אחד המטהרים נוטל את ידיו, ומביא מים ורוחץ את ידי שאר המטהרים, על פי כללי נטילת ידיים שבבוקר. לאחר מכן אומרים תפילה שבה מוזכרת המילה "ברחמים" שבע פעמים, וכן את הפסוק: "וְהוּא רַחוּם, יְכַפֵּר עָו‍ֹן וְלֹא-יַשְׁחִית וְהִרְבָּה, לְהָשִׁיב אַפּוֹ; וְלֹא-יָעִיר, כָּל-חֲמָתוֹ".
משכיבים את המת על מדף הטהרה כשהוא על גבו, פניו כלפי מעלה, והוא מכוסה בסדין לבן, מתחתיו מתבצעת הרחיצה, כדי לשמור על צניעות הנפטר. לכתחילה, רוחצים את המת במים קרים, אלא אם כן קיימים מקומות בגוף שהלכלוך אינו מוסר אלא במים חמים.
סדר הרחיצה.
בתחילה רוחצים את הראש, לאחר מכן הצוואר, היד הימנית, חצי הגוף הימני, הירך והשוק הימניים.
בזמן רחיצת הראש אומרים המטהרים את הפסוקים הבאים: "מַעְיַן גַּנִּים, בְּאֵר מַיִם חַיִּים; וְנֹזְלִים, מִן-לְבָנוֹן". "אִם רָחַץ ה', אֵת צֹאַת בְּנוֹת-צִיּוֹן, וְאֶת-דְּמֵי יְרוּשָׁלִַם, יָדִיחַ מִקִּרְבָּהּ--בְּרוּחַ מִשְׁפָּט, וּבְרוּחַ בָּעֵר". "וְזָרַקְתִּי עֲלֵיכֶם מַיִם טְהוֹרִים, וּטְהַרְתֶּם: מִכֹּל טֻמְאוֹתֵיכֶם וּמִכָּל-גִּלּוּלֵיכֶם, אֲטַהֵר אֶתְכֶם".
תוך כדי רחיצת שאר הגוף אומרים את הפסוקים הבאים: "מִקְוֵה, יִשְׂרָאֵל, מוֹשִׁיעוֹ, בְּעֵת צָרָה--לָמָּה תִהְיֶה כְּגֵר בָּאָרֶץ, וּכְאֹרֵחַ נָטָה לָלוּן". "וְהִתְקַדִּשְׁתֶּם וִהְיִיתֶם קְדֹשִׁים, כִּי קָדוֹשׁ אָנִי". "כָּל-כְּלִי יוּצַר עָלַיִךְ, לֹא יִצְלָח, וְכָל-לָשׁוֹן תָּקוּם-אִתָּךְ לַמִּשְׁפָּט, תַּרְשִׁיעִי; זֹאת נַחֲלַת עַבְדֵי ה' וְצִדְקָתָם, מֵאִתִּי--נְאֻם-ה'". כך עד שמסיימים את כל החלק הקדמי של הגוף על שני צדדיו. לאחר שמסיימים לרחוץ בפעם הראשונה את חלקו הקדמי של הגוף, חוזרים פעם שנייה וממרקים אותו (תהליך המירוק יפורט בהמשך) ושוטפים אותו שנית במים נקיים.
בשלב זה מטים את גוף הנפטר על צדו השמאלי, ורוחצים את הגב לפי אותו סדר, רחצה, מירוק, ושטיפה נוספת.
רחיצה שנייה (סדר המירוק).
תהליך המירוק מתבצע עם ספוג וסבון, ונעשה בדיוק לפי אותו סדר של הרחצה הראשונה, החל בראש וכלה ברגליים, לאחר מכן שטיפת הסבון מהגוף במים, מירוק הגב, וגם שטיפתו במים. בעת המירוק מתעכבים על כל איבר ואיבר, ואף אומרים פסוק המיוחד לאותו איבר ממגילת שיר השירים.
בזמן מירוק הראש אומרים המטהרים את הפסוק: "רֹאשׁוֹ, כֶּתֶם פָּז; קְוֻצּוֹתָיו, תַּלְתַּלִּים, שְׁחֹרוֹת, כָּעוֹרֵב".
בזמן מירוק העיניים אומרים: "עֵינָיו, כְּיוֹנִים עַל-אֲפִיקֵי מָיִם; רֹחֲצוֹת, בֶּחָלָב--יֹשְׁבוֹת, עַל-מִלֵּאת".
בזמן מירוק הלחיים אומרים: "לְחָיָו כַּעֲרוּגַת הַבֹּשֶׂם, מִגְדְּלוֹת מֶרְקָחִים".
בזמן מירוק הפה אומרים: "שִׂפְתוֹתָיו, שׁוֹשַׁנִּים--נֹטְפוֹת, מוֹר עֹבֵר".
בזמן מירוק הצוואר אומרים: "צַוָּארֵךְ, כְּמִגְדַּל הַשֵּׁן; עֵינַיִךְ בְּרֵכוֹת בְּחֶשְׁבּוֹן, עַל-שַׁעַר בַּת-רַבִּים--אַפֵּךְ כְּמִגְדַּל הַלְּבָנוֹן, צוֹפֶה פְּנֵי דַמָּשֶׂק".
