אסופת הבשורות של ליצ'פילד מכילה את הבשורה על-פי מתי את הבשורה על-פי מרקוס וחלק מוקדם של הבשורה על-פי לוקאס. הן כתובות בלטינית ומתוארכות לסביבות שנת 730. במקור, היו לאסופה שני כרכים, אך אחד מהם אבד בזמן מלחמת האזרחים האנגלית. אסופה זו קרובה בסגנונה לאוסף הבשורות של לינדיספרן. כתב היד מוצג בבית מועצת הקתדרלה (Chapter House) מחג הפסחא ועד חג המולד.
ה"קלוז" - המדשאה שסביב הקתדרלה - הוא השלם ביותר באנגליה וכולל חצר מימי הביניים שפעם גרו בה חברי המקהלה.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת של הארכיבישופות של ליצ'פילד.
כאשר צ'ד מונה לבישוף של מסיה ב-669 הוא העביר את הבישופות שלו מרפטון לליצ'פילד, כנראה מכיוון שליצ'פילד הייתה כבר אתר קדוש - זירת קדושים מעונים (מרטירים) בתקופת השלטון הרומי בבריטניה. הקתדרלה הראשונה שנבנתה באתר הנוכחי נבנתה ב-700 לספירה כאשר הבישוף הדא בנה כנסייה חדשה כדי להכיל את העצמות של צ'ד, שהפכו למוקד צליינות מאז שמת ב-672.
אופה האדיר, מלך מרסיה, כנראה נטר טינה לבישופים שלו, וכרת ברית עם הארכיבישוף של קנטרברי בקנט, שבזמן שהיה תחת שליטתו של אופה, לא היה ממלכת מרסיה. לכן יצר אופה האדיר ארכיבישופות משלו בליצ'פילד, ששלטה על כל הבישופויות מההאמבר עד נהר התמזה. תהליך זה החל ב-786 עם אישורו של האפיפיור אדריאנוס הראשון. אופה קיבל את פני נציגי האפיפיור בחמימות ואלה נכחו בסינוד של צ'לסי (787), בה הוצע שהארכיבישופות של קנטרברי תוגבל כדי לפנות מקום לארכיבישופות החדשה שהקים אופה. הצעה זו זכתה להתנגדות עזה, אך אופה ונציגי האפיפיור ניצחו את הארכיבישוף Jænberht ומינו את היגברט כארכיבישוף של ליצ'פילד. האפיפיור אדריאנוס הראשון העניק להיגברט את הפליום ובכך הביע את תמיכתו במהלך. בתור תודה הבטיח אופה לשלוח מדי שנה ספינה ובה זהב לאפיפיור ולספק תאורה לבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. ברם, הארכיבישופות של ליצ'פילד שרדה רק 16 שנים, והסתיימה מעט אחרי מותו של אופה, ואז שוב הוחזרה לחסותה של הארכיבישופות של קנטרברי, תחת הארכיבישוף Æthelhard מקנטרברי.
בניית הקתדרלה.
החל מ-1085 ועד סוף המאה ה-12 כנסיית העץ הוחלפו בקתדרלה נורמנית עשויה אבן. ב-1195 הוחלפה במבנה הנוכחי - הבנוי בסגנון גותי אנגלי - התאמה מקומית של האדריכלות הגותית שמוצאה בצרפת. העבודות החלו ב-1195 והושלמו רק ב-1340 עם בנייתה של קפלת הגבירה. בית המקהלה נבנה ב-1200, בית הרוחב (טרנספט) נבנה בשנים 1220-1240 והספינה הראשית נבנתה החל מ-1260. בית מועצת הקתדרלה (Chapter House) המתומן הושלם ב-1249 ונחשב לאחד החלקים היפים של קומפלקס הקתדרלה, עם סיתות וגילופי אבן מקסימים. בית מועצת הקתדרלה מכיל תצוגה של כמה מאוצרות הקתדרלה, בהם הבשורות של ליצ'פילד - כתב יד מאויר מהמאה ה-8.
הרס במלחמת האזרחים האנגלית.
על ליצ'פילד הוטלו שלושה מצורים גדולים בשנים 1643–1646, כאשר הקתדרלה שהוקפה בחומה ותעלה ששימשה כחפיר היוותה למעשה מתחם מבוצר. רשויות הקתדרלה תמכו במלך אנגליה, בעוד שתושבי העיירה תמכו בפרלמנט. על כן ב-1643 ביצרו רשויות הקתדרלה את ה"קלוז" - המתחם והמדשאה שסביב הקתדרלה. רוברט גרוויל, הברון ברוק השני, הוביל מתקפה על מתחם הקתדרלה המבוצר אך נהרג מקליע ב-2 במרץ 1643. סגנו של ברוק, סר ג'ון גל, החליף אותו בפיקוד על המצור. אף על פי שחיל המצב שתמך במלך נכנע לגל יומיים אחר כך, מתחם הקתדרלה נכבש מחדש על ידי הנסיך רופרט מהריין ב-20 באפריל. המהנדסים של רופרט פוצצו מטען חבלה כדי לחדור ההגנות ויצרו פרצה בחומה. מאחר שלא יכל להתמודד עם הפרצה, נכנע הפרלמנט למחרת.
הקתדרלה ניזוקה במלחמה: הצריח המרכזי נהרס, הגגות נהרסו וכל הזגוגיות של חלונות הויטראז' נופצו. במהלך שנות ה-1660 החל הבישוף ג'ון האקט בתיקון הקתדרלה ושיחזורה, כשהוא נעזר מכספים שהוענקו על ידי משפחת המלוכה שעלתה שוב לשלטון, אך השיחזור ותיקון הנזק שנגרם במלחמת האזרחים האנגלית הושלמו רק במאה ה-19. עד המאה ה-19, על קצהו של הגמלון המקושט, בין שני הצריחים, עמד פסל ענק של צ'ארלס השני, מלך אנגליה, מאת הפסל סר ויליאם וילסון. כיום פסל זה נמצא ליד השער הדרומי.
שחזור ויקטוריאני.
אף על פי שהמאה ה-18 הייתה תור זהב עבור העיר ליצ'פילד, היא הייתה תקופה של דעיכה עבור הקתדרלה. הספרייה מהמאה ה-15, שניצבה בספינה הצפונית, הוסרה וספריה הועברו למקומם הנוכחי, מעל בית מועצת הקתדרלה. רוב הפסלים שבחזית המערבית הוסרו, ופיתוחי האבן כוסו במלט רומי. בסוף המאה ארגן ג'יימס ויאט מספר עבודות שיפוצים חשובות, בהן הסרת המזבח הראשי כדי לאחד את בית המקהלה וקפלת הגבירה לחלל פולחן אחד, וכן הוסיף סורג אבן בכניסה לבית המקהלה. פרנסיס אג'ינטון יצר את חלון הויטראז' המזרחי והוזמן על ידי מועצת הקתדרלה לבצע עבודות נוספות בקתדרלה. החזית המערבית המקושטת היא תוצאה של שחזור וחידוש נרחב מהתקופה הוויקטוריאנית שעשה סר ג'ורג' גילברט סקוט. החזית המערבית כוללת דמויות מגולפות של מלכים, מלכות וקדושים. סקוט בחר לעבוד עם החומרים אימתי שאפשר, וכאשר זה לא התאפשר יצר חיקויים משובחים. הסורג של ויאט כלל פיתוחי אבן מימי הביניים שבהם השתמש סקוט כדי לבנות את מושבי הכמורה באזור המקדש. סורג מתכת חדש שיצרו פרנסיס סקידמור וג'ון בירני פיליפ לפי תוכניות של סקוט, הוא הישג מרשים של האמנות הוויקטוריאנית וכן אריחי המינטון שבבית המקהלה, שקיבלו השראה מאלה שנמצאו ביסודות בית המקהלה, וכיום נמצאים בספרייה.
המלאך של ליצ'פילד.
בפברואר 2003 התגלה מתחת לספינההראשית לוח מהמאה ה-8 ועליו מגולף המלאך גבריאל. לוח זה בגובה 60 ס"מ סותת מאבן גיר והיה חלק מסרקופג שנחשב שהכיל את שרידיו של צ'ד ממרסיה. הלוח נשבר לשלושה חלקים אך מעבר לכך לא ניזוק. על הלוח נתגלו שאריות של פיגמנטים אדומים מאותה תקופה. פיגמנטים אלה מתאימים לאלה שנמצאו באסופת הבשורות של ליצ'פילד, שתוארכו ל-730. תגליף המלאך נחשף לראשונה לציבור ב-2006 כאשר מספר המבקרים בקתדרלה שולש. אחר כך נלקח תגליף המלאך לבירמינגהאם שם נחקר במשך 18 חודשים. כיום לוח זה ועליו המלאך מוצג בקתדרלה.
אוניית המערכה ימאטו
המנזר סוצ'ביצה
קפטן קור
קפטן קור (באנגלית: Captain Cold) הוא דמות בדיונית של אנטי-גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Showcase #8" מיוני 1957 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.
לאונרד סנארט גודל בידי אביו המתעלל ונהג לתפוס מחסה מפניו אצל סבו, שעבד בהעברת גושי קרח. כאשר סבו מת, סנארט מאס בהתעללותו של אביו ופנה לחיי פשע. הוא הצטרף לחבורת פושעים קטנה אשר תכננה שוד, ועד מהרה נתפס בידי הפלאש בארי אלן. בהמשך, הוא קרא מאמר תאורטי על כך שהשפעות האנרגיה של הציקלוטרון יכולות להשפיע על מהירותו של הפלאש. אולם, לאחר שניסה את אחת מהמצאותיו על שומר אבטחה, הוא גילה כי האקדח שיצר הקפיא את הלחות מסביבו. סנארט עוטה על עצמו אנוראק ומשקפי מגן וקורא לעצמו בשם "קפטן קור", בעל יכולת השליטה בטמפרטורות שמתחת לאפס. הוא הובס בידי הפלאש כאשר הקפיא את סנטרל סיטי כדי לגרום לאיריס וסט להינשא לו לאחר שהתאהב בה, פעל עם טריקסטר ושניהם חברו למאסטר המראות, טופ וקפטן בומרנג נגד הפלאש. סנארט התחרה בגל חום על ליבה של כתבת חדשות אך שניהם הובסו בידי הפלאש לאחר מסעות פשע. מאוחר יותר, סנארט, גל חום, מאסטר המראות, קפטן בומרנג, טופ והחלילן נעשו רשמית לקבוצת "הנבלים". הדמות השתתפה באירועי "המשבר בעולמות האינסופיים" במהלכם בארי אלן נהרג ו-וולי וסט נעשה למחליפו, הובסה בידי צייד האדם ונשלחה לשרת כחברה ביחידת המתאבדים לזמן קצר.
במהלך השנים, סנארט חזר למוטב זמנית כמה וכמה פעמים, אך תמיד חזר לחיי הפשע. אחותו ליסה היא נבלת-העל גלשן זהוב, שנהרגה בידי נבל אשר זייף את אקדח הקור של סנארט, אשר הרג אותו כאשר הקפיא אותו למוות והפיל אותו מבניין. הוא הרג נבל נוסף אשר הפליל אותו ברצח שוטרים, והיה מרוצחיו של בארט אלן. במשך השנים סנארט נעשה מזוהה עם הנבלים, והופיע ברוב הופעותיהם בקומיקס. במהלך ציר-הזמן המשוכתב של אירועי "פלאשפוינט", סנארט נעשה לגיבור ולמחליף של הפלאש, אשר אינו קיים ביקום זה, כ"אזרח קור". לאחר האתחול המחודש של יקום DC בעקבות אירועי פלאשפוינט, אקדח הקור של סנארט מוסר מההמשכיות והוא מסוגל ליצור קרח במו ידיו. במהלך אירועי "רוע נצחי", סנארט הוכרח להצטרף לחברה הסודית של נבלי-העל בידי סינדיקט הפשע של אמריקה הפולש מיקום ארץ-3, ואיבד את כוחותיו כאשר מרד. הוא חבר ללקס לות'ר, אדם השחור, ביזארו, בלאק מנטה, דת'סטרוק, קאטוומן וסינסטרו נגד סינדיקט הפשע באמצעות אקדח הקור, והם נעשו לחלק חשוב בהבסת סינדיקט הפשע. סנארט ולות'ר זכו לחנינה ממשלתית ונעשו לחברי גיבוי בליגת הצדק.
דמותו של קפטן קור מדורגת במקום ה-27 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של קפטן קור גילם בסדרת הטלוויזיה "הברק" השחקן מייקל צ'אמפיון. ונטוורת' מילר גילם את דמותו בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", ועבר לגלמה בסדרת ההמשך "אגדות המחר" בתפקיד ראשי.
מאסטר המראות
מאסטר המראות (באנגלית: Mirror Master) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Showcase #8" מיוני 1957 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.