בשנת 1940 נמלט מאירופה לברזיל, וייסד שם את התיאטרון "אוֹס קומדיאנטס" (Os Comediantes), שבו ביים ושיחק בפורטוגזית.
עלה לישראל בשנת 1952 וייסד בארץ תיאטרון ביידיש שנקרא "תיאטרון עממי". באותה שנה (1952) העלה הצגת יחיד: "לחיים חדשים". בשנת 1953 העלה התיאטרון הצגה בעברית של יהושע בר יוסף. בשנים אלה הרבה לנסוע כדי לביים ולהופיע בברית המועצות, ברומניה, בארצות הבלטיות, באוסטרליה, ובמרכז ודרום אמריקה.
ייסד יחד עם השחקן והמחזאי מאיר ינאי את תיאטרון "זוטא" (1958–1967), והיה במאי התיאטרון הקאמרי של תל אביב.
ב-1950 פרסם אוטוביוגרפיה בשלושה כרכים בשם "פראגמענטן פון מיין לעבן" ("קטעים מחיי").
טורקוב נפטר ב-20 בינואר 1970, ותרם את גופתו למדע. במהלך חייו כתב טורקוב כתריסר מחזות.
שניים מאחיו נודעו כסופרים ועיתונאים: מרק טורקוב ויצחק טורקוב-גרודברג.
הכרה.
טורקוב היה הראשון שלו הוענק פרס שומאכר למי שמהווה גשר בין ישראל לגולה (1956). בנוסף זכה בפרס עיריית תל אביב לאמנות הבמה, במלאת חמישים שנה לפעילותו הבימתית (1966).
בשנת 2006 קראה עיריית תל אביב רחוב על שמו.
במאי טלוויזיה
במאי טלוויזיה הוא אדם העוסק בבימוי וניהול הפעילויות הקשורות להכנת תוכנית טלוויזיה.
בדומה לבמאי תיאטרון וקולנוע, גם במאי טלוויזיה עומדים בראש הצוות היצירתי של ההפקה; אך לעיתים קרובות המפיק הוא האחראי על הצד היצירתי בסופו של דבר. המשימה החשובה ביותר של במאי טלוויזיה בהנחיית המשתתפים - בין אם מדובר בבדרנים או מגישי תוכנית חדשות, בשחקנים, או באורחים בתוכנית אירוח. הבמאי גם אחראי על מיקום המצלמות, אמצעי התאורה והקול, והעזרים.
קיימות התמחויות בתחום, לפי סוג התוכנית שבה מטפל במאי הטלוויזיה. כך, למשל, קיימים במאים המתמחים בבימוי תוכניות המועברות בשידור חי או בתוכניות ספורט.
בימוי שידורי הספורט נחשב לאחד האתגרים הקשים של במאי הטלוויזיה. זאת בשל קצב האירועים המהיר, ריבוי המצלמות בשידור וחוסר היכולת לתכנן מראש את המתרחש במגרש. רוב שידורי הספורט מועברים בשידור חי ללא אפשרות לערוך ולתקן את התוצאה הסופית.
ראש עיריית תל אביב-יפו
מייקל גרינספן
מייקל גרינספן (באנגלית: Michael Greenspan; נולד ב-7 ביולי 1947 בפילדלפיה, ארצות הברית) הוא במאי ומפיק טלוויזיה ישראלי.
גרינספן למד לתואר שני בתקשורת באוניברסיטת טמפל ועלה לישראל בשנת 1973, לאחר שביקר במדינה בשנת 1972 על מנת לכתוב מחקר על הטלוויזיה הישראלית.
גרינספן ביים בין היתר חלקים מהסדרות של הטלוויזיה החינוכית:
ב-2011 השתתף בסדרה "החולמים" בתפקיד הנרי - אחד מדמויות האורח.
בעבר שימש גם כשדר רשת CNN בישראל.
כיום מביים בעיקר סרטי תדמית וסרטים תיעודיים. בנוסף, הוא מנחה אירועים באנגלית.
חיים אישיים.
גרינספן נשוי לשחקנית גילת אנקורי. לזוג שתי בנות.
יוסף קמינסקי
יוסף קָמִינסקי (11 בנובמבר 1903 – 14 באוקטובר 1972) היה מלחין וכנר ישראלי.
קמינסקי היה הכנר הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנים 1937–1969 וחתן פרס אנגל בתחום היצירה (1949, 1954).
