בשנת 2001 הוציאה סופי את אלבום הסולו הראשון שלה, Read My Lips, שהגיע למקום השני במצעדים בבריטניה. מתוכו הוציאה אף ארבעה סינגלים שהגיעו כולם למקומות גבוהים במצעדים וביניהם גם הלהיט "Murder on the Dancefloor", שהפך לשיר המושמע ביותר באירופה בשנת 2002. בתחילת אותה שנה הייתה בקסטור מועמדת ל"אמנית הבריטית של השנה" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.
האלבום השני שלה, Shoot from the Hip, יצא בחודש אוקטובר 2003. האלבום לא זכה להצלחה והגיע למקום ה-19 במצעדי בריטניה.
בעקבות כך, לקחה בקסטר הפסקה מקריירת המוזיקה כדי לדאוג לילדה הראשון, סוני שנולד ב-23 באפריל 2004. אביו של התינוק הוא ריצ'רד ג'ונס, באסיסט להקת "The Feeling". הזוג נישא מאוחר יותר, ב-25 ביוני 2005, באיטליה.
בשנת 2004 החלה בקסטור לעבוד על האלבום השלישי שלה שיצא ב-17 במאי 2007 ונקרא Trip the Light Fantastic. בחודש יוני 2007, שימשה בקסטור כאמנית חימום של ג'ורג' מייקל במסע ההופעות שלו בבריטניה.
אלבומה הרביעי של בקסטור יצא בספטמבר 2008.
בקסטור תומכת בזכויות בעלי חיים, ואף השתתפה בפרסומת של הארגון PETA כנגד לבישת פרוות.
בשנת 2009 השתתפה בשיר "". השיר זכה להצלחה גדולה. בשנת 2010 הוציאה שיר, שזכה להצלחה גדולה גם בשיתוף עם Freemasons, בשם: "Bittersweet".
בילדותה עסקה הזמרת בתחביב איסוף בולים, וזאת בהשפעת סבה. בשנת 2018 הוצג אוסף הילדות שלה בתערוכת בולים שהתקיימה בלונדון
בשנת 2019 הוכרזה בקסטור כחברה בהרכב השיפוט הבריטי באירוויזיון 2019.
כנסיית פטרוס אין גליקנטו
כנסיית פטרוס אין גליקנטו היא כנסייה ומנזר מודרניים בהר ציון השייכים למסדר האסומפסיוניסטים הקתולי. הכנסייה הוקמה בין השנים 1924–1931 על בסיס כנסיות קדומות, הראשונה שבהן, כנסייה ביזנטית מהמאה הרביעית לספירה.
פירוש השם.
שם הכנסייה: פטרוס של קריאת התרנגול (גלוס קנטוס = קריאת התרנגול בלטינית), מנציח סיפור מתוך פרשת מעצרו וחקירתו הלילית של ישו.
ישו נעצר ערב חג הפסח בגת שמנים (לאחר הסעודה האחרונה). בגת שמנים הוא ניבא לפטרוס, תלמידו, שהוא יתכחש לישו שלוש פעמים לפני קריאת התרנגול. מגת שמנים נלקח ישו, לפי המסורת הנוצרית, בעמק קדרון, דרך שער המים שליד מעיין הגיחון ובמעלה הר ציון אל בית הכהן הגדול קיפא.
בבית הכהן הגדול הוטחו בישו האשמות שונות, במסגרת חקירה לילית על ידי הכהן הגדול והסנהדרין. לאחר מכן נעצר בבית-כלא שהיה במקום עד הסגרתו למחרת לפונטיוס פילטוס, הנציב הרומי שגזר את דינו לצליבה.
פטרוס, כמתואר בברית החדשה, אכן התכחש לישו שלוש פעמים בטרם קרא התרנגול:
תולדות הכנסייה.
במקום שזוהה כבית הכהן הגדול נבנתה כנסייה ביזנטית במאה הרביעית, שם הכנסייה היה "החרטה של פטרוס". הכנסייה נחרבה על ידי הסאסאנים, אך נבנתה מחדש ב-628 (פסיפסים מכנסייה זו משולבים בכנסייה המודרנית).
הצלבנים ערכו במקום שיפוצים נרחבים והם שקראו לו "פטרוס הקדוש של קריאת התרנגול".
ב-1845 הוקם בצרפת המסדר האסמפסיוניסטי הקתולי. ב-1924 נמסר לידיו האתר וב-1931 הושלמה בניית הכנסייה שלא הייתה מרשימה ביותר. רק בשנת 2000 שופצה והיא כיום אחת הכנסיות היפות והבולטות בירושלים.
מבנה הכנסייה.
הכנסייה משמרת את המבנה הביזנטי ובנויה כצלב קצר-זרועות. לכנסייה כיפה גדולה ובראשה שבשבת בדמות תרנגול. במפלס התחתון של הכנסייה נמצאו מערכות וחללים שנדמו לביזנטים כבורות-כלא. למעשה אלו הם מקוואות טהרה יהודיים שהועמקו בתקופה מאוחרת יותר לשימוש כבורות-מים. המסורת מקשרת את אחד הבורות עם בור הכלא בו שהה ישו בלילה שלפני הסגרתו וצליבתו. סביב שטח הכנסייה נמצאו שרידים רבים מהתקופה הביזנטית. ליד הכנסייה מוצג דגם מפורט של ירושלים בתקופה הביזנטית. כמו כן באתר נמצאו טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס.
ערעור על זיהוי המקום.
סביר להניח שבניגוד למסורת הנוצרית, בית הכהן הגדול לא ניצב באזור זה. לפי החפירות ברובע היהודי סביר שבתי הכהנים היו בעיר העליונה (הרובע ההרודיאני), ויוספוס פלביוס אף מוסר במפורש שבימי המרד הגדול ביתו של חנניה כהן גדול היה בעיר העליונה (מלחמת היהודים ב, יז, ו, 426).
סיימביקה
סיימביקה (בטטרית Söyembikä; ברוסית Сююмбике, 1516 - אחרי 1554) הייתה שליטה טטרית ששלטה בחאנות קאזאן בין 1549 ל-1551 באמצעות בנה הקטין איטמשגריי (Ütämeşgäräy). היא הייתה נשואה לשניים משליטי החנאט, ועם כיבוש קאזאן בידי איוואן הרביעי בשנת 1552 הוגלתה עם בנה למוסקבה. לאחר מכן נישאה בכפייה למושל קאזאן מטעם הרוסים שייך אלי חאן (Şäyex Ğäli xan).
סיימביקה נחשבת לגיבורה לאומית טטרית, ובשמה נקשרה אגדה לפיה התאבדה מראשו של מגדל סיימביקה בקרמלין של קאזאן, ומכאן שמו.
קללת הגלואמגלוזר
קללת הגלואמגלוזר (אנגלית: The Curse of the Gloamglozer) הוא הספר הראשון בסאגת קווינט, בסדרה קורות קצעולם.
עלילה.
בספר זה מוצגים לראשונה קווינט ומריס - הוריו לעתיד של טוויג (המוכר מהספרים הקודמים בסדרה: "מעבר ליערעבות", "רודפתסערה" ו"חצות מעל סנקטפראקס").
קווינט הוא הבן האחרון שנותר לתן הרוח (פיראט רקיע מפורסם) אחרי שאש שרפה את כל המשפחה חוץ ממנו ומאביו. יש קצת בלבול בנוגע לגילו של קווינט. קווינט טוען שהוא "בן שבע-עשרה שנה הבאה", אבל תן הרוח מסביר שקווינט רוצה להיות מבוגר, אך למעשה הוא בן ארבע-עשרה. לקווינט יש עמידות מדהימה מפחד גבהים, שהפוכה מהפחד הגדול שלו מאש. קווינט אמיץ מאוד, דבר שנראה קרוב לסוף הספר כשהוא משחרר את הגלואמגלוזר מכלאו, כשהוא מאמין שליניוס עינה אותו, וגם כשהוא מטפס על הגג כדי להציל את ליניוס, אך מתברר שזה היה הגלואמגלוזר, וקווינט נאבק ומצליח להבריח אותו מסנקטפראקס.
מריס היא הבת היחידה של נשגב בכירי האקדמיה - ליניוס פליטקס. כשהיא מוצגת לראשונה בסאגת קווינט, היא בערך בת שתים עשרה. מריס היא דמות בעלת כוח רצון ועקשנות, דבר לא מוזר בהתחשב בכך שאביה מתעלם ממנה, דבר שגורם לה לדאגה רבה במשך רוב הספר. מריס שונאת את קווינט מההתחלה מהסיבה הפשוטה שאביה נותן לקווינט משימות, מידע, וכו'. המשימות והמידע שמקבל קווינט הם בגלל הסכם בין תן הרוח לליניוס - קווינט יהיה המתלמד של ליניוס, וכך יישאר בטוח. כשהספר נמשך, מריס מוצאת את קווינט כחבר טוב, וכשקווינט אינו מרגיש טוב היא ניצבת ליד מיטתו במקום לעמוד ליד מיטת אביה - דבר שמראה שאכפת לה ממנו. כמו כן היא גם מנשקת את קווינט במסרקאבן כשהוא חסר הכרה, מקווה שהוא לא ימות. זה נראה כמו תחילה של קרבה ביניהם, שמוכחת הרבה פעמים כשקווינט שם את ידיו סביבה. זה הופך לאהבה ב"התנגשות ספינות הרקיע". כשקווינט מורה לנטוש את הספינה, היא מתנשקת איתו. הפירוש לשתי הנשיקות מגיע בסוף הספר. היו לה רגשות כלפיו עוד מההתחלה כשהוא התגבר על הפחד שלו מאש בשבילה. מאז, הפחד שלו מאש הדאיג את מריס.
ליניוס פליטקס הוא הנשגב בבחירי האקדמיה של סנקטפראקס, אבל השליטתו בעיר שבה מלומדי השמיים הם דומיננטיים בסכנה. זה בגלל שליניוס תמיד התעניין בלימודי הארץ, מה שהוצא מסנקטפראקס שנים קודם לכן, אבל, ההתעניינות שלו הפכה לאובססיה. הוא התחיל להתעניין שנים לפני כן בעזרת מלומדי ארץ במעבדה העתיקה, שיצרה את מה שהוכר כ"גליסטר אדום כדם". בגלל היצור, המעבדה נסגרה, אבל ליניוס התעניין עוד יותר, הוא חיפש עדות לכך שיצירת חיים על ידי גליסטר רחוק מהמעיין של גיאונהר היא מסוכנת. ליניוס חוזר על הניסוי שעשו מלומדי הארץ, ויוצר את הגלואמגלוזר, אך כשעומד על טיבו, נועל אותו במעבדה העתיקה.
כשקווינט ומריס מגלים עוד ועוד, הם יורדים למטה למסרק האבן כדי למצוא את המעבדה העתיקה. כשמריס נפצעת מהגליסטר האדום כדם היא נלקחת אל סנקטפראקס על ידי בונגוס (מלומד ארץ שהורחק מסנקטפראקס ואחד מידידיו הוותיקים של ליניוס), קווינט נשאר למטה. בזמן שמריס ובונגוס גילו על הניסוי של ליניוס ועל הגלואמגלוזר, קווינט היה במעבדה העתיקה, משחרר את הגלואמגלוזר בלי לדעת את טיבו של היצור. הגלואמגלוזר בא אל ליניוס ושורף את ארמון הצללים בו הוא גר. שוכני ארמון הצללים ניצלים בזמן שקווינט מתעמת עם הגלואמגלוזר על גג הארמון הבוער. קווינט מצליח לגרש את הגלואמגלוזר מסנקטפראקס, והגלואמגלוזר משאיר את קווינט עם הידיעה שהוא שחרר את הגלואמגלוזר אל הקצה.
הספר נגמר כשמריס מדווחת לקווינט שהפרופסור לאור מציע לו להיכנס לאקדמית האבירים, הסיפור שמסופר ב"אבירי החורף".
סיגליים
סגליים או סיגליים (שם מדעי: Violaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים. היא כוללת שלוש תת-משפחות: Fusispermoideae, Leonioideae ותת-משפחת הסיגלים (Violoideae), הגדולה משמעותית מהאחרות. בין הסיגלים הסוג הבולט הוא הסיגל, שכולל מגוון של פרחים ידועים כגון האמנון ותמר.
מאפיינים.
מרבית הצמחים במשפחה הם עשבים רב שנתיים, עם מיעוט של צמחים חד-שנתיים. מינים רבים נטולי גבעול, או בעלי גבעול קצר בלבד. פרחים בולטים, בעלי חמישה עלי כותרת, התחתון מביניהם מוגדל ולרוב כולל דורבן - לול חלול המכיל את הצוף. הצמחים דו מיניים, הפרחים בעלי חמישה אבקנים בגוון צהוב, שחלה עילית, וריבוי של ביציות בכל שחלה. הפירות בתצורת הלקט של שלוש קשוות, המתפרקות לאחר נשירת הפרי.
טקסונומיה.
במיון על פי קרונקויסט (מ-1981) היו הסגליים חלק עיקרי בסדרה שנקראה על שמם - הסגלאים. עם התפתחות של שיטות מיון גנטיות והוצאת מאמרים הממיינים מחדש את עולם בעלי הפרחים, עברו הסגליים מסדרה זו לסדרת המלפיגאים, סדרה חדשה הכוללת מגוון רחב מאוד של צמחים מסדרות אחרות, שסווגו כעת יחדיו. במיון זה (APG II) משנת 2003 נעלמה כליל סדרת הסגלאים, ואינה כוללת אף מין.
תפוצה.