במקרה שלפנינו העדים הם המערערים על כשרות השטר ולא החותם. באים העדים ואומרים כי אומנם השטר כשר, אך טרם חתימתו נמסרה מודעה מצד החייב שהוא חתם באונס, ותחת לחץ, ולכן אין לשטר תוקף. במקרה כזה נחלקו חכמי הגמרא: לשיטת רב נחמן לא יהיו דברי העדים נאמנים, מכיוון שבהצהרתם כי "מודעה היו דברינו" נעקרת עדותם לחלוטין. לשיטת רב אשי כן יהיו העדים נאמנים לסייג את עדותם ולומר "מודעה היו דברינו", מכיוון שאמירת זאת, אינה סותרת את האמור בשטר. שכן אפילו שטר שאין בו כל רמז לכך שהיה באונס, ייתכן שנמסרה בגינו מודעה, וכשבא לפני בית הדין שטר רגיל, אין בית הדין יכולים לדעת עובדה זאת, וכאשר העדים באים ואומרים שנמסרה מודעה, אין בכך עקירת העדות.
מודעה רבה לאורייתא.
על מעמד הר סיני, מספרת לנו התורה כך: .
הגמרא מתקשה בהסבר הסיטואציה המתוארת במילים "וַיִּתְיַצְּבוּ, בְּתַחְתִּית הָהָר". כיצד ייתכן שבני ישראל התייצבו מתחת להר?
מסביר רב אבדימי בר חמא: . שואל על כך רבי אחא בר יעקב: ? כלומר: האם ישראל יכולים לחזור בהם מהתחייבותם לקבל את התורה? שכן הרי הם נאנסו על ידי הקב"ה לקבל אותה, ואם אין הם מקיימים את המצוות, ממילא הם צריכים להיות פטורים מעונש, שהרי זהו דין מודעה גדול. משיבה על כך הגמרא: .
מטבע לשון.
בימינו קיבל הביטוי "מודעה רבה לאורייתא", משמעות נוספת. כאשר מתפרסמת מודעה (בדרך כלל על לוחות המודעות), באשר להרצאה תורנית, אשר תימסר על ידי רב ידוע, עם כל פרטי ההרצאה. נוהגים לשים ככותרת למודעה את הביטוי "מודעה רבה לאורייתא".
יחסי לסוטו–קנדה
יחסי לסוטו–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת לסוטו לבין קנדה.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת לסוטו לבין קנדה כוננו ב-1966 מיד לאחר עצמאותה של לסוטו. קנדה הפקידה את היחסים על נציבותה הגבוהה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה. מן הצד השני, לסוטו הפקידה את היחסים על שגרירות שפתחה באוטווה בירת קנדה.
בשנת 2017 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על 10 מיליון דולר אמריקאי מהם 9.7 מיליון ייבוא מלסוטו ו-302,000 דולר ייצוא ללסוטו. קנדה מחלקת לאזרחי לסוטו מלגות אקדמאיות מיוחדות בתוכנית היהלום של המלכה אליזבת השנייה למנהיגים האפריקאים של המחר.
Cherished
Cherished (בעברית: מקושרת) הוא אלבום האולפן ה-14 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור בספטמבר 1977, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Pirate" ו-"War Paint and Soft Feathers".
האלבום נכשל במכירות ובביקורות ולא הצליח להתברג במצעדים בכך הוא חלק מרצף כישלונות מסחריים של שר בשנות ה-70 ושנות ה-80. AllMusic העניקו לו שני כוכבי זהב.
Two the Hard Way
Two the Hard Way (בעברית: שניים בדרך הקשה) הוא אלבום האולפן היחיד המשותף של זמרת הפופ האמריקנית, שר ובעלה דאז גרג אולמן, סולן להקת האחים אולמן. האלבום שוחרר תחת שם הבמה של הצמד ״Allman and Woman״ (אולמן ואישה). האלבום יצא לאור בנובמבר 1977, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר.
רקע.
לאחר שהוציאה שלושה אלבומי דיסקו-פופ שלא צלחו ביקורות או מצעדים, ניסתה שר את מזלה בסוגת הרוק באלבום הזה, אך האלבום נכשל ולא הצליח להתברג במצעדים. האלבום הוא תוצר של שילוב שני סגנונות מוזקליים שהביא כל אמן מצידו- אולמן עם רוק דרומי ושר דיסקו פופ. הסגנון המוזיקלי של אולמן נוכח בעיקר ביצירה.
מגזין הרולינג סטון פרסם ב-1979 את הביקורת: ״קשה לדמיין שילוב מתאים פחות... זו היא תחתית החבית לאחת נפילה ארוכה עבור אולמן, ועוד מאותו הדבר מאשתו שר״. עוד הוסיפו דירוג כושל ואת התיאור ״חסר תכלית״. AllMusic העניקו לו כוכב זהב אחד בלבד. האלבום היה לכישלון קופתי וכבר ב-1983 יצא מייצור ושיווק. הוא מעולם לא שוחרר לשירותי סטרימינג ולא הופץ בגרסת CD. לטענת בילבורד, שר היא הבעלים הבלעדיים לזכויות על הקלטות המאסטר של האלבום, וחברת ההקלטות לא יכולה להמשיך להפיצו בלי אישורה. עבור שר האלבום הוא חלק מרצף כישלונות מסחריים בשנות ה-70 ושנות ה-80.
את האלבום לווה בסיבוב הופעות קצר של 21 הופעות בארצות הברית בלבד.
סיבוב הופעות.
כדי לקדם את האלבום, יצאו שר ואולמן ב-8 ביולי 1977, לסיבוב ההופעות המשותף היחיד שלהם, "Two the Hard Way Tour", שהסתיים ב-4 בדצמבר 1977.
מרכז התמיכה של מוזיאון הסמית'סוניאן
מרכז התמיכה של מוזיאון הסמית'סוניאן (באנגלית: Smithsonian Museum Support Center, בראשי תיבות: MSC) הוא מתקן לאחסון ושימור של מכון סמית'סוניאן היושב בסוויטלנד שבמרילנד, כשני קילומטר מזרחית לוושינגטון הבירה.
במרכז התמיכה יותר מ-54 מיליון פריטים המהווים כ-40% מכלל הפריטים של אוספי הסמית'סוניאן שאינם מוצגים לקהל הרחב. שאר הפריטים שלא מוצגים מאוחסנים במוזיאונים עצמם או במתקני אחסון אחרים. האוספים שוכנים בחמישה אגפים ממוספרים, המכונים "פודים" (Pods), כל אחד בערך בגודל מגרש פוטבול בן 3 קומות. הפודים כוללים שטחי אחסון של מעל 55,000 מטר רבוע. מגוון הפריטים המאוחסנים במרכז הוא נרחב. אפשר למצוא בו בעלי חיים וצמחים מיקרוסקופיים לצד עמוד טוטם בגבוה של 44 מטר. הפריט הקדום ביותר המאוחסן במרכז התמיכה הוא מטאוריט מברזל שמתוארך ללפני 4.56 מיליארד שנה יש בו פריטים שמשומרים בטמפרטורה של 130 מעלות צלזיוס.
מרכז התמיכה נוסד במאי 1983, לאחר שנתיים של בנייה ועשר שנות תכנון. הוא הושק תחילה עם ארבעה "פודים" לאחסון לצד משרדים ומעבדות. הפוד החמישי הוקם באפריל 2007 בקצה המזרחי של מרכז התמיכה וכיום הוא מאכלס את "האוספים הרטובים" – רוב האוספים הביולוגיים של המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע (כ-25 מיליון דגימות). המקום בדרך כלל לא פתוח לקהל, אם כי לעיתים מתקיימים בו סיורים מיוחדים. במרחב המעבדות של מרכז התמיכה שטוכנים מכון מוזיאון הסמית'סוניאן לשימור (MCI), המעבדות לביולוגיה אנליטית (LAB), מחלקות שונות מהמוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, הארכיון הלאומי האנתרופולוגי (NAA), ארכיון הקולנוע למדעי האדם (HSFA), היחידה הביו-סיסטמטית של וולטר ריד (WRBU), וכן סניף ספריות מכון הסמית'סוניאן.
Take Me Home
Take Me Home (בעברית: קח אותי הביתה) הוא אלבום האולפן ה-15 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-25 באפריל 1979, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס שעסקה בעיקר במוזיקת דיסקו. זהו אלבומה הראשון של שר אשר יוצא על ידי חברת תקליטים זו.
האלבום הצליח באופן יחסי לארבעת האלבומים הקודמים של שר, שהיוו רצף של כישלונות מסחריים ולא צלחו בביקורות או במצעדים. את הצלחתו של האלבום ניתן ליחס לסינגל המוביל שלו, הנושא את אותו השם שהפך ללהיט דיסקו, וכך גם לעטיפתו הפרובוקטיבית שמשכה תשומת לב רבה. עם צאתו נכנס אל המקום ה-25 במצעד הבילבורד 200.
Prisoner
Prisoner (בעברית: אסירה) הוא אלבום האולפן ה-16 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-22 באוקטובר 1979, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס.
רקע.
זהו אלבומה השני של שר עבור חברת התקליטים קזבלנקה, אך בשונה מההצלחה של אלבומה הקודם, Take Me Home, האלבום הזה נכשל במכירות ולא התברג במצעדים. AllMusic העניקו לאלבום דירוג כוכב זהב וחצי בלבד. בכך ממשיך האלבום את רצף הכשלונות המסחריים של שר בשנות ה-70 ו-שנות ה-80.
בשנות ה-90 קזבלנקה רקורדס הפיצו גרסת CD לאלבום, שמשלבת יחד את Take Me Home עם Prisinor כאלבום אחד עם 17 שירים תחת השם Cher: The Casablanca Years (בעברית: שר: השנים בקזבלנקה).
Black Rose
Black Rose (בעברית: ורד שחור) הוא אלבום האולפן ה-17 של זמרת הפופ האמריקאית, שר, והראשון והיחיד של להקת Black Rose. האלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 1980, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס, והיה לאלבום האחרון של שר בחברת התקליטים הזו.
רקע.
האלבום יצא לאור תחת שם הלהקה Black Rose אותה הקימו שר ובן זוגה דאז, לס דיודק ולא תחת שמה של שר. הלהקה כללה את שר כזמרת סולו, ועוד 6 נגנים. האלבום נכשל במכירות וברחבי העולם והלהקה התפרקה לאחר כשנה. האלבום הוא האלבום השישי מתוך רצף של כישלונות מסחריים של שר בשנות ה-70 ושנות ה-80. עד היום נמכרו ממנו כ-400,000 עותקים בלבד.
בשנות ה-90 הופץ האלבום מחדש באירופה על גבי תקליטור, תחת שמה ותמונתה של שר בלבד.
האלבום מבטא ניסיון שני של שר עם מוזיקת רוק, כאשר הקודם היה באלבום Two the Hard Way יחד עם בעלה דאז, גרג אולמן, סגנון מוזיקלי ששר תאמץ בשנת 1987 עם אלבום הקאמבק Cher.
I Paralyze
I Paralyze (בעברית: אני משתקת) הוא אלבום האולפן ה-17 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-28 במאי 1982, ונכשל במצעדים ובביקורות.
רקע.
האלבום הופץ על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, בשונה משלושת אלבומיה הקודמים של שר שיצאו תחת קזבלנקה רקורדס. זהו האלבום הראשון והיחיד של שר תחת קולומביה.
האלבום מכיל ניסיונות עם סגנונות מוזיקה שונים. כך למשל השיר הפותח של האלבום והסינגל הראשון ממנו, Rudy, מכיל אלמנטים של רוק קל, בעוד שיר הנושא של האלבום I Paralyze הוא שיר גל חדש מובהק. כמו כן האלבום מכיל בלדות וגם שירי פופ.
האלבום הניב שני סינגלים, שניהם כשלו במכירות ולא זכו להתייחסות מצד תחנות רדיו. לשני הסינגלים לא צולם וידאו קליפ והם לא התברגו באף מצעד מהותי. באותה השנה שוחרר שיר של שר ומיט לוף, Dead Ringer For Love אשר היה להיט בבריטניה ובאופן מפתיע לא שובץ באלבום.