אביו היה ברטלן מרקשטיין ואמו יוליה שטרן. לאלפונזו נולדו שלושה ילדים. בנו הבכור הוא השחקן - קומיקאי הידוע ג'רג' מארקוש, הומוריסטן, הופיע יחד עם אביו כמה פעמים. בתו הייתה ז'וז'ה מארקוש (1995-1954). בנו הצעיר, אישטוואן מארקוש, גר בקנדה מתחילת שנות ה-90 של המאה הקודמת, למד באוניברסיטה באוטווה ומונטריאל ומאז 2001 מלמד גם בהונגריה ומשמש כמתורגמן מאנגלית ומצרפתית.
ביוגרפיה.
כבר כנער היה בעל כוח פיזי רב, אביו היה סוחר עופות יהודי, ובבעלותו היו גם שלושה בתי קפה/מסעדה. בבית הספר היה תלמיד גרוע. הלימודים לא משכו אותו. בגיל 17 סולק מבית הספר לאחר סכסוך קשה עם אחד המורים שלו. סילוקו מבית הספר עורר את טינת אביו ששלח את הנער הסורר לחבר בשטרסבורג, אבל הוא נסע לבסוף לפריז, שם שהה שמונה חודשים ועבד כמכונאי רכב במפעל המכוניות רנו. הוא לא אהב את העיסוק הזה וחזר הביתה והפך לארטיסט בלהקה שפעלה בלונה פארק בבודפשט. עם להקה זו יצא לבולגריה והגיע לסופיה. שם הוצג כ"שור הבלתי מנוצח של הורטובאדי" (ערבת הדשא הטבעית הגדולה ביותר באירופה). הוא ניצח במספר קרבות היאבקות ברחבי בולגריה עד שנוצח על ידי יריב טורקי.
לאחר חזרתו לבודפשט שיחק במועדונים אחדים. חייו הסוערים הובילו אותו בשנת 1935 למצרים לסודאן, ללבנון, לסוריה ולטורקיה - בהם הופיע במועדונים שונים. ב־1937 וב־1938 הגיע לקולנוע האיטלקי, שם שיחק עם מרסל מרסו ועם לואי ארמסטרונג הצעיר וכך הגיע גם לאולימפיה בפריז. במסעותיו רכש ידיעת מספר שפות: גרמנית, איטלקית, צרפתית, רוסית וערבית.
כיהודי, גויס בתחילת 1944 ל"שרות עבודה", אך נמלט והתחבא עד סוף מלחמת העולם השנייה. בשנים לאחר המלחמה שיחק על במות שונות ובעשרות סרטים ובפרסומות, עד יום מותו כמעט בשנת 1987.
סיד העצלן
Born to Die (שיר)
Born to Die (בעברית: נולדה למות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום הבכורה שלה, "Born to Die". השיר יצא לאור ב-30 בדצמבר 2011, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד של מדיה פורסט, והתשיעי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר בדומה לשאר שיריה של לנה דל ריי, נכתב על ידה ועל ידי ג'סטין פארקר. הוא הופק על ידי פארקר ואמיל הייני. השיר הוא שיר בסגנון הטריפ הופ ומשלב בתוכו גם את סגנון הבארוק פופ והסאדקור. בנוסף לכך, קיבל השיר את תואר הזהב בגרמניה, על מכירות של למעלה מ-150,000 עותקים.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-270 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לנה דל ריי ב-13 בדצמבר 2011, כמה ימים לפני שיצא כסינגל. את הקונספט של הקליפ יצרה דל ריי בעצמה והוא בוים על ידי יואן למואן. הקליפ צולם בטירה השוכנת ברומניה.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-440 מיליון צפיות.
שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית
שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית (באנגלית: United States Fish and Wildlife Service, בראשי תיבות USFWS או FWS) היא סוכנות של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בתוך מחלקת הפנים של ארצות הברית שתפקידה לנהל את הדגה, חיות הבר ובתי הגידול הטבעיים. המשימה של הסוכנות היא "לעבוד עם אחרים על מנת לשמר, להגן ולקדם על הדגה, חיות הבר, הצמחים ובתי הגידול שלהם למען התועלת המתמשכת של העם האמריקני".
בין תחומי האחריות של השירות: אכיפת החוקים הפדרליים הקשורים להגנה על חיות הבר; הגנה על מינים בסכנת הכחדה; ניהול נדידת עופות; שיקום אזורי דיג משמעותיים מבחינה לאומית; שימור ושיקום בית גידול של חיות הבר, כגון ביצות; סיוע לממשלות זרות במאמצי השימור הבינלאומיים שלהן; וכן מימון של סוכנויות של מדינות ארצות הברית המטפלות בדגה וחיות הבר באמצעות תוכנית שיקום חיות הבר ודיג ספורטיבי (Wildlife and Sport Fish Restoration Program).
ה-FWS מעסיק קרוב ל-9,000 עובדים והמבנה הארגוני מבוסס על משרד מרכזי בפולס צ'רץ' (Falls Church) בווירג'יניה, שמונה משרדים אזוריים וקרוב ל-700 משרדי שדה המפוזרים ברחבי ארצות הברית.
מרבית בתי הגידול של הדגים וחיות הבר הם בשטחים בבעלות פרטית. משום כך פועל ה-FWS בשיתוף פעולה עם קבוצות פרטיות כדוגמת Partners in Flight (שותפים למעוף) ו-Sport Fishing and Boating Partnership Council (מועצת שותפות הדיג והשיט) במטרה לקדם שימור ושיקום בתי גידול מרצון.
היסטוריה.
השירות החל ב-1871 כ"ועדת ארצות הברית על דגים ואזורי דיג" (United States Commission on Fish and Fisheries), הידועה כ"ועדת הדגה של ארצות הברית" (United States Fish Commission) שהוקמה על ידי הקונגרס של ארצות הברית במטרה לחקור את תופעת הידרדרות מלאי דגי המאכל. כנציב ראשון של הוועדה מונה האורניתולוג והאיכתיולוג האמריקני ספנסר פולרטון באיירד (Spencer Fullerton Baird; 1823–1887). ב-1903 אורגנה ועדת הדגה מחדש כ"לשכת אזורי הדיג של ארצות הברית" (United States Bureau of Fisheries).
בשנים 1886–1885 הוקמה "המחלקה הכלכלית של יונקים ועופות" (Division of Economic Ornithology and Mammalogy" כחלק ממחלקת החקלאות של ארצות הברית. ב-1896 שונה שמה ל"מחלקת הסקר הביולוגי" (Division of Biological Survey). הפעילות הראשונית של המחלקה בהשפעה של שימוש בעופות להתמודדות עם מזיקים חקלאיים ומיפוי ההתפלגות הגאוגרפית של צמחים ובעלי חיים בארצות הברית. הזואולוג קלינטון הרט מריאם (Clinton Hart Merriam; 1855–1942) עמד בראש הלשכה במשך 25 שנים ותרם באופן משמעותי לידע המדעי על עופות ויונקים בארצות הברית. המאייר ג'יי נורווד דרלינג (Jay Norwood Darling; 1876–1962) מונה מנהל של הלשכה החדשה של הסקר הביולוגי ב-1934. באותה שנה חוקק הקונגרס את "חוק התיאום של דגה וחיות הבר" (Fish and Wildlife Coordination Act), אחד מחוקי הסביבה הפדרליים הראשונים. בניהולו של דרלינג החלה הלשכה מסורת נמשכת של הגנה על בתי גידול טבעיים חיוניים בכל רחבי המדינה. שירות הדגה וחיות הבר הוקם ב-1940, כאשר אוחדו הלשכות של הדגה והסקר הביולוגי לאחר שהועתקו למחלקת הפנים של ארצות הברית. ב-1959 הוזכרו השיטות של ה-FWS במסגרת "תוכנית בקרת הנזקים של בעלי חיים" בשירו של טום לרר "הרעלת יונים בפארק" (Poisoning Pigeons in the Park).
תת-היחידות של השירות.
תת-יחידות של ה-FWS כוללות את:
מונומנטים לאומיים בניהול השירות.
ה-FWS מנהל שישה מונומנטים לאומיים של ארצות הברית:
דייוויד רוזן
דייוויד רוזן (באנגלית: David Rosen; נולד ב-21 בספטמבר 1938 בסן פרנסיסקו) הוא מוזיקולוג, מומחה לאופרה איטלקית במאה ה-19 וראשית המאה ה-20. הוא נודע בגילוי הפרטיטורה השלמה של "המיסה לרוסיני" שנחשבה לאבודה, בארכיבי בית ההוצאה האיטלקי קאזה ריקורדי בשנת 1986.
רוזן היה אחראי להוצאה הביקורתית של הרקוויאם של ורדי ומדריך המוזיקה על הרקוויאם בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. כמו כן גילה בספרייה הלאומית של צרפת קטע בכתב היד של דון קרלוס, שהיה צורך להשמיט כדי לוודא שביצוע הבכורה של האופרה יסתיים לפני חצות הלילה. תגלית זו הובילה לגילוי נוסף של עוד מוזיקה שהושמטה גם היא.
רוזן גילה עניין גם בהבנת הבימוי המקורי של האופרה בשלהי התקופה הרומנטית, והוציא לאור עבודה ראשונית על בימוי נשף המסכות. הוא פרופסור אמריטוס למוזיקולוגיה במחלקה למוזיקה באוניברסיטת קורנל. הוא עבד גם עם ה"צֶ'נְטְרוֹ סְטוּדי ג'אקומו פוצ'יני" וה"פונדו לאונקוואלו.
פרשת מדחת יוסף
פרשת נתן אלבז
אום א-ריחאן
אום א-ריחאן (בערבית: أم الريحان,) הוא כפר פלסטיני השוכן מצפון ובצמוד לשמורת טבע יער ריחן ושייך לנפת ג'נין ברשות הפלסטינית. אום א-ריחן שוכנת כקילומטר ממזרח לקו הירוק, ממערב להתנחלויות ריחן, שקד, חיננית וטל מנשה, בצידה הישראלי של גדר ההפרדה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 460 תושבים בשנת 2016.
שם היישוב.
משמעות שם היישוב "אם הריחן" - צמח התבלין ריחן מצוי (בזיליקום) בערבית.
היסטוריה.
היישוב הנוכחי הוקם בסוף המאה ה-19 על ידי תושבי יעבד כיישוב חקלאי עונתי והפך יישוב קבע בשנת 1922. במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 26 מוסלמים. מאחר שהאזור היה מאוכלס בדלילות שרד בו שטח בן 20,000 דונם ובו יער טבעי, וממשלת המנדט הכריזה עליו בתור . השמירה על היער נאכפה בצורה קפדנית, הוקם בית שומר בלב היער ונאסרה רעיית צאן וכריתת עצים (איסור שנאכף גם בתקופת השלטון הירדני).
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967.
במלחמת ששת הימים, גדוד 25 בפיקוד סא"ל לוי מן מחטיבת ברק נע בציר ערערה - עין אל סחלה - יעבד, כבש את הכפר והוא עבר משליטה ירדנית לישראלית.
מאחר שהקרקעות באזור יער ריחן הוכרזו כשמורת טבע עוד בימי המנדט הבריטי הן הוכרזו בידי צה"ל כאדמות מדינה והוקצו להקמת התנחלויות.
בספטמבר 1977, החלה הקמתה של היאחזות נח"ל "ריחן" מדרום לכפר על ידי גרעין של השומר הצעיר ביוני 1979 אוזרחה ההיאחזות והפכה למושב שיתופי ריחן. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.