באליפות מוסקבה לקדטים שהתקיימה בשנת 2013 קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 5.00 מטר. באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה ב-12 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 5.10 מטר.
ב-3 ביוני קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא אישי ושיא ישראלי חדש לנוער של 5.22 מטר. באליפות מדינות הים התיכון עד גיל 23 הוא סיים במקום חמישי כשהיה בן 18 בלבד בתוצאה של 5.17 מטר. הוא זכה בתואר אלוף ישראל לנוער כשקבע תוצאה של 4.90 מטר.
באליפות ישראל סיים במקום חמישי בתוצאה של 4.80 מטר.
בשנה זו החל סקוריש להתאמן אצל ולרי קוגן, שבעברו אימן יחד עם אחיו פבל את אלכס אברבוך.
בתחרות הליגה הבין אגודתית שהתקיימה ב-21 במאי זכה סקוריש במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש לנוער של 5.41 מטר ושלושה ימים לאחר מכן שיחזר תוצאה זו. באליפות ישראל סיים במקום רביעי, בתוצאה של 4.95 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2017 זכה סקוריש במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה 5.40 מטר.
באליפות ישראל סקוריש זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה במוט, בתוצאה 5.30 מטר.
בתחרות שנערכה בחודש ינואר בבלארוס קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא אישי חדש של 5.45 מטר ושיפר את שיאו האישי ב-4 ס"מ. חודש לאחר מכן, באליפות מדינות הבלקן באולם, הוא זכה במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר.
בתחרות רחוב שנערכה בפולין בחודש יוני, סיים סקוריש במקום השישי לאחר שקבע שיא אישי חדש של 5.51 מטר.
ג'נקינס (תוכנה)
ג'נקינס (באנגלית: Jenkins) הוא שרת אוטומציה מבוסס קוד פתוח שנכתב ב-Java. שרת ג'נקינס מסייע באוטומציה של תהליכי פיתוח תוכנה כמערכת אינטגרציה רציפה (Continuous Integration). המערכת רצה בשרת ב-servlet containers כדוגמת Apache Tomcat. התוכנה תומכת במערכות שונות לניהול גרסאות (בהן AccuRev, CVS, Subversion, Git, Mercurial, Perforce, ClearCase ו-Rational Team Concert) ומסוגלת להריץ פקודות Apache Maven, Apache Ant, sbt וכן קוד shell וקוד אצווה ב-Windows. התוכנה מופצת ברישיון MIT.
תהליכי בנייה (builds) יכולים להיות מורצים בג'נקינס בתגובה לאירועים שונים כמו פרסום קוד למערכת ניהול הגרסאות, כתהליך מתוזמן (דמוי Cron), או באופן יזום על ידי תוכנה או משתמש.
למערכת ג'נקינס קדם פרויקט Hudson, שפותח בסאן מיקרוסיסטמס החל מ-2004, ופורסם ב-java.net בפברואר 2005. בסוף 2010, בעקבות טענות של Oracle לסימן מסחרי על Hudson, החל משא ומתן בין החברה לקהילת Hudson על השימוש בשם, ובינואר 2011 התקיימה הצבעה על שינוי שם הפרויקט שבה התקבל השם "Jenkins".
אמא ארמניה
אמא ארמניה (בארמנית: Մայր Հայաստան; מבוטא "מַאייר הִיאַסְטַאן") היא האנשתה של ארמניה. העיבוד החזותי הידוע ביותר של הדמות הוא הפסל המונומנטלי בפארק הניצחון, המשקיף על עיר הבירה של ארמניה.
פסלה של אמא ארמניה בירוואן.
הפסל הנוכחי בפארק הניצחון החליף פסל של יוסיף סטלין שנבנה כאנדרטה לזכר הניצחון הסובייטי במלחמת העולם השנייה. במהלך שלטונו של סטלין בברית המועצות, גרגור הרוטיוניאן, המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הארמנית פיקח על הקמת האנדרטה יחד עם עוד חברי הממשלה. הבנייה הושלמה ונחשפה לציבור ב-29 בנובמבר 1950, לכבוד שלושים שנה לשלטון הסובייטי בארמניה. הפסל נחשב ליצירת מופת של האמן סרגיי מרקורוב. המעמד עוצב על ידי האדריכל רפאל ישראליאן. ישראליאן חזה כי מה שישכון מעל המעמד יכול להתחלף, ועיצב את המעמד כיצירה שעומדת בפני עצמה, בדמות שלושה עמודי התווך בבזיליקה של הכנסייה הארמנית. שנים לאחר מכן הוא דיבר על כך: .
