היחידות הסדירות של הצבא האוסטרלי מרוכזות במספר קטן של בסיסים שנמצאים בעיקר במדינות הצפוניות של אוסטרליה. מרכז המבצעים של הצבא ממוקם בסידני. מפקדות החטיבות הסדירות נמצאות בדרווין, בטאונסוויל ובבריסביין.
חיל האוויר המלכותי האוסטרלי מחזיק מספר בסיסי טיסה. מרכז המבצעים של החייל ממוקם בבסיס ליד סידני.
משימות לאומיות אזרחיות.
לכוחות המזוינים של אוסטרליה יש כמה משימות לאומיות. רובן של משימות אלה מתבצעות בשיתוף פעולה עם הגופים האזרחים הרלוונטיים. משימות אלה מבוצעות בדרך כלל על ידי הגורמים בכוחות המזוינים שמומחיותם בכך ולצורך כך יכולות היחידות להישלח למקומות שונים בארץ בהתאם למצבי החירום השונים.
הכוחות המזוינים תורמים תרומה משמעותית להגנת אוסטרליה על גבולותיה הימיים. ספינות הצי, מטוסי חיל האוויר ויחידות ההגנה המרחבית מבצעות סיורים בצפון אוסטרליה בשיתוף עם שלטונות המכס. משימה זאת מבוצעת על ידי פיקוד הגנת הגבולות המאויש על ידי אנשי הכוחות המזוינים ועל ידי אנשי המכס.
יחידות הנדסה של הצבא מבצעות בשיתוף פעולה עם קהילת הילידים האבוריג'ינים עבודות שיקום תשתיות והדרכה. כמו כן הצבא מושיט עזרה לוגיסטית ורפואית לקהילות מבודדות אלה בצפון אוסטרליה.
הכוחות המזוינים פועלים בשיתוף פעולה עם כוחות אכיפת החוק כנגד ארגוני הטרור. האחריות העיקרית לפעולות כנגד הטרור ולטיפול בתוצאותיו מוטלת על משטרת אוסטרליה ועל שירותי החירום. במקרים שאלו לא מסוגלים לעמוד במשימה, נחלצים הכוחות המזוינים לעזרתם. למרות שזהו לא העיסוק העיקרי של הכוחות המזוינים הוקמו כמה יחידות ייעודיות לטיפול בנושא כולל כוחות התערבות.
שיתוף פעולה עם צבאות זרים.
הכוחות המזוינים של אוסטרליה משתפים פעולה עם צבאות שונים ברחבי העולם. ההסכמים הצבאיים של אוסטרליה כוללים את ברית ANZUS עם ארצות הברית וניו זילנד ואת ברית חמשת הצבאות (FPDA) עם מלזיה, סינגפור, ניו זילנד והממלכה המאוחדת. אוסטרליה גם מפתחת כעת קשרים ביטחוניים עם יפן. מערכות יחסים אלה כוללות שיתופי פעולה בתכנון, במודיעין, חילופי כוח אדם, סטנדרטיזציה משותפת של ציוד ותרגילים משותפים. אוסטרליה גם חתומה על הסכם UKUSA ("הסכם חמש העיניים") לשיתוף פעולה מודיעיני עם ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה וניו זילנד.
הערכת היכולות.
היכולות של הכוחות המזוינים של אוסטרליה מאפשרים להם לבצע מגוון של משימות. גודלו של הכוח שהממשלה מסוגלת להקצות למשימות השונות משתנה לפי הסבירות לעימות בעל עצימות גבוהה ולפי המרחק מאוסטרליה.
תחת פיקוד הכוחות המזוינים נמצאים כנראה הכוחות האוויריים והימיים בעלי היכולות הטובות ביותר בדרום מזרח אסיה. עם זאת, גודלו הקטן יחסית של הצבא וגילו של הציוד של הצי ושל חיל האוויר, לא מאפשר לאוסטרליה להשתתף במשימות ובקרבות בקנה מידה גדול. כוח האדם המצומצם יחסית של הכוחות המזוינים גם לא מאפשר להם לקבל משימות חדשות.
