מאוקטובר 2011 ועד אוקטובר 2014 השתתפה כפאנליסטית בתוכנית הטלוויזיה "All Girls Garage".
במאי 2012 הייתה מנחה אורחת בעונה השישית של סדרת הריאליטי-רכב "Overhaulin'".
קריירת מרוצים.
קומבס הייתה נהגת מרוצים מצליחה, והיא זכתה באליפויות ובגביעים רבים במגוון מרוצי שטח וכביש.
ב-9 באוקטובר 2013, במסגרת פרויקט הנשר הצפון אמריקאי במדבר אלבורד בדרום מזרח אורגון, קבעה קומבס שיא מהירות לנשים על ארבעה גלגלים, כשהגיעה למהירות של 709 קמ"ש, ושברה את השיא שהחזיק מעמד מ-1965 ועמד על 496.5 קמ"ש.
ב-7 בספטמבר 2016 שברה קומבס את השיא של עצמה, והגיעה למהירות של 768.6 קמ"ש.
מותה.
ב-27 באוגוסט 2019, ניסתה לשבור שוב את שיא המהירות שלה, במסגרת פרויקט "הנשר הצפון אמריקאי" במדבר אלבורד, בדרום מזרח אורגון, באותו מקום בו שברה לראשונה את השיא בשנת 2013. במהלך הנסיעה, באזור השעה 14:00 על פי השעון המקומי, התהפכה מכונית המירוץ מונעת הסילון שלה והתרסקה. קומבס נהרגה במקום. על פי חלק מהדיווחים סיבת התאונה הייתה שהרכב לא עצר בנקודת הבטיחות בסוף המסלול, מה שגרם להתרסקות שנזקי תוצאותיה הן כמו בהתרסקות מטוס.
חיים אישיים.
בן זוגה היה טרי מאדן, שהיה הראשון שהגיע למקום התאונה בה נהרגה.
קדושה (דתות)
מיילס מוראלס
ברק לייכארט
ישראל פרידלר
ישראל פרידלר (נולד בשנת 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת ביסלמ"ח. קודם לכן שימש מפקד חטיבת אלכסנדרוני ומפקד בא"פ אליקים, סגן מפקד חטיבת גולני ומפקד גדוד 51.
ביוגרפיה.
פרידלר נולד בסאו פאולו שבברזיל, ועלה לישראל בשנת 1990. למד בישיבת מעלה גלבוע. התגייס לצה"ל באוגוסט 1998, שובץ בחטיבת גולני והתקבל לפלחה"ן גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלחה"ן ומונה למפקד צוות, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כסגן מפקד הפלחה"ן. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 51, ופיקד עליה בין היתר במלחמת לבנון השנייה. במהלך המלחמה הוביל את הפלוגה בקרב בינת ג'בייל בו נפצע בידו. על אף שנפצע, חבש עצמו והוסיף לפקד על הפלוגה עד לסיום הקרב. על פועלו הוענק לו צל"ש מפקד אוגדה ממפקד עוצבת געש. במהלך לימודיו החל מבצע עופרת יצוקה, הוא קטע את לימודיו, שב לחטיבה והחליף מפקד פלוגה בגדוד 13 שנפצע, עד לסיום המבצע. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גולני בין השנים 2013–2014.
ב-6 ביולי 2014 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 51, והוביל את הגדוד בלחימה בין היתר במבצע צוק איתן, את תפקידו מילא עד שנת 2016. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2016–2017. לאחר מכן שירת כקצין קישור של צה"ל בצבא ארצות הברית בין השנים 2017–2019. ב-5 בספטמבר 2019 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני, ובמקביל מונה ב-28 בנובמבר 2019 למפקד בא"פ אליקים. ביוני 2022 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח.
חיים אישיים.
פרידלר מתגורר באלון שבות, נשוי לדבורה ואב לשישה. היה בין מקימי מאחז אביגיל.
אנסאט
אנסאט (בטטרית: Ансат; "פשוט") הוא מסוק רוסי רב-תכליתי בן 7–9 מושבים המסוגל לשאת 1,300 קילוגרם של מטען. עוצב על ידי הלשכה לעיצוב של חברת מסוקי קאזאן (KVZ).
באוגוסט 2019 נחשף כי הוא עוצב כמסוק יוקרה כחלק ממותג אאורוס.
היסטוריה.
הגודל והמראה הפונקציונלי של מסוק נקבעו כתוצאה ממחקר שיווקי שנערך בחברות התעופה הרוסיות כדי לקבוע את הדרישות למסוקים מסוג זה.
אב הטיפוס הראשון של המסוק הורכב במאי 1997. הטיסה הראשונה בוצעה בשנת 1999. בשנת 2011 החל תהליך ההסמכה לגרסה האזרחית של המסוק. באוגוסט 2013 התקבלה תעודת רישום מרשם התעופה של ועדת התעופה הבין-מדינתית.
המסוקים מיוצרים על ידי מפעל המסוקים של קאזאן (בשנת 2017 תוכנן להרכיב 16 מסוקים במפעל). מנועי המסוקים הוחלפו במנועי VK-800 V המיוצרים על ידי חברת Klimov OJSC.
ב-28 באוקטובר 2016 "מסוקי רוסיה" מתכננת ייצור 40 מסוקי "ANSAT", כך לדברי הסמנכ"ל אלכסנדר צ'שרבינין. ביוני 2017 הגיע בוולגוגרד מסוק אנסאט הראשון ברוסיה המצויד כמסוק-אמבולנס לפינוי וחילוץ.
במאי 2018, במסגרת תערוכת HeliRussia, קיבלה אנסאט את האישור לשינוי העיקרי להרחבת טווח הטמפרטורה של המנוע. לפיכך, כרגע, מסוק אנסאט מאושר לשימוש בטווח הטמפרטורות בין -45 ל +50 מעלות צלזיוס.
באוגוסט 2019 המסוק הוצג בתערוכת MAKS, הסלון האווירי במוסקבה ובו נחשף עיצוב הפנים כעיצוב בהשראת מותג אאורוס.
ראו גם.
המקבילות הזרות הן מסוק איירבוס הליקופטרס מדגם EC-145 Eurocopter.
Ансат
אן בלנט
אן איזבלה נואל בלנט, הברונית וונטוורת' ה-15 (באנגלית: Anne Isabella Noel Blunt) (22 בספטמבר 1837 – 15 בדצמבר 1917), הידועה לרוב כליידי אן בלנט, הייתה מייסדת-שותפה, יחד עם בעלה המשורר וילפריד בלנט, של חוות ההרבעה "קראבט". השניים נישאו ב-8 ביוני 1869. מסוף שנות ה-70 של המאה התשע עשרה, וילפריד וליידי אן טיילו רבות בחצי האי ערב וברחבי המזרח התיכון, קנו סוסים ערביים מבני שבטים בדואים ומעלי פאשה שריף המצרי. בין הסוסים הגדולים והמשפיעים שלקחו לאנגליה היו אזרק, דג'ניה, מלכת שבא, רודניה וסוסו המפורסם של עלי פאשה שריף מסעוד . עד היום ניתן לזהות בשושלתם של רוב הסוסים הערביים הגזעיים לפחות הורה אחד מקראבט.
חיים ועבודה.
ליידי אן הייתה בתם של ויליאם קינג, הרוזן הראשון של לאבלייס עדה לאבלייס-קינג, מתכנתת המחשבים הראשונה בעולם. סבה וסבתה מצד אימה היו המשורר לורד ביירון ואנאבלה ביירון, הברונית וונטוורת' ה-11. בילדותה, היא נקראה "אנאבלה", על שם סבתה.
ליידי אן דיברה צרפתית, גרמנית, איטלקית, ספרדית וערבית, הייתה כנרת מיומנת ואמנית מחוננת שלמדה רישום אצל ג'ון ראסקין. לכל אורך חייה אהבה מאוד סוסים, והייתה רוכבת מעולה. התעניינותה בסוס הערבי, בשילוב עם התעניינותו של וילפריד בפוליטיקה של המזרח התיכון, הביאה להתעניינותם ההדדית בהצלת הגזע הערבי ולמסעותיהם הרבים.
ליידי אן טיילה רבות במזרח התיכון, והיא ידועה במיוחד כאישה האירופית הראשונה שנסעה במדבר הערבי שהגיעה לעיר חאיל. הספרים שבטי הבדואים של הפרת ועלייה לרגל לנג'ד משויכים אליה והתבססו על היומנים שלה, אך נערכו בהרחבה על ידי בעלה. קולה שלה מופיע בצורה ברורה יותר ביומנים שפורסמו.
