וולבס נחשבה לאחת הקבוצות הטובות באנגליה לאורך שנות החמישים תחת הדרכתו של המאמן סטן קאליס, אשר מונה בשנת 1948. במהלך העשור (עונות 1953/1954, 1957/1958, 1958/1959) זכתה הקבוצה שלוש פעמים באליפות אנגליה - האליפויות היחידות שלה עד כה. קאליס הדריך את הקבוצה לזכייה כפולה (1948/1949 ו-1959/1960) בגביע ה-FA. הקבוצה זכתה בגביע היוקרתי עוד קודם לכן, היו שתיארו את המועדון כ"קבוצת הכדורגל הטובה בעולם" לאחר שחזרה מפיגור 0–2 נגד קבוצת בודפשט הונבד ההונגרית וניצחה 2–3. וולבס היא הקבוצה האנגלית היחידה שזכתה בתארים בחמש ליגות כדורגל שונות.
בשנת 1964 עזב קאליס את הקבוצה, שהידרדרה בינתיים לליגת המשנה. שנתיים אחר כך שבה לליגה הבכירה תחת הדרכתו של רוני אלן. אלן הוחלף מאוחר יותר בביל מקגארי שהוביל את הזאבים לגמר גביע אופ"א נגד קבוצת טוטנהאם הוטספר בשנת 1972 (הפסד 2–3) וכן לזכייה בגביע הליגה האנגלית בשנת 1974. הקבוצה ירדה שוב לליגת המשנה בעונה הבאה, אך בעונת 1976/1977 שבה לליגה הבכירה לאחר שסיימה ראשונה בליגת המשנה. במרץ 1980, תחת הדרכתו של ג'ון בארנוול, זכתה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הליגה, לאחר ניצחון על נוטינגהאם פורסט באצטדיון ומבלי.
ואולם המועדון לא הצליח לבסס עצמו על סדרת ההצלחות הזו, ובשנות השמונים הוא הלך והידרדר. שיאה של הקריסה הגיע בסוף שנת 1986, כאשר וולבס רשמה את הירידה הראשונה בתולדותיה לליגה הרביעית, כשהיא על סף פשיטת רגל. לקראת סוף העשור נרכש המועדון על ידי סר ג'ק הייווארד בסכום המוערך ב-20 מיליון ליש"ט, שהציל אותו מקריסה מוחלטת. גרהם טרנר מונה למאמן באוקטובר 1986, וכבר בעונת 1989/1990 שבה לליגת המשנה האנגלית בעקבות שתי עליות רצופות. החלוץ סטיב בול, אשר נרכש מהיריבה המרה וסט ברומיץ' אלביון בסכום של 64,000 ליש"ט בלבד, היה הכוח המניע מאחורי ההתאוששות הזו. בול כבש יותר מ-50 שערים בשתי עונות העלייה וזומן לנבחרת אנגליה עוד כאשר המועדון שהה בליגה השלישית. הוא הוסיף לשחק עבור המועדון עד לפרישתו בעונת .
וולבס כמעט שחוללה היסטוריה בעונת 1989/1990 כשהעפילה למשחקי ההצלבה של ליגת המשנה, שבסיומם עולה קבוצה אחת לליגה הבכירה. עם זאת, היא לא הצליחה להשיג עלייה שלישית ברציפות. שלוש פעמים נוספות (, , ) הגיעה וולבס לשלב הפלייאוף של ליגת המשנה, אך בכל פעם הודחה בשלב חצי הגמר. המזל הרע הסתיים בסיומה של עונת : תחת הדרכתו של המאמן דייב ג'ונס וולבס ניצחה את שפילד יונייטד בגמר הפלייאוף בתוצאה 0–3, ושבה לליגה האנגלית הבכירה אחרי היעדרות בת 19 שנים. הייתה זו, כמובן, הפעם הראשונה בה השתתפה וולבס בליגת הפרמייר ליג החדשה שנוסדה בשנת 1992.
בעונת וולבס ניצחה רק 8 מ-38 משחקיה (אף לא אחד מהם בחוץ), כולל ניצחון מפתיע 0–1 על מנצ'סטר יונייטד. הקבוצה צברה 33 נקודות בלבד וסיימה במקום העשרים והאחרון, שפירושו שיבה לליגת המשנה. עונת 2004/05 נפתחה בצורה רעה, ובעיצומה פוטר מאמן הקבוצה מזה ארבע שנים, דייב ג'ונס. גלן הודל, מאמן נבחרת אנגליה לשעבר, הובא במקומו, והוא הוביל את הקבוצה לסיום העונה במקום התשיעי.
