שער הזהב (נקרא גם: מוות פתאומי) הוא כינוי לשיטת הכרעה שהייתה נהוגה במשחקי כדורגל. במשחקים בהם דרושה הכרעה כגון שלבי נוק-אאוט בתום תשעים דקות כאשר התוצאה היא שוויון עוברים להארכה ואחריה לבעיטות הכרעה.
ההארכה, שנמשכת 30 דקות (שתי מחציות של 15 דקות), הייתה, לפני שער הזהב, משוחקת במלואה כך ששתי הקבוצות מנסות להשיג יתרון עד תום 120 הדקות. בשיטת שער הזהב הקבוצה הראשונה שכבשה שער חוקי בהארכה ניצחה והמשחק נגמר באותו רגע.
שער הזהב הראשון שהובקע בטורניר גדול היה במשחק הגמר של יורו 1996, בו הבקיע אוליבר בירהוף מנבחרת גרמניה מול נבחרת צ'כיה. שער הזהב הראשון במשחקי המונדיאל היה בשלב שמינית הגמר של מונדיאל 1998, במשחק בין נבחרת צרפת ונבחרת פרגוואי. את השער הבקיע לורן בלאן הצרפתי.
משחקים חשובים נוספים הוכרעו בשיטה זו, בהם הגמר בין נבחרת צרפת לנבחרת איטליה ביורו 2000 (את השער הבקיע דויד טרזגה) וגמר גביע אופ"א 2001 בין אלאבס הספרדית לליברפול האנגלית שניצחה.
באפריל 2003 הוחלט להנהיג במקום שער הזהב שיטה חדשה בשם שער הכסף, לפיה אם קבוצה מובילה בסיום המחצית הראשונה של ההארכה היא מנצחת וההארכה לא נמשכת, ובשאר המצבים מחכים עד שריקת הסיום. עם זאת, פחות משנה לאחר מכן, בפברואר 2004, הוחלט לבטל את "שער הכסף" עם סיום משחקי יורו 2004.
החל מ-2004 כל משחק בהארכה לא נגמר לפני הדקה ה-120.
בישראל, הונהגה שיטת שער הזהב בעונת 1999/2000, כאשר הקבוצה היחידה אשר הבקיעה שער שכזה הייתה הפועל רמת גן, בגמר גביע הטוטו לליגה הארצית ששוחק נגד הפועל רעננה. הזמן החוקי של המשחק הסתיים בתוצאה 4-4, ולאחר מכן במהלך ההארכה הפועל רמת גן כבשה שער נוסף וזכתה בגביע בשער זהב.
Nevermind
Nevermind הוא אלבומה השני של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה. הוא יצא בספטמבר 1991 ונמכרו ממנו למעלה מ-10 מיליון עותקים בארצות הברית ו-30 מיליון עותקים בעולם.
סקירה כללית.
האלבום אשר נחשב בעיני רבים לאלבום הגדול ביותר בתולדות נירוונה, הפך את נירוונה מלהקה שנחשבה למשונה יחסית בעיני רבים לאחת מן הלהקות המצליחות והמוערכות ביותר כמעט בן-לילה. הוא שינה באופן יסודי את תמונתה המוזיקלית של התקופה, כשהסיט את אור הזרקורים מז'אנר רוק השיער של שנות השמונים, וסלל את הדרך לפריצתה של תנועת הגראנג', ששלטה בשוק המוזיקה במחצית הראשונה של שנות התשעים. כתוצאה מהצלחתו של האלבום הקהל נחשף ללהקות גראנג' נוספות כגון סאונדגארדן, פרל ג'אם ואליס אין צ'יינס ותרם להצלחתן. כמו כן הצלחת האלבום הכניסה את הרוק האלטרנטיבי היישר ללב המיינסטרים האמריקאי, ופתחה דלתות גם ללהקות שהיו רחוקות מתופעת הגראנג' של סיאטל, ביניהן סמשינג פמפקינס, אפגן ויגס ורייג' אגיינסט דה מאשין.
האלבום הופק בידי בוץ' ויג ומוקסס בידי אנדי ואלאס, שעיבד את הגיטרות המעוותות, התופים הרועשים, הבס הרועם והשירה הבלתי נשלטת של קורט קוביין למוזיקה שקהל נרחב של שוחרי מוזיקה יוכל להימשך אליה, ושיקבע מדד של איכות למוזיקת הרוק בהמשך העשור. קוביין הביע מאוחר יותר אי שביעות רצון מההפקה המצוחצחת והידידותית לתחנות הרדיו של האלבום, אך בהזדמנות אחרת הודה שלעיתים ההאזנה לאלבום ריגשה אותו עד דמעות.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Smells Like Teen Spirit", והוידאו-קליפ שנלווה אליו שהציג התאספות של תלמידי בית ספר תיכון שיוצאת משליטה, שודרו באינטנסיביות לקראת סוף 1991. הסינגלים שבאו בעקבותיו, "Come As You Are" ,"Lithium" ו-"In Bloom", זכו אף הם להצלחה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד וספריית הקונגרס הצהירה עליו כ"חשוב מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית" וכללה אותה באוסף המוזיקה שלה. Nevermind קיבל אלבום זהב ופלטינה ב-27 בנובמבר 1991.
שמו של התינוק שעל גבי העטיפה הוא ספנסר אלדן שהיה אז בן ארבעה חודשים. החכה והשטר הוספו לתמונה לאחר מכן. חברת התקליטים הכינה עטיפה חלופית ללא איבר המין מכיוון שהיא חששה שאנשים יראו את העטיפה כפוגענית, אך קורט קוביין הבהיר כי הפשרה היחידה שיסכים לה היא כיסוי איבר המין עם סטיקר שעליו הכיתוב "אם אתה נפגע מזה, אתה בטח פדופיל בארון".
התינוק ספנסר אלדן הגיש תביעה נגד הלהקה על כך שלא צנזרו את אבר מינו כ30 שנה לאחר צאת האלבום, בספטמבר 2021 בטענה כי מדובר בפורנוגרפית ילדים שאסורה על פי חוק בינלאומי.
בשל תקלה טכנית, ברוב העותקים שהופצו בארצות הברית לא מופיע הקטע "Endless, Nameless", שמתחיל להתנגן בדקה ה-13:51 של הרצועה ה-12. הקטע הוא רעש מאולתר-למחצה שהוקלט לאחר הקלטה מוצלחת במיוחד של השיר "Lithium".
תביעתו של ספנסר אלדן.
בינואר 2022 נדונה בבית משפט בלוס אנג'לס תביעת הנזיקין שהגיש ספנסר אלדן. לטענתו, הוא צולם עירום ללא אישור חתום מהוריו באופן שהפר את האיסור על פורנוגרפיית ילדים, והצלם קירק ודל השליך אותו למים בתנוחות שהבליטו את איבר המין שלו, במתכוון. לדברי אלדן, תמונתו כתינוק השוחה לעבר קרס דיג שעליו נעוץ שטר, דימתה אותו לעובד מין המנסה לתפוס דולר, והפצתה בכל העולם גרמה לו נזקים לכל חייו.
התביעה כללה 17 נתבעים, בהם הלהקה עצמה, מספר חברות תקליטים ומעצבים אמנותיים, ואת קורטני לאב, האפוטרופסית של עזבונו של קורט קוביין. בכתב ההגנה טענו הנתבעים שאלדן דווקא נהנה מהיותו "התינוק של נירוונה", והוא אף שכפל את התמונה ומכר אותה תמורת כסף, הופיע בתוכנית אירוח בבגד שהיווה פרודיה על גוף תינוק עירום, וקיעקע על חזהו את שם האלבום. ב-3 בינואר דחה השופט את התביעה, מכיוון שחלף המועד האחרון להגשתה, אך איפשר לאלדן ארכה בת 10 ימים להגישה מחדש, ואלדן הגיש את התביעה פעם נוספת ב-13 בינואר 2022.
אצטדיון ומבלי
אצטדיון ומבלי () הוא אצטדיון כדורגל בוומבלי שברובע ברנט בלונדון, אנגליה, המשמש כאצטדיונה הביתי של נבחרת אנגליה. האצטדיון מכיל 90,000 מקומות ישיבה, ומסווג כשני בגודלו באירופה.
האצטדיון נבנה על חורבותיו של אצטדיון ומבלי הישן ששימש את הנבחרת האנגלית משנת 1923 ועד לסגירתו בשנת 2000. האצטדיון החדש נחנך בשנת 2007, והוא מארח גם את משחקי מגן הקהילה, גמר הגביע האנגלי וגמר גביע הליגה.
היסטוריה.
לאצטדיון ומבלי הישן (טרם ההריסה) היסטוריה עשירה באירועים. הוא אירח 5 פעמים (מספר שיא) את גמר גביע אירופה לאלופות (כיום ליגת האלופות). האצטדיון גם אירח את גמר גביע העולם בכדורגל במסגרת מונדיאל 1966, שבו זכתה אנגליה בתואר אלופת העולם, ואף היה האצטדיון האולימפי של אולימפיאדת לונדון ב-1948 (האולימפיאדה ה-14), שהתקיימה לאחר מלחמת העולם השנייה, לאחר שתי אולימפיאדות שבוטלו בעקבות המלחמה.
האצטדיון החדש נבנה על הריסותיו של האצטדיון הקודם, שנהרס בשנת 2003 על מנת לבנות אצטדיון מודרני. לאחר עיכובים רבים בבנייה, נחנך האצטדיון בשנת 2007, במשחק ידידות בין הנבחרות הצעירות (עד 21) של אנגליה ואיטליה.
המשחק הרשמי הראשון שנערך באצטדיון היה המשחק במסגרת מוקדמות יורו 2008 של נבחרת ישראל מול נבחרת אנגליה. המשחק הסתיים בניצחון אנגליה בתוצאה 0–3.
אצטדיון ומבלי "החדש" אירח את משחקי הגמר בטורניר הכדורגל האולימפי של אולימפיאדת לונדון (2012).
כדורגל.
האצטדיון משמש לרוב כאצטדיונה הביתי של הנבחרת האנגלית, ובנוסף, שלל משחקים מרכזיים בזירת הכדורגל האנגלי מתקיימים בוומבלי. משחק הגמר של גביע הליגה האנגלית, שעבר לאצטדיון המילניום שבקארדיף בזמן הקמתו מחדש של האצטדיון, שב להיות משוחק בוומבלי, וכך גם משחק הגמר של גביע ה-FA, הגביע האנגלי, ומגן הקהילה. כמו כן, האצטדיון מארח בכל שנה את גמרי הפלייאוף של שלוש הליגות המקצועניות הנמוכות באנגליה. משחקים אלו מצטרפים לרשימת משחקי הראגבי החשובים המתקיימים בו.
האצטדיון נבחר על ידי אופ"א לארח את גמר ליגת האלופות לשנת 2011, לאחר שגבר על מועמדותו של האליאנץ ארנה שבמינכן, שנבחר לארח את האירוע שנה לאחר מכן. היה זה משחק הגמר הראשון שהאצטדיון החדש אירח במסגרת אירופית. האצטדיון נבחר לארח גם את גמר ליגת האלופות בשנת 2013.
בעונת 2017/2018 שימש האצטדיון את טוטנהאם הוטספר בתור מגרשה הביתי, עד לחניכת אצטדיונה החדש בעונה שלאחר מכן. האצטדיון אירח חלק ממשחקי יורו 2020, כולל משחק הגמר.
פוטבול.
לאצטדיון ומבלי יש עבר משותף נרחב עם הפוטבול האמריקני. ב-1984 שוחק משחק הפוטבול הראשון, ובין השנים 1986 ו-1993 אירח אצטדיון ומבלי הישן 68 משחקי פוטבול, כש-13 קבוצות שונות השתתפו בהם. מאז נפתח ומבלי החדש, מארח האצטדיון משחקי משלב הליגה הרגילה של ליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול האמריקאית, והוא אף מועמד לארח את משחק הסופרבול.
מופעים מוזיקליים.
מעבר לאירועי הספורט המתקיימים בו, מאכלס האצטדיון הופעות ענק, של מיטב אומני המוזיקה בעולם. ג'ורג' מייקל היה הראשון להופיע באצטדיון ב-9 ביוני 2007. ומאז, אירח האצטדיון את מדונה, ביונסה, אדל, אד שירן, מטליקה, מיוז, U2, אואזיס ועוד רבים וטובים אחרים. השיא מבחינת כמות הצופים שייך ללהקת Take That כשערכה 8 מופעים מה-30 ביוני ועד ה-9 ביולי 2011, בהם צפו בסך הכל 623,737 צופים.
חיטוי
חיטוי (בלועזית: דיסאינפקציה או דסאינפקציה), הוא חיסול מיקרואורגניזמים מעוררי מחלות (פתוגניים) מחוץ לגוף ובאמצעים כימיים בלבד.