בזק היה פעיל ומדריך בבני עקיבא. בשנת 1943 סיים לימודיו בבית המדרש למורים "מזרחי" בירושלים (היום מכללת ליפשיץ). הוא היה מורה ומדריך במשק ילדים מוצא שהוקם אז על ידי נשות המזרחי באמריקה לקליטת ילדים פליטי השואה.
למד באוניברסיטה העברית בירושלים פילוסופיה, פסיכולוגיה, תולדות עם ישראל וספרות עברית. במקביל שימש קצין הסברה בגדנ"ע. בשנת 1945 החל ללמוד משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים ובשנת 1950 הוסמך כעורך דין.
עבד כעורך דין במשרד עו"ד אליהו מרידור ובספטמבר 1954 התמנה כשופט בבית משפט השלום בירושלים, השופט הצעיר ביותר שמונה עד אז בישראל. בשנת 1958 הוא ישב בדינם של ראובן גרינברג וישראל אלדד שהואשמו בארגון מחתרת, וזיכה אותם. באוגוסט 1959 שפט בדינם של 20 מתפרעים שהשתתפו במהומות עדתיות בבאר שבע שאירעו במקביל לאירועי ואדי סאליב.
בשנת 1968 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן. כיהן כנשיא העמותה "האקדמיה לפסיכיאטריה ומשפט בישראל". מאז פרישתו מכהונתו כשופט, בשנת 1995, לימד בקריה האקדמית אונו משפט עברי וקרימינולוגיה. משנת 1996 ועד למותו שימש כבורר.
באוגוסט 1973 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, תפקיד בו כיהן עד לפרישתו בשנת 1995. בשנת 1960 הוסמך כדוקטור למשפטים בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו בנושא "האחריות הפלילית של הלקוי בנפשו" פורסמה לאחר מכן כספר שנדפס בשלוש מהדורות. בשנת 1989 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי.
בשנת 2018 קיבל את אות יקיר המשפט העברי.
כשופט.
יעקב בזק ישב בראש ההרכב שדן במשפטם של חברי המחתרת היהודית, ובחר להקל בעונשם לאור עברם וחרטתם. הוא דן גם במשפטם של הדירקטורים בבנק צפון אמריקה וקבע בהחלטה תקדימית את אחריותם האישית להתמוטטות הבנק. הוא קבע כי הדירקטורים לא עמדו בסטנדרט ההתנהגות הנדרש מדירקטור סביר וכן כי חוסר המעש של הדירקטורים יצר אווירת הפקרות שאיפשרה מעילות בכספי הבנק.
שפט במשפטים נוספים שעוררו עניין ציבורי רב:
כיהן מספר פעמים כיו"ר ועדת הבחירות של הרבנים הראשיים. ישב בראש הוועדה שנתמנתה ב-1998 על ידי הממשלה לדון במצבם של חולי הנפש פליטי השואה המאושפזים בבתי החולים לחולי נפש בישראל.
בשירות מילואים היה שופט בבית הדין הצבאי לערעורים בדרגת אלוף-משנה.
בדצמבר 1996 מונה בזק, כשופט בדימוס, על ידי נשיא בית המשפט העליון, למפשר בתיקים אזרחיים. הוטל עליו לגשר בפרשת נחמני. במקרה הנדון, הבעל והאישה הסכימו ביניהם להשתתף בהפריה חוץ גופית. בזמן הליך ההפריה נפרדו בני הזוג והבעל חזר בו מהסכמתו. בית המשפט דן באפשרות לאכוף על הבעל לקיים את התחייבותו. חבר השופטים נחלק בדעותיו, אך כולו התייחס להסכם שנכרת בין השניים כאל חוזה. גם השופטים שהתנגדו לקבלת העתירה דחו אותה על סמך טיעונים חוזיים. יעקב בזק, בתפקידו כמפשר הצליח להשיג פשרה בין בני הזוג נחמני.
משפחתו.
בשנת 1953 נישא לשרה לבית מנדלוביץ ולהם שלושה בנים ובת אחת:
ספריו.
בזק חיבר ספרים ומאמרים בתחומים שונים: משפטים, משפט עברי ומשפט פלילי ובתחום מדעי היהדות.
מדעי היהדות.
במזמורי ספר תהלים הוא עמד על מבנים גאומטריים ועל הקישוט המספרי במזמורים. ואלה ספריו:
ביבליוגרפיה.
חלק מספריו ומאמריו תורגמו לאנגלית.
