ב-10 בינואר 1950 הכירה ישראל בריבונותה של אינדונזיה, והייתה אחת המדינות הראשונות לעשות זאת. בתגובה שלח סוקרנו מברק תודה אל נשיא מדינת ישראל, חיים ויצמן, ב-17 בינואר: ישראל תמכה בקבלתה של אינדונזיה לאומות המאוחדות ואף בירכה אותה על כן. ממשלת ישראל הכירה באינדונזיה כשותפה לגיטימית ליחסים בין-מדיניים ומטרות ביטחוניות, מסחריות ואחרות. כל זאת אף על פי שעוד במהלך מלחמת העצמאות, משרד החוץ האינדונזי הכריז כי לא יכיר בריבונותה של מדינת ישראל.
אינדונזיה בראשות סוקרנו נרתעה מלהביע תמיכה בישראל או לכל הפחות לסבסד עמה קשרים דיפלומטיים סדירים עקב לחץ מצד הליגה הערבית. עוד במרץ 1947 הקונסול המצרי, מוחמד עבד אל-מונעם, ביצע ביקור באינדונזיה מטעם הליגה הערבית. במהלך הביקור פעל אל-מונעם לחזק את יחסי אינדונזיה - העולם הערבי דרך דת האסלאם, זאת למרות פעילותו של סוקרנו להקים מדינה חילונית. סוקרנו נענה לדרישה של הרוב המוסלמי באינדונזיה לתמוך בעולם הערבי במהלך הסכסוך הישראלי-ערבי, וראה חשיבות רבה יותר בבניית יחסים עם העולם הערבי מאשר עם ישראל. בשנת 1961 פגש סוקרנו, בביקורו בקהיר בנשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת, גמאל עבד אל נאצר ונשיא גינאה, סקו טורה. בשנת 1962 אינדונזיה מנעה את השתתפותם של ישראל וטאיוואן (הרפובליקה הסינית) במשחקים האסייתים שאורחו באינדונזיה.
הפיכה, מאסר ומוות.
גורמים מקדימים להפיכה.
הידרדרות כלכלית והעברת סמכויות.
המערב נטה לתמוך בהחלפתו של סוקרנו על ידי סוהארטו.
קריונית
Source
"Source" הוא מנוע תלת ממדי ליצירת משחקי תלת מימד בגוף ראשון, אשר פותח על ידי חברת המשחקים Valve.
המערכת ממשיכה את GoldSrc - פיתוח של אותה חברה. GoldSrc וממשיכו Source מבוססים על אותו מנוע עליו נבנה המשחק רב המכר "Quake", אך עם שינויים משמעותיים. המנוע, בשונה מן המנועים המוכרים, עוצב כך שיקבל עדכונים כדרך קבע, ולעדכונים אין מספור מסודר. מערכת הפיזיקה של סורס נקראת Havok, ומשתמשים בה יצרני משחקים נוספים (עם זאת, ג'ון קארמאק, המתכנת הראשי של id Software (מי שפיתח את Quake) טען ב-2004 כי נכון לאותו זמן, היה עדיין ב-Source מעט מקוד התוכנה של מנוע ה-Quake).
GoldSrc היה מנוע משחק היריות הנמכר "Half Life", וכן של חבילות ההרחבה והמודים שלו. Source היא המערכת המפעילה את "Half Life 2",
את האפיזודות שלו, את המשחקים Team Fortress 2, Left 4 Dead, פורטל, פורטל 2, Left 4 Dead 2, Counter Strike וכן את המודים השונים שלהם (כדוגמת Portal: Prelude ו - Black Mesa).
מערכת סורס מפותחת על Source SDK ועל מוצרי Havok למיניהם.
Metamod: Source.
Metamod: Source (עברית: מטא-מוד: סורס) היא גרסה של Metamod שנועדה לפעול על מנוע הסורס ומאפשר ניהול תוספות למשחק Half-Life 2 ולמודים השונים שלו.
ז'ורז' קאטרו
ז'ורז' קאטרו (בצרפתית: Georges Catroux; 29 בינואר 1877 - 21 בדצמבר 1969) היה איש צבא ודיפלומט צרפתי, ששירת במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף קאטרו לצבא צרפת החופשית והנהיג את כוחות צרפת החופשית במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון. קאטרו עוטר בצלב הגדול של לגיון הכבוד ושימש כמפקד הגדול של לגיון הכבוד.
ביוגרפיה.
קאטרו נולד בלימוז' שבצרפת. הוא היה בנו של קצין, וזכה לחינוך צבאי. ב-1896 התקבל אל האקדמיה הצבאית הצרפתית סן-סיר. לאחר סיום לימודיו שימש בתפקידי קצונה במושבות צרפת באלג'יריה ובהודו-סין. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית הגרמנית, ונתפס בשבי, בשנת 1915 בשבי פגש את שארל דה גול שהיה אז בדרגת קפיטן. לאחר המלחמה המשיך קאטרו בשירות צבאי במושבות צרפת ושירת במושבות צפון אפריקה, במרוקו אלג'יריה ובלבנט.
ביולי 1939 מונה קאטרו למושל הכללי של הודו-סין. לאחר כניעת צרפת במהלך המערכה על צרפת בשנת 1940 הגיע קאטרו להסכמות עם האימפריה היפנית שאיפשרו הקמת בסיסים יפנים על אדמת הודו סין. בשל כך, ובשל יחסיו הגרועים עם משטר צרפת של וישי פוטר והוחלף באדמירל ז'אן דאקו.
בסמוך לאחר פיטוריו הצטרף לצבאו של דה גול, צבא צרפת החופשית. כאשר הצטרף לצבא צרפת החופשית היה גנרל בעל חמישה כוכבים, ולהלכה היה הקצין הבכיר בצבא זה. בחודשים הראשונים לשירותו בצבא הגה צ'רצ'יל תוכנית לפיה יועמד קאטרו בראש צבא צרפת החופשית במקום דה גול שעמו לא הצליח לטפח יחסים טובים. בספטמבר 1941 נשלח קאטרו לקהיר בשליחות צ'רצ'יל, ודה גול חשש כי המדובר בתוכנית שנועדה להסיטו מן הדרך. בפגישה שנערכה בפור לאמי באוקטובר 1940, הכריז קאטרו על נאמנותו לדה גול, ועל כי על אף העובדה כי הוא בכיר ממנו בהרבה בדרגה, הוא סר למרותו. דה גול ראה בכך צעד חשוב לאישוש מנהיגותו.
בשנת 1941 יועד על ידי דה גול להיות למושל סוריה ולבנון, לאחר כיבושן במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון. ב-21 ביוני 1941 נכנס, לצד המפקד הצבאי של המבצע, הגנרל פול לואי לז'נטיום אל דמשק. לאחר כיבוש סוריה ולבנון היה למושל סוריה ולבנון. ב-27 בספטמבר 1941 הכריז קאטרו על עצמאות סוריה במילים "מעתה נהנית המדינה הסורית מכל הזכויות של מדינה עצמאית וסוברנית. ההגבלות היחידות על זכויות אלו נובעות מצרכי הנהלת המלחמה והשמירה על ביטחון הארץ והשמירה על ביטחון הברית. בו בזמן מחייבת עמדת סוריה כבת בריתה של צרפת החופשית ובריטניה שמדיניותה תהיה מתאימה למדיניות בנות בריתה." ב-26 בנובמבר 1941 הכריז קאטרו, בשם צרפת החופשית, על עצמאות לבנון, ומינה את אלפרד ג'ורג' א-נקאש לנשיא ואת אחמד דעוכ לראש ממשלה. אך עצמאות סוריה ולבנון מומשה בפועל רק ב-1946. בין 1943 ל-1944 מונה על ידי דה גול למושל כללי של אלג'יריה.
בממשלתו הראשונה של דה גול, במסגרת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית, בין ספטמבר 1944 לדצמבר 1945 היה קאטרו השר הממונה על ענייני צפון אפריקה. לאחר מכן שירת עד שנת 1948 כשגריר צרפת בברית המועצות.
במהלך המשבר במרוקו בשנת 1955 היה קאטרו בין הנושאים ונותנים על חזרתו של המלך מוחמד החמישי למרוקו. ב-1956 מונה למושל אלג'יריה במשרת שר בממשלתו של גי מולה. הוא לא הצליח לבצע את משרתו, והחזיק בה פחות משבוע בשל הפגנות שהפגינו כנגדו המתיישבים הצרפתים שדרשו את השבתו של מושל אלג'יריה ז'אק סוסטל שתמך במדיניות של חיזוק הקשר בין אלג'יריה לצרפת.
קאטרו עמד בראש ועדה שכונתה "ועדת קאטרו" שחקרה את התבוסה הצרפתית בקרב דיין ביין פו בשנת 1954.
