טנק המערכה הבריטי של שנות השישים, הצ'יפטיין, נבנה כדי להגן על מערב אירופה מטורי השריון הסובייטיים. למרות זאת, הודות ליתרונות במיגון וכח אש, השאה האיראני החליט לצייד את צבאו בצ'יפטיין. ואכן בשנות השבעים כבר היו מאות צ'יפטינים בשרות איראן, והאיראנים רצו עוד. יצרנית הצ'יפטיין, ויקרס, נענתה לדרישה ופיתחה את ה"שיר 1" וה"שיר 2" ("שיר" משמעו "אריה" בפרסית). ה"שיר 1" היה צ'יפטיין עם מנוע משופר ותיבת הילוכים אוטומטית. ה"שיר 2" לעומת זאת היה עיצוב מתקדם בהרבה. בסופו של דבר, בעקבות קריסת משטר השאה, לא הגיע אף אחד מהטנקים האלה לאיראן. ה"שיר 1" שיוצרו הגיעו לירדן, וה"שיר 2" נכנסו לאחר שיפורים לשירות בריטי.
צ'אלנג'ר.
הבריטים קראו לטנק החדש שלהם צ'אלנג'ר. השיפור העיקרי על פני הצ'יפטיין היה במיגון. שריון הפלדה ההומוגנית הוחלף בסוג חדש של שריון- צ'ובהם.
צ'ובהם הוא שריון מורכב מודרני, העשוי ממתכות, חומרים קרמיים ואחרים. הצ'ובהם מאפשר מיגון טוב בהרבה משל הפלדה, ואופן הנחת הלוחות נותן לטנק צורה זוויתית שניתן לזהות בקלות. השיפור החשוב הנוסף היה החלפת מערכת המתלים, שאיפשרה עלייה במהירות ובעבירות. החסרון העיקרי היה במערכת בקרת האש, שלא הייתה שוות ערך לזו של שאר הטנקים המובילים בעולם. חסרונה העיקרי היה באיטיות ההפעלה ובכוונות גרועות. זאת אחת הסיבות שהצ'אלנג'ר 1 שרת תקופה קצרה יחסית בצבא הבריטי, ואחרוני הטנקים יצאו משירות הבריטים ב-1999.
מלחמת המפרץ.
180 טנקי צ'אלנג'ר בריטיים נפרסו בערב הסעודית על מנת להשתתף במלחמת המפרץ הראשונה. הטנקים השתתפו בקרבות ויוחסו להם 300 השמדות של טנקים עיראקים, ללא אבדה אחת. כמו כן ידוע על השמדת טנק שבוצעה מטווח רחוק במיוחד – 3.2 קילומטר.
ייצוא לירדן.
כפי שנאמר, ב-1999 הבריטים החליפו את טנקי הצ'אלנג'ר 1 בטנקי צ'אלנג'ר 2 החדישים. הבריטים חיפשו קונים לטנקים שיצאו משירות, בעיקר במזרח התיכון. החלטת הירדנים לקנות כמעט 300 טנקי צ'אלנג'ר 1 לא הייתה מפתיעה, בהתחשב בכך שצבא ירדן הפעיל גם את הצנטוריון והצ'יפטיין. הטנקים נכנסו לשירות בירדן תחת השם "אל חוסיין" כאשר ראשוני הטנקים הגיעו ב-1999 והאחרונים הגיעו כנראה ב-2002. הטנקים החליפו את הצנטוריונים המתיישנים של הירדנים, והם מהווים עליית מדרגה בכח השריון הירדני.
רק"מ מבוסס צ'אלנג'ר.
קיימים שני כלי רכב משוריינים על בסיס הטנק:
דיין ביין פו
מחלת אגן תורשתית
מחלת אגן תורשתית בכלבים (בלועזית: canine hip dysplasia) היא מחלה התפתחותית של מפרק האגן, הנפוצה בעיקר בקרב גזעי כלבים גדולים. תחילתה בהתפתחות לקויה של מבנה המפרק וסופה בדלקת מפרקים כרונית. מלבד אופייה התורשתי יש לה גם רקע סביבתי.
כלבים הסובלים ממנה יסבלו החל מכאבים קלים ועד לנכות וחוסר יכולת התניידות מוחלטת. לרוב תהיה המחלה ניכרת ברמות שונות של צליעה או נדנוד אגן בהליכה המפצה על התנועה הכואבת במפרק. "קפיצות ארנב" כפי שהן מכונות אף הן אופייניות למחלה וקלות לזיהוי אצל הכלב בתנועתו עם שתי רגליים אחוריות בתנועה מקבילה.
פתופיזיולוגיה.
המחלה נפוצה למדי והדרך הטובה ביותר למניעתה היא הוצאת הכלבים הידועים כנשאים ממעגל הרבייה. גורמים נוספים המשפיעים על התהוות מחלת האגן הם: מחלות רקמת חיבור וטראומה אשר הסבה נזק למפרק, או תזונה לקויה, ובפרט תזונה עשירה מדי בקלוריות ובסידן.
התפתחות נורמלית של מפרק האגן מתאפשרת בזכות גדילה מתואמת בין העצמות לרקמה הרכה ולשרירים הסובבים אותן. אחת ההנחות היא שכאשר קצב התפתחות העצמות אטי מקצב התפתחות השרירים, או כאשר העצמות נחלשות, מופעל עליהן לחץ משיכה חזק המביא לחוסר יציבות מפרקית. לפיכך, בכלבים צעירים לא ייראו שינויים ניווניים במפרק בצילום רנטגן, אך במשיכה ניתן להוציא את ראש עצם הירך מן המפרק.
המחלה אופיינית בדרך כלל לגזעים גדולים ולגזעים שבהם יש רבייה סלקטיבית מטפחת, כדוגמת רועה גרמני, דני ענק וכדומה.
אבחון.
האבחון מתבצע על סמך המופע הקליני, הבדיקה הגופנית וצילומי רנטגן. כלבים בוגרים מציגים צליעה וממאנים לבצע פעילות גופנית בשל הכאבים הנגרמים מהדלקת המפרקית. בכלבים צעירים המופע הקליני נגרם מחוסר יציבות שהביאה לנזק בסחוסים או ברצועות הסמוכות ובכלבים בוגרים המופע הוא תולדה של כאב, שינויים ניווניים ותהליך דלקתי מתקדם. האבחון הסופי מסתמך על שיטות שונות של צילומי רנטגן, אך רצוי שיהיה חשד מבוסס עוד לפני ביצוע הצילומים. בצילום ניתן דירוג לחומרת מחלת האגן, הדירוג הבינלאומי המקובל ניתן בציון האותיות הלטיניות A עד E כאשר ציון A ניתן לאגן תקין וציון E מבטא מחלת אגן חמורה מאוד.
ישנה שיטת אבחון אמריקאית המבוצעת על ידי וטרינרים בודדים בישראל הנקראת "פאן היפ", שבאמצעותה ניתן לחזות ברמת ודאות גבוהה התפתחות עתידית של המחלה עוד בזמן היות הגור צעיר מאוד.
טיפול.
בכלבים צעירים לאחר השלב האקוטי מופיע שיפור זמני, לעומתם בבוגרים ישנה הידרדרות הדרגתית וקבועה.
טיפול שמרני-הטיפול השמרני כולל הפחתה במשקל הכלבים לשם הורדת העומס מהמפרק וחיזוק שרירי הרגליים לתמיכה טובה יותר במפרק. עם זאת, מאחר שמדובר בכלבים עם בעיה אורתופדית, פעילות גופנית לחיזוק השרירים ולהפחתת משקל מלווה בכאב ועלולה אף להזיק למפרק ולכן יש לנקוט משנה זהירות. נוסף לטיפול זה מטפלים לרוב בתרופות נוגדות דלקת ומשככות כאבים, כאשר הטיפול ניתן בהפסקות ומושב עם החמרת הסימנים. ההמלצה היא לא לטפל בסטרואידים שכן אלו יקלו על המופע הקליני אך בטווח הרחוק לא ישפרו את מצב המפרק ואף עלולים להזיק לסחוס המפרקי. תוספי מזון המכילים כונדרוטין-סולפט וגלוקוז-אמינים (כמו "מגה-גלופלקס") אמורים לסייע בהחלמת הסחוס המפרקי. חומרים אלה יקרים מאוד ויעילותם לא הוכחה באופן חד-משמעי, עם זאת, הם אינם מזיקים ולכן יש הממליצים לטפל גם בהם.
הזרקת Polysulfated glycosaminoglycan - הזרקה של החומר Polysulfated glycosaminoglycan - משווק בשם המסחרי adequan ומאפשר הקלה בתסמינים על ידי יצירה מחודשת של סחוס
ניתוח-ישנן כמה אפשרויות לניתוחי מפרק הירך.
בורסה
אדניה
עיבוד שפה טבעית
עיבוד שפה טבעית (באנגלית: Natural Language Processing - NLP) הוא תת-תחום של בינה מלאכותית ובלשנות. הוא עוסק בבעיות הקשורות לעיבוד ומניפולציה של שפה טבעית והבנה של שפה טבעית על מנת לגרום למחשבים "להבין" דברים שנאמרים או נכתבים בשפות אנושיות.
עיבוד השפה הטבעית קשור לתחום הבלשנות החישובית, ולעיתים משתמשים במונחים אלה ללא הבחנה ביניהם. כאן, נתייחס לעיבוד שפה טבעית כתחום המעשי של פיתוח יישומי מחשב המטפלים בשפה אנושית. הערך "בלשנות חישובית" עוסק בפן התאורטי של שילוב רעיונות מתחום מדעי המחשב בחקר השפה האנושית.
עיבוד שפה טבעית.
בשנות ה-50 וה-60 מערכות מוקדמות כמו SHRDLU, שעבדו ב"עולמות קוביות" עם אוצר מילים מצומצם, ולאחר מכן ELIZA, עבדו היטב, והובילו את החוקרים לאופטימיות מוגזמת, שחלפה במהירות כאשר המערכות הוגדלו למצבים מציאותיים יותר עם המורכבות וחוסר הבהירות של העולם האמיתי.
הבנת שפה טבעית תלויה בידע רחב על העולם, ידע שלעיתים קרובות נתפס כטריוויאלי, אבל יש להזין אותו למערכת כדי שתוכל לפענח את השפה. גם ההגדרה של המושג "הבנה" היא בעיה מרכזית בעיבוד שפה טבעית.
דוגמאות לבעיות העומדות בפני מערכות הבנת שפה טבעית:
כדי לפתור את הבעיות האלו, הציעו כמה בלשנים וחוקרי אינטליגנציה טבעית לעשות שימוש בשפה מלאכותית, שתוכל לבטא את כל הדקויות והעומק של השפות הטבעיות שאנו מכירים, אך עם זאת שתהיה בעלת תחביר וחוקי כתיב עקביים מבחינה לוגית או מתמטית, כדי להסיר כל עמימות או רב-משמעות הנובעת ממבנה המשפט. דוגמה לשפה שכזו היא לוז'באן.
בעיות המקשות על עיבוד שפה טבעית.
פתרון רב־משמעות לקסיקלית חשוב לזיהוי אוטומטי של ישויות (named entity recognition), למשל ההבחנה בין "Nice System is an Israeli company" ל "I have nice systems at home".
עיבוד שפה טבעית סטטיסטי.
עיבוד שפה טבעית סטטיסטי משתמש בשיטות של סיכויים והסתברויות על מנת לפתור כמה מהבעיות שצוינו למעלה, במיוחד אלה שעולים מכך שמשפטים ארוכים הם לרוב לא ברורים כשמעבדים אותם בשיטות לשוניות, והדבר מביא לאלפי או מיליוני אפשרויות ניתוח. שיטות להבהרת המצב משתמשות בדרך כלל באוצר של טקסט מוכן ובמודלי מרקוב. הטכנולוגיה לעיבוד סטטיסטי מגיעה בעיקר מתחומי למידת מכונה וכריית מידע, שני תחומים באינטליגנציה מלאכותית העוסקים בלימוד ממידע.
וולנד
וולנד (Woland במקור הגרמני) הוא שם גרמני לשטן, המופיע במספר גרסאות ישנות של אגדת פאוסט, תחת השמות Valand, Woland, Faland, ו-Wieland. ביצירתו "פאוסט" מתייחס גתה פעם אחת לשטן כאל "Junker Woland".
וולנד ב"אמן ומרגריטה".
כשהוא מתבסס על כינוי נדיר זה של השטן, קרא הסופר הרוסי מיכאיל בולגקוב לאחד מגיבורי ספרו האמן ומרגריטה "וולנד". בספר הזה וולנד הוא השטן המבקר במוסקבה של תחילת המאה ה-20 עם פמלייתו, כשהוא מתחזה לקוסם. התרגום הראשון של הספר לעברית נקרא, בהתאם לכך, "השטן במוסקבה".
בספר מתחוללת דרמה גדולה סביב השם, כיוון שאיוואן (דמות מרכזית בסיפור) לא מצליח להיזכר בשם זה שהיה כתוב על כרטיס הביקור של הזר שפגש. אחת הסיבות שבגללן בחר בולגאקוב את השם הזה היא להראות את בורותם של האנשים שלא מכירים את משמעות השם וולנד, ולא מצליחים להבין שלא מדובר באדם תמים אם הוא בחר בשם זה.