הפיק עשרות תקליטים של מוזיקה יהודית, חסידית וחזנות, ביניהם תקליט עם הזמר חיים משה, ותקליט עם להקת אתניקס ויהורם גאון. בין תלמידיו הבולטים של סובול נמנים החזנים: חיים אדלר, ליפא גלנץ, יצחק מאיר הלפגוט, צבי וייס, נתנאל הרשטיק, ישראל רנד, שמחה רוטנברג, לייזר ברוק, נתנאל אילוביצקי ודביר שפיגל.
בשנת 1999, ייסד את פרויקט "Symphony For You", באמצעותו יכולים חזנים מכל העולם, להקליט עצמם באולפן מבצעים פרקי חזנות ושירה יהודית, מלווים על ידי תזמורת סימפונית ומקהלה. במסגרת הפרויקט, הוקלטו עשרות דיסקים.
בשנת 2011 הוציא את "שמע קולנו", אלבום חזנות בביצועיו, את האלבום הפיק בנו אופיר.
החל משנת 1979 שימש כשליח ציבור בימים הנוראים בארצות הברית. מתוכן שימש כש"ץ במשך 27 שנים בבית הכנסת הקונסרבטיבי "Temple Israel of Great Neck".
בין השנים 2015–2016 שימש כשופט ראשי בתוכנית "הקול הבא" של רדיו קול חי.
הקונצרט האחרון שניצח עליו היה קונצרט בריאת העולם, שהתקיים במרכז דוידסון, למרגלות הר הבית.
בשנת 2018 יצא לארצות הברית, כמדי שנה, לתפילות הימים הנוראים. ב-15 בספטמבר 2018 נפטר בבית חולים באטלנטה, שבו אושפז ימים אחדים קודם לכן כתוצאה ממפרצת מוחית.
הנצחה.
ב-29 בנובמבר 2020, החליטה מועצת העיר פתח-תקווה, לאשר את המלצת וועדת השמות ולקרוא רחוב על שמו בעיר פתח-תקווה.
ב-26 באפריל 2022 החליטה עיריית פתח תקווה כי המרכז הקהילתי "ניגונים" בעיר ייקרא על שמו של סובול.
נשק הנפט
הביטוי נשק הנפט מתייחס לשימוש הנעשה בנפט במסגרת לוחמה כלכלית בין מדינות. השימוש בנשק הנפט נעשה כאשר מדינות בעלות עתודות נפט גדולות, מתאגדות ועושות שימוש מניפולטיבי בנפט שברשותן כדי לסחוט את המדינות הצרכניות או את חלקן במטרה להשיג הישגים פוליטיים-מדיניים ולא כלכליים גרידא.
שימוש בנשק הנפט.
הניסיון הראשון לעשות שימוש בנשק הנפט היה בחרם הנפט של 1967. ב-6 ביוני, יום לאחר פרוץ הקרבות של מלחמת ששת הימים, התאגדו כמה ממדינות ערב והטילו אמברגו נפט על ארצות הברית ובריטניה, כדי שיסירו את תמיכתם בצד הישראלי. החרם הזה לא היה יעיל משום שלרשות ארצות הברית עמדו באותה תקופה רזרבות נפט גדולות שיכלו למלא את מקומו של הנפט הערבי.
השימוש העיקרי בנשק הנפט נעשה במהלך משבר האנרגיה העולמי ב-1973. מטרת החרם הייתה ליצור לחץ על מדינות המערב שלא יתמכו בצד הישראלי במלחמת יום הכיפורים. השותפות לחרם היו חברות אואפ"ק (OAPEC) ברובם כגון: קטר, ערב הסעודית, כווית, איחוד האמירויות, עיראק, לוב ובנוסף איראן, שאיננה חברה בארגון. בפעם הזו החרם היה יעיל בהרבה מקודמו, מכמה סיבות עיקריות:
מהבחינה הפוליטית-מדינית חרם הנפט הצליח להשיג את מטרותיו באופן חלקי. מדינות שנחשבו לנייטרליות בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי החלו לנקוט בדעה פרו ערבית מובהקת, כגון יפן, קנדה ומדינות מערב אירופה. לעומתן המעצמה הגדולה, ארצות הברית, המשיכה לגבות את ישראל ואף סיפקה לה נשק במהלך מלחמת 1973.
התמודדות עם נשק הנפט.
ההצלחה הרבה של השימוש בנשק הנפט ב-1973 הכניסה את העולם לסחרור. הביקושים לנפט עלו, ההיצע ירד והמחירים זינקו לשמיים. עליית המחירים הכניסה את הכלכלה העולמית למיתון עמוק. המדינות הצרכניות פיתחו מספר דרכים כדי להתמודד עם נשק הנפט:
האם קיים נשק נפט.
יש הטוענים שהמושג "נשק נפט" אינו מדויק, לטענתם נכון יותר להתייחס אל מדיניות הנפט האגרסיבית של מדינות אופ"ק כעל התנהלות טיפוסית של קרטל. ההבדל במינוח מורה על כמה דברים:
אם מתייחסים אל סוגיית הנפט במישור הכלכלי (קרטל)ולא במישור הפוליטי (נשק נפט) הדרך להתמודדות עם הבעיה היא שבירת קרטל אופ"ק על ידי יצירת תחרות בין חברותיו. הניסיון 'למצוא חן' בעיני היצואניות הגדולות, באמצעות שינויים במדיניות החוץ כלפי ישראל, לא מועיל כל כך, בסוף כולם משלמים אותו מחיר.
האחים אברלי
האחים אברלי (באנגלית: The Everly Brothers) היה צמד מוזיקלי אמריקני שהורכב מהאחים אייזק דונלד "דון" אברלי (1 בפברואר 1937 – 21 באוגוסט 2021) ופיליפ "פיל" אברלי (19 בינואר 1939 – 3 בינואר 2014). הצמד המוזיקלי אשר נוסד באיווה שבארצות הברית בשנת 1957 הגיע לשיא הצלחתו בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
היסטוריה.
פיליפ ואחיו דון הקימו יחד את ההרכב בשנת 1956, אך הסינגל הראשון שהקליטו "Keep A Lovin Me" נכשל מסחרית.
הצמד פרץ לתודעת הציבור בשנת 1957 בזכות מספר ביצועים הרמוניים בולטים אשר לוו בגיטרה אקוסטית. בתחילת דרכם המוזיקה של הצמד הושפעה מאוד ממוזיקת הקאנטרי (הוריהם היו נגני מוזיקת קאנטרי), אף על פי כן, הסגנון המוזיקלי של הצמד השתנה בהדרגה לסגנון רוק. החזות ה"טובה" שלהם ושיריהם ההרמוניים גרמו לכך שבאותה העת הם לא נחשבו בקרב הקהל הרחב למוזיקאים שנויים במחלוקת בדומה למספר מוזיקאים אחרים בסגנון הרוק באותה העת כגון ריצ'רד הקטן ואלביס פרסלי, אף על פי כן הצמד צבר פופולריות רבה באותה העת והייתה לו השפעה גדולה על התפתחות מוזיקת הרוק.
הצמד היה בשיא הצלחתו בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ובמחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-20, אך בהמשך, שילוב של שירות צבאי ותקופת הפלישה הבריטית, גרמו לכך שהצמד מעולם לא הצליח לשחזר את הפופולריות שלו כבעבר. על אף שהמשיך להוציא לשווקים תקליטים, בשנת 1973 הצמד התפרק באופן זמני. הצמד החל להופיע שוב יחד ב-1983, כאשר באותה העת הוציא לשווקים אלבום חדש אשר הופק בין היתר בשיתוף עם פול מקרטני ודייב אדמונדס.
לאורך השנים האחים אברלי הצליחו להביא בסך הכל 26 להיטים למצעד ה-Top 40 של בילבורד. האחים אברלי המשיכו להופיע באופן קבוע כצמד בכל רחבי העולם עד למותו של פיליפ בינואר 2014, כתוצאה מסיבוך של מחלת ריאות חסימתית כרונית, שנגרמה מעישון כבד.
ב-21 באוגוסט 2021, בגיל 84, מת דון בביתו בנאשוויל.
אברלי ברדרס
יצחק רייך
יצחק (איצ'ה) רייך (נולד בשנת 1957) הוא איש ציבור חרדי, סגן ראש המועצה המקומית רכסים. בשנים 2013–2018 וקודם לכן בשנים 2003–2008 כיהן כראש המועצה. בשנים 2009–2014 היה מנכ"ל רשת הגנים של אגודת ישראל.
ביוגרפיה.
נולד בחדרה למרדכי ולתמר רייך. למד בישיבת היישוב החדש, ומשם המשיך לישיבת איתרי בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ולמד בכולל של ישיבת בית מאיר בבני ברק. היה פעיל בהקמתו של עיתון יתד נאמן, וניהל בו את תחומי ההפצה, הגבייה והמנויים בשלוש השנים הראשונות להקמתו. בסוף שנות ה-80 היה עוזרו, באופן לא־רשמי, של מנחם כרמל בניהול רשת בר-כל (שנקראה אז "צרכניית דגל התורה", ולאחר מכן "ברכת הארץ").
בשנות ה-90 שימש ראש לשכתו של ח"כ משה גפני בתקופת כהונתו כסגן שר הדתות. כאשר התפטר גפני כחלק מרוטציה, פרש גם רייך מהמשרד והחל לעבוד באופן רשמי בהנהלת הרשת.
בשנת 1994 עבר להתגורר ברכסים בעידוד הרב שך, כדי לשמש כמזכיר המועצה ומנהל תיק החינוך במועצה, תפקיד אותו מילא כעשר שנים. בשנת 2003 נבחר לראשות המועצה כנציג דגל התורה.
בבחירות בשנת 2008, בעקבות הסכם רוטציה עם נציג מפלגת ש"ס, דן כהן, לא התמודד לכהונה נוספת ומונה כממלא מקום ראש המועצה וסגנו בתואר. לאחר עזיבתו את ראשות המועצה חזר לרשת בר־כל בה פעל להקמת סניפיה בצפון הארץ.
ביולי 2009 מונה לעוזרו של יו"ר ועדת הכספים משה גפני ויועצו הפרלמנטרי. זמן קצר לאחר מכן עבר לשמש כמנכ"ל רשת גני ילדים של אגודת ישראל.
בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2013 נבחר שוב לראשות המועצה. שנה לאחר מכן, בסוף 2014 עזב את תפקידו כמנכ"ל הרשת עקב בעיית כפילות תפקידים, והוחלף על ידי ישראל גולומב.. בבחירות 2018 נבחר שוב דן כהן לראש המועצה, ורייך מונה לסגנו.
ב-17 בפברואר 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת דגל התורה לבחירות לכנסת העשרים ואחת ובכך במקום ה-14 ברשימת יהדות התורה אך לא נכנס לכנסת.
גוד או איגוד
האחים אוורלי
חנא נאקרה
סלווה נאקרה
ארכי
פיסטיה צפה
אנדרטת נשות וייטנאם
שאקו (שרביט)
שאקו (ביפנית: 笏) הוא שרביט מסורתי טקסי שמקורו בתרבות הסינית. השרביט מהווה חלק מלבוש הסוקוטאי הרשמי, המשמש בטקסים בחצר קיסרות יפן. לרוב השרביט עשוי עץ טקסוס, צפצפה, עץ דובדבן, ארז או סאקאקי.
מקור השימוש בשרביט הוא בסין, בה השתמשו המנדרינים בשרביט שנקרא "הו" (בסינית: 笏 - הסימן זהה לסימן בו נעשה שימוש ביפנית).
אורכו של השרביט הוא כ-35 ס"מ והוא מוחזק ביד ימין כשהוא מורם. השרביט שימש כחלק מהלבוש של האריסטוקרטיה ואנשי החצר הקיסרית בטקסים רשמיים, וכיום משמש בטקסים אלה, אך גם בטקסי דת השינטו, כשהשרביט מוחזק על ידי כוהני הדת.
בחצר הקיסרית היה השרביט חלק ממערכת לבוש הסוקוטאי. בטקסי הדת, השרביט מוחזק כשכהן הדת לובש ג'ואה וניהונגו.
השרביט מלבני בצורתו, אולם לרוב חלקו התחתון צר יותר מחלקו העליון.
במקורו היה השאקו לוח הנחיות לביצוע הטקס הדתי, ובחלקו האחורי של השרביט, הפונה אל מחזיקו, והנסתר מהקהל הצופי בטקס נכתבו ההנחיות לביצוע הטקס. ההנחיות נכתבו על דף נייר שהוצמד אל השרביט. בשנת 701 נקבע בקוד טאיהו כי אצילים מהדרגה החמישית ומעלה ישתמשו בשאקו עשוי שנהב, ואילו אצילים פחותים ישתמשו בשאקו עשוי עץ. לימים, בשל נדירות השנהב, בוטל החוק בשנת 927.
הירוהיטו, קיסר יפן
שאקו
ויטסה ארנהיים
תחום פרופר
באלגברה קומוטטיבית, תחום פרופר (Prüfer domain) הוא תחום שלמות, שבו כל אידיאל נוצר סופית (שונה מאפס) הוא אידיאל הפיך (ראו הגדרה להלן). תחומים אלה מהווים אחת ההכללות החשובות ביותר של תחום דדקינד, תוך ויתור על הנחת הנותריות. תחומי פרופר הם תחומי השלמות שהם תורשתיים למחצה.