תאגיד אליאנץ נוסד בברלין בשנת 1890 והעתיק מטהו למינכן בשנת 1949. עוד בשלהי המאה ה-19 פתח התאגיד סניף בלונדון. עם תום מלחמת העולם השנייה חזר התאגיד לפעילות באופן הדרגתי. בשנות ה-50 נפתח סניף בפריז, ובשנות ה-60 נפתחו משרדים לניהול עסקי החברה באיטליה. בשנות ה-70 החלה החברה לפעול במדינות נוספות: הולנד, ספרד, ברזיל וארצות הברית. בשנות ה-80 רכש התאגיד חברות ביטוח בבריטניה ובאיטליה ובכך חיזק את נוכחותו במדינות אלה. בשנת 1991 רכש התאגיד את חברת הביטוח Fireman's Fund בארצות הברית, ובשנת 1998 את חברת הביטוח הצרפתית Assurances Générales de France. בשלהי המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 החל התאגיד פועל בצורה נרחבת יותר באסיה ורכש חברות ביטוח בקוריאה הדרומית ובסין. בתחילת המאה ה-21 חיזק התאגיד אף את פעילותו בתחום ניהול השקעות ורכש מספר חברות בתחום זה בקליפורניה.
בשנת 2001 רכש אלינץ את בנק דרזדנר, בנק גרמני גדול. בנק זה נמכר בשנת 2009, ב-5.5 מיליארד אירו, לבנק Commerzbank שהוא הבנק השני בגודלו בגרמניה, ואלינץ ממשיכה להחזיק ב-14% מהון המניות של הבנק המאוחד. על פי הערכות, רכישת בנק דרזדנר הניבה לאלינץ הפסד של כ-30-35 מיליארד אירו, על רקע המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008. איחוד פעילות ניהול ההשקעות של בנק דרזדנר ואליאנץ יצרה את Allianz Global Investors. ב-13 באוקטובר 2006 עבר התאגיד איגוד מחודש תחת חוק החברות של האיחוד האירופי, והוא היום חברה אירופית (SE - Societas Europaea).
נכון לשנת 2010 תאגיד אליאנץ פעיל ביותר מ-70 מדינות בעולם ומעסיק למעלה מ-150,000 עובדים. שלוחותיו השונות של התאגיד מנוהלות ממטה Allianze SE, במינכן. לאליאנץ למעלה מ-60 מיליון לקוחות עם מגוון גדול של שירותים פיננסיים בתחומי ביטוח רכוש ותאונות, ביטוח חיים ובריאות, ניהול השקעות ובנקאות.
תמיכה במפעלי ספורט.
אליאנץ תמכה כלכלית בהקמת אצטדיון הכדורגל אליאנץ ארנה במינכן, אשר בנייתו הושלמה בשנת 2005.
מאז שנת 2007 אליאנץ היא התומכת הכלכלית בקבוצת הכדורגל הפולנית גורניק זאבז'ה.
מאז שנת 2000 אליאנץ היא תומכת כלכלית בקבוצת המרוצים ויליאמס F1 בקטגוריה פורמולה 1.
בשנת 2017 נחתם הסכם בין אליאנץ לקבוצת הכדורגל יובנטוס, אשר רכשה את זכויות השם של האצטדיון של המועדון ל-5 עונות תמורת 75 מיליון יורו. ב-1 ביולי 2017 שונה שם האצטדיון באופן רשמי ל"אצטדיון אליאנץ".
זימליה אי ווליה
רומים
הלוח האפריקני
אוטו גלידה
אוטו גלידה הוא כינוי פופולרי שהוצמד לרכב מסחרי, המשמש כמזנון נייד לממכר גלידה, בעיקר בעונת הקיץ. יש שהוא חונה ליד ריכוזי אנשים, באירועים ציבוריים, בפארקים, ליד חופים וכדומה, ויש שעובר ברחובות העיר, ועוצר בקרבת מקומות שבהם מצויים ילדים – מחוץ לבתי ספר, גני ילדים וכדומה.
דוכנים נודדים אלה מציעים למכירה ארטיקים וקרחונים (בארצות מסוימות גם גלידה אמריקאית), ובמקרים רבים גם שתייה קלה, המאוכסנים כולם בקירור. הרכב, על פי רוב מסוג ואן, מקושט לעיתים קרובות בציורים של גלידה ושלגונים, או מעוטר בדמויות מצוירות. לעיתים מופיע על גביו כיתוב המזהיר את הנהגים לנהוג בזהירות בסביבת הדוכן.
