בצעירותו, היה רודריגס חלק מנבחרת הנוער של קולומביה והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת . באוגוסט 2011 שיחק עם הנבחרת עד גיל 20 במונדיאליטו אותו אירחה קולומביה. עם שחקנים כמו סנטיאגו אריאס ולואיס מוריאל, הגיעה הנבחרת עד לרבע הגמר לפני שהודחה על ידי נבחרת מקסיקו. ב-11 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1:2 נגד , במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-28 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות מול אותו ניצחה קולומביה 1–7. ב-3 ביוני 2012 הבקיע את שער הבכורה הרשמי שלו בנבחרת בניצחון 0:1 נגד , במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכל שיחק 15 משחקים במהלך המוקדמות וכבש שלושה שערים.
רודריגס עזר לנבחרת לעלות למונדיאל 2014 לראשונה אחרי 16 שנים, ונכלל בסגל הנבחרת לקראת הטורניר. הוא כבש בשלושת המשחקים הראשונים של הנבחרת בטורניר, מול , מול ומול , ונבחרתו העפילה מהמקום הראשון בבית לשלב שמינית הגמר לאחר שלושה ניצחונות. במשחק שמינית הגמר נגד כבש צמד, כולל שער בבעיטה מחוץ לרחבה, ועזר לנבחרתו להעפיל לרבע גמר המונדיאל לראשונה בתולדותיה בו הודחה על ידי בתוצאה 1:2 כשרודריגס כובש את השער המצמק. בסך הכל כבש שישה שערים שהכתירו אותו למלך השערים של מונדיאל 2014.
חאמס גם נכלל בסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2015 שבו סיימה קולומביה בשלב רבע הגמר, אך הוא לא כבש. שנה מאוחר יותר, שיחק עם קולומביה בטורניר הקופה אמריקה 2016 וכבש שני שערים בשישה משחקים. קולומביה סיימה במקום ה-3 בטורניר. במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק חאמס 13 משחקים, כבש שישה שערים, כולל שער במחזור האחרון מול שנתן לקולומביה את הכרטיס למונדיאל ובישל ארבעה. חאמס זומן לסגל הסופי של קולומביה לקראת מונדיאל 2018 אך נפצע מספר ימים לפני תחילת הטורניר וכשירותו הייתה בספק. נכנס כמחליף במחצית השנייה מול במשחק הפתיחה שבו הפסידה קולומביה 1–2. במשחק השני מול היה בין המצטיינים כשהוא משחק את כל המשחק ואף מבשל פעמיים בניצחון 0–3. במשחק השלישי מול יצא במהלך המחצית הראשונה שוב בעקבות פציעה, שגם מנעה ממנו לשחק במשחק שמינית הגמר שבו הפסידה קולומביה ל בדו-קרב פנדלים והודחה מהטורניר.
חיים אישיים.
בשנת 2011 נישא לשחקנית הכדורעף דניאלה אוספינה, אחותו של שוער נבחרת קולומביה דויד אוספינה. ב-29 במאי 2013 נולדה לזוג בת בשם סלומה. ב-2017 הם התגרשו.
בשנת 2019 רודריגס קיבל אזרחות ספרדית.
ב-28 באוקטובר 2019 נולד בנו השני, סמואל.
ניאופלזיה
ניאופלזמה
נאופלזמה
נסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית הארי טרומן
אהבה מלידה
אהבה מלידה (באנגלית: Offspring) היא סדרת טלוויזיה עטורת פרסים (זוכת פרסי המכון האוסטרלי לקולנוע ופרס ה"אמי" האוסטרלי), דרמה קומית טלוויזיונית אוסטרלית שהוקרנה לראשונה ב-15 באוגוסט 2010 ,בישראל משודרת ב HOT3.
העלילה מתרחשת בפיצרוי, מלבורן, מתרכזת סביב נינה פראודמן (אשר קאדי, "הדרך לאהוב") בת ה-30, רופאה מיילדת ובני משפחתה, הם מנווטים בכאוס של חיים מודרניים. הסדרה משלבת דרמת נרטיב קונבנציונלי עם פלאשבקים, אנימציה גרפית ורצפי פנטזיה. הקריירה שלה מלאה בהפתעות, בעלה לשעבר מנסה להוכיח את אהבתו האינסופית אליה; למשפחה שלה לא חסרים מצבי חירום; ונינה היא מסוג האנשים שכולם פונים אליהם לעזרה ברגעי המשבר שלהם. בזמן שהיא מתכננת את דרכה במערבולות של משפחת פראודמן, נינה לחלוטין סוטה מהמסלול כשהיא פוגשת בקולגה חדש לעבודה, כריס הבל (דון האני), רופא ילדים שרק הגיע למלבורן. למרות הניצוץ הבלתי ניתן להכחשה ביניהם, לכריס יש עבר שעלול להרוס את תקוותיה של נינה.
בילי פראודמן (קאט סטיוארט) היא אחותה הגדולה והמרדנית של נינה, שעובדת כמתמחה בעסק הנדל"ן של אביהן. כעת, היא נחושה לשים את עברה הפרוע מאחור ולעשות משהו גדול בחייה, אך היא מתקשה לשכנע את בן-זוגה הלא יציב מיק (אדי פרפקט) לעשות צעד דומה. שרי (דבורה מיילמן, "ארוכה הדרך הביתה") המבריקה והנמרצת היא חברתה הטובה של נינה. שרי, שעבדה עד לאחרונה כאחות, מחליטה להצטרף לצוות הרפואי של ספינת שיט, וחוזרת ליבשה ולחייה של נינה רגע לפני שהיא יולדת וחווה מהפך אדיר. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיהם של בני משפחת פראודמן והסובבים אותם, במסע אחר אהבה, סיפוק ואיזון בחיים המודרניים, ובוחנת את הברכות והקללות שמגיעות בחיי המשפחה, שהולכת לעבור צעדים לא צפויים בחיי היומיום שלה.
לצדה של קאדי, מככבים בסדרה קאט סטיוארט, דון האני, ג'יי ראיין, דבורה מיילמן, אדי פרפקט, לינדה קרופר ("דג קטן"), ריצ'רד דייוויס, ג'ון ווטרס ומתיו לנווז.
דברה אוסוולד כתבה את הסדרה עם ג'ון אדוארדס ואימוגן בנקס. הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקות העצמאית הגדולה באוסטרליה, Southern Star Group.
אהבה מלידה נולדה במקור כסרט טלוויזיה בן שעתיים, אבל לאחר שמנהלי הטלוויזיה התרשמו מאיכותה, פוצלה לסדרה בת 13 פרקים. שידוריה של העונה השנייה החלו ביום 16 במאי 2011, עם פרק בכורה כפול. מאז הופקו עונות 3 4 5 6 7.
מיקאל לנדרו
מיקאל ונסן אנדרה-מארי לאנדרו (בצרפתית: Mickaël Vincent André-Marie Landreau; נולד ב-14 במאי 1979) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער ומאמן כדורגל.
לאנדרו הוא הכדורגלן עם מספר ההופעות הגדול ביותר בליגה הצרפתית הראשונה.
קריירה.
אל מחלקת הנוער של נאנט הצטרף לאנדרו בגיל 14. ב-1996 הצטרף לקבוצה הבוגרת ובמשחקו הראשון בקבוצה, תיקו 0-0 נגד בסטיה ב-2 באוקטובר 1996, עצר בעיטת עונשין מ-11 מטרים. לאנדרו הפך לשוער הקבוע של הקבוצה ובגיל 19 מונה לקפטן. לאנדרו עמד בשער הנבחרת הצרפתית בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 של 1997. במשך עשר שנים שיחק לאנדרו בנאנט, וזכה עימה בגביע הצרפתי ב- וב-, באליפות צרפת ב- ובגביע האלופות ב- וב-. ב-2006 עבר לאנדרו לפריז סן-ז'רמן בהעברה חופשית. לאנדרו היה השוער בכל משחקי הליגה של פריס סן-זרמן בשלוש עונותיו בקבוצה, אולם הגעתו של גרגורי קופה לקבוצה ב-2009 העמידה בסימן שאלה את עתידו של לאנדרו כשוער ראשון והוא בחר לעזוב לליל. עד מהרה הפך לשוער המוביל בליל ב-3 וחצי עונותיו, כשהוא מקדים שוערים אחרים מסגל הקבוצה בתוכם וינסנט אניימה. עם ליל זכה לאנדרו בדאבל בשנת 2011.
בחלון ההעברות של ינואר 2013 עבר לאנדרו לבסטיה בחוזה לחצי שנה. במדי בסטיה שבר לאנדרו את שיא ההופעות בליגה הצרפתית הראשונה שעמד עד אז על 602 משחקים.
נבחרת לאומית.
למעט גביע העולם עד גיל 20 של 1997, לאנדרו אף פעם לא הצליח לבסס את מעמדו כשוער ראשון בנבחרת הצרפתית ולאורך הקריירה שלו הקדימו אותו פביאן בארטז, גרגורי קופה והוגו לוריס. הוא עמד בשער הנבחרת בשני משחקים בגביע הקונפדרציות של 2001 בו זכתה ארצו, בשישה משחקים במוקדמות יורו 2008 ובשלושה משחקי ידידות. בסך הכל רשומות לזכותו 11 הופעות בינלאומיות.
מאמן.
בשנת 2017 לנדרו מונה למאמן לוריאן מהליגה הצרפתית השנייה.
מיקל לנדראו
מיקל לאנדרו
אלבסטה בלומפי
אלבסטה בלומפיה
מסעוד מעארך
מסעוד מעארך (Maarek; ידוע גם בשם העט בן אמיתי; 1858–1941) היה מחלוצי העיתונות והספרות היפה בערבית יהודית בתוניסיה.
קורות חיים.
מסעוד מעארך נולד בתוניס בשנת 1858. קיבל חינוך מסורתי בילדותו, ולצד זאת השתלם בשפות זרות ובמיוחד בצרפתית.
בהשפעת רעיונות ההשכלה היה מעורב בפעילות עיתונאית וספרותית מגיל צעיר, ולאורך השנים היה לאחד הדמויות הבולטות בעולם הספרות והעיתונות בערבית יהודית בתוניסיה. לאורך חייו היה מעורב בהקמתם ועריכתם של מספר רב של עיתונים וכתבי עת: חדשותיים, פוליטיים וספרותיים. חלקם התפרסמו לזמן קצר, וחלקם נחלו הצלחה והופיעו במשך פרק זמן ממושך.
העיתון הראשון שהיה מעורב בהקמתו ועריכתו, ואחד המוצלחים שבהם, היה השבועון "אלבסתאן", שאותו ייסד בשנת 1888 ביחד עם יעקב שמלה וערך אותו קרוב לעשור. עיתון זה היה חדשותי-אינפורמטיבי באופיו, ובעל אוריינטציה ציונית; בכותרתו הצהיר העיתון על עצמו "גרידה ציונייה" – עיתון ציוני. בשנת 1889 הוציא מעארך לאור, במקביל לעיתון "אלבסתאן", את היומון "אלתיליגראף" (הטלגרף), שחידושו היה בכך שהכיל מברקים מתורגמים מצרפתית מסוכנות הידיעות הבס. מעל דפי עיתון זה פרסם מעארך גם ספרות יפה בהמשכים, כולל תרגומו לערבית יהודית של הרומן "מסתרי פריז" לאז'ן סי.
העיתונאי יעקב גולדמן, שביקר בתוניס בשנת 1890, כתב בשבחו של מעארך: . גולדמן ממשיך ומספר כי מעארך ניסה לשלב בעיתונו מאמרים בשפה העברית, אך לצערו הרב קוראים רבים לא הצליחו להבין את העברית והתלוננו על כך שתמורת כספם הם מקבלים עיתון שחלקו העברי הוא כספר חתום עבורם.
אהבתו של מעארך לעברית ורצונו להנחיל אותה לקוראיו כשפה מודרנית באה לידי ביטוי גם בהדגשתו את המרכיב העברי בערבית יהודית. הוא התנגד למגמתם של סופרים יהודים-תוניסאים אחרים כגון יעקב שמלה, שניסו לקרב בכתיבתם את הערבית-יהודית לערבית הספרותית (הכתובה באותיות עבריות), שאותה ראו כמתאימה יותר לעיתונות וספרות.
בשנת 1892 ייסד מעארך את "אלנחלה", כתב עת ספרותי שבועי, שממנו הופיעו 25 גיליונות. בשנת 1895 ייסד את העיתון "אלחקיקה" שיצא לאור שנתיים, ובו בין היתר פרסם בהמשכים רומן פרי עטו בשם "אלכסב אלמזרוב" (הבהלה אחר הממון), שבהמשך יצא לאור כספר. בשנת 1908 ערך מעארך גם את "אלאכבאר", שבועון "ספרותי מדעי והיסטורי" שהיה ידוע באיכותו. כמו כן כתב מאמרים וסיפורים לעיתונים "אלצבאח" (הבוקר, בעריכת יעקב הכהן) ו"אלזמאן" (הזמן).