אאוג'ן ב. מריאן נולד בשנת 1921 במשפחה יהודית ספרדית בבוקרשט, בירת רומניה. אביו היה הפובליציסט בארבו מריאן ואמו שרלוט לבית לובל.
הוא למד בשנים 1931–1939 בתיכון "מאתיי בסאראב" בעיר. אחרי נפילתו באוגוסט 1944 של המשטר הצבאי-פאשיסטי של המרשל אנטונסקו שאסר על היהודים לימודים במוסדות ציבוריים ואוניברסיטה נרשם מריאן לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוקרשט וסיים אותה בשנת 1947.
במהלך השנים, בימי המשטר הקומוניסטי (1989-1947), עבד מריאן כעיתונאי בעיתונים "טימפול" (Timpul = "הזמן") ו"ראמפה" (Rampa - "קדמת הבמה") ואחר כך במחלקת התסריטים של אולפני הקולנוע "אלכסנדרו סאחיה" בבוקרשט. גם כן במשך 45 שנה בשנים 1954–1989 עבד מריאן במחלקה הספרדית של שידורי רדיו בוקרשט לחו"ל.
מריאן פרסם קטעי פרוזה לראשונה בעיתון "טריבונה פופורולוי" (Tribuna poporului - במת העם) בשנת 1944. בשנת 1945 פרסם את תרגומו החשוב הראשון - מן ברומן של ב. טראוון, "מרד התלויים". הוא כתב סיפורים, רשימות הומוריסטיות, מאמרי רוויו על ספרים, מסות, ראיונות ותרגומים באלמנכים ובמגזינים רומנים כמו "קונטמפוראנול" (Contemporanul "בן תקופתנו"), "פלאקרה" (Flacăra - "הלהבה"), La Roumanie aujourd'hui ("רומניה היום" - בצרפתית), "טריבונה רומניאֵי" (Tribuna Romaniei - הבמה של רומניה), "צ'ינמה" (Cinema -"הקולנוע"), "לוצ'אפרול" (Luceafărul "כוכב השחר"), "רומניה ליטרארה" (România literară - רומניה הספרותית), "ליקוריץ'" (Licurici - "גחלילית"), המגזין להומור וסטירה "אוּרזיקה" (Urzica - "הסרפד").
למריאן הייתה גם קריירה ארוכה של חיבור תסכיתי רדיו (למשל - "הבולרו של ראוול - ביוגרפיה של יצירת מופת", עיבודם לרדיו של מחזות רבים), כתב ספרים לילדים, מחזות, והצטיין בתרגומי ספרות מאנגלית, מספרדית ומצרפתית.
בין היתר תרגם מיצירותיהם של גארסיה לורקה, מאריבו, אנטוניו בואנו וייחו, בן ג'ונסון, צ'ארלס ומרי לם ("סיפורים לפי שייקספיר"), ג'ורג' אליוט ("מידלמארץ'),סמואל באטלר ("מסעות חדשים בארוון"), ג'ורג' ברנרד שו, דיקנס, קונאן דויל, לואיס קרול ("אליס בארץ הפלאות"), אלבר קאמי, מארק טוויין ("בן המלך והעני","ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור" ואחרים), ג'ון סטיינבק, הנרי מורטון סטנלי ("ברחבי היבשת השחורה"), קתרין אן פורטר ("ספינת השוטים"), פרידריך פון האייק ("הדרך לשעבוד"), הנס פאלאדה, דימפנה קיוזק ("תגיד לא למוות") ואחרים. חלקן עובדו על ידו לתסכיתי רדיו.
אאוג'ן ב. מריאן תרגם גם ספרים על תולדות האמנות, בקורת קולנוע, ספרות תיעודית, היסטוריה וכו'.
אאוג'ן מריאן נפטר בשנת 2012 בגיל 91. הוא הובא לקבורה בבית העלמין "בלו ספרדי" בבוקרשט. אחיו הבכור, פאול ב. מריאן (1997-1906) היה גם הוא מתרגם, עיתונאי וסופר ידוע. הוא היה מנטור לאחיו באמנות התרגום.
מבחר תרגומים.
