עם שטח של 467 קמ"ר, מדובר ברשות המקומית הגדולה ביותר במדינה. הרשות המקומית כוללת ארבע עיירות, שהמרכזית שבהן היא זולדן וגובהה 1,368 מטר מעל פני הים. העיירות הנוספות הן: HochSölden, שנמצאת בגובה 2,090 מטר וכוללת בעיקר מלונות 4 כוכבים; Swieselstein, עיירה קטנה ושקטה בגובה 1,470 מטר עם בתי עץ וגלריה שמציגה אמנים מקומיים; Vent, עיירה בת 150 תושבים בלבד שנמצאת בגובה 1,900 מטר ומציעה 15 ק"מ של מסלולים ומסלול מזחלות באורך 5 ק"מ.
האוכלוסייה המקומית בזולדן, שמנתה 3,449 נפשות בשנת 2003, נמצאת בנחיתות מספרית ניכרת ביחס לתיירים הפוקדים אותה. למעלה מ-2 מיליון תיירים מבקרים בזולדן מדי שנה, ומדובר ביעד התיירותי השלישי בפופולריות שלו באוסטריה (אחרי וינה וזלצבורג). המלונות ובתי ההארחה בזולדן ערוכים לשכן כ-15 אלף תיירים במקביל. זולדן ידועה בהיותה עיירה עם תרבות אפרה סקי מפותחת. השדרה המרכזית עמוסה ברים ומועדונים, עובדה ההופכת את זולדן יעד מועדף עבור צעירים.
אתר הסקי.
זולדן הוא אחד מאתרי הסקי הגבוהים באוסטריה, ומרחב הגלישה שלו כולל שלוש פסגות בגובה של יותר מ-3,000 מטר ושני קרחונים (Rettenbach ו-Tiefenbach). הפסגה הגבוהה ביותר באתר היא Wildspize (שגובהה 3,768 מטר), והיא השנייה בגובהה באוסטריה אחרי Grossglockner (שגובהה 3,798 מטר). הפסגה אליה מגיעים רוב הגולשים היא גייסלאכרקוגל (Geislacherkogel) שגובהה 3058 מעל פני הים. בשל גובהה והשלג התמידי מגיעים אליה גולשים גם בקיץ.
נוסף לגובה האתר, יש בו גם מערכת ענפה לייצור שלג מלאכותי ותותחי שלג מכסים 67% מהמסלולים. שני גורמים אלה יחד מבטיחים עונת גלישה ארוכה, ולכן באופן מסורתי מארח זולדן את המירוץ הראשון בסבב הגביע העולמי של ה-FIS (פדרציית הסקי העולמית) כבר באוקטובר.
מעלית הסקי הראשונה בזולדן נבנתה בשנת 1948 והייתה מסוגלת לשנע 398 גולשים בשעה. כיום, הסקי פס של זולדן מכסה 150 ק"מ של מסלולים לכל הרמות ובאתר 36 מעליות שמסוגלות לשנע 69 אלף גולשים בשעה. 69 ק"מ מתוך המסלולים מסווגים כמסלולים כחולים, 51 ק"מ כאדומים, 28 ק"מ כשחורים ו-2 ק"מ אינם מהודקים (Ski Route). נוסף לכך יש בזולדן שטחי אוף פיסט רבים לגלישת פרירייד וכן סנופארק גדול עם מגוון מתקנים לגולשי פריסטייל.
המסלול הארוך ביותר בזולדן מוביל מפסגת Schwartze Schnide (שגובהה 3,340 מטר) לעיירה (1,370 מטר) ואורכו כ-15 ק"מ. באתר מסלולים נוספים שאורכם 10, 9 ו-8 ק"מ.
רפאל מאהלער
מרקיס דניאלס
פבלו סרסאטה
מצעד גלגלצ
פן דה חמון
בית הכנסת החדש בוורוצלב
בית הכנסת החדש בברסלאו
Welcome to My DNA
Welcome to My DNA הוא אלבומם השלישי של ההרכב בלאקפילד אשר יצא לשווקים ב-28 במרץ 2011.
כמעט כל השירים באלבום נכתבו על ידי אביב גפן בשל העובדה שסטיבן וילסון עבד באותה העת על אלבום הסולו שלו. חברי הלהקה עבדו יחד על הפקת האלבום באולפנים באנגליה ובישראל. השיר Zigota הוא גרסת כיסוי באנגלית לשירו של אביב גפן, אשר נכלל במקור באלבומו, ממנטו מורי.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי קרל גלובר.
בית כנסת שדרות ווילשיר
בית הכנסת בשדרות ווילשר
Still I Rise
Still I Rise הוא אלבום הסטודיו השלישי שיצא לאחר מותו של הראפר האמריקאי טופאק שאקור ביחד עם להקת Outlawz, למעט חבר הלהקה חוסיין פאטאל שעזב את הלהקה לאחר שסירב לחתום ב-Death Row Records. האלבום מכיל את כל החומר שלא פורסם בעבר, אם כי עשו ממנו רמיקסים שונים. הוא יצא ב-14 בדצמבר 1999 בחברת התקליטים Interscope Records, תחת Death Row. הוא הגיע למעמד פלטינה שאושר על ידי ה-RIAA ומכר 1,617,000 מיליון עותקים.
האלבום נקרא על שם שירה של המשוררת האמריקאית מאיה אנג'לו.
Still I Rise (With The Outlawz)
מחיי המריונטות
מחיי המריונטות סרט מאת הבמאי השוודי אינגמר ברגמן שהופץ ב-1980 והופק במערב גרמניה. התסריט והפסקול נכתבו בשפה הגרמנית כיוון שברגמן היגר עקב המס הגבוה שהיה באותה תקופה בשוודיה. הסרט כולו צולם בשחור לבן, למעט שני מקטעים שצולמו בצבע בתחילת ובסוף הסרט.
שם הסרט לקוח מספרו של קרלו קולודי "הרפתקאותיו של פינוקיו" מהשורה - "לרוע המזל בחיי המריונטות תמיד יש איזה "אבל" שהורס הכל".
הסרט מתאר את המשך סיפורם של הזוג פטר וקטרינה אגרמן שהיוו פרק בסדרתו הידועה של ברגמן "תמונות מחיי נישואין". הסרט מציג את השניים כזוג מאושר והרמוני כלפי חוץ, הוא איש עסקים והיא מעצבת, כשלמעשה אין תקשורת בין השניים והם לא מצליחים להתקרב אחד אל השנייה. הוא קצת חולמני והיא הקשוחה מביניהם, לא מהססת להעליב אותו בפומבי ומחפשת ריגושים מחוץ לבית. פטר מתחיל לחלום על רצח אשתו ומתייעץ במוגנס, חברו הפסיכיאטר. הסיפור עוקב אחר דחפיו האפלים ועולמו הדמיוני של פטר. באופן אירוני למרות כל התמה הקודרת של הסרט הפסקול בקרדיטים הוא דיסקו גרמני עליז.
קווין סורבו
קווין דייוויד סורבו (אנגלית: Kevin David Sorbo; ) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בתפקידו הרקולס בסדרה המצליחה "", וכקפטן דילן האנט בסדרה "אנדרומדה".
ביוגרפיה.
סורבו נולד בעיר מאונד, מינסוטה לארדיס, אח במקצועו, ולין, מורה לביולוגיה ומתמטיקה. קווין גדל על ברכי הנצרות מהזרם הלותרניזם, ולאחר סיום לימודיו באוניברסיטת מורהד מינסוטה פנה לעסוק בדוגמנות צילום וטלוויזיה בשנות השמונים של המאה העשרים.
תחילת דרכו כשחקן החל בתפקידי אורח בסדרות כגון "ראשון עד עשר" (1st &amp; Ten) ובסדרת הטלוויזיה הנודעת "רצח במשיכת קולמוס" (Murder, She Wrote) בכיכובה של השחקנית אנג'לה לאנסברי, בהמשך נבחן לתפקידים ראשיים בסדרות "", ובנוסף לסדרה "תיקים באפלה", שני מבחני בד אשר לא זכה בהם.
לימים במהלך שנות התשעים של המאה העשרים התקבל לתפקיד הגיבור הרקולס, תפקיד ראשי בסדרה "", תפקיד אשר העניק לו פרסום עולמי בעקבות הצלחתה המסחררת של הסדרה אשר עסקה בסיפורי גבורתו של הגיבור המיתולוגי הרקולס. עוד השתתף בסרטי פעולה כגון "קול הכובש" (Kull the Conqueror), תפקיד אורח בסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת", ובתפקיד ראשי נוסף וידוע כקפטן דילן האנט בסדרה "אנדרומדה", העוסקת במדע בדיוני עתידי.
