מצבו הבריאותי המידרדר של קראפף אילץ אותו לחזור לגרמניה בשנת 1853. הוא הביא עמו מספר כתבי יד סוויהליים ישנים, כולל עותקים של ספר קרב טמבוקה, כתב היד הקדום ביותר של הסוויהלים. הוא המשיך בלימודי השפה ועבודות הייעוץ למשימות הנוצריות.
וורלד אוף ווארקראפט
Nagaland
סוכרת מבוגרים בצעירים
סוכרת מבוגרים המופיעה בנעורים
אלכסה דייוויס
אלכסה דייוויס (באנגלית: Alexa Davies; נולדה ב-18 באוגוסט 1995) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ולשית.
ביוגרפיה.
דייוויס נולדה בריל (Rhyl) שבוויילס. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בתפקיד אריתה בסדרת הטלוויזיה "Raised by Wolves", בתפקיד איבון בסיטקום "Cradle to Grave" ובדמות רוזי הצעירה בסרט "מאמה מיה! Here We Go Again". ב-2017 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "פרוצות". ב-2019 כיכבה בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "מפוקסלים".
אלקסה דייוויס
יהדות בקאו
קהילת יהודי בקאו הייתה אחת הקהילות היהודיות הגדולות ברומניה. בשיאה, בתקופה של בין שתי מלחמות העולם היו בעיר מעל 20 בתי כנסת. כיום ישנם שני בתי כנסת פעילים והקהילה מונה כמה עשרות יהודים.
היסטוריה.
על פי מפקד 1772–1774 ישבו בעיר 5 משפחות יהודיות. על פי המפקד של 1803 ישבו בעיר 233 משפחות. על פי המפקד של 1820 ישבו 108 משפחות. מפקד 1852 מנה 504 משפחות יהודיות. מפקד 1930 כבר מנה 9424, כמעט 50% מתושבי העיר. רישומי חברה קדישא התחילו ב-1774. ראש הקהילה מוזכר לראשונה ב-1794 והקהילה הוכרה רשמית ב-1857.
בית הכנסת הראשון הוקם בבקאו בשנת 1820. בשנת 1841 הקימו יהודים חסידי חב"ד בית כנסת נוסף. בשנת 1864 היו 14 בתי כנסת מתפקדים בבקאו. בין הבולטים ניתן למנות את בית הכנסת בורא וולף, פרחי בית הכנסת, בית הכנסת אלטר יונאס. בשנת 1880 בבקאו היו 21 בתי כנסת ובתי תפילה. בשנת 1916 פעלו בעקבות בתי כנסת פרים אייזיץ', אלתר לייב, איציק לייב בריל, ליפסקן, החייטים הצעירים, מאמנים, בית כנסת סנדלרים, דגני בוקר, בנייה, בית הכנסת רבי ישראל, בית כנסת "אחוות ציון" סיימה קופלר.
בין שתי מלחמות העולם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נסגרו כמה בתי כנסת ואחרים התרחבו. חלקם נשאו את שמותיהם של רבנים או אנשים שנפטרו בחיים שהשפיעו על הקהילה: בית כנסת ויסמן, בית כנסת גאון ביתאל ספרן, בית כנסת רבי בליין, בית כנסת דוד הרקוביץ, בית כנסת פילדרמן, בית כנסת רבי ווהראן ובית כנסת רבי לאן.
על פי תקנון הקהילה היהודית בבקאו, שאומץ בשנת 1935, משימת הקהילה הייתה להקים, לתחזק או לסבסד, לפקח על שירותי הדת, התרבות, הסוציאליות והלוויות ביישוב. ראשיתו של ארגון יהודי בקהילה אינם ידועים בדיוק. ברור ממסמכי הקרן שמאז 1848 היו ליהודים בבקאו קהילה משלהם ב-1865 שמה של הקהילה מופיע במסמך רכישת מכירה שהונפק על ידי בית המשפט המחוזי בבקאו. ב־25 בינואר 1932, הקהילה היהודית בבקאו מוכרת על ידי משרד הדתות כישות ציבורית. הקהילה הייתה קשורה גם לשכונות: גשר הברזל (רומנית: Podul de Fier), מחסום מרגינני (Bariera Mărgineni), קלוגרה (Călugăra) וג'ראיישטי (Gherăieşti). לחברי הקהילה הייתה הזכות להשתמש במוסדות רווחה דתיים, תרבותיים וחברתיים, להשתתף בניהול הקהילה, על פי החוק, לבחור ולהיבחר להנהגת הקהילה, וכחובות, הם היו צריכים לכבד את חוק, לשלם את התרומה הישירה, להשתתף באסיפות הכלליות של הקהילה. הקהילה הובלה ומנוהלת על ידי ועדה שנבחרה למשך 4 שנים, שאורגנה במחלקות: מנהלית, דתית, בית ספר, תרבותית, חברתית וכלכלית, תרומה וסטטיסטיקה והלוויה. הגוף המינהלי והביצועי העליון של הקהילה היה הנשיא. גופי שלטון נוספים בקהילה היו: ייצוג הקהילה, ועדת הצנזורים, ועדת הבוררים, ועדות החוגים, מועצת הרב ומועצת בית הכנסת. הקהילה הייתה כפופה לאיחוד הקהילות היהודיות של הממלכה הישנה, אז לאיגוד האיגודים הקהילתיים היהודיים של ממלכת רומניה.
