בשנת 2021 ציין המכון 44 שנות פעילות, והשיק מדריך בנייה חדש, שמסביר ומפרט מהן הבעיות ההלכתיות הנפוצות בבנייה החדשה של ימינו, במטרה להנגיש את המידע ההלכתי לציבור הרחב. מדריך הבנייה לבית כשר מציג את הפתרונות הקיימים המוצעים על ידי מחלקת המחקר והפיתוח של צומת. על ידי מדריך זה ניתן להתגורר בבית חכם ללא חשש חילול שבת. ניתן למצוא את המדריך באתר המדריך.
קודו הביצות
קודו הביצות או הסיטטונגה (שם מדעי: "Tragelaphus spekii") הוא מין של אנטילופה ממשפחת הפריים.
קודו הביצות נפוץ ברחבי אפריקה, בעיקר ליד נהר הקונגו. ישנם עדרים מסוימים שחיים בסביבות נהר הזמבזי. תפוצתו מוגבלת לאזורי ביצות, יערות וסבכי שיחים.
גובהו בכתפיים של קודו הביצות 75–125 ס"מ, אורך ראשו וגופו 115–170 ס"מ ומשקלו נע בין 40 ל-120 ק"ג. הזכרים גדולים וכבדים באופן ניכר מהנקבות, ובנוסף יש להם זוג קרניים סליליות שאורכן נע בין 45 ל-90 ס"מ. צבעו של הזכר חום כהה ופס לבן חוצה את גבו לאורך. הנקבות חסרות קרניים וצבען חום בהיר, מבנה גופן עדין יותר משל הזכרים. פרסותיו של קודו הביצות מפושקות וגדולות, ומבנה זה תורם ליכולתו לנוע בבוץ הטובעני.
כמו כל האנטילופות, קודו הביצות ניזון אך ורק ממזון צמחי – עלים, שורשים, פקעות, עשב וצמחי מים.
בעונת הרבייה, זכרי הקודו נוגחים בקרניהם ביריב שלהם כדי לזכות בנקבות. הזכר המנצח זוכה בנקבות ומזדווג אתן. הזכרים המובסים הכפופים לזכר השליט, יוצרים עדרים משלהם. לאחר היריון שנמשך 8–9 חודשים הנקבה ממליטה גור אחד בלבד. לאחר הלידה גור "קודו הביצות" דומה לנקבה (גם אם הוא זכר).
אורך חייו הממוצע של קודו הביצות הוא 15–20 שנה.
אויביו העיקריים של הקודו הם אריות, נמרים, צבועים, ואת הגורים הקטנים טורפים הבבונים והשימפנזים.
הביצה היא מקום המפלט של הקודו. הקודו נמלט לעבר הביצה כדי לברוח מטורפיו, אם הביצה עמוקה דיה יוכל הקודו לקפוץ למים ולהסתתר כשנחיריו מחוץ למים כדי שיוכל לנשום. הקודו יוצא מהמים כאשר האויב מתייאש והסכנה חולפת.
The Journal of Legal Studies
The Journal of Legal Studies הוא כתב עת משפטי המופק על ידי ההוצאה לאור של אוניברסיטת שיקגו ומתמקד במחקר אקדמי בינתחומי באושיות המשפט והחוק. כתב העת שם דגש בגישות של מדעי החברה, במיוחד אלו של כלכלה, מדע המדינה ופסיכולוגיה, אולם הוא גם מפרסם עבודות של היסטוריונים, פילוסופים, ואחרים המתעניינים בתאוריה של המשפט. כתב העת נוסד ב-1972.
כתב העת מדורג בדירוג הפופולרי של Washington and Lee Law School, כראשון בעולם בקטגוריית כתבי העת העוסקים בתאוריה של המשפט
פרגטה
פרגטה (שם מדעי: Fregata) ולפעמים גם עוף הפיראטים (פריגטה הוא גם שם של ספינת מלחמה), היא סוג עוף ימי ממשפחת הפרגטיים (Fregatidae) שבסדרת הסולתאים ובעבר לשקנאים. הפרגטה חיה ומקננת באיים של הימים הטרופיים והאוקיינוסים - איי גלאפגוס, אסנשן וכדומה. הפרגטה קיבלה את שמה עקב מנהגה לחטוף מזון מעופות ים אחרים.
מאפיינים.
אורך גופה של הפרגטה 80–115 ס"מ ומוטת כנפיה הארוכות והצרות מגיעה עד . זנב הפרגטה ממוזלג צורת כנפיה וזנבה עוזרת לה לדאות לאט, לנפנף במהירות בכנפיה ולטוס מול רוח חזקה.
הפרגטה היא טורפת וניזונה בעיקר מדגים אותם היא צדה או חוטפת מעופות ים כמו הסולה והקורמורן. הפרגטה רודפת אחרי עופות הים עד שהיא מתישה אותם וגורמת להם לשמוט את מזונם, ואז הפרגטה משתמשת במהירותה כדי לצלול למטה (באוויר) ותופסת את השלל. לעיתים היא גם תופסת עופות ים קטנים וכן אפרוחים של עופות ים אחרות. לעיתים נדירות תאכל חיות יבשתיות (יחסית) כמו איגואנה ימית או צבי ים צעירים.
רוב השנה גם הזכרים וגם הנקבות הם בעלי צוואר לבן ושטוח לגמרי. בעונת הרבייה זפק הזכר מתנפח כמו בלון או כרית אוויר וצבוע בצבע אדום חזק ומושך את הנקבה לבנת הזפק לבנות איתו קן ולהקים איתו משפחה.
המין פרגטה הדורה היא הציפור הלאומית של אנטיגואה וברבודה.
מינים.
בסוג פרגטה 5 מינים. מהם 3 ללא חשש, אחד פגיע ואחד בסכנת הכחדה חמורה.
טופי אנצ'יגו
ביצנית לבנת-כנף
בִּצָּנִית לִבְנַת-כָּנָף (שם מדעי: Tringa totanus) היא עוף ביצה ממשפחת החרטומניים השייכת לסוג ביצנית.
תפוצה ונדידה.
הביצנית לבנת-הכנף דוגרת ומקננת באזורי ביצות ובטונדרה ובאירואסיה. היא חורפת וחולפת בישראל וחורפת גם באפריקה ובאסיה.
מאפיינים פיזיים.
אורך גופה של ביצנית לבנת-הכנף הוא 30 ס"מ. רגליה ארוכות ואדומות ולפעמים אפשר להתבלבל בינה לבין קרובתה ביצנית אדומת-רגל אך מקורה של הביצנית לבנת-הכנף קצר יותר.
מקורה של הביצנית לבנת-הכנף אדום בעל קצה שחור, כל גופה אפור-חום, השת שלה לבן והחלק התחתון בכנפיה לבן כולו.
תזונה.
הביצנית לבנת-הכנף היא אוכלת כל. תזונתה מורכבת מחרקים, מתולעים, מרכיכות וגם מעשב ומזרעים.
רבייה.
באביב, עונת הרבייה, ביצנית לבנת-כנף מקננת בביצות ובאדמות בור, שם היא חופרת שקערורית בקרקע ומטילה בה כ-4 ביצים.
צבע הביצים צהבהב-ירקרק ועליהן כתמים כהים.
הכתובת על הקיר
מנא מנא תקל ופרסין
אליעזר פרמינגר
אליעזר פּרֶמינגר (Preminger; 13 באפריל 1920 – 15 בספטמבר 2001) היה פעיל פוליטי קומוניסטי ישראלי, חבר הכנסת הראשונה (1949–1951), ולאחר מכן מנהל חברות ממשלתיות בתחום משאבי הטבע.
ביוגרפיה.
פרמינגר נולד בשנת 1920 בווינה בירת אוסטריה להורים ליברלים שומרי מסורת, הלל (היינריך) ועמליה (מכלה) פרמינגר. הם גדלו בבית דתי, עזבו את העיירה בגליציה ופנו לחפש את עתידם בבירת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
כשהפשיזם הלאומני פרח באוסטריה, הצטרף אליעזר פרמינגר הצעיר כחבר פעיל בתנועת הנוער הקומוניסטית, שפעלה במחתרת. בליל הבדולח נאלצה אמו להחביאו בארון כשפלוגות הסער של האס.אה (S.A.) ביקרו בביתם וחיפשו גברים יהודים. למחרת, כשאליעזר פרמינגר פנה לראש התא המחתרתי שלו וביקש את עזרתו, היה הלה חסר אונים והציע לו לעזוב לארץ ישראל. כך הבין הנער הצעיר לראשונה, שפתרון הבעיה היהודית לא יבוא מהקומוניזם. המשפחה חיפשה ללא הועיל קרובים בארצות שונות כדי להגר אליהן. אליעזר שהצטיין בלימודיו, קיבל אשרת כניסה לארץ ישראל במכסת מלגות כסטודנט בטכניון בחיפה, ונאלץ לוותר על חלומו ללמוד שפות קלאסיות לטובת לימודי הנדסה. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו נמנה עם פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, ממנה פרש בשנת 1945 והקים עם פורשים נוספים את האיגוד הקומוניסטי. ביולי 1947 הופיע מטעמה בפני ועדת אונסקו"פ. באוקטובר 1947 הפך האיגוד למפלגת הקומוניסט העברי.
בדצמבר 1948 הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית הישראלית, במסגרת הצטרפות האיחוד הקומוניסט העברי, מטעמה נבחר לכהן באספה המכוננת.
בתחילת כהונתו כחבר כנסת פרש פרמינגר מסיעת מק"י, על רקע מחלוקת בהתייחסות לסוגיה היהודית והציונית, והקים את מפלגת הקומוניסטים העבריים. ביוני 1949 הוכרה סיעתו הנפרדת. בהמשך אותה שנה הצטרף למפ"ם.
בתחילת 1956, מונה למשנה למנכ"ל משרד הפיתוח, על ידי שר הפיתוח בנטוב ממפ"ם. מינוי זה לא אושר על ידי נציבות שירות המדינה, בגלל התנגדות לעצם התפקיד ולמינוי אליו ללא מכרז. לבסוף, המינוי אושר בספטמבר 1956. בתחילת 1963 כיהן כמנכ"ל בפועל למשך חודשיים.
בתחילת 1963 עזב את משרד הפיתוח ומונה למנהל פיננסי ומסחרי של "כימיקלים ופוספטים".
בהמשך היה יו"ר חברת "חרסינה וחול נקי", יו"ר החברה לפיתוח אילת ודירקטור בחברות "מחצבי ישראל" ו"חברת הפוספטים".
בנו הוא הבמאי והפרופסור לקולנוע ענר פרמינגר.
מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה
מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה הוא מרכז מדעי ומצפה כוכבים לנוער השוכן בבניין המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע.
המרכז הוקם על ידי קרן רש"י באמצעות תוכנית מדערום לפיתוח מוקדי מצוינות במדעים. מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה מאפשר לימודים יישומיים בפיזיקה לתלמידי מחוז הדרום הניגשים לבגרות בפיזיקה ב-5 יחידות לימוד. במקום קיים גם מרכז אסטרונומי לנוער ולקהילה ובו פלנטריום משוכלל, טלסקופ רובוטי משוכלל, טלסקופים ניידים וטלסקופ שמש.
המרכז נמצא בבניין פיזיקה באוניברסיטה והוא המוקד של תוכניות מדערום. המרכז מעודד תלמידים לכתיבת עבוד­ות גמר והגשת פרויקטים, מאתר תלמידים מחוננים בתחומי הפיזיקה ומסייע להם להרחיב ולהעמיק את לימודיהם והתעניינותם בפיזיקה. בשנת הלימודים 2012 קבוצה של 15 תלמידי ותלמידות תיכון ביקרו במאיץ החלקיקים ה-LHC שב-CERN במסגרת לימודיהם במרכז אילן רמון.
המרכז מקיים לימודים בבוקר ובערב, בפיזיקה ואסטרונומיה בדגש על לימוד חווייתי והתנסות מדעית, ומחנות מדע בקיץ.
הפעילות האסטרונומית.
הפעילות האסטרונומית במרכז אילן רמון נעשית ביום ובלילה וכוללת שימוש בציוד מגוון:
שנת האסטרונומיה.
במלאת 400 שנים לשימוש הראשון שנעשה בטלסקופ על ידי גלילאו גלילי, הכריז האיגוד האסטרונומי הבינלאומי על שנת 2009 כשנת האסטרונומיה העולמית. מרכז אילן רמון החליט עקב כך על קיום של חידון אסטרונומי ראשון לתלמידי בתי ספר יסודיים. החידון התנהל בשלושה שלבים: שלב א' התנהל באינטרנט ובו השתתפו 1300 תלמידים. מתוכם העפילו 100 לשלב השני שהיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב לאחר שקיבלו המתחרים חוברת למידה על אסטרונומיה וחקר החלל. 10 ילדים הגיעו לשלב הגמר שהתקיים באוניברסיטת בן-גוריון ונערך בעל פה, בנוכחות נשיאת האוניברסיטה הפרופ' רבקה כרמי. כשופט הראשי שימש הד"ר יגאל פתאל. מאז החידון התקיים מדי שנה ומספר המשתתפים בו עולה בהתמדה.
אונגוואר
המוזיאון לזכר השואה של ארצות הברית
מוזיאון השואה הלאומי של ארצות הברית
חנן רובין