הסאמאנים נהגו לשעבד את הטורקים, שנפלו בשבי. כמו כן רכשו הסאמאנים באופן ישיר מהשבטים הטורקיים, שבויים מהמלחמות הבין שבטיות על-מנת לשעבדם. העבדים נחשבו באותה תקופה סחורה בעלת ערך רב. המסחר בעבדים מגזעים שונים והמיסוי על סחר זה הפכו לאחד ממקורות הכנסה העיקריים של הממלכה הסאמאנית. השליטים הסאמאנים אף הקימו מחנות אימון בהם הכשירו את העבדים הטורקים לקריירה בצבא או בבירוקרטיה, ושלחו אותם בסיום הכשרתם לשמש כע'למאן בח'ליפות. טולון, אביו של אחמד מייסד השושלת הטולונית במצרים, היה חלק מתשלום המס, בעבדים טורקיים, שהעלה נוח בן אסד לח'ליף אל-מאמון. הח'ליף אל-מעתצם שלח שליח מיוחד כדי לרכוש מאותו מושל סאמאני עבדים טורקיים לצבא הממלוכי הפרטי שלו. הצבא והבירוקרטיה של הממלכה הסאמאנית החלו גם הם להתבסס באופן גדל והולך על ממלוכים טורקיים, בעיקר מתקופתו של אסמאעיל בן אחמד ואילך.
הממלוכים בתוך האמירות הסאמאנית.
ניזאם אל-מולכ תיאר בהרחבה את מערך ההכשרה שהעניקו הסאמאנים לעבדים הטורקיים. מודל ההכשרה הסאמאני שימש דוגמה גם לשושלות שבאו אחריהם ובייחוד הע'זנווים והסלג'וקים. בדומה לח'ליפות גם בממלכה הסאמאנית צברו הממלוכים התרכיים כוח רב, דבר שהביא לשינוי במאזן הכוחות בתוך האמירות הסאמאנית ושהפך את העבדים הטורקיים פעמים רבות לכוח מאחורי הכס. המשמר המלכותי של האמירים הסאמאנים הפך בהדרגה למורכב רובו ככולו מממלוכים. התחזקותו של משמר פרייטוריאני זה הביא לעלייה בכוחו של הח'אגב, שהיה מעין שר חצר וממונה על המשמר, על חשבונו של הווכיל, ראש משק הבית של האמיר (משרה המקבילה במידת מה למאיורדומוס בחצר המרובינגית באירופה). חשובה אף יותר הייתה החלפתם של הדהקאנים, פרסים ממעמד אצולה נמוך, בעבדים טורקיים במשרות האדמיניסטרציה של האמירות.
הממלוכים אף החליפו את בני המשפחה הסאמאנית בשלטון על חו'ראסאן, חבל ארץ שהיה בעל חשיבות מכרעת לאמירים הסאמאנים. הממלוכים נחשבו נאמנים יותר לשליט, מהאצולה הפרסית ואף מבני משפחתו, וכן גם הוכשרו למשרותיהם מילדות. עם זאת, כאשר ראו הממלוכים סיכון לזכויות היתר שלהם, הייתה נאמנותם לשליט מתבטלת מפני האינטרס המעמדי שלהם. דוגמה לכך אפשר למצוא ברציחתו של האמיר הסאמאני אחמד בן אסמאעיל, אביו של נצר בן אחמד, בידי הע'למאן הטורקיים שלו, בשל קנאתם בטובות הכלכליות שהרעיף השליט הסאמאני על פקידים שידעו ערבית בחצרו (ככל הנראה הכוונה לעולמא). במחצית השנייה של המאה העשירית איבדה הממלכה הסאמאנית את שליטתה בח'וראסאן לטובת שושלות שמוצאן בממלוכים הטורקיים של צבאה. השושלת הסימג'ורידית הצליחה לבסס לעצמה שלטון אוטונומי בח'וראסאן עד שנחלה תבוסה סופית מידיו של מחמוד מע'זנה. מוצא השושלת הע'זנווית בסבוכ תג'ין , שהיה ממלוכ של אלפ תג'ין , בעצמו ממלוכ סאמאני מלכותי. הע'זנווים הצליחו לבסס לעצמם ממלכה עצמאית ואף לקחו תפקיד מרכזי בחיסולה של האמירות הסאמאנית.
ע'למאן
ע'ילמאן
תקיפת מטוס אל על בציריך
ב-18 בפברואר 1969 תקפה חוליה בת ארבעה מחבלים, חברי ארגון "החזית העממית לשחרור פלסטין" מטוס בואינג 720 של חברת אל על, שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן. בהתקפה נפצעו אחדים מאנשי הצוות ונגרם נזק למטוס, אך נמנע אסון כבד בזכות המאבטח שהיה במטוס, מרדכי רחמים, שירה לעבר התוקפים והרג את ראש החוליה.
חוליית המחבלים ארבה למטוס בואינג 707 של חברת אל על, שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן. באותה עת שהו במטוס 17 נוסעים ו-11 אנשי צוות. המחבלים היו מצוידים ברובי AK-47 (קלשניקוב) וברימוני יד. יריות המחבלים פגעו בתא הטייס ובגוף המטוס, וכתוצאה מכך נפצע קשה חניך הטיס, יורם פרס וכעבור כחודש מת מפצעיו. מאבטח המטוס, מרדכי רחמים, לוחם בסיירת מטכ"ל בעברו, רץ לתא הטייס וירה לעבר התוקפים מחלון תא הטייס, ולאחר מכן יצא מהמטוס באמצעות מגלשת החירום שבדלת האחורית, והמשיך בקרב יריות עם התוקפים. הוא הרג את ראש החוליה, והמאבק הסתיים רק כשהגיעו למקום כוחות הביטחון השווייצרים.
רחמים נעצר על ידי משטרת שווייץ, יחד עם חברי חוליית המחבלים. על המחבלים נמצאו נשק וחמרי נפץ רבים, וכן עלונים בגרמנית הפונים אל העם בשווייץ ומסבירים את מטרות הפעולה, תוך השוואתה לפעולתו של וילהלם טל. בחקירה התברר שהמחבלים הגיעו לשווייץ מדמשק, והנשק וחומרי הנפץ הגיעו לשווייץ בדואר דיפלומטי של אחת ממדינות ערב.
בחקירתו הודה רחמים שהוא איש שירותי הביטחון של ישראל. לאחר כחודש במעצר שוחרר רחמים בערבות עד לתחילת משפטו, ושב לישראל.
ב-27 בנובמבר 1969, נפתח בווינטרטור שבשווייץ משפטם של רחמים ושלושת המחבלים. מדינת ישראל שלחה את פרקליט המדינה, גבריאל בך, לטפל בהגנתו של רחמים. נגד שלושת המחבלים, אמינה דחבור, איברהים תופיק ומוחמד עבד אל-הוג'ה הוגש כתב אישום בן שבעה סעיפים, ובראשם הריגת אדם בכוונה תחילה. כתב האישום נגד רחמים כלל שני סעיפים: הריגת אדם בכוונה מתוך התרגשות חמורה בנסיבות המצדיקות את ההתרגשות ופעולה בלתי חוקית מטעם מדינה זרה.
במהלך המשפט נאלצה ישראל להודות לראשונה שלטיסות אל על מתלווים אנשי ביטחון, כדי לסכל חטיפות וטרור אווירי. ב-23 בדצמבר 1969 הסתיים המשפט. רחמים זוכה בדין, ושלושת המחבלים נידונו לשתים עשרה שנות מאסר.. המחבלים שוחררו בספטמבר 1970 בתמורה לשחרור בני ערובה מחטיפה אחרת.
אדם ייז'י צ'ארטוריסקי'
זילברשטיין
זילברשטיין (בגרמנית: Silberstein) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי, פירושו מגרמנית- "אבן כסף" (מטיל כסף).
אטימולוגית ערי ישראל
ג'ודי הנרי
ג'ודי קלייר הנרי (באנגלית: Jodie Clare Henry נולדה ב-17 בנובמבר 1983). היא שחיינית עבר אוסטרלית, אלופה אולימפית במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בעלת 3 מדליות זהב אולימפיות. אלופת עולם בעלת 8 מדליות עולמיות, מהן 5 זהב ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחי שליחות 4x100 חופשי ומעורב.
ביוגרפיה.
הנרי נולדה בבריזביין, קווינסלנד. היא החלה להתאמן בגיל 14, תחת הדרכתה של שנון רולסון ביחד עם אליס מילס. ב-2006 לאחר 9 שנים היא עברה להתאמן תחת הדרכתו של ג'ון פולי.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה ביוקוהמה, יפן בשנת 2002 זכתה הנרי ב-4 מדליות מהן 2 זהב. מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:39.78 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:00.50 דקות). מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי (25.32 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי (54.55 שניות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכתה הנרי במדליית כסף ובשתי מדליות ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי 54.58 שניות, אחרי האנה-מריה ספלה מפינלנד (54.37 שניות) ולפני ג'ני תומפסון מארצות הברית (54.65 שניות). מדליות ארד, במשחה לשליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.83 דקות, אחרי ארצות הברית (3:38.09 דקות) וגרמניה (3:38.73 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.37 דקות, אחרי סין (3:59.89 דקות) וארצות הברית (4:00.83 דקות).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה הנרי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.84 שניות, לפני אינגה דה ברוין מהולנד (54.16 שניות) ונטלי קוגלין מארצות הברית (54.40 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 53.52 שניות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:35.94 דקות, לפני ארצות הברית (3:36.39 דקות) והולנד (3:37.59 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:57.32 דקות, לפני ארצות הברית (3:59.12 דקות) וגרמניה (4:00.72 דקות).
אלופת עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה הנרי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.18 שניות, לפני מאליה מטלה מצרפת וקוגלין שתיהן קבעו את אותה תוצאה (54.74 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.32 דקות
, לפני גרמניה (3:38.24 דקות) וארצות הברית (3:38.31 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה הנרי בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 3:35.48 דקות לפני ארצות הברית (3:35.68 דקות) והולנד (3:36.81 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות. בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.21 שניות.
עקב פציעה נמנע ממנה להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובאליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 2009. היא פרשה משחייה תחרותית לאחר מכן בשנת 2009.
הנרי נשואה לטים נוטינג, שחקן כדורגל.
פסא&quot;ו
משה פרידמן
רבי משה (משה'ניו) פרידמן מבויאן-קראקא (י"ד באדר ב' תרמ"א, 1881 − ג' באלול תש"ג, 1943) היה אדמו"ר, פוסק, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל וממנהיגי יהדות פולין בין שתי מלחמות העולם. משנת תרצ"ד (1933) שימש נשיא ישיבת חכמי לובלין. נרצח על ידי הגרמנים באושוויץ בסוף תש"ג, 1943.
תולדותיו.