בקרב חלק מבעלי החיים, כגון פרות, הפטמה היא בליטה הממוקמת בקצה העטין. תעלות החלב מפרישות את החומר אל מאגר נוזלים ומשם הן מופרשות החוצה דרך פתח יחיד בפטמה. לחיות כיס ושלייניים יש בדרך כלל מספר זוגי של פטמות הממוקמות על שני צידי הגוף, החל משתי פטמות אך הן יכולות גם להגיע ל-19. אצל רוב השלייניים יש פטמות גם לזכרים וגם לנקבות. חריגים בולטים הם עכברים וסוסים להם יש פטמות ובלוטות חלב רק בנקבה.
בעולם הצומח.
בעולם הצומח ה"פטמה" (או "פיטם") מתארת בליטה קטנה בחלקו העליון או התחתון של הפרי. פיטם האתרוג נמצא בקצה המורחב של עמוד העלי, שהוא האבר הנקבי של פרח הפרי. בניגוד לשאר פירות, באתרוג נותרת הפטמה בראש הפרי גם לאחר הבשלת הפרי, ובזנים מיוחדים (בעיקר באתרוגים המורכבים) גם בולטת עליו במיוחד.
יעקב ישראל מטשרקס
חיים חייקא מאמדור
טשולענט
דב בער מליאובה
סובוטאי
סובוטאי (במונגולית קלאסית: Sübügätäi או Sübü'ätäi, 1176–1248) היה מבכירי המצביאים של האימפריה המונגולית.
סובוטאי היה גנרל חשוב והאסטרטג העיקרי בשירות הח'אנים הגדולים, ג'ינגיס חאן ואוגדיי חאן. הוא התחיל את שירותו כחייל פשוט והתקדם במעלה הדרגות עד שהגיע להיות הגדול והחכם במנהיגי הצבא המונגולי. סובוטאי היה ממוצע קומה, שמן ובעל רגליים עקומות ופניו חרושים צלקות - כשהצלקת הגדולה ביותר עוברת לכל אורך פניו, דרך עינו השמאלית.
לאחר מות בנו של ג'ינגיס חאן, ג'וצ'י, הופקד בנו של ג'וצ'י, באטו, בידיו של סובוטאי, שחינך אותו והדריך אותו בכיבושיו.
עקיבא גלזנר
מכון בוצריוס
לבושי שרד
רגלסתיים
רגלסתיים (שם מדעי: Maxillopoda) מהווים מחלקה מגוונת של סרטנאים הכוללת בלוטי ים, שטרגליים וקבוצות נוספות. זוהי אינה קבוצה מונופילטית ולא נמצאת תכונה אחת המייחדת את כולם.
תיאור.
למעט מספר מיני בלוטי ים, רגלסתיים הם בעלי-חיים קטנים, וכוללים בתוכם את פרוק-הרגליים הקטן ביותר "Stygotantulus stocki".
לרב הם בעלי גוף קצר, בטן קטנה באופן יחסי לפרוקי-רגליים, וחסרי תוספות. זו עשויה להיות תוצאה של נאוטניה.
מלבד בלוטי ים, אשר ניזונים באמצעות סינון בעזרת רגליהם, רוב הרגלסתיים ניזונים בעזרת המקסילות. בגופם 5 סגמטני-ראש, 6 סגמנטי-חזה ו-4 סגמנטי-בטן, שבסופם טלסון.
טקסונומיה.
הרגלסתיים נחלקים ל-6 תת-מחלקות, המפורטות בטבלה. מחקרים חדשים כוללים בהם גם את הצדפונאים.
קלייבורג
מכנס (פירושונים)
גונון ירוק
גנון ירוק
מירה מינצר-יערי
מירה מינצר-יערי (26 באוגוסט 1940 – 1986) הייתה משוררת ישראלית.
ביוגרפיה.
מינצר-יערי נולדה בקיבוץ מרחביה שבעמק יזרעאל. לאחר סיום התיכון למדה מקרא ומחשבת ישראל באוניברסיטת חיפה.
על ספר שיריה הראשון, "נפרדות", שנכתב למבוגרים, זכתה בפרס רחל ניומן מטעם בית הסופר ע"ש חיים הזז. לאחר מכן פרסמה עוד שני קובצי שירה למבוגרים וארבעה ספרי שירה לילדים.
נפטרה ממחלת הסרטן בגיל 46, והותירה בעל, בת ושלושה בנים.
תמ&quot;א 42
תמ"א 42 היא תוכנית מתאר ארצית לתחבורה יבשתית משולבת, הנמצאת בהליכי תכנון מאז 2008. התוכנית נועדה להחליף את תמ"א 3, תוכנית המתאר הארצית לדרכים משנת 1976, ואת תמ"א 23, תוכנית המתאר הארצית למסילות ברזל משנת 1986. שנת היעד של התוכנית היא 2040. התוכנית מקודמת על ידי משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, בשיתוף משרד הפנים ומינהל התכנון.
מטרתה המוצהרת של התוכנית היא לקדם יצירת מערכת תחבורה משולבת בעלת התכונות הבאות: יעילות, קיימות, עידוד פיתוח כלכלי, עידוד שימוש יעיל בקרקע, קידום צמצום פערים חברתיים, איכות הסביבה.
ב-6 באוגוסט 2019 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את התמ"א. בין השינויים המתוכננים:
ספריית אוניברסיטת חיפה
אברהם ישעיה קרליץ
Foreign Affair
שלגי (פירושונים)
האימפריאליזם המודרני
האימפריאליזם המודרני באפריקה
האימפריאליזם המודרני באסיה
דוד מסטפין
רבי דוד הלוי מסטפין (ידוע בכינוי המגיד מסטפין - "דער סטעפינער מגיד"; ? – י"א בתשרי ה'תקע"א) היה תלמיד של הבעל שם טוב ושל המגיד ממזריטש.
תולדותיו.
נולד לרבי יהודה לייב שהיה מיוחס לבעל הט"ז. היה חתנו של הרב יוסף יואל הלפרין רבה של סטפין בן הרב יעקב אהרן רבה של סטפין ושל לוצק. התאלמן ונישא בשנית למרים בתו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
ניגון שלו, "להתוודע ולהגלות" השתמר ויצא על ידי דוד מרגליות ממכון "מאגרים"
על פי המובא בספר שם הגדולים, למד אצל המגיד ממזריטש וככל הנראה גם אצל הבעל שם טוב.
מדברי תורתו.
סגולה באכילת מלווה מלכה לפרנסה ורמז מהפסוק בתהילים:"סעדני ואושעה ואשעה בחוקיך תמיד", כלומר מי שיאכל את סעודתי (מלווה מלכה שהיא סעודתו של דוד המלך) יוושע בפרנסה- "חוק" כמו שכתוב "ואכלו את חוקם אשר נתן להם פרעה".
חסידות סאווראן
חסידות סאווראן (סאוורן, סוורן) היא חסידות שמקורה בעיירה סאווראן ופעלה באזור ווהלין ופודוליה שבמרחב האוקראיני ובבסרביה ומולדובה שבמרחב הרומני. מייסד החסידות היה רבי משה צבי מסאווראן. במקביל, אחיו רבי אריה לייב מבנדרי גם הקים חצר ושושלת חסידית.
תולדות החסידות.
רבי משה צבי מסאווראן.
רבי משה צבי גוטרמן נולד בשנת תקל"ה (1775) לרבי שמעון שלמה (? – כ"א באייר תק"נ או תקפ"ב), המגיד מסאווראן. רבי משה צבי היה תלמידם של רבי ברוך ממז'יבוז', רבי לוי יצחק מברדיצ'ב ושל הסבא משפולי. כמו כן נסע לרב מאפטא. היה חתנו של רבי דוד מסטפין. לאחר פטירת הרב מאפטא נחשב ל"זקן האדמו"רים", וחסידיו נמנו באלפים. עמד בראשות כולל ווהלין שבטבריה, והתפרסם בין השאר בשל התנגדותו החריפה לחסידות ברסלב. כיהן כרב בברדיצ'ב וממנה עבר לסוורן שבפודוליה. בסוף ימיו עבר לטיטשלניק. נפטר בכ"ה בטבת תקצ"ח.
דברי תורתו הודפסו בספר "ליקוטי שושנים" על ידי תלמידו רבי עזריאל דב אב בית דין קארסאן. חתנו היה רבי ישראל (חותנם של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב, רבי יוסף אלתר מקוסוב ורבי יהודה אריה מבאהפלי צאצא של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל).
המשך השושלת.
בנו היה רבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן. היה חתנו של רבי אברהם מסקווירא בן רבי אהרן מטיטיוב. כיהן בטיטשלניק. נפטר בח' בתמוז תר"ח בליבוצק.
בני רבי שמעון שלמה היו:
בנו של רבי משה מטיטשלניק היה רבי שמעון שלמה חתן דודו רבי מרדכי מאליק ובזיווג שני חתן האדמו"ר מקוידנוב. נפטר בי"א בסיוון תר"פ.
את מקומו מילאו בניו רבי מרדכי (חתן רבי נחמיה מקוידנוב-ברנוביץ') ורבי ברוך. בנו השלישי רבי ישראל עבר לברשד. רבי מרדכי עבר לאחר מכן לריבניץ. במלחמת העולם השנייה עבר לקזחסטן והתיישב באלמה-אטה שם נפטר בו' בסיוון תש"ו. רבי ברוך נשאר בטיטשלניק שם פעל רבות לצורכי היהודים ולצרכים רוחניים. נפטר בכ"ט בכסלו תשי"א.
שושלת סטנביץ.
בנו של רבי ברוך בן רבי שמעון שלמה היה רבי משה צבי הגר אב בית דין סטנביץ. גדל אצל סבו מזבלטוב. היה חתנו של רבי יוסף מטיברוב, בן רבי ישראל מליטשניץ (נכד רבי ליבר הגדול מברדיצ'ב ורבי יוסף מיאמפולה). היה חסידו של רבי מנחם מנדל הגר, הצמח צדיק מויזנ'יץ. על פי הוראת רבו כיהן באדמו"רות. נפטר בכ"ט בטבת תרנ"ו.
את מקומו מילא בנו רבי יצחק מאיר. נפטר בכ"ז בניסן תרפ"ו. חתנו היה רבי העניך מסאסוב. בן נוסף לרבי משה צבי היה רבי יעקב מפשקאן-יאשי. בן נוסף היה רבי יחיאל ברוך התגורר וכיהן בארצות הברית.
החסידות לאחר השואה.
נצר לשושלת, רבי יהודה זונדל הגר (בנו של רבי יצחק מאיר הגר מסטנוביץ) עלה בבחרותו לארץ ישראל עם אחיו (הבכור) הרב יחיאל מיכל ללמוד בישיבת גור. חתנו של הרב שמואל אהרן שזורי (ובר). תלמידו של רבי יהודה לייב הלוי אשלג. נפטר בט"ז בסיוון תשנ"ג. מבין חתניו הרב שמואל אלעזר היילפרין ראש ישיבת תורת אמת חב"ד ורבה של שכונת בית ישראל בירושלים, הרב משה יוסף מילצקי דיין בבית הדין הרבני בירושלים, ורבי אברהם שלמה בידרמן כ"ק אדמו"ר מלעלוב.
בני רבי יהודה זונדל:
נצר נוסף מגזע רבי שמעון שלמה מסאווראן-טיטשלניק, רבי מנחם מנדל שטיין (בנו של רבי מרדכי שטיין מפאלטישאן), מכהן כרב בית מדרש סאווראן בוויליאמסבורג.
מרק עדשים
מרק עדשים הוא מרק שמרכיבו המרכזי הוא עדשים אדומות, ירוקות, צהובות או שחורות עם הקליפה או בלעדיה. המרק מוגש בדרך כלל חם ולרוב כולל מרכיבים מהצומח בלבד, אך עשוי לכלול גם רכיבי בשר. עדשים צהובות ואדומות קלופות נוטות להתפרק במרק ובכך להסמיכו. עדשים הם מוצר יסוד באירופה וב.
היסטוריה.
בחפירות ארכאולוגיות במערת פרנצ'טי ביוון נמצאו עדשים מהתקופה הפלאוליתית והתקופה המזוליתית. במורייבת ותל אבו הוריירה בסוריה נמצאו עדשים מסוף התקופה המזוליתית ונמצאו גם ביריחו עדשים המתוארכות ל-8000 לפנה"ס. היוונים הקדמונים אהבו מרק עדשים כפי שתיאר אריסטופאנס:
מרק עדשים מוזכר גם בתנ"ך: ב בספר בראשית, עשו מוכר את בכורתו תמורת מרק עדשים אדומות ריחני שבושל בידי אחיו יעקב. במסורת היהודית מרק עדשים מוגש בעת ניחום אבלים, צורתה העגולה של העדשה מסמלת את מעגל החיים. על פי רש"י, מדובר היה ביום פטירתו של אברהם אבינו וכיוון שיש מנהג לבשל לאבלים בסעודת הבראה מאכלים עגולים המרמזים שגלגל חוזר בעולם, בישל יעקב עדשים אדומות עגולות.
ואריציות.
מרכיבים נוספים שהמרק כולל לעיתים הם תפוחי אדמה, גזרים, עגבנייה, דלעת, גריסים, סלרי, בצל ופטרוזיליה. תיבול נפוץ הוא שום, עלי דפנה, כמון, שמן זית. את המרק נהוג לקשט בעשבי תיבול קצוצים, או חמאה, שמן זית, שמנת או יוגורט. אל המרק נהוג להוסיף לפני ההגשה קרוטונים או שקדי מרק. מרק עדשים הודי מכיל מגוון תבלינים ארומטיים. במזרח התיכון, נהוג לסחוט לימון משום שלימון מקנה טעם עוקצני שמקל את כבדות המרק.