הכרומוספירה היא שכבה דקה מהאטמוספירה התחתונה של השמש בעלת צבע אדמדם, ונמצאת מעל לפוטוספירה של השמש. עובייה של הכרומוספירה מוערך ב-2,000 ק"מ והיא נראית לעין הבלתי מזוינת רק בזמן ליקוי חמה. בשכבה זו מופיעות לשונות השמש.
רנ&quot;א
עטרה (שמש)
העטרה או קורונה (Corona) היא השכבה העליונה של כוכב, כדוגמת השמש, והיא נקראת גם "הילת השמש". העטרה מכילה בעיקר פלזמה של מימן, ויש נוכחות קטנה מאוד של יסודות נוספים. ניתן לצפות בה יחסית בקלות בזמן ליקוי חמה. עובי ההילה אינו מוגדר והיא מתמזגת עם רוח השמש ועם התפרצויות של הפוטוספירה.
העטרה לא מפוזרת באופן אחיד לרוחב פני השמש. במהלך תקופות השקט של השמש, העטרה מתרכזת פחות או יותר סביב קו המשווה המגנטי, ויש בה חורים באזורי הקטבים. ואולם במהלך תקופות בהן השמש פעילה, העטרה מפוזרת סביב כל השמש, והיא פעילה במיוחד מעל כתמי שמש. בהילה ישנם אזורים שחורים (אזורי-X) הנקראים גם חורים בהילה. חורים אלה גדולים בהרבה מכתם שמש ממוצע, ולכן משך חייהם ארוך יותר. "חורים" אלה "נסגרים" תוך ארבעה חודשים וזורם מתוכם זרם חזק במיוחד של רוח שמש.
טמפרטורה.
עטרת השמש חמה בהרבה מפני השטח הנראים של השמש: הטמפרטורה הממוצעת של השמש היא כ-5,800 מעלות קלווין בהשוואה ל-1-3 מיליון מעלות קלווין. העטרה דחוסה פי formula_1 מהפוטוספירה, ולפיכך היא מקרינה רק כמיליונית מהאור הנראה של הכרומוספירה (זו הסיבה שרואים אותה רק בליקוי חמה). העטרה נפרדת מהפוטוספירה באמצעות השכבה הדקה יחסית של הכרומוספירה. המנגנון המדויק שגורם לחימום העטרה עדיין שנוי במחלוקת, אך רעיון אפשרי הוא שהשדה המגנטי של השמש והלחץ של גלי הקול מלמטה (תופעה המתרחשת בכוכבים לפני הפיכתם לכוכבים מהסדרה הראשית). הגבולות החיצוניים של עטרת השמש אובדים כל הזמן לחלל, והופכים לרוח השמש.
הטמפרטורה הגבוהה של העטרה מספקת לה תכונות ספקטרליות ייחודיות, שהובילו לרעיונות, במאה ה-19, כי היא כוללת אולי יסוד בלתי ידוע שזכה לכינוי "קורוניום". ואולם תכונות אלה התגלו כתכונות יוצאות דופן של יסודות מוכרים במצבים מתקדמים של יוניזציה.
עטרה ארעית.
"ארעיות קורונלית" נוצרת כתוצאה מפליטת התפרצויות השמש או מבליטות שמש גדולות. מדובר בלולאות ענק של חומר שנע החוצה מהשמש במהירות של למעלה ממיליון קמ"ש, והן בעלות אנרגיה של פי 10 מהאנרגיה של התפרצות השמש שיצרה אותן.
עטרה בכוכבים אחרים.
גם לכוכבים אחרים, מלבד השמש, יש עטרה. ניתן לצפות בעטרת הכוכבים באמצעות טלסקופים הצופים בתחום קרינת X. כמה עטרות כוכביות, במיוחד בכוכבים צעירים, הרבה יותר זוהרות מזו של השמש.
מחקר.
הגשושית פארקר חוקרת את העטרה ובדצמבר 2021 הגיעה לראשונה אל יעדה.
חיים אורון
חיים אורון (כינוי: "ג'וּמֵס"; נולד ב-26 במרץ 1940) הוא יושב ראש החברה להגנת הטבע, שימש כיושב ראש מפלגת מרצ, מטעמה כיהן כחבר הכנסת ושר החקלאות.
ביוגרפיה.
