כיום, מרבית כלכלת העיר מתבססת על מתן שירותים למבני הממשל.
גאוגרפיה.
אוגוסטה היא עיר הבירה המזרחית ביותר מבין בירות מדינות ארצות הברית. שטחה של העיר 150.9 קמ"ר מהם 143.4 קמ"ר שטחי יבשה ו-7.5 קמ"ר שטחי מים (4.98%).
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2015, אוכלוסיית העיר מוערכת בכ-18,000 נפש. מרבית מהאוכלוסייה (94.1%) היא לבנה. המיעוטים כוללים: 1.5% אסייתים, 1.1% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 2.8% אחרים.
השכלה.
בעיר פועל סניף של אוניברסיטת מיין.
אולימפיה (וושינגטון)
אולימפיה (באנגלית: Olympia) היא עיר הבירה של מדינת וושינגטון שבארצות הברית. העיר מהווה את מושב מחוז ת'רסטון שבמדינה. בעיר מתגוררים 73,149 תושבים (נכון ל-2017).
היסטוריה.
קודם להתיישבות אירופאית בעיר התגוררו באזור בו ממוקמת העיר שבטים אינדיאנים רבים ובהם שבטי הסקווקסים, ניסקוואלי, דוואמיש, פויאלופ, צ'האליס, סקוואמיש, קווילוט, והמאקה.
בשנת 1792 ביקר האירופאי הראשון באזור – פיטר פיוג'יט שעמד בראש משלחת ונקובר חקר ומיפה את האזור. בשנת 1853 הוקמה העיר אולימפיה הקרויה על שם ההר הסמוך.
שם העיר נבחר על ידי איזאק נ. איבי (Isaac N. Ebey) מתושביה הראשונים של העיר.
בשנת 1853 התגוררו בעיר 996 תושבים. זמן קצר לאחר הקמת העיר החלו להגיע אל העיר המהגרים הסיניים הראשונים, אשר התגוררו ב"צ'יינהטאון" של העיר - במפגש הרחובות בין השדרה הרביעית, שדרת קולומביה ודרך הקפיטול.
ראש העיר הראשון של העיר, ויליאם וינלוק מילר (William Winlock Miller), נבחר בשנת 1873.
בשנת 1853, עם הקמת טריטוריית וושינגטון נבחרה העיר לבירת הטריטוריה על ידי איזאק סטיוונס (Isaac Stevens), מושל הטריטוריה הראשון. ערים אחרות בטריטוריה התנגדו לבחירת אולימפיה, וניסו להפוך לבירת הטריטוריה. בין ניסיונות אלה ניתן למנות את ניסיונות ונקובר, סטיילאקום, סיאטל וטקומה.
בשנת 1855 אושררה הבחירה על ידי בית המחוקקים של הטריטוריה.
בשנות ה-50 של המאה ה-19 החלה העיר להתפתח בזכות נמל העיר. בשנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר נבנו קווי הרכבת העיקריים באזור, לא נבנו קווי רכבת אל העיר, ותושבי העיר נאלצו לממן את מסילת הרכבת מעירם לתחנת הרכבת הקרובה ביותר, המצויה כ-23 ק"מ דרומית לעיר.
בשנת 1889 עוצב סמל העיר על ידי צ'ארלס טלקוט (Charles Talcott), תושב העיר. השימוש הראשון שנעשה בסמל היה בכינוס הראשון של בית המחוקקים של מדינת וושינגטון, שנה לאחר מכן.
רעידת אדמה שאירעה בשנת 1949 פגעה בבנייני העיר ההיסטוריים ומרבית הבניינים המקוריים של העיר נהרסו. רעידות אדמה נוספות פגעו בעיר בשנים 1965 ו-2001.
בשנת 1967 הוקמה מכללת אוורגרין בהתאם לחקיקה של בית המחוקקים של וושינגטון. מכללה זו הביאה לפיתוח העיר ולהפיכתה למרכז אמנות ותרבות מדינתי.
גאוגרפיה.
שטחה הכולל של העיר 48 קמ"ר מהם 43.3 קמ"ר שטחי יבשה ו-4.7 קמ"ר שטחי מים (9.77%).
העיר ממוקמת בקצה הדרומי של מפרץ פיוג'יט ועל חצי האי באד.
מרבית שטחי מרכז העיר הם שטחים שיובשו מהאגם.
אקלים.
