באירוע צדקה שנערך על ידי "תעשיות סטארק", העיתונאית כריסטין אברהרט מודיעה לסטארק שכלי הנשק של חברתו, כולל טילי "יריחו", נשלחו לארגון "עשר הטבעות" ונעשה בהם שימוש לתקוף את עיירת הולדתו של ינסן, גולמירה. סטארק גם מגלה שסטיין מבקש להחליפו כראש החברה. בזעמו על הגילויים הללו, סטארק עוטה את חליפת השריון שלו וטס לאפגניסטן כדי להציל את כפרו של ינסן. בדרכו חזרה הביתה, שני מטוסי F-22 ראפטור יורים על סטארק ומאיימים להפילו מהאוויר. הוא נאלץ להתקשר לרודס ולגלות לו את זהותו הסודית בניסיון להפסיק את המתקפה. בינתיים, ארגון "עשר הטבעות" אוסף את שרידי חליפת האבטיפוס של סטארק מהמדבר ונפגש עם סטיין, שמשתק את ראזה בעזרת מתקן על-קולי וטובח באנשיו. הוא מורה לאנשיו לקחת את חליפת השריון ולהשתמש בה למטרתו. סטארק מבקש לגלות כלי נשק נוספים שנשלחו לארגון הטרור, ושולח את פפר לפרוץ למערכת המחשבים של החברה דרך משרדו של סטיין. היא מגלה שסטיין סיפק לארגון כלי נשק ושכר אותם להרוג את סטארק. פוטס נפגשת עם פיל קולסון, חבר סוכנות הביון S.H.I.E.L.D וחושפת בפניו את תוכניותיו של סטיין.
מדעניו של סטיין אינם יכולים לשכפל את טכנולוגיית כור הקשת אותה המציא סטארק, מה שמאלץ את סטיין לארוב לסטארק בביתו ולגנוב ממנו את כור הקשת שבחזהו. סטארק מצליח להגיע למעבדתו, שובר את קופסת הזכוכית ומחבר מחדש את כור הקשת המקורי. פוטס וסוכני S.H.I.E.L.D מנסים לעצור את סטיין, אך הוא עוטה את חליפת השריון שלו ותוקף אותם. סטארק מתעמת איתו אך אינו מסוגל לגבור עליו ללא כור הקשת החדש שלו, שמפעיל את מלוא עוצמת השריון החדש וסטיין מצליח לגבור על סטארק. לאחר מכן, סטארק מפתה את סטיין לגג הבניין של "תעשיות סטארק", ומורה לפפר לגרום לעומס יתר בכור הקשת הראשי. הדבר גורם לפרץ אלקטרוני רב-עצמה שמהמם את סטיין ומפיל אותו ואת חליפת השריון שלו לכור הקשת שמשמיד את כל הבניין והדבר הורג אותו. ביום למחרת, סטארק מכנס מסיבת עיתונאים ומתוודה על כך שהוא אכן איירון מן.
בסצנה שאחרי הכתוביות, מנהל S.H.I.E.L.D ניק פיורי מבקר את סטארק בביתו ומציין בפניו שהוא אינו גיבור-העל היחיד שקיים בעולם. נוסף על כך, הוא מעוניין לדבר איתו על פרויקט הנוקמים.
שחקנים ראשיים.
הופעות אורח.
בנוסף, מופיעים בסרט פאראן טהיר כראזה, מנהיג ארגון "עשר טבעות"; פול בטאני מדבב את קולו של ג'רוויס, מערכת ההפעלה בעלת הבינה המלאכותית של סטארק; לזלי ביב מגלמת את כתבת "ואניטי פייר" כריסטין אברהרט; ג'ון פאברו כשומר ראשו ונהגו האישי של סטארק הארולד "האפי" הוגאן; וקלארק גרג כפיל קולסון, סוכן S.H.I.E.L.D. הופעות הקמע כוללות את יוצר הקומיקס סטן לי בתור אדם אותו מזהה סטארק כיו הפנר, סמואל ל. ג'קסון כמנהל S.H.I.E.L.D ניק פיורי וגיטריסט הלהקות רייג' אגיינסט דה משין ואודיוסלייב טום מורלו מופיע כשומר טרוריסט.
הפקה.
פיתוח.
באפריל 1990, אולפני יוניברסל קנו את זכויות לעבד את איירון מן למסך הגדול,וסטוארט גורדון נשכר לביים סרט בתקציב נמוך. אולם, הרעיון לא יצא לפועל ובפברואר 1996, פוקס המאה ה-20 רכשו את הזכויות מיוניברסל. גם ניקולאס קייג' וגם טום קרוז הביעו התעניינות לשחק בתפקיד הראשי. התסריטאי ג'ף וינטר ויוצר הקומיקס סטן לי כתבו ביחד תסריט שהציג רקע מדע בדיוני חדש עבור הדמות, כלל מספר סצינות פעולה ונבל-על גדול-ראש בשם מודוק. באוקטובר 1999, הבמאי קוונטין טרנטינו קיבל הצעה לביים את הסרט. כאשר העסקה לא יצאה בסופו של דבר לפועל, אולפני פוקס מכרו את הזכויות לחברת ניו ליין סינמה בטענה שלמרות שהתסריט עורר עניין, לאולפני ההסרטה היו יותר מדי גיבורי-על של מארוול בשלבי הפקה ו"אנחנו לא יכולים להפיק את כולם". ביולי 2000, תסריט הסרט נכתב בידי טד אליוט, טרי רוזיו וטים מק'קנליס עבור חברת ניו ליין, לפיו דמותו של ניק פיורי תופיע בסרט ותוביל לסרט משלה. ביוני 2001, האולפנים ניהלו שיחות עם ג'וס וידון - מעריץ הקומיקס - לביים את הסרט.
בדצמבר 2004, הבמאי ניק קסאווטס נשכר למלאכת הבימוי, ותאריך יציאת הסרט נקבע ל-2006, אולם לאחר שנתיים בהם ההפקה נקלעה למבוי סתום, העסקה עם קסאווטס לא יצאה לפועל. אולפני ניו ליין החזירו את הזכויות למארוול. טיוטות תסריט נכתבו בידי אלפרד גו, מיילס מילר ודייוויד הייטר, אך לא נעשה בהן שימוש. התסריט של ניו ליין הביא לעימות בין טוני סטארק לבין אביו הווארד סטארק, שהפך לוור משין. בנובמבר 2005, אולפני מארוול החלו בשלבי הפקה מאפס, והכריזו על הסרט כפרויקט עצמאי, היות שאיירון מן היה הדמות היחידה של החברה שלא נעשה לה עיבוד קולנועי. כותבים רבים סירבו להשקיע מזמנם בפרויקט בשל חוסר התעניינות בדמות.
פרה-פרודקשן.
ג'ון פאברו נשכר לביים את הסרט באפריל 2006, והתסריטאים ארתור מרקום ומאט הולוויי החלו לכתוב את התסריט. גם מארק פרגוס והוק אוסטבי עבדו על תסריט משלהם, ופאברו שילב בין שני התסריטים, עם ליטוש אחרון של ג'ון אוגוסט. מספר יוצרי הקומיקס כמו מארק מילר, בריאן מייקל בנדיס וג'ו קסאדה נקראו לספק עצות לגבי התסריט. ביוני 2006 נקבע תאריך היציאה של הסרט ל-2 במאי 2008.
מאז צאתו של הסרט "דרדוויל", בו שיחק פאברו בתפקיד משנה, הוא היה מעוניין לעבוד בשנית עם המפיק אבי ארד. כדי לחגוג את קבלת תפקיד הבמאי, פאברו עבר משטר דיאטה והוריד כ-30 ק"ג ממשקלו. הוא ניצל את ההזדמנות כדי ליצור סרט מרגלים אולטימטיבי פוליטיקלי קורקט, כאשר בין השראותיו נמנו טום קלנסי, ג'יימס בונד ו"רובוקופ". בבואו לביים את הסרט, פאברו בחר לנקוט בגישה שדומה לסרט עצמאי וציין כי זה כמו ש"רוברט אלטמן יביים את סופרמן". הוא גם הוסיף את "באטמן מתחיל" כהשראה. פאברו רצה ליצור סיפור שבו אדם בוגר המציא את עצמו מחדש, פשוטו כמשמעו, לאחר שגילה שהעולם מורכב יותר ממה שהאמין. הוא שינה את הרקע שבסיפור המקור ממלחמת וייטנאם לאפגניסטן, מאחר שלא רצה לעשות סרט תקופתי.
בחירת הנבל הייתה קשה, משום שפאברו הרגיש שאויבו המושבע של איירון מן, המנדרין, לא יהיה ריאליסטי, במיוחד לאחר התייעצות עם כותב הקומיקס מארק מילר. לדבריו, הפנטזיה שבעשר טבעותיו של המנדרין תוכל לקבל מענה רק בסרט המשך, אם כי יהיה צורך למתן אותה מעט. זאת ועוד, ההחלטה שהדמות תפעל מאחורי הקלעים דומה לדמויותיהם של סאורון משר הטבעות או לקיסר פלפטין ממלחמת הכוכבים. פאברו גם רצה שאיירון מן יתמודד מול אויב גדול ממדים. המעבר מהמנדרין לאובדיה סטיין נעשה לאחר ליהוקו של ג'ף ברידג'ס לתפקיד. במקור, סטיין נועד להפוך לנבל בסרט ההמשך. בטיוטות הראשונות של התסריט, דינאמו הארגמן גם הופיע כנבל. פאברו הרגיש שחשוב להכליל התייחסויות פנימיות עבור מעריצי הקומיקס, כמו התייחסות לנבל ויפלאש על ידי כינויים של טייסי מטוסי הראפטור "ויפלאש-1" ו"ויפלאש-2", וכן מגנו של קפטן אמריקה, המונח בסדנת העבודה של סטארק.
הסצנה שלאחר כתוביות הסיום, בה סמואל ל. ג'קסון הופיע לראשונה כניק פיורי, נכתבה על ידי בריאן מייקל בנדיס. פאברו ודאוני לקחו השראה מאילון מאסק, מייסד טסלה מוטורס ו-SpaceX לצורך תיאורו המציאותי של סטארק.
צילומים.
צוות ההפקה התמקם בבמות הקול של חברת יוז לשעבר, אשר נמצאות בשכונת פליה ויסטה, לוס אנג'לס. יוז היה אחת ההשראות לדמות הקומיקס, וצוות הצילום הכיר בצירוף המקרים כאשר צילם את הסצנה בה סטארק בוחן את ביצועיה של חליפת השריון סימן 3 באותו האנגר בו נבנה יוז H-4 הרקולס.
הצילומים החלו ב-12 במרץ 2007, כשהשבועות הראשונים התמקדו בשביו של סטארק באפגניסטן. המערה בה הוחזק סטארק הייתה בגודל 150–200 מטרים, וכללה מסילות ניידות שאיפשרו תנועה חלקה של מצלמות. המעצב ג'יי מייקל ריבה הכניס מערכת אוורור לסט הצילומים, לאחר שצפה בריאיון עם לוחם טליבאן וגילה שהאוויר במערות למעשה קר מאוד. סצינות חוץ של אפגניסטן צולמו בדיונות החול של אולנצ'ה, קליפורניה. צוות הצילום נאלץ להעביר יומיים שלמים בתנאי שטח קשים ורוחות של 60 - 100 קמ"ש.
הצילומים בבסיס חיל האוויר אדוארדס החלו באמצע אפריל והסתיימו בתחילת מאי. צילומי החוץ לביתו של סטארק היו דיגיטציה של חופי פוינט דיום שבמאליבו, בעוד צילומי הפנים נערכו בפליה ויסטה. הצילומים הסתיימו ב-25 ביוני 2007 בסיזרס פאלאס, לאס וגאס.
סצינות הדיאלוג דרשו מידה רבה של אלתורים, מכיוון שהתסריט עדיין לא הושלם כאשר הצילומים החלו (יוצרי הסרט התמקדו בפיתוח עלילתי בדרך שתהיה הגיונית, וכן בסצינות הפעולה). פאברו ציין כי יכולת האלתור מוסיפה לסרט וגורמת לו להרגיש טבעי יותר. מספר סצינות צולמו בעזרת שתי מצלמות כדי ללכוד שורות דיאלוג שנאמרו באותו רגע; מספר רב של טייקים נדרש, ודאוני רצה לנסות דבר חדש בכל טייק. כך למשל, היה זה רעיונו של דאוני לקיים מסיבת עיתונאים על הרצפה, וכן הוא המציא את הנאום אותו נושא סטארק במיצג ההדגמה לנשק "יריחו".
בריאן מייקל בנדיס כתב שלושה דפי דיאלוג להופעת האורח של סמואל ל. ג'קסון כניק פיורי, וצוות הצילום בחר את שורות הדיאלוג הטובות ביותר מתוכם. הופעת האורח התקיימה בנוכחות צוות מצומצם מאוד כדי למנוע הדלפת מידע, אולם מספר ימים לאחר מכן כבר פורסם באינטרנט על השתתפותו של ג'קסון. ברשותו של ג'קסון נעשה שימוש בתווי פניו לגרסת אולטימייט מארוול של ניק פיורי.
פוסט-פרודקשן.