אורון נולד בתל אביב להורים שעלו מפולין, אביו היה פועל במפעל טקסטיל ואמו עקרת בית. למד בתיכון חדש, והתחנך בקן רמת גן של השומר הצעיר. את הכינוי "ג'וּמֵס", שהוא שמו הערבי של פרי השקמה, קיבל בהיותו חניך בתנועה. בשנת 1958 התגייס לגרעין נח"ל. את פרק המשימה ביצע בקיבוץ להב, ובפרק הצבאי שירת בנחל מוצנח. עם סיום שירותו הצבאי נשאר בקיבוץ.
ב-1964 מונה למזכיר תנועת "השומר הצעיר", וב-1968 למזכיר הקיבוץ הארצי, הצעיר ביותר שמונה לתפקיד זה. עם סיום כהונתו ב-1971 חזר לקיבוץ להב. בקיבוץ עסק בחקלאות, וכן שימש כמחנך בבית הספר התיכון "מבואות הנגב" וכמנהל מפעל "דולב" לייצור מכלי פלסטיק, שבבעלותם המשותפת של הקיבוצים להב ודביר. במהלך עבודתו בקיבוץ פיתח שיטה להשקיית חיטה, עליה זכה בפרס נמיר. במקביל המשיך בפעילות פוליטית, ונמנה עם מייסדיה של "שלום עכשיו". ב-1984 שב לעמוד בראש הקיבוץ הארצי.
לקראת הבחירות להסתדרות הכללית ב-1994, הצטרף אורון להתארגנות של חיים רמון ועמיר פרץ, שהקימו את סיעת "חיים חדשים בהסתדרות". התארגנות זו חוללה מהפך וניצחה את רשימת מפלגת העבודה בראשות חיים הברפלד. אחרי הבחירות מונה אורון לגזבר ההסתדרות. בין השאר ניהל בתפקיד זה את הפרדת קופת חולים כללית מההסתדרות, כחלק מיישום חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
פעילות בכנסת.
בשנת 1988 נבחר אורון לכנסת ה-12 מטעם מפ"ם. הוא כיהן כחבר בוועדת הכספים ובוועדה לענייני ביקורת המדינה. לקראת הבחירות לכנסת השלוש עשרה התמזגה מפ"ם עם רצ וחלק מ"שינוי", והקימו את מרצ. אורון נבחר לכהונה נוספת, מטעם המפלגה המאוחדת, והיה חבר בוועדה לביקורת המדינה ובוועדת הכספים, שבה שימש כרכז הקואליציה. בתפקיד זה הוביל יחד עם חיים רמון את חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, ועמד בראש ועדת המשנה שטיפלה בהליכי החקיקה וקבעה את סל הבריאות המובטח על פי החוק. בנוסף, שימש באותה הכנסת כיושב ראש ועדת האתיקה, וכן כיהן בוועדת הכנסת.
לפני הבחירות לכנסת ה-14 ב-1996, הודיע יו"ר מפ"ם, יאיר צבן, על פרישתו מהחיים הפוליטיים, ואורון היה לנציג הבכיר של מפלגה זו במרצ. במקביל התפטר מתפקידו בהסתדרות. לאחר הבחירות שבה מרצ לאופוזיציה, ואורון היה ליושב ראש הסיעה. במהלך כהונתו בכנסת ה-14 הגיש שתי עתירות לבג"ץ - האחת הביאה לפסילתו של החוק שהכשיר את פעולתו של ערוץ 7, והשנייה, אותה הגיש עם אמנון רובינשטיין, הביאה לפסילתו של הסדר "תורתו אומנותו".
עם הקמת ממשלת ברק בשנת 1999, התמנה אורון לשר החקלאות. בראשית שנת 2000 הודיע על התפטרותו מהכנסת, על מנת לאפשר למוסי רז להיכנס לכנסת במקומו. בשל כך, לאחר פרישתה של מרצ מהקואליציה באמצע שנת 2000, נותר ללא תפקיד בזירה הציבורית. הוא שב לקיבוץ להב, ומונה ליו"ר מועצת המנהלים של מפעל "דולב". ב-2001 היה ליו"ר הנהלת מרצ.
בשנת 2003 שב לכנסת, וריכז את פעילות האופוזיציה בוועדת הכספים. באותה שנה היה לאחד מראשי יוזמת ז'נבה לפתרון בהסכם קבע לסכסוך הישראלי-פלסטיני. משלהי 2004 מקיים אורון מגעים רצופים עם מרואן ברגותי הכלוא בישראל, וסייע כמתווך ללשכות ראשי הממשלה, אריאל שרון ואהוד אולמרט, שביקשו לקבל את חוות דעתו של ברגותי על מהלכים המתקיימים ברשות הפלסטינית. בשנת 2005 זכה אורון באות אביר איכות השלטון מטעם התנועה לאיכות השלטון, בקטגוריית הרשות המחוקקת.
בכנסת ה-17, כיהן אורון כיו"ר ועדת האתיקה וכחבר בוועדת הכספים. ב-3 בדצמבר 2007 הודיע כי בכוונתו להתמודד על ראשות מרצ. זמן קצר לאחר מכן הודיע יו"ר המפלגה, יוסי ביילין, כי לא יתמודד שוב על ראשות המפלגה, וכי יתמוך באורון. בבחירות שהתקיימו במרצ ב-18 במרץ 2008 ניצח אורון את רן כהן וזהבה גלאון ונבחר לראשות המפלגה.
במהלך כהונתו בכנסת יזם חוקים שונים, ובהם חוק להעלאת העונש המקסימלי על תוקפי צוותים רפואיים משלוש שנות מאסר לחמש שנות מאסר, תיקון לחוק האזרחות הפוטר את מי ששירת בצה"ל 18 חודשים לפחות מתנאים להתאזרחות, וכן הוראת שעה המקפיאה את הפחתת תשלומי אגרת הרדיו והטלוויזיה בשנים 2008 ו-2009, במטרה למנוע את קריסתה של רשות השידור. מאז 2003 הוא עומד בראש השדולה לבריאות הציבור. אחד המאבקים המתמשכים שלו בנושא הוא למען עדכון קבוע של סל הבריאות. הוא הגיש מספר פעמים הצעת חוק בנושא שעברה בקריאה ראשונה בכנסת ה-17 אולם הליכי החקיקה לא הושלמו עד תום כהונתה, אך הוא הצליח חלקית במאבק כאשר בסוף 2007 ועדת הכספים הגיעה להסכם עם משרד האוצר על עדכון הסל למשך 3 שנים.
לאחר כישלונה של המפלגה בבחירות לכנסת ה-18, בהן זכתה לשלושה מנדטים בלבד, קראו חלק מחברי ממפלגתו לאורון להתפטר מתפקידו כיושב ראש המפלגה, וכמו כן לפנות את מקומו בכנסת לזהבה גלאון, שמוקמה במקום הרביעי ברשימה, לאחר שהוזזה מהמקום השלישי לטובת נציג "התנועה החדשה", אשר התאחדה עם מרצ, מהלך אותו הוביל אורון. אורון הצהיר כי יממש את אחריותו על המפלגה כיושב ראש שלה. בינואר 2011 הודיע כי מכיוון שהוא אינו מתכוון להתמודד לקדנציה נוספת כיושב ראש המפלגה ואינו מתכוון להתמודד בבחירות הבאות לכנסת הוא פורש מהכנסת ומפנה את מקומו לגלאון. ב-23 במרץ 2011 הוא הגיש את התפטרותו מהכנסת.
במהלך כהונתו בכנסת ה-18 יזם אורון מספר חוקים, ובהם תיקון לחוק זכויות החולה האוסר על אפליה מטעמי גיל בעת מתן טיפול רפואי למעט בנושאים בהם נדרשת הבחנה משיקולים רפואיים; תיקון לחוק עבודת נשים האוסר על פיטורי עובדת או עובד הנמצאים בטיפולי פוריות או הפריה חוץ גופית ללא אישור משרד התמ"ת לתקופה של 150 ימים לאחר מועד תחילת הטיפול (יחד עם שלי יחימוביץ'); תיקון לחוק העונשין המחמיר את הענישה על תקיפת רופאים, אחים ועובדים אחרים בתחום הרפואה (יחד עם יואל חסון, ניסן סלומינסקי ויוחנן פלסנר); תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי הקובע כי קופת חולים או בית מרקחת יספקו למבוטח תכשיר ששיווקו מותנה במרשם, באריזה הקרובה ביותר בכמותה למנת התכשיר המופיעה במרשם, וזאת כדי למנוע תשלום יתר של המבוטח בהשתתפות עצמית, המשולמת בנפרד על כל אריזת תרופה בודדת (יחד עם רחל אדטו ואמנון כהן). במערכות הבחירות שלאחר מכן הוצב אורון בין המקומות האחרונים ברשימה כאקט סמלי.
פעילות לאחר הפרישה מן הכנסת.
גם אחרי הפרישה מהכנסת המשיך אורון לכהן כיושב ראש מרצ עד לבחירתה של זהבה גלאון לתפקיד בפברואר 2012. בפברואר 2012 נבחר אורון ליושב-ראש הוועד המנהל של החברה להגנת הטבע.
חיים אישיים.