התוכנית קראה ל-CIA או לגופים מבצעיים אחרים להרוג אזרחים אמריקאים ולבצע פעולות טרור ברחבי ארצות הברית, ולהטיל את האחריות על ממשלת קובה, על מנת להטות את דעת הקהל לתמיכה במלחמה נגד קובה, תחת שלטונו של פידל קסטרו. אחת מן התוכניות הייתה "לצאת בסדרת פעולות טרור קומוניסטיות קובניות באזור מיאמי, בערים אחרות בפלורידה, ואף בוושינגטון".
המבצע בולט במיוחד בכך שכלל תוכניות לחטיפות והפצצות אשר ילוו בעדויות כוזבות אשר יטילו את האשמה לכאורה על שלטון זר, במקרה זה, קובה.
התוכנית מציינת ש"התוצר המתבקש מהוצאה לפועל של תוכנית זו הוא להעמיד את ארצות הברית כקורבן הסובל מהתעמרויות מצד הממשל הפזיז וחסר האחריות של קובה ולפתח בכך תדמית עולמית של קובה, כמדינה המהווה איום לשלום בעולם המערבי."
מבצע נורת'וודס נוסח על ידי המטות המשולבים, נחתם על ידי היושב ראש דאז, ליימן למניצר, ונשלח לשר הביטחון.
מספר הצעות נוספות הוצעו, ביניהן פעולות אמיתיות או מדומות כנגד צבא ארצות הברית ומטרות אזרחיות. מבצע נורת'וודס היה חלק מה"פרויקט הקובני" של ממשלת ארצות הברית (מבצע מונגוס) כנגד פידל קסטרו. הוא מעולם לא התקבל באופן רשמי או הוצא אל הפועל.
מקור ופרסום בציבור.
ההצעה העיקרית הוצגה במסמך בשם "הצדקות להתערבות צבאית אמריקאית בקובה - סודי ביותר" - אוסף של מזכרים שנכתבו בידי משרד הביטחון האמריקאי וראשי המטות המשולבים. המסמך הוצג על ידי ראשי המטות המשולבים לשר הביטחון, רוברט מקנמארה ב-13 בדצמבר, בהגשה מוקדמת, למטרת תכנון. ראשי המטות המשולבים המליצו שהן ההיבטים הסמויים והן הגלויים של מבצע שכזה יבוצעו על ידם.
המסמך, שהיה בעבר סודי, פורסם בציבור לראשונה ב-18 בנובמבר 1997, על ידי סוכנות ממשלתית אמריקאית שמפקחת על שחרור מסמכים ממשלתיים הקשורים להתנקשות בג'ון קנדי.
סימפוניה מס' 41 (מוצרט)
הסימפוניה השישית (&quot;הבוקר&quot;) של היידן
סימפוניה מס' 6, &quot;הבוקר&quot; (היידן)
תחנת רכבת כפר חב&quot;ד
סימפוניה מס' 9 , &quot;הגדולה&quot;, של שוברט
הסימפוניה השישית של צ'ייקובסקי
דגל תושבי האיים של מצר טורס
דגל תושבי האיים של מצר טורס הוא דגל אוסטרלי רשמי המשמש לייצוגם של הילידים תושבי האיים השוכנים במצר טורס. הדגל עוצב על ידי ברנארד נמוק בשנת 1992 וזכה בתחרות עיצוב מקומית אשר נערכה על ידי מועצת איי מצר טורס והוכר בידי ועדת התיאום של האבוריג'ינים ותושבי האיים של מצר טורס בחודש יוני באותה השנה. ממשלת אוסטרליה העניקה לדגל מעמד של דגל אוסטרליה רשמי על פי חוק הדגלים 1953 ב-14 ביולי 1995.
חסידות קלויזנבורג
שעונית כחולה
שעונית כחולה (שם מדעי: "Passiflora caerulea") אשר ידועה גם בכינויה שעונית מצויה היא צמח מטפס מקומי לדרומה של ברזיל וארגנטינה.
חביבה על גננים בזכות פרחיה המורכבים והריחניים, בעלי המראה המעט פלסטי.
תיאור.
זהו צמח מטפס אשר מסוגל להגיע לגובה של 15–20 מטר היכן שיש עצים זמינים לתמיכה. העלים מנוגדים ומאוצבעים בעלי חמש אונות בדומה ליד פרושה (לעיתים שלוש או שבע אונות), 10-18 ס"מ אורך ורוחב. בבסיס כל עלה ישנה קנוקנה נכרכת באורך של 5–10 ס"מ אשר מתפתלת סביב צמחייה תומכת כדי להחזיק את הצמח.
הפרח מורכב, בקוטר של כ- 10 ס"מ, עם עלי גביע וכותרת זהים במראה, לבנים משהו, מוקפים בזירי עטרה כחולים או סגולים, בחמישה אבקנים ירוקים-צהובים, ושלוש צלקות סגולות. לרוב ריחני. הפרי הוא ענבה אובלית כתומה-צהובה באורך 6 ס"מ על 4 ס"מ רוחב המכילה מספר זרעים. הפרי נאכל והזרעים מופצים על ידי יונקים וציפורים. באקלים טרופי הפריחה תארך במשך כל השנה.
זנים.
מין זה השתתף במספר גדול של הכלאות. ישנם מספר גדול של זנים, ביניהם:
טיפוח ושימושים.
את השעונית הכחולה מגדלים ברחבי העולם. הפרי אכיל אך עם זאת תפל כאשר נאכל טרי. הוא יכול לשמש כתחליף לפטל שחור. יותר נחשק הוא הפרי של השעונית הנאכלת בעלת הטעם המתוק-חמצמץ. תה ניתן לחליטה מהפרחים ונאמר שהוא משחרר ממתחים וחרדות. למרות זאת, גליקוזידים ציאנדיים (אשר מתפרקים לציאניד) נמצאו בעלים, אך ניתן לפרק אותם על ידי הרתחה.
רפורמה בשפה
רפורמה בשפה היא תהליך של יצירת שפה מתוכננת באמצעות שינויים נרחבים בשפה קיימת. הכלים המקובלים לביצוע רפורמה בשפה הם הפשטה וטיהור. הפשטה מקלה על השימוש בשפה באמצעות הסדרה של אוצר המילים והדקדוק. טיהור גורם לשפה להתיישר עם גרסה של השפה הנחשבת כ"טהורה יותר".
הפשטה.
הפשטה היא הצורה הנפוצה ביותר לביצוע רפורמה בשפה, ובצורתה המקובלת ביותר מבוצעת הפשטה של הכתיב (השוו רפורמה של הכתיב). עם זאת תהליך ההפשטה יכול לכלול בנוסף גם הפשטה של ההטיה, התחביר, אוצר המילים ומבנה המילה. לדוגמה, באנגלית קיימות תחיליות רבות שמשמעותן היא "ההפך מ", לדוגמה: "-un", "-in-/im", "-(a(n", "-de", וכו'. ברפורמה בשפה ניתן להציע לבטל את כל התחיליות המגוונות ולהישאר עם תחילית אחת בלבד, נאמר "-un". בנוסף לכך, קיימות מילים כדוגמת "good" (טוב) ו-"bad" (רע) שמשמעות המילה הראשונה היא בערך המשמעות ההפוכה של המילה השנייה, ושעדיף היה (במונחים של הפשטה) להחליף בצמד המילים "good" ו-"ungood", ולהשמיט את המילה "bad" מאוצר המילים לחלוטין.
עם זאת, הצורה הנפוצה ביותר לביצוע רפורמה בשפה היא אימוץ של כללי כתיב חדשים. כמה מהשפות הנפוצות ביותר בעולם עברו רפורמות כתיב סיטוניות: ספרדית (במאה ה-18), פורטוגזית (ב-1910 בפורטוגל, וב-1946 וב-1972 בברזיל), גרמנית (ב-1901/2 וב-1996/98) ורוסית (במאה ה-18,וב-1917-1918).
טיהור.
טהרנות של השפה היא ההתנגדות לכל שינוי בשפה נתונה, או השאיפה לבטל שינויים שנערכו בשפה בעבר. לעיתים עלולות רפורמות טהרניות דווקא לסבך את השפה. לדוגמה, במהלך תקופת הרנסאנס סיבכו כמה מילונים אנגליים את הכתיב בכך שאימצו אטימולוגיה לטינית שגויה:
יתרונות וחסרונות.
כמו בכל רפורמה קיימות סיבות בעד ביצוע הרפורמה וסיבות נגד. רפורמות עלולות לגרום לצורך לכתוב מחדש את כל הספרות, המסמכים הדיגיטליים, שלטי הדרכים והמפות. יותר מכך, כולם יצטרכו ללמוד מחדש את השפה. לילדים צעירים ולתלמידים בשיעורי לשון יהיה בסופו של דבר קל יותר עם השפה החדשה והקלה יותר, אבל בטווח הקצר תהיה להם עבודה רבה. נטען גם ששפות מאבדות את הפואטיות שלהן והופכות נוקשות וחסרות נשמה אם משנים אותן.
עם זאת, רבות מטענות אלו חסרות בסיס. רבות מהן מבוססות על ההנחה שהרפורמה תנתק את השרשרת הקושרת את ההווה לעבר. במציאות, רפורמות כתיב מתונות עשויות לסייע לחינוך ולתרבות הרבה יותר מאשר לעכב בעדם. על מחיר המעבר ניתן להתגבר באמצעות תכנון טוב, הקצאת זמן נאותה למעבר וניצול של התמיכה העממית ברפורמה.
דוגמאות.
להלן דוגמאות בולטות לרפורמות בשפות:
יוג'ין פאמה
יוג'ין פאמה (באנגלית: Eugene Fama; נולד ב-14 בפברואר 1939) הוא כלכלן אמריקאי ופרופסור למימון באוניברסיטת שיקגו. פאמה נחשב לאבי תורת המימון המודרנית, בזכות מחקריו פורצי הדרך בתחום התאוריה המודרנית של תיקי השקעות והערכות שווי נכסים. הוא אחד הכלכלנים המצוטטים והמשפיעים ביותר בתחומו, כתב מעל 100 מאמרים, שהתפרסמו בכתבי עת מקצועיים, ושני ספרים. בשנת 2013 זכה בפרס נובל לכלכלה יחד עם רוברט שילר ולארס פטר האנסן.
ביוגרפיה.
פאמה נולד בבוסטון שבמדינת מסצ'וסטס להורים ממוצא איטלקי. ב-1956 החל בלימודי תואר ראשון בשפות רומאניות באוניברסיטת טאפטס המקומית, לאחר שנתיים החל להתמקד בלימודי כלכלה. הוא המשיך ללימודי MBA ודוקטורט בכלכלה ומימון באוניברסיטת שיקגו, בה עשה את כל הקריירה האקדמית שלו מלבד שנתיים שלימד בבלגיה. עבודת התזה שלו לדוקטורט, שנעשתה תחת הדרכתו של מרטון מילר, עסקה בחיזוי מחירי מניות, פאמה מצא כי המחירים מתנהגים באופן הבלתי ניתן לחיזוי מנתוני מחירי העבר, כלומר ב"הילוך מקרי" (רנדומלי). העבודה התפרסמה ב-1965 בכתבי עת למימון תחת הכותרת Random Walks In Stock Market Prices. פאמה טבע את המונחים שוק יעיל (efficient markets), ויעילות שוק (market efficiency) שהפכו למושגים מקובלים בשיח הענפי.
במהלך עבודתו בשיקגו נבנה לראשונה מאגר מסודר ואמין של היסטוריית מחירי ניירות ערך (CRSP), מה שאפשר לחוקרים ביצוע בדיקות אמפיריות לתאוריות המימוניות. ב-1969 פרסם פאמה עם עמיתיו מייקל ג'נסן, לורנס פישר וריצ'רד רול את המחקר האמפירי שביצעו ובו בחנו את תגובת מחירי ניירות ערך למידע חדש שהתפרסם. המחקר כלל מתודולוגיה חדשה לניתוח התגובות, והראה כיצד מגיבים המשקיעים במהירות ומחירי ניירות הערך משקפים כמעט מיידית את הגלום במידע החדש.
ב-1970 פרסם בכתב העת למימון את מאמרו פורץ הדרך Efficient Capital Markets: A Review of Theory and Empirical Work. פאמה סקר במאמר זה את המחקרים והנתונים שנאספו ממדינות שונות בעולם לגבי יעילות שוקי המניות ברמות שונות, לצורך כך פאמה הגדיר שלוש רמות של יעילות בשווקים: הרמה החלשה בה מחיר המניה משקף ידע של המשקיעים לגבי מחירים והיקפי המסחר במניה בעבר, הרמה החצי חזקה בה המחיר משקף את כל המידע הפומבי הקיים, והרמה החזקה בה המחיר משקף הן את המידע הגלוי והן מידע פנים.
שורת מאמרים אלו הניחו את הבסיס התאורטי והעובדתי למה שמכונה תאוריית השוק היעיל, שהתבססה על תאוריית הציפיות הרציונליות והגעה לשיווי משקל כלכלי. עם השנים הפכה התאוריה לנקודת המוצא של חוקרי המימון, כשעל מסקנותיה נעשו מחקרים רבים במטרה לבחון את נכונותה בתנאים שונים.