מחקרים בנוגע להשפעות הסביבתיות של מוקשים מראים כי אלה פצעו והרגו זנים רבים של חיות בר ברחבי העולם, וכי השימוש במוקשים מוביל סדרה של תהליכים הפוגעים בסביבה, בהם: הידרדרות איכות הקרקע, כריתת יערות, זיהום מקורות מים במתכות כבדות, וייתכן שאף פגיעות מהותיות בבתי גידול ובשרשראות מזון המשפיעות על אוכלוסיות של זנים שלמים.
בדצמבר 1997 נחתמה אמנת אוטווה, בה הוטל איסור בינלאומי על השימוש במוקשים נגד אדם, הסכם זה נחתם בעקבות מסע פרסום שהובל על ידי הנסיכה דיאנה. אולם למרות זאת עדיין מפוזרים מיליוני מוקשים כאלו ברחבי העולם.
מיקוש וצה"ל.
בצה"ל, חיל ההנדסה הקרבית הוא החיל שמתפקידו, בין השאר, להניח מיקוש כמכשול נגד האויב וכן לפנות מוקשים ("לפלס") מדרכי ההתקדמות של כוחותיו. לצורך כך הוקמו גדודי חיל ההנדסה (גדחה"ן) המצורפים לעוצבות בעת לחימה, והמצוידים בכלים המתאימים לבצע פעולות הנחת מוקשים ופילוס כנ"ל. לצד אמצעים ברמת הפלס הבודד כגון סכין פלסים, דקר ומגלה-מוקשים, מצויד החיל גם בכלים כבדים לפריצה מהירה דרך שדות מוקשים גדולים, בהם דחפורים משוריינים, מגובים כגון מגוב רציף ומגוב נוכרי, מערכת צפע שריון ורקטות ריצוף CARPET.
בנוסף, חיל ההנדסה מכשיר את לוחמי פלוגות החבלה וההנדסה (פלחה"ן) השייכות לחטיבות החי"ר, שתפקידן לטפל במכשולים המעכבים את התקדמות החטיבה (בעיקר מכשולים נגד-אדם — נ"א) ולבצע פעולות חבלה כנגד כוחות האויב.
במרץ 2011 אישרה הכנסת את החוק לפינוי שדות מוקשים, המסדיר את פינוי שדות המוקשים בישראל באמצעות הקמת הרשות לפינוי מוקשים. עד אז, מי שפינו מוקשים היו צוערים או יחידות מילואים של חיל ההנדסה הקרבית שניצלו הזדמנויות אלה כדי לאמן את החיילים שלהם בפינוי מוקשים.
אסמאעיל עומאר גואלה
אסמאעיל עומר גואלה (בסומלית: Ismaaciil Cumar Geelle; בערבית: اسماعيل عُمر جليه; נולד ב-27 בנובמבר 1947) הוא נשיאהּ השני של ג'יבוטי, המכהן בתפקיד מאז 1999, אז החליף את דודו חסן גולד אפטידון.
ביוגרפיה.
גואלה נולד בדירה דאווה, בנו של עמר גואלה. תחת חסותו של דודו, נשיאהּ הראשון של ג'יבוטי, החל גואלה את דרכו בשירות המודיעין המיוחד. כשפרש דודו מהנשיאות, הוא סימן את גואלה ליורשו, בבחירות שככל הנראה זויפו, אך זכו לתמיכתה הלא מסויגת של צרפת.
בדצמבר 2000 פיטר את מפכ"ל המשטרה יאסין יאבה. זמן קצר לאחר מכן ניסה יאבה להוציא לפועל הפיכה כושלת.
בבחירות לנשיאות שנערכו בג'יבוטי ב־8 באפריל 2005 היה גואלה מועמד יחיד, ולאחר שזכה ל־100% מקולות המצביעים הושבע לכהונה של שש שנים. הוא נבחר מחדש לתפקידו בבחירות בשנת 2011, 2016 וב־2021.
לאחר בחירות של 2011 פרצו במדינה מהומות ומשטרה פירה אותם בכוח תוך חריגת מספר אזרחים.
דליטה מוחמד דליטה
דְלֵיטָה מוחמד דְלֵיטָה (בערבית: دليطة محمد دليطة; נולד ב-12 במרץ 1958) הוא ראש ממשלת ג'יבוטי לשעבר אשר כיהן בשנים 2001-2013.
למד בקהיר ובאלג'יריה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1981 חזר דליטה לג'יבוטי. בשנת 2000 התמנה לשגריר באוגנדה. בשנת 1997 התמנה לשמש כנשיא המדינה באתיופיה. דליטה הוא חבר מפלגת האספה העממית הפרוגרסיבית, שכיהן כראש ממשלה מ-7 במרץ 2001 עד 1 באפריל 2013. הוחלף על ידי עבד אל-קאדר כמאל מוחמד.
בשנת 2014 דיליטה מונה לשליח המיוחד של האיחוד האפריקני ללוב.
מסטינו נפוליטנו
מסטינו נפוליטנו הוא שמו של גזע כלבים.
היסטוריה של הגזע.
אלכסנדר מוקדון קיבל במתנה שני כלבים, שתאורם תואם כמעט לחלוטין את המסטינו. כלבים אלה התלוו למסעות הכיבוש של היוונים ושמרו על בתיהם. עם עליית האימפריה הרומית אומצו על ידי הרומאים ככלבי מלחמה ולקרבות זירה (נגד כלבים, שוורים, אריות ואף בני אדם). במסעותיהם של הלגיונות הרומאים התפשט הגזע לשאר אירופה, התערבב עם גזעים מקומיים והותאם לתנאי האזור. עם נפילת האימפריה הרומית הפך לכלבם של פשוטי העם. במאה ה-18 הפך לכלב השמירה והתקיפה של המאפיה הנפוליטנית ("הקאמורה"), והיא שהעניקה לכלב את שמו.
ב-1946 נערכה תערוכת הכלבים הראשונה של הגזע ופורסם תקן הגזע הראשון.
מבנה כללי.
למסטינו פרווה קצרה וצבעה יכול להיות: שחור, אפור או חום, לעיתים עם נקודות לבנות בחזה או בקצות האצבעות.
גובה זכר 65-75 ס"מ, נקבה 60-70 ס"מ.
משקל 50-95 ק"ג.
תוחלת חיים: 10 שנים.
בתרבות.
בסדרת סרטי הארי פוטר מגולם פנג, כלב הציד של רובאוס האגריד על ידי כלב מסטינו נפוליטנו.
סוליימן טיחיץ'
סוליימן טיחיץ' (26 בנובמבר 1951 – 25 בספטמבר 2014), היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2002–2006) ויו"ר הנשיאות (2004, 2006), כנציג הבוסניאקי של הפדרציה.
טיחיץ' נולד ב-26 בנובמבר 1951 בבוסנסקי שאמץ בצפון בוסניה. הוא שירת כדיפלומט במשרד החוץ הבוסני בשנים 1994 עד 1999. הוא גם קיבל תואר במשפטים מטעם אוניברסיטת סרייבו והיה לעו"ד.
הפך לחבר ומייצג העם הבוסני בנשיאות בשנת 2002 והיה ליושב ראש הנשיאות ב-2004 וב-2006.
טיחיץ' היה אחד החברים המייסדים של מפלגת הפעולה הדמוקרטית ונבחר ליושב ראש שלה ב-2001, במקום אלייה איזטבגוביץ'.
דרגאן צ'וביץ'
דרגאן צ'וביץ' (נולד ב-1956) היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2002-2005) ויו"ר הנשיאות (2003, 2004-2003), כנציג הקרואטי של הפדרציה.
צ'וביץ' כיהן כחבר הנשיאות משנת 2002 ושימש כיושב ראש הנשיאות באפריל 2003 ושוב מ-27 ביוני 2003 ועד 28 בפברואר 2004.
לפני מינויו לתפקיד כיהן כשר בכיר ומרצה באוניברסיטת מוסטר.
צ'וביץ' הודח מתפקידו על ידי הפרלמנט עקב פרשת שחיתות כלכלית, במקומו כיהן בתפקיד איבו מירו יוביץ'.
ניופאונדלנד (כלב)
ניופאונדלנד הוא אחד מגזעי כלב הבית, השייך למשפחת הכלביים.
ההיסטוריה של הגזע.
הגרסאות לגבי דרך הגעתו לאי ניופאונדלנד, שבחופה המזרחי של אמריקה הצפונית, שנויות במחלוקת: לפי גרסה אחת הניופאונדלנד הוא נצר לכלבי ההרים הפירנאים, שהובאו לאי על ידי דייגים צרפתים, שהיגרו לשם במאה ה-17. לפי גרסה אחרת, גזע זה נוצר על ידי אינדיאנים קדומים מצפון אמריקה, שהיגרו לאיים, והכליאו זאבים שחורים מצפון אמריקה עם כלבי מסטיף. ספני האי ודייגיו החלו להשתמש בו כעוזר. הוא צלל עבורם למעמקים כדי לחפש דגים, משך רשתות מהחוף אל הים וחזרה, וסייע בסחיבת משאות כבדים. כך הפך הגזע לחלק בלתי נפרד מצוותה של כל סירת דייגים, והתגלו סגולותיו כמציל חיים בעקבות התנגשויות ספינות עם קרחונים. האיש המפורסם ביותר שניצל על ידי ניופאונדלנד היה נפוליאון.
