באזור הטרופי, הפרמטרים הבסיסיים של חציבת יהלומים שונה. אפילו המכשירים המשמשים לחציבה וגילוי צריכים להיות מותאמים לתנאים הטרופים. באזורים הטרופיים הלחים, קיצוניות של חום ולחות יכולה במהרה להרוס מכשירים רגישים שלא תוכננו להתמודד עם תנאים כאלו. למרות המחצבים הרבים הקיימים באפריקה הטרופית הואט פיתוחם בעיקר משיקולים טכנולוגיים. חסרונם של כישורים טכניים וכלים מתקדמים האט רבות את תהליך חציבת וגילוי המחצבים. עם זאת, יש עדיין גורם מדכא אחד הבולט מאוד בהאטת ניצול המשאבים הטבעיים של אפריקה. וזהו הגורם הדן בנושא הסביבה הניהולית ממשלתית. משקיעים רבים מעדיפים להשקיע במדינות עם ממשלות יציבות, או לפחות כאלו עם רמת מינימום של מנהל ציבורי ומערכות משפטיות צפויות.
החל משנות השמונים החלו בייצוא של נפט מגבון ומהרפובליקה של קונגו. עבור המדינות מפיקות הנפט, הנפט הוא מפרנס חשוב מאוד וזה השומר על כלכלת המדינה.
אחד הנכסים החשובים ביותר של אפריקה הטרופית הוא האנרגיה ההידראולית. הרמה המרכזית של מרכז אפריקה (קניה, גבון ואוגנדה) שבה נהרות זורמים, מעניקה לאפריקה את הפוטנציאל ההידרואלקטרי הגדול ביותר מכל יבשת בעולם. אנרגיה הידראולית יכולה לבטל את הצורך בשימוש בנפט מיובא, היקר לייצור חשמל. הבעיה, עם זאת, הוא למצוא שוק עבור כוח זה של פוטנציאל חשמלי. השוק המקומי הוא בדרך כלל קטן מדי כדי לנצל גוש עצום של כוח הידרואלקטרי. פרויקט גדול חייב להיות כלכלי. הפתרון הוא להסתכל לכיוון ייצוא למדינות הסמוכות של הכוח ההידרו-חשמלי.
בריאות.
מחלות ומגפות.
אפריקה הטרופית שופעת במחלות, במגפות ובנגעים קשים הפוגעים בבני אדם ובבעלי חיים, יותר מאשר כל יבשת אחרת בעולם. האקלים עלול להשפיע על הבריאות דרך תזונה, וקטורים, התנהגות אדם, שכיחות טפילים, חשיפה למחלות טבעיות וכיוצא בזה. המחלות כוללות מלריה, איידס ומחלת השינה.
במהלך שני העשורים האחרונים, היו הישגים משמעותיים בשליטה על זיהומים טרופיים רבים. הישגים אלו כוללים הפחתה משמעותית בשכיחות המחלות הטרופיות המוזנחות.
מחלות טרופיות מוזנחות (NTD), הן כתוצאה מעוני, חוסר במערכות מים מסודרות, מחסור בהיגיינה, בסניטאציה דלה ובגישה מוגבלת לטיפול בריאותי בסיסי. הן בעיקר מוזנחות מכיוון שהן לא מטרידות את מדינות המערב, היקף הבעיה מתפרס על מספר רב של חולים, וניתן לחלות במספר מחלות בו זמנית.
בנוסף, באזורים הטרופים ישנם מספר מיני יתושים וזבובי צ'ה צ'ה המפיצים את מחלת הקדחת.
כל מחלה מוזנחת מתגלה באופן שונה, אך משפיעה תכופות על אותה אוכלוסייה, כך שמחלות טרופיות מוזנחות גורמות להפסדים כלכליים, שמשמרים את הסיכון לזיהום הכלוא במעגל העוני.
בנימין קריתי
בנימין (בני) קריתי (נולד ב- 31 באוגוסט 1952) כיהן כראש עיריית טבריה 1998-2003, נווט בדרגת אלוף-משנה בדימוס.
קורות חיים.
קריתי נולד בחיפה. היה נווט קרב בחיל האוויר הישראלי. שירת בטייסת 201. ב-19 באפריל 1974, בעת תקיפת סוללת טילים במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית, הופל מטוסו מדגם F-4 פנטום באש מהקרקע והוא נפצע קשה ונשבה. ב-1 ביוני 1974 שוחרר מהשבי והוחזר לישראל.
לאחר שחרורו מהשבי הסורי למד משפטים, סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל- אביב וסיים בהצטיינות לימודי תואר שני במסלול המשולב של אוניברסיטת תל- אביב ואוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. כמו כן היה חבר בסגל ההוראה באוניברסיטת תל אביב.
שימש יועץ משפטי במפקדת הפרקליטות הצבאית ובתפקידים מבצעיים בחיל האוויר והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.
פעילות.
לאחר שחרורו הקים משרד עורכי דין. התמחה בחדלות פרעון ושימש כמנהל מיוחד / כונס / מפרק / נאמן בשורה ארוכה של תיקים לרבות - קלרין (כולל טבריה קלאב הוטל), גינדי, אחים הורוביץ, אבני מרום, א.פ.פ. קונסטרקשן וחברות רבות נוספות. התמחותו העיקרית היא בניה והשלמה של מיזמי בניה מורכבים במטרה לסייע לרוכשי דירות שנפגעו בעקבות קריסות של חברות בניה. במסגרת זו נבנו והושלמו על ידו אלפי דירות מגורים ויחידות נופש של חברות שקרסו.
בשנים 1998–2003 כיהן כראש עיריית טבריה, כיושב ראש הוועדה המקומית לתכנון ובניה וכחבר הוועדה המחוזית צפון לתכנון ובניה. כמו כן שימש כיושב ראש אס"פ טליה וכחבר במועצת המנהלים של החברה למשק וכלכלה.
בשנת 2000 נפגעה העיר באופן קשה מהעימות עם ערביי ישראל אולם הוא הצליח לשקמה. במסגרת תפקידו הצליח להגדיל את שטח השיפוט של טבריה בקרוב ל-50 אחוזים. תקופת כהונתו התאפיינה בדו-שיח חיובי ומכבד עם הציבור הדתי שאפשר את תפקודה של העיר כעיר תיירות גם בסופי שבוע.
פעילות ציבורית.
לאחר סיום כהונתו מתמקד בפעילות ציבורית וחברתית, בגינה קיבל בשנת 2008 את אות הנשיא למתנדב מידי הנשיא שמעון פרס.
בשנת 2003 יזם והקים את "קרן ילדי ישראל", שמטרתה לספק ארוחות חמות לילדים ולנזקקים ולתמוך במוסדות שמסייעים לאוכלוסיות מוחלשות. שימש כיושב ראש הנהלת "מפעל-חיים", שמפעילה כ- 15 בתי תמחוי בכל רחבי ישראל וכיושב ראש פרויקט "ארוחה-חמה" עבור ילדים. משמש שנים רבות כחבר ועד מנהל באגודת הידידים של בית החולים פדה - פוריה, ושימש שנים רבות כחבר ועד מנהל של מכללת כנרת בעמק הירדן, פעיל בעמותת בית חיל האוויר, מתנדב בשיטור הימי וממשיך לשרת באופן פעיל במילואים.
כמו כן התנדב לחנוך ראשי רשויות במגזר הערבי ולסייע להם בקשר עם רשויות המדינה.
בשנת 2013 נישא לדנה ריבס. הוא אב לחמישה ילדים, מתוכם שניים שאומצו על ידו.
בשנת 2018 הופעלו עליו לחצים מצד תושבים רבים בטבריה לחזור לראשות העירייה, הצהיר על כוונתו להתמודד אך בהמשך חזר בו והביע תמיכה בראש העיר המכהן דאז יוסי בן דוד. עם זאת הוא ממשיך להיות פעיל ציבורית בטבריה והוא חבר בוועד המנהל של הקרן לפיתוח טבריה.
מריה קבשניבסקה
מריה ידוויגה קבשניבסקה-מלשבסקה (בפולנית: Maria Jadwiga Kwaśniewska-Maleszewska; 15 באוגוסט 1913 - 17 באוקטובר 2007) הייתה אתלטית פולנית, בעלת מדליית ארד אולימפית בהטלת כידון.
ביוגרפיה.
קבשניבסקה נולדה בלודז'. הייתה מורה לחינוך גופני.
בשנת 1930 זכתה לראשונה באליפות פולין בקפיצה לרוחק בתוצאה השל 4.86 מטר. היא השתתפה בנבחרת פולין בכדורסל במשחקי העולם לנשים שנערכו בפראג שבצ'כוסלובקיה בספטמבר אותה שנה וזכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה קבשניבסקה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 41.80 מטר, אחרי טילי פליישר שקבעה שיא אולימפי חדש של 45.18 מטר ולואיזה קרוגר (43.29 מטר) שתיהן מגרמניה.
במלחמת העולם השנייה הייתה קבשניבסקה פעילה במחתרת האנטי-נאצית, ועזרה למאות אנשים, פולנים ויהודים רעבים וחסרי בית.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באוסלו, נורווגיה בשנת 1946 סיימה קבשניבסקה במקום שישי בהטלת כידון (38.57 מטר) ובמקום שביעי בהדיפת כדור ברזל (11.06 מטר).
ב-17 באוקטובר 2007 נפטרה קבשניבסקה בהיותה בת 94, בוורשה.
בני קריתי
סרח (דמות)
בימבל
משכב בהמה
בנימין ביינוש פינקל
הרב בנימין ביינוש פינקל (מכונה: ר' בייניש; ה'תרע"ג, 1913 - י"ח בשבט ה'תש"ן, 13 בפברואר 1990) היה ראש ישיבת מיר בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
תולדותיו.
נולד בעיירה מיר שבבלארוס לרב אליעזר יהודה פינקל, ולמלכה, בתו של הרב אליהו ברוך קמאי, שכיהן אז כראש הישיבה וכרבה של העיירה מיר. בהיותו בן שנה פרצה מלחמת העולם הראשונה, והוא עבר עם משפחתו לעיר סטויבץ, יחד עם תלמידי ישיבת מיר. כעבור זמן עברה הקבוצה לפולטבה. עם סיום המלחמה נפטר סבו ראש הישיבה הרב קמאי, ואביו התמנה תחתיו כראש הישיבה. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר עם משפחתו, יחד עם תלמידי הישיבה, לווילנה, שם שהו עד אמצע שנת ה'תרפ"א (1921). בקיץ ה'תרפ"א שב עם משפחתו למיר, ואביו חידש את פעילותה של הישיבה במקום. בבחרותו למד בישיבת מיר, והיה מתלמידיו של אביו.
בשנת ה'תש"א (1941) עלה לארץ ישראל עם קבוצת תלמידים בראשות אביו, והוא התיישב בירושלים. הוא סייע לאביו בהקמת הישיבה בירושלים, ולאחר מכן סייע לו במשך עשרות שנים באחזקתה. בשנת ה'תש"ב (1942) נישא לאסתר יענטא, בתו של הרב שמואל גריינימן, שבשנות ה-20 כיהן כמנהלה של ישיבת מיר וסייע לאביו באחזקתה (אסתר נפטרה בגיל 90, בכ"ח אב ה'תשע"ז). במשך תקופה התגורר בבני ברק והתפלל בבית הכנסת של החזון איש.
לאחר פטירת אביו הרב אליעזר יהודה פינקל, בי"ט בתמוז ה'תשכ"ה, התמנה תחתיו כראש הישיבה ומנהלה. לצדו עמד גיסו, הרב חיים שמואלביץ. בתקופתו יזם בישיבת מיר את שיטת ההספק, שכונתה "הדף", לפיה יש להשלים לימוד של חמישה דפי תלמוד מדי שבוע. נודע בענוותנותו ובצניעותו הרבה. במשך שנים נהג להתפלל מדי יום בכותל המערבי.
לאחר הקמת דגל התורה, בשנת ה'תשמ"ט (1988), הזמינו הרב שך להצטרף כחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
נפטר בשנת ה'תש"ן. בהלווייתו שיצאה מישיבת מיר הספידו הרב שך.
משפחתו.
הותיר אחריו חמש בנות, שכולן נשואות לרבנים ילידי ארצות הברית:
אלגברה רלציונית
אלגברה רלציונית (Relational algebra) או אלגברת היחסים או אלגברה טבלאית, היא פורמליזם המשמש לצורך כתיבת שאילתות על מסדי נתונים הבנויים בצורה של טבלאות. הפורמליזם מבוסס על לוגיקה מסדר ראשון ועל תורת הקבוצות.