גם באוסטרליה קפץ האלבום לצמרת טבלת האלבומים האוסטרלית ואף הוכרז כאלבום פלטיניום.
בארצות הברית גם קפץ האלבום בשבוע הבכורה לצאתו לצמרת טבלת Billboard 200 (מקום 4) ואף לאחר שבועות ספורים קפץ למקום הראשון. בשבוע הראשון להוצאתו מכר האלבום 132,000 מיליון עותקים בארצות הברית.
יוניצ'מן
עקרון החלוקה השווה
ערי בירה
זוהי רשימה של ערי בירה בעולם המסודרות בסדר אלפבית של המדינות והטריטוריות בהן נמצאות הערים.
נולן גולד
נולן גולד (באנגלית: Nolan Gould; נולד ב-28 באוקטובר 1998) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות דמותו של לוק דאנפי בקומדיה של ABC "משפחה מודרנית".
ביוגרפיה.
נולן גולד נולד בניו יורק שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. הוריו הם אנג'לה ואדווין גולד. משפחתו עברה לפיניקס סיטי שבאלבמה זמן קצר לאחר לידתו בעקבות הקריירה הצבאית של אביו, וכשהיה בן 5 עברה המשפחה לקליפורניה ולבסוף השתקעה שם, בין היתר לטובת טיפוח קריירות המשחק של נולן ואחיו הגדול איידן, שחקן גם הוא. בניגוד לדמותו ב"משפחה מודרנית" המצטיירת לעיתים כטיפשה, נולן חבר בארגון המנסה.
קריירה.
בגיל שלוש נרשם גולד לשיעורי משחק בעקבות אחיו הגדול איידן, וכשנה לאחר מכן החל לדגמן ולהופיע בפרסומות. העבודה הראשונה שלו הייתה צילומים בתחפושת של פיראט לטובת חברת תחפושות.
כילד, הוא עבר שיעורי משחק ואלתור. במהלך 2009 הוא הופיע בפרסומות עבור "The Hartford". בין הסרטים שבהם שיחק ניתן לכלול את "Ghoul" ו"חברים בחלל". בנוסף, הוא שיחק בסרטי הטלוויזיה "השעה ה-11" ו"Sweet Nothing in My Ear".
בשנת 2009 החל לככב בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "משפחה מודרנית" שזכתה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית "צוות השחקנים הטוב ביותר". גולד גילם את לוקאס פיליפ "לוק" דאנפי, בן הזקונים של קלייר ופיל (ג'ולי בואן וטיי בארל). גולד שיחק בסדרה לכל אורך עונותיה עד לסיומה ב-2020 לאחר 11 עונות.
בשנת 2013 שיחק בקומדיית הנעורים "התנסות חובה" בכיכובה של אוברי פלזה.
בשנת 2014 שיחק בדרמה המלחמה "שדה נעליים אבודות" של שון מקנמרה לצידם של ג'ייסון אייזקס וזאק רוריג. ב-2017 השתתף בוידאו קליפ לשיר "1-800-273-8255" של הראפר והיוטיוב לוג'יק.
חיים אישיים.
לגולד אוסף, אותו אסף בגיל צעיר, של צעצועים מסוג "Hot Wheels", הוא אוהב לגו ובזמנו הפנוי עוסק בשחייה וספורט. הוא חבר במנסה, רמת הIQ שלו עומדת על 150, מה שהופך אותו לגאון, ובניגוד לדמותו ב"משפחה מודרנית", הוא אוהב לקרוא.
גוארצ'ינו
ג'ובני פרנצ'סקו ברביירי (באיטלקית: Giovanni Francesco Barbieri, הידוע בכינוי גוארצ'ינו (Guercino); 8 בפברואר 1591 - 22 בדצמבר 1666) היה צייר איטלקי בן תקופת הבארוק מאזור אמיליה-רומאניה שהיה פעיל ברומא ובבולוניה. משמעות המילה גוארצ'ינו באיטלקית היא "פוזל", כינוי שהוענק לו משום שלקה בפזילה. גוארצ'ינו ידוע בייחוד ברישומיו הרבים.
ביוגרפיה.
גוארצ'ינו נולד בצ'נטו, כפר בין בולוניה לפרארה.
בגיל 17 הוא למד אצל בנדטו ג'נארי (Benedetto Gennari), צייר מהאסכולה הבולונזית. ב-1615 הוא עבר להתגורר בבולוניה, שם זכו עבודותיו לשבחים מפי הצייר לודוויקו קאראצ'י (Ludovico Carracci) הזקן. ב-1618 התגורר בוונציה, למד אצל פאלמה ג'ובנה (Palma Giovane) ולמד להוקיר את ציוריו של טיציאן. הוא חזר לבולוניה וצייר שני ציורי קנבס גדולים: "עורבים מזינים את אליהו" ו"שמשון נלכד בידי פלשתים", במה שנראה כחיקוי של סגנונו של קאראווג'ו (אם כי בלתי סביר כי היה מסוגל לראות במו עיניו את הציורים המקוריים של קאראווג'ו שהתגורר ברומא). ציורים אלו נעשו עבור החשמן יאקופו סרה (Jacopo Serra), שליח האפיפיור בפרארה.
את הציור "Et in Arcadia ego" (בלטינית "גם אני הייתי בארקדיה") או "הרועים מארקדיה" צייר גוארצ'ינו ב-1618 במקביל לציור "אפולו פושט את עורו של מארסיאס" בפאלאצו פיטי. סגנונו הראשון, כך טען פעמים רבות, הושפע מהציור של אניבאלה קאראצ'י (Annibale Carracci) בצ'נטו. כמה מיצירותיו המאוחרות יותר מתקרבות לסגנון של גווידו רני, והן מצוירות בקלילות ובצלילות רבה יותר.
המרקיז אנצו בנטיוויו (Enzo Bentivoglio), ממשפחת האצילים ששלטה בבולוניה, המליץ על גוארצ'ינו בפני החשמן אלסנדרו לודוויזי (Alessandro Ludovisi), לעתיד האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר, שהיה במקור מבולוניה. השנתיים בהם שהה גוארצ'ינו ברומא היו פוריות ביותר. יצירותיו מתקופה זו כוללות את הפרסקאות של "אורורה" (איילת השחר) על תקרת החווילה של משפחת לודוויזי (Casino di Villa Boncompagni Ludovisi), את הציור "קריסוגונוס הקדוש בתהילתו" (1622) על תקרת כנסיית "סן קריסוגונו" (San Crisogono), את הפורטרט של האפיפיור גרגוריוס (כיום במוזיאון גטי), ואת הציור שנחשב יצירת המופת שלו "קבורתה והאלהתה של פטרונילה הקדושה" (Seppellimento e gloria di Santa Petronilla) עבור הוותיקן (כיום במוזיאונים הקפיטוליניים).
ב-1623 חזר גוארצ'ינו לבולוניה ונשאר בה עד מותו. ב-1655 שילם המסדר הפרנציסקני של רג'ו לגוארצ'ינו 300 דוקאטים עבור עיטור המזבח של "לוקאס הקדוש מראה ציור של המדונה עם ילד" (כיום במוזיאון לאומנות על שם נלסון-אטקינס בקנזס סיטי). גם משפחת קורסיני (Corsini) שילמה לו 300 דוקאטים עבור "ההלקאה של ישו" שצויר ב-1657.
גוארצ'ינו הצטיין במהירות הגדולה שבה הכין יצירות – הוא השלים לא פחות מ-106 עיטורי מזבח גדולים עבור כנסיות, ובנוסף הוא צייר 144 ציורים נוספים. ב-1626 הוא החל להכין את הפרסקו לקתדרלת פיאצ'נזה (Duomo di Piacenza). גוארצ'ינו המשיך לצייר וללמד ציור עד מותו ה-1666, תוך צבירת הון נכבד.
ג'ובני פרנצ'סקו ברביירי
גלוק (פירושונים)
הבלדה על מאוטהאוזן
הבלדה על מאוטהאוזן (The Ballad of Mauthausen) היא יצירה מוזיקלית, שהלחין המלחין היווני מיקיס תאודורקיס. הלחן נכתב למילותיהם של ארבעה שירים שחיבר המשורר היווני יעקבוס קמבנליס בעקבות התנסותו כאסיר במחנה הריכוז מאוטהאוזן במלחמת העולם השנייה (שעליה כתב את ספרו "מאוטהאוזן" ב-1963).
היצירה הועלתה לראשונה על ידי תיאודורקיס ב-1966 והושמעה מאז בעולם מספר רב של פעמים, ובכלל זה במהלך הטקס לציון 50 שנים לשחרור מחנה מאוטהאוזן. היצירה זכתה למספר ביצועים, שהידוע שבהם הוא של הזמרת היוונית מריה פרנדורי.
אחד מארבעת השירים שבבלדה תורגם לעברית על ידי אביבה אורשלום בשם "שיר השירים" ובוצע ללחנו של תאודורקיס על ידי חנן יובל. אותו שיר ראשון במחזור, הנקרא "שיר השירים", תורגם כבר בראשית שנות השמונים על ידי חנה לויטן ובוצע על ידי תלמידתה חני שפירא. מאוחר יותר נוספה גרסה של יעקב מעוז.
אברהם עוז תרגם את השיר במסגרת הצגת "טוב" לטיילור שביים ב-2014 בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע.
קפלר-20
קפלר-20 הוא כוכב דמוי שמש שנמצא במרחק של כ-945 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים נבל, ומסביבו מערכת כוכבי לכת בת חמישה כוכבי לכת, שמהם שניים קרובים בגודלם לכדור הארץ. טמפרטורת פני השטח שלו דומה לזו של השמש, אך גילו כ-8.8 מיליארד שנים (לעומת השמש- 4.5 מיליארד). ב-20 בדצמבר 2011 פרסמה נאס"א על גילוי שני כוכבי לכת בעלי רדיוס דומה לכדור הארץ המקיפים את קפלר-20. זוהי פעם ראשונה שאושר גילויו של כוכב לכת חוץ-שמשי דמוי גודל ארץ.
כוכבי הלכת.
חמשת כוכבי הלכת מקיפים את קפלר-20 במסלולים קרובים מאוד, בין 0.045 ל-0.35 יחידות אסטרונומיות מכוכב האם (לשם השוואה, מרחקו הממוצע של כוכב חמה מהשמש הוא 0.39 יחידות אסטרונומיות ואילו מרחקו של כדור הארץ כיחידה אסטרונומית אחת). הסדר של כוכבי הלכת במערכת על פי מרחקם מהכוכב הוא f ,c ,e ,b ו-d. כל כוכבי הלכת התגלו על ידי טלסקופ החלל קפלר באמצעות שיטת ליקוי.
קפלר-20e הוא כוכב הלכת החוץ-שמשי הראשון שהתגלה שהרדיוס שלו קטן משל כדור הארץ, 0.87 מרדיוס כדור הארץ. נכון לדצמבר 2011, קפלר-22F הוא כוכב הלכת עם הרדיוס הדומה ביותר לרדיוס כדור הארץ, פי 1.034 מרדיוס כדור הארץ. למרות גודלם הדומה לכדור הארץ, התנאים השוררים בהם שונים בתכלית. שניהם נמצאים פנימה מהאזור הישיב של המערכת, והטמפרטורה השוררת על פניהם בלתי אפשרית לחיים. על פי נתוני נאס"א לקפלר-20f טמפרטורת פני שטח של K 705 ולקפלר-22e-K 1040.
לשלושת כוכבי הלכת האחרים רדיוס הגדול פי 2–3 מרדיוס כדור הארץ.
ז'אן פוקה
ז'אן פוקה (לעיתים ג'יהאן, בצרפתית: Jean Fouquet , 1420–1481) היה צייר ומאייר צרפתי בולט מהמאה ה-15, שהמציא, לכאורה, את הדיוקן המיניאטורי. הוא היה האמן הצרפתי הראשון שנסע לאיטליה כדי לחוות ממקור ראשון את הרנסאנס האיטלקי המוקדם.
ביוגרפיה.
ז'אן פוקה נולד בטור. מעט מאוד ידוע על חייו: ישנו תיעוד לכך שהיה באיטליה לפני שנת 1447 כיוון שאז יצר את דיוקנו של האפיפיור אאוגניוס הרביעי (Pope Eugene IV) שמת באותה השנה. ובשובו לצרפת הושפע סגנונו מאלמנטים מטוסקנה, ואל מול הסגנון של יאן ואן אייק ומשפחתו שהיה בסיס האמנות הצרפתית המוקדמת של המאה ה-15, פוקה הפך למייסד של בית ספר חדש וחשוב.
פוקה עבד בחצר המלוכה הצרפתית, כולל אצל המלך שארל השביעי, ולקראת סוף הקריירה שלו, הוא הפך לצייר החצר של לואי האחד עשר. עבודתו יכולה להיות קשורה לניסיון של החצרות הצרפתיים לחזק את הזהות הלאומית הצרפתית בעקבות מאבק ארוך עם אנגליה במלחמת מאה השנים.
יצירותיו.
פוקה היה מאייר ספרים שהתבלט בשל דיוקו בממדים מיניאטוריים. בין היתר אייר את קדמוניות היהודים של יוספוס פלאביוס. איורו של בית המקדש הראשון התבסס על קתדרלת טור שכמעט הושלמה.