עם התקרבות הצבא האדום לווילנה ניסו רבים מיהודי HKP להכין מקומות מסתור במבנה. ב-1 ביולי 1944 נשא פלגה נאום בפני היהודים, עובדי מחנהו, בנוכחות קצין אס אס שהיה במקום. הוא מסר להם שהוא מוצב מחדש במערב, ושלמרות בקשותיו לא אושר לו לקחת עמו את עובדיו המיומנים, אך בעוד יומיים יוסעו גם הם מערבה. הוא אמר להם: "אתם יודעים שללא ספק האס-אס הוא ארגון שמגן על פליטים." חלק מאסירי המחנה פירשו את דבריו אלה כאזהרה והתחבאו במקומות מסתור, רובם מקומות מסתור שהכינו מראש. רוב האסירים שלא הסתתרו, נלקחו על ידי האס אס ב-3 ביולי ונרצחו בפונאר. כ-250 מבין 1,250 האסירים שפלגה ניסה להגן עליהם שרדו עד הגעת הצבא האדום לווילנה. הם היגרו בין היתר לישראל, גרמניה, ארצות הברית, צרפת וקנדה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה שב פלגה לביתו בדרמשטדט. הוא נשפט בשנת 1947 כחלק מתהליך הדה-נאציפיקציה. חלק מהאנשים שהציל שהו באותה העת במחנה עקורים בשטוטגרט ומיוזמתם שלחו נציג להעיד לטובת פלגה. בית המשפט ביקש לסווג את פלגה כ"מקבל חנינה" אך פלגה דרש לקבל מעמד של "תומך הנאצים לשעבר" והאשים עצמו על כך שלא עשה מספיק לטובת היהודים.
הנצחה.
ב-2005 הכיר יד ושם בפלגה כחסיד אומות העולם. בשנת 2006 נקרא בסיס של הצבא הגרמני על שם פלגה. פרוטומה של פלגה ניצבת בחצר בית ספר בעירו, דרמשטדט. פרס על שמו, בתמיכת משרד החינוך והמדע של ליטא, מחולק לתלמידי בתי ספר בליטא שחוקרים את ההיסטוריה של יהודי ליטא.
ב-2018 שמחה יעקובוביץ' כתב סרט תיעודי על חייו של פלגה בשם "הנאצי הטוב".
קצב נייקוויסט
ג'ילט (פירושונים)
חשודה
חשודה היא מיני סדרת מתח ששודרה בערוץ 10 מה-3 בפברואר 2015 עד ה-3 במרץ 2015, בהפקת קרן הקולנוע הישראלי והמיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים של הרשות לפיתוח ירושלים והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. הסדרה עוקבת אחרי דפנה (בגילומה של מלי לוי) המתמודדת עם דרישת השוק האפור להתאבדות בעלה. הסדרה צולמה בירושלים והוצגה תחילה כסרט קולנוע בשם "התאבדות" ונכתבה על ידי בני פרדמן.
קישורים חיצוניים.
כתבות ומידע:
ביקורות:
בישול בחמה
בישול בחמה הוא מושג בהלכות בישול. בשבת מותר לבשל באמצעות חום השמש, בניגוד לבישול באמצעות אש, שאסור. בישול שלא באמצעות חום ישיר של השמש אלא על ידי בגדים שהתחממו בשמש שנוי במחלוקת בין רבי יוסי ורבן שמעון בן גמליאל כנגד חכמים במשנה ובין אמוראי ארץ ישראל ואמוראי בבל בגמרא.
מקור הדין.
מקור הדין הוא במסכת שבת:
בתלמוד הבבלי שם מבואר:
הגמרא אומרת שהבישול בחמה ובמה שהתחמם על ידה (תולדות חמה) מותר מן התורה לדברי הכל, ואילו הבישול באש או במה שהתחמם מהאש ("תולדות האש") אסור לדברי הכל. המחלוקת במשנה היא האם גוזרים שאסור (מדרבנן) לבשל בתולדות חמה עקב דמיונן לתולדות האש, שהרי מי שרואה את המבשלים בדבר שהתחמם לא יכול לדעת אם התחמם בחמה או באש ויבוא לבשל גם בתולדות האש. לדעת רבי יוסי לא גוזרים, ולכן מותר לבשל את הביצה על הבגד שהתחמם בשמש, ולדעת חכמים גוזרים, ועל כן אסור לבשל בתולדות חמה. ההלכה נפסקה כחכמים, ולכן בישול בחמה עצמה מותר לגמרי, אך בישול בתולדות חמה אסור מדרבנן.ברם המהרש״ל פסק כי מותר לבשל בחמה בגג שרתחו חמה כי שם ברור שלא מבעירים אש לפיכך המבשל שם ברור כי מהחמה הוא וכתב המגן אברהם כי אין דבריו מוכרחין
בתלמוד ירושלמי מובא כי חכמי ארץ ישראל אמרו חמה בין היא ובין תולדותיה מותר לבשל בהם בשבת וכי חכמי בבל אמרו אמנם חמה מותרת אך תולדתה אסורה
טעם ההיתר.
בביאור ההיתר לבשל בשבת בחום השמש נאמרו כמה טעמים. רש"י כתב שההיתר הוא משום שאין דרך בישול בכך.. האגלי טל ביאר בדבריו שאין כוונתו להיתר השכיח של מלאכה שלא כדרכה המבוסס על "מלאכת מחשבת", אלא שאיכות המלאכה אינה מספקת, שכן טעמו של המתבשל בחמה שונה גרוע ממה שהתבשל באש, ועל כן בישול זה אינו נחשב בישול כלל, לא רק בדיני שבת. לפי דברים אלו, יובן מדוע לא נחשב בישול בחמה לבישול גם לגבי קרבן פסח, וכן בהלכות בשר בחלב. הסבר נוסף הוא שכיון שמלאכות שבת נלמדות ממלאכת המשכן, רק בישול באש, שכמוהו היה במשכן (בו בישלו סממני צבע) נאסר, אבל לא בישול בשמש.
לפי שיטת רש"י, פוסק הרב משה פיינשטיין שכל בישול בדרך המקובלת אסור משום בישול אף אם לא היה כן במשכן. ההבדל בין שיטות אלו להלכה יהיה, לדוגמה, כאשר יש בישול בחמה שנפוץ בציבור, כמו הבישול באמצעות מכשיר מיקרוגל: אם החסרון של בישול בחמה הוא שאינו דרך בישול טובה או אינו דרך בישול רגילה, בישול בחמה שנפוץ יהיה אסור, אך אם בישול בחמה מותר משום שלא עשו כך במשכן, גם אם הוא נפוץ הוא מותר.
בתלמוד ירושלמי בואר כי טעם ההיתר הוא משום דבר שאינו מתכוון שהואיל ואין איסור מצד בישול בתולדת חמה ולא עושה פעולה אסורה מתירים רבי יוסי ורבן שמעון משום שסוברים דבר שאינו מתכוון מותר ככתוב ״ שנייא היא שהוא עושה חריץ. אילו אמר בקמח יאות.״ אבל במקום שלא עושה חריץ במתכוון ואינו עושה שום פעולה אסורה מותר
יישומים בימינו.
השימוש בדוד שמש בשבת מבוסס על חימום בחמה, ועל כן יש שסברו שהשימוש בו מותר בשבת על בסיס הלכת בישול בחמה. אף על פי כן, פוסקים רבים כתבו שאין להשתמש במים שהתחממו בו בשבת, מכמה טעמים:
על בסיס ההיתר של בישול בחמה, יש שכתבו שכל בישול שאיננו מבוסס על אש או דומיה אסור מדרבנן ולא מדאורייתא, לדוגמה: חימום במיקרוגל שכן במשכן לא הייתה דרך הבישול במיקרוגל. מובן שדין זה תקף רק במקרים בהם אין בעצם הפעלת המכשיר איסורי שבת אחרים מלבד מלאכת מבשל.
בהלכות בשר בחלב.
בשו"ת רב פעלים כתב שלכאורה הוא קל וחומר, ואם בשבת שהוא איסור סקילה התירו לבשל בחמה, בוודאי יהיה מותר (מדאורייתא, ולא מדרבנן) לבשל בחמה בשר בחלב שהוא איסור לאו, והביא שכן כתב הפרי חדש שאם בישל בחמי טבריה אינו אסור מן התורה. והגר"א כתב "כל שע"י האור הוא דרך בישול", כלומר, שדרך בישול בשר בחלב הוא רק על ידי האש, אבל בחמה זה לא בישול.
