מחלוקת זו סובבת סביב פירוש הפסוק . על פי הגמרא, התנאים נחלקו בפירוש המושג "עדת ישראל", בפירוש המושג "הקהל", וכן בשאלה האם ה"א הידיעה במילה "הקהל" מיותרת, ואם כן, האם דווקא בפסוק , או גם בפסוק השני.
שיטת רבי יהודה.
שיטת רבי יהודה היא, שכיון שהמילה "קהל" מיותרת, יש לדרוש שכל אחד משבטי ישראל נקרא "קהל", ולכן הפסוק "ונעלם דבר מעיני הקהל" עוסק בכל מקרה שבו לפחות רובו של אחד מהשבטים חטא בהוראת בית הדין הגדול. במקרה כזה, על כל אחד מהשבטים להביא פר לקרבן, כיון שגם המילה "קהל" בפסוק העוסק בקרבן מיותרת, והיא באה ללמד ש"כל קהל וקהל", כלומר כל שבט, חייב להביא קרבן בנפרד.
בנוסף, לפי רבי יהודה גם האות ה"א מיותרת בשני הפסוקים, ולכן יש ללמוד ממנה שני דינים נוספים: 1. חובת פר העלם דבר אינה רק על הוראה מוטעית שהורתה הסנהדרין לכל ישראל, אלא אפילו על רוב שבט שחטא על פי הוראת הסנהדרין הראשית שלו. במקרה כזה, רק השבט שחטא צריך להביא קרבן, ושאר השבטים פטורים (בשונה ממקרה בו שבט אחד חטא על פי הוראת הסנהדרין, שבו כל שבט חייב להביא קרבן). 2. "הוראה תלויה בבית דין ומעשה תלוי בקהל", כלומר, כיון שהמילה "הקהל" סמוכה למילה "ועשו", יש ללמוד שעל אף שההוראה ניתנת על ידי הסנהדרין, המעשה המחייב קרבן צריך להיעשות על ידי רוב הציבור, ולא על ידי בית דין.
שיטת רבי שמעון.
רבי שמעון סובר שהאות ה"א אינה מיותרת בפסוק "ונעלם דבר מעיני הקהל", אלא רק בפסוק "והקריבו הקהל". לכן הוא סובר שכל שבט ושבט חייב להביא קרבן, אך רק אם רוב השבטים חטאו. אם מחצית השבטים או פחות חטאו, השבטים החוטאים צריכים להביא יחד קרבן אחד בלבד. בשני הייתורים הנוספים, של המילה "קהל" והה"א שלה, הוא משתמש לגזירה שווה המשווה בין החטא לקרבן, ומלמדת שכמו שבפסוק העוסק בחטא, גם הסנהדרין וגם הציבור כלולים בחטאו של "הקהל", כך שניהם צריכים להביא קרבן, ולכן חברי הסנהדרין צריכים להביא פר נוסף על הפרים שמביאים השבטים.
שיטת רבי מאיר.
שיטת רבי מאיר היא, שהאות ה"א אינה מיותרת כלל, ולכן המילה "קהל" מכוונת לכל הציבור, כלומר לכל שבטי ישראל. בשני הייתורים של המילה "קהל" הוא משתמש גם לגזירה שווה, המלמדת לשיטתו, שכמו שהפסוק הראשון "ונעלם מעיני הקהל", מתייחס להוראתם המוטעית של חברי הסנהדרין שהם "עיני הקהל", כך גם הפסוק "והקריבו הקהל", מתייחס לחברי הסנהדרין. לכן לשיטתו, חובת הבאת הפר מוטלת על חברי הסנהדרין שמביאים פר אחד בלבד, ודווקא במקרה שבו רוב העם חטא, שאז אפשר להתייחס לכך כאילו כל העם חטא, על פי הכלל רובו ככולו.
חישוב רוב העם.
חכמי המשנה בדור שאחר רבי מאיר, נחלקו כיצד לשיטתו יש לקבוע שרוב העם חטא. הגישה הידועה היא, שניתן לקבוע שרוב העם חטא רק אם חטאו רוב השבטים (שבעה שבטים מתוך שנים עשר), שהם גם רוב הציבור בסכום האנשים. רבי שמעון בן אלעזר מסר משמו של רבי מאיר, שדי בשישה שבטים, אם הם רוב הציבור בסכום האנשים, או לחלופין בשבעה שבטים, גם אם כמות האנשים שחטאו אינם רוב הציבור.
גם לפי שיטת רבי שמעון בן אלעזר, מעניק רבי מאיר, עדיין, עדיפות לכמות השבטים. שכן כאשר רוב השבטים חטאו, יש להביא קרבן חטאת בכל מקרה, גם אם מדובר בחלק קטן מהעם לפי סכום האנשים. לעומת זאת, אם רוב האנשים בעם חטאו, יש להביא קרבן דווקא אם סכום השבטים אינו מנוגד לרוב, וישנם לפחות שישה שבטים - מחצית מהעם, אך אם רוב השבטים לא חטאו, וישנם חמישה שבטים ומטה בלבד שחטאו, אין להביא קרבן אף על פי שרוב האנשים חטאו.
ייתכן שלפי שתי השיטות, נחשב רוב העם לפי סכום השבטים בלבד, ודרוש רוב מיוחס מקרב השבטים עצמם, כלומר שבעה שבטים. אלא, שאת מחצית מהעם, ניתן להחשיב במידה מסוימת לכל העם, לפי הכלל מחצה כרוב, האומר כי לפעמים למחצה ישנו כח שווה לרוב וכוחו ככל הדבר, והטיית המחצה הגורמת להחשיב את המחצית ככל העם, נוצרת על ידי הטיה צדדית, שמקורה ברוב האנשים מתוך הציבור.
יקב טפרברג
יקב טפרברג או טפרברג 1870 הוא יקב ישראלי.
היקב הוקם בידי משפחת טפרברג ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים בשנת 1870. ב-1925 יצא היקב מן החומות ועבר לעיר החדשה. ב-1964 עבר היקב לשטח חוות שמואל ברוזה במוצא וקיבל את השם יקבי אפרת. עד לשנות התשעים הפיק היקב יינות קידוש ומאז שנות התשעים החל לייצר יינות שולחניים. ב-2002 שונה שם היקב ל"יקב טפרברג 1870" והחל לייצר יינות איכות. היינן הראשי של יקב טפרברג הוא שיקי ראוכברגר. היקב שוכן כיום בקיבוץ צרעה ליד בית שמש.
נכון ל-2020 מפיק היקב כ-8 מיליון בקבוקים בשנה. שמות סדרות היין הן: לגסי, אסנס, אינספייר, אימפרשן, ויז'ן, מוסקטו ויינות אפרת.
קרבן חטאת בית דין
קיואו ודאצ'י
קִיוֹאוֹ וַדָאצִ'י (ביפנית: 和達 清夫, 8 בספטמבר 1902 – 5 בינואר 1995) היה פרופסור לסייסמולוגיה בסוכנות המטאורולוגית של יפן. מחקריו על רעידות אדמה עמוקות קשרו את שמו באזור ודאטי-בניוף – תחום של מוקד רעידות האדמה המצוי באזורי הפחתה.
מחקרי רעידות אדמה.
במחקריו על רעידות אדמה ביפן גילה ודאצ'י כי ככל שרעידות האדמה התקרבו לשוליים המזרחיים של אסיה, כך גדל עומקן. בשנת 1928 פרסם את הראשון מבין דוחות תצפיותיו, והמשיך לפרסמם עד שנת 1936. עבודתו סיפקה עדויות משכנעות לקיומן של רעידות אדמה עמוקות, והובילה לבנייתם של מודלים שעסקו במבנה התנועה במעטפת כדור הארץ.
השפעת מחקריו.
בראיון משנת 1980 סיפר צ'ארלס ריכטר כי מצא מאמר של ודאצ'י בו נערכה השוואה בין רעידות אדמה רדודות לעמוקות, המראה הקבלה בין תזוזת הקרקע המקסימלית לבין המרחק ממוקדי רעידות האדמה. מאמר זה סייע לריכטר בפיתוח הסולם הסייסמי הקרוי על שמו: סולם ריכטר.
מחקריו של ודאצ'י – ששימשו תמיכה יסודית לתאוריית טקטוניקת הלוחות – היו הסיבה העיקרית להחלטת עורכי המגזין "Journal Of Geophysical Research" להקדיש לו חלק נרחב בגיליון שיצא ב-10 בדצמבר 1987.
הקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה
הקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה (באנגלית: The Global Fund to Fight AIDS, Tuberculosis and Malaria) היא מוסד פיננסי בינלאומי המשקיע את כספיו בניסיון להאבק במחלות איידס, שחפת ומלריה. עד היום הושקעו למעלה מ-2.7 מיליארד דולר ביותר מ-150 מדינות ברחבי העולם במטרה להילחם ולמגר את המחלות הללו.
