האלבום Atlantis Rising שיצא בשנת 2001 מציג במרכזו קונספט בו מתוארת התעמתות בין אלי האיזיר (מיתולוגיה נורדית) מול מפלצת הים האימתנית קתולו (דמות שהומצאה על ידי סופר האימה הנודע ה.פ לאבקרפט), כאשר העימות נערך בעיר האבודה אטלנטיס.
מוזיקה.
מאנילה רואד יצרה בתחילת דרכה מוזיקה המערבבת רוק מתקדם, רוק פסיכדלי וספייס רוק - כולם ז'אנרים העורכים "ניסויים" מוזיקליים יחד עם השלד של מוזיקת הרוק. שני אלבומיה הראשונים של הלהקה מבטאים היטב את ההשפעות של הז'אנרים הנ"ל על המוזיקה של מאנילה רואד. עם השנים ובעיקר אחרי האלבום Crystal Logic הלהקה החלה ליצור מוזיקה הרבה יותר "מטאלית" וכבדה למרות ששאריות של אותן השפעות מוקדמות המשיכו להתקיים בשאר אלבומיה, ואותן נגיעות של מוזיקת רוק הן שהפכו את מאנילה רואד בעיניה מעריציה ללהקה בעלת סאונד ייחודי לה.
האלבום "Open The Gates" מסמל את התפנית של מאנילה רואד שתפסה נפח לקראת סוף שנות ה-80 כאשר הלהקה נעה לכיוון מהיר יותר וכבד יותר וזאת בעקבות צירופו של רנדי פוקס לעמדת המתופף. פוקס, שהיה קרוב לעולם הת'ראש מטאל, הביא עמו עבודת תופים מורכבת יותר מזו של קודמו, ריק פישר. נוסף על מוזיקת המטאל הקלאסי הבסיסית של הלהקה, המוזיקה של הלהקה מאמצע שנות ה-80 ועד התפרקותה ב-1990 שילבה נגיעות של ספיד מטאל, ת'ראש מטאל ופאוור מטאל אמריקאי מוקדם (מטאל קלאסי שנחשב לאפל וכבד יותר מהפאוור מטאל האירופאי שייווצר מעט מאוחר יותר). מאנילה רואד התנסתה גם בריפים ובקטעים בינוניים ומעט איטיים במהירותם, המזכירים במעט את מלודיות הדום מטאל של Candlemass, ובכך השפיעה גם על להקות דום מטאל שקמו מאוחר יותר כמו הלהקות האיטלקיות דומסורד (אפיק ויקינג מטאל) ו-וויד אוף סיילנס (דת'\דום מטאל), ודומשיין הגרמנית.
לאורך השנים התבלטה שירתו המחוספסת והגבוהה של מארק שלטון שהפכה לאחד מהסימני ההיכר של הלהקה. עם איחודה של הלהקה בשנת 2000, שילבה הלהקה שירת גראולינג במספר שירים.
רומן שרון
רומן שרון (5 בפברואר 1951 - 6 בפברואר 1974) היה זמר ישראלי.
ביוגרפיה.
שרון נולד בשם רומן צ'רנר בוורשה, בירת פולין, לרודולף ולכריסטינה-סטפה. כשהיה בן חמש שנים עלה לישראל עם משפחתו, שקבעה את מושבה בחולון. כדי לסייע בכלכלת המשפחה, החל להופיע כשוליית-קוסם לצדו של אביו כבר מגיל תשע. באותן שנים התחיל גם לשיר ולמד לנגן בגיטרה בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב, בעידודה של הזמרת רחל אטאס.
שרון גויס לצה"ל במחצית פברואר 1969, ושירת בצוות הווי חיל התותחנים, שם שימש גם כסולן. הוא נחשב לאחד הכוכבים הגדולים שיצאו מהלהקות הצבאיות בתחילת שנות ה-70.
בפברואר 1972, משסיים את שירות החובה שלו, פתח שרון בקריירה של זמר. הוא השתתף בפסטיבלים, הוציא תקליט שנקרא בפשטות "רומן שרון" (שהוא למעשה אלבום הסולו היחיד שלו) בו הופיעו להיטיו באותה תקופה: "לילה טוב", "חיוך שלך", "בלדה למחפשים" ו"העולם שלי ושלך", והשתתף בהצגה המוזיקלית "לילי גם" בתיאטרון חיפה, לצד מרגלית צנעני ויזהר כהן.
במלחמת יום הכיפורים הצטרף ללהקת הווי של צה"ל והופיע עמה ביחידות שונות. ביום י"ד בשבט תשל"ד (6 בפברואר 1974; יום אחרי יום הולדתו) בהיותו באזור בלוזה שבסיני, בדרכו למסיבה ביחידה צבאית אחרי אחת ההופעות, נהרג שרון בתאונת דרכים. הוא הובא לקבורה בבית העלמין הצבאי קריית שאול. שרון היה נצר אחרון למשפחתו.
השיר "הבלון שלי", שנכתב על ידי אהוד מנור ומתי כספי והוקלט על ידי כספי לאלבומו הראשון, הוקדש לזכר רומן שרון.
בשנת 2001, הוציא אילן בן שחר אוסף כפול לזכרו של שרון. האוסף, שכלל גם בונוסים (גם השיר "אלת האהבות שלי" שיצא ב-1973 בסינגל) וביניהם כלל שיר בשם "נשארה לי מנגינה". מילות השיר נכתבו ללחן שהשאיר אחריו שרון. את המילים חיבר גידי קורן, מי שכתב לרומן שרון מספר משיריו. השיר בוצע על ידי להקת "האחים והאחיות" והוקדש לזכרו.
ג'יל בן דוד
ארכיון ציוני מרכזי
אופרת חלל
אופרת חלל (באנגלית: Space Opera) היא תת-ז'אנר של הספרות הספקולטיבית וספרות המדע הבדיוני שמתייחס לרומן הרפתקאות עם דגש על מלודרמה ורומנטיקה המתרחש בעיקר בחלל החיצון. הדמויות באופרת החלל מצטיירות כגדולות מהחיים, אשר לעיתים מושלכות לנסיבות עתידניות בעלות טכנולוגיה המתקבלת על הדעת כגון מסע בזמן, מסע בין-גלקטי, תרבויות חייזרים מורכבות ועתיד האנושות. תת-הז'אנר מקבל לעיתים אנלוגיה לאופרת סבון במוטיבים המשותפים.
אופרת החלל בצורתה המובהקת ביותר היא תוצאתה של הספרות הזולה משנות ה-20 ועד שנות ה-40 של המאה ה-20. האבטיפוס של ספרות אופרות החלל היה ספרו של אדוארד אלמר סמית', "The Skylark of Space", שפורסם במגזין Amazing Stories בשנת 1928. בסיפור, מדען מגלה את מנוע החלל ובונה חללית בה הוא טס, יחד עם דמות נשית, לגילוי עולמות חדשים ולמאבק בנבלים. עבודותיו המאוחרות של סמית' (העדשאי), כמו גם עבודותיהם של אדמונד המילטון וג'ק ויליאמסון בשנות ה-30 של המאה ה-20 היו פופולריים ביותר בקרב הקוראים והיוו בסיס לחיקויים רבים בידי סופרים אחרים.
אופרות חלל נהיו נפוצות גם כסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה בזכות התפתחות טכנולוגית שאיפשרה אפקטים מיוחדים וסצנות פעולה עתידניות. אחת מאופרות החלל הידועות ביותר היא "מלחמת הכוכבים", הכוללת 9 סרטים עיקריים, מספר סרטי משנה, סדרות טלוויזיה וספרי קומיקס.
מאפיינים.
המאפיינים השונים והקונוטציות הרבות של אופרת החלל השתנו במשך השנים ואף ממשיכים להתרחב במדיות השונות בהן מיוצג תת-הז'אנר. מימי מלחמת הכוכבים של סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 ועד לימי באטלסטאר גלקטיקה המחודשת של שנות ה-2000, אותם מאפיינים זכו לראיה רחבה ועשירה יותר, ולהתפתח אל מעבר לגבולות אותן הציבה אופרת החלל של שנות ה-20 המאוחרות.
המאפיינים העיקריים הם:
התרומה לז'אנר.
סופרי מדע בדיוני כפול אנדרסון וגורדון דיקסון שמרו על צורתה של ההרפתקה בחלל במשך שנות ה-50, ולאחריהם סופרים כקרולין צ'רי וג'ון האריסון בשנות ה-70, כמו גם ליין באנקס, לויס מק'מאסטר בוג'ולד ופול מק'אולי בשנות ה-80 של המאה ה-20.
בשנות ה-70, חבורת סופרים (בעיקר בריטים) החלו להמציא מחדש את אופרת החלל. הסרט מלחמת הכוכבים תרם רבות להתפתחות הז'אנר, שהושפע בעיקר מתרבות הסייברפאנק, והגדיר זן חדש של אופרה: אפלה יותר, בעלת מאפיינים אינדיבידואלים חזקים יותר, אשר מערבת טכנולוגיה חדישה. מבין העוסקים בכתיבה חדשה זו נמצאים ליין באנקס, ורנור וינג'י, פיטר המילטון, פול מק'אולי, קן מקלאוד, אלסטייר ריינולדס, סטפן בקסטר, סיימון גרין, ג'ון האריסון, צ'ארלס סטרוס, וולטר ג'ון ויליאמס וג'ון רייט.
בשנות ה-90 ושנות ה-2000, גל חדש של כותבי מדע בדיוני אמריקנים התמקד בפן הצבאי ובמלחמות אינטר-גלקטיות באופרות החלל. גל זה כלל סופרים כדוגמת דייוויד דרייק, לויס מקמסטר בוז'ולד, אריק פלינט, ס. מ. סטירלינג, ג'ון רינגו ודייוויד וובר.
מבין הסופרים הוותיקים שתרמו לתת-הז'אנר ניתן למצוא גם את לארי ניבן, ג'יימס ה. שמיץ וג'רי פורנל.
דוגמאות לז'אנר אופרת החלל.
תת-ז'אנר אופרת החלל הצטייר במגוון רחב של מדיות: ספרות, קולנוע, טלוויזיה, אנימציה, רצועות וספרי קומיקס, ואפילו משחקי מחשב. בין הדוגמאות ניתן למצוא:
זיו איתן
זיו (ליונל) איתן (נולד ב-3 במרץ 1970 בישראל) הוא אמן מרימבה, תופים, כלי הקשה .
ביוגרפיה.
איתן החל את לימודיו אצל אלון בור, הנגן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, והמשיך את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב. בתום לימודיו אלו השתלם איתן באקדמיה המלכותית למוזיקה בקופנהגן אצל פרופסור בנט לילוף, וכן למד אצל סולנים קלאסיים בניו יורק: ג'ים פרייס, גורדון סטאוט, לי-הווארד סטיבנס וויליאם מארש. במקביל אף למד לנגן על כלי הקשה לטיניים אצל ג'רי גרבל ועל מערכת תופים אצל דייוויד ריץ'.
בשנת 1994, תוך כדי לימודיו, החל להופיע במועדוני דאנס בניו יורק, במופעים המשלבים כלי הקשה ומוזיקה אלקטרונית. במהלך השני גיבש איתן את סגנונו האישי, המשלב מספר סגנונות מוזיקליים: קלאסי, אלקטרוני, דאנס ומוזיקת עולם.
קונצרטים והופעות.
איתן ביצע את מופע הפתיחה הרשמי של פסטיבל ישראל (ב-2002) ומופע נוסף בפסטיבל ישראל (1999). הוא הופיע בטקסי פרס ישראל (2003) והופיע בטקס פרס נובל בישראל (2005).
איתן השתתף בסיורים של המקהלה הפילהרמונית באירופה כסולן וכן הופיע בסיור קונצרטים במזרח הרחוק עם המופע שלו "מסע אל תוך הקצב". (מרץ 2005). הוא הופיע במופע ענק לרגל יום העצמאות של ישראל בברלין (מאי 2006) גם עם המופע "מסע אל תוך הקצב", הופיע בארצות הברית באולם ג'ילט פוטבול בבוסטון (מאי 2007). בנוסף הוא מרבה להופיע בפני ילדים ונוער, באמצעות משרד החינוך (סל תרבות) ובאמצעות "אמנות לעם". זיו איתן פעיל גם כיום בתחום הדאנס העכשווי, בצד קונצרטים קלאסיים ומופעים גדולים. מרבה להופיע במסגרת אירועים עסקיים למיטב חברות המשק, מרבה להופיע באולמות קונצרטים ומועדוני דאנס עכשוויים.
קריירה בינלאומית.
אלבום הבכורה שלו, "מסע אל תוך הקצב", מופץ על ידי החברה הגרמנית PKS GROUP באירופה ובצפון אמריקה. אלבומו השני יצא ב-2007 ונקרא "NO LIMITS", ומופץ על ידי תמוז רקורדס. לאיתן יצא גם אלבום שלישי.
ב-2007 זיו איתן יצא לסיבוב הופעות בחו"ל והשתתף בסיורים ובפסטיבלים ביפן, דרום אפריקה, ארצות הברית, איטליה והונג קונג.
יוסף מטראני