המזל לא האיר פנים להנין פעם נוספת כאשר נפצעה ברגלה בתחילת שנת 2005. פציעה זו עיכבה את חזרתה לסבב כחודשיים נוספים, עד שבמרץ 2005 היא חזרה לסבב וניצחה בטורניר היוקרתי בצ'ארלסטון, כשהיא מנצחת בדרך לתארים את לינדזי דבנפורט וילנה דמנטייבה, ובטורניר ורשה כשהיא מנצחת את סבטלנה קוזנצובה הרוסייה בגמר. בהמשך 2005 הנין השלימה את הקאמבק המוצלח שלה על ידי זכייה באליפות צרפת הפתוחה בפעם השנייה, לאחר ניצחון משכנע על הצרפתייה מארי פירס בגמר.
הנין פתחה היטב את שנת 2006, כאשר זכתה בתואר יחידים נוסף בסבב ה-WTA, ה-24 שלה במספר. לאחר מכן הגיעה לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה שם הפסידה לאמלי מורסמו הצרפתייה, לאחר שפרשה בפיגור מערכה בגמר, והפכה להיות לשחקנית הטניס הראשונה בעידן הפתוח שפורשת במהלך גמר גראנד סלאם.
הנין סבלה מביקורות רבות בעקבות פרישתה, ואף הודיעה כי היא מצטערת שעלתה לאותו גמר, אך הביקורות לא מנעו ממנה להמשיך את יכולתה הטובה כאשר זכתה בטורניר דובאי, הגיע לגמר בברלין ולעוד 2 חצי גמר בטורנירי הסבב בארצות הברית.
ביוני 2006 זכתה הנין בגראנד סלאם נוסף - אליפות צרפת הפתוחה, בפעם השלישית בקריירה שלה, כשהיא מנצחת במשחק הגמר ב-2 מערכות את סבטלנה קוזנצובה.
בנובמבר 2006 זכתה הנין בטורניר המאסטרס היוקרתי במדריד, הנועל את עונת הטניס, ומשתתפות בו 8 הטניסאיות הטובות בסבב באותה שנה. בכך היא השלימה שנה מפוארת עם עליה לגמר בכל ארבעת טורנירי הגראנד-סלאם (מתוכם זכייה אחת), זכייה במאסטרס, וחזרה לראש הדירוג העולמי.
את 2007 פתחה הנין בגרושים מבעלה ואהוב ילדותה פייר הארדן (Pierre-Yves Hardenne), לאחר שהיו נשואים במשך למעלה מארבע שנים. עקב הגירושים, החליטה הנין לוותר על טורנירי פתיחת העונה, ביניהם גם טורניר סידני ואליפות אוסטרליה הפתוחה. בעקבות כך פינתה הנין את המקום הראשון בדירוג לטובת מריה שראפובה, וירדה למקום השני. לאחרונה חזרה הנין למגרשים, והוכיחה שלפחות על המגרש היא נשארה חזקה ומרתיעה וזכתה בטורנירי המזרח התיכון בדובאי (זכייה שלישית בטורניר זה ועדיין ללא הפסד שם. גברה בגמר על אמלי מורסמו) וקטר.
החזרה המופלאה של הנין לסבב ב-2007 הכתה שוב כשזכתה בטורניר החימר היוקרתי אליפות צרפת הפתוחה לאחר ניצחון מוחץ על הסרבית הצעירה אנה איבנוביץ' 6-1 6-2. זוהי זכייתה השלישית ברציפות של הנין בתואר הצרפתי. בכך השוותה הנין את שיאה של מוניקה סלש ב-1992, שזכתה באותה תקופה ב-3 תארים רצופים על החימר.
פרישה ראשונה.
במאי 2008 (כשהיא בת 25 בלבד) הכריזה הנין באופן מפתיע על פרישתה מטניס מקצועני. הנין הסבירה שהיא השיגה כל מה שיכלה להשיג בטניס ושאין לה מוטיבציה להמשיך ולשחק.
הנין זכתה ב-41 טורנירי WTA ביחידות ו-2 בזוגות. באמתחתה שבע זכיות בטורנירי גראנד סלאם, כאשר רק טורניר וימבלדון נשאר מחוץ להישג ידה. הנין הרוויחה מטניס (באופן ישיר) 19,461,375 דולר במהלך הקריירה שלה.
בתחילת עונת 2010 הנין החליטה לחזור לסבב העולמי. באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה עד לשלב הגמר כאשר גברה בסיבוב השני על ילנה דמנטייבה, בשמינית הגמר גברה על נדיה פטרובה, ברבע הגמר גברה על מריה קירילנקו ובחצי הגמר גברה על ג'יה ג'נג 0:6 1:6, אבל בגמר הפסידה לסרינה ויליאמס בתוצאה 6-4 3-6 6-2.
