הבריטים, שעקבו אחר תנועת הספינות מתחילת מסען, החלו בפקודת שר החוץ ארנסט בווין, להפעיל לחץ דיפלומטי כבד על ממשלות פנמה, טורקיה ורומניה על מנת לעצור את הספינות כשאלה הגיעו אל חופיהן, ואף שתלו דיסאינפורמציה בתקשורת העולמית בנוגע לספינות. כשזה לא עזר, החלו הבריטים להפעיל את השפעתם על הממשל האמריקאי, בטענה שקרית שהספינות מאורגנות בסיוע ברית המועצות על מנת להגביר השפעתה של זו במזרח התיכון. ממשלת ארצות הברית השתכנעה ודרשה מהסוכנות היהודית לעצור את הספינות. בדיוק באותו זמן החל האו"ם לדון בתוכנית החלוקה להקמת מדינה יהודית בשטחי ארץ ישראל, וההנהגה הציונית הייתה זקוקה בעניין זה לממשל האמריקאי ואף לא רצתה להרגיז את הבריטים. משה שרת, ראש המחלקה המדינית של הסוכנות, הורה לעצור את הפלגת הספינות. אולם, ראש "המוסד לעלייה ב'" שאול אביגור ואחרים ביישוב התעקשו לבצע את ההפלגה, בגלל הצורך לא לעכב את העולים שכבר היו מאורגנים ולחצו לעלות, והסכנה המוחשית שארבה לדברם ליהדות רומניה.
למרות הלחצים שהפעילה הנהגת הסוכנות, הפליגו לבסוף שתי הספינות לבולגריה, לשם הגיעו המעפילים מכל רחבי רומניה באמצעות רכבות נוסעים מיוחדות שאורגנו מראש, כשהן מלוות באנשי "ההגנה". הספינות הפליגו לכיוון ארץ ישראל בדצמבר 1947 כשעליהן מעל 15,000 מעפילים, ובהיותן בלב ים קבע להן דוד בן-גוריון שמות עבריים: "קיבוץ גלויות" ו"עצמאות". כשעברו הספינות מהים השחור לים התיכון הן נתקלו במשחתות בריטיות. בהוראת בן-גוריון, שחשש לגורל הנוסעים הרבים, החל משא ומתן בין הבריטים לבין מפקדי הספינות ולאחר שהושג הסכם, עלו חיילים לא חמושים על הספינות וכיוונו אותן לקפריסין. התברר שהבריטים שברו את צופן הקשר עם האוניות וידעו על ההוראה להסכים לגרוש לקפריסין. שלושה ימים ארכה הורדת המעפילים למחנות בקפריסין. לאחר הקמת מדינת ישראל, שימשו ה"פאנים" להבאת עולים רבים מהמחנות בקפריסין ומאירופה, כ-30,000 במספר. בשלב זה שונה שמה של ה'פאן יורק' ל'קוממיות'.
למרות שעד הקמת מדינת ישראל הגיעו ארצה מספר אוניות מעפילים נוספות, סימלה פרשת ה"פאנים" את סופה של ההעפלה כאמצעי מרכזי וחשוב במאבק לעצמאות. מבצע זה הצריך תכנון וביצוע מסובכים ומורכבים, בהיותן אוניות המעפילים העבריות הגדולות ביותר שהפליגו אי פעם.
בילי תומפסון
ויליאם סטנסברי "בילי" תומפסון (באנגלית: William Stansbury "Billy" Thompson; ) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בין היתר ב-NBA ובישראל, בקבוצת הפועל ירושלים.
קריירה.
תומפסון, יליד ניו ג'רזי, שיחק חמש עונות בשורות לוס אנג'לס לייקרס ומיאמי היט ושיחק שנה אחת בשורותיה של גולדן סטייט ווריורס ב-1991. בתיכון שיחק תומפסון עבור תיכון קמדן. תומפסון, 198 סנטימטרים גובהו, שיחק כשחקן פינה באוניברסיטת לואיוויל וזכה בשורותיה באליפות ה-NCAA בעונת הסיניור שלו, ב-1986. הוא נבחר במקום ה-19 בדראפט של 1986 על ידי אטלנטה הוקס והועבר בעסקה מיידית ללייקרס, שם היה שחקן מחליף בקבוצה שזכתה באליפות ה-NBA בשנים 1986-87 ו-1987-88. בסיום אותה עונה מצא את מקומו במיאמי היט שם קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן חמישייה. בעונת 1989-90 תומפסון השיג 11 נקודות בממוצע למשחק.
