נבוקו הוא צינור גז מתוכנן באורך של 3300 ק"מ מטורקמניסטן ואזרבייג'ן למדינות האיחוד האירופי, בעיקר אוסטריה וגרמניה. כושר התכנון הוא 26–32 מיליארד קוב מעוקב לשנה. העלות המשוערת של הפרויקט היא 7.9 מיליארד אירו. הכנת הפרויקט בעיצומה מאז 2002. הבנייה תוכננה להתחיל בשנת 2011 ולהסתיים עד שנת 2014. רוב הצינור יעבור דרך טורקיה.
רכבת באקו - טביליסי - קארס.
רכבת באקו - טביליסי - קארס היא מסדרון תחבורה שיחבר בין רשתות הרכבת של אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה. זמן משוער להשלמת הבנייה - 2011. הפרויקט החל בשנת 2007. ב-7 בפברואר 2007, גאורגיה, אזרבייג'ן וטורקיה חתמו על הסכם בין ממשלתי להקמת מסדרון רכבת. במסגרתה, אמור היה להקים קו רכבת מתחנת אחלכלכי שבגאורגיה לתחנת הרכבת בעיר קארס באורך של 98 ק"מ, מתוכם 68 ק"מ בשטחה של טורקיה, 30 ק"מ לעומת זאת נמצאות בשטח גאורגיה.
ב-30 באוקטובר 2017 נערך טקס הפתיחה הרשמי של מסילת הרכבת באקו - טביליסי - קארס, בה השתתפו אילהם אלייב, רג'פ טייפ ארדואן וג'ורג'י קיבריקשווילי.
TANAP.
פרויקט TANAP צופה ב-17 בנובמבר 2011 בפורום השלישי לאנרגיה וכלכלה של הים השחור באיסטנבול. ב-26 בדצמבר 2011 נחתם מזכר הבנות בין טורקיה לאזרבייג'ן, קונסורציום להקמה ותפעול צינור הגז.
ב-17 במרץ 2015, רג'פ טאיפ ארדואן, אילהם אלייב וגיורגי מרגוולשווילי בעיר קארס שבמזרח טורקיה - נפגשו רשמית להניח את בסיס הצינור ובכך לסמן את תחילת הקמת צינור הגז. הבנייה החלה בשנת 2015 והושלמה ביוני 2018.
TANAP הוא חלק ממסדרון הגז הדרומי, שיחבר לצינור הטרנס-אדריאטי. הצינור עובר מהגבול הגאורגי-טורקי לצד המערבי של טורקיה. מתוכנן כי סניף אחד יעבור מטורקיה ליוון, ומשם לאלבניה ולנקודה הסופית הנמצאת באיטליה. הפרויקט מספק הובלת גז משדה דניז אזאז'רזי. צינור הגז מתחיל מסוף סנגאצ'ל שבאזרבייג'ן. כושר הצינור המתוכנן במקור הוא 16 מיליארד קוב גז. שישה מיליארד מ"ק יועברו לטורקיה והשאר לאירופה. עד 2018 יגיע הגז לטורקיה, ובשנת 2020, לאחר סיום הקמת צינור הגז הטרנס-אדריבי (TAP), יגיע גז לאירופה. בעלי המניות בפרויקט הם SOCAR (58 אחוז) בוטאס (30 אחוז), BP (12 אחוזים).
ב-12 ביוני 2018, במחוז טורקיה אסקישהיר, נפתח צינור הגז הטרנס-אנטולי בתחנת המדחס. נשיאי אזרבייג'ן וטורקיה השיקו את צינור הגז.
ב-19 באוקטובר 2018 בעיר הטורקית איזמיר, הייתה טקס פתיחת בית הזיקוק STAR בבעלות חברת הנפט הממלכתית אזרבייג'ן SOCAR.
המפעל מיועד לייצור נפטא, סולר, נפט תעופה, גז נוזלי ומוצרים אחרים למעט בנזין ושמן דלק. ציונים כאלה של שמן כמו Azeri ,Light, Kerkuk ו-Urals יעובדו כאן. קיבולת מתוכננת כ-10 מיליון טונות של מוצרים בשנה.
מניות.
Rafineri Holding (SOCAR אנרגיית טורקיה) - 60%
SOCAR - 40%
שיתוף פעולה צבאי.
