בלייר הופיעה בתפקיד הראשי בתור רייגן גם בסרט ההמשך שיצא ארבע שנים לאחר מכן, שיחקה בתפקיד הראשי גם בסרט "השתלטות מחדש" ב-1990 המהווה פארודיה על הסרט.
ב-1981 שיחקה בסרט האימה "ליל הגיהנום" בתור מרטי גיינס הרוצה להתקבל לאחווה בקולג'. לשם כך היא ועוד שלושה סטודנטים נאלצים לשהות בבית נטוש שבו התחולל טבח של משפחה שלמה על ידי האב.
הופעתה הראשית בסרט האקשן "רחובות פראיים "זיכתה" את בלייר בפרס פטל הזהב על היותה השחקנית הגרועה ביותר לשנת 1984, על התפקיד הועמדה גם לפרס סאטורן.
בלייר היא פעילת זכויות למען בעלי חיים ופועלת עם ארגוני סיוע בינלאומיים כגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, וראייטי ואחרים.
בלייר מקדישה את זמנה לארגון הסיוע שהקימה בעצמה במטרה להציל חיות אבודות, מוזנחות ונפגעות. בלייר היא טבעונית.
בית המשפט העליון של רוסיה
בית המשפט העליון של רוסיה (ברוסית: Верховный Суд Российской Федерации) הוא הסמכות השיפוטית העליונה על פי החוק הרוסי. בית המשפט העליון הוא הגוף העומד בראש ההיררכיה של הרשות השופטת ומהווה את המוסד השיפוטי הגבוה ביותר של הפדרציה הרוסית. תפקידיו העיקריים של בית המשפט העליון הם דיון בערעורים על פסיקות שניתנו בערכאות נמוכות יותר. תחום שיפוטו הוא כל שטח הפדרציה הרוסית. בית המשפט הוקם ב-1992 על ייסוד בית המשפט העליון של ברית המועצות, שהוקם ב-4 בינואר 1923.
משכנו של בית המשפט העליון ברחוב פוברסקאיה 15 במוסקבה, אם כי בשנת 2014 נחקק החוק הפדרלי "אודות בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית" שנכנס לתוקפו ב-1 בינואר 2017 וקבע כי מקום מושבו של בית המשפט העליון הוא סנקט פטרבורג, אך עד להשלמת בניית קומפלקס הבניינים עבור בית המשפט העליון, ישיבותיו ממשיכות להתקיים במוסקבה. באוגוסט 2014 אוחד בית המשפט העליון עם בית המשפט העליון לבוררות.
היסטוריה.
בית המשפט העליון של רוסיה יונק את שורשו מבית המשפט העליון הפלילי שהוקם ב ב-17 באוגוסט 1764 והתקיים עד להקמת ברית המועצות. בתקופה הסובייטית הוקם בית המשפט העליון של ברית המועצות בינואר 1923 ובית המשפט העליון של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, שהוקם ב-23 בנובמבר 1923) והתקיימו עד ה-2 בינואר 1992, כאשר רוסיה הסובייטית הפכה לפדרציה הרוסית.
בינואר 1992 הוקם בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית כאשר נשיא בית המשפט העליון של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית היה ויאצ'סלב לבדב והוא מונה גם לנשיא בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית וממשיך לכהן במשרה זו.
הרכב.
מינוי שופטי בית המשפט העליון נעשה על ידי נשיא רוסיה ובאישור מועצת הפדרציה, הבית העליון של הפרלמנט.
הקריטריונים המינמליים על פי החוק כדי להיות שופט בבית המשפט העליון הם אזרחות רוסית, השכלה משפטית, גיל 35 ומעלה, וניסיון של 10 שנים בתחום.
אחת ל-4 חודשים מתכנס בית המשפט העליון במעמד כל השופטים החברים בו והתובע הכללי של רוסיה. בישיבות המליאה נבחנים מקרים משפטיים ומתקבלות החלטות ופרשנויות לחוקים, שלאחר מכן, מהווים בסיס להמלצות לבתי משפט בדרגה נמוכה יותר.
