מדיניות אור השמש, שעוסקת ביחסי קוריאה הדרומית-קוריאה הצפונית, נוצרה על ידי קים דה-ג'ונג במטרה להדגיש את הניהול השקט של חלוקת חצי האי הקוריאני. בהיבטים רבים, מדיניות אור השמש מושווית לעיתים רבות למדיניות האוסטפוליטיק שהנהיג קנצלר גרמניה המערבית וילי ברנדט במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, בתקווה לשפר את היחסים של גרמניה המערבית עם גרמניה המזרחית, ברית המועצות, פולין ושאר מדינות הגוש הסובייטי. מדיניות זו שממשיכה עד היום, עומדת בניגוד גמור למדיניות שהונהגה כלפי קוריאה הצפונית לפני כן, שהתמקדה בהכלה.
המונח "מדיניות אור השמש" נלקח ממשלי איזופוס. באגדה השמש והרוח מתחרות זה בזה מי יסיר ראשון מעיל מאדם מסוים. הרוח נשבה בחוזקה, אך הגבר לפת את מעילו. השמש זרחה בחום, והאיש הסיר את מעילו על מנת ליהנות ממזג האוויר הנאה. מטרתה העיקרית של המדיניות היא לרכך את יחסה של קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית באמצעות עידוד האינטראקציה והסיוע הכלכלי.
עקרונות מנחים.
ישנם שלושה עקרונות מנחים למדיניות אור השמש. ראשית, אין לקבל שום פרובוקציה חמושה מצד קוריאה הצפונית. שנית, קוריאה הדרומית לא תנסה לקלוט את קוריאה הצפונית בשום דרך. לבסוף, קוריאה הדרומית באופן פעיל קוראת לשיתוף פעולה בין הצדדים.
היבטים מרכזיים של המדיניות.
מדיניות אור השמש מבוססת על האמונה שניתן להפחית את המתחים הצבאיים באמצעות מסגרות דו-צדדיות ורב-צדדיות.
האפקטיביות של המדיניות נחקרה לאורך השנים, ובמיוחד כאשר נושא התוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית עלה לכותרות במהלך 2002. תומכי המדיניות, לעומת זאת, טוענים כי זה לא כישלון של מדיניות אור השמש, אלא תוצר של העמדה הקשוחה מצד הממשל האמריקאי.
All I Ever Wanted (שיר של ארנדה)
All I Ever Wanted הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית ארנדה, מתוך אלבום האולפן הראשון שלהם משנת 2008, "Aranda". השיר נכתב והופק על ידי סם ווטרס, לואי ביאנקניאלו ודמיון ארנדה. בשנת 2009, השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון, באלבומה "All I Ever Wanted", אשר הופץ כסינגל ב-9 במרץ 2010.
כתיבת השיר.
השיר "All I Ever Wanted" נכתב על ידי דמיון ארנדה, לואי ביאנקניאלו וסם ווטרס.
גרסתה של קלי קלרקסון.
זמרת הפופ האמריקאית קלי קלרקסון הקליטה גרסת כיסוי של השיר, והוציאה אותו כסינגל הרביעי מאלבום האולפן הרביעי שלה, הנושא את אותו השם.
מגיני החוקה
מגיני החוקה (וגם שומרי החוקה, בסרבית: Уставобранитељи) הייתה התאגדות של אליטה פוליטית לאומנית סרבית בנסיכות סרביה, שפעלה לחזק את כוחו של הפרלמנט על פני המלוכנות, להצר את צעדיו של בית אוברנוביץ', ולהגביל את שוויון הזכויות שניתן למיעוטים בסרביה, בעיקר ליהודי סרביה.
רקע.
ב-1817 הוקמה נסיכות סרביה כיישות וסאלית של האימפריה העות'מאנית, ומילוש אוברנוביץ' כיהן כנסיך הנסיכות. בהדרגה הפך שלטונו לאוטוקרטי. במקביל העניק הנסיך שוויון זכויות לכל אזרחי הנסיכות ובכלל זה יהודי סרביה, אשר זכו לחופש מסחר, תנועה ומגורים. בהדרגה, קמה קואליציה של פוליטיקאים אשר התנגדו לנסיך מילוש ונתמכו על ידי סוחרים סרבים אמידים ומטרותיהם היו: הגבלת כוחו האוטוקרטי מחד, והצרת זכויות המיעוטים מאידך. חברי ההתאגדות הפוליטית פנו לשער הנשגב במטרה לסייע להם בהגבלת כוחות של הנסיך מילוש. שעת הכושר של מתנגדי הנסיך מילוש אוברנוביץ' הגיעה ב-1838. במועד זה פרסם הסולטאן מהמוט השני פירמאן ובו חוקה לנסיכות סרביה. הנסיך מילוש אוברנוביץ' סירב לכהן תחת החוקה החדשה, נקלע לעימות עם הפרלמנט בו היה רוב לתומכי החוקה ונאלץ לוותר על כיסאו. מילאן אוברנוביץ' הוכתר תחתיו, אך נפטר תוך זמן קצר ובמקומו התמנה הנסיך הצעיר מיכאילו אוברנוביץ'. בשל תמיכתם בחוקת 1838 כונו מתנגדיו של מילוש אוברנוביץ' "מגיני החוקה".
שלטון מגיני החוקה.
בעת עלייתו לשלטון היה הנסיך מיכאילו אוברנוביץ' בן 16 ו"מגיני החוקה" מינו עבורו מועצת עוצרים אשר ניהלה בפועל את הנסיכות. בהמשך, הודח מיכאילו אוברנוביץ' והנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ' הוכתר תחתיו, והיה נתון להשפעתם של "מגיני החוקה". בהדרגה בוטל שוויון הזכויות ליהודי סרביה. תושבים יהודים גורשו מערי שדה לבלגרד, בוטל חופש המסחר, נאסרה פתיחת חנויות בימי ראשון ועל יהודי בלגרד נאסר למכור סחורות מחוץ לשטחי השכונה היהודית. בהמשך, החל עימות בין "מגיני החוקה" לנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. העימות הוביל לקרע בתוך "מגיני החוקה", להדחת הנסיך אלכסנדר ולהכתרתו מחדש של מילוש אוברנוביץ'. ראשי "מגיני החוקה" הניחו שמפאת גילו המתקדם של הנסיך מילוש, הוא יכהן כשליט "בובה" ויתומרן על ידם. הנחה זו הייתה מוטעית ואוברנוביץ' נקט במדיניות עצמאית ולעומתית מול "מגיני החוקה". לאחר מותו של מילוש אוברנוביץ', ועלייתו המחודשת של מיכאילו אוברנוביץ', הלך ונחלש בהדרגה כוחם הפוליטי של "מגיני החוקה".
דם וחול (סרט, 1941)
דם וחול (באנגלית: Blood and Sand) היא מלודרמה רומנטית משנת 1941 בבימויו של רובן ממוליאן עם טיירון פאואר וריטה הייוורת' בתפקידים הראשיים.
התסריט מסוס על רב המכר "דם וחול" (Sangre y arena) מאת ויסנטה בלסקו איבנז משנת 1908 שתורגם לשפות רבות ובו ביקורת על מלחמות שוורים, בעיקר על חייהם המורכבים והמסוכנים של לוחמי השוורים.
בלסקו איבנז ביים גרסה אילמת לספר ב-1916. ב-1922 הופק שוב סרט אילם על הספר בכיכובו של רודולף ולנטינו. ב-1989 הופקה גרסה נוספת בהשתתפות שרון סטון.
הסרט צולם בצבעי טכניקולור וזכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (צבע).
את הפסקול הלחין אלפרד ניומן. קטעי הגיטרה מבוצעים על ידי ויסנטה גומז שמבצע גם את נעימת "רומנסה אנונימית". נעימה זו מיוחסת לגיטריסט אנטוניו רובירה משנת 1900 והיא התפרסמה בנגינתו של נרקיסו יפס בסרט משחקים אסורים (1952).
סצנות מלחמות השוורים צולמו ב-Plaza de Toros במקסיקו סיטי.
תקציר העלילה.
חואן גייארדו (רקס דאונינג ) הוא נער בסביליה שחולם להיות לוחם שוורים כאביו שנהרג מנגיחת פר. אימו ענייה ומנקה רצפות בכנסייה אינה מרוצה משאיפותיו בעקבות מות בעלה. חואן נפרד מחברתו כרמלה (אן טוד ) וביחד עם שלושת חבריו הוא מגיע למדריד כדי להפוך ללוחם שוורים מקצועי.
כעבור עשר שנים חואן (טיירון פאואר) הוא כבר לוחם שוורים מפורסם ועשיר. הוא מחלק כספים למשפחתו ולנזקקים ונושא לאישה את חברתו כרמלה (לינדה דרנל ). הוא מפסיק את עבודת אימו כשוטפת רצפות ומביא אותה לבית מפואר, תומך גם באחותו ובגיסו.
חואן ממשיך בניצחונותיו בזירה והופך למטדור המפורסם ביותר בספרד.
לעיר מגיעה דונה רוסה (ריטה הייוורת'), פאם פטאל יפהפייה, עשירה ומושכת גברים. חואן המטדור מבחין בה ולאחר ניצחונו הוא זורק לעברה את כובע המטדור שלו והיא זורקת לעברו ורד.
חואן נמשך ליפיה ועושרה של דונה רוסה למרות התנגדות אימו ואשתו העוזבת אותו. מצבו הכספי מידרדר וכן יכולותיו בזירה. מנולו (אנתוני קווין), חברו מלידה עולה עליו ביכולתו ודונה רוסה מעדיפה אותו.
לאחר שדונה רוסה עזבה אותו לטובת מנולו נשאר חואן בודד. הוא מבקש סליחה מאשתו ואימו ומבטיח להן שלאחר הקרב החשוב הקרוב הוא יפרוש מזירת מלחמות השוורים.
בקרב האחרון נפצע חואן קשות מנגיחת פר. את מקומו תופס מנולו. הוא מובא גוסס לחדר צדדי ומת בזרועות אשתו לקול תשואות הקהל למנצח החדש, מנולו.
מנולו המנצח מנופף לקהל ובעיקר לדונה רוסה שזורקת לעברו ורד הקהל שואג למלך החדש בזירה. לידו נראה דמו של חואן ספוג בחול זירת השוורים - דם בחול.
אנריקה מס
הצליין (סרט)
הצליין (ברוסית: Пилигрим) הוא סרט מותחן רוסי בבימויו של אלכסנדר ברשק. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל "סתיו אמור" בספטמבר 2018 וזכה לביקורות חיוביות רבות. הופץ להקרנה מסחרית נרחבת ב-14 בפברואר 2019.
עלילה.
בחייה של מירה הכול נהדר: היא בעלת גלריה לאופנה, בבית מחכה לה בעל אוהב. אבל פעם אחת על שפת הים, נמצא גבר עם אמנזיה שלא זוכר את שמו ולא יודע על עצמו כלום אבל זוכר את שמה. איש אינו יודע מי הוא. הוא אינו נמצא בשום מסד נתונים, אבל הוא יודע עליה דברים שרק אדם קרוב מאוד יכול לדעת, אם כי מירה מעולם לא ראתה אותו בחייה. העולם המשגשג של מירה מתחיל להתמוטט כאשר מתברר כי האיש המסתורי בילה כמה שנים במזרח התיכון וכי מתנהל מצוד אמיתי אחריו.
צילומים.
הסרט צולם בסוצ'י.
פסקול.
המוזיקה לסרט נכתבה על ידי המלחין אלכסיי אייגי וכוללת 25 רצועות מוזיקליות שבוצעו על ידי התזמורת Ad Libitum ואנסמבל "4'33". ילנה סבר לא רק גילמה את התפקיד הראשי בסרט, אלא גם הפיקה את הסרט ושרה את פסקול הסרט - השיר "יוצאת מדעתי" (Схожу с ума).
בוריס יעקובלביץ' ויינשטיין
בוֹרִיס יעֲקֹבלֵבִיץ' וַיינְשְטֶיין (ברוסית: Борис Яковлевич Вайнштейн; 28 במאי 1910 - 6 בדצמבר 1944) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כסגן מפקד בגדוד סיור של חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. בין השנים 1924–1930 עבד כמעטף רהיטים ולמד במסגרת רבפק. במהלך 1932 סיים תוכנית דו-שנתית במכון לתעופה בחרקוב. המשיך לעבוד במפעל רהיטים. גויס כפוליטרוק במילואים בשנת 1933, סיים קורסי הקצונה הזוטרה ושירת כשנה בתפקיד. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1943.
ביוני 1941 גויס שוב עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות. השתתף בקרבות בלימה מאוקראינה עד קווקז. מ-1943 השתתף בקרבות שחרור אוקראינה בשתי הגדות של דנייפר עם החזית האוקראינית השנייה במסגרת הארמייה ה-46. נפצע קלות ב-16 בינואר 1943 בחזית הדרום-מערבית.