כאמור, במרוצת השנים התועלת שבסימנים נראתה ללומדים פחותה יותר, שהרי טקסט הגמרא כתוב לפנינו, והם נטו לזלזל בהם. הד לכך נמצא בדברי השל"ה, שאף הרחיק לכת וייחס לסימנים משמעויות נסתרות: .
סימנים שהשתמשו בהם חכמי התלמוד.
גם במימרות ישירות של חכמי התלמוד מצאנו שימוש בסימנים, שנועדו לזכור את פרטי הדינים או את סדרם. דוגמאות לכך: בשאלת סדר הברכות בהבדלה של יום טוב שחל להיות במוצאי שבת, נחלקו האמוראים בסדרן: ראשי התיבות מתייחסים לברכת בורא פרי הגפן ("יין"), הקידוש, הנר, וברכת ההבדלה. אביי ורבא התייחסו גם לברכת שהחיינו ("זמן").
רוב הסימנים הבאים כראשי תיבות יוצרים מילים סתמיות וחסרות משמעות, ועם זאת הסימנים מקלים על הזכירה והשינון. אולם במקרים מסוימים ראשי התיבות יוצרים מילה או מילים בעלות משמעות, ואז תועלתם רבה יותר. כגון: חבי"ת, שהיא ראשי תיבות של חלב, בשר, יין, תכלת. וכן: שעטנז גץ, שהן שבע האותיות שיש עליהן שלושה תגים (בכתיבת סת"ם).
לעיתים הגמרא מביאה סימנים מסוג אחר, לא כראשי תיבות או כרצף מילים, אלא כעזר זכירה ענייני יותר. לדוגמה, על המימרה: "הרהורי עבירה קשים מעבירה" אומרת הגמרא: וסימנך, ריח בשר, כלומר, כשם שהמריח בשר צלי קשה לו מאוד, משום שמתאווה לאכילת הבשר, כך הרהורי העבירה קשים לאדם מן העבירה עצמה. וכן סוכות גנב"ך ורקב"ש, שהן סוכות כשרות, על אף שלכאורה הן אמורות להיות פסולות.
סימנים נוספים שנוצרו לאחר תקופת התלמוד.
במהלך הדורות הוסיפו חכמי ישראל בספריהם סימנים משלהם על עניינים שונים בתלמוד ובהלכה. בעוד שבתלמוד לא הקפידו שהמילים שנוצרו כסימנים תהיינה בעלות משמעות, חידושיהם של חכמי הדורות מבוססים על סימנים היוצרים מילים בעלות משמעות, כדי שייקלטו על ידי ההמון. הנה כמה מהם:
האלפים העליונים
האלפים העליונים (בצרפתית: Hautes-Alpes, באוקסיטנית: Auts Aups) הוא מחוז בצרפת בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. המחוז הוקם ב-1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. מחוז האלפים העליונים גובל באיטליה ממזרח וכן במחוזות האלפים של פרובאנס עילית, דרום, איזר וסבואה. בירת המחוז היא העיר גאפ. המחוז מאופיין בהרים גבוהים: הגובה הממוצע של המחוז הוא מעל ל-1000 מטר, והנקודה הגבוהה ביותר בו בגובה של למעלה מ-4000 מטר.
אלייה (מחוז)
אלייה (בצרפתית: Allier, באוקסיטנית: Alèir) הוא מחוז בצרפת בחבל אוברן-רון-אלפ, הנמצא במרכז צרפת המטרופולינית ונקרא על שם הנהר אלייה. המחוז הוקם ב-1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. המחוז מוקף במחוזות שר, נייוור, סון ולואר, לואר, פוי-דה-דום וקרז ובירתו היא העיר מולן. העיר וישי שנמצאת במחוז נודעה כבירת צרפת של וישי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי
אן (פיקרדי)
אן (בצרפתית: Aisne) הוא מחוז בצפון צרפת בחבל או-דה-פראנס (עד תום 2015 השתייך לחבל פיקרדי). הוא נקרא על שם נהר אן. המחוז הוקם ב-1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. המחוז גובל ביער הארדנים ובבלגיה בצפון מזרח, ובירתו היא העיר לאן.
אן (אוברן-רון-אלפ)
אֵן (בצרפתית: Ain, בארפיטן: En) הוא מחוז במזרח צרפת בחבל אוברן-רון-אלפ, הנקרא על שם נהר אן, ובירתו היא העיר בור-אן-ברס.