עם התקדמות הטכנולוגיה של מכוניות בארצות המערב בעשורים הראשונים של המאה ה-20, שאיפשרה להוביל בהן מוצרים שנדרש עבורם קירור כגון מוצרי חלב ובשר, הוחל השימוש ברכבים מסחריים אלו גם עבור הובלת גלידה. תחילה הובילו הרכבים גלידות פשוטות, שהיו פופולריות בתקופה בה מקפיאים היוו מוצר יוקרה שלא היה נפוץ אצל כל משפחה. בהמשך, כאשר נפוצו מקפיאים בבתי המגורים וברשתות השיווק, החלו רכבים אלו להוביל חטיפי גלידה מגוונים יותר, קרטיבים ומוצרים מוקפאים דומים.
בישראל החל השימוש באוטו גלידה כשיטת שיווק בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי חברת סנוקרסט. הייתה זו החלטה אסטרטגית של בעלי החברה משה פרנקנטל שלא להתמודד מול יצרניות הגלידות הגדולות בשיטות השיווק הרגילות באמצעות רשתות השיווק והמרכולים. כעבור זמן החלו גם יצרניות הגלידה הגדולות להשתמש בשיטת שיווק זו. כיום נוהגים רכבים כאלה להודיע על בואם ולמשוך קונים באמצעות נגינת נעימה מוכרת, דוגמת סנטה לוצ'יה או פור אליז, ובישראל לצלילי השיר יש לי גלידה ("יש לי גלידה הכי טובה").
ארגון הקולג'ים הבין-לאומיים
ארגון הקולג'ים הבין-לאומיים (באנגלית]: United World Colleges; בראשי תיבות: UWC) הוא ארגון חינוך בין-לאומי הכולל 18 בתי ספר ברחבי העולם המוקדשים לפיתוח הבנה בינלאומית וסובלנות דרך דו קיום וחינוך. במסגרת התוכנית, תלמידים בגילאים 16–19 (כיתות י"א-י"ב) ממעל למאה מדינות חיים ולומדים יחד במשך שנתיים, בסביבה שמטפחת מעורבות חברתית, מנהיגות, סובלנות, שיתוף פעולה, מצוינות והתפתחות אישית.
עיקרון חשוב בקולג'ים הוא קביעת התלמידים הנבחרים על בסיס מלגה (מלאה או חלקית) הכוללת לימודים ומחייה, ולא על בסיס יכולתם הכלכלית או מעמדם. כל תלמיד בקולג' מגיע בזכות יכולותיו, אישיותו, מעורבותו החברתית בארץ המוצא שלו ויכולתו ורצונו לעסוק בישום ערכי שוויון וסובלנות.
מבנה והיסטוריית הארגון.
הארגון הוקם בתחילת שנות השישים מחזונם של שניים: סר לורנס דרוול וד"ר קורט האן. חזונם היה ליצור סביבת חיים בה נוער מכל רחבי תבל יוכל להתחנך במסגרת שיתופית המורכבת ממגוון רחב של עמים, תרבויות, דתות ואמונות. באמצעות החיים יחד ודרך פעילויות יום-יומיות משותפות אשר יצרו מפגש תרבויות יוצא דופן, רצו השניים לפתח את מנהיגות העתיד שתאופיין בסובלנות ובהבנה בינלאומית.
בשנים 1967 עד 1978 עמד בראש הארגון הלורד לואי מאונטבאטן. בשנים 1978 עד 1995 עמד בראש הארגון הנסיך צ'ארלס. החל משנת 1995 עומדת בראש ארגון ה-UWC המלכה נור מירדן (כאשר נלסון מנדלה עמד בראש הארגון יחד איתה החל משנת 1995 ועד מותו בשנת 2013).
מנהלתו הבינלאומית של הארגון נמצאת בלונדון. הארגון הוא ארגון עצמאי, ואינו משויך לאף מדינה או לאף מוסד בינ"ל. הארגון מתקיים מתרומות של מדינות, חברות ואנשים פרטיים, בהם גם בוגרים רבים של אותם הקולג'ים.
הקולג'ים.
לארגון הקולג'ים הבינלאומיים ישנם 18 בתי-ספר ברחבי העולם. בכל אחד מבתי-הספר חיים ולומדים בין 200 ל-300 תלמידים מעשרות מדינות במשך השנתיים האחרונות של הלימודים התיכוניים. חשוב לציין שחלוקת התלמידים הישראלים לבתי-ספר נעשית לקראת תום תהליך המיון. הגשת המועמדות היא לקבלת מלגת UWC דרך הוועדה הלאומית ולא ניתן להגיש מועמדות מראש לבית-ספר מסוים.
