ב-17 בדצמבר 2016, בעודו תקוע בפקק תנועה, כתב מאסק בטוויטר: "אני הולך לבנות מכונה לקדיחת מנהרות ופשוט להתחיל לחפור". מאסק הודיע גם כי החברה שתבצע את הפעילות תקרא "The Boring Company", וכחודש מאוחר יותר, בינואר 2017, פרסם כי החפירות יחלו "בעוד כחודש". באותו החודש החלו דיונים עם גופים רגולטוריים בלוס אנג'לס כדי לאשר את פעילות החברה. בפברואר 2017 החלה החברה בחפירת "מנהרת ניסיון" ברוחב 9.1 מטרים, באורך 15 מטרים ובעומק 4.6 מטרים, בשטח משרדי SpaceX בלוס אנג'לס, מאחר שהבנייה שם לא דרשה אישורים.
בתחילת שנת 2020 הסתיימה בניית מנהרה מתחת למרכז הכנסים בלוס אנג'לס, ובהמשך השנה מועצת העיר אישרה את הרחבת המנהרה לרשת עירונית.
טוויטר.
ב-4 באפריל 2022 הודיע מאסק שרכש 9.2% ממניות טוויטר, מה שהפך אותו לבעל המניות הפרטי הגדול בחברה. מספר ימים לאחר מכן מאסק הציע לקנות את החברה כולה ב-42 מילארד דולר, ואמר שאם טוויטר תהיה בידיו, ישנה את חוקיה ויהפוך אותה ל"מרחב אישי וידידותי, בו לכל אחד יש את חופש הדעה", וישנה את עונשי החברה למשתמשים העוברים על כלליה, מהעונש הנוכחי (השעיה לצמיתות), ל"פסק זמן". מנכ"ל החברה באותה תקופה, פראג אגרוואל, נמנע מלהענות להצעה. לבסוף, ב-25 באפריל 2022, קיבלה הנהלת טוויטר את הצעת הרכש של אילון מאסק בסכום של 54.20 דולר תמורת כל מניה (44 מיליארד דולר בסך הכל), ובסוף התהליך צפויה החברה להפוך לפרטית.
ב-13 במאי צייץ מאסק שהעסקה "בהקפאה" ושהוא מעוניין במידע נוסף לגבי השימוש בטוויטר, אף שהוא "עדיין מחויב" לרכישה. טוויטר טענה בתגובה שהעסקה מחייבת משפטית מרגע שנחתמה ושאין בכוונתה לפתוח במשא ומתן מחודש. ב-10 ביולי הודיע מאסק על ביטול העסקה.
פרויקטים נוספים.
הייפרלופ.
באוגוסט 2013 הציג מאסק בליווי צוות מהנדסים מהחברות SpaceX וטסלה מוטורס מודל תחבורתי תאורטי של קפסולות נוסעים המונעות על ידי לחץ אוויר בצינור לחץ נמוך, וכיצד ניתן ליישמו ולבנותו בתוואי שבין סן פרנסיסקו ללוס אנג'לס. המודל מציג כיצד ניתן לשנע אנשים וסחורות בפרק זמן של כ-35 דקות בין הערים.
מאסק אמר שאין באפשרותו לנהל את חברת הייפרלופ בעצמו, אך בכל שנה הוא עורך תחרות בקרב סטודנטים לבחינת דגמי הייפרלופ בצינור וואקום שבמתחם SpaceX.
OpenAI.
בדצמבר 2015 הכריז מאסק על הקמת ארגון OpenAI, ארגון ללא מטרות רווח העוסק במחקר בינה מלאכותית. הארגון שואף לפיתוח בינה מלאכותית חזקה באופן בטוח ומועיל לאנושות. על ידי הנגשת בינה מלאכותית, מנסה החברה "לנטרל תאגידים גדולים שעשויים להשיג יותר מדי כוח על ידי בעלות על מערכות המוקדשות לרווחים, כמו גם ממשלות שעשויות להשתמש בבינה מלאכותית כדי להשיג כוח ואף לדכא את אזרחיהן". בשנת 2018 עזב מאסק את הארגון כדי למנוע קונפליקטים עתידיים עם תפקידו כמנכל חברת טסלה, בעוד טסלה הגדילה את מעורבותה בתחום על ידי פיתוח מערכות נהיגה אוטומטיות.
חיים אישיים.
