ההוריקן הרס את מסילת הרכבת וכן את הכביש המקשר בין האיים אשר נבנה באותה שנה. הכביש הוקם על ידי משוחררי מלחמת העולם הראשונה במיזם מדינתי להעסקתם. החיילים לא פונו בזמן ולמעלה מ-200 מהם מתו בסופה.
בעקבות הריסת מסילת הרכבת, ולאור אובדן חיי האדם בהקמת הכביש, הוחלט להקים את שארית הכביש על שרידי גשרי הרכבת, והרכבת לא שוקמה.
גשר שבעת המילים.
גשר שבעת המילים היה אחד הגשרים הארוכים ביותר על פני כדור הארץ בעת שנבנה. הגשר מקשר את נייטס קי (והעיר מרתון) שבקיז המרכזיים, עם ליטל דק קי בקיז הדרומיים. אורכו של הגשר שבעה מילים (10.887 קילומטרים).
במקור היה גשר זה חלק מגשר הרכבת, אולם לאחר הוריקן 1935, ועל מנת להשלים את הכביש נעשה שימוש בשרידי הגשר והגשר המשוקם הפך לכביש המהווה חלק מ-US 1.
המהפכה בקובה.
לאחר המהפכה בקובה חצה גל של מהגרים, שנמלטו משלטונו של פידל קסטרו, את המצר הצר שבין קובה לקיז, תוך שימוש בקשרי המסחר הענפים שהיו קיימים באותה עת בין האיים וקובה. סוחרים הפכו למבריחי גבול שהעבירו פליטים - חלק גדול מהם נותרו בדרום פלורידה ובאיי הקיז.
רפובליקת קונק.
בשנת 1982, משמר הגבול של ארצות הברית הקים מחסומים על US 1, המקשר את האי קי ווסט לפלורידה במטרה לחפש סמים ומהגרים בלתי חוקיים.
מועצת העיר קי ווסט הגישה לבית המשפט בקשה לצו מניעה נגד משמר הגבול בטענה שהדבר פוגע בכלכלת האי, בתיירות ובחופש התנועה, אולם בתי המשפט סירבו לתת את הצו. לאחר שהממשל הפדרלי התעלם מפניות מועצת העיר, ב-23 באפריל 1982, ראש העיר של קי ווסט דניס וורדלו הכריז על עצמאותו של האי מארצות הברית, ועל מלחמה עם ארצות הברית. על אף שרפובליקת קונק הייתה עצמאית זמן קצר בלבד, רבים מתושבי העיר רואים עצמם אזרחי המדינה, ויום העצמאות שלה נחגג בעיר כל שנה ב-23 באפריל.
אקלים.
הקיז נמצאים באזור אקלים טרופי בדומה ליתר איי הים הקריבי. באיים שתי עונות עיקריות: העונה החמה והלחה בחודשים יוני עד אוקטובר, והעונה הקרה והיבשה - בחודשים נובמבר עד מאי.
סופות טרופיות והוריקנים נפוצים באיים, ומתרחשים כמעט מדי שנה. רשויות הקיז נוהגות להורות לאוכלוסייה להתפנות לתוך פלורידה במהלך הסופות בשל גובהם הנמוך של האיים וסכנת ההצפה שלהם, ואף שתושבי האיים נוטים להתעלם מהוראות אלה ולהישאר בבתיהם, למזג האוויר השפעה רבה על גידול אוכלוסיית האיים - בשל הכביש הצר היחיד המוביל מהאיים לתוך פלורידה, מוערך משך פינוי האוכלוסייה בין 12 ל-24 שעות. בשל מספר התושבים הנדרש לצאת במשך זמן זה, מוגבלת ההגירה לקיז, ובהתאם מוטלות הגבלות על בניית בתי מגורים חדשים באיים.
החמורה בסופות שפגעו בקיז הייתה הוריקן יום העבודה של שנת 1935.
בשנים 2004–2005, בשל מספר הסופות הרב, הורו הרשויות על פינוי התושבים מספר רב של פעמים. באוגוסט 2004 חלף הוריקן צ'ארלי כ-100 ק"מ מערבית לקי וסט אולם לא פגע באי. הוריקן קתרינה אשר הרס את אזורי החוף של לואיזיאנה ומיסיסיפי עקף את האיים בגורמו נזקים מועטים ביותר. הוריקן ריטה באותה שנה גרם לנזקי הצפה בכל האיים, והוריקן וילמה באוקטובר 2005 הציף את מרבית הקיז, לרבות העיר קי וסט במים בגובה 2 מטרים.
צמחייה ובעלי חיים.
בשל האקלים הטרופי, והעדר קרה, גדלים בקיז צמחים שאינם מצויים ביתר שטחי ארצות הברית. צמחים רבים האופייניים לקיז הובאו אליהם על ידי מתיישבים, ואינם צמחים מקומיים: דקלי קוקוס, היביסקוס, בוגנוויליות, פאפיה ואף הקי ליים המסמל את האיים הובא אליהם ממקסיקו (לשם הגיע ממלזיה).
באיי הקיז חי אייל הקיז הייחודי לאיים, וכן הקרוקודיל האופייני לאיים.
תרבות, כלכלה ותיירות.
תושבי האיים ידועים בשאננותם וברוגעם, תוך התעלמות ממזג האוויר (ומאזהרות ההוריקנים). אופי זה מקורו בהיות התיירות הנופש והשיט הימיים והדיג כמרכיבים המרכזיים בכלכלת האיים, והוביל להכרזת העצמאות של האיים במסגרת רפובליקת קונק.
העיר קי וסט ידועה בסבלנותה לקבוצות מיעוטים, ובאוכלוסייה ההומו-לסבית הגדולה שבה. בעיר ממוקמת לשכת המסחר ההומו-לסבית הראשונה של ארצות הברית.
בתחום הקולינריה, הקיז ידועים בפאי הליים המקומי המוכר בשם פאי קי-ליים, קרוי על שם האיים, ועל שמם גם נקרא הפרי ממנו מופק מאכל זה, הקי ליים. מאז שנת 2002 נחגג בקי ווסט פסטיבל קי-ליים בסוף השבוע שלאחר חגיגות יום העצמאות האמריקאי.
קי (ספרדית: Cayo, אנגלית: Cay או key) הוא אי אלמוגים נמוך הנמצא באזורי אקלים טרופי ונפוץ בעיקר בים הקריבי, בשונית המחסום הגדולה הסמוכה לאוסטרליה, ובשונית המחסום של בליז.
פירוש המילה קי בספרדית ובאנגלית הוא אי קטן. מקור המילה "קי" הוא במילה "קַיִי" בשפות האינדיאניות של שבטי האראוואק והקאריבּ שבקריביים, משם עברה ונטמעה בכל שפות העמים הכובשים באזור זה: ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועוד.
היווצרות.
קי נוצר באזור טרופי בו נפוצות שוניות אלמוגים. זרמי הים, והרוח מביאים להצטברות חול על השוניות. בהגיען לגובה מסוים, גדלים בשוניות עצי מנגרוב. רקב עלי העצים וכן לשלשת הציפורים מצטברים בין שורשי העצים ומגדילים את שטח האי. סופות הוריקן יכולות להגדיל את האי (באמצעות הבאת חול וסחופת ימית של ענפי עצים) או לחלופין לצמצמו ואף להעלימו.
Cryptic Sounds
כיכר מאלורי
Live Trax II
גן התענוגות הארציים
גן התענוגות הארציים (בהולנדית: De tuin der lusten) הוא טריפטיכון שמן על עץ מעשה ידי הצייר ההולנדי הירונימוס בוש. היצירה צוירה בין השנים 1503–1504.
תמת היצירה כוללת מאפיינים דתיים נוצריים, והיא אחת העבודות הידועות ביותר של הצייר. היצירה מוצגת במוסיאו דל פראדו שבמדריד.
חלקן החיצוני של הלוחות מצויר בסגנון גריזיי. היצירה מציגה, משמאל לימין, את בריאת אדם וחוה, העולם שיכול להתקיים לולא החטא הקדמון, והענישה על החטא.
היסטוריה.
בוש יצר את היצירה בין השנים 1503–1504. ככל הנראה טריפטיכון זה לא נועד להיות מוצג בכנסייה אלא בביתו הפרטי של מזמין היצירה. אנטוני דה ביטיס מתאר את היצירה בשנת 1517 בעת שהוצגה בארמון של בית נאסאו בבריסל:
ככל הנראה היצירה צוירה עבור הנדריק השלישי מנאסאו ברדה. בשנת 1566 היצירה העותקה לשטיח קיר המוצג כיום באסקוריאל. בשנת 1568 הוחרמה היצירה על ידי וילם השתקן ונלקחה לספרד שם היא מוזכרת ברשימת הציורים שניתנו על ידי פליפה השני, מלך ספרד לאסקוריאל.
היצירה בתרבות המודרנית.
היצירה הוזכרה בהקשרים רבים בתרבות המודרנית, בהקשר של "גן עדן". עיתונים וערוצי תקשורת רבים ברחבי העולם שעסקו בטבעו של גן עדן קשרו אותו אל הציור "גן התענוגות הארציים", שלדעת רבים מתאר את גן העדן. גם בישראל עסקו כתבות שונות בציור, כמו למשל כמה וכמה כתבות בעיתון "מוסף הארץ", שהוא חלק מעיתון הארץ, שעסקו בטבעו של הציור. כמו כן, גם סיורים רבים של מוזיאונים ברחבי העולם, כולל סיורים בישראל, העוסקים בציור. בשנת 1969 היצירה שימשה לעטיפת האלבום Deep Purple.
תיאור היצירה.
חלקה החיצוני של היצירה.
כאשר דלתות הטריפטיכון סגורות, ניתן לראות ציור בסגנון גריזיי ירוק-אפור על רקע שחור המתאר את הארץ המוקפת ים על רקע של שמים מעוננים, כאשר קרן שמש מאירה על הארץ. אלוהים מתואר בפינה השמאלית העליונה של היצירה, ומעלה הציור מופיע ציטוט מספר תהילים:
היצירה מתארת את היום השלישי של בריאת העולם, ומהווה רקע ליתר המאורעות המתוארים ביצירה.
חלקה הפנימי של היצירה.
הלוח השמאלי.
הלוח השמאלי של היצירה מתאר את בריאת אדם וחוה ואת השמתם בגן עדן. לוח זה מתאר את בעלי החיים והיצורים השונים בגן עדן, ובניגוד למצופה, אין מדובר בסצנה שלווה - היצורים טורפים זה את זה, ואדם נועץ מבטי זימה בחווה - רמז לחטא הקדמון.
הלוח המרכזי.
לוח זה מתאר את העולם שהיה יכול להתקיים לולא היה מתבצע החטא הקדמון. בעולם זה מוצגים בני אדם עירומים, אינם מודעים למבושיהם, ולפיכך נהנים מהטבע ומנוכחות הבריאות השונות של האל, ללא דאגה או מחסור.
הלוח הימני.
הלוח הימני מתאר את עונשם של בני האדם על חטאיהם. בלוח מופיעים בעלי חיים המענים את בני האדם, וכן מתוארות טרנספורמציות של בעלי חיים אל מפלצות. בני האדם נענשים בהתאם לחטאים בני המוות בהם חטאו. בלוח זה נמצאים תווים המצוירים על ישבנו של אחד האנשים, תווים אלה הומרו למוזיקה בשם "Butt Song From Hell".
יוסף מאורער
יוסף (חוסה) מאורער (6 במאי 1906 - 23 במאי 1968) היה שחקן תיאטרון, קולנוע, במאי ומתרגם מספרדית ליידיש. יהודי ישראלי אשר פעל בעיקר בארגנטינה וישראל.
קורות חייו.
באירופה.
נולד בשם יוסף מאורער נאומן לחנה לבית שטרייפלד ולמיכאל, בעיירת הנפט בוריסלב שבמערב גליציה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בפלך לבוב אשר באוקראינה), בן למשפחה בת שמונה ילדים קשת יום. אביו התפרנס כסנדלר העיירה אך דאג ללימודיו של מאורער בגימנסיה ואפילו לשיעורי מוזיקה ואכן הנער נודע בכישרונו המוזיקלי כזמר, כנר ושחקן חובב.().
באביב 1922, במסגרת מסע הופעות בפולין ורומניה, ביקרה בעיירה הלהקה הווילנאית בהנהגתו של זיגמונט טורקוב. כפי שהיה מקובל הם העלו מופעים בעזרת אנשי העיירה אשר שימשו בעיקר כפועלי במה וסטטיסטים אך למאורער הוצע תפקיד קטנטן של ממש. התנסותו בבמה המקצועית שינתה את חייו וכעבור שבועיים, כאשר הלהקה המשיכה בנדודיה, הצטרף מאורער אליה למסע ההופעות.
במשך חמש השנים הבאות הופיע מאורער עם הלהקה במיטב הרפרטואר ביידיש וכן במחזות מאת איבסן, גורקי ומולייר. כאשר אילצו הקשיים הכלכליים את הלהקה להתמזג עם התיאטרון האידי בבוקרשט, בחר מאורער להגר לארגנטינה (מקום אליו עתיד להגיע חבר בכיר נוסף של הלהקה, שמואל איריס).
בארגנטינה.