פרישה שנייה.
בינואר 2011 הודיעה הנין כי היא פורשת מטניס מקצועני בגלל פציעה במרפק.
סגנון המשחק.
ז'סטין הנין היא שחקנית מגוונת בעלת חוכמת משחק גבוהה במיוחד. היא מסוגלת לבצע כמעט כל חבטה ש"כתובה בספר". המכה הטובה ביותר שלה היא מכת גב היד אשר נחשבת למכת גב היד הטובה ביותר בסבב הטניס הנשי, ויש הטוענים (כדוגמת הפרשן ושחקן הטניס בעבר ג'ון מקנרו) כי גם בסבב הגברי. להנין סגנון מיוחד בחבטת גב היד - היא חובטת ביד אחת בלבד לעומת רוב הטניסאים (בעיקר נשים) החובטים את חבטת גב היד כאשר שתי הידיים אוחזות במחבט.
הנין נחשבה לאחת השחקניות העקשניות וה"פייטריות" בסבב, כאשר חזרה מפיגורים הנראים בלתי ניתנים למחיקה ברמות הגבוהות ביותר.
דליה רבין פילוסוף
אליאס אל-מור
סימסיטי
דמוקרטיה מתגוננת
המושג דמוקרטיה מתגוננת בפוליטיקה ובמדע המדינה מתייחס למנגנון של חוקים, תקנות ופסקי דין, המגביל חלק מזכויות האדם וזכויות האזרח במדינות דמוקרטיות במצבים שבהם יש סכנה לכאורה לעצם קיום המדינה, לאופייה הדמוקרטי, למרכיבים אחרים באופייה, לחייהן ולזכויותיהן האזרחיות של קבוצות מיעוט באוכלוסייה וכיוצא באלה. מושג זה מתאר את אחד הקונפליקטים העיקריים העלולים להתגלות במדינה דמוקרטית בין קיום העקרונות הדמוקרטיים, בעיקר חופש ההתארגנות והזכות להיבחר, לבין מניעת גורמים לא-דמוקרטיים מניצול לרעה של העקרונות האלה.
במדינות דמוקרטיות שונות יש טעמים מיוחדים נוספים, הנתמכים על ידי חלק ניכר מהאוכלוסייה, המצדיקה את השימוש בגישה של דמוקרטיה מתגוננת. עם זאת, קיימת מחלוקת באשר לשאלה באלו מצבים יהיה מוצדק להתנהג כדמוקרטיה מתגוננת, מבלי שהדבר ייחשב כדיכוי מיותר של זכויות אזרח מקובלות.
היסטוריה.
הצורך בדמוקרטיה מתגוננת עלה בעקבות גורמים לא-דמוקרטיים שנצלו לרעה את העקרונות הדמוקרטים. הדוגמה המובהקת לניצול לרעה כגון זה הוא השתלטותה של המפלגה הנאצית, באמצעים דמוקרטים, על גרמניה ב-1933, שגרמה לחיסול מוחלט של הדמוקרטיה בגרמניה. כמי שהדבר בא לידי ביטוי באחד מנאומיו המפורסמים של יוזף גבלס
דוגמה נוספת השתלטותה של המפלגה הפאשיסטית, באמצעים דמוקרטים, על איטליה בשנות ה-20 של המאה ה-20, שהביאה להשלטת דיקטטורה על איטליה.
מנגנוני הדמוקרטיה המתגוננת.
הפעלת המנגנונים בשימוש דמוקרטיות מתגוננות יכול להתבטא במגוון אמצעים המופעלים על אדם או תנועה כגון:
ככלל, מדינות דמוקרטיות משתדלות, גם במצבים הנתפסים כמאיימים, לא לנקוט באופן מיידי וחריף מדי באמצעים של דמוקרטיה מתגוננת ולנסות לחפש חלופות אחרות ככל הניתן. למשל, אמצעי הסברה שונים, גינוי לפעילותה של קבוצה אנטי-דמוקרטית מצד דמויות ציבוריות מכובדות. עם זאת, יש מצבים בהם מדינות (באמצעות בתי משפט או גופים אחרים מטעם המדינה) חשים כי עליהם להפעיל אמצעי של דמוקרטיה מתגוננת. עם זאת, בין מדינות דמוקרטיות שונות קיים שוני ברמת ותדירות השימוש באמצעי הנ"ל. ארצות הברית, לדוגמה, נחשבת למדינה המרבה יחסית להשתמש במנגנון זה, במיוחד מאז פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001 וההסתערות על הקפיטול בשנת 2021. מנגד, ניתן להציג את איטליה כדוגמה למדינה הממעטת להשתמש במנגנון זה.
עילות אפשריות להפעלת המנגנון.
ייתכנו סיבות שונות שמעוררות צורך בהפעלת המנגנון של דמוקרטיה מתגוננת.
דמוקרטיה מתגוננת בישראל.
בישראל ממומש עיקרון הדמוקרטיה המתגוננת, בחוק יסוד הכנסת (סעיף 7 א') שקובע ש"רשימת מועמדים לא תשתתף בבחירות לכנסת אם יש במטרותיה או במעשיה, במפורש או במשתמע, שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי או שלילת אופייה הדמוקרטי".
חוקרי מדע המדינה, רואים את ישראל כדמוקרטיה מתגוננת בעיקר עקב האילוצים החברתיים והביטחוניים איתם היא מתמודדת משחר הקמתה. בשלושת העשורים הראשונים לקיומה הייתה מדינת ישראל מוקפת במדינות אשר לא הכירו בה ולא ראו את עצם קיומה כלגיטימי. הרוב היהודי במדינה חשש שהמיעוט הערבי הגדול בתוך המדינה, הרואה עצמו חלק מהעולם הערבי, ישתף פעולה עם המדינות השכנות במאבקן בישראל. מצב זה העלה לעיתים קרובות את סוגיית הדמוקרטיה המתגוננת בישראל לראש סדר היום. בשנות ה-80 עלתה הסוגיה מחדש, אולם בהקשר אחר - בפעם הראשונה זכתה מפלגה יהודית - תנועת כ"ך, ששללה את אופייה הדמוקרטי של המדינה ואת זכויות המיעוט הערבי, במושב בכנסת.
גאורגית
גאורגית, גרוזינית או גרוזית (ქართული - כּארתוּלי; ქართული ენა - כּארתוּלי אֶנה, השפה הגאורגית) היא השפה המדוברת בגאורגיה והשפה הרשמית שלה.
הגאורגית היא שפת אם של כ-3.9 מיליון איש בגאורגיה עצמה (83% מסך האוכלוסייה), ועוד כ-500,000 איש מחוץ לגאורגיה (בעיקר בטורקיה, באיראן, ברוסיה, בארצות הברית ובאירופה המערבית). הגאורגית היא השפה הספרותית של הקבוצה האתנית של הגאורגים, במיוחד אלה הדוברים שפות כרתווליות אחרות (סוואנים, מגרלים ולאזים). גאורגית יהודית, הנחשבת, לעיתים, לנפרדת מהשפות היהודיות מדוברת על ידי כ-20,000 איש נוספים בגאורגיה עצמה וכ-65,000 איש מחוץ לגאורגיה (מתוכם כ-60,000 איש בישראל).
סיווג.
זוהי השפה הנפוצה מבין השפות הכרתווליות, משפחת שפות הכוללת את המגרלית והסוואנית, המדוברות בעיקר במערב גאורגיה (המגרלית בחלק המערבי של מישור קולכתי, ואילו הסוואנית בהרים שמצפון למישור), והלאזית, המדוברת בעיקר בצפון-מזרח טורקיה ובדרום-מערב גאורגיה.
ניבים.
ניבי הגאורגית כוללים:
היסטוריה.
הבלשנים סבורים, שהגאורגית, הסוואנית והלאזית-מגרלית היו בעבר חלק משפה פרוטו-כרתוולית משותפת; הבלשנים ג. קלימוב, ט. גמקרלידזה וג. מאצ'אוואריאני סבורים, שהסוואנית התפצלה מהשפה הקדמונית המשותפת באלף ה-2 לפנה"ס. בעקבות ההתפצלות, נוצרה השפה הגאורגית. באלף ה-1 לפנה"ס, השפה הלאזית-מגרלית התפצלה מהגאורגית. במאה ה-15, בעקבות השתלטות הטורקית על החבל הלאזי, המקומיים הופרדו מהמגרלים והשפה הלאזית-מגרלית התפצלה ללאזית ולמגרלית.
לגאורגית מסורת ספרותית עשירה. הטקסט המוקדם ביותר המצוי בידינו היא היצירה מהמאה ה-5, מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה (წამებაჲ წმიდისა შუშანიკისი დედოფლისაჲ) מאת יעקוב צורטבלי. האפוס הלאומי הגאורגי, עוטה עור הנמר, שנכתב על ידי שותא רוסתוולי, מתוארך למאה ה-12.
פולחן מתים