,"Through the Looking-Glass, and What Alice Found There" ("Alice în Lumea Oglinzii")
Vine circul (תרגום עם ורה קלין - בא הקרקס)
Povestiri după piesele lui Shakespeare
הכרך ג לספרי מארק טוויין - נובלות, רשימות, פמפלטים - (תורגם עם פטרה סולומון ופטרו קומרנסקו
1964 - (Pretendentul american) The Million Pound Bank Note; The American Claimant
כרך ד - "Ageamii la ei acasă- "The Innocents abroad"
ָָ*1964 "Spune morții nu") Dymphna Cusack - תגיד לא למוות) - Say No to Death
ָ*1972 - נרי פוצה - "Processo per eresia" (Proces pentru erezie)
היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית
יהושע העשיל
יהושע העשיל בן יוסף
יהושע העשיל (מגיני שלמה)
יאקות אל-חמווי
בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי
בית חולים נצרת א.מ.מ.ס
ועדת חקירה ממלכתית
ועדת חקירה ממלכתית בישראל
רוזה חוטור
רוזה חוטור (ברוסית: Роза Хутор) הוא אתר הסקי הגדול ביותר ברוסיה. האתר נמצא ליד קרסנאיה פוליאנה שבסוצ'י.
האתר נבנה לקראת משחקי החורף האולימפיים והפאראלימפיים של 2014. בניית אתר הסקי ותשתיות התיירות והחורף בו החלה ב-2003 והסתיימה ב-2011. בפברואר 2012 אירח האתר את אליפות העולם בסקי אלפיני. בפברואר 2014 אירח האתר את אולימפיאדת סוצ'י בסקי אלפיני, גלישת שלג וגלישת פריסטייל.
האתר כולל 120 ק"מ של מסלולי גלישה בקשיים שונים ו 18 מעליות סקי. שיא הגובה באתר הוא פסגת רוזה המתנשאת לגובה של כ-2,320 מטרים מעל פני הים, והפרש הגבהים הכולל בו הוא של כ-1760 מטרים.
ליבאל
ליבאל (בגרמנית: Libelle) היא מכונית מיקרו בתצורת תלת אופן, קבריולה, 2 מושבים, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב Libelle Fahrzeugbau- und Vertriebsgesellschaft האוסטרית בין השנים 1952–1954.
יוצרו כ-50 יחידות.
BET 3-wheeler
BET 3-wheeler (באנגלית: BET 3-wheeler) היא מכונית מיקרו בתצורת תלת אופן אשר יוצרה על יד יצרנית הרכב היוונית Biotechnia Ellinikon Trikyklon (Βιοτεχνία Ελληνικών Τρίκυκλων, "Greek Three-Wheeler Manufacturer"), or BET בשנת 1965.
יוצרה יחידה אחת בלבד.
BET 3-wheeler.
בדגם "BET 3-wheeler" היו 5 מקומות ישיבה.
מנוע דגם "BET 3-wheeler" נלקח ברישיון מחברת הרכב הגרמנית BMW, מנוע אופנועים 125 סמ"ק.
פרנקלין ליין
פרנקלין נייט ליין (באנגלית: Franklin Knight Lane; 15 ביולי 1864 - 18 במאי 1921) היה מדינאי אמריקאי פרוגרסיבי ודמוקרטי ממדינת קליפורניה, שכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית בשנים 1913–1920. הוא שימש גם כנציב של ועדת המסחר הבין-מדינתי (Interstate Commerce Commission), והיה מועמד המפלגה הדמוקרטית למושל קליפורניה ב-1902, אך הפסיד את הבחירות הצרות הללו מהיות המדינה רפובליקנית כבדה.
ביוגרפיה.
ליין נולד ליד ביישוב קטן השוכן סמוך לעיר שארלוטטאון באי הנסיך אדוארד שבקנדה, ב-15 ביולי 1864, הראשון מבין ארבעת ילדיו של כריסטופר ליין ושל קרוליין לבית ברנס. אביו כריסטופר, עבד כמטיף שהיה בעל משק חקלאי מחוץ לשארלוטטאון. כאשר קולו החל להיחלש, הוא עבר לתחום רפואת השיניים. אביו, שהאקלים הקר של האי העיבה אל אורח חיי משפחתו, עקר עם משפחתו לנאפה (מושב המחוז נאפה) בקליפורניה שבארצות הברית ב-1871, ולאחר מכן לאוקלנד ב-1876, שם סיים פרנקלין את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון של אוקלנד. פרנקלין ליין נשכר לעבוד במשרד הדפוס של "אוקלנד טיימס", ואחר כך עבד ככתב. ב-1884 ניהל תעמולת בחירות עבור מפלגת האיסור. מ-1884 עד 1886, הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אם כי לא סיים תואר ראשון. מאוחר יותר כתב ליין, "במהלך לימודיי בקולג' הלכתי לעבוד במהלך חופשות במשך שעות, ואני מרוצה מאוד שעשיתי כך." מאוחר יותר הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת קליפורניה, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת קרוליינה הצפונית. לאחר שעזב את הקולג', הוא עבד ככתב עבור סן פרנסיסקו כרוניקל. בשנת 1889, הוא התקבל לבר המשפטים של קליפורניה, לאחר שלמד בבית הספר למשפטים הסטינגס של אוניברסיטת קליפורניה.
במקום לעבוד כעורך דין, עבר ליין לניו יורק כדי להמשיך בקריירה העיתונאית שלו ככתב של סן פרנסיסקו כרוניקל. שם הפך להיות בן חסותו של הרפורמטור הנרי ג'ורג' והיה לחבר במועדון הרפורמי של ניו יורק. הוא שב למערב ארצות הברית ב-1891 כעורך ובעליו של העיתון "חדשות טקומה". העסקים שלו לא שגשגו, והעיתון הכריז על פשיטת רגל ב-1894, כתוצאה מהפאניקה הפיננסית של 1893 וצידודו של ליין במפלגה הדמוקרטית ובמפלגה הפופוליסטית. ב-1893, ליין נישא לאן וינטרמיוט (Wintermute); נולדו להם שני ילדים, פרנקלין נייט ליין ג'וניור וננסי ליין קאופמן.
ליין שב לקליפורניה בשלהי 1894, והחל לעבוד כעורך דין בסן פרנסיסקו בצוותא אחיו ג'ורג'. נוסף על כך, הוא שימש ככתב עבור "ארתור מקיואן לטר", עיתון אשר ניהל "מסע צלב" נגד השחיתות, במיוחד באזור מפרץ סן פרנסיסקו ובחברת סאותרן פסיפיק. בשנים 98–1897 היה חבר ב"וועדת המאה", קבוצה עליה הוטל לנסח אמנה מוניציפלית חדשה.
לאחר ששימש כתובע העירוני הנבחר של סן פרנסיסקו ב-1898, משרה בה החזיק במשך חמש שנים, התמודד ליין ב-1902 למושלות קליפורניה וב-1903 לראשות עיריית סן פרנסיסקו, בשתיהן ללא הצלחה. ב-1903 הוא קיבל את תמיכת המיעוט הדמוקרטי בבית המחוקקים של קליפורניה במהלך הצבעת בית המחוקקים על בחירת נציג המדינה לסנאט של ארצות הברית.
ב-1905 מונה בידי נשיא ארצות הברית דאז תאודור רוזוולט לנציב בוועדת המסחר הבין-מדינתי ואל הסנאט נבחר שנה לאחר מכן. ב-1909 מינה אותו הנשיא ויליאם הווארד טאפט לנציב הוועדה. שאר עמיתיו הנציבים בוועדה בחרו בו כיושב ראש הוועדה בינואר 1913. בחודש שלאחר מכן הועמד על ידי הנשיא וודרו וילסון למזכיר הפנים של ארצות הברית. הוא קיבל עליו את המועמדות וכיהן בתפקיד כמעט שבע שנים עד להתפטרותו בתחילת 1920. מבין פעולותיו כמזכיר הפנים נזכרו תמיכתו במאגר הץ' הצ'י השנוי במחלוקת בפארק הלאומי יוסמיטי, שהציף עמק שהוערך מאוד על ידי תומכים בשימור, אך גם ניהל את הקמתו של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
ליין מת ממחלת לב במאיו קליניק שברוצ'סטר, מינסוטה, ב-18 במאי 1921. בשל שני עשורים של תשלום ממשלתי לקוי, וההוצאות הכלכליות שנכרכו במחלתו הסופנית, הוא לא השאיר אחריו רכוש, וקרן ציבורית הוקמה כדי לתמוך באלמנתו. עיתונים דיווחו שלעיתים קרובות נאמר על ליין, שאם לא היה נולד מחוץ לארצות הברית, יכול היה להיות נשיאה. למרות הגבלה זו, ליין זכה לתמיכה כמועמד פוטנציאלי לסגן נשיא ארצות הברית, אם כי היה בלתי כשיר מבחינה חוקתית להתמודד למשרה זו גם כן.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1979