באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי זכה בשתי מדליות: בריצת 1500 מטר זכה במדליית זהב, לאחר שקבע תוצאה של 3:44.48, לפני הקנייתי ג'פרי קיפקוריר (3:46.41 דקות), מוקט פטנה שזכה במדליית הכסף (3:48.37 דקות) ומולוסאו דניאל שזכה במדליית הארד (3:49.21 דקות). בריצת 800 מטר זכה במדליית הכסף בתוצאה של 1:51.78 דקות, לפני אולג סולוגוב (1:53.04 דקות), ואחרי מוקט פטנה (1:51.65 דקות) וג'פרי קיפקוריר (1:50.83 דקות).
באותו חודש, באליפות אירופה באתלטיקה מתחת לגיל 23, סיים גטהון במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:45.64 דקות. מקום אחד לפניו סיים פיליפ אינגבריגטסן. בשלב המוקדמות גטהון קבע תוצאה של 3:43.38, וסיים במקום החמישי במקצה שלו. שלושה חודשים לאחר מכן, באליפות ישראל בעשרה קילומטר, זכה במדליית הזהב, בתוצאה של 30:49 דקות, לפני איימרו עלמיה (30:56 דקות) ואסרט ממו (31:23 דקות). באליפות אירופה במרוצי שדה, שנערכה בחודש דצמבר, סיים גטהון במקום ה-74 במקצה עד גיל 23.
באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון במדליית זהב, כשסיים לפני איימרו עלמיה ואסרט ממו. בחודש מאי, באליפות ישראל בריצת 10000 מטר סיים גטהון במקום הרביעי בתוצאה של 29:32.80 דקות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה, סיים במקום השישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.25 דקות.
באליפות ישראל במרוצי שדה סיים גטהון במקום השביעי. במקצה 10 קילומטר במרתון תל אביב זכה במדליית הזהב בשיא אישי חדש של 29:44 דקות, שנייה אחת לפני איימרו עלמיה. במחזור השלישי של הליגה הבינאגודתית, סיים במקום השני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:52.82, 6 מאיות אחרי איימרו עלמיה. באליפות ישראל בחצי מרתון זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:06:16 שעות, תוצאה זהה לזו של מארו טפרי שזכה במדליית הזהב. במדליית הארד זכה אגזה גואדה (1:07:04 שעות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בחודש יולי, זכה גטהון בשתי מדליות. בריצת 1500 מטר זכה במדליית זהב בתוצאה של 3:45.83 דקות, לפני איימרו עלמיה (3:47.73 דקות) ודוד טאייצ'או (3:47.76 דקות). בריצת 5000 מטר, זכה במדליית ארד בתוצאה של 14:31.44, אחרי איימרו עלמיה (13:57.47 דקות) וגירמה אמרה (14:02.67 דקות). באליפות אירופה במרוצי שדה שנערכה בדצמבר סיים במקום ה-67.
באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון במדליית הארד, שנייה אחרי דמקה טשאלה וג'מל עבדלמג'יד, שסיימו בזמן זהה. באליפות אירופה לאומות שנערכה ביוני באצטדיון הדר יוסף, סיים במקום השישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:46.58. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל, זכה בשתי מדליות זהב: בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:44.09 לפני נועם נאמן (3:53:25 דקות) וגטו אדמסו (3:54.03 דקות) ובריצת 5000 מטר לאחר שקבע תוצאה של 14:15.65 דקות, לפני דמקה טשאלה (14:18.72 דקות) ואיימרו עלמיה (14:23.78 דקות). במכביה זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:54.92 דקות, לפני האמריקאי סמואל גולדשטיין (4:01.18 דקות) וגודאדו באלאצ'או (4:01.28 דקות). באליפות ישראל בחצי מרתון זכה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 1:05:15 שעות, לפני מארו טפרי (1:05:36 שעות) ומלקמו ג'מבר (1:07:06 שעות).
באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון בפעם השלישית במדליית הזהב.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בחודש מרץ, קבע תוצאה של 1:03:25 שעות, וסיים במקום ה-55. בתחרות הקבוצתית, הוא עזר לנבחרת ישראל שכללה גם את מארו טפרי, גירמה אמרה, ואיימרו עלמיה, לסיים במקום העשירי. תוצאתו של גטהון, שסיים במקום הרביעי בין הישראלים, הייתה טובה יותר משיאו הישראלי של היילה סטאין שעמד על 1:03:43 שעות לפני הריצה. באליפות ישראל באתלטיקה זכה גטהון במדליית כסף בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:44.57 דקות, לפני טדסה גטהון (3:47.30 דקות) ואחרי מכתיב הקצב הקנייתי ריימונד קיפקוגיי (3:43.48 דקות) ודוד טאייצ'או (3:44.41 דקות).
בחודש נובמבר, בריצת 10 קילומטר במסגרת חצי מרתון חיפה, סיים במקום השני בשיא אישי חדש של 29:37 דקות. שבועיים לאחר מכן, במרוץ אייל, שבר את שיאו האישי פעם נוספת בריצת 10 קילומטר והעמידו על 29:13 דקות.
במרתון סביליה שנערך בחודש פברואר, גטהון התחרה לראשונה בריצת מרתון. הוא קבע תוצאה של 2:20:49 שעות. באותה ריצה, מארו טפרי שבר את השיא הישראלי כשקבע תוצאה של 2:10:10 שעות. במרתון ברלין שנערך בספטמבר, סיים גטהון במקום ה-26 לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:13:53 שעות.
במרתון סביליה שנערך בחודש פברואר, סיים גטהון במקום ה-16 לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:09:51 שעות. באותה ריצה קבע מארו טפרי שיא ישראלי חדש של 2:07:20 שעות, וגם גירמה אמרה ואיימרו עלמיה, שסיימו לפני גטהון, קבעו תוצאה טובה מהשיא הישראלי הקודם.
במרתון החולה שנערך במרץ סיים גטהון במקום החמישי לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:09:27 שעות. מעבר אליו, עוד חמישה רצים ישראלים קבעו תוצאה טובה מ-2:11:30 שעות, הקריטריון האולימפי, כך שהמרתון היה האיכותי ביותר בהיסטוריה בישראל.
במרתון ירושלים הוא הגיע ראשון וקבע שיא ישראלי למרתון ירושלים.
זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות אירופה במינכן
אל-באסה
אולסליסקה
אולסליסקה (בהונגרית: Olaszliszka, ובפי היהודים ליסקא) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אולסליסקה.
במחצית הראשונה של המאה ה-18 הגיעה ליישוב משפחה יהודית ראשונה. לאור היות היישוב משופע בכרמים ובתעשיית יין מפותחת, הגיעו יהודים שעסקו במסחר ביין ששיווקו את סחורת היישוב גם לרוסיה ופולין. יהודים נוספים שהגיעו למקום היו בעלי מלאכה ופקידים. הקהילה החלה להיווסד בשנת 1810 ובתחילת המאה ה-19 הקימו בית כנסת, חברה קדישא, בית ספר, ישיבה ומוסדות סיוע לנזקקים.
ביישוב הוקמה שושלת חסידות ליסקא על ידי הרב צבי הירש פרידמן שהקים בית מדרש ביישוב שמשך אליו עשרות תלמידים, בין תלמידיו היה גם ר' ישעיה'לה מקערעסטירער שהיה משמשו וממשיך דרכו בקרסטיר.
לאחר מותו נקבר הרב פרידמן באולסליסקה ותחתיו שימש ביישוב, חתנו הרב חיים פרידלנדר.
בשנת 1942 גויסו מרבית הגברים היהודיים ביישוב עד גיל 42 לעבודות כפייה. בסוף אפריל 1944, לאחר הכיבוש הגרמני, הועברו כל יתר היהודים לגטו בשאטוראליאויהיי, משם הובלו בחודש מאי לאושוויץ.
אהרן ליבושיצקי
אהרן ליבושיצקי (22 באוגוסט 1874 - 26 ביולי 1942) היה סופר ומחנך, סופר ילדים, משורר, מסאי, מתרגם, עורך כתבי עת, ומחבר ספרי לימוד פדגוגים יהודי-פולני. ייסד בוורשה שבפולין את בית הספר העברי המתוקן הראשון.
ליבושיצקי היה המשורר העברי הראשון שפרסם שירים מחורזים ושקולים לגיל הרך, בשפה העברית.
