בסנטיאגו, היא הצטרפה לחיי התרבות הפעילים של עיר.
בין 1912 ל-1915, הם התגוררו באיקיקה בשל עבודתו של בעלה. שם היא החלה להכיר פמיניסטיות, פעילי איגודי עובדים, ואף בונים חופשיים, והפכה למזוהה עם התנועה הרפורמיסטית המתהווה. היא השתמשה בפסבדונים טבאל כשהיא פורסמה לראשונה בעיתון של איקיקה. כשבעלה חזר לסנטיאגו, הוא גילה את הרומן אשר וילמס מונט ניהלה עם בן דוד שלו, ויסנטה זניארטו בלמסדה. בעקבות גילויו, הגברים של משפחת בלמסידה ולדס ניהלו "בית משפט משפחתי" בשנת 1915, והחליטו שעונשה של וילמס מונט יהיה לשהות במנזר Convento de la Preciosa Sangre. שם, היא כתבה יומן, ומתוך דיכאון עמוק, ניסתה להתאבד בפעם הראשונה ב-29 במרץ 1916.
ביוני 1916, ויסנטה הוידוברו עזר לה לברוח מן המנזר, והיא ברחה איתו לבואנוס איירס. הסביבה האינטלקטואלית שמצאה בעיר הקוסמופוליטית השפיעה עליה באופן חיובי. היא התיידדה עם הסופרים ויקטוריה אוקמפו, חורחה בורחס, ואשת האופנה הפמיניסטית "פלה" פלגרינה פסטורינו. כעבור שנה, היא פרסמה את ספרה "Inquietudes Sentimentales", ולאחר מכן "Los Tres Cantos", בו היא חקרה ארוטיקה ורוחניות. אחרי שמעריץ שלה, הורסיו ראמוס מחיה, התאבד בביתה, היא עזבה לניו יורק, בזמן מלחמת העולם הראשונה, אך לאחר שהואשמה בהיותה מרגלת גרמנייה, היא גורשה לספרד. שם, היא הייתה למוזה של חוליו רומרו דה טורס, אשר הכיר לה את הסופרים גומז דה לה סרנה, גומז קאריו, ורמון ואייה-אינקלאן. במדריד, בשם העט תרסה דה לה קרוז, היא פרסמה את "En la Quietud del Mármol" ו-"Anuarí". מסעותיה לקחו אותה ללונדון ופריז, אבל היא התגוררה במדריד. היא התאחדה עם בנותיה בפריז בשנת 1920, לאחר 5 שנים של הפרדה, דרך מאמציו של אביה, שהיה בשליחות דיפלומטית. עם זאת, הכאב של הפרידה המחודשת מהן כשהן שבו לצ'ילה השאירו אותה בדיכאון עמוק.
היא התאבדה בבית מלון ליינייק בפריז ב-24 בדצמבר 1921, באמצעות מנת יתר של ורונל. היא הייתה בת 28. חייה הונצחו בסרט משנת 2009, סרט "Teresa: Crucificada por amar" של הבמאית טטיאנה גביולה.
קתרין קולמן
קתרין קולמן (באנגלית: Catherine Grace "Cady" Coleman; נולדה ב-11 בדצמבר 1960) היא כימאית אמריקאית. קתרין היא אסטרונאוטית לשעבר של נאס"א וקצינה בחיל האוויר האמריקאי לשעבר. במהלך פעילותה הייתה חברת צוות בשתי משימות בחלל. היא עזבה את תחנת החלל הבינלאומית ב -23 במאי 2011, כחברת צוות במשלחת 27 לאחר 159 ימים בחלל.
חייה האישיים.
קולמן נשואה לאמן הזכוכית ג'וש סימפסון המתגורר במסצ'וסטס וביחד הם הביאו בן יחיד. היא חלק מן הלהקה "Bandella", אשר כוללת אסטרונאוטים נוספים: אסטרונאוט נאס"א נוסף סטיבן רובינסון, האסטרונאוט הקנדי כריס הדפילד, ואת מיקי פטיט (אשתו של האסטרונאוט דון פטיט). קולמן מנגנת על חליל ואפילו לקחה עימה כמה חלילים לתחנת החלל הבינלאומית וביניהם חלילית אירית של פדי מולוני מלהקת "The Chieftains", חליל אירי ישן של מאט מולוי מלהקת "The Chieftains" וחליל של איאן אנדרסון מלהקת ג'ת'רו טאל. ב -15 בפברואר 2011, היא ניגנה באחד המכשירים מהחלל בשידור חיי בNPR. ב -12 באפריל 2011, היא ניגנה באמצעות קישור וידאו עבור הקהל מהחלל במקביל לאנדרסון במופע של ג'ת'רו טאל ברוסיה לכבוד יום השנה ה -50 לטיסתו של יורי גגארין. ב -13 במאי של אותה השנה, קולמן העבירה בהקלטה את נאום הסיום לכיתה של 2011 באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט.
קולמן, בדומה לאסטרונאוטים רבים היא חובבת רדיו וסימן ההתקשרות שלה הוא KC5ZTH.
החל מ-2015 קולמן היא חלק מסגל המנהלים במוזיאון המדע הבדיוני ההוליוודי וכן מרצה אורחת בקולג' ביילור לרפואה במסגרת פרויקט לילדים בשם "שבת בבוקר ומדע".
השכלה.
קולמן סיימה את בית הספר התיכון וילברט טאקר וודסון במחוז פיירפקס בווירג'יניה בשנת 1978. בשנים 1978–1979, היא לקחה חלק בתוכנית חילופי סטודנטים בנורווגיה באמצעות תוכנית בינלאומית לחילופי סטודנטים (AFS). היא קיבלה תואר ראשון בשנת 1983 בכימיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובשנת 1991 קיבלה את התואר דוקטור במדעי המדינה והנדסה מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט בעודה קצינת חיל האוויר האמריקאי במילואים. במהלך הדוקטורט יעץ לה פרופסור תומאס מקארתי. היא הייתה חברה בצוות בין-תחומי ותושבת בית בייקר.
קריירה.
קריירה צבאית.
לאחר שסיימה את מסלול החינוך הרגיל, הצטרפה קולמן לחיל האוויר האמריקני בדרגת סגנית שנייה, תוך שהיא ממשיכה את עבודתה לתואר דוקטור באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. בשנת 1988 היא נכנסה לשירות פעיל בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון ככימאית מחקר. במהלך עבודתה היא השתתפה כיועצת ניתוח פני שטח בניסוי בנאס"א. בשנת 1991, היא קיבלה את הדוקטורט במדעי המדינה והנדסה. היא פרשה מחיל האוויר בנובמבר 2009.
קריירה בנאס"א.
קולמן נבחרה על ידי נאס"א בשנת 1992 להצטרף לחיל האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1995, היא הייתה חברה בצוות STS-73 במשימה המדעית USML-2 עם ניסויים בתחומים שביניהם: ביוטכנולוגיה, מדע הבעירה ופיזיקת זורמים. במהלך הטיסה, היא דיווחה למרכז החלל ג'ונסון שהיא הבחינה בעצם בלתי מזוהה מעופף. בנוסף, היא גם התאמנה בעבור המשימה STS-83 כגיבוי עבור דונלד תומאס; עם זאת, כיוון שהוא התאושש בזמן, היא לא איישה את המשימה. הטיסה STS-93 הייתה הטיסה השנייה של קולמן ב-1999 ובטיסה זו היא הייתה המומחית האחראית על פריסת טלסקופ החלל צ'נדרה ועל השלב העליון האינרציאלי שלו מחוץ למפרץ המטען של המעבורת.
קולמן כיהנה כמנהלת הרובוטיקה של משרד האסטרונאוטים על מנת לכלול זרועות רובוטית והכשרה בכל משימות מעבורות החלל ותחנת החלל הבינלאומית. באוקטובר 2004, קולמן שירתה כאקוונאוט במהלך משימת NEEMO 7 במעבדה תת-ימית של אקוואריוס, שם חיה מתחת למים במשך 11 ימים תוך כדי ביצוע עבודות לברטוריות.
קולמן הוקצה להיות הגיבוי של חבר לצוות ארצות הברית למשלחות 19, 20 ו -21 ושימשה כחברת צוות גיבוי למשלחות 24 ו -25 במסגרת הכשרתה למשלחת 26.
קולמן שוגרה ב -15 בדצמבר 2010, עם משלחת סויוז TMA-20 על מנת להצטרף למשימת משלחת 26 על גבי תחנת החלל הבינלאומית. היא פרשה מ-נאס"א ב -1 בדצמבר 2016.
ניסיון בחלל.
STS-73 במעבורת החלל קולומביה (20 באוקטובר - 5 בנובמבר 1995) הייתה המשימה השנייה של מעבדת המיקרו-כבידה של ארצות הברית. המשימה התמקדה במדע החומרים, ביוטכנולוגיה, מדע הבעירה, פיזיקת הזורמים, וכן ניסויים מדעיים רבים שנערכו בלחץ בספייסלאב. במהלך השלמת טיסת החלל הראשונה שלה, קולמן הקיפה את כדור הארץ 256 פעמים, נסעה מעל 6 מיליון קילומטרים, ורשמה סך של 15 ימים, 21 שעות, 52 דקות ו -21 שניות בחלל.
STS-93 במעבורת החלל קולומביה (22 ביולי - 27 ביולי 1999) הייתה משימה בת חמישה ימים שבמהלכה קולמן הייתה מובילת המשימה הראשית בעבור הפריסה של טלסקופ החלל צ'נדרה. הטלסקופ, שמטרתו לערוך מחקרים מקיפים על היקום, יאפשר למדענים לחקור תופעות אקזוטיות כגון כוכבים מתפוצצים, קוואזרים וחורים שחורים. משך המשימה היה 118 שעות ו 50 דקות.
Expedition 26/Expedition 27/סויוז TMA-20 בתאריכים 15 בדצמבר 2010 - 23 במאי 2011 היו הרחבות משימה לתחנת החלל הבינלאומית.
הפיגוע בבית-הספר למלאכה
מיקלוש אונגוורי
מיקלוש אונגוורי (בהונגרית: Miklós Ungvári; נולד ב-15 באוקטובר 1980) הוא ג'ודוקא הונגרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
אונגוורי השתתף ארבע פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008, 2012 ו-2016. בלונדון 2012 הוא זכה במדליית הכסף ובריו דה ז'ניירו 2016 הוא סיים במקום החמישי.
אונגוורי מחזיק בשלוש מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2005, 2007 ו-2009. באליפויות אירופה הוא זכה בשבע מדליות. שלוש מדליות זהב (2002, 2009 ו-2011), שלוש מדליות כסף (2005, 2008 ו-2010) ומדליית ארד אחת (2014).
במהלך הקריירה אונגוורי זכה בעשרות מדליות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
דקס אלמונט
דקס אלמונט (בהולנדית: Dex Elmont; נולד ב-10 בינואר 1984) הוא ג'ודוקא הולנדי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
אלמונט מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות כסף (2010 ו-2011) ומדליית ארד (2013). באליפויות אירופה הוא זכה בשלוש מדליות. מדליית זהב (2014), מדליית כסף (2009) ומדליית ארד (2012).
אלמונט התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים. בבייג'ינג 2008 הוא הודח בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון והפסד, בלונדון 2012 הוא סיים במקום החמישי לאחר הפסד בקרב על מדליית הארד ובריו דה ז'ניירו 2016 הוא הודח שוב בשלב שמינית הגמר.
דונאוולה
דוֹנָאוּוֶלֶה (תרגום מילולי מגרמנית: "גל הדנובה") היא עוגה הנאפית בתבנית שטוחה וגדולה ופופולרית בגרמניה ובאוסטריה. העוגה מורכבת משכבות של עוגת פאונד ושל שוקולד היוצרים את בסיסה ומעניקים לה מראה גלי. לעוגה מוסיפים דובדבנים מלוחים ומצפים אותה בקרם חמאה ובזיגוג שוקולד.
שמה של העוגה נובע מצורת הגלים של השכבות שלה ומן הציפוי המעוגל שלה. בגרמנית, יש לעוגה שם נוסף והוא "Schneewittchenkuchen", כלומר "עוגת שלגייה". שם נוסף לעוגה הוא "Schneewittchentorte" שפירושו "סכימה צבעונית" והוא מתייחס לצבעי העוגה שהם שחור, לבן ואדום כפי שמתוארת דמותה של שלגייה באגדה מאת האחים גרים.
הכנה.