רגישות היתר מתבטאת בכך שגירוי אשר במהותו אינו כואב נתפש כלא נעים או כואב, לדוגמה: מגע של בגד או סדין נתפש כלא נעים או כואב, או תחושה שדורכים על אבנים או סיכות בזמן הליכה. בנוירופתיה הפרעות התחושה שכיחות יותר באזורים המרוחקים של בגוף, וזאת משום שהעצבים הארוכים רגישים יותר. מכאן, שכפות הרגליים הן הראשונות להיפגע, אחריהן הידיים ואזורים אחרים בגוף. כפות רגליים שורפות או בוערות הן לעיתים סימן ראשון של נוירופתיה. כאשר התלונות מתחילות בידיים, לדוגמה: נימול, כאבים, רדימות או שרפה בידיים, יש לחשוב על פגיעה מקומית של עצב ביד, כגון: תסמונת התעלה הקרפלית, אשר בה קיים לחץ על עצב בשורש כף היד או בעיה בעמוד השדרה הצווארי עם לחץ על שורשי עצבי הידיים. יצוין, כי בתסמונת התעלה הקרפלית תחושות הרדימות, הכאב והנימול בכף היד מופיעות לעיתים קרובות בלילה ומעירות משינה. עם התקדמות המחלה הפרעות התחושה שתוארו עלולות להתפשט לאזורים נרחבים על פני העור. כשהעצבים המוטורים נפגעים תתפתח חולשה של השרירים. כמו כן, השרירים יאבדו מנפחם ויהפכו לרזים יותר. כתוצאה מכך יופיע קושי בפעולות השרירים. כאשר נפגעים שרירי הידיים יהיה קושי בפעולות עדינות עם הידיים, כגון: כתיבה, החזקת חפצים, הכנסת חוט לקוף של מחט, כפתור כפתורים ועוד. כששרירי הרגליים נפגעים, תופיע חולשה ברגליים, אשר תתבטא בקשיי הליכה, כפות רגליים שמוטות, קושי לעמוד על בהונות הרגליים או העקבים, ובמקרים קשים קושי לקום מישיבה ועוד. פגיעה בעצבים האוטונומיים, המעצבבים את האיברים הפנימיים תגרום להפרעה בתפקודם, לדוגמה: הפרעות בקצב הלב, הפרעות בתנועתיות מערכת העיכול (שלשולים או עצירות), הפרעה במתן שתן, תחושת סחרחרות כשקמים מישיבה, הפרעות בהזעה ועוד.
הגורמים לנוירופתיה פריפרית.
כיום ידועות עשרות רבות של סיבות לפגיעה בעצבים ההיקפיים. בעולם המערבי הסיבה השכיחה היא מחלת הסוכרת. רמת סוכר גבוה בדם, שאינה מאוזנת גורמת לפגיעה בעצבים ההיקפיים. זאת הסיבה שיש חשיבות רבה לאבחון ואיזון נכון של הסוכרת. יצוין, כי לעיתים הנוירופתיה היא הסימן הראשון לסוכרת. כאמור, קיימות סיבות רבות ומגוונות אחרות, הכוללות: חוסר תזונתי, למשל חוסר בוויטמין B12 או ויטמינים אחרים; נטילת תרופות הפוגעות בעצבים; חשיפה לחומרים רעילים, למשל: חומרי תעשייה שונים הרעילים לעצבים; מחלות דלקתיות; מחלות אוטואימוניות – מחלות בהן מערכת החיסון תוקפת איברים של הגוף עצמו; מחלות ממאירות; מחלות זיהומיות; לחץ על העצבים, כגון: תסמונת התעלה הקרפלית, או פריצת דיסק בעמוד השדרה הלוחץ על שורשי העצבים; סיבות תורשתיות, גנטיות ועוד. יצוין, כי לעיתים מחלות זיהומיות (שפעת, שלשולים, מחלות חום וכולי) גורמות לנוירופתיה קשה וחריפה, הקרויה תסמונת גייאן בארה, אשר מתפתחת לאחר חלוף הזיהום החריף, ועלולה לגרום לשיתוק שרירים. רוב הלוקים בתסמונת גייאן-בארה מחלימים.
אבחון.
אבחון המחלה מבוצע על ידי בדיקת נוירולוג, אשר כוללת לקיחת אנמנזה רפואית, דהיינו: מידע בנוגע למכלול הסימפטומים, התפתחותם ומהלכם, ובדיקה נוירולוגית. בבדיקה הנוירולוגית בודק הנוירולוג את תפקוד מערכת העצבים, למשל: תפקודי התחושה השונים, כוח השרירים, קואורדינציה וכולי וזאת על מנת לבסס את האבחנה. סימפטומים דומים ייתכנו גם במחלות אחרות של מערכת העצבים, למשל טרשת נפוצה, ולכן חשוב לאבחן, כי אכן מדובר במחלת העצבים ההיקפיים. בדרך כלל, לאחר הבדיקה הנוירולוגית יש צורך לבצע בדיקת הולכה עצבית
(EMG) על מנת לאפיין את סוג הנוירופתיה ואת חומרתה. בנוסף יש צורך בביצוע בדיקות דם על מנת לנסות לאתר את גורם המחלה. במקרים מסוימים נדרשות בדיקות נוספות, כגון ביופסיית עצב, אך הדבר תלוי לגופו של עניין.
לותר
מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 10
אירלנד החדשה
אירלנד החדשה (באנגלית: New Ireland - "ניו איירלנד"; בטוק פיסין: Niu Ailan) הוא אי גדול בארכיפלג ביסמרק שבפפואה גינאה החדשה. שטחו של האי 7,404 קמ"ר, ואורכו של קו החוף 808 ק"מ.
האי הוא הגדול באיי מחוז אירלנד החדשה של פפואה, והוא ממוקם צפונית מזרחית לאי בריטניה החדשה. בין שני האיים מפרידה תעלת ג'ורג' הקדוש. המרכז המנהלי של האי ממוקם בעיר קאביינג הממוקמת בקצהו הצפוני של האי.
גאוגרפיה.
אורכו של האי 360 ק"מ ורוחבו נע בין 10 ק"מ ל-40 ק"מ. מרכז האי הררי. הגבוה בפסגות האי היא ההר טארון ברכס האנס מייר, שגובהה 2,379 מטרים. מרבית שטחי האי מכוסים ביער גשם סבוך. האי נמצא צפונית מערבית לים ביסמרק, בין ים זה לבין האוקיינוס השקט.
היסטוריה.
האי יושב לראשונה לפני כ-33,000 שנים על ידי מתיישבים פפואנים מפפואה גינאה החדשה. לפני כ-3,000 שנים התיישבו באי אנשי הלאפיטה.
בשנת 1616 הגיעו האירופאים הראשונים לאי - המלחים ההולנדים יאקוב לה מייר ווילם שוטרן.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-18 ניסה המרקיז דה ריי הצרפתי להקים באי מושבה וקרא לאי "צרפת החדשה". המושבה כשלה וניטשה לאחר זמן קצר ולאחר מות 123 מהמתיישבים.
בין השנים 1885–1914 היה האי חלק מהפרוטקטורט הגרמני - גינאה החדשה הגרמנית. האי עצמו נקרא בתקופה זו בשם "ניומקלנבורג" ("Neumecklenburg" - מקלנבורג החדשה). המתיישבים הגרמנים התפרנסו בעיקר מגידול מטעי דקלים להפקת קופרה.
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עברה השליטה באי לידי מנדט אוסטרלי.
בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבש האי על ידי הצי הקיסרי היפני אשר בנה בסיס צי גדול בקאביינג. כוחות צי ארצות הברית לא כבשו את האי בשלהי המלחמה, אלא צרו עליו עד כניעת יפן ב-2 בספטמבר 1945.
תרבות.
מאפיין תרבותי ייחודי של האי הם פסלי הקולאפ המשמשים בטקסי הלוויה וקבורה.
יעקב לייזר
רבי יעקב לייזר (כונה: ר' יענקל'ה; ו' בטבת ה'תרס"ז 23 בדצמבר 1906 - כ"ז בחשון ה'תשנ"ט 16 בנובמבר 1998) היה האדמו"ר השני מפשעווארסק באנטוורפן.
תולדותיו.
נולד בעיירה רויג שבמערב גליציה (כיום בפולין), לפעסיל תרצה ולדוד יצחק שהיה חסיד שינאווא. לאחר הגיעו למצוות נסע ללמוד בישיבה בדוקלה אצל רבי דוד טעוולי, ולאחר מכן למד אצל רבי חנה האלברשטם מקאלשיץ שאותו החשיב לרבו המובהק. בשנת ה'תר"ץ התארס עם אלטא בינה בתו של רבי משה יצחק גווירצמן מפשעווארסק ונישא לה לאחר כחמש שנים. לאחר אירוסיו התמנה לרב ביאשליסק (מערב גליציה, כיום בפולין), למשך כחמש שנים עד מעט לאחר נישואיו. במלחמת העולם השנייה נשלח לסיביר. כששב לאחר המלחמה לפולין התגורר בברסלוי. לאחר חצי שנה עבר לקרקוב שבה שהה חמיו. בשנת ה'תש"ט עבר עם חמיו לפריז ובשנת תשי"ז עברו לאנטוורפן שבבלגיה.
לאחר פטירת חמיו בשנת ה'תשל"ז התמנה לממלא מקומו כאדמו"ר. נפטר בכ"ז בחשוון ה'תשנ"ט ונקבר באוהל חמיו בבית הקברות בהולנד.
רבי יענקל'ה התפרסם כמי שהכיר סיפורי חסידים רבים והעבירם בדייקנות.
ארון קבורת אלכסנדר
ארון קבורת אלכסנדר הוא ארון קבורה מאבן המעוטר בגילופי תבליט של אלכסנדר מוקדון. הוא נוצר בסוף המאה ה-4 לפנה"ס. העבודה נשתמרה להפליא ונמצאת, נכון ל-2016, במוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול.
גילוי ופרשנות.
ארון קבורת אלכסנדר הוא אחד מארבעה ארונות קבורה מגולפים שנמצאו, בשני זוגות, בחפירות שנערכו על ידי אוסמאן המדי ביי בשנת 1887 בנקרופוליס שליד צידון שבלבנון.
תחילה סברו שזהו ארון הקבורה של אבדלונימוס, מלך צידון שמונה על ידי אלכסנדר מיד לאחר קרב איסוס, בשנת 333 לפנה"ס, ומת בשנת 311 לפנה"ס. קרל שפולד הראה בצורה משכנעת שהארוןנוצר עוד לפני מותו של אבדלונימוס, בסגנון קלאסי שלא הושפע מעבודותיו של הפסל ליסיפוס.
חוקרים אחדים מאמינים עתה כי הארון נוצר עבור מזאוס - מושל בבל באימפריה הפרסית, שנכנע לאלכסנדר אחרי קרב גאוגמלה בשנת 331 לפנה"ס, נשאר בתפקידו, ומת בשנת 328 לפנה"ס.
תיאורו.
הארון עשוי משיש לבן, בסגנון מקדש יווני. הגילופים באחד הצדדים מתארים את אלכסנדר, רכוב על סוסו בוקפאלוס, נלחם בפרסים בקרב איסוס. פולקמאר פון גרייב טען כי יש להשוות את הארון לפסיפס אלכסנדר שהתגלה בפומפיי. לדעתו, האיקונוגרפיה של שניהם נובעת ממקור משותף.
הצד השני של הארון מציג את אלכסנדר צד אריות עם מקדונים ופרסים.
התנוונות משולבת סאב-אקוטית של חוט השדרה
התנוונת משולבת סאב אקוטית של חוט השדרה (אנגלית: Subacute Combined Degeneration of Spinal Cord) מצב רפואי המתייחס לניוון העמודות הצידיות והאחוריות בחוט השדרה, לרוב כתוצאה ממחסור בוויטמין B12, ולעיתים פחות שכיחות כתוצאה ממחסור בוויטמין E או באטקסיה על שם פרידריך.
תסמינים קליניים.
ממצאים פתולוגיים של מחלה זו כוללים אזורים של אובדן מעטפת המיאלין בעמודות אלו. החולים מציגים תמונה קלינית הכוללת חולשה ברגליים, בגו, תחושת נימול ועקצוץ שמחמירות פרוגרסיבית. הסימנים ההתחלתיים כוללים תחושת בגפיים הדיסטליות (כגון, כף היד והרגל), ולאחר מכן התפתחות של שיתוק מוטורי עם אטקסיה. שינויי ראיה ושינויים במצב המנטלי יכולים להתרחש גם הם- שינויי ראיה יכולים לכלול אטרופיה של עצב הראיה וסקוטומה (ליקוי בשדה הראיה המרכזי). שיתוק ספסטי יכול להתפתח עם הזמן, ותחושות מהמערכת הסנסורית כגון תחושות טמפרטורה, ויברציה ומגע נעלמות עם הזמן. סימן בבינסקי חיובי לעיתים נראה במהלך ביצוע בדיקה נוירולוגית. מחסור ממושך בוויטמין B12 עלול להוביל לנזק לא הפיך למערכת העצבים.
בדיקות מעבדה והדמיה.
בבדיקות מעבדה בחלק מן המקרים קיימת אנמיה מגלובלסטית. רמת ויטמין B12 היא נמוכה. אם הסיבה למחסור בוויטמין B12 היא מחלות הקשורות לספיגת ויטמין זה מהמעיים, הרי שמבחן שילינג הוא פתולוגי.