גֶ'נְגְג'וֹאוּ (בסינית מפושטת: 郑州; בסינית מסורתית: 鄭州; בפין-יין: Zhèngzhōu; מילולית: "יישוב מדינת ג'נג ") היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז חנאן שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. העיר שוכנת בצפון-מרכז המחוז על הגדה הדרומית של הנהר הצהוב כ-622 ק"מ דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-12.6 מיליון תושבים, מתוכם כ-6.6 מיליון בשטח האורבני. ג'נגג'ואו היא כיום אחת הערים המרכזיות בסין, משמשת כמרכז הפוליטי, הכלכלי, הטכנולוגי והתרבותי של מחוז חנאן והיא אחת משמונה הבירות העתיקות של סין. שטחה 7,565 קמ"ר והיא מחולקת ל-12 יחידות מנהליות; אחת מהן היא הנפה העירונית דנגפנג שבתוכה שוכנים בין היתר הר סונג ומנזר שאולין, שהוא חלק מאתר המורשת העולמית של מונומנטים היסטוריים של דנגפנג.
דפוסי האקלים.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בג'נגג'ואו היא 14.73 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה היומית הממוצעת נעה בין 0.5 מעלות צלזיוס בחודשי ינואר ל-27.1 מעלות צלזיוס בחודשי יולי.
כמות המשקעים השנתית בעיר היא כ-630 מ"מ.
It's My Party Tour
It's My Party Tour (מוכר כ-It's My Party: The Live Celebration) הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז. סיבוב ההופעות החל ב-7 ביוני 2019 באינגלווד שבלוס אנג'לס והסתיים, בסנקט פטרבורג.
ההופעה שהייתה צריכה להתקיים ב-28 ביוני 2019, בפוארטו ריקו בוטלה מסיבה שטרם צוינה.
רקע.
בדצמבר 2018, יצא לאקרנים הסרט "סיבוב שני", בו השתתפה ג'ניפר לופז. בסמוך ליציאתו של הסרט, הכריזה כי בקיץ 2019, היא עתידה לצאת לסיבוב הופעות שיתקיים במקומות שונים בארצות הברית ובקנדה. בין היתר, הצהירה כי סיבוב ההופעות יהיה מצומצם ביחס לקודם "Dance Again World Tour".
ב-1 באוגוסט 2019 ערכה לופז מופע בפארק הירקון בתל אביב.
נאן-נינג
נַאן-נִינְג (בסינית מפושטת: 南宁; בסינית מסורתית: 南寧; בפין-יין: Nánníng; מילולית: "שלווה דרומית"; בג'ואנג: Namzningz) היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 8,741,584 תושבים, מתוכם 5,977,185 בשטח האורבני. בעיר ממוקמים מספר מוסדות להשכלה גבוהה. אוניברסיטת גואנגשי הוקמה בשנת 1928. בין היתר היא מהווה מרכז ללימודי תרבות והיסטוריה של המיעוט בגואנגשי. חואנג שיאנפאן הנחשב לחלוץ בתחום זה היה פרופסור של אוניברסיטה זו במשך שלושים שנים.
גאוגרפיה ואקלים.
נאן-נינג משתרעת על פני 22,108 קמ"ר בדרום-מערב המחוז האוטונומי גואנגשי באגן הררי וגובהה נע בין 70 ל-500 מטרים מעל פני הים. הטמפרטורה הממוצעת השנתית בעיר היא 21.83 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא 1,290 מ"מ.
חלוקה מנהלית.
הנציבות העירונית נאן-נינג מנהלת 7 מועצות ו-5 נפות.
הוועידה הביסקסואלית הבין-לאומית
הועידה הביסקסואלית הבין-לאומית (ICB) הייתה ועידה תקופתית של פעילים ביסקסואלים ואקדמאים מרחבי עולם. הוועידה הייתה מבוססת על מתכונת ועידת "BiCon" הבריטית, שנוסדה בשנת 1984, וכלל סדנאות, דיונים, הרצאות, ישיבות, הופעות ואירועים חברתיים, אשר נפרשו על פני מספר ימים של הכינוס. הוועידה נוסדה בשנת 1991 על ידי חוקר המיניות פריץ קליין, והכינוס הראשון התקיים באמסטרדם. הכינוס האחרון התקיים בשנת 2010, בלונדון.
POZ הוא מגזין אמריקאי שמתעד את חייהם של אנשים המושפעים ממחלת האיידס/HIV. באתר האינטרנט של המגזין, Poz.com, מופיעים כל יום קטעי חדשות, מידע על טיפולים, פורומים, בלוגים, ומודעות הכרות.
היסטוריה ופרופיל המגזין.
המגזין נוסד בשנת 1994 על ידי שון סטרוב , איש עסקים גיי שנדבק בנגיף ה-HIV, והפך לפעיל בנושא. לפני שהשיק את POZ, הוא היה מעורב באקטביזם במספר תחומים, כולל פוליטיקה, סביבתנות, זכויות האזרח, וזכויות להט"ב. הוא משמש כמנכ"ל פרויקט סרו (Sero Project), אשר נלחם בתופעת התביעות הפליליות נגד אנשים עם HIV ואיידס.
POZ מתפרסם על ידי חברת ההוצאה לאור Smart + Strong, אשר גם מפרסם את אתר האינטרנט "AIDSmeds.com", אתר המציג מידע על טיפול ב-HIV/איידס; את "Real Health", מגזין ואתר בריאות לקהל האפריקאי-אמריקאי; את "Tu Salud", מגזין ואתר לקהל הלטינו-אמריקאי; "Sane", אתר העוסק בבריאות הנפש; "Hep", העוסק בהפטיטיס; ו-"Cancer Health", אתר למידע על סרטן.
ב-2004, מכר סטרוב את בית ההוצאה לאור לחברת CDM Publishing. ב-2006, מונתה רגן הופמן, בעלת הטור "אנונימוס", כעורכת ראשית של POZ. לפני שהצטרפה ל-POZ, היא הייתה העורכת הראשית של מגזין הלייפסטייל "New JerseyLife", ואף יסדה את מגזין התרבות "Poets, Artists &amp; Madmen." היא עזבה את התפקיד ב-2012, ומאז פועלת לקידום מידע, מודעות, מימון ומציאת מרפא לאיידס, כיועצת, שתדלנית, מחברת ספרים ודוברת. ב-2012, מונה לעורך ראשי אוריאל ר. גוטיירז. הוא שימש כסגן העורך מאז 2008, והיה העורך המנהל של המגזין "DiversityInc", והיה מייסד שותף, מו"ל ועורך ראשי של מגזין.
בן ארזה
בן ארזה (או בן ארזא) היה הממונה על הצלצל והמנצח על נגינת הלויים בבית המקדש השני, מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
תפקידו.
בן ארזה היה ממונה על כל הלוויים שהיו מנגנים בכלי נגינה בבית המקדש בשעת הקרבת קרבן התמיד, וכן בזמנים מיוחדים כמו בעת ניסוך היין, ניסוך המים, הקרבת קרבן פסח, הקרבת עולות ציבור, הבאת ביכורים.
עיקר שירת הלוויים הייתה נעשית בפה, והיא הייתה מלווה בשלושה סוגי כלי שיר: כינורות, מהם ניגנו לכל הפחות תשעה כינורות, וניתן להוסיף מהם ללא הגבלה; נבלים, מהם אין פוחתים משני נבלים, ולא מוסיפים יותר משישה; וצלצל יחידי, שבו היה מנגן בן ארזה עצמו. לא היה ניתן להוסיף ולנגן בצלצלים נוספים, כיוון שקולם חזק ורועם, ואם היו רבים מהם לא היו נשמעים קולותיהם של הכלים האחרים, וההרמוניה תופר, ואף השירה בפה לא תישמע. מלבד כלים אלו, בשנים עשר הימים שבהם היו הלוויים אומרים את ההלל בבית המקדש, היו מוסיפים לליווי שירתם גם חלילים (אבובים), מהם היו לכל הפחות שניים ולכל היותר תריסר. בנוסף, בעת הקרבת קרבן התמיד היו הכהנים תוקעים בחצוצרות.
על כל תיזמור כלי הנגינה היה ממונה בן ארזה, לצד הוגרס בן לוי שהיה מנצח על השירה שבפה. במסגרת תפקידו היה בן ארזה, שהיה , אחראי לסמן ללוויים מתי לפתוח בשירתם, דבר שהיה נעשה באמצעות הקשה עזה בצלצל גדול - כלי הקשה שהופקו ממנו קולות דומים למצלתיים, ונזכר כבר במקרא. כשהיו הלוויים פותחים בנגינתם היה בן ארזה מסדרם ומפקח על נגינתם, בעוד שהוא עצמו מלווה אותם בנגינת הצלצל היחיד.
בכך היה בן ארזה מסיים את תהליך הקרבת קרבן תמיד של שחר, כפי שמתואר במשנה במסכת תמיד:
הנפת הסודרים שימשה אות לבן ארזה שעליו להקיש בצלצלו הגדול, ועם ההקשה היו הלוויים פותחים בשירתם, המלווה את הקרבת התמיד.
תפקיד זה של בן ארזה נזכר גם בפיוט "תפילה תיקח תחינה תבחר" של רבי מאיר שליח ציבור (מחבר האַקְדָמוּת), הנאמר בסליחות לערב ראש השנה בנוסח אשכנז, ובו מתואר כיצד .
תיאורו כממונה.
המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, ובהם בן ארזה:
טבח שנחאי
חבל פנג'אב
חבל פנג'אב (בהינדי: पंजाब क्षेत्र) הוא אזור מישורי הנמצא בדרום אסיה, ובמיוחד בחלק הצפוני של תת-היבשת ההודית, אשר נמצא הן במזרח פקיסטן והן בצפון הודו. האזור משתרע על פני כ-100 אלף קילומטרים רבועים.
השפה בחבל פנג'אב היא פנג'אבי והקבוצה האתנית המקומית, המכונה פנג'אבי, כוללת בעיקר הינדים וסיקים בחלק ההודי של החבל ומוסלמים בחלק הפקיסטני של החבל.
במהלך החלוקה של הודו 40% מחבל פנג'אב הוקצו להודו ו-60% משטחי החבל הוקצו לפקיסטן.
יירן די מיליוס
יירן די מיליוס (בדנית: Jørgen de Mylius; נולד ב-5 במרץ 1946) הוא מנחה טלוויזיה דני.
ביוגרפיה.
די מיליוס נולד בפרדיקסברג שבדנמרק. לאחר סיום התיכון למד עיתונאות.
ב-1963 החל לעבוד ברדיו הציבורי של DR. הוא הגיש מספר תוכניות ובנוסף שימש ככתב הרשת בארצות הברית, בצרפת ובלוקסמבורג.
ב-1977 עבר לעבוד באגף הטלוויזיה של הרשת, וב-1978 הנחה לראשונה את "Dansk Melodi Grand Prix", תחרות קדם-האירוויזיון של דנמרק. לאחר מכן הנחה את התחרות פעמים נוספות.
הוא שימש באופן קבוע כפרשן הטלוויזיה הדנית של תחרות האירוויזיון. באירוויזיון 1980 הציג את השיר הדני בתחרות, ובאירוויזיון 2006 הציג את תוצאות הניקוד של דנמרק.
בין 1990–1991 הוא למד קולנוע באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
הוא כתב ביוגרפיות של מספר מוזיקאים, בהם אלביס פרסלי.
ב-2008 זכה בפרס מטעם "איגוד הפזמונאים הדני".
גלאד
גלאד(בהונגרית: Galád או Glád, ברומנית: Glad, בסרבית ובבולגרית: Глад) היה שליט של האזור באנאט (כיום מחולק בין רומניה לסרביה) והחלק הדרום-מזרחי של טרנסילבניה בימי פלישת ההונגרים (מדיארים) לאגן הקרפטים בסביבות שנת 900. מוצאו היה סלאבי, כנראה בולגרי. שמו מוזכר על ידי הכרוניקן האלמוני המכונה אנונימוס בספר הכרוניקה שלו, "גסטה הונגרורום" (מעשי ההונגרים). כרוניקה זו הייתה כרוניקה מקיפה ראשונה של תולדות ההונגרים ונכתבה במחצית השנייה של המאה ה-12 או תחילת המאה ה-13.