שר החוץ של רוסיה (ברוסית: Министр иностранных дел Российской Федерации) הוא ראש משרד החוץ של רוסיה, הגוף המנהל את מדיניות החוץ הרוסית. השר מייצג את המדינה בחתימת חוזים והסכמים בינלאומיים.
שר החוץ אחראי לניהול ענייני החוץ ומדיניות החוץ של הפדרציה הרוסית, מוסר תשובות לפניות הציבור, על מינוי, התקשרות והנחיה של צירים וקונסולים של רוסיה ועל ניהול משא ומתן עם מדינות אחרות. בנוסף הוא אחראי על יחסי המדינה עם מדינות חבר העמים וקידום האינטרסים הרוסיים בחו"ל. במשך שנים נחשב תפקיד שר החוץ לתפקיד החשוב ביותר הן בתקופת האימפריה הרוסית כאשר במקביל לכהונתו כשר חוץ כיהן גם כקנצלר האימפריה הרוסית והן בתקופת ברית המועצות, כאשר לשר החוץ הסובייטי נודעה השפעה רבה.
ב-9 במרץ 2004 מונה סרגיי לברוב לתפקיד והוא נחשב לשר הוותיק ביותר בממשלת רוסיה.
הגדרת התפקיד.
שר החוץ של רוסיה הוא שר ממשלתי העומד בראש משרד החוץ ותפקידו הוא לייצג את ממשלת רוסיה בעולם וליישם את מדיניות החוץ שמתווה על ידה. מאחר שנשיא המדינה הוא הגורם המרכזי שקובע את מדיניות החוץ, נתפס שר החוץ כמי שמייצג אותו אישית, במיוחד בעת שזה נפגש עם שרים וראשי מדינות זרים.
שר החוץ נדרש להיות דמות ייצוגית בתחומי המדינה ומחוצה לה ובתור מי שנחשב לדיפלומט הבכיר והראשון של רוסיה הוא מרבה לייצג את המדינה ועמדותיה בכנסים, פגישות אישיות ופגישות פסגה, שבהם נוכחים אישים בכירים מעצבי מדיניות ודעת קהל.
שר החוץ הוא אחד התפקידים המשפיעים במדינה והיו כאלה שכיהנו בתפקיד שר החוץ ולאחר מכן כיהנו גם כראש ממשלת רוסיה בתקופה אחרת בחייהם, כדוגמת יבגני פרימקוב.
שגריר רוסיה באומות המאוחדות
שגריר הפדרציה הרוסית באומות המאוחדות (ברוסית: Постоянный представитель Российской Федерации при Организации Объединённых Наций) הוא האדם העומד בראש המשלחת של רוסיה לאומות המאוחדות. מבחינה פורמלית, התפקיד מוכר יותר בשם "הנציג הקבוע של הפדרציה הרוסית לאומות המאוחדות". נציג זה הוא בדרג שגריר. השגריר הראשון שייצג את המדינה באו"ם היה שגריר ברית המועצות באו"ם אנדריי גרומיקו שמונה ב-10 באפריל 1946.
על הנציג הקבוע של רוסיה לייצג את המדינה במועצת הביטחון של האו"ם וברוב המכריע של התכנסויות העצרת הכללית, למעט מקרים נדירים בהם דרג בכיר יותר בממשל הרוסי מייצג את רוסיה (כגון שר החוץ או נשיא רוסיה).
השגריר באו"ם, יחד עם כל שגרירי רוסיה, ממונה על ידי נשיא רוסיה בצו נשיאותי. דיפלומטים ופוליטיקאים בולטים רבים שירתו בתפקיד זה, ובהם ויטאלי צ'ורקין, יולי וורונצוב, אנדריי דניסוב וסרגיי לברוב.
מאז 27 ביולי 2017, שגריר רוסיה הנוכחי באו"ם הוא וסילי נבנזיה.
תפקיד השגריר.
תפקידיו העיקריים של השגריר הם:
התכונות הדרושות לשגריר מקצועי כדי למצות את מיטב הכישורים שיאפשרו לו לשרת בנאמנות את מדינתו:
השוק הבדואי
השוק הבדואי הוא שוק שפעל בבאר שבע מאז שנת 1905, בשנת 2017 הודיעה עיריית באר שבע על סגירתו.
היסטוריה.
