"Z'har," משנת 2009, הוא סרטה העלילתי הראשון של זאמון, והוא עוסק באלימות שהתרחשה באלג'יר בשנות ה-1990. ב-2005 היא הופקה את הסרט התיעודי הקצר "La Pelote de Laine", וגם חיברה מספר ספרים, ביניהם "Comment j'ai fumé tous mes livres" (2006). ב-2011, היא הפיקה שני סרטים, "Combien tu m'aimes", סיפורו של עאדל הקטן המתמודד עם הגירושים של הוריו, וחי עם סבתו.
קן פארק
קן פארק (באנגלית: Ken Park) הוא סרט דרמה משנת 2002 שכתב הרמוני קורין, שביסס אותו על כתביו של לארי קלארק. את הסרט ביימו קלארק אדוארד לכמן. הסרט הוא קופרודוקציה בינלאומית של ארצות הברית, הולנד וצרפת. הסרט סובב סביב חייהם של מספר בני נוער הגדלים במשפחות לא מתפקדות או מתעללות בעיר וייסייליה, קליפורניה.
תקציר העלילה.
פתיחתו של הסרט מציגה את הנער המתבגר קן פארק (אדם צ'ובוק) כשהוא רוכב על סקייטבורד ברחבי וייסייליה, קליפורניה. הוא מגיע לסקייטפארק, מתיישב ומוציא מתיקו מצלמת וידאו ביתית אותה הוא מעמיד ומצלם את עצמו. הוא מוציא מתיקו אקדח, מצמיד אותו ל, מחייך ויורה בעצמו. מותו משמש רקע לסרט, העוקב אחר חייהם של ארבעה בני נוער שהכירו אותו בשבועות שקדמו להתאבדותו - שון, קלוד, פיצ'ס וטייט.
שון (ג'יימס בולארד) הוא נער יציב, מנומס ואכפתי. לאורך הסרט, יש לו יחסים מיניים מתמשכים עם אמו של חברתו, רונדה. הוא מתרועע עם משפחתה, שלא כולם מודעים כלל לפרשה, כולל בעלה וחברתו האנה.
קלוד (סטיפן ג'אסו) סובל מהתעללות פיזית ורגשית מאביו האלכוהוליסט, בעודו מנסה לטפל באמו ההרה והמוזנחת, שמעולם לא עושה דבר כדי להגן עליו. אביו של קלוד מתעב אותו על היותו לא מספיק גברי. לילה אחד, הוא חוזר הביתה שיכור ומנסה לבצע מין אוראלי בקלוד, מה שגרם לנער לברוח מהבית.
פיצ'ס (טיפני לימוס) היא נערה המתגוררת לבדה עם אביה האובססיבי והדתי, שבשל פיקסציה רואה בה כהתגלמותה של אמה המנוחה. כאשר אביה תופס אותה ואת החבר שלה קרטיס על המיטה שלה, על מנת לקיים יחסי מין, הוא מכה את הילד ומעניש אותה באכזריות, ולבסוף אף מאלץ אותה להשתתף בטקס חתונה המרמז על גילוי עריות בין השניים.
טייט (ג'יימס רנסון) הוא נער מתבגר לא יציב וסדיסט החי עם סבו וסבתו, תוך אלימות מילולית לעיתים קרובות. טייט מבצע בעצמו חנק ארוטי במהלך אוננות. בסופו של דבר, הוא הורג את סבו וסבתו במיטתם, כנקמה בסבו שמרמה במשחק שבץ נא ובסבתו על "פלישה לפרטיותו". טייט מגלה כי המעשה גורם לו לעוררות מינית. הוא מניח בפיו את השיניים התותבות של סבו, שוכב עירום במיטתו, ונרדם.
בעוד טייט נעצר על רצח סבו וסבתו, שון, קלוד ופיצ'ס נפגשים לקיים יחסי מין בשלישייה. בסוף הסרט מתגלה המניע להתאבדותו של קן פארק: הוא הכניס להיריון את חברתו, ובתגובה לשאלתו אם היא רוצה לעבור הפלה, היא שואלת אותו אם הוא היה רוצה שאמו הייתה עוברת הפלה כאשר הייתה בהיריון איתו. קן מבין שהוא היה מעדיף אילו מעולם לא היה נולד, יוצא אל הסקייטפארק ויורה בעצמו.
הפקה.
