העקרונות עליהם מבוססים הכפרים האקולוגיים ניתנים ליישום בסביבה עירונית, כמו גם בסביבה כפרית, במדינות מפותחות, כמו גם במדינות מתפתחות. חסידי הרעיון תומכים בעצמאות בתשתיות ואורח חיים בר-קיימא (למשל, פשטות מרצון) של המתיישבים עם מינימום של מסחר מחוץ לאזור המקומי, או האזור האקולוגי. כפרים אקולוגיים הנמצאים בסביבה כפרית מבוססים בדרך כלל על חקלאות אורגנית, פרמקלצ'ר וגישות נוספות שמקדמות תפקוד של מערכות אקולוגיות ומגוון ביולוגי. חלק מהכפרים האקולוגיים משלבים את עקרונות העיצוב של שיכונים שיתופיים, אך עם מיקוד אקולוגי ותהליך יותר "אורגני", שהוא טיפוסי לעיצוב של פרמקלצ'ר.
כפר אקולוגי מתבסס בדרך כלל על:
מטרת רוב הכפרים האקולוגיים היא לקיים סביבת מחיה מקיימת המספקת את רוב צורכי התושבים על בסיס מקומי. הארגון שלו תלוי בדרך כלל על הון חינוכי כלשהו או ערכים מוסרים, המתוארים לעיתים כאקו-אנרכיזם:
נבחרת ספרד
ג'וזפה טורלי
ג'וזפה טורלי (באיטלקית: Giuseppe Torelli; 22 באפריל 1658 - 8 בפברואר 1709) היה ויולן וכנר, פדגוג ומלחין איטלקי, העומד בשורה אחת עם קורלי בין מפתחי הקונצ'רטו והקונצ'רטו גרוסו של תקופת הבארוק.
עיקר חשיבותו של טורלי בתרומתו לפיתוח הקונצ'רטו הכלי (1972 Newman) עמ' 142), בייחוד קונצ'רטי גרוסי וקונצ'רטו סולו, לכלי קשת וקונטינואו, נוסף להיותו מלחין הבארוק הפורה ביותר לחצוצרות (Tarr 1974).
קורות חייו.
טורלי נולד בוורונה. לא ידוע אצל מי למד כינור, אם כי משערים שהיה תלמיד של לאונרדו ברוניולי או של ברתולמאו לאורנטי, אך ידוע בוודאות, שהלחנה למד אצל "ג'אקומו אנטוניו פרטי".
ב-27 ביוני 1684, בגיל 26, הצטרף לאקדמיה פילארמוניקה בקבוצת הכינור השני. בשנת 1689 התמנה למאסטרו די קונצ'רטו בחצר גיאורג פרידריך השני, המרקיז מברנדנבורג-אנסבאך, שם ניצח על התזמורת בביצוע pazzie d'amore e dell'interesse, יצירה דרמטית שחיבר
המאסטרו די קאפלה, הקסטראטו "פרנצ'סקו פיסטוקי", לפני שיצא לווינה בדצמבר 1699. הוא חזר לבולוניה במועד לא ידוע לפני פברואר 1701, כאשר הוא מופיע ככנר ברשימת הנגנים של ב"קאפלה מוזיקלה" המחודשת בסאן פטרוניו, בניהולו של מורו לשעבר להלחנה, פרטי.(Schnoebelen and Vanscheeuwijk 2001).
טורלי מת ב-1709 בבולוניה וכתבי היד שלו שמורים שם בארכיב של סאן פטרוניו. אחיו של ג'וזפה, פליצ'ה טורלי, היה צייר בולונזי בעל מוניטין צנועים, שנמנה בהמשך עם מייסדי ה"אקדמיה קלמנטינה". המוכר ביותר בין תלמידיו הרבים של טורלי היה פרנצ'סקו מנפרדיני.
הרובע השבעה-עשר (פריז)
מרוץ המלכה האדומה
גד (פירושונים)
ל'אלגר
גלקסיה לא סדורה
חבורת אוטומורפיזמים
בתורת החבורות, חבורת אוטומורפיזמים של חבורה formula_1 היא אוסף כל האוטומורפיזמים של החבורה לעצמה, כלומר, אוסף הפונקציות ההפיכות formula_2, המקיימות את התנאי formula_3 (מאקסיומה זו נובע גם ש- formula_4, כאשר 1 הוא איבר היחידה של formula_1).
אם formula_1 היא חבורה, כל פעולת הצמדה, מהצורה formula_7, היא אוטומורפיזם, הנקרא אוטומורפיזם פנימי. אוסף האוטומורפיזמים הפנימיים הוא תת-חבורה נורמלית של formula_8, שאותה מסמנים בסימון formula_9. הפונקציה formula_10 המעתיקה את האיבר formula_11 לאוטומורפיזם ההצמדה formula_12 היא הומומורפיזם, שהתמונה שלו היא כמובן formula_9, והגרעין שלו הוא המרכז formula_14 של formula_1. לפי משפט האיזומורפיזם הראשון, formula_16.
אם G בעלת מרכז טריוויאלי, אז יש שיכון formula_17. אם השיכון הזה הוא על, החבורה שלמה. כאשר G בעלת מרכז טריוויאלי, גם חבורת האוטומורפיזמים בעלת מרכז טריוויאלי. עובדה זו מגדירה את "מגדל חבורות האוטומורפיזמים" formula_18. לפי משפט של Wielandt, המגדל הזה סופי לכל חבורה סופית (בעלת מרכז טריוויאלי).
אוטומורפיזם שאינו פנימי נקרא "חיצוני". תוך שיבוש קל של הטרמינולוגיה, חבורת המנה formula_19 נקראת חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים של formula_1. לחבורה אבלית אין אוטומורפיזם פנימי לא טריוויאלי, אבל כאשר המרכז קטן (ובפרט, כאשר הוא טריוויאלי), לא פשוט לבנות אוטומורפיזמים חיצוניים, ובדרך כלל חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים קטנה ביחס לחבורה. חבורה בת מרכז טריוויאלי ונטולת אוטומורפיזמים חיצוניים נקראת חבורה שלמה.
פלפלון דמוי-אלה
פלפלון דמוי-אלה (שם מדעי: Schinus terebinthifolius) הוא מין של שיח או עץ קטן (7 עד 10 מטר) הגדל באופן טבעי באזורים הטרופיים וסוב-טרופיים באמריקה הדרומית, הכוללים את דרום-מזרח ברזיל, צפון ארגנטינה ופרגוואי. בנוסף, ניתן למצוא את הצמח הזה במדינות הבאות של ברזיל: אלגואס, באהיה, אספיריטו סאנטו, מאטו גרוסו דו סול, מינאס ז'ראיס, פרנמבוקו, פרנה, ריו דה ז'ניירו, ריו גראנדה דו נורטה, ריו גראנדה דו סול, סנטה קטרינה, סאו פאולו וסרז'יפה.
הענפים יכולים להיות ישרים, נשענים, או כמעט שרכיים, וכולם על אותו צמח. העלים מסורגים, באורך 10 עד 22 ס"מ, דמויי נוצה המסודרים בקבוצות של 5 עד 15 עלים; העלעלים הם כמעט סגלגלים, אורכם הוא 3 עד 6 ס"מ ורוחבם 2 עד 3.5 ס"מ, ויש להם שוליים מחודדים, קצה חד עד מעוגל וורידים צהובים. הציר הראשי של העלה עובר בין העלעלים ובדרך כלל הוא מכופף במקצת. הפלפלון הברזילאי הוא דו מיני, והפרחים הלבנים הקטנים מקובצים בצברים על הענפים. צבעו של הפרי הוא אדום וצורתו היא כדורית בקוטר 4 עד 5 מ"מ, והוא נישא על פני צברים צפופים של מאות פירות יער.
לפלפלון דמוי-האלה יש שני זנים:
בדומה למינים אחרים במשפחת האלתיים, לפלפלון דמוי-האלה יש מוהל תא שיכול לגרום לתגובה עם העור אצל אנשים אלרגיים.
שימושים.
פלפלון דמוי-אלה נחשב לעץ קטן ואטרקטיבי, שתפוצתו כעץ קישוט רחבה מאוד באזורים החמים של דרום אמריקה בזכות העלווה המרשימה והפירות שלו. אף על פי שהפלפלון אינו פלפל אמיתי (שם מדעי "Piper"), פירותיו המיובשים נמכרים לעיתים קרובות כגרגרי פלפל ורודים. במינון הנכון, הזרעים משמשים כתבלין ומוסיפים טעם דמוי פלפל למזון. אולם, בכמויות גדולות הזרעים עלולים להיות רעילים.
פולשנות.
קשה לשלוט בהתפשטות פלפלון דמוי-אלה כיוון שהוא שולח שורשים יונקים עמוק לתוך האדמה, והוא יוצר שורשים חדשים אם גודעים את הגזע. כמו כן, פירות הצמח מופצים על ידי ציפורים למרחקים ניכרים מצמח האם (אורניתוכוריה), וכך נוצרים מוקדי פלישה חדשים. לאחר שנשתל כעץ קישוטי מחוץ לבית הגידול המקורי שלו, הפלפלון דמוי-האלה הפך לצמח מבוקש ברחבי העולם והפך בהדרגה למין פולש באזורים סוב-טרופיים רבים בעלי כמות משקעים בינונית עד גבוהה, כולל חלקים של אוסטרליה, בהאמה, ברמודה, דרום הרפובליקה העממית של סין, קובה, פיג'י, פולינזיה הצרפתית, גואם, מלטה, איי מרשל, מאוריציוס, קלדוניה החדשה, ניו זילנד, נורפוק, פוארטו ריקו, ראוניון, דרום אפריקה, ארצות הברית (בעיקר פלורידה והוואי). העץ גדל גם באזורים יבשים יותר, כגון ישראל ודרום קליפורניה.
הפלפלון דמוי-האלה הובא לפלורידה ככל הנראה בשלהי 1981. העץ התפשט בפלורידה במהירות, תפס את מקומם של המינים המקומיים, והתפרש על פני אלפי אקרים. העץ מותאם במיוחד לאכלוס של שטחים מופרים והוא יכול לגדול הן בתנאי יובש והן בתנאי לחות. אופי הגדילה שלו מאפשר לו לטפס מעל עצים נמוכים ולפלוש לחופות העצים הבוגרים, וכך לדחוק מינים אחרים בתחרות על האור. בארצות הברית נחקק חוק שלפיו אסור למכור את הצמח או לשתול אותו, והוא מסווג בקטגוריית המזיקים I של מועצת הצמחים המזיקים האקזוטיים (EPCP). על מנת למנוע את התפשטות הצמח נקבעו קווים מנחים שלפיהם יש להשמיד את אוכלוסיית הפלפלון דמוי-האלה היכן שהדבר מתאפשר.
בישראל.
הפלפלון דמוי-האלה ניטע רבות בישראל כצמח גינון עירוני, והתאקלם בה היטב באזורים מושקים. הפירות של הפרטים הנטועים מופצים למרחקים על ידי ציפורים פרוגיבוריות (כגון בולבולים), ונובטים בקלות במקומות לחים. מנגנון זה של הפצה למרחק אף הביא לכך שהצמח מופיע לעיתים כמין פולש בשטחים טבעיים, בעיקר בבתי גידול לחים.
חבורת האוטומורפיזמים
אליהו אפשטיין
תת-שדה
אחמד בן בילא
ג'ן שקובסקי
ג'ניס "ג'ן" שקובסקי (באנגלית: Janice "Jan" Schakowsky; נולדה ב-22 במאי 1944) היא פוליטיקאית יהודייה אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת משנת 1999 כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-9 של מדינת אילינוי.
ראשית חייה.
שקובסקי נולדה בשם ג'ניס דנוב (Janice Danoff) בשיקגו שבאילינוי, לטילי (לבית קונסו) ואירווין דנוב. הוריה היו מהגרים יהודים, אביה היגר מליטא ואמה היגרה מרוסיה. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת אילינוי ב-1965 עם תואר ראשון במדע המדינה בהתמחות בחינוך יסודי. שקובסקי, חסידה מושבעת של זכויות הצרכן, הייתה ב-1999 האחראית על החוק הדורש הדפסה של תאריכים מעודכנים במוצרי מכולת. היא הייתה מנהלת פרויקטים בארגון לפעולה ציבורית מ-1976 ועד 1985. היא אחר כך עברה לעמדה במועצת המדינה לאזרח הוותיק כמנכ"ל למשך חמש שנים עד 1990, משנבחרה לבית המחוקקים של אילינוי. היא שירתה שם ארבע כהונות.
קריירה.
סידני ייטס, אשר ייצג את המחוז ה-9 מאז 1949, מלבד סבב בחירות אחד שהוא רץ בו לסנאט ב-1962, הודיע ב-1996 שהוא לא ירוץ לבחירות מחדש ב-1998. שקובסקי ניצחה בקלות את הפריימריס של הדמוקרטים, אשר הבטיח לה ניצחון במחוז הדמוקרטי הכבד הזה. היא ניצחה בנובמבר, בבחירות הכלליות, עם 75% מהקולות וניצחה בקלות בבחירות מחדש ארבע פעמים עם 70% או יותר מהקולות. היא רק הבן אדם השלישי לייצג את המחוז מאז 1949.