פיינרמן נולד בשנת 1924 במושב כפר יחזקאל שבעמק יזרעאל, בן למייסדי המושב (1921). בצעירותו הצטרף לארגון ההגנה ובמלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה בחטיבת גולני. בין היתר, נטל חלק בקרב על משלט 86 שממזרח לח'אן יונס, במסגרת מבצע חורב. בהמשך הגיע בשירות מילואים לדרגת סגן-אלוף.
בשנת 1955 הצטרף פיינרמן לקבוצות ההדרכה של עולים חדשים בנקודות התיישבות של תנועת המושבים. כעבור שלוש שנים נבחר לתפקיד מזכיר התנועה, בראשה עמד בשנים 1958–1969.
נמנה עם מפלגת רפ"י והיה מקורב למשה דיין. נבחר בשנת 1969 מטעם המערך לכהן בכנסת השביעית. בשנת 1974 נבחר בשנית, לכנסת השמינית, וכיהן בה עד פטירתו. במהלך כהונתו היה חבר ועדת הכספים ויזם את הקמתה של השדולה החקלאית בכנסת.
עוזי פיינרמן נפטר במושבו כפר יחזקאל ב-1975 באופן פתאומי מהתקף לב, כבן 51 במותו. נקבר במושבו. הניח אם, אישה, שלושה ילדים ונכד.
דולפין (קבוצת כוכבים)
דולפין הוא קבוצת כוכבים קטנה באזור קו המשווה השמימי שנכללה כבר ברשימת 48 הקבוצות של תלמי. כוכבי הקבוצה יוצרים צורת מעוין עם זנב הנראה כעפיפון קטן, אך היוונים הקדומים זיהו את הצורה כדולפין. למרות שכל כוכבי הקבוצה עמומים, קל יחסית לזהותה בשל צורת המעוין הבולטת.
כוכבי הקבוצה.
α בדולפין (סואלוצ'ין) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-240 שנות אור, המורכב מכוכב לבן - כחלחל עם בהירות נראית מדרגה 3.9 ובן זוג כחול עמום יותר עם דרגת בהירות 6.4. בהירותם המשותפת היא 3.8. בסמוך לזוג הכוכבים ניתן לראות באמצעות טלסקופ 5 כוכבים נוספים, אך הם נמצאים רחוק יותר ואינם קשורים לזוג הכוכבים.
β בדולפין (רוטנב) הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-100 שנות אור, המורכב מזוג כוכבים לבנים עם בהירות כוללת מדרגה 3.6, כלומר זהו הכוכב הבהיר בקבוצה. בסמוך לזוג נמצאים 3 כוכבים נוספים שאינם קשורים לזוג.
γ בדולפין הוא גם כן כוכב זוגי במרחק של כ-100 שנות אור ונחשב לאחד הזוגות היפים שניתן לצפייה בטלסקופ חובבים. הזוג מורכב מתת-ענק כתום עם בהירות מדרגה 4.3 ומכוכב הסדרה הראשית לבן - צהבהב עם דרגת בהירות 5.1. בסמוך לזוג נמצא זוג נוסף, עמום בהרבה עם דרגות בהירות 7 ו-8.
δ בדולפין הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-200 שנות אור, בהירותו משתנה בין דרגות 4.4 ו-4.5.
ε בדולפין (דנב דולפים) הוא ענק כחול-לבן במרחק של כ-360 שנות אור, ובהירות מדרגה 4. פרוש שמו הוא "זנב הדולפין" בערבית.
גרמי שמיים מעניינים נוספים.
NGC-6891 היא ערפילית פלנטרית עם בהירות נראית מדרגה 10.5.
NGC-6934 הוא צביר כדורי שמרחקו אינו ידוע והוא נראה ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 8.9.
NGC-7006 הוא צביר נוסף עמום יותר עם בהירות מדרגה 10.6 ובמרחק 185 אלף שנות אור.
היסטוריה.
שמות שני הכוכבים הראשיים של הקבוצה - סואלוצ'ין (α בדולפין) ורוטנב (β בדולפין) מקורם בתעלול: הם הופיעו לראשונה בקטלוג הכוכבים שפורסם על ידי מצפה פלרמו (איטליה) ב-1814. עוזרו של מנהל המצפה באותה תקופה היה איש בשם ניקולו קסיאטורה, ושמו הלטיני היה ניקולאוס ונטור (Nicolaus Venator). שמות שני הכוכבים (Sualocin ו-Rotanev) הם היפוכים של השם ושם המשפחה של העוזר (וכן שם המשפחה הן באיטלקית ובלטינית פירושו "צייד").
מיתולוגיה.
ישנם שני סיפורים מרכזיים מהמיתולוגיה היוונית הנוגעים לקבוצת הדולפין.
ע"פ הסיפור הראשון, האל פוסידון רצה לשאת לאישה את הנימפה אמפיטריטה. היא, מצד שני, רצתה לשמור על בתוליה וברחה להרי האטלס. פוסידון שלח אנשים למצוא אותה, ביניהם אלמוני בשם דלפינוס. במקרה, דלפינוס היה זה שנתקל בנימפה והצליח לשכנע אותה להיענות לחיזוריו של פוסידון. כהכרת תודה, האל שם דמות של דולפין בין הכוכבים.
האגדה השנייה מספרת על המשורר היווני אריון מהאי לסבוס (שחי במאה השביעית לפנה"ס), שהיה מוזיקאי החצר בארמונו של פריאנדרוס, שליט קורינתוס. במהלך מסעותיו לסיציליה ואיטליה, אריון צבר הון מכובד, אשר בהפליגו חזרה מטרנטום, גרם לצוות הספינה לתכנן נגדו מזימה. תחת איום מוות, אריון ביקש לקבל משאלה אחרונה, והצוות נענה לו. משאלתו הייתה לשיר קינה אחרונה. בזמן ששר, אריון הניף את עצמו מעבר למעקה הספינה וקפץ לים, שם הציל אותו דולפין שהוקסם מנגינתו. הדולפין נשא את אריון בבטחה לחופי יוון והשאירו שם.
כלב מלטזי
מלטזי הוא כלב קטן מגזע כלבי לוויה הידוע בפרוותו הלבנה החלקה והארוכה.
היסטוריה.
הגזע הופץ בימי קדם בשנת 300 לפני הספירה. הסוחרים בני הממלכה הפינקית הביאו ככל הנראה לאיטליה את גזע ה"מליטה" הקדום (שמה הארכאי של מלטה) לפני יותר מאלפיים שנה. להבדיל מכלבים אחרים לכלב המלטזי אין ריח כלבי והוא אינו משיר שיער.
תיאור.
המלטזי הוכר כגזע על ידי הפדרציה הבינלאומית לתקינת כלבים (בצרפתית: Fédération Cynologique Internationale) בשנת 1954 והתקן האחרון של הארגון לגזע זה נקבע ב-27 בנובמבר 1989. בארצות הברית הוכר הגזע על ידי מועדון הכלבנות האמריקאי עוד בשנת 1888.
בין מאפייניו הבולטים של המלטזי נמצא גולגולת עגלגלה. אפו שחור, גופו דחוס ואורכו שווה לגובהו. אוזניו שמוטות, שערו ארוך ועיניו כהות מאוד ומוקפות בעור שחרחר (המכונה "הילה"). אפו עשוי להבהיר ולהפוך לוורוד או חום בהיר כאשר הכלב אינו נחשף לשמש. במקרים רבים האף יהפך כהה שוב לאחר חשיפה מוגברת לשמש. פרוותו של המלטזי ארוכה ומשיית והוא חסר שכבת פרווה תחתונה. צבע פרוותו לבן טהור. אף שאוזניים בצבע קרם או צהוב בהיר מותרות אף הן, אלו אינן תכונות רצויות לגזע. מותרים אף גוונים של צבע שנהב בפרוותו. שרידים של כתום בהיר בפרווה הם פגם.
משקלו של מלטזי בוגר נע בין 2.3 עד 5.4 ק"ג, אף שהתקנים המקובלים לגזע מגבילים את טווח המשקל בין 1.8 ל-3.2 ק"ג.
אופיו של המלטזי מאפשר את החזקתו בחיק בעליו והוא אוהב תשומת לב. אלה כלבים שובבים ועירניים, אף בגיל בוגר. חלק מן הכלבים המלטזיים עשויים להיות תוקפניים ויש להשגיח על ילדים קטנים בקרבתם, אף שגידולם בחברת ילדים עשויה לסייע במיגור תכונה זו. המלטזי פעיל מאוד בתחום הבית, הוא מעדיף לשהות במבנים סגורים. לכן גם ניתן להחזיקו בדירות. מלטזים אף עשויים לסבול מחרדת נטישה ובעת גידולו יש לשים לב לתכונתו זו.
כלבי המלטז הם כלבים מאוד שתלטנים, וכאשר מתקרבים לשטחם האישי הם נעשים תוקפניים.
כלבי המלטז מתחברים מאוד לבעליהם אך במקרה הצורך לא יהססו לתקוף גם אותם. כלבים אלה רועשים מאוד ונובחים ללא הרף.
במחקר שנעשה באוסטרליה נמצא כי בעליהם של כלבים מלטזיים נוטים יותר לנטוש את כלביהם כיוון שכלבים אלה נובחים ללא הרף. באוסטרליה הגזע המלטזי הוא הכלב הננטש ביותר. אף בקוריאה הדרומית זהו גזע הכלבים הננטש ביותר.
טיפוח וגידול.
לכלב המלטזי אין שכבת פרווה תחתונה ואינו משיר שיער. בדומה לכלבי פודל ובישון פריזה, הכלב המלטזי נחשב להיפואלרגני ואנשים רבים שהם אלרגיים לכלבים עשויים שלא להיות אלרגיים לכלב המלטזי. הטיפול העיקרי בכלב צריך להתמקד בניקוי דמעות סביב ארובת העין כדי למנוע תופעה של הכתמת הפרווה. כתמים כהים סביב העיניים, המכונים "כתמי דמעות", הם בעיה ידועה בגזע זה המשתנה בחומרתה מכלב לכלב. ניתן להסיר כתמי דמעות בהברשה עדינה במסרק מתכת, לאחר הרטבת האזור במים פושרים. פעולה שעליה יש לחזור מדי ימים ספורים. כתמים אלו יש להרבה סוגי כלבים אך אצל המלטזי זה בולט מכיוון שצבעו לבן.
פרוות הכלב חייבת ניקוי והברשה יומיומית כדי לשמור על צורתה האוורירית ומניעת קשרים וסיבוכים. בעלי מלטזים רבים מספרים את הכלב בתספורת קצרה, 2-5 ס"מ, המשווה לכלב מראה של גור. אחרים, המגדלים כלבים לתצוגות, מקפידים לעטוף את פרוותו של הכלב בבגד ולחשוף את פרוותו רק בעת התצוגה.
מלטזים רבים רגישים ל"עיטוש הפוך" הנשמע כנחירה, צפירה, או קולות מחנק, הנובעים מהתרגשות-יתר, מאלרגיות, או בשעת יקיצה. אין זה מצב מסכן חיים, אולם יש לנסות ולהרגיע את הכלב בשעת תגובה זו.
הגזע הובא לראשונה לישראל בשנת 1979 על ידי יאיר צברי, הגורים הובאו מחוות הגידול בדרום אפריקה והפכו לפופולריים מאוד משנות ה-80 ועד היום.
סמקדאון
מלטזי
כלל זייצב
בכימיה אורגנית, כלל זייצב הוא כלל אצבע המתאר את הרגיוסלקטיביות האופיינית לתגובות אלימינציה באלקאנים. כלל זייצב קרוי על שמו של הכימאי אלכסנדר מיכיאלוביץ זייצב, אשר אפיין לראשונה ב-1875 פרמטרים מבניים שונים המשפיעים על תגובות אלימינציה. על פי כלל זייצב, במהלך תגובת אלימינציה של אלקיל הלידים, קשרים כפולים נוטים להיווצר בין הפחמנים המותמרים יותר, זאת בשל יציבות תרמודינמית רבה יותר של קשרים כפולים מותמרים ביחס לקשרים כפולים שאינם מותמרים.
הסבר כימי.
פחמן המעורב בקשר כפול אחד הוא פחמן בהכלאת sp2, לעומת פחמן עם ארבעה קשרים בהכלאה sp3. פחמן בהכלאת sp2 עני באלקטרונים, לכן הוא קבוצה מושכת אלקטרונים. לעומתו, פחמן בהכלאת sp3 הוא קבוצה דוחפת (דוחה) אלקטרונים, מאחר שיש סביבו ענן אלקטרונים גדול, הודות למספר הכימי שלו. אי לכך, הפחמן של הקשר הכפול ״יעדיף״ בסביבתו כמה שיותר קבוצות דוחפות אלקטרונים, וזה יושג על ידי מספר מקסימלי של פחמני sp3, דהיינו יתקבל בעדיפות התוצר המותמר יותר. כתוצאה מהפרעות סטריות ומגורמים אחרים, ישנם יוצאי דופן לכלל זה.
חיים צבי טייטלבוים
הרב חיים צבי (הרש) טייטלבוים (י"ג בטבת תר"ם, 28 בדצמבר 1879 - ו' בשבט תרפ"ו, 21 בינואר 1926) היה רבה של סיגט והאדמו"ר מסיגט. מחבר ספרי "עצי חיים".
ביוגרפיה.