לרובר יש מערכת מדידה אינרציאלית, המספקת מידע על מיקום הרובר, מידע המשמש לניווט. מחשבי הרובר מנטרים את עצמם באופן רציף כדי לשמור על הרובר מבצעי ולווסת את טמפרטורת הרובר. פעילויות שונות, כמו צילום תמונות, נהיגה והפעלת המיכשור המדעי, מבוצעות על ידי פקודות המגיעות מצוות הרובר בכדור הארץ. במקרה של בעיה במחשב הראשי, המחשב המשני יכנס לפעולה.
משגר.
ה-MSL שוגר מנמל החלל קייפ קנוורל על גבי משגר אטלס 5 המסופק על ידי ULA. המשגר זהה למשגר ששימש לשיגורם של המקפת לסקר מאדים והניו הוריזונס.
מערכת הנחיתה.
הנחתת מסה כבדה על מאדים היא אתגר מסובך. כשהאטמוספירה של פלנטה צפופה מדי, מערכת נחיתה בעלת רקטות האטה בלבד היא מערכת קשה מאד לייצוב, בגלל שזמני התגובה לחיווי של הכיוון והמהירות, ועוצמת התגובה של הרקטות עלולים להוציא את המערכת ממצב של טיסה יציבה; ספציפית, צפיפות האטמוספירה של מאדים גדולה מכדי לאפשר האטה יציבה. מאידך, האטמוספירה של הפלנטה דלילה מכדי שיהיה אפשר להשתמש בחיכוך האטמוספירי ובמצנחים בלבד. המארס רוברים והמארס פאת'פיינדר השתמשו בכריות אוויר כדי לספוג את עוצמת הנחיתה, אך קיוריוסיטי גדול מידי מכדי להשתמש בטכניקה זו. על כן, נדרשה מערכת המשלבת מצנחים עם רקטות האטה, בשלבים שונים של הגישה לנחיתה.
"קיוריוסיטי" ירד לקרקע מאדים באמצעות מערכת נחיתה חדשנית ובעלת דיוק נחיתה גבוה בשם EDL, שהנחיתה אותו בתוך אליפסה של 20X7 ק"מ מאתר הנחיתה (לעומת המארס רובר, שמערכת הנחיתה שלו הייתה בעלת יכולת דיוק בנחיתה באליפסה של 20 × 150 ק"מ).
מערכת הנחיתה של ה-MSL מורכבת מארבעה שלבים, וכל שלב מהווה מערכת בפני עצמה.
חדירה מונחית לאטמוספירה.
הרובר נמצא, במצב מכונס, בתוך ה"אירושל" - מגן, הכולל מגן אחורי ומגן חום, המגינים עליו במהלך המסע למאדים והחדירה לאטמוספירה. מגן החום, שקוטרו 4.5 מטרים (מגן החום הגדול ביותר שיוטס בחלל עד כה), יאט את הרובר ממהירות של כשישה ק"מ לשנייה למהירות של כמאך 2, אז פתיחת המצנח אפשרית. מערכת ההנחיה ששמשה את הרובר לדיוק בנחיתה היא מערכת דומה לזאת ששימשה את חלליות אפולו בחזרתם לכדור הארץ. המצנח נפרש בגובה של כ-10 ק"מ ובמהירות של כ-470 מטרים לשנייה.
הנמכה מוצנחת.
כששלב החדירה לאטמוספירה הסתיים, והכמוסה הואטה למהירות של כמאך 2, בגובה של כ-10 ק"מ מפני הקרקע, נפרש מצנח בעל היכולת לשרוד במהירויות על-קוליות, ששימש גם את המארס פאת'פיינדר והמארס רובר.
ממרץ עד אפריל 2009 עבר המצנח בדיקות במנהרת הרוח הגדולה ביותר בעולם שנמצאת במרכז המחקר איימס ונמצא כשיר. אורכו של המצנח הוא 50 מטרים וקוטרו 16 מטרים. המצנח יכול להיפתח ולפעול במהירות של 2.2 מאך וליצור עד ל-289 ניוטון של גרר באטמוספירת מאדים.
הנמכה ממונעת.
בגובה של כ-1.8 ק"מ מעל פני מאדים, כשהכמוסה נעה במהירות של כ-100 מטרים לשנייה, הרובר ושלב ההנמכה הממונע משתחררים מהכמוסה. שלב ההנמכה הממונעת הוא שלב המורכב מעל הרובר בעל שמונה מנועים רקטיים הפועלים על הידרזין. המנועים פותחו על בסיס מנועי הנחיתה של נחתות הוויקינג ויכולים להפיק דחף של עד 3.1 קילו-ניוטון כל אחד. תוך כדי ההנמכה הממונעת, הרובר פרש את גלגליו והשלב הבא, ה-Sky Crane הוריד את הרובר בעזרת כבלים אל פני הקרקע.
Sky Crane (עגורן שמיים).
מערכת ה-Sky Crane הנמיכה את הרובר והביאה אותו ל"נחיתה רכה" על אדמת מאדים. הרובר הונמך באמצעות שלוש רתמות וכבל "טבורי" המעביר מידע מהרובר לשלב הממונע. בגובה של כ-7.5 מטרים מעל פני הקרקע השלב הממונע הגיע למהירות אפס והרובר מציב את רגליו על הקרקע. אחרי שתי שניות שבהם מוודא הרובר כי נחת על קרקע מוצקה ובטוחה, הוא מפעיל נפצים קטנים המשחררים אותו מהרתמות והכבל המחברים אותו אל השלב הממונע. לאחר מכן השלב הממונע מיד מטפס שוב לאוויר ומתרחק מהרובר ככל האפשר עד להתרסקותו בקרקע.
אתר הנחיתה.
אתר הנחיתה, מכתש גייל, נבחר על ידי מנהלי נאס"א בעזרת מומחים שעבדו על הפרויקט. בתוך המכתש ישנו הר בשם אאוליס מונס (או הר שארפ), עשוי משכבות אבנים, המתנשא לגובה של כ-4.8 ק"מ מרצפת המכתש, שאותו ה-MSL מתוכנן לחקור. אתר הנחיתה (האזור המוקף בצהוב בתמונה) הוא אזור שטוח בתוך המכתש, הנמצא לפני ההר. אזור הנחיתה הוא אליפטי, אורכו 20 ק"מ ורוחבו כ-25 ק"מ. קוטרו של מכתש גייל כולו הוא 154 ק"מ.
אתר הנחיתה מכיל אבנים ואדמה שנשטפו מקירות המכתש, והמדענים יקבלו הזדמנות לבחון את הסלעים המרכיבים את האזור. אתר הנחיתה מכיל גם אבנים בעלי צפיפות גבוהה מאוד וצבע בהיר מאוד; אבנים מסוג זה עוד לא נבחנו במאדים. האזור עשוי להיות חופו של אגם עתיק, וזו תהיה ככל הנראה מטרתה הראשונה של המשימה, לבחון את האזור לקיומם של מולקולות אורגניות.
פעילות על פני המאדים.
ב-20 באוגוסט 2012 פרסמה נאס"א תמונות ראשונות של ניסוי שערכה המעבדה הניידת "קיוריוסיטי" על פני מאדים. הניסוי נמשך כעשר שניות במהלכן שיגרה המעבדה קרני לייזר בעוצמה של 14 מיליג'אול כלפי סלע בגודל אגרוף, שנמצא במרחק שלושה מטר ממנה. מטרת הניסוי העיקרית הייתה תרגול השימוש בלייזר לצורך מחקר החומרים שבסלע (שמכונה "קורוניישן") והרכבם הכימי. הניסוי צולם באמצעות מצלמת מעבדת הכימיה "ChemCam".
אירועים משמעותיים בפעילות הרובר "קיוריוסיטי":
קישורים חיצוניים.
תמונות גולמיות שצילם רובר הסקרנות של במאדים מתעדכן לפי סול(יממה על כוכב מאדים)
הרבלייף
הרבלייף אינטרנשיונל (באנגלית: Herbalife Nutrition) היא חברת שיווק רב-שכבתי בינלאומית. החברה עוסקת בתחומי תוספי מזון, מוצרי דיאטה ואמצעי טיפוח ומוצריה נמכרים על ידי מפיצים עצמאים בכ-90 מדינות בעולם.
החברה נוסדה בשנת 1980. מטה החברה ממוקם בלוס אנג'לס ארצות הברית והיא רשומה כתאגיד באיי קיימן.
חברת הרבלייף נחשבת בעיניי רבים לתרמית פירמידה מתוחכמת ונחקרת בגין הונאה מראשיתה ועד היום. היא הואשמה מספר פעמים ופעילותה לא חוקית במספר מדינות, ביניהן סין ובלגיה. בשנת 2016 פסקה ועדת הסחר הפדרלית שעל החברה לשלם 200 מיליון דולר בפיצוים לפעיליה בשל המודל העסקי הלא חוקי של החברה, וקבעה כי "בלתי אפשרי להרוויח כסף ממכירת מוצרי הרבלייף". סקר פנימי של החברה שנחשף על ידי הוועדה הראה גם הוא ש"רוב המשקיעים הרציניים, אלו שניסו לפתוח עסק זכייני לגיטימי, לא הרוויחו ואף הפסידו". בשנת 2016 פורסם בנטפליקס סרט החוקר טענות אלו בשם "להמר על אפס" ("Betting on zero").
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1980 על ידי מארק יוז שהחל בגיל עשרים וארבע במכירת מוצרים להפחתת משקל. במופעים שערך לצורך שיווק הוא נהג לספר שאמא שלו נפטרה מטיפול כושל בהשמנת יתר. הסיפור הזה אמנם היה בדותה, אך האיש אכן היה אוטודידקט מוכשר. הוא נחלץ מתוך תנאי חיים קשים ביותר ובשנת 1985 החברה שהקים מכרה את המוצרים שלה ב-300 מיליון דולר. באותן שנים נפתחו חקירות משפטיות בארצות הברית בקשר לחברה, בעקבותיהן כתב יוז תוכנית עסקית מפורטת ובה תשע רמות של מפיצים. ארבע הנמוכות כללו רכישת מוצרי החברה בהנחה, והרווח של המפיצים היה אמור להגיע ממכירתם במחיר מלא. ברמה החמישית ההנחה למפיצים גבוהה יותר ובנוסף הם זכאים לתשלום מהרבלייף עבור רכישות שמבצעים המפיצים שהם עצמם גייסו לחברה. ברמות הגבוהות הבונוסים תופחים והולכים.
הרמה התשיעית, הגבוהה ביותר, מכונה "צוות הנשיא". מעטים מצליחים להגיע לרמה זו. בשנת 2014 מתוך 554 אלף סוכנים בחברה העפילו לרמה זו 548 מפיצים בלבד בארצות הברית ואלו זכאים למענקים בסכומים גבוהים, בין עשרות אלפים למיליוני דולרים.
בשנת 2000 נמצא יוז, מייסד החברה, מת במיטתו. בניתוח לאחר המוות נמצא שסיבת המוות הייתה מינון יתר של אלכוהול ודוקספין.
לאחר מותו נרכשה חברת הרבלייף, שמצבה היה בכי רע, בידי משקיעים פרטיים שהתכוונו לשקם אותה ולהחזירה לבורסה. הם גייסו לצורך כך את מי שהיה עד אז מנכ"ל חברת דיסני, מייקל ג'ונסון.
באותה תקופה נהגו חלק מהמפיצים של החברה לבצע גיוסים אגרסיביים, שגרמו למצטרפים לשלם עבור רכישת מוצרים, השתלמויות וצרכי משרד תוך שבועות ספורים. פעולה זו גרמה למגויסים החדשים להיכנס לחובות כבדים. המפיצים הרוויחו את כספם מהגיוסים האלה ומהעמסה שלא-לצורך במוצרים שלא הייתה למגויסים הטריים אפשרות להיפטר מהם. פעילות זו העלתה את החשד שהחברה פועלת בשיטות של תרמית פירמידה.
ג'ונסון, המנהל הנרכש של החברה, כתב תוכנית עסקית חדשה שעיקרה - ייצור עצמי של מוצרי החברה ותמיכה באירועי ספורט ובשחקנים כוכבים לצורך פרסום. המדיניות החדשה של החברה אכן הפחיתה את הלחץ על המפיצים החדשים.
בשנת 2006 אחד המפיצים החל בהקמת מועדוני הרזיה בארצות הברית. מועדונים אלה התרבו במהרה, בעיקר בקרב קהל דוברי הספרדית, אנשים שהכנסתם הכספית נמוכה ושחלקם הם שוהים בלתי-חוקיים בארצות הברית, כאלה שלא יוכלו להתלונן לפני הרשויות. בשנת 2011, מתוך הערכה שהחברה היא תרמית פירמידה החלה פעילות לצורך מכירה בחסר של החברה.
פעילות פלילית.
בדצמבר 2012 הודיע ביל אקמן, מנכ"ל קרן הגידור Pershing Square Capital, כי ביצע עסקת מכירה בחסר על מניות החברה' מתוך הבנה שמדובר בתרמית פירמידה לאחר שחקר את המודל העסקי של החברה במשך שנה.
במכירה בחסר הסוחר מעריך שנכס מסוים יאבד מערכו. הוא לווה את הנכס הזה מבעליו (תמורת עמלה) ומוכר אותו במחיר גבוה ולאחר כך הוא רוכש אותו מחדש כדי להשיבו לבעליו. אם אכן ירד המחיר כפי שציפה הוא מרוויח את הפער בין המחיר הגבוה שבו מכר לבין המחיר הנמוך שבו שב וקנה.