לצדו המזרחי של המושב זורם נחל חרמון (הבניאס).
אבישי ההורס
אבישי ההורס (או סופר G וחברם צ'אפה) הוא שמה של סדרת אנימציה טלוויזיונית פארודית, ששודרה מפברואר 2005 כחלק מהתוכנית "Y בעשר" בערוץ yesY של חברת יס. הסדרה שמה ללעג את סופרמן וחברתו לואיס ליין. עם הצלחת הסדרה, סטתה מעניין סופרמן ולעגה גם לידוענים ישראלים שונים.
כל פרק הוא קצרצר בן דקה-שתיים, והוא מדובב בהומור שטותי (לעיתים ירוד ובוטה) ואיגיון (נונסנס). האנימציה, הערוכה בחובבניות במכוון, לקוחה מסדרות אנימציה ישנות. "אבישי ההורס" למשל, העוסק לרוב בנושא ההומוסקסואליות, הוא למעשה סופרמן מהסדרה האמריקנית המקורית "Superman" משנת 1941-1943.
לשלל האנימציות אחראים אייל B (אנימציה), נמרוד אלדאה (דיבוב) ודודי כהן (דיבוב). הצוות פעל עם הערוץ מתחילתו, החל משנת 2000, והפיק תוכניות בידור פארודיות נוספות כגון התוכנית עם הבובות ומיסטר מותק ב-yes ואת תוכנית הבובות "הגוזניקים" בערוץ 24 (יחד עם סער בדישי).
אלפבית ערבי
האלפבית הערבי הוא כתב שהתפתח מהאלפבית הארמי הנבטי ושימש במקור לכתיבת השפה הערבית, אך כיום משמש לכתיבת שפות רבות, בעיקר בשל השפעת האסלאם על תרבויות שונות. האלפבית הערבי החל לשמש באופן רחב במאה ה-4 לספירה בחצי האי ערב, אך הופיע לראשונה בשנת 512 לספירה. בשפה הארמית הנבטית ישנם פחות עיצורים מאשר בערבית, כך שלצורך כתיבת הערבית נוספו לאלפבית הארמי הנבטי אותיות נוספות על ידי הוספת נקודות לצורות הגרפיות הקיימות. עם התפשטות השימוש באלפבית הערבי לשפות אחרות נוספו לו סימנים נוספים, לביטוי צלילים שאינם קיימים בערבית.
האלפבית הערבי נכתב אופקית, מימין לשמאל, פרט לספרות – הנכתבות משמאל לימין. כיוון שהוא נכתב ומודפס בכתב מחובר ומכיוון שהחיבור הוא לפי דפוס קבוע, יש באלפבית הערבי ארבע גרסאות שונות לכל אות בהתאם למיקומה במילה, למעט האותיות הנעדרות יכולת קישור בעמדות מסוימות.
קיימים שני סדרים לאלפבית הערבי:
בערבית הכתב משמש כאבג'ד, כלומר כתב בו מציינים תנועות לעיתים רחוקות בלבד.
צורות האותיות.
במקרים בהם ויקיפדיה העברית אימצה תקן שונה מזה של האקדמיה ללשון, מופיעים התעתיקים החלופיים זה לצד זה, מימין תקן האקדמיה&lt;/small&gt; ומשמאל תקן ויקיפדיה העברית]&lt;/small&gt;. אם קיים תקן לתעתיק מדויק השונה מהתעתיק הפשוט, אזי מופיע התעתיק המדויק מתחת לפשוט. יש לציין שבניבים שונים ישנן הגיות שונות, במעט או בהרבה, בחלק מהאותיות.
אותיות ארז דוד' (ارز دوذ).
כל האותיות באלפבית הערבי מתחברות לאות הבאה אחריהן, מלבד קבוצה של שש אותיות: אליף, ואו, דאל, ד'אל, רא וזאי.
6 אותיות אלו הן האותיות היחידות בערבית שכשהן בתחילת מילה או באמצע מילה - אין הן מתחברות מצד שמאל, כמו במילה "ظروف" (מעטפות), שבה לפני ה"ואו" יש "רא" ולכן ה"ואו" לא מתחברת מצד ימין (כי "רא" היא גם אות ארז דוד' והיא לא מתחברת משמאל) והיא מתחברת מצד ימין.
השפות הנכתבות באלפבית הערבי.
בעקבות תפוצת האסלאם הפך האלפבית הערבי למקובל לא רק לכתיבת השפה הערבית אלא גם לכתיבת שפות נוספות.
