עם פירוק שלישיית התאומים, נסע גולדבלט לארצות הברית. בסוף שנות השבעים, חזר לישראל והצטרף לצוות סדרת הטלוויזיה "קרוסלה", שם גילם את דמותו של "חנן ענן" מוכר הבלונים. אחר כך השתתף בסדרת הטלוויזיה ללימוד קריאה "בלי סודות" בתפקיד "גשש בלש". בעקבות הסדרה, העלו משתתפיה מופע לילדים.
בשנת 1978 היה חנן גולדבלט אחראי להעמדה של משתתפי מופע הטלוויזיה החגיגי ״30 שנות זמר בצה"ל", ששודר בערוץ הראשון ביום העצמאות ה-30 למדינת ישראל. בשנת 1984 השתתף חנן בתוכנית הטלוויזיה ששודרה בערוץ הראשון: "חיילים יצאו לדרך" עם יהורם גאון, ששי קשת, אושיק לוי ואחרים, וביצע את השיר "סרנדה לעדה". חנן היה במאי השחקנים והכוריאוגרף של המופע הטלוויזיוני.
בשנות השמונים, כתב את ההצגה לילדים "רגע מדהים בקרוסלה", והופיע בה. באותן שנים הפיק אלבום סולו, שאת כל שיריו כתב בעצמו. הוא החל לכתוב עבור ולביים להקות צבאיות, שהתכנסו בכפר הירוק, אחת מהן הייתה "להקת המשטרה הצבאית", אותה ביים גולדבלט עם ניהול מוזיקלי של דני רובס. גולדבלט הופיע בתפקידים שונים ברחוב סומסום בגרסה הישראלית בטלוויזיה החינוכית בשנת 1983. בין השאר הופיע כדוור, שרגא, טוני ומר ג'ונסון.
בשנות ה-80 הופיע בסרטים "מלך ליום אחד", "עם ישראל חי", "כוח משיכה", "אירית עירית", "מניו יורק באהבה", "אהבה ראשונה" (1982, בהשתתפות חני נחמיאס), "פעם אחת" (1984, בהשתתפות יעקב בן-סירא) ועוד.
בשנות התשעים, השתתף בתוכנית לימוד הקריאה "בסוד העניינים" עם חבריו לתוכנית האם "בלי סודות", והנחה את תוכנית הקיץ "דגי דיגיטלי". השתתף בסדרת זהו זה בטלוויזיה החינוכית, דיבב את הפנתר הוורוד במשחקי המחשב "הפנתר הוורוד - הוקוס פוקוס" ו"הפנתר הוורוד - משימה בינלאומית", דיבב גם את הרוזן פאנגולה ב"ביטלבורגס", ואף דיבב את איצ'י ב"גן עדן לכלבים". כמו כן שימש קריין ב"מרוץ החלל של יוגי הדב". ושיחק בהצגת הילדים ״בגדי המלך החדשים״ לצידו של אדם. במקביל להופעותיו, לימד תיאטרון במספר בתי ספר למשחק.
השתתף בשתי תוכניות הילדים בערוץ הראשון בשנות ה-90: "ציפי בלי הפסקה" עם ציפי שביט, נתן דטנר ונתן נתנזון, ו-"חמישייה על הגג" עם אורי פפר.
שיחק בסרט המתיחות: "ניפגש בסיבוב", עם דנוטה הפולנייה ומשה טימור.
בשנת 2001 דיבב את הקולונל בסרט "טוויטי מסביב לעולם" (אחד מסרטי לוני טונס).
בשנת 2002 גילם שנית את גשש בלש בפרפר נחמד ושיחק את ד"ר ארבלי בסדרה החיים זה לא הכל.
בשנת 2003 שיחק את מר שמלו הסבא בקלטת הילדים השנייה של ינקל'ה קליין "סוד השוקולד".
בשנת 2004 החל בהגשת התוכנית "אדם ומלואו" בערוץ 33 (לאחר מותו הפתאומי של המגיש הקודם, עוזי חיטמן).
בנוסף לכך, הוא שיחק בתפקיד אורח בשני פרקים בסדרה "הפיג'מות" בתור מיכה - דודה של אלונה טל.
בשנת 2005 דיבב את תפקיד רובוט דואר בסרט "רובוטס".
הרשעתו בעבירות מין.
ביולי 2005 פורסמה בידיעות אחרונות כתבה של נעמה לנסקי בה הובאו עדויות של מספר נערות על כך שגולדבלט שידל אותן לקיים איתו סצנות מיניות תוך הבטחה שיסייע להן בעולם המשחק. כתבתה של נעמה לנסקי נולדה מפרסומים ברשת האינטרנט אליהן היא נחשפה.
באוגוסט 2005 נעצר גולדבלט בחשד לביצוע מעשי אונס ומעשי סדום בשחקניות מתחילות, בהן קטינות, שהגיעו לדירתו לשם לימוד משחק. גולדבלט כפר בהאשמות נגדו, וטען שמעולם לא כפה עצמו על אף אחת מהמתלוננות. ב-3 ביולי 2008 הורשע גולדבלט בבית המשפט המחוזי בתל אביב בשתי עבירות של אונס, במעשה סדום, בשלוש עבירות של מעשה מגונה ובקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות בשש נשים, שחלקן היו קטינות בזמן ביצוע העבירות, במהלך השנים 1986–2004. בית המשפט ציין כי "מדובר באירועים שהתרחשו לאורך שנים רבות, החל משנת 1986 ועד לשנת 2004" גם כלפי נשים נוספות, אך עקב ההתיישנות ניתן היה לשפוט את גולדבלט רק בעבירות המאוחרות יותר.
במסגרת הטיעונים לעונש ציין גולדבלט כי במקרים מסוימים הוא היה קל דעת, וכי כמה מהמתלוננות "בצורה זו או אחרת" נפגעו על ידיו. על גולדבלט נגזר עונש של שבע שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי, ומתן פיצוי בסך 25,000 ש"ח לכל אחת משתי הנשים שהורשע באינוסן. גולדבלט ערער לבית המשפט העליון על הרשעתו ועל חומרת העונש שהוטל עליו. בפברואר 2011 קיבל בית המשפט העליון באופן חלקי, ברב דעות כנגד דעתה החולקת של עדנה ארבל, את ערעורו של גולדבלט, והחליף את אחת מעבירות האונס, עבירה של אונס בהסכמה שהושגה במרמה, בעבירה של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, והפחית את עונשו לשש שנות מאסר בפועל ושנתיים מאסר על תנאי. ב-25 בנובמבר 2012 שוחרר לאחר ארבע שנות מאסר, בעקבות קיצור שליש מעונשו. בצאתו מן הכלא הצהיר: "אני מצטער ומתנצל על מה שעשיתי ועל דברים שאמרתי בעבר".
לאחר שחרורו מהכלא.
לאחר שחרורו מהכלא הוטלו עליו מגבלות כאסיר משוחרר בהן איסור שהות מחוץ לבית בשעות הערב. גולדבלט החל לעבוד בחברת ליסינג, וניסה לחזור לעולם המשחק. כנגד רצונו לחזור להופיע על במות הובעה ביקורת רבה. כך, במהלך מופע הטיש הגדול של משה להב הועלה גולדבלט לבמה. עקב חוסר שביעות הרצון מהופעתו בציבור עזב הקהל את האולם. ערב מחווה לנעמי פולני בקריית טבעון בוטל, לאחר ביקורת שהובעה כנגד הנחיית האירוע בידי גולדבלט.
חיים אישיים.
במסגרת מפגש הלהקות הצבאיות ב"כפר הירוק" שאותה אף ביים, הכיר גולדבלט את רבקה וילנר, והם נישאו בשנת 1984, ולהם בן ובת. הזוג התגרש ב-1997.
ביוני 2021 התחתן גולדבלט ברביעית עם בת זוגו מאז 2014, שולמית לוגסי.
עמונית
עמונית היא ניב כנעני נכחד אשר דובר על ידי העם העמוני. יש הרואים בעמונית ניב עברי.
האזור בו דיברו את השפה ואשר בו ישבו העמונים הוא אזור רבת עמון (עמאן) של היום, הקרויה על שם העם העמוני. השרידים הארכאולוגיים העיקרים לשפה הם כתובת מצודת רבת עמון מהמאה ה-9 לפנה"ס, בקבוק ארד בתל סיראן מהמאות ה-7-6 לפנה"ס וכן כמה כתבי שירה.
אף על פי שקשה להבדיל ולזהות את עיקרי השפה וייחודיה, ידוע לנו כיום שהשפה זהה כמעט לגמרי לשפה העברית המקראית עם השפעה קלה ביותר מצד הארמית.
