במאה ה-14 הפכה העיר לצומת דרכים בשינוע מלח ובולי עץ על נהר האיזר. בשנת 1453 רחוב השוק, הכנסייה והמבצר בעיר נהרסו בשריפה. זמן קצר לאחר מכן העיר נבנתה מחדש, אך הפעם במבני אבן. במסגרת הבנייה המחודשת של העיר, נבנה גם ארמון, בהוראתו של אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, אשר עמד במקום עד שנת 1770, בה נהרס עקב הזנחה מתמשכת.
במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648) סבל האזור מהרס רב ומגפות. הפריחה חזרה כחצי מאה מאוחר יותר, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, כשהחל המסחר באבן גיר ומוצרים מעץ.
בשנת 1718 נבנתה קפלה לכבוד הקדוש לאונרד דה נובלאק, וכל שנה ב-6 בנובמבר נערך לכבודו פסטיבל בעיר.
באמצע המאה ה-19 כלכלת העיר החלה להתבסס על מרחצאות מרפא, עקב גילוי מעיינות טבעיים בסביבת העיר, והיא הפכה ל"עיר ספא". לפיכך, החל משנת 1899 שונה שמה לבאד טלץ.
בשנת 1937 הוקם בעיר בית ספר להכשרת קצינים עבור הואפן אס אס. בית הספר פעל עד סוף מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה פעל בעיר גם מחנה-משנה של מחנה הריכוז דכאו, אשר סיפק כוח עבודה עבור בית הספר ומבני מנהלה נוספים. החל מסוף המלחמה ועד שנת 1991 שימש מבנה בית הספר כבסיס ליחידה 10 של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית.
אמון גת, שהיה פושע מלחמה נאצי ומפקד מחנה הריכוז פלאשוב אשר ליד קרקוב, פולין, נעצר בבאד טלץ בעודו שוהה במוסד לחולי נפש.
אתרים בעיר.
כיום באד טלץ ידועה במתקני הספא שלה, מבנים עתיקים מימי הביניים ובנוף הרי האלפים. בין אתריה הידועים הוא ה-Kurverwaltung, ספא מודרני שהמים עתירי היוד שבו ידועים ביכולות המרפא שלהם; Alpamare - פארק המים המקורה הראשון באירופה; Stadtpfarrkirche - כנסייה שנבנתה בשנת 1466 ומהווה דוגמה לסגנון אדריכלות גותית מהתקופה הגרמנית המאוחרת.
תרבות.
מקהלת נערי טלץ נוסדה בעיר בשנת 1956, ומאז 1970 פועלת במינכן.
טמפיקו
טמפיקו (בספרדית: Tampico) היא עיר נמל במדינת טמאוליפס במקסיקו. טמפיקו שוכנת על הגדה הצפונית של נהר פאנוקו, במרחק של כ-10 קילומטרים ממפרץ מקסיקו, ועל הגבול של טמאוליפס עם מדינת וראקרוס.
היסטוריה.
במשך מאות שנים לפני הגעת הספרדים לאזור, שכנה בו התיישבות ילידית בשם טמפיקו. משמעות השם בשפת ואסטק היא "מקום הלוטרות".
הספרדים הראשונים להגיע לאזור היו אנשי המשלחת של אלונסו אלברס דה פינדה ב-1520. הם ניסו להקים מוצב על גדות נהר פאנוקו, אך הילידים מנעו את ההקמה. באותה שנה נשלחה משלחת נוספת, אך גם היא לא צלחה.
ב-1532 הכומר הפרנציסקני אנדרס דה אולמוס הקים באזור מיסיון ומנזר. ב-26 באפריל 1554 נוסדה התיישבות סביב המנזר והמיסיון שנקראה סן לואיס דה טמפיקו. לאחר מספר התקפות של שודדי ים ההתיישבות הועברה מהגדה הצפונית של הנהר אל הגדה הדרומית.
העיר הנוכחית נוסדה ב-12 באפריל 1823 על ידי קבוצת אנשים מהעיר אלטמירה הסמוכה. ההתיישבות הפכה תוך שנים ספורות לנמל חשוב.