עשרים
שלושים
ארבעים
חמישים
שישים
שבעים
שמונים
תשעים
הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6
טופולב טו-160
בקבוק חם
בקבוק חם הוא מכל ממולא מים חמים ופקוק, המיועד לחימום במיטה או לחימום איבר גוף מסוים.
בעבר השתמשו במדינות קרות ב"מחממי מיטה", מכלים שצורתם דמוית מחבת, ממולאים בשרידי פחם מהאח, שהושמו במיטה תחת השמיכות כדי לחממה מראש, לפני שנכנסו אליה. וכן נעשה שימוש בבעלי חיים מבויתים (כגון חתולים, כלבים, תרנגולות) לשם ניצול חום גופם לחימום, בעיקר של כפות הרגליים .
גרסאות מוקדמות של בקבוק חם ידועות מהמאה ה-16. למכלים ממולאי מים היה יתרון על פני מחממי המיטה הממולאים פחם - ניתן היה להשאירם במיטה גם בעת ששכבו בה. הבקבוקים החמים שקדמו להמצאת הגומי היו עשויים מגוון חומרים כגון אבץ, נחושת, זכוכית, חרס ועץ. בקבוקים אלו הוכנסו לרוב למעטפת בד רכה, כדי למנוע כוויות.
בקבוקים חמים בני-ימינו עשויים גומי או חומרים דומים, בעיצוב שהפטנט שלו הומצא בידי הממציא הקרואטי אדוארד פנקלה (Eduard Penkala). כיום הם לרוב מצופים אריג, לעיתים מעוצבים בעיצוב חדשני. בין השאר קיימים עיצובים המיועדים לילדים, בדמות בובות פרווה.
במאה ה-20 השימוש בבקבוקים חמים הלך ופחת, הן בשל חימום טוב יותר של הבתים והן בשל אמצעים מודרניים יותר לחימום המיטה כגון סדין חשמלי. למרות זאת הוא עדיין אופנתי במקומות מסוימים, בהם הממלכה המאוחדת וצ'ילה וכן במדינות מתפתחות ובאזורים כפריים.
במאה ה-21 ישנם החוזרים להשתמש בו מנימוקים של איכות הסביבה וחיסכון בחשמל, למשל ביפן. תחליפים מודרניים לבקבוק חם הם כריות חימום, הניתנות לחימום בתנור מיקרוגל ונחשבות בטיחותיות יותר.
שימוש נוסף של בקבוקים חמים הוא לחימום מקומי של איברי גוף למטרות רפואיות כגון הקלת כאבי שרירים ומפרקים. ברפואה העממית בקבוק חם מקובל כ"תרופת סבתא" למגוון תסמינים - כאבי בטן, כאבי וסת ותסמונת קדם וסתית, הצטננות, שפעת, כאבי גב בהריון, צירי לידה, שרירים מכווצים ("תפוסים"). התוויות דומות ניתנות גם ברפואה הסינית.
גם לשימושים הרפואיים קיימים כיום תחליפים כגון פד חימום.
בהלכה נדונה שאלת השימוש בבקבוק חם בשבת, שכן הוא עלול לגרום חילול שבת עקב ביצוע מלאכות האסורות בשבת: אם ישפך עלול לגרום לסחיטת הבגד - ביצוע מלאכת מלבן; אם נשארו בדפנותיו מים קרים והוא ממולא במים חמים תיגרם מלאכת מבשל.
קאיתבאי
ג'ונדאללה
ג'ונדאללה (בערבית: جندالله, המשמעות: "חיילי אללה", מוכר גם בשם: תנועת ההתנגדות של העם האיראני) הוא ארגון טרור בלוצ'י-סוני הפועל בפרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן באיראן, וכן באזור הפקיסטני של בלוצ'יסטן, בסמוך לגבול עם איראן. ארגון ג'ונדאללה הוקם בשנת 2002 במטרה להגן על המיעוט הבלוצ'י, שהוא סוני, מפני האפליה באיראן (שהיא מדינה בעלת רוב שיעי), בעיקר במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן. הממשלה, מצדה, טוענת כי הארגון עומד מאחורי פיגועים רבים בשנים האחרונות, מאשימה את הארגון בקשר לאל-קאעדה, ומאשימה את פקיסטן, ישראל, בריטניה וארצות הברית בתמיכה בארגון, בניסיון לערער את יציבות המדינה.
פעילות הארגון.
