ההיעדרויות התכופות של דרה מבית הספר סיכנו את מעמדו כצולל בנבחרת השחייה של בית הספר שלו. לאחר התיכון, הוא למד בבית הספר למבוגרים בצ'סטר בקומפטון בעקבות דרישותיה של אמו לקבל עבודה או להמשיך בלימודיו. לאחר נוכחות קצרה בבית ספר לשידורי רדיו, הוא עבר למגורי אביו ולמעון סבו וסבתו לפני שחזר לבית אמו.
השנים הראשונות.
בהשראת השיר Grandmaster Flash "The Adventures of Grandmaster Flash on the Wheels of Steel", ד"ר דרה השתתף לעיתים קרובות במועדון בשם Eve's After Dark כדי לצפות בדי ג'ייז וראפרים רבים בהופעה חיה. לאחר מכן הוא הפך לדי ג'יי במועדון, בתחילה תחת השם "Dr. J", על סמך הכינוי של יוליוס ארווינג, שחקן הכדורסל האהוב עליו. במועדון הוא פגש את הראפר השאפתן אנטואן קארבי, לימים הפך לחבר DJ Yella מ-N.W.A. זמן קצר לאחר מכן הוא אימץ את הכינוי ד"ר דרה, שילוב של הכינוי הקודם ד"ר ג'יי ושמו הפרטי, המתייחס לעצמו כ"מאסטר במיקסולוגיה".
ב-1984, היה חבר בהרכב אלקטרו-הופ בשם "World Class Wreckin' Cru" שהוציאה את אלבום הבכורה שלה תחת הלייבל Kru-Cut ב-1985. הקבוצה תהפוך לכוכבות של סצנת האלקטרו-הופ ששלטה בהיפ הופ בתחילת אמצע שנות השמונים של החוף המערבי. "Surgery", אשר שוחרר רשמית לאחר שהוקלט לפני הקמתה הרשמית של הקבוצה, יציג באופן בולט את ד"ר דרה על הפטיפון. התקליט יהפוך ללהיט הראשון של הקבוצה, וימכר 50,000 עותקים באזור קומפטון. ד"ר דרה ו-DJ Yella ביצעו גם מיקסים עבור תחנת הרדיו המקומית KDAY, והעלו את הרייטינג של תוכנית העומס שלה אחר הצהריים The Traffic Jam.
ב-1986, ד"ר דרה פגש את הראפר אושיה ג'קסון - הידוע בכינויו אייס קיוב - ששיתף איתו פעולה כדי להקליט שירים עבור Ruthless Records, חברת תקליטים היפ הופ המנוהלת על ידי הראפר המקומי Eazy-E. והם ייסדו את להקת N.W.A - להקת מוזיקת גנגסטה ראפ מצליחה מאוד ושנויה במחלוקת, שהתמקדה בעיקר בשירי מחאה חברתית נגד המשטרה. בתקופת פעילותו בלהקה, הוא נחקר על ידי ה-FBI מספר פעמים.לאחר ש-Ice Cube עזב את N.W.A ב-1989 על רקע סכסוכים כספיים, ד"ר דרה הפיק והופיע בחלק גדול מהאלבום השני של הקבוצה Efil4zaggin. הוא גם הפיק שירים למספר הופעות אחרות ב-Ruthless Records. והחל לראשונה להתגבש הצליל שיאפיין את הפקותיו של ד"ר דרה בשנים לאחר מכן - מקצבים איטיים, המבוססים על סימפולים של ג'י פאנק.
לאחר מחלוקת עם Eazy-E, דרה עזב את הקבוצה בשיא הפופולריות שלה בשנת 1991 בעצת חבר, וכותב השירים של N.W.A, ה-D.O.C. ושומר הראש שלו באותה תקופה, שוג נייט. נייט, איש חזק ומפחיד ידוע לשמצה, הצליח לגרום ל-Eazy-E לשחרר את יאנג מהחוזה שלו, ובעזרת ד"ר דרה כאמן הדגל שלו, הקים את Death Row Records. ב-1992, יאנג הוציא את הסינגל הראשון שלו, שיר הכותרת של הסרט Deep Cover, שיתוף פעולה עם הראפר סנופ דוג, אותו הכיר דרך וורן ג'י. אלבום הסולו הראשון של ד"ר דרה היה The Chronic, שיצא תחת התקליטים Death Row Records עם שוג נייט כמפיק בפועל. יאנג הוביל סגנון חדש של ראפ, הן מבחינת הסגנון המוזיקלי והן מבחינת התוכן הלירי, כולל הצגת מספר אמנים לתעשייה כולל סנופ דוג, קורופט, דאז דילינג'ר, RBX, הגברת הזעם, נייט דוג וג'וול.
מלבד העבודה על החומרים שלו, ד"ר דרה הפיק את אלבום הבכורה של סנופ דוג, Doggystyle, שהפך לאלבום הבכורה הראשון של אמן שנכנס למצעד האלבומים של בילבורד 200 במקום הראשון.
ב-1995, Death Row Records החתימה את הראפר 2Pac, והחלה למקם אותו ככוכב הגדול שלהם: הוא שיתף פעולה עם ד"ר דרה בסינגל המצליח מבחינה מסחרית "California Love", שהפך לשיר הראשון של שני האמנים בראש ה-Billboard Hot 100. "California Love" זיכה את ד"ר דרה במקום הראשון שלו ב-Billboard Hot 100 ושתי מועמדויות לגראמי.
עם זאת, במרץ 1996 יאנג עזב את הלייבל על רקע מחלוקת על חוזה וחששות גוברים שהבוס של הלייבל מושחת, לא ישר כלכלית וחסר שליטה. מאוחר יותר באותה שנה, הוא הקים את הלייבל שלו, Aftermath Entertainment, תחת תווית ההפצה של Death Row Records, Interscope Records. לאחר מכן, Death Row Records סבלה ממכירות גרועות עד 1997, במיוחד בעקבות מותו של 2Pac והאשמות הסחטות שהוגשו נגד נייט.
ד"ר דרה הופיע גם בסינגל "No Diggity" של קבוצת ה-R&amp;B Blackstreet ב-1996: גם הוא זכה להצלחה במכירות, הגיע למקום הראשון ב-Hot 100 במשך ארבעה שבועות רצופים, ומאוחר יותר זכה בפרס ה-R&amp;B הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה ב- פרסי הגראמי לשנת 1997.[31] לאחר ששמעו אותו בפעם הראשונה, כמה מעמיתיו לשעבר של ד"ר דרה, כולל 2Pac, הקליטו וניסו לשחרר שיר בשם "Toss It Up", המכיל מספר עלבונות המכוונים לד"ר דרה.
האלבום Dr. Dre Presents the Aftermath, שיצא ב-26 בנובמבר 1996, כלל שירים של ד"ר דרה עצמו, כמו גם של אמני Aftermath Entertainment שחתמו לאחרונה, ורצועת סולו "Been There, Done That", שנועדה להיות סמל סמלי. פרידה מגנגסטה ראפ. למרות היותו סיווג פלטינה על ידי ה-RIAA האלבום לא היה פופולרי במיוחד בקרב חובבי מוזיקה. באוקטובר 1996, דרה ביצע את "Been There, Done That" בסאטרדיי נייט לייב. בשנת 1997, ד"ר דרה הפיק מספר רצועות באלבום של המשרד.
השנים המאוחרות.
נקודת המפנה עבור Aftermath הגיעה ב-1998, כאשר ג'ימי איובין, ראש הלייבל האם של Aftermath Interscope, הציע לד"ר דרה להחתים את אמינם, ראפר לבן מדטרויט. דרה הפיק שלושה שירים וסיפק שירה לשניים באלבום הבכורה המצליח והשנוי במחלוקת של אמינם The Slim Shady LP, שיצא ב-1999. הסינגל המוביל של ד"ר דרה הפיק מאותו אלבום, "My Name Is", הביא את אמינם לתשומת לב ציבורית בפעם הראשונה, והצלחתו של The Slim Shady LP - הוא הגיע למקום השני ב-Billboard 200 וזכה להערכה כללית מפי מבקרים – החיו את השאיפות המסחריות והכדאיות של הלייבל.
אלבום הסולו השני של ד"ר דרה, 2001, שיצא ב-16 בנובמבר 1999, נחשב לחזרה ראוותנית לשורשי הגנגסטה ראפ שלו.[41] בתחילה הוא נקרא The Chronic 2000 כדי לרמוז שהוא המשך למאמץ הבכורה שלו הסולו The Chronic, אבל נקרא מחדש 2001.
האלבום כלל משתפי פעולה רבים, כולל Devin the Dude, סנופ דוג, Kurupt, Xzibit, נייט דוג, אמינם, Knoc-turn'al, King T, Defari, Kokane, מרי ג'יי בלייג' ובן החסות החדש Hittman, כמו גם שותפים הפקה בין דרה למפיק Aftermath החדש מל-מן. סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר "AllMusic" תיאר את צליל האלבום כ"הוספת כלי מיתר מבשרי רעות, שירה מלאת נשמה ורגאיי" לסגנונו של ד"ר דרה. האלבום זכה להצלחה רבה, הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200 מה שמאשר נושא חוזר באלבום: ד"ר דרה עדיין היה כוח שצריך להתחשב בו, למרות היעדר מהדורות גדולות בשנים הקודמות. האלבום כלל סינגלים פופולריים "Still D.R.E". ו"Forgot About Dre", ששניהם הופיע ד"ר דרה בסאטרדיי נייט לייב של NBC ב-23 באוקטובר 1999. ד"ר דרה זכה בפרס הגראמי למפיק השנה בשנת 2000. והצטרף לסיבוב ההופעות Up in Smoke עם הראפרים אמינם, סנופ דוג ואייס קיוב גם באותה שנה.
במהלך הפופולריות של 2001, ד"ר דרה היה מעורב בכמה תביעות משפטיות. לוקאס פילם, חברת הסרטים שמאחורי זיכיון הסרטים של מלחמת הכוכבים, תבעה אותו על השימוש בשם THX "Deep Note" הרשום על שמם ומגיע מעולם הסרטים של מלחמת הכוכבים. להקת Fatback תבעה גם את ד"ר דרה על הפרה לכאורה בנוגע לשיר שלה "Backstrokin'" בשירו "Let's Get High" מהאלבום מ-2001; ד"ר דרה חויב לשלם 1.5 מיליון דולר ללהקה ב-2003.מוזיקאי הג'אז הצרפתי ז'אק לוסייר תבע את Aftermath בסכום של 10 מיליון דולר במרץ 2002, בטענה שרצועת אמינם "Kill You" שהופקה על ידי ד"ר דרה עשתה גניבה להרכב שלו "Pulsion". גם חברת שיתוף קובצי המוזיקה המקוונת נאפסטר קבעה תביעה עמו ועם להקת המטאל מטאליקה בקיץ 2001, והסכימה לחסום את הגישה לקבצים מסוימים שאמנים לא רוצים שיחלקו ברשת.
בעקבות ההצלחה של 2001, ד"ר דרה התמקד בהפקת שירים ואלבומים עבור אמנים אחרים. הוא היה שותף להפקה של שישה רצועות באלבום המפורסם של אמינם Marshall Mathers LP, כולל הסינגל הראשי זוכה הגראמי, "The Real Slim Shady". האלבום עצמו זכה בגראמי והתגלה כאלבום הראפ הנמכר ביותר בכל הזמנים, ועבר 1.76 מיליון יחידות בשבוע הראשון בלבד.
אלבום מצליח נוסף בלייבל Aftermath היה Get Rich or Die Tryin', אלבום הבכורה של הלייבל הגדול מ-2003 של 50 סנט. ד"ר דרה הפיק או שותף להפקה של ארבע רצועות באלבום, כולל הסינגל הלהיט "In da Club", הפקה משותפת בין Aftermath, לייבל הבוטיק של אמינם Shady Records ו-Interscope אלבומו הרביעי של אמינם מאז שהצטרף ל- Aftermath, Encore, ראה שוב את דרה מקבל על עצמו את תפקיד המפיק בפועל, והפעם הוא היה מעורב יותר במוזיקה, הפיק או שותף להפקה בסך הכל שמונה רצועות, כולל שלושה סינגלים.
בנובמבר 2004, בתערוכת הפרסים של מגזין Vibe בלוס אנג'לס, ד"ר דרה הותקף על ידי מעריץ בשם ג'ימי ג'יימס ג'ונסון, שביקש כביכול חתימה. בקטטה שנוצרה, הראפר של ה-G-Unit דאז יאנג באק דקר את האיש. ג'ונסון טען ששוג נייט, נשיא Death Row Records, שילם לו 5,000 דולר כדי לתקוף את דרה על מנת להשפיל אותו לפני שקיבל את פרס מפעל החיים שלו. נייט ניגש מיד לתוכנית The Late Late Show של CBS כדי להכחיש את מעורבותו והתעקש שהוא תומך בד"ר דרה ורוצה שג'ונסון יואשם. בספטמבר 2005, ג'ונסון נידון לשנת מאסר ונצטווה להתרחק מד"ר דרה עד 2008.