קל יחסית להבדיל בין פשפשים לחרקים אחרים לפי החדק ובמקרה של כנפיים מפותחות, לפי הממברנה בקצה האחורי של הכנף והתפר בין הכנפיים. ברוב החרקים כנפי החפיה מונחות בזמן מנוחה זו ליד זו כך שהתפר ביניהן חוצה את הגב במרכזו ומחלק אותו לשני חלקים שווים. אצל הפשפשים קצה הכנף נח על קצה הכנף השני כך שהתפר ביניהן אינו מגיע עד הקצה האחורי של הגוף אלא מתווה לרוב צורת X, או שאינו נראה כלל במקרים בהם המגנית גדולה במיוחד - כמו במשפחת ה-Scutelleridae או במינים אחדים ממשפחת התריסיתיים.
משפחות המצויות בישראל.
"*" Ochteridae ומשפחה נוספת שאיננה ידועה מהארץ Gelastocoridae חיים בעיקר על האדמה או על גדת מקורות מים מתוקים בדומה ל-Leptopodomorpha ובניגוד לשאר המשפחות באינפרא-סדרה Nepomorpha. מיקומם הטקסונומי, נכון להיום, איננו ברור לחלוטין.
פשפשאי מיטה
AMX 13
ציקדות
ציקדות (שם מדעי: "Auchenorrhyncha") היא תת-סדרה מסדרת הפשפשאים, הכוללת את רוב המשפחות שהוגדרו בעבר תחת סדרת אחידי הכנף.
תפוצת הציקדות היא כלל עולמית. מאפיין ידוע של תת-סדרה זו הוא קולות הצרצור שחרקים אלו משמיעים כצורת תקשורת. הם ניזונים מלשד צמחים בלבד לעיתים מינים מסוימים ניזונים ממין צמח יחיד. כל הציקדות יבשתיות.
במזרח ארצות הברית וקנדה קיים סוג של ציקדה המכונה ציקדה מחזורית. סוג זה נוהג להגיח ממקום משכנו התת-קרקעי במחזורים קבועים של 13 או 17 שנה. בבוא מועד זה, המשתנה ממין למין, הם יוצרים נחילים עצומים, ומשמיעים רעש מחריש אוזניים. עקב מנהגם זה, זיהו אותם המתיישבים המקומיים עם הארבה, למרות שאין קשר בין שני מיני חרקים אלה.
מאפייני זיהוי.
מיון.
בעבר נקראה תת-סדרה זו Cicadina והשתייכה לסדרת אחידי כנף. בתת-הסדרה שתי על-משפחות, עפרוניתים (Fulgoroidea) וציקדים (Cicadoidea).
משפחות המצויות בישראל.
בארץ ישראל ידועים כ-280 מינים.
אוליביה ניוטון-ג'ון
דיים אוליביה ניוטון-ג'ון (באנגלית: Dame Olivia Newton-John; 26 בספטמבר 1948 – 8 באוגוסט 2022) הייתה זמרת-יוצרת, שחקנית ופעילה חברתית בריטית-אוסטרלית, ממוצא יהודי. במהלך הקריירה זכתה בין היתר ב-4 פרסי גראמי והייתה גם מועמדת לפרס גלובוס הזהב. נוסף על כך, היא הייתה פעילה בנושאי איכות הסביבה ובהגברת המודעות לסרטן השד ועסקה גם ביזמות עסקית.
ילדות.
ניוטון-ג’ון נולדה בקיימברידג' שבאנגליה. אמה, איירין בורן, הייתה בתו הבכורה של הפיזיקאי מקס בורן, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1954, יהודי שהתנצר כלותרני אשר נמלט מגרמניה עם רעייתו (בעלת שורשים יהודיים אף היא) בשנת 1933, בה עלו הנאצים לשלטון. אביה, ברינלי ניוטון-ג'ון, יליד ויילס ובן למשפחה נוצרית, היה קצין ב-MI5 הבריטי, שנמנה עם המשתתפים בפרויקט פיצוח האניגמה והיה זה שעצר את רודולף הס עם צניחתו בסקוטלנד במאי 1941. לניוטון-ג’ון היו אח ואחות מבוגרים ממנה. לאחר מלחמת העולם השנייה מונה האב לפרופסור לגרמנית בשלוחת אוניברסיטת ניו סאות' ויילס בניוקאסל שבאוסטרליה. בשנת 1954, בהיותה בת חמש, עברה משפחתה למלבורן שבאוסטרליה, שם עמד אביה בראש אורמונד (Ormond) קולג' שבאוניברסיטת מלבורן עד 1958.
