[[קטגוריה:חטיפות מטוסים בארצות הברית|הורייזון אייר]]
[[קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה]]
[[קטגוריה:2018 בארצות הברית]]
[[קטגוריה:מדינת וושינגטון: תחבורה]]
הונדה רפגה
הונדה רפגה (ביפנית: ホンダ・ラファーガ, באנגלית: Honda Rafaga) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה, אשר יוצרה בין השנים 1993–1997 ביפן.
בל איירקראפט
בל איירקראפט קורפוריישן הייתה יצרנית כלי טיס אמריקאית. החברה בנתה מספר דגמי מטוסי קרב לשימוש בתקופת מלחמת העולם השנייה, כגון P-39 איירקוברה ו-P-63 קינגקוברה , אך מפורסמת בעיקר בגלל המטוס בל X-1 מייצורה, שהיה המטוס העל-קולי הראשון בהיסטוריה, וכן מפורסמת מאוד בשל פיתוחם וייצורם של מסוקים אזרחיים וצבאיים רבים. "בל" גם פיתחה את מערכת בקרת התגובה של החללית מרקורי, ה-X-15 וה-Bell Rocket Belt (תרמיל ריחוף). החברה נרכשה בשנת 1960 על ידי טקסטרון וממשיכה להתקיים בשם בל הליקופטר.
חברות שלך
חברות שלך הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2018, כסינגל השלישי מתוך אלבומו השישי של אדם, Omer.
רקע.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי אלעד טרבלסי ומאור תיתון. השיר הוא בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו גם את הסגנון הים-תיכוני.
הדובר בשיר פונה לאהובתו המעדיפה המתוארת כבעלת אופי "חנוני". היא מעדיפה להישאר בבית על פני יציאה לבילויים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ח (2018) הגיע השיר למקום החמישי. במצעד השנתי של כאן גימל דורג השיר במקום העשירי. לפי נתוני שירות המוזיקה ספוטיפיי, "חברות שלך" דורג במקום השני ברשימת הישירים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי בשנת פעילותה הראשונה בישראל. במצעד העברי השבועי של מדיה פורסט דורג השיר במקום הראשון.
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-36 מיליון.
חברות שלך 2.
חברות שלך 2 הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב־10 בפברואר 2019, כסינגל התשיעי מתוך האלבום השישי של אדם, Omer, על ידי חברת התקליטים NMC. השיר הוא המשך לשירו של אדם "חברות שלך", בגרסה זו, הבחורה המתוארת פרודה מהדובר, בניגוד לגרסה הראשונה, בה הוא נמצא במערכת יחסים עימה.
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-11 מיליון.
בריאנה תרוסל
בריאנה תרוסל (באנגלית: Brianna Throssell; נולדה ב-10 בפברואר 1996) היא שחיינית אוסטרלית, אלופת עולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי ושיאנית עולם בעבר במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
תרוסל נולדה וגדלה בסאביאקו, אוסטרליה המערבית, פרבר של פרת'.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 סיימה תרוסל במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.78 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה תרוסל במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.87 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:07.76 דקות ועלתה מהמקום העשירי לשלב חצי הגמר שבו קבעה תוצאה של 2:07.19 דקות ועלתה מהמקום השביעי.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה תרוסל במדליית ארד לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב את סגנון הפרפר היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 58.52 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.21 שניות ובמקום 16 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:10.58 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:08.98 ועלתה לשלב חצי הגמר מהמקום ה-11.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט 2018 זכתה תרוסל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 7:48.04 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:57.60 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.30 שניות.
אלופה ושיאנית עולם.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה תרוסל ב-4 מדליות: 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ברונטה קמפבל, אמה מקיאן וקייט קמפבל בשיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות, לפני ארצות הברית (3:31.02 דקות) וקנדה (3:31.78 דקות), כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.34 שניות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם אריארן טיטמוס, מדיסון וילסון ואמה מקיאן בשיא עולם חדש של 7:41.50 דקות, לפני ארצות הברית (7:41.87 דקות) וקנדה (7:44.35 דקות). כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:55.60 דקות. מדליות כסף, לאחר ששחתה בשלב המקודמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 58.28 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר משולב חופשי. היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.09 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 57.02 שניות. נוסף לכך, היא שחתה בשלב המוקדמות 200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.91 דקות ודורגה במקום 11 אך פרשה מהמשך התחרות במשחה זה.
יחסי איטליה–יוון
יוון ואיטליה נהנות מיחסים מיוחדים וחזקים ביחסים הבילטרליים והדיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין המדינות כוננו מיד לאחר איחוד איטליה, ונחשבים ליחסים לבביים. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי האנרגיה, הביטחון, התרבות והתיירות. איטליה היא שותפת סחר עיקרית של יוון. כלכלת איטליה היא היעד החשוב ביותר של יצוא מיוון והמקור השני בחשיבותו, אחרי גרמניה, של יבוא ביוון.
יוון ואיטליה חולקות דעות פוליטיות משותפות על הבלקן, האזור והעולם, ומובילות תמיכה בתהליך לשילוב מדינות מערב הבלקן באיחוד האירופי. שתי המדינות קידמו את "סדר היום 2014" לשילוב מדינות מערב הבלקן באיחוד האירופי עד שנת 2014, אז קיבלו יוון ואיטליה את הנשיאות המסתובבת של האיחוד האירופי בזו אחר זו, בהתאמה. עם זאת, שילוב מערב הבלקן באיחוד לא היה בראש סדר העדיפויות של יוון בזמן נשיאותה.
שתי המדינות הן מדינות חברות באיחוד האירופי, באו"ם ובנאט"ו ומשתפות פעולה בארגונים רב-צדדיים רבים אחרים, כמו הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, ארגון הסחר העולמי והאיחוד לים התיכון. הן מקדמות בנוסף יחסים דיפלומטיים קרובים ושיתופי פעולה עם מדינות מפתח אחרות, כמו ארצות הברית וישראל.
היסטוריה.
יוון (שזכתה לעצמאותה בשנת 1832) ואיטליה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1861, מיד לאחר איחוד איטליה. פילהלנים איטלקים, כמו המשפטן וינצ'נצו גלינה, אניבלה סנטורה די רוסי דה פומרולו, הרוזן מסנטארוסה וג'וזפה רוזארול, תמכו בעצמאות יוון.
לאורך המאה ה-19 המשיכו הפילהלנים האיטלקים לתמוך ביוון פוליטית וצבאית. לדוגמה, ריצ'יוטי גריבלדי הוביל משלחת בהתנדבות (גריבלדיני) במלחמת יוון-טורקיה בשנת 1897. קבוצה של גריבלדיני, בראשות המשורר היווני לורנטוס מוויליס, נלחמה גם היא לצד היוונים במלחמות הבלקן.
בתחילת 1912, במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית, כבשה איטליה את האיים הדודקאנסיים בים האגאי המיושבים בעיקר ביוונים מהאימפריה העות'מאנית. על אף שבהסכם וניזלוס-טיטוני משנת 1919 איטליה הבטיחה למסור אותם ליוון, היא נסוגה מההבטחה.
בשנת 1913, לאחר תום מלחמת הבלקן הראשונה, נמסרו ליוון אדמות של האימפריה העות'מאנית שנמצאות כיום בשטח אלבניה, אך איטליה, שלא רצתה שיוון תשלוט בשני צידי מצר קורפו, ערערה על ההחלטה ובהסכם לונדון האזור ניתן לנסיכות אלבניה. האוכלוסייה היוונית המקומית זעמה והקימה את הרפובליקה האוטונומית של צפון אפירוס, לפני שהיא נכנעה בחוסר רצון לאלבניה. השלום בין אלבניה ליוון הובטח על ידי כוח שמירת שלום איטלקי עד 1919.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, גם איטליה וגם יוון היו חברות מדינות ההסכמה ונלחמו נגד מעצמות המרכז. לאחר המלחמה, כאשר האיטלקים גילו שהובטחה ליוון אדמה באנטוליה בוועידת השלום בפריז (1919), פרשה המשלחת האיטלקית מהוועידה למספר חודשים. איטליה כבשה חלקים מאנטוליה, שאיימו על אזור הכיבוש היווני ועל העיר סמירנה. חיילים יוונים הגיעו לאזור ומלחמת יוון–טורקיה החלה עם הכוחות היוונים המתקדמים לאנטוליה. הכוחות הטורקיים ניצחו בסופו של דבר את היוונים ובעזרת איטליה השיבו את השטח האבוד, כולל סמירנה.
כאשר הפשיסטים האיטלקים תפסו את השלטון בשנת 1922, הם רדפו את דוברי היוונית באיטליה.
בשנת 1923, ראש ממשלת איטליה החדש בניטו מוסוליני השתמש ברצח של גנרל איטלקי בגבול יוון-אלבניה בתור עילה להפגזה וכיבוש זמני של האי קורפו, בגלל עמדתו האסטרטגית בכניסה לים האדריאטי.