את ספרו הראשון כתב עופר עוד בזמן שירותו בצה"ל ("מתא הטייס", הוצאת אותפז - 1968). הספר עסק בתחום הטייס, כרוב יצירתו. ראו למשל - "רשאי להמריא" (הוצאת משרד הביטחון מערכות - 1992). עופר היה מראשוני סופרי המדע הבדיוני בארץ, כשכתב את ספרו "זוהר הארגמן" (הוצאת ביתן - 1970). הרקע בעלילת ספרו זה היה גם הוא טיסה - גיבורי הספר הם טייס ונווט ישראליים, הלוחמים בחוצנים הפולשים לכדור הארץ. עופר הצליח לשלב בסיפור בדיוני זה גם את הרקע שלו כניצול שואה. בנוסף לספרים כתב עופר גם סיפורים קצרים, חלקם לילדים כגון "ציפה ודון זרגוזה", שיצא לאור בהוצאת ביתן, ב-1995, וחלקם פורסמו בבמות ספרותיות שונות. כמו כן כתב מספר תסכיתים ששודרו ברדיו. ספרו האחרון, "מאלף החלומות", יצא לאור לאחר פטירתו.
יאן מיאוס
יאן מיאוס (במקור: Jean Meeus; נולד ב-12 בדצמבר 1928) הוא אסטרונום בלגי, שהתמחותו הידועה היא בחישוב תנועות ומסלולים של גרמי שמים שונים.
ביוגרפיה.
מיאוס נולד בבלגיה. הוא בוגר אוניברסיטת ליוון (Leuven) במתמטיקה. עבד לפרנסתו במשך ארבעים שנה כמטאורולוג בשדה התעופה של בריסל, עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1993.
התחום בו התבלט מיאוס במיוחד, הוא פישוט והנגשת דרכי חישוב מורכבות של מסלולים ומיקומים של גופים שונים בחלל. הוא פיתח אלגוריתמים שבאמצעותם ניתן לחשב את המסלולים והמיקומים באמצעים פשוטים, הנגישים לכל אחד.
ב-1986 זכה בפרס "Amateur Achievement Award" של האגודה "Astronomical Society of the Pacific".
האסטרואיד "מיאוס 2213" נקרא על שמו.
מערת האומה
מערת האומה היא מערת מים זורמים שנתגלתה באמצע שנת 2011 מתחת לבנייני האומה בירושלים. המערה היא הערוץ התת-קרקעי הזורם הגדול ביותר שנתגלה בישראל.
היסטוריה.
במהלך חודש מאי 2011 ביצעה חברת רכבת ישראל עבודות חפירה באזור בנייני האומה בירושלים, כהכנה לבניית תחנה בעבור קו הרכבת המהיר לירושלים. הפועלים, שעסקו בחציבת פיר גישה בעומק 75 מטרים מתחת לפני השטח, גילו את המערה בעומק של 75 מטרים מתחת לפני הקרקע.
אורכה המשוער של המערה הוא כמה מאות מטרים והגובה בחלקים ממנה מגיע לכ-20 מטרים. בסקירה שנערכה על ידי אנשי המרכז לחקר המערות של המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים, בראשות פרופסור עמוס פרומקין, נמצאו במערה מפלים קטנים ומשקעי מערות ונמצא כי זורמים בה מים באופן סדיר מצפון-מערב לדרום-מזרח בספיקה בסדר גודל של ליטר בשנייה, אך לא ידוע עדיין לאן הם מתנקזים. במקום בו קוטע הפיר החצוב את הערוץ התת-קרקעי, מזרימה משאבה את המים אל צינור המאפשר את המשך זרימתם בהמשך הערוץ הטבעי. החוקרים קבעו שהמערה מהווה את הקניון הוואדוסי הגדול בארץ ועם מציאתה מצטרפת ישראל לרשימת המדינות בהן זורם נחל תת-קרקעי.
הי (אי)
היי
הקואליציה היהודית הרפובליקנית
מהרי סותאל
מֶהַרי סותאל, או מהרי בן סותאל (על שם אביו), הידוע יותר בכינוי אבא מהרי, הוא שמו של מלקוסה, נזיר יהודי, שחי ופעל באתיופיה במהלך המאה ה-19, ושימש כמנהיג הרוחני העליון של קהילת ביתא ישראל באזור קולה ווגרה:
אבא מהרי הקדיש את חייו לשימור היהדות ושלמות קהילת ביתא ישראל. הוא נודע ביכולתיו ההלכתיות וכישוריו כאיש שלום ומרפא חולים. מהרי הוביל את מסע העלייה הכושל והטרגי לישראל של שנת 1862. קהילת ביתא ישראל רואה באבא מהרי את אחד ממנהיגיה הדגולים ומבשר העלייה הביתא ישראלית.
קורות חיים.
אבא מהרי נולד בקווארה שבמחוז אמהרה ושם הוכשר לתפקיד כהן (קס) ונזיר (מלקוסה). אחר הכשרתו נדד בין יישובי ביתא ישראל השונים, הפזורים בין גורגורה לאמבא גואליט, ופעל בהם כנזיר; לימד תורה והלכות, נשא תפילות בעד בני הקהילה והמבקשים מרפא ותבואה, הקריב קורבנות, הכשיר תלמידים והתדיין עם המיסיונרים הנוצרים. בנדודיו הגיע אבא מהרי עד לדמביה שם פעל בתפקיד מרכזי, כשהוא מקדיש את מירב זמנו להשבת המתבוללים אל חיק היהדות ולמלחמה במסיונרים הנוצרים שהגבירו לחצם על היהודים בבקשם להמיר את דתם.
אבא מהרי נודע בקרב ביתא ישראל ואף מחוץ לה, כאיש ישר, צדיק ומכובד, בעל ראייה נבואית. כמה מיסיונרים נוצרים התייחסו בכתביהם לאבא מהרי, אחד מהם הוא מרטין פלאד שכתב עליו:
האגדה מספרת כי אבא מהרי פתר את חלומה של אישה נוצרייה שפנתה אליו לעזרה, וחזה כי תוליד בן חזק שישא את השם 'קאסה' ויהא לקיסר אתיופיה, הוא תוודרוס השני. לפי האגדה, נבואה זו היטתה לימים את ליבו של תיאדורס כלפי אבא מהרי והביאה לאישור עליית בני הקהילה לירושלים.
המסע לישראל.
בני הקהילה רואים באבא מהרי את היוזם הבלעדי, או העיקרי, של ניסיון העלייה בשנת 1862. לדברי הקסים אבא מהרי לא רק קרא לעלייה אלא נקט צעדים מעשיים לארגונה; שלח שליחים לכל יישובי ביתא ישראל, ריכז את שמות הנכונים לצאת למסע והוביל את יציאתם. בכוונת אבא מהרי היה להוביל את היוצאים למסע אל עבר ים סוף, לחצותו ומשם לעשות את יתרת הדרך המוליכה לירושלים. סיפור יציאת מצריים היווה עבור היוצאים השראה למסע זה.
המחקרים השונים מציינים כמה סיבות לניסיון עלייה זה, בהם: הרצון להשתחרר מעול הנוצרים שהגבירו את לחצם על בני הקהילה בבקשם להמיר את דתם, הרצון להקריב קורבנות בשקט, הרצון לעלות לירושלים, ונכונותו של קיסר אתיופיה לאשר זאת, שהיה עבורם רמז נבואי.
המסע הקשה תבע לא מעט קורבנות. לדברי הכהן מהרי, הגיעו משתתפי המסע עד נהר מרב, הנמצא על גבול תיגראי לאריתריאה, ולדברי הכהן יוסף, אף עברו אותו והגיעו לקווייהין ואריתריאה, מציינת במחקרה שושנה בן דור. מתיאור האירועים במדביי עולה כי רמת התמותה שם הייתה כבר גבוהה מאוד, משום שרבים סבלו מרעב וחלו בחורף הקשה. נספים רבים מקרב המשתתפים, בכללם כהנים ונזירים, נקברו במדביי שם עומדת מצבה גדולה לזכרם. בשלב כלשהו הכיר אבא מהרי בכישלון הניסיון, הבין כי הנבואה היא לעתיד ושב חזרה לדמביה. חלק ניכר מן השורדים עשה דרכו חזרה עם אבא מהרי, מעטים, באישורו של אבא מהרי, ניסו להמשיך את דרכם לירושלים. מסורות אחדות גורסות כי חלק מן העולים הגיעו יחדיו עם אבא מהרי עד ים סוף, ושבהגיעם לנהר הרים אבא מהרי את מטהו, כמעשה משה ביציאת מצרים, מתוך תקווה שהמים הסוערים יפתחו לחצייה, ורק משלא נפתח הים הכיר אבא מהרי בכישלון המסע ועשה דרכו חזרה לאתיופיה.
גם לאחר המסע המשיך אבא מהרי בתפקידיו המסורתיים, והיווה דמות מרכזית בעדה - הוסיף לחזות ולעורר תשומת-לב ויראת-כבוד, גם בקרב ביתא ישראל, וכנראה גם בקרב המיסיונרים.
כיום רוב בני העדה רואים את המסע שנכשל כסימן שניתן לעתיד. לאחר הכישלון, המשיכו ביתא ישראל לחשוב על האפשרות להגיע לירושלים ומדי פעם עלתה בקרבם התעוררות משיחית. ניסיונות אלו הסתכמו בתפילה ולא בביצוע מעשי, בעקבות הלקח ממסע אבא מהרי. הכהן מהרי:
על מות אבא מהרי מצויות כמה גירסות. שלוש גירסות ממקמות את קברו באזור דמביה, וגרסה רביעית מציינת מקום אחר, באזור קווארה.
ג'ון שאייר
קומדיה (סוגה קולנועית)
מחוז שמעבר לים
מחוז מעבר לים
אודן
דכאון קליני
אודן (מרק)
אודן (ביפנית: おでん) הוא מרק מהמטבח היפני המכיל ביצה קשה, דאיקון, קוניאקו ועוגת דגים. המרק עצמו מתובל ברוטב סויה ודאשי.
תוכן המרק משתנה מאזור לאזור ביפן, ויש המוסיפים למרק קאראשי, טופו, גזר, פטריות שיטקי, תפוחי אדמה, תמנון, או מיסו.
המרק נמכר ביפן בדוכני רחוב.
גרסאות מקומיות.
באזור נגויה מכונה המרק "קאנטו-ני" (関東煮); באזור קאנסאי מכונה המרק "קאנטו-דאשי" (関東炊き); באזור שיזואוקה המרק כהה יותר, ועשוי ציר בקר.
דיכאון (רגש)
ראיין טדר
ראיין טדר (באנגלית: Ryan Tedder; נולד ב-26 ביוני 1979) הוא זמר, פזמונאי, מפיק ומעבד אמריקאי. טדר משמש כזמר, קלידן וכותב השירים המרכזי של להקת וואן ריפאבליק. כמו כן כתב והפיק שירים לאמנים רבים, בהם טיילור סוויפט, ביונסה, ליאונה לואיס, אדל, קלי קלרקסון, פאר איסט מובמנט, דמי לובאטו, ואן דיירקשן, ג'ורדן ספארקס, מארון 5, ג'יימס בלאנט, ג'ניפר לופז, אלי גולדינג, פול אוקנפולד, אריאנה גרנדה, ווסטלייף, U2, ופול מקרטני.
לטדר שלושה פרס גראמי בתור מפיק וכותב באלבומים "21" ו-"25" של אדל והאלבום "1989" של טיילור סוויפט.
הוט פוט
הוט פוט (בסינית מסורתית: 火鍋, בסינית מפושטת: 火锅, פיניין: "huǒguō," שמשמעו "קדרה באש") הוא מאכל מהמטבח הסיני. מאכל זה כולל ציר המתבשל בקדרה עשויה מתכת, המונח במרכז שולחן הארוחה, וסביבו מונחים מרכיבים שונים, בהם בשר פרוס, ירקות, פטריות, כיסוני וון טון, כופתאות, ופירות ים, והסועדים טובלים את המרכיבים השונים ומבשלים אותם בציר.
המאכל נאכל בסין מזה למעלה מ-1,700 שנים, ולא ברור מאין מקורו. ישנה סברה כי מדובר במאכל שמוצאו ממונגוליה, וכי מדובר בתבשיל שהוכן על ידי הלוחמים המונגולים אשר בישלו ירקות ובשר בתוך הקסדות שלהם מעל המדורה.
המאכל התפשט ברחבי סין החל מתקופת שושלת טאנג, ובתקופת שושלת צ'ינג היה למאכל מקובל בכל רחבי סין.
מרכיבי המאכל.
סוגי הבשר המשמשים במאכל זה כוללים טלה, בקר, עוף, ברווז וחזיר.
סוגי הירקות כוללים: באק צ'וי, תרד, שעועית ירוקה, נבטים, בצלי אשקלון, זנגביל, תפוחי אדמה, טארו, עגבניות ודלעת.
לעיתים כוללים המרכיבים המבושלים גם טופו ואיטריות.
המרק מתובל ברוטב הויסין, רוטב סויה, חומץ, כוסברה, שום, שמן שומשום, פלפל לבן, פלפל צ'ילי, פלפל שחור ולעיתים גם בוטנים או חמאת בוטנים.
ירושלם
דגל אירן
גביע העולם למועדונים 2009