במקרה זה, האנטינומיה נוצרת מכך שמושא הסיבה המעשית הטהורה חייב להיות הטוב העליון ("Summum bonum"). פעולות טובות תלויות בטוב העליון כדי להפוך אותן לראויות. ברם, הנחת קיומו של טוב עליון מוביל לפרדוקס ואילו הנחת אי-קיומו של טוב עליון מוביל אף הוא לפרדוקס.
קאנט מציע שני מובנים שונים של "הטוב העליון". במובן אחד, המושג מתייחס לזה שהוא טוב תמיד ואשר כל שאר ה״טובים״ נגזרים ממנו. מובן זה שקול ל"צייתנות". במובן אחר, הטוב העליון מתייחס למיטב מבין המצבים הטובים, גם אם חלק מאותו מצב הוא רק טוב יחסית. במובן זה, הטוב העליון משלב בתוכו סגולה טובה עם אושר.
הטוב העליון הוא מושא התבונה המעשית הטהורה, ולכן איננו יכולים להשתמש במובן השני אלא אם כן אנו מאמינים כי הראשון בר השגה. עם זאת, ברור שסגולה טובה לא מובילה בהכרח לאושר בעולם הזה, ולהפך. אין קשר הכרחי בין פעולה טובה ואושר או בין אושר ופעולה טובה.
הפתרון של קאנט הוא להצביע על כך שאנו לא רק מתקיימים רק בעולם הפנומנלי, אלא גם מבחינה נומנלית. אף על פי שאנו איננו בהכרח מתוגמלים באושר בעולם הפנומנלי, אנו עשויים עדיין להיות מתוגמלים בחיים שלאחר המוות שניתן לשער כקיימים בעולם הנומנלי. מכיוון שמדובר בתבונה מעשית טהורה (ולא רק הכללים של תבונה מעשית מבוססת-מאוויים) הדורשת את קיומם של חיים שלאחר המוות, אלמותיות, איחוד עם אלוהים וכד׳, אזי הדברים האלה מהווים תנאי הכרחי עבור כושר התבונה בכללותה ומכאן מצווה עלינו לקבלם.
אליבא דקאנט, הטוב העליון דורש בהכרח את מידת הסגולה הטובה הגבוהה ביותר וכן גם את רמת האושר הגבוהה ביותר, כדי לתגמל את רמת הסגולה הגבוהה ביותר. לפיכך עלינו להניח את אלמותיות הנפש על-מנת שהסגולה הטובה ביותר תהא ברת השגה, ועלינו להניח כי ישנו אל יודע-כל שיכול לסדר את העולם על-פי דין צדק ולגמול לנו על הסגולה המוסרית שלנו.
תורת המתודה.
בביקורת הראשונה, תורת המתודה מתכננת את המחקר המדעי של עקרונות התבונה העיונית הטהורה. אולם כאן תורת המתודה תהא דיון על כיצד ניתן להביא את עקרונות התבונה המעשית אל החיים האמיתיים. במילים אחרות, תורת המתודה בביקורת השנייה עוסקת באופן בסיסי בחינוך מוסרי: השאלה כיצד אנו יכולים לגרום לאנשים לחיות ולהתנהג באופן מוסרי.
חינוך מוסרי צריך לנצל את הנטייה האנושית הטבעית לביצוע הערכות מוסריות על ידי הצגת דוגמאות היסטוריות של מעשים טובים ורעים לתלמידים. באמצעות דיון בערך הדוגמאות הללו, כל מקרה לגופו, תינתן לתלמידים הזדמנות לחוות בעצמם את ההערצה שאנו חשים לטוב המוסרי ואת אי שביעות הרצון שאנו חשים כלפי רוע מוסרי.
עם זאת, קאנט מדגיש את הצורך לבחור את הדוגמאות הנכונות כדי להפגין טוב מוסרי אמיתי. קאנט מצביע על שני סוגי טעויות בהן אנו עלולים לשגות. סוג השגיאה הראשון הן דוגמאות בהן מוסריות ואהבה-עצמית חופפות זו את זו. סוג השגיאה השני כרוך בניסיון לעורר את התלמידים רגשית לגבי מוסר על ידי מתן דוגמאות לגבורה מוסרית יוצאת דופן, מעל ומעבר למה שבדרך כלל מצופה מאיתנו. הדוגמאות שאנו כמחנכים בוחרים צריכות להדגיש צייתנות פשוטה.
