בגן הלאומי גבעות הכורכר נס ציונה ישנם ריכוזי צמיחה של אירוס הארגמן ואירוס ארץ-ישראלי כמו גם ריכוזי צמיחה של כ-300 מינים נוספים, בהם רותם המדבר, שמשון אזוביוני, אזוביון דגול, כלניות, קורנית מקורקפת, עדעד כחול ועוד. ייחודו של האזור הוא בשילוב של צומח מדברי עם צומח ים תיכוני, בשל קרקע הכורכר. בלב האתר חורשות קטנות של אורן ואקליפטוס.
בחלק הצפוני (המוצל יותר), ליד הפרדס וחורשת האקליפטוס, ניתן למצוא מינים רבים של פרחים, בהם: אירוס הארגמן, צבעוני השרון, כלנית מצויה, נורית אסיה, חרצית עטורה, מרגנית השדה, לשון-שור מגובבת, תורמוס ארצישראלי, סביון אביבי ועוד. בתלולית העפר שבפאתי השמורה ניתן למצוא צמחי מעזבות כגון חמציץ נטוי, חרצית עטורה וסרפד.
בחלק הדרומי של השמורה הצמחייה מדברית יותר ובתצורת בתה, וזאת בשל היותה פחות מוצלת ובעלת מפנה דרומי.
היסטוריה.
חלקות רבות באתר נמצאות בבעלות פרטית, על חלקן גדלו פרדסים והוקמו בתי אריזה שננטשו עם הזמן. חלקים באתר שימשו כמזבלה, כולל מזבלת חומרי בניה וכאתר כריית חול והשבילים בה נחרצו בתנועת רכבי שטח וטרקטורונים. הגן הלאומי מופיע כבר בתוכנית מיתאר ארצית לגנים לאומיים שמורות טבע ושמורות נוף (תמ"א 8) שאושרה ב-1981. ב-1982 פורסמה תוכנית מתאר מחוזית למחוז מרכז (תמ"מ 3), וגם לפיה גבעות הכורכר בנס-ציונה מיועדות לגן לאומי. עם זאת, בתחילת שנות התשעים קודמה תוכנית לבניית מגורים על חלק מהשטח שיועד לגן הלאומי. התוכנית בוטלה על ידי עיריית נס ציונה בשנת 1994, בעקבות לחץ של ארגוני סביבה ופעילים שנאבקו להגן על ערכי הטבע במקום, אך בעלי הקרקעות הגישו תובענה בדרישה לאפשר להם לבנות במקום. במקביל, נערכו פעולות הסברה וניקיון בשיתוף בני הנוער של היישובים הסמוכים וארגוני שמירת טבע והאתר קודם כריאה ירוקה ואתר טיולים ייחודי ליישובי הסביבה המתפתחים במהירות. התושבים הקימו גוף מאבק בשם "פורום גבעות הכורכר" שנלחם על מנת לשמר את הגבעות, בתמיכת החברה להגנת הטבע. במסגרת זו אורגנו פעילויות רבות, בהן צעדה שנתית מסורתית באביב, צעדת נס ציונה בסימן "שומרים על גבעות הכורכר".
ביוני 2006 פסקה השופטת שרה סירוטה מבית המשפט המחוזי בתל אביב כי לא תתאפשר בנייה על גבעות הכורכר בנס ציונה בשל סיכון ערכי נוף וטבע, ובראשם אירוס הארגמן הנדיר הפורח במקום. בית המשפט קבע כי בעלי הקרקעות הפרטיות בתחום גבעות הכורכר לא יקבלו זכויות בנייה במקום, וזאת בהסתמך על תוכניות המתאר המחוזיות והארציות, המתחשבות בערכי טבע ונוף. באפריל 2008 דחה בית המשפט העליון את ערעורם של בעלי הקרקעות ויזמי הנדל"ן. בנובמבר 2014 קבעה מליאת הוועדה המקומית לתכנון ובניה נס ציונה את גבולות הגן הלאומי, ובאותה שנה קמה קבוצת מתנדבים ופעילים בשם "שומרי הגבעות" שהצטרפה לפעילות להגנה על השטח. בספטמבר 2016 גידרה עיריית נס ציונה את מרבית שטח הגן, במטרה למנוע את כניסתם של רכבי שטח ולצמצם את הפגיעה בערכי הטבע. בדצמבר 2020 חתמה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל על צו המכריז על שטח הגן הלאומי המיועד כ"תחום מוגן" שתיאסר בו תנועת כלי רכב. הצו נכנס לתוקף בחודש מרץ 2021.
אזור אדמאווה
אזור אדמאווה (בצרפתית: Région de l'Adamaoua) הוא אזור בקמרון, שנוצר עקב התפרקות אזור הצפון לשעבר לשלוש ישויות: הצפון, אדאמווה והצפון הרחוק. ההתפרקות אירעה בשנת 1983. אדאמווה ממוקם בין החלק הדרומי והצפוני של קמרון.
באזור מתגוררים 1,200,970 תושבים (נכון ל-2015). בירת האזור היא נגאונדרה.
נפות.
מבחינה מנהלית אזור אדמאווה מחולק ל-5 נפות.
מפלגת פינה גייל
אתלקלצטיד
אתלקלצטיד (etelcalcetide), לשעבר ולקלצטיד (velcalcetide), הוא החומר הפעיל בתרופה פארסביב (parsabiv).
אתלקלצטיד הוא תרופה מחקת-סידן (קלצימימטית) המיועדת לטיפול בפעילות-יתר שניונית של בלוטת יותרת-התריס בחולים העוברים דיאליזה. התרופה ניתנת לווריד בסוף כל דיאליזה. התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.
היסטוריה.
במקור, אתלקלצטיד פותח על ידי חברת קאי פרמסוטיקלס (KAI Pharmaceuticals) מארצות הברית. לאחר תוצאות חיוביות בניסויים קליניים שלב II, אמג'ן רכשה את KAI בתמורה ל-315 מיליון דולר.
בשנת 2011, חברת KAI הגיעה להסכם עם אונו פרמסוטיקל (Ono pharmaceuticals) היפנית לגבי ייצור של אתלקלצטיד ביפן. שווי העסקה היה מיליארד ין יפני. ב-25 באוגוסט 2015, אמג'ן הודיעה על הגשה של בקשה לאישור של תרופה חדשה למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), עבור אתלקלצטיד. בנובמבר 2016 סוכנות התרופות האירופית (EMA) אישרה את התרופה. בפברואר 2017 ה-FDA האמריקאי אישר את פארסביב לטיפול בפעילות-יתר שניונית של בלוטת יותרת-התריס.
מחקר.
ניסויים קליניים של שלב II מצאו כי אתלקלצטיד היה מסוגל להפחית רמות של PTH בקוהורט אחד ב-49%, לעומת עליה של 29% קבוצת האינבו. בניסוי קליני אחר של שלב II, 89% מהחולים חוו 30% הפחתה ב-PTH ו-56% השיגו רמת PTH של 300 פק"ג/מ"ל. ב-2017, 2 ניסויים קליניים שלב III, מצאו ששימוש באתלקלצטיד הראה הפחתת תסמינים גדולה יותר, בהשוואה עם אינבו. אתלקלצטיד אף היה מסוגל להפחית רמות של PTH מתחת ל-300 פק"ג/מ"ל, לעיתים קרובות יותר. ניסויים קליניים פדיאטריים של שלב I של אתלקלצטיד, מתוכננים עבור ארצות הברית ובריטניה.
שימושים רפואיים.
אתלקלצטיד נמצא בשימוש לטיפול בפעילות-יתר שניונית של בלוטת יותרת-התריס, באנשים עם אי-ספיקת כליות כרונית (CKD), המטופלים בהמודיאליזה. פעילות-יתר של בלוטת יותרת-התריס (Hyperparathyroidism) היא מצב של רמות גבוהות של הורמון יותרת-התריס (PTH) וניצפה לעיתים קרובות, באנשים עם CKD.
כימיה.
אתלקלצטיד הוא חלבון, המורכב ברובו מ-D-חומצות אמינו, במקום מ-L-חומצות אמינו הנפוצות.
הגדרה כימית: אתלקלצטיד הוא דיסולפיד של N-אצטיל-D-ציסטניל-D-אלאניל-D-ארגיניל-D-ארגיניל-D-ארגיניל-D-אלאניל-D-ארגינינאמיד עם L-ציסטאין.
פרמקודינמיקה.
מנגנון פעולה.
אתלקלצטיד פועל על ידי קישור והפעלת קולטן חישה לסידן (CaSR) בבלוטת יותרת התריס כמפעיל אלוסטרי, מה שמביא להפחתה ולדיכוי של PTH.
פרמקוקינטיקה.
אתלקלצטיד עובר אלימינציה מסדר ראשון, עם זמן מחצית חיים של 19 שעות. לא בוצעו ניסויי אינטראקציות בבני אדם. ניסויים במבחנה הראו היעדר זיקה של אתלקלצטיד לאנזימי ציטוכרום-P450 או לחלבוני טרנספורט נפוצים. אי לכך, לא צפויות אינטראקציות פרמקוקינטיות רלוונטיות.
תופעות לוואי.
תופעות לוואי נפוצות (ביותר מ-10% של האנשים) הן בחילה, שלשול, התכווצויות שרירים והיפוקלצמיה (רמות נמוכות מידי של סידן בדם). בניסויים קליניים, היפוקלצמיה הייתה בדרך כלל, קלה עד מתונה וללא תסמינים. עליה במקטע QT של יותר מ-60 מילישניות אותרה ב-1.2% מהאנשים שקיבלו אתלקלצטיד.
עקב הרמות הנמוכות יותר של PTH שלם (iPTH) המושגות על ידי שימוש בתרופה זו, ייתכן כי מחלת עצמות דינמית, עלולה להופיע ברמות של מתחת ל-100 פיקוגרם\מיליליטר (פק"ג/מ"ל).
התוויות נגד.
לתרופה התוויית נגד לשימוש באנשים עם רמות סידן נמוכות בדם, מתחת לנורמה.
פרד ואנווליט
פרדריק אדמונד "פרד" ואנווליט (באנגלית: Fredderick Edmund "Fred" VanVleet; נולד ב-25 בפברואר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת טורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
נעורים ומכללות.
ואנווליט נולד וגדל בעיר רוקפורד שבאילינוי, ובין השנים 2012–2016 למד באוניברסיטת המדינה של ויצ'יטה אשר בוויצ'יטה, קנזס. בעונתו הראשונה כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העפיל עמה לשלב חצי גמר טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדות המועדון. ב-3 העונות הבאות שימש כרכז הפותח של הקבוצה, ורשם ממוצעים של 12.5 נקודות ו-5.4 אסיסטים למשחק. לאורך קריירת המכללות קבע את שיאי המועדון עבור אסיסטים (637) וחטיפות (225) בקריירה.
קריירה מקצועית.
לאחר שלא נלקח על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2016, השתתף ואנווליט בליגת הקיץ של ה-NBA כשחקן טורונטו ראפטורס. לקראת עונת חתם על חוזה לא-מובטח בקבוצה הבכירה, ולאחר שהרשים במשחקי קדם העונה זכה למקום קבוע בסגל. לאורך עונת הרוקי נשלח מספר פעמים לקבוצת הבת של הראפטורס מליגת הפיתוח, ראפטורס 905, וזכה עמה באליפות הליגה. ב-16 המשחקים בהם השתתף בליגת הפיתוח רשם ממוצעים של 16.9 נקודות ו-7.6 אסיסטים למשחק.
בעונתו השנייה ב-NBA השתתף ב-76 משחקים עבור הראפטורס, ושימש כרכז המחליף הבכיר של קייל לאורי. ב-28 בינואר 2018 קלע שיא קריירה של 25 נקודות במשחק מול לוס אנג'לס לייקרס. לאורך אותה עונה קלע ואנווליט 8.6 נקודות בממוצע למשחק, ובהצבעות לפרס השחקן השישי של העונה ב-NBA סיים במקום השלישי, אחרי לו ויליאמס ואריק גורדון.
לקראת עונת חתם על הארכת חוזה בטורונטו לשתי עונות נוספות, עבור כ-18 מיליון דולר. ב-11 בדצמבר 2018 חילק שיא קריירה של 14 אסיסטים במשחק מול לוס אנג'לס קליפרס. בפלייאוף 2019 גברה טורונטו על אורלנדו מג'יק (4–1), פילדלפיה 76' (4–3), מילווקי באקס (4–2) וגולדן סטייט ווריורס (4–2) בדרך לזכייתה הראשונה אי פעם באליפות ה-NBA. בסדרת הגמר מול הווריורס הצטיין ואנווליט עם ממוצע של 14.0 נקודות למשחק.