בשנת 2019 הוציא רודנר את האלבום "יהומה". שנתיים לאחר מכן, ב-2021 הוציא רודנר במשותף עם ערן ויץ את האלבום חי שירים המורכב מ-18 ביצועים אקוסטיים ומינימליסטיים לקלאסיקות ישראליות.
חיים אישיים.
בשנים 1995- 1999 היה נשוי לאיגי וקסמן. ב-29 ביולי 2007, התחתן רודנר בשנית ונשא את בת זוגו האוסטרלית, קרן. לזוג שתי בנות: נעמי ושרה ובן בשם מיכאל. באפריל 2021 פורסם כי בני הזוג נפרדו לאחר 14 שנות נישואין.
Stream Control Transmission Protocol
Stream Control Transmission Protocol (בראשי תיבות: SCTP) הוא פרוטוקול בשכבת התעבורה, שהוגדר בשנת 2000 על ידי ה-IETF.
הפרוטוקול מוגדר ב-, ומבוא נמצא ב-.
כפרוטוקול תעבורה, SCTP שקול במובן מסוים לפרוטוקולים TCP או UDP. ואומנם, הוא מספק כמה שירותים הדומים לאלו ש-TCP מספק, בהבטיחו תעבורת הודעות אמינה וסדורה. בעוד ש-TCP הוא מוכוון בתים, SCTP עוסק בהודעות ממוסגרות.
היתרון העיקרי של SCTP היא תמיכה בריבוי התבייתויות: אחד מקצוות הקשר (או שניהם) יכולים להיות מורכבים מיותר מכתובת IP אחת, ובכך מתאפשרת תמיכה שקופה בגיבוי מיידי במקרה של נפילה, בין מכונות או כרטיסי תקשורת.
SCTP תוכנן במקור עבור תעבורת פרוטוקולי טלפון (SS7) מעל IP, מתוך מטרה לשכפל כמה מתכונות האמינות של רשת הסיגנלים SS7. מאמץ זה של IETF ידוע בכינוי SIGTRAN. אולם בינתיים הוצעו שימושים אחרים לפרוטוקול זה.
נכס צאן ברזל
נכס צאן ברזל (או: צאן ברזל) הוא מושג הלכתי-משפטי המהווה כינוי לעסקת הלוואה-פיקדון, שמטרתה להבטיח את הקרן של בעל הנכסים המופקדים ביד השומר, שמצידו מרוויח את השימוש בנכסים ואף את הרווחים העשויים או העתידים לצאת מהם.
בעברית המודרנית משמש הביטוי "נכס צאן ברזל" לתיאור עצם שיש לו חשיבות תרבותית-היסטורית גדולה. נכס צאן ברזל קיימים בתחומי השירה, הספרות, המוזיקה והאדריכלות, או כל תחום אחר שיש לו השפעה תרבותית בחברה מסוימת.
המקור.
עסקת צאן ברזל שימשה במקורה לבעלי צאן - שדורשים טיפול רב, ולא יכלו לטפל בצאן כראוי. אלו נהגו להעניק את הצאן לרועה צאן או לכל אדם אחר שהביע נכונות לטפל בצאן על מנת לקבל את חצי מרווחיהן, חלבן, וולדותיהם וצמרן - בעוד שמחצית מהרווחים שייך לבעלים, ומצד שני, השומר קיבל אחריות מלאה על הצאן. כאשר הגיע זמן העסקה לסיומו תבעו הבעלים את הצאן מהשומר, ובמקרה שנגרם הפסד כל שהוא לצאן היה על השומר לשלם לבעלים את ההפסד המלא ולהעמיד את הצאן על שוויין המקורי, על שם פעולה זו נקראת עסקה זו בשם "צאן ברזל", כי העסקה דומה במהותה הרוחנית - בכך ששוייה לא משתנה - לברזל במהותו הפיזית, שאינו משתנה לעולם.
על עסקה זו מפורט בתוספתא: .
אף על פי שהעסקה הייתה נפוצה בעיקר בצאן, הפך השימוש בעסקה לנפוץ יותר ויותר, ובעלי נכסים שונים שחפצו לזכות בשמירה חינם על נכסיהם היו מעניקים את נכסיהם למי שהביע נכונות לעמוד בתנאי העסקה, שהייתה משתלמת לשני הצדדים.
במיוחד נהוג היה להשתמש בעסקה זו בין בעל ואשה. האשה מביאה עמה לנישואין נכסים שהיו שלה לפני הנישואין, ובעלה יכול היה לקחת את תוצריהם, אך אם מתו חייב היה להשיב את תמורתם. (זאת בהתחשב בתנאי שקבעו האשה והבעל ביניהם. לאשה יש גם אפשרות להשאיר את הנכסים ברשותה, ואז דינם היה כנכסי מלוג שהבעל מקבל את הרווחים, אך האחריות אינה מוטלת עליו).
באופנים מסוימים, חז"ל אסרו את העסקה וקבעו שהיא ריבית. בין האופנים שנאסרו על ידי חז"ל, קיימים שני סוגים: הראשונה כאשר שני הצדדים חולקים ברווחים בשווה, במקרה כזה האיסור הוא ריבית מדרבנן, והשנייה הנחשבת לריבית גמורה מהתורה, כאשר מדובר היה בהלוואה גמורה; המטפל בצאן התחייב לשלם את שוויים - ובכך למעשה קנה אותם מבעליהן - ומכיוון שעדיין לא שילם את השווי, התחייב לשלם מדי שנה סכום קצוב לבעליהן, כך שללא ספק סכום זה שילם עבור הזמן שבו ממתין בעליו של הצאן עבור הכסף, דבר הנאסר על ידי התורה כאיסור ריבית.
ראיית חשבון
לוח השנה המהפכני בצרפת
לוח השנה המהפכני בצרפת או לוח השנה של הרפובליקה הצרפתית הוא לוח שנה שהונהג בזמן המהפכה הצרפתית על ידי הממשלה הצרפתית והחזיק מעמד 12 שנים, החל מסוף 1793 ועד שנת 1805. הלוח החדש נוסד בין השאר כדי להסיר את כל ההשפעות הדתיות והמלוכניות מלוח השנה, והיה חלק ממספר ניסיונות ליישום השיטה העשרונית בצרפת. לוח השנה המהפכני בוטל על ידי נפוליאון, בחלקו כדי לרצות את הכנסייה הקתולית, אשר התנגדה ללוח כיוון שהוא ביטל את היום הראשון בשבוע ואת כל שאר הימים המקודשים לנצרות.
את הלוח המציא שארל ז'ילבר רום אף על פי שבדרך כלל הוא מיוחס לפבר ד'אגלטין, שהמציא את שמות החודשים בלוח. השנים נכתבו בספרות רומיות (בדרך כלל), ונספרו מ"תקופת המהפכה", החל מ-22 בספטמבר 1792 (היום בו הוכרזה הרפובליקה הצרפתית הראשונה, יום אחרי שבוטלה המונרכיה). כתוצאה מכך נוצר מצב בו לוח השנה התבסס על תאריך של אירוע שקרה שנה אחת לפני שהוא אומץ בפועל (גם ספירת הנוצרים החלה רק בשנת 525). בלוח היו 12 חודשים שכל אחד מהם חולק לשלושה שבועות בני 10 ימים שנקראו, "דקאדות", "עשורים" (décades). כל יום חולק ל-10 שעות, כל שעה חולקה ל-100 דקות עשרוניות, וכל דקה ל-100 שניות עשרוניות. לפיכך שעה עשרונית היא בת 144 דקות רגילות (240% משעה רגילה), דקה עשרונית היא בת 86.4 שניות רגילות (144% מדקה רגילה) ושנייה עשרונית שוה ל-0.864 שניות רגילות (כ-85% משנייה רגילה).
הלוח התקבל על ידי האספה הלאומית של צרפת ב-24 באוקטובר 1793. ברחבי צרפת יוצרו שעונים שהראו זמנים עשרוניים במהלך היום, אולם הדבר לא התקבל באוכלוסייה והרעיון נזנח ב-1795. לבסוף, נפוליאון ביטל את השימוש בלוח השנה ב-1 בינואר 1806, שלוש עשרה שנים אחרי שהתקבל. במהלך שלטון הקומונה הפריזאית ב-1871 (שנת LXXIX) נעשה בו שוב שימוש לתקופה קצרה. (6-23 במאי 1871)
חודשים.
לוח השנה המהפכני הורכב מ-12 חודשים בעלי 30 יום כל אחד. כל חודש קיבל שם שונה בהתאם לעונה שלו.
ימות השבוע.
כל חודש חולק ל-3 שבועות (שנקראו "עשורים"), וכל שבוע הורכב מ-10 ימים. לימים קראו בפשטות:
עיבור השנה.
בעקבות זאת שבחודש אחד יש 30 יום, בשנה אחת יש 360 יום בלבד (30 כפול 12), זאת אף על פי שבשנה טרופית יש כ-365.25 יום. לכן, הוחלט לקיים בכל שנה חמישה ימים של חג לאומי:
אחת לארבע שנים נוסף עוד יום:
עדה לאבלייס
אוגוסטה עדה קינג, הרוזנת מלאבלייס (באנגלית: Augusta Ada King, Countess of Lovelace;
10 בדצמבר 1815 - 27 בנובמבר 1852) הייתה מתמטיקאית וסופרת אנגליה הידועה בתור המתכנתת הראשונה, שכתבה תוכנית למנוע האנליטי, מחשב מכני שהמציא צ'ארלס בבג' ולא נבנה. רשימותיה על המנוע כוללות את מה שמוכר כאלגוריתם הראשון שנועד להתבצע על ידי מכונה. מסיבה זו, היא מתוארת כמתכנתת המחשבים הראשונה בעולם.
קורות חייה.
לאבלייס היא בתם של הלורד ביירון ואשתו אן איזבל ביירון ונחשבת לבתו החוקית היחידה של לורד ביירון. אביה, שציפה ל"בן מפואר", התאכזב כשלאבלייס נולדה. הוריה נפרדו זמן קצר לאחר לידתה והיא גדלה במשפחת אמה ולא הכירה את אביה, שביקש שאחותו תקבל דיווח על רווחתה. ביירון נפרד מאשתו חודש לאחר לידתה של עדה ועזב את אנגליה לנצח ארבעה חודשים מאוחר יותר. ביירון נפטר ממחלה בזמן מלחמת העצמאות היוונית (1824) כאשר עדה הייתה בת שמונה. היותה של עדה בתו החוקית היחידה של המשורר הרומנטי השנוי במחלוקת הפך את עדה לדמות מפורסמת בחברה הוויקטוריאנית. אמה של עדה שאפה לנתקה ממורשת אביה, הסתירה ממנה את דיוקנו של אביה עד יום הולדתה העשרים ולא רצתה שתתעניין בכתיבה. לעומת זאת עודדה את לאבלייס ללימודי מתמטיקה ולוגיקה.
חייה של עדה לאבלייס היו רוויים חולי, החל מילדותה המוקדמת. בגיל שמונה חוותה כאבי ראש שערפלו את ראייתה, ולזמן מה הייתה משותקת מהתקף של חצבת, והייתה מרותקת למיטה למשך כשנה.
לאבלייס זכתה מילדותה לחינוך פרטי במתמטיקה. בין מוריה הפרטיים הייתה המתמטיקאית הסקוטית מרי פיירפקס סומרוויל ובשלב מאוחר יותר הלוגיקאי אוגוסטוס דה מורגן.
לאבלייס נפטרה בגיל 36 לאחר טיפולי הקזת דם מרובים שעברה בעקבות מחלת סרטן הרחם שבה חלתה. היא השאירה אחריה שני בנים ובת; בתה, ליידי אן בלנט, התפרסמה כמטיילת במזרח התיכון ומקימת חווה להרבעת סוסים ערביים.
המנוע האנליטי.
לאבלייס וצ'ארלס בבג' ניהלו תכתובות רבות. היא הוקסמה מתכנון המנוע האנליטי שלו, שנועד להיות מכונת חישוב משוכללת הרבה יותר ממנוע ההפרשים שבנה לפני כן. תוכנית המנוע האנליטי נכתבה בצרפתית על ידי המתמטיקאי האיטלקי לואיג'י מנבראה , לפי הרצאותיו של בבג'. לאבלייס תרגמה את המאמר של מנבראה לאנגלית והוסיפה לו פרק נרחב של הסברים והערות. מטרתה הייתה לשכנע את הממסד הבריטי להשקיע בבניית המנוע האנליטי. המנוע, אילו נבנה היה גדול כבית ויקר ביותר, ובסופו של דבר לא נמצא לו מימון והוא לא נבנה.
במנוע האנליטי הייתה יחידת זיכרון, יחידת קלט של נתונים והוראות באמצעות כרטיסים מנוקבים, ואחד הדברים החשובים ביותר שהקדימו את זמנם - אפשרות להסתעפות לפי תנאי, כלומר לפי תוצאה של חישוב כלשהו המנוע היה עובר לביצוע סט פעולות מסוים. מבחינה זו היו במנוע האנליטי כל החלקים של מחשב מודרני.