ב-4 ביולי 1976 נערך מבצע יונתן, מבצע חילוץ נועז של כוחות צה"ל לשחרור נוסעי מטוס איירבוס A300 של חברת אייר פראנס שטס מנמל התעופה בן-גוריון לפריז ונחטף על ידי מחבלים פלסטינים וגרמנים לאנטבה שבאוגנדה. במהלך המבצע נהרג יונתן נתניהו, מפקד סיירת מטכ"ל, וסמ"ר סורין הרשקו נפצע קשה בעמוד השדרה ונותר משותק בארבעת גפיו. שלושה בני ערובה נהרגו, ואחת נרצחה לאחר מכן. 6 בני ערובה נוספים נפצעו. כמו כן, נהרגו כל המחבלים החוטפים וכ-20 חיילים אוגנדים. הנוסעים הועברו למטוסי הרקולס שטסו לקניה, שם תידלקו וטסו היישר לישראל.
ב-7 באפריל 1977 זכתה מכבי תל אביב לראשונה בגביע אירופה בכדורסל לאחר ניצחון 77:78 על קבוצת מובילג'ירג'י וארזה. בדרך לגמר ניצחה הקבוצה את אלופת ברית המועצות, צסק"א מוסקבה, בתוצאה 79:91. לאחר הניצחון על צסק"א טבע כוכב הקבוצה, טל ברודי, את אחת האמירות הידועות ביותר של עולם הספורט הישראלי – "אנחנו במפה ואנחנו נישארים במפה, לא רק בספורט בהכל!".
הבחירות שנערכו ב-17 במאי 1977, שהתנהלו בצל גילוי פרשיות שחיתות רבות תחת שלטונו של יצחק רבין, אשר פרש מראשות מפלגת העבודה בעקבות "פרשת חשבון הדולרים", הביאו למהפך בישראל. בפעם הראשונה מאז שנות ה-30 עזבה מפא"י (על נגזרותיה: המערך הראשון, מפלגת העבודה, המערך השני) עד אז מפלגת השלטון, את ההנהגה. מפלגת הליכוד בראשות מנחם בגין הפכה למפלגה הגדולה בכנסת והרכיבה ממשלה יחד עם המפד"ל ואגודת ישראל (שהצטרפה אליה אחר כך גם מפלגת ד"ש).
ב-19 בנובמבר 1977 ביקר נשיא מצרים אנואר סאדאת בישראל, ונאם בפני הכנסת. זו הייתה ההכרה הראשונה שישראל זכתה לה מצד אחת משכנותיה. בעקבות הביקור החל משא ומתן בין ישראל למצרים שהסתיים בחתימת הסכם השלום.
ב-22 באפריל 1978 זכה יזהר כהן בתחרות האירוויזיון שנערכה בפריז שבצרפת עם השיר "אבניבי" שכתבו אהוד מנור ונורית הירש.
ב-17 בספטמבר 1978 חתמו מנחם בגין ואנואר סאדאת על הסכמי קמפ דייוויד, שהיוו את הבסיס להסכם השלום.
ב-26 במרץ 1979 חתמו ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין ונשיא מצרים, אנואר סאדאת, על הסכם שלום בין שתי המדינות, שבמסגרתו החזירה ישראל למצרים את חצי האי סיני, ופינתה יישובים ישראלים שהוקמו בו במהלך שנות השבעים, ובכך למעשה וויתרה על שני שלישים מהשטח שנכבש במלחמת ששת הימים. כמו כן, הסכימה לתת אוטונומיה לפלסטינים בגדה המערבית ורצועת עזה. רבים רואים בהסכם שלום הישג משמעותי עבור ישראל: הסכם זה היה הסכם השלום הראשון בין ישראל למדינה ערבית, והיווה תקדים היסטורי במזרח התיכון, מבחינת עצם ההכרה של מדינה ערבית בקיומה של ישראל. כמו כן, ההסכם הוציא ממעגל העימות את החזקה במדינות העוינות את ישראל, והביא להפסקת אש בגבול הדרומי-מערבי. השלום עם מצרים מכונה בישראל "שלום קר", כיוון שהעוינות של מצרים לישראל עדיין גדולה, אך היא לא מתורגמת לעימות מזוין. דווקא מנהיג הימין, מנחם בגין, היה זה שחתם על הסכם השלום והוויתורים הטריטוריאליים.
ב-31 במרץ 1979 זכתה להקת חלב ודבש יחד עם גלי עטרי בתחרות אירוויזיון 1979 שנערכה בירושלים שבישראל עם השיר "הללויה" שכתבו שמרית אור וקובי אשרת.
בלייט
בלייט (Belait) הוא המחוז (דראח-daerah) המערבי והגדול ביותר בברוניי.
נכון ל-2018, חיו במחוז כ-73,200 תושבים. שטח המחוז 2,727 קמ"ר (כמחצית משטח המדינה) ולו 8 תתי-אזורים (Mukim).
עיר הבירה של המחוז היא קואלה בלייט (העיר השנייה בגודלה בברוניי), וערים גדולות נוספות במחוז הן: בדס, קרנגן, נייטן, לבי, לומוט, סריה, סוקנג וטלינגן.
המחוז גובל עם הים הסיני הדרומי בצפון, מחוז טוטונג במזרח, ועם מלזיה במערב ובדרום.
נהר הסונג'יה בלייט עובר במחוז.
IEEE (ראשי תיבות של: Institute of Electrical and Electronics Engineers, נהגה: אַיי-טריפל-אִי; בתרגום חופשי: אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה) היא אגודה מקצועית בינלאומית של העוסקים בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה, הנדסת מחשבים והנדסת תוכנה.
האגודה עוסקת בקידום הטכנולוגיה בדרכים מגוונות:
נכון לשנת 2020 מנתה האגודה יותר מ־419,000 חברים ביותר מ־160 מדינות, והיא נחשבת לאגודה המקצועית הגדולה בעולם. מרבית חברי האגודה הם מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה, מהנדסי מחשבים או מהנדסי תוכנה, אך היקף הפעילות הרחב שלה מביא להצטרפותם של אנשי מדע ומהנדסים מתחומים אחרים, כגון פיזיקה והנדסת מכונות.
IEEE התאגדה בארצות הברית בשנת 1963, כמיזוג בין שתי אגודות: IRE - אגודת מהנדסי רדיו, שנוסדה ב־1912, ו־AIEE - אגודת מהנדסי החשמל האמריקאית, שנוסדה ב־1884. פעילות האגודה נעשית לפי חלוקה גאוגרפית (סניף פילדלפיה, למשל) ולפי חלוקה לתחומי עניין (למשל IEEE Computer Society, העוסקת במחשבים). בשנת 2007 לאה ג'יימיסון כהינה כנשיאת הארגון והובילה מספר שינויים ארגוניים.
לאגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה יש תוכנית אסטרטגית לשנים 2020 - 2025.
פעילויות חינוכיות.
IEEE מספק הזדמנויות למידה בתחום המדעים הנדסה, מחקר וטכנולוגיה. המטרה של תוכניות חינוך IEEE היא להבטיח את הצמיחה של מיומנות וידע החשמל הקשורים למקצועות טכניים ולטפח את מחויבות הפרט להמשיך את תהליך הלמידה בין חברי IEEE, קהילות ההנדסה והמדע, ובקרב הציבור הרחב.
IEEE מציעה הזדמנויות חינוכיות כגון:
IEEE גם מסבסדים אתר שמטרתו לסייע לצעירים להבין טוב יותר מה משמעות הנדסה וכיצד הקריירה ההנדסאית יכולה להפוך לחלק מעתידם. תלמידים בגילאי 8 עד 18, הורים ומורים יכולים לחקור את האתר כדי להתכונן לקריירה של מהנדס, לשאול מומחים בנושא הנדסה שאלות, לשחק משחקים אינטראקטיביים ולחקור תוכניות לימוד. האתר גם מאפשר לסטודנטים לחפש הסמכה לתואר הנדסה בקנדה ובארצות הברית; מבקרי האתר יכולים לחפש לפי מחוז / מדינה / טריטוריה, תחום תואר, טווחי שכר הלימוד, טווחי לינה ומזון.
טוטונג (מחוז)
טוטונג הוא המחוז (דאארה) בברוניי. עיר הבירה של המחוז נקראת פקאן טוטונג, וערים גדולות נוספות במחוז הן קואלה אבנג, למונין, מליט, פננג'ונג, וטליסאי.
המחוז גובל עם הים הסיני הדרומי בצפון, מלזיה ומחוז ברוניי ומוארה במזרח, ועם מחוז בלייט במערב ובדרום.
נהר הסונג'יה טוטונג עובר במחוז זה.
ברוניי ומוארה
ברוניי ומוארה הוא המחוז (דראח) הצפוני והקטן ביותר בברוניי. עיר הבירה של מחוז זה היא בנדר סרי בגוואן, המשמשת גם כעיר הבירה של המדינה כולה. ערים גדולות נוספות במחוז כוללות את מוארה.
המחוז גובל עם הים הסיני הדרומי בצפון, מפרץ ברוניי במזרח, מחוז טוטונג במערב ומלזיה בדרום.
מספר איים במפרץ שייכים גם כן למחוז זה.
יעל בר-זוהר
טמבורונג
טמבורונג הוא המחוז (דאארה DAERAH) המזרחי ביותר בברוניי. שטחו 1,304 קמ"ר ומספר תושביו 8,852 (2011).
בירת המחוז היא באנגאר, וישוב גדול נוסף במחוז היא העיר לובה.
המחוז הוא מובלעת חלקית בתוך מלזיה מאחר שהוא מופרד כולו מברוניי, והקשר היחיד איתו מתבצע על ידי גשר סולטן חאג'י עומר עלי סייפודיאן העובר דרך מפרץ ברוניי.
המחוז גובל עם מפרץ ברוניי בצפון ומלזיה במזרח דרום ומערב.
נהר הסונג'יה טמבורונג עובר במחוז זה ונהר הסונג'יה פנדרואן יוצר את החלק המזרחי של הגבול עם מלזיה.
גזרות ת&quot;ח–ת&quot;ט
גזֵרות תַ"ח–תָ"ט או פרעות ת"ח–ת"ט הוא הכינוי המקובל במסורת היהודית לפרעות שנערכו ביהדות פולין (כיום באזורי אוקראינה המודרנית) בשנת 1648, במהלך התקוממות הקוזאקים והצמיתים שהנהיג בוגדן חמלניצקי, או "חמיל הרשע" בפי היהודים, נגד האיחוד הפולני-ליטאי. מעשי טבח ביהודי פולין, בלארוס ואוקראינה, התחוללו במשך כל תקופת המרד, שנמשך עוד שנים, וגם אחריו, במהלך מלחמת רוסיה–פולין (1654–1667) והמלחמה הצפונית הקטנה עם האימפריה השוודית שהביא להצתתן. אך החורבן הפתאומי שהומט על קהילות רבות מתחילתו באפריל-מאי 1648, אייר ה'ת"ח, עד הפסקת התקדמות הקוזאקים בנובמבר אותה שנה, כסלו ה'ת"ט, הוא המקור לשם. על פי ההיסטוריון אדם טלר: אלפים נטבחו או מתו ברעב ובמגפות, ורבים אחרים נמלטו, נמכרו לעבדות או המירו את דתם. מספר ההרוגים היהודים מידי הקוזאקים המורדים ב-1648 נאמד בין כמה אלפים ל-20,000. בכלל הסכסוכים שעברו על פולין וליטא מ-1648 ועד השבת השלום בהסכם אנדרוסובו ב-1667, מוערך שנהרגו בין 40,000 ל-50,000 יהודים בסך הכול, שנטבחו בידי הקוזאקים, הרוסים, השוודים, בעלי-בריתם, וגם בידי הפולנים, שטבחו ביהודים בחשד לשיתוף פעולה עם הפולשים.
רקע.
ב-1569, עם הקמת האיחוד הפולני-ליטאי, הועברו שטחים נרחבים באוקראינה של היום מידי הדוכסות הגדולה של ליטא לממלכת פולין. האצולה הפולנית (השלאכטה ), שנהנתה מעצמאות רבה ואף בחרה את המלך, השליטה את מרותה באזור שהיה נתון עד אז למשיסת הטטרים מחאנות קרים ("קֵדָרים" בלשון המקורות העבריים בני התקופה). בנחלות ממערב לנהר הדנייפר התיישבו רבבות שבאו מיתר חלקי האיחוד. השלאכטה, בעיקר המגנאטים הגדולים שרובם היו צאצאי האצולה המקומית, הקימו אחוזות חקלאיות עצומות וכפו חוקי צמיתות נוקשים על האיכרים הרותנים המקומיים.