ב-12 באוקטובר בבוקר החל גדוד 71 בתנועה לעבר הכפר. לאחר שנכנסו לכפר החלה הרעשה ארטילריה מדויקת על הכוחות, כמו גם ירי מטנקים סורים שהסתתרו היטב בין הבתים ובחורשה שמדרום לכפר. בשלב זה נפגע המג"ד כץ מרסיס בראשו והוא הורה לקמב"ץ הגדוד לקחת פיקוד. הקמב"ץ, עמוס לוריא, התמקם במרכז הכפר ומשם החל לפקד על הפלוגות השונות. פלוגה מסיירת מטכ"ל כבשה גבעה שולטת מצפון לכפר, אולם האש על הגדוד לא פסקה. גם גדוד 77 שהיה בחיפוי ספג אש ארטילרית מדויקת והתקשה לאתר את מקורות האש. בהדרגה הצליחו טנקי הגדוד לאתר ולהשמיד את הטנקים הסורים שירו עליהם, ובשעות הצהריים, לאחר מספר שעות של לחימה אינטנסיבית, הסתיים הקרב הקשה והכפר נכבש. 16 לוחמים נהרגו בקרב מזרעת בית ג'ן וכעשרים נפצעו.
לאחר השלמת כיבוש הכפר, נערכו גדוד 12 של חטיבת גולני, בפיקוד רס"ן ארוין לביא, וכוח שריון בפיקוד אלי גבע, להגנה עליו, והדפו בהצלחה התקפות נגד של קומנדו ושריון סוריים.
אוגדה 210.
עקב הקשיים בטיהור מלא של השטח שכבשה האוגדה ביום הקודם התקשו דרגי החטיבות להגיע אל הכוחות במהלך הלילה ולהעביר אליהם אספקה. בשל עובדה זו נוצר מחסור בדלק ובתחמושת בטנקים. עם בוקר צורף לאוגדה "כוח נתי" - גדוד טנקים בפיקוד נתי גולן אשר הורכב בעיקר מאנשי צוות שחזרו מחו"ל לאחר פרוץ המלחמה. מרבית הכוח צורף לחטיבה 679 שמנתה כעת כ-50 טנקים כשירים, ופלוגה מכוח נתי סופחה לחטיבה 179. חטיבה 179 עסקה במהלך הלילה בחילוץ הפצועים ושיקום הטנקים. יחד עם פלוגת הטנקים מכוח נתי, מנתה החטיבה בבוקר 12 באוקטובר כ-24 טנקים כשירים.
כוח נתי הרענן הוביל את חטיבה 679 לכיוון כפר נסג', אולם לאחר שעברו את צומת נסג' נתקל הכוח באש חזקה ומספר טנקים נפגעו. מפקד הגדוד, נתי גולן, נפצע בהיתקלות וכתוצאה מכך נעצר הגדוד לצורך התארגנות. שני הגדודים המקוריים של חטיבה 679 המשיכו להתקדם ועד השעה 13:00 כבשו את תל קרין. המחסור בדלק הפך קריטי והחטיבה נאלצה לעצור ולהמתין לתדלוק.
בבוקר נשלחה חטיבה 179 לתל מסחרה ונתקלה במתחם נ"ט גדול. החטיבה עקפה את התל מצפון והמשיכה מזרחה לנסג'. בכפר נסג' עברה את חטיבה 679 והמשיכה צפון-מזרחה לכיוון כנכר. החטיבה נתקלה בכוח שריון סורי ונעצרה. יחד עם חטיבה 9 שהגיעה לאזור הצליחו שתי החטיבות להתקדם ובסביבות השעה 16:00 כבשו את תל מרעי.
תוך כדי ההתארגנות של חטיבה 679 נצפה כוח גדול המתקרב מדרום, אשר זוהה כחטיבה של חיל המשלוח העיראקי. חטיבה 679 תפסה עמדות על הרכסים אותם כבשה זמן קצר קודם לכן ולקראת השעה 15:00 נכנסה לקרב מול חטיבת השריון 12 מהדיוויזיה ה-3 העיראקית. טנקי חטיבה 679 החלו לירות מטווחים קצרים בטנקים העיראקים, שהופתעו מההיתקלות בכוח הישראלי. משגבר הלחץ על חטיבה 679 הפנה מפקד אוגדה 210 את חטיבות 179 ו-9 לסייע לה, וכתוצאה מכך הם נאלצו לנטוש את תל מרעי, לאחר שכבשו אותו קודם לכן במאמץ רב. כוח נתי, שסיים בינתיים להתארגן, נשלח אף הוא לקרב וסייע בבלימת השריון העיראקי. במהלך הקרב הקשה נפגעו כמה עשרות טנקים עיראקים והכוח העיראקי נסוג לקראת הערב. זיהוי חיל המשלוח העיראקי הביאה את האוגדה לעצור את התקדמות חטיבות 9 ו-179 ולהסיג אותן חזרה כדי לקדם את הכוח העיראקי.
אוגדה 146.
בפריצה למובלעת ב-11 באוקטובר נשארה אוגדה 146 במגננה בדרום רמת הגולן. בליל 11-12 באוקטובר הוטלה על האוגדה המשימה לתקוף את המערך הסורי בדרום הרמה. האוגדה, שכללה כעת שלוש חטיבות, החלה בהתקפה בבוקר 12 באוקטובר.
חטיבה 4 התקדמה ממוצב 110 ותפסה את ציר ביר אל עג'ם-קוניטרה, במטרה לתקוף את אזור כודנה מצפון. החטיבה הממוכנת 670, שתוגברה בגדוד השריון הפיקודי (גש"פ 181 שכלל טנקי סופר שרמן), תקפה את ציידא ואל-חנות. באזור ציידא נתקלו טנקי הגש"פ באש נ"ט חזקה ומספר טנקים נפגעו. המג"ד נפצע ואחד המ"פ נהרג. פלוגת טנקים נוספת כבשה את אל חנות. חטיבה 205 נותרה בחיפוי ותוכננה לתקוף בהמשך לכיוון שיח' מסכין.
בשעות הבוקר הורה שר הביטחון משה דיין לרכז את המאמצים בצפון רמת הגולן. בעקבות הוראה זו הוחלט לקראת הצהריים להעביר את חטיבה 205, שכללה כ-50 טנקים, לאוגדה 210. חטיבות 4 ו-670 נסוגו חזרה לקו הסגול ונערכו להגנה.
תוצאות הלחימה במובלעת הסורית.
ביומיים של לחימה הצליחו כוחות צה"ל להתקדם כמעט 20 ק"מ לתוך שטח סוריה ולכבוש מובלעת ששטחה כ-400 קמ"ר. הדיוויזיה הסורית השביעית ספגה אבדות כבדות, והתקשתה לבלום את המשך התקדמות כוחות צה"ל לכיוון דמשק. מאידך, האוגדות הישראליות שהשתתפו בקרב ההבקעה, ובעיקר אוגדה 210, אשר מלכתחילה היו במצבה מוקטנת, ספגו אבדות ונשחקו עוד יותר.
הגעת חיל המשלוח העיראקי לזירת המערכה בצהרי 12 באוקטובר שינתה את תמונת המצב ואת מאזן הכוחות בין הצדדים היריבים, ואוגדה 210 נאלצה לעצור את התקדמותה כדי לבלום את התקפת הנגד של השריון העיראקי. במהלך הימים הבאים נמשכו הקרבות מול חילות המשלוח הירדנים והעיראקים הרעננים, וכתוצאה מכך נאלץ הפיקוד הישראלי לעצור את המשך ההתקדמות מזרחה לכיוון דמשק. התוכניות לכיבוש סעסע וכנכר, במטרה להביא את דמשק לטווח אש הארטילריה הישראלית, ולהוציא את סוריה ממעגל המלחמה, ננטשו. למרות זאת הצליחו יחידות ארטילריה של צה"ל להפגיז את פאתי דמשק בליל ה-12 באוקטובר.
שטחי המובלעת שנתפסו עד 12 באוקטובר נותרו כמעט ללא שינוי בידי צה"ל עד הסכם הפרדת הכוחות בין הצדדים, במאי 1974.
טמרין משויש-פנים
טמרין משויש-פנים (שם מדעי: Saguinus inustus) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצתו בדרום קולומביה וצפון-מערב ברזיל.
צבע פרוותו של טמרין משויש-פנים שחור, גבו חום ועד לאדום כהה בגב התחתון, זנבו שחור. פניו חלקות משוישות בוורוד ושחור. מעט שער לבן על האף ומעל השפתיים, לחיים לבנות חלקות. אזור החלציים לבן.
טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין הוא פעיל יום ושוכן עצים. טמרין משויש-פנים חי בקבוצות של בין 3 ל-6 פריטים. בבוקר כל חברי הקבוצה מצייצים על מנת לאשר את נוכחותם. בנוסף, קבוצות שנפגשות, מצייצות ציוצים שונים על מנת לציין את נוכחות הקבוצות. כמו שאר מיני הטמרין טמרין זה ניזון מחרקים, פירות וגומי.
למין זה ייתכנו שני תת-מינים בקולומביה. זאת בעקבות גילוי תת-מין אשר נבדל בצבע הלבן על הלחיים ומסביב לעיניים.
תפוצתו מדרום-מזרח קולומביה מנהר גואביארה (אחד מיובליו של האורינוקו) בצפון ועד לנהרות אפפוריס ומסאי. שטח זה כולל 6 מחוזות בקולומביה: אמסונאס, קקטה, הקצה הדרומי של מטה, גואביארה, ואופס וגואאיניה. בברזיל תפוצתו בצפון מערב המדינה בין נהרות ז'פורה ונגרו. שטח תפוצתו כ 350 דונם בצפיפות של 19.6 פרטים בקמ"ר.
אוכלוסיית מין זה יציבה ולא נמצאת בסכנת הכחדה.
שח&quot;ר כחול
תקליטי לאוה
קארלס
שביל הזעם
זרחי
כותב שירים
טמרין זהוב-ידיים
טמרין זהוב-ידיים (שם מדעי: Saguinus midas; מכונה גם טמרין מידאס על שם מידאס) הוא מין של פרימט מסוג טמרין הנפוץ בצפון נהר האמזונאס במדינות ברזיל, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם וכנראה גם בוונצואלה.
מאפיינים.
טמרין זהוב-ידיים שחור ברובו, כאשר לצעירים מעט שערות אפורות בפנים ובחלק העליון של הגוף. האיברים הבהירים היחידים הם הרגליים והידיים שבצבע זהב, צהוב או כתום.
תפוצתו מצפון לנהר האמזונאס במדינות גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, ונצואלה ובברזיל במדינות אמאפה ורוריימה. בדרום-מזרח תפוצתם עד למעלה ריו נגרו שם הוא פוגש את הטמרין דוגוני. בצפיפות האוכלוסייה הוא בין 12 ל-23 פרטים בקמ"ר. מין זה יחד עם טמרין חום-ראש הם הנפוצים ביותר במשפחת המרמוסטיים.
הטמרין זהוב-הידיים חי בקבוצות של 2 עד 12 פרטים כאשר בדרך כלל הקבוצות הן של 5–6 פרטים. רוב הקבוצות מכילות או נקבות בלבד או זכרים בלבד כאשר יש קבוצות שמכילות זכר אחד. טמרין זה הוא פוליגמי כאשר רק הנקבה הדומיננטית מתעברת. הפריטים מגיעים לבגרות מינית לאחר 16 עד 20 חודשים. הלידות נערכות בשתי עונות באביב ובקיץ. לאחר ההיריון של 140 עד 168 יום, נולדים זוג תאומים לא זהים במשקל 45 גרם. לעיתים נדירות נולד גור אחד. הזכרים אמונים על הגנתם, נסיעתם וטיפולם במשך כשלושה חודשים. מין זה חי 16 שנה בשבי. הם מתקשרים בצורה קולית וויזואלית ובאמצעות ריח:
טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים וכן ניצנים. למין זה מספר טורפים טבעיים: נחשים, עופות דורסים ופרטים קטנים ממשפחת החתוליים.
טמרין מידאס
בוצלריוס
בוב ריי סימונס ג'וניור (באנגלית: Bob Ray Simmons, Jr; נולד ב-15 בנובמבר 1988), הידוע בשם הבמה שלו B.o.B, הוא ראפר, זמר ומפיק מוזיקלי אמריקאי. הוא התפרסם ברחבי העולם כשהוציא את סינגל הבכורה שלו "Nothin' on You", הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד הסינגלים הבריטי. גם הסינגל השני שלו, "Airplanes", הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, ובמצעד הבילבורד הוט 100 הגיע הסינגל למקום השני.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
בובי ריי סימונס ג'וניור נולד ב-15 בנובמבר 1988 בווינסטון סיילם בצפון קרוליינה. פחות מחודש לאחר לידתו עברה משפחתו לדקטור שבג'ורג'יה. בבית הספר היסודי והתיכון ניגן סימונס בחצוצרה בתזמורת בית הספר. סימונס הפסיק את לימודיו לטובת קריירה מוזיקלית, אף על פי שהוריו רצו שימשיך בלימודיו.
כנער הושפע סימונס מההיפ הופ מאטלנטה, ושם הבמה שלו לקוח משירם של הצמד אאוטקאסט - "B.O.B." (Bombs Over Baghdad).
תחילת הקריירה.
בשנים 2007 ו-2008 הוציא B.o.B שני מיני-אלבומים שנקראו "Eastside" ו-"12th Dimension", חלק מהשירים שהופיעו במיני האלבומים הופיעו מאוחר יותר באלבום הבכורה של B.O.B.