קהל המאזינים של תזמורת מלבורן מונה למעלה מ-250,000 איש במלבורן ובמחוזות ויקטוריה, ביותר מ-150 קונצרטים בשנה. התזמורת הופיעה עם אמנים ידועי-שם כמו איגור סטרווינסקי, מאריס יאנסונס, אייזק שטרן, יהודי מנוחין, ג'סי נורמן, ארתור רובינשטיין, מסטיסלב רוסטרופוביץ', ג'פרי לנקסטר , עמנואל אקס, ג'פרי טייט, לאנג לאנג, סומי ג'ו, ג'ון ויליאמס ונייג'ל קנדי.
תזמורת מלבורן הייתה התזמורת האוסטרלית הראשונה שיצאה לסיורי קונצרטים מעבר לים והראשונה לנגן בקרנגי הול בניו יורק. מסעות הקונצרטים שלה - בארצות הברית, קנדה, יפן, קוריאה, אירופה (2000, 2007), סין (2002), סנקט פטרבורג, רוסיה (2003) ויפן (2005) - הקנו לה הכרה בינלאומית נרחבת. בינואר 2007 יצאה התזמורת למסעה השני באירופה ובמהלכו ביקרה בחמש ערים בספרד (קאסטיון, ברצלונה, סרגוסה, פמפלונה ומדריד), בפריז, ברלין ומילאנו.
בינואר 2000 ייצגה תזמורת מלבורן על 104 נגניה, בניצוח מרקוס שטנץ, אז מנצחה הראשי ומנהלה האמנותי, את אוסטרלאסיה ב"פסטיבל חמש היבשות" באיים הקנריים, לצד תזמורת כמו הפילהרמונית של ברלין והפילהרמונית של ניו יורק.
תזמורת מלבורן חצתה בכמה הזדמנויות את הקווים אל מוזיקת פופ ורוק עכשווית. ב-1986 שיתפה פעולה עם אלטון ג'ון, בהופעות ששיאן האלבום "Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra". בשנת 1989 הובילו קונצרטים עם ג'ון פרנהם להפקת DVD Classic Jack Live. בשנת 2004 הופיעו עם נגן הרוק מיט לוף, וקלטת ה-DVD של מופע זה הגיעה למקום הראשון באנגליה.
בין השנים 2013 - 2019 שימש אנדרו דייוויס כמנצחה הראשי של תזמורת מלבורן.
בשנת 2015 שיתפה תזמורת מלבורן פעולה עם להקת "הוויגלס" ואף הפיקה DVD לילדים בשם "הוויגלס עושים תזמורת".
המנצח והחלילן הספרדי חיימה מרטין מכהן כמנצח הראשי הנוכחי של התזמורת החל משנת 2022.
מסור אנכי
מסור אנכי נייד (בעברית עממית: ג'קסון - עיוות של השם האנגלי של המכשיר - Jigsaw) הוא כלי עבודה, אשר הומצא בשווייץ ב-1946, ומיועד לחיתוך לוחות לאורך קווים מפותלים. ניתן לחתוך באמצעותו מגוון רחב של חומרים כגון MDF, מתכת ופלסטיק, עם להב ייעודי לכל חומר. מסור אנכי הוא כלי עבודה חשוב של נגרים.
בעבר הונע המסור האנכי בכוח שריריו של המשתמש ואילו כיום הוא מונע באמצעות מנוע חשמלי.
צורת פעולה.
בעת הפעלת המסור, מוצמד צידו התחתון של המכשיר אל פני הלוח המקובע למקומו ולהב המותקן בקדמת המכשיר מונע לסירוגין מעלה ומטה בכח המנוע החשמלי ומכרסם בלוח שעליו הוא מונח. קידום המסור לאורך קו החיתוך מתבצע בצורה ידנית או בייצור תעשייתי על ידי רובוט. רוחבו הצר של להב הפלדה (המסורית) מאפשר סיבובו על פני הלוח כך שצורת החיתוך תהיה מפותלת.
גודל המהלך של המסור מאפשר התאמה לעובי החומר הנחתך ואילו סוג הלהב ובייחוד רמת השינון של שיני המסורית מאפשרים התאמה לחיתוך גס או לחיתוך מדויק, ויחד עם קביעת מהירות הלהב מאפשרים להתאימו לחומרים שונים. בחלק מהמסורים האנכיים יש אפשרות לחתוך בזווית של עד 45 מעלות, אם על ידי שינוי הכיוון של הלהב, אם על ידי שחרור הברגים שלו, או במנגנון יותר מתוחכם במסורים יקרים יותר.
