משמעות המגילה/אמנה הייתה הן במישור המוסרי - "רצון מוסרי" משותף לשני העמים, והן במישור המעשי - עקרונות שעל-פיהם קבעו שתי המדינות את דרכן המשותפת בתקופת המלחמה ואף לאחריה.
ועידת קזבלנקה.
הוועידה נערכה בקזבלנקה, מרוקו בינואר 1943 בין צ'רצ'יל לרוזוולט. הוחלט על פתיחת חזית שנייה באירופה כדי להקל על ברית המועצות, על החזית הדרומית 1943–1945 בצפון אפריקה, על חיסול צוללות גרמניות, על הגברת ההפצצות על גרמניה ועל מתן סיוע לסין. במהלך הוועידה הופגשו הגנרל אנרי ז'ירו והגנרל שארל דה גול (אשר התחרו שניהם על הפיקוד על הכוחות הצבאיים הצרפתיים במושבותיה של צרפת, ועל כוחות צרפת החופשית), על מנת לנסות ולהשיג הסכמה שתאפשר פעולה משותפת. על אף שניתנה הצהרה משותפת מטעם שני האישים (בלחצם של צ'רצ'יל ורוזוולט) נותר הסכסוך בעינו, עד לפרישתו של ז'ירו בשנת 1944. החלטה נוספת שהתקבלה במהלך ועידת קזבלנקה היא לדרוש מגרמניה ומבעלות בריתה כניעה ללא תנאים.
ועידת קהיר.
ועידת קהיר נערכה בקהיר, מצרים בין 22 בנובמבר ל-26 בנובמבר 1943, בין רוזוולט, צ'רצ'יל, וגנרליסימו צ'יאנג קאי שק מסין. הוועידה עסקה בהיערכות בעלות הברית נגד יפן, ובמצב הרצוי באסיה שלאחר המלחמה.
החלטות הוועידה פורסמו ב"הצהרת קהיר", הצהרה לא-חתומה לעיתונות שדנה בכוונתן של בעלות הברית לחלק את האימפריה היפנית לאחר כניעתה הצפויה של יפן. על פי ההצהרה, כל הטריטוריות שכבשה יפן מאז מלחמת העולם הראשונה, כולל טאיוואן ואוקינאווה, יוחזרו לסין. בנוסף קבעה ההצהרה שעל קוריאה, שהייתה כבושה בידי יפן, להפוך למדינה חופשית.
ועידת טהראן.
ועידת טהראן, שבה נפגשו לראשונה צ'רצ'יל ורוזוולט עם סטלין, נערכה בין 28 בנובמבר ל-1 בדצמבר 1943 בטהראן, איראן.
החלטות:
חשיבות הוועידה הייתה בעצם כינוס שלושת המנהיגים של המעצמות המובילות את המלחמה בגרמניה. כמו כן הושגה הסכמה על הפלישה לנורמנדי שתביא להכנעתה הסופית של גרמניה.
ועידת יאלטה.
הכינוס השני של "שלושת הגדולים" היה ביאלטה, חצי האי קרים, רוסיה, בינואר 1945. על רקע התבוסה המתקרבת של גרמניה ועליית כוחן של רוסיה וארצות הברית (וירידת כוחה של בריטניה), שררו חילוקי דעות מהותיים בתחום הפוליטי בין המעצמות.
חילוקי הדעות התמקדו בכמה נושאים שהוחלט בהם:
ועידת פוטסדאם.
הוועידה השלישית של שלושת הגדולים נערכה בפוטסדאם (ליד ברלין) באמצע יולי ועד ראשית אוגוסט 45. הפעם הרכב הוועידה היה שונה: את ארצות הברית יצג הנשיא הארי טרומן, שנבחר במקום רוזוולט שנפטר. את בריטניה יצג רה"מ אטלי, מפני שצ'רצ'יל עזב באמצע הדיונים עקב תבוסת מפלגתו בבחירות בבריטניה. יוסיף סטלין המשיך לייצג את ברית המועצות. מצב המלחמה גם הוא היה שונה: גרמניה הובסה, ויפן עמדה לפני איון שתיים מעריה.