לכוחות המזוינים יש יכולות להגן על שטח אוסטרליה מפני התקפה ישירה על ידי נשק קונבנציונלי, למרות שסביר להניח שהתקפה כזאת לא תתרחש. היכולות של מערך האיסוף של המודיעין מאפשרים לו לגלות מתקפה כזאת לפני שהיא תגיע לחופי אוסטרליה. ומשעה שמתקפה כזאת התגלתה יוכלו חילות הים והאוויר לסכל מתקפה כזאת. הצבא וחיל האוויר מסוגלים להתמודד עם פלישות קטנות ממדים. נכון לעכשיו מחזיקים הכוחות המזוינים של אוסטרליה כוח אדם המספיק למשימות הלאומיות וללוחמה בטרור.
חיילות האוויר והים של אוסטרליה גדולים יחסית ובעלי יכולת גבוהה ומסוגלים לבצע משימות מורכבות באזורים עוינים ולהשתתף בפעולות מבצעיות במסגרת כוחות משימה בינלאומיים. לעומת זאת, הצבא האוסטרלי, עקב כוחו הקטן יחסית מסוגל פחות להשתתף במשימות כאלה.
כתוצאה ממגבלות אלה, הכוחות המזוינים של אוסטרליה מסוגלים לקחת חלק קטן אך איכותי בעימותים רבי עצימות. כוחות אלה כוללים את הצוללות של הצי, את הכוחות המיוחדים של הצבא ואת מטוסי האוריון לשליטה ולבקרה של חיל האוויר. עם זאת קיים קושי של מערך הלוגיסטיקה של הכוחות המזוינים לתת תמיכה לכוחות כאלה במקרה שהם מוצבים במקומות רחוקים מהבית. בנסיבות האלה נזקקים הכוחות האוסטרלים לקבל סיוע לוגיסטי מצבאות השותפים למשימות.
לכוחות המזוינים יכולת גבוהה מאוד לבצע משימות שמירת שלום ברחבי העולם. הפריגטות וספינות התובלה של הצי, גדודי חיל הרגלים הקלים של הצבא ומטוסי התובלה של חיל האוויר מתאימים בהחלט למשימות שמירת השלום. ביכולתם של הכוחות המזוינים לבצע משימות שמירת שלום ולחימה בעצימות נמוכה באופן עצמאי במרחב האסיאני-פסיפי ובמקרים שכנראה לא יתרחשו להגן על שכנותיה מפני מתקפה חיצונית.
העולם על פי גארפ
העולם על פי גארפ (באנגלית: The World According to Garp) הוא הרומן הרביעי של הסופר האמריקאי ג'ון אירווינג. הספר יצא לאור בשנת 1978 והיה רב-מכר במשך שנים, נחשב לאחד הספרים החשובים של המאה ה-20. תורגם לעברית בשנת 1983 על ידי דוד נגב ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן.
דמויות.
הרומן מתאר את קורותיו של ט"ס גארפ, בנה של ג'ני פילדס, אחות בבית-חולים ופמיניסטית, אשר החליטה להביא ילד לעולם אך אינה מעוניינת בבעל. בזמן מלחמת העולם השנייה, הרתה ג'ני לאיש צוות אוויר הנמצא בטיפול בבית החולים. האיש, הידוע כסמל הטכני גארפ (בזכות המילה היחידה אותה הוא מצליח להגות), פצוע קשה בראשו, חסר יכולת לתקשר או להניע איבר. ג'ני מקיימת יחסי מין עם הסמל הטכני ומביאה לעולם בן לו היא קוראת ט"ס (ראשי התיבות באנגלית ל"סמל טכני", Technical Sergeant) גארפ.
עלילת הרומן ומבנהו סבוכים ומפותלים. הרומן מרוצף סיפורים פנימיים רבים, שחלקם מובאים כיצירות שכותב ומספר גארפ עצמו. דמויות רבות, אקצנטריות ובלתי נשכחות, מלוות את חייו של גארפ. אימו הופכת למנהיגה פמיניסטית מפורסמת, הוא עצמו למאמן היאבקות, סופר מצליח, בעל קנאי ואב קפדן. בדבקות, להט ומחשבה מקורית מתמודד גארפ עם בעיות המין, ההורות והנישואים. הוא שואף, עד כדי דבקות, לגונן על ילדיו מפני סכנות העולם ועל עצמו מפני פיתוייו.
תמה.
מוטיבים רבים המופיעים בכתיבתו של אירווינג מופיעים גם כאן: תחביבים כגון היאבקות ודובים, מקומות כגון וינה וניו אינגלנד ועוד. ניאוף, אונס ותאונות קטלניות – כולם אירועים האופייניים לכתיבתו – מתוארים על רקע חיי העיר והאקדמיה מחד, וחיי הספר האמריקאי הנבער מאידך. כל אלה נשזרים זה בזה ויוצרים מקשה מהודקת אחת, אשר חוטיה כולם עוברים בגארפ.
עיבוד קולנועי.
בשנת 1982 עובד הרומן לסרט קולנוע בבימויו של ג'ורג' רוי היל, בכיכובם של רובין ויליאמס, גלן קלוז וג'ון לית'גו. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר.
עין חנדק
עין חנדק הוא מעיין בהרי ירושלים, בסמוך ממזרח למושב אבן ספיר. המעיין נובע בתחילתה של ניקבה, ומימיו מוזרמים במערכת נקבות חצובות בסלע מתצורת שורק. המעיין נמצא בגובה 580 מטר מעל פני הים, ומזין מערכת השקיית שלחין נרחבת בוואדי יוסף ממזרח למושב אבן ספיר. שמו של המעיין "עין חנדק" הוא שינוי קל של שמו הערבי "עין אלח'נדק", ופירושו עין הניקרה או עין התעלה או החפירה. עין חנדק נמצא ביער עמינדב על שביל המעיינות, שהוא שביל באורך של שני ק"מ היוצא מחרבת סעדים, עובר דרך מספר רב של מעיינות שכבה, עד שמגיע לעין חנדק. עין חנדק ממוקם גם על שביל ישראל, והוא מהווה את נקודת החיבור שלו עם שביל ירושלים. עובדי בית החולים הדסה עין כרם הסמוך אימצו את המקום, והם דואגים לנקיונו ולבטיחות המטיילים בו.
המעיין.
נקבה דרומית.
נקבה זו היא הארוכה בנקבות המערכת. בקצה השוכן עמוק בסלע היא מתפצלת לשתי נקבות משנה: האחת באורך של שלושה מטרים, וסעיף שני באורך של שישה מטרים. במקום מפגש הסעיפים נבנה סכר קטן שגובהו כמטר. סכר זה שולט על גובה המים הזורמים בנקבה, ומאפשר זרימה קבועה במורד תוך שימוש בכוח הכבידה. מערכת זו נחוצה מאחר שגובה רצפת בריכת האגירה גבוה מנקודת הנביעה. כ-20 מטר לפני פתח הנקבה נמצא פיר אנכי. בעבר היה בפיר סולם מתכת שאיפשר ירידה אל תוך הנקבה. אולם בחורף 2008–2009 הוסר הסולם והכניסה לפיר נחסמה בשבכת מתכת כחלק מן הצעדים לשיפור בטיחות המטיילים במקום. גובה הנקבה נע בין כשניים וחצי מטר לארבעה מטרים, ורוחבה כמטר וחצי. שכבת טיח עבה למניעת חלחול של המים מכסה את קירות הנקבה עד לגובה מטר וחצי. גובה המים בנקבה מגיע לעיתים עד ל-120 ס"מ, בערך. דרך פתח מרובע קטן יוצאים המים לבריכת אגירה. פתח זה היה רחב יותר בעבר, והיה גם ממוקם מתחת לקמרון אבן, שנסתם בחלקו הגדול על ידי בניית קיר אבנים, המקטין את מידות הפתח. פעולה זו נועדה, ככל הנראה, לשמור על ניקיון הנקבה.
ניקבה מזרחית.
הנקבה המזרחית היא מערכת של שתי נקבות נפרדות המתחברות לקראת החיבור לבריכת האגירה וחצובות על קו תפר בין שכבת חוואר לשכבת אבן גיר קשה. נקבה ישרה נמשכת מנביעה כ-17 מטר ממערב לבריכה. מנקבה זו מסתעפת נקבה נוספת שאורכה הכולל כ-31 מטר וצורתה כאות ר'. גובה הנקבות הוא בין 2 מטר ל-2.5 מטר ורוחבן כמטר וחצי. בנקודת המפגש של הנקבות בנוי סכר קטן לשליטה על גובה המים הזורמים אל הבריכה.
בריכת האגירה.