סרט תיעודי הוא סרט שמתאר את המציאות כמו שהיא ומתעד את האירועים בזמן שהם קורים (ועל כן שמו של הז'אנר). סרטים תיעודיים הם חסרי תסריט ולרוב נוחלים בדרישה של נייטרליות ואובייקטיביות (למעט דוקו-אקטיביזם), בניגוד לזאת, סרטים ביוגרפיים הם מתוסרטים והסרט יכול להיות מוטה ולא אובייקטיבי באופן שבו הוא מציג את הדמויות השונות או הנושאים השונים שבהם הסרט עוסק.
אי דיוק בפרטים היסטוריים.
לעיתים, נוטים סרטים ביוגרפיים לשנות פרטים היסטוריים או ביוגרפיים, אי דיוקים אלו יכולים לנבוע ממספר סיבות (כאשר הם מכוונים):
ישנם גם אי דיוקים לא מכוונים, בדרך כלל אי דיוקים אלו נובעים מטעות או ממחקר שגוי.
שלה
שֵׁלָה הוא בנו השלישי של יהודה מבת שוע אשתו, ונולד לו בכזיב: ().
מניעת שלה מתמר.
על פי המסופר, יהודה נושא לאישה את בת שוע, היולדת לו שלשה בנים: ער, אונן ושלה. תמר מתחתנת עם ער, אך הוא מת בדמי ימיו. לבקשת יהודה, אונן מייבם את תמר אך בשל סירובו להקים זרע לאחיו אלוהים ממית גם אותו. בשל העובדה ששני בניו הראשונים הומתו, מסרב יהודה לתת לתמר את בנו השלישי שלה, מכיוון שהוא חושש לחייו: ().
בספר דברי הימים א' () מפורטים בני שלה בן יהודה: . על פי המדרש למגילת רות, אלו היו מחלון וכליון בני אלימלך, שנשאו נשים מואביות: ערפה ורות.
שמו של שלה מתפרש כשם סמלי המורה על אחריתו, מן השורש של"ה (אשליה). השם מתקשר גם למקום הולדתו כזיב, מן השורש כז"ב (כָּזָב או תוחלת שנכזבה). לסמיכות השורשים של"ה וכז"ב ראו ; .
ההכנות לפיגועי 11 בספטמבר
ההכנות לפיגועי 11 בספטמבר הן ההכנות שהובילו לפיגועי 11 בספטמבר. הפיגועים היו תוצאה של תכנון מדוקדק שארך שנים והתפרס על פני כמה יבשות. מוביליו היו אוסאמה בן לאדן, ראש ארגון אל-קאעידה, ולצדו ח'אלד שיח' מוחמד, הוגה מתקפת הטרור. הדמות הבכירה בין החוטפים הייתה מוחמד עטא, טייס המטוס הראשון שפגע במרכז הסחר העולמי.
רקע.
התבססות אל קאעידה.
אוסאמה בן לאדן, בן למשפחה סעודית שהתעשרה מאוד מנפט, היה ממייסדי ארגון המוג'הידין שהכשיר לוחמים מוסלמים באפגניסטן למאבק כנגד הסובייטים בשנות השמונים. באותה תקופה נעזרו המוג'הידין בארצות הברית, שראתה בהם שותפים למאבק בברית המועצות במסגרת המלחמה הקרה. בעקבות הצלחת המאבק באפגניסטן החליט בן לאדן לנצל את ניסיונו באזורים אחרים בעולם. ערב מלחמת המפרץ הציע לשליטי ערב הסעודית את סיועו בהגנה על הארץ מפני פלישה עיראקית, אך הממלכה העדיפה להסתמך על כוחות ארצות הברית. בן לאדן זעם על הכנסת צבא לא מוסלמי לטריטוריה הסעודית בה שוכנות הערים המקודשות מכה ומדינה. ברקע לזעם עמדה איבה כלפי ארצות הברית בשל תמיכתה בישראל ובמשטרים מוסלמים העוינים לאסלאם הרדיקלי, איבה שגברה בהמשך בשל הסנקציות כנגד עיראק. על קרקע זו צמח ארגון אל-קאעידה. אל-קאעידה התרכז בסודאן והכשיר שם לוחמים, עד שגורש משם. בן לאדן העביר את פעילותו לאפגניסטן, בה מצא שפה משותפת עם אנשי הטליבאן שליטי המדינה. במחנות האימונים שלו הוכשרו טרוריסטים שבאו מארצות שונות וייעדו עצמם למאבקי האסלאם הפונדמנטליסטי ברחבי העולם – בהודו, באלג'יריה, בבוסניה והרצגובינה, בפיליפינים ובמקומות נוספים.
