שחף נולדה בבאר שבע ובגיל 15 הצטרפה למכבי באר שבע אשר התחרתה בליגת הנשים הראשונה. ב-2013 הושאלה למועדון הכדורגל רמת השרון ושיחקה שם במשך 6 עונות בהן זכתה עם הקבוצה באליפות ובגביע. ב-2014 הושאלה לאס"א תל אביב לזמן קצר כדי לקחת עמה חלק במוקדמות אליפות אירופה לקבוצות, שם שיחקה שני משחקים והורחקה בכרטיס אדום.
ב-2019 הפתיעה ועברה לשחק בהפועל באר שבע מהליגה השנייה. בעונה זו הבקיעה 41 שערים ב-16 משחקים והובילה את הקבוצה למקום הראשון בליגה כשהוחלט על סיום העונה בעקבות משבר הקורונה.
החל מגיל 17 שחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19, והחל מגיל 23 היא משחקת בנבחרת ישראל. משחקה הראשון בנבחרת הבוגרות היה נגד נבחרת מלטה בשנת 2013 עד היום צברה 30 משחקים בינלאומיים בנבחרת, בהם הבקיעה 3 שערים.
קוביית לחץ
שי שדה
שי שדה (נולדה ב-16 באפריל 1990) היא כדורגלנית עבר ישראלית ששיחקה בתפקיד מגנה בליגת העל בכדורגל נשים בקבוצת אס"א תל אביב ובנבחרת ישראל.
התחילה בקבוצת הבנים של הפועל הוד השרון ומגיל 14 עברה לקבוצת הנשים של מכבי כישרונות חדרה. לאחר מכן שחקה בקבוצות שונות - מועדון הכדורגל רמת השרון, אס"א תל אביב, וקבוצות כדורגל של אוניברסיטת ינגסטאון סטייט, ינגסטאון, אוהיו ושל אוניברסיטת טקסס בבראונסוויל, בראונסוויל, טקסס. כיום משחקת באס"א תל אביב.
שדה זכתה בתואר שחקנית העונה בעונת 2018/19 של ליגת הנשים ונחשבה בעיני רבים כשחקנית ההגנה הכי טובה בליגת העל לנשים ובנבחרת. זו הייתה גם השנה האחרונה בה השתתפה במשחקים בליגה ולמעשה פרשה ממשחק פעיל.
לאחר פרישתה, הקימה עסק לקידום ספורטאים בדגש על שחקני ושחקניות כדורגל וסיוע להם במציאת מכללה מתאימה בארצות הברית.
טוני ולאמסאן
אנטוניו ולמסאן
אנטוניו ולאמסאן
אנפנמן
אנפנמן (ביפנית: アンパンマン, באנגלית: Anpanman) הייתה סדרת מאנגה ואנימציה יפנית אשר נוצרה במקור כסדרת מאנגה על ידי טאקאשי יאנאסה משנת 1973 ועד מותו בשנת 2013. משנת 1988 ועד היום משודרת בטלוויזיה היפנית גרסת אנימה שמתבססת על עלילת סדרת המאנגה, אשר היא אחת מסדרות האנימה הפופולריות ביותר בקרב ילדים צעירים ביפן. הסדרה עוקבת אחר עלילותיו של אנפנמן, סופר גיבור עם ראש אנפן (מאפה מתוק יפני אשר לרוב ממולא בריבה), אשר מגן על העולם מפני חיידק אנתרופומורפי רשע בשם באיקינמן.
לזיכיון יש קו מוצרים עצום. הדמויות של הסדרה מופיעות כמעט על כל מוצר לילדים ביפנים, כולל מבגדים, משחקים אלקטרוניים, צעצועים, ואפילו מוצרי מזון. ב-26 בספטמבר 2006 מכרו הספרים בסדרה מעל ל-50,000 עותקים ביפן.
על פי מחקר שנערך ביפן בשנת 2005 אנפנמן הייתה הדמות הפופולרית ביותר בקרב ילדים עד גיל 12.
במזרח התיכון שודרה הסדרה במספר מדינות בעולם הערבי בדיבוב לערבית תחת השם "אל-ראפף אל-אג'יב" (בתרגום חופשי לעברית "הלחמנייה המדהימה").
לעזוב את נוורלנד
לעזוב את נוורלנד (באנגלית: Leaving Neverland) הוא סרט תיעודי משנת 2019 בבימוי והפקה של הבמאי הבריטי דן ריד. הסרט מתמקד בשני גברים, וייד רובסון וג'יימס סייפצ'אק, שטוענים שהזמר מייקל ג'קסון התעלל בהם מינית כילדים ובוחן גם את ההשפעות על משפחותיהם. הסרט עורר סערה ודיון ציבורי על היחס שיש לתת למייקל ג'קסון ואומנותו על רקע עדויות אלה.
הסרט הוא הפקה משותפת של ערוץ 4 הבריטי ורשת HBO האמריקאית. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס, ב-25 בינואר 2019, ושודר בשני חלקים במרץ באותה שנה. בישראל שודר הסרט ב-yes דוקו וב-STINGTV.
תקציר הסרט.
בשנת 1993 נפתחה חקירה פלילית נגד מייקל ג'קסון על כך שהתעלל מינית בג'ורדן צ'נדלר בן ה-13. ג'קסון הכחיש את הטענות והסדיר את התביעה האזרחית מחוץ לבית המשפט תמורת תשלום של 15 מיליון דולר בתוספת שכר טרחה משפטי, וכך לא הוגשו כתב אישום פלילי נגד ג'קסון. בשנת 2005 עוד פעם נטען שג'קסון התעלל מינית בילד, אך זוכה ג'קסון בסופו של דבר.
בשנת 2013 הגיש הכוריאוגרף וייד רובסון תביעה אזרחית בטענה כי ג'קסון התעלל בו מינית במשך שבע שנים, בין הגילאים 7–14. שנה לאחר מכן, הוגשה תביעה על ידי ג'יימס סייפצ'ק בטענה כי ג'קסון התעלל מינית בו במשך ארבע שנים מגיל 10. סייפצ'ק החליט להגיש את התביעה לאחר שראה ריאיון עם רובסון בו הצהיר כי ג'קסון התעלל בו מינית. שניהם העידו בעבר על הגנת ג'קסון. בשנת 2015 המקרה של רובסון נגד ג'קסון נדחה בטענה כי הוא הוגשה מאוחר מדי.
בסרט, וייס רובסון, ג'יימס סייפצ'ק ובני משפחותיהם סיפרו על הקשר האישי שלהם עם ג'קסון. רובסון וסייפצ'ק טוענים כי ג'קסון התעלל בהם מינית בבית שלו (אחוזת נוורלנד) ובמקומות אחרים שלו ברחבי קליפורניה.
הפקה.
הסרט התיעודי הופק על ידי ערוץ 4 הבריטי, לאחר שדן ריד מצא מספיק חומר כדי להפיק סרט בן ארבע שעות.
דן ריד (יוצר הסרט) בחר שלא להגיב על מעשיו או על המניעים של ג'קסון, ולהשאיר את הסרט התיעודי "נייטרלי". הוא הרגיש שהאורך של ארבע השעות היה הכרחי כדי להציג את הסיפור "באופן שמבין אותו במלואו על כל המורכבות שלו".
בפברואר 2018, ריד ועוזרת המפיקה, מרגריט גאודין, טסו להוואי כדי לראיין את רובסון. רובסון הסכים לספר את הסיפור שלו כרונולוגית ולא להשמיט פרטים. המצלמה התקלקלה זמן קצר לאחר תחילת הצילומים, אבל נמצא פתרון, והצילומים נמשכו עד הלילה והמשיכו גם במהלך היום השני. ריד נסע ללוס אנג'לס באותו שבוע כדי לצלם את סיפורו של סבטצ'וק ביומיים. לאחר הצילומים, ריד חזר ללונדון והחל לאמת את הסיפורים.
בנובמבר 2018 ריד ראיין את משפחותיהם. הוא החליט שהצלם שצילם בלשים ותובעים לשעבר ממקרה של 1993 ומשפט 2005 היה מיותר לסרט.
ריד לא הצליח ליצור קשר עם צ'נדלר עבור הסרט התיעודי והניח שהוא מעדיף לא להיחשף. הוא החליט שלא ליצור קשר עם מקולי קאלקין ועם ברט בארנס, שגם הם הכירו את ג'קסון כילדים ואמרו שג'קסון מעולם לא פעל באופן בלתי הולם. ריד אמר שסיפוריו של צ'נדלר וגאווין ארביזו יכולים לשמש בסיס לסרט תיעודי שני.
שחרור הסרט.
הסרט הופיעה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס 2019 ב-25 בינואר 2019. בטלוויזיה הסרט חולק לשני חלקים. בארצות הברית שודר הסרט בתאריכים 3-4 במרץ ב-HBO, ובבריטניה בתאריכים 6-7 במרץ בערוץ 4.
חברת "Kew Media Group" מכרה את הסרט התיעודי לערוצים ב-130 מדינות. בניו זילנד, הפרק הראשון נצפה על ידי 716,000 צופים, מה שהפך אותו לאחד המשדרים הנצפים ביותר (שאינם שידור ספורט או שידור חדשותי) בהיסטוריה של המדינה.
אקוטירמוס
אקוטירמוס (שם מדעי: "Acutiramus"; משמעות שמו: "מחודד ענף", על שם הטופר המחודד בקצה צבתותיו שהיה שונה משאר הטפרים לאורכם) הוא סוג של עקרב ימי גדול אשר חי ברחבי הימים הרדודים במשך תקופת הסילור והדבון שבעידן הפלאוזואיקון לפני 422-409 מיליון שנה.
יצור מיימי זה היה קרובם הרחוק של העכבישים והעקרבים החיים והוא נחשב לאחד מהגדולים שבפרוקי הרגליים מעולם, דמה לפטריגוטוס והיה קטן מעט מהיקלופטרוס ומהרב-רגל ארתרופלאורה. הוא הגיע לאורך מרבי של מעל 2 מטרים, אך חלק המינים הגיעו רק לאורך 20 ס"מ. היו לו זוג צבתות מוארכות בעלות קצוות מחודדים שאיתם הוא תפס במהירות טרף קטן ממנו. הוא יכל לרחף במים בעזרת זנבו שדמה לסנפיר ובעזרת "משוטים" מצידי גופו, בדומה לאלה של השחייניתיים.
לא בטוח שהיה טורף אקטיבי ואולי היה ניזון ממארב או אוכל נבלות.
שחייניתיים
הלוואה חברתית
הלוואות חברתיות
עזיז אליהו
עזיז אליהו (תרע"ט, 1919 – ח' באדר תשל"ד, 2 במרץ 1974) היה אסיר ציון בעיראק ואיש חיל המודיעין.
ביוגרפיה.
עזיז אליהו נולד בשנת 1919 כבן בכור לחביבה וסלמן בבגדאד שבעיראק. בנעוריו היה חבר בתנועת "החלוץ".
בשנת 1948 נאסר בעיראק למשך כשנה, באשמת סיוע והעברת מידע לציונים. לאחר שחרורו מהמאסר עלה לישראל בשנת 1950 יחד עם רעייתו שמחה-מדלן. הוא גויס למערך הקשר של חיל המודיעין, בו שירת בהצטיינות עד יום מותו.
במסגרת שירותו, השתתף במבצעים ובפעולות תגמול צבאיות רבות בישראל ומחוצה לה, שחלקן עדיין נותרו חסויות ואסורות בפרסום.
בין תפקידיו בחיל המודיעין, שירת כאלחוטן וכמנהל עבודה, מפקח על אלחוטנים. במסגרת פעילותו במלחמת סיני איתר מטוס מצרי שיורט במבצע תרנגול, ובו היו קצינים מצריים בכירים.
במסגרות שירותו בחיל המודיעין, אליהו קיבל את שידורו האחרון של אלי כהן לארץ ב-7 בינואר 1965, ובכך הבין כי כהן נתפס על ידי השלטון הסורי. בשנת 1967 נשלח לשליחות חשאית באתיופיה, למשך מספר חודשים, במהלכה הופסק שירותו בקבע והוא הפך לאזרח עובד צה"ל עד יום מותו.
אליהו היה אדם משכיל שידע מספר שפות: עברית, ערבית, צרפתית ואנגלית. במקביל לפעילותו הביטחונית, סייע להשכלת בני נוער, ובהכנת תלמידים לבחינות הבגרות בלימוד בשפות אלו ובמתמטיקה.
בסוף חייו החל בכתיבת ספר, שלא הספיק לסיימו. אליהו נפטר לאחר מלחמת יום הכיפורים בשנת 1974 בגיל 54. לאור שירותו בחיל המודיעין עד לפטירתו, הוא נקבר בטקס צבאי מלא בהרצליה, שבה התגורר.
הוא הותיר אחריו רעיה, שמחה-מדלן, ושמונה ילדים.
הנצחה.
זכרו הונצח באתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין באתר גלילות, ובשכונת מגוריו בהרצליה הוקמה גינה לזכרו. בטקס החניכה הודה ראש עיריית הרצליה, משה פדלון, על "פעילותו הציונית ארוכת השנים למען המדינה וביטחונה", אשר "הייתה כרוכה במחיר אישי ומשפחתי לא קל", ועל הדרך שבה חי ופעל ש"מהווה עבורנו מקור השראה".
פטריגוטיים
פטריגוטיים (שם מדעי: Pterygotidae) היא משפחה של עקרבי מים גדולים שחיו בין סוף הסילור לאמצע הדבון לפני 428.2-391 מיליון שנה.