היישוב הוקם בשנת 1983 כהיאחזות נח"ל בשם "נח"ל עומרים". החלטת הממשלה על הקמת היאחזות, באה לאחר פיגוע בדאהרייה בו נרצחה תושבת בית שאן, אסתר אוחנה. באפריל 1984 אישרה ועדת ההתיישבות של הממשלה והסוכנות היהודית את הקמת היישוב. היישוב אוזרח במאי 1984 והוצבו בו 8 קרוואנים. בשנת 1986 החלה בניית בתי הקבע. עד שנת 2005 התגוררו ביישוב למעלה ממאה משפחות, רובן חילוניות ומיעוטן דתיות.
בשנת 1999 הוקמה בסמוך ליישוב "חוות מור" או חוות "הר המור" על ידי שלמה מור. החווה כיום מאוכלסת על ידי משפחה אחת וכמה עובדים, ועיסוקה העיקרי הוא גידול צאן וסוסים.
בשנת 2005, בעקבות תוכנית ההתנתקות, נקלטו ביישוב למעלה מ-20 משפחות מהיישוב מורג שבגוש קטיף ומיישובים נוספים.
התושבים המתגוררים ביישוב מכנים אותו "עומרים" אך רושמים את שמו של היישוב במסמכים רשמיים בתור "טנא עומרים". ברישומי המדינה הוא קרוי "טנא", על שמו של מנכ"ל משרד השיכון, דוד טנה.
חינוך וקהילה.
ביישוב בריכת שחייה הפתוחה בקיץ, ומועדון בו מתקיימים חוגים. במקום סניף של תנועת הנוער קדמה וכן סניף של בני עקיבא המונה נכון לשנת תשפ"א 130 חניכים. ביישוב תינוקייה ופעוטון, וגנים לדתיים ולחילונים בנפרד.
עומרים
טנא
טנא הוא סל עשוי מענפים המשמש לנשיאת תבואה. המונח ידוע בעיקר מאזכורו במקרא במצוות הבאת ביכורים לבית המקדש. למשל, בספר דברים:
במדינת ישראל התחדש המנהג לשאת טנא מלא בפירות שנשתבחה בהן הארץ לכבוד חג השבועות, שפותח את עונת הבאת הביכורים.
מצפה אשתמוע
מִצְפֶּה אֶשְׁתְּמוֹעַ הוא שכונה צפונית של ההתנחלות שמעה בהר חברון, ממערב לכפר הערבי א-סמוע. באופן רשמי מוגדר המקום על ידי מדינת ישראל כשכונה של שמעה, אך למעשה הוא מתפקד כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית הר חברון. מצפה אשתמוע הוקם בשנת 2002 ואושר בידי ממשלת ישראל בשנת 2012.
הקמת היישוב.
מצפה אשתמוע הוקם כמאחז בשנת 2002 על ידי קבוצת בחורי ישיבה מהיישוב עתניאל, ושמו ניתן לו כיוון שהוא צופה אל המקום בו התקיימה עיר הלווים אשתמוע (כיום הכפר א-סמוע). בתחילה הוקם המאחז באמצע הדרך בין היישוב עתניאל ליישוב שמעה, כדי ליצור רצף התיישבות יהודית מכיוון דרום לעתניאל. בעקבות הסדר עם משרד הביטחון, פונה המאחז בהסכמה במרחשוון תשס"ג בתמורה להכרה חוקית בנקודה הנעזבת, והוקם זמנית בנקודה הנוכחית בשטחו של היישוב שמעה.
היעוד הראשוני של הקבוצה היה הקמת ישוב מעורב לדתיים וחילוניים ברוח הרב קוק. בשיאו מנה הגרעין כ-10 משפחות, אך בעקבות ההתנגדות הפוליטית והקשיים של תקופת ההתנתקות, נגנז רעיון היישוב והגרעין התפרק. בתמוז תשס"ו עברה ליישוב ישיבת הר שלום ומילאה את מקום הגרעין. ב-2013 הוחלף ראש הישיבה ובמקביל הפכה הישיבה לישיבת הסדר רגילה על גבול מכינה קדם-צבאית. באותה תקופה החלו להגיע משפחות נוספות ליישוב ונקבע צביונו כיישוב דתי סביב פעילות הישיבה.
כעת ביישוב ישנן כחמש עשרה משפחות. היישוב בקליטת עליה.
ישיבת הר שלום.
הישיבה נקראת על שם שלום (שולי) הר מלך, שנרצח על ידי מחבלים והיה בין מקימי הישיבה. הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול התשס"ב, כשלוחה של הישיבה הגבוהה באלון מורה. המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי גל הטרור שפקד אותו. ראש הישיבה, הרב מרדכי גנירם, בוגר ישיבת קדומים וישיבת אלון מורה, סבור כי "הצלחנו באותה תקופה לחזק את היישוב, כאשר האווירה בחומש השתנתה ועלינו למספר של 53 משפחות מתוכן 16 שבאו לחומש בעקבות הישיבה".
אחרי הפינוי מחומש עברה הישיבה למצפה אשתמוע. שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה בתור ישיבת הסדר. האישור מקנה לישיבה החדשה מעמד עצמאי ואפשרות לגיוס תלמידים ל"מסלול ההסדר". הבקשה נבדקה על ידי ועדת רבנים של איגוד ישיבות ההסדר, הישיבה עמדה בקריטריונים התורניים והמנהליים המנחים את ישיבות ההסדר ואושרה על ידי שר הביטחון.
הישיבה מציעה תוכנית המאפשרת לשלב לימוד תורה ועיסוק בחקלאות. תלמידי הישיבה עובדים גם עם הנוער ביישוב הסמוך "שמעה". בישיבה לומדים 55 תלמידים מכל רחבי הארץ. בי"ב תמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש.
איירבס A380
איירבס A340
שני (יישוב)
שָׁנִי (לִבְנָה) הוא יישוב קהילתי שחלקו התנחלות בחבל יתיר שבדרום הר חברון. היישוב הוא בעל אופי חילוני.
שם היישוב.
שמו הזמני של היישוב נגזר מפסוק בספר יהושע המתייחס לעיר מקלט שניתנה ללויים:
עם זאת, לפי הסברה המקובלת כיום, ולאור יתר אזכוריה של לבנה המקראית בתנ"ך, עיר זו שכנה בשפלת יהודה ולא בהר חברון.
חברי הגרעין ביקשו את השם שָנִי על שם , בנם של חברי הגרעין שנהרג במהלך שירותו הצבאי. ועדת השמות, שעל פי עקרונותיה לא קוראת יישובים לזכר נופלים, קיבלה רק את הסיבה הנוספת שהגישו חברי היישוב - שם סמלי, הקשור לחוט השני שקשרה המיילדת על ידו של זרח בן יהודה ותמר: .
היסטוריה.
גרעין ליבנה עלה בשנת 1982, בניגוד לדעת תנועת אמנה, למחנה יתיר, שבו ישב אז גרעין בית יתיר. שני הגרעינים חיו ביישוב ביחד, עד שגרעין בית יתיר עבר ליישוב הקבע שלו. במשך השנים שלאחר מכן, המתינו חברי ליבנה לאישור לעלות ליישוב הקבע שלהם, על גבעה במערב יער יתיר. עד שנת 1989 בנו בנקודת הקבע את הבתים הראשונים, ואז נאלצו תושבי ליבנה, כ-30 משפחות אז, לעלות ליישוב לפני סיום בניית התשתית, בגלל פלסטינים שהחלו לחרוש ולזרוע בשדות הסמוכים ליישוב. דיונים משפטיים בקשר לאדמות היישוב הביאו לפסק דין שקבע שחלקן אינן אדמות מדינה, אך היישוב שייך לאדמות המדינה, ולכן נבנה היישוב בשונה מתוכניתו המקורית.
רב היישוב הוא הרב יגאל יהב, חתנו של הרב עמנואל זרביב.
חבל יתיר
חבל יתיר הוא אזור בדרום יהודה, הגובל בצפון-מזרח הנגב מדרום וממזרח, בהר חברון מצפון ובקצה הצפוני של הערבה. בחבל ארץ זה השוכן משני צדי הקו הירוק, מצויים היישובים בית יתיר, ליבנה, הר עמשא, מיתר, טנא עומרים, שמעה, עשהאל, כרמים ומחנה יתיר. כמו כן, שוכן בו יער יתיר, הגדול שביערות בארץ ישראל.
היסטוריה.
ישנן עדויות להתיישבות באזור כבר מהתקופה הפלאוליתית. לפי המקרא, בזמן ממלכת ישראל התקיימו במקום ערים של שבט יהודה וכן שכנו במקום ערים של שבט לוי כמו אשתמוע ויתיר. לכאן ברח דוד המלך משאול המלך (מדבר זיף), וכאן פגש את בני העיר אשתמוע שסילקוהו ממנה.
במקום ישנם מספר תילים ארכאולוגיים כגון תל עירא, חורבת יתיר, תל שוקת תל ערד ועוד.
גאוגרפיה ואקלים.
האזור היה מאז ומתמיד אזור גידול למספר מינים של בעלי חיים מסוימים בגלל תנאי השטח במקום. חיים בו מספר בעלי חיים הנמצאים בסכנת הכחדה כגון יונת הסלעים, הבז האדום והעיט הזהוב.
אקלימו של חבל זה הוא אקלים צחיח למחצה ובו כמות המשקעים בין 250–400 מ"מ. גובהו של החבל הוא בין 400–900 מטר מעל פני הים, בחורף לעיתים יורד שלג בפסגותיו הגבוהות.
תיירות.
תיירות חבל יתיר עוסקת בחשיפה ופיתוח של המרחב מארבעה כיוונים: הקמת תשתיות תיירותיות, הפעלת פורום תיירנים, שיווק ואירועי תיירות.
אתרי תיירות בולטים:
סנסנה
סַנְסַנָּה היא התנחלות במתכונת של יישוב קהילתי דתי בצפון הנגב, הממוקם ברובו ממזרח לקו הירוק, אך ממערב לגדר ההפרדה, ומשתייך למועצה אזורית הר חברון.
ביישוב פועל בית ספר יסודי ממלכתי דתי, וסניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
מיקום.
מצפון, מעברה השני של גדר ההפרדה מצויים הכפר רמאדין וההתנחלות אשכולות. קיבוץ כרמים והיישובים מיתר וכרמית מצויים דרומית־מזרחית לסנסנה. מדרום-מערב לסנסנה מצוי היישוב לקיה ומצפון-מערב נמצא קיבוץ להב.
הסבר שם.
היישוב נקרא על שמה של עיר מקראית בשם סנסנה, המוזכרת בפסוק: כחלק מנחלת שבט יהודה, ושרידיה נמצאים כ-2 ק"מ מהיישוב. על פי ההשערות, נקראת העיר הקדומה על שם כיפת עץ התמר כפי שנכתב במגילת שיר השירים: .
היסטוריה.
בשנת 1997 הוקמה במקום היאחזות נח"ל בהתאם להחלטה 2049 של הממשלה ה-27 מ-23 במאי 1997. לאחר כשנה החליטה הממשלה על הקמת יישוב הקבע בתחום מועצה אזורית בני שמעון, אך בפועל היישוב הוקם מעבר לקו הירוק. ביום העצמאות ה'תשנ"ט, 21 באפריל 1999 הגיעה קבוצת הקבע הראשונה, ובפברואר 2000 אוזרח המקום. מבין המקימים של היישוב נמצא גם רוני פלמר שלאחר מכן הקים את תנועת אור בשנת 2002 לצורך סיוע והקמה של יישובים נוספים.
בשנת 2001 נסלל כביש הגישה ליישוב, בשנת 2005 התחילה בניית הקבע בשנת 2007 הוקמה "טיילת האחים".
בשנת 2007 דנה הוועדה המחוזית של מחוז דרום בתוכנית מתאר של היישוב, אולם החליטה שלא ניתן לאשרה מכיוון שהיישוב לא נמצא בתחום אחריותה והעביר את הטיפול למועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי. בתחילת 2012 החליטה המועצה לדחות את התוכנית מכיוון שהוגשה כהרחבה של אשכולות, אשר היו לה, לדעתה, די והותר עתודות תכנוניות, מועצה. בעקבות זאת, ב-23 באפריל 2012 החליט צוות שרים בראשותו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לפעול להסדרת המעמד של סנסנה כיישוב עצמאי. בעקבות זאת, אושרה תוכנית מתאר ליישוב ביולי 2014 ועתירה לבג"ץ נגד האישור נדחתה.
מעלה חבר
מַעֲלֵה חֶבֶר (שמו הרשמי: פְּנֵי חֶבֶר) הוא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בהר חברון, השייך למועצה אזורית הר חברון.
היישוב נקרא על שם נחל חבר שראשיתו בסמוך ליישוב. הוא הוקם בשנת 1982 כהיאחזות נח"ל ואוזרח בשנת 1983. כעבור שנים ספורות המקום ננטש כמעט לגמרי.