מבנה כללי.
לניופאונדלנד יש פרווה כפולה ועבה. ישנן שלוש קבוצות צבעים:
סן ברנרד
סן ברנרד הוא גזע של כלב עבודה גדול מהאלפים הפניניים בצפון איטליה ודרום שווייץ, שהוכלא למטרות חילוץ והצלה. הכלב התפרסם בזכות סיפורים על הצלות באלפים ובזכות גודלו העצום.
הקרוי על שמו של הקדוש ברנאר ממנתון.
מראה.
הפרווה של גזע זה כפולה ועבה. קיימים 2 סוגים של פרווה: ארוכה וקצרה. צבע הפרווה יכול להיות :כתמים בצבעים כתום, מהגוני מנומר או אדום מנומר. קדמת הפנים, אזור הקולר, החזה, כפות הרגליים, הרגליים הקדמיות וקצה הזנב - לבנים.
גובה זכר90-70 ס"מ, נקבה75-65 ס"מ.
משקל זכר 75-90ק"ג, נקבה55-75ק"ג.
היסטוריה של הגזע.
במאה ה 11 נזירים ייסדו את האכסניה במעבר סן ברנאר בגובה של 2469 מטר על מנת שמטיילים ועולים לרגל יוכלו לנוח. באכסניה היו כלבי הרים גדולים על מנת לשמור על האורחים. העדות הוויזואלית הרשמית לעובדה שכלבי הרים גרו באכסניה היא משנת 1695 והמסמך הרשמי הוא משנת 1707. הכלבים אומצו מהר מאוד לכלבי ליווי וחילוץ למטיילים שאיבדו את דרכם בשלג ובערפל. הכלבים מאכסניית סן ברנאר הצילו את חייהם של הרבה מאוד אנשים, ומנעו מיתות בתוך השלג. המוניטין של הכלבים ממעבר סן ברנאר (אז הם נקראו "כלבי בארי") התפשט בכל אירופה במאה ה 19 תודות לפרסומים בעיתונים בשפות רבות, ולסיפורים של חיילים מצבאו של נפוליאון לאחר חציית מעבר סן ברנאר בשנת 1800. בארי, הפך לאבטיפוס של כלב הצלה.
אבותיהם הישירים של כלבי הסן ברנרד היו כלבי החווה הגדולים שחיו באזור בדורות קודמים. הכלבים האלה הוכלאו על פי שיקולים שהתאימו לחיים באזור וכך הפכו לגזע שקיים היום. בשנת 1867, היינריך שומאכר מהעיירה חוליגן אשר ליד ברן היה לאדם הראשון שהציג מסמכים המעידים ייחוסם של כלביו.
מועדון הסן ברנרד השווייצרי נוסד בזל ב 15 במרץ 1884. הסן ברנרד היה הגזע הראשון שנכנס לספר גזעי הכלבים השווייצרי בשנת 1884 והכלב הראשון נקרא "לאון". בקונגרס הבינלאומי לכלבנות ב-1887 זכה הגזע להכרה רשמית כגזע שווייצרי, ותקן הגזע הוכרז כמחייב. הגזע אושר רשמית בשנת 1888. מאז הסן ברנרד הוא הכלב הרשמי של שווייץ.
הסיפור של בארי האגדי.
בארי חי באכסניה בין השנים 1800 - 1812 והוא ללא ספק הכלב המפורסם ביותר מבין כלבי ההצלה במעבר. מיוחסים לו הצלת חיים של יותר מארבעים אנשים. האגדות הרבות עליו תרמו לשמם הטוב של כלבי הסן ברנרד ובשל כך, באכסניה תמיד יש כלב שנקרא "בארי".
בשנת 1812, כאשר בארי כבר היה זקן, אחד הנזירים לקח אותו למסע רגלי לברן. הוא טופל היטב בביתו החדש אולם לאחר שנתיים מת. בשנת 1815, הוא פוחלץ והוצג במוזיאון היסטוריית הטבע.