גם הרעיון המובע בפתיחת המזמור, על הדרך הראויה עבור הצדיק ועל העימות בין דרכו לבין דרכו של הרשע, קושרת בין המזמור (שמהווה פתיחה לא רק לספר תהילים אלא לחטיבת הכתובים כולה), לבין התורה וספרות הנביאים, בהן מודגשת חשיבות קיום המצוות ותורת ה'. אחד הפסוקים האחרונים בספר מלאכי החותם את חטיבת הנביאים הוא .
גם בפרשנות המסורתית נומק מיקומו של המזמור בשל מרכזיות נושאיו התאולוגיים: .
עמוס חכם הציע כי המזמור עומד בראש ספר תהילים בתור אזהרה: כיוון שספר תהילים כולו הוא ספר תפילות, המזמור הראשון מדגיש שכדי שהתפילה תהיה רצויה, על המתפלל להתרחק מדרכם של הרשעים ולהרבות בעיסוק בתורת ה'.
מבנה המזמור ותוכנו.
המזמור הוא בן שישה פסוקים ומחולק לשלושה חלקים שווים, שני פסוקים לכל חלק. בפסוקים א'-ב' מתואר ההבדל שבין מעשי הצדיקים למעשי הרשעים. בפסוקים ה'-ו' מתואר הגמול הצפוי לצדיקים ולרשעים. בתווך, בפסוקים ג'-ד', מתואר הניגוד שבין דמותו של הצדיק לבין דמותו של הרשע באמצעות הנגדה בין עץ לבין מוץ. קיימת סימטריה הבאה לידי ביטוי בהצגת הדמויות, דמות הצדיק ודמות הרשע. המזמור בנוי ממבנה כיאסטי המבליט את הניגוד בין הצדיקים לרשעים וגמולם.
במזמור נאמרים דברי מוסר וחכמה על אודות ההבדל שבין הצדיקים ומעשיהם לבין הרשעים ומעשיהם. בתחילה, מתוארים מעשי הצדיקים על דרך השלילה: ובהמשך מובעים הדברים על דרך החיוב: .
הן מעשי הצדיקים והן מעשי הרשעים מתוארים באופן כללי ונרחב ביותר: הרשע הולך בניגוד לצדיק שחפץ . ייתכן, שהכוונה היא לרמוז על כך שכל המתרחק ונוטה מתורת ה' סופו לחטוא.
ביטויים שמקורם במזמור.
מקור הביטוי "מושב לצים", שמשמעותו חברה שלילית, הוא בפסוק א' של המזמור.
מקור הביטוי "דרך רשעים תאבד" הוא בפסוק ו' במזמור. בכתוב נאמר כי רשעים לא יזכו להגנתו של ה' ולכן הם נידונים למוות. הביטוי "דרך רשעים תאבד" שגור בעברית המודרנית ופירושו משאלת לב מוצדקת.
אמצעים אומנותיים במזמור.
משל.
בפסוקים ג'-ד' מתואר על דרך המשל הצדיק ואילו הרשע מתואר . יש אומרים שהמשל נועד לתאר את הגמול הטוב לו זוכה הצדיק ואת העונש בו לוקה הרשע. אחרים אומרים כי המשל מתאר את דרך החיים של הצדיק לעומת דרך החיים של הרשע. משל דומה למשל זה נמצא ב.
הזדהות הצדיק עם הטבע.
המכנה המשותף לשלושת איברי הדימוי של הצדיק הוא שהצדיק "חי" עם סדרי הטבע, הוא נהנה ממה שהטבע מעניק, ועל כן, בהתאם לסדריו הוא יכול להעניק מעצמו בתמורה. הרשע לעומתו, נפגע ונדחה על ידי הטבע .
תקבולת כיאסטית.
פסוק ו' בנוי מתקבולת כיאסטית. ההקבלה מביעה את הניגוד בין דרכו של הצדיק לבין דרכו של הרשע:
המזמור בליטורגיה.
ביהדות.
הפרק (ביחד עם תהילים ב', ג' וד') נאמר בקצת קהילות לאחר תפילת ערבית של ליל יום כיפור, והוא נחשב כסגולה להנצל מטומאת קרי ביום הקדוש.
הפרק נחשב כסגולה למניעת הפלות.
המזמור בספרות חז"ל.
ב אומרת הגמרא ששני המזמורים הראשונים של ספר תהילים הם במקורם מזמור אחד: . בעמוד הבא מובא הציטוט הבא בשם רבי שמואל בר נחמני: .
