לבסוף, אילי מחליט להודיע לעמוס כי אביו מתכנן לברוח, מתוך תקווה כי עמוס ישכנעו להישאר בארץ. אילי לא בא להיפרד מאביו בבית לפני שאביו נסע. משהבין אילי כי עמוס לא מתכוון לשכנע את אביו, החליט לנסוע למרינה על מנת להיפרד מאביו לפני עזיבתו את הארץ. בינתיים, לייבו וחבריו מחפשים אחר אילי על מנת לנקום בו, ופוגשים בו בעודו דוהר על אופניו בדרכו למרינה. הוא מתחנן כי יכו אותו בפעם אחרת, אולם הם לא מרחמים. לבסוף מצליח אילי להשתחרר מהם, ונמלט למרינה. הוא רואה את היאכטה עליה מפליג אביו מתרחקת מהחוף. הוא צועק לאביו, ומשלא נענה, החל לגדפו על שנטש אותו לבד בארץ. בן, שהבחין בחריטת השם אילי על סיפון היאכטה, החליט לשוב על עקבותיו ולחזור לארץ. בדרכו, הוא נעצר על ידי אוניית המשטרה, ודרכונו המזויף נלקח. אילי ניגש לעמוס, שמודיע לו כי אביו לא יואשם בניסיון בריחה, מכיוון שרצה לחזור.
שבירה (מוזיקה)
יומנו של חנון - עובדות החיים
יומנו של חנון – עובדות החיים הוא ספר מאויר של הסופר והמאייר האמריקאי ג'ף קיני. הספר הוא החמישי בסדרת הספרים יומנו של חנון. הספר מספר על שנתו האחרונה של גרג בחטיבה, ותהליך ההתבגרות שלו. הספר יצא בעברית ב-4 בספטמבר 2011.
עלילה.
גרג הפלי חווה את שנתו האחרונה בחטיבת הביניים, מה שמשמח אותו בתחילה, אך לאחר מכן מתחיל להעציב אותו. הוא נאלץ לחוות קשיים חברתיים, מעשיים, קשיים במשפחה וחובות. בספר זה (המתאר את חייו של גרג מה-1 בספטמבר עד ה-30 בנובמבר) משפחת הפלי "מאבדת את הצפון" ומשנה את הרגליה, זאת ניתן לראות במעברה של סוזן הפלי, האם, ללימודים אקדמיים. כמו כן, ברוב חלקי הספר גרג רב עם ראולי שוב ואינו מיודד עמו, אלא רק בסוף הספר. גרג כבר מתבגר ועובר הרבה שינויים בחייו. במהלך העלילה גרג מביע את תסכולו מהשנויים בחייו כמו החלפתה של מורתו למתמטיקה, מעברה של אמו ללימודים, החלפת רופא השיניים שלו, גיוס עוזרת הבית והשיעור החדש בבית הספר: "עובדות החיים". גרג עושה כל מה שאפשר כדי לנחם אותו, תומך בו ועומד לצידו בכל המריבות, אך דאגתו לרודריק ולעתידו אינה מרפה ממנו. כמו כן, גרג נרשם למסיבת "אין יציאה", מסיבת "בנים-בנות" שחטיבת הביניים של גרג ארגנה. גרג חשב שהמסיבה תהיה דומה למסיבה נורמלית של בני נוער, אך בפועל המסיבה הייתה ילדותית ומשעממת. בהמשך דודו של גרג, גארי נישא בפעם הרביעית וגרג מתוסכל מאוד מכך משום שלא הגיע למסיבה שארגן אחד הילדים המקובלים בשכבה מעליו אך בהמשך הוא גילה שלא החמיץ הרבה .ומתוסכל מהשינוי שבחייו שכמו השתנו מקצה לקצה. עם זאת, יש בליבו תקווה שהכול יסתדר בסופו של דבר.
חמי גוטמן
עוד יומנו של חנון
ספר דברי ימי ישראל
דברי ימי היהודים
תולדות היהודים
פייפר לורי
פַּיְיפֶּר לוֹרי (באנגלית: Piper Laurie; נולדה ב-22 בינואר 1932) היא שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית. זוכת פרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה "טווין פיקס". הייתה מועמדת לשלושה פרסי אוסקר על תפקידיה בסרטים "אדי פלסון", "קארי" ו"ילדים חורגים לאלוהים".
ביוגרפיה.
לורי נולדה בשם רוזטה ג'ייקובס (Rosetta Jacobs) בדטרויט, מישיגן. בת להורים יהודים.
בגיל 17 חתמה על חוזה משחק בחברת "סרטי יוניברסל", הופעתה הראשונה הייתה בשנת 1950 בסרט "לואיזה".
נישאה בשנת 1962 לתסריטאי ג'ון מורגנסטרן, הזוג היה נשוי עד 1981. ללורי בת אחת מנישואיה למורגנסטרן.
קריירה קולנועית.
בשנת 1961 הופיעה בדרמת ההימורים של רוברט רוסן "אדי פלסון", על תפקידה בתור שרה פקרד אהובתו של המהמר אדי פלסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
לורי החליטה להתמקד בתיאטרון, שם גילמה את דמותה של לורה וינגפילד בגרסה מחודשת למחזהו של טנסי ויליאמס "ביבר הזכוכית".
הופיעה בסרט "קארי" בו גילמה את מרגרט וויט, אשה דתייה אדוקה שאינה שפויה בדעתה המטיפה לבתה קארי (סיסי ספייסק) על קללת דם שתחול עליה בעקבות חטאיה. על הופעתה זו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. נכנסה לרשימה מצומצמת של שחקניות שהועמדו לפרס האוסקר על תפקידן בסרט אימה.
ב-1957 שיחקה בסרט "עד שירימו עוגן" לצידן של ג'ואן פונטיין, ג'ין סימונס וסנדרה די.
הופיעה בתפקיד אם, דודתה של הילדה דורות'י בסרט ההרפתקאות של וולטר מרץ' "בחזרה לארץ עוץ", סרט ההמשך הלא רשמי ל"הקוסם מארץ עוץ".
בשנת 1986 גילמה לורי את אמה המרוחקת של שרה נורמן כבדת השמיעה (מרלי מטלין) בדרמה "ילדים חורגים לאלוהים", הייתה מועמדת בשלישית לפרס האוסקר.
שיחקה בקומדיה "הולך על כל הקופה", הופיעה בסרטו האמריקאי היחיד של הבמאי האיטלקי דאריו ארג'נטו "טראומה".
השתתפה בסרטו השני של שון פן כבמאי, "שומר הדרך".
ב-1998 הופיעה במותחן האימה של רוברט רודריגז "סיוט בחדר המורים" וגילמה את קארן אולסון, מורה בבית ספר עליו משתלטים חייזרים.
בשנים האחרונות התפרסמה לורי בעיקר בקומדיה "מת על ההספד" בתור שארלוט קולינס אם המשפחה האבלה ובדרמה הפסיכולוגית "נעדרת" שם גילמה את אמה של ארדן (טוני קולט).
טלוויזיה.
שיחקה את מגדה גבלס אשתו של שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס בדרמת המלחמה הטלוויזיונית "בונקר" אודות החודשים האחרונים שבהם התבצר אדולף היטלר (אנתוני הופקינס) בבונקר הנצור שלו בברלין. על הופעתה הייתה מועמדת לפרס אמי.
המשיכה את קריירת הטלוויזיה שלה עם תפקידי משנה בסדרות כגון: סדרת המלודרמה "ציפורים מתות בסתר", השנייה הנצפית ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאית אשר זיכתה אותה במועמדויות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב, "סט' מקום אחר" ו"Promise" אשר זיכה אותה בפרס אמי ומועמדות לפרס גלובוס זהב שלישי בקריירה.
דמותה הטלוויזיונית המוכרת ביותר של לורי הייתה ק'תרין פקארד מרטל בסדרת המסתורין של דייוויד לינץ' "טווין פיקס", לורי הופיעה בסדרה במשך שתי עונות עליהן הייתה מועמדת לפרס אמי וזכתה בפרס גלובוס הזהב, בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה לשנת 1990.
בשנת 1999 הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקיד האורח שעשתה בסדרת הסיטקום "פרייז'ר".
הופיעה בתור אמו של ד"ר דאג רוס (ג'ורג' קלוני) בסדרה "ER".
Who Shot Ya?
"Who Shot Ya?" הוא שיר היפ הופ של הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. השיר יצא כסינגל ולאחר מכן כחלק
מהאלבום "Born Again" שיצא לאחר מותו. לשיר היה מקום מרכזי בליבוי היריבות בין הראפ של החוף המזרחי וזה של החוף המערבי.
במקור השיר הוקלט לאלבומה של מרי ג'יי בלייג' "My Life" אך גרסתו של "ביגי" (נוטוריוס בי. איי. ג'י.) הוערכה כאלימה מידי לאלבום רית'ם אנד בלוז והראפר קיית' מארי נתבקש להקליט במקומו.
השיר כולל סאמפל משירו של דייוויד פורטר "I'm Afraid The Masquerade Is Over". בשיר יש גם התייחסות לשיר "C.R.E.A.M." של להקת ההיפ הופ וו טאנג קלאן וייחוסה של העיר ברוקלין כ-Crooklyn. השיר צבר למעלה מ-74 מיליון השמעות בספוטיפיי.
המחלוקת.
ב-30 בנובמבר 1994 נורה הראפר טופאק שאקור חמש פעמים ונשדד בכניסה לאולפן ההקלטות Quad Recording במנהטן. לאחר התקרית האשים שאקור את שון קומבס, אנדרה הארל והנוטוריוס בי. איי. ג'י. במעורבות בירי או בהזמנתו. אחת ה"עדויות" לאמיתות השל האשמה זו הייתה כאשר השיר יצא לאור, שאקור חש כי השיר כיוון אליו. שאקור ומעריצי ראפ רבים פירשו את השיר כשיר דיס (Diss) אשר לועג למקרה הירי והשוד. מאידך טענו "ביגי" ושון קומבס כי השיר הוקלט כמה חודשים לפני ואין לו כל קשר לירי בשאקור. המחלוקת הרבה שנוצרה בעקבות השיר הוסיפה ליריבות בין מעריצי הראפ של החוף המזרחי ואלו של החוף המערבי. שאקור, אמני ומעריצי ראפ מן החוף המערבי הפכו להיות עוינים יותר ויותר כלפי "ביגי", שון קומבס, חברת התקליטים באד בוי רקורדס, וכל מי שהואשם על ידם שהיה לו קשר למקרה. כתגובה לשיר, הוציא טופאק את השיר המפורסם "Hit 'Em Up" בו הוא לועג ל"ביגי", שון קומבס, ליל קים וראפרים נוספים מהחוף המזרחי.
לאחר הירצחו של שאקור בפיגוע ירי בלאס וגאס בספטמבר 1996 נפוצו כמעט מיידית שמועות על מעורבותו של ביגי ברצח. כחצי שנה מאוחר יותר, במרץ 1997 נורה גם ביגי למוות.
המערכה באיי גילברט ומרשל
המערכה באיי גילברט ומרשל הייתה סדרה של פעולות אסטרטגיות שערכו הצי האמריקאי וחיל הנחתים האמריקאי במרכז האוקיינוס השקט, החל בנובמבר 1943 וכלה בפברואר 1944, כחלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. את המערכה הקדימה הפשיטה על מקין, שערכו כוחות הנחתים האמריקאים באוגוסט 1942.
מטרת האמריקאים הייתה ניטרול הבסיסים היפניים באיי גילברט ומרשל, אשר היוו את גבולה המזרחי של האימפריה היפנית. בקיץ שלאחר מכן, התרחשה המערכה על איי מריאנה ופלאו.
איי גילברט.
הצי הקיסרי היפני כבש את איי גילברט חמישה חודשים לאחר המתקפה על פרל הארבור. על מנת לעבות את ההגנה על טאראווה, בנו היפנים בסיס מטוסים ימיים באטול מקין והציבו חיילים לאורך חופי איי האטול על מנת שיוכלו לעקוב אחר תנועת בעלות הברית בדרום האוקיינוס השקט. אולם, רק לאחר הפשיטה על מקין באוגוסט 1942 החלו היפנים לבצר את איי גילברט.