בשנת 2007 דלמברט קיבל אזרחות קנדית ומאז הוא יכול לשחק במדי נבחרת קנדה בכדורסל.
פעילות הומניטרית.
דלמברט הקים קרן על שמו בשנת 2007 והיא פועלת בשיתוף יוניצ"ף כדי לתרום מזון לילדים בהאיטי ולהקים בית ספר ומתקן אימונים בהאיטי שייקראו "אקדמיית דלמברט". לאחר רעידת האדמה שהתרחשה בהאיטי ב-2010, תרם דלמברט מאה אלף דולר למולדתו. הוא גם נסע להאיטי על מנת לסייע במאמצי השיקום והמשיך להיות מעורב בגיוס תרומות למען נפגעי האסון. בזכות פעילות זו, זכה דלמברט בפרס האזרחות על שם וולטר קנדי לשנת 2010.
עכברא
עכברה הייתה בימי הביניים עיר בבבל על הגדה השמאלית של החידקל עשר פרסאות צפונית לבגדאד.
היסטוריה.
העיר נוסדה על ידי שאפור הראשון במאה השלישית, תחת השם ווזוג-שאפור. הוא הושיב במקום שבויים רומים. קהילה יהודית גדולה התקיימה במקום בימי רב האי גאון. מוקדסי מתאר את העיר כגדולה ומאוכלסת ומשבח את הענבים שלה.
בשנת 1031 נמלט לשם ג'לאל אל-דאוולה, סולטאן השושלת הבויהית שנמלט ממרד עבדים בפרס. בנימין מטודלה כותב: "עוכברא, העיר שנוסדה על ידי המלך יהויכין, שיש בה כ-10,000 יהודים. בראשם עומדים רב ענן, רב ג'בין ורב ישמעאל". אבן קאליקן כותב עליו במאה ה-13 שהיא עיירה קטנה עשר פרסאות מצפון לבגדאד ממנה יצאו חבורה של אנשים מלומדים.
מרכז יום לקשיש
מרכז יום לקשיש הוא מוסד המשרת קשישים תשושים, סיעודיים ותשושי נפש המתגוררים בבתיהם. מרכז יום נבדל ממועדון קשישים בכך שהוא מספק בנוסף לפעילות פנאי, שירותי טיפול בקשיש, כמו ארוחות, מעקב רפואי, מעקב של עובדת סוציאלית, מקלחות וכביסה. בישראל כ-170 מרכזי יום לזקנים המשרתים כ-13,000 קשישים.
סל השירותים הנדרש בישראל.
על פי דרישת משרד הרווחה, מרכז יום לקשיש פועל לפחות 5 ימים בשבוע במשך 6 שעות רצופות במהלכן עליו לספק סל שירותים הכולל ארוחות בוקר וצהריים, שירותי רחצה, פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, פעילות גופנית, בדיקות רפואיות, עבודה סוציאלית, ייעוץ גריאטרי ופעילויות פנאי. מרכזי היום מחויבים לספק הסעות מבית הקשיש ובחזרה.
שירותים חברתיים ותרבותיים.
פרט לסל השירותים הבסיסי מספקים מרכזי יום גם פעילויות חברתיות, תרבותיות ותעסוקתיות בהתאם לרצונם ויכולתם של הקשישים. היקף הפעילות שמחויב המרכז להפעיל תלוי במספר הקשישים אך לא פחות משתי פעילויות ביום. פעילויות אלו כוללות חוגים, הרצאות, קבוצות תמיכה, מלאכות יד, גינון טיפולי, יוגה ויוגה צחוק וטיולים. בכמה מרכזי יום מופעל במסגרת זו פרויקט "מחשב לכל גיל" שמטרתו הנחלת מיומנויות מחשב כאמצעי לשיפור איכות חייהם של הקשישים. פרויקט נוסף הוא "קשישים עושים קולנוע" במסגרתו מעבדים קשישים סיפורים אישיים לתסריטים ומשחקים בסרט המופק על פי התסריט שכתבו.
הפעלה.
המרכזים הוקמו ביזמת ארגון אשל המספק הנחיה מקצועית ומנוהלים על ידי עמותות מקומיות הנקראות עמותות עלה (עמותה למען הקשיש). מטרת המרכזים לספק את חלק מהשירותים לטיפול בקשיש, ובכך להקל את העומס על משפחת הקשיש ולאפשר את המשך המגורים בביתו בקהילה שלו. בכך, מרכז היום מהווה תחליף לבית אבות.
