Chikungunya
Chikungunya (צ'יקונגוניה) היא מחלה נגיפית המועברת על ידי עקיצת יתושים, בעיקר הפעילים ביום ובין הערביים. המחלה לא נחשבת קטלנית אך היא מאוד לא נעימה. הנגיף נפוץ באזורים טרופים אך בעקבות התחממות כדור הארץ הנגיף יכול להתפרץ כמעט בכל מקום בעולם.
סימפטומים וטיפול תרופתי.
הסימפטומים של המחלה דומים לקדחת דנגי. תקופת הדגירה של המחלה היא עד 12 ימים מרגע עקיצת היתוש ומלווה בחום גבוה עד 39 מעלות צלזיוס, חולשה, כאבי ראש, דלקת מפרקים, דימום נקודתי, פוטופוביה, פריחה ולפעמים גם דלקת בלחמיות העיניים ונדודי שינה.
החום לא יורד במשך כיומיים ואז צונח בפתאומיות. הסימפטומים האחרים נמשכים שבוע לערך. דלקת מפרקים עלולה לעבור רק לאחר שבועות עד חודשים.
דלקת עיניים ממושכת עלולה לגרום לדלקת הקשתית ולפגיעה ברשתית.
אין חיסון למחלה ועל כן משתמשים במדכאי דלקת שאינם סטרואידים כגון כלורקין, איבופן ועוד. אספירין אינו מומלץ לשימוש בגלל העלאת הסיכון לדימום. מחקרים מעלים שככל שהחולה צעיר יותר כך גדלים סיכוייו להחלים מהר יותר. לדוגמה אדם בגיל צעיר עשוי להבריא תוך 5–15 ימים, אדם אחרי גיל 35 יחלים רק אחרי חודש עד חודש וחצי, ואילו החלמתו של קשיש עשויה לארוך מספר חודשים. בנוסף, עוצמת המחלה גדלה ככל שגילו של החולה גבוה יותר. מחקרים הראו כי לאישה בהיריון יש סיכוי גבוה להחלים מהמחלה מהר יחסית.
התפרצות המחלה באיטליה.
בשנת 2007 פרצה המגפה בעיירה קטנה בדרום איטליה קסטיליונה די צ'רוויה. תוך חודש אחד נדבקו יותר ממאה תושבי העיירה בעקבות הגעתו של יתוש הטיגריס האסייתי לאזור. המגפה גרמה לפאניקה ברחבי איטליה. היה ברור שמדובר במגפה אך לא היה ידוע איזה וממה היא נגרמה. רק לאחר שרוב החולים הבריאו גילו החוקרים שמדובר בנגיף צ'יקונגוניה. בספטמבר 2017 דווח על התפרצות נוספת שכללה כ-500 מקרים.
התפרצות המחלה באיטליה מסמלת עידן חדש שבו מחלות טרופיות עלולות להתפרץ באזורים לא טרופיים, בעקבות התחממות כדור הארץ המאפשרת ליתושים שמקורם באזור טרופי לחיות באזורים כמו אירופה וצפון אמריקה.
היסטוריה.
הנגיף התגלה לראשונה בשנת 1955 על ידי ו.ה.ר לומסדן ומריון רובינסון, בעקבות התפרצות בשנת 1952 בגבול בין טנזניה ומוזמביק. אותם חוקרים נתנו למחלה את שמה, הלקוח משפתו של שבט מקומי, ומשמעותו בשפת הקמקונדה "להיות נשלט", ביטוי לשיתוק והכאב האוחזים בחולים.
לנגיף פוטנציאל לשמש כנשק ביולוגי.
מצפה הכוכבים על שם וייז
מצפה הכוכבים על שם פלורנס וג'ורג' וייז הוא מצפה הכוכבים הגדול ביותר בישראל.
המצפה הוקם בשנת 1971 בשיתוף מוסד הסמית'סוניאן על מנת לשמש מעבדת מחקר אסטרופיזיקלית לאוניברסיטת תל אביב. המצפה ממוקם על שפתו של מכתש רמון, כ-5 ק"מ מערבית לעיירה מצפה רמון. פעם בשנה, חלק ממתקני המצפה נפתחים לקהל הרחב.
האתר.
