רעיון הקמת הטונל היה רעיון של המהנדס הצרפתי אנרי גאוואן (Henri Gavand) בשנת 1867. שנתיים לאחר מכן, ב־6 בנובמבר 1869 העניק לו הסולטאן אבדילאזיז את הזיכיון להקים את הרכבת. הבנייה החלה ב־30 ביולי 1871, לאחר שנמצא בעבורה מימון של משקיעים ברחבי העולם. הבניה הסתיימה בדצמבר 1874, והרכבת נפתחה לקהל ב־17 בינואר 1875.
במקור נמשכה הרכבת על ידי סוסים. בשנת 1910 החלה להיות מופעלת על ידי חשמל. בשנת 1939 הולאמה הרכבת והפכה להיות חלק מה־İETT (ראשי תיבות של İstanbul Elektrik Tramvay ve Tünel) - מערכת התחבורה התחתית של איסטנבול.
בשנת 1971 הוחלפו קרונות העץ המקוריים בקרונות מתכת.
אלון (יישוב)
ההתנחלות אלון היא יישוב קהילתי מעורב דתי-חילוני, מיישובי המועצה אזורית מטה בנימין. ליישוב אין מעמד עצמאי והוא נחשב לשכונה של ההתנחלות כפר אדומים. היישוב נמצא באזור מדבר יהודה, על הגדה הדרומית של נחל פרת (ואדי קלט), בגובה של 250 מטרים מעל פני הים. ביישוב מתגוררות נכון לשנת 2018 כ-230 משפחות.
היסטוריה.
היישוב, שהוקם באפריל 1990 באישור מועצת התכנון העליונה, נקרא על שם יגאל אלון וממוקם בתחילת "כביש אלון", בקרבת הדרך מירושלים לים המלח. בראשיתו נחשב היישוב לשכונת הרחבה של כפר אדומים ונקרא ״כפר אדומים ב״. כך נעקף הצורך באישור של ועדת השרים להתיישבות. לאחר זמן קצר נותקה השכונה מכפר אדומים ומאז היא מנוהלת על ידי אגודה שיתופית קהילתית, עם מזכירות עצמאית.
במרץ 2019, אישרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי תוכנית להכפלת גודל היישוב, והקמת 325 יחידות דיור חדשות.
ממערב ליישוב הוכשר "מצפה אורית", המשקיף על מתלול נחל פרת ויישובי האזור
אופי היישוב.
ביישוב מתקיימים חוגים ופעילויות שונות למבוגרים לילדים ולנוער. ביישוב פועלים מספר מוסדות קהילתיים בין היתר פועלת ספרייה, המשמשת גם מרכז קהילתי תרבותי בו מתקיימות פעילויות מגוונות, וכן בית כנסת, המהווה מלבד מקום תפילה מקום כינוס ומפגש, בו מועברים בין השאר שיעורים והרצאות. ביישוב פועלת המדרשה "בית פרת - מדרשה ישראלית".
ביישוב פועלות מסגרות חינוך לגיל הרך, בהם מטופלים ומתחנכים ילדי היישוב מגיל 3 חודשים ועד לסיום גן החובה. בית הספר הממ"ד הניסויי בכפר אדומים לכיתות א'–ח' ממוקם ביישוב כפר אדומים הסמוך ומתאפיין בגישה ייחודית שמותאמת לרוח השילוב והשותפות בין דתיים וחילונים, ומשמש את יישובי האזור.
תנועת הנוער של הצופים מקיימת פעילות ענפה, פועלת אף היא ברוח יישובי גוש אדומים ופונה לילדים מכיתה ד' ומעלה. שבט יהודה הממוקם בכפר אדומים ומשויך רשמית לעדת הצופים הוא הראשון הפונה לקהל מעורב של חילונים ודתיים והוא מהשבטים המובילים בהנהגת יהודה.
מרבית התושבים עובדים בירושלים ובמעלה אדומים, באזור תעשייה מקומי ובו מספר מפעלי תעשייה קלה, בבתי הספר ובמסגרות החינוך בסביבה וכן ביוזמות תיירותיות מגוונות.
בית חורון
בֵּית חוֹרוֹן הוא התנחלות ויישוב קהילתי בחבל בנימין, לצד כביש 443, סמוך לכפר בית עור אל-פוקא, כ-3 קילומטר צפונית-מערבית לגבעת זאב, השייך למועצה אזורית מטה בנימין וקרוי על שם העיר המקראית בית חורון (עליונה ותחתונה).
היסטוריה.
היישוב הוקם ביום 1 בדצמבר 1977 במחנה צבא ירדני שעבר לרשות צה"ל, ביוזמת אריאל שרון לאחר שהתמנה לשר החקלאות בממשלת בגין במהפך של הבחירות לכנסת התשיעית במאי 1977 . הדבר התאפשר על בסיס צו תפיסה של אדמות "לצרכים צבאיים". הגרעין המייסד מנה 15 משפחות שגרו בקרוונים ו"אשקוביות" על שטח של כ-7 דונם. בשנת 1980 איתרה פליאה אלבק, מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה, על גבעה סמוך למחנה כ-500 מטר מדרום לכפר בית עור אל-פוקא, קרקעות שניתן להכריז עליהן אדמות מדינה. לאחר שהממשלה אישרה את הקצאת הקרקע החלה הקמת יישוב הקבע במקום בסוף 1981. מחנה הצבא הירדני משמש מאז כבסיס ההדרכה החילי של משמר הגבול.
בשנת 2016, הודיע המינהל האזרחי שחמישים יחידות דיור הוקמו ביישוב באופן לא חוקי על ידי החטיבה להתיישבות.
ב-25 בינואר 2016 חדרו ליישוב שני מחבלים מהכפר בית עור א-תחתא ומחנה הפליטים קלנדיה הסמוכים, ופתחו במסע דקירות, בו נרצחה שלומית קריגמן, ואשה נוספת נפצעה באורח בינוני. שני המחבלים נורו ונהרגו.
מקור השם.
חורון הוא שמו הכנעני של האל המצרי הורוס, ובית חורון ציין כנראה את מקום פולחנו. העיר (והדרך הקדומה לירושלים שעברה בה, ובשמה "מעלה בית חורון") נזכרת בתנ"ך, ב, בכתבי יוסף בן מתתיהו, במשנה, במדרש ובתלמוד; בין היתר בשל הקרבות הידועים שהתחוללו בקרבתה, בהם בתקופת יהושע בן נון, מרד המכבים והמרד הגדול.
אופי היישוב.
בית חורון הוא יישוב מעורב, שבו גרים דתיים וחילונים. ב-2014 הוא מנה כ-350 משפחות, רובן ב-200 מבני קבע והשאר ביחידות להשכרה או בקרוונים. רובם המכריע של התושבים עובד מחוץ ליישוב.
מבני הציבור כוללים בית כנסת, מקווה, מועדון נוער, סניף תנועת הנוער בני עקיבא, ו"בית קהילה" - מבנה תרבות וספרייה.
היישוב מחולק לארבע שכונות:
תיירות.
ביישוב מספר אתרי תיירות. בכניסה ליישוב חניון לרווחת הציבור שלידו אנדרטה לזכר שמונה נופלים בקרב בבינת ג'בייל במלחמת לבנון השנייה. ליד האנדרטה הוקמו שולחנות ויש צל. בנוסף הוקם בשנת 2015 מרכז מבקרים בשם ״הכוורת״. ב״כוורת״ מתקיימים סיורים מודרכים לקבוצות על דבורת הדבש והליך הכנת הדבש.
מצפורים.
ביישוב מצפור ע"ש מתת רוזנפלד (אדלר) שנרצחה בפיגוע בצומת גוש עציון, הצופה אל נוף השפלה ומישור החוף וביום בהיר ניתן לראות ממנו את הים התיכון. נקודת תצפית נוספת היא "מצפה אוהד" ע"ש אוהד קלאוזנר שנהרג בקרב בינת ג'בייל במלחמת לבנון השנייה. רוזנפלד וקלאוזנר גדלו בבית חורון. צמוד למצפור מתת הוקם על ידי אחד התושבים מצפור קטן נוסף שמשקיף על שיי'ח זיתון, ההר שבאופק.
אתרים סמוכים.
באתר מעלה בית חורון נערכו שני קרבות היסטוריים מפורסמים, בין כוחות יהודיים לכוחות זרים, אחד בתקופה ההלניסטית (בעת מרד החשמונאים) ואחד בתקופה הרומית (במרד הגדול), שניהם נסתיימו בניצחון הכוחות היהודיים.
בשכנות לבית חורון נמצאים הכפרים בית עור אל-פוקא ובית עור א-תחתא, המשמרים את שם היישובים הקדומים ששכנו במקום, בית חורון העליונה (שנמצאה בפסגת ההר) ובית חורון התחתונה (שלמרגלותיו), וכן גם הכפר א-טירה.
בואדי ג'רידון שלמרגלות היישוב נמצאת חורבת בית סילה בה שרידי כנסייה ביזנטית עם רצפת פסיפס, וכן שרידי בית בד.
גבעון החדשה
גבעון החדשה היא התנחלות באזור הרי בנימין בין גבעת זאב לבית סוריכ. ההתנחלות התארגנה כיישוב קהילתי ומשתייכת למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב שואב את שמו מן היישוב גבעון ששכן באזור בימי המקרא. ליישוב אופי חילוני, אך מתגוררות בו גם כמה משפחות דתיות לאומיות.
שם היישוב.
שמו המקורי של היישוב היה "חדשה". זהו שמו של האזור שבו יהודה המכבי ניצח בקרב חדשה, אחד מהקרבות החשובים במלחמותיו ביוונים. בהמשך נוסף לו השם "גבעון", על שם העיר המקראית גבעון ששכנה בקרבת מקום.
ועדת השמות הממשלתית לא אישרה את השם "חדשה" בשל חוסר ודאות בזיהוי מקומו המדויק של הקרב נגד ניקנור. לאחר חמש שנים של דין ודברים, אישרה הוועדה את השם "גבעון החדשה".
סמל היישוב כולל בתוכו את השמש, לזכר הקרב של יהושע בן נון - "שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון".
בשנת 1998 הוצב ביישוב פיסלה של האמנית אור-נה רן - מקלעת השמש.
היסטוריה.
בשנת 1886 ביקשו יהודים להקים יישוב בקרבת נבי סמואל. השם שנבחר ליישוב החדש היה 'רמה', בהתייחס למקום קבורתו של שמואל הנביא ולזיהוי שרווח בין היישוב המקראי בנחלת שבט בנימין, רמה לבין אזור נבי סמואל.
חברת "נחלת ישראל - רמה" (שהוקמה על ידי ישראל רובינשטיין, יצחק צבי ריבלין ואברהם פראסט) רכשה אדמות באזור והחלה לגייס כספים להקמת יישוב. במשך מספר שנים נעשו כמה ניסיונות להתיישב בפועל על הקרקע שנרכשה, 13 משפחות של יהודים יוצאי תימן הצטרפו לגרעין המתיישבים, על סמך הבטחה שלא קוימה לבנות להם בתים במקום. במרץ 1895 הם עלו על הקרקע וניסו לעסוק בחקלאות, אך עזבו את המקום לאחר מספר שבועות, מאחר שכספי החברה אזלו, המרחק הגדול בין הבית לבין החלקות המעובדות, שנת שמיטה והתנכלויות בלתי פוסקות של ערביי נבי סמואל, שהיו עוקרים את החלקות הזרועות והנטועות.
בשנת 1921, החלה חברת "נחלת ישראל - רמה" לפעול שוב, נרשמה כ"חברה קואופרטיבית לקנית קרקעות בארץ ישראל" ופעלה לגייס כספים לשם הקמת יישוב במקום בכספים שגייסה רכשה בית בכפר בית איכסא הסמוך לנבי סמואל. באוגוסט 1922 ביקר בנבי סמואל הנציב העליון הרברט סמואל ומושל ירושלים רונלד סטורס, כדי לחנוך את מבנה הקבר לאחר ששופץ בעקבות הנזקים הקשים שנגרמו לו במלחמת העולם הראשונה. אנשי "נחלת ישראל - רמה" נפגשו איתו וביקשו שיפעל למען סלילת כביש למקום. בנובמבר 1922 הודיע חברת "נחלת ישראל -רמה" כי 7 משפחות מירושלים יבואו להתיישב בבית שרכשה ולשתי משפחות נוספות תקים החברה "בתי פח". במאי 1923, ערכה החברה הגרלת מגרשים בין בעלי המניות. בשנת 1924, עברו לגור בבית 10 מתיישבים, אך הוא ננטש לאחר חצי שנה, עקב בעיות נגישות, לא הייתה דרך סלולה מירושלים וניתן היה להגיע למקום רק על גבי חמורים. חברת "נחלת ישראל - רמה" לקחה הלוואה מ"בנק משכנתאות ואשראי א״י" שאותה לא יכלה להחזיר והחל הליך הוצאה לפועל. בשנת 1931, נמכר הבית וחלקת האדמה לתושב הכפר בית איכסא.