הלהקה גם הפגינה נגד מותג האופנה "Guess" על העסקת עובדים בסדנאות יזע, ובשנת 2000, הלהקה הופיעה בחינם בוועידת המפלגה הדמוקרטית במחאה על המערכת הדו-מפלגתית. לאחר הופעה זו החלו עימותים קשים בין מפגינים לבין המשטרה.
טקסטים.
הטקסטים של שירי הלהקה, שנכתבו בידי הסולן דה לה רוחה, מביעים עמדה שמאלנית, ונוגעים במגוון נושאים כדוגמת גלובליזציה, נשק גרעיני, איידס וכפייה תרבותית.
רבים מן השירים מביעים את תחושותיו של דה לה רוחה כאמריקאי ממוצא מקסיקני, שעליו נכפית התרבות האמריקאית. אחת השורות בשיר "Take The Power Back" מתוך הדיסק הראשון אומרת (בתרגום חופשי): "אירופה אינה החבל שלי להתנדנד עליו, איני יכול ללמוד ממנה דבר, ובכל זאת אנו נתלים בה". שירים אחרים מביעים מחאה על מצבם של מיעוטים ברחבי העולם כדוגמת השחורים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, ובמיוחד תושבי מחוז צ'יאפאס במקסיקו.
דה לה רוחה מאזכר בטקסטים תאריכים, מקומות ואישים היסטוריים רבים, כמו גם ציטוטים ממקורות שונים. בשיר "Wake Up", הטוען כי ה-FBI רצח את מרטין לותר קינג ומלקולם אקס, מופיע קטע מתוך דבריו של ראש הסוכנות באותה תקופה ג'יי אדגר הובר, המרמזים כי יש לסלק את הגורמים המיליטנטיים השחורים לפני שיסחפו אחריהם את הרוב הלבן. השיר "Testify" מצטט מתוך ספרו של ג'ורג' אורוול, "1984": "הוא השולט בעבר ישלוט בעתיד; השולט בהווה שולט בעבר".
וידאו-קליפים.
רייג' אגיינסט דה מאשין צילמו כשמונה קליפים, שלושה מהם בעלי משמעות פוליטית. הקליפ ל-Guerilla Radio מציג זוג בורגני צעיר ועשיר, שהופך לפלסטיק ככל שהוא מתמכר לתרבות הצריכה. Sleep now in The Fire, שבוים על ידי מייקל מור, הוא תיעוד של הופעה שערכה הלהקה בשערי הבורסה בניו יורק, וכתוצאה מכך עצרה את המסחר באותו יום וזכתה לגינוי מפיו של ראש העיר דאז רודולף ג'וליאני. ב-Testify, שצולם לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 2000, מוצגים אל גור וג'ורג' בוש כתוצרים של שכפול גנטי, "גוש", מכיוון ששניהם דואגים לאינטרסים של בעלי ההון.
הופעות.
רייג' אגיינסט דה מאשין נהגו להופיע תחת כרזה הנושאת את דמותו של המהפכן צ'ה גווארה ודגלים הפוכים של ארצות הברית, הסימן הבינלאומי למצוקה. ההופעות שלהם היו ידועות כאנרגטיות, ובמהלכן דה לה רוחה בדרך כלל נאם לקהל על נושאים פוליטיים.
כנסית הבשורה
מספר מרסן
מספרי מרסן, הנקראים על שם המתמטיקאי האב מרן מרסן, הם מספרים שהם חזקה של שתיים פחות 1, כלומר, בתבנית: formula_1. חמשת מספרי מרסן הטבעיים הראשונים הם 1, 3, 7, 15 ו-31.
בתצוגה בינארית, מספר מרסן הוא יחידה חוזרת המורכבת מ-n מופעים של הספרה 1. לדוגמה: המספר 31, השווה ל-formula_2, מוצג בבסיס בינארי כמספר 11111.
למספרי מרסן ראשוניים יש קשר הדוק למספרים משוכללים, שהם מספרים השווים לסכום מחלקיהם. מבחינה היסטורית, המחקר על מספרי מרסן בא מקשר זה: אוקלידס הראה במאה ה-4 לפנה"ס שאם formula_3 הוא מספר מרסן ראשוני אז formula_4 הוא מספר משוכלל. כעבור כאלפיים שנה, במאה ה-18, הראה אוילר שכל המספרים המשוכללים הזוגיים הם בתבנית זו. לא ידוע האם יש אינסוף מספרי מרסן ראשוניים. הפירוק formula_5 מראה ש-formula_3 יכול להיות ראשוני רק אם formula_7 עצמו ראשוני, מה שמקל במידה ניכרת על חיפוש מספרי מרסן ראשוניים. אך ההפך אינו נכון: formula_3 יכול להיות פריק כאשר formula_7 ראשוני. לדוגמה, formula_10.
נכון ל-2019 מספר מרסן הראשוני הגדול ביותר שהתגלה הוא מספר מרסן הראשוני ה-51, formula_11. למספר זה 24,862,048 ספרות עשרוניות והוא התגלה על ידי מיזם GIMPS.
החיפוש אחר מספרי מרסן ראשוניים.
קיימים אלגוריתמים מהירים למציאת מספרי מרסן ראשוניים (כמו מבחן לוקאס-להמר למספרי מרסן), וכתוצאה מכך המספרים הראשוניים הגדולים ביותר הידועים היום הם מספרי מרסן.
החל מסוף המאה ה-20 התפתח מאוד התחום של חישוב מבוזר קהילתי. מציאת מספר ראשוני גדול כרוכה בפעולות חישוביות רבות, אך ניתן לחלק את כלל המספרים לבדיקה בין משתמשים רבים כך שכל אחד בודק מספר אחר, ובדרך כלל יוקצה מספר זהה לשני בודקים שונים. בדרך זו גדלים הסיכויים למצוא מספרים אלה, אם כי בהחלט ייתכן שמספר גדול יותר יימצא לפני מספרים קטנים ממנו. למעשה, נכון ליוני 2021, נבדקו כל מספרי מרסן ברצף עד המספר formula_12 לפחות פעם אחת.
המיזם שנטל על עצמו את ניהול המספרים, הקצאתם לבדיקה ובדיקת התוצאות החוזרות הוא GIMPS. גוף זה גם מכריז על מספרי מרסן ראשוניים חדשים שנתגלו, מעת לעת.
GIMPS העניקו $50,000 למחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, $25,000 מיועדים לצדקה ורוב שאר הכסף יועבר למגלים של ששת מספרי מרסן הראשוניים האחרונים.
למגלי המספר הראשוני הראשון שלו מאה מיליון ספרות ממתין פרס בן $150,000 מטעם קרן החזית האלקטרונית.
אדיר זיק
אדיר זיק (י"ב באדר תרצ"ט, 3 במרץ 1939 - כ"ז בשבט תשס"ה, 6 בפברואר 2005) היה במאי טלוויזיה ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה.
זיק נולד בתל אביב, למשפחה חילונית. כנער חזר בתשובה. למד באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב טור סאטירי בעיתון הסטודנטים "פי האתון", עליו חתם בשם "ז' אדיר".
בשנת 1964 יצא לארצות הברית ללימודי קולנוע ב-UCLA, ובמקביל היה שליח של בני עקיבא.
כשחזר ארצה היה ממייסדי הטלוויזיה הישראלית, ובכך היה בין ראשוני אנשי הטלוויזיה מהציבור הדתי-לאומי. במשך שנים רבות הפיק את חידון התנ"ך העולמי ביום העצמאות.
זיק היה מקורב לתנועה לכינון המקדש, היה מהעולים להר הבית ואף סייע לתנועה בהכנת סרטים לעידוד העלייה להר הבית. זיק היה מהפעילים הבולטים בבית הכנסת הייחודי של שכונת מגוריו, גבעת המבתר וממנהיגי נוסח התפילה המשותף לכל העדות בבית כנסת זה. הקהילה הדתית לאומית של גבעת המבתר התפללה במשך עשרים ואחת שנים בלא הפרדה לעדות וניסתה להפיץ שיטה זו גם במקומות אחרים.
בשנת 1992, עם הקמת ממשלת ישראל העשרים וחמש בראשות יצחק רבין, החל לשדר בתחנת הרדיו "ערוץ 7" את אחת התוכניות הפופולריות ביותר בתחנה, שנקראה "זיקוקין של אדיר". בתוכנית, ששילבה ביקורת פוליטית עם סיפורים ומתכונים, הטיח זיק ביקורת קשה בממשלה על מדיניותה כלפי הפלסטינים ובמיוחד על חתימת הסכמי אוסלו. בשידוריו הציג סגנון ייחודי ושימוש בביטוים כמו "הצ'יפּ הדפוק" - שורש רגשי-הנחיתות של חובשי הכיפה הסרוגה. הוא נהג לטעון כי לתקשורת הכללית יש הטיה לשמאל. זיק היה פעיל בחלוקת כספי צדקה וניצל את תוכניתו ברדיו לקרוא לאנשים לתרום לנזקקים.
מאז החל ערוץ 7 להוציא את העיתון "בשבע", כתב זיק עד פטירתו טור שבועי בעיתון שהיה רווי בביקורת כלפי שחיתויות שונות.
זיק התפרסם בעקבות הדברים הנוקבים שהטיח בראש הממשלה המנוח יצחק רבין, ימים ספורים לאחר הירצחו. "רבין ופרס הם שני בוגדים שנקנו בכסף", אמר אז זיק והוסיף: "הם נתנו את ארץ ישראל לאויבים". בהזדמנות אחרת אמר זיק כי צריך "לקרוע לפרס את הצורה". בעקבות הדברים התגברו הקולות שקראו לסגירת ערוץ 7 וכינו את דבריו של זיק הסתה.
זיק היה ממפיצי תאוריות הקשר על רצח רבין. כתב טור בשם "שמפניה, יין נסך". בין השאר, עקב זיק אחרי סוכן השב"כ אבישי רביב, ואף דיווח בתוכניתו על פעילותו של רביב (ממקום מגוריו ועיסוקיו ועד יציאה למסעדה) ואף גילה שהוא מקבל משכורת חודשית קבועה מהשב"כ, זאת על סמך דיווחים של מאזיני התוכנית. פעילותו זו, ובפרט מסירת עדותו של בני אהרוני, מידידיו של רביב, לסגן השר מיכאל איתן, היוותה לחץ להגשת כתב אישום כנגד רביב, אשר זוכה בסופו של דבר בבית המשפט.
בשנת 2003 הועמד לדין, יחד עם מנהלים נוספים בתחנת הרדיו "ערוץ 7", בגין חלקו בשידורים הבלתי חוקיים של התחנה, ונדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולחתימה על התחייבות כספית על סך 20,000 ש"ח להימנע מלעבור תוך שנתיים מהיום עבירה שבה הורשע.
זיק נפטר ב-6 בפברואר 2005 בירושלים ממחלת סרטן הוושט. השאיר אחריו אישה ושישה ילדים.
אמנת קיוטו
הפסקת אש
הפסקת אש הוא שלב בעימות צבאי שבו שני הצדדים הלוחמים מחליטים להפסיק את פעולות הלחימה ביניהם, כדי לנהל שיחות על סיום מצב העימות. הפסקת האש פחותה בדרגתה משביתת נשק, שהיא הפסקה מוחלטת של הלחימה, וגבוהה יותר בדרגתה ממצב הפוגה. הפסקת אש יכולה להיכלל באמנה רשמית אך עשויה להיחשב גם חלק מהבנות בלתי-רשמיות בין שני הצדדים הלוחמים.
הפסקת אש נוצרת בהסכמת הצדדים הלוחמים, ולעיתים היא נכפית עליהם על ידי גורמים בינלאומיים כמו מועצת הביטחון של האו"ם או מעצמות-על.
לעיתים נדרש זמן מה לייצובה של הפסקת האש, משום שהצדדים עדיין מנסים להגיע לשיפור עמדות של הרגע האחרון.
הגדרה ומאפיינים.
למושג הפסקת אש הגדרות ומאפיינים שונים בספרות המקצועית:
ההגדרות מבטאות בין השאר כי ישנם הבדלים בין הסכם הפסקת אש לבין הפסקת האש עצמה (בפועל); ההסכם הוא ההצהרה על כוונות הצדדים, בעוד שהפסקת האש עצמה היא ההוכחה להתחייבות. חתימה על הסכם הפסקת האש לא מביאה למצב בו הלחימה פוסקת, ורק במקרים שבהם הכוחות מפסיקים לירות ניתן לאמר שהמושג הפסקת אש אכן מיושם. כן ניתן לומר כי קיימים מקרים בהם לא כל הכוחות הלוחמים יכלו או הסכימו להפסקת אש, ומספיק שרובם יסכימו. בנוסף, הסכמי הפסקת אש יכולים להכיל עוד הסכמים חוץ מהפסקת אש; כשמגדירים הפסקת אש, ניתנת האופציה להכליל הסכמים שכאלה (היו מקרים בהם ההסכמה הייתה אך ורק לעצור ניסיונות לאלימות).