השפות הבאות נכתבות באמצעות גרסאות שונות של האלפבית הערבי:
שפות שבהן האלפבית הערבי חדל להיות בשימוש:
קליגרפיה ערבית.
האלפבית הערבי, על אותיותיו, היה אחד הנושאים החשובים באומנות הערבית כפי שניתן לראות בעבודות קליגרפיה ערביות. עוד ניתן לומר כי האותיות הערביות שולבו באומנות הערבסקה (כמו בדוגמה למטה). במאה ה-19 איברהים אל-יאזג'י צמצם את מספר הסימנים מכ-300 ל-60, מה שאיפשר, בהמשך, להתקדם לבניית מכונת כתיבה ערבית.
הפצצת הכור העיראקי
ברמודה
ברמודה (באנגלית: Bermuda) היא טריטוריה אוטונומית של הכתר הבריטי, הממוקמת על קבוצת איים באוקיינוס האטלנטי. האיים השוכנים על הר ימי משלהם. הם כוללים מספר איים מרכזיים, המוקפים על ידי מספר לא מבוטל של איים קטנים. בקרבה הרבה ביותר לאיי ברמודה נמצאים חופי קרוליינה הצפונית שבמזרח ארצות הברית, הרחוקים מהם כ-1,000 ק"מ.
ברמודה היא אחד מקודקודיו של משולש ברמודה, בנוסף לחוף המזרחי של פלורידה ופוארטו ריקו.
ברמודה היא מושבה אוטונומית של הכתר הבריטי ומהווה כיום אחד ממקלטי המס הגדולים בעולם.
היסטוריה.
ברמודה התגלתה בתחילה המאה ה-16, כנראה בשנת 1503. הגילוי מיוחס לספרדי חואן דה ברמודז, אף על פי שהעדויות על השנה המדויקת ועל המגלה הן קלושות. האזכור הרשמי הראשון לברמודה נמצא בספרו של פטר מרטיר שפורסם בשנת 1511. בשנת 1609, בעקבות סופה טבעה קבוצת אוניות בריטיות ששורדיהן הגיעו לברמודה. לאחר מכן נזקף האי לכתר הבריטי.
במאה ה-18 הייתה ברמודה למעצמת סחר בתחום ייצור ושיווק המלח. אחד מיעדי הסחר הגדולים שלה היו שלוש עשרה המושבות, לימים ארצות הברית. החרם הכלכלי שהטיל הקונגרס הקונטיננטלי בשנת 1774 על סחר עם הממלכה הבריטית, פגע קשות בברמודה.
במאה ה-19 פורסמה ברמודה באופן לא מחמיא בגלל סחר העבדים שהיה נהוג בה, בזכות ספרה רב המכר של מרי פרינס משנת 1831.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הפכו איי ברמודה לבסיס צבאי חשוב, לאור מיקומם האסטרטגי באוקיינוס האטלנטי. בשנת 1941 נחתם הסכם בין בריטניה לבין ארצות הברית לפיו תמורת אוניות צי תקבל ארצות הברית זכות להקמת בסיס ל-99 שנה. הבסיס, ששטחו 5.8 קמ"ר, הוקם על שטח שרובו יובש. החל מ-1 בספטמבר 1995 נסגרו הבסיסים בברמודה, הן של ארצות הברית, כמו גם של בריטניה וקנדה. מחלוקת הנוגעת לעניינים סביבתיים מונעת החזרה רשמית של השטח לממשלת ברמודה.
באפריל 1943 התקיימה בברמודה ועידת ברמודה לשם דיון בנושא "הפליטים המדיניים", שם שנבחר כדי לא לציין את יהדותם של הפליטים שלשם מציאת פתרון לבעייתם התכנסה מלכתחילה הוועידה. לוועידה לא היו תוצאות מעשיות.
גאוגרפיה.
איי ברמודה נמצאים על שפה של קלדרה של הר געש תת-ימי. לאי ברמודה קו חוף באורך של 103 ק"מ. באיים יש שתי ערים מאוגדות: המילטון וסנט ג'ורג'ס. ברמודה מחולקת לתשעה אזורים: דבונשייר, המילטון, פג'ט, פמברוק, סנדיס, סמית'ס, סאות'אמפטון, סנט ג'ורג'ס וורוויק. בנוסף יש בברמודה שני כפרים בלתי מאוגדים: פלטס וילג' וסומרסט וילג'. העיר ההיסטורית של סנט ג'ורג'ס הוכרה כאתר מורשת עולמית.
