אריק איינשטיין הקליט גרסה של השיר עם להקה בשם "אריק והאיינשטיינים" ובעיבוד שונה. בביצוע זה יש בית נוסף שבו מעין התנצלות על השינוי בשיר, במילים: "ערב של שושנים סילחו לי הדודאים אם שיניתי כמה צלילים אנחנו עוד חברים".
בשנת 2016 סומפל קטע מהשיר בסינגל "Save Me" של ההרכב המוזיקלי הצרפתי דה פאראקיט (The Parakit). בהקלטה בוצע השיר העברי על ידי הזמרת אלדן ז'קוב (Alden Jacob). השיר זכה להצלחה רבה בישראל ולהשמעות רבות ברדיו, ודורג במצעדים במספר מדינות בעולם, בהן רוסיה וצרפת. במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של תחנת הרדיו הפופולרית גלגלצ לשנה זו, הגיע השיר למקום ה-19. בהקלטה אקוסטית של השיר שביצע הצמד באולפני גלגלצ בישראל, בוצע השיר העברי על ידי ליאורה יצחק.
ב-19 באפריל 2020, הוציא הדי-ג'יי והמפיק המוזיקלי KSHMR סימפול של הנעימה בגרסת האוס.
עם מבצעי הפזמון בישראל נמנים יפה ירקוני, הדודאים, הפרברים, אריק איינשטיין, שושנה דמארי, דקלון, ישי לוי וג'יין בורדו בביצוע משותף עם ישראל גוריון. עם מבצעי הפזמון בעולם נמנים ננה מושקורי, הארי בלפונטה, מרים מקבה, דליה לביא, חנה אהרוני, ריקה זראי, ויקטור חרה וקילאפאיון .
מעלות ראומיר
מעלת ראומיר (Réaumur) היא יחידת מידה לטמפרטורה הנקראת על שם המדען הצרפתי רנה אנטואן פרשו דה ראומיר שפיתח מדחום בעל סולם דומה בשנת 1730. מעלות ראומיר מסומנות R° (או Ré° כאשר יש חשש לבלבול עם מעלות רמר או מעלות רנקין) ומוגדרות כך שטמפרטורת הקפיאה של מים היא R° 0 וטמפרטורת הרתיחה של מים היא R° 80.
היסטוריה.
ראומיר פיתח מדחום שהשתמש בתערובת של אלכוהול ומים והגדיר את סולם הטמפרטורות כך שטמפרטורת הקפיאה של מים היא R° 0, ומעלת ראומיר אחת היא השינוי בטמפרטורה שמביא לשינוי של פרומיל בנפח התערובת ביחס לנפחה ב־R° 0. כאשר חוממה התערובת כך שנפחה גדל ב־8% היא החלה לרתוח ולכן קבע ראומיר את R° 80 כנקודת הרתיחה של התערובת. בשל נקודת הרתיחה הנמוכה יחסית לא היה ניתן להשתמש במד החום לניסויים מדעיים הכרוכים בחימום ולכן העדיפו רוב מדעני התקופה את השימוש בכספית. במדי חום על בסיס כספית לא היה הגיון בקביעת R° 80 המקורית, ולכן הוחלט ש־R° 80 תהיה נקודת הרתיחה של מים. מכאן שמעלת ראומיר שונה לחלוטין מהמעלה המקורית שהוגדרה על ידי ראומיר עצמו ומשותף להן רק השם ונקודת הקפיאה של מים שמוגדרת בשני הסולמות כ־R° 0.
שימוש.
מעלות ראומיר זכו לפופולריות באירופה במהלך המאה ה־18, בעיקר בצרפת, בגרמניה וברוסיה, אך בשנת 1790 אמצה צרפת את סולם צלזיוס כחלק מהשיטה המטרית והשימוש במעלות ראומיר הלך ודעך. עם זאת לאורך המאה ה־19 נעשה שימוש במדי חום בעלי סולם כפול - צלזיוס וראומיר.
כיום נעשה שימוש מועט במעלות ראומיר במחלבות מסוימות בצפון איטליה המייצרות פרמזן.
מעבר בין מעלות צלזיוס ומעלות ראומיר.
formula_1
formula_2
קוסטקה נגרי
קוסטקה נגרי (ברומנית: Costache Negri; 14 במאי 1812 - 28 בספטמבר 1876} היה מהפכן, פוליטיקאי, דיפלומט, סופר, משורר ומתרגם רומני.
חייו.
קוסטקה נגרי נולד ביאשי, בירת נסיכות מולדובה ולמד בבית הוריו ובחצר השליט יוניצה סנדו סטורזה שרייתו הייתה דודה של אם קוסטקה נגרי. הוא נשלח להמשך לימודים בקישינב ובאודסה ומ-1834 יצא ללימודים בצרפת ובאיטליה, עד שובו למולדובה ב-1841.
כשפרצה מהפכת פברואר, שפתחה את אירועי אביב העמים, היה בפריז. הוא הצטרף למשמרות המהפכה והציג בפני הממשל הצרפתי החדש את דגל שלושת הצבעים הרומני החדש. במרץ נאסר עליו לשוב לנסיכות מולדובה, לכן נסע לברשוב, שם הצטרף לקבוצת מהפכנים רומנים גולים ולקח חלק, לצד וסילה אלכסנדרי, בניסוח הכרוז Prinţipiile noastre pentru reformarea patriei (העקרונות שלנו לארגון מחדש של המולדת). קבוצת המהפכנים הגולים של ברשוב עברה לבוקובינה שם קוסטקה נגרי ואלכסנדרו יואן קוזה תיאמו את הפעילות והתעמולה של הגולים המהפכנים. כל הקבוצה נאלצה בהמשך לעזוב, מרביתם לכיוון פריז. מ-1849 הקדיש את עצמו למאבק למען איחוד הנסיכויות הרומניות. לאחר שעלה לשלטון בנסיכות מולדובה שליט חדש, גריגורה אלכסנדרו גיקה, שב למולדתו ומילא תפקידים שונים במערכת המשפט ובמנהל השלטוני.
ב-1851 מונה על ידי השליט לתפקיד פרקלאב של מחוז קובורלוי והתבלט בפעילותו הפוליטית. מ-1855 יצא לקונסטנטינופול ולווינה כשליח דיפלומטי של השליט לשם קידום נושא איחוד הנסיכויות הרומניות. ב-1856 נבחר לאספה הלאומית אד הוק המולדבית שהוקמה לפי החלטות הסכם השלום שסיים את מלחמת קרים - הוא היה סגן נשיא האספה. הוא דחה את הקולות שקראו לו להציג את מועמדותו לכס השלטון ותמך בבחירתו הכפולה של קוזה ב-1859. לאחר בחירתו של קוזה נשלח קוסטקה נגרי כנציגו לקונסטנטינופול, כדי לפעול להכרה של האימפריה העות'מאנית בתוצאות הבחירות בשתי הנסיכויות הרומניות. נגרי תמך גם בפעולותיו של קוזה וברפורמות שלו.
לאחר הדחת קוזה, נגרי, כמו וסילה אלכסנדרי, פרש מהפעילות הפוליטית. הוא התיישב בטרגו אוקנה והתמסר לתחביביו, איסוף מטבעות ואיסוף ציורים וניהל חליפת מכתבים ענפה עם וסילה אלכסנדרי ועם מיכאיל קוגלניצ'אנו.
בתקופה הסטודנטיאלית שלו פרסם נגרי בכתבי עת שונים עשרות שירים וגם קטעי פרוזה וביניהם, ב-1839, הסיפור "ערבים ונציאניים". זמן רב לאחר מותו נאספו קטעי הפרוזה והוצאו לאור בכרך אחד ב-1909.
במחוז גאלאץ קרויה על שמו מועצה מקומית, שם גם מצוי בית שהוקדש לזכרו ב-1968 ובחזיתו הפסל שלו, שהוצג לראשונה ב-1973.
ברוך בן רבי יצחק
ברוך בן יצחק אבן אלבליה
נגוס (משחק קלפים)
נגוס (צרפתית Negus בהשפעת השפות האתיופיות) הוא משחק קלפים בן חמישה שלבים המיועד לארבעה שחקנים.
מקור השם.
המשחק נקרא נגוס, בהשפעת כינויו של קיסר אתיופיה על שם הקלף "מלך עלה" שהוא מלך שחור.
כללי המשחק.
במשחק הנגוס משתתפים ארבעה שחקנים. במשחק נעשה שימוש ב-32 הקלפים שבין שבע לאס. כל אחד מהשחקנים מחלק בתורו את הקלפים וצריך לשחק ארבעה סוגי משחקים בהם אסור לקחת קלפים מקטגוריה מסוימת: "לקיחות", "לבבות", "מלכות", ו- "נגוס" בכל אחד משלבים אלה המטרה היא לא לקחת את סוג הקלף המוזכר בשמו. כל לקיחה כזו מקנה לשחקן נקודות שליליות. סך הכל נצברות בכל משחק כזה ארבעים נקודות שליליות. בשלבים אלה זורק כל שחקן בתורו קלף כאשר מותר לזרוק רק קלף עם אותו סמל של השחקן שזרק ראשון, למשל אם זרק קלף של לב חובה על שאר השחקנים לזרוק קלף לב. אם אין לשחקן קלף עם אותו סמל הוא יכול לזרוק איזה קלף שהוא רוצה.
השלב החמישי, שונה מהאחרים בכך שהמטרה היא לסדר את הקלפים לפי סדר ולסיים אותם. כאן צובר השחקן שמסיים ראשון מאה נקודות והשני שישים. בכל סבב משחקים מתחלקות 160 נקודות שליליות ו- 160 חיוביות. המנצח במשחק הוא השחקן שצבר את מירב הנקודות החיוביות. יש שתי גרסאות של נגוס, הגרסה הקלאסית בה סדר המשחקים יהיה: לקיחות, לבבות, מלכות, נגוס ושלב הסידור. גרסה נוספת היא הגרסה החופשית בה כל שחקן בתורו קובע על פי הקלפים שנפלו בחלקו את סדר המשחקים.
שלבי המשחק.
לקיחות.
בשלב זה המטרה לא לקחת שום קלף כל לקיחה מקנה חמש נקודות שליליות.
לבבות.
בשלב זה המטרה היא לא לקחת קלפים עם סמל לב, כאשר כל לקיחת לב מקנה חמש נקודות שליליות. בגרסה הקלאסית אסור בשלב זה להתחיל את הסיבוב בקלף לב.
מלכות.
בשלב זה אסור לקחת קלף מלכה. כל לקיחת מלכה מקנה ללוקח עשר נקודות שליליות
נגוס.
בשלב זה אסור לקחת קלף מלך עלה. לקיחת קלף מסוג זה מקנה 40 נקודות שליליות. בגרסה הקלאסית אסור להתחיל את הסיבוב בקלף עלה.
שלב הסידור.
בשלב זה המטרה היא לסיים ראשון או שני את הקלפים. במשחק הקלאסי מניח השחקן לו יש קלף מסוג נסיך עלה את הקלף ראשון. במשחק החופשי בוחר השחקן המחלק באיזה קלף להתחיל והשחקן לו יש את הקלף צריך להניחו, או שהמחלק מניח קלף בעצמו. כל שחקן בתורו מניח קלף עוקב או קודם לקלף עם אותו סמל- כלומר אפשר להניח ליד קלף שמונה לב את הקלפים שבע ותשע לב. או קלף עם אותו מספר כמו הקלף הפותח, כלומר אם התחילו בנסיך עלה אפשר להניח קלפי נסיכים עם סמלים אחרים ולפתוח את המשחק לסמל נוסף. מי שאין לו קלף מתאים אומר "פס" ומדלגים על תורו. מי שמניח קלף של אס, מחויב להניח בנוסף עליו את כל הקלפים האפשריים האחרים, לכן משתדלים להימנע מלהניח קלף של אס אלא אם הוא הקלף האפשרי היחיד או שאפשר לסיים כך את המשחק. הראשון שמסיים את קלפיו מקבל מאה נקודות חיוביות. השני מקבל שישים.
נגוס מקוצר.
צורה נוספת של נגוס היא הנגוס המקוצר. בגרסה זו ישנם שניים או שלושה סיבובי משחק. בגרסת שני השלבים משחקים את כל שלבי הלקיחות במשחק אחד כאשר 160 נקודות שליליות מחולקות בין המשתתפים. בשלב השני משחקים את שלב הסידור. אפשרות נוספת היא משחק בו משחקים שני סיבובים בהם יש שני סוגי לקיחות אסורות במשחק אחד, בכל משחק מחולקות שמונים נקודות שליליות ושלב נוסף של סידור.
מעיין פועם
מעיין פועם הוא סוג של מעיין קרסטי, אשר במקום לנבוע בקצב קבוע, הוא פורץ בקילוחים באופן קצוב כפעימות לב. ספיקה בלתי רציפה זו נגרמת מאגירתם של מי תהום בחללים קרסטיים בסלע, אשר מגיעים לסף מילוי מקסימלי, ואז מתרוקנים בבת אחת. משוער שיש רק כמאה כאלה בכל העולם.
רקע גאולוגי.