לאחר התפטרותו של סיירוס ואנס, נוצר פער במשא ומתן לשחרור בני הערובה. מאסקי פנה אל האומות המאוחדות ואל ממשלת איראן וניסה לשחרר את בני הערובה, ללא הצלחה. משבר בני הערובה באיראן - במהלכו משטרו של האייתוללה חומייני חטף חמישים וארבעה מעובדי השגרירות האמריקנית - נמשך חצי שנה, ועל מאסקי הופעל לחץ להגיע לפתרון דיפלומטי. לפני כניסתו לתפקיד, ניסיון חילוץ בני הערובה בידי כוח דלתא הוביל למותם של כמה חיילים והוביל להתנגדות אמריקנית לפעולה צבאית. מאסקי הצליח לבסס קשרי דיפלומטיה עם ממשלת איראן וניסה להוביל לשחרור בני הערובה, מטרה שלא הצליח להשיג בתחילה. שבוע לפני תום המשבר, התקשר אליו הנשיא קרטר. מאסקי נשלח לדון בנושא שחרור בני הערובה עם הדיפלומטים והמנהיגים האיראניים. כעבור שישה ימים, ביום כניסתו של רונלד רייגן לתפקיד, שוחררו בני הערובה.
ב-16 בינואר 1981, הוענקה למאסקי מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא קרטר בשל פעולתו לשחרור בני הערובה.
ברית המועצות ומירוץ החימוש.
מאסקי התנגד להסלמת מרוץ החימוש בשנות החמישים והשישים כיוון שטען שהאמון ושיתוף הפעולה הבינלאומיים ייפגעו כתוצאה ממירוץ חימוש גרעיני. הוא דיבר רבות עם בעלות ברית במהלך המלחמה הקרה וגם עם בעלות ברית של ברית המועצות בניסיון לשכנעם להפסיק את תוכניות החימוש. בתחילת שנות השבעים, החלה רוסיה לפתח עוד מערכות טילים. בסוף 1979, פלשה ברית המועצות לאפגניסטן, וכוחות נאט"ו הכריזו מלחמה על ברית המועצות. מאסקי נכנס לתפקידו חמישה חודשים לאחר הפלישה. המשא ומתן נכשל, ופגישתם הראשונה של מאסקי ושל אנדריי גרומיקו לא הובילה לנסיגת ברית המועצות.
בנובמבר 1980, טען מאסקי שרוסיה רצתה להגיע למערכת יחסים טובה יותר עם ארצות הברית. הוא ביקר את צעדיו של רונלד רייגן כמה פעמים והתנגד לקריאתו לסגת מהסכם סאל"ט 2.. מאסקי, במהלך הקריירה שלו, חשש ממלחמה גרעינית.
חזרה לעריכת דין.
מאסקי פרש לביתו במרילנד ב-1981. הוא המשיך לעבוד כעורך דין במשך כמה שנים. הוא נכנס כשותף בפירמה לעריכת דין בוושינגטון, ובנוסף היה יושב הראש של המחלקה ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
ועדת טאוור.
ב-1987, כפוליטיקאי ותיק, מונה מאסקי לחבר בוועדה המיוחדת של הנשיא, שנודעה כוועדת טאוור, לחקירת תפקיד ממשל רייגן בפרשת איראן-קונטראס. מאסקי והוועדה פרסמו דו"ח מפורט בן יותר משלוש מאות עמודים שביקר את פעולות הנשיא והאשים את ראש סגל הבית הלבן, דונלד ריגן, בהשפעה על הנשיא. הוועדה הייתה חריגה בכך שביקרה את הנשיא שמינה אותה.
מאסקי ביקר את האובססיה של הוועדה לסודיות, וטען שהיא הדגישה את הנושא על חשבון החקירות. הוועדה לא זכתה לתקצוב רב, אולם טענה שממשל רייגן דן עם איראן בנוגע לשחרור בני ערובה למרות התנגדותם הפומבית.
מותו ומורשתו.
מאסקי מת בוושינגטון כתוצאה מאי-ספיקת לב ב-1996, יומיים לאחר יום הולדתו השמונים ושניים. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
מורשתו של מאסקי בפוליטיקה ובשירות הציבורי היא בעיקר בחוקים שהעביר. הוא נחשב לאביה של התנועה לשימור הסביבה בשנות השישים באמריקה," זאת בזכות החקיקה שלו בנושא. החוק החשוב ביותר שלו בנושא היה חוק המים הנקיים של 1972, שנחשב לאחד מהחוקים החשובים בנושאי איכות הסביבה ואחד מהחוקים היחידים שאותם העביר הקונגרס פעמיים למרות וטו. תרומתו לחקיקת חוק האוויר הנקי ב-1963 הייתה גדולה כל כך עד שהחוק כונה "חוק מאסקי".
