טילדי נולד בעיירה לושנץ (כיום בסלובקיה) למשפחה ממוצא הונגרי, בעלת מעמד בשלטון המקומי. טילדי היה פרוטנסטנטי, ועל כן השתייך למיעוט בהונגריה, שבה כ-90% מהנוצרים היו קתולים. בצעירותו התעניין בתאולוגיה, ולמד תאולוגיה הן בהונגריה והן בבלפסט, מכיוון שלא הייתה מכללה פרוטסטנטית בהונגריה. הוא שימש ככומר בכנסייה פרוטסטנטית בעיירה קטנה בהונגריה ובשנת 1921 עבר לכהן בעיירה סאגהאלום שבמחוז בקש, בה רוב התושבים היו פרוטסטנטים. בסאגהאלום ערך כתב עת פרוטסטנטי בשם "המשפחה הנוצרית". בשנת 1929 הצטרף ל"מפלגת האיכרים הזעירים", והיה לסגנו של מנהיג המפלגה.
הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי בשנת 1936 ולאחר מכן נבחר שוב בשנת 1939. במסגרת פעילותו קרא לעוצר הונגריה, מיקלוש הורטי, לנסות ולהוציא את הונגריה מן הברית עם אדולף היטלר במלחמת העולם השנייה. משכבשו הגרמנים את הונגריה במרץ 1944 ירד טילדי למחתרת. לאחר שנכבשה הונגריה בידי ברית המועצות, שב טילדי לפעילות גלויה והפך למנהיגה של מפלגת האיכרים הזעירים. בממשלת הקואליציה הזמנית שהוקמה, בהשתתפות הקומוניסטים, ובהשתתפות טילדי, החלה פעולת שיקומה של הונגריה, אשר סבלה מהרס רב במהלך המלחמה. התשתית חודשה, ואספקת המזון הסדירה חודשה אף היא. האינפלציה הודברה, והחלה פעולה לקראת רפורמה אגררית, וחלוקת האחוזות הגדולות בין האיכרים היושבים עליהן.
בבחירות לפרלמנט ההונגרי בנובמבר 1945 קיבלה מפלגתו של טילדי רוב מוחץ של 57%, בעוד שהמפלגה הקומוניסטית והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית קיבלו 17% כל אחת. השלטונות הרוסיים מנעו מטילדי לשלוט באמצעות הרוב הפרלמנטרי וכפו עליו את המשך הפעולה באמצעות ממשלת קואליציה ביחד עם הקומוניסטים. אחת הפעולות הראשונות של הממשלה הייתה קביעת חוקה להונגריה, במסגרתה הייתה הונגריה לרפובליקה לקראת סוף ינואר 1946. בפברואר 1946 הושבע טילדי כנשיא הונגריה, ונאלץ לראות כיצד הקומוניסטים דוחקים את שאר השותפות הקואליציוניות, ומשתלטים על המדינה.
טילדי שימש כנשיא הונגריה עד 30 ביולי 1948, כאשר נאלץ לפרוש לאחר שעלו כנגד חתנו האשמות בשחיתות ובגידה. היה זה צעד נוסף בדרכם של הקומוניסטים לשלטון האבסולוטי במדינה. טילדי הושם במאסר בית, בו שהה עד 1 במאי 1956. מותו של סטלין ב-1953 הביא לערעור המשטר הקומוניסטי בהונגריה. הסטאליניסט מתיאש ראקושי, יורשו של טילדי, אשר שלט בהונגריה ללא מצרים, נאלץ להתפטר, ובמקומו עלה לשלטון אימרה נאג', רפורמיסט, אשר הוביל את הונגריה אל מה שנראה כהליך של דמוקרטיזציה ועצמאות מדינית. בסוף אוקטובר 1956 הקים נאג' ממשלה, אליה צירף גם את נציגי החקלאים הזעירים, לרבות טילדי. ממשלה זו הכריזה על החזרת הדמוקרטיה, ועל פרישה מברית ורשה. לאחר נקיטת צעדים אלו לא יכלה עוד ברית המועצות להישאר בלתי מעורבת, ופלישת כוחות ברית המועצות להונגריה הביאה לאירועי המרד בהונגריה. המורדים דוכאו באכזריות, נאג' הוצא להורג, והרודן יאנוש קאדאר הושלט על המדינה למשך שלושים השנה הבאות.
רבים ממנהיגי מרידת 1956 נשפטו והוצאו להורג בשנים הבאות. טילדי נדון ב-15 ביוני 1958 לחמש שנות מאסר. באפריל 1959 הומתק עונשו בשל "חרטתו" וגילו המתקדם. הוא חי בבידוד עוד מספר חודשים לאחר מכן ומת באוגוסט 1961.
רמוס ורומולוס
רֵמוּס ורוֹמוּלוּס (בלטינית: Romulus et Remus) הם דמויות מהמיתולוגיה הרומית, אשר להם מיוחס ייסודה של העיר רומא. השניים היו אחים תאומים, בניו של האל מרס, אל המלחמה הרומי, וריאה סילביה, בתו של המלך נומיטור וכוהנת וסטה.
האגדה.
מוצאם, לידתם וחייהם המוקדמים של רמוס ורומולוס.
לאחר מלחמת טרויה, אחד מגיבורי אותה מלחמה, בשם איניאס (Aeneas), בנה של האלה ונוס, הגיע עם אנשיו לאזור של מרכז איטליה בשם לאורנטינה וביחד עם לטינוס, המלך המקומי, יסד מדינה חדשה. לאחר מלחמות רבות עם שכניו האטרוסקים הוקמה שם מדינה חזקה שנקראה המדינה הלטינית (לפי שם מלכה). שושלת איניאס המשיכה לשלוט באזור זה במשך דורות רבים ובירתם עיר בשם אלבה לונגה. אחרי שורה ארוכה של שליטים לטיניים עלה על כס המלוכה המלך נומיטור. הוא הודח על ידי אחיו אמוליוס שעלה על כס המלוכה. לנומיטור הייתה בת יחידה, ראיה סילביה, וכדי למנוע מצאצאיה העתידיים לדרוש את כס המלוכה, כפה עליה אמוליוס להיכנס ככוהנת בתולה למקדש האלה וסטה, עם איסור לקיים יחסי מין וללדת ילדים. אף על פי כן התעברה ראיה סילביה וילדה תאומים. להגנתה טענה ריאה סילביה כי אבי הילדים הוא לא אחר מאשר האל מרס שאנס אותה. ההיסטוריון הרומאי הידוע טיטוס ליוויוס כותב שלא ברור אם הכוהנת סילביה האמינה בעצמה שהאב הוא מרס, או שהיה לה נוח יותר לטעון כך.
כאשר שמע המלך אמוליוס על התאומים, פקד על אחד מחייליו לקחת את הילדים ולהשליך אותם לנהר הטיבר (Tevere של ימינו). היות שסביבות הנהר היו באותה תקופה מוצפים, החייל השאיר את התאומים בתוך אבוס ליד הנהר. לנהר הגיעה גם זאבה צמאה אשר לאחר ששתתה מהנהר שמרה על התאומים וליקקה את פניהם בלשונה. כך הם נמצאו על ידי רועה הצאן פאוסטולוס שהביא אותם לביתו, ואשתו גידלה אותם.
ליוויוס מביא גם גרסה ששם אשתו של רועה הצאן היה לופה (זאבה, בלטינית) ומכאן נבעה האגדה על הזאבה שגידלה את התאומים. כאשר התאומים גדלו הם הפכו לצעירים חזקים מאוד, ציידים ללא חת, כאשר קבוצה גדולה של רועי צאן צעירים הולכת אחריהם. רועה הצאן פאוסטולוס ידע שהתאומים הם מגזע מלכותי וגילה זאת להם. על כן הם הרגו את המלך אמוליוס והחזירו חזרה לשלטון את נומיטור, סבם. רומולוס ורמוס החליטו ליסד עיר חדשה וגדולה אך לא היו מסוגלים להחליט מי מהם ישלוט בה. על כן ביקשו מהאלים להדריך אותם על ידי חזון. בהתחלה ראה רמוס חזיון של 6 נשרים הבאים אליו. לאחר מכן ראה רומולוס חזיון של 12 נשרים. רומולוס טען לשלטון בטענה שחזונו היה גדול יותר ואילו רמוס טען לשלטון היות שחזונו היה הראשון. בסופו של דבר רצח רומולוס את אחיו רמוס בסביבות 750 לפנה"ס והפך לשליט העיר החדשה אשר נקראה רומא על שמו.
ייסוד רומא ומלכות רומולוס.
רומולוס היה למלך הראשון של רומא, הראשון בין שבעת מלכי רומא אשר לפי האגדה שלטו בה בתקופה שלפני היותה רפובליקה. רומולוס ביצר את העיר, כתב לתושביה ספר חוקים ומינה 12 אנשים כעוזריו (lictores). הוא השתלט על שטחי אדמה נרחבים ובנה עיר גדולה, הרבה יותר גדולה מצורכי התושבים. דבר זה נועד למשוך אנשים מכל האזורים הסמוכים, לבוא ולהצטרף לעיר, ואכן כך היה. אוכלוסיית רומא הלכה וגדלה במהירות רבה. כדי לשלוט על אוכלוסייה זו, מינה רומולוס קבוצה של 100 סנטורים שכונו "אבות" (טיטוס ליוויוס ההיסטוריון אומר ש"נראה שהיו רק 100 איש שידעו להגיד מי האב שלהם...") ובניהם נקראו "פטריציאנים" שהפכו אחר כך לאריסטוקרטיה הרומית.
היות שרוב אוכלוסיית רומא הורכבה ממהגרי עבודה שבאו מהמדינות השכנות, נוצר בעיר מחסור חמור בנשים. רומולוס שלח איגרות לכל המדינות השכנות עם בקשה להרשות לבנות אותן מדינות להגיע לרומא ולהתחתן עם רווקיה, אך האיגרות לא נענו. כתוצאה מכך החלו מהומות בין צעירי רומא חסרי בנות הזוג. על כן, רומולוס החליט על פתיחת חגיגות מפוארות ביותר לכבוד האל נפטון אליהן הוזמנו כל המדינות השכנות, רבים מהשכנים הגיעו לחגיגות ובייחוד מאנשי סבינה (Sabine), משם הגיעו משפחות שלמות. באמצע אירועי החג ולפי תכנונו של רומולוס, ניתן סימן וכל צעיר רומאי שחסר בת זוג חטף את אחת הבנות הבתולות ממשפחות הסבינים ונעל אותה בביתו. האורחים נעלבו מאוד וכעסו מאוד והחליטו לצאת להילחם נגד רומולוס. הוא הודיע להם שהחטיפות בוצעו בגלל סירובם להרשות לבנותיהם להנשא לרומאים, אך כל בת שנחטפה תינשא לרומאי ותקבל את כל הזכויות החוקיות והכלכליות שמגיעות לאישה נשואה כחוק.
מלך הסבינים טיטוס טטיוס לא הסכים לוותר על הבנות החטופות והקים צבא גדול שיצא נגד רומולוס. רומולוס הקים מקדש לאל יופיטר - המקדש הראשון שהוקם בעיר רומא, ויצא להילחם בטיטוס. הקרבות נמשכו כאשר אף צד לא מנצח וקורבנות נופלים בשני הצדדים. ברגע זה יצאו כל הבנות החטופות ובאו בין שני המחנות כאשר הן דורשות להפסיק מייד את המלחמה כי במלחמה זאת הן הנפגעות הראשיות. זאת היות שבה נהרגים גם בעליהן החדשים וגם אבותיהן ואחיהן. החיילים הפסיקו להילחם ומנהיגי שני הצבאות נפגשו והגיעו להסכמה להפסיק את הקרבות ולהתאחד כך שרומא וסבינה יהפכו למדינה אחת והסבינים יהיו בה שווי זכויות. במשך שנים המשיך רומולוס להילחם נגד רבים משכניו האטרוסקים עם ניצחונות רבים והגדלה מתמדת של שטח ממלכתו. היה מאוד אהוב על חייליו וגם על אזרחיו להם הביא ביטחון ושפע כלכלי. מלכותו נמשכה כ-37 שנים.
מותו של רומולוס.