קורס הקמ"נים הראשון הוכשר בבה"ד 3. בה"ד 15 בית הספר למודיעין הוקם במסגרת הארגון מחדש של חיל המודיעין בנובמבר 1951, מלאכת ההקמה הוטלה על סא"ל אברהם כהן, והמקום הנבחר לבית הספר נקבע בין צריפין לרמלה, במקום בו שכנה לשעבר מפקדתו של חסן סלאמה. בשנים 1952-1954 פיקד על הבה"ד סא"ל יצחק ערן (וכמן) ב-1955 תחת פיקודו של סא"ל איתן (אוטו) רון עבר הבסיס למחנה גלילות אך בסוף אותה שנה עבר שוב לבה"ד 3 במחנה דורה בנתניה כענף מודיעין קרבי. לאחר מלחמת ששת הימים עבר בה"ד 3 למחנה בצומת חורון שליד כפר חווארה הסמוך לשכם. ב-1969 הוקם מחדש בה"ד 15 במשכנו הנוכחי במחנה גלילות.
בסוף שנת 2016 הוחלף השם מ"בית הספר למודיעין" ל"מערך ההדרכה למודיעין ולסייבר", כאשר בה"ד 15 משמש כבסיס האם של המערך ולו שלוחות כדוגמת: מפרשית - טירונות והכשרות, בית פלדמן - הכשרות טרום צבאיות וסייבר, אשלים - הכשרות סייבר.
קורסים והכשרות.
בבה"ד 15 מועברים קורסים שונים בהם מקבלים חיילי חיל המודיעין הכשרה ראשונית בתחומי המחשבים, אלקטרוניקה, ערבית, פרסית, ביטחון מידע, תרגום, מחקר והאזנות. החיילים מגיעים לבה"ד לאחר שעברו טירונות בסיסית ובעקבות איתורם במיונים קדם-צבאיים מקיפים לחיל ולאחר שעברו תחקיר ביטחוני. כמו כן, בבה"ד 15 נעשית ההשלמה החילית של קורס קמ"נים, מפותח בו תחום ההדרכה של סגלי הקורסים ומתקיימים בו קורסים בכירים ומתקדמים שונים.
הבסיס שוכן במתחם "אגד גלילות" בו נמצאים גם המרכז למורשת המודיעין ואתר ההנצחה לחללי קהילת המודיעין.
מחנה מפרשית.
במרכז הנגב, סמוך לניצנה, נמצא מחנה "מפרשית". המחנה הוקם בידי ארצות הברית, כחלק מהסכם השלום עם מצרים, שכלל פיצוי אמריקאי תמורת ויתור על שטחי האימונים והבסיסים בסיני. הפיצוי כלל הקמה של מספר בסיסי הדרכה שרובם בנגב הדרומי, כגון: מחנה מגן סיירים, מחנה שיזפון, וכן מפרשית, במרכז הנגב.
במחנה זה, הוקמה שלוחה של בה"ד 15. בשלוחה זו מתקיימת הטירונות הכללית לכל ענפי אמ"ן, שמועברת לחיילים על ידי סגל מפקדים ממערך מגל בלבד. בנוסף, מתקיימות בה הכשרות מודיעין.
בבסיס מתקיימות גם הכנה לקצונה של אמ״ן המיועדים לתפקידים מודיעיניים וגם הכנה לקצונה של קמ״נים המיועדים ללהב.
מפקד הבסיס הוא קצין מודיעין בדרגת סא"ל וסגנו הוא בדרך כלל יוצא מערך מגל.
לוניניץ
לונינץ (בלארוסית: Лунінец, ברוסית: Лунинец, בפולנית: Łuniniec) היא עיירה במחוז ברסט ליטובסק בבלארוס.
היסטוריה.
לונינץ מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1540. היא נכללה במחוז פינסק של פולין עד החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 עת עברה לשלטון רוסי. בשנת 1888 נבנה בה צומת מסילות ברזל, ובשנת 1905 הוקמה בה תחנת רכבת גדולה.
בשנת 1920 עברה לונינץ לידי הרפובליקה הפולנית השנייה שזה עתה קמה, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב עברה בספטמבר 1939 לידי ברית המועצות. בשנים 1944-1941 הייתה העיירה תחת שלטון גרמניה הנאצית, ולאחר מכן שבה להיות חלק מבלארוס - בתחילה כחלק מברית המועצות, ולאחר התפרקותה, בבלארוס העצמאית.
יהודי לונינץ.
יהודים רבים עברו ללונינץ בעקבות הקמת מסילת הברזל שעברה בה. היהודים התרכזו ברובע זמד וסביב השוק. בשיאה כללה הקהילה היהודית כ-3,000 איש, כשליש מתושבי העיירה.
חסידויות בעיירה.
בעיירה פעלו מספר חסידיות: חסידות קרלין סטולין, חסידות ברזנה וחסידות הורודוק.
חסידות קרלין שנקראה בשם "אור ישראל" על שם האדמו"ר רבי ישראל מסטולין, ובמשך מספר שנים כיהן בראש הישיבה במקום הרב אלעזר מנחם מן שך.
רב העיירה הראשון והיחיד שכיהן בה היה הרב אלתר יהודה זוליאר, מחסידי סטולין, שכיהן כרב במשך מעל 40 שנה.
כיבוש הנאצים.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. בנוסף, רצחו הגרמנים את הרופאים היהודים בעיירה.
באוגוסט 1941, רצחו הנאצים את רוב הגברים היהודים מגיל 14 ומעלה בעיירה. באוקטובר 2021, אחרי שנות מסע חיפושים, התגלה קבר האחים בעיירה, ובו שרידים מ-1,400 הנרצחים היהודים. החקירה העלתה כי הרצח בוצע על ידי משטרת גדוד 306 שנקרא "גדוד הענישה", שתפקידו היה לבצע הוצאות המוניות להורג.
3,000 היהודים שנותרו בעיירה, בעיקר נשים וילדים, הועברו במרץ 1942 לגטו שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מיישובי הסביבה, ובו סבלו היהודים מרעב כבד ומהוצאות להורג בידי השוטרים הבלארוסים.
ב-18 באוגוסט 1942, נרצחו כ-2,800 מיהודי הגטו מחוץ לעיירה, ובאוקטובר 1942 נרצחו כ-100 היהודים האחרונים שהושארו בגטו.
כך באזור לוניניץ עצמו, נרצחו יותר מ-16 אלף אזרחים בזמן השואה.
מרטין טורנובסקי
מרטין טורנובסקי (בצ'כית: Martin Turnovský, 29 בספטמבר 1928 - 19 במאי 2021) היה מנצח צ'כי ממוצא יהודי.
חייו.
טורנובסקי נולד בפראג. אביו הכיר את המנצח גיאורג סל, שעזר למרטין בראשית הקריירה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בגיל 16, נשלח טורנובסקי, היהודי למחצה, למחנה ריכוז גרמני. אחרי המלחמה למד ניצוח אצל קארל אנצ'רל באקדמיה למוזיקה של פראג. הוא זכה בפרס ראשון בתחרות המנצחים הבינלאומית של 1958 בבזאנסון שבצרפת.
בשנות ה-60 כיהן טורנובסקי כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של רדיו פילזן (1963-66), התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן והזמפר-אופרה (1966-68), האופרה של נורווגיה (1975-80), האופרה של בון (1979-83) והתזמורת הסימפונית של פראג (1992-96). כמו כן היה מנצח אורח קבוע של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית (1960-68).
אחרי פלישת החברות בברית ורשה לצ'כוסלובקיה באביב של פראג (1968), היגר טורנובסקי לאוסטריה וקיבל אזרחות אוסטרית, אבל לאחר התמורות המהפכניות של 1989 ונפילת הקומוניזם, חזר לפראג.
מאז היה לאזרח אוסטריה, ניצח טורנובסקי על עוד הרבה תזמורות סימפוניות, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של דטרויט, התזמורת הסימפונית של לונדון, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת שווייץ המערבית, התזמורת הסימפונית של וינה, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול.
נפטר ב-19 במאי 2021.
לונינץ
מסעות סאליבן
מסעות סאליבן (באנגלית: Sullivan's Travels) הוא סרט מסע-קומי אמריקאי משנת 1941, בבימויו של פרסטון סטרג’ס ובכיכובם של ג'ואל מקריי וורוניקה לייק.
הסרט הוא סאטירה על במאי קולנוע – ג'ון ל. סאליבן (ג'ואל מקריי), שמשתוקק לעשות סרט דרמה רלוונטי מבחינה חברתית, אבל בסופו של דבר לומד כי קומדיות הן תרומתו המשמעותית לחברה. שם הסרט מתייחס ל-"מסעות גוליבר", הרומן המפורסם של הסאטיריקן ג'ונתן סוויפט, על מסע נוסף של גילוי עצמי. תפקידה של ורוניקה לייק בסרט היה אחד מתפקידיה הראשיים הראשונים.
ב-1990 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, בשל היותו בעל חשיבות "תרבותית, היסטורית או אסתטית".
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 100% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 29 ביקורות.
מסעות סליבן
לקוסאמיד
לקוסאמיד (lacosamide) היא תרופה שפותחה על ידי חברת UCB כטיפול משלים בפרכוסים חלקיים ובכאב נוירופתי סוכרתי. היא משווקת בשם וימפאט vimpat.
ה- FDA קיבל את הבקשה מחברת UCB להשתמש בלקוסאמיד החל מ-29 בנובמבר 2007 בו החל תהליך אישור התרופה
התרופה אושרה באיחוד האירופי ב-3 בספטמבר 2008. היא אושרה בארצות הברית ב-29 באוקטובר 2008.
שחרורה של לקוסאמיד התעכב בגלל התנגדות להסדרתו בסעיף 5 בחוק החומרים המאושרים. ה- FDA הודיעו על פסיקתם האחרונה של הסדרתו בסעיף 5 ב-22 ביוני 2009.
מכניזם הפעולה.
לקוסאמיד היא חומצת אמינו תפקודית שיש לה פעילות במבחן הפרכוס החשמלי המקסימלי כמו תרופות אנטי-אפילפטיות שסבורים שהן פועלות דרך תעלות נתרן. עם זאת לקוסאמיד אינה פועלת בצורה קונבנציונלית – לייצוב השבתה מהירה מפעולה של תעלות נתרן. יתר על כן, מחקרים אחרונים מראים שהיא מגבירה השבתה מפעולה איטית. בזמן פעולה תעלות נתרן ממותגות מתח פוטנציאליות עוברות השבתה מהירה מפעולה. השבתה זו מפעולה מונעת מהתעלות להיפתח ועוזרת לסיים את הפעולה הפוטנציאלית. תרופות אנטי-אפילפטיות רבות, כמו קארבאמזפין או למוטריג'ין מאטות את ההתאוששות מהשבתת פעולה ובכך מפחיתה את היכולת של פוטנציאל הפעולה של הנוירונים לירות. השבתה מפעולה מתרחשת רק כאשר נוירונים יורים פוטנציאלי פעולה, כלומר, התרופות המווסתות השבתה מפעולה מהירה מפחיתות באופן סלקטיבי את היריות בתאים פעילים. השבתה מפעילות איטית היא דומה אבל לא יוצרת חסימה מלאה של תעלות הנתרן ממותגות המתח כאשר הפעלה והשבתה מפעילות מתרחשות במשך אלפיות השנייה או יותר. לקוסאמיד משפיעה רק על נוירונים בעלי קוטביות שלילית או פעילים במשך זמן ארוך, דבר אופייני לנוירונים הנמצאים במוקד של התקף אפילפטי.
לקוסאמיד אינה משפיעה על קולטן AMPA, קולטן kainite, GABAa, GABAb או מגוון של קולטנים המופעלים על ידי דופאמין, סרוטונין ואחרים ואינה חוסמת זרמים של אשלגן או סידן.
ניסויים קליניים.
במחקרים ניסיוניים אקראיים בעלי סמיות כפולה על אנשים עם פרכוסים חלקיים הנשלטים בקושי נמצא שלקוסאמיד הפחיתה במידה משמעותית את תכיפות ההתקפים כאשר היא ניתנה בנוסף לתרופות אנטי-אפילפטיות אחרות במינונים שבין 400 ל-600 מ"ג ביום. במחקר קטן יותר על נוירופתיה סוכרתית סיפקה לקוסאמיד, גם כן, הקלה משמעותית בכאב בהשוואה לפלצבו.