בשנת 2005 חברו רשם אותו לאודישנים של העונה השלישית של התוכנית כוכב נולד. סעדו ביצע בתוכנית את השירים: "יש לי סיכוי"," אל תשכחי אותנו", "על כפיו יביא", "איך הוא שר", "אני אוהב אותך לאה" ו"מקום לדאגה". בגמר התוכנית, ביצע את שירו של שלמה ארצי "שדות של אירוסים", וניצח ברוב גדול. באותה שנה השתתף סעדו במופע המוזיקלי "שיר נולד".
רק לאחר שנתיים, בשנת 2007, הוציא סעדו את אלבום הבכורה שלו, "עירום באתי". סעדו אף כתב והלחין את רוב השירים באלבום. על ההפקה והעיבוד היה אחראי נדב ביטון. מתוכו יצאו לרדיו הסינגלים "מצחיק מדי" שכתב והלחין סעדו ו"ממשיך במרדף", שכתב והלחין אביעד פניו.
ב-21 ביולי 2010 הוציא סעדו את הסינגל "לבחור בדרך", ובאוקטובר באותה השנה הוציא את הסינגל השני, "בצל דמותה".
בשנת 2013 הוציא סעדו את הסינגלים: ״מול כל העולם״, ״יום יום״, ״שבי אחרייך״, ״כשקר בחוץ״ ו״שירת מלאכים״.
לאחר חזרתו בתשובה, שיריו של סעדו נטו לכיוון הפיוטים ותפסו נופך אמוני.
סעדו ממשיך לעסוק ביציאה ומופיע בחתונות, פסטיבלים ואירועים מוזיקליים.
חיים אישיים.
סעדו חזר בתשובה, נישא לאסתר ולהם חמישה ילדים. מתגורר בקיבוץ חפץ חיים.
גוש אדומים
גוש אדומים הוא גוש התנחלויות בצפון-מערב מדבר יהודה המתפרס על מדבר אדומים. גוש אדומים נמצא מזרחית לירושלים וגובל בצפונה, בשכונת פסגת זאב. הגוש נקרא על שם "מעלה אדומים" אשר היוותה את הדרך המרכזית שקישרה בין ירושלים במערב לאדום במזרח.
הגוש כולל את היישובים מעלה אדומים, כפר אדומים, אלון, ענתות, נופי פרת, מעלה מכמש, מצפה יריחו וקדר. כיום כאשר מדברים על גוש אדומים מדברים בדרך כלל רק על היישובים כפר אדומים, אלון ונופי פרת. היישוב הראשון (שכיום עיר) שהוקם במקום היה מעלה אדומים. לפי ההגדרה המצומצמת, מתגוררות בגוש כ-980 משפחות (כ-4,900 נפש). לפי ההגדרה המורחבת, מתגוררים בגוש כ-50,000 תושבים, מרביתם כאמור במעלה אדומים.
בתחום הגוש נמצא שטח E-1 שנקרא גם מבשרת אדומים. ממערב לגוש שוכנים היישובים הפלסטיניים אבו דיס, אלעיזריה ובסמיכות למעלה אדומים נמצא ערב אל-ג'האלין, מקום מושבו של השבט הבדואי ג'האלין.
גיאורגי ייבגנייביץ' לבוב
מצפה יריחו
מִצְפֵּה-יְרִיחוֹ היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בגוש אדומים על מצוק ההרים הצופה על יריחו, בתחום מועצה אזורית מטה בנימין. שמו של היישוב ניתן לו בגלל מיקומו הצופה על העיר יריחו.
הקמת היישוב.
ההתנחלות הוקמה בשנת 1977 על ידי גרעין יריחו, שהיו בו חברים דתיים וחברים חילוניים. בסוכות ה'תשל"ח, בזמן כהונתו של מנחם בגין כראש ממשלה, עלו המתיישבים על הקרקע למקום שיועד להם מלכתחילה ביריחו על אדמות מדינה. שר הביטחון, עזר ויצמן, לא אישר זאת, והאנשים פונו מיריחו. חלק מחברי הגרעין החליטו לגור בינתיים במתחם מישור אדומים, עד שימצא להם מקום התיישבות קרוב ככל האפשר ליריחו. במהלך חול המועד סוכות הגיעו אריק שרון, שר החקלאות ועוזרו אורי בר-און, והמליצו לעלות למקום שנקרא "טיבק ריאש", היא מצפה יריחו. ביום א' בחשון (13 באוקטובר 1977), עלו המתנחלים לנקודה.
באוגוסט 1978 עבר היישוב, שהיה על סף פירוק בגלל סכסוכים פנימיים, לטיפול החטיבה להתיישבות. החטיבה להתיישבות דרשה, כתנאי לקבלת היישוב לטיפולה, שהגרעין החילוני יעבור ליישוב חדש שיוקם עבורו בבקעה, וכך יסתיים הסכסוך במקום. כאשר התקרב מועד האכלוס של היישוב החדש ורד יריחו, ניהלו חברי הגרעין החילוני מאבק ציבורי ומשפטי כדי להישאר במצפה יריחו. ביום כ"ג בחשון תשמ"א (2 בנובמבר 1980), הוקם היישוב ורד יריחו, וכמה ממשפחות הגרעין החילוני במצפה יריחו עברו לגור בו יחד עם משפחות אחרות. באמצע חודש שבט תשמ"א (ינואר 1981) עזבו כל משפחות הגרעין החילוני את מצפה יריחו, רובן לורד יריחו, ובמקום נשאר הגרעין הדתי.
היישוב כיום.
היישוב מונה כיום כ-600 משפחות. מרבית התושבים גרים בבתי קבע. כ-30% מתושבי היישוב מוצאים את פרנסתם בתחומי היישוב. הפעילות השוטפת של היישוב מנוהלת על ידי ועד הנהלה נבחר, ועד המקומי ועל ידי ועדות משנה הפועלות בתחומי: החינוך, הקליטה, החסד, הדת, התרבות ועוד.
ביישוב ישנם גם מוסדות חינוך: מעון יום, מספר גנים, בית ספר יסודי, תלמוד תורה, הישיבה התיכונית נתיבות יוסף, הישיבה הגבוהה והכולל אברכים מאור טוביה בראשות הרב שבתי סבתו. בתפקיד רב היישוב מכהן הרב יהודה קרויזר.
באזור התעשייה של היישוב פועלים: מפעל אלקטרוניקה לייצור מעגלים מודפסים, "המדען הצעיר" - חברה העוסקת ביצור ערכות לימודיות להדגמת תהליכים מדעיים, מפעל מצננים, שתי נגריות, פנסיון לבעלי חיים, וסדנת ויטראז'.
כמו כן יש ביישוב חברות העוסקות בטיולי אופניים ובטיולי ג'יפים, ואולם אירועים.
ענתות
שלום נח ברזובסקי
רבי שלום נח ברזובסקי (י"ד באב תרע"א, 8 באוגוסט 1911 - ז' באב תש"ס, 8 באוגוסט 2000) היה האדמו"ר מסלונים, ולפני כן היה ראש ישיבת בית אברהם של חסידות סלונים, שאותה הקים. מכונה על שם ספריו "נתיבות שלום".
קורות חייו.
נולד לרב משה אברהם ברזובסקי, ראש הקהילה בברנוביץ', ולצביה, בתו של הרב אשר וייסשטיין, ראש ישיבת "ענף עץ חיים" בסלונים, שהיה חתנו של רבי הלל ויינברג אחיו של מייסד חסידות סלונים, רבי אברהם וינברג.
למד בישיבת תורת חסד בברנוביץ' שהוקמה והונהגה על ידי רבי אברהם וינברג, ה"בית אברהם", הוא אף מונה לכתוב את תורת רבו ה"בית אברהם". הוסמך על ידי הרב מאיר קרליץ.
היה חברותא של רבי שלמה דוד יהושע וינברג בנו של רבי אברהם. לאחר פטירת אביו עודדו לקבל את האדמו"רות. לימים קבע את יום הירצחו ליום זיכרון לשואה ולקהילות סלונים שנספו בה.
בשנת תרצ"ג (1933) נישא לחוה (תרע"ט -י"א בתשרי תש"ע), בתו של רבי אברהם וינברג, בעל ה"ברכת אברהם". ובשנת תרצ"ה (1935) עלה לארץ והתגורר בטבריה.
לאחר נישואיו לימד בישיבת אור תורה בטבריה, ובשנת ת"ש נקרא לכהן כר"מ בישיבת תומכי תמימים בתל אביב.
בחודש חשוון ה'תש"ב, כשהגיעו ידיעות על המתחולל באירופה, אמר: "אם אין בידינו להציל את הגופים הבה נציל את הרוח", והקים את ישיבת בית אברהם שבראשה עמד (עד שהתמנה לאדמו"ר), במשך 39 שנים.
בב' באייר ה'תשמ"א הוכתר לאדמו"ר בחיי חמיו.
