הביאנלה של ירושלים
הביאנלה של ירושלים היא אירוע בינלאומי לאמנות יהודית עכשווית המתקיים מדי שנתיים באתרים שונים בירושלים. הביאנלה מוקדשת לחקירת מקומות המפגש שבין האמנות העכשווית לעולם התוכן היהודי. היא מהווה במה לאמנים ולאוצרים המתייחסים בעבודותיהם למחשבה, לרוח, למסורת או לחוויה היהודית.
בשנת 2014, התקבלה הביאנלה של ירושלים כחברה בקרן הבינלאומית לביאנלה (Biennial Foundation) יחד עם יותר ממאה ביאנלות ברחבי העולם.
הביאנלה הראשונה (2013).
הביאנלה הראשונה של ירושלים התקיימה תחת השם: "מהי אמנות יהודית עכשווית?". בביאנלה הראשונה השתתפו 59 אמנים ויצירותיהם הוצגו בשש תערוכות נפרדות ברחבי ירושלים, כאשר בסך הכול הוצגו במסגרת הביאנלה כ-150 עבודות. בין האמנים המשתתפים היו אנדי ארנוביץ, נטע אלקיים, שי אזולאי, דוב אברמסון וטובי קאהן. כ-5000 איש ביקרו בתערוכות וצפו ביצירות האמנות, כמו גם באירועים נוספים כגון מופעי מוזיקה ומחול, סדנאות ומעגלי שיח. הביאנלה הוצגה באתרים שונים ברחבי העיר: היכל שלמה, התחנה הראשונה, בית אבי חי, מוסררה ובית האחים חסיד, וזכתה לסיקור תקשורתי בג'רוזלם פוסט, Jewish Business News, Times of Israel, והארץ.
הביאנלה השנייה (2015).
הביאנלה השנייה של ירושלים התקיימה תחת השם: "עבודת הווה". השתתפו בה מעל 200 אמנים, ביניהם מוטי מזרחי, סיגלית לנדאו, פבלו לובטו ומאיה ז"ק. כ-10,000 איש ביקרו בתערוכות, כיחידים וכקבוצות מאורגנות. הביאנלה השנייה הציגה בשבעה אתרים שונים בירושלים: מגדל דוד, מכון ון ליר, מוזאון ארצות המקרא, היכל שלמה, התחנה הראשונה, המרכז ליהדות צפון אפריקה, בניין האחים חסיד, מכון שכטר, גלריית המקלט והיברו יוניון קולג'.
הביאנלה השלישית (2017).
הביאנלה השלישית של ירושלים התקיימה בין התאריכים 1.10–16.11, בשם: "קו פרשת המים". 230 אמנים השתתפו בביאנלה השלישית וכ-30,000 איש ביקרו בה.
גם ביאנלה זו התפרשה על פני אתרים ברחבי העיר, כאשר לאתרים שהשתתפו בפסטיבל הקודם התווספו חללי התצוגה של בניין בזק, מוזיאון המחתרות, ההוספיס האוסטרי ובית רחל שטראוס.
במסגרת הביאנלה נערך כנס בן יומיים, שכותרתו "קו פרשת המים: גבולות ומרחבים באמנות יהודית עכשווית", התקיים בשיתוף מכון המחקר ואן ליר ירושלים ותוכנית החינוך Inspire שהושקה לראשונה. חמש מאות תלמידי תיכון, מהפריפריה הגאוגרפית והחברתית של ישראל, ביקרו בביאנלה במסגרת תוכנית זו במימון מלא.
הביאנלה הרביעית (2019).
50,000 מבקרים הבטיחו את הצלחתה של הביאנלה הרביעית שאירחה יצירותיהם של 243 אמנים מכל רחבי העולם ב-31 תערוכות שהתקיימו ב-14 גלריות וחללי תצוגה בירושלים. במשך שבעה שבועות הביאנלה יזמה עשרות אירועי מוזיקה חיה, מחול, פרפורמנס, פיוט ושירה, השקות ספרים, סדנאות ושיחי גלריה, אשר התקיימו בתוך חללי התערוכות, ובין יצירות האמנות. חלק מתוכנית האירועים כללה כנס בשם: "אמנות יהודית עכשווית, עכשיו!" בשיתוף עם מכון ון ליר.
לבסוף, הביאנלה של ירושלים יזמה וקיימה בפעם השנייה את תוכנית השראה, תוכנית חינוכית מסובסדת שלושה ימים רצופים שבמהלכה 1000 תלמידי תיכון מהפריפריה הגיעו לביקור בתערוכות, נפגשו עם אוצרים ואמנים, וזכו להיחשף ליופייה של ירושלים.
