לתופעות שונות בארגון (רצויות והלא רצויות) השפעה על תכונותיו של העובד המרכיבות את ה- Psycap שלו. לדוגמה: כאשר עובד בעל Psycap גבוה חוזה בתוצאות חיוביות לפעולותיו, המתבטאות בביצוע ובסיפוק אישי, תיגבר תחושת החוללות העצמית שלו וכן התקווה והאופטימיות וכך יגבר ה- Psycap שלו. מטענה זו ניתן להסיק כי התפתחות של תהליכי Bottom–up קשורה ל- Psycap. בנוסף לכך, עובד בארגון משפיע לא רק על עצמו באמצעות הפידבק שהוא מקבל אלא גורם לשינוי במאפיינים שונים, קוגניטיביים, רגשיים בסביבתו הקרובה, זאת מכיוון שלא רק הוא צופה וחווה את תוצאות עבודתו אלא גם סביבתו. לדוגמה: כאשר עובד המפגין התנהגות ורגשות המבטאות Psycap גבוה מצליח בעבודתו ומתוגמל, לא רק ה – Psycap שלו יתגבר אלא גם של אלו אשר צפו בו. לכן יש ב-Psycap חיובי (כמו גם שלילי) אלמנט "מדבק" המשפיע ברמה קבוצתית ואף ארגונית.
בנוסף לכך ניתן לראות במודל כי לכל תכונה מארבע התכונות המרכיבות Psycap אפשרות להשפיע ישירות על התופעות השונות וזאת בנוסף להשפעתן דרך Psycap.
חייבים לציין כי הון פסיכולוגי חיובי הוא נושא מחקר חדש שהתפתח החל משנת 2005, ולכן יש לראות בתוצאות המחקר השונות תוצאות ראשוניות המצריכות ביסוס נוסף.
טורו אוהירה
טורו אוהירה (יפנית: 大平透 ; 24 בספטמבר 1929- 12 באפריל 2016) היה שחקן, מדבב (סאייו) וקריין ותיק ופופולרי ביפן.
חייו.
לאחר לימודי מכינה באוניברסיטה העירונית של טוקיו, טורו סיים לימודי פוליטיקה של המדע והכלכלה באוניברסיטת מייג'י. בשנת 1954 הצטרף טורו למערכת השידור היפנית, שם הוא נעשה לקריין ומפיק. בשנת 1955 בפתיחת מערכת השידור של טוקיו, טורו התגייס לחברה תאטרלית. ב-1958, טורו עזב את החברה כדי להיות מדבב.
טורו נודע בדיבוב נבלים קפדנים ודמויות בדחניות.
פרסומו בא מדיבוב דארת' ויידר בסדרת הסרטים מלחמת הכוכבים (ב, טורו חזר לדבב את דארת' ויידר לקראת הסוף), הומר סימפסון ממשפחת סימפסון, דוקטור נאמבו קוזאבורו (דוקטור בנג'מין ברייטהד) מסדרת גאטשאמן, פיט השחור מסדרות דיסני ועוד.
מלבד דיבוב סדרות זרות וסרטים זרים, טורו קריין בסדרות טוקוסאצו (בקצרה = אפקטים מיוחדים יפניים), בעיקר של חברת "טואי". הוא קריין את הסדרות הראשונות של סופר סנטאי עד שנת 1983, וחזר בשנת 1992 כשהיה קריין בסדרה "Kyoryu Sentai Zyuranger" (הסדרה ששימשה את הבסיס ל"מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" באמריקה תחת שרביטו של חיים סבן). בנוסף, בסדרה Choriki Sentai Ohranger (1995) טורו דיבב את הקיסר באקוס וורת' (שבגרסה האמריקאית שלה, "פאוור ריינג'רס זיאו", נקרא מונדו) . טורו גם קריין בסדרות הגיבורים המטאליים בשנות ה-80, ובין השאר בסדרות: "שיידר" ו"ספילבן" (שהפכו ביחד באמריקה ל-"VR טרופרס", גם כן תחת ידיו של סבן).
במרץ 2007, זכה טורו בפרס ההצלחה בטקס הראשון של פרסי הדיבוב.
בשנותיו האחרונות, טורו נראה כנציג הפקת אוהירה. הוא נפטר ב-12 באפריל 2016.
המכשפות (ספר)
המכשפות (באנגלית: The Witches) הוא ספר ילדים פופולרי מאת הסופר הבריטי רואלד דאל. האיורים צוירו על ידי קוונטין בלייק, שאייר את רוב ספריו של דאל בגרסה האנגלית. הספר יצא לאור בשנת 1983, ובעברית יצא בשנת 2003 ב"סדרת מרגנית" של זמורה ביתן.