באביב 1962, הפסל של סטלין הוסר. הדבר קרה בעקבות החלטת הגינוי של סטלין בוועדה המרכזית במוסקבה שהתרחשה ב-1956, שבגינה כל המונומנטים לכבודו ברחבי ברית המועצות הוסרו, אך המעשה בארמניה נדחה מספר שנים. היו שמועות שזה היה מפני שמזכ"ל המפלגה הארמנית נצל את ההזדמנות להראות שאין הוא כפוף למרכז, אך נראה שהסיבה האמיתית הייתה טכנית, מכיוון שהשיטה להסרת הפסל מבסיסו פותחה רק ב-1962. עם זאת, האירוע לא עבר בשלום, והפסל נפל, וחייל אחד נהרג ורבים נפצעו במהלך ההסרה.
הפסל של "אמא ארמניה", דמות קלאסית של אישה מחזיקה בחרב רחבה בידיה, אשר עוצבה על ידי יעארה הרוטיוניאן, הוצב על המעמד בפארק כעבור חמש שנים. הפסל נישא לגובה של 22 מטרים, ויחד עם הבסיס, הגובה הכולל של האנדרטה הוא 51 מטרים. הפסל בנוי מנחושת מרוקעת, והבסיס מאבן בזלת.
הפארק בו שוכן הפסל נקרא "פארק הניצחון" מבחינה רשמית, אך לאחר שהוסר הפסל של סטלין, החלו תושבי ירוואן לקרוא לו "פארק המונומנט".
עם השנים, הפסל צבר לכלוך רב. נעשו מספר ניסיונות לנקותו, אך עד כה הצליחו לטפל רק בחלקו התחתון. נאמר על כך בירוואן ש"נאלצים לסמוך על הגשם" לטיפוח הדמות הסמלית.
סמליות.
הדמות של אמא ארמניה מסמל שלום באמצעות כוח. מטרתה, באמצעות הפסל, היא להזכיר לצופים בה דמויות נשים בולטות בהיסטוריה של ארמניה, כגון סוסה מייריג, ואחרות, אשר הצטרפו לגברים במאבק המזוין נגד החיילים הטורקים והמיליציות הכורדיות למען שחרור ארמניה. היא מסמלת גם את המעמד החשוב והערך המיוחס לאישה המבוגרת בקרב המשפחה הארמנית.
מיקומה של "אמה ארמניה" על גבעה המשקיפה על ירוואן - ובה זמנית פונה אל טורקיה - גורם לה להיראות כמו שומרת הבירה הארמנית. בכל שנה ב-9 במאי, אלפי ארמנים מבקרים את "אמא ארמניה" ומניחים פרחים לרגליה, כדי להנציח את הנופלים הארמנים במלחמת העולם השנייה. בבסיס הפסל שוכן המוזיאון הצבאי - אמא ארמניה, של משרד הביטחון הארמני. כשהוא נבנה לראשונה שכן בו מוזיאון צבאי ייעודי למלחמת העולם השנייה. היום, חלק גדול משטח התצוגה מוקדש לנגורנו-קרבאך המלחמה של 1988–1994. המיצגים הם חפצים אישיים, כלי נשק, ומסמכים של המשתתפים, והקירות מעוטרים בדיוקנאות שלהם. בין שאר החפצים היסטוריים, יש מפה עליה הכוחות הארמנים תכננו את מבצע הכיבוש של שושה.
יגאל בן יוסף
וירצבורג באסקטס
גוניאופוליס
גוניאופוליס (שם מדעי: Goniopholis) הוא סוג נכחד של דמוי-תנין מתור היורה והקרטיקון. מאובני תנין זה נמצאו באירופה (כולל בפורטוגל ואנגליה) ובאפריקה.
יצור זה הגיע לאורך ודמה לתנינים המודרניים, אך לא היה שייך לאותה סדרה. הוא היה בעל גולגולת משולשת שפנתה מעלה עם שיניים חרוטיות חזקות שעזרו לו לתפוס טרף חלקלק. הרגליים היו ארוכות יותר מהתנינים המודרניים והיו לו לוחיות שריון על גבו.
