ג'ולייט מתכוננת לקראת חזרתו של בעלה ג'ו מעבודתו. הוא מגיע עם פרחים ומברך את אשתו ובתו שנראות מתוחות. מתגלים רמזים מטרידים לגבי מה שקורה, ובאותו לילה ג'ולייט דוקרת בסכין את ג'ו. היא מזמינה את שירותי החירום אבל עוזבת מיד את הבית, והבת מוצאת את אביה במצב קשה, ושולפת ממנו את הסכין, לפני שנאמר לה לא לעשות זאת. השוטרים והפרמדיקים לוקים את ג'ו לבית החולים ואת אלה לתחנת המשטרה. ג'ולייט מגיעה לבסוף לבית החולים שם ג'ו נמצא בטיפול נמרץ, והיא נעצרת על ידי המשטרה. במעצר היא מתנהגת באופן חריג, מה שגורם לעורכת הדין שלה לתהות על מצבה הנפשי. אבל בחקירה שנייה, בלי נוכחותה של עורכת הדין, היא מודה שדקרה את ג'ו.
בקשת עורכי הדין לשחררה בערבות נדחית בגלל החשש שהיא תנסה ליצור קשר עם אלה או עם ג'ו. אלה נלקחת למעון חירום אבל אחר זמן מה היא מבקשת לעזוב, ועוברת לגור עם משפחתה של חברתה הטובה. מדי לילה היא סובלת מסיוטים על איך שמצאה את אביה. היא מבקרת את ג'ולייט בכלא, אך הביקור מחמיר את המצב, מכיוון שאין חרטה בדבריה של ג'ולייט. עורכת הדין מנסה לדובב את ג'ולייט בקשר לחיי הנישואים שלה ושל ג'ו, אבל לא מצליחה בכך. הם בודקים אם היא נאנסה, אבל מתברר שלא ומתגלה שהיא בהיריון. רק אחרי שג'ולייט יולדת את בתה השנייה, מתוך חשש שהתינוקת תילקח ממנה היא מתחילה להיפתח.
בינתיים מצבו של ג'ו מתדרדר והוא מת בבית החולים. ג'ולייט מואשמת ברצח, אבל טוענת לחפותה בגלל התגרות. המושבעים פוסקים שהיא אינה אשמה ברצח אחרי שהתגלה ההתעללות אותה עברה מידיו של ג'ו, אבל היא מואשמת בהריגה.
צוות השחקנים.
פיטר מופאט כתב את הסדרה, וסטיב לייטפוט הפיק. יאן דמאנג' ביים את שלושת הפרקים הראשונים, ומארק ג'ובסט ביים את שני פרקי הסיום.
העונה הראשונה של "צדק פלילי" זמינה ב-DVD. העונה השנייה יצאה על גבי DVD ב-28 בדצמבר 2009. שתי העונות מופצות על ידי אקרון מדיה UK.
גרסה אמריקאית.
ב-10 ביולי 2016 עלתה לשידור מיני-סדרה בת עשרה פרקים בהפקת HBO. בסדרה "ליל האירוע" מגלם ג'ון טורטורו עורך דין ניו יורקי בשם ג'ון סטון, ואת החשוד ברצח הפקיסטני-אמריקאי מגלם השחקן ריז אחמד.
אצטדיון נירנברג
אנריק פריס דה ורגאס
אנריק פריס דה ורגאס (בקטלאנית: Enric Peris de Vargas, נולד ב-1885 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-17 בפברואר 1953 בברצלונה) היה כדורגלן ואתלט ספרדי-קטלאני ששיחק בראשית המאה ה-20. הוא היה לשחקן הראשון של ברצלונה שעורך מעל ל-200 הופעות במדיה.
קריירה.
פריס נולד וגדל בברצלונה, בירת קטלוניה. ב-1903 החל פריס לשחק בשורות אינטרנסיונל, קבוצה מקומית מהעיר ברצלונה. ב-1906 הצטרף לשורות ברצלונה, הקבוצה הבכירה באזור, שם שיחק עד 1917. תחילה שיחק פריס כקשר, אך במהרה הפך לקיצוני שמאלי. פריס היה לשחקן הראשון בהיסטוריית המועדון שעורך מעל ל-200 הופעות במדי הקבוצה. בסך הכול שותף ב-308 משחקים, בהם הבקיע 34 שערים. פריס היה שותף לזכייה במספר רב של תארים. עם ברצלונה זכה שלוש פעמים בגביע הספרדי, בשנים 1910, 1911 ו-1913 - כשפריס משחק במשחקי הגמר של כל אחד מהגביעים הללו, לצד שחקנים כגון מנואל אמצ'סורה, אלפרד מסנה, רומה פורנס ופאולינו אלקנטרה. בנוסף, סייע לקבוצה לזכות חמש פעמים באליפות קטלוניה וכן ארבע פעמים בגביע הפירנאים, טורניר ששולבו בו קבוצות מספרד ומצרפת. בנוסף לדרכו בברצלונה, שיחק פריס במדי נבחרת קטלוניה, במדיה ערך 10 הופעות.
מעבר לכדורגל, היה פריס גם אתלט, מתמחה בריצת 100 מטרים ובקפיצה לרוחק. יתר על כן, היה שופט כדורגל לתקופה מסוימת. בין 1924 ל-1931 היה הגזבר ורואה החשבון של בית הספר הקטלאני לשופטים, וכמו כן היה חבר בבית הספר הארצי לשופטים.
אחיו אגוסטי וליסרד היו כדורגלנים גם הם. אח נוסף, ז'ואקים, היה נשיא ברצלונה בין 1914 ל-1915.
צדק פלילי (סדרת טלוויזיה)
Confide in Me
Confide in Me (בעברית: בטח בי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, מתוך אלבומה החמישי, Kylie Minogue. השיר יצא לאור ב-29 באוגוסט 1994, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבטורקיה, והשני במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אדוואר בארטון, דייב סימן וסטיב אנדרסון והופק על ידי ברדר אין דה רית'ם. השיר הוא שיר בסגנון הטריפ הופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האינדי-פופ. השיר נכלל באלבום האוסף השני של קיילי מינוג, .
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד הכסף בבריטניה, על סך מכירות של 200,000 עותקים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של קיילי מינוג ב-6 באוגוסט 2014. הקליפ בוים על ידי פול בויד. בקליפ ניתן לראות את מינוג לובשת שלל תלבושות שונות. לאורכו של הקליפ ניתן לראות משפטים שונים הקשורים לנושא השיר.
נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6.9 מיליון צפיות.
וואלובה
יעקב בריהון
יעקב בריהון (נולד ב-6 ביולי 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במועדון ספורט אשדוד.
קריירה.
בריהון התחיל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים במודיעין שהפעילה מכבי תל אביב. בגיל 13 הצטרף לאגודת ספורט רמת אליהו, וכשהיה בן 16 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון. ב-5 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 למכבי פתח תקווה בליגת העל. לקראת גיוסו לצה"ל לא הצליח בריהון להשיג מעמד של ספורטאי פעיל ולכן מיעט לשחק. ב-28 בינואר 2014 הבקיע בריהון את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על הפועל קטמון במסגרת גביע המדינה. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן הרכב קבוע והיה למלך שערי הקבוצה עם 13 שערים ב-35 משחקים בליגה הלאומית.
ב-13 ביוני 2016 חתם בריהון בבית"ר ירושלים. ב-30 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-6 במאי 2017 כבש בריהון את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 5–1 על בני סכנין, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם שני שערים ב-20 הופעות בליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש שני שערים ב-15 הופעות, ובעונת 2018/2019 הבקיע שני שערים ב-16 הופעות.
ב-10 ביולי 2019 חתם בריהון לשלוש שנים במועדון ספורט אשדוד, ששילמה עבורו 300 אלף שקלים בנוסף ל-50% מסך העברתו הבאה. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–2 על הפועל תל אביב בגביע הטוטו.
וולובה
כלא איסלאס מריאס
כלא איסלאס מַרִיאָס, או באופן רשמי מושבת העונשין הפדרלית איסלאס מריאס (בספרדית: Colonia Penal Federal Islas Marías) היה בית סוהר ומושבת עונשין של הממשלה הפדרלית של מקסיקו, שנוהל באמצעות המזכירות הפדרלית לביטחון הציבור. הכלא היה ממוקם על איסלה מריה מאדרה, האי הצפוני והגדול בארכיפלג איסלאס מריאס מחוץ לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו, בתחומי מדינת נאיאריט.
היסטוריה.
הכלא נבנה בשנת 1905, תחת ממשלת פורפיריו דיאס. כלא איסלאס מריאס היה "גאוות הממשלה" והיווה את מודל הכליאה המודרני ביותר של אותה תקופה, "הוכחה לבריחה", אשר פעלה כחלופה לשיכון עבריינים, שבגלל הפרופיל שלהם והרקע, לא יכולים להיות מוחזקים בכלא לקומברי (Lecumberri) .
עד 1950 מושבה זו הייתה ידועה כמרכז מעצר פדרלי, בשל אלימות, מחלה ועבודת כפייה. חושב כי המספר הכולל של האסירים ששוכנו שם הוא מעל 29,000.
במהלך ממשלת ארנסטו סדייו החליטה הממשלה על מודרניזציה של מערכת בתי הכלא ואיסלאס מריאס הוצא משימוש. ב-27 בנובמבר 2003 הוכרז המקום כשמורה ביוספרית, אך מערכת בתי הכלא המשיכה להתקיים.
מצב בתי הכלא במקסיקו נעשה כל כך חמור עד שהממשלה הודיעה ב-2004 כי הם מפעילים מחדש את בית הכלא של איסלאס מריאס כדי להעביר 2,500 אסירים מבתי כלא בכל רחבי הארץ.
ברם, ב-18 בפברואר 2019 חתם נשיא מקסיקו, אנדרס מנואל לופס אוברדור, על הצהרה לסגירת בית הכלא הפדרלי של איסלאס מריאס ואמר כי הוא רוצה לקדם "יותר בתי ספר ופחות בתי כלא".
בריחות מהכלא.
בכלא היו לפחות 76 בריחות ב-25 השנים האחרונות שבהן 29 מהן התרחשו בשנת 1986 בלבד. על פי דיווחי העיתונות הגורמים הם ערנות מינימלית, מחסור בשומרים וציוד לקוי. בין המסוכנים ביותר להימלט היו פושעים שנשפטו על סחר בסמים, 28 רוצחים וחוטפים. מתוך 76 הנמלטים רק 10 נתפסו מחדש. לפי מקור אחד95% מהבריחות נגרמו עקב שחיתות.
מינהל.
במשך שנים רבות נוהל בית-הסוהר על ידי מזכירות הפנים. במהלך השנים נעה אוכלוסיית הכלא מ-300 עד 3,000 אסירים.
בנוסף לאסירים, על האי ישנם עובדים של מוסדות שונים של הממשלה הפדרלית, כגון המזכירות לחינוך הציבורי, המזכירות לאיכות הסביבה, המזכירות לתקשורת ותחבורה, משרדי דואר ומזכירות הצי.
קבוצה נוספת של מתיישבים מורכבת משרי דת וחניכים של הכנסייה הקתולית, נזירות מסדר השירות החברתי ומורים וקרוביהם.
המושבה נשלטת על ידי פקיד ממשלתי שהוא גם מושל האיים וגם השופט הראשי.
הפיקוד הצבאי הוא עצמאי מהממשלה ומופעל על ידי קצין של הצי המקסיקני.
הכומר הראשון בהיסטוריה של איסלאס מריאס היה האסיר ארטורו סלסידו, שנידון על סחר בסמים. סלסידו בנה את בית התפילה הראשון והרכיב את הכנסייה הנוצרית הראשונה בכלא.
רובה ציידים