הספר עובד לסרט ילדים מצליח בשנת 1990, "המכשפות", בכיכובה של אנג'ליקה יוסטון בתפקיד המכשפה הראשית העולמית. למרות הביקורות החיוביות, הסרט לא זכה להצלחה, ואף קיבל ביקורת חריפה מדאל עצמו, שהצהיר את שנאתו לסרט ובפרט את סיומו, שהיה שונה מאוד מהסיום שנתן לספר.
ב-2020 יצא גרסה נוספת לסרט בבימויו של רוברט זמקיס, ובהשתתפותם של אן האת'וויי וכריס רוק.
עלילה.
ילד אנגלי, שהוריו נהרגו בתאונת דרכים, עובר לגור עם סבתו, מומחית למכשפות, בנורווגיה. צוואת הוריו מציינת שהילד אמנם יגור עם סבתו, אך באנגליה. הילד והסבתא נוסעים לאנגליה למלון "מקסים", טרם המעבר לביתם, שם ללא ידיעתם מתרחש כנס מכשפות. המכשפות מתכננות להפוך את ילדי העולם לעכברים בעזרת שיקוי שאותו יכניסו לממתקים. הילד מגיע לאולם הכנס בטעות, שומע על תוכניותיהן, נמצא ונהפך לעכבר. הילד, ביחד עם סבתו, מנסה להביס את המכשפות, ולבסוף מצליח על ידי הכנסת השיקוי של המכשפות לאוכל שלהן, וכך הוא הופך אותן לעכברים.
עמלת פירעון מוקדם
עמלת פירעון מוקדם (להלן: עפ"מ, באנגלית: Prepayment Penalty) מכונה גם "קנס פירעון מוקדם" וחלה לעיתים על לווה, אשר מבצע פירעון מוקדם של הלוואה או משכנתא שניתנה בריבית קבועה.
בעת חתימת חוזה ההלוואה, הבנק מעמיד הלוואה בריבית מסוימת תוך שקלול עלויות מימון, וחישוב הרווחים הצפויים מתשלומי ריבית עתידיים.
כאשר הלקוח מעוניין לפרוע את ההלוואה טרם המועד הקבוע בלוח הסילוקין עלול להיווצר הפסד פונטציאלי, בכדי למזער הפסד זה מטיל הבנק על הלווה עמלה אשר צפויה לפצות על ההפסד העתידי.
הנזק הנגרם לבנק בפירעון מוקדם.
עמלת פירעון מוקדם באה לפצות לכאורה על נזק שעשוי להיגרם עקב אי תשלום ריביות עתידיות.
לשם כך ניתן לדמיין תרחיש היפותטי בו קיימים לבנק שני לקוחות בלבד, הבנק מגייס פיקדון למשך שנה מהלקוח הראשון בשיעור ריבית של 5% ומלווה את אותו הכסף ללקוח השני בריבית של 10%. נניח, למען הפשטות שמדובר בהלוואה לשנה אחת, של 100 שקלים. אם הלווה יפרע את ההלוואה לאחר ימים ספורים, וישלם לבנק 101 שקלים בלבד, הבנק יפסיד 4 שקלים אותם יצטרך לשלם ללקוח השני.
תרחיש זה עמד בבסיס השיקולים כאשר נקבעה עמלה זו בשנות השמונים. בשנים אלו הבנקים נהגו ללוות כספים מקרנות הפנסיה בריבית ששיעורה נקבע מראש, כנגד כספים אלו העמידו הבנקים משכנתאות.
עקב ירידה חדה של הריבית נוצר חשש כי הבנקים לא יוכלו להמשיך לשלם את הריבית לה התחייבו אם הלווים ימחזרו כמות גדולה של משכנתאות.
מרכיבים חברתיים בהוראות בנק ישראל.
הוראות בנק ישראל הנוגעות לעמלות פירעון מוקדם, נשענות על כללים פיננסיים אך קיימים בהם מרכיבים חברתיים רבים. להלן עיקרי המרכיבים החברתיים:
ריבית השימוש החלופי (בנק ישראל).
בנק ישראל קבע נוסחאות לחישוב עמלת הפירעון המוקדם בהלוואות לדיור ובהלוואות "קטנות" (עד 750,000 ש"ח ולתקופה ארוכה מ-6 חודשים). נקודת המוצא של בנק ישראל הוא הלוואות אלו ניתנות ללווים רבים וכי פירעון מוקדם של לווה בודד לא ישפיע באופן מהותי על מאזני הבנק.
בהלוואות לדיור קבע בנק ישראל כי ריבית השימוש החלופי תהיה הריבית הממוצעת על משכנתאות שניתנו בחודש הקודם באותו בסיס הצמדה ולתקופה דומה. להלוואות "קטנות" נקבעה הריבית החלופית כ"ריבית הנהוגה בתאגיד בנקאי" לאותו סוג הלוואה, שניתנה לאותו סוג לווה, ולתקופה הלוואה דומה..
ביקורת על הגדרת בנק ישראל.
קיימות טענות מצד הבנקים לפיהן אין תלות מוחלטת של בין הבנק ללווים ולבנק יש אפיקי השקעה אחרים שבהם ניתן להשיא רווחים. על פי גישה זו ריבית השימוש החלופי צריכה להיגזר משימושים שאינם הלוואות כגון (אג"ח ממשלתיות). או לחלופין שימוש ב"מחירי העברה" (המקביל למחיר ההוגן הנהוג בין חברות קשורות בעסקאות חסרות סיכון).
בישראל.
בנק ישראל הוציא הנחיה מחייבת על בסיסה מחושבת העמלה המרבית שמותר לבנקים לגבות. בבסיס הנוסחה עומדים פערי הריביות בין התקופה בה נלקחה המשכנתה, ובין הריבית האפקטיבית ביום הפירעון המוקדם. בנוסף, מביאה הנוסחה לידי ביטוי גם השלכות עתידיות כתוצאה מעליית המדד. כך יוצא, שהבנק מקבל בבת אחת גם את קרן ההלוואה, וגם את הרווח העתידי הצפוי לפי לוח הסילוקין. בפועל כל הבנקים בוחרים לגבות את העמלה המרבית שמתיר בנק ישראל לגבות, נתון שעשוי ללמד על חוסר תחרות מספקת בענף האשראי בישראל.
בשנת 2012 עלה הנושא לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת, לאחר שהוכח כי מדובר בעמלה רגרסיבית. הרגרסיביות נובעת מאופן החישוב, שמתבסס על הפער בין הריבית ששולמה עבור ההלוואה לריבית ממוצעת במועד הפירעון ולא על בסיס ריבית ממוצעת במועד לקיחת ההלוואה או כל חלופה אובייקטיבית אחרת. בפועל לווה שרמת הסיכון שלו לבנק במועד העמדת ההלוואה הייתה גבוהה, ישלם עמלת פירעון מוקדם גבוהה יותר מלווה אחר, ובכך נוצר קיפוח פעמיים.
המפקח על הבנקים בבנק ישראל בדק את הנושא וקידם תיקון לצו על פיו העמלה תחושב באופן שאינו מקפח לווים בסיכון גבוה. בשנת 2014 הצו תוקן כך שהעמלה תחושב על בסיס הפער בין הריבית שניתנה בהלוואה מסוימת או הריבית הממוצעת ביום לקיחת ההלוואה, הנמוכה מבין שתיהן. מצב זה מטיב מעט את מצבם של לווים חלשים אשר קיבלו מלכתחילה ריבית גבוהה. ברם, לווים אלו עדיין ישלמו עמלה גבוהה יותר מלווים חזקים אשר מלכתחילה קיבלו ריבית נמוכה מהריבית הממוצעת.
טענות לביטול עמלת פירעון מוקדם.
ישנם חוקרים הטוענים שיש לבטל באופן מוחלט את עמלת הפירעון המוקדם. אחת הטענות היא שמאז תחילת שנות האלפיים, מקורות המימון הבנקים אינם נשענים רק על גיוס כספים לטווח ארוך, ולכן עמלה זו אינה עוד פיצוי רלוונטי עבור הבנקים, ומשמשת למעשה כמקור רווח נוסף.
בנוסף עמלה זו משבשת את השיקולים הכלכליים של הלווים בבואם לסלק הלוואה. הצעות ברוח זו הועלו בפני הפיקוח על הבנקים, אך המפקח על הבנקים הודיע כי הוא מתנגד לביטול מוחלט של העמלה. לאור התנגדות הפיקוח על הבנקים, הוגשה בכנסת הצעת חוק לביטול עמלה זו בשנת 2018. הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה אך עקב פיזור הכנסת, לא עברה לקריאה שנייה ושלישית.
אופן חישוב העמלה.
להלן הנוסחה לחישוב עמלת פירעון מוקדם, כפי שפורסמה על ידי בנק ישראל:
הנוסחה.
formula_1
formula_2
כאשר ההפסד הכלכלי בגין פירעון מוקדם מחושב כך:
formula_3