היצור הותאם לחיים במים אך גם יכל לנוע היטב ביבשה, בעזרת רגליו הארוכות. כנראה שהוא ניזון בעיקר מדגים, אך גיוון בחולייתנים קטנים וחסרי-חוליות (כגון סרטנים). הוא שחה לצד תנינים נוספים כמו הסרקוסוכוס.
מינים.
התגלו 4 מינים שונים של יצור זה, הראשון שבהם התגלה ב-1841:
בנוסף למינים אלה התגלו שיניים בברזיל של המין "G. paulistanus", אך מעריכים שמדובר בטקסון מוטל בספק של דמוי-תנין לא ברור. מין נוסף מברזיל - "Goniopholis hartti", הועבר לסוג התנינאי הענק סרקוסוכוס, שכנראה שחה לצד תנינים אלה. נמצאו גם מאובנים באמריקה הצפונית אך הם עברו לסוגים "Denazinosuchus", "Eutretauranosuchus" ו"Amphicotylus".
מאובנים ששויכו לתנין בתאילנד הועברו לסוגים: סונוסוכוס, "Nannosuchus", "Anteophthalmosuchus" ו"Hulkepholis".
אלנקה
אלנקה (שם מדעי: Alanqa) הוא סוג נכחד של פטרוזאור שחי בקרטיקון העליון לפני 95 מיליון שנה במרוקו והתגלה ב-2010 בתצורות על הגבול בין מרוקו לאלג'יריה (הקרויות באנגלית "Kem Kem Beds" ) . הוא השתייך למשפחת האזדרקיים, בה היו היצורים המעופפים הגדולים בעולם אי-פעם. מקור שם היצור מערבית ופירושו: עוף החול שדומה ל"סימורג" (עוף מהמיתולוגיה הפרסית).
מהממצאים הראשונים התגלו רק כמה שרידים מהמפרקים הקדמיים ואולי חוליית צוואר אחת. בהמשך התגלו שרידי לסת שדמו ללסתותיהם הארוכות וחסרות השיניים של קוואצלקואטלוס וג'ג'יאנגופטרוס, כך שהוא היה קרוב משפחה שלהם. ע"פ הערכות גדלים, נראה שמוטת כנפיו הגיעה ל-4 ואולי אף ל-6 מטרים. ליצור הייתה לסת ענקית וחלולה, בדומה למקור הטוקן והקלאו אך הייתה בעלת קצה מחודד. הלסת גם הכילה קטעים גרמיים בקצוות, אשר עזרו לבעליה לפצח מזונות קשים או עזרו בהרשמת נקבות.
ישנם חוקרים הסוברים שהוא היה קרוב יותר למשפחה תלסודרומיים מאשר לאזדרקיים, אך מרבית המדענים משייכים אותו למשפחה האחרונה.
בתרבות.
פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור, שם להקת פטרוזאורים מתקהלת סביב פגר ואחד מהם נטרף בידי ספינוזאורוס. הם נראים גם במשחקי מחשב כמו "".
אונכופריסטיס
אונכופריסטיס (שם מדעי: Onchopristis) הוא סוג דג סחוס נכחד שחי לאורך תור הקרטיקון שהיה קרוב לבני סדרת המסורנאים הקיימים כיום. מאובניו של יצור זה התגלו באמריקה הצפונית, צפון אפריקה, ברזיל וניו זילנד.
מהמאובנים התגלו שיניים שמזכירות שיני מסורנים מודרניים. בהשוואה אליהם, השיניים שהתגלו היו גדולות בהרבה ומהם מסיקים שאורך היצור החרטום כולו הגיע לאורך 2.5 מ'. השיניים היו מחודדות ובעלות עוקצים קטנים.
יצור זה חי כנראה בדומה לקרוביו והיה בעל עיניים ממעל לגופו כדי להרגיש בטורפים, לעומת הזימים והפה שהיו מתחת גופו והיו בעלי חישה אלקטרורצפטורית. הוא חי בקרבת הקרקעית והשתמש בתאים כדי לקלוט את טרפו - דגים וחסרי חוליות מימיים. ייתכן שדגים אלה נדדו במעלה נהרות לעיתים בחיפוש מזון.
איראז'דרכו
איראז'דרכו (שם מדעי: Eurazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים הענקיים שחי באזור רומניה של ימינו בתקופת הקרטיקון העליון.