באפריל 1975, חמש שנים לאחר ההקלטה הראשונה שלה, ולאחר עבודה אינטנסיבית עם אומנים מצליחים מהתקופה כגון דאלארס, דימיטרה גלני, יאניס פאריוס, ווסיליס פאפאקונסטנדינו, יוצא לאור אלבומה האישי הראשון של חאריס אלקסיו "12 שירי לאייקה" ("12 Laika Tragoudia"). האלבום מקבל מעמד זהב לאחר שנמכר ב-50,000 עותקים. האלבום מכיל בעיקר שירים עממיים ישנים, מלפני המלחמה שבזכות הקול והביצוע המיוחדים של חאריס, זכו להצלחה מחודשת, כגון "דימיטרולה" ("Dimitroula"). האלבום מכיל גם שירים מובחרים שחאריס הקליטה ב-1970 על תקליט 45 "כאשר אישה שותה" ו-"Pergamon". שני שירים נוספים ראויים לציון הם "כך, כפי שאתה מתנהל" ("Etsi pou to pas"), אחד השירים הראשונים בהלחנת יאניס וורדיס ושיר מצוין במקצב החספיקו של יורגוס זאמבטאס "בין ערביים" ("Souroupomata").
בדצמבר 1976 יוצא לאור האלבום "ימי ראשון של לאייקה" ("Laikes Kyriakes") בהלחנת סטאוורוס קויומטזיס. האלבום הופך להצלחה מסחרית גדולה ונמכר ביותר מ-50,000 עותקים. זהו אלבום שמכיל מצד אחד מספר שירי לאייקה טהורים כגון "אתה לועג לשחורים" ("Ta mavra koroideveis") "אותך הייתי בוחרת" ("Esenane tha dialega") "העיניים הכהות" ("Ta skoura matia"), ומצד שני מכיל גם בלדות בגוונים כגון "השנים עברו" ("Fygane ta hronia") ו"פינלופי" ("Pinelopi"). השיר "לבטח היה זה ה-12 במרץ" היה נבואי-טראגי משהו מאחר שבאותו תאריך בשנת 2005 הלך לעולמו המלחין סטאוורוס קויומטזיס. השירים "שנים כגשם" ("Hronia san vrohi") ו"עיניים שלי עיניים שלי" ("Matia Mou Matia Mou") נושאים את חותמו הייחודי של המלחין.
1979 הקריירה של חאריס אלקסיו נוסקת לגבהים חדשים עם צאת האלבום "השירים של חארולה" (Ta tragoudia tis Haroulas). המלחין מאנוס לואיזוס והמשוררים פיתאגורס ומנוליס רזוליס חוברים ליצירת אלבום שיכיל מספר שירי לאייקה שלימים יהפכו לקלאסיקה ברפרטואר שלה עד היום: "הכל מזכיר אותך" ("Ola se thymizoun"), "החייל" ("O Fandaros"), "טלי טלי טלי" ("Teli teli teli"), "דבר אינו הולך לאיבוד" ("Tipota den paei hameno"). אחיליאה תיאופילו, המפיק וחברו הטוב של מאנוס לואיזוס שעודד אותו להלחין את השירים הראשונים שלו בסגנון הלאייקה החדש, ביקש מהבוזוקאי כריסטוס ניקולופולוס להדגים ללואיזוס את האוסאק (ousak), ראסט (rast), חידג'אז (hitzaz), על מנת להגיע למקצב הנכון בשירים "החייל", ה"צועניה" ו"טלי טלי טלי". 24 שנים לאחר צאת האלבום, נזכר תיאופילו: "בשלבי השלמת האלבום הוציא מאנוס לואיזוס את המיץ מהנגנים להפיק את המיטב". לאחר עבודה משותפת של שנים, ביקשו מאנוס לואיזוס וחרולה להוציא אלבום שיהיה אישי ומיוחד. לא בכדי נקרא האלבום "השירים של חארולה" מאת מאנוס לואיזוס - את זה בדיוק ביקש להדגיש ולהעניק לה. על עטיפת האלבום ניראים השניים מחוייכים ומאושרים. בזכות החברות האמיצה הזאת בין השניים, העניקה חאריס אלקסיו לבנה את שמו של המלחין לאחר מותו ב-17 בספטמבר 1982.
שנות ה-80.
