קונצ'רטו לבסון עם תזמורת (1954)
קונצ'רטו לכינור עם תזמורת:
קונצ'רטי בולטות לפסנתר:
יצירות בולטות לפסנתר בליווי ווקלי.
רומנסות:
שירים:
הצגות תיאטרון בולטות.
בתיאטרון מרג'נישווילי: "שלושה שמנים" (לפי סיפור מאת יורי אולשה), "שיר על אַרסֵנַה" (לפי פואמה עממית), "האירו לנו, כוכבים!" (לפי המחזה מאת איוון מיקיטנקו) (שלושתן בשנת 1931); "הרחוק" (לפי המחזה מאת אלכסנדר אפינוגנוב), "העצים מתים בעמידה" (1957, לפי המחזה מאת אלחנדרו קסונה), "קיסר וקלאופטרה" (1960, לפי המחזה מאת ג'ורג' ברנרד שו)
בתיאטרון רוסתוולי: "אולקו דונדיץ'" (1942, לפי המחזה מאת מ' כץ ואלכסנדר רז'שבסקי), "גיבורי קרצניסי" (1943, לפי המחזה מאת סַנדרוֹ שַנשיאשווילי), "סיראנו דה ברז'ראק" (1944, לפי המחזה מאת אדמון רוסטאן), "המלך ליר" (1948, לפי המחזה מאת ויליאם שייקספיר), "הצעד הראשון" (1948, לפי הרומן מאת גיוֹרגי צֵרֵתֵלי)
סרטי קולנוע בולטים.
"אַרשַאוּלַה" (1935 - הסרט המדבר הגאורגי הראשון), "פרומתאוס" (1936, בשיתוף המלחין פ' טולסטיאקוב), "גן העדן האבוד" (1937), "מולדת" (1939), "בהרים השחורים" (1941 - סרט קצר), "להבות קולכתי" (1941), "יאן הבלתי-לכיד" (1942 "גיוֹרגי סאקדזֵה" (1943-1942 - סרט בן שני פרקים, בשיתוף עם המלחין האזרי הוזייר הג'יבקוב), "הוא עוד יחזור" (1943), "מלחוב קורגן" (1944 - סרט רוסי), "המגן של ג'וּרר'אי" (1944), "דוד גורמישווילי" (1946), "הקשר" (1946), "כובשי הפסגות" (1952 - בשיתוף עם המלחין ר' גַבּיצ'ווַדזֵה), "הם ירדו מההר" (1954), "הממלוכי" (1958).
פאול האוסר
פאול "פאפא" האוסר (גרמנית: Paul "Papa" Hausser ;7 באוקטובר 1880 - 21 בדצמבר 1972) היה קצין בכיר בצבא הקיסרות הגרמנית, הגיע לדרגת גנרל-לויטננט ברייכסווהר. לאחר שפרש מצבא גרמניה הוא נהפך ל"אב" (ומכאן כינויו "פאפא") הוואפן אס אס והיה ממנהיגיו הבולטים. הוא נלחם הן בחזית המערבית והן בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, נפצע פעמיים בקרבות ואיבד את עינו בפציעה הראשונה. עם תום המלחמה היה חבר בתנועת HIAG שביקשה לשקם את תדמיתו ואת מעמדו החוקי של הוואפן אס אס.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
האוסר נולד בברנדנבורג למשפחת בכירים בצבא הפרוסי; אביו קורט האוסר היה מיור בצבא הקיסרות הגרמנית. פאול נכנס לשורות הצבא בשנת 1892 ומאז ועד שנת 1896 היה צוער בבית הספר לקצינים בקוסלין, ומשנת 1896 למד באקדמיה הצבאית בברלין אותה סיים בהצלחה בשנת 1899. ב-20 במרץ 1899 הוענקה לו דרגת לויטננט וניתן לו הפיקוד על חטיבת חיל הרגלים 155. ב-1 באוקטובר 1903, מונה לשליש הגדוד השני של החטיבה, תפקיד אותו ביצע במשך חמש שנים עד ל-1 באוקטובר 1908. בשל כישוריו הצבאיים הוא נשלח לאקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין באוקטובר 1908, סיים את הכשרתו ב-21 ביולי 1911. משנת 1912 ואילך, כולל תקופת מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת בתפקידי המטה הכללי, בשנת 1927 הגיע לדרגת אוברסט.