לשתי תופעות אלו משמעות רבה בהחרפת היחסים בין ברית המועצות לארצות הברית ובריטניה. סטלין הרגיש שהוא נמצא בעמדה מצוינת נוכח כיבושיו הצבאיים. הוא זעם על הפסקת הסיוע האמריקאי לרוסיה וכן על הניסוי המוצלח של ארצות הברית בטריניטי, ניו-מקסיקו – פצצת ביקוע גרעיני. טרומן נקט גם הוא בעמדה תוקפנית. הוא חש, כמו גם שר-החוץ שלו, בירנס, בסכנה הרוסית ובצורך לבלמה בניגוד לקודמו. באו ידיעות מהארצות הכבושות במזרח אירופה שהוכיחו שהן הופכות להיות קומוניסטיות. רוסיה גם סרבה להצהיר שהעמים המשוחררים יבחרו את ממשלותיהם. ארצות הברית חוזקה בזכות פצצת האטום, כלי הנשק האדיר.
בוועידת פוטסדאם הוחלט לגבי הדרכים שבהן יש לעקור את הנאציזם מגרמניה, נקבע קו הגבול המזרחי של גרמניה עם פולין ואושרה מחדש חלוקתה של גרמניה ואוסטריה. לא היה בכל זה לפתור את הבעיות הקשות שנתגלעו בין ברית המועצות לבין המערב.
חוזה פריז.
ועידת השלום בפריז שנערכה בין 29 ביולי ל-15 באוקטובר 1946 הביאה לניסוחו של חוזה פריז אשר נחתם ביום 10 בפברואר 1947. בחוזה זה העניקו בעלות הברית לחמש ממדינות הציר "המשניות" - איטליה, רומניה, הונגריה, בולגריה ופינלנד את הזכות לחדש את ריבונותן בתחום יחסיהן הבינלאומיים ולהציע את מועמדותן לחברות באומות המאוחדות. בחוזה נכללו הסדרים בדבר תשלומי פיצויים, התחייבות לשמירה על זכויות מיעוטים אתניים וזכויות הפרט; וכן שינויים טריטורייליים שונים.
בנוסף הוחלט על חלוקת קוריאה בין ברית המועצות לבין ארצות הברית: צפון קוריאה - לברית המועצות, וקוריאה הדרומית - לארצות הברית.
רלף סמפסון
רלף לי סמפסון ג'וניור (באנגלית: Ralph Lee Sampson, Jr; נולד ב-7 ביולי 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA, ומיתמר לגובה של 2.24 מטרים. בשנת 2012 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
שנותיו הראשונות.
לאחר התיכון, החל סמפסון לשחק במדיה של אוניברסיטת וירג'יניה. הוא שיחק במדי המכללה במשך ארבע שנים. בכל שנותיו במכללה רשם סמפסון של מעל 11 למשחק, ובשנתו האחרונה הוסיף גם 19.1 נקודות. הוא נבחר שלוש שנים ברציפות לשחקן השנה במכללות על שם ג'יימס נייסמית' ופעמיים לשחקן השנה על שם ג'ון וודן ותמונתו התנוססה ארבע פעמים על שער המגזין ספורטס אילוסטרייטד.
לאחר סיום לימודיו, היה סמפסון מועמד טבעי להיבחר במיקום גבוה בדראפט, ורבים ראו בו הבטחה שיהפוך לאחד השחקנים הדומיננטיים ביותר בליגה.
קריירת ה-NBA.
סמפסון העמיד עצמו לבחירה בדראפט של שנת 1983, ונבחר על ידי יוסטון רוקטס בבחירה הראשונה. כבר בעונת הרוקי שלו נבחר סמפסון למשחק האולסטאר וזכה בתואר רוקי השנה כשרשם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק. על אף יכולתו הטובה של סמפסון, סיימה קבוצתו במאזן הגרוע ביותר במערב עם 29 ניצחונות בלבד מול 53 הפסדים, והוגרלה לבחור את הבחירה הראשונה בדראפט של שנת 1984.
בדראפט בחרה יוסטון את האקים אולאג'ואן, המיתמר לגובה של 2.13 מטרים, בבחירה הראשונה. שני השחקנים גדולי הממדים אשר שיתפו פעולה כונו "מגדלי התאומים" ("Twin Towers"). עם הצטרפותו של אולאג'ואן שיפרה הקבוצה את מאזנה כשניצחה 48 משחקים, הפסידה רק 34 והעפילה למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה שלוש שנים. סמפסון הוכיח כי שילובו של שחקן גבוה נוסף לצידו אינו בא זה על חשבונו של זה, ורשם שיא קריירה של 22.1 נקודות למשחק בעונה הסדירה. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות למשחק האולסטאר, בו שיתף פעולה עם אולאג'ואן שנבחר גם כן. במשחק עצמו, רשם סמפסון 24 נקודות, קטף 10 ריבאונדים ונבחר לשחקן המצטיין. במשחקי הפלייאוף הודחה יוסטון כבר בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז בחמישה משחקים.
את העונה הבאה, עונת , סיימה יוסטון בראש הבית הדרום-מערבי עם מאזן של 31-51, העפילה למשחקי הפלייאוף מהמקום השני במערב, והגיעה עד למשחק הגמר, כשהיא מנצחת בסיבוב הראשון את סקרמנטו קינגס ב של שלושה משחקים, וחולפת גם על פני דנוור נאגטס בסיבוב השני. בגמר המערב פגשה יוסטון את האלופה היוצאת, לוס אנג'לס לייקרס. במשחק החמישי בסדרה, כשהמשחק בשוויון, וכשנותרה שנייה אחת לסיום הזמן החוקי של המשחק, קלע סמפסון את סל הניצחון עם הישמע ה והוביל את קבוצתו לניצחון 4-1 בסדרה ולגמר ה-NBA. בסדרת הגמר רשם סמפסון ממוצעים של 14.8 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, אך לא הצליח למנוע מקבוצתו הפסד לבוסטון סלטיקס, עם הרכב הנחשב לאחד מהטובים בהיסטוריה, בשישה משחקים.
במהלך עונת נפצע סמפסון בברכיו ובגבו ושותף רק ב-43 משחקים באותה העונה. במשחקים בהם כן שותף, שמר סמפסון על יכולת טובה יחסית, וסיים את העונה עם ממוצעים של 15.6 נקודות, ו-8.7 ריבאונדים. עקב פציעותיו המרובות, הועבר סמפסון ב במהלך עונת לגולדן סטייט ווריורס, בה שותף ב-29 משחקים עד לסיום העונה, אך לא העפיל עם הקבוצה לפלייאוף. בעונה העוקבת, המשיכו ממוצעיו לצנוח כשרשם רק 6.4 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה, העפילה גולדן סטייט למשחקי הפלייאוף, אך סמפסון כמעט ולא שותף, והועבר לאחר הפלייאוף לסקרמנטו קינגס בתמורה לג'ים פטרסן שהצטרף לווריורס.
גם בסקרמנטו לא הצליח סמפסון לשחזר את יכולתו הטובה משנות הקריירה הראשונות שלו. הוא שותף ב-51 משחקים בלבד בשתי העונות בהן שיחק בסקרמנטו, בהם תרם נקודות בודדות, ובסיום עונת שוחרר מהקבוצה. הוא חתם בוושינגטון בולטס, אך נופה מהסגל כעבור עשרה משחקים בלבד. סמפסון, שלא הצליח להתגבר על פציעותיו, חתם עד לסיום העונה באוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, שותף בשמונה משחקים בלבד, ופרש ממשחק.
משרד החינוך והמדע של רוסיה
קרב קמרונה
Death Row
9 בנובמבר בגרמניה
9 בנובמבר הוא תאריך שבו התרחשו מספר אירועי מפתח בהיסטוריה של גרמניה. המונח הגרמני לציון יום זה נקרא "Schicksalstag" (שיקזאלסטאג; "יום הגורל"), בו נעשה שימוש זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה בידי מספר היסטוריונים ועיתונאים ושימוש נרחב בידי כלי התקשורת הגרמנים לאחר נפילת חומת ברלין ב-1989.
האירועים שהתרחשו היו בעלי נקודות מפנה פוליטיות, חלקם עם השלכות בינלאומיות. כל אחד מאירועי המפתח ההיסטוריים שהתרחשו מהקמתה של האומה הגרמנית ב-1871 הם בהקשרים שונים ומדגישים את הבחינה ההיסטורית והפוליטית של ההיסטוריה של גרמניה. מחבר הספר "מעבדה להרס העולם גרמנים ויהודים במרכז אירופה", רוברט ויסטריך טוען כי לתאריך הייתה משמעות סמלית רבה עבור היטלר. העיתון הגרמני "דר שפיגל" טוען כי "גרמנים רבים מחשיבים את התשעה בנובמבר כתאריך מכונן בהיסטוריה של מדינתם". גרהארד שרדר, קנצלר גרמניה לשעבר התייחס אף הוא לתאריך זה ואמר כי "9 בנובמבר הוא יום המקשר בין אירועים משמעותיים בהיסטוריה הגרמנית. אנו זוכרים יום של קלון ולעומתו רגע של אושר".