בשנת 1993 חשף הולי את עובדת היותו חולה איידס, ובדיעבד השיר רילקס קיבל משמעות נוספת ומצמררת.
יוליוס רוטשילד
יוליוס יותם רוטשילד (Julius Jotham Rothschild; 12 ביולי 1885 – אפריל 1954) היה צייר וארכאולוג ישראלי יליד גרמניה.
קורות חיים.
יוליוס רוטשילד נולד בעיר פלקרסהאוזן (Völkershausen) שבתורינגיה, גרמניה. הוא גדל בעיר אייזנך, שם למד בסמינר למורים. לאחר מכן למד אדריכלות ועיצוב פנים בברלין. בשנת 1905 סיים רוטשילד לימודים בבית הספר הגבוה לאמנות בוויימאר. בין מוריו היה הצייר לודוויג פון הופמן, שהציע לו להתמודד על משרת מורה לאמנות בירושלים שפרסם הוועד המקים של "בצלאל" בגרמניה.
בדצמבר 1906 הגיע רוטשילד בספינה לארץ ישראל והצטרף אל בוריס שץ ואפרים משה ליליאן כצוות המורים הראשון של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות".. ביולי התארס לפרידה קאמיניץ, בתו של אליעזר ליפמן (בוים) קאמיניץ, בעל "מלון קאמיניץ". בבצלאל שימש יוליוס כמורה לציור ורישום. לאחר עזיבתו של ליליאן את בית הספר התבקש רוטשילד ליצור מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. אולם, בעקבות מחאה של תלמידים אשר טענו כי רמתו המקצועים של רוטשילד נמוכה, פוטר רוטשילד ממשרתו. ייתכן כי הדבר היה קשור גם במאבקים של שץ כנגד הוועד של בצלאל בגרמניה, משום שגיסו של רוטשילד, אפרים כהן רייס, שימש כמפקח ההוצאות של "בצלאל" מטעם חברת "עזרה".
ב-1907 חזר רוטשילד לגרמניה, שם נולדו שלושת ילדיו. הוא שימש כשרטט והשלים לימודי אדריכלות קלאסית. בשנת 1913 חזרה המשפחה לארץ ישראל. בירושלים שימש כשרטט במשלחת הארכאולוגית לחפירות "העופל" בראשות פרופ' בנזינגר. לאחר שקיבל משרה של מורה ב"טכניקום", עברה המשפחה לחיפה, שם רוטשילד סייע בבניית הטכניון.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הגרמני, צורף למטה הגרמני בנצרת ושימש כאדריכל לשיקום אתרי ארכאולוגיים מטעם השלטון העות'מאני. לאחר המלחמה שימש כארכאולוג באתרים שונים ביניהם ב"קברי הסנהדרין" וב"קבר הורדוס" בימין משה.
ב-1917, כשהיה קצין בדרגת לוטננט (סגן), נשבה על ידי הצבא הבריטי, אך שוחרר על ידי ג'יימס דה רוטשילד (אין קשר משפחתי). לאחר מכן חזרה משפחתו לגרמניה, ולאחר עליית הנאצים לשלטון שבה ב-1934 לארץ ישראל.
בשנת 1947 הציג תערוכה של ציורים ובהם ממראות האתרים הארכאולוגים בירושלים בבית אבן-עזר במושבה הגרמנית. חלקם פורסם בספר "הסאגה של עיר הקודש" (1954) מאת בנימין מזר.
רוטשילד נפטר בשנת 1954, בגיל 69. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
במוזיאון ישראל נמצאים שלושה אקוורלים שלו מ-1906 – מתוות קישוטיים לשטיחים וכן ציור אקוורל בנושא "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".
חטיבה 205
הידקו מאהאטה
הידקו מאהאטה-היודו (ביפנית: 前畑 秀子; 20 במאי 1914 - 24 בפברואר 1995) הייתה שחיינית יפנית. היא אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר חזה. הייתה לאישה היפנית הראשונה שזכתה במדליה אולימפית ו-4 שנים לאחר מכן האישה היפנית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית.
ביוגרפיה.
