דואר דיפלומטי (באנגלית: diplomatic bag) הוא מעטפה, חבילה, מזוודה או כל מארז אחר המשמש למשלוח חומרים הנהנים מחסינות דיפלומטית מחיפוש או תפיסה. דואר דיפלומטי מועבר בדרך כלל על ידי שליח דיפלומטי, כמוגדר בסעיף 27 לאמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, והשליח נהנה אף הוא מחסינות דיפלומטית ממעצר או עיכוב. האמנה קובעת כי על השליח הדיפלומטי לשאת תעודה רשמית המציינת את מעמדו ואת מספר השקים הדיפלומטיים שהוא נושא. עוד קובעת האמנה כי הדואר הדיפלומטי חייב לשאת סימן חיצוני ברור המעיד על אופיו והוא חייב להכיל אך ורק מסמכים וחפצים שנועדו לשימוש רשמי. ניתן להפקיד דואר דיפלומטי אף בידי קברניט חברת תעופה מסחרית שמטוסה טס לנמל הכניסה למדינת היעד של השק. במקרה כזה, השק עדיין יהנה מחסינות דיפלומטית, אף שהקברניט לא יהנה ממעמד של שליח דיפלומטי, אולם המדינה המארחת חייבת להתיר, לחבר במשלחת הדיפלומטית שאליה מיועד השק, גישה חופשית וישירה לקברניט כדי לקבל מידיו את המשלוח.
שימוש לרעה בדואר דיפלומטי.
במספר פרשיות דווח על ניצול לרעה של מעמדו של הדואר הדיפלומטי, ובכללם ניסיונות חטיפה. מצרים ניסתה לחטוף באמצעות שימוש בדואר הדיפלומטי שלה את המרגל הישראלי מרדכי לוק, אך ניסיון החטיפה התגלה וסוכל. ניגריה, בפרשה שהיו מעורבים בה גם ישראלים, ניסתה לחטוף את השר לשעבר אומרו דיקו ולהביאו לגבולותיה. גם ניסיון זה סוכל.
על פי דיווחים עיתונאיים קיימות ממשלות מושחתות שניצלו את חסינות הדואר הדיפלומטי להברחת סמים.
קריפטוגרפיה.
בדיונים על קריפטוגרפיה הדואר הדיפלומטי מוזכר לעיתים קרובות כדרך הבטוחה ביותר להעברת מפתחות, ספרי קוד וכלים אחרים המשמשים להצפנה.
בדומה לאליס ובוב, דואר דיפלומטי הוא דוגמה למשתנה מטה-תחבירי כאשר נעשה בו שימוש בדרך זו.
הדואר הדיפלומטי, במציאות היחסים הבינלאומיים בעולם, משמש בדיוק למטרה זו. דוגמה לכך היא מחאתם החריפה של דיפלומטים גרמנים בפולין בשנות ה-20 המאוחרות, כאשר מכונת הצפנה שנשלחה לשגרירות גרמניה בוורשה - גרסה מסחרית של האניגמה - לא סומנה בטעות כדואר דיפלומטי ונפתחה, תחת מחאה, על ידי שלטונות המכס הפולניים. לאחר ששהתה במהלך סוף שבוע בחזקת המכס, היא שוחררה לדרכה, ללא התנצלות, לא בטרם נבדקה באופן מדוקדק על ידי מומחי הצפנה פולנים.
ברידיי הראשון
ברידיי בן מאלכון
יהדות חצי האי האיברי
ברידיי מק מאלכון
גרטנייט מק דומלך
גרטנייט בן דומלך
נכטאן השני
נכטון נפוס אוארב
קיניאוך מק לוכטרן
קינאד מק לוכטרן
קינאד בן לוכטרן
כוח שמירת השלום באבחזיה
גרטנייט השלישי
ברידיי השני
ברוידה השני
טאלורק השלישי
לאנאי
לאנאי (באנגלית: Lanai) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי בארצות הברית. מכונה גם אי האננס בשל עברו העשיר בגידולי הפרי. החל משנת 2012 נמצא 98% משטח האי בבעלותו הפרטית של איל ההון לארי אליסון ממייסדי אורקל, קודם לכן החזיקה חברת Castle &amp; Cooke ב-95% משטח האי.
שטח האי כ-364 קמ"ר והוא השישי בגודלו באיי הוואי והארבעים ושניים בגודלו מכל האיים השייכים לארצות הברית. בצפון מפרידה בין לאנאי ובין האי מולוקאי תעלת קאלואי וממזרח מפרידה בין לאנאי ובין האי מאווי תעלת אואו. הנקודה הגבוהה ביותר באי (1,026 מטר מעל פני הים) נקראת לאנאיהל.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 חיים באי 3,102 איש. צפיפות האוכלוסין באי היא 9 איש לקמ"ר. היישוב היחיד באי הוא העיר לאנאי שממוקמת במרכז האי.
חוסה רמון אלכסנקו
חוסה רמון אלכסנקו ונטוסה (בבאסקית: José Ramón Alexanko Ventosá; נולד ב-5 במאי 1956 בברקלדו שבספרד) הוא כדורגלן עבר ומאמן ספרדי-בסקי. כיום אלכסנקו הוא מנהל במערכת הנוער של ולנסיה. כשחקן, שיחק אלכסנקו בעמדת הבלם באתלטיק בילבאו, דפורטיבו אלבס, ברצלונה ובמדי נבחרות ו. אלכסנקו היה קפטן בברצלונה בתקופה המוצלחת ביותר שלה, עת כונתה "קבוצת החלומות" וזכה עם הקבוצה בשבעה עשר תארים.
לאחר פרישתו ממשחק ב-1993 החל אלכסנקו לאמן ברומניה. הוא אימן את נציונל בוקרשט ואת אוניברסיטטה קראיובה. מאוחר יותר היה עוזרו של קרלס רשאק כשהיה מאמנה של ברצלונה.
קריירה.
אלכסנקו שיחק כנער בקבוצה מקומית, לפני שהצטרף לאתלטיק בילבאו ב-1974. כעבור שתי עונות בקבוצת המילואים של בילבאו, הוא הושאל לדפורטיבו אלבס. ב-1976 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיק בילבאו. הוא שותף ב-91 משחקי לה ליגה עם אתלטיק והבקיע שמונה שערים. הישג השיא שלו עם אתלטיק היה הגעה לשני משחקי גמר ב-1977 - גמר גביע המלך וגמר גביע אופ"א.
ב-1980 חתם אלכסנקו בברצלונה, שם הצטרף לשחקנים בסקים נוספים כגון אנדוני זוביזארטה וצ'יקי בגיריסטיין. אלכסנקו היה קפטן הקבוצה עת כונתה "קבוצת החלומות". הוא הבקיע את שער הניצחון בגמר גביע המלך ב-1988 ונכנס כמחליף בגמר גביע אירופה לאלופות 1992, מה שאפשר לו להניף את הגביע כשקבוצתו זכתה בו. לצד אליפות אירופה, זכה אלכסנקו עם ברצלונה ב-4 אליפויות ספרד, ב-4 גביעי המלך ופעמיים בגביע המחזיקות, בין היתר. הוא פרש ממשחק בסוף עונת 1992/93, בגיל 37, ובכך היה השחקן המבוגר ביותר בהיסטוריית המועדון שלובש את מדיו.
נבחרת לאומית.
בין 1978 לבין 1982 ערך אלכסנקו 34 הופעות במדי נבחרת ספרד והבקיע ארבעה שערים. הוא שותף ביורו 1980 ובמונדיאל 1982. כמו כן, הוא שותף במשחק אחד של נבחרת חבל הבסקים ב-1979.
דרסט
מנזר נורתאנגר
סרטי רול
סרטי רול הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ופרסומות (כולל תשדירי שירות, סרטי תדמית ותשדירי בחירות), כמו גם בהפצת סרטים והייתה בעלים של מספר בתי קולנוע.
עוד ב-1959 עסקו שלושת מקימי החברה, הצלם והמפיק ניסים לאון (ניצ׳ו), והמפיקים יאיר פרדלסקי וישראל רינגל, בהפקת טלוויזיה חלוצית: הם הפעילו אולפן טלוויזיה במעגל סגור שהוקם לרגל יריד "יובל לתל אביב", בו השתתפו קארן דונסקי ומשה טימור. חברי "סרטי רול" הקימו את החברה בתחילת שנות ה-60, לאחר שיצאו מחברת ההפקות המיתולוגית "סרטי גבע".
בשנת 1985 הצטרף אל השלושה המפיק והבמאי נסים לוי.
ב-1992 הפכו את החברה הפרטית לחברת המניות "רול תקשורת".
ב-1993 הצטרף המפיק יצחק קול לאחר שהפסיד במכרז של ערוץ 2 ולאחריו גם עידו צוקרמן כמפיק ראשי. ב-2001 רכשו את חברת ההפקה אולפני שביט והפכה שותפה בערוץ "טבע הדברים, ערוץ סגנון חיים".
