כתוצאה מכך, להרבה יחידות כאלה יצא מוניטין של שוטרים אלימים וקשוחים ולא אחת מוגשות נגדן תלונות על הפעלת כוח חורג, אלימות ברוטלית או הכאת מפגינים ללא הצדקה.
מדינות עם משטר רופף מחזיקות כוחות פארא-צבאיים מיוחדים לפיזור הפגנות על מנת לאפשר התנהלות תקינה, לדוגמה כוחות הביטחון המרכזי במצרים. במקרים של מהומות ענק המתרחשות בו זמנית במספר אזורים או ברוב המדינה, עשוי הממשל להכריז על משטר צבאי או לחלופין בני האדם המשתתפים במהומות עשויים לבצע השתלטות אלימה על הממשל.
המהומות הנייטיביסטיות בפילדלפיה
המהומות הנייטיביסטיות בפילדלפיה, הן מהומות בין נייטיביסטים אמריקנים לבין מהגרים אירים קתולים אשר התרחשו במאי וביולי בשנת 1844.
המהומות פרצו ככל הנראה על רקע וויכוח הנוגע לדת בבית הספר. הרוב הפרוטסטנטי אשר שלט במערכת החינוך, העביר תכנים שנגדו ערכים קתולים. לאחר מספר ניסיונות הצליחו הקתולים למסד חינוך לא-תלוי בזרמים דתיים. אולם, מסדר פרוטסטנטי קולני הביע את התנגדותו ויצא להפגינה ברחובות. המהומות פשטו מהאזורים האיריים של העיר פילדלפיה למרכזה וגרמו נזק משמעותי לרכוש וכנסיות, מספר נפגעים ואף מספר מקרי מוות.
בשלב זה פרשו הקתולים ממערכת החינוך הציבורית על מנת לזכות בחינוך הולם ויסדו את החינוך הפרטי הקתולי.
בתי ספר פרטיים קתולים שימשו מאוחר יותר כתקדים לחינוך ביתי ובתי ספר פרטיים פרוטסטנטים.
נטורליזציה
פרעוני מצרים
ערך זה כולל רשימה של פרעוני מצרים העתיקה, החל מהתקופה השושלתית הקדומה, בשנת 3000 לפנה"ס לערך וכלה בקיצו של בית תלמי, כאשר הפכה מצרים לפרובינציה רומית תחת שלטונו של אוגוסטוס קיסר בשנת 31 לפנה"ס. עקב הערפל ההיסטורי ששורר בחלק מהתקופות והבעיה שזוהתה בקביעת הכרונולוגיה המצרית והכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק ייתכנו כפילויות ואי דיוקים בתאריכים הנקובים כאן. בעיקרון התיארוך בטבלאות נעשה לפי הכרונולוגיה הגבוהה.
רשימה חלקית של רשימות פרעונים קדמוניות.
מקורות בהם משתמשים כדי לבנות את רשימת הפרעונים כוללים:
הכומר ארכיבד סייס השווה בין הרשימות השונות בספרו "The Ancient Empires of the East" מ-1984 בנוסף לרשימות שנמצאו אצל הרודוטוס, דיודורוס סיקולוס, ארטוסתנס, ואפילו רשימה מוזרה המשויכת ל"סופרים ערביים".
התקופה הפרוטו-שושלתית.
תקופה זו, בשלהי התקופה הקדם-שושלתית, היא התקופה שבה מצרים התחתונה ומצרים העליונה התחילו להתקדם לקראת שלב של איחוד פוליטי.
מצרים העליונה.
שושלת 00 - תקופת נקאדה 3. סדר השליטים או מניינם המלא לא ידוע.
שושלת 0 - סוף תקופת נקאדה 3. סדר השליטים או מניינם המלא לא ידוע.
התקופה הארכאית.
תקופה זו כוללת את התקופה השושלתית הקדומה, בה שלטו במצרים השושלות הראשונה והשנייה:
השושלת הראשונה.
מלכי השושלת הראשונה שלטו במצרים המאוחדת משנת 3050 לפנה"ס ועד ל-2890 לפנה"ס:
השושלת השנייה.
מלכי השושלת השנייה שלטו במצרים משנת 2890 לפנה"ס ועד ל-2686 לפנה"ס:
הממלכה הקדומה.
