הראיות כביכול לחייזרים קדומים כוללות מונומנטים עתיקים וחורבות מגליתיות כמו הפירמידות בגיזה שבמצרים, מאצ'ו פיצ'ו בפרו, בעלבכ בלבנון, המואי של אי הפסחא וסטונהנג' באנגליה. חסידי אסכולת האסטרונאוט הקדמון טוענים כי מבני אבן אלה לא היו ניתנים לבנייה עם היכולות והכלים הטכניים שהיו למקומיים בעת העתיקה ומוסיפים כי בנייתם של רבים מהמבנים המרשימים הללו לא ניתנת להעתקה גם במאה ה-21. הם מסתמכים על כך שגודלם העצום של אבני הבנייה, הדיוק שבו הם הונחו והמרחקים הגדולים שהיה צורך לעבור על מנת לייבא את חומרי הגלם, משאירים את השאלה מי בנה את האתרים הללו פתוחה.
טענות אלה נדחו על הסף על ידי הזרם המרכזי בארכאולוגיה. חלק מהארכאולוגים השתתפו בניסויי העברת מגליתים גדולים. ניסויים אלו הצליחו להזיז מגליתים במסה של עד 40 טון. מסקנת הארכאולוגים הייתה כי עם כוח עבודה גדול יותר ניתן יהיה לגרור מגליתים כבדים יותר וכל זאת על ידי שימוש בכלים ובטכנולוגיה שהיו ידועים בעת העתיקה. טענות מסוג זה אינן ייחודיות בהיסטוריה, לעומת זאת, חשיבה דומה מסתתרת מאחורי הפלא של מבנים דמויי ציקלופים בערי יוון המיקנית, אשר ב"ימי החשיכה של יוון", היו מקור לאמונה כי ציקלופ ענק בנה אותם.
מנהגים דתיים ותרבותיים.
מספר תרבויות עתיקות, כמו מצרים העתיקה וכמה שבטים אינדיאנים, האריכו באופן מלאכותי את הגולגולות של ילדיהם. חסידי אסכולת האסטרונאוט הקדמון מציעים כי הדבר נעשה כדי לחקות את המבקרים מחוץ לכדור הארץ, שהם ראו כאלים. בין השליטים העתיקים המתוארים עם גולגולות מוארכות אפשר למצוא את פרעה, אחנתון ונפרטיטי. עובדה ידועה היא כי החייזרים האפורים, שתוארו על ידי אנשים הטוענים כי נחטפו על ידי חוצנים, בעלי צורת ראש דומה. בתוכנית חייזרים מן העבר הוצע כי בעלי הגולגולות הגדולות ביותר היו יצורי כלאיים של חוצנים ובני אדם.
ביקורת.
אלן פ. אלפורד, המחבר של "Gods of the New Millennium" (1996), היה חסיד של תאוריית האסטרונאוטים העתיקים. חלק גדול מעבודתו נשען על ההשערות של זכריה סיטשין. עם זאת, לאחר ניתוח מעמיק יותר הוא הטיל דופי בהיפותזה של סיטשין, וקבע כי: "אני נמצא עכשיו בתקיפות בדעה, כי אלים אלה היו למעשה האנשה של השמיים הנופלים, או במילים אחרות, ירידתם של האלים הייתה תרגום פיוטי של מיתוס המבול שעמד בלבן של דתות המזרח הקדומות".
קהילת הבריאתנות הנוצרית היא אחת המבקרות הגדולות של אסכולת האסטרונאוט הקדמון. בריאתן גיל העולם הצעיר, הסופר קליפורד א. וילסון פרסם את הספר "התרסקות המרכבות" (1972) שבו הוא ניסה לערער על כל הטענות שהועלו בספרו של אריך פון דניקן, מרכבות האלים.
בכתבה משנת 2004 במגזין סקפטי, טוען הסופר ג'ייסון קולאביטו כי ספריו של פון דניקן הם פלגיאטים וכי רבים מהמושגים בספריו לקוחים מהספר "הבוקר של הקוסמים" ("Le Matin des Magiciens"), בעוד שספר זה עצמו הושפע במידה רבה מ"המיתוס של קת'ולהו" מאת ה.פ. לאבקרפט. מאוחר יותר הוא הרחיב טענה זו בספרו כת האלים החייזרים: ה.פ. לאבקרפט ותרבות החוצנים הפופולרית.
בתרבות הפופולרית.
