התקפות נמשכות מצד דספוטט אפירוס והאימפריה העות'מאנית הביאו לביצורה האינטנסיבי של העיר, ובין היתר הוקמו בתקופה זו הטירה, המצודה המשולשת על הגדה הדרומית של תעלת ויוארי וחומות העיר החדשות. בסוף המאה ה-15 השתלטו העות'מאנים על המקום, לאחר שהכריעו את ההתנגדות שהונהגה על ידי הגיבור הלאומי האלבני סקנדרבג, אך העיר הלכה וננטשה.
עם עצמאות אלבניה ב-1912, הייתה בוטרינט לחלק ממנה, והיא שוכנת 5.5 ק"מ בלבד מצפון לגבול היווני.
מחקר ומעמד.
ב-1928 נערכו חפירות ארכאולוגיות ראשונות בעיר ואלה בוצעו על ידי ממשלת איטליה הפשיסטית ונמשכו עד 1943. לאחר מכן חקרו ארכאולוגים אלבנים את האתר, ועם נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ב-1992 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. בשל תחזוקה לקויה, ביזה והזנחה הכליל אונסק"ו את האתר ברשימת האתרים הנמאים בסיכון ב-1997, אך במקביל ב-1999 הורחב השטח המוכרז כאתר מורשת. בשנת 2000 הכריזה ממשלת אלבניה על האזור כפארק לאומי וב-2005 הוסרה הכרזתה של בוטרינט מרשימת האתרים בסיכון. באתר מתקיים פסטיבל תיאטרון מדי שנה.
אורן ויגנפלד
אדם שוב
אדם שוּב (נולד ב-23 במרץ 1976) הוא איש עסקים ישראלי בתחום האינטרנט והנדל"ן, ובעבר עיתונאי ואיש רדיו וטלוויזיה.
ביוגרפיה.
שוב נולד בקריית מטרסדורף בירושלים כנחום שוב, בן למשפחה חרדית של 9 בנים ובנות.
סבו מצד אמו הרב שמעון מנחם ברגמן היה סגן ראש עיריית ירושלים (טדי קולק) מטעם אגודת ישראל. סבו מצד אביו היה מנהל מוסדות ״עץ חיים״ בירושלים. למד בישיבת אור ישראל בפתח תקווה וקול תורה בירושלים.
בגיל 15 עבר תהליך יציאה בשאלה, שבמהלכו שינה את שמו לאדם שוב, עזב את משפחתו ונקלט בביתו של ארנן יקותיאלי בעת שכיהן כסגן ראש עיריית ירושלים. שוב שמר על קשר חשאי עם יקותיאלי בזמן שלמד בישיבות חרדיות, ובסופו של דבר הפך לבן בית אצלו.
הוריו של שוב עתרו לבית המשפט לנוער בתביעה להוציאו מביתו של יקותיאלי. בשלב הראשון התביעה צלחה ושוב, שהיה קטין, הועבר על ידי עובדים סוציאליים למשפחות אומנות שמהן נמלט. לאחר שהתגורר כמה ימים ברחובות ובגנים ציבוריים החליט בית המשפט להחזירו לביתו של יקותיאלי, ושוב החל את לימודיו בבית הספר החילוני "גבעת גונן - ברוח ערכי תנועת העבודה" בשכונת קטמון. בהמשך התגורר כילד חוץ בקיבוץ רמת רחל הסמוך לירושלים עד סמוך לגיוסו לשירות צבאי ככתב בגלי צה"ל.
במהלך לימודיו בתיכון נרקמו קשרים בין שוב לבין העיתונאי ישראל סגל, שהיה באותה עת עורך ומגיש של מהדורת "יומן" בערוץ הראשון ואף הוא יוצא בשאלה. לימים כינה שוב את סגל: "אבי ומורי". משפחתו של סגל הפכה למעין משפחה אומנת שנייה של שוב. מאוחר יותר עבדו השניים יחד בחדשות ערוץ 2.
את הקריירה העיתונאית החל בשירותו הצבאי, ככתב גלי צה"ל, שם שימש כתב לענייני בריאות ופלילים, כתב בכנסת ועורך ומגיש של יומני אקטואליה. המשיך להיות כתב בגלי צה"ל גם לאחר סיום שירות החובה. בהמשך עבד שוב ככתב בחדשות ערוץ 2 והגיש את התוכנית התיעודית "חוזר ושב" שעסקה באחורי הקלעים של הקהילה החרדית ושודרה אצל זכיינית ערוץ 2 "טלעד". בסוף שנת 2001 ותחילת 2002 הגיש בערוץ 8 את הסדרה "פרות קדושות" שעסקה בשחיטת הפרות הקדושות בחברה הישראלית (אותה ערך מיקי רוזנטל), וב-2003 בערוץ 2 את סדרת התוכניות "פרשיות השבוע".
בסוף 2002, מונה לעורך מהדורת גוש דן של "חדשות היום" בכבלים, ועורך ראשי של "חברת החדשות האזוריות". חברה שהוקמה לצורך הפקת חדשות אזוריות במשותף לכל אזורי הזיכיון של חברות הכבלים בישראל, והייתה בבעלות חברת אולפני הבירה ירושלים ושדרו בערוץ 3. אחר כך שימש עורך משנה בחדשות 10.
בקיץ 2006 מונה כעורך ומנהל הרשת החברתית המקוונת TheMarker Café, שהוקמה באותה עת על ידי העיתון הכלכלי TheMarker, אך עזב לאחר כשנה ופנה לעסקים פרטיים.
ב-2007 הקים את חברת Refresh המתמחה בשירותי אינטרנט. החברה הקימה מערכות בלוגים ומיזמי תוכן ואינטרנט עבור ארגונים וחברות במשק הישראלי, ובהם בנק לאומי, השב"כ, רכבת ישראל, זירות התרבות והחינוך של מפעל הפיס במדיה החברתית והבלוג של בית ההשקעות מגדל שוקי הון. החברה הובילה קמפיינים גם עבור אישים פוליטיים ובהם ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי. ב-2016 מכר שוב את "ריפרש" לחברת גרייט דיגיטל תמורת סכום של כעשרה מיליון ש"ח.
שוב פרש מעיסוקו הקבוע בעיתונות אך המשיך לכתוב בטור קבוע ב"גלובס", וכן כותב מעת לעת בנושאי שיווק דיגיטלי בעיתון "כלכליסט" ומגיש פינות על פרסום ושיווק באינטרנט במסגרת התוכנית "הקמפיין" בערוץ 2 ו"צינור לילה" בערוץ 10.
שימש כמרצה בבית הספר לתקשורת של המרכז הבינתחומי הרצליה בו לימד סטודנטים לתואר ראשון כתיבה ועריכה עיתונאית ובמכללה האקדמית נתניה בה לימד בבית הספר לתקשורת קורס שיווק ברשתות חברתיות.
דרום קרולינה
קרולינה הדרומית
קרולינה הצפונית
אנדי ואן דר מיידה
אנדי ואן דר מיידה (בהולנדית: Andy van der Meyde; נולד ב-30 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר הולנדי, ששיחק כקשר התקפי. היה שחקן כנף ימין עם יכולת לשחק כקשר כנף גם בשמאל.
קריירת מועדונים.
הוא החל את קריירת הכדורגל כאשר חתם כשחקן נוער בקבוצת האקדמיה של אייאקס אמסטרדם ההולנדית וערך את הופעת הבכורה בגיל 18 בקבוצה הבוגרת, בניצחון 0–1 על טוונטה אנסחדה ב-12 בנובמבר 1997. בשנת 1999, עבר לשחק בהרכב הראשון כמושאל אצל טוונטה. ואן דר מיידה פתח במדי טוונטה 32 פעמים מתוך 34 מחזורים בליגה ההולנדית הראשונה וכן כבש צמד שערים.
לאחר מכן שב בעונת 2000/01 לאייאקס, שם ערך 86 הופעות בליגה הבכירה במשך שלוש עונות ושותף גם במשחקי ליגת האלופות.
בשנת 2003, לאחר שכבש 11 שערים במשך העונה, נרכש על ידי מועדון הכדורגל אינטר מילאנו בסכום של 4 מיליון אירו. הוא ערך 15 הופעות במדי הקבוצה באותה עונה.
לאחר 29 הופעות בשתי עונות במדי אינטר בעונת 2004/05, הוא שוחרר מהקבוצה. לאחר שמועות רבות באשר לעתידו המקצועי, והתעניינות של מונקו וטוטנהאם הוטספר, סיכם ב-31 באוגוסט 2005 במועדון האנגלי אברטון תמורת 2 מיליון אירו.
בקיץ 2006, היה מוטל בספק עתידו בקבוצה, כאשר ערך רק 11 הופעות בעונתו הראשונה במדיה, בנוסף לטענת כלפיו על נטייה לשתיית אלכוהול ופציעות מרובות. הוא הכחיש כל קשר לטיעונים והודיע ביוני 2006 כי הוא מעוניין להמשיך באברטון עונה נוספת והצהיר על אהבתו לכדורגל האנגלי.
ב-18 באוגוסט, ואן דר מיידה הושעה בעקבות "התנהגות בלתי הולמת" לאחר שלא נכח במספר ימי אימון ונקנס ב-50,000 אירו.
במרץ 2010 עבר לתקופה קצרה לשחק בשורותיה של פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. ב-23 באפריל ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 במשחק הידידות מול ונלו.
בסוף חודש פברואר 2011, כשהוא בן 31, הודיע על פרישה מכדורגל. הוא חזר בו בחודש דצמבר והצטרף לקבוצת WKE מהליגה השלישית בהולנד עד לסיום העונה, בה פרש סופית מכדורגל.
נבחרת הולנד.
בשנת 2000, הוזמן לסגל נבחרת הולנד בכדורגל על ידי המאמן דיק אדבוקאט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדים הלאומיים במשחק מול נבחרת ארצות הברית בכדורגל במאי 2002 שהסתיים בניצחון 0–2.
בקיץ 2004, הגיע עם הנבחרת לחצי גמר יורו 2004, שם הפסידה הנבחרת לפורטוגל.
לאחר הטורניר, נבחר מרקו ואן באסטן לאימון הנבחרת וזה לא זימן את ואן דר מיידה לסגל הבכיר.
חיים אישיים.
ואן דר מיידה מתגורר באמסטרדם, הוא גרוש ולו שתי ילדות. בנובמבר 2012 קיים סדרה של ראיונות בהם התוודה כי במהלך הקריירה שלו בתור כדורגלן הייתה לו בעיה של אלכוהוליזם. בזמן שהיה שחקן באברטון הוא הצטרף לתוכנית גמילה של שישה חודשים שלא צלחה ואחריה חזר לאלכוהוליזם.
שרת דפי אינטרנט
אלילה דיאן
אלילה דיאן מניג (Alela Diane Menig; נולדה ב-20 באפריל 1983 בנבאדה סיטי, קליפורניה) היא זמרת ויוצרת אמריקאית המקושרת לסגנונות פסיכו-פולק ו-New Weird America.
ביוגרפיה.
דיאן גדלה להורים מוזיקליים (אביה מנגן בלהקת מחווה לגרייטפול דד, ולפעמים מלווה אותה בהופעות בגיטרה או מנדולינה), ושרה במקהלת בית הספר. את ההקלטות הראשונות שלה הוציאה באופן עצמאי בתקליט "Forest Parade", כשהיא מכינה לכל עותק עטיפה בנפרד, על נייר חום. הופעותיה הראשונות היו כאורחת של חברת הילדות שלה, המוזיקאית ג'ואנה ניוסום.
את השירים לאלבום האולפן המלא הראשון שלה, The Pirate's Gospel כתבה בטיול לאירופה. דיאן הקליטה אותם בסטודיו של אביה, הוציאה אותם לאור באופן עצמאי - ושוב הכינה בעצמה את עטיפות האלבום מנייר חום ותחרה, כתבה וציירה עליהן ביד. באוקטובר 2006 הלייבל "Holocene Music" הוציא לאור מחדש את האלבום עם שינויים בשירים ובסדר השירים. האלבום התקבל יפה בביקורות, בין השאר בטיימס וב-NME.
שיר חדש, "Dry Grass and Shadows", יצא באוסף של מוזיקה מנבאדה סיטי. חמישה שירים נוספים יצאו לאור באוקטובר 2006 בבריטניה, במהדורה מוגבלת על גבי תקליט ויניל, "Songs Whistled Through White Teeth".
ב-2008 תרמה את קולה לפרויקט The Silence of Love של הלהקה Headless Heroes בה חידשו, בין השאר, שירי פולק ישנים.
אלבומה השני, To Be Still, יצא ב-2009 וזכה לביקורות טובות.
דיאן הופיעה באירופה ובארצות הברית עם טום ברוסאו וכמופע פותח לדסמבריסטס, Akron/Family וושתי באניאן.
אלבומה השלישי Alela Diane &amp; Wild Divine יצא באפריל 2011.
יוסף קרמרמן
יוסף קרמרמן (10 בינואר 1926 - 12 בנובמבר 1981) היה איש עסקים, חבר הכנסת ועסקן פוליטי.
ביוגרפיה.