ב-23 בינואר 2016 ברגיל היה חלק משישה רוכבים של סאנווב שנפגעו על ידי רכב בזמן אימון, אך יצא מזה עם פציעות קלות יחסית. בעונה עצמה ברגיל סיים תשיעי בלה פלש ואלון ושישי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא סיים שלישי בטור דה סוויס, 18 שניות אחרי מיגל אנחל לופס המנצח. הוא השתתף בטור דה פראנס וסיים במקום ה-23 הכללי. ברגיל התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך לא סיים את המרוץ. ברגיל סיים עשירי במילאנו–טורינו ושמיני בג'ירו די לומברדיה.
עונת 2017 היא מהבולטות בקריירה של ברגיל, זה התחיל עם מקום 12 בוואלטה אנדלוסיה ולאחר מכן מקום 8 בפריז - ניס. ברגיל סיים שישי בלה פלש ואלון, אך רגע השיא של העונה שלו הגיע ביולי כשניצח שני קטעים בטור דה פראנס. הקטע הראשון בו ברגיל ניצח היה בקטע ה-13, כשהוא, נאירו קינטנה, מיקל לנדה, ואלברטו קונטדור היו בקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום, ברגיל ניצח במאוץ בין הקבוצה וניצח בקטע, שהתקיים ביום הבסטיליה (14 ביולי). הקטע השני בו ברגיל ניצח הגיע שבוע מאוחר יותר, בקטע ה-18. במהלך הטיפוס לאיזואר, תפס ברגיל את דרווין אטאפומה שהוביל במרוץ, חלף על פניו וניצח, כשהוא הופך לרוכב הראשון בהיסטוריה בטור שמנצח קטע שמסתיים במעבר איזואר. ברגיל ניצח בקטגוריית מלך ההר במרוץ, לאחר ששלט בקטגוריה וניצח עם 169 נקודות. ברגיל סיים במקום ה-10 הכללי, 9:25 דקות אחרי כריס פרום המנצח. ברגיל גם השתתף בוואלטה אספנייה, אך פרש לפני הקטע ה-8.
פורטונאו סאמסיק (2018–היום).
בעונת 2018 חתם בקבוצת ארקאה–סאמסיק. הוא סיים במקום ה-17 בטור דה פראנס ושני בקטגוריית מלך ההר במרוץ, כשמפרידות 79 נקודות בינו לבין ז'וליאן אלאפיליפ המנצח. ברגיל סיים במקום השלישי בגרנד פרי דה וואלני.
ב-2019, ניצח את אליפות צרפת לאחר שניצח במאוץ מתוך קבוצה של חמישה רוכבים. הוא השתתף בטור דה פראנס וסיים שוב, כמו ב-2017, במקום ה-10, 7:32 דקות אחרי איגן ברנל המנצח. הוא סיים שני ב, אחרי אלכסיי לוצנקו.
ב־2021 הוא משתתף בטור דה פראנס השביעי שלו. אולם הוא מסיים את המרוץ אחרי הקטע ה־13 לאחר שנפצע בהתנגשות בין רוכבים. בהמשך השנה הוא זוכה ב, זהו מרוץ המקטעים הראשון בו הוא זוכה. לאחר מכן הוא שובר את האגן באימון ומסיים את העונה. הוא חוזר להתחרות בתחילת 2022. במרץ הוא זוכה בקטע החמישי של טירנו - אדריאטיקו. באפריל הוא זוכה, לאחר ספרינט, ב.
Sex &amp; Cigarettes
Sex &amp; Cigarettes (בעברית: סקס &amp; סיגריות) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, ואלבום הסולו השמיני שלה. האלבום יצא לאור ב-23 במרץ 2018 על ידי חברות התקליטים דאף ג'אם ויוניברסל מיוזיק גרופ.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&amp;B של חברת המצעדים הרשמית.
רקע.
אלבום זה הוא אלבום הסולו הראשון שלה מאז שנת 2010 והוא גם אלבומה הראשון עם חברת דאף ג'אם. זהו גם אלבומה הראשון של הזמרת אשר היה עליו מדבקת אזהרת תוכן ואף יצאה לו גרסה ערוכה שתתאים גם לקהל צעיר יותר.
מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Deadwood" ו-"Long as I Live" אשר בהמשך גם הופיעו במיני-אלבום שמכיל רמיקסים לשני השירים האלו וצורף בהמשך לאלבום עצמו בחנות הדיגיטלית טרגט. בנוסף, באוקטובר באותה השנה יצא השיר "FOH" כסינגל שיווקי מתוך האלבום ובהמשך כסינגל השלישי מתוכו.
פרסים וקידום.
האלבום הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום ה-R&amp;B הטוב ביותר" ובנוסף השיר "Long as I Live" הועמד לשני פרסים נוספים בקטגוריות "הביצוע הטוב ביותר בשיר R&amp;B" ו-"שיר ה-R&amp;B הטוב ביותר" ואף זכה בפרס NAACP Image בקטגוריית "שיר מסורתי יוצא דופן".
על מנת לקדם את האלבום יצאה טוני לסיבוב ההופעות "As Long As I Live Tour" אשר החל בינואר 2019 והסתיים בנובמבר 2019, לאחר 21 הופעות בצפון אמריקה, אפריקה ואירופה.
סעווה
האי וייט /ואקאארי
האי וייט
מיירל לדרמן יוקלס
מיירל לדרמן יוקלס (באנגלית: Mierle Laderman Ukeles; נולדה בשנת 1939, דנוור, קולורדו, ארצות הברית) היא אמנית יהודייה-אמריקאית, הפועלת בניו יורק. יצירתה כוללת אמנות קונספטואלית, מיצג, מיצב וטקסטים ופעמים רבות מבקשת לחקור ולהחיות את המהות האורבנית על כל צדדיה: אנשים, תחזוקה, קיימות, זבל וסביבה.
ביוגרפיה.
לדרמן יוקלס נולדה וגדלה בדנוור, קולורדו. אבי היה רב ומורה לעברית בקהילה היהודית המקומית ואמה הייתה עקרת בית. את לימודיה הגבוהים עשתה בניו יורק, תחילה למדה היסטוריה ויחסים בינלאומיים ולאחר מכן עברה ללמוד אמנות במכון פראט. ב-1974 קיבלה תואר שני באמנויות מאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1969 כתבה מניפסט לו קראה "מניפסט אמנות התחזוקה 1969!", תחילה כהצעה לתערוכה בשם "CARE". המניפסט מאתגר את תפיסת תפקידה הביתי של האישה ומאיר את פעולת התחזוקה. במניפסט היא כתבה על סוגיה השונים של התחזוקה, מהאישיים והקטנים ביותר (להתאפר מדי בוקר, למשל) ועד היבטים הציבוריים של תחזוקה כמו שמירה על העולם. העבודה שלה כוונה להעלות את המודעות לפעולות התחזוקה השונות, שלרוב סמויות מן העין ומבוצעות בתגמול זעום, בין אם כספי ובין אם חברתי. היא הגדירה את עצמה מאז "אמנית תחזוקה" ובתערוכותיה ביצעה מיצגים של פעילויות יומיומיות שהיא ונשים רבות, ובמיוחד עקרות בית עושות כל הזמן על מנת להחזיק את המשך פעילותם של הדברים.
יצירתה הזו הקנתה לה, החל משנת 1977 את עמדת "אמנית הבית" של מחלקת הסניטציה של עיריית ניו יורק (והיא היחידה בהיסטוריה להחזיק בעמדה זו). עובדי הניקיון והתחזוקה של העירייה, כמו גם עבודתם היוו השראה ליצירות רבות שלה.
יצירתה.
מיירל לדרמן יוקלס ראתה בתפקיד האמן תפקיד של אקטיביסט, להעניק השראה ולעודד אנשים לפעול על מנת לשנות נורמות חברתיות והרגלים. לטענתה, אמנות היא תהליך תמידי ומתמשך השזור ביומיום ובפעולות היומיומיות. לאחר לידת בנה הראשון, בשנת 1968 היא הרגישה שהזהות הציבורית שלה כאמנית וכאקטיביסטית נדחקת למקום משני ומפנה מקום לתפקידה כאמא, תפקיד הכולל פעולות רבות ומתמשכות על מנת לשמור על הניקיון ועל הסדר. תנאים אלה היוו את הבסיס לכתיבת המניפסט של אמנות התחזוקה.
"מניפסט אמנות התחזוקה 1969!".
המניפסט נכתב תחילה כבסיס לתערוכה, לאחר לידת בנה הראשון. לראשונה היא הייתה לצריכה לחלק את זמנה בין האמהות לבין יצירת אמנות והרגישה כי המקום של היצירה בחייה מצטמצם. היא ציינה שכל האמנים הגברים המפורסמים בהיסטוריה מעולם לא נדרשו להקרבות שכאלה. את כתיבת המניפסט היא תיארה כהתגלות שאיחדה את כל האנשים להם הפכה להיות, ובעיקרם האמנית והאמא.
רשות הרישוי
Whitney Houston
Whitney Houston (בעברית: ויטני יוסטון) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית, ויטני יוסטון. האלבום יצא לאור ב-14 בפברואר 1985, על ידי חברת התקליטים ארסיטה רקורדס. תחילה, האלבום זכה להצלחה בינונית אך בסוף אותה שנה החל לצבור הצלחה.
בסופו של דבר, בשנת 1986, הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית, שם שהה 14 שבועות.
סינגלים והצלחה.
מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים אשר הגיעו למקום הראשון בארצות הברית: "Saving All My Love for You" ,"How Will I Know" ו-"Greatest Love of All" ובעקבות כך יוסטון הפכה לזמרת הראשונה שהצליחה להכניס 3 שירים מאלבום אחד למקום הראשון ולאמן הראשון אי פעם שאלבום בכורה שלו עשה זאת.
בנוסף לארצות הברית, האלבום הגיע למקום הראשון בעוד מדינות רבות ביניהם קנדה, אוסטרליה ונורווגיה ולמקום השני בבריטניה, גרמניה ושווייץ. במרץ 1999 האלבום הגיע למכירות של 10 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך קיבל מעמד יהלום וביולי אותה שנה הוא הגיע למכירות של 13 מיליון עותקים במדינה מה שהפך אותו לאלבום ה-25 הנמכר ביותר בתולדות המדינה ולבין האלבומים הנשיים הנמכרים ביותר במדינה. נכון להיום מכירותיו עומדות על 22 מיליון עותקים בכל העולם.
פרסים וביקורות.
האלבום היה מועמד ל-4 פרסי גראמי ביניהם בקטגוריות "אלבום השנה" ו"תקליט השנה" על "Greatest Love of All" ואף זכה בפרס "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר פופ" על השיר "Saving All My Love for You". בשנת 2003 האלבום דורג במקום ה-254 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" שנערכה על ידי מגזין רולינג סטון.
ב-26 בינואר 2010 האלבום יצא לאור מחדש בשם Whitney Houston – The Deluxe Anniversary Edition לציון 25 שנים ליציאתו אשר כוללת 5 שירים נוספים ביניהם גרסת א-קפלה לשיר "How Will I Know" ובנוסף לכך 12 רמיקסים חדשים לשירי האלבום, חוברת אשר בה רשום על היסטורית האלבום ודי וי די עם הופעות חיות וראיונות של יוסטון וקלייב דייוויס. מגזין התרבות "רולינג סטון" דירג את האלבום הבכורה זה ברשימתם "100 האלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-89.
משפט המיפוי הרציף
משפט המיפוי הרציף בתורת ההסתברות קובע שפונקציה רציפה משמרת גבול של סדרת משתנים מקריים. המשפט הוכח על ידי הנרי מן ואברהם ולד ב-1943 ולכן לעיתים נקרא גם משפט מן-ולד.
נוסח המשפט.
נתונים משתנים מקריים {"Xn"} ו- "X" המוגדרים על מרחב מטרי "S". נתונה פונקציה רציפה
"g": "S"→"U" כאשר גם "U" הוא מרחב מטרי. כמו כן נתון כי Pr["X" ∈ "Dg"] = 0
כאשר  "Dg" הוא קבוצת הנקודות אי הרציפות של הפונקציה "g". בתנאים אלו,
כאשר "p","d" ו-".a.s" הם מסמנים התכנסות בהסתברות, התכנסות בהתפלגות והתכנסות כמעט בוודאות בהתאמה.
מוצב ברוש
מוצב ברוש היה מוצב הממוקם בצפון רצועת הביטחון בדרום לבנון שהיה ממוקם כ-4.5 קילומטרים מצפון מזרח לעיר נבטייה.