איגנוטוש תמיד היה מוכן לייסד מגזינים. הוא הצליח לשכנע את הברון לאיוש הטווני, היסטוריון ספרותי ידוע לממן פתיחת מגזין ספרותי חדש, ניוגט, ואת ארנה אושבאט, העורך הספרותי הטוב ביותר באותה תקופה להצטרף אף הוא. המהדורה הראשונה של ניוגט יצאה לאור בתחילת ינואר 1908, לפי התוכנית של איגנוטוש ועם מאמר המערכת שלו. בסערת כתיבה גדולה במאמר זה הוא ביטא את רגשותיו לגבי הקונפליקט והיחסים בין המזרח לבין המערב ועל הדילמה של עמים קטנים. "השמש והאנושות וההיסטוריה עוברים ממזרח למערב." ערכו של איגנוטוש הומחש היטב בציטוט הבא מאת מיקשה פנייה (יהודי, עורך מייסד בניוגט וחבר בית הנבחרים ההונגרי) : "הניוגט לא היה ניוגט ללא אנדרה אדי, ובקושי היה ללא איגנוטוש." בין השנים 1918-1908 ו -1928-1919 הוא היה האידאולוג החשוב ביותר של כתב העת ניוגט. החוט שהנחה את עבודתו של איגנוטוש היה חופש המחשבה המוחלט, שבגללו הואשם על ידי רבים שאינו פטריוט ודוגל בחוסר לאומיות ובחוסר נאמנות הונגרית.
ביקורותיו.
L'art pour l'art מגדיר את אמנותו, בניגוד לשמרנות היה חסיד הקידמה, עם חרב ביקורתית חדה ונלחם נגד הנחשלות והשמרנות. המדד היה מבחינתו ביצוע אסתטי, שלמות אומנותית. לדעתו המשורר אנדרה אדי היה המדד, והיה צריך למדוד הכול לפיו. איגנוטוש כתב גם ביקורות תיאטרון והביקורות שלו סיפקו מידע חשוב לקהל. הוא היה הראשון שהזכיר את הבמאים בשמם. בביקורתו, שהייתה בנויה בקפידה ומנוסחת בצורה אמנותית גם על הפוליטיקה. הוא נלחם נגד הריאקציה של האצולה, אך מעולם לא חרג מגבולות הליברליזם הבורגני.
חשיבותו הספרותית.
איגנוטוש הוא אחת הדמויות הגדולות ביותר בתולדות הביקורת הספרותית ההונגרית והשפעתו על ארגון הספרות ההונגרית כמעט ולא ניתנת למדידה. הדורות שבאו אחריו שכחו זאת מהר מאוד, אף שבמשך כמעט שלושה עשורים הוא היה מבקר לוחמני של הספרות ההונגרית המודרנית. הוא ביסס ביקורת מונעת-חוויה, אינטואיטיבית בשם אימפרסיוניזם, שהכריזה על חופש אמנותי מוחלט. לרוע המזל, אין תיעוד לעיתונאות העשירה שלו ולא נכתבה עליו ביוגרפיה מפורטת.
יצירותיו.
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2007
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2007 נערך ב-20 במאי בתיאטרון לונדון פלאדיום שבלונדון. הטקס שודר בשידור חי בערוץ BBC One בממלכה המאוחדת. שמות המועמדים פורסמו ב-11 באפריל 2007.
זוכים ומועמדים.
שמות הזוכים מופיעים בכתב מודגש.
מחמוד דולת-אבאדי
מחמוד דולת-אבאדי (בפרסית: محمود دولت‌آبادی; נולד ב-1 באוגוסט 1940) הוא סופר ושחקן איראני, נודע בפעילותו למען חופש חברתי ואמנותי באיראן של זמננו. סגנונו מוכר בשל התיאורים הריאליסטיים של חיי הכפר, אותם כתב על פי ניסיונו אישי.
ביוגרפיה.
מחמוד דולת-אבאדי נולד למשפחה ענייה של סנדלרים בדוולטאבאד, כפר נידח בסאבזבר, צפון-מערב מחוז ח'וראסאן, איראן.
בזמן ששהה בטהראן, התוודע למשוררים הקלאסיים הפרסים, סעדי שיראזי, חאפז ופירדוסי. אביו דיבר בדרך כלל בשפת המשוררים הגדולים.
מחמוד דולת-אבאדי עבר בבגרותו לטהראן שם הצטרך לקבוצת שחקנים. בשנות השבעים נאסר למשך שנתיים לאחר שהציג מחזות שהמשטר לא אישר, בניהם "מראה מעל הגשר" של ארתור מילר. במשך הזמן השתקע בכתיבה.
ביקורת על יצירתו.
המתרגמת אורלי נוי (שתרגמה את ספרו 'שקיעת הקולונל') סיפרה כי: .
נהיד מוצאפרי, שערך אנתולוגיה של גדולי הספרות האיראנית, אמר כי למחמוד דולת-אבאדי .
הר אנאלה
הר אנאלה (באנגלית: Anala Mons) הוא הר געש על כוכב הלכת נוגה.
הר אנאלה ממוקם באזור המכונה רביע סאפו פאטרה (Sappho Patera) בו ניתן למצוא הרי געש רבים אחרים.
קוטרו של הר אנאלה הוא 525 קילומטרים.
מקור השם.
הר אנאלה נקרא על שם אנאלה, אלת הפוריות ההינדית.
לקריאה נוספת.
• Immo Appenzeller, Reports on Astronomy: Transactions of the International Astronomical Union, P 55
• George E. McGill, Geologic Map of the Sappho Patera Quadrangle (V–20), Venus, U.S. Geological Survey
Geologic Investigations Series I-2637
שוקולדניצה
שוקולדניצה (ברוסית: Шоколадница) היא חברת מזון רוסית, הנחשבת לרשת הקפאין הגדולה ביותר ב.
היסטוריה.
החברה יונקת את שורשיה משנת 1964 כשהוקם בית הקפה "שוקולדניצה", בסמוך לתחנת הרכבת התחתית "אוקטיאברסקאיה" במוסקבה שמכר שוקולד חם ומאפים. בשנת 2000 הוקם הסניף הראשון של חברת שוקולדניצה, במקום שבו נפתח בית הקפה הישן ב-1964. משנת 2006 החברה מתחילה להתרחב ופתחה סניפים בסנקט פטרבורג, נובוסיבירסק, קאזאן, קלינינגרד, יקטרינבורג, רוסטוב על הדון וערים רבות אחרות ברחבי רוסיה.
באוקטובר 2014 החברה רכשה את רשת "קוֹפֶה חָאוּז", שהייתה המתחרה העיקרית שלה. בדצמבר 2014 חברת Acmero Capital מהונג קונג הודיעה כי רכשה 40% ממניות שוקולדניצה.
בשנת 2018 איש העסקים מקסים דאדיש רכש 60% ממניות החברה והחל לפתח רשת בתי קפה אזורית תחת המותג "שוקולדניצה ליד הבית", באותה שנה החברה ניהלה 8 סניפים באוקראינה.
קרושקה קרטושקה
קרושקה קרטושקה (ברוסית: «Крошка Картошка») הוא שמה של רשת בתי קפה ומזון מהיר עם יותר מ-250 סניפים ברחבי רוסיה.
בשנת 1998 אנדריי קונונצ'וק וויטאלי נאומנקו רשמו את חברת "טכנולוגיה ומזון" ובאוגוסט פתחו במוסקבה את נקודת המכירה הראשונה של "קרושקה קרטושקה". המוצרים העיקריים של הרשת היו תפוח אדמה שלם ("קרטושקה", ברוסית) שאפוי בנייר כסף, עם מילוי (גבינה, חמאה וסלטים לבחירה). בשנת 2003 הרשת עברה למכירת קפה בסניפיה.
לואי בל
לואי ראסל בל (באנגלית: Louis Russel Bell; נולד ב-27 במאי 1982) הוא מפיק מוזיקלי, כותב שירים וטכנאי קול אמריקאי. במהלך הקריירה שלו, עבד בל יחד עם אמנים כדוגמת פוסט מאלון, קמילה קביו, די ג'יי סנייק, סלינה גומז, לורד וטיילור סוויפט.
חיים וקריירה.
ראשית חייו.
לואי בל נולד ב-27 במאי 1982, בקווינסי, מסצ'וסטס. הוא החל לקחת שיעורי פסנתר בגיל 11 והשתמש במיומנות זו כדי ליצור מוזיקה. בהמשך, פתח אולפן הקלטות משלו בבוסטון, שם עבד במהלך השנים עם אמנים שונים.
קריירה.
בשנת 2013 עבר בל ללוס אנג'לס לאחר שחתם על חוזה מוזיקלי עם אוסטין רוזן. לאחר מכן, עבד בל עם פוסט מאלון, תוך שהצהירו כי העבודה שלהם יחד מוציאה מהם את המיטב. השניים עבדו על אלבום שלם של מאלון, תוך שכתבו יחד את הלהיט "Congratulations", שזכה להצלחה בינלאומית. הקריירה של בל זכתה להצלחה נוספת בינואר 2016, כשג'סטין ביבר ביקר אותו ואת מאלון, והם הקליטו יחד את השיר "Deja Vu", שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100, וזכה להצלחה רבה בארצות הברית.
