הפרק הרביעי עוסק בטכנולוגיה, שלוש הדמויות משחקות יחד במשחק קופסה ואדום מקבל שאלת טריוויה-"מהו הדבר הגדול ביותר בעולם?" לאחר תהיה בין הדמויות המחשב (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם קולין) שנמצא בפינת החדר מתחיל לשיר על איך מחשב עובד ומה אפשר לעשות איתו. מיד לאחר מכן המחשב מתחיל לשאול את הדמויות שאלות פולשניות וכדי להשתיק אותו אדום נוגע בכפתור אבל המחשב מתעצבן ומעביר אותם לעולם הדיגיטלי, בו לכל אחד מהם יש דלת, הדלת של הצהוב מובילה אותו לטבלאות, של הברווז לתלבושות ושל האדום למחשב מרקד, בשלב זה השיר נעשה מהיר וקשה למעקב ורואים את אדום בעולם הרגיל מביט במסך ורואה שצהוב וברווז נעלמו. הוא מחפש אותם ומגיע לאזור בו מצולמת גרסה זולה ועלובה של הפרק הראשון ולאחר שהקלאפבורד נסגר, ראשו מתפוצץ והפרק נגמר. אדום לא מופיע בפרק הבא.
פרק 5.
הפרק החמישי עוסק בבריאות, צהוב וברווז יושבים יחד במטבח ומבחינים משהו נעלם, אבל לא יודעים מה זה (אפילו שמובן שזה אדום). צהוב שואל אם זו כיכר הלחם המתופפת שעל הדלפק ולפתע פחית תרד (בקהילת המעריצים מוכרת תחת השם קנדיס) יוצאת מארון המטבח ומתחילה לשיר על אוכל בריא, ומצטרף אליה סטייק (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם דייוויד/סטיב) והמקרר, הם מסבירים לברווז וצהוב על מאכלים "בריאים" (לפיהם מזונות "נטולי מראה"- רוטב לבן, לחם לבן, שמרים וכו') ומאכלים "לא בריאים" (לפיהם מזונות בעלי "מראה" מובהק- בשר, סלט פירות, חלמון ביצה וכו') ועל איך הגוף עובד, הטלפון מצלצל לאורך כל השיר ובאיזשהו שלב ברווז צועק "אני לא יכול יותר!!" והסצנה נחתכת.
רואים את ברווז שוכב על מיטת ניתוח בחדר חשוך כשפחית התרד והסטייק ממשיכים לשיר לצהוב בעוד פחית מזון עם ציור של פניו של ברווז מסתובבת במיקרו, ובמקביל יצור שנראה כמו פחית מזון עם פרצוף שהוא גרסה מעוותת של צהוב אוכלת את אבריו הפנימיים של ברווז. הפרק נגמר כשרואים את צהוב מוקף בפחיות עם ציור של ברווז, דם, בשר ונוצות ירוקות נוטים מפיו והוא מביט בטלפון שמצלצל שוב. ברווז לא הופיע בפרק הבא. בקרדיטים ניתן לראות את אדום יוצא מתא טלפון.
פרק 6.
הפרק השישי עוסק בחלומות, צהוב יושב במיטה שלו ובוכה לאחר ששני חבריו נעלמו, אומר "לילה טוב" ומכבה את מנורת הלילה שלו. מיד אחר כך המנורה (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם לארי) מתעורר לחיים ומתחיל לשיר על חלומות, צהוב שראה איך שני חבריו נספו בשני הפרקים הקודמים מסרב בכל תוקף לשתף איתו פעולה אבל הוא מתעלם מתחנוניו וממשיך בשלו. הסצנה נחתכת לפלאשבק מעברו של אדום העובד במשרד משעמם מלא ביצורים אדומים כמוהו, יש לו חלום ליצור סדרה לילדים וכשהוא מספר זאת לבוס ולקולגות שלו הם יורדים עליו. בערב הוא הולך לבר קריוקי ופוגש ברוי, אביו של צהוב. מאוחר יותר הוא מגיע לחדר הדומה לחדר שברווז היה בו בפרק החמישי ומגלה את המכונה ששולטת בזוועות שעוברות עליו ועל שתי הדמויות האחרות, וכרגע שולטת באיזו דמות תגיע ותשיר לצהוב. צהוב מאבד את עשתונותיו כשהוא רואה דמויות שהרגו אותו ואת חבריו בפרקים קודמים ודמויות נוספות ששרות על מה שהן (כמו: מערכת השמש, מגנט, פחית ג'ל, את חפירה, סקסופון, רמזור, סיגריה, רדיו ועוד). כשהמסך חוזר לאדום יד צהובה נוגעת בו ומסתבר שזה רוי, המציע לו שת"פ כדי ליצור את סדרת הילדים שחלם עליה. אדום מסרב להצעה ומנתק את המכונה מהחשמל והסצנה נראית כמו בפרק הראשון רק שהצבעים של הדמויות שונים(כל דמות מופיעה בצבע שאמרה שהוא האהוב עליה בפרק הראשון) והחדר מכיל פחות פריטים. הפרק נגמר כשהדף בלוח השנה שאומר "19 ביוני" (שהיה ככה לאורך כל ששת הפרקים) נופל וחושף את הדף שמאחוריו והפנקסית מהפרק הראשון מתחילה לשיר את שיר היצירתיות אך נחתכת על ידי כתוביות הסיום.