טורקיה היא אחד השותפים העיקריים של אזרבייג'ן בנושא זה. בינואר 1992 סיים נשיא אזרבייג'ן איאז מוטליבוב הסכם לשיתוף פעולה צבאי עם טורקיה, מדינה חברת נאט"ו. הצבא האזרי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם הצבא הטורקי בנושאים רבים. מדריכים טורקיים מכשירים כוחות מיוחדים, כמו סיירת השייטת וחטיבת הסיור.
יחסים כלכליים.
במאה ה-21 הפכה אזרבייג'ן לשוק חשוב עבור סחורות טורקיות. הייצוא השנתי של טורקיה לאזרבייג'ן בשנים 2001–2011 גדל מ-225 מיליון דולר ל-2,064 מיליון דולר.
אופטיקה פיזיקלית
אופטיקה פיזיקלית (או אופטיקת גלים) היא ענף באופטיקה שעוסק בתופעות כמו התאבכות, עקיפה וקיטוב וכן תופעות גליות נוספות שלא יכולות להיות מוסברות במסגרת קירוב הקרניים של האופטיקה הגאומטרית. לרוב לא כוללים בתחום זה תופעות כמו רעש קוונטי בתקשורת אופטית.
קירוב האופטיקה הפיזיקלית.
"אופטיקה פיזיקלית" הוא גם שם של קירוב בו נעשה שימוש תכוף באופטיקה, הנדסת חשמל ופיזיקה יישומית. בהקשר הזה, מדובר על קירוב שנמצא בין אופטיקה גאומטרית, שלא מתחשבת כלל בתכונות הגליות של האור, לבין תיאור גלי מלא בעזרת אלקטרומגנטיות, שהיא תורה מדויקת ולא מקורבת. משמעות המילה "פיזיקלית" היא שקירוב נכון יותר מבחינה פיזיקלית מאשר התיאור הגאומטרי או תיאור הקרניים, ולא שזוהי תורה פיזיקלית מדויקת.
קירוב זה בנוי כך שתחילה יש להשתמש באופטיקה גאומטרית כדי להעריך את השדה על משטח, ואז לבצע אינטגרציה של השדה על פני המשטח כדי לחשב את השדה המוחזר/מועבר. קירוב זה מזכיר את קירוב בורן בכך שפרטי הבעיה מטופלים כהפרעה.
באופטיקה, זו דרך סטנדרטית להעריך אפקטים של עקיפה. בתחום תדרי הרדיו נעשה שימוש בקירוב זה כדי להעריך תופעות שמזכירות תופעות אופטיות. הקירוב מקרב בצורה טובה תופעות של התאבכות, עקיפה וקיטוב, אבל לא מתאר את התלות של העקיפה בקיטוב. מכיוון שקירוב זה מתאים יותר לתדרים גבוהים, הוא לרוב מדויק יותר עבור אופטיקה מאשר עבור גלי רדיו.
באופטיקה, נעשה בקירוב זה שימוש כדי לבצע אינטגרציה של שדה, שהוערך בעזרת אופטיקה גאומטרית, על פני עדשות, מראות או צמצמים כדי לקבל את השדה שעובר/חוזר.
בפיזורים ממכ"ם בדרך כלל יש לקחת את הזרם שהיה מתקבל על משטח משיק מחומר זהה לזרם בכל נקודה בחזית, כלומר, את החלק של המפזר הפונה למכ"ם ושמוקרן על ידו. הזרמים בחלקים ה"חשוכים" (בהם לא פוגעת קרינה) לא נלקחים בחשבון. השדה שמתפזר לרוב מתקבל על ידי אינטגרל על זרמים אלו. טכניקה זו שימושית עבור גופים בעלי צורה חלקה וקמורה או עבור משטחים בעלי הפסד גבוה (החזר נמוך).
הזרם או השדה שמתקבלים בעזרת אופטיקה גאומטרית לא יהיו מדויקים ליד השפות או ליד גבולות האזור החשוך, אלא אם כן יילקחו בחשבון גם תופעות העקיפה והגלים הזוחלים.
התאוריה הקלאסית של אופטיקה פיזיקלית לוקה בהערכה של פיזור שדות, מה שמוביל לירידה בדיוק. שיפור לתיאוריה, שהוצע ב-2004, נותן פתרונות מדויקים לבעיות שמערבות עקיפה של מפזרים מוליכים.
פסק דין בהליך מקוצר
במשפט, פסק-דין בהליך מקוצר (באנגלית: Summary judgment; אין לבלבל עם סדר דין מקוצר) הוא הכרעה היוצאת מתחת ידו של בית משפט, לטובת בעל דין, על יסוד ראיות וכתבי טענות שהוגשו, ומבלי שיתקיים בתיק משפט מלא. הכרעה שכזו תינתן לבקשת בעל דין, שעה שהשתכנע בית המשפט כי עולה עצמת הראיות שהביאו הצדדים כדי ייתור הצורך בקיום שלב של הוכחות – באשר תוצאת ההליך היא מובנת מאליה. פסק דין בהליך מקוצר יכול שיינתן הן ביחס לכלל הפלוגתאות העולות מן התיק והן ביחס לפלוגתאות ספציפיות.
הליך מקביל ל-Summary judgment אינו קיים, נכון לכתיבת שורות אלה, בדין הישראלי (ראו "דמיון לדין הישראלי" מטה) – אם כי נשמעות, מפעם לפעם, קריאות לכינונו.
עקרונות בסיסיים.
במערכות משפט הפועלות על יסוד עקרונות המשפט המקובל, מוכרעות שאלות שבמשפט בידי שופטים (במקרים נדירים, הליך של איון על ידי מושבעים יכול שיסתור או שישלים הוראות שניתנו על ידי שופטים או על ידי קציני בית משפט אחרים). על דרך העיקרון, במסגרת הליך משפטי, יש תחילה לקבוע מהן העובדות שברקע המקרה ואז ליישם עליהן את הוראות הדין. במשפט מקובל מסורתי, את תפקיד "קובע העובדות" (Trier of fact) ממלא חבר מושבעים (אם כי בתחומי שיפוט רבים ממלאים כיום שופטים גם תפקיד זה, לרבות בישראל). קובעי עובדות הם אלה שמתפקידם להגדיר, כמיטב שיפוטם והבנתם, את האמת המשפטית ("מה באמת קרה", היינו – לקרב במידת האפשר את האמת המשפטית לאמת המוחלטת); עליהם להכריע בשאלת מהימנותן של ראיות ולקבוע איזה משקל, אם בכלל, יש לייחס להן. לאחר שנקבעו העובדות, יהא על השופט ליישם עליהן את הוראות הדין, בין במישרין ובין על דרך של מתן הוראות לחבר המושבעים.
במקרים שבהם לא התבקש פסק דין בדרך של הליך מקוצר – או שבקשה לנתינתו נדחתה – ימשיך בדרך כלל ההליך כסדרו, ויכנס לשלב ההוכחות (חריגים לכך הם מצבים של דחייה או מחיקה מקדמיות של התובענה, מהעילות הקבועות בחוק). בשלב זה תינתן בידי הצדדים ההזדמנות להביא לפני בית המשפט ראיות שיש בהן כדי לשכנע את חבר המושבעים כי עולה גרסתם בקנה אחד עם האמת המטריאלית (האמת המוחלטת), ולאחר שיורם נטל הראיה, יהא על כל בעל דין לשכנע את בית המשפט כי ביישום הדין על העובדות שנקבעו, מן הדין הוא שתצא ידו על העליונה.
בהליך אזרחי, קודמים בדרך כלל לשלב ההוכחות שלבי קדם המשפט (השלמת כתבי טענות, גילוי מסמכים, מענה על שאלונים וכו'). שלבים אלה ייתכן שיצריכו מהצדדים להתדיינות השקעה ניכרת של משאבי זמן וממון. לפיכך, רצונו של בעל דין העותר לקבלת פסק דין בדרך של הליך מקצור הוא, בדרך כלל, להימנע מהשקעת המשאבים הכרוכה בניהול משפט עד תומו – זאת, כאשר לשיטתו תוצאת ההליך מתבקשת מאליה. ברבים מן המקרים טוען בעל דין בבקשות למתן פסק דין בהליך מקוצר כי לא יוכל חבר מושבעים סביר שלא לקבל את טענותיו העובדתיות, ולפיכך מן הדין הוא להיעתר למבוקש וליתן לטובתו פסק דין, אף בלא קיום שלב של הוכחות. פסק דין בהליך מקוצר ייתכן לעיתים שיינתן כאשר אין בין הצדדים מחלוקות עובדתיות של ממש, אם כי בדרך כלל יינתן כאשר קיימת מחלוקת עובדתית נומינלית – אלא שאין באפשרותו של הצד המפסיד לבסס ראייתית את טענותיו באופן מספק (משמע, גם לו יוכיח הצד המפסיד את העובדות להן הוא טוען, לא יהא בכך כדי להביא לקבלת עמדתו).