בתקופת השואה.
כמו כן, באוקטובר גורשו 12 משפחות של יהודים ממוצא זר המתגוררים בבקאו ונשלחו לגבול עם הונגריה, שם נאסר על כניסתם והם נאלצו להישאר כמה ימים תחת כיפת השמיים בגבול. ב־21 ביוני 1941, בעקבות פקודות טלפון שנמסרו על ידי משרד הפנים, נלקחו הגברים היהודים מבקאו בני 18 עד 60 כבני ערובה. ב-22 ביוני הוסדר פינוי היהודים מהעיירות והכפרים סביב בקאו אל העיר עצמה, דבר שהוביל לצפיפות גדולה. בתחילה הפינוי התרחש במוינשטי וטרגו אוקנה ועד מהרה פונו שתי הקהילות לבקאו. משטרת העיר הודיעה ב -4 ביולי 1941 שתוך 48 שעות לכל היותר נדרשו כל היהודים לענוד תלאי צהוב על בגדם. היה צריך למקם את הטלאי הצהוב בחזית, ומי שלא יציית ייעצר. באוגוסט 1941 הוטלו על היהודים בבקאו מגבלות על התנועה לאחר השעה 21:00. בסתיו 1941 בבקאו הוחזקו בני ערובה, תחת משמר צבאי כמה עשרות יהודים שהוחלפו עם אחרים לאחר 15 יום, וקיבלו אוכל ממשפחות. ב־3 באוקטובר, בבית הכנסת שהפך למחנה היו 34 יהודים. בדצמבר 1941 הוקם מחנה בקאו (רומנית: Garnizoana Bacău), מחנה מעצר נוסף בו הייתה אמורה להיכלא הסדרה הראשונה של 20–30 יהודים ב-31 בדצמבר, והחלפתם תתרחש תוך 30 יום. במקביל, המשטרה שחררה את האישה שהוחזקה בבית הכנסת ב -21 בדצמבר. נוהג זה הושעה בפברואר 1942 כתוצאה מחוזר שהונפק על ידי משרד הפנים. היהודים מבקאו נשלחו באופן מאסיבי לעבודות כפייה מחוץ לעיר, במיוחד לאלו שבניהול ה-CFR (הרכבת הרומנית). רבים הגיעו אפילו לבסרביה וטרנסניסטריה. קהילת בקאו הצליחה לארגן קנטינה עבור העניים שהציעה ארוחות יומיות עבור 1,000 איש. מרבית העוזרים היו בני משפחותיהם של אלה שנשלחו לעבודות כפייה מחוץ לעיר.
הקמת הרפובליקה העממית הרומנית.
לאחר המלחמה יהודים רבים חזרו לבקאו והתיישבו בה והקהילה מנתה מספר שיא של כ-18,000 יהודים. ואולם, המשטר הקומוניסטי שעלה לשלטון הגביל את החיים היהודיים ורוב בתי הכנסת בעיר נסגרו. הקהילה היהודית בבקאו הפסיקה את פעילותה בשנת 1950 כשהחליפה אותה הוועד הדמוקרטי היהודי, גוף שהוקם על ידי השלטונות החדשים והיה אנטי ציוני.
לאורך המחצית השנייה של המאה ה-20 הצטמצמה באופן משמעותי הקהילה היהודית בעיר כאשר רבים מיהודי העיר עלו לישראל במסגרת העלייה הרומנית ופדיון יהודי רומניה.
כיום.
כיום הקהילה מונה מספר עשרות של יהודים. מושב הקהילה נמצא ברחוב Erou Costel Marius Hasan 2. בעיר שני בתי כנסת: בית הכנסת הגדול של בקאו (ידוע גם בשם בית הכנסת סוחרי הדגן). מאז 1955 הוא אינו פעיל, פתוח לביקורים ונמצא ברשימת המבנים בעלי ערך תרבותי של ממשלת רומניה, ובית הכנסת רבי אברהם רוזן המשמש את הקהילה.
כמו כן קיימים כיום שני בתי קברות, ישן שהיה בשימוש עד מלחמת העולם הראשונה וחדש, שנפתח ב-1916 ומשמש את הקהילה היהודית גם כיום.
Daily Telegraph
אורי שוהם (חלילן)
אורי שוהם (1 באוקטובר 1931 – 4 בנובמבר 2021) היה חלילן ישראלי.
חייו.
ילדות ונעורים.
שוהם גדל בכפר הנוער בן שמן. בגיל רך החל לנגן בחלילית ולמד אצל חנן אייזנשטדט. התקדמותו הייתה מהירה וכבר בגיל שבע וחצי הופיע ברדיו קול ירושלים וניגן בחלילית קטעים מן הספר מסביליה של רוסיני. בגיל 12 ביקש לעבור לחליל צד, ולבקשתו של אייזנשטדט, רכש לו אורי טפליץ חליל, שבאותן שנים אי אפשר היה להשיגו בישראל.
בשנת 1947 השתתף בפסטיבל הנוער הראשון בפראג, בעיקר כנגן חלילית. במסגרת אותו פסטיבל ניגן במחנות העקורים בגרמניה, בחליל צד.
שוהם היה חבר בהגנה ובמלחמת העצמאות הופיע לפני חיילים במוצבים, עם זמרת ואקורדיוניסט.
קריירה.
שבתאי פטרושקה, מנהל חטיבת המוזיקה של קול ישראל, שמע את נגינתו של אורי שוהם בכפר הנוער בן שמן והתרשם לטובה. הוא הזמין אותו להיבחן לתפקיד חלילן ראשון בתזמורת רשות השידור. הוא נבחן בנגינת קונצ'רטו לחליל של מוצרט בליווי חנן אייזנשטדט, והתקבל לתזמורת. הוא ניגן שם בשנים 1949–1951.
שוהם היה חלילן ראשון בפילהרמונית הישראלית מראשית שנות ה-60' של המאה ה-20. משנת 1963 היה חבר קבוע בחמישיית הנשפנים של התזמורת, יחד עם אליהו טורנר, האבובן, מרדכי רכטמן, נגן הבסון, שאליהם הצטרפו בהמשך ריצ'רד לסר, הקלרינטן ומאיר רימון נגן קרן יער. בשנת 1997 יצא לגמלאות לאחר 40 שנה בפילהרמונית.
שוהם לימד נגינה בחליל באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב. בין תלמידיו נעם בוכמן, אראלה תלמי, הדר נויברג, אילן סאלם, קובי רואה, ליאור איתן ועוד.
אורי שוהם ישב בחבר השופטים של תחרות החליל הבינלאומית בשנים 2000, 2003 ו-2006 ושל תחרות הנשפנים הראשונה בכפר סבא ב-2012.
סורובן
כרומוזום 2
כרומוזום 2 הוא אחד מ-23 זוגות הכרומוזומים באדם. כרומוזום 2 הוא כרומוזום אוטוזומלי המשתרע על פני כ-242 מיליון זוגות בסיסים, המהווים כ-8% מכלל הדנ"א בגנום האנושי.
בכרומוזום 2 מצוי קלאסטר גנים הומאובוקס HOXD.
אבולוציה.
ראיה לאבולוציה של האדם מאב קדמון משותף לקופים התגלתה בהשוואת מספר הכרומוזומים של בני האדם לאלה של הקופים. לכל קופי האדם יש 24 זוגות כרומוזומים, ולבני האדם יש 23 זוגות. כרומוזום 2 בבני האדם הוא תוצאה של איחוי של שני כרומוזומים קופיים.
הראיות לכך כוללות:
בכך כרומוזום 2 מהווה ראיה חזקה למוצא המשותף שלנו ושל קופי האדם, על אף שעדיין לא ידוע למה איחוי זה התרחש.
גנים.
מספר הגנים.
חוקרים שונים משתמשים בשיטות שונות לאנוטציית הגנום, ובהתאם הערכות למספר הגנים המצויים בכל כרומוזום הן שונות. ביחס לפרויקטים אחרים של מספור גנים, CCDS נוקטת בגישה השמרנית ביותר, ולכן תחזיתה מייצגת את הגבול התחתון של מספר הגנים בכל כרומוזום.
ראו גם:
מחלות ותסמונות הקשורות לכרומוזום 2.
להלן רשימה חלקית של מחלות הקשורות לפגמים בגנים המצויים בכרומוזום 2: