ריינולדס הייתה נשואה שלוש פעמים במשך חייה. נישואיה הראשונים היו לזמר אדי פישר; לבני הזוג נולדו בן, טוד, ובת, השחקנית קארי פישר. הנישואים הסתיימו בשערורייה ציבורית, כשפישר התאהב בשחקנית אליזבת טיילור ועזב לטובתה את ריינולדס.
לאחר יותר מ-40 שנה יישרו ריינולדס וטיילור את ההדורים ביניהן לאחר ארוחת ערב משותפת.
ריינולדס נקלעה לחובות כלכליים של מיליוני דולרים, לאחר נישואיה השניים ליצרן הנעליים, המיליונר הארי קארל. בעקבות הימוריו והחלטות עסקיות שגויות הגיע קארל לפשיטת רגל, עזב את ריינולדס, והשאיר אותה ואת ילדיה עם חובות שגררו עיקולים על רכושה ועל ביתה של ריינולדס. למעלה מ-10 שנים נדרשו לריינולדס כדי לכסות את החובות.
היא נישאה בפעם השלישית בחייה לאיש העסקים ריצ'רד המלט. השניים היו נשואים במשך כ-12 שנה. הם החזיקו ב"מלון דבי ריינולדס" בלאס וגאס, אך הוא לא הפיק רווחים וריינולדס נאלצה להכריז על פשיטת רגל.
ריינולדס לקתה בשבץ מוחי והלכה לעולמה ב-28 בדצמבר 2016, יום אחד בלבד לאחר פטירתה של בתה קארי פישר.
לריינולדס מספר תוארי כבוד מאוניברסיטאות שונות, וכוכב מצלמה על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
נסיגת צה&quot;ל מסיני ומעזה (1956-1957)
מסו-אמריקה
מֶסוֹ-אמריקה או מסואמריקה (בספרדית: Mesoamérica) הוא שמו של אזור ותרבות במדינות אמריקה המרכזית. האזור משתרע ממרכז מקסיקו לבליז, גואטמלה, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה, וקוסטה ריקה ובתוכו מספר קהילות מהתקופה הפרה-קולומביאנית שפרחו לפני הקולוניזציה הספרדית של אמריקה במאות ה-16 וה-17.
קבוצות פרהיסטוריות באזור מאופיינות בכפרים חקלאיים לצד בירות בעלות טקסים פוליטיים דתיים גדולים. באזור זה התקיימו כמה מן התרבויות המורכבות והמתקדמות שבאמריקות, בהן בין היתר האולמקים, האצטקים, המאיה והטאוטיווקאן.
אטימולוגיה והגדרה.
המונח "מסו-אמריקה", שפירושו ביוונית 'אמריקה האמצעית', נטבע בשנת 1943 על ידי האתנולוג הגרמני פאול קִירְכְהוֹף (Kirchhoff), אשר ציין כי קיים דמיון בין התרבויות הפרה קולומביאניות בתוך האזור שכלל את דרום מקסיקו, גואטמלה, בליז, אל סלבדור, מערב הונדורס, ושפלת החוף המערבי של ניקרגואה וכן צפון-מערב קוסטה ריקה. במסורת ההיסטוריה התרבותית ובתאום לתאוריה הרווחת אצל ארכאולוגים מתחילת אמצע המאה ה-20. קירכהוף הגדיר את האזור כאזור תרבות המבוססת על קווי דמיון תרבותיים שנוצרו על ידי אלפי שנים של אינטראקציה בין האזורים. (כלומר, דיפוזיה).
הקשר התרבותי כלל קשר אנתרופולוגי במעבר בין עמים ושבטים נוודים ליושבי קבע. קשר חקלאי, בעיקר בהסתמכות על גידול של תירס, השימוש בשני לוחות שנה שונים. האחד בן 260 ימים והשני המבוסס על שנה סולארית והוא 365 יום. מערכות קרובות בכתב ההירוגליפי, ודמיון במושגים בשפה ובהתייחסות לקרבה. האזור הוגדר לשונית על ידי מספר תכונות דקדוקיות שהתפשטו על ידי הדיפוזיה.
מסואמריקה
ביירון וייט
ביירון ריימונד "וייזר" וייט (באנגלית: Byron Raymond "Whizzer" White; 8 ביוני 1917 – 15 באפריל 2002) היה שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1962–1993, שמונה על ידי הנשיא ג'ון פ. קנדי. וייט היה השופט הראשון בבית משפט זה ממדינת קולורדו. קודם לקריירה השיפוטית שלו נודע וייט גם בשל היותו שחקן פוטבול מקצועי.
ראשית חייו.
וייט נולד בפורט קולינס שבקולורדו וגדל בעיירה וילינגטון שבצפון-מרכז המדינה, בה סיים את לימודיו התיכוניים. הוא למד באוניברסיטת קולורדו בבולדר. זכה במלגת רודז ולאחר שנת הפסקה שבה שיחק פוטבול יצא ללימודים בקולג' הרטפורד באוניברסיטת אוקספורד שבבריטניה.
במלחמת העולם השנייה ביקש וייט להצטרף לחיל הנחתים, אך נפסל מלשרת שם בשל עיוורון צבעים. הוא שירת כקצין מודיעין בצי האמריקני והיה מוצב בזירת האוקיינוס השקט. הוא עוטר במהלך המלחמה בשני עיטורי כוכב הארד.
לאחר המלחמה נשא וייט אישה, ולזוג נולדו בן ובת.
קריירת פוטבול.
במהלך לימודיו באוניברסיטת קולורדו שיחק וייט פוטבול בקבוצת קולורדו בופלוס של האוניברסיטה. הוא גם שיחק כדור בסיס וכדורסל. שם דבק בו הכינוי "ויזר" (Whizzer) שליווה אותו למורת רוחו גם במהלך הקריירה המשפטית שלו. לאחר סיום לימודיו שם הוא הצטרף לקבוצת פיטסבורג פיירטס מה-NFL ושיחק בה במהלך עונת 1938. לאחר הפסקה לרגל יציאתו ללימודים באוקספורד הוא שיחק בשנים 1940–1941 בקבוצת דטרויט ליונס. בסך הכל שיחק וייט ב-33 משחקים במסגרת ה-NFL. קריירת הפוטבול שלו נקטעה כאשר התגייס לשירות צבאי, שלאחריו בחר לפנות ללימודי משפטים. ב-1954 הוא נבחר להיכל התהילה של פוטבול המכללות. ב-2007, לאחר מותו, הוא נבחר גם להיכל התהילה של אגודת האתלטיקה של הרי הרוקי (Rocky Mountain Athletic Conference).
קריירה משפטית מוקדמת.
לאחר המלחמה למד וייט משפטים באוניברסיטת ייל וסיים בה את לימודיו בהצטיינות. הוא שימש כמתמחה לשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית פרד וינסון, ולאחר מכן שב לקולורדו ועבד כעורך דין בתחום המשפט המסחרי במשך חמש עשרה שנים.
במהלך מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1960 שימש וייט כיושב ראש מסע הבחירות של ג'ון פ. קנדי בקולורדו. בממשל הנשיא קנדי מונה וייט למשנה לתובע הכללי של ארצות הברית, התפקיד השני בחשיבותו במשרד המשפטים האמריקני, שבראשו עמד רוברט קנדי, ועבודתו שם זכתה להערכתו של הנשיא.
הכהונה בבית המשפט העליון.
לאחר התפטרותו של שופט בית המשפט העליון צ'ארלס אוונס ויטאקר ב-1962 מינה הנשיא ג'ון פ. קנדי את וייט בן ה-44 כמחליפו. וייט כיהן בבית המשפט 31 שנים - התקופה הרביעית באורכה במאה העשרים. למרבה האירוניה הנחיל וייט בחלק מהחלטותיו אכזבה לתומכיו של קנדי, שתקוותם שוייט יצטרף למחנה הליברלי בבית המשפט לא נתגשמה.
במהלך כהונתו כתב וייט 994 פסקי דין. הוא נודע בשאלות הנחרצות שהפנה כלפי עורכי דין שטענו בפני בית המשפט. עיתונאים ומשפטנים שעקבו אחר החלטותיו השיפוטיות התקשו לפענח את הפילוסופיה השיפוטית שהנחתה אותו. וייט נטה לפסוק במשפטים שלפניו על פי גישה מעשית ובראייה צרה שהתמקדה בעובדות המקרה, ולרוב סירב לקבוע על בסיסם הלכות חוקתיות רחבות.
ברוח הניו-דיל תמך וייט בהכרה בסמכויות רחבות של הממשלה, והסתייג בעקביות מהטלת מגבלות על פעולת המשטרה (גישה שהובילה להצטרפותו לדעת המיעוט בפסק הדין הנודע מירנדה נגד אריזונה). השקפתו השיפוטית תוארה על ידי משקיפים כנוטה לתפיסה של ריסון עצמי שיפוטי.
ב-1993, שנת פרישתו מכהונתו, ניהל וייט את השבעת סגן הנשיא אל גור, לפי בקשתו של האחרון. הנשיא ביל קלינטון מינה לבית המשפט העליון במקומו את השופטת רות ביידר גינסבורג.
לאחר הפרישה מבית המשפט העליון.
לאחר פרישתו מבית המשפט העליון ישב וייט מדי פעם בדין בבתי המשפט הפדרליים הנמוכים יותר. עד למועד קרוב למותו הוא השתמש בלשכה בבניין בתי המשפט הפדרליים בעיר דנוור. הוא גם כיהן כחבר הוועדה לבחינת חלופות מבניות לבתי המשפט הפדרליים לערעורים.
וייט נפטר ב-15 באפריל 2002, יום לפני מלאת 40 שנה למינויו לבית המשפט העליון, בגיל 84. הוא נקבר בקתדרלת סנט ג'ון בדנוור. ערב מותו הוא היה השופט החי האחרון מבין השופטים שכיהנו בבית המשפט העליון בראשות ארל וורן.
מפעלי הנצחה.
בניין בתי המשפט הפדרליים בדנוור, שבו שוכן בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים, נקרא על שמו של וייט. אגודת שחקני ה-NFL מעניקה מדי שנה את פרס ביירון וייט לשחקן אחד לציון עבודת הצדקה שלו.
ב-2003 העניק הנשיא בוש לוייט לאחר מותו את מדליית החירות הנשיאותית.
אחד ממתמחיו לשעבר של וייט, דניס האצ'ינסון, חיבר ביוגרפיה אודותיו תחת השם The Man Who Once was Whizzer White.
ג'יפתליק (יישוב)
ויל פארל
מבצע ולווטה
מבצע וֶלְוֶטָה הוא כינוי למבצעי הבאת מטוסי ספיטפייר מצ'כוסלובקיה לישראל בעיצומה של מלחמת העצמאות. המטוסים הגיעו לארץ בשני גלים עיקריים, בספטמבר (ולווטה 1), ובדצמבר (ולווטה 2) 1948.
רקע.
עד ההפוגה השנייה סבל חיל האוויר הישראלי מנחיתות לעומת חילות האוויר של מדינות ערב. בתחום מטוסי הקרב התבסס החיל תחילה על מטוסי אוויה S-199, גרסה צ'כית, נחותה מהמקור, של המסרשמידט 109 הגרמני. מטוס זה היה לא אמין בצורה יוצאת דופן, ורבים ממטוסי ה'אוויה' של חיל האוויר הישראלי יצאו מכלל פעולה במהלך הקרבות ובתאונות. למעשה, מטוס זה נקנה רק בלית ברירה, בשל הטלת אמברגו נשק למזרח התיכון. במהלך ההפוגה השנייה של המלחמה נחתמה עסקה נוספת (לאחר מבצע בלק) עם צ'כוסלובקיה, במסגרתה נרכשו 50 מטוסי קרב מדגם ספיטפייר, תמורת 23,000 דולר לכל מטוס (כמה מאות אלפי דולרים בערכי ימינו). מטוסים אלה נותרו בצ'כוסלובקיה לאחר שזו צורפה אל הגוש המזרחי, דבר אשר הכתיב הצטיידות בנשק סובייטי. השלטונות של צ'כוסלובקיה אף אפשרו לנציגי חיל האוויר לבחור את המטוסים שיחפצו לקנות, מתוך אלה שברשות הצ'כים.
ולווטה 1.
הכנות.