צוללות משמשות למגוון שימושים, רובם צבאיים ומיעוטם אזרחיים. הסיבה לכך היא שעלות צוללת בהשקעה ראשונית ובתחזוקתה עולה לאין שעור על עלותו של כלי שיט על מימי.
עיקר יתרונה של הצוללת הצבאית, הוא העובדה שהיא יכולה לפעול בחשאיות גמורה, מה שמקנה לה את עיקרון ההפתעה. מכאן גם ההשלכה הישירה על הדרישות מהצוללן, כפי שיוסבר בהמשך.
צוללנים בצה"ל.
נושא בניית כוח צוללות בחיל הים הישראלי עלה לראשונה בשנת 1956, עם חזרתו של יוסף דרור לשירות בחיל. הרעיון קרם עור וגידים במחצית 1957. לאחר קבלת האישורים המתאימים החלו בראיונות התנדבות ביחידות השונות בחיל, ובספטמבר 1957, התקבצה קבוצת המתנדבים הראשונה בת 27 קצינים ונגדים בבה"ד חיל הים ללמוד בקורס הכרת הנושא. שם הקורס היה קורס לוויתן.
ביוני 1958 יצאה הקבוצה לטולון שבצרפת, מקום בו היה מוקם בית הספר לצוללות של הצי הצרפתי, ועברה קורס צוללן אשר הוכן במיוחד עבור הקבוצה. כאשר נרכשו הצוללות בבריטניה בחודש ספטמבר 1958, החלו לעבור מספר אנשי מפתח לאנגליה ובהמשך עברו השאר לאנגליה, לפי הצרכים שהתעוררו שם. הקבוצה האחרונה לעזוב את טולון עברה לאנגליה בחודש מאי 1959. בזה תמה "תקופת צרפת" בהכנות ובהכשרות לבניית השייטת.
הגיוס המשלים לאיוש שתי הצוללות, אח"י תנין ואח"י רהב, נעשה במקביל והמתנדבים עברו את קורס צוללן שלהם כבר באנגליה, בבסיס דולפין שבפורטסמות.
הראשון בצה"ל שהוסמך כצוללן היה יוסף דרור, מפקדה הראשון של הצוללת הראשונה אח"י תנין ובמקביל מפקדה הראשון של שייטת הצוללות בחיל הים הישראלי.
הכשרה.
הכשרת צוללנים נעשית ב"קורס צוללן" שנערך במסגרת "בית ספר צוללן" בבסיס ההדרכה של חיל הים. בין השאר נעשה בקורס שימוש במודלים מוקטנים של הצוללת, ובסימולטורים, המדמים את הפעילות בצוללת. הכשרה למילוט ממצבי חירום בצוללת נעשית בצי אירופי.
בתהליך קבלה לקורס צוללן, עובר המתנדב מיון קפדני, אשר בודק את התאמתו לסוג כזה של שרות. מספר סיבות לכך: לא כל אחד מסוגל לשרת בתנאים המיוחדים ששוררים בצוללת. בנוסף, קורס צוללן הוא קורס ארוך, ואין כל טעם, לא למתנדב ולא לחיל, לעשות את המאמץ הדרוש בקורס מבלי שתהיה סבירות גבוהה שהמתנדב מתאים לסוג זה של שרות.
בגמר הקורס, עובר המתנדב תקופת עבודה מעשית בצוללת כאשר בסיומה הוא נגש למבחן הסמכה. המתנדב שעבר בהצלחה את המבחן, מוסמך כצוללן וזוכה להרשם ביומן הצוללן, לקבל מספר צוללן ולענוד את סמל הצוללן כאשר אחריו הוא מצטרף לאחד מצוותי הצוללות. כל סמל צוללן ממוספר לפי המספר שנרשם ביומן לכל צוללן.
הוצאת כתר
ישראל ישעיהו
כשהנערים שרים
כשהנערים שרים (באנגלית: The Chorus) הוא סרט דרמה מוזיקלי צרפתי, שיצא לאקרנים ב-2004 בבימויו של כריסטופר ברטייה.
עלילה.
קלמנט מאתיה הוא מורה למוזיקה ומלחין כושל שמגיע לעבוד בפנימייה לבנים סוררים. הוא מצליח לטלטל את ההוראה "פעולה-תגובה" של המנהל ראשין, לפתור את בעיות המשמעת ולהפוך את הילדים למאושרים על ידי הקמת מקהלה - מקהלת קולות מופלאים שסולנה הוא פייר מוראנז', בעל קול יפה במיוחד.
