החל מ-7 באוקטובר החלו להצטרף למערכה בגולן האגדים הארטילריים של אוגדות המילואים וגדודי ארטילריה של פיקוד הצפון. בבוקר 8 באוקטובר כבר נפרסו ברמת הגולן ולמרגלותיה 21 גדודי ארטילריה, שכללו 208 תותחים ומרגמות כבדות, והפגיזו מטרות סוריות, לרבות סוללות טילים נ"מ. בשיאה של המתקפה הסורית האחרונה בעמק הבכא ב-9 באוקטובר, ריכז מפקד הסיוע הארטילרי של חטיבה 7, את אישן של 21 סוללות ארטילריה, במאמץ לסייע לקרב הבלימה שניהלה החטיבה. להפגזה הישראלית הכבדה הייתה השפעה של ממש על כישלון המתקפה הסורית, וחלק מצוותי הטנקים הסורים אף נטשו בגללה את כלי רכבם. באותו יום גם הוענק סיוע ארטילרי להסתערות חטיבה 9 על המתחם הסורי בחושניה.
מבצעים מיוחדים בחזית הצפון.
במהלך המלחמה ביצעו מספר יחידות מובחרות פעולות כנגד הכוחות הסורים, הן כחלק ממאמץ הבלימה והן חלק מן המאמץ התקפת הנגד. סיירת מטכ"ל עלתה לרמה כבר ביומה השני של המלחמה, ולקחה חלק בלחימה כפלוגת סיור מובחרת באוגדה 36 בפיקודו של רפול. ב-9 באוקטובר הוקפץ כוח של היחידה, בפיקוד יוני נתניהו, למחנה נפח בעקבות הודעה על חדירת מסוקים המנחיתים לוחמי קומנדו סורים בקרבת הבסיס. למקום הגיעה קודם לכן פלוגה של חטיבת גולני בפיקודו של סרן , ובאגף אחר הצטרפה לקרב סיירת מטכ"ל. בקרב נהרגו כארבעים לוחמים סורים ואחרים נשבו. נהרגו גם ארבעה מלוחמי גולני ושניים מלוחמי סיירת מטכ"ל.
כן חילץ כוח הסיירת בפיקוד יוני נתניהו ומוקי בצר, במהלך הקרבות במובלעת הסורית, את סא"ל יוסי בן-חנן הפצוע מתל א-שמס, ועל כך הוענק לנתניהו עיטור המופת. במהלך המלחמה הוביל נתניהו את ניווט הארטילריה בפשיטה מעבר לקווי הכוחות לצורך ירי על פרברי דמשק.
תוצאות ואבדות.
בסיומם של קרבות הבלימה והתקפת הנגד סולקו הכוחות הסורים משטח רמת הגולן. למרות ההפתעה ותנאי הפתיחה הקשים של המלחמה, שבו כוחות צה"ל והשתלטו כמעט על כל שטח הרמה, למעט מוצב החרמון. הכוחות הסורים הנסוגים השאירו אחריהם 867 טנקים, שהושמדו, נפגעו, או ננטשו ללא פגע, ואלפי כלי רכב אחרים, מתוכם כ-200 טנקים באזור עמק הבכא. ב-11 באוקטובר יצאו כוחות צה"ל למתקפה בצפון רמת הגולן והצליחו להשתלט על מובלעת בשטח סוריה, שכונתה המובלעת הסורית.
אין נתונים נפרדים לגבי אבדות צה"ל ברמת הגולן בחמשת הימים הראשונים למלחמה, אך ככל הנראה, חלק גדול מהאבדות הישראליות במערכה בחזית הסורית, נגרמו במהלך אותם ימים. מאות טנקים ישראליים נפגעו במהלך הלחימה, אך רק חלק קטן מהם הושמדו לחלוטין. בשתי החטיבות של אוגדה 210 נותרו עם סיום מתקפת הנגד פחות ממאה טנקים מבצעיים. לאוגדה 36 בצפון הרמה (חטיבה 7 ושרידי חטיבה 188), נותרו לאחר הדיפת המתקפה הסורית האחרונה ב-9 באוקטובר, 32 טנקים מבצעיים מתוך 177 טנקים עימם פתחה את המלחמה. בין הנופלים בקרבות היו שבעה קצינים בתפקיד מפקד גדוד ומעלה.
דריק קוק
דריק קוק (באנגלית: Deryck Cooke; 14 בספטמבר 1919 – 26 או 27 באוקטובר 1976) היה פסנתרן, נגן עוגב, מוזיקולוג ושדרן בריטי.
חייו.
קוק נולד בלייסטר למשפחה דלת-אמצעים ממעמד הפועלים; אביו מת כשהיה ילד, אבל אמו הצליחה לממן את שיעורי הפסנתר שלו. קוק רכש טכניקה מבריקה והחל להלחין. מלגה ללימודי עוגב אפשרה לו להמשיך את לימודיו בסלווין קולג' בקיימברידג', אצל פטריק הדלי ורובין אור.
לימודיו לתואר ראשון נקטעו במלחמת העולם השנייה, שבה שירת בחיל התותחנים המלכותי והשתתף בפלישה לאיטליה. סמוך לסוף המלחמה היה לפסנתרן בתזמורת ריקודים צבאית.
בשובו לקיימברידג' בוצעו כמה מיצירותיו וזכו להצלחה, אך הוא הוטרד מסגנונן השמרני שלא כצו האופנה, ובסופו של דבר השמיד את רובן.
אחרי סיום לימודיו בשנת 1947 הצטרף קוק לבי.בי.סי; פרט לתקופת ביניים בשנים 1959-65, שבמהלכה עבד ככתב ומבקר עצמאי, המשיך לעבוד בתאגיד השידור עד סוף חייו. בתחום עבודתו עסק בכתיבה ועריכה של תסריטים למדור המוזיקה ובשידור לרדיו ולטלוויזיה שם היה, הודות לאופן הגשתו השקול והטבעי, פרשן אידיאלי.
בשנת 1959 טען בספרו הראשון, "שפת המוזיקה", כי המוזיקה היא בעיקרה שפת הרגשות והוכיח, כי לכל אורך ההיסטוריה נטו מלחינים לבחור באותם פסוקי מוזיקה לביטוי רגשות או מצבים דרמטיים דומים.
החל בהכנות לשנת המאה למאהלר ב-1960 עשה קוק, יחד עם ברתולד גולדשמידט, את ניסיונו הראשון בהפקת "גרסת ביצוע" מן הטיוטה הלא-גמורה של הסימפוניה העשירית של מאהלר. הגרסה הראשונה המלאה (הרצופה) של הסימפוניה, שהוצגה לראשונה בשידור תצוגה מלווה הרצאה ברשת בי.בי.סי. ב-1960, הושמעה בביצוע בכורה ב-13 באוגוסט 1964 בקונצרטי הפרומס, בנגינת התזמורת הסימפונית של לונדון עם ברתולד גולדשמידט על דוכן המנצחים. גרסאות נוספות נוצרו, בסיועם של המלחינים דייוויד מתיוס וקולין מתיוס, שהצטרפו אל קוק וגולדשמידט במאמציהם ליצור תזמור מאהלרי אותנטי. היצירה, שקוק ושותפיו לעבודה הוציאו לאור בשנת 1976, היא כיום חלק מן הרפרטואר.
בשנותיו האחרונות סבל קוק מבריאות לקויה; הוא מת משטף דם מוחי בשנת 1976, בגיל 57. בשנים האחרונות של חייו עבד על מחקר רחב-יריעה בטטרלוגיה האופראית הכבירה של ריכרד וגנר, טבעת הניבלונג, אך רק חלק מן הכרך הראשון, העוסק בטקסט, הושלם; הוא יצא לאחר מותו בשם "ראיתי את העולם מגיע לסופו". היה זה אובדן של מה שהיה כמעט בוודאות המחקר המכריע במוזיקה של מחזור הטבעת.
אוסף של המאמרים והשיחות של קוק יצא גם הוא לאור אחרי מותו בשם "כתבי הגנה" (Vindications).
יורופליי
יורופליי (Eurofly) הייתה חברת תעופה בבעלות פרטית שבסיסה במילאנו שבאיטליה. החברה הייתה הספק המוביל של איטליה בשוק טיסות הפנאי ובעיקר פעלה בטיסות בינלאומיות, בטווח בינוני עד ארוך, וביצעה טיסות מיעד ליעד.
פעילותה המרכזית של החברה הייתה באזור מצרים, ים סוף, הריביירה הצרפתית, יוון וספרד.
בעונות הקיץ הפעילה החברה טיסות ישירות לניו יורק וליעדים טרופיים בעולם.
החברה הוקמה ב-26 במאי 1989 במטרה לפתח את תחום הטיסות בטווח הבינוני של חברת אליטליה שהחזיקה בכ-45% ממניות החברה. בשנת 1998 החלה החברה להפעיל טיסות לטווח ארוך ובשנת 2000 נרכשה החברה והייתה בהחזקה מלאה של אליטליה. ב-28 בפברואר 2010 התמזגה החברה עם חברת התעופה מרידיאנה והפכה ל"מרידיאנה פליי". הליך המיזוג, המייסד שותפות החל משנת 2007, במסגרתה כבר החזיקה מרידיאנה במניות ביחידת האמנה של אליטליה לשעבר, נפתח בנובמבר והושלם רשמית ב־28 בפברואר לאחר שהוועד המנהל של יורופלי אישר הגדלת הון. לחברה המשותפת החדשה היו מחזור מאוחד של 800 מיליון יורו 90 יעדים; 7 בין יבשות, 48 בינלאומיות, 32 מקומיות 1,500 טיסות שבועיות מבסיסים במילאנו מלפנסה, ורונה, פירנצה, קליארי ואולביה, 35 מטוסים הכוללים 17 מטוסי MD-82, תשעה מטוסי A320, ארבעה מטוסי A319, שני מטוסיATR 42 ו 2700 עובדים.
צי המטוסים (2010).
חברת התעופה ישראייר חכרה פעם מהחברה מטוס איירבוס A330-200.
ג'ורג' גרוב
ג'ורג' גרוב (באנגלית: Sir George Grove; 13 באוגוסט 1820 - 28 במאי 1900) היה סופר אנגלי בנושאי מוזיקה, הידוע כעורך המייסד של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים.
ביוגרפיה.
בהכשרתו היה גרוב מהנדס אזרחי, ואף הצליח במקצועו זה, אבל אהבתו למוזיקה משכה אותו אל תחום הניהול המוזיקלי. כחלק מעבודתו כאחראי לקונצרטים התזמורתיים הקבועים ב"קריסטל פאלאס", כתב את ניתוח היצירות בתוכניות הקונצרטים; מרשימות אלה צמח עם השנים המילון המוזיקלי שלו. עניינו במוזיקה של פרנץ שוברט, שהוזנחה באנגליה בנקודת זמן זו במאה ה-19, הניע אותו ואת ידידו ארתור סאליבן לצאת לווינה בחיפוש אחר כתבי יד עלומים של שוברט. מחקריהם הובילו לגילוי הפרטיטורה האבודה למוזיקה ל"רוזמונדה" של שוברט בשנת 1867.
גרוב היה מנהלו הראשון של הקולג' המלכותי למוזיקה מאז היווסדו בשנת 1883 ועד לפרישתו בשנת 1894. הוא גייס לסגל מורי המוסד מוזיקאים מן המעלה הראשונה, בהם יוברט פארי וצ'ארלס ויליירס סטנפורד וקשר יחסי עבודה קרובים עם הקונסרבטוריון הוותיק יותר של לונדון, האקדמיה המלכותית למוזיקה.
נוסף לעבודתו המוזיקלית, טיפח גרוב ידע מעמיק ומלומד בכתבי הקודש. דן סטנלי פנה אליו בבקשה לערוך "מילון מילים טופוגרפיות בעברית" בשביל ספרו, "סיני ופלשתינה". במסגרת עבודתו זו התוודע אל הצורך במפה מודרנית ומפורטת ובתיאור מדויק של ארץ הקודש, אבל בנסיונותיו להקים אגודה להוצאת כוונותיו מן הכוח אל הפועל לא מצא שותפים לדבר. תרומתו לספרות האנגלית בנושא כוללת קונקורדנציה ב-1854 וכאלף דפים של "מילון התנ"ך" של סר ויליאם סמית' מ-1863, כהמשך לעבודתו על שמות מקומות עבריים. ב-1858 יצא גרוב למסעו הראשון לפלשתינה, שחיזק את התלהבותו לנושא של שמות מקומות בתנ"ך. "הקרן לחקר ארץ ישראל" נוסדה בראש ובראשונה הודות לפעילותו של גרוב, שהצליח לגייס לוועדת ההקמה אישים ידועי-שם משורות האצולה והכנסייה האנגליקנית, מדענים ומלומדים וכן נציג מעולם ההוצאה לאור. גרוב קיבל את תמיכתו של משה מונטפיורי, אולי הדמות הציבורית החשובה ביותר בקהילה האנגלית-יהודית של זמנו, הודות לכך, שהאגודה הייתה נקייה מכיתתיות והתמקדה בחקר המורשת היהודית-נוצרית המשותפת. גרוב כיהן כנשיא כבוד של הקרן מאז הקמתה ועד 23 ביולי 1866.
שארקו-מארי-תוס
שארקו מארי תוס
שארקו מארי טות
שארקו-מרי-טות
שארקו מרי טות
שארקו מרי טוס
שארקו-מרי-טוס
שארקו מארי טוס
שארקו-מארי-טוס
שרקו-מארי-טות
שרקו-מרי-טות
שרקו-מרי-טוס
שרקו-מארי-טוס
שרקו מארי טות
שרקו מרי טות
שרקו מרי טוס
שרקו מארי טוס
רב (פירושונים)
גו&quot;ז
Kill at Will