על בסיס הממצאים, פיתחה חברת התרופות "נוברטיס", בהובלתו של פיטר דרוקר , תרופה ובה מולקולה אשר מסוגלת לחסום את פעילות האנזים באופן בררני ויעיל ובכך, גורמת למות התאים הסרטניים אשר מייצרים אותו. בנוסף, ההשפעה של התרופה מונעת מהסרטן להתפתח אל השלב האקוטי מהשלב הכרוני, ובכך מונעת מהחולה להגיע אל השלב הקטלני של הסרטן.
בעקבות הממצא של כנעני, שהראה בצורה טובה ופורצת דרך את האופן שבו ניתן להילחם בסרטן, וכי הסרטן יכול להיווצר מאיחוי חלבונים, זוהה המנגנון בעשרות סוגים שונים של סרטן, בעיקר לוקמיות שונות, ובגידולים של רקמות רכות וסרטן הערמונית.
בשנת 1992, קיבלה התרופה את אישור ה-FDA - מינהל התרופות והמזון האמריקאי לטיפול בחולי CML.
התרופה "גליבק" , אשר נוצרה בעקבות הגילוי של כנעני, היא כעת התרופה הסטנדרטית לטיפול בחולי CML, ואף חולי סרטן מסוימים במערכת העיכול. מכיוון שהתרופה פותחה על-בסיס מחקריו, כנעני מכונה "הסבא של Gleevec".
תרופות דומות רבות מפותחות על בסיס ה"גליבק" ככיוון מרכזי בפרמקולוגיה המודרנית, כנגד תוצרי אירועים מולקולריים הרסניים אשר מובילים לסרטן מסוג מסוים.
All the Good Girls Go to Hell
All the Good Girls Go to Hell (בעברית: כל הבנות הטובות הולכות לגיהנום) הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, ומופיע באלבום הבכורה שלה, ". השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ, כסינגל השישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-46 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר בדומה ל-", "Bad Guy" ו-"Wish You Were Gay" נכתב על ידי בילי אייליש, ביחד עם פיניאס או'קונל שגם הפיק אותו. השיר מדבר בעיקר על אלוהים ועל השטן.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בילי אייליש ב-4 בספטמבר 2019. בתחילת הקליפ ישנה סצנה הלקוחה מתוך הקליפ של "Bury a Friend", בה ניתן לראות אנשים מזריקים לאייליש חומרים שונים לתוך הגב שלה. בהמשך, צומחות לה שתי כנפיים.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-20 מיליון צפיות.
סוניק הקיפוד (קומיקס)
Idontwannabeyouanymore
Idontwannabeyouanymore הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, "Don't Smile at Me". השיר יצא לאור ב-21 ביולי 2017, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל החמישי מתוך המיני-אלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-96 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר בדומה ל-"", "Bad Guy" ו-"Wish You Were Gay" נכתב על ידי בילי אייליש, ביחד עם פיניאס או'קונל שגם הפיק אותו. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ. בארצות הברית קיבל את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה משני מיליון עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-700 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הורטיקל וידאו שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-4 בינואר 2018. בקליפ ניתן לראות את בילי אייליש, כשהיא מדברת אל עצמה תוך שהיא מביטה במראה ומביעה שנאה עזה כלפי עצמה. היא מציינת כי נמאס לה להיות עצמה וכי היא אינה אוהבת את עצמה בשום צורה שהיא.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-490 מיליון צפיות.
ריוגוקו קוקוג'יקן
פרמישליאני
יאקוב פוגלסן
יאקוב דימה פוגלסן (באנגלית: Jakob Diemer Fuglsang; נולד ב-22 ביוני 1985) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת Israel Start-Up Nation. פוגלסן הוא מנצח המונומנטים לייז'–בסטון–לייז' (2019), ג'ירו די לומברדיה (2020) וסגן אלוף אולימפי מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). ניצח במרוץ הדופינה ליברה בשנת 2017 ו-2019 וסיים במקום השביעי הכללי בטור דה פראנס 2013.
קריירה.
קבוצת סקסו בנק (2009 - 2010).
פוגלסן הצטרף לקבוצת סקסו - בנק מדרג הוורלד טור, שהייתה קבוצתו המקצועית הראשונה. הוא סיים במקום ה-6 הכללי ב-וולטה אה קטלוניה, ו-6 כללי בדופינה ליברה. הוא ניצח את הקטע הראשון של טור סלובניה, וגם את המרוץ כולו. בנוסף לכך, הוא ניצח את טור דנמרק לאחר שניצח את הקטע ה-3. הוא נבחר לראשונה לגראנד טור, כאשר היה בסגל קבוצתו לוואלטה אספנייה, תוצאתו הטובה ביותר היה מקום שני בקטע ה-14. הוא סיים שני בג'ירו דל'אמיליה.
2010: אלוף דנמרק בנגד השעון והשתתפות בטור דה פראנס.
פוגלסן סיים שלישי בטור דה סוויס. הוא ניצח את אליפות דנמרק בנגד השעון, והשתתף לראשונה בטור דה פראנס, הוא לא רשם תוצאות בולטות במרוץ, וסיים במקום ה-47 (פער של 1:37:54 מאנדי שלק המנצח). ובדירוג הצעירים, סיים שישי.
הוא ניצח בפעם השנייה ברצף את הטור של דנמרק, וסיים שני במרוץ הזיכרון של פרנק ואנדנברוק.
פוגלסן הצטרף לקבוצת לאופרד - טרק (כיום טרק -סגפרדו). הוא סיים רביעי במרוץ אמסטל גולד, ושלישי בטור דה סוויס. הוא הפסיד את תוארו כאלוף דנמרק בנגד השעון, לאחר שהפסיד לרסמוס קוואד בשנייה אחת וסיים שני. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-48 (1:39:58 שעות אחרי קאדל אוונס). הוא ניצח את הקטע השלישי של טור דנמרק. פוגלסן גם התחרה בוואלטה אספנייה, הוא סיים חמישי בקטע השמיני ובמקום ה-11 הכללי (5:37 אחרי כריסטופר פרום המנצח). הוא סיים עשירי באליפות העולם.
2012: ניצחון בטור של אוסטריה ולוקסמבורג.
פוגלסן סיים רביעי במרוץ הטרופאו דייה. הוא ניצח את הטור של לוקסמבורג לאחר שהקדים את ווט פולס, ופרנק שלק. הוא החזיר לעצמו את התואר כאלוף דנמרק בנגד השעון. הוא ניצח את הטור של אוסטריה וגם את הקטע הרביעי במרוץ. הוא השתתף באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים 15 במקצה נגד השעון, ו12 במרוץ הכביש.
קבוצת אסטנה (2013 - 2021).
2013: מקום 7 בטור דה פראנס.
פוגלסן פתח את העונה עם מקום שישי כללי בוולטה של אנדלוסיה, הוא סיים 11 כללי בוולטה אה קטלוניה, ו4 כללי בדופינה ליברה. בטור דה פראנס, הוא סיים שביעי כללי (12:17 אחרי המנצח, כריס פרום). הוא שני בקטע התשיעי, לאחר שהפסיד לדן מרטין בספרינט. הוא השתתף בוואלטה אספנייה, וניצח ביחד עם קבוצתו את נגד השעון הקבוצתי. אך בסופו של דבר סיים במקום ה-29 הכללי, 1:01:08 אחרי המנצח, כריס הורנר.
2014: פועל של ניבאלי בטור דה פראנס.
פוגלסן סיים חמישי כללי במרוץ פריז - ניס, ואף סיים חמישי בקטע השלישי. הוא סיים שביעי בטור דה רומאנדי, ועשירי בדופינה ליברה. בטור דה פראנס, פוגלסן היה בן קבוצתו של וינצ'נצו ניבאלי האיטלקי, שגם ניצח את המרוץ. פוגלסן היה פועל בולט של ניבאלי בטור וסייע לו לזכות בו, בקטע החמישי, הגיעו פוגלסן וניבאלי במקומות ה-2 וה-3 בהתאמה, 17 שניות אחרי לארס בום ההולנדי. בסופו של דבר, פוגלסן סיים במקום ה-36, 1:54:50 שעות אחרי ניבאלי.
פוגלסן פתח את העונה עם מקום שביעי כללי בטור של עומאן ובפריז - ניס. הוא השתתף בשלושה מקלאסיקות האביב, מרוץ אמסטל גולד, לייז'-בסטון-לייז', ולה פלש ואלון, בראשון סיים במקום ה-17, בשני במקום ה-9 ובשלישי במקום ה-8. הוא השתתף בטור דה סוויס, אך פרש בקטע השמיני. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, סיים 1:25:23 אחרי כריסטופר פרום המנצח. וסיים שמיני בקטגוריית מלך ההר, עם 64 נקודות, מרחק של 55 נקודות מכריס פרום, שניצח גם בקטגוריית מלך ההר עם 119 נקודות. הוא סיים 11 בקלאסיקה סן סבסטיאן, 15 שניות מאדם ייטס המנצח.
2016: מדליית כסף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
פוגלסן סיים במקום ה-11 במרוץ הסטראדה ביאנקה. הוא סיים במקום ה-3 הכללי בג'ירו דל טרנטינו. הוא התחרה לראשונה בג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום השנים עשר הכללי. 24:59 דקות לאחר בן קבוצתו שניצח, וינצ'נצו ניבאלי. הוא התחרה גם בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-52, 2:17:16 שעות לאחר המנצח, כריס פרום. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), פוגלסן זכה במדליית הכסף לאחר שהפסיד לגרג ואן אוורמט בספרינט.
2017: ניצחון בדופינה ליברה.
פוגלסן פתח את העונה עם מקום שישי בוואלטה של ולנסיה. הוא סיים 12 במרוץ פריז - ניס. ובחודש יוני, ניצח את מרוץ הדופינה ליברה, וניצח במרוץ את הקטע ה-8 וה-6. הוא נבחר לטור דה פראנס, וסבל מפציעה ובעקבות כך פרש במהלך הקטע ה-13. הוא השתתף בטור של אלמטי בקזחסטן, וניצח את הקטע השני וסיים שלישי כללי.
2018: מקום 2 בטור דה סוויס.
את עונת 2018, פתח פוגלסן עם מקום שלישי בוואלטה של ולנסיה. הוא סיים שישי בוואלטה מורסיה (מרוץ חד יומי), ורביעי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא סיים במקום ה-14 בפריז - ניס, שמיני ב-מרוץ אמסטל גולד, 16 בלה פלש ואלון ו-10 בלייז'-בסטון-לייז'. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור דה רומאנדי, וסיים רביעי כללי. הוא סיים שני בקטע השביעי של טור דה סוויס, וגם סיים שני כללי במרוץ. פוגלסן סיים 12 כללי בטור דה פראנס (19:46 אחרי גריינט תומאס המנצח). הוא סיים 8 במרוץ מילאנו טורינו, ובמקום ה-20 באליפות העולם.
2019: ניצחון שני בדופינה ליברה, וניצחון בלייז'-בסטון-לייז'.