אליזבת וגנר (באנגלית: Elisabeth Wagner, נולדה ב-22 בדצמבר 1960) המוכרת בשם ליז רוז, היא פזמונאית אמריקאית. רוז ידועה ככותבת הלהיטים "White Horse", "" ו-"You Belong with Me" של הזמרת טיילור סוויפט, אשר זכו להצלחה רבה בעולם.
כמו כן, זכתה רוז בשני פרסי גראמי כחלק מכותבת השירים "White Horse" ו-"Girl Crush".
ביוגרפיה.
ליז רוז נולדת בדאלאס, טקסס שבארצות הברית, ב-22 בדצמבר 1960. היא התחילה את הקריירה שלה בתחילת שנות ה-2000 ובמהלכה עבדה ביחד עם אמנים שונים כדוגמת טיילור סוויפט, קיילי מינוג, נלי פורטדו, ג'ול וכדומה.
רוז ידועה בעיקר בשל עבודתה עם סוויפט בה השתיים כתבו שלל להיטים כדוגמת; "You Belong with Me", "" וכדומה.
יוטהפון
יוטה (מותג)
יוטה (באנגלית: Yota; ברוסית: Йота) הוא שמו של מותג טכנולוגיה רוסי ויצרן של מכשירי טלפון סלולרי בשם זה. היא הוקמה לראשונה בשנת 2007 תחת השם "Skartel LLC".
החברה נמצאת בבעלות חברת Garsdale Services Investment Ltd המנהלת אותה בשיתוף עם מפעילת הסלולר מגאפון. Garsdale עצמה נמצאת בבעלות מספר חברות תקשורת כדוגמת AF Telecom, Telconet Capital ותאגיד רוסטכנולוגיות.
החברה מפעילה רשת סלולרית מהדור הרביעי, LTE, בקרסנודאר, נובוסיבירסק, מוסקבה, סוצ'י, סמרה, סנקט פטרבורג, קאזאן ובעיר אופה והיא הייתה הראשונה לתפעל את רשת WiMAX ברוסיה, תחילה מוסקבה ובסנקט פטרבורג בטווח של 2.5-2.7 ג'יגה־הרץ.
ביולי 2011 החברה הציגה משפחה של מכשירים מתוצרת יוטה המשתמשים ברשת WiMAX. המכשירים החדשים נקראו יוטה 1 ו-יוטה מני והם עוצבו ופותחו על ידי החברה עצמה. החברה פיתחה גם מודם משלה.
בדצמבר 2012 נחשף טלפון חכם מתוצרת החברה בשם "יוטה פון 1", בעל שני מסכים וגודלו 4.3 אינץ' והריץ את גרסת 4.2 של מערכת ההפעלה אנדרואיד. החברה השיקה בהמשך את יוטה פון 2 ויוטה פון 3, כאשר המכשירים מתאפיינים בשני מסכים: אחד סטנדרטי ואחד בטכנולוגיית e-ink (בדומה לספר אלקטרוני), כאשר מאחורי המסך הראשי, מסך קטן יותר שנועד להציג בשחור-לבן התראות, הודעות דוא"ל ומידע כללי. תצורה שמייעלת את ניצול הסוללה ומאפשרת שימוש ממושך במיוחד ללא טעינה.
היסטוריה.
החברה הוקמה במאי 2007 ובספטמבר 2008 השיקה את רשת WiMAX במוסקבה ובסנקט פטרבורג תחת המוצג יוטה (Yota).. באוקטובר אותה שנה נמכר לראשונה בעולם טלפון בתמיכת WiMAX HTC MAX 4G מתוצרת HTC בהזמנת יוטה, במיוחד לרוסיה ובשנת 2009 החלה למכור על אותה רשת גם מחשב נייד.
החברה מיתגה את עצמה כמפעילה בלעדית של רשת WiMAX ברוסיהועד אוגוסט 2009 היו ליוטה כבר מאה אלף מנויים. באוקטובר 2009 כבר היו לה למעלה ממאה וחמישים אלף מנויים. בדצמבר 2009 כבר היו לה 250,000 מנויים ובדצמבר 2010 החלה למתג את עצמה כחברת אלקטרוניקה מתקדמת עם אירוח פסטיבל Yota Space והחלה להפעיל רשת דור רביעי גם בבלארוס
במרץ 2011 ראש ממשלת רוסיה דאז ולדימיר פוטין התארח במשרדי החברה לחתימת הסכם בין החברה לבין וימפל קום, מגאפון, МТС ורוסטלקום לפיתוח רשת LTE ברוסיה וביוני החברה החלה למכור את מכשירי ה-Yota One ו-Yota Many והשיקה את רשת LTE גם בנובוסיבירסק באפריל 2012.
ביוני 2012 החברה החליטה להפסיק את פעילותה בבלארוס. החברה המשיכה לבסס עצמה כאחת מחברות הטכנולוגיה המתקדמות ברוסיה עם השקת רשת LTE Advanced במוסקבה, באוקטובר 2012.
באוקטובר 2013 חברת Skartel (המחזיקה בבעלות על יוטה) נרכשה על ידי מגאפון ובאפריל 2014 יוטה הפכה גם למפעילת תקשורת סלולרית. במאי 2017 יוטה חנכה את Yota Arena, האולם הגדול ביותר ברוסיה לספורט אלקטרוני ובאפריל 2018 נחנך Yota Lab, המתחם הפתוח הראשון מסוגו לטכנולוגיה.
היבטים מוסריים של הפלות מלאכותיות
מחלוקת רבת שנים נסבה סביב המעמד המוסרי, החוקי והדתי של הפלות מלאכותיות. התומכים בזכות להפיל (מכונים באנגלית pro-choice) מדגישים את זכותן של נשים לבחור האם לסיים הריון שמתרחש בגופן; המתנגדים (המכונים באנגלית pro-life) מדגישים את זכותו של העובּר לחיות. כל אחת מהתנועות הללו ניסתה, במידות הצלחה שונות, להשפיע על דעת הקהל ולזכות בתמיכה משפטית לעמדתה, ומספר קטן של מתנגדי הפלות פנו לאמצעים אלימים כמו רצח והצתות.
עבור רבים, ההפלה היא סוגיה מוסרית ביסודה, ונוגעת לשאלות של הגדרת האיש-וּת (personhood), זכויות העובר וזכות האישה על גופה. בכמה ארצות בעולם הסוגיה היא פוליטית ומשפטית: מתנגדי ההפלות מבקשים לחוקק או להרחיב חוקים האוסרים על הפלות, ותומכי הזכות להפיל מבקשים לבטל חוקים כאלה או לצמצם את תחולתם. חוקי ההפלות משתנים ממדינה למדינה, על פני כל הסקאלה הנעה בין איסור גורף על הפלות לבין התרתן ומימון ציבורי שלהן. גם מידת הזמינות של תהליכי הפלה בטוחים משתנה ממדינה למדינה. התנגשות הערכים בסוגיית ההפלות מתחדדת כאשר מביאים בחשבון שלעיתים קרובות אנשים המתנגדים להפלות תומכים בעונש מוות על פשיעה חמורה, ולהפך, מתח שעליו עמד כבר המשפטן רוברט קאבר: "אזרחים רבים סבורים שבית המשפט העליון, בפסיקת רואו נ' וייד, התיר להרוג בני אדם חפים מפשע לחלוטין. אחרים מאמינים כי הביטול בפועל של פסק הדין פורמן נ' ג'ורג'יה החל תקופה של רצח רשמי בידי המדינה... גם בעיני מתנגדי ההפלות וגם בעיני מתנגדי עונש המוות לבש העיקרון 'לא יישללו חייו של אדם ללא הליך משפטי נאות' לבוש אירוני."
סקירה כללית.
בעת העתיקה, סוגיית ההפלות – לצד רצח-יילודים – נידונה בהקשרים של תכנון המשפחה, ברירת מגדר, פיקוח ילודה וזכויות הקניין של הפטריארך. רק לעיתים רחוקות הובאו בחשבון זכויותיה של האם המיועדת, ועוד פחות מכך של הילד העתיד להיוולד. הפלות, אמצעי מניעה והפקרת יילודים (כצורה של רצח יילודים), הגם שבאופן כללי היו חוקיים, היו לפעמים נושאם של דיונים מוסריים. כמו בימינו, דיונים אלה נגעו לעיתים קרובות לשאלות יסוד כמו טבע האדם, קיומה של נשמה, והשאלה מתי מתחילים חייו של אדם ובאיזה רגע הוא נחשב כאדם.
במדינות מפותחות רצח יילודים (כשיטה לתכנון משפחה) נעלם במידה רבה, אבל אמצעי מניעה והפלות עדיין נפוצים בשימוש, והדיון סביב החוקיות והמוסריות שלהם עדיין מתנהל. חלק מן הטיעונים הישנים ממשיכים אמנם להישמע, אבל המונחים הישנים לבשו לעיתים קרובות משמעויות חדשות.
טיעונים פילוסופיים.
במישור הפילוסופי, טיעונים בפולמוס ההפלות נוטים על פי רוב להיות דאונטולוגיים או מבוססי-זכויות. ההשקפה המתנגדת להפלות, וטוענת שכל (או כמעט כל) ההפלות צריכות להיות מחוץ לחוק מתבססת באופן כללי על הטענות הבאות:
ההשקפה התומכת בזכות להפיל, ושקוראת להתיר בחוק הפלה ברוב המקרים, מסתמכת באופן כללי על טענה מרכזית:
הגם ששני הצדדים לעיתים קרובות רואים בטיעונים מבוססי-הזכויות את ליבת הנושא, יש גם טיעונים נפוצים העוסקים בסוגיה מהיבטים תוצאתניים או תועלתניים. לדוגמה, קבוצות שתדלנות המתנגדות להפלות טוענות לפעמים כי יש סיכונים פסיכולוגיים ורפואיים להפלות, כגון "תסמונת פוסט-הפלה" או קשר בין הפלה וסרטן השד. מנגד, קבוצות התומכות בזכות להפיל טוענות כי הפללה של הפלות מלאכותיות תביא למותן של נשים בשל הפלות מחתרתיות; שילדים לא-רצויים משפיעים על החברה באופן שלילי (או שהפלות מפחיתות את שיעור הפשיעה, "היפותזת דונוהיו-לוויט"); ושזכות האישה לשליטה בהליכים גינקולוגיים (reproductive rights) היא הכרחית כדי להגיע להשתתפות שווה ומלאה של נשים בכוח העבודה ובחברה בכלל. טיעונים תוצאתניים משני צדי המתרס הם על פי רוב שנויים מאוד במחלוקת, אם כי בדרך כלל אין בהם דיון מעמיק בספרות הפילוסופית.
את הטיעונים הפילוסופיים בנוגע למוסריותן של הפלות בזמננו אפשר לחלק לשני סוגים. משפחת טיעונים אחת מתייחסת למעמדו המוסרי של העובר – השאלה אם יש לו זכות לחיים, האם הוא ישות מן הסוג שאסור להרוג, ובמילים אחרות האם הוא "אדם" או "איש" במובן המוסרי. תשובה חיובית תומכת מן הסתם בטענה 1 של מתנגדי ההפלות; תשובה שלילית תומכת מן הסתם בטענה 2 של מחנה "פרו-צ'ויס".
משפחה שנייה של טיעונים מתייחסת לזכויות גופניות – השאלה אם זכויותיה הגופניות של האישה מצדיקות הפלה אפילו אם יש לעובר זכות לחיים. תשובה שלילית תומכת בטענה 2 של מתנגדי ההפלות ותשובה חיובית תומכת בטענה 2 של תומכי הזכות להפיל.
טיעונים העוסקים בשאלת האיש-וּת של העובר.
מאחר שהביצית המופרית זהה מבחינה גנטית לעובר בשלבי התהוותו השונים, ובסופו של דבר גם לתינוק, שאלת האיש-ות של העובר עשויה להוביל ל"פרדוקס הערימה", המצביע על קוצר ידה של הלשון להביע הגדרות כמותיות מדויקות. מרי-אן וורן, במאמר הדוגל בהתרת הפלות, סבורה שההתנגדות המוסרית להפלות מושתתת על הטיעון הבא:
וורן מצידה סבורה שהמונח "בן אדם" (human being) משמש בשני מובנים שונים בסעיף 1 ובסעיף 2. בסעיף 1 המונח "בן אדם" משמש בהוראה מוסרית של "איש", "פרסונה", "חבר מלא בקהילה המוסרית". בסעיף 2 המונח משמש בהוראת "יצור אנושי מבחינה ביולוגית". אין עוררין על כך שהעובר הוא חיה או אורגניזם השייך למין האנושי, טוענת וורן. אבל מכך לא נובע שהעובר הוא פרסונה או איש; ואנשים הם אלו שמגיעות להם זכויות, כגון הזכות לחיים.
כדי לסייע להבחין בין "איש" לבין "אנושי מבחינה ביולוגית", וורן מציינת שעלינו לכבד את ערך החיים של חייזרים בעלי אינטליגנציה גבוהה, אפילו אם אין הם בני אנוש מהבחינה הביולוגית. היא סבורה שיש אשכול של תכונות המאפיינות אנשים: