בפברואר 2012 פרסם באתר שלו וידאו שבו נראות דיירות "האח הגדול", יעל ברון ויאנה יוסף, מדברות (בשימוש מילות קוד) על שימוש בסמים קלים. בעקבות הפרסום פנתה הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול למנכ"ל "קשת", אבי ניר, בדרישה להדחת מספר מתמודדים. הידיעה של חיון סוקרה בכלי תקשורת בישראל ואף גרמה לסכסוך של חיון עם גיא פינס, שלטענת חיון השתמש בחשיפה כאייטם בתוכנית שלו ולא נתן לו קרדיט.
במרץ 2012 נבחר חיון במקום ה-25 ברשימת 50 האנשים המשפיעים בתרבות הדיגיטלית בישראל של המגזין Time Out תל אביב, ובינואר 2014 נבחר במקום ה-32 בדירוג המשפיעים בתקשורת של "פירמה". בפברואר 2016 נבחר חיון על ידי המגזין "פורבס" ברשימת 60 הצעירים המשפיעים עד גיל 30, כחלק מפרויקט שנתי של המגזין.
ביוני 2012 חיון לקח חלק בהפקת מחאת רחוב חברתית בשם הקהילה הגאה בישראל נגד גל ההסתה הגובר כנגד חברי הקהילה הגאה. במחאה השתתפו איגי - ארגון נוער גאה, אגודת הלהט"ב, חוש"ן - חינוך ושינוי וכן סלבריטאים שונים.
בנובמבר 2013 פרסם בבלוג הרכילות שלו את שמו של אייל גולן, החשוד בבעילת קטינה במסגרת "פרשת משחקי חברה", למרות צו איסור פרסום על שמו. כעבור 24 שעות הוזמן לחקירה באזהרה במחלקת ההונאה במשטרת מחוז תל אביב, בחשד לשיבוש הליכי חקירה. בסיום החקירה התחייב להסיר את הכתבה המפלילה. אייל גולן תבע את עומרי חיון על חשיפת שמו תוך כדי הפרת צו בית משפט. חיון הגיב בתביעה נגדית בה דרש מגולן פיצויים והתנצלות בשל לשון הרע ופגיעה בשמו הטוב. בסוף יוני 2015 הגיש חיון לבית המשפט כתב תביעה על סך 300 אלף ש"ח נגד גולן, בגין הוצאת לשון הרע ותקיפה. באפריל 2017 השניים ביטלו את התביעות וסיימו את הסכסוך ביניהם בפיוס הדדי.
ב-11 בינואר 2015 פורסם שחיון מתמודד לכנסת במסגרת מפלגת עלה ירוק, אך לבסוף החליט לפרוש מההתמודדות.
חיון פרסם בבלוג שלו מידע על הפקת "האח הגדול" והזכיינית "שידורי קשת", ועל אנשים העובדים בה דוגמת יורם זק, אסי עזר ודנה רון. כמו כן פרסם את שמות האנשים העומדים להיכנס לבית האח הגדול, לפני פתיחת העונה, דבר שפגע בכוונתה של המפיקה לעשות זאת בהפתעה.
פרשיות בהן היה מעורב.
ביוני 2015 נעצר חיון בחשד להשתמטות ממס.
ביולי ובאוגוסט 2016 העלה באתרו ובעמוד הפייסבוק שלו פוסטים על כך שחייו בסכנה, ושחברת "קשת", אייל גולן ואחרים רוצים להתנקש בו. מאוחר יותר האשים גם את נפתלי בנט בניסיון לחסלו, ואכן את אחיו הגדול ואמו שהם רודפים אותו. בעמודי הפייסבוק שלו עלתה הודעה כי חיון מטופל, והתנצלות על כל ההאשמות שאין בהן ממש. בראיון באוקטובר 2016 התנצל וסיפר כי פרסם את הפוסטים מאחר שהוא לוקה במאניה דיפרסיה והיה אפוף תחושת רדיפה.
ביולי 2019 הגיש חיון תביעה נגד פייסבוק, בה ביקש מבית משפט להורות לרשת החברתית להשיב לו את נתוני החשיפה של האתר שלו, לאחר שלטענתו ירדה החשיפה של דף הפייסבוק שלו באופן משמעותי. כמו כן, בספטמבר 2019 הגיש תביעה כנגד גוגל בטענה שגרמה לו ל"נזקים בריאותיים ונפשיים קשים מנשוא".
זמן ריצה
יהודה לוי (ביולוג)
יהודה לוי (6 במרץ 1949 - 18 ביולי 1996) היה פרופסור לביולוגיה ישראלי. בין היתר כיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
לוי נולד בקזבלנקה שבמרוקו. אביו הוא חבר הכנסת דניאל יצחק לוי. אחיו הם הרב יצחק לוי, חבר הכנסת ושר לשעבר; והרב שלמה לוי, ראש ישיבת ההסדר בקריית גת וראש כולל הלכה בישיבת הר עציון. לוי עלה לישראל עם משפחתו ב-1957. למד בבית הספר תחכמוני בבת ים ובישיבת כפר הרוא"ה. לאחר שנת לימודים אחת בישיבת מרכז הרב, התגייס לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה הקרבית.
למד באוניברסיטת בר-אילן, שם סיים תואר שני בביולוגיה ב-1976 ודוקטורט ב-1979. הדוקטורט של לוי עסק במחלת שידפון בעלי תירס. בשנת 1992 קיבל דרגת פרופסור חבר. כיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטה בשנים האחרונות לחייו. במהלך הקריירה פרסם כ-60 מאמרים בכתבי עת מדעיים. בין מחקריו מצא מספר גילויים על יצירת נוגדנים למחלות פטרייתיות בעלי תירס. מחקריו הועילו להצלת אלפי דונמים של שדות תירס בקניה שבאפריקה, שאליה הוזעק מספר פעמים.
מחקר נוסף שלו עסק בפיתוח זן חדש של תירס מתוק (בצבע לבן), אך הוא נפטר בטרם הספיק להשלים את המחקר. לוי ערך ניסויים בשדות הדסים על מנת לפתח זנים שיצמיחו הדסים משולשים, הראויים לברכה בחג סוכות.
שאבי אלונסו
שבי אלונסו
גלגל מסתובב (אלבום)
גלגל מסתובב הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי שמוליק קראוס, שיצא בשנת 1982 בהד ארצי.
האלבום הוא תוצר של שיתוף פעולה בין קראוס למוזיקאי אילן וירצברג שיחד הוציאו מספר אלבומים במהלך שנות השמונים והתשעים. קראוס הלחין את כל 11 שירי האלבום, בעוד וירצברג עיבד את השירים וניגן בכולם. את מרבית שירי האלבום כתב הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט כשאת חמשת השירים הנותרים כתב המשורר וחברו של קראוס יבי. מהאלבום יצאו מספר להיטים ובהם "איך הגלגל מסתובב", "גיטרה", המתאר את אישיותו של קראוס שהתאפיינה באותן שנים מעליות וירידות (ולמעשה כל האלבום עוסק ב"גלגל מסתובב"): "אמרו שזה הסוף שלו, אמרו שהוא הלך, אמרו שכח הכול, התחיל ללמוד תנ"ך, ראו אותו בכרם עם דוד הזקן, אבל יותר מכל דבר אהב הוא לנגן בגיטרה", ו"שיר שמש". האלבום סימן את חזרתו של קראוס לחזית התעשייה המוזיקלית הישראלית, והן האלבום והן מסע ההופעות שיצא לאחר מכן זכו להצלחה ניכרת.
את עטיפת האלבום, כפי שמצוין בשיר "איך עושים תקליט" (המתאר את תהליך העבודה על האלבום), צייר האומן אורי ליפשיץ.
השיר "רואים רחוק רואים שקוף" - שיצא במקור על תקליטון שנה לאחר הוצאת האלבום והופיע גם באלבום "אחרי עשרים שנה", מופיע כשיר בונוס בגרסת הדיסק של האלבום.
אנטי-פרוטון
פיאטיזם
מקס ורבורג
מקס מוריץ וַרבורג (בגרמנית: Max Moritz Warburg; 5 ביוני 1867– 26 בדצמבר 1946) היה בנקאי נודע ופוליטיקאי יהודי-גרמני.
ביוגרפיה.
מקס ורבורג נולד בהמבורג למשפחת בנקאים יהודית אמידה, בנו השני של מוריץ ורבורג ושרלוטה אסתר ורבורג. אביו ניהל את הבנק המשפחתי בהמבורג זה הדור השלישי, משה מרקוס ורבורג ואחיו גרשון ייסדו ב-1798 בהמבורג את הבנק מ"מ ורבורג ושות' (M. M. Warburg &amp; Co).
ב-1899 נישא מקס מוריץ ורבורג לאליס מגנוס (Alice Magnus; 1873–1960). נולד להם בן אחד, אריק, וארבע בנות: לולה, רנאטה, אניטה וגיזֶלֶה.
השכלה ומקצוע.
ורבורג היה פקיד בבנקים בפרנקפורט ואמסטרדם לפני שירותו הצבאי במינכן. ב-1890 הוא עבד בפריז ו-1891 בלונדון בבנק של רוטשילד. ב-1893 חזר להמבורג ונעשה שותף בבנק המשפחתי מ"מ ורבורג ושות' (M.M. Warburg &amp; Co).
ב-1895 נעשה גם פאול שותף. האח הצעיר יותר, פליקס, היגר לארצות הברית והצטרף לבנק קוהן, לוב ושות' (Kuhn, Loeb &amp; Co).
בנק ורבורג גדל מאוד בסוף המאה ה-19. המאזנים הראו על גידול פי חמישה, ומספר העובדים הוכפל בתקופה קצרה. ורבורג קָשר קשרי ידידות אמיצים עם איש הספנות היהודי אלברט באלין (1857–1918). בתמיכתו של בנק ורבורג עלה קו המבורג–אמריקה שבבעלותו של באלין לחברת הספנות השנייה בגודלה בגרמניה.
מ-1910 ניהל ורבורג את הבנק והצליח מאוד למרות מלחמת העולם הראשונה והמשבר הכלכלי שבא בעקבותיה.
פוליטיקה.
מ- 1904 עד 1919 היה ורבורג חבר בפרלמנט של המבורג. הוא היה יועץ של הקיסר וילהלם השני והשתתף במשא ומתן על חוזה ורסאי. הוא עזב את שולחן המשא ומתן משום שלדבריו התנאים היו לא קבילים.
אחרי מלחמת העולם הראשונה.
כדי לקדם סחר חוץ אחרי מלחמת העולם הראשונה פיתחו ורבורג ופאול פון מנדלסון-ברתולדי מהבנק הברלינאי מנדלסון ושות' (Mendelssohn &amp; Co.) ב-1920 את חברת הנאמנות הגרמנית BDO. ורבורג מינה את חברו הבנקאי והסנטור בדימוס אוגוסט לאטמן לחבר הנאמנים של החברה.
מ-1924 היה ורבורג חבר במועצת הבנק המרכזי הגרמני (Reichsbank). בעקבות עליית הנאצים לשלטון ב-1933 נאלץ לפרוש מהמועצה בשל יהדותו. העיתון "המבורגר פרֶמדֶנבּלָט" ("Hamburger Fremdenblatt") כינה בשנת 1928 את מ"מ ורבורג ושות' "מוסד הבנקאי הגרמני המייצג ביותר, בר המזל והמצליח ביותר והמבטא בצורה הטובה ביותר את רוח המסחר של אזור ההנזֶה". ב-1932 היה ורבורג חבר ב-20 מועצות מנהלים; ב-1933 היה עדיין חבר ב-14 מועצות מנהלים, וב-1935 ב-12. בין השאר היה במועצת המנהלים של חברת הספנות לויד הצפון-גרמנית (Norddeutsche Lloyd) בברמן וב-HAPAG (Hamburg Amerikanische Packetfahrt Actien Gesellschaft – חברת מניות משותפת למשלוח חבילות המבורג אמריקה). כבר במחצית 1933 הוא נאלץ להתפטר ממועצת המנהלים של HAPAG. דבריו בטקס הפרישה ראויים לציון: "חברת הספנות הגרמנית הגדולה והחזקה ביותר היא, בעיקר, פרי עבודתם של שני יהודים. האחד הוא אלברט באלין המנוח והשני הוא האדם שיש לו הכבוד לעמוד בפניכם... אם אנחנו נאלצים עתה להיפרד מכם עמיתיי לעבודה, אנחנו נושאים באשמה".
עזרה בבריחה.
משנת 1928 היה ורבורג יו"ר ארגון חברת עזרה של יהודי גרמניה (Hilfsvereins der Juden in Deutschland), שנוסדה ב-1901. מ-1933 ועד 1938 עזר ורבורג עד לכ-75,000 איש להגר אל מחוץ לגרמניה. חלק ניכר מפעולות הבנק בשנים אלו היה בעזרה ליהודים לחסל את עסקיהם ולהגר. ורבורג עצמו היגר לארצות הברית ב-1938.
הגירה.
ב-1938 נאלץ ורבורג להתפטר מתפקידו כמנהל, למכור את הבנק ולהגר לארצות הברית. ורבורג, שראה עצמו פטריוט גרמני, נשא נאום פרידה בפני 200 עובדים, וסיים במילים: אנחנו מאחלים להצלחת עבודתכם לברכה על עיר ההנזה המבורג וברכה לגרמניה.
נפטר ב-1946 בניו-יורק.