צבי יהודה אלדובי (1904–1996) היה פסל ישראלי שעסק בפיסול פיגורטיבי. מחברי קבוצת "אקלים", שהוקמה בראשית שנות השבעים על ידי רחל שביט ואליהו גת, והשתתף בשלוש התערוכות הראשונות של חברי הקבוצה שנערכו בשנת 1974.
חייו.
אלדובי נולד בזקרפטיה ב-1904 למשפחה חסידית. בהיותו בן עשר נרצח אביו אשר לֶמל דוב מול משפחתו בזמן שניסה להגן על נערה יהודייה שברחה אל ביתם מפחד קוזאק שרדף אחריה. על שמו של האב קראו בניו את שם משפחתם אלדוב"י-אשר למל דוב בן יעקב.
בשנות ה-20 עלתה המשפחה ארצה. אלדובי למד באוניברסיטה העברית בירושלים בין השנים 1931–1937. קיבל תואר בוגר ותעודת הוראה במדעי הרוח. למד בבית המדרש למורים בבית הכרם. למד פיסול עם טרודה חיים בשנים 1938–1939 ולמד ציור עם הצייר פרופ' יוסף שוורצמן בשנים 1945–1946 ו- 1950–1951.
השתתף בתערוכות קבוצתיות רבות בישראל ומחוצה לה מ-1944 ואילך. ממיסדי כפר האומנים עין הוד במורדות הכרמל.
הארמון הקיסרי של טוקיו
הארמון הקיסרי של טוקיו (ביפנית: 皇居 - "קוקיו") הוא ארמון מוקף גנים בלב טוקיו בירת יפן, המשמש כמעון המגורים הרשמי של קיסר יפן ושל משפחתו.
תיאור הארמון.
תשלובת המבנים והאגפים של הארמון משתרעים על שטח של כ-3.41 קמ"ר ומהווים ריאה ירוקה בלבה של טוקיו. הטירה מוקפת תעלות מגן ומגדלי שמירה, וחורשות עבותות. בארמון עובדים כיום כ-1,000 עובדים ובהם טבחים, גננים, אנשי המשמר המלכותי, מוזיקאי החצר, דייגי החצר, והממונים על עצי הבונסאי ועל האורוות.
בין גני הארמון הנרחבים נמצא גן עם כ-350 עצי בונסאי ננסיים בני מאות שנה (אחד מהם בן 600 שנה, ואחרים בני 400 ו-250 שנה).
בארמון נערכים טקסים רשמיים, ובהם טקסי קבלת שגרירים. מבקרים יכולים לבקר בגנו המזרחי של הארמון (בו נמצא מוזיאון המציג את האוספים הקיסריים), וכמו כן בארמון הנפתח לציבור יומיים בשנה - ביום הולדתו של הקיסר (23 בדצמבר) וב-2 בינואר.
היסטוריה.
טירה הוקמה במקום במאה ה-17 ושמשה כמבצרם של השוגונים לבית טוקוגאווה. הקיסר מיג'י עבר מקיוטו לטירת אדו (לימים טוקיו) ב-1869, ומאותה עת (ועד שנת 1948) כונתה הטירה בשם "ארמון הטירה" (宮城), מבנה הארמון המקורי הוקם בגני הארמון של השוגון, באזור המהווה כיום את הגן המזרחי של הארמון. הארמון נהרס בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. הארמון הנוכחי נבנה ב-1968, בסגנון מודרניסטי, עם אזכורים ארכיטקטוניים יפניים. נכון ל-2019 מתגורר בארמון הקיסר הנוכחי, ה-126 במספר בשושלת הקיסרים, נארוהיטו.
בוז'אן קרקיץ'
מיג'י
כוכב לכת תועה
כוכב לכת תועה (באנגלית: Rogue planet) הוא עצם בעל מסה של כוכב לכת שאינו קשור כבידתית לכוכב כלשהו, ולכן נע בתווך בין-כוכבי כגוף עצמאי. ישנם דיווחים על גילוי עצמים כאלה (לדוגמה, S Ori 70 ), אך הם טרם אושרו באופן רשמי.
חלק מהאסטרונומים מתייחסים לגופים אלה כאל "כוכבי לכת", בדרך כלל מתוקף האמונה שעצמים אלה אכן היו פעם כוכבי לכת אשר נפלטו ממסלולם כתוצאה ממעורבות של כוחות גרוויטציה סביב כוכב האם. עם זאת, אחרים טוענים כי ההגדרה של "כוכב לכת" צריכה להתבסס על המצב הנצפה הנוכחי, ולא על מצב המקורי בעבר. בנוסף, ייתכן כי גופים מסוג זה נוצרים באופן עצמאי בתהליך של קריסת ענן גז, בדומה להיווצרות כוכבים, ובמקרה זה הם לא היו במעמד של כוכבי לכת מעולם. לכוכבים אלו אין שנה, מפני שזו מוגדרת רק עבור גוף המקיף כוכב.
שמירת חום בתווך הבין-כוכבי.
ב-1998 פרסם החוקר דייוויד סטיבנסון מאמר תחת הכותרת "היתכנות כוכבי לכת תומכי חיים בחלל בין-כוכבי", בו הוערך כי ייתכנו כוכבי לכת תועים בעלי אטמוספירה עבה אשר תמנע קיפאון על ידי איבוד חום לחלל. הוצע כי לחץ אטמוספירי יחסי גבוה של מימן יגרום לאטימות האטמוספירה לקרינה תת-אדומה וימנע בריחת חום לחלל. ההסבר לנוכחות מימן וגזים קלים נוספים באטמוספירה הוא שעם ההתרחקות מכוכב האם והפחתה בכמות רוח כוכב ובקרינה על-סגולה, האטמוספירה העשירה במימן והליום מהדיסקה המקורית, תוכל להיות מוחזקת בקלות אף על ידי כוכב לכת במסה דומה לזו של כדור הארץ.
על פי החישובים של סטיבנסון, עבור גוף בגודל של כדור הארץ בעל אטמוספירה עם לחץ יחסי גבוה של מימן, אנרגיה גאותרמית הנוצרת מדעיכה רדיואקטיבית תוכל לחמם את פני השטח לטמפרטורות מעל נקודת הרתיחה של מים. כתוצאה מכך הוא העריך כי גופים בין-כוכביים בגודל כוכבי לכת ובעלי אוקיינוסים מימיים נוזליים עשויים להתקיים. יותר מכך, בהנחה שגופים אלה יישארו פעילים גאולוגית לתקופות ארוכות, הדבר יאפשר קיום מגנטוספירה מגנה ופעילות געשית על קרקעית הים, שיכולה להוות מקור אנרגיה לחיים.
כמו כן, סימולציה של תרחישי פליטת כוכבי לכת ממערכת האם שלהם הציעה כי כ-5% מגופים בגודל כדור הארץ יוכלו לשמור על ירחים בגודל הירח. ירח גדול יוכל לתרום לחימום גאולוגי נוסף, באמצעות מנגנון של גאות ושפל.
לסיכום, סטיבנסון מציין כי גילוי כוכבי לכת מסוג זה יהיה קשה כיוון שכמות הקרינה התרמית הנפלטת מהם לחלל צפויה להיות קטנה מאוד.
כוכב לכת תשיעי.
מחקרים שנעשו באמצעות סימולציות הסיקו כי ייתכן שכוכב הלכת התשיעי במערכת השמש הוא כוכב לכת תועה שנלכד בכבידתה של השמש.
מחנה דראנסי
ארמון הקיסרי
סיפורי קרליבך
סיפורי קרליבך הם אוסף של שישה תקליטורים בהם מספר ר' שלמה קרליבך, סיפורי חסידים, אותם הוא מלווה בשירה ובגיטרה.
האוסף יצא לאור לראשונה בשנת 1996, ולאחר מכן בהוצאה מחודשת בשנת 2000.
קישורים חיצוניים.
https://www.youtube.com/playlist?list=PLQFlwTuUxEhRUpl4A0EHzxCHEdA2-1bFn סיפורי ר' שלמה באתר יוטיוב
אוקו מסינג
אוקו הוגו אלברט מסינג (באסטונית: Uku Masing; 11 באוגוסט 1909 - 25 באפריל 1985) היה אתנולוג, תאולוג, משורר ובלשן אסטוני וחסיד אומות העולם. הוא נחשב כפוליגלוט והבין כ-65 שפות.
נעוריו ותחילת דרכו.
הוגו אלברט מסינג נולד בכפר במחוז ראפלה למשפחת איכרים. בשנים 1921–1926 למד בבית הספר התיכון בטרטו. בסיום התיכון החל את לימודי התאולוגיה באוניברסיטת טרטו. לימודיו כללו מעבר ללטינית גם יוונית עתיקה, עברית, שפות שמיות, אשורית, פסיכולוגיה וספרות העת העתיקה. את לימודיו סיים ב-1930 וזכה במלגה ללימודים באוניברסיטאות ברלין וטובינגן. במשך שלוש שנות לימודיו בגרמניה העמיק ידיעותיו בתנ"ך ולמד מדעי היהדות, שפה ותרבות ערבית, אמהרית, שפות פולינזיות ושפות אינדיאניות.
מרצה באוניברסיטת טרטו.
בסתיו 1933 זכה במשרת מרצה לשפות שמיות ותנ"ך באוניברסיטת טרטו וכן היה העורך של כתב העת התאולוגי. בסוף שנות ה-20 ובשנות ה-30 פרסם שירה, מסות, תרגומים וגם מחקרים מדעיים. בקרב האקדמאים והאינטליגנציה נחשב מסינג כמרצה מבריק אך אקצנטרי ונודע בשל דעותיו ההומאניות והאנטי-פשיסטיות.
בשנת 1935, פרסם את קובץ השירה הראשון שלו "אל תוך מפרץ הגשמים" ("Neemed vihmade lahte"). יצירה זו זכתה לביקורות חיוביות מאוד ופרסמה אותו בקרב הקהל הרחב.
ב-1936 כתב עבודה על הדקדוק של השפה העברית ובשנת 1937 פרסם את עבודת הדוקטורט שלו בהיקף של שני כרכים שעסקה בנביא עובדיה.
מסינג נחשב כמייסד הפילוסופיה האנליטית באסטוניה.
הוא הוזמן להרצות באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1939, אך פרוץ מלחמת העולם השנייה מנע ממנו את האפשרות להגיע לארץ ישראל.
במהלך המלחמה.
בזמן הכיבוש הנאצי, סירב מסינג ללמד באוניברסיטה והקדיש את כל מרצו להצלת חפצי אמנות וסממני תרבות יהודיים. איזידור לוין (Isidor Lewin) היה תלמידו היהודי ושכנו של מסינג. מסינג החליט להסתיר אותו מפני הרשויות. הוא החביא אותו ויחד עם אשתו אחה (Eha) דאג לו למזון. על מנת לשמור בסוד את זהותו של לוין, הכין לו מסמכים מזויפים ואף מסר עדות שקר במטה הגסטפו. בכך סיכן את חייו ואת חיי משפחתו.
בכיבוש הסובייטי.
הסובייטים סגרו את הפקולטה לתאולוגיה וכך נאלץ מסינג למצוא לו מעביד אחר.
בשנים 1946–1964 שימש בתפקיד המזכיר המדעי של הכנסייה האוונגלית-לותרנית האסטונית וכמרצה במכון למדעי הדת. בנוסף הוא תרגם שירה, ספרות אירופית עתיקה וספרות מזרחית מ-20 שפות שונות לאסטונית. הוא זכה באסטוניה להוקרה רבה על תרגום התנ"ך מעברית לאסטונית. רוב השירה שכתב לאחר המלחמה פורסמה רק בארצות המערב.
לאחר המלחמה, היה מסינג חבר פעיל בוועדה אשר חקרה את פשעי הנאצים באסטוניה. בשנת 1970 הוענקו לאוקו מסינג ולאשתו אותות חסידי אומות העולם.
בשנות ה-70 וה-80 היה מעורב בפרסום עבודות מדעיות בנושא פולקלור פינו-אוגרי וקווקזי. בנוסף, היה מכותבי "האנציקלופדיה של האגדות", מיזם בשפה הגרמנית בהיקף של 12 כרכים.
הרומן היחיד שכתב בסוף שנות ה-30 "שחרור רפאנוי או שחפים בבית העלמין של האלים" ("Rapanui vabastamine ehk Kajakad jumalate kalmistul") יצא לאור רק ב-1989, לאחר מותו. למרות היותו מוכר ומוערך, כעשרת אלפים דפים מכתב היד שלו עדיין לא פורסמו.
הארמון הקיסרי
חיים שטורמן
חיים שטורמן (2 בינואר 1892 – 14 בספטמבר 1938) היה מאנשי העלייה השנייה, מראשוני השומר וממקימי קיבוץ עין חרוד שבעמק יזרעאל.
ביוגרפיה.
חיים שטורמן נולד ב-1892 למשה שטורמן ומנוחה לבית קליגורסקי. היה בן ראשון להוריו לאחר ארבע בנות. נולד בכפר צ'ברונה בפלך קייב בו הייתה משפחתו המשפחה היהודית היחידה. כשהילדים גדלו עברה המשפחה לעיירה היהודית הסמוכה זבניגרודקה ולאחר זמן לא רב עברו ליקטרינוסלב. פה למד בחדר מתוקן והמשיך לימודיו בבית ספר למסחר.