לבית המשפט כפופה מועצה אקדמית מייעצת (Научно-консультативный совет при Верховном Суде Российской Федерации) כדי לסייע לו בנושאים משפטיים ואקדמאיים. חברי המועצה נבחרים על ידי מליאת בית המשפט.
קומפלקס בנייני בית המשפט העליון בסנקט פטרבורג.
בשנת 2013 משרד האדריכלים יבגני גרסימוב ושותפיו זכה במכרז לבניית רובע המשפט בעיר סנקט פטרבורג, קומפלקס בניינים שישרת את בית המשפט העליון. בינואר 2017 הצטרפה לבניית הפרויקט חברת "קרדו" שעל פי חוזה חתום עליה לסיים את בניית הקומפלקס עד דצמבר 2019. בשנת 2019 נודע כי התכנית נזנחה והשטח המיועד יופנה לבניית פארק רחב ידיים.
שופטי בית המשפט העליון כיום.
נכון לינואר 2017, בבית המשפט כיהנו שלוש עשרה שופטים. אופן מינוי השופטים לבית המשפט העליון נקבע בחוקה הרוסית. נקבע כי בידי הנשיא הסמכות למנות את שופטי בית המשפט העליון בעצת מועצת הפדרציה ובהסכמתה.
יושב ראש בית המשפט העליון.
יושב ראש בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Председатель Верховного Суда Российской Федерации) הוא האדם העומד בראש מערכת בתי המשפט הפדרליים של רוסיה (הרשות השופטת של רוסיה). הנשיא הוא אחד מ-13 השופטים בבית המשפט העליון של רוסיה והאחרים הם השופטים העמיתים של בית המשפט. נשיא בית המשפט העליון הוא הקצין המשפטי הבכיר ביותר במדינה ופועל כמנהל הבכיר ביותר של בתי המשפט הפדרליים. הוא מנהל את הליכי בית המשפט העליון ומנהל את הדיונים בעל-פה המתנהלים תחת בית המשפט. כאשר בית המשפט מעניק דעה בפסק דין, הנשיא, אם נמצא בעמדת הרוב, מחליט מי רושם את עמדת בית המשפט. לנשיא גם סמכות פוליטית מרכזית במקרים חריגים.
IFC Films
IFC Films היא חברה אמריקנית להפצת סרטי קולנוע. משרדי החברה נמצאים בניו יורק והיא נמצאת בבעלות "Rainbow Media" השייכת לקואופרטיב הטלוויזיה בכבלים "Cablevision". החברה מפיצה סרטי קולנוע עצמאי וסרטים דוקומנטריים.
בנוסף להפצה, מפעילה IFC ערוצי וידאו על פי דרישה (VOD) המסופקים על ידי ערוצי שלם וצפה בכבלים, על ידי חנות iTunes, מובילינק ורשת בלוקבאסטר. מאז שנת 2008 מפעילה החברה פסטיבל סרטים בשם "IFC Festival Direct" המיועד לסרטים שיצאו ישירות לטלוויזיה.
פרטיזן בלגרד (כדוריד)
פרטיזן בלגרד (בסרבית: Рукометни клуб Партизан Београда) היא קבוצת כדוריד סרבית מעיר הבירה בלגרד, והיא משתייכת לאגודת הספורט פרטיזן בלגרד. פרטיזן בלגרד היא אחת מהקבוצות המצליחות בסרביה ויש לה את מספר האליפויות הגבוה בסרביה (ביחד עם יריבתה הכוכב האדום בלגרד), לשתיהן 7 אליפויות. פרטיזן בלגרד משחקת עם הצבעים שחור ולבן. הישג השיא של פרטיזן בלגרד באירופה הוא הגעה פעמיים לחצי גמר גביע EHF בשנים 1999 ו-2002 והשתתפות אחת בליגת האלופות בשנת 2003.
בין כוכברי הקבוצה היה בויאן בוטוליה שיחק גם במכבי ראשון לציון ולאחר חזרה למועדון מונה למאמן.
הכוחות המזוינים של ירדן
הכוחות המזוינים של ירדן (בערבית: القوات المسلحة الأردنية (אל-קואת אל-מוסלחה אל-ארדוניה)), הידועים גם בשם הצבא הערבי (الجيش العربي), הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של הממלכה הירדנית ההאשמית. הכוחות נמצאים תחת פיקודו של מלך ירדן, שהוא המפקד העליון.
גיוס חובה בצבא ירדן הופסק בשנת 1999. נשים אינן כפופות לגיוס אך יכולות להתנדב לשירות לתפקידים לא קרביים.
היסטוריה.
הצבא המאורגן הראשון בירדן הוקם ב-22 באוקטובר 1920 ונקרא "כוח נייד", כוח האדם מנה אז 150 אנשים תחת פיקודו של קפטן בריטי בשם פרדריק ג'רארד פיק . עד אוקטובר 1923 מנה הכוח כ-1,000 אנשים ושמו שונה ללגיון הערבי. במקביל, ב-1 באפריל 1926, הוקם חיל הספר העבר-ירדני שהורכב מ-150 אנשים אשר רובם הוצבו בגבולות עבר הירדן.
ב-1939, ג'ון באגוט גלאב הפך למפקד הלגיון ושירת בתפקיד עד שחרורם של הקצינים הבריטיים מתפקידם במרץ 1956.
הכוחות של ירדן הוקמו ב-1 במרץ 1956 על בסיס הלגיון הערבי. באותה תקופה, המלך חוסיין רצה להרחיק את עצמו מהבריטים ולהפריך את הטענה של לאומנים ערבים שג'ון באגוט גלאב, מפקדו של הלגיון הערבי, היה שליט ירדן בפועל. גלאב שוחרר מתפקידו באותו היום, והוחלף על ידי ראדי ענאב, המפקד הערבי הראשון של הלגיון הערבי.
מבנה ומטרות.
המבנה הארגוני של הצבא התבסס באופן מסורתי על שתי אוגדות משוריינות ושתי אוגדות ממוכנות. מבנה זה הוחלף במבנה קל יותר, בעל יותר כוחות ניידים ונחשב לבעל תגובה מהירה יותר במצבי חירום.
הכוחות המזוינים של ירדן מורכבים מ:
היעדים העיקריים של הצבא הירדני הם:
כוחות המבצעים המיוחדים.
במהלך השנים, הפיתוח של הכוחות המבצעים המיוחדים היה משמעותי ביותר, ובכך גדלה היכולת של הכוחות להגיב במהירות לאירועים המאיימים על ביטחון המדינה, וכן לאפשר אימונים של כוחות מיוחדים מהעולם.
ירדן התקינה במפקדה מערכת מתוחכמת הכוללת בקרה, מחשבים, תקשורת, מודיעין ואמצעי סיור ותצפית (C4ISR). המערכת צפויה לשפר את יכולת הפעולה ההדדית בין הכוחות המזוינים הירדניים וכן בין ירדן וכוחות קואליציה, ובנוסף לתרום לשיפור מערכת ההגנה האווירית של ירדן.
במטרה להתמודד טוב יותר עם איומים, ירדן ביצעה ארגון מחדש בכוחות המזוינים שלה. ניתן דגש גדול יותר על תגובה מהירה וכוחות מיוחדים. פיקוד המבצעים המיוחדים (JSOC) הוקם באמצע שנות ה-90 והתמקד גם בביטחון הפנימי של ירדן, וגם בהגנה על הגבולות. אחריות שנוספה מאוחר יותר לפיקוד, כוללת מניעת הברחות מתוחכמות מגבול עיראק, מניעת הסתננות פעילי טרור מסוריה, וכן דגש על הגבול המשותף עם ישראל.
מודיעין.
מינהל המודיעין הכללי של ירדן נחשב לאחד מסוכנויות המודיעין הטובות במזרח התיכון, ולטוב ביותר בעולם הערבי. משימתו היא לשמור על הממלכה ההאשמית בהנהגתו של המלך ירדן, כמו גם ההגנה על חירויות והשמירה על הדמוקרטיה במדינה. בפועל, הסוכנות ידועה בשל פעילותה הנרחבת בירדן ובכל רחבי המזרח התיכון, כמו גם בשיתוף הפעולה שלה עם גורמים אמריקאים, בריטים, וגורמי מודיעין ישראלי.
שמירה על השלום.