שטח העיר הוא 98.60 קמ"ר. היא נמצאת במרכז הגאוגרפי של מטרופולין ונקובר. העיר מוקפת על ידי ונקובר ממערב, קוקיטלאם וניו ווסטמינסטר במזרח, מפרץ בורארד בצפון ונהר פרייזר בדרום. ברנבי, ונקובר וניו ווסטמינסטר תופסות יחד את החלק העיקרי של חצי האי בורארד. הגובה של העיר נע בין גובה פני הים לגובה מקסימלי של 370 מטר. בסך הכל הנוף הפיזי של ברנבי נע בין גבעות, רכסים, עמקים ושפל סחף. תווי האדמה והמיקומים היחסיים שלהם השפיעו על המיקום, סוג וצורת ההתפתחות בעיר.
ברנבי היא ביתם של חברות תעשייה ומסחר רבות. הקניון המסחרי הגדול ביותר בקולומביה הבריטית (והשני בקנדה כולה), המטרופולין במטרוטאון, ממוקם בעיר. ועדיין, היחס בין שטח הפארק לתושב בברנבי הוא מהגבוהים בצפון אמריקה, ונשמרות קרקעות חקלאיות מסוימות, במיוחד לאורך דירות על חוף נהר פרייזר בדרום העיר.
שטחי הפארק הגדולים ונתיבי המים בברנבי כוללים את סנטרל פארק, רוברט בורנבי פארק, פארק קנזינגטון, הר בורנבי, סטיל קריק, נהר הברונט, אגם ברנבי, אגם צבי ואגם סקווינט.
אקלים.
בברנבי יש אקלים ממוזג בכל ימות השנה. החורפים גשומים, אך לא מאוד מושלגים, בניגוד למזג האוויר הקנדי האופייני. כאשר השלג יורד בדרך כלל הוא אינו מצטבר בגבהים נמוכים, אך עשוי להישאר בחלק גדול מחודשי החורף בגבהים גבוהים יותר. בשל גובהה העיר חווה יותר שלג בחודשי החורף מאשר בוונקובר או בריצ'מונד הסמוכות. מזג האוויר הקיצי נמשך בדרך כלל מיוני עד אמצע ספטמבר, עם ימים חמים. הקיץ, כמו בוונקובר יבש יחסית.
תחבורה.
מערכת התחבורה המהירה SkyTrain (רכבת השמיים של ונקובר), העוברת בעיר, חוצה אותה ממזרח למערב בשני מקומות: קו האקספו (Expo Line, הושלם בשנת 1986) חוצה בחלקה הדרומי, במקביל לדרך המלכים (Kingsway), וקו המילניום (Millennium Line, הושלם בשנת 2002) במקביל לכביש Lougheed. ה- SkyTrain הקל על ההתקשרות לניו ווסטמינסטר, וונקובר וסורי, וכן על פיתוח עירוני צפוף במרכז העיר (Lougheed Town) בגבול המזרחי של העיר, במרכז העיר ברנטווד (Brentwood) במרכז-מערב, ובמיוחד, במיטרוטאון בדרום.
בעיר מצוי חלק ממערכת האוטובוסים של מטרו ונקובר, המנוהלת על ידי חברת האוטובוסים Coast Coast, חטיבה של TransLink.
אוכלוסייה.
בעוד שברנבי תופסת כ-4% מהשטח של מחוז וונקובר רבתי, היא כללה כ־10% מאוכלוסיית האזור בשנת 2001. זהו המרכז העירוני המאוכלס השלישי ביותר בקולומביה הבריטית (אחרי ונקובר וסארי) עם אומדן אוכלוסייה של 205,261. בדומה לחלק גדול מוונקובר הגדולה, ברנבי הייתה תמיד בית לקהילות אתניות ומהגרים. דוגמה אחת מצפון העיר, ליד רחוב הייסטינגס, היא היותה בעבר בית למסעדות איטלקיות רבות. דוגמה מדרום העיר היא מגדלי דירות באזור מטרוטאון, שהונעו בחלקם על ידי הגירה מסין (הונג קונג ומקאו), טייוואן ודרום קוריאה. על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2006, 54% מתושבי ברנבי הם בעלי שפת אם שאינה אנגלית ואינה צרפתית.
ערים תואמות.
