בעונת הגלישה 2009–2010 היו 8.2 מיליון גולשי סנואובורד בארצות הברית ובקנדה. חל גידול של 10% גולשים בהשוואה לעונה הקודמת, והם היוו יותר מ -30% מכל משתתפי ספורט השלג.
ב-2 במאי 2012, הוועד הפאראלימפי הבינלאומי הודיע כי סנואובורד אדפטיבי (שזכה לכינוי "פרא- סנואובורד") יצטרף לספורט הנכים והופעתו הראשונה כספורט עם מדליה לגברים ונשים יהיה במשחקי חורף הנכים 2014 שיתרחשו בסוצ'י, רוסיה.
סגנונות.
מאז הקמתו של סנואובורד כספורט חורף ממוסד, התפתחו בתחום הסנואובורד כמה סגנונות שונים, כאשר כל אחד מהם כולל ציוד משלו וטכניקה מיוחדת משלו. הסגנונות הנפוצים ביותר כיום הם: גלישה חופשית, פריסטייל (סגנון חופשי), ומרוץ חופשי.
סגנונות אלה משמשים גם לסנואובורד הפנאי וגם לסנואובורד המקצועי. למרות שכל סגנון הוא ייחודי, לפעמים יש חפיפה ביניהם.
Jibbing.
"Jibbing" היא גלישה על משטחים שאינם סטנדרטיים, אשר בדרך כלל כוללת ביצוע טריקים. המילה "Jib" היא גם שם עצם ופועל, בהתאם לשימוש של המילה. כשם עצם המילה כוללת מסילות מתכת, קופסות, ספסלים, מדפי בטון, קירות, כלי רכב, סלעים ועצים. וכפועל היא מתייחסת לפעולה של קפיצה, החלקה או גלישה על גבי חפצים שאינם שלג. דבר המשפיע ישירות על ידי שחיקת הסנואובורד. משמעות המילה "Jibbing" היא טכניקת גלישה חופשית.
בדרך כלל משתמשים בטכניקה באתרי נופש המיועדים לסנואובורד אבל אפשר להשתמש בטכניקה גם בסביבה עירונית.
גלישה חופשית.
גלישה חופשית היא גלישה תוך שינוי סגנונות סנואובורד שונים בתנועה חלקה,
כך שהשילוב הופך לסגנון בפני עצמו.
פריסטייל.
סנואובורד פריסטייל הוא סגנון הכולל ביצוע טריקים. בפריסטייל, הרוכב מנצל תוואי שטח טבעיים או מעשה ידי אדם כגון מסילות, מקפצות, קופסאות, או אינספור עזרים שונים על מנת לבצע טריקים. זהו מרוץ הכל כלול פופולרי שמייחד את ההיבטים היצירתיים של סנואובורד, בניגוד לסגנונות אחרים כמו סנואובורד אלפיני.
סנואובורד אלפיני.
סגנון זה מתרחש בשלג קשה וצפוף או גלישות מהירות ומתמקד בפניות חדות,
כמו גלישת גלים או סקייטבורד
ארוך. הקפיצות כמעט ולא מתרחשות או שהן קטנות. סנואובורד אלפיני מהווה מחלק קטן
מאוכלוסיית הסנואובורד הכללית, אך יש לו קהילה חברתית מקושרת היטב ויצרני לוח מיוחדים משלו. ציוד הסנואובורד האלפיני הוא מגף קשיחה הדומה למגף סקי ומערכת כריכה עם סנואובורד שהוא נוקשה וצר על מנת לשלוט עליו בפניות מהירות ועוצמתיות. גולש אלפיני מיומן יכול לחבר סיבובים רבים בריצה אחת תוך הצבת גופו בקירוב רב לאדמה בכל פנייה, בדומה לסקי מים.
בהתאם לגורמים כמו קשיחות השלג, רדיוס הפניה ואישיות הגולש הפניה יכולה להיעשות
באיטיות או במהירות. גולשים עושים חצאי עיגולים מושלמים בכל פניה, כאשר הסנואובורד הוא בניצב לכיוון הירידה והתחלת הפניה היא על שולי המדרון.
סגנון מדרון.
המתחרים בסגנון מדרון נדרשים לבצע
טריקים בזמן ירידה במדרון. הגולשים זזים מסביב, לאורך, לרוחב, מעל או מתחת לפני השטח. המסלול מלא במכשולים כגון תיבות, מסילות, מקפצות, זרוע של עגורן (כולל כל דבר שהסנואובורד או הרוכב יכולים להחליק עליו). הגולשים בתחרויות אלו בוחרים מסלול פרטי בתוך שטח הפארק. על מנת לנצח בתחרות בסגנון מדרון יש לבחור את הקו הטוב ביותר והקשה ביותר בשטח הפארק ולבצע בזה אחר זה טריקים על ידי המכשולים. רושם כללי הוא גם גורם בזכייה בתחרות בסגנון מדרון. הרוכב שביצע את הטריקים הקשים ביותר לא תמיד ינצח את הרוכב שביצע את הטריקים הקלים יותר.
Big air.
תחרויות Big air הן תחרויות שבהם הגולשים נדרשים לבצע טריקים לאחר קפיצה ממקפצה הנבנית במיוחד בשביל אותו אירוע. מתחרים מבצעים טריקים באוויר, במטרה להשיג כמה שיותר גובה
ומרחק, כל זאת
תוך הבטחת נחיתה נקייה. תחרויות רבות
דורשות מהרוכב לעשות טריק כדי
לזכות בפרס אך כמה תחרויות מבוססות אך ורק על
גובה ומרחק של ההשקה
של הסנואובורד.
חצי צינור.
חצי צינור הוא תעלה חצי עגולה שנחפרה
בהר או רמפה מורכבת משלג
הבנויה למטרה זו, עם קירות בגובה 2.5-7 מטר. מתחרים נדרשים לבצע טריקים בזמן הגלישה מצד אחד למשנהו ובזמן
שהם באוויר מעל צידי הצינור.
Boardercross.
Boardercross המכונה גם "Boarder X" ו- " סנואובורד X", הוא ספורט חורף מאוד פופולרי, אבל חדש יחסית, אשר החל
בשנת 1980 והרוויח את מקומו כספורט חורף
אולימפי רשמי בשנת 2006. ב־boardercross, מתחרים כמה רוכבים (בדרך כלל 4 עד 6) במסלול
דומה למסלול מוטוקרוס אופנוע (עם קפיצות, סוללות עפר ומכשולים אחרים שנבנו
מהשלג במדרון מושלג). שלא כמו תחרויות ראש-בראש מסורתיות, המתחרים משתמשים באותו השטח, וכתוצאה מכך לעיתים הם מתנגשים אחד בשני.
מרוץ סנואובורד.
במרוץ סנואובורד, הגולשים חייבים להשלים ירידה
הבנויה מסדרה של שערים הממוקמים בשלג במרחקים קבועים. שער מורכב ממוט גבוה, ומוט קצר, המחוברים על ידי פנל משולש. כאשר על הגולש לעבור סביב
הצד הקצר של
השער. ישנם 3 פורמטים
עיקריים המשמשים במרוץ סנואובורד: אדם אחד, מסלולים מקבילים או מספר אנשים על אותו מסלול באותו הזמן (SBX).
תחרויות.
בין תחרויות הסנואובורד הגדולות יותר אפשר למנות את: ה-"Air &amp; Style", ה- "X-Trail Jam", התחרות הפתוחה בברטון, "Shakedown", אליפויות העולם של הפדרציה הבינלאומית לסקי (FIS), גביע העולם של הפדרציה הבינלאומית לסקי, משחקי חורףX- וה"Winter Dew Tou".
אירוע ה- "Superpark" של מגזין ה-"snowboarder" נוצר בשנת 1996. כשמעל ל-150 מהגולשים המקצועיים בעולם הוזמנו על מנת לקדם את סגנון הפריסטייל על הפארקים המתקדמים ביותר.
חלק מגישת תחרויות הסנואובורד היא להבטיח כיף מרבי, אירוע איכותי וקידום הסנואובורד. כמשקף את נקודת המבט הזו של תחרויות הסנואובורד, אפשר למצוא את "Anti Contests" שרעיונות אלו כוללים חלק גדול מהזהות שלו, ה"Holy Oly Revival" בפארק "Summit at Snoqualmie", ה"Nate Chute Hawaiian Classic" בוַייטְפִיש (באנגלית Whitefish), תחרויות ה"anti-contst" המקוריות, התחרויות העולמיות "Quarterpipe" וה"Grenade Games".
איגוד הסנואובורד של ארצות הברית (USASA) כולל שלוש חטיבות שונות של תחרויות הכוללות סנואובורד אלפיני, פריסטייל, ו"boardercross". התחרויות בסגנון האלפיני מורכבות מסללום ענק וסללום שבהם נבדקות הזריזות והיכולת לבצע פניות חדות של סנובורד. תחרויות הפריסטייל מורכבות מסגנון מדרון וחצי צינור.
ב" boardercross " הרעיון הוא להיות הגולש הראשון במורד ההר כאשר הגולשים מתחרים אחד בשני דרך מסלול מכשולים עם סיבובים קשים ופוטנציאל גדול להיפגע. ל" USASA " יש 36 תחרויות סנובורד אזוריות שכל אדם יכול להתחרות בהן.
פיז'מה
שיבולת (אמצעי זיהוי)
המילה העברית שיבולת משמשת בלשונות רבות לתיאור שימוש במאפייני שפה או הגייה המייחדים קבוצה אתנית מסוימת, או כזו המשתייכת לאזור מסוים, על מנת לזהות חבר באותה קבוצה, או לשלול את השתייכותו לקבוצה אחרת.
מקור הביטוי בסיפור בספר שופטים, שבו שימשה מילה זו כאמצעי זיהוי לבני שבט אפרים, שהגו אותה ב"סיבולת", בשונה משאר שבטי ישראל.
אטימולוגיה.
מקור המילה בספר שופטים, שם מסופר כי לאחר שבני שבט אפרים איימו על יפתח הגלעדי כי ישרפו את ביתו, החלו אנשי גלעד להרוג בהם. בני אפרים פתחו במנוסה לעברו המערבי של נהר הירדן, ואנשי גלעד, שנזקקו לתחבולה כדי לזהותם, הורו לכל העוברים במעברות הירדן אותן תפסו, להגיד את המילה "שיבולת". בני אפרים, שביטאו את המילה כסיבולת, זוהו, נתפסו ונטבחו.
המילה "שיבולת" משמשת בעברית כשם לתפרחת בעלת ציר ראשי, עליו יושבים הפרחים, בעיקר בדגנים. למילה משמעות נוספת, והיא "מערבולת" או "זרם חזק של מי נהר", שהיא ככל הנראה המשמעות אליה כיוונו הגלעדיים.
הסבר פונטי אפשרי.
מהתיאור התנ"כי ניתן להבין שאצל בני שבט אפרים חל מיזוג של הצליל שׁ [ʃ] לתוך הצליל ס [s], ואילו אצל אנשי גלעד (ושאר בני ישראל, ביניהם כותב הספר) לא חל מיזוג זה. משתמע שבני אפרים היו חריגים בכך שלא ידעו לומר שׁ.
זהו הפירוש הנפוץ לסיפור, אך לדעת בלשנים מסוימים הוא שגוי. לפי הסבר זה, בני אפרים, כישראלים אחרים, ידעו לבטא את האות ש', אך בעומדם במעברות הירדן נדרשו לומר את המילה ת'יבולת ולא את המילה שיבולת.
לפי השערה זו, הניב הגלעדי התייחד בכך ששמר על העיצור הפרוטו-שמי [θ] (מסומן לעיתים בעברית כ-ת', נהגה כמו th במילה האנגלית think, נשמר בערבית כ-ث), אשר התמזג בעברית המקראית עם הצליל והאות שׁ (השוו שלושה - ת'לאת'ה). לפי הסבר זה אנשי גלעד הורו לבטא "ת'יבולת", ובני אפרים השתמשו בצליל הקרוב ביותר שידעו לומר - "סיבולת". קירוב כזה נפוץ מאוד ומתרחש גם כאשר דוברי עברית ישראלית מנסים לבטא צליל th באנגלית (סינק במקום ת'ינק). לכותב הספר לא הייתה דרך לכתוב את הצליל שבו השתמשו אנשי גלעד.
בתרגומי התנ"ך.
תרגומי התנ"ך, בבואם לתרגם את סיפור השיבוש הפונטי המאולץ של בני אפרים, ניסו בדרך כלל לשמור על ההבחנה הצלילית שבמקור העברי, כדי לשמור על התוכן המקורי של הסיפור. אולם, בשפות אחדות נוצרה מכך בעיה תרגומית, משום - שאין בהן הבחנה בין הצליל ס' לצליל ש' - או שאף אחד משני הצלילים אינו קיים בשפה. מקרים כאלה טומנים בחובם פוטנציאל של תופעת "שיבולת כפולה": שיבוש (פונטי מאולץ), מצד תרגומים אלה, של השיבוש (הפונטי המאולץ) המקורי.