השיר נכתב על ידי לנה דל ריי, אנדרו וואט, ג'ק אנטונוף ולואי בל והופק על ידי אנטונוף, וואט ובל. בשיר יש שימוש בתופים, פסנתר, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית וכלים נוספים, עליהם היה אחראי ג'ק אנטונוף.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לנה דל ריי ב-22 באוגוסט 2019, בשידור חי. הקליפ משלב בתוכו גם את הקליפ של "The Greatest". בקליפ יש אזכור לקליפ של השיר "Ride".
נכון ל-21 במרץ 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-11 מיליון צפיות.
משה פרובינצאלו
רבי משה פרובינצאלו או פרובינצאלי (ה'רס"ג, 1503 – ד' באלול ה'של"ו, יולי 1576) היה רב וראש ישיבה במודינה ומנטובה.
ביוגרפיה.
נולד באיטליה, כנראה בעיר רוזה , ולכן לפעמים מכונה "רבי משה די רושו" או "דרוזה", למשפחה שגורשה מפרובאנס בשנת 1501. אביו היה רבי אברהם פרובינצאלו. לא ברור בדיוק מי היו רבותיו. מצד אחד, אחד מחכמי דורו, רבי עזרא טרבוט כתב עליו: "ולפי הנראה שימש תלמידי חכמים כל צרכו", אולם הוא עצמו, מציג שיטה חדשה לפיה בדורותינו אין צורך ללמוד דווקא מפי רב, אלא הלימוד מהספרים מספיק, וייתכן שאף הוא גדל בתורה בצורה כזו, מבלי ללמוד מפי רב מסוים. כנראה בצעירותו כיהן כדיין בקהילת מודינה. בהמשך כיהן כרב קהילת האיטליאנים ("הלועזים") במנטובה, שם עמד בראשות ישיבה לקבוצת תלמידים שנקראה בפיו "החבורה". בין תלמידיו נמנו רבי יהודה מוסקאטו ורבי מנחם עזריה מפאנו. לצד זאת, העביר שיעורים בבית הכנסת הגדול בעיר, דבר שעורר את זעמו של הרב יעקב קלונימוס, מרבני קהילת האשכנזים במנטובה.
בשנת ה'ש"ח עמד במרכזו של ויכוח, כאשר הכריז חרם על ר' משה בן שושן, שליחו של רבי יוסף קארו מצפת להדפסת ספרו בית יוסף, לאחר שהאחרון סירב לבוא ולהעיד לפניו בדין תורה בסכסוך בין המדפיסים מסביונטה, הסמוכה למנטובה. רבי משה בן שושן, מצדו החרים את ר' משה פרובינצאלו, משום שסבר שהחרם כנגדו היה שלא כדין. רבני צפת, קרימונה, ר' משה באסולה ורבי יעקב ישראל פינצי תמכו בחרמו של ר' משה בן שושן, ואילו רבי מאיר קצנלנבוגן, רבי יצחק לאטאס ורבי ברוך חזקיטו תמכו ברבי משה פרוביצאלו. לפי כמה מקורות, בעקבות אירוע זה הודח מתפקידו, אך הוחזר אליו כעבור זמן קצר.
הפולמוס החריף ביותר שר' משה פרובינצאלו עמד במרכזו היה הפולמוס אודות הגט שנודע כ""גט תמרי-ונטרוצו", בשנים ה'שכ"ה-ה'שכ"ו. גט זה, שסודר בבית הדין בוונציה, נפסל על ידי כמה חכמים, ובראשם ר' משה. חכמי ונציה דרשו בפניו שיתייצב בפניהם לנמק את טענתו, אך הוא סרב. בתמיכת רבים מחכמי איטליה, הוציאו רבני ונציה פסק דין: "שלא ידון רמ"ף ולא יורה ג' שנים מהיום שבו יודה לדעתם של שאר הרבנים ויפסיק את ערעורו על הגט". אל חכמי איטליה הצטרף הרדב"ז, שהגדיל לפסוק: "ולא יקראוהו עוד בשם רב ויתנצלו את עדיו". לעומתם, רבי יוסף קארו יצא להגנתו של ר' משה. אמנם, ביטול ההכרה בסמכותו לא שינה את מעמדו בקרב בני קהילתו במנטובה, וכן המשיך להשיב תשובות לרחבי איטליה. ר' משה הוחזר לתפקידו רק באחרית ימיו, בשנת ה'של"ה, בתיווכו של רבי אליעזר אשכנזי, שבתחילה נמנה עם מחרימיו של ר' משה אך משהתוודע אליו פעל בקרב חכמי ונציה להחזרתו לתפקידו.