האוסר התחתן עם אליזבת' גררד (נולדה בשנת 1891) ב-9 באוגוסט 1908, לזוג נולדה בת אחת בשם פרידה (ילידת 1909) שהיגרה לאוסטריה בשנת 1954 לאחר שנישאה לגוסטב אדולף ויימן (יליד 1906) קצין בכיר באס-אס אף הוא.
שנות השלושים.
האוסר קודם בסולם הדרגות לדרגת גנרל מיור ב-1 בפברואר 1931. פרש מהרייכסווהר ב-31 בינואר 1932 בדרגת גנרל-לויטננט. כגמלאי, הוא הצטרף לתנועה הימנית "קסדת הפלדה", נהפך לראש סניף התנועה בברנדבורג-ברלין בשנת 1933. תוך זמן קצרה התנועה אוחדה עם האס-אה, ועם נפילתו, אוחדה עם ארגון האס-אס. בנובמבר 1934 הוא הועבר לשורות הSS-Verfügungstruppe ("הפלוגות המערכתיות" של האס-אס). בשנת 1935 קיבל דרגת מפקח על בתי ספר של האס אס, ובשנת 1936 הוענקה לו דרגת בריגדפיהרר באס-אס (מקביל לתת-אלוף).
מלחמת העולם השנייה.
האוסר שירת במערכה על פולין בשנת 1939 כתצפיתן יחד עם כוחות מעורבים של האס אס והורמאכט. באוקטובר 1939 החטיבה שהאוסר עמד בראשה נהפכה לחטיבת חיל רגלים ממוכנת. הוא הוביל את החטיבה, ששמה שונה בהמשך לדיוויזיית אס אס דאס רייך, לאורך המערכה על צרפת בשנת 1940 ובשלבים הראשונים של מבצע ברברוסה. על שירותו המבצעי ברוסיה, האוסר עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל בשנת 1941 וצלב האבירים עם עלי אלון בשנת 1943 (בהמשך קיבל את הצלב עם עלי אלון וחרבות על פעולותיו בנורמנדי) נפצע קשה בקרב ואיבד את עינו.
לאחר שהחלים מפציעתו הוא פיקד על דיוויזיות האס-אס החדשות שהוקמו, ובניגוד להוראות מפורשות מהיטלר הוא הוציא את כוחותיו מחרקוב על מנת להימנע מכיתור. אך בהמשך הצליח לכבוש את העיר מחדש במרץ 1943. הוא פיקד על קורפוס הפאנצר של האס אס שכלל את דיוויזיות האס-אס הראשונה, השנייה והשלישית במהלך קרב קורסק. אחרי קרב קורסק, צורפו לפיקודו גם דיוויזיות האס התשיעית והעשירית, והוא נשלח לאיטליה, ולאחר מכן לצרפת, שם פיקד עליהם בשלבים הראשונים של המערכה בנורמנדי. לאחר מותו של פרידריך דולמן (מפקד הארמייה השביעית), האוסר קיבל את תפקידו.
במהלך הלחימה בקרב פאלז, האוסר נותר עם פקודיו עד לפציעתו (הוא נורה בלסת). בהמשך המלחמה קודם לדרגת אוברסט-גרופנפיהרר וגנרל-אוברסט (דרגה אחת מעבר לדרגת רב-אלוף) של הוואפן אס-אס באוגוסט 1944, ולבסוף קודם למפקד קבוצת ארמיות G מה-28 בינואר עד 3 באפריל 1945.
בסיום המלחמה היה תחת פיקוד גנרלפלדמרשל אלברט קסלרינג.
במשפטי נירנברג הגן בתקיפות על הוואפן אס-אס, והכחיש שלזרוע הצבאית הזו הייתה מעורבות כלשהי בפשעי מלחמה.
אלכסנדרו דוברוג'אנו-גרה
שבעת מאורות האדריכלות
שבעת המאורות של הארכיטקטורה
שבעת מאורות הארכיטקטורה
אבניה של ונציה
המשפט הקטן של פיקארד
המשפט הגדול של פיקארד
משפט הפקטוריזציה של ויירשטראס
משפט המכפלה של ויירשטראס
צפון יורקשייר
צפון יורקשייר (באנגלית: North Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת.
רוב המחוז נמצא בשטחי אזור יורקשייר והאמבר, בעוד שחלק קטן ממנו מצוי באזור צפון-מזרח אנגליה. בירת המחוז היא העיר נורת'אלרטון וגודלו כ-8,657 קמ"ר מה שהופך אותו לגדול ביותר באנגליה. צפון יורקשייר מהווה את החלק העיקרי של אזור יורקשייר ההיסטורי ולכן מאוד מזוהה עם המאפיינים התרבותיים והחברתיים הייחודיים לו, בשטחי המחוז מצוין גם שני פארקים לאומיים צפון יורק מורס ויורקשייר דיילס.
גאוגרפיה.
מחוז צפון יורקשייר מאופיין ברובו באזור כפרי, עם מספר מרכזים עירוניים בדרום סביב העיר יורק ובצפון-מזרח באזור שפך נהר הטייז. המחוז נמצא בחלקה הצפוני של אנגליה וגובל (בכיוון השעון החל מהגבול המערבי) בלנקשייר, קאמבריה, דרהאם, מזרח יורקשייר, דרום יורקשייר ומערב יורקשייר.
רוב שטחי המחוז נכללים בפארק הלאומי צפון יורק מורס ממזרח והפארק הלאומי יורקשייר דיילס, שניהם מאופיינים באזורים הרריים ומאוכלסים בדלילות, אשר מהווים יעד תיירותי חשוב באזור.
המחוז מחולק ל-11 נפות, מהן שלוש עצמאיות (יונטריות) כלומר בעלות שייכות טקסית למחוז צפון יורקשייר, אך בפועל מנוהלות אדמיניסטרטיבית באופן עצמאי.
On Suffocation
On Suffocation (עונש מוות בתלייה) הוא סרט קצר שוודי בן 8 דקות משנת 2012 בבימויה של ג'ניפר מלמקוויסט (Jenifer Malmqvist) המציג עונש מוות בתלייה של זוג הומוסקסואלים באיראן. הסרט שודר במקור בערוץ הטלוויזיה הגרמני ארטה ב-17 באוקטובר 2014. הסרט השתתף בפסטיבל סאנדנס 2013. בשנת 2014 קיבל את "פרס גולדבאגה" לסרט הקצר הטוב ביותר.
קישורים חיצוניים.
פליפ וילסון
קלרו "פליפ" וילסון ג'וניור (באנגלית: .Clerow "Flip" Wilson Jr; 8 בדצמבר 1933 - 25 בנובמבר 1998) היה קומיקאי ושחקן טלוויזיה אפרו-אמריקאי. וילסון שכונה "הכוכב השחור הראשון בטלוויזיה" היה לזוכה הראשון בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית על הנחיה ותפקידיו המגוונים בסדרת הבידור "המופע של פליפ וילסון".
ביוגרפיה.
וילסון נולד בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, בנם של קורנליה בולוק וקלירוו וילסון האב. וילסון החל את פועלו כקומיקאי ב"תיאטרון אפולו" שבהארלם וכאמן אורח בתוכנית המערכונים "Laugh-In". בשנת 1970 זכה וילסון בפרס גראמי על אלבום הקומדיה הטוב ביותר
"The Devil Made Me Buy This Dress".
המופע של פליפ וילסון.
בשנת 1970 עלתה לאוויר תוכנית הבידור "המופע של פליפ וילסון" בערוץ אן בי סי בהנחייתו של וילסון. וילסון הרבה לארח בתוכנית שחקנים ואומנים אפרו אמריקאים כגון חמישיית הג'קסונים. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות שבמהלכן היא זכתה לפופולריות רבה.
וילסון שהיה הכוכב הראשי ומכותבי הסדרה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה הקומית (השחקן הראשון שזכה בפרס זה) ובשני פרסי אמי על הכתיבה.
חיים אישיים.
וילסון נישא והתגרש פעמיים במהלך חייו והיה אב לילד אחד מנישואיו השניים לטואנצ'איי מקאנזיי.
וילסון נפטר ב-26 בנובמבר 1998 ממחלת סרטן הכבד במאליבו בגיל 64.
מספר מחומש
בתורת המספרים, מספר טבעי p הוא מספר מחומש אם אפשר לסדר p עצמים בצורת סדרה של מחומשים משוכללים בעלי קודקוד משותף. זהו מספר מצולע מסדר 5, בדומה למספר משולשי (סדר 3) ומספר ריבועי (סדר 4).
לפי הנוסחה הכללית למספר מצולע, המספר המחומש ה-n הוא:
20 המספרים המחומשים הראשונים הם: ().
אם מתירים גם n שאינם חיוביים מקבלים את סדרת המספרים המחומשים המוכללים.
20 המספרים המחומשים המוכללים הראשונים הם: ().