אטופוסיד (לועזית: Etoposide, מוכרת גם בשם Etopophos וגם בקיצור VP16) היא תרופה כימותרפית המשמשת לטיפול במספר סוגים של סרטן, ביניהם סרטן האשכים, סרטן הריאה, לימפומה, לוקמיה, נוירובלסטומה וסרטן השחלה. התרופה ניתנת במתן פומי או ורידי.
תופעות לוואי שכיחות כוללות ירידה בספירת דם, הקאות, איבוד תיאבון, שלשולים, נשירת שיער וכן חום. תופעות לוואי אחרות כוללות תגובה אלרגית וירידה בלחץ הדם (בייחוד במתן מהיר). שימוש בתרופה במהלך ההיריון ייפגע ככל הנראה בעובר. אטופוסיד היא ממשפחת מעכבי טופואיזומראז.
החומר סונתז לראשונה בשנת 1966 ואושר לשימוש לטיפול בסרטן על ידי ה-FDA בשנת 1983. מחקרים כבר משנות ה-80 הראו כי אטופוסיד משפיע על פעילותו של טופואיזומראז II מה שמוביל לשברים ב-DNA שמשפיעים על מטבוליזם התא. התרופה נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
התוויות רפואיות.
אטופוסיד משמשת לטיפול במספר רב של סוגי סרטן. ביניהם סרקומת קפושי, סרקומה על שם יואינג, סרטן ריאה, אשכים, לימפומה, לוקמיה וגליובלסטומה מולטיפורמה. בדרך כלל היא ניתנת בשילוב עם תרופות אחרות (כמו בלאומיצין, במקרה של סרטן האשכים) וגם כחלק של פרוטוקול ICE. לעיתים התרופה משמשת כהכנה להשתלת מח עצם או תאי גזע.
מתן.
במתן תוך-ורידי התרופה ניתנת במשך לפחות חצי שעה כדי למנוע ירידת לחץ דם משמעותית.
God's Plan
God's Plan (בעברית: תוכניתו של אלוהים) הוא סינגל של הזמר והראפר הקנדי דרייק, אשר יצא לאור בתאריך 19 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים יאנג מאני. השיר נכתב על ידי דרייק והופק על ידי שלושה מפיקים מוזיקליים.
השיר הוא מתוך המיני אלבום השני של הזמר הקנדי "Scary Hours" וגם מתוך אלבום האולפן החמישי שלו "Scorpion".
ניתוח מוזיקלי וביקורת.
מבחינה מוזיקלית, השיר מתואר כשיר פופ, ומילותיו מתכוונות על תהילה וגורל. השיר קיבל שבחים מצד מבקרי המוזיקה אשר טענו שזהו אחד השירים הטובים ביותר של הזמר. מבחינה מסחרית, הסינגל הפך להיות הסינגל ה-29 בהיסטוריה אשר הפך להיות במקום הראשון במצעד הוט 100, אשר הופך את דרייק לטפסן המצעדים הרביעי שעושה את זה.
השיר טיפס במצעדים בארבע עשרה מדינות, כולל בריטניה, וקנדה, והרוויח בטופ 10 בתשע מדינות נוספות. השיר שבר שיא בכך שהושמע הכי הרבה פעמים באתר הסטרימינג ספוטיפיי, ובאפליקציה של אפל אפל מיוזיק. שיא זה נשבר בהמשך על ידי "" של אריאנה גרנדה.
וידאו קליפ.
לסינגל זה יצא וידאו קליפ אשר בוים על ידי קרנה אבנס, והועלה בערוץ היוטיוב של הזמר בתאריך 16 בפברואר 2018. בווידאו רואים את דרייק תורם קרוב למיליון דולר לאנשים בפלורידה. דרייק קיבל לווידאו קליפ הזה חמש מועמדויות בטקס ווידאו קליפים של MTV של אותו השנה, כולל וידאו של השנה ושלוש מועמדויות בטקס פרסי גראמי, בתקליט השנה, שיר השנה, והשיר הראפ הטוב ביותר. הוא נחשב לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.
בולי מדינת ישראל - שנת 1950
בשנת 1950 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 21 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 1468 פרוטות.
רקע.
