רשימה חלקית של הופעותיו בקולנוע ובטלוויזיה:
סחבה
ג'ולי הגרטי
ג'ולי הגרטי (באנגלית: Julie Hagerty; ) היא שחקנית אמריקאית ודוגמנית לשעבר, הידועה בעיקר בתפקידה כאיליין בסרט "טיסה נעימה" משנת 1980.
ילדותה ונעוריה.
הגרטי נולדה בסינסינטי, אוהיו, בתה של הארייט יולינג, דוגמנית וזמרת, וג'רי הגרטי, מוזיקאי. מייקל הגרטי, אחיה, גם כן היה שחקן. הוריה התגרשו מאוחר יותר. הגרטי למדה בבית הספר התיכון "אינדיאן היל". בגיל 15 הוחתמה כדוגמנית בסוכנות "פורד", וניצלה את חופשות הקיץ מהלימודים לצורך עבודות דוגמנות בניו יורק. בשנת 1972 עברה לגור שם, ועבדה בקבוצת התיאטרון של אחיה, וכן למדה משחק עם השחקן ויליאם היקי.
קריירה.
הופעת הבכורה של הגרטי הייתה בשנת 1979, על בימת אוף ברודוויי, שם כיכבה בהצגה בשם "חיים בעלי תועלת הדדיים", בתיאטרון של אחיה - "חברת ההפקה". הגרטי המשיכה להופיע על בימות ברודוויי, בתפקידים שונים. תפקידה הקולנועי הראשון היה תפקיד קטן בסרט "כל הג'אז הזה". לאחר מכן היא לוהקה לסרט "טיסה נעימה", שהיה להצלחה קופתית מרשימה. הסרט, שיצא בשנת 1980, נחשב לראשון של ז'אנר הפרודיה המודרנית, והגרטי ביססה את מעמדה כשחקנית קומית ראויה לציון.בשנת 1985 הגיעה לישראל, ושיחקה בסרטו של עמוס קולק, "מניו יורק באהבה", לצד דודו טופז, במהלך שנות ה-90 ושנות ה-200 הגרטי הופיעה בעיקר בסרטי טלוויזיה או בתפקידי משנה בסרטים הוליוודיים.
חיים אישיים.
בשנת 1986 הגרטי התחתנה עם פיטר בורקי. בני הזוג החלו בהליכי גירושין בשנת 1991. בשנת 1999 נישאה לריצ'רד קגן.
פילמוגרפיה.
רשימה חלקית של הופעותיה בקולנוע:
כריכת ספר
צוקר, אברהמס וצוקר
צוקר, אברהמס וצוקר (או: האחים צוקר; באנגלית: Zucker, Abrahams and Zucker או ZAZ) הם שלישיית יוצרי קומדיות קולנועיות אמריקאים-יהודיים, המתמחים בסרטי פרודיה. הרכב השלישייה: ג'ים אברהמס (נולד ב-10 במאי 1944), והאחים דייוויד צוקר (נולד ב-16 באוקטובר 1947) וג'רי צוקר (נולד ב-11 במרץ 1950).
ביוגרפיה.
עבודתם המשותפת של השלושה החלה בזמן שגדלו יחד במילווקי, ויסקונסין. במקביל ללימודיהם באוניברסיטה, השלושה הקימו קבוצת תיאטרון בשם "קנטאקי פרייד ת'יאטר" (Kentucky Fried Theatre), בה רכשו את המיומנויות הקומיות שלהם, אשר הובילו אותם לכתיבת, הפקת ובימוי סרטם הראשון "סרט מטוגן" בשנת 1977. הפריצה הגדולה של השלושה הגיעה בשנת 1980, כאשר יצא לאקנים סרטם "טיסה נעימה", אשר זכה להצלחה כלכלית. השלושה המשיכו לשתף פעולה לאחר מכן, בסרטים "סודי ביותר!", "חטיפה נעימה" וסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק". כל הפרויקטים שלהם הסתמכו בכבדות על פרודיות, בדיחות חזותיות ושבירת הקיר הרביעי, כאשר רבים מהם הפכו לסרטי פולחן.
בין השחקנים השונים, אשר הצוות נהג לשתף איתם פעולה שוב ושוב, ניתן למנות את: לזלי נילסן, לויד ברידג'ס, רוברט סטאק, רואן אטקינסון, וופי גולדברג, צ'רלי שין, ואנה פאריס.
פילמוגרפיה.
להלן רשימת כל סרטי הקולנוע, אשר לפחות אחד מן השלישייה היה שותף להם (בכתיבת התסריט, בהפקה או בבימוי). הסרטים המודגשים הם סרטים אשר כל השלושה נטלו בהם חלק.
