שני זוכי מדליות הזהב היו שטיל אנדרה אומודט (סקי אלפיני בסופר G) וקופץ הסקי לארס ביסטל, בקפיצה מגבעה רגילה. ביסטל זכה גם במדליות ארד בקפיצה מגבעה גבוהה ובתחרות הקבוצתית, וחברו לנבחרת, רואר לייקלסיי, זכה במדליית ארד בקפיצה מגבעה רגילה. הביאתלט אולה איינר ביורנדלן לא הצליח לשחזר את הישגיו מסולט לייק סיטי, אך זכה במדליות כסף במקצה האישי ובמירוץ המרדף ובמדליית ארד בזינוק ההמוני. הלווארד האנוולד זכה במדליית כסף במירוץ מרדף ובמדליית ארד במקצה האישי ופרודה אנדרסן זכה במדליית ארד בספרינט.
בסקי למרחקים זכה פרודה אסטיל במדליית כסף במירוץ ל-30 ק"מ, טור ארנה הטלנד וינס ארנה סווארטדאל עשו זאת במירוץ הספרינט לזוגות ובמקצה הנשים ל-10 ק"מ זכתה מריט ביירגן במדליית הכסף והילדה גיירמונדסהאוג פדרסן במדליית הארד. בסקי נורדי משולב זכה מגנוס מואן במדליית כסף במירוץ הספרינט ובמדליית ארד במירוץ ל-15 ק"מ. קארי טרא זכתה במדליית כסף בסקי חופשי וקיירסטי בואס זכתה במדליית ארד בגלישת שלג. נבחרת הקרלינג סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת שוודיה ובמשחק על מדליית הארד לנבחרת קנדה.
אולימפיאדת ונקובר (2010).
אולימפיאדת ונקובר (2010) הייתה מוצלחת יותר מבחינת המשלחת הנורווגית. מספר שיא של 99 ספורטאים השתתפו במשחקים, והם זכו ב-23 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. בטבלת המדליות דורגה נורווגיה במקום הרביעי, אחרי קנדה, גרמניה וארצות הברית.
אחרי הישגים צנועים יחסית בסקי למרחקים בטורינו, שבו הנורווגים והובילו את הענף, עם 9 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. מריט ביירגן זכתה ב-5 מהמדליות: מדליות זהב במירוץ ל-15 ק"מ ובספרינט, מדליית כסף במירוץ ל-30 ק"מ, מדליית ארד במירוץ ל-10 ק"מ, וגם יחד עם נבחרת השליחות הנורווגית זכתה במדליית זהב. פטר נורתוג זכה במדליית זהב במירוץ ל-50 ק"מ, במדליית ארד בספרינט, ויחד עם אייסטיין פטרסן במדליית זהב במקצה הספרינט לזוגות. השניים היו גם שותפים לזכייה במדליית הכסף במירוץ השליחים.
הביתאלט אמיל הגלה סוונדסן זכה במדליית זהב במקצה האישי ובמדליית כסף בספרינט. במקצה האישי זכה גם ביירנדלן במדליית כסף, אותה חלק עם ביאתלט בלארוסי. השניים היו שותפים גם לזכייה במדליית הזהב במירוץ השליחים. טורה ברגר זכתה במדליית הזהב במקצה האישי לנשים. גולש הסקי האלפיני אקסל לונד סווינדאל זכה במדליית זהב בסופר G, במדליית כסף בגלישה במורד ובמדליית ארד בסלאלום ענק. שטיל יאנסרוד זכה במדליית כסף בסלאלום ענק. בסקי חופשי זכתה הדה ברנסטן במדליית כסף ואאודון גרנוולד זכה במדליית ארד. הווארד בקו זכה במדליית ארד בהחלקה מהירה ל-1,500 מ', וכך גם הנבחרת הנורווגית בקפיצות סקי. נבחרת הגברים בקרלינג זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת שווייץ, והפסידה במשחק הגמר לנבחרת קנדה.
אולימפיאדת סוצ'י (2014).
באולימפיאדת סוצ'י (2014) עלה מספר הספורטאים הנורווגים ל-134, והיא הייתה אחת המוצלחות ביותר מבחינתם, עם 26 מדליות, מהן 11 מדליות זהב, שהקנו לנורווגיה את המקום השני בטבלת המדליות, אחרי המארחת, רוסיה.
ענף הסקי למרחקים המשיך להוביל, עם 11 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. ברוב המדליות זכו נשים. מריט ביירגן שמרה על תוארה במרוץ ל-15 ק"מ, וזכתה בשתי מדליות זהב נוספות, במרוץ ל-30 ק"מ, ויחד עם אינגווליד פלוגסטאד אסטברג זכתה גם במרוץ הקבוצתי. אסטברג זכתה גם במדליית כסף במרוץ הספרינט, שבו ניצחה מאיקן קספרסן פאלה. תרזה יוהאוג זכתה במדליית כסף במרוץ ל-30 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ ל-10 ק"מ. היידי ונג זכתה במדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ וקריסטין סטרמר סטיירה זכתה במדליית ארד במרוץ ל-30 ק"מ, והשלימה שלישייה נורווגית על הפודיום. אצל הגברים, זכה אולה ויגן האטסטאד במדליית זהב במרוץ הספרינט, ומרטין יונסרוד סונדבי זכה במדליית ארד במרוץ ל-30 ק"מ.
גם בביאתלון הובילו הנורווגים את טבלת המדליות, עם 6 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. אולה איינר ביורנדלן בן ה-40 השיב לעצמו את התואר האולימפי במרוץ ל-10 ק"מ, ואמילה הגלה סוונדסן ניצח במרוץ ל-15 ק"מ. טורה ברגר זכתה במדליית כסף במרוץ המרדף ל-10 ק"מ וטיריל אקהוף זכתה במדליית ארד במרוץ ל-12.5 ק"מ. שתיהן היו שותפות גם לזכייה במדליית ארד במרוץ השליחות, וכל הארבעה - ביורנדלן, סוונדסן, ברגר ואקהוף - זכו גם במדליית זהב במרוץ השליחים המעורב.
ענף נוסף בו הובילו הנורווגים היה סקי נורדי משולב. בגבעה גבוהה, זכה יורגן גראבאק במדליית הזהב ומגנוס מואן במדליית הכסף. מגנוס קרוג זכה במדליית ארד בגבעה רגילה, ושלושתם, יחד עם הרוורד קלמטסן, זכו במדליית זהב במרוץ השליחים. בסקי אלפיני, זכה שטיל יאנסרוד במדליית זהב בסופר G, ובמדליית ארד בגלישה במורד. הנריק קריסטופרסן זכה במדליית ארד בסלאלום. סטולה סאנדבק זכה במדליית כסף בגלישת שלג וקופץ הסקי אנדרס ברדאל זכה במדליית ארד בקפיצה מגבעה רגילה.
אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018).
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) השתתפו 109 ספורטאים נורווגים ב-11 ענפים. סך הכל זכתה המשלחת ב-39 מדליות, שיא בכמות המדליות למדינה בכל הזמנים במשחקי החורף. כמו כן השוותה המשלחת את שיא הזכיות במדליות זהב עם 14 מדליות.
מריט ביורגן שזכתה באולימפיאדה בחמש מדליות מהן שתיים מזהב, הייתה לספורטאית החורף האולימפית המעוטרת ביותר בכל הזמנים. יוהנס קלייבו זכה בשלוש מדליות זהב בסקי למרחקים. מרטין סנדבי וסימן הגסטאד קרוגר זכו כל אחד בשתי מדליות זהב ואחת כסף בסקי למרחקים ורגנהילד האגה זכתה בשתי מדליות זהב בענף זה. יוהנס בו זכה במדליית זהב ושתי מדליות כסף בביאתלון.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
width="20px"|
באולימפיאדות החורף:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
width="20px"|
בענפי החורף:
נותן טעם
נותן טעם הוא מושג בהלכות איסור והיתר. נותן טעם הוא: מאכל אחד ש"נתן טעם" (כלומר שטעמו מורגש) במאכל אחר בעל דין הלכתי שונה (בדרך כלל איסור התערב בהיתר).
נתינת טעם מתבצעת בדרך כלל על ידי עירוב שני המאכלים, אך תיתכן אף באופנים אחרים כפי שיבואר להלן.
עניינו בדרך כלל הוא בדין ביטול ברוב: כשמורגש הטעם של המאכל האסור באכילה על פי ההלכה, שהתערב במאכל כשר, משתנים דיני כלל "ביטול ברוב", מאחר שהטעם נשאר. כך למשל, אם התערב חלב בתבשיל בשר, וטעמו של החלב מורגש, אף על פי שהוא מהווה אחוז קטן מהתבשיל, בכל זאת הוא אסור מדין בשר בחלב.
מקור הדין.