הערך הנקוב.
באופן רשמי, המטבע ששימש את מדינת ישראל בשנת 1950 היה ה-מיל, אולם באופן מעשי השיח הציבורי הכריע לטובת השם העברי של המטבע, "פרוטה". לפיכך, מקובל להתייחס אל הערך הנקוב של הבולים בשנה זו כאל פרוטה, אם כי על הבולים לא הודפס שם המטבע.
שיטת הדפוס.
כל בולי מדינת ישראל שהונפקו בשנת 1950, הודפסו בשיטת פוטוליטו.
המעצבים.
מרבית הבולים של שנת 1950 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות. המעצבים מיכאל קארה, וינד-סטרוסקי (וילי וולף וינד ו-וינץ סטרוסקי), ארתור שיק, ו-אברם גיימז הצטרפו לקבוצת מעצבי הבולים.
בולים מן המניין.
בשנת 1950 לא הונפקו בישראל בולים מן המניין בעיצוב חדש, והדואר המשיך להשתמש בבולי סדרת מטבע שהונפקו לראשונה בשנת 1949. עם זאת, ששת הבולים הונפקו מחדש תוך תיקון הכיתוב השגוי ששולב בהם במקור.
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי דואר אוויר.
בשנת 1950 הונפקה הסדרה הראשונה של בולי דואר אוויר בישראל. בבולים אלו שולבו ציפורים שהופיעו ביצירות אמנות עתיקות.
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
בולי דמי דואר.
בשנת 1950 לא הונפקו בישראל בול דמי דואר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי דמי דואר מן הסדרה הראשונה שהונפקו בשנת 1949.
בולי זיכרון קבועים.
יום העצמאות.
כל אחד מן הבולים עוצב בידי מעצב אחר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מועדים לשמחה.
במחצית שנת 1950 החל השירות הבולאי לתכנן את הנושא שיופיע על בולי סדרת "מועדים לשמחה" שתונפק לרגל חגי תשרי תשי"א. שר התחבורה דוד רמז, שהיה ממונה על הדואר והיה מעורב מאוד בקביעת תוכני הבולים, בחר בעצמו את הצעתו של האמן האמריקאי ארתור שיק.
הבולים עוצבו בידי ארתור שיק. את עבודת ההכנה להדפסה הכין המעצב וילי וולף וינד
סגנונו המיוחד והאופייני של האמן האמריקאי לא התקבל בעין יפה על ידי הציבור בישראל, והצעות שהוא הכין לבולים אחרים, דוגמת בולי יום העצמאות, לא הונפקו.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי זיכרון.
האוניברסיטה.
הבול עוצב בידי פרנץ קראוס.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הנגב.
הבול הונפק לרגל פתיחת בית הדואר הראשון באילת. דואר ישראל הודיע כי הבול מהווה חלק מן הסדרה הראשונה של בולים מן המניין.
הבול עוצב בידי וילי וולף וינד ו-וינץ סטרוסקי (מבוסס על ציור של ראובן רובין).
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בקטלוגים השונים נחשבת מעטפת היום הראשון של הבול עם שובל מלא לאחת היקרות ביותר מאז הקמת המדינה.
בולי אירוע.
איגוד הדואר העולמי.
הבול עוצב בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
המכבייה השלישית.
הבול עוצב בידי אברם גיימז.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בית עישון
בית עישון או ביתן עישון הוא מבנה המשמש לעישון של בשר או דגים בכמויות גדולות. בתי עישון עשויים לשמש גם כמקום האחסון של המוצר המוגמר, לפעמים למשך שנה או יותר.
היסטוריה.
בתי עישון מסורתיים שימשו גם כמתקן לעישון בשר וגם לאחסון הבשר, לעיתים קרובות עבור קהילות או מספר רב של אנשים. תהליך העישון היה שיטה נפוצה לשימור מזון, בעיקר בשר ודגים. בתי עישון בארצות בעלות אקלים קר איפשרו עישון בשיטה של "עישון קר". שיטת שימור נפוצה נוספת הייתה המלחה של הבשר או הדגים.
עם תחילת העונה הקרה היו בעלי החיים המיועדים לשימור (על פי רוב חזירים) נטבחים ומבותרים לחלקים אשר נתלו על אנקולים או הונחו על מדפים בבית העישון, שם עברו את תהליך השימור. במהלך הקיץ נצרכו המוצרים המוגמרים והביתן היה מתרוקן.
עיצוב.
באופן מסורתי, בית עישון הוא ביתן חיצוני סגור, בדרך כלל עם פתח כניסה אחד וללא חלונות. גג המבנה בדרך כלל משופע: חרוט, גמלוני או בצורת פירמידה. בנוסף, מכיל בית העישון בור ברצפתו או מעין אח בקיר לבערת העץ ויצירת העשן.
בתי עישון קהילתיים ומסחריים גדולים יותר מבתי עישון המהווים חלק מנחלה פרטית.
מכיוון שבשר משומר הוא מוצר רב ערך הדורש השקעה הן בחומר הגלם והן בתהליך, חלק חשוב בעיצוב של בתי עישון הוא מניעת גישה פנימה לבעלי חיים ולגנבים.
דוד אסיאו
יצחק לבני (ציגל)
יצחק יונה לבני (מרץ 1890 - ינואר 1966) איש העלייה השנייה, איש חינוך בתקופת היישוב, חבר אספת הנבחרים הראשונה, העורך הלשוני הראשון של "קול ישראל".
ביוגרפיה.
לבני נולד באוסטרופול לשלמה ציגל, שהיה חזן ומנצח מקהלות, ולגיטל לבית סופר. הוא למד בחדר ובישיבה בוולוצ'יסק, מז'יבוז' וסטרוקונסטנטינוב. בשנת 1907 החל לעבוד כמורה בחדר מתוקן בסטרוקונסטנטינוב ובמקביל היה פעיל ציוני. בשנת 1911 נישא לשלומית לבית בלומברג, והם עלו יחד לארץ ישראל באותה שנה והתיישבו ביישובי יהודה. לבני עבד בחקלאות ובשמירה, היה פעיל בוועד הפועלים ברחובות ונודע כמורה המשוטט, שכן לאחר שעות העבודה לימד את הפועלים עברית ברוחמה, רחובות, גדרה ויישובי הסביבה, בהתנדבות. בשנת 1917 נעצר על ידי השלטונות העות'מאניים והוגלה לדמשק. על קורותיו באותן שנים כתב בספרו "במאסר ובגולה" שיצא לאור בתחילת 1919. לאחר שחרורו מהמאסר התגורר בטבריה והיה מזכיר הפועל הצעיר בגליל. במסגרת זאת דחף להקמת קואפרטיב הדייג הראשון בכנרת. בשנת 1920 הוא נבחר לחבר אספת הנבחרים הראשונה. בשנת 1920 עבר לירושלים בה היה מזכיר ועדת התרבות של ההסתדרות במשך שמונה שנים, ומורה בגימנסיה העברית רחביה במשך שמונה שנים. בשנת 1921 היה נציג הפועלים בוועדת הסיוע לעולים החדשים בעיר.
במהלך השנים תרגם שירים רבים מרוסית וכן חיבר פזמונים שהיו נפוצים ביישוב העברי, בהם "מכורתי, נוף מולדתי". תרגם שירים רבים לעברית. לאחר מותו יצא לאור ספר שיריו.
משנת 1937 העביר פינת לשון קבועה בקול ירושלים. בשנת 1946 נתמנה ליועץ לשוני לקול ירושלים. בשנות ה-50 השתתף לבני בוויכוחים שונים בענייני השפה העברית ובעקבות זאת נוצרה מתיחות בינו לבין היועץ הלשוני של קול ישראל, ד"ר ברוך הראל. על הופעתו בתוכנית רדיו נכתב: "יצחק לבני, המתלקח כולו בשעה שהוא מסביר קושיה בדקדוק, ומצליח להזריק עניין אף לבעיות לשוניות יבשות. לעיתים רחוקות פוגש אתה ב"קול ישראל" אישיות רדיופונית כאותו מדקדק נלהב". השתתף בעשרות תשדירים של "עברית לעם" ואחרים.
לבני לימד בירושלים קורס באוניברסיטה העממית ובסמינריונים לשיפור הלשון.