אחד מתיקי ההבראה הגדולים אותם ניהל היה של חברת הכבלים תבל. בשנת 2002 מונה יוכמן כנאמן לחברת הכבלים תבל, וכמנהל מיוחד כדי לעזור לחברה מול התביעה והחובות שהיו לה. יוכמן ליווה את פרשת תבל מתחילתה (ביחד עם ניר דגן, שהפך בהמשך לשותפו להקמת קרן סקיי). כאשר החברה נכנסה להליכי הקפאת הליכים, הוביל יוכמן מהלך של הבראה לחברה, והגיע להסדרים עם נושיה.
בין השנים 1990 ל-1999 שימש כמרצה למימון באוניברסיטה העברית, לתלמידי תואר ראשון ושני בחשבונאות ומינהל עסקים.
משנת 1994 ועד 1999 היה חבר הדירקטוריון ויו"ר ועדת השקעות בקופות הגמל של בנק המזרחי המאוחד בעיימ.
בשנים 1995 ועד 1997 היה מנכ"ל קבוצת הבניה "מריו לזניק", שנסחרה בבורסה.
בנוסף לאלו, יוכמן מכהן כיו"ר בהתנדבות של ועדת הבנייה של יד ושם, וכיו"ר ועדת הבנייה של הספרייה הלאומית ירושלים.
קרן השקעות סקיי.
בשנת 2005 הקים יוכמן יחד עם ניר דגן ויצחק סוארי את קרן השקעות סקיי, שהיא קרן השקעות פרטית, המנהלת הון של יותר מ-800 מיליון דולר, בארבע קרנות, שגויסו בעיקר ממשקיעים מוסדיים בישראל ומחוצה לה.
יוכמן הוא יו"ר חברת אייקון גרופ, שקרן ההשקעות סקיי היא בעלת השליטה העיקרית בה.
דניאל סטול
דניאל סטול (בשוודית: Daniel Ståhl; נולד ב-27 באוגוסט 1992) הוא אתלט שוודי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), אלוף העולם (דוחה 2019), סגן אלוף עולם (לונדון 2017) וסגן אלוף אירופה (ברלין 2018) בזריקת דיסקוס. בשנים 2016–2019 דורג ראשון בעולם. מדורג במקום הרביעי בכל הזמנים בזריקת דיסקוס (71.86 מטר).
ביוגרפיה.
בילדותו היה סטול שחקן הוקי קרח. כשהיה בן 15 פרש ושנה לאחר מכן החל להתאמן באתלטיקה. סטול מעיד כי בתחילה הוא לא התייחס אל זריקת הדיסקוס ברצינות, אך לאחר שהתחרה באליפות שוודיה ב-2011, שיפר את שיאו האישי בצורה ניכרת וזכה לתשואות מהקהל, הוחדרה בו מוטיבציה להתאמן יותר. מאוחר יותר באותה שנה חבר למאמנו הנוכחי, וסטין הפסטיינסון.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיים סטול במקום חמישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.73 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 סיים סטול במקום חמישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.77 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 14 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.26 מטר.
בתחרות שנערכה בסולנטנה ב-29 ביוני 2017 קבע סטול בזריקת דיסקוס שיא שוודיה חדש של 71.19 מטר תוצאה שדירגה אותו במקום התשיעי בכל הזמנים. באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.19 מטר, אחרי אנדריוס גודזיוס מליטא (69.21 מטר) ולפני מייסון פינלי מארצות הברית (68.03 מטר).
באליפות אירופה שנערכה בברלין ב-2018 זכה סטול במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.23 מטר, אחרי אנדריוס גודזיוס (68.46 מטר) ולפני לוקאס וייסהיידינגר מאוסטריה (65.14 מטר).
בתחרות שנערכה בשוודיה בחודש יוני, שיפר סטול את שיאו השוודי לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 71.86 מטר, תוצאה שמדרגת אותו במקום הרביעי בכל הזמנים, ביחד עם יורי דומצ'ב מברית המועצות.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה סטול במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.59 מטר, לפני פדריק דקרס מג'מייקה (66.94 מטר) ולוקאס וייסהיידינגר (66.82 מטר).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה סטול במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.90 מטר, לפני בן ארצו סימון פטשון (67.39 מטר) ולוקאס וייסהיידינגר (67.07 מטר).
חן אריאלי
חן אריאלי (נולדה ב-9 ביולי 1976) היא סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו ומחזיקת תיק הרווחה והשירותים החברתיים. אריאלי היא סגנית ראש העיר תל אביב-יפו הלסבית המוצהרת הראשונה. פעילה חברתית, פמיניסטית ופעלה בזירות של ארגוני זכויות אדם ב-20 השנים האחרונות. כיהנה כיו"ר אגודת הלהט"ב בשנים 2015–2019 במשך שתי קדנציות ומובילת מחאת הלהט"ב (2018).
ביוגרפיה.
חן אריאלי נולדה לדן וללאה וגדלה בחיפה, אחות לאורלי צרפתי ולרן אריאלי. למדה בתיכון לאומנויות במגמת גרפיקה. בצעירותה התנדבה במרכזי קליטה עם עולים יוצאי אתיופיה, והייתה חניכה בתנועת הצופים ובנוער העובד והלומד. בצה"ל שירתה בפיקוד העורף, בתפקיד מדריכת אוכלוסייה לשעת חירום. לאחר שירותה הצבאי עבדה בתחום האופנה. בין השנים 2006–2011 כיהנה כסמנכ"לית "רוני ארנון תקשורת ישראל".
בין השנים 2009–2013 הפיקה את הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה – תרבות מייצרת שינוי, בסינמטק תל אביב, בברלין ובברזיל.
בשנת 2011 כיהנה כמנכ"לית שותפה במיזם עסקי למרקטינג מגזרי לקהילה הגאה (בשותפות משרד הפרסום אדלר חומסקי), שמטרתו לחדד את צורכי השיווק לקהילה הגאה.
בשנת 2012 ניהלה את מטה הבחירות של מרב מיכאלי בפריימריז של מפלגת העבודה ובין השנים 2013–2015 הייתה הדוברת והיועצת הפוליטית שלה בכנסת ה-19.
בין השנים 2015–2019 ייסדה וכיהנה כמנכ"לית שותפה של מיזם חברתי 'דוגרי' שמטרתו לקדם תודעה רשתית ושיתופי פעולה בחברה האזרחית בישראל. הקמת פלטפורמה דיגיטלית לרישות ופיתוח מתודה לסדנת רישות אותה עברו כ-300 ארגונים חברתיים בישראל. המיזם נוסד במסגרת החממה לחדשנות חברתית בתמיכת ידי פדרציית יהודי ניו יורק.
בשנים 2017–2019 הדריכה נוער בסיכון בבית השנטי בתל אביב.
אריאלי הייתה שותפה במיזם "ספרות גאה", והובילה מהלך של הצבת מדפי ספרות להט"בית בספריות העירוניות בעיריית תל אביב-יפו.
בין השנים 2017–2018 הייתה מנהלת שותפה ב"לסבית קטלנית", פסטיבל קולנוע לסבי ישראלי המתקיים אחת לשנה ומביא סרטים נבחרים במגוון נושאים - זהות, אהבה, פוליטיקה, מגדר, יחסים ותרבות. פסטיבל ראשון מסוגו, הפועל במטרה לקדם קולנוע לסבי ישראלי ולהוות במה וקרש קפיצה לנשים בתחום הקולנוע והטלוויזיה.
אריאלי עבדה כיועצת עסקית לעסקים חברתיים של נשים. מעבירה הרצאות ברחבי הארץ בנושאי דימוי גוף ושמנופוביה ומובילה טקסי נישואים אלטרנטיביים במרכז הוויה.
פעילות ציבורית.
אריאלי כיהנה בין השנים 2015–2019 כיושבת ראש אגודת הלהט"ב. בשנים 2015–2016 היא כיהנה כיו"ר משותף של אגודת הלהט"ב, בשותפות עם אמרי קלמן.
אריאלי וקלמן הובילו את מאבק הקהילה הגאה בשנת 2016. במטרה לקדם שוויון בפני החוק, איימה לבטל את מצעד הגאווה המתקיים בתל אביב בחודש יוני. בעקבות כך, התקיים בהובלתה משא ומתן עם משרד האוצר להגדלת התקציבים לארגונים הקהילתיים, אשר קיבלו תקצוב שיא של 11 מיליון שקלים.
ביולי 2017, במחאה על אפליה של זוגות חד-מיניים בתהליכי אימוץ הובילה מחאה והפגנה מול קריית הממשלה בתל אביב עם עשרות אלפי משתתפים. שנה לאחר מכן, ביולי 2018 הובילה את מחאת השוויון של קהילת הלהט"ב. השביתה התקיימה בפריסה ארצית לצד הפגנות בכל רחבי הארץ בעשרות מוקדי מחאה כנגד אי-שוויון בפני החוק והיעדר קידום של זכויות הורות שוות עבור בני זוג מאותו המין. באירוע השיא של מאבק הלהט"ב התקיימה עצרת מחאה בכיכר רבין בה השתתפו מעל ל-100,000 אנשים.
אריאלי יזמה פרויקט להכשרת חברי קהילת הלהט"ב שהתמודדו בבחירות המקומיות באוקטובר 2018. יזמה וייסדה פורום מנהלי ארגונים גאים והובילה את המאבק הלהט"בי לשוויון זכויות במערכת הבחירות לכנסת ה-21.
מתוך תפיסה אידאולוגית כי המאבק הפמיניסטי מכיל בתוכו את המאבק לשוויון זכויות לקהילת הלהט"ב, בדצמבר 2018 הייתה אריאלי אחת מיוזמות מחאת הנשים ההיסטורית הגדולה ביותר בישראל. הובילה את המאבק בשיתוף פעולה של נשים פלסטיניות ויהודיות, במחאה על רצח נשים ותקיעת תקציב שהובטח לתוכנית חירום לאומית למניעת אלימות כלפי נשים. בעקבות המחאה ייסדה אריאלי ושותפות תנועת שטח כלל ארצית של נשים.
אריאלי חברה בוועדה הציבורית של עמותת "איתך מעכי" – משפטניות למען צדק חברתי וחלק מהועדה המייעצת של "מצמיחים" – עמותה להפחתת האלימות במערכת החינוך וחברה בוועד המנהל של האגודה למען הלהט"ב. היא מייצגת את עיריית תל אביב-יפו כחברת הוועד המנהל של מוזאון תל אביב לאומנות ושל "אחוזת החוף".
אריאלי, נבחרה לאחת הנשים המשפיעות ביותר בזירה האזרחית של היום, ונבחרה כאחת מהפעילות והפעילים החברתיים הבולטים בישראל ברשימת העיתון ידיעות אחרונות בשנים 2017 ו-2018, וברשימת גלובס 2018.
פעילות פוליטית.
בשנת 2018 נבחרה כחברת מועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם סיעת רוב העיר.
החל מאפריל 2018 היא מכהנת כסגנית ראש עיריית תל אביב-יפו, מחזיקת תיק הרווחה ובריאות הציבור.
חיים אישיים.
אריאלי בזוגיות עם הלית לוי, במאית דוקומנטרית. השתיים מתגוררות ביפו.
חיים חמיאל
חיים יצחק חמיאל (כמיעל) (כ"ד בטבת תרע"ז, 18 בינואר 1917 – כ"ג אייר תשע"א, 27 במאי 2011), היה איש חינוך, סופר, משורר, ד"ר לספרות עברית, חוקר המקרא ותרגומיו. כיהן כמנכ"ל המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה של הסוכנות היהודית במשך 30 שנה.
ביוגרפיה.
נולד באוסטרולנקה בפרובינציית מזוביה בפולין. את השכלתו היסודית, התיכונית והפדגוגית רכש בפולין והוסמך להוראה בוורשה. למד בישיבת לומז'ה בפולין. ב-1938 ניהל את בית הספר העברי במוטלה ליד פינסק. עלה ארצה באוניית המעפילים אסימי בשנת 1939.
שימש כמורה בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים, ומעת עלותו לירושלים שימש כמורה בסמינר למדריכים דתיים בבית וגן, בסמינר ליפשיץ למורים, בבית צעירות מזרחי ובמקומות נוספים.