עד לשנת 1900, תקופת ייסוד באר שבע, סחרו בדואי הנגב בעיקר עם עזה והיו פוקדים את עזה, ח'אן יונס, רפיח ואל עריש בימי השוק של כל אחת מהן. הטורקים, שרצו להשתלט על הבדואים באזור, הן על מנת להשליט סדר במדבר והן על מנת שיוכלו לגבות מסים מאוכלוסיו, יסדו את באר שבע במקום החולש על מספר דרכי מסחר חשובות, וגבולות מטות הבדואים בסביבה הובאו בחשבון בקביעת מיקומה. העיר מוקמה בין גבולות קרקעות העזאזמה מדרום, קרקעות התיאה ממזרח וקרקעות התראבין ממערב. הטורקים הבהירו לשבטים בסביבה כי הם מתנגדים לכל חריגה מן הגבולות הבין שבטיים, שהם קבעו. פעולה זו של הטורקים הביאה לראשונה לצמצום ממדי מעגל הנדידה של שבטי האזור, וכך נקבעה באר שבע כנקודת מפגש בין שבטית. שלטונם של הטורקים באזור נמשך עד סוף אוקטובר 1917, ובין פעולותיהם למען הבדואים בתקופה זו בולט ייסדו של השוק השבועי, שנועד לשמש חלופה לשוקי עזה, ח'אן יונס ורפיח. יש לראות בפעולה זו, שהקנתה לבדואים אפשרות להצטייד בבאר שבע במצרכים שנזקקו להם לצורך נדודיהם, פעולה חשובה - משום שחסכה לבדואים את המסע לימי השוק בעזה ובסביבתה. כבר בשלב מוקדם זה הופרד "שוק הבהמות" מ"שוק הירקות". השוק פעל בימי רביעי בשבוע, בשטח שממזרח לצומת דרך חברון-דרך אילת.
תקופת המנדט (1948-1917).
האנגלים היו מודעים לכך שעל העיר לספק מספר צרכים בסיסים, הן לאוכלוסי העיר והן לאוכלוסי האזור - שבטי הבדואים. גישה זו הביאה לנקיטת מספר צעדים, שנועדו להקנות שירותים שונים, שמהם נהנו בדואי האזור. צעדים אלה היוו בסיס לשירותים שמקבלת האוכלוסייה הבדואית באזור באר שבע עד היום. במסגרת מדיניות זו חודשה פעילותו של השוק השבועי. מקומו של השוק בתקופת המנדט היה מצפון לדרך חברון בשטח פתוח. בתקופה זו גדל היקף המסחר ועלתה חשיבותו של השוק הבדואי. בשנים הגשומות הביאו הבדואים למכירה בשוק את עודפי תוצרתם החקלאית, את בהמותיהם וגם טבק וצמר. מכירת מוצרים אלו בשוק אפשרה לבדואים להצטייד במספר מוצרים כגון: סוכר, קפה, תה, אורז ואריגים, שאותם קנו תחילה בשוקי עזה, ח'אן יונס, מג'דל ופלוג'ה. שוק באר שבע גדל בתקופה זו ומספרם של הבדואים שסחרו בו גדל והלך. עם גידולו הפך השוק הבדואי לשוק החשוב ביותר באזור, ובו סחרו גם תושבי הר חברון ותושבי עזה וסביבתה. מלבד מוצרי הצריכה הבסיסיים ניתן היה למצוא בשוק בשנים האלו כמויות רבות של סחורה מוברחת, בעיקר אופיום וחשיש, שהוברחו מסוריה ולבנון דרך עבר הירדן. כבר בתקופת המנדט הגבירו תנופות המסחר ואפשריות התעסוקה במסגרתה את הקשרים בין הבדואים ובין תושבי העיר.
תקופת הממשל הצבאי (1954-1948).
