בית הספר הניסויי "אביחיל" הוא בית ספר יסודי ממלכתי ייחודי במושב אביחיל, המועצה האזורית עמק חפר.
היסטוריה.
בית הספר הוקם בשנת 1933, שנה לאחר ייסוד מושב אביחיל, וכלל כיתה אחת עבור בני כל הגילים שמספרם היה מצומצם באותה עת. עם השנים התרחב ונבנו מבנים נוספים; מספר השכבות בבית הספר עמד על שמונה (עד כיתה ח') ובהמשך הופחת לשש בלבד (עד כיתה ו'). במהלך השנים שימש בית הספר את ילדי מושב אביחיל ואת ילדי היישובים הסמוכים, בהם: חבצלת השרון, שושנת העמקים וצוקי ים. כן למדו בו תלמידים מנתניה, רובם ילדים שהתגוררו בסמוך לבית הספר הגובל ברחוב עמק חפר בנתניה. בשנות התשעים קלט בית הספר אוכלוסיית עולים גדולה מאתרי הקרוואנים "חצרות חפר" ו"חצר בארותיים", עד כדי 40% מהתלמידים. בשנת 2011 החלו להצטרף לבית הספר ילדי קיבוץ העוגן.
בחודש אוקטובר 2008 זכה בית הספר ב"פרס קורצ'אק".
בספטמבר 2010 הוכר על ידי משרד החינוך כמרכז הפצה למוסדות חינוך בכל הארץ.
כיום לומדים בבית הספר "אביחיל" כ-330 תלמידים והוא הפך לבית ספר אזורי. מנהל בית הספר כיום הוא אלי ארביב.
בחצר בית הספר נמצא קברו של יוסף בנימיני, מראשוני אביחיל, שנרצח במקום זה בשנת 1933. ליד הקבר נמצאת אנדרטה מעמוד שיש ועליו מנורה - סמל הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.
יעל גרמן (מוזיקאית)
יעל גרמן (נולדה ב-23 בדצמבר 1947) היא מוזיקאית ישראלית, שעוסקת בעיקר בהלחנת שירי משוררים ובניצוח על מקהלות.
ביוגרפיה.
יעל גרמן נולדה לצבי גרמן, איש ארגון ההגנה וקצין בכיר בצה"ל, ולזהבה, שעבדה כמנהלת בית הספר "נווה מגן" ברמת השרון.
גרמן למדה במדרשה למוזיקה בתל אביב ואצל המלחינים צבי אבני ויצחק סדאי. היא התפרסמה לראשונה באמצע שנות ה-70, בעקבות שיתוף הפעולה עם הזמרת נורית גלרון. גרמן השתתפה בהופעותיה הראשונות של גלרון, כשהיא מלווה אותה בפסנתר. לחניה של גרמן משלבים השפעות ג'אז, בוסה נובה ומוזיקה קלאסית.
זמרים ישראלים רבים ביצעו משיריה, ביניהם: נורית גלרון, שושנה דמארי, דויד ברוזה, ריקי גל, דפנה ארמוני, אורה זיטנר, סנדרה ג'ונסון, דודו זר, סוזי מילר, מזי כהן, מירי אלוני, אלינוער מואב ועוד.
גרמן הלחינה מוזיקה להצגות תיאטרון רבות, למחזות לילדים ולסרטי טלוויזיה.
מתגוררת במכבים ולה בת ובן.
שנות השבעים: התחלה.
בשנת 1976, בערב שערכה המשוררת דליה הרץ, ביצע דויד ברוזה שני שירים שהלחינה יעל גרמן: "שיג" ו"דברים".
באותה שנה (1976) הלחינה יעל גרמן לנורית גלרון את השיר: "ברכי נפשי" לפסטיבל הזמר החסידי השמיני תשל"ז (מילים מתוך תהילים ק"ד). בהמשך (1976) הלחינה גרמן את השיר "אולי מחר", בעיבודו של אלכס וייס, לאלבום משיריה של לאה גולדברג בשם "את תלכי בשדה", שהוציאה חברת התקליטים CBS.
בשנת 1978 יצא אלבומה הראשון של נורית גלרון ובו חמישה שירים שהלחינה יעל גרמן: "אולי מחר" שהוקלט ב-1976 (מילים: לאה גולדברג), "בוא אלי" (מילים: רונית וייס, עיבוד: מתי כספי), "הנך סתורת שמלות" (מילים: אמיר גלבוע, עיבוד: יוני רכטר), "ווקליזה" (אינסטרומנטלי, עיבוד: עדי רנרט), "כשהייתי ציפור ביער" (מילים: אברהם חלפי).
