גושן קבע לרשות יעד אסטרטגי של הגברת האכיפה בשוק ההון. במסגרת זו הקים את בית המשפט הכלכלי בבית המשפט המחוזי בתל אביב, בהתאם להמלצות הוועדה שבראשה עמד, ויזם שינוי חקיקה מקיף שהעניק סמכות אכיפה מנהלית לרשות ניירות ערך. בנוסף, יזם שני שינויי חקיקה בחוק החברות (תיקון 16 ותיקון 17) שנועדו לחזק את כוחם של בעלי המניות מקרב הציבור אל מול בעלי השליטה ולהגן על בעלי איגרות חוב. בית המשפט הכלכלי החל לפעול בדצמבר 2010, ושלושה שופטים ייעודיים בבית המשפט המחוזי בתל אביב נבחרו לדון בתיקים העוסקים בדיני חברות וניירות ערך. בית המשפט הכלכלי הוכתר כהצלחה אדירה. חוק אכיפה מנהלית, המהווה את הרפורמה המשמעותית ביותר בשוק ההון בשנים האחרונות, נכנס לתוקף בתחילת 2011. מכוח חוק זה יכולה הרשות לפתוח בהליכים מינהליים נגד כל הפעילים בשוק ההון בגין הפרות של דיני ניירות ערך ולהטיל עליהם קנסות משמעותיים ואף להרחיקם מעיסוק בתחום שוק ההון. על מתכונת החוק לאכיפה מנהלית נמתחה ביקורת, מכיוון שהחוק מקנה לרשות סמכויות של חקירה, תביעה, ושיפוט תחת כפיפה אחת. ואולם, ביקורת זו מתעלמת מהעובדה שמתכונת האכיפה המינהלית שאומצה בישראל דומה לנהוג במדינות אחרות בעולם, ומאפשרת ערעור לבית המשפט הכלכלי על החלטת המותב המינהלי. יתר על כן, בשונה ממדינות אחרות בעולם בהן ניתן לפתוח בהליכים מינהליים ופליליים בו זמנית (ארצות הברית, אירופה, ברזיל), בישראל גושן עמד על כך שהחוק לא יאפשר לפתוח בהליכים מינהליים ופליליים במקביל. במקביל לרפורמות אלו, פיתחה הרשות מערכת ממוחשבת של בקרת מסחר מן המשוכללות בעולם לאיתור עבירות בשוק ההון. מבין החקירות הפליליות המשמעותיות של הרשות, תיזכר בוודאי חקירת בית ההשקעות פסגות, אשר נאלץ לשלם קנס חסר תקדים של 150 מיליון שקל.
פרויקטים נוספים בהם עסק גושן במסגרת הרשות כללו: חקיקת חוק שיכניס תחת פיקוח הרשות את תחום זירות המסחר והפורקס; העברת הפיקוח על תחום תעודות הסל ממשטר של גילוי (בדומה לאיגרות חוב), למשטר של פיקוח (בדומה לקרנות נאמנות); קביעת חובה, בהמשך להמלצות ועדת גושן, להפעיל בקרות על איכות הדיווח הכספי (מוכר בשם iSOX); הכנת תשתית להקמת גוף עצמאי שייפקח על עבודת הביקורת של רואי החשבון; רפורמה רחבת היקף לשינוי מתכונת הדוחות הכספיים והתקופתיים של החברות הציבוריות בישראל, על מנת לספק לציבור המשקיעים גילוי באיכות גבוהה יותר ובמתכונת נגישה יותר.
במהלך המשבר העולמי פעלה הרשות בשורה של צעדים שנועדו להגביר את השקיפות ביחס לסיכונים והחשיפות כתוצאה מן המשבר. כחלק מלקחי המשבר גובשו שורה של הצעות חוק ובהן: חוק שיכניס את חברות הדירוג תחת פיקוחה של רשות ניירות ערך; תיקון לחוק שיגביר את סמכויותיהם ואחריותם של נאמנים לאיגרות חוב; ומתכונת גילוי ייעודית לאיגרות חוב. במהלך המשבר פעל גושן לגיבוש תוכניות לחילוץ המשק מהמשבר בשיתוף וועדת ההיגוי של משרד האוצר בראשות השר רוני בר-און ובנק ישראל.
מטרה נוספת שקידם גושן היא הכרה עולמית ופתיחת ישראל לשווקים הגלובליים. במסגרת זו נפתח השוק לפעילותם של יועצי השקעות ומנהלי תיקים זרים בישראל, וכך גם השלב האחרון בפתיחת השוק לפעילותן של קרנות נאמנות זרות בישראל נמצא על שולחן ועדת הכספים. ואולם, המהלך החשוב ביותר בתחום זה הוא פעילותו של גושן לגיבושה של הסכמה להכרה הדדית בין ישראל לבין אירופה, שתאפשר לחברות ישראליות לגייס הון בכל מדינות האיחוד האירופי בהסתמך על התשקיף הישראלי. ישראל היא המדינה הראשונה והיחידה שאושרה בפברואר 2011.
בתחילת שנת 2011 הודיע גושן כי השלים את היעדים שקבע לעצמו וסיים את תפקידו כיו"ר הרשות לניירות ערך במאי אותה שנה.
פרקטיקה.
גושן עסק מעט בייצוג בבית המשפט, ובעיקר העניק שירותי ייעוץ וחוות דעת מקצועיות. גושן צידד בעמדתם של מנהלי חברות הביטוח, עת שהמפקח על הביטוח דאז דורון שורר ביקש להדיחם מתפקידיהם בגלל פרשת הקרטל. במקביל להוראה באוניברסיטה העברית כיהן כחבר מליאת רשות ניירות ערך עד שנת 1997, ואז עבר לכהן כדח"צ בבנק דיסקונט עד שנת 2002. משנת 2005 גושן שימש כיועץ במשרד עורכי דין גרוס, קלינהנדלר, חודק, הלוי, גרינברג ושות'. בתקופת חקיקת בכר הראשונה, גושן העניק חוות דעת לבנקים הבינוניים - הבינלאומי, מזרחי טפחות, ואיגוד - בה הציג את העמדה שהפרדת קופות הגמל וקרנות הנאמנות מן הבנקים היא רצויה אך יש לאפשר הקלות לבנקים הבינוניים בתהליך ההפרדה. גושן העניק גם חוות דעת לבנק מזרחי טפחות בעניין הפגיעות התחרותיות שיגרמו מכניסתם המיידית של הבנקים הגדולים לייעוץ פנסיוני. כמו כן יעץ גושן לבנק דיסקונט בפרשת הנפקת הזכויות על ידי הבנק הבינלאומי. בנוסף, ייצג חברת דלק קטנה, סד"ש, שהתנגדה למיזוג חברת דור-אלון עם סונול, בפני בית הדין להגבלים עסקיים. בית הדין אישר את המיזוג אך בעקבות ערעור של הממונה על ההגבלים העסקיים על ההחלטה להתיר את מיזוג דור-אלון וסונול פסל בית המשפט העליון את המיזוג.
הוועדה לבחינת חוק ההגבלים העסקיים.
גושן מונה על ידי שר התמ"ת אהוד אולמרט לעמוד בראש ועדה לרפורמה בחוק ההגבלים העסקיים. הוא הגיש המלצות לגבי שינוי הגדרת "הסדר כובל" שקיים בחוק הישראלי, ואף המליץ להרחיב את סמכויות הממונה על ההגבלים העסקיים להתמודד עם "קבוצות ריכוז", כלומר מצב בו יש בשוק מספר חברות מצומצם אשר פועלות בתיאום, וקביעת הוראות לגביה. החלק העוסק בקבוצות ריכוז אומץ בחקיקה.
תוכנית וויאג'ר
תוכנית החלל וויאג'ר (באנגלית: The Voyager program) היא משימת חלל של שתי גשושיות לא מאוישות של נאס"א, ששולחו למסע של עשרות שנים בין כוכבי לכת, ולאחר מכן הלאה אל מחוץ למערכת השמש.
בשנת 1977 שוגרו שתי הגשושיות הזהות וויאג'ר 1 ו-2 למסלול ארוך בין כוכבי הלכת צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון, כדי לשלוח ארצה צילומים של כוכבי הלכת על לוויניהם וטבעותיהם, וצילומים ונתונים נוספים של גופים אחרים. לאחר שמשימתן בין כוכבי הלכת הושלמה, המשיכו הגשושיות אל קצה מערכת השמש ומעבר לה, כשהן משדרות כל העת נתונים חשובים.
מסע הגשושיות התאפשר הודות לשימוש במקלעת כבידתית, כלומר הן חלפו סמוך לכוכבי הלכת בצורה כזאת שכוח המשיכה שלהם העניק להן תאוצה ושינה את מסלולן כפי שהיה מתוכנן. משום כך, לאחר ששוגרו לחלל הצורך שלהן בדלק היה זעיר.
הזדמנות של פעם ב-175 שנה.
התוכנית המקורית של נאס"א נקראה "המסע הגדול" (Grand Tour) ויועדה להתקרב לצדק ושבתאי בלבד. אחד המהנדסים, גארי פלאנדרו , התבקש לחשב את המסלולים והדלק שיהיה נחוץ, ולבדוק אם אפשר יהיה להשתמש במקלעת כבידתית, טכניקה שהשתמשו בה לראשונה במשימת מרינר 10 למאדים בשנת 1973-74. תוך כדי עבודה פלאנדרו גילה שבסוף שנות 1970 צדק, שבתאי, אוראנוס ונפטון יהיה כולם באותו צד של השמש, והתיישרות זו תאפשר לגשושיות "להיזרק" מכוכב לכת אחד לשני, ולהמשיך לעבר אורנוס ונפטון המרוחקים. התוכנית המקורית של נאס"א לא כללה את אורנוס ונפטון, משום שלמסע כזה הגשושיות היו צריכות להיות גדולות ולשאת כמות רבה של דלק, והפרויקט היה יקר מדי. אבל המסלול שגילה פלאנדרו איפשר את המסע כמעט ללא צורך בתוספת בדלק, וקיצר את זמן המסע לנפטון ב-20 שנה. התיישרות כזאת קורה פעם ב-175 שנה, ההזדמנות הייתה נדירה מכדי להחמיץ אותה. הגשושיות תוכננו לאורך חיים של חמש שנים, אבל לאחר שהן סיימו את כל משימותיהן ליד צדק ושבתאי, האפשרות להמשיך אל שני הענקים הרחוקים במערכת השמש, אורנוס ונפטון, נעשתה ממשית. צוות הפיתוח בנאס"א טען לגשושיות תוכנה חדשה עם יכולות רבות יותר, שתנווט אותם הלאה במסען.
חקר החלל בשנות השבעים.
בשנות השבעים של המאה העשרים התמקד חקר החלל במחקר גופים אשר אינם תלויים בכדור הארץ, כלומר חקר כוכבי הלכת.
לאחר הנחיתה על הירח ב-16 ביולי 1969 והמשימות שאחריה, אשר חקרו את הירח בתחילת שנות השבעים, חל שינוי בחקר החלל, ויעד המשימות במשך שנות השבעים היה חקירת מערכת השמש כולה.
ישנן מספר סיבות לתפנית זו ביחס אל חקר החלל:
תוכנית וויאג'ר היוותה תנופה לחקר החלל בתקופה זו, ורבים מממצאיה מהווים גורם משפיע גם בימינו.
רב חייא בר אשי
רב חייא בר אשי היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי בבל. בצעירותו למד אצל רב, ושימשו.
במסגרת שימושו את רב, הוא למד הרבה הלכות, אותם מסר לדורות הבאים. הוא סיפר למשל, שהוא היה רוחץ את מלבושיו של רב, שהיו עשויים עור, בשבת. מכאן למדו חז"ל, כי אין איסור כיבוס בכלי עור בשבת. כן סיפר, שכאשר הקים את רב משנתו, הוא היה רוחץ את ידיו, מברך ברכת התורה, ורק לאחר מכן מסר את שיעורו הקבוע, ומכאן שיש לברך ברכת התורה גם על תלמוד ולא רק על תנ"ך. בהמשך, סיפר רב חייא, הוא היה מניח תפילין, וקורא קריאת שמע, ומכאן למדו כי על אדם להניח תפילין לפני קריאת שמע, גם אם כבר הגיע זמן קריאת שמע.
רוב אמרותיו של רב חייא הם בשם רבו רב, ולעיתים נדירות בשם שמואל לעיתים מובאים בתלמוד גם פסקיו הוא, לעיתים אף חלוק עם רבו רב.
היה חברו של רב הונא ודן עמו על פסקיו של רבם המשותף - רב.
היה גם תלמידו של זעירי, ויש הסוברים שעבר בנהר ביום כיפור כדי להקביל פניו. לאחר פטירתו של זעירי רבו, נשא רב חייא את אלמנת רבו.
אבי אביטל
אָבִי אֲבִיטַל (נולד ב-19 באוקטובר 1978 בבאר שבע) הוא מלחין ונגן מנדולינה ישראלי.
קורות חיים.
אביטל למד בקונסרבטוריון העירוני באר שבע ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ולאחר מכן למד בקונסרבטוריון צ'זרה פוליני בפדובה שבאיטליה. שירת בצבא כמוזיקאי מצטיין. זכה בפרס על שם דוריס ומורי ארקין בתחרויות האביב 2007 ובפרס שר התרבות לשנת 2008.