"Rainmaker" (מוריד הגשם בתרגום חופשי) הוא שיר של הזמרת הדנית אמילי דה פורסט. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2014. "Rainmaker" הוא השיר הרשמי של אירוויזיון 2014 שבקופנהגן. השיר נכתב על ידי אמילי דה פורסט, ג'אקוב שאק גלסנר, פרדריק סונפורס.
רקע.
כשנשאלה על השיר ענתה דה פורסט, "השיר מדבר על שבט שמתאגד ביחד בשביל לקרוא ל'מוריד הגשם' שיחזיר את הפריחה לאדמותיהם שוב. אבל מבחינה כללית יותר, "מוריד הגשם" יכול להיות כל דבר או כל אחד- זה פשוט להתאגד ביחד ולעזור אחד לשני". היא גם דיברה על הנאתה מההצלחה לאחר ניצחונה באירוויזיון 2013, "אני מסתובבת ברחבי אירופה ומופיעה עם השירים שלי, הוצאתי את אלבום הבכורה שלי, וכתבתי הרבה מאוד שירים- למען האמת, אני חייה את החלום שלי!"
השיר היה ללהיט גדול בדנמרק כשהגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה והוא אף הפך למיני להיט באירופה, כשהחמיץ בקושי את הtop 20 בשוודיה ונכנס למקום ה23 ואף הצליח להיכנס לtop 75 במצעד הבריטי. זו הייתה הפעם השנייה בה שיר של דה פורסט הגיע למעמד כזה, אחרי "Only teardrops" שזכה באירוויזיון 2013.
הופעה חיה.
במאי 2014, דה פורסט הופיעה עם השיר במהלך גמר האירוויזיון באצטדיון "B&amp;W Hallerne" שבבירת דנמרק, קופנהגן.
שלמה אריאל
שלמה אריאל (נולד ב-27 בפברואר 1939) הוא פסיכולוג קליני מומחה ומדריך ישראלי, מומחה בטיפול אינטגרטיבי, טיפול רגיש-תרבות וטיפול במשחק, סופר, מלחין ונגן בלוז.
ביוגרפיה.
נולד וגדל ברמת גן, בן להורים מקישינייב שבבסרביה. למד בלשנות עברית וכללית באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל תואר דוקטור לבלשנות מאוניברסיטת לונדון והיה מרצה לבלשנות תאורטית, בלשנות אנתרופולוגית והתפתחות השפה אצל ילדים באוניברסיטת לונדון ואחר כך באוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת תל אביב והאוניברסיטה העברית. לאחר הסבה מקצועית לפסיכולוגיה קלינית (תואר שני מאוניברסיטת תל אביב), החל לעבוד כמטפל, ובמקביל החל ללמד ולהכשיר מטפלים בתוכניות הכשרה מלאות, קורסים וסדנאות באוניברסיטאות ובמסגרות אחרות בישראל ובעולם. באמצעות הידע שרכש בבלשנות תאורטית, סמיוטיקה, פילוסופיה של המדע ואנתרופולוגיה פיתח מודל טיפולי שנועד להיות אינטגרטיבי, רב-מערכתי ורגיש להבדלי תרבות - מודל היהלום.
אריאל פרסם ספרים ומאמרים רבים בתחומי מומחיותו. הגרסה העברית של ספרו "משחקי דמיון של ילדים – ביקור בארץ הפלאות" ראתה אור ב-2014. בנוסף, כתב ספרי ילדים, בהם הספרים "שירי משחק" ו"מילוני", וכן סיפורים ושירים להצגות תיאטרון.
אריאל הוא מלחין ונגן מפוחית בלוז. הוא הקים בין השאר את הלהקה הישראלית "דלתא 5" ("The Delta 5 Blues Band"), המבצעת חומרים מקוריים שלו בסגנונות בלוז, R&amp;B, סול ו-Funk. כן הקים את הלהקה "Rag Mama Rag – a Country Blues Quartet". בנוסף, הוא מרצה ומנגן במפוחית במופע "בלוז" על תולדות הבלוז והמוזיקה השחורה, עם להקתו של רוי יאנג, בבתי ספר תיכוניים ברחבי ישראל.
פרסומים עיקריים.
שירי משחק. תל אביב: מסדה, 1976
יוטיקה
יוטיקה (באנגלית: Utica) היא עיר הבירה של מחוז אוניידה במדינת ניו יורק שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר היא 62,235 תושבים על פי מפקד האוכלוסין בארצות הברית של שנת 2010, עלייה של 2.6% ממפקד האוכלוסין של שנת 2000.
יוטיקה והעיר הסמוכה, רומא הם הערים העיקריות באזור המטרופולין יוטיקה-רומא.
היסטוריה.
יוטיקה ממוקמת במקום הרדוד ביותר לאורך נהר מוהוק. לפני שהאירופאים הגיעו לאזור חיו שם שבטי האירוקוי האינדיאנים. שנת 1773 הייתה השנה שבה התיישבו לראשונה אירופאים ביוטיקה.
בשנת 1794 נסלל כביש אשר חיבר בין יוטיקה לאולבני והיה נקרא "סטייט רוד", בשנת 1797 הכביש הורחב והושלם ונקרא כמו בשמו כיום, כביש ג'נסי. ההתיישבות הקטנה הזו הפכה לאזור הובלה חשוב להעברת סחורות ולאנשים שעברו למערב מדינת ניו יורק והיו צריכים לעבור את האגמים הגדולים. בתחילת המאה ה-20 התרחש בעיר מקרה שבעקבותיו הוגש פסק הדין התקדימי לוכנר נגד מדינת ניו יורק.
בין שנות השלושים לשנות החמישים במאה ה-20 יוטיקה נודעה בארצות הברית ואפילו בעולם כ"עיר חטאים" עקב מידת השחיתות והשליטה הפוליטית של רופוס פ. אלפנטה.
גאוגרפיה ואוכלוסין.
יוטיקה ממוקמת באזור נהר המוהוק במדינת ניו יורק. בהתאם ללשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, השטח הכולל של העיר הוא 43 קמ"ר אשר מתוכם 42 קמ"ר הם יבשה ו-0.78 קמ"ר מים.
לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 62,235 תושבים. לפי המפקד של שנת 2000, צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,432.3 נפש לקמ"ר, היו 29,186 יחידות דיור בעיר בצפיפות ממוצעת של 689.2 יחידות דיור לקמ"ר. בשנת 2010 החלוקה האתנית בעיר הייתה: 69.0% לבנים, 15.3% אפרו-אמריקנים, 0.3% אינדיאנים, 7.4% אסיאתים, 0.1% פאסיפים, 3.9% מגזעים אחרים ו-4.0% משני גזעים או יותר.
המיתולוגיה האצטקית
מכונת פופקורן
מכונת פופקורן היא מכונה המשמשת לביקוע פופקורן.
כבר בימי קדם שימש הפופקורן כחטיף שנוצר מביקוע הגרעינים של קלח תירס חם. מכונת הפופקורן המסחרית הראשונה יוצרה על ידי צ'ארלס קרטורס בתחילת המאה ה-19. היום ניתן למצוא גם מכונות פופקורן קטנות לשימוש ביתי. מכונות פופקורן מסחריות נמצאות בבתי קולנוע, תיאטראות וקרנבלים בהם ייצור הפופקורן מתבצע במחבת עם שמן רותח. בגלל השימוש בשמן, כ-45% מהקלוריות הם שומן. בסוף שנות השבעים הופיעו מכונות ביקוע הפופקורן באוויר חם, בשיטה זו רק 5% מהקלוריות מגיע כשומן. היום רוב הפופקורן לשימוש ביתי נמכר בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל.
היסטוריה.
השיטה המקורית לביקוע תירס הייתה על ידי רשת צפופה שעליה הונחו גרגירי התירס שהונחה מעל לאש גלויה. התוצאה הייתה פופקורן חם, יבש, מבושל יותר מידי ולעיתים שרוף. מכונת הפופקורן של קרטורס יצרו את הפופקורן אוטומטית מתערובת של שמן, מלח וגרעיני התירס. התוצאה הייתה שכל גרגר התבקע בזמנו כך שהפופקורן נוצר בצורה אחידה.
צ'ארלס קרטורס נולד באוהיו. הוא נדד ברחבי מערב ארצות הברית והתפרנס מציור, מעסקים, הוא פתח מאפייה ולאחר מכן חנות ממתקים, כאשר כל דבר הוביל למשנהו. במשך הזמן הוא חש תשוקה להבין איך דברים שונים עובדים. בחנות הממתקים הוא מכר גם בוטנים קלויים כאשר הוא קולה את הבוטנים בעצמו. מכיוון שהוא לא היה מרוצה ממכונת הקלייה, הוא תכנן מכונה שתעבוד טוב יותר. באותו הזמן הוא עבר לגור בשיקגו על מנת למכור את מכונתו החדשה.
על מנת לבחון את מכונתו וכדי להתפרנס הוא רכש חנות בה התקין את המכונה וניסה לקלות בה כל מיני דברים. המכונה יכלה לקלות בוטנים, קפה, ערמונים ופופקורן. בגלל הביקוש לקליית פופקורן הוא יצר מכונה שקלתה פופקורן ובוטנים במקביל. בגלל שיטת הקלייה, המכונה שלו הייתה הראשונה שבה הפופקורן יצאו בצורה אחידה. הוא הגיש פטנט על המכונה ב-1891.
הוא יצר קרון ליצור פופקורן לתערוכה העולמית של שיקגו שם הוא הציג את הדגם הראשון של קרון זה. לאחר תקופת הרצה, הוא מכר מספר קרונות כאלו שמשכו אנשים לקנות ברחוב שקיות פופקורן חם.
ב-1978 ייצרו בחברת פרסטו (Presto) מכשיר ביתי לביקוע הפופקורן המבוסס על אוויר חם תחת השם "Popcorn Pumper". במכשיר זה, כל גרגר תירס שהתבקע, יוצא מהמכשיר כך שהגרגרים לא נשרפים כמו בשימוש ברשת המונחת על אש. בנוסף, בגלל שאין שימוש בשמן במהלך הביקוע, הערך הקלורי של הפופקורן נמוך מאשר בשימוש בשמן.
באמצע שנות השבעים חברת פילסברי יצרה מכשיר לשימוש לביקוע פופקורן במיקרוגל, מה שחוסך בקניית מכשיר חשמלי ייעודי לעשיית פופקורן.
היום אנשים רבים משתמשים בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל, בשקית הרכב של גרגרי תירס, חמאה (או חומר שומני אחר) ומלח שהחשיפה של הגרגרים לגלי המיקרו מחמם את הגרגר עד לביקועו.
תיאופיל גוטייה
תיאופיל גוטיה
תאופיל גוטיה
אנדרה שוורץ-ברט
אנדרה שווארץ-בארט
טלניישקה
סרפאן
גרן-בור
סיראקיוז
לוסיאן שוטו
ל. שיוטו
סבון נוזלי
הרמז מקראי
ארמז מקראי
סירקיוז (ניו יורק)
ברום (אוסטרליה המערבית)
ברום (באנגלית: Broome) היא עיירה במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. העיירה נמצאת באזור קימברלי שבצפון המדינה, 2,200 ק"מ מצפון לבירה פרת'. אוכלוסיית העיירה מנתה 12,766 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה.
הטעות הנפוצה היא שהאירופאי הראשון לבקר במקום בו שוכנת היום ברום היה ויליאם דמפייר (William Dampier) ב-1688, אך הוא הגיע רק לקצה של חצי האי שמאוחר יותר נקרא על שמו ושמשתרע מצפון לברום של היום. ב-1699 הוא סרק את כל קו החוף ממפרץ הכרישים ועד למפרץ לה גרנג' (La Grange Bay) שנמצא 200 ק"מ מדרום לברום ומשם המשיך צפונה ועזב את החוף האוסטרלי. מאוחר יותר נקראו הרבה אתרים על החוף על שמו. ב-1879 הועלתה הצעה שיוקם נמל שישרת את תעשיית הפנינים ומפרץ רובק (Roebuck Bay) נבחר כמקום מתאים. ב-1883 אותר המיקום להקמתה של ברום בפתח המפרץ והיא נקראה על שמו של סר פרדריק ברום (Frederick Broome) שהיה מושל אוסטרליה המערבית בין השנים 1883-1889.
ב-1889 הונח כבל טלגרף תת-מימי בין ברום לבין סינגפור שמשם היה מקושר לבריטניה. למקום חיבורו של הכבל ניתן השם חוף הכבל (Cable Beach).