בשנת 1979 הלחינה גרמן לנורית גלרון את השיר "לו מאה כובעים" (מילים: אמיר גלבוע, עיבוד: רמי לוין). השיר יצא באלבום ההופעה של נורית גלרון על-ידי חברת התקליטים CBS.
בהמשך (1979) כתבה את מוזיקת הרקע למחזה "פאולה" לתיאטרון הקאמרי. את המחזה כתב ערן פרייס וביים חנן שניר. שחקנים: יצחק חזקיה, עידית צור ושמעון בן ארי.
באותה השנה (1979) הלחינה את השירים למחזה "והילד הזה הוא אני" לתיאטרון הקומה השלישית, על פי ספריהם של יהודה אטלס ושולמית הר אבן. עריכה ובימוי: מוטי סנדק. שחקני המחזה: לבנה פינקלשטיין, רחל רביד, יוני לוקס ועוד. כמו כן הלחינה את שירי ההצגה "כרטיס לכיוון אחד" בתיאטרון בית הובן. את המחזה כתבו וביימו: חנן יבין ונפתלי יבין. שחקנים: שמואל וולף, מירי פביאן ועוד. בסוף שנת 1979 הלחינה את שירי הצגת הילדים "ידידי טינטן" בתיאטרון הזמן, על פי ספריה של מרים ילן שטקליס. עריכה ובימוי: מוטי סנדק. שחקנים: שוש מרציאנו, איציק סיידוף, עמי ויינברג ועוד.
שנות השמונים.
בשנת 1980 הלחינה את שירי המופע "בהגשה עצמית" בתיאטרון בית הובן. מופע משיריהן של עירית בולקא ויעל גרמן.
בהמשך (1980) הלחינה גרמן את שירי הצגת הילדים "למשל קרילוב" בתיאטרון הילדים והנוער, על פי משלי קרילוב בתרגומו של חנניה רייכמן. ערך וביים: אסף אור.
שחקנים: דרור טפליצקי, דן רונן, אתי שילוני ועוד.
באותה שנה, בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל, שודרה בגלי צה"ל תוכנית ובה שירים שהולחנו למילים של חיילים שנפלו. גרמן הלחינה שיר שכתב אריה פרלמוטר בשם: "לא דרשתי מאום". את השיר ביצעה מזי כהן.
בשנת 1981 הוציאה גרמן לרדיו שני שירים שהלחינה וביצעה בעצמה: "הלא ידענו" (מילים: לאה גולדברג), "לגעת אותך" (מילים: שולמית אפפל).
בהמשך (1981) הלחינה גרמן את שירי הצגת הילדים "כובעים" עבור מוזיאון תל אביב ותיאטרון המזודה, לפי ספריהם של לאה גולדברג, נורית זרחי, בנימין תמוז, עודד בורלא ודפנה עבר הדני. עריכה ובימוי: מוטי סנדק. שחקנים: טל גינת, שרי צוריאל, פיטר קסלר, שי שוורץ ואחרים.
בהמשך השנה התקיים באולם "צוותא" בתל אביב ערב לכבוד המשורר יונתן רטוש בהפקת גלי צה"ל. בערב זה ביצעו אורה זיטנר וסנדרה ג'ונסון שירים שהלחינה גרמן במיוחד עבור ערב זה.
מאוחר יותר באותה שנה התקיים ערב נוסף באולם "צוותא" לכבוד המשורר יהודה עמיחי. בערב ביצעה מירי אלוני שלושה שירים שהלחינה גרמן: "אישה בשמלת מפרשים", "אמי אפתה לי את כל העולם" ו"אם את פותחת את מעילך".
ערב נוסף משירי מוטי בהרב התקיים בצוותא בשנת 1981. בערב זה הלחינה גרמן שירים שביצעו דודו זר וסוזי מילר.
באותה שנה (1981) הלחינה גרמן את המוזיקה לסרט הטלוויזיה: "מראות" שיצא במסגרת רשות השידור לקראת הפרידה מסיני (בימוי: כתריאל שחורי).
את מוזיקת הרקע למחזה "בראשית ברא" שיצא בפסטיבל עכו הלחינה גרמן וזכתה אף בציון לשבח עבור פרויקט זה. מחזה ובימוי: אורי פסטר. שחקנים: עפרון אטקין, אורנה לביא, ענת מנדלסון, חסידה סטולרו ועוד.
עוד בשנת 1981 הלחינה את שירי הצגת הילדים: "הבלש שלומיאלי" במסגרת תיאטרון הילדים והנוער. כתב את המחזה: פוצ'ו. בימוי: מירה מולדאואר.
בהמשך הלחינה אף את שירי הצגת הילדים: "מחשבות שאינן רוצות לישון" במסגרת תיאטרון המזודה. את המילים לשירים כתבה: שלומית כהן אסיף. עריכה ובימוי: מוטי סנדק. שחקנים: רחל רביד, זזי שביט, ניקו ברבר ועוד.
בשנים 1981–1982 הייתה חברה גרמן בלהקה בשם: "המחזרים של שירה". איתה בלהקה היו: אלי גורנשטיין ועירית בולקא. את הלהקה ליוו הנגנים בני קדישזון (תופים), משה עובדיה (גיטרה) ודנה שפיס (פסנתר).
בשנת 1982 הלחינה גרמן את המוזיקה לסרט קצר בשם: "טלפון שבור". במאי: רוני שר. שחקנים: ליהי חנוך, יורם לוינשטיין, רחל חלפי ועוד.
בהמשך (1982) הלחינה גרמן את השירים למופע שנערך בצוותא: "מפחד מגע האושר", משיריה של סוזי רוסק אושרוב ובביצועה של טלי פלד.
בשנת 1984 הלחינה גרמן את השיר: "ופתע את" לאלבומה של רינה בר-אל (מילים: יעקב בסר, עיבוד: רפי קדישזון). האלבום יצא בהפקתו של נחום היימן.
בשנת 1985 כתבה את מוזיקת הרקע למחזה שנערך במסגרת פסטיבל עכו: "שמור על הסוסים שלך". מחזה מאת: משה שדות ובבימוי: יוסף כרמון. שחקן: ששי סעד.
בהמשך (1985) הלחינה גרמן את שירי הצגת הילדים: "ארץ הפלאות של עליסה". את המחזה כתב: ראובן חיים. שחקנים: אסתי חיים וראובן חיים.
בשנת 1988 הקליטה שושנה דמארי לאלבומה האחרון: "אור" שני שירים שהלחינה גרמן. השירים: "אל יה" (מילים: גבי אלדור), "ההלך" (מילים: נאוה בשמי). עיבוד וניצוח: מתי כספי ובלווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
בהמשך השנה (1988) הלחינה גרמן שני שירים נוספים עבור נורית גלרון לאלבום המשותף שלה עם יוסי בנאי: "ציפור הנפש" שיצא במסגרת חברת CBS. השירים: "ציפור הנפש" ו"שיר הפטפוט" נכתבו על ידי מיכל סנונית. בהמשך השנה (1988) הופיע שיר נוסף שהלחינה גרמן באלבומה של ניצה קרייתי: "באמצע המישור". השיר: "אמי אפתה לי את כל העולם" (מילים: יהודה עמיחי).
שנות התשעים והלאה.
בשנת 1991 זכתה יעל גרמן בפרס נוצת הזהב של אקו"ם על הלחנת מחזור השירים של אלזה לסקר-שילר בתרגומו של יהודה עמיחי.
בשנת 1995 גרמן ניצלה את כספי הפרס להפקת דיסק ששמו: "בוא אלי בליל", שכלל 5 שירים שהלחינה גרמן בביצועה של אלינוער מואב. השירים: "אל טריסטאן", "אני עצובה", "בחשאי בלילה", "בערב", "בוא אלי בליל".
בשנת 2001 הוציאה יעל גרמן אלבום שירים שהלחינה שנקרא: "אישה של קרח אישה של אש". מבצעי השירים באלבום: נורית גלרון, שרונה נסטוביץ', מומי לוי, איריס פורטוגלי, ענת קדם, סתיו גרמן, ורד גובר ואילן וייל. כותבי המילים לאלבום: אהוד מנור, יונתן רטוש, יהודה עמיחי, חמוטל בן זאב, יהונתן גפן, חוה יעקובר ועוד.
בשנת 2002 הוציאה גרמן את האלבום: "מה יש לי בכף היד - שירי משחק". באלבום היו 18 שירי ילדים שהלחינה גרמן. כל השירים בוצעו על ידי רביעיית נענה: איילה דותן, יעל אילת, שלומית תמיר בן ארי ויעל גרמן. בהמשך (2002) הוציאה גרמן את האלבום: "מה קורה?" עם רביעיית נענה בעיבודים של יאיר סתוי. האלבום הכיל 14 שירים שאת חלקם הלחינה גרמן וחלקם היו חידושים לשירים אחרים. בין שירי האלבום: "מקסיקו" (מילים ולחן: אביב גפן), "בואי נגיד" (מילים ולחן: אלון אולארצ'יק), "אלה" (מילים ולחן: שלום חנוך), "העיקר זה הרומנטיקה" (עלי מוהר - יוני רכטר) ועוד.