הרב טוביה תומך במפלגת אגודת ישראל ומידי בחירות יוצא במכתב להצביע לרשימת ג׳, זאת בניגוד לדעת רבני חב״ד כי חב״ד איננה מפלגתית ולאף רב אין את הזכות להכריע לאיזו מפלגה להצביע.
משפחתו.
לרב בלוי שני בנים ושלוש בנות
ספריו.
עריכה
תרגומים
אילן דה פריס
Recovery (אלבום של אמינם)
Recovery (בתרגום חופשי: התאוששות) הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-18 ביוני 2010 דרך חברת התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ. הסינגל הראשון מהאלבום; "Not Afraid", יצא לאור ב-29 באפריל 2010.
האלבום הוא אלבום זוכה פרס גראמי בקטגוריה "אלבום הראפ הטוב של השנה". הוא אף הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה.
רקע.
בהתחלה היה אמור להקרא האלבום "Relapse 2" אלבום המשך לאלבום אולפן השישי של אמינם "Relapse", אך ב-13 באפריל 2010 צייץ אמינם בחשבון הטוויטר שלו "There is no Relapse 2", לאחר מכן התברר שאמינם החליט לקרוא לאלבומו שאמור לצאת "Recovery".
אמינם הסביר שהרעיון לעשות המשך לאלבום "Relapse" נראה לו פחות ופחות הגיוני, כיוון שעבד עם מפיקים שונים ותוכן האלבום שונה מאוד מהתוכן של האלבום "Relapase", ולאלבום מגיע שם משלו.
אמינם הוציא לפני צאת האלבום דיס על מריה קארי בשם "The Warning", לקראת צאת האלבום אמינם הוציא פריסטייל לשיר "Over" של הראפר דרייק.
בריאיון למגזין הבילבורד אמר אמינם ששאל את עצמו לאחר ששמע את אלבומיו הקודמים לפני "Relapse": "למה אני לא מרגיש את המוזיקה שלי יותר?", בנוסף סיפר אמינם שניסה כ-200–300 מקבצים לאלבום ובחר מתוכם כ-100 מקצבים.
האלבום קודם באמצעות הסינגל המוביל "Not Afraid" שיצא לאור ב-29 באפריל 2010, והשיר "Won't Back Down" בשיתוף פינק ששימש כטריילר למשחק וידאו "Call of Duty: Black Ops".
מיקומי שיא במצעדי האלבומים.
בארצות הברית מכר האלבום כ-741,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו לאור, בשבוע השני להוצאתו לאור מכר האלבום כ-313,000 עותקים נוספים, נכון ל-13 בנובמבר 2013 מכר האלבום כ-4,513,000 עותקים בארצות הברית.
האלבום היה האלבום הנמכר ביותר לשנת 2010 בארצות הברית וברחבי העולם (מעל כ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם), בנוסף לזאת האלבום היה האלבום הראשון שמכר כמעל למליון הורדות דיגיטליות ב-iTunes.
בית הספר לריקודים &quot;סמי ובנו&quot;
The Nation (תאילנד)
The Nation (האומה) הוא עיתון יומי בשפה האנגלית, היוצא לאור בבנגקוק בירת תאילנד. העיתון יצא לראשונה ב-1 ביולי 1971, והוא בבעלות קבוצת ההשקעות ניישן מולטימדיה גרופ ("Nation Multimedia Group").
העיתון חבר ברשת חדשות אסיה ("Asia News Network"); קבוצת עיתונים אשר חולקים ביניהם מידע. The Nation הוא אחד משני היומונים באנגלית היוצאים בבנגקוק, האחר הוא בנגקוק פוסט.
תולדות העיתון.
העיתון נוסד בשנת 1971 תחת השם "The Voice of the Nation" (קולו של העם), והוא נועד להתחרות בבנגקוק פוסט, שהיה בבעלות זרה.
בשנת 1991 עבר העיתון שינויים נרחבים, לאחר שמספר עיתונאים מבנגקוק פוסט עברו ל-The Nation.