מאסקי תמך בתנועה לזכויות האזרח, וביקר את ה-FBI של ג'ון אדגר הובר, מה שנחשב אז למעשה התאבדות פוליטי, כיוון שהובר ריגל ופגע ביריביו. הוא הוביל להעברת חוק זכויות האזרח וקבע את יום מרטין לותר קינג, ובנוסף ביצע רפורמה בתחום השתדלנות.
מאסקי נחשב לפוליטיקאי המשפיע ביותר במדינת מיין.
עם סיום הקריירה שלו, נחשב לאמריקני ממוצא פולני שהגיע למעמד הגבוה ביותר בפוליטיקה. הוא הפולני היחיד שהתמודד על תפקיד סגן הנשיא מטעם מפלגה מרכזית.
למרות שכהונתו הקצרה כמזכיר מדינה נחשבה ל"אכזבה גדולה" מבחינתו, עשרת החודשים בהם כיהן סייעו למדיניות החוץ של קרטר. הוא זכה לשבחים על פועלו לשחרור בני הערובה באיראן.
באוניברסיטת דרום מיין, האגף למנהל ציבורי נקרא על שמו של מאסקי. מסמכיו ורכושו נשמרו במכללת בייטס.
חיים אישיים.
בווטרוויל, לאחר השירות הצבאי, נישא לג'יין גריי, שהייתה צעירה ממנו בשלוש עשרה שנים, ב-1948. היא הייתה עובדת בחנות בגדים. הוא חיזר אחריה במשך שנה וחצי עד שהסכימה להינשא לו. היא שינתה את דתה ואת מפלגתה לאחר הנישואין. ב-1966, רכשו בית. נישואיהם נמשכו עד למותו של מאסקי והיו להם חמישה ילדים.
מאסקי נודע בגלל התבודדותו, וכישורי המנהיגות שלו. הוא היה ישיר וכנה, והיה אהוד בקרב הצעירים. במהלך מסעות הבחירות, נתן לסטודנטים להתפרץ אל הבמה ולהציע לו נקודות לשיפור במצע. במקרה ידוע, ב-25 בספטמבר 1968, נאם בפנסילבניה, ותלמיד צעק לעברו. מאסקי הפסיק לדבר וקרא לתלמיד לבוא אל הבמה.
מאסקי הקפיד לנהל כל פרט במסע הבחירות שלו, ונכח ב-90% מההצבעות השמיות בסנאט. הוא נאם נאומים רבים, ורצה לחקור כל עמדה שנקט בה. הוא נודע בשל מזגו החם.
פלאפון כשר
ברנרד לזר
אשלגן-ארגון
Library 2.0
פינת המשוררים
פינת המשוררים הוא השם המקובל לאגף הכנסייה הדרומי של מנזר וסטמינסטר בשל משוררים, מחזאים וסופרים הקבורים ומונצחים במקום.
ג'פרי צ'וסר היה המשורר הידוע הראשון שנטמן בפינת המשוררים, אף על פי שקבורתו שם הייתה בגין עבודתו בארמון וסטמינסטר ולא עקב המוניטין שלו כסופר. למרות זאת, לאחר בניית המצבה הגדולה מעל קברו של צ'וסר על ידי ניקולס בריגהאם באמצע המאה ה-16 והטמנתו של המשורר אדמונד ספנסר לא רחוק ממנו, הדבר פתח מסורת הקיימת עד היום, לקבור ולהנציח משוררים בפינה זו.
עם זאת, פינת המשוררים כללה גם את קבריהם של הכמרים מהמנזר. בנוסף, נקבר בפינת המשוררים תומאס פאר, אשר חקוק על מצבתו כי מת בגיל 152, בשנת 1635, לאחר שלאורך חייו התחלפו עשרה שליטים על כס המלוכה.
קבורה או הנצחה בפינת המשוררים לא תמיד התבצעה מיד לאחר המוות. לדוגמה, ג'ורג' ביירון, אשר כתביו ושיריו היו נערצים אך הוא קיים סגנון חיים שערורייתי לזמנו, נפטר בשנת 1824 אך לא הונצח אלא עד שנת 1969. אפילו ויליאם שייקספיר, אשר נקבר בסטרטפורד על האייבון בשנת 1616, לא זכה להנצחה עד שנת 1740, אז נבנתה אנדרטה על ידי ויליאם קנט.
