ה־Note 5 כולל צג סופר AMOLED בגודל 14.5 אינץ' בגודל 1440p. 4GB של זיכרון RAM של LPDDR4. Galaxy Note 5 זמין עם 32GB או 64GB של אחסון ("מהדורת החורף" המיוחדת בלעדית לדרום קוריאה מציעה נפח אחסון של 128GB), ומשתמש בסוללה של 3020 מיליאמפר / שעה עם תמיכה לטעינה אלחוטית ומהירה. בדומה ל־S6, ה־Note 5 אינו מציע אחסון הניתן להרחבה או יכולת להסיר את הסוללה, שלא כמו קודמתה. בדומה ל- S6, סורק טביעות האצבע בכפתור הבית משתמש כעת במנגנון סריקה מבוסס מגע ולא מבוסס החלקה, והמכשיר תומך גם ב־Samsung Pay. המצלמה שמאחור היא בעלת 16 מגה פיקסל זהה ל־Galaxy S6, עם צמצם af / 1.9, ייצוב תמונות אופטיות, מיקוד אוטומטי של עצמים ומיקוד HDR בזמן אמת.
תוכנה.
ה- Galaxy Note 5 נשלח עם אנדרואיד לוליפופ. הפונקציה החדשה "תזכיר מסך כבוי" מאפשרת להעיר את הטלפון ישירות למסך פתקים כאשר הסמל מוחלף. אפליקציית המצלמה ב־Note 5 מאפשרת גם הזרמות ציבוריות ופרטיות של תוכן מצולם בשידור חי ישירות ל־YouTube, ותומכת בייצוא של תמונות RAW.
בפברואר 2016, סמסונג החלה לשחרר את אנדרואיד מרשמלו לגלקסי נוט 5.
הGalaxy Note 5 קיבל בהדרגה גם את עדכון נוגט (אנדרואיד 7.0) עם TouchWiz גרייס UX במהלך הרבעון הראשון והשני של 2017.
שחרור באירופה.
ה- Galaxy Note 5 לא שוחרר באירופה, לטובת שיווק בלעדי של ה־S6 Edge+ באזור. סמנכ"ל המותג והשיווק האירופי של סמסונג, רורי אוניל, הסביר כי ההחלטה התבססה על מחקרי שוק שהראו כי צרכנים באזור רואים בעיקר בטלפונים עם מסך גדול מכוונים לבידור ולא לפרודוקטיביות.
קבלה.
ה־Verge החמיא לבנייה באיכות גבוהה יותר של ה־Galaxy Note 5, ותיאר אותו כ"מכשיר יותר אנושי" בגלל הבנייה הקלה יותר שלו עם הלוחות הדקים יותר בהשוואה ל־Galaxy Note 4, יחד עם התצוגה, הביצועים וה־S-Pen הנוסף שלו. מאפיינים. עם זאת, ה־Galaxy Note 5 הותקן על כך שלא הציע סוללה נשלפת, אחסון הניתן להרחבה או דגם 128GB, בהתחשב בפיקוח זה כבלתי הולם למכשיר בסדרה ש"נועדה באופן לא אסטרטגי למשתמשים חשמליים." המכשיר תואר גם כתוצאה של סמסונג ("מעכבים את עצמם"), לאחר שהפיל את "עודף היתר הישן והבלתי מוגבל של ה־Note הישן" לטובת פיתוח מכשיר "ידידותי לצרכן" עם שדרוגים קלים בלבד ב־S6. TechRadar חלקה מידה דומה של חיוביות כלפי Galaxy Note 5 וציין כי "הקורבנות שסמסונג הרגישה שהיא צריכה לעשות כדי להגיע לעיצוב הפרימיום הזה של ה־Note 5 כיבו כמה משתמשים ותיקים. למרבה המזל, יש הרבה יותר מה לאהוב בשדרוג הטלפון הזה מאשר לא לאהוב."
לאחר שחרורו התגלה כי הכנסת העט לחריץ האחסון של ה־Note 5 לאחור עלול לגרום לנזק תמידי למנגנון הקפיץ, לגרום לסטטוס להיתקע, או לפגוע בחיישן המזהה בעת הוצאת עט ה־S; כל התרחישים הללו הופכים את הבלט לבלתי שמיש. סמסונג הייתה מודעת לנושא זה והצהירה כי היא סיפקה אזהרה מפני הכנסת עט לאחור במדריך ה־Galaxy Note 5, אך הציבה תוויות אזהרה בולטות יותר על המכשיר עצמו רק במשלוחים מאוחרים יותר. בינואר 2016 דווח כי תכנון המנגנון תוקן כדי לאפשר פליטה בטוחה של עט שהוחדר בטעות לאחור, מבלי לגרום נזק לחיישן.
מכירות.
בשלושת הימים הראשונים למכירה נמכרו בדרום קוריאה מעל 75,000 יחידות של ה־Note 5 (יחד עם S6 Edge+), מעבר לשיעור המכירות של דגמי השנה הקודמת. מחקר שערך AnTuTu פירט כי סמארטפון זה היה אחד ממכשירי האנדרואיד הפופולריים ביותר במחצית הראשונה של 2016.
פרנק ליידן
פרנסיס "פרנק" ליידן (באנגלית: Francis "Frank" Layden; נולד ב-5 בינואר 1932) הוא מאמן כדורסל וג'נרל מנג'ר אמריקאי. בין השנים 1979–1987 שימש כג'נרל מנג'ר של קבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA, ובין השנים 1981–1988 שימש כמאמנה.
בנו, סקוט ליידן, היה אף הוא הג'נרל מנג'ר של הג'אז, וכן של ניו יורק ניקס ומינסוטה טימברוולבס.
קריירת אימון וניהול.
השנים הראשונות.
ליידן נולד וגדל ברובע ברוקלין שבניו יורק, ובין השנים 1949–1953 למד באוניברסיטת ניאגרה ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה. בסיום לימודיו מונה למאמן קבוצת הכדורסל של "מכללת אדלפי סופולק" אשר בלונג איילנד, ובשנת 1968 החל לאמן את קבוצת אוניברסיטת ניאגרה. בעונת 1969/1970 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות המכללות, ואך הגיעה לשלב שמינית הגמר (NCAA Sweet Sixteen) הודות ליכולת מצוינת של כוכב הקבוצה קלווין מרפי. ב-8 עונותיו כמאמן הקבוצה, רשמה ניאגרה מאזן כולל של 119 ניצחונות ו-97 הפסדים (55.1%).
בין השנים 1976–1979 שימש כעוזר מאמן באטלנטה הוקס מליגת ה-NBA, תחת יובי בראון עמו שיחק באוניברסיטת ניאגרה.
יוטה ג'אז.
בקיץ 1979 מונה לג'נרל מנג'ר של יוטה ג'אז, עם מעברה מניו אורלינס ליוטה. כחודשיים לאחר כניסתו לתפקיד שלח את ספנסר הייווד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לאדריאן דנטלי, אשר הוביל את קלעי הקבוצה בכל 7 העונות הבאות עם ממוצע של 29.6 נקודות למשחק. לאורך השנים נודע ליידן בבחירת שחקנים טובה בדראפט ה-NBA; בין בחירותיו הבולטות ניתן לציין את דארל גריפית' (בחירה שנייה בדראפט 1980), מארק איטון (בחירה מספר 72 בדראפט 1982), ת'רל ביילי (בחירה שביעית בדראפט 1983), ג'ון סטוקטון (בחירה מספר 16 בדראפט 1984) וקארל מלון (בחירה מספר 13 בדראפט 1985). כמו כן בחר ליידן את דומיניק וילקינס בבחירה השלישית של דראפט 1982, אך מיד שלח אותו בטרייד לאטלנטה הוקס בתמורה לג'ון דרו ופרימן ויליאמס.
לאחר שיוטה פתחה את עונת עם מאזן ניצחונות שלילי 8–12, פיטר ליידן את מאמן הקבוצה טום ניסאלק ומינה את עצמו כמחליפו. בעונת רשמו הג'אז את מאזן הניצחונות הטוב ביותר של המועדון עד אז, 45–37, והעפילו לראשונה אי פעם לשלב הפלייאוף, מהמקום השני באזור המערבי. בשלב הפלייאוף הראשון גברה יוטה על דנוור נאגטס (3–2), אך בחצי גמר המערב הודחה מול פיניקס סאנס (2–4). בסיום אותה עונה זכה ליידן הן בפרס מאמן העונה, והן בפרס מנהל העונה.
תחת ליידן העפילו הג'אז לפלייאוף גם ב-4 העונות הבאות, אך לא הצליחו לעבור את שלב חצי גמר המערב. בסיום עונת התפטר ליידן מתפקידו כג'נרל מנג'ר, ובמהלך עונת , כאשר קבוצתו במאזן 11–6, עזב גם את תפקיד המאמן והוחלף על ידי עוזרו ג'רי סלואן. לאורך תקופתו כמאמן הג'אז, רשמה הקבוצה מאזן כולל של 277 ניצחונות לעומת 294 הפסדים בעונה הסדירה, ו-18 ניצחונות לעומת 23 הפסדים בפלייאוף.
יוטה סטארז.
בשנת 1998 חזר ליידן לפעילות, כאשר מונה למאמן קבוצת יוטה סטארז מליגת ה-WNBA. לאחר עונה אחת בלבד עזב את הקבוצה, והודיע על פרישתו מאימון.
המנון גואטמלה
ההמנון הלאומי של גואטמלה (בספרדית: Himno Nacional de Guatemala) נכתב על ידי חוזה חואקין פלמה (1844–1911) והולחן על ידי רפאל אלווארס אולה. ההמנון מכונה לעיתים קרובות בשוגג "Guatemala Feliz!" (גואטמלה השמחה!) ממילות הפתיחה שלו, אך אין לו שם רשמי ובגואטמלה מתייחסים אליו בעיקר כ-"Himno Nacional" (ההמנון הלאומי).
היסטוריה.
ההמנון נכתב לראשונה ב-1887 כתגובה לתחרות ממשלתית שחיפשה לאמץ המנון לאומי, למרות זכייתו בתחרות ההמנון זכה למעמד רשמי רק ב-1896. הביצוע הראשון של ההמנון היה בפגישת שירה לירית בתיאטרון קולון, בליל 14 במרץ 1897, כחלק מהאירועים המרכזיים של תערוכת מרכז אמריקה, המבצע של קטע זה זכה במדליית זהב ודיפלומת הוכרה. המילים שונו מעט ב-1934 על ידי פרופסור חוזה בונילה רואנו, אקדמאי דקדוק ספרדי. גרסאות מסוימות עודנו בחלקיהם האלימים ובגרסאות אחרות קטעים אלה הורחבו.
זהותו של כותב מילות השיר המקורי לא נחשפו עד 1911, כאשר לפני מותו חשף חוזה חואקין פלמה שהוא כותב המילים.
Samsung Pay
Samsung Pay הוא שירות תשלומים ניידים וארנק דיגיטלי של חברת סמסונג אלקטרוניקה, המאפשר למשתמשים לבצע תשלומים באמצעות טלפונים תואמים ומכשירים אחרים המיוצרים על ידי סמסונג. השירות תומך בתשלומים ללא מגע באמצעות תקשורת טווח אפס, אך תומך גם במסופי תשלום מגנטיים - על ידי שילוב שידור מאובטח מגנטי. במדינות כמו הודו הוא תומך גם בתשלומי חשבונות.
השירות הושק בדרום קוריאה ב־20 באוגוסט 2015 ובארצות הברית ב־28 בספטמבר באותה שנה. בשנת 2016 בתערוכת האלקטרוניקה הצרכנית הבינלאומית (CES 2016), הודיעה חברת התקשורת כי סמסונג פיי תגיע בקרוב למגוון בנקים באוסטרליה, ברזיל, ספרד וסינגפור.
שירות.
Samsung Pay פותחה מן הקניין הרוחני של LoopPay, חברת סטארט-אפ במימון המונים שסמסונג רכשה בפברואר 2015. השירות תומך בשתי מערכות תשלום ניידות המבוססות על NFC ( שקובעות עדיפות כאשר מתגלה תמיכה), כמו גם כאלו התומכות בפסים מגנטיים בלבד. ניתן להשיג זאת באמצעות טכנולוגיה המכונה הילוכים מאובטחים מגנטיים (MST), אשר מחקה את החלקה של רצועת מגנט קבועה על פני הקורא על ידי יצירת ישירות של צורת הגל המגנטי השדה הקרוב. מפתחי LoopPay הצהירו שבגלל תכנון זה הטכנולוגיה תעבוד עם "כמעט 90%" מכל יחידות נקודת המכירה בארצות הברית (דבר שאינו כולל מסופים המחייבים להכניס את הכרטיס פיזית לחריץ כדי לתפקד).
בטלפונים, תפריט Samsung Pay מופעל על ידי החלקה מתחתית המסך. ניתן לטעון באפליקציה כרטיסי אשראי, חיוב מיידי ומעדוני לקוחות שונים, ולבחור אותם באמצעות החלקה ביניהם על גבי המסך.
בדרום קוריאה, Samsung Pay יכול לשמש לתשלומים מקוונים ולמשיכת כסף בכספומטים של בנקים נבחרים.
בסין, Samsung Pay תומך בתשלומים בתוך האפליקציה, בתשלומי קוד QR (Alipay ו- WeChat Pay) וכרטיסי תחבורה ציבורית של בייג'ינג, שנחאי, גואנגזו, שנזן וערים אחרות.