בנק הגנים הנורדי משמר זרעי צמחים מקומיים, הנתונים במצב של קיפאון, במכרה פחם נטוש באי סבאלברד מאז 1984. במקום נשמרות דוגמאות של 10,000 זרעים, המשויכים ל-2,000 זנים תרבותיים של 300 מינים שונים. בנוסף לכך נשמרות בו גם דוגמאות של זרעים מדרום אפריקה.
מטרת כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד היא לקיים "רשת ביטחון", מפני אירוע הכחדה של מאגר גנים מסורתי של צמחי מזון. בעוד אמצעי התקשורת מדגישים את חשיבות המאגר במקרה של אסון אזורי או אף עולמי, הרי שהוא יהיה כנראה שימושי בהרבה דווקא באירועים מקומיים, שחלקם מעשי ידי אדם.
האתר.
המיקום נבחר לאתר בזכות העובדה כי לא נרשמה בו פעילות טקטונית והוא מתאפיין באקלים של קרח-עד, תנאים הנחשבים כמסייעים לשימור. עובדה זו הייתה נכונה במועד הקמת הכספת עד אשר השתנתה המציאות בשנת 2008, כאשר פקדה את נורווגיה רעידת האדמה החזקה בתולדותיה, שהורגשה גם בסבאלברד. גובה האתר, כ-130 מטר מעל פני הים, אמור להגן עליו גם במקרה של עליית מפלס הים כתוצאה מתהליך ההתחממות הגלובלית והמסת קרחוני הקטבים.
הבנייה החלה בנוכחות ראשי ממשלות המדינות הנורדיות בחודש יוני 2006. עלות הבנייה עמדה על כ-9 מיליון דולר. המבנה חצוב בעומק של 120 מטר בתוך הר העשוי מאבן חול, ומוגן במספר שכבות אבטחה. הפתיחה הרשמית של האתר נערכה ב-26 בפברואר 2008.
הזרעים נשמרים בתוך אריזה מיוחדת בת ארבע שכבות, אטומה ללחות, בטמפרטורה של 18- מעלות צלזיוס, הנדרשת לצורך שימור ארוך-טווח. מעריכים כי גם במקרה של הפסקת פעילות מערכות הקירור יעברו מספר שבועות עד שהטמפרטורה תעלה ל-3- מעלות, המאפיינת את סלעי המכרה.
התכולה.
ממחקר שנערך עולה כי בכספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד ישתמרו זרעים של רוב צמחי המזון במשך מאות שנים ואחדים מהם אף במשך אלפי שנים. על פי הערכות קיימות דוגמאות של כ-1.5 מיליון סוגי זרעים חקלאיים של צמחים המשמשים למזון. הכמות שתישמר בכספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד תלויה במספר המדינות אשר ישתתפו בפרויקט השימור. יכולת הקיבול של האתר עומדת על 4.5 מיליון דוגמאות.
כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד מתנהלת למעשה בשיטת "השמירה הכפולה". עבור כל אחת מדוגמאות הזרעים נשמרת דוגמה אחת בכספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד ודוגמה נוספת במאגר פתוח. כאשר נדרשת גישה לאחת הדוגמאות על ידי חוקרים או מסיבה אחרת, היא נעשית מתוך המאגר הפתוח, בכפוף לתנאים שנקבעו באמנת השימור הבינלאומית.
מבחינה משפטית, הדוגמאות המופקדות בכספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד שייכות באופן בלעדי למפקיד, בדומה לכספת אישית בבנק, ולאף אחד מלבדו אין זכות גישה אליה. ממשלת נורווגיה, בעלת הריבונות בשטח, מספקת את השירות של שמירה בלבד וללא זכות נוספת על הפיקדון.
המימון השוטף לתחזוקת האתר ניתן על ידי "הקרן לשימור המגוון העולמי" (Global Crop Diversity Trust), שותפה מרכזית בתכנון האתר ובתפעולו, וממשלת נורווגיה. תרומות של ארגונים ואנשים פרטיים מסייעות גם הן לפיתוח והרחבת המאגר הקיים, בעיקר ממדינות מתפתחות ומכוני מחקר חקלאיים.
המצב הנוכחי.
שנה לאחר הקמת כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד, עמד מספר דוגמאות הזרעים המופקדים על 400,000, ונכון לסוף שנת 2019 מופקדים בכספת דוגמאות של כ-992,032 זרעים שונים. בסך הכל מופקדים בכספת יותר מ-20 מיליון זרעים, וההערכה היא כי מדובר ביותר משליש ממגוון הזרעים של צמחי המזון בעולם.
