בתקופת הרפובליקה שימש הפונטיפקס מקסימוס כדובר של קולגיום הפונטיפקס בפני הציבור והסנאט. ייתכן שהיותו הכוהן הבולט והמשפיע ביותר מבין כהני הדת קשורה בעובדת היבחרותו בידי הציבור. חרף זאת, הוא עדיין יכול היה להיות מודח מתפקידו על ידי עמיתיו לקולגיום. בתקופת הרפובליקה לא ניתן לראות הפרדה ברורה בין פעילותו של הפונטיפקס מקסימוס ובין פעילות שאר חברי קולגיום הפונטיפקס. הפיכתו ל"כוהן גדול" התחוללה למעשה רק בתקופת האימפריה הרומית, לאחר שאוגוסטוס איחד את משרות הכהונה ברומא לתוך משרת הפונטיפקס מקסימוס.
בהיותו מופקד על קולגיום הפונטיפקס, לפונטיפקס מקסימוס הייתה השפעה רחבה על תחומים שונים ברומא; הפונטיפקס הופקד על מעמדו של החוק הקדוש, או הלכות הדת, ותרם באופן מובהק לקביעת החוק האזרחי - שחלק מנוסחיו הועתקו ישירות מן החוק הדתי. עד 280 לפנה"ס הייתה לחברי קולגיום הפונטיפקס השפעה מכרעת על החוק האזרחי מפני ששלטו על הגישה לתשובות שבכתבי הקודש.
הפונטיפקס זכה למונופול על ידיעת שפות הפולחן ופרשנות ניסים, להם נודע תפקיד מרכזי בתהליך קבלת ההחלטות הפוליטיות והאזרחיות. הפונטיפקס מקסימוס ארגן את זמן הקודש והחול על ידי קביעת מחזור לוח השנה הדתי, וריכז תחת ידיו את רישום האירועים היומי שנודע כ-ANNALES MAXIMI. בכך הייתה לו השפעה רבה על עיצוב ההיסטוריה הרומאית והשימוש בה למטרות פוליטיות.
השינויים במשרת פונטיפקס מקסימוס לאורך השנים.
הקשר ההדוק בין הפונטיפקס ובין המעמד הפטריקי החל בתפקיד הדתי שנטלו האליטות מקרב העמים האיטלקים בראשיתה של הדת הציבורית ברומא. לאחר נפילת המלוכה חולקו כאמור סמכויותיו הדתיות של המלך בין הקונסולים ובין הפונטיפקס מקסימוס, אולם הבלעדיות שנשמרה לפטריקים בתוך קולגיום הפונטיפקס החלה להסדק; החברות בקולגיום הפונטיפקס, והכהונה במשרת הפונטיפקס מקסימוס בפרט, נשמרו לאליטה הפטריקו-פלבאית, שהחלה להתגבש ב-367 לפנה"ס, והוגדרה לפי המשפחות שזכו לכהן בקונסולאט - מעמד ה"נוביליטאס". ב-304 לפנה"ס התאפשרה כניסת פלבאים לקולגיום. בדומה למשרות אחרות ברפובליקה, שהחלו לקבל אליהן פלבאים באופן הדרגתי, גם משרת הפונטיפקס מקסימוס לא נותרה מעוזם הבלעדי של הפטריקים, וב-254 לפנה"ס כיהן לראשונה פלבאי כפונטיפקס מקסימוס. ב-104 לפנה"ס בוטל למעשה העיקרון של צירוף חברים לקולגיום הפונטיפקס בידי חברי הקולגיום, והבחירות לקולגיום הפכו לבחירות של כלל האליטה הרומאית.
ב-44 לפנה"ס הכריז הסנאט כי תואר הפונטיפקס מקסימוס יעבור מעתה והלאה בירושה במשפחתו של יוליוס קיסר. למרות זאת, לאחר רצח קיסר נתמנה למשׂרה הטריאומוויר מרקוס איימיליוס לפידוס, שהחזיק בה עד אחרית חייו. ב-12 לפנה"ס, כחלק מביסוס שלטונו, צירף אוגוסטוס את התואר פונטיפקס מקסימוס לאימפריום הקיסרי, איחד את שאר משרות הכהונה בתוכו, ונטל על עצמו את התפקיד. בכך הפך אוגוסטוס את הפונטיפקס מקסימוס לכוהן הגדול העומד בראש הדת במדינה, להלכה ולמעשה. בתקופת הקיסרות הפכה הכהונה בקולגיום הפונטיפקס לפריבילגיה שניתנה מטעם הקיסר.
יש הסוברים כי התואר פונטיפקס מקסימוס הוסר בימיו של הקיסר גרטיאנוס (מאה רביעית לספירה), אולם הדבר לא אושש מעולם. עוד בטרם נפילתה הרשמית של הקיסרות המערבית, נמצא כי האפיפיור ליאו הראשון כינה עצמו בשם פונטיפקס מקסימוס. במאה ה-15, עם ההתעניינות הגוברת בעולם הרומי והניסיון לשלב מרכיבים וסמלים מתוכו במסגרת הרנסאנס, כינו עצמם האפיפיורים בתואר פונטיפקס מקסימוס. אף כי לא הפך לאחד מתאריו הרשמיים של האפיפיור, הוסיף תואר הפונטיפקס מקסימוס לעטר חותמות אפיפיוריות על בניינים, מטבעות ומדליות. הוא סימל את הקשר העתיק לרפוליקה של רומא, וככזה הייתה לו משמעות ייחודית כסמל שלטוני-דתי.
צ'יקלאיו
צ'יקלאיו (בספרדית: Chiclayo) היא בירת מחוז למבייקה בפרו, והעיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה במדינה. העיר נמצאת במרחק של כ-13 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט, כ-770 קילומטרים מלימה, בירת פרו.
היסטוריה.
ב-1585 שבטי הילידים נתנו שטח לאנשי המסדר הפרנציסקני לבניית מנזר. לאחר הקמתו התפתח יישוב שלם באזור. בניגוד לערים קולוניאליות אחרות שנבנו על ידי הספרדים בפרו, כמו לימה וטרוחיו, צ'יקלאיו יושבה בעיקר על ידי אוכלוסייה ילידית.
במהלך מלחמת העצמאות של פרו (מ-1811 עד 1824) צ'יקלאיו תמכה במבקשי העצמאות וסיפקה חיילים, נשק ואספקה לצבא השחרור הארגנטינאי-צ'יליאני בהנהגת חוסה דה סן מרטין שלחם בספרדים. גם לאחר קבלת העצמאות צ'יקלאיו נותרה כפר קטן, אך בעשורים הבאים, עקב מיקומה האסטרטגי, צ'יקלאיו הפכה למרכז תחבורתי ותקשורתי בפרו. ב-15 באפריל 1835 צ'יקלאו קיבלה מעמד של עיר.
חינוך.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית של סנטו טוריביו דה מוגרובחו והאוניברסיטה הפרטית של חואן מחיה בקה.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי קפטן חיל האוויר הפרואני חוסה א. קיניונס גונסאלס משרת את העיר ומציע בעיקר טיסות לערים מרכזיות בתוך פרו, בהן לימה וטרוחיו.
Happy (שיר)
"Happy" (בתרגום חופשי: שמח) הוא שיר של הזמר והמפיק האמריקאי פארל ויליאמס, מתוך פסקול הסרט "גנוב על המיניונים". השיר יצא גם כסינגל הראשי מאלבומו השני של ויליאמס, "G I R L". השיר דורג בראש מצעדי הפזמונים של מספר מדינות ברחבי העולם והיה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-86 בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בפסקול לסרט.
"Happy" נכתב, הופק ומבוצע על ידי ויליאמס, עם קולות רקע של רעה דומט, טרוון הנדרסון, אשלי לי, שמיקה הייטאוור, ג'סמין מוריי וטרנס רול.
השיר יצא ב-21 בנובמבר 2013, ושלושה ימים לאחר מכן יצא גם הווידאו קליפ לשיר, שאורכו 24 שעות. בקליפ משתתפים מספר ידוענים בהם מג'יק ג'ונסון, סטיב קארל, ג'ימי קימל, ג'יימי פוקס, סטיב מרטין, ג'אנל מונה, טיילר, דה קריאייטור, ארל סווטשירט ומירנדה קוסגרוב.
השיר יצא לאור מחדש ב-16 בדצמבר 2013, על ידי קולומביה רקורדס. הוא דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ובראש המצעדים של אוסטרליה, צרפת, גרמניה, אירלנד, ניו זילנד, הולנד ובריטניה. בנוסף, הגיע למקום השני באוסטריה, איטליה וספרד.
חנות הספרים ללא הפסקה של מר פנומברה
חנות הספרים ללא הפסקה של מר פֶנוּמְבְּרָה (באנגלית: Mr. Penumbra’s 24-Hour Bookstore) הוא ספר הביכורים של רובין סלואן שיצא לאור ב-2012. זהו רומן בלשי ופנטסטי המתרחש בסן פרנסיסקו בת זמננו בחנות ספרים מוזרה, הגדושה סודות ותעלומות. זהו סיפורו של קליי ג'אנון שנכנס לחנות הקטנה והופך למוכר בה במשמרת הלילה. בחנות מבקרים טיפוסים משונים המעוררים את סקרנותו של קליי. עד מהרה הוא מתחיל לחקור ומנסה לגלות תעלומה בת מאות שנים.
הספר תורגם לעברית בשנת 2013 על ידי רוני בק.
עלילה.
הספר עוקב אחר קליי ג'אנון אשר נכנס לחנות הספרים של מר פנומברה בעקבות מסעו לחיפוש עבודה. הוא התקבל לעבודה בחנות המשונה במשמרת הלילה - בה נכנסים טיפוסים שונים ומשונים להשאיל ספרים, ומקצתם לקנות. עד מהרה מגלה קליי שהטיפוסים המוזרים הם בעצם חברים באגודה המכונת "השדרה השלמה" שנועדה לפענח את הצופן לחיי נצח מתוך ספר עתיק שכתב מייסדה. עוזרו הנאמן היה גריטזון, שהנפיק גופן שכיום משתמשים בו בכל רחבי העולם.
ג'אנון מחליט לקחת את אחד הספרים מהחנות לסורק הספרים של גוגל, בעזרת חברתו קאט, אשר עובדת שם. בניגוד להוראתו של פנומברה, קליי פותח וסורק את הספר ומגלה שם את הפתרון לחידת האגודה הראשונה.
עם הזמן, קליי ג'אנון מבין את עוצמתה וגודלה של אגודת "השדרה השלמה" ומנסה לפתור את כל חידותיה. למורת רוחו של הקורא הראשון, קורבינה, ראש האגודה, קליי משתמש במחשבים לפתרון הצפנים השונים. לעומתו, פנומברה תומך במחשבים ובשילובם באגודה - ויכוח שמגיע לכדי שריפתו של "ספר החיים" של פנומברה בידי קורבינה - ספר בו כתובים קורות חייו וסודותיו של האדם, הנקרא רק לאחר מותו.
הסכסוך המעמיק בין תומכי הקידמה ובין מתנגדיה מגיע לקיצו, כאשר קליי מגיע בחיפושו לתבנית הייצור המקורית של הגופן של גריטזון, אשר נגנבה שנים רבות לפני-כן. בהגדלת תבניות אלו, מגלה ג'אנון בליטות קטנות באותיות המצויות כמעט בכל מקום בעולם ובעזרתן מפענח צופן החלפה פשוט שהצפין מייסד האגודה.
הספר מסתיים בכך שקליי ופנומברה חוברים יחדיו כשותפים לעסקים היוצאים לחקור את החיים שלהם ושל אחרים.
ביקורת.
הספר זכה להצלחה רבה ולביקורות משבחות ברחבי ארצות הברית, כאשר הופיע ברשימת מאה הספרים המומלצים של 2012 על פי עיתון ה- "San Francisco Chronicle ' "כמו גם לבחירת העורך של ה-"New York Times". נוסף לכך, הוא נכנס לרשימת הסיפורת המומלצת בכריכה קשה של ה-"New York Times' "ואף לרשימת רבי המכר של הרדיו הלאומי הציבורי של ארצות הברית.
כריכתו האנגלית הזוהרת בחושך שעוצבה על ידי רודריגו קוראל אף נבחרה לאחת מ-25 הכריכות הטובות ביותר של אתר BookPage.
וורנמבול
וורנמבול (אנגלית: Warrnambool) היא עיר השוכנת על החוף הדרום-מערבי של מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 29,284 תושבים במפקד 2011. העיר שוכנת במרחק 265 ק"מ מדרום-מערב לבירת המדינה מלבורן.
היסטוריה.
שם העיר לקוח מהשם שנתנו השבטים האבוריג'ינים לחרוט הגעשי הסמוך. פרוש השם הוא "אדמה בין שני נהרות" או "שתי ביצות" או "מים רבים".