ב-1842 גילה הכומר ג'ון סטיבנס הנסלו, פרופסור לבוטניקה בסנט ג'ונס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', קופרוליטים סמוך לפליקסטו (Felixstowe) בסאפוק בכפרים "טרימליי סנט מרטין" (Trimley St Martin), פולקנהם (Falkenham) וקירטון (Kirton), וחקר את הרכבם. לאחר שהבין את משמעות מימוש הפוטנציאל שלהם כמקור לפוספט זמין לאחר שטופלו בחומצה גופרתית, הוא הגיש פטנט על תהליך המיצוי והתחיל לחפש מקורות חדשים. עד מהרה כרו קופרוליטים בקנה מידה תעשייתי לשימוש כדשן בגלל תכולת הפוספט הגבוהה שלהם. אזור המיצוי העיקרי היה במזרח אנגליה, שבמרכזו קיימברידג'שייר ואייל אוף איליי (Isle of Ely), כשהזיקוק בוצע באיפסוויץ' בחברת פיסון (Fison). כיום קיים רחוב קופרוליט (Coprolite Street) סמוך למזחים בנמל איפסוויץ' שם פעל בעבר מפעל פיסון. התעשייה גוועה בשנות ה-80 של המאה ה-19, אבל התאוששה לזמן קצר במלחמת העולם הראשונה במטרה לספק פוספטים לתחמושת. העניין המחודש בכריית קופרוליט במלחמת העולם הראשונה הרחיב את תחום הכרייה מערבה לחלקים מבקינגהאמשייר עד ל"ווברן סנדס" (Woburn Sands).
The Great Philosophers
הפילוסופים הגדולים
הפילוסופים הגדולים (באנגלית: The Great Philosophers) הייתה תוכנית טלוויזיה משנת 1987 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. הסדרה מנתה 15 פרקים, כשבכל אחד מהם ראיין מגי פילוסוף בכיר אודות הפילוסופים הגדולים של התרבות המערבית. התוכנית מהווה מעין סיקוול לתוכנית בשם "אנשי הגות" משנת 1978, גם היא של ה-BBC ובהנחיית מגי.
בתוכנית נידנו הפילוסופיות של גדולי הפילוסופי מאז אפלטון ואריסטו, והיא הסתיימה בדיון עם ג'ון סרל על הפילוסופיה של ויטגנשטיין.
הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו בספר באותו שם, שגם תורגם לעברית. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים.
כבאי שיקגו
שוטרי שיקגו
רופאי שיקגו
פרקליטי שיקגו
וולטר הדלסטון
וולטר דרלינגטון "די" הדלסטון (באנגלית: Walter Darlington "Dee" Huddleston; 15 באפריל 1926 — 16 באוקטובר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שייצג את קהיליית קנטקי בסנאט של ארצות הברית בשנים 1973–1985. הדלסטון הפסיד בבחירות לסנאט שנערכו ב-1984 למיץ' מקונל בפער זעום בן כ-5,200 קולות, שהיוו 0.4% מקולות הבוחרים.
ביוגרפיה.
הדלסטון נולד בבורְקֶסוויל שבדרום קנטקי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בתור תותחן טנקים באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה בשנים 1944–1946. לאחר מכן למד באוניברסיטת קנטקי בתמיכת "חוק ההסתגלות מחדש של יוצאי צבא" (G.I. Bill), וסיים את לימדיו ב-1949. ב-1947 נישא הדלסטון למרתה ג'ין פירס, שנפטרה ב-2003. אחר שסיים את לימודיו הגבוהים עבד הדלסטון כמנהל מדור הספורט והתוכן של רדיו WKCT בבאולינג גרין שבקנטקי. ב-1952 התמנה למנהל הכללי של תחנת הרדיו WIEL בעיר אליזבתטאון השוכנת בצפון במדינה. בהמשך התמנה לנשיא איגוד השדרים בקנטקי.
הדלסטון נכנס לפוליטיקה ב-1964 כשנבחר לסנאט של מדינת קנטקי. הוא היה חבר בסנאט של קנטקי עד דצמבר 1972, ולתקופה מסוימת היה מנהיג הרוב בסנאט. ב-1972 התמודד הדלסטון על אחד משני מושביה של קנטקי בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות פרישתו של הסנאטור הרפובליקני ג'ון שרמן קופר. בבחירות הכלליות הצליח לגבור על לואי נון הרפובליקני, שזה עתה סיים את כהונתו כמושל קנטקי ברוב דחוק של 51%. הדלסטון נבחר מחדש ב-1978 עם 61% מקולות הבוחרים כשהוא מביס את לואי ר. גודנר ג'וניור, חבר בית הנבחרים של קנטקי מלואיוויל.
ב-1984 ניצב הדלסטון בפני מיץ' מקונל מהמפלגה הרפובליקנית, השופט המחוזי של מחוז ג'פרסון. מקונל זכה לתמיכה פוליטית עקב סדרה של תשדירי תעמולת בחירות טלוויזיוניות שלעגו לנוכחותו של הדלסטון בסנאט. מקונל האשים אותו כי העמיד את "ההתקשרויות הפרטיות שלו לפני תחומי האחריות שלו בסנאט". חרף תשדירי בחירות אלה לאורך כל מערכת הבחירות היה המירוץ בין השניים צמוד במיוחד, והגיע לתומו עם ניצחון דחוק ביותר של מקונל, שגבר בקושי של הדלסטון עם רוב בן 0.4%.
הדלסטון היה ידוע כחבר באגף המתון של המפלגה הדמוקרטית, כפי שהיה אופייני לחברי המפלגה מקנטקי. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 היה הדלסטון חבר במועצה הלאומית של יועצי הפדרציה לרפורמה בהגירה לארצות הברית, קבוצה המתנגדת להגירה אל ארצות הברית הדוגלת בהורדת שיעור המהגרים החוקיים הנכנסים לשטחי ארצות הברית. ב-16 באוקטובר 2018 הלך הדלסטון לעולמו בעיר וורסו שבקנטקי, בן 92 במותו.
דומניקו טדסקו
דומניקו טדסקו (באיטלקית: Domenico Tedesco; נולד ב-12 בספטמבר 1985 ברוסאנו, קלבריה, איטליה) הוא מאמן כדורגל גרמני ממוצא איטלקי, המאמן את קבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים.
שנים מוקדמות.
כאשר טדסקו היה בן שנתיים, משפחתו עברה מנפת קוזנצה באיטליה לחבל אסלינגן שבמדינת באדן-וירטמברג בגרמניה. לאביו היה מערכת עיתון משלו, בו טדסקו ארז עיתונים כדי להרוויח כסף. כנער ניסה את מזלו כעיתונאי ספורט.
לאחר שסיים הכשרה מקצועית כסוחר בסחר סיטוני וחוץ, טדסקו קיבל גם תואר ראשון בהנדסת תעשייה ותואר שני בניהול חדשנות. הוא התחתן והולדה לו בת.
אייכוולד.
טדסקו לא היה כדורגלן מקצועי, אך שיחק ברמה חובבנית בקרייסליג (הליגה התשיעית בגרמניה) עבור מועדון אייכוולד. מועדון זה, בו עבד דומניקו גם עם ילדים מתחת לגיל תשע, היה הראשון בקריירת האימון שלו.
קריירת אימון.
קבוצות נוער.
בשנת 2013 טדסקו הפך למאמן קבוצת הנוער של שטוטגרט עד גיל 17, שם עבד שנתיים. בשנת 2015 הוא הדריך את קבוצת הנוער הופנהיים עד גיל 17. שנה לאחר מכן, טדסקו הועלה למאמן קבוצת הופנהיים עד גיל 19. בשנת 2016 עבר טדסקו את קורסי האימון של איחוד הכדורגל הגרמני באקדמיה של הנס ויסווילר וקיבל ציון גבוה ביותר של 1.0.
ארצגבירגה.
ב-8 במרץ 2017, מונה טדסקו למאמן הראשי של ארצבירגה, שבאותה עת הייתה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה. החוזה נחתם עד קיץ 2018 ונשאר בתוקף גם כאשר המועדון ירד לליגה השלישית. בהדרכת טדסקו המועדון צבר 13 נקודות בחמשת המשחקים הראשונים וניצל מירידה. ב-5 במאי נקנס דומניקו ב -1,500 אירו בגין התנהלות בלתי ספורטיבית נגד שופט במשחק נגד סנט פאולי (1-0). ב-11 משחקים עם טדסקו, המועדון רשם שישה ניצחונות, פעמיים סיים בשוויון, תפס את המקום ה-14 ונחלץ סופית מירידת ליגה.
שאלקה 04.
ביוני 2017, טדסקו הפך למאמן הראשי של שאלקה 04 והחליף את מרקוס ויינצירל וחתם על חוזה עד 2019. בעונת 2017/18 שאלקה סיימה במקום השני ועברה ישירות לשלב הבתים של ליגת האלופות. בבונדסליגה הקבוצה רשמה 63 נקודות ב-34 משחקים (18 ניצחונות, 9 תיקו ו-7 הפסדים). אחד המשחקים המתוחים ביותר של העונה בגרמניה היה משחק החוץ של שאלקה מול בורוסיה דורטמונד ב-25 בנובמבר 2017, אז הקבוצה מגלזנקירכן הייתה בדרך להפסד 0–4 בדקה ה-25, אך כבשו 4 שערים במחצית השנייה. והשוו את התוצאה. שאלקה לא זכתה בניצחון אחד גדול במשך כל העונה. במקביל, השוער הראשי של שאלקה 04 ראלף פאהרמן הפך לאחד מארבעת השוערים הטובים של העונה עם 12 משחקים ללא ספיגות שער.
באוגוסט 2018 האריכה שאלקה את החוזה עם טדסקו עד 2022.
בליגת האלופות 2018/19, סיימה שאלקה 04 במקום השני בקבוצה ד' (אחרי פורטו, אך לפני גלאטסראיי ולוקומוטיב) ורשמה שלושה ניצחונות עם שני תיקו ותבוסה אחת (יחס שערים 6:4) והעפילה לפלייאוף. ב-14 במרץ 2019 פוטר טדסקו לאחר שהפסיד שהקבוצה הפסידה בשמינית גמר ליגת האלופות כאשר מנצ'סטר סיטי מנצחת בתוצאה 0:7, אך בעיקר פוטר בגלל תוצאות לא מספקות בבונדסליגה, שם הקבוצה באותה עת ניצבה במקום 14.
ספרטק מוסקבה.
ב-14 באוקטובר 2019, בתיווכו של תומאס צורן, מונה למאמן הראשי של ספרטק מליגת העל הרוסית בכדורגל והפך למאמן הגרמני הראשון שעומד בראש מועדון זה. החוזה עמו נחתם עד קיץ 2021. יחד עם טדסקו נכנסו אנדראס הינקל ומקס אורוואנצ'קי למטה האימון שלו בקבוצה המוסקבאית. בפתח עונת 2020/2021 בליגת העל הרוסית בכדורגל הצליח להוביל את קבוצתו לצמרת הטבלה עם מאזן של 4 ניצחונות ושתי תוצאות תיקו ובספטמבר 2020 הוכתר בשל כך למאמן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל. במאי 2021 הסתיים חוזהו והוא חזר לגרמניה.
ר.ב. לייפציג.
ב-9 בדצמבר 2021 מונה למאמנה של ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
לאחר שעזר לקבוצה להשתפר בליגה וסיימה במקום הרביעי המעניק כרטיס לליגת האלופות, זכתה הקבוצה בגביע הגרמני בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שגברה על פרייבורג בדו-קרב פנדלים.
תארים.
ר.ב. לייפציג
נקודת בוו
נקודת בוו או נקודת בוב (באנגלית: Bov Point; בבולגרית: нос Бов) היא לשון יבשה המכוסה קרח בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
נקודת בוב מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ קיאק.
הנקודה ממוקמת 9.36 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת מיטשל; 2.7 קילומטרים מערבית לנקודת חווארצ'יל שבאי לקוואנט; 3.35 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית מנקודת מומינו; ו-2.7 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית לפסגת פודם.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
מקור השם.
הנקודה נקראת על שם העיירה בוו במערב בולגריה.
מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי, 1953