בשנים הראשונות של המאה ה-20 הוצבו לראשונה שלטי פרסומת מוארים בכיכר פיקדילי. שלטים אלה היו לשם דבר ברחבי האימפריה הבריטית בכלל ובלונדון בפרט, והיוו אטרקציה תיירותית. כיום נותר רק שלט אחד בפינה הצפון מערבית של הכיכר, בין שדרת שפטסברי לרחוב גלאסהאוס.
השלטים הראשונים היו מורכבים מנורות חשמליות. אלה הוחלפו מאוחר יותר בנורות ניאון. בסוף המאה ה-20 הוחלפו נורות הניאון במסכי דיודות מפיצות אור. בשל עלות השכירות הגבוהה פחתו במהלך השנים מספר השלטים בכיכר.
נכון לשנת 2005 מופיעים שלטי פרסומת בצידה הצפוני של כיכר פיקדילי, ובהם שלטי החברות קוקה-קולה, נסטלה סאניו, TDK, מקדונלד'ס וסמסונג. השלט היחיד בצידה המערבי של הכיכר הוא פרסומת של חברת וודאפון.
תיאטרון קריטריון.
תיאטרון קרייטריון ניצב בצידה הדרומי של כיכר פיקדילי. המבנה תוכנן על ידי תומאס וריטי ונפתח לקהל ב-21 במרץ 1874. התיאטרון שופץ בשנת 1883 (הוחלפה מערכת מנורות הגז במנורות חשמל) ובשנית בשנים 1989–1992.
מאז שנת 1995 מוצגים בתיאטרון מחזות של להקת לסר שייקספיר קומפני שהידועה בהצגותיה הייתה הקומדיה "הנוסח המקוצר של כל מחזות שייקספיר".
ביתן לונדון.
בקצה הצפון מזרחי של הכיכר, בפינת שדרת שפסברי ורחוב קובנטרי, נמצא ביתן לונדון. המבנה המקורי באתר זה באותו השם נבנה בשנת 1859 ושימש כאולם קונצרטים. בשנת 1923 הוצבו על קירות המבנה החיצוניים שלטי חשמל גדולים שהיו אחד הגורמים לייחודה ופרסומה של הכיכר.
בשנת 1934 הפך המבנה לקולנוע, וב-1986 נהרס רוב המבנה (פרט לחזיתו, ששופצה) והוא הפך לקניון.
תחנת הרכבת התחתית וקו פיקדילי.
תחנת הרכבת התחתית בכיכר פיקדילי היא ייחודית מבין תחנות הרכבת התחתית של לונדון, בהיותה כולה מתחת לפני האדמה, בלי אף מבנה מעל פני הקרקע. התחנה נמצאת מתחת לכיכר ונחשבת אתר שימור היסטורי בשל ייחודה. בתחנה עוברים קו פיקדילי וקו בייקרלו.
מטרונט היא אחת משלוש החברות הפרטיות אשר זכו במכרז לתפעול הרכבת התחתית של לונדון, והיא התחייבה להשקיע 14 מיליון ליש"ט בעבודות שיפוץ תחנת הרכבת התחתית בכיכר פיקדילי.
כיכר פיקדילי והשפעתה על התרבות הבריטית.
הכיכר כמושג.
כיכר פיקדילי היא הכיכר העמוסה והצפופה בלונדון. בבריטניה נוהגים לומר על מקום הומה אדם שהוא "כמו כיכר פיקדילי".
ככר פיקדילי
לווין טבעי
ווסטוק
קרברוס (מיתולוגיה)
קרברוס (ביוונית: Κέρβερος; לעיתים מתועתק לעברית גם כסרברוס או צרברוס) הוא מפלצת אגדית מן המיתולוגיה היוונית, כלב הציד של אל השאול היווני האדס, ושומר שער ממלכתו. בנם של טיפון ואכידנה.
דמותו.
קרברוס מתואר בדרך כלל ככלב ענק ומפלצתי בעל שלושה ראשים וזנב דרקון, בגרסאות אחרות (הסיודוס) 50 או מאה ראשים. מדי פעם מתואר גם כבעל זנב נחש שהוא מכשכש בו בידידות בפני הבאים להאדס, אבל בולע את מי שרוצה לצאת משם (תיאוגניה), וכן מספר גדול של ראשי נחשים על גבו.
תפקידו העיקרי של קרברוס הוא למנוע מן המתים לחזור לעולם החיים. אולם ישנן מספר אגדות במיתולוגיה היוונית והרומאית שמתארות גיבורים שהצליחו לחמוק ממנו או להביסו.
משימתו האחרונה של הרקולס הייתה להביא את קרברוס מן השאול, לפי גרסה אחת הוא פיתה אותו באמצעות פיסת עוגה, לפי גרסה אחרת הרקולס ביקש וקיבל רשות מהאדס לקחת את כלבו, בתנאי שלא יפגע בו. גרסה שונה של הסיפור מספרת שהרקולס היה צריך לירות חץ בהאדס לפני שיכול היה לקחת את הכלב.
לפי אובידיוס בספרו "מטמורפוזות" במקום שבו נזל רירו של קרברוס על פני האדמה צמח האקוניטון (ברדס הנזיר) הרעיל, שמילא תפקיד על ידי מכשפים ומכשפות, ובימינו בספרות הבלשית.
אורפאוס במסעו לשאול הצליח להרדים את הכלב בנגינתו ולנטוש את משמרתו.
פסיכה מצליחה גם היא לעבור את קרברוס על ידי מתן עוגה, ולפי גרסה אחרת להרדים אותו עם עוגה שמוטמן בתוכה סם שינה. עוגה מורעלת הייתה גם דרכו של איניאס, באגדות המיתולוגיה הרומאית, לעבור את שומר השער האימתני.
קרברוס
החלטה 339 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 339 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה שהתקבלה במהלך מלחמת יום הכיפורים, ב־23 באוקטובר 1973, ונועדה לעזור לשים קץ למלחמה.
החלטה זו הסתמכה בעיקרה על החלטה 338 יום לפני כן (אשר היא בעצמה התבססה על החלטה 242). עיקרי ההחלטה היו אישור ההחלטה הקודמת, החזרת כוחות שני הצדדים לעמדות שהיו ברגע שנכנסה הפסקת האש לתוקף ובקשה ממזכ"ל האו"ם לנקוט אמצעים למען הצבה של משקיפי או"ם על מנת לפקח על הפסקת האש.
הצורך בהחלטה זו נבע מהתחדשות הלחימה אחרי הפסקת האש שבאה בעקבות החלטה 338. החלטה 338 הופרה על ידי מצרים. ישראל ניצלה הפרות אלה כצידוק לשורה של הפרות בולטות וזאת בהוראת הממשלה ובאישור שבשתיקה שניתן על ידי ארצות הברית: צה"ל תקף את מוצב בוצר, ניסה לכבוש את העיר סואץ ולכתר את אסמאעיליה, ובעיקר ריכז כוחות על מנת לסיים את כיתור הארמייה השלישית המצרית, ניסיון שנכשל עד אז.
הארמייה השלישית כותרה בסופו של דבר לאחר יומיים נוספים של לחימה, דבר שהוביל את מצרים להסכים להפסקת אש. הפסקת האש בשתי החזיתות נכנסה סופית לתוקפה ב-24 באוקטובר, בצל איום סובייטי להתערבות קונבנציונלית של ברית ורשה, וגרעינית באמצעות שתי חטיבות טילי סקאד גרעיניים באזור הדלתא של הנילוס, דבר שגרם לכוננות גרעינית בישראל, ולהעמדת הצבא האמריקני בכוננות שכללה כוננות גרעינית, שהביאה להסרת האיום הסובייטי.
קרונקר
קוסמודרום בייקונור
בַּייקוֹנוּר (קזחית: Байқоңыр ғарыш айлағы; רוסית: Космодром Байконур), הקרוי גם טיוּרה־טאם, הוא נמל החלל הגדול והוותיק בעולם. הקוסמודרום נבנה על ידי ברית המועצות בשנות ה־50, ומאז 1996 הוא מופעל תחת פיקוח רוסיה, אף על פי שהוא נמצא בשטח קזחסטן, אך גם סוכנות החלל הלאומית של קזחסטן מעורבת בהפעלתו. תוקף חוזה החכירה הנוכחי של רוסיה הוא עד שנת 2050. בייקונור נמצא כ־200 קילומטר ממזרח לימת אראל, על גדתו הצפונית של נהר הסיר דריה, ליד העיר טיורה־טאם בדרום קזחסטן.
השם "בייקונור" נבחר על מנת להטעות את המערב באשר למיקומו האמיתי של הבסיס, וכדי ליצור רושם כאילו מיקומו האמיתי הוא ליד העיר בייקונור, יישוב כורים הנמצא כ־320 ק"מ צפונית מזרחית למיקום הבסיס, באזור מדברי סמוך לג'זקזגאן.
היסטוריה.
בייקונור היה מרכז תוכנית החלל השאפתנית של ברית המועצות מסוף שנות ה־50 ועד שנות ה־80 של המאה ה־20. היו בו מתקנים לשיגור חלליות מאוישות ובלתי־מאוישות, וניתן היה לשגר ממנו מגוון רחב של טילי שיגור: סויוז, פרוטון, ציקלון, דנייפר וזניט. שיגורים מבסיס זה מהווים חלק חשוב בפריסתה ובתחזוקתה של תחנת החלל הבינלאומית.
הבסיס נבנה במקור בשנות ה־50 כאתר לשיגור וניסוי של טילים ארוכי טווח, ומאוחר יותר הוסב לבסיס שיגורים לחלל. ליד הקוסמודרום נבנה יישוב שתפקידו לשרת את צורכי הקוסמודרום. בשנת 1966 הוא קיבל מעמד של עיר ונקרא לנינסק, אך שמו שונה לבייקונור ב־1995.
טיסות היסטוריות רבות לחלל שוגרו מבייקונור: הלוויין הראשון ב־4 באוקטובר 1957, האדם הראשון בחלל ב־1961, והאישה הראשונה בחלל ב־1963.
השיגורים לחלל נמשכו גם לאחר התפרקות ברית המועצות ב־1991, תחת חבר המדינות. במרץ 1996 חכרה רוסיה את הבסיס ל־20 שנה, תמורת תשלום שנתי של 115 מיליון דולר ואפשרות להארכת החכירה בעשר שנים נוספות. בשנת 2004 סוכם על הארכת ההסכם עד לשנת 2050 ללא שינוי דמי התשלום השנתיים.
בשל חילוקי דעות בין רוסיה לקזחסטן על גובה דמי החכירה, החלה רוסיה להרחיב את קוסמודרום פּלֶסֶצק שבשטחה, במחוז ארכנגלסק שבצפון־מערב רוסיה, וכן בנתה את קוסמודרום ווסטוצ'ני במזרח הרחוק במחוז אמור.
מאז סיום תוכנית מעבורות החלל של נאס"א ועד השיגור המאויש של חללית דרגון של חברת ספייס איקס בשנת 2020, המקום היחיד ממנו מתבצעים שיגורים מאוישים, היה נמל חלל זה. עלות שיגור והחזרה לפי ההסכם עם נאס"א היה 82 מיליון דולר עבור כל אסטרונאוט, כאשר יכולים להיות בחללית הסויוז עד שלושה אנשים.
כרומטוגרפיה
כרוֹמטוֹגרפיה (באנגלית: Chromatography) היא שיטה בכימיה אנליטית המאפשרת הפרדה של חומרים המצויים בתערובת, זיהויים וקביעת כמוּתם. בנוסף לשימושים המדעיים הרבים שיש לכרומטוגרפיה בכימיה ובביולוגיה, ניתן לפגוש בה רבות בתחום הזיהוי הפלילי, בתעשיית המזון, בתעשיית התרופות ובבתי חולים.
עקרון.
לסוגי הכרומטוגרפיה הרבים עקרון פעולה משותף. התערובת שאותה רוצים להפריד מומסת בנוזל או בגז (או שהיא בעצמה נוזל או גז); בחלק מסוגי הכרומטוגרפיה מוזרם הנוזל או הגז (המכונה פאזה נעה/ניידת) בצינור או שפופרת שדפנותיו הפנימיות מצופות במוצק או ג'ל (המכונה פאזה נחה/נייחת); לעיתים ממלאת הפאזה הנחה את הצינור כולו. בסוגי כרומטוגרפיה אחרים את הצינור מחליף משטח (נייר, פלסטיק או אחר) המהווה את הפאזה הנחה, והפאזה הנעה נודדת על גביו.
בין שתי הפאזות נוצרות אינטראקציות כימיות (לא תגובות כימיות). בדרך-כלל מדובר במשיכות חשמליות הנובעות מההבדלים בקוטביות של החומרים השונים המעורבים. לעיתים מדובר בהבדלים במסיסות או בכושר ההספגות של החומרים השונים. היות שחוזקן של האינטראקציות בין הפאזה הנחה ובין המרכיבים השונים של הפאזה הנעה שונה ממרכיב למרכיב, זורמים חלק מהמרכיבים במהירות לקצה הצינור או הנייר, ואילו חלק אחר זורם באטיות. כך מופרדת התערובת למרכיביה (הומוגנית).
את התוצאות ניתן לראות בשלושה אופנים:
היסטוריה.