בתכנון המקורי הוחלט שמנצחת כל בית תעלה לליגה שמעליה ומפסידת כל בית תרד לליגה שמתחתיה. אולם לקראת העונה השנייה, הוחלט לשנות את כמות הנבחרות בכל רמה כך שבפועל נבחרות שלא היו אמורות לעלות ליגה, עלו ונבחרות שהיו אמורות לרדת ליגה, נשארו בליגה. כך שבליגות א',ב' ו־ג' היו 16 נבחרות (4 בתים של 4 נבחרות). ובליגה ד' היו 7 נבחרות (בית עם 4 נבחרות ובית עם 3 נבחרות). הכלל שמנצחות הבתים יעלו לליגה גבוהה יותר והמפסידות ירדו ליגה, נשאר וימומש לקראת העונה השלישית של התחרות.
העפלה לאליפות אירופה.
בעונת 2018/19, הוחלט שמליגת האומות יעפילו 4 נבחרות לאליפות אירופה בכדורגל (יורו 2020).
בכל אחד מהדרגים נערך פלייאוף עלייה. כל זוכת בית קיבלה כרטיס לחצי הגמר. אם הזוכה היא אחת מ-20 הנבחרות שהעפילו כבר ליורו, הכרטיס עובר לנבחרת הבאה באותו דרג. אם פחות מארבע נבחרות מדרג אחד לא העפילו, הכרטיס עובר לנבחרת מהדרג הבא. בסיכום, ארבע נבחרות העפילו לטורניר, ובכך השלימו את 24 הנבחרות באליפות אירופה.
העפלה לגביע העולם.
בעונה 2020/21, הוחלט ששתי זוכות הבתים המדורגים הגבוה ביותר שלא העפילו ישירות לאליפות העולם או לשלב הפלייאוף, יעלו לפלייאוף. בפלייאוף ישתתפו 12 נבחרות מהן יעפילו 3 נבחרות למונדיאל.
פטיש הרעם
פטיש הרעם (באנגלית: Magnus Chase and the Gods of Asgard: The Hammer of Thor - מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד: פטיש הרעם) הוא הספר השני בסדרת מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד, הבא בתור אחרי להב הקיץ. הספר נכתב על ידי ריק ריירדן ויצא לאור באנגלית ב-4 באוקטובר 2016 ובעברית בינואר 2017. הסיפור מתרחש בימינו ומבוסס על המיתולוגיה הנורדית.
עלילה.
לאחר שבספר הקודם אל הרעם ת'ור איבד את הפטיש שלו מיולניר. מגנס וחבריו השיגו את נשק הגיבוי של ת'ור שהוא מטה מתוצרת ענקים. אבל זה לא מספיק כדי לעצור את הענקים שעומדים לפלוש לכדור הארץ. בתחילת הספר מגנס נפגש עם אוטיס, אחד התיישים שרתומים למרכבתו של ת'ור. אוטיס אומר למגנס שנמסר לו מידע שמיולניר נמצא במערה בפרובינסטאון. באמצע שיחתם מופיע לוחם בשריון וקסדת זאב והורג את אוטיס, מגנס רודף אחרי הלוחם שנמלט אבל לפני שנעלם הוא מזהיר את מגנס שזאת מלכודת ושלא ילכו למערה.
לאחר שהלוחם נעלם מגנס חוזר לוולהלה ומגלה שחברתו הוולקיריה סאמירה אל-עבאס (בקיצור-סאם) גייסה איינהרי חדש, אלכס פיירו. כמו סאמירה אלכס הוא בן של לוקי. כאשר מגנס פוגש אותו הוא מגלה שהאיינהרי החדש הוא ארגר (פלואידי מגדרית) כלומר שהוא לפעמים בן ולפעמים בת. בזמן שהלוחמים מתאמנים בלחימה אלכס (בדמות בת) מראה את הנשק שלה, תיל-חותך חימר קטלני. באמצע הקרב לוקי יוצר קשר עם מגנס ומזמין אותו לחתונה כפויה של סאם עם ענק בשם ת'רום. בעוד מגנס מנסה להבין על מה לוקי מדבר חבריו לקומה של מגנס נאבקים בדרקון. כשלוקי מגלה שאלכס שם הוא מנסה לגרום למגנס להתפוצץ ולהרוג את אלכס, כדי למנוע את זה אלכס כורתת למגנס את הראש והוא מת באופן זמני. בזמן שהוא מת הוא חולם על שני ענקים, ת'רום ות'רונג'ה ורואה אותם מדברים. מהשיחה מגנס מבין שת'רום גנב את מיולניר. בערב לאחר שמגנס חוזר לחיים האיינהריאר רואים בהיכל המשתאות את מעשה הגבורה של אלכס בתצוגת ולקיריות, כל האיינהריאר והברונים מתרשמים מאוד ממעשה הגבורה שלה ומקבלים אותה כאיינהרי. לאחר ארוחת הערב סאם מספרת למגנס שלוקי מנסה לחתן אותה בכוח. למחרת מגנס, הארת'סטון, בליצן וסאם הולכים למערה בפרובינסטאון. הם מגלים שקבורים במקום לוחמים שמגנים על החרב סקופנונג. כשהם נלחמים בלוחמים ולוקחים את החרב לוקי ורנדולף נכנסים לשם ודורשים את החרב. סאם מתנפלת על לוקי אבל מתברר שהוא יכול להשתלט על הגוף שלה והוא גורם לה להתעלף. רנדולף דוקר את בליץ בחרב סקופנונג ולוקי אומר למגנס שהדרך היחידה לרפות את בליץ היא להשיג את האבן סקופנונג, אבן המשחזת של החרב. לאחר שירפאו בה את בליץ הם צריכים להביא את החרב והאבן כתמורת הכלה לחתונה של סאם כדי שת'רום ייתן להם את הפטיש של ת'ור. כשהם יוצאים מהמערה מגנס מאבן את בליץ כדי לעצור את שטף הדם. כדי להשיג את האבן סקופנונג הם צריכים ללכת לאלפהיים ולבקש את האבן מאביו של הארת'. כשמגנס והארת' מגיעים לאלפהיים ונפגשים עם אביו המרושע של הארת' הוא אומר להם שיוכלו לקבל את האבן רק אם הארת' ישלם את הוורגילד (תשלום כופר) שלו. כדי להשיג מספיק זהב לוורגילד של הארת' הם שודדים מצבור זהב של גמד ויחד איתו טבעת מקוללת. אחרי שאביו של הארת' נותן להם את האבן הוא עונד את הטבעת והופך מרושע יותר משהיה ומנסה להרוג את מגנס והארת'. שניהם נמלטים למידגרד ושם הם פוגשים את אלכס וסאם ויחד הם הולכים לפגוש את היימדאל. הם שואלים אותו מי הלוחם בקסדת הזאב והוא עונה שזה אוטגרד לוקי - ענק מכשף. החבורה מגיעה ליטונהיים ושם אוטגרד-לוקי מסביר להם שלוקי רוצה להשתמש בחרב ובאבן סקופנונג כדי להשתחרר, לאחר שהוא אומר להם את זה שאר הענקים במקום רודפים אחריהם והחבורה נמלטת לארמון של ת'ור וסיף, שמה הם מתחילים לבנות תוכנית. הם מתכננים שאלכס תתחפש לסאמירה ותעמיד פנים שהיא הכלה, כשת'רום ישלוף את הפטיש לברכת החתונה צוות של אלים ואיינהריאר יכנסו, יהרגו את הענקים וייקחו את הפטיש והחרב. כשהם מגיעים למערה של החתונה הם מגלים שת'רום שולף את הפטיש במערה של לוקי והתוכנית משתבשת, הם מצליחים לקחת את מיילניר אבל רנדולף משחרר את לוקי בעזרת החרב סקופנונג. כשהם חוזרים לוולהלה מנהל המלון מודיע לסאמירה שהמשימה הבאה שלה בתור מבצעת המשימות המיוחדות של אודין תהיה לתפוס את אבא שלה וללכוד אותו מחדש. בסוף הספר מגנס נפגש עם אנבת' והיא אומרת לו שהגיע הזמן שהוא יפגוש את החבר שלה, פרסי ג'קסון.
הדרבי של קהיר
הדרבי של קהיר הוא מפגש כדורגל בין שני מועדוני הכדורגל הגדולים והמצליחים ביותר במצרים, מועדון הכדורגל אל אהלי ומועדון הכדורגל א-זמאלכ. המפגש בין שני המועדונים הללו נחשב לדרבי הגדול ביותר בקהיר, המשחק הכי גדול באפריקה ואחד המפגשים הסוערים והטעונים ביותר בכדורגל העולמי. לשני המועדונים הללו דומיננטיות רבה בכדורגל המצרי בפרט ובאפריקה בכלל – ביחד הן מחזיקות ב-50 אליפויות מצרים, 60 גביעי מצרים ו-13 גביעי אפריקה. למשחק זה חשיבות מעבר לחלוקה בין מחנות האוהדים בקהיר, שכן הוא יוצר חלוקה בין כל האוכלוסייה המצרית.
רקע.
היריבות בין הקבוצות נעוצה תחילה בדומיננטיות שלהן בליגה, באליפויות ובגביעים המצריים.
מצרים, שהייתה תחת שליטה בריטית, נחשפה לראשונה לתרבות הכדורגל הודות לבריטים. בשנים הראשונות של המאה ה-20 הקימו הבריטים קבוצות כדורגל במסגרת הצבא הבריטי ששיחקו והתאמנו בבסיסים הצבאיים שלהם. עד 1921 זכו הקבוצות הבריטיות בטורנירים המצריים. ב-1922 הייתה א-זמאלכ הקבוצה המקומית הראשונה שזכתה בגביע המצרי, אך הייתה זו אל אהלי ששלטה בעשור זה עם חמש זכיות בגביע הסולטן חוסיין, 4 זכיות בגביע המצרי ו-4 בליגה של קהיר.
ב-1940 עלתה היריבות בין הקבוצות שלב, כאשר א-זמאלכ שינתה את שמה ל"מועדון המלך פארוק". שינוי השם קישר בצורה ישירה את המועדון לאצולה וליוקרה המצרית, מאפיינים שלא מצאו חן בעיני אוהדי היריבה העירונית. ב-1952, לאחר הדחתו של המלך פארוק על ידי תנועת הקצינים החופשיים, הסכים מנהיג התנועה גמאל עבד אל נאצר להיות נשיא הכבוד של אל אהלי. לאחר מכן, אל אהלי נתמכה בגלוי גם על ידי אנואר סאדאת (שהיה פעיל בתנועת הקצינים החופשיים) ובהמשך, גם על ידי חוסני מובארכ וחלקה הארי של הממשלה. בעקבות התמיכה הממשלתית, יצאו אוהדי א-זמאלכ נגד אל אהלי בטענה שהם הקבוצה של הממשלה. היריבות באה לידי ביטוי בחיי היומיום בקהיר בכל הרבדים. לכל אחת מהקבוצות עיתון ומגזין משלה, ערוץ טלוויזיה משלה וההשוואה בין הקבוצות שגורה בחיי המקומיים. משפחות שלמות מתפצלות בימים של דרבי על מנת להימנע מהתלקחויות וממריבות.
מפגשים בין השתיים נערכים במגרש נייטרלי ומתנהלים על ידי צוות שופטים שמוטס ממדינה זרה. היריבות בין המועדונים פגה כאשר מדובר במשחק של הנבחרת הלאומית. .
היסטוריה.
שנים ראשונות.