הטיפול כיום הוא בעיקרו תומך. תרופת מועילות במידה חלקית בלבד לטיפול בעיקר בהיפראינסומיה, אך אינן עוזרות כנגד ההפרעות הקוגניטיביות וההתנהגותיות. רוב החולים מדווחים כי הטיפולים השונים אינם יעילים וכי הטיפול שהועיל להם בצורה היעילה ביותר הוא מנוחה בסביבה ביתית תומכת. במחקר שפורסם ב-2008 נאמר כי מתוך כל התרופות שנוסו, אמנטאדין, הייתה בעלת האפקט המשמעותית ביותר. התרופה עזרה לקצר את משך ההתקף ב–46% (מתוך 108 חולים). תופעה זו נראתה רק בהתקפים הראשוניים אך אבדה בהתקפים חוזרים. מאידך, לתרופות אנטי-דיכאוניות אין אפקט על התסמינים של חולי תסמונת קליין-לוין והשפעה קטנה מאוד על מצבי הרוח של חולים אילו. מתן ליתיום כמייצב מצב רוח, הראה יעילות ב-24% מהמקרים.
הקשר בין תסמונת קליין-לוין ליהודים.
כשישית מכלל הלוקים בתסמונת בעולם הם יהודים- בעיקר ממוצא אשכנזי. עד כה אובחנו 36 חולים בארץ. כל החולים היו ממוצא יהודי. רוב החולים ממוצא אשכנזי הם ממזרח אירופה. החולים שאינם אשכנזים הם ממדינות אגן הים התיכון, עיראק ותימן. למעט הפרעות בדיבור וריגזון, שכיחות התסמינים ביהודים דומה לזו הנראית בעולם. השכיחות הגבוהה בקרב יהודים, גרמה לכך שהתסמונת נחקרת בשנים האחרונות בישראל יותר משאר העולם.
סיכום.
תסמונת קליין-לוין היא תסמונת שעדיין לא נחקרה מספיק. ישנם שני מאפיינים בולטים המשותפים לכל המקרים: היפרסומניה ובעיות קוגניטיביות בעוד שהפרעות אכילה והתנהגות מינית מוגברת הן וריאבליות ויכולים להתרחש רק בחלק מההתקפים (אפילו באותו חולה).
הפתו-פיזיולוגיה של המחלה אינה ברורה, כמעט ואין שינויים פיזיולוגים במדדים השונים בחולים במהלך ההתקף, מה שמקשה לאתר את הגורם הספציפי, ליצור מערכת מודל בחיות ולמצוא טיפול אפקטיבי.
מחקרים שונים מראים ששכיחות המחלה המשתנה בקרב אוכלוסיות שונות ומדווח שכשישית מכלל המקרים בעולם הם ממוצא יהודי אשכנזי, כמו גם על משפחות בהן אחים, הורה וילד לקו במחלה. בנוסף לזאת יש דיווח על קשר נסיבתי בין זיהומים ויראלים ואחרים לבין התפרצות המחלה מחזק את הטענה שהתסמונת נגרמת מגורמים סביבתיים הפועלים על רקע גנטי בסיסי. עם זאת, יש צורך במחקרים נוספים על מנת לאשש סיכון מוגבר בקרב בעלי גן ספציפי.
M עם זנבון (אות גדולה: Ӎ, אות קטנה: ӎ) היא אות באלפבית הקירילי, המשמשת כיום בשפה קילדין סאמי בלבד. אות זו מבטאת עיצור דו-שפתי, אפי, אטום /m̥/.
פיטא (ברוסית מודרנית: фита́; בכתב שלפני הרפורמה: ѳита́) היא אות באלפבית הקירילי המוקדם שמקורה באות היוונית תטא וצורתה כשל תטא גדולה, אך עם טילדה במקום קו ישר קטן בתוכה. האות שימשה בעיקר בשמות פרטיים שנגזרו מיוונית. הרוסים ביטאו שמות אלה בצליל /f/ במקום הצליל המקורי /θ/ (מבוטאת כמו ת"ו רפה, בדומה לצליל האנגלי Th), למשל "תיאודור" נהגה כ"פיודור". פיטא הוחלפה ברוסית באות Ф (אֶף) בשנת 1918. ברוב השפות הסלאביות האחרות (כמו גם מספר קטן של מילים ברוסית שמקורן ביוונית בעלות צליל phth כמו למשל фталевая кислота, "חומצה פְֿטַאלִית"), פיטא בוטאה כ־ט' והוחלפה על ידי Т הקירילית; למשל הגרסה הבולגרית והסרבית של תיאודור הוא: Тодор או Теодор, טודור ברומנית או תיאודור.
כמו Θ, פיטא שימשה גם באלפבית הקירילי רומני, עד 1860 בערך.
יש להבחין בין פיטא לבין האות הקירילית Ө.
כיום משמשת האות פיטא רק בספרות הקיריליות, כאשר ערכה המספרי הוא 9.
עדה המאירית (שוורץ)
עדה המאירית (שוורץ) (מאי 1934 – יולי 1995) הייתה אמנית, ציירת, מאיירת, מעצבת תפאורות לתיאטרון ולטלוויזיה ומרצה בחוג לתולדות התיאטרון של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
עדה המאירית נולדה במאי 1934 בווינה בירת אוסטריה. אביה, ד"ר אימרה (מאיר) שוורץ, היה רופא, ואמה, ד"ר טובה (טוני), הייתה דוקטור למתמטיקה ונצר למשפחת חסידי הרבי מסדיגורה. כשהייתה ילדה צעירה, מעט אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה, נאסר אביה והועבר למחנה ריכוז, ואילו היא ואמה עלו לארץ ישראל, התיישבו בחיפה, שבה גרו כבר קרובי משפחה, והאם ניהלה בית קפה בעיר. לאחר זמן מה, הצליח האב להימלט מאירופה ולעלות לארץ לאחר שהייה ממושכת במחנות ההשמדה, אך מצבו הפיזי היה גרוע והוא נפטר זמן קצר לאחר עלייתו. בהיות עדה כבת שמונה נפטרה גם האם לאחר מחלה קשה, ועדה עברה להתגורר בביתם של דודים מבוגרים. בבגרותה החליפה את שם משפחתה המקורי, שוורץ, בשם "המאירית", לזכר אביה.
את לימודיה היסודיים סיימה בבית הספר היסודי ליאו בק בחיפה, ואת לימודי התיכון בבית הספר הריאלי, שם הייתה תלמידה מצטיינת, אצנית מצטיינת ושם גם התגלה על ידי המורה והאמן דב מדזיני כישרון הציור שלה.
בעיות גב חמורות מנעו ממנה לשרת בצה"ל, אך היא תרמה בהדרכת גדנ"עים. לאחר התיכון עזבה את חיפה ועברה לחיות בירושלים, שם למדה ספרות ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית ולמדה קבלה אצל גרשום שלום.
ב-1955 זכתה המאירית במלגה מטעם ממשלת צרפת ונסעה לפריז ללמוד ציור בבוזאר המסונף לסורבון אצל פרופסור הוניש. בעת שהייתה בפריז התוודעה לחוגי הבוהמה של ישראלים רבים שחיו אז בעיר.
בסוף שנות ה-60 עבדה על עיצוב תפאורה ותלבושות למחזות שביים אריה זקס, שהיה מרצה מחלקה לשפה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית, וב-1971 ייסד את חוג לתולדות התיאטרון. בין מחזות אלו נמנו: "השלום" (1968), "כלאדם" ו"הבכחאי" (1971).
המאירית נמנתה עם צוות המייסדים של הטלוויזיה הישראלית של רשות השידור, הקימה וניהלה במשך מספר שנים את מחלקת שירותי האמנות של הרשות. היא עיצבה תפאורות לתוכניות טלוויזיה ולתיאטרון. לאורך השנים הרצתה באוניברסיטה העברית בתחומי העיצוב, ועיצבה את התפאורות למרבית ההצגות שהעלה החוג לתיאטרון.
ב-1992 עיצבה תפאורה עבור הצגת היחיד "מסעות", שהעלה עמנואל הלפרין בפסטיבל תאטרונטו.
בשנותיה האחרונות חלה ירידה בקריירה שלה, והיא קיבלה פחות תוכניות לעצב. בשנים אלו נתגלתה מחלה בעיניה שגרמה להפחתה ניכרת בראייה ובשדה הראייה והקשתה את התפקוד, אך היא המשיכה לעבוד הן בטלוויזיה והן באוניברסיטה כמרצה בשני קורסים: עיצוב במה ועיצוב אביזרים. בשנתיים האחרונות לחייה נטלה חלק בהקמת אולם תיאטרון קטן ואינטימי של החוג לתיאטרון במרתפי האוניברסיטה.
