ב-2007 ספג אל-אחמד ביקורת מחוגים מוסלמים נרחבים בעת שהתראיין לערוץ הטלוויזיה הלבנוני אל מנאר ואמר כי גם אם אללה ירצה לסייע לערבים בכך שיספק את התנאים שנדרשים על ידי ארצות הברית, ארצות הברית תדחה את התנאים ואת הסיוע של אללה. רבים טענו כי בכך בפגע בשמו של אללה.
ב-2010 האשים פהמי שבאנה, הממונה לשעבר על המלחמה בשחיתות במנגנוני המודיעין הפלסטינים, את עזאם אל-אחמד ואת אחיו, עלאם, בגנבת 2.7 מיליון דולר מקופת הרשות הפלסטינית. לטענת שבאנה, רכשו השניים קרקעות בסכומים שקיבלו על מנת "להציל קרקעות מהשתלטות ציונית". לטענתו, התברר מאוחר יותר כי בחלק מהמקרים שולמו לבעלי הקרקע סכומים נמוכים בהרבה ממה שהוצהר על ידי האחים אל-אחמד ובחלק מהמקרים נעשה זיוף והעסקאות בוצעו רק לכאורה.
תלסה (מיתולוגיה)
תלסה (אנגלית: Thalassa ; יוונית: Θάλασσα, "ים") היא אלת הים הקדמונית מהמיתולוגיה היוונית. תלסה הייתה בתם של אתר והמרה. יחד עם אל הים פונטוס, היא הייתה אמא של תשעת הילדים טלקינסים והליה. על פי המיתולוגיה, תלסה ילדה את אפרודיטה כאשר קרונוס חתך את איבר מינו של אורנוס, שנפל לאחר מכן לים.
תלסה היא האנשה של הים עצמו. במשלי איזופוס נאמר כי היא אישה העולה מתוך מעמקי הים. בפסיפסים מתקופת מהאימפריה הרומית היא מוצגת כאישה עם קרניים הדומות לצוותות סרטן, לובשת אצות ים ומחזיקה משוט כבש.
המקבילה שלה היא אלת הים אמפיטריטה, אשתו של פוסידון. כמו כן, האלה של מקורות המים טתיס, נחשבת גם היא כמקבילה של תלסה.
מסלול כבידתי
בפיזיקה, מסלול כבידתי (באנגלית: Orbit) הוא מסלול תנועה של גוף בהשפעת האינטראקציה הכבידתית עם גוף אחר או מערכת גופים אחרת. את המסלול הכבידתי של גוף ניתן להסביר ולחשב במסגרת המכניקה הקלאסית, לפי חוק הכבידה האוניברסלי שנתגלה ונוסח על ידי אייזק ניוטון, הקובע כי כל שני גופים בעלי מסה נמשכים זה לזה ביחס ישר למכפלת מסותיהם, וביחס הפוך לריבוע המרחק ביניהם. תורת היחסות הכללית, מציעה הסבר אלטרנטיבי, לפיו המסלול הכבידתי של גוף הוא בעצם מסילה גאודזית (המסלול האפשרי הקצר ביותר בין שתי נקודות במרחב עקום), ונובע מעיקום המארג הגאומטרי של המרחב־זמן בהשפעת פיזור המסה והאנרגיה בו.
מסלולו של כוכב לכת סביב כוכב, או זה של לוויין טבעי או מלאכותי סביב כוכב לכת, הוא דוגמה למסלול כבידתי.
היסטוריה.
לפני גילוי חוק המשיכה האוניברסלי על ידי ניוטון, תנועת הכוכבים הוסברה על ידי האסטרונומים הקדומים במספר אופנים, למשל כפעולה של האלים.
בתקופה ההלניסטית נפוץ המודל הגאוצנטרי לפיו כל כוכבי השמים נעים במעגל סביב כדור הארץ.
המודל הגאוצנטרי לא הצליח להסביר את תנועת הכוכבים הנצפית בצורה טובה ולשם כך נוספו למודל אפיציקלים, מסלולים מעגליים משניים למסלול המעגלי של הכוכבים סביב כדור הארץ.
בשנת 1543 פרסם ניקולאוס קופרניקוס ספר המציג את המודל ההליוצנטרי, לפיו כוכבי הלכת סובבים סביב השמש.
יוהאנס קפלר גילה את חוקי קפלר לפיהם כוכבי הלכת סובבים סביב השמש במסלולים אליפטיים.
אייזק ניוטון גילה את כוח הכבידה האוניברסלי והסביר באמצעותו את תנועת הכוכבים. בפרט, הראה שחוקי קפלר נגזרים מתאוריית הכבידה שלו.
ב־1915 פרסם אלברט איינשטיין את תורת היחסות הכללית בה הציג הסבר חלופי לתופעת הכבידה, המייחס את נתיב תנועת גופים לעיקום המרחב-זמן בהשפעת פיזור המסה והאנרגיה בו.
ישנם הבדלים בין התחזיות של תורת היחסות ובין אלו של הפיזיקה הניוטונית, אך אף על פי שתורת היחסות הוכחה כמדויקת יותר עדיין רווח השימוש בפיזיקה הניוטונית לחישוב מסלולי הכוכבים, שכן במהירויות שאינן מתקרבות למהירות האור היא מדויקת למדי ומשוואותיה פשוטות בהרבה לטיפול.
מסלולי כוכבי הלכת.
בתוך מערכת השמש, כוכבי לכת, כוכבי לכת ננסיים, אסטרואידים (כוכבי לכת קטנים), כוכבי שביט, ופסולת חלל נעים במסלולים אליפטיים, עם אקסצנטריות שונה, שבאחד ממוקדיהם נמצאת השמש. הגופים המסיביים יותר ינועו במסלול כבידתי קבוע למדי סביב השמש, כאשר גופים חופשיים משניים, הנתונים להשפעת כוח הכבידה וקשורים לאחד מכוכבי הלכת במערכת, ובהם לוויינים טבעיים או מלאכותיים, ינועו במסלול המקיף את כוכב הלכת. כוכבי שביט ינועו במסלולים אליפטיים סביב השמש עם אקסצנטריות קיצונית, פרבולית או היפרבולית. מאחר שכוכבי שביט עשויים בעיקר מקרח, תהליכי התכה, תוצר השפעת הקרינה מן השמש, עשויים להביא להיסחפותם לעבר השמש ובכך לשינוי מסלולי הכבידה שלהם. גופים קטנים אחרים במערכת השמש נתונים להשפעת כוחות מורכבים שונים ועשויים גם הם לשנות את מסלולם הכבידתי.
בשל הפרעות כבידה הדדיות, מסלולי כוכבי הלכת עשויים להשתנות לאורך זמן.
כאשר אובייקט מקיף אובייקט אחר, הפריאפסיד היא הנקודה בה שני האובייקטים קרובים ביותר זה לזה ואפואפסיד היא הנקודה בה הם רחוקים ביותר אחד מהשני. (מונחים ספציפיים יותר משמשים לגופים ספציפיים. לדוגמה, פריגיאה (perigee) ואפוגיאה (apogee) הם החלקים הנמוכים ביותר והגבוהים ביותר של מסלול סביב כדור הארץ, ואילו הפריהליון והאפהליון הן הנקודות הקרובות ביותר והרחוקות ביותר של מסלולו סביב השמש).
במסלול אליפטי, מרכז המסה של המערכת שסביבו נע הכוכב הוא במוקד אחד של האליפסה, ואין דבר נוכח במוקד האחר. כשכוכב לכת מתקרב לפריאפסיד, מהירות הכוכב תגדל ואילו כשכוכב לכת מתקרב אל האפואפסיד, מהירותו תקטן.
תלסה (ירח)
תלסה, הידוע גם בשם נפטון IV, הוא אחד מהירחים הידועים של כוכב הלכת נפטון. הוא התגלה בספטמבר 1989, בעזרת תמונות שצולמו על ידי הגשושית וויאג'ר 2. הירח נקרא על שם תלסה, אלת הים הקדמונית מהמיתולוגיה היוונית.
תלסה הוא הירח הפנימי השני של נפטון. צורתו הלא-סדירה של הירח אינה מציגה שום פעילות גאולוגית. חוקרים מעריכים כי מדובר בשארית של עצם שהתנגש בנפטון בשלב מוקדם בחייו ונותר במסלול סביב כוכב הלכת. מסלולו של הירח מראה כי לאט לאט הוא מתקרב אל נפטון ובסופו של דבר הוא יתרסק באטמוספירה שלו או יהפוך לטבעת פלנטרית.
פרס פילדס
הווארד גוביוף
הווארד גוביוף (באנגלית: Howard Gobioff; 1971–2008) היה מדען מחשב אמריקאי, שהתמחה בחומרה ובמערכות קבצים.
לימודים וקריירה.
באוניברסיטת קרנגי מלון השלים את עבודת הדוקטור שלו בנושא דיסקים מאובטחים מחוברים למערכת קבצים מבוזרת.
בשנת 1999 הצטרף לחברת גוגל, שהייתה אז חברת הזנק ובה כ-40 עובדים, ועבד על מערכת הפרסום ועל מערכת סריקת הרשת ובניית האינדקס של מנוע החיפוש. בשנת 2004, כשכיהן כמנהל מחלקת הפיתוח בגוגל, יזם והוביל את פתיחת מרכז המחקר ופיתוח של גוגל בטוקיו. על שמו (יחד עם אחרים) רשומים 11 פטנטים.
מערכת הקבצים של גוגל.
גוביוף היה אחד ממתכנני מערכת הקבצים של גוגל, שהיא מערכת קבצים מבוזרת קניינית שפותחה בגוגל לשימוש החברה. במאמר המדעי שחיבר על המערכת עם עמיתיו, הוא מתאר את עקרונות התכנון שהנחו אותם, ומוסר מדדים ותרחישי שימוש מן המערכת הפועלת בגוגל. מערכת הקבצים המבוזרת של מיזם האדופ נגזרה במקורה מן העקרונות שתוארו באותו מאמר. המערכת המבוזרת, ביחד עם עקרונות חישוב מבוזר, מאפשרת חישובי ענק שלא היו אפשריים לפני כן.
קרן גוביוף.
בשנת 2007, חודשים ספורים לפני שנפטר בפתאומיות מלימפומה, יסד גוביוף קרן נדבנות, והציב לה כמטרה "להפוך את העולם למקום טוב יותר". הקרן מציעה מענקים ומיקרו-מענקים בתחומי החינוך, האמנויות, וזכויות האדם. הקרן פועלת בעיקר באזור טמפה במדינת פלורידה בארצות הברית, ותומכת במגוון מיזמי אמנות בסביבה זו.
נאבי פילאי
חד גדיא (קישון)
חד גדיא הוא טור הומוריסטי-סאטירי מאת אפרים קישון, שהתפרסם בעיתון "מעריב" במשך כשלושים שנה, החל משנת 1952 ועד אמצע שנות ה-80.
טור "חד גדיא" הראשון התפרסם ב-14 במאי 1952. בטורים יצר קישון דמויות אחדות, ובהן ארבינקא הערמומי, הפקיד הממשלתי ד"ר בר-ביצוע, השחקן ירדן פודמניצקי, האינסטלטור שטוכס (ומאוחר יותר: שטוקס) ועוד. כן הופיעו בהם בני משפחתו של קישון: האישה הקטנה וילדיו רפאל, עמיר ורננה.
בחלק מהטורים הגיב קישון על אירועים אקטואליים, אך פעמים רבות הוא עוסק בתלאות היומיום, כדוגמת בעלי מלאכה הנותנים שירות לקוי (האינסטלטור שטוכס, הנגר יוסף קדמון, המוסכניק מיקו המחליף) והבירוקרטיה הבלתי נסבלת.
בטורים הופיעו חידושי לשון של קישון, כגון הפועל "לגמוז", שמשמעו לחסל ולהרוס, ונגזר משמו של מבקר התיאטרון הנודע חיים גמזו, משחקי מילים וכן צורות לשוניות אידיוסינקרטיות כגון "באחד האמשים" (כלומר, באחד הימים האחרונים).
קישון כינה את טורו "המדור הציבורי" (ובראשי תיבות: "המ"צ").
הטורים לוּו תחילה באיורים פרי עטו של קישון, ובהמשך בקריקטורות, בעיקר מפרי עטו של ידידו זאב.
בראשית 1987 פרסם קישון במעריב "סיבוב שני" של טוריו.
רבים מהטורים שהופיעו בעיתון נאספו לאחר מכן בספרים. הראשון שבהם, "אלף גדיא וגדיא", יצא לאור ב-1954, פחות משנתיים לאחר ראשית הופעתו של הטור (הוצאת כתבים, תשי"ד 1954), ואחריו הופיעו "לא נורא" (נ' טברסקי, תשי"ז 1957), "הכל תלוי" (נ' טברסקי, תשכ"א 1961), "באחד האמשים" (נ' טברסקי, תשכ"ג 1962), "הכל-בו של אפרים קישון" (ספרית מעריב, תשל"ב 1972) ועוד.