בשנת תשנ"ג (1993) נבחר לכהן כרב הראשי האשכנזי לישראל, וכיהן בתפקיד עשר שנים (משך הכהונה הקבוע בחוק), עד שנת תשס"ג (2003). בשנת תשס"ה (2005) נבחר בשנית לכהן כרב הראשי לתל אביב-יפו, תפקיד שממנו פרש במאי 2017, כאשר הגיע לגיל 80. לקראת בחירות 2007 לנשיאות ישראל שקל להתמודד על התפקיד, אך בסופו של דבר ויתר על כך. בנובמבר 2008 אישרה הממשלה את מינויו לתפקיד יו"ר מועצת יד ושם, במקומו של יוסף לפיד, שנפטר כמה חודשים קודם לכן.
ב-1997 פרסמה אורית שוחט תחקיר בעיתון "הארץ" ולפיו נהג הרב לאו לקבל תשלום במזומן על טקסי נישואין שהוא עורך, ללא דיווח לנציבות מס הכנסה וזאת אף שהוא משמש בתפקיד דיין. הרב לאו הסביר כי הכסף מיועד לתרומה לישיבה שעמד בראשה, פרסם התחייבות פומבית שלא לקבל יותר תשלום על עריכת חופות, ובמקביל הגיע להסדר עם מס הכנסה. ב-2007 החליטה פרקליטות המדינה שלא לפתוח נגדו בהליכים פליליים או משמעתיים בעניין זה, וקבעה כי "קיים עדיין ערפול בנושא, וגדר המותר והאסור לא הובהר עד תום".
ב-24 במאי 2017, כשהתקרב לגיל 80, פרש הרב לאו מתפקידיו כרב הראשי של תל אביב וכחבר מועצת הרבנות הראשית בטקס במנהרות הכותל.
אישיותו, השקפתו ודמותו הציבורית.
הרב לאו מתבלט כנואם וכמשמיע דברה של היהדות האורתודוקסית בנועם, גם באוזני ציבורים הרחוקים ממנה.
עובדת היותו ניצול השואה הביאה אותו לעסוק הרבה בעניינים הקשורים בזכרה ובהנצחתה, ובמסגרתה אף הוזמן פעמים רבות למסור נאומים בפני מנהיגי מדינות בטקסים העוסקים בזיכרון השואה.
הרב לאו תומך בגישה המתירה המתת חסד פסיבית ומניעת טיפול פולשני בחולה סופני.
כחלק מתפקידו כרב הראשי לישראל פעל לקיום קשר בין ראשי היהדות לבין ראשי הכנסייה הקתולית. לשם כך נפגש עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. גם לאחר סיום תפקידו כרב ראשי המשיך בפעילות הקשר בין הדתות.
משפחתו.
הרב לאו נשוי לחיה-יוטה (חייטה) (בתו של הרב יצחק ידידיה פרנקל) ואב לשמונה. בניו הם:
ר'גיו אמיליה
הילדה שצעקה זאב זאב
סרגיי מירונוביץי קירוב
קירוב (פירושונים)
רודן
המארסיז
המנון ישראל
פרודו בגינס
פרודו בגינס (באנגלית: Frodo Baggins), דמות בדיונית, הוא אחת הדמויות הראשיות בספר "שר הטבעות" מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין. פרודו הוא הוביט, שלפי עלילת הספר נולד ב-22 בספטמבר בשנת 2968 לעידן השלישי. הוא אחיינו ויורשו של בילבו בגינס, גיבור הספר "ההוביט". מסעו של פרודו לעבר הר האבדון הוא אחד משלושת קווי העלילה העיקריים של הספר.
עלילה.
כינון אחוות הטבעת.
פרודו הוא בנם של דרוגו בגינס ופרימולה ברנדיבק. הוא התייתם בצעירותו כשהוריו טבעו בנהר וגדל והתחנך אצל דודו, בילבו בגינס, במעון בג אשר בשדרת בגשוט בהוביטון, כפר בנפה המערבית של הפלך, מקום מושבם העיקרי של ההוביטים בארידור. לבילבו לא היו ילדים משלו והוא התעתד ואכן הוריש את כל הונו, כולל טבעת קסם, לפרודו. טבעת זו (המוכרת גם כ"הטבעת האחת") היא חפץ קסום שיצר שר האופל סאורון. בעזרתה יכול סאורון לשלוט על טבעות כוח אחרות ולהעצים את כוחו עד כדי השתלטות על העולם. הטבעת ניטלה בעבר מסאורון על ידי איסילדור בן אלנדיל, מלך גונדור בקרב דגורלד, שבו הופל סאורון. הטבעת אבדה לאיסילדור ונמצאה לאחר 2,500 שנים על ידי הוביט בשם דיאגול, שנרצח על ידי חברו סמיאגול, אותו השחיתה עד כדי הפיכתו ליצור "גולום", במשך 500 שנים, עד שנטשה אותו ונמצאה על ידי בילבו במסעו המתואר בספר ההוביט.
המלחמה המתקרבת לעולם עם חזרתו של סאורון שמה את פרודו בסכנה גדולה מכוחותיו של שר האופל, המנסים להשיג את הטבעת. בעצתו של גנדלף ברח פרודו יחד עם ידידו ששימש גם כגננו, סאמוויז גמג'י, המוכר יותר בשמו המקוצר "סאם". לאחר מכן חברו אליהם פרגרין טוק (המוכר יותר כ"פיפין") ומריאדוק ברנדיבאק (המוכר כ"מרי"), ולאחר מכן חבר אל ארבעתם, בעיירה ברי השכנה לפלך, הנוטר אראגורן (הידוע בפי זרים בכינוי "הפסען"). במהלך מסעם לריוונדל, בזמן ששהו בפסגת הרוחות, נדקר פרודו על ידי אחד מרפאי הטבעת, עבדיו החזקים והנאמנים ביותר של שר האופל, בפגיון מקולל אשר כמעט הביא אותו להפוך לרפא כמוהם. לאחר מסע מאומץ ניצל פרודו ממוות אודות לטיפול המסור של האלפים, אליהם הספיקו הוא וידידיו להגיע בזמן. צלקת הפציעה המקוללת תישאר לו לנצח.
בריוונדל התכנסה מועצה של גדולי העולם שבה מוחלט להקים חבורה נבחרת, המכונה "אחוות הטבעת" שמטרתה השמדת הטבעת על ידי התכתה באש הר האבדון. בהר זה חישל סאורון את הטבעת האחת, ולכן זה היה המקום היחיד שבו ניתן היה להשמידה. אלרונד, שליט ריוונדל, קבע שאחוות הטבעת תכלול תשעה חברים. מלבד פרודו שנקבע כנשא הטבעת, כללה החבורה נציגים של גזעים נוספים העוינים את שר האופל: שלושת ההוביטים סאם, מרי ופיפין; בורומיר הנסיך ואראגורן הנוטר המייצגים את בני האדם; לגולס בן הלילית; גימלי הגמד וגנדלף הקוסם, שהוא גזע נפרד בעולם של שר הטבעות. גוף הקוסמים הוא גוף אנושי אך רוחם רוח מיאר.
מסעו של פרודו.
עם יציאת החבורה הוחלט שחבריה ישמרו על פרודו ויגיעו יחד למורדור שבה נמצא הר האבדון. גנדלף הוביל את החבורה לעבר קאראדראס, ההרים המושלגים, אך הם לא יכלו לעבור שם בגלל קשיי הדרך שהוכפלו על ידי קסם זדוני. אי לכך, נאלצה החבורה לחפש את דרכה בממלכת הגמדים במוריה. במוריה גילתה החבורה שממלכת הגמדים הושמדה והותקפו על ידי אורקים ועל ידי באלרוג, שד אש. החבורה ניסתה לברוח, אך השד השיגם. גנדלף נאבק בבאלרוג, אך זה הפילו לתהום מוריה וחברי האחווה חשבוהו למת. ביציאתם ממוריה נכנסו ללות'לוריין - "פרח היהלום" - ממלכתה של גלדריאל גבירת לוריין, ושהו אצלה לזמן מה. לאחר מכן שטו בסירות האלפים אל החוף המזרחי של נהר האנדואין, אך שם הם נתקלו באורקים. בעודם נערכים לקרב מול האורקים, בורומיר, שחמד את הטבעת במשך זמן רב, ניסה ליטול אותה בכוח מידי פרודו. לכן, פרודו וסאם הסתלקו מהחבורה, ונאלצו להמשיך לבדם את המסע למורדור. שאר חברי האחווה נפוצו: בורומיר נהרג בהגינו על מרי ופיפין, וחברי האחווה הנותרים רדפו אחרי האורקים ששבו את מרי ופיפין, על מנת להצילם.
בעוברם את רכסי אמין מואיל פגשו פרודו וסאם את גולום, שהפך למדריכם של ההוביטים בדרכם למורדור. גולום הובילם דרך הביצות המתות לעבר השער השחור הניצב בקדמת מורדור. לאחר שהבינו ההוביטים כי המעבר דרך השער יוביל למותם, החליטו לעקוב אחר גולום כדי לעבור במעבר אחר לתוך מורדור: קירית אונגול. בדרכם למעבר זה הנמצא בעמק מורגול, היה על החבורה לחצות את איתיליה.
באיתיליה פגשו השלושה את פאראמיר שר גונדור, בן הסוכן דנתור ואחי בורומיר. פאראמיר אסר את ההוביטים ואת גולום. הוא חקר את שני ההוביטים והסיק כי פרודו נושא את טבעת הכוח, אך לא לקח אותה למרות הפיתוי הרב שהיא הציגה. לאחר שפאראמיר שחררם המשיכו ההוביטים וגולום בדרכם לעמק מורגול.
השלושה הגיעו למינאס מורגול. גולום הורה להם להמשיך במדרגות המתפתלות, ומשם להמשיך למנהרה, בלי ליידע אותם על כך שבתוך המנהרה חיה שילוב, עכבישה ענקית, משום שזמם לקחת את הטבעת מפרודו אחרי ששילוב תהרוג אותו. שילוב לכדה את פרודו, אך הוכנעה באומץ על ידי סאם. סאם חשש שפרודו מת, ולכן לקח את הטבעת למשמר והתחבא. עם בוא האורקים הבין כי פרודו לא מת, ולכן עקב אחרי האורקים בעת שהם נושאים את פרודו למבצרם. הוא הציל את פרודו ומשם הם המשיכו במסעם להר האבדון.
דרכם להר האבדון נחסמה על ידי אורקים רבים, אולם בשלב זה יצאו חבריו של פרודו בראש צבא גדול ממינאס טירית כדי להסיח את דעתו של סאורון ולרוקן את אדמותיו משומרים. בבואם להר האבדון לא יכול היה פרודו להשמיד את הטבעת, בטענה שהיא שלו וענדה על אצבעו. גולום, שתקפם מוקדם יותר, צץ בתוך ההר וביתר בנשיכה את אצבעו של פרודו כדי להשיג את הטבעת. אחר שהשיג את הטבעת, החל גולום לצהול ונכנס לשיכרון חושים, שבמהלכו מעד ונפל לתוך האש עם הטבעת יחד. לאחר היתוך הטבעת נהרסה ממלכתו של סאורון.
לאחר השמדת הטבעת חילץ גאנדאלף, בעזרת עיטים, את ההוביטים מהר האבדון. פרודו לקח חלק בהכתרת אראגורן, ופנה לריוונדל כדי לבקר את דודו. אחר ביקורם בריוונדל יצאו ההוביטים וגנדלף בדרכם לברי, ובסמוך לכך נפרדו דרכיהם. בבואם לפלך נוכחו ההוביטים כי סארומן השליט באזור שלטון פחד. במהרה עודדו ההוביטים מרד נגדו ומשרתיו האנושיים. אחר הצלחת המרד נרצח סארומן בידי משרתו גרימה. פרודו עמל על כתיבת הספר האדום. ספר זה הותיר פרודו, כמו יתר רכושו, לסאם. פרודו ובילבו הפליגו מהארץ התיכונה בשנת 3021 לעידן השלישי (היא השנה האחרונה לעידן השלישי) אל ולינור, עם גנדלף, גלדריאל ואלרונד.
וילברורד סנל
וילברורד סנל ואן רוין (הולנדית: Willebrord Snel van Royen;סביב 1580 – 30 באוקטובר 1626), המוכר גם בשמות סנל ון רוין וסנליוס, היה אסטרונום ומתמטיקאי הולנדי, שמוכר בעיקר בזכות חוק השבירה האופטית שגילה, הקרוי על שמו - חוק סנל.
חייו.