החלק הצפוני של הפואבלו נחשב אחד מהבניינים הפופולריים ביותר לציור וצילום בחצי הכדור המערבי. חלק זה הוא הפואבלו הרב-קומתי הגדול ביותר שעדיין קיים. הפואבלו בנוי מקירות חימר שעוביים עשוי להגיע לכמה מטרים. המטרה העיקרית של הפואבלו הצפוני הייתה להגן על התושבים. עד לשנת 1900 הגישה לחדרים בקומות התחתונות הייתה באמצעות סולמות שהורדו מהגג, ואז ירידה בסולם פנימי נוסף. במקרה של התקפה הסולמות החיצוניים סולקו בקלות.
יחידות המגורים במבנה זה מורכבות בדרך כלל משני חדרים, שאחד מתוכם משמש לשינה וצרכים כלליים, והשני משמש כחדר אוכל, בישול ואחסון. כל יחידה כזו היא מבודדת ואין מעברים בין היחידות השונות. האינדיאנים בטאוס לא עשו שימוש רב ברהיטים בעבר, אך כיום הם משתמשים בשולחנות, כיסאות ומיטות. בפואבלו חל איסור להשתמש בחשמל, מים זורמים וצנרת פנימית.
קיר הפואבלו מקיף את הכפר באופן מלא מלבד בכניסה, כסמל לגבולות הכפר. בעבר הקיר היה גבוה לעומת היום, והוא שימש כחומת מגן נגד השבטים היריבים. הנהר הזורם דרך הפואבלו משמש כמקור השתייה ומי הבישול העיקרי עבור תושבי הכפר. הנהר לא קופא לחלוטין בחורף אף על פי שנוצרת שכבת קרח עבה, אך בגלל זרימת המים בנהר התושבים המקומיים יכולים לשבור את הקרח ולהשיג מים טריים.
חיי הקהילה.
בפואבלו יש ייצוג לשלוש דתות: נצרות, הדת המקורית והכנסייה האינדיאנית. רוב האינדיאנים הם קתוליים. הקדוש המגן של הפואבלו הוא הירונימוס.
תחושת השייכות הקהילתית, המתבטאת במשפט "אנחנו בקן אחד", החזיקה עד כה את בני הטאוס. הציפייה מהגברים והנשים היא לסייע בחובות הקהילתיות כאשר הם נדרשים לעשות זאת. הפרט נדרש לוותר על שאיפותיו האישיות אם הן מתנגשות עם צורכי הקהילה. המשפחה מהווה מוסד חשוב בטאוס. לצאצאים מצד האב ומצד האם יש את אותן זכויות. כל משפחה מתגוררת ביחידת מגורים נפרדת, ולאחר החתונה הבעל והאישה עוברים לגור בדירה משל עצמם. כיוון שקרוביהם גרים לידם, ישנה עזרה הדדית בכל הקשור לטיפול בילדים. המבוגרים מלמדים את הצעירים על הערכים והמסורות שעברו במהלך הדורות, דבר המסייע לשימורה של תרבות טאוס.
כיילה
חרש (בעל מקצוע)
ויליאם טל (סדרת טלוויזיה)
דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר
דה הבילנד DHC-6 טווין אוטר (באנגלית: de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter) הוא מטוס נוסעים/שרות דו מנועי, טורבופרופ מתוצרת דה הבילנד קנדה, בעל יכולת המראה ונחיתה קצרה (STOL ) . המטוס יכול לשאת עד 20 נוסעים. המטוס מתוכנן להמראות ונחיתות ממסלולי עפר. ניתן להתקין על כן הנסע של המטוס, במקום הגלגלים, מגלשי סקי, מצופים או כן נסע אמפיבי.
יכולת המטוס לשיעורי נסיקה/צלילה גבוהים מאפשרת שימושים כמו הטסת צנחנים ופינוי רפואי.
היסטורית פיתוח ויצור.
חברת דה הבילנד קנדה () התחילה לפתח את אב הטיפוס של המטוס, כתחליף דו מנועי ל-DHC-3 החד מנועי, ב-1964. ב-20.5.1965 טס האבטיפוס (CF-DHC-X) את טיסתו הראשונה. בתהליך הפיתוח יוצרו ששה אבות טיפוס.
בשנת 1967 נמסרו המטוסים הסדרתיים הראשונים מסדרה 100-.
מאז, יוצרו על ידי חברת דה הבילנד קנדה 844 מטוסים סדרתיים, שחלקם עדיין פעילים ברחבי העולם.
בשנת 1988 הפסיקה החברה את יצור הדגם וסגרה את קו הייצור בקנדה. כלי הייצור נרכשו על ידי חברת Viking Air מ British Columbia , שהחלה לייצר חלקי חילוף לדגם.
בשנת 2005 רכשה וייקינג אייר את רישיון הסוג (TYPE CERTIFICATE) מחברת בומברדייה איירוספייס (BOMBADIER AEROSPACEׂ), שקנתה את דה הבילנד מידי חברת בואינג ב-1992. לאחר מכן רכשה החברה את רישיונות הסוג של כל דגמי DHC מ 1- עד 7-.
בשנת 2007 החליטה וייקינג אייר לחדש את יצורו של הדגם בגרסה 400-. המטוס הראשון נמסר ללקוח ב-2010 ועד 2015 יוצרו ונמסרו 75 מטוסים.
גרסאות המטוס ונתוניו.
למטוס נבנו שלש גרסאות. DHC-6 100 ו DHC-6 200 על ידי De Havilland Canada ו DHC-6 300 על ידי Viking Air .
שימוש למטוס בישראל.
רישום: 4X-AHP - סדרה 100. משרת את חברת עיט שירותי תעופה ותיירות למטרות הצנחה בשדה תימן. בעבר שירת המטוס כמטוס נוסעים בטיסות הקו תל אביב - ראש פינה של עיט שירותי תעופה.
רישום: 4X-AHZ - סדרה 300. שרת את חברת ארקיע מאפריל 1989 ועד מאי 1997. כינויו בארקיע היה "מצדה" והוא שימש לטיסות קו פנים ארציות ולטיסות הנאה בשמי הארץ.
תאונות ותקריות מיוחדות בישראל.
4X-AHP: בשנת 1996 - תאונה בנחיתה במנחת פיק שברמת הגולן
4X-AHP: בשנת 2007 - תקרית בטיחותית במסגרת הצנחות בשדה תימן
ציון (הערכה)
ציון הוא מתן ערך המשקף ומכמת את איכותה של פעילות מסוימת, במנעד ולפי אֲמָת-מידה (סקאלה או סולם-ציונים) נתונה, ומאפשר לבוחנים או לבודקים לקבוע אם הנבחן או הנבדק "עובר" או "נכשל".
מקור השימוש במילה במשמעות זו בעברית מגיע מהמונח "מצוין" שבו מציינים ומורים על חפץ יוצא דופן ומיוחד, בדומה לביטוי ציוני דרך.
תוצאות הציון: עובר או נכשל: נהוג לחלק בין שני סוגי מצב תוצאה של הציון ולמיינו כציון "עובר" או "נכשל". בדרך כלל ערך הציון נע בתוך מנעד ציונים, לדוגמה בין אפס למאה, או בין גרוע למצוין, אך יש שהציון עצמו הוא רק אחד משני מצבי התוצאה, לדוגמה במבחן נהיגה מעשי שבו ערכי הציון הם עובר או נכשל.
ציון יחסי: לעיתים ניתן לציון אופי תחרותי לשם קביעת ניצחון ("קונקורסי"), ומקומו של הציון ביחס לציוני הנבדקים האחרים הוא החשוב, ולא רק ערכו כשלעצמו. בתחרות בהתעמלות מכשירים, למשל, נותנים השופטים ציון לכל אחד מהמשתתפים, והמנצח הוא בעל הציון הגבוה ביותר.
כאשר לנבדק מסוים ניתנת סדרה של ציונים, לעיתים מייצרים מהם ציון כולל המסכם את כלל הציונים שנבחנו. חישוב הציון הכולל נעשה בדרכים שונות. המקובלות שבהם:
חוסר ההערכה שבציון.
אף שציון הוא דרך כמותית פשוטה לשקף את איכותה של פעילות מסוימת, לעיתים לא די בו. בעת הערכה של עובד, למשל, ניתן לתת לו ציון הערכה לפי קריטריונים שונים, ואף לכלול ציון זה בנוסחה לחישוב הבונוס השנתי, אך לעיתים נדרשת גם הערכה מילולית המשקפת טוב יותר את תרומתו של העובד למקום העבודה, מידע שאובד בכימות המספרי.
במערכת החינוך.
השימוש בציונים נפוץ במערכת החינוך, לשם הצגת רמתו של התלמיד במבחן מסוים, במקצוע או קורס שנלמד במשך סמסטר מסוים, או בשנת הלימודים, או במאפיינים נוספים שלו, כמו התנהגותו. קיימת דעה המבקרת את מדרוג התלמידים ומבקשת לבטלו, אך יש הדבקים בתפישה שהכימות נחוץ ואף חיוני לקיומם של ארגונים ומערכות.
ציוניו של כל תלמיד מפורטים בתעודה שהוא מקבל אחת לתקופה, במחצית שנת הלימודים או בכל שליש. (כיום עדיין נהוג לתת תעודות לפי הלוח העברי בט"ו בשבט, לקראת חופשת הפסח ובסוף שנת הלימודים בתחילת הקיץ).
בעקבות ביקורת על מערכת הציונים ההופכת את התלמידים לדברי המבקרים ל"מספרים" או ל"נתונים" בלבד (סטטיסטים), בבתי הספר הפתוחים (כמו רשת בתי הספר הדמוקרטיים או בתי ספר דיאלוגיים) משתדלים להימנע מציונים ולהישען יותר על הערכה מילולית, או אף משמיטים את הציונים לחלוטין. תפישה זו אומצה גם בבתי ספר רבים בישראל בשנות השמונים והתשעים, אך המגמה השתנתה חליפות לפי תפישותיהם השמרניות או החדשניות של שרי החינוך וצוותיהם.
ציונים ניתנים בשלושה סוגי סולמות הערכה (סקאלות):
בשלושת סוגי הסקאלות, מחולקים הציונים לשתי קבוצות: כאלה המייצגים הצלחה וכאלה המייצגים כישלון. ציון "נכשל" פירושו חוסר הכרה בלימודים שבהם ניתן ציון זה, ובעקבותיו נדרש התלמיד לעבור מבחן חוזר, או לחזור על פרק הלימודים שבו נכשל. במקרים קיצוניים מביא ציון "נכשל" להפסקת הלימודים.
לציון תפקיד במתן משוב להורים על השגי ילדיהם וכן הוא משמש ככלי הערכה הקובע קבלה לבתי ספר אחרים, אוניברסיטאות, יחידות צבא מסוימות ועוד. מבחנים הקובעים ציונים משמשים גם כתמריץ לתלמידים לחזור וללמוד היטב את חומר הלימודים. מנגד יש הטוענים שלעיתים שיטות חינוך מבוססות ציונים גורמים לתלמידים לחץ מיותר וגורמים לתלמידים ללמוד בשביל הציון ולא בשביל הידע. בנוסף יש תפישות לפיהן הבחינה עצמה מגבילה את היקף הלימודים ואופן הלימודים ל"חומר" שידיעתו מתאימה למבחן, ומרדידה את חוויית הלימוד ומידת החידוש וההעמקה של התלמיד בעת תהליך הלמידה. משום כך לכן בשיטות חינוך חלופיות (אלטרנטיביות) במקרים רבים לא נערכים מבחנים ולא מוענקים ציונים.
במערכת החינוך בישראל.
במערכת החינוך בישראל התעודות ניתנות במחצית שנת הלימודים או בכל שליש. כיום עדיין נהוג לתת תעודות לפי הלוח העברי בט"ו בשבט, לקראת חופשת הפסח ובסוף שנת הלימודים בתחילת הקיץ. במערכת השכלה הגבוהה מפרסמים ציונים בסוף כל עונת לימודים (הסמסטר).
ממיינים גם את איכות הציונים, ואת הערכת התוצאה שלהם: