ארתור הנרי קובי נולד בפרבר פראהרן (Prahran) של העיר מלבורן במדינת ויקטוריה, בנם של ארתור אדוארד סטנלי קובי (Arthur Edward Stanley Cobby), כרטיסן בטראם, ואשתו אליס. ארתור הנרי קובי, הידוע יותר בכינויו הארי, השלים את לימודיו בקולג' האוניברסיטה בארמאדייל (Armadale) הסמוכה למלבורן, בטרם גויס ליחידת המילואים האוסטרלים מס' 46 (רובאי ברייטון) ב-1912 והועבר אחר כך ליחידה מספר 47.
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה ניסה קובי להתגייס לחיל המשלוח של הצבא האוסטרלי (First Australian Imperial Force), אך מעבידו, בנק חבר העמים של אוסטרליה (Commonwealth Bank), סירב לשחררו ממשרתו, פקיד בבנק, שנחשב מקצוע חיוני. בסופו של דבר הוא הצליח להצטרף לקורפוס האווירייה האוסטרלי (AFC - ראשי תיבות של Australian Flying Corps) בדצמבר 1916, אף שהביע חוסר עניין בהטסת מטוסים. הוא נמנה עם המייסדים של טייסת מספר 4 של ה-AFC, ועלה על סיפונה של הספינה אומרה (Omrah) ב-17 בינואר 1917.
מלחמת העולם הראשונה.
טייסת מספר 4 הגיעה לאנגליה במרץ 1917 במטרה לעבור אימונים לקראת שירות בחזית המערבית. הטייסת צוידה במטוסי סופווית קאמל ונשלחה לצרפת בדצמבר. קובי הודה אחר כך שהיה כל כך מתוח מהסיכוי שהוא עומד להילחם, ש"אם היה משהו שיכולתי לעשות כדי לדחות מועד זה, לא הייתי חוסך כל מאמץ להשתמש בו". הקרב הראשון שלו, נגד שירות האוויר הגרמני (Luftstreitkräfte), התרחש אחרי שצבר 12 שעות טיסה סולו בלבד. הוא טען להפלה מוקדמת של מטוס סיור מדגם DFW C.V בפברואר 1918, אך מקרה זה סווג כמטוס ש"אולץ לנחות", ולא כהפלה מאומתת. הטייסת של קובי הוצבה באזור פה-דה-קאלה, ותמכה בכוחות מדינות ההסכמה במהלך מתקפת האביב שהחלה חודש אחר כך. יריביו האוויריים כללו טייסי קרב מהקרקס המעופף של מנפרד פון ריכטהופן. ב-21 במרץ הפיל קובי שני מטוסי אלבטרוס של הטייסת הגרמנית, ההפלות המאומתות הראשונות שלו.
לאחר שהוכיח כי הוא טייס מוכשר ואגרסיבי, זכו כישורי המנהיגות של קובי להכרה, והוא קודם לדרגת מפקד גף ב-14 במאי 1918, ולדרגת קפטן ב-25 במאי. נאמן לכינויו "שדון מעשי הקונדס", הוא קישט את מטוס הסופווית קאמל שלו בגזירי אלומיניום של הקומיקאי צ'ארלי צ'פלין. קובי השיג שוב שתי הפלות ביום אחד, 30 במאי, בסמוך לאסטיר (Estaires) שבצפון צרפת, כשהפיל אלבטרוס ובלון תצפית, וחזר על ההישג באותו מקום למחרת. קובי רשם לזכותו את ההפלה הראשונה של בלון התצפית על ידי טייסת מספר 4 במרוויל (Merville, Nord) בתחילת מאי. על אף פגיעותן הרבה לקליעים נותבים, היו עמדות התצפית הגדולות הללו, שכונו "Drachen" (דרקונים), מוגנות היטב על ידי מטוסי קרב ונ"מ, ונחשבו לכן למטרות שתקיפתן מסוכנת, אבל שהרווח מהשמדתן רב. ב-3 ביוני הומלץ להעניק לקובי את עיטור הצלב הצבאי בהכרה על הצלחתו בשדה הקרב, ועל היותו "מנהיג סיורים אמיץ ומוכשר, המשמש דוגמה לטייסת שלו". העיטור שונה לצלב התעופה המצוינת, והידיעה התפרסמה בביטאון הרשמי לונדון גאזט ב-2 ביולי.