בשנת 2006 גילם את דמותו של פרנק אטווד בעונה הרביעית והאחרונה סדרת הנעורים "The O.C." של רשת FOX. בשנת 2008 שיחק בעיבוד האמריקאי של רשת NBC לסדרה הישראלית "האקס המיתולוגי", בכיכובה של אליזבת ריזר.
בשנת 2012 שיחק בסרט הטלוויזיה "מלאכים של החג", לצידה של איזבלה וידוביץ'.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי לצד לוגן אלן בסרט הקולנוע "ברני הדולפין".
חיים אישיים.
סורבו נשוי לשחקנית סם ג'נקינס, אותה הכיר על סט הסדרה "", שם הופיעה בתפקיד אורח, ולהם שלושה ילדים. קווין סורבו מכהן כדובר הארגון !A World Fit For Kids, ארגון ללא מטרות רווח הפועל למען הכשרת בני נוער כמורי עזר לילדים צעירים.
סורבו הוא נוצרי אדוק. לדבריו עובדה זו מנעה את קידומו בתעשיית הסרטים.
בריאיון לרדיו הנוצרי "פטר הייק", טען כי הוליווד נוקטת גישה מזלזלת בהפקת סרטים העוסקים בעלילות תנ"כיות.
סורבו שיחק בסרט "אלוהים לא מת" (2014). סרט העוסק בוויכוח בין מרצה אתאיסט לסטודנט נוצרי.
סלווה נקארה
סלווה נקארה חדאד (בערבית: سلوى نقارة حداد; נולדה ב-2 בפברואר 1959) היא שחקנית תיאטרון קולנוע וטלוויזיה ערביה-ישראלית, זוכת פרס לנדאו.
ביוגרפיה.
נולדה ומתגוררת בחיפה. בוגרת התיכון האורתודוקסי הערבי.
נקארה היא בוגרת בית צבי – בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה, רמת גן, בו למדה משנת 1977 עד 1980. נקארה היא חברת הנהלת תיאטרון אל-מידאן.
ב-2013 זכתה בפרס לנדאו.
דודה הוא עורך הדין חנא נקארה.
נווה (מושב)
נווה (נָוֶה) הוא מושב דתי לאומי בחבל שלום. היישוב הוקם ב-2008 בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות על ידי משפחות מהיישוב המפונה בני עצמון (עצמונה) ומשפחות נוספות מרחבי הארץ שהצטרפו אליהן.
הקמה.
לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת 2005, הועברו למושב יתד כשליש מתושבי היישוב עצמונה מגוש קטיף כמקום מעבר זמני עד בניית יישוב עצמאי.
המתיישבים החליטו להקים את יישובם בחולות חלוצה מתוך רעיון הפרחת השממה, וכן עקב סמיכות האזור לשטחים החקלאיים המעובדים של המשק השיתופי.
המשפחות עברו מיתד לנווה החל מסתיו תש"ע-תשע"א (2010) ועד סוף קיץ תשע"א (2011). ביישוב מתגוררות כ-130 משפחות נכון לאוגוסט 2021.
חינוך.
המכינה הקדם-צבאית עצם, אשר לאחר תוכנית ההתנתקות עברה עם התושבים מעצמונה ליתד, עברה באפריל 2011 לאתר זמני בנווה. בדצמבר 2011 נחנך הקמפוס החדש והקבוע של המכינה ביישוב. הקמפוס נבנה מכספי פיצויים ומתרומות נוספות.
בנוסף למכינה פועלים ביישוב גם "ישיבה תיכונית נווה", "אולפנת חלוצה", תלמוד תורה לבנים, בית ספר לבנות, גנים ופעוטון.
באלול תשע"ח הוקמה ביישוב הישיבה הגבוהה ישיבת ממדבר מתנה בראשות הרב מרדכי (מוטי) הס רב היישוב. בשנת ה'תשפ"א עברה ליישוב ישיבת חלוצי דרור.
תעסוקה.
תושבי היישוב עוסקים בעיקר בחינוך ובחקלאות. היישוב הקים, בשותפות עם היישובים בני נצרים, דקל ואוהד, את פרויקט האנרגיה הסולארית בין הגדולים במדינה המשתרע על שטח של 1,000 דונם וכולל שדה סולארי המתקדם מסוגו.
אופיו הדתי של היישוב ברובו הוא תורני לאומי. רוב תושבי היישוב משתייכים לזרם ישיבות הקו בראשות הרב צבי טאו. רב היישוב הוא הרב מרדכי הס.
שק&quot;ש
תיאטרון אל מידאן
The Rose That Grew from Concrete