סרביה הייתה בין המדינות שהצביעו בעד אזרבייג'ן בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם 62/243, בעניין נגורנו קרבאך. ביום שבו הכריז נציג קוסובו על עצמאות חבל הארץ מסרביה, הצהירה אזרבייג'ן כי היא "רואה במעשה בלתי חוקי זה מנוגד לחוק הבינלאומי, ומכאן, עמדת אזרבייג'ן ברורה: היא אינה מכירה בעצמאותה של קוסובו". אזרבייג'ן הסיגה גם את כוחות השלום מקוסובו. טורקיה עשתה מאמצים ניכרים בכינוס ארגון הוועידה האסלאמית (OIC) שנערך בדקר, סנגל, למען הצהרה נחרצת בעד עצמאות קוסובו, אולם בין המדינות המתנגדות הייתה גם אזרבייג'ן. במהלך הישיבה הראשונה של הוועדה הבין-ממשלתית של אזרבייג'ן וסרביה ב-4 בנובמבר 2011, הצהיר היו"ר מאזרבייג'ן, שר הפיתוח הכלכלי, על תמיכה בסרביה. בתגובה, הצהירה סרביה כי היא תמשיך לתמוך בעמדת אזרבייג'ן בסכסוך נגד ארמניה.
שתי המדינות מתכננות לבטל את הצורך בוויזה עבור אזרחיהן.
גאורג קיסל
ד"ר יוהאן גאורג פרידריך קיסל (בגרמנית: Johann Georg Friedrich Kiessel; 31 באוקטובר 1907, נירנברג, האימפריה הגרמנית – 30 בדצמבר 1950, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה משפטן וקצין גסטפו ואס אס בדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, אשר כיהן כסגן ראש המנהל האזרחי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה בתקופת הכיבוש הנאצי, ונמנה עם האחראים להשמדת יהדות סרביה ובתוכה יהדות בלגרד. לאחר המלחמה הוסגר ליוגוסלביה, נשפט בעוון פשעי מלחמה, הורשע והוצא להורג.
קורות חייו.
גאורג קיסל נולד בנירנברג. הוא רכש השכלה אקדמית במדע המדינה ובמשפטים וב-1930 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת ארלנגן-נירנברג. ב-1934 הצטרף למפלגה הנאצית ובאוקטובר 1935 הצטרף ל-אס אס.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוצב במנגנון המנהל האזרחי בפריז ובהמשך, לאחר כיבוש יוגוסלביה מונה לסגן ראש המנהל האזרחי במנגנון הממשל הצבאי בסרביה, תחת האראלד טורנר. הוא הוצב בבלגרד וכיהן בתפקידו עד נובמבר 1942. נטל חלק מרכזי בהשמדת יהודי סרביה אם באמצעות הוצאתם להורג על ידי כיתות יורים או ברכישה והפעלה של משאיות גז להשמדת נשים וילדים, בעיקר באזור בלגרד. לאחר סיום תפקידו של טורנר, סיים גם קיסל את תפקידו ביוגוסלביה. בינואר 1943 הצטרף לוואפן אס אס ובאמצע 1944 הועבר למשרד הראשי לביטחון הרייך.
בדצמבר 1944 מונה לראש הגסטפו בבידגושץ', אך בינואר 1945 עם כיבוש האזור על ידי הצבא האדום, הועבר לברמן ומונה למפקד משטרת הביטחון המקומית. בהמשך, נפל בשבי כוחות הצבא הבריטי. הוא הוסגר ליוגוסלביה והועמד לדין על פשעי מלחמה. ב-7 במרץ 1947 נגזר דינו למוות, וב-30 בדצמבר 1950 הוא הוצא להורג בבלגרד בתלייה.
דורין ני וריאן
דורין ני וריאן (באירית: Doireann Ní Bhriain; נולדה בשנת 1952) היא מנחת טלוויזיה אירית.
ביוגרפיה.
ני וריאן נולדה בדבלין כאחת משלושה ילדים של שחקנית ועובד בשירות הציבורי, בגיל שמונה לקחה חלק בתוכנית רדיו ביחד עם אמה, היא בוגרת לימודי צרפתית וספרדית מאוניברסיטת קולג' דבלין (University College Dublin), בנוסף היא דוברת של השפה האירית.
