בדרך-כלל מורגשים תסמיני התסמונת הקדם-וסתית אצל נשים בגילאי ה-20 וה-30, אולם כל הנשים שמקבלות מחזור רגישות לתסמונת קדם-וסתית. אצל מרבית הנשים גורמים התסמינים רק לאי-נוחות או לקשיים קלים עד מתונים, אולם במקרים מסוימים עלולה התסמונת הקדם-וסתית להיות חריפה. מצב זה מכונה הפרעה דיספורית קדם-וסתית (PMDD).
תסמיני PMDD.
אין בדיקות אובייקטיביות המאפשרות לאבחן PMS או PMDD. האבחנה מתבססת על תיאור התסמינים ודפוס הופעתם. התסמינים של תסמונת קדם-וסתית הם לרוב ספציפיים, ממוקמים היטב וחוזרים. על-מנת לסייע בקביעת האבחנה, נהוג להנחות את המטופלת לרשום בפירוט את התסמינים ועיתוי הופעתם במשך שני מחזורים חודשיים לפחות. לרוב, התסמינים מופיעים בשלב הלוטיאלי של המחזור החודשי (לאחר הביוץ), ונעלמים למשך 7 ימים לפחות במהלך המחצית הראשונה של המחזור החודשי. נהוג לקבוע את האבחנה של PMS כאשר דפוס זה של הופעת התסמינים והיעלמותם חוזר בשני מחזורים חודשיים עוקבים, לפחות.
האבחנה של PMDD מחייבת, בנוסף למפורט לעיל, הופעת עצבנות, מתח נפשי, דיספוריה או שינויי מצב רוח (תסמין אחד לפחות), וכן לפחות 5 מ-11 התסמינים הבאים:
חשוב לזכור, שישנם מצבי מחלה אחרים, כמו מחלה של בלוטת התריס ואנמיה, אשר עלולים לגרום להופעת תסמינים דומים. חשוב לשלול מצבים אלו לפני שקובעים את האבחנה של PMS או PMDD. חשוב גם לשלול גורמים גופניים לתסמינים, אשר מקורם באיברי הרבייה, דרכי השתן או דרכי העיכול.
חשוב להבדיל את התסמונת מהפרעות נפשיות, כמו דיכאון, אשר לרוב מגיב לתרופות נגד-דיכאון ולטיפול בשיחות.
רוב הנשים בגיל הפוריות סובלות מתסמינים נפשיים וגופניים לפני הופעת הווסת, וזו תופעה טבעית שאיננה דורשת טיפול. תסמינים אלו הופכים ל"הפרעה נפשית" רק כאשר הם מופיעים בעקביות במרבית המחזורים ובעצמה גבוהה שגורמת סבל גדול לאשה ונזק ממשי לאיכות חייה, איכות קשריה ויכולת תפקודה. לדוגמה, ישנן נשים המדווחות שההפרעה מפריעה להן לזוגיות יציבה; נשים אחרות מספרות על פגיעה בתפקוד בעבודה – התפרצויות כעס שמוציאות להן "שם רע" ומונעות את קידומן; אחרות משתפות בקושי שההפרעה יוצרת עם המשפחה, כאשר במשך שבוע בכל חודש הן מבקשות להסתגר ולהימנע מכל אינטראקציה.
טיפול.
הטיפול ב-PMS או ב-PMDD תלוי בחומרת התסמינים. אצל חלק מהנשים, שינויים תזונתיים, כמו הפחתה בצריכת הקפאין, האלכוהול, הטבק והשוקולד, ואכילת ארוחות קטנות ותכופות, עשירות בפחמימות מורכבות, עשויים להפחית את התסמינים באופן משמעותי. הפחתה בצריכת המלח עשויה להקל על בצקות. גם טיפולים שמטרתם נטרול מתחים, טיפולים פסיכולוגיים התנהגותיים ופעילות גופנית אירובית נמצאו יעילים בהפחתת התסמינים.
הטיפולים הקיימים כיום להפרעה מוגבלים יחסית; תרופות נוגדות דיכאון הן לרוב הבחירה הראשונה, אך לא כל הנשים מעוניינות ליטול אותן בשל תופעות הלוואי שלהן (כגון פגיעה בתפקוד המיני או השמנה) וכן מכיוון שיש לקחתן בדרך כלל על פני כל החודש. אופציה נוספת היא נטילת גלולות, אך באופן לא ברור, על אף שהן מבטלות את הביוץ וממסכות את מרבית התנודתיות ההורמונלית, הן לא תמיד מביאות להקלה מלאה בתסמינים. בנוסף, לשימוש ארוך טווח בגלולות סכנות ותופעות לוואי. בסופו של דבר, ל-40%-30% מהנשים הטיפולים המוצעים לא מצליחים לסייע.
טיפול תרופתי.
בעבר היה נהוג להמליץ על גלולות למניעת הריון כטיפול בבעיה, מאחר שהן מדכאות את הביוץ. עם זאת, מחקרים הראו שאין הבדל משמעותי בין נשים שטופלו בגלולות לבין נשים ללא גלולות, ולכן כיום גלולות למניעת הריון אינן מומלצות כטיפול בתסמונת קדם-וסתית או בהפרעה דיספורית קדם-וסתית.
מגוון תכשירים ותרופות הוזכרו כטיפול בתסמינים של PMS ו-PMDD, חלקם אף ללא תופעות לוואי משמעותיות או סיבוכים משמעותיים. סידן קרבונט (1-1.2 גרם/יום) יכול לסייע להפחית את התחושות של נפיחות בבטן, תשוקה למזונות מסוימים וכאבים; מגנזיום (200-360 מ"ג/יום) עוזר להפחית את צבירת הנוזלים; התרופה ספירונולקטון יכולה להפחית בצקות שמופיעות באופן מחזורי; התרופה ברומוקריפטין מסייעת להפחית את הרגישות בשדיים. תכשירים צמחיים שעשויים לסייע בהפחתת דיכאון הם St. John's Wart, בעל ההשפעה דמוית SSRI; וכן הפרי ה-Chaste Berry (Vitex agnus-castus) במינון 20 מ"ג/יום. תכשירים ותרופות נוספים שהוזכרו כטיפול ב-PMS ו-PMDD הם ויטמין B6 (שימוש ממושך עלול לגרום לנזק עצבי), ויטמין E, ותרופות אנטי-דלקתיות לא-סטרואידליות (NSAID).
לטיפול בתסמינים קשים ניתן להיעזר בתרופות ממשפחת ה-SSRI, ב-Desipramine (תרופה נגד דיכאון ממשפחת התרופות הטרי-ציקליות) וב-L-tryptophan (חומצת אמינו שמסייעת להעלות את רמת הסרוטונין במוח). תרופות ממשפחת ה-SSRI הן תרופות בטוחות יחסית לשימוש, אשר יעילות ב-60% מהמטופלות לפחות. מומלץ להתחיל את הטיפול 14 יום לפני הופעת הוסת, ולהמשיך עד סוף המחזור. גם תרופות נוגדות חרדה, כמו אלפרזולם (Xanax) ובוספירון (Sorbon), נמצאו יעילות בטיפול בתסמינים הנפשיים, אך יש להן יותר תופעות לוואי והן עלולות לגרום לתלות.
גם טיפולים הורמונליים יעילים בהפחתת התסמינים. תרופות שמעודדות הפרשת ההורמון GnRH (אגוניסטים) גורמות ל"הפסקת וסת תרופתית" זמנית ולהקלה בתסמינים. מנגד, תרופות אלו גורמות למצב של ירידה בהפרשת האסטרוגן ולסיכון מוגבר לאוסטיאופורוזיס; עם זאת, טיפול במקביל באסטרוגן ופרוגסטרון פותר בעיה זו. התרופה דנאזול (Danol) עשויה להקל על הרגישות בשדיים. הטיפול הניתוחי היעיל ביותר הוא כריתה דו-צדדית של השחלות, ולאחריה טיפול באסטרוגן.
חולדה נודדת
בן אי. קינג
בן אי. קינג (באנגלית: Ben E. King; 28 בספטמבר 1938 - 30 באפריל 2015) הוא שם הבמה של בנג'מין ארל קינג, זמר נשמה ורית'ם אנד בלוז אמריקאי.
ביוגרפיה.
קינג נולד ב-1938 בעיר הנדרסון שבקרוליינה הצפונית בשם בנג'מין ארל נלסון. במהלך 1947, בעת שהיה בן 9 עבר יחד עם משפחתו לשכונת הארלם שבניו יורק. בילדותו נהג קינג לשיר במקהלה של כנסייה, וכמו כן לקח חלק בלהקת הדו-וופ Four B’s.
קינג היה הסולן של להקת הדו-וופ The Drifters במהלך השנים 1959 עד 1960. באותה התקופה היה שותף ביצירת הלהיט הראשון של הלהקה - גרסה חדשה לשיר של להקת ה-The Drifters , "There Goes My Baby". בנוסף לכך נלסון גם היה הזמר הראשי בשירים "Save the Last Dance for Me", "Dance With Me," "This Magic Moment," "I Count the Tears", ו-"Lonely Winds".
במהלך 1960 קינג עזב את הלהקה לאחר שלא הצליח להשיג העלאה בשכר. בשלב זה בקריירה הוא החל קריירת סולו כזמר מוזיקת נשמה, כאשר החל לראשונה להופיע תחת שם הבמה בן אי. קינג.
שניים מהלהיטים המצליחים ביותר בקריירת הסולו של קינג יצאו במהלך 1961 - השיר "Spanish Harlem" והשיר "Stand by Me". שני השירים הגיעו לרשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון, למקומות 358 ו-122 בהתאמה, ושניהם הגיעו לצמרת מצעד הפזמונים האמריקני במהלך אותה השנה, ולאחר מכן שוב ב-1986 (כאשר נעשה שימוש בשיר כמוזיקת הנושא של סרט הקולנוע אני והחבר'ה).
שיריו של קינג המשיכו לככב בצמרת מצעדי הפופ עד 1963, כאשר להקות פופ בריטיות החלו להופיע ולהשפיע על סצנת המוזיקה הפופולרית בארצות הברית. הלהיטים הגדולים ביותר של קינג לאחר 1963 היו "What is Soul?" (1967), "Supernatural Thing, part 1" (1975), וההשקה המחודשת של השיר "Stand by Me" ב-1986 בעקבות השימוש בשיר כמוזיקת הנושא של סרט הקולנוע אני והחבר'ה.
בשנותיו האחרונות הקים קינג את ארגון הצדקה Stand by Me Foundation, במטרה לסייע לילדים ובני נוער עם בעיות חברתיות וכלכליות.
קינג נפטר ב-30 באפריל 2015 כתוצאה מטרשת עורקים.
עמלנט
ירון פורמוזה
ירון פורמוזה הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שימש נספח היבשה בארצות הברית ומפקד התותחנים של פיקוד הצפון.
ביוגרפיה.
פורמוזה החל את שירותו הצבאי באגד ארטילרי 215 של חיל התותחנים שירת כקצין בגדוד 402 והתקדם עד לפיקוד על הגדוד. בהמשך שירת כראש ענף מפקדים בבית הספר לתותחנות שדה ושימש ראש זירת צפון בחטיבת המבצעים. כאלוף-משנה פיקד על עוצבת אדירים ושימש מפקד סיוע האש של עוצבת הגליל. ב-2010 מונה למפקד עוצבת גולן וב-2013 מונה למפקד התותחנים הפיקודי (מת"פ) של פיקוד הצפון. ב-2015 מונה לנספח היבשה בארצות הברית. שימש בתפקיד עד 2019.
פורמוזה בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בעל תואר ראשון בניהול ובמשאבי אנוש ותואר שני במנהל עסקים.
נ.ת.ע - נתיבי תחבורה עירוניים
דגל מדפיסים
דגל מדפיסים (באנגלית: Printer's Mark, סימן המדפיס) הוא סמליל שנועד לתת היכר בולט לספרים שנדפסו בידי מדפיס או בית דפוס מסוים, כדי להבדילם מספרי מדפיסים אחרים.
היסטוריה.
דגלי מדפיסים הופיעו כבר בראשית הדפוס, והם, כמו חתימות בעלי מלאכה על יצירותיהם, חריטות-אמן על כלי מתכת ואבן וסימני מים בנייר, שמהם התפתח בהמשך הסימן המסחרי, היו תולדה של סימני בעלות משפחתיים שהוטבעו על מטלטלין ונחקקו על נכסי דלא ניידי.
דגל המדפיסים הראשון נדפס במהדורתו הלטינית של התנ"ך במגנצא 1462 בבית הדפוס של יוהאן פוּסְט ופטר שֶפֶר. הדגלים הראשונים היו פשוטים בעיצובם בדרך כלל, ועם השנים נהיו מורכבים ומרובי פרטים.