בדין זה קיים חידוש, שהרי בעוד שבעלה חי, אין היא זקוקה לייבום, נמצא שחזקת ההיתר לייבם מתייחסת רק לתקופה מאוחרת יותר שעדיין אין היא קיימת. במצב זה ניתן היה לומר שאין לחזקה כזו תוקף, כי ההשלכות של החזקה אינן באות במקביל לקביעת ההסתברות. למרות זאת, קובעת ההלכה כי חזקה זו, שלא היה לה תוקף בזמנה, נחשבת לחזקה.
חזקת הגוף מול חזקת הדין.
נחלקו החכמים איזו חזקה גוברת כאשר חזקת הגוף עומדת בסתירה לחזקת הדין.
דוגמה
הבהרה: נגעי הגוף המטמאים, סדר הופעתם הוא ראשית בהרת, ולאחר מכן צומח עליה שיער לבן. אם ראשית צמח שיער לבן בעור, ורק לאחר מכן הופיעה הבהרת, אין זה נגע שמטמא והאדם טהור. אם הבהרת והשיער הלבן מופיעים ביחד, ולא ברור מה היה קודם הבהרת או השיער, אנו הולכים אחר חזקת הגוף, ומכריעים את הספק שהאדם טהור.
המקרה: אדם שנטמא באחד הנגעים הכתובים בתורה, כגון שחין או מכווה שהם פגימות בעור הנגרמות מדלקת או מאש, ולאחר מכן צומח בהן שיער לבן. אך לפני שנטהר מנגעים אלו, התעורר ספק חדש, שכן הופיעה בעורו בהרת חדשה ובה שיער לבן ולא ברור מה הופיע קודם השיער או הבהרת.
הסבר
בין חכמים לבין רבי יהושע קיימת מחלוקת עקרונית לגבי מקרה שבו קיימות שתי חזקות הסותרות זו את זו, חזקת הגוף וחזקת הדין, האם חזקת הגוף גוברת, או האם חזקת הדין גוברת.
הארמיה ה-62
הארמיה ה-62 של ברה&quot;מ
פרייהר פון ריכטהופן
תווי נגינה
ארמיית הפנצר הרביעית
ארמיית הפאנצר ה-4
ארמיית הפנצר ה-4
אויב בשער
אויב בשער הוא סרט מלחמה משנת 2001 בבימויו של הבמאי הצרפתי ז'אן-ז'אק אנו. עלילת הסרט מבוססת על קרב שתואר בספרו של ויליאם קרייג, היסטוריון אמריקאי, "Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad", המתאר את האירועים שקרו במהלך קרב סטלינגרד. קרב סטלינגרד, היה קרב שהתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה בין ברית המועצות לבין גרמניה הנאצית ומדינות הציר שנספחו אליה.
בסרט משתתפים בין היתר ג'וד לאו וג'וזף פיינס, שחקני הקולנוע האנגליים, ואד האריס, שחקן אמריקאי.
שמו של הספר, "Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad", היה ההשראה לשם הסרט.
הקרב המתואר בסרט, הוא קרב בין הצלף הסובייטי וסילי זייצב, לבין מקבילו, המייג'ור, ארווין קוניג. הקרב מתרחש בזמן שקוניג ווסילי עוקבים זה אחר זה.
עלילה.
ב-1942, וסילי זייצב (ג'וד לאו), רועה צאן בהרי אורל, וחייל בצבא האדום נלחם בחזית קרב סטלינגרד.
הוא נשלח לקרב המסכן את חייו, נגד הפולשים הגרמנים. זייצב נעזר בכישורי הצליפה שלמד בעזרת סבו כשהיה צעיר, על מנת להציל את עצמו ואת הפוליטרוק דנילוב (ג'וזף פיינס).
במהלך הקרב, מגיע ניקיטה חרושצ'וב (בוב הוסקינס) לסטלינגרד על מנת לתאם את ההגנות העיר, ודורש רעיונות לשיפור המורל.
דנילוב, שהיה סגן בצבא, טוען שהעם זקוק לגיבורים שאפשר לשאת אליהם עיניים, ובעקבות כך, מפרסם בעיתון הצבא סיפורים אודות וסילי זייצב, המתארים אותו כגיבור לאומי.
לאחר פרסום הסיפור, וסילי עובר לפלוגת הצלפים, והופך לחבר טוב של דנילוב. בנוסף, שניהם מתאהבים בטניה (רייצ'ל וייס), אזרחית יהודייה בסטלינגרד שהפכה לחיילת במיליציה המקומית. דנילוב מעביר את טניה אל יחידת מודיעין שרחוקה משדה הקרב.
בזמן שהצלפים הסובייטים מחסלים רבים מהגרמנים ומכוחותיהם, מחליט הפיקוד הגרמני לשלוח את ארווין קוניג (אד האריס), מפקד בית הספר לצלפים של הצבא הגרמני, לחסל את וסילי. קוניג מגיע לעיר ומקבל תדרוך ממפקד הארמייה השישית, פרידריך פאולוס (). קוניג מפתה את וסילי יחד עם שני עמיתיו הצלפים אל תוך מלכודת, הוא מצליח לחסל את עמיתיו של וסילי אבל וסילי מצליח להימלט. הצבא האדום מבין את תוכניותיו של קוניג, ומשחרר מהגולאג את קאוליקוב (רון פרלמן), צלף רוסי אשר הוכשר על ידי קוניג בתקופה שקדמה לפלישה הגרמנית – כדי לסייע לווסילי.
במהלך ניסיונו של קאוליקוב להרוג את קוניג, גורם קוניג לקאוליקוב לחשוף את מיקומו והורג אותו בצליפה מדויקת במיוחד. מותו של קאוליקוב מזעזע את וסילי עמוקות.
טניה מבקשת לחזור אל פלוגת הצלפים, אך דנילוב מבקש מווסילי להרתיע אותה מלעשות כן. וסילי מסכים ומנסה, אך מתמלא רחמים כאשר טניה מספרת לו על הוריה היהודים, שנרצחו על ידי הגרמנים. דנילוב, מגייס נער מקומי בשם סשה פליפוב (גבריאל תומסון) שמעריץ את וסילי. פליפוב מבצע עבודות קטנות עבור הגרמנים, כגון לספק אוכל לחיילים, ואף מתחזה לסוכן כפול, ומעביר לקוניג מידע שגוי אודות מקום הימצאותו של וסילי, דבר המעניק לווסילי הזדמנות לארוב לקוניג.
וסילי מתכנן מארב לקוניג במטרה לפוצעו, אך במהלך הניסיון השני, הוא נרדם לאחר שעות רבות של המתנה. אחד מהחיילים לוקח את יומנו של וסילי, על מנת לגרום לקוניג לחשוב שהוא נהרג, אך קוניג לא מאמין לו. קוניג מספר לסשה פליפוב לאן הוא מתכנן ללכת, וחושד שהוא יספר לווסילי.
טניה ווסילי מתאהבים, ודנילוב, שמקנא בו, שולח מכתב מזלזל על אודותיו לממונה עליו.
קניג מבחין בטניה ובווסילי הממתינים בנקודת המארב הבאה שלו, מה שמאשש את חשדותיו בנוגע לסשה. הוא הורג את הנער, ותולה את גופתו על עמוד בניסיון לפתות את וסילי. וסילי נשבע להרוג את קוניג ושולח את טניה ואת דנילוב לפנות את אמא של סשה אל מחוץ לעיר. בדרכה אל סירות המילוט, טניה נפצעת מרסיסי פגז. דנילוב, שבטוח כי היא נהרגה, מתחרט על קנאתו בווסילי ואף מתפכח מהאידאולוגיה הקומוניסטית. כשמוצא דנילוב את וסילי אורב לקוניג, הוא חושף את מיקומו שלו, כדי שווסילי יזהה את מיקומו של קוניג ברגע שיירה בו. קוניג הורג את דנילוב באמונה שזהו וסילי והולך לבדוק את הגופה, אך מבין מאוחר מדי שנפל למלכודת וכי הוא נמצא כעת בין כוונותיו. הוא מסתובב ופונה אל וסילי, שהורג אותו.
חודשיים לאחר מכן, לאחר שחרור סטלינגרד וכניעתם של הכוחות הגרמניים, וסילי מוצא את טניה מתאוששת בבית חולים שדה.
סטאד ברסטואה
תותח נגד מטוסים
ווליד שועיבת
רוגם
רוגם (או רוג'ום; בערבית: رُجْم, תעתיק מדויק: רֻגְ'ם, רבים: رُجُوم, רֻג'וּם) הוא תל עפר ואבנים המורמים מעל קבר או קברים. הוא ידוע גם בשמות: תל קבורה, טומולוס, או קורגאן. וניתן למצאו ברחבי העולם. התלים מורכבים בעיקר מאבנים ולעיתים נקראים בשם גלעד. רוגם ארוך הוא תל קבורה פרהיסטורי מהתקופה הנאוליתית המוקדמת, הבנוי בצורת מלבן או טרפז ולרוב משמש עבור מספר קברים.
שיטת ההטמנה בקרקע עשויה להיות משולבת עם דולמן, סיסט (cist), מתחם קבורה או חדר קבורה. דוגמאות לרוגם ארוך ניתן למצוא במיס האו.
אזכורים לתלי קבורה.
הלווייתו של פאטרוקלוס מתוארת בספר ה-23 באיליאדה של הומרוס. בה הוא נשרף במדורת הלוויה יוונית העשויה ממבנה מוגבה מעץ. לאחר השרפה, עצמותיו נאספו לתוך כד זהב בין שתי שכבות שומן. ונבנה לזכרו תל במקום בו התבצעה השרפה על המוקד. לאחר מכן אכילס, חברו הטוב ובן דודו שנקם את מותו, מקיים משחקים לזכרו ובהם מרוץ מרכבות, איגרוף, היאבקות, ריצה, דו-קרב בין שני האלופים על המקום הראשון, זריקת דיסקוס, חץ וקשת והטלת כידון.
ביאוולף הגיבור רב העוצמה שהביס, הודות לכוחו, אומץ ליבו ונאמנותו, מפלצות מרושעות. נשרף גם הוא במדורת קבורה, המזכירה את התיאור המופיע באליאדה. במהלך שריפת גופתו, הגיטים (Geats) - שבט שהתגורר בצפון גרמניה של היום - קוננו על מות אדונם. התל לזכרו נבנה על ראש גבעה המשקיפה לים, ובתוכו נקברו אוצרות שנועדו ללוות אותו בדרכו האחרונה. 12 הלוחמים הטובים ביותר של השבט רכבו מסביב למדורת הקבורה, תוך שהם שרים שירי תהילה לאדונם המת.
קיימת הקבלה בין תיאור זה לדרך קבורתו של אטילה, מלכם האחרון של ההונים, בספר הגטיקה (Getica), המקור ההיסטורי המוקדם ביותר המתעד את תולדות הגותים, של יורדנס. לפי התיאור המופיע בספר, הפרשים ההוניים הטובים ביותר דהרו מסביב לגופתו השרועה של אטילה, כמחוות כבוד.
אתרים ברחבי העולם.
קורגאן היא מילה שמוצאה טורקי והיא הושאלה מהשפה הרוסית. באוקראינה ורוסיה ישנם קורגאנים מלכותיים עבור המושלים הורנגים, כדוגמת הקבר השחור הממוקם בצ'רניהיב שבאוקראינה (נחפר במאה ה-19. קברו של אולג נסיך קייב. והגבעה רחבת הממדים עבור רוריק בנובגורוד שברוסיה.
קורגאנים חשובים נוספים נמצאו באוקראינה ודרום רוסיה ומשויכים לעמי הערבה העתיקים יותר. בעיקר הסקיתים ומאוחר יותר קומנים. רצף של תרבויות ערבה דומות היו קיימות עד מרכז אסיה ובפרט באזור קזחסטן.
ישנם אתרי רוגם רבים ברחבי העולם. באלבניה נמצא אחד המונומנטים הפרהיסטוריים הבולטים. בבולגריה נמצאים הקבר התראקי בקאזאנלק והקבר התראקי בסוושטארי שהוכרזו כאתרי מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. בקרואטיה ישנם אלפי רגמים בסמוך לים האדריאטי שנבנו מתקופת הברונזה התיכונה ועד סוף תקופת הברזל. בבריטניה, מגוון רחב של סוגי רוגמים היו בשימוש נרחב עבור קבורת המתים מתקופת האבן החדשה המאוחרת ועד סוף תקופת הברונזה (2900-800 לפנה"ס). בצ'כיה של ימי הביניים הסלאבים נהגו לקבור את המתים באזור שמסביב לפראג תחת רוגמים. בגרמניה תלי הקבורה נקראים האגל-גראב (Hügel-Grab) ונמצאים באזורים רבים כדוגמת מרבורג.
באיטליה נמצאו רוגמים אטרוסקים ששימשו עבור האצולה האטרוסקית החל מהמאה ה-7 לפנה"ס ולרוב היו קברי משפחות ושימשו במשך דורות עבור אותה משפחת אצילים. הם קברו את המתים עם חפצי ערך רבים, רהיטים, ציורים המייצגים את ההלוויה או חיי המתים. ונמצאו בערים אטרוסקיות כגון, ויי שהייתה נקרופוליס חשוב.