משנת 2005 ועד שנת 2011, שימש כמבקר המוזיקה הישראלית של עיתון מעריב ומשנת 2016 כותב להב טור אישי בנושאי תרבות במוסף "סופהשבוע" של "מעריב" וטור אישי בנושא מוזיקה, בשם "תווי שי" ב-ynet.
טלוויזיה.
בשנת 2002, כתב להב תסריטים לעונה השנייה של הסדרה "טיפול נמרץ" ששודרה בטלעד ובאותה שנה הפך לתסריטאי הראשי ועורך התוכן בתוכנית "תוצרת הארץ" של הערוץ הראשון למשך כ-5 עונות, ואף כתב את פינת האנימציה הקבועה "יורם".
בשנת 2009, היה התסריטאי הראשי בסדרה "שיר השישים", של הערוץ הראשון, ואף ערך את תוכנית הלקט של הסדרה ובשנת 2010 פיתח את סדרת הדרמה גרעינים עבור חברת yes הטלוויזיה בלוויין.
בשנת 2011, ערך את הסדרה הדוקומנטרית "ובמקום הראשון" עבור הערוץ הראשון, ושנה מאוחר יותר פיתח את סדרת הדרמה "חשיפה" עבור רשת. בשנת 2014 כתב וערך את סדרת הרשת של ynet "פרובוקציה".
בשנת 2015, ערך וכתב את הסדרה הדוקומנטרית "מהכרם עד קיסריה" עבור קשת (ערוץ 24), כתב את הסדרה הדוקומנטרית חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" של הערוץ הראשון וכתב את סדרת הילדים "אור של כוכבים", גם היא עבור הערוץ הראשון.
בשנת 2017 כתב את סרט הקולנוע ואז היא הגיעה המתרחש סביב עונת האליפות של הפועל חיפה. באותה שנה ערך וכתב את הסרט התיעודי "הערב בצוותא" בערוץ 24.
בשנת 2018, כתב וערך את הסדרה הדוקומנטרית "צליל מכוון" בהגשתו של קובי אוז שעלתה בתאגיד השידור כאן 11.
בשנת 2019, כתב את הסדרה הדוקומנטרית "מעברות" עבור תאגיד השידור "כאן 11". בשנת 2019, זכתה הסדרה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "סדרת התעודה".
בשנת 2020, כתב את הסרט התיעודי "עוד לא אבדה" עבור תאגיד השידור כאן 11.
בשנת 2021, ערך את הסדרה "ארון השירים היהודי" בכאן 11.
תיאטרון.
בשנת 2009, כתב להב עם יוני זיכהולץ את המחזה" "ע' 17" המבוסס על סיפרו "לך לעזה", שעלה בתיאטרון הקאמרי והיה מועמד לפרס התיאטרון בקטגוריית המחזה המקורי.
בשנת 2012, כתב את המחזמר "משחק באש", ללחנים של שי להב המוזיקאי (סולן להקת "מופע הארנבות של ד"ר קספר"), שעלה בתיאטרון הפרינג' באר שבע, ואת הצגת הילדים "ארץ הגרביים האבודים" שעלתה לראשונה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
בשנת 2013, כתב את המחזמר "פרח נתתי לנורית", משירי מרים ילן שטקליס ושמוליק קראוס, בהפקת תיאטרון גושן ותיאטרון הקיבוץ ובשנת 2014, כתב להב את אופרת הרוק "שרוליק" ללחנים של יוני רכטר ובבימויו של משה קפטן (שיתוף פעולה של התיאטרון הקאמרי והסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין) ואת המחזמר לנוער "שבלול" משירי שלום חנוך.
בשנת 2015, כתב את "שבת בבוקר" מחזמר לילדים משיריו של יוני רכטר בתיאטרון הקיבוץ.
בשנת 2016 כתב את "הקסם של מוצרט" - זוכת הפרס הראשון בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים, ופרס המחזאי.
בשנת 2017, כתב עם דפנה אנגל את המחזה "רובינא – האגדה", שעלה בתיאטרון הבימה בשיתוף עם תיאטרון השעה, ובבימוי של משה קפטן.
אהדתו של להב לקבוצת הכדורגל הפועל חיפה הובילה אותו בשנת 2018 להעלות את המחזה "אגדת דשא" בתיאטרון הקאמרי. בסוף אותה שנה הועלה בתיאטרון הבימה המחזה "כפרה", שכתב יחד עם דפנה אנגל, בבימוייה של אנגל.
בשנת 2020, כתב את המחזמר לילדים "ילדיסקו" לתיאטרון המדיטק.
עבודתו ברדיו.
בין השנים 2002 ל-2003 הגיש להב תוכנית יומית ברשת ג' בשם "מה שבע".
בין השנים 2007–2008, הגיש בגלי צה"ל את תוכנית הלילה ציפורי לילה מוזיקליות ואף יצר והגיש את הסדרה "משנים את התמונה". בשנת 2010 הגיש את התוכנית "עשר המכות" ברדיו תל אביב.
חיים אישיים.
להב נשוי לרוית ולהם שלושה ילדים.
רב-סמל בכיר (צה&quot;ל)
טיסלוץ
טיסלוץ (בהונגרית: Tiszalúc) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טיסלוץ נמצאת בירידה שנים רבות מ-5,707 תושבים בשנת 2003 עד 4,796 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-16%).
הקהילה היהודית.
יהודים התיישבו בכפר בתחילת המאה ה-18 ובמקום היו בית כנסת, חברה קדישא ובית קברות.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הופקעו אדמות חקלאיות מידי יהודים ונאסרה אספקת סחורה לסוחרים היהודים. כמה משפחות יהודיות גורשו לקמניץ-פודולסקי שבאוקראינה בהיותם חסרי אזרחות הונגרית, שם נרצחו עם עוד כ-20,000 יהודים בידי חיילים הונגרים ובידי הנאצים.
בשנת 1942 גויסו 25 מיהודי טיסלוץ לעבודות כפייה, והועסקו בעבודות ביצורים ושירותים, כסיוע לצבא הונגריה שלחם לצד הגרמנים בחזית המזרח.
באפריל 1944 כמה שבועות אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי טיסלוץ לגטו שאטוראליאויהיי, והוחזקו בתנאי צפיפות ורעב קשים. כעבור זמן שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר 23 יהודים ששרדו, חיי הקהילה לא חודשו. בניין בית הכנסת שימש את תושבי הכפר הנוצרים כדיר חזירים.
ובשנת 1963 כבר לא נותרו יהודים בטיסלוץ.
I24news
קוימבטור
קוימבטור (בהינדי: कोयंबतूर, בטמילית: கோயம்புத்தூர், במליאלאם: കോയമ്പത്തൂർ, בגוג'ראטית: કોઇમ્બતુર, בקאנדה: ಕೊಯಂಬತ್ತೂರು, במרטהי: कोइंबतूर, בסנסקריט: कोयम्बत्तूरु, בטלוגו: కోయంబత్తూరు) היא עיר גדולה בהודו.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת במחוז קוימבטור שבמדינת טמיל נאדו, בחלק הדרומי של המדינה, ק"מ מדרום לבירה ניו דלהי. קוימבטור ממוקמת מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר הוא . יישנם בסך הכל 1,461,139 מיליון תושבים באזור קוימבטור רבתי.
פני השטח באזור קוימבטור הם שטוחים. הנקודה הגבוהה ביותר בקרבת העיר נמצאת בגובה מטרים מעל פני הים, ק"מ צפונית-מערבית לקוימבטור. האזור שמשתרע מסביב לקוימבטור מאופיין בצפיפות אוכלוסייה גבוהה, עם תושבים לקמ"ר.
קוימבטור הוא היישוב הגדול ביותר באזור. האזור סביב קוימבטור מורכב ברובו מאדמות חקלאיות.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מרץ, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא נובמבר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוקטובר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא .
ענפי התעשייה העיקריים בעיר - תעשיית הטקסטיל, מכונות טקסטיל, מטחנות אלקטרוניות, משאבות מוטוריות, סריגים, ותכשיטים.
גאוס (פירושונים)
אודטה א. דנין
ירון פינק
ירון פינק (נולד ב-21 ביוני 1960) הוא דוגמן ישראלי.
ביוגרפיה.
פינק נולד וגדל בנווה מונסון. מעט לפני שירותו הצבאי החל לדגמן, לאחר שרנה שיינפלד המליצה עליו לתחום, והעבודה הראשונה שלו הייתה לחברת הבגדים "בגד-עור". הוא שירת ביחידה סודית ועבד תקופה במשרד הביטחון.
ב-1985 דיגמן לחברת "לאופרד".
ב-1987 החל לעסוק בעבודות דוגמנות באירופה, בין היתר עבור הוגו בוס, ארמאני וולנטינו, וכיכב על שערי עשרות מגזינים, הוא גם הוביל את הקמפיין של ז'אנפרנקו פרה, הוא התגורר שש שנים בפריז, שנה במילאנו ושלוש שנים ביפן.
הוא יזם את עמותת דוגמני ישראל, הפועלת למען זכויות הדוגמנים בישראל.
ב-2003 שיחק בסרט "פגישה עיוורת" לצד שירז טל.
בהמשך למד רפואה מזרחית ביפן. התמחה בשיאצו רפואי ודיקור יפני. ב-2010 סיים לימודי הסמכה באינטגרציה מבנית עם תומאס מאייר, מחבר רב המכר Anatomy Trains.
הוא היה נשוי לדוגמנית ביאטריס גייר ונולדה לו בת, לאחר מכן נישא בשנית לקלאודיה ונולדו להם שני ילדים.
אנאבל אפסיון
ג'יין אנאבל אפסיון (באנגלית: Jane Annabelle Apsion; נולדה ב-17 בספטמבר 1960) היא שחקנית אנגלייה, המוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד מוניקה גאלאגר בסדרת הדרמה הקומית "לגדול בלי בושה", ג'וי וילטון בסדרה "Soldier Soldier" ובדמות ויולט באקל בסדרה "מיילדת".
ביוגרפיה.
אפסיון נולדה בהאמרסמית' שבלונדון. בנוסף לסדרה "לגדול בלי בושה" היא ידועה מהופעותיה בתפקיד קירסטי בסיטקום "My Good Friend", בוורלי בסדרה "האגמים", פטרישה הילמן באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", וגברת ביץ' בסרט "Goodnight Mister Tom" של מישל מגוריאן. בסדרה "רציחות במידסומר" גילמה שתי דמויות בשני פרקים שונים "Death in Chorus" ו-"Dead Man's 11". ב-1996 שיחקה בדוקו-דרמה אודות אסון הילסבורו שהתרחש ב-1989. עוד השתתפה בפרק בסדרה "לואיס" ושיחקה בתפקיד קטן בסיטקום "In with the Flynns". ב-2013 ו-2014 הופיעה בסדרה "The Village" של ה-BBC לצדה של מקסין פיק.
ב-2001 שיחקה אפסיון לצדם של ג'וני דפ, הת'ר גראהם ורובי קולטריין בסרט "ממעמקי הגיהנום" בתפקיד פולי ניקולס הקורבן הראשון של ג'ק המרטש. עוד בקולנוע השתתפה בסרטים "רווק פלוס ילד", "אזור מלחמה", "לוליטה", "This Year's Love", ובסרט "המבצר האחרון".
בין השנים 2004 ל-2006 הופיעה אפסיון פעמים אחדות בסדרה "לגדול בלי בושה", וב-2007 בעונה הרביעית החלה להופיע בסדרה בתפקיד קבוע. ב-2008 עזבה את הסדרה, והפרק האחרון בהשתתפותה שודר מרץ 2009. היא חזרה לגלם את התפקיד ב-2011 בעונה השמינית, וב-2013 בעונה ה-11 והאחרונה.
ב-2008 וב-2009 השתתפה אפסיון כחברת צוות אורחת בתוכנית האירוח "The Wright Stuff".
ב-2014 גילמה אפסיון את אנט ווקר בפרק בסדרה הבלשית "Suspects". ב-2013 שיחקה במספר פרקים בסדרה "דוק מרטין" בתפקיד גג'ניפר קרדיו. ב-2015 החלה להופיע בתפקיד ויולט גי (ואחר כך באקל) בסדרת הדרמה "מיילדת".
חיים אישיים.
אפסיון למדה בגודלמינג קולג' שבאוניברסיטת ויילס. היא שותפה ליצירה של שיטת "Rosen Method Bodywork" שעוסקת ברפואה אלטרנטיבית. היא מתגוררת בהמפסטד.
אמריקנה (ספר)