ב-1972 התחילה לעבוד ברשת השידור הציבורית של אירלנד "RTÉ" כמנחת תוכניות טלוויזיה לילדים, לאחר מכן הגישה את תוכנית החדשות והאקטואליה "Tangents" ובכך נהייתה לאחת הנשים הראשונות שהגישו מהדורת חדשות באירלנד, היא גם הגישה את התוכנית בשפה האירית "Féach".
ב-1976 עזבה את עבודתה בתחום התקשורת על מנת מעבר לקניה שם לימדה בבתי ספר כפריים ולאחר מכן בניירובי.
ב-1979 החלה לשמש ככתבת של תוכנית הרדיו "Women Today" ובסופו של דבר הגישה את התוכנית לאחר פרישתה של המגישה.
ב-1981 הנחתה את האירוויזיון, היא קיבלה את ההצעה להנחות את התחרות עקב היותה מגישת טלוויזיה מוכרת במדינתה שגם דוברת צרפתית.
לאחר הנחיית האירוויזיון פרשה בפעם השנייה מ-RTÉ.
באירוויזיון 1991 הגישה פרשנות לטלוויזיה האירית.
ב-1993 זכתה ב-"Jacob's Award", פרס הטלוויזיה האירית.
בשנות ה-2000 לקחה חלק במספר פרויקטים בתחום האומנות.
היא נשואה לעיתונאי אנדי פולק ולהם שני ילדים.
עשיתי
עשיתי הוא סינגל של עומר הברון אשר מוכר בשם הבמה ג'ימבו ג'יי ולהקת ספא שיצא ב-2017 כחלק מאלבומו הראשון בואו לפני.
רקע ויצירת השיר.
מילות השיר נכתבו תחילה במהלך טיול של אחרי צבא של הברון בהודו. הברון מתאר את מהלך הטיול בתור רשימה של משימות שהדובר מסמן שהצליח לעשות. זאת כביקורת על כך שמטיילים ישראלים אחרים אותם פגש הברון בטיול, צימצמו שלל חוויות למילה אחת: "עשיתי".
הברון, כאמור, חש ביקורת על כך שחוויות גדולות כמו אלו שחווה בטיול, מצומצמות למילה אחת, "עשיתי", כמו היו שרשרת משימות שצריך לבצע.
את הבתים הבאים בשיר הוסיף הברון מאוחר יותר, בזמן שהיה סטודנט לתקשורת.
הבית השני מתאר את החוויה הצבאית באותו אופן בו תיאר את הטיול להודו, כאשר הדובר עושה שמירה, עושה פטרול וכו'.
את הבית השלישי, שגם הוא נכתב בתקופת הלימודים, פותח הברון בחוויית השימוש בסמים אצל צעירים. אך בשונה מהדיבור המצומצם עד כה, השימוש בסמים מתואר בלשון עשירה יותר. אומנם את הבית מתחיל הברון כיתר הבתים בתיאור:
אך בהמשך הוא נוטה לפרט את הפעולה כגון, עישון, הסנפה, הזרקה ואינו מגביל את התיאור למילה "עשיתי". הברון מסביר שכאשר אנשים דיברו על סמים, משהו יצירתי נפתח בשפה שלהם.
הבית הרביעי עוסק ברצונות לעשייה בעתיד במבט בורגני, וממשיך בתיאור של הרצון לעשות הנאה, עסקים ובמשתמע מכך גם כסף, ובהמשך משפחה וילדים.
את השיר הברון ביצע לראשונה כקטע של ספוקן וורד במסגרת אירועי פואטרי סלאם בשנת 2012.
הטקסט עובד לשיר בסגנון היפ הופ, בהשתתפות איציק פצצתי, חבר ילדות של הברון, ושותף מוזיקלי שלו בהרכבים קודמים. פצצתי תופף על חפצים שונים - משולש, פעמון שקנה פעם בהודו, מחבת. כמו כן פצצתי הוסיף קולות שונים ומשונים שאף הם סיפקו מסגרת קצבית לשיר.
פצצתי מספר שהברון והוא ניסו ליצור בשיר אווירה של מועדון בו מבלים חיילים צעירים בחופשה, כפי שהוא והברון נהגו לבלות במועדון בזמן שירותם הצבאי. את השיר עצמו ניסו ליצור כשיר שמקפיץ ומרקיד את אותם חיילים, כפי שבתקופתם קרה כשהושמעו שירים כמו "אין אני" או "כל הילדים רוקדים" של שוטי הנבואה. לכן הם הוסיפו את הצעקות שמופיעות בשיר, כמו: "עשיתי צבא!" או "שחור, חזק!".
בגרסת השיר הבית המדבר על השרות הצבאי הועבר לתחילת השיר, והחלק המדבר על טיול להודו הועבר לבית השני, לפי הסדר שבו הדברים התרחשו, ולא לפי סדר הכתיבה.
הברון מספר שבהופעות הרגיש שהעיבוד של טקסט הספוקן וורד לשיר אהוב על הקהל. הוא מעיר בהקשר זה שלא תמיד העיבוד של קטע ספוקן וורד לשיר מנוגן מצליח, כי הקהל למשל עשוי שלא לאהוב עיבוד של טקסט מדובר לשיר עם אווירה של מסיבה, כפי שנעשה כאן.
השיר יצא כסינגל ב-2017, במסגרת פרויקט מימון המונים לקראת אלבומו הראשון של ג'ימבו ג'יי, "בואו לפני".
כמו כן יצא לשיר קליפ ביוטיוב (שהפקתו מפורטת בהמשך הערך) ושהיה לו חלק בפופולריות הגוברת של השיר.
לאחר צאתו זכה השיר להצלחה, והושמע פעמים רבות ברדיו, ואף דורג במקום ה-38 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת -2017 ובמקום ב-31 במצעד העברי של רשת ג' לשנת 2018 .
בנוסף זכה השיר ולמספר רב של גרסאות כיסוי, בין היתר בידי תוכנית הסאטירה ארץ נהדרת. הגרסה שעשו בארץ נהדרת לשיר הגדילה מאוד את החשיפה שלו לקהל. הברון מספר שלאחר ההופעה בארץ נהדרת, אנשים החלו לזהות את השיר, וחלקם אף חשב שהוא גנב אותו מתוכנית הטלוויזיה.
בנוסף בוצעו מחוות בידי אבשלום קור וגרסת מחאה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית כנגד סגירת הערוץ.
לאחר הוצאת הקליפ הרשמי שחרר הברון גרסת פלייבק לשימוש חופשי דבר אשר בעקבותיו בוצעו עשרות גרסאות כיסוי נוספות על ידי מגוון רחב של אנשים.
הקליפ.
הקליפ נפתח בסדרת תמונות ילדות של הברון: במשך כחמש שניות נזרקות תמונות של הילדות, גיל ההתבגרות ותעודת בגרות, ולאחר מכן מספר תמונות מהשרות הצבאי שלו, יחד עם המילים "עשיתי עשיתי" והמנגינה ברקע. לאחר מכן מופיעות תמונות של הטיול שעשה בהודו, ומכאן חוזרת תמונה של הברון בבגדי חייל מילואים יחד עם רכב קרבי משוריין והתמונה הופכת לקליפ המצולם.
כאשר השיר מתנגן ומספר את הבית הראשון בו כלולה חוויית השרות הצבאי, הברון נמצא יחד עם שלושה חברים נוספים במדי מילואים, במקום המדמה מוצב צבאי עד לסיום הדקה הראשונה של הקליפ ותום הבית הראשון.
בסיום הדקה הראשונה ותחילתו של הבית השני, הברון וחבריו מופיעים במקום המדמה את הטיול הגדול להודו, כאשר הם לבושים בבגדים צבעונים, והריקוד המלווה את הבית הראשון מלווה גם את הבית השני באופן זה אך התפאורה שונה ומותאמת למילים המלוות את חוויות הטיול של הברון בהודו.
הבית השלישי מתחיל בצורה זהה, כאשר הפעם הברון יושב בסלון בית יחד עם מספר חברים, שהפעם נראים כחבורות זוגות המשחקים את המשחק "נחש מי", כאשר על אחת המשתפפות מודבקת עדה יונת כרפרנס לשיריו של הברון "תזכרי". במהלך הבית, הברון מתאר את חוויית השימוש בסמים ובהמשך, הפעם ללא מעבר תפאורה, הוא מבקש לעשות דברים שטרם הספיק . גם בבית השלישי השחקנים המופעים בקליפ רוקדים בצורה זהה לבית הראשון והשני.
השיר מסתיים בהתפרצות של חברי להקת סוסי הפרא לבית וריקוד בסגנון הארלם שייק ושניות לאחר מכן הברון עצמו נראה כעובד במשרד המעביר מסמכים ורוקד עם כתף בלבד.
מבצע בציר ענבים
אצטדיון מרכזי על שם לנין
עילי בנירי