תנאים בעל פה.
גם לתנאים בעל פה יש תוקף קנייני. בכמה מקומות בתלמוד בבלי מובא:
כלומר, גם בדיבור יש קניין כאשר מסכימים על התנאים באירוסין.
הגמרא בכתובות מסבירה שיש תוקף לקנין עקב ההנאה שיש כשמתחתנים.
זמן עריכת התנאים.
לפי מנהג יהדות אשכנז, התנאים נערכים עוד בשעת האירוסין, כך שמיד עם ההחלטה להשתדך מקיימים את טקס התנאים. לפי מנהג עדות המזרח עורכים את התנאים רק מתחת לחופה בסמוך לקידושין.
לפי המנהג לקיים את הטקס בנפרד, נוהגים לעשות סעודה לכבוד התנאים ולדבר בשבח בני הזוג, על פי מנהג חב"ד עורכים את התנאים ביחד עם הכתובה ביום החתונה לפני החופה.
נוסח שטר התנאים.
הנוסח לשטר התנאים גם הוא תלוי במנהגים. רוב בני אשכנז משתמשים בנוסח "נחלת שבעה", הנוסח נפתח בשפה מליצית:
בהמשך בני הזוג מתחייבים ביניהם לחיות באהבה ואחווה בשלום ורעות, כמו כן הורי שני הצדדים מתחייבים להלביש את בניהם במלבושי כבוד, ולתמוך בסכום מסוים בבני הזוג, ולבסוף קובעים מועד אחרון לחתונה.
הנוסח החסידי הנערך בסמוך לחתונה מקוצר יותר ומכיל רק התחייבות לחיות בשלום.
המנהג הספרדי הוא שלא לעשות כלל תנאים לפני החתונה.
התנאים בספרות.
הסיפור הקצר "תנאים", מאת הסופר היהודי-צ'כי וויטייך רקאוס (Vojtěch Rakous), נותן תיאור הומוריסטי של עריכת תנאים בקהילה יהודית כפרית בצ'כיה.
ארליך
ארליך (ביידיש: ערליך או עהרליך; בגרמנית: Ehrlich) הוא שם משפחה גרמני ויהודי שפירושו בגרמנית וביידיש הגון, ישר או דובר-אמת.
ספאניש הארבור קי
ספאניש הארבור קי (באנגלית: Spanish Harbor Key) הוא אחד מאיי הקיז הדרומיים במדינת פלורידה שבארצות הברית.
האי ממוקם בין סמן מיל 35 ו-36 של דרך US1 החוצה את האי, בין ביאה הונדה קי לוסט סאמרלנד קי ("קי ארץ הקיץ המערבי".
במקום בו נמצא היום האי, ניצבו בעבור שני איים נפרדים - האיים נקראו "מידל סאמרלנד קי" (קי ארץ הקיץ האמצעי), ו"איסט סאמרלנד קי" (קי ארץ הקיץ המזרחי).
שני האיים אוחדו (על ידי מילוי התעלה הצרה שביניהם) בעת בניית מסילת הרכבת שמעל הים של הנרי פלאגלר, ומכונים כיום יחד "ספאניש הארבור קי" שמשמעו "קי הנמל הספרדי".
באי התגלו תילי קבורה אינדיאניים ושרידי מבנה של השבטים האינדיאנים שחיי בקיז לפני ההתיישבות האירופית.
באי ממוקמים כיום שני מחנות צופים, וכן בחודשי הקיץ נערך באי מדי שנה מפגש אסטרונומים חובבים.
האי ניזוק בסופות הוריקן בשנת 2004 ושנית בשנת 2005, סופות שגרמו לנפילתם של מרבית העצים בצידו המזרחי של האי
ספניש הארבור קי
שמואל איל
שמואל (מוליק) אֱיָל (רוּבַּשְקין) (7 בנובמבר 1922 – 5 במרץ 2008) היה אלוף בצה"ל, שכיהן בין היתר כראש הג"א (1958–1960), כמפקד פיקוד הנח"ל (1960–1964) וכראש אגף כוח אדם השביעי (1966–1970).
ביוגרפיה.
איל נולד כשמואל רובשקין ב-7 בנובמבר 1922 בעיר ויטבסק שבבלארוס הסובייטית, בנו של סוחר טבק אמיד, ובינקותו, בשנת 1924, עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהתיישבה בנחלת יהודה.
למד בבית הספר היסודי "חביב" בראשון לציון ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-1937 התגייס ל"הגנה" ועבר קורס מכ"ים בקריית ענבים ב-1939. ב-1940 התגייס למשטרת היישובים העבריים ושימש כנוטר, במהלך השירות עבר קורס מ"מים בג'וערה.
ב-1946 קודם לתפקיד המפקד הכללי של מרחב ראשון לציון וב-1947 – למפקד נפת אפרים.
במלחמת העצמאות שימש כמפקד גדוד 52 של חטיבת גבעתי בצה"ל. השתתף בכיבוש אשקלון, ניצנים ואיסדוד. השתתף גם במצור על כיס פלוג'ה.
לאחר המלחמה שירת כראש אגף מנהל בחיל האוויר ולאחר לימודי כלכלה והיסטוריה באוניברסיטה העברית מונה ב-1954 לראש מחלקת פרט. ב-1958 מונה לִראש הג"א, ב-1960 למפקד פיקוד הנח"ל וב-1966 לראש מנהל הסגל. בשנת 1966 מונה לראש אגף כוח אדם (אכ"א). בשנת 1967 הועלה לדרגת אלוף.
לאחר סיום תפקידו כראש אכ"א בשנת 1970, שימש כנספח צה"ל בבריטניה והשתחרר מצה"ל בשנת 1973.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, שב לשירות והשתתף בשיחות עם המצרים בקילומטר ה-101, שהובילו להסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים.
לאחר שחרורו מצה"ל היה מועמד לראשות עיריית ראשון לציון מטעם המערך (1973). ב-1974 מונה למשנה למנכ"ל חברת המשביר לצרכן ובשנת 1976 החליף בתפקיד המנהל הכללי את מייסד החברה, רפאל מרינוב. הוא שימש בתפקיד עד 1989. במקביל שירת במילואים כעוזר ראש אכ"א לטיפול בנעדרי צה"ל ושבוייו.
לאחר פרישתו לגמלאות שימש בתפקידים התנדבותיים רבים, ובהם:
עיטורים ואותות.
איל נפטר בשנת 2008. נטמן בבית העלמין גני אסתר שבמזרח ראשון לציון.
עיריית ראשון לציון קראה רחוב על שמו בעיר, בנחלת יהודה (רחוב מוליק איל).
אבא חלקיה
אַבָּא חִלְקִיָּה היה חסיד ידוע, נכדו של חוני המעגל, שחי בסוף תקופת בית שני. בתלמוד הוא מוזכר כבעל הקפדה מיוחדת בהנהגותיו – "פועל צדק" כגון אבא חלקיה.
כמו סבו המפורסם, שחג עיגול והתפלל לגשמים, כך גם אבא חלקיה היה ידוע בכוח תפילתו, ופעם אחת כשהייתה שנת בצורת, שלחו אליו החכמים שני תלמידים שיבקשו ממנו להתפלל על הגשמים.
התלמידים מצאו אותו בזמן עבודתו כשכיר בשדה, ולכן הוא לא התייחס אליהם עד גמר מלאכתו, אז עשו דרכם יחד לביתו בעוד הם רואים אצלו כמה הנהגות משונות. אבא חלקיה, שהבין מעצמו את מטרת בואם של השניים, לא הסכים בענוותנותו לשמוע מה רצונם ממנו, ומיד בבואו לבית עלה עם אשתו לעליית הגג שם הם התפללו ונענו מיד – ענני גשם הופיעו מהכיוון שאליו התפללה אשתו, וגשם החל לרדת. אבא חלקיה חזר לאורחיו ובהיתממות שאלם לרצונם. התלמידים לא נפלו בפח והבינו שבזכותו ירד הגשם. הם שאלוהו על הנהגותיו המשונות שראו בדרך, וכן לסיבה שהגשם הגיע מהכיוון אליו פנתה אשתו ולא הוא. אבא חלקיה השיב להם על כל שאלותיהם, והסביר כי הסיבה שהיא נענתה קודם היא משום שזכותה גדולה בכך שהיא נותנת לעניים המתדפקים בדלת אוכל מוכן, בעוד הוא רק נותן להם כסף, ועליהם לטרוח כדי לקנות את האוכל.
הרמח"ל מביא במסילת ישרים את התנהגותו של אבא חלקיה, שלא התבטל מהעבודה שנשכר אליה, כמופת להימנעות מגזל:
ג'יימס גוסלינג
ג'יימס ארתור גוסלינג (אנגלית: James Arthur Gosling; נולד ב-19 במאי 1955) הוא מתכנת מחשבים קנדי-אמריקני, אשר נודע בעיקר כאבי שפת התכנות ג'אווה.
חייו ופועלו.
גוסלינג נולד בסמוך לקלגרי וסיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטה בעיר. ב-1983 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קרנגי-מלון. את שנותיו הראשונות כמתכנת עשה בחברת IBM. לאחר מכן, ב-1984, הצטרף לסאן מיקרוסיסטמס.
הפרויקט הראשון של גוסלינג בחברת סאן היה NeWS, סביבת חלונות ל-Unix מבוססת פוסטסקריפט, שאת פיתוחה הוביל, אולם לבסוף נדחקה הצידה על ידי מתחרה מצליחה יותר, X Window System. ב-1991 המציא גוסלינג את שפת Java, פרויקט מוצלח הרבה יותר, אשר אותה עיצב ועבורה כתב את המהדר הראשון ואת המכונה וירטואלית הראשונה. מאז הוא עוסק בקידומה של השפה ברחבי העולם ובמתן הרצאות על עתידה, כמניעה של מסחר אלקטרוני ושל ה-World Wide Web.
יצירת השפה הפופולרית הקנתה לו מקום באקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית, כמו גם תואר קצין במסדר קנדה, הדרגה השנייה בחשיבותה בבכיר שבאותות הכבוד של קנדה.
ב-2 באפריל 2010 עזב גוסלינג את סאן, לאחר שזו נרכשה על ידי חברת אורקל. באשר לסיבות לעזיבתו, הוא כתב בבלוג שלו שכל דבר מדויק וכן שהוא יכול לומר בנושא יגרום יותר נזק מתועלת.. ב-28 במרץ 2011 חשף כי החל לעבוד בחברת גוגל.
יוליוס רודל
יוליוס רודל (באנגלית: Julius Rudel; 6 במרץ 1921 - 26 ביוני 2014) היה מנצח יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
רודל נולד בווינה שבאוסטריה, והתחיל את לימודיו באקדמיה למוזיקה שם, אבל עזב את אוסטריה בשנת 1938, בגיל 17, אחרי הסיפוח לגרמניה הנאצית והיגר לארצות הברית ללמוד בבית ספר מאנס למוזיקה בניו יורק.
אחרי סיום לימודיו הצטרף לאופרה של ניו יורק בשנת 1944 ונשאר שם למשך 35 שנים, עד 1979. אחרי שהתמנה למנצח ראשי ולמנהל כללי, יצר שותפות עם בוורלי סילס, שהייתה לסופרן הראשונה במעלה באופרה של ניו יורק. והיה מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של באפאלו. ב-1978 ניצח לראשונה על המטרופוליטן אופרה, על "ורתר".
יוליוס רודל ניצח על תזמורות ולהקות אופרה חשובות ברחבי העולם. ב-1979 הסכים למינוי של מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של באפאלו, כמחליפו של מייקל טילסון תומאס. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של בוסטון בעונת 1985 והיה המנהל המוזיקלי הראשון הן של מרכז קנדי בוושינגטון והן של "פסטיבל מלכודת הזאבים".
נפטר במנהטן, ניו יורק, ב-26 ביוני 2014, בגיל 93.
שטר תנאים
נשיא רוסיה
נשיא הפדרציה הרוסית (ברוסית: Президент Российской Федерации) הוא ראש המדינה הרוסית והמשרה העליונה בממשל הרוסי.
הכוח של הרשות המבצעת מתחלק בין נשיא רוסיה לבין ראש ממשלת רוסיה, כאשר הנשיא הוא בעל ההשפעה הרבה ביותר. על-פי חוקת רוסיה, שנחקקה ב-1993, הנשיא נבחר בבחירות כלליות, חשאיות וישירות אחת ל-4 שנים. משרת הנשיא מוגבלת לשתי קדנציות רצופות לכל היותר. ב-2009 הדומה קיבלה את הצעתו של הנשיא להארכת כהונת הנשיא, ונוסף תיקון לחוקה לפיו הנשיא נבחר ל-6 שנים (משרתו נותרה מוגבלת לשתי קדנציות בלבד) - התיקון נכנס לתוקף החל מהבחירות הנשיאותיות בשנת 2012.