החל מחודש מאי 2010 עולה מדי יום חמישי סרטון באתר האינטרנט mako, ובו שניים ממנהלי בתי המדרש בישראל משוחחים על נושא מפרשת השבוע מזווית אקטואלית. בשיחתם הם יוצרים חיבור בין התנ"ך למציאות העדכנית של החברה הישראלית.
16 משאלות
16 משאלות (אנגלית: Wishes 16) הוא סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני בבימויו של פיטר דה לואיס, ששודר לראשונה ב-25 ביוני 2010, בכיכובם של דבי ראיין וז'אן-לוק בילודו
עלילה.
אביגיל "אבי" ג'נסן (דבי ראיין) מתכננת את יום הולדתה ה-16 מאז ילדותה המוקדמת. היא הכינה רשימה סודית של משאלות שהיא רוצה שיתגשמו בו. כשמגיע היום הגדול, היא מוסיפה לרשימתה בהתרגשות את משאלתה ה-16 והאחרונה - תמונה של לוגאן, אהוב ליבה.
היא פוגשת בסלסט (אנה רוטלדג' מיי), פיה המסייעת לה להגשים את משאלותיה. סלסט נותנת לאבי קופסה ובה 16 נרות - כאשר אבי תכבה נר, תתגשם אחת ממשאלותיה. אבי מעבירה את שגרת יומה יחד עם חברה הטוב ג'יי (ז'אן-לוק בילודו), ומתחילה להגשים את משאלותיה בזו אחר זו. אט-אט היא הופכת, בהתאם למשאלות, לפופולרית בבית ספרה, לאתלטית וכן הלאה.
כאשר אבי וג'יי הולכים לקנות לה שמלה לכבוד יום ההולדת, מגלה אבי שאין לה מספיק כסף. היא מממשת משאלה נוספת מרשימתה - שיתייחסו אליה כמבוגרת, אך מגלה שהדבר הביא לתוצאות לא רצויות - היא עתה אכן מבוגרת, וגרה לבד ללא חבריה - שנותרו בגיל בית הספר. סלסט מסבירה לאבי שלא ניתן לשנות את המשאלות שהתגשמו, וכן שלא ניתן לבקש משאלות שונות מאלו שברשימתה. אבי מוצאת לבסוף פתרון - באחת ממשאלותיה ביקשה אבי להיות חברתו של הנער שבתמונה. אבי מחליפה את התמונה באחת שצילמה בבוקר יום הולדתה, לפני שהחלה בבקשת המשאלות. כאשר היא נושפת על הנר, הכול חוזר לקדמותו.
אבי מבינה שהיא צריכה להעריך את הזמן ואת הילדות שלה, וליהנות מהיום בלי לחשוב כל הזמן על המחר.
1948 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1948 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה.
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
אינטרסקופ רקורדס
אינטרסקופ רקורדס (באנגלית: Interscope Records) היא חברת תקליטים אמריקאית השייכת לחברת יוניברסל מיוזיק גרופ.
היסטוריה.
ההתחלה.
אינטרסקופ נוצרה בשנת 1990 על ידי ג'ימי איובין וטד פילד, עם עזרה כספית של אטלנטיק רקורדס (שהייתה בבעלות של 53% על מניית החברה).
בעת פתיחת החברה, היא הופצה על ידי חברת הבת של אטלנטיק, "תקליטי מזרח מערב".
ההוצאה לאור הראשונה של החברה הייתה של הראפר הלטיני "גררדו", אשר הגיע למקום החמישי עם סינגל הזהב "Rico Suave" באביב 1991.
שנה מאוחר יותר, החברה הוציאה את אלבום הבכורה של הלהקה "מרקי מרק והחבורה הססגונית" שהיה לאלבום פלטינה ב-1992.
באותו הזמן, החתימה החברה את הראפרים טופאק שאקור, הלהקות פריימוס, נו דאוט ו-ניין אינץ' ניילז.
Death Row Records.
אף על פי שהיה נראה שאינטרסקופ מצליחים עם ההוצאות הראשוניות שלהם, החברה נתקלה בביקורות על כך ששירי ההיפ הופ שהם מוציאים נשמעים דומים אחד לשני, אך זה השתנה, כשב-1992, איובין עזר כלכלית לשוג נייט ולד"ר דרה בהקמת Death Row Records ודאג שאינטרסקופ תפיץ את המוזיקה שלהם.
המיזם המשותף התחיל להיות רווחי, כאשר Death Row ואינטרסקופ הוציאו את The Chronic, אלבום הבכורה של ד"ר דרה, בדצמבר. האלבום הפך ללהיט השנה החדשה, וקיבל מעמד פלטינה משולש.
לאחר מכן, ב-1993 הוציאו את האלבום Doggystyle של סנופ דוג, אשר הפך ללהיט, ומכר 800,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בעקבות האלבומים של סנופ דוג וד"ר דרה, Death Row ואינטרסקופ, הפכו לחברות תקליטים פופולריות מאוד בתעשיית המוזיקה. עם זאת, החלו ביקורות על מצב הגנגסטא ראפ בתקופה, ולפיכך, טיים וורנר (חברת האם של אינטרסקופ), סירבה להפיץ את האלבום הבא Dogg Food של דה דוג פאונד, שהיה אמור לצאת לשווקים ביוני 1995. אינטרסקופ ו-Death Row עשו עסקה עם פריוריטי רקורדס, על מנת שיוציאו את האלבום בתאריך המתוכנן.
בעקבות זה, טיים וורנר כעסו, ומכרו את אינטרסקופ ל-MCA Inc. (שמאוחר יותר שינתה את שמה ליוניברסל מיוזיק גרופ).
Death Row החלה לקרוס ב-1996, לאחר מותו של שאקור, אסירת נייט ויציאתו של ד"ר דרה מהחברה. באוגוסט 1997, אינטרסקופ, בלחץ של יוניברסל מיוזיק, מכרה את כל השותפות עם Death Row, אך המשיכה להוציא אלבומים של שאקור בעזרת אמו.
כיום.
אף על פי שאינטרסקופ הייתה חברה שעבדה בעיקר עם הסוגה היפ הופ, באמצע שנות ה-2000, היא החלה להתרחב, ולאחר זמן מה, הצליחה החברה בכל הסוגות, עם אמנים כגון מרלין מנסון, לימפ ביזקיט ו-נו דאוט.
לאחר הרכישה של יוניברסל מיוזיק גרופ את PolyGram ב-1998, מוזגו גפן רקורדס ואיי אנד אם רקורדס עם אינטרסקופ, ובכך הפכו אותה לחברה חזקה ומרכזית ביוניברסל.
ב-2004, אוחדה דרימוורקס רקורדס גם היא לאינטרסקופ, והביאה איתה אמנים כגון בלינק-182, פאפא רוץ', רייז אגיינסט, נלי פורטדו, לייפהאוס ורופוס ויינרייט.
ב-2005, הקימה אינטרסקופ חברת בת בשם "צ'ריטרי רקורדס", בשביל אמנים חדשים, בין הידועים ביניהם: טוקיו הוטל, ליידי גאגא וסלינה גומז. למרות שליידי גאגא עדיין באינטרסקופ, הפסיקה לעבוד בצ'ריטרי. בשנת 2007, הקימה אינטרסקופ מיזם משותף עם ג'סטין טימברלייק, להקמת חברת התקליטים "טנמן רקורדס".
משה כהן (זמר)
משה כהן (נולד ב-16 בינואר 1973) הוא זמר ושחקן ישראלי ששר בסגנון ים-תיכוני ומזרחי. שיחק בסרטים "מבט כואב", "מבט כואב 2" ו"חבר ואח".
ביוגרפיה.
בגיל 16 החל משה כהן להופיע במועדון ה"כדור הלבן" בחולון.
בשנת 1991, בעודו בן 19, הקליט את שירו המקורי הראשון, "נדרתי נדר". כהן יצא לסיבוב הופעות במיאמי.
בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה של כהן, "נדרתי נדר". בין השאר הוא כלל את השירים "מילאת לי את חיי", "בליבי", שיר הנושא ו-"מחבק בקבוק".
בשנת 1994 הוציא לאור את אלבומו השני "איזה גורל" שמתוכו היה מוכר הלהיט "טופזיו" והשיר "למה מה קרה?".
בשנת 1995 הוציא לאור את אלבומו השלישי "מבט כואב" שכלל את השירים: "יללי", "סם האהבה" "כמה, כמה", "משחקי קלפים" ודואט עם זהבה בן בשם "אהבה אסורה" ושיר בשפה הערבית. התקליט הגיע למעמד פלטינה.
במקביל לאלבום, יצא הסרט "מבט כואב" שכתב ירמי קדושי וביים ימין מסיקה ומבוסס על שירי האלבום, ועל חייו האישיים של כהן...
בסרט מתאהבת הדמות הראשית, בגילום משה כהן עצמו, באהובה בשם טופזיו, כמו שם אחד מהשירים באלבום השני, בזמן החתונה כהן נורה וטופזיו מרוב הפחד בורחת והחתן הופך לנכה.
