באולימפיאדת מוסקבה (1980) השתפרו הישגי היוונים והם זכו ב-3 מדליות. המתאבק סטליוס מיגיאקיס זכה במדליית זהב, ועמיתו גאורגיוס חאציונאידיס זכה במדליית ארד. צוות שייטי הסולינג זכה אף הוא במדליית ארד. גם באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בלטו המתאבקים היוונים. דמטריוס תאנופולוס זכה במדליית כסף וחאראלמבוס חולידיס זכה במדליית ארד. חולידיס זכה במדליית ארד נוספת באולימפיאדת סיאול (1988).
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכו היוונים בשתי מדליות זהב. הייתה זו הפעם הראשונה מזה 96 שנים שבה היוונים זוכים ביותר במדליית זהב אחת במשחקים. וולה פאטולידו ניצחה בריצת 100 מטר משוכות, והייתה ליווניה הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. במדליית הזהב השנייה זכה מרים המשקולות פירוס דימאס.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) השתפרו הישגיהם של היוונים באופן ניכר. הם זכו ב-8 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. הענף הבולט היה הרמת משקולות, עם 5 מדליות. פירוס דימאס שמר על תוארו, וכך גם מרים המשקולות יליד גאורגיה קאחי קאחיאשווילי, שרשם הישג דומה בברצלונה, במדי המשלחת המאוחדת. שלושה מרימי משקולות נוספים זכו במדליות כסף: לאונידאס סבאניס, ולריוס לאונידיס ולאונידאס קוקאס. המתעמל יואניס מליסאנידיס זכה במדליית זהב בתרגיל הקרקע, והגולש ניקוס קקלמנאקיס זכה במדליית זהב בדגם מיסטרל. האתלטית ניקי בקויאני זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה.
אולימפיאדת סידני (2000).
ארבע שנים לפני שאירחה את המשחקים, המשיכה יוון במגמת השיפור באולימפיאדת סידני (2000). 140 ספורטאים יוונים השתתפו במשחקים, והם זכו ב-13 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
מרימי המשקולות המשיכו להניב את המספר הגבוה ביותר של מדליות - 5. פירוס דימאס היה למרים המשקולות השני בהיסטוריה שזוכה בתואר האולימפי 3 פעמים ברציפות, ויומיים אחר כך היה קאחי קאחיאשווילי למרים המשקולות השלישי בהיסטוריה שעושה זאת. לאונידאס סבאניס זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, וגם מרים המשקולות יליד אלבניה ויקטור מיטרו זכה במדליית כסף. יואנה חציואנו זכתה במדליית ארד.
קונסטנטינוס קנטריס זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר, ושלוש אתלטיות נוספות זכו במדליות כסף: אקטריני תאנו בריצת 100 מטר, אנסטסיה קלסידו בזריקת דיסקוס ומירלה מניאני, ילידת אלבניה, בהטלת כידון. מיכאיל מורוצוס זכה במדליית זהב בטאקוונדו, המתעמל דימוסתניס טמפאקוס זכה במדליית כסף בתרגיל הטבעות, ובמדליות ארד זכו נבחרת הנשים בהתעמלות והמתאבק אמירן קרדנוב.
אולימפיאדת אתונה (2004).
האולימפיאדה השנייה אותה אירחה יוון הייתה המוצלחת ביותר עבורה מאז קודמתה. מספר שיא של 426 ספורטאים נטלו חלק במשחקים, והם זכו ב-16 מדליות, מהן 6 מדליות זהב.
המדליות הושגו ב-10 ענפים שונים, הבולט שבהם אתלטיקה, עם 5 מדליות מהן שתי מדליות זהב, בכולן זכו נשים. פאני חלקיה זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות ואנסטסיה צומלקה עשתה זאת בהליכה ל-20 ק"מ. חריסופיי דווצי זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת, ואנסטסיה קלסידו זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף בזריקת דיסקוס. מירלה מניאני זכתה במדליית ארד בהטלת כידון. על הישגי האתלטיות היווניות העיבה פרשה בה היו מעורבים האצנים קונסטנטינוס קנטריס ואקטריני תאנו. השניים לא הגיעו לבדיקה לגילוי סמים, ולאחר מכן טענו כי היו מעורבים בתאונת דרכים. בהמשך התברר כי התאונה בוימה, והשניים פרשו מהמשחקים.