במסגרת הביאנלה נערכה התערוכה "זיארה" במבנה ההיסטורי של ימק"א, תחת אוצרותו של עמית חי כהן. תערוכה זו אירחה אמנים מישראל ומחוצה לה, כאשר את כולם מאחד מוצאם המרוקאי.
הביאנלה החמישית (2021).
הביאנלה הבאה בנושא "ארבע אמות" תתקיים בין התאריכים 11 בנובמבר - 30 בדצמבר 2021, תחת הכותרת ארבע אמות. במסורת היהודית המונח ארבע אמות מתייחס למרחב הפרטי של האדם. תחת כותרת זו, הביאנלה של ירושלים לשנת 2021 תחקור כיצד האמנות מתפקדת בבתים, במשרדים סטודיואים שלנו. אנו שואפים ליצור דרכים חדשות לשיתוף אמנות במרחבים פרטיים ולהרחיב את חווית האמנות מעבר למרחבים ציבוריים.
התכנית של הביאנלה של ירושלים לשנת 2021 תכלול שלושה מרכיבים עיקריים: TakeMeHome; Venues; Phases#.
לשלושתם תהיה גישה פיזית וגם מקוונת, על פי המודל ההיברידי.
המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות
המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות הוא פרויקט משותף למשרד עו"ד כבירי-נבו-קידר-בלום ולעמותת עצו"מ - עבודות צדקה ומשפט, אשר החל את פעילותו בשנת 2003 במטרה להביא למיגור תופעת הסחר בנשים בישראל. עבודת המטה מתמקדת הן במישור המשפטי והן במישור הציבורי למיגור תעשיית הזנות והסחר בנשים לישראל, במטרה להביא לשינוי מקיף ביחס החברה, המחוקק ורשויות האכיפה לתופעה. מאז 2003 המטה הוא הגוף המוביל בישראל לעניין אסטרטגית החקיקה וההתמודדות הציבורית עם תופעת הזנות במטרה למגרה. הוא עוסק בכתיבת הצעות חוק וקידומן, בשינוי מדיניות ציבורית, בהובלת מהלכים משפטיים ובשינוי תודעת הציבור, תוך שעומד בקשר מתמיד עם גורמי האכיפה, הרווחה והשיקום. בנוסף, מרכז המטה את הקואליציה למאבק בזנות, אשר כוללת ארגונים ממשלתיים וארגוני חברה אזרחית העוסקים בסיוע לנשים בזנות ומייצרים קשר משמעותי לשטח ולצורכי הנשים בזנות.
היסטוריה.
המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות הוקם בשנת 2003 כשיתוף פעולה בין הרב לוי לאור, מעמותת עצו"מ - עבודות צדקה ומשפט, ועו"ד אורי קידר, ממשרד עו"ד כבירי-נבו-קידר-בלום ושות', על רקע העלייה הדרמטית בסחר בנשים למטרות זנות לישראל.
במשך שנים תעשיית הזנות פעלה בישראל באין מפריע. דרדרה לתוכה דור אחרי דור של צעירות, פעלה ממרכזי הערים הגדולות בישראל ובפריפריה והגיעה לממדי ענק של 14,000 נשים, גברים, טרנסג'נדריות, צעירים וצעירות אשר מנוצלים מדי לילה כ-26,500 פעמים.
מייסדיי המטה נחשפו לזוועות אשר עוברות נשים המובאות לישראל לצורכי זנות ולמציאות חייהן המורכבת.
בראשית דרכו, התרכזו מירב מאמצי המטה בהדגשת הצורך במאבק מערכתי ומשמעותי בסחר בנשים למטרות זנות בישראל. בהתאם, בראשית דרכו נקרא 'המטה למאבק בסחר בנשים'.
במסגרת זו ערך המטה קמפיינים וכן פגישות רבות עם חברי כנסת ושרים, בכירים במערכת הביטחון, במשטרת ישראל ובמשרדי הממשלה השונים. כמו כן, המטה היה בקשר עם מחלקת המדינה האמריקאית, אשר מדי שנה בוחנת את מידת מאבקן של מדינות העולם בתופעת הסחר בנשים.
מהלכים אלו, לצד עתירת המטה לבג"ץ בשנת 2005, שתוצאתה הובילה לשינוי הנחיות פרקליט המדינה בעניין חקירה והעמדה לדין בעבירות סרסרות מלבד זאת החלה גם חקיקתו של תיקונים לחוק למניעת סחר בבני אדם הובילו לשינויי מדיניות משמעותיים בקרב רשויות המדינה, ושימשו גורמים משמעותיים בצמצום הסחר בנשים למטרות זנות לישראל בסוף העשור הראשון של שנות ה-2000.
ההבנה כי כל זמן שיש ביקוש לזנות, תעשיית הזנות תמשיך לשגשג ולהוות תמריץ מרכזי לסחר בנשים, הביאה את המטה לקראת סוף העשור הראשון של שנות ה-2000 למקד את עיקר מאמציו במאבק בצריכת זנות. בהתאם שונה שם הארגון ל'המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות'.
חקיקה לאיסור צריכת זנות ושיקום שורדות זנות.
למעלה מעשור פעל המטה כדי שמקבלי ההחלטות יאמצו בישראל את המודל הנורדי להפללת לקוחות זנות. במסגרת זו כבר בשנת 2007 קידם המטה את הצעת חוק איסור צריכת זנות וטיפול בקהילה (תיקוני חקיקה), התשס"ח-2008, בשיתוף פעולה עם חברת הכנסת זהבה גלאון, אשר ביקשה לראשונה להפליל לקוחות זנות בישראל. במהלך השנים פעל המטה לקידום החקיקה במספר הצעות חוק נוספות בתחום, בהן הצעת חוק איסור צריכת זנות וטיפול בקהילה (תיקוני חקיקה), התש"ע-2010, של חברת הכנסת לשעבר אורית זוארץ שאף אושרה בקריאה טרומית בכנסת השמונה עשרה אך המשך קידום החקיקה נעצר בשל התפזרותה של הכנסת.
בכנסת העשרים, אושרה בקריאה טרומית של הצעת חוק המאבק הלאומי בצריכת זנות ומתן סיוע לשורדות זנות, התשע"ז-2017
הצעת החוק ביקשה לייצר רפורמה כוללת ביחס לתופעת הזנות. זאת, תוך קביעת איסור פלילי על צריכת זנות, במקביל לביסוס מענים משמעותיים, רחבים ומגוונים לשיקום שורדות הזנות. חלק נוסף בהצעה התמקד בהקמתה של רשות לאומית למיגור הזנות, וכן הוצע לבסס החמרה והתאמה של העבירות הנלוות לזנות.
הצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת במרץ 2017 על ידי חברות הכנסת שולי מועלם רפאלי (הבית היהודי) וחברת הכנסת זהבה גלאון (מרצ) ואושרה בקריאה טרומית ביולי 2017, לצד הצעת חוק מקבילה של חברת הכנסת עליזה לביא (יש עתיד), ברוב של 74 חברי כנסת.
בעקבות אישור הצעות החוק, התחייבה שרת המשפטים, איילת שקד, כי תקדם במקומן הצעת חוק ממשלתית לאיסור צריכת זנות ושיקום שורדות זנות.
בעקבות מאבק מתמשך של המטה, חוק איסור צריכת זנות אושר בסוף שנת 2018. בהתאם לדרישת הקואליציה למאבק בזנות, לצד החוק אושרה גם תוכנית ממשלתית שעיקרה היא הרחבת מעני השיקום שמעניקה המדינה לשורדות זנות, תוך הוספת תקציבים משמעותיים לכך - 30 מיליון ₪ כל שנה, בשלוש שנים הראשונות שלאחר חקיקת החוק.
חוק איסור צריכת זנות.
חוק איסור צריכת זנות אושר בקריאות שנייה ושלישית בדצמבר 2018, ברוב של 34 חברי כנסת וללא מתנגדים, זאת לאחר שהוכרז על פיזורה של הכנסת, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
העבירה שנקבעה בחוק היא עבירה מנהלית, אשר עובר אותה מי שצרך זנות, וכן מי שניסה לצרוך זנות או אף נמצא במקום המשמש למעשי זנות - במטרה לצרוך זנות. העונש על העבירה הוא בקנס בגובה 2,000 ש"ח לעבירה ראשונה, ו-4,000 ש"ח לעבירה חוזרת.
החוק נכנס לתוקף ביולי 2020 וזאת לצורך היערכות מיטבית, המבוססת על התכנית הממשלתית שאושרה. בתקופה זו נקבע כי משרדי הרווחה והבריאות, בהתבסס על התקציבים שאושרו, יערכו להגדלה ראשונית של מערכי השיקום, ומשטרת ישראל תיערך לאכיפת החוק.
הצעות חוק נוספות.