הפרוטקטור תוכנן במקור לפעול גם באופן אוטונומי, על ידי קביעה מראש של נתיב ההפלגה. טווח השיט של הדגם הראשון היה כ-30-20 ק"מ, בשל מגבלות מערכות התקשורת. אך תוכנן מעבר לתקשורת לוויינית, כך הטווח יהיה בלתי מוגבל.
הניסויים הראשונים של הכלי החלו בשנת 2004. ביוני 2006 השיקה רפאל את הפרוטקטור במסע שיווק בארצות הברית לצבא האמריקני ולגופי הגנה על ביטחון המולדת במדינה.
בספטמבר 2015, חשף חיל הים הסינגפורי שהוא משתמש ב"פרוטקטור", במסגרת IMDEX 2015, התערוכה הימית המרכזית של אסיה.
מאפיינים.
גוף כלי השיט בנוי מתחתית קשיחה בצורת V ודפנות מתנפחות עשויות גומי, (RIB-Rigid Inflatable Boat). מבנה זה מקנה לו יציבות רבה במהירות גבוהה וכושר ציפה גבוה גם בתנאים של ים סוער. בנוסף לכך מאפשר לכלי השיט כושר תמרון ושינויי כוון מהירים. דפנות הגומי בעלות המבנה המעוגל מסייעות לפרוטקטור "להיעלם" מעיני מפעילי מכ"ם. המנוע שלה הוא ללא מדחף, ומאפשר לסירה להגיע לחוף בלי להסתבך בצמחייה או בעצמים במים רדודים.
הפרוטקטור מצויד במערכות תפעול, שליטה, בקרה, ונשק הנשלטות מרחוק אך גם בעלי יכולת פעולה אוטונומית על פי תוכנית שנקבעה מראש.
בין היתר מצויד הפרוטקטור במערכת לכריזה והתראה לכלי שיט חשודים, במערכת מכ"ם לגילוי ועקיבה, מצלמה פנורמית בגיזרה רחבה של 360°, ומערכות טיווח משולבות לייזר אינפרא אדום אשר מאפשרים למערכת הנשק לטווח מטרות, ביום ובלילה. מערכת הנשק המותקנת על גבי הפרוטקטור מבוססת על מערכת מיני טייפון מיוצבת, הנשלטת מרחוק, אשר ניתן להתקין עליה מגוון מקלעים ומבטיחה ירי מדויק גם בתנאי ים סוער.
בנוסף לנשק חם ניתן לצייד את הפרוטקטור גם במערכות לוחמה אלקטרונית להגנה על כלי שיט מאוישים ידידותיים מפני תקיפות טילים, וגם במערכות לוחמה אלקטרונית התקפית לשיבוש מערכות הקשר והשליטה של האויב, וכן מערכות לגילוי צוללות או מוקשים תת-ימיים.
נתונים טכניים.
הדגם השני.
הדגם החדש של פרוטקטור אשר נחשף בחודש יולי 2012, כולל בתוכו מספר חידושים ופיתוחים אשר יאפשרו לכלי השיט משך משימה ארוך יותר של עד יומיים רצופים ללא תדלוק, גמישות טכנית-תפעולית כתוצאה מן העובדה שכל מערכת הלחימה מחוברת לכלי ב-20 ברגים בלבד, ותכנון מוקדם המאפשר לספינה לספוג את טילטולי הגלים במינימום נזק למערכות.
מפעילים.
ישראל-חיל הים הישראלי
מקסיקו-חיל הים המקסיקני
סינגפור-חיל הים הסינגפורי
רמה תחבורה ציבורית גולן
רמה תחבורה ציבורית גולן היא חברת תחבורה ציבורית המופעלת על ידי מועצה אזורית גולן, החברה הכלכלית גולן וחברת האוטובוסים הפרטית "רמה".
החברה נוצרה כדי לספק תחבורה זמינה יותר לתושבי רמת הגולן, וב-1 במאי 2011 נכנסה לפעולה באזור במקום חברת אגד.
מודל ההפעלה הוא חדשני, ולפיו המועצה האזורית, בתמיכת המדינה, אחראית להפעלת התחבורה הציבורית באזור. בתכנון השתתפו אנשי משרד התחבורה ואגף החשב הכללי במשרד האוצר. התוכנית היא ניסיונית, ולפי לקחיה יופעלו תוכניות דומות ברשויות נוספות בפריפריה.
החברה רכשה 17 אוטובוסים חדשים ו-6 אוטובוסים זעירים. במערך ההיסעים שולבו גם 12 האוטובוסים הצהובים של מועצה אזורית גולן, המסיעים את תלמידי בתי הספר התיכוניים, ומעתה משמשים בו זמנית כקווי תחבורה ציבורית. מספר הנסיעות היומיות באזור הוגדל כמעט פי 6, מ-30 ל-175.
רמה מפעילה קווי תחבורה המובילים אל מרכזי אשכולות היישובים (קצרין, בני יהודה, מרום גולן וחיספין), ומהם אל ערים מחוץ לאזור (קריית שמונה, חצור הגלילית, טבריה ועפולה). מופעלים גם קווים פנימיים בתוך רמת הגולן.
הנסיעה באוטובוסים הזעירים, בתוך אשכולות היישובים, היא ללא תשלום.
דיופיזיטיזם
הדוקטרינה הדיופיזיטית
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (פורטוגל)
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (בפורטוגזית: Partido Social Democrata) היא מפלגת המרכז-ימין הגדולה בפורטוגל. בתחילה היא אכן הייתה מפלגת שמאל, לצד המפלגה הסוציאליסטית, אולם החל משנות ה-80 היא נטתה בעמדותיה ימינה.
המפלגה נוסדה ב-6 במאי 1974, מיד אחרי מהפכת הציפורנים, בשם "המפלגה העממית הדמוקרטית" ("Partido Popular Democrático"), אבל תוך זמן קצר שינתה את שמה לשם הנוכחי.
מייסד המפלגה ומנהיגה הראשון היה פרנסישקו סה קרניירו. בשנים שבין המהפכה לבחירות החופשיות הראשונות הייתה המפלגה במקצת הקואליציות ששלטו במדינה. אחרי הבחירות הראשונות ב-1976, שבהן ניצחה המפלגה הסוציאליסטית בראשות מריו סוארש, הייתה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מפלגת האופוזיציה הראשית. בבחירות של 1979 עמדה המפלגה בראש "הברית הדמוקרטית" ("Aliança Democrática") של מפלגות מרכז-ימין שניצחה בבחירות וסה קרניירו היה לראש הממשלה, עד שנהרג בתאונת מטוס בסוף 1980. פרנסישקו פינטו בלסמאו, מחליפו בראשות המפלגה, עמד בראש הממשלה עד הבחירות ב-1983 שלפניהן פורקה "הברית הדמוקרטית".
בבחירות ניצחו הסוציאליסטים בראשות סוארש, אולם לאחריהן קמה ממשלת אחדות בין המפלגה הסוציאליסטית והסוציאל-דמוקרטית. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית חזרה לשלטון ב-1985 בראשות אניבל קבאקו סילבה. קבאקו סילבה שלט במשך עשור, אולם לא רץ שוב בבחירות של 1995, שבהן הפסידה המפלגה. היא חזרה לשלטון בשנים 2002–2005 עם ראש הממשלה ז'וזה מנואל ברוזו שאחרי שנבחר לנשיא הנציבות האירופית הוחלף על ידי פדרו סנטנה לופש. ב-2006 זכה לראשונה מועמד של המפלגה, ראש הממשלה לשעבר אניבל קבאקו סילבה, בבחירות לנשיאות פורטוגל. אחרי 6 שנים באופוזיציה ניצחה המפלגה בראשות פדרו פאסוש קואליו בבחירות ב-2011.
פייטרו מנאה
פייטרו פאולו מנאה (באיטלקית: Pietro Paolo Mennea; 28 ביוני 1952 - 21 במרץ 2013) היה אתלט איטלקי. אלוף אולימפי, אלוף אירופה ושיאן עולם בריצת 200 מטר במשך 17 שנים, התקופה הארוכה ביותר ששיא עולמי במקצוע זה החזיק מעמד. שיאו העולמי 19.72 שניות מהווה שיא אירופה הנוכחי בריצה זו כבר 32 שנים. אחד האצנים החשובים בעולם, בהיסטוריה של ריצה זו.
כינויו של מנאה היה "החץ של הדרום" (Freccia del Sud).
נוסף לכך, מנאה היה פוליטיקאי ששימש כחבר בפרלמנט האירופי בשנים 2004-1999.
ביוגרפיה.
מנאה נולד בברלטה. הוא למד מדעי המדינה באוניברסיטה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכה מנאה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר, בתוצאה של 39.80 שניות, אחרי צ'כוסלובקיה (39.30 שניות) ופולין (39.70 שניות). נוסף לכך הוא סיים במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.9 שניות.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה מנאה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.30 שניות, אחרי ולרי בורזוב מברית המועצות (20.00 שניות) ולארי בלק מארצות הברית (20.19 שניות). נוסף לכך הוא סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.14 שניות, המנצחת הייתה ארצות הברית שקבעה שיא עולם לחדש של 38.19 שניות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכה מנאה ב-3 מדליות מהן אחת זהב ושתיים כסף. מדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.60 שניות ומדליות כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.34 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.88 שניות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים מנאה במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.54 שניות. המנצח היה דון קווארי מג'מייקה (20.23 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.08 שניות, המנצחת הייתה הרביעייה של ארצות הברית (38.33 שניות).
בתחרות גביע העולם באתלטיקה הראשונה שנערכה בדיסלדורף, גרמניה בשנת 1977 זכה מנאה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.17 שניות, אחרי קלנסי אדוארדס מארצות הברית שקבע תוצאה זהה (20.17 שניות) ולפני סילביו לאונרד מקובה (20.30 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, לשעבר צ'כוסלובקיה בשנת 1978 זכה מנאה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.27 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 20.16 שניות ובכך הגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.11 שניות.
שיאן עולם.
באוניברסיאדה שנערכה במקסיקו סיטי ב-12 בספטמבר 1979 קבע מנאה בריצת 200 מטר שיא עולם חדש של 19.72 שניות, שיפור לשיא של טומי סמית' מארצות הברית שנקבע באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), 19.83 שניות. שיא זה החזיק מעמד 17 שנים ונשבר על ידי מייקל ג'ונסון מארצות הברית, 19.66 שניות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה מנאה בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.19 שניות, לפני המנצח בריצת 100 מטר אלן ולס מבריטניה (20.21 שניות) והאלוף האולימפי היוצא קווארי (20.29 שניות) ומדליית ארד בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:04.3 דקות, אחרי ברית המועצות (3:01.08 דקות) ומזרח גרמניה (3:01.26 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.58 שניות בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 10.27 שניות (תוצאה שהייתה מספיקה למדליית ארד).
בתחרות שנערכה בקזינו, איטליה בשנת 1983 קבע מנאה בריצת 150 מטר תוצאה של 14.8 שניות, התוצאה הטובה בעולם. שיא זה נשבר רק בשנת 2009 על ידי יוסיין בולט מג'מייקה.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בשנת 1983 זכה מנאה בשתי מדליות, מדליית כסף ומדליית ארד. מדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.37 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 37.86 שניות ולפני ברית המועצות (38.41 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות, אחרי קלווין סמית (20.14 שניות) ואליוט קוואו (20.41 שניות) שניהם מארצות הברית.