כותרות מטיפוס א' מופיעות במבנה התחתון של הח'זנה. הן מחולקות לשני חלקים זהים בגובהם. בחלק התחתון מופיעים רק יסודות צמחיים, עלי אקנתוס, אם כי הם מסודרים באופן עיטורי (עלה גבוה ונמוך לסירוגין). בחלק העליון יש שילוב בין הממד העיטורי-סגנוני לבין הממד הצמחי, הדומיננטי בחלק זה, אם כי אינו אלמנט בלעדי כבחלק התחתון. למשל, לאורך הוולוטות, מצידיהן, יש שורות ארוכות של עלים קטנים, אך הוולוטות עצמן מסוגננות בדמות ספירלות מדויקות.
כותרות מטיפוס ב' מופיעות במבנה העליון של הח'זנה. הדגם העיטורי שלהן, "גביע בלתי מפותח", שונה מזה של טיפוס א', אם כי יסודותיו העיטוריים משותפים. בטיפוס א' האקנתוסים מופיעים כשתי שורות לא רצופות המשתלבות, גבוה ונמוך. בטיפוס ב' האקנתוסים מופיעים כגל. אין עיטורים צמחיים לאורך הוולוטות, ואין עלי אקנתוס ביניהן. במקום האקנתוסים בין הוולוטות, מופיעות קנוקנות מעגליות של צמחים, המשתלבות זו בזו, וביניהן פרחים או פירות.
השפעות הלניסטיות.
ההשפעה ההלניסטית על מבצעי הפיסול בחזית הח'זנה ניכרת ברוב פריטי הפיסול בח'זנה: תבליטי הגריפונים על האפריז של המבנה התחתון, האמפורות שביניהם, הפיסול הפרחוני, גם אם הוא סגנוני במקצת, במקום האקרוטריות של הגמלון. עיטור פרחוני באקרוטריות אינו מאפיין של הפיסול הנבטי. נראה שזו השפעה הלניסטית, כבכותרות.
תבליטי דמויות האדם התחתונות, הדיאוסקורוי, מאופיינים בדינמיות, בצורה האות המאפיינת זרם בפיסול ההלניסטי שראשיתו בפרקסיטלס. מבנה הדמויות פיגורטיבי ולא סימבולי, והדבר ניכר בניסיונות לעיצוב קפלי הבגד ופלג הגוף העליון. דמויות הסוסים שמאחוריהן פונות באופן סימטרי, מהמרכז החוצה, כפי שנהוג במקדשים קלאסיים (מקדש אפאיה באגינה, מקדש זאוס בפרגמון) וכפי שמופיע בתבליטים ומטבעות הלניסטיים. העמודים דומים לעמודים שבחצר הפריסטילית של המקדש ההלניסטי. הגמלון השבור במבנה העליון דומה לעיצובו בתיאטרון הרומאי באספנדוס. שם הגמלונים שבורים באמצע ונותרים מהם שני משולשים. גם בארמון העמודים בטולמייטה (Tolmeitha) הגמלון שבור באופן חלקי, על ידי חלל בצורת קשת גבוהה או משולש קטן בבסיס הגמלון.
השפעות נבטיות ואחרות.
ההשפעות הנבטיות או המזרחיות על פיסול הח'זנה דלות. זהו המונומנט היחיד בפטרה שאין בו דבר נבטי אופייני. אין בח'זנה אף כותרת נבטית. אם מקבלים תיארוכים מוקדמים של הח'זנה (סוף המאה הראשונה לפני הספירה), ייתכן שהכותרות הקורינתיות-נבטיות של הח'זנה השפיעו על עיצוב הכותרות הנבטיות ולא להפך. השפעה זו הייתה בעיקר בממד העיצובי-אדריכלי ולא העיטורי. הכותרות הנבטיות עירומות, בניגוד לכותרות הקורינתיות-נבטיות. התכסית הפרחונית הכבדה... כאילו קמלה ונשרה עקב פגיעתה של רוח המדבר ונותרה כותרת עירומה, חלקת פנים, חשופה כסלע... המשקפת את האסתטיקה של יוצאי המדבר". משטחי הכותרת חלקים, עיטורים צמחיים הוחלפו בדפוסי-נפח גולמיים, ללא זיקה טקסטורלית, אך בקנה מידה מדויק של הכותרת הקורינתית. החלק התחתון של הכותרת הנבטית מטיפוס א', המעוטר בתבליט גולמי מרובע, ארבע-פני או דמוי טבעות מעל האסטרגל, מחליף את עלי האקנתוס שבכותרת הקורינתית-נבטית. דמיון ניכר רק בעלעלים שמתחת לקרניים שלפי פטריך הם שווה הערך לעלה הגביע התומך וחובק את הוולוטות בכותרת הקורינתית-נבטית. אולי "הכותרת העירומה היא פועל יוצא של הקושי לגלף באבן החול את פרטיה של הכותרת הקורינתית, או של העדר מסורת ארכיטקטונית וחוסר יכולת טכנית". הוולוטות של הכותרת הקורינתית-נבטית מטיפוס א', הנמצאות במבנה התחתון של הח'זנה, מלופפות באקנתוס מלמטה עד למחצית גובהן, ובראשן, בתחתית האבקוס, עלה קטן שנמשך לאורך גבן, גב שאינו נראה בשל צמידותו לגוף הכותרת. כותרות אלו מזכירות כותרת קורינתית טיפוסית, אלכסנדרונית או הלניסטית, בהן מסודרים האקנתוסים גבוה ונמוך לסירוגין ובוולוטות.
