יש להם רגליים ארוכות, אוזניים קטנות וזנבות קטנים והם יודעים לעמוד על שתיים כשהם מחזיקים במזון. צבע פרוותם חום-אדמדם ומתחת בהיר יותר.
סוגי האגוטיים.
המשפחה כללה סוגים נוספים שנכחדו.
הארמייה הרביעית (האימפריה הגרמנית)
הארמייה הרביעית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה.
מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה אלברכט, דוכס וירטמברג. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף המרכזי של הגרמנים יחד עם הארמייה החמישית. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, וניצחה את הצרפתים בקרב הארדנים, אולם לבסוף נבלמה כתוצאה מהקרב על המארן. לאחר מכן השתתפה הארמייה במרוץ אל הים. באוקטובר הועברה מפקדת הארמייה שקיבלה תחת פיקודה יחידות מילואים לפלנדריה, שם השתתפה בקרב איפר הראשון.
ב-22 באפריל 1915 תקפה הארמייה את מבלט איפר, תוך שהיא משתמשת בנשק כימי כנגד הבריטים, אך על אף הצלחות ראשוניות לא הצליחה בסופו של דבר לכבוש את העיר.
ב-1 באוגוסט 1916 מונה אלברכט למפקד קבוצת הארמיות אלברכט (שכללה את פלגת הארמייה A, ואת פלגת הארמייה B, ומאוחר יותר גם את פלגת הארמייה C), ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל פרידריך זיקסט פון ארמין, שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
ב-31 ביולי 1917 הותקפה הארמייה על ידי הכוחות הבריטים במסגרת קרב פשנדל. בתום ארבעה חודשי לחימה עזים, הצליחו מדינות ההסכמה להתקדם סך הכל כ-10 קילומטר לתוך קווי הגרמנים, וזאת במחיר של למעלה מחצי מיליון פצועים, שבויים או הרוגים לשני הצדדים. בשל כך נחשב קרב פשנדל לאחד הקרבות הנוראיים ביותר במלחמת העולם הראשונה, שמסמלים את מלחמת החפירות שאפיינה את החזית המערבית.
במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. ב-9 באפריל 1918 תקפה הארמייה את הכוחות הבריטים לכיוון נמלי התעלה, במסגרת מבצע ג'ורג'ט - קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך נכשלה בכיבוש יעדיה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה הרביעית ב-24 בינואר 1919.
סדר הכוחות.
21 באוגוסט 1914.
בקרב הארדנים ב-21 באוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
אוקטובר - נובמבר 1914.
בקרב איפר הראשון באקטובר - נובמבר 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
30 באוקטובר 1918.
בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
מלחמת אפגניסטן (2001-2014)
סודלור (טייפון)
סוּדְּלוֹר (באנגלית: Soudelor) היה סופר טייפון (סופה טרופית רבת עצמה) אשר התהווה באוגוסט 2015 מעל האוקיינוס הפסיפי והיה לסופה החזקה ביותר בעולם לשנה זו, ה-JTWC דווח כי סודלור מייצר רוחות של עד 290 קילומטרים לשעה, ונע לכוון סין וטאיוואן.
הוא צפוי להיחלש כאשר יעלה על היבשה אך עדיין צפוי להיות שווה ערך להוריקן בקטגוריה 3 או 4.
בממוצע נוצרים 4 סופר טייפונים כל שנה אולם סודלור היה החמישי (והחזק שבהם) של שנת 2015 כבר באוגוסט.
פגיעה.
למרות שסודלור נחלש משמעותית לפני שחלף מעל טאיוואן צפונית לעיר חוואליין, הוא גרם למותם של 7 אנשים, במסלולו לעבר חופי סין. ב-9 באוגוסט פגע בעיר פוטיין שבמחוז פוג'יין בדרום סין. בערים ונג'ואו ולישואי נהרגו 14 אנשים וגשמים כבדים חוללו מפולות גרמו לקריסת בתים.
מחוז ונצ'נג רשם 645 מילימטרים של גשם ביממה אחת, הכמות הגדולה ביותר ב-100 השנים האחרונות.
צייד לווייתנים
בן נביס
פעמים (כתב עת)
אוסטרוז'ץ
אוסטרוז'ץ (באוקראינית: Острожець; בפולנית: Ostrożec) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בין לוצק ודובנו, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
בראשית המאה ה-16 הייתה אוסטרוז'ץ כפר בשליטת הנסיך פיוטר מיכיילוביץ'. מעמד עירוני ניתן ליישוב בשנת 1528 על ידי זיגמונט הראשון, מלך פולין, אשר העניק לה זכויות מגדבורג, בהן הותר ללאומים שונים להתיישב בה.
במלחמת העולם הראשונה נגרמו לעיירה נזקים, ולאחריה, ניתן לעיירה מעמד של מועצה מקומית.
יהודי אוסטרוז'ץ.
יהודים התיישבו בעיירה עם היווסדה, אך הקהילה בעיירה נותרה קטנה, וכפופה לקהילת לוצק. בישיבת מחוז ווהלין בשנת 1700 הוטל על העיירה מס גולגולת קטן יחסית, המתאים לקהילות קטנות. לקראת סוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, והיה בה בית כנסת. משנת 1870 כיהן ברבנות הקהילה הרב בנימין פירר. עיקר פרנסת היהודים בעיירה היה על המסחר הזעיר והמלאכה.
עד מלחמת העולם השנייה פעלו בעיירה שלושה בתי כנסת, מתוכם אחד של חסידות אליק ואחד של חסידות טריסק. כמו כן, היו בעיירה פעילים ציוניים.
בשואה.
ביום 26 ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. באותה עת חיו בעיירה 632 יהודים, למעלה משליש מסך תושביה. על יהודי העיירה הוטלו עבודות כפייה, והם נצטוו לשאת סרט עם מגן דוד על זרועם, שהוחלף בספטמבר בטלאי צהוב.
באוגוסט 1941 ריכזו הגרמנים 40 גברים יהודים למטרת עבודה לכאורה, והללו נרצחו. בספטמבר אותה השנה נרצחו באותה השיטה כ-100 גברים יהודים נוספים.
באפריל 1942 הוקם בעיירה גטו, אליו הובאו גם יהודים מכפרי הסביבה, וכן מן העיירה טרוביץ. בתחומו הצטופפו כ-1,700 איש בתנאי מגורים קשים. ביום 9 באוקטובר 1942 הובלו יהודי הגטו לכיוון העיירה מרוויץ, ונרצחו שם ליד בורות שהוכנו מראש. רבים מיהודי העיירה ניסו להימלט מהאקציה, אך רובם נתפסו ונרצחו על ידי הגרמנים, ובהם רב הקהילה.
העיירה שוחררה ביום 12 בפברואר 1944. מיהודי העיירה ניצלו בין 20 ל-30 איש, כמחציתם - ביערות ובמקומות מסתור.
BAE סיסטמס
BAE סיסטמס (באנגלית: BAE Systems plc, נסחרת: "LSE: BA") היא חברה ביטחונית בריטית בינלאומית למוצרי ביטחון ואוויוניקה עם משרדים ראשיים בלונדון ומשרדים ומפעלים ברחבי העולם (כולל ישראל). מניות החברה רשומות למסחר בבורסת לונדון והיא חלק ממדד FTSE 100. בשנת 2017 דורגה כיצרנית הנשק הרביעית בעולם מבחינת היקף ההכנסות השנתי.
היסטוריה.
החברה נוסדה בנובמבר 1999 תוך מיזוג בשווי 7.7 מיליארד לירות שטרלינג בין "Marconi Electronic Systems" (MES) שהייתה חברת בת של "General Electric Company plc" (GEC), עם בריטיש אירוספייס.
במרץ 2003 רכשה את חברת יונייטד דיפנס אינדסטריז האמריקאית בעבור 3.97 מיליארד דולר.
בשנת 2006 מכרה את החזקתה ביצרנית המטוסים האירופית איירבוס ויצאה מתחום התעופה האזרחית. "British Aerospace" נכנסה לשותפות ב"איירבוס" בשנת 1978, כדי לשתף פעלה עם חברות מאירופה ביצירת חברה שיש לה יתרון לגודל בתחום התעופה האזרחית.
פעילות.
BAE היא בין יצרניות הנשק הגדולות בעולם. ב-2017 דורגה במקום השלישי בעולם במכירות. מרבית הפעילות שלה בממלכה המאוחדת ובארצות הברית כאשר חברת הבת שלה "BAE Systems Inc" היא אחת מששת הספקים הגדולים ביותר למשרד ההגנה האמריקאי. שווקים עיקריים נוספים שלה כוללים את ערב הסעודית, אוסטרליה, הודו ועומאן.
ל-BAE סיסטמס מעורבות עמוקה במספר פרויקטים גדולי ממדים כגון F-35 לייטנינג II של לוקהיד מרטין, יורופייטר טייפון, נושאות מטוסים מסוג "Queen Elizabeth" וצוללות מסוג "Astute" . שדה התעופה וורטון משמש שדה ניסוי עבור כלי טיס בפיתוח, בעיקר מטוסי קרב חדישים.
החברה בנתה שני נושאת מטוסים לצי המלכותי הבריטי, בעלות של כ-6 מיליארד ליש"ט, נושאת מטוסים "המלכה אליזבט" שהושקה ב-2014 ו"הנסיך מווילס" שהושקה ב-2017.
פעילות בישראל.
בישראל פעלה חברת בת בבעלות מלאה בשם 'BAE Systems - Rokar' הממוקמת בהר חוצבים בירושלים ומתמחה בפיתוח וייצור מוצרי לוחמה אלקטרונית (מערכות אלקטרוניות המשולבות במערכות הגנה על כלי טיס מפני טילי אוויר-אוויר וטילי קרקע-אוויר), מערכות ניווט מתקדמות לחימושים שונים ומרעום Silver Bullet המיועד להנחיית חימושים מסתחררים. החברה הוקמה ב-1981 בשם "רוקר אינטרנשיונל" כחברת בת של חברה מארצות הברית בשם . חברה זו נרכשה על ידי "Marconi Electronic Systems" ב-1998 ובעקבות המיזוג הפכה לחלק מ-BAE.
לחברה היו מספר שיתופי פעולה עם חברת אלביט מערכות, בין השאר הן פיתחו במשותף את הדור הבא של נגמ"שים עבור הצבא האמריקאי. אלביט גם משמשת כקבלן משנה בארצות הברית ומספקת ל-BAE מערכות שונות.
באפריל 2021 רכשה אלביט מערכות את Rokar תמורת 31 מיליון דולר.
חברת תדיראן סוללות מספקת ל-BAE סוללות ליתיום ליישומים צבאיים.
ביקורת ושערוריות.
בשנים 2003-2004 התפרסמה בעיתון הבריטי "הגרדיאן" סדרת מאמרים על שוחד ונהגים בלתי הולמים נוספים ב-BAE בין השאר בעסקאות נשק עם ערב הסעודית. המשרד להונאות חמורות בבריטניה פתח בחקירה רשמית; ואולם לאחר שממשלת סעודיה התנגדה לחקירה, טוני בלייר, ראש הממשלה דאז, הורה על הפסקת החקירה "מטעמים ביטחוניים". משרד המשפטים השווייצרי שיתף פעולה עם משרד המשפטים האמריקאי בפרשה וסיפק נתונים על עסקות וחשבונות בנק, מידע שיהיה חיוני במעקב אחר זרימת הכסף מ-BAE לסוכני החברה ולאנשי ציבור בכירים בסעודיה, דרום אפריקה, הונגריה וצ'כיה. במאי 2008 מייק טרנר, מנכ"ל החברה, עוכב על ידי הרשויות האמריקאיות שחוקרו חשד לשחיתות במכירות נשק לסעודיה. בפברואר 2010 הסכימה החברה לשלם כ-450 מיליון דולר כדי ליישב אישומי השוחד.
בשנת 2005, נחשף כי BAE סיסטמס העבירה תשלומים חשאיים בסך 2 מיליון דולר לרודן הצ'ילאני אוגוסטו פינושה, במטרה להבטיח באמצעות השוחד חוזים עם משטרו.