בשנת 1961 עמד בראש בית הדין הצבאי ששפט את הקצינים המורדים באלג'יריה.
בין 1954 למותו ב-1969 שימש כמפקד הגדול של לגיון הכבוד (Grand Chancelier de la Légion d’honneur).
קאטרו מת בפריז בשנת 1969. לאחר מותו נקראה על שמו שדרה בפאתי פריז.
הצוללת הצהובה
צוללת צהובה - המקום למוזיקה בירושלים היא מרכז רב תחומי למוזיקה הכולל מועדון ובמה להופעות, אולפן הקלטות, מגמת מוזיקה על-אזורית לבגרות עבור בתי ספר תיכוניים בירושלים, בית ספר לסאונד וחברת תקליטים. כמו כן מתקיים בצוללת פרויקט הרכבים מוזיקליים במסגרתו מוצעים להרכבי נוער נבחרים בגילי 13–18 שירותי הפקה מוזיקלית וליווי מקצועי בתחומי נגינה בקבוצה, עיבוד, כתיבה, הלחנה, סאונד, ניהול תוכנית חזרות ושימוש בציוד מקצועי לאורך שנת הלימודים וללא תשלום. נגנים ולהקות בפרויקט מקבלים הזדמנות לחשיפה כהופעות חימום וליווי לאמנים מוכרים.
המרכז נוסד ב-1991 לפי יוזמה משותפת של חי תורן מטעם הקרן לירושלים והמוזיקאי שמוליק קובלסקי מטעם עיריית ירושלים ובסיוע תרומה של קרן פלורשהיימר. משנת 2000 מנהלת את המרכז עמותה עצמאית בתמיכת הקרן לירושלים, האגף לתרבות והאגף לאומנויות של עיריית ירושלים, משרד התרבות והספורט וקרן קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד.
אמנים ישראלים רבים החלו דרכם על במת הצוללת, בהם מרסדס בנד, אסף אבידן, הדג נחש ותמר אייזנמן.
הפקות ואירועים.
הצוללת הצהובה משמשת גם כיזמית ומפיקת תוכן של סדרות מופעים, פרויקטים שנתיים ופסטיבלים, בהם:
בשר בקר קובה
בשר בקר קוֹבֵּה (ביפנית: 神戸ビーフ) הוא כינוי לבשר בקר מזן טג'ימה-אושי של בקר ואגיו, המגודל בהתאם למסורת קפדנית במחוז היוגו, יפן ליד העיר קובה (מכאן שמו). הבשר נחשב למעדן יוקרתי ונודע בשל אופן פיזור השומן (שיוש) הייחודית שבו.
אף על פי שקיימים מספר מחוזות ביפן המגדלים בשר ואגיו איכותי ביותר (מיאזאקי, הידה, הואמי, ועוד), קובה נחשב ליוקרתי והמוכר מכולם.
בהתאם למעמד היוקרתי שלו זכה הקובה בעולם, מקומות רבים בעולם טוענים כי הם מוכרים בשר קובה, אך כמות בשר הקובה המיוצא מיפן מועטה ביותר, ואפילו בארצות הברית רק מספר מצומצם של מסעדות (9) מוכרות בשר קובה אמיתי.
באופן מוטעה, לעיתים בשר הנמכר כקובה הוא בשר ואגיו ממחוז אחר ביפן, או מאזור אחר, למשל גידול אוסטרלי או אמריקאי.
היסטוריה.
מקור הוואגיו.
לבשר בקר יפני יש היסטוריה של כ-100 שנה בלבד, לאחר שנאסר כמוצר מזון בחלק גדול מהתקופה הפיאודלית של המדינה. במהלך תקופת אדו, יפן הייתה מבודדת מהעולם החיצון משנת 1635 עד 1854. בידוד זה הבטיח את טוהר בעלי החיים שלה, שגדלו כבהמות ששימשו לגידולי אורז.
לאור אירועי בשלהי המאה ה-19 בוטל האיסור על צריכת בשר בקר,
בין 1868, השנה בה החלה רסטורציית מייג'י ל-1887, כ-2600 פרטים של בקר יובאו ליפן ובין 1900 ל-1910 התרחשה הכלאה נרחבת של זנים אלו עם הבקר המקומי.
בשנת 1919 האוכלוסיות שנולדו בתקופה קצרה זו של הכלאה נקראו באופן רשמי "בקר יפני משופר".