השיטה הראשונה עתידה להיכשל מכיוון שהתלמידים לא יבינו את טיבה הבלתי-מותנה של החובה המוסרית. הדוגמאות גם לא יהיו מעוררות השראה. אנו שואבים השראה והתרגשות כאשר אנו חוזים בהקרבה עצמית יוצאת-דופן בשם של עקרון מוסרי. אך כאשר אנו רואים מישהו עוקב אחר עיקרון שכמעט ואינו דורש ממנו הקרבה או עלות, איננו מתרשמים באותה מידה.
השיטה השנייה תיכשל אף היא מכיוון שהיא פונה לרגשות ולא לתבונה. רק התבונה יכולה לחולל שינוי לאורך זמן באופי של אדם. שיטה זו גם מובילה את התלמידים לקשר מוסר עם התיאטרון הבלתי-אפשרי של המלודרמה, ולפיכך עלולים לבטל את החובות היומיומיים שבהם הם מחויבים כמשעממים וחסרי תועלת.
קאנט מסיים את הביקורת השנייה בנימה אופטימית לגבי עתידה של האתיקה. נפלאות העולמות הפיזיים והערכיים הן ברי השגה:
חקר העולם הגשמי היה רדום במשך מאות שנים ונעטף באמונות טפלות עד שהמדעים הפיזיים באו לעולם. יש מקום לקוות שבקרוב מדעי המוסר יחליפו אמונות טפלות בידע לגבי מוסר ותורת המידות.
צנתר ורידי פריפרי
ברפואה, צנתר ורידי פריפרי (באנגלית: peripheral venous catheter) או ונפלון הוא צנתר (צינור קטן וגמיש) המונח בווריד היקפי לטיפול תוך ורידי כמו נוזלים תרופתיים. לאחר ההכנסה ניתן להשתמש במתקן לצורך החדרת תרופות ושאיבת דם.
שימוש.
הוונפלון מוחדר לווריד על ידי מחט (בדומה לשאיבת דם), שמוסר לאחר מכן בזמן שצינורית הפלסטיק הקטנה נשארת במקומה. לאחר מכן מקבעים את הוונפלון על ידי הדבקתו באמצעות איספלניות.
ונפלון הוא אמצעי הגישה הוורידית הנפוצה ביותר ברפואה.
צנתר ורידי פריפרי בדרך כלל מחובר לווריד ביד או בזרוע. יש להבדיל אותו מקטטר ורידי מרכזי המוחדר לווריד מרכזי, או צנתר עורקי אשר ניתן למקם בעורק היקפי או מרכזי. בילדים ניתן להשתמש בג'ל הרדמה מקומי (כגון לידוקאין) במקום ההכנסה כדי להקל על ההחדרה.
גדלים.
הגדלים של הוונפלונים השונים נמדדים באמצעות מדד בירמינגם. המדדים הם ביחס הפוך לקוטר הצנתר ומסומנים באות G (מהמילה gauge באנגלית).
קו 1 (הרכבת התחתית של מדריד)
קו 1 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 1) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שהוא הקו הראשון שנפתח במערכת, נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע תכלת ופועלות בו 33 תחנות על 24 קילומטר מקצה לקצה. קו 1 הוא הקו השני העמוס ביותר במערכת הרכבת התחתית של מדריד, לאחר קו 6, עם יותר מ־7.5 מיליון נסיעות חודשיות.
מסלול הקו.
הקו, החוצה את מדריד מצפון לדרום בכעין חצי עיגול, מתחיל את מסלולו ברובע קוסטייארס שבצפון העיר. בדרכו הוא מצטלב עם קווים נוספים, אך ברוב הדרך הוא אינו נפגש עם קווים נוספים ונוסע במסלול נפרד משלו. בסמוך למרכז העיר פונה הקו במסלול מעט אלכסוני לכיוון דרום-מזרח ומגיע עד לשכונת אנסנצ'ה דה ואייקאס (Ensanche de Vallecas), שם נמצאת תחנתו הסופית.
היסטוריה.
הקו היה קו המטרו הראשון של הרכבת התחתית של מדריד, וקו המטרו הראשון שנבנה בכל ספרד. הוא הכיל במקור רק 8 תחנות המחברות את קואטרו קמינוס (Cuatro Caminos) שבצפון למרכז העיר בפוארטה דל סול. קו 1 מציין את תחילת הרכבת התחתית של מדריד עם חנוכתה ב־17 באוקטובר 1919, והוא החל לשרת את ציבור הנוסעים 14 יום לאחר מכן, ב־31 באוקטובר. מאז שנפתח הורחב הקו מספר פעמים, כולל ההארכה הצפונית האחרונה לקוסטייארס (פינר דה צ'מרטין) ב־11 באפריל 2007, והארכה דרומית ב־16 במאי 2007 לוולדקארוס.
רסלמניה 17
רסלמניה 17 (או בשמו המוכר יותר WrestleMania X-Seven) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי ה-WWF. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-1 באפריל 2001, באצטדיון הרליאנט אסרודום שביוסטון, טקסס. האירוע היה האירוע ה-17 בסדרת אירועי רסלמניה.
הפקה.
רקע.
רסלמניה נחשב לאירוע הדגל של ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE), מאז שהתקיים לראשונה בשנת 1985. זה הוא אירוע השלם וצפה עם תקופת הקיום הארוכה ביותר בהיסטוריה והוא נערך מדי שנה בין אמצע חודש מרץ לאמצע חודש אפריל. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רויאל ראמבל, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". אירוע הרסלמניה מתואר כ"סופרבול של הספורט הבידורי".
עלילות.
באירוע נערכו 12 קרבות וביניהם קרב TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות על אליפות הזוגות העולמית של ה-WWF בין ההארדי בויז (ג'ף הארדי ומאט הארדי), אדג' וכריסטיאן האלופים, והדאדלי בויז. במהלך הקרב, ביצע אדג' את מהלך הסיום שלו, ספיר, מהחבל העליון, על ג'ף הארדי שהיה תלוי על החגורות שהיו תלויות מעל הזירה, מהלך זה נחשב עד היום לאחר ממהלכי הסיום המפורסמים ביותר שנראו ב-WWE. בסוף הקרב, הצליח אדג' בעזרתו של ריינו לטפס על הסולם, להוריד מוו התלייה את חגורות האליפות ולזכות בהן ביחד עם כריסטיאן. קרב נוסף שהתקיים היה בין אנדרטייקר לטריפל H. אנדרטייקר הצליח לבצע את אחד ממהלכי הסיום שלו, הנסיעה האחרונה, וניצח את טריפל H. הקרב המרכזי של האירוע היה קרב ללא חוקים על אליפות ה-WWF בין האלוף המכהן, דה רוק למנצח ברויאל ראמבל 2001, סטון קולד סטיב אוסטין. במהלך הקרב, הגיע יו"ר ה-WWF, וינס מקמהן ומנע מדה רוק לנצח בקרב. בהמשך הקרב, עזר וינס מקמהן לאוסטין ובכך ניצח בקרב. בסיום הקרב, לחץ אוסטין את ידו של מקמהן, מה שסיים את יריבותם של סטון קולד ווינס מקמהן, שהייתה אחת מהיריביות הגדולות ביותר בהיסטוריה של ה-WWE.
ברויאל ראמבל, צ'יינה נפצעה בצוואר (כחלק מהעלילה) במהלך קרב נגד אייבורי, מה שגרם לה להפסיד ולהיכשל בניסיונה לזכות באליפות הנשים. על מנת שצ'יינה תקבל הזדמנות נוספת להתמודד על התואר, אייבורי דרשה חוזה קרב שבתוכו יהיה סעיף אשר יפטור אותה מכל אשמה במידה שצ'יינה תספוג פציעה. עם ההסכמה לסעיף זה, נכנס סעיף נוסף לחוזה שבו חברי קבוצת Right To Censor של אייבורי יורחקו מהזירה.
וונפלון
ונפלון
השקפותיו הפוליטיות של אלברט איינשטיין