לפיכך, הקבוצות העלו למגרש את הרכביהן החזקים ביותר. ברם, עבור כל אחת מהקבוצות שיחק אחד משני השחקנים הטובים ביותר באותה עונה בליגת האלופות - מילאן הגיעה למעמד הודות לשחקנה קאקה, שעשרת שעריו במהלך העונה האירופאית העניקו לו את התואר "מלך השערים", ומנגד פיטר קראוץ', שהוכתר כאחד מסגניו עם שישה שערים, שיחק במדי ליברפול.
נתון נוסף אשר ניכר מההרכבים שהועלו הוא כי מילאן בחרה להעלות הרכב מבוגר יחסית, שגילו הממוצע היה מעט יותר מ-31 שנים - ההרכב המבוגר ביותר בתולדות משחקי הגמר של ליגת האלופות. בין שחקניה היה פאולו מלדיני הוותיק, אשר חודש לאחר המשחק חגג את יום הולדתו ה-39.
גם הרכבה של ליברפול היה משופע ניסיון, וכלל חמישה שחקנים אשר השתתפו עוד בגמר הקודם של ליברפול מול מילאן, שנתיים לפני כן, ובהם צ'אבי אלונסו, ג'יימי קראגר, סטיב פינן, סטיבן ג'רארד וג'ון ארנה ריסה.
מהלך המשחק.
לפני תחילת המשחק נערך טקס הפתיחה המסורתי של גמר ליגת האלופות. לאחר מכן הוצגו הרכבי הקבוצות וצוות השופטים. צוות זה היה מורכב מרביעייה גרמנית, ובראשם הרברט פנדל (Herbert Fandel). שריקת הפתיחה אירעה ב-20:45 על פי השעון המקומי, כאשר הכדור ניתן לשחקני ליברפול לבעיטת הפתיחה.
מחצית ראשונה.
המשחק החל באופן אגרסיבי למדי ושתי הקבוצות הרבו בעבירות כבר בדקות הראשונות. המהלך המשמעותי הראשון היה בדקה התשיעית, כאשר שחקן ליברפול ג'רמיין פנאנט חטף את הכדור מיריבו מארק יאנקולובסקי והצליח לבעוט לכיוון השער, אך שוער מילאן דידה הדף את הבעיטה. מילאן החלה תוקפת גם היא וניסתה להעביר את הכדור לשחקניה ההתקפיים בקרבת שערה של ליברפול, אך ההגנה של ליברפול סיכלה את המאמצים. במהלך הדקות הבאות נרשמו ניסיונות נוספים משני הצדדים להבקיע שערים, כאשר ג'ון ארנה ריסה וצ'אבי אלונסו החמיצו את המסגרת בבעיטות ממרחק רב, בעוד שמאסימו אודו ויאנקולובסקי יזמו מהלכים התקפים מצידה של מילאן. לבסוף, השער הבודד במחצית נקבע בדקותיה האחרונות, כאשר חלוץ מילאן פיליפו אינזאגי, הבקיע בעקבות בעיטה חופשית של חברו לקבוצה אנדראה פירלו, אשר פגעה בגבו. המגע המפתיע בין גבו של אינזאגי לכדור הטעה את שוער ליברפול חוסה ריינה, ואינזאגי מיהר לנצל את הפרצה והבקיע. העוקבים אחר שידור הטלוויזיה שיכלו לראות את המהלך בהילוך חוזר ואיטי הבחינו כי הכדור פגע בזרועו העליונה של אינזאגי בדרכו לשער, אך השופט לא פסק לעבירה בטענה לנגיעת יד, דבר שהיה פוסל את השער.
אינזאגי הודה לאחר המשחק כי תכנן שהכדור יפגע בגופו, אך מגע היד היה בלתי מכוון. המחצית נסתיימה ביתרון 0–1 למילאן והקבוצות ירדו מהמגרש להפסקת המחצית.
מחצית שנייה.
ליברפול שיחקה בזהירות לאחר ההפסקה והרבתה להחזיק בכדור, אך מיעטה להתקיף. כמעט 20 דקות עברו בטרם מהלך התקפי של ליברפול הקרבה להשוואת התוצאה - היה זה בדקה ה-62 כאשר הקפטן סטיבן ג'רארד ניצל טעות של ג'נארו גאטוזו ופרץ את ההגנה עד לשוער מילאן דידה, אך זה הצליח להגן על שערו. המשחק המשיך באותו האופן, כאשר עיקר הפעילות התרכזה בחצי המגרש של האיטלקים, כאשר שחקני ליברפול מחזיקים בכדור, אך לא מאיימים על שערה של מילאן. מאמן ליברפול רפא בניטז החליף את חאבייר מסצ'ראנו בחלוץ פיטר קראוץ', בתקווה להפיח חיים במשחק ההתקפי של קבוצתו. ברם, הדבר דווקא סייע למילאן ושחרר את חלוצה - קאקה, אשר עליו הופקד מסצ'רנו. לבסוף, בדקה ה-82 קאקה הצליח למסור לאינזאגי, אשר בתורו עבר את שוער ליברפול וגלגל פנימה .
שחקני ליברפול ניסו לתקוף את שערה של מילאן בניסיון להציל את המשחק, אך על אף שער מנגיחה של דירק קויט בדקה ה-89, מילאן הצליחה לשמור על היתרון עד לשריקת הסיום ובכך לזכות בגביע.
בסיום המשחק ניתן הגביע לקפטן מילאן, פאולו מלדיני, ביציע הכבוד, בטרם הצטרף לחבריו על כר הדשא לחגיגותיהם וצילומי העיתונאים.
The Beatles-1967-1970
The Beatles-1962-1966
Go Style
GO Style (במקור Go) הוא מגזין אופנה ולייף סטייל ישראלי, בהוצאת קבוצת ידיעות אחרונות, היוצא לאור אחת לחודש ועוסק באופנה, טיפוח, אהבה, סקס, רכילות ובידור.
הירחון החל להופיע בינואר 2004 ומופיע מאז בקביעות. קהל היעד של המגזין הוא נשים בנות 18–45.
הירחון מתמחה בהפקות אופנה מסוגננות ובתכני חדשות אופנה וטיפוח, כתבות בנושאי אהבה ויחסים, ריאיונות עם כוכבי בידור ודוגמניות וכדומה. במגזין מדורים נוספים העוסקים בתרבות ובידור, צרכנות, אסטרולוגיה ותשבצים.
החל מחודש פברואר 2011 בוצע שינוי משמעותי במגזין. הוא שינה את שמו ל-"Go Style", ומדורי עיצוב הפנים, האופנה והטיפוח הורחבו ומספר העמודים הכללי בכל גיליון גדל.
מדי חודש מתפרסמת במגזין כתבה ראשית עם כוכבת ידועה שתמונתה מופיעה על עמוד השער: דוגמנית, שחקנית או כוכבת תוכנית מציאות. בין הכוכבות שכיכבו בשער מספר פעמים: בר רפאלי, נינט טייב, רותם סלע ומירי בוהדנה.
כמה פעמים בשנה המגזין יוצא בגיליונות נושא מיוחדים כמו גיליון ספטמבר, גיליון טרנדים, גיליון סוף שנה ועוד.
מספר אור
במתמטיקה, מספר מחלק-הרמוני, או מספר אור (Ore), ולעיתים אף מספר אור-הרמוני, על-שם המתמטיקאי הנורווגי אייסטיין אור (Øystein Ore) שהגדיר את המספרים הללו בשנת 1948, הוא מספר טבעי חיובי שהממוצע ההרמוני של המחלקים שלו הוא מספר שלם. הראשונים מבין מספרי אור הם: 1, 6, 28, 140, 270, 496, 672, 1638, 2970, 6200, 8128, 8190.
לדוגמה, 6 הוא מספר אור, משום שיש לו ארבעה מחלקים, 1, 2, 3, ו-6 עצמו, שהממוצע ההרמוני שלהם הוא מספר שלם:
ל-140 יש שנים-עשר מחלקים והם 1, 2, 4, 5, 7, 10, 14, 20, 28, 35, 70, ו-140 עצמו. הממוצע ההרמוני שלהם הוא:
גם כאן התוצאה היא מספר שלם, ולכן גם 140 הוא מספר אור.
מספרי אור ומספרים מושלמים.
אור הבחין שלכל מספר שלם כלשהו formula_3, מכפלת הממוצע ההרמוני והממוצע החשבוני של מחלקיו שווה ל-formula_3 עצמו. \cdot \frac{\sum m}{d} = \sum m\cdot \frac{M}{\sum \frac{M}{m}} = \sum m\cdot \frac{M}{\sum m} = M&lt;/math&gt;
}} מכאן נובע ש-formula_3 הוא מספר אור-הרמוני אם ורק אם הממוצע (החשבוני) של מחלקיו מחלק את formula_3.
אור הראה שכל מספר מושלם הוא גם אור-הרמוני. כדי להיווכח בכך, נשים לב שסכום כל המחלקים של מספר מושלם formula_3 הוא בדיוק formula_8. לכן, הממוצע (החשבוני) של המחלקים הוא formula_9, כאשר formula_10‎ הוא מספר המחלקים של formula_3. לכל formula_3, formula_10 הוא מספר אי-זוגי אם ורק אם formula_3 הוא מספר ריבועי, מכיוון שאחרת ניתן לזווג לכל מחלק formula_15 של formula_3, מחלק שונה ממנו - formula_17. אך מספר מושלם אינו יכול להיות מספר ריבועי. הדבר נובע מהצורה הידועה של מספרים מושלמים זוגיים ומהעובדה שלמספרים מושלמים אי-זוגיים (אם הם קיימים) חייב להיות גורם מהצורה formula_18, כאשר formula_19. לכן, עבור מספר מושלם כלשהו formula_3, formula_10 הוא זוגי והממוצע (החשבוני) של המחלקים הוא formula_22. לכן, formula_3 הוא מספר אור-הרמוני.
אור שיער ש-1 הוא המספר האי-זוגי היחיד שהוא גם אור-הרמוני. אם ההשערה נכונה, פירוש הדבר הוא שלא קיימים מספרים מושלמים אי-זוגיים.
חסמים וחיפושים באמצעות מחשב.
W. H. Mills הראה שלכל מספר אור אי-זוגי הגדול מ-1 חייב להיות גורם ראשוני שחזקתו גדולה מ-107, ו-Graeme L. Cohen הראה שלכל מספר כזה יש לפחות שלושה גורמים ראשוניים שונים.
Cohen, Takeshi Goto ואחרים, כולל אור עצמו, החלו להשתמש במחשבים כדי לחפש מספרי אור קטנים. תוצאות החיפושים הללו הם רשימות של כל מספרי אור עד לבערך 2×109, ושל כל מספרי אור שהממוצע ההרמוני של מחלקיהם הוא 300 לכל-היותר.
חוק נתוני התקשורת
איקונוקלזמה
איקונוקלזם
פלקירה
תאורית הגלים של אליוט
בנייה מגבס
בנייה מלבנים
אירווין וולש
קופירייטינג
סולוביוב
סילפן
אן, נסיכת דנמרק
אן, נסיכת דנמרק (12 בדצמבר 1574 - 2 במרץ 1619, באנגלית: Anne of Denmark) הייתה בתו השנייה של פרדריק השני, מלך דנמרק ואשתו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. אן נישאה לג'יימס הראשון בשנת 1589, בגיל ארבע-עשרה, וילדה לו שלושה ילדים שהגיעו לבגרות, ביניהם המלך לעתיד צ'ארלס הראשון. אן אהבה ככל הנראה את בעלה בתחילת נישואיהם, אך במהלך השנים התרחקו בני הזוג זה מזה, ולבסוף החלו חיים בנפרד.
אן הייתה פעילה בפוליטיקה האנגלית והסקוטית וכן הייתה פטרונית של האמנויות. הסלון התרבותי שלה נחשב לאחד הנחשבים של התקופה באירופה והיא הקיפה את עצמה בחצר מלוכה מפואר. לאחר שנת 1612 בריאותה החלה להתרופף והיא פרשה מחיי חצר פעילים.
היסטוריונים רבים נטו להחשיב את אן כמלכה חסרת חשיבות, קלת דעת ונהנתנית, אולם הערכות מחודשות בתקופה האחרונה הביאו להכרה בעצמאות האסרטיבית של אן ובמיוחד בחשיבותה כפטרונית האמנות באיים הבריטיים במהלך העידן היעקוביני.
שנותיה הראשונות.
אן נולדה ב-12 בדצמבר 1574 בטירת סקאנדרבורג שבממלכת דנמרק. אביה, פרדריק השני, מלך דנמרק, היה מאוכזב מלידתה שכן זו הייתה לו הבת השנייה והוא קיווה להולדת בן יורש. אמה של אן, סופיה ממקלנבורג-גיסטרוב, הייתה רק בת 17 כאשר ילדה אותה, ושלוש שנים לאחר מכן אכן הולידה יורש לכתר הדני, המלך לעתיד כריסטיאן הרביעי. אן נשלחה בגיל צעיר יחד עם אחותה הגדולה אליזבת להתחנך אצל סבה מצד אימה במקלנבורג אשר בגרמניה. בניגוד לחצר המלוכה הדנית, שהייתה ידועה כסוערת במיוחד, מקלנבורג הייתה רגועה יחסית וסיפקה לשתי הבנות ילדות יציבה ושקטה.