צינור הלבלב הראשי על שם וירסונג מתחיל בזנב הלבלב ונמשך לאורך צירו הראשי של הלבלב לעבר ראש הלבלב. במרבית האנשים צינור המרה המשותף מתחבר אל צינור הלבלב, והם יוצרים יחד את האמפולה על שם פאטר, אשר נשפכת אל התריסריון בפטמת התריסריון הגדולה. ב-25% הצינורות נשפכים בנפרד אל התריסריון. אמפולה זו מוקפת בסוגר על שם אודי המווסת את זרימת המרה ומיצי הלבלב לתריסריון.
אצל חלק מהאנשים קיים גם צינור הלוואי של הלבלב על שם סנטוריני, שב-70% מהמקרים נמצא מאחורי הצינור הראשי ומתנקז לתריסריון בפטמת התריסריון הקטנה. ביתר המקרים הצינור נשפך אל צינור הלבלב הראשי.
אספקת דם.
אספקת הדם ללבלב היא ברובה מענפי הלבלב המסתעפים מעורק הטחול ומספקים דם לגוף הלבלב ולזנב הלבלב. עורקי הלבלב והתריסריון העליון הקדמי והאחורי, שהם סעיפים של עורק הקיבה והתריסריון, והענפים הקדמי והאחורי של עורק הלבלב והתריסריון התחתון, שהוא סעיף של עורק מתלה המעי העליון, מספקים דם לראש הלבלב.
ניקוז ורידי.
עיקר הניקוז הוורידי של הלבלב הוא דרך ורידי הלבלב אל וריד הטחול, אולם חלק מהוורידים מוליכים דם אל וריד מתלה המעי העליון. וריד הטחול ווריד מצע המעי העליון נפגשים ליצירת וריד שער הכבד.
ניקוז לימפטי.
הניקוז הלימפטי של הלבלב עוקב אחר כלי הדם של הלבלב ומתנקז אל קשרי הלימפה של הטחול המצויים לאורך עורק הטחול. מספר כלי לימפה מתנקזים אל קשרי הלימפה של שוער הקיבה, והלאה משם אל קשרי הלימפה העליונים של מצע המעי או לקשרי הלימפה של הקרביים דרך קשרי הלימפה של הכבד.
עצבוב.
הלבלב מקבל עצבוב סימפתטי מעצבי הקרביים דרך מקלעת הבטן ועצבוב פאראסימפתטית מהעצב התועה דרך מקלעת מתלה המעי העליונה. סיבי עצבים סימפתטיים מעצבבים את כלי הדם אל הלבלב, ואילו סיבי סימפתטיים ופאראסימפתטיים מעצבבים את רקמת הלבלב. הסיבים הפאראסימפתטיים המגיעים לרקמת הלבלב אחראים על ויסות ההפרשה בלבלב, אלם תפקיד זה הוא משני לבקרה ההורמונלית על ההפרשה.
התפתחות עוברית.
הלבלב נוצר כשני ניצני לבלב, גבי וגחוני, מהאנדודרם בשבוע החמישי להיריון. מהניצן הגבי מתפתחים חלקו העליון של הראש, הצוואר, הגוף והזנב, בעוד שמהניצן הגחוני מתפתחים חלקו התחתון של הראש והזיז האונקלי. בכל אחד מהניצנים יש צינור, והם מתאחים ליצירת צינור הלבלב הראשי. חלקו המקורב של הצינור הגבי יוצר את צינור הלוואי. ב-10% מהאנשים לא מתקיים האיחוי בין הצינורות, וכל הפרשות הלבלב האקסוקריניות מתנקזות אל צינור הלוואי.
אנקת גבהים
אנקת גבהים (באנגלית: Wuthering Heights) הוא רומן מאת אמילי ברונטה שפורסם לראשונה בשנת 1847. עם השנים הפך הסיפור לאחת מאבני היסוד של הספרות האנגלית והוא עובד במספר גרסאות לרדיו, טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון.
בעלילת הספר מובא סיפור אהבתם הבלתי אפשרית של קאתי, בת עשירים, והיתקליף, אסופי ספק צועני בן בלי שם שאומץ על ידי אבי המשפחה, על רקע חיי האצולה הכפרית באנגליה של תחילת המאה ה-19. החרדה לגורל אחוזת המשפחה לאחר מות האב גורמת להסתלקותו של היתקליף, אכול קנאה ורגשי נחיתות, ולנדודיו. הוא חוזר לאחר שנים, עשיר אך מריר ותאב נקם, וחי בצל זכרה של אהבת חייו היחידה.
ב-1939 יצא עיבוד קולנועי לרומן, שהיה מועמד לפרס האוסקר. ב-1970 וב-1992 זכה הספר לשני עיבודים נוספים לקולנוע, אולם אלה זכו להצלחה פחותה מקודמם.
עלילה.
מר ארנשו (Earnshaw), בעל אחוזת "אנקת גבהים" ביורקשייר, פוגש בליברפול את היתקליף, ילד אסופי ספק צועני, ואוסף אותו לביתו. מר ארנשו מתייחס אל היתקליף כאל בנו, למגינת לבם של אשתו ובנו הינדלי, המקנא בהיתקליף ורואה אותו כפולש למשפחתם. לעומתם, הבת קאתי מוצאת בהיתקליף ידיד ונפש תאומה. הינדלי מתעמת עם אביו על רקע אימוצו של היתקליף, ועוזב את הבית ללימודים. עם מות האב יורש הינדלי את "אנקת גבהים", וחוזר לאחוזה עם אשתו. הינדלי מתנקם בהיתקליף: הוא אינו מאפשר לו ללמוד, מוריד אותו לדרגת פועל, מאלץ אותו לעבוד בשדות ואף מכה אותו כמשרת. בהזדמנויות רבות מאזכר הינדלי את היותו של היתקליף צועני ומצליח בכך לגרום לו לתהות באשר להיותו שונה. תחילה שומרים קאתי והיתקליף על הקשר הרומנטי המיוחד ביניהם, באחד מטיוליהם הם מגיעים לבית משפחת לינטון ב"תראשקרוס גריינג'"; כלב המשפחה נושך את קאתי והיא נאלצת להישאר בביתם להחלמה של מספר שבועות, בעוד שאת היתקליף הם מגרשים כמשרת בזוי.
בושתו של היתקליף גוברת כאשר קאתי חוזרת ל"אנקת גבהים" עם גינונים של גברת, והוא מקנא באדגר ואיזבלה לינטון שהפכו לידידיה. בינתיים אשתו של הינדלי, פרנסיס, יולדת בן, הרטון, ומתה זמן קצר לאחר מכן. היתקליף, שמתקשה לשאת את מעמדו המשפיל, עוזב את "אנקת גבהים" ונעלם למשך שלוש שנים.
הינדלי מתאבל על מותה של אשתו, מזניח את החווה, שותה לשוכרה ומהמר על רכושו. למרות שקאתי מצהירה על אהבתה להיתקליף בפני נלי דין, מנהלת משק הבית, היא מתחתנת עם אדגר לינטון, ונלי עוברת איתה ל"תראשקרוס גריינג'". בשלב זה חוזר היתקליף לאחר היעדרותו, כג'נטלמן עשיר ובוטח, ושובה את לבן של קאתי ושל איזבלה לינטון, אך אדגר והינדלי עדיין נוטרים לו טינה.
היתקליף מבקש לנקום באלה שגרמו לו עוול. הוא מתגורר ב"אנקת גבהים" עם הינדלי, אויבו לשעבר, ומלווה לו כספים. מצבו הנפשי והכספי של הינדלי מידרדרים, והוא מאבד את האחוזה להיתקליף. איזבלה מתאהבת בהיתקליף, למרות אזהרותיהן של קאתי ונלי על אופיו האלים. היתקליף מנצל את ההזדמנות להתנקם באדגר באמצעות איזבלה, על שגזל ממנו את קאתי. הוא מחזר אחרי איזבלה, והם נמלטים ונישאים. אדגר מנשל אותה מהאחוזה. אחרי חודשיים נלי מקבלת מכתב מאיזבלה, המספרת לה שהם נמצאים ב"אנקת גבהים" ונישואיה אומללים.
קאתי חולה והיתקליף מבקר אותה בסתר. בלילה בו הם מצהירים על אהבתם הנואשת, קאתי מתה אחרי שהיא יולדת בת, קאתרין. היתקליף מתאבל על מותה ומבקש שרוחה תרדוף אותו. איזבלה מנצלת את המצב ובורחת ממנו לדרום אנגליה. לאחר כמה חודשים היא יולדת בן, לינטון היתקליף. בינתיים הינדלי מת, ובנו הרטון נשאר עם היתקליף, אשר ירש את "אנקת גבהים". היתקליף מתייחס להרטון כאל משרת כפי שהינדלי התייחס אליו, אך הרטון ממשיך לאהוב אותו.
עם מותה של איזבלה, מגיע בנה לינטון ל"תראשקרוס גריינג'" ופוגש את דודו, אדגר לינטון, ודודניתו קאתרין לזמן קצר, כשאביו דורש שיבוא אליו ל"אנקת גבהים". חייה של קאתרין הצעירה מוגנים, היא אינה יודעת על קרבתו של לינטון. ביום הולדתה ה-16 היא פוגשת במקרה את היתקליף והרטון, כשהיא הולכת איתם ל"אנקת גבהים", היא מופתעת לראות שם את לינטון. היתקליף רואה אפשרות להשיג באמצעות קאתרין שליטה על שני הבתים, על ידי נישואיה לבנו. לינטון הוא חולני ורגזן, אך קאתרין מחבבת אותו ומנסה לשמח אותו.
כאשר נודע לאדגר על ביקוריה של קאתרין ב"אנקת גבהים" הוא אוסר עליה לשוב לשם. היא ולינטון מתכתבים בסתר, והיא מצליחה להתגנב מביתה וללכת לבקרו. היתקליף חושש שלינטון ימות בקרוב; הוא ממהר להשיא את הדודנים, וכולא את קאתרין בחדר ב"אנקת גבהים", למרות תחינותיה ללכת לראות את אביה הנוטה למות. ברגע האחרון היא מצליחה לברוח בעזרת לינטון, ומגיעה אל אביה לפני מותו. לינטון, הנשוי עכשיו לקאתרין, יורש את "תראשקרוס גריינג'" ואחרי זמן קצר כשלינטון מת, הירושה עוברת להיתקליף. מנושלת מכל רכושה, קאתרין נאלצת לחיות ב"אנקת גבהים", ו"תראשקרוס גריינג'" מושכר למר לוקווד.
היתקליף, רדוף רוחות רפאים, כבר איבד בשלב זה את הרצון לנקמה, הוא מבקש שיניחו לו למות, ודורש שיקברו אותו לצידה של קאתי. אחרי מותו שני הבתים חוזרים לבעליהם האמיתיים, משפחות ארנשו ולינטון. הרטון וקאתרין מתאהבים, נישאים וחוזרים ל"תראשקרוס גריינג'".
מבנה הרומן.
הרומן כתוב בגוף ראשון, אך מסופר על ידי שני אנשים. המספר הראשון הוא דמות שולית ברומן, מר לוקווד, דייר ב"תראשקרוס גריינג'" שבבעלות הית'קליף. סיפורו פותח וסוגר את הרומן. את עיקר העלילה הוא כותב לפי מה שמספרת לו נלי דין, סוכנת הבית שעבדה גם ב"אנקת גבהים".
בתחילת הרומן, לוקווד מבקר את הית'קליף ב"אנקת גבהים" ופוגש את קאתרין (הבת) ואת הרטון ארנשו. בליל סערה הוא נאלץ ללון במקום, הוא קורא יומן שכתבה קאתי בילדותה, וחולם שהוא רואה את רוח הרפאים שלה מנסה להיכנס לחדרו. כשהוא נופל למשכב, נלי דין מספרת לו את תולדות חייהן של משפחות ארנשו ולינטון.
כשלוקווד מחלים הוא עוזב את האזור, וחוזר אחרי שנה. הוא פוגש שוב את נלי והיא מספרת לו על מותו של היתקליף ועל אהבתם של קאתרין והרטון.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה.
העיבוד הקולנועי הידוע ביותר של הרומן הוא הסרט "אנקת גבהים" בכיכובו של לורנס אוליבייה משנת 1939, שהיה מועמד לפרס האוסקר.
סרטים נוספים שנעשו לפי הרומן :
שירה של קייט בוש.
"אנקת גבהים" הוא שיר מתוך אלבום הבכורה של קייט בוש "The Kick Inside" משנת 1978. השיר זינק במהירות לראש מצעדי הפזמונים בבריטניה. הוא נכתב בהשפעת הרומן וסדרת הטלוויזיה של ה-BBC משנת 1967 ומילותיו מתארות את רוחה של קאתי פונה אל היתקליף.
מתוך השיר:
להקת הפאוור מטאל הברזילאית, Angra, הוציאה גרסת כיסוי לשיר בשנת 1993.
תרגומים לעברית.
לאורך השנים זכה הרומן למספר תרגומים עבריים:
תאונות דרכים
ירדן (פירושונים)
ניקל
ניקל (באנגלית: Nickel) הוא יסוד כימי מקבוצת מתכות המעבר שסמלו הכימי Ni ומספרו האטומי 28.
תכונות.