אסירי מחנה הינצרט הוחזקו בו בתנאים קשיים: האסירים הוכו בקביעות, וכן היו מקרים של התעללויות ושל הוצאות להורג בפומבי על מנת ליצור אווירת טרור ופחד.
אף על פי שרוב אסירי הינצרט נשלחו למחנות אחרים או נכלאו במחנה עד לשחרורם, מספר גדול של אסירים עונו ונרצחו במחנה. על אף ששימש "רק" כמחנה מעבר, 321 איש מצאו את מותם במחנה. קורבנות אלו נורו למוות, הוטבעו או נרצחו בזריקה קטלנית. יתרה מכך, לפי רישומי בתי משפט, שומרי האס אס עינו את האסירים, הניחו להם למות מרעב ומחולי, והפכו את חלקם טרף לכלבי השמירה.
רצח שבויי מלחמה סובייטים.
בשנת 1941, שתי משאיות הובילו 70 שבויי מלחמה סובייטים להינצרט. לאסירים אלה נאמר שהם ישתתפו בניסוי רפואי, אך בפועל הם קיבלו זריקות של אשלגן ציאניד, רעל קטלני, והם מתו זמן קצר לאחר קבלתם. הם נקברו ביער הסמוך למחנה.
רצח של מוחים מלוקסמבורג.
הנאצים גייסו בכפייה חלק מתושבי לוקסמבורג לשורות הוורמאכט. התושבים פתחו בשביתה כללית בשנת 1942, וזכו לתגובה כואבת: 21 מוחים נעצרו על ידי הגסטפו, נידונו למוות ונורו למוות בין הימים 2–5 בספטמבר 1942. גם הם נקברו בקרבת המחנה.
רצח חברי מחתרות מלוקסמבורג.
בשנים שלאחר מכן, מעל 350 לוחמים במחתרות התנגדות לנאצים נעצרו על ידי הגסטפו; 50 מהם נידונו למוות. מתוך 50 הנידונים, 25 איש הוצאו להורג. אולם 23 מתוך 25 הנותרים הוצאו גם הם להורג בהמשך בגין אחריותם לפעילות מחתרתית בלוקסמבורג.
מספרם המדויק של הקורבנות שנרצחו בהינצרט אינו ידוע. בין 1,600 ל-1,800 אזרחי לוקסמבורג נשלחו למחנה. תנועת המחתרת הלוקסמבורגית ספרה 321 מתים, בהם 81 לוקסמבורגים, אך לא כל שרידיהם של הנרצחים נמצאו. בשנת 1946, לאחר שחרור המחנה על ידי בעלות הברית, שרידיהם של הקורבנות שהוזכרו לעיל נמצאו ונשלחו לארצות מוצאם עם עיטורי כבוד. עצמותיהם של אלה שלא הוחזרו לארצם נקברו בבית קברות באתר זיכרון.
שרידיהם של הנרצחים מלוקסמבורג הוחזרו למולדתם בימים 9–10 במרץ 1946. לאורך כל דרכם, אזרחים עמדו לצדי הכבישים וכאות הזדהות לבשו מדי אסירים מפוספסים.
איגוד צרפתי לזכרם של המגורשים מצרפת העריך שקרוב ל-1,500 אסירי "הלילה והערפל" נשלחו להינצרט; 390 מהם שרדו וחזרו לצרפת, בעוד 804 מהם נהרגו.
לאחר המלחמה.
אנדרטה מברונזה שעוצבה על ידי פסל מלוקסמבורג ניצבת באתר לזכרם של אסירי המחנה וקורבנותיו.
ב-10 בדצמבר 2005 הוקם בשטח מחנה הריכוז לשעבר אתר זיכרון ותיעוד. במבנה המודרני, העשוי מברזל, מוצגים חפצי המחנה, תמונות וכן לוחיות הסבר.
נשיאות המגזר העסקי בישראל
נשיאות המגזר העסקי בישראל, שנקראה בעבר נשיאות הארגונים העסקיים וקודם לכן, עד אוגוסט 2013, נקראה לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים) היא אגודה עות'מאנית שמהווה ארגון-גג של מרבית ארגוני המעבידים בישראל. בין הארגונים החברים: התאחדות האיכרים בישראל, התאחדות הקבלנים, איגוד בתי המלון, איגוד היהלומים, האיגוד הכל ארצי של מפעלי הניקיון והאחזקה בישראל, איגוד הבנקים בישראל, איגוד האיכרים ועוד.
היסטוריית הארגון.
