בשנת 1887 הגיע עם אשתו לאיסטנבול, שם התכונן לבחינות כדי לקבל רישיון לעסוק ברפואה בארץ ישראל. באותה עת שהה באיסטנבול דוקטור משה וולך לאותה מטרה, ובשנת 1890 הגיעו יחד לארץ ישראל.
פועלו.
בבואו ארצה התיישב עם משפחתו בחברון, לאחר שקיבל כתב מינוי מאת "אגודת אחים" מאנגליה לשמש רופא ליהודי חברון. תחילה, קיבל דירה בביתו של חכם נסים לאביא בפאתי העיר.
העניק שירותי רפואה ליהודי העיר, וכן לערביי הסביבה. השתתף בהקמתם ופעולתם של מפעלי חסד ציבוריים. כמו כן, הזמין מירושלים ספר תורה מהודר לבית הכנסת האשכנזי בעיר (אחרי פרעות תרפ"ט העביר בנו את הספר לשכונת תלפיות בירושלים).
בשנה שלאחר בואו ארצה, הצטרפה אליו לחברון אמו מווילנה (נזכרת ביומן מסעו של מנחם אוסישקין, שעלה עמה באותה האניה), והתגוררה עמו עד פטירתה בחברון בשנת 1903. בביתם התארחו משכילי היישוב החדש ועסקניו בבואם לחברון, והרופאים היהודיים שבארץ שהתכנסו אחת לשנה. בשנת 1904 נסע לגרמניה ובין השאר אסף כסף לצורך תפעול בית חולים בחברון.
בשבתו בחברון קיבל ייפוי כוח מאת קרן מזכרת משה מונטיפיורי ליסוד שכונה יהודית בחברון על שם השר, אך הדבר לא יצא אל הפועל. עבר לירושלים בשנת 1905 בעקבות מעבר אשתו לעיר, עבור חינוך חמשת ילדיהם, ושימש כרופא במגוון מוסדות, ובהם ביקור חולים, עזרת נשים, מושב זקנים ובית היתומים דיסקין, והיה בין הרופאים הראשונים בבית החולים שערי צדק.
השתתף עם דוד ילין ביסוד שכונת זיכרון משה, והיה בין ראשוני הבונים בבית הכרם ובתלפיות.
ב-1914 השתתף בוועידה הארצית בנושא מיגור הגרענת, הוועידה התכנסה בד' בניסן תרע"ד ב"בית חולי עיניים העברי", בירושלים.
חתם יחד עם אפרים כהן, וילהלם גרוס, דוד ילין, יחיאל מיכל פינס, זאב יעבץ ואברהם משה לונץ על מכתב עידוד מנכבדי ירושלים לבנימין זאב הרצל לרגל צאת ספרו מדינת היהודים. בנוסף, השתתף בכרוז עידוד להרצל לקראת ביקורו בארץ. כמו כן, הגה רעיונות בדבר פיתוח הארץ, אוצרות ים המלח וסגולותיו הרפואיות ופיתוח התחבורה אליו.
נפטר בירושלים בשנת 1924, ונטמן בהר הזיתים, לצד רעייתו שנפטרה שבע שנים קודם לכן, כתוצאה ממגפת הקדחת שפרצה בירושלים בעת מלחמת העולם הראשונה.
חתנו היה הסופר אהרון ראובני.
יוסף אומץ
כוחות פולין החופשית
אליפות צרפת בטניס 1938
אליפות צרפת 1938 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-2 ביוני והסתיימו ב-11 ביוני. זו הייתה האליפות ה-43 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 84 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות של השנה הקודמת הנר הנקל ( גרמניה) השנה לא השתתף. בגמר התחרות נפגשו דון בדג' () ורודריך מנצל (). דון בדג' ניצח ב-3 מערכות. במהלך שנת 1938 הוא ניצח בתחרויות יחידים ב-4 תחרויות והיה הראשון שזכה בגראנד סלאם בתחרות הגברים במהלך שנה אחת.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 37 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרויות הנשים בשנים 1936–1938 הילדה שפרלינג קראווינקל ( גרמניה) השנה לא השתתפה. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה () ונלי אדמסון () שהפסידה בשתי מערכות. באליפות זו סימון מאתיה ניצחה גם בזוגות נשים וזוגות מעורבים.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1937 גוטפריד פון קרם והנר הנקל ( גרמניה) לא השתתפו. במשחק הגמר נפגשו ברנר דסטרמו ואיבון פטרה () עם דון בדג' וג'ין מאקו () וניצחו אותם ב-4 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 18 זוגות. במשחק הגמר סימון מאתיה () ובילי יורק () שיחקו נגד נלי לנדרי וארלט האלף () וניצחו בשתי מערכות. בכך הן זכו בתחרות בשנה השלישית ברציפות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 38 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1937 רק סימון מאתיה () השתתפה בתחרות. במשחק הגמר נפגשו סימון מאתיה () ודרגוטין מיטיץ' () עם ננסי בולטון () וכריסטיאן בוסי () וניצחו אותם ב-3 מערכות. לסימון מאתיה זה היה התואר השלישי באליפות זו.
רבקה יהב
רבקה יהב (נולדה ב-4 בספטמבר 1950) היא פסיכותרפיסטית ישראלית, פרופ' מן המניין (מומחה) בבית הספר לעבודה סוציאלית, ראש התוכנית ללימודי פסיכותרפיה באוניברסיטת חיפה, וראש המרכז הקליני הבינתחומי בפקולטה למדעי הרווחה והבריאות באוניברסיטת חיפה. כלת פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות לשנת 2012.
קורות חיים.
רבקה יהב נולדה בחיפה בשנת 1950 להורים שעלו לארץ ישראל שנתיים קודם לכן באונייה "אקסודוס". רבים מבני משפחתו של אביה, יליד גליציה שבפולין, נספו בשואה. אבי-אמה נהרג במלחמת העולם השנייה בזמן ששירת כחייל בצבא הרוסי.
למדה בתיכון חוגים בחיפה ושירתה בחיל המודיעין. בנובמבר 1971 נישאה ל, סטודנט להנדסת מכונות בטכניון. כשלוש שנים לאחר מכן, ב-17 באוקטובר 1973, במהלך צליחת תעלת סואץ במלחמת יום הכיפורים, נהרג סגן מונהייט מפגיעת פגז בדוברה עליה פיקד. שלושה ימים אחר כך ילדה את בנה הבכור. ב-1983 נישאה ליונה יהב (לימים חבר הכנסת וראש עיריית חיפה). עם נישואיהם, כשביקש יונה יהב לאמץ את בנה, ניהל הזוג מאבק משפטי ואף הוביל, בהצעת חוק שאותה הגיש יהב, לשינוי בחוק השמות: "התיקון מאפשר לילדים מאומצים, בהם צאצאים של נופלים במערכות ישראל, לשמור על שם משפחת הוריהם, ובכך להזכיר ולהנציח את זכרם".
בשנת 1970 החלה יהב את לימודיה האקדמיים בבית הספר לעבודה סוציאלית של אוניברסיטת חיפה. יהב סיימה את לימודי תואר ראשון ב-1973, ואת לימודי מוסמך בעבודה סוציאלית בשנת 1978. עבודת התזה שלה עסקה ב"התנהגות אסרטיבית לקידום מנהיגות". בין השנים 1987 ל-1990 למדה לימודי פסיכותרפיה בבית הספר לרפואה שליד בית החולים רמב"ם בחיפה. את הלימודים לתואר שלישי סיימה בשנת 1996 בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת חיפה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"הילד נושא הסימפטום כמשמר התא המשפחתי". במקביל עבדה יהב כעובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית במסגרות שונות: בתי ספר, השירות הפסיכולוגי לסטודנטים בטכניון (1975-1990), בתי החולים רמב"ם ו"כרמל" שבחיפה, ובמסגרת קליניקה פרטית. יהב מנהלת החל משנת 2002 את המרכז הקליני הבין-תחומי שבאוניברסיטת חיפה. בקיץ 2009 נבחרה ליו"ר האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה, תפקיד בו כיהנה עד שנת 2013. החל מ-2010 יהב היא פרופסור חבר (מסלול מומחים) באוניברסיטת חיפה.
נשואה ואם לבן ושתי בנות, חיה בחיפה.
פעילות במינהל האקדמי.
הוראה והדרכה.
החל משנת 1982 עסקה יהב בהוראה וניהול תוכניות לימודים בשיטות שונות בפסיכותרפיה במחלקה ללימודי המשך בפקולטה למדעי הרווחה והבריאות שבאוניברסיטת חיפה, עד לשנת 1993 בה מונתה לתפקיד מנהלת היחידה. בתפקיד זה, בו פעלה שש שנים עד שנת 1999, הקימה את התוכנית התלת-שנתית ללימודי פסיכותרפיה, תוכנית להנחיה קבוצתית (דו שנתית) ופיתחה תוכניות לימוד רבות ומגוונות בתחומי הטיפול, הרווחה והבריאות. במקביל עסקה יהב במשך כל שנות פעילותה בהדרכת סטודנטים, עובדים ועמיתים והוראה כחברת הסגל האקדמי בבית הספר לעבודה סוציאלית.
התוכנית ללימודי פסיכותרפיה.
החל משנת 1994 שימשה יהב כמנהלת אקדמית ויו"ר צוות היגוי בתוכנית תלת שנתית ללימודי פסיכותרפיה, המיועדת לבוגרי תואר שני ומעלה, והשיגה עבור תוכנית זו את רישוי האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה. במהלך השנים סיימו את התוכנית מעל 200 תלמידים בעלי תארים מתקדמים. בתוכנית 25 מרצים ובכללם מנחי קבוצות הדרכה, ובנוסף להם כ-60 מדריכים. במסגרת תפקידה זה, בו היא משמשת עד היום, אחראית יהב על הכנת תוכנית הלימודים הרב-שנתית, גיוס מרצים, פיקוח על תהליך ההדרכה, ראיון ובחירת תלמידים והדרכת הצוות המקצועי.
המרכז הקליני הבין-תחומי.
בשנת 2002 הקימה יהב את המרכז הקליני הבין-תחומי, שבראשו היא עומדת עד היום. המרכז מעניק שירותים לקהילה ברמת הפרט, המשפחה, הקבוצה והארגון, בשיתוף החוגים להפרעות בתקשורת, ריפוי בעיסוק, בית-הספר לעבודה סוציאלית, פיזיותרפיה, וגרונטולוגיה שבאוניברסיטת חיפה. הטיפולים ניתנים על ידי צוות רב מקצועי המונה 60 אנשי מקצוע (קלינאי תקשורת, מרפאים בעיסוק, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, מטפלים באמנויות, ואנשי ייעוץ ארגוני), הנותנים מענה בראייה בין-תחומית לצורכי האבחון והטיפול של פונים מכל הגילים. המרכז הקליני מתמחה במתן שירותים לקהל הרחב ובכללם לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, וייחודו בהנגשת השירות למשפחות ממעמד סוציו–אקונומי נמוך. אבחונים, טיפולים והדרכות ניתנים במרכז האוניברסיטאי ובקהילה על מוסדותיה השונים. במרכז פועלים המכון להפרעות בתקשורת, המכון האודיולוגי, המכון לריפוי בעיסוק, ומכון קרטן לשימושי מחשב, לצד המכון לפסיכותרפיה אותו הקימה יהב וניהלה עד שנת 2007. בשנת 2014 הוקם במרכז מכון לאבחון קוגניטיבי. היקף פעילות המרכז כולל מאות מטופלים בתחומים השונים ועשרות סטודנטים שביצעו בו את הכשרתם המעשית. המרכז מלווה במחקרי הערכה. במסגרת תפקידה כראש המרכז הקליני גייסה יהב במשך השנים בישראל ומחוצה לה תקציבים ותרומות אשר יועדו לפרויקטים בקהילה.
פעילויות נוספות.