בשנת 2021, פורסם כי הווארד ישמש כמפיק ראשי של המיני-סדרה "Under the Banner of Heaven", המבוססת על ספר באותו שם מאת ג'ון קראקאוור. במיני-סדרה מככבים בין היתר השחקנים אנדרו גארפילד וסם וורת'ינגטון, והיא עתידה לעלות לשידור ברשתות הולו וFX Networks במהלך 2022
חיים אישיים.
ב-1975 נישא לסופרת שריל אלי, ולהם ארבעה ילדים, ביניהם השחקניות ברייס דאלאס הווארד ופייג' הווארד.
מגשר
חיל חימוש
פול ברג
פול ברג (באנגלית: Paul Berg; נולד ב-30 ביוני 1926) הוא ביוכימאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1980 (לצד וולטר גילברט ופרדריק סנגר), "על מחקריו המהותיים בתחום הביוכימיה של חומצות גרעין, במיוחד בהקשר של DNA משולב (רקומביננטי)". ברג הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה ומנהל מכון בקמן לרפואה גנטית.
קורות חיים.
פול ברג נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא החל את לימודיו בסיטי קולג' של ניו יורק, שם למד הנדסה כימית, אך כיוון שלא נמשך ליישומים של הכימיה בתעשייה, הוא עבר ללמוד ביוכימיה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. תוך כדי לימודיו לתואר הראשון, הצטרף למאמץ המלחמתי של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ושירת כטייס בצי. את התואר הראשון בביוכימיה קיבל בשנת 1948.
במחקריו שלאחר התואר הראשון, עסק ברג בשימושם של איזוטופים רדיואקטיביים כעוקבים במערכת המטבוליזם, באמצעות איזוטופים מסוימים של פחמן או אטומים כבדים של חנקן הוא הצליח להבין איך המזון שמגיע מהדם לתא הופך לחומר התא. עבודת הדוקטורט שלו ידועה כיום כ"המרה של חומצת נמלים (חומצה פורמית), פורמלדהיד ומתנול למצב מצומצם של קבוצות המתיל במתיונין". ברג גם היה אחד הראשונים שהוכיחו שלקופקטורים של החומצה הפולית ושל ויטמין B12 יש תפקיד חשוב במטבוליזם. את הדוקטורט בנושא קיבל מאוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב קליבלנד בשנת 1952.
לאחר הדוקטורט הוא החל להתמקד באנזימים ולכן השתלם בנושא בקופנהגן ובאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. באותו זמן גילה תגליות חדשות, בהן האנזים שיוצר את הנוקלאוזיד טריפוספט עבור תרכובת חומצת הגרעין. הוא החל לעסוק פחות בביוכימיה מטבולית ויותר בביולוגיה מולקולרית - ובעיקר בפעולת הגנים ובהיווצרות החלבונים.
בשנת 1959 מונה למרצה במחלקה החדשה לביוכימיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת סטנפורד, וכשנה לאחר מכן התמנה שם לפרופסור, בשנת 1969 מונה לראש המחלקה לביוכימיה, תפקיד שבו כיהן כחמש שנים.
בשנת 1973 סטנלי כהן, פול ברג והרברט בוייר (Herbert Boyer) ביצעו את מה שעתיד היה להיות אחד מהניסויים הראשונים בתחום של הנדסה גנטית. בשנת 1977 הוא פיתח שיטת תיוג DNA בשם תרגום ניק. בשנת 1980 חלק ברג פרס נובל לכימיה עם וולטר גילברט ופרדריק סנגר, בזכות תרומתם החשובה לחקר חומצות הגרעין והשחלוף .
מחקריו החדשים של ברג כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד ובמכון סאלק עוסקים (נכון ל-2003) בביולוגיה מולקולרית ושחלוף. מטרתו העיקרית היא לכוון גנים ממקור זר ללוקוס מסוים בגנום בתדירות גבוהה על מנת לתקן DNA פגום. כמו כן הוא עוסק בניסויים בתאי גזע ומעורב במחקרים על נגיף ה-HIV הגורם לאיידס.
ברג נעשה פרופסור חבר במוסדות נוספים וב-1985 התמנה לעמוד בראש מכון בקמן לרפואה גנטית. הוא כיהן במספר תפקידים בוועדה המייעצת לפרויקט הגנום האנושי (ובהם כיושב ראש), היה נשיא האגודה האמריקאית לכימאים ביולוגיים ועוד. ברג היה ממארגני ועידת אסילומר לשחלוף שהתקיימה ב-1975 בפסיפיק גרוב, קליפורניה אשר עסקה ברגולציית הביוטכנולוגיה ונחשבת לאחת הוועידות החשובות ביותר שהתקיימו בנוגע לכללי הביוטכנולוגיה. ברג הוא מחשובי המדענים המשפיעים על מדיניות השיבוט ותאי הגזע בארצות הברית.
חוק וין
חוק וין, או בשמו המלא: חוק ההסחה של וין, הוא חוק בסיסי בספקטרוסקופיה, העוסק בקרינת גוף שחור. במקורו, חוק וין היה חוק אמפירי שנגזר על ידי הפיזיקאי הגרמני וילהלם וין בסוף המאה ה-19 מתוך תצפיות בלבד. בשנת 1900, מקס פלאנק הציע תאוריה המסבירה את התופעה של קרינת גוף שחור, ובפרט גם את חוק וין. תאוריה זו, שבמובן מסוים הייתה הבסיס לתורת הקוונטים, נחשבת היום לתורה המקובלת לתיאור התופעה.
חוק וין קובע: formula_1.
כאן formula_2 הוא אורך הגל שבו נפלטת האנרגיה בעוצמה הרבה ביותר, formula_3 היא הטמפרטורה של הגוף הקורן (במעלות קלווין), ו-formula_4 הוא קבוע פרופורציה הנקרא קבוע וין, שערכו הוא
formula_5.
כך למשל, כדי להגיע לפליטה ששיאה במרכז התחום הנראה (אורך גל של כ-550 ננומטר), נדרשת טמפרטורה של כ-5300 קלווין.
חוק וין חשוב לא רק בספקטרוסקופיה, אלא גם באסטרופיזיקה. החוק מסביר מדוע כוכבים חמים זוהרים בכחול (אורך גל קצר יותר), וכוכבים קרים זוהרים באדום (אורך גל ארוך יותר), במה שמכונה דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל.
באמצעות חוק וין אפשר להגדיר טמפרטורת צבע.
אגף התקשוב וההגנה בסב&quot;ר
אגף התקשוב וההגנה בסֶבֶ"ר (ראשי תיבות: סביבת הרשת) במטה הכללי של צה"ל הוא הגוף המתווה את מדיניות הקשר, התקשורת, המחשוב, השליטה והבקרה ואבטחת מערכות מידע בצה"ל. אגף התקשוב הוקם ב־3 במרץ 2003, על יסודות חיל הקשר, האלקטרוניקה והמחשבים. בדומה לאמ"ן ולחילות האוויר והים, אגף התקשוב אמון על בניין הכוח והפעלתו.
ראש האגף הנוכחי הוא האלוף ערן ניב. האגף מורכב ממספר חטיבות: חטיבת ההגנה בסב"ר, חטיבת ההתעצמות, וחטיבת ההפעלה.
האגף מנחה את תחום התקשוב בזרוע היבשה, בחיל האוויר, בחיל הים ובאגף המודיעין, עובדה המוצאת את ביטויה בסמלי זרועות אלו על סמלו של האגף.
מבנה ארגוני.
מבנה אגף התקשוב הנוכחי מתבסס על מטה המורכב מחטיבות (בדומה ללהקים שבמטה זרוע האוויר והחלל והמספנים שבמטה זרוע הים), ויחידות עצמאיות אחרות. המבנה ההיררכי של החטיבות, כנהוג ביחידות מטה בצה"ל, מורכב ממחלקות, ענפים ומדורים.
מפקד אגף התקשוב וההגנה בסב"ר הוא ראש האגף, קצין בדרגת אלוף. תחתיו נמצאים חטיבת ההפעלה, האחראית על תפעול הלוחמה הרשתית והספקטראלית; חטיבת ההגנה, האחראית על מניעת חדירות ממערכי התקיפה בסב"ר של האויב למערכות המבצעיות השונות; חטיבת ההתעצמות, הנקראת גם לוט"ם – החטיבה להתעצמות טכנולוגית מבצעית, האחראית על פיתוח מערכות התקשוב של צה"ל ותפעולן; ומנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית, המכונה גם מנהלת ט"ד, אשר אחראית להוביל את מאמץ זה בצה"ל כולו תחת הדירקטיבה של סגן הרמטכ"ל בכלל גופי בניין הכוח בצה"ל תוך השפעה על תהליכים מבצעיים לשם העצמת הקטלניות והאפקטיביות של צה״ל. את עיקר המערכים של האגף מרכז החיל היחיד הכפוף לאגף התקשוב: חיל הקשר והתקשוב.
מדובר בתוכנית רב-זרועית, בה משולבים גורמים מבצעיים וטכנולוגיים, שמטרתה להוביל את צה"ל להיות ארגון חדשני, דיגיטלי ומבוסס מידע, וככזה, להשפיע על התהליכים המבצעיים ולהעצים את הקטלניות והאפקטיביות של צה"ל.
תגי היחידה של חיילי אגף התקשוב וההגנה בסב"ר בפיקודים.
במאי 2018, קיבלו החיילים מיחידות התקשוב השונות בפיקוד הצפון, המרכז והדרום (גדודי תקשוב פיקודים), תגי יחידה החדשים שמאפיינים את השיוך המקצועי והשיוך הפיקודי שלהם.
היסטוריה.
עד להקמת אגף התקשוב במרץ 2003, סמכויותיו היו בעיקר תחת אגף המבצעים במטכ"ל. עם ההתפתחות וגדילת המורכבות של המערך התקשובי והטכנולוגיה בצה"ל היה צורך בריכוז של מאמצי התכנון והנחיות הפעילות וסדר העדיפויות התקשוביות בצה"ל. הקמתו של אגף במטה הכללי, דבר הקורה לעיתים רחוקות, שייעודו עיסוק בנושא התקשוב, הייתה ביטוי לדגש ששם צה"ל על מחשוב, תקשורת נתונים ועל שליטה ובקרה, לאחר עבודת מטה שנעשתה על ידי בני גנץ, מפקד גיס בפיקוד הצפון באותה התקופה.
בדצמבר 2005 החליט הרמטכ"ל דן חלוץ להעביר את הכפיפות של חיל תקשוב מאגף התקשוב לזרוע היבשה, כחלק משינוי ארגוני כולל בצה"ל, שבמסגרתו הועברו גם חילות אחרים לזרוע היבשה. מלחמת לבנון השנייה הייתה המלחמה הראשונה שבה נטל חלק אגף התקשוב. בתחילת שנת 2008 החזיר הרמטכ"ל גבי אשכנזי את חיל התקשוב לאגף התקשוב.
אגף התקשוב נמצא בליבת העשייה הצבאית בתחומי התוכנה, הקשר והטכנולוגיה. פעילות זו מוצאת את ביטויה באופן בולט במיוחד בשני העשורים האחרונים, נוכח כניסת הטכנולוגיה והמיחשוב בצורה נרחבת לפעילות הצבאית. משימות האגף, מעבר לנושאי הקשר הקלאסי, הם טכנולוגיה, מיחשוב, הגנה בסב"ר והצפנה. האגף הוא הצעיר מבין אגפי המטכ"ל ואנשיו פועלים לשמור על עליונות טכנולוגית בעולם התוכנה והמחשוב.
ביולי 2013 החל התהליך המכרזי להעתקת יחידות אגף התקשוב ממקומם במרכז המדינה אל קריית התקשוב שתוקם באר שבע וזאת במסגרת תוכנית העתקת בסיסי צה"ל לנגב.
זרוע הסב"ר.
זרוע הסב"ר היא זרוע שתוכננה להקמה בצה"ל, שהייתה צפויה להיות אחראית על הפעלת הכוח במרחב הקיברנטי (סייברספייס) ועל לוחמת רשת (סייבר) התקפית והגנתית.
עם כניסתו של גדי איזנקוט לתפקיד הרמטכ"ל הוא הטיל על ראש אגף המודיעין, הרצי הלוי, לעמוד בראש צוות רב-זרועי לבחינת שיפור האפקטיביות המבצעית במימד הסב"ר. ביוני 2015 הורה איזנקוט על הקמת הזרוע בתוך שנתיים. את הליך התכנון והקמת הזרוע ליווה צוות היגוי מטכ"לי שכלל בין השאר את ראש אגף התכנון וסגן הרמטכ"ל. לתחומי אחריותה של הזרוע תוכננו לעבור תחומים שנמצאים באחריות אגף המודיעין ואגף התקשוב, בהם תחום הגנת הסב"ר, תחום לוחמת רשת, תחומי איסוף מודיעין ותכנון מבצעי הנוגעים בזירה הקיברנטית.
בינואר 2017 נדחתה הקמת זרוע הסב"ר, והאחריות ההתקפית לתחום הסב"ר הושארה באגף המודיעין, כאשר מטה הסב"ר הצה"לי, שהיה תחת סגן הרמטכ"ל, הוכפף לאגף התקשוב.