רוברטסון חי בהרטפורדשייר עם אשתו שארלוט אלאם ובתו.
סופיה ג'אמה
סופיה ג'אמה (בצרפתית: Sofia Djama) היא במאית קולנוע אלג'יראית. הסרט העלילתי הראשון שלה באורך מלא משנת 2017, "Les bienheureux", זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ונציה, כולל את פרס בריאן, המוענק לסרט "המקדם זכויות אדם, דמוקרטיה, פלורליזם וחירות המחשבה באופן הטוב ביותר", ופרס לינה מנג'קפרה, המוענק לסרט אשר "משנה את הדימוי של נשים בקולנוע".
הסרט הקצר השני של ג'אמה, "Mollement, un samedi matin", זכה בשני פרסים בפסטיבל קלרמון-פראנד הבינלאומי לסרטים קצרים בשנת 2012.
סרטה העלילתי הארון הראשון, "Les bienheureux", הוא סרט נעורים המתרחש באלג'יר בשנת 2008, בכיכובם של סמי בואג'ילה ונדיה קאסי. הבכורה העולמית של הסרט התקיים בפסטיבל הסרטים של ונציה, והיה אחד משני סרטים בלבד בפסטיבל מאת במאים אפריקאים. השני היה של הבמאי הפרנקו-תוניסאי עבדלטיף קשיש, "Mektoub, My Love: Canto Uno".
"Les bienheureux" זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ונציה, כולל פרס השחקנית הטובה ביותר ללינה חודרי, פרס בריאן לזכויות אדם, דמוקרטיה וחירות, ופרס לינה מנג'קפרה לסרט אשר משנה את הדימוי של נשים בקולנוע. הסרט הופץ בשוק הבינלאומי.
עולם אחר (משחק וידאו)
Another World (עולם אחר) הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 1991 שתוכנן על ידי אריק צ'אהי ופורסם על ידי חברת Delphine Software. עלילת המשחק מתמקדת בדמותו של לסטר, מדען צעיר אשר כתוצאה מניסוי שהשתבש, מוצא את עצמו בעולם זר ומסוכן שבו הוא נאלץ להילחם על הישרדותו.
תקציר העלילה.
הגיבור של המשחק הוא פיזיקאי צעיר ומבריק בשם לסטר נייט צ'איקין. בתחילת המשחק מגיע לסטר למעבדה שלו בפרארי 288 GTO במהלך סופת רעמים וממשיך לעבוד על הניסוי שלו באמצעות מאיץ חלקיקים בניסיון להבין מה קרה בדיוק כאשר היקום נוצר. מיד לפני שהחלקיקים מגיעים ליעדם המיועד, ברק פוגע במעבדה וגורם להתמזגות חלקיקים בלתי צפויה ולפיצוץ הפותח חור בזמן ובמרחב אשר שולח את לסטר אל כוכב לכת צחיח.
לאחר שלסטר מצליח להתחמק ממספר יצורי פרא מסוכנים לסטר נלכד על ידי גזע של חייזרים דמויי אנוש אשר לוקחים אותו עימם למתקן כליאה תת-קרקעי. לסטר בורח משם בהמשך יחד עם שבוי המכונה "באדי" ויחד הם עוברים דרך סדרת אזורים מסוכנים, נלחמים בחייזרים ויצורים פרא תוך פתרון חידות רבות. לסטר ובאדי מצליחים לבסוף לברוח ממתקן הכליאה. בשיאו של המשחק, לסטר נפצע קשה על ידי אחד החייזרים, אך בעזרתו של באדי הוא מצליח להרוג את התוקף ולהימלט. לאחר שהוא מגיע לראש מגדל, לסטר מתמוטט, אך באדי מרים אותו והשניים נמלטים על יצור דמוי דרקון, וטסים יחד אל האופק.
משחקיות.
עולם אחר הוא משחק פלטפורמה כאשר השחקן מסוגל לשלוט בדמות הראשית באמצעות המקלדת, הג'ויסטיק או הגיים פאד על מנת לגרום לגיבור לרוץ, לקפוץ, לתקוף ולבצע אף פעולות מסוימות אחרות במצבים מסוימים, כגון נדנוד כלוב קדימה ואחורה. בחלקו הראשון של המשחק, דמותו של לסטר איננה חמושה. הוא מסוגל לבעוט ביצורים קטנים, אך באופן כללי הוא חסר הגנה.
מאוחר יותר במשחק, השחקן משיג אקדח לייזר מאויב שנהרג. לאקדח יש שלוש יכולות: מצב ירי סטנדרטי, היכולת ליצור שדות כוח כדי לחסום ירי מאויבים, וירי רב עוצמה שמסוגל לפרוץ שדות כוח וכמה קירות. לאויבים יש גם את אותן היכולות, המחייבים את השחקן לנצל את שלושת מצבי האקדח ואת הסביבה שבה הוא נמצא על מנת להתגבר עליהם.
לסטר ובאדי לא מסוגלים לשאת פגיעות, ולכן המשחק מסתיים באופן מיידי אם אחד מהם נפגע מקליע או בא במגע עם יצור פרא או מפגע סביבתי כולשהו. עם זאת, המשחק מאפשרים לשחקן לשמור את על המשחק בשלבים שונים על מנת לחזור ולשחק מהנקודה האחרונה בה המשחק נשמר. בכל סצנה נתונה, המשחק לא מספק רמזים לגבי מה שהשחקן צריך לעשות הלאה, אין הסברים על המסך, והדמויות אותם השחקן פוגש מדברים תמיד בשפה זרה ולא מובנת.
פסקול.
המוזיקה של המשחק נכתבה על ידי ז'אן פרנסואה פרייטס. המוזיקה הושפעה מהפסקול של סרטים שונים ובהם הפסקול של "בחזרה לעתיד". באוגוסט 2017 חברת Black Screen Records הוציאה 18 מהמנגינות של המשחק על תקליט LP.
טאם פיופורי
טאם פיופורי (באנגלית: Tam Fiofori; נולד בשנת 1942) הידוע גם בכינויו "Uncle Tam", הוא צלם קולנוע ניגרי ומי שתואר כ"אחד החלוצים של אמנות העדשה, אשר יצר וכתב יצירות אמנות ומוזיקה באופן מעורר השראה ובמומחיות כפי שהוא צילם אותן". אחד מאלבומי הצילום הבולטים ביותר של פיופורי הוא אלבום הצילומים Fiofori והוא עבד גם כקולנוען, תסריטאי, מבקר ויועץ תקשורת. סרטיו עוסקים בסוגיות חברתיות בליהוקם של שחקנים ואמנים ניגרים כמו Biodun Olaku, J. D. 'Okhai Ojeikere ו-Olu Amoda. פיפורי התגורר בהארלם, ניו יורק, בשנת 1960, והיה מפיק שזכה לשבחים רבים בארצות הברית. הוא הפך לימים למנהל חברת ההפקות Sun Ra והוא נחשב לאחד ממייסדי האפרופוטוריזם.
ביוגרפיה.
פיפורי נולד באוריקה שבניגריה, אביו עמנואל עבד כמרצה במכללת אידו.
כצלם אשר סייר ברחבי העולם מאז 1960, פיופורי יצר קשרים במדינות רבות וביניהם בארצות הברית.
פיפורי עורך המוזיקה הראשון של חברת ההפקות Down Beat וכתב עבור רבים אחרים, יצירות אמנות וספרות בארצות הברית ובאירופה אחת מהמפורסמות שבהם הייתה היצירה International Times. ו-Change magazine. הוא זכה לשבחים רבים ונחשב לאחד היוצרים אשר הצליחו להנגיש את המציאות של השחורים בארצות הברית לקהל המקומי בשנת 1970. יצירותיו וחיבוריו פורסמו בערוצי מדיה ועיתונים רבים וביניהם העיתון הניגרי NEXT, ובבלוג "Shèkèrè".
פיפורי שימש כיועץ סרטים בסרט Rivers State ובשלל סרטים דוקומנטריים. הוא גם היה מייסד של הארגון Photographers Association of Nigeria PAN.
מרבית עבודותיו של פיפורי הוצגו ופורסמו באפריקה, אירופה וארצות הברית וביניהם Odum and Water ב-1974 ו-A Peep into History and Culture ב-1979.
פרסומיו כוללים "print documentary" A Benin Coronation: Oba Erediauwa בשנת 2011.
פיופורי הוא אחד מהתורמים לכתיבת הספר African Photographer J. A. Green: Re-imagining the Indigenous and the Colonial בשנת 2018.
פרסים.
פיופורי זכה בפרסים רבים בגין יצירותיו המוצלחות וביניהם בפרס של הארגון (Pan African Writers Association (PAWA, ובפסטיבל הקולנוע והמוזיקה באפריקה iRepresent.
ג'מילה סהראווי
ג'מילה סהראווי (בצרפתית: Djamila Sahraoui; נולדה בשנת 1950) היא יוצרת סרטים אלג'יראית.
ביוגרפיה.
סהראווי היא ילידת אלג'יר. היא למדה ספרות לפני שנרשמה לבית הספר הפריזאי לקולנוע הנודע IDHEC (Institut des hautes études cinématographiques), שם התמחתה בתסריטאות ובימוי. היא עברה לגור בצרפת ב-1975, ושם החלה את הקריירה שלה כיוצרת סרטים דוקומנטריים. היא עשתה את הסרט הקצר הראשון שלה, "Houria" ב-1980, לאחר מכן עבדה כעורכת ועוזרת במאי, ובשנות ה-1990 המשיכה בייצור סרטים תיעודיים משלה. סרטה משנת 1995, "La moitié du ciel d'Allah", מציג ראיונות עם נשים אלג'יראיות על העבודה שלהן ועל מאבקיהן למען שוויון וחופש. בשנת 1997 היא מונתה כ"יוצרת הבית" של לה וילה מדיצ'י. בעוד סהראווי ידועה בעיקר בשל עבודות התיעוד שלה, היא גם זכתה להצלחה עם סרטיה העלילתיים, כמו "Barakat" (!2006) ו-"Yema" (2013).
Center S
מרכז S
בסיס האזנה הרוסי ליד אל חארה
מרכז ס'
בסיס ההאזנה הרוסי בסוריה
ועידת קונסטנטינופוליס הראשונה
התזמורת הסימפונית של NHK
מנשא לתינוק
מנשא לתינוק הוא מתקן המשמש לנשיאה של תינוקות על הגוף. מנשא עשוי בדרך כלל מבד (עם או בלי אבזמים), ומאפשר להחזיק את התינוק צמוד לגוף מבלי להחזיקו בידיים. מנשאים משמשים הורים כבר מאות שנים בכל מקום בעולם. מנשא מותאם יכול לתרום לתינוק, הן בהגברת המגע הפיזי עם הוריו, והן בהתפתחות פיזית (כמו חיזוק מפרק הירך).
היסטוריה.
באופן מסורתי, המנשא היה אותו הכלי ששימש לנשיאה של דברים כבדים, עם התאמתו לנשיאת תינוק. מנשאים היו עשויים מעורות, סלים, קופסאות עץ, רשתות וכדומה. בתרבות המערבית, נוהג זה הוביל ליצירת מנשא דמוי תיק גב. לאורך ההיסטוריה תועדו גם מנשאים שנתלים מהראש, או מנשאים שנושאים על כתף אחת.
סוגי מנשאים.
יש סוגים שונים של מנשאים. המנשאים שונים זה מזה בצורתם, בחומרים מהם הם עשויים, ובתנוחות שהם מאפשרים. יש להתאים את המנשא, לפי גודל הילד, והאופן שבו רוצים לשאת אותו. מנשאים נפוצים הם:
תנוחות.
מנשאים שונים מאפשרים תנוחות שונות לנשיאת התינוק. האופן שבו התינוק יונח במנשא תלויה גם בגילו, גודלו, והנוחות של התינוק ושל מי שמרים אותו. תנוחות נפוצות הן:
תנוחות נוספות מוכרות הן, תנוחת צד, לוטוס ורגלי צפרדע.
בטיחות.
כמו כל מוצר אחר המיועד לתינוקות, גם על המנשא לעבור מבדקי בטיחות רבים, ואם מתגלה פגם אז יש להחזירו ליצרן. סכנה ספציפית שיש במנשאים היא סכנת החנק, כאשר הבד של המנשא כרוך סביב הפנים של התינוק. יש להקפיד שהפנים של התינוק, ובפרט הפה והאף של התינוק גלויים בכל שלב.
אמצע הדרך FM90
רדיו אמצע הדרך FM90
רדיו תשעים
פאטמה זוהרה זאמון
פאטמה זוהרה זאמון (בצרפתית: Fatma Zohra Zamoun; נולדה ב-19 בינואר 1967) היא סופרת, יוצרת סרטים ומחנכת פרנקו-אלג'יראית.
ביוגרפיה.
זאמון נולדה בבורג' מנאייל בצפון אלג'יריה. לאחר שסיימה תואר ראשון באמנות באלג'יר (1985-1988), היא נסעה לפריז, שם היא סיימה תואר בקולנוע בסורבון בשנת 1995. היא מחלקת את זמנה בין אלג'יר לפריז, ועוסקת בכתיבה יצירתית, ציור וקולנוע.