אדוארד השני (סרט)
אדוארד השני (באנגלית: Edward II) הוא סרט דרמה היסטורית בריטי משנת 1991 בבימויו של דרק ג'רמן ובכיכובם של סטיבן וודינגטון, טילדה סווינטון ואנדרו טיירנן. הסרט מבוסס על מחזה באותו השם מאת כריסטופר מרלו. העלילה סובבת סביב אדוארד השני, מלך אנגליה, מההתאהבות שלו בפירס גבסטון, שהובילה לנפליתם של השניים, בעקבות מזימותיו של רוג'ר מורטימר.
הסרט מבוים בסגנון פוסט-מודרני, תוך שימוש בשילוב של אביזרים, תפאורות ובגדים הן עכשוויים והן מימי הביניים (למשל: התאריך "1991" מופיע בשלב מסוים על הכרזה מלכותית). התוכן ההומוסקסואלי של המחזה המקורי מובא אף הוא לקדמת הבמה על ידי ג'רמן, בעיקר על ידי הוספת סצנת מין הומוסקסואלית ועל ידי הצגת הצבא של אדוארד כמי שמפגינים למען זכויות להט"ב.
תקציר העלילה.
לאחר מות אביו, אדוארד (סטיבן וודינגטון) מוכתר למלך והוא מזמין את חברו ואת אהובו פירס גבסטון (אנדרו טיירנן) בחזרה אל אנגליה משהותו בגלות. אדוארד מעניק לו מתנות, תארים ואהבה. מערכת היחסים ביניהם לוהטת ומלאת תשוקה, והם מהווים מוקד לרכילות וללעג בכל הממלכה. עם שובו, גבסטון מתנקם בבישוף וינצ'סטר (דאדלי סאטון), שהיה אחראי לגירושו מאנגליה בתקופת השלטון הקודם, בכך שעינה אותו באופן אישי. קנט (ג'רום פלין), אחיו של אדוארד, הוא הראשון שמוחה על חזרתו של גבסטון. רבים אחרים חשים אותו הדבר, לרבות בישוף וינצ'סטר והלורד רוג'ר מורטימר (נייג'ל טרי), האחראי על כוחות הצבא של הממלכה. עם זאת, אדוארד מגן על אהובו מפני אויביו הגוברים.
חיפושיו של אדוארד אחר תענוגות מסיחים את דעתו מעיסוק בענייני המדינה, דבר שבסופו של דבר מעורר מצוקה וכעס בקרב אנשי החצר (המוצגים בסרט כגברים ונשים קודרים בחליפות עסקים). המלכה איזבלה (טילדה סווינטון), אשתו הצרפתייה של אדוארד, מנסה לשווא כל דבר כדי להחזיר אותו אליה מאהובו, אך היא נדחית ללא רחם על ידי בעלה. איזבלה הכמהה לאהבה פונה אל גבסטון, המשלהב את תשוקתה של איזבלה על ידי לחישת גסויות באוזנה ואז לועג להיענותה.
גבסטון הנאה, הנהנתן והאופורטוניסטי, דוחה את כולם מלבד את אדוארד. אויביו של אדוארד מאחדים כוחות ומאיימים על אדוארד כי יודח ממלכותו ויישלח לגלות; אדוארד נאלץ להיענות לדרישותיהם ומגרש את גבסטון. הפרידה של האוהבים מלווה בעיבוד חדש לשירו של קול פורטר "" בביצועה של אנני לנוקס.
המלכה מקווה שכעת, כשגבסטון איננו בסביבה, היא תוכל סוף סוף להתפייס עם בעלה, אך אדוארד ממשיך לדחות אותה ממנו. במאמץ אחרון להחזיר את חיבתו של בעלה, היא מאפשרת לגבסטון לחזור. המלך ואהובו מחדשים את מערכת היחסים ביניהם, בעוד אויביהם מתכוננים לתקוף.
איזבלה ומורטימר, שהפכו לנאהבים, מתכננים לשלוט בממלכה באמצעות הנסיך אדוארד (ג'ודי גרבר), בנה הצעיר של איזבלה ויורש העצר שעתיד להיות המלך הבא. כאשר קנט מנסה להציל את אחיו, הוא נרצח על ידי איזבלה. האצילים זוממים במהרה להיפטר לא רק מגבסטון אלא גם מהמלך. מורטימר, מנהיגם, הוא איש צבא וסאדו-מסוכיסט, המפיק הנאה עגומה מלבצע בעצמו מעשי עינויים בגבסטון ובחברו ספנסר (ג'ון לינץ'), אותו הוא מכנה "girl boy". מעשי העינויים מתרחשים בזמן עימות בין המשטרה לבין , ארגון למען זכויות להט"ב בממלכה המאוחדת.
לאחר רציחתם של גבסטון וספנסר, אדוארד נזרק לצינוק ומוצא להורג באכזריות, באמצעות החדרת מוט ברזל לוהט אל פי הטבעת שלו. מעשה מזוויע זה מוצג בסרט כסיוט ממנו מתעורר המלך הכלוא. התליין, כשהוא מגיע, משליך את הנשק הקטלני שלו ומנשק את האיש שהוא נשלח להרוג.
בחזרה בטירה, מורטימר ואיזבלה נהנים מניצחונם, אך לזמן קצר בלבד. בנו הצעיר של המלך, אדוארד השלישי, ששני הוריו הזניחו אותו לאורך כל הזמן, והוא היה עד למריבותיהם, נראה עומד על כלוב שבו כלואים אמו ומורטימר, כשהוא רוקד לצלילי מוזיקה קלאסית אותה הוא שומע עם אוזניות בווקמן שלו, בעודו עונד את תכשיטי אמו ומאופר בליפסטיק שלה.
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים. לסרט יש דירוג של 100% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes. הרולינג סטון כינה את הסרט "זעקה נוקבת מהלב" בעוד הוושינגטון פוסט שיבח את ג'רמן על "שמירה על הסיפור יעיל וצלול בעוצמה תוך שמירה על שפת התקופה הפואטית של מרלו". האובזרבר נכתב כי זהו אחד "הסרטים המוצלחים ביותר של דרק ג'רמן". הסרט נחשב כדוגמה קלאסית לקולנוע הקווירי החדש.
Edward II
אדוארד II
אבן אל-מוקפע
עבדאללה אבן אל-מוקפע (בערבית: ابو محمد عبدالله روزبه ابن دادويه, בפרסית: روزبه پور دادویه; 724, פירוזאבאד, איראן – 759, בצרה, הח'ליפות העבאסית) היה סופר ומתרגם ממוצא פרסי שכתב בשפה הערבית.
ביוגרפיה.
אבן אל-מוקפע נולד בעיירה גור (או גור, פירוזאבאד, פארס) בפרובינציה האיראנית פארס, ונולד למשפחה של נציגים מקומיים.
אביו היה פקיד מדינה הממונה על מיסים תחת שלטון בית אומיה, ואחרי שהואשם והורשע בהעלמת חלק מהכסף שהופקד על ידו, נענש על ידי השליט בכך שמחצו את ידו, ומכאן השם מוקפע (יד מצומקת).
אבן אל-מוקפע שירת בתפקידי עדות תחת מושלי אומיה שפור וקירמן. בניגוד לעמיתיו האחרים, הוא נמלט מרדיפות השושלת העבאסית לאחר הפלת שושלת אומיה.
בהמשך הוא חזר לבצרה ושימש כמזכיר תחת איסה בן עלי וסוליימן בן עלי, דודיו של הח'ליף העבאסי אל-מנסור.
לאחר שאחיהם עבדאללה בן עלי העלה הצעת להפלת כס המלוכה, הם ביקשו מאבן אל-מוקפע לכתוב מכתב לח'ליף העבאסי אל-מנסור שלא לא לפגוע בדודו ולחון אותו. שפת המכתב עלבה באל-מנסור, שביקש להיפטר מאבן אל-מוקפע. הוא הוצא להורג בסביבות 756 או 759 לספירה על ידי מושל בצרה.
מורשת והנצחה.
המשורר הבוסני דזבד קראחסן כתב מחזה על אל-מוקפה.
הבכורה העולמית הועלתה בשנת 1994 במהלך מלחמת האזרחים בבוסניה-הרצגובינה על ידי השחקנים הבוסניים זיג'ה סוקולוביץ 'וסלמה אליספהיץ' מהתיאטרון הלאומי בסרייבו בניהולו של הרברט גנצ'אכר בהפקה של התיאטרון האוסטרי ARBOS - החברה למוזיקה ותיאטרון בווינה
סובארו סמבר
סובארו סמבר (באנגלית: Subaru Sambar) הוא כלי רכב המיוצר בתצורות: מסחרית וטנדר בסגנון "Cab over" המוגדר בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car"
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סובארו אשר יוצר בין השנים 1961–2012 ביפן.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
משנת 2012 מיוצר הדגם על ידי יצרניות הרכב היפני טויוטה ודייהטסו. דור שביעי יוצר בין השנים 2012–2013, ודור שמיני מהדגם מיוצר משנת 2014 ועד היום.
"סובארו סמבר".
דגם "סובארו סמבר" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית בטוקיו בשנת 1961. בין המתחרים העיקרים היה "Kurogane Baby" שלא עמד בתחרות וייצורו הופסק בשנת 1962.
דגמי "סובארו סמבר" מיוצרים במיוחד לשוק היפני. מאז הקמתו בשנת 1961 השתמש ה"סובארו סמבר" במנוע אחורי, בתבנית הנעה אחורית (עם 4WD אופציונלי משנת 1980 ואילך), כאשר שני הדורות הראשונים השתמשו במנוע מקורר אוויר מדגם סובארו 360, ודורות מאוחרים יותר משתמשים מנוע מקורר מים מדגמי : "סובארו רקס" , "" ו-סובארו ויויו.
אחיו של מוגלי (סרט קצר)
אחיו של מוגלי (באנגלית: Mowgli's Brothers) הוא סרט קצר מונפש אמריקאי לכל המשפחה משנת 1976, המבוסס על הסיפור "אחי מוגלי" מתוך הכרך הראשון של "ספר הג'ונגל" שנכתב על ידי רודיארד קיפלינג. הסרט בוים ונכתב על ידי צ'אק ג'ונס, יחד עם ביומו של האל אמברו.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ CBS ב-11 בפברואר 1976, ולאחר מכן הופץ ב-VHS, לייזרדיסק ו-DVD על ידי Family Home Entertainment. בישראל הסרט הופץ על ידי קלסיקלטת בדיבוב עברי בשנת 1991, יחד עם החלק הראשון של הסרט "ריקי-טיקי-טאבי". אורך הסרט הוא כ-25 דקות ושפת המקור שלו היא אנגלית.
שנה לפני הוצאת הסרט, בשנת 1975, צ'אק ג'ונס ביים שני סרטים קצרים המבוססים על שני סיפורים אחרים מתוך הכרך הראשון של "ספר הג'ונגל", "ריקי-טיקי-טאבי" ו"כלב הים הלבן".
תקציר העלילה.
הסרט מספר את סיפורו של מוגלי, בן אנוש החיי עם זאבים שכדי להביס את שירחן ולהציל את משפחתו הוא חייב לשמר את אנושיותו.
למרות שהסרט נאמן לסיפור המקורי, ישנם כמה שינויים בולטים. השינויים כוללים תפקידים מורחבים עבור באלו וטבקי, ובנוסף שירחן הוא נמר לבן ללא רגל צולעת. הדמויות שלא מופיעות בסרט זה הן קא, קולונל האטי, הקופים וצ'יל.
דמויות ומדבבים.
מדבבים באנגלית.
בגרסה האנגלית והמקורית של הסרט, רודי מקדואל דיבב את כל הדמויות הגבריות של הסרט, ואילו ג'ון פוראי דיבבה את אמא זאבה.
מדבבים בעברית.
במאי ומפיק הדיבוב של הסרט בעברית היה יוני חן.
איזידור ברנאואר
איזידור ברנאואר (בהונגרית: Bernauer Izidor; פשט, 22 ביוני 1860 – בודפשט, 28 בינואר 1945) היה מהנדס מכונות הונגרי-יהודי, בונה מפעלי הגז הביתי באובודה. ניספה בשואה.
חייו.