לקריאה נוספת.
• Antarctic Journal of the United States, 1982 Valume XVII no. 5, P 10
רכס היקס
מייק ג'מינסקי
מייקל תומאס "מייק" ג'מינסקי (באנגלית: Michael Thomas "Mike" Gminski; נולד ב-3 באוגוסט 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1980–1994. ממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו ב-NBA הם 11.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.1 חסימות למשחק.
קריירת מכללות.
ג'מינסקי נולד בעיר מונרו שבקונטיקט, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת דיוק. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע ג'מינסקי 20.0 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את ה"בלו דבלס" לגמר טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדות המועדון. במשחק חצי הגמר קלע 29 נקודות מול אוניברסיטת נוטרדאם, בה שיחקו קלי טריפיוקה וביל ליימביר, וקבוצתו ניצחה בתוצאה 90–86. גם במשחק הגמר הצטיין ג'מינסקי עם 20 נקודות ו-12 ריבאונדים, אך הבלו דבלס הפסידו מול אוניברסיטת קנטקי בתוצאה 88–94. בסיום עונתו השלישית זכה בתואר שחקן העונה של מחוז ה-ACC ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American) לצד לארי בירד, מג'יק ג'ונסון, סידני מונקריף ודייוויד גרינווד. בעונת 1979/1980 העפילה דיוק לרבע גמר הטורניר (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי אוניברסיטת פרדו בהובלתו של ג'ו בארי קארול.
בעת סיום לימודיו היה הקלעי המוביל בתולדות קבוצת האוניברסיטה (2,323 נקודות), וכן ניצב במקום הראשון בסך ריבאונדים (1,242) וחסימות (345) בקריירה.
קריירה מקצועית.
ג'מינסקי נבחר בבחירה השביעית של דראפט ה-NBA 1980, על ידי ניו ג'רזי נטס. בעונת הרוקי שלו בלט לטובה עם ממוצעים של 13.2 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק, אך בשלוש העונות הבאות מיעט לשחק ותרם 6.9 נקודות למשחק בלבד כשחקן ספסל. בעונת ביסס מחדש את מעמדו כסנטר הפותח של הנטס, ובעונה העוקבת אף הוביל את קלעי הקבוצה עם ממוצע של 16.5 נקודות למשחק. במשחק מול בוסטון סלטיקס ב-9 באפריל 1986 קבע שיאי קריירה של 41 נקודות ו-22 ריבאונדים. בעת עזיבתו את הקבוצה בשנת 1988 ניצב ג'מינסקי במקום השלישי בתולדות המועדון בריבאונדים (3,671) ובחסימות (599), ובמקום הרביעי בנקודות (6,415).
בינואר 1988, לאחר כ-7 עונות וחצי בניו ג'רזי, הועבר ג'מינסקי בטרייד לפילדלפיה 76' בתמורה לרוי הינסון וטים מקורמיק. בעונת היה הקלעי השני של קבוצתו (אחרי צ'ארלס בארקלי), עם שיא קריירה של 17.2 נקודות בממוצע למשחק.
בינואר 1991, לאחר כ-3 שנים בפילדלפיה, נשלח בטרייד לשארלוט הורנטס בתמורה לארמן גיליאם. בפברואר 1994 הועבר למילווקי באקס בתמורה לפרנק בריקובסקי, ובסיום עונת פרש ממשחק. ב-8 מתוך 14 עונותיו ב-NBA העפילו קבוצותיו של ג'מינסקי לשלב הפלייאוף, אך באף אחת מהן לא צלחו את הסיבוב השני.
מייק גמינסקי
האח הגדול עונה 10
האח הגדול עונה 10 היא העונה העשירית של תוכנית הריאליטי הישראלית "האח הגדול", והעונה השלישית של התוכנית במצטבר שמשודרת ברשת 13. העונה שודרה מ-1 בינואר ועד 4 באפריל 2020. את העונה הנחו גיא זו-ארץ ולירון ויצמן. זוכת העונה היא תקווה גדעון.
על העונה.
בדומה לשאר העונות, גם הפעם מבנה הבית השתנה כולו, בנוסף לכניסה. המאפיין הייחודי בבית הוא המיטה הגדולה בחדר השינה, שהיא גם המיטה היחידה בחדר.
זוהי העונה הרגילה הראשונה בה מנחה לירון ויצמן עם גיא זו-ארץ, לאחר שהם הנחו יחד את עונת ה-VIP השלישית, ולאחר פרישתם של אסי ישראלוף ועפר שכטר, שהוחלפו על ידי זו-ארץ, אחרי עונה אחת בלבד (עונה 9). במקביל, הדוגמנית עדן פינס, "האחות הדיגיטלית", דיווחה על כל מה שקורה בפייסבוק, באינסטגרם, באתר ובאפליקציה של התוכנית.
בתחילה היו אמורים להיכנס 15 דיירים ביום הראשון, אבל הכניסה של אוראל אלוש – דוגמן פלאס סייז וגיי מוצהר – בוטלה, אחרי שגילה עטיפה של תרופת "ציפרלקס" ברצפת בית המלון, וחשש שייעשה בה שימוש ללא ידיעתו.
על אף היותה העונה הרגילה העשירית שהופקה לתוכנית, היא שווקה בגופי השידור השונים כ"עונה 2", שכן הייתה העונה הרגילה השנייה של התוכנית ברשת מדיה.
במהלך העונה התרחשו הבחירות לכנסת ה-23. לדיירים שרצו להצביע ניתנה האפשרות לעשות זאת, והם לוו לקלפי על ידי אנשי הפקה, שמנעו מהם מגע עם הקהל הרחב. במרץ 2020 בניגוד לכלל המונע מן הדיירים לקבל מידע אודות המתרחש מחוץ לבית, דווחו הדיירים על התפרצות נגיף הקורונה בישראל. זוהי הפעם השנייה בתולדות התוכנית בה דיירים מקבלים מידע כזה מהאח הגדול במצב חירום, אחרי שבפעם הקודמת זה קרה בעונה השישית, כאשר ישראל נלחמה במבצע צוק איתן.
גמר העונה התקיים ב-4 באפריל, לראשונה ללא קהל בעקבות מגפת הקורונה, והעמיד את מספר ימי העונה על 95 ימים, מה שהפך את העונה הזו לעונה הרגילה השנייה הקצרה ביותר בתולדות "האח הגדול" בישראל, אחרי העונה הרביעית (93 ימים).
פרק הגמר זכה לרייטינג הגמר הגבוה ביותר מאז פיצול ערוץ 2 ברשת 13, והוא עמד על 25.2% וכמעט 800 אלף צופים. ממוצע העונה עמד על 17.5%, הממוצע הנמוך ביותר שידעה התוכנית, אולם לא בהפרש ניכר מהעונות הקודמות (ממוצע עונת הVIP ששודרה לפני כן עמד על 17.6% והממוצע של העונה הראשונה ברשת בקיץ 2018 עמד על 17.9%).
דיירי הבית.
רשימת 21 הדיירים שנכנסו לבית האח הגדול לפי סדר כניסתם (כולל זמניים):
משימות.
באותו לילה, ארבעה דיירים פגי תוקף קיבלו משימה סודית, ובה לנסות לשים צמידי "פג תוקף" על ידיהם של הדיירים האחרים, מבלי שאלה יתעוררו. למחרת התברר שחגית הנקניקייה הפכה למלכה בכך ששמה לירדן צמיד "פג תוקף". בנוסף לכל אלה, הדיירים היו צריכים להתייצב בסופר כשנשמעה מנגינה מסוימת, כדי שה"נינג'ות" יבואו לנקות את הסופר; מישל החלב וליאור הקורנפלקס הפכו למבצע 1+1, ועליהם היה להישאר צמודים לאורך היום השני של המשימה. הדיירים הסתפקו בתקציב בסיסי מהמשימה הסודית הפותחת את העונה, עם כמה קנסות.
הספר מסיביריה
הספר מסיביריה (ברוסית: Сибирский цирюльник; שווק באנגלית במדינות המערב בשם The Barber Of Siberia) הוא סרט בהפקה משותפת של רוסיה, צרפת, איטליה וצ'כיה, הסרט בבימויו של ניקיטה מיכאלקוב משנת 1998 מתרחש בתקופת רוסיה הצארית שתחת שלטונו של קיסר רוסיה אלכסנדר השלישי ומככבים בו אולג מנשיקוב, ג'וליה אורמונד, ריצ'רד האריס, ולדימיר אילין, מרינה ניילובה, אלכסיי פטרנקו. ניקיטה מיכאלקוב עצמו גילם בסרט את הצאר אלכסנדר השלישי. מוטו הסרט היא "הוא רוסי. זה מסביר הרבה."