סאטירה וביקורתיות.
הסדרה מהווה פארודיה על סדרות כמו "רחוב סומסום", אבל מטרתה העיקרית (כפי שהוצג בראיון עם יוצרי הסדרה) היא לבקר את תאוות הבצע של החברות המייצרות את הסדרות הללו ואת היתר הפרסום בטלוויזיה הבריטית. לפי מה שנחשף בפרק השישי האדום בעצם חלם ליצור סדרה לילדים ורוימגשים לו את החלום הזה, ובתמורה עליו לפרסם את מוצריו ולהפוך את בנ לדמות מרכית, לא רק בשביל לפרסם את מוצריו, אלא גם כדי להעניש את בנו (בראיון של "it's nice that" עם דמויות הסדרה צהוב אמר שהוא מפחד מסוסים והבית בו הם נמצאים מלא בחפצים הקשורים לסוסים, בנוסף ה"מורים" בסדרה נוטים להיטפל אליו יותר מלברווז או לאדום). בפרק החמישי כשאדום יוצא מהתמונה רואים יותר בבירור מוצרים שרוי מפרסם. דבר זה מהוה ביקורת לחברות הפקה שמשתמשות בסדרות כדי "לשטוף את מוחם" של ילדים צעירים ולדחוף פרסומות לתוכן שהם משדרים, וגם ביקורת על החוקים הקשוחים בבריטניה לגבי שימוש בדמויות מסדרות על מנת לפרסם מוצרים.
וולבוטרין
ולבוטרין
חואנג די
פיליפ השני, רוזן הנאו-מינצברג
פיליפ השני, רוזן הנאו-מינצברג (בגרמנית: Philipp II. von Hanau-Münzenberg; 17 באוגוסט 1501 – 28 במרץ 1529) היה רוזן הנאו מינצברג החל משנת 1512 עד מותו. הוא היה בנם של ריינהרד הרביעי וקתרינה משוורצבורג-בלנקבורג.
עוצרות.
פיליפ השני היה רק בן 11 כאשר ירש את תואר הרוזנות, ולכך היה נצרך עוצר למשך שבע שנים עבורו ועבור אחיו הצעיר בלת'זאר, בהמלצת אמו הוקמה מועצת רוזנות שכללה תחילה אותה ואת דודו של פיליפ השני, יוהאן החמישי, רוזן נסאו-דילנבורג, אמו של פיליפ מתה בשנת 1514, ויוהאן החמישי בשנת 1516, אז מונה לתפקיד בהמלצת פיליפ עצמו, בנו של יוהאן, וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג למשך חמש שנים אז הוכרז בשנת 1521 פיליפ בן ה20 כמבוגר.
שלטון.
תחילת הרפורמציה הייתה בתקופת שלטונו של פיליפ, אך כמעט לא השפיעה על המחוז, גם מלחמת האיכרים הגרמנית באותה עת נגעה באופן מועט בהנאו-מינצברג, כאשר המנזר הבנדיקטיני של שלושטרן העמיד עצמו תחת חסות פיליפ השני, עקב התקרבות איכרים מורדים לאזור, מנזר סנט וולפנג הסמוך להנאו נהרס במהלך אירועים אלו.
