בערב ה-25 במאי 1656, בשעה 19:00, פרצה שרפה בקאליש שהרסה חלק גדול מעירה, וכן את הבית של מריה, ספריה, מכתביה, למעלה מ-200 תצפיות אסטרונומים וכל הציוד.
הדס ממן שטינדל
הדס ממן שטינדל היא כימאית ומהנדסת סביבתית ישראלית, פרופסור ומנהלת מעבדה באוניברסיטת תל אביב, המתמחה בטיהור מי שתייה. מחקריה עוסקים בדרכים לייעול ושיפור תהליך המיחזור וההתפלה של מי השתייה והשפכים בשיטה המבוססת על החדרת צורונים ראקטיביים למים על מנת לפרק את המזהמים.
קורות חיים.
הדס ממן שטינדל נולדה ליעל, מורה ומנהלת בעברה וליעקב, פרופסור להנדסה סביבתית בטכניון חיפה שהתמחה בזיהום אוויר. לדבריה היא הושפעה ממנו רבות. בגלל העבודה של אביה עברה ממן בילדותה ממקום למקום: היא גרה בישראל, באירופה ובארצות הברית. ומכיוון שבילתה רבות בטכניון שבחיפה תמיד ידעה שהיא רוצה עתיד אקדמי בתחום ההנדסה הסביבתית. לממן תואר ראשון בהנדסה כימית ותואר שני בהנדסת סביבה אותם קיבלה בטכניון חיפה, ואת הדוקטורט עשתה באוניברסיטת דיוק בקרוליינה הצפונית שבארצות הברית.
לממן בן זוג בשם דן ושלושה ילדים, ילדה וזוג תאומים.
שיפור איכות המים.
פרופסור ממן שטינדל היא ראש התוכנית להנדסת סביבה בפקולטה להנדסה וחוקרת בכירה במרכז לחקר המים באוניברסיטת תל אביב בנוסף היא מנהלת את המעבדה Water–Tech Laboratory עבודתה של הדס ממן מתייחסת לזיהוי, הבנה ופתרון בעיות מים שיצרו בני אדם בביסוס על ידע מדעי ופיתוחים טכנולוגיים. המעבדה של פרופסור ממן שטינדל מתמקדת בפיתוח טכנולוגיות ותהליכי טיפול במים על ידי החדרת פוטונים טבעיים, רדיקלים, מינים תגובתיים וננו-חלקיקים לתוך המים כדי לשפר את איכותם.
שלושת המחקרים המובילים והמשמעותיים ביותר של פרופסור הדס ממן שטינדל הם:
בנוסף לאלו חוקרת פרופסור ממן במעבדתה את ההשפעות של חומרי הדברה ומזהמים אחרים על הבריאות בעיקר בקרב ילדים.
ממן טוענת שבשביל שינויים סביבתיים וטכנולוגים לא מספיקים ניסוים במעבדות ותכנונים, לפי דעתה מוכרח להיות גם מגע אנושי עם קהילה מקומית על מנת להבין את הבעיות הנקודתיות שלהם ולספק להם את המענה הטוב ביותר. הדס פועלת על מנת להעביר את דרכה לסטודנטים, כדי שיבינו שמעבר לחשיבות של הניסויים והטבלאות, יש חשיבות לדבר עם האנשים שאת הצורך שלהם צריך לפתור.
פעולה בהודו.
פרופסור הדס ממן שטינדל ביקרה בהודו בפעם הראשונה לאחר סיום התואר הראשון שלה בהנדסה כימית ומאז התחברה מאוד למקום. לדבריה היא מתעניינת מאוד בקשר שבין רוחניות ותרבות למדע וטכנולוגיה. בקיץ 2018 היא, בן זוגה ושלושת ילדיהם נסעו לצ'נאי שהיא אחת הערים התעשייתיות הגדולות ביותר בהודו, כדי לחקור יחד עם פרופסור מוהאן מאוניברסיטת IIT Madras (שבטאמיל נאדו, מדינה בדרום הודו) דרכים יעילות למניעת זיהום שנגרם מהאינטראקציה הכימית של מי תהום ומי שתייה עם המזבלות הפתוחות (שיטה נפוצה להיפטרות מפסולת מוצקה בהודו - העברת האשפה לאתר פתוח ללא כל טיפול, ניהול או ניקיון). בתקופת הגשמים הנוזלים מחלחלים דרך המזבלות, והתוצאה היא שפכים מזוהמים ורעילים מאוד הכוללים מתכות רעילות, כלור אורגני, אמוניה, שאריות חומרי הדברה וכימיקלים. מסיבה זו, אחד מתוך ארבעה מקרי מוות בהודו נגרם בגלל זיהום­. לדברי פרופסור ממן שטינדל, הסיוע לתושבי הודו - שחייהם בסכנה כתוצאה מערבוב הביוב והשפכים במקורות המים, נובע מחשיבות התרומה לחברה בעיניה.
אגנס ג'יברן
אגנס ג'יברן (באנגלית: Agnes Giberne; 19 בנובמבר 1845 - 20 באוגוסט 1939) הייתה סופרת בריטית שכתבה ספרי ילדים על אסטרונומיה וספרות בדיונית בנושאים מוסריים או דתיים.
ביוגרפיה.
ג'יברן נולדה בעיר בלגום שבהודו למשפחה נוצרית. היא חונכה בביתה על ידי הוריה (אשר גילו אהדה רבה כלפי התחביבים והשאיפות שלה) ועל ידי מורים שביקרו אותה בביתה. היא יחסה את "רגישותה הספרותית לאימה, ואת סקרנותה המדעית לאביה".
ג'יברן החלה לכתוב מגיל צעיר. נאמר שהיא פרסמה סיפורי ילדים עם ה- SPCK (האגודה לקידום הידע הנוצרי) בגיל שבע עשרה (כלומר, בסביבות 1863), אך פרסומים שונים טוענים כי היא עשתה זאת שנה או שנתיים קודם לכן.
לאחר שאביה, רב-סרן צ'ארלס ג'יברן, יצא לגמלאות משירותו בהודו ומשפחתה עברה מהודו לבריטניה, החלה ג'יברן לכתוב סיפורים תחת השם A.G, אשר חלקם היו מיועדים לחברה דתית. מאוחר יותר החלה ג'יברן לחתום בשמה המלא על ספריה ועל עבודותיה בנושא אסטרונומיה ועולם הטבע.
ג'יברן הייתה אסטרונומית חובבנית אשר עבדה בוועדה שהקימה את אגודת האסטרונומיה הבריטית, והפכה לחברה מייסדת באגודה בשנת 1890.
שני התחומים, האסטרונומיה והכתיבה, באים לידי ביטוי בספר המאויר הפופולרי שלה: " Sun, moon, and stars " הודפס בכמה מהדורות ונמכר בכ-24,000 עותקים ב-20 השנים הראשונות להפצתו. הספר כלל הקדמה של צ'ארלס פריצ'רד.
מאוחר יותר, ג'יברן כתבה ספר נוסף בשם "Among the stars" אשר הוא גרסה של " Sun, moon, and stars " לילדים צעירים יותר, כפי שהסבירה במבוא. עלילת הספר מדברת על ילד בשם איקון שמתעניין מאוד בכוכבים ופוגש פרופסור אשר מסביר לי על מערכת השמש והכוכבים.
ג'יברן נפטרה ב-20 באוגוסט 1939 (גיל 94) בבית אבות באיסטבורן.
סגנון הכתיבה שלה.
סיפורים רבים שג'יברן כתבה, הם רומנים שיועדו לבני נוער ומבוגרים צעירים, אשר התאפיינו בסצנות פתיחה שמבססות היטב את אופי הדמויות ורקע העלילה.
בספריה, ג'יברן עוסקת בקצרה בנושאים מדעיים חדשים. לדוגמה בספרה "The Mists of the Valley" היא מתייחסת לספר "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין:
קארי דריק
קארי מטילדה דריק (באנגלית: Carrie Matilda Derick  ; 14 בינואר 1862 – 10 בנובמבר 1941) הייתה בוטניקאית וגנטיקאית קנדית, האישה הראשונה שקיבלה פרופסורה ברחבי האוניברסיטאות הקנדיות וממקימי מחלקת הגנטיקה באוניברסיטת מקגיל.
ביוגרפיה.
קארי דריק נולדה ב, קוויבק, קנדה ב-1862 לעדנה קולטון דריק ופרדריק דריק.
את השכלתה המוקדמת רכשה דריק באקדמיית קלרנסוויל (Clarenceville (academy, בה החלה ללמד בהיותה בגיל 15. ב-1881 היא סיימה את לימודי ההוראה בסמינר למסיימי תיכון במונטריאול, בו זכתה לפרס נסיך ווילס ובפרס J.C. Weston. דריק חזרה לאקדמיית קלרנסוויל כמנהלת בגיל 19.
