ועוד: "הגרמנים היו רעים, סבי היה מספר לי, כשתיאר... מה קרה ליהודי בולחוב במלחמת העולם השנייה. הפולנים היו גרועים יותר. אבל האוקראינים היו הגרועים מכולם".
דיארה
מסילת הרכבת לוד-אשקלון
מסילת הרכבת לוד - אשקלון
נאוקן
נאוקן (Neuquén) היא עיר ארגנטינאית בצפון פטגוניה, בירת פרובינציית נאוקן והעיר הגדולה ביותר בפטגוניה. העיר שוכנת בקצה המזרחי של הפרובינציה שהיא משמשת כבירתה, בסמוך למפגש הנהרות לימאי ונאוקן, וראשיתו של הריו נגרו, המהווה את המשכם. המטרופולין שלה כולל גם ערים בפרובינציית ריו נגרו, כגון צ'יפולטי. בשנת 2001 התגוררו בעיר כ-202 אלף נפש.
מקור שמה של העיר במילה "נוונקן" (nehuenken), שפירושה בשפת המפוצ'ה "חשוף לרוחות".
היסטוריה.
עד סוף המאה ה-19 התגוררו באזור בני המפוצ'ה והטוולצ'ה. רק לאחר "כיבוש המדבר" השתלטה על האזור ארגנטינה, וב-1885 היא החלה למכור אדמות באזור, על מנת לאכלס אותו ולתפוס בו חזקה. באותה העת טרם נקבע סופית הגבול בין ארגנטינה לבין צ'ילה, וארגנטינה ראתה חשיבות בקביעת עובדות בשטח. היישוב הקטן שהוקם במקום נקרא בתחילה "קונפלואנסיה" (Confluencia), שפירושו "מפגש נהרות". בשל רצונה לקבוע עובדות בשטח, התקשרה הממשלה עם חברה בריטית שהקימה מסילת ברזל לבאיה בלנקה, אף שבאותה העת לא הייתה לאזור חשיבות, ולא הייתה הצדקה כלכלית לכך. ב-1899 הגיעה המסילה עד סיפוז'טי, וב-1902 נחנכה התחנה בקונפלואנסיה.
ב-12 בספטמבר 1904 הוכרזה נאוקן כעיר, שמה הוחלף ל"נאוקן", והיא החלה לשמש כבירת הטריטוריה (שהייתה אז חלק מפרובינציית פטגוניה), במקום צ'וס מלל. ב-1955 כוננה פרובינציית נאוקן, ונאוקן העיר הייתה לבירתה.
במהלך המחצית הראשונה של המאה העשרים נותרה נאוקן עיירה קטנה וזניחה. ב-1930 התגוררו בה רק כ-5,000 תושבים. גילוי נפט במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים שינה את המצב. העיר גדלה במהירות, והוקמו בה שדה תעופה ואוניברסיטה.
נאוקן (פירושונים)
ספרינגפילד (מסצ'וסטס)
ספרינגפילד (באנגלית: Springfield) היא עיר במחוז המפדן שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית. אוכלוסיית העיר מונה 149,938 תושבים (נכון ל-2007). העיר היא השלישית בגודלה במסצ'סוטס, והרביעית בגודלה בניו אינגלנד (לאחר בוסטון, ווסטר ופרובידנס).
העיר היא הוותיקה ביותר מבין הערים ששמן הוא , והיא גם העיר הגדולה ביותר השוכנת על גדות הנהר קונטיקט.
ספרינגפילד ידועה כמקום שבו המציא ג'יימס נייסמית' את משחק הכדורסל, ובה נמצא היכל התהילה של הכדורסל. היא גם עיר הולדתו של תאודור סוס גייזל, הידוע בשם העט שלו, ד"ר סוס. בסמוך לעיר ממוקם פארק השעשועים סיקס פלאגס ניו אינגלנד של רשת הפארקים סיקס פלאגס.
לעיר יש שותפות כלכלית וחברתית עם הרטפורד שבקונטיקט.
היסטוריה.
המתיישבים הראשונים באזור ספרינגפילד של ימינו היו אנגלים, שפנו מערבה מבוסטון ובשנת 1635 הקימו צריף על גדות אחד הנהרות באזור. העיר נקראה ספרינגפילד על שם עיירה בריטית בשם זה, הסמוכה לעיר צ'למספורד, עיר הולדתו של אחד ממייסדי ספרינגפילד.
המתיישבים רכשו את האדמה מהמקומיים (האינדיאנים) והחל מסחר ביניהם לבין המתיישבים, שהתבסס על בעיקר על פרוות של בונה.
ב-1675 התקיפו אינדיאנים משבט הפוקומטוק את העיר והרסו מחצית ממנה.
תעשייה ומסחר.
בשנות השבעים של המאה ה-18 בחר ג'ורג' וושינגטון למקם את הנשקיה הלאומית בספרינגפילד, בה פותח בין היתר הרובה מסוג ספרינגפילד.
במהלך המאה ה-19 הוקמה בעיר מסילת רכבת שהובילה לכיוון קונטיקט. לקראת סוף המאה נבנו בעיר בתים רבים בסגנון ויקטוריאני, מה שנתן לעיר את הכינוי "עיר הבתים" (City of Homes).
ב-1856 הוקם בעיר מפעל הנשק סמית' אנד וסון. המפעל הראשי קיים בעיר עד ימינו.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 היה בעיר מפעל של רולס-רויס שנסגר בעקבות השפל הגדול.
הצפות.
בשנים 1936 ו-1938 עלה על גדותיו נהר קונטיקט וגרם לנזקים של מאות מיליוני דולרים באזור ספרינגפילד.
המצאת הכדורסל.
תהילתה של ספרינגפילד בא לה מהיותה מקום המצאת משחק הכדורסל על ידי ג'יימס נייסמית', מורה לחינוך גופני, שהמציא אותו בעיר בשנת 1891. בשל כך היכל התהילה של הכדורסל הוקם בעיר בשנת 1968. בשנת 2002 נפתח הבניין החדש, הבנוי בצורת כדורסל.
הקהילה היהודית.
בספרינגפילד רבתי קיימת קהילה יהודית קטנה ובה בית ספר יסודי (ובו כיתות מגן ועד כיתה ח').
ארגירודנדרון אקטינופילום
ארגירודנדרון אקטינופילום (שם מדעי: "Argyrodendron actinophyllum") הוא מין של עץ בסוג ארגירודנדרון ממשפחת החלמיתיים. העץ נפוץ באופן טבעי באוסטרליה ששם הוא ידוע בשם Black Booyong. צבעה של ליבת העץ הוא חום-ורדרד. הארגירודנדרון אקטינופילום מאופיין בצורת גזעו המזכירה תמיכות דואות גדולות.
העץ תואר על ידי פרדריק ביילי בסוף המאה ה-19.
קלאימור
המונח קלאימור (מגאלית סקוטית: claidheamh mòr ,אנגלית: claymore או "חרב עצומה") מתייחס לאחד משני סוגי חרבות סקוטיות. הוא יכול להתייחס לחרב דו ידנית עם אבטח מוצלב ששימשה בעיקר את ההיילנדס בסקוטלנד כשאבטחיה מופנים כלפי מטה, או חרב רחבה בעלת ניצב דמוי סל שאומצה במאה ה-16 על ידי הצבא הבריטי ועדיין נלבשת כחלק מהמדים המלאים של גדודים הסקוטים. המונח הוא גם מקור שמו של מוקש הנ"א M18A1 claymore.
הקלאימור הדו-ידנית (היילנדס).
הקלאימור הדו-ידנית היא חרב גדולה ששימושה העיקרי היה בימי הביניים ובתחילת העת החדשה. הסקוטים נעזרו בה בלוחמה השבטית וגם בעימותי גבול עם אנגליה בערך מ-1500 ל-1700 לספירה. הקרב האחרון הידוע בו שימשה הקלאימור נשק למספר רב של לוחמים היה הקרב על קיליקראנקי (Killiecrankie) ב-1689. היא הייתה קטנה במידת מה משאר החרבות הדו ידניות באותה תקופה.
אורך הקלאימור הממוצע הוא בערך 140 ס"מ אורך כולל עם ניצב של 33 ס"מ ולהב של 107 ס"מ. משקלה בקירוב הוא 2.5 ק"ג. קלאימור שנעטת עם מדים רשמיים בדרך כלל מכילה גולת ניצב בצורת גלגל מכוסה באגוז בעל צורת סהר.
הקלאימור הרחבה.
הגרסה העדכנית קצרה הרבה יותר, חד ידנית, ששימשה בעיקר את היחידות הסקוטיות ומספר קצינים בריטים מהמאה השבע עשרה והלאה, ואפילו שימשה במספר קרבות במלחמת העולם השנייה. היא מיוצרת גם עם להב חד צדדי וגם עם דו צדדי. בדרך כלל שקלה הקלאימור בין קילו לקילו וחצי עם להב רחב בסביבות 75 עד 90 ס"מ אורך. הניצב עוצב כסלסלה על מנת להגן על יד הלוחם בקרב. החרבות הסקוטיות דמויות הסלסלה מובדלות בדרך כלל משאר החרבות דמויות הסלסלה על ידי קטיפה בצד הפנימי של הסל (בדרך כלל אדומה) ולפעמים גם ציציות קישוט קשורות מגולת הניצב. חרב זו, כמו קרובת משפחתה השיאוונה האיטלקית, בדרך כלל באה עם מגן עגול. סוג זה של קלאימור ניתן לראות בריקודים סקוטים מסורתיים. חרב זו נענדת על ידי הגדודים המלכותיים של סקוטלנד בניגוד לחרבות הקצרות שעונדים שאר הקצינים בצבא הבריטי.
העמותה למשחקי תפקידים בישראל
העמותה למשחקי תפקידים בישראל היא גוף התנדבותי שהוקם בדצמבר 1998 על ידי חובבי משחקי תפקידים ישראליים, ומתמקד בארגון המשחקים בישראל ובשיפור התדמית של התחום.
לעמותה אתר אינטרנט, ובו ריכוז של פעילויות משחקי התפקידים (כנסים, משחקים וכדומה) המאורגנות על ידה, ארכיון של כתבות ומאמרים ומאגר שחקני תפקידים. כמו כן, היא מפעילה מועדון חברים ללא תשלום, שחברות בו מקנה הנחות בכנסי העמותה ובכנסים של עמותות אחרות. יש לה גם קבוצות פעילים אזוריות המארגנות כנסים ואירועים נוספים באזורן.
מטרות העמותה.
לעמותה יש מספר מטרות, אותן פירטה במסמך ההקמה שלה:
בשנת 2013 שינתה העמותה את ניסוח מטרותיה הרשמיות והן כיום:
פעילות.
כנסים.
העמותה מארגנת את כנס ביגור, כנס שנתי, רב יומי, המתקיים במהלך חופשת הפסח ועוסק בעיקר במשחקי תפקידים וכמו כן משתתפת בארגון פסטיבל אייקון, אשר חלק מהפעילויות בו עוסקות במשחקי תפקידים.
העמותה מקיימת מספר אירועים במהלך השנה באזור תל אביב והמרכז, ירושלים, חיפה וכרמיאל.
מענק לעידוד יצירה.
העמותה מעניקה מדי שנה מענק עידוד ליוצרים בתחום משחקי התפקידים בישראל, בגובה 1,000 עד 2,000 ₪. המענק הראשון ניתן בשנת 2013 לאביב מנוח עבור פיתוח משחק התפקידים ואנור. מענקים נוספים ניתנו להדר רייזמן-גרייף עבור הקמת התערוכה "מייצג שווא" בשנת 2015; ולאיתי חורב עבור תרגום והוצאה לאור של משחק התפקידים "קוסמים קטנים" ב-2016.
הוצאת גיבורים.
העמותה מפעילה מיזם הוצאה לאור תחת השם "גיבורים". המיזם מסייע ליוצרים המעוניינים להוציא לאור משחקי תפקידים בעברית, בכל שלבי תהליך פיתוח המוצר - מהרעיון הראשוני, כתיבה, עריכה והכנה לדפוס. הוצאת גיבורים מפעילה חנות מקוונת בשיתוף "הפונדק הוצאה לאור", למכירת עותקים דיגיטליים ומודפסים של מוצרי ההוצאה ומוצרים נוספים וכן מאיישת דוכני מכירות בכנסים ואירועי משחקים לאורך השנה. חנות גיבורים מוכרת משחקי תפקידים ישראליים שיצאו בהוצאה עצמאית כמו "ואנור: משחק הרפתקאות", "קוסמים קטנים", "עיר בערפל", ו"".
בחירה דמוקרטית
חסיד חב&quot;ד
חסיד חבד
יעל אבוקסיס
פייר דניאל אואה
פייר דניאל אואה (בצרפתית: Pierre Daniel Huet; 8 בפברואר 1630 - 26 בינואר 1721), מלומד ואיש דת צרפתי, מייסד האקדמיה למבנה גוף האדם בקאן (Academie du Physique) ובישוף קתולי של סואסון בין השנים 1685 - 1689.
ביוגרפיה.
הוא נולד בעיר קאן (כיום בירת חבל נורמנדי תחתית בצרפת) למשפחה פרוטסטנטית, אך התחנך בבית הספר הישועי שבעיר. הוא קיבל גם שיעורים אצל המזרחן והכומר הפרוטסטנטי סמואל בושאר. בהיותו בן עשרים שנה בלבד כבר נחשב לאחד המלומדים המבטיחים של תקופתו.