נאסר פעמיים פעמים בידי השלטונות העות'מאניים, ככופר נפש על חובות היישוב היהודי בירושלים. ואז הוסיפו לו עוד שני שמות על שמו המקורי משה, תחילה חיים, ואחר כך ניסים.
בשנת ה'תק"ה מונה לכהן כראשון לציון. הוא מילא תפקיד זה כארבע שנים, עד לפטירתו.
הוא ובית דינו תיקנו מספר תקנות, ובכללן תקנה האוסרת על גברים לא נשואים בגילאים 20–60 לגור בירושלים.
נפטר ביום שישי, ערב שבת פרשת חקת, ד' בתמוז ה'תק"ט, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, סמוך לאחיו רבי ישראל מאיר ולקבר רבי חיים בן עטר. בתקופת השלטון הירדני במקום אירעו מספר תאונות בסמוך למקום קבורתם, בעת ניסיונות ליישור השטח לצורך הכשרת מגרש חניה במקום, דבר שגרר את הפסקת העבודות, בשל אמונת העובדים שם בקדושת המקום.
אחד מתלמידיו הוא הרב יונה נבון.
הרב יצחק הכהן רפפורט כיהן אחריו כראשון לציון.
רבי רפאל שלמה הבדלה היה גיסו.
חיבוריו.
שאלות ותשובות "אדמת קודש" - שני חלקים של שו"ת וחידושים על ארבעת חלקי השולחן ערוך, בחיבור משא ומתן הלכתי עם רבני ירושלים ורבנים מקהילות אחרות. (חלק א' נדפס בחייו בקושטא (1742), חלק ב' נדפס אחרי מותו בשלוניקי, על ידי בנו הרב יוסף פנחס, (1756)).
אשר פלד
אשר (אושרק'ה) פלד (1 בנובמבר 1906 – 18 בפברואר 1970) היה מראשוני צה"ל וקצין חימוש ראשי הראשון.
נולד כאשר ויינברג לישראל וסימה בעיר אומן, שברוסיה (כיום באוקראינה). נין ונכד לבעש"ט.
עלה ארצה בשנת 1926. טרם הצטרפותו לארגון ההגנה, בשנת 1933, עבד בפיק"א.
במסגרת ההגנה היה סגן מפקד הגליל התיכון, סגן מפקד מחוז ירושלים ומפקד מחוז שומרון וירושלים. בשנת 1941 מונה פלד לראש מחלקת החימוש של הארגון - תפקיד החמש הכללי.
עם הקמת צה"ל הוצב בראש שירותי הנדסת חימוש בדרגת סגן-אלוף. באוגוסט 1949 הפכו "שירותי הנדסת חימוש" ל"חיל החימוש והתובלה" ופלד מונה למפקד הראשון של חיל החימוש. בשנת 1950 שונה שם התפקיד ל"קצין החימוש הראשי". באפריל 1951 הועלה לדרגת אלוף-משנה והתמנה כעוזר לראש אגף האפסנאות במטכ"ל. בשנה זו גם סיים את שירותו הצבאי והועמד בראש אגף החימוש של משרד הביטחון (1952–1966). בשנים אלו היה שותף לרכש הביטחוני של מערכת הביטחון בתקופות מבצע קדש והתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים. בנוסף, שימש כמזכיר מועצת החימוש העליונה. היה מגיע אישית פעמים רבות כדי להיות פעיל בפריקת ציוד ונשק והעברתו לידי צה"ל.
משנת 1966 ועד פטירתו שימש כיושב ראש ועדת הקליעה של התאחדות הקליעה בישראל.
אשר פלד נפטר מהתקף לב בחדרה ונטמן בבית העלמין בעיר. הותיר אחריו את רעייתו, בלה, שתי בנות ונכדים.
עיריית חדרה קראה רחוב בעיר לזכרו.
חומצה דאוקסיריבונוקלאית
קרדונג לה
יוליה אוגוסטה
ליביה
קומלינה
קומלינה (שם מדעי: "Commelina") היא סוג של צמח בעל פרחים. באנגלית היא קרויה גם "פרח היום" (Dayflower) ו"דמעות האלמנה" (Widow's Tears). צוינה לראשונה בכתובים על ידי קארולוס ליניאוס, כולל מין שנקרא על שמו. שמה המדעי קרוי על שם הבוטניקאי ההולנדי יאן קומליין (Jan Commelijn), שהיה בין השאר אוצר הגן הבוטני של אמסטרדם, שם נולד ונפטר.
מאפיינים.
רוב מיני הקומלינה הם עשבוניים חד שנתיים או רב שנתיים. קיים בהם מנגנון נדיר יחסית, בו הפרחים מוחזקים בנרתיק דמוי תרמיל במהלך היום. נרתיק זה נפתח ומתכווץ בתלות עם מידת האור והלחות באוויר, ומשחרר את החפים - סוג של עלי כותרת, המקיפים את האבקנים ולשונות השחלה. הפרחים נראים לעין רק בשעות היום בהם האור מועט, לרוב בשחר, ולאחר מכן קשה למוצאם. העלים מסורגים, מוארכים ובעלי שפה תמימה.
תפוצה.
הקומלינה נפוצה ביבשות אמריקה, אפריקה, אסיה ואירופה, ובחלק מהמקומות נחשבים מיניה כעשבים שוטים. הצמח משתרש היטב באדמות סלעיות ויכול להתפרש באזורים אורבניים בקלות. ללא עישוב, הקומלינה יכול להתפשט לרוחב גנים שלמים. באירופה הוא נחשב לסימן של עזובה, היות שפרחיו בולטים בגנים נטושים והריסות עירוניות. מספר מינים אף השתרשו כפולשים בארץ, הבולט מביניהם הוא הקומלינה הזקופה.
שימושים.
מספר מינים, כגון הקומלינה הבנגהלית, נאכלים כירקות עליים במדינות באפריקה ודרום מזרח אסיה.
אינדיה ארי
אינדיה ארי סימפסון (באנגלית: India Arie Simpson; נולדה ב-3 באוקטובר 1975) היא זמרת נשמה ורית'ם אנד בלוז אמריקאית, כותבת ומפיקת אלבומים.
שנים מוקדמות.
אינדיה ארי נולדה בדנוור, קולורדו. אמה, ג'ויס, הייתה זמרת בעבר, ואביה, רלף סימפסון, הוא שחקן עבר בליגות ה-ABA ו-NBA.
כשהייתה בת שלוש עשרה התגרשו הוריה והיא עברה עם אמה לאטלנטה, ג'ורג'יה.
בעידוד הוריה, רכשה אינדיה מיומנויות מוזיקליות בגיל מוקדם, היא לקחה שיעורי נגינה במגוון כלים כאשר למדה בבית הספר בדנבר, אך לדבריה לא לקחה את המוזיקה ברצינות, מפני שרק ניגנה ולא כתבה שירים.
לאחר שעברו היא ואמה לג'ורג'יה, למדה ארי תכשיטנות במכללה לאומנות ועיצוב, ושם לקחה גם שיעורי גיטרה, שגרמו לה לפריצת דרך אישית בנושא כתיבת שירים והופעות מול קהל. בראיון עמה אמרה ארי: "זה היה הכלי הראשון שיכולתי לשיר יחד איתו, באחת המסיבות ניגנתי שיר שכתבתי, ובשלב מסוים לא חשבתי איך ישמע הצליל הבא ומה תהיה המילה הבאה, החדר נהיה בהיר, כאילו מישהו הדליק את כל האורות. ברגע הזה ידעתי שזה חלום שמתגשם".
ארי הייתה מעורבת בסצנת המוזיקה המקומית באטלנטה, והייתה שותפה בייסוד קבוצת יוצרי מוזיקה עצמאית. הם הוציאו אוסף שירים בהוצאה עצמאית, שכלל גם את שיריה הראשונים. הקבוצה הופיעה בגיג בבמה צדדית בפסטיבל לילית (פסטיבל מוזיקה המוקדש לנשים סולניות ומובילות להקה) ב-1998.
ב-1999 פנתה אל ארי ציידת כישרונות של "מוטאון" והפגישה בינה לבין המפיק קדר מסנברג.
קריירה מוזיקלית.
עברו שנתיים עד שארי הוציאה לבסוף את אלבומה הראשון, העבודה על האלבום התמשכה מעבר לצפוי בעיקר בגלל הקפדתה המחמירה של ארי על דיוק ואיכות הצליל.
Acoustic Soul 2001.
אלבום הבכורה של אינדיה ארי, Acoustic Soul, יצא במרץ 2001 והיה מועמד לשבעה פרסי גראמי ב-2008.
האלבום הציג שילוב של סול, היפ-הופ, בלוז ופולק, ועל אף שהתחמק מצו השעה של תעשיית האלבומים, הוא קלע לטעמם של מאזינים מקשת רחבה של סגנונות.
האלבום דורג במקומות גבוהים במצעדי האלבומים של אותה שנה, ועל אף שלא זכה לזמן אוויר בשידורי רדיו כמו אלבומי ראפ ופופ, מכר כמעט שני מיליון עותקים בארצות הברית, וכמעט שלושה מיליון עותקים בכל העולם.
למרבה ההפתעה, למרות שהייתה בעלת מספר המועמדויות הגבוה ביותר לפרסי גראמי בשנה זו, ארי לא זכתה על האלבום אף לא בפרס אחד.
Voyage to India 2002.
האלבום הבא של ארי, Voyage to India, הגיע למקום הראשון במצעדי ה-R&amp;B בארצות הברית, וזיכה את אינדיה ב-2003 בפרס גראמי ל"אלבום הרית'ם אנד בלוז הטוב של השנה", ול"ביצוע הטוב ביותר במוזיקה אלטרנטיבית" עבור השיר "Little Things".
האלבום מכר כמיליון עותקים בארצות הברית ושני מיליון עותקים בסך הכל.
Voyage to India ממשיך את Acoustic Soul בסגנון מוזיקלי המאזן בין הצליל האקוסטי לצליל אלקטרוני. השירים עוסקים בצורה ישירה במערכות יחסים, לרוב ללא שימוש במטפורות או דימויים.
בשיר "The One" שנכתב לבן זוג שלא מוכן להתחייב למערכת יחסים: "אני גורמת לעצמי להיות פגיעה אבל אתה בולם את עצמך מפחד לשחרר, אם אתה מחפש אהבה אני חושבת שאני יכולה להיות האחת..."
ובשיר "Talk To Her" : "כשאתה מדבר אליה דבר אליה, כמו שהיית רוצה שמישהו ידבר אל אמא שלך...".
אינדיה אמרה על האלבום "במבט לאחור, אני חושבת שהאלבום הראשון שלי היה על הכרת התודה שלי על כך שהגעתי לאן שהגעתי בחיי ובקריירה שלי, והאלבום השני כולו על גדילה, הוא נקרא 'מסע לאינדיה' כי הוא מסע רגשי ונפשי, ואני עדיין בתוך אותו מסע".
בביקורות על האלבום נכתב: "למרות שהאלבום עמוס בעצות למערכות יחסים בנוסח אופרה וינפרי, הקלילות של המוזיקה הופכת את ההאזנה לחוויה נעימה".
באותה שנה שיתפה ארי פעולה עם זמרת הג'אז קסנדרה וילסון, בביצוע השיר "Just Another Parade" באלבומה של וילסון Belly of the Sun, ועם סטיבי וונדר, בהקלטת חידוש לשיר "Christmas Song" של מל טורמה מ 1944. השיר הוקלט עבור חברת המרכולים Target ומומן על ידה, והפך להיות לשיר הראשון שנוצר לצרכים מסחריים, והיה מועמד לגראמי.
ב-2005 השתתפה אינדיה בהקלטת אלבומו של סטיבי וונדר
"A Time to Love", שיר שהיא כתבה, והיה מועמד לפרס גראמי של 2006 עבור "שיתוף הפעולה הקולי הטוב ביותר".
2006 Testimony: Vol. 1, Life &amp; Relationship.
Testimony: Vol. 1, Life &amp; Relationship, אלבומה הבא של אינדיה ארי, יצא ביוני 2006.
האלבום הגיע לראש המצעד האמריקאי והיה מועמד לשלושה פרסי גראמי, מכר כמעט מיליון עותקים בארצות הברית, וכ-1,600,000 עותקים בסך הכל.
האלבום מתאר מערכות יחסים כמסע מלב שבור דרך השלמה ועד להתעלות.
אינדיה סיפרה על היווצרות האלבום: "פשוט לא יכולתי שלא לכתוב את השיעור שלמדתי על מערכות יחסים". היא סיפרה על החששות מהוצאת האלבום לחברה שלה. "היא ענתה לי: 'אנשים לא צריכים שתספרי להם על דברים שמחים, הם מסתכלים עלייך ואומרים: מה אינדיה הולכת לספר לנו עכשיו על המקום שבו היא נמצאת?'. זה הרגיע אותי".
החצי הראשון של האלבום עוסק בגעגוע ושברון לב:
בשיר Good Morning :"זה מטורף כמה שחסרה לי נשיקת בוקר טוב פשוטה", ובשיר The Heart of the Matter: "אם תמשיך לשאת את הכעס הזה, הוא יאכל אותך מבפנים".
המשך האלבום הוא תהליך של השלמה והתקדמות לקראת החופש, שמוגדר אצל ארי כחיים ללא ציפיות שצריך לעמוד בהן.