לאחר מכן, יצא לאור אלבום ההופעה שהוקלט בלוס אנג'לס והכיל להיטים של כהן מכל הזמנים, ביצוע מיוחד לשיר הטורקי "קמנג'ה" וכן ביצוע לשיר "תגידי" של שלמה ארצי שזכה להצלחה בקרב מעריציו.
בשנת 1997, יצאו לאור הסרט והאלבום "מבט כואב 2" שכללו את השירים "בין יאוש לבין תקווה" ו"נסיכים ואגדות".
בשנת 2000 יצא לאור אלבומו הים-תיכוני האחרון "לא סולח לעצמי". לאחר הוצאת האלבום, חזר כהן בתשובה והפסיק את קריירת השירה למשך כעשר שנים.
בשנת 2011 הקליט אלבום ובו השירים "רק בשבילך", "עלא עיני ועלא ראסי" (דואט עם ראובן המלאך), "הלב", "דמעה" ו"נדר החיים". הסינגל "רק בשבילך" לווה בוידאו קליפ ובסיבוב הופעות בישראל.
בשנת 2014 פתח כהן מפעל לייצור סיגרים בקריית עקרון.
לאחר מכן שיתף פעולה עם אבי ביטר, איתו הופיע והקליט מספר אלבומים בעבר.
תרזה הקדושה מליזייה
תרז הקדושה מליזייה (בצרפתית: Thérèse de Lisieux; 2 בינואר 1873 – 30 בספטמבר 1897), הידועה גם בכינויים "הקדושה תרזה של התינוק ישו המשיח" ו"הפרח הקטן של ישו", הייתה נזירה צרפתייה חברת המסדר הכרמליתי, קדושה ודוקטור של הכנסייה הקתולית.
חייה.
תרזה נולדה באלנסון שבצפון-מערב צרפת למשפחה נוצרית קתולית בעלת אמונה חזקה. חלק מילדי המשפחה נפטרו בעודם רכים בשנים. אביה היה שען וצורף, ואמה רוקמת תחרה. אביה שאף בצעירותו להיות נזיר, אך נדחה כי לא ידע לטינית. אמונת המשפחה הייתה כה חזקה עד שכל חמש הבנות שנותרו בחיים הקדישו את עצמן ואת חייהן לישו והפכו לנזירות.
בהיותה בת 15 קיבלה תרזה אישור חריג להצטרף למנזר, על אף גילה הצעיר והלא מקובל. ב-9 באפריל 1888 נכנסה למנזר, ב-10 בינואר 1889 נדרה את נדריה ועד יום מותה לא יצאה משערי המנזר. במהלך שהותה במנזר כתבה בשפה פשוטה ומובנת איגרות הדרכה המדריכות כיצד לחיות חיי אמונה.
בהיותה בת 24 מתה ממחלת השחפת ונקברה בקתדרלה שבעיר הולדתה. רוב הנסים המיוחסים לה אירעו אחרי מותה, כגון ריפוי ילדה בת 4 מעיוורון. בשנת 1925 הוכרזה כקדושה נוצרית וב-19 באוקטובר 1997 הוכרה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני כאחת ממורי הכנסייה ("דוקטור של הכנסייה").
ארון קבורתה של תרזה ובו עצמותיה וחפצים אישיים נלקח על ידי אנשי הכנסייה למסע במדינות שונות בעולם. במקומות שנקבעו כיעדים במסגרת מסע זה נערכו תהלוכות שבמהלכן נהגו המאמינים לגעת בארון. ב-2011 הגיע הארון לישראל.
בונפיציוס הקדוש
צפריר רונן
צפריר רונן (21 במרץ 1955 - 27 בדצמבר 2008) היה פעיל פוליטי ואיש תקשורת ישראלי, איש ארץ ישראל השלמה.
חייו.
רונן נולד וגדל בעין חרוד מאוחד. בשנת השרות שלו נמנה עם מייסדי קיבוץ גלגל שבבקעת הירדן. את שירותו בצה"ל החל בקורס טיס ולאחר הדחתו מהקורס שירת בסיירת מטכ"ל. למד לתואר ראשון בתקשורת (עיתונאות רדיו וטלוויזיה, 1983) ומייד בחוזרו הקים בקיבוצו, עין חרוד מאוחד, ערוץ וידאו מקומי. הוא סיים תואר שני במנהל עסקים (1998). נשא את ג'ודי, ונולדו להם שלוש בנות.
נפטר במושב מולדת מדום לב.
פעילותו.
קיבוצים ומפלגת העבודה.