בזמן מירוק הידיים אומרים: "יָדָיו גְּלִילֵי זָהָב, מְמֻלָּאִים בַּתַּרְשִׁישׁ".
בזמן מירוק החזה אומרים: "שְׁנֵי שָׁדַיִךְ כִּשְׁנֵי עֳפָרִים, תָּאֳמֵי צְבִיָּה".
בזמן מירוק הבטן אומרים: "בִּטְנֵךְ עֲרֵמַת חִטִּים, סוּגָה בַּשּׁוֹשַׁנִּים". "מֵעָיו עֶשֶׁת שֵׁן, מְעֻלֶּפֶת סַפִּירִים".
בזמן מירוק השוק והירך הימניים אומרים: "שׁוֹקָיו עַמּוּדֵי שֵׁשׁ, מְיֻסָּדִים עַל-אַדְנֵי-פָז; מַרְאֵהוּ, כַּלְּבָנוֹן--בָּחוּר, כָּאֲרָזִים. חִכּוֹ, מַמְתַקִּים, וְכֻלּוֹ, מַחֲמַדִּים; זֶה דוֹדִי וְזֶה רֵעִי, בְּנוֹת יְרוּשָׁלִָם".
אין אומרים פסוקים בעת שרוחצים, או ממרקים, את החלק השמאלי, או האחורי של הגוף.
הבדיקה הפנימית.
הבדיקה הפנימית היא תהליך של ניקוי מעיו של הנפטר. מנהג זה נהוג בחברות הקדישא בארץ ישראל, ומקורו בקהילות הספרדים שחיו בארץ. בקהילות האשכנזים בחוץ לארץ המנהג אינו נהוג בדרך כלל, ויש שיצאו נגדו. בזמן תהליך זה אין אומרים פסוקים, ולא כל דבר שבקדושה שכן גם המקום וגם הידיים של העוסקים במלאכה אינם נקיים.
בעזרת מים וסבון מנקים היטב את פי הטבעת, ובעזרת ספוג וסבון מבצעים גם ניקוי פנימי (לאחר המוות, אין השרירים שולטים יותר בסוגרים, והגישה פנימה נעשית קלה). לאחר מכן מחדירים פנימה מים, תוך כדי שמעסים את בטן הנפטר, ואז מאפשרים למים לזרום החוצה. חוזרים על תהליך זה, עד שהמים החוזרים, יוצאים נקיים וללא כל ריח רע. לאחר סיום הבדיקה פוקקים את פי הטבעת בצמר פשתן.
השלב האחרון בניקוי, הוא הסרת הלכלוך שנמצא מתחת לציפורניו של הנפטר, פעולה זאת נעשית באמצעות מכשיר מיוחד המיועד לכך.
תשעה קבין.
שלב זה הוא עיקר הטהרה, ולאחריו הנפטר נחשב טהור.
כל העוסקים במלאכה נוטלים שוב את ידיהם (כנטילת ידיים של הבוקר). מסירים מעל הנפטר את הסדין הלח שהיה מונח עליו במשך כל תהליך הטהרה. מעמידים את הנפטר, ותומכים בו מספר אנשים, כפי הנדרש לפי גודלו ומשקלו. מסתירים אותו משום צניעות בסדין פרוס אחר, ושופכין עליו בבת אחת כמות מים השווה ל-9 קבין (כ-12 - 22 ליטר מים). ראוי לשפוך את המים מכלי אחד, אך אם אין כלי אחד ניתן לחלק את המים ל-3 כלים, ולפני שיכלו המים מהכלי האחד, כבר ישפכו מהכלי השני, כדי שכל המים יישפכו בבת אחת ללא הפסק. בחדרי הטהרה המודרניים קיים מתקן מיוחד היוצק את המים על הנפטר.
בזמן שפיכת התשעה קבין, אומרים המטהרים את הפסוק: "וְזָרַקְתִּי עֲלֵיכֶם מַיִם טְהוֹרִים וּטְהַרְתֶּם מִכֹּל טֻמְאוֹתֵיכֶם וּמִכָּל גִּלּוּלֵיכֶם אֲטַהֵר אֶתְכֶם", וכן שלוש פעמים: טהור הוא, טהור הוא, טהור הוא. לאחר מכן מכסים את הנפטר בסדין חדש יבש, מנגבים ומסרקים אותו טרם לבישת התכריכים.
טהרה לנהרגים על קידוש השם.
בשולחן ערוך חלק יורה דעה נאמר: "אם מצאו ישראל הרוג, יקברוהו כמו שמצאוהו, בלא תכריכין, ולא יחלצו בו אפילו מנעליו". כלומר, מי שסיבת הריגתו היא עצם היותו ישראל, אין עושים כל שינוי במצבו וקוברים אותו כמו שהוא. ומסביר הש"ך "בהרוג בידי עובד כוכבים אף על פי שבשעה שמצאוהו כבר פסק הדם קוברים אותו כאשר הוא נמצא כדי להעלות חימה ולנקום נקם".
