ביוגרפיה.
נולד בתל אביב, לרב משה שמואל שפירא ולציפורה בת הרב אהרן ווינשטיין, ראש ישיבת בית יוסף בתל אביב (חתנו של הרב דוד יצחק מגן שעל שמו נקרא). בילדותו עקרו לבני ברק שם למד בתלמוד תורה תשב"ר ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים אצל הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. אחר כך למד אצל אביו ואצל המשגיח הרב שלמה וולבה בישיבת באר יעקב. במשך שנה למד בישיבת בריסק אצל הרב יוסף דב סולובייצ'יק. תקופה מסוימת למד בישיבת פוניבז' אצל ידידו הקרוב של אביו מישיבת לומז'ה, הרב שמואל רוזובסקי.
לאחר נישואיו בשנת תשל"ג לרחל לאה בת הרב משה מאיר פראג ראש כולל שומרי החומות (חתן הרב חיים יהודה לייב אוירבך) החל ללמד בישיבת באר יעקב.
עם פטירת אביו בחודש אייר תשס"ו מונה תחתיו לראשות הישיבה וכחבר בנשיאות מפעל הש"ס העולמי.
JEW-NIVERSAL
רפי מנקו
רפאל (רפי) מנקו (נולד ב-5 במרץ 1994) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
מנקו גדל ביישוב שריגים ליד בית שמש. ב-2009 עבר לאקדמיה למצוינות בספורט במכון וינגייט. ב-2012 החל לשחק במועדון הפועל ירושלים ושותף בשמונה משחקים בלבד במהלך העונה. בעונת 2012/2013 זכה ל-8 דקות בממוצע למשחק ולא סיפק תרומה משמעותית. בתום העונה הושאל להפועל גלבוע גליל בה היה לשחקן חמישייה. הוא רשם ממוצע של 7.9 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק. ביוני 2015 חתם על חוזה לשלוש שנים נוספות בהפועל ירושלים. בנובמבר 2016 הושאל להפועל אילת. ב-25 ביולי 2017 שוחרר מנקו מהפועל ירושלים וחתם לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-5 בדצמבר 2018 שוחרר מנקו מהפועל תל אביב לאחר שגילה יכולת חלשה מתחילת העונה. עזיבתו של מנקו לוותה בטונים צורמים לאחר שהקבוצה הודיעה לו באופן חד צדדי, ובניגוד לדעת המאמן דני פרנקו, כי אינה מעוניינת עוד בשירותיו.
ב-19 בדצמבר חתם בהפועל אילת.
ב-17 ביולי 2020 חתם באלאן שאלון.
ב-29 ביולי 2021 חזר מנקו לישראל וחתם לשנתיים בהפועל חולון.
ב-28 ביוני 2022 חתם לשנתיים במכבי תל אביב.
נבחרות.
מנקו היה חבר בסגל הנבחרות הצעירות של ישראל מ-2010. הוא שיחק בנבחרת באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 16, באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 18 ב-2011 וב-2012. ב-2013 שיחק עם נבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20 בה סיימה במקום ה-15. הוא רשם באליפות ממוצע של 7.2 נקודות למשחק. באליפות אירופה עד גיל 20 ב-2014 שימש קפטן הנבחרת שסיימה במקום השביעי. הוא רשם באליפות ממוצע של 14.4 נקודות (שישי בטורניר), ו-6 ריבאונדים למשחק. לקראת אליפות אירופה בכדורסל 2015 צורף לסגל הרחב של נבחרת ישראל בכדורסל אך נופה לפני הטורניר עצמו. ב-2020 זומן שוב לנבחרת הכדורסל תחת עודד קטש ושיחק בטורניר.
ניקי, ריקי, דיקי ודון
ניקי, ריקי, דיקי ודון (באנגלית: Nicky, Ricky, Dicky &amp; Dawn) היא קומדיית מצבים אמריקאית מערוץ ניקלודיאון המשודרת בארצות הברית מה-13 בספטמבר 2014 ובישראל החל מה-19 ביוני 2015. השחקנים המככבים בה היו: ליזי גרין, קייסי סימפסון, מייס קורונל, איידן גלאגר, אליסון מאן ובריאן סטפנק. בישראל הפרקים משודרים בסדר שונה מארצות הברית. העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-24 במרץ 2015, ובישראל ב-29 בנובמבר 2015.