ב-1998 הוציאו בן לאדן ואיימן א-זוואהירי, איש הג'יהאד האיסלאמי המצרי, שאיחד כוחות עם בן לאדן, פתווה שקראה לג'יהאד כנגד "היהודים והצלבנים". הם נימקו בה את שורשי איבתם לארצות הברית. ב-1999 ביצע אל-קאעידה את מתקפת פיגועי ההתאבדות הגדולה הראשונה שלו - הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית בדאר א-סלאם ובניירובי, שגבו את חייהם של 300 בני אדם. פיגוע נוסף בוצע בשנת 2000 כנגד משחתת אמריקנית בשם קול, שעגנה בנמל בתימן, ובו נהרגו 17 אמריקנים. בן לאדן תכנן פיגועים גדולים בחגיגות תחילת המילניום בשנת 2000, בין השאר בירדן ובלוס אנג'לס, אולם תוכניותיו סוכלו.
כבר ב-1993 היו מגדלי התאומים יעד לטרור איסלאמי. ב-26 בפברואר 1993 הוביל רמזי יוסף מכונית מסחרית עמוסה חומרי נפץ לחניון התת-קרקעי בתחתית המגדלים ונמלט. המחבלים קיוו להביא לקריסתו של מגדל אחד שימחוץ את המגדל השני ולהרוג 250,000 איש, אולם התוכנית לא צלחה ו"רק" שישה בני אדם נהרגו וכאלף נפצעו. בסוף שנות התשעים רמז בן לאדן שפעולתו של יוסוף היא מקור השראה עבורו, והדבר אוזכר בתדריך שנתנו סוכנויות הביטחון לנשיא באוגוסט 2001.
ח'אלד שיח' מוחמד.
לאחר תפיסתו של רמזי יוסף, דודו ח'אלד שיח' מוחמד, היה ככל הנראה המוח שמאחורי פיגועי 11 בספטמבר. שיח' מוחמד נלכד בידי ארצות הברית ב–2003 וחלק נרחב מחקירת הפיגועים מסתמכת על עדותו. בשלב מוקדם, תכנן רמזי יוסף, בסיועו של ח'אלד שיח' מוחמד, את תוכנית בוז'ינקה. התוכנית גרמה לפיצוץ מטען חבלה בטיסה 434 של פיליפין איירליינס, אך המטען פער חור קטן במטוס ולא הביא להתרסקות המטוס.
על פי דבריו, המניע העיקרי לפעילותו היה תמיכתה של ארצות הברית בישראל אשר לטענתו, מדכאת את הפלסטינים. תוכניתו הגרנדיוזית הראשונית הייתה לחטוף עשרה מטוסים ולרסקם על יעדים בחוף המערבי, בנוסף ליעדים בחוף המזרחי שנבחרו בפועל, בהם תחנת כוח גרעינית. המטוס העשירי אמור היה להיחטף על ידי שיח' מוחמד עצמו ולנחות בנמל תעופה בארצות הברית, ולאחר רצח כל הגברים על סיפונו שיח' מוחמד היה אמור לשאת מעליו נאום בגנות תרבות המתירנות של המדינות המערביות ותמיכת ארצות הברית בישראל, במשטרים העריצים בעולם הערבי ובפיליפינים, ולאחר מכן לשחרר את כל הנשים והילדים שעל המטוס.
ב-1999 נתן בן לאדן לשיח' מוחמד אור ירוק לפעולה. לצד ההכנות שקל שיח' מוחמד פעולות נוספות, בהן שכנוע טייס קרב סעודי לפגוע באילת ופגיעה בריכוזים יהודיים בארצות הברית. המתאבדים שסופקו לו על ידי בן לאדן עברו הכשרה ראשונית שכללה הכרת האינטרנט, הבנת לוחות הזמנים של מטוסים, צפייה בסרטים על חטיפת מטוסים ואף משחקי מחשב שעסקו בסימולציית טיסה.
בתחילה הייתה התוכנית אמורה לכלול גם חלק מזרח אסייתי – מטוסים היו אמורים להיחטף גם שם, אולם במהלך שנת 2000 החליט בן לאדן להפוך את התוכנית לפשוטה יותר ולמקד אותה בארצות הברית.
חבורת המבורג.
בשנת 2000 התברר כי קבוצה של ארבעה צעירים ערבים אשר חיה בהמבורג שבגרמניה מעוניינת ליטול חלק בפעולה. אלו היו מוחמד עטא, צעיר מצרי בן שלושים, אשר רכש הכשרה הנדסית בארצו ובהמבורג וגיבש דעות אנטישמיות ארסיות, מרואן אל שאיחי, אזרח איחוד האמירויות הערביות, רמזי בן א-שיבה, צעיר תימני וזייד ג'אראח, בן למשפחה לבנונית עשירה. ג'אראח היטלטל בין חיבתו לחיים היפים ואהבתו לסטודנטית שפגש, בת למהגרים טורקיים, לבין רתיעתו ממנה בגלל היותה חילונית מדי ואמונתו המתגברת בג'יהאד. תהליך התגבשות החבורה הגיע לשיאו בהחלטתם לנסוע לאפגניסטן ולהתאמן אצל בן לאדן. עם הגעתם הוכנסו הארבעה לסוד העניינים במהירות רבה. בן לאדן ועוזרו מוחמד עאטף (נהרג במלחמת אפגניסטן) בחרו בעטא לפקד על הקבוצה ושלחו אותה חזרה לגרמניה לרכוש הכשרה בטיס. עטא שינה את הופעתו, גילח את זקנו והתרחק מארגונים קיצוניים, כדי שלא לעורר חשד. עד מהרה התברר שההכשרה לה נדרשה הקבוצה לא הייתה זמינה בגרמניה, והיא החליטה לחפש אותה בארצות הברית. באותו זמן, שיקולי ביטחון לא היוו מרכיב מרכזי בהענקת ויזות אמריקניות.
באותה עת כבר שהו בקליפורניה שני מחבלים פוטנציאליים שניסו לרכוש שליטה בשפה האנגלית וללמוד טיס, אולם נחלו כישלון חרוץ. אל חבורת המתאבדים המתוכננת הצטרף גם טייס בעל הכשרה, האני חאנג'ור, והחליף אחד מבני חבורת המבורג, רמאזי בן א-שיבה שלא הצליח לקבל אשרת כניסה לארצות הברית (לא משיקולי ביטחון, אלא מחשש שישתקע בארצות הברית בלי היתר). בשלהי שנת 2000 כבר אחזו שלושת פרחי הטיס ברישיון למטוסים קטנים והחלו להתאמן על סימולטורים למטוסים גדולים.
ההכנות לביצוע.
במהלך שנת 2000 גייס בן לאדן בסעודיה את החוטפים האחרים, כולם צעירים בני 20 עד 28, מובטלים ורווקים ברובם. אחדים מהחוטפים סיפרו למשפחותיהם שהם מתעתדים להתנדב למאבק בצ'צ'ניה. בניגוד להערכה הרווחת, בן לאדן לא מימן את פעילות אל-קאעידה מכיסו, מימון הארגון בא מתורמים בארצות המפרץ.
על שלושה מהמטוסים היו חמישה טרוריסטים כל אחד, ועל המטוס הרביעי בטיסה 93 של יונייטד איירליינס, היו ארבעה טרוריסטים, וזו הייתה גם הטיסה היחידה שלא התרסקה כמתוכנן ביעד משמעותי בוושינגטון די. סי., אלא התרסקה בשטח פתוח בשאנקסוויל, פנסילבניה. מכאן עלתה השערה רווחת כי אדם נוסף השתתף בהכנות לפיגוע והיה מיועד להיות בין החוטפים - "החוטף ה-20".
בעוד ההכנות של אל-קאעידה בעיצומן, התקיימה בארצות הברית מערכת הבחירות הצמודה של שנת 2000 בה התמודדו אל גור וג'ורג' בוש. נושא הטרור כמעט שלא עלה לדיון במהלכה. גם לאחריה, בתדרוכים בענייני חוץ שניתנו לנשיא הנבחר בוש ולצוותו, היה הדגש על בעיית קוריאה הצפונית ועל הסכסוך הישראלי-ערבי.
לקראת קיץ 2001 הגיעו לפלורידה החוטפים שגויסו בסעודיה, ומוחמד עטא פעל כדי לאפשר את התאקלמותם המוצלחת. בין עטא לזייד ג'אראח נתגלעו חילוקי דעות. ג'אראח שמר על קשר עם משפחתו, ובלי ידיעת עטא אף הזמין את חברתו מגרמניה לביקור.
לקראת ביצוע המשימה יצא עטא למדריד לפגישה עם בן א-שיבה, שהפך לאיש הקשר עם בן לאדן. עטא סיפר לו שהמטרות המועדפות הן מגדלי התאומים, הפנטגון והקפיטול. הרעיון להתרסק על כור גרעיני נמצא בעייתי, בשל אמצעי הבטיחות הנהוגים בסביבתו האווירית. עטא הוסיף כי בטיסות בדיקה שערכו הם מצאו שסכינים יפניות קלות להחדרה למטוסים.