בלגרד ארנה (בסרבית: Београдска арена; מטעמי חסות מסחרית ידועה בשם שטארק ארנה, בסרבית: Штарк арена, ומקודם – קומבנק ארנה, Комбанк арена) הוא אולם מקורה רב תכליתי בפאתי העיר בלגרד, סרביה. האולם הוקם במשך שנים רבות והקמתו כללה הפסקות בנייה רבות עד שהושלם בסופו של דבר בשנת 2004. מאז פתיחתו הוא הפך לאחד מהאולמות המקורים הגדולים והמפוארים באירופה והוא חבר ארגון ה-"European Arenas Association". מבנה האולם, הנמצא בבעלות העיר בלגרד, מתפרס על פני שטח של 48,000 מ"ר. תכולתו הרשמית של האולם היא 20,000 צופים, אם כי האולם מסוגל להכיל עד כ-25,000 צופים, בהתאם לסוג האירוע המקיים בו.
תהליך הבנייה.
הרעיון לבנות אולם ספורט גדול בבלגרד נולד בשנת 1989 והבנייה תוכננה להסתיים בשנת 1994, בה בבלגרד הייתה אמורה להתקיים אליפות העולם בכדורסל. הבנייה החלה בשנת 1992 באזור הנקרא "בלוק 25" ברובע "נובי בלגרד" שבעיר. עקב האירועים האלימים שפרצו ביוגוסלביה בראשית שנות ה-90, פיב"א שללה מיוגוסלביה את זכות האירוח והפרויקט הוקפא. פרויקט הבנייה הופשר בשנת 1998 כאשר בלגרד הייתה אמורה לארח את אליפות העולם בטניס שולחן והבלגרד ארנה היה צפוי להיות האולם המרכזי בתחרות זו. אך גם במקרה זה הבנייה הוקפאה שנית עקב הפצצות נאט"ו על העיר בלגרד כחלק ממלחמת קוסובו. עם שוך הקרבות בשנת 2000 ותנופת הבנייה מחדש בעיר, חודשה גם הבנייה של האולם עד אשר הוא הושלם סופית בשנת 2004.
אירועים מרכזיים בארנה.
לאחר בנייתו, הפך הבלגרד ארנה לאולם המקורה הראשי של בלגרד וסרביה כולה. אירוע הפתיחה של אולם זה היה הדיאמונד בול של פיב"א בשנת 2004 ומיד אחריו הוא אירח את שלבי הגמר של יורובאסקט 2005. קבוצות הכדורסל הראשיות של העיר, הכוכב האדום בלגרד ופרטיזן בלגרד, המשחקות את משחקי הבית שלהן בהיכל פיוניר, נוהגות להעביר לבלגרד ארנה משחקים מרכזיים שאותם הן מארחות.
במספר מקרים נשברו שיאי נוכחות באירועים שנערכו בבלגרד ארנה. שיא הצופים במשחק יורוליג נשבר בשנת 2009 כאשר 22,567 איש צפו במשחקה של פרטיזן נגד פנאתינייקוס בשלב הטופ-16. כשנה לאחר מכן נשבר השיא בשנית במשחקי הפלייאוף נגד מכבי תל אביב אשר נכחו בהם כ-24,000 צופים בממוצע. בגמר הליגה העולמית לשנת 2009 בין נבחרות הכדורעף של סרביה וברזיל נקבע שיא הצופים למשחק במפעל עם 22,680 צופים.
הארנה מארח גם אירועי תרבות, קונצרטים והופעות של אומנים בינלאומיים. תחרות אירוויזיון 2008 נערכה בבלגרד ארנה אף היא.
כל קבוע כמחצה על מחצה
Institut für Sexualwissenschaft
המכון לחקר המיניות
ונאטיוס פורטונאטוס
וננטיוס פורטונטוס
וננטיוס פורטונאטוס
וינסנט גרדניה
וינסנט גרדניה (באנגלית: Vincent Gardenia; 7 בינואר 1920 - 9 בדצמבר 1992) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס אמי ופרס הטוני. היה מועמד לשני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "פעימות לב" ו"מוכת ירח".
ביוגרפיה.
גרנדיה נולד בעיר נאפולי בשם וינצ'נזו סקוניאמיליו, בנם של אליזה ג'נארו וגרנדיה סקוניאמיליו.
הוריו היגרו לארצות הברית כאשר היה בן שנתיים והתיישבו בברוקלין שבניו יורק. הוא הופיע בילדותו בהרכב משחק איטלקי-אמריקאי בשכונות האיטלקיות של ניו יורק.
גרנדיה החל לשחק באופן מקצועי בגיל 28 במופעי אוף ברודוויי. ב-1961 שיחק בסרט "אדי פלסון" בתפקיד קטן של ברמן. התפקיד שהיווה את נקודת המפנה בקריירה של גרנדיה לטענתו היה הסרט "רוצחים קטנים".
ב-1972 זכה גרנדיה בפרס הטוני על תפקידו במחזה "השבוי בקומה ה-14". ב-1973 שיחק בדרמת הספורט "פעימות לב" וגילם את מאמן קבוצת הבייסבול בסרט דאטש שאל, על תפקידו הועמד גרנדיה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הוא השתתף לאחר מכן בתור השריף "הונסנט פיט" הארטמן בקומדיית העיתונות של בילי ויילדר "כותרת ראשית" ובתור השוטר פרנק אוצ'ה בדרמת הפשע "משאלת מוות" החוקר את מקרי הרצח, הופיע באותו תפקיד גם בסרט ההמשך.
ב-1986 השתתף גרנדיה בקומדיה המוזיקלית "חנות קטנה ומטריפה" בדמותו של מר גראביס משניק הבעלים העצבני של חנות הפרחים בסרט.
ב-1987 הועמד גרנדיה בפעם השנייה לפרס האוסקר בקטגוריה המשנית על הופעתו בקומדיה "מוכת ירח" שם גילם את קוסמו אביה של לורטה קאסטוריני (שר). בהופעתו הקולנועית האחרונה ב-1991 בקומדיה "הסופר" הוא גילם את לו קריטסקי הגדול אביו של לואי (ג'ו פשי).
מלבד הופעותיו בסרטי קולנוע, שיחק גרנדיה גם בסדרות הטלוויזיה "הכל נשאר במשפחה" בעשרה פרקים ו"המופע של מרי טיילר מור", זכה ב-1990 בפרס אמי על תפקידו בסרט "Age-Old Friends".
גרנדיה נפטר בשנת 1992 מהתקף לב בבית מלון שבפילדלפיה, נקבר ב"בית הקברות סיינט צ'ארלס" שבכפר פארמיג'דייל, לונג איילנד.
שמואל פוירשטיין
שמואל פוירשטיין (1926 - כ"א באלול ה'תשע"ח 1 בספטמבר 2018) היה איש חינוך, מרצה בכיר בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן. כמו כן שימש המפקח הארצי על הוראת התנ"ך במשרד החינוך.
שימש בשנות השבעים כמנהל בית הספר התיכוני הדתי "יבנה" בחולון
ביוגרפיה.
נולד ברומניה לאהרון ובתיה פוירשטיין. בשנת 1945 עלה לארץ ישראל, והתיישב במושב נחלים שליד פתח תקווה.
במשך שנים רבות היה מרצה בכיר בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן וריכז את התוכנית להכשרת מורים. כמו כן שימש כמפקח הארצי על הוראת התנ"ך במשרד החינוך. נחשב אבי שיטת העיון והעמקה בבחינות הבגרות.
היה נשוי ואב לשלוש בנות. אחיו היה פרופ' ראובן פוירשטיין. גיסו היה פרופ' יעקב רנד.
השקפתו הפדגוגית בלימוד התנ"ך.
לדעת פוירשטיין, בחינת הבגרות אינה משקפת רק את התקופה שלפני הבחינה, אלא את הדרך שעשה התלמיד כל השנים בלימוד התנ"ך. התכלית היא שהתלמיד יהפוך לאדם לומד, ולא רק שיעבור את הבחינה. הוא הציע שבמקצועות הקודש לא יהיו בחינות בגרות כלל, אך הצעתו לא התקבלה.
