ספריו Balkan Ghosts ו The Arabists לא זכו למכירות טובות. ספרו על הבלקן נדחה על ידי מספר הוצאות לאור לפני שפורסם ב-1993. אחרי פריצתן של מלחמות יוגוסלביה, הנשיא ביל קלינטון נראה כשהוא מחזיק בספר וגורמים בבית הלבן ידעו לספר שהספר שכנע את הנשיא שלא להתערב במלחמת בוסניה. קפלן הסביר בספר שלסכסוכים בבלקן גורמים הקשורים לשנאות עתיקות יומין שאינן נמצאות בשליטה חיצונית. אולם קפלן מתח בקורת על הממשל על השימוש בספרו כדי להצדיק מדיניות של אי התערבות. באותה תקופה עלה העניין הציבורי והביקוש לדיווחיו וספריו הגיע עד לחלונות הגבוהים של הממשל. בשנים 1994 ו-1995 יצא קפלן למסעות ממערב אפריקה ועד לטורקיה, ברחבי מרכז אסיה הסובייטית לשעבר עד איראן, ומהודו עד דרום-מזרח אסיה. את יומני המסעות שלו פרסם בספר "The Ends of the Earth". לאחר מכן טייל לאורכן ולרוחבן של ארצות הברית וצפון אמריקה וכתב "'The Ends of the Earth" (1998).
מאמרו "The Coming Anarchy" שפורסם ב"The Atlantic" בפברואר 1994 דן בהתפוצצות האוכלוסין, תהלין האורבניזציה ואזילת המשאבים העלולים למוטט את כוחם של השלטונות השבירים בארצות המתפתחות ולהוות איום גם על העולם המפותח. למאמר היה הד רב בתקשורת והוא תורגם בארצות רבות. בעל הטור תומאס פרידמן החשיב את קפלן לאחד מארבעת המחברים הפוליטיים הנקראים ביותר העוסקים בהגדרת התקופה שלאחר המלחמה הקרה, לצידם של פרנסיס פוקויאמה, סמואל הנטינגטון ופול קנדי.
בשנת 2000 הכליל קפלן את המאמר יחד עם מסות אחרות בספר בעל אותו השם "The Coming Anarchy". ספר זה כלל גם מאמר אחר, שנוי במחלוקת - "?"Was Democracy Just a Moment"". את רשמי מסעותיו בבלקן, טורקיה, קווקז והמזרח התיכון פרסם בספר "Eastward to Tartary".
המסה "The Dangers of Peace" ("סכנות השלום") תארה את נפילתן של ארצות הברית כקרבן לאשלייתם המטשטשת והפוגעת של תקופת השלום.
קפלן שימש יועץ ליד גדוד כוחות מיוחדים של ארצות הברית, יועץ של כוחות הנחתים וחיל האוויר האמריקאי. הוא הרצה במכללות צבאיות, במסגרות של FBI, הסוכנות לביטחון לאומי, המטות המשולבים, הסוכנות למודיעין הגנתי, ה-CIA, האוניברסיטאות הגדולות ופורומים של עסקים גלובליים, בפורום של משרד החוץ של ארצות הברית.
בשנים 2006–2008 היה מרצה אורח בתחום הביטחון הלאומי באקדמיה הימית של ארצות הברית.
בשנות ה-1990 היה קפלן המחבר האמריקאי הראשון שהתריע לגבי פריצת מלחמה בבלקן. ספרו "רוחות רפאים בבלקן" (Balkan Ghosts) נבחר על ידי The New York Times Book Review לאחד הספרים הטובים בשנת 1993. גם הספרים "הערביסטים"
(The Arabists), The Ends of the Earth (קצות התבל),An Empire Wilderness (אימפריה של שממה), Eastward to Tartary (ממזרח לטרטריה) Warrior Politics (מדיניות לוחמים) נבחרו על ידי "ניו יורק טיימס" ברשימת הספרים הראויים לציון של השנה.An Empire Wilderness נבחרה על ידי וושינגטון פוסט ולוס אנג'לס טיימס לאחד הספרים הטובים של שנת 1998. וול סטריט ג'ורנל הגדיר את ספרו "הערביסטים" לאחד מחמשת הספרים הטובים ביותר על מעורבות ארצות הברית במזרח התיכון.
15 ספריו על יחסים בינלאומיים ומסעות תורגמו לשפות רבות.
The Coming Anarchy.
במסה הזאת "האנרכיה המתקרבת" טען קפלן שהתפוצצות האוכלוסין, תהליך האורבניזציה ואזילת משאבי הטבע גורמים להחלשת השלטון בארצות העולם השלישי. הם כר פורה לאנרכיה העלולה ליצור באזורים מסוימים מצב מלחמה מתמיד העלול לסכן את העולם.
כדוגמה, הוא כותב:
"אפריקה המערבית הפכה לסמל המשבר הדמוגרפי, הסביבתי והחברתי העולמי, שבה אנרכיה פושעת מהווה את הסכנה האסטרטגית האמיתית".
בקובץ המאמרים בעל הכותרת "The Coming Anarchy" הכליל קפלן מסה פוליטית נוספת "?Was Democracy Just A Moment" שבה טוען כי הדמוקרטיה היא מושג מערבי טיפוסי שאינה ניתנת ליצוא אלא לארצות מפותחות שבהן קיים מעמד בינוני משמעותי, מערכת חינוך יעילה, גבולות מדיניים מוגדרים היטב, כלכלה יציבה ושלום חברתי יחסי. באשר לארצות העולם השלישי עדיף להן שלטון אוטוקרטי מתון ונאור, המבטיח אמנם רמה מינימלית של חירויות הפרט. תחת שלטון כזה מדינות אלה עשויות ביום מן הימים להשיג מאחור את ארצות המערב ולעבור בתורן לדמוקרטיה באופן "יעיל". הוא נותן כדוגמה את השגשוג של סינגפור תחת שלטונו האוטוריטרי של לי קואן יו לעומת האלימות הפושה תחת המשטרים הדמוקרטיים בקולומביה, רואנדה או דרום אפריקה. מצד שני, לדבריו, "התקופה הדמוקרטית" במערב אינה אלא זמנית בפרספקטיבה היסטורית ובעתיד קרוב יצוצו משטרים "דמוקרטיים" שבהם השלטון יימצא בפועל בידי אוליגרכיה מורכבת מחברות בינלאומיות, אנשי שדולות ותקשורת - משטרים שלדעתו קיימים כבר בארצות הברית או יפן.
אחרי 11 בספטמבר 2001 - ?Warrior Politics: Why Leadership Demands a Pagan Ethos.
המחבר טוען, כחסיד של מקיאבלי שהמנהיגים המערביים לא צריכים ליישם בפעילותם הפוליטית את עקרונות "המוסר היהודי-נוצרי", אלא לאמץ "מוסר פגאני" על מנת להתרכז במוסריות התוצאה ולא במוסריות האמצעים הנדרשים להשיג את התוצאה.
Imperial Grunts: The American Military on the Ground.
מסה שפרסם באוקטובר 2005, הוא דן בה בפעילות הכוחות המיוחדים האמריקאים בקולומביה, הפיליפינים, עיראק ובמונגוליה, אפגניסטן ועיראק.
קפלן מנבא את סוף העידן של המלחמה המבוצעת בעזרת מאסות של חיילים, כמו בעיראק, שבה הדינוזאור שהוא הצבא האמריקאי, צריך להתמודד עם "כוח קל וקטלני של העתיד" - גרילה פארא-צבאית המבוססת על חיל רגלי קל, עם לוחמים מעטים. מצד שני הוא מתרשם לטובה ממה שהוא מכנה תחיית רוח המורשת הצבאית של הקונפדרציה של מדינות אמריקה בקרב הצבא של ארצות הברית בימינו. והוא מסנגר על מדיניות "תירבות" שהפעילו ארצות הברית באזורים מסוימים בעולם, כפי שפעם עשו כדי להגן על גבול ארצות הברית בשנות ה-1800.
"Hog Pilots".
ספר זהKaplan's book "Hog Pilots, Blue Water Grunts: The American Military in the Air, at Sea, and on the Ground", שפורסם ב-2007 בהוצאת רנדום האוס, מוקדש גם כן לסוגיות קשורות לצבא ארצות הברית.
?How we would fight China.
(איך נילחם בסין?) מאמר שפרסם ביוני-2005 ב"אטלנטיק" ושבו הסביר כי מצב מלחמה עתידי, מסוג "המלחמה הקרה" בין ארצות הברית ולסין הוא בלתי נמנע.
ביוני 2006 כתב את When North Korea Falls" מאמר בו סבר כי התמוטטות המשטר בקוריאה הצפונית היא אירוע שיטה את מאזן הכוחות בין המעצמות באסיה לטובת סין.
מלחמת עיראק.
יחד עם פריד זקריה מהמגזין "ניוזוויק", קפלן נמנה עם אותם הפרשנים הפוליטיים שתמכו במלחמת עיראק. הוא השתתף בפגישה חשאית עם סגן מזכיר המדינה פול וולפוביץ' שהציג בפני כמה עיתונאים מסמך ממשלתי לטובת הפלישה לעיראק. מאוחר יותר הסיק קפלן את המסקנה כי המלחמה הייתה שגיאה והתחרט על כך שתמך בה.
קפלן ליווה כוחות אמריקאים בעיראק וכתב עבור כתב העת "אטלנטיס" את הכתבה " חמישה ימים בפלוג'ה" על המערכה משנת 2004.
אמאמיה
אימאמיה
אטא קרינה
תצורת מוריסון
תצורת מוריסון (באנגלית: Morrison Formation) היא תצורה גאולוגית של סלעי משקע מהיורה העליון, (לפני 146.8-156.3 מיליון שנים) שהורבדה ביבשה: בנהרות, אגמים, ביצות, או כתוצאה מתהליכים אאוליים. התצורה נחשפה במערב ארצות הברית, והיא המקור הפורה ביותר למאובנים של דינוזאורים באמריקה הצפונית. התצורה בנויה משכבות של אבן טין, אבן בוץ, אבן חול ואבן גיר בגוונים של אפור בהיר, אפור ירקרק או אדום. מרבית המאובנים נחשפו בשכבות אבן הטין הירקרקה ובשכבות התחתונות של אבן החול, שרידים מנהרות ומישורי הצפה של תקופת היורה.
התצורה נחשפה בעיקר בוויומינג ובקולורדו עם מחשופים במונטנה, דקוטה הצפונית, דקוטה הדרומית, נברסקה, קנזס, בפנהנדל של טקסס (Texas Panhandle) ובפנהנדל של אוקלהומה (Oklahoma Panhandle), ניו מקסיקו, אריזונה, יוטה ואיידהו, כחלק מהאזורים הפיזיוגרפיים של רמת קולורדו, פרובינציית אגן ורכס ובחלק הדרומי של המישורים הגדולים בארצות הברית. שכבות סלע זהות הקרויות בשמות אחרים נחשפו באלברטה ובססקצ'ואן שבקנדה. התצורה מכסה שטח של כ-1.5 מיליון קילומטרים רבועים, אם כי רק חלק קטנטן נחשף וזמין למחקר של גאולוגים ופלאונטולוגים. מעל ל-75% משטח התצורה קבור עדיין מתחת לערבה שבמזרח, ומרבית השטח המערבי נסחף במהלך התרוממות הרי הרוקי.
בקולורדו, ניו מקסיקו ויוטה הייתה תצורת מוריסון מקור עיקרי לעפרת אורניום.
היסטוריה גאולוגית.
בעזרת מדידות בשיטת התיארוך הרדיומטרי נקבע כי גיל תצורת מוריסון נע בין 2±156.3 למ"ש (לפני מיליון שנים) בבסיס התצורה לבין 1±146.8 למ"ש בגג התצורה. תיארוך זה מציב את התצורה בשלהי גיל האוקספורדיאן (Oxfordian), בקימרידגיאן (Kimmeridgian) ובתחילת גיל הטיתוניאן (Tithonian) השייכים ליורה העליון. תקופה זו זהה לתקופה של תצורת אבן גיר זולנהופן (Solnhofener Kalkstein) בגרמניה, תצורת לאוריניה (Formação Lourinhã) בפורטוגל ותצורת טנדגורו (Tendaguru Formation) בטנזניה.
זמן קצר לפני תקופה זו התפצלה יבשת העל לאוראסיה ליבשות אמריקה הצפונית ואירואסיה, אם כי הן היו מחוברות עדיין בגשרים יבשתיים. אמריקה הצפונית נעה צפונה ועברה דרך האזורים הסובטרופיים.