תאוריית החייזרים הקדומים שימשה כרקע או נושא מרכזי ביצירות רבות בדיוניות כמו הסיפור הקצר של ה.פ. לאבקרפט "הקריאה של קת'ולהו" (1926) והנובלה "בהרי הטירוף" (1931), כמו גם ברבות מיצירות האחרות שלו, בתוכניות טלוויזיה כגון: תיקים באפלה ו, בסרטים (1968), סטארגייט (1994), הנוסע השמיני נגד הטורף (2004), הנבואה (2009), (2009) ופרומתאוס (2012), (2014), כמו גם הרבה ספרי קומיקס, מאנגה ומשחקי וידאו.
חייזרים מן העבר היא סדרת טלוויזיה שהמשתתפים הקבועים בה הם התומכים העיקריים של אסכולת האסטרונאוט הקדמון, כגון ג'ורג'יו א. טסוקלוס, דייוויד צ'ילדרס, אריך פון דניקן, סטיבן גריר וניק פופ.
כלמוביל
חייזרים מן העבר
חייזרים מן העבר (באנגלית: Ancient Aliens) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית של ערוץ ההיסטוריה, לה 15 עונות, והיא משודרת מאז 2010 ועד היום (2022). התוכנית אשר הופקה על ידי חברת "פרומתאוס בידור", מציגה היפותזות החל מהמיתולוגיות ועד לתאוריית האסטרונאוטים הקדומים ומציעה כי טקסטים היסטוריים, ממצאים ארכאולוגיים ואגדות עממיות, מכילים לכאורה עדויות לקשר בין האדם לבין חוצנים אשר ביקרו בכדור הארץ. התוכנית זכתה לביקורת נוקבת מצד מדענים על שימוש בפסאודו-מדע (מלטינית: מדע-בדייה) ובפסאודו-היסטוריה (היסטוריית-כזב) והצגתן בתור עובדות, על אף שהן לא-עובדתיות כלל.
הפיילוט של הסדרה, דה פקטו, היה במסגרת תוכנית ספיישל בשם זהה ששודרה ב-8 במרץ 2009. מלבד העונה הראשונה בה כל פרק היה באורך של 90 דקות, כל פרק אורך 42 דקות.
עונתה ה-15 במספר עלתה לשידור ב-24 בינואר 2020.
הפקה.
המפיק בפועל של הסדרה הוא קווין ברנס, שגם ביים וכתב את פרק הפיילוט. ג'ורג'יו א. טסוקלוס משמש כיועץ הפקה והופיע על המסך בפיילוט. תורמים משמעותיים אחרים לתוכנית היו אריך פון דניקן אשר הופיע בפרק הפיילוט וחוקר העב"מים סקוט ס. ליטלטון אשר שימש כיועץ מומחה לתוכנית עד מותו ב-2010.
מנחה תוכנית הטוק שואו הרדיופונית ג'ורג' נורי דיבר בחמישה פרקים, כולל הפיילוט. הכומר בארי דאונינג, הידוע בתיאור המלאכים המופיעים בתנ"ך כאסטרונאוטים קדומים, הציע את נקודת המבט שלו בפרק הפיילוט. הפסיכולוג ג'ונתן יאנג, אשר מביא את נקודת המבט המיתולוגית, הופיע בכל אחד מפרקי הסדרה למעט הפיילוט. סופר ההיסטוריה האלטרנטיבית דייוויד האטצ'ר צ'יילדרס, מדבר לעיתים קרובות ברוב הפרקים.
תגובות וביקורת.
לתוכנית היו 1,676,000 צופים בסוף אוקטובר 2010, 2,034,000 צופים באמצע דצמבר 2010 (לפרק "מבנים לא מוסברים")
ובסוף ינואר 2011 היה לה 1,309,000 צופים.
כמה מבקרים אפיינו את התוכנית בתיאורים הבאים: "מופרכת", "מאוד ספקולטיבית", ו"פירוט של תאוריות פרועות הטוענות כי חייזרים הסתובבו באופן חופשי בכדור הארץ בימי קדם". רבים מהרעיונות שהוצגו בתוכנית לא מקובלים על הקהילה המדעית, וזכו לביקורת פסאודו-מדע ו-פסאודו-היסטוריה.
הפרופסור להיסטוריה רונלד ה. פריץ איבחן כי לפסאודו-מדע כגון תיאורית האסטרונאוטים הקדומים המוצעת על ידי פון דניקן והתוכנית "חייזרים מן העבר" יש פופולריות מחזורית בארצות הברית המופיעה בתקופות שונות לאורך ההיסטוריה: "בתרבות פופ עם זיכרון קצר ותיאבון רעבתני, חייזרים, פירמידות ותרבויות אבודות ממוחזרות כמו אופנה".
