סדר דין מהיר הוא מושג במערכת המשפט הישראלית שמגדיר סדר דין מיוחד שתכליתו להפוך הגשת תובענות בסכומי כסף קטנים לפשוטה וקלה יותר.
השימוש בסדר דין מהיר הוא חובה כשמדובר בתביעה רגילה שסכומה אינו עולה על 75,000 ש"ח (לרבות תובענות עד סכום זה שהועברו מבית המשפט לתביעות קטנות לבית משפט השלום או תובענות עד סכום זה בסדר דין מקוצר או תובענה ממוכנת שהנתבע התגונן בהן).
צדדים בתובענה אחרת יכולים להסכים שהיא תידון בסדר דין מהיר, אם היא מתאימה להתברר כך.
הדיון בסדר דין מתקיים בבית משפט השלום ומוסמך לדון בו שופט אך גם רשם (בהגבלות מסוימות). בכל רגע נתון יכול בית המשפט להחליט כי התביעה תעבור לסדר דין רגיל.
כתבי הטענות.
לכתב התביעה על התובע לצרף תצהירים, חוות דעת מומחה, אסמכתאות משפטיות ואת כל המסמכים הנוגעים לעניין (הנתבע אינו צריך לבקש בקשה לגילוי מסמכים). בסדר דין מהיר אין תחולה להליכי גילוי מוקדם מאחר שהכל אמור להיות גלוי מלכתחילה (אך בעל דין רשאי כמובן לבקש שהצד השני יודה בעובדות, להודות בעצמו בטענות הצד השני או לטעון טענת חיסיון) .
כתב הגנה של הנתבע יכלול גם הוא את כל התוספות הנ"ל, והוא יוגש תוך 45 יום מהיום שבו המציא לו התובע את כתב התביעה. כתב תשובה ניתן להגיש תוך 15 יום מהמצאת כתב ההגנה.
חל איסור על תיקון כתב התביעה כך שסכומו יעלה מעל 75,000 ש"ח.
הנתבע יכול להגיש תביעה שכנגד אך תחת ההגבלה שזו לא תכלול בעלי דין חדשים והיא מהווה בעצמה תובענה בסדר דין מהיר או שהיא נוגעת לאותו נושא (בסדר דין רגיל אין הגבלות כאלה על תביעה שכנגד).
הנתבע יכול להגיש גם בקשה להודעת צד שלישי (בהליך רגיל אין צורך ברשות) שתוכרע תוך 30 יום. לצד השלישי אין אפשרות להגיש הודעת צד רביעי כמו בהליך רגיל.
הדיון, פסק הדין ובקשות ביניים.
ישיבה מקדמית מתקיימת בתוך 30 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון במידת האפשר על ידי שופט או רשם שלא ידונו בתובענה לגופה ובנגוד לקדם משפט בהליך רגיל, בסדר דין מהיר יש חובת התייצבות של בעלי הדין. 45 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון מוגשים תצהירי עדות ראשית (של שני בעלי הדין).
הדיון בתובענה נערך בתוך 6 חודשים ממועד כתב ההגנה האחרון והוא נמשך עד יום אחד.
הסיכומים נעשים בעל פה (בניגוד לפרקטיקה המקובלת בהליכים אזרחיים בהם מוגשים סיכומים בכתב) ופסק הדין ניתן בתוך 14 יום.
בקשות ביניים מוגשות כבקשות בכתב בצירוף תצהיר ומוכרעות בתוך 7 ימים מיום הגשתן: לדחיה, לדיון בעל פה במסגרת הדיון בתובענה או כבקשה המחיבת תשובה (שתינתן על ידי הצד השני בתוך 7 ימים).
Elektra
גא&quot;ז (יצרנית רכב)
גא"ז היא יצרנית רכב רוסית, שראשיתה בתקופה הסובייטית. גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של "מפעל כלי הרכב על שם גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) והוא אחד ממפעלי הרכב הגדולים ברוסיה, המתמקד היום בייצור אוטובוסים ומיניבוסים.
היסטוריה.