האון
הָאוֹן הוא יישוב קהילתי שבעבר היה קיבוץ שהשתייך לתנועה הקיבוצית המאוחדת. יושב באזור הצפון לחופה המזרחי של ימת הכנרת (מול המושבה כנרת) והוא שייך, מוניציפלית, למועצה אזורית עמק הירדן. היישוב נוסד באוגוסט 1949 כהיאחזות נח"ל ליד עין גב ועבר למקום הקבע באוקטובר של אותה שנה.
שם היישוב הוא סמלי, ומשמעותו: כוח וגבורה.
הקמה.
הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה, שנחתם ב-20 ביולי 1949, הביא לנסיגת הצבא הסורי משטח ארץ ישראל המנדטורית. אולם ישראל הסכימה על קביעת שטח מפורז בתוך תחומי ארץ ישראל המנדטורית, בעיקר בשטחים מהם התפנה הצבא הסורי. באזור המפורז הוגבלה הכנסת צבא אך נקבע שתותר חזרה לחיים אזרחיים סדירים. לפי הפרשנות הסורית, השטח המפורז היה מעין שטח הפקר ומשמעות המונח "חזרה לחיים אזרחיים סדירים" פירושה שרק מי שהתגורר באזור לפני מלחמת העצמאות רשאי להמשיך להתגורר בו. לעומת זאת, לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא, אך פעילות אזרחית הותרה בו, בתיאום עם האו"ם וללא כל צורך בתיאום עם סוריה. הבדלי פרשנות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים העיקריים להקמת האון (כמו גם תל קציר הסמוך). ב-23 באוגוסט 1949, עוד לפני שהכוחות הסוריים פינו את השטח המפורז, עלו חברי האון על הקרקע מדרום לעין גב במבצע שנקרא "חומת הכנרת". סוריה מחתה בפני ועדת שביתת הנשק, אשר קבעה שהעלייה על הקרקע הייתה בניגוד להסכם, שכן לא תואמה עם האו"ם. סוריה גם עיכבה את פינוי כוחותיה ממובלעת משמר הירדן בטענה שהקמת היישוב מדרום לעין גב מהווה הפרה של הסכם שביתת הנשק. בתחילה, ישראל טענה שהיישוב הוקם עוד לפני חתימת הסכם שביתת הנשק. בהמשך הושג הסכם שישראל תפנה את היישוב שהוקם ללא תיאום ותקים את היישוב במקום אחר בתיאום עם האו"ם וישראל קיבלה אישור בכתב להעלות את האון על הקרקע מצפון לכפר הערבי א-סמרה. בעקבות זאת, ישראל הודיעה שהיא מקבלת את עמדת ועדת שביתת הנשק ותפרק את היישוב שהוקם מדרום לעין גב. ב-8 באוקטובר 1949 הורה הרמטכ"ל על פירוק היישוב מדרום לעין גב והעברתו למיקום הנוכחי של קיבוץ האון. מחאת הסורים כנגד הקמת האון במקומו החדש נדחתה על ידי ועדת שביתת הנשק של האו"ם.
מייסדי הקיבוץ היו כ-120 חברים משני גרעינים: גרעין נח"ם של עולים מפולין שהגיעו לארץ ישראל ב-1947 ועברו הכשרה בקיבוץ כנרת וגרעין של עולים מתנועת הבונים בהונגריה שעלו דרך מחנות בקפריסין ועברו הכשרה בכפר גלעדי. בסמוך לעלייה על הקרקע הם עברו הכשרה בעין גב. שלושה חודשים לאחר העלייה על הקרקע הצטרפו לקיבוץ חברת נוער מטורקיה.
המצב הביטחוני.
במהלך השנים עד מלחמת ששת הימים היו לקיבוץ עימותים רבים עם סורים מעבר לגבול. בין השאר חצו רועים את הגבול ורעו עם עדריהם בשדות הקיבוץ ולעיתים קרובות הומטרה עליהם אש מן המוצבים הסוריים ברמת הגולן, עת עיבדו את שדותיהם.
בשנים שלפני מלחמת ששת הימים, בעיקר בתקופה שבין 1965 ל-1967, קיבלו מספר מפעילי ציוד מכני הנדסי של חיל ההנדסה את עיטור העוז על שהפעילו טרקטורים ודחפורים, רובם לא משוריינים, על מנת לעבד אדמה ולבצע עבודות הנדסיות בגזרת האון, תחת אש כבדה והפגזה ארטילרית מצד הסורים.
התפתחות משקית.