מלחמת העצמאות ובעקבותיה הממשל הצבאי ניתקו את באר שבע מבדואי הסביבה למשך שש שנים. כן הופסקו הקשרים של בדואי הנגב עם תושבי הר חברון ורצועת עזה כתוצאה ממלחמה זו. מצב חדש זה, ובעיקר הפסקת קשרי המסחר, הן עם באר שבע והן עם תושבי הר חברון ורצועת עזה, נתן אותותיו בחיי הבדואים באזור ואף גרם לתנועות גדולות של בדואים לעבר יהודה ושומרון, ובעקבותיו לצמצום ניכר במספרם ברחבי הנגב. על הבדואים נאסרה כניסה לעיר, נאסר עליהם השימוש במקורות המים שבשטחה וכך גם מגע עם האוכלוסייה. בין הסיבות לאיסור זה היו התשתית המעורערת של העיר לאחר המלחמה ומיעוט התושבים בעיר, שנבצר מהם לספק את השירותים לבדואים במתכונת שהורגלו בה קודם לכן. מציאות חדשה זו הביאה, כאמור, למספר תמורות בחיי הבדואים; אחת מהן הייתה המהפכה בשיטת ההצטיידות. מהפכה זו נבעה מהיעדר אפשרויות לרכוש את מוצרי הקיום הבסיסיים בשווקים בתדירות שבה נהגו הבדואים לרוכשם קודם לכן, והביאה לכך שהיה עליהם להצטייד במוצרים אלו בכמויות גדולות בהרבה ולתקופות ארוכות. צרכים חדשים אלו, שנכפו על הבדואים הביאו לצמיחתו של מעמד חדש בחברה הבדואית "בעלי חנויות המכולת", אשר ריכזו באוהלים, ולאחר מכן בפחונים, כמויות גדולות של חיטה, אורז, תה, קפה סוכר וכדומה, ומכרו את המצרכים הללו לבני השבט בתוך "אזור הסייג".
מאמצע שנות ה-50.
עם חידוש פעילותו של השוק הבדואי בשנת 1954, לאחר שהותרה שוב כניסתם לעיר בימי חמישי, הופיעו "בעלי חנויות המכולת" בשוק וקנו כמויות גדולות של מוצרים כדי למוכרם ב"חנויותיהם" במאהלי השבט. בתקופה זו פרח בשוק המסחר בבשר גמלים, שבא להתגבר על המחסור בבשר בתקופת הצנע. לקראת סוף שנות ה-50 נפסק מסחר זה, עקב מחלות של הבקר.
משנת 1959 נערך המסחר בשוק הבדואי בימים שני וחמישי. בימים ראשון ורביעי שימש מתחם השוק למסחר בסחורות יד שנייה. בשנות ה-60 העבירה העירייה את השוק לקרבת העיר העתיקה, תוך התנגדות של הסוחרים למעבר. העירייה איחדה את השוק הבדואי עם השוק העירוני, שהועבר אל קרבת העיר העתיקה, כשהוצא מהעיר העתיקה עצמה.
עיריית באר שבע החליטה על סגירת השוק בסוף פברואר 2017.
קרייג פרקינסון
קרייג פרקינסון (באנגלית: Craig Parkinson; נולד ב-11 במרץ 1976) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בדרמות טלוויזיה בריטיות, בהן בתפקיד שון בסדרה "עברייני על" של ערוץ E4, התאומים ג'ימי וג'וני קריי בסדרת הטלוויזיה "וייטצ'אפל" של ITV, ובתפקיד מפקח בילוש מתיו "דוט" קוטן בסדרה "שחיתות" של ערוץ BBC Two. עוד הופיע פרקינסון במספר סרטים עצמאיים כגון "קונטרול", "Soulboy", "The Unloved" וב"ארבעה אריות".
ביוגרפיה.
פרקינסון נולד וגדל בעיר בלקפול שבמחוז לנקשייר. הוא התחיל לשחק בגיל צעיר בהצגות בבית הספר. הוא למד בקולג' בלקפול ופיילד ואחר כך עבר ללונדון ונרשם לבית הספר למשחק "Mountview Academy of Theatre Arts".
קריירה.
בתחילת הקריירה שיחק פרקינסון בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה כגון "דיאל ופסקו", "The Bill" ו"הולבי סיטי". הופעת הבכורה שלו בקולנוע היה בסרט "קונטרול", סרט ביוגרפי על סולן להקת ג'וי דיוויז'ן, איאן קרטיס, בו גילם את דמותו של טוני וילסון. ב-2008 כיכב פרקינסון בסרט הבריטי העצמאי "The Taxidermist" בתפקיד המפחלץ. הסרט זכה בפרסים אחדים בהם סרט הלייב אקשן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספרינגס, ובפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הבינלאומי לסרטי האימה ברוד איילנד.
ב-2009 שיחק פרקינסון בתפקיד שרת מתעלל בשם בן בדרמה הטלוויזיונית "The Unloved", סרט הבכורה בבימויה של סמנתה מורטון. פרקינסון כיכב לצדה של מורטון בסרט "קונטרול". עוד השתתפו בסרט "The Unloved" לורן סושה, ששיחקה לצדו בסדרה "עברייני על", וכן אשתו השחקנית סוזן לינץ'.