מדינת טלנגאנה הוכרזה באופן רשמי לאחר פיצולה ממדינת אנדרה פרדש ב-2 ביוני 2014. העיר היידראבאד תישאר כבירה משותפת לתקופה של 10 שנים מיום הקמת המדינה.
אטימולוגיה.
מקור השם בביטוי "טרילינגה דסה" (Trilinga Desa), שפירושו "ארץ שלושת הלינגאמים". על-פי אגדה הינדואית האל שיווה התגלה בצורת לינגאם על שלושה הרים שסימנו את גבולות הארץ, ומכאן שמה.
היסטוריה.
לאורך ההיסטוריה טלנגאנה נשלטה על ידי ממלכות רבות, ובהן סולטנות דלהי (1347–1512) והאימפריה המוגולית (1687–1724).
עם עצמאות הודו בשנת 1947, השלטון של אזור היידראבאד לא רצה להתמזג עם השלטון הארצי, אך בכל זאת סופח להודו ב-17 בספטמבר 1948 לאחר מבצע צבאי. בתחילה השלטון נוהל בעזרת פקידים משכילים מהממלכה המאוחדת שהשתמשו בשיטה ניהולית אחרת לחלוטין.
בשנים 1946–1951 התרחש מרד איכרים שנתמך על ידי המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1956 טלנגאנה הייתה הבסיס ליצרת המדינה אנדרה פרדש. לאורך העשורים שלאחר מכן פעלו תנועות בדלניות רבות שרצו לחזור למצב המקורי של עצמאות טלנגאנה.
ניסיונות אלו צלחו בסופו של דבר, וב-9 בדצמבר 2009 ממשלת הודו הכריזה על תהליך היווצרותה מחדש של המדינה. החלטה זו נעצרה בשבועות שלאחר מכן לאחר מחאות אלימות. בפברואר 2014 אושר חוק בפרלמנט ההודי המאשר את עצמאות טלנגאנה מאנדרה פרדש. חוק זה אושר על ידי הנשיא ופורסמה ב-1 במרץ. המדינה הוקמה רשמית ב-2 ביוני 2014.
דמוגרפיה.
טלנגאנה הורכבה ברובה מהנפות הנחשלות של אנדרה פרדש. האוריינות במדינה נמוכה מהממוצע בהודו. הדת השלטת במדינה היא הינדואיזם (86%) ויש בה מיעוט מוסלמי (12.4%). 1.3% מהתושבים הם נוצרים ו-0.9% משתייכים לדתות אחרות או לא משתייכים לאף דת.
השפה הדומיננטית היא טלוגו המדוברת על ידי כ-77% מאוכלוסיית המדינה. השפה המרכזית השנייה היא האורדו המודברת על ידי 12% מהתושבים.
כלכלה.
מרבית המדינה חקלאית. שני הנהרות הגדולים מספקים מים רבים אך מרבית האזור צחיח למחצה ויש בו אקלים חם ויבש. מזג האוויר מאפשר גידולים חקלאיים, בעיקר אורז, קנה-סוכר, טבק, כותנה ומנגו.
על נהר קרישנה נבנה סכר נגארג'ונה סאגר, מהגבוהים בעולם (150 מטר, 124 מטר אפקטיבי), המספק חשמל ויוצר אגם גדול של 215 קמ"ר.
היידראבאד שונה במגוון העיסוקים ומובילה בהיי-טק ובטכנולוגיה וביו-טק.
למדינה פוטנציאל גדול לפיתוח בשל היותה עשירה במחצבים ובעיקר בפחם.
נינה פוץ'
בן זקן
בן זקן הוא שם משפחה יהודי.
פינחס במברגר
הרב פינחס (זליג) הלוי במברגר (תרל"ב 1872 - תרצ"ו 1936) היה רב בהמבורג, מתרגם ספרי יסוד ביהדות לגרמנית, ובעל תואר דוקטור בתחום זה מאוניברסיטת ברלין.
תולדות חייו.
נולד בחודש חשון שנת תרל"ב (1872) בלנגנאו שבשווייצריה לרב שלמה במברגר, המכונה "הרב מזנהיים" (בנו של רבי יצחק דב במברגר), ולאמו לאה לבית אדלר.
בשנת תרנ"ה (1895) קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת ברלין על תרגום פירוש הרמב"ם למסכת חלה מערבית לגרמנית, עם מבוא. הפירוש יצא לאור באותה שנה בפפד"מ, תואר זה היה הכרחי מטעם הממשלה לרבניים רשמיים.
בשנת תרנ"ו (1896) הוסמך לרבנות בידי ראש בית המדרש לרבנות בברלין הרב עזריאל הילדסהיימר.
משנת תר"ס (1900) החל לכהן בהמבורג כרב בית הכנסת של הקלויז הישן ששכן בעיר העתיקה של המבורג (ברחוב פטר), ובהמשך בשנת תרס"ה כשנחנך הקלויז החדש בשכונה החדשה (ברחוב רוטשבהן) עבר לכהן ברבנות שם, וכן העביר את מגוריו סמוך לקלויז.
כמו כן כיהן כראש ומגיד שעור של הקלויז וכאב"ד של איגוד בתי הכנסת בתוך הקהילה היהודית, בתפקידים אלו כיהן 36 שנים עד לפטירתו. כמו כן היה דיין בבית הדין שם.
נפטר בכ"א באב תרצ"ו (אוגוסט 1936) ונקבר בבית הקברות לנגנפלדה (בגרמנית: ) בהמבורג, על יד אשתו לאה. בר"ח ניסן תשמ"ט (1989) הועלה קברו ליד קבר אשתו השנייה בהר הזיתים בירושלים.
את מקומו ברבנות מילא הרב מנחם אריה קניגסהפר.
משפחתו.
נישא בתחילה ללאה בת הרב אליעזר ליפמן קאהן רב בוויסבאדן, להם נולדו קילה, יצחק ומטל, נפטרה בחייו בראש חודש אדר תרע"ד 1914. נישא בשנית בתשרי תרע"ה למלכה כצנשטיין, ממנה נולדו לו שלמה, נפתלי, לאה ואברהם, נפטרה בי"ד באדר תשמ"ב.
בנותיו קילה ומטל נרצחו בשואה. בנו יצחק, דוקטור למשפטים, עלה לישראל וכיהן ככונס הנכסים של אזור תל אביב.
את בניו הקטנים העלתה אימם לישראל, ושני בניו הקטנים שינו את שם משפחתם ל"בר-גיורא".
תרגומיו.
במברגר עסק בתרגום ספרי היסוד ביהדות לגרמנית
פנחס במברגר
פינחס באמבערגער
פנחס באמבערגער
זליג במברגר
פינחס זליג במברגר
קלעי (פירושונים)
פינחס זליג באמבערגער
למחרת
לְמָחֳרָת, הידוע גם בשורתו הראשונה: הירוק היום ירוק מאוד, וכן (בעקבות יהודית רביץ) בשורה ומאוד לא פשוט לחכות, הוא שיר עברי מאת המשוררת לאה גולדברג. זהו השיר החמישי והאחרון במחזור שיריה "שברי סערה", שהתפרסם בפברואר 1957 בגיליון ה־13 והאחרון של כתב העת הספרותי "אורלוגין" של אברהם שלונסקי, שהופיע בהוצאת ספרית פועלים, ונדפס שוב ב־1959 באסופת שיריה של גולדברג "מוקדם ומאוחר", שראתה אור באותה הוצאה.
תוכן השיר.
מחזור השירים "שברי סערה", שנחתם בשיר "למחרת", משלב בין תופעות טבע למצבי נפש. השיר בנוי משני בתים בני שש שורות כל אחד. הוא מבטא אינטנסיביות באמצעות חזרות מרובות – אנאפורות בתחילת השורות ואפיפורות בסופן – והלחמה של משפט למשפט בשימוש בו' החיבור.
החזרה בשיר נוטה לטאוטולוגיה, וניצלת מטאוטולוגיה גמורה באמצעות המילה "מאוד" והקו המפריד.
המשוררת רואה את הצבעים שבשיר בעוצמה רבה: הירוק – , והאפור – , עם .
המשורר והמבקר רפי וייכרט מצביע על ניגוד בצבעוניות שבשיר: בין הירוק, המסמל פריחה וחיים, לאפור ולשחור – של העננות הכבדה בחוץ או של קדרות הנפש, שכן . הסערה קשורה בזיכרונות העבר המכאיב, ואף שהיא מאוזנת באופן חלקי על ידי ציפייה לעתיד, היא מנתקת את הקשר של המשוררת להווה ().
הרוח, שבשיר הראשון במחזור מדכא כל קול או רצון לחיים, מקשה עתה על הנשימה ואף על קיום חשיבה סדורה. המשוררת מעידה – עדות "ישיר[ה] ומלא[ת] חשיפה", לדעת וייכרט – כי : לקשת בענן ושמים בהירים אחרי הסערה, לבהירות מנטלית אחרי סערת הנפש, או אף לאהבה שתפציע אחרי הבדידות.
במקום לסיים את השיר באקורד הפסימי של המשבר, , בחרה המשוררת לחזור על נקודת ההנחה שבשורה הראשונה: . לדברי וייכרט,
לחנה של יהודית רביץ.
השיר (בשינויי נוסח קלים) נכלל באלבומה המצליח של רביץ "ומאוד לא פשוט לחכות" (הליקון, 1993) – אלבום שירי משוררים (גולדברג, דליה רביקוביץ, יהודה עמיחי ואסתר שמיר) שרביץ הלחינה, עיבדה וביצעה בסגנון רוק – ששמו לקוח ממילות השיר. אחד משני שיריה הנוספים של גולדברג הנכללים באלבום, "הגננים היום עצובים", הוא הרביעי במחזור "שברי סערה".
ב־2020 יצא חידוש לשיר בביצועם של ערן צור ואפרת בן צור, ובעיבודם ובהפקתם של השניים עם אסף אמדורסקי, במסגרת פרויקט צו השעה.
אתגר דלי הקרח
אתגר דלי הקרח (באנגלית: Ice Bucket Challenge; מוכר גם כ-ALS Ice Bucket Challenge) הייתה פעילות המציבה בפני המשתתף בה החלטה בעלת שתי אפשרויות: לשפוך על ראשו דלי מלא במי קרח, או להעניק תרומה כספית לעמותות ALS, במטרה לעורר מודעות למחלה חשוכת המרפא. האתגר הפך לתופעת אינטרנט באוגוסט 2014, כשהמונים צילמו עצמם משתתפים באתגר בכל כלי המדיה החברתית.
באוגוסט 2015, עמותת ה-ALS האמריקאית יצאה בקמפיין גיוס תרומות מחודש על בסיס האתגר, מתוך כוונה להפוך אותו לריטואל שנתי בכל חודש אוגוסט.
מקור.
אחת מהגרסאות המוקדמות לאתגר הוצגה בסרטון שהועלה ל-YouTube ב-26 באפריל 2014 שבו אדם קורא לארבעה אנשים נוספים לתרום 100 דולר לארגון מיסיונרי, או לקפוץ לבריכה עם מים קרים. גרסה נוספת הוצגה בניו זילנד ב-4 ביולי, כשארגון מקומי ניסה לגייס תרומות באמצעות האתגר למען חולי סרטן ומשפחותיהם בהתמודדות עם המחלה. האתגר התחיל לקבל חשיפה בארצות הברית ב-30 ביוני, כשכתב ספורט מרשת הטלוויזיה NBC תועד בתוכנית הבוקר שופך על עצמו דלי מים קרים.
אתגר דלי הקרח קושר לראשונה עם מחלת ה-ALS כשאדם בשם כריס קנדי עשה את האתגר ב-15 ביולי, והעביר אותו הלאה לבת דודה של אשתו שבעלה סובל מהמחלה. יום למחרת, בת הדודה שמתגוררת בניו יורק, עשתה את האתגר ופרסמה את הסרטון בחשבון הפייסבוק שלה. הסרטון הגיע לאדם בשם פאט קווין שאובחן כסובל מהמחלה במרץ 2013, והוא הפיץ את האתגר בפני קהילת החברים שלו. בסופו של דבר, האתגר קיבל חשיפה רבה והפך לוויראלי על ידי פיט פרייטס, שחקן בייסבול לשעבר בבוסטון קולג' שאובחן כסובל מ-ALS במרץ 2012, בגיל 27, ומאז הוא ומשפחתו פועלים למען העלאת המודעות למחלה וגיוס מימון למחקר הרפואי שלה.
חוקים.
משתתף שאותגר על ידי משתתף אחר וקיבל החלטה לשפוך על עצמו את מי הקרח, צריך תוך יממה לצלם סרטון וידאו שבו הדבר מתועד, ולאחר מכן לקרוא בשמם של שלושה אנשים נוספים שצריכים להודיע על החלטתם תוך 24 שעות. בגרסאות מסוימות, אם המשתתף החליט לשפוך על עצמו את מי הקרח, הוא צריך לתרום 10 דולר לעמותת ALS, או 100 דולר אם הוא לא עושה זאת.
השפעה.
האתגר הפך במהלך אוגוסט 2014 לתופעת אינטרנט רחבה, בעיקר בארצות הברית אך גם במדינות אחרות. מאות ידוענים, בהם פוליטיקאים, ספורטאים, זמרים, שחקנים, דוגמנים ויזמי היי-טק פרסמו סרטונים ברחבי האינטרנט כשהם מבצעים את האתגר.