עם ילידי (ברבים: עמים ילידים, או ילידיים, או קדמונאים) הוא קבוצה אתנית המוגדרת כאוכלוסייה טבעית וראשונית במקום מסוים. יָלִיד הוא בן לקבוצה ילידית. למונח יש הגדרות שונות, ואין אחת שמקובלת אוניברסלית, אך לרוב הזיהוי נעשה עם הפירוש של "המתיישבים המקוריים" של טריטוריה.
לקראת סוף המאה ה-20 המונח קיבל משמעות פוליטית, כשהחל לשמש להתייחסות לקהילות אתניות שלהן קשרים היסטוריים לקבוצות שהתקיימו בטריטוריה זו או אחרת טרם עברה קולוניזציה או היווצרות מדינת לאום, ואשר משמרות מידה ניכרת של הבחנה תרבותית ופוליטית מהמסגרת התרבותית/פוליטית ה'מרכזית' של המדינה שבתחומי גבולותיה הקבוצה הילידית נמצאת. במובנו הפוליטי של המונח "עם ילידי", קבוצות אלו נתפסות כפגיעות במיוחד לניצול ודיכוי בידי מדינות-הלאום, ובעקבות כך נוצרה מערכת של זכויות אזרחיות בהתאם לחוק הבינלאומי, בידי ארגונים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות, ארגון העבודה הבינלאומי והבנק העולמי. האו"ם יצא בהצהרה בדבר זכויות עמים ילידיים - שמטרתה הגנה על הזכויות הקיבוציות של עמים מקוריים - לתרבותם, לזהותם, ללשונם, לעיסוקם, לבריאותם, לחינוכם ולמשאביהם הטבעיים.
מדינות שונות מייעדות שמות שונים לקבוצות אוכלוסייה בתחומן שמוכרות כילידיות על פי החקיקה הבינלאומית, דוגמאות הן "אמריקנים מקוריים" (בארצות הברית), "אינואיטים", "מטי", "האומות הראשונות" (קנדה), "אבוריג'ינים" (אוסטרליה), "אנשי ההרים" (דרום-מזרח אסיה) ואַדיוואסי (הודו), ובמקומות שונים אף "מיעוטים לאומיים" ו"קבוצות שבטיות".
בישראל, שבה ניטש פולמוס סביב גבולותיה של המדינה, נעשה שימוש במונח "יליד" לפי עמדתו והשקפתו של הדובר, כשדוגמה לכך היא הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב להחיל את ההכרה בקבוצת "ילידים" על תושבי ההתנחלויות, הצעה שמולה טענו חברי הכנסת הערבים כי "הפלסטינים הם הילידים האמיתיים של הארץ הזאת".
מחנה סרפנד
חברים בחווה
חברים בחווה (באנגלית: Back at the Barnyard) היא סדרה קומית באנימציה ממוחשבת של ערוץ ניקלודאון המהווה ספין אוף לסרט "בלאגן בחווה". הסדרה נוצרה על ידי התסריטאי, הבמאי והשחקן סטיב אודקרק שהיה התסריטאי של הסרט המקורי. הסדרה עלתה לאוויר לראשונה ב-29 בספטמבר 2007.
הסדרה זכתה בשני פרסי אמי מתוך חמש מועמדויות, והייתה מועמדת פעמיים בתחרות פרסי האנימציה.
תקציר העלילה.
הסדרה סובבת סביב חיות חווה מדברות, ובעיקר סביב אוטיס השור, שפעמים רבות נקלעות להרפתקאות. את היותן חיות מדברות מגלה שכנה של החווה, נורה בידי, שבמהלך הסדרה מנסה להוכיח זאת לשאר העולם, ללא הצלחה. כשהחיות נמצאות בחברת בני- אדם, הן מתחפשות כדי להראות אנושיים.
הסדרה מביעה מחווה לריקוד הבבארן, ריקוד אירי שהומצא באזור הבארן באירלנד.
משחק וידאו.
חברים בחווה: סלופ באקט (יצא לאור תחילה תחת השם חברים בחווה: קאולימפיאדה) הוא משחק פעולה שפותח על ידי THQ בשנת 2008 לקונסולת הנינטנדו DS. המשחק צבר ביקורות שליליות ממבקרים וקיבל דירוג של 43.86% מהאתר
מאסטר ביין
מאסטר ביין (באנגלית: Master of Wine; או בקיצור MW) הוא תואר (לא אקדמי) שמעניק "מכון המאסטרים ביין" (The Institute of Masters of Wine) בממלכה המאוחדת. קבלת התואר "מאסטר ביין" נחשבת בדרך-כלל בתעשיית היין כאחת מהאמות המידה הגבוהות ביותר של הידע המקצועי.
המכון נוסד ב-1955, אולם הבחינות לתואר "מאסטר ביין" נערכו לראשונה ב-1953 בידי החברות Worshipful Company of Vintners ו-Wine and Spirits Association.
היעדים.
המכון למאסטרים ביין הוא ארגון ללא כוונת רווח שנוסד בידי חבריו וממומן בידי תעשיית היין. מטרותיו המוצהרות הן:
ההסמכה.
לפני שניגשים לתוכנית בת שלוש שנים של לימוד עצמי ונוכחות בסמינרים שעורך המכון, על המועמדים הפוטנציאליים לשכנע את המכון שהם בעלי הכישרון המתאים בכך שהם מגישים מסה ורשמי טעימה. בדרך-כלל נדרשת גם החזקה בתעודת דיפלומה מטעם הארגון Wine &amp; Spirit Education Trust, שהיא ההסמכה הגבוהה ביותר שמעניק הארגון. בנוסף לכך, הם עוברים ראיון וזוכים לחניכות ממאסטרים מוסמכים ביין.
המועמדים חייבים לעבור בהצלחה גם את החלק התאורטי (שכולל הגשה של ארבעה מאמרים) וגם את החלק המעשי (שכולל שלושה מבחני טעימה עיוורת) של הבחינות במשך אותה שנה. אולם, אם הם מצליחים לעבור חלק אחד בלבד, הם רשאים לנסות ולהיבחן בחלק השני בשנתיים שלאחר-מכן. אם הם עוברים בהצלחה את שלב הבחינות, המועמדים צריכים להגיש הצעת מחקר ולכתוב דיסרטציה כעבור שישה חודשים מאישור ההצעה מצוות הבחינות של המכון.
התהליך מאתגר וקשה. בשנים 2000-1993, מתוך 266 מועמדים שהשתתפו בתוכנית, רק 85 עברו בהצלחה את כל החלקים של הבחינות והוסמכו להיות מאסטרים ביין.
חברות.
עד לשנת 1983 הבחינות היו מוגבלות ליבואני יין, סוחרים וקמעונאים מהממלכה המאוחדת בלבד.
הפעם הראשונה שהוענקה דרגת מאסטר ביין לאדם שאינו בריטי הייתה בשנת 1988. ב-2005 היו 278 חברים בני 18 לאומים שונים, שחיו ב-19 ארצות ברחבי תבל. רוב 74 החברים שחיו אז מחוץ לממלכה המאוחדת הוסמכו לכך עד לשנת 1990 (ב-2011 עלה מספר החברים הזרים ללמעלה מ-100, והם חיו ב-23 ארצות שונות). נכון ליולי 2010, ישנם 280 מאסטרים ביין ברחבי תבל (במאי 2011 היה מספר החברים 288).
כיום מחזיקים החברים במגוון רחב של עיסוקים בכלל זה ייננים, כורמים, יועצי יין, סופרי ועיתונאי יין, מרצים ליין, מלצרי יין, מנהלי מסעדות ובתי מלון. בנוסף לכך, רבים מהם עוסקים ברכישה, יבוא, הפצה, מכירה ושיווק יין. באופן כללי "אוצרי יין" (סומלייה) בוחרים לקבל תעודת "מאסטר סומלייה" (Master Sommelier), אולם קומץ אנשים השיגו את שתי התעודות ("מאסטר ביין" ו"מאסטר סומלייה"). בעוד ששתיהן משתמשות במונח "מאסטר", הן שונות בתכלית שלהן. ההסמכה ל"מאסטר ביין" נוגעת בעולם היין מצד אקדמאי-מחקרי בעוד הסמכת מאסטר סומלייה מתרכזת בעיקר בעולם האירוח והמסעדנות.
במדינת ישראל הוענק לראשונה דרגת מאסטר ביין בשנת 2016 לערן פיק, יינן יקב צרעה, ובשנת 2020 הוסמך גם עידו לוינסון, יינן ביקב ברקן.
בין המאסטרים המפורסמים ביין ניתן למנות את מייקל ברודבנט, קליב קוטס, ג'נסיס רובינסון וסרינה סאת'קליף.
מכבי ראשון לציון (כדורגל)
מכבי ראשון לציון הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר ראשון לציון. המועדון הוקם ב-1912 ונמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בישראל. בתקופה שלפני קום המדינה, ובתחילת שנות החמישים לקח המועדון חלק בליגה הבכירה, כאשר הישג השיא שלו הוא לסיים כסגנית אלופת המדינה בעונת 1941/1942, ובנוסף הגיעה לחצי גמר גביע המדינה אולם הקבוצה התדרדרה לליגות הנמוכות והתפרקה ב-1953.
היסטוריה.
תנועת מכבי הקימה את הסניף שלה בראשון לציון בשנת 1911, וב-20 בספטמבר 1912 השתתפו נציגי מכבי ראשון לציון באספת ההקמה של מרכז מכבי. פעילות הכדורגל ביישוב היהודי בארץ ישראל באותה תקופה הייתה לא מאורגנת, ולפיכך עיקר פעילותה של האגודה בכעשרים השנים הראשונות לקיומה התמקדה בטורנירי ידידות לא-רשמיים. הקבוצה הפסיקה את פעילותה במהלך מלחמת העולם הראשונה וגיוס מרבית שחקניה, וחידשה אותה רק בקיץ 1919. ב-1920 השתתפה הקבוצה בליגה אזורית שמשחקיה נערכו בתל אביב ביחד עם מכבי נס ציונה, מכבי פתח תקווה, מכבי תל אביב ואיילה תל אביב, אך לא ידוע מה היה מיקומה הסופי.
ב-1922 ארגן הספורט קלוב בירושלים משחקי גביע שלימים לא הוכרו על ידי ההתאחדות לכדורגל. גביע זה היה מיועד לקבוצות צבאיות ואזרחיות, ומנגד הייתה מכבי ראשון לציון אחת מתשע הקבוצות העבריות שייסדו טורניר גביע נפרד בשם "גביע שמשון". הקבוצה לא הצליחה להעפיל לגמר הטורניר, ומעבר לכך לא הייתה פעילה כמעט עד לשלהי שנות ה-30, לרבות במשחקי הגביע שבהם לא העפילה לשלבים המתקדמים. ידוע כי ב-1939 השתתפה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגה רשמית של ההתאחדות לכדורגל, והייתה זו המחלקה השנייה של הליגה המחוזית הדרומית. הקבוצה סיימה במקום החמישי מתוך שמונה, וסיימה במאזן של 4 ניצחונות, תיקו אחד ו-8 הפסדים. הפרש השערים של הקבוצה היה חיובי, ועמד על 33 שערי זכות לעומת 27 שערי חובה. בשנה שלאחר מכן המשיכה הקבוצה לשחק באות ליגה, והפעם סיימה במקום הרביעי. ב-20 בינואר 1940 ערכה הקבוצה את הופעת הבכורה שלה בגביע ארץ ישראל, אך הובסה בסיבוב הראשון על ידי בית"ר תל אביב בתוצאה 0 - 7.