הדוגמה הידועה ביותר לשביתת מין באמנות היא המחזה "ליסיסטרטה" שכתב המחזאי האתונאי אריסטופאנס בשנת 411 לפנה"ס, ובו נשות יוון העתיקה נמנעות מקיום יחסי מין עם אהוביהן, אלא אם יסכימו לשים קץ למלחמה הפלופונסית שבין אתונה לספרטה.
שביתה קדומה.
בתקופה שקדמה לקולוניאליזם הבריטי נהגו נשות שבט האיגבו שבניגריה להתכנס מפעם לפעם ולהחליט על מחאה נגד התנהגות לא נאותה של הגברים בשבט. המחאה כללה הימנעות מקיום חובות משפחתיות, ובכלל זה הימנעות מיחסי מין.
מסוף המאה העשרים.
קולומביה.
באוקטובר 1997 קרא רמטכ"ל צבא קולומביה, מנואל בונט, לשביתת מין בקרב נשותיהם וחברותיהם של לוחמי הגרילה וסוחרי הסמים, לשם השגת הפסקת אש בלחימה במדינה. לוחמי הגרילה לעגו ליוזמה זו, ואמרו שפועלות בקרבם גם אלפיים נשים. הפסקת האש שהושגה החזיקה מעמד זמן קצר בלבד.
בספטמבר 2006 פתחו עשרות נשים בעיר פריירה בשביתת מין שנקראה La huelga de las piernas cruzadas ("שביתת הרגליים המשׂוכלות"), במחאה על אלימות הכנופיות, שהובילה ל-480 הרוגים.
בשנת 2011 הכריזו נשים על שביתת מין בעיר ברבקואס , בדרישה שהממשלה תשפר את מערכת הכבישים המחברת את העיר לערים השכנות. לאחר 112 ימי שביתה נענתה הממשלה לדרישת השובתות.
קניה.
באפריל 2009 הכריזה קבוצת נשים בקניה על שביתת מין למשך שבוע, במחאה על היחסים המעורערים שבין נשיא קניה, מוואי קיבאקי לבין ראש ממשלתה, ראילה אודינגה. בשביתה השתתפו אלפי נשים. המארגנות קראו גם לנשות שני המנהיגים להשתתף בשביתה. השביתה הסתיימה בתפילה משותפת, שבה הסכימו המנהיגים היריבים לשוחח זה עם זה.
ליבריה.
באפריל 2003 ארגנה לימה בואי, פעילת שלום ליברית, מחאה לא אלימה בהשראת אסתר המלכה, שלבשה שק ואפר - אלפי נשים אספו את שערן, לבשו בגדים לבנים, התיישבו בשוק הדגים והניפו את הסיסמה "נשות ליבריה רוצות שלום עכשיו". בהשראת ליסיסטרטה, הנשים ארגנו שביתת מין, במהלכה מנעו מין מבעליהן בדרישה שישימו קץ למלחמת האזרחים הממושכת במדינה. המחאה הביאה להפסקת מלחמת האזרחים ולהפלתו של הרודן צ'ארלס טיילור. על חתירתה לשלום קיבלה בואי את פרס נובל לשלום לשנת 2011.
הפיליפינים.
בקיץ 2011 קיימו נשים בשני כפרים שבאי מינדנאו שבפיליפינים שביתת מין במשך שבועות אחדים, על מנת לסיים את העימות האלים שבין שני הכפרים.
טוגו.
בשנת 2012, בהשראת המחאה בליבריה, איחוד של מפלגות האופוזיציה בטוגו קרא לנשים לשביתת מין במשך שבוע, במחאה נגד הנשיא פור ניאסנגבה. השביתה נועדה להניע גברים שאין להם עניין בפוליטיקה להכיר את מטרות האופוזיציה.
בהלכה היהודית.
בהלכה, אישה המסרבת לקיים יחסי מין עם בעלה נחשבת למורדת על בעלה. חכמים תיקנו, שאישה המורדת על בעלה, מקצצים מסכום כתובתה שבעה דינרים לשבוע (שווי של 33.6 גרם כסף, מעט יותר מאונקיה) ובינתיים מנסים לשכנע אותה להפסיק למרוד בבעלה ולקיים את חיובי האישות המוטלים עליה. כאשר גבר מורד על אשתו, חלה עליו סנקציה דומה, בדמות תוספת של שלושה דינרים לשבוע לכתובתה של האישה. סכום הקנס של המורד קטן מזה של המורדת שכן לפי השערת חז"ל, צערו של האיש באי-קיום יחסי אישות גדול יותר משל האישה.
