בשנת 1985 הצטרף רוברטס להפועל ירושלים, ששיחקה באותה עת בליגה השנייה. באותה עונה המאמן שימי ריגר צירף לקבוצה, בנוסף לרוברטס, שחקנים כמו גל קנז ודן סמיט, ויחד עם ותיקים כמו עדי בן אריתרם, העפילה הקבוצה בסיום העונה לליגה הבכירה. בתחילת שנת 1986 עזב רוברטס את הקבוצה וחזר לארצות הברית.
לקראת עונת 1987/1988, איש עסקים וקבלן מקומי בשם קובי שלזינגר רכש את הפועל חיפה, שהייתה עד אז קבוצה תחתית. בין היתר רכש שלזינגר את גיא גודס הצעיר, את הזר רונלד יוסטון וגם את רוברטס. בעונה הראשונה סיימה הקבוצה במקום ה-8. רוברטס קלע בממוצע של 13.6 נקודות למשחק בליגה הסדירה ובפלייאוף בממוצע של 12.4 נקודות למשחק.
עונת 1988/1989 הייתה מוצלחת בהרבה. התקציב הקטן לא הפריע לקבוצה תחת המאמן יריב ורשצקי לנצח משחקים, כולל משחק אחד שאותו סיימה הקבוצה עם ארבעה שחקנים על הפרקט. השיא הגיע במשחק האדיר בחצי גמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב, שניצחה בקושי בעזרת סל של לבן מרסר. רוברטס קלע בליגה הסדירה בממוצע של 10.7 נקודות למשחק ובפלייאוף לא שיחק עקב פציעה. בשנת 1988 התגייס רוברטס לצה"ל והקבוצה דרשה להציבו במקום קרוב לחיפה.
בעונה הבאה, 1989/1990, החליט שלזינגר להשקיע סכומים גדולים כדי ששנת 1990 תהיה שנת האליפות של הפועל חיפה, והביא לקבוצה את עדי גורדון וחיים זלוטיקמן. המאמן ורשצקי נשאר בתפקידו ופיני גרשון מונה למנהל המקצועי. במהלך העונה, הקבוצה לא רשמה הצלחה. הקהל מחה נגד הבעלים שליזנגר, אשר החליט ביום בהיר אחד להיעלם. השחקנים בהפועל חיפה לא קיבלו משכורות והמשיכו לשחק עד לסיום העונה, תוך שהם מארגנים בעצמם את ההסעות ומכבסים את גופיותיהם. במהלך העונה התעמת רוברטס עם שלזינגר, והאחרון הגיש נגדו תלונה במשטרה. בפברואר 1990 הודיע רוברטס שיעזוב את הקבוצה עקב כך שלא שולמה משכורתו. הקבוצה עצמה סיימה את העונה במקום החמישי. בהמשך ברח שלזינגר מהארץ, בעקבות הסתבכות בחובות.
לקראת עונת 1990/1991 הצטרף רוברטס להפועל ירושלים. המאמן בעונה שעברה פארוק קולאנוביץ' הוחלף ביורם חרוש הצעיר. רוברטס, יחד עם דורון שפע, ארז חזן, אמיר מוטאפצ'יץ', דייוויד בלאט ואחרים, הביאו את הקבוצה למקום הרביעי בעונה הסדירה, בהמלכו קלע רוברטס בממוצע של 9.4 נקודות. כך הקבוצה מצאה את עצמה לראשונה בהיסטוריה בפלייאוף, שם הפסידה למכבי תל אביב. רוברטס לא לקח חלק במשחקי הקבוצה בפלייאוף לאחר שהושעה על ידי ההנהלה. רוברטס טען שלא קיבל משכורת במשך מספר חודשים, ואילו הקבוצה הגישה נגדו תביעה בטענה שהוא הפר עמה את ההסכם.
בעונת 1991/1992 עבר רוברטס למכבי חיפה תחת המאמן רוני ברשץ, ועם השחקנים המובילים קורן אמישה, ארי רוזנברג ורון קולמן. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השביעי ורוברטס קלע בממוצע של 11.5. בפלייאוף, ניצחה מכבי חיפה בסיבוב הראשון את הפועל חולון אולם הודחה על ידי הפועל ירושלים. בפלייאוף קלע רוברטס בממוצע של 13.8 נקודות למשחק.
בשנת 1992 זומן רוברטס לנבחרת ישראל בטורניר קדם אולימפי של יבשת אירופה לקראת אולימפיאדת ברצלונה 1992. הנבחרת שובצה לבית ב' בו זכתה בחמישה ניצחונות והפסידה רק במשחק אחד. בבית הגמר נוצחה ישראל בכל משחקיה. במהלך הטוריניר קלע רוברטס 47 נקודות.
בעונת 1992/1993 עבר רוברטס למכבי ראשון לציון, תחת המאמן משה ויינקרנץ ועם הכוכבים מיקי ברקוביץ' ולינטון טאונס. הקבוצה סיימה את העונה במקום השביעי, והודחה בפלייאוף התחתון על ידי בני הרצליה. כן השתתפה בעונה זו בגביע קוראץ', שם הודחה על ידי פנרבחצ'ה בסיבוב המוקדמות השלישי. בעונה הסדירה קלע רוברטס קלע רוברטס בממוצע של 7.7 ובפלייאוף בממוצע של 8.7 נקודות למשחק.
בעונת 1993/1994 חזר רוברטס לקדנציה שלישית בהפועל ירושלים, ואליו הצטרף מראשון לציון מיקי ברקוביץ. למרות בעיות כספיות חמורות, שגרמו לעזיבתו של השחקן הזר אורלנדו פיליפס במהלך העונה, הצליחה הפועל ירושלים לסיים במקום השלישי בליגה, אך הודחה בפלייאוף על ידי הפועל תל אביב כאשר הפסידה לה 2–3 בסדרת הטוב מ-5. בעונה הסדירה קלע רוברטס קלע רוברטס בממוצע של 8.5 ובפלייאוף בממוצע של 5.4 נקודות למשחק.
לקראת העונה הבאה, בקיץ 1994, הבעיות הכספיות של הפועל ירושלים הגיעו לשיאן, רוב השחקנים הבכירים עזבו, ביניהם עדי גורדון, דורון שפע ונוריס קולמן. מאמן הקבוצה היה גדי קידר, החמישייה כללה את רוברטס, פפי תורג'מן, ג'וני דלזל, רדנקו דובראש ובילי תומפסון. בחציה הראשון של העונה הקבוצה הייתה בצמרת הטבלה. זכור במיוחד מהעונה ההיא משחק הדרבי ההיסטורי, הראשון מזה שנים, בו ניצחה הפועל כמארחת את מכבי ירושלים. פציעתו החמורה של תורג'מן (בתקרית עם מאיר טפירו) במשחק גביע נגד הפועל תל אביב סיימה עבורו את העונה ועבור הפועל ירושלים את חלומות הצמרת. גם כך סיימה הקבוצה במקום השביעי, והודחה בפלייאוף על ידי מכבי ראשון לציון. כן הגיעה שוב לחצי גמר גביע המדינה. בעונה הסדירה קלע רוברטס בממוצע של 11.2 ובפלייאוף בממוצע של 12.0 נקודות למשחק.
לקראת העונה הבאה, 1995/1996, מונה פיני גרשון מונה כמאמן הקבוצה. חמישיית הקבוצה כללה את שלושת השחקנים שחזרו גורדון, שפע וקולמן ביחד עם תומפסון ותורג'מן. אילו רוברטס תפקד כשחקן ספסל. העונה נפתחה במאזן 0–6 מרשים, כשבדרך הקבוצה מנצחת את כל מי שעומדת מולה, כולל מכבי תל אביב. הקבוצה סיימה במקום השני את הליגה הסדירה, ואף ניצחה בחצי גמר הפלייאוף את גליל עליון, אך הפסידה למכבי תל אביב בגמר הפלייאוף. לעומת זאת, הקבוצה הגיעה לגמר הגביע, בעזרת סל ניצחון של עדי גורדון על בני הרצליה. בגמר הפועל ירושלים משכה את מכבי תל אביב למשחק צמוד ששלושים שניות לסיום עמד על התוצאה שוויון 65:65. הפועל יצאה להתקפה אחרונה, עדי גורדון קלע והפועל ניצחה 65:67 וזכתה בגביע הראשון בתולדותיה. זהו התואר היחיד בקריירה של רוברטס. בסיום העונה פרש רוברטס מכדורסל.
הישגיו.
רוברטס שיחק 9 עונות בליגה הראשונה בישראל, רשם 187 משחקי ליגה ו-325 משחקי פלייאוף, בהם קלע בממוצע של 9.9 ו-9.0 נקודות בהתאמה, וזכה בתואר גביע המדינה עם הפועל ירושלים. רוברטס מדורג במקום 188 בקלעי כל הזמנים של הליגה הראשונה בישראל. בהפועל חיפה מדורג רוברטס במקום ה-27 בקלעי הקבוצה בכל הזמנים. כן בהפועל ירושלים מדורג במקום ה-36 בקלעי כל הזמנים.
בנבחרת ישראל, שיחק רוברטס 14 משחקים והשתתף בטורניר קדם אולימפי של יבשת אירופה לקראת אולימפיאדת ברצלונה 1992.
רוברטס היה ידוע כשחקן שעושה את "העבודה השחורה": הגנה, דחיפות מתחת לסל, מרפקים וריבאונדים. לעומת זאת, היה ידוע כשחקן שלא מרבה לקלוע נקודות ובעל קושי מקליעה מקו העונשין - ממנו קלע בממוצע של כ-50% בלבד.
Eclipse (שיר)
NGC 4429
NGC 4429 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-52 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה.
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.2, והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.65, ותיאר אותה כ"די בהירה ולא מאוד קטנה". בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים, והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1271, כשהיא מתוארת כבהירה או בהירה מאוד, גדולה, מאורכת, עם מרכז שמתבהר בפתאומיות ועם כוכב מדרגת בהירות 10 כשתי דקות קשת מצפון-מזרח לה. הוא לא היה בטוח אם מדובר בתגלית חדשה שלו או ב-II.65 שגילה אביו. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 2987 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4429, כאשר היא מתוארת כבהירה, גדולה, מאורכת למדי, עם מרכז שמתבהר בפתאומיות ועם כוכב מדרגת בהירות 10 מצפון-מזרח לה.
תצפית.
הגלקסיה נמצאת במרכז צביר הבתולה, כ-8.6 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-9.9 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב הבולט דנבולה. כ-0.8 מעלות מצפון-מערב לה נמצאת NGC 4371, כ-1.3 מעלות מדרום לה נמצאת NGC 4442, כ-1.1 מעלות ממזרח לה נמצאת NGC 4503 ומעבר לה, באותו הכיוון ובמרחק כפול נמצאות NGC 4564, NGC 4567 ו-NGC 4568. כ-1.6 מעלות מצפון-מזרח ל-NGC 4429 נמצאת הגלקסיה האליפטית הענקית M87, כ-1.8 מעלות מצפון לה נמצאת M86 וכ-1.6 מעלות וכ-1.9 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאות בהתאמה NGC 4388 ו-M84, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות.
אורכה הזוויתי של NGC 4429 הוא כ-5.6 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 85,000 שנות אור, כ-85% מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-13% מסת שביל החלב, כאשר מעט יותר מחצי ממנה, כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה, וכן היא מכילה כ- מסות שמש של מימן מולקולרי (H2) וכ- מסות שמש של מימן אטומי נייטרלי (HI). זאת כמות קטנה יחסית של מימן חופשי ומהווה רק כפרומיל מהמסה הכוללת של הגלקסיה, ובהתאם, קצב היצירה של כוכבים חדשים בגלקסיה הוא נמוך מאוד ומוערך בכ-3 אלפיות של מסת שמש בשנה או כמסת שמש ב-340 שנים, קצב אופייני לגלקסיות עדשה מסוגה של NGC 4429. כתוצאה מכך אוכלוסיית הכוכבים של הגלקסיה היא זקנה ובמרכזה הגיל הממוצע של הכוכבים נע בין 3 מיליארד ל-7 מיליארד שנים. נראה שבמרכז הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי עם מסה של כ-70 מיליון מסות שמש, אך אין לגלקסיה גרעין פעיל.
מתאם פי