ב-1528, החלה בניית חומה חדשה סביב לעיר הנאו, אוכלוסיית העיר גדלה מעבר לחומה הישנה שמימי הביניים, והתושבים החלו לגור בסמיכות מקום לרחוב בית החולים של ימינו, והחומה החדשה תקיף את החלקים החדשים של העיר, היה זה יישומה הראשון של מערכת ההגנה החדשה שתכנן אלברכט דירר, ובנייתה ארכה כמעט 20 שנה, במקביל טירת העיר הנאו הורחבה ופרויקט זה יימשך עד 1560.
פוטנציאל לסכסוך בין פיליפ השני לאחיו הצעיר בשבע שנים בלת'זאר עמד באוויר זמן רב, האם לציית חוקי הבכורה ולהעניק לאח הצעיר משרה או תפקיד כל שהוא עד מותו, או לחלק את הרוזנות ביניהם עם הגיעו לבגרות, עם הגיע בלת'זאר לגיל 20 החליטה מועצת העוצרות כאפשרות הראשונה, ונכתבה אמנה לצורך כך, אך הרוזן פיליפ השני מת קודם חתימתו עליה, נוצרה מכך בעיה משפטית כאשר ניסה בלת'זאר ליטול את השלטון מידי בניו של פיליפ כיוון שויתורו על זכות השלטון היה כלול בטיוטה זו.
מוות.
פיליפ השני, רוזן הנאו-מינצברג מת בחג הפסחא של 1529, בגיל 28, מותיר אחריו שלושה ילדים ואלמנה הרה, הלווייתו נערכה יום למחרת בכנסיית סנט מרי של הנאו, על מנת לחסוך צער לאלמנתו שילדה יום למחרת ההלוויה את בתם יוליאנה.
רוזני הנאו-מינצברג מתו בדרך כלל בגילאי 20–40, מותירים אחריהם קטינים כיורשים, מן הסתם הם סבלו ממחלה תורשתית לא ידועה, תשעה רוזנים עוקבים שמתו קודם גיל 40 אינו מסתבר כצירוף מקרים.
הראשון שמת מוקדם היה ריינהרד השלישי, רוזן הנאו.
נישואים וצאצאים.
ב-27 בינואר 1523 נישא פיליפ השני את יוליאנה משטולברג (15 בפברואר 1506 - 18 ביוני 1580), ונולדו להם חמישה ילדים.
לאחר מותו של פיליפ, נישאה יוליאנה אלמנתו לוילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג וילדה עוד 12 ילדים.
רוי גונזלס דה קליבחו
רוי גונזלס דה קלביחו (באנגלית: Ruy González de Clavijo) (נפטר ב -2 באפריל 1412) היה נוסע וסופר ספרדי- קסטיליאני. בשנת 05–1403 היה קלביחו שגריר מטעם הנרי השלישי מקסטיליה בחצר המלך טימור, מייסד ושליט האימפריה טימוריד. יומן הדרכים שלו, אולי נכתב על סמך רשימות מפורטות שנשמרו במהלך המסע, פורסם מאוחר יותר בספרדית בשנת 1582 (Embajada a Tamorlán) ובאנגלית בשנת 1859 ("הסיפור של השגריר רואי גונזלס דה קלביחו בחצר של טימור בסמרקנד 1403-6").
השגרירות בסמרקנד.
קלביחו, אציל ממדריד וקרוב למלך, הפליג מקאדיז ב־21 במאי 1403 בחברתם של שגריר טימור, מוחמד אל-קאזי, והנזיר הדומיניקני אלפונסו פאז דה סנטה מריה, ואחד משומרי המלך גומז דה סלזר וקסטיליאנים אחרים ששמם לא ידוע. קלבחו הפליג דרך הים התיכון, עבר את מיורקה, סיציליה ורודוס והגיע לקונסטנטינופול. תיאור דרכו בעזרת שמות מקומות עכשוויים נותן את התמונה הבאה: קלביחו הפליג לאורך חוף הים השחור של אנטוליה לטרביזונד ואז דרך היבשה אל ארמניה ואירן לטורקסטן. הוא ביקר בטהראן בשנת 1404. הכוונה המקורית שלהם הייתה להיפגש עם טימור במרעה החורף שלו במה שבהווה גאורגיה המודרנית, אך בגלל תנאי מזג אוויר לא עבירים וספינה שנטרפה, השגרירות נאלצה לחזור לקונסטנטינופול ולבלות את חורף 1403- 1404 שם.