שמשמעותו על פי הזוהר תפילה שבעצמה הופכת את הזמן ל"רצון". בשבת ובראשי חודשים הפעולה הפוכה, הזמן משפיע עת התפילה, ולכן "אין זה רצוי" לנסות להשפיע על הזמן מהתפילה, אלא לתת לשבת להשפיע על התפילות. ולכן לפי דרכו אין לומר כלל את פסוקי קרבנות שבת או ראש חודש, בימים אלו. באופן מקביל אין להשפיע את ה"רצונות" שלנו בימים אלו, אלא לקבל את רצון הקב"ה באותם ימים.
רפאל למקין
רפאל לֶמְקין (בפולנית: Rafał Lemkin; באנגלית: Raphael Lemkin; 24 ביוני 1900 – 28 באוגוסט 1959) היה משפטן יהודי-אמריקני ממוצא פולני, אשר טבע את המונח רצח עם (Genocide) ותרם רבות לניסוח אמנת האו"ם בדבר מניעת רצח עם.
הצליח להימלט לארצות הברית ומשפחתו חוסלה בשואה. הקדיש את חייו לחקר נושא הג'נוסייד. ב-1943 כתב ספר על שלטון מדינות הציר באירופה, כשאחד הפרקים עוסק בג'נוסייד: ג'נו- גזע, סייד- רצח. טען כי ההגדרה של רצח עם זו השאיפה לכלות קבוצות דתיות, אתניות או פוליטיות שלמות. כשלאו דווקא כל הפרטים שבקבוצה חייבים להירצח לצורך ביצוע רצח העם, אלא רק אם קיים הניסיון לחסל את הקבוצה כישות.
לדוגמה, הנאצים חיסלו את האליטה הפולנית עם הפלישה לפולין, וזה נחשב מבחינתו כרצח עם. הגדרתו לרצח עם: "הריסת התבנית של הקבוצה המדוכאת ובשלב שני הכפפתה לקבוצה המדכאת".
ביוגרפיה.
למקין נולד למשפחת חקלאים יהודית בכפר בֶּזְווֹדְנֶה (Bezwodne) שבפלך גרודנו, מחוז וולקוביסק, האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). אביו יוסף היה חקלאי ואמו בלה הייתה אישה ברוכת כישרונות וידע בתחומי הפילוסופיה, הבלשנות והציור. בהשפעת אמו שלט למקין בכ-10 שפות עד גיל 14, בהן עברית, ספרדית, צרפתית, רוסית ויידיש.
למד בלשנות, פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת לבוב ובאוניברסיטת היידלברג שבגרמניה. לאחר סיום לימודיו, בשנת 1926, שימש כתובע בפרקליטות המדינה בוורשה. הוא החל להתעניין במקרים של טבח המוני, בהם רצח העם הארמני (1914–1918) ורציחות האשורים בעיראק (1933). ב-1933 הרצה על הנושא בוועידה במדריד שעסקה בחוק הפלילי הבינלאומי, ואולץ על ידי שר החוץ הפולני יוזף בק להתפטר מתפקידו בפרקליטות הפולנית. הוא עבד כעורך דין פרטי בוורשה והמשיך להרצות בנושא.
במהלך כיבוש פולין ב-1939, התגייס למקין לצבא פולין ונפצע בקרבות על ורשה. הוא נמלט מהגרמנים דרך ליטא והגיע ב-1940 לשוודיה. הוא הרצה תקופה מסוימת באוניברסיטת סטוקהולם, וב-1941 קיבל אשרת הגירה לארצות הברית. במהלך השואה נרצחו 49 מבני משפחתו של למקין, מלבד משפחת אחיו אליאס, ששהתה במחנה עבודה סובייטי והיגרה לארצות הברית בסיוע רפאל למקין ב-1948.
בארצות הברית עבד למקין כמרצה באוניברסיטת דיוק. ב-1942 יצא מאמרו "Military Government in Europe", שמאוחר יותר היווה חלק מספרו החשוב "Axis Rule In Occupied Europe". ב-1943 מונה ליועץ במועצה ללוחמה כלכלית בארצות הברית, ובזכות הידע שצבר במשפט בינלאומי מונה בהמשך גם ליועץ מיוחד ביחסים בינלאומיים במחלקת המלחמה האמריקנית.