ברמודה כוללת כ-180 איים ומשתרעת על פני שטח כולל של 53.3 קמ"ר. האי הראשי נקרא לעיתים ברמודה. שמונה מהאיים הגדולים של ברמודה מחוברים ביניהם באמצעות גשרים, והם האיים המיושבים.
האקלים בברמודה הוא אקלים סובטרופי גשום על גבול אקלים טרופי. ברמודה מחוממת על ידי זרם הגולף. הטמפרטורה באיים קרה יותר בחודשים ינואר עד מרץ. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באיים הייתה של 6°C. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בברמודה הייתה של 34°C באוגוסט 1989.
חיים כהן (שף)
חיים כהן (נולד ב-21 במרץ 1960) הוא שף, מסעדן, מגיש טלוויזיה ומחבר ספרי בישול ישראלי. יועץ קולינרי למסעדה המחזיקה בכוכב מישלן.
ביוגרפיה.
כהן נולד, גדל והתחנך בשכונת קריית שלום בתל אביב, למשפחה יוצאת כורדיסטן; אביו אליעזר מקהילת נאש דידן, ואמו מרים ממשפחה אורפלית מטורקיה.
בגיל שבע עשרה החל כהן לעבוד במסעדת "תל אביב הקטנה" בעקבות מודעת דרושים לעוזרי מלצרים. לאחר מכן עבד במסעדת "הקיוסק", אצל שאול אברון בנווה צדק, שם נחשף למטבח צרפתי עממי כמו רוסטביף ופואה גרה, התאהב בו והחליט לפתוח מסעדה משלו. לאחר מכן עבד כשלוש שנים במסעדת "אפרופו" בתפקיד של ברמן ומנהל המטבח.
כהן התמחה בצרפת אצל השף רוז'ה ורז'ה, שהיה בעל מסעדה המעוטרת ב-3 כוכבי מישלן. לאחר התמחותו במהלך השנים פיתח כהן מטבח ייחודי המשלב מוצרים מקומיים ים-תיכוניים במנות צרפתיות מה שמכונה "פיוז'ן", בהן משתמש בין היתר ברכיבים אירופאים ואסייתים בהכנת מנות מקומיות.
בשנת 1985 פתח ביחד עם אירית שנקר (אותה פגש כאשר עבדו יחדיו במסעדת "אפרופו") את מסעדת "קרן" ברחוב אבן גבירול בתל אביב והוא בן 24 בלבד (לאחר מספר שנים פתח עם אירית שנקר מסעדה נוספת בשם "דיקסי" ואליה נוספה מסעדה ששמה "פילדלפיה"). בתחילה הייתה "קרן" מסעדה צרפתית קלאסית והגישה מנות צרפתיות פשוטות אך משובחות. המסעדה צברה לאט ובהדרגה קהל לקוחות קבוע שכמה לאוכל צרפתי אמיתי בישראל ולאחר מספר שנים עברה המסעדה למבנה היסטורי במושבה האמריקאית ביפו, בפינת הרחובות אילת ואורבך. שם שכנה עד שנסגרה בשנת 2002.
ממסעדת קרן יצאו רבים מגדולי השפים הישראלים כמו למשל גולן גורפינקל (מסעדת "דלאל") והשפים תמר בליי ועזרא קדם שהקימו את מסעדת "ארקדיה" בירושלים.
הפופולריות של כהן צברה תאוצה ובשנת 1999 החל להגיש את תוכנית הבישול, "שום, פלפל ושמן זית", בצוותא עם אור ישראלי (מאוחר יותר החל להגיש באופן עצמאי) במקומם של גיל חובב ואיילת לטוביץ'. הסדרה שודרה עד שנת 2017 בערוץ הראשון, וכן בעבר בשידורים חוזרים בערוץ 33 עד סגירת רשות השידור.
כמו כן מייעץ כהן למסעדות, בארץ וברחבי העולם (למשל ל"מסעדת טאבון" בניו יורק, למסעדה ב"קלאב הוטל לוטראקי יוון" שהקים וייסד אלברטו דלגאדו בסמוך לאתונה, ל"מסעדת איזדורה" בראשון לציון ול"מסעדת הדוכסית" באמסטרדם).
כהן הוציא לאור ספרי בישול. ב-2006 העלה כהן, בשיתוף עם אלי לנדאו, אתר web 2.0 בשם "מבשלים", אתר קהילות המבוסס בעיקר על תכנים של גולשים ומוקדש לעולם המתכונים והקולינריה.
בשנת 2007 השתתף כהן בהקמת מסעדת "DECA" אשר בתל אביב, ושם הוא שימש כשף יועץ בדיאלוג עם השף יניב כספי.