ג'רלד אסתרין נפטר ב-29 במרץ 2012 בביתו שבסנטה מוניקה.
איסידורו לנגרה
איסידורו לנגרה (בספרדית: Isidro Lángara Galarraga; נולד ב-25 במאי 1912, פסאיה שבספרד - 21 אוגוסט 1992 אנדואין, ספרד) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
בין השנים 1934–1936 זכה לנגרה שלוש פעמים ברצף בתואר הפיצ'יצ'י.
קריירת משחק.
לנגרה החל את הקריירה בכמה קבוצות מקומיות, עד גיל 18 שבזמן ששיחק במועדון טולוסה מהליגה השלישית בספרד, שמה עליו עין ריאל אוביידו ומשם נשאר באוביידו עד תחילת מלחמת האזרחים בספרד שפרצה בשנת 1936.
בין השנים 1930–1936 בהן שיחק באוביידו, זכה לנגרה בשלוש תוארי פיצ'יצ'י בשלוש עונות ברציפות. בעונת 1933/1934 כבש 60 שערים ב-32 הופעות בלבד, דבר ההופך אותו לשחקן הספרדי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת.
לקראת תחילת מלחמת האזרחים שיחק משחק אחד במועדון אתלטיק בילבאו בדצמבר 1936.
בזמן המלחמה שיחק לנגרה משחקי תערוכה ברחבי אירופה עם הצוות הלאומי הבסקי כדי לגייס כספים למאמץ המלחמתי. במהלך המלחמה שיחק גם בקבוצה אוזאקי שבמקסיקו וסיים איתה במקום השני בליגה המקסיקנית.
לאחר המלחמה חברו לקבוצה, אננגל זובייטה, הציע לו לשחק בסן לורנסו שבארגנטינה, וכך גם עשה. בשנת 1939 כבש רביעייה בהופעת הבכורה שלו נגד ריבר פלייט וגם הפך למלך השערים של הליגה בשנת 1940 כשכבש 33 שערים. בסך כבש 110 שערים ב-121 הופעות עבור סן לורנסו, כולל זכייה בגביע והגעה לגמר הקופה אדריאן סי אסקובר בשנת 1939.
בשנת 1943 חתם במועדון אספנייה מהליגה המקסיקנית שם זכה בתואר הליגה בפעם הראשונה (והיחידה), והיה מלך השערים של הליגה פעמיים. לנגרה הוא השחקן היחידי עד היום שזכה בתואר מלך השערים בשלוש הליגות הבכירות באותה מדינה ובשלוש יבשות שונות.
לאחר שנים רבות בחו"ל חזר לריאל אוביידו שבספרד לשנתיים, בהן כבש 23 שערים ב-29 משחקים.
בסוף הקריירה זכור לנגרה ככובש מצטיין וכבגיל 34 עדיין היה יכול להופיע ברמות הגבוהות ביותר. לאחר הפרישה חזר להתגורר במקסיקו.
לאחר הפרישה.
לאחר פרישתו מקריירת משחק אימן לגרנה את הקבוצה הצ'יליאנית אוניון אספניולה וזכה עימה בליגה הצ'יליאנית. לאחר מכן אימן גם את הקבוצה פואבלה המקסיקנית בין השנים 1952–1953 וזכה עימה בגביע מקסיקו.
לאחר פרישתו מקריירת האימון בילה את מרבית חייו בדרום אמריקה, ולאחר מכן חזר לאזור ביתו בספרד בסוף שנות השבעים לחייו, שם נפטר ב-21 באוגוסט 1992.
ג'רלד אסטרין
אלירן דיין
אלירן דיין (נולד ב־2 במרץ 1980) הוא יזם, גרפיקאי, סופר, משורר ומוציא לאור ישראלי. מקים ועורך כתבי עת מקוונים לשירה וספרות ומנהל תחרות הכתיבה הארצית לילדים על שם ריקה ברקוביץ' לתלמידי בתי הספר היסודיים בישראל. חבר אקו"ם.
ביוגרפיה.
דיין נולד בראשון לציון ומתגורר בה.
את שירותו הצבאי העביר בגדוד הל"א של חיל התקשוב. לאחר השירות הסדיר החל לעסוק בכתיבה טכנית, בבניית אתרי אינטרא-נט, גרפיקה, מצגות ואנימציה. ב-2003 החל לבנות אתרי אינטרנט מבוססי גרפיקה ואנימציית פלאש בעקבות קורס מולטימדיה ואנימציה ממוחשבת בג'ון ברייס אותו סיים שנה קודם לכן. בעיסוקו זה היה פעיל עד שנת 2017 ומאז הוא מתרכז בעיקר בגרפיקה ובכתיבה. ב-2005 הקים את אינדקס העסקים עסקל שהיה פעיל במרשתת עשר שנים, עד שנת 2015. האינדקס פרסם עסקים קטנים ובינוניים.
