בשיאה, האימפריה המונגולית השתרעה מסין במזרח לבודפשט במערב, מרוסיה בצפון ועד טיבט בדרום. פירוש הדבר שחלק גדול מאוד מהיבשת אוחד תחת סמכות פוליטית אחת. כתוצאה מכך, נתיבי הסחר בהם השתמשו הסוחרים הפכו בטוחים לנסיעות, וכתוצאה מכך הייתה צמיחה והתרחבות כוללת של הסחר מסין במזרח לבריטניה במערב. לפיכך, השלום המונגולי השפיע רבות על תרבויות רבות באירואסיה במהלך המאות ה-13 וה-14.
בזמן שלטון המונגולים הוחלפו טכנולוגיות וסחורות חדשות ברחבי העולם הישן, ובמיוחד באיראסיה. תומאס ט. אלסן ציין כי חילופי כוח אדם רבים התרחשו במהלך התקופה המונגולית. היו התפתחויות משמעותיות בכלכלה (במיוחד במסחר ובמימון ציבורי), צבא, רפואה, חקלאות, תזונה, אסטרונומיה, דפוס, גאוגרפיה, ואלה כללו גם את צפון אפריקה בנוסף לאירואסיה.
מערכת הסחר העולמית: דרך המשי.
לפני עליית המונגולים, העולם הישן כלל מערכות אימפריאליות מבודדות. האימפריה המונגולית החדשה שילבה את התרבויות המבודדות של העבר למערכת יבשתית חדשה, והקימה מחדש את דרך המשי כשיטת תחבורה דומיננטית. איחוד אירואסיה תחת המונגולים הפחית במידה ניכרת את מספר המתחרים בתחומי רשת הסחר והבטיחו ביטחון גדול יותר בנסיעות. במהלך השלום המונגולי, סוחרים אירופים כמו מרקו פולו, אביו ודודו עשו את דרכם בין אירופה וסין בדרכים מתוחזקות היטב שקישרו את אנטוליה לסין.
על השיירות בדרך המשי היבשתית הובילו משי סיני, פלפל, זנגביל, קינמון, ואגוז מוסקט שהגיעו למערב מאיי התבלינים. מזון מהמזרח הוצג בפני האירופאים. כותנה, פנינים ואבנים יקרות נמכרו באירופה, כמו גם כלי נשק, שטיחים ומוצרי עור מאיראן. אבק שרפה יובא לאירופה מסין. בכיוון ההפוך, אירופאים שלחו כסף, בד משובח, סוסים, פשתן וסחורות אחרות למזרח הקרוב והרחוק. הגברת המסחר פירושה שהמדינות והחברות בהתאמה הגדילו את חשיפתן לסחורות ושווקים חדשים, וכך הגדילו את התוצר של כל מדינה או חברה שהיו מעורבים במערכת הסחר. כל הערים שהשתתפו במערכת הסחר העולמית של המאה ה-13 צמחו במהירות.
יחד עם נתיבי סחר יבשתיים, נוצרה דרך משי ימית שתרמה לזרימת הסחורות בתקופת השלום המונגולי. דרך המשי הימית הזאת התחילה עם מסלולי חוף קצרים בדרום סין. ככל שהתקדמה הטכנולוגיה והניווט, התפתחו מסלולי שייט אלה לנתיב ים מרכזי באוקיינוס ההודי. בסופו של דבר התפתחו מסלולי השייט סביב הים הערבי, המפרץ הפרסי, הים האדום וחופי מזרח אפריקה.
יחד עם סחורות מוחשיות, אנשים, טכניקות - הועברו גם מידע ורעיונות ברציפות ברחבי אירופה. לדוגמה, ג'ובאני ממונטקורבינו, הארכיבישוף של בייג'ינג ייסד מסיונים בהודו ובסין וגם תרגם את הברית החדשה לשפה המונגולית. סחר למרחקים ארוכים הביא שיטות חדשות לניהול עסקים מהמזרח הרחוק לאירופה; שטרות חליפין, בנקאות פיקדונות וביטוח הוצגו באירופה במהלך השלום המונגולי. שטרות חליפין הקלו משמעותית על נסיעה למרחקים ארוכים מכיוון שהנוסע לא סחב משקל גדול של מטבעות מתכת.
שיטות מתמטיקה, אסטרונומיה, וכן המדע עשו את דרכם אל אפריקה, מזרח אסיה מאירופה במהלך התקופה. שיטות לייצור והדפסת נייר עברו מסין לאירופה. הוקמו מערכות בנקאות משוכללות, ושינוי כסף והארכת אשראי היו נפוצים, וכתוצאה מכך הצטבר עושר רב.
ממשל מונגולי.
מיקומה הגאוגרפי המרכזי של מונגוליה ביבשת אסיה הייתה סיבה חשובה לכך שהיא הצליחה למלא תפקיד כה גדול במערכת הסחר. הצבא המונגולי היה מסוגל בקלות להגן על שלטון חזק ברוב האימפריה. הצבא דאג לכך שקווי אספקה ​​ונתיבי סחר יהיו בטוחים. יחידות קבועות הוקמו בדרכי סחר כדי להגן על הנוסעים בדרכים אלה. שיטות מיסוי וסחיטה שהיו רווחות בדרכים לפני השלטון המונגולי חוסלו כדי להבטיח את הזרימה החלקה של סוחרים וסחורות דרך האימפריה. מערכת של משקולות ומידות נקבעה גם היא. כדי להפוך את הנסיעות בדרכי הסחר ליותר בטוחות, המונגולים הרחיקו לכת ושתלו עצים בדרכים כדי להצל על הסוחרים והנוסעים בחודשי הקיץ. עמודי אבן שימשו לסימון הדרכים בהן עצים לא יכלו לצמוח.
המונגולים חיפשו בריתות עם מדינות וחברות אחרות כדי להבטיח את זרימת הסחר דרך האימפריה. הצבא המונגולי שימש גם לעיצוב מחדש וייעול הסחר ביבשת על ידי השמדת ערים בדרכים הפחות חשובות או הבלתי נגישות. הצבא המונגולי היה מורכב ברובו מחיל פרשים. מה שאיפשר לצבא לנוע במהירות ובקלות לאורך מרחקים גדולים.
המונגולים פיתחו את מושגי האחריות ביחס להשקעות והלוואות בשותפויות, וקידמו סחר והשקעות כדי להקל על השילוב המסחרי של האימפריה המונגולית. המשקיעים המונגולים השתמשו במטבעות מתכת, כסף, מטילי זהב וכסף וסחורות סחירות להשקעות בשותפות ובעיקר מימנו הלוואות כסף לפעילויות סחר. יתר על כן, האליטות המונגוליות יצרו שותפויות סחר עם סוחרים ממרכז ומערב אסיה ואירופה, כולל משפחתו של מרקו פולו .
קוד החוק המונגולי, המכונה "יאסה" ("החוק הגדול"), קבע כללים ועונשים מחמירים באזורים רבים באימפריה המונגולית, ובמיוחד באזורים הקשורים למסחר. יאסה עזרה להעלים את הגורמים המסורתיים שיצרו סכסוכים שבטיים והביאו למלחמה, ובכך עזר להבטיח מסחר שקט ובטוח. גנבת בעלי חיים הוצאה אל מחוץ לחוק, והאימפריה המונגולית תחת ג'ינגיס חאן אף הקימה מערכת מסיבית להשבת בעלי חיים לבעליהם. עונשים קשים כולל קנסות של פי תשעה מערכם המקורי של סחורות גנובות סייעו להרתיע את הגנבים בדרכים המונגולים. יאסה גם קבעה חופש דת מלא, והבטיחה כי בודהיסטים, מוסלמים, נוצרים, ואחרים, יכלו לנסוע בחופשיות ברחבי האימפריה. מנהיגים דתיים קיבלו פטור ממיסוי, וכך גם רופאים, עורכי דין, קבלנים, מורים ומלומדים. יאסה לא איפשרה גמישות ועליה התבססו מערכות משפט בחלקים מרוחקים של האימפריה. בכך שימרה פתיחות לאגודות שונות והבטיחה שלום ויציבות.
על מנת להבטיח את אכיפת החוק המונגולי, פותחה היררכיה של ניהול משפטי ממועצה מרכזית ועד רמת המחוזות הקטנים. עליהם הופקד אכיפת החוק והייתה להם סמכות לעצור חשודים. שיטה זו הקלה מאוד על ניהול החוקים ברחבי היבשת.
מערכת דואר.
המונגולים הקימו את מערכת התקשורת הראשונה שקשרה בין המזרח הרחוק למערב. תחנות ממסר הוקמו כל 25–30 מיילים או יום נסיעה ממוצע על סוס. תחנות אלו הוצגו על ידי אוגדאי חאן, בשנת 1234 וסיפקה סוסים רעננים ומספוא. אחיו אגאטאי חאן וטולוי ואחיינו באטו חאן האריכו רשת זו.
הצבא המונגולי ניהל את מערכת הדואר. היא נמתחה על פני שטח מונגוליה ממזרח אירופה ועד האוקיינוס השקט. המסלולים היו מאורגנים, ממומנים, מתוחזקים ומנוהלים על ידי המונגולים. מערכת תקשורת ונסיעות מתוחכמת זו הקלה יחסית על העברת הודעות חשובות ונסיעות למרחקים ארוכים בפרקי זמן קצרים יחסית. כתוצאה מהתקשורת היעילה וקלות התנועה, המונגולים הצליחו לשלוט באימפריה העצומה, ובכך להבטיח יציבות פוליטית וכלכלית.
ירידת השלטון המונגולי.
סמוך לתקופת שקיעתה האימפריה המונגולית כללה שטחים רבים ושונים. כל טריטוריה הוגדרה "ח'נאט" (באנגלית Khanet). בשל הבידוד מהעולם המונגולי, שליטים רבים במאה ה-14 החלו להתמקד בח'אנאטים שלהם.
חוסר סובלנות דתית היה גורם אחד חשוב לדעיכת השלום המונגולי. המונגולים ברוסיה, באזור המכונה אורדת הזהב, איבדו כוח בשטחם, בשל חוסר סובלנות כלפי דתות שונות. המונגולים האלה התאסלמו והצטרפו לממלוכים המצריים מסיבות פוליטיות. בשלב מסוים במלחמה, אף תקפו אנשי אורדת הזהב את המונגולים הפרסים. לחלק המזרחי של אורדת הזהב, היו יחסים ידידותיים עם האילחנאט והחאן הגדול. הביזור התרחש בגלל ירידת התקשורת, שהייתה קשה בשל מערכת הסחר שקרסה, והתגברות היריבות בין הנסיכים המונגוליים. בסופו של דבר התאסלם המנהיג המונגולי הפרסי בשנת 1295.
בסין, צאצאי קובלאי חאן טענו כי המונגולים החלישו את כוחם בכך שהם הפכו ל"סיניים מדי". הדבר הוביל לכך שקיסרי יואן התבדלו מהנתינים שלהם כדי להדגיש את זהותם המונגולית ולדחות את תרבותם הסינית. קובלאי חאן קידם פעם את התרבות הסינית ואת חשיבות הקשרים איתה. אך תחת קיסרי יואן הדבר היה אסור. ככל שהתרבות הסינית השתנתה, חוסר הסובלנות נעשה נפוץ יותר. הסינים חשבו כי המונגולים תכננו להרוג ילדים סיניים ולבצע בהם טקסים מיניים. כתוצאה מכך סינים רבים הפכו לשונאי המונגולים. שנאת זרים זו הובילה את השליטים הסינים לגרש את המונגולים מסין ולהקים את שושלת מינג.
מגפת הדבר.
ההפרדה והפיצול של הח'נאטים באימפריה המונגולית לא היו הגורמים היחידים שתרמו לדעיכה של השלום המונגולי. גם פרוץ מגפת המוות השחור, מילאה תפקיד הרסני בשקיעתה של האימפריה המונגולית. מכיוון שהאימפריה המונגולית גישרה בין אזורים רבים, הקל הדבר על התפשטות מהירה של המגפה. ההיסטוריון ויליאם ח. מקניל ציין כי המגפה הועברה ממכרסמים החיים בדרום הרי ההימלאיה של דרום סין ובורמה לחיילים מונגולים כאשר פלשו לאזור בשנת 1252. בשנת 1331 אובחנה המגפה בסין. ממזרח אסיה היא נישאה מערבה בנתיבי הסחר על ידי סוחרים וחיילים מונגולים שנסעו באופן חופשי ומהיר בכל היבשת. פרעושים נגועים במחלה פגעו ברוכבי הסוסים, הם עברו על שערות גמלים או בעזרת חולדות השוכנות במטענים או בשקי אוכף. ההערכה היא כי המוות השחור הרג כשליש מאוכלוסיית סין וכ-25-50% מאוכלוסיית אירופה.
כשהם מוחלשים מבחינה דמוגרפית, המונגולים לא הצליחו להפעיל את שלטונם על אזורים מרוחקים באימפריה, שהחלו להתקומם ברגע שפרצה המגפה. מרידות אלה שיבשו את ייצור הסחורות ואת זרימת הסחר, מה שזירז את סוף תקופת השלום המונגולי.
השפעות על הסחר.