בית הוועד הפועל של ההסתדרות, השוכן ברחוב ארלוזורוב 93 בתל אביב, הוא מקום מושבה של הנהלת ההסתדרות החדשה, שעד לשנת 1994 נקראה ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל; והנהלתה, ששכנה בבניין, נקראה הוועד הפועל והמזכירות הכללית. בשנת 1994, לאחר בחירתו של חיים רמון ליו"ר ההסתדרות, הועברה הנהלת ההסתדרות לירושלים, אך לאחר תקופה קצרה שבה לבית הוועד הפועל בתל אביב.
קודם להקמת בית הוועד הפועל.
בראשית ימי הוועד הפועל בשנת 1921 שכן בחדר קטן ברחוב קאלישר בתל אביב, ולאחר כשנה עבר לדירה בשכונת מוסררה בירושלים. ב-1925 נשכרו עבורו חדר אחד ומטבח בבית סולל בונה ברחוב ברזילי בתל אביב. בשנת 1926 עבר לדירה בת 4 חדרים בשדרות רוטשילד 2 בתל אביב, ובאותה שנה לדירה בת 7 חדרים, בית פבזנר, ברחוב יהודה הלוי. בשנת 1928 שוכן הוועד הפועל בבית סולל בונה על דרך פתח תקווה (כיום דרך בגין) ובשנת 1933 נרכש לו בניין ברחוב אלנבי אשר שימש את הוועד הפועל משך 20 שנים, ושימש אף כמטה ההגנה, עד הקמת המבנה הנוכחי ברחוב ארלוזורוב.
המבנה.
הבניין תוכנן בשנת 1949 על ידי צוות האדריכלים דב כרמי, צבי מלצר, מריאן גרינהאוז, מלכיאל קוטלביץ', יצחק ישר, יצחק משה לבקוביץ', מאיר צרפתי ומארק פינטל. הוא נחנך בראשית חודש יולי 1953, אך בנייתו הסתיימה בשנת 1956 . על תכנון הגן הופקד אדריכל הנוף יצחק קוטנר, אשר שמר על מרחב פתוח ובו עצים פזורים בדגם פארק טבעי. הגינון המינימליסטי מעצים את המבנה אך גם נמנע מלהעצים את פורמליות שלו בכך שלא יצר גן פורמלי או שדרות עצים נוקשות.
צביונו של הבניין, הבנוי בסגנון הברוטליסטי, מבטא את עקרונות האדריכלות הסוציאליסטית שבלטה בארץ החל משנות ה-30 ועד שנות ה-50 (ע"ע קלסיציזם סטליניסטי). בכניסה אל הבניין הוקמה מדשאה רחבה, ובצִדה השני הוקמו 3 בניינים רחבים בטורים מחוברים אל הבניין הראשי לאורך השביל המוביל אל הכניסה. הבניין סימל טקסיות ופשטות לצד ביטחון וגאווה, ואלה היו בסיס לסדר אדריכלי שביטא אקלים חברתי סוציאליסטי. סדר העמדתם של הבניינים בטור לפני הבניין הראשי, המרוחק מן הרחוב, שביל ההליכה הקושר את הכניסה הראשית עם המדשאה ועם הבניינים לצִדו מדברים אל היחיד ואל הציבור בקנה מידה גדול, גאה ופשוט.
בתוך הבניין משתרעים מסדרונות ארוכים. על הגג בליטה אדומה המבטאת את סמל הקומוניזם והסוציאליזם. הבניין מבטא נאמנה את הסגנון הבינלאומי בראשית ימיו, שהיה בשיאו. את סורגיו של הבניין תכנן האמן שלום סבא בשנת 1955.
הסביבה.
בשנים שלאחר הקמת הבניין הוקמו בקרבתו מוסדות נוספים שהיו קשורים להסתדרות, כגון: בניין הנהלת קופת חולים כללית, המכון לחקר תנועת העבודה, בית הסתדרות המורים, בית ליסין, בית המלין (נהרס בשנת 2018), בית הספר לפעילי ההסתדרות (נהרס בשנת 1993) ובית תנועת המושבים (נהרס בשנת 2008).
בראשית שנת 2020 החלו עבודות להפיכת רחבת הדשא בכניסה אל הבניין לגינה ציבורית. בסוף אוקטובר אותה שנה נחנכה הגינה, שעוצבה בזיקה למדשאה המקורית. למדשאה נוספו 'שביל תנועות הנוער' שלאורכו שולבו שלטים המספרים על תולדות ההסתדרות ושבילים נוספים, וכן הוקמו שולחן עבודה עם גישה לחשמל, ספריה ציבורית, פסל של דוד בן-גוריון וספסל שעליו דמיותיהם של בן-גוריון וגולדה מאיר בביצוע האמנים ורדה גבעולי ואילן גלבר, נשתלו עצים והוצבו ספסלים ופינות ישיבה.
בתרבות.
במערכון מפורסם מאת אפרים קישון, מעיר פוקס את שכנו שטוכס על מנת לבשר לו בשמחה שהבניין הסמוך, הוא בית הוועד הפועל של ההסתדרות, פוצץ בלילה. המערכון הוקלט על ידי שמוליק סגל ושמואל רודנסקי בשנת 1966.
לירה ביאפרית
לירה ביאפרית היא הילך חוקי ששימש את ביאפרה בעת קיומה, בשנים 1967–1970.
בעקבות הצהרת העצמאות של ביאפרה, פרוץ מלחמת ביאפרה והשתלטותה של ביאפרה על סכומי כסף גדולים שנלקחו על ידי החיילים של ניאגרה בפשיטות על בנקים, החליטה ניגריה בינואר 1968 על החלפת ההילך החוקי שלה, ובכך למנוע שימוש בלירות ניגריות שהיו בידי ביאפרה. ההחלפה נעשתה תוך 19 ימים בלבד והיה אחד המהלכים המוצלחים ביותר של ניגריה במלחמת ביאפרה.
בעקבות זאת הנפיקה ממשלת ביאפרה את הלירה הביאפרית, שתוכננה להיות שוות ערך ללירה הניגרית. שווי הלירה הביאפרית היה לערך חצי דולר אמריקאי. לקראת סוף מלחמת ביאפרה סבלה הלירה הביאפרית מאינפלציה של מאות אחוזים לחודש, עד שבסוף המלחמה הייתה לחסרת ערך.
אדית מקגוויר
אדית מארי מקגוויר-דובל (באנגלית: Edith Marie McGuirek-Duvall; נולדה ב-3 ביוני 1944) היא אתלטית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות.
ביוגרפיה.
מקגוויר נולדה באטלנטה, ג'ורג'יה. הצעירה מבין ארבעה אחים. בבית ספר תיכון היא התאמנה תחת הדרכתה של מריאן ארמסטרונג-פרקינס. בהמשך היא למדה באוניברסיטה של מדינת טנסי והתאמנה תחת הדרכתו של אד טמפל.
באליפויות ארצות הברית באתלטיקה הן באולם והן באצטדיון שנערכו בשנת 1963 זכתה מקגוויר בריצת 100 מטר ובקפיצה לרוחק. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן פאולו, ברזיל בסוף אפריל אותה שנה היא זכתה בשלוש מדליות, שתיים זהב ואחת ארד. מדליות זהב בריצת 100 מטר (11.65 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר (45.72 שניות) ומדליית ארד בקפיצה לרוחק (5.48 מטר).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה מקגוויר ב-3 מדליות, אחת זהב ושתיים כסף. מדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 23.0 שניות, לפני אירנה שווינסקה היהודייה מפולין (23.1 שניות) ומרילין בלק מאוסטרליה (23.1 שניות). שתי מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.6 שניות, אחרי בת ארצה ואיומיה טיוס שהשוותה את שיא העולם (11.2 שניות), ולפני אווה קלובוקובסקה מפולין (11.6 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.9 שניות, אחרי פולין שקבעה שיא עולם חדש של 43.6 שניות ולפני בריטניה (44.0 שניות).
בשנת 1965 זכתה מקגוויר באליפות ארצות הברית בריצת 220 יארד והגנה על תוארה. נוסף לכך היא זכתה באליפות ארצות הברית באולם בריצת 200 יארד. בשנת 1966 היא זכתה באליפות ארצות הברית באולם בריצת 220 יארד.
בשנת 1966 פרשה מקגוויר מספורט תחרותי, לאחר מכן היא התחתנה עם צ'ארלס דובל ועבדה כמורה בדטרויט עם ילדים מיעוטי יכולת במסגרת תוכנית פדרלית. כיום, היא ובעלה בעלי מספר מסעדות מזון מהיר (מקדונלד'ס) באוקלנד קליפורניה.
מתיבתא (פירוש)
תלמוד בבלי המבואר מתיבתא הוא שם מסחרי למהדורה מבוארת של התלמוד הבבלי עם הרחבות והוספות שיוצאת לאור על ידי מכון עוז והדר.
לצד צילום דף הגמרא המסורתי של ש"ס וילנא מהמהדורה המחודשת עוז והדר, כלולים במהדורה זו עמודים נוספים ובהם ביאור לגמרא והערות למדניות. הוצאה זו כוללת גמרא מנוקדת ומפוסקת, המשולבת עם פירוש מילולי של הארמית הבבלית שבתלמוד, פירוש על פירוש רש"י ותוספות, תמצית של כמה מפרשני הגמרא, סיכום ההלכות הנלמדות מהגמרא ועוד.
הוצאה לאור.
הכרך הראשון של המהדורה יצא לאור בשנת ה'תשס"ה (2005) והכרכים הבאים יצאו לאור בהתאם לסדר לימוד הדף היומי. פרויקט הוצאת 135 כרכי המהדורה על כל מסכתות הש"ס, עירב מאות עובדים והיה הגדול בסוגו במכונים התורניים בעולם. יוזם הרעיון והמנצח על מלאכת העריכה הוא הרב מנחם מנדל פומרנץ, ראש בית המדרש היכלי תורה בבית שמש. כאשר בראשות המיזם עמד הרב יהושע לייפר נשיא עוז והדר.
בשנת 2013 הושלם הפרויקט בהוצאת הכרך ה-135 והאחרון. עם זאת יצאו לאחר מכן מהדורות חדשות של החלק הראשון של הכרכים, עם חומרים נוספים.
המהדורה.
המדורים הנכללים במהדורה מבוארת זו:
בנוסף, הכרכים של מסכת מגילה מכילים בסוף הכרך מגילת אסתר עם פירוש רש"י ו"לוח הגלות", מדור המפרט את ההתרחשויות ע"פ הנ"ך לאורך גלות בבל ועד לבניית בית המקדש השני.
תפוצה.
הפרויקט שנועד בעיקרו לשרת את לומדי הדף היומי, כמו גם ספריות תורניות ותלמידי הישיבות הנדרשים למסכת עיונית ספציפית, מופץ בכמה מהדורות ופורמטים. לצד הפורמט הגדול והכבד, יצאה המהדורה גם בפורמט מוקטן בכריכה רכה וקלה לנשיאה, מהדורה זו מיועדת בעיקר ללומדים בדרכים, והיא מופצת למנויים בכל רחבי העולם. כאשר על פי פרסומי המכון, מדובר ברבבות מנויים.
לצורך קידום המהדורה, נטל מכון עוז והדר חסות מרכזית על מעמדי חגיגות סיום הש"ס המרכזיות של המחזור ה-13 בכל רחבי הארץ, והעמיד במרכז השמחה את השלמת המהדורה.
מיזמי המשך.
בסיום הוצאת המהדורה הראשונה, המשיך המכון לשקוד על ליטוש ועריכה מחודשת בעיקר במסכתות הראשונות, על סמך הערות שהתקבלו והניסיון הרב שהצטבר במהלך שנות העבודה. התוצאה מודפסת במהדורה מחודשת.
הרעיון של מהדורת מתיבתא לתלמוד הבבלי, הועתק בידי ראשי עוז והדר לספרים ומיזמים נוספים. כך יצאו לאור גם סידורי תפילה, זמירות שבת, הגדה של פסח, יוצרות ומוספין ועוד, תחת המותג מתיבתא, כאשר גם בהם נמצאים כל המדורים המאפיינים.
בנוסף מתוכנן לצאת פירוש מתיבתא גם לספרי יסוד נוספים כמו הרמב"ם, התלמוד הירושלמי וספר הזוהר.
שולחן ערוך מבואר.
בסמוך למועד סיום מפעל ההדרת התלמוד הוחל בהוצאה לאור, במתכונת דומה, של השולחן ערוך המבואר מתיבתא מהדורת פרידמן. המיזם מתוכנן לכ-150 כרכים, ועד כה יצאו לאור 2 כרכים על יורה דעה הלכות נדה.
המדורים הנכללים במהדורת מתיבתא, לצד עריכה מחודשת של כל הטקסטים הרגילים שהופיעו במהדורת למברג, הם:
בראש הכרך נדפס גם ספר ארבעה טורים עם מפרשיו, בתוספת ציונים והערות מיוחדים למהדורה זו.
בסוף הכרך נדפסו מפרשים נוספים, דוגמת שולחן ערוך הרב, כרתי ופלתי ועוד.
רמב"ם מבואר.
במקביל הוחל בהוצאה לאור של היד החזקה לרמב"ם.