קסנומורפים שונים מעט מאלו של ארבעת הסרטים הראשונים נכללו בסרטיו של רידלי סקוט "פרומתאוס" (2012) ו (2017), המהווים פריקוול לסדרת הסרטים הקודמת. בנוסף, דמויות חוצנים מגזע קסנומורף מופיעים גם במשחקי וידאו ובספרים שונים. חוצנים מגזע הקסנומורף נכללו גם בסרטי הקרוס אובר "הנוסע השמיני נגד הטורף" (2004) ו"" (2007), והיו להם גם הופעות קצרות בסרטים "הטורף 2" (1990), "טורפים" (2010) ו"הטורף" (2018).
העיצוב של דמויות החוצנים מגזע הקסנומורף נוצר במקור על יד האמן השווייצרי הנס רודי גייגר. האופן בו ראשן של דמויות החוצנים מגזע הקסנומורף ייראה ויפעל בקולנוע תוכנן במקור על ידי מעצב האפקטים המיוחדים האיטלקי קרלו רמבלדי .
תיאור הגזע.
שלא בדומה לגזעי חוצנים רבים בספרות ובסרטי מדע בדיוני, לחוצנים מגזע הקסנומורף אין יכולת טכנולוגית מכל סוג שהוא. הם יצורים קדומים, אשר ממוקדים רק בשימור עצמי של בני מינם ובחיסול צורות חיים אחרות העלולות לאיים על קיומן. בדומה לצרעות ולטרמיטים, לחוצנים מגזע הקסנומורף מלכה, המגדלת נחיל של צאצאים.
אישטוון הראשון, מלך הונגריה
אישטוואן הראשון
כרקוקלי
כרקוקלי הן צמד מוזיקאיות ישראליות, המורכב מהאחיות טלי ולירון כרקוקלי.
קריירה מוזיקלית.
השתתפות באקס פקטור.
החיבור המוזיקלי בין האחיות טלי ולירון כרקוקלי התרחש בשנת 2013 בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי אקס פקטור ישראל. אף שניגשו להיבחן כל אחת בנפרד עבור התוכנית, הן התבקשו לבצע שיר ביחד. עבור האודישן הראשון שלהן מול השופטים והקהל, הן בחרו את השיר Toxic של בריטני ספירס, במהלכו ניגנו יחד על אורגן. בעקבות הצלחת הביצוע הן בחרו להמשיך כצמד מוזיקלי שנקרא "כרקוקלי" בנבחרת של עברי לידר, והגיעו עד לשלב רבע הגמר. בין השירים שביצעו: "מגדלור" של מיקה קרני, "עדיין ריק" של לירן דנינו, "Cry Me A River" של ג'סטין טימברלייק ו-"I Love It" של Icona Pop.
לאחר אקס פקטור.
לאחר "אקס פקטור" החל הצמד להופיע ברחבי הארץ. ביולי 2017 השיקו את אלבום הבכורה הראשון שלהן "מי אם לא את", עליו עבדו יחד עם הזמר דור דניאל.
לאחר הקלטת האלבום הראשון החלו כרקוקלי לעבוד עם המפיק המוזיקלי צאלון בוחבוט על שני שיתופי פעולה, גרסת סינגל לשיר "כאילו כלום" והשיר "עד הבוקר".. במקביל סתיו בגר הפך למנהל האמנותי של הצמד.
ב-21 במאי 2018 הצמד הוציא את הסינגל הראשון שלו כצמד "כרקוקלי" "תשע נשמות"..
ב-21 באוקטובר 2018 הוציאו את הסינגל "על הספה", יחד עם קליפ אותו צילמו בקייב.
במסגרת המצעד השנתי של גלגלצ 2018 הצמד הוציאו ביצוע מיוחד לשיר "Nevermind" של דניס לויד. בעקבות הצלחת הביצוע, החליט לויד לארח את הבנות בשני מופעים שלו שהתקיימו בהאנגר 11 .
ב-5 במרץ 2019 הצמד הוציא את הסינגל השלישי שלהן "תופסת".
ב-21 במאי 2019, הצמד הוציא את הסינגל "מי מחפש אותי", יחד עם הזמר מאור אדרי שליווה את אירועי מצעד הגאווה 2019. לדבריהן, מילות השיר מבטאות מחאה נגד אפליית הקהילה הגאה.
