במהירות של כ־3.4 ק"מ לשנייה, הגשושית הייתה אמורה להקיף את מאדים מצפון לדרום במסלול קוטבי. בעוד הגשושית מקיפה את מאדים חיישנייה הצביעו על האוריינטצייה שלה כלפי מאדים וגלגלי התגובה של הגשושית שמרו עליה כך שהכלים המדעיים הופנו אל קרקע מאדים. המסלול שנבחר היה מסונכרן שמש כך שהגשושית יכלה תמיד לצלם את צידו המואר של מאדים. כאשר הגשושית הייתה בקשר רדיו עם כדור הארץ המידע הועבר לכדור הארץ ישירות, כאשר לא היה קשר רדיו היה המידע שנאסף מאוחסן במקלטי הגשושית ומשודר כאשר נוצר שוב קשר רדיו. במהלך המשימה הראשית של הגשושית הוערכה כמות המידע שתאסף בכ־75 ג'יגה־בייט, כמות מידע גדולה בהרבה מכל משימה אחרת למאדים. הגשושית הייתה ממשיכה לתפקד עד כלות הדלק במכליה והתרוקנות הבטריות שלה.
איבוד הקשר.
ב־21 באוגוסט 1993, בשעה 01:00 UTC, שלושה ימים לפני הכניסה למסלול, אבד לפתע הקשר עם המארס אובזרבר. פקודות המשיכו להישלח כל 20 דקות בתקווה שהגשושית רק סטתה ממסלולה ותיצור קשר מחדש. הניסיון לא צלח. לא ידוע אם הגשושית פעלה לפי התכנות האוטומטי שלה ונכנסה למסלול סביב מאדים או שהיא רק חלפה על פניו ונמצאת כיום במסלול הליוצנטרי (סביב השמש).
ב־4 בינואר 1994 הציגה מעבדת המחקר של צי ארצות הברית את תוצאות חקירתה בו היא הציעה כי הגורם הסביר ביותר שיגרום לאיבוד הקשר הוא בקע במכלי הדלק של הגשושית. עוד נכתב בתחקיר כי מערכת ההנעה של הגשושית, שתוכננה במקור עבור לוויינים של כדור הארץ, לא תוכננו לעמוד במסע ארוך למאדים, ולכן נוצרו הבעיות במכלי הדלק.
מרינה
מרינה (בעברית: מעגנה) היא מעגן ובו מקומות עגינה ושירותי חוף עבור יאכטות וסירות. היא נבדלת מנמל בכך שהיא איננה מיועדת לשימושם של כלי שיט גדולים לנוסעים או למטען.
עגינה במרינה.
מרינות ממוקמות לחופי ימים או אגמים או לחופי נחלים ונהרות המקושרים אל אחד מאלה.
מרינה עשויה להתקיים במשולב עם נמל או בנפרד מכל מתקן חוף אחר.
כלי השיט במרינה עוגנים בצד רציפים ובצד מזחים צפים המחוברים בכבלים אל היבשה ואל עמודי עיגון במים. הם עשויים גם לעגון לצד מצופים שאינם מקושרים ליבשה, שהתנועה בינה לבינם נעשית באמצעות סירות. גם מסיבה זו העגינה לצד מצופים היא זולה יותר אך פחות נוחה.
השגת זכות עגינה קבועה במרינה עשויה לארוך זמן רב ואף שנים, מאחר ששטחי העגינה במרינות רבות הם מצומצמים ומבוקשים.
מרינות שבהן הפרש מפלס המים בעת הגאות ובעת השפל הוא גדול עשויות לעשות שימוש בשערי מים על מנת לקיים בהן מפלס מים בגובה יציב.
מרינה עשויה להיות בבעלות של רשות מקומית או בבעלות פרטית (כמו יזמים או מועדוני יאכטות) וכן להיות משולבת במסגרת עסק פרטי אחר.
שירותים במרינה.
שירותי חוף המצויים לרוב במרינה הם שירותי תדלוק, תיקונים ורחיצה, ספקי חלפים וציוד, מחסנים ובתי אוכל וכן מגרשי חניה למכוניות ולנגררים המובילים סירות. במרינה עשויות להימצא גם רמפות המיועדות להכנסת סירות למים ולהוצאתן מהם ואף מנופים ניידים המיועדים למטרה זו וכן שירותי אחסנה לסירות על החוף (לעיתים במתקנים המאפשרים אחסנת מספר סירות זו מעל זו). שירותים מסוימים ניתנים לבעלי סירות ויאכטות על בסיס של שכירות. כלי שיט המבקרים במרינה עשויים לרכוש שירותים אלו לפי מחירון.
במרינה תמצא לרוב נקודת משמר חופים לצורך שיטור כללי, שמירה, פעילות מכס ובקרת הגירה, כולל רישום כניסה של תושבי חוץ למדינה דרך המרינה.
מרינות בישראל.
המרינות בישראל מצפון לדרום:
גומפרט
גומפרט (בגרמנית: Gumpert) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות-על ומכוניות מרוץ אשר בסיסה בעיר אלטנבורג בגרמניה.
היסטוריה.
חברת גומפרט נוסדה בשנת 2004 על ידי רונאלד גומפרט, לשעבר ראש חטיבת 'אאודי ספורט', אשר תחת ניהולו ידעה אאודי הצלחות רבות בזירות המרוצים בהן 4 אליפויות עולם בראלי.
הדגם הראשון שהוצג היה הגומפרט אפולו, ובשנת 2007 הוצגה מכונית האפולו ספורט, כאשר מחירה לרכישה הוא כ-380,000 אירו, ולאחריה הוצגה האפולו מרוץ (אפולו Race), כאשר מחירה לרכישה הוא כ-430,000 אירו.
בשנת 2008 הציגה גומפרט את האפולו היבריד אשר השתתפה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג לשנת 2008. לאפולו היבריד מנוע טורבו כפול מגדשים 8 צילינדרים בנפח 3.3 ליטרים, בנוסף למנוע חשמלי אשר הספקו הוא 134 כ"ס, בסה"כ הספק המכונית הוא 630 כ"ס.
בשנת 2019 התחילה גומפרט לייצר את מכונית העל אפולו אינטנסה אמוזיונה.
אטלס שטילר
אטלס שטילר (ע"ש אדולף שטילר) נקרא באופן רשמי "Hand-Atlas über alle Theile der Erde und über das Weltgebäude" (אטלס כיס לכל אזורי העולם והיקום), היה האטלס הנפוץ ומדויק ביותר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנים 1816–1944 יצאו לאור עשר מהדורות כאשר כל אחת מהן פורסמה בחלקים.
המהדורה הראשונה פורסמה בשנים 1817–1823 והכילה 50 מפות, אך מפות אילו צוירו ברובן בצורה לא מדעית. איכותו הגבוהה ודיוקו המדעי של האטלס הופיעו רק במהדורה השישית (1871–1875) שכללה 90 מפות.
המהדורה התשיעית (1901–1905) היא הראשונה שהודפסה באמצעות מכבש גלילי בשיטת הדפס אבן. המהדורה העשירית, 1920–1925, כללה 108 מפות, הייתה המקיפה ביותר לתקופתה ותורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, איטלקית וספרדית.
ליצו פרייקורפס
דמוקרטיזציה
דמוקרטיזציה היא תהליך המעבר לממשלה דמוקרטית. דמוקרטיזציה יכולה להיות המעבר ממשטר אוטוריטרי מלא למשטר דמוקרטי מלא, המעבר ממערכת אוטוריטרית למערכת דמוקרטית-למחצה, או המעבר ממערכת אוטוריטרית-למחצה למערכת דמוקרטית מלאה.
תהליך של דמוקרטיזציה עלול להסתיים באיחוד (כגון בריטניה שהפכה ל"ממלכה המאוחדת"), או בהחלפת השלטון בתוך המדינה, דבר שבדרך כלל מלווה בתהפוכות רבות (כמו למשל בארגנטינה).
דפוסים שונים של דמוקרטיזציה, משמשים לעיתים על מנת להסביר תופעות פוליטיות שונות. הם מסבירים ומנבאים, לדוגמה, יציאות למלחמה של מדינות מסוימות או צמיחה והתפתחות כלכלית של מדינות אחרות.
תהליך הדמוקרטיזציה עשוי להיות מושפע או מונע על ידי גורמים שונים. למשל: צמיחה כלכלית, היסטוריה והחברה האזרחית.
סיבות לדמוקרטיזציה.
ישנו ויכוח ניכר על הגורמים אשר משפיעים או מגבילים בסופו של דבר את הדמוקרטיזציה.
מגוון רחב של משתנים, הכולל כלכלה, תרבות והיסטוריה, הוגדרו כמשפיעים על תהליך הדמוקרטיזציה.
חלק מהגורמים, הנזכרים בתדירות גבוהה יותר, הם:
עוד התייחסות לעושר בהקשר של דמוקרטיה ניתן לראות ביחס למהפכה התעשייתית כגורם לדמוקרטיזציה בעולם (לפני המהפכה דמוקרטיה הייתה מצרך נדיר).
מחקרים אמפיריים רבים ביססו את התפיסה הרווחת כי התפתחות כלכלית משפיעה לטובה על תהליך הדמוקרטיזציה, ועשויה לגרום למדינות (שמתפתחות כלכלית) לעבור לדמוקרטיה (תאוריית המודרניזציה), ולדמוקרטיות חדשות להתייצב. בדרך כלל המדינות עם הפוטנציאל הגבוה ביותר לעבור דמוקרטיזציה אלו הן המדינות בעלות ההצלחה הכלכלית הבינונית, מכיוון שהמדינות עם הכלכלות החזקות בדרך כלל כבר דמוקרטיות, והמדינות עם כלכלות חלשות בדרך כלל לא מסוגלות לעבור דמוקרטיזציה.
כמה פעילים למען דמוקרטיה אף מאמינים שככל שהכלכלה תמשיך להתפתח, דמוקרטיזציה גלובאלית תהפוך להליך בלתי נמנע.
עם זאת, הדיון העוסק בשאלה האם דמוקרטיזציה היא הליך הנובע מעושר, הגורם לעושר או אינו קשור כלל לעושר, רחוק מהסקת מסקנה חד משמעית.
אנשים משכילים, נוטים לפתח ערכים יותר ליברליים ופרו-דמוקרטיים. לעומת זאת, אוכלוסייה לא משכילה ואנאלפביתית, תבחר לעצמה בדרך כלל מנהיגים פופוליסטיים, שעלולים לנטוש את הדמוקרטיה ולעבור לדיקטטורה (גם אם התקיימו בחירות חופשיות).
אסף שגיב
אסף שגיב (נולד ב-1972) היה העורך הראשי של הוצאת המרכז האקדמי שלם בין השנים בין 2014 ל-2021.
לפני כן שימש כעמית חבר במרכז שלם וכעורך הראשי של כתב העת תכלת בין השנים 2007–2012.
ביוגרפיה.
שגיב, יליד חיפה, הוא בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. הוא שימש כעמית חבר במכון לפילוסופיה, מדינה ודת של מרכז שלם בירושלים. שגיב פרסם מאמרים רבים בכתב העת תכלת ושימש כעורכו הראשי החל ב-2007 ועד סגירתו ב-2012. תחומי מחקרו כוללים פילוסופיה של המשפט, פילוסופיה יהודית, מחשבה אירופאית בת זמננו, תרבות ישראלית ותאולוגיה.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
יום כל הקדושים
יום כל הקדושים (באנגלית: All Saints' Day, All Hallows' Day, Hallowmas, Feast of All Saints או Solemnity of All Saints) הוא מועד נוצרי, המוקדש לזכר כל אדם נוצרי אשר מצא את מותו בגלל דתו ואמונתו. המועד מצוין ב-1 בנובמבר בנצרות המערבית וביום ראשון הראשון אחרי פנטקוסט בנצרות המזרחית. בעולם המערבי ידוע יום זה כיום חופש רשמי. המועד נקבע על ידי האפיפיור בוניפקיוס הרביעי במאה ה-7. בגלל קרבת המועד לליל כל הקדושים וליום כל הנשמות היוצרים רצף מועדים בעלי נושאים דומים, נקרא רצף המועדים בתקופת ימי הביניים באנגליה All hallowmas ובעקבותיו נקרא ליל כל הקדושים Halloween, המסמל את ערב מועד זה.
אוניברסיטת אקס-מרסיי
אוניברסיטת אקס-מרסיי (צרפתית: Université d'Aix-Marseille) היא אוניברסיטה צרפתית שהוקמה ב-1 בינואר 2012 מאיחוד של שלוש אוניברסיטאות במחוז פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: אוניברסיטת פרובאנס, אוניברסיטת הים התיכון ואוניברסיטת פול סזאן. לאחר האיחוד זוהי האוניברסיטה בעלת מספר התלמידים הרב ביותר בצרפת.
לאוניברסיטה חמישה קמפוסים, שנמצאים בערים מרסיי ואקס-אן-פרובאנס. מושב הנשיאות ממוקם בהיכל פארו (Palais du Pharo) שבמרסיי.
היסטוריה.