הגן ננטע ב-1883 ושימש בהתחלה כקרקע חקלאית בידי האיכרים. החלקות נמכרו לפקידי הברון רוטשילד ואלה הקימו שם תחנת ניסויים לבדיקת התאמת גידולים חקלאיים לקרקע במושבה הצעירה. לצד התחנה ניטע בגן פרדס. בקצה הצפון מזרחי של הגן מצויים באר "מצאנו מים" ומגדל המים הישן, שסיפקו מים לחלקות.
ב-1890 ננטעה בגן שדרת הדקלים הקנריים המפורסמת. השדרה ננטעה לכבוד אורחים רבי מעלה ובין הנכבדים שביקרו בה נמנו בנימין זאב הרצל, ארתור ג'יימס בלפור וסר וינסטון צ'רצ'יל.
ב-1934 הוקמה בחלקו הצפוני-מזרחי של הגן פינת משחקים לילדים.
ב-5 באפריל 1936 הונחה בדרום הגן אבן פינה למוזיאון לזכרו של הברון רוטשילד, אך המוזיאון מעולם לא הוקם.
ב-1937 הוקם בחלקו הדרומי-מזרחי של הגן "בית מכבי", ששימש שנים רבות כאולם הספורט של מכבי ראשון לציון בכדוריד.
גן ציבורי.
ב-1939 הגיעה המועצה להסכם עם פיק"א על העברת הפרדס לבעלות המועצה. ההסכם איפשר את עקירת הפרדס ב-1940 והפיכתו לגן ציבורי.בשנים 1946 –1947 עוצב הגן מחדש כגן אנגלי בתכנונו של אדריכל הנוף יחיאל סגל. המשך העבודה והתכנון הופקדו בידי אדריכל הנוף צבי מילר. בשנת 1950 הסתיימו עבודות הנוף בגן, במסגרתן נחפר אגם מלאכותי בחלקו הצפון-מערבי, ניטעה שדירת עצים להפרדת הגן מרחוב הרצל; נשתלו מדשאות וניטעו עצי וושינגטוניה בחלקו הדרום-מערבי, בניסיון לטשטש את צורת הצלב שיצרו שדרות הדקלים.
ברחבי הגן פוזרו ברבות השנים כלובי חיות ובהם בין היתר איילים, קופים, בבונים, פסיונים, טווסים ועבדקן הרעמה. מרבית הכלובים הועברו בסוף שנות ה-80 לחי-כיף שבמערב ראשון. נוסף לפינת החי כלל הגן בשנות ה-80 מתקני שעשועים לילדים ואמפי-פארק טבעי.
בגן התגורר עד למותו מוישה דודל, דמות מיוחדת בהווי של "ראשון הוותיקה". פסל בדמותו הוצב בסמוך לבאר ולמגדל המים שבקצה הגן.
תכנון חדש ושיפוצים.
בשנים 1996 –1997 עוצב הגן מחדש על פי תוכנית של אדריכל הנוף משה בירקנטל. עלות הפרויקט עמדה על כ-7.3 מיליון ש"ח. שדירת העצים שהפרידה בין הגן לרחוב הרצל, גבולו המערבי של הגן, נעקרה, ומפלס הקרקע הוגבה למפלס הרחוב. שערי הגן עוצבו כשערי הפרדס הישן שהיה במקום. האגם נהרס לטובת בריכת מים רדודה עם מזרקות וגשר ממעל. בבריכה ברווזים ובסביבתה מצויות עשרות יונים הבאות לאכול ואף תרנגולות. מדרום לבריכה רחבה ובימת מופעים מקורה ("הפגודה") הפונה אל עבר המדשאה הגדולה.
שדירת הדקלים שופצה ומשני צידיה ניטעו דקלים חדשים, כאשר ביניהם לבין הדקלים הישנים מפרידות שתי אמות מים מלאכותיות ובהן מזרקות, זכר לתעלות ההשקיה שהעבירו מים לחלקות החקלאיות שהיו במקום. השדרה משתרעת מהמדרחוב בצפון עד לרחוב הכרמל בדרום וממנה יש מבט על המבנה האדום של היקב העתיק.
בדרום הגן פינות משחקים לילדים ובצפון סככה מקורה עם שולחנות למשחקי שחמט, דומינו, דמקה וקלפים. ליד הסככה הוקמה ב-1996 אנדרטה לזכר 25 בני ראשון שנהרגו בהפצצות חיל האוויר המצרי על המושבה במלחמת העצמאות. ב-22 במאי 2002 התפוצץ ליד הסככה מחבל מתאבד פלסטיני בן 16 ורצח שני ישראלים.
בחלק המזרחי של הגן מדשאות, פינת משחקים לילדים, עצים רבים, ספסלים וכן מגדל המים הישן (בצפון).
במסגרת "פרויקט זד"ל" נהרס בשנות ה-90 של המאה ה-20 "בית מכבי הישן" (אולם הספורט) ושונו פניו של רחוב זד"ל. בשטחו של האולם נבנה בית העירייה החדש, שאוכלס לבסוף בשנת 2005. לצד הבניין כיכר רחבה שפונה אל הגן ומתחברת לשדרת הדקלים. רחוב זד"ל, גבולו המזרחי של הגן, הפך למדרחוב, כשמפלס הכביש הורד אל מתחת לפני הקרקע. בית העם שופץ והושב לו מראהו המקורי. שאר המבנים ברחוב נהרסו. צידו המערבי של הרחוב נותר פתוח לגן ובצידו המזרחי הוקמו שני בניינים המערבים שימושי מסחר, משרדים ומרכז דיור מוגן לקשישים. לאורך המדרחוב בנק, חנויות ובית קפה. מגרש המיני גולף ומגרש ההחלקה לגלגיליות שבקצהו הדרומי-מערבי של הגן נסגרו ונהרסו.
בשנת 2012 הוקמה פינת חי לציפורים על חלק משטחו של הקצה הדרומי-מערבי. שאר השטח שוקם במהלך 2013–2014, נסללו בו מחדש שבילים, נשתלו מדשאות והוקמה מזרקה עם אורות צבעוניים.
מותה של שדרת הדקלים.
ב-2015 ניזוקה קשות שדרת הדקלים המפורסמת של גן המושבה ועשרות עצים מתו מפגיעת חדקונית הדקל האדומה. כתוצאה מכך בנובמבר 2015 נאלצה עיריית ראשון לציון לכרות את הדקלים המתים מחשש שיקרסו וייפלו על המבלים בגן. במאי 2016 החלה העירייה בנטיעת 150 דקלים חדשים במטרה לשחזר את השדרה. במהלך נטיעת הדקלים החדשים שופרו התשתיות בשדרה, הותקנו 60 עמודי תאורה חדשים וכן מצלמות אבטחה.
אנאטומיה
הומור ויהדות
יאנינה
תסמונת גייאן-בארה
תסמונת גייאן-בארה (מוכרת גם כתסמונת גיליאן-בארה, בלעז-Guillain-Barré syndrome או בשמה המקוצר (GBS), בעברית תסמונת דלקת רב-עצבית עולה חריפה), היא מחלה אוטואימונית נוירולוגית הפוגעת במעטפת העצב, מיאלין, ומתפתחת בדרך כלל עקב זיהום המוביל לתגובה של מערכת החיסון כנגד אנטיגן זר שחודר לרקמות העצב דרך מנגנון של חיקוי מולקולרי. מחלה זו פוגעת במערכת העצבים ההיקפית.
המחלה יכולה להופיע בכל גיל ומופיעה בדרך-כלל אחרי מחלה עם תסמיני חום או שילשולים כתגובה לנגיף או חיידק. לפי רישומים רפואיים בארצות הברית, כחמישה אחוזים מן החולים במחלה מתים ממנה, כתוצאה מסיבוכי נשימה (לעיתים כתוצאה משגיאה באבחון התסמינים והימנעות מטיפול מתאים). בישראל אין נתונים לגבי תסמונת גייאן-בארה.
המחלה תועדה לראשונה בידי הרופא הצרפתי ז'אן לנדרי בשנת 1859. בשנת 1916 הנוירולוגים הצרפתיים ז'ורז' גייאן וז'אן אלכסנדר בארה אבחנו את המחלה בשני חיילים ותארו את מאפייני האבחון שלה.
תסמינים ואבחון.
תסמיני המחלה מתחילים בחולשה, תחושות נימול, עקצוצים, שרפה וכאבים בגפיים (ידיים ורגליים). התחושות מתחילות בכפות הרגליים והידיים ומתקדמות במעלה הגוף, בפתאומיות תוך דקות או בהדרגה תוך ימים ספורים. שרירי הגוף נחלשים עד כדי שיתוק, אשר מביא למצב שהרגליים והידיים אינן נשמעות להוראת המוח. השיתוק עלול לטפס לשרירי הנשימה והפנים. תהליך זה הוא השלב הקריטי והמסוכן של המחלה, ונמשך לרוב בין 14 ל-20 ימים. חלק מהחולים נזקקים להנשמה מלאכותית ולהשגחה צמודה בטיפול נמרץ נשימתי.