בנובמבר באותה שנה הוציאו את השיר "איפה הרומנטיקה" שהגיע למקום ה-30 במצעד הפזמונים העברי השנתי של כאן גימל.
באותו החודש הוציאו את האלבום "9".
במרץ 2020 הן יזמו את פרויקט "שבת חברות", במסגרתו העלו לרשת סדרת סרטונים קצרים, בו התארחו זמרות ישראליות. מטרת הפרויקט הייתה קידום יצירה נשית דרך גרסאות ״קאבר״ לשירים של יוצרות אחרות. בין הזמרות שהתארחו: רוני דלומי, עדן אלנה, מיקה קרני ונוי פדלון, כמו כן, גם אירחו שחקניות וביניהן עמית פרקש, דנה פרידר וחן אמסלם.
ב-11 באוגוסט 2020 הוציאו את הסינגל "פרפרים". עוד באותה השנה, הועמדו לייצג את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
ב-19 באפריל 2021, הוציאו את הסינגל "הכל אותו דבר". ביוני של אותה השנה הוציאו את הסינגל "וואן טו" בשיתוף עם הראפר פלד.
הופעות טלוויזיוניות.
הצמד השתתף בתוכנית האירוח "הכי טוב ככה", הפקת מקור של חברת השידור Yes בהנחיית הקומיקאית הדר לוי.
אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (1875–1971)
אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Adelheid, Prinzessin zu Schaumburg-Lippe; 22 בספטמבר 1875 - 27 בינואר 1971), הייתה אשתו של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט.
ביוגרפיה.
אדלהייד נולדה ב-22 בספטמבר 1875 בארמון ראטייבוריצ'ה שבבוהמיה, לוילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולבטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.
ב-27 בפברואר 1898 התחתנה אדלהייד עם ארנסט, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1907 מת חמיה מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ובשנת 1908 מת דוד בעלה ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא בנים, ומשום כך עלה ארנסט במקומו לשלטון. ב-13 בנובמבר 1918 נאלץ ארנסט לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה, ובשנת 1920 התגרשו השניים. אדלהייד התגוררה בבאלנשטדט, עד מותה ב-27 בינואר 1971.
משפחתה.
ב-27 בפברואר 1898 התחתנה אדלהייד עם ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
אדליידה, נסיכת שאומבורג-ליפה
אנולריה (חילזון)
אנולריה (שם מדעי: Annularia) הוא סוג של חילזון יבשתי ממשפחת העגלוליים (Pomatiidae). פירוש השם המדעי הוא: "בעל טבעת" (Annulus = טבעת).
הקונכיות של מיני האנולריה מאופיינות בפתח מוקף על ידי חישוק טבעתי עבה דמוי פרח או שמלת מלמלה. את הפתח סותם גולל (operculum) קרני בעל צורה ספירלית. פיתולי הקונכייה תפוחים ועגולים וצבעה קרמי-בהיר.
בעבר שויך סוג זה למשפחה Annulariidae, אך משפחה זו בוטלה והפכה לתת-המשפחה Annulariinae במשפחת העגלוליים Pomatiidae, שכוללת את הסוג עגלול (המיוצג בארץ ישראל על ידי המין עגלול המכסה).
פיפוש (משחק, 2019)
צחי בירן
צחי בירן הוא איש תקשורת, ששימש כמפקדו ועורכו הראשי האחרון של העיתון הצבאי "במחנה" עד סגירתו ככלי תקשורת צבאי עצמאי, שפעל כיחידה בחיל החינוך והנוער.
ביוגרפיה.
בירן גדל והתחנך במשך רוב שנות ילדותו ברמת השרון, בשכונת נוה מגן הוותיקה.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון.
