בולגריה לא העפילה למונדיאל 1990. במוקדמות מונדיאל 1994 התמודדה בולגריה בבית עם שוודיה, צרפת, אוסטריה, פינלנד וישראל. במהלך המשחקים ניצחה בולגריה בישראל 0–2 וסיימה עימה בתיקו 2-2 בבולגריה. במשחק האחרון בשלב הבתים הגיעה בולגריה למשחק חוץ בצרפת. בשלב זה, שוודיה כבר הבטיחה את עלייתה למונדיאל וצרפת, שכבר איבדה הזדמנות אחת להעפיל לטורניר הגמר במשחקה הקודם לאחר שהופתעה בביתה 2–3 על ידי ישראל, הייתה זקוקה לתיקו על מנת לעלות, בעוד בולגריה הייתה חייבת לנצח. צרפת הובילה 0–1 במשחק אולם אמיל קוסטדינוב השווה ל-1-1. בשלב זה צרפת עדיין הייתה מעפילה למונדיאל, אך שער נוסף של קוסטדינוב בדקה ה-90 קבע מהפך 1–2 לבולגריה והעלה אותה במפתיע לטורניר הגמר מהמקום השני בבית.
בולגריה פתחה את שלב הבתים בטורניר הגמר בתבוסה 0–3 לניגריה, אך במשחקה השני השיגה את הניצחון הראשון בתולדותיה במסגרת המונדיאל, לאחר 17 משחקים ללא ניצחון, 0-4 על יוון. במשחקה האחרון בשלב הבתים התמודדה בולגריה מול ארגנטינה. בולגריה עלתה ליתרון 0–1 משער של חריסטו סטויצ'קוב ובהמשך נאלצה לשחק ב-10 שחקנים, לאחר שאחד משחקניה הורחק. אולם 3 דקות בתוספת הזמן הבקיע נסקו סיראקוב את השער השני לבולגריה שקבע 0–2 והעלה אותה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית על חשבון ארגנטינה (שגם היא העפילה לשמינית הגמר, אך מהמקום השלישי בבית). בדומה למונדיאל הקודם בו השתתפה, בשמינית הגמר התמודדה בולגריה שוב מול מקסיקו. הפעם המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ובולגריה ניצחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 1–3 והעפילה לרבע הגמר לראשונה בתולדותיה. ברבע הגמר התמודדה בולגריה מול אלופת העולם גרמניה. גרמניה הובילה 0–1 משער של לותר מתאוס בבעיטת עונשין מ-11 מטרים, אך רבע שעה לסיום השווה סטויצ'קוב ל-1-1 ו-3 דקות לאחר מכן הבקיע יורדן לצ'קוב את שער הניצחון המפתיע לבולגריה שניצחה 1–2 והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר הפסידה בולגריה לאיטליה 1–2 ובמשחק על המקום השלישי הובסה מול שוודיה 0–4. בולגריה סיימה במקום הרביעי במונדיאל, הישג השיא בתולדותיה. סטויצ'קוב סים כמלך השערים בטורניר עם 6 שערים, בצוותא עם אולג סלנקו. כמו כן, סטויצ'קוב וקרסימיר באלקוב נבחרו לנבחרת הטורניר.
יורו 1996.
בולגריה הצליחה להעפיל לראשונה בתולדותיה ליורו 1996, לאחר שלא הצליחה לעשות כן בתשעת ניסיונותיה הקודמים. בשלב הבתים של טורניר הגמר היא סיימה בתיקו 1-1 עם ספרד וניצחה 0–1 את רומניה. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה בולגריה לצרפת 1–3 ובמשחק המקביל ניצחה ספרד את רומניה, מה שהוביל את בולגריה לסיים במקום השלישי בבית. סטויצ'קוב, שהבקיע את כל שלושת שעריה של בולגריה ובכך היה לסגן מלך השערים בטורניר, נבחר לאחד המצטיינים בטורניר.
מונדיאל 1998.
במוקדמות מונדיאל 1998 שוב שובצה בולגריה לבית המוקדם עם ישראל, כמו גם עם רוסיה, קפריסין ולוקסמבורג. אף על פי שבמשחקה הראשון הפסידה בולגריה בישראל 1–2, ניצחה בולגריה את ששת משחקיה הבאים במוקדמות, כולל ניצחון ביתי 0–1 על ישראל, והעפילה לטורניר הגמר מהמקום הראשון בבית. טורניר הגמר היה הרבה פחות מוצלח מהמונדיאל הקודם עבור בולגריה. היא פתחה את שלב הבתים בתיקו 0-0 עם פרגוואי ולאחר מכן הפסידה 0–1 לניגריה והובסה 1–6 על ידי ספרד כדי לסיים במקום האחרון בבית.
יורו 2004.
בולגריה לא הצליחה להעפיל ליורו 2000 ולמונדיאל 2002. היא הצליחה להעפיל ליורו 2004 לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני קרואטיה, בלגיה, אסטוניה ואנדורה. בטורניר הגמר הובסה בולגריה 0–5 על ידי שוודיה ובהמשך הפסידה גם לדנמרק ואיטליה וסיימה במקום האחרון בבית.
סגל הנבחרת.
במסגרת ליגת האומות בעונת 2023-2022, שובצה בולגריה לבית 4 יחד עם נבחרות , ו
מעודכן לתאריך 3 ביוני 2022, לאחר התיקו מול 1:1.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
שיאים.
נכון ל-10 בספטמבר 2019.
דה-סאד
חילוף יונים
חילוף יונים מוגדר כהחלפה של יונים בין שני אלקטרוליטים. אולם, המילים חילוף יונים נפוצות יותר בתיאור של מספר תהליכים כגון טיהור שפכים, הפרדה, ונטרול זיהום של תמיסות מימיות או תמיסות שמכילות יונים אחרים כאשר נעשה שימוש במחליף יונים מוצק. בתהליכי חילוף יונים, היונים מוחלפים בין תמיסה ומחליף יונים, מוצק לא-נוזלי או ג'ל. מחליפי יונים נפוצים הם שרף, זאוליט, מונטמורילוניט, חרסית והומוס.
מחליפי יונים הם מחליפי קטיונים עבור קטיונים הטעונים במטען חשמלי חיובי או מחליפי אניונים עבור אניונים הטעונים במטען חשמלי שלילי. ישנם גם מחליפים אמפוטריים שיכולים להחליף אניונים וקטיונים במקביל. אולם, החילוף המקביל של קטיונים ואניונים מבוצע באופן יעיל יותר במגיבים שהם מחליפים יוניים הנקראים מצע מעורב. המצע המעורב מכיל תערובת של מחליפי שרפים אניוניים וקטיוניים.
תהליך חילוף היונים הוא תהליך הפיך, וניתן לטעון או להעמיס על המחליף את היון המבוקש באמצעות שטיפה בכמות גדולה של היונים הללו.
שיטת חילוף היונים משמשת באופן נרחב בטיהור מים ביתי ותעשייתי על מנת להפיק מים רכים. דבר זה מושג באמצעות חילוף קטיוני סידן (Ca+2) ומגנזיום (Mg+2) כנגד נתרן (‎Na+‎) או מימן (‎H+‎).
אולם, התחום שבו חילוף היונים הוא היעיל ביותר מבחינה כלכלית הוא הפרדות יוניות שבהן צריך להפריד תוצר בדרגת טוהר גבוהה, או שיש צורך לחלץ יון המצוי בריכוז נמוך מאוד וכדומה. דוגמה טיפוסית ליישום של התהליך היא הכנת מים טהורים לתעשיות מימיות וגרעיניות.
כרומטוגרפיית חילוף יונים היא שיטה כרומטוגרפית נפוצה מאוד באנליזות כימיות ובהפרדה של יונים. לדוגמה, בביוכימיה משתמשים בה באופן נרחב כדי להפריד מולקולות טעונות כגון חלבונים.
כמו כן, עושים שימוש נרחב בחילוף יונים גם במזון ובמשקאות חריפים, הידרומטלורגיה, גימור מתכות, תעשיות כימיות ופטרוכימיות, תרופות, סוכר וממתיקים שונים, אדמה ומי תהום, תחום הגרעין, מים תעשייתיים ומרוככים, מוליכים למחצה, כוח, ומגוון רחב של תעשיות אחרות.
דוגמה נוספת היא מחזור "אנטי-פריז" (נוזל מונע קיפאון שבדרך כלל מכיל די אתילן גליקול), שבו מעבירים את הנוזל דרך חומר מחליף יונים ומרחיקים מתכות ומלחים לא רצויים.
איה סופיה
אַיָה סוֹפִיָה (מיוונית: Αγία Σοφία, "החוכמה הקדושה"; בטורקית: Ayasofya; בלטינית: Sancta Sophia) הוא מבנה היסטורי חשוב באיסטנבול שבטורקיה. נחשב לאחד הדוגמאות הבולטות של האמנות והאדריכלות של האימפריה הביזנטית, ולאחד הבניינים המפורסמים בעולם. נבנה בקונסטנטינופול (כפי שהעיר נקראה אז) ככנסייה במאה הששית על ידי הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, והיה המבנה הראשון בעל צורת פנדנטיבה מלאה.
לאחר שהעיר נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1453 הפך המבנה למסגד. בעקבות הקמת הרפובליקה הטורקית והרפורמות של מוסטפא כמאל אטאטורק, משנת 1934 עד 2020 הוא שימש כמוזיאון המשמר את מורשת הבניין בתקופות שונות ומושך אליו תיירים רבים מרחבי תבל. ביולי 2020, בהחלטת נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, הפך שוב למסגד הנקרא המסגד הגדול של איה סופיה (Ayasofya-i Kebir Camii Şerifi).
מקור השם.
הכנסייה אינה קרויה על שם הקדושה סופיה, אלא על שם "החוכמה הקדושה" או "החוכמה האלוהית", שהיא מושג מרכזי בנצרות, ואחת מהתכונות שהכריסטולוגיה מייחסת לישו בתוך השילוש הקדוש (ביחוד בנצרות האורתודוקסית).
ההיסטוריה של המבנה.
במקום שבו עומדת כיום כנסיית איה סופיה, עמדה במאה הרביעית כנסייה אחרת, שממנה לא נותרו שרידים. לאחר הריסתה נבנתה במקום כנסייה נוספת על ידי קונסטנטיוס השני בנו של קונסטנטינוס. כנסייה זו נחנכה ב-15 בפברואר 360 ונשרפה בזמן מהומות ניקה בשנת 532.
הקיסר יוסטיניאנוס הראשון הורה על בניית הכנסייה מחדש, ולשם כך אספו הבנאים עמודים, כותרות ואבנים מסותתות ממקומות שונים ואף ייבאו אבנים ממצרים. על מנת לעמוד בלוח הזמנים שקבע הקיסר, עבדו בהקמת הכנסייה, שהייתה מיועדת להיות קתדרלת העיר, ובשירותים לבנאים, קרוב ל-10,000 פועלים. הקיסר חנך את המבנה ב-27 בדצמבר 537 אולם חלק מהפסיפסים הושלמו במועד מאוחר יותר.
פרוקופיוס מתאר את בניית הכנסייה על ידי איזידור ממילטוס ואנתמיוס מטראלס . אנתמיוס (שאף השתמש בסוג של קמרה אובסקורה בניסיונותיו) מת לאחר שנה ואיזדור סיים את הבנייה. רעידות אדמה שהתרחשו באוגוסט 553 ובדצמבר 557 פערו סדקים בכיפת הכנסייה. רעידה נוספת במאי 558 מוטטה את הכיפה על המזבח והבמה תוך שהיא גורמת להם נזקים. הכנסייה נחנכה פעם נוספת בשנת 563 אחרי שהכיפה נבנתה מחדש והוגבהה לגובה 55.6 מטר. הבניין היה מהמפוארים בבניינים שנבנו, וקירותיו הפנימיים כוסו פסיפסים ושיש. לאחר שראה את הבניין המפואר הכריז יוסטיניאנוס: "ניצחתי אותך שלמה!" ("Νενίκηκά σε Σολομών") בהתייחסו לבניינו של בית המקדש הראשון. לימים, כך נאמר, ניצח אותו "שלמה" אחר, הוא סולימאן המפואר, שבנה את מסגד סולימאנייה בסמוך לכנסייה.
לאחר רעידת אדמה אשר אירעה בשנת 989, שבה נהרסה כיפת המבנה, הזמין הקיסר בסיליוס השני את הארכיטקט הארמני טרידאט לבצע תיקונים בכנסייה. תוקנו הקשת המערבית וחלק מהכיפה. התיקונים נמשכו שש שנים, והכנסייה נפתחה מחדש בשנת 994.