ארבעת מלכי המוהוק (באנגלית: The Four Mohawk Kings) וארבעת מלכי העולם החדש (באנגלית: Four Kings of the New World) הייתה משלחת של צ'יפים אינדיאנים שהגיעו מצפון אמריקה לממלכת בריטניה הגדולה בשנת 1710.
היסטוריה.
משלחת ארבעת מלכי המוהוק כללה שלושה צ'יפים משבט המוהוק וצ'יף אחד משבט המהיקן כולם מקונפדרציית האירוקוי. הצ'יפים משבט המהוק היו:
הציף משבט המהיקן היה "אטוו או קואם" משבט הצב, אשר כונה גם "קיסר שש האומות".
המשלחת ביקרה את המלכה אן בשנת 1710 ביוזמת פיטר סקיילר. בתחילת דרכה כללה המשלחת חמישה צ'יפים, אולם אחד מהם נפטר במהלך המסע.
המשלחת התקבלה בלונדון בכבוד רב, נציגיה הוסעו בלונדון בכרכרות המלכותיות, והם פגשו את המלכה אן בארמון סנט ג'יימס, וכן ביקרו במצודת לונדון ובקתדרלת סנט פול.
הנציגים ביקשו סיוע צבאי מבריטניה הגדולה במלחמתם נגד הצרפתים, וכן ביקשו שישלחו מסיונרים לארצם - בקשה שהועברה לארכיבישוף מקנטרברי והובילה לבניית קפלה בפורט הנטר (כיום בג'ונסטאון שבמדינת ניו יורק).
ארבעת מלכי המוהוק באמנות.
לציין ביקור מלכי המוהוק בלונדון נשכר הצייר יאן ורלסט (Jan Verelst) על מנת לצייר את דיוקנאות ארבעת המלכים. הדיוקנאות נתלו בארמון קנזינגטון עד שנת 1977 עת שאליזבת השנייה מלכת קנדה העבירה את הדיוקנאות לספרייה ולארכיב הלאומי של קנדה שבאוטווה.
השועל והכלבלב
השועל והכלבלב (באנגלית: The Fox and the Hound, בתרגום חופשי: "השועל וכלב הציד") הוא סרט ההנפשה ה-24 במספרו בסדרת סרטי האנימציה של אולפני וולט דיסני. הסרט הופק על ידי אולפני וולט דיסני ויצא לאקרנים ב-10 ביולי 1981.
העלילה מתארת את סיפור חברותם של קופר הכלבלב וטוד השועל. חברותם עומדת למבחן כאשר קופר הופך לכלב ציד. העלילה מבוססת על ספר בעל אותו השם מאת דניאל פ. מניקס. לסרט יצא סרט המשך בשם השועל והכלבלב 2 שיצא ישירות ל-DVD בשנת 2006, שהוא בעצם פריקוול לסרט הראשון.
עלילה.
הסיפור מתחיל במרדף אחרי שועלה שמחזיקה בפיה את טוד, גור השועלים שלה. היא בורחת מצייד וכלב שמנסים לצוד אותה והיא שומרת בכל כוחה על הגור ומסתירה אותו בתוך הדשא, מנסה לברוח אבל בסופו של דבר היא נהרגת מירייה. ביג מאמא הינשופה רואה מה קרה, ובעזרת שתי הציפורים - דינקי ובומר, מוצאת לטוד אישה מבוגרת, אלמנה בשם טוויד, שתטפל בו ותגדל אותו (בדיבוב לשפה העברית שמה איננו נאמר). בינתיים, איימוס סלייד, צייד מבוגר אשר גר בסמוך לטוויד, מביא לביתו גור כלבים שעתיד להיות כלב ציד, ושמו קופר. לאיימוס סלייד יש כלב נוסף זקן, ושמו צ'יף.
טוד מחפש אחר חברים למשחק ומסתבך בצרות פעמים רבות. קופר גילה את טוד ששיחק עם פרפר והשניים מתחילים לשחק יחדיו. חברותם היא כנגד כל הסיכויים כיוון שקופר אמור לצוד את טוד. יום אחד, קופר נקשר על ידי אדונו וטוד בא לבקר אותו. טוד רואה את צ'יף ישן ומתקרב אליו, קופר מנסה להזהיר אותו אך זה לא עוזר. כאשר צ'יף מתעורר, מתפתח מרדף שבו צ'יף רודף אחרי טוד, בזמן המרדף איימוס סלייד רואה את טוד, מנסה לירות בו אך פוגע בכדי החלב של טוויד. איימוס והאישה רבים ביניהם, ואיימוס מזהיר אותה שאם טוד יחדור לשטחו שוב - הוא יחוסל.
בבוא החורף, איימוס מחליט לקחת את קופר וצ'יף למסע ציד שבו הוא וצ'יף ילמדו את קופר כיצד לצוד. הימים חולפים, וטוד וקופר נעשים בוגרים. כאשר איימוס, צ'יף וקופר, חוזרים לביתו של איימוס, טוד בא לבקר שוב את קופר. נראה כי בשלב זה קופר אדיש אליו ואינו מעוניין בחברתו, מכיוון שלמד כעת להיות כלב ציד. צ'יף מתעורר ומגלה את טוד ורודף אחריו, ואיימוס מצטרף שוב. למרות אדישותו של קופר, הוא בוחר להציל אותו מאיימוס וממשיך הלאה כאשר גילה אותו. כאשר צ'יף מבחין בו, מתחיל מרדף שהפעם מסתיים בדריסתו ונפילתו של צ'יף ממסילת רכבת. קופר מבטיח לטוד שינקום בו על כך, גם אם זה יעלה לו בחייו. טוויד שמעה מאיימוס שטוד ישלם על מה שקרה לצ'יף, ומביאה את טוד לשמורת טבע. בשמורת הטבע, טוד מתחיל להתרגל לחיים, אם כי בתחילה הוא מרגיש נורא. ביג-מאמא מביאה את ויקסי השועלה כדי שטוד לא ירגיש בודד, והם מוצאים חן זה בעיני זה.
בינתיים, קופר ואיימוס מגיעים לשמורת הטבע כדי לחפש את טוד ולנקום בו. הם עולים על עקבותיו ומכינים מלכודות. טוד הגיע למקום אך לא נפל בפח ושוב מתפתח מרדף. הפעם, ויקסי גם נמצאת בתוך המרדף וטוד שומר עליה. המרדף מסתיים כשקופר ואיימוס מגיעים להר ושם נתקלים בדב גדול שתוקף את השניים. איימוס נופל על המלכודות שלו ולא מצליח לפגוע בדב עם הרובה. לפני שהדוב מגיע אליו, קופר מגן עליו, אך נפגע על ידי הדב. טוד רואה את המתרחש וקופץ להציל את קופר, מה שעולה לו בכך שהדב רודף כעת אחריו. הדב עולה על גזע עץ שעליו נמצא טוד ושובר אותו, ושניהם נופלים לנהר. טוד נסחף לחוף וקופר מגיע לשם, אחריו איימוס עם הרובה מכוון אל טוד. קופר מגן בגופו על טוד. איימוס מחליט לוותר על פגיעה בטוד וחוזר הביתה, שם מטפלת בו טוויד. לבסוף קופר וטוד משלימים.
ליל הגלשנים
דוכס לנקסטר
דוכס לנקסטר הוא תואר אצולה בריטי, הניתן לעומד בראש דוכסות לנקסטר. מספר אנשים נשאו תואר זה במאות ה-14 וה-15.
היסטוריה.
התואר דוכס לנקסטר הוענק מספר פעמים:
הפעם הראשונה בה הוענק תואר זה היה ב-6 במרץ 1351. התואר הוענק להנרי מגרוסמונט שהיה הרוזן הרביעי של לנקסטר, ונינו של המלך הנרי השלישי. לדוכס לא היו בנים זכרים, ולכן עם מותו בשנת 1361 בוטל התואר.
הפעם השנייה בה נוצר התואר היה ב-13 בנובמבר 1362 עת הוענק התואר לג'ון מגונט, הרוזן הראשון של ריצ'מונד, שהיה בנו הרביעי של המלך אדוארד השלישי. עם מותו של ג'ון, ב-4 בפברואר 1399 עבר התואר לבנו, הנרי מבולינגברוק, דוכס הרפורד. לאחר שהנרי הדיח את ריצ'רד השני ועלה לשלטון כהנרי הרביעי, הפכה הדוכסות לרכוש הכתר, והתואר בוטל.
הפעם השלישית בה נוצר התואר היה ב-10 בנובמבר 1399 עת הוענק התואר להנרי ממונמאות', נסיך ויילס - בנו הבכור של המלך הנרי הרביעי. עם הכתרתו של הנרי כהנרי החמישי בשנת 1413 שבה הדוכסות לרשות הכתר.
דוכס לנקסטר כיום.
מאז עלייתו לשלטון של הנרי החמישי נותרה דוכסות לנקסטר דוכסות הנפרדת מאדמות הכתר, והיא נחשבת לרכוש הפרטי של מלכי אנגליה (כיום מלכי הממלכה המאוחדת), והמונרך האנגלי נחשב כדוכס לנקסטר. אף שרשמית התואר בוטל לאחר כהונתו של הנרי השישי מאחר שרק בנים יכולים לרשת אותו (ולהנרי השישי לא היו יורשים זכרים), המלך ג'ורג' החמישי הורה על המשך השימוש בתואר.
