עוד עולה מן הנתונים של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים שהרוב המוחלט של דרי הרחוב הם גברים (87%), ולצידם יש מיעוט של נשים (13%). גילם של מרבית דרי הרחוב (כ-58%) הוא בטווח שבין 36 ל-55. כמחצית הם ילידי ברית המועצות לשעבר, כשליש –ילידי הארץ (8% הם מקרב האוכלוסייה הערבית), והשאר הם עולים ממדינות אחרות. רוב מוחלט של דרי הרחוב עושים שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים: 31% עושים שימוש בסמים ו-30% מכורים לאלכוהול, 10% צורכים סמים ואלכוהול יחד ו-3% עושים שימוש לרעה בתרופות. רק 26% מדרי הרחוב מדווחים ככאלו שלא משתמשים כלל בסמים או אלכוהול. בנוגע למצב הבריאותי של דרי הרחוב, לפי אומדנים של משרד הרווחה, כ-18% סובלים מבעיה בריאותית גופנית וכרבע במצב של מוגבלות נפשית. כ-16% מדרי הרחוב חווים תחלואה כפולה.
בהיבט הטיפולי, האחריות על דרי הרחוב בישראל מוטלת על משרד העבודה והרווחה, וכן על מחלקות הרווחה העירוניות, המפעילות יחידות לדרי רחוב. מעבר לכך, ישנן מספר קטן של עמותות העוסקות בנושא בהן לשובע, המפעילה רשת של בתי תמחוי וגגון לדרי רחוב בתל אביב, עמותת מגרש ביתי המשתמשת במודל טיפולי הכולל פעילות ספורטיבית-חברתית כדי לעזור לדרי הרחוב להשתלב בחיים נורמטיביים, עמותת עלם מפעילה מרכזים לדרי רחוב מתחת לגיל 18 וידיד (עמותה) ששמה לה למטרה לפעול "למען תמיכה והעצמת שכבות חלשות בחברה הישראלית והגברת הסולידריות החברתית".
על פי נוהלי הסיוע של משרד השיכון, "מי שמוגדר על ידי מנהלת המחלקה לשירותים חברתיים במשרד הרווחה כדר רחוב ומוכר גם על ידי מנהל מחלקת אכלוס של משרד הבינוי והשיכון זכאי לקבל סיוע למשך ארבע שנים. בשנתיים הראשונות עומד הסכום על 1,170 שקלים לחודש, בשנה השלישית הוא עומד על 1,004 שקלים, ובשנה הרביעית — על 883 שקלים. במשרד השיכון מעבירים את כספי הסיוע ישירות למשכיר הדירה, ובתנאי שהזכאי משתתף בתוכנית שיקומית. אם דר הרחוב לא מצליח לשכור דירה בסכום זה — הוא לא מקבל סיוע". על פי נתונים עדכניים של משרד הרווחה, מתוך כ–1,800 דרי רחוב שהוכרו בשנת 2016, רק 889 מימשו את זכאותם לסיוע בשכר דירה.
צעירים חסרי בית.
בעשורים הראשונים של המאה ה-21 חלו מספר תמורות ששינו את התפיסה ביחס לצרכיהם המיוחדים של צעירים מעל גיל 18. ראשית, ניכרת ירידה באחוז הגיוס לצה"ל, המהווה אפשרות למעבר הדרגתי לחיים הבוגרים. בנוסף, גיל ההתבגרות מתארך בעולם כולו וכן בישראל, ואיתו החלטות הנוגעות לבחירת מקצוע, לימודים גבוהים ועזיבת בית ההורים. לאור שינויים אלה ואחרים, ישנה הכרה במאפיינים הייחודיים לאוכלוסיית הצעירים מעל גיל 18 ובצורך לפתח עבורם מענים. היעדר קורת גג בשלבי המעבר מנערות לבגרות, פוגע ביכולת להשלים משימות חיים מרכזיות (רכישת השכלה, הכשרה מקצועית והשתלבות בתעסוקה, יצירת זוגיות והקמת משפחה) בשל העיסוק הבסיסי בהישרדות. אי לכך, צעירים ללא קורת גג הם בעלי סיכוי נמוך יותר להשתלבות נורמטיבית בחברה. מלבד הנזק הנגרם לצעירים עצמם, היעדר דיור עשוי להפוך אותם בהמשך לסובלים ממצוקה ומעוני ובשל כך לגרום נזק גם לחברה.