ב־1889, רק 4 שנים לאחר מתן היתר לרישום נשים לאוניברסיטאות בקנדה, נרשמה דריק ללימודים באוניברסיטת מקגיל ושנה לאחר מכן, ב-1890 סיימה את לימודי התואר הראשון (B.A) בממוצע הגבוה ביותר וזכתה בפרס לוגן במדעי הטבע.
לאחר סיום הלימודים עבדה דריק במגקיל בתור מדגימה זמנית וזכתה להיות האישה הראשונה בצוות הלימוד במקגיל.
כאשר קיבלה את תוארה השני (M.A) ב-1896 ממקגיל, פרופסור , ראש המעבדה, המליץ עליה להיות מרצה קבועה באוניברסיטה אך מועצת המנהלים לא הייתה מוכנה לקבל את הרעיון שאישה תכהן בתפקיד כה בכיר. במקום זאת, האוניברסיטה הציעה לה משרה נמוכה יותר בתור מדגימה קבועה, ברמת שכר שהרוויחו גברים שסיימו תואר ראשון. לאחר שדחתה את ההצעה, בעל ההון הקנדי מר דונלד סמית', שבעבר תרם כספים למקגיל על מנת לאפשר לנשים להירשם לאוניברסיטה, נידב כספים נוספים כדי שדריק תוכל לקבל שכר גבוה יותר ההולם את תפקידה, ולבסוף קיבלה דריק את ההצעה.
במהלך שנותיה מקגיל עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם פרופסור פנהלו ובנוסף להוראה המשיכה את מחקריה ועבודותיה. ב-1901 עברה דריק לאוניברסיטת בון על מנת לבצע מחקר מעמיק יותר. אף על פי שסיימה את המחקר הנדרש לקבלת דוקטורט, לא קיבלה אותו משום שבאותה תקופה אוניברסיטת בון לא העניקה דוקטורט לנשים. למרות זאת, דריק המשיכה במחקרה, היא בילתה שלושה קייצים באוניברסיטת הרווארד ועוד שבעה קייצים במעבדה הביולוגית הימית בוודס הול, מסצ'וסטס.
ב־1910, זמן מה לאחר שחזרה לאוניברסיטת מקגיל, פרופסור פנהלו, ראש המחלקה לבוטניקה נפטר, ודריק החליטה לקחת על עצמה את תפקידו על בסיס זמני. למרות זאת, ב-1912 הנהלת מקגיל החליטה לערוך מבחני קבלה לתפקיד ודריק נאלצה להתמודד על תפקיד שכבר עשתה במשך שנתיים. לבסוף מישהו אחר זכה בתפקיד ראש המחלקה לבוטניקה. כפיצוי, מועצת המנהלים מינתה אותה לפרופסור במורפולוגיה של צמחים. מינוי זה הפך אותה לאישה הראשונה ברחבי האוניברסיטאות הקנדיות בעלת פרופסורה. המינוי היה בעל משמעות סמלית בלבד, ולא נתן לה מושב בפקולטה או העלאה בשכר.
דריק ראתה את המינוי שלה כמאולץ וציינה במיוחד שמורפולוגיה אינה תחום ההתמחות שלה. בהמשך, היא הגישה עתירה והצליחה לשנות את תוארה לפרופסור במורפולוגיה השוואתית וגנטיקה כדי לשקף טוב יותר את תחומי העניין שלה. היא הקימה קורס פורץ דרך בנושא "אבולוציה וגנטיקה" שהפך לראשון מסוגו במקגיל. האבולוציה הייתה נושא שנוי במחלוקת במהלך לימודי התואר הראשון שלה והגנטיקה הייתה עדיין תחום מתפתח.
דריק פרסמה מספר רב של מאמרים בבוטניקה, ביניהם "הבעיה של המחוז ה'נשחק' בדרום ססקצ'ואן", "הפיתוח המוקדם של ", "העצים של אוניברסיטת מקגיל". רבים ממאמריה נועדו לקהילה המדעית וזיכו אותה בכבוד של עמיתים ברחבי העולם ובהופעה במהדורת 1910 של "אנשים אמריקאים של המדע". מאמרים אחרים נועדו להביא להבנת הטבע בקהל הרחב.