מקורו של הדגל בתחילת המאה ה-16. הדגל שימש את המושבות המסחריות של בריטניה, והונף על ספינות סוחר פרטיות, והוכר בצו מלכותי, בניגוד למושבות הכתר שהשתמשו בדגל הכחול אותו נשאו ספינות צי מלכותיות.
חוק האיחוד 1707 אשר איחד את סקוטלנד, אנגליה וויילס לממלכה המאוחדת קבע גם עיצוב חדש לדגל האדום הבריטי - שבו התנוסס בראש הדגל דגל בריטניה.
בשנת 1801 משנוספה אירלנד לאיחוד הבריטי - שונה הדגל ונוסף לו צלב פטריק הקדוש.
חוק צי הסוחר, 1854 הורה כי הנס האדום הוא הדגל המדויק להנפה של ספינות צי סוחר בריטיות. הוראה זו אושררה מחדש בחקיקה הבריטית במשך השנים (ב-1889, 1894 (סעיף 73) ובשנת 1995).
אוסטרליה.
נס אוסטרליה האדום משמש עדיין אוניות סוחר אוסטרליות, וכן דגל אשר מונף בבתים פרטיים ובאירועים לא רשמיים. הממשל האוסטרלי משתמש בנס הכחול - דגל אוסטרליה הרשמי.
צי הסוחר האוסטרלי רשאי להניף רק נס אדום אוסטרלי, אולם אוניות נופש רשאיות להניף כל אחד משני הדגלים.
ברמודה.
ברמודה, מושבת כתר בריטית משתמשת בנס אדום שעליו נמצא סמל ברמודה.
השימוש בדגל החל באופן לא רשמי בשנת 1910 עת ניתן לברמודה סמל האבירים שלה, ובשנת 1967 הפך הדגל לדגל ברמודה הרשמי.
הסמל, בצבעי ירוק ולבן, מראה אריה אדום מחזיק מגן המראה את הספינה "מסע בים" טובעת. ספינה זו טבעה בחוף ברמודה בשנת 1609, בעקבות סופת הוריקן.
קנדה.
המונח "נס אדום" משמש בעיקר לכנות את נס קנדה האדום - שהיה בפועל דגל הלאום של קנדה.
השימוש בדגל החל בשנת 1867 ובשנת 1892 הדגל אומץ רשמית כדגל צי הסוחר של קנדה. בשנת 1924 הונף רשמית בכל שגרירויות קנדה ברחבי העולם, והחל משנת 1945 הונף על כל בנייני הממשל הקנדיים.
במרכז הדגל מופיע סמל קנדה.
לקנדה יש גם דגל כחול המשמש את הצי המלכותי הקנדי.
נס קנדה האדום הוחלף בשנת 1965 לאחר וויכוח ציבורי בדגל עלה האדר.
ניו זילנד.
נס ניו זילנד האדום מורכב מדגל בריטניה בקצהו העליון של הדגל הקרוב לניצב, והצלב הדרומי - המיוצג על ידי ארבעה כוכבים בעלי חמישה קצוות - במרכז הדגל. הדגל הפך לדגל הרשמי של צי הסוחר הניו זילנדי בשנת 1901.
דגל זה ממשיך להיות מונף באזורים המאוריים של ניו זילנד, בהתאם לחוק "ההגנה על דגלים, סמלים ושמות" משנת 1981. החוק מתייחס למנהג המאורי לצייר על הדגלים ולרשום את שם השבט או המשפחה המאורית עליו - בדוגמה לעיל - טאקיטימו (TAKITIMU) היא קבוצת שבטים מאוריים.
כיום, אוניות סוחר ניו זילנדיות יכולות לבחור להניף את הדגל הכחול של ניו זילנד או את נס ניו זילנד האדום.
דרום אפריקה.
איחוד המדינות של דרום אפריקה השתמש בנס האדום של דרום אפריקה כדגל לאום בין השנים 1910 ו-1928.
על הדגל מצויר שלט האצולה של דרום אפריקה.
דגל זה, כמו גם הדגל הכחול של דרום אפריקה, לא זכו לתמיכת הציבור.
פלשתינה-א"י.
המנדט הבריטי בארץ ישראל היה בשנים (1920-1948), והחל מיום 16 דצמבר שנת 1927 תוקנה תקנה מספר 917 המחייבת ספינות ואוניות הרשומות בפלשתינה-א"י (בנמל יפו, היחיד עד 1933-6) להניף דגל צי סוחר של "פלשתינה תחת המנדט הבריטי". אוניות שהיו רשומות בנמלים זרים הניפו דגלי מדינת נמל הבית שלהן, גם אם היו בבעלות חברות עבריות הרשומות בפלשתינה-א"י.
אכיפת תקנה 917 החלה ככל הידוע רק עם רישומה של האונייה 'הר כרמל' שהייתה בבעלות חברה עברית בשם 'לויד ימי ארץ ישראלי', בחודש מאי 1935.
דגל צי הסוחר המנדטורי היה נס אדום שכלל עיגול לבן עם הכיתוב PALESTINE. הדגל בוטל בידי אדמירלות צי הסוחר הבריטי ביום 15 במאי 1948, עם סיום המנדט והקמת מדינת ישראל. לבקשת הסוכנות היהודית הסכימה האדמירלות שספינות ישראליות הנמצאות בלב ים ימשיכו לשאת את הנס האדום עד הגעתן לנמל הבית שלהן. בהמשך חזרה בה האדמירלות מהסכמתה בכל הנוגע לספינות המשייטות בימים מרוחקים ונמצאות מרחק שבועות רבים מחופי ישראל, והודיעה שספינות אלה אינן זכאיות עוד להגנת הצי המלכותי הבריטי, שכן רישומן הבריטי אינו בתוקף עוד.
פרושיים
פְּרוּשִׁיִּים (שם מדעי: Fringillidae), משפחה מרובת מינים בסדרת ציפורי השיר, שתזונתה מורכבת בעיקר מזרעים ותפוצתה העיקרית בחצי הכדור הצפוני.
ישנן 4 תת-משפחות במשפחה:
פירוש השם ומאפיינים.
שמה המדעי של המשפחה, Fringillidae, מקורו במילה הלטינית "fringilla", שמשמעה פרוש, סוג המשתייך למשפחה זו ונפוץ באירופה. פרושיים "אמיתיים" או "קלאסיים", גודלם קטן עד בינוני-גדול והם בעלי מקור קצר, עבה וחזק. לכולם יש 12 נוצות זנב ו-9 נוצות עיקריות. תעופתם תזזיתית, ומורכבת מנפנוף ודאייה בכנפיים סגורות. רוב המינים הם בעלי שירה נאה. הקנים שלהם בעלי צורת סלסלה ונבנים בעצים. פרושיים אלו נעים בגודלם מסיסקין הרי האנדים ("Carduelis spinescens"), שאורכו 9.5 סנטימטרים ומשקלו 8.4 גרם, עד הפתאלי הצווארוני ("Mycerobas affinis"), שאורכו כמעט 23 סנטימטרים ומשקלו כ-79 גרם.
קיימים מיני עופות אחרים המכונים "פרושיים", לעיתים תכופות, אף שאינם שייכים למשפחת הפרושיים. ציפורים אלו נכללות במשפחות בעלות הדמיון הרב אסטרילדיים (Estrildids), שתפוצתן באזורים הטרופים של העולם הישן ובאוסטרליה. גם כמה קבוצות של משפחת הגיבתוניים נקראות פרושיים.
טקסונומיה.
מבנה הטקסונומיה המדויק של הפרושיים האמיתיים (Fringillidae) שנוי עדיין במחלוקת. יש הממיינים את ה-Hawaiian honeycreepers כתת-משפחה נוספת (פרושי הוואי) או ממיינים את הקרדינליים ואת ה-fringilline כשבטים (Carduelini and Fringillini) בתוך תת-משפחה אחת; הפרושיים ששירתם ערבה לאוזן נחשבו בעבר לטנגריים בשל הדמיון הכללי במראה ובאורח החיים, עד שהוגדר שיוכם האמיתי; הגיבתוניים והדרוריים האמריקאים נחשבו בעבר כתת-משפחה נוספת (Emberizinae) אך עתה הם מוגדרים כמשפחה נפרדת.
מחקרים.
בשל קצב הגידול האנושי הגואה והתפתחות התעשייה, נוצר מצב שבו ציפורים רבות ממשפחת הפרושיים ניזונות מאוכל תעשייתי במקום אוכל טבעי. זאת מפני שפעמים רבות הפסולת האנושית היא ציד קל יותר מאשר מזון טבעי.
במחקר שפורסם בשנת 2018 נמצא כי אם ציפורים ממשפחת הפרושיים ימשיכו להתקיים על בסיס שאריות של אוכל אנושי, הדבר עלול לפגוע בהם אנושות, הן בהיבטים אבולוציוניים ובהבדלים בין מין ומין והן בסיכויי ההישרדות שלהם ככלל.
