מקור אפשרי לדמותו של סמור גורס כי ג'ק האמר היה צעיר גאון שלמד באוניברסיטת האמפייר סטייט לצד גוון סטייסי ופיטר פארקר, שהתחרה עמו על לבה של גוון סטייסי ועל קבלת משרת התמחות תחת נורמן אוסבורן. במקביל, הגיע שכיר החרב דדפול לעבר זה, לאחר שנסע בזמן בעת קרב נגד אוונג'רס האגמים הגדולים. בהכירו את הגרסה העתידית של האמר החליט דדפול להיעזר בו לתיקון מכשיר הטלפורטציה שלו, ולשם כך התחזה לפיטר פארקר ומסר לאוסבורן מידע כוזב על היותו של האמר מכור לסמים. דדפול ניצל את דיכאונו של האמר מאובדן חלומותיו וגרם לו להשתכר ולתקן את מכשיר הטלפורטציה שלו, וייעץ לו להיות ספק נשק בעתיד. האמר הקשיב לעצתו, ונעשה לספק וסוחר נשקים המספק שירות לשכירי חרב ופושעים שונים. הוא פגש בדמותו האמיתית של דדפול לראשונה אחרי שהוא עזב את תוכנית "נשק אקס". הוא נעשה לתומך קבוע של דדפול, שהתעלל בו לעיתים קרובות. באחת מפעילותיו של דדפול בסרייבו הותקף סמור בידי נבל נוסע בזמן בשם סינסיר, שדרש לדעת את משימתו הנוכחית של דדפול. סמור גילה לסינסיר כי דדפול מחפש אחר חברתו ונסה קרלייל, והוא עזב אותו במנוחה.
סמור פיתח מערכת יחסים ידידותית אך לא קלה עם דדפול, ששיתף עמו פעולה נגד שכירי חרב אחרים במאבק לקבלת ירושתו של לורד הפשע טוליבר. מאוחר יותר החלו השניים לעבוד בבית הגיהנום, מקום מפגש של שכירי חרב המיועד להשגת עבודה. בתקופה זו נחטף סמור בידי טאסקמאסטר עבור שירותיו, והוא הציע לו להצטרף אליו תמורת סכום כספי גדול יותר משהוא מקבל תחת שירותו של דדפול. סמור סירב והחליט לחזור לשירותו של דדפול, לאחר שהוא הפגין כלפיו חמלה והבטיח להתקין חיבור טלוויזיה בכבלים לערוץ . נאמנותו לדדפול הוכחה פעם נוספת כאשר הגן על שמו הטוב של מעסיקו בבית הגיהנום, לאחר ששכיר חרב בשם טי-ריי יצא נגדו בהיעדרו. לבסוף, טי-ריי החליט להתייצב נגד דדפול באופן פיזי, ושלח את סמור ליידעו. בחיפושיו הגיע סמור לביתו של דדפול בסן פרנסיסקו, שם מצא את אלתיאה, זקנה עיוורת שדדפול כלא להנאתו בלבד. סמור החל לבקר את אלתיאה עד שהתגלה בידי דדפול, שכלא את שניים בחדר חשוך מלא בחפצים חדים ומכשירי עינויים בשם "הקופסה". כשיצא מהקופסה החליט סמור לנתק קשר עם דדפול, ולהמשיך את חייו בלי מעורבותו.
זמן מה לאחר מכן נתקל סמור בדדפול האמנזי, סייע בשיקום זיכרונותיו וגרם לחידוש הקשר ביניהם. הוא חזר לדרכיו והמשיך לעבוד עם דדפול, שבאחת מפעילויותיהם ביקש מסמור להסתנן לשורות ארגון הידרה ולאסוף עבורו מידע. דדפול שכח משהותו של סמור בארגון עד שנודע לו כי וולברין מתכנן לטבוח בבסיס הארגון בו סמור שהה, והוא חילץ אותו בסיועו של סוכן הידרה עריק בשם בוב.
"הבית", חולה אפס.
סמור ככל הנראה נטש את דדפול, ונעשה לגיבור-על הפועל בלאס וגאס תחת הכינוי "הבית", והוא נעזר בחליפת שריון מתקדמת ומקבל מימון מבתי קזינו מקומיים. הוא נרגש מההזדמנות לצאת לקרב נגד דדפול, אותו הוא מביס וכולא בגרסה משלו לקופסה. דדפול ברח, גנב את אחת מחליפותיו של סמור, והציג את עצמו כעוזר נאמן בזהות "ויילדקארד" הבדויה. לאחר שזהותו התגלה, דדפול מתמרן את סמור וגריזלי לשורת אירועים, המובילים לפיטוריו של סמור וכליאתו בקופסה. הוא מוצא מהקופסה בידי שכיר החרב החייזרי מאצ'ו גומז כחלק מתוכניתו לאיסוף יחידת נקמה בדדפול. למרות חרדתו הרבה שרד סמור את המפגש החוזר עם דדפול, אך נהרג מאוחר יותר, ונשמתו הגיעה לגיהנום.
בגיהנום הציע השד מפיסטו לסמור את תחייתו המחודשת, בתמורה לסיוע בלכידת נשמתו של פיטר פארקר, הלא הוא גיבור-העל ספיידרמן. סמור הופיע בכדור הארץ תחת זהות "חולה אפס" המסתורי, ושכר את דדפול להרוג את פארקר בזהותו האזרחית. כדי לשכנע את דדפול להסכים להצעה שכר חולה אפס את מיסטריו להתקיף את ניו יורק וליצור הסחת דעת, בעזרתה יכל להתגנב לתעשיות פארקר ולהשתיל ראיות כוזבות המקשרות את פעילויות התאגיד לניסויים לא-חוקיים בחי אדם. כאשר דדפול הצליח במשימה, חולה אפס התחזה לפארקר וגנב את מאגר תעשיות פארקר הנוגע לפיצול גנטי. דדפול גילה כי רומה, וביקש מליידי מוות להחיות את פארקר כטובה אישית. השניים יצאו לקרב נגד חולה אפס, שהשיג דגימות DNA שלהם והשתגר מהמקום. בבסיסו יצר חולה אפס שיבוט של ספיידרמן ודדפול בשם "עכבישה קטנה", מתנקשת פסיכופתית עם כוחותיהם של ספיידרמן ודדפול שנועדה לאתגר את פארקר. אחרי שנוכח במעשיה האכזריים של הברייה שיצר, חולה אפס פנה לעזרתם של הגיבורים בחרטה על מעשיו, ונהרג בידי עכבישה קטנה.
בביקור זמני בחיים לאחר המוות התעמת דדפול עם מטופל אפס, שחשף את זהותו ומטרותיו, וציין כי הוא הובא למצבו הנוכחי בידי ההתעללות שעבר בידי דדפול. מאוחר יותר, מפיסטו פנה לסמור בנוגע למזימה הקשורה לדדפול.
מרק מינסטרונה
גשר המוגרבים
פעילויות היומיום
שמחה מנדלבאום
משפחת מנדלבאום
ברוך מנדלבאום
יעקב מנדלבאום
אברהם אזולאי (מנדלבאום)
אלבין
אלבין (Albin) הוא שם משפחה שמקורו בלטינית ומשמעותו לבן.
יהודה זרחיה סגל
הרב יהודה זרחיה מרדכי לייב חיים הלוי סגל (תרפ"ד, 1924 – ט' באדר תשס"א, 4 במרץ 2001) היה רב ומקובל, כיהן כרבה של שכונת קריית שלום בתל אביב במשך כחמישים שנה.
תולדותיו.
נולד בירושלים לרב שפטיה (שעפטל) סגל, מצאצאי השל"ה ותלמיד הרב מאיר שמחה כהן, ולחנה-עלקא, בת הרב יעקב מנדלבוים. אבי סבתו הוא הרב בכור חיים יוסף דוד אזולאי, מצאצאי החיד"א. בינקותו עברו הוריו לגור בנווה שלום שביפו. למד בתלמוד תורה שערי תורה ביפו. בהיותו כבן שמונה נפטר סבו הרב יעקב מנדלבוים בירושלים, והוא היה בין שלושת מספידיו. בבחרותו למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם היה מתלמידי הרב שך ובמשך תקופה אף לן עמו בחדרו. באותה תקופה היה בקשר עם החזון איש, אשר כינהו "ארי בין אריות". זכה בפרס משרד הדתות (תשי"ב, 1952) שחולק ל-18 "עילויי הישיבות".
בשנת תשי"ג (1953), בהיותו בן 29, התמנה לרבה של שכונת קריית שלום בדרום תל אביב. היה פעיל בתחומי הדת בשכונתו והרבה במסירת שיעורים תורניים בבתי הכנסת באזור. כמו כן עסק בקבלה ובספרי חסידות. נחשב בעל כוח ברכה ויוחסו לו מופתים. היה מקורב לרבנים מכל החוגים. במשך עשרות שנים פרסם מאמרים תורניים והגותיים בבמות רבות, ובהם בעיתון "שערים".