המצפה נמצא בגובה של 875 מטר מעל פני הים. מספר הלילות באפס עננות באתר הוא כ-170 לשנה. מספר הלילות השימושיים, בהם חלק מהלילה הוא ללא עננים, מגיע ל-240. העונה המיטבית, בה אין עננות למעשה, היא מיוני עד אוגוסט, כאשר הסיכוי הגבוה לעננות הוא בתקופה מינואר עד אפריל. הרוחות הן לרוב מתונות צפון-מזרחיות וצפוניות. רוחות סופה (מהירות מ-40 קמ"ש) קורות לעיתים רחוקות. מהירות הרוח יורדת לאורך הלילה. הפרשי הטמפרטורות נמוכים. הלחות היחסית גבוהה ונוטה לרדת במשך הלילה מאפריל עד אוגוסט.
יתרון חשוב של המצפה על שם וייז הוא במיקומו - קו אורך 35 מעלות מזרח בחצי הכדור הצפוני, מה שמאפשר שיתוף פעולה עם מצפים אחרים בקווי אורך אחרים למקרים של סדרות. פרויקטים כאלה חוקרים תנודות כוכבים במסגרת פרויקט "טלסקופ כדור הארץ", מודדים אירועי עידוש כבידתי, מבצעי צפייה משולבים ארץ-חלל, וכדומה.
טלסקופים ומכשור מדעי.
טלסקופ 1 מטר.
טלסקופ במפתח 1 מטר מתוצרת בולר אנד שיבנס , מסוג ריטצ'י-קרטיין, עם מראה משנית מסתובבת המאפשרת תצפית באורך מוקד של 7 מטר ו-13 מטר.
לטלסקופ מספר מצלמות ומכשור מדעי שניתן להרכיב עליו:
טלסקופ 45 ס"מ.
טלסקופ מתוצרת חברת סנטוריון במפתח 46 ס"מ ואורך מוקד 1.8 מטר. הטלסקופ מצויד במצלמת CCD של חברת SBIG עם 2048X4096 פיקסלים ומאפשר צילום בזווית רחבה של 80X55 דקות קשת. הטלסקופ הוא חלק מפרויקט "מגיני ארץ" המופעל על ידי אוניברסיטת תל אביב. נמצא בכיפה קטנה ליד שער המצפה ונשלט מרחוק באופן בלעדי, דרך כל מחשב המחובר לרשת האינטרנט. משמש בעיקר לתצפיות פוטומטריות של אסטרואידים, סופרנובות וגלקסיות.
WHAT – Wise Hungarian Automatic Telescope.
טלסקופ אוטומטי קטן בקוטר 10 ס"מ. מצויד במצלמת CCD המחוברת לעדשת טלא-פוטו. המכשיר מצלם שדות כוכבים מספר רב של פעמים ומודד את עוצמת האור של הכוכבים כתלות בזמן. מטרתו העיקרית של המכשיר היא חיפוש ליקויים (ראה כוכבים לוקים) הנגרמים על ידי כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש.
מנהלי המצפה.
מנהלי המצפה מאז היווסדו היו:
נארי
נארי הוא שם מקומי לקרום לבנבן נוקשה המכסה סלעי קירטון וחוואר באזורים צחיחים למחצה, שבהם כמות המשקעים היא בין 300 ל-700 מ"מ בשנה, כמו ההרים במרכז ארץ ישראל: יהודה, השומרון והגליל. הוא מורכב בעיקר מפחמת הסידן. התופעה מוכרת בעולם כולו והנארי שייך למשפחת הסלעים הנקראים בלועזית: קליצֶ'ה (caliche) או קלקריט (calcrete)
נסיבות היווצרות.
סלע נארי מתהווה מעל לסלעי הקירטון בתצורות השפלה : ע'רב, טקייה וצרעה (בעיקר פרט מראשה) וכן מעל תצורת בית גוברין והקונגלומרט של תצורת בית ניר.
נסיבות ההיווצרות שנויות במחלוקת. יהודה ליאו פיקרד סבר שהנארי הוא קרום גירי שנוצר עקב עלייה נימית של תמיסות גירניות, מלחים ומינרלים. המים מתנדפים, והגיר שוקע בנקבוביות שבסלע הקירטון וכך נוצרת שכבת סלע עבה וקשה יותר.
אתר עץ הדעת מצטט את דן ואת גולדברג המעלים את הסברה כי קרום הנארי הוא חלק אינטגרלי של שכבת הקירטון. חלקה העליון של השכבה מתבלה בשל שני גורמים: ירידת הגשם בחורף ועלית נימי מים בקיץ. תמיכה בהשערה נמצאה במאובנים שנמצאו בשכבת הנארי. והם לא יכלו להיות חלק מהקרום הגירי שנוצר אלא חלק משכבת קירטון קיימת.
החוקרים פיתחו נוסחה המכונה "גורם הגשם", לפיה כמות המשקעים והטמפרטורה השנתית קובעים האם תיווצר שכבת נארי. גורם גשם בערכים 15–30 נחשב אופטימלי להתפתחות נארי. לעומת זאת, בנגב לא התפתח נארי כי גורם הגשם הוא סביב 5, וכנ"ל בצפת או במעלות, שגם בהן יש קירטון אך לא נוצר נארי, כי גורם הגשם הוא סביב 40.
חשיבותו.
לסלע הנארי הייתה חשיבות גדולה עבור תושבי אזורים אלו. מסיבות שונות קשה לחפור בור מים לאגירת מי גשמים בסלעים הנפוצים בהרים אלה: החוואר, הקירטון, והגיר. סלע הגיר הוא סלע קשה. באדמת חוואר, קשה לשמור על קיומו של בור חפור, שכן החוואר בבואו במגע עם המים הופך לבוץ והבור מתמוטט. בסלע הקירטוני הרך והפריך קל לחפור בור מים, והוא אינו הופך לבוץ, עם זאת לסלע קירטון דרושה תכונה נוספת כדי שיהיה מתאים לחפירת בורות והיא שהחלק העליון יהיה קשה, אחרת תקרת הבור תקרוס לתוכו. שכבת הנארי הקשה הקיימת מעל הקירטון מהווה את תקרת הבור היציבה.
הנארי נפוץ גם בתור ה"גג" של מערות. תקרת מערות בנויה מסלע נארי קשה. הוא עמיד יחסית בפני סחיפה שלא כמו הסלע הקירטוני הרך המצוי תחתיו. לעיתים המערה מצויה במקום בו היה בעבר בור מים, כמו באזור בית גוברין - "מערות הפעמון" המפורסמות. במקרה זה מבחינים בתקרת המערה במעין פתח. פתח אשר דרכו נחצב הבור וממנו נשאבו המים. במרוצת הזמן קרס אחד מקירות הבור וממנו נוצרה כניסה לבור שהפך למערה. פתח הבור נותר בתור פתח אוורור או בתור מקור אור לתושבי המערה.
שכיחותו בקרקעות.
הנארי תורם מרכיב מינרלי כהה לקרקעות הבאות: טרה רוסה, רנדזינה חומה, ליתוסול חום ואפילו בכורכר. מתחת לקרקעות מהסוגים האלה ניתן לאתר את קרום הנארי הקשה.
הצומח בנארי.
הבוטניקאי אבינועם דנין מציג את הקשר בין היווצרות קרום הנארי לבין המצאות צמחים בתוכו על ידי סקירת שורה של אתרים לאורך כביש בית גוברין - בית שמש - חלק מכביש 38. הוא מציג את הממצאים הבאים:
"עובי שכבת הנארי עשוי להגיע למטר עד חמישה מטר. הגאולוגים מכירים בו שכבות משנה.
קרום הנארי הקשה מעמיד מעט מאוד מים לרשות האורגניזמים ועל כן אינו מאוכלס עדיין". שורשי הצמחים חודרים דרכו ומגיעים לקירטון, הספוג במים.
שימושים.
שימוש נוסף של האבן הוא בבניית תנורי אפייה בשדה - ה"טבון" בערבית. האבנים קשות ועמידות באש.
חפירה של רשות העתיקות בנחל עירון בשטח שנחשף ב"חורבת גילן דרום", 62 מטר על 110 מטר, נמצאו מחצבות לאבני נארי. לפי דפוסי האבן שנחשפו ניתן להעריך את גודל האבנים שנחצבו לשימושים שונים.
ד.נ.א
התקופה הכלקוליתית בארץ ישראל
Celebrity Deathmatch
Celebrity Deathmatch היא סדרת אנימציה סאטירית ששודרה ברשת MTV האמריקאית בין 1998 עד 2002 וברשת MTV2 בין השנים 2006 עד 2007, ולאחר מכן בשידורים חוזרים ב-MTV ברחבי העולם.
בסדרה מוצגים לרוב ידוענים אמריקאים אשר מתגוששים זה עם זה בקרב עד המוות של אחד מהם או של שניהם. הסדרה ידועה באלימות גרפית במיוחד, הכוללת הרבה דם ופציעות מוקצנות (למשל, קטיעת רגלו של אחד המתחרים על ידי המתחרה השני, מתחרה שממשיך לחיות לאחר עריפת ראשו, שיפוד גופו וכו').