במסגרת פתרון בעיות הניקוז יוקמו בפארק אריאל שרון אגם מלאכותי וסכר חכם שיווסתו את זרימת הנחלים לתוך תעלת איילון. תעלת האיילון תועמק ותקורה ומעליה תמתח מסילת הרכבת הרביעית והתשתית החשמלית עבורה. מיזם הניקוז עתיד להסתיים ב-2026 ועלותו המשוערת כחצי מיליארד שקלים.
בפברואר 2022, הושגו הסכמות בין רכבת ישראל לחברת נתיבי ישראל, בנוגע לחלוקת העבודה בין שתי החברות בפרויקט. ההסכמות התגבשו לאחר חילוקי דעות ארוכים בין שני הגופים, אשר במהלכם הועברו חלקים שונים מהפרויקט בין שתי החברות, דבר אשר עיכב את העבודות. לדברי אנשי משרד התחבורה, הפרויקט שהיה מתכונן להסתיים ב-2026, יסתיים ב-2028.
Foundations of Physics
Foundations of Physics (יסודות הפיזיקה) הוא כתב עת בפיזיקה העוסק בבעיות יסוד העומדות בפני הפיזיקה המודרנית. הוא מכיל רק קומץ מאמרים מדי חודש, בניגוד לכתב עת כמו Physical Review של ה-American Physical Society (החברה האמריקאית לפיזיקה), המכיל מאמרים רבים (לעיתים עשרות) בכל גיליון.
בין עורכיו בעבר ובהווה ניתן למנות כמה חתני פרס נובל ומדענים מובילים בכללם: לואי דה ברויי, Robert H. Dicke (רוברט ה. דיק), מארי גל-מאן, Abdus Salam (עבדו סאלאם), איליה פריגוז'ין ונתן רוזן.
בינואר 2007, החליף חתן פרס נובל Gerardus 't Hooft (ז'רארד ט' הופט) את פרופסור אלוין ואן דר מרב כעורך הראשי, ו-Foundations of Physics Letters שולב בתוך המגזין.
חלבלוביים
חלבלוביים (שם מדעי: Euphorbiaceae, שם נפוץ: Spurge) היא משפחת צמחים דו-פסיגיים מסדרת המלפיגאים (Malpighiales). המשפחה גדולה מאוד ומגוונת ומשויכים אליה 220 סוגים. היא מקיפה עשבים חד-שנתיים או דו-שנתיים, בני-שיח, שיחים, מטפסים  או עצים וגם צמחים רותמיים ובשרניים (סוקולנטיים שגבעוליהם אוגרים מים) דמויי קקטוסים, אף שמדובר במשפחה ממקור בוטני שונה. נציגי המשפחה נפוצים כמעט בכל אזורי האקלים, אך בעיקר באזורים טרופיים. לחלק מצמחי המשפחה אופייניים צינורות של מוהל חלבי או מוהל חסר צבע שנלווים אל צרורות הצינורות או רקמות אחרות של הצמח. בין המינים שלה מצויים צמחים רעילים, צמחי נוי וגם צמחי תרבות, שמשמשים מקור להספקת שמן, גומי (קאוצ'וק) או עמילן.
מאפיינים מורפולוגיים.
העלים מסורגים, נגדיים, דוריים, או מאוגדים בנצרים קצרים, והם פשוטים ( 3 עלעלים במין Tragia laciniata), לעיתים רחוקות מורכבים בעלי אונות ככף היד (למשל במין קקיון).
הלוואים קיימים או חסרים.
הפטוטרות קיימות או חסרות.
הטרף על פי רוב פשוטים, או לפעמים בעל אונות כף יד, שפת העלה תמימה, או כמעט, גלית, חרוקה, משוננת או משוננת כמשור. העירוק (סידור העורקים) מנוצה, כפני (ככף יד בבסיס הטרף) או כפני בבסיס ומנוצה בהמשך.
התפרחות חד-ביתיות (פרחים זכריים ופרחים נקביים על אותה תפרחת) או דו-ביתיות, חיקיות או אמיריות (בקצה הענף) או צומחות בצד הנגדי של העלה, לעיתים רחוקות על הגבעול הראשי או גבעולים ותיקים. כמו כן, הן בצורת אשכול, מכבד או שיבולת, מסועפת, מְסֻיֶּמֶת, מאוגדת או דמויות פרח, או פרח בודד.
הפרחים חד מיניים, בעלי שחלה עילית וללא צינור הפרח. העטיף כפול, פשוט או חסר. לעיתים קרובות הפרחים הנקביים שונים מהפרחים הזכריים. לעיתים הפרחים ערוכים בתפרחות זעירות, דמוית פרח ומסביב לכל תפרחת מעטפת כללית המכונה כוסית.
עלי הגביע חסרים או 2 עד 12, מופרדים או מאוחים מבסיסם כמעט לכל אורכם.
עלי כותרת על פי רוב חסרים או 5 או לעיתים רחוקת 3, 4, או 6, ואז הם מופרדים או מאוחים.
הצופנים קיימים או חסרים.
האבקנים יחידים (במיני חלבלוב) ועד 35 (בסוג שלוחית), לעיתים רחוקות רבים עד 1000 (למשל, בסוג קיקיון). הזירים מופרדים או מאוחים בבסיסם ומסועפים בחלקם העליון. וחופשיים (אינם מעורים לאיבר אחר); המאבקים נפתחים לאורך  סדקים שבין שני שקי האבקה של אותה לשכה.
השחלה עילית, יחידה, המורכבת בדרך כלל בין 3 עד 5 עלי שחלה או לעיתים רחוקות פחות מ-3 או יותר מ-5 ועד 20. מספר המגורות דומה למספר עלי השחלה. השליה חיקית ובה ביצית אחת הפוכה, אַנְאַטְרוֹפִּית (anatropous), כלומר הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו.
עמודי העלי, שמספרם אחד עד 5 או לעיתים רחוקות עד 9, מופרדים או מאוחים ולא מסתעפים. מספר הצלקות מאחד עד 32.
הפרי הוא בדרך כלל מסוג הלקט שהתפרקותו היא מסוג פְּתִיחָה חוֹצַת חַיִץ (septicidal) - בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך בין עלי השחלה. הפרי הוא לפעמים מפרדת, בית גלעין, או זירעון או לעיתים רחוקות מאוד ענבה.
זרע אחד בכל מגורה.
צמחי תרבות החשובים בכלכלה.
בין הצמחים החשובים בכלכלה ממשפחה זו נמנים:
צמחי הבר בישראל.
צמחיית הבר בארץ ישראל מקיפה עשבים (41), חלקם שיח ובני  שיח (11) ואחד גאופיט (חֲלַבְלוּב אַפְּיוֹס). כולם לא בשרניים, לא קוצניים מלבד אחד (חֲלַבְלוּב קוֹצָנִי) וללא לוואים. רובם חד-מיניים (מלבד חלבלוב הסהרה וחלבלוב שוביץ) וחד-ביתיים מלבד אחד (מַרְקוּלִית מְצוּיָה). צמחיית הבר בארץ ישראל מיוצגת על ידי 50 מינים מ-4 סוגים של משפחת החלבלוביים, ואלו הם:
אברהם סולודר
אברהם סולודָר (תר"ן, 1890 – כ"ט בחשוון תרצ"ז, 14 בנובמבר 1936) היה משורר, מחנך ומתרגם.
קורות חיים.
סולודר נולד וגדל בכפר סטאניסלאבצ'יק שליד ז'מֶרינקה, בחבל פודוליה שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). בהמשך עבר לנמירוב ומשם לאודסה. באודסה עסק בהוראה, ושם פגש את ביאליק, שעודד אותו בתחילת דרכו הספרותית. אז עבר סולודר לווילנה והחל לעבוד במערכת "העולם", שם פרסם את שיריו הראשונים.
עלה לארץ ישראל בשנת 1911 ולמד בבית המדרש למורים העברי בירושלים. עבר לתל אביב, והתיידד עם יוסף חיים ברנר. עסק בהוראה במושבה יִסוּד המעֲלֶה, שם נישא בינואר 1914 לרופאה ד"ר שרה בן-עמי סולודר, בתם של קלרה (אחותו של הלל יפה) והסופר מרדכי בן-עמי (רבינוביץ') ואחותו של ד"ר מיכה בן עמי (רבינוביץ) (מראשוני הרנטגנולוגים בארץ). בני הזוג היו הורים לשני בנים.
בשנת 1926 היגר לארצות הברית. עסק שם בהוראה בבית המדרש לתורה (ישיבת סקוקי) ובמכללה למדעי היהדות (College of Jewish Studies). קיבל תואר מוסמך באמנות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, עסק בתרגום שירתו של וולט ויטמן לעברית וערך את הירחון המצויר העברי "דורנו" (תרצ"ד–תרצ"ז).
סולודר נפטר מהתקף לב ב-1936 בשיקגו, בגיל 46. אלמנתו ושני בניו נותרו בארץ.
לאורך חייו פרסם שירה בכתבי עת. הוא תרגם מיצירות וולט ויטמן, מיכאיל לרמונטוב, יו לופטינג ווילהלם בּוּש, וחיבר כמה ספרי לימוד. עסק בספרות ילדים וערך את עיתוני הילדים: "אלומות" ו-"עולם הילדים". תרגם את "דוליטל הרופא", שיצא לאור בתרפ"ט.
אלמנתו שרה נפטרה ב-1957, בשנה ה-74 לחייה.
סולודר היה אב לשניים. בנו רזיאל (רזי) סולודר (1916–1996) היה מוזיקאי ומורה למוזיקה, ממייסדי קיבוץ גשר; נישא לעדנה סולודר, חברת הכנסת (בתו של יצחק כהן, מראשוני משרד הביטחון והמנכ"ל הראשון של בנק אוצר החייל).
בנו דוד סולודר (1918–1991) היה ממייסדי קיבוץ מעוז חיים.
כתביו.
לאחר מותו:
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
שהם (יישוב)
כת החשישיים
קורס מ&quot;כים
קורס מפקדי כיתות (מ"כים) הוא קורס פיקודי צה"לי, המועבר במסגרת זרוע היבשה. ייעודו של הקורס הוא הכשרת מפקד הכיתה לפיקוד על כיתת חי"ר במהלך אימוני הטירונות ובפעילות המבצעית ביחידות הלוחמות, באמצעות פיתוח יכולותיו הפיקודיות. בקורס מוכשרים מפקדי כיתות המגיעים מכלל יחידות חיל הרגלים בצה"ל, מן היחידות המובחרות ומגדודי הסיור.
היסטוריה.
קורסי המ"כים הראשונים נערכו במסגרת ארגון ההגנה והתקיימו בג'וערה ובכפר הנוער ע"ש מאיר שפיה. במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 פעל במקום בית הספר למפקדים של ההגנה ובו הוכשרו למעלה מ-1,000 קצינים, שהיו לימים מבכירי המפקדים בפלמ"ח ובצה"ל והיוו את שלד הפיקוד בראשית דרכו, במלחמת העצמאות. בין הלוחמים שעברו שם קורס מ"כים היו משה דיין, יצחק רבין ורחבעם זאבי, וכן שבעה מבין עשרת הרמטכ"לים הראשונים של צה"ל. לאחר הקמת צה"ל הפך קורס מפקדי הכיתות בחיל הרגלים לקורס פנים חטיבתי, באופן שבו לכל חטיבת חיל רגלים בצבא הייתה מסגרת להכשרת מפקדי כיתות. בנח"ל שימש גדוד 906 (שועלי הנגב) כמסגרת קורס מפקדי הכיתות, ואילו גדוד 17 (אריות הגולן) שימש כמסגרת קורס מפקדי הכיתות של חטיבת גולני. עם הקמת חטיבת הצנחנים עשו אנשיה בתחילה את קורס המ"כים עם הנח"ל, אולם עד מהרה הוקמה בעבורם מסגרת נפרדת- גדוד 450 (האריה המעופף).
בשנת 1974, כחלק מלקחי מלחמת יום הכיפורים, הוקמה חטיבת ביסלמ"ח, בית הספר למ"כים, תחת פיקודו של אל"ם יעקב חסדאי, כדי לאגד את גדודי הכשרת מפקדי הכיתות, אשר השתייכו לכל אחת מחטיבות החי"ר הקיימות, תחת מסגרת תורתית ופיקודית אחודה. החטיבה כוללת 3 גדודים סדירים המשמשים גם כמסגרות המכשירות מפקדי כיתות בחיל הרגלים - גדוד 906 (שועלי הנגב) שהועבר מהנח"ל, גדוד 450 (האריה המעופף) שהועבר מחטיבת הצנחנים וגדוד 17 (אריות הגולן) שהועבר מחטיבת גולני. בית הספר היווה, במקביל להיותו גוף המכשיר את מפקדי הכיתות, גם חטיבת חי"ר ונקרא גם חטיבה 772. עם הקמת בית הספר היה נהוג כי חניכי הקורס היו משויכים לגדודים בהתאם לחטיבות מהן הגיעו במקור, וכך הצנחנים ביצעו את הכשרת מפקדי הכיתות בגדוד 450, לוחמי גולני בגדוד 17 ואילו הנח"לאים בגדוד 906. עם הקמתן של חטיבות הנח"ל וגבעתי שונה הדבר והונהג קורס מעורב אשר אותו עוברים כלל החניכים.