לכן נפסק להלכה כי חללי צה"ל, וקורבנות פיגועי טרור נקברים בבגדיהם ובלא טהרה ונטמנים בארון עץ.
לטיפול השונה במתים אלו, משאר הנפטרים, שתי סיבות.
סיבה ראשונה: היות שדם הנפש חייב בקבורה, והחלל ובגדיו ספוגים בדם, לא נותר אלא לקבור אותו בבגדיו, ללא רחצה.
סיבה שנייה: החלל נקבר בבגדיו, וללא טהרה, כדי לעורר את כעסו של הקב"ה, ובכך ימנע בעתיד הריגתם של יהודים, רק בגלל שהם יהודים, ואף ינקום את נקמתם.
ספינת החלל טיטניק
ספינת החלל טיטניק הוא ספר שעלילתו מבוססת על משחק מחשב באותו השם. הספר והמשחק הם למעשה ספין אוף של סדרת הספרים מדריך הטרמפיסט לגלקסיה אשר נכתבה על ידי הסופר דאגלס אדמס. את הספר כתב טרי ג'ונס, מחבורת מונטי פייתון, שהיה בקשרי חברות עם אדמס.
רקע.
בהחיים, היקום וכל השאר, הספר השלישי בסדרת הספרים, מתאר דאגלס אדמס את ספינת החלל טיטניק, הספינה המפוארת ביותר שנוצרה, שסבלה מכשל קיומי מסיבי עם תחילת מסע הבתולין שלה. 15 שנים לאחר מכן, החליט אדמס להפיק משחק מחשב שיהיה מבוסס על אותה פסקה. ג'ונס, חברו של אדמס, דיבב במשחק דמות של תוכי מופרע. במהלך העבודה על הפקת המשחק ביקש אדמס מג'ונס לכתוב את הספר, וזאת לאור לוח הזמנים הצפוף. ג'ונס הסכים מיד, אך התנה זאת בכך שאת הספר יכתוב בעירום, וכך היה.
עלילה.
ספינת החלל טיטניק היא הספינה הגדולה ביותר, המדהימה ביותר, החדשנית ביותר והמפוארת ביותר שנבנתה אי פעם. הספינה נבנתה כך שדבר לא יכול להשתבש בה. שניות לאחר השקתה היא עוברת כשל קיומי ספונטני מאסיבי, ונעלמת מהקיום. באותו הערב חוזרים דן ולוסי גיבסון, המתגוררים על כדור הארץ, לביתם ומגלים שהספינה הופיעה לה במקום שבו היה ביתם.
מקור השם.
שמה של הספינה מבוסס על הספינה טיטניק שירדה למצולות בשנת 1912 לאחר שפגעה בקרחון במהלך מסע הבכורה שלה. במסגרת הפרסומים לקראת השקת הספינה נכתב בעיתוני התקופה שטיטניק היא "ספינה שלא מסוגלת לטבוע".
ספינת החלל טיטאניק
Teenage Dream
Teenage Dream (בעברית: חלום נעורים) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת קייטי פרי שיצא ב-24 באוגוסט 2010. ב-26 במרץ 2012 יצא הגרסה המחודשת של האלבום שנקראת . האלבום זכה להצלחה מסחררת במכירותיו, ונהפך לאלבום הנשי היחיד שהצליח להכניס חמישה סינגלים לראש המצעד בילבורד הוט 100 שבארצות הברית, ולאמן השני בסך הכל לאחר הזמר האמריקאי מייקל ג׳קסון שהצליח להניף זאת עם אלבומו", Bad".
רקע כללי.
האלבום היה מועמד לשני פרסי גראמי, בקטגוריות "אלבום השנה" ו"האלבום הווקאלי הטוב ביותר", אך לא זכה.
כבר בשבוע הראשון ליציאתו האלבום הגיע לראש מצעד מכירות האלבומים של הבילבורד, כשמכר 192,000 עותקים. ב-אפריל 2011 נמכר האלבום בלמעלה 1.3 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע שם למעמד של אלבום פלטינה. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לאלבום את תואר הפלטינה המרובעת. נכון לשנת 2021, האלבום הושמע יותר מ-3 מיליארד בפלטפורמת הזרמת המדיה ספוטיפיי בלבד, ונחשב לאלבום הנשי ה-15 המוסטרם ביותר בספוטיפיי.
The California Dreams Tour.
ב-20 בפברואר 2011, יצאה פרי לסיבוב הופעות חדש לקידום אלבומה Teenage Dream. סיבוב הופעות זה נקרא "California Dreams Tour". במהלך סיבוב ההופעות הופיעה פרי עם שירים מאלבומה הקודם, מהאלבום הזה ועם מספר קאברים לשירים שונים.
ב-24 בנובמבר 2011 הודיעה פרי בטוויטר שהיא מתכננת להוציא DVD לסיור שלה בשנת 2012.
ב-22 בינואר 2012 סיימה פרי את סיבוב ההופעות שלה.