השימוש הנפוץ בקרב האוכלוסייה במונח "אנטי-היסטמין" הוא לתיאור תרופות לטיפול באלרגיות. רופאים ומדענים משתמשים במונח כדי לתאר סוג של תרופה המתנגדת לפעילות של קולטני היסטמין בגוף. במובן הזה אנטיהיסטמינים מסווגים לפי קולטן ההיסטמין שאת פעולתו הם מעכבים. קיימים ארבעה סוגי אנטי-היסטמינים, אך שניים מהם יותר נפוצים מהאחרים: אנטיהיסטמין-H1 ו-אנטיהיסטמין-H2. אנטיהיסטמינים המעכבים את פעולת היסטמין-H1 משמשים לטיפול תגובות אלרגיות באף (כגון גירוד, נזלת ועיטוש) וכן עבור נדודי שינה. לעיתים הם משמשים גם לטיפול בסחרחורת הנגרמת על ידי בעיות באוזן תיכונה. אנטיהיסטמינים המעכבים את פעולת היסטמין-H2 משמשים לטיפול בחומצת הקיבה (למשל כיב פפטי ורפלוקס קיבתי-ושטי).
אנטיהיסטמין כתרופה.
תרופות אנטיהיסטמניות קיימות בשתי צורות עיקריות: תרופה סיסטמית שניתנת בכדור או זריקה וטיפול מקומי כמשחה או טיפות לעיניים או לאף.
רקע: היסטמינים.
שחרור היסטמין בגוף האדם קשור לתגובות אלרגיות הגורמות לתגובה דלקתית ולכיווץ רקמת שריר חלק, (רקמת שריר המצטיינת במבנה האחיד בציטופלזמה). בנוסף כאשר הוא מופרש ונקלט בקולטני ההיסטמין H1 במוח, גוברת תחושת הנמרצות והאנרגטיות (תרופות מסוג אנטי-היסטמין עשויות לגרום לישנוניות מסיבה זו).
היסטמין נקלט בקולטני ההיסטמין (קולטנים אשר מותאמים למולקולת ההיסטמין), אשר מסווגים למספר משפחות:
היסטוריית המחקר והפיתוח.
תרופות הדור הראשון של האנטיהיסטמין הפכו לזמינות ב-1930, ויועדו לטיפול באלרגיות בדרכי הנשימה. המשך המחקר גילה שהן היו חוסמי היסטמין מסוג H1, והביא לפיתוח חוסמי H2, כשאנטיהיסטמינים של H1 השפיעו על האף ואנטיהיסטמינים של H2 השפיעו על הבטן. המשך המחקר הוביל לפיתוח תרופות חוסמי קולטן H3, שמשפיעות גם על קולטן H4.
רוב האנשים המשתמשים באנטי-היסטמין לטיפול באלרגיות, משתמשים בתרופות הדור השני שהן הסוג השני של התרופות האנטי היסטמיניות שיוצרו, שמקלות בתופעות הלוואי, בעיקר נמנום וטשטוש.
השימוש באנטי היסטמינים אצל ילדים.
ילדים נוטים לסבול פחות מהפרעה בערנות בעקבות הטיפול באנטיהיסטמינים. ישנם ילדים, במיוחד הצעירים יותר, המפגינים תגובה פרדוקסלית ונוטים דווקא לערנות יתר. לכן, השימוש בתכשירים ישנים וכמו פניסטיל, אהיסטון, זדיטן (פרופיטן) ואטרקס, שמקומם לא מקובל בטיפול שגרתי במבוגרים, מהווים אופציה טיפולית טובה בילדים.
מנגנון פעולה.
בעת תגובה אלרגית, היסטמין מופרש מתאי הפיטום והוא גורם לסימפטומים השונים, כאשר הוא נקשר לקולטנים הנמצאים על התאים ברקמות השונות. תרופות מסוג אנטי היסטמין חוסמות את הקולטנים השונים להיסטמין שנמצאים על תאי הגוף. ברגע שקולטנים אלה נחסמים, ההיסטמין המופרש מתאי הפיטום במהלך התגובה האלרגית לא מצליח לגרום להשפעותיו השונות, ובכך הסימפטומים של התגובה האלרגית נחלשים.
תופעות לוואי.
תרופות הדור הראשון (המשפיעות על קולטן H1, אשר נמצא ברקמות רבות בגוף), השפיעו להפחתת האלרגיה אך בו-זמנית השפיעו גם על מערכות נוספות, כמו המוח, וכך גרמו בעיקר לנמנום וטשטוש- לעומתם, התרופות האנטי היסטמיניות של הדור השני הביאו בשורה גדולה בזכות ייצור תרופות אפקטיביות מאוד, שאינן גורמות לתופעות לוואי קשות כמו אלה מהדור הראשון.
פיתוח סבילות לתרופה.
מתן ממושך של אנטי היסטמינים אינו גורם להתפתחות "סבילות" - כלומר, אין ירידה בתגובה ו"הגוף לא מתרגל".
מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל
מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל הוא מכון מחקר וידע הפועל מתוך מטרה להרחיב את המחקר ואת הידע בתחום הגרונטולוגיה על ידי ריכוז נתונים הקשורים לאוכלוסיית הגיל השלישי וחיבור בין חוקרים ממוסדות מחקר ומאוניברסיטאות. מרכז הידע נועד לקדם הבנה טובה יותר של תהליכי ההזדקנות של האוכלוסייה בישראל מבחינה חברתית, כלכלית ובריאותית.
מרכז הידע הוקם בשנת 2002 כמרכז הידע התשתיתי היחיד בתחום מדעי החברה מבין שנים-עשר מרכזי ידע שהוקמו ביוזמת משרד המדע והטכנולוגיה. החל מינואר 2008 מרכז הידע פועל בשיתוף פעולה עם המשרד לשוויון חברתי בביצוע מיזם משותף.
מרכז הידע ממוקם בבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית באוניברסיטה העברית בירושלים. בראש המרכז עומד פרופ' הווארד ליטווין, יוזם המרכז וראש פרויקט SHARE-Israel. במרכז הידע פועלים אנשי מקצוע מתחומי מדעי החברה, הבריאות והגרונטולוגיה, ובשיתוף חוקרים מאוניברסיטאות נוספות בארץ, המשרד לשוויון חברתי, אשל, מכון מאיירס-ג’וינט-ברוקדייל ועוד.
מטרות המרכז.
מרכז הידע קם על מנת לאפשר התמודדות עם האתגרים הרבים שהזדקנות האוכלוסייה והעלייה בתוחלת החיים בישראל מציבות. המרכז נועד לספק תשתית מחקר נרחבת, באמצעות מסדי נתונים, כדי לבחון את תהליך ההזדקנות על היבטיו החברתיים, הבריאותיים והכלכליים.
הידע המצטבר במרכז לאורך השנים מאפשר לבצע מחקרים היכולים לענות על סוגיות מגוונות הנוגעות להיבטים שונים של הזקנה, לאפשר היערכות והתמודדות עם תהליך ההזדקנות ולסייע לתהליכי קבלת החלטות בקרב קובעי מדיניות. מסדי הנתונים והידע הנאספים במרכז הידע עומדים לרשותם של חוקרים, סטודנטים, קובעי מדיניות, אוכלוסיית הגיל השלישי ובעלי עניין.
סקר SHARE.
סקר SHARE האירופאי הוא סקר אורכי רב תחומי, העוסק בהיבטים כלכליים, בריאותיים וחברתיים של תהליך ההזדקנות באירופה ובישראל, ומבוצע בכ-28 מדינות. מדינת ישראל שותפה לארגון SHARE ERIC בהתאם להחלטת ממשלה מס' 5146 מיום 14 באוקטובר 2012.
הסקר נוצר כדי להתמודד עם המשימות שמציבה "מהפכת הגיל" (הזדקנות האוכלוסייה בעולם המודרני). לשם כך ייסדו מדינות אחדות בעולם מאגרי נתונים אורכיים לחקר הזדקנות האוכלוסייה. הסקר אוסף נתוני מיקרו אורכיים על בריאות, מעמד סוציו-אקונומי ומצב חברתי ורגשי בקרב מבוגרים בני 50 ומעלה במדינות אירופה. כוחו המדעי של הסקר גלום בנתוני האורך, המאפשרים לתפוש את האופי הדינמי של השינויים במהלך ההזדקנות.
ישראל הצטרפה לפרויקט בשנת 2004 והיא חלק אינטגרלי מהפרויקט האירופי. איסוף הנתונים מבוסס על ראיונות עם מרואיינים מתוך אוכלוסיית המחקר. איסוף נתוני הגל הראשון בישראל נערך בין אוקטובר 2005 ליולי 2006 בקרב 1,771 משקי בית בישראל. הגל השני של איסוף הנתונים החל באוגוסט 2009 והסתיים באוגוסט 2010. הגל השלישי בישראל נאסף במקביל לגל ה-5 באירופה במהלך 2013. הגל הרביעי בישראל נאסף במקביל לגל ה-6 באירופה, במהלך 2015. עד כה נערכו במסגרת הסקר 10,000 ראיונות שנאספו בקרב למעלה מ-3,800 משיבים, בארבעה גלי מחקר לאורך כעשר שנים.
הסקר נערך בחסות המרכז ואיסוף הנתונים מתבצע על ידי מכון ב.י. ולוסיל כהן למחקרי דעת קהל באוניברסיטת תל אביב. הסקר נתמך על ידי מדינת ישראל באמצעות המשרד לשוויון חברתי.
מאגרי מידע.
מרכז הידע מנהל מגוון מאגרי מידע שנועדו להנגיש מידע בנושאי גרונטולוגיה וזקנה עבור סטודנטים, חוקרים, אנשי מקצוע וקובעי מדיניות.
כל אחד מהמאגרים משמש בסיס לפרסומים מדעיים בתחום הגרונטולוגי, שיצאו לאור בישראל ואף בעולם. המאגר הביבליוגרפי, הסטטיסטי ומאגר נתוני הדאגות הם בעלי אופי אפידמיולוגי רחב, ואילו מאגרי נתוני אוריינות כללית ונתוני פנאי ותקשורת עוסקים בהסתגלות נפשית בהיבטים שונים.
לאה צמל ורשבסקי
בז יערות
בז יערות (שם מדעי: Micrastur) הוא סוג של בזים מתת המשפחה בזי יערות ("Herpetotherinae"). סוג זה אנדמי ליבשת אמריקה, שהמינים שלו מצויים מצפון מקסיקו, עד צפון ארגנטינה. רובם חיים ביערות טרופיים לחים, אך את שני המינים הנפוצים ביותר, בז יערות צווארוני ובז יערות מפוספס, ניתן למצוא גם באזורים יבשים ופתוחים יותר.
בזי היערות, מותאמים לזריזות תעופה באזורים צפופים (כגון יערות) ופחות לתעופה מהירה באזורים פתוחים. יש להם כנפיים קצרות, זנב ארוך ושמיעה חדה. אולם לרוב חוש הראיה שלהם לא מוגבר משמעותית.
התזונה שלהם מורכבת מציפורים, יונקים וזוחלים. שיטת הצייד שלהם דומה מאוד לשיטת הצייד של הנץ הגדול, הבז מתמקם בנקודה שבה הטרף לא יחשוד וכאשר הטרף עובר הבז בהסתערות קצרה ומהירה תופס אותו. בזי היערות הם ציידים יצירתיים, גמישים, וכמה מהמינים אפילו מסוגלים לתפוס טרף יבשתי ברגל.
בודווסילש
בודווסילש (בהונגרית: Bódvaszilas) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבודווסילש התגוררו יהודים בודדים וחלקם נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
בוז'ווה
בוז'ווה (בהונגרית: Bózsva) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר נוסד מאיחוד של שני כפרים קטנים: קישבוז'ווה (Kisbozsva - בוז'ווה הקטנה) ונג'בוז'ווה (Nagybozsva - בוז'ווה הגדולה) בשנת 1978.
בכל אחד משני הכפרים – קישבוז'ווה ונג'בוז'ווה – התגוררו יהודים. הטבלה שלהלן מרכזת את מספר היהודים בכפרים ואת כלל האוכלוסייה בשני הכפרים יחד:
SHARE - סקר הבריאות, הזדקנות ופרישה באירופה
SHARE - סקר הבריאות, הזדקנות ופרישה באירופה הוא סקר אורכי רב-תחומי העוסק בהיבטים כלכליים, בריאותיים וחברתיים של תהליך ההזדקנות באירופה ובישראל, ומבוצע בכ-28 מדינות. הסקר אוסף נתוני מיקרו אורכיים בין-מדינתיים על בריאות, מעמד סוציו-אקונומי ומצב חברתי ורגשי בקרב מבוגרים בני 50 ומעלה במדינות אירופה. כדי להתמודד עם המשימות שמציבה "מהפכת הגיל" (הזדקנות האוכלוסייה בעולם המודרני) ייסדו מדינות אחדות בעולם מאגרי נתונים אורכיים לחקר הזדקנות האוכלוסייה.