במהלך שנים אלו גברה הפופולריות של המשחק ברחבי המדינה, וקבוצות בלגיות ראשונות קמו לצד קבוצות בריטיות במדינה. ב-1 בספטמבר 1895 התאחדות הכדורגל הבלגית הוקמה באופן רשמי. ההתאחדות הייתה מהגופים המייסדים של התאחדות הכדורגל העולמית פיפ"א בשנת 1904.
בשנת 1948 ייסדה ההתאחדות בית ספר למאמנים וכן ייסדה ועדה רפואית ראשונה לארגון. שש שנים אחר כך, ב-1954, נוספה ההתאחדות לגופים המייסדים של התאחדות הכדורגל האירופית אופ"א.
בשנת 1972 ארגנה וניהלה ההתאחדות את טורניר יורו 1972 שהתקיים במדינה. בלגיה המארחת סיימה את הטורניר במקום השלישי. הייתה זו תחילתה של תקופה מצוינת לכדורגל הבלגי, כשבשנת 1976 זכתה אנדרלכט בגביע אירופה למחזיקות גביע, התואר האירופי הראשון בו זוכה קבוצה בלגית, ושחזרה את ההישג שנתיים מאוחר יותר. הנבחרת הבלגית גם היא רשמה את הישג השיא שלה באותן שנים, כשסיימה במקום השני בטורניר יורו 1980.
ב-1985 נערך גמר גביע אירופה לאלופות בין ליברפול ליובנטוס באצטדיון הייזל (כיום אצטדיון המלך בודואן) בבריסל. משחק זה זכור עקב אסון הייזל, שגבה את חייהם של 39 אנשים במשחק. על אף שהתאחדות הכדורגל לא נשאה באחריות ישירה לאירועים, בעקבות חקירתם התפטר נשיא ההתאחדות כשנתיים מאוחר יותר. ב-4 ביוני 1989 חנכה ההתאחדות סמוך לאצטדיון הייזל את בניינה הנוכחי.
במונדיאל 1986, שהתקיים במקסיקו, בו השיגה נבחרת בלגיה את הישגה הטוב ביותר בתולדות המפעל - העפלה לחצי הגמר, נחשפו הצוות המקצועי והמנהלים של הנבחרת לעוני הרב השורר באזור, והחלו בפרויקט הומניטרי הנקרא "Accion Diablos rojos Casa Hogar", המעניק לצעירים מקומיים חינוך ומקום נוח ומזמין. על פעילות זו, ביוזמת ההתאחדות ובמימונה, זכתה ההתאחדות לפרס המשחק ההוגן של פיפ"א לשנת 1992.
ב-1995, כתוצאה מפסיקה בית הדין האירופי לצדק, חוקק חוק בוסמן, ששינה כליל את פני הכדורגל המקצועני באירופה. החוק נגע להעברות חופשיות של שחקנים לאחר תום חוזיהם, וכן למניעת הגבלת מספר השחקנים הלא מקומיים בקבוצות המקצועניות באירופה. החוק נקבע לאחר שז'אן-מארק בוסמן הבלגי, קשרה של RFC ליאז' מליגת העל הבלגית, רצה לעבור לקבוצה צרפתית עם תום חוזהו, אך זו לא הסכימה לשלם את הסכומים שדרשה קבוצתו. בין הנתבעות, בנוסף לקבוצה הבלגית ולאופ"א, הייתה גם התאחדות הכדורגל הבלגית. ב-15 בדצמבר פסק בית הדין אירופי לטובת בוסמן ונגד הנתבעות, וחייב את מוסדות הכדורגל ביבשת לבטל את התקנות הלא חוקיות.
בשנת 2000 ארגנה ההתאחדות, בצוותא עם התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, את טורניר יורו 2000. הנבחרת הבלגית אמנם הודחה בסיבוב הראשון, אך הטורניר אורגן ונוהל בהצלחה, ובעקבות הרווחים מהטורניר שנאמדו בכ-10 מיליון אירו, הוחלט להקים מרכז לפיתוח שחקנים צעירים.
פעילות.
התאחדות הכדורגל הבלגית אחראית לארגון וניהול כל טורנירי הכדורגל במדינה, הכוללים את המפעלים הבאים:
כמו כן אחראית ההתאחדות לארגון וניהול כל נבחרות הכדורגל בבלגיה, הכוללות את הנבחרת הבוגרת, הנבחרת הצעירה, נבחרת הנשים ושאר הנבחרות בשכבות הגיל השונות הנוטלות חלק בטורנירים המאורגנים על ידי פיפ"א ואופ"א.
התאחדות הכדורגל הבלגית
פנילאפרין
פנילאפרין (Phenylephrine) הוא אגוניסט אלפא-1-אדרנרגי. משמש בעיקר להפחתת גודש באף, אך גם עבור הרחבת אישונים והעלאת לחץ דם.
שימושים קליניים.
פנילאפרין משמש עבור הפחתת גודש, ונמכר כתרופה אוראלית או כתרסיס לאף. זהו מרכיב נפוץ בתרופות הנמכרות נגד גודש באף.
פנילאפרין משמשת כתחליף לתרופה פסאודפרדרין שמכירתה אינה חוקית במדינות מסוימות כיוון ששימשה לייצור לא חוקי של מתאמפטמין, אך בישראל נמכרת במגוון תכשירים לייבוש אף (נגד נזלת, נגד שיעול), כגון אפלפי, היסטאפד, היסטאדקס, סינופד ורבות אחרות.
פנילאפרין משמש גם כחומר פעיל בתרופות שונות לטיפול בטחורים, הנגרמים על ידי צבירים גדולים של דם על פני פי הטבעת. כיוון שפנילאפרין גורם לווזוקונסטריקציה (היצרות כלי דם), כלי הדם באזור פי הטבעת מוצרים וכך מופחת הכאב שנגרם בעקבות הטחורים.
שימוש נוסף של פנילאפרין הוא עבור הרחבת אישונים בבדיקות עיניים ובניתוחי עיניים. גלאוקומה צרת-זווית היא התווית נגד לשימוש בתרופה זו.
פנילאפרין נמצא בשימוש כווזופרסור להעלאת לחץ דם בחולים לא יציבים עם תת-לחץ דם, בייחוד כזה שנגרם בעקבות הלם ספטי.
תופעות לוואי.
תופעת הלוואי העיקרית של התרופה היא יתר לחץ דם. לפיכך, היא לא תומלץ לשימוש בחולים עם לחץ דם גבוה. תסמינים של הגדלה שפירה של הערמונית (קושי בהטלת שתן ואף אצירת שתן) יכולים להחמיר בעקבות השימוש בתרופה. תרופה זו אינה ניתנת לחולים עם היסטוריה של חרדה או התקפי בהלה, או כאלה הנוטלים תרופות נוגדות פרכוסים לאפילפסיה. האינטראקציה עם התרופה עלולה לגרום להתקפים.
השימוש בתרופה זו יכול לגרום להגברת קצב הלב (טכיקרדיה). תופעת לוואי שכיחה במתן תרופה זו דרך IV הוא רפלקס קושינג.
ג'ובאני בטיסטה גראציולי
גובאני בטיסטה גראציולי (באיטלקית: Giovanni Battista Grazioli; 6 ביולי 1746 - 6 בפברואר 1820) היה מלחין איטלקי מן התקופה הקלאסית, בן תקופתו של מוצרט.
ביוגרפיה.
גראציולי נולד בווילאוטרו די גארניאנו. הוא עבר לוונציה, שם היה תלמידו של פרדיננדו ברטוני, נגן עוגב בקפלה של בזיליקת סן מרקו. ב-2 במרץ 1781 יצא ברטוני לחופשה של שנתיים וגראציולי מילא את מקומו. ב-28 במאי 1782, עם מותו של דומניקו ברטוני, נגן העוגב השני, תפס גראציולי את מקומו. במשרתו זו נשאר עד 1785, אז הלך בלדאסארה גאלופי לעולמו וגראציולי היה לנגן העוגב הראשון. בסביבות 1780 יצאו לאור בדפוס 12 סונאטות שלו לצ'מבלו ו-6 סונאטות לצ'מבלו עם כינור אובליגטו. נוסף לסונאטות לצ'מבלו, הניח אחריו גראציולי כ-400 יצירות, כמעט כולן שמורות בוונציה. ידוע בוודאות, שכתב מוזיקה ליטורגית לשימוש הקאפלה וייתכן שחלק ממוזיקת הקודש שלו נכתבה בהזמנה.
גראציולי מת ממחלת השחפת ב-1820 בוונציה. בכפר הולדתו, וילאווטרו, נשמר הבית שבו נולד, ברחוב הקרוי כיום על שמו. שלט הנצחה מתנוססת על הבית.
ספקטר
ספקטר (באנגלית: Spectre) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי שיצא לאקרנים ב-2015 מסוגת פעולה שהפך לשובר קופות, והוא ה-24 בסדרת סרטי ג'יימס בונד. דניאל קרייג שב לגלם בפעם הרביעית את דמותו של ג'יימס בונד, ואיתו מככבים בסרט כריסטוף ואלץ כארנסט סטאברו בלופלד, רייף פיינס, נעמי האריס, מוניקה בלוצ'י, לאה סדו ודייב בטיסטה. הסרט, שמתאר את ארגון הפשע "ספקטר", הוא סרט בונד הראשון שמציג את הארגון לאחר הופעת הארגון לאחרונה בסרט "יהלומים לנצח" (1971). סם סמית' מבצע את שיר הנושא, "כתובת על הקיר" ("Writing's on the Wall"), והיה הזמר הגברי הראשון שביצע את שיר הנושא של סרט ג'יימס בונד מאז שהסדרה הושקה מחדש עם "קזינו רויאל". שיר הנושא זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
בדומה לקודמו, הסרט בוים על ידי סם מנדס, וברחבי העולם ובישראל הוא הוקרן גם בגרסת IMAX. עם תקציב של כ-300 מיליון דולר, הסרט נחשב לאחד הסרטים היקרים ביותר בהיסטוריה של הקולנוע. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, גרף 73 מיליון דולרים בסוף השבוע הראשון להקרנתו בקולנוע והפך לסרט השני המצליח ביותר בסדרת סרטי ג'יימס בונד, משלא הצליח להתעלות על הישגו של קודמו, שגרף 88.4 מיליון דולרים בסוף השבוע הראשון להקרנתו. בסך הכל גרף הסרט 880 מיליון דולר.
רקע.
שם הסרט "Spectre" (ראשי תיבות של SPecial Executive for Counter-intelligence, Terrorism, Revenge and Extortion = הנהלה מיוחדת למודיעין נגדי, טרור, נקמה וסחיטה) מתכתב עם ארגון הטרור הבינלאומי הבדיוני שיצר מחבר ג'יימס בונד, איאן פלמינג, בסדרת הספרים (לראשונה בכדור הרעם) ואוזכר בכמה מסרטי הסדרה בשנות ה-60.
על פי המחבר, הארגון, אשר מוגדר כא-פוליטי, החל את דרכו כקבוצה קטנה של טרוריסטים שהלכה וצברה עוצמה בינלאומית, שבשיאה מיקמה את המפקדה שלה על אי בודד. מנהיג הארגון היה הנבל המפורסם ביותר בתולדות הסדרה, ארנסט בלופלד, שהתמודד מול בונד במהלך שישה סרטים שונים החל ב"מרוסיה באהבה" ועד "לעינייך בלבד". על פי פרסומים שונים שהופצו בשלבי ההפקה המוקדמים, דמותו של כריסטוף ואלץ (שנקרא פרנץ אוברהאוזר) היא בעצם דמותו של בלופלד עצמו, אויבו המושבע של בונד.
תקציר העלילה.
במהלך משימה במקסיקו סיטי אותה מבצע ג'יימס בונד בהוראתה הלא-רשמית של M הקודמת, הוא הורג שני אנשים ומונע פיצוץ באצטדיון העיר. בעודו עושה כן, הבניין שבו הוא נמצא מתפוצץ וקורס בעוד בונד יוצא למרדף אחר מרקו סקיארה, מתנקש ששרד את הפיצוץ. סקיארה מצליח לעלות על מסוק אך בונד קופץ על המסוק ולאחר מאבק משליך את סקיארה והטייס מהמסוק תוך שהוא מצליח לגנוב טבעת שסקיארה ענד לאצבעו ובה סמל תמנון פרוש זרועות. בשובו ללונדון, בונד מקבל הוראה על ידי M הנוכחי לחדול מפעילות ביון בשטח, בעוד M עצמו מתמודד במאבק פוליטי מול C, ראש שירות הביון המשולב, המנסה להוביל מהלך לאיחוד סוכנות הביון MI6 עם שירות הביטחון MI5, כשבנוסף, C משוכנע כי יש ליצור את 'תשע העיניים', הסכם לשיתוף פעולה מודיעיני בין 9 מדינות ובכך לסגור את אגף "00" בתהליך, אגף של סוכנים בעלי רישיון להרוג, ביניהם משרת ג'יימס בונד.