נפטר בלי בנים, בט' באדר תשס"א, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. לאחר פטירתו נערכו כתביו על ידי הרב אברהם מרדכי מרקסון אשר הוציא לאור את ספרו "חידושי רבי יהודה זרחיה". כמו כן נדפסו חידושיו בספרו של אביו "דברי רבינו שפטיה".
אחותו היא סופרת הילדים לאה זוננפלד, אלמנת הרב חיים אברהם זוננפלד, שכיהן כרבה של שכונת נווה אביבים בתל אביב.
תולדות חייו תוארו בספר "הצדיק פלא".
פטרובה
מרק (חברת תרופות)
מֶרְק (בצפון אמריקה: Merck &amp; Co; בשאר העולם: Merck Sharp &amp; Dohme, ואף בראשי תיבות: MSD) היא אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם. מטה חברת מרק נמצא בניו ג'רזי, בארצות הברית. החברה נוסדה בשנת 1891 כחברת בת אמריקאית של החברה הגרמנית הידועה היום בשם Merck KGaA (קבוצת מרק). בשנת 1917, בשלהי מלחמת העולם הראשונה, הוחרמו נכסי החברה בארצות הברית ועל יסודם הוקמה חברה עצמאית. נכון ל-2010, מרק היא אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם הן במחזור עסקיה והן בשווי שוק.
מרק מגדירה עצמה כ"חברת תרופות גלובלית המתמקדת במחקר. מרק מגלה, מפתחת, מייצרת ומשווקת מגוון רחב של תרופות חדשניות לשיפור בריאות האדם והחיה, באופן ישיר ובאמצעות שיתופי פעולה עסקיים". החברה ייסדה בשנת 1957 קרן על שם חברת מרק לקידום חינוך ומוסדות ללא כוונת רווח, אשר חילקה מענקים בשווי 480 מיליון דולר בחמישים השנים הראשונות לקיומה.
החברה מפרסמת סדרה של מדריכים בתחום הרפואה והרפואה הווטרינרית, הידועים בשם "מדריכי מרק" (באנגלית: Merck Manuals), הידוע שבהם הוא "מדריך מרק לאבחון ולטיפול", שהוא ספר הרפואה הנמכר בעולם, וכן "אינדקס מרק" (Merck Index) ובו אוסף של מידע על תרכובות כימיות.
היסטוריה.
שורשיה של חברת מרק בפרידריך יאקוב מרק אשר רכש בית מרקחת בעיר דרמשטאדט בגרמניה בשנת 1668 ובעמנואל מרק אשר דורות אחר כך, בשנת 1816, המשיך את הפעלת בית המרקחת ובהדרגתיות בנה מפעל לייצור תרופות ומוצרים כימיים אחרים.
בשנת 1891 ייסד גאורג מרק את חברת בניו יורק כחלק מן השותפות המשפחתית הקרויה היום Merck KGaA. בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוחרמה חברת והוקמה מחדש כחברה עצמאית בארצות הברית. בין שתי מלחמות העולם ובתקופת מלחמת העולם השנייה, החברה נוהלה על ידי ג'ורג' וו. מרק, אשר ניהל אף את תוכנית הנשק הביולוגי של ארצות הברית. נכון ל-2010 מחזיקה החברה האמריקאית שלוחות בכ-120 מדינות ברחבי תבל ומייצרת ב-31 מפעלים בעולם. זוהי אחת משבע חברות התרופות הגדולות בעולם, גדולה מן החברה הגרמנית אשר ממנה צמחה, אשר אף היא חברת תרופות ענקית.
בשנת 1965 רכשה את חברת Charles E. Frosst ממונטריאול (אשר נוסדה בשנת 1899) ויצרה את חברת "מרק-פרוסט קנדה" כחברת בת קנדית לחברה העיקרית, ובה מרכז למחקר פרמצבטי. בשנת 2011 שונה שמה של חברת הבת ל"מרק קנדה".
בשנת 2005 פרש מנכ"ל החברה, ריימונד גילמרטין, על רקע פרשת התרופה ויוקס. נשיא החברה לייצור לשעבר, ריצ'רד קלארק, מונה למנכ"ל ולנשיא החברה. בחודש דצמבר 2010 הוכרז כי קנת' פרייז'ר יהיה למנכ"ל החברה עם פרישת קלארק באוקטובר 2011. ב-10 בדצמבר 2007 נסחרה מניית מרק במחיר 60.77 דולר, שיא של חמש שנים. אולם מאז ירד שווי מניית החברה לשפל של 20.05 דולר ב-9 מרץ 2009. בשנת 2011 נסחרה המניה במחיר ממוצע של כ-35 דולר.