ביוני 1980 יוצא לאור האלבום "השחר מפציע" ("Ksimeronei"), בהלחנת אנדוניס וארדיס. זהו האלבום הראשון שוארדיס מלחין בשלמות ועבור מבצע אחד. מאז אלבומו הראשון ב-1976 הוא התפרסם בהלחנת שירים שהפכו ללהיטים עבור זמרים גדולי שם. ב-1975 הלחין וארדיס עבור חארולה את השיר "כך, כפי שאתה מתנהל" ("Etsi pou to pas") מתוך אלבומה "12 שירי לאייקה". בנוסף משתפים השניים פעולה בתחילת דרכם כאשר חארולה שרה במועדוני ה"בואט" של הפלאקה בעוד אנדוניס וארדיס מלווה אותה בגיטרה וקול שני. באלבום "השחר מפציע" משתדל וארדיס להלחין אלבום שישווה בסגנונו לזה של "שירי חארולה" עמו נחלה הצלחה. באלבום זה כותבת חאריס אלקסיו לראשונה את המילים לשני שירים, השיר שנושא את שם האלבום "Ksimeronei" והשיר האחרון באלבום "אני הולכת" ("Fevgo"). שיר בולט נוסף הוא שיר שהושמע רבות "נטשת אותי כמו עיר" ("M' afises san poli") במקצב הזייבקיקו.
ב-1981 חאריס אלקסיו ודימיטרה גלני, הוותיקה ממנה בשנתיים-שלוש בקריירה שלה, חוברות לעבודה משותפת על "שירי האתמול" ("Ta Tragoudia Tis Htesinis Meras"). זהו אלבום המכיל בלדות שקטות שהטון המוביל ברובם הוא הגיטרה הקלאסית עליה פורטת גאלאני והקול העמוק והחם של שתיהן. האלבום נוחל הצלחה מרובה.
ב-1981 מקליטה חאריס אלקסיו את האלבום "שירי המְכוֹרָה שלי" ("Ta tragoudia tis gis mou"). זהו אלבום המכיל שירי דימוטיקה, שירי פלקלור עממיים, אותו מקדישה חאריס כמחווה לילדי מחוזה, תבאי, ולאביה.
באפריל 1982 יוצא לאור האלבום "חיי סובבים סחור-סחור" ("I zoi kyklous kanei"). האלבום מכיל שירים של היוצרים חאריס אלקסיו, מנוס אלפתריו, כריסטוס ניקולופולוס, ניקוס קסידאקיס, מנוליס רסוליס ועוד.
באפריל 1983 יוצא לאור האלבום "החדשים" ("Ta tsilika") שמכיל שירים מאסיה הקטנה, שירי סמירנאיקה אותנטיים, שירי פולקלור מסורתיים מהתקופה 1900–1945 ששרו בין היתר רוזה אשכנזי וריטה אבדזי. שם האלבום הוא רעיון של לפטריס פאפאדופולוס. מקור השם בטורקית cil=בעגה "חדש". את העיבוד לאלבום מבצע המלחין הבוזוקאי כריסטוס ניקולופולוס. באלבום משתתפים בקול שני יורגוס סאריס, אחיה של חאריס, יורגוס דאלארס ואגאתונאס יעקובידיס.
ב-1984 יוצא לאור האלבום "אהבה אזרחית" ("Emfylios Erotas") ללחן של כריסטוס ניקולופולוס ולמילים של מאנוס אלפטריו, איליה קאטסוליס ואחרים והאלבום נוחל הצלחה עם השירים "העובדה היא אחת" ("Mia einai i ousia") "צעד צעד" ("Vima vima"). שני שירים באלבום הולחנו על ידי חארולה, "הבלדה של איפיגניה" ("I balada tis Ifigeneia") שהוא שיר אוטוביוגרפי שכתבה חאריס עבור אימה והשיר "Ola gyrizoun". האלבום מקבל מעמד זהב.
באפריל 1986 יוצא לאור אלבום אשר לימים יהפוך לאחד ה"יהלומים" בדיסקוגפיה היוונית: "האהבה היא סיחרור" ("I agapi einai zali") ללחן של תאנוס מיקרוטסיקוס ולמילים של המשורר ניקוס קאבאדיאס ששיריו נשאו מסרים פוליטיים חזקים. האלבום נמכר ביותר מ-100,000 עותקים ושיריו היו להיטים שהושמעו בתחנות הרדיו הממשלתיות בתקופה ההיא ולאחר מכן. המאפיין את האלבום הוא התיזמור היוצא מן הכלל והביצוע המרגש של חאריס לשירים "Erotiko", שיר שמנוליס מיציאס שר לראשונה ב-1982. כמו כן ראויים לציון השירים "אלני" ("Eleni"), "המכתב" ("To gramma") לוח השחמט" ("To skakiera"), "תיאטרון הצלליות" ("Theatro Skion") ו"המניפה הקטנה סגלגלה שלי" ("Mikri mou mov vendalia"). בשני שירים אחרים "I agapi einai zali" ו-"Eipamai na mi hathoume" מלווה יורגוס דאלארס את חארולה בקול שני.
