בשנת ה'תצ"ד (1733), נישא לדבורה בת הרב אברהם פונטאנילה. ילדיהם נפטרו בקטנותם.
בשנת ה'תצ"ט (1739), לאחר פטירת הרב ישעיהו מרדכי באסאן, רב העיר רג'ו אמיליה, החל לכהן במקומו. ברג'ו אמיליה שקד על חיבור ספריו שעסקו גם בקבלה.
הרב נחמני כיהן כאמור כרב בכמה ערים באיטליה, ובהן גם סיינה. הוא נחשב לבקי בכל חלקי התורה, נגלה ונסתר. גישתו הכללית בהלכה הייתה מחמירה, ולדעתו נטייה להקל היא מ"כח הטומאה".
לימד תלמידים רבים, ביניהם אחיינו, רבי דוד זכות, מגדולי רבני איטליה, ורבי ישראל בנימין באסאן, בנו של רבי ישעיהו באסאן. במשך חייו פעל רבות להפצת יהדות ולהעמדת תלמידים. בעיקר דאג לתלמידיו שפנו לעסוק במלאכה, שימשיכו בקיום היהדות כראוי.
בלט כדרשן. עסק גם בשירה, וחלק משיריו נדפסו על ידי תלמידיו. בין השאר ידוע על שיר שחיבר לכבוד חתונת הרמח"ל.
אחיו רבי שמואל, היה תלמידו הקרוב של רבי חיים בן עטר, עלה עמו ארצה ונפטר בעכו ממחלה. אח נוסף היה רבי ידידיה.
פטירתו וקברו.
בתשעה באב ה'תקל"ט (יולי 1779) הרב נחמני נפל ונפצע, וכחודש לאחר מכן הוא נפטר ברג'ו אמיליה. בצוואתו ציווה לחלק את ממונו לעניים, ושלא יספרו כלל בשבחו, מלבד זאת - שרצה לזכות את הרבים, להעמיד תלמידים, ולחדש חידושי תורה אמיתיים. רבני איטליה במדינה כולה עסקו בהספדיו. הוא נקבר ברג'ו אמיליה, אולם כ-30 שנה לאחר פטירתו, הועברו כל העצמות לבית קברות אחר, ובו לא צוין מקום קבורתו.
ספריו.
הרב נחמני חיבר ספרים רבים, אך ציווה לגנוז אותם עמו, בעיקר אלו שעסקו בקבלה. החיד"א מזכירו בספרו שם הגדולים וכותב: "שמעתי שהוא היה בקי בקבלה מעשית וציווה לגנוז כל ספריו בקברו".
בנו היחיד נפטר בחייו, וכדי להותיר שם אחריו, הדפיס בחייו שנים מספריו. הוא הבטיח שמי שילמד בספריו, יזכה לברכות וישועות מופלגות:
עקב כך ספריו נדפסים במהדורות חוזרות בשנים האחרונות, כסגולה להיוושע בעניינים שונים. הספר "תולדות שמשון" אף נדפס במהדורה מנוקדת.
המורה בפרדס
יוסף ארוואץ
הרב יוסף ארווּאץ (1847 – 1924) היה שד"ר ואיש ציבור מרוקאי-ירושלמי, מורה צדק, ממנהיגי ועד העדה המערבית בירושלים וחבר בית הדין שלה, ממייסדי שכונת אבן ישראל בעיר ואב בית הדין של העדה הספרדית ביפו.
ביוגרפיה.
נולד ברבאט שבמרוקו בשנת 1847 (ה'תר"ז) לרב משה ארוואץ, בן למשפחה שמוצאה במוגדור. בגיל 12 עלה עם הוריו לירושלים, והתחנך שם אצל הרבנים דוד בן שמעון ורפאל אלעזר בן טובו, מנהיגי העדה המערבית.
בגיל 18 החל ללמוד בישיבתו של הרב רפאל מאיר פאניז'יל (גיסו לעתיד) ואצל הרב אליהו פאניז'יל. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 20, נישא לבתו של הרב יהודה פאניז'יל, ובגיל 23 הוסמך להוראה על ידי הרב דוד בן שמעון.
בשנת 1872 (ה'תרל"ג) לערך יצא כשד"ר בשליחות למערב החיצון (אזור אלג'יריה, תוניס ולוב) מטעם בית הספר דורש ציון. בהמשך יצא בשליחויות נוספות מטעם כוללות המערבים, כוללות חברון, ישיבת המקובלים בית אל, בית החולים משגב לדך ועוד.
במסעותיו ביקר בין היתר בטריפולי, בתוניסיה, באלג'יריה, במרוקו (מוגדור; 1900), בגרמניה (ברלין, 1894), באיטליה, בהונגריה, ובצרפת (1890). מתוקף היותו ציר ירושלים באיטליה, אוסטריה ומספר ערים בגרמניה, בנסיעתו לאיטליה בשנת 1896 (ה'תרנ"ו) נפגש עם מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השני, ובשנת 1902 (ה'תרס"ב) נפגש שם עם המלך ויטוריו אמנואלה השלישי.
במשך תקופת מגוריו בירושלים נמנה עם מנהיגי ומנהלי ועד העדה המערבית בעיר, ושימש כחבר בית הדין של העדה לצד הרב משה מלכא והרב נחמן בטיטו. נסיעותיו ופעילותו בעיר סייעו רבות לרכישת השטח והמבנה של בית החולים משגב לדך, ומבני מוסדות נוספים. כן נמנה עם מייסדי שכונת אבן ישראל בעיר.
בשנת 1903 (ה'תרס"ג) עבר להתגורר עם משפחתו ביפו, שם מונה לשמש כאב בית הדין של העדה הספרדית בעיר עד לשנת 1923 (ה'תרפ"ג), ולאחר מינוי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל לראש הרבנים בעיר, מונה לשמש כדיין וכמורה צדק בבית הדין המאוחד של עדות הספרדים והאשכנזים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר באלכסנדריה שבמצרים בעקבות היותו אזרח צרפת, דבר שאף מנע ממנו לכהן במשרת החכם באשי ביפו. בסיום המלחמה חזר לישראל והשתכן שוב ביפו, שם שימש שוב כדיין בבית הדין המאוחד.
הלך לעולמו ב-18 בדצמבר 1924 (כ"א בכסלו ה'תרפ"ה), ונקבר בבית העלמין היהודי ביפו.
חיבוריו.
חלק מחיבוריו אבדו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
אליפות גרמניה בכדורגל 1944
אליפות גרמניה בכדורגל 1944 הייתה העונה ה-37 של התחרות.
תחרויות אזוריות נערכו ב-31 גאוליגות אזוריות. מנצחי תחרויות אלו השתתפו באליפות המדינה. תחילה תחילה התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו עולות לרבע הגמר. כל משחקים נערכו בשיטת מפגש יחיד. המשחק על המקום השלישילא התקיים.
למשחק הגמר הגיעו דרזדנר וקבוצת לופטוואפה המבורג. דרזדנר ניצחה במשחק הגמר 0:4. זו הייתה האליפות השנייה בתולדות המועדון והשנייה ברציפות.
מהלך התחרות.
לאחר שני סיבובים מוקדמים הקבוצות החלו במשחקי רבע הגמר.
כדורגלנים מצטיינים.
הלמוט שן משאלקה 04 כבש 14 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
פסיכונוירואנדוקרינולוגיה
פסיכונוירואנדוקרינולוגיה הוא תחום מחקרי המשלב פסיכולוגיה, אנדוקרינולוגיה ונוירולוגיה ועוסק בתנודות הורמונים והקשר שלהן להתנהגות אנושית. תחום זה בוחן את האופן בו גורמים פסיכולוגיים ועצביים משפיעים על תפקודים אנדוקריניים ומנגד, כיצד הורמונים משפיעים על תפקודי המוח ועל התנהגות. למשל, תפקוד מוחי לקוי של ההיפותלמוס יכול להשפיע על המערכת האנדוקרינית, שבתורה יכולה לגרום לתסמינים פסיכיאטריים. נדרשת הבנה מקיפה של השפעות הדדיות אלה בין מערכת העצבים, המערכת האנדוקרינית ותפקודים פסיכולוגיים על מנת לטפל במחלות פסיכיאטריות.
שליטה מוחית במערכת האנדוקרינית.
ההיפותלמוס שולט במערכת האנדוקרינית ובייצור ההורמונים. הוא מחובר לבלוטת יותרת המוח (היפופיזה) המחולקת לשני חלקים, קדמי ואחורי.
בלוטת יותרת המוח האחורית מחוברת בקשר עצבי אל ההיפותלמוס, כלומר, תאי עצב הממוקמים בהיפותלמוס שולחים אקסונים לבלוטת יותרת המוח האחורית, וזו מפרישה את ההורמונים המיוצרים בהיפותלמוס אל מערכת הדם הכללית. ההורמונים משמשים כשליחים סופיים שמשפיעים על תהליכים פיזיולוגיים בגוף. לדוגמה, ההורמון אוקסיטוצין קשור בין היתר להתנהגות אימהית (מופרש מההיפותלמוס בזמן הלידה ובעת הנקה), וההורמון ארגינין וזופרסין קשור לוויסות הפרשת השתן.
ההיפותלמוס ובלוטת יותרת המוח הקדמית אחראיים על מערכת הבקרה והאיזון השולטת על הפרשת הורמון מסוים. ההיפותלמוס מפריש הורמון משחרר אל בלוטת יותרת המוח הקדמית דרך מערכת השער (Portal system) שהיא מערכת כלי דם החובקת את הבלוטה. רצפטורים ייעודיים להורמון המשחרר בבלוטת יותרת המוח הקדמית מופעלים ומובילים להפרשה של הורמון טרופי למערכת הדם בגוף וממנה לתאים בעלי רצפטור תואם בבלוטות האנדוקריניות בגוף. אלו משחררות הורמון סופי אל זרם הדם והורמון זה משפיע על רקמות בגוף בעלות הרצפטור המתאים. כך לדוגמה החל מגיל ההתבגרות ההיפותלמוס מפריש הורמון משחרר גונדוטרופינים (GnRH) שגורם לבלוטת יותרת המוח להפריש הורמונים טרופיים שנקראים גונדוטרופינים. אלו נקשרים לשחלות ולאשכים ומעוררים הפרשה של הורמוני מין הכוללים אסטרוגנים וטסטוסטרון שמובילים בין השאר לייצור תאי זרע באשכים, להבשלת ביציות בשחלות ולהתפתחות סימני המין המשניים במהלך גיל ההתבגרות. הבקרה על הפרשת הורמונים בציר שבין ההיפותלמוס לבלוטת יותרת המוח הקדמית נעשית באמצעות מערכת של משוב שלילי, תהליך שמטרתו לאפשר למערכת לווסת את פעילותה ולהימנע ממצב של פעילות יתר. במערכת הורמונלית משוב שלילי פירושו שעליה בריכוזו של ההורמון הסופי מחוללת סדרת אירועים המעכבים את המשך הפרשתו.
דיכאון והפרעות מצב רוח כתוצאה מפעילות יתר של ציר ה-HPA.
ציר ה-HPA הוא מערכת מורכבת של השפעות ישירות ומשוב שלילי בין שלוש בלוטות אנדוקריניות: ההיפותלמוס, בלוטת יותרת המוח הקדמית ובלוטת יותרת הכליה (האדרנל). פעילות אבנורמלית של בלוטת יותרת המוח הקדמית מאפיינת רבים הסובלים מדיכאון קליני. בקרב חולים אלו ניתן לראות פעילות יתר של ציר ה-HPA, הגורם להפרשת יתר של הורמון משחרר קורטיקוטרופין (CRH) מההיפותלמוס. כתוצאה מכך מופרש הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH) מבלוטת יותרת המוח הקדמית הגורמת להפרשת יתר של קורטיזול מבלוטת יותרת הכליה. בנוסף, קיים כשל במנגנון המשוב השלילי, במסגרתו קורטיזול אינו מעכב בצורה יעילה את פעילות בלוטת יותרת המוח הקדמית, וכתוצאה מכך נוצרת תגובת לחץ גופנית חריגה. אחד ההסברים לפעילות היתר של בלוטת יותרת המוח הקדמית בדיכאון, הוא שלאורך זמן הפרשה עודפת של CRH גורמת לתת רגישות של הרצפטורים להורמון זה בבלוטת יותרת המוח הקדמית. כתוצאה מכך, מנגנון המשוב השלילי אינו מעכב כראוי את פעילותה. ההורמון קורטיזול משפיע גם על תצורת ההיפוקמפוס במוח, הממלאת תפקיד בלמידה וזיכרון. ההיפוקמפוס מעורב במנגנון המשוב השלילי של קורטיזול, אם נפגע לאורך זמן יגרום לתגובות לחץ לא מווסתות. בנוסף, חשיפה ללחץ ממושך גורמת לירידת נפח ההיפוקמפוס הנובעת מפגיעה בתאי עצב קיימים וביצירת תאי עצב חדשים (נוירוגנזה). עובדה זו יכולה להסביר תסמינים של פגיעה קוגניטיבית המאפיינים חולי דיכאון, למשל בעיות זיכרון.
תסמונת קדם-וסתית והפרעה דיספורית קדם וסתית.