באפריל 1990 התקיימו לראשונה בחירות דמוקרטיות ורב-מפלגתיות אשר הובילו להיבחרו של פרניו טוג'מן לנשיא. ב-25 בינואר קרואטיה הכריזה על עצמאותה מיוגוסלביה שהובילה למלחמת העצמאות של קרואטיה, ובכך הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה פסקה להתקיים.
רוב התושבים השתייכו לכנסייה הקתולית וכ-12% מהם השתייכו לכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
דרכי תשובה
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובניה
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובניה הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לסלובניה.
היסטוריה.
בריטניה הכירה בסלובניה לאחר הכרזת עצמאותה בשנת 1991, ועד מהרה כוננה עמה יחסים דיפלומטיים. ב-29 באפריל 1992 פתחה סלובניה שגרירות בלונדון, וב-25 באוגוסט באותה שנה, פתחה בריטניה שגרירות בליובליאנה. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו, והן משתפות פעולה במגוון תחומים.
נציגויות דיפלומטיות.
סלובניה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון וקונסוליות באדינבורו ובבלפסט. מאידך, בריטניה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה בלבד.
פרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר
פרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר (באנגלית: Academy Award for Best Documentary Feature) הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע עבור סרט דוקומנטרי מאז שנת 1942. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי האוסקר. השנה היחידה בה לא הוענק הפרס היא 1946.
בשנת 2017 הוכרז כי סדרות טלווזיה אינן יכולות לזכות בפרס. אף כי סרטי תעודה זכאים להתמודד על פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, מעולם לא הועמד סרט דוקומנטרי למועמדות בקטגוריה זו. סרטים תיעודיים אינם זכאים לפרסים האחרים בטקס כמו התסריט המקורי הטוב ביותר או הבמאי הטוב ביותר בגלל האלמנטים הריאליסטיים שלהם.
מבין הסרטים הבולטים אשר זכו בפרס ניתן למנות את ג'נוסייד (1981), באולינג לקולומביין (2002), ערפל המלחמה (2003), משפחת הקיסרים (2005), אמת מטרידה (2006), עבודה מבפנים (2010) ומחפשים את שוגרמן (2012).
עצם בלתי מזוהה (סרט, 2018)
עצם בלתי מזוהה (באנגלית: UFO) הוא סרט מדע בדיוני ומסתורין אמריקאי משנת 2018.
הסברים מקדימים.
הסרט מתחיל בסדרת כתוביות, שמתארת בקצרה נושאים מדעיים, שיהיה בהם שימוש במהלך הסרט:
עלילת הסרט.
עצם בלתי מזוהה חודר בצהרי היום בשנת 2017 לנמל התעופה של סינסינטי במדינת אוהיו שבארצות הברית. אנשים רבים שהיו במקום היו עדים לאירוע, שגרם לבהלה, ואשר דווח בערוצי הטלוויזיה. כעבור זמן קצר מגיעה למקום קבוצה גדולה של אנשי FBI בראשות הסוכן המיוחד פרנקלין אלס (דייוויד סטראתיירן). אנשי ה-FBI משתלטים על נמל התעופה, וחוקרים לעומק מה קרה. הם מאיימים ואוסרים על כל העובדים לספר מה קרה.
גיבור הסרט הוא דריק אקברו (אלכס שארפ), סטודנט מוכשר למתמטיקה באוניברסיטת סינסינטי, בעל התנהגות אקסצנטרית. מצד אחד אינטליגנציה גבוהה ולא שגרתית, ומצד שני התנהגות אינדיבידואלית קיצונית. דריק שומע את הדיווחים בתקשורת על המקרה, מבין מיד שמדובר בחוצנים, הוא עוזב את כל עיסוקיו ואת ההכנות למבחנים ומתחיל לחקור באינטנסיביות את פרטי האירוע. הוא מגלה שאתרים שונים באינטרנט נחסמו, וששידורי הטלוויזיה מכילים מידע מוטעה ומגמתי. הוא עובר לרשת האפלה ומוצא בה הקלטת קול אותנטית ממגדל הפיקוח של נמל התעופה בזמן האירוע. בהקלטה זו נשמעים במקביל לקולות עובדי מגדל הפיקוח גם סדרה של רעשים מוזרים. דריק רושם את האותות ומנסה לפענח את משמעותם.
במקביל, הסרט מתאר את יחסיו עם המורָה שלו - פרופסור רבקה הנדריקס (ג'יליאן אנדרסון), ועם חברתו ללימודים - נטלי (אלה פורנל), ועם סטודנט נוסף. מורתו מכירה בגאוניותו, אך מצד שני איננה סובלת את ההפרעות והוויכוחים שלו בזמן השיעורים.
דריק מפענח שלב אחרי שלב את השידור שקלט. די מהר הוא מגיע למסקנה ראשונה שהמסר בנוי כמטריצה של מספרים בינאריים, כאשר גובה המטריצה ורוחבה הם מספרים ראשוניים - בדומה להודעת ארסיבו שנשלחה מכדור הארץ אל החלל בשנת 1974. לאחר מכן הוא מגלה שהשדר כולל את הערך של קבוע המבנה הדק. הוא מסיק, שזו עדות לציוויליזציה מתקדמת, שמשתמשת בשידור בגודל פיזיקלי אוניברסלי, חסר ממד וגודלו הוא אחד בכל היקום. אנשי ה-FBI עוקבים אחריו ומאזינים לשיחותיו הטלפוניות, וקבוצת מדענים של ה-FBI נעזרים ברעיונותיו כדי לפענח במקביל את אותו שדר.
דריק מתנתק מחבריו ללימודים, ונטלי כועסת עליו מאוד שהבטיח ושלא קיים - לעזור לה לקראת מבחנים, ולהסיע אותה.
במהלך הסרט מתגלה, שבילדותו דריק היה עד ראייה להופעת עצם בלתי מזוהה. אירוע שהשפיע עליו מאד.
הנעלם האחרון שנותר בפיענוח, הוא סדרת מספרים המופיעים במסר, אבל לא ברור באיזו יחידת מידה הם מבוטאים. דריק פונה למורתו פרופסור הנדריקס, והיא מצליחה לפענח את יחידת המידה שבמסר: אורך הגל של קרינת אטום המימן ששווה ל-21 סנטימטר. המספרים הללו, כאשר הם מבוטאים ביחידת מידה זו - הם המפתח למיקום המדויק בו יופיע שוב העצם הבלתי מזוהה.
הופעת הביטלס על הגג
הופעת הביטלס על הגג הוא הכינוי שניתן להופעה הפומבית האחרונה של להקת הביטלס, אשר נערכה ב-30 בינואר 1969, על גג משרדי חברת התקליטים Apple Corps ברחוב סוויל רו 3. בשעות הצהריים, בליווי הקלידן בילי פרסטון, הפתיעה הלהקה את עוברי האורח בהופעה מאולתרת ולא רשמית שנמשכה 42 דקות, במהלכה ניגנה הלהקה חמישה משיריה, עד שמשטרת המטרופולין של לונדון אילצה אותם להפסיק את ההופעה בטענה שהם מפריעים למנוחת השכנים. קטעי וידאו אשר צולמו במהלך אותה הופעה שימשו כחומר לסרט התיעודי Let It Be שיצא בשנת 1970.
רקע.
על אף שלא פורסם דבר אודות ההופעה, עוד לפני כן תכננו הביטלס להופיע בהופעה חיה במהלך ההקלטות לאלבום שתחילה תוכנן להיקרא "Get Back", אך בפועל נקרא "Let It Be", בינואר של אותה שנה. לדברי הסופר מרק לווינסון, לא ידוע מי עמד מאחורי רעיון ההופעה על הגג, אך הוא הוצע ימים ספורים לפני המאורע. ג'ורג' האריסון הזמין את הקלידן בילי פרסטון, כמוזיקאי מלווה. בזכרונותיו, מעלה פרסטון כי מי שעמד מאחורי רעיון ההופעה על גג משרד אפל תקליטים היה ג'ון לנון. רינגו סטאר מעלה בזיכרונותיו:
באוטוביוגרפיה שלו, טוען גלין ג'ונס, טכנאי הסאונד, כי הוא זה שעמד מאחורי הרעיון. לעומת זאת, קן מנספילד, מנהל חברת אפל תקליטים, טען כי ככל הנראה הרעיון הגיע ממייקל לינדזי־הוג, במאי הסרט "Let It Be".
שֶמע ההופעה הוקלט בטכניקת "דאבל טראקינג" באולפן במרתף הבניין, על ידי אלן פרסונס. במאי הקולנוע מייקל לינדזי־הוג, שליקט חומרים לסרטו, הביא צוות צילום כדי שיתעד את ההופעה מכמה זוויות, כולל תגובתם של האנשים ברחוב. לאחר ההופעה גנזו הביטלס את חומרי ההקלטה.
כשהתחילו לנגן ניכר היה שקהל הצופים ברחוב מופתע מהמחזה, בעודם נושאים את עיניהם לגג בקומה החמישית. עם התפשטות השמועה, החלו המוני צופים להתקהל ברחוב ובגגות הסמוכים. בעוד שרוב המתקבצים הגיבו בהתלהבות רבה, משטרת המטרופולין של לונדון לא ראתה זאת בעין טובה, וחששה שהרעש יפריע למנוחת השכנים ושההמולה תשבש את סדרי התנועה, והורתה לפזר את ההתקבצות ולהפסיק את ההופעה. תחילה, סירבו עובדי אפל לתת לשוטרים להיכנס לבניין, אך נאותו להכניסם לאחר שאויימו במעצר.
כשהופיעו השוטרים בפתח הגג, הבינו חברי הלהקה כי ייאלצו לסיים את ההופעה, אך בכל זאת המשיכו לנגן למשך כמה דקות נוספות. בעודם שרים "Get Back", אילתר פול מקרטני את מילות השיר כדי לשקף את המצב הנוכחי: "שוב ניגנת על הגגות, ואתה יודע כי אימך אינה אוהבת את זה, היא תאסור אותך!" כשסיימו לנגן, הפטיר ג'ון לנון בנימה מליצית ואמר, "ברצוני לומר תודה בשמנו ובשם ההרכב, ואני מקווה שעברנו את האודישן".
מחוות.
מאורע זה נחשב לאירוע מכונן בתולדות מוזיקת הרוק, ולנקודת מפנה ששינתה את פני המוזיקה המודרנית, והוא זכה למחוות ברחבי העולם מאומנים שונים.
בין האמנים המפורסמים ניתן למנות את להקת U2, שאת הווידאו קליפ לשירם "Where the Streets Have No Names", צילמו על גג בלוס אנג'לס בשנת 1987 ואת להקת רד הוט צ'ילי פפרס בווידאו קליפ לשירם "The Adventures of Rain Dance Maggie" שיצא ב-2011.
בסרט המחזמר מ-2007, "Across The Universe", שנכתב בהשראת הביטלס, העוקבת אחר צעירים מליברפול שמקימים להקה, נראים חברי הלהקה עולים לאחד הגגות ומופיעים שם, עד שבסופו של דבר מגיחה המשטרה ומאלצת אותם להפסיק את ההופעה.
בישראל, להקת איפה הילד צילמו את הווידאו קליפ לשירם "מה שעובר עליי" על גג בתל אביב. בשנת 2004, במסגרת סבב ההופעות לרגל איחודה מחדש, הופיעה להקת משינה על גג.
רשימת השירים.
במהלך ההופעה נוגנו חמישה שירים, כמה מהם נוגנו וצולמו בכמה טייקים, לפי הסדר הכרונולוגי הבא:
תהילים ק&quot;ז
מזמור קיבוץ הגלויות, או המזמור של ארבעה צריכים להודות הוא פרק ק"ז בתהילים.
הפרק פותח את החלק החמישי של ספר תהלים לפי חלוקת המסורה. יש מפרשים מזמור זה כהודיה פרטית של אנשים שהיו בצרה, דבר הרומז לאוניברסליות המזמור, אשר נרמז גם ברוחות השמים בפסוק 3, ויש מפרשים מזמור זה כשיר נבואי, כהודיה לה' על קיבוץ הגלויות מהגלות הארוכה אחרי חורבן בית שני. בכך המשורר ממשיך את סיום המזמור הקודם (קו,מז) בו הייתה הבטחת בני הגלויות, שכאשר יקבצם האלוקים לארץ ישראל יודו לשם קודשו, במזמור זה הוא כותב את ההודיה שלהם.
לפי פרשנים נוצרים מסוימים, המזמור מדבר על הגאולה, כאשר בכל בית הנושעים מודים לה' לאחר שחטאו, נקלעו לצרה, וה' הציל אותם. למעשה כל אלה רומזים לגאולה דרך ישו על הצלב.