חיים אישיים.
למרפי יש שתי בנות עם בן זוגה לחיים, שאיתו היא במערכת יחסים מאז 2002.
קאת'י מרפי
יחסי לבנון–פינלנד
יחסי לבנון–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הלבנונית לבין רפובליקת פינלנד.
היסטוריה.
היחסים בין פינלנד ללבנון עד שנות שנות התשעים של המאה העשרים היו תלויים במידה רבה ביחסי ברית המועצות-ישראל, תחילה היחסים של פינלנד עם לבנון היו לא פורים במיוחד, בתחילת תהליך ההתרחקות של הגוש המזרחי בישראל התחממו היחסים בין המדינות עד להתמוטטות הגוש. היחסים של פינלנד עם לבנון גם בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת היו קשורים ליחסי פינלנד-ישראל, עקב מתיחות וסכסוכים באזור הגבול.
היחסים בין המדינות כוננו ב-21 ביוני 1954. באוגוסט 1982 הצביעה פינלנד בעד החלטה באו"ם שהציעו גוש המדינות הבלתי-מזדהות המוקיעה את ישראל על תקיפתה בלבנון כחלק ממלחמת לבנון הראשונה.
פינלנד נשארה נייטרלית במהלך מלחמת לבנון השנייה ולקחה חלק פעיל בפינוי אזרחי האיחוד האירופי מהמדינה. בוועידת האיחוד האירופי שכונסה במדינה התייחסו למלחמה ולהשלכותיה על האזור.
FSC לובלין
FSC לובלין (בפולנית: FSC Lublin) היא מסחרית אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הפולנית Fabryka Samochodów Ciężarowych w Lublinie בין השנים 1993–2007.
היסטוריה.
בשנת 1995 השתלט על "Fabryka Samochodów Ciężarowych w Lublinie" קונצרן הרכב הדרום קוריאני "GM Daewoo". הדגמים שיוצרו היו קרויים "Daewoo Lublin". בין השנים 1995-2001 היצרן היה קרוי "Daewoo Motor Polska", בין השנים 2001-2003 היצרן היה קרוי "Andoria Mot" ובין השנים 2003-2007 היה קרוי "Intrall Polska".
גרסת היצור הראשונה הייתה קרויה "FS Lublin" (יוצרה בין השנים 1993-1997).
גרסת היצור השנייה הייתה קרויה "Daewoo Lublin II" (יוצרה בין השנים 1997-1999).
גרסת היצור השלישית הייתה קרויה "Daewoo Lublin 3" ויוצרה בין השנים 1999-2005.
בין השנים 2001-2003 גרסה זו יוצרה על ידי "Andoria Lublin 3" ובין השנים 2003-2005 יוצרה על ידי "Intrall Lublin 3". המודל האחרון של "לובלין" שהיה קרוי "Intrall Lublin 3Mi" יוצר בין השנים 2005-2007.
אברהם ברק סאלם
אברהם ברק סאלם (1882 – 1967) היה לאומן הודי וציוני, עורך דין ופוליטיקאי, ואחד היהודים הקוצ'ינים הבולטים ביותר במאה העשרים. הוא היה צאצא של עבדים משוחררים, והיהודי הקוצ'יני הראשון שנעשה עורך דין. הוא עבד בארנאקולם, שם השתמש לבסוף בסאטיאגרהא, מחאה לא אלימה, כדי להילחם באפליה בקרב היהודים כנגד בני עדתו. הוא היה פעיל באיגוד המסחר ופעיל למען מטרות הודיות לאומיות, ומאוחר יותר נמשך לציונות. לאחר שביקר בפלשתינה-א"י בשנות ה-30 של המאה העשרים עזר לארגן את עלייתם של רוב היהודים הקוצ'ינים לישראל עד 1955. הוא נשאר בקוצ'י לשארית חייו.
ראשית חייו.