תחילת הקריירה.
בגיל 15 הקימה ניוטון-ג’ון עם חברותיה לספסל הלימודים להקת בנות בשם Soul Four, וכעבור זמן לא רב החלה להשתתף בתוכניות טלוויזיה אוסטרליות שונות, כגון The Happy Show בערוץ HSV-7, כמו גם בתוכניות רדיו. בנוסף השתתפה בתחרות הכישרונות הטלוויזיונית Sing, Sing, Sing בהגשת ג'וני או'קיף (O'Keefe), ובמסגרתה ביצעה את השירים Anyone Who Had a Heart ו-Everything's Coming Up Roses. היא זכתה בתחרות ובפרס הראשון - נסיעה לאנגליה. בתחילה ביקשה שלא לממש את הפרס, אך אמהּ עודדה אותה לנסוע ולהרחיב את אופקיה.
עם שובה לאוסטרליה השתתפה ניוטון-ג’ון ב-Go Show, שם פגשה את מי שלימים היו חבריה הטובים (ובהמשך נישאו זו לזה), הזמרת פאט קרול (Carroll) והמפיק המוזיקלי ג'ון פראר (Farrar). זמן קצר לאחר מכן נסעה שוב לאנגליה עם אמה. במשך זמן מה הופיעה יחד עם פאט קרול, שהגיעה אף היא לאנגליה, במועדוני לילה באירופה. בשנת 1966, לאחר שאשרת השהייה של קרול פקעה והיא נאלצה לשוב לאוסטרליה, הקליטה ניוטון-ג’ון באנגליה את הסינגל הראשון שלה Till You Say You'll Be Mine. לאחר מכן הצטרפה ללהקה Tomorrow מבית היוצר של המפיק האמריקני הנודע דון קירשנר. הלהקה הקליטה אלבום וכיכבה במחזמר, אך הפרויקט נכשל והלהקה התפרקה תוך זמן קצר.
ראשית שנות השבעים.
ניוטון-ג’ון הוציאה את אלבומה הראשון, If Not For You, בשנת 1971. שיר הנושא, שנכתב על ידי בוב דילן, היה להיטה הבינלאומי הראשון והגיע למקום ה-25 במצעד של המגזין האמריקני בילבורד (להלן: המצעד האמריקני) ולמקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים בארצות הברית (להלן: AC). השיר הבא, Banks of the Ohio, נכנס לעשירייה המובילה באנגליה ובאוסטרליה, אך כשל בארצות הברית (מקום 94 במצעד, מקום 34 ב-AC). ניוטון-ג'ון נבחרה כזמרת הבריטית הטובה ביותר שנתיים ברציפות על ידי המגזין "רקורד מירור" (Record Mirror). היא הופיעה פעמים רבות בתוכנית הטלוויזיה השבועית של קליף ריצ'רד וכיכבה לצדו בסרט הטלוויזיה The Case. בארצות הברית נקלעה הקריירה שלה לקשיים לזמן מה, עד ליציאת השיר Let Me Be There בשנת 1973. השיר הגיע למקום השישי במצעד האמריקני, השביעי במצעד שירי הקאנטרי והשלישי ב-AC, וזיכה אותה בפרס גראמי לזמרת קאנטרי. בעקבות יציאתו ניצב גם האלבום Let Me Be There בראש טבלת המכירות של אלבומי הקאנטרי במשך שבועיים.