ב מצטט רבי חנינא בן תרדיון את הפסוק הראשון של הפרק: .
במדרש תהילים מובאת התבטאותו של רבי יודן על מזמור זה: .
המזמור בתרבות.
המשורר ג'ון מילטון תרגם את תהילים א' לאנגלית בשנת 1653. המשורר הסקוטי רוברט ברנס כתב בשנת 1781 פרפרזה על המזמור שנפתחת במשפט: .
הזמר קים היל הקליט ביצוע מודרני למזמור.
מצולמים
מצולמים היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת מוקומנטריה, המתעדת את חייהם של אנשים שונים המגולמים על ידי שלישיית מה קשור. הסדרה הופקה עבור חברת הכבלים "HOT" על ידי חברת ההפקות קודה תקשורת.
הסדרה עלתה לשידור ב-4 ביוני 2019 ועונתה הראשונה כוללת 12 פרקים; עם זאת, שני פרקי הבכורה של הסדרה היו כבר זמינים לצפייה ב-HOT VOD מ-30 במאי 2019. ב-9 ביולי 2019, אושר שהסדרה תשוב לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-1 במרץ 2021. שני פרקי הבכורה שלה היו כבר זמינים לצפייה ב-HOT VOD וב-HOT PLAY החל מ-28 בפברואר 2021.
רקע עלילתי.
בכל עונה, שלישיית מה קשור מגלמת שש דמויות הנמצאות בנקודות מפנה בחייהן, המתבססות בחלקן על חוויותיהם האישיות של בני השלישייה. כמו ב"מחוברים", שש הדמויות השונות מתעדות את חייהן בסיטואציות קיצוניות ומונולוגים חושפניים למצלמה.
עלילת העונה השנייה, שצילומיה נערכו במהלך שנת 2020 וחפפו לתקופות השיא במשבר מגפת הקורונה בישראל, מדגישה את השפעת התפרצות מגפת הקורונה על חיי שש הדמויות ועל עבודותיהן ותחומי עיסוקן, ואת הדרכים באמצעותן בוחרות שש הדמויות להתמודד עם המשברים וההזדמנויות שנוצרו בעקבות כך.
צוות השחקנים והדמויות.
דמויות אורחות.
אורחים המופיעים בתפקיד עצמם:
המערכה בגליפולי
התעלה מקן לים
התעלה מקן לים (בצרפתית: Canal de Caen à la Mer, בתעתיק מדויק: קנאל דה קן אה לה מר) היא תעלה מלאכותית קצרה במחוז קלבדוס, המחברת בין נמל העיר קן לעיר ויסטראם ולתעלת למאנש.
התעלה זורמת מכיוון צפון-מזרח לדרום-מערב, במקביל לנהר אורן, אשר ממנה הוא מקבל מים. אורך התעלה 14 קילומטרים והיא כוללת שני תאי שיט. חפירת התעלה החלה בשנת 1837, והיא נפתחה ב-23 באוגוסט 1857, כשעומקה היה 4 מטרים בלבד. התעלה הועמקה בשנת 1920. התעלה החלה במזרח באגן סנט פיטר באזור מרכז העיר קן. התעלה מורכבת מרציפים ימיים וממזחים. עומקה הנוכחי הוא 10 מטרים ורוחבה מגיע עד כדי 200 מטר במזח קליש.
אורך הרציף בבלאנוויל-סור-אורן הוא למעלה מ-600 מטר. הוא משמש כנמל הצרפתי המסחרי הרביעי לייבוא עץ אקזוטי, לרוב ממפרץ גינאה. ברציף גם טוענים ופורקים ברזל, דשן, פחם וחומרי בנייה. הנמל מייצא גם דגני בוקר המיוצרים באזור ויש לו קיבולת של 33 אלף טון.
אחד משני תאי השיט בנמל ויסטראם, בפתח התעלה, מסוגל להכיל ספינות באורך העולה על 200 מטר.
בבנוויל ישנו גם מפעל לייצור משאיות רנו. המפעל ממוקם מעבר לתעלה, בכיוון דרום-מזרח, בין התעלה לנהר אורן. מעבר לנהר, סמוך למפעל, נמצאת קולומל.