הסרט כולו הוא פלשבק ארוך של פייר מוראנז' המבוגר - מאסטרו מפורסם, ליום שבו פפינו, חברו מהפנימייה, מגיע לבקרו ובידו יומנו של קלמנט מאתיו, אותו הציל משרידי שרפה שפרצה בפנימיה באשמתו של מונדן. לאחר שהואשם בכך שגנב כסף, מונדן חזר לבית ספרו הקודם. כנקמה, מונדן מצית את הפנימיה בזמן שמאתיה והילדים שוהים בטיול ביער בניגוד להוראתו של המנהל.
לאחר השריפה, המנהל מפטר את מאתיה בשל כך שהיפר את הוראתו ואוסר על הילדים להיפרד ממנו. הילדים עוקפים את הוראתו בכך שנפרדים ממאתיה בשירה והעפת מטוסי נייר מחלון הכיתה. מאתיה אוסף את מטוסי הנייר ועוזב את הפנימייה, אך לוקח עמו את פפינו.
דמויות.
קלמנט מאתיו - גיבור הסרט. מורה למוזיקה כושל, המתחיל לעבוד בפנימייה ומקים מקהלה בעלת קול יפהפה במיוחד.
פייר מוראנז' (ז'אן בטיסט מונייה) - אחד הילדים בפנימייה, שממבט ראשון נראה כילד שקט ורציני אך לאחר מכן מתגלה כילד בעל חוצפה. בהמשך הסרט מגלים אותו כילד עם קול מיוחד, והוא נהייה סולן המקהלה.
פפינו- ילד קטן אשר הוריו מתו והוא מסרב להאמין, ובכל יום שבת מחכה ליד השער בטענה "אבא שלי יבוא לקחת אותי ביום שבת" .
המנהל ראשין - איש של משמעת. מנהל בית הספר הרשע.
מונדן - תלמיד חדש שמצטרף לפנימיה בעל נטייה לחוצפה, עבריינות וכו', כשהמנהל ראשין הולך לחופשה מונדן שורף את בית הספר עם סיגריה.
הצלחה ופרסים.
הסרט מבוסס על סרט צרפתי משנת 1944 - כלוב הזמירים.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר בטקס האוסקר ב-2005 (בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר" ו-"שיר הנושא הטוב ביותר" על "Vois Sur Ton Chemain" - הבט על דרכך. הסרט היה מועמד גם לפרסי גלובוס הזהב וזכה בפרס לומייר בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר".
"כשהנערים שרים" היה אחד הסרטים עם התקציב מהגבוהים שהושקעו בתעשייה - €5,500,000 והכניס מבחינה עולמית: €71,087,325, בכך הפך לאחד הסרטים המוזיקליים המצליחים מחוץ לארצות הברית. עד 2008, הוא היה הסרט הצרפתי המכניס ביותר (כיום "כשהנערים שרים" מדורג (נכון ל-2016), במקום ה-2, אחרי "הארטיסט")
Les choristes
קפלר
קפלר (בגרמנית: Keppler, Kepler או Kappler) הוא שם משפחה ממקור גרמני.
כורכר
כורכר (בעבר היה נפוץ האיות קורקר; מקור השם מערבית כֻּרְכַּאר) הוא סלע משקע פריך ונקבובי. הכורכר נוצר כתוצאה מהתאבנות חולות, דהיינו, התלכדות גרגירי הקוורץ בחול בעזרת חומר גירי. הכורכר מצטבר לאורך חוף הים ובמישור החוף ומופיע בצורת רכסים המבטאים התאבנות חוליות.
כורכר הוא סלע ייחודי לאזור החוף של הלבנט ואפשר למצוא אותו לאורך חופי הים התיכון, מטורקיה ועד סיני.
הרכב הכורכר.
הכורכר מורכב בעיקרו מגרגרי קוורץ (30% - 90%) וגרגרים של ביוקלסטים (רסק של שלדי בעלי חיים ימיים). כמו כן כ-5% מתכולת הכורכר הם מינרלים כבדים, הניכרים בצבעיהם הכהים (המטיט, פלדספר ועוד). גבעות הכורכר היו במקורן חוליות נודדות (דיונות), אשר חלק מן הביוקלסטים שבהן (רסק של שלדי בעלי חיים ימיים), התמוסס והתגבש מחדש כמלט סביב הגרגרים הנותרים (גרגרי הקוורץ והקרבונט). החוליות לוכדו לכורכר כתוצאה מהתמוססות גרגרי הקרבונט שבו (ארגוניט וקלציט עתיר מגנזיום), על ידי מי הגשמים שחלחלו בחללים שבין גרגרי החול. בתקופות יובש מתקיימת עליה נימית של התמיסה הרוויה אל פני השטח (בעיקר כתוצאה מהתאדות), הגורמת לשקיעת הקרבונט והתגבשותו בחללים שבין הגרגרים. פעולה חוזרת של התהליך לאורך השנים מביאה לליכוד מרכיבי החול והפיכתם לכורכר.
