ג'נר פיתח את החיסון מסרום של בקר לאחר שגילה כי הנערות החולבות שחלו באבעבועות הבקר (שהיא מחלה קלה) לא נדבקו באבעבועות שחורות. במסגרת מחקרו, ערך ג'נר ניסויים בילדים. באחד הניסויים, הוא החדיר לגופו של ג'יימס פיפס , ילד בריא ועני בן שמונה, נגעים של אבעבועות הבקר, ולאחר מספר שבועות, החדיר לגופו נגעים של אבעבועות שחורות. מאחר שאת החיסון הרכיב ג'נר באמצעות וירוסים הגורמים למחלת אבעבועות הבקר, נקראים כיום כל החיסונים בלועזית vaccination, לפי המילה הלטינית vacca (פרה). האנשים לגלגו על ג'נר וטענו שהוא מנסה להפוך אנשים לדינוזאורים, ורק לאחר שלואי פסטר, ממשיך דרכו, פיתח את השיטה לחיסון הוא הפך את המילה מגנאי למכובדת על ידי מתן השם למה שידוע לנו בעברית כחיסון. כיום משתמשים בחיסונים כמעט בכל רחבי העולם באופן שגרתי, ובכך נחסכו מיליוני מקרי מוות ממחלות קשות.
אדוארד ג'נר היה אח בלשכת Faith and Friendship מספר 449 של הבונים החופשים, בגלוסטרשייר, אנגליה.
מוקדמות הגביע העולמי 1938 - ישראל
ראיות
אסטית
מפעלי ים-המלח
הר עמינדב
הר עמינדב הוא פסגה במערב ירושלים שעליה בנוי מושב עמינדב.
גובה ההר כ-842 מטר. הפסגה הבולטת נמצאת על המשך הרכס עליו בנוי מערב ירושלים, בין עמקי נחל רפאים ונחל שורק, וכולל את פסגות הר הרצל (834 מ'), קריית יובל (815 מ'), קריית מנחם (814 מ') והר אורה (848 מ'). היא בולטת כ-300 מטר מעל סביבתה. על פסגה נמוכה יותר של ההר (821 מ') מתנשאת אנדרטת יד קנדי, לזכרו של הנשיא האמריקאי ג'ון קנדי.
מיתר (פיזיקה)
בתורת המיתרים, מיתר (string) הוא מרכיב יסודי של תתי-החלקיקים כאשר בשינוי רטיטתו משתנה החלקיק היסודי, מקוורקים ועד חלקיקים נשאי כוח. תורת המיתרים מצביעה על קיומם של עצמים אורכיים הנקבעים על-פי תבנית הרטיטות שלהם, מה שבא לידי ביטוי בשמם: "מיתרים". אורך מיתר טיפוסי הוא בערך אורך פלאנק, וכך הוא משמש כמרכיב יסודי של הכל.
מיתרים יכולים להיות סגורים או פתוחים. מיתר פתוח הוא מיתר שקצותיו חופשיים, והוא בנוי כמו חוט או רצועה. מיתר סגור הוא מיתר שקצותיו מחוברים (כלומר שאין לו קצוות) ויוצרים מעין מעגל או לולאה. מיתר סגור מזכיר מיתר פתוח שקצותיו נפגשו.
מיתר הוא חד-ממדי. בכל רגע נתון במרחב הוא נע בשני ממדים. מפני שהמיתר אורכי והוא נע במרחב-זמן, כל תנועה שלו מהווה שני ממדים. חלקיק נקודתי נע בממד אחד בכל רגע נתון, אך למיתר יש גם אורך וגם זמן. התנועה הדו-ממדית של המיתר קרויה "יריעת עולם". יריעות עולם עשויות להיצמד לממברנת דיריכלה.
המיתרים באורך פלאנק. הם זעירים, אך לא נקודתיים. הם נמדדים בקני-מידה זעיר, לכן הם גם מהווים חלק זעיר מהמרחב. קני-המידה של המיתרים קטן מספיק כדי שהם יהיו חשופים לממדים נסתרים. הממדים הנסתרים תואמים לקני-המידה של המיתרים. תורת המיתרים מציעה אפשרות לקיום יותר מארבעה ממדים במרחב-זמן. תורת המיתרים אומרת שקיימים בו 26 ממדים.
תורת העל-מיתר היא תורת מיתרים המכילה בתוכה סימטרית-על. יש אלפי תורות על-מיתרים, ביניהן חמש עיקריות המדמות מיתרים בעלי סימטריות-על שונות. טיפוס I, למשל, הוא מיתר בעל סימטרית-על אחת. בנוסף לטיפוס I, קיימים הטיפוסים IIA, IIB, HO, HE, שע"פ תורת M הם כולם תיאור של מיתר אחד.
קני-המידה של תורת העל-מיתר גדול יותר מאשר תורת המיתרים הקלאסית. לכן, המיתרים צריכים להימדד בקני-מידה של 10 ממדים. תורת העל-מיתר מצמצמת את כמות הממדים הנסתרים לקנה-מידה גדול יותר, שמתאים ל-10 ממדים במרחב-זמן בלבד.
כוח אדם
Rangifer tarandus
ריבלדו
עין חניה
עין חניה (עין-אל-חניה) הוא מעיין שכבה בהרי יהודה, ברום 600 מטר מעל פני הים. המעיין נובע מעל אפיק נחל רפאים, למרגלות הכפר הפלסטיני אל-וולג'ה ורכס הר גילה, בגבול שטח השיפוט של ירושלים ומצוי בתחומי הקו הירוק, קו הפסקת האש שנקבע ב-1948 הותיר את המעיין בצידו הישראלי של קו הפסקת האש.
שטח המעיין ואזור העתיקות שסובב את המעיין, נמצא בבעלות הכנסייה הארמנית.
בריכת המעיין היא אחת הגדולות בהרי יהודה (77 מ"ר); גודלה כ-8 על 10 מטר ועומקה עד שני מטר, והיא מקבלת את מימיה מנביעה הנובעת מתוך 2 מערות קטנות. הגישה למעיין היא דרך כביש, המהווה חלק משביל המעיינות, היוצא מקניון מלחה לכיוון אל-וולג'ה והר גילה - המעיין נובע מצד שמאל של הכביש. המעיין נמצא בסמוך לשביל ישראל, ורבים מן המטיילים בוחרים לסטות מן השביל על מנת לעבור בו.
בתחילת שנת 2018 שופץ המקום ונחנך במעמד ראש עיריית ירושלים ניר ברקת והשר זאב אלקין. בפברואר 2018 הוצב מחסום של משמר הגבול בין אזור המעיין לשטחי הרשות הפלסטינית, במטרה לספק הגנה על תושבי ירושלים ועל המשתמשים בציר התנועה ובמתקנים שלצידו.
לאחר שנים שהמקום היה סגור למטיילים עקב עבודות שימור ותחזוקה, המקום נפתח ב-23 במרץ 2021 כשמורת טבע בניהול רשות הטבע והגנים. הכניסה לאתר היא בתשלום.
חשיבות בין-דתית ורקע ארכאולוגי.
במקום נערכו חפירות ארכאולוגיות שבהם נחשפו שרידים מימי בית ראשון, בית שני ומהתקופה הרומית והביזנטית. הארכאולוג יובל ברוך מצא באתר שבר של כותרת פרוטו-איאולית והעריך כי במקום שכנה אחוזה מלכותית מתקופת בית ראשון.
סמוך לבריכה קימים שרידים של כנסיית פיליפוס המוזכרת בברית החדשה. על פי האמונה הנוצרית כאן הוטבל השר מכוש לנצרות, הסריס שומר הארכיון של מלכת שבא, במאה הראשונה. הכנסייה האתיופית רואה בכך את הטבלת האתיופי הראשון לנצרות (לדעת הארכאולוג יובל ברוך שחפר במקום וחקר אותו במשך שנים מדובר באדם ממקור נובי), ומקיימת טקס שנתי לזכרו.
המעיין שימש מקום מפגש לתושבי האזור - יהודים, מוסלמים ונוצרים - מירושלים, בית לחם, גוש עציון והכפרים הסמוכים אל-ולג'ה ובתיר. רבים מגיעים ממרחק כדי לשחות ולשתות מן המים הצלולים. מדי שנה נערכים סביב המעיין טקסי תשליך, חגיגות עיד אל-פיטר, טקסים של הכנסייה האתיופית, ואיסוף 'מים שלנו' שמורים לקראת הפסח.
בנובמבר 2010 נערכה במקום תפילה לגשם משותפת ליהודים וערבים.
עאליי
עאליי (בערבית: عاليه, תעתיק מדויק: עאליה) היא עיירת נופש בנפת עאליי בהר הלבנון בלבנון. העיירה שוכנת ברום 913 עד 1000 מטרים מעל פני הים, כ-17 קילומטר דרומית-מזרחית לביירות ולא הרחק מבחמדון. מקור השם עאליי בשפה הארמית ופירושו "מקום גבוה", היות שהעיירה יושבת בנוף הררי.
בעיירה שורר אקלים ים תיכוני ומזג האוויר הוא כבשאר הכפרים והעיירות בהר הלבנון; החורף מושלג וגשום (כמות המשקעים השנתית הממוצעת בהר הלבנון היא כ-1,500 מ"מ) ואילו בקיץ מזג האוויר חמים ונוח, לכן יש ועאליי מכונה "כלת הקיץ".
אוכלוסייתה של עאליי מורכבת מדרוזים ומנוצרים מארונים ואורתודוקסים. עשירים רבים מהעולם הערבי, ובעיקר ממדינות המפרץ הפרסי, מחזיקים בבתי קיץ בעיירה, ומספר התושבים בה משתנה לקראת הקיץ, אם כי הנהירה ההמונית של עשירים מוסלמים לעיירה בקיץ אינה משפיעה דמוגרפית על הרכב האוכלוסייה. בעבר התקיימה בעאליי קהילה יהודית, שעברה עם הדרוזים מדיר אל-קמר לאחר שאלו החלו נוטשים את העיירה בשנת 1860 בעקבות הטבח בנוצריי הר הלבנון והתערבות צרפת בסכסוך הדרוזי-נוצרי באזור.
בתקופת השלטון העות'מאני על לבנון הייתה עאליי תחנת מעבר לרכבת שפעלה בהר הלבנון בין השנים 1892–1895 וקישרה את ביירות ודמשק. כמו כן, שכן בעיירה בית הקיץ של המושל העות'מאני בהר הלבנון.
עאליי נחשבת לאחד ממוקדי התיירות הפופולריים בלבנון ובמזרח התיכון כולו, ומושכת אליה המוני תיירים מדי שנה. במקום שפע של מלונות, מסעדות, אתרי קניות ואטרקציות תיירותיות. בנוסף לכך, במזרח העיר קזינו ומספר רב של פאבים, מועדונים, וחיי לילה משגשגים. הפרנסה העיקרית של תושבי העיירה היא מהתיירות.
מאז שנת 2001 מתבצעות בעיירה פעולות לשחזור ושימור אתריה העתיקים, ביניהם שדרת השוק הערבי העתיק, הרחוב הראשי בעיירה.
אלכסנדר לבד
אלכסנדר לֶבֵד (ברוסית: Алекса́ндр Ива́нович Ле́бедь) (20 באפריל 1950 – 28 באפריל 2002) היה גנרל בצבא ברית המועצות ובצבא רוסיה ופוליטיקאי פופולרי, שנהרג בהתרסקות מסוק.
ביוגרפיה.
אלכסנדר לבד נולד ב-20 באפריל 1950 בעיר נובוצ'רקסק שבדרום רוסיה. לאחר סיום בית ספר תיכון, ניסה להתקבל לקורס טיס, אך נדחה בשל ליקויים בריאותיים. בשנת 1969 הוא התקבל לבית ספר לקציני חיל הצנחנים, בעיר ריאזן, אותו סיים בשנת 1973. לאחר סיום הלימודים הוא שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה של צוערים באותו בית הספר. בשנים 1980–1982 הוא לחם כמפקד גדוד צנחנים באפגניסטן. על אומץ לבו עוטר בשני אותות הצטיינות (עיטור הכוכב האדום ועיטור הדגל האדום).
במהלך הפוטש של אוגוסט לבד לצד פאבל גרצ'וב היה בין מפקדי חיל הצנחנים שהחלו שיחות עם נציגי של בוריס ילצין וסירבו לבצע תקיפה של בניין הפרלמנט.
לבד נודע כמי שסיים את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, וכמי שהכניע את כוחות הצבא המולדבי במלחמתם נגד הבדלנים מטרנסניסטריה. לאחר שירות צבאי ממושך נאלץ לבד לפרוש מהצבא, בעקבות מחלוקת עם שר ההגנה. הוא פנה לחיים פוליטיים, והתמודד על משרת נשיא רוסיה מול בוריס ילצין, והגיע בבחירות אלה למקום השלישי. לאחר הבחירות מונה לבד ליועץ לענייני ביטחון לאומי.
בתפקידו האחרון הוא שימש כמושל מחוז קרסנוירסק שבסיביר. לבד נהרג בתאונת מסוק, שארעה בהרי סייאן, בדרום סיביר המזרחית, לאחר שהמסוק התנגש ברשת קווי חשמל בשל תנאי מזג אוויר קשים.
האפקט האידיאומוטורי