ב-1829 ספרד שלחה כוחות מקובה לכיבוש טמפיקו כצעד ראשון בדרך להשתלטות מחדש על מקסיקו העצמאית. כוח מקסיקני בפיקוד הגנרל אנטוניו לופס דה סנטה אנה הצליח לעצור את הספרדים והשתלט מחדש על העיר.
בתחילת המאה ה-20 התחילו להפיק נפט באזור טמפיקו. בעקבות כך התפתחה בעיר תעשיית נפט שגרמה לגדילה של האוכלוסייה.
ב-9 באפריל 1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, ספינה מקסיקנית עצרה בטעות ספינה עם מספר מלחים אמריקאים ליד חופי טמפיקו. התקרית הזו הובילה לפרשת טמפיקו במהלכה ארצות הברית כבשה את עיר הנמל וראקרוס למספר חודשים.
כלכלה.
כלכלת העיר מסתמכת על הנמל שלה ועל התעשייה בה ובערים אחרות במטרופולין של טמפיקו.
חינוך.
בעיר נמצאים מספר קמפוסים של אוניברסיטאות, בהם הקמפוס של האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס.
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פרנסיסקו חבייר מינה, הקרוי על שמו של פרנסיסקו חבייר מינה שהיה לוחם מקסיקני שנהרג במלחמת העצמאות של מקסיקו. הנמל מציע טיסות למספר יעדים בתוך מקסיקו.
טאמפיקו
לוח דבר בעתו
לוח דבר בעתו הוא אלמנך (לוח שנה מורחב) המתמקד בענייני הלכה ואסטרונומיה, מנהגים וימי השנה של רבנים, היוצא לאור בבני ברק החל משנת ה'תשמ"ו. עורך האלמנך הוא הרב מרדכי גנוט. הלוח הוא המקיף מבין הלוחות היוצאים לאור בישראל. במהדורתו הנוכחית, מכיל לוח דבר בעתו כ-1,500 עמודים מדי שנה.
במשך השנים זכה האלמנך להסכמותיהם של מאות רבנים, מכל קשת הדעות והעדות, ולמכתבי ברכה והערות, שאותם נוהג העורך לשבץ מדי שנה בתוך האלמנך. עדכון האלמנך נסמך אף הוא על עזרת הקוראים. לכל קורא ששולח תיקונים ורעיונות להוספות מוצמד קוד זיהוי (קודי הזיהוי של כל הכותבים מפורטים בסוף הלוח), והדברים מובאים בתוך הלוח בשם אומרם.
בבסיסו נועד הלוח להעניק מידע על זמני היום כמו עלות השחר, הנץ החמה, חצות הלילה והיום, שקיעת החמה וצאת הכוכבים. לוחות מפורטים מציגים את ההבדל בזמנים אלו בין שיטות חישוב שונות, ובמקומות יישוב שונים על פני כדור הארץ. בהמשך נוספו בלוח אמצעי עזר נוספים לקורא שומר התורה והמצוות, כמו לוח לימודים בנושאים רבים, הדף היומי וחלוקות רבות נוספות של התנ"ך ויתר ספרי היסוד לשינון בטווחי זמן של חודש ושנה וכדומה.
בלוח מובא מדי יום ביומו מידע על ימי פטירתם של רבנים וצדיקים מכל העדות והחוגים. בנוסף מובאים בלוח אירועים היסטוריים, הערות הלכתיות וכן מנהגיהן של העדות השונות. בנוסף מובאים בספר אירועים אסטרונומיים מעניינים צפויים.
ניתן למצוא מדי פעם גם הערות מעשיות לחיי היומיום, כך למשל בלוח לשנת תשס"ט, הופיעה ההערה הבאה באחד מימי חול המועד סוכות: .
קישורים חיצוניים.
חלק מלוחות הסדרה זמינים לעיון באינטרנט:
סנטאבוס
בוסטמנטה
מחוז האיים היוניים
ברטיקה
ברטיקה (Bartica) היא עיר על הגדה השמאלית של נהר אסקוויבו במחוז קויני מזרני שבגיאנה. העיר שוכנת על מפגש הנהרות קויני ומזרני עם נהר אסקוויבו והיא נחשבת לשער לפנים הארץ, בייחוד לאנשים המועסקים בכריית זהב ויהלומים.
ברטיקה התפתחה ממיסיון אנגליקני שהוקם ב-1842. השם ברטיקה לקוח מהמילה האינדיאנית שפרושה "קרקע אדומה", השכיחה באזור.
ב-17 בפברואר 2008 הותקפה ברטיקה על ידי כנופיה חמושה. 12 מתושבי העיר, כולל 3 שוטרים, נהרגו על ידי הכנופיה שהטילה אימה על העיר. תחנת המשטרה המקומית נהרסה במהלך ההשתוללות וכמה בתי עסק נשדדו במהלך המהומה שארכה כשעה. מבצעי הטבח נהרגו ב-28 באוגוסט אותה שנה באחד מהאתרים שבהם הם התחבאו ליד בירת גיאנה ג'ורג'טאון בקרב יריות עם המשטרה.
לת'ם
לת'ם (באנגלית: Lethem) היא בירת מחוז טקוטו עליון אסקיבו עליון שבגיאנה. העיירה קרויה על שמו של סר גורדון ג'יימס לת'ם שהיה מושל גיאנה הבריטית בין השנים 1941 – 1947.
העיירה שוכנת על גדות נהר טקוטו שמהווה את הגבול בין גיאנה לברזיל, ממול לעיר הברזילאית בונפים שבמדינת רוריימה. בנוסף להיותה בירת המחוז, לת'ם היא צומת דרכים המקשר רבים מהכפרים בסביבה לבירה ג'ורג'טאון. הגשר על הנהר טקוטו, שבנייתו הושלמה ב-2009, מקשר בין שתי המדינות. הציפייה היא שדרך הגשר יגיעו סחורות ברזילאיות לנמל ג'ורג'טאון בדרך שיכולה להיות מהירה יותר מאשר לנמלים ברזילאים.
פרוג'ינו
מחפשים את אלסקה
מחפשים את אלסקה (באנגלית: Looking For Alaska) הוא רומן ביכוריו של הסופר ג'ון גרין אשר יצא לאור במרץ 2005. הספר זכה בפרס פרינץ בקטגוריות "ספר השנה הטוב ביותר שנכתב עבור בני נוער, המבוסס כולו על הערך הספרותי שלו". כמו כן, הגיע הספר לראש רשימת 10 הספרים הטובים ביותר לבני נוער ב-ALA. בשנת 2012 הגיע הספר לרשימת הניו יורק טיימס לספר הנמכר ביותר בכריכה רכה לבני נוער. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של מיילס האלטר, נער אשר מרגיש שאינו מנצל את חייו בדרך שבה הוא רוצה. הוא מחליט לעזוב את ביתו לטובת פנימייה, בשביל לחפש את מה שכינה המשורר פרנסואה רבלה על ערש מותו: "האפשרי".
עלילה.
לפני.
הספר מתחיל בעזיבתו של המספר, מיילס האלטר, את ביתו שבפלורידה אל עבר פנימייה באלבאמה בשם "קאלבר קריק". מיילס אוהב לקרוא ביוגרפיות, ולשנן מילים אחרונות של אנשים מפורסמים.
בהגיעו לקאלבר קריק, פוגש מיילס את שותפו לחדר צ'יפ מרטין - נער נמוך ושרירי אשר מכונה "המפקד". המפקד מביט במיילס ומכנה אותו פאדג' (Pudge: נמוך ושמן, גוץ). מאוחר יותר המפקד הציג את מיילס בפני אלסקה, נערה מושכת, יפהפייה, פמיניסטית ובעלת מצבי רוח משתנים ולא צפויים. בנוסף המפקד מציג את מיילס גם בפני חברו טאקומי, תלמיד יפני חובב ראפ. אלסקה מספרת למיילס על מילותיו האחרונות של סימון בוליבר, דמות מתוך הספר "גנרל במבוך" מאת גבריאל גארסיה מארקס. בספר שואל בוליבר: "איך אצליח אי פעם להיחלץ מהמבוך הזה!". מיילס שואל את אלסקה מהו המבוך עליו מדבר בוליבר, והיא משיבה שזוהי תעלומה.
המפקד מספר למיילס על קבוצת נערים הלומדים בבית הספר ומכונים "לוחמי ימות השבוע" משום שהם עשירים ונוהגים לחזור לביתם בכול סוף שבוע. שוררת יריבות קשה בין המפקד וקבוצתו לבין לוחמי ימות השבוע.