אחד התורמים למגזין פורבס בראד לוקווד, ביקר את הסדרה בקובעו כי היא משמשת דוגמה להפיכתו של ערוץ ההיסטוריה לערוץ של "תוכניות המוקדשות למפלצות, חייזרים ומזימות", וציין כי "חייזרים מן העבר" היא תוכנית המעדיפה בידור על פני אמינות". גם הארכאולוג קית' פיצפטריק-מתיוס ביקר את ערוץ ההיסטוריה עבור "התייחסות לשטויות (חייזרים עתיקים) כאילו היו עובדה".
סופר המדע בריאן סוויטק היה ביקורתי מאוד כלפי הסדרה, במיוחד על הפרק שהציע כי "החייזרים השמידו את הדינוזאורים כדי לפנות מקום למין שלנו". הוא אפיין את התוכנית בשם "חלק מהרפש הרעיל ביותר שנמצא אי פעם בבור ללא תחתית הקרוי טלוויזיה".
בתרבות הפופולרית.
בתוכנית האנימציה סאות' פארק יצרו פרודיה על התוכנית הזו בפרק "חג ההודיה בערוץ ההיסטוריה" (11 בנובמבר 2011, פרק 15.13). המבקר ראמזי איסלר העיר "פרק זה היה מוכוון מטרה כלפי "חייזרים מן העבר" במיוחד", ותיאר את תוכנית האנימציה כ"סאטירה מושלמת על הסדרה המגוחכת הזו, כולל אמנות הפוטושופ של תמונות החייזרים בשחור-לבן וראיונות עם אנשים בעלי סמכות מפוקפקת".
ביוני 2011, במהלך ריאיון ל"רולינג סטון", הזמרת קייטי פרי העירה כי נהייתה אובססיבית כלפי הסדרה, באומרה, "כשמדברים בסדרה על אנשי השמים, איך כולם הגיעו מהשמיים ואיך הפירמידות במצרים שימשו לתצפיות כוכבים, זה יותר מידי בשבילי. זה מחבר את כל הנקודות. זה דופק את הראש שלי".
במרץ 2012, במהלך הופעתה בתוכניתה של אלן דג'נרס, ציינה השחקנית מייגן פוקס שהיא אוהבת את "חייזרים מן העבר". אלן הסכימה שהתוכנית והתאוריות העולות בה "מעוררות מחשבה".
חסידות בישטנא
מאתיים ימי החרדה
אלכסנדר רודצ'נקו
אלכסנדר מיכאלוביץ רודצ`נקו (ברוסית: Алекса́ндр Миха́йлович Ро́дченко; 5 בדצמבר 1891 - 3 בדצמבר 1956) היה אמן, פסל, צלם ומעצב גרפי רוסי.
ביוגרפיה.
רודצ'נקו למד אמנות בבית הספר בקאזאן בין השנים 1914-1910. לאחר מכן עזב למוסקבה, ושם למד גרפיקה בשנת 1915 והיה אסיסטנט של הפסל ולדימיר טאטלין. במוסקבה עזב במהרה את סגנון הציור הפוטוריסטי לטובת המופשט-גאומטרי. את ציוריו הגאומטריים צייר באמצעות סרגל ומחוגה.
את עבודותיו הגאומטריות הראשונות הציג בתערוכה שארגן טאטלין במוסקבה ב-1916, ובשנת 1918 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו במוסקבה. דוגמה לאחד מציוריו הגאומטריים הוא הציור "אדום וצהוב". בהמשך שנה זו צייר את סדרת העבודות "שחור על שחור" (1918) כמענה לסדרה המפורסמת של קזימיר מלביץ', "לבן על לבן". בשנת 1919 החל ליצור עבודות קונסטרוקטיביסטיות תלת-ממדיות שנעשו בעץ, מתכת וחומרים שונים. בעבודות אלו עשה שימוש בצורות גאומטריות שיצרו קומפוזיציות דינמיות. לדוגמה, מבנה תלוי משנת 1920.
בשנת 1921 הוא הציג טריפטיכון על בסיס 3 צבעי יסוד (צהוב, כחול ואדום) שלדבריו היווה את ״מות הציור״ מכיוון שבו מלאכת הציור מוצתה והגיעה למסקנה הלוגית שלה, ולכן לא נותר צורך לחקור את המדיום הזה. בין השאר, עבודה זו היוותה השראה לעבודה של היטו שטיירל ב-2007.