הנומרטור הוא כלי פיסקלי חדש שאכיפתו החלה ב-2017. הנומרטור מגביל צבירת התחייבויות עתידיות של הממשלה שאינן תואמות את הכללים הפיסקליים – כלל ההוצאה והגירעון. בעוד שחוק התקציב מגביל את הממשלה בהגדלת הוצאות בשנת התקציב, הנומרטור מגביל את החלטות הממשלה המגדילות את ההתחייבויות שלה בשנים העוקבות לשנת התקציב. לפי הכלל החדש כל חוק בעל השלכות תקציביות בעת אישורו מחויב לעמוד בתקרת ההוצאה לשלוש השנים הקרובות שעבורן אין תקציב. אם הצעת החוק מעלה את ההוצאה מעבר לכך יש לבצע צעדי התאמה בעת אישורו על ידי קיצוץ בהוצאה אחרת. הממשלה חייבת לפרסם פעמיים בשנה את התוכנית התקציבית התלת-שנתית שלה (הנומרטור) הכוללת מצרף מדדים ובהם סכום ההוצאה הממשלתית הצפויה, מגבלת ההוצאה המותרת והגירעון המותר.
ביקורת.
כלל ההוצאה זכה בישראל לביקורות רבות. בין היתר נטען שמטרתו העיקרית אינה שמירה על אחריות תקציבית כי אם צמצום מכוון של ההוצאה הציבורית.
במסמכי הדרישות שהופצו בזמן המחאה החברתית של קיץ 2011 עלתה הדרישה לביטול כלל ההוצאה, בטענה שזה מגביל את יכולתה של הממשלה ליישם מדיניות כלכלית מרחיבה בכלל ומדיניות רווחה בפרט, ומאלץ אותה לצמצום מעורבותה במשק.
עוד נטען כי שני הכללים - כלל ההוצאה ויעד הגרעון, פועלים יחדיו בתנועת מספריים לצמצום חלקה של המדינה בתוצר. כך, על אף שהשינוי של כלל ההוצאה בשנת 2011 איפשר הגדלת מסגרת התקציב באופן יחסי לשנים קודמות, זו רוסנה בחלקה על ידי המגבלה של תקרת הגרעון ומומנה בחלקה האחר על ידי מיסוי רגרסיבי.
פלישות יוליוס קיסר לבריטניה
פלישות יוליוס קיסר לבריטניה (באנגלית: Caesar's invasions of Britain) הוא השם שניתן במחקר ההיסטורי לשתי פלישות שערך יוליוס קיסר אל האי הבריטי במהלך מלחמתו בגאליה, הראשונה ב-55 לפנה"ס והשנייה ב-54 לפנה"ס.
הפלישה הראשונה נערכה בשלהי הקיץ, ואין לדעת אם תוכננה להיות פעולה בקנה מידה רחב – כי אז הסתיימה בכישלון ולא השיגה דבר זולת ראש גשר בחוף קנט, או שנועדה רק לאיסוף מודיעיני לקראת פלישה רחבה יותר בעתיד, כפי שלומדים מגודלו של חיל המשלוח. הפלישה השנייה הייתה מוצלחת יותר. קיסר הכניע את שבטי הבריטאנים שהתייצבו מולו בהנהגת קסיוולאונוס והשיב אל כסאו את יריבו מנדוברקיוס, ראש שבט הטרינובנטים, שהיה ידיד לרומא. הוא אומנם לא כונן שלטון רומי בשטחים שכבש, אך רומא רכשה לראשונה בעלי ברית באי והטילה בפעם הראשונה מיסים על שבטים בבריטניה.
נכתנבו הראשון
נכתנבו הראשון ('נחטנבפ' במצרית) היה פרעה של השושלת השלושים של מצרים.
ב-380 לפני הספירה, נכתנבו הדיח ורצח את הפרעה נפרארוד (או נפריטיאס) השני, ובכך ייסד את השושלת האחרונה של מלכי מצרים. נראה שהוא העביר זמן רב משלטונו בהגנה על הממלכה מפני כיבוש מחדש על ידי האימפריה הפרסית בעזרת שכירי חרב מאתונה וספרטה.
נכתנבו הראשון ידוע גם כבנאי גדול שבנה מונומנטים ומקדשים מצרים רבים לאורך שלטונו הארוך והיציב בן 18 השנים. נכתנבו הראשון שיקם כמה מקדשים הרוסים ברחבי מצרים ובנה מקדש לאלה אסת האי הקדוש של פילאי (Philae). מקדש זה הפך לאחד מהאתרים הדתיים החשובים ביותר במצרים העתיקה.. הוא בנה גם באלקאב (Elkab), ממפיס ובאתרי הדלתה של ספת אלחינה (Saft el-Hinna) וטאניס.
הוא גם בנה באופן משמעותי אסטלה לפני הפילון של רעמסס השני בהרמפוליס (Hermopolis). כמו כן הוא בנה את הפילון הראשון של מקדש כרנך. החל מ-365 לפני הספירה לערך, נכתנבו הראשון חלק את שלטונו עם בנו, טאוס, ששלט אחריו. לאחר מותו ב־362 לפני הספירה, טאוס מלך על מצרים שנתיים.
לוקיוס אורונקוליוס קוטה
לוקיוס אורונקוליוס קוטה (לטינית: Lucius Aurunculeius Cotta; נפטר ב-54 לפנה"ס) היה חייל ומפקד תחת פיקודו של יוליוס קיסר הידוע בעיקר בעקבות תפקידו במאבק נגד אמביוריקס בקרב אטואטוקה, כחלק ממלחמת גאליה. המעט שידוע לנו על קוטה נשאב בעיקר מהספר החמישי של קיסר אודות מלחמת גאליה, שמסביר את מעשיו של קוטה במהלך העימות.
אזכורו המוקדם ביותר, 57 לפנה"ס.
קוטה מוזכר לראשונה בשנת 57 לפנה"ס, במהלך מתקפה של הגאלים על ביבראקטה, עיר שהייתה בשליטה של שבט האיידואים. במקרה זה מינה קיסר את קוטה ואת קווינטוס פדיוס (Quintus Pedius) למפקדי חיל הפרשים.
בשנת 55 לפנה"ס, במהלך הפלישה הראשונה של קיסר לאי הבריטי, קיבל קוטה יחד עם קווינטוס טיטוריוס סבינוס את הפיקוד על הצבא שנותר בגאליה. שני הלגאטוסים נשלחו לאזורים של שבטי המוריני והמנאפי. ב-54, לאחר שהביסו את שבט המנאפי, יצאו להקים מחנה לקראת החורף בפקודתו של קיסר, באזור האבורונים.
ספוטיפיי
Spotify (בתעתיק לעברית: ספוטיפיי) הוא שירות מוזיקה דיגיטלי המאפשר הזרמה של שירים והסכתים. זהו שירות freemium, כלומר ניתן לקבל את השירות בחינם עם תכונות בסיסיות, פרסומות והגבלות, אך תכונות נוספות כגון איכות האזנה גבוהה, או הורדה של התכנים, ניתנות למנויים בתשלום.
השירות הוקם בידי דניאל אק ומרטין לורנצון והושק באוקטובר 2008. בעשור השני של המאה ה-21, הוא מפותח על ידי חברת "Spotify Technology S.A" השוודית.
מודל עסקי.
ספוטיפיי מספק תוכן המוגן בניהול זכויות דיגיטלי ומגיע מחברות תקליטים וחברות מדיה. ספוטיפיי זמין ברוב אירופה, אמריקה, אוסטרליה, ניו זילנד ובחלקים מאסיה. השירות זמין לרוב המכשירים המודרניים כולל מחשבי Windows, macOS, Linux וגם סמארטפונים וטאבלטים המריצים iOS ו-Android. ניתן לדפדף ולחפש מוזיקה לפי אמן, אלבום, ז'אנר, רשימת השמעה או חברת תקליטים. משתמשים יכולים ליצור ולערוך רשימות השמעה עם משתמשים אחרים ולשתף אותם במדיה חברתית. נכון למרץ 2022, מאפשר ספוטיפיי גישה לכ־80 מיליון קובצי שמע, ויש לשירות למעלה מ־180 מיליון מנויי פרימיום.
ספוטיפיי פועל תחת המודל העסקי Freemium ובו שירותים בסיסיים ניתנים בחינם בעוד שתכונות נוספות מוצעות עם מנוי בתשלום. הכנסותיה של ספוטיפיי מגיעות ממכירת מנויי פרימיום חודשִיים ושנתִיים למשתמשים ועל ידי מכירת שטח לפרסומות. ספוטיפיי מקבלת תכנים מחברות תקליטים ומאמנים עצמיים ומשלמת תמלוגים לבעלי זכויות היוצרים על היצירות. 70% מההכנסות של ספוטיפיי הולכות לתמלוגים. לספוטיפיי אין מחיר קבוע של תמלוגים שהיא משלמת לבעלי זכויות היוצרים. ספוטיפיי משלמת תמלוגים לפי המדינה של המאזין ועוד פרמטרים נוספים. ספוטיפיי משלמת בממוצע 0.006-0.0084$ עבור כל השמעה.
ספוטיפיי מציעה מנוי לכמות בלתי מוגבלת של תוכן בדומה למודל המוזיקה הפתוח.
מכיוון שמנויי הפרימיום מהווים את מקור ההכנסה העיקרי של ספוטיפיי, מעודד השירות את המשתמשים לשלם עבור המוזיקה. המנוי בתשלום מסיר את הפרסומות וההגבלות ומגביר את קצב הזרמת הנתונים עד ל-320 קילוביט לשנייה.
היסטוריה.
ספוטיפיי פותחה בשנת 2006 על ידי צוות מסטוקהולם, שוודיה.
עשר שנים מאוחר יותר, פעלה החברה בלונדון, אך החזיקה שלוחה של מחקר ופיתוח בסטוקהולם.
המערכת זמינה למערכות ההפעלה: Microsoft Windows, OS X, לינוקס, iOS, אנדרואיד, בלקברי, Windows Mobile, Windows Phone, S60, webOS, Samsung Smart TV, Squeezebox, Sonos, Roku, MeeGo, TiVo, OpenPandora, ו-Telia Digital tv.
על מנת להירשם לספוטיפיי נדרשת כתובת אימייל בלבד, אך לרישום לשירות המלא (פרימיום) נדרש כרטיס אשראי או חשבון PayPal.
בינואר 2016 היו לספוטיפיי כ-100 מיליון משתמשים פעילים, מתוכם 30 מיליון משתמשים בתשלום.
בפברואר 2018 הודיעה החברה על השקת השירות בישראל וגיוס עובדים לניהול תוכן מקומי. ב-12 במרץ 2018 הושק השירות רשמית. ב-24 באפריל 2019 התווסף לספוטיפיי ממשק מלא גם בעברית.
במאי 2020 חתמה ספוטיפיי על עסקת בלעדיות על הפודקאסט של ג'ו רוגן תמורת כ-100 מיליון דולרים, מה שהפך אותה לאחת העסקאות הגדולות בעולם הפודקאסטים. במהלך מגפת הקורונה הטיף רוגן נגד חיסון לקורונה. ב-26 בינואר 2022, הזמר ניל יאנג, שורד פוליו, הציב לספוטיפיי אולטימטום, לפיו אם לא יסירו או יצנזרו את רוגן, יסיר יאנג את כל גוף היצירה שלו מן השירות. למחרת הסירה ספוטיפיי את שיריו של יאנג מהשירות. בעקבות יאנג הפסיקה גם ג'וני מיטשל את שיתוף הפעולה שלה עם השירות. במקביל הכבידה ספוטיפיי על אפשרות לקוחותיה להתנתק מהשירות. לאור הסערה וצניחת מנייתה, הודיעה ספוטיפיי, לראשונה מאז נוסדה, על מדיניות תוכן ציבורית. במסגרת מדיניות זו תסנן החברה או תסמן תכנים ומשתמשים כגון פודקאסטים שטוענים כי איידס, קורונה, סרטן או מחלות מסכנות חיים חמורות אחרות אינן אמיתיות, תוכן המעודד הדבקה מכוונת במחלות מידבקות ותוכן שטוען שחיסונים פותחו על מנת לגרום למוות.
נכון לינואר 2022 ספוטיפיי זמינה בלמעלה מ-190 מדינות ברחבי העולם.
השפעה על תעשיית המוזיקה.
ספוטיפיי מציעה בממשק שלה אפשרות לחפש מוזיקה המתאימה ל"מצב רוח", ואפשרות זו גרמה להתפתחותה של תעשיית נישה בתחום המוזיקה. בתעשיית הנישה, נרשמים לאפליקציה הרכבים מוזיקליים אד-הוק בעלי שמות המתאימים לחיפוש, דוגמת "מוזיקה מרגיעה" או "מוזיקת המתנה". הרכבים אלו קמים בארגונים של יזמים ששוכרים נגנים או אנשי סאונד לביצוע שירים, מנגינות או צלילים בעלי מאפיינים ספציפיים המתאימים לחיפוש, ובמקרים רבים מעלים את אותו השיר או המנגינה פעם אחר פעם לאפליקציה תחת שמות משתנים, למשל, חיפושים נפוצים בניסוחים שונים או עם שגיאות כתיב נפוצות.
העולם הנוצרי
העולם הנוצרי הוא מונח היסטוריוגרפי המתאר את אירופה המערבית בשלהי העת העתיקה ובימי הביניים, שאחד המאפיינים החשובים שלה היה האמונה הנוצרית.