בשנת 2000 הוענק לסרט פרס המדינה של הפדרציה הרוסית. ב-14 במרץ 2021 יופץ מחדש בבתי הקולנוע ברוסיה, במלאת 23 שנים לצאת הסרט לאקרנים לראשונה.
עלילה.
לסרט שני קווי עלילה. הראשונה היא רוסיה, 1885, בתקופת שלטונו של הקיסר אלכסנדר השלישי. הממציא הזר של מכונת התספורת הסיבירית הייחודית, דאגלס מקראקן, מגיע לרוסיה. כתמיכה, הוא משתמש בהרפתקנית האמריקאית ג'יין קלאגן, שצריכה לעזור לפרויקט בשל קשריה עם גורמים רוסיים ובפרט, עם הגנרל ניקולאי קרלוביץ' רדלוב. אך הרוסי הראשון שנפגש עם ג'יין בטעות מתגלה כצוער של בית הספר הצבאי הקיסרי, אנדריי טולסטוי.
מערכת יחסים רומנטית מתפתחת בין אנדריי לג'יין, בדרכם אל הגנרל רדלוב, שהחליט להציע לג'יין להינשא לו. אל טולסטוי מסרב להשלים עם זה ומעשיו, שנגרמו מקנאה, מובילים אותו לעבודות פרך בסיביר ולפרידה מאהובתו...
קו העלילה השני הוא מחנה האימונים הצבאי בקיץ האמריקני, 1905. צוער, בוגר מחנה צבאי, שתולה את דיוקנו של המלחין האוסטרי וולפגנג אמדאוס מוצרט מעל מיטתו, מותקף על ידי סמל אחר שלא קיבל השכלה מעולה בשם או'לירי ומכונה "כלב סוער". סירובו להכפיש את שמו של המלחין הגדול מוביל לעימות בין הסמל לצוער. האחרון מתברר כבנם של אנדריי טולסטוי וג'יין.
הפקה.
הסרט הופק בתקציב של 35 מיליון דולר כאשר חלק מהסרט צולם בסביבת הערים גורבטוב וקוסטרומה. מראה מחנה האימונים הצבאי בקיץ האמריקני צולם בצ'כיה, כמו גם בפורטוגל, בדרום חצי האי סטובאל. במיוחד לצורך צילומי הסרט, לבקשת מיכאלקוב כיבו לנשיא בוריס ילצין, את תאורת הפנים של כוכבי הקרמלין, שנראו מככר סמטת ואסילייבסקי במשך 10 שעות והונחו שבילים לסוסים דרך שער התחייה. לפני כן, תאורת הכוכבים כובתה פעם אחת בלבד: בתחילת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2005 הודיעו אולפני T3 כי הם שוקדים על הכנת גרסת טלוויזיה לסרט המורכבת מחמישה פרקים בני שעה, אולם בשנת 2014 נודע כי הארגזים עם סרטי הצילום נעלמו במהלך ההובלה מפריס לרומא.
פסקול.
המוזיקה נכתבה על ידי המלחין הרוסי אדוארד ארטמייב והוקלטה על ידי התזמורת הסימפונית לקולנוע (סולן - איליה פרונטוב, פלוגלהורן). סרגיי סקריפקה ניצח על חלק מרצועות המוזיקה ודמיטרי אטובמיאן ניצח על החלק השני מפיק התקליטים היה מישל סיידו הצרפתי. הקלטת הפסקול נערכה באולפן מטרופוליס (לונדון).
ג'קינטו קווינקוס
יוסי שריקי
יוסף (יוסי) שריקי (1952 – 1 בינואר 2020) היה מורה, מחנך, מפיק מוזיקלי, מעבד, מוזיקאי וכנר וירטואוז ישראלי, מומחה למוזיקה אנדלוסית קלאסית ומחלוציה בישראל.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1952 (ה'תשי"ב) במקנס שבמרוקו לרנה (רינה) ולפייטן מאיר שריקי, בן למשפחת מוזיקאים ידועה במרוקו. בחודש ספטמבר 1958 עלה ארצה עם משפחתו. בילדותו למד בבית ספר מקומי בבית שמש.
בנעוריו ליווה בנגינה את חיים לוק, סמי אלמגריבי וג'ו עמר. בשנות ה-60 המאוחרות, החל לשמש כגיטריסט בהרכבי מוזיקת רוק שהופיעו במועדונים במרכז, בהם ההרכב "הפנים הקטנות". בתקופה זו ניגן גם עבור צביקה פיק.