התעלה עוברת בצד הטירה של בנוויל. גשר פגסוס המפורסם, בו התנהל קרב ב-6 ביוני 1944, חצה את התעלה ליד הכפר בנוויל, ומכאן שמו השני, גשר בנוויל. התעלה נחשבה לבעלת חשיבות טקטית ואסטרטגית בשלבי הפתיחה של הפלישה לנורמנדי, ובעלות הברית תכננו את מבצע דדסטיק להשתלטות על הגשר ועל גשר נוסף בנהר אורן. הגשר הוחלף ב-1994.
צרפת במלחמת העולם הראשונה
צרפת הייתה אחת ממדינות ההסכמה במהלך מלחמת העולם הראשונה, והייתה העיקרית שמביניהן עד לשנת 1916. הצבא הצרפתי לחם בעיקר בקרבות החזית המערבית, אולם כוחות קטנים לחמו גם במהלך המערכה בגליפולי ובקרבות החזית המקדונית. 1,240,000 מחיילי צרפת ו-40,000 מאזרחיה נהרגו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
למרות תבוסות ראשוניות, ניצלה צרפת בנס על המארן, אולם לאחר מכן הפכה המלחמה למלחמת חפירות סטטית, אשר הגיעה לשיאה בקרב ורדן. התבוסות הגדולות גרמו למרידות גדולות בצבא הצרפתי בשנת 1917, אולם הצבא הצרפתי התאושש מכך, ובקיץ 1918 השתתף במתקפת מאה הימים, אשר הביאה לתבוסת הקיסרות הגרמנית ב-11 בנובמבר 1918 (אז נחתם הסכם הכניעה הגרמני).
למרות ניצחונה במלחמה, החזרת השטחים שאיבדה, וכפיית תנאי כניעה משפילים על גרמניה, דור שלם אבד בחפירות המלחמה, והרפובליקה הצרפתית השלישית הצרפתית איבדה את דרכה. בצד תחושת אמונה בלתי מעורערת בכוחו של הצבא הצרפתי, בגאונותם של מפקדיו ובעליונות כלי נשקו, רווחו דעות תבוסתניות והלכי רוח שראו במניעת המלחמה העתידית מטרה עליונה, שבשמה ניתן להקריב כל קרבן מדיני, והם היו מהגורמים המכריעים לתבוסת צרפת במלחמת העולם השנייה.
רקע.
בשנת 1870 הובסה צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה, ובעקבות כך הוקמה הקיסרות הגרמנית, בהכרזה בארמון ורסאי, וצרפת נאלצה למסור לגרמניה את אלזס-לורן. המלחמה גרמה למרירות ולאיבה בין גרמניה לצרפת בעשורים הבאים. הייתה זו יריבות שלא יכלה לבוא לסיום כל עוד הוחזקה אלזס-לורן בידיים זרות, ותמונת הרי הווז' המוחזקים בידיים גרמניות היוותה צל תמידי על חייה של הרפובליקה השלישית. המילה "revanche" - נקמה (ובהתאמה מדיניות של רבנשיזם) הייתה למילת המפתח ביחסים הבינלאומיים בשנים הבאות, עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, האסון העולמי הגדול, שאחת מסיבותיו הייתה מלחמת צרפת–פרוסיה.
בשנת 1893 נחתמה הברית הצרפתית-רוסית, שחיזקה את הקשרים בין המדינות וערערה את מקומה של גרמניה. בשנת 1904 נוצרה הסכמה מדינית בין בריטניה לצרפת, בעקבות חשש של בריטניה מהתעצמות הכוח הצבאי הגרמני, ובמיוחד מהתחזקות הצי הגרמני בצפון האוקיינוס האטלנטי ובים הצפוני, ושתי המדינות חתמו על ההסכמה הלבבית.
הברית הצרפתית-רוסית, לצד ההסכמה הלבבית, יצרו בעקיפין את הקשר בין בריטניה לרוסיה, ובשנת 1907 חתמו ביניהן בריטניה, צרפת ורוסיה על ברית - "ההסכמה המשולשת". ההסכמה המשולשת הביאה לקצה באופן סופי את מדיניות ההתבדלות של בריטניה עד לאותה תקופה, מדיניות שכונתה "הבדידות המזהירה".
במסגרת הברית הוסכם על שיתוף פעולה בין שלוש המדינות ונוצר איחוד הגנתי בין שלוש המעצמות האירופיות, איחוד שעמד מול הברית המשולשת שהייתה במרכז אירופה בין גרמניה, אוסטרו-הונגריה ואיטליה. ההסכמה המשולשת זכתה לתמיכה וחיזוק מצד מדינות נוספות בעולם, ובהן ארצות הברית, יפן, ספרד ופורטוגל.