דין מורדת קיים רק כאשר היא אומרת שהיא עדיין רוצה בנישואיה ואינה דורשת להתגרש, אלא שהיא רוצה לצער אותו. אם האישה מנמקת את הסיבה למרידתה - כיוון שהיא מואסת בבעלה ורוצה להתגרש ממנו, לא קנסו חכמים את האישה, שכן אנוסה היא, שאין אישה יכולה לדור עם אדם שאינה חפצה בו (ולפי שיטת רש"י אף כופין את הבעל לתת גט, אך רבנו תם חלוק על כך).
לשחק את אלוהים
לשחק את אלוהים (באנגלית: Playing God) הוא ביטוי מתחום הפילוסופיה של המוסר שנועד לגנות מוסרית או לתאר חשש או אי שביעות רצון מפעולה או הצעה לפעולה שעלולות להפר עקרונות דתיים (למשל עקרון קדושת החיים). שימוש בביטוי נועד להצביע על גבולות מוסריים אבסולוטיים שנפרצו או עלולים להיפרץ, ומרמז כי ישנן פעולות שאין לעשותן. השימוש הנפוץ ביותר בביטוי זה נעשה בתחום הביואתיקה, במיוחד בדיונים על הפלות, המתות חסד והתאבדות בסיוע , אולם גם בדיונים אחרים דוגמת הנדסה גנטית בבני אדם ובדיקות היריון . לפי התפיסה המשותפת למשתמשים בביטוי, קיים בעולם סדר טבעי או אלוהי, ויש לדחות על הסף הצעות שמבקשות לשנות את הסדר הזה, או לכל הפחות לשקול אותן בזהירות רבה. שימוש בביטוי זה אינו יעיל מבחינה אנליטית, והוא אף עלול להוות כלי רטורי שמערפל את הדיון המוסרי במקום להאיר אותו, אם בבסיסו עומדת פנייה אל החוק האלוהי ללא ניסיון להסביר איזה עקרון מוסרי בסיסי עומד מאחוריו. בביטוי זה נעשה שימוש גם באופן מטאפורי לפיו פעולה מסוימת עלולה להוביל לתוצאות חמורות מאוד, ולכן יש לבחון את ההצדקות שלה בקפידה. שימוש נוסף בביטוי נעשה על מנת לתאר פעולות דכאניות של אישים בעמדות כוח במשטר סמכותני.
משום שלא קיימת הסכמה בין הדתות השונות (וגם לא בזרמים השונים בתוך הדתות) אלו פעולות מוסכמות על אלוהים, עשויות להתעורר מחלוקות בנוגע לשאלה האם פעולה מסוימת הולמת את התוכנית האלוהית או לא. מצב כזה עלול להוביל לדיון שבו שני הצדדים שבמחלוקת עשויים לטעון שהצד הנגדי בוויכוח משחק את אלוהים. לדוגמה: ניתן לגנות את ההחלטה למנוע טיפול מציל חיים בטענה כי הבחירה למנוע טיפול מציל חיים משחקת את אלוהים, וכן ניתן לגנות את ההחלטה להעניק טיפול מציל חיים בטענה כי הבחירה להעניק טיפול מציל חיים משחקת את אלוהים. דוגמה זו ממחישה כי הפנייה לסמכות אלוהית בלבד אינה יעילה, וכי יש לפנות לעקרונות מוסריים. שימושיים רציניים במושג 'לשחק את אלוהים' מציגים את העקרונות המוסריים אליהם ביטוי זה מבקש להתייחס.
שימוש בביטוי 'לשחק את אלוהים' בביואתיקה.
השימוש בביטוי 'לשחק את אלוהים' נפוץ ביותר בביואתיקה, בסוגיות הקשורות לטכנולוגיה רפואית , בעיקר בסוגיות הקשורות להפסקת חיים, אולם גם בסוגיות הקשורות להתערבות בחיים, דוגמת הפלות, המתות חסד, סיוע בהתאבדות, בדיקות היריון, הפריה חוץ-גופית והעברת גמט לחצוצרה . התנגדות לשימוש בטכנולוגיות רפואיות נובעת לרוב מהאמונה כי יש לאפשר לדברים מסוימים להתרחש, גם אם יש בכוחו של האדם לשלוט עליהם טכנולוגית, וזאת כדי להכיר בהשגחה האלוהית ובתפיסה שיש דברים שהם מחוץ לשליטתו של האדם. עמדה זו מתקשה לספק הצדקה רציונלית משום שהרפואה המודרנית עוסקת לרוב במניעת תמותה ותחלואה שהיו מתקיימות אילולא ההתערבות האנושית. לדוגמה: סבל של בני אדם נחסך באמצעות מיגור מחלות כגון אבעבועות שחורות, והדבר לרוב אינו נכלל תחת ביקורת הביטוי 'לשחק את אלוהים' ואינו נחשב להתערבות בתוכנית האלוהית. המתנגדים לביטוי 'לשחק את אלוהים' מעלים את הביקורת הבאה: 'אם מותר לפעול כדי למנוע נכויות וסבל שנגרמים ממחלות, מדוע אסור למשל לבצע הפלות שמטרתן למנוע סבל ונכויות שיבואו לידי ביטוי כתוצאה מפגם גנטי?'. כמענה, ניתן לטעון כי קיים הבדל משמעותי בין השמדת נגיפים לבין השמדת בני אדם. אנשי דת טוענים כי בעובר קיימת נשמה ייחודית, ופגיעה בה פוגעת בתוכנית האלוהית. התנגדות לבדיקות היריון עשויה לנבוע מתוך התנגדות להפלות משום שלעיתים רבות, מוטיבציה להפלה מתעוררת לאחר גילוי ממצאים, כדוגמת פגמים גנטיים, בבדיקות היריון. הניסיון להבין את הקשר בין הרעיון של נשמה לגוף הוא בעייתי, אולם גם אם קיימות נשמות, עדיין עולה קושי להסביר איך הפלת עובר עם טאי זקס או עם תסמונת לש-ניהן עשויה להיחשב לבחירה רעה. לעיתים נטען כי הסבל טוב לנשמה, אולם הסבר זה עשוי באותה המידה לשלול כל התערבות רפואית שנועדה לצמצם סבל, ועל כן הוא נתפס כהסבר לא סביר להצדקת חיים אומללים.
שימוש נוסף בביטוי 'לשחק את אלוהים' קיים בדיון על המתות חסד. לעיתים עולה הטענה כי חוסר טיפול מציל חיים בחולים מנוגד לרצון האל. בנוסף, עולה גם הטענה לפיה לאפשר לחולים לסרב לטיפול מציל חיים מכשיר המתת חסד פסיבית. מנגד, אישים דתיים פרוגרסיביים טוענים כי אלוהים רחום וחנון לא יתנגד לבחירה של הנוטים למות לסיים את חייהם במהירות, ללא כאבים ובכבוד.
שימוש בביטוי 'לשחק את אלוהים' בגנטיקה.
ענף הביולוגיה המולקולרית פיתח טכניקות שונות להנדסה גנטית שמאפשרות לתמרן, לשלוט ולפתח מאפייני אורגניזם. השימוש בביטוי 'לשחק את אלוהים' מתייחס בין היתר להצעות לשנות את הגנום האנושי (לדוגמה: להשביח את המין האנושי כך שהאדם יהיה בריא יותר וחכם יותר). לפי אחת ההתנגדויות לשינוי הגנום האנושי, מאגר הגנים הוא יצירתו הקדושה של אלוהים ויש לשמור עליו ככזה. גרסה מודרנית וחילונית שמתנגדת לשינוי הגנום האנושי עשויה לעשות שימוש בפנייה אל הטבע באמצעות הביטוי 'הטבע יודע הכי טוב', אולם ג'ון סטיוארט מיל סבר כי יש להיזהר מלהשתמש בטבע כמדריך להתנהגות אנושית.
נפוליאון חוצה את האלפים
נפוליאון חוצה את האלפים, מוכר גם כנפוליאון במעבר סן ברנרד, הוא ציור בטכניקה של שמן על קנבס, מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד. הציור בוצע בחמש גרסאות מקוריות בידי האמן, בין השנים 1801-1805. הגרסה הראשונה צוירה בהזמנתו של מלך ספרד ומציגה תמונה אידילית של נפוליאון, הרוכב על גב סוס בראש הצבא במעבר סן ברנארד הגדול בשנת 1800.
הרקע ההיסטורי.