בנובמבר 1991 התגייס לשירות במערך הנ"מ, כלוחם בפטריוט. את מרבית שירותו העביר בסוללה בצפון הארץ, שם ההתנסה בכתיבה בעיתון סאטירי ומעט חתרני שזכה לשם T.P.T. (תוכנת הסימולטור של מערכת הפטריוט, שזכתה כאן לראשי תיבות חדשים - The Patriot Telegraph.) העיתון הודפס על גבי ניירות פקס והופץ באופן לא רשמי לסוללות הנוספות של המערך. צחי השתחרר בנובמבר 1994 ומיד עם שחרורו מצה"ל השתלב במערך האבטחה של רשות שדות התעופה. במהלך תקופת העבודה נחשף צחי ליחידה לאבטחת אישים (730) של שירות הביטחון הכללי וגויס לשם כחלק מתגבור משמעותי שעברה בעקבות רצח ראש הממשלה, יצחק רבין, בנובמבר 1995. במהלך העבודה בשב"כ למד תקשורת במכללת רמת גן. באותן השנים קיבל אישור חריג לכתוב, כעובד שב"כ, ביקורות מוזיקה בשבועון התרבות והפנאי "רייטינג".
בשנת 2001 החל צחי לעבוד כעורך ובהמשך ראש דסק במערכת וואלה חדשות. בהמשך קודם לסגן ומ"מ ראש מערכת החדשות ותפקידי עריכה בכירים נוספים באתר. ב-2007 עבד כמנהל השיווק בניו מדיה בחברת NMC יונייטד וסייע להטמעת אמני ותכני החברה בעולם הסלולר וראשית הסושיאל.
בשנת 2009 גויס בירן בחזרה לשירות קבע בחטיבת דובר צה"ל, תחת הדובר אבי בניהו, כמפקד אתר צה"ל. בתחילה הוענקה לו דרגת סרן ייצוג ובהמשך אף יצא לקורס קצינים מיוחדים (המיועד לחוזרי שירות מקצועיים לצד צוערים בעלי כושר מוגבל). באתר צה"ל הוביל בניית מערכת עיתונאית, שפעלה בתיאום ובכפוף לדובר צה"ל אך התאמצה לסקר את הנעשה בצבא בצורה מהימנה ומעניינת, סביב השעון ובמספר שפות. אחד החיילים הבולטים באתר היה יונתן אוריך, שהגיע כבן ישיבת הסדר עם ניסיון בכתיבה וחיש מהר הפך לעורך ולסגנו של מפקד האתר. בהמשך הרחיב בירן את עיסוקו גם לכניסת צה"ל לעולם הרשתות החברתיות. בתקופה זו הוקם לראשונה, תחת הדובר בזמנו, תא"ל יואב פולי מרדכי, תחום שריכז את פעילות הדיגיטל והסושיאל של חטיבת דובר צה"ל בשפות השונות וצחי מונה למפקדו, עד ההחלטה להפוך את הפעילות לענף תקשורת אינטראקטיבית.
בשנת 2013 הושאל בירן כממלא מקום עורך ומפקד "במחנה", בתחילה באופן זמני ולאחר כשבוע ביקש להתמודד על התפקיד ולעבור מחטיבת דובר צה"ל לחיל החינוך והנוער. קצין החינוך הראשי, אבנר פז צוק מינה את בירן למפקד היחידה ולעורך הראשי של השבועון לקראת סוף 2013. כמו בעבר, גם בתקופה זו היה העיתון במרכז מתחים לא מעטים מול חטיבת דובר צה"ל, שכתמיד ביקשה וחתרה לרסנו ולהפכו לערוץ דוברותי ולא עיתונאי. בשנים אלה התפרסמו לא מעט כתבות תחקיר משמעותיות שביקשו להאיר על תופעות חיוביות אך לעיתים גם שליליות בצה"ל - מחשיפת עולמם המורכב של אנשי הקבע המשרתים בחטיבת המבצעים (בתקופת ה"עליהום" על המשרתים בקבע), חיילים שבשורשיהם בני משפחה ששירתו בצבא הנאצי, חשיפת התמודדות צה"ל עם חיילים וחיילות המתדרדרים לזנות ולחובות הנובעים מהימורים, המאבק בסמים ועד ליווי הליכים אסטרטגיים והיסטוריים בצה"ל - מתר"ש גדעון ועד סגירת גדוד "חרב". בין הבוגרים הבולטים של אותה תקופה אפשר למצוא את העיתונאית לי ירון ואת הסופר עידו גפן.