בשנת 2019, הוציאה לנה דל ריי את אלבומה השישי, "". באלבום נכלל השיר "Fuck It, I Love You", אותו כתב לואי בל ביחד עם אמנים נוספים. באותה השנה, הוציאה טיילור סוויפט את אלבומה השביעי "Lover", בו נכללו השירים "I Forgot That You Existed", " ו-", אותם כתב בל ביחד עם פזמונאים נוספים גם כן. בסמוך לכך, כתב לקארדי בי, פוסט מאלון ורבסיאן את השיר "Writing on the Wall".
Traveler's Coffee
"Traveler’s Coffee" (ברוסית: Трэвэлерс Кофе, "קפה למטייל") היא רשת בתי קפה רוסית, שהוקמה בנובוסיבירסק על ידי היזמים האמריקאים כריסטופר מייקל וטרה בראון. כריסטופר פיתח את העסק עם שותפו הרוסי אנוור פירייב. לחברה רשת בתי קפה, יצרנית קפה וקונדיטוריות. חברת האם היא חברת Traveler’s Coffee Moskva, שמושבה במוסקבה.
חברת "Traveler’s Coffee" נוסדה בשנת 1997 בעיר נובוסיבירסק, אך החברה התקשתה בפתיחת סניפים ויישום רעיון לפתיחת רשת בתי קפה רוסית. רק בשנת 2000 נפתח אספרסו בר הראשון בבעלות החברה. החברה פתחה ברבות השנים למעלה מ-120 סניפים ב-53 ערים ושבע מדינות. החברה מקדמת את תחום ממכר הקפה ברוסיה והיא חברה בהתאחדות האירופית למומחיות קפה (The Speciality Coffee Association of Europe ,SCAE).
היסטוריה.
ב-24 בפברואר 2000, לאחר ניסיונות רבים, נפתח אספרסו בר הראשון של החברה ברחוב לנין 12 בנובוסיבירסק, במקום שבעבר שימש כסניף של New York Pizza. החברה השיקה רשת ייצור קפה, הראשונה מסוגה מעבר להרי אורל. ב-2001 נפתחים שני סניפים נוספים והחברה מתחילה לגדול.
בשנת 2002 החברה פתחה מרכז ייצור קפה בנובוסיבירסק וקיבלה רישוי מטעם SCAA — Specialty Coffee Association of America. בשנת 2006 החברה החלה לצאת את גבולות מחוז נובוסיבירסק ופתחה סניפים בערים רבות ברחבי הפדרציה הרוסית.
בשנת 2008 הפכה לחברה בינלאומית וחנכה סניפים בבאקו, אזרבייג'ן, במקביל לפתיחת קונדיטוריה של החברה בעיר נובוסיבירסק. בשנת 2009 החברה החזיקה 24 סניפים ובשנת 2010 פתחה סניפים במוסקבה ובסנקט פטרבורג ונכון ל-2011 כבר היו לה 50 סניפים וסניף נוסף נפתח באלמטי, קזחסטן. ב-2014 כבר הגיעה ל-94 סניפים ב-49 ערים ב-5 מדינות וב-2017 כבר גדלה ל-120 סניפים ב-53 ערים בשש מדינות.
פעילות החברה.
החברה ממתגת את עצמה כמומחית עולמית בתחום הקפה, והיא מייצרת קפה בסניפיה. החברה נחשבת למשווקת הבלעדית של Bodum ברוסיה ושל מוצרי La Marzocco. בנוסף למכירת קפה לסוגיו הרשת מוכרת מאפים, סלטים, מרקים, סנדוויצ'ים וחביתות.
החברה פתחה עשרות סניפים ברחבי העולם ולה סניפים במקומות כמו אזרבייג'ן, אוקראינה, הרפובליקה העממית של סין ובערים רבות ברוסיה כדוגמת נובוקוזנצק, סורגוט, טיומן, יקטרינבורג, טוליאטי, אומסק, נובוסיבירסק, מוסקבה, ירוסלבל, ולדיווסטוק, קרסנויארסק, סמרה, קוסטרומה, יקוטסק ועוד.
מאז 2008 החברה מפעילה סניפים בבאקו ובפרנקפורט על המיין.
כיום לרשת סניפים בשבע מדינות: