קרב וואינה דגה
סנטאנדרה
סֶנְטְאֵנְדְרֵה (בהונגרית: Szentendre) היא עיירת אמנים קטנה השוכנת במרחק של כ-20 קילומטרים צפונית לבודפשט שבהונגריה. העיירה היא יעד תיירות פופולרי ועשיר בחנויות הפונות לתיירים, בזכות ריבוי הגלריות והמוזיאונים שבה וקרבתה לעיר הגדולה.
היסטוריה.
סנטאנדרה יושבה לראשונה לפני למעלה מאלף שנה, ונקראה בפי הרומאים בשם 'אולסיסיה קאסטרה' (מצודת הזאבים). במאה ה-16 התיישבה בה קהילת גולים סרביים, והיא הפכה למרכזם של הסרבים-ההונגרים עד עצם היום הזה. במאה ה-17 כבר עמדו בסנטאנדרה 13 בתי תפילה נוצריים, אשר שמונה מתוכם היו כנסיות של הקהילה הסרבית.
קהילה נוספת שמצאה לה אחיזה בסנטאנדרה היא הקהילה הבולגרית, שמוצאה מהעיר הבולגרית Chiprovtsi. מסמך משנת 1690, שנכתב על ידי ראש הקהילה הסרבית בסנטאנדרה, מלמד כי העיר אף נקראה אז בשם Bolgarija בפיהם של לא מעט מתושביה.
במאה ה-18, לאחר ששוחררה משלטון האימפריה העות'מאנית, הפכה סנטאנדרה לאבן שואבת למתיישבים חדשים מסרביה, קרואטיה, סלובקיה, גרמניה ויוון. מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1720 מלמד כי מוצאם של 88% מיושבי סנטאנדרה היה סלאבי.
אופי העיירה.
סנטאנדרה נודעת ביופייה הציורי ובסמטאותיה המפותלות, המרוצפות באבנים. במרכז העיירה נמצאת כיכר גדולה, ובמרכזה אנדרטה שבראשה צלב גדול. בתי העיירה נושאים אופי דרום-אירופאי, ורובם הגדול מעוצב בסגנון הבארוק הכפרי, הכולל מרפסות מיוחדות, גגות משופעים ובהם חלונות קוקייה מעוגלים, ופתחים וחלונות מסוגננים. בעיירה שוכנות כנסיות של קתולים ואורתודוקסים, וכן פנסיונים ביתיים, בתי מלאכה וסדנאות רבות של אמנים ואומנים.
יהודים בסֶנְטְאֶנְדְרֶה.
עקב אופייה הקוסמופוליטי של העיירה, משכה אליה סנטאנדרה גם יהודים. עד מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כמה משפחות יהודיות, שאף ניהלו בית כנסת צנוע לצד אחת הכנסיות. כמעט כל יהודי סנטאנדרה נספו בשואה, ומשפחה אחת בלבד שבה לביתה. בראשית שנות האלפיים פתחה משפחה זו אתר הנצחה קטן, הכולל לוח הנצחה בעברית ובהונגרית עם שמות הנספים, וחדר קטן ובו כמה חפצים שנותרו, כמו ספרי תורה, סידורי תפילה וכדומה.
בשולי העיירה שוכן בית העלמין היהודי, ובראשו שער ברזל בו יצוקים מנורה ומגן דוד. המשפחה היהודית היחידה בסנטאנדרה היא שמטפחת את בית הקברות, הכולל כמה עשרות מצבות, משלהי המאה ה-19 וראשית המאה העשרים.
מוזיאון המרציפן.
אחת האטרקציות בסנטאנדרה היא מוזיאון המרציפן, שבו מוצגות עבודות פיסול ועיצוב במרציפן. המוזיאון משתרע על פני שתי קומות, וכולל גם בית קפה וחנות. בין היצירות המוצגות במוזיאון ניתן למצוא דמויות מסיפורי ילדים, כמו כיפה אדומה או פינוקיו, וכן חפצי בית, פירות וירקות, ודיוקנאות של גיבורי תרבות עולמיים והונגריים. היצירה הגדולה ביותר היא תבנית בית הפרלמנט ההונגרי, השוכן בבודפשט. עקב הפופולריות הרבה של המוזיאון בקרב מטיילים ישראלים, מחולק במוזיאון גם דף הסבר בעברית, והתגים על כל המוצרים בחנות מופיעים אף הם בעברית.
סאו ויסנטה (סאו פאולו)
סאו ויסנטה (בפורטוגזית: São Vicente) היא עיר במדינת סאו פאולו שבברזיל על חוף האוקיינוס האטלנטי. סאו ויסנטה היה יישוב הקבע הפורטוגזי הראשון באמריקות ולאחר מכן היה לבירת הקפיטניה של סאו ויסנטה, שהפכה ברבות הימים למדינת סאו פאולו. העיר קרויה על שם סאו ויסנטה מסרגוסה, הקדוש המגן של ליסבון.
העיר נוסדה בשנת 1532 בידי מרטים אפונסו דה סוזה במקום שנקרא באותם הימים "נמל העבדים" (Porto dos Escravos) ואשר נוהל בידי שלושה מתיישבים פורטוגזים שסחרו בעבדים אינדיאנים עם השבטים המקומיים. ב-22 באוגוסט אותה השנה נבחרה מועצת העיר (Câmara de Vereadores) של היישוב החדש. היו אלו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בכל האמריקות. בשל עובדות אלו מכונה העיר "תא האֵם" (בלטינית: Cellula Mater) של ברזיל ו"העיר הראשונה של ברזיל", ולעיתים גם "ערש הדמוקרטיה האמריקאית".
כיום ממוקמת העיר במחצית צידו המערבי של האי סאו ויסנטה ומהווה בעיקר עיר שינה של סנטוס, החולקת עם סאו ויסנטה את האי. בעיר מתקיימת גם תעשיית דיג קטנה. היא מקושרת עם העיר סאו פאולו על ידי כביש "רודוביה דוס אימיגראנטס"
ג'מבו (פיל)
ג'מבו (באנגלית: Jumbo; 1861 - 15 בספטמבר 1885) היה שמו של פיל אפריקני שנולד בסודאן הצרפתית, יובא לגן החיות הממוקם בז'רדן דה פלאנט בפריז, והועבר לגן החיות של לונדון בשנת 1865 בו זכה לפרסום רב. על שמו הפכה המילה "ג'מבו" באנגלית למילה המתארת עצם גדול ממדים, ובהתאם לכינוי זה זכו מטוסי נוסעים רחבי גוף לכינוי "ג'מבו" בשל גודלם. הפיל ג'מבו היה הקמיע הרשמי של אוניברסיטת טאפטס.
קורות חיים.
ג'מבו נולד בשנת 1861 בסודאן הצרפתית והועבר לגן החיות ז'ארדן דה פלאנט זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1865 הועבר לגן החיות של לונדון בו זכה לפרסום רב הן בשל גודלו (באותה עת הגיע גובהו ל-3.25 מטרים) והן בשל אופיו הנוח שאפשר למבקרים בגן החיות לרכוב עליו. שמו ניתן לו בגן החיות של לונדון, וככל הנראה מדובר בשיבוש של המילה הסווהילית "ג'ומבה" ("jumbe", "ראש שבט") או, לפי סברה אחרת, מהמילה j"ambo" (שלום) בסווהילית.
בשנת 1882 מכר גן החיות הלונדוני את ג'מבו לפי. טי. ברנום, בעליו של קרקס ברנום תמורת סכום של 10,000 דולרים. כאשר נודע על מכירת ג'מבו נכתבו כ-100,000 מכתבים למלכה ויקטוריה בבקשה שתמנע את המכירה. המלכה עצמה הביעה צער מהמכירה, כמו גם נסיך ויילס, יורש העצר. באירוע דיפלומטי שנערך בשנת 1882 ציין שגריר ארצות הברית בלונדון כי המחלוקת היחידה שבין הממלכה המאוחדת וארצות הברית היא המחלוקת בדבר מכירתו של ג'מבו.
בארצות הברית ג'מבו זכה להצלחה רבה ומשך קהלים גדולים להופעות הקרקס של ברנום.
ג'מבו נהרג מפגיעת קטר רכבת בסנט תומאס שבאונטריו, קנדה. באותם ימים נהגו להוביל את ציוד הקרקס בקרונות רכבות ממקום הופעה אחד לאחר, ובפרט את בעלי החיים. ג'מבו נפגע מקטר כאשר הובל בסיום ההופעה באותו יום בחזרה לקרון הרכבת שלו. באזור הפגיעה הוצב פסל בגודל טבעי המנציח את האירוע (באותה עת הגיע גובהו של ג'מבו לכ-4 מטרים).
שלדו של ג'מבו נתרם למוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע בניו יורק, וליבו של הפיל נתרם לאוניברסיטת קורנל. מהעור הוכן פוחלץ על ידי ויליאם ג'. קריטצ'לי וקארל אקלי. הפוחלץ הוצג בקרקס ברנום עד שנת 1889 עת נתרם על ידי בארנום לאוניברסיטת טאפטס, בו הוצג הפוחלץ כקמע האוניברסיטה עד שנשרף בשנת 1975. אפרו של הפיל מוחזק בכד באוניברסיטה, למעט זנבו ששרד את השריפה ומוחזק בארכיון האוניברסיטה.
בעקבות השריפה נרכש על ידי האוניברסיטה פסלו של הפיל והוצב במרכז הקמפוס.
אזכורים תרבותיים.
בעקבות הפופולריות של הפיל בעת שהותו בגן החיות בלונדון, הפכה המילה "ג'מבו" למילה בשפה האנגלית שמשמעה "עצום" - ולימים הפכה המילה לכינויו של מטוס בואינג 747 בשל גודלו של המטוס.
על שמו של הפיל נקראת הפילה גברת ג'מבו, אימו של דמבו בסרט הנושא שם זה של אולפני וולט דיסני.
קרב וופלה
קרב וופלה התרחש ב-28 באוגוסט 1542 ליד אגם אשנגיה באזור וופלה שבתיגראי, בין כוח פורטוגזי תחת פיקודו של כריסטובאו דה גאמה לבין כוחותיו של האימאם אחמד גראן. לאימאם אחמד היה יתרון על פני הפורטוגזים הן בכמות החיילים והן בכמות הנשק החם. האימאם אחמד גראן מחץ את חיל המשלוח הפורטוגזי והרג כמעט את כולו. כריסטובאו דה גאמה ושארית הכוח הפורטוגזי, יחד עם המלכה סבלה וונגל ובני לווייתה הצליחו לחמוק תוך כדי שהם משאירים את כלי נשקם מאחור.
כריטובאו ו-14 מחייליו שהצליחו לחמוק מהקרב קיבלו חסות אצל אישה זקנה מקומית. כשנודע מקום מחבואו, הוא נתפס על ידי כוחותיו של האימאם אחמד. כשדה גאמה סירב להתאסלם ערף אימאם אחמד את ראשו של דה גאמה בעצמו.
אבנה, קיסר אקסום
אבנה (המאה ה-5) היה מלך אקסום. הוא ידוע בעיקר הודות למטבעות שטבע במהלך שלטונו.
ערן קוליק
ערן קוליק (נולד ב-1946) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי.
קריירה.
קוליק גדל בקבוצת מכבי הרצליה, בה שיחק במשך רוב הקריירה והוא מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים, עם 95 כיבושים.
את קריירת האימון שלו החל קוליק במכבי חיפה בליגה הארצית, אז הליגה השנייה. קוליק נכשל במשימתו להעלות את הקבוצה לליגה הלאומית ופוטר. לאחר מכן אימן תקופה ארוכה בקבוצות בליגות נמוכות. קוליק אימן במכבי הרצליה, קבוצת נעוריו, ולאחר מכן במכבי קריית גת, קריית אונו ובית"ר כפר סבא. בשנת 1985 שימש כעוזר המאמן תחת מיכאל גרשוביץ' בבית"ר תל אביב, ששיחקה אז בליגה הבכירה. בנוסף ניהל את מחלקות הנוער של מכבי הרצליה והפועל תל אביב.
בתחילת שנות האלפיים, שימש קוליק כמנהל מקצועי בקבוצת הנוער של הפועל רעננה, אך כשהקבוצה הבוגרת נקלעה למאבקי תחתית בעונת הוא מונה למאמן הקבוצה, הוביל אותה לסיום מוצלח והישארות בליגה השנייה. בעקבות ההצלחה, הוטל על קוליק לאמן את הקבוצה גם בעונת אך הוא התפטר לאחר מספר מחזורים. ביולי 2005 מונה למנהל מחלקת הנוער של מכבי חיפה, תפקיד שאותו מילא עונה אחת.
באמצע עונת מונה למאמן בני לוד מהליגה הלאומית במטרה להשאיר אותה בליגה. הוא הצליח במשימה, אך למרות זאת פוטר בסיום העונה. באמצע עונת מונה קוליק שוב למאמן בני לוד במטרה להשאיר אותה בליגה. הוא הצליח במשימתו ואף היה קרוב לעלייה לליגת העל, אך למרות זאת פוטר בסיום העונה. כחודשיים לאחר פתיחת עונת מונה קוליק בפעם השלישית למאמן הקבוצה אך עזב לאחר תקופה קצרה בשל סיבות אישיות.