שרנסקי מסרב להגביל את הדמוקרטיה רק למערב וטוען שהיא חייבת להיות מנת חלקן של כל אומות העולם. לטענתו, הערבים, הסינים, הקובנים והאפריקנים ראויים לדמוקרטיה לא פחות מאשר אמריקנים, צרפתים ובריטים. שרנסקי טוען שיציבות בעולם תתאפשר רק כאשר כל אומות העולם יחיו במדינות חופשיות ולא בדיקטטורות עריצות. לכן הוא תומך בקו תקיף כנגד מדינות טוטליטריות שמטרתו להפיל את העריצים ולהעניק חירות לעמים המדוכאים באמצעות הקמת משטרים דמוקרטיים המחויבים לחירות ושמירה על זכויות אדם.
הספר זכה לתגובות נלהבות מבכירים בממשל האמריקני, ביניהם נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש. אחת מעמדותיו של שרנסקי, כי על הרשות הפלסטינית להיהפך לדמוקרטיה קודם הישיבה איתה למשא ומתן, אומצה על ידי מזכירת המדינה האמריקנית קונדוליזה רייס כעמדתו הרשמית של הממשל. ג'ורג' בוש הזמינו לפגישה בת שעה בבית הלבן, ואף המליץ בריאיון ל-CNN לכל אמריקני לקרוא את הספר:
על העם היהודי.
לאחר סיום תפקידו כיו"ר הסוכנות היהודית, הביע שרנסקי את עמדתו על הצורך לייסד את "מועצת העם היהודי" - שתורכב תחילה מח"כים לצד נציגי התפוצות, ושתהיה "וולונטרית באופיה וייעוצית בפעילותה, ורוחה תהיה רוח של ברית".
חיים אישיים.
בני הזוג שרנסקי מתגוררים כיום בירושלים. לזוג שתי בנות.
אחיה של אביטל שרנסקי, אל"ם מיכאל שטיגליץ, שימש כנספח צה"ל ברוסיה בין השנים 1992–1996.
שרנסקי הפקיד את ארכיונו האישי בספרייה הלאומית.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
מאיירהופן
מאיירהופן (בגרמנית: Mayrhofen) היא עיירת נופש בעמק צילרטל שבמדינת טירול, אוסטריה.
מאיירהופן ממוקמת במרחק של כשעת נסיעה מעיר הבירה של טירול, אינסברוק. העיירה מציעה מגוון פעילויות ספורט חורפיות וקיציות דוגמת: סקי, סנובורד, טיפוס הרים, רכיבה על אופניים ומצנחי רחיפה. מאיירהופן ממוקמת סמוך לקרחון הינטרטוקס (בגרמנית: Hintertux), שגובהו 3,250 מטר ובו הגלישה אפשרית לאורך כל השנה.
מאיירהופן נמצאת בין ההרים פֶּנְקֶן (Penken) ואָהוֹרְן (Ahorn) שמספקים 170 ק"מ של מסלולי סקי בחורף, ומסלולי טיולים ואופניים בקיץ. על הר אהורן יש בעיקר מסלולים קלים ובינוניים, אך יש בו גם מסלול אדום תלול ששימש בעבר כמסלול דאונהיל בסבב הגביע העולמי אך הוצא לאחר שהוגדר כמסוכן מדי. בהר פנקן ניתן למצוא את המסלול התלול ביותר באוסטריה – חרקירי (Harakiri) – כמו גם מגוון רחב של מסלולים לכל רמות הקושי.
מאיירהופן נמצאת בלב מרחב גלישה הקרוי Super Zillertal, שכולל 10 מרחבי גלישה ו-649 ק"מ של מסלולים בסקי פס אחד. כל מרחבי הגלישה נגישים ממאיירהופן באמצעות רכבת, ואילו לעיירות פינקנברג (Finkenberg), לָנֵרְסבָּאך (Lanersbach) ושוונדאו (Schwendau) אפשר להגיע גם בגלישה ישירה.
אל פנקן ניתן להגיע באמצעות מעלית גונדולה הממוקמת ברחוב הראשי של העיירה, סמוך למלון Sport Hotel Strass שבמרכזה, בעוד שהרכבל המוביל לאהורן נמצא בדרום העיירה. החל משנת 2008 רכבל זה, שיכול לשאת עד 160 נוסעים, נחשב לגדול ביותר באוסטריה.
מאיירהופן נחשבת לעיירה פופולרית בקרב גולשי סנובורד, ויש בה סנופארק גדול בחסות חברת Vans.
פסטיבל Snowbombing.
מדי שנה בסוף עונת הסקי (בדרך כלל תחילת אפריל) מארחת מאיירהופן פסטיבל מוזיקה אלקטרונית גדול הקרוי Snowbombing. הפסטיבל, שנוסד בשנת 2000 ומתקיים במאיירהופן מאז שנת 2005, מנוהל על ידי בריטים ועל כן מושך אלפי צעירים מהממלכה המאוחדת. במהלך שבוע הפסטיבל מופיעים ברחבי העיירה די.ג'ייז מובילים מהסצנה האלקטרונית העולמית וכן מתקיימות מסיבות, תחרויות והופעות חיות רבות.
ירבעם בן נבט
יָרָבְעָם בֶּן נְבָט, דמות מקראית, איש שבט אפרים ומלכה הראשון של ממלכת ישראל לאחר פילוג ממלכת ישראל המאוחדת. שנות מלכותו על פי הכרונולוגיה המקראית היו בין השנים 928–907 לפנה"ס. דמותו מתוארת בספר מלכים (א' ---) ובספר דברי הימים (ב' -).
מדרש השם.
שלשה מדרשים לשם ירבעם: האחד, שריבע עם (ריבץ והשפיל את ישראל). והשני, שעשה מריבה בעם. השלישי, שעשה מריבה בין ישראל לאביהם שבשמים.
בתנ"ך.
ירבעם בימי שלמה.
הידיעות על מעשי ירבעם בחייו של שלמה, כפי שמתוארות בספר מלכים, מאופיינות בחוסר בהירות. הוא מתואר כבן לשבט אפרים (שבט שנחשב, ביחד עם שבט יהודה, לשבט מלוכה) שנולד לאם אלמנה בשם צרועה (ההנחה היא שמטרת הכתוב בציון עובדת היותו בן לאלמנה היא להראות שירבעם ידע סבל מה הוא). בהמשך הוא התמנה לפקיד על עבודתם של בית יוסף (אלה הם השבטים אפרים ומנשה הנמנים עם שם שני בניו, שנחשבו לשבטים גדולים וחשובים בממלכת ישראל).
ככל הנראה, משמעות התפקיד היא פיקוח על המיסוי בכל נחלת בית יוסף והאחריות להעביר את המס הנדרש בכל חודש לקופת שלמה - תפקיד פקידותי בכיר. ככל הנראה בזמן שכיהן בתפקיד זה הוא היה מעורב בניסיון למרד. לאחר כישלון המרד הוא ברח למצרים. מרד זה מתואר בחוסר בהירות בפסוק: (). המדרש רואה במרד זה כנובע ממניעים אידאולוגיים, ושם בפיו של ירבעם את הטענה לשלמה: "אביך פרץ פרצות בחומה ליכנס בו עולי רגלים ואתה גדרת אותה לעשות אנגריא לבת פרעה להושיב שם עבדיה ומשרתיה". לפני שהספיק להימלט פגש בו אחיה השילוני, הנביא שניבא לו שהממלכה עתידה להתפצל ושהוא עתיד למלוך על ממלכת ישראל.
בנבואת פיצול הממלכה יש חוסר בהירות הנוגע לשאלה - אילו מהשבטים יהיו תחת אחריות ממלכת ישראל ואילו יהיו תחת יהודה. מעיון בפסוקים נראה יש איזו חוסר עקביות אריתמטית, מצד אחד, שבטי ישראל הם שנים-עשר בכל מקום במקרא החל ובכל מקום בו יש נציגות שבטית מגיעים שנים-עשר נציגים "איש אחד לשבט". מצד שני, אחיה אומר לירבעם שיקבל עשרה שבטים ואילו שבט אחד יוותר בידי בנו של שלמה. יתר על כן, אחיה חוזר על כך פעמיים (במל"א י"א לא-לב וגם בלה-לו).
ישנם שלושה סוגי פתרונות אפשריים לבעיה זו – פתרונות נוסח, פתרונות שמטפלים ב"שבט האחד" ופתרונות שמטפלים ב-11/12 השבטים.
פתרון הנוסח, כפי שמוצע בתרגום השבעים משנה את המילה שבט אחד לשני שבטים בכל מקום בפרקנו וכך, בפועל, לא קיימת סתירה. "פתרונות השבט האחד", כפי שכינינו אותם, מנסים למצוא איזה שבט לצרף ליהודה כך ששניהם יחד יהיו השבט האחד אותו יקבל בנו של שלמה. ישנן שתי הצעות בולטות לשבטים כאלה.
ההצעה הראשונה היא לספח את שבט שמעון לשבט יהודה ולהתייחס אליהם כשבט אחד. השיקול המוביל לכך הוא שיקול גאוגרפי. נחלת שבט שמעון נמצאת דרומית לנחלת שבט יהודה ובמנותק משאר שבטי ממלכת ישראל ולכן אך הגיוני לתת לממלכת יהודה את שבט שמעון.
הצעה נוספת במסגרת סיפוח השבט ליהודה היא צירוף שבט בנימין דווקא. להצעה זו יש נימוק גאוגרפי וגאופוליטי שכן הם חולקים נחלה בירושלים וזאת גם בשל נחלתם המשותפת בירושלים וגם נימוק היסטורי שמבוסס על נכונותם להשתתף במלחמה יחד עם שבט יהודה כנגד שאר שבטי ישראל .
בווריאציה נוספת על ההצעה לאיחוד יהודה ובנימין, מציע ג'ון גריי שמכיוון שמדובר על טקסט שנכתב לאחר גלות אשור, בה נותרו חלק מאנשי בנימין עם יהודה בארץ ישראל, נעשה שכתוב היסטורי של הטקסט אשר מטרתו הייתה לייצר היסטוריה משותפת לצאצאי שבט יהודה ושבט בנימין. בדומה, ארנולד ארליך גורס שמדובר באיחוד של בנימין ויהודה אך הסיבה למנותם כ"שבט אחד" היה יצירת מצג מצמצם של ממלכת יהודה בעיני הקורא (על אף שזו מונה, למעשה, שני שבטים).
במסגרת סוג הפתרונות השלישי, ישנה הצעה שהשבט האחד אותו מקבל בנו של שלמה הוא שבט יהודה עצמו. כלומר, שבט יהודה יימצא בשליטת מלך מבית דוד, עשרת שבטי ישראל יימצאו בשליטת ירבעם ואילו שבט לוי אינו כפוף לממלכה.
בתרגום השבעים לפרק יב פסוק כד ישנה תוספת המציגה מסורת מיוחדת על תקופת גלותו של ירבעם במצרים, המקבילה לסיפור הדד האדומי ב. על פי מסורת זו, נשא ירבעם אשה מבית פרעה: "ושישק נתן לירבעם את אנו אחות תחפניס הגבירה", שילדה לו את אביה בנו, בזמן ששהה במצרים.
המלכת ירבעם.
לאחר מות שלמה התכנסו כל שבטי ישראל לשכם כדי להמליך את בנו של שלמה, רחבעם. ירבעם, ששמע על מות שלמה, חזר מגלותו במצרים. רחבעם לא שמע לעצת הזקנים וסירב לבקשת העם להקל את עול המיסים. בתגובה, השיבו השבטים הצפוניים, כי "מַה-לָּנוּ חֵלֶק בְּדָוִד וְלֹא-נַחֲלָה בְּבֶן-יִשַׁי, לְאֹהָלֶיךָ יִשְׂרָאֵל" (). בשמעם שירבעם שב מגלותו, מינו שבטים אלו אותו למלך עליהם.
פולחן העגלים.
ירבעם ייסד את פולחן העגלים בבית אל ובדן. המקרא מתאר את מניעיו של ירבעם למעשי הפולחן, בשל רצונו ליצור אי תלות בין תושבי ממלכת ישראל לבין הפולחן בבית המקדש בירושלים שהייתה בתחום ממלכת יהודה. זאת כדי לבצר ולחזק את שלטונו בממלכת ישראל. עם זאת, המקרא מרבה לבקר את פולחן העגלים שייסד ירבעם:
בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בתל דן המזוהה עם דן המקראית, נתגלה אתר פולחני מתקופת הברזל השנייה המתוארך למאה התשיעית לפני הספירה, תקופת אחאב. בנוסף מבנה שנמצא בסמוך המתוארך לשלהי המאה העשירית לפני הספירה, זוהה על ידי חלק מהחוקרים כאתר הפולחן של ירבעם המתואר במקרא. מסורת פולחן במקום כבר מוכרת מהמקרא בסיפור פסל מיכה. אמנם, יש ששיערו שסיפור זה נכתב בדיעבד על מנת לגנות את פולחן העגלים של ירבעם. גם בית אל מוכרת מהמקרא ומהארכאולוגיה כמקום פולחן קדום. בנוסף, שיער יהודה קיל, שמיקום אחד מאתרי פולחן העגלים בנחלת בנימין, הוא מתוך התחשבות מיוחדת בבני שבט זה, שנמצא בתווך שבין שתי הממלכות וסמוך למקדש בירושלים.
במסגרת ההתנתקות מהפולחן בירושלים ירבעם עורך רפורמה דתית: הוא משנה את לוח חגי השנה ומזיז את חג הסוכות מט"ו בתשרי לט"ו בחשוון, וממנה כוהנים במקדשיו שאינם מבני שבט לוי.