שכבות כורכר עדינות, ברוחב של מילימטר או מילימטרים אחדים, נחשפות בחוף הים ואפילו בתוכו, היכן שמי הים סחפו חלק מהשכבות שנוצרו בעבר.
היות שרכס הכורכר בחוף השרון חשוף לפעולות גלי הים, הוא עובר תהליך של גידוד הגורמות להיווצרות מצוק הכורכר.
לרוב נוכל למצוא בין רכסי הכורכר גם אדמת סחף. אך בעבר בחלקים של קרקע הסחף היו לרוב ביצות אשר מנעו מהחקלאים לעבד אדמה זאת.
בסלע הכורכר, כמו בקרקע החול, המים מחלחלים במהירות לכן גדלים עליו רק מינים מעטים של צמחים.
כורכר בישראל.
החול שמרכיב את הכורכר בישראל מקורו בהרים של מזרח אפריקה, במקום בו מתחיל הנילוס. סלעי ענק באותם מקומות התפוררו במשך הדורות, נסחפו אל הנילוס וזרמו איתו צפונה עד לים התיכון. במהלך הזמן המסלע נשחק עוד ועוד עד שהפך לחול, ובאמצעות גלי הים הגיע אל חופי ישראל. יצירת סכרים על הנילוס משבשת את חידוש החול בחופי מערב ים תיכון, ומהווה סכנה למיעוט חול המחדש את החופים.
בישראל, רכסי הכורכר נוצרו במקביל לחוף. יש שני רכסי כורכר יבשתיים קטועים במישור החוף, וביניהם מרזבות, ושלושה רכסים נוספים מצויים מתחת למים. לעיתים חסמו רכסים אלה זרימת נחל בדרכו לים והביאו להיווצרות ביצות, כדוגמת הביצה של חדרה, ביצות כבארה, והבאסה בהרצליה.
בתקופות השונות נעשו מאמצים לניקוז ביצות אלו. למשל, את הבאסה בהרצליה, בתקופה הביזנטית ניקזו על ידי חפירת מנהרה בתוך הרכס לעבר הים.
בנחל פולג חצבו את קיר הכורכר לשם הניקוז, מה שנקרא בימינו "שער פולג" וכן נתן את השם לשמורה.
עדויות לרכסי הכורכר ניתן למצוא גם בתוך ערים רבות בישראל. רכסים אלו נמצאים בסכנה עקב תוכניות פיתוח או בלאי טבעי .
השימוש בכורכר.
כורכר שימש כאבן בניין במקומות שונים באגן הים התיכון ובארץ ישראל. כך לדוגמה, המבנים השונים בקיסריה (תקופה רומית ביזנטית) ובימינו בניין ה"מזגגה" סמוך לקיבוץ נחשולים. מבנים רבים ברובע העתיק של העיר אלגרו בסרדיניה עשויים מאבני כורכר.
פאונה ופלורה בסביבת הכורכר.
המערכת האקולוגית של הכורכר יוצרת נישות ביולוגיות ייחודיות, בהן חיים בעלי חיים וצמחים ייחודיים לה.
פאונה.
להלן מספר מיני חיות :
חול צהוב
חול צהוב, הוא קרקע בעלת כושר חלחול גבוה.
גרגרי החול הצהוב עפים בקלות עם הרוח ולכן נקראים "נודדים", את החול הצהוב ניתן למצוא לאורך חוף הים.
בישראל, בדרום הם יוצרים רצועה רחבה שהולכת ונעשית צרה ככל שמצפינים. החול נוצר מבליה של סלעי גרניט מהרי אתיופיה אשר מוסע על ידי הנילוס עד הים התיכון ועל ידי זרמים לחופי הארץ. הרוח מעיפה אותו לפנים הארץ.
המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית הייתה מפלגה, שהתפתחה בהיסטוריה המוקדמת של ארצות הברית.