"Histoire du peuple serbe", L'Age d'homme, Lausanne, 2005
(דושאן בטאקוביץ' - תולדות העם הסרבי, 2005)
קישורים חיצוניים.
Никола Гавриловић
"Румунски извори о Баба Новаку" "Старина Новак и његово доба"", Зборник радова, Београд, 1988, стр. 65-77
Laurenţiu Dologa "Să ne amintim: Novac cel vestit" (גישה ב-2.12.2011 -)
R Păiuşan, C. Sav "Lupta antiotomană în Banat şi Mihai Viteazul"
Studii de istoria Banatului, IX, Universitatea de Vest, Timişoara 1983, pp. 29-43
התפלגות סטודנט
אימפקט פקטור
אִימְפַּקְט פַקְטוֹר (Impact Factor או גורם ההשפעה) הוא מדד להערכת מידת החשיבות של כתבי עת מדעיים, על בסיס מספר הציטוטים של מאמר. ככל שגורם ההשפעה גבוה יותר כך עולה יוקרת כתב העת. למדד יש גם השפעה על ההערכה האקדמית של חוקרים: חוקר המפרסם בכתב עת בעל גורם השפעה גבוה יותר, יקבל יותר הזדמנויות בקריירה שלו. כמו כן משמש המדד ספרנים לקבלת החלטות בכל הקשור לרכש של כתבי עת.
חישוב המדד.
המדד מחושב מדי שנה מאז 1960 על ידי המכון למידע מדעי (ISI), שמפרסם את התוצאות ב"Journal Citation Reports" (JCR) בשתי מהדורות (מהדורת מדע ומדעי החברה). המדד נסמך על שני בסיסי נתונים, "Social Sciences Citation Index" (עבור מדעי החברה) ו"Science Citation Index" (עבור רפואה, הנדסה ומדעי הטבע). שני המאגרים, הידועים גם בשם Web of Science, מכסים למעלה מ-33,000 כתבי עת מכ-60 מדינות.
הדירוג מחושב על פני תקופה של שלוש שנים. כמו כן הוא מחושב ביחס למספר הכולל של המאמרים שפורסמו בכתב העת. לדוגמה, האימפקט פקטור לשנת 2003 לכתב עת X יחושב כך:
המדד הוא תלוי-תחום, ואינו אבסולוטי. לדוגמה, אחוז הציטוטים בשנתיים הראשונות לקיומו של מאמר ביחס לסך הציטוטים שיקבל המאמר במהלך חייו נע בין 1-3 אחוזים במתמטיקה ופיזיקה ל-5-8 במדעים הביולוגיים. משום כך הוא משמש בעיקר בתחום מדעי הטבע והרפואה. עיתונים רפואיים מקבלים לרוב ערכים גבוהים במיוחד. כך למשל, מתגאה ה-New England Journal of Medicine באימפקט פקטור של 52, בעוד שמספר כתבי עת המתמחים בתחומים מסוימים מקבלים מדד נמוך מ-5.
שלושת כתבי העת, Nature ,Science ו-cell נחשבים ליוקרתיים. בשנת 2011 האימפקט פקטור של Nature היה 52,
של Science היה 49 ושל cell היה 32.
ביקורת.
מבקרי המדד, בהם ד"ר יוג'ין גארפילד ממציא המדד, טוענים כי נעשה בו שימוש לא נכון ולעיתים גם מניפולטיבי. בין היתר נטען שחלון הזמן עליו מבוסס המדד הוא קצר מדי ותלוי תחום - במיוחד במחקר חלוצי, שהחשיבות שלו עשויה להתברר רק לאחר מספר שנים. חברת תומסון רויטרס, הבעלים הנוכחיים של המכון המפרסם את המדד, קראה לקהילה האקדמית בין היתר שלא להשתמש במדד לשם הערכת איכות חוקרים, וכן שלא להשוות בין כתבי עת שלא מאותה קטגוריה. בנוסף, מחקרים אחדים טענו שכתבי עת המפרסמים מאמרים בגישה חופשית, זוכים לציטוטים בשיעור גבוה יותר. במקביל לביקורות נוצרו מדדים חדשים למטרות שונות כגון: h-index, מדד ה–SRI, ומדדים נוספים שנועדו להערכת כתבי עת כגון Eigenfactor.
ציטוט בכפייה.