רבקה טיקטינר
איסר קלונסקי
הרב איסר קלונסקי (נולד בשנת ה'תרצ"ט, 1939) הוא רב ציוני דתי, מרבני "תקומה". מעורכי כתביו של רבו הרב צבי יהודה קוק ורבה של שכונת גבעת מרדכי בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, למשפחה ירושלמית ותיקה, ונקרא על שם סבו ישראל איסר לעווי-לוין. מצד אביו הוא ממשפחה בעלת שורשים חב"דיים, סבו לוי אליעזר קלונסקי היה מנכבדי קהילת חב"ד בחברון. הוא למד בבית הספר היסודי "לדוגמה" בעיר, למד שנתיים בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה והשלים את לימודיו התיכוניים בבית ספר לדוגמה שליד סמינר המזרחי בירושלים. היה פעיל בבני עקיבא, בהדרכה ובהנהלה, וחבר גרעין "אמונים" של בני-עקיבא.
את שירותו הצבאי עשה בנח"ל בגדוד 50, ובסיירת שקד. במלחמת ששת הימים לחם בסיירת של חטיבת ירושלים והשתתף בכיבוש ארמון הנציב, בית לחם, כפר עציון וחברון. עם גמר השירות הצבאי התחיל ללמוד בישיבה גבוהה, שנה אחת בישיבת כרם ביבנה וכעשר שנים בישיבת מרכז הרב. עם תום לימודיו נסמך לרבנות בידי הרב סלמן חוגי עבודי, הרב אברהם דוד רוזנטל, הרב יצחק אריאלי, הרב אברהם שפירא והרב שלמה גורן.
למד באופן אקסטרני לתעודת הוראה, נבחן לתעודת הוראה וקיבל תואר אקויולֶנְטי לתואר ד"ר.
נבחר לשמש בתור רב שכונת גבעת מרדכי. במקביל לעבודת הרבנות למד בכולל האידרא מספר שנים ולימד במוסדות שונים המזוהים עם הציונות הדתית, בהם: ישיבת המאירי, ישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת נתיב מאיר, מדרשית נעם ואולפנת צביה ירושלים, אותה הקים ביחד עם חבריו. אולפנה זו התפתחה לרשת גדולה של אולפנות ברחבי הארץ ומספר ישיבות תיכוניות והרב קלונסקי נבחר לעמוד בראשות העמותה ומשמש כראש ההנהלה באופן פעיל.
במשך שנים שירת בשירות מילואים בצה"ל, בסיירת של חטיבת ירושלים, במסגרתה השתתף במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. עבר לרבנות הצבאית ושימש כרב חטיבה במשך עשר שנים.
היה פעיל בתנועת "גוש אמונים". במהלך המאבק נגד נסיגת צה"ל מסיני, שימש כרב בחצר אדר שבפתחת רפיח, שימש כאב"ד בעיר פראג, במסגרת סיועו לקהילת פראג, אחרי מותו של הרב עוזי קלכהיים שהיה ממסייעי ההקמה המחודשת של קהילה זו, עם נפילת מסך הברזל.
במשך שש שנים ניהל ברבנות הראשית לישראל את תחום הכשרות הארצית בזמן כהונת הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, תחתיו התקדם מאוד מצב הכשרות של הרבנות.
הוא התבקש על ידי הרב צבי יהודה קוק לערוך את ספריו. יחד עם הרב חיים שטיינר, הוציאו יחדיו את הספרים "אור לנתיבתי" מכתב ידו של הרב, וכן את הספר "לזכרו" - של הרב צבי יהודה. גם כתבים של הרב אברהם יצחק הכהן קוק עצמו נערכו על ידו לדפוס וחלקם נדפסו בש"ס השלם של הוצאת פרדס.
כמו כן פעל להוצאה לאור של כתבי היד של חותנו של הרב קוק, האדר"ת. ביניהם: "יקר האדרת" (כעורך) וכן "תפילת דוד", ביאור האדר"ת והערותיו על סידור התפילה (כמו"ל, בעריכת הרב אברהם קוסמן), ושו"ת "מענה אליהו".
כתב עם הרב חיים שטיינר את החוברת 'ארץ צבי' (ירושלים תשמ"ג) ואת החוברת 'הקול קול יעקב' - על הלכות תפילה. החוברת נבדקה והוערה על ידי הרב שלמה זלמן אוירבך ושימשה מאוחר יותר כאחד המקורות לספר 'הליכות שלמה'.
חבר ברבני תורת הארץ הטובה.
חיים אישיים.
נשוי לחנה (לבית פוקס) ולהם חמישה ילדים ונכדים.
רבקה מטיקטין
טראקס
טראקס (באנגלית: Terrax) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "Fantastic Four #211" מאוקטובר 1979 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר ג'ון ביירן.