בחודש יולי 1995 נמצאה המאירית מתה בביתה לאחר שמספר ימים לא נוצר קשר עמהּ; ככל הנראה נטלה מינון רב מדי של כדורי הרגעה בעת שבבניין שבו גרה התבצעו עבודות שיפוץ שהטרידו את מנוחתה.
במהלך שנות עבודתה איירה עדה המאירית מספר ספרים. צילומי חלק מעבודותיה ופרטים ביוגרפיים שמורים בתיק על שמה במרכז המידע לאמנות ישראלית שבמוזיאון ישראל בירושלים.
משחק איציק
חמישיית העונה של ה-NBA
תכריכי טורין
מדד מחירי התוצר
מדד מחירי התוצר (או: מדד מחירי התמ"ג) הוא מונח כלכלי המציין את היחס בין התמ"ג הנומינאלי (תוצר במחירים "שוטפים") לתמ"ג הריאלי (תוצר במחירים קבועים, לפי מחירי שנת ייחוס מסוימת).
חישוב מדד מחירי התוצר.
הנוסחה לחישוב מדד מחירי התוצר היא הבאה:
מיקוש
פעילות חבלנית עוינת
ממלכת וסטפליה
וסטפליה
וסטפליה (פירושונים)
MI5 (סדרת טלוויזיה)
שווביה החדשה
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ממחושבת (אנגלית: Single photon emission computed tomography או SPECT) היא בדיקה בלתי פולשנית (ללא חדירה פיזית לגוף המטופל), בה מתוארים גרפית חלקים פנימיים של גוף הנבדק. טכנולוגיה זו משמשת לאבחון קליני, למחקר פיזיולוגי וכסיוע בעת פעילות פולשנית כמו ניתוח או בדיקה אחרת. בדומה לשיטות דימות אחרות מזריקים לנבדק איזוטופ רדיואקטיבי, שהוא אטום שאחד ממאפייניו היא פליטת קרינה. קרינה, במקרה זה קרני גמא, היא פליטה של חלקיקים יסודיים נושאי אנרגיה- אחריה נוכל לעקוב באמצעות מכשיר מותאם. כאמור, את החומר הרדיואקטיבי המסוים מזריקים לזרם הדם. הקרינה שנפלטת מהחלקיקים הנעים בזרם בדם, מצולמת באמצעות מצלמה מיוחדת מזוויות וחתכים שונים ומאפשרת ליצור הדמיה תלת ממדית של הרקמה המצולמת ואת תפקודה. ברפואה משתמשים בכלי זה לאבחון או להנחיה בטיפולים פולשניים, בבעיות או במחלות שלא ניתן לאתר באמצעות צילום רנטגן.
עקרונות כלליים בביצוע ההליך הרפואי.
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ממחושבת היא טכניקה אבחונית מתחום הרפואה הגרעינית בה משתמשים בקרני גמא כדי ליצור טומוגרפיה – תמונת חתך של שכבה מסוימת בגוף. בשונה מטכניקות אחרות, טכניקה זו מאפשרת קבלת מידע תלת ממדי אמיתי. המידע לרוב מוצג כחתך רוחבי של המטופל, אך לבחירת הרופא והטכנאי יוכל להיחתך או להתעצב על פי בקשתם. טכניקה זו דורשת החדרת איזוטופ הפולט קרני גמא אל תוך גוף המטופל, לרוב באמצעות הזרקתו אל זרם הדם. ברוב המטופלים, האיזוטופ הרדיואקטיבי שייבחר הוא יון מסיס, מומס, למשל איזוטופ מספר 111 של אינדיום. לרוב, איזוטופ שמשמש כ"מרקר- סמן" מחובר לליגנד ספציפי כדי ליצור רדיו-ליגנד, שתכונותיו מביאות לכך שיתחבר לרקמות מסוימות בגוף. חיבור זה מאפשר את הקומבינציה של ליגנד ושל התרופה הרדיולוגית כדי שתוכל לנוע ולהתחבר למקום בגוף שאותו ירצו הרופאים המטפלים לבדוק. זה המקום שבו הרדיו-ליגנד, אותו קומפלקס פולט קרינה, יהיה בריכוז גבוה ובו נוכל להבחין באמצעות השימוש במצלמת גמא.
עקרון פעולה.