בשנת 2020 הוחלט בשידורי קשת לעשות שינויים במבנה הארגוני שלה, שבו נערכת החברה לפעול כקבוצת תקשורת. אחד מהשינויים הבולטים שיתבצעו הוא הקמת הנהלה עצמאית לערוץ 12, כאשר סמנכ"ל התוכניות של קשת, חיליק שריר, מונה למנהל הערוץ. ערוץ 12 יפעל כחברה עצמאית בתוך הקבוצה, בדומה ל-mako ולקשת אינטרנשיונל.
כנס INTV לחדשנות בטלוויזיה.
מנכ"ל קשת, אבי ניר, יזם ופתח את הכנס הבינלאומי השנתי של קשת לחדשנות בטלוויזיה, INTV, אשר נערך בירושלים מאז שנת 2012. בכנס בן היומיים משתתפים מדי שנה בכירי תעשיית התוכן, הבידור, החדשנות והטלוויזיה הבינלאומית ועוסקים במגמות המובילות בעתידה של תעשיית התוכן העולמית. הכנס נערך שש פעמים, כאשר האחרון נערך במרץ 2019.
לאורך השנים, השתתפו בכנס INTV בכירי התעשייה העולמית, בהם נשיא HBO ריצ'רד פלפלר, נשיא NBC בוב גרינבלט, נשיא CNN ג'ף צוקר, נשיאת FOX דנה וולדן, סגנית נשיא התוכן המקורי בנטפליקס סינדי הולנד, סגנית נשיא CNN איימי אנטליס, נשיא CBS NEWS דייוויד רודס, נשיא פירמת הפרסום העולמית מק'קאן האריס דיימונד, הסוכן האמריקאי ארי עמנואל, השחקן יו לורי, יוצר "משפחת סימפסון" מקס פרוס, תסריטאית הסדרה "בנות" תמי זגהר, מפיק "משפחת קרדשיאן" גיל גולדשיין ונוספים. במסגרת הכנס, נפגשו האורחים הבינלאומיים עם נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס ועם נשיא המדינה ראובן ריבלין, וכן נערכו אירועי בכורה עולמיים לסדרות ישראליות בינלאומיות כמו "דיג" ו"אוטונומיות".
השקעה בקולנוע.
קשת השקיעה בשנות ה-2000 בהפקת סרטים שונים בתעשיית הקולנוע הישראלית. החברה מימנה בין היתר את הסרטים "ביקור התזמורת", "לבנון", "רוקדים ביפו" ו"גט - המשפט של ויויאן אמסלם" שיצרו שלומי אלקבץ ורונית אלקבץ, ואשר הועמד לפרס גלובוס הזהב בשנת 2015. בין הסרטים הנוספים בהשקעת קשת: "יוסי וג'אגר", "זוהי סדום", "אדם בן כלב", "עיניים פקוחות", "קירות", "אדמה משוגעת", "חתונה מאוחרת", "המוסד", "מחילה", "אחד בלב" ועוד.
עמותת "רואים רחוק".
בשנת 1999, החל לפעול בקשת פרויקט חברתי תחת השם "יוצרים עם קשת". בשנת 2015, הפך הפרויקט לעמותה עצמאית תחת השם "רואים רחוק", אשר מאתרת בני נוער מוכשרים ומצטיינים בתחום האומנות והתקשורת, המגיעים מהפריפריה החברתית והגאוגרפית, ומלווה אותם מגיל 16 ועד להבאתם ללימודים במוסדות להשכלה גבוהה והטמעתם בתעשיית התקשורת והקולנוע הישראלית.
במסגרת העמותה, יוצרים ובמאים ישראלים, בהם טלי שמש, רן טל, דוד אופק, רני בלייר ושלומי אלקבץ, מכשירים את בני הנוער ליצור אמנות ולעסוק בתקשורת, במספר מרכזים ברחבי הארץ: רמלה לוד, שכונת דורה בנתניה, באר שבע, ירושלים, אשדוד, שפרעם ונצרת. בהמשך, מממנת העמותה מלגות מחיה ולימודים אקדמאים. עם סיום התואר מסייעת להם העמותה להשתלב בתעשייה ובשוק התעסוקה בתחום. בין בוגרי העמותה: השחקנים פיראס נאסר ("פאודה"), שאדי מרעי ("פאודה"), מאור לוי ("בתולים") ושירז אדרי ("להעיר את הדב").