הערים התואמות של ברנבי הם:
דמות בידיונית
קתרין &quot;קיטי&quot; לוטסינגר
רות אן מוראוס
ג'ייקוב ארהרט
יוהאן ג'ייקוב ארהרט (באנגלית: Johann Jakob Erhardt; 17 באפריל 1823 - 14 באוגוסט 1901) היה מיסיונר וחוקר גרמני שפעל במזרח אפריקה ובהודו. אף על פי שנשאר בחוף מזרח אפריקה או בסמוך לה, הוא תרם לידע האירופי על פנים היבשת באמצעות איסוף תיאורים מתושבים מקומיים שנסעו פנימה. מפת האזור שלו עוררה את שליחת משלחתם של ברטון וספיק.
ביוגרפיה.
ארהרט נולד ב -17 באפריל 1823 בבונגהיים במדינת וירטמברג. הוא היה בנו של חייט אמן. הוא עבד עם אנשי דת בעיר מולדתו ואחרי זה הצטרף למיסיון בבזל, שם הוכשר כמיסיונר עד שנת 1846. משנת 1846 עד 1848 למד באגודה למען הכנסיות בלונדון, שם הוסמך בשנת 1848.
במזרח אפריקה.
ארהרט הועבר על ידי האגודה למען הכנסיות למזרח אפריקה. ב־10 ביוני 1849 הגיעו ארהרט וג'ון וגנר לתחנת המסיון Rabbai Mpia ליד מומבסה, שם הצטרפו ליוהאן לודוויג קראפף ויוהנס ריבמן. עם זאת, ואגנר נפטר ב-1 באוגוסט 1849. באביב 1850 ארהרט וקראף נסעו דרך החוף במזרח אפריקה ממומבסה. הסירה הייתה קטנה והמזון היה מועט, באיכות ירודה וקשה להכנה בגלל הגשם. עם זאת, הם אספו מידע רב על פנים הארץ.
ארהרט וקראפף עברו דרך ערי החוף: טנגה, קילווה, לינדי ומיקינדני לקייפ דלגאדו. שני המיסיונרים, היו האירופאים הראשונים שחקרו את החוף בפרטי פרטים כאלה. הם יצאו ללא נשק ועם מלווים מועטים, ובדרך כלל ערכו להם קבלות פנים טובות על ידי הערבים, סווהילים ותושבים מקומיים שהם פגשו. הם מיפו את שפך נהר הפנגאני, הדלתה של נהר רופיג'י ונהר הרוומה. לאחר ההפלגה, השניים חזרו לתחנת המסיון ובשנת 1851 יצא קראפף לאירופה להתאושש.
בספטמבר 1853 ביקר ארהרט בהרי Usambara, אזור בירתו של שליט שמבה, שם ראה שתי מכשפות שהוצאו להורג. ארהרט תיעד את הפשיטה של המסאי במזינדה על צבא מאוחד של שמבה ושבטים נוספים, וכן "ערבים" (ככל הנראה סווהילי). מסעו של ארהרט נמשך בין 9 באוגוסט 1853 עד דצמבר 1853, ובילה שלושה חודשים עם המלך.
ארהרט שהה שישה חודשים בטנגה בשנת 1854, שם למד את שפת שמבלה. בטנגה, התכנסו שיירות לפני היציאה לפנים הארץ. שם נודע לו על קיום אגם אוקראווה (אגם ויקטוריה), אגם טנגניקה ואגם ניאסה, ושמע על העיר אוג'י. עם זאת, סוחרי השנהב אמרו לו כי "אגם אונימאסי" היבשתי הגדול היה רק שלוחה מערבית של אגם ניאסה, והגיע קרוב להרים שיצרו את עמוד השדרה של היבשת.
ארהרט התרשם מהעובדה שמטיילים שונים שיצאו ליבשה מנקודות שונות בחוף הגיעו כולם לים פנימי, והכין מפה המבוססת על המידע הזמין, כולל ממצאי חבריו המיסיונרים קראפף וריבמן.
קריירה מאוחרת.
בשנת 1855 הוחזר ארהרט לאירופה בגלל בריאות לקויה, ולקח איתו את המפה. המפה פורסמה לראשונה ב- Calwer Missionsblatt בשנת 1855, ואחר כך ב- Intelligencer Missionary Mission בשנת 1856. המפה שוחזרה עם פרשנויות בפרסומים אחרים. הדיווחים על שלג בפסגות הקילימנג'רו והר קניה, סמוך לקו המשווה, עוררו מחלוקת רבה.
המפה שלו גרמה לממשלת בריטניה והחברה הגאוגרפית המלכותית לשכור את ריצ'רד פרנסיס ברטון וג'ון הנינג ספיק כדי לחקור את האגם הגדול, או האגמים, ולקבוע אם הם מקור הנילוס. המפה התפרסמה כ"מפת השבלול" עקב צורת הים הפנימי אונימאסי או ניאסה.
ארהרט עבד בהודו משנת 1856 עד 1891.
הוא נפטר ב־14 באוגוסט 1901 בשטוטגרט.
ג'קוב ארהרט-שטראסה נושא את שמו בעיר הולדתו, בונגהיים.
אזרחים למען אוויר נקי
אזרחים למען אוויר נקי היא עמותה סביבתית ישראלית הפועלת לצמצום זיהום האוויר משריפות פיראטיות של פסולת.
העמותה החלה את דרכה בנובמבר 2016, תחילה כוועד פעולה של תושבי מזרח השרון ומערב השומרון, והחל מאפריל 2018 כעמותה רשומה. מטרתה המוצהרת של העמותה היא להיאבק במפגעים סביבתיים, בדגש על השלכת פסולת בשטחים פתוחים ושריפת פסולת. כל פעילות העמותה נעשית על בסיס התנדבותי.
הרקע להקמת העמותה.
שריפות פסולת הן אחד מגורמי זיהום האוויר העיקריים בישראל. אם בעבר התאפיינה התופעה בעיקר בשרפה של פסולת חקלאית בשולי חלקות והרחק ממגורי תושבים, הרי שכיום, עם התרחבות הערים, פוגעות השריפות באיכות חייהם ובבריאותם של מאות אלפי בני אדם. בנוסף, הלכו והתרחבו בשנים האחרונות שלוש תופעות נוספות: האחת היא שרפה של פסולת ביתית בשולי יישובים, הפוגעת כיום באוכלוסייה רחבה יותר מבעבר עקב הגידול באוכלוסייה והתפשטות הערים. השנייה היא שריפות פסולת באתרים פיראטיים הממוקמים באזורי תעשייה ובתוך יישובים. השלישית היא השלכה והצתה של פסולת בשטחים הפתוחים, ובה פסולת בניין, פגרים, צמיגים ועוד.
על פי נתוני המשרד להגנת הסביבה שריפות פסולת הן גורם הפליטה מספר אחד בישראל של חלקיקים עדינים (PM2.5) והן אחראיות ל-38% מסך החלקיקים הנפלטים. הפסולת שנשרפת מגוונת, ומכילה בין השאר פלסטיק, ניילונים, אזבסט, דלקים, גומי וחומרי הדברה, הפולטים לאוויר בעת שריפתם חומרים רעילים. בין הנזקים הבריאותיים שגורמות השריפות ניתן למנות פגיעה במערכת ההורמונלית, במערכת העצבים ובפוריות, תחלואה נשימתית ולבבית, נזקים לכבד ולכליות, פגיעה בהתפתחות עוברים וסרטן.
הקמת העמותה.
בסתיו 2016, עקב מפגעי ריח וזיהום אוויר חמורים בשרון המזרחי, התארגנה קבוצת תושבים והקימה ועד פעולה אזורי במטרה לשים קץ לריחות החריפים ולזיהום האוויר כתוצאה משריפות פסולת משני עבריו של הקו הירוק. בין מקימי ועד הפעולה נמנו תושבים מכפר סבא, הוד השרון, כוכב יאיר, צור יצחק, שער אפרים וצופים, ובחודשים שלאחר מכן הלכה והתרחבה הפעילות, סחפה אחריה תושבים מיישובים נוספים באזור, וכיסתה יישובים ובהם אוכלוסייה בת מאות אלפי תושבים מראש העין ועד קלנסווה. באפריל 2018, לאחר כשנה וחצי של פעילות נרשם ועד הפעולה כעמותה רשומה.
פעילות והישגים.
לארגון אזרחים למען אוויר נקי מספר דרכי פעולה: ארגון הפגנות ומחאות ציבוריות, קידום מדיניות מול משרדי הממשלה, שדלנות בכנסת וברשויות המקומיות, העלאת הנושא לסדר היום התקשורתי ועוד.
מאז תחילת פעילותו הארגון מוביל את המאבק בשריפות הפסולת ברמה הלאומית, ובפרק זמן קצר יחסית הצליח לרשום שורה של הישגים, ובהם:
העמותה פועלת באמצעות עשרות מתנדבים, תושבי השרון ומערב השומרון שסובלים בעצמם מעשן השריפות באזורם. עם זאת, היא פועלת לפתרונות ברמה הלאומית ומובילה שיתופי פעולה עם ועדי פעולה וקבוצות תושבים מכל רחבי הארץ.
צ'ארלס &quot;טקס&quot; ווטסון
מסנן אינטרנט
לינט פרום
הממלכה הקטנה
הממלכה הקטנה (סדרה)
פורנוגרפיית נקם