שורת הדין (ארגון)
שורת הדין הוא ארגון לוחמה משפטית שבסיסו בישראל ומטרתו מאבק משפטי-כלכלי בגופי טרור ומדינות המתנגדות לקיומה של מדינת ישראל. הארגון מגיש בבתי משפט בעולם, בהם בתי דין בין לאומיים, תביעות נגד ישויות טרור וגופים המממנים טרור או כאלה שמועברים דרכם כספי טרור, וכן נגד גופים הקוראים לדה-לגיטימציה של הלאום היהודי והמדינה היהודית ולחרם אקדמי וכלכלי נגדה.
העמותה נרשמה ברשם העמותות בדצמבר 2002. היא נוסדה על ידי עורכת הדין ניצנה דרשן-לייטנר, העומדת בראש הארגון עד היום.
דרכי פעולה.
לדברי מייסדי הארגון, הם שאבו השראה מהארגון האמריקאי "המרכז המשפטי לדרום העני", אשר שם לו למטרה למוטט כלכלית את ארגון ה"קו קלוקס קלאן". דרך הפעולה של הארגון מבוססת על אסטרטגיה שפיתח ראש המוסד לשעבר מאיר דגן, ולפיה יש לנתק את מחוללי הטרור מהחמצן המניע אותם - הכסף.
הארגון מייצג נפגעי טרור בתביעות המתנהלות בישראל, בארצות הברית, בקנדה ובמספר מדינות באירופה. הנתבעים הם ארגוני טרור וכן גופים ומדינות המממנות טרור כגון חמאס, הג'יהאד האיסלאמי, הרשות הפלסטינית, אש"ף, חזבאללה, סוריה, איראן, מצרים, קוריאה הצפונית, UBS השווייצרי, הבנק הערבי, בנק סין, בנק LCB בלבנון, ועוד.
הארגון נאבק על זכויות העם היהודי גם בבג"ץ בישראל ובבתי משפט נוספים בעולם. כך יצג ב-2018 חקלאים מעוטף ישראל בתביעה נגד חמאס מבעיר שדות העוטף באמצעות טרור העפיפונים ובלוני התבערה. הארגון מביא משלחות של תושבי חוץ לישראל ומקיים הרצאות וכנסים בנושאים הקשורים לאיום הביטחוני על מדינת ישראל ומאבקה בטרור.
ב-2020 תבע הארגון את החמאס, בשם משפחות שלושת הנערים שנרצחו ביוני 2014 (שער, פרנקל ויפרח), בדרישה לפיצוי בסך 520 מיליון ש"ח.
קשרי הארגון עם ממשלת ישראל.
'שורת הדין' ניזונה גם ממודיעין המועבר אליה מיחידת 'צלצל' של המוסד, שייעודה מלחמה כלכלית במקורות המממנים את הטרור ובאנשי הכספים המפעילים את המנגנון.
ב-2011 דלף מברק דיפלומטי אמריקני מ-2007 העוסק בפעילות הארגון. על פי המברק נעזר הארגון בראיות שמספקת לו ממשלת ישראל, ובשנים הראשונות אף קיבל מן הממשלה הנחיות באילו מקרים לטפל. במברק מוזכרים בשמם עובדים של המועצה לביטחון לאומי ושל המוסד כאנשי קשר של דרשן-לייטנר למטרות אלה.
פעולות בולטות.
הישגים בולטים.
על פי נתוני הארגון, עד 2017 נפסקו בתביעות שהגיש למעלה משני מיליארד דולר, שמתוכם מומשו כ-200 מיליון דולר, שהועברו למשפחות נפגעי טרור.
בשנת 2012 זכתה עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר, יו"ר הארגון, בפרס מוסקוביץ' לציונות.
לואיס מק'ליין
מאג'דה אל-רומי
בנארס
אמוניום חנקתי
אמוניום חנקתי (NH4NO3; נקרא גם חנקת האמוניה, אמוניום ניטראט) הוא הניטרט של אמוניה - מלח של חומצה חנקתית ואמוניה.
החומר נמצא בשימוש רב בחקלאות כדשן עם תכולת חנקן גבוהה. כמו כן משתמשים בתכונותיו כמחמצן חזק לשם יצירת חומרי נפץ.
ייצור.
אמוניום חנקתי נוצר בתגובת סתירה בין הבסיס אמוניה במצב גזי לבין חומצה חנקתית מרוכזת:formula_1
התגובה זאת פשוטה להכנה בכמויות קטנות במעבדה, אך מהווה אתגר במעבר להכנה תעשייתית, כיוון שהיא אקסותרמית מאוד.