אבל פלאשה לא רצה שום קשר עם הבנק בסרפטיסטראט, אף על פי שאף פעם לא אמר זאת במפורש לממונים עליו. הוא לא רצה ולא היה יכול לקחת אחריות על הבנק המזויף הזה, הוא רצה להשאיר את שני הבנקים הללו, זה של סרפטיסטראט וזה שבניווה ספיחלסטראט נפרדים זה מזה. זו לפחות הייתה טענתו אחרי מלחמת העולם השנייה. חלק מהעדים שהיו שם אשרו את טענתו וחלקם שללו אותה. גישתו עוררה התנגדות אצל פישבוק שרצה להציג את ליפמן, רוזנטל ושות' כבנק אחד.
אף על פי שפלאשה טען ורצה להראות כאילו שהוא היה מנהל בנק טוב ואחראי שרצה לדאוג לבנק בספיחלסטראט, הקשר בין שני הבנקים היו יותר חזק ממה שהוא רצה להודות. פלאשה ברח אחרי יום השלישי המשוגע - 5 בספטמבר 1944, שבו התפרסמו ידיעות כאילו בנות הברית החלו לשחרר את הולנד - לגרמניה. ב-1949 נשפט ונגזרו עליו חמש שנות מאסר.
מספר העובדים אצל ליפמן, רוזנטל ושות' בסרפטיסטראט נותן מושג מה על היקף הגזל והשוד שנעשו. בזמן "צו לירו הראשון" היו לבנק 268 עובדים, מהם 160 בחלק הבנקאי. הצוות הוכפל ב-1942 ל-510 וירד ב-1943 ל-299 אנשים. הגרעין היסודי של הסגל הגיע מהבנק האמיתי בניווה ספיחלסטראט. בסוף 1941 נקראו העובדים האלה על ידי המנהל פולד שהודיע להם שחלקם עוברים לעבוד בבנק שבסרפטיסטראט, פולד לא ידע אז לתת להם הסברים כיוון שגם הוא טרם ידע משהו. מה שכן היה ברור שכל ענייני הבנק ינוהלו בסרפטיסטראט. פולד יעץ לאנשי הצוות לציית לצו הזה היות שהבנק בניווה ספיחלסטראט כבר היה תחת מרות גרמנית ולכן העתיד לא נראה בטוח. והצוות שיעבור לסרפטיסטראט יהיה על כל פנים בטוח בפרנסתו. ב-1 באוגוסט 1941 עברו 27 עובדים לבנק בסרפאטיסטראט.
קורט מוליש.
קורט ויקטור קרל מוליש, מונה על ידי הנאצים למנהל כוח האדם בבנק, ושיתף פעולה אתם. בשנת 1936 התגרש מאשתו היהודיה אליס שוורץ ועל ידי עבודתו בבנק ב'לירו' יכול היה להציל אותה ואת בנם הארי מוליש. ההורים והסבים של אליס נעלמו במחנות הריכוז. קורט מוליש נשפט לאחר המלחמה על שיתוף פעולה וישב במאסר בית במלון לויד.
ואסילי פטרנקו
יורו טראק סימולטור 2
אמריקן טראק סימלטור
מתגעגעת
מתגעגעת הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-26 במרץ 2019 כסינגל השני מתוך אלבומו החמישי של גושן, באתי לחלום, על ידי חברות התקליטים יוניסל וטדי הפקות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי ג'וני גולדשטיין. השיר הוא בסגנון פופ רוק.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-3 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלה נתן גושן לערוץ היוטיוב שלו ב-26 במרץ 2019.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-17 מיליון.
The King's Man
כרזות פוליטיות בישראל
כרזה היא סוג של אמנות שימושית, שגויסה לצרכים חברתיים-יומיומיים בהם תעמולה, פרסום, ביקורת וקישוט. הכרזה הפוליטית מעוצבת בסגנונות שונים, צבעים וצורות. מטרת הכרזה היא לשקף את העמדה או השקפת העולם שאותה רצה להציג המעצב בדרך מעניינת ומשכנעת. והיא יכולה לשקף תנועות או מגמות פוליטיות, ביקורת חברתית או אידאולוגית.
