במהלך חייו, חיבר לדי ספרים רבים אשר סייעו בהחייאת מסורת הוויפאסאנה. ספריו נכתבו בפאלי וכן בשפות בורמזיות, על מנת להנגישם ללאנשי דת והדיוטות. לאחר עזיבת המנזר ותקופת התבודדות ארוכה, החל לדי לסייר ברחבי בורמה על מנת להפיץ את תורת הבודהה וללמד את פרקטיקת המדיטציה להמונים, פרקטיקה אשר הייתה נפוצה אז רק בקרב בודדים מבין אנשי הדת. לאור חדירת הקולוניאליזם הבריטי לבורמה, חשש לדי מהיכחדות המסורות העתיקות. על כן פעל להפיצם להמונים ולא רק לאנשי הדת. הוא ארגן עשרות קבוצות לימוד ברחבי בורמה ותוך כך הפך לדמות מוכרת ברמה לאומית.
מורשתו.
לדי מוכר עד היום כאחת הדמויות הבודהיסטיות הנודעות של זמנו. זאת בעיקר בזכות העובדה שהצליח להחיות את מסורת הוויפאסאנה ולהפוך אותה לנגישה בפני אנשי דת וכן בפני הדיוטות. מקובל לראות בלדי כעומד בראש שושלת של תלמידים ומורים אשר סייעו בהפצת המדיטציה והפיכתה לנפוצה במזרח וכן במערב. בין שושלת תלמידיו ניתן למצוא את ס.נ גואנקה שהפיץ את תורתו ברחבי העולם על ידי פתיחתם של עשרות מרכזי מדיטציה. תמיכתו בגישה הגורסת כי כל אדם יכול להתקרב להארה, וכי אינו חייב להתבודד במשך חודשים ושנים, נשארה מקובלת עד היום.
עבד אל-רחים חאג' מוחמד
חלומו של דולפין
חלומו של דולפין (בספרדית: El Delfín: La historia de un soñador) הוא סרט הנפשה ממוחשבת פראוני-איטלקי-גרמני לכל המשפחה, מסוגת הרפתקאות וקומדיה משנת 2009, אשר מבוסס על הרומן "" מאת סרג'יו במברן משנת 1995. הסרט בוים ונכתב על ידי אדוארדו שולדט, ביחד עם כתיבתם של ג'ודי קלם ומיכאל ווג.
הקרנת הבכורה של הסרט התרחשה בארגנטינה ב-6 באוקטובר 2009, ולאחר יומיים, ב-8 באוקטובר, הסרט הופץ במדינות שונות, ביניהן צ'ילה, אקוודור ופרו. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-14 באפריל 2011. אורך הסרט הוא כ-86 דקות, ושפת המקור שלו היא ספרדית.
הסרט הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-4,127,246 דולר, מתקציב של 3,000,000 דולר.
תקציר העלילה.
הסרט מספר על דולפין בשם דניאל אלכסנדר שחלומו הוא לשחות מחוץ ללגונה שבה הוא חי. יום אחד, קול מהאוקיינוס פנה לדניאל אלכסנדר ונתן לו אפשרות להגשים את חלומו - לשחות מחוץ ללגונה. כשהוא יצא לים הפתוח, דניאל אלכסנדר פגש קלאמרי חכם ונחמד בשם קארל, איתו הוא יצא להרפתקה בחיפוש אחר אי מסתורי.
מדבבים ודמויות בעברית.
הדיבוב העברי בוים על ידי עמיחי בר טוב, והופק על ידי אסנת סדן.
ערוץ הדרמות הטורקיות +
ערוץ הדרמות הטורקיות + הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי שמשדר אופרות סבון וסרטים טורקיים. הערוץ הושק ב-23 בספטמבר 2019, ומופעל על ידי מפעילות ערוץ 25, בין היתר רשת 13.
ב-17 בספטמבר 2020 עלה ערוץ נוסף שנקרא ערוץ הדרמות הטורקיות 2, שמשדר סדרות וסרטים טורקיים נוספים. הערוץ משודר ב-HOT וב-NEXT TV באפיק 29, ב-YES וב-STINGTV באפיק 16, ובפרטנר TV באפיק 40. החל מ-4 ביולי 2021 הערוץ משודר גם ללקוחות סלקום tv באפיק 45.
Imperfections
Imperfections (בעברית: פגמים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון, מתוך אלבומה ה-11 בשפה האנגלית, Courage. השיר יצא לאור ב-18 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים שבקוויבק.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ארי לף, מייקל פולק, דאלאס קוהלקה וניקולס פרלוף-גיילס והופק על ידי דאלאס קוהלקה. ביוני 2019, הופיעה דיון עם השיר "Flying on My Own", אשר הסתמן להיות הסינגל הראשון מתוך האלבום. בהמשך, נודע כי אותו השיר יתפקד כסינגל שיווקי, ושיר זה יתפקד כסינגל הראשון מתוך האלבום.
בנוסף לכך, עתיד השיר להישלח לרדיו השירים העכשוויים למבוגרים של ארצות הברית ב-30 בספטמבר 2019.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם בשידור חי ב-26 בספטמבר 2019, כמה ימים לאחר שיצא כסינגל מתוך האלבום. הקליפ צולם בשחור-לבן ולאורכו ניתן לראות את דיון, כשהיא לובשת שמלה בצבע שחור, תוך שהיא נמצאת בחדר חשוך.
ביממה הראשונה של הקליפ ביוטיוב, עמד מונה הצפיות שלו על קרוב ל-800 אלף צפיות.
ליתיום (אוונסנס)
לגיונובו
לגיונובו (בפולנית: Legionowo) היא בירת מחוז לגיונובו בפרובינציית מזוביה בפולין. העיר ממוקמת כ-23 קילומטרים צפון-מערבית לוורשה, בירת מזוביה ופולין כולה, ומתגוררים בה כ-54 אלף תושבים (נכון ל-2017).
היסטוריה.
ב-1877, בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, נבנתה באזור מסילת רכבת והוקמה תחנת רכבת במקום שבו העיר עומדת היום ששירתה את הכפר הקרוב יבלונה, ואט אט נוצרו סביבה עוד מבנים שונים וגם מחנה צבאי של צבא האימפריה הרוסית. האזור קיבל את השם "יבלונה נובה" (מילולית: "יבלונה החדשה") והוקם בו גם אתר נופש. לאחר מלחמת העולם הראשונה המחנה ננטש ובמקומו הוקם יישוב, שקיבל את השם לגיונובו, כהוקרה ללגיונות הפולניים , יחידות צבאיות של פולנים שפעלו באותה מלחמה.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם היישוב צמח במהירות והפך לעיירה. ההתפתחות נקטעה עם תחילת מלחמת העולם השנייה ב-1939 כשהאזור נכבש על ידי גרמניה הנאצית. ב-1944 לגיונובו השתתפה במרד ורשה, שדוכא על ידי הגרמנים כחודשיים לאחר תחילתו ובמהלכו נהרגו אלפים מתושבי לגיונובו. ב-28 באוקטובר באותה שנה העיר שוחררה על ידי הארמייה ה-47 של הצבא האדום.
לאחר סיום המלחמה לגיונובו החלה להשתקם וקיבלה ב-1952 מעמד של עיר. האוכלוסייה בה צמחה במהירות והיא הפכה לעיר שינה שתושביה עבדו בוורשה. בעקבות רפורמה מנהלית בפולין ב-1999 הוקם מחוז לגיונובו במסגרת פרובינציית מזוביה כשלגיונובו הפכה לבירתו.
הקהילה היהודית.
מהקמת היישוב ועד השואה הקהילה בלגיונובו הייתה למעשה מאוחדת עם הקהילה של הכפר הקרוב יבלונה, ואין מידע מפורט לאחר מלחמת העולם הראשונה באשר לאוכלוסייה המדויקת של היהודים בכל יישוב בנפרד. ב-1921 נמנו באזור יבלונה כולו כ-1,000 יהודים.
ב-1933 הוקם בעיירה בית כנסת, אבל שירותי דת נוספים כמו קבורה יהודית נסמכו על קהילת נובידבור מזובייצקי הסמוכה יחסית. בשנות ה-30 פעל בעיירה רבי יעקב טאוב מייסד שושלת יבלונא, ואביו של הרב יחזקאל טאוב.מיבלונא ואחר כך בכפר חסידים, בסוף שנות ה-30 הקהילה סבלה ממספר תקריות אנטישמיות.
השואה.
עם הכיבוש הגרמני ב-1939 החלה הרעה בתנאיהם של היהודים, שלוותה גם במעשי סחיטה מטעם הגרמנים. בפברואר 1940 הוקם יודנראט עבור לגיונובו, יבלונה ויישובים נוספים בסביבה, והם קלטו פליטים רבים ממקומות כמו נובידבור מזובייצקי, בייז'ון, סרוצק, נאשיילסק, ז'ורומין, שרפץ, חוז'לה, ולוצלאווק, ליפנו, פומייחובק, פולטוסק וצ'חאנוב; במהלך אותה שנה הגיעו דיווחים סותרים באשר לכמות היהודים בלגיונובו, החל מ-588 וכלה ב-1,667.
ב-15 בנובמבר 1940, או לפי עדויות מסוימות כחודש לפני כן, הוקם גטו בשכונת לודווישין בפרוורי לגיונובו ובקרבת יבלונה, שריכז את כלל יהודי הסביבה והפליטים היהודים שהיו באזור. הגטו לא תוחם בחומה אך נאסר על היהודים לעזוב אותו ועל פולנים להיכנס אליו והוקם בו שירות סדר יהודי, שהיה אחראי גם למלא מכסות יומיות של אנשים לעבודות כפייה. המכסה הגיעה בשיאה לכ-400, והם עבדו במחנות בסביבת ורשה ובפרט ביבלונה. בעת הקמת הגטו היו בו כ-2,500 יהודים, ובמאי 1941 הוא קלט עוד כ-400 יהודים שגורשו מנובידבור מזובייצקי; כמחצית מיושבי הגטו חיו בעוני מחפיר ויותר משליש מיושביו היו פליטים. התברואה הירודה בגטו תרמה להתפתחות מגפת טיפוס שנמשכה חודשים שלמים.
ב-4 באוקטובר 1942 רוכזו יהודי הגטו בטענה שהם עומדים להישלח ליישוב מחדש במזרח; לאחר שכמה עשרות ובהם ראש היודנראט נהרגו במהלך האקציה היהודים הולכו לראדזימין ומשם נשלחו ביחד עם יהודי ראדזימין ווולומין אל מחנה ההשמדה טרבלינקה.
לאחר המלחמה חזרו ללגיונובו כמה עשרות בודדות של ניצולי שואה, ביניהם כאלו שהסתתרו בבתי פולנים בעיר, והיה ניסיון להקים קהילה מחדש; ככל הנראה היהודים עזבו את העיר כעבור שנים ספורות למעט יהודי אחד שנישא לאישה פולנית והתנצר.
ערים תאומות.
לערים הבאות יש הסכמים עם לגיונובו:
תחת ירח ערבי
תחת ירח ערבי הוא סינגל ראשון מתוך האלבום "ימי התום" של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במאי 1987. השיר נכתב על ידי פנחס שדה, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
השיר נכלל רק בגרסת התקליטור של האלבום כרצועת בונוס יחד עם השיר "העלמות אסורה".
משפחת טוקאן
משפחת טוקאן (בערבית: ) היא משפחה ערבית, פלסטינית וירדנית, בעלת חשיבות פוליטית ועסקית.
בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי, הייתה משפחת טוקאן, לצד משפחת עבד אל-האדי, אחת משתי המשפחות החשובות והמיוחסות (אם כי לא העתיקות) שבאזור העיר שכם.
במשך מאות שנים, רבים מבני המשפחה שימשו מושלי מחוזות. באמצעות נאמניהם, שלטו בני המשפחה ברוב הכפרים שבסביבת שכם וטולכרם.
במרוצת המאות ה-18 וה-19, החזיקה המשפחה בתואר העות'מאני ה"מותסלם" (מושל, גובה מיסים) של שכם במשך תקופה ארוכה יותר מאשר כל משפחה מקומית אחרת.
תולדות המשפחה.
על פי מסורתה של משפחת טוקאן, מוצאה באחד משבטי ערב הקדומים שבמדבר הערבי, היא ישבה במשך מאות שנים בעבר הירדן המזרחי וב עברה לשכם.
אולם על פי ההיסטוריון בשארה דומאני , הענף הפוליטי של המשפחה מקורו בצפון סוריה, והוא נודע בתואר "ביי" או "בק".
בתקופה העות'מאנית.