פוסטקולוניאליזם הוא מושג ביקורתי מתחומי הסוציולוגיה הביקורתית, הכלכלה ומדע המדינה. מושג זה מתאר, מסביר ומבקר את נושא הקולוניאליזם ומורשתו. דיסציפלינה זו חוקרת את השלכותיו של הקולוניאליזם על חברות ילידיות וקולוניאליסטיות. בהיותו של הנאו קולוניאליזם, במובנים רבים, המשכו של הקולוניאליזם, התפיסה הפוסט קולוניאלית מהווה ביקורת גם עליו. הפוסטקולוניאליזם הוא לעומתי ונגדי לשניהם, ובא לידי ביטוי ברלטיביזם תרבותי, ובבדלנות מדינית. הפוסטקולוניאליזם יוצא נגד ההתיישבות של אזרחי מדינות מפותחות במדינות מתפתחות, וכן נגד מעורבות מכל סוג שהיא בענייניהן המדיניים והתרבותיים.
ארגונים הומניטריים כזרוע נאו קולוניאלית.
נאו קולוניאליזם, היא תופעה שעשויה להתבצע לעיתים בידי ארגונים הומניטאריים. מחקרים שונים בתחום האנתרופולוגיה גורסים כי ארגוני סיוע שונים כאונר"א והצלב האדום עשויים לחזק את התלות של האוכלוסיות להן באו לעזור. למשל, ארגון סיוע לפליטים שדואג לפליטים לאוכל ומגורים, עשוי לגרום להם שלא לרצות לצאת לעבוד (שכן צורכיהם הבסיסיים מולאו). לעיתים, תחת מעטה הסיוע ההומניטארי נכנסים כוחות צבאיים והם עשויים לקדם את בואם של תאגידים בינ"ל, ובכל אופן, ארגונים הומניטריים אלה עשויים להשפיע בצורת רצייה חברתית על אותן אוכלוסיות, ובכך להחדיר להם ערכים, ונורמות שהם חיצוניים לתרבותם.
רבדים שונים של נאו קולוניאליזם.
נאו קולוניאליזם עשוי לפעול באמצעות הניסיון לכפות ערכים ונורמות על חברה ילידית, ולא רק באמצעות שעבוד כלכלי ושלטוני.
התופעה מתרחשת בשני מישורים שונים, הקשורים זה בזה. מצד אחד במישור המבני, כאשר הדפוסים השלטוניים, הכלכליים והמרחביים משתנים ומידמים, לאלו של ההגמון. מן הצד השני, במישור סמוי, גם הדפוסים התרבותיים, החברתיים והקוגניטיביים במסגרת עליה מופעל הכוח משתנים בהתאם לתרבות ההגמונית.
האבסורד של התופעה יכול לבוא לידי ביטוי למשל, במידה ותושביו הילידיים של אגן האמזונאס מבצעים עתירה לבתי-הדין של המדינה כדי למנוע יישוב של שטחיהם באוכלוסייה זרה או כריתת יערות, כדי לשמור על תרבותם הילידית. עותרים אלה כבר הפכו למושאיו של נאו קולוניאליזם, בכך שהתמשו במערכות שלטוניות, בשיח ובמושגים האופייניים להגמוניה האזורית, במקרה זה המדינה.
נאו קולוניאליזם תוך-תרבותי ופריפריאליזציה.
לעיתים נאו קולוניאליזם עשוי לשמש כדי לתאר מצב שבו בתוך חברה הומוגנית או הטרוגנית אחת הקבוצות משתמשת בהגמוניה שלה כדי לנצל או לחַבְרְת בני קבוצה אחרת. כך למשל, לטענת חוקרים מסוימים תפיסת כור ההיתוך שאפיינה את המדינה בעשורים הראשונים לקיומה הייתה למעשה פעולה של נאו קולוניאליזם וכפייה תרבותית שבוצעה על ידי הקבוצות ההגמוניות בחברה הישראלית המתגבשת כנגד העולים החדשים, ממזרח אירופה, אסיה וצפון אפריקה.
יוהאן יעקובי
יוהאן יעקובי (בגרמנית: Johann Jacoby; 1 במאי 1805 קניגסברג - 6 במרץ 1877 שם) היה רופא ופוליטיקאי יהודי פרוסי, פעל למען השגת אמנציפציה ליהודים. היה חבר באספה הלאומית של פרנקפורט.
ביוגרפיה.
אביו של יעקובי היה סוחר בשם גרשון, לאמו קראו לאה יונס.
הוא למד רפואה באוניברסיטת קניגסברג. הוא החל את התמחותו הרפואית ב-1830 בעיר הולדתו, במהרה הוא החל להתעניין בפעילות פוליטית ונעשה יותר ויותר מעורב בהגנה על הנרדפים.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
פעילות פוליטית.
יעקובי נמנה עם התומכים ברעיון הפרדה בין דת למדינה.
ב-1848 באירופה פורץ גל התקוממויות שנודעו בשם כולל "אביב העמים". המהומות התחילו בפברואר אותה שנה בצרפת, שם הודח המלך לואי פיליפ. בגרמניה שתי השאיפות העיקריות היו לאחד את גרמניה ולדרוש חוקה שהובטחה על ידי מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי עוד בימי כיבושי נפוליון.
בעקבות "אביב העמים" ב-1 באפריל 1848 התכנס "קדם-פרלמנט", בין הנציגים שישבו שם היו 5 יהודים, בין אותם היהודים היה גם יוהאן יעקובי. "קדם-פרלמנט" קיים ישיבות מ-1 באפריל עד 4 באפריל 1848.
במאי 1848 בפרנקפורט על נהר מיין בכנסיית סנט פאול מתכנסת האספה הגרמנית הראשונה, שם היו 7 יהודים גרמנים ו-2 אוסטרים, היהודים הבולטים ביותר בחבורה הזאת היו גבריאל ריסר ויוהאן יעקובי. עמוס אילון טוען כי בין היהודים האלו גבריאל ריסר היה הנחרץ ויעקובי המבריק.
השקפותיו של יעקובי היו רדיקליות יותר מאלו של ריסר. יעקובי נהיה חבר פרלמנט של פרנקפורט החל מאפריל 1849 לפני כן היה חבר באספה הלאומית הפרוסית בברלין. הוא השתתף במשלחת שניסתה לשכנע את המלך פרידריך וילהלם הרביעי לתמוך באינטרסים של האספה בפרנקפורט.
בשנות השישים היה חבר הפרלמנט הפרוסי כנציגה של המפלגה הפרוגרסיבית. לאחר כינונו של הרייך השני הוא נבחר לפרלמנט כנציג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
הערכה מקוונת
הערכה מקוונת היא שימוש בטכנולוגיית מידע עבור כל פעילות הקשורה להערכה, כלומר, היא התהליך המשמש למדידת היבטים מסוימים של מידע בהתאם למטרת ההערכה, אשר מועברת באמצעות מחשב המחובר לרשת. רוב ההערכה היא איזה סוג של מבחן חינוכי, אבל הערכה מקוונת יכול להשתמש בה לא רק כדי להעריך את היכולת הקוגניטיבית והמעשית, אלא גם סוגי הפרעות למשל: הפרעות חרדה חברתית.
סוגים שונים של הערכות מקוונות מכילים אלמנטים של אחד או יותר מהמרכיבים הבאים, בהתאם למטרת ההערכה: הערכה מעצבת, הערכה מסכמת, הערכת אבחון. משוב מיידי ומפורט, כמו גם גמישות של מיקום וזמן, הם רק שניים מיתרונות הרבים הקשורים להערכות מקוונות. יש משאבי מערכת זמינים רבים המספקים הערכות מקוונות, כמה ללא תשלום ואחרים שגובים עמלות או דורשים החברות.
מטרת ההערכה.
הערכה היא מונח כללי הכולל מגוון רחב של שיטות ודרכים לקבלת מידע על אודות הלמידה של התלמיד ואת השיפוט הערכי לגבי התקדמותו בלימודים. הערכה היא תהליך חשוב לקביעת הישגי התלמידים, ולקבוע את הידע שנרכש על ידם.
מרכיבי ההערכה המקוונת.
להערכה מקוונת יש שני מרכיבים:
מנוע ההערכה כולל החומרה והתוכנה הנדרשת כדי ליצור ולספק מבחן. רוב מנועי ההערכה עובדת על חומרה סטנדרטית. התוכנה אינה כוללת את השאלות עצמן, אלה ניתנים על ידי בנק השאלות. לאחר שנוצר, המנוע משתמש בבנק השאלות כדי לייצר מבחן. המבחן המסורתי דרך הנייר והעיפרון דומה, אבל הוא מושך מהבנק פעם אחת בלבד, כאשר הוא נשלח להוצאה לאור. היצירה של בנק השאלות היא יותר יקרה וצריכה זמן יותר מההתקנה והתצורה של מנוע ההערכה. זאת בשל העובדה שניתן לקנות מנועי הערכה
מידית, לעומת צריך לפתח בנק שאלות עבור כל יישום ספציפי. מערכת ההערכה מקוונת שנועדה להתמקד בצורות מתוחכמות יותר של ידע דורשת סוג כלשהו של פעילות אינטראקטיבית, ומערכת לזימון התלמידים לחשוב בהיגיון או לפתור את הבעיות שקשורות לפעילות.
מאפייני ההערכה המקוונת.
השימוש בהערכה מקוונת גדל בצורה מדהימה, והוא שונה לגמרי מהערכה מסורתית ביתרונות רבות:
שימושים וסוגים של הערכות מקוונות.
לפני למידת מושג או נושא חדש, תלמיד יכול להשלים מבחן מקדים באינטרנט כדי לקבוע את רמת הידע שלהם. צורה זו של הערכה מסייעת לקבוע נקודת התחלה, כך אחרי ההערכה המסכמת, ראיות כמותיות מסופקת מראה שהלמידה התרחשה. ישנם כמה סוגי הערכה:
רומה (עיר)
רוּמָה (בסרבית: Рума) היא עיר ורשות מקומית בסרביה, השוכנת במחוז סרם אשר בפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה.
תיעוד בכתובים לכפר בשם רומה קיים ממחצית המאה ה-16 עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. מראשית המאה ה-17 נשלט היישוב על ידי ממלכת הבסבורג שהייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. ב-1746 הוחל בהקמתה של העיר המודרנית בסמוך לכפר והיא נשאה את השם רומה. מרבית התושבים היו ממוצא סרבי ומקצתם היו גרמנים, הונגרים וקרואטים. בהמשך, נכללה רומה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה בשטחי ממלכת יוגוסלביה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה כשליש מאוכלוסיית רומה הייתה ממוצא גרמני ורבים מקרבה הצטרפו לפולקסדויטשה. באפריל נכבשה רומה על ידי הוורמאכט ואנשי הפולקסדויטשה ניהלו את השלטון המקומי במשך מספר חודשים, עד להתבססות מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. במהלך 1942 החלו באזור תקיפות של כוחות צבא השחרור העממי של יוגוסלביה. ב-1944, עם התקדמותו המהירה של הצבא האדום פינה הוורמאכט את מרבית התושבים ממוצא גרמני לאוסייק. מיעוטם נותר באזור והם נכלאו או הוצאו להורג בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו עם שחרורה של רומה בשלהי אוקטובר. לאחר המלחמה נכללה רומה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ולאחר התפרקותה בשטחי סרביה.
הקהילה היהודית.