נכון לשנת 2019, למדו בפרויקט ובעמותה אלפי בני נוער, כאשר מאות בני נוער סיימו את המסלול ועברו את ההכשרה. עשרות בוגרים קיבלו מלגות למוסדות להשכלה גבוהה בתקשורת ואמנות, בהם "סם שפיגל", האקדמיה למוסיקה בירושלים, ניסן נתיב, בית הספר למוסיקה "רימון", אוניברסיטת תל אביב והאקדמיה לאמנות "בצלאל".
הקריאה לחרם מצד ראש הממשלה על חברת "קשת" ותגובות של גופי שידור מתחרים.
באוגוסט 2019, פרסם העיתונאי גיא פלג במהדורת החדשות 12 תמלילי שיחה בין שלמה פילבר, לשעבר מנכ״ל משרד התקשורת, לבין ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. ערב השידור ניסה נתניהו למנוע אותו, אך בקשתו נדחתה וזמן לא רב לאחר מכן קרא נתניהו לציבור להחרים את ערוץ קשת 12 בהקשר של הסדרה שהפיקה - "הנערים", תוך שהוא מכנה את הערוץ כ"ערוץ תעמולה" וכי . מתקפתו של נתניהו על שידורי הערוץ אינה חדשה, שכן בעבר נהג לתקוף את כתבי חברת החדשות אמנון אברמוביץ' וגיא פלג (כאשר האחרון כונה על ידי בנו של נתניהו, יאיר, "דמבו") אך בשונה מהפעמים הקודמות נתניהו התבטא גם נגד מנכ"ל חברת החדשות, אבי וייס, וכנגד מנכ"ל שידורי קשת, אבי ניר, ובהמשך אף נגד בעלי המניות של החברה - יצחק תשובה ודרורית ורטהיים.
בתגובה לקריאתו לחרם על הערוץ, התבטאו עיתונאים בערוץ המתחרה "רשת 13" נגד קריאתו של נתניהו לחרם על "קשת", וביניהם איילה חסון, שקיימה ראיון בתכניתה "המטה המרכזי" עם יו"ר כחול לבן, בני גנץ, והוסיפה כי כפי שראש הממשלה מחרים את שידורי קשת ועיתונאים מסוימים, גם מספר 2 ברשימתו, יאיר לפיד, מחרים אותה. בתאגיד השידור הציבורי פרסמו ציוץ בטוויטר שבו עודדו את הצופים לעבור לצפות בערוץ 12 של קשת, זאת בזמן שבאותה העת שודרה בערוץ כאן 11 תכניתו של יעקב אחימאיר, "רואים עולם". בריאיון לינון מגל ורון קופמן ב-103FM אמר אחימאיר כי הוא כועס מאוד ומתפלא, והמגישים עודדו את המאזינים לצפות בתכניתו בשבת בעוד שאחימאיר קידם את ההאזנה לרדיו 103 במקום ל"כאן רשת ב'".
למרות קריאתו של נתניהו לחרם על ערוץ 12 של "קשת", התראיין נתניהו לאותו ערוץ, במסגרת שידורי חברת החדשות (שגם אותה תקף), בתכנית "פגוש את העיתונות" שלפני הבחירות החוזרות של 2019 ששודרה ב-14 בספטמבר.
תביעות.
במרץ 2021 חייב בית המשפט המחוזי בתל אביב את "שידורי קשת" לפצות ב-50,000 ש"ח את יו"ר ועד מתיישבי השומרון, בני קצובר, על שבתוכנית "ארץ נהדרת" הציגה את תמונתו עם הכיתוב "סבא פוגרום". בית המשפט קבע שהפרסום ביחס לקצובר אינו נכנס לגדר סאטירה.
בינואר 2022 חויבה חברת "שידורי קשת" לפצות את אדל בספלוב ב-50,000 ש"ח (ועוד 18,500 ש"ח הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין), לאחר שנפסק שאתר "מאקו" פגע בפרטיותה של בספלוב כאשר פרסם את דבר הריונה בניגוד לרצונה.
תכנים בולטים בעבר.
תוכניות ילדים.
במהלך שנות ה-90 הפיקה קשת תוכניות ילדים, ששודרו בין שעות הצהריים לערב, בניסיון להתחרות בערוץ הילדים. בתחילת שנות ה-2000 זנחה "קשת" מגמה זו, מתוך כוונה להתמקד בשידורי הפריים טיים, המכוונים לכל המשפחה.
הערות שוליים.
ובר
ובר (בכתיב לועזי: Weber) הוא שם משפחה ממקור גרמני, שמשמעותו "אורג".
הערוץ השני
פילוסופיה של השפה
גוטלב פרגה
PL/I (קרי: "פי אל ואן", קיצור של Programming Language One) היא שפת תכנות אימפרטיבית, פרוצדורלית, שפותחה באמצע שנות ה-60 על ידי חברת IBM. השפה נועדה להחליף את שתי השפות הנפוצות באותו זמן, FORTRAN ו-COBOL. בעוד ששפת פורטרן נועדה לשימושים מדעיים, ואילו קובול נועדה לשימושים מסחריים, PL/I נועדה להיות שפת תכנות למטרות כלליות - "הכל עבור כולם" - ולשמש ליישומים מדעיים, הנדסיים ומסחריים ואף לתכנות מערכות.
PL/I כללה תמיכה במרבית התכונות שנתמכו על ידי כל שפה (אימפרטיבית) אחרת שהייתה קיימת לפניה, וכללה פיצ'רים חדשים רבים, או כאלה שהופיעו לראשונה בשפה אימפרטיבית: רקורסיה, מספר גדול מאוד של טיפוסי נתונים פרימיטיביים, יכולת לטפל בחריגות בזמן ריצה, תמיכה מובנית בשפה בניפוי שגיאות, ועוד.
כיום PL/I איננה בשימוש נפוץ. בין הסיבות לכך מקובל למנות את גודלה העצום (מילות מפתח רבות, מבנים תחביריים רבים, ומספר עודף של טיפוסי נתונים בסיסיים המובנים בשפה) המקשה על לימוד השפה; וכן הקושי לכתוב לה מהדר יעיל, תכונה שהביאה לכך שמהדרים יעילים היו מסחריים ויקרים.
לשפת PL/I דיאלקטים רבים, ורבים מתוכם (לדוגמה PL/M) מבוססים על הרעיון של צמצום של השפה, כך שתהיה קלה יותר ללמידה והידור.
היסטוריה.
בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 מתכנתים עבור יישומים מסחריים ומדעיים השתמשו בחומרה שונה ובשפות תכנות שונות. עבור יישומים מדעיים תכנתו בעיקר בשפת פורטרן, וכן (במידה מעטה) במספר שפות נוספות כגון GIP, ALGOL, GEORGE ועוד. יישומים מסחריים פותחו בעיקר בקובול. המחשב IBM System/360 פותח על מנת לתת מענה לשתי קבוצות המשתמשים, ולכן IBM חיפשה גם שפת תכנות שתיתן מענה מספק עבורן. ב-IBM קיוו להרחיב את שפת פורטרן כך שתתן מענה גם ליישומים מסחריים. בשנת 1963 התגבשה ועדה של חברי IBM שהחלה לתכנן הרחבה של שפת פורטרן. הם לא הצליחו להתגבר על המגבלות הקיימות בשפה, ולכן החליטו לתכנן שפה חדשה לחלוטין, שתתבסס במידת-מה על שפת אלגול שפורסמה זמן לא רב קודם לכן.
השפה הייתה אמורה להיקרא NPL (ראשי תיבות של New Programming Language) אך למניעת בלבול עם שמה של המעבדה הפיזיקלית של בריטניה (National Physical Laboratory) שונה השם תחילה ל- MPPL (MultiPurpose Programming Language), ולאחר מכן ל-PL/I, כאשר I מסמנת את הייצוג בספרות רומיות לספרה 1.
ההגדרה הראשונה של השפה פורסמה בשנת 1964. השפה הוגדרה פורמלית במספר צעדים: בשנת 1965 פורסם מדריך למשתמש, בשנת 1967 פורסמו דרישות פורמליות לשפה, ובשנת 1976 התקבל תקן עבורה. הפצת המהדר לשפה החלה בשנת 1966.
השפה פותחה לסביבת IBM Mainframe, ובמהלך השנים נוצרו גם גרסאות יוניקס, Windows ו- OpenVMS שלה. כיום PL/I אינה מהווה שפה שבה מקובל לפתח מערכות חדשות, אף שחברת IBM ממשיכה לפתח את השפה וליצור גרסאות חדשות שלה, ועדיין פועלות בהצלחה מערכות שנכתבו בעבר בשפה זו.
עם התפתחות התכנות המובנה, בשנות ה-70, אמצה PL/I את עקרונותיו, ונוספו לה מבני בקרה המאפשרים כתיבה לפי עקרונות אלה.
הצלחה בתעשייה.
ביחס לתכנון, PL/I לא עמדה ביעדים שהציבו מתכנניה.
PL/I התחרתה בעיקר בשלוש שפות: