עיצוב מידע הוא אופן הצגת העמוד - מיקום ותעדוף של המידע בצורה ברורה. עיצוב מידע הוא תחום של עיצוב חוויית המשתמש, שנועד להציג מידע בצורה יעילה שמאפשרת להבין אותו בקלות. באתרי אינטרנט, פיסות התוכן צריכות להיות מסודרות באופן שמשקף את המטרות ואת המשימות של המשתמש.
עיצוב ניווט.
מערכת הניווט מספקת רכיבי ממשק המאפשרים למשתמש לעבור בין עמודי האתר. עיצוב הניווט צריך לכלול את הקשר בין העמודים או הפונקציות שהוא מכיל, כך שמשתמשים יוכלו להבין את האפשרויות שיש להם לניווט באתר. לעיתים קרובות, אתרים מכילים מערכות ניווט מרובות, כגון ניווט גלובלי, ניווט מקומי, ניווט משלים, ניווט לפי הקשר וניווט משני.
עיצוב ממשק.
עיצוב ממשק משתמש כולל בחירה וסידור של רכיבים בממשק באופן המאפשר למשתמשים לקיים אינטראקציה עם רכיבי המערכת. המטרה היא להקל על השימושיות והיעילות ככל האפשר. רכיבים נפוצים הנמצאים בעיצוב ממשק הם לחצני פעולה, שדות טקסט, תיבות סימון, כפתורי רדיו ותפריטים נפתחים.
תיקון פיבונאצ'י
תיקון פיבונאצ'י הוא אינדיקטור בתחום הניתוח הטכני שנסמך על סדרה מתמטית שפותחה על ידי לאונרדו פיבונאצי. עקרון סדרת המספרים הוא סכום שני המספרים עוקבים שווה למספר הבא אחריו: 1.2.3.5.8.13.21.34.55.89.144…
בתחום הניתוח הטכני נעזרים בתבנית על פי החישוב של היחס בין מספר חלקי המספר הבא אחריו. היחס הנוצר הוא 0.618, לדוגמה 89/144 = 0.618, יחס נוסף הוא חילוק בדילוג של שני מספרים מתקבל היחס 0.382. לדוגמה 21/55 = 0.382.
המנתח הטכני בודק את עומק התיקון ביחס של 38.2-61.8 ואפשרות חזרה למגמה הראשית של עליות או ירידות.
תיקון פיבונאצ'י מתבסס על הרעיון כי השווקים יחזרו על חלק צפוי של מהלך, ולאחר מכן הם ימשיכו לנוע בכיוון המקורי.
קיימים ארבע תצוגות של סדרת פיבונאצ'י בתחום שוק ההון.
היסטוריה.
הכלכלן ברטון מלכיאל כתב לראשונה על השימוש ברצף פיבונאצ'י במסחר בספרו "הליכת אקראי בוול סטריט" . מלכיאל טען כי רוב תנועות המחירים הן אקראיות, אבל תגובה טבעית נגד תנועת מחיר גדולה מתרחשת כאשר הסוחרים הופכים מהססים או מחפשים לתפוס את הרווחים שלהם. דרגת התיקון יכולה להיות נאמדת בהתאם לאורך האנכי של רמות התמיכה והתמיכה של הביטחון.
חזרה.
מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון. מוצגים שלושה קווים אופקיים ברמות של 38.2%, 50%, 61.8%
לאחר מהלך תנועה גדול למעלה או למטה, המחירים יחזירו חלק מהמהלך המקורי.
כאשר יש נסיגה, רמות תמיכה והתנגדות יופיעו בקירוב לרמות פיבונאצ'י.
קשת.
קשתות פיבונאצ'י מוצגות תחילה בקו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים שלוש קשתות, והמרכז הוא בנקודת הקיצון השנייה, כך שהם חוצות את קו המגמה ברמות של 38.2%, 50% ו- 61.8%. ברמות האלה המנייה צריכה להתבסס כדי לשנות מגמה בשביל תיקון טכני נכון.
מניפה.
מניפת פיבונאצ'י מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים קו אנכי "בלתי נראה" דרך נקודת הקיצון השנייה. מעבירים שלושה קווי מגמה מנקודת הקיצון הראשונה דרך הקו האנכי הבלתי נראה ברמות פיבונאצ'י של 38.2%, 50% ו- 61.8%.
שימושים.
תיקון פיבונאצ'י הוא כלי שכיח לסוחרים טכניים כדי לסייע בזיהוי מקומות אסטרטגיים עבור עסקאות, להפסיק הפסדים או מחירי היעד כדי לעזור לסוחרים להיכנס במחיר טוב. רעיון התיקון משמש אינדיקטור במקרים רבים כגון תאוריית הגלים של אליוט ועוד.
לאחר תנועה משמעותית במחיר, רמות התמיכה והתנגדות החדשות יימצאו בקווים אלה.
הערות שוליים.
עורך אהרון יצחק
ועוזר נתן הגוס
קהילת יהודי טלז
טלז היא אחת הערים העתיקות בליטא, והיא שוכנת בצפון-מערב ליטא. בעיר התקיימה קהילה יהודית.
ישיבת טלז.
ישיבת טלז היא מעוז התפארת של העיר ובזכותה זכתה העיר לפרסום בקרב מאות עסקנים ורבנים שקיבלו הסמכה בישיבה. הישיבה נוסדה ב-1875 על ידי שלושה רבנים מקומיים ומאז התפתחה ושגשגה. לאחר מינויו של ר' אליעזר גורדון לראש הישיבה (1884), היא נהפכה למוסד הראשון במעלה של החינוך החרדי. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר תלמידיה לכ-400 והיא נחשבה לאחת הישיבות הגדולות בעולם. למרות היותה של טלז עיר חרדית, פעלו בה גם הרבה ארגונים ציוניים, טלז התפרסמה בביקורו של הרצל שנשא בה נאום ציוני נלהב.
הישיבה בתקופת שלטון הצאר.
ב-1909 פרצה דליקה גדולה בעיר. נשרפו רוב בתי העיר ובתוכם גם בניין הישיבה, אך כבר באותה שנה על ידי תרומות רבי אליעזר הצליח להקים אותה מחדש. בתקופת שלטון הצאר הייתה נתונה הישיבה תחת סכנת סגירה בגלל היותה בלתי חוקית והיה סכנת גיוס על כל התלמידים אך רבי אליעזר שידע את שפת המדינה וחוקיה הצליח להציל את כל התלמידים מגיוס. וב-1910 נסע רבי אליעזר לאנגליה לאסוף תרומות לישיבה שהייתה במצב קשה אך לא הצליח ושבע אכזבות ולכן לקה בליבו ונפטר ונטמן בלונדון. אחרי פטירתו חתנו הרב יוסף יהודה לייב נקרא למלא את מקומו בתור ראש הישיבה, אחריו התמנה הרב בלוך. בישיבה עודדו לפתח ערך עצמי, תלמידי הישיבה היו צעירים שופעי חיים שידעו על הקונגרס הציוני והיו מעורים בעולם .
הישיבה בשואה.
בקיץ 1940 כבשה רוסיה את ליטא. למרות הסכם ריבנטרופ מולטוב כעבור שלושה חודשים דרשו השלטונות את פינוי הישיבה כדי להפכה לבית חולים. הלימודים בישיבה תחת השלטון הנאצי המשיך למרות הכל בחירוף נפש ותחת סיכון עצמי רב של התלמידים. הנהלת הישבה עודדה את התלמידים להציל את עצמם אך בפרוץ המלחמה רק 16 תלמידים הצליחו לברוח וביום כ' בתמוז תש"א הובלו כל התלמידים ובתוכן ראש הישיבה ליער ההריגה ונרצחו.
אחרי השואה עברה הישיבה אחרי מאמצים מרובים לקליבלנד בארצות הברית.
חיי חברה ותרבות בטלז.
בתום מלחמת העולם הראשונה, בשנים הראשונות של השלטון הליטאי העצמאי, הייתה תסיסה בחיי החברה היהודית בטלז. בעיירה היו פעילים הארגונים: "אגודת ישראל" ו"צעירי אגודת ישראל" שבהשפעתם יצאו לאור העיתונים: "הנאמן" ו"דער יידישער לעבן". גם בקרב החילונים הייתה התעוררות תרבותית ואחרי המלחמה ובהשראת המהפכה הקומוניסטית הם התחילו להביא לעיירה את רעיונות השוויון המעמדי והשלטון הדמוקרטי שבעקבותיה קמה בטלז מפלגה קומוניסטית מקומית, סניף של ה"בונד" ובית ספר בשפת היידיש, אך הוא נסגר שנתיים לאחר מכן על ידי השלטונות.
בעיירה הייתה גם התעוררות ציונית. היו בה נציגויות של כל המפלגות הציוניות, גן ויצו שהיה גן ציוני, מועדונים ציוניים בהם הנוער היה לוקח חלק בפעילות ציונית, ובהכל שלטה השפה העברית ושירי ארץ ישראל.
רפואה.
ביוזמתו של ד"ר מונחין ואשתו נפתח בית חולים יהודי למען חולי העיירה ומרפאה מקומית.
הספרייה.
מוקד חשוב בתרבות המקומית הייתה הספרייה היהודית העממית שהיו בה ספרים ביידיש ובעברית והיא היוותה מוקד חברתי ותרבותי.
בתי מדרש.
בטלז היו ארבעה בתי מדרש. בתי המדרשות היו הומי אדם וכללו בתוכם מלבד מנייני התפילה גם חבורות לימוד וחברותות, מקום לדרשות ונאומים של רבנים, אנשים חשובים ופעילי ציונות.
הכלכלה.
המסחר והמלאכה היו עיסוקם העקרי של רוב תושבי העיר ורובם עבדו בשוק המקומי שהיה במרכזו של הרובע היהודי. בטלז היה בנק, גמ"ח כספים וארגוני צדקה. ב-1927 חוברה טלז למסילת הברזל המחברת את העיר שבלי עם עיר הנמל קלאיפעדא מה שגרם לפיתוח העסקים והמסחר.
תנועות הנוער בטלז.
לאחר שהממשלה הליטאית קיבלה את עצמאותה ב-1918 היהודים קיבלו נציג בפרלמנט הליטאי ורוחות חדשות החלו לנשוב גם בין יהודי טלז. נוסדו מפלגות חדשות כמו "השומר הצעיר", בית"ר, ותנועות נוספות.
קיבוץ ההכשרה של החלוץ- "אדוק".
קיבוץ נוער ברוח ציונית. חברי התנועה עבדו בחנויות, משק בית ותפירה. ניסו לקבל סרטיפיקטים אבל לא קיבלו מכיוון ששלחו את הסרטיפיקטים לגרמניה כדי להציל יהודים.
השומר הצעיר- סניף נצ"ח (נוער צופי חלוצי).
תנועה ציונית. התחילה עם כמה בנות וגדלה במהירות. התנועה נתקלה בהתנגדות אנטי- ציוניות ופעלה גם במחתרת. סיסמת התנועה הייתה "היה בן נאמן לעמך ולארץ ישראל".
חברי התנועה עסקו בליכוד הנוער הציוני בעיר על ידי יחידות חינוכיות ובמשימות שונות בעיר.
בית"ר.
תנועה רוויזיוניסטית. נוסדה בשנת 1929 על ידי קומץ בחורים ובחורות שנולדו בטלז (לייב טבצ'ניק, איסקה בלאך, אסתר בלאך, אליזר נתנוביץ, ניקן נואיק, לייב בלאך, מאיר יוסלביץ). התנועה מנתה עד 70 חברים.
בית"ר היו פעילים בכל מיני שטחים- עונג שבת, הרצאות וריקודים, משחקים (היו משחקים כדורגל עם ערים שכנות), תזמורת.
הווי, זכרונות וחיים ציבוריים.
העיר טלז השתרעה לאורך הרחובות טורגאוס, גאטווע ודידזויא גאטוע ורחובות וסימטאות רבים. טלז הייתה עיר עם הווי יהודי-דתי. מוסדות תורה והשכלה רבים היו בעיר. לישיבה המפורסמת שבעיר נהרו תלמידים מכל תפוצות הגולה. כמו כן בעיר הייתה גימנסיה ("יבנה") שנחשבה לטובה ביותר בליטא.
רוב העיר הייתה מיושבת על ידי יהודים שעסקו במלאכה ובמסחר והגויים גרו בפרברי העיר. ההווי היהודי הורגש ברחובות ביומיום, בשבתות ובחגים.
בשואה.
כאשר נכנסו הרוסים הם סגרו את הגימנסיה היהודית והיהודים הוכרחו ללכת לגימנסיה הליטאית אך הם לא נכנעו לחילול השבת והתנגדו לה באופן פסיבי.