(בעברית: ...מוּכָנִים לָזֶה?) הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, "Reputation". השיר יצא בהתחלה כסינגל שיווקי ב-3 בספטמבר 2017, ולאור הצלחתו בארצות הברית הופץ כסינגל רשמי ב-24 באוקטובר 2017. מבחינה מוזיקלית, השיר הוא שיר אלקטרופופ, אינדסטריאל-פופ, דאבסטפ, טרופיקל-האוס ו-EDM עם אלמנטים של דאנסהול וטראפ. השיר גם כולל קטעי ראפ של סוויפט לצד סינתיסייזרים, צלילים של בס ותופים מתוכנתים. מבחינה לירית, השיר הוא שיר בעל אופי אלים ובו סוויפט מוציאה את זעמה כלפי אדם שפגע בה. היא משתמשת בדימויים ומטפורות כמו שוד בנק, כופר נפש ובית סוהר.
את הקליפ לשיר ביים ג'וזף קאהן שביים גם את הקליפ הקודם שלה. הקליפ הוא בעל אופי עתידני ואפל ומכיל אזכורים לסרטים כמו "טרון" ו"הרוח במעטפת". עם יציאתו של השיר, הוא ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, אשר שיבחו את ההפקה שלו וכינו אותו כ"המנוני" ו"ענקי", תוך שציינו כי הוא נחשב לשיפור ביחס לסינגל הקודם שלה.
השיר הגיע לעשירייה הפותחת במספר מדינות כמו אוסטרליה, קנדה ובריטניה. בארצות הברית הוא הגיע למקום הרביעי עוד בשבוע הבכורה שלו ובכך הפכה סוויפט לאישה שהכניסה הכי הרבה שירים בשבוע הבכורה שלהם לעשירייה הפותחת. בנוסף לכך, הוא הגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד, עם מכירות של למעלה מ-135 אלף עותקים. מעבר לגרסה הרגילה של השיר, יצאה גם גרסת רמיקס שלו שנעשתה על ידי המפיק בלאדפופ. היא הופצה ב-10 בדצמבר 2017. נכון לינואר 2021, השיר נמכר בלמעלה מ-2 מיליון עותקים בארצות הברית במכירות משולבות, מה שמזכה אותו למעמד פלטינה כפולה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. הוא קיבל את התואר הזה גם באוסטרליה וקנדה.
קידום והוצאה.
יום לפני יציאתו הרשמית, פרסמה סוויפט הצצה לשיר (ול-"Look What You Made Me Do") במהלך משחק כדורגל ששודר ברשת ABC בין פלורידה לאלבמה. בנוסף הקטע מהשיר שימש גם על מנת לפרסם את המשחק. באותו היום של המשחק סוויפט חשפה כי השיר גם ייכלל באלבומה החדש והוא ישמש כסינגל שיווקי. יום למחרת השיר היה זמין להורדה דיגיטלית כחלק מרכישה מוקדמת של האלבום. ב-24 באוקטובר הוא הופץ כסינגל באופן רשמי.
ב-10 בדצמבר הופץ הרמיקס הרשמי של השיר שנעשה על ידי המפיק בלאדפופ. ארבעה ימים לאחר מכן הופץ לרמיקס קליפ מילים בערוץ היוטיוב של הזמרת בהשראת הקליפ המקורי. נכון לינואר 2021 לקליפ מילים יש 10 מיליון צפיות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סוויפט עצמה, מקס מרטין, עלי פייאמי ושלבאק והופק על ידי מרטין, שלבאק ופייאמי. את הרמיקס לשיר עשה בלאדפופ. מבחינה מוזיקלית, השיר הוא שיר אלקטרופופ, אינדסטריאל-פופ, דאבסטפ, טרופיקל-האוס, ו-EDM עם אלמנטים של דאנסהול וטראפ. השיר גם כולל קטעי ראפ של סוויפט לצד סינתיסייזרים, צלילים של בס כבד ותופים מתוכנתים. הרבה אנשים השוו את השיר לשירים של קניה וסט, וריהאנה. השיר נכתב בסולם מי מינור בקצב של 80 פעימות לדקה, כאשר קולה של סוויפט משתרע מסולם G3 לסולם D5.
