במחצית הראשונה של עונת 2016–2017 פתח לאנגלה ב-18 משחקים במדי נאנסי בליגה הראשונה.
סביליה.
ב-4 בינואר 2017 עבר לאנגלה לספרד, שם חתם בקבוצת סביליה עד שנת 2021, תמורת חמישה מיליון אירו ששולמו לנאנסי.
לאנגלה הוחתם על מנת שישמש כמחליפו של בן ארצו טימותה קולודז'ייצ'אק, אשר עבר לבורוסיה מנשנגלדבך.
כעבור שמונה ימים ערך לאנגלה את הופעת הבכורה שלו במדי סביליה, כאשר שיחק ב-16 הדקות האחרונות בתיקו הביתי 3–3 מול ריאל מדריד במסגרת גביע המלך, אשר הסתיים בהדחת קבוצתו מהמפעל לאחר 3–6 בסיכום שני המשחקים. ב-15 בינואר שיחק לראשונה במסגרת הליגה, שוב נגד ריאל מדריד, במשחק הניצחון שנערך באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן. ניצחון קבוצתו, בתוצאה 2–1, סיים את רצף 40 המשחקים ללא הפסד של ריאל מדריד בכל המסגרות. במהלך המחצית השנייה של העונה שותף לאנגלה ב-17 משחקי ליגה נוספים.
ב-19 באוגוסט 2017 הבקיע לאנגלה את שער הבכורה שלו במדי סביליה במשחק הראשון של העונה מול אספניול, אשר הסתיים בתיקו 1–1. ב-1 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון במסגרת האירופית בניצחון 2–1 על ספרטק מוסקבה בליגת האלופות.
ברצלונה.
ב-12 ביולי 2018 הצטרף לאנגלה לקבוצת ברצלונה, לאחר שהפעיל את סעיף השחרור שלו מסביליה, אשר עמד על 35 מיליון אירו, וחתם לחמש עונות. לאנגלה פתח במדי קבוצתו החדשה במשחק הסופר קאפ הספרדי נגד קבוצתו הקודמת, סביליה, כאשר הוא משלים 90 דקות בניצחונה של ברצלונה בתוצאה 2–1. ב-23 בספטמבר הורחק לאנגלה בכרטיס אדום במשחק הבכורה שלו בליגה במדי ברצלונה מול ג'ירונה שהסתיים בתוצאה 2:2. ב-31 באוקטובר, במשחק מול קולטורל לאונסה במסגרת גביע המלך, הבקיע לאנגלה בתוספת הזמן את שער הניצחון לזכות קבוצתו.
השאלה לטוטנהאם הוטספר.
ב-8 ביולי 2022 הושאל לעונה לטוטנהאם הוטספר. ב-6 באוגוסט ערך לנגלה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בדקות הסיום במשחק שהסתיים בניצחון 1–4 על סאות'המפטון.
קריירה בינלאומית.
ב-19 במאי 2019 זומן לנגלה לסגל נבחרת צרפת על ידי המאמן דידייה דשאן לקראת משחק הידידות מול בוליביה וצמד המשחקים במסגרת מוקדמות יורו 2020 מול אנדורה וטורקיה, שנערכו ביוני של אותה שנה. לנגלה ערך את הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת ב-11 ביוני, בניצחון 0–4 על אנדורה, והבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הנוסף בין הנבחרות, שנערך ב-10 בספטמבר והסתיים בניצחון 0–3.
מרי מייפס דודג'
מרי מייפס דודג' (באנגלית: Mary Elizabeth Mapes; 26 בינואר 1831 - 21 באוגוסט 1905) הייתה עורכת וסופרת אמריקאית. התפרסמה בזכות הרומן "הנס ברינקר".
מרי מייפס דודג' פנתה לכתיבה ולעריכה ספרותית אחרי מות בעלה, כדי להתפרנס ולגדל את בניה. החלה בכתיבת סיפורים קצרים לילדים, ועד מהרה פרסמה אותם כספר בשם "סיפורי אירווינגטון" (ניו יורק, 1864).
בשנת 1865 פרסמה את הנס ברינקר, או מחליקיים של כסף (אנגלית: Hans Brinker, or The Silver Skates) . הספר תורגם להולנדית, צרפתית, גרמנית, רוסית, איטלקית ושפות נוספות, ובשנת 1876 זיכה אותה בפרס מונטיון מטעם האקדמיה הצרפתית.
ביוגרפיה.
מרי מייפס נולדה בניו יורק בשנת 1831. הוריה היו המדען פרופסור ג'יימס מייפס, וסופיה פורמן. שמות אחיה הם סופיה וצ'ארלס. הבנות למשפחת מייפס מעולם לא ביקרו בבתי ספר. את השכלתן הן קיבלו בבית תחת תוכנית לימודים בפיקוח ממשלתי. בין הנושאים שהן למדו: צרפתית, ציור, מוזיקה ולטינית. בגיל צעיר מרי התבלטה בכישרונה לציור, למוזיקה ולכתיבה ספרותית.
בגיל 15, הוריה רכשו חווה ישנה בניו ג'רזי. בחווה זו עסק אביה המדען בפיתוח שיטות חקלאיות חדשות ומרי סייעה לאביה בעבודתו .
בשנת 1851, בגיל 20, מרי נישאה לעורך הדין וויליאם דודג' (William Dodge) ועברה להתגורר עמו בעיר ניו יורק, ובארבע השנים הבאות נולדו שני בניה ג'יימס והרינגטון.
בעלה נקלע לקשיים כלכליים והוא נטש את משפחתו ב-1858 וכחודש לאחר היעלמותו הוא נפטר.
מרי חזרה עם שני בניה אל בית הוריה. היה זה בית כפרי גדול ליד ניוארק, אשר בניו ג'רזי.
בשנת 1859, היא ערכה עם אביה שני מגזינים, Working Farmer ו United States Journal, בו פרסמה לראשונה את יצירותיה
כדי לפרנס את ילדיה היא פנתה אל הכתיבה. בית קטן שהיה צמוד למטע של אחוזת אביה, שימש אותה ואת בניה. בית זה, אשר רוהט בפשטות, והיה מרוחק מביתם הגדול של הוריה, העניק לה שקט ואיפשר לה להשקיע את רב זמנה בעבודה. עם זאת, אחת לשבוע, שעות אחר הצהריים היו מוקדשות לילדיה.
תחילה העלתה על הכתב סיפורים שנהגה לספר לילדיה, ועד מהרה פרסמה אותם כספר בשם "סיפורי אירווינגטון" (ניו יורק, 1864).
ההצלחה האירה לה פנים והיא התפרסמה בזכות הספר הנס ברינקר-או מחליקיים של כסף אשר הודפס, עוד בחייה, בלמעלה ממאה מהדורות ותורגם לשפות רבות.
מרי הייתה מהעורכים הראשונים של כתב העת HEART AND HOME, יחד עם עם דונלד ג' מיטשל והארייט ביצ'ר סטואו, - מגזין שבועי אמריקאי מאויר אשר פורסם משנת 1868 עד 1875. בהמשך היא מונתה לנהל את מחלקת הילדים של כתב העת הזה.
בשנת 1873 היא מונתה לעורכת הראשית של כתב העת סנט ניקולס (St. Nicholas Magazine), אותו ניהלה במשך 32 שנים עד יום מותה.
זה היה ירחון ילדים אשר פורסם בשנים 1873 ועד 1943 ובו פורסמו סופרים ידועים כגון: לואיזה מיי אלקוט, פרנסס הודג'סון ברנט, מארק טוויין, רודיארד קיפלינג ואחרים.
באחד המפגשים סיפר לה קיפלינג סיפור על הג'ונגל ההודי, ודודג' ביקשה ממנו לפרסם אותו בירחון סנט ניקולס. הוא מעולם לא כתב לילדים, אבל הבטיח שינסה, והתוצאה הייתה ספר הג'ונגל.
שנות חייה האחרונות.
דודג' גרה בבניין דירות גדול המשקיף על הסנטרל פארק בניו יורק.
בשנת 1888 היא רכשה קוטג', שאותו כינתה "יארו", במושבת הקיץ בפארק אונטורה, בהרי קטסקיל. זה היה בית-מגורים קטן ומרובע, אך מרי הרחיבה אותו משנה לשנה והפכה אותו לבית מרובה גמלונים.
אחד מבניה נפטר בשנת 1881, והשני, ג'יימס דודג', היה לממציא ויצרן מצליח.
מרי דודג' סבלה ממחלה קשה במשך מספר חודשים. היא חזרה לגור בקוטג' הקיץ שלה באונטורה בתקווה להחלים, אך מחלתה גברה עליה והיא נפטרה ב -21 באוגוסט 1905
מבחר מיצירותיה.
פרוזה:
שירה וחרוזים:
מולאדי (סרט)
יגאל חרד
יגאל חרד (21 באוקטובר 1942 – 13 במרץ 2021) היה מוזיקאי, מעבד מוזיקלי, מלחין וגיטריסט ישראלי.
ביוגרפיה.
יגאל חרד נולד בשכונת כרם התימנים בתל אביב וגדל בשכונת יד אליהו. בגיל 16 החל לנגן בגיטרה. בשנת 1961 התגייס ללהקת פיקוד מרכז איתה השתתף בתוכניות "למה כובע?" ו"לא רוצים טובות". איתו בלהקה היו חברים אושיק לוי, שלמה וישינסקי וחדווה עמרני. בתחילת דרכו היה זמר בלהקה, אך לאחר מכן שימש כגיטריסט בלבד.
לאחר שחרורו מצה"ל הצטרף ל"שלישיית גאולה גיל" בה היה חבר במשך שלוש שנים. על השלישייה נמנו גם הגיטריסט דון חוליו (יואל דן) וג'וקי ארקין. בין שיריה היו "דבר אלי בפרחים", "הכותל" ו"למנצח שיר מזמור". עם השלישייה הופיע במוסקבה וברחבי העולם. בהמשך ניגן בלהקת כרמון עם חדווה ודוד. הוא שיתף פעולה עם זיקו גרציאני בהפקות שונות. ניגן בהקלטת אלבומים של זמרים רבים בהם של הזמרת אילנית, דקלון, אושיק לוי, אבנר גדסי, יהורם גאון, אהרון עמרם ועוד.
יצר עיבודים מוזיקליים לשירים רבים לאורך הקריירה. השיר הראשון שעיבד היה "פמלה" לבועז שרעבי שיצא לאור בשנת 1971. חרד גם היה הגיטריסט בתקליט זה של שרעבי, שהיה אלבומו הראשון. עוד באותה שנה השתתף בנגינת גיטרה בשיר "לא על החצי לבדו" שהקליט אריק איינשטיין לפסקול הסרט "חצי חצי" של בועז דוידזון.
בשנת 1972 היה חבר כגיטריסט בחבורת בימות שהוקמה לקראת העלאתו של מופע משיריה של נעמי שמר. עוד באותה שנה ניגן בגיטרה בהקלטות אלבומו של אריק איינשטיין "יסמין"', ועיבד את השיר "אנאבל לי" לאלבומו השלישי של שלמה ארצי "פתאום אחר ימים רבים".
בשנת 1974 ליווה בשירה ובגיטרה את הזמרת אילנית בפסטיבל הזמר, בשירה "אם יפול הכוכב שלי", יחד עם עוזי חיטמן.
באמצע שנות ה-70 קיבל פנייה מחברת התקליטים של האחים ראובני לעבד את תקליטה הראשון של להקת "צלילי הכרם". חרד נהג להכניס לעיבודים כלי נגינה שלא היו מקובלים אז במוזיקה המזרחית כגון חצוצרה, טרומבון, קסילופון וכינור. בשנות ה-70 וה-80 יצר את העיבודים לשירים שהשתתפו בפסטיבלי הזמר המזרחי שבהם הוא ניגן גם כחלק מהתזמורת.
ב-1975 עיבד את שירי אלבומה השני של להקת צלילי הכרם, ונמנה עם נגני להקת חיל האוויר בתוכניתה "מוכרחים להמשיך לנגן". השירים שבלטו בתוכנית היו "תמיד עולה המנגינה" והשיר "מוכרחים להמשיך לנגן" הנושא את שם התוכנית.
בשנת 1976 עיבד את שירי אלבומה השלישי של להקת צלילי הכרם - "שושנת תימן", יצר את העיבודים המוזיקליים למחזמר "וחוץ מזה הכל בסדר" שיצרה "סדנת תיאטרון שכונת התקווה" בכיכובה של עפרה חזה, והשתתף בנגינת גיטרה אקוסטית בהקלטות אלבום הבכורה של שימי תבורי "חיפשתי שירים לצאת לעולם".
ב-1977 עיבד את שירי אלבומה הרביעי של להקת "צלילי הכרם" "זכרונות בכרם" וניגן בהקלטות בגיטרה אקוסטית. עוד באותה שנה עיבד שלושה שירים לאלבומו הרביעי של ניסים סרוסי, "ירושלים".
ב-1978 עיבד כמחצית משירי אלבומו של אבנר גדסי "יש מסיבה", וכן עיבד את הגרסה המקורית של "את לי לילה", שהקליט בועז שרעבי. השיר זכה להצלחה רבה, ודורג במקום ה-11 במצעד הפזמונים השנתי תשל"ט (1979) של רשת ג'.
ב-1979 הפיק מוזיקלית את שירי אלבום הבכורה של חיים משה "שבח אשיר", בו בלט עיבודו לשיר "אלייך".