בשנת 2000 נישא מאסק לראשונה לכתבת הקנדית ג'סטין וילסון, איתה למד באוניברסיטת קווינס. בנם הראשון מת מוות בעריסה בגיל 10 שבועות. בשנת 2004 נולדו להם תאומים דרך הפריה חוץ-גופית,
בשנת 2008 החל מאסק לצאת עם השחקנית האנגלייה טאלולה ריילי, ובשנת 2010 הם נישאו. בינואר 2012 הודיע מאסק על פרידתם, וכתב לריילי בטוויטר: "אלו היו ארבע שנים מדהימות. אוהב אותך לנצח. את תשמחי מאוד מישהו יום אחד". ביולי 2013 הם נישאו שוב, ובדצמבר 2014 מאסק מילא מסמכי גירושין מריילי, אך הזוג לא התגרש עד לסוף שנת 2016, ביוזמת ריילי.
לאחר גירושיו מריילי החל מאסק לצאת עם השחקנית האמריקאית אמבר הרד, הם יצאו ביחד במשך מספר חודשים בשנת 2017, אבל הם נפרדו באותה השנה.
בשנת 2018 מאסק החל לצאת עם הזמרת הקנדית גריימס. ב-4 במאי 2020 נולד בנם, X Æ A-12. שנשאלו על משמעות השם הם אמרו: "ה-X מייצג משתנה לא ידוע, Æ הוא איות של AI (אהבה/בינה מלאכותית) והסיומת של השם, A-12, הוא התייחסות למטוס שנבנה עבור ה-CIA בשנות השישים. A-12, כלומר Sr-71, שזה המטוס החביב עלינו. בלי נשק, בלי אמצעי הגנה, רק מהירות. נהדר בקרב אך לא אלים". מרשם האוכלוסין של קליפורניה דחה את השם הזה עקב החוק במדינה הקובע שרק אותיות אנגליות קבילות למתן שמות, ולא מספרים או סימנים. לבסוף בני הזוג בחרו בשם "X AE A-XII". כלומר החליפו את המספר 12 בתווים XII שהן ספרות רומיות בעלי אותה משמעות.
בספטמבר 2021 מאסק וגריימס נפרדו אחרי שלוש שנים של זוגיות. חצי שנה לאחר שנפרדו, אילון מאסק וגריימס, חשפו כי הביאו לעולם בת שנייה בעזרת אם פונדקאית. שמה הוא Exa Dark Sideræl, אך בכוונתם היה לקרוא לה Y. היא נולדה בדצמבר 2021.
ב-8 במאי 2021 השתתף מאסק כמנחה אורח בתוכנית המערכונים האמריקנית סאטרדיי נייט לייב, במהלכה חשף שאובחן עם תסמונת אספרגר. מאסק השתתף בסדרה ריק ומורטי כמדבב של אחת מהדמויות המשנה.
ביולי 2022 נודע ששבועיים לפני שמאסק וגריימס הביאו את ילדתם השנייה, מאסק הפך לאבא לתאומים. אימם של התאומים היא שיבון זיליס, מנהלת בכירה בהזנק הבינה המלאכותית שלו ניוראלינק.
אולגה
ITunes Store
טרון המורשת
יעקב חורגין
יעקב חורגין (יעקב יהושע חורגין; י' בטבת ה'תרנ"ט, 23 בדצמבר 1898 – י"ז בשבט ה'תש"ן, 12 בפברואר 1990) היה סופר עברי ועורך ספרים ועיתוני ילדים, חוקר תולדות היישוב בתקופת המנדט הבריטי. שימש כפרופסור לספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1956 זכה בפרס למדן.
קורות חייו.
יעקב חורגין נולד בשכונת נווה שלום (מנשייה) שהוקמה ליד יפו בתחילת שנות ה-1890, כעשר שנים לפני היווסדה של "אחוזת בית" (תל אביב). הוא הסופר האשכנזי הראשון שנולד, גדל והתחנך בארץ. הוא למד למד בתלמוד תורה "שערי תורה" שהוקם על ידי אביו שמואל יצחק, שהיה מחלוצי העלייה הראשונה. מגיל 12 המשיך את לימודיו בבית הספר ךבנים "עזרה" (רשת חינוך שהוקמה על ידי יהודי גרמניה עם תוכנית לימודים שכללה את השפה הגרמנית), אותו סיים בהצטיינות וקיבל מלגת לימודים בבית המדרש למורים בירושלים. בשנות מלחמת העולם הראשונה גויס כרבים מבני היישוב אל מערך הלחימה של הצבא העות'מאני. תפקידו היה מתורגמן השפות: ערבית, טורקית וגרמנית של מפקד יחידת הנדסה צבאית גרמנית, ועמה נדד ברחבי ארץ ישראל וסביבתה. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הצבא הבריטי שימש כמתורגמן בחיל הרפואה הבריטי, ובין השאר עבד בבית חולים לפצועי האויב בצפון חצי האי סיני. בסתיו 1917 ערב כיבושה על ידי הצבא הבריטי, חזר לירושלים.
ב 1918 נשא לאישה את שושנה סגל בת משפחה מהישוב הישן בטבריה, עבור לגור שם ושימש כמורה בבית ספר יסודי בשנים 1920–1930. בשנים אלה החל לפרסם שירים, סיפורים ומאמרים.
בשנת 1930 עבר לגור ברמת גן, כאן עבד כמורה בבית ספר יסודי עד שנות ה-1950.
בשנים 1933-1936 שימש כעורך עיתון הילדים "בוסתנאי לנוער", היה חבר מערכת העיתון "הבוקר" וזמן מה אף שימש כעורך המוסף הספרותי של העיתון.
בשנים 1936–1939 היה יושב ראש ועדת התרבות של התאחדות האיכרים.
בשנת 1943 התמנה כעורך כתב העת "הבוקר לילדים".
בשנים 1952–1954 היה מרצה בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
בשנים 1955–1970 שימש כפרופסור באוניברסיטת בר-אילן.
בבחירות לכנסת הרביעית בשנת 1959 היה ברשימת המועמדים של מפלגת הציונים הכלליים.
על שמו נקרא רחוב בכפר סבא.
יצירתו.
בראשית שנות העשרים החל לפרסם את שיריו וסיפוריו בכתבי העת "השילוח" ו"הפועל הצעיר".
בשנת 1928 פרסם את סיפורו הראשון "מעשה חליל" (על אהבה בין שני צעירים ערבים) כספר בסדרת ספרונים בעריכתו של פסח גינזבורג.
בשנת 1929 הופיע ספרו הראשון "סיפורים" בהוצאת מצפה, תל אביב.
בשנת 1934 הופיע ספרו "מפנקסו של מורה", הכולל רשימות על ילדים שהיו תלמידיו.
בשנת 1943 הופיע מבחר סיפוריו בשני כרכים: א. בעלי הנאה ב. בלהט קדם.
ב 1957 הופיע קובץ הסיפורים "אלומות".
ב 1964 הופיע ספרו "גלריה אמריקנית" הכולל רשימות על הווי החיים בארצות הברית.
חורגין כתב רומנים וסיפורים רבים לילדים. הוא ערך וכתב בעיתוני הילדים והנוער: "בוסתנאי לנוער" ו"הבֹקר לילדים". והשפעתו הייתה רבה על ילדים ונוער בעיקר בשנות הארבעים, ובהם הסופר אהוד בן עזר לפי עדותו, ורבים אחרים.
חורגין הוא אמן החדירה ההומורסיטית לנפש האדם השייך לתרבות שהייתה זרה לחלוצים בארץ ישראל: רבים מסיפוריו עוסקים בחיי הנפש של גברים ונשים ערביים, וכן בחיי הנפש של בני היישוב הישן, אשכנזים ומזרחיים או בחיי הנפש של צעירים ילידי הארץ. שליטתו בלשונות המקומיות והיכרותו עם המרחב הפלסטיני אפשרה לו תיאורים מפורטים ואותנטיים של החיים ואורח המחשבה של בני המזרח. הבנתו העמוקה בנפש האדם באשר הוא אדם ניכרת בתיאורי דמויות של נשים ערביות (כגון קטטה בין שתי רקדניות בטן), מטהר גופות סודני, קצב טברייני, מורה למוזיקה בחולות נוה צדק ועוד. הוא גם תיאר בדייקנות ובחוכמה את האופן שבו הבינו תושבי המקום את הציונות.
יצירותיו לילדים, ובעיקר הרומנים ההיסטוריים שלו, זכו לפופולריות רבה, אך שייכותו הברורה למחנה הימין והשקפותיו המפוכחות על הציונות לא תרמו למעמדו בקריית הספר התל אביבית, ורק בשנות ה-1980 חזר והתגלה ערך יצירתו למבוגרים על ידי חמוטל בר-יוסף במהלך הכנת תוכנית לימודים חדש לבתי הספר העל-יסודיים.
בשנות ה-1960 וה 1970 תיעד מבצעי גבורה של לוחמי האצ"ל והלח"י.
מכתביו (מבחר).
כתבי יעקב חורגין, תל אביב: הוועדה להוצאת כתבי יעקב חורגין על ידי הוצאת צ’ ליימן, תש"ג–תש"ד. ‬
מבעד לצעיף: שני ספורים, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, [תש"ח לערך].