טון קאנן (הולנדית: Ton Caanen; נולד ב-18 במרץ 1966) הוא מאמן כדורגל הולנדי. בעבר אימן את קבוצות בית"ר ירושלים ומכבי תל אביב הישראליות.
משמש כיום כמנהל הטכני של קבוצת רודה ההולנדית.
קריירה.
קאנן החל את קריירת האימון שלו בקבוצת חאלין זייד החובבנית בליגות הנמוכות בהולנד. בתחילה אימן את קבוצת הנוער ולאחר מכן מונה למאמן הקבוצה הבוגרת בליגות הנמוכות. בעונת 2001/02 עבר לאחד המועדונים הגדולים בהולנד, רודה, בו שימש כמגלה כישרונות. בעונת 2003/04 עבר קאנן לאוקראינה לקבוצת מטאלורג דונייצק, בה שימש כמאמן ותחתיו שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א פעמיים.
בעונת 2005/06, לאחר שהמאמן אלי אוחנה התפטר מאימון בית"ר ירושלים לאחר המחזור הראשון, הובא קאנן למועדון כיועץ חיצוני עד למציאת מאמן חדש, כאשר את התפקיד מילא זמנית עוזר המאמן, גיא עזורי. קאנן קיבל במהרה את תפקיד המאמן, אך הקבוצה לא הצליחה והוא פוטר עוד באותה עונה, כאשר לואיס פרננדז הצרפתי הובא במקומו.
למזלו של קאנן, זמן מועט לפני כן פיטרה מכבי תל אביב את מאמנה, ניר קלינגר ובמקומו החזיק בתפקיד חבר ההנהלה אלי דריקס. עם פיטוריו מבית"ר, מונה קאנן למאמנה של מכבי תל אביב במהלך "עונת הגלאקטיקוס", בה הציגה הקבוצה יכולת ירודה וספגה הפסדים רבים, כגון ההפסד 3:1 למכבי נתניה, וכן סיימה מספר משחקים בתיקו לאחר שכבר נמצאה בפיגור. את אותה העונה סיימה מכבי תל אביב במקום השישי בטבלה, וקאנן פוטר מתפקידו והוחלף על ידי אלי כהן. אחד משחקניו של קאנן במערך של מכבי תל אביב היה אייל ברקוביץ', שבסיומה של אותה העונה פרש ממשחק פעיל, והתמנה למנג'ר קבוצת מכבי נתניה, שנרכשה באותה העת על ידי דניאל יאמר.
עם מעברו של ברקוביץ' להנהלת נתניה, הוא החתים מספר שחקנים ממכבי תל אביב ואף מינה את מאמנו לשעבר, קאנן, כמאמן הקבוצה. קאנן לא הספיק לאמן ולו אימון אחד בנתניה, שכן כבר באותו שבוע התפרסמה הודעה בעיתונות על כך שבתקופה בה אימן בבית"ר, קאנן הטריד מינית את אשתו של עוזר המאמן, גיא עזורי, ולכן פוטר מתפקידו.
לאחר שהותו הקצרה בנתניה, עבר קאנן לאימון קבוצת סטאל אלצ'בסק האוקראינית, שאומנה עד אותו הזמן על ידי המאמן האוקראיני מיקולה פבלוב, וירד עם הקבוצה לליגת המשנה באוקראינה באותה העונה. לדבריו, לא הוא בנה את סגל הקבוצה, והוא קיבל אותה לידיו במצב קשה. לאחר מכן עבר לאמן את קבוצת ולטה מליגת העל המלטזית, כאשר צירף את ז'ורדי קרויף כעוזרו.
בקיץ 2010 מונה קרויף למנהל הקבוצה א.א.ק. לרנקה מהליגה הראשונה בקפריסין והחתים את קאנן למאמן באותה קבוצה. הצמד הוביל את לרנקה לליגה האירופית. בשנת 2012 מונה למאמן קבוצת אנוסיס נאון פראלימני מקפריסין ובשנת 2013 עבר לאמן את קבוצת וריה מיוון ואחר כך את קבוצת אריס לימסול מקפריסין. בשנת 2014 אימן את קבוצת דה טרפרס מהליגה ההולנדית השלישית, ובשנת 2015 אימן את קבוצת אפולון לימסול.
בת דור (להקה)
בת דור הייתה להקת מחול ישראלית, שהתקיימה עד שנת 2006. להקה זו עבדה עם מיטב הכוריאוגרפים המובילים שהיו באותה תקופה בעולם כולו.