תכונות.
קיימים שני סוגים של תפסניות להבים במסור אנכי: תפסנית ידנית הדורשת חיזוק עם מפתח אלן או תפסנית אוטומטית (FIX-TEC) טכנולוגיה אשר הוצגה לראשונה בשנת 1992 על ידי חברת AEG מגרמניה. בהתאמה לתפסניות קיימים שני סוגי להבים - כאלו עם חור בקצה, וכאלו עם בליטה המאפשרת החלפה מהירה יותר.
שלא כמו מסורים אחרים, במסור אנכי אין מנגנון הגנה על הלהב.
יכולתו של מסור אנכי לנסר משטחים במדויק על פי קווים ששורטטו על משטחים מראש מאפשרת להכין בעזרתו פאזלים מעץ לבוד. תכונה זו נתנה לפאזלים שם נרדף בשפה האנגלית שהוא כשמו של מסור זה - Jigsaw.
כלים דומים למסור זה הם המסור האנכי המקובע (Scroll saw) המאפשר יותר בטיחות ממסור זה על חשבון נוחות עבודה ומסור החרב הנוח יותר משניהם אך פחות מדויק ופחות בטיחותי משניהם גם יחד.
Another Brick in the Wall - part 2
סטויצ'קוב
יום העצמאות האמריקאי
קליפורניה (פירושונים)
In Dublin's fair city
קריצת-עין
קריצת עין
קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי
כתר חאלב
חדר מכונות (אונייה)
חדר המכונות באוניה הוא החלק בו נמצא המנוע הראשי, גנרטורים וחלקי מכונות נוספים. צמוד לחדר המכונות ימצא בדרך כלל חדר הבקרה, אשר בו נמצאים המכונאים ובו מוצג מידע לגבי מצב המנוע, הדלקים, השמנים וטמפרטורות שונות. בימות עבר, בספינות מונעות במנועי קיטור, היה צמוד לחדר המכונות מחסן הפחם של האוניה ועובדי חדר המכונות היו מזינים כל העת את דוודי הקיטור בפחם, עבודה שנחשבה מפרכת ומסוכנת בשל חומו של חדר המכונות והגזים שנפלטו לחללו בתהליך הבעירה.
סכנות בחדר המכונות.
סכנות בחדר המכונות מתחלקות לשני סוגים, סכנות לעובדים והמבקרים במקום וסכנות לציוד והמבנה.
סכנות לציוד והמבנה.
אחת הסכנות הגדולות ביותר היא שרפה, השילוב של טמפרטורה גבוהה, דלקים ושמנים, ואוורור רב, יוצרים סכנת שרפה אשר עלולה לאיים על כל האוניה ועל אנשי הצוות. מסיבה זו בחדר המכונות קיים ציוד כיבוי רב, אשר אמור למנוע את השרפה ולהחיש את הטיפול בה במקרה שהיא פרצה.
הלורדים הרוחניים
שושנת טיודור
שושנת טיודור או השושנה האנגלית היא סמלה ההרלדי של אנגליה אשר קיבלה את שמה משושלת טיודור, בית המלוכה אשר שלט בממלכת אנגליה בשנים 1485–1603. השושנה היא הפרח הלאומי של אנגליה כשם שהדרדר מייצג את סקוטלנד.
מקורות.
כאשר הנרי טיודור נטל את הכס האנגלי מריצ'רד השלישי הוא הביא גם לקיצה של מלחמת השושנים אשר התחוללה בין בית לנקסטר (אשר סמלם היה שושנה אדומה) ובית יורק (אשר סמלם היה שושנה לבנה) במשך שלושים שנה והובילה את אנגליה לתוהו ובוהו פוליטי. הוריו היו אדמונד טיודור, רוזן ריצ'מונד וליידי מרגרט בופורט מבית לנקסטר ונישואיו עם אליזבת מיורק הביאו לשילובם של שתי השושלות היריבות.
עם נישואיו, אימץ הנרי את סמל שושנת טיודור אשר שילב בין שושנת יורק הלבנה לבין שושנת לנקסטר האדומה. השושנה מחולקת לעיתים לשניים במרכז לשני חצאים אדום ולבן או בתדירות רבה יותר מתוארת כשושנה כפולה, אדום על לבן.
שימושים היסטוריים.
בתקופת שלטונו של הנרי השמיני השולחן העגול אשר הוצב בטירת וינצ'סטר נצבע מחדש ובמרכזו צוירה שושנת טיודור.
סמל שושנת טיודור עשוי להיות מצויר עם עלים, וגבעול ואף מוכתר בכתר כפי שמופיע בפורטרט הממוזער של אליזבת הראשונה אשר צויר בידי ניקולס היליארד. או מחולק בניצב (חתוך לשנים ומשולב עם סמל נוסף) על מנת ליצור סמל משולב.
שימושים עכשוויים.
שושנת טיודור משמשת כצמח הלאומי של אנגליה כפי שמסמל הדרדר את סקוטלנד, השמרוק את אירלנד והכרישה את ויילס. בתור שכזה הוא מופיע על מדיהם של המשרתים שומרים של מצודת לונדון. הוא מופיע על המטבע בערך של 20 פני וכמו כן על החלקה בשלט האצולה המלכותי של הממלכה המאוחדת וכן על שלט האצולה של קנדה.
התיאוריה הפסיכואנליטית
רודאו
התאוריה הפסיכואנליטית
יואב
חואן דל פוטרו
חאבייר זאנטי
מאלון
יריעת רימן
עיבודים לשירי עם סקוטיים וולשיים (היידן)
העיבודים לשירי עם סקוטיים וולשיים הוא מן הקבצים הגדולים ביותר ביצירתו של יוזף היידן, וכולל כמעט 400 שירים שעיבד לזמרים בליווי הרכב. רוב העיבודים הללו נכתבו בשנות חייו האחרונות לשלושה מו"לים בריטיים שונים.
הרקע לכתיבת הקבצים השונים.
בעת ביקורו הראשון בלונדון בשנים 1792–1793, פגש בה היידן את המו"ל ויליאם נפיר. היידן התבקש על ידי נפיר לכתוב "מוזיקה לשלושה תפקידים" לקול, כינור ובס ממוספר, על פי מלודיות (Airs) וטקסטים שאותם יספק נפיר. המפגש הזה הניב את הקובץ הראשון של שירים סקוטיים ובו 100 שירים שיצאו לאור בשנת 1792. בביקורו השני של היידן בלונדון בשנת 1795, הוא כתב קובץ עיבודים שני בן 50 שירים לאותו מו"ל, שיצא לאור באותה שנה.
בחודש נובמבר 1799 קיבל היידן פניה מן המו"ל ואספן המוזיקה העממית ג'ורג' תומסון לכתוב גם לו עיבודים לשירים עממיים שאותם יספק המו"ל, אך הפעם להרכב שכולל כינור, צ'לו, פסנתר ושני קולות, לסירוגין וביחד. תוכניתו של תומסון הייתה ליצור אוסף של שירי עם מכל העמים ששכנו באיים הבריטיים, ושמעבדיו יהיו מן המלחינים הידועים של אותה תקופה, ביניהם גם בטהובן, ובר, פלייל ומלחינים נוספים. בין חודש יוני 1800 ועד אוקטובר 1804 שלח היידן לתומסון שבאדינבורו, סך של 208 עיבודים, והוא המלחין המשמעותי ביותר שתרם לאוסף זה של תומסון.
במשלוחים שבשנים 1803–1804 שלח היידן בין שאר השירים הסקוטיים, גם 60 שירים וולשיים. אך המשלוחים הללו מתייחדים גם בכך שהם אינם כולם משל היידן. כיום ידוע שכ-30 מן השירים הללו עיבד תלמידו של היידן, זיגיזמונד פון נויקום, וזאת מחמת התגברות מחלתו של היידן. העבודה של נויקום התבססה על זו של היידן ונעשתה בפיקוחו, אך היא נחשבה לפחותה ברמתה. המו"ל עצמו לא ידע מכך, וחשב כי איכות הכתיבה ירדה, ולפיכך חלק מן העיבודים במשלוח הזה לא פורסמו בחוברות שהוציא.
את שישים וחמישה השירים הנותרים עיבד היידן בשביל ויליאם וואיט. וואיט לא היה מו"ל באופן רשמי, אלא בעל חנות ספרים מאדינבורו, שמכר גם מוזיקה. היידן כתב לוואיט עיבודים לפי המתכונת שכתב לתומסון. הכרך הראשון של וואיט יצא לאור ב-1804 ובו 40 עיבודים משל היידן. הכרך השני יצא לאור ב-1807 ובו 25 עיבודים. העיבודים שנכתבו בשביל וואיט הם לשירים סקוטיים בלבד, כאשר את חלקם היידן כבר עיבד קודם לכן בשביל המו"לים הקודמים, ועל כן יש זהות רבה בין הגרסאות.
על המוזיקה והטקסט.