ב-2012 הקים את מיזם מנעד הפזמונים – ציר מוזיקלי היסטורי המציג את השירים והפזמונים הישראלים מכל שנות הזמר העברי ואת הסיפורים מאחוריהם. מיזם זה התבסס על ציר הזמן של הרשת החברתית פייסבוק שפעל באותן השנים. ב-2013 כתב בשיתוף הזמרת והיוצרת נורית האן זיגלר את השיר "מנעד רגשות" לרגל חגיגות שנה למיזם. האן זיגלר הלחינה ושרה את השיר שהוקדש לאביה.
בעקבות מבצע צוק איתן בשנת 2014 והקיטוב בחברה הישראלית יצר את דרך ארץ מיזם הקורא למניעת האלימות וההתלהמות, קבלת דעת האחר, השמעת קולו של הרוב המתון בישראל וקריאה לפיוס בין חלקי החברה.
כתיבתו ופעילותו בעולם השירה והספרות.
כתיבתו ריאליסטית, אישית וישירה, ומאופיינת במידה רבה בחוויות ואירועים מחייו.
במסגרת עבודתו כבונה אתרי אינטרנט פגש דיין בשנת 2006 את הסופרת והמשוררת ריקה ברקוביץ ומאז ליווה אותה מקצועית וחברית בכל השנים שבהן קיימה את תחרות הכתיבה הארצית לילדים.
ב-2012 פרסם את ספר הביכורים שלו, "כמיהה – כתבי מחשבה ורגש", ראשית כספר דיגיטלי ובהמשך כספר מודפס.
ב-2015 הוציא לאור את ספר הילדים "הכוכב של השכונה" באיוריו של ארבל אלטרמן. הספר זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הספרות מחד ולקוראים רבים מאידך. בהמשך תורגם הספר לשפות אנגלית, רוסית, ערבית ויפנית. עוד באותה שנה ייסד את כתב העת המקוון מוטיב – ירחון בנושא שירה וספרות עברית היוצא לאור מאז ברצף אחת לחודש. הירחון נוסד לזכר אימו, ליאורה דיין, שנפטרה באותה שנה ממחלת הסרטן והוא נושא את שמה. הוא עורך את הירחון עם המשורר יאיר בן-חור והסופר רובי גורדון. במהלך השנים הפך השם מוטיב לשם כולל של מיזמים וכתבי עת בנושאי שירה וספרות שונים שהקים.
ב-2016 הוציא לאור את ספרו השלישי "תשעה ירחי מיתה". את הספר הגדיר בתור ספרו האישי והכואב ביותר. בספר צורפו כתבים שלו ושל אימו, שנמצאו לאחר מותה ונכתבו בזמן מחלתה. דיין לא ידע שאימו כתבה על תחושותיה והיא מצידה לא ידעה שהוא כתב את תחושותיו. לאחר מותה הוא החליט לאגד את הכתבים לספר משותף של שניהם. הכתבים מציגים ספירה לאחור של החיים מרגע גילוי מחלתה של האם ועד סופה וההתמודדות עם הסרטן והשפעתו על החולה ועל קרובי המשפחה והסביבה.
ב-2017 הקים מאגר מידע על משוררים וסופרים הנושא את השם "אוצר הספרות העברית" מבית מוטיב. עוד הקים את הוצאת מוטיב ספרים המוציאה בין השאר את ספריו-שלו ואת ספרי כתב העת מוטיב לצד ספריהם של משוררים וסופרים אחרים.
ב-2018 הקים בשיתוף עם הסופרת והמשוררת עדנה אפק את צמדים – כתב עת לשירה רב-תרבותית. כתב העת מציג שירים עבריים ותרגומים שלהם לשפות זרות; ב-2019 הקימו השניים את כתב העת רסיסים לסיפורים קצרים ואת כתב העת המקוון בעקבות דמויות המקרא, אחריך נרוצה.
ב-2019 הקים שלושה כתבי עת מקוונים נוספים לשירה וספרות במסגרת מוטיב: מוטיב בקטנה – רבעון בנושא שירה עברית קצרה, שירי הייקו ואמרות; מוטיב על נס – כתב עת המעלה על נס בכל גיליון ספר אחד של יוצר אחד; ומוטיב מאוהב – כתב עת לשירי אהבה.