כיום דוכס לנקסטר היא המלכה אליזבת השנייה (והיא נושאת בתואר "דוכס" (Duke) ולא "דוכסית" (Duchess)), ובארוחות רשמיות הנערכות בדוכסות, או בארוחות רשמיות הנערכות על ידי גדודי לנקסטר של צבא בריטניה מרימים כוסית לכבוד "המלכה, דוכס לנקסטר" ("The Queen, Duke of Lancaster").
מל&quot;ג יו&quot;ש
מל&quot;ג-יו&quot;ש
אליהו בלומנצוייג
דוכסות לנקסטר
דוכסות לנקסטר (באנגלית: Duchy of Lancaster) היא אחת משתי דוכסויות מלכותיות (השנייה היא דוכסות קורנוול) באנגליה. דוכסויות אלה שייכות באופן פרטי למונרך הבריטי. כיום הדוכסות היא למעשה חברה פרטית, המחזיקה שטחי מקרקעין רבים באנגליה וויילס, כאשר מרבית השטחים הם במחוז לנקשייר.
בראש הדוכסות עומד דוכס לנקסטר - תואר אותו נושאת כיום המלכה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת (היא נושאת בתואר "דוכס" ולא "דוכסית").
היסטוריה.
אדמות רוזנות לנקסטר מקורן בשנת 1265 עת שהמלך הנרי השלישי העניק את האדמות לבנו הצעיר, אדמונד קורצ'בק, הרוזן הראשון מלנקסטר בעקבות החרמת אדמותיו של סימון דה מונפורט, הרוזן השישי של לסטר. בשנת 1266 צורפו לאחוזה גם אדמותיו של רובר דה פרר, הרוזן השישי מדרבי.
הפעם הראשונה בה נוצרה דוכסות לנקסטר הייתה ב-6 במרץ 1351, עת הוענק התואר דוכס לנקסטר להנרי מגרוסמונט שהיה הרוזן הרביעי של לנקסטר, ונכדו הגדול של המלך הנרי השלישי. לדוכס לא היו יורשים זכרים, ולכן עם מותו בשנת 1361 בוטל התואר, ואדמות הדוכסות שבו להיות רכוש הכתר.
הפעם השנייה בה נוצרה הדוכסות הייתה ב-13 בנובמבר 1362 עת הוענק התואר דוכס לנקסטר לג'ון מגונט, הרוזן הראשון של ריצ'מונד, שהיה בנו הרביעי של המלך אדוארד השלישי. ג'ון מגונט נשא לאישה את יורשת רוזנות לנקסטר, בתו של הנרי מגרוסמונט, וקיבל לחזקתו את אדמותיה, ולכן התאפשר מתן התואר.
עם מותו של ג'ון, ב-4 בפברואר 1399 עבר התואר לבנו, הנרי מבולינגברוק, דוכס הרפורד. לאחר שהנרי הדיח את ריצ'רד השני ועם עלייתו לשלטון כהנרי הרביעי, שבה הדוכסות להיות למעשה רכוש הכתר, והתואר בוטל, אולם החוק הראשון שחוקק הנרי הרביעי היה להכריז שדוכסות לנקסטר תישאר רכושו הפרטי, ולא תהא חלק מרכוש הכתר, וכי הדוכסות תעבור במותו לצאצאיו הזכרים.
הפעם השלישית בה נוצרה הדוכסות הייתה ב-10 בנובמבר 1399 עת הוענק התואר דוכס לנקסטר להנרי ממונמאות', נסיך ויילס - בנו הבכור של המלך הנרי הרביעי. עם הכתרתו של הנרי כהנרי החמישי בשנת 1413 שבה תואר הדוכס להיות תוארו של המונרך, אולם הדוכסות נותרה רכושו הפרטי של המונרך.
רכוש הכתר.
מעצם העובדה שדוכסות לנקסטר היא רכושו הפרטי של המונרך, רווחי הדוכסות הם רווחיו האישיים של המונרך, ולא רווחים המהווים חלק מהכנסות הכתר (ההכנסות מאדמות הכתר, המועברות לאוצר המדינה, והמהוות, למעשה, חלק מתקציב בית המלוכה). בשנת 2005, הרווחים של המונרך מהנכסים של דוכסות לנקסטר הסתכמו ב-9,811,000 ליש"ט, ושוויה הכולל של הדוכסות הוערך ב-310,000,000 ליש"ט.
צפיה גורן