החבל הבלוצ'י מתפרס על פני חלקן הדרומי של איראן, פקיסטן ואפגניסטן, וכל האזורים הללו שואפים לחירות, לאחדות ולהקמת מדינה בלוצ'ית עצמאית. באפגניסטן ובפקיסטן הם זוכים לאוטונומיה, בעיקר בשל העובדה ששתי מדינות אלה אינן מתפקדות, בעוד שאירן מדכאת את הבלוצ'ים.
הארגון כולל כמה מאות לוחמי גרילה המבצעים תקיפות מעבר לגבול לתוך איראן נגד כוחות צבא איראניים ואנשי מודיעין. הוא מצויד ברובי סער, רימונים ומספר תותחי נ"מ. לטענת אנשי הארגון, הם הרגו עד כה יותר מ-400 חיילים איראנים במבצעי גרילה. אף על פי שלארגון יש רק כמה מאות לוחמים מאומנים, הארגון טוען כי בעזרת המערב יש בכוחו לנצח את צבא איראן. ארצות הברית שמרה על קשר קרוב עם הארגון עד 2001, אז ניתקה את הקשר בתמורה להבטחה איראנית להחזיר הביתה איש צוות אוויר אמריקני שנאלץ לנחות בשטחה במהלך התקיפות באפגניסטן. דרך פעולה נוספת של הארגון היא התנקשות במנהיגים איראנים.
ב-10 באוגוסט 2008 עצרו שלטונות איראן את איש הדת הסוני הבכיר, אחמד נארואי. המעצר נועד ללחוץ על ארגון ג'ונדאללה לשחרר את חיילי משמרות המהפכה ששבה. נארואי ואנשי דת סונים נוספים סירבו לדרישת שלטונות איראן להוציא פסק הלכה הקורא לג'ונדאללה וליתר הקבוצות הסוניות החמושות להניח את נשקם, לשחרר את השבויים האיראנים ולחדול מפעילותם נגד המשטר.
ב-23 בפברואר 2010, הרשויות באיראן עצרו את מנהיג הארגון עבד אל-מלכ ריג'י. הוא נעצר במהלך טיסה מדובאי לקירגיסטן. ריג'י קיבל סיוע מארצות הברית, ושהה בבסיס צבאי אמריקאי יממה לפני שנתפס, שם זייפו לו דרכון אפגני. לאחר מעצרו של ריגי מינה הארגון מנהיג חדש, אל-חאג' מוחמד דחיר בלוח, שהבטיח כי "הג'יהאד נגד הכובש האיראני יימשך".
במאי 2010 הוצא להורג אחיו של מנהיג הארגון, עבד אל-חמיד, שהיה פעיל בג'ונדאללה. הוא נעצר בפקיסטן ב-2008 והוסגר לאיראן.
ב-20 ביוני 2010, ריגי הורשע ב-79 סעיפים של פשעים שונים, ביניהם רצח, חטיפה, פיצוץ מטענים במקומות ציבוריים, שוד ועוד רבים אחרים. כיאה למשפט האיראני המזורז, ריגי הופיע בפעם הראשונה בבית המשפט לפני שלושה שבועות, כאשר התובעים האיראנים דרשו לגזור עליו את עונש המוות. ריגי הודה בכל המיוחס לו, טען כי הוא מקושר להמוסד הישראלי ול-CIA האמריקאי וביקש מהשלטונות שיחוסו עליו. ראש הרשות השופטת, אייתוללה סאדק לריג'אני, סירב לחון אותו ודן אותו למוות.
בתחילת אוקטובר 2010 חטף הארגון את אחד מבכירי תוכנית הגרעין האיראנית, אמיר חוסיין שיראני, יליד 1971. בתמורה דורש הארגון את שחרורם של 200 מפעילי הארגון, היושבים בבתי הכלא באיראן. לטענת דובר הארגון, הבכיר האיראני פירט בהודאתו בחקירה שמות של חברות איראניות המעורבות בתוכנית הגרעין. כמו כן הוא מסר שמות ופרטים של אתרי גרעין איראניים עליהם לא נודע בעבר. אם איראן לא תיענה לדרישת הארגון מאיים הדובר, הארגון יפרסם את הודאתו של הבכיר האיראני - כך שכל העולם ידע את האמת על תוכנית הגרעין האיראנית.
באוקטובר 2010 האו"ם דן באפשרות להכליל את הארגון ברשימת הטרור של ארגון האו"ם, בגלל קשריו של הארגון עם אל-קאעדה והטליבאן.
גביע פיפ&quot;א לנשים
עוזיאל וכסלר