בדצמבר 2019 החל לנהל את תחרות הכתיבה הארצית לילדים על שם ריקה ברקוביץ' המיועדת לתלמידי בתי הספר היסודיים בישראל ביחד עם צוות כתב העת מוטיב, במקומה של ברקוביץ' שנפטרה במפתיע ואגודת הסופרים העברים בישראל.
ב-2020 הקים במסגרת מוטיב כתב עת בנושא מחאה והתנגדות בשם מוטיב מתריס ואת מוטיב בהמשכים כתב עת מקוון המפרסם סיפורים ארוכים בבלעדיות ושמפורסמים בו לראשונה ולא פורסמו בדפוס, במרשתת או בכתבי עת אחרים (על פי רעיון של הסופרת והמשוררת שושנה ויג). באותה שנה הקים עם עדנה אפק את צמדים צעיר כתב עת ליצירה עברית צעירה כשפה זרה. באותה שנה הוציא את ספרו הרביעי "מוקדש ל... מחזור ראשון", ספר שירה ראשון מתוך טרילוגיית ספרי שירה. שני הכרכים הנוספים בטרילוגיה מיועדים לצאת בשנת 2021. עוד באותה שנה הוציא בשיתוף עם המשורר והסופר ערן טורג'מן את הספר "החורף הארבעה־עשר", ספר המיועד לבני נוער ועוסק במחלת הלוקמיה, בו לצד הסיפורים גם שאלות ותשובות מקצועיות על המחלה בפרט ומחלות הסרטן השונות בכלל.
ב-2021 הוציא לאור בשיתוף עם עדנה אפק את הספר "לבד בשני קולות", ספר המיועד לבני נוער ועוסק בתופעת החרם, הביוש והנידוי החברתי בו לצד הסיפורים גם שאלות ותשובות על התופעה. עוד באותה השנה הוציא לאור בשיתוף המשורר והסופר אלעד ארנון את הספר "צו עליון", אף הוא מיועד לבני נוער. הספר עוסק בחללי צה"ל ובסופו שאלות ותשובות על צה"ל ומלחמות ישראל. אחת הדמויות בספר מבוססת על דמותו של סגן יאיר נבנצאל ז"ל שנרצח סמוך למקום מגוריו נווה צוף.
כתבי עת.
כתבי עת שהקים במסגרת מוטיב:
כתבי עת שהקים בשיתוף המשוררת והסופרת עדנה אפק:
הר קורנו
הר קורנו (באנגלית: Mount Cornu) הוא הר בצפון ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
ההר מתנשא מעל מוצאו של קרחון גרגורי; והוא נמצא צפונית לקרחון ברגה.
גובהו של ההר 1,450 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מיפוי ההר.
ההר מופיע לראשונה על גבי מפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמו של פול קורנו, חלוץ בתחום האווירונאוטיקה - שהמציא מסוק והיה הראשון שהצליח להמריא איתו (המראה אלכסונית, ולא אנכית).
שם זה ניתן להר, בדומה לאתרים אחרים בסמוך, שנקראו על שמם של חלוצים בתחום התעופה.
ספסאן ארנה
ספסאן ארנה (ברוסית: Сапса́н Аре́на) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם ברובע פראובראז'נסקויה במחוז המינהלי המזרחי של מוסקבה. מהווה חלק ממתחם האצטדיון של RZD ארנה. עד 2017, נקרא בשם "זירת הספורט הקטנה לוקומוטיב" (малая спортивная арена «Локомотив»). האצטדיון מכיל 10,000 מקומות ישיבה.
זירת הספורט הקטנה "לוקומוטיב" הוקמה באפריל 2009 ונפתחה באופן רשמי ב-12 ביוני 2010. קבוצת המילואים של לוקומוטיב, "קאזאנקה", המשחקת באליפות PFL, עורכת בו את משחקי הבית שלה. האצטדיון מאפשר לקיים משחקים הן ברמת המועדונים והן ברמת הנבחרת.
באפריל 2013, האצטדיון קיבל תעודת התאמה של הקטגוריה הראשונה, המאפשרת לקיים משחקים במסגרת ליגת העל הרוסית. משחק ראשון כזה נערך ב-6 באוקטובר 2013 במסגרת המחזור ה-12 באליפות רוסיה בין צסק"א לדינמו.