סאלם נולד ב-1882 למשפחה יהודית בקוצ'ין, שהייתה אז נסיכות קטנה בהודו הבריטית, והיא כיום חלק ממדינת קראלה. משפחתו נחשבה מן ה"משוחררים", שמשמעו עבדים לשעבר, בדרך כלל כאלו שהובאו מספרד או אירופה. היהודים הפארדסי ("הזרים") של קוצ'ין הם יהודים ספרדים שהגיעו אליה החל מהמאה ה-16 בעקבות גירוש ספרד, והמשוחררים ברובם הגיעו איתם. הפארדסים נהגו להפלות את המשוחררים בקהילה היהודית, שנחשבו במעמד נחות בבית הכנסת פארדסי בקוצ'ין, והורשו לשבת רק על הרצפה או על המדרגות מחוץ למבנה. מעבר לאפליית המשוחררים, הייתה במשך מאות שנים גם הפרדה אתנית בין הפארדסי שנחשבו "לבנים" ליהודי מלבר, הקהילה היהודית העתיקה של קוצ'ין, שנחשבו "שחורים". ההפרדה נבעה במקור משוני תרבותי, מאחר שאף צד לא עירער על מוצאם היהודי הביולוגי הזהה של שני הצדדים, אולם עם הזמן קיבלה ההפרדה אופי של הפרדה על בסיס צבע עור.
סאלם גודל בידי אמו, ולמד בקולג' המהראג'ה בארנאקולאם. הוא עבר לצ'נאי כדי לקבל תואר בוגר באמנויות, ובכך הפך לבוגר האוניברסיטה הראשון מקרב המשוחררים. בזמן שהיה בצ'נאי, גם קיבל תעודת בוגר במשפטים, והיה לראשון שקיבל תואר שכזה מבין יהודי קוצ'ין. לאחר מכן הוא שב לבית המשפט המרכזי של קוצ'ין בארנאקולם להתמחותו כעורך דין.
אקטיביזם.
ליהודי מלבר היו שבעה בתי תפילה. ליהודים הלבנים היה אחד, בית הכנסת פארדסי, שבמשך מאות שנים היה חסום בפני מי שנחשבו לא טהורים. ההיסטוריונית המודרנית עדנה פרננדז כינתה אותו "מבצר של טוהר לבן". היהודים הלבנים נהגו להתחתן בתוך העדה, ובכך פסלו גם את המשוחררים וגם את יהודי מלבר (שגם הם עצמם התחתנו רק בתוך העדה, ופסלו את העדות האחרות לנישואין). המשוחררים נאלצו לשבת באחורי בית הכנסת או בחוץ. ההפרדה דמתה לאפליה ההודית נגד הקאסטות הנמוכות, שניתן היה לראות לפעמים גם בכנסיות הנוצריות בהודו.
סאלם נלחם נגד האפליה הזו בכך שהחרים את בית הכנסת לזמן מה. הוא השתמש בסאטיאגרהא (מחאה לא אלימה) כדרך להילחם באפליה מתוך הקהילה. הדבר הוביל לכך שהיו אנשים שהתייחסו אליו כ"גנדי היהודי". עד אמצע שנות ה-30, מנדלבאום מדווח כי רבים מהאיסורים הישנים קרסו, והדבר שיקף שינויים דומים שאירעו בחברה ההודית כולה.
סאלם שירת במועצה המחוקקת בנסיכות קוצ'ין מ-1925 עד 1931 ושוב מ-1939–1945. הוא תמך בתנועת איגוד המסחר שהייתה אז בהתהוות, והיה לאומן הודי פעיל. בסוף 1929 הוא השתת, במפגש לאהור של הקונגרס ההודי הלאומי, שם עברה החלטה הקוראת לעצמאות מוחלטת מהראג' הבריטי.
לאחר שביקר בפלשתינה-א"י ב-1933, החל סאלם להימשך למטרה הציונית. לאחר קבלת העצמאות ההודית, פעל סאלם לקידום עלייה לישראל בקרב יהודי קוצ'ין. ב-1953 הוא ביקר בישראל כדי לנהל משא ומתן מטעם היהודים ההודים שרצו לעלות. פעילות זו גם סייעה להורדת מחיצות בין קהילות יהודי קוצ'ין. לאחר העלייה לישראל נחשבו כולם עולים חדשים, ורבים מהם השקיעו מאמצים רבים בהיטמעות בחברה הישראלית.
אף על פי שרוב האוכלוסייה היהודית העתיקה של קוצ'ין עזבה לבסוף ועלתה לישראל עד 1955 (ובמקרה של רבים מן היהודים הלבנים, לצפון אמריקה ואנגליה), סאלם חי בקוצ'ין עד מותו ב-1967. הוא נקבר בבית הקברות היהודי הלבן בג'ו טאון בקוצ'ין.
הסיפור המעניין על שאול ומפלץ החשמל
הסיפור המעניין על שאול ומפלץ החשמל הוא ספר ילדים מאת יניב הלר (שכתב גם את הספר "חידת סמירנוב" תחת שם עט), מאויר על ידי אביאל בסיל, אשר יצא לאור בשנת 2016 בהוצאת כנרת זמורה ביתן. בכתיבת הספר השתתף גם בנו של יניב, עידו, שהיה בן תשע בעת כתיבת הספר.
הספר זכה ב"פרס הפנקס" בקטגוריית ספר הילדים המצטיין לשנת 2016.
הספר מתאר מפגש בין שאול, ילד שהוריו מצויים בהליכי פרידה, לבין מנחם, מפלצת דמיונית וידידותית שמגיחה משקע החשמל. באמצעות המפגש זוכה שאול לנקודת מבט מפתיעה על פרידת הוריו.
עניין של זמן (פירושונים)
דונאויברוש (כדורגל)
יהודית אנגלרד
יהודית אנגלרד (נולדה ב-18 בנובמבר 1946) היא ציירת ישראלית.
ביוגרפיה.
יהודית אנגלרד נולדה בבגדאד, עיראק, בשם פאוזיה צפר (פאוזיה, על שם אחותו של המלך פארוק), החמישית במשפחה בת שמונה ילדים. אביה, נאג'י צפר (ספר) היה מהנדס הרכבות של העיר בגדאד ואמא, ז'ולייט (ויולט) הייתה בישראל צירה במפלגת העבודה. עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1951, כשהייתה בת חמש, המשפחה התיישבה בתל אביב ואחר-כך ברמת גן. בהיותה נערה ובבגרותה רקדה בסטודיו של להקת בת דור.
יהודית אנגלרד החלה לצייר בשנות הארבעים לחייה ולמדה בכוחות עצמה, בלא מסגרת רשמית. בשנת 2005 החלה להציג ומאז הציגה בעשרות תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם: ב-2015 יצרה שתי עבודות וידאו ארט.
חברה באיגוד האמנים הפלסטיים בישראל, בארגון הבינלאומי של האמנים הפלסטיים של אונסק"ו ובעמותה לחקר אמנות נשים ומגדר מייסודה של ד"ר רות מרקוס.
יהודית אנגלרד נשואה מאז 1974, מתגוררת בהוד השרון.
איבדה את בנה הבכור בהיותו ילד בן ארבע, אם לשלושה ילדים בוגרים. אחותה, רות צופר, היא פרופסור חבר במחלקה לספרות השוואתית, לימודי נשים ומגדר, ולימודי יהדות באוניברסיטת מישיגן.
אודות עבודתה.
דניאלה טלמור, אוצרת, מתוך קטלוג התערוכה 'פאוזיה':
"בכוחו של הקו לבנות אמיתות כמו בחוקי הטבע," אומרת יהודית אנגלרד. ההפשטה מבחינתה היא תנועה, כמו איתני הטבע המצויים בתנועה מתמדת, כמו העננים, כמו העצים הגלים והרוח. עבודותיה מנסות לגעת בחיים ובטבע, ולגלות אותם. הדמויים של יהודית אנגלרד מבטאים זעקה אמיתית מתוך רצון עז בשינוי. הם מציבים זה מול זה ניגודים של חושך ואור, כאב ושמחה, סבל ותקווה – הנשזרים יחד בנוף יצירתה הענפה. הנוף הציורי הניבט מהם מעוגן בעולם החוויות בתעוזה רבה, ונטוע בהוויה הקיומית. יצירתה האקספרסיבית מאופיינת בשפה מופשטת חופשית ופתוחה, במשטחי צבע גדולים ובצבעוניות עשירה. ואכן, היצירות נעות בין ההיסטוריה הפרטית והפנטזיה בין מציאות ודמיון. ציורי השמן הנועזים והמרתקים משקפים את זירת המאבקים שבין אדם לסביבתו, את ההתגוששות המתמדת שבה מתעצבים יחסיו עם סביבתו, עם אנשים אחרים, עם העולם האופף אותו ועם עצמו.
אוספים.
אוספים ציבוריים
ניתוח מגמות
ניתוח מגמות היא הפרקטיקה של איסוף מידע תוך ניסיון לזהות דפוס. בכמה תחומי מחקר, המשמעות של המונח "ניתוח מגמות" מוגדרת באופן פורמלי יותר.
אף על פי שניתוח מגמות משמש לעיתים קרובות כדי לחזות את העתיד, הוא יכול לשמש גם להערכת הסבירות של השערות לגבי אירועים ותהליכים בעבר, כגון כמה מלכים קדומים נראה כי שלטו בין שני תאריכים, בהתבסס על נתונים כמו מספר השנים הממוצע שידוע כי מלכים אחרים שלטו.
ניהול פרויקטים.