על פי הטקסט ניתן ללמוד כי אזור צפון הרמה האתיופית היה מגוון אתנית וכלל בתוכו התייחסות ל"גאזה" (שבט האגזי) ל"טיגראיטס" (האזכור המוקדם ביותר של התגרים), העמים הללו נכבשו על ידי אותו מלך. מלך זה המשיך את מסעות הכיבושים דרומית לאקסום שם כבש את הבאג'ים. מוזכר עם ה"אטאגאוס" (האזכור המוקדם ביותר של האגאווים). המלך המשיך בכיבושיו ומזכיר את העמים היושבים באזור ברברה (סומלילנד של היום) ואת הכיבוש שלהם, המלך חצה את "הים האריתראי" (שמו העתיק של הים האדום) ושם כבש את אזור החוף ומשם את אזור ה"ערביטס" (ערבים) וגם את עם הקינאידוקולפיטס שהיו קימים באזור ערב הסעודית ותימן דהיום, כבש גם את הסבאים. הכתובת מסתיימת באישור של המלך שהוא הראשון שהכניע את העמים המצוינים בכתובת והקדיש את כסאו לאלים השמיים והיוונים זאוס, עשתר, נפטון וארס.
יהודים.
המלך האקסומי אשר כתב את הטקסט מזכיר גם את מסעות כיבושיו באזור הרי סאמיאן וסביבותיהם, אזור ההתיישבות המסורתי של ביתא ישראל. שני עמים אשר אפשר לזהותם עם יהודי אתיופיה מוזכרים בטקסט והם "קאלה" ו"סאמיאן". השם "קאלה" ("Kalaa") המזכיר מאוד את כינוי הגנאי "קאיילה" (גם "כאילא") ליהודי אתיופיה הוא שמו של עם שיישב באזור מישורי מערבית לעיר גונדר ונתן את שמו כנראה למישור שנקרא כיום "מישור קאלה" ויותר מאוחר היווה את הבסיס לכינוי קאיילה משום שאזור זה אוכלס ביהודים הזיהוי של ה"קאלה" כביתא ישראל הוא בעייתי מכיוון שהשם קאיילה הודבק ליהודי אתיופיה במהלך אמצע המאה ה-17 תחילת תקופת התחייה ולאחר האינקוויזיציה האתיופית ככינוי תקין לחבשים יהודים לכן לא ניתן לקבוע אם אכן עם זה מזוהה עם יהודי אתיופיה.
העם השני המוזכר בכתובת הוא עם ה"סאמיאן" ("Samene") אשר יישב בהרי סאמיאן, שם זה מזוהה לעיתים עם יהודי אתיופיה כמקום מושבם העיקרי, על פי הטקסט עם זה ישב מערבית לנהר הנילוס (ככל הנראה נהר הטקזה) באזור בו יורד שלג שמכסה את ההרים ושלג באזור כבד מאוד ואזור זה קריר ביותר, ידוע שהרי סאמיאן בעבר היו בעלי שלג, גם כיום ניתן לראות שלג בפסגות. השם עצמו "סאמיאן" הוא שם של עם שנתן את שמו להרים אלו, בשפת הגעז, טיגראינית ואמהרית משמעות המילה עצמה היא "צפון" על פי ההיסטוריון ריצ'רד פנקהרסט משמעות המילה בעבר הייתה "דרום" אך השתנתה כאשר ההרים כבר לא היו דרומית לאקסום, נראה שהפירוש לעם זה היה "צפוניים", על פי ההיסטוריון האתיופי לאפסו דלבו ה"סאמיאן" הם יהודי אתיופיה וכתובת זו היא ההתייחסות הראשונה ליהודים בקיסרות אקסום על פי מחקרו הסאמיאן הראו נוכחות לראשונה לפני שנת 300 לספירה ולפני התנצרות אקסום. יש גם השערה שהשם סאמיאן עצמו מקורו בשם שבט שמעון ויהודי אתיופיה הם הצאצאים של הסיעה שתמכה במלך אשור סנחריב ונלחמה כנגד צבאו של תרהקה מלך כוש בראשותו של שבנא הסופר הסיעה של שבנא שמנתה כ-130,000 איש משבט יהודה ומשבט שמעון בגדה במלך יהודה חזקיהו וה' החליט להעניש אותם וגנז אותם בהרי החושך שמאוד מתאימים לתיאור הרי סאמיאן. וכך ככל הנראה התרגום לשם "סאמיאן" שהחבשים התכוונו לעם אשר בא מהצפון אך זוהי רק השערה.
מאצ'בלי
מאצַ'בֶּלי (בגאורגית: მაჩაბელი) או מאצַ'בּלֶבּי ( მაჩაბლები) היה בית אצולה במעמד של תאוודי ("נסיך") שהחזיק אחוזה פיאודלית גדולה ("סָתאווַדוֹ") באזור מחוז כארתלי הפנימית (מרכז גאורגיה) של היום, ונקרא סמאצ'בלו עם שמם.
מוצא המשפחה אינו ברור לגמרי. הרשומות המסורתיות מזכירות את המשפחה כצאצאי משפחת האצולה האבחזית-גאורגית, אנצ'בדזה, שנמלטו מאבחזיה, בעקבות מרד האצילים שהחל במערב גאורגיה עם מותו של וחטנג הרביעי מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, בשנת 1446, ועליית אחיו גיאורגי השמיני לשלטון. המרד הוביל בסופו של דבר להיווסדה של ממלכת אימרתי. גרסה אחרת טוענת כי המאצ'בלים היו נצר למשפחת תאווחֶלידזֶה (თავხელიძე) שקראו לעצמם על שם הכפר בו חיו, אצָ'בֶּתי (აჩაბეთი) ליד מקור נהר הליאחווי הגדול. החל מהמאה החמש עשרה, גדלה חשיבותם והם החזיקו במספר תפקידים בולטים בחצר מלכי כארתלי. אחוזתם, סמאצ'בלו, השתרעה על חלק ניכר מאזור דרום אוסטיה של היום, ובין השנים 1470-1800 לערך, הם נהנו ממידת מה של עצמאות במסגרת ממלכת כארתלי, עד לכיבושה גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה התשע עשרה. בשנת 1850, קיבלה משפחת מאצ'בלי מהצאר הרוסי את התואר הנסיכי, קניאז.
סאמאצ'אבלו
מאצ'אבלי
מצ'בלי
מאצ'בלבי
Sublime
כלי תכנות
כלי תכנות או כלי פיתוח (באנגלית Programming tool או Software development tool) היא תוכנה או יישום מחשב בה משמשים מפתחי תוכנה על מנת ליצור או לתחזק תוכנה, לאתר באגים, או כתומכה לתוכנות ויישומים אחרים. המונח מתייחס בדרך כלל לתוכנות פשוטות יחסית אותן ניתן לשלב כדי לבצע משימה, בדומה לכך שניתן להשתמש במספר כלי עבודה כדי לתקן אובייקט פיזי.
דוגמאות לכלי תכנות.
דוגמאות לסוגים שונים של כלי תוכנה:
סביבת פיתוח משולבת.
סביבת פיתוח משולבת (Integrated Development Environment, IDE) היא תוכנת מחשב המסייעת למתכנתים לפתח תוכנות. תוכנות IDE משלבות את הפונקציות של כלי תכנות רבים בחבילת כלים אחת.
דוגמאות לתוכנות IDE:
יישום מחשב
יישום מחשב (אַפְּלִיקַצְיָה, מאנגלית: Application software), הוא סוג של תוכנת מחשב אשר מנצל את יכולות המחשב ישירות לביצוע משימות שאותן המשתמש מבקש לבצע באמצעות פלטפורמה מוגדרת.
ישומי מחשב שונים במהותם מ"תוכנות מערכת", המשמשות להפעלה ולניהול של מערכות מחשב ורשתות, ומכלי תכנות כמו מהדרים ומקשרים, בהם משתמשים כדי לתרגם ולשלב קוד מקור וספריות של תוכנת מחשב לתוך קובצי הרצה. יישומי המחשב יכולים להיות בעלי מטרה כללית (עיבוד תמלילים, דפדפני רשת, גיליון אלקטרוני, נגן מדיה וכדומה) או בעלי מטרה ספציפית (ניהול חשבונות, ניהול לוח זמנים, וכדומה).
מספר יישומי מחשב אשר נמכרים ביחד בחבילת אחת, מכונים "חבילת יישומים". Microsoft Office, ליברה אופיס, ו-IWork, אשר כל אחת מכילה מעבד תמלילים, גיליון אלקטרוני, ועוד מספר יישומים אחרים, הן דוגמאות טיפוסית לחבילות יישומים. ליישומים השונים בחבילת היישומים יש בדרך כלל ממשק משתמש אשר יהיה בעל מראה אחיד בכל התוכנות כדי להקל על המשתמש ללמוד כיצד להשתמש בכל אחד מן היישומים. לעיתים קרובות היישומים עשויים להיות בעלי יכולת לקיים אינטראקציה ביניהם בדרכים אשר יכולות להועיל למשתמש. לדוגמה, גיליון אלקטרוני יוכל להיות מוטמע בתוך מסמך של מעבד תמלילים, אף על פי שהוא נוצר ביישום גיליון אלקטרוני נפרד.
בסוגים שונים של מערכות משובצות מחשב (embedded systems), יישומי המחשב ומערכות ההפעלה בנויות בצורה כזאת שהמשתמשים לא יוכלו להבחין ביניהם - כגון תוכנות אשר משמשות להפעלת מכשירי וידאו טייפ ונגני DVD.
יישומים לטלפונים חכמים ולמחשבי לוח.
קטגוריה מוכרת של יישומים היא האפליקציות הניידות, המותקנות על גבי טלפונים חכמים ובמחשבי לוח. ניתן למצוא יישומים ייעודיים כמעט לכל מטרה, כמו במחשב שולחני ולעיתים אף יותר מכך, ביניהם דפדפני רשת, צילום ועריכה, בריאות וכושר גופני, משחקים ועוד.
יישומי מחשב
אפרים כץ
אפרים כץ (באנגלית: Ephraim Katz; 11 במרץ 1932, תל אביב – 2 באוגוסט 1992, מנהטן, ניו יורק) היה קולנוען וחוקר קולנוע ישראלי-אמריקאי, מחבר "האנציקלופדיה של הקולנוע" (1979), המהווה מקור רב ערך להיסטוריה קולנועית ומונחון קולנועי.
ביוגרפיה.
כץ נולד בתל אביב. למד משפטים וכלכלה באוניברסיטה העברית וזמן מה שימש כעיתונאי ומבקר קולנוע בישראל, בטרם היגר לארצות הברית בשנת 1959. כץ התגורר בניו יורק, למד מדע המדינה בהאנטר קולג' וקולנוע באוניברסיטת ניו יורק, ועסק בצילום סרטי תעודה לטלוויזיה עבור רשת CBS. בשנת 1960 פרסם, יחד עם קוונטין ריינולדס וצבי אלדובי את הספר "שר המוות: סיפורו של אדולף אייכמן" (Minister of Death: The Adolf Eichmann Story) שהביא לקוראים האמריקניים את סיפור תפיסתו של אדולף אייכמן.
כץ צילם סרטי תעודה רבים, אך תרומתו העיקרית לקולנוע היא חיבור "האנציקלופדיה של הקולנוע" ("The Film Encyclopedia"). אנציקלופדיה זו, שמהדורתה הראשונה יצאה לאור בשנת 1979 מהווה את אחת העבודות הביקורתיות וההיסטוריות המקיפות על הקולנוע שהופיעו בדפוס, וכוללת מידע רב, ביוגרפי, טכני ומקצועי. הספר, שהוא מעין לקסיקון הערוך על פי סדר האלף-בית, כולל ביוגרפיות מקיפות של דמויות חשובות יותר ופחות בתעשיית הקולנוע האמריקאית והעולמית, לרבות שחקנים, במאים, מפיקים, ואנשי הפקה. הספר מתעד גם את התפתחות הקולנוע במקומות שונים בעולם, וכולל הגדרות ותיאורים של תהליכים טכניים וטרמינולוגיה מקצועית. בניגוד ללקסיקונים קולנועיים אחרים, בדפוס או במדיה דיגיטלית, "האנציקלופדיה של הקולנוע" היא עבודתו של אדם יחיד, ונחשבת כספר עזר בסיסי לעוסקים בתחום. בעת פטירתו מנפחת בשנת 1992 עבד כץ על המהדורה השנייה. זו יצאה לאור בשנת 1994, והיא בעיקרה עבודתו של כץ. מהדורה שלישית, נוספת, יצאה לאור בשנת 1998, והיא כוללת עדכונים ביוגרפיים ופרטים המגיעים עד לשנת 1997, כחמש שנים לאחר פטירתו של כץ.
ניקולו זוקי
ניקולו זוקי (באיטלקית: Niccolò Zucchi, (5 בדצמבר 1586 -21 במאי 1670) היה נזיר ישועי, אסטרונום ופיזיקאי איטלקי.