המפעל הוקם ב-1 בינואר 1932, על פי הסכם בין ממשלת ברית המועצות וחברת פורד. בין השנים 1932–1936 יוצר דגם פורד מודל A (1931–1927). לתמיכת מכוניות על ידי המפעל באותה תקופההוקם מפעל נוסף בעיר פבלובו. בשנת 1952 מפעל זה עבר הסבה למפעל אוטובוסים נפרד "פבלובו"
בתקופה הסובייטית ייצרה החברה כלי רכב מכל הסוגים - כלי רכב פרטיים, רכבי שטח, משאיות ואוטובוסים. החל משנת 1964 ועד לשנת 1999 במפעל נבנו כמיליון משאיות מדגם GAZ 66. בנוסף לכלי רכב אזרחיים יוצרו במפעל גם כלי רכב צבאיים: ג'יפים (GAZ-67, GAZ-2330 Tigr, GAZ-69) רק"מ סיור (BA-64 BRDM-1), נגמ"שים (BTR-40 BTR-60 BTR-70 ,BTR-80 ,BTR-90), טנקים (T-60 וT-70) ותותח מתנייע SU-76.
לאחר התפרקות ברית המועצות סבל המפעל מקשיים כלכליים משמעותיים ורק עם תחילת המאה ה-21 החל המפעל להתייצב ולייצר כלי רכב חדישים, תוך שיתוף פעולה עם יצרניות רכב זרות. דוגמה לכך ניתן לראות בייצור רכב הוולגה סייבר החל משנת 2008, שנעשה בשיתוף פעולה עם חברות אמריקניות ואירופאיות. ייצור מכונית מדגם זה הופסק בשנת 2010, מאז לא חודש ייצור מכוניות פרטיות.
יצחק חפוטה
יצחק (חופי) חפוטה (נולד בשנת 1957), הוא דוקטור לחינוך, משורר, מלחין, פעיל חברתי ובוגר מכון מנדל למנהיגות.
ביוגרפיה.
חפוטה נולד בשדרות, בן להורים עולים ממרוקו במעברת גבים שדרות. את שלשת תאריו האקדמיים למד באוניברסיטה העברית. הוא בוגר תואר ראשון במקרא ולשון, מוסמך בחינוך (התיזה שלו על התפתחות מתמטית-לשונית התפרסמה בעיתון "הארץ", יולי 2003, "סדנא לשונית שיפרה הישגים במתמטיקה בקרית מלאכי") ודוקטורט בחינוך. בעבודת הדוקטורט התחקה חופי אחר סיבות להישגים הנמוכים של תלמידי ישראל במבחנים הבינלאומיים (TIMSS ו-PISA) ובמבחני המיצ"ב והמשוב הישראליים. במחקרו מצא חופי מתאם גבוה בין רמת מוכנות לשונית, מושגית וטיעונית של תלמידים לבין ההבנה של לימודי המדעים.
חפוטה פרסם ארבעה ספרים בתוכם שלשה ספרי שירה וספר ילדים בשם "איש קש" שפורסם בהוצאת גפן. בשירתו מתעד חופי דמויות חברתיות מוכרות ומוכרות פחות שעיצבו את הוויה החברתית פוליטית בישראל בדרכם, ובתוכם: סעדיה מרציאנו (הפנתרים השחורים), פרופ' שלמה אלבז (מזרח אל השלום), דודו מחלב (הקשת הדמוקרטית המזרחית), ישועה אזולאי (נגן התזמורת האנדלוסית), יהונתן יפרח (ראשון חברי הכנסת מערי הפיתוח וראש מועצת שדרות), איזי אמיר (צייר, יליד מרוקו) ואחרים.
יצירותיו של חפוטה זכו לפרסום ובתוכן השיר "מנגינת לאדינו" (מילים ולחן) שנכתב בשפת לאדינו la Musica De Ladino וזיכה אותו במקום שני בתחרות "פסטילאדינו" הבינלאומית (2005); היצירה "שירה" (מילים: חופי; לחן: קרל ווליאנסקי) בניצוחו של קרל וולף זכתה בפרס מלחינים לשירי משוררים (2005), והשיר "קינה לאושוויץ" (מילים: חופי; לחן: קרל ווליאנסקי) בניצוחו של רונן ורשבסקי, שבוצע בעיר קרקוב שבפולין במסגרת טקסי יום השואה המרכזיים לשנת 2005.
חפוטה פעיל חברתי, שימש כרכז הפעילות התרבותית-מוזיקלית ב"ארגון צעירים שדרות" שהוקם על ידי ד"ר אהרון כהן, אבי ביטון ורפי בן אמו, ארגון שהפך להיות מודל לשינוי בערי פיתוח בישראל ותרם לעיצוב דור המוזיקאים בשדרות (מיכה ביטון, קובי אוז, חיים אוליאל, כנסיית השכל ואחרים). בתקופת לימודיו באוניברסיטה בשנות ה-80 הוביל פעילות מחאה חברתית לתיקון עוולות חברתיות ובשנים 2003 - 2006 הוביל תמיכת אנשי אקדמיה (מאיר בוזגלו, גלית סעדה אופיר ופעילים חברתיים אחרים), במחאת הנשים החד הוריות ופעל לביטול גזירות הקיצוצים בקצבאות ילדים, ותמיכה בחולי הסרטן. כתב שירון חברתי המאופיין בהסבתם של שירים עבריים מוכרים לטובת שירים חברתיים, אחד השירים אף זכה לכותרות בכמה עיתונים ("ביבי ביבי בם דופק את כל העם").
כיום (2013) עומד חפוטה בראש כח האדם של האוניברסיטה העברית ומנהל את חבורת הזמר של האוניברסיטה "להתאהב בעברית".
ניהל בעבר את המרכז לקשרי אוניברסיטה-קהילה באוניברסיטה העברית, היה מנהלה הארצי של התוכנית להכשרת פעילי ציבור אקדמיים מאזורי פיתוח, ומנהלה של התוכנית העיונית של קרן אייסף הבינלאומית לחינוך.
יצחק חופי חפוטה
רונלד פיירברן
ויליאם רונלד דודס פיירברן (באנגלית: William Ronald Dodds Fairbairn, 11 באוגוסט 1889 - 31 בדצמבר 1964) היה פסיכואנליטיקאי ופסיכותרפיסט ממוצא סקוטי וחבר בחברה הפסיכואנליטית הבריטית. מחלוצי ההוגים של גישת יחסי האובייקט.
חייו.
פיירברן נולד באדינבורו ולמד באוניברסיטת אדינבורו לימודי דתות ולימודי יוון. בהמשך שירת תחת הגנרל אלנבי במערכה על ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. בשובו לבריטניה למד רפואה ועסק בהוראת פסיכולוגיה ובטיפול. בזכות כתביו, זכה להיות חבר בחברה הפסיכואנליטית הבריטית.
פיירברן היה אחד ממייסדי קבוצת האמצע בפסיכולוגיה - קבוצה שדגלה באנליזה המתרכזת ביחסים בין אנשים (יחסי אובייקט), זאת בשונה משני הזרמים בפסיכולוגיה של אותה התקופה, הזרם הקלייניאני וזה של אנה פרויד, אשר שמו את עיקר הדגש על הדחפים שבאדם.
חידושיו.
הליבידו מוכוון האובייקט.
אחת מתרומותיו החשובות ביותר של פיירברן לתאוריה הפסיכואנליטית הייתה בהצגתה של נקודת מבט אלטרנטיבית בנוגע לליבידו. בניגוד לפרויד, אשר הציג את הליבידו כמכוון עונג, פיירברן חשב על הליבידו כמוכוון אובייקט - כלומר כמוכוון ליצירת קשר עם האחר. הקשר הראשוני והמשמעותי ביותר הוא הקשר הנוצר בין הילד להוריו, קשר המביא לחיבור חזק מאוד ביניהם ומעצב את חייו הרגשיים. האובייקטים הראשוניים של ההורים מהווים אבטיפוס לקשרים עתידיים וכך הקשר הראשוני איתם קובע במידה רבה את חוויותיו הרגשיות של הילד בהמשך חייו.
יחסי אובייקט פנימיים.
פיירברן טען שהאובייקטים שהילד רוכש בשלבי חייו הראשונים מהווים מודל לכל חוויותיו העתידיות הנוגעות לקשרים עם אחרים. יחסי האובייקט הפנימיים מתארים יחסים המתקיימים בנפשו של האדם. הורים נורמליים יצרו אצל הילד אוריינטציה המכוונת החוצה כלפי אנשים אמיתיים ויצירתם של קשרים אמיתיים. כשצרכיו הפסיכולוגיים של הילד לא מסופקים על ידי הוריו, מתפתחת פתולוגיה של הימנעות מפנייה אל המציאות החיצונית, ובמקום יחסים אמיתיים עם אחרים מפתח האדם אובייקטים פנימיים, מדומיינים, ומקיים עימם יחסים פנטזמטיים.
פיצול העצמי (פיצול האגו).