קורות חיים.
קמינסקי נולד בשנת 1903, בן למשפחה ברוכת כישרונות אמנותיים: בנם של אברהם יצחק קמינסקי, מייסד התיאטרון היהודי הראשון בפולין, והשחקנית אסתר רחל קמינסקה, "אם התיאטרון היהודי"; אחיה הצעיר של השחקנית אידה קמינסקה; ודודנם של הבדרן האמריקאי-יהודי דני קיי והכנר, המנצח והפדגוג שמעון פולמן .
זמן קצר לאחר הולדתו בעיר אודסה, עברה משפחתו לוורשה.
כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל צעיר, והוא החל לנגן בכינור בצעירותו. בגיל 14 הופיע כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה. הוא החל ללמוד אז במקביל נגינה על פסנתר ועבר בשנת 1922 ללמוד מוזיקה אצל פרידריך קוֹך בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. בשנת 1924 עבר ללמוד בווינה תחת פרופ' הנס גאל, שלימד בקונסרבטוריון החדש של וינה (שם לימד גם דודנו שמעון פולמן). באותה תקופה החל להתפרסם בחוגי המוזיקה הקלאסית בגרמניה ואוסטריה.
לאחר מות אמו בשנת 1926 שב לוורשה ונתמנה למנהל המוזיקלי של התיאטרון היהודי בהנהלת אחותו אידה. במקביל הקים את רביעיית ורשה, שבה שימש כינור ראשון. רביעייה זו זכתה בפרסים יקרי-ערך, בהם פרס פּילסודסקי לאנסמבל הטוב (1934), וקמינסקי נתמנה לכנר ראשון של תזמורת רדיו ורשה.
בשנת 1937 הוזמן על ידי ברוניסלב הוברמן להצטרף לתזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית, ועלה לארץ ישראל. קמינסקי שימש בה כנר ראשון עד פרישתו בשנת 1969.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ניצח על הופעותיה בפני חיילי בנות הברית במדבר המערבי ובעיקר בפני חיילי הבריגדה היהודית.
בטקס הכרזת המדינה היה קמינסקי האיש אשר ניצח על נגינת "התקווה".
בשנת 1938 ייסד ביחד עם יהויכין סטוצ'בסקי את רביעיית קמינסקי.
ישראל אפרים בר-און היה תלמידו בנגינת כינור.
קמינסקי נפטר באוקטובר 1972, בגיל 69. נקבר בבית העלמין קריית שאול. הותיר אישה, בן, אלכסנדר קמינסקי, ונכדים.
יצירתו.
קמינסקי הלחין יצירות לתיאטרון ולתזמורת. מהמפורסמות שבהן, שאף נוגנו בין היתר על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית: "אגדה וריקוד" (לתזמורת מיתרים), "קונצרטינו לחצוצרה סולו ולתזמורת" (1940), "העלייה" (1942; שש וריאציות על "מעוז צור" המסתיימות בזמרת "ציון הלא תשאלי"), "בלדה לנבל ותזמורת" (1943), "פתיחה קומית" (1944),
"קינה לצ'לו ופסנתר" (1944), רביעיית מיתרים (1945), "קונצרטו לכינור ותזמורת" (1947-49)
קמינסקי זכה פעמיים בפרס אנגל בתחום היצירה: בשנת תש"ט-1949, על רביעיית מיתרים, ושוב בשנת תשי"ד-1954, על הקונצ'רטו לכינור ותזמורת.
אלפאביט
אלפאביט (Alphabeat) להקת פופ דנית שהוקמה ב-2004 בסילקבורג תחת השם Sodastar אך שינתה את שמה כדי להימנע מבלבול עם להקה גרמנית בשם דומה.
היסטוריה.
בראשית דרכה, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים הדנית "קופנהגן רקורדס". סינגל הבכורה תחת הלייבל המקומי, "Fascination", היה ללהיט בדנמרק בקיץ 2007. הסינגל השני "10,000 לילות של רעם" ראה הצלחה דומה, כמו גם אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, שזכה באלבום פלטינה בדנמרק.
הצלחת הלהקה משכה התעניינות מצד חברות תקליטים משווקים זרים, עד שהוחתמה לבסוף על ידי EMI באנגליה. סינגל הבכורה באנגליה, "פנטסטיקס" יצא בנובמבר 2007 וגרר התלהבות ותשבחות בתקשורת האנגלית, ביניהם ב"The Sun", ו"Popjustice".
