בתחילה תוכננה ברזיליה לאכלס 600.000 תושבים בשנת 2000, אך כבר לפני כן, ב-1996, הייתה ברזיליה לחמישית באוכלוסייתה, מבין בירות המדינות בברזיל, עם אוכלוסייה שמנתה יותר מ-1.8 מיליון תושבים.
גאוגרפיה.
ברזיליה ממוקמת בקו הרוחב "16 '50 15º דרומית לקו המשווה ובקו האורך "48 '42 47º ממערב לקו גריניץ', בגובה שבין 1000 מטרים ל-1200 מטרים מעל פני הים ברמה המרכזית של ברזיל (Planalto Central), בה פני השטח הוא לרוב מישורי. הצומח הוא ברובו טיפוסי לאזור הסראדו. באזורים מסוימים בעיר ניתן להבחין במינים של חשופי זרע, דוגמת עצי אורן, וכן מגוון מיני עצים שמקורם בביומות אחרות בברזיל. עם זאת, החברה הציבורית שמונתה לאחראית על עצי העיר, ביצעה בעבר עקירות של מיני עצים לא ילידים לאזור, ואלה הוחלפו בעצים אופייניים לאזור הסראדו.
אקלים.
אקלים בירתה של ברזיל מסתווג, על פי מספר פרמטרים של מערכת סיווג האקלים של קפן, כאקלים סוואנה טרופית ("Aw" לפי סיווג קפן). זהו אקלים שהוא קרוב במידה רבה לאקלים סובטרופי של גבהים (סיווג קפן - "Cwb"), שכן שניהם חולקים מספר מאפיינים קרובים ואף נדמה לעיתים שבשניהם שורר מעין "אביב נצחי". המאפיין העיקרי של העונות השונות הוא דרגת הלחות באוויר - חורף יבש וקיץ לח יחסית לחורף. הטמפרטורה הממוצעת של ברזיליה היא 20 °C.
בחודש ספטמבר, סוף עונת היובש, הטמפרטורה הממוצעת המקסימלית היא הגבוהה ביותר - 28 °C. ביולי הטמפרטורה הממוצעת המקסימלית הנמוכה ביותר, 25 °C. הטמפרטורה הממוצעת המינימלית הנמוכה ביותר היא גם כן בחודש יולי (13 °C), והגבוהות ביותר הן במהלך החודשים נובמבר ודצמבר (18 °C). עם זאת, ראוי לזכור כי אלה הם ממוצעים חודשיים של טמפרטורה, כך שהטמפרטורות עשויות לעיתים לחרוג מתחום ממוצעים זה.
שיאי המינימום והמקסימום שתועדו בעבר בברזיליה הם בהתאמה 1.6 °C ו-34.7 °C.
טמפרטורות ומשקעים ממוצעים בברזיליה:
הצומח.
בתחומי המחוז הפדרלי של ברזיליה גדלים מינים מן הצומח במגוון רחב, 150 במספר. רוב העצים הם טיפוסיים לאזור הסראדו ונישאים לגבהים שבין 15 ל-25 מטרים. רבים מהם נוכסו בידי קרן המורשת האקולוגית של המחוז הפדרלי ונתונים לחסותה. כמה מן המינים העיקריים (בשמותיהם בפורטוגזית) הם: "pindaíba", "paineira", "ipê-roxo", "ipê-amarelo", "pau brasil" ו-"buriti".
הגנת הצומח, בפרט זה הילידי למקום, נמצא באופן קבוע בראש סדר היום במחוז הפדרלי של ברזיליה. ביעור החורש הטבעי אשר נגרם כתוצאה מהתפשטות שטחי חקלאות, נמנה בין הבעיות עימן מתמודד המחוז. לטענת אונסק"ו, מאז הקמתה של ברזיליה בשנות החמישים, נעלמו 57% מסך הצומח בתחומי המחוז. כחלק מהצעדים הננקטים על מנת לשמור על החורש הטבעי, מתקיימת במחוז פעילות לקידום המודעות לנושא, ומיושמות רפורמות שמטרתן לצמצם את הפגיעה באיכות הקרקעות ולהגן על החי ועל נהרות האזור.
הידרוגרפיה.
נהרות המחוז הפדרלי מוזנים כיאות במי תהום, ומסיבה זו אינם מתייבשים בעונת היובש. באחד הנהרות שבמחוז, נהר פרנואה, נבנה סכר במטרה ליצור אגם מלאכותי - אגם פרנואה - ששטחו 40 קמ"ר, 48 מטרים עומקו ו-80 קילומטרים היקפו. באגם פועלת מרינה גדולה, בה מבקר קהל גדול של שייטי וייקבורד, גולשי רוח ודייגים מקצועיים.
תחבורה.
את ברזיליה משרת נמל התעופה הבינלאומי ברזיליה-פרזידנטה ז'וסלינו קוביצ'ק. הנמל, שנקרא על שמו נשיא ברזיל לשעבר ז'וסלינו קוביצ'ק, נמצא במרחק של 11 קילומטרים ממרכז ברזיליה ומציע טיסות ליעדים בכל מדינות ברזיל וכן טיסות ליעדים מחוץ לברזיל.
בעיר פועלת מערכת רכבת תחתית בשם מטרו ברזיליה הכוללת שני קווים.
ספורט.
בעיר יש מספר קבוצות כדורגל, אך אף אחת מהן לא זכתה בהישגים משמעותיים.
העיר היא אחת הערים שאירחו את מונדיאל 2014 שהתקיים בברזיל. לצורך כך שופץ האצטדיון הלאומי של ברזיליה, המשמש בדרך כלל כמגרש הביתי של הקבוצות בעיר. בנוסף ברזיליה הייתה אחת הערים שאירחו את גביע הקונפדרציות 2013 ואחת הערים שאירחו את טורניר הכדורגל באולימפיאדת 2016.
בניגוד לקבוצות הכדורגל, קבוצת הכדורסל אינסטיטוטו ויוור בסקטבול מהעיר היא אחת הקבוצות הטובות בליגת העל הברזילאית בכדורסל.
ערים תאומות.
360° - מראה פנורמי מראש מגדל הטלוויזיה אל עבר הציר המונומנטלי - השדרה הלאומית של ברזיל
ממסר פחת
ממסר פחת, מפסק דלף, מפסק פחת או מפסק מגן הוא מפסק המנתק אוטומטית את הזנת החשמל, במקרה של הופעת זרם זליגה. מטרתו של המפסק להגן מפני התחשמלות וכן למנוע את הסכנה להתפתחות שרפה. ממסר פחת יכול להגן על מכשיר בודד, על מעגל בודד, על מספר מעגלים או אף על מתקן חשמלי במלואו כגון מתקן חשמל דירתי. ישנם ממסרי פחת המיועדים לזרם חילופין, חד או תלת-פאזיים וכאלו המיועדים לזרם ישר. ממסר פחת כשלעצמו לא יכול להגן על המערכת, והוא רק משפר את ההגנה אותה מקבלת המערכת על ידי הארקה.
עקרון הפעולה של המכשיר מתבסס על מדידת ההפרש בין הזרם המגיע לממסר הפחת לבין הזרם החוזר ממנו. כאשר קיים הפרש בין הזרמים, כלומר הזרם החוזר נמוך יותר, משמעות הדבר היא זליגת הזרם דרך מקום אחר, שמקורה עלול להיות בהתחשמלות אדם, ואז ממסר הפחת מנתק את הזרם, בהתאם לרמת הרגישות שלו שנמדדת במיליאמפר. במכשיר ביתי רגיל הרגישות עומדת על 30 מיליאמפר. ממסר הפחת אינו מקטין את הזרם העובר דרך האדם המתחשמל (ה"קורבן"), אלא רק מגביל את משך הזמן לכדי 300 מילישניות.
אופן פעולה.
ממסר הפחת, בגרסתו הפשוטה ביותר בנוי מטבעת פריט (Ferrite) דרכה מלופפים שלושה סלילים. הזרם עובר דרך הסליל הראשון והשני כך שהם יוצרים שטפים מגנטיים מנוגדים - במצב הרגיל בו הזרם שווה בין הסלילים, השטפים המגנטיים יבטלו זה את זה ולא ייווצר זרם בסליל השלישי, אך כאשר נוצר זרם גדול יותר באחד מהם (כתוצאה מזליגה במעגל) נוצר זרם בסליל השלישי אשר מפעיל התקן אלקטרומכני המשחרר את קפיץ הפחת וגורם לניתוק המעגל החשמלי.
דגמים של ממסרי פחת.
קיימים בשוק דגמים שונים של ממסרי פחת. להלן רשימה חלקית:
מכרסמים
מְכַרְסְמִים (שם מדעי: Rodentia) היא סדרה של יונקים קטנים, המהווים את הסדרה הגדולה ביותר במחלקה זו במספר המשפחות שבה (34), במספר הסוגים (כ-350) ובמספר המינים (למעלה מ-2,200).
מאפיינים.
שיני המכרסמים.
למכרסמים מבנה שיניים מיוחד. בלסת העליונה שתי שיניים ארוכות חותכות וזוג שיניים מקביל בלסת התחתונה. שיניים אלו מתחזקות ומתארכות כל הזמן ובניגוד לאדם, למשל, משמשות לא רק לאכילה ונגיסה אלא גם לחפירה והגנה. אצל המכרסמים לא קיימים ניבים.
תזונה.
מרבית המכרסמים הם אוכלי-צמחים, חלקם אוכלי-כול ומעטים מהם טורפים. לדוגמה, בישראל ניזון הקוצן מחלזונות, כאשר את הקונכייה הוא מפצח בעזרת שיניו.
גודל.
המכרסמים המודרניים הם יצורים קטנים בגודלם כשהגדול במכרסמים הקיימים הוא הקפיבארה המצויה (Hydrochoerus hydrochaeris) ששוקל עד 66 ק"ג. והקטן ביותר הוא ירבוע ננס באלוצ'יסטאן (Salpingotulus michaelis) ששוקל עד 3.75 גרם. בעבר היו מינים גדולים כמו הבונה הענק ששקל עד 200 ק"ג, כמו דוב שחור, או הג'וספורטיגסי שיכל להגיע למשקל של 1,100 ק"ג. להשוואה עכבר הבית יכול להגיע למשקל של 20 גרם בבגרותו.
המכרסמים כמזיקים.
המכרסמים עלולים להזיק לאדם, אם בהשחתת תוצרים חקלאיים או בהעברת מחלות. הטיפול במכרסמים דורש מאמצים רבים. כיום ניתן לרכוש מלכודות שכולאות בתוכן את המכרסם, או מלכודת דבק. שתי המלכודות לא יעילות לאורך זמן מכיוון שהמכרסם לומד להימנע ממגע עמן, בעקבות ניסיון של מכרסם אחר. אפשרות שנייה היא פיזור גלילי רעל, הרעל הוא חומר נוגד קרישה. המטרה היא שהמכרסם יאכל את הרעל וימות למעשה מאיבוד דם. החומר פועל בהשפעה איטית של כשבוע עד שבועיים, וכך המכרסם אינו מקשר בין הרעל לתמותה של חבריו.
הסכנה העיקרית ברעל היא הרעלה משנית - סיכון לחיות מחמד, בעלי חיים אחרים ולאדם, שעלולים לבוא במגע עם הרעל, מאחר שהם בעלי מנגנון קרישה זהה לעכבר. אצל בעלי חיים הסיכון קיים גם באכילת פגרי מכרסמים מורעלים. הטיפול באדם שנפגע מהרעלה יהיה מתן ויטמין K הגורם לקרישת הדם.
סנאט
סנאט הוא גוף פוליטי מייצג, מקור המילה במילה הלטינית senex, שפירושה "אדם זקן", וממנה המילה Senatus. המילה הלטינית "סנאטור" (Senator), שנמצאת בשימוש ברוב שפות העולם, מקורה במבנה חברתי פשוט וקדום, בו ניתן כוח ההכרעה לזקני השבט. הסנאט הראשון היה ברומא העתיקה.
בדמוקרטיות מודרניות בעלות מערכת שלטון פרלמנטרית דו-ביתית (בי-קאמרלית) כולל הפרלמנט שני בתים: בית תחתון (הנקרא לעיתים קרובות "בית הנבחרים" או "האספה הלאומית"), שלו חוקים אלקטוראליים (קביעת גיל מינימום לבחירה ולזכות להיבחר, קולגיום וכו'); ובמקביל, או מעליו, בית עליון (לעיתים קרובות נקרא "סנאט") ובו פחות נציגים מאשר בבית התחתון. לדוגמה, בסנאט האמריקני, לכל מדינה ממדינות ארצות הברית יש שני נציגים בלבד, ללא קשר לגודלה, בעוד שבבית הנבחרים מספר הנציגים הוא יחסי לגודל אוכלוסייתה של המדינה.
במערכת פדרלית הסנאט משמש לרוב כגורם מאזן המעניק השפעה לאזורים וקבוצות שהיו חסרי השפעה במערכת ייצוגית רגילה. בארצות הברית, לכל מדינה יש סנאט ובית נבחרים משלה, הנקרא "בית מחוקקים". בין המדינות האחרות שבהן יש סנאט ניתן למנות את איטליה, אוסטרליה, ארגנטינה, קנדה, צרפת, אירלנד, הפיליפינים ופולין. במדינות אחרות, נהוגים שמות אחרים ל"בית העליון" כגון מועצת הפדרציה ברוסיה, בית הלורדים בבריטניה והבונדסראט בגרמניה.
לעיתים הסנאט משמש כזרוע המבצעת של הממשלה או של בית המשפט העליון, כדוגמת הסנאט של פינלנד עד 1919, או הסנאט הרוסי בשנים 1711–1917.