נכון לשנת 2013, בישראל ישנם כ-50,000 צעירים בסיכון בגילאים 18–25. מתוכם, אלפים מתמודדים עם העדר קורת גג. משרד הרווחה והשירותים החברתיים מעריך כי בכל שנה ישנם כ-700 צעירים חדשים הזקוקים לפתרונות דיור בשל היעדר קורת גג או עורף משפחתי. בסך הכל ישנם לפחות 1,300 צעירים הזקוקים לקורת גג בו-זמנית בכל רגע נתון. בתוך אוכלוסייה זו, ניתן לזהות שתי קבוצות מרכזיות של צעירים ללא עורף משפחתי – בוגרי מסגרות השמה חוץ ביתיות שסיימו את שהותם בגיל 18, וכאלה שאינם בוגרים של המסגרות אך מצויים ברחוב או בפתרונות דיור זמניים, נצלניים או פוגעניים.
בישראל ישנם פתרונות דיור שונים לצעירים וצעירות חסרי עורף משפחתי:
צעירים חסרי בית מקהילת הלהט"ב בישראל.
בתוך אוכלוסיית הצעירים חסרי הבית בישראל, צעירים וצעירות מקהילת הלהט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים/ות וביסקסואלי/ות) נמצאים בסיכון מוגבר להפוך לחסרי בית. זאת ועוד, אם הופכים לכאלה, הם למעשה מצויים בהצטלבות מיקומי שוליים. מושג זה מתייחס להשפעתם המשולבת של מנגנוני דיכוי של מיעוטים בקטגוריות חברתיות ותרבותיות, כמו מגדר, גזע, זהות מינית ועוד. נתונים מראים על כך שיש סבירות גבוהה שיהפכו לקורבנות לאלימות מינית ופיזית, בריאותם הנפשית והפיזית תפגע והם יעסקו בפעילות מינית מסוכנת ביחס למחוסרי דיור הטרוסקסואלים.
מאפיינים.
ישנם מספר מאפיינים המשותפים לצעירים ולצעירות מקהילת הלהט"ב. ראשית, צעירים רבים חוו פגיעות מיניות על רקע זהות מינית או מגדרית. בנוסף, ישנה התמודדות עם תהליכי התאמה מגדרית וחוויות של מצוקה נפשית על רקע דיספוריה מגדרית.
צרכים.
לצעירים מקהילת הלהט"ב צרכים ייחודיים, כאשר בראש ובראשונה הם זקוקים למרחב בטוח בו לא יחוו ביטויי אלימות לנוכח זהותם המינית או המגדרית. בנוסף, במסגרות שונות עלולות צעירות להיתקל בצעירים ובאנשי צוות שלא מכבדים את הזהות המגדרית. זאת משום שתהליכי התאמה מגדרית נמצאים על רצף, ופעמים רבות חוסר ידע מקשה על הבנת המורכבות בשלבים שונים של התהליך. דוגמה לכך היא פנייה בלשון פנייה שאינה תואמת את בקשת הצעירה (לדוגמה: אישה טרנסית שפונים אליה בלשון "אתה" ולא בלשון "את"), או שימוש בשם הקודם.
ולבסוף, זקוקים צעירים ולצעירות מקהילת הלהט"ב לליווי המותאם להתמודדות הקונקרטית שלהם: סיוע בתהליכי התאמה מגדרית, הנגשת מענה של הביטוח הלאומי על בסיס דיספוריה מגדרית, מציאת קבוצות חברתיות ועוד. שילוב של צרכים ייחודים וחוסר יכולת של המענים הקיימים להתאים עצמם אליהם, מובילים לכך שפעמים רבות צעירים וצעירות מקהילת הלהט"ב מוצאים עצמן ללא מענה הולם. בחלק מהמקרים מדובר במקומות המוכנים לקלוט צעירים וצעירות להט"ב אך מספקים מענה חלקי בלבד, אולם צעירות וצעירים טרנסג'נדרים/ות, נתקלות במקרים רבים במסגרות המסרבות לקלוט אותן אך ורק בשל זהותן המגדרית.
מענים קיימים לצעירים חסרי בית מקהילת הלהט"ב.
כיום קיימים בישראל מספר מענים לצעירים ולצעירות חסרי בית מקהילת הלהט"ב:
הומלס (פירושונים)
מחוסר דיור
ח&quot;נ
ALH 84001
ALH 84001 (גבעות הלן 84001) הוא מטאוריט שהתגלה בגבעות הלן שבאנטארקטיקה ב-27 בדצמבר 1984 על ידי קבוצת ציידי מטאוריטים אמריקנית השייכת לפרויקט "ANSMET" (מראשי תיבות: חיפוש מטאוריטים באנטארקטיקה). בעת חשיפתו מסתו עמדה על 1.93 ק"ג ומסתבר כי הוא הגיע ממאדים.
היסטוריה.
הסלע נחשב על פי התאוריה לאחד מחלקיה העתיקים ביותר של מערכת השמש, שהתגבש מנוכחות של סלע מותך לפני 4.5 מיליארד שנה. בהתבסס על ניסיונות חוזרים ונשנים לזהות מאין הגיע המטאוריט, התברר שהוא נוצר כנראה במאדים והוא מקורב בתכונותיו לקבוצת מטאוריטים אחרים אשר הגיעו ממאדים. על פי התאוריה הסלע זועזע ונשבר על ידי התנגשות או כמה התנגשויות מטאוריטים על פני השטח של מאדים לפני כ-3.5 עד 4.0 מיליארד שנה, אך עדיין נשאר על כוכב הלכת. לאחר מכן הוא נופץ ונזרק מפני השטח של מאדים על ידי התנגשות נפרדת שקרתה לפני כ-15 מיליון שנה. הוא התנגש לבסוף בכדור-הארץ לפני כ־13,000 שנים. תאריכים אלו נתגלו על ידי טכניקות תיארוכים רדיומטרים מגוונים כגון: סמריום-ניאודימיום (Sm-Nd), רובידיום-סטרונציום (Rb-Sr), אשלגן-ארגון (K-Ar) ופחמן 14.
צורות חיים אפשריות.
ב-6 באוגוסט 1996 התפרסם ALH 84001 בשל ההכרזה על האמונה שהמטאוריט מכיל בתוכו עקבות חיים ממאדים, כפי שהתפרסם בכתב-העת "Science" על ידי ד"ר דייוויד מקיי מנאס"א.
באמצעות סריקת מיקרוסקופ אלקטרוני, התגלה במטאוריט מאובן שיכול להיות שרידו של חיידק. המאובנים שנמצאו ב-ALH 84001 היו בקוטר של 20–100 ננומטר, בדומה למידה של ננו-בקטריה, אך קטנים יותר מכל יצור תאי בזמנו. אם המטאוריט אכן איבן בתוכו צורות חיים, זאת תהיה העדות המוצקה הראשונה לקיומם של חיים חוצנים, במקרה שלא מדובר בזיהום שמקורו בכדור הארץ.
ההכרזה על אפשרות לצורות חיים חוצנים עוררה מחלוקות רבות בזמנה וגרמה לעניין רב בחיפוש על מאדים. כאשר הכריזו על התגלית, רבים הניחו מיד כי המאובן הוא הראיה האמיתית הראשונה לחיים חוצנים. התגלית כבשה כותרות ברחבי העולם ואף הניעה את הנשיא האמריקני ביל קלינטון להכריז על האירוע בהופעה טלוויזיונית רשמית.
מספר ניסויים לגילוי חומרים אורגניים בוצעו על המטאוריט ונתגלו חומצות אמינו והידרוקרבון פוליסיקליק ארומטי. הוויכוח הסוער בנוגע לשאלה האם המולקולות האורגניות נוצרו על ידי תהליכים אי-ביולוגיים או על ידי זיהום הנובע ממגע עם הקרח האנטארקטי, עדיין נמשך.
ב-2006 עדיין התווכחו מומחים מסוימים על כך שהמיקרו-מאובנים לא מצביעים על חיים חוצנים, אלה על זיהום ביופילם ארצי. עדיין לא נתגלתה הדרך שבה נוצרו תכונות המאובן, אך מאובן בעל תכונות זהות שוחזר במעבדה בהצלחה ללא התערבות ביולוגית. אף על פי כן, העדויות לקיומה של הננו-בקטריה ממשיכות לצמוח, למרות הספקנות הראשונית (בהתבסס על הרעיון שהחלקיקים היו לא מספיק גדולים כדי להכיל RNA).
ממצאים אחרונים על ALH 84001 גילו, אף על פי שהסיכויים לכך נמוכים, שסלעי-מאדים כמו ALH 84001 היו יכולים למעשה בעבר הרחוק להעביר חיים ממאדים אל כדור-הארץ. כ-1 עד 10 מיליון מטאוריטים מגיעים ממאדים בפחות משנה, וכ-10 סלעי-מאדים אשר שוקלים יותר מ-100 גרמים בתוך 2–3 שנים. משערים כי נבגי בקטריות ואורגניזמים המתגוררים בסלע יכולים לשרוד בחלל כ-5 שנים, מה שאומר שהעברת חיים מן מאדים אל כוכב הלכת שלנו היא אפשרית בתאוריה.