פרשן (עיתונות)
באמצעי התקשורת, פרשן הוא אדם המלווה את הדיווח על אירועי האקטואליה בפרשנות שלהם. דברי הפרשנות מלווים אירועים בעלי חשיבות, שאין להסתפק רק בהבאת הדיווח על התרחשותם, אלא נדרש דיון במשמעותם, במניע להם ובהתפתחויות עתידיות. פרשן עוסק בתחום מסוים, כגון פרשן צבאי או פרשן ספורט, והוא בעל מומחיות רבה בתחום שבפרשנותו הוא עוסק.
פרשנים מגיעים לעיסוק זה בשלוש דרכים עיקריות:
תחומי פרשנות נפוצים:
לעיתים נדרשת באירוע מסוים פרשנות של פרשנים אחדים. לעיתים אלה פרשנים הפועלים באותו תחום, ומביעים פרשנויות שונות, ולעיתים אלה פרשנים מתחומים שונים, המציגים כל אחד בתחומו פרשנות לאירוע בעל השלכות מגוונות. דוגמה: חשד לפלילים כלפי פוליטיקאי מצריך פרשנות משפטית, שתבהיר את משמעות החשד, ופרשנות פוליטית, שתעסוק בהיבטים פוליטיים של האירוע.
פרשן ספורט
פרשן צבאי
פרשן מדיני
פרשן פוליטי
פרשן
מבקר
נהג טנק
פרשן משפטי
פרשן כלכלי
פרשן פיננסי
פרשנות (עיתונות)
ז'אן באטיסט ארבאן
ז'אן באטיסט לואי רום דה ל'איל
התפוררות התמדתו של הזיכרון
התפוררות התמדתו של הזיכרון (La desintegración de la persistencia de la memoria) (שמן על בד, 1952 עד 1954) הוא ציור של האמן הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. זוהי יצירה מחדש של יצירתו המפורסמת ביותר, "התמדתו של הזיכרון". מידותיה הקטנות יחסית הן 25.4 × 33 ס"מ. היצירה נודעה במקור בשם "הכרומוזום של עין דג צבעוני המתחיל את הפירוק ההרמוני של התמדתו של הזיכרון", והוצגה לראשונה בגלריית קרסטיירס בניו יורק ב-1954. כיום היא מוצגת במוזיאון דאלי שבסיינט פיטרסברג, פלורידה.
תיאור היצירה.
בגרסה זו, הנוף של היצירה המקורית, הוצף במים. התפוררות, מציגה את ההתרחשות מעל ומתחת למים. נופו של הקדאקס צף על פני המים. המישורים מחולקים לצורות דמויות לבנים שצפות. התפוררות זו מייצגת את פירוק החומר לאטומים, גילוי מתקופת מכניקת הקוונטים. מאחורי הלבנים, הקרניים שנעות כלפי האופק מסמלות טילים אטומים, אשר מדגישים שלמרות הסדר הקוסמי ביקום, האדם יכול להביא להרס עצמו. עץ הזית היבש, שעליו תלוי השעון שנוזל, החל להתפורר אף הוא. מחוגי השעונים צפים, גופים קוניים סובבים את השעונים במבנה המקביל ללבנים. שעון מותך נוסף (רביעי) התווסף ליצירה. האדם המעוות מהציור המקורי החל להיהפך לדג המשונה שצף מעליו. לפי דאלי, הדג הוא סמל החיים.
רקע.
דאלי גילה עניין בפיזיקה גרעינית, ומאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945, תיאר את האטום כ"חומר למחשבה" המועדף עליו. ההבנה שהחומר מורכב מאטומים, אשר לא נוגעים זה בזה, מוצגת ביצירה. הוא שאף לשחזר תופעה זו ביצירותיו באותו הזמן - עצמים תלויים בנפרד אחד מהשני ללא שום כוח נראה לעין הקושר אותם יחד, ועם זאת נמנעים מלהיפרד. דוגמה נוספת לכך היא יצירתו המדונה של פורט ליגאט. נראה כי על פי דאלי, התמונה היא סימבולית, ומסמלת את הפיזיקה המודרנית, העולם הקוונטי שקיים בצורת חלקיקים וגלים. יצירתו המקורית, "התמדתו של הזיכרון", יכולה להתפרש כהצגה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין (למרות שדאלי עצמו הכחיש את הקשר לתאוריה).
לוח אינטראקטיבי
לאון פרודובסקי
לאון פרודובסקי (נולד ב-24 במאי 1978) הוא יוצר קולנוע ישראלי. נולד בלנינגרד (סנקט פטרבורג), שאז הייתה שייכת לברית המועצות.
הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
Brenda's Got a Baby
Brenda's Got a Baby הוא סינגל הבכורה של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והרצועה העשירית מתוך אלבום הבכורה שלו, 2Pacalypse Now. בשיר מתארח זמר ה-R&amp;B דייב הוליסטר.
הפקה.
השיר מספר על נערה בדיונית בת 12 בשם ברנדה (אך מבוסס על סיפור אמיתי), שגרה בגטו ויש לה תינוק שאינה מסוגלת לתמוך בו. השיר בוחן את סוגיית ההיריון של מתבגרת והשפעתה על האימהות של בחורות צעירות ובני משפחותיהן. כמו רבים משיריו של שאקור, "Brenda's Got a Baby" מושפע ממצוקתם של העניים. כשברנדה מייצגת אימהות צעירות ככלל, שאקור מבקר את הרמה הנמוכה של תמיכת האב של התינוק, את הממשלה, ואת החברה בכלל. שאקור כתב את השיר כשראה מודעה בעיתון על ילדה בת 12 שנכנסה להיריון מבן דודה, והשליכה את התינוק לפח אשפה בגלל שלא רצתה שהוריה יידעו.
השיר קיבל שבחים על ידי אמנים רבים, כמו נאז, דה גיים ומרי ג'יי בלייג' כאחת היצירות הפואטיות הנוגעות ביותר של שאקור. דה גיים מתייחס לשיר בסינגל שלו "Hate It or Love It" בשורה "Pac is gone, and Brenda still throwing babies in the garbage". בשנת 1998 השיר הופיע באלבום הלהיטים הגדולים של טופאק, Greatest Hits. הראפר Bizzy Bone אמר שזהו השיר הראשון של שאקור שהוא שמע, וציין שזהו השיר של שאקור האהוב עליו ביותר. השיר הוזכר גם בסרט האימה מת לצעוק.
שעון קוורץ
שעון קוורץ הוא שעון שבמנגנונו מתנד המבוסס על גביש קוורץ. גביש פיאזואלקטרי זה יוצר אות חשמלי בתדר מדויק ביותר, דבר ההופך שעוני קוורץ לשעונים מדויקים בהרבה משעונים טובים בעלי מנגנון מכני. בשעון קוורץ קיים בדרך כלל רכיב אלקטרוני ספרתי המונה את מחזורי האות החשמלי ומתרגמו לתצוגת השעה, ביחידות של שעה, דקה, ושנייה. בשלהי המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 שעוני קוורץ הם השעונים הנפוצים ביותר בין שעוני הקיר, שעוני היד, במחשבים ובאביזרי חשמל אחרים שבהם קיים שעון.
עקרון פעולה.
הקוורץ הוא תרכובת צורן דו-חמצני השייך לקבוצת המינרלים הסיליקטיים (SiO4). בסיליקטים אטום הצורן מצוי במרכזה של פירמידה בעלת ארבעה קדקודים, בכל אחד מהם אטום חמצן. מבנה הגביש קרוי "טטרהדרון" (ביוונית - ארבעה מישורים). כאשר גביש של קוורץ נחתך כראוי ומורכב במעגל חשמלי של זרם חילופין, ניתן להפוך אותו למתנד. ניתן לתרגם כל תנודה באות החשמלי, בעזרת מעגל אלקטרוני מתאים. התדר שבו פועל הגביש כמתנד תלוי בצורתו, בגודלו ובמיקומן של האלקטרודות המוצמדות אליו. אם צורת הגביש מדויקת והוא ממוקם באופן נכון, פעילותו כמתנד תהיה בתדר הרצוי. בשעוני קיר ובשעוני יד התדר הוא בדרך כלל 32,768 הרץ, זאת כיוון שהגביש הדרוש ליצירת תדר זה הוא קטן יחסית. תדר זה הוא גם חזקה שלמה של 2 וניתן למנות את תנודותיו באמצעות מונה בינארי בעל 15 סיביות. מעת שהמעגל האלקטרוני מנה את מספר התנודות הקבוע בגביש, הוא מקדם את השעון בשנייה אחת.
לגביש הקוורץ יתרון נוסף שבזכותו הוא מתאים למנגנוני שעונים: הוא אינו משנה את צורתו באופן משמעותי כתוצאה משינויי טמפרטורה.
המנגנון.
בשעוני קוורץ מודרניים צורת המתנד בו גביש הקוורץ היא כצורת קולן זעיר, המעוצב באמצעות קרן לייזר כדי שיפעל בתדר 32,768 הרץ. תדר זה נבחר כיוון שכך ניתן לתרגמו בקלות באמצעות מעגל אלקטרוני לתדר 1 הרץ הדרוש כדי להפעיל את זרוע השניות של השעון. ברוב מנגנוני שעון הקוורץ המתנד נמצא בקופסה זעירה שאורכה כ-4 מ"מ.
דיוק.
מתנדי קוורץ מקובלים ישמרו לאורך זמן על מידת דיוק של כ-6 חלקים למיליון בטמפרטורה של כ-31 מעלות צלזיוס. כך, שעון יד בעל מנגנון קוורץ "ימהר" או "יאחר" בכחצי שנייה כל יום, כאשר יפעל בטמפרטורת הגוף. במידה ומנגנון שעון יד עשוי קוורץ יכוונן בהתאם לשידורי שעון אטומי, ניתן להתאימו לרמת דיוק בעלת סטיה של כ-10 שניות בשנה. בזכות רמת דיוק זו שעוני קוורץ הם בעלי רמת דיוק מספקת לצורך ניווט אסטרונומי.
חלק משעוני הקוורץ היוקרתיים מכילים מנגנון נוסף המפקח על מתנד הגביש ומגביר את רמת דיוק השעון. בחלק משעוני היוקרה קיים אף מנגנון ה"מפצה" על תנודות טמפרטורה כדי להגביר את מידת הדיוק.
בשעוני יד זולים יותר בעלי מנגנון קוורץ, המתנד מכוון לפעול בתדר מעט גבוה יותר, ואילו המעגל האלקטרוני מתוכנת לפסוח על מספר קטן של תנודות, בזמנים קבועים, למשל אחת ל-10 שניות, או אחת לדקה. היתרון בשיטה זו הוא שלאחר מניית התדר של כל מעגל, באמצעות מונה מדויק בעת תהליך הייצור במפעל השעונים, אין צורך לשנות את צורת הגביש כדי להתאימו בדייקנות לתדר המבוקש, וניתן לפצות על סטיות בתדר באמצעות מעגל אלקטרוני.
בשעוני כרונומטר מנגנון השעון בנוי כך שגביש הקוורץ נתון בתנור שנועד לשמור על הגביש בטמפרטורה קבועה, המונעת שינויים בתדר. חלק משעוני הכרונומטר מכילים "חוות גבישים" כך שהמנגנון אינו נסמך על גביש קוורץ בודד, אלא מחשב ממוצע ממדידות הזמן המתקבלות ממספר גבישים.
היסטוריה.
תכונת הפיאזואלקטריות של גביש הקוורץ התגלתה על ידי ז'ק ופייר קירי בשנת 1880. מתנד הקוורץ הראשון נבנה על ידי הפיזיקאי האמריקאי וולטר ג. קאדי בשנת 1921. בשנת 1923 יצרו הפיזיקאי הבריטי דייוויד דיי במעבדה הלאומית הבריטית לפיזיקה, וכן וורן מריסון ממעבדות בל, מנגנונים מוני זמן באמצעות מתנדי קוורץ. בשנת 1927 נבנה במעבדות בל שעון הקוורץ הראשון על ידי וורן מריסון וג'.וו. הורטון.
בשלושת העשורים שחלפו מאז פיתוח שעון הקוורץ הראשון הלכו והשתכללו מנגנוני שעוני הקוורץ. מנגנונים אלה נבנו עם שפופרות ריק בתנאי מעבדה, דבר שהגביל עד מאוד את השימוש בהם באתרים אחרים. בין שנות ה-30 ושנות ה-60 של המאה ה-20 ביסס ה-National Institute of Standards and Technology את מדידותיו על שעוני קוורץ, זאת עד למעבר למדידות המבוססות על שעונים אטומיים.
השימוש בשעוני קוורץ על ידי הציבור הרחב התאפשר רק לאחר פיתוח טכנולוגיה זולה של אלקטרוניקה ספרתית המבוססת על מוליכים למחצה בשנות ה-60 של המאה ה-20.