מרסלו פרייקסו, מחוקק במדינת ריו מטעם מפלגת השמאל PSOL שבה הייתה חברה פרנקו, הגיע למקום זמן קצר לאחר ששמע על מותה וטען כי האופן בו הכדורים הופנו אליה מעידים על הוצאה להורג. משטרת ריו דה ז'ניירו הצהירה כי כיוון היריות תומך בהשערה שהרצח אכן היה התנקשות. עוד נמצא כי הכדורים שהרגו את פרנקו הם מאצווה שנקנתה על ידי המשטרה הפדרלית בברזיליה ב-2006; השר לביטחון פנים ראול יונגמן אמר לאחר מכן כי הם נגנבו ממתקן אחסון של סניף הדואר בפאראיבה, אך בהמשך המשרד חזר בו מההסבר הזה אחרי שסניף הדואר הכחיש זאת בפומבי.
במרץ 2019, יומיים לפני יום השנה לרצח עצרה המשטרה שני חשודים, שניהם אנשי המשטרה הצבאית לשעבר, על הרצח. החשודים בהתנקשות זוהו כרוני לסה, בן 48, שוטר בדימוס במשטרה הצבאית של ברזיל, ואלסיו ויירה דה קווירוז, בן 46, שפוטר מהמשטרה ב-2015 בנסיבות שלא פורסמו.
מרסלו פרייקסו חברה למפלגה הגיב לאחר המעצרים כי הוא לא מקבל את הגרסה לפיה השניים רצחו את פרנקו על דעת עצמם. גם בני משפחתה של פרנקו הביעו רגשות מעורבים למעצרים, כשאחותה, אניאל, אמרה כי משפחתה שמחה על ההתקדמות בחקירת הרצח, אך שהיא רוצה לדעת מה היה המניע שעמד מאחוריו.
כמו כן, נשמעות קריאות בברזיל הדורשות מנשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו, להסביר את טיב הקשר שלו עם שני החשודים ברצח של חברת המועצה לאחר שהופצו תמונות שלו בטוויטר עם אחד החשודים.
תגובות לרצח.
אלפים יצאו לרחובות בהפגנות מתואמות ברחבי ברזיל. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל וארגון Human Rights Watch גינו את ההתנקשות.
כתב הגרדיאן, גלן גרינוולד, שבן זוגו דייוויד מירנדה היה חבר מועצת העיר וחבר אישי קרוב של פרנקו, פירט את מה שהוא כינה "הנושאים החשובים ביותר לכיסוי" בנוגע לרצח פרנקו:
המפלגה הקומוניסטית הישראלית (מק"י) שיגרה מכתב "תנחומים וסולידריות לכוחות המתקדמים והדמוקרטים בברזיל על רציחתה ביריות אמש של חברת מועצת העיר בריו דה ז'ניירו מריאל פרנקו" ו"וברכות סולדיריות עם העם בברזיל הנאבק נגד ניסיונות הממשלה הבלתי לגיטימית של מישל טמר לפגיעה בזכויות וחירויות חברתיות והגורמת להרחבת העוני והפשע".
מורשת.
סדנה לאמנות דיגיטלית נערכה בניירובי, קניה שכותרתה "דיוקנאות של מריאל: יצירת גשרים בין קניה לברזיל" בהשתתפות אמנים קנייתים צעירים. היצירות הוצגו במוזיאון מארה בריו דה ז'ניירו ב-10 בנובמבר 2018.
ארגון אמנסטי אינטרנשיונל כלל את שמה של פרנקו בקמפיין העולמי "Write for Rights" שמטרתו להאיר זרקור על נשים אמיצות שהוטרדו, נכלאו, עונו או אף נהרגו בשל עבודתן למען זכויות האדם. כמו כן בכל שנה האגודה לזכויות נשים בפיתוח מעדכנת את רשימת פעילות זכויות האדם שקיפחו את חייהן ושמה של פרנקו עודכן באתר ההוקרה.
במרץ 2019 הייתה פרנקו הגיבורה הבולטת ביותר בקרנבל של ריו ודיוקנה, בצבעי ירוק וורוד, הצבעים של בית הספר לסמבה מנגוורה, אחד הוותיקים והבולטים בקרנבל, התנוסס ובלט בתהלוכות ברחובות ריו.
חיים אישיים.
פרנקו הזדהתה כביסקסואלית. בשנת 2017, היא עברה לשכונה טיז'וקה בריו דה ז'ניירו עם בת זוגה, מוניקה טרזה בניסיו, ובתה בת ה-18, לויארה סנטוז. פרנקו ובניסיו נפגשו בטיול עם חברים כשהיו בנות 18 ו-24 בהתאמה. מערכת היחסים ביניהן נמשכה 13 שנים, אם כי הופסקה מספר פעמים בשל קשיים בקבלתה מצד בני משפחותיהן וחבריהן. בהפסקות אלה, הן ניהלו מערכות יחסים עם גברים ונשים אחרות. פרנקו ובניסיו תכננו להינשא זו לזו בספטמבר 2019.
שעשועים מסוכנים
שעשועים מסוכנים (באנגלית: Risky Business) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1983 שכתב וביים פול בריקמן, בכיכובם של טום קרוז ורבקה דה מורניי. הסרט עוסק בנושאים כגון מטריאליזם, אובדן התמימות, התבגרות וקפיטליזם.
תקציר העלילה.
ג'ואל גודסון (טום קרוז) הוא תלמיד תיכון שחי עם הוריו בשכונה אמידה בפרברי שיקגו על אגם מישיגן. כאשר ההורים יוצאים לחופשה במשך שבוע, ג'ואל מרסק בטעות את הפורשה 928 של אביו. כדי לגייס כסף עבור התיקונים, ג'ואל מוצא דרך יצירתית לנסות ולגייס כסף רב בזמן קצר.
לימודי המתמטיקה בישראל
רוק בחלל
רוק בחלל (באנגלית: Heavy Metal, "הבי מטאל") הוא סרט אנימציה מדע בדיוני בבימויו של ג'רלד פוטרטון. התסריט לסרט נכתב על ידי דניאל גולדברג ולן בלום.
הסרט הוא אנתולוגיה של סיפורי מדע בדיוני וסיפורי פנטזיה שונים.
סרט המשך בשם "Heavy Metal 2000" יצא לאקרנים בשנת 2000.
יוליוס רוברט פון מאייר
יוליוס רוברט פון מאייר (בגרמנית: Julius Robert Mayer; 25 בנובמבר 1814 - 20 במרץ 1878) היה רופא גרמני, כימאי ופיזיקאי ואחד ממייסדי תחום התרמודינמיקה. הוא ידוע בעיקר בשל הניסוחים הראשונים בשנת 1841 של חוק שימור האנרגיה, מה שידוע כיום כאחת הגרסאות הראשונות של החוק הראשון של התרמודינמיקה. לפיו "אנרגיה לא יכולה להיווצר ולא להיהרס". בשנת 1842 תיאר מאייר את התהליך הכימי החיוני הקרוי "חמצון" כמקור האנרגיה העיקרי לכל יצור חי. שנים רבות התעלמו החוגים המדעיים מהחדשנות וזכות הראשונים של מאייר בגילוי חוק שימור האנרגיה. המקבילה המכנית לחום יוחסה לג'יימס ג'ול בשנה שלאחר מכן. מאייר העלה את הרעיון כי צמחים מצליחים להמיר אור לאנרגיה כימית.
ראשית חייו.
יוליוס רוברט מאייר נולד ב-25 בנובמבר 1814 בהיילברון, וירטמברג (באדן-וירטמברג, גרמניה), היה הצעיר מבין שלושת בניו של הרוקח כריסטיאן מאייר שניהל בביתו בית מקרחת שהתפרסם בשם "רוזנאפותקה".
הוא היה צאצא למשפחה מכובדת של העיר, המיוחסת לפיליפ מלנכתון וליוהנס רויכלין.
החל משנת 1832 הוא למד רפואה באוניברסיטת אברהרד-קרל בטיבינגן, במסגרת הכשרתו כרופא בצבא גרמניה. בשנת 1838 הוא השלים את לימודי הדוקטורט ברפואה. לאחר שהייה בפריז (1839/40) הוא הפליג כרופא ספינת מפרש הולנדית למסע לאי ג'אווה, בכוונה לעסוק שם במחקרים במדעי הטבע.
אף על פי שמעולם לא התעניין בטרם מסע זה בתופעות פיזיקליות, תוך התבוננות בגלי הים גילה כי המים של ים סוער חמים יותר מאשר המים בים שקט. התבוננות בתופעה זו עודדה אותו לחשוב על החוקים הפיזיקליים. בייחוד משכה את תשומת ליבו התופעה הגופנית של חום הגוף. השאלה שעליה ניסה להשיב אם החום מתפתח ישירות בדומה לחום הבעירה? או שכמויות החום שהגוף צורך נוצרו בדרכים ישירות ועקיפות, וסכומן משתווה לחום השריפה? לאחר שובו בחודש פברואר 1841 מאייר הקדיש את מאמציו כדי לפתור בעיה זו. בשנת 1841 הוא התיישב בהיילברון והתחתן.
פיתוח הרעיונות הקשורים בחום.
עוד כילד צעיר בלטו יכולתו היצירתית וחריפות שכלו. גילה עניין רב במנגנונים מכניים שונים. בנעוריו ביצע ניסויים שונים במגוון נושאים בפיזיקה וכימיה. למעשה, אחד התחביבים האהובים עליו היה יצירת סוגים שונים של מכשירים חשמליים ומשאבות אוויר.
ב-1837 נעצרו הוא וכמה מחבריו על הצטרפותם לארגון האסור על פי חוק. הוא שהה במעצר וגורש לשנה אחת מהאוניברסיטה. בפסק זמן זה מאייר נסע לשווייץ, צרפת ולאיי הודו המזרחית ההולנדית. התחיל להתעניין במתמטיקה ובהנדסה אותן למד באמצעות שיעורים פרטיים אצל חברו קרל באור. מאייר הבחין במהלך מסעו למזרח הרחוק, שצבע דמם של המטופלים שלו הוא אדום כהה משום שהם צורכים פחות חמצן, ולכן הם צורכים גם פחות אנרגיה. הסיבה לתופעה זו היא, שצורך שמירה על טמפרטורת גופם באקלים החמים נדרשת פחות אנרגיה. לעומתם מטופלים בגרמניה הקרה הם בעלי צבע דם אדום בהיר, המעיד שהם צורכים חמצן רב יותר, ונדרשת להם יותר אנרגיה כדי לשמור על חום גופם. הוא גילה שחום ועבודה מכנית הן שתי צורות של אנרגיה. ב־1841 חזר מאייר להיילברון כדי להתמחות ברפואה, אך הפיזיקה הלהיבה אותו יותר.
ביוני 1841 הוא השלים את מאמרו המדעי הראשון שנשא את השם "על קביעת כמותית ואיכותית של הכוחות". מאמר זה שפורסם בכתב עת מדעי שבניהולו של הכימאי הידוע יוסטוס פון ליביג, זכה להתעלמות מצד הפיזיקאים, בשל העדר השכלה פורמלית של מאייר בתחום זה ואולי בגלל קשיים לשקף את תגליתו במשוואה מתמטית. מאייר התעניין בתופעת החום ובתנועתו. הוא הציג את התופעות שחקר באמצעות ערכים כמותיים ומספריים תוך ציון המקבילה המכנית לחום. מאייר היה הראשון שתיאר את התהליך הכימי החיוני הידוע כיום בשמו "חמצון" המשמש כמקור ראשוני לאנרגיה עבור כל יצור חי. בשנת 1845, לאחר ששיפר את הידע שלו בפיזיקה, הוא פרסם מונוגרפיה שתארה את היחסים הכמותיים בין חום ולעבודה המכנית.
בשנת 1848 הוא חישב כי בהיעדר מקור אנרגיה פנימי, השמש תתקרר תוך - 5000 שנים. לדעתו, השפעת המגעים עם מטאוריטים גורמת לשמש להמשיך לספק חום. מאחר שלא התייחסו אליו ברצינות, הישגיו זכו להתעלמות והכבוד על גילוי השקילות שבין עבודה לאנרגיה ניתן לג'יימס ג'ול. מאייר כמעט התאבד אחרי שגילה זאת. הוא שהה זמן מה במוסדות לבריאות הנפש כדי להתאושש ממותם של כמה מילדיו. רק לאחר תלאות פורסמו מספר מאמרים שלו, בשל אופיים המתקדם ובשל רמת הפיזיקה והכימיה שנידונה בהם. בסופו של דבר בשנת 1859 זכה מאייר לתואר דוקטורט כבוד של הפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת טובינגן שבה למד. עבודתו זכתה לעיון מחודש ב־1862 על ידי עמיתו הבריטי, הפיזיקאי ג'ון טינדאל, בהרצאה שנשא במוסד המלכותי בלונדון. ביולי 1867 פרסם מאייר מאמר העוסק במכניקה של החום והתנועה. ב־5 בנובמבר 1867 זכה גם בתואר אצולה שהוענק לו על ידי ממלכת וירטמברג ומאז נקרא "פון מאייר".
יוליוס רוברט פון מאייר נפטר משחפת ב-20 במרץ 1878 בעיר הולדתו, היילברון.
חייו הפרטיים.