קבועים (בתי מגורים). פעולות של אזור יכולות לכלול רגולציה של פעילויות המותרות במקום, סוג הבנייה המותרת (בתים פרטיים, רבי קומות), גובה הבניינים, צפיפותם, הנחיות ליצירת מקומות חנייה ועוד. תהליך האזור עושה שימוש בתכנון שימושי קרקע לצורכי תכנון ערים ואזורים. שטחי קרקע מחולקים על ידי רשויות לאזורים שבתוכם מותרים שימושים שונים. לפיכך הפרדת שימושים היא גם טכניקה של תכנון השימוש בקרקע בתור כלי לתכנון עירוני. המילה נגזרת מהפרקטיקה של "ייעוד שטח מסוים" כדי לערוך מיפוי המסדיר את השימוש, הצורה, העיצוב והתאימות של פיתוחו. מבחינה חוקית, תוכנית זו מיושמת בדרך כלל כחוק עזר בהליכים המתאימים.
טענות בעד מדיניות של אזור עומדות על כך שתהליך זה שומר על האינטרסים השכונתיים, שומר על אופי השכונות (למשל, מניעת עלייה בצפיפות או הפיכת אזורי מגורים לאזורי מסחר), תוך מקסום הרווחה הכללית ושמירה על משאבים/מוסדות. הדבר אמור להגן על תושבי שכונות, שרשאים להחליט אם להקל בהגבלות ולהעניק פיצויים כשנדרש. מבקרי הגישה טוענים לפגיעה בהון החברתי, לריחוק מקומות עבודה וכתוצאה מכך לשהייה וזמן רב בדרכים, מאחר שיש לעבור מרחק רב על מנת להגיע למקומות - בין אם מדובר בעבודה או בילוי.
ונוס (כוכב לכת)
בן גלעדי
בן גלעדי (נולד ב-4 באוגוסט 1985) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי הפועל בארצות הברית, בריטניה וישראל.
ביוגרפיה.
גלעדי נולד בתל אביב לשחקנית חנה לסלאו ויזם התקשורת אביב גלעדי.
בנעוריו עבר עם אמו להרצליה פיתוח.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון במגמת מוזיקה.
לאחר שירותו הצבאי, השלים תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ביצתעין.
ב-2009 הקים את חברת ההפקות הראשונה שלו, ביצתעין, עם השותפים יותם גנדלמן וגל מוג'ה. תחילה התרכזה החברה בהפקת קליפים ופרסומות. השלושה יצרו עשרות פרסומות וקליפים לאמנים כמו הדג נחש, מונטי פיורי, קותימן, אסף אמדורסקי, קרולינה ועוד, שזכו להכרה ופרסים בינלאומיים.
עם יציאתו של מוג'ה בשנת 2014 וכניסתה של המפיקה מיקה תימור החברה החלה להתמקד בהפקת טלוויזיה. ב-2016 הפיקה ביצתעין את סדרת הדוקו צל של אמת ולצד Submarine Entertainment מכר גלעדי את הסדרה לענקית המדיה נטפליקס.
לאור ההצלחה של צל של אמת, בשנת 2019 הופקה ושודרה סדרת המשך: . באותה שנה החל גלעדי לפתח סדרת טלוויזיה לענקית התוכן Endevour Content, אותה הוא יוצר עם אשתו רומי אבולעפיה וחגי לוי.
AI Film.