הטיפול הפשוט ביותר במקרה של תת-תפקוד של משאבת השרירים, הוא הרמת הרגליים לגובה הלב. גם הפעלת שרירי הרגליים במצבי סיכון, יכולה להפחית את הלחץ הורידי ברגליים ולמנוע את התרחבות הוורידים.
אילן פלד
אילן פלד (נולד ב-9 במרץ 1969) הוא קומיקאי, תסריטאי, זמר, מפיק ושחקן ישראלי. פלד ידוע בעיקר בזכות משחקו בקומדיות "גור ואוח" "אחד העם 1" וסדרת ההמשך שלה "אחד העם 101", בזכות התפקידים הקומיים של נשים גרוטסקיות ואגוצנטריות שהוא נוטה לגלם ובזכות שיתוף הפעולה היצירתי שלו עם יעל פוליאקוב.
ביוגרפיה.
פלד נולד בחדרה בשם אילן חדד כבן זקונים למשפחה ממוצא טריפולטאי, ויש לו שלושה אחים בוגרים. למד בבית הספר "עמל" בעירו במגמת חשמל, ובשעות אחרי הצהריים למד תיאטרון בבית הספר בוסתן בנתניה. ב-1988 שיחק בפסטיגל. פלד הוא בוגר בית הספר לתיאטרון בית צבי ברמת גן, שם השתתף בהצגות רבות, בהן "אופרת הקבצנים" מאת גיי ופפוש ו"גנרל של שטן" מאת קרל צוקמאייר. בשנות ה-80, הופיע גם בתוכנית "זהו זה".
בשנת 2000 השתתף בתוכנית ההומור והמערכונים הטלוויזיונית "דומינו" ששודרה בערוץ 2, לצדם של מיה דגן, עדי אשכנזי, ענת מגן-שבו, אופיר לובל, יובל סמו, שלומי קוריאט וקומיקאים נוספים.
בשנת 2003 השתתף בתוכנית "אחד העם 1" שם גילם, בין היתר, את הדמות המזוהה עימו ביותר "מירי פסקל", פקחית תנועה וולגרית ובהמית - ובקומדיות הילדים: "בלאגן" (2004 - 2007), "בילי" ו"גור ואוח", שם גילם את דמותה של "המורה לימונה", הדמות השנייה בזיהויה איתו.
בשנת 2008 הנחה את "פסטיבל שירי הילדים" יחד עם רועי בר נתן, טלי אורן ומיכל מוכתר.
בשנת 2010 שב לגלם את דמותה של הפקחית "מירי פסקל" בסדרת ההמשך ל"אחד העם 1" - "אחד העם 101", והפעם כדמות הראשית סביבה סובבת עלילת הסדרה.
בשנת 2013 השתתף, לצד יעל פוליאקוב (חברתו עוד מימי "אחד העם 1"), במערכונים המלווים את תוכנית הטלוויזיה "מה נסגר?".
ב-2014 השתתפו פלד ופוליאקוב בעונה ה-11 של תוכנית הסאטירה הפופולרית "ארץ נהדרת", בפינה משלהם הנקראת "להקת ארבע", אולם הפינה ירדה לאחר ארבע תוכניות בלבד לאחר שלא התקבלה היטב בקרב קהל הצופים. באותה השנה, השתתף בקליפ השיר "Everybody Needs a Man" של עופר ניסים ומאיה סימנטוב.
בשנים 2013–2015 השתתף פלד בקמפיין פרסומי של דגני בוקר עבור חברת תלמה שזכה לפופולריות רבה. בפרסומות גילם פלד את דמותה של "זמרת החתונות דנית". במסגרת הקמפיין יצא סינגל וקליפ פארודי בשם "דניס דניס". כמו כן, באותה השנה השתתף גם בקליפ "חיכיתי לו" של הזמרת שרית חדד.
בשנת 2016 השתתף פלד בתוכנית "פנס הקסם", ששודרה בערוץ הראשון לרגל סגירת רשות השידור. בשנת 2017, בתום שנתיים של עבודה, מיני סדרה שפלד כתב, ביים, והפיק יחד עם יאיר קדר בשם "נעלמות" - מוקומנטריה על נשים אמניות שפעלו בארץ אך לא הוכרו - עלתה בערוץ YES-דוקו. הפרק הראשון בסדרה, "ליליאן", הוקרן בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-2016, ושם זכה במקום הראשון בקטגוריית התעודה. באותה השנה החל להשתתף בתוכנית "מה הדיבור" המשודרת בחינוכית, והתארח בתוכנית המערכונים של רשת "טלוויזיה מהעתיד".
ב-2019 עלתה ב-YES הסדרה "הנוכלות" שיצרו פלד ויעל פוליאקוב וביים ארז בן הרוש. הסדרה המשיכה את קורותיהן של הדמויות מירי ותקווה מהסדרה "אחד העם 1". באותה שנה החל להוביל מסע פרסום לשופרסל אונליין.
בשנת 2021 דיבב את דמותו של קפטן קרופניק בחידוש למשחק המחשב הישראלי "פיפוש". ב-21 ביוני, הוציא את הסינגל "טרילילי טרללה" יחד עם הזמרת נועה קירל.
פלד ידוע כסרבן ראיונות ובקנאותו לפרטיות, והוא מעולם לא הסכים לשתף פעולה עם אמצעי התקשורת או לקחת חלק במסע יח"צ של אחד מהפרויקטים שלו.
שלישיית בוזאר
שלישיית בוזאר (בצרפתית: Beaux Arts Trio, שלישיית אמנוית יפות) היא שלישיית פסנתר ידועת שם. הופעת הבכורה של ההרכב הייתה ב-13 ביולי 1955 בפסטיבל המוזיקה ברקשייר, הידוע כיום כמרכז המוזיקה טנגלווד. הקונצרט האחרון שלהם היה בלוצרן, שווייץ ב-6 בספטמבר 2008.
במשך יובל שנים זכתה השלישייה להערכה רבה על הופעותיה, הן באולמות הקונצרטים והן בהקלטות. שלישיית בוזאר הקליטה את כל רפרטואר שלישיות הפסנתר התקני. בשנת 2005 חגגה השלישייה את שנת היובל להיווסדה בהוצאת שני תקליטורים מיוחדים, הראשון מכיל את תקליטיה הפופולריים ביותר בשנות הקלטותיה הארוכות (בחברת פיליפס) והשני הוא אוסף יובל של מוזיקה חדשה (בחברת ורנר). במהלך קיומה הממושך, ליכד את השלישייה החבר המייסד, הפסנתרן מנחם פרסלר. חברי השלישייה המקוריים בעת הקמתה בשנת 1955 היו:
מאז השתנה הרכבם מספר פעמים ונוספו לו:
קישורים חיצוניים.
ד&quot;ר ג'קיל ומר הייד
הבשורה
עקרון המקסימום
באנליזה מרוכבת, עקרון המקסימום קובע שאם formula_1 פונקציה הולומורפית בתחום formula_2 וקיים formula_3 שהוא מקסימום מקומי של formula_4 אז formula_1 קבועה.
בנוסח שקול, אם formula_6 רציפה בקבוצה קומפקטית formula_7, והולומורפית בפנים שלה, אז המקסימום של formula_8 ב-formula_7 מתקבל על השפה formula_10.
הוכחה.
יהי formula_11 מקסימום מקומי של formula_8. משמע קיים formula_13 קטן מספיק כך שבעיגול ברדיוס formula_14 סביב formula_15, formula_6 הולומורפית ו-formula_15 מקסימום מוחלט של formula_8. יהי formula_19. לפי משפט הערך הממוצע של גאוס:
לפי אי-שוויון המשולש האינטגרלי:
זוהי שרשרת אי-שוויונות חלשים שמתחילה ונגמרת באותו מספר, ולכן כל האי-שוויונות הם שוויונות. לכן:
נגדיר formula_23 בקטע formula_24. formula_25 עולה חלש, שכן מהמקסימליות של formula_26:
אולם מ-formula_28 נובע ש-formula_29, ולכן formula_30 לכל formula_31. מכאן ש-formula_32 לכל formula_31, כלומר:
קיבלנו ש-formula_8 קבועה בעיגול המוכל בתחום. לכן (כפי שניתן להסיק ממשוואות קושי-רימן) גם formula_6 קבועה בעיגול. ממשפט היחידות נובע ש-formula_6 קבועה בכל התחום.
עקרון המקסימום לפונקציה הרמונית.
ניתן לנסח גרסה דומה לעקרון המקסימום גם לפונקציות הרמוניות. בניגוד למקרה המרוכב, משפט היחידות איננו תקף לפונקציות הרמוניות (למשל, הפונקציה formula_38 עם formula_39 שווה זהותית לאפס על formula_40 אך איננה קבועה).
ראשית ננסח גרסה נקודתית:
משפט - אם formula_41 פונקציה הרמונית בתחום formula_42, ומקבלת מקסימום מקומי בנקודה formula_43, אז היא קבועה בסביבת formula_15.
הגרסה הכללית היא:
משפט - אם formula_41 הרמונית בתחום חסום formula_42, ורציפה בשפה formula_47, אז אם קיימת formula_43 כזו
ש-formula_49 אז היא קבועה ב-formula_42.
במיוחד, המשפט תקף עבור החלק המדומה והממשי של כל פונקציה אנליטית, ובעזרתו ניתן להוכיח טענות רבות.
למשל, אם formula_6 פונקציה שלמה ומתקיים formula_52, אז formula_6 קבועה, משום שמתקיים formula_54 ולפי עקרון המקסימום formula_55, ואז הפונקציה formula_56 איננה העתקה פתוחה, ולכן היא קבועה, ולכן גם formula_6 קבועה.
אדריאן ריץ'
אדריאן ססיל ריץ' (באנגלית: Adrienne Cecile Rich; 16 במאי 1929 – 27 במרץ 2012) הייתה משוררת, תאורטיקנית, פמיניסטית רדיקלית ומנהיגה לסבית אמריקאית ממוצא יהודי. נחשבת לאחת המשוררות הנקראות והמשפיעות ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה.
אדריאן ריץ' נולדה בבולטימור שבמרילנד, ארצות הברית, הבכורה משתי בנות. אביה, פתולוג, ארנולד רייס ריץ', היה יושב ראש המכון לפתולוגיה בבית הספר לרפואה ג'ונס הופקינס. אמה, הלן אליזבת (ג'ונס) ריץ' הייתה פסנתרנית קונצרטים ומלחינה. אביה היה ממוצא יהודי ואמה הייתה פרוטסטנטית. בנות משפחות ריץ' גודלו כנוצריות. אביה של ריץ' עודד אותה לא רק לקרוא שירה אלא גם לכתוב. העניין שלה בשירה ניצת כאשר נחשפה בספרייה של אביה לכותבים כגון מתיו ארנולד, הנריק איבסן, וילאם בלייק, ג'ון קיטס, דנטה גבריאל רוזטי ואלפרד טניסון. אדריאן ריץ' ואחותה למדו בחינוך ביתי עד שאדריאן הגיעה לכיתה ד' והחלה ללמוד במערכת החינוך הציבורית. בשירים האוטוביוגרפיים, "שורשים", ו-"After Dark" שיחזרה את ילדותה ותיארה תביעות אינטלקטואליות נכבדות מצד אביה התובעני, לצד קונפליקט דתי-תרבותי מתמיד שנבע משורשיו היהודים של האב והרקע הפרוטסטנטי של אמה.
לאחר שסיימה את לימודי התיכון, למדה שירה וכתיבה במכללת רדקליף, במהלך לימודיה היא לא פגשה מרצה אישה. בשנת 1951, כשהייתה בת 21, פרסמה את אסופת שיריה הראשונה "A Change of World שנבחרה על ידי ויסטן יו אודן עבור פרס למשוררים צעירים" של אוניברסיטת ייל. אודן כתב את ההקדמה לספר. למרות שקבלה מלגה ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, היא בחרה לנסוע לאירופה לטייל ולכתוב שירה. פרס לספר שיריה הראשון הוא הפרס הראשון לו זכתה ריץ' והוא נמנה עם שורה ארוכה של פרסים ואותות הערכה להם זכתה לאורך חייה.
קריירה.
בשנת 1953 נישאה ריץ' לאלפרד קונרד, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן כתבה על מהלך זה: "התחתנתי, בין השאר, משום שלא הכרתי דרך טובה יותר להתנתק מהמשפחה הגרעינית שלי. רציתי לעצמי, בכל דרך אפשרית, מה שבעיני רוחי, היה חיים מלאים של אישה". הם עברו להתגורר בקיימברידג' מסצ'וסטס ונולדו שלושה בנים. ב-1955 ריץ' פרסמה את ספר שירה שני: "The Diamond Cutters." מאוחר יותר סיפרה שהייתה מעדיפה שלא לפרסמו"."