אחד הביטויים של מניפולציות במדדים מבוססי ציטוטים הוא ציטוט בכפייה: הוא מתרחש כאשר עורכים של כתבי עת אקדמיים מאלצים מחברי כתבי יד להוסיף ציטוטים לכתב העת המפרסם, או למאמרים שפרסם העורך, למרות שאין הם תורמים לכתב היד. בסוף 2019, הודיעה ההוצאה לאור אלסוויר שהיא חוקרת מאות מקרים של ציטוט בכפייה. בתחילת 2020, כתב העת nature פרסם מקרה שבו עורך אילץ מחברים להוסיף עשרות ציטוטים למאמרים שלו, במשך שנים רבות. העובדה שמחברים רבים כל-כך שיתפו פעולה עם העורך, במשך זמן רב כל-כך, זעזעה את הקהילה האקדמית.
רפובליקת המלדיביים
כת הרעלות
ג'סטין צ'יימברס
ג'סטין צ'יימבּרס (באנגלית: Justin Chambers; נולד ב-11 ביולי 1970) הוא דוגמן לשעבר ושחקן אמריקאי.
תפקידו הידוע ביותר הוא ד"ר אלכס קרב בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי".
קריירה.
צ'יימברס התגלה על ידי סוכן דוגמנים בפריז מטרו, ועשה קמפיין לקלווין קליין. הוא עבד עבורם בכל רחבי אירופה, יפן, וארצות הברית במשך ארבע שנים. לאחר שהחליט להמשיך בקריירת משחק עבר לניו יורק שם למד משחק.
ב-1995 התארח באופרת הסבון "עולם אחר", וב-1996 התארח בסדרת הפשע "ניו יורק במסווה". לאורך השנים כיכב בכמה סרטים, ביניהם "ליברטי הייטס" (1999, בתפקיד טריי, לצד אדריאן ברודי), "מארגנת החתונות" (2001, בתפקיד מאסימו, לצד ג'ניפר לופז), "גלגל המזלות" (2005), ואת הסרט המקורי של HBO, "עיוורון היסטרי" (2002). צ'יימברס לוהק לסדרת הדרמה "פשע מהעבר" (Cold Case) אך עזב לאחר שהופיע רק בארבעה פרקים. בשנת 2005 החל לשחק את ד"ר אלכס קרב בסדרת הרפואה "האנטומיה של גריי", ברשת ABC. בשנת 2006 הוענק לו פרס על משחקו ב"אנטומיה של גריי", יחד עם חבריו לסדרה, על "ביצועים יוצאים מן הכלל בסדרת דרמה". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2019 והחליט לפרוש כי רצה להקדיש יותר זמן למשפחתו. הפרק האחרון בהשתתפותו שודר ב-14 בנובמבר של אותה שנה.
התארח בספין אוף של האנטומיה של גריי, "מרפאה פרטית".
חיים אישיים.
צ'יימברס נולד בספרינגפילד, אוהיו, לפאם וג'ון צ'יימברס. יש לו עוד שני אחים ושתי אחיות, ג'ון, גיי'סון (אחיו התאום), מיה וסוזן. הוא למד בבית הספר התיכון הדרומי בדרום צ'ארלסטון, אוהיו, ובשנת 1993 התחתן עם קישה, דוגמנית לשעבר. לזוג חמישה ילדים.
אמירתאיוס
אמריתיאוס הנסיך של סאיס (או אמנרידיסו), היה הפרעה היחיד בשושלת ה-28 של מצרים העתיקה, וככל הנראה מקורב לשושלת ה-26.
הביא לקיצו של הכיבוש הפרסי הראשון ושלט במצרים בשנים 404 לפנה"ס - 399 לפנה"ס.
קורותיו.
אמריתיאוס מוזכר במקורות היווניים; בכתבים דמוטיים מכונה אמנרידיס (ככל הנראה על שם האל המצרי אמון). ככל הנראה היה נכדו של אמריתיאוס מסאיס שהנהיג מרד כנגד הפרסים בשנים 465 לפנה"ס - 463 לפנה"ס, יחד עם בעל בריתו הלובי אינארוס, כנגד האחשדרפן של מלך פרס ארתחששתא הראשון.
ב-411 לפנה"ס החל להנהיג שורה של מרידות כנגד מלך פרס דריווש השני וב-404 לפנה"ס ערך מתקפה מוצלחת בגדה המערבית של הנילוס בסמוך לעיר הולדתו סאיס והצליח להשתלט על אזור הדלתא.
בעקבות מותו של דריווש ב-404 לפנה"ס הכריז על עצמו כמלך מצרים (פרעה) השולט באזור מצרים תחתית. הצלחתו הצבאית הסתייעה בבריתות שכרת עם אתונה וספרטה ובמרידות של לידיה וכריה שהתרחשו באותו הזמן.
יורשו של דריווש, ארתחששתא השני החל אוסף צבא בפניקיה בפיקודו של אברוקומס על מנת לחזור ולהשתלט על הדלתא אך מאבק פוליטי (וצבאי) חריף עם אחיו הצעיר כורש הצעיר שקרא תיגר על שלטונו מנע ממנו לממש את תוכניתו - מה שאפשר למצרים את האפשרות לפרוק את עולו של השלטון האחמנידי.
עם זאת, המשיך ארתחששתא השני להיות שליטה המוכר של מצרים עילית עד 401 לפנה"ס. בפפירוס הארמי מאלפנטין המתוארך לשנת 400 לפנה"ס, מצוינים חמש שנים לשלטונו הריבוני של אמריתיאוס על מצריים - ניתן להסיק ממנו שמצרים עילית נותרה תחת שלטון פרסי עד סביבות שנת 400 לפנה"ס, בעוד שאמיריתאוס שלט באזור הדלתא של מצריים תחתית.
אמריתיאוס הובס בקרב עם יורשו נפריטס הראשון ממנדס והוצא להורג בממפיס בשנת 399 לפנה"ס, מאורע המוזכר בפפירוס הארמי מס' 13.
אמריתיאוס לא הותיר מונומנטים כלשהם; עם זאת, נמצאה כתובת במקדש ח'ונסו בכרנך המצביעה כי הורה לשפץ את המבנה המקודש, פעולה ראשונה מסוגה שבוצעה על ידי שליט מצרי מאז הרס תבאי על ידי המלך הפרסי כנבוזי השני, המבטאת אקט של ריבונות.
מערך גולג'י
ביר אל-עג'ם
ביר אל-עג'ם (בערבית: بئر العجم) - פירוש השם הוא "באר הפרסים", הוא כפר בדרום-מערב סוריה, בחלקה הסורי של רמת הגולן, על קו הגבול בין ישראל לסוריה, למרגלות תל חזקה. נוסד בשנת 1872 על ידי מהגרים צ'רקסים מהקווקז, בני שבט האבזאח. במשך השנים נוספו לכפר מתיישבים חדשים בני שבט הקברדיני.
היסטוריה.
החוקר הגרמני גוטליב שומאכר שחקר את האזור בסוף המאה ה-19, מציין את ביר אל עג'ם בספרו "הגולן" ככפר צ'רקסי:
על פי זאב וילנאי היו בכפר בשנת 1960, על פי מפקד סורי - 177 נפש.
הכפר היה אחד מ-12 כפרים של ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן בסביבות קוניטרה שהיו בעלי מבנה דומה. בשנת 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותרו הכפרים נטושים. העיתון דבר מצטט את מזכיר כפר כמא כאומר: .
מוצב קדמי של צה"ל מוקם במעלה הגבעה של הכפר הנטוש. בשנת 1986 נבנו מספר בתים בצפון הכפר על ידי ממשלת סוריה במטרה להחזיר את התושבים אל הכפר, אולם רק מעטים שבו לגור בו.
ביר עג'ם לאחר מלחמת ששת הימים.
בקיץ 1968 טרם חצצה גדר גבול בין הכפרים ביר עג'ם ובריקה השכן לבין שטח ישראל. שני הכפרים היו ריקים מתושבים וסיירי צה"ל ואנשי בית ספר שדה גולן ערכו בהם סקרים, בדומה לסקרים שנערכו בכפרים נטושים אחרים בגולן. בין שני הכפרים היה מטע אגוזים שהניב יבול של אגוזי המלך.
כאשר הוקמה גדר הגבול בגולן לאחר הסכמי הפסקת האש של 1974 בין ישראל לסוריה, בחרה ישראל להשאיר את הכפרים מחוץ לשטחה משום נחיתותם הטופוגרפית אל מול קו התילים. הכפרים נכללו בשטח המפורז אליו אסורה כניסה של הצבא הסורי.
ביר עג'ם כמו כפרים צ'רקסיים אחרים באזור, היה מרועף ברעפים האדומים, מתוצרת מרסיי, צרפת, שנשאו את סמל הדבורה ושם היצרן הטבוע בהם.