ישנן לפחות שתי גרסאות באשר למקור השם "אוסקר":
שני אזכורים המוקדמים ביותר לשם "אוסקר" הם מראשית שנות ה-30: האחד בנאום התודה של וולט דיסני מ-1932, והשני מכתבה במגזין טיים משנת 1934.
תהליך הגשת המועמדות והבחירה.
על מנת להתמודד על הפרס, הסרט היה צריך לצאת בשנה שלפני הטקס ולעמוד בקריטריון טכני - רזולוציה של לפחות 1080 על 2048 פיקסלים.
בכל ענף בוחרים חברי האקדמיה המשתייכים לאותו ענף את המועמדים בקטגוריות השונות, והאקדמיה מפרסמת את שמות המועמדים בכל הקטגוריות זמן רב לפני הטקס. החל משנת 2004, רשימות המועמדים בקטגוריות
השונות מתפרסמות בתחילת ינואר. עד שנה זו רשימות המועמדים היו מתפרסמות בתחילת פברואר). חריג לכך הוא קטגוריית הסרט הטוב ביותר, שהמועמדים בה יכולים להיות מוצעים על ידי חברי אקדמיה מכל ענף שהוא. לאחר מכן, המועמדים עומדים להצבעה של כל חברי האקדמיה, בלי קשר להשתייכותם המקצועית, ובטקס עצמו מכריזים את שמות הזוכים בענפים השונים.
עצם המועמדות לפרס האוסקר, אף ללא זכייה בו, נחשבת ונחשקת מאוד בענף הקולנוע, מאחר שהצגת המועמדות מתבצעת על ידי הוועדות השונות באקדמיה, ולא על ידי בעלי עניין בסרטים, עובדה המעניקה למועמדות חשיבות ותואר בפני עצמן, עקב האובייקטיביות שבבחירה.
בספטמבר 2020 הודיעה האקדמיה האמריקנית לקולנוע שהחל משנת 2024 ניתן יהיה לזכות בפרס "הסרט הטוב ביותר" רק אם היצירה תעמוד בכללים חדשים: אחד השחקנים הראשיים או שחקן משנה בולט יהיה ממוצא אסייתי, אפריקני, מזרח תיכוני, היספאני ויוצא באלה. עוד הוחלט כי סרט יעמוד בקריטריונים רק אם 30 אחוזים מכלל השחקנים בתפקידים משניים ומעלה יהיו נשים, להטב"קים, בני קבוצה אתנית שאינה מיוצגת מספיק, בעלי מגבלות פיזיות או קוגניטיביות, או שלחלופין קו העלילה הראשי יתמקד בקבוצה כזו.
מהלך הטקס.
עד שנת 2004 הטקס התקיים בסוף מרץ או באפריל, אך הוחלט להקדים אותו כדי ששידורו לא יהיה סמוך לחגים דתיים (הפסחא והפסח) וחשש שעליית אחוזי הרייטינג של אליפויות המכללות שמתקיימות בחודשים אלה יבואו על חשבון הטקס. מאז, הטקס מתקיים בסוף פברואר או תחילת מרץ בשנה שאחרי יציאת הסרטים המועמדים, ושישה שבועות אחרי הכרזת המועמדים הסופיים (בדרך כלל סרטים אלה יוצאים לבתי הקולנוע בחודשי נובמבר–דצמבר שלפני הטקס).
טקס חלוקת הפרסים משודר בטלוויזיה וברדיו וזוכה לאחוזי רייטינג גבוהים (בטקס בשנת 2007 צפו 40 מיליון אמריקאים בטקס והאקדמיה טוענת כי מיליארדים ברחבי העולם צופים בו, אך טענה זו מעולם לא הוכחה). מאז שנת 1973, משדרת רשת ABC את הטקס והיא מחויבת לשדר אותו על פי חוזה עד שנת 2020. הטקס אורך בממוצע שלוש וחצי שעות (לשם השוואה, הטקס הראשון ארך 15 דקות בלבד). בשנת 2010, הודיעה האקדמיה שבמטרה להימנע מטקס ארוך מדי, לזוכים אסור למסור נאום תודה של יותר מ-45 שניות.