השילוב של להקת המחול בת דור יחד עם עבודה של כוריאוגרפים בינלאומיים הובילה להכרה של שפת המחול הבינלאומית העכשווית בשטח המחול הישראלי. בשנת 1967, ייסדה ז'נט אורדמן את אולפן "בת דור", אשר במרוצת השנים הפך לבית אולפנא ידוע למחול. להקת "בת - דור" הייתה מן הראשונות בעולם שעבודתה התבססה על מיזוג הטכניקות של הבלט הקלאסי והמחול המודרני, כאשר הרפרטואר העשיר מעוצב ברוח בת זמננו.
התפתחות המחול בישראל.
החל משנות ה-20 ועד היום, פועלים אמנים ישראליים רבים, הסוללים דרכי יצירה חדשות בשטחי המחול השונים. ישראל בהיותה מדינה הגירה, השפיעה והובילה ליצירת מגוון רחב של סגנונות מחול שונים, בהתאם לצורכי קבוצות התרבות השונות המתקיימות בחברה הישראלית.
ניתן להתייחס להתפתחות המחול בישראל באמצעות שתי נקודות מבט:
בזמן שסגנונות מחול אלו הוטמעו בחברה הישראלית, החלו יוצרים מקומיים ליצור מחול. אותם יוצרים שהיו ילידי ארץ-ישראל, ניסו להטמיע את נופי הילדות ביצירות המחול ובסגנון מקורי "ארצישראלי". אותה דואליות בין יוצרים בעלי שפה אומנותית כגון מחול מודרני והבלט הקלאסי לבין אלה המנסים ליצור בשפת התנועה המקורית נמשכת גם כיום.
התפתחות להקות המחול בישראל.
במהלך שנות ה-60 טיפחה הברונית בת שבע דה רוטשילד את המחול בישראל. בסוף שנת 1964, ייסדה את להקת המחול "בת שבע". בת שבע דה רוטשילד הביאה את היוצרת מרתה גרהם, כדי שתיצור ותאפשר לרקדני הלהקה לרקוד את יצירותיה המוכרות. לאורך השנים היו מספר כוריאוגרפים ללהקה ומנהלים אומנותיים, כאשר בשנים האחרונות התייצב תחת ניהולה האומנותי היוצר אוהד נהרין. משה אפרתי, אחד מהרקדנים שהיו בלהקת המחול "בת שבע", פרש מהלהקה והקים להקה משלו כאשר מרבית הרקדנים היו חירשים, להקה זו נקראה להקת קול ודממה. סגנון המחול שאפיין אותה היה מודרני המשולב עם שפת המחול הגראהמית יחד עם סגנונו האישי של אפרתי. שנים אחדות לאחר הקמת להקת בת שבע, בת שבע דה רוטשילד הקימה יחד עם ז'נט אורדמן, את בית הספר למחול "בת-דור" שנוסד בשנת 1967; ואת להקת המחול "בת דור" שנוסדה בשנת 1968. להקת בת דור התאפיינה בסגנון מחול בעיקר מודרני שהובל תחת ניהולה האומנותי של ז'נט אורדמן.
כוריאוגרפים בינלאומיים שעבדו יחד עם הלהקה.
להקת המחול בת דור והמנהלת האומנותית ז'נט אורדמן ייחדו את עצמם משאר להקות המחול בישראל באמצעות אנרגיות עצומות בתחומי העשייה והיצירה, בצד הקפדה על סטנדרטים גבוהים. בת דור יצרה שפה אמנותית ייחודית ומגוון יצרתי שופע ורב פנים. "בת-דור" הטביעה חותמה על התפתחות המחול בישראל ובארבע יבשות תבל. טובי הכוריאוגרפים המובילים בעולם יצרו עבור הלהקה יצירות מיוחדות שבחלקן היו מקוריות. ביניהן ניתן למצוא את: אנטוני טיודור, פול טיילור, אלווין איילי, האנס ואן-מאנן, ג'ון באטלר ואחרים רבים. בשנותיה האחרונות של הלהקה יצרו כוריאוגרפים מן הבולטים באותן שנים כדוגמת: לאר לובוביץ (ארצות הברית), נילס כריסטי (הולנד), ג'יג'י קצוליאנו (צרפת), פיליפ טראה (צרפת) ולוצ'יאנו קניטו (איטליה).
דור המשך של יוצרים ורקדנים מלהקת המחול בת דור.
