הצירוף הלכה-אגדה, על כל מה שהוא מייצג, בולט בעָצמתו גם היום, אלפי שנים לאחר שנתגבש. זהו אחד מגלגוליה המרתקים של הזרימה המתמדת של ערוצי המשפט והספרות, והוא עשוי לשמש מקור השראה חשוב המעמיד על האפשרויות המגוונות הטמונות בשילוב שבין משפט לספרות.
הקשר בין ההלכה והאגדה נידון עוד בספרות התורנית עצמה. בין בדיון על שילוב הלכה ואגדה ובאופן כללי על היחסים הראויים בין התחומים.
משפט וספרות בעידן דיגיטלי.
העידן הדיגיטלי מציב אתגר מיוחד גם בפני המשפט וגם בפני הספרות, וכנגזר מכך המחקר הבינתחומי של משפט וספרות מוצא עצמו היום במצב של חיפוש דרך.
הטכנולוגיה הדיגיטלית משנה את אורחותינו, את האופן שבו אנו תופסים את המציאות, חווים אותה ומתארים אותה, ואת דרכי התקשורת עם הזולת. כליה המסורתיים של הספרות, ובהם פואטיקה מובנית ומוקפדת, הופכים בהדרגה למיותרים. הספרות אינה נעלמת, אך בהדרגה משנה פניה והופכת לתופעה שונה מזו שידענו בעבר. הסביבה הדיגיטלית, האינטראקטיבית, חותרת תחת מושגי הזמן, המרחב והמבנה ששירתו אותנו עד כה, וממירה אותן בתפיסות חליפיות, ההולמות את המציאות הטכנולוגית החדשה.
גם המשפט משתנה עם חדירת הדיגיטציה לתחומו. שתי מגמות מצטיירות בהקשר זה. האחת היא מגמת ה"דיגיטציה של המשפט", הניסיון "להוליך" מגוון רחב ככל הניתן של פעילות משפטית לעבר המחוזות הדיגיטליים, תוך הפיכת האמצעים הישנים, ה"אנלוגיים" באופיים, למיותרים. המגמה השנייה, "מישפוט הדיגיטלי", מכוונת להחיל על המציאות הדיגיטלית את התפיסות המשפטית הקיימות, ובאמצעותן להסדיר את הנזקק להסדר.
גם המשפט והספרות הם שחקנים מרכזיים בזירות בהן מעובדות השפעות ההתפתחויות הטכנולוגיות על חיינו, ובהן מתרקמות ההתאמות הנדרשות לצורך תפקוד חברתי ותרבותי מיטבי. פרדיגמת המשפט לצד ספרות עשויה לסייע במשימה מורכבת זו, בהעלותה לקדמת הבמה את הרעיון הפואטי. מודעות לאופן שבו מנגנונים פואטיים מתפקדים או כושלים מלתפקד עשויה לתרום תובנה משמעותית לצורך הבנת מהלכן של התמורות והאופן שבו יש להתמודד עמן.
האם ניתן יהיה לשמור על ייחודיות המבעים המשפטיים בסביבה דיגיטלית? האם ישמור ההליך המשפטי על מעמדו המיוחד? האם ימשיכו המבנים הנרטיביים המוכרים לנו לתפקד בסביבה רוויית דימויים המתחלפים במהירות ותופסים חלק הולך וגדל מתשומת הלב והקשב שלנו? האם מילים יוחלפו בדימויים ויזואליים גם בשדה המשפט?
אלה מקצת מהשאלות שמודעות פואטית עשויה לסייע בפתרונן. שיח המשפט לצד ספרות הוא לפיכך אחד המפתחות החשובים ליצירת משמעות בעידן הדיגיטלי.
ספאסקיה באשניה
חוסה אנטוניו סאלדואה
חוסה אנטוניו סאלדואה אורדנווייה (בספרדית: José Antonio Zaldúa Urdanavia; 15 בדצמבר 1941 - 30 ביוני 2018) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ, ונודע על תקופתו בברצלונה.
קריירה.
סאלדואה נולד באליסונדו שבנווארה, ספרד. הוא החל את הקריירה שלו בריאל ואיאדוליד, שם שיחק בין 1959 לבין 1961. בעונת 1960/61 הבקיע 11 שערים ב-28 משחקים, אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה. בתום העונה הצטרף סאלדואה לברצלונה.
סאלדואה היה החלוץ המרכזי של ברצלונה במשך כעשר שנים, בין 1961 לבין 1971. בעונתו הראשונה התקשה להסתגל לקבוצה, והבקיע שער בודד ב-11 משחקים. בעונה הבאה השתלב סאלדואה בהרכב והיה מוביל שערי הקבוצה עם 10 כיבושים ב-13 משחקים בלבד. בעונה זו עזר לברצלונה לזכות בגביע הגנרל. במשחק הגמר, שנערך בקאמפ נואו, הבקיע סאלדואה את אחד משלושת שערי קבוצתו, שניצחה 3-1 את ריאל סרגוסה. בעונת 1963/63 הבקיע סאלדואה שלושער לרשתה של סביליה, במשחק ב-3 בנובמבר 1963 בו ברצלונה ניצחה 6-0. ב-30 במרץ 1964 הבקיע סאלדואה שער בקלאסיקו מול ריאל מדריד, אולם בתום המשחק ניצחה ריאל מדריד 2-1.
בעונת 1964/65 הושאל מברצלונה לאוסאסונה, ששיחקה אז בליגה השנייה. לאחר שחזר שימש סאלדואה קפטן ברצלונה. במהדורה הראשונה של גביע גאמפר הבקיע סאלדואה שער והרים את הגביע לאחר זכיית הקבוצה בטורניר. במשחק הגמר של גביע הגנרל ב-1968 שנערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו אל מול הדיקטטור הפשיסטי פרנסיסקו פרנקו פגשה ברצלונה את ריאל מדריד שנתמכה על ידי פרנקו. ברצלונה ניצחה במפתיע 1-0, וסאלדואה, כקפטן, קיבל את הגביע מפרנקו המבויש. עונה זו הייתה המוצלחת ביותר של סאלדואה במועדון מבחינת הבקעת שערים - 12 ב-24 משחקים. בעונה זו היה מוביל מבקיעי הקבוצה. בעונה הבאה הגיע סאלדואה עם ברצלונה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. במשחק אמנם הבקיע שער אחד, אך שתי בעיטות נוספות שלו ממצבים טובים לא מצאו את הרשת, וקבוצתו הפסידה 3-2 לסלובן ברטיסלאבה. בסך הכול הבקיע סאלדואה 61 שערי ליגה ב-145 הופעות במדי ברצלונה.
בעונת 1970/71 לא השתתף סאלדואה באף משחק במדי הקבוצה. לאחר סיום העונה עבר לקבוצה קטנה בסבדל שבקטלוניה. בסיום עונתו הראשונה, בה הבקיע 6 שערים, ירדה הקבוצה לליגת המשנה בספרד. סאלדואה שיחק בה שלוש שנים נוספות, עד פרישתו ממשחק ב-1975.
סאלדואה היה בנוסף חבר בנבחרת ספרד, במדיה הופיע שלוש פעמים: ב-10 בדצמבר 1961 ערך סאלדואה את הופעת בכורתו, במשחק עם שהסתיים בתוצאה 1-1. משחקו השני היה ב-30 באוקטובר 1963 מול , והמשחק השליש והאחרון היה בהפסד 2-1 ל ב-1 בדצמבר 1963.
את משחק הבכורה שלו ערך בדצמבר 1961 במשחק מול נבחרת צרפת, ומשחקו האחרון היה מול נבחרת בלגיה במדריד.
מ-2004 היה סאלדואה סגן נשיא "אגודת ותיקי ברצלונה" (Agrupació Barça Veterans; בקיצור ABV).
הילת חומר אפל
הילה של חומר אפל היא מבנה קוסמולוגי היפותטי של חומר אפל קשור כבידתית (כלומר שכל החלקיקים השייכים למבנה מוחזקים על ידי אנרגיית הקשר הכבידתית שלו). חומר אפל מהווה הסבר אפשרי לדינמיקה של גלקסיות, אך מרבית התאוריות של חומר אפל גורסות כי ישנן ביקום גם הילות חומר אפל שאינן חלק ממבנים גלקטיים (ושמכונות "הילות אפלות"). הילות שמכילות גלקסיות נמשכות הרבה מעבר לגבול הנראה של הגלקסיה (לרוב יש הבדל של כסדר גודל בין רדיוס הגלקסיה לרדיוס ההילה, אך יחס הגדלים המדויק תלוי בהיסטוריה של הגלקסיה וההילה הספציפיות אליהן מתייחסים). מניחים כי הילת חומר אפל של גלקסיה מתחילה ממרכז הגלקסיה, ומשפיעה על הדינמיקה בגלקסיה כמו למשל על מהירות הסיבוב שלה.
מניחים את קיומן של הילות חומר אפל במגוון גדלים ומסות, הגדולות שבהן הן במסה של יותר מ־ 1015 מסות שמש וברדיוס של יותר ממגהפארסק (כשלושה מיליון שנות אור). גודלן של ההילות הקטנות ביותר לא ידוע, שכן הוא תלוי בתכונות הספציפיות של החומר האפל, ואלה אינן ידועות.
היווצרות הילות.
לפי ההבנה המדעית הנוכחית עליה מבוססת תאוריית המפץ הגדול, היקום החל במצב דחוס מאוד, והחומר ביקום היה מפולג בצורה הומוגנית עם אזורים מעט יותר צפופים או דלילים. במצב זה המהלך החופשי של פוטונים היה מזערי, והם השאירו את החומר הקורן (החומר הרגיל המוכר לנו) מפורק לחלקיקים הבסיסיים ביותר ומנעו מגרעיני אטומים להיווצר. עם התפשטות היקום והירידה בצפיפותו, הגיע כמאה אלף שנים לאחר המפץ הגדול שלב רקומבינציה, שבו החומר היה דליל דיו לאפשר היווצרות גרעיני מימן ושחרור הקרינה הכלואה. עד השלב הזה, החומר הקורן לא יכול היה להתחיל את הקריסה הכבידתית אל עבר האזורים הצפופים יותר. החומר האפל, לעומת זאת, מגיב רק בצורה כבידתית (או לכל היותר מגיב בצורה חלשה ביותר לכוחות אחרים), ועל כן החל לקרוס הרבה לפני החומר הקורן, כך שבזמן הרקומבינציה כבר היו מבני (הילות) חומר אפל משמעותיים, שריכזו אליהם את הקריסה הכבידתית של החומר הקורן. כיוון שכך, נוצרו הגלקסיות בתוך באר הכבידה של הילות.
באזורים בהם יש שיאי צפיפות מתרחשת קריסה כבידתית, ושם נוצרות הילות. משערים כי הילות גדלות בשני תהליכים עיקריים - ספיחה חלקה של חומר, בה חומר נופל אל ההילה בצורה חלקה יחסית, ומיזוג הילות, בו אל ההילה נופלת ומתמזגת הילה אחרת. מיזוג הילות הוא תהליך יחסית אלים, ויכול לגרום להילה לשנות את צורתה ומאפיינים נוספים. מיזוג הילות הוא תהליך ארוך, יחסית, ולכן צפויים מקרים של הילות המכילות תת-הילות - הילות חומר אפל שנפלו אל ההילה, אך טרם התמזגו איתה לחלוטין. גלקסיות לוויין נמצאות בתוך תת-הילות, אך במהלך המיזוג הן עוברות תהליכים שמשפיעים עליהן ולכן נוטים להתייחס אליהן כאל אוכלוסייה שונה מגלקסיות מרכזיות ומגלקסיות מבודדות (כלומר גלקסיות שבודדות בהילה שלהן).
עקומות סיבוב של גלקסיות ספירליות.
נוכחות החומר האפל בהילת הגלקסיה מוסקת עקב אפקט כבידתי על עקומת הסיבוב של גלקסיה ספירלית המתארת את מהירות הסיבוב של עצמים כתלות במרחק ממרכז הגלקסיה. עקומת הסיבוב לפי הכבידה הניוטונית יורדת כתלות במרחק (ראו עקומה A בגרף) בעוד שעקומת הסיבוב שנמדדה בתצפיות (בפרט בתצפיות רדיו של פליטת קרינה לפי קווים ספקטרלים של אטומי מימן, מה שידוע כ-HI) שואפת לערך קבוע פחות או יותר (ואז אומרים שעקומת הסיבוב היא שטוחה, ראו עקומה B בגרף) גם הרבה מעבר לגבול החומר הנראה. היעדרות חומר נראה שיסביר את שטחיותה של עקומת הסיבוב מרמזת על נוכחות של חומר חומר אפל שבלתי נראה בתצפיות רגילות. אם החומר האפל לא קיים באמת, יש לשנות את תאוריית הכבידה הנוכחית, כלומר את תורת היחסות הכללית בגרסתה המקובלת. בהיעדר הסבר מניח את הדעת להתנהגות הכבידה בשונה מהצפוי על פי התאוריה העכשווית, מעדיפים רוב הפיזיקאים כיום לדבוק בהנחת קיומו של חומר אפל.
התפלגות החומר האפל בהילה כנראה מתוארת על ידי פרופיל נאווארו-פרנק-וייט, כאשר הצפיפות נתונה על ידי
עם קבוע כפלי, וכאשר הקבוע a נבחר לפי ההתפלגות הנצפית.
תאוריות בדבר טבע החומר האפל.