ב-2 בדצמבר 2014 הוזמנה עונה שנייה על ידי ניקלודיאון בת 26 פרקים. העונה עלתה בארצות הברית ב-23 במאי 2015, והסתיימה ב-6 באוגוסט 2016. בישראל העונה שודרה מה-21 בנובמבר 2016 עד ל-27 בנובמבר 2016.
ב-9 בפברואר 2016 חודשה הסדרה לעונה שלישית בת 24 פרקים. העונה עלתה בארצות הברית ב-7 בינואר 2017. החל מהעונה השלישית שודרה הסדרה ב-Teen Nick ישראל, העונה השלישית החלה ב-6 באוגוסט 2017.
ב-20 במרץ 2017 חודשה הסדרה לעונה רביעית בת 14 פרקים.
עלילה.
ניקי, ריקי, דיקי ודון הם רביעייה בני 10 שמלבד יום ההולדת ולשני הוריהם - אין להם דבר במשותף. בכל זאת, הם לומדים לשתף פעולה ולהיות אחים שהם גם חברים.
ישיבת תפארת הכרמל
נישיקאווה סוקנובו
נישיקאווה סוקנובו (西川 祐信, נהגה Nishikawa Sukenobu; 1671 - 20 באוגוסט 1750) היה אמן הדפסי עץ יפני שחי בתקופת אדו, בין השנים 1671–1750. יצירותיו של סוקנובו השפיעו רבות על התפתחות הזרם האמנותי אוקיו-אה.
ביוגרפיה.
סוקנובו חי בקיוטו בין השנים 1671–1750. הוא השתייך לזרם האומנותי של האוקיו-אה, שפירושו המילולי הוא "תמונות מהעולם החולף". בניגוד לשאר אומני האוקיו-אה שגרו בעיר אדו (טוקיו של ימינו), סוקנובו גר בעיר קיוטו ופעל בה. העיר קיוטו הייתה מרכז תרבותי חשוב לפני מעבר הקיסרות לעיר אדו, ולכן הייתה בה מסורת של פעילות תרבותית רחבה. סוקנובו למד ציור אצל קאנו איינו (Kano Eino; 1631-97) מייסד אסכולת קאנו ויש המשערים שגם אצל האמן הנחשב טוסה מיצוסוקה (Tosa Mitsusuke), מייסד אסכולת טוסה. ספר האיורים הראשון של האמן, משנת 1699, היה מוקדש לחגיגות של המוציא לאור ג'ישו האצ'ימונז'יאה (Hachimonjiya Jishō) בעיר קיוטו.
הסופר בן תקופתו בבה בונקו (Baba Bunkõ; 1759-1715) תיאר את סוקנובו בכתביו כצייר האוקיו-אה הטוב ביותר. כמוהו גם אמן האוקיו-אה קייסיי אייסאן (Keisai Eisen; 1848-1790), שהעריך מאוד את עבודתו של סוקנובו. סוקנובו השכיל להשתמש בחומרים מהאמנות היפנית המסורתית ולצקת לתוכם תוכן עדכני ועכשווי התואם לתקופתו. כך לדוגמה הוא יצר אזכור שנון לאנתולוגיה הקלאסית של המשורר פוג'יווארה טייקה (Fujiwara; 1275-1198) ״מאה שירים מאת מאה משוררים״ בכותרת לספרו "מאה נשים".
היקף פעילותו האמנותית.
סקנובו אייר כ-200 ספרים מ-70 סוגים שונים. הכמות הרבה של הספרים שהודפסו והופצו בתפוצה רחבה בתקופתו מעידים על הפופולריות הרבה של עבודתו האמנותית.
ספרים ידועים שחיבר ואייר.
להלן רשימה של כותרי ספרים בולטים שאייר, והסבר קצר אודותיהם.
עבודות האמנות המוקדמות ביותר המיוחסות לסקנובו קשורות דווקא בעולם התיאטרון:
בעשור הראשון של המאה ה-18 סקנובו פעל בשיתוף עם בית ההוצאה לאור של ג'ישו האצ'ימונז'יאה ואייר כמה ספרי דוגמאות לקימונו הנקראים הינגאטבון (יפנית: hinagata-bon) ובהם דוגמאות בדים המתעדים את האׂפנות המתחלפות של התקופה. לדוגמה: אׂפנת תקופת שוטוקו (Shōtoku hinagata), אׂפנת תקופת קיוהו (Kyōho hinagata), ואׂפנת נישיקוואה (Nishikawa hinagata) שיש להניח כי נקראה על שמו.
ריינולד גלייר
גמר ליגת האלופות 1995
גמר ליגת האלופות 1995 התקיים באצטדיון ארנסט האפל בווינה, אוסטריה ב-24 במאי 1995, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא אייאקס אמסטרדם ההולנדית, שניצחה במשחק את האלופה המכהנת מילאן האיטלקית בתוצאה 1–0.
הגמר היה שחזור של גמר 1969 בו ניצחה מילאן 4–1 את אייאקס. היה זה גמר שמיני עבור מילאן ושלישי ברציפות, הישג שטרם נשבר (בעידן ליגת האלופות) והושג פעמיים נוספות בלבד (יובנטוס 1996–1998, ריאל מדריד 2016–2018). כמו כן, היה זה גמר רביעי מתוך שבעה גמרים רצופים בו שיחקה קבוצה איטלקית. עבור אייאקס היה זה גמר חמישי, וראשון מזה 22 שנים. אייאקס העפילה לגמר לאחר שלא הפסידה אף לא פעם אחת בטורניר. בגמר עצמו, מילאן שאפה להשוות את שיא הזכיות של ריאל מדריד עם שש זכיות, אך לאחר 85 דקות נטולות שערים כבש פטריק קלויברט בן ה־19 שער לזכות אייאקס, שזכתה בגביע הרביעי בתולדותיה. קלויברט הוא השחקן הצעיר ביותר שכבש בגמר ליגת האלופות.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב זכייתן באליפות בארצן בעונת 1993/1994. מילאן זכתה באליפות איטליה בפער של שלוש נקודות מיריבתה יובנטוס, בעוד אייאקס זכתה באליפות הולנד בפער של שלוש נקודות מיריבתה פיינורד. שתי הקבוצות הוגרלו יחדיו בשלב הבתים של ליגת האלופות, כך שנפגשו במהלך הטורניר פעמיים בטרם הגמר. בשני מפגשי שלב הבתים גברה אייאקס על מילאן בתוצאה זהה, 2–0.
הדרך אל הגמר.
בהגרלת שלב הבתים, אליו הגיעה אייאקס לראשונה מאז הקמת ליגת האלופות, שובצו שתי הקבוצות יחדיו בבית ד', יחד עם קזינו זלצבורג וא.א.ק. אתונה.
המשחק הראשון בשלב הבתים הפגיש בין אייאקס למילאן באצטדיון האולימפי באמסטרדם, ואייאקס גברה על יריבתה בתוצאה 2–0, משערים של רונאלד דה בור ויארי ליטמאנן. בשלושת המשחקים הבאים שמרו הקבוצות על מאזן נקי מהפסדים, כשאייאקס מנצחת פעם אחת ומסיימת פעמיים נוספות בתיקו, ומילאן מסיימת משחק אחד בתיקו ומנצחת פעמיים. אמנם, במהלך ניצחונה של מילאן 3–0 על קזינו זלצבורג, הושלך בקבוק פלסטיק ופגע בשוערה של זלצבורג, שנזקק לטיפול רפואי. עקב כך, הורדו שתי נקודות ממאזנה, ונאסר עליה לארח משחקים בסן סירו בהמשך שלב הבתים, כך שהמשחק השני בין אייאקס למילאן נערך באצטדיון בטריאסטה. במשחק גברה אייאקס על מילאן בשנית, בתוצאה זהה של 2–0, משערים של ליטמאנן ופרנקו בארזי (עצמי). לאחר הניצחון הבטיחה אייאקס את המקום הראשון בבית ערב המחזור האחרון, בעוד מילאן נזקקה לניצחון במחזור הנעילה על קזינו זלצבורג על מנת להעפיל לשלב הבא. דניאלה מסארו כבש את השער היחיד באותו משחק, ומילאן העפילה מהמקום השני בבית.
אייאקס.
בשלב רבע הגמר פגשה אייאקס את היידוק ספליט הקרואטית. במשחק הראשון בספליט נפרדו הקבוצות בשוויון 0–0, וההכרעה עברה לאמסטרדם. משחק הגומלין היה פשוט יותר עבור ההולנדים, שעלו ליתרון כפול כבר במחצית הראשונה משערים של נוואנקוו קאנו ופרנק דה בור. האחרון אף השלים צמד במחצית השנייה בדרך לניצחון 3–0 והעפלה לחצי הגמר.