בשנת 1974 עברה ניוטון-ג’ון מחברת התקליטים PYE לחברת EMI והוציאה את אלבומה השלישי, Long Live Love. באותה שנה היא ייצגה את בריטניה בתחרות האירוויזיון בברייטון עם שיר הנושא של האלבום, שנבחר על ידי הקהל הבריטי, אך הגיע רק למקום הרביעי, למגינת לבה (להקת אבבא זכתה באותה התחרות עם השיר "ווטרלו"). הצלחתו של האלבום Let Me Be There במצעדי הקאנטרי הובילה אותה להוציא את אותו האלבום בארצות הברית עם שירי קאנטרי נוספים בשם If You Love Me, Let Me Know. שיר הנושא הגיע למקום חמישי במצעד האמריקני, מקום שני במצעד הקאנטרי ומקום שני ב-AC. הסינגל הבא מאותו אלבום, בלדה בשם I Honestly Love You, הפך לסימן ההיכר שלה: הוא ניצב בראש המצעד האמריקני במשך שבועיים רצופים ובראש ה-AC במשך שלושה שבועות רצופים. בעקבות הצלחת האלבום זכתה ניוטון-ג’ון בשני פרסי גראמי נוספים: תקליט השנה וזמרת הפופ של השנה. האלבום עצמו הגיע אף הוא לראש טבלת המכירות - הן של מוזיקת פופ והן של מוזיקת קאנטרי.
הצלחתה של ניוטון-ג’ון בשוק מוזיקת הקאנטרי גררה טענות מצד המבקרים, לפיהן זמרת זרה המבצעת שירי קאנטרי מתובלים בפופ אינה שייכת באמת לז'אנר של מוזיקת הקאנטרי. למרות זאת זכתה, בנוסף לפרסי גראמי, גם בתואר זמרת הקאנטרי של שנת 1974 מטעם ההתאחדות למוזיקת קאנטרי, וגברה על זמרות קאנטרי ידועות מאוד באותה העת דוגמת דולי פרטון, טניה טאקר (Tucker), לורטה לין, אן מוריי (Murray) ואחרות. ההסתייגות של אמני קאנטרי מזכייתה של "זרה" בתואר הנכסף הובילה להקמת איגוד מתחרה של אמני קאנטרי, אולם בסופו של דבר זכתה ניוטון-ג’ון להכרה מצד מרבית חברי הקהילה. את אלבומה 'Don't Stop Believin הקליטה בשנת 1976 באחד ממרכזי הקאנטרי האמריקניים - נאשוויל שבטנסי.
בהשראת הזמרת האוסטרלית הלן רדי, עזבה ניוטון-ג’ון את אנגליה ועברה לארצות הברית. אלבומה הבא, Have You Never Been Mellow, ניצב בראש טבלאות המכירות של תקליטי פופ ושל תקליטי קאנטרי בארצות הברית. מתוך האלבום יצאו לרדיו שני סינגלים: שיר הנושא של האלבום (מקום ראשון במצעד הפופ האמריקני, שלישי במצעד הקאנטרי וראשון ב-AC), והשיר Please Mr. Please (מקום שלישי במצעד הפופ האמריקני, חמישי במצעד הקאנטרי וראשון ב-AC). הקריירה של ניוטון-ג’ון דעכה מעט עם צאת אלבומה הבא Clearly Love. הרצף של חמישה סינגלים בעשירייה הפותחת של המצעד האמריקני נקטע עם הסינגל הראשון מן האלבום, Something Better To Do, אשר הגיע למקום ה-13 בלבד במצעד האמריקני (19 במצעד הקאנטרי ומקום ראשון ב-AC). למרות הצלחתה היחסית במצעדי הקאנטרי (להלן) וזכייה בתקליטי זהב, היא לא שבה אל העשירייה הפותחת במצעד האמריקני עד לשנת 1978.
ניוטון-ג’ון רשמה לזכותה עשרה סינגלים בראש ה-AC, מהם שבעה רצופים, בין 1974–1976. גם במצעד הקאנטרי עשתה חיל עם שבעה להיטים בראש המצעד עד 1976. אולם בשנת 1977 דעכה מעט הצלחתה גם במצעדים אלה. אלבומה Making a Good Thing Better דורג בשיאו במקום ה-34 הכללי, ובמקום ה-13 בדירוג הקאנטרי. הסינגל היחיד מן האלבום לא הגיע לעשירייה הפותחת אפילו ב-AC. עם זאת, אלבום האוסף שהוציאה בסוף אותה שנה היה תקליט הפלטינה הראשון שלה.
גריז וסוף שנות השבעים.