פסגות הרכס.
פסגות של הרכס הן:
היסטוריה.
באביב ובקיץ של 2003, רשות פארקי קנדה ביצעה שרפה מתוכננת ברכס, על מנת להפחית סיכוני שרפות יער, לפגוע בחיפושיות האורן ההרריות (Mountain Pine Beetle) התוקפות את האזור, וכן להגדיל שטחי מרעה לצאן.
במסגרת שרפה מתוכננת זו נשרפו 53,000 דונמים של יער.
כמו כן, במסגרת השרפה היזומה נכרתו 1,800 עצים נגועים בחיפושיות האורן ההרריות ונשרפו.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי ג'ון פאליסר בשנת 1859. הרכס נקרא על שם אחותו גרייס פיירהולם (שנישאה לוויליאם פיירהולם).
לקריאה נוספת.
• Brian Patton, Bart Robinson, Canadian Rockies Trail Guide, PP 16, 32
• Brian Patton, Parkways of the Canadian Rockies: A Touring Guide to Banff, Jasper, Kootenay, PP 13 - 14, 41
• U.S. Geological Survey Professional Paper, P 224
סיצ'ל
סיטשל
מלחמת האדם הזקן
מלחמת האדם הזקן (באנגלית: Old Man's War) הוא רומן מסוגת המדע הבדיוני הצבאי, מאת הסופר האמריקאי ג'ון סקאלזי, אשר יצא לאור באנגלית בשנת 2005 ותורגם לעברית בשנת 2006, זהו הספר הראשון בסאגה שמונה נכון להיום שישה ספרים ושלושה סיפורים.
תקציר.
העלילה מתרחש בארצות הברית בעתיד, ומסופרת מנקודת מבטו של ג'ון פרי, אשר בגיל 75 מתנדב לצה"מ (צבא הגנת המושבות) אשר מגן על מושבות אנושיות בחלל.
עלילה.
תחילת העלילה.
עלילת הספר מתחילה מתיאור בגוף ראשון של ג'ון פרי, אדם זקן בן 75, אשר התאלמן מספר שנים קודם לכן.
בגיל 75 תושבי כדור הארץ יכולים להתנדב לצה"מ (צבא הגנת המושבות) אשר מגן על מושבות אנושיות בחלל.
בעתיד, האנושות פיתחה חלליות אשר יכולות לעקוף את מהירות האור (על בסיס של תאוריית הקוונטים), והאנושות החלה להתיישב בחלל, בכוכבי לכת דמויי כדור הארץ.
עם הזמן, נוצר נתק בין כדור הארץ לבין המושבות בחלל, כך שלמושבות יש מונופול על התנועה בחלל, וכן יש להן טכנולוגיות מתקדמות מאוד אותן הן לא חולקות עם כדור הארץ.
בעקבות כך, תושבי כדור הארץ יכולים להתגייס בגיל 75 (גיל זיקנה רגיל על פי המתואר בספר) לצה"מ לתקופה של שנתיים, כאשר לצבא הגנת המושבות שמורה הזכות להאריך את זמן השירות בעשר שנים נוספות.
מכיוון שנוצר נתק בין כדור הארץ לבין המושבות, תושבי כדור הארץ לא מכירים את הטכנולוגיות העדכניות שבידי צה"מ, ומבינים כי בגיל 75 לצה"מ צריכה להיות טכנולוגיה רפואית מתקדמת אשר תשפר את בריאותם ותאפשר להם לתפקד כחיילים.
המשך העלילה.
ג'ון מתגייס לצה"מ כאשר חללית של צה"מ לוקחת אותו ועוד מספר חברים שפגש בדרך לבסיס טירונים.
בחלק זה מתואר איך ג'ון עובר טירונות, לומד את השימוש בכלי נשק מתקדמים ועוד.
לאחר מכן, ג'ון מוצב בפלוגה קרבית ומתחיל להשתתף בקרבות נגד גזעי חייזריים שונים.
נושאי משנה נוספים.
פרט לעלילת הסיפור עצמו, הספר דן גם בהיבטים של ההזדקנות, הפחד מהמוות, אהבה, מוסר ועוד.
ג'ון סקאלזי מציין, כי הושפע בכתיבת הספר מ"לוחמי החלל" של רוברט היינליין.
הוצאה בעברית.
הספר יצא לאור בעברית ב־2006 בהוצאת ינשוף בתרגומו של רז גרינברג. ב־2020 הספר יצא שוב בהוצאת אופוס ונוסף לו הסיפור הקצר שאלות לחייל בתרגומו של צפריר גרוסמן.
ביקורות.
הספר זכה לביקורות מעולות רבות.
פדודונטיה
ג'ון בוגל
ג'ון קליפטון "ג'ק" בוגל (באנגלית: John Clifton "Jack" Bogle; 8 במאי 1929 - 16 בינואר 2019) היה איל הון אמריקאי אשר התמחה בהשקעות ופילנתרופ. הוא היה המייסד והמנכ"ל של קבוצת ונגארד , מחלוצי ההשקעה הפאסיבית, ויוצר הקרן המחקה הראשונה. כתב מספר ספרים מצליחים בנושא השקעות.
ביוגרפיה.
בוגל היה בן של משפחה שהיגרה מסקוטלנד לארצות הברית. משפחת אמסטרונג, של אבותיה של אימו הגיעה לארצות הברית בתחילת המאה ה-18. בוגל רואה בסבו של סבו ממשפחה זו, פילנדר בניסטר ארמסטרונג, איש עסקים בתחום הביטוח, דמות שהוותה עבורו השראה להתנהלות אישית וכלכלית.
בוגל ואחיו התאום דייוויד נולדו במונקלייר, ניו ג'רזי לוויליאם ייטס בוגל ג'וניור ולג'וזפין לוריין היפקינס. משפחתו של בוגל איבדה את כספה בשפל הגדול ונאלצה למכור את ביתה. אביו של בוגל הפך לאלכוהוליסט, דבר שהוביל לגירושי ההורים. בשנת 1951 בוגל סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת פרינסטון. התזה שכתב הייתה על קרנות נאמנות, מכשיר פיננסי, חדש באותם ימים. עם סיום לימודיו הוא החל לעבוד בחברת ההשקעות וולינגטון.
ב-22 בספטמבר 1956 בוגל נישא לאיב שררד, לזוג נולדו שישה ילדים. למרות מחלת לב כרונית שהובילה לכך שבגיל 31 עבר התקף לב ראשון, ומאוחר יותר הובילה לכך שעבר השתלת לב, בוגל טיפס בסולם החברה ובשנת 1970 הוא מונה ליושב ראש החברה. בשנת 1974 הוא פוטר אחרי שהמיזוג שאישר הוביל את החברה להפסדים כבדים. מאבק השליטה הוביל את בוגל לייסד את חברת ונגארד ולפנות להשקעות פאסיביות בהן לא תמך עד אותו זמן. הרעיון של בוגל היה שבמקום לנסות לנצח את השוק ולגבות עמלות גבוהות, כדאי ליצור קרן שתנסה לחקות את תוצאות המדד אחריו תעקוב, מתוך מחשבה שבטווח הארוך הניסיון לחקות את תוצאות השוק יביא לתוצאות טובות יותר, עם פחות סיכון למשקיעים ופחות עלויות למשקיעים מאשר קרן המנוהלת באופן אקטיבי שמנסה להביס את המדד ועם פחות סיכון למשקיעים. בתחילה הרעיון התקבל בביקורתיות, אך כעת ונגארד היא בין חברות ההשקעה הגדולות בארצות הברית, והקרנות המחקות הפכו לפופולריות והביאו להורדת עלויות בתעשייה הפיננסית. בשנת 1996 הוא ויתר על תפקידו כמנכ"ל ונגארד לטובת ג'ון ג'. בראנן, יורשו המיועד ויד ימינו, ועבר השתלת לב. חזרתו לחברה הובילה לחיכוכים בינו לבין בראנן. בשנת 1999 בוגל עזב את החברה ועבר לחברת מחקר שלא קשורה ישירות לחברה. בזמן עבודתו בוונגארד הוא תרם מחצית ממשכורתו לצדקה. ג'ון בוגל נפטר ב-16 בינואר 2019 בביתו בארצות הברית.
מפת פירי רייס
מרגרט מייהי
אולי מאורר
אולריך "אולי" מאורר (בגרמנית: Ulrich "Ueli" Maurer; נולד ב-1 בדצמבר 1950) הוא פוליטיקאי שווייצרי, המשמש כראש מחלקת הכספים במועצת הברית (הממשלה) של שווייץ. כיהן כנשיא שווייץ בשנים 2013 ו-2019.
ביוגרפיה.
מאורר נולד כבנו של חקלאי עני בקנטון ציריך. הוא הוסמך כרואה חשבון, היה מנהל אגודת החקלאים של קנטון ציריך, נשיא אגודת מגדלי הירקות בשווייץ ונשיא אגודת המיכון החקלאי של שווייץ. שירת בצבא שווייץ והגיע לתפקיד של מפקד גדוד רגלים רכוב על אופניים בדרגת רב-סרן.
מאורר היה לחבר במפלגת העם השווייצרית. בשנת 1978 החל לעבוד בממשל מחוז הינוויל (Hinwil) שבקנטון ציריך. ב-1983 נבחר לכהן במועצת הקנטון ואף היה יושב הראש שלה. ב-1991 הפסיד בבחירות חוזרות למועצת הקנטון, אך נבחר לחבר האספה הפדרלית של שווייץ, שבה כיהן עד 2008.
ב-1996 נבחר מאורר לנשיא מפלגת העם וכיהן בתפקיד עד לאחר הבחירות הפדרליות ב-2007. בכהונתו זו נקט ברטוריקה אגרסיבית שחרגה מקוד ההתנהגות הפוליטי שהיה מקובל בשווייץ עד אז. עם זאת זכה בהמשך להערכה בזכות התנהלותו כחבר מועצת הברית של שווייץ. במהלך כהונתו הוכפל מספר הבוחרים שתמכו במפלגה והיא הייתה למפלגה הגדולה במדינה (אם כי רוב הקרדיט על כך ניתן לאיש החזק במפלגה, כריסטוף בלוכר (Christoph Blocher)). ב-2008 נכשל בניסיונו להיבחר למועצת המדינות, הבית העליון של האספה הפדרלית השווייצרית.
כהונה במועצה הפדרלית.
בדצמבר 2008 נבחר מאורר על ידי האספה הפדרלית לכהן כחבר מועצת הברית במקומו של סמואל שמיד (Samuel Schmid). הוא החל בכהונתו בראשית 2009 כראש המחלקה לביטחון, הגנה אזרחית וספורט. בשלהי 2015 נבחר שנית לכהן במועצה הפדרלית. ב-2016 עבר לכהן כראש מחלקת הכספים, תפקיד שבו הוא משמש עד כה. במסגרתו השתתף ב-2017 בפסגת ה-G-20 שנערכה בהמבורג שבגרמניה - השתתפות ראשונה בפסגה של חבר הממשלה הפדרלית של שווייץ.
בשנת 2012 כיהן מאורר כסגנה של נשיאת שווייץ אוולין וידמאר שלומף ובמהלך 2013 היה נשיא המדינה. ב-2018 כיהן שנית כסגן הנשיא בשנת נשיאותו של אלן ברסה, וב-2019 כיהן בכהונה שנייה כנשיא.
מאורר מתגורר בהינוויל שבקנטון ציריך. הוא נשוי ואב לשישה ילדים.
קלייר קוטרל
קלייר קוטרל (באנגלית: Claire Cotrill, נולדה ב-18 באוגוסט 1998), הידועה בשם הבמה קליירו (Clairo) ובעבר גם כ"די.ג'יי. בייבי בנז" (DJ Baby Benz) היא מוזיקאית אמריקאית. סגנונה המוזיקלי לרוב מוגדר כ"פופ חדר שינה" (bedroom pop).
קריירה.
קליירו החלה להקליט שירים בגיל 13 בטלפון שלה, בעיקר גרסאות כיסוי. מאוחר יותר העלתה את הקלטותיה למגוון רשתות אינטרנט, ובתחילה זכתה למידה מועטה של פופולריות, אם כי לא לאנונימיות מוחלטת. בגילים יותר מאוחרים החלה ליצור ולפרסם שירים מקוריים. ב-4 באוגוסט 2017 קוטרל העלתה ליוטיוב את "Pretty Girl", שיר מקורי שזכה לפופולריות רבה. בזכות הצלחת השיר קוטרל חתמה על חוזה עם חברת התקליטים העצמאית "פיידר" (FADER Label) המבוססת בניו-יורק. ב-25 במאי 2018 הוציאה את המיני-אלבום Diary 001, התוכן הראשון שהוציאה במסגרת מקצועית. כמו כן, היא הופיעה מספר פעמים כמופע הפתיחה של זמרת הפופ דואה ליפה, ובנוסף במגוון הופעות יחיד ופסטיבלי מוזיקה (כגון קוצ'לה).
ב-2 באוגוסט 2019 קוטרל הוציאה את אלבומה הראשון (תחת חברת תקליטים ), Immunity. לקראת יציאתו, התפרסמו 3 סינגלים: Bags, Closer to You ו-Sofia. באותה השנה, השתתפה בתוכנית "".
חיים אישיים.
קוטרל התגוררה בתקופות שונות בחייה באטלנטה, סיאטל, ובעיירה קטנה ליד בוסטון.