לפי ממצאים ארכאולוגיים, על פי סקר הר מנשה, הכפר מיושב ברציפות החל מתקופת הברזל. במרכז הכפר נמצא מבנה מקמם שייח עווידת. המבנה כנראה נבנה על שרידי כנסייה ביזנטית. הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים: תל דותן, תל מחפר וח'ירבת אל-חמאם.
התקופה העות'מאנית.
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר עם 62 בתים בסנג'ק שכם. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, עיזים ועל כוורת דבורים לייצור דבש.
בשנת 1870, חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בכפר וכתב: "הכפר ממוקם על גבעה מוקפת מטעי זיתים, תושבי הכפר מעבדים את האדמות שבעמק (דותן)". בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר הבנוי על רכס, רוב תושבי הכפר הם משתי חמולות, וגרים גם נוצרים.
בתקופת המנדט הבריטי.
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, ביעבד הייתה אוכלוסייה של 1,733 נפש, כולם מוסלמים. במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-2,383 נפש ונמנו 418 בתים.
בתקופת מאורעות 1936–1939 יעבד שימשה אחד המרכזים לארגון המרד הערבי הגדול. כאשר שלטונות המנדט החליטו לשים קץ למרד היה הכפר אחד הראשונים שבו הופעלו האמצעים הקשים נגד המורדים. אחד ממנהיגי המרד עז א-דין אל-קסאם נהרג ליד הכפר. ב-7 בנובמבר 1935 עקב סמל משטרת המנדט הבריטי, משה רוזנפלד, אחר אנשי "כנופיית עז א-דין אל-קסאם" (הידועה גם בשם "היד השחורה") שגנבו פירות ובקר מעין-חרוד ומיישובי הסביבה. הגנבים רצחו את הסמל ליד הר הגלבוע. בעקבות הרצח, פתחו הבריטים במצוד נרחב אחרי אל-קסאם ולוחמיו.
אל-קסאם ואנשיו ישבו בהרים וכפריי הסביבה סיפקו להם מזון. ב-19 בנובמבר הם אותרו וכותרו, ככל הנראה בעזרת מלשינים, במקמם "שיח' זיד" הסמוך ליעבד. ביום 20 בנובמבר 1935, כוח בריטי שכלל 150 אנשים החל בקרב כנגד הכנופיה. בכוח השתתף גם מטוס סיור. לכוח של קסאם היו רובים ופצצות שזרקו על השוטרים. הקרב נמשך כשעתיים. אל-קסאם נהרג יחד עם ארבעה מחבורתו. במבצע נתפסו 9 רובים, אקדח אוטומטי וכמות גדולה של כדורים. שמונה נוספים נלכדו ונדונו למאסר. בעקבות הצלחת המבצע, שבו הופעלו אמצעים קשים, הצבא הבריטי המשיך בה בשאר הכפרים הערבים עד לחיסול המרד, ערב מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 3,480 תושבים ושטח אדמותיו כ-37,000 דונם, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.
במהלך הקרב על ג'נין, ב-1 ביוני 1948, הופצץ הכפר מן האוויר על ידי חיל האוויר הישראלי.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
לאחר מלחמת ששת הימים.
במלחמת ששת הימים, גדוד 25 מחטיבת ברק, בפיקוד סא"ל משה בר כוכבא, כבש את הכפר, בבוקר 6 ביוני, לאחר הפצצה אווירית, והוא עבר משליטה ירדנית לישראלית.
בפברואר 1980, החלה הקמתה של ההתנחלות מבוא דותן מדרום לכפר. כ-120 דונם של אדמה חקלאית ששימשה את הכפר הופקעו לצורך הקמת ההתנחלות, בעיקר לצורך סלילת כבישי גישה לגבעה שעליה הוקמה מבוא דותן. גבעת הטרשים שעליה הוקמה ההתנחלות הוכרזה אדמת מדינה על ידי פליאה אלבק, מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה, מאחר שלא הייתה מעובדת.
לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B אך כמעט כל השטח החקלאי סווג כשטח C. בפברואר 2001 הוקם מאחז "מעוז צבי" על גבעה החולשת על הכפר מדרום. המאחז נקראה על שמו של צבי שלף, תושב מבוא דותן שנרצח בפיגוע ירי. לאחר האינתיפדה השנייה הופקעו מאות דונמים מאדמות הכפר לצורך סלילת כביש "עוקף יעבד" ובניית גדר הפרדה.
הרחוב המרכזי בכפר ואחד מבתי הספר בו נקראים על שמו של סדאם חוסיין.
אירועי אלימות בכפר ובסביבתו.
ב-12 ביוני 2003 נרצח בכפר אבנר מימון, תושב נתניה שהגיע לכפר כדי לרכוש גחלים.
ב-16 במרץ 2018, בפיגוע דריסה שבוצע כנגד מחסום צבאי בסמוך לכפר, נרצחו סרן זיו דאוס וסמל נתנאל קהלני ונפצעו שני חיילים נוספים.
ב-2 בינואר 2019 במהלך פעילות של כוחות צה"ל בכפר השליך מחבל מטען על החיילים שלא נפגעו והשיבו לעברו בירי.
ב-12 במאי 2020, במהלך פעולה צבאית של צה"ל בכפר, נרצח סמ"ר מאבן שהשליך עליו מחבל תושב הכפר. בעקבות כך קיים צה"ל פעילות נרחבת במקום על מנת למצוא את המחבל.
ב-29 במרץ 2022, יצא מחבל תושב העיירה,דיאח' עמרשה, ורצח חמישה אזרחים ישראלים בפיגוע בבני ברק.
כלכלה.
סביבת היישוב עשירה בסדנאות לייצור פחם עץ לשימוש ביתי, שנמכר בעיקר בישראל לשימוש במנגלים. תעשייה זו מהווה מקור פרנסה עיקרי לתושבי האזור, אך מהווה גם מפגע סביבתי משמעותי המזהם את האוויר. הגזם מובא בעיקר מישראל, ומוצב בערימות בצורת חרוט. הערימות מכוסות קש, ומוצתות למשך 21 יום, עד שנוצר פחם.
יעקב אמדן
חינוך יצירתי
סילת א-ד'אהר
סילת א-ט'אהר (בערבית: سيلة الظهر) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, המשתייך לנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית. הכפר שוכן על כביש שכם-דיר שרף-ג'נין – חלק מכביש 60, כביש האורך של השומרון. הכפר נמצא בק"מ ה-20 בכביש שכם-ג'נין (כביש 596), בגובה של כ-450 מטר מעל פני הים. בכפר הייתה תחנה של הרכבת שעברה במסילת השומרון – סעיף של מסילת הרכבת החיג'אזית מעפולה לשכם ולטולכרם, שכללה מנהרה מיוחדת שנחפרה למעבר הרכבת והקיימת עד היום, היא מנהרת רמין. מספר התושבים הוא 6,259 (2006).
בסקר הר מנשה הוערך כי ניתן לזהות את המבנה המבוצר בכפר עם Sileta אשר בשנת 1178 הוענק על ידי בלדווין הרביעי, מלך ירושלים להוספיטלרים. כמו כן, היישוב נזכר כבר בפסיפס כתובת רחוב כאחת העיירות היהודיות בתחום סבסטיה לעניין מצוות התלויות בארץ, ונקרא שם בשם "שילתא" (התוספת המודרנית "א-ט'אהר" היא על שם השבט ששלט באזור, ונועדה להבחין את הכפר מכפר נוסף בשם "סילת" בשומרון, הלא הוא סילת אל-חארית'יה). היישוב נזכר בכתובת רחוב לצד העיירה "פנטקמוותא" (היא פנדקומיה של ימינו), מה שמחזק זיהוי זה.
בסמוך לסילת א-ד'אהר מצפון נמצא נבי לאווין, המכונה במקורות הצלבניים בשמות Loie או Loja. במאה ה-19, מסורת שומרונית תיארה את האתר כמקום קבורתו של לוי בן יעקב.
במרד הערבי הגדול היה הכפר בסיס חשוב לכנופיות הערביות. קרוב אליו, במערה ליד הכפר הערבי ג'בע נתפס השודד המפורסם "אבו ג'ילדה".
באינתיפאדה ב-2001 התרחשו בכפר מספר פיגועי ירי, זריקת אבנים וחסימת ציר לישראלים. במסגרת תוכנית ההתנתקות פונו מסביבות הכפר ההתנחלויות שא נור מצפונו וחומש מדרומו. השליטה הביטחונית באזור נשארה ביד ישראל.
וילפריד פאולסן
וילפריד פאולסן (בגרמנית: Wilfried Paulsen; 31 ביולי 1828 - 6 בפברואר 1901), שחמטאי גרמני, אחיו הבכור של לואיס פאולסן.
הישגים בולטים.
פאולסן חלק מקום 3–5 בתחרות דיסלדורף 1862 (ניצח: מקס לנגה), הגיע למקום השני, לאחר מקס לנגה בתחרות דיסלדורף 1863, ניצח בתחרות קלן 1867, חלק מקום שלישי בתחרות אאכן 1868 (ניצח: מקס לנגה), הגיע למקום החמישי בתחרות ברמן 1869 (ניצח: אדולף אנדרסן), הגיע שישי בתחרות קרפלד 1871 (ניצח: לואיס פאולסן) וניצח בתחרות דיסלדורף 1876.
פאולסן חלק מקום 11 בתחרות לייפציג 1877 (ניצח: לואיס פאולסן), חלק מקום 5–6 (יחד עם אלכסנדר פריץ) בתחרות פרנקפורט 1878 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום העשירי בתחרות לייפציג 1879 (ניצח: ברטולד אינגליש), הגיע למקום השישי בתחרות בראונשויג 1880 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום ה-11 בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, ברטולד אינגליש ואדולף שוורץ).
פאולסן הגיע למקום ה-11 בתחרות ברלין 1881 (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן), הגיע למקום ה-15 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור), חלק מקום 16–17 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 5–6 בתחרות לייפציג 1888 (ניצחו: קורט פון ברדלבן ופריץ רימן) וחלק מקום 16–17 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש).
בירייה
פורייה - נווה עובד
פוריה-נווה עובד
פוריה-כפר עבודה
פורייה - כפר עבודה
פורייה עילית
ריחאנייה
אל-עזי
טראנס וורלד איירליינס
טראנס וורלד איירליינס (באנגלית: Trans World Airlines או בקיצור TWA) הייתה חברת תעופה אשר פעלה משנת 1925 ועד 2001, עת התמזגה עם אמריקן איירליינס. טראנס וורלד איירליינס הייתה מחלוצות התעופה האזרחית, ואחת מחברות התעופה הגדולות בעולם.
TWA הוקמה ב־16 ביולי 1930, כמיזוג של מספר חברות תעופה שפעלו בעיקר בשירות הדואר האמרקאי
י להובלת דברי דואר אוויר:
המיזוג היה אילוץ שנכפה על חברות התעופה על ידי שירות הדואר, במטרה ליצור חברה גדולה אחת שתוכל להעביר שקי דואר על פני כל מרחב ארצות הברית.
בשנת 1930 חנכה TWA שירות חוף לחוף – ניוארק, ניו ג'רזי, ללוס אנג'לס עם עצירת ביניים בקנזס סיטי, מיזורי. בשנת 1934 שוב הפכה ווסטרן אייר אקספרס לעצמאית (שלימים נקראה Western Air Lines), אך TWA המשיכה כחברת תעופה חוצה יבשות. החברה הגישה בקשה לפשיטת רגל בשנת 1992 והודיעה בינואר 2001 כי אמריקן איירליינס תרכוש את נכסיה. TWA חדלה להתקיים כחברת תעופה נפרדת בדצמבר 2001.
תורת ההצגות
רכיבי מדף
בתחומי החומרה והתוכנה, רכיבי מדף (באנגלית: Commercial off-the-shelf, נקרא גם בקיצור COTS) הם מוצרים או טכנולוגיה מוכנים לשימוש וזמינים לציבור הרחב.