סוול נולד ברובע ריצ'מונד שעל התמזה, אשר בדרום מערב לונדון, בנו של ויליאם סוול, אנימטור אוסטרלי וג'ו, מלצרית ואומנית ולשית. הוריו התגרשו כאשר הוא היה בן חמש ואמו עבדה על מנת לפרנס את שני בניה. אביו מת כאשר היה בן 10. ב-1984 עזב סוול את בית הספר אולינס פארק. בו משך את תשומת לבה של מורה לדרמה בווסט טימס קולג' אשר שלחה אותו לאודישנים בבית ספר לדרמה.
קריירה.
ב-1993 פרץ סוול לתודעה הציבורית כאשר שיחק במיני סדרה של ה-BBC עיבוד לרומן "מידלמארץ'" של ג'ורג' אליוט ועל הבמה במחזה ארקאדיה בתיאטרון המלכותי הלאומי.
בקולנוע הופיע סוול בתפקידים שונים כמו: עיר אפלה, אמן האשליות והחופשה. הוא שיחק מספר פעמים את הנבל, כמו ב"סיפורו של אביר", "האגדה של זורו" ו"הלנה מטרויה". סוול טען כי "הוא לא מרוצה ושהוא אינו מעוניין לשחק בחור רע שוב".
למרות שהוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו בדרמות תקופתיות, הוא מעדיף תפקידים מודרניים יותר. ב-2005 הוא הופיע בגרסה מודרנית למחזה של שייקספיר "אילוף הסוררת" ותפקיד זה העניק לו ב-2006 מועמדות לפרס הבאפטא לשחקן הטוב ביותר בדרמה טלוויזיונית.
בשנים 2008–2009 הופיע סוול בסדרת הטלוויזיה "הדקה התשעים" בה גילם את דמותו של מומחה למדעים המסייע לאף. בי. איי לפתור מקרי פשע. באותה שנה שיחק בסרט "להוריד את ננסי" בכיכובה של מריה בלו.
ב-2010 כיכב סוול בסדרה המשטרתית "זן" בה גילם את דמותו של בלש משטרה איטלקי. הסדרה מבוססת על סדרת ספרי "אורליו זן" מאת הסופר מייקל דיבדין.
החל מ-2015 מגלם את אוברגרופנפיהרר ג'ון סמית', גנרל אמריקאי המפקד על האס-אס בשטחי מזרח ארצות הברית, בעיבוד הטלוויזיוני לספר "האיש במצודה הרמה".
בשנת 2016 גילם את ראש ממשלת בריטניה, לורד מלבורן, בסדרת הדרמה הבריטית "ויקטוריה" ביחד עם ג'נה קולמן. בשנת 2019 שיחק בסרט "ג'ודי - מעבר לקשת", ובשנת 2020 שיחק במיני-סדרה "תעלומת המגייה השחורה" של רשת BBC One.
חיים פרטיים.
סוול מחלק את זמנו בין לוס אנג'לס ללונדון. הוא התחתן והתגרש פעמיים. אשתו הראשונה הייתה עיתונאית האופנה האוסטרלית יסמין עבדאללה. הם התחתנו ב-1999 והתגרשו מספר חודשים לאחר מכן נישא למאמי גרדנר ממנה יש לו שני ילדים.
בית-אלרונד
ארט דייוויס
ארט דייוויס (באנגלית: Art Davis; 5 בדצמבר 1934 - 29 ביולי 2007) היה נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי אשר נודע בעיקר בזכות עבודתו עם ג'ון קולטריין, וכן עם מוזיקאים כגון ת'לוניוס מונק, דיזי גילספי ומקס רואץ'. הוא המציא יחד עם רגי ורקמן את ההרכב עם שני בסיסטים כאשר שניהם עבדו בלהקתו של קולטריין.
חייו.
דייוויס נולד בהאריסבורג שבפנסילבניה והחל ללמוד לנגן על פסנתר בגיל חמש. הוא עבר לנגן בטובה כיוון שזה היה הכלי היחיד שהיה פנוי בתזמורת בית הספר שלו. כשעבר לנגן בקונטרבס כבר החליט שהוא רוצה להקדיש את חייו למוזיקה. לאחר שסיים את התיאור הראשון המשולש שעשה במוזיקה, פסיכולוגיה ופיזיקה, החל לנגן בחמישייה האגדית של המתופף מקס רואץ' אשר כללה גם את ברוקר ליטל בחצוצרה וג'ורג' קולמן בסקסופון טנור. הכרותו עם רואץ' איפשרה לו לנגן גם בהרכבים של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס. כשדייוויס חזר מהסיור העולמי שלו עם דיזי גילספי, שנמשך שנתיים וחצי, קולטריין הקליט את האלבום A Love Supreme בו ניגן דייוויס. הוא המשיך לנגן עם קולטריין בעוד מספר אלבומים לאחר מכן.
דייוויס הרבה לנגן גם עם אמני פופ ואף פולק, למשל הוא הקליט ב-1962 עם בוב דילן שהיה בתחילת דרכו. כמו כן דייוויס ניגן גם בתזמורות שונות כגון התזמורת של הNBC שם היה הנגן האפרו-אמריקאי השני. כמו כן במשך שנות השישים המשיך להיות נגן מבוקש וניגן באלבומים של ארט בלייקי, מק'קוי טיינר, אלווין ג'ונס, פרדי האברד ואריק דולפי. הביקורת שהייתה לו על תעשיית המוזיקה ועל הגזענות שבה גרמה לכך שבמשך כל שנות השבעים הוא נרשם ברשימה השחורה ואיש לא ניגן איתו. הוא שב להקליט רק בשנות השמונים.
במהלך הזמן הזה דייוויס השלים את ההשכלתו האקדמית ובשנת 1982 קיבל את תואר הדוקטורט שלו בפסיכולוגיה. הוא פירנס את עצמו בתור מורה, והיה מנגן מדי פעם בתזמורות של ברודוויי.
דייוויס נפטר מהתקף לב ביולי 2007.
הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה
הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה או אבחזיה אסס"ר הייתה רפובליקה סובייטית אוטונומית של ברית המועצות בתוך גאורגיה הסובייטית. הרפובליקה היא למעשה אבחזיה סס"ר אשר הורדה במעמדה, בשנת 1931, למעמד של רפובליקה אוטונומית, והתקיימה עד להתפוררותה של ברית המועצות וייסודה של הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה בסוף 1991 (כיום בגלות בטביליסי). בשנת 1992 פרשו האבחזים מגאורגיה והקימו רפובליקה בדלנית משלהם.
__תוכן_עניינים__
היסטוריה.
בפברואר 1921 פלש הצבא האדום לגאורגיה והביא לקיצה את העצמאות קצרת הימים של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. בעקבות זאת הפכה אבחזיה בתקופה שבין 1921–1931, לרפובליקה סובייטית בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (אבחזיה סס"ר). אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה להלכה, היא הייתה כפופה לשלטון הסובייטי המרכזי החזק בגאורגיה. הגאורגית הפכה לשפה הרשמית באוטונומיה.
ב-19 בפברואר 1931, הורדה אבחזיה סס"ר (אבחזיה הסובייטית), למעמד של רפובליקה סובייטית אוטונומית, תחת הרפובליקה הסובייטית של גאורגיה, בתקווה שזה יגן עלייה מפני נחת ידו של סטלין גאורגי במוצאו וראש הק.ג.ב. של לברנטי בריה, שאף הוא ממוצא גאורגי. בתקופת שלטונו (משנת 1924) נקט סטלין במדיניות של דיכוי כלפי מיעוטים שונים ברחבי ברית המועצות כולל האבחזים. הסיבה להפיכת אבחזיה סס"ר לרפובליקה אוטונומית הייתה כדי לא להיות כפוף ישירות למרותו של סטלין אלא לרפובליקה הגאורגית. בתחילה כחלק מהרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז עד שנת 1936 ולאחר מכן תחת גאורגיה סס"ר. אף על פי שאין תמימות דעים בכך, הדעה הרווחת בקרב החוקרים היא כי אמצעי הדיכוי בהם נקט בריה כלפי האבחזים כללה הריגת חלק גדול מהאינטליגנציה שלה, הפיכת השפה הגאורגית לשפת הלימוד בבתי הספר ועידוד הגירה של גאורגים בעיקר ושל רוסים, ארמנים, אוקראינים ואחרים כדי לשנות את המאזן הדמוגרפי לרעת האבחזים.
בשנת 1937 הרגיש סטלין חזק מספיק לערוך משפט פומבי כנגד מבצעי שני ניסיונות התנקשות כנגדו מספר שנים קודם לכן. שניהם בוצעו על ידי גאורגים במוצאם. הניסיון הראשון התרחש בשנת 1933 והשני בשנת 1935. המבנה הגדול של התיאטרון הלאומי בסוחומי שימש כבית המשפט הפומבי בו נשפטו 47 איש למול נציגי תקשורת מכל הקווקז.
התובע במשפט זה היה נשיא הרפובליקה האבחזית נסטור לאקובה, והנאשמים הואשמו בקנוניה לביצוע התנקשות בסטלין. הקושרים היו סוכנים סודיים של סטלין שהתאכזבו ממדיניותו. הם פתחו באש, מוקדם מדי כפי הנראה, עם כניסתו של סטלין לפיצונדה, אולם הוא הצליח להימלט למקום מבטחים. ניסיון ההתנקשות השני אירע בעיר גגרה בשנת 1935, על ידי קבוצת פקידים רשמיים בולטים של המפלגה הסובייטית. גם התנקשות זו נכשלה.
דיכוי האבחזים הסתיים רק לאחר מותו של סטלין והוצאתו להורג של בריה, וחלקם של האבחזים בממשל הרפובליקה גדל. כמו בכל הרפובליקות האוטונומיות הקטנות בברית המועצות, עודדו הסובייטים את התפתחות התרבות המקומית ובמיוחד הספרות. הוטלו מכסות על בסיס אתני לתפקידים פוליטיים מסוימים, שנתנו לאבחזים מידה של כוח פוליטי שלא היה פרופורציונלי לחלקם היחסי באוכלוסייה. השלטונות הסובייטים פעלו בשיטת "הפרד ומשול", בה קיבלו אליטות מקומיות חלק בשלטון בתמורה לתמיכה בשלטון הסובייטי. באבחזיה, כמו במקומות אחרים בהם הונהגה השיטה, גרם הדבר להתמרמרות, במקרה זה של הרוב הגאורגי.
בין השנים 1955–1972 השתמשו הגאורגים הסובייטים במדיניות דצנטרליזציה וקידמו את הפקידים שהיו ממוצא אתני גאורגי. מספרם של האבחזים בשלטון האוטונומיה הלך וקטן. בנוסף לכך יצרו יזמים גאורגים מפעלים שתוצרתה כולה לא נרשמה בספרים. בשנת 1972 הובילה המדיניות הכלכלית הגאורגית המושחתת והלא יעילה למינויו של אדוארד שוורדנדזה כמזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית בגאורגיה. שוורדנדזה שהתקדם בדרגות בקומסומול (תנועת הנוער הקומוניסטי), הפך למזכיר הראשון של המפלגה בשנת 1961. משנת 1964 ועד ל-1972 פיקח שוורדנדזה על המדיניות הגאורגית מתפקידו כשר החוות של ברית המועצות וצבר מוניטין של פוליטיקאי מוכשר ונקי כפיים.
ניסיון של השלטון המרכזי במוסקבה לשנות את השפה הרשמית בגאורגיה לרוסית, הביא ב-14 באפריל 1978 להפגנות סוערות בטביליסי. ניסיון זה לא צלח, אולם מצד שני מחו מנהיגי המפלגה הקומוניסטית באבחזיה כנגד "הכניעה ללאומנות הגאורגית" ותבעו כי האוטונומיה שלהם תועבר לשליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה. התביעה נדחתה, אולם נעשו מספר ויתורים פוליטיים, תרבותיים וכלכליים. נערכו שינויים בייצוג האתני של נציגי המחוז. 67% מהמשרות הממשלתיות הוקצו לטובת נציגים ממוצא אבחזי ייצוג שהיה פי 2.5 מחלקם היחסי באוכלוסייה (בהתאם למפקד האוכלוסין הסובייטי משנת 1989).
התפוררות ברית המועצות.
עם תחילת התפוררותה של ברית המועצות בסוף שנות השמונים, צצה מתיחות אתנית בין הגאורגים והאבחזים עקב התקדמותה של גאורגיה לכיוון עצמאות. האבחזים שהתנגדו למהלך חששו כי הכרזה על עצמאות גאורגיה תוביל לחיסול האוטונומיה האבחזית, וטענו כי אבחזיה כבר התבססה כרפובליקה סובייטית נפרדת.