גידול הכותנה (במיוחד הקטיף) היה עתיר עבודה והגדיל את הביקוש לעבדים ואת מחירם. בתקופה זו גדל מספר העבדים פי שישה, גדלה החשיבות של העבדות לכלכלת מדינות הדרום וגברה ההתנגדות שם לביטולה. בשנת 1–1860 פרשו מדינות הדרום מארצות הברית משום שחששו מביטול העבדות ודרשו את התרת העבדות בטריטוריות החדשות שנכבשו ממקסיקו (ואולי גם משום שהתנגדו לייקור מוצרי יבוא עקב מכסי מגן לטובת תוצרת התעשייה הצפונית). אחת מכל שש משרות בבריטניה ומשרות רבות במדינות אחרות במערב אירופה היו תלויות בכותנה. דעת הקהל במדינות הדרום הייתה משוכנעת שמדינות אירופה יתערבו לטובתן כדי להבטיח את הספקת סיבי הכותנה וכדי למנוע משבר כלכלי (נאום הסנטור המונד בסנט 1858: "...כותנה היא מלך...איש לא יעז להילחם בכותנה"). פרישת מדינות הדרום גרמה לפרוץ מלחמת האזרחים בארצות הברית (1861-65).
מימוש יצור רובים מחלקים חילופיים.
בשנת 1798 זכה ויטני בחוזה ממשלתי לייצור והספקת 10,000 רובים תוך שנתיים, הגם שלא עסק בכך קודם לכן. עד אז יוצר כל רובה על ידי בעל מלאכה מומחה שייצר והתאים חלקים (למשל הדק) לכל רובה בנפרד. חלקים של רובה אחד לא התאימו כמובן לרובה שיוצר על ידי בעל מלאכה אחר ואפילו לא לרובה אחר שיוצר על ידי אותו בעל מלאכה. כתוצאה, גם נַשָּקִים בצבא נאלצו לעבד ולהתאים חלקים לרובים שהתקלקלו.
ויטני הציע לייצר את הרובים מחלקים סטנדרטיים חליפיים. שאיפה זו לא הייתה חדשה אך טרם מומשה. כדי ליישם אותה חישב ויטני דיוקי ייצור דרושים והמציא מכונות ומתקני ייצור ומדידי אַפיצוּת. הוא חילק את תהליך הייצור למשימות פשוטות שכל אחת מהן בוצעה בתחנת עבודה נפרדת וביחד היוו התחנות קו ייצור שלם. המשימות הפשוטות צמצמו מאוד את המומחיות הנדרשת מעובדי יצור ואת תקופת ההכשרה שלהם. בתמיכת הנשיא ג'פרסון ושר הצבא (בוגר ייל) הסכים הממשל לדחיית האספקות. הרובים סופקו בפיגור רב רק לאחר 10 שנים. ויטני פרסם והפיץ את שיטת ייצור החלקים החליפיים למוצרים מורכבים, כמו מרכבות ומנועי קיטור, בקו ייצור.
במאמר שפִרסם בעיתון ענה ויטני להאשמות שמחיר ייצור רובים במפעלים פרטיים יקר מיצור במפעלים ממשלתיים. במאמרו הוא הסביר שחישוב העלות האמיתית צריך לקחת בחשבון עלויות פחת וריבית הנובעות מהשקעות בהקמת המפעל וקו היצור ורכש מכונות. מפעלים ממשלתיים התעלמו מעלויות אלו. משום כך נחשב ויטני לחלוץ תורת התמחיר.
ההשפעה של ייצור חלקים חילופיים בקו ייצור.
ייצור מוצרים מורכבים מחלקים סטנדרטיים חילופיים כונתה בעולם במאה ה-19 "שיטת הייצור האמריקאית". היא תרמה תרומה חשובה למהפכה התעשייתית ולהתפתחות התעשייה במדינות הצפון בארצות הברית. ערב מלחמת האזרחים ייצרו מדינות הצפון 80% מהיצור התעשייתי בארצות הברית (ועוד 10% יוצרו במדינות הגבול הדרומיות שלא פרשו). היתרון התעשייתי המכריע היה גורם חיוני לניצחון מדינות הצפון במלחמת האזרחים. ניצחון זה שמר על שלמות ארצות הברית וביטל בה את העבדות.
