לאחר שחרור אתיופיה כיהן תכלה בתפקיד בעיריית גונדר ולאחר מכאן כסגן ראש העיר. בשנות ה-30 לחייו טקלה מונה לראש הרשויות המקומיות של מחוז שוואה. בספטמבר 1953 נשלח לארצות הברית כדי לעקוב אחר ההתפתחות המוניציפלית במדינה. בשליחות הוא יצר קשר עם הקהילות היהודיות וגער בהם על התעלמותם מנושאים הנוגעים לביתא ישראל. לאחר שסיים את שליחותו לא חזר מלסה לאתיופיה ונשאר בארצות הברית, שם עסק בפעילות למען ביתא ישראל.
נפטר ב-28 ביוני 1957 בוויסקונסין.
סאשה וויוצ'יץ'
זכריה בן שמואל
אלים למחצה
חנוך פרבר
חנוך (חני) פרבר (1952 - 27 בספטמבר 2005) היה שף, עיתונאי אוכל ומחבר ספרי בישול ישראלי.
ביוגרפיה.
פרבר יליד תל אביב, בוגר בצלאל במגמת עיצוב מוצר. היה השף והבעלים של מסעדת "זליג" ברחוב אבן גבירול בתל אביב, בה גם עבדו אורנה אגמון ואלה שיין, שלימים הקימו שותפות מוצלחת - אורנה ואלה, בעלים של מסעדת גרגנטואה הצרפתית ביפו (בשותפות עם ליאון אלקלעי ויועץ קולינרי למוסדות רבים. כתב מדורים קבועים ב"ידיעות אחרונות" וב"גלובס" והיה במשך שנים רבות עורך גסטרונומי במגזין על השולחן.
פרבר היה אחראי, יחד עם המפיקה אתי אנטה, לתוכנית האוכל "גידי גוב הולך לאכול" בהנחיית גידי גוב. כמו כן, היה שותף יחד עם השפית מיכל קורן, ואשתו רונית, בגן האירועים "חגיגה בכפר" שבכפר הס. הגן שהמשיך לגדול ולהתפתח בשנים האחרונות מנוהל על ידי מיכל ורונית וממשיך לקיים את אותו התפריט הים תיכוני, הייחודי והבלתי מתפשר שהותיר חנוך אחריו.
פרבר הגה את הרעיון ל"מדריך מפה לטיולי אוכל" וכתב אותו יחד עם עפרה ריזנפלד.
במשך 13 שנה לאחר שהתגלתה אצלו מחלת כליות, המשיך חנוך בעשיה ובקידום תחום האוכל והקולינריה בישראל, טייל וכתב על אוכל בכל העולם והביא את המטבח הישראלי הים תיכוני למחוזות חדשים, עם 10 ספרי בישול וטיולים שהיו לרבי מכר.
חני נפטר מדום לב בביתו שבקיסריה בספטמבר 2005 והותיר אחריו את רונית אשתו ועומרי בנו.
חני פרבר
Niggas in Paris
Niggas in Paris (או בגרסת הרדיו של השיר "Paris") הוא שיר של שני הראפרים האמריקאים ג'יי זי וקניה וסט, מתוך אלבומם המשותף, Watch the Throne. השיר יצא ב-13 בספטמבר לתחנות הרדיו בארצות הברית, בתור הסינגל השלישי של וסט וג'יי-זי מהאלבום. עוד לפני צאתו כסינגל, הגיע השיר למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ולאחר צאתו הגיע השיר בשיאו למקום ה-5 במצעד זה.
לסינגל, כמו קודמו Otis נוצר מספר גדול של רמיקסים, והוא זכה לביקורות טובות מאוד. מספר רב של מבקרים ציין אותו בתור השיר הטוב ביותר מהאלבום. השיר זכה להצלחה מסחרית דיגיטלית גדולה, וב-9 בנובמבר 2011, השיר מכר מעל 460,000 עותקים דיגיטליים ברחבי ארצות הברית. מאז, הגיע השיר למעמד פלטינה כשמכר מעל 1,000,000 עותקים דיגיטליים בארצות הברית.
וסט וג'יי זי ביצעו את השיר במהלך סיבוב ההופעות של אלבומם, Watch the Throne Tour, ברחבי ארצות הברית וקנדה. השניים הופיעו עם השיר בתצוגת האפנה של ויקטוריה'ס סיקרט של שנת 2011. מגזין Pitchfork Media דירג את השיר במקום ה-12 במצעד "הרצועות הטובות ביותר של 2011", ומגזין XXL דירג את השיר במקום ה-1 במצעד "שירי ההיפ הופ הטובים ביותר של 2011".
ב-2013 זכה השיר בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר.
הלחנה.
את "Niggas in Paris" הפיק האמן הצעיר היט-בוי שבחברת התקליטים GOOD Music של קניה וסט, כשמייק דין, וסט ואנתוני קילהופר הוסיפו מעט להפקת השיר. בשיר עצמו ישנם שני קטעים המסומפלים מתוך הקומדיה מחליקים אותה, שבהם מדבר השחקן וויל פרל ("We're gonna skate to one song and one song only").
עטיפה.
בעטיפה של "Niggas in Paris" מופיע דגל צרפת ובו כתוביות שבהן רשום שם השיר, שם האלבום ושמם של וסט וג'יי זי. העטיפה זהה לעטיפת Why I Love You, הסינגל הרביעי מתוך "Watch the Throne", שיצא לתחנות הרדיו האורבניות בארצות הברית ביחד עם "Niggas in Paris".
רמיקסים.
הראפר T.I. יצר רמיקס רשמי לשיר באורך של כ-4 וחצי דקות. רמיקסים ופריסטיילס רבים נוצרו לשיר, כשבין האמנים ששרים בהם מופיעים טי-פיין, כריס בראון, דה גיים, שבי וודס, טריי סונגז ו-Swishahouse.
וידאו קליפ.
בריאיון לאתר "Rap-Up", המפיק של הסינגל היט-בוי דיבר על הפקת השיר, והודיע כי צולם לשיר וידאו קליפ שככל הנראה, ייצא בקרוב. למרות זאת, טרם יצא קליפ רשמי לשיר. בהופעה של ג'יי זי וקניה וסט בלוס אנג'לס, שבה ביצעו את השיר 9 פעמים, הודיע ג'יי זי כי אחד מהביצועים ישמש בתור הקליפ לשיר. באותו שבוע החליטו השניים גם להוציא את הסינגל על גבי תקליט. לבסוף הקליפ יצא ב-9 בפברואר 2012 ובו קטעים מתוך הופעה של וסט וג'יי זי. בדומה לקליפ של All of the Lights, הקליפ של "Niggas in Paris" מכיל הבזקים רבים ובתחילתו מוצגת אזהרה המופנית אל חולי אפילפסיה.
חסידות ראשקוב
פסיפס פנרוז
In Paris
מאיר אבן אלדבי
מֵאִיר אִבֶּן אֶלְדָבִּי (1310–1360) היה רב, חוקר, פילוסוף, הוגה דעות, סופר, פייטן, רופא ומקובל. חיבר את הספר "שבילי אמונה".
תולדותיו.
לא רבות ידוע על תולדותיו של אבן אלדבי, וכמעט כל שידוע לנו עליו נובע ממה שכתב על עצמו בספרו.
הוא היה בנו הצעיר של החסיד רבי יצחק המכונה אבן אלדבי. מספרו אנו למדים גם כן שהוא עלה לארץ וחי בירושלים בבגרותו, ומן הסתם גם נפטר בה.
סיבת הליכתו לירושלים אינה ברורה, אך מסגנון דבריו בהקדמת ספרו משתמש כי הליכתו לירושלים נעשתה בעל כרחו, ייתכן שבעקבות התנגדות לדרכו במקום מושבו הראשון. וכך הוא כותב בהקדמת ספרו:
יחוסו להרא"ש.
בכארבעה מקומות בספרו מביא רבי מאיר אבן אלדבי - מדברי הרא"ש, ומכנה אותו בשם "זקני" (=סבי):
אם מניחים שהרא"ש היה סבו, עם זאת עדיין לא ניתן לקבוע את רמת הפרש הדורות בינו לבין סבו; ייתכן שהיה בן בתו של הרא"ש, אך ייתכן שהיה בן בן בת בתו של הרא"ש וכדומה. ברם יש לשער שבכל מקרה לא היה נין לאחר דור רביעי מהרא"ש. לידת הרא"ש הייתה בסביבות 1250 לספירת הנוצרים, ופטירתו הייתה בסביבות שנת 1327 לספירה זו. אבן אלדבי חי בין השנים 1310–1360 (=שנת ק"כ), והיות שהוא משתמש בלשון ז"ל על סבו, יש להניח כי כתב את ספרו לאחר שנת 1327. כל זה מוביל למסקנה שר' מאיר אבן אלדבי חי בזמנו של הרא"ש, אם כן לכל היותר הוא צריך להיות מהדור השלישי שראה הרא"ש.
אביו של רבי מאיר אבן אלדאבי, ומשפחת אבן אלדבי.
אם לא ידוע רבות על רבי מאיר אבן אלדאבי, על אחת כמה וכמה שאין ידוע רבות על אביו. מדברי בנו ניתן ללמוד כי אביו היה איש צדיק וחסיד, ויש להניח שנכון הדבר, כי מן הסתם חתן של גדול הדור כמו הרא"ש צריך להיות בדרגה הראויה לכך שהרא"ש או אחד מבניו ייקחו אותו לאחת מבנותיהם.
בספר "שבילי אמונה" אין אזכור של אביו מלבד פעם אחת - בהקדמה שבה הוא מזכיר את עצמו וקושר לשמו האישי את אביו.
בכתבי הרא"ש אין אזכור מפורש לחתנו זה, כמו כן גם בכתבי בניו אין אזכור מפורש לגיסם החסיד.
צאצאיו ומשפחתו.
מדבריו בהקדמת ספרו משתמע שהיו לו אחים שכן הוא מעיד על עצמו שהוא הצעיר במשפחת בית אביו; יש עדויות לשם משפחה זו ממספר ארצות בצפון אפריקה, ונקל לשער ששם משפחה זו הוא שארית לפליטה ממשפחתו שגלו לשם עם גירוש ספרד. בזמננו שם משפחה זה, שכיח מעט, וייתכן כי נושאי שם משפחה זה הם בני משפחתו.
ספריו.
ספרו היחיד שזכה לתפוצה רבה הוא - "שבילי אמונה"; לא ידועים לנו כיום עוד ספרים שכתב, וגם בספרו "שבילי אמונה" אין אזכור לספרים אחרים שכתב.
זרח אפרים אפשטיין
הרב זרח אפרים אפשטיין (תרכ"ב, 1862-כ"ב בסיוון תרצ"א, 7 ביוני 1931) היה ממייסדי ישיבת תורת חיים וראש הישיבה מתרע"ח עד פטירתו.
תולדות חייו.
נולד בקוידאנוב שבליטא למשפחת אפשטיין, מצאצאי הרא"ה (רבי אהרון הלוי דה-נה-קלרה הברצלוני). היה בן בכור לרב ישעיה (נפטר בי' באייר תרע"ה), מחבר הספר "לבוש ישע". אביו לימד בכמה עיירות בליטא וכיהן כראש ישיבה בקוידאנוב ובישיבת תורת חיים בירושלים. אמו אסתר הייתה בת ר' אברהם רבינוביץ.
עד גיל אחת עשרה למד מאביו, ואחר כך נסע למינסק ולמד שם שלוש שנים. לאחר שלוש שנים חזר לביתו לזמן קצר, ומשם עבר לביאליסטוק ולמד שם שלוש שנים נוספות. כשהיה בן שבע עשרה עבר ללמוד בישיבת פוניבז' והיה תלמיד הרב יצחק יעקב רבינוביץ. היה מתלמידיו המובהקים של הרב יצחק בלאזר מפטרבורג. כן למד מפי הרב משה יהושע יהודה לייב דיסקין.
נשא לאשה את אסתר, בת הרב אברהם חיים וינוגראד מפינסק (נפטר בתרמ"ו), אביהם של הרבנים יצחק, יוסף אליהו ושמחה. המשיך לגדול בתורה בבית חותנו.
בסוף תרמ"ג עלה לארץ ישראל עם גיסו הרב יצחק לאחר שחותנו הרב אברהם חיים ושני גיסיו האחרים עלו כמה חודשים לפני כן. היה שותף בהקמת ישיבת תורת חיים יחד עם גיסיו. בתקופת כהונת גיסיו בראשות הישיבה היה הרב זרח מגדולי האברכים בה. התמדתו הייתה גדולה ביותר ולמד את הש"ס עשרות פעמים ונודע כבקי בספרות תלמודית ובפרשנות התלמוד מכל הדורות. עקב הבנתו הישרה והמעמיקה ובקיאותו הרחבה הדריך את התלמידים בלימוד התלמוד גם לפני שמילא משרה רשמית. לאחר פטירת הרב יוסף אליהו בתרע"ח החל לכהן כראש ישיבה, כשהגיס הרב שמחה משמש כמנהל הישיבה.
בלט גם כצדיק בעל מידות נעלות והיה רגיש מאוד לסבל הזולת. גידל בביתו שתי יתומות שאימץ, הגדולה, לאה בארג, נישאה לימים בנישואים שניים לרב שלמה זלמן זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים, והקטנה צפורה בארג אשר גדלה בביתו עד יום נישואיה לדוד שניידמן. נוסף על נועם הליכותיו היה בעל יכולת השפעה ושכנוע ומוערך ביותר על כל החוגים ועל שליטי הארץ והקונסוליה הרוסית. עקב כך עסק בצרכי ציבור ובעזרה לאנשים פרטיים.