טלהיים
טאלהיים
פופס מנסה בונסו
הסר ממך עקשות פה ולזות שפתים הרחק ממך
דוד אלטמן
דוד אלטמן (1941 – 20 בדצמבר 2021) היה סגן נשיא המכללה האקדמית נתניה, סגן נשיא ומנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
אלטמן נולד בישראל לשלמה ולפעשה אלטמן, בתו של הרב צבי פסח פרנק. נקרא על שם חותנו של הרב פרנק, הרב דוד שפירא. בשנות ה-80 של המאה ה-20 שימש מנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן וסגן נשיא האוניברסיטה, תחת פרופ' עמנואל רקמן. כמו כן נשא במספר תפקידים ציבוריים, ובהם מנכ"ל קרן תל אביב לפיתוח. שימש כעוזרו של משה דיין בתקופת כהונתו בכנסת. בשנת 2007 מונה לסגן נשיא מכללת נתניה, וכמו כן הוא שימש סגן יושב ראש המרכז לדיאלוג אסטרטגי שעל יד המכללה.
אלטמן נפטר ב-20 בדצמבר 2021. היה תושב רמת גן ואב לבן ובת ובעל תואר ראשון במדעי הרוח.
תפוסת הבית
אוברסולם
אוברסולם (בגרמנית: Obersulm) היא עיר במחוז היילברון במדינת באדן-וירטמברג, שבגרמניה, 12 קילומטר מזרחית להיילברון.
היא הוקמה בשנת 1970 כתוצאה ממיזוג הערים העצמאיות לשעבר אייכלברג, אשנאאו, סולצבאך, ויילר, ווילסבאך ואפאלטראך.
מקור השם מתייחס למיקומו הגאוגרפי בחלק העליון ("אובר") של עמק הנהר הקטן "סולם" (Sulm).
באפאלטראך ישנו בית כנסת מהמאה ה-19 אשר עבר שחזור.
אפאלטראך
סולצבאך
ויילר
ווילסבאך
מלאכת עשיית שתי בתי נירין
מְלֶאכֶת הָעוֹשֶׂה שְׁתֵי בָּתֵּי נִירִין (וגם שְׁנֵי בָּתֵּי נִירִין) היא מלאכה מל"ט מלאכות שבת.
בעבר, נהוג היה לסרוג ולארוג בטכניקה, שבה הניחו שורות של חוטים זה לצד זה, כשראש כל אחד מהחוטים מחובר לכלי שנקרא "בית ניר", ושימש ליישור החוטים שלא יתפזרו. לאחר מכן העמידו שורה אחרת של חוטים בכיוון הנגדי, וארגו אותם יחד. לפי שיטת רש"י מלאכת עשיית בתי שתי נירין, היא הכנסת שתי חוטין, לתוך מקומם בכלי האריגה.
לפי שיטת הרמב"ם ורבי מנחם המאירי מלאכה זו, היא עשיית נפה או כברה או סל או סבכה או סריגת מיטה בחבלים. כוונתם, לכאורה, היא, שכאשר החל העושה לעשות את הכלי, ויצר בו שני חורים שנוצרו כתוצאה מסריגת השתי והערב, הוא עבר על איסור זה. אך גדולי פרשני הרמב"ם, פירשו שגם כוונת הרמב"ם היא כרש"י.
העושה שני בתי נירין
חליצה (פירושונים)
אירוסים (פירושונים)
אירוסין (פירושונים)
בוגרת
בהלכה, בוגרת היא אשה בגיל שלמעלה משתים עשרה וחצי שנים. החל מגיל זה היא נחשבת כעומדת בפני עצמה, ואינה ברשות אביה עוד, כפי שהייתה קודם לגיל זה, למרות שטרם נישאה. כמו כן היא אינה נחשבת עוד בתולה שלמה (בניגוד לנערה), אף אם טרם קיימה יחסי אישות.
קנייני האב.
בניגוד לקטנה ונערה, לאב אין בעלות ממונית על מעשי ידיה של בתו בוגרת, הוא לא יכול להפר את נדריה, ואינו זוכה במציאתה. הוא אף לא יכול למוכרה כאמה עבריה.
בתולים.
על פי התורה, בוגרת, אף אם טרם קיימה יחסי אישות, אינה נחשבת עוד לבתולה גמורה. ישנה מחלוקת תנאים בשאלה האם כהן גדול (המצווה לשאת רק בתולה) יכול להתחתן עם בוגרת בתולה. רבי מאיר סבור שהמילה "בבתוליה" (במקום "בתולה") בא למעט בתולה חלקית, ולפי רבי אלעזר ורבי שמעון ההפך הוא הנכון, המילה בבתוליה (במקום "בתולה") באה לרבות נישואי בוגרת, היות שאינה בתולה לחלוטין.