רביעיית מלוס (Melos) הייתה רביעיית מיתרים גרמנית משטוטגרט שפעלה בין השנים 1965 ו-2005. שם ההרכב, "מלוס", פירושו "מוזיקה" ביוונית עתיקה (ומכאן נגזרה אף המילה "מלודיה"). חברי הרביעייה תכננו לקיים מסע הופעות פרידה בשנת 2005 כאשר הכנר הראשון, וילהלם מלכר, נפטר במפתיע לקראת יום הולדתו ה-65.
הקלטות הרביעייה.
חברי רביעיית מלוס הקליטו בחברת ההקלטות היוקרתית דויטשה גרמופון, בין היתר, את כל רביעיות המיתרים של פרנץ שוברט ושל פליקס מנדלסון וכן סט של שלושה תקליטורים ובהם רביעיות מיתרים מאת יוזף היידן. בנוסף, הקליטו את חמישיית המיתרים בדו מז'ור מאת שוברט (דויטש 956) עם מסטיסלב רוסטרופוביץ' המנגן את תפקיד הצ'לו השני.
נעמי פרלוב
נעמי פרלוב (נולדה ב-13 באוגוסט 1959) היא המנהלת האמנותית של מרכז סוזן דלל, (כתבת תנועה בשיטת ), מורה למחול מודרני, אסיסטנטית ומנהלת חזרות של הכוריאוגרף הצרפתי אנז'לאן פרלז'וקאז', המנהלת האמנותית, לצד אופיר דגן, של ה"מסלול להכשרת רקדנים" תל אביב-יפו והמייסדת והמנהלת האמנותית, לצד שרון רובינוב בידרמן, של "פירוק והרכבה- קורס מתודי למורים למחול".
ביוגרפיה.
נעמי פרלוב נולדה בשנת 1959 בקיבוץ ברור חיל, בת למירה ווינפלד, מורה לאנגלית (1933 קרקוב, פולין) ולאביה דוד פרלוב, חתן פרס ישראל לקולנוע במאי קולנוע ישראלי. לנעמי אחות תאומה, יעל פרלוב. נעמי נשואה לתולי חן - איש סאונד בקולנוע ולהם שתי בנות, נדיה וליה.
פרלוב החלה את דרכה האמנותית בעולם המוזיקה כנגנית חצוצרה וקלרינט. בגיל 14 החליטה לעזוב את הנגינה לטובת עולם המחול והחלה ללמוד ב"אולפן בת-דור" תל אביב, בית הספר המוביל למחול בניהולה של הגברת ז'נט אורדמן ובתמיכתה של הברונית בת שבע דה רוטשילד. באולפן "בת דור" זכתה בהכשרה מקצועית בבלט הקלאסי והתמקצעה בארבע טכניקות בולטות של המחול המודרני: טכניקת גרהאם, קנינגהם, הורטון ולימון שנלמדו על ידי מורים מהארץ ומחו"ל ביניהם: רודה מנס, דורינה לאור, שילה לוי, מילטון מיירס, שרה סוגיארה וויולה פארבר .
פרלוב התגייסה לצה"ל בשנת 1979 ושירתה לצד עובדות סוציאליות במשרד הביטחון במחלקה לשיקום נכי צה"ל. עם שחרורה, רקדה שנה בלהקת "בת שבע 2" בניהולו האמנותי של הכוריאוגרף פול סנסרדו.
בשנת 1980 החליטה להיחשף לטכניקות נוספות וטסה לארצות הברית ולאירופה. לאחר חצי שנה בארצות הברית, טסה לפריז שם השתקעה 8 שנים. בשנתיים הראשונות למדה ולימדה בבית הספר Schola Cantorum Paris, שבין בוגריו נמנה גם הכוריאוגרף אנז'לאן פרלז'וקאז'.
בשנת 1983 עברה ללונדון לטובת לימודי כתב התנועה של רודולף בנש, אליו התוודעה לראשונה באולפן "בת דור". פרלוב הוכשרה ב-Benesh Institute of Choreology במשך כשנתיים וסיימה לימודיה בהצטיינות Honors.
ניהול חזרות.
כדי לקבל תעודת כוריאולוגית, היה על פרלוב לבצע סטאז' עם סיום לימודי כתב התנועה. בעקבות היכרותה המוקדמת עם פריז והשפה הצרפתית צוותה לעבוד עם הקבוצה המודרנית של האופרה בפריז Groupe de recherche chorégraphique de l'Opéra de Paris.
בעקבות הצלחתה בסטאז', הוזמנה בתומו להצטרף ללהקתה של רז'ין שופינו כאסיסטנטית וככוריאולוגית. שופינו הייתה הכוריאוגרפית הבולטת בצרפת באותם ימים ועבדה רבות בשיתוף פעולה עם מעצב האופנה העולה ז'אן פול גוטייה. פרלוב עבדה לצד שופינו כ-4 שנים, עד שנת 1988, וזכתה לסייר עם הלהקה בסיבוב הופעות בינלאומי.
בשנת 1988 הוזמנה פרלוב לשמש ככוריאולוגית, אסיסטנטית ומנהלת חזרות של הכוריאוגרף האלבני-צרפתי Angelin Preljocaj. היא עבדה עם פרלז'וקאז' באופן רציף בצרפת כשנה עד 1989. באותה התקופה יצר הכוריאוגרף את יצירתו הקאנונית על המוזיקה של איגור סטרווינסקי, "כלולות" (Noces) שעסקה בטקס החתונה במסורות הבלקניות. במהלך כתיבת הפרטיטורה, החליטה לחזור לארץ להינשא ולהקים משפחה. הקשר האמנותי ההדוק שנרקם עם פרלז'וקאז' נמשך עד היום ומחזיר אותה לעבוד לסירוגין בצרפת ובישראל. פרלוב מוזמנת לשחזר את עבודותיו של פרלז'וקאז' בבתי אופרה, להקות מחול ובתי ספר ברחבי העולם כגון: Paris Opera, La Scala-Milano, Deutsche Oper Berlin, Marinsky Ballet Saint Petersburg, New York City Ballet, NDT The Hague, Royal Danish Opera Copenhagen, Royal Swedish Ballet Stockholm, Opera di Roma, Theater ,Saarbrücken,Stanislavsky Theater, Opera National de Bordeaux.
מאז חזרתה לארץ, עבדה פרלוב כמנהלת חזרות עם מספר להקות ויוצרים ישראלים. ביניהם: להקת מיומנה, עמנואל גת, מיכאל גטמן, שלומי ביטון, רועי אסף ונועה שדור.
ניהול אמנותי.
בשנת 1993 הוזמנה פרלוב להיות מנהלת החזרות של "אנסמבל בת שבע" ובין השנים 1994–1998 שימשה כמנהלת אמנותית שותפה של האנסמבל לצדו של אוהד נהרין. פרלוב סיירה יחד עם האנסבל בסיבוב הופעות באוסטריה, גרמניה, הולנד ובלגיה.
בתקופת הניהול האמנותי יזמה ואצרה פרויקט "וידאו-דאנס" שהיה לראשון מסוגו בישראל, במסגרתו נוצרו אחת לשנה סרטי "וידאו-דאנס" של רקדני האנסמבל בשיתוף פעולה עם בתי הספר לקולנוע המובילים בארץ. בעקבות פרויקט זה, הוזמנה ב-1998 להוביל אמנותית פרויקט דומה במחלקה המודרנית של הקונסרבטוריון בפריז, שם החליטה כי הסרטים יהיו בהשראת משוררים צרפתיים מהמאה העשרים. בין 1997–1999 ניהלה אמנותית פרויקט "וידאו-דאנס" לבני נוער בקורס מתא"ן, גבעת חביבה.
בין השנים 1999–2006 ניהלה אמנותית במרכז סוזן דלל את התחרות הדו-שנתית "גוונים במחול", ליוצרים ישראלים צעירים.
בשנת 2008 קיבלה את הניהול של "המסלול להכשרת רקדנים" בתל אביב-יפו מידי שלי גונן סגל, יחד עם אופיר דגן. ה"מסלול" פועל במרכז ביכורי העיתים של עיריית תל אביב-יפו ונתמך על ידי משרד התרבות. מטרת ה"מסלול" לשלב רקדנים מצטיינים בצבא בעולם המחול המקצועי בישראל ומחוצה לה. במסגרת הלימודים הדו-שנתי זוכים הרקדנים לעבוד עם מיטב המורים והכוריאוגרפים ולהופיע בכ-40 מופעים בשנה.
בשנת 2014 מונתה פרלוב למנהלת האמנותית של פרויקט "בעקבות" ביוזמת מועצת הפיס לתרבות ואמנות, המזמין כוריאוגרפים ליצור יצירות מחול בהשראת יצירות קאנוניות מהמחול הישראלי שנוצרו משנות ה-50 עד 1990 והיוו אבני יסוד משמעותיות למחול העכשווי בארץ.
משנת 2004 -2018 נעמי לימדה בסמינר הקיבוצים סטודנטים להוראה לתואר ראשון B.E.D מחול מודרני.
בשנת 2015 הקימה, לצד שרון רובינוב בידרמן את "פירוק והרכבה" - קורס מתודי למורים למחול", המעניק כלים מתודיים לבניית מערך שיעור ומערך שנתי מבסס הבנה במתן וביישום תיקונים, מעודד העמקה בתכנים מוזיקליים, מרחיב ידע על מנגנוני תנועה (משקל הגוף, כוח המשיכה) ומדגיש אפיונים אמנותיים של ניהול חזרות.
בשנת 2019 מונתה פרלוב על ידי ועדת האיתור של מרכז סוזן דלל לכהן כמנהלת האמנותית של המרכז. היא תחלוק את המשרה עם ענת פישר לבנטון, פרסומאית, לשעבר סמנכ"ל לקוחות באדלר חומסקי, שתמונה למנכ"לית שותפה ותטפל בצדדים הניהוליים־כלכליים של המרכז.
נעמי פרלוב תכהן בתפקידה כמנהלת האמנותית של מרכז סוזן דלל באופן רשמי ובמשרה מלאה בחל מספטמבר 2020.
Casus belli
ספר (מקצוע)
ספר הוא בעל מקצוע העוסק בטיפול ובעיצוב שיער.
בית העסק של הספר נקרא מספרה.
בעבר הספרים הציעו מספר תספורות פשוטות בלבד, אולם כיום ישנם ספרים הנקראים מעצבי שיער המציעים מגוון תספורות תסרוקות ועיצובים ברוח האופנה, לעיתים נספח למספרתם השם "סלון", אך מילה זו מיוחסת יותר למקום המיועד לנשים.
היסטוריה.
בעבר כלל מקצוע הספרות גם גילוח וטיפוח זקן ושפם.
כיום שירותים אלו נדירים ומצויים לעיתים במספרות בשכונות חרדיות העוסקות אף בסלסול פאות הגברים, ומספרות מיושנות בשווקים, בעקבות הפיתוחים בתחום בטיחות סכיני הגילוח הביתיים ושימוש עצמאי של הלקוחות.
רוב הספרים המקצועיים מטפלים כיום רק בשיער הראש.
גַּלָּבִים (ספרים העוסקים בגילוח) עסקו בעבר בין היתר בפעולות רפואיות כגון טיפולי שיניים שלרוב מוצו בעקירות, כמו כן הקזת דם ומילה היו חלק מקובל ובלתי נפרד מעבודת הגלב. אף כיום באזורים מסוימים במדינות העולם השלישי קיימים הגלבים.
כלי עבודה.
את הספר משמשים כלי עבודה אחדים:
ספרות (סידור שיער)
Fucking
מעצב שיער
מספרה
אחמדי-נג'אד
בית ספנסר
בית ספנסר (באנגלית: Spencer House) הוא בית אחוזה באזור סנט ג'יימס ברובע וסטמינסטר של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
היסטוריה.
המבנה הוקם ביוזמת ג'ון ספנסר, הארל הראשון מספנסר בשנת 1756. ספנסר החליט להקים בית אחוזה גדול בקרבת ארמון בית המלוכה על מנת להפגין את עושרו ומעמדו. ספנסר בחר את האדריכל ג'ון וארדי על מנת לתכנן את המבנה. וארדי תכנן מספר תוכניות אולם הוחלף בשנת 1758 על ידי ג'יימס סטיוארט ששינה את התוכניות והקים מבנה בסגנון נאו קלאסי בהשפעה יוונית.
המבנה שימש את משפחת ספנסר עד שנת 1895, שהמבנה הושכר לדוכס ממלבורו. בראשית המאה ה-20, בשנת 1910 שבו בני המשפחה להתגורר במבנה לזמן קצר, ואף שיפצו אותו בשנת 1926, אולם בשנת 1927 הושכר שוב המבנה ושימש כמועדון חברתי של נשות הצבא והצי (Ladies' Army and Navy Club) אשר פעל במקום עד שנת 1943.
במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה הוסרו מהמבנה אלמנטים עיטוריים רבים במטרה להגן עליהם.