הצוות האנושי מסכים לכרות ברית עם המגניקים אולם עד מהרה הוא מתפצל לשני מחנות, כאשר חלק מבני האדם יוצרים קשר עם הטרקורים וכורתים אתם ברית. מכאן עלילת הסדרה מתרכזת בניסיונות הטרקורים לגנוב את "לב המחשב", סוג של מחשב בעל בינה מלאכותית, מהמגניקים כדי להפעיל את ה"טראסטאר", ספינת חלל חדשנית שנבנתה על ידם והייתה אמורה להיות המפתח להבסת המגניקים ושכדי להפעילה הם זקוקים ללב המחשב.
בפרקי הסדרה האחרונים הטרקורים מצליחים לגנוב את לב המחשב ולהפעיל את הטראסטאר, אולם בסופו של דבר מובסים על ידי המגניקים ונינטש על אסטרואיד שומם כאשר ספינת החלל שלהם מתרסקת בה. המגניקים חוזרים לסקאלור במטרה להתחיל לשקמה יחד עם בעלי בריתם האנושיים שמחליטים להישאר על פני הכוכב ולעזור במלאכת השיקום.
בית הדין הבינלאומי הפלילי
איסידור לאזאר
איזידור לאזאר
המשפט (כתב עת)
המשפט הוא כתב עת משפטי היוצא לאור על ידי בית הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל. הגיליון המודפס של כתב העת יוצא לאור פעמיים בשנה, ולצדו מתפרסמים באופן שוטף מאמרים בכתב העת המקוון "המשפט ברשת - זכויות אדם".
בכתב העת מתפרסמים מאמרים אקדמיים בכל תחומי המשפט. המאמרים מתקבלים לפרסום לאחר הליך שיפוט אנונימי, כמקובל בכתבי עת מדעיים, ולאחר עבודת עריכה. כמו כן מופיעות בו סקירות של התפתחויות משפטיות (כגון פסקי דין והצעות חוק) וסקירות ספרים. פעמים רבות מתמקד הגיליון בנושא אחד שנסקר בהרחבה. גיליון 22 מיולי 2006, למשל, התמקד בנושא זכויות הילד, וגיליון טו(1) הוא סימפוזיון העוסק בפרופסיה המשפטית. וגיליון כד, ממאי 2017, עסק בנושא "שופטים ושפיטה"
היסטוריה.
כתב העת נוסד בחודש פברואר 1992, על ידי פרופ' דניאל פרידמן, זמן קצר לאחר פתיחתו של בית הספר למשפטים. משנת 1992 ועד 2010 "המשפט" הופיע בשני פורמטים: בחוברות שצורפו פעמיים בשנה לעיתון "הארץ", ואשר מוספרו בספרות (בסך הכול ראו אור 27 חוברות) ובכרך שנתי, שמוספר באמצעות אותיות. בדרך כלל הכרך כלל את מאמרי שני הגיליונות שפורסמו במהלך השנה – לעיתים מזומנות בגרסה מורחבת ומעודכנת, וכן מאמרים נוספים שלא נכללו בחוברות. כיום כתב העת רואה אור בפורמט אחיד, פעם עד פעמיים בשנה.
מערכת כתב העת.
עורכת כתב העת הנוכחית היא ד"ר לימור זר-גוטמן, ועורכי המשנה הם סתיו פינטו ושיראל כהן. העורך הוא איש סגל בית הספר. עורכי המשנה הם סטודנטים הלומדים בבית הספר למשפטים, אשר הצטיינו בעבודתם כחברי מערכת.
עורכי כתב העת "המשפט" הקודמים.
ד"ר רענן הר-זהב (כרכים א-ה); פרופ' יובל שני (כרכים ו-ח); פרופ' חיים זנדברג (כרך ט); פרופ' יורם רבין (גיליון 20); ד"ר אורית פישמן אפורי (כרך י); ד"ר נילי קרקו-אייל (כרכים יא-יג); ד"ר צבי טריגר (כרכים טו-טז); ד"ר יוסי נחושתן (כרכים יז-יט); ד"ר לימור זר-גוטמן (מכהנת מכרך כ עד היום).
חברי מערכת.
במערכת כתב העת נמנים כיום 20 חברים. חברי המערכת ועורכי המשנה של כתב העת, הם סטודנטים מצטיינים הלומדים בבית הספר למשפטים ע"ש חיים שטריקס, ואחראים על כל היבטי המערכת. החל בהערכה אקדמית של מאמרים ואישור פרסומם, דרך עריכה מהותית שבמסגרתה מוצעים לכותב המלצות לשיפור מאמרו, וכלה בהבאתם לדפוס. הכשרת חברי המערכת לתפקיד כוללת הדרכות מהותיות, טכניות ולשוניות, המקנות ידע בעריכת מאמרים אקדמיים. המשך ההכשרה מתבצע תוך כדי עבודה על מאמרים ובהדרכות סדירות בשנת הלימודים, שבסגרתן מציגים חברי המערכת את המאמר עליו עבדו למערכת כתב העת.
חברי המערכת נבחרים בתום שנת הלימודים הראשונה בבית הספר למשפטים. החברות בכתב העת היא לשנתיים, שנים ב-ג ללימודי המשפטים.
עבודת חבר המערכת מורכבת משלושה חלקים:
כתב העת המקוון "המשפט ברשת: זכויות אדם".
"המשפט" ברשת: זכויות אדם הוא כתב עת משפטי מקוון המשותף לכתב העת "המשפט" ולקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא. כתב העת מתמקד בכתיבה אקדמית על זכויות אדם, בדיסציפלינות שונות. העורכת הראשית של כתב העת היא פרופ' ארנה בן-נפתלי. עורך מבזקי הארות הפסיקה הוא עו"ד אלעד שרעבי.
כתב העת המקוון מכיל שני פורומים: פורום "מבזקי הארות פסיקה" ופורום "הכנסת אורחים".
מלחמת אבחזיה (1998)
מלחמת אבחזיה של מאי 1998 התרחשה במחוז גאלי שבאבחזיה לאחר שהטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה והקיפאון בשיחות השלום בין גאורגיה לאבחזיה, גרם למרד כנגד הממשל הבדלני של אבחזיה. המלחמה נקראת לעיתים מלחמת ששת הימים האבחזית, אף על פי שנמשכה בפועל שבעה ימים.
רקע.
בשיא מלחמת אבחזיה (1992-1993) הייתה האוכלוסייה הגאורגית באבחזיה נתונה לתהליך של טיהור אתני, שאותו ביצעו מיליציות אבחזיות ובעלות בריתן מהרפובליקות של צפון הקווקז. עד לנובמבר 1993, נשלט רוב מחוז גאלי, מחוז אבחזי הגובל בגאורגיה גופא, על ידי הבדלנים האבחזים, להוציא מספר מובלעות מנותקות, שפונו על ידי הכוחות הגאורגים.
בהתאם להסכם הפסקת האש משנת 1994, שנעשה בתיווך הרוסים, חזרו כ- 40,000-60,000 גאורגים לביתם במחוז גאלי. הפליטים חזרו לביתם ללא ערובות כלשהם לביטחונם. אולם 12 הקילומטרים, המפורזים על פי ההסכם, בתוך שטח המחוז היוו ערובה מסוימת לביטחונם, שהרי צבא אבחזיה לא יכל להתקרב למקום. מצד שני פעלה במקום משטרת אבחזיה. עם חתימת ההסכם החלו שיחות שלום בין אבחזיה לגאורגיה שהתנהלו בתיווך הרוסים. במשך חמש השנים שבהן התנהלו השיחות הן לא הניבו תוצאות כלשהן ועוררו תסיסה בקרב הפליטים שטרם חזרו לביתם. התארגנויות מקומיות של גאורגים, שדאגו לביטחונם של הגאורגים השבים לביתם והאוכלוסייה המקומית יצרה את הבסיס להיווצרות מיליציות גאורגיות מקומיות.
התקפות גרילה ספורדיות.
התסכול על חמש שנות שיחות השלום העקרות בין גאורגיה לאבחזיה, וחוסר הביטחון האישי ששרר במחוז גאלי באותה תקופה הביאו להתארגנויות של קבוצות גרילה קטנות שהיו חמושות בנשק קל. בשנת 1996/1997 נוסדה קבוצת הגרילה הלגיון הלבן, שמיום היווסדו החלה בפעולות לערעור השלטון הבדלני של אבחזיה. זמן קצר לאחר מכן נוסדה קבוצת גרילה נוספת בשם אחי היער.
הממשל הבדלני של אבחזיה טען כי הלגיון הלבן נתמך על ידי ממשלת גאורגיה, מה שהיה הפרה של הסכם הפסקת האש משנת 1994. הטענה נראית סבירה בהתחשב בעובדה כי המחוז, המאוכלס ברובו בגאורגים, היה אחד מנקודות המחלוקת בין הצדדים, והעובדה כי למחוז ולגאורגיה גופא היה גבול משותף שהקל על סיוע לכוחות הגרילה. מכל מקום ברור כי כוחות הגרילה זכו לאהדה והבנה בצד הגאורגי. יחד עם זאת, הטענה הוכחשה על ידי הממשלה הגאורגית והלגיון הלבן כאחד. והקשר ביניהם לא הוכח. הממשלה האבחזית הגולה שישבה בטביליסי, ונקראה באותם ימים מועצת השרים של אבחזיה, תמכה בגלוי בכוחות הגרילה הגאורגיים והאיצה בממשלה הגאורגית לעשות כמוה.
התקפות כוחות הגרילה כוונו כנגד השלטון הבדלני באבחזיה ומוסדותיה, וכן כנגד החיילים הרוסים מכוח שמירת השלום הרוסי באבחזיה, שלטענתם צידדו בבדלנים האבחזים. עם הזמן התחזקו כוחות הגרילה כאשר אבחזיה הבדלנית התדרדרה, הפכה להיות מבודדת, התרוששה ושקעה בפשע.
עד אפריל-מאי 1998, הרגישו, אנשי הגרילה הגאורגים והממשלה האבחזית הגולה, מספיק בטוחים כדי לבצע פעולות סמליות המציינות כי הסמכות השיפוטית הגאורגית נמתחת לתוך מחוז גאלי. הפעולות האלה כללו: הנפת דגלי גאורגיה בכפרים המאוכלסים בגאורגים, הפצה גלויה של סיוע הומניטרי וארגון ביקור מתוקשר של שני חברי פרלמנט שנבחרו מהאזור. הממשל האבחזי איבד למעשה, בסופו של דבר, את השליטה על מחוז גאלי. בהתקפה הכבדה ביותר, שנערכה ב-18 במאי של אותה שנה, פשטו כוחות גרילה גאורגיים על תחנה של מיליציה אבחזית בכפר רפי והרגו 17 אנשי מיליציה אבחזים.
"מלחמת ששת הימים".
הממשל הבדלני של אבחזיה חדל להבליג על התגרויות אנשי הגרילה. ב-20 במאי 1998, נכנס כוח גדול של הצבא אבחזי למחוז גאלי, בתגובה לאחת מפעולות אנשי הגרילה. המטרה הייתה להכות בכוחות הגרילה ובבסיסם במחוז גאלי. הכוח כלל 1,500 חיילים עם טנקים (T-55 ו-T-72) ונגמ"שים ומערכות ארטילריה 122 מ"מ. כוחות הגרילה הגאורגים היו חמושים בתת מקלעים, מכונות ירייה ומטולי רימונים. כוחות הגרילה הגאורגיים החלו במלחמת חפירות שנועדה להגן על הכפרים הגאורגים. הקרבות הקשים ביותר היו ליד הכפרים חוּמוּסחוּרי, בָּרֶ'בּי, סידָה וסָבֶּרייוֹ.
הממשלה הגאורגית נאלצה לבחור באחת מבין שתי ברירות: להתערב במלחמה לטובת אנשי הגרילה או לצפות מהצד בכוחות הלא שווים שנלחמו. בסופו של דבר עשתה הממשלה הגאורגית משהו באמצע. הכוחות הגאורגים חצו את הגבול ביחידות קטנות בטענה של עזרה בפינוי אזרחים, אולם הסיגו את כוחותיהם במהירות.
עד ל-26 במאי של אותה שנה השתלטו הכוחות האבחזים כמעט על כל שטח מחוז גאלי, הביסו את כוחות הגרילה. גל חדש של פליטים נוצר כשכמעט כל האוכלוסייה הגאורגית נמלטה מהמחוז.
ב-25 במאי הגיעו המשלחות הגאורגית והאבחזית להסכמה בגגרה, על הפסקת אש. הצדדים הסכימו על השגת כוחותיהם ממחוז גאלי החל מה-26 במאי בשעה 6:00 בבוקר. משלחת מיוחדת שהורכבה מנציגי האו"ם וארגונים בינלאומיים אחרים מונו על הפיקוח על הפסקת האש.
אבדות.