במרבית המקרים, מי שמתקיימים בו המאפיינים המאפשרים הימנעות מגיוס אינו חייב לנצל מאפיינים אלה, ובאפשרותו להתגייס. 32.1% מהצעירות היהודיות לא התגייסו מטעמי דת בשנת 2005. השיעור הכולל של הצעירות היהודיות שלא התגייסו באותה שנה הגיע ל-42.3% . ב-2008 עלה שיעור הצעירות שאינן מתגייסות ל-44%, מהן 34.6% מטעמי דת, מצב שבעקבותיו הוחמרה האכיפה של צה"ל בנושא, בין השאר באמצעות חקירות פרטיות, במטרה לחשוף צעירות שלא דיווחו אמת בהצהרתן כי הן דתיות.
השתמטות מגיוס.
השתמטות מגיוס היא פעולה בדרכים בלתי חוקיות על-מנת שלא לשרת בצבא. דרך עיקרית לכך היא יצירת מצג שווא, הגורם לקבלת פטור מגיוס. דוגמאות לכך:
בדרך נוספת להשתמטות מגיוס עוסק סעיף 94 לחוק השיפוט הצבאי - השתמטות הנובעת מעריקות מיום הגיוס, כלומר מצב שבו מי שנקבע מועד לגיוסו לא התייצב לגיוס. כאשר יום הגיוס של חייל חלף וזה לא הגיע ללשכת גיוס ושם עבר את תהליך הגיוס, החייל מוגדר כמשתמט גיוס. לאחר הכרזתו כמשתמט גיוס, פקודת מעצר מוצאת כנגדו ועל המשטרה הצבאית והאזרחית מוטלת האחריות למצוא אותו. כאשר נתפס, יחליטו האם לשפוט אותו בדין משמעתי, דבר שברוב המקרים יביא לעונש מוגבל ואי-רישום פלילי, או לשפוט אותו בבית דין צבאי, שם העונש אינו מוגבל וההרשעה נרשמת במרשם הפלילי.
הליכי שילוב של עריקים ומשתמטים.
תוכנית הליכי שילוב היא מיזם של צה"ל בשיתוף משרד הרווחה, בו מתמודד צה"ל עם בעיית ההיעדרות מן השירות של חיילים בעלי קשיים כלכליים באמצעות סיוע כלכלי, ולא באמצעות מאסרם בפועל ופיטוריהם מן השירות. הצבא מכנה את ההליכים הללו "הליכים שיקומיים", שכן הטיפול בבעיות העומדות בבסיס היעדרות החיילים מן השירות נתפסת על-ידו "שיקומי", משהיעדרות מן השירות היא עבירה פלילית. במסגרת המיזם, הושקעו תקציבים ממשרד הרווחה לטיפול בבעיות השורש המונעות מחיילים להשלים שירות תקין.
חרף אופיו הסוציאלי של ההליך, מדובר בהליך המתבצע בצל המשפט הפלילי, ובמסמך בו הציג הצבא את התוכנית נוקטים בכפל לשון, כאשר לעיתים מכונה ההליך "הליך שילוב", מונח המדגיש את אופיו הסוציאלי, ולעיתים "הסדר שילוב", מונח המדגיש את אופיו המשפטי-פלילי. החיילים בתוכנית השילוב נדרשים להתייצב לדיוני מעקב תקופתיים בבית הדין הצבאי, בכובעו כ"בית הדין המשלב".
קבלת ההחלטה על פתיחת בית הדין המשלב.
בין השנים 2018–2020, בוצעה בצה"ל תוכנית הרצה (פיילוט) במסגרתה יושמו מנגנונים לשילוב עריקים ומשתמטים בשירות תקין באמצעים שאינם עונשיים, תוך מתן סיוע כלכלי. הצבא הגדיר את התוכנית כמוצלחת, כאשר מתוך כ-200 חיילים ששולבו בתוכניות השונות, כ-70 השלימו שירות מלא והשתחררו מבלי לרצות עונש מאסר ממושך וללא רישום פלילי (כ-80 חיילים אחרים עדיין נמצאים בשירות תחת פיקוח במסגרת תוכנית ההרצה). היות שהתוכנית נמצאה מוצלחת, ב-20/07/2020 צה"ל מצא לנכון להרחיב את המיזם כך שיכלול חיילים המתאימים לכך מכלל הזרועות והגופים במערכת הצבאית.
אופי הליכי השילוב.
במסגרת הליכי השילוב, עריק או משתמט שנעצר או הסגיר את עצמו, ותקופת היעדרותו מצדיקה ככלל העמדה לדין פלילי - יוכל לבקש להשתלב ב-"הליך שילוב". התוכנית מותנית במוטיבציה לשירות, ובית הדין הצבאי יפנה את החייל לבחינת התאמתו להליך על ידי מערך גחל"ת.
חרף אופיו הסוציאלי של ההליך, הפרוצדורה ההליכית עודנה מתרחשת בצל המשפט הפלילי. כך, בכל שלבי ההליך, החייל זכאי לייצוג מטעם הסנגוריה הצבאית או של עורך דין פרטי, וכן תנאי להתחלה של הליך השיקום הוא ישיבה במעצר ראשוני במתקן כליאה, שיכול להגיע עד ל-48 שעות. עוד עולה כי התחייבות החייל נושאת אופי של הסדר הקפאה, כנהוג במשפט הפלילי, שכן החייל מתחייב להימנע מביצוע עבירות פליליות וכן נדרש להתייצב לדיוני מעקב תקופתיים בבית הדין הצבאי, בכובעו כ"בית הדין המשלב". תוצאת ההליך, אף היא, נושאת אופי משמעתי-פלילי, כאשר חייל העומד בהסדר ומשלים את הליך השילוב בהצלחה, מורשע בבית הדין בעבירה שאינה נושאת רישום פלילי, ומושת עליו מאסר על תנאי.
חייל שנמצא מתאים להליך שילוב, חותם על הסדר שילוב ומקבל על עצמו את התנאים הקבועים בו, ומשוחרר ממעצרו לצורך התחלת שירותו ביחידה בה הוא משתלב. עם שובו ליחידתו, ממונה לחייל מפקד מלווה, שהוא קצין או נגד בדרגת רס"ל ומעלה. ככלל, הליך השילוב נמשך כשנה, ובמקרים המורכבים, מכונת ביחידה ועדה בהשתתפות גורמים שונים הבוחנת את הדרך הראויה לשילובו של חייל בשירות צבאי.
ביקורת ציבורית.
השתמטות מגיוס, כמעשה פלילי, נחשבת בדרך כלל כמעשה שלילי. בין המתנגדים החריפים למדיניות הממשלה יש התומכים בהשתמטות מגיוס, אך הם בגדר מיעוט.
בישראל, כמדינה הנתונה במצב לוחמה, נחשבה גם הימנעות מגיוס כמעשה שלילי, אם כי בשנות התשעים ואילך פחתה ההסתייגות מנמנעים מגיוס, אך הסתייגות זו חזרה וגברה בעקבות מלחמת לבנון השנייה שניכר כי ערערה את מעמדו של צה"ל בחברה הישראלית ופגעה בנתוני הגיוס לצה"ל. לאחר המלחמה נוהלו קמפיינים נגד השתמטות ובעד הגיוס לצה"ל ולמערך הקרבי בפרט. בין המסתייגים בחריפות מהימנעות מגיוס בלטו ראש אגף משאבי אנוש אלעזר שטרן ושר הביטחון אהוד ברק, שאמר: "צה"ל הופך בהדרגה מצבא העם לצבא של חצי עם. חייל לא צריך להרגיש שהוא יוצא לקרב כשבעיני חלק מהחברה שלנו הוא פראייר."
השפעת הימנעות מגיוס על החיים האזרחיים.
נושא השרות הצבאי עולה בראיונות עבודה רבים כחלק מטופס קורות החיים הנמסר למראיין. חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה תוקן באמצע שנות ה-90 כדי לאסור באופן מוחלט לשאול מועמד לעבודה על הפרופיל הצבאי שלו בצה"ל. בשנת 2003 קבע בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב כי הדרישה לשירות צבאי כתנאי לקבלה לעבודה, כאשר תנאי זה אינו רלוונטי למשרה המוצעת, מהווה אפליה אסורה. אין איסור להביא שאלות אחרות על שירות או אי שירות במכלול השיקולים של המראיין, כל עוד מיוחס להן המשקל הראוי.
בשנים שחלפו מאז תוקן חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ולמרות שינויים ביחס החברה הישראלית לשירות בצבא, נראה שכיום עדיין יש יחס שלילי למי שלא שירת בצה"ל. כדוגמה ניתן לציין את איש ההייטק ראובן אגסי, אשר הצהיר בפומבי כי יסרב לקבל לחברות אשר בבעלותו, עובדים אשר לא שירתו בצה"ל. במהלך סיור "יום בעקבות לוחמים" התבטא השר לשעבר אביגדור קהלני מול תלמידי תיכון: "מי שלא ישרת לא ישלם מיסים, יביא את הפשע, את הסמים".
על אף האמור בתחום העבודה, בג"ץ קבע כי קריטריון השירות הצבאי יכול להשפיע על תחומים אחרים, כגון מתן סיוע לשכירת דירה או סיוע להלוואות לרכישת דירה לאחר השחרור ממשרד הבינוי והשיכון. כך קבעו גם כי משך השירות משפיע על מידת הטבות הזכאות, בהתאם לזמן בו לא יכול היה להשתכר אדם ששירת בצבא בתקופה הרלוונטית.
מטריקס רילואדד
המהפכה בהאיטי
הסולם הבין-לאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי
הסולם הבין-לאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי (באנגלית: International Nuclear and Radiological Event Scale; ראשי תיבות INES) נקבע בשנת 1990 על ידי הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית במטרה לאפשר דיווח מיידי באשר להיבטים הבטיחותיים הכרוכים בתאונות בחומרים בקיעים.
הסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי הוא סקאלה לוגריתמית, בדומה לסולם מגניטודה לפי מומנט המשמש לקביעת חוזקן של רעידות אדמה. עליית דרגה אחת בסולם חמורה פי עשרה מחומרת דרגה אחת נמוכה ממנה. שלא בדומה לרעידות אדמה, שם ניתן לכמת את עוצמת הרעידה באמצעות מיכשור מדידה, דרגת החומרה של אסון מעשה ידי אדם כמו תאונה גרעינית, נתון יותר לפרשנות אנושית. כתוצאה מן הקושי לפרש, הסולם הבינלאומי לאירוע אטומי נקבע פרק זמן משמעותי לאחר קרות האירוע. לכן, סולם זה ישים במידה מוגבלת ככלי לגיוס סיוע לאזור אסון.
הדירוג לפי הסולם אינו נקבע בידי גורם תקינה מרכזי, אלא על ידי גורמים שונים על פי מדריך רשמי שפורסם על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. באירועי תקלה גרעינית בולטים הדירוג נקבע לעיתים על ידי מפעיל הכור הגרעיני, על ידי גוף לאומי ממשלתי רשמי, ולעיתים אף על ידי מוסדות מדעיים, רשויות בינלאומיות, או מומחים אחרים. לכן, לעיתים קיימת חוסר עקביות בין גורמים שונים באשר לדרגת האירוע בסולם.
בסולם הוגדרו מספר קריטריונים ומדדים כדי לקדם דיווח עקבי לאירועי תקלה גרעינית. קיימות שבע דרגות מעל האפס בסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי: שלוש הדרגות הנמוכות מוגדרות כ"אירועים", וארבע הדרגות הגבוהות כ"תאונות". קיימת אף דרגה 0.
7 – תאונה רבתי
6 – תאונה חמורה
5 – תאונה בעלת השפעות רחבות יותר
4 – תאונה בעלת השפעה מקומית
3 – אירוע חמור
2 – אירוע
1 – חריגה
0 – סטייה (חסרת משמעות בטיחותית)
אופן הדירוג.
הדרגה בסולם נקבעת על פי הציון הגבוה ביותר מבין שלושה: השפעות על הסביבה מחוץ לאתר, השפעות בתוך האתר, ופגיעה בהגנה לעומק.
דרגה 0: סטייה.
אירוע חסר משמעות בטיחותית: דוגמאות:
ללא דירוג בסולם.
אירועים במתקנים גרעיניים, חסרי כל קשר להיבטי בטיחות, מכונים "ללא דירוג בסולם".
שנת הבשרים שלי
שנת הבשרים שלי (בארצות הברית: My Year of Meats ובאנגליה: My Year of Meat) הוא רומן בעל אופי תעודי פרי עטה של רות אוזקי, הספר מתאר את ההבדלים בין התרבות היפנית לאמריקאית. הספר ראה אור לראשונה בהוצאת ויקינג בשנת 1998 וזכה בפרס קיריאמה (Kiriyama Prize). תרגום לעברית והופיע בהוצאת עם עובד בשנת 2001.
הספר הפך לספר מכונן בנושא צמחונות, טבעונות וזכויות בעלי חיים, בין היתר בשל סצנה בה מתוארת ילדה בת חמש בעלת חזה מתפתח שהחלה לקבל מחזור, תופעה שמקורה בחשיפה להורמונים שמקבלות הפרות בחווה של אביה.