28 חברי כנסת לקדימה, 27 לליכוד-אח"י, 15 לישראל ביתנו, 13 למפלגת העבודה, 11 לש"ס, 5 ליהדות התורה, 4 לאיחוד הלאומי, 4 לחד"ש, 4 לרע"ם-תע"ל, 3 לבל"ד, 3 לבית היהודי ו-3 לתנועה החדשה מרצ.
מפלגת קדימה זכתה לתמיכה רבה במרכז הארץ, בערים המבוססות בעלות אוכלוסייה חילונית בעיקרה, בקיבוצים ובאזורים שמסורתית הצביעו למפלגת העבודה ולמרצ. מפלגות הליכוד וישראל ביתנו זכו לתמיכה רבה בפריפריה, בעיירות הפיתוח, בשכונות בעלות רמה סוציו-אקונומית נמוכה יחסית ובקרב מזרחים, עולים מחבר העמים ומסורתיים. התמיכה במפלגות אלו הייתה גבוהה במיוחד באזורים שנפגעו מירי רקטות במהלך מבצע עופרת יצוקה בדרום הארץ.
בין המפלגות הבולטות שלא עברו את אחוז החסימה, היו מפלגת הגמלאים שיוצגה על ידי 7 חברי כנסת בכנסת השבע עשרה והתנועה הירוקה-מימד, שקיבלה כמעט אחוז מקולות המצביעים, והייתה המפלגה הגדולה ביותר שלא עברה את אחוז החסימה.
הליכוד הצליח להגדיל את מספר המושבים שלו מ-12 שהיו לו בכנסת היוצאת ל-27. מפלגת ישראל ביתנו הפכה להיות המפלגה השלישית בגודלה, ונראה היה שתהווה לשון מאזניים בהקמת קואליציה. מפלגת העבודה הצטמקה בשישה מושבים, והפכה לראשונה למפלגה הרביעית בגודלה בכנסת, והצהירה כי תשב באופוזיציה, אך בכל זאת הצטרפה לקואליציה. ש"ס, שירדה במושב אחד, הביעה את תמיכתה בליכוד. בשל יתרון גוש הימין שהגיע ל-65 מושבים, הודיע נתניהו על ניצחון המחנה הלאומי בראשות הליכוד ועל כוונתו להרכיב את הממשלה הבאה. לעומתו הודיעה ציפי לבני על ניצחונה של קדימה, ועל כוונתה להיות ראש הממשלה הבאה.
אחוז המצביעים למפלגות הימין בין מצביעי המעטפות הכפולות היה 59.8% לעומת 53.7% באוכלוסייה הכללית, אך לא שינה את חלוקת המושבים בכנסת.
מאפייני חברי הכנסת הנבחרים.
במערכת הבחירות זו בלטו במספרם אנשי התקשורת הרבים שהצטרפו למפלגות השונות. כמעט בכל מפלגה היה עיתונאי שהחליט לרתום את כישוריו וחשיפתו הציבורית כדי להגיע לכנסת. רובם של העיתונאים שובצו במקומות ריאלים ונכנסו לכנסת, למעט גדעון רייכר שמפלגתו לא עברה אחוז החסימה. בכנסת זו נבחרו 21 נשים, לעומת 17 נשים בכנסת הקודמת. המספר הרב ביותר של נשים היה במפלגת קדימה (7). מספר הדתיים ירד מ-34 בכנסת הקודמת ל-28. במפלגות הדתיות אין ייצוג לנשים, והנשים הדתיות נכנסו מטעם מפלגות חילוניות דווקא. מספר הערבים בכנסת הנוכחית עומד על 9, ומספר הדרוזים עומד על 4.
תקדימים נוספים במערכת הבחירות היו בחירתה לראשונה של חברת כנסת ערביה (חנין זועבי) מטעם מפלגה ערבית (מפלגת בל"ד), ובחירתו של מיכאל בן ארי, תלמיד הרב מאיר כהנא, ממפלגת האיחוד הלאומי, לראשונה מאז פסילת רשימת כך. בין בכירי מערכת הביטחון לשעבר בולטים שלושה רמטכ"לים (אהוד ברק, שאול מופז ובוגי יעלון), שלושה בכירי שב"כ (אברהם דיכטר, ישראל חסון וגדעון עזרא), שישה קציני צה"ל בכירים (מתן וילנאי, יוסי פלד, בנימין בן אליעזר, קצין רפואה ראשי אריה אלדד ודוברי צה"ל נחמן שי ומירי רגב), ושני ניצבים במשטרת ישראל (יצחק אהרונוביץ' ונציב בתי הסוהר אריה ביבי).
בין אנשי האקדמיה ישנם ארבעה פרופסורים (אריה אלדד, אבישי ברוורמן, דניאל הרשקוביץ ויולי תמיר) ו-12 דוקטורים (עפו אגבאריה, רחל אדטו, בני בגין, מיכאל בן ארי, ג'מאל זחאלקה, דב חנין, אחמד טיבי, עוזי לנדאו, לאה נס, חנא סוויד, מרינה סולודקין ויובל שטייניץ).
היאטוס
היאטוס (מלטינית hiatus: רווח, פתח; בעברית: מִפְעָר) הוא מושג בפונטיקה המתאר רצף של שתי תנועות נפרדות (או יותר) השייכות להברות שונות. הרצף יכול להתקיים בתוך מילה אחת, כמו במילה הצרפתית naïve, או בין שתי מילים (האחת מסתיימת בתנועה והשנייה מתחילה בתנועה).
יש להבחין בין היאטוס לבין דו-תנועה, שהוא שתי תנועות מחוברות (על פי רוב התנועה השנייה היא תנועה למחצה) בהברה אחת.
ברישום פונטי ניתן לציין את ההיאטוס על ידי הפרדה של שתי התנועות באמצעות נקודה, כמו במילה הרומנית aer, הנרשמת פונטית כ-[a.er']. או באמצעות סימן הטעם (אם ההברה השנייה מוטעמת), כמו במילה "היאטוס" ברומנית, [hi'at].
שפות מסוימות נמנעות מיצירת היאטוס על ידי הוספת עיצור עזר בין שתי התנועות או קיצור שתי התנועות לתנועה אחת.
בעברית ההיאטוס אינו נפוץ בתוך מילים כיוון שהאות א' אמורה לשמש כעיצור מפריד בין התנועות, למשל במילה מֵאָה (בהגייה מוקפדת). היאטוס מופיע במילים המסתיימות בפתח גנובה כגון יוֹדֵעַ, גָּבוֹהַ, אֲבַטִיחַ. היאטוס יכול גם להיווצר בין מילים, למשל בצירוף "מי ייתן". בהגיית העברית הישראלית נוצר לעיתים היאטוס כאשר האות א' אינה מבוטאת כעיצור, למשל בהגיית המילה מֵאָה במהירות (וכן מָאתַיִּים בפי דוברים מסוימים).
היאטוס מופיע במילים לועזיות רבות שאומצו לעברית כגון אאוגניקה, דאודורנט, אסטרואיד, וכן המילה "היאטוס".
עזריאל לוי
עזריאל לוי (נולד ב-1934) הוא מתמטיקאי ולוגיקן ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חיים.
במהלך לימודיו היה מעורכי מפעל השכפול באוניברסיטה. בשנת 1958 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה בשם "תרומות למטא-מתמטיקה של תורת הקבוצות" שנעשתה בהנחייתם של אברהם הלוי פרנקל ואברהם רובינסון. בשנים 1958–1959 יצא לפוסטדוקטורט ב-MIT, ובשנתיים שלאחר מכן היה מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1961 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. ב-1972 היה מנחהו של מנחם מגידור לדוקטורט.
תוך שימוש בשיטת הכפייה של פול כהן הוכיח תוצאות אחדות המציגות עקביות של משפטים המנוגדים לאקסיומת הבחירה. לוי הרים תרומה חשובה להתפתחותה של תורת הקבוצות, ועל שמו קרויים המושגים Levy hierarchy, Levy collapse, Levy absoluteness.
בשנת 1979, במהלך סכסוך עבודה ממושך באוניברסיטאות בישראל, היה יו"ר המועצה המתאמת של ארגוני הסגל האקדמי באוניברסיטאות בישראל.
במסגרת האוניברסיטה הפתוחה הוביל את פיתוח הקורס "לוגיקה מתימטית". הוא יו"ר ועדת המקצוע מתמטיקה של משרד החינוך.
מדליית הזהב של הקונגרס
מדליית הזהב של הקונגרס (באנגלית: Congressional Gold Medal) היא העיטור הגבוה ביותר שמוענק על ידי הקונגרס של ארצות הברית, ויחד עם מדליית החירות הנשיאותית הם שני העיטורים הגבוהים ביותר המוענקים לאזרחים בארצות הברית.
המדליה הוענקה לראשונה על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-25 במרץ 1776 לגנרל וראש הצבא הקונטיננטלי, ג'ורג' וושינגטון. עד אמצע המאה ה-19 הוענק הכבוד לאנשי צבא בעיקר אלו ששירתו בזמן מלחמת העצמאות, מלחמת 1812, מלחמת ארצות הברית–מקסיקו או הצטיינו באירועים צבאיים אחרים בשירות המדינה. ב-1858 הוענקה המדליה לרופא הבריטי פרדריק רוז, שסייע לימאים אמריקאים, הייתה זו הפעם הראשונה שקיבל אותה מי שאינו איש הכוחות המזוינים של ארצות הברית. באותה תקופה נוסדה מדליית הכבוד, ומאז נוהג הקונגרס להעניק את העיטור גם לשורה מגוונת של אזרחים, בהם אמנים, ספורטאים, מדינאים, אנשי עסקים, אנשי רוח ודת.
נכון ליולי 2020 הוענקה המדליה 170 פעמים.
הענקת העיטור מתבצעת לאחר החלטת ועדות הקונגרס, ומחייבת תמיכה מוקדמת של לפחות שני שלישים משני הבתים שלו, הסנאט ובית הנבחרים. המדליה מוטבעת במטבעת ארצות הברית ומעוצבת באופן ייחודי לכל זוכה.
תנאי ההענקה השתנו לאורך השנים, בקונגרס ה-113 (שהושבע בינואר 2013) נקבעו התנאים הבאים:
המדליה הוענקה במהלך השנים גם לאזרחים זרים, בהם וינסטון צ'רצ'יל, האם תרזה, אונג סן סו צ'י, הישראלים נתן ואביטל שרנסקי שזכו במדליה ב-1986 ושמעון פרס ב-2014. ארבעה אישים זכו יותר מפעם אחת במדליית הזהב של הקונגרס: הגנרל ולימים נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור שזכה לכבוד שלוש פעמים, מגלה הארצות לינקולן אלזוורת', הגנרל וינפילד סקוט, והאדמירל היימן ריקובר שעוטרו פעמיים כל אחד. לרבי מליובאוויטש הוענקה המדליה כשנה לאחר פטירתו.
Bit error ratio
Bit error ratio ובקיצור BER, הוא מדד המשמש להערכת הטיב של תהליכי שידור-וקליטה או עיבוד נתונים במערכת. מדד זה מציין את היחס בין כמות הסיביות שחלה בהן שגיאה לאורך התהליך, לבין סך כל הסיביות שהיו מעורבות בתהליך.
מדד זה, יחד עם יחס אות לרעש, רגישות קליטה וספרת רחש, מהווים תמונת מצב לגבי איכות הקליטה והפיענוח של אותות שמעובדים במערכת מסוימת.
גורמים המשפיעים על BER.
אות בינארי מכיל רק שני מצבים: '0' או '1'. שינוי באות הבינארי בעקבות הפרעה או רעש קטנים - עדיין מאפשרים לשחזר את הסיבית המקורית. לפיכך, קלקול ה-SNR עד רמה מסוימת, עדיין יאפשר לשחזר את הסיביות המקוריות ללא פגיעה ב-BER. ספרת הרחש של המקלט, כמו גם שיטת האפנון וטיב גלאי האפנון - יאפשרו גם הם להקטין את ה-BER, או לפחות לא לקלקל אותו מעבר לקיים.
גורמים ש-BER משפיע עליהם.
רוב המערכות הדיגיטליות לא מייחסות חשיבות לסיבית בודדת, והן מעבדות נתונים ברמת המילה או המסגרת (אוסף של מילים) ועד לרמה של חבילת מידע. ברמות אלו של שליחת נתונים, נהוג לשלב סיבית זוגיות אחת או יותר, ואף קוד תיקון שגיאות. תוספות אלו מאפשרות למערכת לקבל אוסף של סיביות, שחלקן שגויות (כלומר עם יחס BER מסוים), ולזהות האם חלה השגיאה. כאשר מזוהה שגיאה, המערכת יכולה לבקש ממקור המידע שישלח שוב את הנתונים. שליחה חוזרת מהווה למעשה תקורה ולכן היא משפיעה על קצב הנתונים של המערכת. במצבים מסוימים המערכת יכולה אף לבצע תיקון שגיאות ע"ב קוד תיקון שגיאות ללא שליחה חוזרת של המידע. לאחר התיקון ניתן לומר שחל שיפור ב-BER של האות שבמערכת. תיקונים אלו באים ע"ח מורכבות וסיבוכיות המערכת, ולעיתים הם נדרשים על פי פרוטוקול התקשורת.
מדידה.