כתביה מלמדים כי החברה המושבתית בתקופת העלייה הראשונה אמנם הייתה חברה פטריארכלית, אך נשים יכלו למלא בה מכלול של תפקידים וניכרת בהם שאיפה להגדיר את החברה בתור חברה שוויונית. על פי מרגלית שילה, הצגת החברה המושבתית כחותרת לשוויון באה לידי ביטוי בפרק "זכות הצבעה לנשים" שבספרה "חלוצים בארץ ישראל", והיא משקפת את החברה הבריטית שהכירה טרגר מפרקי חייה בלונדון ובכך מבטאת את משאלת הלב שלה. בפרק זה תיארה את פרשת מאבקם של צעירי המושבה באבותיהם לליברליזציה של החיים החברתיים והתרבותיים במקום. לפי הסיפור פתח תקווה מצטיירת כמושבה מסורתית, שרק הנערים זכו בה ללימוד מסודר. כתביה מלמדים כי בשנים הראשונות של המושבה עסקו הנשים בעבודות חקלאיות המקובלות בתור עבודות של נשים, כמו טיפול בתרנגולות ובברווזים, עבודה בגן הירק ובנוי. נשים הרבו להתדיין בינן לבין עצמן על זכויותיהן, וכשהצטרפו הגברים, טענו כי הנשים ראויות להביע את דעתן בענייני הציבור, אלא שלא קיבלו את ההכשרה המתאימה לכך. המסקנה הייתה יש לשנות את שיטת החינוך הנהוגה לבנות ורק אז גם להעניק להן את זכות ההצבעה.
חינוך לנערות.
הסיפורים שכתבה מלמדים על החינוך הפורמלי במושבה ומאירים את האופן שבו התקבלה המהפכה בחינוך העברי באותם ימים מבעד לעיניהם של מי שחוותה אותה בעצמה כתלמידה. הסיפור "בית ספר" מתעד את ייסודו של בית הספר הראשון בפתח תקווה שהיה הן לבנים והן לבנות. בסיפור תיארה כיצד לימודי הנערות העצימו את זהותן כנשים וסיפרה על מידת הזדהותן עם גיבורות תנ"כיות וכיצד שמחו שיש להן גיבורה כדוגמת חנה, אם שבעת הבנים. טרגר טענה שהתנ"ך אינו מפלה בין גברים לנשים וכי היהדות מצדדת בחברה שוויונית. ב-1911, כ-20 שנה לאחר פתיחת בית הספר, ביקרה בו והכריזה כי הנערות הן הכוח הפרוגרסיבי במושבה.
נושאי חינוך והשכלה למבוגרים העסיקו את טרגר לא רק במסגרת הפרקטיקה של ניהול מועדון הקריאה שהקימה במזרח לונדון, אלא גם בדיונים תאורטיים יותר, שהובילו למעין משנה מקצועית משלה לקידום הנוער היהודי באנגליה, והיא גילתה חדשנות ונועזות בקריאותיה ודרישותיה אל הצעירות היהודיות, במטרה לשחררן משוליותן בעזרת הנשים של הקהילה ולקרב אותן, שוות זכויות ומעמד, למרכז העשייה הציבורית.
על פי יפה ברלוביץ, טרגר שאפה לבנות לנשים סביבה חינוכית ברוח זו, שבמרכזה תעמוד הנערה היהודייה. כך, נערות שהתחנכו בבתים מסורתיים, חילוניים ומתבוללים יוכלו למצוא בה שפה ושיח לקראת "יחד" תרבותי יהודי. היא הציעה להקים בארץ מועדוני קריאה יהודיים כדוגמת מועדון שהקימה במזרח לונדון, וקבעה כי מועדונים אלה צריכים לקדם צעירות הן כנשים והן כיהודיות ברמה האישית של ידע ומקצוע וברמה החברתית, באמצעות מפגשי היכרות וגיבוש חברתי.
בית ספר ויצו ניר העמק
קרב סכר הרואיפה
בית ספר חקלאי מקיף ויצו קנדה נהלל
מזרח יורקשייר
מזרח יורקשייר (באנגלית: East Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר. הוא כולל גם את העיר האל, על אף שהיא מוגדרת כיחידה שלטונית עצמאית.
האזור מאופיין באוכלוסייה כפרית והכלכלה מתבססת בעיקר על חקלאות ותיירות.
היסטוריה.
לאחר תום עידן הקרח האחרון, היגרו ציידים-לקטים מן אירופה לבריטניה ובכך יישבו את האזור. סביבה זו נכבשה על ידי הצבא הוויקינגי הגדול בשנת 867. השלטון הסקנדינבי באזור הגיע לסיומו בשנת 954 עם מותו של השליט אריק הראשון, מלך נורווגיה. בשנת 1066 חל הכיבוש הנורמני של אנגליה על ידי ויליאם הראשון, מלך אנגליה.
בשנת 1847 נבנתה מערכת הרכבת האזורית. מערכת רכבות זו שימשה בעיקר את החקלאים עבור הפצת תוצרתם בשווקים.
המחוז עצמו הוקם באופן רשמי בשנת 1996.
פוליטיקה וממשל.
מועצת המחוז מורכבת מכ-61 נציגים. נכון למרץ 2018 הרכב המועצה הוא:
המחוז מורכב משבעה מחוזות בחירה לבית הנבחרים הבריטי. בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2010, המפלגה השמרנית נצחה בכארבעה מחוזות וזכתה בכ-37% מכלל הקולות. שלושת המושבים הנותרים אוישו על ידי נבחרי הלייבור, אשר זכתה בכ-29% מכלל הקולות. שאר המפלגות (הליברל דמוקרטית,UKIP, מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס והמפלגה הלאומית הבריטית) זכו בכשליש מן הקולות.
דמוגרפיה.
עד שנת 2009 היה מזרח יורקשייר המחוז הגדול באנגליה. בעקבות השינויים המבניים שנערכו באותה השנה, מזרח יורקשייר דורג כחמישי בשטחו ושישי בכמות תושביו. במחוז ישנו יש אחוז גדול מהממוצע של תושבים בני 40 ומעלה. שיעור הפשיעה במזרח יורקשייר נמוך מהממוצע.
ההרכב הדתי בשנת 2001 היה:
נטלי עמנואל
נטלי ג'ואן עמנואל (באנגלית: Nathalie Joanne Emmanuel; נולדה ב-2 במרץ 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה. המוכרת בזכות תפקידה בתור מיסאנדיי בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" מבית רשת HBO, ובשל הופעתה בתור ההאקרית ראמזי בסרטים "מהיר ועצבני 7", "מהיר ועצבני 8" ו"מהיר ועצבני 9".
ביוגרפיה.
עמנואל נולדה בעיר סאות'אנד-און-סי שבמחוז אסקס, דרום מזרח אנגליה. הבת השנייה לאם חצי דומיניקנית וחצי אנגלייה, ואב ממוצא חצי סנט לוסיאני וחצי אנגלי.
בגיל 10, היא שיחקה את נאלה הצעירה בהפקת ווסט אנד של המחזמר "מלך האריות".
קריירה.
החלה את דרכה כילדה בהפקות תיאטרון והתגלתה בבריטניה באופרת הסבון "הוליאוקס" בה שיחקה בתפקיד הצעירה סשה ולנטיין, היא הופיעה בסדרה במשך כ-4 עונות.
בשנת 2013 התקבלה עמנואל לסדרת הפנטזיה המדוברת של רשת HBO "משחקי הכס" והחל מהעונה השלישית מגלמת את מיסאנדיי היועצת והמתורגמנית של דאינריז טארגאריין (אמיליה קלארק).
בשנת 2015 הופיעה לראשונה בתפקיד הוליוודי בסרט הפעולה הפופולרי "מהיר ועצבני 7", בסרט גילמה את ההאקרית ראמזי. בנוסף, שיחקה בסרטי ההמשך של "הרץ במבוך" - " ו-".
בשנת 2017 שבה לשחק בסרט "מהיר ועצבני 8". בשנת 2018 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "פרויקט טיטאן" לצד סם וורת'ינגטון וטיילור שילינג.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של מאיה במיני-סדרה "ארבע חתונות ולוויה אחת" שיצרו מינדי קלינג ומאט וורברטון לרשת הולו ומבוססת על הסרט הבריטי באותו שם משנת 1994 שכתב ריצ'רד קרטיס. באותה שנה כיכבה בסדרת הפנטזיה "" בנטפליקס; את הסדרה ביים לואי לטריה והוא מהווה פריקוול עבור סרטו של ג'ים הנסון משנת 1982, "הקריסטל האפל".
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסדרה "Die Hart" בשירות הסטרימינג של קוויבי בכיכובו של קווין הארט; ועבור תפקידה הייתה עמנואל מועמדת לפרס אמי לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה/קומדיה באורך קצר.
בשנת 2021 שבה לגלם את ראמזי בפעם השלישית בסרט "מהיר ועצבני 9" ובהמשך השנה שיחקה בסרט השודים הגרמני-אמריקאי "צבא הגנבים" שבוים על ידי מתיאס שווייגהופר ועלה ישירות לשירות הסטרימינג של נטפליקס; הוא מהווה פריקוול לסרט "צבא המתים".
חיים אישיים.
עמנואל החלה לאמץ אורח חיים טבעוני ב-2012, והיא מתבוססת על תזונה מבוססת צמחים. היא נוהגת להביע תמיכה בזכויות בעלי חיים. בין השאר יצאה נגד ניסויים בבעלי חיים ונגד השימוש בפילים למטרות בידור.
דימיטר פנב
דימיטר דושקוב פנב (בבולגרית: Димитър Душков Пенев; נולד ב-12 ביולי 1945) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בולגרי.
ככדורגלן, שיחק פנב בעמדת הבלם, וזכה להישגים רבים בעיקר בקבוצת צסק"א סופיה, במדיה שיחק ברוב הקריירה. כבלם נבחרת בולגריה, שותף פנב ב-90 משחקים בינלאומיים, ושיחק בשלושה טורנירי מונדיאל בין 1966 ל-1974.
כמאמן, הוביל פנב את נבחרת בולגריה להישג השיא שלה עד כה בטורניר מונדיאל, כשסיימה במקום הרביעי במונדיאל 1994, וכן הוביל אותה לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה, ב-1996.
קריירת משחק.
פנב נולד בכפר קטן הסמוך לעיר סופיה, והחל את קריירת המשחק בקבוצת לוקומוטיב סופיה הקרובה לעיר הולדתו. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות בולגריה. בשלוש עונות במדי הקבוצה הספיק פנב לערוך 35 הופעות, בהן כבש שער אחד, וב-1965 עבר לשחק ביריבה העירונית, והקבוצה המזוהה עמו ביותר, צסק"א סופיה. במדי צסק"א זכה פנב להצלחה רבה. הוא זכה עימה בשבע אליפויות וארבעה גביעים, ואף נבחר פעמיים (1967, 1971) לתואר כדורגלן השנה בבולגריה. ב-1967 הגיע עם קבוצתו עד לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, שם הודחה על ידי אינטר מילאנו. ב-1977 פרש פנב ממשחק פעיל בגיל 32, לאחר שרשם 329 הופעות במדי צסק"א.
נבחרת בולגריה.
פנב החל את דרכו הבינלאומית עוד בטרם יום הולדתו ה-19. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בולגריה ב-18 במרץ 1964.
פנב זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. הייתה זו הופעתה השנייה בהיסטוריה, והשנייה ברציפות, של הנבחרת בטורניר גביע העולם. פנב פתח בכל שלושת משחקיה של בולגריה בטורניר, שהסתיימו בהפסדים ל, ו, בדרך להדחה מהמקום האחרון בשלב הבתים.
במונדיאל 1970 במקסיקו שוב פתח פנב בכל שלושת משחקיה של הנבחרת, ושוב כשלה בולגריה להעפיל משלב הבתים. לאחר הפסדים ל ול, סיימה בולגריה בשוויון עם , במשחק בו הוחלף פנב עוד לפני המחצית.
במונדיאל 1974 בגרמניה המערבית, השלישי של פנב שבו שוב פתח בכל שלושת משחקיה של בולגריה, הודחה הנבחרת לאחר תוצאות תיקו מול ו והפסד ל. בכך, סיים פנב את דרכו במסגרת המונדיאל עם תשע הופעות אך ללא ניצחון.
פנב הוסיף עוד ארבע הופעות, האחרונה שבהן בינואר 1977, וסיים את דרכו בנבחרת עם 90 הופעות ושני שערים. הוא ממוקם חמישי בכל הזמנים בטבלת ההופעות בנבחרת.
קריירה כמאמן.