בשנת 2011 פורסם כי מדענים פרואנים יעבירו פקעות וזרעים של כ-1500 זנים שונים של תפוחי אדמה לשימור בכספת. כיום מוכרים למדענים כ-2800 זנים שונים של תפוחי אדמה, אולם ההערכה היא כי במהלך ההיסטוריה התקיימו בהרי האנדים יותר מ-4000 זנים שונים של תפוחי אדמה אשר חלקם נכחדו בדורות האחרונים כתוצאה מזיהומים סביבתיים ושינויים במזג האוויר.
יוניליוור
יוניליוור (Unilever) היא תאגיד רב-לאומי, שנוצר מאיחוד שתי חברות, הולנדית ובריטית. החברה מחזיקה בבעלותה רבים מן המותגים הבולטים בתחומי המזון, המשקאות, והטיפוח הביתי והאישי. החברה מעסיקה כ-149,000 עובדים ביותר מ-190 מדינות ברחבי העולם, ומייצרת ומפיצה למעלה מ-400 מותגים.
יוניליוור היא חברה רשומה בבריטניה ובהולנד גם יחד, בהולנד היא רשומה בשם Unilever NV ומטה החברה בעיר רוטרדם, בבריטניה החברה רשומה בשם Unilever PLC ומטה החברה בלונדון. על אף כפילות זו ברישום החברה, לחברה קיים דירקטוריון אחד והיא מתפקדת למעשה כגוף אחד. מניות יוניליוור נסחרות ב-3 בורסות לניירות ערך שונות בעולם: הבורסה לניירות ערך בלונדון, Euronext, והבורסה לניירות ערך בניו יורק.
בשנה הפיננסית שהסתיימה ב-31 בדצמבר 2020 מחזור העסקים של יוניליוור עמד על 50.724 מיליארד אירו.
יוניליוור העולמית.
היסטוריה.
יוניליוור נוסדה בספטמבר 1929 בעקבות מיזוג של יצרן הסבון הבריטי Lever Brothers ויצרן המרגרינה ההולנדי Margarine Unie. המיזוג היה הגיוני מבחינה מסחרית מאחר ששמן דקל היה חומר הגלם ששימש לייצור של שני המוצרים, וכך היה אפשר לייעל את היבוא בכמויות גדולות יותר.
ב-1987 יוניליוור חיזקה את מעמדה בשוק מוצרי טיפוח העור על ידי כך שרכשה את Chesebrough-Ponds (יצרן Pond’s, Cutex, ווזלין). ב-1989 יוניליוור רכשה את החברות Calvin Klein Cosmetics, Fabergé ו-Elizabeth Arden, אבל את זו האחרונה מכרה בשנת 2000 ל-FFI Fragrances.
ב-1993 רכשה יוניליוור את Breyers מפיליפ מוריס, מהלך שהפך אותה ליצרנית הגלידה הגדולה ביותר בארצות הברית.
באפריל 2000 רכשה יוניליוור את בן אנד ג'ריס ו-Slim Fast. מאוחר יותר באותה שנה החברה רכשה את Best Foods, רכישה שהגדילה את נתח שוק המזון של יוניליוור בארצות הברית והוסיפה לפורטפוליו החברה מותגים כגון: Knorr ו-Hellmann’s.
בשנת 2001 יוניליוור התפצלה לשתי חטיבות: האחת מזון והשנייה מוצרי בית וטיפוח אישי.
פעילות.
כיום יוניליוור מחולקת לארבע חטיבות עיקריות:
בנוסף, החברה מפעילה חטיבה מקצועית לשוק המוסדי שנקראת Unilever Food Solutions - UFS
יוניליוור ישראל.
החברה פועלת גם בישראל, בחמישה מפעלי ייצור ובמערך שיווק. יוניליוור ישראל היא בין חמש החברות המובילות בארץ למוצרי צריכה. החברה משווקת מגוון רחב של מוצרים, כ־85% מהם מיוצרים בארץ. המגוון כולל שלל מותגים בינלאומיים לצד מקומיים, בתחום המזון וטיפוח הגוף והבית.
החברה מעסיקה כ-2,500 עובדים בחמישה מפעלים, במרכזי הפצה ובמערך שיווק ומכירות הפרוסים בכל רחבי הארץ, וכן במטה החברה הממוקם בקריית שדה התעופה, לוד. יו"ר ומנכ"ל החברה הוא ג'ם טאריק יוקסל.
פעילות נוספת של יוניליוור בישראל.
יוניליוור פועלת בישראל גם דרך חברת הבת בן אנד ג'ריס על ידי חברת "מוצרי איכות אמריקאים בע”מ" ברישיון מטעם החברה העולמית.
ב-19 ביולי 2021 הודיעה החברה העולמית על התנגדותה למכירת מוצריה בשטחי יהודה ושומרון, המכונים על ידה "שטחים הפלסטיניים הכבושים". כיוון שהזכיין הישראלי סירב להיענות לדרישה זו, הודיעה החברה העולמית שהזיכיון שלו יסתיים בסוף שנת 2022, והחברה תחפש הסדר אחר להמשך פעילותה בישראל.
אחדות ממדינות ארצות הברית, בהן מדינת ניו יורק, ניתקו בעקבות המהלך את קשרי המסחר עם החברות בן אנד ג'ריס ויוניליוור ואף פתחו בהליכים נגדן בחשד לעבירה על חוקים האוסרים חרם על ישראל. אחרות, כמו אריזונה, טקסס וניו ג'רזי, הודיעו על חרם נגדי שלהן נגד בן אנד ג'ריס ויוניליוור, במסגרתו יופסקו ההשקעות בחברות. מספר מדינות הודיעו כי אף הן יפעלו כך אם החברה לא תחזור בה מההחלטה, בהן פלורידה ואילינוי. בחלק מן הערים בארצות הברית אף הוסרו מוצרי החברה מן המדפים.
תגובתה הרשמית של חברת יוניליוור העולמית לאירוע הייתה כי לחברת בן אנד ג'ריס יש יכולת לקבל החלטות באופן עצמאי והיא אינה מתערבת בהחלטותה.
ב-28 ביולי 2021, פרסמו מייסדי החברה, בן כהן וג'רי גרינפילד, מאמר בניו יורק טיימס בו הסבירו כי לדעתם הפסקת הפעילות ביהודה ושומרון אינה חרם על ישראל, וכי היא החלטה חשובה המקדמת שלום.
יעקב מימון
יעקב מימון (וַסֶרמן) (1902 – 26 ביולי 1977) היה הוגה ומפתח שיטת הקצרנות העברית הנפוצה ומייסד מפעל של הנחלת הלשון העברית במעברות. יקיר ירושלים (1967) וחתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת 1976.
ביוגרפיה.
מימון נולד בשם יעקב וסרמן ב-1902 בליבאו שבלטביה (רוסיה) לר' צדוק אליהו ובלה וסרמן (דודו היה הרב אלחנן וסרמן).
בתקופת מלחמת העולם הראשונה למד יעקב הצעיר חשבונאות וקצרנות על פי השיטה הגרמנית. בשנת 1921, בהיותו כבן עשרים, עלה לארץ ישראל לבדו בעלייה בלתי ליגאלית דרך לבנון. עם עלייתו לארץ ישראל עִברת את שם משפחתו מווסרמן למימון. בשנת 1925 נישא לאסתר לבית מזרחי, ילידת חברון, ונולדו להם ארבעה ילדים. המשפחה התגוררה במעונות עובדים שבגבול השכונות רחביה ושערי חסד. בנו נהרג במלחמת העצמאות ב-1948 בקרב על צמח.
פועלו בתחום הקצרנות.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה למד יעקב הצעיר חשבונאות וקצרנות על פי שיטתו של פליכס פון קונובסקי.  חודשים מעטים לאחר הגיעו לארץ התקבל לעבודה בלשכה הראשית של הקרן הקיימת לישראל, בעיקר בזכות שליטתו בקצרנות הגרמנית. השפה הגרמנית הייתה אז כמעט השפה הרשמית של מוסדות ההסתדרות הציונית. חלק ניכר מההתכתבות בין משרדיה ברחבי העולם התנהל בשפה זו. במשך רוב שנות עבודתו המשיך לעבוד כפקיד בקרן הקיימת, ולאחר מכן בקרן היסוד.
מימון הוזמן על ידי דוד בן-גוריון לשמש כקצרן עבור מוסדות היישוב ומפא"י. הוא החל לרשום באספות וועידות של ההסתדרות ותנועת העבודה, וכן הוזמן להשתתף בקונגרסים הציוניים באירופה בשנות השלושים.