בסוף שנת 2008 הלהקה עזבה את חברת התקליטים הבריטית והודיעה שהסיבה היא אי קבלת הזדמנות שווה.
ולאחר מכן הלהקה חתמה ב-פולידור רקורדס ובאוקטובר 2009 יצא אלבומם השני "The Spell" (השם בדנמרק, בבריטניה האלבום נקרא "...The Beat Is") והוא זכה להצלחה גם בבריטניה וגם בדנמרק.
בשנת 2010 יצאו שני סנגלים נוספים "DJ" ו-"Hole in My Heart" שגם הצליחו בבריטניה ובדנמרק.
בספטמבר 2012 יצא אלבומם השלישי "Express Non-Stop".
קריירת סולו.
לא ברור האם הלהקה בפירוק, בהפסקה או עדיין פעילה אך רוב חבריה השתתפו בפרויקטים אחרים מ-2011 והלאה.
ביולי 2014 הזמר הלהקה אנדרס והגיטריסט אנדרס הוציאו שיר אחד ביחד תחת השם "THANKS" השיר נקרא "Comeback Girl" ככל הנראה הרכב זה הוא הרכב לשיר אחד.
זמרת הלהקה סטינה ברמסן הוציאה עד כה שני סינגלים שיצאו בשנת 2014, סינגל שיצא ב-2015 ומיני אלבום שיצא בשנת 2015 והגיע למקום ה-14 בדנמרק, בנוסף היא לקחה חלק בשירים נוספים שזכו להצלחה בעולם.
שירים אלו הם "I Want You" ביחד עם הצמד הדני מורטן ואלכסנדר שזכה להצלחה בשוודיה ו-"32" ביחד עם להקת הרוק הדנית קרפארט נורט שהגיע למקום החמישי במצעד הדני.
כנר ראשון
Powerpoint
דוד קריבושיי
מבנה שניוני
המבנה השניוני בחלבון הוא מושג בביוכימיה, המתייחס למבנים מאפיינים של השרשרת הראשית של חומצות האמינו (לעיתים נקרא גם שלד) של הפוליפפטיד. מבנים שניוניים הם בדרך כלל אלמנטים מחזוריים, הנובעים מקשרי מימן בין קבוצות ה-NH וה-CO של הקשרים הפפטידיים בשרשרת הראשית. קבוצות השייר של חומצות האמינו אינן מעורבות בייצוב המבנה השניוני.
מבנים עיקריים.
ישנם ארבעה סוגי מבנים עיקריים:
קיפול החלבון למבנה השניוני.
בהנחה שלכל חומצת אמינו יש שלושה מצבים שונים שבהם היא יכולה להיות (סליל אלפא, משטח בטא או מבנה אקראי), אז מספר האפשרויות של קיפול חלבון הוא formula_1, כאשר n הוא מספר חומצות האמינו בחלבון. לכן אפילו בחלבון לא גדול במיוחד מספר אפשרויות הקיפול עצום. למרות זאת, בתוך התא קיפול החלבון לוקח שניות מעטות. נראה כי בעת קיפול החלבון, החלבון אינו עובר דרך כל הקונפורמציות האפשריות, אלא קיפול החלבון לקונפורמציה מסוימת, בעלת האנרגיה הנמוכה ביותר, מונע את ההיתכנות של רבות מהאפשרויות האחרות, ולכן תחום אפשרויות הקיפול האפשריות מצטמצם מאוד עם התקדמות קיפול החלבון.
ניבוי מבנים שניוניים.
קיימות מספר שיטות לניבוי מבנים שניוניים. ידועה במיוחד שיטת Chou-Fasman, שיטה הסתברותית נפוצה לקביעת המבנים השניוניים בחלבון. שיטה זו מסתמכות על הרכב המבנים השניוניים של חלבונים שהמבנה המרחבי שלהם נקבע בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. לכל חומצה אמינית נקבעה ההסתברות להופעתה בסליל אלפא או במשטח בטא. לדוגמה, הסתברות נמוכה של חומצה אמינית מסוימת במבנה שניוני עשויה לרמז כי חומצה אמינית זו מפריעה לייצוב המבנה השניוני הזה (בשל הפרעה מרחבית, חשמלית וכדומה).
נבחרת אנגליה
הפיגוע בצומת בית ליד