ספרו "Axis Rule In Occupied Europe", שיצא ב-1944, כלל ניתוח משפטי של החוק הגרמני בתקופת השלטון הנאצי בשטחים הכבושים באירופה. בספרו טבע לראשונה את המונח "רצח עם" (genocide). הגדרתו לרצח עם והיותו עבירה על החוק הבינלאומי התקבלו בקרב הקהילה הבינלאומית ושימשו כבסיס משפטי במשפטי נירנברג. ב-1945–1946 כיהן כיועץ לבית המשפט העליון של ארצות הברית ולתובע הראשי במשפטי נירנברג, רוברט ה. ג'קסון.
ב-1945 הציע, במהלך הדיונים על חוזה פריז, לאסור על פשעים נגד האנושות, אך הצעתו נדחתה. עם זאת, אמנת האו"ם בדבר מניעת רצח עם קיבלה את הגדרתו לרצח עם והשתמשה בטיוטה שכתב לאמנה זו. האמנה אושרה בעצרת האו"ם בשנת 1948. למקין תיאר אותה כ"האפיטף על קברה על אמי".
מ-1948 הרצה למקין באוניברסיטת ייל, וב-1955 מונה לפרופסור למשפטים בבית הספר למשפטים ראטגרס בניוארק.
למקין זכה במספר פרסים על מאבקיו.
ב-1950 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר קרלוס מנואל דה סספדס של קובה;
ב-1951 זכה בפרס מטעם הסמינר היהודי למורים בניו יורק;
וכן בפרס על שם סטפן וייז מטעם הקונגרס היהודי האמריקאי, על מאבקו להפוך את רצח העם לפשע בינלאומי;
וב-1955 הוענק לו צלב קצין של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland) של גרמניה המערבית.
בשנות ה-50 עלה שמו מספר פעמים כמועמד לפרס נובל לשלום.
למקין מת בעקבות התקף לב ב-1959 בניו יורק.
ב-1983, במלאת 35 שנה לחתימה על האמנה, הועלה זכרו באירוע בספריית העיר ניו יורק בחסות ארגון בני ברית במעמד נשיא העצרת הכללית של האו"ם.
ב-2001, בטקס שנערך לזכרו במטה האו"ם בניו יורק, הועלה זכרו על ידי אשתו של מזכ"ל האו"ם קופי אנאן, שבמסר שנשאה בשמו נאמר כי "מפעל חייו של למקין מהווה דוגמה רבת-השראה למחויבות מוסרית".
ביקורת.
דירק מוזס טען כי כריכת מרכיב ביולוגי כתנאי מוקדם להגדרת המושג ג'נוסייד (בנוסח שהפך בסיס ל"החלטת הג'נוסייד" של ארגון האומות המאוחדות) ביטאה אינטרס של הקונגרס היהודי העולמי ושל מדינות קטנות בכך שאפשר הבחנה בין מדיניות הנאצים בנוגע ליהודים ובין, להבדיל, דיונים שהתקיימו באותה תקופה על חלוקת פלשתינה (א"י) ורעיון הטרנספר של חלק מהאוכלוסייה הפלסטינית, כפי שהציעו חברי ועדת פיל בדו"ח שפורסם בשנת 1937. גישה זו נדחתה באופן חד משמעי על ידי ההיסטוריון עמר ברטוב בטענה שמוזס מבטא גישות קונספירטיביות, גם אם קיים ספק שאימץ אותן בעצמו.
טורפדו-לוז'יניקי מוסקבה
לוקהיד קונסטליישן
לוקהיד קונסטליישן (באנגלית: Lockheed Constellation) הוא מטוס נוסעים צר-גוף מתוצרת לוקהיד. המטוס יוצר בין השנים 1943–1958 במפעלי החברה בברבנק, והיה אחד מכלי הטיס המהפכניים בשירות התעופה האזרחית. בסה"כ יוצרו 856 מטוסים. המטוס היה מעורב במספר גבוה של תאונות ותקריות אוויריות.
המטוס שימש גם בחיל האוויר של ארצות הברית, בעיקר כמטוס תובלה להספקת מצרכים בשנות ההסגר על ברלין. הקונסטליישן היה גם מטוסו של נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר.
פיתוח.
מטוס הקונסטליישן פותח על ידי חברת לוקהיד לפי מפרט של חברות התעופה TWA ופאן אמריקן.
תצורת הכנף של הקונסטליישן התבססה על זו של מטוס הקרב P-38 לייטנינג, שפותח אף הוא על ידי לוקהיד. הזנב המשולש נבנה כדי להשיג היגוי מספק תוך הגבלת גובה ההגאים לגובהם של האנגרים באותה תקופה.
פיתוח המטוס החל בשנת 1939. אב הטיפוס טס לראשונה ב-9 בינואר 1943, ולו טווח של 3,500 מייל (5,630 ק"מ), מהירות של 550 קמ"ש, מהירות שיוט 480 קמ"ש וסייג רום של 7,300 מטר. המטוס הראשון נמסר לחברת TWA באוקטובר 1945. הטיסה המסחרית הראשונה של המטוס הייתה ב-3 בדצמבר 1945.
גרסאות.
למטוס חמש גרסאות עיקריות:
המטוס בחיל האוויר הישראלי.
בתחילת מלחמת העצמאות רכשה ההגנה שלושה מטוסים מעודפי צבא ארצות הברית, והם הוברחו לארץ דרך פנמה ואירופה. במלחמה נטלו המטוסים חלק במבצע בלק. לאחר המלחמה נמכרו המטוסים לאל על.
תאונות ותקריות.
למעלה מאלף בני אדם נהרגו בתאונות ואסונות בהן היה מעורב המטוס.
קונסטליישן
ג'ורג' הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון
ג'ורג' אדוארד סטנהופ מולינו הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון (באנגלית: George Edward Stanhope Molyneux Herbert, 5th Earl of Carnarvon; 26 ביוני 1866 – 5 באפריל 1923) היה אציל אנגלי הידוע כמממן של החיפוש והחפירות בקבר תות ענח' אמון שבעמק המלכים.
ביוגרפיה.
הרברט נולד בטירת הייקלר, האחוזה המשפחתית השוכנת במחוז המפשייר. הוא התחנך באיטון ובטריניטי קולג' שבקיימברידג', וירש את רוזנות קרנארבון (ולשית: Caernarfon) בשנת 1890. ב-26 ביוני 1895 נישא הרברט לאלמינה ויקטוריה מריה אלכסנדרה. ב-1902 הקים את אורוות הייקלר על מנת לגדל סוסי מרוץ גזעיים. כעבור שלוש שנים מונה לחבר המנהלים של מסלול המרוצים ניוברי, תפקיד שעבר בירושה לדורות הבאים אחריו. נכדו של הרברט, הנרי ג'ורג' רג'ינלד מולינו הרברט, הרוזן השביעי מקרנארבון, היה מנהל המרוצים של המלכה אליזבת השנייה מאז 1969 ואחד מחבריה הקרובים.
הרברט היה אגיפטולוג חובב נלהב, וב-1907 החליט לממן את החפירות בקברי האצילים שבתבאי (דיר אל-בחרי). ב-1909 מינה את הארכאולוג הנודע הווארד קארטר לנהל את החפירות (בעקבות המלצתו של גסטון מספרו). ב-1914 קיבל הרברט את ההיתר לחפור בעמק המלכים, במקומו של איל ההון האמריקאי תאודור דייוויס שויתר על ההיתר שניתן לו ממשלת מצרים לאחר שהתייאש ממציאת קברים עם ממצאים. בגלל מלחמת העולם הראשונה התעכבו החפירות באתר והן החלו בשנת 1917. ב-4 בנובמבר 1922 גילה קארטר את קברו של תות ענח' אמון בעמק המלכים. הוא חיכה שלושה שבועות לבואו של קרנארבון מאנגליה כדי לפתוח את הקבר. הקבר נפתח ב- 24 בנובמבר ולאחר שפתחו אותו חשפו את אחד האוצרות הגדולים ביותר בתולדות הארכאולוגיה.
ב-5 באפריל 1923 נמצאה גופתו של הרברט בבית המלון קונטיננטל-סאבוי שבקהיר. מותו הוליד את הסיפור על "קללת תות ענח' אמון", הידועה גם כ"קללת המומיה". מותו נבע ככל הנראה מאלח דם (שהתפתח לדלקת ריאות) שנגרם כתוצאה מגילוח בטעות של עקיצת יתוש נשא של שושנה. קברו של הרברט שוכן במבצר גבעה עתיקה המשקיפה על בית משפחתו בהמפשייר.
ג'ורג' הרברט, הרוזן החמישי מקרנרבון
ג'ורג' אדוארד סטנהופ מולינו הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון
ג'ורג' אדוארד סטנהופ מולינו הרברט, הרוזן החמישי מקרנרבון
המוזיאון להגנת החופים של הונג קונג