מאהאטה נולדה בהשימוטו, שבמחוז ואקאיאמה, בחבל קנסאי.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה מאהאטה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:06.4 דקות, אחרי קלייר דניס מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:06.3 דקות ולפני שיאנית העולם אלז יקובסן מדנמרק (3:07.1 דקות).
שיאנית עולם.
בתחרות שחייה שנערכה בטוקיו, בספטמבר 1933 קבעה מאהאטה במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 3:00.4 דקות.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה מאהאטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:03.6 דקות, לפני מרתה גנגר מגרמניה (3:04.2 דקות) וצעירת המשתתפות (12 שנים ו-22 ימים) אינגה שרנסן מדנמרק (3:07.8 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 3:01.9 דקות.
חידות מתמטיות
שחייה באולימפיאדת ברלין (1936)
אולימפיאדת ברלין (1936) נערכה בברלין, גרמניה הנאצית. תחרויות השחייה נערכו בין ה-8 באוגוסט 1936 ל-15 באוגוסט 1936. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 248 משתתפים (94 נשים ו-154 גברים) מ-29 מדינות.
נשים.
נבחרת השחייה של הולנד () לנשים זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 מדליות זהב אפשריות.
השחיינית הבולטת.
ריי מסטנברוק () זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.
גברים.
נבחרת השחייה של יפן () לגברים זכתה ב-3 מדליות זהב מתוך 6 וב-10 מדליות בסך הכל מתוך 16 מדליות אפשריות (בכל 5 מדליות הארד האפשריות).
השחיינים הבולטים.
ג'ק מדיקה () זכה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ו-2 מדליות מכסף ופרנץ צ'יק () זכה בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ומדליית ארד.
Frankie Goes to Hollywood
סטורן IB
הסטורן IB (אחד B) היה משגר אמריקאי שהוזמן על ידי נאס"א לשימוש בתוכנית אפולו. הטיל היה משגר סטורן 1 שהשלב השני שלו הוחלף לשלב חדש וחזק יותר. המשגר שימש לבחינת החללית אפולו בזמן שהטיל שיועד לשאת את חלליות אפולו לירח, הסטורן 5, עדיין היה בפיתוח.
הטיל שימש לשיגור שתי משימות לא מאוישות של תאי הפיקוד והשירות של החללית אפולו למסלול סביב כדור הארץ, לשיגור משימה אחת של רכב הנחיתה על הירח במשימה לא מאוישת ולשיגור המשימה המאוישת הראשונה של תאי הפיקוד והשירות. לאחר סיום תוכנית אפולו, שימש הסטורן IB לשיגור שלוש משימות מאוישות אל תחנת החלל האמריקאית סקיילאב ולשיגור חללית אפולו למשימת אפולו־סויוז.
תכנון הסטורן IB החל בתחילת 1962 והוא יועד במקור להטסת חלקי חללית לנקודת מפגש בחלל ממנו תטוס החללית לירח. בסופו של דבר הועדפה התוכנית לטיסה ישירה לירח.
שיגורים.
הסטורן IB המקוריים של תוכנית אפולו שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל מכני השיגור 34 ו־37.
השיגורים למשימות סקיילאב ואפולו־סויוז בוצעו מכן השיגור 39B ממרכז החלל קנדי. בשיגורים אלו השתמשו במגבה מיוחד שהגביה את המשגר לגובה שאיפשר לאסטרונאוטים להיכנס לחללית שבראש המשגר דרך ה"חדר הלבן" שבראש כן השיגור (כני השיגור במרכז קנדי נבנו עבור משגרי הסטורן 5 שהיו גבוהים יותר מהסטורן IB).
ערוץ 4 (בריטניה)
אלגוריתם ריבוע וכפל
מגבית
הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית 1996
ב-20 בינואר 1996 נערכו בחירות כלליות ברשות הפלסטינית לתפקיד נשיא הרשות הפלסטינית ולמועצה המחוקקת הפלסטינית. בבחירות אלו נבחר יאסר ערפאת ליושב ראש הרשות, תפקיד אותו מילא עד למותו בנובמבר 2004. הפת"ח זכה ברוב המושבים במועצה המחוקקת. על פי הסכמי אוסלו היו אמורות להיערך בחירות נוספות כעבור 5 שנים, אך למעשה הן התקיימו רק ב-2005 (הבחירות ליושב ראש הרשות הפלסטינית) וב-2006 (הבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית).
במרשם האוכלוסין נכללו 1,028,280 בעלי זכות בחירה. אחוז ההצבעה הכללי עמד על 79.9%. כ-500 משקיפים בינלאומיים בהנהגת האיחוד האירופי פיקחו על התנהלות הבחירות. לצידם פעלו משקיפים פלסטיניים וועדת בחירות מרכזית.
על תפקיד נשיא הרשות התמודדו יאסר ערפאת שזכה ב-87.1% וסמירה ח'ליל, מועמדת עצמאית, שזכתה ב-12.9% מכלל הקולות.
על 88 מושבים במועצה המחוקקת התמודדו 672 מועמדים, חלקם מטעם 16 מפלגות וחלקם מועמדים עצמאים. תנועת הפת"ח זכתה ב-50 מושבים, מועמדים עצמאים זכו ב-35 מושבים ו-3 תנועות נוספות זכו במושב אחד כל אחת.
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2004–2005)
בין דצמבר 2004 לדצמבר 2005 נערכו ברשות הפלסטינית בחירות לרשויות המקומיות. בחירות אלו שהיו הראשונות מאז הקמת הרשות התקיימו במשך שנה באופן הדרגתי. בבחירות התמודדו רשימות מטעם תנועות פת"ח, חמאס, הג'יהאד האיסלאמי, החזית העממית לשחרור פלסטין ורשימות עצמאיות. הצלחתו היחסית של החמאס וזכייתו בכמה ערים מרכזיות, היו סימן ראשון לניצחונה של התנועה בבחירות למועצה המחוקקת שנערכו בינואר 2006.
מאז הבחירות ב-2005 נקבעו כמה תאריכים לבחירות הבאות, אך הם נדחו מסיבות שונות. ב-2010 הדיח מחמוד עבאס את מרבית ראשי הערים ביהודה שומרון המשתייכים לתנועת החמאס, ומינה במקומם ועדות קרואות בראשות אנשי פת"ח.
מהלך הבחירות ותוצאותיהן.
הבחירות אושרו על ידי יושב ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, לפני מותו ב-11 בנובמבר 2004 ונוהלו על ידי הוועדה העליונה של הבחירות המקומיות (Higher Committee for Local Elections) במשרד לשלטון מקומי ברשות הפלסטינית. על הבחירות פיקחו משקיפים בינלאומיים.
הסיבוב הראשון של הבחירות התקיים בשני חלקים: החלק הראשון נערך ב-23 בדצמבר 2004 ב-26 יישובים ביהודה ושומרון והשני ב-27 בינואר 2005 ב-10 יישובים ברצועת עזה. בסיבוב זה נחל החמאס הישגים רבים, בעיקר ברצועת עזה, אך גם ביישובים ביהודה ושומרון שהיו נחשבים כמעוזים מסורתיים של הפת"ח.
הסיבוב השני של הבחירות למועצות המקומיות נערך ב-5 במאי 2005 ב-76 מחוזות ביהודה ושומרון וב-8 מחוזות ברצועת עזה. בסיבוב זה זכה הפת"ח ב-52 יישובים והחמאס ב-24 יישובים.
בסיבוב השלישי שנערך ב-29 בספטמבר ב-104 רשויות מקומיות זכה הפת"ח ב-54% מהקולות לעומת 26% לחמאס. תנועת הפת"ח ניצחה ב-65 יישובים, החמאס ב-22 יישובים ומועמדים עצמאיים ב-17 יישובים.
הסיבוב הרביעי נערך ב-15 בדצמבר 2005 ב-44 יישובים. הסיבוב החמישי לא יצא לפועל בעקבות עליית החמאס לשלטון לאחר הבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית בראשית 2006. במחוזות שבהן לא נערכו בחירות מתגוררים כרבע מאזרחי הרשות הפלסטינית.
אביוניטים
RKO Pictures
ז'וזה מנואל ברוזו