המימון להפעלת המרכזים מגיע ברובו מתשלומי ביטוח סיעוד וכן ממשרד הרווחה המקצה מכסות ימי טיפול לכל מרכז יום, הרשות המקומית והשתתפות עצמית של הקשישים.
החלטה על הקמת מרכז יום לקשיש מתקבלת במחלקה לשירותים חברתיים ביישוב והפעלתו מפוקחת על ידי ועדת היגוי בה חברים:
היסטוריה.
אגודת אשל, שהוקמה בשנת 1969, פעלה בתחילה להקמת בתי אבות במקומות שונים ברחבי ישראל. על פי התוכנית, בבתי האבות סופקו גם שירותים של מרכז יום לקשישים שהמשיכו להתגורר בבתיהם. בית האבות הראשון שהוקם במתכונת זאת היה בעפולה לצד מרכז רפואי העמק. בתי אבות נוספים שסיפקו שירותים לקשישים בקהילה נפתחו ב-1977 באשקלון וב-1980 בצפת.
במקביל, עלה הרעיון להקים מרכזי יום לקשישים מההתיישבות שאינם מעוניינים עדיין לעבור לבית אבות. בשנת 1973 אומץ הרעיון של מרכזי יום לקשיש על ידי משרד הסעד. בשנת 1976 נפתח מרכז יום בבית שאן.
רבים ממרכזי היום בישראל הוקמו במהלך שנות ה-80.
עד שנת 2012 נהג משרד הרווחה לממן את הטיפול שניתן לקשישים במסגרת מרכזי היום בהיקף של 75%, והרשויות המקומיות השלימו את 25% הנותרים. בשנים 2013-2012 החליט משרד הרווחה על העברה הדרגתית של הפעלת מרכזי היום לידי הרשויות המקומיות, האחראיות על בחירת מפעילי מרכזי היום, או על הפעלתם באופן עצמאי.
נוסיג
ארוך
מרכז יום לזקן
שבילי הזעם
שבילי הזעם (באנגלית: Badlands) הוא סרט אמריקאי משנת 1973. הסרט נכתב ובוים בידי טרנס מאליק. בתפקידים הראשיים מופיעים מרטין שין וסיסי ספייסק.
רקע.
מאליק ביסס את תסריטו על סיפורם האמיתי של צ'ארלס סטארקוות'ר בן ה-19 וקאריל אן פוגאט, חברתו בת ה-14. באחד בדצמבר 1957, בשעת בוקר מוקדמת, רצח סטארקוות'ר את קורבנו הראשון, מתדלק בתחנת דלק, בלינקולן שבנברסקה, בשל ויכוח על תשלום בכרטיס אשראי. מאז הספיק לרצוח עוד עשרה אנשים, כשהוא נמלט על נפשו עם חברתו. בפברואר 1958 נתפסו השניים וסטארקוות'ר הוצא להורג על הכיסא החשמלי. פוגאט נשפטה למאסר עולם.
עלילה וסגנון.
"שבילי הזעם" מסופר מנקודת מבטה של הולי, נערה פשוטה ותמימה, החיה בעיירה נידחת בדרום דקוטה בארצות הברית. יום בהיר אחד היא פוגשת את קיט, צעיר עני ומרדן, נופלת בקסמו ומתאהבת בו. לאחר שאביה מסרב לאפשר להם להיפגש, יורה בו קיט למוות. יחד הם יוצאים למסע של בריחה והרג. סיפור ההרפתקאות התמים שמתארת הולי, על הקלישאות הרומנטיות שבו, מעומת לאורך כל הסרט עם האמת הנחשפת, על נטייתו החולנית של קיט לאלימות. השימוש בקריינות (Voice Over) כדי ליצור פיצול וקונפליקט בין הקול והתמונה הפך למרכיב דומיננטי ביצירתו של מאליק. הולי מספרת בסופו של הסרט שקיט הוצא להורג בשל פשעיו.
הפקת הסרט.
מאליק החל בכתיבת התסריט ב-1970 בהיותו בן 27. זה היה סרטו הראשון כבמאי. צילומי הסרט החלו ביולי 1972. על פי כוכבת הסרט סיסי ספייסק, מאליק ביים את הסרט באופן אימפולסיבי וספונטני, כשהוא משנה תדיר את מקום הצילומים. רבים מאנשי הצוות המתוסכלים עזבו בשל כך את הצילומים, מה שגרם לקשיים ניכרים בהפקה. בריאן פרובין, צלמו של הסרט, שמחה על שיטות העבודה של מאליק, חלה לבסוף והוחלף זמנית על ידי טאק פוג'ימוטו (לעתיד, צלמו הקבוע של הבמאי ג'ונתן דמי). את מקום הצלם תפס לבסוף סטיבן לרנר. מפיק הסרט, אדוארד פרסמן, ציין בראיון שנתן, שלמרות חילופי הצלמים, סגנונו של הסרט נותר אחיד. ג'ק פיסק, המעצב האמנותי של הסרט, מייחס את האחידות הסגנונית ואת עצם השלמת הסרט, לחזונו של מאליק.
תגובות.
הסרט התקבל בתשואות בשעת יציאתו לאקרנים. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הסרטים של ניו יורק באוקטובר 1973 ועל פי דיווחים רבים אף האפילה על הקרנת "רחובות זועמים" של מרטין סקורסזה.
בריאיון לגארדיאן הבריטי משנת 1999 אמר מרטין שין כי זה התסריט הטוב ביותר שקרא מעודו. בראיונות אחרים הגדיר את תפקידו בסרט כטוב ביותר שגילם בכל הקריירה שלו.
כתב העת Time Out מיקם את הסרט במקום השלישי ברשימת 50 יצירות הביכורים הקולנועיות הטובות ביותר, מיד לאחר "האזרח קיין".
בשנת 1993, נבחר הסרט לשימור על ידי ספריית הקונגרס בהיותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית."
מרק פרדקין
מארק פראדקין
מרק פראדקין
קלאודיו טפראל
יהודי לוב
יחיאל היילפערין
האישה הטובה
האישה הטובה (באנגלית: The Good Wife) היא סדרת דרמה משפטית בת 7 עונות, אשר שודרה בארצות הברית בשנים 2009–2016. הסדרה זכתה להצלחה רבה בארצות הברית, ומדי שבוע זכתה לרייטינג של מעל 10 מיליון צופים. הסדרה שודרה בערוץ CBS. ג'וליאנה מרגוליס וארצ'י פנג'בי זכו בפרס אמי על תפקידיהן בסדרה. בישראל שודרה הסדרה ב-yes דרמה וגם ב-VOD של HOT.
בפברואר 2017 עלתה לשידור סדרת בת של האישה הטובה, בשם "הטובות לקרב" (באנגלית: The Good Fight).
רקע כללי.
הסדרה עוקבת אחר אלישה פלוריק (ג'וליאנה מרגוליס), אשתו של פיטר פלוריק (כריס נות'), התובע הכללי של שיקגו, אשר בגד בה ונעצר על מעשי הונאה ונכלא. אלישה, שהפסיקה לעסוק בעריכת דין לאחר נישואיה, חוזרת לעסוק במקצוע. היא מתחילה לעבוד כעורכת דין זוטרה בחברה שאחד משותפיה היה חברה ללימודי המשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא מתחרה על מקום העבודה עם עורך דין צעיר, קארי אגוס, וזוכה לבסוף במשרה, בעת שקארי עובר לעבוד במשרד התובע הכללי. במקביל בעלה מנהל מאבק לשחרורו מהכלא, מצליח בו, ואף חוזר למשרד התובע הכללי.
במישור האישי, אלישה פלוריק מחליטה להיפרד מבעלה, לאחר שהיא מגלה שבעלה בגד בה פעם נוספת עם אחת החוקרות במשרד בו היא עובדת כעת. במקביל, היא מנהלת רומן עם השותף הבכיר בחברה, ויל גארדנר (ג'וש צ'ארלס).
תקציר העלילה.
ג'וליאנה מרגוליס מגלמת את אלישה פלוריק, עורכת דין, אשר נטשה את מקצועה לפני 13 שנים כשהתחתנה עם פיטר, התובע המחוזי של שיקגו, והסתפקה בגידול בנם ובתם. אחרי ששערוריית מין ושחיתות של בעלה מתפוצצת ומותירה אותו בכלא, היא מחליטה לחזור לשוק העבודה ומצטרפת כעורכת דין זוטרה למשרד עורכי דין. היא מתמודדת עם הצורך להתחיל מחדש את חייה ולפרנס את משפחתה ומגלה שהיא מתחרה בעצם על מקומה מול עו"ד צעיר (מאט זוקרי). מידי פרק, אלישה מתמודדת עם תיקים משפטיים סבוכים, ועם הצורך להוכיח שהיא עדיין עורכת דין מעולה, למרות גילה, מגדרה וסיפור חייה. במקביל ילדיה מתמודדים עם הלחשושים והשערוריות ומשוכנעים שהם יכולים להוכיח את חפותו של אביהם אחרי שגילו שאחת הראיות ששימשו להרשעתו פוברקה בפוטושופ.
עונה 1.