ג'קסון, פרייס ומחוקקי המדינה, נאלצו להימלט מבירת מיזורי ג'פרסון סיטי ב-14 ביוני 1861, לאחר התקדמותו המהירה של לאון כנגד ממשלת המדינה. בהיעדרה של הממשלה שעתה הפכה לממשלה גולה, התכנסה האספה החוקתית של מיזורי שוב בסוף יולי. ב-30 ביולי הכריזה האספה על פינויים של משרדי הממשלה, מינתה ממשלה זמנית חדשה והציבה את המילטון גמבל כמושל. הנשיא לינקולן וממשלו הכירו מיידית בחוקיות ממשלו של גמבל, שסיפק גם כוחות מיליציה התומכת באיחוד לשירות בתחומי המדינה, וגם גדודי מתנדבים לצבא האיחוד.
קרבות פרצו במדינה בין צבא האיחוד לבין הצבא משולב של גנרל פרייס, משמר המדינה של מיזורי, וחיילי קונפדרציה מארקנסו וטקסס, תחת פיקודו של גנרל בן מק'לוך. לאחר ניצחונות בקרב וילסון קריק, ובמצור על לקסינגטון, לא נותרה לכוחות הפורשים כל בררה אלא לסגת שוב אל דרום מערב מיזורי, כאשר הגיע תגבורת לצבא האיחוד. ב-30 באוקטובר 1861 קרא ג'קסון, בעיר נאושו, למחוקקייה הגולים של מיזורי לוועידה, בה החליטו על פרישה. פעולה זו הוכרה על ידי קונגרס הקונפדרציה ומיזורי התקבלה אל הקונפדרציה ב-28 בנובמבר.
הממשלה הגולה של מיזורי נאלצה לסגת לארקנסו. בהמשך המלחמה, היא הורכבה מכמה עגלות קרון עמוסות בפוליטיקאים אזרחים שנצמדו לצבאות הקונפדרציה השונים. בשנת 1865, היא נעלמה.
לוחמת גרילה.
חיילי הקונפדרציה ביצעו כמה פשיטות בקנה מידה גדול לתוך מיזורי, אך רוב הלחימה במדינה במהלך שלוש השנים הבאות הורכבה מלוחמת גרילה. לוחמי הגרילה היו בעיקר איכרים דרומיים, שכללו את ויליאם קוורנטיל, פרנק וג'סי ג'יימס, האחים יונגר, וויליאם אנדרסון. יחידות קטנות כאלה שדרכם נסללה על ידי סיירים פרטיזנים ממיזורי נראו בשטחים כבושים אחרים של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים. האחים ג'יימס שנחשבו לפושעים לאחר המלחמה במה שנראה כהמשך ללוחמת הגרילה. טי.ג'יי. סטילס טען כי ג'סי ג'יימס הוא טרוריסט מדיני נמרץ, נאו-קונפדרטיבי, מאשר פורע חוק חברתי או שודד בנקים פשוט וקצר מזג.
תגובת האיחוד לדיכוי הגרילה, למשל במערבה של מיזורי, כאשר בריגדיר גנרל תומאס יואינג הוציא את פקודה כללית מספר 11 ב-25 באוגוסט 1863, המורה על פינויים המיידי של כל אלה החיים בארבעה מחוזות מערביים. לינקולן אישר את תוכניתו של יואינג מראש. כ-20,000 אזרחים (בעיקר נשים, ילדים וזקנים) נאלצו לעזוב את בתיהם, רובם מעולם לא חזרו אליהם ומחוזות אלה נותרו הרוסים כלכלית במשך שנים לאחר מכן. לפי ג'וזף גלטהאר: חיילי האיחוד יצרו "אזור ירי חופשי". יחידות פרשים של צבא האיחוד זיהו ועקבו אחר שרידי יחידות של הקונפדרציה, שלא היה להם מקומות מסתור או בסיסי אספקה צפונים. כדי להשיג מגויסים וכדי לאיים על סיינט לואיס, פשט גנרל הקונפדרציה סטרלינג פרייס על מיזורי עם 12,000 חיילים בספטמבר 1864. פרייס תיאם את תנועתו עם כוחות הגרילה, אך כמעט ונלכד ונמלט חזרה לארקנסו עם רק כמחצית מכוחותיו. הרפובליקנים זכו להשגים גדולים בבחירות של שנת 1864 בעזרת מצע של ניצחון האיחוד וטעויותיה של הקונפדרציה. קבוצת הגרילה שכונתה "רוכבי קוונטריל", פשטה על קנזס כשהם טובחים ב-150 אזרחים בטבח לורנס ב-21 באוגוסט 1863. קוונטריל עבר עם קומץ של תומכים לקנטקי, שם נהרג כשנפל למארב.
וירג'יניה המערבית.
הפילוג החמור בין חלקיה המערביים והמזרחיים של וירג'יניה התבשל על אש קטנה במשך מספר עשורים. בעוד שהתפתחות האזורים המערביים גרמה לכך שיהיו בהם רק מטעים ועבדים מעטים, התקיים חלקה המזרחי של המדינה (שבו ישבה גם ממשלת המדינה) ממכירת העבדים בתחומו למדינות הדרום התחתון. בדצמבר 1860 הפך נושא הפרישה לדיון פומבי ברחבי המדינה. דוברים בכירים ממזרח המדינה קראו לפרישה מהאיחוד, בעוד שבמערבה טענו כי לא יקבלו צעד הנחשב בעיניהם כבגידה. ועידה ארצית התקיימה לראשונה ב-13 בפברואר, ולאחר קרב פורט סאמטר היא הצביעה בעד פרישה ב-17 באפריל 1861. אשרור ההחלטה דרש משאל עם. מנהיגים מהמחוזות המערביים של המדינה ערכו אסיפות ציבוריות גדולות והחלו להתכונן לקראת פיצול, כדי שמחוזותיהם יוכלו להישאר באיחוד. תומכי האיחוד התכנסו בועידת וילינג, אליה הגיעו 400 נציגים מ-27 מחוזות. משאל העם הארצי אשרר את הפרישה ברוב של 132,201 בעד לעומת 37,451 מתנגדים; ואולם, במחוזות תומכי האיחוד שבצפון מערב המדינה היו תוצאות ההצבעה 30,586 נגד הצעת הפרישה לעומת 10,021 שתמכו בה. ועידת וילינג השנייה, שנפתחה ב-11 ביוני עם יותר מ-100 נציגים מ-32 מחוזות מערביים, המייצגים כמעט שליש מבעלי זכות הבחירה במדינה, הודיעה כי מוסדות המדינה אינם מאוישים ובחרה את פרנסיס פיירפונט כמושלה של וירג'יניה (ללא וירג'יניה המערבית) ב-20 ביוני. פיירפונט עמד בראשה של ממשלת וירג'יניה שהושבה על כנה, שנתנה את אישורה למבנה המדינה החדשה ב-20 באוגוסט 1861. חוקתה החדשה של וירג'יניה המערבית הועברה על ידי המחוזות תומכי האיחוד באביב שנת 1862 ואושררה בידי הממשלה במאי 1862. חוק מעמד מדינה בעבור וירג'יניה המערבית הועבר בקונגרס בחודש דצמבר ונחתם בידי הנשיא לינקולן ב-31 בדצמבר 1862. ההחלטה הסופית בנוגע לווירג'יניה המערבית נקבעה בידי הצבאות בשטח: צבא הקונפדרציה הובס, וכך נולדה הלכה למעשה מדינת וירג'יניה המערבית. בשלהי אביב 1861 הועברו חיילי האיחוד מאוהיו לווירג'יניה המערבית, כשמטרתם העיקרית הגנה על קווי הרכבת האסטרטגיים. גנרל ג'ורג' מקללן החריב את הגנותיה של הקונפדרציה במערב וירג'יניה. גיוסים ופשיטות של הקונפדרציה נמשכו לכל אורך המלחמה.
אזורי גבול אחרים.
טנסי.
על אף שטנסי פרשה באופן רשמי, תמך מזרחה של המדינה באיחוד והצביע ברובו נגד הפרישה. ניסיונות לפצל את המדינה דוכאו בידי הקונפדרציה. ג'פרסון דייוויס הורה על מעצרם של יותר מ-3,000 גברים שהיו חשודים בנאמנות לאיחוד והם הוחזקו במעצר ללא משפט. טנסי עברה לשליטת כוחות האיחוד בשנת 1862 והיא הושמטה מהצהרת האמנסיפציה. לאחר המלחמה הייתה טנסי למדינה הראשונה שחבריה הנבחרים הוחזרו אל הקונגרס של ארצות הברית.
אוקלהומה.
בטריטוריה האינדיאנית (כיום מדינת אוקלהומה) החזיקו רוב שבטי האינדיאנים בעבדים שחורים, וצידדו בקונפדרציה. אך חלק קטן מהשבטים ניצבו לצידו של האיחוד ומלחמת אזרחים עקובה מדם פרצה בטריטוריה שהתבטאה במצוקה קשה לנשים וילדים.
קנזס.
