בשנותיו הראשונות של עיוני משפט ערכו אותו במשותף מרצה וסטודנט, והמערכת כללה מרצים וסטודנטים גם יחד. לאחר פטירתו של זאב צלטנר שונה המבנה של כתב-העת: המערכת כללה סטודנטים בלבד, שמיעוטם שימשו סגני-עורכים, ומרצה אחד שימש כעורך. מאוחר יותר שונתה המתכונת פעם נוספת, וכיום המערכת כוללת סטודנטים חברים, סטודנטים עורכים ומרצה המשמש כעורך ראשי.
בין חברי המערכת והמפרסמים בכתב העת נמנים שופטי בית המשפט העליון חנן מלצר, ד"ר יורם דנציגר ופרופ' דפנה ברק-ארז, שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב גדעון גינת, נשיא בית-הדין הצבאי לערעורים בדימוס ושופט בית-המשפט המחוזי בתל אביב בהווה אלוף (מיל') שי יניב; אנשי האקדמיה: פרופ' ברוך ברכה, פרופ' משה בר ניב, פרופ' מיכאל בירנהק, פרופ' דיויד גילה, פרופ'מיכל (שיצר) גל, פרופ' איל גרוס, פרופ' מיגל דויטש, פרופ' שרון חנס, פרופ' נילי כהן, פרופ' ציפורה כהן, פרופ' אסף לחובסקי, פרופ' מני מאוטנר, פרופ' סוזי נבות, פרופ' אריאל פורת, עורכי הדין: זאב הולנדר, דוד חודק, מאיר לינזן, ד"ר אביגדור קלגסבלד, וכן אנשי העסקים: נוחי דנקנר, עופר נמרודי ואבי פישר.
פורום עיוני משפט.
הפלטפורמה המקוונת החדשה, שהושקה בשנת 2018/9 בכרך מב, נועדה לשמש כבמה ייחודית בשיח המשפטי בישראל, שבמסגרתה יוכלו כותבות וכותבים לפרסם בצורה שאינה נכנסת למשבצות המוכרות במרבית כתבי העת. פורום עיוני משפט לא נועד לפרסום מאמרים מחקריים מלאים, אלא לתת מקום לסוגות חשובות אחרות, ולאפשר זאת בקצבי זמן קצרים מהנהוגים בכתבי העת המודפסים, בדומה לנהוג בפלטפורמות המקוונות של כתבי העת המובילים בארצות הברית (למשל Harvard Law Review Forum, Yale Law Journal Forum, ו-Stanford Law Review Online).
כתבי היד המוגשים לפורום עיוני משפט אינם מוגבלים לנושא מסוים, מתודולוגיה, או גישה מחקרית, וניתן לכתוב אותם במתכונת של ז'אנרים שונים, ובפרט:
חשיבות אקדמית.
עיוני משפט בדירוגים האקדמיים השונים.
עיוני משפט נחשב לכתב העת המשפטי המוביל בעברית, ולו כתב-העת מקביל באוניברסיטה העברית - משפטים. מבין כתבי-העת המשפטיים בישראל, לעיוני משפט ול"משפטים" מיוחסת ההשפעה הרבה ביותר על השיח האקדמי. בדירוגים אקדמיים הנערכים מעת לעת, עיוני משפט, ביחד עם משפטים, נמצא תמיד בראש הדירוג.
במחקר מקיף משנת 2019, אשר סקר את מרבית כתבי העת המשפטיים בעולם ודירג אותם בתוך קטגוריות מובחנות, זכה עיוני משפט לציון A, שהוא הציון הגבוה ביותר שאליו הגיעו כתבי עת בעברית.
מחקר שערך פרופ' רונן פרי ב-2005 מצביע על תחרות צמודה בין עיוני משפט ל"משפטים". פרי סקר במחקרו מאמרים בכל כתבי-העת המשפטיים שנכתבים בעברית ועדיין פעילים, ולאחר מכן בדק כמה פעמים אוזכר כל כתב-עת. עיוני משפט ניצב בראש הפירמידה והוביל על "משפטים" ב-18.6%. ללא ספירת האזכורים העצמיים - כלומר אזכורים של כתב-עת בתוך עצמו - "משפטים" הוביל על עיוני משפט בכ-4%. עם זאת, בדיקת האזכורים רק בחמש השנים שקדמו למחקר מעלה שבכולן עיוני משפט הוביל על "משפטים" (ובהתעלם מהאזכורים העצמיים - כמעט בכולן).
גיליון נושאי.
ככלל, עיוני משפט הוא כתב-עת אשר מפרסם מאמרים בכל תחומי המשפט, ללא קו נושאי הקושר בין הגיליונות השונים במכוון. עם זאת, על פי המסורת מקובל להקדיש גיליון אחד בכל כרך לנושא חשוב אחר בתחום המשפט, ולערוך בו סימפוזיון בהשתתפות בכירי החוקרים בתחום. לאורך השנים התפרסמו גיליונות נושאים במגוון נושאים, שביניהם ניתן למנות סימפוזיון על דיני חקיקה, גיליון נושאי על גבריות במשפט, גיליון על חקר אמפירי של המשפט, ועוד כהנה כהנה נושאים.
בכרך מג של כתב העת חזרה המסורת של הגיליון הנושאי לאחר כמה שנים של הפסקה, ובשנת 2019 נערך כנס "עזה במשפט", שבו התארחו מבכירי המשפטנים בישראל לדיון מקיף במצבה המשפטי של רצועת עזה לקראת העשור השלישי של המאה ה-21, דיון שלא נערך לפני כן באורח אקדמי מסודר. הכנס נערך לקראת פרסום הגיליון הנושאי במהלך שנת 2020.
פרויקט האדפטציה.
החל מכרך מא של כתב העת, החל לפעול "פרויקט האדפטציה", שבמסגרתו כתב העת פונה באופן יזום לחוקרי משפט ישראליים בכירים אשר פרסמו בעת האחרונה מאמר חשוב בכתב-עת מוביל באנגלית, ובמסגרת הפרויקט מתורגם המאמר לעברית ונוסף לו חלק המבטא את רלוונטיות הטיעון למשפט הישראלי, וכן מוזמנים חוקרים נוספים להגיב על המאמר. מדובר בתרומה חשובה לשיח האקדמי-משפטי העברי בתוך השיח המשפטי-אקדמי הכללי, אשר מתנהל רובו באנגלית.
"פתח דבר".
החל משנת 2012 החלה מסורת פתיחת הכרך במאמר "פתח דבר". זאת בהשראה ממסורת ארוכת שנים בכתבי עת יוקרתיים בעולם, ובפרט זו של Harvard Law Review, לפיה מוזמן מאמר פתיחה מאת חוקר משמעותי העוסק בהתפתחויות מכוננות בעולם המשפט שהתרחשו בשנה הקודמת לפרסום הכרך. כהמשך למאמר המוזמן, מוזמנות גם מספר תגובות מאת חוקרים נוספים מהתחום או מתחומים משיקים, וזאת לשם יצירת שיח ער, עדכני ורלוונטי אודות ההתפתחויות המכוננות בעולם המשפט. השיח מגיע לשיאו בערב חגיגי המתקיים בסמוך לפרסום החוברת הראשונה בכרך ובו מתקיים דיון פתוח אודות המאמר והתגובות בנוכחות הכותבים ואנשי מפתח בעולם המשפט.
"הערות במשפט".
תחת חסותו של כתב-העת פועל פרויקט "הערות במשפט" (לשעבר "הסמינר"), פרויקט המעודד כתיבה משפטית צעירה. את מערכת "הערות במשפט" מרכיבים כמה מחברי מערכת עיוני משפט ואחד מעורכיו של כתב-העת. בכל שנה נבחרת עבודה סמינריונית מצטיינת, אשר זוכה לליווי צמוד ולביקורת במטרה לשפר את איכותן. כחלק מתהליך זה הכותבים ממשיכים את מלאכת הכתיבה ואת מלאכת המחקר בהנחיית חבר סגל המתמחה בתחום. בסיום התהליך מוקדש מפגש בפקולטה לכל אחת מן העבודות. במפגש זה העבודה מוצגת בפני מרצים וסטודנטים ונערך לגביה דיון ביקורתי.
גרניום
גוסטב נוימן
גוסטב ריכארד לודוויג נוימן (בגרמנית: Gustav Richard Ludwig Neumann; 15 בדצמבר 1838, גלייביץ – 16 בפברואר 1881, אלנבורג, מחוז ולאו , פרוסיה המזרחית) היה שחמטאי גרמני.
קריירה.
נוימן הפסיד בדו-קרב בלייפציג ללואיס פאולסן +3 -5 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) 1864. בשני דו-קרבות שקיים בפריז, בשנת 1867 ניצח את שמעון אברמוביץ וינוור ואת סלסו זופידה בתוצאה זהה +3 -0 =0. בדו-קרב נגד שמואל רוזנטל ניצח נוימן +12 -2 =8.
במהלך שנות ה-60' המאוחרות של המאה ה-19 נוימן היה אחד מטובי השחמטאים בעולם. הוא ניצח בתחרות ברלין 1865 בתוצאה הנדירה +34 -0 =0 (פעם ראשונה ששחקן צבר 100% בתחרות חשובה), מקום ראשון באלברפלד 1865, מקום ראשון בדנדי 1867, רביעי בפריז 1867 (ניצח: איגנץ קוליש ), חלק מקום 3–4 בתחרות באדן-באדן 1870 (ניצח: אדולף אנדרסן) ומקום שני, אחרי אדולף אנדרסן בתחרות אלטונה 1872. מחלת נפש קשה מנעה ממנו להמשיך ולשחק אחרי שנת 1872.
בין השנים 1864–1867 ייסד וערך נוימן, בצוותא עם אדולף אנדרסן, את העיתון Neue Berliner Schachzeitung.
גיטאר הירו
גיטאר הירו (באנגלית: Guitar Hero) היא סדרת משחקי וידאו מוזיקליים המופצת על ידי RedOctane ו-Activision. הסדרה ידועה בשל השימוש בשלט משחק בצורת גיטרה המדמה את נגינתה של מוזיקת רוק, המיוצגת על המסך על ידי תווים צבעוניים המתאימים לכפתורי הפסקים. בקצרה, על מנת להתקדם במשחק ו"לנגן" בהצלחה את השיר, על השחקן לפרוט תוך כדי לחיצה על הפסק בעל הצבע המתאים לתו בתזמון מדויק. המשחק מיועד הן לשחקן יחיד והן לזוג שחקנים, בין אם זה שיתוף פעולה או תחרות בין השניים. בסדרה נעשה שימוש במגוון רחב של שירי רוק משנות ה-60 עד ההווה. בסך הכול, יצאו שישה משחקים של הסדרה לקונסולות המשחקים.
סדרת המשחקים מכרה יותר מ-25 מיליון יחידות ברחבי העולם, והיא מהמותגים המצליחים והידועים ביותר בעולם בתחום משחקי הווידאו, עם הכנסות שעולות על $2 מיליארד.
המשחק פותח על בסיס משחק בשם גיטרפריקס (GuitarFreaks) משנת 1999.
בפברואר 2011 הודיעה Activision שהיא מפסיקה את פיתוח המשחקים בסדרה. באפריל 2015 הודיעו על משחק חדש בשם Guitar Hero Live השונה מהמשחקים הקודמים בסדרה. המשחק יצא באוקטובר 2015.
היסטוריה.
המשחק הראשון בסדרה, Guitar Hero, יצא ב-5 בנובמבר 2005 לפלייסטיישן 2 באופן בלעדי. בין השירים שנכללו בו: "Cowboys from Hell" מאת פנטרה, "Bark at the Moon" מאת אוזי אוסבורן ו-"Symphony of Destruction" מאת מגאדת'. המשחק היווה פריצת דרך בז'אנר משחקי קצב (Rhythm games), והביקורות היו חיוביות מאוד.
המשחק השני בסדרה, Guitar Hero II, יצא ב-7 בנובמבר 2006 לאקס בוקס 360 בנוסף לפלייסטיישן 2. המשחק כלל מגוון שירים רחב יותר - 64 לעומת 40 - וכמו כן מצבי משחקי מרובי משתתפים חדשים. מצב חדש במשחק היה מצב אימון, בו השחקן יכל להתאמן בנגינת השירים במשחק ללא חשש מכישלון במהירויות שונות. המשחק כלל שירים מוכרים כדוגמת "Hangar 18" מאת מגאדת', "Sweet Child O' Mine" מאת Guns N' Roses, "Killing in the Name" מאת רייג' אגיינסט דה מאשין וכן שירים של להקות עצמאיות, לא מפורסמות.