לארי קלארק ניסה לכתוב את התסריט הראשון של הסרט, כשהוא מבסס אותו על חוויות אישיות שלו ועל אנשים שאיתם גדל. הוא לא היה מרוצה מהטיוטה שלו, ושכר את הרמוני קורין לכתוב את התסריט. קלארק השתמש בסופו של דבר ברוב התסריט של קורין, אבל שיכתב את הסוף. הסרט קיבל תקציב של 1.3 מיליון דולר. בתחילה הסרט היה אמור להיות מצולם באמצעות וידאו דיגיטלי, אבל במקום זאת קלארק ולכמן השתמשו בסרט צילום 35 מ"מ.
הפצה.
אף על פי שהסרט נמכר להפצה בכ-30 מדינות, הוא לא הוצג בבריטניה לאחר שהבמאי לארי קלארק תקף את האמש מקאלפיין, ראש חברת ההפצה הבריטית, Metro Tartan. קלארק, כביכול, כעס על דבריו של מקאלפיין על פיגועי 11 בספטמבר. קלארק נעצר ובילה כמה שעות במעצר, ומקאלפיין נשאר עם אף שבור. הסרט לא יצא לאור בארצות הברית מאז הקרנת הבכורה שלו בפסטיבל הקולנוע של טליורייד בשנת 2002. על פי קלארק, הסיבה לכך נעוצה בכשלונו של המפיק לרכוש זכויות יוצרים עבור השירים בהם נעשה שימוש בסרט. הסרט הוחרם באוסטרליה בשל התוכן המיני הגרפי שלו והצגת פעילות מינית בקטינים. הקרנת מחאה שנערכה בסידני, בהנחיית מבקרת הקולנוע הנכבדת מרגרט פומרנץ, בוטלה על ידי המשטרה. הסרט נאסר באוסטרליה עד עצם היום הזה, וניסיונות הערעור על כך לא צלחו מאז.
ועידת קונסטנטינופוליס השנייה
ועידת קונסטנטינופוליס השלישית
ג'ון שרמן קופר
ג'ון שרמן קופר (באנגלית: John Sherman Cooper; 23 באוגוסט 1901 - 21 בפברואר 1991) היה פוליטיקאי, משפטן ודיפלומט אמריקאי ממדינת קנטקי. הוא כיהן שלוש תקופות כהונה לא רצופות וחלקיות בסנאט של ארצות הברית לפני שנבחר לשתי תקופות כהונה מלאות ב-1960 וב-1966. הוא כיהן גם כשגריר ארצות הברית בהודו בשנים 1955–1956 וכשגריר ארצות הברית בגרמניה המזרחית בשנים 1974–1976. קופר היה הרפובליקני הראשון שנבחר באורח פופולרי ליותר מכהונה אחת לסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי, ובשנים 1960 ו-1966 הוא רשם לזכותו את הניצחון הגדול ביותר כמועמד לסנאט של ארצות הברית מקנטקי, יותר מכל מועמד רפובליקני או דמוקרטי אחר.
ראשית הקריירה הפוליטית של קופר היא כחבר בבית הנבחרים של קנטקי מ-1927 עד 1929. ב-1930 נבחר לשופט המחוזי של מחוז פולאסקי. לאחר שניסה להתמודד למושל קנטקי ללא הועיל ב-1939, הצטרף לצבא ארצות הברית ב-1942. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא זכה בכוכב הארד על שארגן מחדש את המערכת המשפטית בבוואריה אחרי יום הניצחון באירופה. בעודו בגרמניה, הוא נבחר לשופט עבור הסבב ה-28 של קנטקי. הוא שב לארצות הברית על מנת לקבל את התפקיד, בו כיהן במשך פחות משנה לפני שהתפטר במטרה להתמודד לסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי מול הסנאטור המכהן האפי צ'נדלר. הוא זכה בבחירות עם 41,823 קולות, מה שהיה אז הניצחון הגדול ביותר בידי רפובליקני למשרה ציבורית בקנטקי.
במהלך כהונתו הראשונה בסנאט, הצביע קופר עם רוב מפלגתו רק ב-51% מהמקרים. הוא הובס בבחירות מחדש לסנאט ב-1948, ולאחר מכן מונה בידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן כחבר במשלחת האמריקאית לעצרת הכללית של האומות המאוחדות ושימש כעוזר מיוחד למזכיר המדינה של ארצות הברית, דין אצ'יסון, במהלך ייסוד ארגון האמנה הצפון-אטלנטית. קופר נבחר שוב לכהונה חלקית בסנאט ב-1952. דומה היה כי קופר הפופולרי ייבחר מחדש לסנאט ב-1954, עד שהמפלגה הדמוקרטית הציבה מולו את סגן נשיא ארצות הברית לשעבר אלבן ברקלי. קופר הפסיד בבחירות הכלליות לסנאט, והתמנה ב-1955 לשגריר ארצות הברית בהודו על ידי הנשיא דוויט אייזנהאואר. קופר זכה לאמונו של ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו ושיפר באופן דרמטי את יחסי ארצות הברית-הודו, ועזר להדוף את שאיפותיה של ברית המועצות להרחבת הקומוניזם באסיה. ברקלי הלך לעולמו ב-1956, ואייזנהאואר רצה שקופר יתמודד למושב הריק שהותיר אחריו ברקלי בסנאט. קופר השתכנע בלא חמדה ונבחר למלא את שארית כהונתו של ברקלי בסנאט.
ב-1960, נבחר קופר בפעם הראשונה לסנאט של ארצות הברית לתקופת כהונה מלאה בת שש שנים. הנשיא הנבחר החדש, ג'ון פיצג'רלד קנדי, עמיתו לשעבר של קופר בסנאט, בחר בו לנהל משלחת סודית לקביעת עובדות והערכות מצב למוסקבה ולניו דלהי. בעקבות רצח קנדי בנובמבר 1963, מינה הנשיא לינדון ג'ונסון את קופר לוועדת וורן שחקרה את ההתנקשות בנשיא. עד מהרה נהפך קופר למתנגד בולט להחלטתו של ג'ונסון להסלים את המעורבות הצבאית של הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם, ודגל במשא ומתן עם הצפון וייטנאמים. לאחר בחירתו מחדש של קופר לסנאט ב-1966, הוא עבד עם הסנאטור פרנק צ'רץ' הדמוקרטי מאיידהו על סדרה של תיקונים שנועדו לשלול מימונים לפעולות צבאיות מצד ארצות הברית באזור. תיקונים אלה היו ניסיון רציני ראשון של הקונגרס של ארצות הברית לרסן את הסמכות הנשיאותית על פעולות צבאיות במהלך מלחמה מתמשכת. קופר הזדקן והתחרש יותר ויותר כסנאטור, ובחר שלא להתמודד מחדש לסנאט ב-1972. תפקידיו הציבוריים האחרונים היו שגריר ארצות הברית בגרמניה המזרחית בשנים 1974–1976 ונציג חלופי של ארצות הברית באומות המאוחדות ב-1981. קופר הלך לעולמו בוושינגטון הבירה ב-21 בפברואר 1991, ונטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ראשית חייו.
ג'ון שרמן קופר נולד ב-23 באוגוסט 1901 בעיר סאמרסט (Somerset) שבקנטקי. הוא היה הילד השני ובנו הראשון מבין שבעת ילדיהם של ג'ון שרמן והלן גרטרוד (לבית טרטר) קופר. משפחת קופר הייתה בולטת בסאמרסט רבתי מאז שהאחים מלאכי ואדוארד קופר היגרו מקרוליינה הדרומית לקנטקי דרך אזור טבע בראשיתי בסביבות 1790, זמן קצר לאחר דניאל בון. הוריו של אביו - בפטיסטים אדוקים - היו פעילים בתנועה נגד העבדות בארצות הברית במהלך המאה התשע-עשרה, וג'ון שרמן קופר הזקן (שכונה "שרמן") נקרא על שמם של יוחנן בן זבדי וויליאם שרמן, גיבור האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. המשפחה הייתה פעילה מאוד בפוליטיקה המקומית; שישה מאבות אבותיו של קופר, כולל אביו, נבחרו לשופטים המחוזיים של מחוז פולאסקי, ושניים היו שופטים אזוריים. שרמן קופר עסק במספר רב של מיזמים עסקיים מוצלחים והיה ידוע כאיש העשיר ביותר בסאמרסט. בעת הולדתו של ג'ון שרמן קופר, שימש אביו כאספן הכנסות פנימיות במחוז הקונגרס השמיני של קנטקי, משרה שאליה מונה בידי נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט.