תיאודריך דאג שהגותים החדשים באיטליה יחיו בשלום עם תושבי הארץ הישנים, האיטלקים. הוא גם נתן לכל חייליו חלקות אדמה משלהם, שאותן עיבדו, ועל ידן סיפקו את כל צורכיהם וצרכי משפחותיהם. הוא בחר את רוונה לבירת ממלכתו ובנה בה כנסיות יפות ומפוארות, דבר ששיפר את מראה העיר שהמלחמות נתנו בה את אותותיהן. לאחר מותו של תיאודריך, נחלשה הממלכה שבנה, ובשנת 555, נכבשה וכמעט הוחרבה על ידי האימפריה הביזנטית ובראשה יוסטיניאנוס הראשון.
אתלטיקו קולון
קלוב אתלטיקו קולון (בספרדית: Club Atlético Colón; מכונה גם קולון דה סנטה פה) היא קבוצת הכדורגל של העיר סנטה פה, ארגנטינה.נכון לעונת 2013 משחקת הקבוצה בליגת העל הארגנטינאית בה היא משחקת ברציפות מאז עונת 1995-96. המועדון סיים באחד משלושת המקומות הראשונים של הליגה הארגנטינאית שלוש פעמים: מקום שני בקלאוסורה 1997, מקום שלישי בקלאוסורה 2000 ובאפרטורה 2009.
היסטוריה.
קולון סנטה פה נוסדה ב-1905, אך אין בנמצא עדויות רשמיות אודות הקבוצה עד 1920.
ב-1947, הצטרפה הקבוצה להתאחדות הארגנטינאית לאחר ששיחקה בליגה האזורית של סנטה פה. הקבוצה שיחקה בליגות נמוכות עד שב-1965 זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הבכירה לקראת עונת 1966.
משחק הדרבי מול אוניון מכונה "אל קלאסיקו סנטפסינו", והוא התקיים לראשונה ב-1913.
בעונת 2021 עשתה היסטוריה וזכתה בגביע הליגה הארגנטינאית, התואר הרשמי הראשון בתולדותיה.
טורנירים בינלאומיים.
ב-1997 שיחקה סנטה פה את משחק הבכורה שלה בטורניר בינלאומי מול קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה במסגרת גביע קונמבול (Copa CONMEBOL). הקבוצה הגיעה עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי קבוצת לנוס הארגנטינאית.
בעונה שלאחריה, שיחקה הקבוצה לראשונה בטורניר גביע הליברטדורס. משחקה הראשון הסתיים בהפסד 2-1 לריבר פלייט, אך בסופו של דבר הצליחה להעפיל לשלבי הנוק-אאוט. לאחר ניצחון בבעיטות עונשין על אולימפיה מפאראגוואי, שיחקה הקבוצה ברבע הגמר, שוב נגד ריבר פלייט במשחק שהסתיים בתבוסה 5-2.
ב-2003 שיחקה הקבוצה בקופה סוד אמריקנה, ניצחה את ולס סארספילד, אך הודחה לאחר הפסד לקבוצת בוקה ג'וניורס.
קולון סנטה פה
נבחרת גביע הפדרציה של רוסיה
נבחרת גביע הפדרציה של רוסיה (ברוסית: Сборная России по теннису в Кубке Федерации) היא נבחרת הטניס הלאומית של רוסיה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות ביותר שלה. הנבחרת מנוהלת על ידי פדרציית הטניס הרוסית. מאז שנת 2014 קפטן הקבוצה היא אנסטסיה מיסקינה.
הנבחרת מתחרה בבית העליון ונחשבת לאחת הטובות בעולם.
חברות הנבחרת.
נכון לנובמבר 2021:
היסטוריה.
הנבחרת היא יורשת נבחרת טניס הנשים של ברית המועצות ומתחרה בטורניר מאז 1968, ומאז 1997 הנבחרת מתמודדת בבית העליון בגביע הפדרציה. הנבחרת שיחקה 133 משחקים וניצחה 91 מתוכם.
הנבחרת זכתה בגביע הפדרציה ב-2004, 2005, 2007 וב-2008 והעפילה לגמר ב-1988 (כנבחרת ברית המועצות), ב-1990 (כנבחרת חבר המדינות), ב-1999, ב-2001 ב-2011, 2013 וב-2015.
בנובמבר 2021 זכתה בגביע בילי ג'ין קינג, במה שהיה לתואר הקבוצתי החמישי בתולדותיה.
טינטין באמריקה
טינטין באמריקה (בצרפתית: Tintin en Amérique) הוא הספר השלישי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" אשר נכתב ואויר על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה. רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1932 בשחור לבן. הספר לא תורגם לעברית.
עלילת הספר.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1931, וממשיכה את עלילת הספר הקודם בסדרה, "טינטין בקונגו", בו טינטין נתקל בכנופיית גנגסטרים. הפעם טינטין נשלח לשיקגו כדי לסכל את מזימתם של הפושעים בשיקגו, ונתקל בגנגסטרים מהספר הקודם מספר פעמים, ונתפס על ידם, אך תמיד מצליח לחמוק מהם. טינטין לבסוף מצליח להגיע למנהיגם, אל קפונה, ולתפוס אותו. טינטין קורא לשוטר, אך השוטר, שלא מאמין לסיפורו, מתחיל לרדוף אחר טינטין, וקפונה מצליח לברוח (כשהרז'ה כתב את הספר, קפונה היה חופשי).
הרפתקאותיו של טינטין מובילות אותו לבובי סמיילס, יריב של קפונה וראש כנופיית גנגסטרים, שאותו הוא מנסה לתפוס ללא הצלחה. טינטין רודף אחרי סמיילס לעיר אינדיאנית, ונתפס על ידי השבט שמתגורר שם (שבט כף-רגל שחורה), לאחר שסמיילס שכנע אותם שטינטין מנסה להרע להם. טינטין בטעות מוצא נפט בשטחם של האינדיאנים, דבר שגורם לאנשי עסקים חסרי מצפון לגרש את האינדיאנים משטחם, ולא לשתף אותם ברווחים שהם מפיקים מהנפט.
לבסוף טינטין תופס את סמיילס, ושולח אותו לשיקגו. כלבו של טינטין, שלג, נחטף על ידי גנגסטר אחר, ולאט טינטין מצליח לתפוס את כל אנשי הארגון שלו. הגנגסטר האלמוני מצליח לגרום לטינטין להגיע למפעל שימורים, שם הוא נדחף לתוך מטחנה, אך מכיוון שלא פעלה טינטין ניצל. לבסוף הוא מצליח לתפוס את הגנגסטר האלמוני. בעקבות הצלחתו בתפיסת הפושעים, טינטין מוזמן לסעודת משתה לכבודו, שם הוא נחטף על ידי גנגסטרים משיקגו, שהחליטו לנקום בו על כל מה שעשה. הגנגסטרים קושרים את שלג וטינטין לחתיכת עץ כבדה, וזורקים אותם לימת מישיגן, אך מכיוון שחתיכת העץ צפה השניים לא טובעים, והם נמשים על ידי שוטר שעבר באזור.
טינטין מגלה שהשוטר ועוזריו הם בעצם גנגסטרים שמתכננים לרצוח אותו. טינטין משתלט עליהם, מסגיר אותם וגנגסטרים אחרים למשטרה, ועקב כך העיר עורכת לכבודו מצעד. לאחר המצעד טינטין חוזר לביתו שבאירופה.
אדוארד וינוקורוב
אדוארד טאודורוביץ' וינוקורוב (ברוסית: Эдуард Теодорович Винокуров; 30 באוקטובר 1942 - 10 באוקטובר 2010) היה סיף ומאמן סובייטי ממוצא יהודי. אלוף אולימפי בעל 3 מדליות מהן 2 זהב בחרב וכן אלוף עולם 6 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות.
ביוגרפיה.
וינוקורוב נולד בעיירה קטנה בשם בז'אנסי, במחוז דרום קזחסטן שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית (כיום קזחסטן). הוא החל להתאמן בסיף בשנת 1956. הוא התאמן בקבוצת הספורט של הכוחות הצבאיים של לנינגרד.
בשנת 1966 זכה וינוקורוב באליפות ברית המועצות בחרב אישי.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה וינוקורוב במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף לזכייה היה הסיף היהודי מארק רקיטה.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה וינוקורוב במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף למדליה היה רקיטה.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה וינוקורוב במדליית זהב פעם שנייה בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה רומניה.
לאחר שפרש מספורט תחרותי עבד וינוקורוב כמאמן סיף בסנקט פטרבורג.
בשנת 2010 נפטר וינוקורוב בסנקט פטרבורג.
גאודיזה
גיאודזה
רפי ביאר
רפי ביאר (נולד ב-20 בינואר 1952) הוא קרדיולוג ומצנתר ישראלי וחוקר ביו-רפואי של מערכות הלב, בשנים 2006–2019 כיהן כמנהלו של רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם (המרכז הרפואי רמב"ם). כיהן כפרופסור מן המניין (כיום פרופ' אמריטוס) בפקולטה להנדסה ביו-רפואית והיה הדיקן של הפקולטה לרפואה בטכניון. שותף מנהל בקרן ההשקעות ALIVE ונשיא אגודות הידידים הבינלאומיות של רמב"ם.
ביוגרפיה.
ביאר נולד בפתח תקווה לרינה וד"ר חיים ביאר, אורולוג בבית החולים שיבא, וגדל בתל אביב, שם התחנך בבית הספר אחד העם ובתיכון עירוני א. התקבל לעתודה האקדמית, ובמסגרתה למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן שירת בצה"ל כרופא צבאי בגולני וביחידות שדה אחרות. בהמשך למד הנדסה רפואית בטכניון והשלים תואר דוקטור למדעים בהנחייתו של אורי דינר בתחום ההחייאה והסיוע ללב הכושל. ביאר החל את התמחותו במחלקה פנימית ברמב"ם, השלים התמחות בקרדיולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועסק במחקר בתחום ההחייאה והסיוע ללב הכושל, דימות הלב באמצעות תהודה מגנטית גרעינית וחקר המכניקה של הלב.
עם שובו לישראל השתלב כרופא בכיר ברמב"ם ועסק במחקר בתחום ההנדסה הרפואית והמערכת הקרדיווסקולרית ביחידה להנדסה רפואית בטכניון, שם הקים לימים את המכון לחקר מערכות הלב יחד עם שמואל זיידמן. בשנים 1991–1992 השתלם בתחום הקרדיולוגיה הפולשנית בבית החולים האוניברסיטאי שבקלגרי. במהלך השבתון המשיך את עבודתו בדימות הלב באמצעות תהודה מגנטית גרעינית, כמו גם במחקרים בתחום המכניקה של חדרי הלב. בשנת 2008 השלים לימודיו בתחום בריאות הציבור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס והוכתר בתואר M.P.H.
דיקן הפקולטה לרפואה.
בשנת 1995 קודם לפרופסור מן המניין בפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון ושנה לאחר מכן התמנה למנהל היחידה לקרדיולוגיה פולשנית במכון הקרדיולוגי ברמב"ם והצטרף לפקולטה לרפואה. בשנת 1999 נבחר לדיקן הפקולטה לרפואה וכיהן בתפקיד במשך 6 שנים. אחד מהישגיה הבולטים הפקולטה בזמן כהונתו היה זכייתם של אברהם הרשקו ושל אהרן צ'חנובר בפרס נובל לכימיה לשנת 2004. ביאר התמקד בהידוק שיתוף הפעולה בין הקליניקה לבין ההנדסה הביו-רפואית והיה יוזם ומקים תוכנית שיתוף הפעולה בין הטכניון ובין אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בתחום מדעי הרפואה והנדסה ביו-רפואית. בשנת 2005 זכה בפרס אגודת המלומדים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס על הקמת התוכנית ועל הישגים בינלאומיים יוצאי-דופן.
מנהל רמב"ם.