רבין היה בעמדת מיעוט בטענו שמגילות מדבר יהודה אינם של האיסיים אלא של כת הקרובה לפרושים, בעקבות תיאור דרכי קבלת חברים חדשים.
רבין אף היה מהעורכים הראשיים של האנציקלופדיה הכללית "מסדה", בהוצאת אלומות.
בתחום תחיית הלשון העברית, מונח שהתנגד לו, רבין היה הראשון שזיהה את השינוי בעברית שעשה "מנדלי מוכר ספרים", שלום יעקב אברמוביץ', בכתבו את שני ספריו הלא עיוניים שהתקבלו כלחמניות טריות אחר הפסח, והראשונה בהם "בסתר רעם" בשנת 1886. עד פרסום דבריו של רבין סברו החוקרים שחידושו של מנדלי היה יצירת שפה חדשה מלאכותית בהרכבה סינתטית של רבדים שונים של העברית. לעומתם, רבין הראה שהשפה לא הייתה מתה, אלא שלא שימשה מעולם ל"כתיבה חיה" והוא הוציא אותה מאיבּון הטהרנות המקראית וצחות הלשון של רבי סעדיה גאון, בעזרת עיצוב אמנותי לצורת לשון קיימת, על ידי אימוץ מונחים מהעברית היידישאית המדוברת שאימצה, שאלה ושיבשה בחופשיות ביטויים מכל רובדי העברית לדורותיה. כך, בהיותו ראשון מחדשי הלשון הכתובה (ולא המְחַייה אותה), לדברי רבין השפיע מנדלי כמעט מיד גם על הסוגות אחרות, שחיקו את סגנונו, ויחד הפכו לאבות היסוד של ספרות הבידור, העיון - אחד העם במאמרו לא זה הדרך, והשירה - חיים נחמן ביאליק בשירו אל הציפור.
מאדרס
לאונל סאנצ'ס
לאונל גיירמו סאנצ'ס לינרוס (בספרדית: Leonel Guillermo Sánchez Lineros; 25 באפריל 1936 – 2 באפריל 2022) היה כדורגלן צ'יליאני. שיחק כקשר שמאלי בין 1953 ל-1973. במשך 17 שנים הוא שיחק עבור קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה, והוא היה אחד מסמלי הקבוצה שזכתה בשש אליפויות בין 1959 ל-1969.
סאנצ'ס נולד בסנטיאגו דה צ'ילה. הוא נחשב לאחד מטובי השחקנים בהיסטוריית הכדורגל של צ'ילה, והוא שיחק ב-85 משחקים במדי נבחרת צ'ילה בין 1955 ל-1968, ובהם הוא הבקיע 27 שערים. סאנצ'ס הוא שיאן ההופעות בנבחרת צ'ילה. הוא כבש ארבעה שערים במונדיאל 1962, והוא היה אחד משיאני ההבקעות ביחד עם חמישה שחקנים נוספים. באותו טורניר הוא ביצע עבירה על מריו דויד מנבחרת איטליה, עבירה שזכתה לתהודה רבה באותה תקופה ומאוחר יותר כונתה הקרב על סנטיאגו.
סאנצ'ס נותר באוניברסידאד אף על פי שקיבל הצעות ממועדונים אירופיים ידועים כגון מילאן. אולם, אוניברסידאד נאלצה למכור את כרטיס השחקן שלו ב-1969 בעקבות פסיקה משפטית. בשלהי הקריירה שלו הוא שיחק עבור קולו-קולו, פלסטינו ופרובייארוס.
נפטר ב-2 באפריל 2022.
מערת מאמות'
מערת מאמות
אינמרסט
אינמרסט (Inmarsat) הוא שם כולל לרשת לווייני תקשורת המשמשים בעיקר כלי שיט, ומכאן שמה שמשמעותו "לוויין בלב ים".
לווייני האינמרסט (4 לוויינים בשימוש ועוד 2 לווייני גיבוי) ממוקמים מסביב לכדור הארץ (אחד מעל האוקיינוס ההודי, שניים מעל האוקיינוס האטלנטי ואחד מעל האוקיינוס השקט). הם מכסים את מרבית שטח כדור הארץ בין 70° צפון ל 70° דרום, כאשר עיקר הכיסוי שלהם מתרכז באוקיינוסים. הלוויינים משמשים להעברת תקשורת בין כלי שיט והחוף או בין כלי שיט לכלי שיט אחר.
המערכת נוסדה כחלק ממערכת מצוקה ובטיחות ימית גלובלית (GMDSS, או Global Distress and Safety Services) והיא משלבת לוויינים ותחנות רדיו למטרות הצלה ומצוקה של כלי שיט בכל רחבי העולם.
השימוש בלוויינים מאפשר הגדלת הטווח והאפשרות לזיהוי המצוקה גם כאשר כלי השיט רחוק מטווח רדיו, ולכן מאפשר סיוע מהיר יותר לכלי שיט במצוקה.
שירותי הטלפון והנתונים בזמן מצוקה אינם בתשלום, והחברה מרוויחה מהענקת שירותים נלווים לימאים ולחברות הספנות. כיום משמשים הלוויינים גם לתקשורת עם מטוסים ועם תחנות קרקע (ציי רכב או מטיילים באזורים ללא קליטה אחרת, בדומה לאירידיום).
לווייני אינמרסט מאפשרים תקשורת קול, נתונים ואפילו גישה לאינטרנט מכל מקום בעולם השוכן באזורי הכיסוי, ומאפשרים לימאים תקשורת מהירה אך עדיין יקרה עם הבית גם מלב ים.
המערכת הוקמה בשנת 1979 כגוף בין-ממשלתי על מנת לסייע לכלי שיט במצוקה. בשנת 1999 הפכה לחברה פרטית, ובשנת 2005 אף הונפקה בבורסה לניירות ערך בלונדון.
יזם בנייה
נבחרת אנטיגואה וברבודה בכדורגל
נבחרת אנטיגואה וברבודה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אנטיגואה וברבודה.
הנבחרת קיימה את משחקה הבינלאומי הראשון בשנת 1972 נגד טרינידד וטובגו בו הפסידה 1 - 11. תוצאה זו היא התבוסה הגדולה ביותר של הנבחרת.
צוות של שחקנים מבוסס כל שחקני הליגה המקומית עם חיזוק של כדורגלנים שנולדו מחוץ למדינה להורים בעלי שורשים מאנטיגואה דוגמת טי. ג'יי. ברמבל.
דויד פרזפיורקה
קורין נמק
ג'וזף צ'ארלס "קורין" נמק הרביעי (באנגלית: Joseph Charles "Corin" Nemec IV; נולד ב-5 בנובמבר 1971 בליטל רוק, ארקנסו) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקני. חבר בכנסייה הסיינטולוגית.
נמק ידוע בעיקר בשל תפקידו הראשי בקומדיית המצבים פרקר לואיס. ידוע גם בשל תפקידו כג'ונס קווין בסדרת המדע הבדיוני סטארגייט SG-1. נמק כתב את הפרק הארבע-עשר בעונה השביעית של הסדרה.
בשנת 1989 היה נמק מועמד לזכייה בפרס אמי כשחקן משנה על תפקידו כסטיבן סטיינר במיני-סדרה "קוראים לי סטיבן" (באנגלית: I Know My First Name Is Steven) שסיפרה את סיפורו האמיתי של ילד שנחטף בארצות הברית והוחזק במשך 7 שנים.
בשנות ה-90 עסק נמק בהיפ הופ והקליט אלבום עם להקת "סטארשיפ אוף פולז" (Starship of Foolz).
מרכז הירידים
הנקוק (סרט)
הנקוק (באנגלית: Hancock) הוא סרט גיבורי על מז'אנר הפעולה, הקומדיה והדרמה שבוים על ידי , בכיכובם של ויל סמית' ושרליז ת'רון. העלילה המקורית לסרט נכתבה ב־1996, אך במשך שנים הוא לא הופק. "הנקוק" צולם בלוס אנג'לס ויצא לאקרנים ב־2 ביולי 2008. הסרט זכה בפרס סאטורן וזכה להצלחה מסחררת כאשר הכניס בקופות 629 מיליון דולר.
עלילה.
ג'ון הנקוק הוא אלכוהוליסט בעל כוחות על, כולל יכולת לעוף, בלתי פגיע וכוח על אנושי. בזמן שהוא מסייע למשטרה ללכוד מבוקשים בלוס אנג'לס, הוא לעיתים קרובות סופג לעג ושנאה מהציבור על מעשיו הרשלניים שמותירים הרס ומתעצבן כאשר מכנים אותו "אידיוט". הנקוק מציל את ריי אמברי, מומחה ליחסי ציבור, מרכבת מתקרבת, שאותה הוא מסיט באופן לא הגיוני כדי להציל את ריי. ריי רואה בו הזדמנות לשיפור הקריירה, ריי מציע לסייע בשיפור תדמיתו הציבורית של הנקוק. הנקוק פוגש את משפחתו של ריי, בנו אהרון, שמעריץ אותו ואת אשתו מרי, שסולדת מיידית מהנקוק.
ריי מעודד את הנקוק להוציא התנצלות פומבית, ואז ללכת לכלא לזמן מה, עד שלוס אנג'לס תבין שהיא זקוקה לו. הנקוק מסכים בעל כורחו, נאבק להשתלב בכלא וגורם במהירות לצרות כשהוא תוקף שני אסירים אחרים שמסרבים להשאיר אותו לבד. ריי מבקר את הנקוק ומעודד אותו להתאזר בסבלנות. מאוחר יותר מבקרים אותו גם מרי ואהרון המביאים לו ספגטי תוצרת בית. שיעור הפשיעה בלוס אנג'לס עולה, והנקוק משתחרר בסופו של דבר כדי לעזור. הוא מסכל שוד בנק שתוזמן על ידי רד פארקר, כשהנקוק חותך את ידו כדי למנוע ממנו להפעיל מתג פצצה. הוא זוכה לשבחים כגיבור, והופך לפופולרי.
הנקוק אוכל ארוחת ערב עם ריי ומרי, ומגלה כי הוא בעל מחלת אמנזיה ובן אלמוות, לאחר שהתעורר בבית חולים לפני 80 שנה ללא זיכרון לגבי זהותו. הוא התעורר בבית חולים כשהרופאים אמרו לו שהוא נתקף ונדבק בראשו. ריי מספר להנקוק שמרי היא אמו החורגת של אהרון וכי אמו האמיתית מתה בלידה. כשהוא נושא את ריי שיכור הביתה, הנקוק מנשק את מרי, אך היא משליכה אותו דרך הקיר, ומתגלה שיש לה גם כוחות על. למחרת, הנקוק ומרי מדברים בפרטיות. מרי טוענת שהם חיים שלושת אלפים שנה, הם האחרונים מסוגם והם אחים. הנקוק לא מאמין לה לגבי הטענה האחרונה, וטס משם כדי להודיע לריי, אך מרי רודפת אחריו ומפתח קרב אלים ברחבי העיר. ריי עד לקרב, בהמשך התעמת עם השניים. מרי מודה שהנקוק הוא בעצם בעלה מהעבר, אך בחרה לעזוב אותו בשקט לאחר שאיבד את הזיכרון.
באותו לילה, הנקוק עוצר שוד בחנות משקאות, אך הוא נורה ומאושפז. מרי מופיעה ומסבירה שכאשר בני האלמוות יתאחדו, לאט לאט הם יאבדו את כוחותיהם ויהפכו לבני תמותה. הפעם האחרונה שהנקוק ומרי היו יחד הייתה שמונים שנה לפני כן, כשהנקוק הותקף; האמנזיה שלו היא תוצאה של ההתקפה. פארקר, שנמלט מהכלא יחד עם עוד כמה פושעים, תוקף את בית החולים כדי לנקום. מרי נתפסה באש הצולבת ונפצעת. הנקוק מתאושש, הורג את הפושעים, אך נפצע בעצמו שוב. הוא ניצל על ידי ריי, שחותך את ידו השנייה של פארקר באמצעות גרזן אש לפני שהרג גם אותו. הנקוק זורק את עצמו מבית החולים, מנסה להגדיל את המרחק שלו ממרי כדי שתוכל להתאושש, לפני שהוא עף לכיוון הירח.
חודש לאחר מכן, ריי ומשפחתו מקבלים שיחת טלפון מהנקוק (שנמצא כעת בניו יורק) ומגלה כי הטביע את פני הירח בלוגו השיווק של ריי, AllHeart. בסצנת אמצע כתוביות, הנקוק מתעמת עם עבריין שמחזיק אישה באקדח ודורש ממנו לסייע לו להימלט מהמשטרה, תוך שהוא מכנה אותו בכינוי גנאי, מה שמעורר זעם אצל הנקוק.
הכנסות וביקורות.
הסרט קיבל ביקורות די טובות, והיה לשובר קופות כאשר הכניס 624 מיליון דולר ברחבי העולם.
מוזיקה.
את המוזיקה לסרט הלחין וכתב ג'ון פאוול, בנוסף אלבום מוזיקלי אחר כלל בתוכו שירים של מוזיקה שחורה וראפ.
מצווה מדאורייתא
אצטדיון אוסטרליה