פוקי הֵאֶה (heʻe) מבוסס על בשר תמנון. מכונה ברוב מדינות העולם בשמו היפני: "טאקו פוקי", מלבד במקומות כמו האי ניאיהאו, שם השפה המדוברת היא הוואית.
התיבול המסורתי של מנת הפוקי הושפע משמעותית מחומרי גלם ותבלינים מהמטבח היפני וממטבחים אסייתיים נוספים. תיבול מסורתי זה כולל בין היתר: רוטב סויה, בצל ירוק ושמן שומשום.
מרכיבים נוספים הם פוריקייק (תערובת של דגים מיובשים, שומשום, אצות מיובשות), פלפל צ'ילי מיובש וטחון או טרי, לימו (סוג אחר של אצות), מלח, אגוזי שמן קלויים ומרוסקים, ביצי דגים, ווסאבי, ובצלי-מאווי.
גרסאות מודרניות למנה:
גרסאות מודרניות של מנת הפוקי עשויות להכיל תמנון, סוגים אחרים של דג טונה נא, סלמון נא וסוגים שונים של צדפות.
פוקי המבוסס על סלמון נא או ואריאציות שונות של צדפות נאות כמרכיב העיקרי של המנה, בתוספת מרכיבים אחרים הנפוצים במנה.
במקומות מסוימים מגישים פוקי המבוסס על דגים או פירות ים אחרים, אבל בסיס המנה הפופולרי ביותר הוא דג הטונה כאשר לאחרונה הולכת וגוברת הפופולריות של מנת הפוקי המבוססת על טונה זהובה.
בנוסף גרסאות מודרניות למנה יכולות להכיל אבוקדו, רוטב פונזו (רוטב המבוסס מיץ פרי הדר שמקורו במטבח היפני), רוטב טריאקי, פטריות, בצל, פלפל חלפיניו כבוש, פלפל, רוטב סיראקה (רוטב המבוסס צ'ילי שמקורו במטבח התאילנדי), כוסברה, אננס או מלפפונים.
במדינות יבשתיות סגנון מנת הפוקי לרוב שונה מסגנון הוואי המסורתי של המנה. בסגנון זה הדגים לא מושרים מראש במרינדה אלא מוכנים במקום עם רוטב לפי דרישת הלקוח.
פוקי בישראל.
את הפוקי בישראל, כמו במקומות אחרים בעולם, לרוב אפשר להרכיב לבד או להזמין מרשימה של מנות קבועות בתפריט. ברוב מסעדות הפוקי בוחרים לבסיס המנה את סוג האורז הרצוי (אורז לבן / אורז מלא), קייל או חסות ולאחר מכן בוחרים בין דג נא, פטריות פורטובלו בתחמיץ או טופו, שלל ירקות ורטבים כמו ווסאבי ואבוקדו, טרטר או מיונז חריף.
בערך בשנת 2016 הצטרפה מנת הפוקי לסצנת אוכל הרחוב התל אביבית. אף על פי שבגרסאות המקוריות מרכיבי המנה היו יחסית קבועים והרטבים קבועים מראש, בגרסה הישראלית אפשר לבחור מתוך מגוון של רטבים.
מנות דומות.
מנות נוספות הדומות במהותן לפוקי ומבוססות על דגים נאים מוגשות לרוב באירופה ומוכרות בקרפצ'יו וטרטר דגים. גם המנה הקוריאנית hoedeopbap דומה במהותה לפוקי: דג טונה נא מושרה במרינדה ומוגש על מצע של אורז וסביצ'ה פרואנית. גם המנה היפנית, סשימי, מבוססת על דגים ופירות ים נאים; מנות יפניות אחרות דומות הן donburi מנה ועליה דגים נאים (בדרך כלל טונה או סלמון) בתוספת של אבוקדו בציפוי של תיבול יפני מסורתי, וגרסה משוכללת יותר המוגשת עם תוספות שאינן דגים.
היריון מרובה עוברים
היריון מרובה עוברים, או לידה מרובת ולדות הוא נשיאת שני עוברים או יותר בהיריון אחד. היריון כזה מתרחש ברבים ממיני היונקים בעלי השליה. לידה בעקבות היריון כזה מכונה בדרך כלל על פי מספר הוולדות כדוגמת תאומים או שלישייה. בבעלי חיים, הקבוצה הנולדת בלידה מרובת ולדות מכונה גם שגר.