"הממלכה הקדומה" הוא השם שניתן לרצף התרבותי הגדול הראשון מבין שלושה אשר נוצר בתחומי עמק הנילוס. בתקופה זו מלכו השושלות השלישית עד השישית. חלק מחוקרי מצרים העתיקה מכלילים בתקופה זו גם את השושלות השביעית והשמינית כהמשך מצומצם לתקופה זו אשר מרכזו היה בממפיס.
בירתה של הממלכה הראשונה הייתה ממפיס, אולם התקופה נודעה בעיקר בשל הפירמידות הרבות אשר נבנו במהלכה.
השושלת השלישית.
מלכי השושלת השלישית שלטו במצרים משנת 2686 לפנה"ס ועד ל-2613 לפנה"ס. בקרב החוקרים חלוקות הדעות בדבר מספר הפרעונים בשושלת זו.
השושלת הרביעית.
בין שליטי השושלת הרביעית אשר שלטו במצרים בין השנים 2613 ל-2498 לפנה"ס נמנים גם הבונים של שלוש הפירמידות הגדולות בגיזה:
יש הטוענים שבתקופה זו מלך פרעה הידוע בשם היווני ת'מפת'יס.
השושלת החמישית.
מלכי השושלת החמישית שלטו במצרים משנת 2498 לפנה"ס ועד ל-2345 לפנה"ס. בעקבות עליה בתקופה זו בכוחו של אל השמש רע מאון (הליופוליס), נכלל שמו במרבית משמות הפרעונים של השושלת:
השושלת השישית.
מלכי השושלת השישית שלטו במצרים משנת 2345 לפנה"ס ועד ל-2181 לפנה"ס:
תקופת הביניים הראשונה.
תקופת הביניים הראשונה הוא השם שניתן לתקופה שבין הממלכה הקדומה לממלכה התיכונה. לאחר מותו של פפי השני הלכה ממלכת הפרעונים והתמוטטה: איחוד הממלכות קרס וברחבי הממלכה קמו שליטים מקומיים. בסביבות שנת 2160 לפנה"ס ניסו פרעוני שושלת חדשה לאחד את מצרים התחתונה וזאת בזמן ששושלת מקבילה מאחדת את מצרים העליונה. בין השושלות פרצו עימותים חריפים אשר נמשכו כמאה שנים ובסופם הובסו פרעוני הממלכה העליונה בידי מנתו חותפ הראשון אשר נחשב למיסד הממלכה התיכונה. כתוצאה מפילוג היסטורי זה, התקשו החוקרים להסכים באשר לשאלה מי היה השליט המצרי באותה התקופה, בעיקר בקרב השושלות ה-7 וה-8.
מפאת ריבוי הגרסאות בנוגע לפרעונים בתקופה זו לא ניתן להציג תמונה אחידה בחלק זה של הרשימה. סברה אחת מני רבות מונה בתקופה זו את המלכים הבאים:
השושלת השביעית והשמינית.
המידע לגבי השלטון בתקופה זו אינו ברור. על פי מנתון, היסטוריון מצרי מהמאה השלישית לפנה"ס, בזמן השושלת השביעית מלכו במצרים 70 מלכים, כל אחד מהם מלך יום אחד בלבד - ידיעה שמהימנותה מוטלת בספק. על פי מנתון בשושלת השמינית מלכו 27 מלכים במרכזם היה בעיר ממפיס ממצרים התחתונה. מלכים אלה שלטו 146 שנים. מקור אחר מתקופה זו המצטט את מנתון מציין שבתקופה זו מלכו 5 מלכים ושתקופת שלטונם ארכה 100 שנים. בסקארה ששימשה כנקרופוליס של ממפיס נמצאה פירמידה של המלך איבי מהשושלת השמינית. מלכי השושלת השמינית טענו שהם צאצאים של מלכי השושלת השישית. אחת העדויות החשובות מתקופה זו הוא פפירוס ליידן המספר על התמרדויות של גדודים זרים, אי סדר פנימי ופלישות של שבטים.
השושלות התשיעית והעשירית.
על פי מנתון היו בשושלות אלה 19 מלכים. השושלת התשיעית כללה שליטים מ"בית אכטואס". מלכים אלה ידועים משלושה מונומנטים שנשאו את שמם. החשוב בהם הוא אכטואס הראשון שאיחד תחת שלטונות את מחוזות מצרים העליונה עד יב שבאזור אסואן. מלך זה הפך את העיר הרקליאופוליס שבמצרים התחתונה לעיר בירה. העיר המשיכה לשמש כעיר בירה גם בתקופת השושלת העשירית. בתקופת שלטונם התחזקה משפחת לוחמים במצרים העליונה ששלטה בתבאי שנשאו את השמות "אַנתֶפ" ו"מֶנת-חותֶפּ". משפחה זו הייתה מרכז ההנגדות לשלטון הרקליאופוליס.
השושלת ה-11.
מקורם של מלכי השושלת ה-11 במצרים העליונה והם שלטו החל משנת 2134 לפנה"ס ועד לשנת 1991 לפנה"ס:
הממלכה התיכונה.
תקופת הממלכה התיכונה היא התקופה שבין תקופת הביניים הראשונה לבין תקופת הביניים השנייה. בנוסף לשושלת ה-12 אשר מהווה את עיקר תקופת הממלכה התיכונה ישנם חוקרים המונים גם את השושלות ה-11, 13 ו-14 כחלק מתקופה זו.
השושלת ה-12.
תקופת השושלת ה-12 הייתה תור זהב במצרים העתיקה. פרעוני השושלת שלטו בממלכה משנת 1991 לפנה"ס ועד 1782 לפנה"ס:
תקופת הביניים השנייה.
תקופת הביניים השנייה היא תקופה המפרידה בין תקופות הממלכה התיכונה והחדשה. תקופה זו החלה עם תחילתה של השושלת ה-13 שהייתה שושלת חלשה ונמשכה עם כיבוש מצרים בידי החיקסוס אשר היוו בשלטונם את השושלות ה-15 וה-16.
השושלת ה-13 הייתה חלשה בצורה ניכרת ביחס לקודמתה, ונכשלה בהחלת השלטון הממלכתי על חלקים רבים בממלכה. חולשה זו נוצלה בידי השליטים המקומיים באזור כמואיס שבדלתא להקמת השושלת ה-14 כשושלת נבדלת מזו של שאר מצרים. צעד זה הוא הסנונית המבשרת את בואה של תקופת הביניים השנייה. כאשר כבשו החיקסוס את ממפיס, הכריזו פרעוני מצרים בתבי על הקמת השושלת ה-17, שושלת אשר הדפה לבסוף את החיקסוס ממצרים חזרה לאסיה.
השושלת ה-13.
בשל חולשתה של השושלת ה-13 קשה ליצור רשימה מדויקת של השליטים בה. איגרות שנמצאו מהתקופה מרמזות שרבים ממלכי השושלת נשאו שמות בעלי זיקה לפרעוני השושלת ה-12 וזאת כדי לנסות ולחזק את מעמדם החלש בקרב העם. שם נוסף שהיה נפוץ בקרב מלכי השושלת ה-13 היה סובחוטפ שמשמעותו: "האל סובח מרוצה". שם זה מציין את החשיבות שהייתה לאל סובח (אל תנין) בתקופה זו. פרעוני השושלת ה-13 מלכו במצרים משנת 1876 לפנה"ס ועד לשנת 1650 לפנה"ס לערך:
השושלת ה-14.
השושלת ה-14 הוקמה בעיר כמואיס שבשפך נהר הנילוס. שליטיה שהיו אישים ממוצא כנעני שלטו בצפון מצרים במקביל לשליטי השושלת ה-13, בין השנים 1785-1633 לפנה"ס:
השושלות ה-15, ה-16 וה-17.
בתקופת שלטונם של שושלות אלה מצרים הייתה מחולקת לשני אזורי שליטה נפרדים: מצרים העליונה (הדרומית) שמרכזה היה בתבאי, ומצרים התחתונה (הצפונית). השושלות שלטו במקביל.
השושלת ה-15.
השושלת ה-15, הייתה שושלת החיקסוס הראשונה. אנשים ממוצא שמי שהגיעו מאזור הסהר הפורה (ככל הנראה מכנען). הם הקימו ממשל באזור מצרים התחתונה, ומרכזם היה בעיר אווריס. על פי רשימת המלכים מטורינו היו בשושלת 6 מלכים. אין ביטחון בשמות וסדר המלכים. מלכי השושלת מלכו במאה ה-17 וה-16 לפנה"ס
ככל הנראה בשושלת זו נמנה גם יעקב-הר (ידוע גם במקורות שונים כ"יעקב-בעל")
השושלת ה-16.
שושלת מקומית ששלטה במצרים העליונה ומרכזה היה בתבאי, במקביל לשלטון השושלת ה-15 במצרים התחתונה. תקופת מלוכתם מוערכת ב-50 עד 100 שנים.
השושלת ה-17.