לפי הסרט, פעילות האדם תורמת פחות מ-1% מהכמות הזו, בעוד שהרי געש תורמים בכל שנה הרבה יותר פחמן דו-חמצני מאשר בני האדם (דורקין הודה מאוחר יותר כי טענה זו היא שגויה), בעוד שצמחים וחיות מייצרים בשנה 150 ג'יגה טון פחמן דו-חמצני. עלים מתים מייצרים אפילו יותר פחמן דו-חמצני, והאוקיינוסים הם "המקור הגדול ביותר של פחמן דו-חמצני". הפעילות האנושית מייצרת "רק" 6.5 ג'יגה טון פחמן דו-חמצני בשנה. הסרט מסיק כי פליטות של פחמן דו-חמצני שמקורן באדם לא יכולות לגרום לבדן להתחממות העולמית.
הסרט משמיט כאן כמה עובדות חשובות שהיו יכולות להבהיר נקודה זו. עד לפני כמה עשרות שנים, במשך מיליוני שנה רמות הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה לא עלו על 300 ppm והיום (2007) הן עומדות על 375 ppm. הזרמים העצומים של פחמן דו-חמצני שזורמים באופן טבעי ממאגרי הפחמן ואליהם (מאגר האוקיינוסים והמאגר הביוספרי), מאזנים את עצמם, ואילו התרומה האנושית בצורה של פליטות ישירות ושל שינוי ייעודי קרקע, גורמת לשינוי מצטבר. לפי ה-IPCC בשנת 2007, פליטות הפחמן הדו-חמצני מתעשייה ותחבורה המשתמשות דלק מחצבי עמדו על 26 ג'יגה טון לשנה. את הפליטות הנגרמות עקב שינויי קרקע מוערכות בכ-6 ג'יגה טון לשנה. גם לאחר משובים אחרים שמשנים את המאזן (כמו קליטה פחמן דו-חמצני באופן מוגבר על ידי צמחים, או החמצת אוקיינוסים ) התוצאה היא גידול בפליטות, דבר שמעלה את ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה בכ-15 ג'יגה טון בשנה (נכון ל-2007).
נתונים נוספים:
עד לפני זמן קצר הייתה ארצות הברית שיאנית פליטות הפחמן הדו-חמצני.
ארצות הברית עדיין מחזיקה במקום ראשון ביחס הפליטה לאדם.
בנוסף, אם בארצות רבות בעולם המערבי ירדו ערכי הפליטות, בארצות הברית הן עלו ב 2%.
אולם, בשנתיים אחרונות עלתה למקום הראשון סין, עם יותר ממחצית מכמות פליטת פחמן העולמית.
מבדיקה מעמיקה, מסתבר כי חלק נכבד מהפליטות בסין עדיין יש לזקוף ל'זכות' ארצות הברית, שכן הוא כולל ייצור סיני עבור ארצות הברית, ייצור שהופנה מארצות הברית לסין בגלל עלויות נמוכות, ייצור דשנים, מלט ומתכות שהוסב לסין וחוזר לארצות הברית וכך ה"נטל" מתחלק בין שתי המזהמות.
במקום השני ביחס הפליטות לאדם נמצאת רוסיה ואחריה הודו.
סין, הודו וארצות "מתפתחות" נוספות הוסיפו את חלקן לפליטות ששברו את כל השיאים - למעלה מ 9 מיליארד טון פחמן נוספו לאטמוספירה (המספרים לקוחים מנתוני סוכנויות האקלים של ארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה לסוף 2007).
ארצות מתפתחות (ביניהן סין והודו) אינן מחויבות בהפחתת פליטות על פי אמנת קיוטו. ארצות הברית ורוסיה לא התחייבו לפעול על-פי האמנה. לקראת הארכת האמנה צריך יהיה לשנותה שכן ארצות מתפתחות פולטות יותר פחמן מארצות המערב המפותחות, מה גם שחלק מארצות אירופה הפחיתו את הפליטות משמעותית: בדנמרק פחתו הפליטות ב-8%, גרמניה ואנגליה ב-3%, צרפת ואוסטריה ב-2%.
לטענת מתנגדי הסרט הטבע אינו יכול לעמוד בתחרות מול האדם: בחצי השני של המאה הקודמת ספגו היערות והאוקיינוסים 57% מעודפי הפחמן באטמוספירה, כיום כושר הספיגה הוא 54%.
השפעת השמש על התחממות עולמית.
הסרט מדגיש את תאוריית השונות השמשית של ההתחממות העולמית, ומצביע על כך כי פעילות השמש נמצאת כעת ברמה גבוהה מאוד, וכי היא מקושרת באופן ישיר לשינויים בטמפרטורה העולמית. המנגנון המוצע על פי מחקריהם של ניר שביב ו פועל כך:
קרינה קוסמית, חלקיקים טעונים המתפזרים בתווך הבין-כוכבי ומקורם בסופר נובות, חודרים גם את האטמוספירה של כדור הארץ ולוקחים חלק ביצירת גרעיני התעבות של עננים סביב יונים. כאן משתלבת השפעת השמש. שמש פעילה יותר, משמעה רוח השמש חזקה יותר שמפזרת ביתר יעילות את חלקיקי הקרינה קוסמית ופחות מהם חודרים מבעד לאטמוספירה. פחות יונים באטמוספירה פירושו פחות עננים וצבעם פחות לבן. ככל שיחס האלבדו של משטח, במקרה שלנו, עננים, קטן, כך יכולת ההחזר של קרינה אלקטרומגנטית שלו קטן. וכך יותר קרינת שמש חודרת את האטמוספירה ומחממת את פני כדור הארץ. ולהפך. שמש פחות פעילה, רוח שמש חלשה יותר, יותר חלקיקי קרינה קוסמית באטמוספירה של כדור הארץ, יותר עננים, צבעם לבן יותר, פחות קרינת שמש חודרת אטמוספירה - פני כדור הארץ מתקררים.
הסרט טוען כי פעילות השמש משפיעה בצורה חזקה בהרבה על הטמפרטורה העולמית מאשר כל פעילות אחרת אנושית או טבעית המתקיימת על פני כדור הארץ.
מקרי התחממות קודמים.
הסרט קובע כי המקרה הנוכחי של התחממות עולמית הוא לא דבר חריג וכי הטמפרטורות היו אפילו חריגות יותר בתקופת החום של ימי הביניים, תקופת שגשוג באירופה המערבית.
מבקרי הסרט מסכימים כי האקלים תמיד השתנה. עם זאת הם טוענים כי השינוי ב-50 השנים האחרונות, (וכן האקלים הצפוי במאה ה-21 לפי מודלי אקלים) הוא לא דבר שנמצא בתחום הפרמטרים הטבעיים כפי שהם תועדו ב-1000 השנים האחרונות. שינויי אקלים היסטוריים היו לפי טענה זו, שינויים אזוריים ולא עולמיים. בתקציר לקובעי מדיניות, של הדוח הרביעי של ה-IPCC קיים חלק מיוחד שעוסק בנושא זה תוך שימוש בנתונים פלאו-אקלימיים (נתוני אקלים אריכולוגיים). הוא מסיק כי "המידע הפלאו-אקלימי תומך ברושם כי החום של החצי מאה האחרונה הוא חריג לפחות ב-1300 השנים האחרונות."
ביקורת על הסרט.
הקרנת הסרט עוררה ביקורת רבה, הן בקרב הציבור והן בקרב גורמים מדעיים.
מרטין דורקין, מפיק הסרט, ידוע מגישתו חסרת המעצורים בהפקת סרטים.
על סרטו הקודם "נגד הטבע", שתקף את התנועה הסביבתית, הואשם דורקין על ידי ועדת הטלוויזיה העצמאית של בריטניה בכך שייצג שלא כהלכה וסילף את השקפותיהם של המרואיינים על ידי עריכה סלקטיבית.
ערוץ 4 נאלץ להתנצל על כך.
הצגה מסולפת של אנשים או של דעותיהם בסרט.
חלק מהמשתתפים עובדים בארגונים "שקיבלו סכומי כסף גדולים מחברות דלק שמממנות עריכת מסע נגד הקונצנזוס המדעי ולייצגו בצורה מסולפת" (מתוך אחת התלונות הרבות שהוגשו למשרד התקשורת OfCom).
בהקשר זה מוזכר מכתב של החברה המלכותית - הגוף המדעי העליון בבריטניה - שנכתב לאחרונה לענק תאגידי הנפט אקסון-מובייל, המתלונן על מימון של גופים המציגים באור מסולף את מדעי האקלים.
פרופ' Carl Wunsch, מהמחלקה לאוקיינוגרפיה ב-MIT, דרש שיוציאו אותו מהסרט לאחר שעמדותיו סולפו על ידי עריכה מגמתית.
