המפלגה הודיעה כי תתמודד בבחירות לכנסת ה-21. מגעים בדבר ריצה משותפת עם מפלגת ש"ס ועם איחוד מפלגות הימין נכשלו והמפלגה הגישה רשימה עצמאית בשם "יחד בראשות אלי ישי". ב-27 במרץ 2019 הודיעה המפלגה על פרישה מהתמודדות בבחירות ותמיכה ברשימת יהדות התורה.
מנהיגות רוחנית ותומכים.
מנהיגה הרוחני של התנועה הוא הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת כיסא רחמים. אלי ישי הצהיר כי הוא פועל לפי הוראותיו.
עם תומכי המפלגה בבחירות לכנסת ה20 נמנו גם הרבנים הדתיים לאומיים דב ליאור, צבי טאו, עמיאל שטרנברג, ישראל אריאל, שלמה אבינר וצבי קוסטינר והרבנים החרדים שלמה משה עמאר, יצחק ברדא ויורם אברג'ל. כמו כן תמכו בה מזכיר מועצת חכמי התורה לשעבר רפאל פנחסי והרב שמואל טל.
מצע.
לפי מצע התנועה, שאיפתה היא ליכוד העם סביב הנאמנות המוחלטת לתורה והדאגה לעם בישראל ובתפוצות. היא תומכת גם בערכים כמו:
שם המפלגה.
בטופס הבקשה להקמת המפלגה נרשמה המפלגה בשם יחד - בראשות אלי ישי. לאחר מכן הודיעה המפלגה שתרוץ תחת השם העם איתנו, בשל חשש שהשם "יחד" ייפסל משום שהוא בשימוש מפלגת מרצ-יחד. לבסוף קבעה ועדת הבחירות המרכזית שהרשימה מטעם המפלגה תרוץ בבחירות לכנסת העשרים תחת הכינוי יחד - העם איתנו בראשות אלי ישי.
בחירות מוניציפליות.
בבחירות המוניציפליות שנערכו ב-30 באוקטובר 2018 רצה המפלגה בכמה ערים, חלקן באופן עצמאי וחלקן עם מפלגות ישנות או חדשות. 26 מנציגיה נבחרו למועצות מקומיות, בין היתר בירושלים ובני ברק.
פרשת השחיתות בישראל ביתנו
בדצמבר 2014 פורסמה לראשונה פרשת השחיתות בישראל ביתנו (שם נוסף: פרשת ישראל ביתנו) שבה נחשדים מקורבים למפלגת ישראל ביתנו, אישי ציבור ולוביסטים בביצוע עבירות של מתן שוחד וקבלתו, תיווך לשוחד, הטיית מכרזים, קבלת דבר במרמה, גנבה בידי עובד ציבור, זיוף, רישום כוזב במסמכי תאגיד ועוד.
דרך הפעולה העיקרית המצטיירת מדברת על העברת כספי תמיכות ממשלתיות שלא כדין לגופים שונים, בתמורה להעברה חלקית של התקציב לחברי הכנסת ולמקורביהם, או מינוי מקורבים לתפקידים ציבוריים, כאשר החשדות הם על שוחד ב־15 תתי-פרשיות ובהיקפים של מיליוני שקלים.
הפרשיות.
עמותת איילים - סגנית שר הפנים, פאינה קירשנבאום, ויו"ר מטה ישראל ביתנו, דאוד גודובסקי, נתנו כחמישה מיליון שקלים לעמותת איילים, ובתמורה העסיקה העמותה פעילים של מפלגתם, כגון זוכה המדליה האולימפית מיכאל קולגנוב, מימון של אירועים של המפלגה ותשלום לאתר יזרוס השייך למנגנון של "ישראל ביתנו" על מנת לשווק את העמותה במגזר הרוסי. העמותה אף ערכה כנס למען מטרותיה באמצעות עמותה אחרת, והעמותה האחרת הייתה מחויבת לשלם כסף למשרד הייעוץ של רונן צור שייעץ בתמורה לכך לפאינה קירשנבאום.
התאחדות היזמים - על פי החשד, ראש התאחדות היזמים בישראל, אירנה וולדברג, פיתחה קשרי עבודה עם פאינה קירשנבאום, שבמסגרתם השיגה קירשנבאום כמיליון וחצי שקלים עבור התאחדות היזמים.
בשנת 2014, פנתה וולדברג לקירשנבאום, וביקשה את עזרתה בחידוש קשר מקצועי שהיה לה עם הרשות למלחמה בסמים. בעקבות זאת, פנתה קירשנבאום לראש הרשות, והמליצה לו להיפגש עם וולדברג, במטרה לשלב את ההתאחדות בפעילות הרשות. החל ממרץ 2014, שולבה ההתאחדות בפרויקט של המכללה למינהל בראשון לציון בנושא של שיקום מכורים, אשר מומן על ידי הרשות.
באוגוסט 2014 ביקש דאוד גודובסקי, ראש מטה ישראל ביתנו הנאשם גם הוא במסגרת הפרשה, לטוס ולשהות בסרביה ובאוקראינה. בהמשך לכך, על פי הנחייתה של קירשנבאום, פנה גודובסקי אל וולדברג, כדי שההתאחדות תממן את הנסיעה. וולדברג, לפי האישום, הסכימה לממן את נסיעתם של גודובסקי ושל יועץ התקשורת של קירשנבאום לסרביה ולאוקראינה, בעלות כוללת של כ-15 אלף שקל. וולדברג הניחה כי גודובסקי נוסע לסרביה ולאוקראינה במסגרת תפקידו במפלגת ישראל ביתנו, וכי הנסיעה קשורה לנושא קידום עלייה.
משרד החקלאות - טלי קידר, אז יועצת תקשורת בכירה של שר החקלאות יאיר שמיר, ביקשה ולקחה שוחד מרונן משה על מנת לקדם ולשמור על אינטרסים כלכליים שלו בקשר עם פרויקט בשם "דקה לשמונה" (דקת השידור לפני מהדורות החדשות המרכזיות). משה ביקש לרתום את משרד החקלאות לפרסם את תכניו בפרויקט. סכום השוחד עליו הוסכם עמד על 90 אלף שקל, מתוכם שילם משה 56 אלף שקל. על-פי ההסכם שנחתם עם משרד החקלאות, ישולם לחברת גריי קונטנט (המפעילה של "דקה לשמונה") סכום של כ-2.3 מיליון שקל בתוספת מע"מ. לפי הנטען, משה קיבל מחברת גריי קונטנט סך של 360 אלף שקל, בתמורה לתקציב שהשיג ממשרד החקלאות לפרסום ב"דקה לשמונה".
חקירה משטרתית.
הפרשה נחקרה באופן סמוי על ידי יחידת להב 433 של משטרת ישראל במשך כשנתיים (בשם הקוד 'תיק 242'), לאחר שגוף ציבורי התלונן בפני רשויות החוק כי נדרש לתשלום עמלה תמורת קבלת תמיכה ממשלתית, ובהמשך לחקירת אי-סדרים בחברה הכלכלית לפיתוח השומרון, ופורסמה במקביל למעצר חשודים מרכזיים בדצמבר 2014. על פי המשטרה, במסגרת החקירה נחתם הסכם עד מדינה עם אחד המעורבים בפרשה, שאסף ראיות נגד החשודים במשך תקופה ארוכה, ולאחר מכן נחתמו הסכמים דומים עם מספר עצורים בפרשה. אחד מעדי המדינה, יועץ התקשורת אמנון ליברמן, ניסה להתאבד לאחר שנחקר ולפני שהפך לעד מדינה.
במפלגת ישראל ביתנו האשימו את משטרת ישראל ברדיפה פוליטית, על רקע הבחירות לכנסת ה-20.
במסגרת הפרשה נחקרו כ־480 מעורבים, בהם:
יו"ר ישראל ביתנו, אביגדור ליברמן, תקף את פרקליטות המדינה ואמר: "מדובר במהלך מתוכנן, מתוזמן היטב, חקירה שמתואמת לחלוטין ללוח הזמנים של מערכת הבחירות". השר לביטחון הפנים, יצחק אהרונוביץ' הודיע שהוא מגבה את המשטרה, את הפרקליטות ואת היועץ המשפטי לממשלה בחקירת הפרשה, אך כעבור ימים אחדים הצטרף לעמדת ראש מפלגתו ואמר "פעם שישית שפותחים בחקירה נגד ישראל ביתנו לפני הבחירות. צריך לתהות מה קרה". יהודה וינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה, שאישר את פתיחת החקירה המשטרתית וליווה אותה, הגיב לטענות אלה וטען כי מדובר בחקירה משמעותית, שמעלה חשד לשחיתות מאורגנת ושיטתית, בהיקפים נרחבים.
ב-21 באוקטובר 2015 המליצה המשטרה על העמדתם לדין של 36 חשודים, בהם קירשנבאום ומיסז'ניקוב.
בספטמבר 2016 שלחה פרקליטות המדינה מכתבי זימון לשימוע לפני העמדה לדין ל-16 חשודים, והודיעה על סגירת תיקיהם של 17 חשודים אחרים.
העמדות לדין.
באוגוסט 2017 הגישה פרקליטות המדינה לבית המשפט כתבי אישום ראשונים בפרשה, בין השאר נגד פאינה קירשנבאום, שהואשמה בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים, הלבנת הון ועבירות מס ונגד רמי כהן, שהואשם בעבירות של מתן שוחד, לקיחת שוחד, ניסיון ללקיחת שוחד, הלבנת הון, קבלת דבר במרמה, איומים, זיוף מסמך בנסיבות מחמירות, רישום כוזב במסמכי תאגיד ושיבוש מהלכי משפט.
בספטמבר 2017 הוגש כתב אישום נגד איש העסקים משה קליסקי בגין שוחד, הלבנת הון ועוד.
בינואר 2018 הוגש כתב אישום נגד בלה גולדנברג, עובדת ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, בעבירת מרמה והפרת אמונים.
בנובמבר 2018 הוגש כתב אישום נגד ישראל יהושע, בעלי חברת הלובינג "סגולה לישראל", בריבוי עבירות שוחד, וריבוי עבירות על חוק איסור הלבנת הון ובעבירות מס.
גביע דייוויס 1957
גביע דייוויס 1957 הייתה התחרות ה-46 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 36 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1957 במלבורן, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-14 בסך הכל.
משחקי פלייאוף.
בית אמריקה.
הבית כלל 7 נבחרות לרבות ישראל.
בית אירופה.
הבית כלל 24 קבוצות, כולל דרום אפריקה, צ'ילה, מקסיקו, לבנון וניו זילנד. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
בית המזרח.
הבית כלל 5 נבחרות. במשחק המוקדם הודו ניצחה את מלאיה
משחקים בין מנצחי הבתים.
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1957 באוסטרליה.
ישראל בגביע דייוויס.
בשנת 1957 נבחרת ישראל שובצה בבית אמריקה ושיחקה נגד נבחרת ברזיל במשחק שנערך בקנדה.
ביווה
הבִּיוָה (גם ביווא, 琵琶) היא לאוטה יפנית קצרת צוואר בעלת שריגים וארבעה מיתרים. הביווה נמנית עם כלי הנגינה המסורתיים העיקריים של יפן, ומרובה הייתה השפעתה על עיצוב המוזיקה היפנית האמנותית. על פי רוב, הזמרה הנרטיבית היפנית מלווה על ידי הביווה. בבודהיזם היפני, נודעת הביווה ככלי הנגינה של בנטן, אלת המוזיקה והאסתטיקה.
תחילה היו נפוצים ביפן שני סוגים של ביווה, אך עם השנים נוצרו והתווספו למעלה מפי ארבעה סוגים חדשים. בעקבות רפורמות תרבותיות ביפן ברוח רסטורציית מייג'י, אשר הובילו לתיעוש ולמודרניזציה של המדינה על פי המודל המערבי, החלה למשול בכיפה התפיסה, לפיה מסורות יפן העתיקות היו ברמה תרבותית נמוכה ביחס לתרבות המערבית. תפיסה זה נתנה אותותיה אף בתחום המוזיקה, כך שעד לשנות הארבעים המאוחרות למאה העשרים, כמעט ונזנחה אף הביווה כליל לטובת כלים מערביים כגון כינור ופסנתר. אפס כי בעשורים האחרונים החלו מוזיקאים יפניים וזרים בניסיון להשיב את הביווה לקדמת הבמה התרבותית ביפן.
היסטוריה.
כללי.
ממצאים ארכאולוגיים מן המאה החמישית, המכונים הניוה (Haniwa), מהווים עדות ראשונית לקיום פעילות מוזיקלית ביפן. במאה הששית התפתחה מוזיקה פולחנית בודהיסטית הקרויה שומיו (Shomyo), עקב השפעה הודית אשר חדרה ליפן דרך סין.