לטאה זו יכולה להגיע לאורך 2 מטר עם זנבה, אך היא שוקלת רק 10 ק"ג. היא בעלת עור כחול-שחור המנומר בכתמים צהובים והיא יכולה לנפח את צווארה כדי להיראות מרשימה. הראש של הלטאה מחודד בצורתו והיא בעלת טפרים ארוכים העוזרים לה להיאחז בענפים.
לטאה זו מיוחדת בכך שהיא אחת מ-3 לטאות כוח, נוסף על כוח גריי והמין "Varanus mabitang" שהם בעלי בעלי תזונה מבוססת על פירות. היא ניזונה על עצי דקל, 20 מטרים מעל הקרקע מפירות הדקלים.
כוח זה הוא קרוב גנטית לכוח גריי הניזון כמותו מפירות וגם חי בפיליפינים. בנוסף שניהם קרובים גנטית לכוח הענקי מקומודו.
שרקרק (חימוש משוטט)
שרקרק (באנגלית: Elbit Systems SkyStriker) הוא חימוש משוטט טקטי ארוך טווח לתקיפת מטרות שונות, מתוצרת אלביט מערכות.
השרקרק נחשף לראשונה בקיץ 2017 לקראת הסלון האווירי בפריז, וההופעה המבצעית הראשונה שלו הייתה שנה וחצי אחר כך באזרבייג'ן ב-10 בינואר 2019, כאשר 13 מטוסים מדגם זה הוצגו לנשיא אלייב (בנוסף לחימוש המשוטט הארופ מתוצרת התעשייה האווירית לישראל).
תפעול.
השרקרק משוגר ממסילת מעוט (קטפולטה), יכול לשהות מעל אזור עוין, לספק מודיעין, או לאתר מטרות באופן עצמאי ולהתרסק עליהן. המפעיל יכול לבטל את התקיפה, והחימוש יחזור לשיטוט נוסף ולאיתור מטרות. אם לא בוצעה תקיפה, החימוש יכול לחזור ולנחות באמצעות מצנח וכרית אוויר מתנפחת המותקנת בגחון. לאחר הנחיתה ניתן להכשיר אותו לשימוש חוזר.
האפשרות לשגר את השרקרק ממסילה קרקעית או מותקנת על רכב, וכן פשטות ההפעלה שלו, עושות אותו לשימושי מאוד עבור יחידות מיוחדות ויחידות מתמרנות. ראש הנפץ שלו קטן יחסית (5 או 10 ק"ג לעומת 23 ק"ג בהארופ) ולכן הוא מתאים גם לתקיפת מטרות נקודה בתוך אזורים מיושבים מבלי לגרום נזק סביבתי.
המנוע החשמלי שלו מאפשר טיסה שקטה, המתאימה במיוחד למשימות חשאיות.
נתונים טכניים.
ביצועים.
השרקרק יכול לטוס במהירות כ-120 קמ"ש בשלב הטיסה אל אזור המטרה, לשוטט שעתיים עם ראש קרב של 5 ק"ג או שעה עם ראש קרב של עשרה ק"ג, ולצלול על המטרה במהירות 300 קשר.
מגנגה
מגנגה (בצרפתית: Meiganga) היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור אדמאווה.
גאוגרפיה.
מגנגה ממוקמת כ-122 ק"מ מבירת האזור נגאונדרה וכ-429 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיירה ממוקמת כ-307 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה וכ-64 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (16 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,866 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (386 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה.
מגנגה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N1 ונמצאת כ-22 ק"מ מהכביש הלאומי N6 וכ-9 ק"מ מהכביש D22.
בוק סרפינג
בוק סרפינג (מאנגלית: BookSurfing) הוא מיזם חברתי-תרבותי בינלאומי, המפגיש בין אנשים המקריאים טקסטים ומשוחחים עליהם.
בכל מפגש משתתפים עד עשרה אנשים. מרבית המפגשים מתרחשים בבתים פרטיים, וחלקם בבתי קפה, בחנויות ספרים, בספריות, במוסדות דיור מוגן, בבתי מלון ועוד.
הרעיון צמח בישראל ביוני 2013, ומאז התפשט למדינות נוספות ובהן: קנדה, אוסטרליה, ארצות הברית, מקסיקו, אנגליה, אלבניה ועוד.
נכון ל-2018, התקיימו אלפי מפגשים ("סרפים") בהנחיית מאות מנחים ובהשתתפות אלפי אנשים, במאות מיקומים ובעשרות ערים בישראל ובחו"ל.
בכל מקום, אותם חוקים בסיסיים נשמרים: כל מפגש בוק סרפינג כולל מנחה, כ-7–8 משתתפים בממוצע, מתוכם לפחות אחד שעדיין לא היה בבוק סרפינג, ולפחות אדם אחד (ועל פי רוב יותר מאדם אחד) שאינו מוכר לשאר המשתתפים. כל משתתף מקריא טקסט. הטקסטים יכולים להיות מכל סוג, ללא מגבלה.
אטימולוגיה.
הרעיון לשם "בוק סרפינג" הוא שילוב של מועדוני הקריאה השמרניים משם נלקחה הצורה - מפגשים אינטימיים מבוססי ספרים (על משקל Book Club), יחד עם CouchSurfing, משם נלקח המפגש האקראי עם זרים.
החזון.
מפגשי בוק סרפינג נועדו לקרב בין אנשים – באמצעות טקסטים, בלי לגבות כסף מהמשתתפים, ובאווירה ידידותית וקשובה. אנשים, בעלי נקודות מבט שונות על החיים, מביאים איתם טקסטים שקרובים לליבם, ופותחים צוהר לעולם שממנו באו. דרך החוויה הזאת, ניתן לשלב בטבעיות גם קבוצות מיעוט בחברה וקבוצות מוחלשות בחברה. אין מאחורי המפגשים כל אג'נדה פוליטית או דתית.
כמיזם דינמי, מאפשרים מפגשי הבוק סרפינג תגובה תרבותית וציבורית מהירה לאירועים, מיד עם התרחשותם. לדוגמה, עם פטירתו של עמוס עוז, הוצעו מפגשי סרפינג בנושא "עמוס עוז" בכל רחבי ישראל, ואף בחו"ל.
התפתחות המיזם.
רעיון ה"בוק סרפינג" נהגה על ידי רז ספקטור, שנתן למיזם את שמו וכתב את חוקי הפורמט. ב-6 ביוני 2013 נערך מפגש הבוק סרפינג הראשון בתל אביב. במהלך השנה הראשונה נערכו כ-150 מפגשים, תחילה בתל אביב ובירושלים, ולאחר מכן באזור השרון, בגליל העליון, חיפה והקריות וערים נוספות בישראל.
נכון ל-2018 מתקיימים בגוש דן והשרון כ־15 - 20 מעגלי סרף מדי חודש, ובשאר ישראל כ־20 - 25 מעגלי סרף נוספים. בקבוצות האזוריות השונות בישראל כ-12,000 חברים.
תחילה נערכו המפגשים במרחבים ציבוריים, כגון בתי קפה וחנויות ספרים, ובהדרגה עברו לבתים פרטיים של המשתתפים. כמו כן, נערכים מפגשים גם בספריות עירוניות, מועדוני נוער, תיכונים, מוסדות דיור מוגן ועוד.
בזמן קיומו, הצליח בוק סרפינג להגיע לאוכלוסיות מגוונות ולהפגיש ביניהן. לדוגמה, התקיימו מפגשים בין רואים, עיוורים וכבדי ראייה במרכז מרש"ל, המציע חוגים לעיוורים בתל אביב, וכן מפגשים במועדונית של עמותת אנוש בירושלים ובתל אביב, במרכזי הצעירים של עמותת הלל וכו'.
סרפים התקיימו בחנויות של "סיפור חוזר" ברחבי הארץ. כמו כן, בהשראת בוק סרפינג, פיתח בית המדרש לציונות (מבית המכון לאסטרטגיה ציונית) אירועים חודשיים בשם "קריאה בתורות", כאשר שם הנושא קבוע מראש: ציונות.
עם הזמן, התרחבה פעילות בוק סרפינג למוסדות מארחים שונים. לדוגמה, מפגשי בוק סרפינג הפכו נוהג קבוע בכמה מסניפי הרשת "מגדלי הים התיכון" ובבתי אבות נוספים. רשת המלונות ישרוטל פרסמה ב-2018 סרפים כפעילות מומלצת לאורחי מלון, וכמה מספריות ישראל (למשל מדיטק חולון או ספריית גני תקווה) מארחים סרפים כפעילות קהילתית לבאי הספרייה. בפברואר 2019 מתוכנן להתקיים במרכז לטכנולוגיה חינוכית אירוע ייחודי של מעגלי סרף, שההשתתפות בהם תוצע לכל עובדי המרכז.
בבוק סרפינג השתתפו גם אנשי תרבות מזרמים שונים, כגון הסופרים ליאת רוטנר, יפה בן-כנען ויואב בלום, והמשוררות גילית חומסקי, ענבל אשל כהנסקי, יהודית דריגס ודפנה ערוד. אישי תרבות בולטים נוספים שהשתתפו בבוק סרפינג: בני ברבש, ענת בירן פרוסט, שפרה הורן, דן אריאלי, בועז כהן ועוד.
רוב המפגשים בישראל הם בשפה העברית, אך הדבר נתון לשינוי, ונערכו מפגשים בארץ גם בערבית, אנגלית וצרפתית.
כיום (2018) דף הפייסבוק של בוק סרפינג כולל כ-5,500 איש, וסך כל האנשים בקבוצות האזוריות הוא כ-12,000.
החל מינואר 2014 נערכו מפגשי בוק סרפינג גם במקסיקו. באפריל של אותה שנה, נערך המפגש הראשון בסיאטל. מאז נערכו מפגשי בוק סרפינג בכ-30 ערים מחוץ לישראל.
מאז קיץ 2016 קיימת עמותה, עמותת בוק סרפינג, ששמה לה למטרה להביא את בוק סרפינג, כמנהג חברתי חיובי ומקרב, לארצות רבות ולאוכלוסיות מגוונות ככל האפשר.
מפגשי יהודים-ערבים.
עם מבצע צוק איתן בקיץ 2014 עלה הרעיון להשתמש במפגשים כדרך להכיר ולקרב בין אוכלוסיות שכמעט ואין ביניהן קשר למרות הקרבה הפיזית.
באוגוסט 2014 התקיימו מפגשים שהזמינו באופן מיוחד ערבים להשתתף בהם – באבו גוש, חיפה, טירה, באקה אל-גרבייה, מע'אר ועוד.
מהלך המפגשים.
לכל אזור גאוגרפי יש רכז פעילות או "אדמין" משלו, שאחראי ליצירת איוונטים פייסבוקיים שמזמינים את הציבור להשתתף בסרפים. באיוונטים מצוין לרוב מיקום וזמן המפגש, האם יהיה לו סגנון מיוחד או נושא מרכזי ופרטים כמו נגישות, ענייני חנייה וכו'. בנוסף, יש סרפים שמתארגנים מחוץ לפייסבוק, דרך רשימות תפוצה בוואטסאפ ורשימות תפוצה בדואר האלקטרוני.
המפגש עצמו מתחיל בקריאת טקסט על ידי אחד המשתתפים שהתנדב לכך. לאחר הקריאה, מתנהל דיון שיכול להתפתח לכיוונים שונים אודות הטקסט, ולאחריו המקריא הראשון מעביר את הקריאה לאחד המשתתפים האחרים, לבחירתו, וכך הלאה.
ביום המחרת, נהוג שהמנחה מעלה את סיכום/פרוטוקול הפגישה בקבוצה בפייסבוק. המשתתפים בתגובתם מצרפים את שמות הקטעים שקראו, ורשמים מהמפגש.
חוקים וכללים.
המפגשים נקבעים מראש, ולכל מפגש המשתתף מביא ומקריא טקסט שהוא משמעותי עבורו ויש לו מה לומר עליו. יש סרפים המוגדרים כבעלי נושא מסוים הידוע מראש למשתתפים. בין הנושאים שהיו: שקט, שואה, חירות, אוכל, תיאטרון, התחלות, אהבה, משפחה, הודו, יפן ועוד. לא לכל ה"סרפים" (מפגש בוק סרפינג מכונה "סרף") יש נושא. בחלקם, המשתתפים מוזמנים כאמור להביא כל טקסט שעולה על דעתם באופן חופשי ואקלקטי.
לבוק סרפינג יש כמה כללים מרכזיים שעוזרים לשמור על זהות בין המפגשים השונים ברחבי התבל:
סויוז T-15
סויוז T-15 (ברוסית: Союз Т-15) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-13 במרץ 1986 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן, כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: לאוניד קיזים (טיסה שנייה) וולדימיר סולוביוב. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה עגינה בתחנת החלל מיר ומעבר מתחנת החלל סאליוט 7 ציוד לפני שהיא תפול על כדור הארץ.