מטרות הקרן.
הקרן העולמית מסייעת באיתור, קידום מודעות המניעה ומציאת פתרון תרופתי למחלות האיידס, השחפת והמלריה. מטרתה העיקרית היא להפוך את העולם לנקי מאותן מחלות.
הקרן מרכזת את שיתוף הפעולה המתבצע בין הממשל, החברה האזרחית, המגזר הפרטי וקהילות רחבות בכל רחבי העולם, ובאמצעות גישה זו מביאה מונחים חדשים למשמעות הסיוע הכלכלי לבריאות העולמית. כמו כן, קיימים גופים נוספים אשר הציבו למטרה את המלחמה במחלות הללו, שעימם נמצאת הקרן העולמית בשיתוף פעולה.
היסטוריה.
במהלך שנות ה-90 המאוחרות מומחים משירותי הבריאות הציבורי קראו להשקעת משאבים לצורך מניעה וטיפול במחלות האיידס השחפת והמלריה. גילויים חדשים, ידע רפואי נוסף שנוצר עם ההתקדמות הטכנולוגית הרפואית, הביאו להבנה רחבה ומעמיקה יותר של המחלות הללו, ותרמו לקידום חשיבותן בשיח הרפואי הבינלאומי.
באותה התקופה החלה הקהילה הבינלאומית להבחין ולהבין את ההשלכות של מחלת האיידס כפי שנראו במדינות ברחבי אפריקה, הקריביים ואסיה, ואת הצורך בהפקת לקחים לצורכי מניעה במדינות נוספות. תרופות מצילות חיים חולקו לאנשים הנושאים את נגיף האיידס (HIV), כאשר 90% מאותם חולים לא יכלו כלל להרשות לעצמם לרכוש תרופות מסוג זה. הדבר הצליח לעורר גל עולמי הקורא להפחתה משמעותית בעלויות הציוד הרפואי והתרופות בפרט, בטענה כי זהו מצרך חיוני והכרחי לכלל הציבור באשר הוא. אנשים בכל רחבי העולם, ובהם מנהיגים, דמויות מוכרות מתחומי הכלכלה והבריאות, ראשי קהילות וראשי ארגונים לא ממשלתיים כגון ארגון הבריאות העולמי, הבנק העולמי ותורמים נדיבים, השקיעו את מירב המאמצים לצורך חיזוק קרן גלובל במטרה לשנות את הטיפול במחלות הללו.
הקרן העולמית הוקמה בשנת 2002, והפכה בזמן קצר למקור המימון העיקרי לתוכניות במאבק באיידס השחפת והמלריה. היא השתתפה בלמעלה מ-600 תוכניות סיוע עולמיות, ועל פי נתוניה הגישה טיפול רפואי למעלה מ-3 מיליון חולי איידס, 7.7 מיליון חולי שחפת, וחילקה 160 מיליון כילות ספוגות בקוטלי חרקים למלחמה במלריה. יתרה מזאת, הקרן מחזקת את תשתיות מערכות הבריאות, ומספקת הדרכות לנותני השירותים הללו במדינות המבקשות לעזרתה.
מיום היווסדה של הקרן בשנת 2002, מטרותיה לא השתנו, והיא זוכה לחסות ממדינות שווייץ וארצות הברית. כאשר החלה את פעילותה לראשונה, עשתה זאת במסגרת הסכם שירותים אל מול ארגון הבריאות העולמי. באמצעות ההסדר יכלה הקרן העולמית לקבל תשתית מנהלתית וכלכלית על מנת להתחיל ולפתח פעילותה, והצליחה להוציא לפועל את הפרויקטים הראשונים בתוך שנה אחת בלבד מאז היווסדה. ההסדר היה זמני בלבד ותוקפו פג בשנת 2008, ומאז פועלת הקרן העולמית באמצעות תשתית מנהלתית משלה, כלומר משאבי האנוש, כספים, מנהלה וכדומה, מה שמאפשר יכולת פעילות גמישה ורחבה בהרבה.
קרן גלובל מבצעת פרויקטים כלל עולמיים, ועד כה פעלה ב-144 מדינות ברחבי העולם. בין המדינות הנמנות ברשימת הפעילות נמצאות מדינות מיבשת אמריקה כגון ארגנטינה, ברזיל ופרו, מדינות מאסיה כגון הודו וסין, ומדינות אפריקה כמו ניגריה, קניה, אתיופיה, זמביה ועוד.
פעילות הקרן.