פרופ' איגיל פריס-כריסטנסן, מנהל מרכז החלל הלאומי הדני, הצהיר שתוצאות מחקריו הוצגו בצורה מטעה בסרט.
פרופ' ג'ון קריסטי, מהמחלקה למדעי האטמוספירה באוניברסיטת אלבמה טוען שבסרט הוצגו מדידות שלו על התחממות הקרקע והאטמוספירה שסתרו כביכול את אפקט החממה, אבל התעלמו ממדידות מאוחרות יותר שלו שפרסם ושהראו שהמדידות תואמות את התאוריה.
בעקבות ביקורת ממדענים, הסרט שונה מאז הקרנתו הראשונה בערוץ 4.
בגרף אחד ציר הזמן שונה, והטענה כי הרי געש פולטים יותר פחמן דו-חמצני מאשר בני אדם הורדה.
בעקבות התלונות מצידו של Carl Wunsch על השימוש המסולף בראיונות עמו, ראיונות אלו הורדו בגרסה הבינלאומית ובגרסת הDVD.
טענות מדעיות אחרות שהושמעו בסרט תוארו כמופרכות או מטעות על ידי מדענים הפועלים בתחומים הרלוונטיים. מבקרים טוענים גם כי התוכנית היא חד צדדית וכי העמדה של הזרם המרכזי אודות התחממות עולמית, כפי שהיא נתמכת על ידי אקדמיות מדעיות של המדינות המתועשות וארגונים מדעים אחרים מיוצגת בצורה מעוותת.
פרנסיסק אנטיק אוליבה
ליפאז
ליפאז הוא אנזים אשר מזרז הידרוליזה (פירוק) של שמנים ושומנים (ליפידים). הליפאז הוא חלק מקבוצת אנזימים שנקראת אסטרזות - אנזימים המפרקים אסטרים.
תפקיד בבני אדם.
בבני אדם, הלבלב משחרר ליפאז אל תוך המעי הדק, האחראי לפירוק השומנים שבמזון וספיגתם בגוף. הלבלב משחרר אנזימים נוספים אל המעי הדק ובהם עמילאז ופרוטאז. כמויות קטנות של האנזים מופיעות גם ברוק.
חוסר בהפרשת האנזים עלול לגרום להפרשת השומן בצואה, ריבוי שלשולים שומניים, עד לכדי תופעה המכונה סטיאטוריאה, תוך פגיעה ברירית המעיים.
שחרור פגום של אנזימי הלבלב עשוי להגרם למשל על ידי דלקת כרונית של הלבלב והטיפול הרפואי מתבצע באמצעות תחליפי אנזימים, המופקים מלבלב חזיר. תחליפים אלה אינם מרפאים את המחלה, אך מחזירים את מחזור העיכול לסדרו. השם הכללי לתכשירים אלה הוא פאנקריאטין.
ברוב המקרים ימליץ הרופא המטפל על תזונה דלת שומן ועשירה בחלבון ובפחמימות.
בעיה בהפרשת אנזים הליפאז ניתן לגלות באמצעות בדיקת דם.
שימושים בתעשייה.
לליפאז שימושים רבים בתעשיות המזון (מסומן על אריזות מזון במספר E E1104), הכימיה והביוטכנולוגיה. מספר דוגמאות הן ייצור ביו דיזל (דלק חלופי משמן צמחי); בתעשיית המזון, שינוי הרכב ומיקום חומצות שומן למטרת ייצור תרכובת מזון לתינוקות, שימושים שונים בייצור מוצרי חלב, וכן ייצור חומרי טעם וריח; ייצור תרכובות כימיות שונות למטרות רפואיות, לחקלאות וכחומרי ניקוי. חומרים כמו תרופות הם לעיתים קרובות תרכובות כירליות כאשר רק אחת מהצורות רצויה, והשימוש בליפאז מאפשר לייצר את הצורה הרצויה בלבד. מקורם של אנזימי ליפאז תעשייתיים רבים הוא במיקרואורגניזמים כמו חיידקים או פטריות.
קורי עכביש
קורי עכביש הם חוטי משי דקיקים עשויי חלבון שמייצר העכביש. הקורים מתפקדים כרשת לתפיסת חרקים, המשמשים מזון לעכביש. לא כל העכבישים מייצרים קורים למטרות טריפה, וישנם כאלה שלא מייצרים קורים כלל.
הקוּר הוא כה דקיק עד שקוטרו אינו עולה על מיקרונים אחדים.
סוגי קורים.