במהלך המרד היעקוביטי של 1745, עבר ביוט לוסטמינסטר שבלונדון ושנתיים לאחר מכן הוא הכיר את פרדריק, נסיך ויילס ועד מהרה הם נעשו ידידים קרובים. עם מותו של הנסיך ב-1751, ניתנה עדיפות גבוהה לחינוכו של בנו הנסיך ג'ורג' וב-1755 התמנה ביוט לתפקיד המורה הפרטי שלו. ביוט דאג שהנסיך ואחיו, הנסיך אדוארד, יקבלו השכלה בתחום הפילוסופיה של הטבע. דבר נוסף שקרה לאחר מותו של הנסיך פרדריק הייתה התקרבותו של ביוט לאלמנתו, הנסיכה אוגוסטה. שמועות נפוצו על כך שהתנהל רומן בין השניים. סביר להניח שהשמועות הללו היו לא נכונות עקב נישואיו המאושרים של ביוט ועקב אדיקותו הדתית והתנגדותו לאפשרות של ניאוף. ב-1780 הוא נבחר להיות הנשיא הראשון של אגודת אספני העתיקות של סקוטלנד.
ביוט שימש בשנים 1760 - 1761 בתפקיד נער בית הכיסא של המלך ג'ורג' השלישי.
ראש ממשלה.
בשל ההשפעה שהייתה לו על תלמידו הנסיך, קיווה ביוט שמעמדו הפוליטי יעלה בעקבות עלייתו של ג'ורג' השלישי לכס המלוכה ב-1760, אך תקוותיו היו מוקדמות מדי. באותה שנה הוא נבחר מחדש כנציג הסקוטי בבית הלורדים והוא מונה כראש הממשלה דה-פקטו. בתפקיד זה הוא נחל הצלחה בסיום השליטה של המפלגה הטורית והביא לתום מלחמת שבע השנים, אך המלך החל להפנות לו עורף לאחר ביקורת שספג על נאום שנשא ושזוהה כנאום שנכתב על ידי ביוט. כמו כן הציע ביוט את הטלתו של מס על הסיידר וספג ביקורת ועוינות באזורים בהם יוצר המשקה.
העיתונאי ג'ון וילקס פרסם סדרת מאמרים בשם "צפון בריטניה" (The North Briton) ובהם תיאר בצורה סטירית את מערכת היחסים בין הנסיכה אוגוסטה לבין ביוט. ביוט התפטר מתפקידו כראש ממשלה זמן קצר לאחר מכן, אם כי הוא המשיך לכהן כנציג הסקוטי בבית הלורדים עד 1780. יחסי הידידות שלו עם הנסיכה המשיכו אך מאמציה לפייס בינו לבין בנה המלך עלו בתוהו.
סוף חייו.
בשארית חייו המשיך ביוט להתגורר באחוזתו שבהמפשייר, שם המשיך לעסוק בבוטניקה ונעשה פטרון של ספרות ואומנות. בין בני החסות שלו ניתן למנות את איש הספרות סמואל ג'ונסון, את המשורר הסקוטי טוביאס סמולט (Tobias Smollett), את הארכיטקט והמעצב רוברט אדם, את ההיסטוריון ויליאם רוברטסון ואת הבוטניקאי ג'ון היל. הוא גם תרם בנדיבות לאוניברסיטאות הסקוטיות. עבודתו בתחום הבוטניקה הגיעה לשיאה ב-1785 כאשר הוא פרסם טבלאות המפרטות את משפחות הצמחים בבריטניה. הוא מת בביתו שבוסטמינסטר ונקבר ברות'סיי שבאי ביוט.
סויוז 20
סויוז 20 (ברוסית: Союз-20) היא חללית סויוז בלתי מאוישת שהמריאה ב-17 בנובמבר 1975 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן.
מטרת המשימה הייתה בדיקת מערכות בלתי מאוישת. החללית נשאה עימה מטען ביולוגי ובחנה את השפעות השהייה בחלל על אורגניזמים חיים.
הישראלי הרומאני
תל נעמה
תל נעמה (בערבית: תל א-נאעמה) היא גבעה בגובה 83 מטר מעל פני הים, כשני קילומטרים ממערב לכפר בלום שבעמק החולה. התל הוא אתר ארכאולוגי. על גבעה זו התיישבה משפחת שוורץ, שהייתה מראשוני החקלאים בארץ ישראל שעסקו בגידול דגי מאכל. בתקופה מסוימת ישבו במקום מקימי קיבוץ כפר בלום. כיום האתר נטוש ומוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
ההיסטוריה של התל.
ההתיישבות הקדומה.
ממצאים שנמצאו על התל (חרסים ושרידים אחרים) מצביעים על התיישבות בתקופות הכנעניות הקדומה והמאוחרת, בתקופה הישראלית, ומהתקופה ההלניסטית ועד לימי הביניים.
כפר אל-נאעמה.
כפר ערבי, חקלאי, ששכן בקרבת התל. ננטש במאי 1948 במהלך מבצע יפתח. רוב שטחו של הכפר נחרש. תושביו הקימו על התל קבר שייח. הערבים כינו את המקום "תל-אל-חייה" (תל הנחשים) על שם הנחשים ששרצו במקום.
משק שוורץ.
מרדכי שוורץ נולד בפולין וגדל בווינה, אוסטריה למשפחה שעסקה בגידול דגים בהיקפים גדולים. ב-1926 עלה לארץ והחל לפתח את ענף בריכות הדגים במספר מקומות בארץ. ב-1940 הגיע מרדכי עם אחיו, משה ופייבל, לתל נעמה ושם הקימו את משק שוורץ (שנקרא רשמית נעמה). במשק גידלה המשפחה דגי קרפיון למאכל. מבני המשק הוקמו בעזרתו של האדריכל אריה שרון והמשק הוקף בכ-900 דונם של בריכות דגים. החווה פעלה עד לשנת 1971 אז הועברו האדמות לקק"ל והוחכרו לקיבוץ משגב עם. במהלך שנות ה-80 יובשו הבריכות וב-1989 עברו האדמות לידי מינהל מקרקעי ישראל.
הקמת כפר בלום.
ב-1941 עלה למקום גרעין אנגלו בלטי. גרעין זה הקים ב-1943 את קיבוץ כפר בלום. הגרעין בחר להתיישב על הגבעה בגלל ריבוי הביצות באדמות העמק ובתקופה זו עבדו, בין השאר, בבריכות הדגים של משפחת שוורץ.
התל כיום.
על התל נותרו בניינים חרבים וחורשת אקליפטוסים. המקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
בתחילת שנות ה-90 התיישב במקום האמן שלמה קסל (יליד כפר בלום) ושיחזר את אחד הבתים. קסל היה בין הדוחפים להכרזת המקום כאתר מורשת. מינהל מקרקעי ישראל, שהתנגד לפעילותו של האמן במקום, פעל לסילוקו ובשנת 2000 אף הרס את אחד מהמבנים ההיסטוריים שעל התל.
הדוד קמצוץ
הדוד קמצוץ (באנגלית Scrooge McDuck, "סקרוג' מקדאק") הוא דמות מצוירת שנוצרה ב-1947 על ידי קארל בארקס וחברת וולט דיסני.
הדוד קמצוץ (דודו של דונלד דאק מצד אמו) הוא ברווז לבן וזקן ממוצא סקוטי, הידוע בעושרו הרב. נכון לשנת 2013, הדוד קמצוץ הוא הדמות הבדיונית העשירה בעולם עם 65.4 מיליארד דולר.
הדוד קמצוץ נקרא על שם אבנעזר סקרוג' מספרו של צ'ארלס דיקנס, "מזמור חג המולד". בהופועתיו הראשונות הוא היה מאופיין כחמדן, קמצן ואנטי גיבור (בדומה לאבנעזר סקרוג') אך מאוחר יותר הוא מצטייר כחסכן, גיבור ונדבן. הוא נוצר במקור כדי להיות אנטגוניסט לדונלד דאק אך אחרי ההופעה הראשונה שלו ב-Christmas on Bear Mountain הוא נהיה פופולרי ונהפך לדמות קבועה של יקום הברווז של דיסני. בשנת 1952 יצאה סדרת קומיקס משלו בשם "הדוד קמצוץ" שמופקת עד היום.
חייו.
הדוד קמצוץ נולד בגלאזגו שבסקוטלנד ב-1867 למשפחה ענייה. בתחילת דרכו עבד כמצחצח נעליים. בגיל 13 החליט לעבוד כנער סיפון בשביל לחפש את מזלו ולהגשים את החלום האמריקאי. אחרי שמצא אבן זהב גדולה, הוא הקים את אימפריה גדולה של כרייה שהפכה אותו לברווז העשיר בעולם.
אויביו של דוד קמצוץ הם:
סדרת הקומיקס.
הדוד קמצוץ (באנגלית: Uncle Scrooge) היא סדרת קומיקס אמריקאית המתמקדת בדמותו של הדוד קמצוץ. הסדרה מופקת משנת 1952 ועד היום.
70 החוברות הראשונות בסדרה אוירו ונכתבו על ידי המאייר ומחבר ספרי קומיקס קארל בארקס (יוצר דמותו של הדוד קמצוץ). עלילת החוברת ה-71 בסדרה נכתבה על ידי בארקס אך אוירה על ידי המאייר טוני סטרובל. בשנת 1986 עברה הבעלות לחברת גלאדסטון שהחלה להוציא לאור חוברות חדשות בסדרה אשר אוירו על ידי אמנים אמריקאים כגון דון רוזה, ג'ון לוסטיג, פאט מקרגריל, דייב רוסון, מייקל גילברט, ויליאם ואן הורן ועל ידי אמנים אירופאים כגון דן ג'יפס, פרד מילטון, רומנו סקארפה.
אגדות ברווזים.
אגדות ברווזים (באנגלית: DuckTales) היא סדרת אנימציה בת 100 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1987 ל-1990. הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ולימים בערוץ 2 במסגרת התוכנית "זמן דיסני" באמצע שנות התשעים.
התוכנית מתמקדת בהרפתקאותיהם של הדוד קמצוץ והאחיינים של דונלד דאק. אף על פי שהאחיינים מתגוררים בדרך כלל יחד עם דונלד דאק, הם נוהגים לגור יחד עם הדוד קמצוץ כאשר דונלד נקרא לשרת בחיל הים.
הדוד קמצוץ הוא הברווז העשיר ביותר בעולם, והוא עדיין מחפש תמיד דרכים חדשות להגדיל את הונו. רבים מן הפרקים מתמקדים בניסיונות של הדוד קמצוץ למנוע מנבלים שונים לשדוד את כל הונו.
הונו לפי פורבס.
כמעט בכל שנה עיתון פורבס מציג את 15 הדמויות הבדיוניות העשירות ביותר (Forbes Fictional 15). להלן דירוגו וכספו של הדוד קמצוץ:
יואב בן-חלב
יואב בן-חלב היה דמות מצוירת ישראלית שהופיעה במדורי הקומיקס של דבר לילדים והארץ שלנו מאת הצייר "גור", שהוא הצייר אנטול גורביץ'. יצירת הדמות הייתה למעשה פרסומת עקיפה לעידוד שתיית חלב בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 ואף מומנה בשיתוף המועצה לשיווק חלב בישראל. יואב נחשב לגיבור הקומיקס העברי הראשון.
יואב היה ילד בלונדיני בן עשר, עם כובע טמבל וחולצת פסים. הוא שאב את כוחותיו הגופניים והמנטליים משתיית "שתי כוסות חלב טהור". בראשיתם, היו הסיפורים פשוטים מאוד. עם הזמן הסיפורים נהיו מורכבים, אלימים ומוזרים יותר. בעקבות התכנים שלא התאימו לגיל הצעיר, הצייר הוחלף ודמותו הוחלפה בדמות "דרור הגיבור". דרור הוצג כחברו של יואב, אך היה מעודן יותר. הוא הקפיד יותר על לבושו ושאב את כוחותיו משתיית חלב עם תרכיז. בשנות ה-70 יואב חזר בגרסה שחורת-שיער, שלא הצליחה לשחזר את תהילת העבר. סיפוריו היו בנאליים ביחס לעלילות המקוריות. בשנת 1998 הוא חזר כדמות משנה בסדרה "יובב בן חלב – דור ההמשך" שיצרו איתי רייכר, אודי שפירא ויובל רוביצ'ק ופורסמה בעיתון "ערוץ הילדים". היא עסקה בבנו של יואב, יובב, שמנצל את כוחותיו למען הצלחה בבית הספר. הסדרה הופסקה לאחר שנתיים.
2112 (אלבום)
2112 הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק הקנדית, ראש.
האלבום יצא בשנת 1976. האלבום נפתח עם סוויטת הנושא בת 20 דקות שהולחנה על ידי גדי לי ואלכס לייפסן, ונכתבה על ידי ניל פירט שכתב סיפור דיסטופי שמתרחש בשנת 2112. האלבום לפעמים גם מתואר כאלבום קונספט למרות ששאר השירים אינם קשורים לסיפור של היצירה. ראש חזרו על מבנה זה באלבום Hemispheres משנת 1978.