העיתון נקט בעמדה המנוגדת לאיש העסקים תאקסין שינאוואטרה. במערכת הבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001, הפסיד העיתון כ-20 מיליון באט, לאחר ששינאוואטרה לא פרסם בו. לאחר שנבחר שינאוואטרה, חברות ומפעלים בבעלות המדינה כתאי אירווייז אינטרנשיונל, לא פרסמו בעיתון. בהפיכה של שנת 2006, גיבה העיתון את עמדות האופוזיציה והחולצות הצהובות נגד תאקסין.
בשנת 2008 פוטרו מהעיתון עובדים רבים, העורך הוחלף בטהנונג קהנטונג (Thanong Khanthong) עורך מוסף העסקים לשעבר.
יואב ורדי
יואב ורדי (נולד ב-4 באפריל 1944) הוא משורר, חוקר ומרצה בהתנהגות ארגונית וניהול משאבי אנוש. פרופסור בדימוס בחוג ללימוד עבודה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
יואב ורדי נולד בקריית ביאליק, גדל והתחנך בקריית טבעון. את שירותו הצבאי עשה בגדוד הנח"ל המוצנח. ורדי הוא בוגר החוגים לסוציולוגיה ולימודי עבודה (1969) ומוסמך החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב (1976). ב-1978 סיים דוקטורט בהתנהגות ארגונית באוניברסיטת קורנל.
בשנים 1980–2006 שימש כחבר סגל בחוג ללימודי עבודה בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כן שימש גם כפרופסור אורח באוניברסיטת קורנל, בבתי הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת המדינה של קליבלנד וכן בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת ליובליאנה שבסלובניה. בשנים האחרונות פרופ' ורדי הוא חבר סגל במכללה האקדמית לישראל ברמת גן.
כבר כילד החל ורדי לכתוב שירה, אך רק בשנות השמונים חזר ברצינות אל הכתיבה. בראיונות סיפר כי הושפע מאביו, שאף הוא עסק בשירה, ובעיקר מדודו, שמואל שתל, ששילב כתיבת שירה עם עבודתו כמהנדס. מאז 2002 עוסק ורדי גם בתרגום מן השירה הצפון-אמריקאית, בשיתוף עם המשוררת מכבית מלכין.
ספרו הראשון של ורדי, "אולי לאהוב: שירים מפה ושם", התפרסם בשנת 1993.
זאב עופר
זאב עופר (11 בספטמבר 1927 – 31 ביולי 2022) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד חטיבת ירושלים ומפקד פיקוד ההדרכה. לאחר שחרורו מצה"ל היה ראש צוות ההקמה של העיר ימית וסמנכ"ל חברת ערים.
ביוגרפיה.
עופר נולד בטורקיה באי בורגז, שם נפשה אימו בעונה החמה. נקרא בשם וולף, בן בכור לרבקה (בקי) לבית גולדשטיין בת ליהודי ממוצא אוסטרי שהיגר לטורקיה, ושמואל גרשוולד שהגיע לטורקיה מרוסיה לאחר מהפיכת אוקטובר. אביו היה בעל בית חרושת, המשפחה הייתה אמידה והתגוררה בצד האירופי של איסטנבול. למד בבית הספר "בני ברית" היוקרתי, בו הלימודים היו בצרפתית, שפת האם שלו. החל מכיתה ד', בחטיבת הביניים ובתיכון הפך המוסד לבית ספר ממלכתי טורקי ושפת הלימוד בו טורקית.
במלחמת העולם השנייה טורקיה הייתה נייטרלית, אך בפרוץ המלחמה, כשעופר היה בן 14, אביו קיבל אזרחות טורקית, גויס לצבא ושירת רחוק מהבית עד 1943. עם קבלת האזרחות שונה שם המשפחה לגייקמן (לכל שמות המשפחה היה פירוש דומה: יער צבאים, במקור הגרמני הירשוולד, בהיגוי הרוסי גרשוולד ובתרגום מקוצר לטורקית גייקמן).
בגיל 16 עופר נפרד מהוריו ומאחותו הצעירה יהודית ועלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ב-1943. הוא נקלט יחד עם קבוצתו בקיבוץ גבעת חיים, שם התחנך במסגרת עליית הנוער. שמו הפרטי עוברת, זאב, ושם המשפחה חזר להיות גרשוולד. בקיבוץ עבד חצאי ימים, בעיקר בפרדס, וחצאי ימים למד עברית, ידיעת הארץ, תנ"ך, תולדות ישראל ועוד.
שירות בפלמ"ח.
ב-1945 השתתף בבניית סכר בקיבוץ רביבים בנגב ולאחר מכן הצטרף לפלמ"ח והיה חבר בהכשרת חולתה. שירת בפלוגה ט' בגדוד השלישי, כחבר בהכשרה מגויסת בקיבוץ חולתה עבד מחצית החודש, בעיקר בדיג באגם החולה ומחצית החודש התאמן ויצא לפעולות. בין השאר השתתף בפיצוץ גשר בנות יעקב בליל הגשרים ביוני 1946. בהמשך עבר עם ההכשרה לפלוגה ד' של הגדוד הראשון בקיבוץ בית השיטה. ב-1947 השתחרר משירות פעיל בפלמ"ח והשתתף עם קבוצתו בהקמת קיבוץ חלוצה בנגב, שנקרא לימים משאבי שדה על שם מפקד הפלמ"ח יצחק שדה.
במלחמת העצמאות, עם החלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 חזר לשירות פעיל בגדוד הראשון של חטיבת יפתח. עבר קורס מפקדי כיתות בג'וערה ופיקד על מחלקה דתית בשדה אליהו. הוא השתתף בכל קרבות הגדוד בתפקיד מ"מ, בין השאר בקרבות מלכיה וצפת בחזית הצפון, בקרבות לוד ורמלה, במשלטים ובניסיון לכיבוש לטרון בחזית המרכז ובמשלטים בנגב המנותק.
שירות בצה"ל.
לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע בצה"ל. הוא נשלח להשתלמות בחו"ל, בבית הספר לקציני חי"ר בצרפת. בשנים 1967–1969 השתלם בבית הספר הגבוה למלחמה בצרפת. בין תפקידיו היה קצין הדרכה ראשי בבית הספר לחיל רגלים, מפקד בסיס ההדרכה וקצין אג"ם בחטיבת גולני, מפקד בית הספר למ"כים שעימו השתתף במלחמת קדש, ב-1960 מונה לקצין מבצעים של פיקוד הצפון, לאחר מכן למד והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1964 מונה למפקד גדוד 12 בחטיבת גולני, ולאחר מכן שירת כראש ענף תורת הלחימה במטכ"ל. באוקטובר 1969 מונה למפקד המחלקה להגנה מרחבית, ובאוגוסט 1973 מונה למפקד חטיבת ירושלים, עליה פיקד במלחמת יום הכיפורים, קודם במערך ההגנה מפני התקפה אפשרית ממזרח ובהמשך בחזית המצרית מעבר לתעלת סואץ. הוא פיקד על צעדת ירושלים ועל טקס יום העצמאות 1974. בתחילת 1975 מונה למפקד פיקוד ההדרכה.
בחיים האזרחיים.
ב-1976, בתום 31 שנות שירות פעיל השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה ובמסגרת שירות המילואים השתתף במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שחרורו עמד בראש צוות ההקמה של העיר ימית, כאשר בתקופת כהונתו טיפל בנושא פינוי היישוב בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים. לאחר מכן היה סמנכ"ל בחברת ערים.
עופר היה בוגר תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן, חוקר ומרצה במסגרות שונות בנושאים קשורים לפלמ"ח, למלחמת העצמאות ולנושאי ספריו.
היה נשוי לתהילה עופר, עמה שירת בפלמ"ח, ולהם בן. הוריו ואחותו עלו לישראל ב-1951.
Diamonds World Tour