מאז היווסדה, הציבה לה "בת - דור" כמטרה לעודד ולטפח את היצירה הישראלית. בין השמות שצמחו מאותו בית ספר ניתן למצוא את הכוריאוגרף הישראלי הבינלאומי, יגאל פרי, שהחל את דרכו ב"בת - דור" והיה לבעל להקת מחול ובית ספר למחול בארצות הברית, בשם "פרי-דנס". כך גם הכוריאוגרפים מירל'ה שרון ודומי רייטר סופר. בשנים האחרונות התווסף נדבך חדש של כוריאוגרפים צעירים וברוכי כישרון: אניה ברוד, אלון אבידן, שלי גונן, תמיר גינץ ועידו תדמור, כאשר כל אחד מהם בעל תפקיד משמעותי בפיתוח היצירה האומנותית בחברה הישראלית. רוב האמנים בתחומי המחול בארץ, מנהלים אמנותיים, כוראוגרפיים, רקדנים, מורים, מנהלי חזרות, פסנתרנים, מעצבי תאורה ותלבושות, מנהלי במה ופיזיותרפיסטים, עשו את הכשרתם ב"בת - דור".
סגירתה של להקת המחול בת-דור.
להקת בת-דור שגשגה במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 וזכתה להישגים ולהכרה בארץ ובעולם וסיפקה עבודה לרקדנים ולמורים רבים. במהלך שנות ה-90 החלו להתעורר בלהקה קשיים שנבעו מסגנון הניהול הריכוזי של ז'נט אורדמן. הקשיים הוחרפו בעקבות מחלה ממושכת של התומכת העיקרית, הברונית דה רוטשילד והפסקת התמיכה הכספית שלה בלהקה. דה רוטשילד נפטרה בשנת 1999.
בעקבות הפסקת פעילותה של המייסדת בת שבע דה רוטשילד, באפריל 1991 חידשה "בת - דור" את פעילותה תחת חסותה של הנהלה ציבורית רחבה, תוך ביצוע שינויים מבניים וארגוניים. אך גם לאחר ניסיונות אלו לשקם את "בת דור" ולמצוא מקורות מימון חלופיים נסגרה להקת המחול ביולי 2006. במקביל נסגר גם בית הספר למחול שפעל לידה. בקיץ 2006, נסגרו הלהקה ובית הספר שייסדה. בתחילת 2007 אושפזה מייסדת להקת המחול ובית הספר, ז'נט אורדמן, עקב התקף לב, אך התאוששה. שבועות אחדים אחר כך אושפזה שוב כשהיא סובלת מדלקת הסימפונות, ונפטרה בתל השומר.
המרכז העירוני להוראת אמנות המחול בת-דור בעיר באר שבע.
המרכז העירוני לאומנות המחול בת-דור בבאר שבע על שם לארי וליליאן גודמן, נחשב לאחד מבתי הספר הגדולים והמקצועיים בארץ להוראת אומנות המחול. המרכז נוסד בשנת 1973 בעקבות יוזמה של עליזה וולף בשיתוף עם בת-דור תל אביב, עיריית באר שבע ומשרד החינוך והתרבות במסגרתו פעל מינהל התרבות. בשנת 1995 הוקמה הנהלה עצמאית לבת-דור באר שבע ובית הספר נרשם כעמותה עצמאית.
במסגרת בית הספר נפתח מסלול דו-שנתי בלימודי בוקר המכשיר רקדנים ובעלי רקע בתחום לרמה מקצועית. בת דור באר שבע, בית הספר הגדול והמקצועי מסוגו בארץ פועל כבר כ-34 שנים בעיר באר שבע. בבית הספר מלמדים מורים שלמדו וצמחו מלהקת המחול בת-דור המקורית. בין צוות המורים ניתן למצוא: דניאלה שפירא, אלכסנדר אלכסנדרוב, רונית זיו, תמיר גינץ ועוד.
זולפיקאר עלי בהוטו
זולפיקאר עלי בהוטו (באורדו: ذوالفقار علی بھٹو, באנגלית: Zulfikar Ali Bhutto; 5 בינואר 1928 - 4 באפריל 1979) היה פוליטיקאי פקיסטני שכיהן כנשיא פקיסטן בשנים 1971 - 1973 וכראש ממשלת פקיסטן בשנים 1973 - 1977. הוא ייסד את מפלגת העם של פקיסטן (באנגלית: Pakistan People's Party) הידועה בראשי התיבות PPP, שהיא אחת המפלגות הגדולות ומן המשפיעות ביותר בפוליטיקה הפקיסטנית. בתו בנזיר בהוטו אף היא כיהנה כראש ממשלת פקיסטן, בשתי כהונות נפרדות, בטרם נרצחה ב-27 בדצמבר 2007.