בשל היותה מדינת הגירה, קיים בישראל מספר רב של שפות מיעוטים, שאותן דוברים רק חלקים מן האוכלוסייה; למעשה, רק באוסטרליה קיים מגוון רב יותר של שפות מיעוטים. שפות אלה יכולות להיות קשורות למוצאם האתני של דוברי השפה (ערבית, צ'רקסית ושפותיהם של עולים חדשים או מהגרים ובכללם מהגרי עבודה ממדינות העולם) או לתפיסות אידאולוגיות ודתיות שלהן (למשל יידיש אצל המסרבים לדבר עברית כשפת חולין). בנוסף, חלק ניכר מלקויי השמיעה בישראל דוברים את שפת הסימנים הישראלית, וניתן להגדיר גם אותה כ"שפת מיעוטים".
Me Against The Music
ג'ון לי הוקר
ג'ון לי הוקר (באנגלית: John Lee Hooker; 22 באוגוסט 1917 - 21 ביוני 2001) היה זמר-יוצר וגיטריסט בלוז, בעל סגנון ייחודי חופשי ששורשיו מבוססים על דלתא בלוז, נגינת בוגי ווגי ואלתורים על אקורד יחיד.
תולדות חייו.
נולד במיסיסיפי, צעיר אחד-עשר בניו של כומר בפטיסטי. הוא חונך בבית והאזין בילדותו רק לשירי דת וספיריטואלז. בשנת 1922 נפרדו הוריו ואמו נישאה לנגן בלוז, ממנו למד ג'ון הצעיר נגינה בגיטרה. בגיל 15 עזב את הבית ועבר לממפיס, טנסי שם התפרנס מהופעות. בהמשך עבר לדטרויט ועבד במפעל פורד.
בשנות החמישים הקליט למעלה ממאה תקליטים במספר חברות תקליטים תחת שמות שונים כמו ג'ון לי, ג'ון לי בוקר, ג'ון לי קוקר, דלתא ג'ון, טקסס סלים, בוגי מן ועוד. החברה החשובה ביותר בה הקליט הייתה צ'ס רקורדס.
ב-1980 הופיע בהופעה חיה בסרט האחים בלוז, דמותו של ג'ון בלושי בסרט התבססה על דמותו. ב-1989 השתתף באלבומו זוכה הגראמי של קרלוס סנטנה, "The Healer". באותה תקופה גם הקליט עם ואן מוריסון. ב-1980 נבחר להיכל התהילה של הבלוז, ב-1990 נטבע כוכב עם שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד, ב-1991 נבחר להיכל התהילה של הרוק אנד רול וב-1995 נבחרו שיריו "Boom Boom" ו-"Boogie Chillen" ל-500 השירים שהשפיעו על הרוקנרול.
שיריו הוקלטו על ידי באדי גאי, קרים, זי. זי. טופ, לד זפלין, טום ג'ונס, ג'ימי הנדריקס, אריק קלפטון, ניק קייב, היארדבירדס, The Animals, הדלתות, פיט טאונסנד, הווייט סטרייפס ורבים אחרים.
תסמונת הטכיקרדיה התנוחתית
תסמונת פוטס (תסמונת הטכיקרדיה התנוחתית, באנגלית: Postural Orthostatic Tachycardia Syndrome; בראשי תיבות: POTS; נקראה בעבר בשם תסמונת האי-סבילות לעמידה) היא תסמונת המאופיינת על ידי עליית דופק של כיותר מ-30 פעימות לב בדקה במבוגרים ו-40 פעימות בדקה אצל ילדים - שלוש דקות לאחר מעבר בין שכיבה לעמידה, ללא ירידה משמעותית בלחץ הדם.
תסמונת הטכיקרדיה התנוחתית היא סוג של דיסאוטונומיה – שיבוש או כשל במערכת העצבים האוטונומית.
בתסמונת לוקות בעיקר נשים לעומת גברים, ביחס של 4:1.
נהוג לחלק את החולים לפי קבוצות גיל: פוטס של גילאי הילדות והנעורים חולף לעיתים קרובות מעצמו ללא טיפול עם ההגעה לבגרות; פוטס שהתפרץ בגילאים מבוגרים יותר יהיה על פי רוב כרוני; ופוטס עקב מחלה קשה שמאפיין גילאים מבוגרים יותר.
גורמים המקושרים ל - POTS.
ישנם כמה גורמים המקושרים לתסמונת, בהם:
תסמינים.
התסמונת מאופיינת בדופק מואץ במעבר למצב עמידה, בשינויי תנוחה ולפעמים גם בשכיבה. ללוקים בה יש קושי מהותי בתפקוד היומיומי. התסמינים במצב זה הם: טכיקרדיה (דופק מהיר), חולשה קיצונית, סחרחורת, לחץ דם נמוך, אי-סבילות למאמץ, אי-סבילות לשינויי תנוחה ועילפון.
אספקת דם וחמצן לקויה לפלג הגוף העליון מובילה לקשיי ריכוז וזיכרון, כאבי ראש וצוואר, קשיי נשימה ("רעב לאוויר"), כאבים בחזה, סחרחורות, ראייה מעורפלת ("שחור בעיניים"), טרום עילפון (פרה-סינקופה) ועילפון (סינקופה).
אבחנה.
האבחנה מתבססת על בדיקת דופק ולחץ דם בשכיבה ועמידה. נהוג לאבחן את התסמונת גם באמצעות בדיקת טילט, אך לא כל הרופאים מסכימים לגבי הצורך בה.
הפרמטר האבחנתי הוא עליה של יותר מ-30 פעימות לב בדקה במבוגרים ו-40 פעימות בדקה אצל ילדים - שלוש דקות לאחר מעבר בין שכיבה ועמידה, או בעליית דופק של מעל 120 לדקה תוך 12 דקות בבדיקת הטילט.
התסמונת שכיחה יחסית, אך המודעות אליה נמוכה למדי. על כן, בדרך כלל חולף פרק זמן ניכר מהופעת הסימנים הראשונים ועד האבחון.
טיפול.
טיפול תרופתי.
הטיפול בדרך כלל מותאם ספציפית לחולה. ישנם פרוטוקולים מקובלים לטיפול, בהתאם לחומרת המצב.
בדרך כלל, קו הטיפול הראשון כולל תרופות מסוג חוסמי בטא, על מנת להפחית את האצת הדופק בעמידה; חולים רבים מדווחים על שיפור כללי ניכר בנטילת תרופות מקבוצה זו. בחולים שבהם לחץ הדם נמוך או שישנו תת-לחץ דם בעמידה (אורתוסטטי; Orthostatic hypotension), תינתן מידודרין על מנת להעלות את לחץ הדם התנוחתי ולהפחית את הסימפטומים הקשים.
כמו כן נהוג לרשום לחולים פלודרוקורטיזון (Fludrocortisone; ידוע בשם המסחרי "פלורינף", Florinef), שהוא סטרואיד סינתטי (דמוי אלדוסטרון) אשר מסייע לאצירת הנתרן בכליה; בכך מעלים את לחץ ונפח הדם ומסייעים להפגת הסימפטומים.
כן נהוג לטפל באמצעות עירוי נוזלים IV.
שינוי באורח החיים.
ללוקים בתסמונת מומלץ לשתות כמויות גדולות של מים; במקרים רבים, צריכה של 2 ליטר ליום לפחות מפחיתה את חומרת הסימפטומים.
צריכת אלכוהול אינה מומלצת מפאת היותו מרחיב כלי דם ומעודד התייבשות ומחמיר בכך את כל הסימפטומים. כמו כן, תרופות רבות המשמשות לטיפול בתסמונת אסורות לשימוש עם אלכוהול. רופאים רבים ממליצים על הוספת מלח לדיאטה, שכן הוא ידוע בהעלאת לחץ הדם. ניתן להוסיף כדורי מלח בצריכה יום-יומית. מומלץ לחולים לאכול ארוחות קטנות מספר פעמים ביום במקום 3 ארוחות גדולות; אכילת ארוחה גדולה מעודדת במקרים רבים תסמינים ואף עלולה להובילה במקרים קיצוניים להתעלפות. קפאין מועיל לחולים מסוימים בעקבות תכונתו להעלות לחץ דם; עם זאת, בחולים אחרים הוא דווקא עלול להרע את המצב ולעודד הופעת תסמינים.
במקרים מסוימים, הגבהת המיטה בכשלושים מעלות מסייעת להפגת התסמינים.
גרבי לחץ אלסטיים עד המותניים עשויים להיות מועילים גם הם. ישנן עדויות רבות על שיפור ניכר בסימפטומים בעקבות כך. חולים מעטים אף משתמשים בחליפות לחץ.
הלוקים בתסמונת הטכיקרדיה התנוחתית מתקשים מאוד בעמידה ממושכת. במחקרים פיזיולוגיים התגלה שצריכת האנרגיה של אדם הלוקה בתסמונת גבוהה בכפי שלושה מאדם רגיל; למעשה, אצל חולים אלו עמידה משולה לריצה במקום. מומלץ ללוקים בתסמונת לא לעמוד לאורך זמן על מנת לא לעודד הופעת תסמינים.
שיקום פיזיותרפי והתעמלות.
בחולים רבים אחד המפתחות החשובים לחזרה לחיים תקינים הוא העלאת מסת שרירים גדולים ברגליים. כחלק ממנגנון התסמונת, ישנו החזר ורידי לקוי מחלק הגוף התחתון; מכיוון שהלב נעזר בשרירי השלד שברגליים על מנת להשיב דם למעלה הגוף, ככל שהשרירים הגדולים יהיו חזקים יותר, כך תעלה התנגדות הוורידים לצניחת הדם מטה, ויפחתו התסמינים.
חולים רבים סובלים מאי-סבילות לפעילות גופנית ואינם מסוגלים להתאמץ יתר על המידה. לחולים אשר רופאם מאשר להם או אשר נמצאים בהשגחה רפואית, מומלץ לבצע פעילות גופנית אירובית למשך של כ-20 דקות, שלוש פעמים בשבוע.
הפרוטוקול המקובל הוא פרוטוקול לוין (דאלאס).
חולים מסוימים מתקשים לשהות בסביבות חמות בעקבות הפגיעה ביכולת הגוף לווסת חום. במצב זה רופאים נוהגים להמליץ על הימנעות משהייה ממושכת בחוץ בימים חמים מאוד, וממליצים על שהייה במקומות ממוזגים.
היסטוריה.
התסמונת תוארה במהלך המאה ה-20 מספר פעמים ובשמות שונים, עד שב-1993 הוגדרה סופית על ידי רונלד שונדורף (Schondorf).
ניתן להגיע לאבחון של התסמונת במספר מקומות בישראל.
מרפאת דיסאוטונומיה מנוהלת בבית החולים שיבא על ידי פרופסור יהונתן שרעבי במסגרת היחידה ללחץ דם.
גואל פינטו
גואל פינטו (נולד ב-26 באפריל 1970) הוא עיתונאי, מבקר קולנוע, מנחה טלוויזיה ושדר רדיו ישראלי.
ביוגרפיה.
פינטו גדל בבני ברק במשפחה חרדית אשר עלתה לישראל מאלג'יריה. למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב. בנעוריו יצא בשאלה ושירת בצה"ל בחיל הנדסה קרבית ובחיל הקשר. לאחר שחרורו למד פינטו תקשורת בבית הספר לעיתונאות "כותרת" ובסיום לימודיו עבד כעיתונאי במשך שלוש שנים במערכת עיתון "אנשים". לאחר מכן שימש במשך למעלה מעשור ככתב הקולנוע וככתב תרבות בעיתון "הארץ". בנוסף שימש בעבר כמבקר קולנוע בעיתון "גלובס". היה הישראלי הראשון שהוזמן לשמש כשופט בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בטורינו ב-2006.
בשנת 2009 השתתף פינטו בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", והגיע למקום החמישי בגמר התוכנית. אחר כך חשף כי, במסגרת התוכנית, הוא ואחרים קיבלו כדורים פסיכיאטריים.
פינטו הוא הומוסקסואל וחלק ניכר מעשייתו התקשורתית המאוחרת עוסקת בפן זה של חייו. בשנת 2006 הוביל מאבק ציבורי כנגד החלטת מד"א שלא להשתמש בתרומות דם של הומוסקסואלים.
ביוני 2012 הנחה את מצעד הגאווה בתל אביב, ששודר בערוץ 24.
בשנת 2016 הוציא לאור את ספרו הראשון "מפורסם" בהוצאת ידיעות אחרונות.
הנחיה בטלוויזיה.
פינטו שימש בעבר כמנחה בתוכנית הקולנוע "טלסינמה".
ב-2010 הנחה את התוכנית "שבת שלום עם גואל פינטו". מדצמבר 2010 עד מרץ 2011 שימש כמנחה בתוכנית "שלום האח הגדול", ששודרה בערוץ 2 וסיקרה את העונה השלישית של האח הגדול.
פינטו הגיש את שתי העונות הראשונות של תוכנית האינטרנט "אחי נדבר בבית", ששודרה במאקו ובה ניהלו המשתתפים שיחות שסיקרו את תוכנית האח הגדול. בעונה הראשונה (דצמבר 2010 עד מרץ 2011) השתתף פינטו בתוכנית יחד עם אלירז שדה וזוהר ישראל, ואילו בעונה השנייה (ינואר עד אפריל 2012) החליפה ליהיא גרינר את שדה.