באזור סביב אולימפיה שורר אקלים ים תיכוני עם קיץ חם ( Köppen "Csb" ), בעוד שבמיקרו-אקלים המקומי ישנו קיץ יבש וירידה בטמפרטורות ביולי ואוגוסט למשך הלילה. רוב מזג האוויר המערבי בוושינגטון מובא על ידי מערכות מזג האוויר בגלל מיקומו ליד האיים האלאוטיים באלסקה. הוא מכיל אוויר קר ולח, שמביא גשם, קור, עננות וערפל במערב וושינגטון. נובמבר עד ינואר הם החודשים הגשומים ביותר של אולימפיה. רחובות העיר עלולים להגיע למצב של נחלים ונהרות במהלך חודשים נובמבר עד פברואר. הטמפרטורה הממוצעת החודשית הרגילה נעה בין 5.5 מעלות צלזיוס בחודש דצמבר ל-17.5 מעלות צלזיוס באוגוסט.
ממוצע המשקעים באולימפיה 1,270 מ"מ בשנה. המשקעים השנתיים נעו בין 29.92 אינץ '(760 מ"מ) בשנת 1952 ל-66.71 אינץ' (1,694 מ"מ) בשנת 1950, עם תקופת שיא בשנת 1948, הטמפרטורות הקיצוניות נעו בין 24 מעלות מתחת לאפס ב- -1 בינואר 1979, עד 40 מעלות צלזיוס, לאחרונה ב-29 ביולי 2009. בממוצע ישנם 6.3 ימים בשנה עם טמפרטורות שמגיעות ל -32 מעלות צלזיוס, 1.8 ימים שבהם הטמפרטורה נשארת על האפס או מתחת לכל שעות היממה, ו- 78 לילות שבהם הטמפרטורות מגיעות לנקודת האפס.
ממשל.
מאז שנת 1982 מנוהלת העיר על ידי מועצת עיר נבחרת בת 11 חברים, שבראשה עומד ראש עיר נבחר. עד שנת 1982 ניהלה את העיר מועצה בת שלושה חברים.
תרבות.
העיר אולימפיה מהווה מרכז אמנות ותיאטרון אזורי. בעיר מספר להקות תיאטרון ובהם "תיאטרון הבירה" (Capital Playhouse), "תיאטרון אמני אולימפיה" (Theater Artists Olympia), "התיאטרון הקטן של אולימפיה" (Olympia Little Theater) ו"תיאטרון ההארלקין" (Harlequin).
מדי שנה נערך בעיר פסטיבל קולנוע, פסטיבל כרזות של סרטים ופסטיבל סרטי וידאו.
תחבורה.
העיר אולימפיה מקושרת למערכת הרכבות האמריקאית הלאומית המופעלת על ידי חברת אמטראק. העיר מקושרת לפורטלנד שבמדינת אורגון, לסקרמנטו וללוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה וערים נוספות במדינת וושינגטון בהם סיאטל וטאקומה. כמו כן העיר מקושרת באמצעות רכבת לעיר ונקובר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
את העיר משרת גם כביש בין-מדינתי 5 שכיוונו מדרום לצפון, והמקשר בין גבול מקסיקו-ארצות הברית ליד סן דייגו לגבול ארצות הברית–קנדה בעיירה בליין.
השכלה.
בעיר אולימפיה 18 בתי ספר מהם 11 בתי ספר יסודיים, ארבע חטיבות ביניים ו-3 בתי ספר תיכוניים בהם לומדים כ-9,200 תלמידים.
בעיר פועלת מכללת מדינת אוורגרין (מכללת המדינה ירוקת העד), המכללה הקהילתית סאות' פיוג'יט סאונד, ובסמוך לעיר מצויה אוניברסיטת סנט מרטינז.
ערים תאומות.
בעבר היו לעיר הסכמי ערים תאומות עם ועם אולם אלה אינם בתוקף כיום.
ב-18 באפריל 2007 דחתה מועצת העיר הצעה להכריז על רפיח שברצועת עזה כעיר תאומה של אולימפיה.
באטון רוז'
באטון רוז' (באנגלית: Baton Rouge) היא עיר הבירה של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית, והשנייה בגודלה מבין ערי המדינה. כמו כן, היא בירת מחוז מזרח באטון רוז' שבמדינה. בעיר מתגוררים 227,470 תושבים (2020).
היסטוריה.
התקופה הצרפתית (1699-1763).
שמה של העיר - "באטון רוז'" (בצרפתית: "מוט אדום") ניתן לה על ידי המגלה הצרפתי פייר לה מואן ד'איברוויל אשר עמד בראש משלחת מגלים בת 200 איש בשנת 1699. ב-17 במרץ בשנה זו ראה איברוויל על גדת נהר המיסיסיפי, במקום בו עומד כיום קמפוס אוניברסיטת סאות'רן, מוט עץ ברוש צבוע אדום שעליו גופות בעלי חיים וראשי דגים (ככל הנראה עמוד סימון גבול בין שבטי האינדיאנים ההומה והביוגולה). ד'איברוויל קרא למקום על שם מוט הסימון.
המוצב הראשון במקום הוקם על ידי הצרפתים בשנת 1718 במטרה להגן על נתיב המסחר לניו אורלינס.
התקופה הבריטית (1763-1779).
ב-10 בפברואר 1763, נחתם הסכם פריז בו הסכימה צרפת למסור את שטחיה באמריקה הצפונית לבריטניה וספרד. אזור ניו אורלינס והשטחים ממערב לנהר המיסיסיפי הועברו לשליטת ספרד, ואילו השטחים שממזרח לנהר, למעט העיר ניו אורלינס, הועברו לשליטה הבריטית. באטון רוז', שנוסדה בשנת 1699 הפכה לאתר בעל חשיבות אסטרטגית, בשל מיקומה בקרבת הגבול בין שטחי מושבת פלורידה המערבית והשטחים הספרדיים.
הבריטים הקימו במקום מצודה שנקראה פורט ניו ריצ'מונד והחלו לפתח את העיר סביב המצודה. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית נותרה המושבה נאמנה לכתר הבריטי.
בשנת 1778, הכריזה צרפת מלחמה על בריטניה, ובשנת 1779 הצטרפה ספרד למלחמה זו, שבמסגרתה יצא מושל פלורידה, דון ברנארדו דה גאלווז, בראש צבא של כ-1,400 חיילים וכבש את פורט ניו ריצ'מונד. לאחר הכיבוש, שונה שם המוצב ל-"פורט סאן קארלוס".
התקופה הספרדית (1779-1810).
בשנת 1805 מנהלן העיר מטעם השלטון הספרדי, דון קרלוס לואיס בושר דה גרנד פרי הורה על תכנון העיר. השכונה שתוכננה על ידו מכונה כיום "העיר הספרדית". בשנת 1806 תוכנן האזור המכונה כיום "בורגארד טאון" (Beauregard Town). בתקופה זו התיישבו בעיר איכרים ממוצא גרמני שהיגרו לאזור באטון רוז' מפנסילבניה.
רפובליקת פלורידה המערבית (1810).
בשנת 1803 בעקבות רכישת לואיזיאנה השתלטה ארצות הברית על השטחים שממערב לפלורידה המערבית הספרדית. עיר המוצב באטון רוז' הפכה למוצב הקדמי הספרדי היחיד על נהר המיסיסיפי.
רבים מתושבי העיר תמכו במרד בשלטון הספרדי המקומי. ב-23 בספטמבר 1810 החל המרד, ותושבי העיר השתלטו על מפקדת הצבא בעיר, והניפו את דגל בוני בלו - דגל הרפובליקה העצמאית של מערב פלורידה. המרד דוכא לאחר 24 ימים, והעיר סנט פרנסיוויל, בירת רפובליקת מערב פלורידה נכבשה על ידי כוחות צבא ספרדיים שנשלחו מפלורידה.
בעקבות כיבוש הרפובליקה על ידי הכוחות הספרדיים שלח נשיא ארצות הברית ג'יימס מדיסון כוחות צבא בראשותו של וו. סי. סי. קליירובורן מניו אורלינס במטרה לכבוש את שטחי הרפובליקה. ה"תירוץ" הרשמי היה ששטחים אלו היו חלק משטחי רכישת לואיזיאנה. השטח נכבש על ידי צבא ארצות הברית ב-10 בדצמבר 1810.
מדינת לואיזיאנה (1812-1860).
בשנת 1812 הפכה לואיזיאנה לאחת ממדינות ארצות הברית. העיר באטון רוז' נותרה מוצב צבאי בשל חשיבותה האסטרטגית. בין השנים 1819–1822 נבנו בעיר מבנים עבור כוחות צבא אמריקאיים, שלימים היו מוצב השליטה במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846–1848). המבנים (מבני הפנטגון - "Pentagon Barracks") נבנו בפיקוחו של זאכרי טיילור, לימים נשיא ארצות הברית. בשנות ה-30 נבנו בעיר מצבורי תחמושת עבור צבא ארצות הברית (מבנה שכיום נקרא: "בית הנשק הישן" - the "Old Arsenal").