מזרקת הדבורים (באיטלקית: Fontana delle Api) היא מזרקה הממוקמת בפיאצה ברבריני ברומא במקום בו ויה ונטו פוגשת את הכיכר. המזרקה פוסלה על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני לבקשת האפיפיור אורבנוס השמיני.
רקע.
כמה חודשים לאחר הקמת מזרקת טריטון הסמוכה ב-6 באפריל 1644, הזמין האפיפיור אורבנוס השמיני את ג'ובאני לורנצו ברניני לבנות מזרקה קטנה לשימוש ציבורי. העבודה מומשה באותה שנה, ולכבודו של הלקוח, פוסלו על מזרקה שלוש דבורים, סמל משפחת ברבריני, משפחתו של האפיפיור. המזרקה מורכבת מצדפה עשויה שיש ושלושת הדבורים עשויים שיש גם כן. מימייה יוצאים מפיות שתי הדבורים הצדדיות ואילו מפי הדבורה האמצעית לא זורמים מים. במקור, המזרקה הייתה אמורה להיות שוקת אשר תשקה את הסוסים העוברים ברחוב.
בשנת 1880 פורקה המזרקה משום שהפריעה לתנועה ברחוב והיא הועברה לרובע טסטאצ'יו. כאשר הוחלט בשנת 1915 לבנות אותה מחדש, רוב חלקיה לא נמצאו. העתק הוזמן מהפסל אדולפו אפולוני , מטרוורטין ולא מהשיש המקורי. המזרקה המשוחזרת נחנכה ב-28 בינואר 1916, במיקומה הנוכחי, בפתח ויה ונטו ופיאצה ברבריני.
Fontana delle Api
הון ארוטי
הון ארוטי או הון מיני הוא הערך החברתי של יחיד או קבוצה כתוצאה מהאטרקטיביות המינית שלהם. בדומה לצורות אחרות של הון, ההון הארוטי ניתן להמרה ואפשר להשתמש בו כדי להשיג צורות נוספות של הון, כגון הון חברתי או הון כלכלי. המונח "הון ארוטי" הוגדר על ידי הסוציולוגית הבריטית קתרין חכים בשנת 2010, וכתיבתה בנושא זה שנויה במחלוקת. חכים הגדירה את ההון הארוטי כצורה נוספת של הון, בהתבסס על התאוריה של הסוציולוג הצרפתי פייר בורדייה. לפי חכים, ההון הארוטי מהווה נכס רביעי חשוב לצד שלושת סוגי ההון שאפיין בורדייה, והם הון כלכלי, הון תרבותי והון חברתי. לדבריה, ההון הארוטי אינו תלוי במוצא החברתי ולפיכך מאפשר ניידות חברתית, כך שההון הארוטי למעשה הופך לחתרני מבחינה זו ומפרק את מבני הכוח הרגילים בחברה הפטריארכלית. לטענת חכים, גם לגברים וגם לנשים יש הפוטנציאל לפתח, לנצל ולהשתמש במשאב הארוטי לטובתם האישית, ובכך מבטאת עמדה סקס פוזיטיבית. חכים קוראת לנשים לפתח אצלן את ההון הארוטי ולהשתמש בו ככלי רב עוצמה על מנת לשפר את אי-השוויון בין המינים, משום שגברים רוצים סקס יותר מאשר נשים. כתוצאה מכך ישנם גירעונות מיניים גבריים, אשר נשים אינן צריכות אלא לנצל. עמדתה זו היא עמדה שנויה במחלוקת שספגה ביקורת, שכן היא משקפת תפיסה מהותנית של מגדר.
התאוריה על הון ארוטי תקפה בכל סוגי היחסים ועבור כל קבוצות הגיל. בנוסף, הוא מהווה נכס חשוב עבור קבוצות בעלות גישה נמוכה להון כלכלי, חברתי ותרבותי כגון מיעוטים תרבותיים ואתניים, צעירים ובעלי מעמד נמוך. את הגותה בנושא זה פרסמה חכים בשני ספריה שיצאו לאור בשנת 2011: "Erotic Capital: The Power of Attraction in the Boardroom and the Bedroom" ו"Honey Money: The Power of Erotic Capital."
מקור המונח.
הגדרה כלכלית.
על פי תורת ההון האנושי של גארי בקר, גברים ונשים משקיעים בהצגת המיניות שלהם באופן רציונלי, כאשר הם מצפים לתשואה על ההשקעות והטרחה שלהם. כלומר, כאשר גבר או אשה חושבים שהדבר יניב להם פירות כלכליים, הם מציגים את המיניות שלהם. בקר מגדיר זאת כצורה של הון בריאותי שנגזר מצורת ההון האישי והוא אחד ממרכיביו העיקריים, אותו אי אפשר להעביר בהורשה. ההון המיני של אדם מוגדר כערך הנוכחי של הטבות מהנאה מינית שהפרט יכול לקבל לאורך שנות חייו שנותרו לו. כלומר, ערך המלאי של המיומנויות והיכולות השונות המהוות את המשאבים המיניים של האדם, שנרכשו, נוצרו או השתנו באמצעות אסטרטגיות אישיות, בחירות, מאמציו וחוויתיו של הפרט עד לאותה נקודה. כך בעצם נקבע הערך של ההון המיני של הפרט בשוק, שכן אין שוק אמיתי שבו אפשר לשער את ערכו ולכן הערכת השווי חייבת להיות במונחים של הפקת תועלת. לאורך כל חייו, הפרט רוכש מניות של הון זה באמצעות דפוסי התנהגות, יכולות והרגלים מוטבעים, שעשויים להשפיע באופן משמעותי על רווחתו. ההטבות עשויות להיות חברתיות או פרטיות ביחסים אינטימיים. משום שלהתנהגות מינית יש ממדים ומוצרים רבים, אין טבע אחד להון מיני. ההיבט הציבורי או חברתי של יחסי מין שנדון בפומבי הוא בדרך כלל ההיבט השלילי: מחלות, פוריות לא רצויה, , זנות, הטרדה, התעללות, תפקוד לקוי וכדומה. תוצרי לוואי אלו מעניקים ליחסי מין מוניטין שלילי בשיח הציבורי. ההיבט הפרטי הוא תכונה חיובית של מין שלא מוצג לעיתים קרובות בשיח הציבורי ויש בו אפשרות להשיג חיזוק חברתי וערך עצמי. ההון המיני של הפרט כולל גם את הרשת החברתית ממנה הוא בוחר את שותפיו, המוניטין, הרגליו מיניים ועוד. מלאי ההון משפיע על יכולת הפרט לייצר את המין שהוא חפץ בו, ברמה מקובלת של סיכון למחלה. בכל גיל נתון, ההון הקיים הוא תוצר של "השקעות" קודמות בתכונות או במיומנויות אלה, אשר הן חלק ממניות ההון האנושי הכולל ומשפיעות על ההתנהגות המינית ועל רווחתו הכללית של כל פרט. במאמרו של רוברט ס. מישל נדגמת ההסתברות למפגש מיני בו יכולה לעבור מחלה מאדם לאדם. מחלות מפחיתות את ההון המיני של מי שנדבק בהן או נושא אותן. תכונות רבות עשויות להשפיע על התנהגות מינית או על ההון המיני, כאשר שלושה גורמים בעלי השפעה מרכזית הם גיל, מגדר ומצב משפחתי. תכונות בעלות השפעה פחותה על רב ההיבטים של התנהגות מינית כוללים רמת השכלה, הכנסה, גזע/ מוצא אתני, שיוך דתי, עירוני, אזור מגורים וכיוצא בזאת.
הגדרה סוציולוגית.
ההגדרה הסוציולוגית מבוססת על תפיסת ההון של בורדייה. בשנת 1980 בורדייה הצביע על ההבדלים בין הון כלכלי, תרבותי וחברתי. מושגים אלו רווחים עד היום בשדה המחקר הסוציולוגי. לפי בורדייה, ניתן להרחיב את השימוש במושג ההון ממשמעותו הכלכלית ולכלול בתוכו לא רק חליפין של דברים חומריים אלא גם צורות לא-חומריות ולא כלכליות של הון. המשאבים הכלכלי, החברתי והתרבותי מוגדרים כהון מפני שניתן לצבור אותם באופן תאורטי כדי להשתמש בהם בעתיד על מנת להפיק סוגים נוספים של הון. ההון ניתן להמרה ולהורשה לדור הבא. חברות ותרבויות שונות מעניקות משקלים שונים לסוגי ההון השונים ומעריכות אותם באופנים שונים.
חשיבות הון ארוטי.
חכים טוענת כי הון ארוטי או מיני יוצא מגבולות השדה המיני ומעבר ליחסים אינטימיים פרטיים. המחקר שלה מציע כי תאוריית ההון הארוטי נוגעת לתחומים רבים כמו שוק העבודה, וגם אינטראקציות חברתיות יומיומיות, ניידות חברתית, דייטינג והיכרויות. במקצועות בעלי ממד ציבורי או שירותי כגון פרסום, מדיה, פוליטיקה, אמנות, ספורט ובידור, אנשים בעלי הון ארוטי גבוה עשויים להפיק ממנו יותר. עיסוקים אלו מצריכים הופעה והצגה חיצונית חברתית שבה הון ארוטי מועיל בעסקים ומעניק הצלחה. הון ארוטי עוזר למכור מוצרים, שירותים, רעיונות ומדיניות וכך הוא הופך בעל ערך רב יותר.
מי שמחזיק או מחזיקה בהון ארוטי עשוי/ה לצפות להרוויח 10-15% יותר מאלו שהון זה חסר להם, ולהשתמש בו כדי להשפיע על הקריירה, הכישורים החברתיים והחינוכיים ועוד של אותו פרט. לפיכך, ההון הארוטי חשוב יותר ויותר בחברות מודרניות אמידות. לרב, לנשים יש יותר הון ארוטי מגברים ולכן הוא מעניק זכויות יתר לנשים. אולם, הפרש זה בין גברים לנשים אינו קבוע ויכול להשתנות במהלך הזמן והתפתחות החברה. ניתן לראות זאת בשימוש הולך וגובר של גברים באמצעי טיפוח, תחזוק הגוף על ידי דיאטות ומכוני כושר לצורך פיתוח הגוף והנראות החיצונית וצריכה מוגברת יותר מבעבר של ניתוחים פלסטיים. גברים במערב מפתחים את ההון הארוטי שלהם יותר במאה ה-21 ומכאן שההבדלים עשויים להצטמצם. כמו כן, חשיבות ההון הארוטי עולה בעת המודרנית, זאת משום ההתקדמות בתחום הטיפוח והיופי ואמצעים טכנולוגיים שנכנסו לשוק. אלו, בשילוב עם מרכיבים חברתיים נוספים, מעלים את הציפיות החברתיות להון ארוטי.
כמו כן, נוצרים תמריצים חזקים יותר לפתח ולשמר את ההון הארוטי לאורך כל שנות חיי הפרט, ולא רק במטרה להתחתן כפי שהיה נהוג בעבר. המדיה החברתית, פרסומות ושיווק אינטנסיבי בחיי היומיום לוחצים על גברים ונשים בכל הגילאים כאשר המסרים המועברים בהם מדגישים את הצורך בהשגת רמות גבוהות מאוד של הון ארוטי באמצעות אימוני כושר, קריאת ספרים ושימוש בעזרים ואביזרים. מיומנויות היכרויות, פלרטוט, מערכות יחסים, טכניקות ופיתוח כישורים חברתיים נכללים בתחום ההון הארוטי שהסטנדרטים בו גבוהים. כלומר, ההון הארוטי מכסה תחומים רחבים בחברה בימים אלו, ואף משתלב בסוגי הון כגון ההון התרבותי, כך שהוא הופך לנכס חשוב.
בנוסף, הון זה עשוי לתרום לבריאות המינית או הנפשית של הפרט. לדוגמה, במצבים בהם נשים וגברים עם הון מיני נמוך מתקשים בניהול משא ומתן בכלל או מול אדם בעל הון ארוטי גדול יותר מהם בפרט. כתוצאה מכך הם מפתחים רגשות שליליים כלפי סיטואציות כאלה ורגשות נחיתות. ההון הארוטי כולל מיומנויות שניתן ללמוד ולפתח, כמו גם יתרונות מולדים באופן טבעי. חכים מציעה שבדומה להגות של סימון דה-בובואר, שקובעת כי הן הגבריות והן הנשיות מהווים הופעה החוזרת על עצמה ומשועתקת על ידי האנשים בחברה המבצעים את תפקידם המגדרי באופן שמסייע להם להתקבל חברתית, גם התנהגות ארוטית היא במידה רבה הופעה שניתן ללמוד כיצד לבצע אותה, כפי שנקבע על ידי החברה בה הפרט חי.
הון ארוטי מורכב מ-6 אלמנטים כאשר אלמנטים מסוימים עשויים להיות בולטים ומורגשים יותר או פחות בחברות שונות ובנקודות זמן שונות. האלמנטים רלוונטיים גם לגברים וגם לנשים ותורמים להגדרת ההון הארוטי של הפרט. להלן 6 האלמנטים שהוצגו על ידי חכים: