ב-2016 הצטלמה לעונה הראשונה של "האורוויל", סדרת דרמה קומית מדע בדיונית אמריקאית שנוצרה על ידי סת' מקפרלן, ואשר צפויה לעלות לשידור ברשת פוקס בעונת 2018-2017.
חיים פרטיים.
ג'ונסון נשואה לגראלין ג'רלד מאז 1982, ולזוג יש בת אחת. ג'ונסון מלמדת בבית הספר שבעלה הקים.
ביתילוס
טל ומשה
גדליהו וילבושביץ
גדליהו וִילבּוּשֶביץ (א' באדר תרכ"ה, פברואר 1865 – ד' באלול תש"ג, 4 בספטמבר 1943) היה מהנדס ואדריכל, מחלוצי התעשייה והבנייה העברית בארץ ישראל, חבר בתנועת חובבי ציון. איש חיפה.
קורות חיים.
נולד באחוזת לוסוסנה, בסמוך לעיר גרודנו שברוסיה הלבנה למשפחה יהודית בעלת אמצעים. אביו, זאב, היה בעל טחנת קמח. גדליהו הוכשר כמהנדס בניין בבית הספר הטכני הגבוה בברלין (כיום Technische Hochschule Berlin). אחותו הצעירה הייתה הפעילה הציונית מניה שוחט.
נישא לצילה (לבית בורדו) ועלה ארצה בשנת 1892, במסגרת העלייה הראשונה. בשנת 1895 חזר לרוסיה ורכש מפעל מכונות ליציקת ברזל ליד העיר מינסק. ב-1903 יסד את "החברה לפיתוח תעשיות בארץ ישראל", ובאמצעותה גייס כספים להקמת מפעלי תעשייה כבדה. עם חזרתו לארץ, בשנת 1912, הקים את בית החרושת הראשון ליציקת ברזל בארץ ישראל. בנוסף הקים יחד עם ליאון שטיין מפעל אשר ייצר ציוד לקידוח ומתקנים לשאיבת מים מבארות. כן סייע לאחיו נחום וילבוש בהקמת בית החרושת למלט "נשר", בבניינו גם עסק כאדריכל ומהנדס.
כמהנדס בניין עסק בבניית מבנה הטכניון ובית הספר הריאלי בחיפה לפי תוכניתו של האדריכל אלכסנדר ברוולד. הוא גם תכנן ובנה את בית איתין, אשר נמצא בסמוך לטכניון הישן.
בשנת 1915 הוזמן על ידי השלטונות העות'מאנים לתכנן את הקמתה של "שדרות ירושלים" ביפו שנקראו אז בשם: "שדרות ג'מאל פשה" על שמו של המושל הטורקי של ארץ ישראל ושל סוריה באותה התקופה "ג'מאל פשה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס ושירת כמהנדס הראשי של מפקדת הצבא העות'מאני בדמשק. הכין עבור ג'אמל פשה תוכנית להפיכת העיר דמשק לעיר מודרנית. עקב קשריו ההדוקים עם אהרון אהרונסון ואבשלום פיינברג (שהיה אחי גיסתו) לא מן הנמנע שפעל שם גם כסוכן מחתרת ניל"י. לפי דוד סיטון, הוא פעל בתקופה זו אצל ידידו ג'מאל פשה והשפיע עליו לבטל פסקי דין מוות שהוצאו כנגד ראשי היישוב.
ב-1919 השתתף יחד עם אחיו נחום ומשה וילבושביץ ומשקיעים נוספים בהקמת בית החרושת "שמן" ואף בנה את המבנה הנאה בו שכן המפעל לחוף ימה של חיפה (כיום משמש המבנה את מוזיאון תעשיית השמן). הוא גם שימש כמנהל שותף ב"שמן" יחד עם אחיו.
בין מפעלי הבנייה של גדליהו וילבושביץ בחיפה ניתן לציין את מבני חברת החשמל, תחנת הרכבת חיפה מרכז, המבנה הישן בבית החולים בני ציון ועוד.
גדליהו וילבושביץ עסק גם בהדרכה ובהוראה במקצועות הבניין, בכלל זה בטכניון. הוא נפטר ב-4 בספטמבר 1943 ונטמן בבית העלמין היהודי הישן של חיפה, לא הרחק משמואל יוסף פבזנר ואשתו ומבנו סשה-אלכסנדר. על שמו רחוב בחיפה.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
נבל בריאן בורו
יריבות כדורגל
דהרמא
וורד (פירושונים)
עובד יושע
עובד יושע (3 בנובמבר 1956 - 7 באוגוסט 2003) היה כלכלן ישראלי, פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב וראש התוכנית ללימודי תואר שני ודוקטורט בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה. הוכר כחלל צה"ל לאחר שנפטר ממחלת הסרטן, שנגרמה כתוצאה מצלילות שעשה בנחל קישון במסגרת שירותו כקצין בחיל הים.
ביוגרפיה.
עובד יושע, נקרא על שם עובד לדיז'נסקי בן המושב של אמו. נולד ברחובות, אביו, נסים יושע, שירת כדיפלומט במשרד החוץ ועימו נדדה המשפחה להולנד, שוודיה, ירושלים, איטליה, חוף השנהב וקפריסין. יושע למד בבית הספר האנגלי במילאנו, בבית הספר האמריקאי ברומא ב-lycee באבידז'אן (חוף השנהב) ובתיכון ברחובות. בתחילת 1975 התגייס לצבא ושובץ בשייטת ספינות הטילים, לאחר כשנה התקבל לקורס חובלים אותו סיים בהצלחה. הוא שירת בתחילה כקצין באח"י געש בתפקיד קצין גנ"ק. לאחר קורס קצינים מתקדם במגמת נשק שירת כקצין נשק וסגן מפקד באח"י חיפה, פלגה 45, זירת ים סוף. בהמשך שירותו התקדם עד לדרגת רס"ן ופיקוד על אח"י חנית. במהלך שירותו הצבאי נחשף פעמים רבות לזיהומים בנחל קישון ובנמל חיפה, שהיו הגורמים לפרוץ מחלת הסרטן אצלו, שנים אחר כך.
ב-1984 יושע סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת מיוחדת של לימודים לקציני צה"ל. לאחר שחרורו ב-1986 המשיך ללימודי תואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים אותם סיים ב-1988. את לימודי הדוקטורט עשה באוניברסיטת הרווארד לאחר שקיבל מלגה מקרן פולברייט.
יושע עבד שנתיים כחבר סגל זוטר באוניברסיטת בראון, וב-1994 חזר לישראל, והחל ללמד באוניברסיטת תל אביב. משנת 1998 עמד בראש התוכנית ללימודים מתקדמים בחוג לכלכלה, ובשנת 2002 מונה לפרופסור חבר. במקביל, שימש כיועץ במחלקת המחקר של בנק ישראל עד שנת 2000 ולאחר מכן כמנהל משותף של פורום ספיר למדיניות כלכלית.
מחקריו באקדמיה התרכזו בענף הכלכלה הפיננסית ושוק ההון, הוא עסק במחקר השוואתי על מערכות פיננסיות, בהפרטת בנקים ומנגנוני פיקוח. יושע תרם להפיכת המחקר על המערכת הפיננסית לחלק בלתי נפרד מהמחקר השוטף שנעשה בבנק ישראל על המשק הישראלי, והיה בעל השפעה רבה על ועדות ציבוריות ורפורמות שנעשו בשוק ההון הישראלי. תחום אחר בו עסק היה בחלוקת סיכונים בין מדינות ואזורים, ולמחקריו בתחום השפעה על מדיניות פיסקלית של מדינות.
לאורך השנים, פרסם כ-30 מאמרים בכתבי עת כלכלים אקדמאיים, כולל ביוקרתיים ביותר כגון: Quarterly Journal of Economics ו-Journal of Political Economy.
אצל יושע התגלה גידול סרטני מסוג קרצינומה בוושט, הוא עבר מספר ניתוחים וטיפולים אך לבסוף נכנע למחלה באוגוסט 2003. הוא הותיר אחריו רעייה ו-3 ילדים. לאחר מותו הכיר בו משרד הביטחון כחלל צה"ל בהתאם להמלצת ועדת שמגר.
קישורים חיצוניים.
קארנאטאקה
נסים בריטיים
הניסים הבריטיים הם הדגלים אשר מונפים על ספינות ומטוסים ברחבי הממלכה המאוחדת, בטריוטוריות הבריטיות שמעבר לים ובכמה מממלכות חבר העמים הבריטי.
בחוק הימי הבריטי וכמו גם על פי המנהג, הדגלים המתאימים לספינות הבריטיות הם דגלים בעלי שדה בצבע אדום, כחול או לבן עם דגל האיחוד בקנטון (הרבע השמאלי העליון, בסמוך לתורן) אשר שמם נגזר מצבע שטח הדגל.
השימוש בדגל הממלכה המאוחדת (היוניון ג'ק) כדגלון חרטום מאושר רק לספינות הצי המלכותי הבריטי בהפלגה, שיוט, עגינה וכאשר הן מקושטות בדגלים וניסים או כאשר אדמירל הצי או המונרך נוכח על הסיפון. הנפת היוניון ג'ק על ספינות אזרחיות אסורה עוד מימיו של צ'ארלס הראשון אשר ציווה במאה ה-17 כי השימוש בדגל יוגבל רק לספינות הוד מלכותו, בעיקר עקב השימוש הלא מאושר של ספינות סוחר בדגל על מנת להשתמט מתשלום מיסי נמל תוך התחזות לספינת צי מלכותי.
מחוץ לתחום הימי קיימים דגלים רבים אשר עיצובם מבוסס על הניסים האדום, כחול והלבן אך צבועים בצבעים לא רגילים (כגון דגל חיל האוויר המלכותי בצבע כחול שמיים).
היסטוריה.
הצבעים כחול, אדום ולבן היו צבעיהם של שלוש השייטות של הצי המלכותי הבריטי אשר נוצרו בעקבות ארגונו מחדש של הצי המלכותי בשנת 1652 בידי האדמירל רוברט בלייק. לכל שייטת היה דגל הצבוע על פי צבעה.
נס אדום ייצג גם ספינות מלחמה אשר לא הוקצו לפיקוד שייטת מסוימת (זאת אומרת, הפליגו תחת פיקוד עצמאי) ושימש גם כדגל צי הסוחר האנגלי משנת 1674 (צו מלכותי של המלך צ'ארלס השני אישר את הנפתו של הנס האדום על ספינות צי סוחר אנגליות עצם הוצאתו של הצו משנת 1674 מאשש כי הנס האדום היה בשימוש ספינות צי סוחר אנגליות עוד לפני הוצאתו).
באותו הזמן הניסים הציגו את דגל אנגליה (צלב ג'ורג' הקדוש) בקנטון. נס אדום דומה הונף גם על ספינות הצי המלכותי הסקוטי כאשר בקנטון הוצג דגל סקוטלנד. עם חוקי האיחוד של 1707 אשר אשררו את אמנת האיחוד אשר נחתמה שנה קודם לכן והועברו בפרלמנטים של ממלכת סקוטלנד וממלכת אנגליה (אשר כללה גם את נסיכות ויילס) הוצג גם דגל איחוד חדש אשר שובץ בקנטון הנסים. עיצוב זה זכה לאישורה של המלכה אן אשר הכריזה כי הנס האדום יהיה בשימוש הן של ספינות הצי המלכותי והן על ספינות אשר בבעלותם של "נתיננו האהובים". כתוצאה מחוק איחוד נוסף בשנת 1801 בין ממלכת בריטניה הגדולה לממלכת אירלנד, נוצר דגל חדש, צלב פטריק הקדוש נוסף לדגל הממלכה המאוחדת, וכתוצאה מכך הוחלף דגל האיחוד בקנטון הניסים הבריטיים.
רבים באדמירליות חשו כי עצם השימוש בשלושה דגלים נפרדים בידי הצי המלכותי מיושן ומבלבל ובנוסף חשבו כי על ספינות צי הסוחר להיות מסומנות בדגלים שונים מספינות המלחמה של הצי המלכותי. דבר המלך במועצה מיולי 1864 קבע כי הנס הלבן ישויך לצי המלכותי, הנס הכחול יועד להיות הצבעים לספינות בפיקוד חיל המילואים של הצי המלכותי כמו גם (בציון תג או סמל ראוי) כדגל אשר בשימוש ספינות בשירות הממשלה. הנס האדום יועד לצי הסוחר הבריטי. סידור זה תקף גם היום.