בבעלותה היה כינור מתוצרת סטרדיוואריוס, שנודע מאז כ"סטרדיוואריוס של ליידי בלנט", אף על פי שהיא לא הייתה הבעלים המקוריים.
הכינור שופץ היטב בשנת 1864 על ידי ז'אן בפטיסט וויאום, ממנו רכשה את הכלי בהמלצת המורה שלה, לאופולד ג'נסה.
היא החזיקה בכלי במשך 30 שנה, ומכרה אותו בשנת 1895.
נישואיה של ליידי אן לווילפריד בלאנט לא היו מאושרים. הריונותיה הרבים הולידו רק בת אחת שנשארה בחיים, ג'ודית בלנט-ליטון, הברונית וונטוורת' ה-16. ליידי אן מעולם לא חדלה להתאבל על הפלותיה ועל התינוקות שמתו זמן קצר לאחר הלידה. אף על פי שהיה אבא אוהב לג'ודית כשהייתה ילדה, בלנט לא הסתיר שהיה מעדיף בן.
ליידי אן ווילפריד נבדלו זה מזה ביחס לניהול הסוסים שלהם. וילפריד, אף על פי שהיה פחות מוכשר ברכיבה, שלט לרוב בהחלטות הניהוליות. לעיתים פירוש הדבר היה להשאיר סוס יקר ערך מבחינת השושלת במצרים תחת טיפולם של מנהלים בלתי ראויים שהזניחו את הסוסים עד כדי כך שחלקם מתו מחשיפה לתנאי מזג האוויר ומצמא. באנגליה, התאוריה שלו לפיה סוסים ערביים צריכים לחיות ב"תנאים מדבריים", אפילו באקלים קר ולח, גרמה לכך כי לא פעם הסוסים קיבלו מזון לא מספיק ונחשפו במידה מיותרת לתנאי מזג האוויר.
לבלנט היו גם פילגשים רבות, לעיתים קרובות בו זמנית. בשנת 1906, כאשר פילגשו דורותי קרלטון (שאומצה לימים כאחייניתו) עברה לגור בביתם, עזבה אותו ליידי אן, שלא הייתה מסוגלת לסבול את מה שכינתה אורח חיים "אוריינטלי". בני הזוג הסכימו להיפרד באופן רשמי והסוסים חולקו ביניהם. ליידי אן חתמה על שטר חלוקה שנערך על ידי וילפריד. לפי תנאי השטר, ליידי אן שמרה על פארק קראבט ומחצית מהסוסים, ואילו בלאנט לקח את חוות קקסטונס ואת שאר הסוסים. בעקבות הפרידה, ליידי אן בילתה כמה חודשים בכל שנה באחוזתה שייח' עובייד ליד קהיר, מטע משמשים רחב ידיים שרכשו בני הזוג בשנת 1882 והסבו לחוות גידול לסוסים שהיו בבעלותם במצרים. בתה ג'ודית התגוררה באחוזת קראבט עם בעלה וילדיה. לבסוף, לאחר שהשאירה את הסוסים בהנהלתה של ג'ודית, עזבה ליידי אן את אנגליה לצמיתות באוקטובר 1915 ובילתה את שנות חייה שנותרו בשייח' עובייד.
מורשת.
זמן קצר לפני מותה בשנת 1917, ליידי אן ירשה את התואר של וונטוורת' לאחר שאחייניתה, עדה קינג-מילבנקה, הברונית וונטוורת' ה-14 מתה ללא צאצאים. וילפריד, שתמיד היה זקוק לכסף, ניסה מספר פעמים לגרום לליידי אן להעביר אליו את הניהול או את הבעלות על חלקה בקראבט. בשלב מסוים, ניסיונות אלה הביאו לניכור עז בין ג'ודית ואמה, עד כדי כך שליידי אן נישלה את ג'ודית מהירושה. לאחר מותה של ליידי אן בשנת 1917, התואר וונטוורת' עבר לג'ודית, שבאותה עת כבר היו ברשותה כמה סוסים ורכוש משל עצמה, וליידי אן הורישה את חלקה הנותר של קראבט לבנותיה של ג'ודית, ומינתה נאמן שיפקח על העזבון.