בשנת 1970 - נוצרו קרונות לרכבות דלוקס מדגם "אוליאנובסק", רוסיה. באותה שנה הושקו רכבות בעלי הנעת סילון במהירות של עד 300 קמ"ש ושנה לאחר מכן החל ייצור סדרתי ראשון של רכבות דו-קומתיות. בשנים 1972 - 1973 - נוצרה רכבת האקספרס "טרויקה רוסית" שנסעה במהירות של 200 קמ"ש.
בשנת 1993 המפעל עבר ארגון מחדש בעקבות התפרקות ברית המועצות, כאשר בוריס ילצין חתם על צו נשיאותי להפיכת המפעל הממשלתי לחברת מניות משותפת. מאז התפרקות ברית המועצות המפעל המשיך לייצר רכבות נוסעים ומאז 1996 נמצא בחזית ייצור הרכבות במדינה וממשיך לייצר קרונות רכבת מודרניים ומהירים.
מוצרים.
הפעילויות העיקריות של המפעל הן ייצור ומכירת רכבות נוסעים וסוגים אחרים של קרונות, רכיבים וחלקי חילוף לרכבות ומספק גם שירות תחזוקה ותיקון.
קרונות.
המפעל מוגדר כחברת מניות משותפת הנמצאת בבעלות חברת ההחזקות Transmashholding ומייצרת את המוצרים הבאים ומספקת את השירותים הבאים:
רובין קוך
רובין קוך (בגרמנית: Robin Koch; נולד ב-17 ביולי 1996 בקייזרסלאוטרן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני, המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בלידס יונייטד ובנבחרת גרמניה.
רובין קוך הוא בנו של כדורגלן העבר הארי קוך.
קריירת מועדונים.
קוך שיחק כנער באיינטרכט טריר, ושם גם החל את קריירת הבוגרים בשנת 2014. בשנת 2015 עבר קוך לקייזרסלאוטרן, שם שיחק בילדותו. בעונת 2015/16 שיחק קוך בקבוצת המילואים של קייזרסלאוטרן, ובעונת 2016/17 השתלב בקבוצה הבכירה של קייזרסלאוטרן, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. קוך ערך 24 הופעות בעונה זו והציג יכולת טובה, כשקבוצתו ספגה 33 שערי ליגה בלבד, אך עם זאת, סיימה את העונה רק במקום ה-14.
בתחילת עונת 2017/18 ערך קוך שלוש הופעות במדי קייזרסלאוטרן, אך לקראת תום חלון ההעברות חתם בפרייבורג מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, קוך ערך 26 הופעות והבקיע שני שערים, וסיים עם קבוצתו במקום ה-15 בבונדסליגה. בעונת 2018/19 סיימו קוך ופרייבורג במקום ה-13, כשקוך מציג יכולת גבוהה, ומשתף פעולה בהגנה עם מנואל גולדה, דומיניק היינץ וכריסטיאן גונטר. בעונת 2019/20 היה קוך חלק מרכזי בעונה טובה של פרייבורג, בה סיימה הקבוצה במקום השמיני בבונדסליגה.
ב-29 באוגוסט 2020 חתם קוך על חוזה לארבע שנים בלידס יונייטד, עבור דמי העברה הנאמדים בכ-13 מיליון ליש"ט, וערך את הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-12 בספטמבר, במשחק הפתיחה של עונת 2020/2021, שהסתיים בהפסד 3–4 לליברפול. קוך נפצע בברכו ב-5 בדצמבר, במשחק בו הפסידה לידס 1–3 לצ'לסי, ועבר ניתוח ושיקום שהשביתו אותו למשך שלושה חודשים. ב-19 במרץ 2021 שב קוך לסגל הקבוצה, ושותף בשניות האחרונות במשחק בו ניצחה לידס 1–2 את פולהאם.
קוך ערך את הופעת הבכורה שלו לעונת 2022/2023 ב-6 באוגוסט 2022, במשחק הראשון של העונה, בו ניצחה לידס את וולברהמפטון וונדררס בתוצאה 1–2.
קריירה בינלאומית.
קוך ערך חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, והשתתף עמה בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019, שם הפסידה גרמניה לספרד בגמר. קוך שימש בעיקר מחליף בטורניר זה.
ב-9 באוקטובר 2019 ערך קוך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבכירה, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 מול ארגנטינה במשחק ידידות שנערך בזיגנל אידונה פארק שבדורטמונד. קוך זומן לסגל הגרמני ליורו 2020, בו הודחה גרמניה בשמינית הגמר על ידי אנגליה, אך לא שותף כלל.
כרמל (רובה)
כרמל (באנגלית: IWI Carmel) הוא רובה סער ישראלי תוצרת תעשיות נשק לישראל. הרובה הוא בתצורה סטנדרטית (בדומה לגליל ACE שמשווק מחוץ לישראל, ובניגוד לתבור לסוגיו שהוא בתצורת בולפאפ) ולטענת היצרנים, הרובה מתאים "לפעולות של יחידות לחימה קטנות במגוון סביבות ועבור סבבי לחימה ארוכים".
הנשק הוצג לראשונה בתערוכת הנשק "LAAD Defence &amp; Security 2019" שהתקיימה באפריל 2019 בריו דה ז'ניירו שבברזיל, ובין התכונות שהוצגו באותה עת היו:
קת הנשק ניתנת לכוונון, דבר שמעניק אפשרות להאריך או לקצר את אורך הנשק בהתאם למצב. כמו כן אפשר לקפל אותה, או להסיר אותה כדי לקצר עוד יותר את אורך הנשק. על המסילה העליונה ניתן להתקין מגוון של כוונות ואמצעי עזר, וניתן גם להתאים לרובה מטול רימונים 40 מ"מ סטנדרטי.
הרובה נכנס באותה השנה לתקופת ניסויים בחלק מיחידות השדה של צה"ל. בתום תקופת הניסיון, באוקטובר 2019 הוכרז כי הכרמל ייכנס כפיילוט רחב יותר למספר יחידות מצומצם וביניהם חלק מיחידות חטיבת הקומנדו ויחידות מודיעין מטרות (יחמ"מ) באימונים ובמילואים. עם זאת לא ידוע האם הרובה אכן מיועד להיכנס כרובה שירות כללי ביחידות השדה בצה"ל או שהוא מיועד לשיווק חיצוני (בדומה לגליל AR), שכן נשק אחר של IWI, המיקרו-תבור דור ג' (תבור X-95 פלאט-טופ), החל להיכנס כבר בשנה החולפת לחטיבות החי"ר.
נדלן
ריצ'רד לואיס
ריצ'רד פיליפ לואיס (באנגלית: Richard Philip Lewis; נולד ב-29 ביוני 1947) הוא סטנדאפיסט ושחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי יהודי.
לואיס נודע בשנות ה-80 כקומיקאי המתמחה בהומור עצמי לפני שפנה לתחום המשחק. הוא נודע בשל כיכובו בסדרה Anything but Love בשנים 1992–1989 והשתתפותו בסדרה הקומית "תרגיע" בתפקיד עצמו, ששודרה החל משנת 2000.
ראשית חייו.
לואיס נולד בברוקלין, ניו יורק וגדל באנגלווד, ניו ג'רזי. אביו עבד בענף הקייטרינג ואמו הייתה שחקנית. לואיס יהודי במוצאו.
לואיס למד שיווק באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
קריירה.
בתחילת שנות ה-70 החל דרכו כסטנדאפיסט. הוא עבד כקופרייטר בחברת פרסום בשעות היום, בעוד שבלילות הופיע בסטנדאפ. בשנות ה-80 זכה לפרסום רב בעקבות עשרות הופעות בתוכנית הלייט נייט של דייוויד לטרמן ובעקבות השתתפות בתוכניות ספיישל בHBO. לבוש בצבע שחור הפך לסימן המוזהה איתו.
בשנת 1979 השתתף בסרט הטלוויזיוני Diary of a Young Comic בתפקיד המבוסס על חייו, כקומיקאי שמגיע ללוס אנג'לס מניו יורק. הוא כיכב בסדרה Anything but Love ששודרה משנת 1989 עד 1992 ובסדרה Daddy Dearest, ששודרה בשנת 1993. הוא שיחק בתפקיד משני בסדרה Rude Awakening. בשנת 2007 ביצע הופעת קמע בסדרה "ג'ורג' לופז". בנוסף ביצע הופעות קמע בסדרה "כולם שונאים את כריס" ובסדרה "שני גברים וחצי" כרואה החשבון של צ'ארלי שין.
לואיס שיחק גם בסרטי קולנוע. הוא גילם את תפקיד ג'ון, מלך אנגליה בסרט , כרופא בחזית בסרט frontier, כשחקן מובטל בסרט Once Upon A Crime, ובתפקיד עצמו בסרט The Wrong Guys. כן גילם את התפקיד הראשי בסרט Drunks וב-Game Day. על אף שרוב תפקידיו הם תפקידים קומיים, גילם לואיס גם תפקידים בדרמות "לעזוב את לאס וגאס", Hugo Pool ו-The Maze.
משנת 2000 שיחק בסדרה הקומית "תרגיע" שיצר לארי דייוויד, בתפקיד עצמו כחברו של דייוויד. לואיס ודייוויד חברים גם בחיים עצמם.
בשנת 2001 הוציא לאור את ספרו The Other Great Depression שכתב בעקבות התמכרותו לאלכוהול.
בלגיה במלחמת העולם השנייה
במהלך המלחמה, בלגיה שמרה על נייטרליות עד פלישת גרמניה למדינה כחלק מהמערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, שארכה 18 יום עד כניעת המלך לאופולד השלישי ללא דיון מקדים, דבר שעורר משבר פוליטי לאחר המלחמה. עם זאת, בלגים רבים הצליחו להימלט מהמדינה, ולייסד בבריטניה ממשלה וצבא גולים שלחמו לצד בעלות הברית. החל מהכניעה ועד ספטמבר 1944 הייתה בלגיה נתונה תחת שלטון כיבוש גרמני. במהלך הכיבוש הגרמני נרצחו כ-25 אלף יהודי המדינה, חלקית בזכות סיוע מקומי.
לבלגיה היו טרם המלחמה גם מושבות מעבר לים, המרכזית שבהן הן קונגו הבלגית וכן גם אזור זיכיון קטן בטיאנצין. קונגו הבלגית שמרה לאורך כל המלחמה על נאמנות לבעלות הברית וסיפקה להן משאבים רבים. בחודשים ספטמבר-אוקטובר 1944 הצליחו בעלות הברית לשחרר את רובה של בלגיה, אם כי שטחים תחת שלטון קולוניאליסטי במזרח אסיה נותרו תחת כיבוש יפני עד תחילת 1945.
במהלך המלחמה נהרגו 88 אלף בלגים, כאחוז מאוכלוסיית המדינה בשנת 1930. כן נגרם נזק של כ-8% מהתמ"ג במדינה.
רקע.
מלחמת העולם הראשונה.
בעשורים שלפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה שמרה בלגיה על נייטרליות ולא הייתה שותפה למערך הבריתות שהתרקם באירופה באותם ימים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-2 באוגוסט 1914, הגיש שגריר גרמניה בבלגיה מסמך ולפיו צרפת מתכננת מתקפה על גרמניה דרך בלגיה, ועל כן גרמניה מבקשת מעבר חופשי על מנת להתגונן. תגובת בלגיה הייתה סירוב מוחלט. יומיים לאחר מכן, ב-4 באוגוסט, פלשה גרמניה לבלגיה ולוקסמבורג כחלק מתוכנית שליפן. הפלישה הביאה להצטרפות בריטניה שערבה לשלמותה של בלגיה, למלחמה.
בלגיה הצליחה לחבל במאמצי הפלישה הגרמניים ולעכב אותם, ובכך להעניק זמן יקר לבריטניה וצרפת שארגנו את כוחותיהן. עם זאת, הגרמנים הצליחו לכבוש את רוב רובה של בלגיה, למעט פינה חופשית, בה נלחמו נגד מדינות ההסכמה. קו לחימה זה לא השתנה במשך ארבע שנות הלחימה.
הכיבוש הגרמני בבלגיה היה כוחני ואכזרי, אם כי לא הגיע לממדיו של הכיבוש במלחמת העולם השנייה. הגרמנים בנו את קו הינדנבורג, ולצורך כך פינו את אזור הבנייה מיושביו, וחלק מהם גויסו לעבודת כפייה בבניית הקו. כוחות הכיבוש החרימו תוצרת חקלאית והנהיגו מדיניות של קיצוב מזון. כן ננקטו צעדי ענישה מרחיקי לכת נגד כפרים וערים שאוכלוסייתם התנגדה לכיבוש, ובהם מאסר אזרחים ושריפת מבנים. בפברואר 1915 אף נשרפה ספריית אוניברסיטת לוון, מה שעורר קול זעקה ברחבי העולם.