מחקרה ולימודיה באוניברסיטה קידמו אותה למעבדת המחקר והפיתוח הידועה ביותר בעולם, לאותה התקופה: מעבדת בל  AT&amp;T בניו-ג'רזי, בה עבדה בין השנים 1989-1993. מחקריה עסקו בחקר הלייזר, האור ומהירותם ובפריצת הגבולות הטכנולוגיים בשימושי הלייזר. שם, גיבשה את המצאתה פורצת הדרך הראשונה: ה-SESAM - מכשיר המאפשר הבזקי מקטעים קצרים, מהירים ויציבים של לייזר. הבזקים קצרים אלו מאפשרים פעולת לייזר אשר מחממת את החומרים פחות מפעולת קרן לייזר רציפה.
בשנת 1993, שנה לאחר שהמציאה את ה-SESAM, התמנתה לפרופסורית הראשונה למדעי הטבע בציריך, כשהייתה בת 33 בלבד. כמו כן, היא שימשה כחברת הנהלה של NCCR MUST (תוכנית מחקר בינתחומית שבראשה הקרן הלאומית של שווייץ למדע).
אורסולה קלר ייסדה את חברת  "Time-Bandwidth Products" בשנת 1995. לאחר מכן, פתחה חברת סטארט-אפ הנקראת " GigaTera", בשנת 2000, שהייתה מאוגדת עם חברת " Time-Bandwidth Products". בהמשך, נרכשו שתי חברות אלו בידי חברת "California-based Lumentum".
אורסולה קלר המשיכה לחקור ולפתח לייזרים וכך, הגיעה להמצאתה פורצת הדרך השנייה : ה-attoclock. אורסולה קלר היא אחת המדעניות המובילות בעולם בתחום הפוטוניקה והלייזרים האולטרה–מהירים. היא פרסמה מעל ל-440 מאמרים שעברו ביקורת (ביניהם המאמר על המצאתה: ה-), 11 פרקי ספרים ו-7 פטנטים. בסה"כ החזיקה או הגישה הצעות ל-17 פטנטים אירופיים. נכון ליולי 2017, על פי האינדקס של google scholar מאמריה צוטטו מעל ל-20,000 ציטטות.
בשנת 2001 הוגדרה בתפקיד פרופסורית מבקרת במכון לטכנולוגיה בשוודיה ובשנת 2006 שימשה כפרופסורית מבקרת באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. קלר הנחתה מעל לשבעים דוקטורנטים שאחד-עשר מתוכם נעשו פרופסורים ונוספים נעשו למתמחים ומובילים בתחום. מ-2010, פרופ' קלר משמשת כדירקטורית של המרכז הלאומי השווייצרי לכישורים עבור מחקר במדע והטכנולוגיה המולקולריים האולטרה–מהירים. מאז 2014, היא חברה במועצת המחקר של אגף המדע בקרן הלאומית למדע במתמטיקה, טבע והנדסה.
פרופ' אורסולה קלר היא עמיתה ב-OSA, EPS, IEEE, SPIE ונבחרה להיות חברה זרה באקדמיה המלכותית למדע של שוודיה, באקדמיה השווייצרית למדע טכני ובאקדמיה הגרמנית Leopoldina.
ההמצאות.
החידוש הראשון – SESAM – טכנולוגיה המאפשרת מקטעים קצרים של לייזר (1992).
עם גילוי אור הלייזר החלו מדענים לחקור ולהשתמש באנרגיית אור רציף של הלייזר. מטרתם הייתה לחקור ולשנות חומרים באמצעות הלייזר, אולם אור הלייזר הרציף מאופיין בחימום יתר של החומרים ובפגיעה במבנם ותכונותיהם. בעיה זו הובילה את קלר לרעיון לייצר פולסים קצרים ומהירים של לייזר. פתרון זה היה קשה ליישום טכנולוגי באותה התקופה, זאת ועוד הלייזר לא היה די יציב.
החידוש של אורסולה קלר היה פיתוח טכנולוגיה המאפשרת מקטעים קצרים של לייזר, שמשכם 12- 10 ועד 15- 10 לשנייה. הטכנולוגיה מבוססת על השתלת קטע קטן של מוליך למחצה במערכת הלייזר הקיימת. כלומר, היא החליפה את אחת המראות במערכת הלייזר במוליך למחצה. המוליך למחצה מתפקד כמראה אך הוא בעל אפקט של בליעת האנרגיה הנמוכה של הלייזר, באופן בו הקרן המוחזרת בין המראה לבין המוליך מחצה היא קרן של אנרגיה גבוהה בלבד. כאשר רמת האנרגיה בקרן הלייזר מגיעה לשיאה, המוליך למחצה מאפשר פליטה של קטע לייזר קצר. כך, במקום שיתקבל אור לייזר רציף, מתקבלים פולסים קצרים של לייזר.
טכנולוגיה זו פותחה בשנת 1992 ונקראת  SESAM, ראשי תיבות של :
ה SESAM מאפשר פעולת לייזר הרבה יותר יעילה: יציבה, קצרה, טובה יותר וקלה יותר.
עם חלוף השנים, פרופ' קלר המשיכה לפתח ולשפר את ה-SESAM כך שיכלול מגוון סוגים של לייזר. כיום, הוא משמש במגוון תחומים, כגון: ריתוך, חיתוך חומרים, תקשורת אופטית, טכנולוגיות הטלפון החכם ומכשור רפואי. אחד השימושים הנפוצים והיעילים ביותר של טכנולוגיה זו, הוא בניתוחי עיניים, כיוון שהיא מאפשרת פעולות מדויקות ומהירות שאינן מסכנות את רקמות העין, לדוגמה: חיתוך של שכבות בגודל של 10 – 100 ננומטר בכל פולס של לייזר. זאת, באמצעות שיטה שאינה כוללת חימום (כפי שהיה נהוג קודם בשימוש בלייזר), אלא מבוססת על תהליך הנקרא: .
טכנולוגיה זו מאפשרת גם לערוך ניסויים ופיתוחים על גבי מצעים של זכוכית, פולימר וסיליקון, או תרכובות המכילות חומרים אלו, מכיוון שאינה מחממת אותם (מה שהיה גורם לפגיעה בהם). יתרון זה, הוא הגורם לשימוש הבסיסי ב SESAM במערכות הפלאפון והטלוויזיה.
החידוש השני – attoclock – שעון מדויק למדידה של מכניקה קוונטית.
פרופ' קלר וצוותה המשיכו לפתח שיפורים ל-SESAM.  מטרתם הייתה לפתח את פולסי הלייזר הקצרים בעולם.
שדרוגים אלו, הובילו לפיתוח השעון המדויק ביותר בעולם -  attoclock. שעון זה, מודד מיליארדיות של מיליארדית השנייה, באמצעות לייזר. כלומר, הוא יכול למדוד זמן ברמת דיוק היכולה לאבחן את הזמן הנדרש לאור לעבור בין אטומים סמוכים. השעון משמש לבחינת תופעות קוונטיות, ללמידה על ריאקציות תת-אטומיות מידיות ואף לבדיקת נכונות הקבועים הטבעיים.
מכוני מחקר של פרופ' קלר.
פרופסור אורסולה קלר עברה מהעולם האקדמי לעולם ההייטק. לאחר שנות מחקר אקדמי הסבה את הידע והניסיון הרב שלה למו"פ יישומי. פרופסור קלר ובעלה הקימו וניהלו חברה המפתחת SESAM למחשבים ולטכנולוגיות הפלאפון החכם. כיום, לטכנולוגיית ה-SESAM גישה לשוק העולמי. החברה מחזיקה במספר פטנטים ונרכשה לאחרונה על ידי חברה אמריקאית.
כיום, פרופסור אורסולה קלר מתכננת פתיחת מכון מחקר גדול נוסף בשווייץ שיעסוק בשימושים ופיתוחים פיזיקליים של לייזר, לצורך חקר החלל.
פרסים.
רשימת הפרסים והעיטורים שזכתה:
הארמייה ה-47 (ברית המועצות)
הארמייה ה-47 (ברוסית: армия я-47) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה באוגוסט 1941 לפי פקודת מפקד מחוז צבאי "עבר הקווקז" על בסיס היחידות שהיו במחוז. מטרת הארמייה הייתה שמירת הגבול עם איראן. בהמשך של אותה שנה היא השתתפה בפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן.
בינואר 1942 הארמייה ה-47 הועברה לחצי האי קרים. לאחר קרבות קשות היא עזבה את חצי האי קרים. במאי 1942 היא נכללה בכוחות של חזית צפון הקווקז. עד לאביב 1943 היא לחמה במרחב נובורוסיסק. ב-1 באוגוסט 1943 הארמייה ה-47 הועברה לגזרת חזית וורונז'. במסגרת חזית זה היא החלה בשחרור אוקראינה הסובייטית. באביב 1944 היא הועברה לגזרת החזית הבלארוסית הראשונה. בהיותו חלק של חזית זה היא עברה את הבוג המערבי ונכנסה לשטח פולין. באוגוסט 1944 היא לחמה בקרבת וורשה. במהלך שנת 1945 היא התקדמה מערבה והשתתפה בקרב ברלין. ביוני 1945 היא נכללה בחיל מצב של הצבא האדום בגרמניה. במהלך פברואר 1946 היא פורקה.
מרגריטה פיאצולה בלוץ
מרגריטה פיאצ'ולה בלוץ' (איטלקית: Margherita Beloch Piazzolla; 12 ביולי 1879 - 28 בספטמבר 1976) הייתה מתמטיקאית איטלקית, פרופסורית מן המניין באוניברסיטת פרארה האיטלקית שהתמחתה בגאומטריה אלגברית, טופולוגיה אלגברית, ופוטוגרמטריה.
הגילוי המרכזי שלה היה שמשטחים היפרפלטיים של דרגה 2 מאופיינים ב-16 עקומות רציונליות.
קורות חיים.
משפחה.
בלוץ' נולדה בפראסקאטי, רומא, למשפחה מגוונת ומעורבת מבחינה תרבותית. אביה ארל יוליוס בלוץ' היה מרצה ממוצא גרמני להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת לה סאפינזה שברומא. רק בשנים האחרונות לחייו הצליח להשיג אזרחות איטלקית. אימה, בלה ביילי בלוץ', נולדה בוושינגטון, והיא קרובת משפחה של הנשיא השישה עשר של ארצות הברית אברהם לינקולן. אחותה הקטנה של בלוץ' נולדה בשנת 1883 והתעסקה בתחום התיאטרון באופרה והייתה תלמידתו של פייטרו מסקאנו.
קריירה אקדמאית.
במהלך חייה פרופסור מרגריטה פיאצ'ולה בלוץ' עבדה, למדה וחקרה בספיאנצה – אוניברסיטת רומא ובאוניברסיטאות פביה, פלרמו ופררה. בשנת 1908 בסיום לימודיה, כתבה בלוץ' את התזה שלה על גאומטריה ביולוגית, מיפוי בחלל והתזה פורסמה בכתבי עת מוכרים ביותר Annals of Pure ו- Applied Mathematic.
כאשר בלוץ' למדה ברומא באוניברסיטה לגאומטריה האלגברית היא נבחרה להיות העוזרת של גווידו קסטלנואובו בגאומטריה תאורטית באוניברסיטת פאביה בשנת 1919. קסטלנואובו בחר בה להיות יד ימינו כיוון שזיהה את כישוריה ויכולותיה הגבוהות והפוטנציאל שלה להתקדם בחייה האקדמיים. שנה לאחר מכן בלוץ' עברה לפאלרמו שם שיתפה פעולה במחקר עם המתמטיקאי מישל פרנקיז שמתמחה בגאומטריה אלגברית.
משנת 1924–1954 בלוץ' לימדה באוניברסיטת פררה וחקרה גאומטריה תיאורתית, גאומטריה עליונה ומתמטיקה משלימה עד ליציאה לגמלאות בשנת 1954. אך בשנת 1955 הוענק לה תואר פרופסור אמריטוס שאפשר לה להמשיך להיות חלק פעיל בחייה האוניברסיטאיים.
מרגריטה בלוץ' הייתה חברה במועצת המנהלים באיגוד האיטלקי בפוטוגרמטריה אוגנצ'ו פורו והאקדמי למדעים של פראר.
בלוץ' הלכה לעולמה ברומא בשנת 1976.
פעילות מחקרית.
מרגריטה בלוץ' חקרה בתחומי הגאומטריה האלגברית, טופולוגיה אלגברית, ופוטוגרמטריה.
טופולוגיה.
טופולוגיה היא ענף במתמטיקה העוסק בחקר התכונות של המרחב הנשמרות תחת דפורמציות רציפות (עיוותי צורה כמו כיווץ, מתיחה, ניפוח). טופולוגיה מעורבת במחקר של אותן תכונות של המרחב המתארות את האופן שבו הוא מקובץ יחדיו, כגון קשירות ואוריינטביליות.
פוטוגרמטריה.
טכניקה למיפוי ומדידות המתבצעים בעזרת תצלומי אוויר, ובמיוחד מודלים לשחזור מיקום עמדת הצילום לצורך מיפוי מרחבית צילום אוויר כולל בתוכו מידע מרחבי בהיקף נרחב כמו גם תיאור סמנטי, מידע מצבי ומידע גאומטרי.