לודויג (נחמן) פוזנר נולד ב-1902 בברלין בירת גרמניה במשפחה יהודית מתבוללת, בנם של הצייר מוריץ פוזנר וטרודה לבית אופנהיים.
מגיל צעיר הזדהה כציוני והצטרף לתנועת הנוער הציונית "בלאו וייס" ("כחול לבן"). שפעילותה העיקרית הייתה סיורים רגליים ברחבי גרמניה ולא עידוד עלייה לארץ ישראל. פוזנר נותר בגרמניה ועבד בה כמורה בבית ספר תיכון.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר עליית הנאצים לשלטון והחרפת האנטישמיות, הוא סולק ממשרתו. קלגסים נאצים תכננו להיכנס במפתיע לבית הספר ולסלק את המורים היהודים באופן משפיל. השמועה על תוכניתם הגיעה לאוזני המורים היהודים וביום המיועד הם לא באו לבית הספר. אולם, משמעות המצב הובנה: אין עתיד ליהודים בגרמניה הנאצית.
אינטרמצו שוודי.
פוזנר, שלא רצה להתנתק מתרבות אירופה, העדיף להגר למדינה אירופית. הוא קיווה גם שאם הקהילה היהודית תוכיח עצמה כמועילה במדינה שכנה, גרמניה תתנער מן האנטישמיות. הוא היגר לשוודיה. בארץ זו, בעלת המסורת הסוציאלית-דמוקרטית הוא קיווה גם ליצור בסיס ממנו אפשר יהיה להתמודד עם לבטים קיומיים וערכיים שונים שהתרבו בקרב יהדות גרמניה.
פוזנר ורעייתו הקימו בשוודיה מוסד חינוכי. הם שכרו חווה גדולה, ושיפצו אותה כך שתתאים כפנימייה לצעירים בגילאי 13–18. תוכנית הלימודים כללה הוראת עברית מודרנית, וכן לימודים כלליים: מדע וכל מה שנקרא היום מקצועות הליבה ברמה תיכונית.
מדען ומחנך בארץ ישראל.
באביב 1937 עלה לבדו לארץ ישראל (המשפחה נשארה בשוודיה עד שמצא עבודה ופרנסה בארץ ישראל). בסוף מרץ 1938 הצטרפה משפחתו (אשתו יעל לוטה, בנו יוחנן ובתו רות) והנהלת הפנימייה הועברה לידיים אחרות. בשנים 1938–1942 עבד פוזנר כמורה בבית ספר תיכון בירושלים ב-1942 הוזמן לנהל את בית הספר התיכון ברחובות שהיה בתחילת דרכו ולמדו בו 21 תלמידים בלבד.
שנתיים אחר כך נוסד בית הספר התיכוני בהנהלתו של יזהר סמילנסקי (ס. יזהר). לאחר שנה נוספת החליטו שני המנהלים לאחד את בתי הספר. הייתה זו תחילתה של ידידות ממושכת שצלחה כמה חילוקי דעות והבדלי מנטליות. ס. יזהר עזב את ההוראה בבית הספר התיכון כשנבחר לכנסת ב-1949, אולם אשתו הציירת נעמי וולמן-סמילנסקי לימדה עוד מספר שנים. בימי המלחמה 1943–1944 הגיעו ארצה הילדים הראשונים משארית הפליטה. יעל פוזנר עבדה באותו הזמן בעליית הנוער והייתה במגע ישיר עם הילדים העולים. ב-1944 הצטרפה למשפחה טניה פטשקרו (היום יונה אשכנזי).
מיום עלייתו ארצה ועד מלחמת העצמאות השתתף פוזנר במחנות-נוער באימונים ובפעולות הגנה, ועם זאת שמר במשך כל השנים על עמדה ביקורתית ועצמאית בעניינים לאומיים. העבודה החינוכית בניהול בית-הספר, בה השקיע הרבה יזמה ורעיונות, נתנה לו סיפוק רב אך לא מנעה ממנו לשמור על קשר עם המדע על ידי השתתפות בהרצאות וקורסים במכון ויצמן למדע ובפקולטה לחקלאות שברחובות.
בשנות החמישים החל להתעניין בסטטיסטיקה, ומצא בה ביטוי לנטיותיו המדעיות. הוא החל ללמד סטטיסטיקה במסגרת הפקולטה לחקלאות, ולסייע לחוקרי הפקולטה בתכנון ניסוייהם וניתוח תוצאות מחקריהם.
ב-1954 נוסדה אוניברסיטת תל אביב, ופוזנר ייסד בה את החוג למתמטיקה שימושית. היישומיות התבטאה בייעוץ מקצועי שנתנו מתמטיקאים למחקרים חקלאיים, רפואיים וחינוכיים. הוא השתתף בייעוץ מסוג זה הלכה למעשה והשכלתו הרחבה (למד באוניברסיטת ברלין פילוסופיה, כלכלה וחינוך בנוסף להתמחותו העיקרית בפיזיקה ומתמטיקה) סייעה לו להתאים מודלים תאורטיים למסקנות אמפיריות. פוזנר לא פרסם עבודות מחקר בסטטיסטיקה "טהורה". הספר היחיד מפרי עטו שפורסם הוא מבוא לסטטיסטיקה ולתורת ההסתברות (הוצאת "מסדה" תל אביב, 1969).
בנו הוא הסוציולוג פרופ' יוחנן פרס.
חולון החוף
חולון החוף (שם מדעי: "Ocypode cursor"), המכונה לעיתים סרטן חולות, הוא סרטן לבן החי בחופי ים חוליים.
מאפיינים.
אורך גופו יכול להגיע עד 35 מ"מ והוא חי בקבוצות גדולות. סרטן זה יכול לנוע על צדו וכך הוא חופר את מחילתו. בכל מחילה חי סרטן אחד ובמחילה מעט מים. עלעלי הזימים אצל הסרטן מוגנים על ידי השלד החיצוני ומספרם קטן יחסית ולכן לא נצמדים זה לזה.
סרטן זה פעיל בקיץ בעיקר בלילה ובשעות הבוקר המוקדמות. באביב ובסתיו הפעילות היא ביום ובחורף הוא כמעט ולא יוצא ממחילתו. הוא ניזון בעיקר מסרטנים קטנים ומיצורים ימיים קטנים הנפלטים מהים. סרטן החולות יכול לנשום רק כשהזימים שלו רטובים.
לשונות חתולים
לשונות חתולים (או לשונות חתול, מגרמנית: Katzenzunge או צרפתית: langue de chat) הם ממתק שוקולד בצורה של לשון.
ממתקים אלה עשויים לרוב שוקולד חלב או שוקולד מריר (ולעיתים יותר נדירות - שוקולד לבן).
הממתק ייוצר כבר בשלהי המאה ה-19. חברת השוקולד האוסטרית קופרלה (כיום חלק מתאגיד לינדט ושפרינגלי) ייצרה אותם החל משנת 1892.
בישראל שוקולד זה יוצר עד שנות ה-70 על ידי עלית, ונחשב למותג יוקרתי יותר משוקולד הפרה העממי; שני אלה היו למעשה שני מותגי השוקולד היחידים שיוצרו בייצור מקומי ונמכרו בארץ.
הדיקטטורה המרכז-כספית
הדיקטטורה המרכז-כספית (ברוסית: Диктатура Центрокаспия, Diktatura Tsentrokaspiya) הייתה מדינה קליינטית אנטי סובייטית קצרת ימים שהוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה בבאקו, בירת אזרבייג'ן כיום. ב-26 ביולי 1918 קמה המדינה הבלתי מוכרת במקומו של השלטון הבולשביקי בהפיכה צבאית ללא שפיכות דמים ובהשפעתן של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית, המנשביקים והפדרציה המהפכנית הארמנית ובתמיכתה של בריטניה. ב-15 בספטמבר באותה שנה, כבשו כוחות עות'מאנים ואזרים את באקו והביאו לקיצה של המדינה.
רקע.
הכוחות הרוסיים השונים והארמנים, ביקשו מהבריטים עזרה בעצירת צבא האסלאם העות'מאני בדרכו לבאקו. כוחות בריטים תפסו את העיר וסייעו לכוחות הארמנים להגן על העיר בקרב באקו, אך נכשלו ונסוגו מפני העות'מאנים. יחד עם הבריטים ברחו מהעיר רבים מתושביה הארמנים שפחדו מהמשך רצח העם הארמני. ב-30 באוקטובר חתמו העות'מאנים על הפסקת האש של מודרוס והבריטים כבשו את העיר שוב.
NEAR Shoemaker
NEAR Shoemaker (קיצור של Near Earth Asteroid Rendezvous - Shoemaker) היא גשושית אמריקאית ששוגרה על ידי נאס"א ב-17 בפברואר 1996 כחלק מתוכנית דיסקברי. לאחר מותו של המדען יוג'ין שומייקר ב-1997 נקראה הגשושית על שמו כהוקרה לתרומתו הרבה. הגשושית תוכננה על ידי מעבדת APL של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס על מנת לחקור את ארוס, גוף קרוב-ארץ, במסלול נמוך למשך שנה. הגשושית הצליחה להתקרב אל האסטרואיד, הקיפה אותו מספר פעמים ובסופו של דבר נחתה על פניו ב-12 בפברואר 2001.
המטרה המדעית העיקרית של NEAR הייתה לספק מידע אודות מבנהו הכללי של ארוס ומדידת השדה המגנטי שלו. מטרות משניות היו חקירת מאפייני הרגולית, האינטראקציה שלו עם רוח השמש ומדידת קצב הסיבוב של האסטרואיד. המידע שהושג שימש ללמידת המבנה הכללי של האסטרואידים, יחסיהם עם מטאורים ושביטים, ולמידת המצב ששרר במערכת השמש בצעירותה. על מנת להשלים את מטרותיה צוידה הגשושית בספקטרומטר קרני X, ספקטרומטר קרני גמא, ספקטרוגרף אינפרא אדום, מצלמה מולטי-ספקטריאלית עם גלאי CCD, מד טווח לייזר ומגנטומטר. על מנת למדוד בקירוב את מסת האסטרואיד השתמשו במערכת העיקוב של הגשושית. המסה הכוללת של הכלים המדעיים היה 56 ק"ג והם צרכו 81 ואט.
רקע.
מטרתה העיקרית של המשימה הייתה לבחון את האסטרואיד 433 Eros ממסלול סביבו במשך שנה אחת. ארוס הוא אסטרואיד עשוי אבן בגודל של כ-13 × 13 × 33 ק"מ - האסטרואיד השני בגודלו הנמצא בקרבת כדור הארץ. במקור תוכנן להקיף את האסטרואיד במסלול מעגלי בגובה 200 ק"מ. רדיוס המסלול הורד ל-50 × 50 ק"מ ב-30 באפריל 2000 ושוב הורד, ל-35 × 35 ק"מ, ב-14 ביולי 2000. בחודשים שלאחר מכן הועלה המסלול שוב ל-200 × 200 ק"מ ושוב הונמך באיטיות למסלול מתדרדר של 35 × 35 ק"מ ב-12 בדצמבר 2000. המשימה הסתיימה עם נחיתת הגשושית על פני ארוס ב-12 בפברואר 2001.
מספר מדענים טענו כי מטרתה העיקרית של משימה זו הייתה לקשר בין האסטרואיד ארוס, לאסטרואידים שנמצאו בכדור הארץ. עם מידע מהימן הייתה אפשרות לקשר את ארוס לאסטרואידים נוספים מסוג S (אסטרואידים עשויים אבן). ברגע שייווצר הקישור ניתן יהיה לחקור את האסטרואידים שנמצאו בכדור הארץ באמצעים משוכללים ומורכבים שלא ניתן לשגרם לחלל. המידע המדעי שיתקבל מחקירת אותם אסטרואידים יתאים גם לגופים האסטרואידיים האחרים המרחפים בחלל. לשביעות רצונם של המדענים NEAR לא הוכיחה או הפריכה את הקישור. עם זאת לא ניתן להכחיש כי המידע שסיפקה הגשושית הגדיל רבות את מקורות הידע במחקר האסטרואידים.
פרופיל משימה.
המסע אל Eros.
אחרי שיגור NEAR על גבי משגר דלתא 7925-8 (דלתא 2 בעל 9 מגברים ושלב עליון מסוג סטאר-48) והיציאה ממסלול סביב כדור הארץ, נכנסה הגשושית לחלק הראשון בשלב השיוט שלה. הגשושית נשארה במצב "תרדמת חורף" במשך רוב שלב השיוט והופעלה ימים ספורים לפני ביצוע יעף על פני האסטרואיד 253 Mathilde.
ב-27 ביוני 1997 חלפה הגשושית על פני 253 Mathilde במרחק של 1,200 ק"מ ובמהירות של 9.93 ק"מ לשנייה. הגשושית הפיקה יותר מ-500 תצלומים של האסטרואיד שכיסו 60% מפניו, כולל מידע שאיפשר למדוד את מסת וממדי האסטרואיד.