פלק נולד למשפחת סוחרים הונגרית-יהודית שהתרוששה, אביו היה יוז'ף פלק ואמו בורבאלה (ברברה) פרייסאך. אביו איבד את הונו בגלל קלות הדעת של אחד מקרובי משפחתו, כך שבנו נאלץ להרוויח את לחמו לצד לימודיו מאז היה בן 14. כבר בשנת 1843 פרסם תרגומים לגרמנית של מאמרים הונגריים וסקירות על מופעי התיאטרון הלאומי של בודפשט במגזין "אונגר" שהופיע בשפה הגרמנית, ובהמשך עבד כעורך עוזר עד 1847. לאחר שסיים את התארים בפילוסופיה קיבל את הדוקטורט ועבר לווינה. גם שם המשיך להשתתף בהרצאות שונות באוניברסיטה.
הוא המשיך את לימודיו שם במחסור חמור ובתנאי מחיה קשים עד שנת 1848. באותה שנה חזר לפשט, שם שוב הפך לחבר במערכת המגזין אונגר. הוא שב לווינה בספטמבר בתקווה להמשיך את לימודיו, אך הדבר סוכל בשל האירועים הפוליטיים. באותה עת כתב מאמרים פוליטיים עבור Oesterreichisch Zeitung, וכאשר העיתון נאסר לפרסום עבר לכתוב כמעט בלעדית מאמרים הנוגעים להונגריה בעיתון אחר. כתיבתו נחלה הצלחה רבה והוא הצליח להגדיל את חוג קוראי העיתון באלפיים מנויים בהונגריה בלבד.
כעיתונאי.
מיקשה פלק עבד בבנק החיסכון בווינה משנת 1850, אך בה בעת המשיך גם את הקריירה העיתונאית שלו. בשנת 1858, בהזמנתו של הרוזן אישטוואן סצ'ני, הפך למעין מזכיר של הרוזן. הוא רכש את אמונו המלא של הרוזן, כך שרוב הרשומות האנונימיות שלו באותה תקופה עברו תחת ידיו; הוא כתב הקדמה לכמה מאמרים של סצ'ני ופרקים שלמים למאמרים אחרים. במאמריו הוא קידם את הפשרה האוסטרו-הונגרית. ב־20 בדצמבר 1861 מונה פלק לחבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים על פי הצעתו של פרנץ דיאק; הוא הפך גם לחבר בוועדת הכלכלה הלאומית. במקביל, אנטון פון שמרלינג פתח נגדו "תביעה עיתונאית", כי פלק הפציר בכתבותיו להחזיר את החוקה ההונגרית. הוא הגן על עצמו בישיבות בית המשפט, שנמשכו שלושה ימים; בתום המשפט נידון פלק לשישה חודשי מאסר ונשלל ממנו תואר הדוקטור. בית המשפט העליון של אוסטריה הפחית את העונש לשלושה חודשים. הוא ישב בפועל בבית הסוהר חודשיים ושבוע ושוחרר. עם זאת, אוניברסיטת פשט סירבה לקיים את החלק השני של פסק הדין. שמרלינג, כנשיא בנק החיסכון, פעל נגדו שוב, אך לא הצליח, אלא בכך שקידומו של פלק נחסם לשלוש שנים. כתוצאה מאירוע זה, הוא קיבל את תפקידו האקדמי בפשט רק בסוף 1863.
לאחר המערכה נגד פרוסיה קבעה החוקה המשוחזרת ההונגרית תנאים חדשים במדינה והזמינה אנשים חדשים לניהול החיים הציבוריים ההונגריים. העיתונות, שהשתחררה מכבלי הצנזורה, עברה גם היא שינוי קיצוני. ייעודו של פסטר לויד הפך לייצוג הרעיון של המדינה ההונגרית הריבונית והצגת יכולתה התרבותית של הרוח ההונגרית מול אוסטריה ומחוצה לה. ייעוד שונה זה שהוחלט עליו הצריך שינוי קיצוני של רוח העיתון. מור ורמן, חבר לשעבר של פלק מבית ספרם, פעל לחזרתו של פלק לפשט ולעיתון. הוא אכן חזר לפשט ב־20 בדצמבר 1869, לאחר עשרים שנות היעדרות, כשהוא מקבל עליו גם את עריכתו והנהגתו הרוחנית של הפסטר לויד.
קריירה כפוליטיקאי.
בתחילת 1869 הוצב פלק כמועמד מול מור ורמן ברובע ליאופולד בפשט, אך לבקשתו של פרנץ דיאק הסיר את מועמדותו. זמן קצר לאחר מכן נבחר כנציג העיר קסג, ולימים נבחר פה אחד לאזרח הכבוד של העיר. הוא היה חבר במפלגתו של דיאק ובהמשך השתייך למפלגה החופשית; הוא היה חבר בוועדות פרלמנטריות רבות: בוועדת הבנקאות ובוועדת לענייני קרואטיה מספר פעמים. הוא גם שימש יו"ר הוועדה לענייני כלכלה וכיהן במשך כמה שנים כיו"ר ועדת המשנה לענייני חוץ. הוא נשאר בתפקיד עד 1905, אז פרש מהחיים הציבוריים בשל המשבר הפנימי בהונגריה בשנים 1906-1905.
בעת הקמת מכון גמלאי העיתונים הוא נבחר לנשיאו; כמו כן לסגן נשיא מועצת הרכבות קושיצה-אודרברג, לחברת החשמליות של בודפשט; לחבר הדירקטוריון של הבנק האנגלו-אוסטרי, לחבר הוועד המפקח על איגוד החיסכון הראשון בהונגרית ולמכון לביטוח המשנה פאנוניה ועוד ועוד. בשהותו בווינה הפך פלק לפופולרי מאוד בהונגריה, ועם חזרתו נבחר לתפקידים ציבוריים רבים.
עבודתו.
בהונגריה תרגם פלק מאמרים הונגריים לגרמנית עבור המגזין "אונגר""" וכתב ביקורת אמנות על מופעי התיאטרון הלאומי. זמן קצר לאחר מכן נסע כאמור לווינה ובתחילה הועסק על ידי ה-Oesterreichische Zeitung. הוא פרסם מאמרים בעיתונים בהונגריה, בעיקר ב"פשטי נפלו" (Pesti Napló), וביקר את האבסולוטיזם. במקביל, כתב באופן אנונימי מאמרים שמרניים התומכים בפוליטיקה הווינאית ב"עיתון בודפשט" (Budapesti Hírlap; 1860–1853) הרשמי. עבודתו העיתונאית הייתה שנויה במחלוקת, מכיוון שכתב מאמרים שממרידים נגד שלטון בית הבסבורג, ובה בעת קידם את הקיסר בעיתונות הרשמית. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 חזר סוף סוף להונגריה והפך לעורך הראשי של פסטר לויד (Pester Lloyd). מאמריו עסקו גם בסוגיות בינלאומיות. משנת 1863 הפך למורה הפרטי לשפה ההונגרית אצל המלכה ההונגרית, אליזבת, נסיכת בוואריה (סיסי). תפקיד זה ניתן לו כאות הוקרה על ידי בית הבסבורג בזכות שירותו הטוב, כפי שנאמר גם מעל קברו.
משפחתו.
רעייתו הייתה קלמנטינה שינדלר. הם היו נשואים 54 שנים, והיא נפטרה שלושה חודשים לפניו.
מידע נוסף.
מיקשה פלק: שנותיו האחרונות ומותו של הרוזן אישטוואן סצ'ני
דלקת באמתחת המרפק
דלקת באמתחת המרפק (באנגלית: Olecranon bursitis) הוא מצב רפואי, שמתבטא בבצקת, אדמומיות וכאב בקצה המרפק. בנוסף, אם זוהי תוצאה של דלקת, חום עלול להתלוות לשאר התסמינים. זהו מצב שכיח והוא בין מקרי הדלקת באמתחת הנפוצים ביותר.
תסמינים וסימנים.
אחד מן התסמינים הוא בצקת במרפק, שלפעמים עלולה להיות גדולה עד כדי כך שתגביל את תנועת המרפק. ישנו כאב במפרק המפרק בחומרה מתונה ועד חמורה, שעלול לגרום לכאב גם בשאר הזרוע. אם ישנה דלקת באמתחת, אדמומיות ניכרת תופיע ואזור העור יהיה חם מאוד. בנוסף, בחלק מן המקרים האמתחת המודלקת עלולה להיפתח באופן ספונטני ולרוקן מוגלה.
גורמים.
דלקת נגרמת לרוב כתוצאה מפגיעה יחידה במרפק (לדוגמה: מכה חזקה בקצה המרפק), או כתוצאה מפגיעה ממושכת (לדוגמה: הנחת המרפק לאורך זמן על משטח קשיח). הסיכוי להתפתחות דלקת גבוה יותר אצל אלו שסדר יומם יכיל פעילות רציפה וממשוכת של המרפק (לדוגמה: טניס, גולף, או אפילו אדם הנמצא מול מחשב ונשען על מרפקו בזמן העבודה). שיעור היארעות של הדלקת גדל ככל שמתבגרים. בתגובה לפגיעה במרפק, נוצרת דלקת באמתחת. לאחר מכן, מופרשת כמות גבוהה הרבה יותר של נוזל אל תוך חלל האמתחת ונאגר שם, שכן אין אפשרות לנקז את אותו הנוזל. לכן, האמתחת מתנפחת וגורמת לנפיחות בקצה הקרוב של עצם הגומד, שלרוב עדין ורגיש לדלקות.
סיבה אפשרית נוספת לדלקת האמתחת היא זיהום, שלעיתים נובע כתוצאה מפצע, חור בעור, שמאפשר מעבר חיידקים משכבת העור החיצונית (אפידרמיס) אל רקמות עמוקות יותר.
אבחנה.
האבחנה לרוב מבוצעת על פי הסימפטומים בלבד. אם קיים חום וישנו חשש לזיהום, יש לנקז את הנוזל ולבדוק אותו במעבדה, על מנת לשלול לאשש את החשש.
טיפול.
טיפול ללא ניתוח.
לעיתים ניתן לבצע טיפול שמרני, שכולל הנחת קוביות קרח על האזור, תחבושת לחץ והימנעות מפעילות ספורטיבית מאומצת. בנוסף, ניתן לקחת תרופות אנטי-דלקתיות טבעיות (נוגדי דלקת שאינם סטרואידים). ניתן לבצע טיפול סימפטומטי על ידי שימוש במגן מרפק. במקרים חמורים יותר, ניתן לנקז את נוזל האמתחת בעזרת מזרק, או להזריק לאמתחת תרופה ממשפחת הקורטיזון, על מנת להקל על הדלקת ולמנוע צבר נוסף של הנוזל. אם יש זיהום, יש לטפל בדלקת האמתחת בעזרת אנטיביוטיקה.
ניתוח.
אם הנוזל ממשיך לחזור לאחר מספר ניקוזים, או שהאמתחת גורמת לכאב כרוני, יש לשקול להסיר את האמתחת באמצעות ניתוח. מדובר בהליך ניתוחי קטן יחסית, בו מוציאים את האמתחת מהמרפק ומאפשרים לה לגדול לגודל נורמלי במשך עשרה עד ארבעה-עשר ימים. לרוב, הליך זה נעשה תחת הרדמה מלאה ובעל סיכונים מאוד נמוכים. במהלך הניתוח אין פגיעה ברצועה, או באזור המפרק. לאחר הניתוח, יונח סד על היד, על מנת להגן על העור. לאחר הניתוח, על המטופל לבצע תרגילי כושר מסוימים (פיזיותרפיה), על מנת להגדיל את התנועה.
תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (סימון תזונתי)
תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (סימון תזונתי), התשע"ח-2017 (הידועות בציבור בשם סימון מזון או סימון מוצרים) בישראל, הן תקנות של משרד הבריאות, שהותקנו מכוח חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), תשע"ו-2015, ומטרתן היא, בין היתר, הנגשת מידע לצרכנים בדבר הערך התזונתי של מזון ארוז.
בתקנות ניתן לראות שני שינויים עיקריים: שינויים בסימון התזונתי, וסימון מוצרים "מזיקים" ו"בריאים".
היסטוריה.
רפורמת סימון המוצרים בסמלים אדומים.
בתחילת 2016 נכנס לתוקף חוק סימון המזון בצ'ילה, שעל בסיסו נוסחה האסדרה הישראלית. עם זאת, לעומת האסדרה הישראלית, בצ'ילה ביקשו "לחסל" את הדמויות המצוירות המוכרות ברחבי העולם, שככל הנראה מפתות ילדים בקניית המוצרים המשמינים.
ב-2 בנובמבר שלח יעקב ליצמן (אז שר הבריאות) מכתב לאלי אלאלוף (אז יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות) בנושא התקנות, יחד עמו צורפו התקנות בנוסח במקורי של משרד הבריאות וצו אשר, בהתאם לתקנות, ישנה את חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון).
התקנות נידונו בועדה במשך חמש ישיבות בתאריכים 20.11.2017, 13.12.2017, 18.12.2017, 20.12.2017 ו- 25.12.2017. כאשר ב־25 בדצמבר 2017 הן אושרו סופית.