היום פועלים ברחבי העולם 18 קולג'ים:
החיים בקולג'.
במרבית הקולג'ים חיים 300-200 תלמידים (ישנם קולג'ים שהם מחוברים לחטיבת ביניים ובית ספר יסודי ובעקבות זאת יש יותר תלמידים בקמפוס, כמו הקולג' בסינגפור בו ישנם 4,000 תלמידים). התוכנית משתרעת על אורך תקופת השהות בקולג' – שנתיים. התוכנית האקדמית היא רק חלק מאורח החיים שופע הפעילויות המגוונות. שירות לקהילה ולסביבה הוא מושג מפתח בחיי הקולג' וכולל בתוכו מגוון פעילויות בקהילה בתחומים שונים.
התלמידים חיים במעונות, 2-5 תלמידים חיים בחדר (חדרים נפרדים לבנים ולבנות), ואוכלים בחדר האוכל של הקולג'. שנת הלימודים כוללת חופשת חורף בת כחודש, אותה מנצלים חלק מהתלמידים לטיולים ומתארחים אצל חבריהם. חופשת הקיץ אורכת כשלושה חודשים ובה שבים בדרך כלל התלמידים לביתם.
חיי התלמידים מלאים, בנוסף לכל אלה, בעיסוקים רבים ומגוונים, כגון פעילויות מאורגנות (צלילה, קיאקים, מחנאות והישרדות, תיאטרון, צילום ועוד מגוון רחב של עיסוקים) וערבים חברתיים בהם מציגים התלמידים את תרבויותיהם. התלמידים עצמם אחראים גם על שעות הפנאי, בהם הם ויוזמים אירועים, מסיבות וטיולים. נוסף על כך, כל תלמיד בקולג' לוקח חלק בפעילות התנדבותית בקהילה במהלך השהות בקולג'.
תעודת הבגרות.
תוכנית הבגרות הנלמדת בקולג'ים היא תעודת הבגרות הבינלאומית (International Baccalaureate), הידועה בקיצור IB. דיפלומת ה-IB מוכרת ומקובלת על ידי כל האוניברסיטאות בישראל ובסיטאות בעולם. שפת הלימוד העיקרית בכל הקולג'ים היא אנגלית.
תוכנית הלימודים כוללת מקצועות מ-6 קטגוריות שונות (שפה ברמת שפת אם, שפה שנייה, מתמטיקה, מקצועות הומניים, מקצועות ריאליים ומקצועות בחירה), כאשר על כל תלמיד ללמוד 3 מקצועות נבחרים ברמה מוגברת, ו-3 מקצועות ברמה רגילה. באופן זה משיגה התוכנית פשרה בין ההתמקדות במקצועות מסוימים שמאפיינת מספר תוכניות לימוד והפיזור הרב שבאחרות.
המקצועות המוצעים בתוכנית הלימודים (ההיצע המדויק משתנה בין בתי-הספר):
הוועדה הלאומית.
בכל מדינה השולחת תלמידים לקולג'ים השונים יש ועדה לאומית אשר לרוב מורכבת מבוגרי הארגון ומתנדבים. ישנן כ-130 ועדות לאומיות במדינות שונות.
בישראל, הוועדה הלאומית היא עמותה רשומה (העמותה הישראלית של הקולג'ים הבינלאומיים, ע"ר) המורכבת ממגוון רחב של בוגרי UWC ומתנדבים אשר מקדמים את ערכי ה-UWC בישראל. כחלק מפעילויותיה המרכזיות העמותה מקיימת את תהליך המיון וחלוקת המלגות, (הוועדה הישראלית שולחת בכל שנה בין 10-18 תלמידים לקולג'ים השונים ברחבי העולם) מכינה את התלמידים לחוויה, מלווה את התלמידים הישראלים בקולג'ים במהלך השנתיים ותומכת בגוף הבוגרים של הארגון. בנוסף העמותה הישראלית בדומה לוועדות לאומיות שונות מפעילה קורס קיץ: ערבה עמק של שלום.
את פעילות העמותה מרכז הוועד המנהל, אליו ניתן להגיע באמצעות כתובת האימייל אשר מופיעה באתר האינטרנט שלהם www.il.uwc.org
תהליך המיון.
תהליך המיון של הוועדה הישראלית מורכב משלושה שלבים: