גברת דאוטפייר (באנגלית: Mrs. Doubtfire) הוא סרט דרמה-קומי, המגולל את סיפורו של דניאל הילארד, המגולם על ידי השחקן רובין ויליאמס. הילארד הוא מובטל גרוש ואב לשלושה ילדים (נטלי, כריס ולידיה). הסרט מתאר את ניסיונותיו הנואשים להיפגש עם ילדיו על ידי התחזות לאישה בגיל הזהב - "גברת דאוטפייר".
הסרט יצא בשנת 1993 והוא מבוסס על הרומן "מאדאם דאוטפייר" שנכתב על ידי אן פיין. הוא בוים על ידי כריס קולומבוס, ומלבד רובין ויליאמס מככבים בו גם פירס ברוסנן, סאלי פילד, רוברט פרוסקי והארווי פירסטיין. צלם הסרט היה דונלד מקאלפיין והמוזיקה נכתבה על ידי האוורד שור.
הסרט זכה ב-2 פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות סרט הקומדיה הטוב והשחקן הקומי הטוב שהוענק לרובין ויליאמס, כמו כן זכה בפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר.
עלילה.
אשתו של דניאל הילארד, גיבור הסרט ומדבב קולות המתגורר בסן פרנסיסקו, מחליטה להתגרש ממנו לאחר סכסוכים רבים ביניהם. במסגרת הדיונים בגירושים, מחליט בית המשפט שהילארד לא יכול לגדל את ילדיו ומותיר לו להיפגש עמם רק פעמיים בשבוע לשעות בודדות, בגלל שנמצא שהוא לא מתאים להיות אב. הילארד מסרב להשלים עם הגזרה שהטיל עליו בית המשפט, והוא מחליט להפר את פסק הדין ולפגוש את ילדיו בדרך לא שגרתית. הוא מתחפש לאלמנה אנגלייה בת 60 בשם "גברת דאוטפייר" ומתקבל לעבודה בבית גרושתו בתור השמרטפית. אחיו, שידוע כמומחה להכנת תחפושות, עוזר לו בהכנת התחפושת.
במסגרת עבודתו החדשה מתנסה הילארד בתחומים רבים בהם לא התנסה בעבר כמו בישול, ניקיון וטיפול בילדים. כעבור זמן לא רב מגלים ילדיו הגדולים את סודה של ה"מטפלת" החדשה, אולם הם מחליטים לשתף פעולה עם אביהם ולשמור על סודו. כ"גברת דאוטפייר" מנסה הילארד בכל הזדמנות אפשרית לשבח את בעלה לשעבר בשיחות עם אשתו לשעבר ובנוסף מנסה להשפיל את חברה החדש של גרושתו ולגרום לכך שיפרדו.
ההתחזות באה לסופה כאשר יוצאת משפחתו של הילארד לארוחת ערב בה הם חוגגים את יום ההולדת של גרושתו. באותו ערב ובאותה מסעדה יש להילארד גם ארוחה עסקית עם המעביד שלו. בערב זה נאלץ הילארד לתמרן ביו השולחנות ובין הזהויות שלו. בסופו של דבר מתגלה התרמית כאשר הילארד נחלץ לעזרת ארוסה של גרושתו שנחנק.
גרושתו ההמומה מתלוננת בבית משפט על ההתחזות ועל ההתעלמות מצו המשמרות. העונש שמקבל הילארד הוא שלא יוכל עוד לראות את ילדיו והוא מקבל צו הרחקה מגרושתו.
בסופו של דבר גרושתו של הילארד מגלה כי היא לא יכולה להעסיק שמרטפית יותר מתאימה וטובה מ"גברת דאוטפייר" ומבטלת את צו ההרחקה. הם מחלקים מחדש את המשמרות על ילדיהם והילארד מתחיל להגיש תוכנית טלוויזיה חדשה כ"גברת דאוטפייר".
נובגורוד (מחוז)
מחוז נובגורוד (ברוסית: Новгородская область; תעתיק: נובגורודסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטחו של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי, כ-400 ק"מ דרומית למוסקבה.
המחוז הוקם ב-5 ביולי 1944.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 21 אזורים מוניציפליים וכן העיר נובגורוד הנחשבת לבעלת חשיבות מחוזית.
כ-64% משטח המחוז מכוסה ביערות.
היסטוריה.
התיישבות רוסית באזור מוכרת מהמאה ה-7. החל משנת 862 היה האזור מרכז רפובליקת נובגורוד. השטח סופח לרוסיה בשנת 1478. מאז סיפוחה גדולתה של העיר והאזור פחתו מאוד.
פוליטיקה.
המועצה המחוקקת היא הדומה המחוזית של נובגורוד.
המשרה הבכירה ביותר במחוז היא מושל מחוז נובגורוד, מושל המחוז הראשון היה מיכאיל פרוסאק שכיהן משנת 1991 עד 2007 עת מונה להיות לנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי הצפון-מערבי. במקומו מונה סרגיי מיטין, שכיהן עד שנת 2017 עת הודיע על התפטרותו. במקומו מונה אנדריי ניקיטין.
כלכלה.
כלכלת המחוז מבוססת על מפעלי תעשייה רבים. בין היתר ניתן לציין ייצוא רמוצרי אלקטרונקה, חלקי מטוסים וכימיה שימושית. במחוז ממוקם מרכז ייצור של חברת Splat-Cosmetica שיהא בין המובילות ברוסיה באספקת מוצרי היהיאנה וקוסמטיקה לילדים.
דמוגרפיה.
בערים מתגוררת כ-70% מאוכלוסיית המחוז. הרוסים מהווים כ-88% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים - כ-1.1%.
בעיר הגדולה - נובגורוד - מתגוררים כ-216 אלף תושבים.
נובוסיבירסק (מחוז)
מחוז נובוסיבירסק (ברוסית: Новосибирская область; בתעתיק: נובוסיבירסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז, הנמצא בשטחו של המחוז הפדרלי הסיבירי, ממוקם בדרום סיביר המערבית. הוא גובל בקזחסטן. אוכלוסיית המחוז מונה כ -2,762,000 (נכון לשנת 2015), השטח - 177,756 קמ"ר. אורך האזור ממערב למזרח - 642 ק"מ, מצפון לדרום - 444 ק"מ.
בשטח המחוז עובר נהר האוב. המחוז מחולק ל-30 אזורים מוניציפליים ו-7 אזורים עירוניים. נובוסיבירסק היא מרכז התעשייה, התחבורה, המדע והתרבות הגדול ביותר ברוסיה, העיר השלישית באוכלוסיית המדינה אחרי מוסקבה וסנט פטרסבורג. זוהי גם בירת המחוז הפדרלי של סיביר.
היסטוריה.
המחוז הוקם ב-28 בספטמבר 1937. האוכלוסייה המקורית של האזור - טטרים. התיישבות רוסית החלה בשנת 1695. התיישבות משמעותית החלה במאה ה-18.
במשך אלפי שנים, שטח אזור נובוסיבירסק, בשל מיקומו על גבול אזורי הטבע ואזורי התרבות (הטייגה הסיבירית והערבה האירואסית), מילא את התפקיד של אזור חיץ או אזור גבול של עמים שונים.
עם הקמת הרכבת הטרנס-סיבירית החל הפיתוח המואץ של האזור. במפגש של המסילה עם נהר אוב הוקמה עיירה נובוניקולאיבסק שעם הזמן התפתחה לעיר השלישית בגודלה ברוסיה ובירת המחוז.
דמוגרפיה.
בערים מתגוררים כ-79% מאוכלוסיית המחוז. העיר נובוסיבירסק היא העיר השלישית ברוסיה. הרוסים מהווים כ-93% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין קהילה גדולה יחסית של גרמנים (כ-31 אלף, 1.1%) רובם הגיעו בעקבות גירוש גרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1959 התגוררו במחוז כ-80 אלף גרמנים.
פוליטיקה וממשל.
בראש המחוז עומד מושל מחוז נובוסיבירסק שהוא גם ראש ממשלת המחוז.
כלכלה.
בשטח המחוז התגלו מרבצים גדולים של פחם, נפט, גז טבעי, וטיטניום דו-חמצני. במחוז קיימת תעשייה כבדה מפותחת - בניית מכונות, מטוסים וציוד חשמלי. החקלאות האזורית מתמחה בגידול דגנים, תפוחי אדמה וירקות, גידול בקר חלבי, וגידול עופות.
בגרות מינית
בגרות מינית היא השלב בהתפתחותו של אורגניזם שבו הוא מסוגל להתרבות. אצל האדם קרוי המעבר לשלב זה בשם התבגרות מינית.
מרבית הרב-תאיים אינם מסוגלים להתרבות מיד עם לידתם, ובהתאם למינם (במשמעות הטקסונומית של מושג זה) עוברים ימים, שבועות ואף שנים עד שהם הופכים למסוגלים להתרבות, כלומר מגיעים לבגרות מינית. אצל היונקים, מינים המגיעים לבגרות מינית בגיל מבוגר יותר ונגמלים מהוריהם בשלבים מאוחרים יחסית הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה k, המקבילה להשקעה באיכות, בעוד שהמינים המגיעים לבגרות מינית בגיל צעיר יותר הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה r, המקבילה להשקעה בכמות. ברבייה מסוג זה, הצאצאים לרוב מוכנים ומפותחים מספיק כדי לרוץ ולפעול לבדם, ואינם נתמכים בהוריהם לפרק זמן ארוך או בכלל.
בגרות מינית מתבטאת בהתפתחותם של איברי הרבייה ובייצורם של תאי רבייה. היא עשויה להיות מלווה בשינויים נוספים במבנה גופו של האורגניזם, שינויים המבדילים את האורגניזם הבוגר מהבלתי בוגר. שינויים אלה קרויים סימני מין משניים, והם מגבירים, בדרך כלל, את עוצמתה של הדו-צורתיות הזוויגית. דוגמה: קודם להתבגרות המינית, לילדי האדם חזה שטוח, אבל לנשים בוגרות יש שדיים, בעוד שלגברים בוגרים - אין.
בגרות מינית קשורה פעמים רבות לגיל, אולם לא תמיד. אליגטור, למשל, נחשב לבוגר מינית כאשר הוא מגיע לאורך של מטר ושמונים סנטימטרים או יותר. כאשר הבגרות המינית קשורה לגיל, ישנם מינים שבהם שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית באותו הגיל, ואחרים שבהם יש הבדל בין הזוויגים. בארנבת המצויה, למשל, הנקבה והזכר מגיעים לבגרות מינית בגיל 8 חודשים, ואילו בצבי ג'ירפי הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל שנה, והזכרים - בגיל שנה וחצי.
לאחר הגעה לבגרות מינית, יש אורגניזמים ההופכים לבלתי פוריים בהמשך התבגרותם, ויש אף המשנים את מינם.
לבגרות מינית אצל בני האדם יש כמה סימנים: אצל נערות מופיע המחזור החודשי, צומח שיער גוף והשדיים מתפתחים. אצל נערים מתארך הפין וגם להם צומח שיער גוף.
דרום לבנון
דרום לבנון (בערבית: جنوب لبنان: ג'נוב לובנאן) הוא חלקה של לבנון הסמוך לגבולה עם ישראל. אזור זה כולל את מחוז דרום לבנון ומחוז אל-נבטיה. יש הכוללים באזור זה גם את דרומו של מחוז אל-בקאע.
הערים העיקריות בדרום לבנון הן צור, צידון ואל-נבטיה. יישובים בולטים נוספים הם מרג' עיון, חצביה ובינת ג'בייל. מרבית אוכלוסיית דרום לבנון היא שיעית ולכן המפלגות הפוליטיות הדומיננטיות באזור הן חזבאללה ובמידה פחותה אמל.
יותר מאשר משמעות גאוגרפית, יש לאזור משמעות פוליטית, בשמשו שדה קרב בעימותים בין ישראל ללבנון ולכוחות הפועלים בה, כחלק מהסכסוך הישראלי-ערבי.
גאוגרפיה.
החלק הדרומי של דרום לבנון; הרצועה התחומה בין נהר הליטני בצפון וגבול ישראל-לבנון בדרום, נחלקת לשלושה אזורים גאוגרפיים: במערב - מישור החוף ובו העיר צור, במרכז - ג'בל עאמל המתנשא לגובה של 800 מטר וכולל שורת רכסים המשתפלים ככל שמצפינים לכיוון הליטני, ובמזרח - אזור מרג' עיון הכולל שורת רכסים ועמקים בכיוון כללי של צפון-דרום.
עדות ודתות בדרום לבנון.
רוב האוכלוסייה בדרום לבנון היא שיעית מתואלית.