ב-28 ביוני הפיל קובי שלושה מטוסים גרמניים והומלץ להוסיף פס מתכת לצלב התעופה שקיבל, שנועד להדגיש את הישגו שעמד אז על 15 הפלות. ב-15 ביולי 1918 צללו קובי וטייס נוסף לעבר חמישה מטוסי סיור מדגם Pfalz Flugzeugwerke בסמוך לארמנטייר (Armentières). קובי הפיל 2 מטוסים, ועמיתו הפיל אחד נוסף. זמן קצר אחר כך רדפו ארבעה מטוסים גרמניים תלת-כנפיים מדגם Fokker Dr.I אחרי זוג המטוסים האוסטרליים, אך הם הצליחו לחמוק. פעולה זו זיכתה את קובי בהמלצה לפס מתכת נוסף לצלב התעופה שלו. בהמלצה נכתב כי הוא השיג 21 הפלות, וכי הוא "הצליח להשמיד מכונות כה רבות בעבודה מאומצת תוך שימוש בשכלו, כמו גם באומץ ובכישורי טיסה מבריקים". הוא קיבל את שני פסי המתכת באותו יום, 21 בספטמבר. ב-16 באוגוסט הוביל קובי התקפת הפצצה נגד שדה התעופה הגרמני בהוברדין (Haubourdin), בסמוך לליל, ההתקפה האווירית הגדולה ביותר שבוצעה על ידי מדינות ההסכמה עד אז, שגרמה להשמדת 37 מטוסי אויב על הקרקע. למחרת הוביל קובי התקפה דומה על שדה התעופה בלום (Lomme), והתקפה זו זיכתה אותו בהמלצה לקבל את אות השירות המצוין. בהמלצה נכתב כי "הצלחת ההתקפה של שתי פשיטות אלו הייתה בעיקר הודות למנהיגותו הנחרצת והמוכשרת של קצין זה". קובי קיבל רשמית את העיטור ב-2 בנובמבר.
בסוף שירותו הקרבי היה קובי אחראי על יחידות של מדינות ההסכמה שכללו כ-80 מטוסים. ג'ורג' ג'ונס (George Jones; 1992-1896), עמיתו לטייסת 4, אלוף הפלות בעצמו ומפקד חיל האוויר האוסטרלי בעתיד, תיאר אותו כ"מנהיג טבעי באוויר ובכל הפעילויות בתפקיד ומחוץ לתפקיד". הצלחותיו הפכו אותו לגיבור לאומי. טייסת מספר 4 הוכרה כטייסת מטוסי הקרב המצליחה ביותר בצרפת, כשלזכותה רשומות 220 הפלות. בספטמבר 1918 הועבר קובי לבסיס אימונים באנגליה, שם מצא כי המתח בהדרכת צוערים "גרוע מלטוס בצרפת". הוא חזר וביקש לחזור לחזית עד סיום המלחמה בנובמבר. שמו הופיע ברשימת החיילים שפעלו מעל ומעבר, רשימה שפרסם דאגלס הייג באותו חודש. אף שנוהגים לעיתים קרובות לסכם את מספר ההפלות של קובי ב-29 מטוסים ו-13 בלוני תצפית, ניתוח של כל טענה וטענה להפלה מעלה כי המספר הנכון הוא 24 מטוסים וחמישה בלוני תצפית, ובסך הכול 29 הפלות, מספר ההפלות הגדול ביותר בקרב הטייסים שפעלו במסגרת קורפוס התעופה האוסטרלי. קובי היה הטייס האוסטרלי היחיד שזכה לתואר "מפצח בלונים" (Balloon buster - תואר שניתן למי שהפיל חמישה בלוני תצפית או יותר). אולם ההישג שבו קובי היה גאה במיוחד היה שכמפקד גף מעולם לא איבד טייס מעל לשטח האויב.
בין מלחמות העולם.
ב-25 באפריל 1919, כשעדיין עסק בהדרכת טייסים באנגליה מסוף המלחמה, נבחר קובי להוביל את מטס ה-AFC של יום האנזא"ק מעל לונדון, בנוכחות הנסיך מוויילס, בתיאום עם מצעד החיילים האוסטרלים. המטס כלל 50 מטוסים, והם ביצעו סדרה של תמרונים מסוכנים מעל לראשו של הנסיך המבוהל. קובי טען אחר כך שהוא טס כה נמוך לחיילים הצועדים, עד שכידוניהם חוררו כמעט את תחתית המטוס. היה זה, אמר קובי, "קרוב לוודאי הדבר המטופש ביותר שעשיתי בחיי". הוא חזר לאוסטרליה במאי 1919, ונשא לאישה את הילדה מוד אורבן (Hilda Maude Urban) בקולדפילד (Caulfield) שבמדינת ויקטוריה, ב-24 באפריל 1920. לזוג נולדו שני ילדים, בן ובת. בעקבות פירוק ה-AFC, הועבר קובי לקורפוס האוויר האוסטרלי (Australian Air Corps) לפני שהצטרף לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי (ה-RAAF), שהוקם ב-1921. דרגתו הייתה קצין טייס (Flying Officer - מקביל לסגן, קפטן (Flight Lieutenant) של כבוד). הוא היה אחד מ-21 הקצינים המקוריים של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בעת הקמתו במרץ 1921. ההצבה הראשונה שלו, יחד עם מרבית עמיתיו, הייתה בטייסת מעורבת, שצוידה בעיקר במטוסי קרב מדגם S.E.5 של ה-Royal Aircraft Factory ובמפציצים מדגם DH.9 של חברת Airco, בבית הספר לטיסה מספר 1 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בבסיס האווירי בפוינט קוק, הסמוכה למלבורן. קפטן קובי התמנה למפקד טייסת מספר 1 של ה-RAAF כאשר זו הוקמה בפוינט קוק ב-1 ביולי 1925. הוא שירת בתפקיד זה עד אוגוסט 1926.
ב-1927 קודם קובי לדרגת Squadron Leader (המקבילה לרב-סרן או למייג'ור בצבא אוסטרליה). ב-13 בינואר 1930 החליף את פרנק לוקיס (Frank Lukis; 1966-1896) כמפקד טייסת מספר 3 בבסיס ריצ'מונד שבניו סאות' ויילס. באותה תקופה היה מפקד הטייסת גם מפקד הבסיס. בדצמבר 1930 ערך השליש הראשי של חיל האוויר האוסטרלי, קומודור אווירייה ריצ'רד ויליאמס (Richard Williams; 1980-1890), ביקורת בבסיס ריצ'מונד. ויליאמס מצא את הבסיס במצב של הזנחה גדולה. הוא הורה לכל האנשים בבסיס לצעוד לפניו, ואז נשא בפניהם את מה שתואר אחר כך כ"נאום נזיפה אדיר" ("an almighty dressing down"), ואיים כי חופשת חג המולד תבוטל אם המקום לא יעבור ניקוי יסודי. ב-22 בנובמבר 1931 העביר קובי את הפיקוד על הטייסת לוויליאם בוסטוק (William Bostock; 1968-1892).
ב-1 במאי 1933 קודם קובי לדרגת Wing Commander (מקביל לאלוף-משנה), ושירת אחר כך כקצין המודיעין של חיל האוויר האוסטרלי. בתפקידו זה עמד קובי בראש ועדה בין-משרדית שהוקמה באוגוסט 1933, כדי לבחון את האפשרות של ביצוע סקרים מן האוויר וצילומי אוויר, במטרה לקדם את הפיתוח הלאומי. ממצאי הוועדה הוגשו באפריל 1934, וכללו המלצה שסוכנויות הממשל ישתמשו בשירותים מסוג זה. מסקנות הוועדה הובילו בסופו של דבר להקמת טייסת הסקר של צפון אוסטרליה, מאנשי הצוות והמטוסים של טייסת מספר 1, באפריל 1935. התוצאות מסקרים אלו של קווינסלנד והטריטוריה הצפונית היו מקור למידע רב ערך, כאשר הוקמו בהן שדות תעופה צבאיים ומתקנים אחרים לאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה. עם זאת, קובי היה חסר מנוח בתקופה שבין מלחמות העולם והוא פרש מחיל האוויר כדי להצטרף לרשות התעופה האזרחית (Civil Aviation Board) של אוסטרליה, כמנהל התפעול, ב-1936. בנוסף, תרם קובי מאמרים לכתבי העת לתעופה, דוגמת "Australian Airmen" (אנשי צוות אוויר אוסטרלים) ו-"Popular Flying" (תעופה פופולרית). תפקידיו ברשות התעופה האזרחית כללו בדיקת מטוסים, הנפקת רישיונות ואישור על כשירות טיסה, תחזוקה של שירותי רדיו ומטאורולוגיה וקשר עם חיל האוויר המלכותי האוסטרלי.
מלחמת העולם השנייה.