הקבוצות כללו מתאבק ומתאבקת משני המותגים: Raw וסמאקדאון. בעונה הראשונה, הקבוצות התחרו במטרה לזכות במאה אלף דולר ולתרום אותם לעמותה לבחירתם. אנזו אמורה היה אמור לקחת חלק בטורניר, אך לא היה יכול להשתתף בשל שפעת והוחלף על ידי אפולו קרוז. סמואה ג'ו תוכנן להיות השותף של ביילי, אך הוא נפצע והוחלף על ידי אליאס. אלישיה פוקס ספגה שבר בעצם הזנב והוחלפה בטורניר על ידי מנדי רוז.
בעונה זו, המיז ואסקה הוכתרו כזוכים בטורניר. הם תרמו את כסף הזכייה לעמותת Rescue Dogs Rock.
הטורניר.
הסיבוב הראשון.
טבלת המפגשים בין הקבוצות פורסמה ב-11 בינואר 2018 באתר הרשמי של ה-WWE. באחד מחצאי הגמר, הקהל היה יכול להצביע בפייסבוק במטרה להחזיר את אחת הקבוצות שלקחו חלק בכל הטורניר ולתת לה הזדמנות שנייה.
חצאי הגמר והגמר.
(*) - דניאל בריאן נבחר לשופט המיוחד של הקרב לאחר הצבעת קהל.
(**) - קבוצה זו קיבלה הזדמנות שנייה לאחר ש-40% מהקהל הצביעו בעדה.
(***) - בקי לינץ' החליפה את שארלוט פלייר בעקבות ניתוח שעברה פלייר.
עונה 2.
העונה השנייה עלתה לאוויר ב-18 בספטמבר 2018 ב-Facebook Watch. בעונה זו, הקבוצות משתתפות בשיטת ראונד רובין (שיטה שבה כל קבוצה פוגשת את כל הקבוצות האחרות). הגמר של העונה השנייה נערך באירוע , ב-16 בדצמבר.
ב-12 בנובמבר, נודע שהזוג המנצח של העונה השנייה יזכה כל אחד בזכות להיכנס לקרב הרויאל ראמבל (גברים ונשים) כמספר 30. בנוסף לכך, הזוג המנצח יזכה בחופשה ממומנת לכל מקום בעולם.
בעונה זו, R-טרות' וכרמלה הוכתרו כזוכים בטורניר, שבו זכו כל אחד מהם בזכות להיכנס כמספר 30 לקרב הרויאל ראמבל שלו ובנוסף בחופשה ליעד נבחר. הם בחרו במשרדי ה-WWE, שנמצאים בסטמפורד, קונטיקט.
לוקי אנרגיה
לוקי אנרגיה וליקיה לוקי (ברוסית: Футбольный клуб «Луки-Энергия» Великие Луки) היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר וליקיה לוקי, שבמחוז פסקוב במערב רוסיה. הקבוצה מתמודדת בליגת הכדורגל המקצוענית מעונת 2017/2018 והתמודדה בה גם משנת 1997 ועד שנת 2001. התוצאה הטובה ביותר הייתה מקום 11 בליגה השנייה, אזור מערב ב-1998 וב-2018. כמו כן הקבוצה העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי בכדורגל, בעונת 2018/2019.
הקבוצה ממומנת על ידי ממשלת מחוז פסקוב ועיריית וליקיה לוקי, בסיוע עם חברות מקומיות.
היסטוריה.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1991 ופורק בשנת 2005. הקבוצה הוקמה מחדש ב-2014 והתמודדה בליגה השלישית עד עונת 2017/2018.
הר לונדון (קולומביה הבריטית)
הר לונדון (באנגלית: Mount London) המכונה גם פסגת גבול 100 (באנגלית: Boundary Peak 100) הוא הר הממוקם על הגבול בין פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה, ומדינת אלסקה שבארצות הברית.
ההר, שגובהו 2,326 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 396 מטרים מעל סביבתו, נמצא בשטח שדה הקרח ג'ונו, ברכסי הגבול של הרי החוף של קולומביה הבריטית.
מקור השם.
בעבר נקרא ההר בשם "הר אטלין" (Mount Atlin); שם זה ניתן לו על ידי לורנס מרטין, ממשרד החוץ של ארצות הברית, מאחר שניתן לראות ממהר את אגם אטלין.
ב-17 בספטמבר 1970 שמו שונה לשמו הנוכחי, והוא נקרא כעת על שמו של הסופר הנודע ג'ק לונדון.
הר אטלין
טוויסטר (סרט)
פסגת גבול 100
לוקי-אנרגיה (כדורגל)
הר אטלין (קולומביה הבריטית)
הר אַטְלִין (באנגלית: Atlin Mountain) הוא הר הממוקם בסמוך לאגם אטלין, בקצה הצפוני של רכס הרי החוף בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 2,046 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 961 מטרים מעל סביבתו.
בהר מקיימים תחרויות מרוצי אופנועי שלג, ואירועי טיפוס הרים.
ראדא תעשיות אלקטרוניות
ראדא תעשיות אלקטרוניות בע"מ היא חברה ביטחונית-טכנולוגית גלובאלית העוסקת בפיתוח, בייצור, ומכירה של מערכות מכ"ם לכוחות תמרון קרקעיים, ואוויוניקה לכלי טיס צבאיים. ראדא היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק. החל מפברואר 2021 רשומה החברה למסחר גם כמניה דואלית, וכלולה במדד תל אביב 125.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
ראדא הוקמה בשנת 1970 בחיפה על ידי דוד רייטנר, כמפעל למערכות חשמל ורכיבים אלקטרוניים. רייטנר היה מהנדס שעבד קודם בחברת אלביט, עזב את החברה, החל לייצור את המוצרים מביתו בחיפה, וסיפק אותם לחיל האוויר. בשנות ה-70, בעקבות אמברגו הצרפתי שלאחר מלחמת ששת הימים, סבל חיל האוויר הישראלי ממחסור במערכות בדיקה למטוס המיראז' 3 והנשר (שיוצר בתעשייה האווירית, על-פי התוכניות של מטוס מיראז' 5), וראדא הפכה לספקית העיקרית של ציוד זה לחיל האוויר. בשנות ה-80 התבססה פעילותה של ראדא על אספקת מכשירי בדיקה למטוסי הכפיר ובייצור ציוד לתחקור קרבות אוויר. בשנת 1977 הורשע רייטנר במתן שוחד של 1,000 דולר לפקיד במשרד הביטחון, ונידון לשלושה חודשים מאסר על תנאי.
בתחילת 1980, עבר המפעל לבית שאן בעידוד הממשלה, כדי לספק מקורות תעסוקה, לאחר שמפעל כיתן בעיירה נסגר. עקב עלות המעבר המפעל נקלע לקשיים, והוא נרכש על ידי קבוצת משקיעים בראשות איש העסקים אברהם רינות, מבעלי חברת הביטוח האררט. בסוף אותה שנה מונה חיים ניסנזון למנכ"ל החברה. ב-1985, לאחר שהוכרז שהחברה תהיה שותפה בפרויקט הלביא, הנפיקה את מניותיה בבורסת הנאסד"ק בניו יורק.
בשנות ה-90.
בשנת 1990 השקיעה ראדא בחברת קלסטרום תעשיות (Kellstrom Industries), שהקים טייס חיל האוויר לשבר זיו נדיבי בפלורידה. החברה עסקה באספקת ציוד אווירונאוטי, מנועים וחלקי מנועים של מטוסי סילון, ובליסינג או במכירה מחדש של מטוסי נוסעים, מנועים וחלקי מנועים. בנוסף הייתה לחברה שותפות אסטרטגית עם משרד הביטחון לשיווק חלקי חילוף תעופתיים מעודפי חיל האוויר. לאחר ההשקעה בקלסטרום היא הפכה לחברה-בת של ראדא, ונדיבי הפך לסגן נשיא ראדא. בשנת 1995 נמכרה קלסטרום לחברת השקעות, תמורת כ-9 מיליון דולר. אחר כך הפכה לחברה ציבורית ולבסוף נמכרה בשנת 2002.
בשנת 1996 החברה נקלעה שוב לקשיים, לאחר שבעקבות ביטול פרויקט הלביא ב-1988, היא השקיעה 25 מיליון דולר בהסבה של קו מוצרי הבדיקה שלה כך שיתאים לשימוש במטוסים אזרחיים, וקבוצת משקיעים הונג-קונגית הפכה לבעלת המניות העיקרית תמורת השקעה של 4 מיליון דולר. במאי 1997 התמנה הרצל בודינגר, מפקד חיל האוויר בשנים 1992–1996, כמנהל פעילות השיווק הבינלאומית של החברה ונשיא חברת הבת בארצות הברית. ביולי 1998 החליף את חיים ניסנזון כמנכ"ל. באותה עת ניהלה החברה משא ומתן עם חברת בואינג להשקעה של 10 מיליון דולר תמורת 42% מהמניות, אך העסקה עם בואינג לא יצאה לפועל לאחר בדיקת נאותות שביצעה. עם זאת, החברות חתמו בספטמבר 1999 על הסכם שיתוף פעולה, לפיו בואינג תעניק תמיכה לשיווק ומכירות של מערכת הבדיקה האוטומטית של ראדא - CATS, ותמליץ על התקנת המערכת במטוסיה מדגם 737 ו777.
בשנות ה-2000.
בראשית שנות ה-2000 עברה ראדא תהליך של ארגון מחדש שכלל סגירה של כל חברות הבת מחוץ לישראל וכניסה לפעילות בתחומים חדשים. החברה זכתה בשורה של חוזים, חלקם כספקית של מוצרים לחברות תעשייה ביטחונית אחרות המבצעות את האינטגרציה שלהם כחלק מפרויקטים שלהם, דוגמת, רפא"ל, התעשייה האווירית, וחברת Smiths Aerospace האמריקנית עובר מטוסי ה-F-16 של חיל האוויר הישראלי ושל פורטוגל, צילה, הולנד ועומאן.
תחומי הפעילות החדשים שאליהם נכנסה ראדא כללו: מערכות ניווט, מכ"ם ומערכות אוויוניקה (למטוסים ובהמשך גם למל"טים).
בינואר 2003, זכתה ראדא בחוזה לאספקת מערכות תחקור עבור מערך מטוסי האימון של חיל האוויר הישראלי - הסקייהוק. מערכת התחקור מציגה לחניך את ביצועיו באוויר בווידאו ובגרפיקה תלת ממדית. בינואר 2004, הפך הפרויקט לתוכנית השבחה אוויונית מלאה, בהובלת ראדא, הכוללת תכנון והתקנת מערכת ניווט לוויינית, מערכת תצוגה עילית, מחשב ניהול ובקרת חימוש. בפברואר 2005, רכשה את חברת וקטופ תמורת רבע מיליון דולר. חברת וקטופ הוקמה בשנת 1994, על ידי רן כרמלי, זוכה פרס ביטחון ישראל, נשיא החברה היה עמר בר-לב, מפקד סיירת מטכ"ל לשעבר. וקטופ פיתחה מצלמה המתוקנות בקסדות הטייסים לצילום התצוגה העילית.
בינואר 2007, שיתפה ראדא פעולה עם החברה האמריקאית נורת'רופ גרומן במכרז למערכת להגנה מפני רקטות לטווח קצר ובינוני. ראדא חתמה על הסכם לשיתוף בבנייה ובהתקנה בישראל של מערכת הלייזר נגד רקטות סקיי גארד Skyguard , שהייתה בפיתוח על בסיס פרויקט הנאוטילוס. אך שר הביטחון עמיר פרץ החליט כי חברת רפא"ל תפתח את המערכת, עם הפתרון שלה "כיפת ברזל". באותה שנה החלה לשתף פעולה עם רפא"ל בפיתוח המכ"ם לפרויקט "מעיל רוח" שנועד לספק הגנה לטנקי המרכבה. אך לאחר כשנה וחצי של עבודה, רפאל בחרה במכ"ם של חברת אלתא. במקום זאת החלה לשתף פעולה עם תע"ש בפרויקט המקביל שלה, "חץ דורבן", אך גם הוא בוטל. את שנת 2010 סיימה עם מכירות שיא של 27 מיליון דולר, לאחר שזכתה להיות חלק מפרויקט השבחה רחב היקף למטוסי קרב שביצעה יצרנית המטוסים אמבראר בדרום אמריקה.
בשנת 2015 נקלעה ראדא שוב לקשיים, לאחר שהשוק המסורתי שלה, מערכות אוויוניקה למטוסים החל לדעוך, והיא סיימה את השנה עם ירידה במכירות, הפסד של 6.4 מיליון דולר, ושווי שוק שהצטמק ל כ-6 מיליון דולר בלבד. חברת השקעות הפרטית DBSI של אנשי העסקים יוסי בן-שלום וברק דותן נכנסה להשקעה בראדא.
כניסה לתחום מערכות המכ"ם.