למרות הפולמוסים והחרמות כמנגדו, הוא התקבל באיטליה ומחוצה לה, ומוזכר בהערכה על ידי הרמ"א, רבי שמואל קאיידנובר, רבי יוסף קארו, רבי משה מטראני ועוד. החיד"א כותב כי רבי משה זכות אמר: "שלא ישגיחו בתשובות אחרונים כי אם התשובות שרומז הרב כנסת הגדולה ומהר"ם פרובינצאל". רבי עזריה מן האדומים כותב כי את החיבור "כסף משנה" שלח רבי יוסף קארו לר' משה פרובינצאלו על מנת שידפיסו במנטובה.
נפטר בד' באלול ה'של"ו. תלמידו רבי יהודה מוסקאטו כתב עליו הספד.
פסקיו.
בתשובותיו ניכרת מגמתו להגן ולחזק את מנהגי יהודי איטליה, למשל בהעדפת ייבום על חליצה התרת סתם יינם בהנאה ועוד. תשובה משמעותית שפרסם הייתה בעניין הדפסת ספר תורה על קלף, בה הוא מסיק לאסור. אסר חבישת פאה נכרית ככיסוי ראש ומשחק בכדור בשבת. כמו כן, חייב הנחת תפילין בחול המועד, בהעדפתו את תורת הנגלה, בניגוד לעמדת הרמ"ע מפאנו, שמטעמים קבליים פסק שלא להניח תפילין בחול המועד.
כתביו.
תשובות רבות ומכתבים שכתב פורסמו בכתבי עת שונים.
שלמה לבית הלוי
רבי שלמה בן יצחק לבית הלוי (ה'רצ"ב - ה'ש"ס, 1600) היה רב, דיין, פוסק, דרשן וראש ישיבה בסלוניקי במאה ה-16.
תולדות חייו.
נולד בסלוניקי בשנת ה'רצ"ב (1531-1532) לאביו רבי יצחק הלוי, תלמיד חכם עשיר, בנו של הרופא שלמה לבית הלוי, ממגורשי פורטוגל. רכש השכלה תורנית בישיבתו של רבי יוסף בן לב, והגיה את החלק הראשון של תשובותיו. למד גם מפי הרב אהרן עפיא. כמו כן, השתלם בדקדוק ובפילוסופיה יוונית וערבית ובקבלה. בהיותו כבן עשרים כבר השתתף בדיון הלכתי אודות מנהג יהודי סיציליה בעניין סרכת הריאה, ופסקו קיבל את אישורו של רבי יוסף קארו. לפרנסתו עסק בהכנת ספרים לדפוס. בשנת ה'שכ"ח נבחר לרבה של סקופיה, ולאחר כשלוש שנים שב לסלוניקי, והיה דרשן בקהילות השונות בעיר, וקהל רב נאסף לשמוע את דרשותיו. הוא החל לתפוס מקום של כבוד בקרב חכמי סלוניקי, וכבר משנת ה'ש"ל נמצא חתום על תקנות העיר לצד רבי שמואל די מודינה (מהרשד"ם). עם שובו לסלוניקי נבחר לכהן כרב בקהילת פרובנס, ובשנת ה'של"ג, עם מותו של הרב אברהם סירלאו, קיבלו את רבנותו גם בני קהל אבורא. בשנת ה'שנ"ג פרש מתפקידו בשל חולשתו.
נפטר בשנת ה'ש"ס (1600).
משפחתו.
לרבי שלמה נולדו שני בנים ובת:
ספריו.
כמו כן, חיבר תשובות הלכתיות, פירוש דרשני על רוב המקרא, חידושים על סוגיות הש"ס "ספר המופת לאריסטו" וחיבורים מדעיים, אך הם לא הודפסו.
יום יוליאני
יום יוליאני הוא ספירת ימים רציפה המשמשת באסטרונומיה ובתוכנות לחישוב קל של ימים שחלפו בין שני אירועים (למשל תאריך ייצור ותאריך אחרון לשיווק).
היום היוליאני נכתב כשבר עשרוני של מספר הימים שחלפו מיום שני, 1 בינואר 4713 לפני הספירה, בשעה 12 בצהריים בגריניץ'. במקרים מסוימים הפחיתו מהמספר 2,400,000 או 2,440,000 כדי לחסוך זיכרון מחשב.עכשיו
היסטוריה.
היום היוליאני הומצא על ידי יוזף סקליגר בשנת 1583 בעקבות המעבר ללוח הגרגוריאני שיצר קושי בחישוב תאריכים לטווח ארוך והפרש הימים המדויק ביניהם. סקליגר קבע את נקודת ההתחלה בשנה שבה התלכדו מחזור השמש, המחזור המטוני ומחזור המס הביזנטי . מחזור השמש (הנוצרי) מתחיל בשנה מעוברת שמתחילה ביום שני (בלוח היוליאני), המחזור המטוני מתחיל בשנת 17 במחזור העיבור היהודי. ביחד הם יוצרים תקופה של 7980 שנה שתסתיים בשנת 3268. השם 'יום יוליאני' אינו על שם אביו של סקליגר אלא בגלל ההתאמה ללוח היוליאני.
בהתחלה תחילת היום חושבה לפי קו האורך של אלכסנדריה = קו אורך 30 מזרח, שהיה מקובל על האסטרונומים לציון זמנים. כשהתקבל שעון גריניץ' כשעון האוניברסלי עברו לחשב לפי קו האורך של גריניץ' = קו אורך 0.
האסטרונום ג'ון הרשל הנהיג את השימוש בשיטה באסטרונומיה.
חישוב.
המרת תאריך לועזי ליום יוליאני.
אלגוריתם בשפת JavaScript.
var Y = year, M = month, D = day, leap = 0
JulianDay = Math.floor((Y + 4716) * 365.25) + Math.floor((M + 1) * 30.6) + D - leap - 1524.5 + (hours/24)+(minutes/1440)+(seconds/86400)
המרת יום יוליאני לתאריך לועזי.
אלגוריתם בשפת JavaScript.
var Y = Math.floor((D-122.1)/365.25), YD = Math.floor(Y*365.25), M = Math.floor((D-YD)/30.61), D = D-YD-Math.floor(M*30.61)
if (M &gt; 13) {M -= 12} if (M &gt; 3) {Y --} if (Y &gt;= 0) {Y ++} M --
year = Y, month = M, day = D
המרת תאריך עברי ליום יוליאני.
קוד מקור בשפת JavaScript (מותאם ל-6:00 בבוקר UTC).
LengthOfMonth = 765433 / 25920
function roshana(x)
var TimeSinceEpoch = Math.floor((x * 235 + 3) / 19) * LengthOfMonth + 1.5
var Parts = TimeSinceEpoch % 1
var ROSHANA = Math.floor(TimeSinceEpoch)
var Day = ROSHANA % 7
if (Parts &gt;= 0.75) ROSHANA ++;
if (Day == 3 &amp;&amp; Parts &gt; 0.38285 &amp;&amp; ibur(x) &gt; 6) ROSHANA ++
if (Day == 2 &amp;&amp; Parts &gt; 0.6477 &amp;&amp; ibur(x) &gt; 11) ROSHANA ++
if ([1,4,6].includes(ROSHANA % 7)) ROSHANA ++
return ROSHANA
function year_data(x)
lastROSH = roshana(x)
nextROSH = roshana(x + 1)
LengthOfYear = nextROSH - lastROSH
DaysOfMonth = [30,29,30,29,30,0,29,30,29,30,29,30,29]
if (ibur(x) &lt; 7) DaysOfMonth[5] = 30
if (LengthOfYear % 10 == 5) DaysOfMonth[1] = 30
if (LengthOfYear % 10 == 3) DaysOfMonth[2] = 29
function calculation(days, month, year)
Y = year - 1923
NameOfMonth = ["תשרי","מרחשון","כסלו","טבת","שבט","אדר א'","אדר ב'","ניסן","אייר","סיון","תמוז","אב","אלול"]
if (ibur(Y) &gt; 6) NameOfMonth[6] = "אדר"
M = NameOfMonth.indexOf(month)
if (M &lt; 0) return "חודש לא קיים"
year_data(Y)
while (M &gt; 0) days += DaysOfMonth[-- M]
JulianDay = lastROSH + days + 1049996.75
return JulianDay
המרת יום יוליאני לתאריך עברי.
קוד מקור בשפת JavaScript (לפי השקיעה הממוצעת בירושלים - 17:39:03.1).
function HebrewDate(JulianDay)
DaysSinceEpoch = Math.floor(JulianDay - 1049998.152119) + 1
LengthOfMonth = 765433 / 25920
function roshana(x)
var TimeSinceEpoch = Math.floor((x * 235 + 3) / 19) * LengthOfMonth + 1.5
var Parts = TimeSinceEpoch % 1