סינסינטי רדס
סינסינטי רדס (באנגלית: Cincinnati Reds) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סינסינטי, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה ב-1882 והיא אחת מחמש הקבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית שהתחרתה בנשיונל ליג. בשנים הראשונות נקראה הקבוצה סינסינטי רד סטוקינג, על שם קבוצה קודמת שפעלה בעיר שהייתה קבוצת הבייסבול המקצוענית הראשונה בהיסטוריה. ב-1889 עזבה הקבוצה את ההתאחדות האמריקאית והצטרפה לנשיונל ליג, תוך כדי שינוי שמה לסינסינטי רדס.
הקבוצה זכתה בוורלד סיריס לראשונה בתולדותיה ב-1919, על זכייה זו העיב הגילוי שנה מאוחר יותר כי שחקני יריבתה בגמר השיקגו וייט סוקס, היו מעורבים בפרשת שוחד ומכרו את הסדרה.
עונות השיא של הקבוצה היו בשנות ה-70, הצלחת הקבוצה בשנים אלו העניקו לה את הכינוי "המכונה האדומה הגדולה", הקבוצה זכתה במהלך עשור זה שש פעמים באליפות הבית, העפילה ארבע פעמים לוורלד סיריס, וזכתה בשני תארים ב-1975 וב-1976. הרכב הקבוצה בשנים אלו כלל בין השאר את ג'וני בנץ', טוני פרז, ג'ו מורגן שלימים נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול וכן את פיט רוז וקן גריפי סניור.
לינוס טורוולדס
אלי וויטני
פיטסבורג פיירטס
פיטסבורג פיירטס (באנגלית: Pittsburgh Pirates) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר פיטסבורג, פנסילבניה. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה ב-1882 והייתה אחת ממייסדות ההתאחדות האמריקאית, ליגת בייסבול שפעלה בארצות הברית עד 1891. ב-1891 הצטרפה הקבוצה לנשיונל ליג, תחת הכינוי אותו נושאת עד היום, הפיירטס (הפיראטים). בין השנים 1901 ל-1903 שלטה הקבוצה בליגה, וב-1903 השתתפה בוורלד סיריס הראשון בעידן המודרני של הבייסבול, סדרה בה הפסידה 3–5 לבוסטון אמריקנס.
ב-1909 זכתה לראשונה בתולדותיה בוורלד סיריס לאחר ניצחון על דטרויט טייגרס 3-4. בשנות ה-20 העפילה פעמיים נוספות לגמר: ב-1925 בו זכתה באליפות לאחר ניצחון על וושינגטון נשיונלס וב-1927 בו הביסה אותה אלופת האמריקן ליג הניו יורק יאנקיז 4-0. מאז העפילה הקבוצה שלוש פעמים נוספות לוורלד סיריס, ב-1960, 1971 ו-1979 ובכולן זכתה באליפות.
בתחילת שנות ה-90 הגיעו הפיירטס שלוש פעמים רצופות לגמר הנשיונל ליג, אך נכשלו בניסיונות להעפיל לוורלד סיריס. לאחר הכישלון בעונת 1992, החל תהליך של בנייה מחדש בקבוצה, ויתור על שחקנים-כוכבים בעלי שכר גבוה, לטובת שחקנים צעירים, מהלך זה נחל כישלון מבחינה תחרותית, שכן מאז לא הצליחה הקבוצה להשיג ולו עונה אחת בעלת מאזן ניצחונות חיובי. אחת הסיבות לכך היא התמודדות הקבוצה בליגה בה אין תקרת שכר, כשהיא סובלת מהיותה ממוקמת בשוק קטן יחסית. על פי דירוג מגזין פורבס שווי הקבוצה הוא בין הנמוכים ביותר ב-MLB, פחות מ-300 מיליון דולר נכון לשנת 2007
אצטדיון.
מאז שנת 2001 משחקים הפיירטס באצטדיון PNC פארק שבנייתו החלה שנתיים קודם לכן. מימון האצטדיון היה ברובו מכספי משלמי המיסים של העיר פיטסבורג, ועלותו הסתכמה בכ-216 מיליון דולר, בפיירטס התחייבו כלפי העיר להישאר בה עד לפחות שנת 2031. האצטדיון נבנה במודל אצטדיוני הבייסבול הקלאסיים, כגון פנוויי פארק בבוסטון וריגלי פילד בשיקגו. הוא מכיל 38,496 מקומות, ונחשב לאחד ממגרשי הבייסבול הטובים ביותר בארצות הברית.
אמרוץ
אימרוץ
ישראל באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968)
משלחת ישראל לאולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) כללה כ-54 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. האולימפיאדה נערכה במרכז הספורט לנכים ברמת גן ועל כן הייתה בתחרויות נוכחות ישראלית גבוהה, הן בקהל והן בקרב הספורטאים המשתתפים.
בטקס הפתיחה של האולימפיאדה נעלה המשלחת הישראלית את מצעד המשלחות ובראשה צעד יוסף לוטנברג. לאחר מכן נישאה השבועה האולימפית על ידי קפטן הנבחרת הישראלית, צבי בן-צבי.
אפר (פירושונים)
ישראל באולימפיאדת מינכן (1972)
משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן (1972) כללה 15 ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט. השתתפותה של המשלחת נקטעה בעקבות טבח מינכן, שבו נרצחו 11 חברי המשלחת, מהם 5 ספורטאים.
נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הקלע הנרי הרשקוביץ.
חברי המשלחת.
שיט.
תחרויות השיט נערכו בקיל שבצפון גרמניה.
קרום הבתולין
ישראל באולימפיאדת מונטריאול (1972)
מדיסון סקוואר גארדן
ברוקלין דודג'רז
Recovering the Satellites
Recovering the Satellites הוא אלבום האולפן השני של Counting Crows, שיצא בשנת 1996, שלוש שנים לאחר צאתו של אלבום הבכורה של הלהקה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של מגזין בילבורד, וזכה להצלחה מסחרית במדינות רבות.
אלבום זה עוסק במרבית מהנושאים בהם עוסק אלבומם הקודם של הקרואוז, August and Everything After, אך חלק ניכר מהשירים נכתב בהשפעת ההצלחה הפתאומית לה זכתה הלהקה וההתמודדות איתה.
רקע.
זמן קצר לאחר צאתו של אלבום הבכורה של הלהקה, ובעיקר בעקבות הלהיט מתוכו, Mr. Jones, הפכו חברי הלהקה לכוכבים בן לילה. דן ויקרי הצטרף כגיטריסט נוסף, והלהקה יצאה למסע הופעות שנמשך קרוב לשנתיים, במהלכו התחלף המתופף סטיב באומן בבן מייז. בזמן שהותם בפריז, שמעו חברי הלהקה על מותו של קורט קוביין. אירוע זה השפיע רבות על דוריץ, שהרגיש, שבדומה לקוביין, גם חייו יוצאים משליטה ויש לו לעיתים רצון לעצור את התהליך בו הוא נמצא. תחושות אלה היו השראה לשיר Catapult, שיכלל מאוחר יותר באלבום. בתום סיבוב ההופעות התכנסה הלהקה, בדומה לאלבום הקודם, באחוזה בהוליווד והחלה בהקלטות עם המפיק גיל נורטון. ההקלטות נמשכו מספר חודשים, שאותם תיאר דוריץ כמתישות אך קלילות, מהירות וטבעיות. רבים משירי האלבום, אותם כתב דוריץ, עוסקים בתהילה הפתאומית לה זכה ובאובדן הפרטיות. השירים הסוגרים את האלבום עוסקים באותם הנושאים, אך מנקודת מבט של תהליך ההתמודדות, אותו דוריץ הגדיר כקתרזיס.
שירי האלבום.
כל השירים נכתבו על ידי אדם דוריץ, אלא אם נכתב אחרת.
ישראל באולימפיאדת הנכים טוקיו (1964)
משלחת ישראל באולימפיאדת הנכים טוקיו (1964) כללה 20 ספורטאים שהתחרו ב-5 ענפי ספורט.
המשלחת הורכבה מעשרה ספורטאים נכי צה"ל ועשרה ספורטאים נכים חברי מרכז הספורט לנכים של איל"ן. ספורטאים מצטיינים אחרים נופו על ידי ועדה מקצועית בשל התנהגות לא ראויה. בראש המשלחת עמד אריה פינק, מנהל שירותי שיקום והנצחה במשרד הביטחון, וסגנו היה גרשון הוברמן, מנהל מרכז הספורט לנכים. אל המשלחת התלוו מאמני הכדורסל שמעון שלח ויעקב הנדלסמן, מאמנת האתלטיקה עדנה מדליה, מאמנת השחייה מרגלית זוננפלד ושתי אחיות רפואיות.