הפרק בו התגלה "מי ירה בג'יי אר", ששודר ב-1980, זכה לצפייה הרבה ביותר עד אז: כ-41,470,000 משקי בית (מספר המייצג צפייה של כתשעים מיליון איש) צפו בו על מנת לדעת את התשובה לשאלה שהטרידה את אמריקה כולה במשך אותה השנה. שיא זה נשבר ב-1983 על ידי פרק הפרידה בסדרה הקומית מ.א.ש, שזכה לצפייה של 50,150,000 משקי בית, שיא שטרם נשבר. בעולם כולו צפו בפרק כ-360 מיליון אנשים.
יש להניח כי נתוני צפייה אלו לא ישתנו בעתיד הקרוב. מספר מועט ביותר של סדרות טלוויזיה לאחר שנות ה-90 הצליחו להתקרב לאחוזי צפייה גבוהים כל כך, וזאת בשל המגוון הרב שמאפשרים שידורי הלוויין והכבלים, וכן האינטרנט, לעומת מיעוט רשתות השידור הארציות ששלטו במסך הקטן בזמן ששודרה "דאלאס". הטבלה נשלטת על ידי שידורי טלוויזיה משנות ה-70 ומתחילת שנות ה-80, עם יוצא דופן אחד - שידורי משחק הסופרבול. ממגמה זו ניתן להניח כי למשך זמן רב יהיה הפרק בו גילו הצופים מיהו שירה בג'יי אר, במקום גבוה ברשימת שידורי הטלוויזיה הנצפים ביותר בארצות הברית.
נתוני הצפייה בסדרה, לאורך ארבע עשרה עונותיה, הם:
תפניות עלילתיות.
צוות השחקנים שהחל את העונה הראשונה היה מורכב ממספר שחקנים ותיקים ומנוסים כג'ים דייוויס, ברברה בל-גדס ולארי הגמן, שהיוו פנים מוכרות לצופי הטלוויזיה והקולנוע, וכן ממספר שחקנים אלמונים יחסית שרכשו את עיקר פרסומם בסדרה, כפטריק דאפי, ויקטוריה פרינסיפל או שרלין טילטון. במהלך ארבע עשרה העונות שבהן שודרה הסדרה, חלה החמרה במצב בריאותם של כמה שחקנים ותיקים כדייוויס ובל גדס, שחקנים פרשו להפקות קולנועיות או טלוויזיוניות אחרות, או בשל דרישות שכר שלא נענו. פרישות אלו היו צריכות להשתקף בעלילת הסדרה. לעיתים הוחלף שחקן בשחקן אחר. כך "דיגר בארנס" גולם תחילה בידי דייוויד ויין ולאחר מכן בידי קינן וין, ובתפקיד "מיס אלי" שיחקו לסירוגין ברברה בל-גדס ודונה ריד. לעיתים הותאמה העלילה כך שדמות מסוימת נשלחה ל"חופשה ארוכה" ממנה לא שבה, כדמותו של ג'וק, אבי המשפחה, שנשלח לחפש נפט בדרום אמריקה, לאחר שהשחקן שגילם אותו, דייוויס, לקה בסרטן ולאחר מכן מת, או "ריי קרבס" שנשלח לשווייץ לאחר שהשחקן סטיב קנאלי פרש מהסדרה. עם פרישתם של שחקנים אהודים הובאו שחקנים חדשים, לרוב שחקנים מוכרים ואהודים. כך, למשל, צורפו לסדרה כוכב מחזות הזמר הקולנועיים משנות ה-50 הווארד קיל ("קלייטון פארלו"), ואשתו של אלביס פרסלי שהחליטה לפתוח בקריירת משחק, פריסילה פרסלי ("ג'נה וייד"). חילופים אלו נוצלו על ידי התסריטאים לקידום העלילה, וליצירת "קליף האנגר", אירוע מותח ובלתי פתור, בסוף כל עונה, כאשר בין עונות הצילום נערכו החילופים בצוות השחקנים. בין הידועות שבתפניות עלילתיות אלו ישנן שתיים הנחשבות לאירועים מכוננים בטלוויזיה האמריקאית, האחד מוזכר לרוב לחיוב, והשני לשלילה.
מי ירה בג'יי אר?
עם סיום עונה 2 1979–1980, הסתבר שדמותו של ג'יי אר, הבן הבכור חסר המעצורים והנבל במשפחת יואינג, הוא דמות המפתח בסדרה. השחקן לארי הגמן היה מודע לכוח המשיכה שלו, והעלה דרישות שכר גבוהות כתנאי להופעתו בעונה הבאה. המפיקים ניסו להראות להגמן כי לא לעולם חוסן, וכי ניתן יהיה להמשיך את הסדרה בלעדיו. את העונה סיימו בפרק כפול בשם "בית במחלוקת", בו נורה ג'יי אר על ידי דמות מסתורית. מכיוון שבמהלך העונה הספיק ג'יי אר להסתכסך עם מרבית הדמויות בסדרה, נותרו הצופים במתח מיהו שירה בג'יי אר ומה עלה בגורלו. את ההפסקה בצילומים בין העונות ניצל הגמן לנסיעה ללונדון, משם ניהל משא ומתן קשוח עם המפיקים. במקביל, הוכרזה בתעשיית המשחק בהוליווד שביתת שחקנים, מה שהביא לכך שצילומי העונה התעכבו.
את הזמן בין הפרק האחרון בעונה (ששודר ב-21 במרץ 1980), ובין הפרק בעונה שלאחריו, ניצלה רשת CBS להפקת מסע פרסומת לסדרה תחת הססמה "מי ירה בג'יי אר". המסע נחל הצלחה. הודפסו חולצות טריקו עם הכיתוב "מי ירה בג'יי אר" ו"אני יריתי בג'יי אר", סוכנויות הימורים ברחבי העולם קיבלו הימורים על זהותו של המתנקש, וצופי טלוויזיה רבים מכל העולם המתינו בדריכות לקראת חשיפת המתנקש. צילומי העונה החלו בחשאי, כאשר עקב שהייתו של הגמן בלונדון, צולמו מספר פרקים בלעדיו, ובין היתר צולמו מהלכי עלילה אלטרנטיביים שבהם לא שרד ג'יי אר את ההתנקשות, על מנת שישודרו אם המשא ומתן עם השחקן ייכשל. לבסוף צלח המשא ומתן, ושידורי העונה החלו.
רק בפרק הרביעי של העונה, "מי עשה זאת" (Who Done It), ששודר ב-21 בנובמבר 1980, נחשפה זהותו של היורה. הייתה זו קריסטין שפרד (שגוּלמה בידי מרי פרנסס קרוסבי), גיסתו של ג'יי אר והמאהבת שלו, שירתה בו בהתקף זעם. ג'יי אר שרד את ההתנקשות והמשיך להופיע בסדרה עד לפרקה האחרון, ששודר בשנת 1991.
בעת שידורו זכה הפרק לאחוזי הצפייה הגבוהים ביותר עד אז בהיסטוריה של הטלוויזיה בארצות הברית. 41,470,000 משקי בית צפו בפרק שזכה למדד נילסן של 53.3% (מספר המייצג צפייה של כ-90 מיליוני אנשים). זהו הפרק הנצפה ביותר במהלך שידורים סדיר של סדרת טלוויזיה (דהיינו אינו מאורע ייחודי או פרק סיום), וזאת בהפרש ניכר מהשידורים המדורגים אחריו.
שובו של בובי יואינג.
בשנת 1985 החליט אחד מכוכביה המובילים של הסדרה, פטריק דאפי, ששיחק את "הבן הטוב", בובי יואינג, לעזוב את הסדרה. לכן שודר, ב-17 במאי 1985, פרק המסיים את עונת 1984 - 1985 ובו נהרג בובי בתאונת דרכים. עד מהרה הסתבר למפיקי הסדרה ולדאפי כי אחוזי הצפייה בסדרה יורדים ללא דמותו של בובי, וכי קריירת המשחק שניסה דאפי לפתח מחוץ לסדרה, אינה מתקדמת כפי שציפה. דאפי הסכים לשוב לסדרה.
שנה אחת בדיוק לאחר מותו של "בובי יואינג" שודר הפרק האחרון של עונת 1985–1986. הפרק היה גדוש באירועים מוזרים, כפיצוץ במשרדיו של ג'יי אר, והוא הסתיים בסצנה תמוהה בה מתעוררת פאמלה יואינג (אשתו של בובי) ואת פניה מקדם דאפי, היוצא מהמקלחת. לצופים לא היה ברור מיהי הדמות אותה משחק דאפי, והמפיקים הגבירו את המתח בכך שהוסיפו לרשימת השחקנים את הכיתוב "פטריק דאפי בתפקיד - ?". חשאיות הצילומים נשמרה עד לשידור הפרק, והוא לא צולם על ידי הצוות הרגיל, אלא על ידי צוות מניו יורק ששכר המפיק לאונרד כצמן, באמתלה שהצילומים הם עבור פרסומת לסבון בהשתתפות דאפי.
על הצופים היה להמתין עד ל-26 בספטמבר, לתחילת העונה הבאה של הסדרה, על מנת לגלות כי כל העונה האחרונה, החל מהיום שבו מת בובי, ועד לרגע בו מתעוררת פאמלה, היה כולו חלום של פאמלה. בובי עודו בחיים, וכל אירועי העונה הקודמת לא באמת התרחשו. הדבר חייב שינויים תסריטאיים וירטואוזיים - דמויות חדשות שהופיעו במהלך העונה, כ"מחליפו" של בובי, בן הדוד ג'ק יואינג, או מאהבה החדש של פאמלה, מרק גרייסון, נעלמו. "ריי" ו"דונה" ששבו זה לזרועות זה במהלך העונה, ואף אימצו תינוק חרש, שבו להיות מסוכסכים, וכיוצא בזה. התסריטאים אף לא השכילו לפתור את כל הבעיות שיצרו מהלכי העלילה המקבילים, ומספר דמויות וקווי עלילה מעלילת "החלום" נותרו על כנם גם לאחר שהסתבר כי הכל היה "חלום". בעיה חמורה נוצרה בתוכנית הבת נוטס לנדינג, שאמורה הייתה להתרחש בעולם של "דאלאס", ומעת לעת אף הופיעו בה דמויות מדאלאס, ולהפך. בסדרה זו התייחסו מספר פעמים למותו של "בובי", כאשר גיבורת הסדרה, "ואל", אף קראה לבנה "בובי" על שמו, ולא ניתן היה להפוך עונה שלמה ל"חלום" גם שם. האירוע הוביל לניתוק הקשרים העלילתיים בין שתי הסדרות.
המפנה העלילתי איכזב רבים מאוהדי הסדרה, והוא נחשב לנקודת שפל בסדרה. הסצנה נקראת "סצנת המקלחת הידועה לשמצה", ורבים סבורים כי זהו הרגע בו איבדה הסדרה את שארית אמינותה התסריטאית. בעולם המושגים של הטלוויזיה האמריקנית מוכר הביטוי "לקפוץ את הכריש" (Jump the Shark), שמשמעותו היא מפנה עלילתי המסמן את דלדול מאגר הרעיונות של תסריטאי סדרת טלוויזיה, ואת קיצה הקרב של הסדרה (וזאת בשל פרק בסדרה "ימים מאושרים" בו נראה הגיבור "פונזי" כשהוא קופץ מעל כריש). מעריצי הסדרה וצופי הטלוויזיה מסכימים כי סצנת המקלחת ב"דאלאס" היא הסצנה בה "קפצה דאלאס את הכריש". מרבית אוהדי הסדרה איבדו את רצונם לצפות בה, והיא החלה לרדת לתחתית טבלאות המדרוג.
דאלאס בישראל.
שידורי דאלאס בישראל החלו ב-14 בפברואר 1981, כשלוש שנים לאחר שהחל שידורה בארצות הברית. העיתון "דבר" דיווח לקוראיו כי תשודר "סדרה חדשה על משפחת יואינג המתעסקת במיני נפט, העשירה ובעלת ההשפעה הרבה ביותר בדאלאס שבטקסס. בפרק הראשון הבן הצעיר בובי נישא לבת משפחת דייגר, המשפחה היריבה בדאלאס, על אף מורת רוחן של שתי המשפחות".
הסדרה זכתה לפופולריות עצומה, ושידורה בערוץ הראשון, שהיה אז הערוץ היחיד, הביא לאחוזי צפייה גבוהים ביותר. בראיון שנתן לאחרונה טען דאפי כי הכנסת נהגה לדחות הצבעות, מכיוון שלא ניתן היה להשיג את הקוורום הדרוש בשעות שידור הסדרה. המדובר בהגזמה, אם משום שהסדרה שודרה במוצאי שבת, ולאחר מכן ביום ראשון, ימים שבהם אין הכנסת מתכנסת, ואם משום שהצבעות הכנסת אינן דורשות קוורום. עם זאת, בעת ביקור שחקני הסדרה בארץ, סופר להם כי קיבוץ גינוסר העביר את אספת החברים ממוצאי שבת ליום ראשון בשל שידור הסדרה, ולאחר שזו עברה ליום ראשון, שב והעביר את האספה למוצאי שבת.