דרדוויל היא הראשונה בסדרת נטפליקס שהוזמנה, ואחריה ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט, שהובילה למיני-סדרה המגנים. המיני סדרה מתרחשת בין עונה 2 לעונה 3 של דרדוויל ועוקבת אחרי התחברותם של כל גיבורי העל של סדרות מארוול בנטפיליקס- דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט אשר מתחברים יחד כדי להילחם בארגון המסתורי העתיק והמרושע "היד" בקרב על גורלה של העיר ניו יורק.
המעניש.
בינואר 2016, לפני הופעת הבכורה של ג'ון ברנטל בתור הלוחם צדק החמוש פרנק קאסל/המעניש בעונה השנייה, נטפליקס הייתה ב"פיתוח מוקדם מאוד" של סדרת ספין-אוף בשם המעניש שתתמקד בדמותו של קאסל, וחיפשה מנהל סדרה. ב-2016, מארוול ונטפליקס הזמינו את המעניש, אישרו את מעורבותו של ברנטל ושמו את סטיב לייטפוט כראש הסדרה. הסדרה יצאה לאור בנובמבר 2017. דברה אן וול חזרה לתפקידה בתור קארן פייג' בסדרה.
דרדוויל ביקום הקולנועי של מארוול.
ספיידרמן: אין דרך הביתה.
ב מדצמבר 2021 הופיעה דמותו של מאט מורדוק בתפקיד אורח בתור עורך דין שמעניק ייעוץ לפיטר פארקר (ספיידרמן). בנוסף, ד'אונופריו שיחזר לראשונה את תפקידו כקינגפין בסדרת דיסני+ הוקאיי (2021).
דרדוויל: נולד מחדש.
במרץ 2022, האתר Production Weekly כלל פרסום של אתחול מחדש של דרדוויל בדוח שלהם על פרויקטים עתידיים בפיתוח, כאשר קווין פייג'י וכריס גארי רשומים כמפיקים. הסדרה אושרה כנמצאת בפיתוח עבור דיסני+ בסוף מאי, כאשר מאט קורמן וכריס אורד צורפו ככותבים ראשיים ומפיקים בפועל. , ששמה Daredevil: Born Again הוכרזה רשמית ביולי לעונה ראשונה של 18 פרקים, כאשר קוקס וד'אונופריו אושרו כחוזרים לתפקידם. הסדרה מתוכננת להקרנה ב-Disney+ בתחילת 2024.
אליפות וימבלדון 1979
אליפות וימבלדון 1979 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים.
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £277,066
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר, ביורן בורג משוודיה נפגש עם רוסקו טנר מארצות הברית וניצח אותו ב-5 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר, כמו בשנה הקודמת, מרטינה נברטילובה מארצות הברית נפגשה עם האמריקאית הנוספת כריס אוורט וניצחה אותה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר פט פלמינג וג'ון מקנרו מארצות הברית נפגשו עם בריאן גוטפריד מארצות הברית וראול רמירס ממקסיקו וניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 48 זוגות. מנצחות תחרות 1978 השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים חדשים. 8 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה ובילי ג'ין קינג מארצות הברית שיחקו נגד בטי שוטב מהולנד וונדי טרנבול מאוסטרליה וניצחו אותן ב-3 מערכות. לבילי ג'ין קינג זה היה ניצחון גראנד סלאם ה-20 (מתוכם 11 אישיים) בקריירה שלה. בכך היא שברה את השיא של אליזבת ריין.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 8 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר בוב יואיט וגריר סטיבנס מדרום אפריקה שיחקו נגד פרו מקמילן מדרום אפריקה ובטי שטוב מהולנד וניצחו אותם בשתי מערכות.
הרברט מוריסון (רדיו)
Maccabeats
The Maccabeats
מכביטס
רישאר הראשון, דוכס נורמנדי
דוכס נורמנדיה
פאקו אייסטרן
ויניצקי
סקוטלנד ההיסטורית
סקוטלנד ההיסטורית (באנגלית: Historic Scotland) הייתה סוכנות שהשתייכה לממשלת סקוטלנד והייתה אחראית על שימור וניהול מספר מבנים ואתרים בעלי חשיבות למורשת ולהיסטוריה הסקוטית.
הסוכנות הקבילה לארגון "המורשת האנגלית" (באנגליה), "שירות הסביבה והמורשת" (בצפון אירלנד) וארגון "Cadw" (בוויילס). סוכנות סקוטלנד ההיסטורית הוקמה בשנת 1991, והחליפה את אגף "האתרים העתיקים" במשרד היצירות של הממלכה המאוחדת. הארגון ניהל ותיחזק את כל האתרים ההיסטוריים הנמצאים בבעלות הממשלה המקומית, והיה אחראי על רישום המבנים בסקוטלנד וקביעת דרגת שימורם (B ,A או C). ב-1 באוקטובר 2015 פורק הארגון וכל סמכויותיו ותחומי אחריותו הועברו לארגון החדש, "סביבה היסטורית סקוטלנד" (Historic Environment Scotland, או HES).
הודיה (רגש)
קציצות
וערבו
פומפיוס טרוגוס
פומפיוס טרוגוס (בלטינית: Pompeius Trogus, מוכר גם כטרוגוס פומפיוס, סוף המאה ה-1 לפנה"ס – תחילת המאה ה-1 לספירה) היה היסטוריון רומאי מתקופת אוגוסטוס.
האיש וחיבורו.
מוצאו של פומפיוס טרוגוס משבט הווקונטים (Vocontii) הקלטי שבגאליה נארבוננסיס. סבו, טרוגוס פומפיוס, קיבל מפומפיוס הגדול את האזרחות הרומית בזמן המלחמה נגד סרטוריוס. דודו פיקד על להקת פרשים בצבאו של אותו פומפיוס במלחמה נגד מיתרידטס, בזמן שאביו כבר היה מזכירו של יוליוס קיסר.
היסטוריה פיליפיקה.
פומפיוס טרוגוס פרסם את חיבורו ההיסטורי המקיף "Historiae Philippicae" (היסטוריה פיליפיקה) בזמן שלטון אוגוסטוס. החיבור כולל 44 ספרים ונקרא כך כנראה בגלל החיבור ההיסטורי בעל אותו שם של ההיסטוריון היווני הקלאסי תאופומפוס, ומכיוון שנושאו המרכזי היא האימפריה שנוסדה על ידי פיליפוס השני, מלך מוקדון. החיבור המקורי לא נשמר ומה שהגיע לידינו הם רק התקציר (אפיטומה) שכתב ההיסטוריון יוסטינוס במאה ה-3 לספירה וראשי פרקים או תוכן עניינים (Prologi), שאינם תלויים בתקציר ולא ידוע מי יצר אותם, אך גם הם נשתמרו בכתבי יוסטינוס (פורסמו לראשונה בשנת 1581 על ידי המשכיל הצרפתי בונגרסיוס).
במרכז החיבור עמדו תולדות העולם שמחוץ לרומא, בעיקר העולם היווני והממלכות ההלניסטיות:
טרוגוס לא עסק בהיסטוריה הרומאית עד לנקודה בה יוון והמזרח באו במגע עם רומא, ייתכן מאחר שליביוס כבר עסק בכך די. החיבור התבסס על כתביהם של היסטוריונים יוונים כמו תאופומפוס, אפורוס, טימאיוס ופוליביוס.
החיבור מתאפיין בהרגשת כבוד לתרבות היוונית ואתונה במיוחד. טרוגוס מביע גם את הערצתו לאוגוסטוס, אבל מבטא גישה ריאליסטית כלפי היחסים בין רומא לעמים שאיתה באה במגע.
יוסטינוס משבח את רהיטותו של טרוגוס ולא הוסיף על דבריו דברים משל עצמו או ממקורות אחרים. עם הזמן דחקה האפיטומה של יוסטינוס את החיבור המקורי, כפי שאירע לעיתים קרובות להרבה יצירות ספרותיות. הפרולוגים אינם תלויים באפיטומה ואף מרמזים על עניינים שלא הגיעו לתקציר.
קטעים מתוך חיבורו מצוטטים על ידי סופרים שונים ובהם הירונימוס, אוגוסטינוס ווופיסכוס (Vopiscus, המאה ה-4), אחד ממחברי ההיסטוריה אוגוסטה, שמדרג את סגנונו הרהוט לצדם של סלוסטיוס, ליביוס וטקיטוס.
חיבורים אחרים.
מחקר בן לפחות 10 ספרים מאת טרוגוס בשם "de Animalibus" על תולדות בעלי החיים נזכר אצל כאריסיוס, וטרוגוס עצמו מצוטט כסמכות על ידי פליניוס הזקן בכמה מקומות ב"תולדות הטבע".
סופר בשם "טרוגוס" מצוטט פעמיים על ידי פריסקיאנוס (Priscianus 500 לספירה) בספרים החמישי והשישי שלו, אך לא ידוע אם מדובר בטרוגוס של יוסטינוס.
פומפיוס טרוגוס על היהודים.
פומפיוס טרוגוס דן ביהודים בהקשר של תולדות הממלכה הסלבקית. מלבד האכסקורס המפורסם של טקיטוס, התקציר של פומפיוס טרוגוס כולל את התיאור הרחב ביותר על היהודים בספרות הלאטינית הקלאסית.
הסקירה העיקרית שלו על היהודים מחולקת ל-3 חלקים:
טרוגוס השתמש לחיבורו במקורות יווניים. ייתכן ולכתיבת החלק על היהודים נעזר בכתבי טימאגנס ואולי גם בפוסידוניוס.
עתיקות היהודים.
פומפיוס טרוגוס טוען שמוצא היהודים הוא מדמשק וששמה של העיר ניתן לה על ידי המלך "דמשק", שאחריו מלכו חזאל (Azelus), הדד (Adores), אברהם וישראל (Israhel).
מסורת זו דומה לדברי ניקולאוס איש דמשק שאברהם היה מלך דמשק, אולם ניקולאוס מדגיש שהגיע אליה מארץ הכשדים, ואילו טרוגוס הוא היחיד מהמקורות העתיקים שמציין במפורש שמוצא היהודים הוא מדמשק.
טרוגוס עובר מהמסורת הדמשקית למסורת מקראית משובשת ומספר ש-10 בניו של ישראל הפכו אותו למפורסם יותר מכל אבותיו. לאחר שחילק את עמו ל-10 ממלכות, הוא מסר אותן בידי בניו וקרא לכולם "יהודים" על שם יהודה, שמת מעט לאחר החלוקה ונחלתו חולקה בין שאר הבנים, וציווה שזכרו יכובד על ידי כולם. צעיר הבנים היה יוסף, ואחיו, שחששו מיכולותיו יוצאות הדופן, אסרוהו בחשאי ומכרוהו לסוחרים נכרים. לאחר שהובא על ידם למצרים ובעזרת פיקחותו הפך עצמו לרב-אומן במאגיה, מצא חן בעיני המלך בתוך זמן קצר. הוא היה אישיות "מוכשרת עד מאוד בראיית הנולד מתוך נפלאות" והיה הראשון לייסד את מדע פתרון החלומות. שום חוק אלוהי או אנושי לא היה בלתי ידוע לו, כך שהוא חזה בצורת כמה שנים לפני שקרתה, וכל מצרים הייתה גוועת ברעב אלמלא ציווה המלך בעצתו לאגור את תבואה לכמה שנים. "ההוכחות לידיעותיו היו כאלה, עד כי נדמה היה שאזהרותיו נבעו לא מפי בן-תמותה אלא מפי אל".
טרוגוס מספר שבנו של יוסף היה משה (Moyses), שירש מאביו את ידיעותיו ואת יופיו. היופי של משה מוזכר במפורש גם בתרגום השבעים, אצל פילון ובקדמוניות היהודים ואילו קרבתו המשפחתית ליוסף נזכרת גם על ידי אפולוניוס מולון, שהפך את משה לנכדו.