לאחר מלחמת העולם השנייה, שב קמפנר לגרמניה, ארץ הולדתו, כדי לשמש כעוזר התובע הראשי של ארצות הברית במהלך משפטי נירנברג. כך, בהיפוך הגורל, תבע קמפנר שניים מהממונים עליו לשעבר שהעמידוהו לדין – גרינג ופריק. בהיותו בקיא יותר במערכת המשפט הגרמנית מאשר כל חבר אחר בצוות של בעלות הברית, עמד קמפנר בראש "אגף הפרכת ההגנה" – הצוות שהיה אחראי לצפות את אסטרטגיות ההגנה של הנאשמים ולהכין את חקירות-הנגד. קמפנר גם הציג את התיק נגד יריבו הישן וילהלם פריק.
בין היתר, הזמין קמפנר לנירנברג גם את רודולף קסטנר, לשמש כעד התביעה.
קמפנר גם שירת כפרקליט במשפט של משרד החוץ הגרמני ב-1947–1948 ונזקפת לזכותו מציאת הטקסט של פרוטוקול ועידת ואנזה, מסמך קריטי בהיסטוריה של השואה.
לקיחת מסמכים ובהם יומנו של אלפרד רוזנברג.
כאשר עזב קמפנר את משפטי נירנברג באמצע שנות ה-40, הוא לקח עמו אלפי מסמכים של המשפט, אל ביתו בלאנסדאון, פנסילבניה , מחוץ לפילדלפיה. על פי פטרישה כהן, לדברי מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון, משרד התובע נתן לקמפנר רשות לקחת את המסמכים, אולם על פי רשות אכיפת ההגירה והמכס של ארצות הברית (ICE), נטילת המסמכים על ידי קמפנר הייתה מנוגדת לחוק ולהליך ראוי. משמעותי ביותר במטמון היסטורי זה, היה יומנו של אלפרד רוזנברג, אחד מתומכיו הבכירים העקביים ביותר של היטלר, שב-1946 הורשע ונתלה בעוון פשעי המלחמה שלו. דפי היומן שלו בין השנים 1936–1944 עברו ידיים שונות לאחר מותו של קמפנר בשנת 1993, עד שדווח שהוחזרו לבסוף על ידי סוכני רשות אכיפת ההגירה והמכס של ארצות הברית ביוני 2013. יומנו של רוזנברג נמצא עתה בחזקתו של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה, לשם מחקר.
לאחר משפטי נירנברג.
לאחר נירנברג, חילק קמפנר את זמנו בין ארצות הברית וגרמניה, שם ייצג לקוחות יהודים בתביעות פיצוי נגד גרמניה.
קמפנר עסק כעורך דין בפרנקפורט החל מ-1951.
הוא גם הופיע כעד מומחה במשפט אייכמן בירושלים ב-1961.
חייו האישיים.
רוברט קמפנר נישא לרות והיו להם שני בנים. בשנת 1993, בגיל 93, נפטר קמפנר בפרנקפורט, גרמניה, שם עסק בעריכת דין. אשתו, רות, נפטרה בשנת 1983. קמפנר נקבר בברלין.
ספרים שכתב.
כתביו הרבים של קמפנר כללו גם את ספר זיכרונותיו, שפורסם בגרמנית ב-1983, בשם "Ankläger einer Epoche" ("תובע של עידן").
מחושתנים
משימה עולמית
משימה עולמית היא סדרת ספרים מאת הסופרת גלילה רון־פדר-עמית. נכון לינואר 2022, ראו אור 34 ספרים בסדרה.
תקציר העלילה.
הספר מלווה את אביגיל אופיר, תלמידת כיתה ו' שגרה בתל אביב. אביגיל גויסה בידי אדם המכונה "האביר"- המפקד הישראלי בארגון ששמו "מסדר האבירים". מטרת הארגון היא לעזור לאנשים חפים מפשע ולאנשים במצוקה בכל העולם. האביר מגיע לאביגיל בעזרת המלצה של תום לוי, תלמיד כיתתה שגויס משימה אחת לפניה. אביגיל מאוהבת בתום, ויחסיהם הרומנטיים משתנים ומתעצבים במהלך הסדרה. במשימה העולמית הראשונה של אביגיל הצמד טסים ליפן במטרה להציל ילד ישראלי חטוף. במהלך הסדרה מתגלים פרטים נוספים על האביר ועל המסדר שמטעמו הוא פועל. במשימה עולמית 26 (ממלכת האבירים) אביגיל ותום עולים דרגה במסדר האבירים והופכים למפקדים.
קובי (אלבום)
קובי הוא אלבום הבכורה של הדורבנים, שיצא בשנת 2003.
מתוך האלבום זכו להצלחה השירים "לא בא לי לשמוע" (ששימש כשיר הנושא של התוכנית המופע של סטיב), "לבדוק לך ת'מנוע" ו"אחלה בחלה", שהוקלט בשיתוף עם שלישיית מה קשור. האלבום מכר כ-10,000 עותקים בתוך חודשיים מיום יציאתו.
סגנון.
הסינגל הראשון של הלהקה, "שוב הדיסקו כאן", יצא באוסף של הד ארצי בשנת 1999, אך הסינגל השני שלהם, "יצאנו לרקוד", יצא רק 4 שנים מאוחר יותר, ב-2003. שני השירים נחלו הצלחה רבה ברדיו.
הסגנון המרכזי באלבום הוא הדיסקו. שירי האלבום הם מלודיים מאוד, ויש דגש על עיבוד מוזיקלי עשיר. קטע הפתיחה של האלבום מזכיר מעט את הסגנון של להקת קווין, בעיקר בזכות צליל הגיטרה המיילל. ברוב השירים ניתן למצוא קטע אינסטרומנטלי.
אווירת האלבום הומוריסטית, ובכך ניכרת השפעה מסגנונן של להקות כדוגמת כוורת או גזוז. השיר "אלפקה", למשל, מתאר סיפור אהבה בין המספר לבין אלפקה. השפעה נוספת מלהקות אלה ניכרת בשימוש הרב בהרמוניות קוליות באלבום (כמו בקטע הקצר "לה מוזיקנטה לה קלאסיקה").
משתתפים.
חברי הלהקה:
משתתפים נוספים:
הפקה:
הדיוויזיה ה-62 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-62 (בגרמנית: 62. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הצבא הנאצי אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. החל מאוקטובר 1944 נקראה דיוויזיית פולקסגרנדיר ה-62.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-16 באוגוסט 1939 וכמפקדה הראשון מונה ולטר קיינר, ובספטמבר אותה שנה השתתפה הדיוויזיה בפלישת גרמניה הנאצית לפולין כעתודת קבוצת ארמיות דרום. בקיץ 1940 השתתפה הדיוויזיה בבפלישה לצרפת כחלק מהקורפוס ה-2 אשר היה חלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-5 אשר היה חלק מהארמייה השישית. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש בלגיה, וסייעה לכוחות המוטסים בקרב על מצודת אבן אמאל. לאחר כיבוש בלגיה חדרה הדיוויזיה לצרפת והשתתפה בהתקדמות אל דנקירק. לאחר מכן שימשה הדיוויזיה ככוח כיבוש בפולין.
ביוני 1941 השתתפה הדיוויזיה במבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-17 אשר היה חלק מהארמייה השישית, והשתתפה בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול, והשתתפה בכיבוש אגן הדון והדונייץ, ובדצמבר אותה שנה לחמה במבצע סערת חורף כחלק מפלגת הארמייה הולידט. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים באוקראינה, כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה והארמייה השישית לסירוגין, וב-13 במרץ 1944 לאחר שספגה אבדות כבדות, מוזגה עם הדיוויזיה ה-123 ל"צוות קרב F". ב-20 ביולי 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש, אולם היא ספגה אבדות כבדות במבצע יאשי-קישינב והושמדה.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-62.
ב-22 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס שרידי הדיוויזיה ה-62 ועל בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-583 שהוקמה ב-22 בספטמבר. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד פרידריך קיטל, והוצבה כעתודת ה-OB West, ובדצמבר אותה שנה השתתפה בקרב הארדנים, כחלק מהקורפוס ה-66 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה, ובאפריל 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה בכיס הרוהר.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-62 (ורמאכט)
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-583 (ורמאכט)
נרין (עיר)
נרין (בקירגיזית: Нарын) היא עיר במרכז קירגיזסטן והמרכז המנהלי של מחוז נרין . שטח העיר הוא 84 קמ"ר ואוכלוסייתה היא 40,049. העיר שוכנות על גדות נהר נרין.
רקע.
העיר יושבת על הדרך למעבר טורגרט שבעבר שימשה כחלק מדרך המשי לסין וכיום זהו הציר המרכזי בין קירגיזסטן לסין.
בעיר אחד משלושת הקמפוסים של אוניברסיטת מרכז אסיה כאשר שני הקמפוסים הנוספים נמצאים בטג'יקיסטן ובקזחסטן, האוניברסיטה מעניקה לימודים לתואר ראשון ושני.
בעיר משחק קבוצת בנדי מקצועית.
נרין היא העיר העשרית בגודלה במדינה.
Taking Chances
Taking Chances (בעברית: לקיחת סיכונים) הוא אלבום האולפן העשרים ושלושה של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור ב-7 בנובמבר 2007, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
האלבום היה לאלבומה הראשון באנגלית מאז שנת 2004.
רקע והפקה.
בשונה מאלבומיה הקודמים, בנוסף למוזיקת הפופ שאפיינה את אלבומיה הקודמים, האלבום הכיל גם מוזיקת רית'ם אנד בלוז ורוק, וכלל עבודה עם מפיקים שונים, בניהם: ג'ון שנקס, הזמרת לינדה פרי, בן מודי , הזמר ני-יו, צ'אק הרמוני, טריקי סטיוארט ועוד.
האלבום זכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה שטענו כי "לא נלקחו בו סיכונים למרות הכול".
הצלחה.
האלבום זכה להצלחה רבה כאשר נמכר ב-3.1 מיליון עותקים ב-2007 בלבד, ומכר בסך הכול 3.7 מיליון עותקים בעולם. הוא הגיע לעשירייה הפותחת במדינות רבות ולמקום הראשון במדינות כמו קנדה, שווייץ ודרום אפריקה ולמצעד האלבומים הכללי של אירופה.
בארצות הברית גם האלבום זכה להצלחה כאשר מכר 1.1 מיליון עותקים במדינה והגיע למעמד פלטינה. בקנדה מכר 400 אלף עותקים והגיע למעמד פלטינה מרובעת.
סינגלים.
הסינגל הראשון מהאלבום בעל אותו שם "Taking Chances", יצא בספטמבר 2007 והגיע למקום ה-12 במצעד האירופאי הרשמי ולמקום ה-9 בקנדה. בינואר 2008 שוחרר הסינגל השני "Eyes on Me" בממלכה המאוחדת בלבד אך לא הצליח במדינה בשל היעדר קליפ.
הסינגל השלישי מהאלבום היה "A World to Believe In" אשר שוחרר ביפן בלבד במקביל ל-"Eyes on Me" שם הגיע למקום השמיני. הסינגל האחרון מהאלבום היה "Alone" אשר יצא לאור בצפון אמריקה במאי אותה שנה אך לא הצליח לשחזר את הצלחת השירים הקודמים.
בפברואר 2008 יצאה דיון לסיבוב הופעות עולמי לקידום האלבום תחת השם "Taking Chances World Tour". זה גם היה סיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה מאז 1999 במהלכו ביקרה ב-5 יבשות שונות וגרפה 280 מיליון דולר מה שהופך אותו לסיבוב ההופעות ה-7 המרוויח ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21, לסיבוב ההופעות השני הנשי המרוויח ביותר לעשור הזה ולאחד מסיבובי ההופעות הנשיים המרוויחים ביותר בהיסטוריה.
פרוזאי
Miracle (אלבום של סלין דיון)
Miracle (בעברית: נס) הוא אלבום האולפן העשרים ואחד של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום הוא אלבום קונספט, בו משתתפת הצלמת אן גדס. האלבום יצא לאור ב-11 באוקטובר 2004, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-5 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה.