היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669), שנודעה בשמות יחידת החילוץ והפינוי בהיטס ויחידה 669, היא יחידה של חיל האוויר הישראלי המתמחה בחילוץ קרבי, ונחשבת לאחת מארבע יחידות העילית של צה"ל. היחידה כפופה לכנף כוחות אוויר מיוחדים 7 השוכנת בבסיס פלמחים. מפקדה הוא קצין בדרגת סגן אלוף. נחשבת לאחת מארבע יחידות העילית של צהל יחד עם יחידת יחידת שלדג, סיירת מטכ"ל ושייטת 13.
בשל יכולותיה הייחודיות, היחידה משתתפת במבצעים מיוחדים של צה״ל וגופי ביטחון אחרים, ולוחמיה חוצים קווי אויב באופן תדיר. בנוסף, מוזנקים צוותי היחידה לאירועי חילוץ מורכבים אשר גופי החירום האזרחיים אינם מסוגלים לתת להם מענה הולם.
החל משנת 2022, יכולות גם נשים להתמיין לתפקידי לוחמות ביחידה.
יעוד.
תפקידה העיקרי של היחידה הוא חילוץ טייסים נוטשים, חילוץ נפגעים, חילוץ חשאי מעבר לקווי האויב, טיפול רפואי ופינוי נפגעים משדה הקרב. לוחמי היחידה פועלים בתווך אוויר-ים-יבשה בסביבות מוגבלות לחילוץ והצלה מכל מקום, בכל מצב ובכל עת.
הגם שייעודה המקורי של היחידה היה חילוץ טייסים שנטשו בשטח אויב, היחידה מתפקדת כיחידת החילוץ הקרבי של צה"ל. היא מבצעת משימות חיפוש והצלה קרבי ופינוי נפגעים תחת אש באמצעות מסוקי סער של חיל האוויר ורכבים ייעודיים. בנוסף היא מחלצת צוותים ימיים ומטיילים במצבי חרום, מפנה בהיטס פצועים לבתי חולים, ומבצעת סריקות אוויריות וקרקעיות לאיתור נעדרים.
היחידה מדריכה ומאמנת אנשי צוות אוויר בטכניקות נטישה, הישרדות וחילוץ במסגרת "בית הספר לכוחות אוויר מיוחדים".
היסטוריה.
הפינוי המוטס הראשון בארץ ישראל אירע בפברואר 1917. חייל בריטי שנפגע במארב פונה באמצעות מטוס קל. שימוש במטוסים קלים לפינוי פצועים נעשה גם בקרבות מלחמת העצמאות ובמבצע קדש. הפינוי המוסק הראשון בישראל אירע באוגוסט 1951 זמן קצר לאחר שהגיעו לארץ ראשוני המסוקים. טייס פייפר ביצע נחיתת אונס על חוף ימה של תל אביב ומסוק פינה אותו ללא פגע אל בסיסו. החילוץ המוסק הראשון, בדצמבר 1953, היה מספינה של משמר החופים שעלתה על שרטון מול חופי נהריה.
החל משנת 1954 פעלה בחיל האוויר כיתת פינוי רפואי בהיטס של רופאים וחובשים. מבצע הפינוי הגדול ביותר התקיים במבצע קדש באוקטובר 1956, עת 120 פצועים מקרב המיתלה פונו במטוסי תובלה מסיני לארץ.
מערך המסוקים התרחב מאוד בשנות ה-60. אחד החילוצים שזכו לפרסום נעשה ב-1966 בשריפה בבית צים בתל אביב. במלחמת ששת הימים פינו המסוקים כ-800 פצועים ורק כ-300 פצועים פונו במטוסי תובלה, כולם מחזית מצרים. בששת ימי הלחימה חולצו 15 טייסים נוטשים מתוכם שבעה חולצו משטחי האויב.
הרקע להקמת יחידה 669.
ביולי 1972, ארעה בחיל האוויר תאונת טיסה קטלנית. שני מטוסי F-4 פנטום (קורנס) התנגשו באוויר בעת טיסת אימונים מעל הים. שלושה אנשי צוות ניצלו ואילו הרביעי, סגן אותר אך טבע בעת ניסיונות החילוץ וגופתו לא נמצאה עד היום.
באותה העת הנוהל הקיים קבע כי האחריות על כוח החילוץ המצוות למסוק מבוזרת בין חטיבת הצנחנים (במקרים של חילוץ יבשתי) לחיל הים (במקרים של חילוץ מהים).
