מקארוב נולד במיקולאייב אוקראינה. אביו היה קצין זוטר בצי הרוסי. סטפאן מקארוב לאחר שסיים את בית הספר לקציני צי החל את השרות הצבאי.
מלחמת רוסיה - טורקיה.
מקארוב זכה לעיטורים רבים עבור שירותו כקפטן של ספינת טורפדו בהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). מקארוב היה בין הראשונים שאימצו את רעיון ספינות טורפדו ואף פיקד בעצמו על ספינה כזו. מקרוב היה הראשון ששיגר טורפדו מספינת טורפדו לעבר ספינה טורקית ב-16 בינואר 1877.
משלחות אוקיינוגרפיות סביב לעולם.
מקרוב הוביל שתי משלחות אוקיינוגרפיות מסביב לעולם על גבי הקורבטה "ויטיאז" (גיבור, אביר) (בין השנים 1886–1889 ובין השנים 1894–1896)
מקארוב הגה את רעיון שוברת הקרח, פיקח על הבנייה ואף פיקד על המסעות הראשונים על שוברת הקרח "ירמאק" בחוג הארקטי בשנים 1899 ו-1901.
מלחמת רוסיה - יפן.
מקארוב קודם למפקד צי האוקיינוס השקט של רוסיה. כחודש לאחר שקיבל את הפיקוד נהרג מקרוב במהלך מלחמת רוסיה–יפן. אנית הפיקוד שלו פטרופבלובסק התפוצצה וטבעה כשעלתה על מוקש ימי במבואות פורט ארתור.
הנצחתו.
מקארוב הונצח באנדרטה בעיר קרונשטאדט ובוולדיווסטוק. בנוסף, מספר ספינות נקראו "האדמירל מקארוב" וגם אי בקבוצת האיים ציבולק בארכיפלג נורדנסקיילד.
מוצרט-קוגל
מוצרט-קוגל (מגרמנית: Mozartkugel, כדור מוצרט) הוא ממתק שיוצר לראשונה בשנת 1890 על ידי הקונדיטור הזלצבורגי פאול פירסט (Fürst), אשר קרא לו על שמו של המלחין האוסטרי הנודע וולפגנג אמדאוס מוצרט. במרכזו של המוצרט-קוגל כדור מרציפן-פיסטוק, המצופה בשכבת נוגט ומעליה שכבת שוקולד מריר.
קונדיטוריית פירסט עודנה מייצרת את ה-"Salzburg Mozartkugeln" המקוריים בעבודת יד לפי המתכון המקורי, ומוכרת אותם רק בחנויותיה ובאתר האינטרנט שלה. מאחר שהחברה אינה מחזיקה בסימן מסחר על ה"מוצרט-קוגל", קיימים בשוק כמה וכמה חיקויים, אשר רובם מיוצרים בייצור תעשייתי. היצרנית התעשייתית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל באוסטריה היא חברת מיראבל (בבעלות תאגיד קראפט הבינלאומי). לפי פרסומיה מייצרת מיראבל יותר מ-90 מיליון מוצרט-קוגל לשנה, ומייצאת אותם ליותר מ-30 מדינות (בסך הכל ייצרה על פי אותם הפרסומים יותר מ-1.5 מיליארד כדורי מוצרט-קוגל מאז 1945). היצרנית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל בעולם היא החברה הגרמנית רבר, שלפי פרסומיה מייצרת עד חצי מיליון כדורי מוצרט-קוגל ביום ומייצאת ליותר מ-40 מדינות.
הצלחתו של המוצר גררה מספר סכסוכים משפטיים. פאול פירסט ויורשיו דרשו מבית המשפט בלעדיות על השם (אם כי לא על המתכון). תחילה התנהל ההליך רק כנגד יצרנים אוסטריים, אולם מאוחר יותר היו מעורבים בו גם יצרנים גרמניים. בתום ההליך הושג הסכם שחייב את החקיינים להשתמש בשמות אחרים. חברת מיראבל בחרה בשם "מוצרט-קוגל זלצבורגי אמיתי". חברת רבר בחרה בשם "מוצרט-קוגל אמיתי של רבר". בשנת 1996 התעורר סכסוך נוסף בין יורשי פירסט לבין חברת בת של תאגיד המזון השווייצרי נסטלה שביקשה לשווק את "המוצרט-קוגל האוסטרי המקורי". בית המשפט קבע כי רק מוצרי פירסט יכולים להיקרא "מוצרט-קוגל מקורי".
בסוף שנות השבעים התנהל סכסוך נוסף בין מיראבל ורבר. בשנת 1981 הושג הסכם בין ממשלות אוסטריה וגרמניה, שלפיו רק יצרנים אוסטריים יוכלו להשתמש בשם "מוצרט-קוגל". אולם רבר מחתה כנגד ההסכם, ונציבות השוק האירופי בבריסל קבעה כי ההסכם בין אוסטריה לגרמניה משולל תוקף.
מוצרט קוגל
מוצרט קוגלן
מוצרט-קוגלן
מוצרטקוגל
מוצרטקוגלן
וילקינסון סוורד
בייב רות
ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל
עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל (בטורקית: Arkadaş Derneği, בתרגום חופשי: חברים) הייתה עמותה שנוסדה בשנת 2003, במטרה לחקור, לשמר לטפח ולקדם את מורשת יהדות טורקיה ושפת הלאדינו. לצד מטרה זו פועלת העמותה לקדם ולטפח את היחסים בין ישראל לטורקיה ולהוות גשר לידידות בין המדינות.
כ-4,000 איש הצטרפו לעמותה מיום הקמתה. כ-40 מתנדבים הפעילו את הפעילות שלה ואת שנים עשר הסניפים בישראל.
לצד פעילות מחקר ושימור פעלה העמותה ליצירת פעילות תרבותית חברתית למען יוצאי טורקיה עצמם.
בשנת 2005 הקימה העמותה את המרכז למורשת יהדות טורקיה. מייסד העמותה ויושב ראש שלה מיום הקמתה הוא אייל פרץ, נשיא הכבוד של העמותה הוא הזמר יהורם גאון.
במרץ 2020 העמותה פורקה.
גוסטאב לוון
אלביגנזים
עסק חברתי
עסק חברתי הוא עסק שפעילותו מוכוונת למימוש מטרות חברתיות. עסק חברתי הוגדר על ידי זוכה פרס נובל, מוחמד יונס, בספריו כעסק שנועד לנסות ולפתור בעיה חברתית וכארגון המקיים את עצמו מבחינה כלכלית, כאשר הרווחים כולם חוזרים אל העסק עצמו ולא מחולקים לבעלי המניות, וזאת על מנת להגדיל את ההשפעה החברתית.
מהות הרעיון.
עסק חברתי הוא התאגדות שנוסדה במטרה לטפל או לקדם אתגר חברתי או סביבתי תוך שימוש בכלים ושיטות ניהול עסקיות. עסק חברתי מכוון לשורת רווח כפולה - פיננסית וחברתית\סביבתית. מטרתו הראשונה היא קידום המטרה החברתית, ולאחריה השאת רווחים. עסק חברתי מנסה להשיג מטרות חברתיות באמצעות פעילות עסקית (יצור ומכירה) או הספקת שירותים, ומשתדל שהרווחים יהיו מקור המימון העיקרי אם לא היחיד שלו. הצלחתו של עסק חברתי תבוא לידי ביטוי בגידול ברווחים במקביל להגשמת המטרה החברתית.
צורת ההתאגדות של עסק חברתי אינה מוגבלת והיא מותאמת לצרכים וההגבלות המשפטיות הנהוגות במדינות שונות.
עסקים חברתיים, בהיותם ייצור כלאיים בין מלכ"רים, השייכים למגזר השלישי, לבין חברות עסקיות, השייכות למגזר העסקי, מכונים גם - המגזר הרביעי. עסק חברתי אינו:
אינדיקטורים לבחינת עסקים חברתיים.
EMES) Europen Research network) בנה סט של שלושה אינדיקטורים לשלושה ממדים של ארגון חברתי:
היסטוריה.
אחת הדמויות המוכרות יותר בעולם העסקים החברתיים, הוא חתן פרס נובל לשלום ד"ר מוחמד יונוס אשר הקים את בנק גרמין בשנת 1983 - עסק אשר הפך לאחד מהעסקים החברתיים הגדולים בעולם.
בספרו "יצירת עולם ללא עוני - עסק חברתי ועתיד הקפיטליזם" ("Creating a World without Poverty - Social Business and the Future of Capitalism"), ד"ר מוחמד יונוס מגדיר מהו עסק חברתי. יונס רואה את העסקים החברתיים כצורת התאגדות חדשה שתביא לשינוי מבני של הכלכלה הקפיטליסטית, באופן שיצמצם תופעות של עוני ומפגעים חברתיים וסביבתיים אחרים. מוחמד יונוס טוען כי הקפיטליזם מוגדר באופן צר מידי. הרעיון כי האדם הבודד ממוקד אך ורק במיקסום רווחים מתעלם מהיבטים אחרים בחייו, דתיים, רגשיים ופוליטיים. כישלונות המערכת לפנות לצרכים חיוניים, אשר מתוארים לרוב ככשלי שוק הם בעצם כשלים תפיסתיים, כלומר כשלים לתפוס את המהות האנושית בתאוריה כלכלית. על יסוד גישה זו יונס פיתח מודל המשלב הסדרים התומכים הן בהשאת רווחים והן בקידום חברתי. הוא מגדיר עסק מסוג זה כיוזמה עסקית חברתית (social business enterprise):
השילוב בין המטרה החברתית לאיסור חלוקת רווחים הוא שמגדיר את ייחדו של העסק החברתי.
עקרון "השאת הערך החברתי" מתייחס למטרת העסק החברתי, שאיננה מקסום רווח, כי אם מלחמה בעוני או פתרון בעיה הקשורה לעוני. יונס קידם את רעיון העסק החברתי מתוך שאיפה להתגבר על העוני והוא מכיר בכך שלצורך הגשמת החזון עסקים חברתיים צריכים לפעול בתחומים רחבים כגון חינוך, בריאות, חקלאות, נגישות טכנולוגית, סביבה תומכת איכות-חיים וכדומה. אך למרות המטרה הנעלה יונס טוען כי לא הם צריכים לקבל הטבת מס בצורה גורפת. ממשלות צריכות להיות גמישות בהקשר זה ולעודד השקעות ופעילות בתחומים חברתיים בהתאם לצרכים המשתנים בזמנים שונים תוך התייחסות לצורך בהכנסות ממשלתיות. מכאן עולה כי הגדרת מטרות חברתיות קשורה לזמן, מקום ונסיבות.
מוחמד יונס מעלה שלושה טיעונים לאיסור משיכת רווחים מעסק חברתי:
עסקים חברתיים בעולם.
עולם העסקים החברתיים יחסית צעיר וקיים בסה"כ כמה עשורים בודדים, כאמור בין החלוצים בתחום היה בנק גרמין של ד"ר מוחמד יונוס, ואחריו קמו עוד ועוד עסקים חברתיים במודלים שונים. ההתפתחות של התחום במדינות השונות בעולם שונה מאוד ובהרבה מקרים תלוי בגורמים כגון חקיקה.
דוגמה לעסקים חברתיים בעולם.
גרמין דנונה.
בפרק הראשון של "יצירת עולם ללא עוני - עסק חברתי ועתיד הקפיטליזם", ד"ר מוחמד יונוס מתאר את פגישתו עם פרנק ריבאוד, מנכ"ל קבוצת דנונה, ב-2005. לאחר שחלקו רעיונותיהם, החליטו להקים יוזמה משותפת בבנגלדש: מימוש רעיון העסק החברתי, הקטנת עוני ושיפור הבריאות באמצעות אספקת אוכל למספר רב ביותר של אנשים. פרויקט זה, Grameen Danone Foods, שם לעצמו ארבעה יעדים:
זהו המיזם הראשון אשר הושק על ידי danone.communities, קרן המופעלת לפיתוח עסקים חברתיים, הקטנת עוני ואספקת בריאות באמצעות אוכל.
עסקים חברתיים בישראל.
עסק חברתי הוגדר בשולחן העגול הממשקי כעומד באחד התנאים הבאים בהתאם לסוג ההתאגדות:
תחום העסקים החברתיים בארץ, בראשית העשור השני של המאה ה-21, עדיין בחיתוליו. עם זאת, הוא זוכה לפריחה, בין היתר עקב שינויים בעולם הפילנתרופיה המתבטאים בתחרות קשה על משאבים. שינויים אלו הגבירו את צורך של עמותות לפתח מודלים כלכליים ברי-קיימא, בד בבד עם דרישה דומה שעלתה מצידן של הקרנות.
שחקנים מרכזיים בתחום העסקים החברתיים בישראל הם קרן IVN, קרן דואליס וציונות 2000.
בשנת 2012 השולחן העגול הממשקי של משרד ראש הממשלה דוח בנושא עסקים חברתיים ישראל.
התאגדות עסקים חברתיים בישראל.
בישראל אין עדיין ישות משפטית ייעודית לעסקים חברתיים. ולפיכך עסקים חברתיים שונים מאוגדים כעמותות, חברות, חברות לתועלת הציבור ואגודות שיתופיות.