ליבושיצקי נספה בשואה.
קורות חיים.
ליבושיצקי נולד בעיר רוז'ינוי שבפלך גרודנו.
אביו של ליבושיצקי, דב־אליעזר, היה מראשוני תנועת חובבי ציון, והעניק לבנו חינוך עברי ולאומי. ליבושיצקי עצמו למד בבתי ספר כלליים ועבריים, ולאחר שהוסמך להוראה לימד בבתי ספר עבריים בלודז' ובערים אחרות, ואף ניהל כמה מהם. לפיכך, עיסוקו החינוכי עלה בקנה אחד עם פעילותו הספרותית ככותב, כמתרגם וכעורך, וכן עם פעילותו כמוציא לאור וכמחברם של עיתוני ילדים ושל ספרים ללימוד עברית.
ליבושיצקי ערך את הירחון "שבלים". בנוסף ערך כתב עת עברי לילדים ובני נוער "בן כוכב".
בגלגוליו השונים של עיתון "הצבי" ליבושיצקי כתב בו.
בשנת 1903 יצא ליבושיצקי כנגד התופעה של קטיפת פרחי בר:
בשירו של ליבושיצקי לזכרו של הרצל, אשר פורסם בעיתון "הצפירה" בסמוך לפטירתו, כתב על הרצל:
יצירתו של ליבושיצקי ספגה בזמנה ביקורת נוקבת ויחס עוין מצד מבקרים כגון דוד פרישמן ו-י"ל פרץ, כפי הנראה על
רקע עמדתו הפוליטית, שממנה הסתייגו.
אוריאל אופק, העלה על נס את חשיבותו של ליבושיצקי בשדה הכתיבה הציונית־לאומית לילדים. לטענתו של אופק, בעוד שמשוררי התחייה, וביאליק בראשם, כתבו שירה לאומית למבוגרים, כתב ליבושיצקי ברוח דומה - לילדים. עובדה זו הציבה את יצירתו כסנונית ראשונה, בספרות הילדים העברית שנכתבה בדורו.
מותו.
לפי ההיסטוריון גצל קרסל ליבושיצקי נספה ביולי 1942 באקציה הגדולה בגטו ורשה. .
לפי ספר הזיכרון לקהילת רוז'ינוי ליבושיצקי נספה ליבושיצקי בגטו לודז'
שם המשפחה.
בעברית נכתב שמו לעיתים לובושיצקי (בתעתיק הרוסי) ולעיתים ליבושיצקי (בתעתיק הפולני)
להלכה צריך היה להיות מתועתק כך: לְיוּבּוֹשִׁיצְקִי
שמו הספרותי היה: א. בן-דב.
אונוד
אונוד (בהונגרית: Ónod) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
קהילה יהודית.
החל מאמצע המאה ה-18 החלו להתיישב יהודים באונוד. רובם עסקו במסחר בתבואה ומיעוטם היו בעלי אחוזות ואחד היהודים אף היה בעליה של טחנת קמח גדולה במקום שהעסיקה יהודים רבים.
הקהילה היהודית הייתה חלק מהיהדות האורתודוקסית, בשנת 1830 הוקם במקום בית תפילה זמני ובשנת 1883 הוקם בית כנסת קבע וחברה קדישא. בשנת 1910 יסד הרב מאיר שיק מוסד חינוכי בעיר בשם "תלמוד תורה ומלאכה" בו למדו בנוסף לתורה, גם חייטות, נגרות וסנדלרות.
בשנת 1941 גויסו צעירים יהודיים רבים לעבודות כפייה במסגרת שירות העבודה. רבים מצעירי אונוד נשלחו לחזית אוקראינה שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים ורובם נהרגו.
בשנת 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, נעצרו ראשי הקהילה ועונו באכזריות ובאמצע מאי הועברו כל יהודי העיר לגטו דיושג'ר ליד העיר מישקולץ משם גורשו ב-10 ביוני למחנה ההשמדה אושוויץ.
חלק מיהודי העיר הועברו מאושוויץ לעבודה בבית חרושת לנשק באלנדורף שבגרמניה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1966
בשנת 1966 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 37 בולי דואר חדשים בעלות כוללת של 15.06 ל"י.