ועדת חקירה שהוקמה בעקבות האירוע וביקורות שנערכו בהמשך, המליצו על טיפול בכשלים שאותרו: להקים גוף שיתמחה בחילוץ אנשי צוות אוויר שנטשו את מטוסם, באימונם בטכניקות נטישה, מילוט והישרדות, ובפיתוח תורת לחימה ואמצעי לחימה ייעודיים לתחומים אלה. בחיל האוויר החלו בהכנות להקמת בית הספר למילוט עבור צוותי האוויר והמשימה הוטלה על אבנר אילנאי. בני פלד, מפקד חיל האוויר בשנים 1973–1977, רצה שהיחידה המוקמת תופקד גם על חילוץ טייסים שנטשו את מטוסם בשטח אויב. במטה הכללי לא הייתה התנגדות שחיל האוויר יקים יחידה להדרכת מילוט ופיתוח תו"ל, אך התנגדו להקמת יחידה מיוחדת לחילוץ קרבי והציעו לשפר את הנוהל הקיים.
במלחמת יום הכיפורים חולצו 43 אנשי צוות אוויר, אך היו גם ניסיונות חילוץ שהסתיימו ללא הצלחה. פחות מ-30% מהטייסים שהופלו מעבר לקווי האויב חזרו בסופו של דבר לבסיסם. בעקבות לקחי המלחמה קיבלה דרישתו של בני פלד להקמת יחידה מיוחדת לחילוץ קרבי בחיל האוויר, משנה תוקף.
הקמת היחידה.
בינואר 1974 החלו תהליכי הקמת יחידת חילוץ ומילוט 669. יעוד היחידה היה חילוץ צוותי אוויר שנטשו את מטוסם, הדרכת מילוט לצוותי אוויר ופיתוח תורת חילוץ. צוות ההקמה כלל שני טייסים: המפקד יורם שחר וסגנו אבנר אילנאי.
באפריל 1974 התייצבה בבסיס חיל האוויר תל נוף קבוצת החיילים הראשונה, כולם לוחמים ותיקים, רובם צוללנים יוצאי חוליית חוף של חיל הים. הקורס הראשון בפיקודו של אבנר אילנאי החל את הכשרתו ולאחר תשעה חודשי אימונים ייעודיים, בינואר 1975 הוכרזה היחידה כ"מבצעית". באותה עת כללה היחידה כתריסר לוחמים ורופא אחד בלבד.
בסוף 1978 צורפה ליחידה 669 יחידת הפינוי בהיטס ירפ"א 386 אשר כללה רופאים וחובשים מוטסים ושמה של היחידה הוסב ל"יחידת חילוץ ופינוי בהיטס 669".
בשנת 2004 שולבה יחידת אית"ן 5701 (יחידת מילואים של חיל האוויר לאיתור נעדרים) עם יחידה 669 ואחריות היחידה הורחבה גם למשימות של איתור הנעדרים.
בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה שונה שם היחידה ל"יחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהיטס 669".
בשנת 2020, עם הקמת כנף 7, שונה שם היחידה ל"היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד 669"
סיכת היחידה וסמלה.
סמל היחידה נוצר על ידי יורם שחר ואבנר אילנאי שעמדו בראש צוות ההקמה של היחידה. שחר ואילנאי נתקלו בתמונת החתול עם העיניים הירוקות והיא שבתה את לבם. הגרפיקאי אלי צרפתי והאמן עמי שביט עיצבו את הסמל וכל שנותר היה למצוא הסבר מלומד לקשר שבין החתול ללוחם החילוץ. אחד ההסברים לפחות הוא שבדומה לחתול לוחמי היחידה יודעים לצאת מכל מצב אשר הם "נופלים על הרגליים". חריגת החתול מהמסגרת מסמלת את האלתור הנדרש במבצעי חילוץ שמטבעם הם בלתי מתוכננים. זו הסיבה שלוחמי החילוץ של היחידה מכונים "חתולים".
כנף הלוחם הראשונה הייתה עשויה מבד כמו כנפי טיס, והיא עוצבה בדומה לכנפי "צוותי עזר אווירי" (רופא מוטס, מכונאי מוטס ועוד). במרכז נחש המסמל רפואה ומצנח המסמל תעוזה. הכנף ספגה ביקורת רבה מצד לוחמי היחידה על שום היותה "חצי כנף". בסוף שנות השמונים הכנף הוחלפה בכנפי מתכת המשמשים כיום.
המספר שניתן ליחידה, 669, נבחר מתוך מאגר מספרים פנויים משום שדמה ל-269, שהיה מספרה של סיירת מטכ"ל באותה עת.
מבנה ארגוני.
היחידה מורכבת מחמש מסגרות:
הכשרה.
לוחמי 669 נמנים עם כוחות העילית של צה"ל והם הלוחמים המאומנים ביותר למבצעי חיפוש והצלה קרבי. הם מתמחים ברפואת חרום, ובטכניקות חילוץ מיוחדות ביבשה ובים. הם יכולים להגיע ליעדם עם מסוקים, בצניחה טקטית, או לפעול עצמאית מצוידים בכלי רכב ייעודיים. הם ערוכים לחפש ולהציל נפגעים, צבאיים או אזרחיים, בכל מתאר ובכל עת. הם מאומנים להתנייד, לחבור ולהילחם עם כוחות מיוחדים אחרים. הם מומחים בחילוץ אנכי, בחילוץ מהים, מכלי טיס ורכב מרוסקים.
על מנת להתקבל ליחידת 669, יש צורך לעבור מספר שלבים. השלב הראשון למלש"בים, הוא מעבר יום סיירות. מי שצולח את יום הסיירות, עובר לשלב השני- מעבר לגיבוש אחוד לסיירת מטכ"ל, יחידת שלדג ויחידה 669. מאז 2019 גם מסיימי גיבוש שייטת 13 (דרך יום סיירות) יוכלו להתקבל ליחידה לאחר ראיון. עד שנת 2008 היה ליחידה גיבושון נפרד.
ב-27 במאי 2022 נמסר שהרמטכ"ל אביב כוכבי ומפקד חיל האוויר תומר בר, החליטו לאפשר גם לנשים המועמדות לגיוס, להתמיין לתפקידי לחימה ביחידה, לאחר שעד אז, יכלו רק גברים לשמש כלוחמים. ההחלטה התקבלה בעקבות עתירה שהגישו ארבע צעירות לבית המשפט הגבוה לצדק בשנת 2020, בדרישה לאפשר שילוב נשים לוחמות בסיירות ויחידות מובחרות.
מסלול הכשרת הלוחם ביחידה אורך כשנה ושישה חודשים. הוא כולל טירונות משותפת בבא"ח נח"ל עם יחידת שלדג ויחידת ההנחתה הקדמית, טירונות יחידה, קורס חובשים קרביים, קורס מ"כים, קורס לוט"ר ושלב ייעודי - שכולל קורסי צניחה, צלילה, הישרדות, סדרת שבי, טג"ח, אימוני מסוקים, ואימוני חילוץ מכל תנאי שטח ומזג אוויר - יבשה, ים, קניון, צוקים, כלי שיט, חילוץ מכלי טיס ורכב ועוד. ההכשרה ממיינת, וקרוב למחצית מבין אלה שמתחילים לא מסיימים את המסלול המפרך. בוגרי המסלול נדרשים לשירות קבע של 20 חודשים.
הצוותים הרפואיים של היחידה ממוינים ומאומנים, בהתאם לדרישות היחידה ופלגת הרפואה, המתארים השונים וסביבת העבודה בקרקע ובהיטס. אחת לכמה שנים היחידה מגייסת לשורותיה רופאים ופרמדיקים ששירתו בעבר ביחידות קרביות, ובעלי זיקה מקצועית לטראומה וטיפול בפצועים. מאחר שצוותי הרפואה של היחידה נדרשים לכשירות גבוהה ומטפלים בפצועים הקשים ביותר במצבים קיצוניים, חיל הרפואה נותן עדיפות ליחידה 669 לבחור לשורותיה את מיטב הפרמדיקים והרופאים בצה״ל. הצוותים הרפואיים נדרשים לעבור מיונים קפדניים והכשרה אינטנסיבית ממושכת.
בשל הניסיון הרב של היחידה ואנשיה, יחידות מיוחדות רבות מצבאות שונים בעולם מבקשות להתאמן עם יחידה 669.
מבצעים.
בעתות שגרה מרבית פעילות היחידה חשאית במסגרת מבצעים מיוחדים. במקביל היחידה זוכה לחשיפה תקשורתית בשל פעילותה האזרחית, כאשר היא נקראת לסייע בחילוצים מורכבים של אזרחים.
היחידה עושה שימוש במסוקי הסער של החיל - UH-60 בלק הוק ("ינשוף") ו-CH-53 סי סטאליון ("יסעור") ובכלי טיס נוספים של חיל האוויר. הצוותים הקרקעיים של היחידה מאומנים לחלץ באופן חשאי באמצעות רכבי שטח קלים יבילי-אוויר (LL UTV) וכן להגיע ליעדם בצניחה טקטית.
מבצעים מסוקרים.