מקור הדין נלמד מן התורה בפסוק , שענינו הוא שאסור לנזיר לאכול אפילו מאכל שרק שרו בו הענבים ונתנו בו טעם. אך יש מהתנאים שלא הסכימו ללימוד מפסוק זה. כיון שבנזיר יש דין מיוחד שהיתר מצטרף לאיסור. אך למדו דין זה או מבשר בחלב או מציווי התורה להגעיל את כלי המדיינים.
הסבר ההלכה.
בכל תערובת איסור והיתר, קיים חילוק ראשוני האם מדובר במאכל שהתערב במאכל בטעם שונה (מין בשאינו מינו), או במאכל שהתערב במאכל בטעם זהה (מין במינו):
מין במינו.
אם מדובר במין שהתערב באותו מין, כך שלא ניתן לחוש את הטעם, נחלקו חכמים ורבי יהודה, לפי רבי יהודה, על מין במינו לא חל הכלל של ביטול ברוב, שכן הרוב יכול לבטל את המיעוט דווקא כאשר המיעוט ממין שונה וממילא הרוב ממעיט ומבטל את שמו וטעמו של האיסור. אך כאשר הוא מאותו מין אדרבה האיסור מחזקו, אך חכמים סבורים כי מן התורה בתערובת מין במינו בטל המיעוט ברוב אף אם הרוב מרובה מהמיעוט רק בשיעור נמוך (ונחלקו הראשונים בכמה), שכן אין לחוש את טעמו הספיציפי של המיעוט האסור, אלא שחכמים תיקנו שיהיה בטל רק בשישים, שכן שיעור כזה במקרה שנתבטל באינו מינו מבטל את טעם האיסור כדלהלן, וממילא קבעו שיעור זה בתור כלל שבכל מקרה שלא ניתן לעמוד על הטעם ולבדוק אם טעמו נרגש בתערובת או לא יהא בטל בשישים. אם לא ניתן לדעת מה היא הכמות שנשפכה, ולא ידוע אם יש בה שישים, התערובת מותרת (במקרים מסוימים), מכיוון שספקא דרבנן לקולא.
מין בשאינו מינו.
לכן, בדיקת ה"נותן טעם" משמשת בעיקר במין שהתערב באינו מינו. במקרה כזה, אם יש גוי, (שמותר לו לאכול מאכלי איסור מכל סוג שהוא וממילא ניתן לבצע על ידו את הבדיקה), ניתן לבחון את טעם התערובת על ידי טעימת הגוי, שיטעם את התערובת ויאמר האם נרגש בתערובת טעם החתיכה שהתערבה, אבל אסור שידע ששואלים אותו זאת כדי לסמוך עליו הלכתית. גוי זה מוגדר בספרות ההלכתית קפילא. במקרה שאין גוי שניתן לבצע על ידו בדיקה זו, אם יש בסיר שישים כנגד האיסור, התערובת מותרת, שכן שיערו חז"ל שבכך בטל טעם האיסור, ברוב מוחלט של המקרים,
כיום, לנוהגים על פי שיטת הרמ"א, אין סומכים כלל על טעימת גוי ודנים רק האם יש פי שישים או לא.
דין התערובת.
בתערובת איסור בהיתר ישנם כמה חילוקים לעניין דין התערובת לאחר העירוב.
ביטול בשישים.
אם נתבטל האיסור בשישים כפי המבואר למעלה, התערובת היא היתר גמור. נחלקו הפוסקים, אם מותר להחמיר ולא לאכלה אף על פי שנתבטל האיסור בשישים, או שהמחמיר כך נקרא אפיקורוס המזלזל בדברי חכמים.
ביטול בפחות משישים.
אם נתערב האיסור בהיתר בשיעור של פחות משישים, אך לא בצורה כזו, שריכוז האיסור בתערובת אינו גבוה, וגם אם אדם יאכל אותה, הוא בוודאי לא יאכל כזית שלם בזמן ששיעורו כזית בכדי אכילת פרס כדלהלן, האוכל מן התערובת עובר באיסור דאורייתא של חצי שיעור ואינו לוקה, מכיוון שאיסורי תורה נאמרו דווקא באכילת כזית בתוך כדי שיעור זמן של אכילת פרס.
דין זה נוהג דווקא במקרה של תערובת שאר איסורים, אך בתערובת של בשר בחלב כל כזית מן התערובת הוא איסור מלא והאוכל ממנו כזית לוקה ארבעים. (להסבר מורחב של העניין עיינו חתיכה נעשית נבילה).
שיעורים נוספים.