ב-13 בספטמבר 1985, מתקיים מופע הצדעה לזכרו של המלחין מנוס לואיזוס במלאת 3 שנים למותו, באצטדיון האולימפי באתונה לעיני 12,000 צופים, נבחרי העם והממשלה. במופע זה משתתפים חאריס אלקסיו, יורגוס דאלארס, דימיטרה גאלאני, וואסיליס פאפאקונסטנדינו, ויאניס קאלאטזיס. ממופע זה יופק אלבום כפול ובו צילומים מהמופע והמילים שנשא המשורר לפטריס פאפאדופולוס בערב זה: "יקירי, עברו כבר שלוש שנים מאז שמאנוס לואיזוס עזב אותנו. אך בשלוש שנות היעדרותו הוא לא נעדר אפילו לרגע מקירבנו. הוא היה וקיים איתנו בכל יום. אולי אפילו חזק יותר מבעבר היות שעכשיו אנו מבינים יותר ויותר ולעומק מי היה האדם שאיבדנו. מי היה המוזיקאי, המלחין, האדם שנאבק, והחבר. למאנוס הייתה עדינות נדירה, רגישות נדירה, וטוב לב. ואת העדינות הזאת, הרגישות הזאת וטוב הלב הזה, האהבה לזולת אנו מוצאים בכל שיריו. באומנות שלו. אומנות הרחוקה מהזרקורים ומהרעש, רחוקה מהמיסחור, רחוקה מהאופנה, רחוקה מהזולות. אבל מאנוס לא הייתה בו רק עדינות וטוב לב, היה לו חזון. מאבק והקרבה. לכן הוא היה תמיד נוכח במאבק לדמוקרטיה, חופש, זכויות הפרט וצדק חברתי. הוא תמך בנרדפים ובחלשים".
ב-1987 יוצא לאור האלבום "חאריס אלקסיו בשירים לא צפויים" ("Haris Alexiou Se Aprovlepta Tragoudia") בניצוחו של מאנוס חג'ידאקיס המכיל 12 שירים ללחנים של נינו רוטה, קורט וייל, תאנוס מיקרוטסיקוס, טונדאס ומאנוס חג'ידאקיס. מספר שירים ראויים לציון: "ווא חאביבי", שיר עממי נוצרי מלבנון, "העגור" שיר עממי רוסי עם מילים של המשורר יאנוס ריצוס ו"הסתבכתי עם גבר קשוח" ("m' emplekse enas mortis").
ב-1988 יוצא לאור האלבום "הלילה מצריך אהבה" ("I nyhta thelei erota")שמכיל 12 השירים שהולחנו על ידי כריסטוס ניקולופולוס למילים של המשורר לפטריס פאפאדופולוס.
ב-1989 משתתפת חאריס אלקסיו במופע המוזיקלי "ההצגה מתחילה" ("I Parastasi arhizei") באתונה ובסלוניקי עם דימיטרה גלני ויאניס פריוס. ממופע זה יצא לאור אלבום הנושא את שם המופע.
שנות ה-90.
האלבום הראשון של העשור החדש 1990 הוא "מי-קולון אלו נשמרים לשנים" ("Krataei Hronia Afti I Kolonia") בהלחנת ת'אנוס מיקרוטסיקוס למילים של המשוררת לינה ניקולאקופולו. בין השירים שזכו להצלחה גדולה הם הבלדות "רצפת ריקודים זרחנית" ("Mia pista apo fosforo"), "המטלפן", "שלא יהיה אכפת לך".
ב-8 באוקטובר 1990 משתתפת חאריס אלקסיו במופע חגיגי באצטדיון השלום והאחווה לציון 20 שנות פעילותה בענף המוזיקה. מלבדה, משתתפים במופע זה אמנים גדולים מהתקופה: יאניס פאריוס, יורגוס סאריס, דימיטרה גלני, תאנוס מיקרוציקוס, כריסטוס ניקולופולוס, אלקיסטיס פרוטופסלטי, יורגוס זאמבטאס, מלינה מרקורי, אז מועמדת לראשות העיר אתונה, ועוד.