באמצע שנות ה-50 של המאה העשרים התאחדות התעשיינים, התאחדות האיכרים, מרכז הקבלנים והבונים ולשכות המסחר הסכימו על הקמת "חטיבת נותני העבודה" מנציגיהם שתייצג אותם במנהלת שירות התעסוקה.
לאחר סיפוק מפעולת החטיבה ובעקבות עליית מס העיזבון בתחילת שנות ה-60 הוקמה ב-1967 לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. באוגוסט 2013 שינתה האגודה את שמה ל"נשיאות הארגונים העסקיים".
בעקבות חילוקי דעות על דרך ההתנהלות, בחודש מרץ 2020 פרשו מהאגודה התאחדות התעשיינים בישראל, איגוד לשכות המסחר והתאחדות חקלאי ישראל, והקימו את נשיאות המעסיקים והעסקים בישראל. לאחר פרישה זו שינתה האגודה את שמה לשמה הנוכחי, "נשיאות המגזר העסקי בישראל".
ראשי הנשיאות.
מהקמת האגודה ובמרבית שנותיה, נשיא התאחדות התעשיינים שימש גם כיו"ר האגודה. עד תחילת 2015 כיהן בתפקיד צביקה אורן, שהוחלף בידי שרגא ברוש. יו"ר האגודה הנוכחי הוא דובי אמיתי, נשיא התאחדות האיכרים.
פעולות האגודה.
לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים קיימה משא ומתן עם ההסתדרות הכללית לחתימה על הסכמים קיבוציים הנוגעים לכלל שוק העבודה בישראל, ושני הארגונים המשיכו בכך גם בשמותיהם החדשים, נשיאות הארגונים העסקיים וההסתדרות החדשה. הסכמים שנחתמו עוסקים בנושאים כגון דמי הבראה, החזר הוצאות נסיעה מהבית למקום העבודה ובחזרה, קביעת זכות לשכר בחגים ובימי אבל ועוד. להסכמים אלה הוצאו, בדרך כלל, צווי הרחבה, המחילים אותם על כלל המעסיקים והמועסקים בישראל.
בדצמבר 2014 חתמה נשיאות הארגונים העסקיים על הסכם קיבוצי עם ההסתדרות החדשה, להעלאת שכר המינימום, בשלוש פעימות, ל-5,000 ש"ח. בהתאם להסכם זה תיקנה הכנסת, בחקיקת בזק, את חוק שכר מינימום.
נדב בן-יהודה
נדב בן יהודה (נולד ב-29 בפברואר 1988) הוא מטפס הרים ישראלי, מחלץ וצלם טבע בתנאי קיצון. הוא הישראלי הראשון שטיפס לפסגת הר אנאפורנה, והישראלי שכבש הכי הרבה פסגות של מעל 8,000 מטרים.
ביוגרפיה.
בשנת 2012 בעת טיפוס לפסגת הר האוורסט ובמרחק של כ-250 מטרים מהפסגה, נתקל בן-יהודה במטפס טורקי מחוסר הכרה, והחל מיד בפעולת חילוץ שהייתה כרוכה גם בסיכון חייו שלו. במהלך החילוץ נאלץ להסיר את הכפפה מיד ימינו כדי לבצע פעולות מורכבות, ומערכת החמצן שברשותו נשברה לאורך כל הירידה מן ההר. החילוץ הסתיים בהצלחה אך כתוצאה מפעולת החילוץ סבל בן יהודה מפגיעות גופניות קשות, ובהן חשש כבד לקטיעת ארבע אצבעות מיד ימינו. על מעשה זה הוענק לו אות מופת בטקס אות הנשיא למתנדב. בעונת טיפוס זו של אביב 2012, נהרגו 10 מטפסים על הר האוורסט.
ב-9 במרץ 2012 שבר בן יהודה את השיא הישראלי בטיפוס מדרגות גורדי שחקים בקטגוריית Run-Up, וקבע אותו על 19,721 מדרגות כאשר טיפס את המגדל הגבוה ביותר בישראל - מגדל משה אביב, במשך 13 פעמים ברציפות.
בספטמבר 2012 הניף בן יהודה את דגל ישראל שהוענק לו על ידי נשיא המדינה מר שמעון פרס, על פסגת הר קזבק בגאורגיה - אחת הפסגות הגבוהות ברכס הרי הקווקז.
באוקטובר 2012 ביצע בן יהודה טיפוס סולו אלפיני של שתי הפסגות הגבוהות ביותר ברכס הרי הפירנאים.
בשנת 2014 יצא בן יהודה לטיפוס של שני הרים של מעל 8,000 מטרים בעונת טיפוס אחת, והניף את כרטיס אדי על פסגת ההר השישי בגובהו בעולם, צ'ו אויו (8,206 מטרים מעל לפני הים).
בתחילת אוקטובר 2014 נקרא בן יהודה על ידי משרד החוץ ושגרירות ישראל בנפאל למשימות איתור וחילוץ באסון סופת השלגים שפגע ברכס ההימלאיה בנפאל. האסון נגרם על ידי סופת הציקלון הודהוד, והביא למותם של 43 בני אדם, כ-50 נעדרים ולמעלה מ-175 פצועים. בין הנפגעים באסון נהרגו 4 מטיילים ישראלים.
בסוף אוקטובר 2014 נשלח בן יהודה על ידי שגרירות ישראל בנפאל למשימת חילוץ באירוע שבו אוטובוס התהפך ונפל לתהום באזור רכס הלנגטאנג. התאונה הביאה למותם של 14 בני אדם, וחולצו למעלה מ-50 פצועים. בין הנפגעים בתאונה נהרגו שתי מטיילות ישראליות, וארבעה ישראלים נוספים נפצעו בדרגות שונות.
בשנת 2014 נבחר בן יהודה לפרס הספורטאי המצטיין בענף הטיפוס האלפיני על ידי ההתאחדות הישראלית לספורט תחרותי לא אולימפי.
בינואר 2015 טיפס בן יהודה לפסגת הר קילימנג'רו, ההר הגבוה ביותר ביבשת אפריקה. על הפסגה הציע נישואין לבת זוגו לנה מלנקוביץ', והם נישאו במהלך אותה השנה.
בשנת 2015 היה בן יהודה הישראלי הראשון שכבש את פסגת הר האלברוס בעונת החורף. מדובר בהישג משמעותי מכיוון שבמהלך החורף הטמפרטורה בהר יורדת לפחות מ-55 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, והרוחות בו נושבות במהירות של למעלה מ-85 קילומטרים לשעה.
ב-1 במאי 2016 היה בן יהודה הישראלי הראשון שכבש את פסגת הר אנאפורנה, ההר העשירי בגובהו בעולם (8,091 מטרים מעל לפני הים), הנמצא בנפאל ונחשב להר המסוכן בעולם.כיבוש פסגת הר האנפורנה הוא ייחודי מאחר שכשליש מהמטפסים אינם חוזרים בחיים ועד עתה טיפסו עליו בהצלחה רק כ-200 איש מכל העולם. אל הפסגה לקח בן יהודה את דגל מדינת ישראל, ודגל נוסף עליו רשומים שמות ישראלים שנספו באסונות בנפאל עד לאותה השנה, אשר היה מעורב בחיפושים אחר רבים מהם.
בספטמבר 2017 ביצע בן יהודה פרויקט טיפוס מהיר לפסגה של מעל 8,000 מטרים, ללא שימוש בבלוני חמצן וללא התאקלמות מוקדמת. ההר שנבחר היה מנסלו, השמיני בגובהו בעולם (8,163 מטרים מעל לפני הים), והטיפוס הושלם במהלך של 14 ימים.
בפברואר 2017 נבחר בן יהודה לרשימת האנשים המשפיעים ביותר מתחת לגיל 30 של מגזין פורבס ישראל.
במאי 2018 במהלך ניסיון העפלה ללא בלוני חמצן לפסגת הר קנצ'נג'נגה, נפל ונפצע בגובה 140 מטרים מתחת לפסגה. הוא נחשב תחילה כמת והעביר את הלילה והיום הבאים בתנאי קיצון של מעל 8,000 מטרים לבדו. למחרת זוהה וחולץ כשהוא סובל מכוויות קור ופציעות קשות, הובל לתחנת איסוף ממנה פונה במסוק לבית חולים בקטמנדו.
הרים שטיפס.
אוורסט
אלברוס
אנאפורנה
הר דנאלי
קילימנג'רו
הר קושצ'ושקו
צ'ו אויו
מנסלו
קנצ'נג'נגה
אקונקגווה
קזבק
ריקארדו אלוורס
אדיר גץ
אדיר גץ (נולד ב-4 בספטמבר 1990) הוא זמר ויוצר מוזיקה ישראלית.
ביוגרפיה.
גץ נולד בחיפה וגדל בעתלית. בילדותו שיחק במועדון הכדורגל מכבי חיפה ובגיל 13 החל ללמוד לנגן על פסנתר. בהמשך למד לנגן על גיטרה ופיתוח קול. בשלב מסוים עזב גץ את עולם הכדורגל לטובת המוזיקה.