מבחינה לירית, השיר מכיל דברי זעם ושנאה כלפי אדם שלטענה "ניהל מערכות יחסים מרובות והוא צעיר יותר מרוב בני הזוג שלה לשעבר". השיר מכיל פנטזיות אלימות כמו להחזיק את אותו אדם תמורת כופר, לחטוף אותו ולהחביא אותו במדינה אחרת וכולי. למרות מילות השיר הזועמות, הוא מוסווה במילים ותיאורים עדינים ורומנטיים. בנוסף לכך, ישנם בשיר אזכורים גם לאליזבת טיילור ובן זוגה ריצ'רד ברטון. מבקרים רבים שיערו כי השיר עוסק בהארי סטיילס, טום הידלסטון או ג'ו אלווין עימם הייתה במערכת יחסים בעבר. חלק מהמעריצים שלה הבחינו בספרה "91" בקליפ של השיר, כש-1991 היא שנת הלידה של אלווין וגם לאור גילו של אלווין הרבה ממעריציה שיערו כי השיר מדבר עליו ספציפית.
וידאו קליפ.
הפקה והוצאה.
הקליפ צולם ב-21 באוגוסט 2017. ב-23 באוקטובר 2017 הופץ טיזר של הקליפ ושלושה ימים לאחר מכן, נחשף הקליפ המלא. הקליפ בוים על ידי ג'וזף קאהן והוא מכיל קונספט אפל ועתידני אשר הושפע בין היתר מסרטים כמו "טרון" ו"הרוח במעטפת". הקליפ גרף 20.4 מיליון צפיות כבר ביממה הראשונה ליציאתו ונכון לינואר 2021 הוא עומד על כ-285 מיליון צפיות.
עלילה.
הקליפ מציג שתי גרסאות של סוויפט: אחת כמעין רובוטית והשנייה כאנושית. הטיילור הרובוטית נמצאת כלואה ושמורה על ידי מאבטחים. הקליפ מתחיל כאשר הטיילור האנושית מגיעה אל המקום בו כלואה הטיילור הרובוטית, תוך כדי שהיא חומקת משומרים ומגיעה לדלת של החדר בו היא מוחזקת. היא מקישה את הקוד והדלת נפתחת ושם היא מוצאת את טיילור הרובוטית. כשהיא מגיעה אליה, טיילור הכלואה עוטה על עצמה שריון ויורה ברקים על כלוב הזכוכית בו היא כלואה מה שגורם לה לשנות את המראה שלה ולהיראות בבגד גוף לבן כשהיא רכובה על סוס. לאחר מכן טיילור הרובוטית מתחילה לרחף באוויר כשאורות כחולים חגים סביבה והבגד שהיא לובשת מאיר באורות כחולים גם כן. בסוף הקליפ, היא מוציאה שוב ברקים מגופה אך הפעם הברקים שוברים לגמרי את הזכוכית והשתיים בורחות מהמקום.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, כאשר הרבה אנשים ראו אותו כשיפור מהסינגל הקודם, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-144 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". טום ברייחן מ-"Stereogum" אמר כי סוויפט "עשתה משהו מטופש אבל בסופו של דבר זה נשמע לא רע וגרמה לזה להישמע כמו שיר פופ ענקי". פטריק ראיין מ-"USA Today" הטיל ספק בשירת הראפ של הזמרת אך היה אופטימי לגבי הכיוון המוזיקלי החדש של סוויפט. ריצ'רד הי מבילבורד כתב כי "סוויפט מעולם לא שרה בצורה אקספרסיבית יותר, ולא נשמעה טוב יותר בהתאמה לאופן שבו הפקת הפופ המודרנית משתמשת בקול ככלי" וכי "בפזמון השיר יש את אחת המנגינות היפות בקריירה שלה".
בביקורות הפחות חיוביות קרייג ג'נקיס מ-"Vulture" כתב כי סוויפט "לא ממציאה את הפופ או מחדשת משהו בשיר אבל כן מוציא את שמה במוצר שנבנה כדי לעמוד בקצב הטרנדים העכשוויים". מייק ואס מ-"Idolator" כינה את השיר כ"לא טוב באותה המידה כמו "Look What You Made Me Do", הסינגל הקודם של סוויפט". בנוסף, כתב: "אם תצליחו לעבור את הטקסטים המפחידים וההפקה הצורמת, ממתין לכם פזמון חמוד. אבל זו עבודה רבה לתמורה קלה".
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית השיר נכנס בבכורה למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 עוד כשיצא כסינגל שיווקי ובכך הפך לשיר ה-22 שלה להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד ולשיר ה-14 שלה שנכנס לעשירייה הפותחת בשבוע הראשון ליציאתו מה שהופך אותה לאישה שהכניסה הכי הרבה שירים לעשירייה הפותחת בשבוע הבכורה שלהם ולאמן השני שעשה זאת הכי הרבה פעמים אחריי הראפר דרייק. בנוסף, הוא גם נכנס למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד, עם מכירות של 135 אלף עותקים ולמקום הראשון במצעד הסטרימינג האמריקאי עם 19 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג בשבוע הראשון ליציאתו. במצעד רדיו הפופ האמריקאי הוא הגיע למקום ה-35 עם 13 מיליון מאזינים בשבוע הראשון ליציאתו. נכון לשנת 2018, מכירות השיר עומדות על 590 אלף עותקים נקיים בארצות הברית ו-2 מיליון עותקים סך הכל במכירות משולבות מה שמזכה אותו למעמד פלטינה כפולה.
באוסטרליה השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האוסטרלי, והפך לשיר ה-12 שלה שנכנס לחמישייה הפותחת במדינה.
בקנדה השיר הגיע למקום השביעי ולמקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים במדינה. בבריטניה השיר גם זכה להצלחה כאשר הגיע גם למקום השביעי במדינה. בניו זילנד ובסקוטלנד השיר הגיע למקומות 9 ו-3 בהתאמה.
הופעה.
סוויפט הופיעה לראשונה עם השיר בתוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב", תוך שביצעה גרסה אקוסטית ל-"Call It What You Want". בהמשך, היא הופיעה עם השיר כחלק מפסטיבל ג'ינגל בול האמריקאי השנתי. יומיים לאחר מכן, היא הופיעה עם השיר גם בפסטיבל "99.7 Now!'s Poptopia". בשבוע שלאחר מכן, היא הופיעה עם השיר בשלושה אירועים נוספים: הפסטיבל של B96 שיקגו וחברת פפסי, פסטיבל Z100 ופסטיבל ג'ינגל בול הבריטי.
בנוסף, השיר נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות "Reputation Stadium Tour".
במאי 2018 הופיעה עם השיר גם בפסטיבל "Biggest Weekend" של רדיו BBC.
אדמונד דה-ואל
אדמונד דה-ואל (באנגלית: Edmund de Waal; נולד ב-10 בספטמבר 1964) הוא אמן חזותי, קדר, מעצב וסופר בריטי.
דה-ואל נולד בנוטינגהאם, אנגליה, לכומר האנגליקני ויקטור דה-ואל ולאסתר אלין (לבית לנדס-מויר). אביו כיהן כדקאן של קתדרלת קנטרברי בין השנים 1976–1986. סבתו של דה-ואל, הסופרת , הייתה צאצאית למשפחת הבנקאים והסוחרים היהודים- אפרוסי - ונישאה לאיש העסקים ההולנדי הנדריק דה-ואל שהיגר לאנגליה. קורות משפחת אפרוסי מתוארות בספרו של אדמונד דה-ואל "הארנבת עם עיני הענבר". דה-ואל מתגורר בלונדון, נשוי לסוזן צ'נדלר ולהם שני בנים ובת.
תחילת דרכו.