ביירד נשא לאישה ב-1905 את אתל סידני קית'-פלקונר, בתו של אלגרנון ק'ית'-פלקונר, שהיה המושל הכללי של אוסטרליה הדרומית בשנות התשעים של המאה ה-19. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות. ג'ון ביירד מת ממחלת לב באוגוסט 1941 בהיותו בן 67. אשתו מתה ב-1974, יום אחד לאחר יום הולדתה ה-100.
מלאבס (ממתק)
אמיל אייבינדר
אמיל אייבינדר (נולד ב-1949 בקישינב, מולדובה, אז בברית המועצות) הוא אמן אקורדיון ישראלי, יהודי יליד בסרביה (מולדובה, אז בברית המועצות) המשלב ברפרטואר שלו מוזיקה עממית ממרחב הדנובה והבלקן, מוזיקה קלה וקלאסית בינלאומית.
ביוגרפיה.
אמיל אייבינדר נולד בקישינב שבמולדובה.
בגיל 7 החל ללמוד נגינה באקורדיון, למד אקורדיון, פסנתר וניצוח בבית ספר תיכון למוזיקה באקדמיה בקישינב. עד עלייתו לישראל בשנת 1990 היה נגן ראשי בלהקות המולדובניות "מיוריצה" ו"ז'וק", והקליט לרדיו ולטלוויזיה במולדובה.
אמיל אייבינדר, הנחשב לאחד מגדולי נגני האקורדיון בעולם, כיהן בעבר כמנהל המוזיקלי של להקת "הורה ירושלים". ב-2000 הוקמה מחלקה לאקורדיון באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בראשותו, שם הקים את "אנסמבל למוזיקה עממית" שהוא עומד בראשו בתפקיד מנצח, מעבד וסולן. בין תלמידיו הרבים באקדמיה למוסיקה, הייתה גם המנצחת והאקורדיוניסטית אתי תבל.
בשנת 2002 קיבלו אייבינדר ולהקתו את הפרס ע"ש דניאל בנימיני מטעם שר המדע התרבות והספורט דאז, אריאל שרון. מאז זכה אמיל בפרסים נוספים אשר מפורטים מטה. כמו כן מופיע אייבינדר ברסיטלים לאקורדיון, קונצרטים קאמריים בישראל וברחבי העולם.
סגנון מוזיקלי.
סגנונו המוזיקלי של אייבינדר מבוסס על מוזיקות עממיות מרחבי העולם. הרפרטואר המוזיקלי שלו מכיל בין השאר מוזיקות עממיות מהבלקן, ברזיל וצרפת, וכן השפעות ממוזיקה קלאסית, ג'אז מודרני ומוזיקות ים תיכוניות.
בית הכנסת הגדול (סידני)
בית הכנסת הגדול (או בשמו האחר קהילה קדושה בית ישראל) הוא בית כנסת אורתודוקסי בסידני, אוסטרליה. בית הכנסת ממוקם בין הרחובות אליזבת' וקאסלרי ברובע העסקים הראשי של העיר, וצופה על הייד פארק.
היסטוריה.
בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל האוסטרלי תומאס רואו ונחנך בשנת 1878. סגנון בנייתו משלב אלמנטים מהאדריכלות הביזנטית ומהאדריכלות הגותית. מבנהו המרשים מתואר לעיתים באוסטרליה בכינוי "קתדרלת בית הכנסת". מבנה זה החליף בית כנסת מוקדם יותר, אשר נבנה בשנת 1844, והיה אחד מהמבנים הראשונים באוסטרליה שנבנו בסגנון מצרי.
בבית הכנסת נבנתה עזרת נשים מוגבהת, כנהוג לפי המסורת האורתודוקסית, וכן בימה במרכזו, אשר משיקולי מקום הוזזה בהמשך לכיוון צידו המערבי של האולם המרכזי.
במהלך השנים שלאחר הקמתו נעשו בבניין בית הכנסת שינויים פנימיים רבים, בהם בניית סוכה, חפירת עמדת קבלה תת-קרקעית, הקמת ספרייה, התקנת תאורה חשמלית ואף התקנת מעלית שבת.
מבנהו הייחודי של בית הכנסת נכלל ברשימת המבנים לשימור באוסטרליה.
על אף שמו, כיום בית הכנסת הוא אינו הגדול בסידני, כאשר בית הכנסת המרכזי בפרבר בונדיי ג'נקשן גדול ממנו.
נכון לשנת 2019 רב בית הכנסת הוא הרב בנימין זאב אלטון.
טד ליגטי
תיאודור שארפ "טד" ליגטי (באנגלית: Theodore Sharp "Ted" Ligety; נולד ב-31 באוגוסט 1984) הוא גולש אלפיני אמריקאי, פעמיים אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות זהב מאליפות העולם מהם 3 פעמים ברציפות בסלאלום ענק ו-5 פעמים זכה בגביע העולם בסלאלום ענק (2008, 2010, 2011, 2013 ו-2014) ופעם אחת בגביע העולם בתחרות המשולבת (2014). הוא זכה ב-24 ניצחונות במסגרת הגביע העולם, 23 מהם בסלאלום ענק (2 בכל הזמנים). הוא זכה 6 פעמים באליפות ארצות הברית, אחרי בודי מילר וטייגר שו שזכו 9 פעמים כל אחד.
ליגטי נחשב לאחד מגולשי הסלאלום הענק הגדולים בהיסטוריה.
ביוגרפיה.
ליגטי נולד בסולט לייק סיטי שביוטה.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת טורינו (2006) זכה ליגטי במדליית זהב בתחרות משולבת (גלישה במורד וסלאלום).
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בוואל ד'איזר שבצרפת בשנת 2009 זכה ליגטי במדליית ארד בסלאלום ענק.
באולימפיאדת ונקובר (2010) לא הצליח ליגטי לזכות במדליה. הוא סיים במקום חמישי בתחרות משולבת, במקום תשיעי בסלאלום ענק ובמקום 19 בסופר G.
אלוף עולם.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה בשנת 2011 זכה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 בסלאלום.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בשלדמינג שבאוסטריה בשנת 2013 זכה ליגטי ב-3 מדליות זהב, בסלאלום ענק בסופר G ובתחרות משולבת, גלישה במורד וסלאלום והיה לספורטאי המצטיין באליפות.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בתחרות משולבת ובמקום 24 בסופר G.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בביוור קריק שבקולורדו בשנת 2015 זכה ליגטי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בסלאלום ענק בפעם השלישית ברציפות ומדליית ארד בתחרות משולבת. נוסף לכך, הוא סיים במקום 9 בסופר G ובמקום 21 בסלאלום. הוא השתתף בתחרות הקבוצתית והגיע עם נבחרת ארצות הברית לשלב רבע הגמר והפסיד לנבחרת שוודיה.
Ibeyi הוא הרכב מוזיקלי צרפתי-קובני, המורכב מצמד אחיות תאומות, ליסה-קאינדה ונעמי דיאס. ב-2013, Ibeyi הוחתמו לחברת התקליטים XL, שמייצגת אמנים בינלאומיים כמו אדל והפרודיג'י, והן חוות פריצה לבמה העולמית.
השתיים שרות באנגלית ויורובה, שפה ניגרית שהגיעה לקובה יחד עם סחר העבדים מאפריקה במאה ה-18. פירוש השם Ibeyi ביורובה הוא "תאומות".
אבי התאומות היה אנגה דיאס, נגן כלי הקשה מפורסם, שהיה חבר בבואנה ויסטה סושיאל קלאב. לאחר מותו, למדו האחיות לנגן בקחון, הכלי האהוב עליו.
ב-22 בפברואר 2016 הופיעו בישראל, במועדון הבארבי.
הבורסה לניירות ערך בשיקגו
הבורסה לניירות ערך בשיקגו (באנגלית: Chicago Stock Exchange או בקיצור CHX) היא בורסה לניירות ערך בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית. המסחר מתנהל בפיקוח הוועדה לניירות ערך ולבורסות. הבניין בו מתקיים המסחר ממוקם ברחוב לסייל 440 דרום (One Financial Place).
היסטוריה.
הבורסה לניירות ערך בשיקגו נוסדה ב-21 במרץ 1882. באותה עת, נבחר צ'ארלס הנרוטין (Charles Henrotin) לשמש כיושב ראש ונשיא הבורסה. כחודש לאחר מכן הוכחר שטח ברחוב דירבורן 115 לטובת הקמת מקום מושבה של הבורסה.
בשנת 1894, הועבר מקום המסחר לקומת הקרקע של הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו, שתוכנן על ידי האדריכלים אדלר וסאליבן ונבנה בפינת הרחובות לסייל ווושינגטון. בניין זה נהרס בשנת 1972, אך קומת המסחר המקורית והכניסה הראשית אליו נמצאים כיום במכון האמנות של שיקגו.
ביולי 1914, הופסקה פעילות המסחר בבורסה עקב פריצת מלחמת העולם הראשונה ונפתחה מחדש ב-11 בדצמבר של אותה שנה. ב-29 באוקטובר 1929, קרסה הבורסה כחלק מהשפעותיה של קריסת וול סטריט 1929.
בשנת 1949 התמזגה יחד עם הבורסות של סנט לואיס, קליבלנד ומיניאפוליס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון" (Midwest Stock Exchange). בשנת 1959 הצטרפה גם הבורסה של ניו אורלינס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון".
בשנת 1993, שונה שמה של הבורסה לניירות ערך של המערב התיכון בחזרה לבורסה לניירות ערך בשיקגו.
שרה רטנר
שרה רטנר (באנגלית: Sarah Ratner; 9 ביוני 1903, ניו יורק – 28 ביולי 1999, שם) הייתה ביוכימאית אמריקאית יהודייה. עיקר עיסוקה היה במחקר מעגל האוריאה. תרומתה לחקר המטבוליזם של החנקן הביאה להבנה טובה יותר של הפרעות בסינתזת האוריאה בגוף.
קורות חייה.
שרה רטנר נולדה בניו יורק ב-9 ביוני 1903. הוריה, אהרון וחנה לבית זלצר, היגרו לארצות הברית מרוסיה בעשור האחרון של המאה ה-19. אביה אהרון היה בעל מפעל. שרה הייתה בת יחידה והיו לה ארבעה אחים.
השכלה ומסלול מקצועי.
בשנת 1920, בגיל 17, קיבלה מלגה לאוניברסיטת קורנל שבאיתקה. שם סיימה לימודי כימיה ב-1924. עם סיום לימודיה הועסקה כלבורנטית בבית חולים אוניברסיטאי בלונג איילנד. ב-1930 החלה לימודי דוקטורט בביוכימיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קולומביה. את התואר קיבלה ב-1936. לאחר קבלת הדוקטורט עבדה תקופת מה כחוקרת מחוץ לניו יורק. בשנת 1937 התקבלה כחוקרת למחלקה לביוכימיה של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת קולומביה. ב-1939 קיבלה תואר מרצה. ב-1946 התקבלה כפרופסור חבר לפרמקולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, שם עבדה עם סברו אוצ'ואה (לימים חתן פרס נובל). באמצע שנות ה-50 התקבלה כחברת צוות המחקר של המכון של ניו יורק למחקר בריאות הציבור (Public Health Research Institute of New York) משם פרשה בשנת 1992, בגיל 89.
המאבק המיגדרי.
מראשית דרכה נתקלה רטנר במחסומים שעמדו בפני נשים במדעים. קורנל הייתה, באותה תקופה, אחת מהאוניברסיטאות היחידות שאפשרו לימודי כימיה לנשים, לכן נאלצה לעבור לאיתקה שבצפון מדינת ניו יורק. רטנר הייתה בדרך כלל האישה היחידה בקורסים שבהם השתתפה.
לאחר קבלת הדוקטורט התקשתה לקבל משרה כחוקרת אקדמית. שכן באותה תקופה נשים התקבלו רק למשרות הוראה וגם זאת רק במכללות לנשים.
פעילותה המדעית.
רטנר תרמה תרומה משמעותית למחקר מעגל האוריאה. לתחום זה הקדישה את רוב שנות עבודתה. מחקרה התרכז בתהליך של יצירת ארגינין מסיטרולן (citrulline). היא גילתה וחקרה את חומצת האמינו חומצה ארגינינוסינית (Argininosuccinic acid).