לאחר סיום העונה, במרץ 2008, הודיע פארב באופן רשמי על פרישתו ממשחק פעיל. בתחילת יולי החלו להתפרסם ידיעות על כוונתו של פארב לחזור בו מפרישתו, ואכן באמצע החודש שלח פארב מכתב לפאקרס ובו ביקש את שיחרורו, על מנת שיוכל לשחק בקבוצה אחרת. הפאקרס ניסו להניא אותו מכוונתו זו, ואף הציעו לו תשלום של 20 מיליון דולר אם יישאר לא פעיל. בתחילת אוגוסט הוסכם על מעבר של פארב לניו יורק ג'טס בתמורה לקבלת בחירת דראפט עתידית, ופארב פתח את עונת 2008 במדי הג'טס כשהוא ממשיך את רצף המשחקים שלו.
למרות משחק שיא שלו במחזור הרביעי נגד אריזונה קרדינלס בו מסר ל-6 טאצ'דאונים (שיא קריירה), לא הצליחו פארב והג'טס להעפיל לפלייאוף.
מינסוטה ויקינגס.
בפברואר 2009 הודיע פארב פעם נוספת על פרישתו ממשחק פעיל, במהלך השנה התאמן עם מינסוטה ויקינגס אך הודיע שלא ישחק בה, למרות זאת באוגוסט 2009 חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים.
את עונת 2009 עם הוויקינגס פתח במאזן של שישה ניצחונות ללא הפסד, במחזור הרביעי הוביל את מינסוטה לניצחון על קבוצתו לשעבר הגרין ביי פאקרס, במשחק המרכזי של המחזור (Monday Night Football). פארב מסר ל-3 טאצ'דאונים ו-271 יארד והיה לשחקן הראשון שניצח במהלך הקריירה שלו את כל 32 הקבוצות בליגת ה-NFL. את העונה סיים פארב עם 33 טאצ'דאונים ו-7 חטיפות בלבד (המספר הנמוך ביותר בקריירה שלו) והויקינגס סיימו בראשות הבית במאזן 4-12. במשחק הראשון בפלייאוף זרק פארב ל-4 טאצ'דאונים ללא חטיפות והוביל את מינסוטה לניצחון על דאלאס קאובויס 3-27. בכך היה לקוורטרבק המבוגר ביותר בתולדות ה-NFL המשיג ניצחון בפלייאוף. בגמר ה-NFC הפסידו פארב ומינסוטה לניו אורלינס סיינטס 31-28 לאחר הארכה.
את עונת 2010 פתח פארב לאחר מסכת התלבטויות באשר להמשך הקריירה ונעדר מחלק ניכר ממחנה האימונים של מינסוטה, במהלך העונה נפצע ברגלו אך המשיך לפתוח בהרכב, במשחק נגד באפלו בילס, במחזור ה-13, נפצע בידו הזורקת כבר בפתיחה ולא שב למשחק. הפציעה השביתה אותו גם מחזור לאחר מכן והא לא פתח בהרכב, לראשונה לאחר 297 פתיחות רצופות בעונה הסדירה ו-321 כאשר מכלילים פתיחות במשחקי פלייאוף, שנפרסו על פני 19 עונות. פארב שב למגרש במחזור ה-14 אך נפצע פעם נוספת וסבל מזעזוע מוח שמנע ממנו לשחק עד תום העונה. בתום העונה הודיע כי סיים את הקריירה שלו כשחקן.
חייו האישיים.
פארב נשוי ואב לשתי בנות. במהלך השנים סבל ממספר משברים וטרגדיות משפחתיות שזכו לפרסום רב:
בדצמבר 2003 הדרדרה מכוניתו של אביו לתעלה בשולי הכביש, והוא נמצא בה ללא רוח חיים, ניתוח לאחר המוות קבע שמותו נגרם כתוצאה מהתקף לב. על אף המקרה, בחר פארב לשחק יום למחרת במשחק הראשי של המחזור (Monday Night Football) נגד האוקלנד ריידרס, הוא מסר ל-399 יארד ו-4 טאצ'דאונים בניצחון הפאקרס 7-41. כמה חודשים מאוחר יותר נהרג גם גיסו בתאונת דרכים. באותה שנה אובחן אצל אשתו סרטן השד ממנו התאוששה לאחר קבלת טיפולים אינטנסיביים, בני הזוג הקימו קרן צדקה להעלאת המודעות ולסיוע לנפגעות המחלה. באוגוסט 2005 נחרב בית משפחתו של פארב במיסיסיפי כתוצאה מהוריקן קתרינה. במהלך השנים פיתח פארב התמכרות למשככי כאבים שקיבל בעקבות פציעות וטיפולים שעבר, ב-1996 אף אושפז לגמילה למשך 46 יום.
פארב הופיע ב-1998 בסרט שובר הקופות משתגעים על מרי בתפקיד עצמו, כחבר לשעבר של מרי (קמרון דיאז).
פארב משמש כפרזנטור של מספר חברות מסחריות, בהן חברת הג'ינסים רנגלר, ורשת חנויות הכלבו סירס.
ב-2010 החלה הנהלת ה-NFL לחקור דיווחים על התנהגות פסולה של פארב מתקופתו בניו יורק ג'טס. על פי הפרסומים פארב שלח הודעות סקסיסטיות לאחת מעובדות המועדון, השאיר הודעות גסות בתא הקולי שלה ושלח לטלפון סלולרי תמונות של איבר מינו. בסוף השנה פרסם קומישינר הליגה כי לא ניתן להוכיח כי התמונות נשלחו על ידי פארב וכי נעשתה עבירה על ידו. עם זאת נקנס פארב ב-50,000 דולר על חוסר שיתוף פעולה עם החקירה. בתחילת 2011 פורסם כי הוגשה נגד פארב והג'טס תביעה אזרחית לתשלום פיצויים בגין הטרדה מינית של שתי מעסות, שעבדו עבור הקבוצה.
אפיוס קלאודיוס
אפיוס קלאודיוס סבינוס רגילנסיס, פוליטיקאי פטריקי קיצוני ברפובליקה הרומית המוקדמת. קלאודיוס נחשב לאבי משפחת הקלאודיים רבת ההשפעה.
תולדות חייו.
קלאודיוס נולד בשם אטיוס קלאוסוס למשפחה סבינית בעיר רגילום, לפי טיטוס ליוויוס הוא היגר לרומא בשנת 504 לפנה"ס בעקבות סכסוך עם בני עירו מכיוון שהתנגד לפתיחת מלחמה עם רומא, מנגד סווטוניוס מוסר גרסה אלטרנטיבית שמתארכת את הגירתו לתקופתה שאחרי ייסוד העיר על ידי רומולוס ומייחסת אותה להשפעתו של טיטוס טאטיוס ששימש כמלך-שותף לצדו של רומולוס.
קלאודיוס היגר לעיר עם קבוצה גדולה של קליינטים, הוא קיבל אזרחות, חלקת אדמה באזור שמעבר לאניו וחלקת קבורה לבני משפחתו למרגלות גבעת הקפיטולין. בנוסף קלאודיוס הפך לחלק מהאורדו של הפטריקים והפך לחבר הסנאט ועם הזמן צבר בו השפעה ניכרת.
קלאודיוס נבחר לכהן כקונסול של שנת 495 לפנה"ס, באותה שנה מת המלך המודח לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס בגולה ובעקבות זה הסנאט החל לנקוט גישה מחמירה יותר בהתמודדות עם הפלבס. כאשר הסנאט התכנס בעקבות מחאותיו של הפלבס על מצבם של בעלי החוב ששועבדו למלווים בריבית קלאודיוס סבר שיש לנקוט גישה מחמירה כדי להשקיט את הפלבס בעוד שעמיתו לקונסולאט פובליוס סרוויליוס סבר שגישה קיצונית תחמיר את האי השקט במקום להרגיעו.
בעוד הסנאט מתדיין בקשר לנתיב הפעולה הנכון קמה מלחמה על הרומאים מצד הוולסקים, הסאבינים והאברונקים. הסנאט שלח את סרוויליוס לפייס את הפלבס שסירב להתגייס למלחמה והוא הצליח במשימתו לאחר שהוציא צווים המגבילים את הפגיע בבעלי החובות. אולם לאחר הניצחון במלחמה קלאודיוס סירב למלא את צווי הקונסול ובתמיכת הסנאט החל מכביד את העול על כתפיהם של בעלי החובות, בתגובה אספת העם מנעה ממנו להקדיש מקדש למרקוריוס.
כאשר נפתחה מלחמה חדשה כנגד רומא מצד הסאבינים שוב הפלבס סירבו להתגייס בגלל מצב בעליו החובות, בתגובה קלאודיוס גינה את התנהגות העם ואת התנהגותו של בן זוגו לקונסולאט שאותה תפס כנרפית. הוא ניסה לשבור את ההתנגדות הפלבאית על ידי מאסר אחד ממנהיגיהם, דבר זה הגביר את השנאה אליו מצד הפלבס אולם הפך אותו לגיבור בעיני הפטריקים.
המשבר המשיך גם בשנת 494 לפנה"ס והתחוללו מהומות בין הפלבס לסנאט, קלאודיוס שוב נקט גישה קיצונית בדיונים בסנאט בקשר לנתיב הפעולה הנכון וסבר שהבעיות נובעות מפריצות הפלבס ושרק מינוי דיקטטור יכול לשמש פתרון לבעיה שאליה נקלעה המדינה. הסנאט קיבל את דעתו וכמעט שמינה אותו לדיקטטור אולם בסופו של דבר החליט כנגד זה מכיוון שקלאודיוס היה שנוא הפלבס. עם הפרישה של הפלבס להר הקדוש הוא התנגד לכל פשרה איתם.
הרעב שממנו רומא סבלה בשנת 493 לפנה"ס חידש את המתיחות בין הפלבס ולסנאט כאשר הראשונים הטיחו באחרונים שהמשבר נגרם כתוצאה מחוסר יעילותם. קלאודיוס טען שעל הסנאט לא לוותר לפלבס אלא להבטיח שיתקנו את המעוות ובאותו זמן לטפל ביד קשה בפלבאים שהסיתו את ההמון כנגדם, כאשר המצביא קוריאולנוס התנגד לחלוקת דגן לפלבס הוא זכה לתמיכתו של קלאודיוס.
בשנת 480 לפנה"ס כאשר טריבון הפלבס טיבריוס פונטיפיקיוס שיבש את הגיוס למלחמה כדרך ללחוץ על הסנאט לאשר חוק רפורמה אגררית הציע קלאודיוס שהסנאטורים יחפשו להם בעלי ברית בקרב חבריו הטריבונים ואלו, כאשר יהפכו לאנשי סיעתם, יטילו וטו על כל פעולה של טריבון סורר, דרך זאת הצליחה ואכן הסנאטורים העבירו לצדם מספר טריבונים שאפשרו את הגיוס למלחמה.
ליובו מילוש
ליובומיר מילוש (בקרואטית: Ljubomir Miloš; 1919, הרצגובינה - 1948) או, כפי שנקרא בידי שותפיו ופקודיו, מילוש ליובו, היה חבר בכיר בשירותי הביטחון העממיים של האוסטאשה (UNS, Ustaska narodna sluzba) ומפקד או סגן-מפקד במחנה הריכוז וההשמדה יאסנובאץ. הוא נודע לשמצה בשל אכזריותו.
חייו.
מילוש פיקד על המחנות הראשונים במתחם יאסנובאץ, קראפייה וברוצ'יצ'ה, וכן הופקד בידו הפיקוד על מחנה III עד שאיביצה מאטקוביץ' מונה למפקדו בינואר 1942. בין יוני לאוקטובר 1942, מילא מירוסלאב פיליפוביץ'-מאיסטורוביץ' את התפקיד, ומילוש המשיך במקומו עד הגעת איביצה ברקליאצ'יץ', במרץ 1943.
מילוש היה קתולי ונהג להתפלל מידי לילה. מנהיג מפלגת האיכרים הקרואטית ולאדקו מאצ'ק, שראה אותו בעבודתו, שאלו: "איך אתה יכול לשלב קתוליות בתפקיד שאתה ממלא במחנה?". מילוש נודע בכך שרצח אסירים בכל הזדמנות. במקרה אחד רצח נער אסיר שגנב קלח תירס בכך שקשר אותו לעמוד כשהוא ערום באמצע החורף, ושפך עליו מים קרים שקפאו במגעם עם גופו. הוא נהג להביט על האסירים העושים את צורכיהם בבורות שהותקנו לשם כך בשדות, והיה צופה בחלשים מביניהם נופלים למים המזוהמים וטובעים בהם. את האסירים שהשתינו על שפת הבור עצמה, חיסל. בדרך כלל הוא נהג לרכוב על סוס ותוך כדי כך היה יורה באסירים ורומס אותם. העד שוורץ זוכר כי אכן היה מופיע במחנה לעיתים רכוב על סוס, וכן זוכר שהיה לו כלב-זאב, פוקסי. שבו השתמש ככלב-תקיפה. הוא חינך ילד צעיר בשם מאריאן, בן 13 לערך, מנוער האוסטאשה ולימד אותו להכות ולרצוח. אגון ברגר תיאר זאת:
מילוש התיימר להיות רופא ונהג לשלוח חיילי אוסטאשה כדי שיביאו יהודים למפקדתו שהוצגה כמרפאה לשם "טיפול רפואי כולל". כשבאו, היה שוחט אותם ומחלץ את קרביהם בסכין קצבים. במקרה אחר, מתאר מילאן פלומיאני:
מילוש נתפס כשניסה ללבות מרד נגד הפרטיזנים של טיטו, הועמד לדין והוצא להורג ב-1948.
חוק אכיפת פסקי חוץ