תלמידו, פרופ' יוסף הקר, כתב על דרכו: "במחקריו ובספריו נוקט בן-ששון צורה עקיבה של חקירה ובקשה אחר המהות הפנימית על יסוד ניתוח ובירור של מקורות ראשוניים מגוונים. מקורות אלו נמצאו לו בראש ובראשונה בחיבורים ספרותיים, ספרי עיון פילוסופיים וחיבורים הלכתיים; דרשות, פירושים ושאלות-תשובות; חיבורים היסטוריים וכתבי פולמוס; שירה ופרוזה; תקנות ואיגרות; ספרי מוסר וחידושי תורה. התעודות והמקורות החיצוניים שימשו מסד לתיאור העובדתי, אף יש שהשלימו את החסר בציור הרוחני והתרבותי, אולם עיקר מעייניו של בן-ששון נתונים לבירורה של היצירה הפנימית ולעדותה של החברה היהודית ועל דמותה. ... והשאלות המנחות אותו מעידות על חתירתו להבנת האחד והמייחד את עם-ישראל (על גווניו וכיתותיו) משאר האומות".
משפחתו.
אחיו הצעיר, פרופ' יונה בן ששון, היה מרצה לפילוסופיה יהודית ומנהל המחלקה לתרבות תורנית במשרד החינוך. בנו של זה, מנחם בן-ששון, הוא פרופסור להיסטוריה של עם ישראל, נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים ובעבר הרקטור שלה ולשעבר חבר הכנסת ויו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט.
Know Nothing
פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה
פדרציית הקהילות היהודיות ברוסיה (Федерация еврейских общин России, ФЕОР) הוא אחד מארגוני הדת היהודיים ברוסיה, המאגד את רבות מהקהילות האורתודוקסיות במדינה, בעיקר אלה המזוהות עם חב"ד. הארגון נרשם ב-1999 במרשם הארגונים של משרד המשפטים הרוסי. הרב ברל לזר מכהן כרבה הראשי של רוסיה מטעם הפדרציה.
האיגוד מזוהה עם חסידות חב"ד, והוא כולל 454 קהילות ברחבי ברית המועצות לשעבר.
דובר הפדרציה הוא הרב ברוך גורין.
הקמה.
בשנת 1999, בשל מתחים בין קהילות חב"ד ברוסיה לקונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה, ארגון הקהילות שהיה קיים עד אז, הקימו רבני חב"ד את הארגון כארגון קהילות מתחרה, ומינו את הרב ברל לזר לכהן כרבה הראשי של רסיה מטעמם, במקביל לרב הראשי של המדינה מטעמן של הקונגרס, הרב אדולף שייביץ'.
מאז, בתפקיד הרב הראשי לרוסיה מכהנים בפועל שני רבנים אשכנזים: הרב אדולף שייביץ' והרב ברל לזר. אשר אינם מוכרים על ידי הממשל הרוסי.
פעילות.
שיקום קהילות.
נכון לשנת 2014 הפדרציה הורכבה מ-200 קהילות ב-178 ערים, ב-42 קהילות הועסקו רבנים. בפועל הפדרציה מהווה לנציגות הרשמית של תנועת חב"ד ברוסיה ובחבר המדינות.
חינוך.
פועלים 70 בתי ספר יהודיים. במוסקבה לבדה פועלים 11 בתי ספר.
בשנת 2003 ביוזמת הפדרציה הוקם המכון הבינלאומי של המאה ה-21, שבשנת 2008 קיבל סבסוד ממשלתי.
ב-2011 דווח שרשת החינוך של הפדרציה וקרן אור אבנר הפעילה 100 מוסדות חינוך.
תוכניות חברתיות.
בתמיכת הפדרציה פועלים 41 בתי כנסת ו-70 מרכזים קהילתיים (כך לפי נתונים משנת 2007), מסייעת לקשישים ומעניקה קצבאות ילודה.
מאבק באנטישמיות.
במסגרת הפדרציה פועלת המחלקה למאבק באנטישמיות.
רשידה דטי
איחוד הקהילות היהודיות של רוסיה
ואן גוח
קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה
קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה (ברוסית: Конгресс еврейских религиозных общин и организаций России, КЕРООР) הוא ארגון יהודי הפועל ברוסיה, אשר מאחד בעיקר קהילות היהדות האורתודוקסית, אך חברים בו גם כן קהילות היהדות הרפורמית.
הארגון, שהוקם בפברואר 1993, מאגד 100 ארגונים יהודיים מ-68 ערים ברוסיה. בראש הרבנות עומד אדולף שייביץ', הרב הראשי לרוסיה מאז 1993 מטעם הקונגרס. בשל מתחים בין קהילות רבות ברוסיה לבין ראשי הארגון, מונה בשנת 2000 הרב ברל לזר על ידי הפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, שמזוהה עם חב"ד לרב הראשי לרוסיה מטעמה. הארגון עמד במרכזה של מכתב 5000.
מאז, בתפקיד הרב הראשי לרוסיה מכהנים בפועל שני רבנים אשכנזים: הרב אדולף שייביץ' והרב ברל לזר. אשר אינם מוכרים על ידי הממשל הרוסי.
פסגה
בטופוגרפיה, פסגה היא הנקודה הגבוהה מבין נקודות המרכיבות פני שטח מסוים. מתמטית, פסגה היא הגובה המקסימלי המקומי. המושגים הטופוגרפיים "שיא", "קודקוד", "עליון" ואף "זניט" הם מילים נרדפות לפסגה.
המושג "פסגה" נמצא בשימוש בדרך כלל עבור הנקודה הגבוהה ביותר בהר עם התבלטות טופוגרפית (גובה מעל הנקודה הנמוכה בנתיב כל שהוא עד הנקודה הגבוהה הקרובה ביותר נחשבים כפסגה) או הבדלה טופוגרפית (כך ששטח הפסגה הוא עד לנקודה גבוהה יותר הקרובה ביותר). לדוגמה, אבן הנמצאת ליד פסגה ראשית של הר לא נחשבת כפסגה נוספת, אלא נמצאת בתוך שטח הפסגה הראשית. פסגות הנמצאות ליד פסגה אחרת הנמצאת בגובה רב יותר, אך לא חודרות אל תוך שטח הפסגה (כפי שנקבע לפי הבדלה או התבלטות טופוגרפית), נחשבות לעיתים כתת-פסגה של הפסגה הראשית.
לפי הגדרת ה UUIA, שטחה של פסגה על הר ייחשב כפסגה אם ישנם לפחות 30 מטרים בשטח הפסגה. לפי ה-UIAA, שטח נחשב כהר אם יש לו התבלטות של לפחות 300 מטרים מעל הקרקע:
פסגת פירמידה, היא צורת פסגה גבוהה הנוצרת כתוצאה מארוזיה מעל פסגת הר.
השימוש במילה "פסגה" לעיתים גם מכוון לנקודה הגבוהה ביותר במסלול, או בנתיב. במערב ארצות הברית נעשה לרוב שימוש במילה כתיאור של הנקודה הגבוהה בדרך או בכביש.
פסגת האוורסט היא הנקודה הגבוה בעולם (מעל פני הים).
אלאדין ונקמתה של נאסירה
אלאדין ונקמתה של נאסירה (באנגלית: Disney's Aladdin in Nasira's Revenge) הוא משחק וידאו מסוגת פלטפורמה המבוסס על הזיכיון "אלאדין" של חברת וולט דיסני. המשחק פותח עבור הפלייסטיישן והמחשב האישי על ידי Argonaut Games והופץ על ידי Disney Interactive בשנת 2001.
משחקיות.
השחקן שולט על שלוש דמויות במשחק: אלאדין, אבו והנסיכה יסמין. יכולותיו של אלאדין כוללות בין היתר לחימה בחרב, קפיצה ורקיעה. אבו יכול לקפוץ, להתגלגל ולטפס על קירות עד גובה מסוים. בשלב של יסמין היא מסתתרת בתוך כד, ועל כן היא יכולה להתחבא ולקפוץ.
השחקן אוסף מטבעות זהב במהלך כל שלב ונלחם במספר נבלים שונים. כמו כן משתנות אווירות המשחק ומאפשרות אינטראקטיביות רבה. בסוף כל שלב מופיעים משחקונים: זריקת פשטידות, גלישה וקפיצה בין עננים.
עלילה.
"אלאדין ונקמתה של נאסירה" מתרחש לאחר מאורעות הסרט "שובו של ג'אפר", במהלך סדרת הטלוויזיה ולפני הסרט "אלאדין ומלך הגנבים". העיר האגדית אגרבה נמצאת שוב בסכנה, והפעם מאיימת עליה המכשפה המרושעת נאסירה.
תחילה משתלטת נאסירה על הארמון בעזרת כישוף וחוטפת את הנסיכה יסמין ואת הסולטאן. אחר כך היא מצווה על מנהיג השומרים ראזול להביא אליה את אלאדין מת או בחיים. נאסירה סבורה כי אם תאסוף קומץ שרידים מקודשים המפוזרים בכל רחבי אגרבה, יהיה סיכוי כי תוכל להחיות את אחיה ג'אפר ולהשתלט על העולם. אי לכך היא משתמשת בשבוייה על מנת לאלץ את אלאדין לבצע משימה זו עבורה. המשחק מסתיים כשנאסירה מחייה את ג'אפר במאורתה הוולקנית, אבל אלאדין מצליח לנפץ את החפצים ולחסל את ג'אפר בשנית, בעוד נאסירה עצמה בורחת וככל הנראה שורדת.
אריח על גבי לבנה
אָרִיחַ עַל גַּבֵּי לְבֵנָה (שם מלא: אריח על גבי לבנה ולבנה על גבי אריח) הוא השם שמופיע בחז"ל לצורת הכתיבה שבה נכתבות חלק מהשירות בתנ"ך.
מקור וטעם.
מקור השם הוא בכך שבתקופת התלמוד 'אריח' היה שמה של מחצית ה'לבנה', וכנראה שהיה זה שמה של שיטת בנייה שהייתה נפוצה אז, וכך יש קווי דמיון בין צורת בנייה זו לסדר בה מסודרות השורות בשירות.
דרשת רבי שילא איש כפר תמרתא () נותנת טעם לשינוי צורת הכתיבה בין השירות השונות: .
בצורה זו המילים מסודרות כך ששורה אחת מופרדת ברווח לשלושה חלקים, כששני החלקים הקיצוניים מורכבים ממילה אחת בלבד, ושורה שנייה מופרדת ברווח לשני חלקים. בצורה כזו:
בצורה זו של אריח על גבי לבנה מופיעות:
קיימים דיונים בספרות חז"ל על כשרות הכתיבה בדיעבד באופן הפוך (כתיבה רגילה במקום אריח על גבי לבנה, או כתיבת אריח על גבי לבנה במקום כתיבה רגילה).
אריח על גבי אריח.
צורה נוספת היא "אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה". כך:
בצורה זו מופיעות:
לגבי שירת דוד יש מחלוקת: על פי מסורת חז"ל היא נכתבת אריח על גבי לבנה, אולם בכתר ארם צובא היא כתובה אריח על גבי אריח.
שמעון ברמן
שמעון בֶּרְמַן (בכתיב ארכאי: בערמאן; תקע"ח, 1818, קרקוב – כ"ח בטבת תרמ"ד, 26 בינואר 1884, טבריה) היה מחובבי ציון, מהראשונים שפעלו באופן מעשי להתיישבות יהודית חקלאית בארץ ישראל במאה ה-19. ספרו מסעות שמעון, העוסק בניסיונו זה, מהווה עדות חשובה למצב היישוב היהודי בארץ ישראל במאה ה-19.
קורות חיים.
ילדות, נישואין, וגישושים ראשונים.
ברמן נולד בקרקוב שבגליציה, אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו שימש כמנהל עסקי היערות של הרב דב בר מייזלס, ראב"ד קראקא שהיה מפורסם גם כעשיר גדול. והתגורר עם משפחתו ביער. שמעון ברמן החל בגיל 18 לעבוד כפקיד באחד מיערותיו של הרב, בגיל 25 התחתן ובעקבות דרישת רעייתו עברו השניים להתגורר בקרקוב, בה ייסד ברמן בית מסחר לעץ.
בעקבות האירועים שקדמו לאירועי אביב העמים, נפגעו עסקיו והוא עקר בין 1846–1848 עם משפחתו לעיר גרוסוורדיין שבטרנסילבניה. שם החל לסחור בטבק ועסק בייצור סיגרים. הוא הצליח בעסקיו אלו, אך בעקבות המהפכה ההונגרית של 1848 , שכונתה אז מלחמת קושוט, חזר ב-1851 לקרקוב.
נסיונותיו להקמת חברה יהודית להתיישבות חקלאית.
ניסיון ראשון: הונגריה