שלוש פעמים במהלך ההיסטוריה נדחה הטקס: בשנת 1968, ביומיים בגלל רצח מרטין לותר קינג; בשנת 1981, ביום אחד בגלל ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן, ובשנת 2021 נדחה הטקס בכחודשיים, בגלל מגפת הקורונה.
מאז שנת 1993 נהוג להקרין סרטון לזכרם של אישים שתרמו לקולנוע אשר נפטרו בשנה שלפני הטקס.
קטגוריות הפרס.
פרסים מיוחדים.
הזוכים בפרסים המיוחדים נבחרים על ידי ועדות מיוחדות, ולא על ידי כל חברי האקדמיה.
שיאים.
הסרטים "בן חור" (1959), "טיטניק" (1997), ו"" (2003) זכו ב-11 פרסים כל אחד.
האדם שזכה במספר הזכיות הגבוה ביותר הוא וולט דיסני: 22 (דיסני גם מחזיק במספר המועמדויות הגבוה ביותר: 59). קתרין הפבורן היא השחקנית היחידה נכון להיום שזכתה בארבעה פרסי אוסקר על משחק, כולן בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר. מריל סטריפ היא השחקנית בעלת מספר המועמדויות הרב ביותר לפרס אוסקר - 21 מועמדויות (זכתה שלוש פעמים).
חמשת הגדולים.
לפרס האוסקר 5 קטגוריות הנחשבות לחשובות ביותר: הסרט הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר או לחלופין התסריט המקורי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר, השחקנית הראשית הטובה ביותר והבמאי הטוב ביותר. הסרט "זה קרה לילה אחד" משנת 1934 היה הסרט הראשון שזכה בכל חמש הקטגוריות.
ביקורת.
בשנים האחרונות גוברת הביקורת הציבורית על ההחלטות שמקבלת ועדת חלוקת הפרס. בין השאר טוענים המבקרים שהפרס מוטה על ידי כסף, מכיוון שחברות הפקה שונות בהוליווד מוציאות מיליוני דולרים על שכירות פובליציסטים לקידום הסרט שלהם לזכייה. ביקורת נוספת שנשמעת מכיוונים רבים עוסקת ביצוג בלתי שוויוני בקטגוריות המרכזיות, כמו קטגורית הבימוי. דוגמה למחאה על כך היא שלטי החוצות שמפיקה הקבוצה הפמיניסטית גרילה גירלז בהוליווד מדי שנה, המכילים מסרי מחאה וסטטיסטיקות מדויקות על מקבלי הפרסים, למשל: "אוסקר נכון אנטומית: פרס הבימוי מעולם לא הוענק לאישה. 92.8% מפרסי התסריט הלכו לגברים. רק 5.5% מפרסי המשחק הלכו לשחקנים לא לבנים".
בשנת 2012, פורסם מחקר אשר טוען כי מבדיקה של יותר מ-5,100 חברי אקדמיה, 94% היו לבנים, 77% היו גברים, ו -54% מהם נמצאו מעל גיל 60. 33% מחברי ההצבעה הם מועמדים לשעבר ו-19% מחברי האקדמיה זכו באחד מפרסי האקדמיה.
אוסקר
תרבות צריכה
ירמיהו הנביא
כתות
סטן לי
סטן לי (באנגלית: Stan Lee; 28 בדצמבר 1922 – 12 בנובמבר 2018) היה כותב וקומיקסאי יהודי-אמריקאי. שימש כיושב-ראש חברת מארוול קומיקס. בין סדרות הקומיקס המוכרות שפיתח ניתן למצוא את קפטן אמריקה, ספיידרמן, איירון מן, אקס-מן, הענק הירוק, דרדוויל, ארבעת המופלאים ותור. סטן לי נחשב לאחד מיוצרי הקומיקס הידועים והמשפיעים ביותר, ולמי שהפך את חברת מארוול לאימפריה כלכלית ובידורית.
לי שיתף פעולה עם מספר אמנים נוספים בהם ג'ק קירבי וסטיב דיטקו בפיתוח הדמויות של מארוול. בהמשך הוא הוביל את הצמיחה של מארוול קומיקס מחטיבת בת קטנה של הוצאת ספרים לתאגיד מולטימדיה ענק. ישנה סדרה מוגבלת של חוברות קומיקס בהוצאת מארוול בשם "Stan Lee Meets Superheroes" ("סטן לי פוגש גיבורי-על") אשר בכל חוברת המשתייכת אליה פוגש סטן לי דמות פרי עטו. בנוסף לכך הוא הופיע בסרטים המבוססים על ספרי קומיקס פרי עטו.
ביוגרפיה.
נעוריו ותחילת הקריירה.
סטן לי נולד בשם סטנלי מרטין ליבר (Stanley Martin Lieber) בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק למשפחה יהודית ממוצא רומני. בגיל העשרה, החל לעבוד אצל המוציא לאור ג'ורג' גודמן, שהיה נשוי לבת דודו של לי, בחטיבת "Timely Comics", שמאוחר יותר התפתחה למארוול קומיקס. עבודתו הראשונה של לי הייתה עמוד השלמת טקסט תחת שם העט "סטן לי" בחוברת קומיקס של קפטן אמריקה בשנת 1941. זמן קצר לאחר מכן הוא עלה מדרגת סופר משלים לכותב בזכות עצמו, והפך לעורך הצעיר ביותר בתחום בגיל 17.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לי לצבא האמריקני ושירת בחיל הקשר. במסגרת שירותו ככתב מדריכים, התאמן בכתיבת סלוגנים, יצירת סרטים ובציור קריקטורות. הגדרת תפקידו הצבאי הייתה "מחזאי".
לאחר מלחמת העולם השנייה חזר לי לעבודתו במארוול קומיקס. באותה תקופה, קמפיין צניעות בהנהגת הדוקטור פרדריק ורתהם והסנטור אסטס קפאובר האשימו את חברות הקומיקס בהשחתת הקוראים הצעירים עם תמונות אלימות בעלות גוון מיני. חברות הקומיקס הגיבו לנושא בהצבת סדרת חוקים פנימיים קפדניים, ומאוחר יותר אימצו לעצמן קוד אתי מחמיר.
במהלך שנות ה-50 נשאר לי בחברת מארוול שנקראה גם טיימלי ואטלס, וכתב סוגיי חוברות קומיקס מגוונות. עד סוף העשור, מאס לי בקריירה שלו ושקל לעזוב את התחום.
מהפכת מארוול.
בסוף שנות ה-50 חברת DC קומיקס החייתה את סוגת גיבורי העל וזכתה להצלחה ניכרת עם הקומיקס ליגת הצדק של אמריקה. בתגובה, מרטין גודמן, המוציא לאור של חברת מארוול, הציב ללי משימה ליצור קבוצת גיבורי על חדשה. אשתו של לי הפצירה בו להתנסות וליצור את מה שהוא רוצה, כאשר הדבר הגרוע ביותר שיקרה, לפי דברי אשתו, היא שהוא יפוטר. הוא פעל בהתאם לעצתה והקריירה שלו השתנתה לחלוטין כאשר עלה במוחו רעיון למשפחת גיבורי העל "ארבעת המופלאים".
לי נתן לגיבורי העל אישיות לא מושלמת וקרובה יותר למציאות. היה זה שינוי משמעותי מגיבורי העל האידיאליים שנכתבו עד אותה תקופה לילדים לפני גיל ההתבגרות. לגיבורים שלו היו מצבי רוח רעים, התקפי מלנכוליה, הם היו קנאים, חמדנים וכו'. הם התקוטטו אחד עם השני, דאגו לתשלומי חשבונות וניסו להרשים את החברים שלהם, ואפילו לקו מדי פעם במחלות. לפני כן, גיבורי על היו חסרי בעיות. קבוצת הסופר גיבורים, אותה הפיק לי יחד עם המאייר ג'ק קירבי, שבתה את דמיונם של מתבגרים ומבוגרים כאחד מדור הבייבי-בומרס שלאחר מלחמת העולם השנייה.
הפופולריות המיידית של החוברות הובילה את לי והמאיירים של מארוול להפיק שורה של כותרים חדשים. לי יצר את הענק הירוק, איירון מן, ת'ור והאקס-מן. יחד עם קירבי יצר את דרדוויל, עם ביל אוורט ואת דוקטור סטריינג'. כמו כן יצר עם סטיב דיטקו את הדמות המצליחה ביותר של מארוול ספיידרמן.