במדליות זהב נוספות זכו הג'ודוקא בן ה-17 איליאס איליאדיס, המתעמל דימוסתניס טמפאקוס (בתרגיל הטבעות), הקופצים למים תומאס בימיס וניקולאוס סירנידיס (בקפיצה סינכרונית מ-3 מטר), ושייטות ה-470 סופיה בקטורו ואמיליה צולפה. מתחרה נוסף בענף השיט, ניקוס קקלמנאקיס, שהיה אחת התקוות הגדולות של היוונים במשחקים ואף הדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה, הסתפק במדליית כסף, לאחר שהפסיד לגל פרידמן.
לוחמי הטאקוונדו אלכסנדרוס ניקולאידיס ואליסבט מיסטקידו זכו במדליות כסף, המתאבק וסיליו פולימרוס וצמד החותרים ניקולאוס סקיאתיטיס וארטיום קיורגקיאן זכו במדליות ארד. מרים המשקולות פירוס דימאס, שנשא את דגל יוון בטקס הפתיחה, איבד את תוארו לאחר שלוש זכיות רצופות והסתפק במדליית הארד.
נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת אוסטרליה והפסידה במשחק הגמר לנבחרת איטליה. נבחרת הגברים סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הפסידה בחצי הגמר לנבחרת סרביה ומונטנגרו וסיימה במקום הרביעי לאחר הפסד נוסף, לנבחרת רוסיה. נבחרת הגברים בכדורסל, בשורותיה שיחקו בין היתר תיאודורוס פאפאלוקאס, דימיטריס דיאמנטידיס ולזארוס פאפאדופולוס, הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת ארגנטינה, וסיימה במקום החמישי. פאפאלוקאס היה החוטף הבולט בטורניר, עם 2.8 חטיפות למשחק. נבחרת הנשים הודחה אף היא ברבע הגמר, בידי ארצות הברית, וסיימה במקום השביעי. גם נבחרות הגברים בכדוריד ובכדורעף הודחו בשלב ברבע הגמר. נבחרת הכדוריד הפסידה לקרואטיה ונבחרת הכדורעף הפסידה לארצות הברית. שתיהן סיימו במקום החמישי. יתר הנבחרות בענפי הכדור לא עברו את שלב הבתים.
אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) שלחה יוון משלחת גדולה, בת 156 ספורטאים, אך הישגיה ירדו באורח ניכר בהשוואה לאולימפיאדות הקודמות בהן השתתפה. המשלחת היוונית זכתה ב-3 מדליות בלבד, ולראשונה מזה 16 שנה אף ספורטאי יווני לא זכה במדליית זהב.
לוחם הטאקוונדו אלכסנדרוס ניקולאידיס זכה במדליית כסף שנייה ברציפות. החותר וסיליוס פולימרוס החליף בן זוג, ויחד עם דמטריוס מוגיוס שיפר את הישגו מאתונה וזכה במדליית כסף. קופצת המשולשת חריסופיי דווצי זכתה במדליית ארד אך זו נשללה ממנה ב-2016 בשל הרשעה באימרוץ. צוות שייטות היינגלינג זכו במדליית ארד. ספורטאים יוונים נוספים שבלטו בבייג'ינג כללו את החותר יואניס חריסטו (מקום רביעי במקצה היחידים), החותרות כריסי ביסקיצי ואלכסנדרה ציאבו (מקום שישי במקצה הזוגות), חותר הקאנו חריסטוס צאקמאקיס (מקום שביעי בסלאלום), האתלט פריקליס יאקובאקיס (מקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות) והגולש ניקוס קקלמנאקיס (מקום שמיני ב). נבחרת הכדורסל שוב הפסידה לארגנטינה ברבע הגמר, וסיימה בפעם השנייה ברציפות במקום החמישי.
אולימפיאדת לונדון (2012).
באולימפיאדת לונדון (2012) ירדו הישגי המשלחת היוונית עוד יותר, והיא צברה רק שתי מדליות ארד: הג'ודוקא איליאס איליאדיס (שהחליף קטגוריית משקל והתחרה בקטגוריה של עד 90 ק"ג) וצמד החותרות כריסטינה גיאזיצידו ואלכסנדרה ציאבו.
ספורטאים יוונים נוספים שרשמו הישגים נאים בלונדון כללו את השחיין ספירידון יאניוטיס (מקום רביעי בשחייה במים פתוחים ל-10 ק"מ), רביעיית החותרים (מקום רביעי), הסייפת וסיליקי ווגיוקה (מקום חמישי), המתעמל וסיליוס צולקידיס (מקום שישי בתרגיל המקבילים), השייט ביירון קוקלאניס (מקום שישי בדגם ניל פרייד RS:X), קונסטדינוס פיליפידיס (מקום שביעי בקפיצה במוט), ספירידון לבסיס (מקום שביעי בהטלת כידון) וצמד השחייניות הצורניות (מקום שמיני).
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) השתפרו משמעותית הישגי היוונים. הם צברו 6 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
הקלעית אנה קורקאקי הייתה הספורטאית המעוטרת במשלחת, עם מדליית זהב בירי באקדח ומדליית ארד בירי באקדח אוויר. באתלטיקה, זכתה קטרינה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט, קונסטדינוס פיליפידיס שוב סיים שביעי בתחרות המקבילה לגברים, ופאראסקווי פאפאכריסטו סיימה שמינית בקפיצה משולשת. במדליית הזהב השלישית זכה המתעמל אלפתרוס פטרוניאס, בתרגיל הטבעות. השחיין ספירידון יאניוטיס שיפר את הישגו מלונדון וזכה במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים, ושייטי ה-470 פבלוס קגיאליס ופנאיוטיס מאנטיס זכו במדליית ארד. שייט נוסף, ביירון קוקלאניס, סיים חמישי בדגם RS:X. בחתירה רשמו היוונים הישגים נאים: החותרות סופיה אסומנאקי ואייקטריני ניקולאידו סיימו במקום הרביעי, רביעיית החותרים בסירה קלה סיימה במקום השישי ורביעיית החותרים סיימה במקום השמיני. נבחרת הגברים בכדורמים סיימה במקום השישי.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
קווין ג'ונאס
מרקו בלבול
מרקו בלבול (נולד ב-13 ביולי 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל המאמן את קבוצת נורת'איסט יונייטד מהליגה ההודית.
קריירת משחק.
בלבול נולד בטירת כרמל, כבן הזקונים למשפחת עולים ממצרים. החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי חיפה, ובשנותיו הראשונות בקבוצת הבוגרים של המועדון מיעט לשחק. את הפריצה הגדולה שלו עשה בעונת , תחת הדרכתו של המאמן דרור קשטן, והוא נבחר לתגלית העונה. בעונה לאחריה הוא כבר היה שחקן הרכב קבוע. את עונת , בה זכתה מכבי חיפה בדאבל, החמיץ בלבול כמעט במלואה עקב פציעה.
בלבול היה שותף לאליפות ההיסטורית של חיפה בעונת , בה זכתה באליפות ללא הפסד ליגה ושברה שיאים רבים. בעונה זו הוא שיחק כמגן ימני לצד חוליית הגנה שכללה את אלון חרזי, איתן אהרוני, רומן פץ, אריק בנדו ומשה גלאם.
בקיץ 1998 הביא אותו אברהם גרנט למכבי תל אביב. לאחר שתי עונות, בהן לא זכה עם מכבי תל אביב באף תואר, עזב גרנט למכבי חיפה והביא איתו את בלבול. בשתי עונותיו האחרונות כשחקן כמעט ולא שותף בלבול במשחקים, אך היה בפועל עוזר המאמן של גרנט, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות. בסיום עונת פרש בלבול ממשחק פעיל, כשבאמתחתו חמש אליפויות ושלושה גביעים עם מכבי חיפה.