האחים צוקר
ג'ולי האגרטי
אינת עומרי
אינתא עומרי
אל-מוח'רקה
T-14 ארמטה
T-14 הוא טנק מערכה רוסי מודרני שנבנה על בסיס פלטפורמת ארמטה ומכונה בשל כך "טנק ארמטה" (ОКР Армата). הטנק נחשף לראשונה במצעד יום הניצחון ב-9 במאי 2015 יחד עם דגם הנגמ"ש T-15 ארמטה. על פי התוכניות, מפעל אורלוואגונזאבוד בעיר ניז'ני טאגיל היה אמור לייצר 2,300 טנקים מדגם זה עד שנת 2020, ברם עד אותה שנה יוצרו לא יותר ממאה יחידות במפעלי אורלוואגונזאבוד.
פיתוח.
פיתוח הטנק החל בשנים 2009–2010 על ידי יצרנית הטנקים הגדולה בעולם, אוראלוואגונזאבוד.
לדברי יורי קובלנקו, לשעבר הסגן הראשון של ראש מינהלת השריון במשרד ההגנה הרוסי: "החל משנת 2015 בכוחות המזוינים ייקלט טנק חדש, עם מאפיינים טקטיים וטכניים חדשים מיסודם, בעל הזנת תחמושת חדשה, עם חלוקת צוות ברורה". לדבריו, הטנק יהיה בעל רמת הגנה גבוהה של אנשי הצוות. חלק מהטכנולוגיות שפותחו כוללות טכנולוגיות שפותחו עבור טנקי T-95 ועיט שחור שלא הגיעו לייצור סדרתי, בעוד שהטנק החדש אמור להיות זול בהרבה מטנקים אלה.
הטנק נחשף לראשונה במאי 2015 בהכנות ובחזרות לקראת מצעד יום הניצחון. בשנת 2016 החלה אספקה של הטנק מההזמנה הראשונה בהיקף של 100 יחידות.
מאפיינים.
הטנק מונע במנוע דיזל בעל . חימושו העיקרי הוא תותח טנק 125 מ"מ חלק-קדח המסוגל גם לשגר טילים מונחי לייזר. צוות הטנק מונה שלושה אנשים: מפקד, תותחן ונהג. בדומה לכל הטנקים הרוסיים החל מ-T-64, קיימת בטנק מערכת טעינת פגזים אוטומטית המייתרת את הצורך בטען אנושי. תפישה חדשנית וייחודית ל-Т-14 היא עמדת מפקד הטנק השוכנת בתובה, מימין לעמדת הנהג, בניגוד למיקומה בצריח בטנקים אחרים.
כלל אנשי הצוות בטנק (מפקד, תותחן ונהג) נמצאים בתא לחימה ממוגן הנמצא בתובה ומופרד בשריון כבד מהמטען האוטומטי, שהיה נקודת תורפה מסורתית בטנקים הסובייטיים מאז הופעתו ב-T-64. תצורה זו מקנה לצוות מיגון מרבי כשהטנק נמצא בעמדת ירי (התובה מוסתרת) ומאפשרת הקטנת צללית הטנק וכפועל יוצא, הגדלת שרידותו בשדה הקרב.
הטנק כולל מדוכות עשן יעילות בתחום הנראה ובתחום האינפרא-אדום, שריון ריאקטיבי כבד, מערכת ההגנה אקטיבית "אפגניט" הכוללת מכ"ם ומערכת ליירוט טילי נ"ט ומערכת הגנה אקטיבית קשה.
חימוש.
הימצאות צוות הטנק בתובה מאפשרת התקנת צריח קטן, נמוך ובלתי מאויש, הנושא תותח טנק חלק-קדח בקוטר של בין 135 ל-152 מ"מ. בקרת האש של הטנק כוללת מחשב ירי בעל ערוץ אופטי, תרמי, אינפרא-אדום ומכ"ם. בטן הטנק מכילה 32 פגזים.
מערכת טעינה אוטומטית.
בדומה למערכות בטנקים מזרח-אירופיים אחרים בטנק מותקנת מערכת טעינה אוטומטית של פגזים. ניתן להטעין גם ידנית במקרה של כשל במערכת.
שירות מבצעי.
מלחמת האזרחים בסוריה.
טבילת האש הראשונה של הארמטה התרחשה בשנת 2016, במהלך המבצע הרוסי בסוריה. צבא רוסיה הפעיל מספר טנקי ארמטה בסוריה. במהלך המערכה, תפקדו הטנקים בהצלחה מרובה ולא התקשו אל מול כוחות המדינה האסלאמית, הכורדים וצבא סוריה החופשי. לוחמי המדינה האסלאמית ללא סיוע אווירי התקשו אל מול כוחות הקרקע הרוסיים. הכוחות המזוינים השתמשו בסוריה כשדה ניסויים למערכות נשק חדישות וכך היה המקרה גם עם הארמטה. היו ניסיונות לפגוע בטנק הרוסי אך בכל הפעמים לא הושגה שום חדירה הרת אסון לשריון הרוסי ולא נגרם שום נזק בלתי ניתן לתיקון.
זהר גושן
יעקב פרידריך פריז
אריק קוהן
אריק קון
מייצבי מצב רוח
מייצבי מצב הרוח הן תרופות פסיכיאטריות שמשתמשים בהן לטיפול בהפרעות אפקטיביות המאופיינות בחילופים עזים ומתמשכים של מצבי רוח, במיוחד בהפרעה דו-קוטבית. מייצבת מצב הרוח מדכאת את תנועת הנדנדה בין מאניה ודיכאון.
שימושים.
משתמשים בתרופות מייצבות מצב הרוח גם במקרים של הפרעת אישיות גבולית ובהפרעה סכיזואפקטיבית.
דוגמאות.
המונח "מייצב מצב הרוח" מתאר תוצאה ולא מכניזם. משתמשים בטרמינולוגיה מדויקת יותר כדי למיין גורמים מתווכים אלה.
תרופות אנטי-אפילפטיות.
גורמים מתווכים רבים המתוארים כמייצבי מצב הרוח נכללים גם בקבוצת נוגדי הפרכוסים. לעיתים משתמשים במונח "נוגדי פרכוסים ומייצבי מצב הרוח כדי לתאר אותן כמחלקה בפני עצמה. למרות שקבוצה זו מוגדרת בתוצאות שלה ולא במכניזם שלה יש, לפחות, הבנה ראשונית של המכניזם של רוב התרופות האנטי-אפילפטיות שמשתמשים בהן בטיפול בהפרעות מצב הרוח.
אחרים.
לעיתים משתמשים במייצבי מצב רוח בשילובים, כמו ליתיום עם אחת התרופות האנטי-אפילפטיות.
היחס לנוגדי דיכאון.
רוב מייצבי מצב הרוח הם גורמים מתווכים נגד מאניה, כלומר הם יעילים בטיפול במאניה ובמעבר בין השלבים בהפרעה דו-קוטבית, אבל הם לא יעילים בטיפול בדיכאון. יוצאות הדופן היחידות מכלל זה הן למוטריג'ין וליתיום קרבונט המטפלות גם בסימפטומים המאניים וגם בדיכאוניים. בזמן שגורמים מתווכים כמו חומצה ולפרואית וקארבאמזפין לא יכולות לטפל בדיכאון ישירות כמו שתי התרופות הקודמות הרי סבורים שהן מסכלות את הדיכאון בחולי הפרעה דו-קוטבית על ידי הרחקת מהמצב המאני ובכך מונעים מהם להיכנס לחילופי מצב רוח.
אף על פי כן לעיתים קרובות רושמים נוגדי דיכאון בנוסף למייצבי מצב הרוח בשלבי הדיכאון. יש בכך כמה סיכונים משום שנוגדי דיכאון עלולים לגרום למאניה, פסיכוזה ובעיות מדאיגות אחרות אצל חולים בהפרעה דו-קוטבית – במיוחד כשהם נלקחים לבד, אבל לפעמים גם כשהם יחד עם מייצבי מצב הרוח.
התועלת בנוגדי דיכאון בטיפול בשלב הדיכאון בהפרעה דו-קוטבית אינה ברורה.
לורנה פטרסון
לורנה פטרסון (באנגלית: Lorna Patterson; נולדה ב-1 ביולי 1956) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה וחזנית יהודייה-אמריקאית.
ביוגרפיה.
פטרסון נולדה בוויטייר, קליפורניה, שם למדה במכללת "ריו הונדו" במשך סמסטר אחד. היא נמנית עם החברות המייסדות של "איגוד התיאטרון המוזיקלי" והופיעה במחזות רמק רבים. פטרסון ידועה בעיקר בזכות תפקידה כרנדי, הדיילת הבלונדינית בסרט הקומדיה המצליח משנת 1980 "טיסה נעימה", וכן כטוראית בנג'מין בסדרת הטלוויזיה המבוססת על סרט הקולנוע באותו השם.
פטרסון נישאה לשחקן רוברט גינטי. כיום היא נשואה לשחקן והבמאי האמריקאי-יהודי, מייקל למבק , ולזוג יש שני ילדים. פטרסון התגיירה כמה שנים לאחר שנישאה ללמבק.
האם גוגל עושה אותנו טיפשים?