פרושיים בישראל.
המינים הבאים מצויים בארץ ישראל:
כמו כן מגודלים בשבי עוד מיני פרושים כמו הקנרית.
ינס להמן
ינס גרהארד להמן (בגרמנית: Jens Gerhard Lehmann; נולד ב-10 בנובמבר 1969 באסן) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער. במהלך הקריירה, שיחק להמן במספר קבוצות בבונדסליגה, בארסנל מהפרמייר ליג ובנבחרת גרמניה.
להמן ידוע כאחד מעוצרי הפנדלים הטובים בעולם – הוא עצר פנדלים מכריעים בגמר גביע אופ"א במדי קבוצת שאלקה 04, בגמר גביע ה-FA בשנת 2005, בחצי גמר ליגת האלופות בעונת ובמונדיאל 2006 בשלבי הנוק-אאוט. להמן, הידוע במזגו החם, הורחק יותר פעמים מכל שוער אחר בהיסטוריה של הבונדסליגה – חמש.
קריירת מועדונים.
להמן התחיל את הקריירה שלו ב-1989 עם שאלקה 04, שם שיחק כמעט עשור. הוא היה כוכב הקבוצה בניצחונה בגמר גביע אופ"א 1997 מול אינטר מילאנו כשהציל פנדל של איבן זמורנו בבעיטות הכרעה. הוא עזב את הקבוצה למילאן ב-1998 אך המעבר לא היה מוצלח. להמן לא שיחק היטב ולאחר רק שישה חודשים במילאנו הוא חזר לגרמניה, לבורוסיה דורטמונד. בדורטמונד להמן נהנה מתקופה מוצלחת של המועדון וזכה איתו באליפות גרמניה לשנת .
להמן הצטרף לארסנל ב-25 ביולי 2003. בעונת , עונתו הראשונה עם ארסנל, עזר להמן לקבוצה לזכות באליפות אנגליה ללא אף הפסד ובתחילת העונה הבאה () עזר לקבוצה לשבור את שיא המשחקים ללא הפסד של פרסטון נורת' אנד ולקבוע שיא חדש של 49 משחקים.
בעונת , לאחר עשרה משחקים רצופים בהם לא ספגה קבוצתו, הגיע עם ארסנל לגמר ליגת האלופות שם פגש את ברצלונה. להמן הורחק בדקה ה-17 לאחר ביצוע עבירה על סמואל אטו, ובכך הפך לשחקן הראשון שמורחק בגמר ליגת האלופות. המשחק נגמר בניצחון ברצלונה 2:1 דבר שפתח התחרות על אפודת השוער הראשון בינו לבין מנואל אלמוניה.
בתחילת עונת איבד להמן את מקומו בהרכב הקבוצה לטובת מנואל אלמוניה, עקב טעויות שלו שגרמו לספיגת שערים. למרות זאת, במשחקים בהם להמן שיחק מאז, הוא הפגין יכולת מצוינת שעוררה תהיות איך הייתה מסתיימת העונה של ארסנל אם הוא היה עומד בשער במרבית העונה במקום אלמוניה. לקראת סיום עונת 2007/2008 החזיר ונגר את להמן להרכב וזאת על מנת שלהמן יהיה בכושר לקראת טורניר יורו 2008 בו הוא אמור לפתוח כשוער הראשון של נבחרת גרמניה. ב-3 במאי 2008, במהלך משחק הבית האחרון של ארסנל מול אברטון, לעונת 2007/2008, נכנס להמן כמחליף 20 דקות לסיום ושיחק את משחקו האחרון במדי הקבוצה, וזאת כמחווה לאור עזיבתו בסוף העונה. להמן התקבל בתשואות, ובסיום המשחק קיבל מחיאות כפיים מהאוהדים לאות הוקרה על תרומתו למועדון.
ב-4 ביוני 2008, עם תום חוזהו בארסנל, חתם להמן בשטוטגרט על חוזה לעונה אחת. באפריל 2009, חתם להמן על חוזה לעונה נוספת, ופרש ממשחק פעיל ביולי 2010. אף שהודיע על פרישה, חתם להמן במרץ 2011 על חוזה בארסנל עד לסוף העונה בעקבות פציעת השוערים וויצ'ך שצ'סני ולוקאש פביאנסקי. עם תום החוזה, פרש להמן ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית.
חודשים ספורים לפני מונדיאל 2006 החליט מאמן נבחרת גרמניה יורגן קלינסמן להפוך את להמן לשוער הראשון במקום אוליבר קאן.