הלדר פושטיגה
הלדר מנואל מרקש פושטיגה (בפורטוגזית: Hélder Manuel Marques Postiga, נולד ב-2 באוגוסט 1982 בווילה דו קונדה) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי. שיחק בנבחרת פורטוגל מעל לעשור, ייצג אותה פעמיים בגביע העולם ושלוש פעמים באליפות אירופה.
קריירה.
פושטיגה החל את הקריירה שלו בקבוצה המקומית ורזים מפובואה דה ורזים שבצפון פורטוגל. לאחר מכן הצטרף פושטיגה למחלקת הנוער של פורטו. פושטיגה שיחק בקבוצות הנוער והמילואים של פורטו. לפוסטיג ניתנה ההזדמנות לשחק במשחקים של הקבוצה הבוגרת, והוא הפגין יכולת טובה. לאחר התחלפות המאמנים בקבוצה, הצטרף פושטיגה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון באופן קבוע.
בקבוצה הבוגרת, הציג פושטיגה ביצועים טובים והבקיע מספר שערים. בזכות שעריו ניצחה הקבוצה במשחקים חשובים. עם הצטרפותו של המאמן ז'וזה מוריניו, החל פושטיגה לשגשג. בעונת 2002/2003 כבש פושטיגה 13 שערים, זאת לפני שמלאו לו 21. פוסטיג ביסס את מעמדו כשחקן החשוב במערך ההתקפי של הקבוצה. פושטיגה אף הפך לחלק קבוע בנבחרת עד גיל 21 של פורטוגל. פורטו זכתה באותה העונה בגביע אופ"א, אך פושטיגה נאלץ להחמיץ את משחק הגמר עקב השעיה.
בשנת 2003, לאחר הזכייה באליפות הליגה, עבר פושטיגה למועדון האנגלי טוטנהאם הוטספר תמורת 8 מיליון פאונד. פושטיגה לא הצליח להשתלב באנגליה והבקיע שער ליגה בודד. בתום העונה חזר לפורטו. פושטיגה לא הרשים במשחקיו במועדון, אך הייתה לו הצלחה בנבחרת פורטוגל. הוא שותף ביורו 2004, בו כבש שער קריטי במשחק מול נבחרת אנגליה. בעונה שאחרי הטורניר, עונת 2004/2005, כשל פושטיגה בשחזור היכולת הטובה שלו מספר עונות לפני כן. פעם נוספת חילופי מאמני הקבוצה השפיעו על משחקו של פושטיגה, והוא הצליח להבקיע שלושה שערים עד סוף העונה.
בשנת 2005, למרות יכולת טובה במשחקי האימון בקיץ, שלח המאמן החדש של הקבוצה, קו אדריאנס, את פושטיגה לקבוצת המילואים של פורטו. בינואר 2006 הושאל פושטיגה לקבוצה הצרפתית סנט אטיין. במדיה כבש שני שערים עד סוף העונה. הוא חזר לפורטו לקראת עונת 2006/2007. בתחילת העונה הבקיע מספר שערים והפגין יכולת טובה. עם זאת, הוא איבד את מקומו בקבוצה לברזילאי אדריאנו ויירה לואזה. אף על פי כן, הצליח פושטיגה להבקיע עשרה שערי ליגה באותה עונה.
בינואר 2007 הושאל פושטיגה לחצי שנה למועדון היווני פנאתינאיקוס. את שערו הראשון בקבוצה כבש בדרבי האתונאי מול א.א.ק. אתונה.
ב-1 ביוני 2008 הוכרז שפושטיגה עבר ליריבה של פורטו, ספורטינג ליסבון, בה חתם על חוזה לשלוש שנים תמורת 2.5 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2011, ביום האחרון של חלון ההעברות האירופאי, עבר פושטיגה לריאל סרגוסה מלה ליגה תמורת 2.5 מיליון אירו.
ב-8 באוגוסט 2013, חתם הלדר פושטיגה בולנסיה תמורת 3 מיליון יורו. בינואר 2014 הושאל ללאציו עד לתום העונה. ב-1 בספטמבר 2014, שוב ביום האחרון של חלון ההעברות, חתם פושטיגה בדפורטיבו לה קורוניה מהלה ליגה.
ב-29 ביולי 2015 חתם באתלטיקו קולקטה ההודית.
מדינת כלל אזרחיה
דגל המושל הכללי של אוסטרליה
דגל המושל הכללי של אוסטרליה (באנגלית: Flag of the Governor-General of Australia) הוא הדגל המסמל את המושל הכללי של אוסטרליה ומונף באתרים בהם מבקר המושל הכללי, במגוריו הרשמיים ועל מכוניתו.
היסטוריה.
בגרסה הראשונה של הדגל בה נעשה שימוש בין השנים 1902–1909 היה היוניון ג'ק שבמרכזו כוכב בן שישה קצוות, שעליו כתר וסביבו מעגל מוזהב וראשי תירס.
בשנת 1909, נוסף קצה נוסף לכוכב חבר העמים ודגל המושל הכללי שונה בהתאם.
ב-16 ביולי 1936 אומץ הדגל הנוכחי של המושל הכללי.
תיאור הדגל.
יחס הדגל הוא 1:2 ובו הסמל המלכותי הבריטי - אריה אדום שלראשו כתר מוזהב, העומד על כתר אדוארד הקדוש, ומתחתיו המילים "חבר העמים של אוסטרליה" ("COMMONWEALTH OF AUSTRALIA") באותיות כחולות קהות על רקע של קלף מוזהב.
אפרו אמריקני
ריצ'רד פיליפס
ריצ'ארד פיליפס
ראפ רוק
ראפ רוק (באנגלית: Rap Rock) הוא ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת הרוק המשלב בין רוק לבין היפ הופ.
הז'אנר לעיתים מבולבל עם ראפ מטאל, ז'אנר דומה אשר מאופיין יותר בצלילי הבי מטאל בהשוואה לראפ רוק הטיפוסי. הראפ מטאל, בין היתר, השפיע מאוחר יותר גם על ז'אנר הנו-מטאל.
הסגנון התפתח לקראת סוף שנות ה-80, כאשר אחת הלהקות שבשיריה ניכרה השפעה ישירה של הראפ רוק הייתה הקלאש (במיוחד בשיריה "The Magnificent Seven" ו-"(Lightning Strikes (Not Once But Twice" מתוך האלבום "!Sandinista"). מאז התפתחו להקות אשר השתמשו לרוב בהשפעה זו, כדוגמת פאבליק אנמי, רד הוט צ'ילי פפרז, Run DMC (בגרסת הכיסוי ל- "Walk This Way" של אירוסמית'), הביסטי בויז, לינקין פארק, לימפ ביזקיט, פיית' נו מור, ביוהזרד וסויסיידל טנדנסיס בין היתר. כיום, סצנת הראפ רוק שינתה כיוון מוזיקלי מזה של שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 (הארדקור) לכיוון צליל רך יותר.
P.O.D. ורייג' אגיינסט דה משין היו בין הראשונות שזכו להצלחה מסחרית.
בישראל ענף הראפ רוק לא רחב במיוחד, אך בתחילת שנות התשעים נוצר הז'אנר כשהשפן הנכון הוציא את השיר "ראפ עברי", ונייג'ל האדמו"ר הוציא באלבומו את השיר "אני לא מפסיק", גם חיים צינוביץ' הוציא באלבומו בשנת 1994 שירים שמתקשרים בז'אנר זה כמו "לך עם הכעס" ו"תן לו בראש". שב"ק ס' היו בתחילת דרכם להקת ראפ רוק. כיום הלהקות העיקריות שמנגנות בסוג זה הן קאיזן וסינרגיה.
באפריל 2016 פלד שחרר את הסינגל "בא בבום" מתוך האלבום "הכל עליי", ובאפריל 2022 שחרר את אלבום הלייב שלו "בא בלייב", שמכיל שירים שלו מכמה אלבומים שונים בגרסת ראפ רוק, מכיוון שבהופעותיו פלד נוהג לשלב רוק עם ראפ.
מצר קוק
מצר קוּק (באנגלית: Cook Strait) הוא מצר ים המפריד בין מארלברו סאונדס באי הדרומי לבין ולינגטון באי הצפוני של ניו זילנד, ובין ים טסמן לאוקיינוס השקט. בחלקו הצר ביותר, בין כף טרפיטי (Cape Terawhiti) שבאי הצפוני ל-Perano Head שבאי Arapawa. רוחבו של המצר הוא כ-22 קילומטרים ועומקו הממוצע הוא 128 מטרים.
בין וולינגטון באי הצפוני לפיקטון באי הדרומי פועל שירות מעבורות קבוע החוצה את המצר מספר פעמים ביום, המעבורות מאפשרות מעבר נוסעים, כלי רכב וסחורות בין שני האיים.