צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה (באנגלית: United States Army in World War II) היא סדרה בת 75 ספרים, המהווה את התיעוד ההיסטורי הרשמי של פעולות הצבא האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה. הסדרה, הידועה בכינויה "הספרים הירוקים", פורסמה על ידי המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית (Center for Military History) החל משנת 1947 ועד לשנות התשעים של המאה ה-20.
בשנים האחרונות החל המרכז להיסטוריה צבאית להעלות בהדרגה את כרכי הספר לאתר האינטרנט שלו לשימוש חפשי.
נושאי הספרים.
כרכי הסדרה מתחלקים ל-12 תת-סדרות:
שש תת-סדרות זירתיות, המוקדשות לתיאור פעילות צבא ארצות הברית בזירות המלחמה השונות על ציר הזמן:
ארבע תת-סדרות נושאיות:
שתי תת-סדרות מיוחדות:
כתיבת הספרים נעשתה על ידי היסטוריונים אזרחים. הכתיבה של הסדרה כולה נוהלה על ידי ועדה מייעצת של חוקרים מאוניברסיטאות מרכזיות בארצות הברית ומן האקדמיה הצבאית וסט פוינט. הספרים הוצאו לאור על ידי משרד המדפיס הממשלתי של ארצות הברית.
בשנות התשעים, לרגל מלאת חמישים שנה למלחמת העולם השנייה, הודפסו מחדש מקצת כרכי הסדרה.
העלאת הסדרה לאינטרנט.
המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית החל להעלות את כרכי הסדרה בשלמותם לאתר האינטרנט שלו, שם הם זמינים לקריאה באופן חפשי.
עד כה (סתיו 2010) הועלו לאתר 19 מן הכרכים, מהם עשרה מן הכרכים הזירתיים.
שמן אבוקדו
שמן האבוקדו מופק בכבישה קרה מהציפה של פרי האבוקדו. לשמן צבע ירוק וריח של אבוקדו. שמן זה משמש בעיקר לטיגון ותיבול של מזון. שמן האבוקדו מאופיין בטעם פירות עדין.
תהליך הפקת השמן.
בתחילת התהליך מכניסים את פרי האבוקדו לאחר שטיפה למערכת ייצור המפרידה את בשרו מהגרעין ומהקליפה. יתרת הפרי נטחנת לעיסת אבוקדו (גואקמולה) שאותה מעבירים למערבלים. במערבלים שוקעים חלקי הפרי והשמן מתחיל לצוף. השמן הנקי מועבר לאחסנה במכלים בתוך חדר קירור. השמן מאוחסן בבקבוקי זכוכית כהים המגינים עליו מפני קרינת UV.
שמן אבוקדו מופק בכבישה קרה אחת, ולו דרגת חמיצות מתחת לאחוז אחד.
נקודת העשן של שמן האבוקדו גבוהה ביחס לשמנים צמחיים אחרים, 255 מעלות צלזיוס, ולכן הוא מתאים גם לטיגון.
הרכב.
השמן עשיר בחומצת שומן חד בלתי רווי (בעיקר חומצה אולאית חד בלתי רוויה 18:1), ומכיל כמות נמוכה של שומן רווי.
בשמן תכולה גבוהה של ויטמין E (טוקופרול), שהוא נוגד חמצון. כף (15 מ"ל) שמן אבוקדו מספקת כ-20% מהצריכה היומית המומלצת של ויטמין E למבוגרים, וכ-50%-35% מהצריכה היומית המומלצת לילדים ולבני נוער. בשמן נוגדי חמצון נוספים.
מחקר שבוצע באוניברסיטת אוהיו, הראה שנוסף על היותו עשיר בקרוטנואידים, תוספת שמן אבוקדו מכבישה קרה לסלט מגדילה את יכולת הגוף לספוג קרוטנואידים שנמצאים בירקות אחרים בסלט: בטא-קרוטן נספג פי 15, אלפא-קרוטן נספג פי 7, לוטאין נספג פי 5 וליקופן נספג פי 4.5. עוד מצא המחקר כי כמות הקרוטנואידים המצויה בשמן אבוקדו מכבישה קרה גבוהה, בהשוואה לזו המצויה בשמן שעבר כבישה חמה, מכיוון שהחום פוגע בכמות הקרוטנואידים.
השמן עשיר בכלורופיל (40-60ppm).
האוונגליונים
מרכז מורשת הרמב&quot;ם
מרכז מורשת הרמב"ם הוא מרכז מבקרים והנצחה הפועל סמוך לקבר הרמב"ם בטבריה. הוא הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
המרכז נחנך בשנת 2009. הוא ממוקם במבנה תלת-קומתי עשוי אבני בזלת המוגדר כמבנה לשימור; המבנה היה נטוש שנים רבות, ושופץ בשנות ה-2000. בתוך המבנה מוצגת תערוכה קבועה המגוללת את קורות חייו של הרמב"ם, חיבוריו ופועלו, וכן תערוכות ומיצבים זמניים הנותנים במה לאמנים. נוסף על תערוכות אלו, שמורים במרכז המבקרים כתבי יד והוצאות דפוס נדירות של ספרי הרמב"ם, המוצגים לקהל הרחב.
על רכישת המבנה ושיפוצו וכן על תפעולו של מרכז המבקרים, אחראית עמותת מרכז מורשת הרמב"ם, האמונה על מגוון פעילויות חינוכיות וסוציאליות בעיר טבריה.
מדי שנה עורך המרכז את הכנס למורשתו של הרמב"ם בטבריה, בו נערכים הרצאות ודיונים העוסקים ברמב"ם.
יו"ר מרכז מורשת הרמב"ם הוא הרב חיים פוגל.
ז'ראר בואייה
ז'ראר בואייה (בצרפתית: Gérard Boyer) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה.
משפחתו של בואייה הגיעה מאזור אוברן, במרכז צרפת. סבו היגר בראשית המאה העשרים לפריז ופתח בית קפה בפרוור ונסן. מוריס, אביו, יצא לעבוד בגיל 14, בישל ב-1920 ב"לה בף סיר לה טואה" (פר על הגג), ששימשה מקום המפגש של הבוהמה וחזר למסעדה המשפחתית. ז'ראר בואייה עבד כשוליה במסעדות שונות מאז היה בן 15, אחר-כך לחם במלחמת אלג'יריה וב-1961 חבר לאביו והם עברו מוונסן למסעדת La Chaumière, ששכנה ברנס, שבשמפאן-ארדן. ב-1966 זכו בכוכב במדריך מישלן האדום, ב-1971 זכו בשני כוכבים וב-1979 זכו בשלושה כוכבים. הם קיבלו הצעה מבית פומרי להעביר את המסעדה לארמון "שאטו לה קרייר" (Chateau Les Crayeres) ועברו אליו ב-1983. זהו מלון בוטיק בן מאה שנה, השייך לרשת רלה א שאטו, אותו הקימה ב-1904 לואיז פומרי, נצר למשפחת השמפניה וממציאת הברוט, השמפניה היבשה. לבואייה היה גם בית מלון קטן ומפואר במרכז העיר רנס ובבעלותו היה גם ביסטרו. הוא שמר על שלושת כוכבי המישלן שלו מ-1979 ועד לפרישתו מהמסעדה, בשנת 2004. היא החזיקה בשני כוכבים בשנים 2009-2005. שף המסעדה כיום (2010) הוא פיליפ מיל ולמסעדה אין כוכבים במדריך.
בין המנות שכיכבו בתפריטו הסלט של אבא מוריס (מנה שלא משה מהתפריט עשרות שנים); כמהה שלמה במעטפת כבד אווז ובצק פריך; צלחת עם חמישה סוגים של כבד אווז, טבעות בשר של פילה אייל עם רוטב פירות העונה וקונפי ערמונים; דג סנט פטר עם רוטב עשבי תיבול מקומיים ורמולד של אנדיב; חזה יונה עם ריבת בצל ורוטב עדשים; אגס בתבלינים עם גלידת פלפל.
ז'ראר בואייה נשוי לאליאן בואייה.
מירה עופרן
מירה עופרן (נולדה ב-1939) היא פיזיקאית ישראלית, המתמחה בהוראת המדעים. עוסקת בשימור ובעריכת כתבי אביה פרופסור ישעיהו ליבוביץ.
ביוגרפיה.
עופרן נולדה בירושלים לישעיהו וגרטה ליבוביץ. בגיל 17 סיימה את לימודיה בתיכון 'מעלה' והחלה ללמוד באוניברסיטה העברית, מאוחר יותר התגייסה לצבא ושימשה כקצינה במטכ"ל. בתום השירות הצבאי השלימה דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטה העברית, בנושא הולכת אור, ועבדה כמורה לפיזיקה ומתמטיקה בתיכון הימלפרב בירושלים. עופרן עבדה ולימדה במשך שנים באוניברסיטה העברית במכינה הקדם-אקדמית וביחידה להוראת המדעים. לאחר פרישתה למדה בבתי מדרש שונים דוגמת המרכז האקדמי בית מורשה בירושלים להכשרת מנהיגות יהודית ציונית והמכון התורני 'מתן'.
עופרן הייתה מראשי המרכז להוראת מדעים באוניברסיטה העברית. תחום התמחותה הוא קידום החשיבה תוך כדי הוראת המקצועות. היא ניהלה את פרויקט חכמ"ה – חכמה כחלק מהוראת המקצועות – הנחיית מורים בבתי הספר לפיתוח יכולות אקדמיות תוך כדי הוראת המקצועות. היא פרסמה מספר ספרי לימוד בפיזיקה ובמדעים, וכן ספרים העוסקים בהוראת המדעים ובהתבוננות ביקורתית. כמו כן פרסמה מאמרים מדעיים רבים בתחומי הפיזיקה, המתמטיקה והוראתן.
לאחר מות אביה ב-1994 ערכה עופרן כמה מכתביו והוציאה אותם לאור. בין השאר ערכה (יחד עם בני משפחתה) את הספר "רציתי לשאול אותך, פרופ' ליבוביץ" המכיל אוסף מכתבים אל פרופ' ישעיהו ליבוביץ וממנו, רובם ככולם תשובות שהשיב ליבוביץ לאלפי הפונים אליו במגוון נושאים, בהם: משמעות החיים, אמונה, מוסר, חברה, מדע, ארץ ישראל, יהדות ועוד. עופרן הייתה חברה בוועדה האקדמית המייסדת של האתר "גיליונות נחמה", המכיל את שיעוריה של דודתה נחמה ליבוביץ על פרשת השבוע.
משפחה.
מירה עופרן נשואה לאברהם עופרן (זפרני), ולהם שבעה ילדים:
יסכה ליבוביץ
יסכה ליבוביץ (נולדה ב-1947) היא משפטנית ישראלית, לשעבר פרקליטת מחוז הדרום.
ביוגרפיה.
יסכה ליבוביץ היא בתם הצעירה של גרטה ופרופ' ישעיהו ליבוביץ. היא מילאה שורה של תפקידים בפרקליטות המדינה, בין השאר כאחת התובעות במשפט המחתרת היהודית וכמנהלת בפועל של המחלקה הפלילית במשרד המשפטים. בסוף שנות ה-80 ניהלה את התביעה נגד רפאל לוי ממשרד הפנים שהורשע בקבלת שוחד. בשנת 1995 נבחרה לפרקליטת מחוז דרום. בין שאר הנושאים שטיפלה בהם בתפקידה: אסון פסטיבל ערד, דרישת רוצחי הנער דני כץ למשפט חוזר, כתב האישום נגד ראש עיריית באר שבע יצחק רגר ועוד.
ב-2006 נשלח אליה מכתב אזהרה מטעם ועדת זיילר על מעורבותה בפרשת האחים פריניאן. במסקנות הוועדה נמתחה ביקורת על התנהלות פרקליטות מחוז דרום תחת הנהגתה, כולל מתן אישורים, בעל פה וללא תיעוד, בחלק מהמקרים, לגורמי משטרה, לבצע פעילויות שהמשטרה אינה מוסמכת לעשות, או מעדיפה שלא לעשות, ללא קבלת אישור מהפרקליטות.
בספטמבר 2009, לאחר 14 שנים כפרקליטת מחוז דרום, פרשה מתפקידה. בעבר עלה שמה כמועמדת לתפקיד פרקליט המדינה. ליבוביץ התפרסמה כבעלת דעות עצמאיות ובין היתר יצאה כנגד היועץ המשפטי לשעבר, אליקים רובינשטיין, על החלטתו להדיח את ניצב משה מזרחי.
הגישה כתב אישום נגד שי דרומי באשמת רצח בשנת 2007. בעקבות זאת נחקק חוק דרומי.
לאחר סיום תפקידה בפרקליטות המדינה.
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
משפחתה.