ב-2005 מינה בית המשפט המחוזי של תל אביב מפרק לחברת "רול תקשורת", בשל חובותיה למס הכנסה ולנושים אחרים. אולפניה בגבעתיים נרכשו על ידי חברות הפקה אחרות.
דרך אם המושבות
דרך אם המושבות היא דרך ראשית המחברת את שכונת אם המושבות בפתח תקווה דרך אזור התעשייה קריית אריה לאזור התעשייה הצפוני של בני ברק, קניון איילון (רמת גן) ולרמת החייל (תל אביב).
מיקום.
כביש זה הוא ציר רוחב (מזרח-מערב) אשר מאפשר גישה לאזורי המסחר והתעשייה בצפון בני ברק והוא מהווה דרך חלופית לקליטת עומסי התנועה הקיימים בציר ז'בוטינסקי (כביש 481), אשר צפויים להתגבר עם כניסת הרכבת הקלה לרחוב.
הכביש ישמש גם ככביש שירות לכביש 491 (איילון מזרח) העתידי.
היסטוריה.
החלק הצפוני של דרך אם המושבות שימש כביש הגישה לפתח תקווה, כאשר הכניסה למושבה הייתה דרך רחוב פינסקר.
ב-13 ביולי 2011 נפתח לתנועה מחלף אם המושבות הכולל מסלולי כניסה ויציאה מכביש אם המושבות לכביש 4 מצדו המערבי וגשר מעל כביש 4.
ב-22 במרץ 2012 נפתח לתנועה קטע ההמשך עד לרחוב ראשון לציון בשכונת אם המושבות. בהמשך ייפתח מקטע הדרך עד לצומת סגולה.
ב-27 במרץ 2016 החליטה וועדת השמות של עיריית פתח תקווה לקרוא לחלק מהדרך על שמו של איש העסקים שלמה שמלצר (אשר חברת השכרת הרכבים בבעלותו "שלמה סיקסט" נמצאת באזור התעשייה קריית אריה החל מ-1990), כהוקרה על תרומתו לתעסוקה בפתח תקווה.
תכנית מקליין
מינה טייכר
מינה טייכר (נולדה 1950) היא פרופסור אמריטה בחוג למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. ביולי 2008 נבחרה לסגנית הנשיא של הנציבות העולמית לחינוך מתמטי.
קורות חיים.
טייכר נולדה וגדלה בתל אביב. את שלושת תאריה הראשונים עשתה באוניברסיטת תל אביב ואת הפוסט דוקטורט עשתה באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית. תחום המחקר המרכזי של טייכר הוא גאומטריה אלגברית ותורת הצמות, אשר באים לידי יישום בחקר המוח, ראייה ממוחשבת ופיזיקה תאורטית.
בין תפקידיה הציבוריים והאקדמיים הנוספים, בעבר ובהווה: המדענית הראשית של משרד המדע, התרבות והספורט (2008-2005), יו"ר המועצה הלאומית לקידום נשים במדע וטכנולוגיה, ראש הוועדה לחינוך למתמטיקה של האיחוד האירופי, חברה בוועדה מדעית של מכון מקס פלאנק בגרמניה, חברת מועצת קרן וולף לקידום המדע והאנושות, חברה בוועדת ההיגוי העליונה למדע וטכנולוגיה של משרד החינוך ובדירקטוריון של הקרן למנהיגות של פורום הנשים הבינלאומי, מנהלת מכון המחקר למתמטיקה ע"ש אמי נתר וחברה בוועדת המינויים בראשות נציב שירות המדינה. זכתה במספר פרסים, ביניהם: מלגת רוטשילד, פרס לנדאו למדעים ולמחקר, פרס בת-שבע דה-רוטשילד ופרס מינרווה.
לטייכר שתי בנות ובן, היא נשואה לאדריכל צ'רלי דוראל.
מיה מרטיני
מיה מרטיני (באיטלקית: Mia Martini, 20 בספטמבר 1947 - 12 במאי 1995) היה שם הבמה של דומניקה ברטה (איטלקית: Domenica Berté), זמרת איטלקייה.
קריירה.
מרטיני ייצגה את איטליה פעמיים בתחרות האירוויזיון:
באירוויזיון 1977 שנערך בלונדון, בריטניה, הופיעה מרטיני עם השיר "Libera" (בעברית: "חופשייה") שהגיע למקום ה-13 מתוך 18. באירוויזיון 1992 שנערך במאלמה, שוודיה, שרה את השיר "Rapsodia" (בעברית: "רפסודיה") שהגיע למקום הרביעי מתוך 23.