במקרים קשים יש עליה בלחץ דם ושינויים בקצב הלב.
למחלה אין בדיקות ספציפיות, והאבחנה נעשית על סמך מהלך התסמינים ושלילת אפשרויות אחרות. זאת, בעזרת ניקור מותני לבדיקת נוזל המוח והשידרה ואלקטרומיוגרפיה (EMG).
אפידימיולוגיה.
שכיחות התסמונת היא בממוצע 11.1 למליון בני אדם לשנה והוא שכיח יותר אצל גברים (60%) מאשר אצל נשים. השכיחות משתנה ממדינה למדינה. למשל, בברזיל דווח על שיעור של 4 למיליון בני אדם לשנה לעומת 25 למיליון בקוראסאו ובנגלדש. שכיחות התסמונת עולה עם הגיל
גורמים.
בכמחצית מהסובלים מהתסמונת זוהה זיהום ספציפי שקדם להתפרצותה, ושליש מאלו (כשישית ממקרי התסמונת) הזיהום היה של Campylobacter jejuni. על פי ההערכות, בכשני שלישים מהחולים בתסמונת היא הגיעה בסמיכות לאחר זיהום של דלקת הקיבה והמעיים או דלקת במערכת הנשימה.
התסמונת מוכרת כתופעת לוואי נדירה של חיסונים. על פי הערכות, תוספת המקרים הנובעים מחיסונים עומד על כ-1.6 למיליון מתחסנים. רשויות הבריאות סוברות ששיעור זה אינו מצדיק הימנעות מקבלת חיסונים, ועלו השערות שחיסונים מסוימים מורידים את שיעור ההיפגעות מהתסמונת בגלל שהמחלות הנמנעות על ידי חיסונים אלו הם גורמי סיכון לתסמונת.
הטיפול.
המחלה מחייבת אשפוז מיידי מאחר שההידרדרות עלולה להיות פתאומית. החולים מאושפזים בדרך כלל במחלקה הנוירולוגית. אם השיתוק מגיע לאזורי הנשימה החולים מועברים לטיפול נמרץ, לתמיכה נשימתית. טיפול מקובל הוא סינון מרכיבי דם (פלזמפרזיס) להוצאת מרכיבי מערכת החיסון הגורמים למחלה. טיפול נוסף הוא מתן עירוי של IVIG. בנוסף ניתן טיפול תומך למניעת סיבוכים (פצעי לחץ, קונטרקטורות) ותמיכה בנשימה, הזנה בזונדה ופיזיותרפיה למניעת התקצרות והתקשות השרירים.
ההחלמה היא ספונטנית ומתפרשת על פני חודשים רבים. רוב החולים מבריאים לחלוטין תוך שנתיים עד שלוש שנים. כ-10% מהחולים חווים מדי פעם שיתוקים חוזרים או כאבים כרוניים. במקרים אלה ניתנים קורטיקוסטרואידים ותרופות המדכאות את המערכת החיסונית.
פאוול
שם המשפחה פאוול הוא ולשי במקורו ומשמעותו "בנו של משרתו של פאולוס הקדוש".
מערכת השריר-שלד
האמנה למניעת הפצה של נשק גרעיני
אנרכו־קפיטליזם
הרי את מקודשת לי
איש השנה
איש השנה הוא תואר לא רשמי הניתן אחת לשנה על ידי כתב עת או ארגון, לאדם הבולט באותה שנה, באופן כללי או בתחום מסוים (כגון "איש השנה במוזיקה" או ספורטאי השנה). הבחירה נעשית על ידי צוות מומחים של הארגון הבוחר, או על ידי הציבור. ההכתרה הנודעת ביותר בתואר "איש השנה" היא איש השנה של השבועון טיים.
בישראל.
בעקבות השבועון "טיים", השבועון הישראלי "העולם הזה", שהכתיר מדי שנה את איש השנה של "העולם הזה" (העיתון נסגר ב-1993).
בין השנים 1994-2008 "שידורי קשת" ערכו את "טקס אנשי השנה".
עיתון הכלכלה גלובס נוהג להכתיר את איש השנה בכלכלה.
דרום דוברוג'ה
דרום דוברוג'ה הוא חבל ארץ בצפון-מזרח בולגריה, המכונה על ידי הרומנים "קדרילטר" (Cadrilater).
חבל דרום דוברוג'ה, בו ישבה אוכלוסייה מעורבת, שכללה בולגרים, רומנים, טורקים, גגאוזים, טאטארים וארומנים, שימש עילה למלחמה בין בולגריה לרומניה - מלחמת הבלקן השנייה.