הדיילי סטורמר (באנגלית: The Daily Stormer, בתרגום לעברית: מחולל הסערה היומי) הוא אתר חדשות אמריקאי המזוהה עם הימין הרדיקלי בארצות הברית, בעיקר עם תנועת האלט רייט. שמו מבוסס על שמו של מגזין התעמולה הנאצי, "דר שטירמר". האתר החל לפעול ב-4 ביולי 2013. מייסדו והעורך הראשי של האתר הוא אנדרו אנגלין, אמריקאי יליד קולומבוס, אוהיו. אנגלין יצר את האתר כתחליף לאתרו הקודם "פאשיזם".
האתר ידוע בין היתר בזכות השימוש שלו בממים אינטרנטיים מהאתר 4chan אשר ידוע כמוקד משיכה של נאו נאצים. האתר מנסה למשוך אליו קוראים צעירים ומגוונים מבחינה אידאולוגית. בעוד כמה סופרים המזוהים כלאומנים לבנים שיבחו את ההישגים של האתר, אחרים התייחסו לתוכן ולנימה, והאשימו את אנגלין בהיותו פרובוקטור, שמנסה להכפיש את הלאומנות הלבנה האמיתית.
ה"דיילי סטורמר" מנצח על מה שהוא מכנה "צבא הטרולים ", המעורב בהטרדות באינטרנט של דמויות שאנגלין חולק עליהן פוליטית. באוגוסט 2017, לאחר שגרם זעם על כך שביקר את קורבן הרצח בעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל, האתר נדחה על ידי מספר רשמי שמות מתחם ועבר לרשת העמוקה.
בספטמבר 2017 הדיילי סטורמר שיתף פוסט פייסבוק של יאיר נתניהו, בנו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, עם מם אינטרנט שפורסם לפני כן בדף ממים ישראלי עם הכותרת "שרשרת המזון", כאשר בראש השרשרת הוצג ג'ורג' סורוס כשליט העל, תחתיו הופיע איש לטאה, שתחתיו הופיע איש אילומינטי, ובתחתית השרשרת הופיעו אהוד ברק, אלדד יניב ומני נפתלי. המם התבסס על קריקטורה אנטישמית, דבר אשר גרם לסערה תקשורתית בישראל. לאחר מכן פרסם האתר הודעות תמיכה ביאיר נתניהו ולתקופה מסוימת אף שם את תמונתו ברקע דף הבית של האתר
The Daily Stormer
מיכאל סקיבה
מיכאל סקיבה (בגרמנית: Michael Skibbe, נולד ב-4 באוגוסט 1965 בגלזנקירכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני המאמן את קבוצת הנוער של בורוסיה דורטמונד.
קריירה ככדורגלן.
סקיבה שיחק כנער בוטנשייד 09, ובהמשך בשאלקה 04. כנער סקיבה ערך 18 הופעות בנבחרת גרמניה עד גיל 18, ובשנת 1985 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שאלקה 04 בבונדסליגה. עם זאת, סבל סקיבה מפציעות רבות, ונאלץ לפרוש ממשחק פעיל כבר בגיל 21, לאחר שקרע את הרצועה הצולבת בפעם השלישית.
קריירה כמאמן.
סקיבה החל לאחר פרישתו את קריירת האימון, כאשר השתלב בשנת 1988 בקבוצת הנוער של שאלקה 04 כמאמן. בשנת 1989 עבר סקיבה ליריבה המושבעת של שאלקה 04, בורוסיה דורטמונד, וגם שם אימן את קבוצת הנוער. סקיבה אימן מספר שנים את קבוצת הנוער ואת קבוצת המילואים, ובשנת 1995 מונה כעוזר המאמן של אוטמר היצפלד בקבוצה הבכירה של המועדון, ולאחר מכן של נביו סקלה. בתקופה זו, זכתה בורוסיה דורטמונד בהישגים משמעותיים, כאשר זכתה בשתי אליפויות ובליגת האלופות בשנת 1997. בשנת 1998, לאחר עזיבתו של סקלה, מונה סקיבה כמאמנה הראשי של בורוסיה דורטמונד, תפקיד אותו מילא במשך שנתיים. מינויו לתפקיד בגיל 32 הפך אותו לצעיר המאמנים בתולדות הבונדסליגה דאז. בפברואר 2000 פוטר סקיבה מתפקידו מפאת חוסר הצלחה, והועבר שוב לתפקיד מאמן הנוער.
בקיץ 2000 עזב סקיבה את בורוסיה דורטמונד, והחל לשמש כמנהל בנבחרת גרמניה. למאמן הנבחרת החדש רודי פלר טרם היה רישיון אימון והוא קיבל את מרבית ההחלטות, אך סקיבה היה רשום כמאמן בפועל. פלר וסקיבה הגיעו עם נבחרת גרמניה לגמר מונדיאל 2002 בו הפסידו 2-0 לנבחרת ברזיל, אך הודחו בצורה משפילה בשלב הבתים של יורו 2004, ולאחר כישלון זה עזבו שניהם את הנבחרת. סקיבה נשאר לעבוד בהתאחדות הכדורגל הגרמנית כמנהל של נבחרות הנוער הגרמניות עד אוקטובר 2005.
באוקטובר 2005 שב סקיבה לבונדסליגה ומונה כמאמן הראשי של באייר לברקוזן. לפני הגעת סקיבה, באייר לברקוזן פתחה בצורה חלשה את עונת 2005/06 והודחה מגביע אופ"א כבר בסיבוב הראשון על ידי צסק"א סופיה, ופיטרה את מאמנה קלאוס אאוגנטלר. החליף אותו כמאמן זמני רודי פלר, וסקיבה החליף את פלר, שחזר לתפקיד ניהולי במועדון. סקיבה סיים עם לברקוזן את העונה במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 2006/07 לברקוזן וסקיבה סיימו שוב במקום החמישי בבונדסליגה, ובגביע אופ"א הגיעו לרבע הגמר על אף יכולת לא מרשימה, והודחו על ידי אוסאסונה. בעונת 2007/08 סקיבה ולברקוזן שוב הגיעו לרבע גמר גביע אופ"א, והודחו על ידי זניט סנט פטרסבורג. בליגה סיימה לברקוזן במקום השביעי ונשארה מחוץ לאירופה, דבר שהביא לפיטוריו של סקיבה בסיום העונה.
בקיץ 2008 מונה סקיבה למאמנה של גלאטסראיי הטורקית, ובתחילת העונה זכה עם הקבוצה בגביע הסופרקאפ הטורקי, לאחר ניצחון 2-1 על קייסריספור. עם זאת, המשך העונה נחשב לכישלון, כאשר גלאטסראיי כשלה להעפיל לשלב הבתים של גביע אופ"א לאחר שהודחה על ידי סטיאווה בוקרשט. בפברואר 2009 פוטר סקיבה מתפקידו, לאחר תבוסה 5-2 בליגה לקוצ'אליספור.
ביוני 2009 מונה סקיבה כמאמנה של איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה, במקומו של פרידהלם פונקל. בעונת 2009/10 סיימו פרנקפורט וסקיבה במקום העשירי בבונדסליגה. את עונת 2010/11 פתחו סקיבה ופרנקפורט בצורה חלשה, וסקיבה פוטר בפברואר 2011 ומונה במקומו כריסטוף דאום. פרנקפורט נשרה אל הבונדסליגה השנייה בתום העונה.
ביולי 2011 חתם סקיבה באסקישהירספור הטורקית, אך חוזהו הותר בדצמבר 2011, כאשר ביקש לחתום כמאמנה של הרטה ברלין. סקיבה הפסיד חמישה משחקים ברציפות עם הרטה ברלין עם הגעתו לקבוצה, ופוטר בפברואר 2012, כשהוא היה השלישי מתוך ארבעה מאמנים שאימנו בהרטה ברלין באותה עונה, שהסתיימה בירידת ליגה לאחר הפסד במבחני הישרדות לפורטונה דיסלדורף. במאי 2012 מונה סקיבה כמאמנה של קרבוקספור הטורקית, ועזב את המועדון בנובמבר 2012. בקיץ 2013 חתם סקיבה כמאמנה של גראסהופרס ציריך השווייצרית, מחזיקת הגביע השווייצרי הטרייה. בעונת 2013/14 הודחו סקיבה וגראסהופרס לפני שלב הבתים של הליגה האירופית על ידי פיורנטינה. את עונת 2013/14 סיימו סקיבה וגראסהופרס במקום השני בליגת העל השווייצרית. את עונת 2014/15 החלה גראסהופרס במוקדמות ליגת האלופות, שם הודחה על ידי ליל ונשרה אל מוקדמות הליגה האירופית, שם הודחה על ידי קלאב ברוז'. בינואר 2015 נפרדו דרכיהם של סקיבה וגראסהופרס בהסכמה משותפת. סקיבה המשיך את העונה באסקישהירספור, בה כבר אימן בעבר, כאשר מונה לשישה חודשים, וסיים שם את העונה.
באוקטובר 2015 מונה סקיבה כמאמנה של נבחרת יוון, לאחר פיטוריו של המאמן סרחיו מרקריאן, שהיה אחד מרצף של מאמנים שכשלו במוקדמות יורו 2016 ולא הצליחו להצעיד ליורו 2016 את הנבחרת היוונית. משחקו הראשון של סקיבה כמאמן נבחרת יוון היה משחק ידידות מול נבחרת לוקסמבורג, בו הפסידה יוון 1-0, מול יציעים ריקים ביוון, לנוכח הכישלון היווני במוקדמות יורו 2016 שכלל שני הפסדים לנבחרת איי פארו. כעבור מספר ימים סקיבה ויוון סיימו בתיקו 0-0 מול נבחרת טורקיה, ובמרץ 2016 ניצחו 2-1 את נבחרת מונטנגרו. במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 סקיבה הצליח לייצב במידה מסוימת את הנבחרת היוונית לאחר הכישלונות הקודמים. בבית של יוון הייתה נבחרת בלגיה, שניצחה בכל משחקיה, ואיבדה נקודות אך ורק בתיקו 1-1 מול יוון במשחק הביתי של בלגיה, ורק שער של רומלו לוקאקו בדקה ה-89 מנע ניצחון יווני. יוון גם מיעטה לאבד נקודות בבית זה, וסיימה אותו במקום השני, שהקנה לה מקום בפלייאוף. במשחק הראשון בפלייאוף הובסה יוון 4-1 על ידי נבחרת קרואטיה, והגומלין הסתיים בתיקו 0-0, דבר שמנע מיוון להעפיל למונדיאל 2018. למרות שיוון לא הצליחה להעפיל למונדיאל, הודיעה התאחדות הכדורגל היוונית שסקיבה ימשיך לאמן את נבחרת יוון גם במוקדמות יורו 2020.
תארים כמאמן.
גלאטסראיי
יחסי ארצות הברית–בהוטן
יחסי ארצות הברית–בהוטן הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין ממלכת בהוטן.
בעוד ששתי המדינות אינן חולקות יחסים דיפלומטיים רשמיים, היחסים בין שני עמים מוכרים כידידותיים וקרובים, בשל השיתופיות הרבה בין שני העמים. ארצות הברית הושפעה משמעותית מן הבודהיזם הטיבטי שהוא גם הליבה של הממלכה הבהוטנית. גדילת והתפתחות הקשרים בין הודו לארצות הברית גרמו גם הם לשיפור הקשרים עם בהוטן.
עם זאת, הנושא של הפליטים הבהוטניים משפיע על היחסים בין שתי המדינות, על אף שהוא לא מהווה גורם משמעותי.
ב-12 בדצמבר 2020, לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים בין בהוטן לישראל, פורסם כי בכוונת בהוטן לכונן יחסים גם עם ארצות הברית.
סטן סמית'
סטן סמית' (באנגלית: Stan Smith; נולד ב-14 בדצמבר 1946) הוא טניסאי עבר אמריקאי. כאחד הטניסאים הבולטים בעולם במשחקי זוגות בשנות ה-70, זכה סמית' שבע פעמים בטורנירי גראנד סלאם, מהן שתי זכיות יחיד וחמש זכיות בזוגות גברים.
בהיותו סטודנט באוניברסיטת דרום קליפורניה ניצח סמית' מספר פעמים באליפות לסטודנטים. ב-1971 הפסיד בגמר ווימבלדון לג'ון ניוקומב, אבל שנה אחר-כך, בגיל 25 (ביולי 1972) ניצח בגמר ווימבלדון את איליה נסטסה הרומני וזכה בתואר.
בתחרויות זוגות גברים זכה בגראנד סלאם חמש פעמים לצד בוב לוץ.
במהלך הקריירה הוא זכה שמונה פעמים בגביע דייוויס.
לאחר סיום הקריירה הפך למאמן באיגוד הטניס האמריקאי, ולאחר מכן פתח אקדמיית טניס משלו.
שמו של סטן סמית מזוהה עם מותג נעליים מצליח של חברת אדידס (בצבעי לבן-ירוק) שבשנות ה-70 שימשו כנעלי טניס אולם היום הן משמשות כנעלי אופנה בלבד.
תלם נובאק