בקרב החוגים האקדמיים חלה התעוררות בנוגע לתאוריות הקוויריות ולפוליטיקה הקווירית, במקביל לטענות כי קטגוריות של מין ומגדר, כגון הומוסקסואלים והטרוסקסואלים, הם הבניות חברתיות היסטוריות, אשר יכולים להשתנות ככל שהתרבות מתפתחת ומשתנה. ריץ' ציינה כי סרטים רבים מתחילים להציג ללא בושה מיניות שאיננה קבועה או קונבנציונלית, וטבעה את המונח "קולנוע קווירי חדש".
מריסה מאייר
מריסה אן מאייר (באנגלית: Marissa Ann Mayer; נולדה ב-30 במאי 1975) היא מנהלת אמריקאית בתחום ההיי-טק. שימשה כמנכ"לית !Yahoo בין השנים 2012–2017. קודם לכן שימשה כסגנית נשיא בחברת גוגל.
ביוגרפיה.
מריסה מאייר נולדה ב-Wausau שבוויסקונסין, בת למרגרט, מורה לאמנות, ומייקל מאייר, מהנדס.
אחרי שסיימה ללמוד בתיכון Wausau West ב-1993,
הייתה אחת משני הנציגים של ויסקונסין בהם בחר מושל המדינה להשתתף במחנה הלאומי לנוער שוחר מדע במערב וירג'יניה.
קיבלה תואר ראשון בהצטיינות במערכות סימבוליות (Symbolic systems), ותואר שני במדעי המחשב, שניהם מאוניברסיטת סטנפורד. בשני התארים התמחתה באינטליגנציה מלאכותית.
מאייר עבדה במעבדת המחקר של UBS בציריך, שווייץ, וב-SRI International במנלו פארק, קליפורניה. ביוני 1999 עברה לחברת גוגל ונמנתה עם עשרים העובדים הראשונים של החברה.
מאייר מילאה תפקידי מפתח במוצרי גוגל, ובהם מנוע החיפוש גוגל, גוגל חדשות, גוגל ספרים ושירות הדואר האלקטרוני Gmail. שימשה כשומרת הסף של תהליך הפצת המוצרים וקבעה מתי מוצר מסוים מוכן להיות מופץ למשתמשים. עד לאוקטובר 2010 שימשה כסגנית נשיא ואחראית תחום חוויית המשתמש בחברה. שימשה כפנים הציבוריות של גוגל, נתנה ראיונות רבים לכלי התקשורת והשתתפה באירועים כדוברת בשם החברה.
ב-2009 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכנולוגי של אילינוי עבור עבודתה פורצת הדרך בתחום החיפוש באינטרנט. כתב העת Fortune כלל אותה בשנים 2008, 2009, 2010 ו-2011 ברשימת חמישים הנשים המשפיעות ביותר בעולם, והיא האישה הצעירה ביותר שנכנסה לרשימה זו.
ב-16 ביולי 2012 מונתה למנכ"לית Yahoo!. באותו יום חשפה מאייר שהיא בהיריון.
ב-13 ביוני 2017, עם השלמת המכירה של Yahoo! לורייזון תקשורת, תמה תקופתה של מאייר בחברה.
מאייר חברה בדירקטוריון של וולמארט, מוזיאון קופר יואיט לעיצוב, הבלט של ניו יורק, הבלט של סן פרנסיסקו ומוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית.
חיים אישיים.
בדצמבר 2009 נישאה מאייר לזכרי בוג (Zachary Bogue), משקיע בתחום הנדל"ן המסחרי. ב-30 בספטמבר 2012 נולד להם בן, ובדצמבר 2015 נולדו להם תאומות.
קולנוע קווירי
האסיפה הרבנית
קרול בארץ
קרול אן בארץ (באנגלית: Carol Ann Bartz; נולדה ב-29 באוגוסט 1948) היא מנהלת אמריקאית, שהייתה נשיאה ומנכ"ל של חברת שירותי האינטרנט Yahoo!. לפני כן היא כיהנה כיושב ראש, נשיא ומנכ"ל חברת של אוטוסדסק, היצרנית הגדולה בעולם של מוצרים לתכנון בעזרת מחשב.
חייה.
בארץ נולדה בווינונה, מינסוטה. אימה, שירלי בארץ, הלכה לעולמה כשקרול הייתה בת שמונה. כעבור כמה שנים, היא ואחיה הצעיר ג'ים עברו ממינסוטה לביתה של סבתם, אליס שוורץ, ברפת הסמוכה לאלמה, ויסקונסין.
בבית הספר התיכון הצטיינה בארץ במתמטיקה, וגם הייתה מלכת השיבה הבייתה. היא החלה ללמוד בקולג' אוניברסיטת וודרו וילסון בפולטון, מיזורי ולאחר-מכן עברה לאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון שם קיבלה תואר ראשון במדעי המחשב ב-1971. כשלמדה בקולג', היא התפרנסה כמלצרית.
בארץ גם קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכנולוגי של ניו ג'רזי בשנת 2002, תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הפוליטכני של ווסטר ותואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ויליאם וודס.
ב-1976, החלה בארץ לעבוד בקונצרן 3M, אולם אחרי שביקשה לעבור למטה החברה נענתה בשלילה, נאמר לה ש"נשים לא עושות את העבודה הזאת". בארץ עזבה לתעשיית המחשבים, ומילאה תפקידים ב-Digital Equipment Corporation ובסאן מיקרוסיסטמס.
היא התמנתה למנכ"ל אוטודסט ב-1992. לפי המתואר בכתב העת פורבס, בארץ "שינתה את אוטודסק מיצרנית נטולת תכלית של חומרת פי. סי. למובילה בתכנון חומרה תומכת מחשב."
בינואר 2009 התמנתה למנכ"ל יאהו!. ב-6 בספטמבר 2011 פוטרה מתפקידה ובמקומה התמנה טים מורס.
בארץ התגברה ב-1992 על סרטן השד.
היא נשואה לביל מאר, מנהל לשעבר ב-Digital Equipment Corporation וסאן מיקרוסיסטמס, ולהם שלושה ילדים.
Carsharing
שיתוף כלי רכב
רוממה הישנה
דיווחי תנועה
דיווח תנועה משמשים להפצת מידע על מצב נתיבי התנועה (כבישים, רחובות וצירי תנועה נוספים) וכוללים מידע כגון עומסי תנועה, תאונות, מעקפים לכבישים סגורים וכדומה.
עד לתחילת המאה ה-21 הדיווחים רוכזו בעיקר בתחנות רדיו וטלוויזיה ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הוחל בהפצת דיווחי תנועה גם באמצעות אתרי אינטרנט ייעודיים הזמינים גם לגולשים במחשבים ביתיים וגם לטלפונים חכמים.
דיווחי התנועה נועדו לעזור לנהגים למצוא את הדרך האופטימלית כדי להגיע ליעדם - היינו מציאת נתיבים חלופיים לנתיבים עמוסים או סגורים - או לפחות לדעת את זמני הנסיעה הצפויים להם.
קישורים חיצוניים.
אתרים חינמיים בישראל
רה-פולריזציה
בנוירופיזיולוגיה, רה-פולריזציה (Repolarization) היא שינוי בפוטנציאל ממברנת התא, כך שהוא הופך לשלילי יותר. הרה-פולריזציה מתרחשת לאחר שלב הדה-פולריזציה, שבו השתנה פוטנציאל הממברנה לחיובי. רה-פולריזציה נגרמת כתוצאה ממעבר של יוני אשלגן אל חוץ התא. התוצאה - פוטנציאל הממברנה של התא שלילי יותר מפוטנציאל המנוחה.
קרבות סג'רה
המושבה סג'רה בגליל התחתון הייתה במלחמת העצמאות זירת קרבות קשים. המרים שבין הקרבות נערכו בין צבא ההצלה בפיקודו של פאוזי אל קאוקג'י ולוחמי חטיבת גולני וכרמלי (פלוגה).
רקע היסטורי.
סג'רה נמצאת בגליל התחתון ליד צומת דרכים חשוב בין נצרת, טבריה והגליל העליון. הצומת הנקרא היום מחלף גולני נקרא אז "צומת מסכנה" על שם חורבת משכנה הנמצאת שם (כיום בתחום מוזיאון גולני). המושבה הייתה מוקפת משלושה צדדים ביישובים ערביים ורק הכביש מבית הספר החקלאי כדורי חיבר אותה לשאר הארץ. צמוד אליה היה הכפר הערבי שג'רה שבתיו גבלו בבתיה אולם האיום הגדול עליה היה הכפר הגדול לוביה. כבר בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות התנכלו ערביי לוביה לתנועת היהודים בכביש המוביל לטבריה. ב-24 בפברואר 1948 התפתח קרב גדול בין לוחמי לוביה לשיירת נוטרים יהודים ומאז נחסם הכביש לתנועה.
הכפר לוביה שכן על שתי כיפות מדרום לכביש טבריה - נצרת. בכפר היו כמה מאות ערבים חמושים. מערך ההגנה של לוביה היה מבוסס על שורה של משלטים קדמיים לכיוון סג'רה וכן על משלט חורבת מסכנה שחלש על הצומת החשוב.
ב-6 במאי 1948 נכבש הכפר שג'רה וכך חוזקה הגנת סג'רה אולם ההתקפה על כפר שבט הזביחים נהדפה באבידות כבדות.
ההתקפה על לוביה.
ב-5 ביוני 1948, בשלישי מבין קרבות מלכיה, כבש 'צבא ההצלה', בסיוע לבנוני וסורי, את מלכיה.
לקראת כניסת ההפוגה הראשונה לתוקף הוחלט להתקיף ולכבוש את לוביה כדי לפתוח את הכביש לטבריה ולחסום את תנועת הערבים מנצרת לצפון הארץ.
להתקפה על לוביה הוקצו שתי פלוגות חי"ר מגדוד דרור (גדוד 14) וגדוד ברק (גדוד 12) בסיוע מקלעים בינוניים, מרגמות 3 אינץ' ושני תותחי הרים 65 מ"מ (נפוליאונצ'יקים). ההתקפה נקבעה ל-9 ביוני 1948.
תוכנית ההתקפה הייתה השתלטות על המשלטים הקדמיים בדרום - מזרח הכפר ואחר כך פריצה לתוך הכפר מאותו הכיוון. באותה שעה היה צריך טור משוריין (כמה משורייני "סנדביץ" ואוטובוס משוריין) לצאת מטבריה ולתקוף את לוביה מכיוון מזרח כדי להטיל מורא בקרב לוחמי לוביה ולהחדיר בהם את ההרגשה שהם מנותקים.
לוחמי גולני הגיעו למקום ההיערכות קרוב למשלטי לוביה בשעה 04.50. בראש הכוח הפורץ היה חיים לבקוב. ההתקפה החלה בהפגזת הכפר על ידי התותחים והמרגמות. התוצאה הייתה אובדן גורם ההפתעה. כשהחלה ההסתערות היו הערבים במשלטים הקדמיים מוכנים להתקפה. בהסתערות הראשונה נכבשו מספר משלטים. לוחמי לוביה לא ברחו כפי שהיה מצופה אלא החלו בהתקפות-נגד על המשלטים שנכבשו. תוך זמן קצר הוכרזה פזעה והגיעו תגבורות גדולות מנצרת ומכפרי הסביבה.
הערבים התקיפו את השדרה המשוריינת ואילצו אותה לחזור לטבריה. הקרב נמשך כל היום ובשעה 03.00 ב-10 ביוני 1948, כשהסתבר שאין סיכוי לחדש את ההסתערות, ניתנה פקודת נסיגה לסג'רה.
בהתקפה זו נהרגו 21 מחיילי גולני ורבים נפצעו. 13 מהנופלים נשארו בשטח ונאספו לקבורה בעת ההפוגה הראשונה.
ההתקפה הראשונה על סג'רה.
ב-6 ביוני 1948, לאחר שכבש מידי צה"ל את מלכיה, חדר צבא ההצלה לגליל בציר מלכיה - סאסא והתבסס במרכז הגליל. תוכניתו של קאוקג'י הייתה לתקוף בכיוון מזרח בתאום עם הסורים במשמר הירדן כדי לחבור איתם ולנתק את הגליל העליון המזרחי בתנועת מלקחיים.
לאחר כישלון התקפת גולני על לוביה, כוחות החטיבה התבססו ממזרח ומצפון לסג'רה. 'צבא ההצלה', מצידו, שינה את מגמתו. הוא ביקש לנצל את כישלון ההתקפה ולהטיל את כל כוחו על סג'רה כדי להשיג על ידי כך שני הישגים:
על סג'רה הגנו חיילי גולני מגדוד "דרור", "ברק" ופלוגה מחטיבת כרמלי. ההפוגה אמורה הייתה להיכנס לתוקף ב-11 ביוני 1948 בשעה 10.00, אולם קאוקג'י לא ראה את עצמו כבול להחלטות האו"ם.