למרות שהחל משנת 2004 חברה פולין באיחוד האירופי, היא לא מהווה חלק מ"גוש האירו" ועל כן מטבע האירו עדיין לא החליף את הזלוטי כהילך חוקי במדינה. פולין התחייבה בפני האיחוד לאמץ את האירו כאשר תעמוד בתנאים הכלכליים הנדרשים על פי אמנת ליסבון וקריטריוני קופנהגן, אולם הדבר יחייב תיקון לחוקה הפולנית. בשנת 2011 הודיע שר האוצר הפולני כי אין בכוונת ממשלת פולין להחליף את הזלוטי בעתיד הנראה לעין.
קופייקה
קוֹפֶּיְקָה (ברוסית: копейка; באוקראינית: копійка) היא יחידת מטבע, שערכה הוא החלק המאה (מאית) של רוּבְּל ברוסיה ובטרנסניסטריה, של הריבניה אוקראינית ושל מאנאט אזרבייג'ני.
קופייקה נוצרה כתוצאה מהרפורמה המוניטרית ברוסיה בשנת 1535: שמה נגזר מהטבעת החנית (ברוסית: копьё - קוֹפּיוֹ), במקום חרב מעוגלת כפי שהיה נהוג לפני כן.
ברוסיה משנת 1997 קיימים מטבעות, אשר שוויים 1, 5, 10, 50 קופייקה. בעבר היה נהוג לקרוא למטבעות בשמות לפי ערכם, כגון: 1/4 קופייקה - פולושקה, 2 קופייקות - גרוש, 3 קופייקות - אלטין, 5 קופייקות - פיאטק, 10 קופייקות - גריבניק.
קופיקה
בלרסקי
סידור בלארסקי
בלארסקי
פועלי כל העולם, התאחדו!
הקסבה באלג'יר
הקסבה באלג'יר (בערבית: القصبة - "הקסבה"; בצרפתית: Casbah d'Alger) הוא אזור בן 600 דונם המקיף כיום את חלקה העתיק של העיר אלג'יר, בירת אלג'יריה. הקסבה באלג'יר איננה קסבה ("מצודה") כי אם רובע מדינה, אך שמה של המצודה השוכנת בחלקה העליון (ב, מס' 4) הפך לשמו של הרובע כולו. היא שוכנת בצידו המערבי של מפרץ אלג'יר, מעל לנמלה של העיר, ומטפסת על מדרון תלול. בשנת 1992 הכריז ארגון אונסק"ו על הקסבה של אלג'יר כעל אתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
האזור היה מיושב על ידי פיניקים כבר במאה ה-6 לפנה"ס, ואלה הקימו במקום תחנת מסחר. לאחר מכן פקדו את אלג'יר הרומאים הוונדלים, הביזנטים, שבטים ברברים והערבים שהגיעו אליה במאה ה-8. תחילתה של הקסבה במצודה שהוקמה בזמן השלטון העות'מאני באלגיריה, ב-1516, ואשר שימשה את השליט העות'מאני המקומי, הדיי. החל במועד זה ובמשך המאה ה-16 והמאה ה-17 התפתח רובע מגורים בין המצודה לחוף הים התיכון, וזה הפך עם הזמן לקסבה. האזור התחתי של הרובע, הסמוך לחוף הים ולנמל, שימש בעבר כמרכז מסחרי חשוב, ובתיו של הרובע שילבו סגנון מקומי עם אדריכלות עות'מאנית.
הצרפתים אשר הגיעו לאלג'יר ב-1830 הרסו חלק מהמצודה וסללו במקום רחוב. את המסגד הם הפכו לקסרקטין, ומצבו של אולם קבלת הפנים של השליטים העות'מאניים הידרדר. חלק מהבתים בתחתית הרובע, מקום בו הקרקע מישורית יותר, נהרסו ותחתיהם הוקמו באמצע המאה ה-19 בתים חדשים בסגנון אירופי. אלה ניצבים כיום ב"שדרות צ'ה גוארה" שלחוף הים (ב, מס' 5). תחילה הקימו הצרפתים מערך ביצורים חדש, שכלל שתי מצודות שבהם היו קבועים שערים - "באב עזון" (Bab Azoun; باب عزون - "שער העצב") בדרומה של הקסבה ובאב אל-וואד (Bab El Oued; باب الواد - "שער הואדי") בצפונה. הביצורים נהרסו לקראת סופה של המאה ה-19 ושתי המצודות נהרסו בתחילת המאה ה-20. הרובע איבד את חשיבותו המסחרית, ואף שהשלטונות הביעו עניין בשימור בתיו כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20, לא ננקטו פעולות של ממש בכיוון זה. למרות מעמדה כאתר מורשת עולמית, הקסבה באלג'יר מוזנחת ומתפוררת גם כיום. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 מתבצעים מחקרים ועבודות שימור במקום, אך חלק גדול מבתיה עדיין נמצאים בסכנת התמוטטות, דבר שאף מתרחש מדי פעם. בשל הבנייה הצפופה והעובדה שהבתים מחוברים זה לזה, מציבה התמוטטותו של בנין גם את הבתים הסמוכים לו בסכנה. למרות הסכנה מסרבים רבים מתושבי הקסבה להתפנות מבתיהם, שכן המפונים מועברים אל שיכונים מרוחקים בפאתי העיר. חלק מהמפונים אף שבים לבתיהם בקסבה, למרות הסכנה ולעיתים בניגוד להוראות החוק.
הרובע.
אורכה של הקסבה כ-750 מטר מצפון לדרום ורוחבה, ללא המצודה הניצבת בצידה המערבי, כחצי קילומטר. היא נחצית לאורכה על ידי רחוב ראשי המחלק אותה לחלק תחתי ממזרח ולחלק עילי ממערב. הרחובות הצרים והמפותלים של הרובע ובתיו הוקמו בהתחשב במדרון התלול שעליו הוא מטפס, והפרש הגבהים בתחומיו מגיע ל-118 מטר. הרחובות בחלקה העילי של הקסבה כה תלולים שרובם עשויים מגרמי מדרגות. בתי הקסבה ערוכים סביב חצרות פנימיות רבועות שבמרכזן ניצבים בדרך כלל מזרקה או באר מים, ודירות המגורים ערוכות סביבן. ברובע שוכנים מספר מסגדים, שהחשובים שבהם:
"המסגד הגדול" (الجامع الكبير; Jamaa-el-Kebir - ב, מס' 1) הניצב על חוף הים הוא העתיק בעיר. הוא הוקם ב-1097, כפי שמעידה עליו כתובת הקבועה במינבר. המינרט נוסף לו ב-1324 והוא שופץ וחודש פעמים רבות במשך השנים, וב-1840 נוספה לו ארקדה בצידו החיצוני. פנים המבנה רבוע ומחולק למעברים על ידי עמודים הנושאים קשתות מוריות.
סמוך לו שוכן "המסגד החדש" (الجامع الجديد; Jamaa-el-Jedid - ב, מס' 2) מ-1660 הניצב בכיכר השהידים (ساحة الشهداء, Sahat ech-Chouhada), על חוף הים (ראו גם בתמונה למטה - המבנה הלבן בימין התמונה). המבנה נושא כיפה מרכזית אליפטית גדולה, וסביבה ארבע כיפות קטנות יותר. המינרט שלצידו נישא לגובה של 27 מטר.
מסגד כצ'ואה (جامع كتشاوة; Djamaa Ketchaoua - ב, מס' 3) נבנה ב-1612, והוא ניצב בצידה המזרחי של הקסבה, לא הרחק משני המסגדים האחרים. ב-1845 הפך לקתדרלה שהוקדשה לפיליפוס הקדוש, וב-1962 שב לשמש כמסגד. בחזיתו שני מינרטים, וביניהם גרם מדרגות בן 23 מדרגות. זה מוביל לפורטיקו ובו שלוש קשתות הנתמכות בארבעה עמודי שיש. עיצוב זה של המבנה מעניק לו חזות של כנסייה, והבניין מערב סגנון מורי עם אדריכלות ביזנטית.
ווס קרייבן
מלכום
כושר-וחסיס
חסיס
יריח
ירחיבול
אל שמש
חזית אבחזיה במלחמת גאורגיה–רוסיה
חזית אבחזיה במלחמת גאורגיה–רוסיה בה פלש צבא של רוסיה בסיוע הבדלנים האבחזים לשטחי גאורגיה. הרוסים פתחו למעשה בחזית נוספת לאחר המהלך הצבאי של גאורגיה כנגד הבדלנים האוסטים. במהלך הפלישה כבשו הרוסים והאבחזים את קודורי עילית, החלק הגאורגי היחיד של חבל אבחזיה שנותר בשליטת גאורגיה לאחר מלחמת אבחזיה (1991-1992). הרוסים המשיכו וכבשו רצועה נוספת בתוככי גאורגיה שהגיעה עד לעיר הנמל פותי.
פעולות האיבה החלו כאשר צבא אבחזיה פתח, ביום השלישי למלחמת האוסטית השנייה, ב-9 באוגוסט 2008, במבצע לסילוק הנוכחות הגאורגית מקודורי עילית, והחל להפציץ את עמדות הגאורגים בקודורי. יחד עם המתקפה האווירית התקדמו כוחות קרקעיים לכיבוש העמדות.
מהלכים מוקדמים.
ב-10 באוגוסט 2008 החלו האבחזים בגיוס המילואים בצורך סילוק את הכוחות הגאורגיים מאבחזיה. נשיא הרפובליקה הבדלנית, סרגיי בגאפש, הוציא צו לגיוס מילואים כללי. יחד עם פעולות האבחזים התקדמו כוחות של הצבא הרוסי לעבר הגבול עם גאורגיה כשמטרתם היא מצד אחד לתמוך בפעולות האבחזים ומצד שני לאגף את הכוחות הגאורגים שנלחמו בדרום אוסטיה, ולתקוף אותם ממערב. המטרה המוצהרת של הכוחות הרוסיים, כפי שדווח בערוץ הטלוויזיה הרוסי NTV, לתגבר את כוחות "שמירת השלום" שכבר מוצבים באבחזיה.
יחד עם הכוחות שפעלו באבחזיה הציבו הרוסים שייטת של הצי הרוסי בים השחור והטילו למעשה מצור על נמלי הים הגאורגיים. על פי הדיווח של הצי הרוסי, יצאה, ביום ראשון ה-10 באוגוסט, קבוצת אוניות מצי הים השחור של רוסיה ובכללם ספינת הטילים "מוסקבה", ונערכה מול לחופיו המזרחיים של הים השחור, מול חופי גאורגיה. ספינת-הטילים "מוסקבה", יחד עם סירת-משמר וספינות אספקה, הגיעו מהבסיס הימי של רוסיה, סבסטופול, בחצי האי קרים האוקראיני. קודם לכן הצהיר דובר הממשל הבדלני של אבחזיה כי הממשל האבחזי וכוח "שמירת השלום" הרוסי המוצב באבחזיה, ביקשו מרוסיה לתגבר את נוכחותה הימית בחופי אבחזיה לאחר שאניית-מלחמה גאורגית ניסתה להתקרב לחופי אבחזיה.
הממשלה הגאורגית דיווחה כי היקף כוחות הקרקע הרוסיים שהגיעו לאבחזיה עולה על 4,000 חיילים. המפקד הצבאי של כוחות "שמירת השלום" הרוסי, אלכסנדר נוביצקי, העריך כי מספר החיילים הרוסים המוצבים באבחזיה הוא 9,000 צנחנים ו-350 כל רכב משוריינים. סוכנות ידיעות אי.פי. דיווחה כי נצפו 135 כלי רכב צבאיים רוסיים, כולל טנקים, המתקדמים לעבר עמק קודורי. הכוח שהתקדם כלל טנקים, נגמ"שים ושלוש יחידות של ארטילריה.
אולטימטום לגאורגיה.
על פי האתר הרשמי של נשיא אבחזיה הבדלנית, הציב הנשיא, סרגיי בגאפש, ב-10 באוגוסט, תאריך יעד להתפנותם של הגאורגים מעמק קודורי. ב-11 באוגוסט, הכריזו בכוחות הרוסיים על אולטימטום לכוחות הגאורגיים המוצבים סמוך לאבחזיה, להתפרק מנשקם עד לשעה 6:00 בבוקר או שיתמודדו פנים מול פנים כנגד הרוסים, ויפורקו מנשקם בידי הצבא הרוסי.
מהלך הקרב.
מטוסי קרב אבחזים וארטילריה המשיכו להפגיז את העמדות הגאורגיות בקודורי גם ביום השני לתחילת פעולות האיבה באבחזיה. נשיא אבחזיה הבדלנית הצהיר כי מעורבים במבצע כנגד הכוחות הגאורגים.
פלישה לגאורגיה גופא.
הכוחות הרוסיים פלשו לגאורגיה מתחום הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה, וערכו פשיטה על העיר סנקי, כשמטרתם המוצהרת של הרוסים הייתה לאגוף את הכוחות הגאורגיים הנלחמים בדרום אוסטיה. 30 אנשים חמושים ומעל ל-20 משאיות מלאות בחיילים רוסים נכנסו לסנקי והשתלטו על הבסיס הצבאי הסמוך לעיר, שננטש בעבר על ידי הצבא הסובייטי.
עוזרו של מפקד כוחות "שמירת השלום", אלכסנדר נוביצקי, טען כי במהלך משימות הסיור של חיל האוויר הרוסי הופלו שני הליקופטרים גאורגיים, מסוג MI-24 ו-MI-8, בבסיס חיל האוויר בסנקי השייכים לחיל האוויר הגאורגי.
סבארוג