ביולי 2006 החליף מיק מקארת'י, מאמן נבחרת אירלנד וסנדרלנד בעברו, את גלן הודל בתפקיד המאמן והצליח להצעיד את הקבוצה למאבקי הפלייאוף בסיום עונת , בהם כשלה.
באוגוסט 2007 רכש איש העסקים סטיב מורגן את הקבוצה מבעליה הקודמים, ג'ק הייוורד, תמורת סכום סמלי של 10 ליש"ט, תוך התחייבות להשקיע 30 מיליון ליש"ט במועדון. בעונת החמיץ המועדון את העלייה למשחקי הפלייאוף בשל הפרש שערים נחות. המועדון נקט באסטרטגיה של רכישת שחקנים צעירים מליגות נמוכות ובעונת זכה באליפות הפוטבול ליג והבטיח את העפלתו לליגה העליונה - הפרמייר ליג.
הקבוצה שיחקה שלוש עונות בפרמייר ליג ובסיום עונתה השלישית נשרה הקבוצה שוב חזרה אל ליגת המשנה. בסוף עונת 2012/2013 נשרה הקבוצה מהליגה השנייה לליגה השלישית באנגליה. עונה אחת בלבד לאחר מכן שבה הקבוצה לליגה השנייה.
באמצע 2016 נרכשה הקבוצה על ידי קבוצת ההשקעות הסינית, פוסון תמורת 21 מיליון ליש"ט, והשקיעה בחודשים שלאחר מכן 17 מיליון ליש"ט ברכש שחקנים, רבים מהם מפורטוגל וברזיל שהובאו על ידי יועץ הקבוצה, סוכן השחקנים המפורסם, ז'ורז'ה מנדש. יושב הראש החדש של הקבוצה הצהיר אז כי יש לבעלים תוכנית ארוכת טווח עבור הקבוצה, כאשר העפלה והתבססות בפרמייר ליג הם רק חלקה הראשון של התוכנית. בתחילת עונת 2017 מונה הפורטוגלי נונו אספריטו סנטו כמאמן הקבוצה. ב-14 באפריל 2018 הבטיחה הקבוצה את עלייתה לפרמייר ליג, שלושה מחזורים לפני סיום העונה.
את עונת 2018/2019 בפרמייר ליג ו-2019/2020 בפרמייר ליג סיימה וולבס במקום השביעי. ב-29 באוגוסט 2019 העפילה וולבס לשלב הבתים של הליגה האירופית לראשונה מאז שנת 1980 לאחר ניצחון בשני משחקים בשלב הפלייאוף נגד טורינו. היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר, כשבשלב הנוקאאוט של אותה העונה היא גברה על אספניול מספרד ואולימפיאקוס מיוון, אך נכנעה לבסוף לסביליה הספרדית.
את עונת 2020/2021 סיימה וולבס במקום ה-13, עם 45 נקודות. כתוצאה מכך עזב המאמן נונו אספריטו סנטו את המועדון ובמקומו מונה ברונו לאז'ה, מאמנה לשעבר של בנפיקה ליסבון. בעונת 2021/2022 המשיכה הקבוצה את שהותה במרכז הטבלה וסיימה במקום ה-10.
יריבויות.
הקבוצה שעמה יש לאוהדי הוולבס את היריבות הגדולה ביותר היא וסט ברומיץ' אלביון. אצטדיוני שתי הקבוצות מרוחקים כ-18 ק"מ זה מזה. המפגש בין הקבוצות נקרא דרבי המחוז השחור . הוא נערך במסגרות ליגה וגביע (נכון לסוף 2018) 154 פעמים, כשהמפגש הראשון היה ב-1886. בסקר שנערך ב-2008 על ידי Football Pools (הטוטו האנגלי), בין 6,000 אוהדי כדורגל אנגלים, נמצא כי יריבות זו היא החזקה ביותר מבין היריבויות בין מועדונים בכדורגל האנגלי. בנוסף, יש לקבוצה יריבות עם הקבוצות השכנות מבירמינגהאם: אסטון וילה ובירמינגהאם סיטי.
סגל שחקנים.
נכון ל-19 באוגוסט 2022
(קפטן שני)
סמלים ומדים.
הסמל הראשון במדי הקבוצה נקרא "פסגת העיר של וולבס", והוא היה בשימוש בעיקר באירועים בולטים כגון משחקי גמר גביע. ב-1960 שינתה הקבוצה את סמלה לסמל המורכב מזאב מזנק, ולאחר מכן לשלושה זאבים מזנקים. ב-1979 הוחלף סמל הקבוצה בראש של זאב, והוא משמש אותה מאז.
תארים.
שחקנים ידועים.
בין שחקניה המפורסמים של הקבוצה לאורך ההיסטוריה נכללים בילי רייט, הכדורגלן הראשון בהיסטוריה שצבר יותר מ-100 הופעות בינלאומיות, סטן קאליס, דרק דוגאן, ג'ון ריצ'רדס, פרנק מונרו, מל איבס, ביל סלייטר, רון פלאורס, קני היברט, ברט ויליאמס, רובי קין, אלכס ריי, פול אינס וסאול קי יון. שיאן ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים הוא דרק פארקין (501 הופעות) ומלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים הוא סטיב בול, עם 306 כיבושים במדי הקבוצה.
וולבס
ליגת העל האנגלית
אולימפיק מארסיי
דובי זלצר
דב (דוּבִּי) זֶלצֶר (נולד ב-26 בינואר 1931 ברומניה) הוא פסנתרן, מנצח, מלחין ומעבד ישראלי. חתן פרס ישראל לזמר העברי (תשס"ט).
קורות חייו.
ברנרד (בנו) זלצר נולד ב-1931 בעיר יאשי שבמולדובה, רומניה, ובהמשך עבר עם משפחתו לבירה בוקרשט. כבר בינקותו התבלט בכישרונו המוזיקלי; בגיל חמש החל ללמוד נגינה בפסנתר, ובגיל 11 כבר למד תאוריה וקומפוזיציה. כעבור שלוש שנים, בגיל 14, הלחין את המחזמר הראשון שלו, שנקרא "הארץ ללא מבוגרים" שהועלה על במת "התיאטרון המקצועי לילדים" בבוקרשט. בסוף 1947, בגיל 16, העפיל לארץ ישראל עם אחיו חיים באונייה "עצמאות" במסגרת עליית הנוער. אונייתם נתפסה על ידי הבריטים והמעפילים הועברו למחנות המעצר בקפריסין, שם עיברת את שמו ל"דב". עם הקמת המדינה שוחרר מהמחנה, עלה ארצה וכאן השלים את לימודיו בקיבוצים בית זרע ומשמר העמק. בנוסף למד מוזיקה ונגינה בפסנתר במוסדות שונים בארץ, בין היתר אצל מרדכי סתר ופרנק פלג. בהמלצת פלג הוא קיבל מלגה ללימודי המשך במוזיקה בקונסרבטוריונים בחיפה ואחר כך בתל אביב.
ב-1950, שנתיים בלבד לאחר עלייתו ארצה, נמנה זלצר עם מקימי להקת הנח"ל, התמנה למנהלה המוזיקלי הראשון והלחין ללהקה את שיריה הראשונים, בהם "הורה היאחזות" ו"יא ירח". בלהקת הנח"ל הוא הכיר את מי שהפכה לאשתו, הזמרת גאולה גיל, עימה נסע באמצע שנות ה-50 לניו יורק ושם הקימו את להקת "אורנים צבר" (Oranim Zabar Troupe), שביצעה שירי פולקלור ישראליים. זלצר המשיך ללמוד והשתלם בקומפוזיציה ובניצוח באוניברסיטת ניו יורק; הוא ניהל מוזיקלית להקות ותזמורות שונות בארצות הברית ובארץ וניצח עליהן, וכן עסק בהוראת המוזיקה. באמצע שנות ה-60 שבו בני הזוג לישראל. בני הזוג גיל וזלצר התגרשו בניו יורק ב-1968. מספר ימים לאחר מכן נישא זלצר למעצבת האופנה האיטלקייה גרציאלה פונטנה , שהגיעה לישראל מיד לאחר מלחמת ששת הימים. לאורך שנים חילקו בני הזוג את זמנם בין ישראל (בה התגוררו ביפו העתיקה) לפריז ולאיטליה. כיום הם מתגוררים ברומא.
יצירתו.
זלצר הלחין שירים למחזות זמר ולסרטים ישראליים רבים. הוא שילב בלחניו מגוון סגנונות מוזיקליים, מבלדות ועד פופ.
בין יצירותיו הידועות:
הלחנת שירי מחזות הזמר "קזבלן" ("יש מקום", "כל הכבוד", "כולנו יהודים"), "עוץ לי גוץ לי" ("בוקר טוב"), "איי לייק מייק" ("לחיי העם הזה", "מה בסך הכל צריך בן אדם?") והמחזמר "אלוף בצלות ואלוף שום", הלחנת שירי המחזה היידי "המגילה" של איציק מאנגר וחלק משירי המופע "שוק המציאות" של אלתרמן ("בובות שעווה").