כרזות אלו מסייעות לחנך, ליידע או להעביר מידע רלוונטי למסע פוליטי מסוים בשפה נשכנית, בועטת ובעלת אמירה חזקה.
מאפייני הכרזות.
לכרזה מספר מאפיינים בולטים אשר מייחדים אותה משאר התמונות, והופכים אותה לתמונה המשרתת צרכים מסוימים והם: סמלים, צורות וצבעים.
צורות-לרוב יעשה שימוש בצורות היסוד: מלבן, עיגול, משולש וריבוע. צורות הנדסיות אלו מאפשרות את הבלטת האותיות והתמונה המתלווה לכרזה.
היסטוריה.
מעצבי הכרזות הפוליטיות בישראל הושפעו רבות בתחילת דרכם מעיצוב הכרזות של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ובמרביתן נעשה שימוש רב בצבע האדום, בפטיש ומגל או באזכורים שלהם, וכן בסמלי החיטה והשעורה. אלו נועדו להשפיע על הבוחרים בקמפיינים פוליטיים, ולאחד את הפועלים הרבים לשורות המפלגות ובפרט למפלגת פועלי ארץ ישראל (מפא"י).
וכך, בשנים שלפני שידורי הטלוויזיה ואף הרדיו, כרזות פוליטיות שהתנוססו ברחבי הארץ מילאו תפקיד בעיצוב דעת הקהל ובגיוסו להצבעה בקלפי.
שנות ה-70.
בשנים אלו החלו מעצבים רבים לעצב כרזות פוליטיות ולפתח מאפיינים עיצוביים ייחודיים לישראל. לתופעות פוליטיות משמעותיות עוצבו כרזות התומכות ומקדמות אותן במטרה להשפיע על השיח בישראל. דוגמה בולטת לכך היא מחאת הפנתרים השחורים. בכרזה שעוצבה מתוך תמונת המחאה נעשה שימוש בצבעי שחור ולבן ובכיתוב בולט. בין המעצבים הבולטים של עשורים אלו ניתן למנות את דוד טרטקובר ויוסי למל אשר עיצבו מאות כרזות ותרמו רבות לפיתוח סגנון העיצוב הישראלי. כרזה בולטת שעוצבה בשנים אלו נקראת "קנטטה לפאשלה" ועוסקת במהפך בחירות 1977. וכרזה הנקראת "חופש ליהודי מדינות ערב", כרזה מטעם מועצת תנועות הנוער בישראל שעוצבה גם היא בשנים אלו.
שנות ה-80 וה-90.
בין הכרזות הבולטות של תחילת שנות ה-80 ניתן למנות את הכרזה שעיצב דוד טרטקובר עבור תנועת שלום עכשיו. המייצגת את הרצון לשלום של מדינת ישראל עם שכנותיה בעקבות הסכם השלום עם מצרים. כרזה זו משלבת בין "אות קורן" לגופן "חיים". ערבוב הגופנים הוא שבירת הערך הנלמד בבתי הספר לעיצוב, שכן הוא משלב גופן יהודי-מסורתי בצבע שחור, עם גופן צעיר, חילוני ואדום המסמל דרישה למחאה ובשל כך קורא לשינוי. כרזה זו היא הפעם הראשונה שבשפה העברית השתרש סמל היברידי, השואף להעביר מסר עוצמתי בעזרת אמירה טיפוגרפית מרובדת בעלת ניגודיות מחד והרמוניה מאידך.
שנות ה-2000 והלאה.
החל משנות ה-2000 החלו מעצבים רבים לעסוק בעיצוב כרזות פוליטיות, מתוך הבנה שלכרזות אלו השפעה רבה על עיצוב דעת הקהל, ובמיוחד בפרסומן ברשתות החברתיות שפותחו בשנים אלו והפכו למקור פרסום משמעותי. בין מעצבות הכרזות בשנים אלו ניתן למנות את המעצבת דנה אריאלי שאיגדה לכדי ספר יצירות וכרזות של אמנים רבים. הספר נקרא "פחד מוות", והוא עוסק בפחד שזורע הטרור המודרני. בספר, המשובץ בדימויים חזותיים, מוצגת התביעה לעורר את חשבון הנפש המאוימת לנוכח הטרור.
כמו כן ניתן למנות ספר נוסף של אריאלי, הנקרא "יוצרים בעומס יתר" ועוסק בתגובותיהם של עשרים ותשעה יוצרים ישראליים מובילים על אירוע טראומתי זה.
מעצב בולט נוסף של שנים אלו הוא להב הלוי, אשר עוסק רבות בנושאים פוליטיים, ומתוך כרזותיו ניתן לראות אמירות רבות על המצב הפוליטי בישראל. הלוי עיצב כרזות בהשפעת יאיר לפיד, בנימין נתניהו ומירי רגב המתכתב עם תפיסותיה של מפלגת מפא"י.
כרזות משמעותיות שעוצבו בשנים אלו עוסקת בציון עשרים שנה לרצח רבין ומחוות לכרזות שעוצבו אחרי הרצח. כרזות אלו, שעוצבו בשנים האחרונות, מתייחסות לשכחה של הרצח בשנים אלו.
המחאה החברתית והפוליטית הגדולה שהתקיימה בשנת 2015 נתמכה בכרזות פוליטיות והבולטת שבהן, אשר יצרה גל תמיכה גדול ברשתות החברתיות, והוציאה אלפים לרחובות הייתה הכרזה של "צדק חברתי".
ברונו פרננדש
ברונו מיגל בורז'ש פרננדש (בפורטוגזית: Bruno Miguel Borges Fernandes; נולד ב-8 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק כקשר במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת פורטוגל בכדורגל.
מועדונים.
פרננדש הצטרף לקבוצת הנוער של נובארה ב-27 באוגוסט 2012. אחרי שבועות ספורים הוא עלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה בסרייה ב'. פרננדש שיחק ביותר מחצי ממשחקי הליגה ועזר לקבוצה לסיים במקום החמישי שמוביל לפלייאוף עלייה לסרייה א'.
בקיץ 2013 הצטרף לאודינזה מהסרייה א' בהסכם שבו החוזה של פרננדש שייך גם לנובארה וגם לאודינזה, אבל פרננדש רשאי לשחק רק באודינזה. פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-3 בנובמבר בהפסד בית 3–0 לאינטר מילאנו. פרננדש הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-7 בדצמבר 2013 בתיקו 3–3 נגד נאפולי. פרננדש כבש גם במשחק השני ביניהן בתיקו 1–1.
ב-16 באוגוסט 2016 עבר פרננדש בהשאלה לסמפדוריה, עם סעיף לרכישתו בתום העונה. את הופעת הבכורה ערך 12 ימים לאחר המעבר, כאשר שיחק שש דקות בניצחון בית 2–1 על אטאלנטה. פרננדש כבש את שער הבכורה בסמפדוריה ב-26 בספטמבר, בהפסד 2–1 לקליארי.
לאחר ארבע שנים בסרייה א' בהן כבש 15 שערים ב-119 הופעות פרננדש עזב את איטליה. פרננדש חתם בספורטינג ליסבון תמורת שמונה וחצי מיליון אירו לחמש שנים, כשסעיף השחרור שלו עומד על 100 מיליון אירו. פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הראשון של הליגה הפורטוגלית בניצחון 2–0 נגד דפורטיבו אבס כאשר שיחק 61 דקות. בהופעתו השלישית במועדון כבש צמד נגד ויטוריה דה גימארייש. בליגה האירופית פרננדש הגיע עם ספורטינג עד רבע הגמר שם הפסידו לזוכה אתלטיקו מדריד. את עונת 2017/2018 סיים פרננדש עם 16 שערים ו-20 בישולים בכל המסגרות. את עונת 2018/2019 סיים פרננדש עם 32 שערים ו-18 בישולים בכל המסגרות.
ב-29 בינואר 2020 חתם פרננדש במנצ'סטר יונייטד עבור 55 מיליון יורו.