בכותרות נבטיות קיים יחס דומה בין גובה ראש הפאסיה העליונה מעל האובולו ובין גובה ראש הפאסיה התחתונה מעליו. יחס זהה קיים גם בין גובה השורה הגבוהה והנמוכה של עלי האקנתוס בכותרות בסדר התחתון של הח'זנה" (מטיפוס א'). עובדה זו מפרש פטריך כעדות להשפעתן של כותרות נבטיות פרי יצירתם של אמנים מקומיים על האמן האורח שעיצב את הכותרות במבנה התחתון של הח'זנה. עירומן של הוולוטות בכותרת הקורינתית-נבטית מטיפוס ב' יכול להתפרש כעדות להשפעה מקומית על האמן האלכסנדרוני שעיצב את הח'זנה, וכך גם הקנוקנות המפותלות שמעל האקנתוסים בשני סוגי הכותרות הקורינתיות-נבטיות. עם זאת, עובדות אלו יכולות להתפרש גם כהשפעה בכיוון ההפוך, או כהשפעה הדדית, בין מזרח והלניזם.
אחת הקנוקנות מעל האקנתוסים ובין הוולוטות בכל כותרת קורינתית-נבטית נמשכת מעל הוולוטות ומקובעת במרכז האבקוס, בין הקרניים. תוויהם של חלק מהבוסים מושחתים, בעוד תצורתם הנפחית וקווי המתאר שלהם הושארו, וסביבותיהם, לרוב, לא נוגעו לרעה.
לאור הדמיון בין הפיסול הסימבוליסטי הנבטי לבין הריאליזם ההלניסטי, ייתכן שהפיסול בח'זנה הושפע מההלניזם. ההשפעה ההלניסטית על הח'זנה ברורה אף יותר, לאור הנחתו של פטריך שגם אובדן העצמאות המדינית לא גרם לנבטים לשנות את תיאור האלים במצבות. מאפייני הפיסול הנבטי בח'זנה שונים ממאפיינים הלניסטיים: סימבוליזם; דיספרופורציונליות - למשל, בין שני פלגי גופה של דמות (ראשה וגופה); עיני השקד הענקיות של רוב הדמויות; עיטוריות ושכפול על חשבון ריאליזם (שיערן של רוב הדמויות עשוי בדפוס אחיד: תלתלים, גלים או עיגולים); נפחיות לא ריאליסטית, מעברים מלאכותיים בין המצח לאף, בין המצח, הגבות והעיניים ובין עפעפיהן ועיניהן של דמויות. ברוב חזיתות הקברים בפטרה אין פיסול פיגורטיבי. הקברים בכניסה לפטרה הם "אובליסק נפש". בנבטית, משמעותו מקום קבר החצוב בסלע, או מונומנט פונררי אחר. מונח זה מופיע בסמיכות למונח המשמש לציון "אלה". הקבר והמצבה קשורים לקדושה. כשקדושה מתגלמת בקבר, באבן, אין צורך בדמויות. לכן הח'זנה כה שונה בפסליה מהמגמה הנבטית המקובלת. במקדש בפטרה, בניגוד לח'זנה, אין פסלים אלא "בתיל", אבן מקודשת, מסד לאליל או למצבה. תבליט או חריתה שנועדו לשמש ציון למת-נפש... צורתם בפטרה - כחרוט מחודד או קעור המסתיים במעין תפרחת", לא כפסל פיגורטיבי, לא כפסלי הח'זנה.
כתרה של איסיס מופיע בראש הגמלון של המבנה התחתון, ודמותה - על התולוס של הקומה העליונה. למרות שהיא אלה מצרית פרה-הלניסטית, היא עוצבה לפי דגם אלכסנדרוני הלניסטי, כאיסיס-טיכה. דמותה של איסיס מבטאת לכאורה השפעה מצרית, פרה-הלניסטית, אך איסיס הובאה לסביבתם התרבותית של הנבטים על ידי אמנים אלכסנדרונים, ולפני כן עברה עיבוד והלניזציה על ידם. היא לא נקראת איסיס בלבד, אלא איסיס-טיכה (כפי שניקה זכתה לצירוף הזהות והאטריבוטים של טיכה לדמותה, בממלכות ההלניסטיות במזרח). לכן, עיבוד זה מהווה עדות להשפעה הלניסטית על פיסול הח'זנה. הגומחה לאיסיס היא כנראה מעשה ידיהם של מצרים שנקלעו לפטרה והיו רגילים לשוות צורה פיגורטיבית לאלים שלהם סגדו, או של סוחרים נבטיים שעסקו בפולחנה של איסיס והביאוהו עמם לפטרה". עם זאת, בח'זנה קיימים גם מספר אלמנטים נבטיים, או לפחות מזרחיים, אשר מקורם פחות שנוי במחלוקת: האורנה הענקית בראש התולוס, פסלי הנשרים כאקרוטריות שבצידי הגמלון במבנה העליון ופסלי האריות המכונפים.
איקונוקלאזם בח'זנה.
במועד לא ידוע הושחתו הדמויות, כנראה על ידי אנשים שהשתלשלו בחבל מראש הצוק שלתוכו חצובה הח'זנה. האיקונוקלאזם בח'זנה מבנה מבטא אמונה דתית שמקורה מזרחי. ייתכן שהדמויות המגולפות על הח'זנה הושארו פגומות בכוונה. האפשרות שהדמויות הושחתו שנית לאחר שנחצבו אינה סבירה, כי לשם כך נדרשו פיגומים מיוחדים בגובה ארבעים מטרים מעצים יקרים שהובאו מצור. גם לקנאים דתיים זו הוצאה לא סבירה. ייתכן שהשחתת התבליטים נבעה מעימות בין אנשי הדת הנבטים לבין האמנים מאלכסנדריה, שכללו בתוכניותיהם תבליטי אדם ובהמה, שהיו אסורים על הנבטים. הם יכלו לפסול את העיטורים ולהשאיר רק את הצמחים והפירות, אבל כך היה חלק גדול מהשטח נשאר ריקבלית ברירה פוסלו הדמויות בלי פנים וגפיים. השערה זו נתמכת על ידי הממצאים בחרבת תנור. פניהם של פסלי אלים שם מושחתים. "ראשיהם של פסלי (טיכה-)ניקה דומים נמצאו תמיד כשהם שבורים מן הגופות שאליהם היו שייכים, וקשה לדעת אם יד המקרה בדבר ואם זדונם של משחיתים" אברהם נגב חולק על דעה זו נוכח התופעה הנרחבת של השחתת פניהם של פסלים באתרים נבטיים שונים. גם ראשי השוורים בתולוס של המבנה העליון של הח'זנה הושחתו לחלוטין, בעוד זרי העלים, הפירות והפרחים שביניהם עוצבו עד תום ולא נפגמו.
תווי פניהן של הדמויות התחתונות הושחתו ביותר יסודיות מאשר תווי פניהן של הדמויות העליונות: רק הראש חסר בהן, והמשטח החלק מאחוריהן אינו פגום, בעוד שראשיהן של הדמויות העליונות עברו דרגות שונות של השחתה. בחלקן ניתן לזהות קווי מתאר של הראש, כבשתי דמויות ניקה המכונפות, בחלקן מוסר הראש כמעט כמו במבנה התחתון, ובחלקן מושחת אף המשטח שמאחורי הראש (כבדמות השמאלית). ייתכן שפני הדמויות הושחתו באמצעי נגישות שונים ואף במועדים שונים. הדמויות שבמבנה התחתון הושחתו בעזרת פיגומים, וכך הוקנתה יציבות ודיוק למעשה ההשחתה, בעוד שאלו שבמבנה העליון הושחתו על ידי משתלשלים בחבל, ובהתאם לכך ההשחתה לא מדויקת.