פנים אמיתיות (נקראת לרוב הפנים האמיתיות של לצד נושא הפרק העיקרי - לדוגמה, גנגסטרים: "הפנים האמיתיות של הגנגסטרים") היא תוכנית ראיונות, תחקירים ודוקו בהנחיית העיתונאי אמנון לוי. התוכנית עלתה לאוויר ב-10 בפברואר 2011. בעבר שודרה בערוץ עשר והחל מ-2019 משודרת בערוץ 13. במסגרת התוכנית, משודרים ראיונות עם דמויות מפתח בחברה הישראלית לצד תחקירים, כתבות דוקומנטריות וסיפורים אישיים.
בשנת 2013 הייתה התוכנית הנצפית ביותר מבין כל תוכניות ערוץ עשר.
תוכן.
התוכנית מציגה מדי שבוע את הפנים האמיתיות של נושאים המוכרים לנו. אמנון לוי נכנס מאחורי הקלעים של הנושאים המוכרים, וחושף מחדלים ופרשיות ואת האנשים מאחוריהם. בין השאר:
בינואר 2012, עסק פרק של הסדרה בתיעוד של בחורה הסובלת מהפרעת זהות דיסוציאטיבית ("פיצול אישיות"). הפרק זכה לרייטינג של כ-22%. חודש אחר כך הקודש פרק לסיקור וריאיון עם ראש עיריית בת ים שלמה לחיאני.
בנובמבר 2014, הוקדש פרק לתיעוד מאבקם של תושבי גבעת עמל.
תחקיר פתיחת עונת 2015, עסק במצב הקשה של החינוך המקצועי בישראל. במרץ 2015, הוקדש פרק לחובשים הקרביים, שתיעד את הצלקות שהותירה המלחמה. בפרק רופאים וחובשים נפגשו לראשונה עם הפצועים שאת חייהם הצילו.
ביוני 2016, הוקדש פרק בסדרה לריאיון עם שרת התרבות מירי רגב.
תחקיר פתיחת עונת 2017, עסק במושבת הגברים הישראלים באפריקה. גברים ישראלים מבוגרים הנישאים לילדות בקניה. הפרק זכה לרייטינג של 19.6% צפייה. באוקטובר 2017, תחקיר בו נחשפו עדויות קשות על הטרדות ותקיפות מיניות של נשים דיירות דיור ציבורי.
הפנים האמיתיות של השד העדתי.
"הפנים האמיתיות של השד העדתי" הייתה סדרה דוקומנטרית בת ארבעה פרקים, אשר שודרה באוגוסט 2013 במסגרת התוכנית ועסקה בשסע העדתי בישראל בין אשכנזים ומזרחים. הסדרה עוררה דיון ציבורי על הפער העדתי בישראל, כשהציגה את הפער הכלכלי, החברתי והמעמדי מהזווית המזרחית. במסגרת הסדרה, הביא אמנון לוי מחקרים, ראיונות ומפגשים אישיים.
חרדים.
באפריל - מאי 2012 שודרה בערוץ 10 סדרת ספין אוף של "פנים אמיתיות" בשם "חרדים", שאותה ערך לוי יחד עם איתי דנקנר. בשלושת הפרקים ששודרו הציג לוי את חייו של הציבור החרדי בישראל. הסדרה זכתה לרייטינג של 16.4% בממוצע, והפכה בכך לסדרה הדוקומנטרית הנצפית ביותר בתולדות הערוץ. בהמשך הופקו עוד מספר תוכניות שתיעדו את הקהילה החרדית. באוגוסט 2012 שודרה תוכנית על חרדים אנוסים. בנובמבר 2012, שודר תחקיר של צוות "פנים אמיתיות" על קהילת "לב טהור". הפרק הראשון של עונת 2014 של "פנים אמיתיות" הביא את סיפורם של חיילים חרדים שמתגייסים לצה"ל, במחיר נידוי ממשפחותיהם. הפרק הראשון בעונת קיץ 2015 עסק בסקירת חיי המין של החרדים. פרק נוסף באותה עונה נקרא "הפנים האמיתיות של הגרושות החרדיות". במאי 2016 הופקה סדרה בת שני פרקים ,"החרדיות", שחושף את עולמה ואת מעמדה של האישה בחברה החרדית.
ג'ון רונאלד רעואל טולקין
ורד רגב
שאבאץ
שָאבָּאץ (בסרבית קירילית: Шабац) היא עיר במערב סרביה, בירת מחוז מאצ'בה. היא ממוקמת לצד נהר הסאווה, בקרבת ההר צר. אוכלוסיית העיר מונה כ-70 אלף תושבים, מתוך כ-115 אלף בשטח השיפוט של העיר. שאבאץ קיבלה מעמד של עיר ב-2007.
שם העיר.
מקור השם "שאבאץ" אינו ידוע בוודאות, אך ייתכן כי מקורו ב"סאווה". בסרבית ובבוסנית שם העיר "שאבאץ" (Šabac), בגרמנית: "שאבאץ" (Schabatz) ובהונגרית: "סאבאץ'" (Szabács).
היסטוריה.
ההתיישבות האנושית באזור החלה עוד בתקופה הנאוליתית. בימי הביניים התקיימה באזור ההתיישבות הסלאבית זסלון (Zaslon). ההתיישבות הייתה תחת שלטון דספוטט סרביה עד שנפלה לידי האימפריה העות'מאנית ב-1459. העות'מאנים הקימו מבצר בעיר וקראו לו בּוֹיוּרְדֶלֶן (Böğürdelen), "המאגף". ב-1476 מתיאש הראשון מלך הונגריה כבש את המבצר והוא הפך לחלק מממלכת הונגריה עד 1521, כשנכבש מחדש בידי האימפריה העות'מאנית. בתקופה העות'מאנית העיר הייתה מרכז אזורי וכללה רחובות צרים, חנויות קטנות ומספר מסגדים. אוכלוסיית העיר הורכבה מסרבים ומוסלמים גם יחד.
עד המאה ה-19 העיר עברה בין שליטת האימפריה העות'מאנית לשליטת בית הבסבורג מספר פעמים. העיר הפכה לאתר חשוב בהיסטוריה הלאומית הסרבית במרד הסרבי הראשון, ב-1806, כשג'ורג'ה פטרוביץ' (קאראג'ורג'ה) הוביל את המורדים בהנהגתו לאחד מניצחונותיהם הראשונים על האימפריה העות'מאנית בכפר מישר (Mišar) בקרבת העיר. עד 1813, העיר הייתה בשליטתו. אחרי נפילת סרביה, העיר חזרה לשליטה עות'מאנית לשנתיים, עד המרד הסרבי השני שהחזיר את העיר לשליטת נסיכות סרביה. עם זאת, הצבא העות'מאני נשאר במבצר העיר עד כמה עשורים לאחר מכן. בשנים 1820 עד 1850 העיר עברה תהליכי מודרניזציה ואורבניזציה, בתרומתה הרבה של שושלת אוברנוביץ'.
העיר שגשגה עד מלחמת העולם הראשונה עת נכבשה ונהרסה על ידי הצבא האוסטרו-הונגרי ואוכלוסייתה הצטמצמה בכ-50 אחוז (מכ-14,000 לכ-7,000). קרב צר התרחש באזור ההר "צר" (Cer) ובתוך העיר בין סרביה לאימפריה האוסטרו-הונגרית, ונגמר בניצחונם של הכוחות הסרבים בפיקודו של סטפה סטפנוביץ'. לאחר המלחמה העיר זכתה במספר עיטורים.
עד מלחמת העולם השנייה, העיר הייתה חלק מממלכת יוגוסלביה. שיקום העיר נקטע ב-1941, כשהיא נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. בעיר הוקם מחנה ריכוז ומעבר, וכמה אלפים מתושבי העיר נרצחו. העיר שוחררה בידי הפרטיזנים היוגוסלבים ב-1944. לאחר המלחמה העיר הייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפכה לעיר תעשייתית ומודרנית.
כלכלה.
לפני מלחמות יוגוסלביה, כלכלת שאבאץ הייתה מאוד מפותחת, אך הסנקציות הכלכליות שהוטלו על יוגוסלביה במהלך מלחמת בוסניה פגעו בכלכלה מאוד. בראשית העשור השני של המאה ה-21, עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענפי החקלאות, התחבורה ותעשיית המזון.
הקהילה היהודית.
קהילה יהודית-ספרדית קטנה נוסדה בשאבאץ בראשית המאה ה-19. הוקם בית עלמין לקהילה. ב-1833 מתועד ד"ר שלמה עזריאל כרופא העיר. היהודים עסקו במסחר ומצבם הכלכלי היה ירוד. בשאבאץ תועד מספר רב של אירועים אנטישמיים במהלך המאה ה-19. ב-1865 נרצחו שני יהודים ושנה מאוחר יותר התארגנה קבוצה של 20 משפחות בראשות חיים גבריאל נחמיאס והחליטה לעלות לארץ ישראל. הרבנים יהודה אלקלעי וצבי הירש קלישר ניסו לסייע לקבוצה, אך הניסיון לא צלח בשל היעדר מקורות מימון למסע. ב-1894 הוקם בית הכנסת.
ב-1900 מנתה הקהילה 232 נפשות וב-1905 נוסדה בעיר האגודה הציונית הראשונה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בשאבאץ 83 יהודים ואליהם הצטרפו בהמשך כ-1,000 פליטים מגרמניה ואוסטריה שהיו בדרכם לארץ ישראל ולא הצליחו להמשיך במסעם לאחר קפיאת מי הדנובה. ב-22 באוגוסט 1941 נעצרו יהודי שאבאץ והובלו למחנה הריכוז הסמוך לעיר. בהמשך, הוצאו כולם להורג. נכון ל-2018 עמדו מבנה בית הכנסת ובית העלמין היהודי על תילם ומצבם התחזוקתי טוב.
באס סנטה סו
באס סנטה סו (באנגלית: Basse Santa Su) היא עיר בגמביה הנמצאת במזרח המדינה על הגדה הדרומית של נהר גמביה. העיר ממוקמת כ-400 ק"מ מהבירה בנג'ול והיא העיר החשובה במזרח המדינה.
גרטי
סרקונדה
סרקונדה (באנגלית: Serekunda) היא העיר הגדולה בגמביה הממוקמת ממערב לבירה בנג'ול. מכיוון שהבירה בנג'ול נמצאת על אי, אין לה אפשרות להתרחב ולכן קיימת הגירה מהבירה לעיר סרקונדה הצמודה אליה דבר שמביא לגידול רב באוכלוסיית העיר: מ-25,505 תושבים ב-1973 דרך 194,987 תושבים ב-1993 ועד 348,118 במפקד האחרון של שנת 2007.
דניאל גד
דניאל גד (נולד ב-9 בדצמבר 1990) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
דניאל גד נולד וגדל ברחובות, לאמא ממוצא עיראקי-טריפוליטאי ואבא רומני-פולני. אביו הוא שמחה גד, כדורגלן עבר ששיחק במכבי שעריים.
הוא החל את דרכו במשחק בבימת הנוער שבעירו בשנים 2003–2009. בשנת 2009 התגייס לצה"ל ושירת בתיאטרון צה"ל. בשנים 2013 - 2016 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
תפקידים בתיאטרון ועל במות.
בשנת 2006 שיחק במחזמר "אוליבר!" בתפקיד ביל סייקס, ובמחזה "אנדורה", שם גילם את אנדריי.
בשנת 2008 גילם את דמותו של אסף ב"משחקים בחצר האחורית", הצגה שהוצגה בסל תרבות ארצי בפני חטיבות ותיכונים. באותה השנה גילם תפקיד ראשי נוסף, במחזמר "אלאדין". בשנת 2009 גילם את דמותו של "המלט" בהצגה "המלט" של ויליאם שייקספיר.
בשנת 2013 השתתף ב"מופע של גאליס", וב-2016 הופיע במופע "גאליסוף", שניהם בהיכל נוקיה.
בשנת 2017 גילם את ויליאם שייקספיר בהצגה "שייקספיר מאוהב" של תיאטרון הבימה. באותה שנה השתתף בסטורי של פסטיגל.
בשנת 2018 החל להשתתף בהצגה "שבעה" של תיאטרון בית לסין.
תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע.
גד החל את דרכו כשחקן קולנוע בסרט "שבעה", שהוצג ב-2007. בשנת 2009 שיחק בסדרת הנעורים "אחרי הצלצול" בערוץ דיסני ישראל, בתפקיד ששי קראסו.
בשנת 2011 שיחק את יובל תורג'מן בסדרת הטלוויזיה "אחת אפס אפס" בבימויו של אמיר מן, ששודרה בערוץ 10. בשנת 2012 השתתף, בתפקיד עופר סומך, בסדרה "תא גורדין" בבימויו של דני סירקין ב-yes (מאוחר יותר שודרה הסדרה בערוץ 22).
בין השנים 2012–2016 גילם את דמותו של דורי אהרוני, תפקיד ראשי בסדרת הנעורים "גאליס" בבימויו של עודד רז, בכל עונותיה.
באפריל 2014 יצא לאור סרט הקולנוע "מפריח היונים", על פי רב-המכר מאת אלי עמיר ובבימויו של נסים דיין, שם מגלם גד את דמותו של "כַּאבִּּי עִמַארִי" בתפקיד הראשי, לצד יסמין עיון, אהובה קרן, אורי גבריאל, מנשה נוי, יגאל נאור ועוד.