בסוף 2016 פתחה ארמניה בעימות פוליטי ישיר נגד פקיסטן, כאשר בזבזה את זכות הווטו השנתית שיש לה בברית CSTO המובל בידי רוסיה, כדי שהצעתה של פקיסטן להצטרף כמדינה משקיפה לארגון לא תתקבל.
אליפות ישראל באתלטיקה 1968
אליפות ישראל באתלטיקה נערכה באצטדיון רמת גן ברמת גן בין התאריכים 28 - 29 ביוני 1968.
גזרת תקרה
גזרת תקרה היא תקנת חכמים, הקובעת כי על אף שנסרים כשרים לסיכוך מהתורה, היות שהם עומדים בשני התנאים הנדרשים מסכך הכשר לסוכה (גידולם מן הקרקע ואינם מקבלים טומאה), חכמים גזרו שאין לסכך בהם, מחשש שמא מתוך כך יטעה ויבוא לשבת בביתו.
מקור הדין.
במשנה במסכת סוכה מובאת מחלוקת תנאים:
על משנה זו מובאת מחלוקת אמוראים בתלמוד הבבלי בהסבר מחלוקת רבי יהודה ורבי מאיר. לדעת רב, התנאים נחלקו בגזרת תקרה, ודעתו היא שרבי יהודה אינו גוזר גזרת תקרה, ולשיטתו נסרים כשרים לסיכוך בכל גודל. ואילו רבי מאיר גוזר גזרת תקרה, ולדעתו אסור מדרבנן לסכך בנסרים ברוחב ארבעה טפחים, שמא מתוך ההרגל, ישב תחת התקרה (בבית) וידמה בנפשו שהיא כסוכה. שמואל סובר שכל התנאים גוזרים גזרת תקרה. לשיטתו רבי יהודה סובר שגזרת תקרה שייכת רק בנסרים של ארבעה טפחים, ואילו רבי מאיר סובר שגזרת תקרה שייכת גם בנסרים של שלושה טפחים.
פסיקת ההלכה.
השולחן ערוך פוסק (כדעת הראשונים) שאין מסככים בנסרים שרחבם ארבעה טפחים או יותר, ומוסיף שנהגו כדעת הכלבו שלא לסכך בנסרים כלל, אפילו פחותים מארבעה טפחים.
המשנה ברורה מביא שיש ראשונים שאוסרים מדינא (כלומר לא "רק" מנהג כפי שהביא השולחן ערוך) לסכך בנסרים הפחותים מארבעה טפחים, מכיוון ש"בזמן הזה" עושים מהם תקרה לבתים, ועל כל פנים פוסק כהשולחן ערוך, שאף במקום שאין מסככים בהם את הבתים, אין לסכך בהם מפני המנהג. אמנם דעת המשנה ברורה שבשעת הדחק ניתן לסכך בנסרים שרחבם ארבעה טפחים, ויש דעות שונות בפוסקים האם מברכים על ישיבה בסוכה זו.
יש ראשונים המעלים אפשרות שגזרת תקרה אינה מתייחסת רק לנוסח המסוים שנזכר בגמרא, אלא תלויה במציאות הספציפית, ולפי העניין.
שירה באורדו
לשירה באורדו (באורדו: اُردُو شاعرى) יש מסורת ארוכת שנים ורבת סגנונות, והיא מהווה חלק חשוב ומרכזי בספרות האורדו. מקור רוב הצורות והמבנים הפואטיים של השירה באורדו הוא בשירה הערבית הקלאסית. כיום היא מהווה חלק חשוב בתרבות של דרום אסיה. שפת אורדו הגיעה לשיאה תחת הממשל הבריטי, אז קיבלה מעמד רשמי. בעקבות חלוקת הודו ב-1947, אנשי הרוח והמשוררים נחלקו לפי החלוקה הלאומית. עם זאת, השירה באורדו זוכה להערכה בשתי המדינות: גם המוסלמים וגם ההינדים ממשיכים להנות מן המסורת העשירה של השירה.
השירה באורדו היא ביסודה אמנות מוצגת ופומבית, שלעיתים מתקיימת במופעי שירה ציבוריים. לסרטי בוליווד יש תפקיד חשוב בהנגשת השירה באורדו לדורות הצעירים.
התפתחות השירה באורדו.
שפת האורדו התחילה להתעצב תחת סולטנות דלהי, אך לא שימשה כשפת כתיבה או שירה עד המאה ה-14. בשלב הראשון שימשה הכתיבה באורדו בעיקר למטרות דתיות ולהפצת רעיונות האסלאם בתת-היבשת ההודית. רק במאה ה-18 החלו משוררים להשתמש באורדו לכתיבת שירה וספרות יפה. זו תקופתם של "ארבעת עמודי התווך" של האורדו: מירזא ג'אן ג'אנאן מט'הר (מת 1781), מוחמד רפיע סוודא (מת 1781), מיר דרד (מת 1785) ומוחמד תקי מיר (מת 1810). הם עידנו את שפת השירה באורדו ושכללו אותה במידה רבה. סביב כל אחד מהם התפתח מעין חוג ספרותי ותלמידים רבים שהלכו בעקבותיו. מרכזי שירה מרכזיים התהוו בדלהי ולאחר מכן באווד ובלאקנאו.
פריחה מחודשת בשירת אורדו התגלמה בשיריו של ע'אלב (מת 1869), הנחשב למשורר הנערץ ביותר בתרבות דוברי האורדו. ע'אלב מפורסם בזכות הע'זלים שלו, הנחשבים לפורצי דרך מבחינת תוכנם.
משוררים מאוחרים הניחו את היסודות לרפורמה בשירת אורדו, שתאמה את ההתפתחויות הפוליטיות והחברתיות של התקופה (סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20). סיר סייד אחמד ח'אן ומוחמד חוסיין אזאד הם שניים מהבולטים בדור משוררים זה.
לאחר חלוקת הודו, קיבלה השירה באורדו מימד פוליטי ולאומי הקושר אותה עם פקיסטן. הידוע מבין המשוררים המזוהים עם תקופה זו הוא מוחמד אקבאל. למרות שמת ב-1938 טרם החלוקה, הרי שהוא נחשב במידה רבה לאבי התנועה הלאומית של פקיסטן ולאחד ממעצבי התרבות באורדו.
מושגי יסוד בשירה באורדו.
סגנונות ומושגים מרכזיים בשירה באורדו הם:
סגנונות כתיב.
בפקיסטן ובאזור דקאן בהודו, השירה באורדו נכתבת בסגנון הקליגרפי נסתעליק של הכתיב הפרסי-ערבי. בצפון הודו, שם השירה באורדו פופולרית מאוד, נהוג לתעתק את השירה לכתב הדוונגארי, כדי להקל על דוברי האורדו שאינם קוראים את הכתב הפרסי-ערבי. לעיתים מתעתקים את הכתוב באורדו לאותיות לטיניות.
הואי קא יאן
יונס בלהנדה
יונס בלהנדה (בערבית: يونس بلهندة; נולד ב-25 בפברואר 1990) הוא כדורגלן צרפתי-מרוקאי המשחק באדנה דמירספור מליגת העל הטורקית בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים.
מונפלייה.
בלהנדה נולד בצרפת להורים ממוצא מרוקאי. בלהנדה התחיל את לשחק כדורגל בגיל 7 בקבוצות מקומיות וסומן ככישרון גדול. לאחר שאולימפיק ליון, אולימפיק מרסיי וסנט אטיין הביעו בו עניין, הוא החליט לעבור למונפלייה בגיל 13 על מנת להישאר קרוב למשפחתו. לקראת סוף עונת בלהנדה הצטרף לקבוצת המילואים. בעונת זכה עם קבוצת הנוער בגביע הצרפתי לנוער.
ב-27 ביולי 2009 בלהנדה חתם לשלוש עונות בקבוצה הבוגרת. אף על פי שבלהנדה שיחק כקשר אחורי בקבוצת הנוער, בקבוצה הבוגרת תופקד כקשר כנף שמאל. בעונת בלהנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד פריז סן-ז'רמן. ב-19 בספטמבר 2009 בלהנדה הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2–4 לאולימפיק מרסיי. ב-13 בינואר 2010 בלהנדה הורחק לראשונה בקריירה שלו בהפסד 0–4 למונקו.
ב-19 באוגוסט 2010 האריך את חוזהו עד .
בעונת בלהנדה עבר לשחק כפליימקר. ב-27 באוגוסט 2011 הורחק בהפסד 1–2 לאולימפיק ליון, לאחר שבעט במיראלם פיאניץ'. בנובמבר נבחר לכדורגלן החודש בליגה הצרפתית. בסיום העונה, בלהנדה זכה עם מונפלייה באליפות הראשונה בתולדותיה.
דינמו קייב.
ב-1 ביולי 2013 בלהנדה חתם לחמש עונות בדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. ב-4 באוגוסט 2013 בלהנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ווהלין לוצק. בלהנדה הבקיע שלושער בניצחון 1–9 נגד מטאלורג דונצק.
בעונת זכה עם דינמו בדאבל והגיע עימה לרבע גמר הליגה האירופית.
שאלקה 04.
ב-5 בינואר 2016 בלהנדה הושאל עד לסיום העונה לשאלקה 04 מהבונדסליגה.
ניס.
ב-31 באוגוסט 2016 חזר לצרפת כאשר הושאל לניס עד לסיום העונה.
גלאטסראיי.
ב-28 ביוני 2017 חתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית.
בלהנדה שנולד בצרפת, החליט לנצל את שורשיו המרוקאים ולייצג את נבחרת מרוקו.
ב-17 בנובמבר 2010, בלהנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד . ב-31 בינואר 2012 בלהנדה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד במסגרת גביע אפריקה לאומות 2012.
בלהנדה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012, גביע אפריקה לאומות 2013 ומונדיאל 2018.
חומת גורגאן הגדולה
חומת גורגאן הגדולה (בפרסית: دیوار بزرگ گرگان, ידועה גם כחומת אלכסנדר, دیوار بزرگ اسکندر או הנחש האדום, مار سرخ) היא מערכת ביצורים וחומת לבנים ארוכה שנבנתה בתקופת האימפריה הסאסאנית. זוהי מערכת הביצורים השנייה באורכה בעולם, לאחר החומה הגדולה של סין. שרידי החומה נמצאים ליד העיר גורגאן שבפרובינציית גולסתאן בצפון מזרח איראן, בפינה הדרום מזרחית של הים הכספי. החומה באורך 195 קילומטרים וברוחב של 6–10 מטרים, כאשר כל 10–50 ק"מ מפוזרים ביצורים ומצודות. בתוואי החומה יש למעלה מ-30 מצודות. החומה נבנתה במעבר צר יחסית בין הים הכספי לבין ההרים של צפון-מזרח איראן, כך שתוקפים מצפון יתקשו לאגף אותה. היא נחשבת לאחד משערי אלכסנדר כחלק מממלכת הירקאניה הקדומה, וכהגנות האימפריה הסאסאנית מ"ההונים הלבנים".
שמות.
החומה ידועה במספר שמות: היא נקראת גם "הנחש האדום" בגלל צבע הלבנים מהם היא בנויה. בפרסית, היא נקראת גם "מחסום אלכסנדר" ( סד-י אסכנדר) או "חומת אלכסנדר", על שם אלכסנדר הגדול הנחשב שעבר דרך שערי אלכסנדר הנחשבים קשורים לחומה, בדרכו מזרחה. החומה ידועה גם בשמות "מחסום אנושירוואן" ( סד-י אנושירוואן) ו "מחסום פיירוז" (), באופן רשמי, היא נקראת "חומת ההגנה של גורגאן" ( דיוואר-י דפאעי-י גורגאן). הטורקמנים האיראנים קוראים לחומה קיזיל ילאן (בטורקית) או .
תיאור.
החומה היא באורך של 195 קילומטרים ובין 6–10 מטר רוחב, כאשר במהלכה יש 30 מצודות ביצורים הנמצאים במרווחים של בין 10–50 ק"מ זה מזה .
החומה נבנתה מלבני בוץ, גבס, מלט וחימר אשר הוכנו בתנורים ניידים בצורה אחידה לאורך החומה. בחלק מהחומה מבנה הלבנים מעורב, לבנה אנכית בין שתי לבנות אופקיות מעליה ומתחתיה. השימוש בלבנים היה נפוץ בתחילת תקופת האימפריה הפרתית יש גדלים שונים של הלבנים, אולם הרוב בגודל סטנדרטי של 40×40×10 ס"מ. השימוש בלבנים היה בצירוף אדמת הלס המקומית, אשר נשרפו בכבשנים לאורך קו החומה. החומה מתחילה מחוף הים הכספי, מתעקלת צפונית לגונבאד-י קאבוס וממשיכה מזרחה עד להרי פיש-כּמאר. החומר שוכנת צפונית לנהר מקומי ולידה תעלת מים ברוחב 5 מטר (ששימשה בהתחלה להכנת הלבנים, ובהמשך שחלק ממערך ההגנה).