בעוד שלידה מרובת ולדות היא שכיחה במינים רבים הרי שבבני האדם לידה כזו היא חריגה ובמיני היונקים הגדולים ביותר אף נדירה. היריון רב-עוברים נחשב להיריון בסיכון גבוה מכיוון שיש בו סיכון גדול יותר להפלה, ללידה מוקדמת וללידת פגים.
כל ביצית מופרית (זיגוטה) עשויה להתפתח לעובר בודד, או שהיא יכולה להתחלק לשניים או יותר עוברים שכל אחד מהם נושא אותו מטען גנטי. עוברים המתפתחים מביציות מופרות שונות מכונים תאומים לא זהים וחולקים ביניהם רק כמחצית מהמטען הגנטי, בדומה לאחים הנולדים בלידות נפרדות. עוברים המתפתחים מאותה ביצית מופרית חולקים את כל המטען הגנטי שלהם ולכן מכונים תאומים זהים. תאומים זהים הם תמיד בעלי אותו מין, חוץ מאשר במקרים של תסמונת קליינפלטר.
בהיריון תאומים ובהריונות שבהם קיימים מספר עוברים, העוברים לעיתים חולקים את שק השפיר. היריון מונואמניוטי הוא היריון שבו כל העוברים שמקורם בזיגוטות נפרדות מוכלים בשק היריון בודד. היריון דיאמניוטי הוא היריון שבו קיימים יותר משק היריון אחד בתוך סיסית אחת, או בתוך מספר סיסיות. הריונות אלה עשויים לחלוק שליה אחת או מספר שליות. שיתוף שק היריון בין מספר עוברים עלול לגרום לסיבוכים במשך ההיריון. לדוגמה, חבלי הטבור של עוברים מונואמניוטיים עלולים להסתבך זה בזה, תוך הפחתת או הפסקת זרימת הדם לעוברים המתפתחים.
מינוח.
מינוח המשמש למספר הצאצאים בלידה מרובת ולדות:
מינוח המשמש בלידה מרובת ולדות או לתיאור הקשרים הגנטיים בין הוולדות:
לידה מרובת ולדות בבני אדם.
ממוצע אורכו של היריון עם עובר אחד הוא 38 שבועות. ממוצע זה יורד עם כל עובר נוסף: 36 שבועות עד ללידת תאומים, 32 שבועות עד ללידת שלישייה ו-30 שבועות עד ללידת רביעייה. עם ירידת משך ההיריון, ככל שעולה מספר הוולדות בלידה, עולים הסיכונים לחוסר בשלות הוולדות ולהישרדותם. רק החל מהמאה ה-20 קיימות לידות שבהן שרדו כל הנולדים בלידה של יותר מארבעה ולדות, וזאת בזכות פיתוחים טכנולוגיים ורפואיים שאפשרו את המשך התפתחות העוברים מחוץ לרחם עד לגידולם התקין.
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 הייתה עליה במספר הלידות מרובות ולדות, לא רק בשל שרידות התאומים עם התפתחות הטכנולוגיה הרפואית, אלא גם בעקבות שימוש מוגבר יותר בטיפולי פוריות. בארצות הברית העריכו כי ב-2011, 36% מלידות תאומים ו-78% מלידות שלישיות ולידות של אף יותר ולדות, נבעו מהריונות שלאחר טיפולי פוריות. על פי מרכז הדיווח הסטטיסטי הלאומי האמריקאי היה ב-2016 המספר הנמוך ביותר מאז 1992 של לידות שלושה ויותר ולדות.
תאומים.
לידת תאומים היא הסוג השכיח ביותר של לידות מרובות ולדות. על פי המרכז האמריקאי לבקרת ומניעת מחלות לידות תאומים מהוות 3-4% מכלל הלידות.
שלישיות.
שלישיות זהות נובעות מהיריון מונוזיגוטי, שלושה עוברים מביצית אחת. סוג הוולדות השכיח ביותר במקרי לידת שלישייה הוא של ולדות לא זהים המתקבלים מהיריון פוליזיגוטי של שלוש ביציות. בין שני סוגים אלה קיימים גם שלישיות הכוללות זוג ולדות זהים (מונוזיגוטים) ובנוסף להם ולד לא זהה הנובע מהיריון דיזיגוטי, בו ביצית מופרית אחת התחלקה לשני עוברים בעוד שהביצית המופרית האחרת לא התחלקה.
לידת שלישיות שכיחה פחות מאשר לידת תאומים ומהוות רק מעט מעל 0.1% מהלידות. על פי דיווח החברה האמריקאית לרפואת פריון, רק כ-10% מהשלישיות הם שלושה ולדות זהים.
לידת שלישיות או רביעיות זהות מאוד נדירה והסיכויים לכך אינם ברורים. לידות אלה נובעות מכך שהביצית המופרית מתחלקת ולאחר מכן מתחלק שוב אחד מהתאים שהתקבלו בחלוקה הראשונה (לקבלת שלישייה) או, במקרים אף יותר נדירים, מתרחשת חלוקה נוספת, (לקבלת רביעייה).
רביעיות.
לידת רביעיות נדירה בהרבה מלידת תאומים ושלישיות. רביעיות ולדות הפכו שכיחות יותר הודות לטיפולי פוריות. כיום יש כ-73 רביעיות של צאצאים זהים ברחבי העולם. רביעיות רבות כוללות צאצאים זהים יחד עם לא זהים בהרכבים שונים.
חמישיות.
לידת חמישייה מתרחשת אחת ל-55 מיליון לידות. החמישייה הראשונה ששרדה כללה חמש נקבות שנולדו ב-1934.
שישיות.
לידת שישייה והישרדות הוולדות נדירה ביותר. בין השישיות הבודדות ששרדו נכללו שישיית בנות שנולדו ב-1983 והיו השישייה הרביעית ששרדה בעולם, ושישייה נוספת שנולדה ב-2004.
שביעיות.
ב-1977 נולדה שביעייה אמריקאית.
שמיניות.
ב-1988 נולדה בארצות הברית שמיניית ולדות חיים, הראשונה עליה ידוע, ממנה שרדו שבעה ולדות. ב-2009 נולדה בארצות הברית שמינייה נוספת ובה שרדו כל הוולדות.
תשיעיות.
ידוע על מעט תשיעיות ובהן מספר קטן של הוולדות נולדו-חיים אולם כל הוולדות בתשיעיות אלה לא שרדו יותר ממספר ימים בלבד. ב-2021 נולדה תשיעייה במרוקו לאם בת 25 ממאלי
עשיריות ומעלה.
בשנת 2021 פורסם כי ת'מרה סית'ול מפרטוריה ילדה 10 תינוקות (שבעה בנים ושלוש בנות). שבועיים לאחר מכן פורסם שת'מרה שיקרה ואין הוכחה לעשרת התינוקות מאותה לידה. ת'מרה נלקחה למחלקה פסיכיאטרית בעקבות אותו שקר.
גורמים ותדירות.
תדירות של N לידות מרובות ולדות כתוצאה מהריונות רגילים ניתן להערכה בנוסחה1:89"N"-1 על פי חוק הלינס לערך 1:80"N"-1
כלומר :
לידת תאומים דיאוזיגוטים בצפון אמריקה קרתה אחת ל-83 הריונות ולידת שלישייה אחת ל-8,000. נתונים יחסיים כפי שהוצגו עבור ארצות הברית בשנת 2010:
לידות מרובות יכולות להתרחש באופן טבעי (האישה מבייצת מספר ביציות או שהביצית המופרית מתחלקת לשניים) או כתוצאה של טיפולי פוריות כגון הפריה חוץ גופית (מספר עוברים מוחזרים לרחם על מנת לפצות על האיכות הירודה) או כתוצאה משימוש בתרופות פוריות (אשר עשויות לגרום למספר ביציות להבשיל באותו מחזור ביוץ). מסיבות שאינן ידועות לנו, ככל שאשה מבוגרת יותר כך הסיכוי ללידה מרובת ולדות באופן טבעי עולה. ישנה תאוריה הגורסת שהדבר נובע מהרמות הגבוהות יותר של הורמון מגרה זקיק (באנגלית: FCH), אשר נראות לעיתים אצל נשים מבוגרות משום שהשחלות שלהן מגיבות בצורה איטית יותר לגירוי ההורמון הנ"ל.