ב-2008 הוצע לו לשמש כעוזר מאמן נבחרת בלגיה רנה ואנדרהייחן אולם הוא סרב. ב-2009 מונה דיק אדבוקאט למאמן בלגיה, בעקבות כישלון הנבחרת להעפיל לטורניר מונדיאל 2010 ומארק וילמוטס מונה לעוזרו. אדבוקאט התפטר באמצע 2010 על מנת לאמן את נבחרת רוסיה, במקומו מונה ג'ורג' ליקנס (Georges Leekens). ליקנס לא הצליח להעלות את בלגיה לטורניר יורו 2012 ופוטר. במקומו התמנה וילמוטס למאמן הנבחרת הבלגית.
ב-6 ביוני 2012 הוא חתם כמאמן בלגיה. מתחילת כהונתו הנבחרת הבלגית החלה להשיג תוצאות טובות והציגה שיטה חדשה. פרשנים רבים אומרים כי הוא הצליח להוציא מהנבחרת יותר ממה שהיא שווה על ידי שימוש בפסיכולוגיה ובשיטה ייחודית לו. באוקטובר 2013 נבחרת בלגיה מעפילה למונדיאל 2014 לאחר שלא העפילה לטורניר גדול מאז מונדיאל 2002, בו וילמוטס השתתף כשחקן. בעקבות העפלה זו זוכה וילמוטס לתואר מאמן השנה בבלגיה. ב-15 ביולי 2016 פוטר מתפקידו לאחר יורו 2016, לאחר שהן במונדיאל 2014 והן ביורו 2016 נבחרת בלגיה הודחה ברבע הגמר. ב-21 במרץ 2017 מונה למאמנה של נבחרת חוף השנהב אולם פוטר ממנה כעבור חצי שנה לאחר שלא הצליח להעפיל עמה למונדיאל 2018. בשנת 2019 מונה למאמן נבחרת איראן.
שריה הכהן הגדול
ז'אק מוצרי
ז'אק (יעקב) נ' מוֹצרי (Jacques (Jack) N. Mosseri; 1884 – מאי 1934) היה בנקאי עשיר, חוקר ואספן כתבי גניזת קהיר ואחד ממנהיגי הציונות במצרים. כיהן כמזכיר ועד הצירים לארץ ישראל (1918-1920).
קורות חיים.
ז'אק מוצרי נולד בקהיר בשנת 1884, כבן לשתיים מהמשפחות היהודיות העשירות ביותר במצרים במאה ה-19: משפחת מוצרי מצד אביו נסים ביי ומשפחת קטאווי מצד אמו הלנה. הונה של משפחת מוצרי כלל עסקי בנקאות ומלונאות ענפים (בהם מלון המלך דוד), ובני המשפחה היו בעלי מעמד רם בקהילה היהודית. אביו נסים כיהן כסגן ראש הקהילה.
בנעוריו נסע ללימודים באנגליה והשלים לימודים אקדמיים באוניברסיטת קיימברידג'. עם שובו למצרים לקח חלק בניהול עסקי משפחתו וכן היה פעיל בחיים הציבוריים של הקהילה היהודית. הוא כיהן כחבר במועצה המנהלת של הקהילה, ועד שנת 1917, כיושב ראש ועדת החינוך שלה. בתפקידו כיושב ראש ועדת החינוך הוא היה אחראי לרפורמות בגוון עברי-ציוני בבתי הספר הקהילתיים ויזם את פתיחתם של מוסדות חינוך חדשים.
החל בשנות העשרים לחייו היה מוצרי מעורב בפעילות ציונית באגודה בשם "החוג היהודי הלאומי" (Le Cercle National Juif; נוסדה במרץ 1911), שחבריה היו מקרב בני המעמד הבינוני והגבוה של הקהילה היהודית במצרים. הוא ייצג את יהודי מצרים כציר בקונגרס הציוני העולמי ה-11 בווינה בשנת 1913.
בשנים 1917-1918 כיהן כנשיא ההסתדרות הציונית של מצרים. למינויו היה אפקט חיובי משמעותי על מעמדה של הציונות בקהילה היהודית-מצרית, עקב מעמדו הרם בקהילה. כנשיא ההסתדרות הציונית במצרים הוא ייסד וניהל את ההוצאה לאור של העיתון "ההשקפה הציונית" ("La Revue Sioniste"; 1918-1923) בצרפתית והביא את העו"ד לאון קסטרו ואחר כך את לוסיאן שיוטו לשמש לו כעורכים. הוא עצמו כתב מספר ממאמרי המערכת של העיתון. מוצרי היה חבר אישי של חיים ויצמן, ולבקשתו ייסד את "הוועד המיוחד לסיוע ליהודי פלשתינה" שגייס כספים רבים מעשירי יהודי מצרים למען היישוב היהודי. בשנים 1918-1920 כיהן מוצרי כמזכיר ועד הצירים, משלחת מנהיגים ציוניים לארץ ישראל בראשות חיים ויצמן שתפקידה היה לסייע לבריטים ליישם את הצהרת בלפור.
מלבד פועלו בתחומים אחרים, מוצרי עסק גם במחקר של כתבי הגניזה הקהירית ואחראי להקמת האוסף הגדול ביותר של כתבי גניזת קהיר המצוי בבעלות פרטית. בעידוד מכרו הרב פרופ' ישראל לוי מצרפת, מוצרי רצה לגלות האם נותרו ממצאים מגניזת קהיר שלא נאספו על ידי שניאור זלמן שכטר. ביחד עם עמיתו הארכאולוג ריימון וייל הוא הצליח לגלות ממצאים רבים נוספים במתחם בית הכנסת בן עזרא ובבית קברות הסמוך לו. הוא ארגן משלחות-מחקר נוספות בשנת 1910 ו-1912 שגם הן איתרו ואספו ממצאים רבים. מספר הממצאים הכולל באוספו עולה על 7,000 מסמכים, שמהווים, כמו שאר ממצאי הגניזה, שרידים מכל תחומי החיים של היהודים במצרים מהמאה ה-9 עד המאה ה-13. בין הממצאים באוסף מכתב בכתב ידו של הרמב"ם, כתבים של ר' סעדיה גאון ועוד. מוצרי שיתף פעולה בחקר והערכה של הממצאים עם החוקר האמריקאי ריצ'רד גוטהייל ועם הספרן והחוקר הצרפתי ברנרד שפירא, שהיה אחראי לקיטלוג הממצאים. הקטלוג שהכין שפירא לא יצא לאור עד היום, ורק בשנות ה-70 ביוזמת ישראל אדלר הוכן קטלוג מלא של האוסף. אוסף מוצרי מהווה עד היום האוסף הפרטי הגדול בעולם של ממצאי גניזת קהיר. בשנת 2006 צאצאי המשפחה הסכימו להשאיל את האוסף לטווח ארוך (20 שנה) לאוניברסיטת קיימברידג', והממצאים באוסף נסרקים באופן הדרגתי ומועלים לארכיון דיגיטלי על ידי האוניברסיטה. על פי צוואתו האוסף אמור לעבור ולשכון בספרייה לאומית בירושלים.
במהלך חייו מוצרי פרסם מאמרים בכתבי עת שונים, כגון "Jewish Review" (לונדון) ו"מזרח ומערב" (בעריכת אברהם אלמליח), על ממצאיו בחקר הגניזה או על סוגיות כלליות בנושא יהדות מצרים. בשנותיו האחרונות, מיעט מוצרי בפעילות ציבורית. הוא נפטר בשנת 1935.
דודנו אלברט מוצרי היה רופא, עיתונאי, מעשירי קהילת יהודי מצרים ומנהיג ציוני.
ז'ק מוצרי
יעקב מוצרי
ז'אק מוסרי
יעקב מוסרי
אורי אבנר
אוּרי אבנר (13 בינואר 1941 – 10 ביוני 2014) היה רב-אמן בחיבור ופתרון בעיות שחמט ומגדולי מחברי בעיות השחמט של ישראל. פסיכולוג קליני במקצועו.
התפתחותו השחמטאית.
יליד פתח תקווה. בגיל 12 כבר חיבר את בעיית השחמט הראשונה שלו, וכעבור שנתיים זכה לציון כבוד בתחרות לחיבור בעיות שחמט בהולנד.
מגיל 17 התרכז אבנר במשחק שחמט תחרותי. ב-1961 ניצח אבנר באליפות צה"ל בשחמט. כעבור שנה הגן על תוארו וזכה גם בתואר אלוף תל אביב. ב-1964 צורף לנבחרת ישראל לאולימפיאדת הסטודנטים בקרקוב וסייע לנבחרת להגיע למקום השביעי עם תוצאה של 6.5 מ-11 בלוח השלישי. בשנת 1965 סייע אבנר לנבחרת ישראל להגיע לגדול הישגיה (מקום שני ומדליית כסף) בעיקר בזכות תוצאותיהם של יעקב בליימן ושמעון כגן בלוחות השני והרביעי. הופעתו השלישית והאחרונה של אבנר במסגרת זו הייתה בשוודיה 1966 עם תוצאה מצוינת של 8 מ-11 בלוח הרביעי.
אבנר נמנה עם צמרת השחמטאים בישראל בשנות ה-60 וה-70, הופיע באופן קבוע בליגה הלאומית בשורות מועדון אס"א אוניברסיטת תל אביב והיה שותף לזכיותיה הרבות באליפות המדינה לקבוצות. השתתף פעם אחת בגמר אליפות ישראל ב-1969 (מקום 5–10 עם 9 מ-16, 2 נקודות לאחר המנצח שמעון כגן. לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא חזר להתמסר לחיבור בעיות שחמט.
קומפוזיציה שחמטאית.
החל משנת 1979 ועד לפטירתו זכה אבנר מדי שנה להישגים משמעותיים בתחרויות חיבור שונות וצבר עשרות פרסים.
אחת לכמה שנים נערכת אליפות העולם הקבוצתית בחיבור בעיות שחמט. זה אירוע הנמשך מספר שנים מרגע הכרזת התחרות ועד תום תהליך השיפוט והערעור. אבנר כיכב באליפות העולמית השנייה שנערכה בין השנים 1980 ל-1983, זכה במקום הראשון במחלקת מט לדעת, במקום השלישי במחלקת מט עזר והיה שותף לבעיה הזוכה במקום הראשון במחלקת בעיות אגדתיות. באליפות העולם השלישית (1988-1984) זכה אבנר פעם נוספת במקום הראשון במחלקת מט לדעת.
פתרון בעיות שחמט.
אבנר היה פותר בעיות מעולה שהצטיין בשורות נבחרת ישראל בכנסים של 1977 ו- 1978. מדי שנה ארגן את אליפות ישראל בפתרון בעיות שחמט שמצטייניה נשלחו לאליפות העולם. אבנר עמד בראש המשלחת הישראלית ודאג לגייס את התקציבים הנדרשים לנסיעה, לארגן את הנבחרת ולוודא שתופיע בהרכב החזק ביותר האפשרי. אבנר הוביל את נבחרת ישראל למקום שלישי בעולם בשנת 1993 ובין 1996 ל-1998 זכתה הנבחרת במקום הראשון בעולם שלוש פעמים ברציפות, ובשנים 2001 ו- 2004 קטפה עוד שני תארים. באליפויות האישיות של אותן שנים הוכתרו עפר קומאי ונעם אלקס לאלופי העולם, ורם סופר זכה שלוש פעמים במקום השלישי.
פעילות ציבורית בתחום הקומפוזיציה השחמטית.
אבנר הוביל את התחום בישראל וריכז אותו במשך שנים רבות. יזם, ארגן וניהל עשרות כנסים ומפגשים מקומיים וכן תחרויות לחיבור ופתרון בעיות.
אבנר הקים איגוד עצמאי לקומפוזיציה שחמטית אשר זכה לתמיכה מתמדת מצד איגוד השחמט, שאפשרה לשגר מדי שנה נבחרת חזקה לאליפות העולם בפתרון בעיות שחמט.
בשנת 1983 ארגן את הכנס העולמי לקומפוזיציה שחמטאית בעיר בת-ים. הכנס הוא אירוע מורכב הנמשך כשבוע בהשתתפות למעלה ממאה שחמטאים ומחברי בעיות שחמט מכל העולם. בשנות התשעים חזר אבנר על מבצע דומה פעמיים, בתל אביב 1996 ובנתניה 1999.
בשנת 2006 נבחר אבנר לתפקיד של נשיא איגוד הקומפוזיציה העולמי. אבנר שימש ארבע שנים נשיא בפועל, ולאחר מכן הפך לנשיא כבוד של הארגון. במסגרת תפקידו נפגש לעיתים קרובות עם בכירי פיד"ה, והפך את הארגון לקומפוזיציה שחמטית לארגון הנתמך על ידי פיד"ה אך זוכה לאוטונומיה ומנהל את ענייני הקומפוזיציה על פי שיקוליו המקצועיים.
ירחון השחמט.
במשך שנים רבות אבנר היה עורך משותף (בתקופות שונות עם רם סופר, אמציה אבני ואליק גרשון) של ירחון "שחמט" ביטאונו הרשמי של איגוד השחמט בעידן הטרום-אינטרנטי והוא היה למעשה העורך האחרון של ביטאון השחמט בגרסתו הכתובה, בטרם החליטה הנהלת איגוד השחמט ברוח התקופה לעבור לביטאון מקוון, ביטאון שנזנח לאחר תקופה קצרה. לאבנר היה ניסיון רב בתחום הדפוס, שכן הוציא לאור בהתנדבות אחת לכמה חודשים כתב עת של איגוד הקומפוזיציה השחמטית בשם "וריאנטים".
אפיסודס
יעקב מוצירי
בקטריה (פרס)
בלי חלק עליון
ללא חלק עליון
דוד לינבסקי-ניב