עמד בנשיאות החינוך העצמאי וועד הישיבות והיה חבר במועצת גדולי התורה. בשנות השמונים נמנע ליטול חלק במחלוקת בין הליטאים לחסידים ופרש ממועצת גדולי התורה. בשנת תשמ"ט כשהוקמה מפלגת דגל התורה הליטאית לא התערב בבחירות והורה לחסידיו: "המשכיל בעת ההיא ידום". שימש כנשיא ישיבת אופקים.
התנגד למסירת חלקים מארץ ישראל לערבים. לאחר שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים נשא דרשה על חובת ההודאה לה' על נס ההצלה ועל הטובה שהחזיר ה' ליד ישראל את הכותל המערבי (בחסידות סלונים לא אומרים תחנון ביום ירושלים בעקבות הוראתו).
נפטר בז' באב תש"ס (8 באוגוסט 2000), ונטמן בבית הקברות בהר הזיתים.
צאצאיו.
בניו:
בנותיו:
ספריו.
כתב את ספרי "נתיבות שלום"-7 כרכים.
הוציא לאור את ספרי אדמו"רי סלונים, וכתב בהם הקדמות על קורותיהם ושיטתם של האדמו"רים: "באר אברהם", "דברי שמואל", "בית אברהם" ו"זיכרון קדוש", שעליו כתב מאמר הקדמה בשם "בסוד קדושים" על השואה בראי החסידות וכן צירף לו בשם "סיום התקופה" - מאמרי זיכרון לקהילת סלונים בברנוביץ'.
לשכת הקשר
קידר
שם מקראי, אחד מבניו של ישמעאל. "אֵלֶּה שְׁמוֹת בְּנֵי יִשְׁמָעֵאל בִּשְׁמֹתָם לְתוֹלְדֹתָם בְּכֹר יִשְׁמָעֵאל נְבָיֹת וְקֵדָר וְאַדְבְּאֵל וּמִבְשָׂם" (בראשית, כ"ה, י"ג).
השם מוזכר גם בשיר השירים: "שְׁחוֹרָה אֲנִי וְנָאוָה, בְּנוֹת יְרוּשָׁלִָם; כְּאָהֳלֵי קֵדָר, כִּירִיעוֹת שְׁלֹמֹה" (שיר השירים, א', ה')
נתיב
תל ציון
תל ציון היא יישוב עירוני והתנחלות בתחומי מועצה אזורית מטה בנימין, השוכנת בגובה של כ-800-760 מטר מעל פני הים. היישוב שוכן באזור הררי, ובסמוך לה קיימים נחלי האכזב, ואדי א-נטוף, ואדי אל עין, וואדי שיבן.
אוכלוסייה.
היישוב הוא חרדי ומספר תושביו הוא כ-6,000 נפש. זוגות צעירים מהווים כ-75 אחוז מאוכלוסיית היישוב. שיעור העולים מחו"ל בשכונה הוא כ-5 אחוז. היישוב מנה כ-800 משפחות בהקמתו, ועד אמצע שנת 2018 הוא מנה כ-1250 משפחות.
תכנון והקמה.
תל ציון הוקמה במאי 2000 ואז הוקמו בה כ-800 יחידות דיור. בשנת 2014 החלה על ידי חברת בתי אמנה בניית 108 יחידות דיור נוספות המיועדות לציבור החרדי, אשר נמצאות בשלבי אכלוס, ומספר היחידות הדיור הכולל של מיזם זה, הוא כ-400 יחידות דיור, אשר בסיומם עתידה השכונה למנות כ-9000 נפש. על פי תוכנית המתאר של היישוב ניתן להגיע עד בניה של כ-7000 יחידות דיור. מפאת סגנון בנייתה העירוני מספר תושביה עולה על מספר תושבי שאר היישוב כוכב יעקב.
נושא הקמת השכונה נבחן במסגרת דו"ח שנתי 51ב של משרד מבקר המדינה, שכלל ביקורת על הליכי הקצאת הקרקע בעת הקמת השכונה, הליכי הסבת הקרקע מהעמותה שלה הוקצתה הקרקע לחברה שבשליטת יו"ר העמותה, פגמים בהליכי העברת התקציבים לפיתוח השכונה על ידי המינהל לבנייה כפרית של משרד הבינוי והשיכון, ועוד. כמו כן, העיר מבקר המדינה: "כשמדובר בהקמת שכונה לאוכלוסייה בעלת צביון ייחודי בהיקף עתידי של כ-5,000 דירות, בשעה שהתכנון המקורי לכוכב יעקב היה לבניית כ-1,000 דירות, מן הראוי היה להביא עניין זה להחלטת הממשלה, ולו כדי לברר אם נדרש אישורה".