לאחר כמה שנים של מלחמה בהיקף קטן, נכנסה קנזס לאיחוד כמדינה חופשית תחת "חוקת וויאנדוט" ב-29 בינואר 1861. רוב האוכלוסייה תמכה במטרות האיחוד, אך לוחמת גרילה ופשיטות של כוחות תומכי עבדות, שרובם הגיעו ממיזורי, התרחשו במהלך מלחמת האזרחים. להוציא קרב קטן היקף, התרחשו 29 פשיטות של הקונפדרציה לתוך קנזס במהלך המלחמה. לורנס הותקפה ב-21 באוגוסט 1863 בידי קבוצת גרילה בהנהגתו של ויליאם קוונטריל כתגובה לפשיטות על יישובי הקונפדרציה במיזורי.
אמנדה דונוהו
אמנדה דונוהו (באנגלית: Amanda Donohoe; נולדה ב-29 ביוני 1962) היא שחקנית אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב על הופעתה במשך שתי עונות בסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי". התפרסמה בקומדיות "שקרן שקרן" ו"טירופו של המלך ג'ורג'".
ביוגרפיה.
דונוהו נולדה בלונדון לסוחרי האומנות ג'ואנה וטד דונוהו, למדה ב-"Francis Holland School" וב-"Central School of Speech and Drama" שבחסות אוניברסיטת לונדון. היא ממוצא אירי, רוסי ושווייצרי.
היא השתתפה בוידאו קליפים לשירים "Antmusic" (1980) ו-"Stand &amp; Deliver" (1981) של להקת "אדם והנמלים" , כאשר הלהקה הייתה בשיא תהילתה. החלה את דרכה בקולנוע בסרטים "על אי בודד" של ניקולס רוג שם שיחקה לצידו של אוליבר ריד, ו"מאורת התולעת הלבנה" של קן ראסל לצידו של יו גרנט.
פרצה לתודעה בשנת 1990 כשהצטרפה אל העונה החמישית של "פרקליטי אל איי" לתפקיד הפרקליטה סי. ג'יי לם.
דונוהו זכתה בשנת 1991 בפרס גלובוס הזהב על הופעותיה במשך שתי עונות הסדרה וזכורה בעיקר בזכות נשיקתה עם הפרקליטה אבי פרקינס.
בשנת 1994 התפרסמה בקומדייה ההיסטורית "טירופו של המלך ג'ורג'" בתפקיד הרוזנת אליזבת הרברט בתו של הדוכס צ'ארלס ספנסר.
בשנת 1997 שיחקה בקומדיה המצליחה "שקרן שקרן" בתור מרינדה שותפתו לעבודה של עורך הדין השקרן פלטשר ריד (ג'ים קארי).
בשנת 2009 הצטרפה אל אופרת הסבון הבריטית "אמרדייל" והופיעה בשנה אחת בלמעלה מ-200 פרקים בתפקיד אשת העסקים נטשה ויילד המואשמת ברצח ונשלחת לכלא.
התכדדות (גאולוגיה)
פרוץ כעומד
בהלכות מחיצה, פרוץ כעומד היא מחיצה שיש בה פרצות, כך שבמצטבר אורך השטח הפרוץ שבה שווה לאורך השטח הסתום שבה. הגמרא מביאה מחלוקת אמוראים לגבי כשרותה של מחיצה כזו ופוסקת להלכה שהיא כשרה, כדעת רב פפא.
רקע.
בתלמוד מוסכם כי מחיצה כשרה גם אם יש בה כמה פרצות (אך בתנאי שכל פרצה תהיה עד רוחב 10 אמות, כ־5 מטרים), ומבחינה הלכתית גם המקום בו ישנה פרצה נחשב למקום בו עומדת מחיצה, כל זמן שהאורך הכללי של המחיצה הקיימת גדול מאורך הפרצות במצטבר ('עומד מרובה על הפרוץ'). מוסכם גם כי מחיצה שאורך הפרצות שבה גדול מהשטח הסתום שבה אינה נחשבת עוד למחיצה גם בחלקיה השלמים ('פרוץ מרובה על העומד'), אך קיימת מחלוקת מה יהא הדין במחיצה שהיא "פרוץ כעומד", אורך השטח הפרוץ שווה לאורך השטח הסתום.
לדעת רב הונא בריה דרב יהושע מחיצה נחשבת למחיצה הלכתית רק אם רוב השטח גדור, אך לא במקרה של מחצית. לעומת זאת, לפי רב פפא מחיצה פסולה רק כאשר רוב השטח פרוץ, אך אם מחצית מהשטח מוקף, המחיצה כשרה.
להלכה נפסק בשולחן ערוך שגם כאשר השטח הפרוץ שווה לשטח העומד - המחיצה כשרה.
הסבר.