בהמשך העשור עבר תומפסון להפועל ירושלים, במדיה שיחק מס' עונות, הצטיין על המגרש בזכות יכולתו האתלטית המרשימה ואף הפך לסמל של ממש במועדון ובקהילה בזכות החיבור הטוב שחווה עם אוהדי הקבוצה. זכר ליכולתו האתלטית הייתה חסימה שביצע על קונסטנטין פופה, הסנטר הרומני גבה הקומה (2.20) של מכבי תל אביב, אשר גבוה מתומפסון ביותר מ-20 ס"מ.
הוא כונה באותה התקופה "הכומר" עקב אדיקותו הדתית - שהתרחשה בזכות תהליך גמילה מסמים שעבר בצעירותו.
תומפסון, כאחד מכוכבי הקבוצה יחד עם עדי גורדון, מי שהיה שמה השני של הפועל ירושלים דאז, הוביל את הקבוצה לשתי זכיות רצופות והיסטוריות בגביע המדינה בכדורסל בעונות 1995/1996 ו- 1996/1997. תומפסון אף שיחק בטורקיה בקבוצת פנרבחצ'ה.
הוא אחד מכמה שחקנים בלבד שזכו באליפות לאומית בתור שחקנים בתיכונים, במכללות וב-NBA; באליפות התיכונים והמכללות זכה יחד עם מילטון ואגנר, שזכה גם הוא באליפות ה-NBA. תומפסון הוא אחד מארבעה שחקנים בלבד בהיסטוריה של ארצות הברית אשר זכו ברצף באליפות ה-NCAA ולאחריה באליפות ה-NBA - האחרים הם מג'יק ג'ונסון, ביל ראסל והנרי ביבי.
קישורים חיצוניים.
פאבל פוגרבניאק
פאבל ויקטורוביץ' פוגרבניאק (ברוסית: Павел Викторович Погребняк; נולד ב-8 בנובמבר 1983 במוסקבה) הוא כדורגלן רוסי.
בעבר שיחק בזניט סנקט פטרבורג, בשטוטגרט ובנבחרת רוסיה. גובהו של פוגרבניאק הוא 1.88 מטר. הוא נחשב לחלוץ יעיל, ובעונת זכה בתואר מלך השערים של גביע אופ"א.
קריירה.
בנוער, פוגרבניאק היה שחקן מצטיין במדי ספרטק מוסקבה. בעונת 2002 הוא שיחק 2 משחקים במדי הקבוצה הבוגרת, בגיל 18 בלבד. בעונת 2003, הוא הושאל לבלטיקה קלינינגרד כדי לצבור ניסיון ודקות משחק, והצטיין בעונתו במדי הקבוצה עם 15 שערים. פוגרבניאק חזר לספרטק מההשאלה בפתיחת עונת 2004 והתחיל במדיה את העונה, אך בהמשך העונה עבר לחימקי. בעונת 2005 פוגרבניאק עבר לשחק בשיניק ירוסלבל, ובעונה שלאחר מכן עבר פעם נוספת, הפעם לטום טומסק. אף על פי שהחליף קבוצה בכל עונה הוא הרבה להבקיע בכל מקום שבו שיחק.
בעונת 2007, פוגרבניאק חתם בזניט סנקט פטרבורג, הקבוצה בה שגשג. פוגרבניאק נתן עונה מוצלחת, כאשר זכה בתואר מלך השערים של גביע אופ"א עם 10 שערים, טורניר בו זכה עם זניט לאחר ניצחון 0–2 במשחק הגמר על גלאזגו ריינג'רס. הוא זכה עם זניט גם באליפות רוסיה באותה עונה, שבה שיתף פעולה באופן מוצלח בחוד ההתקפה עם אנדריי ארשאבין.
ב-29 באוגוסט 2008 זכה פוגרבניאק עם קבוצתו בסופר קאפ האירופי, ואף כבש שער בניצחון 1–2 על זוכת ליגת האלופות מנצ'סטר יונייטד. פוגרבניאק כבש שער בודד בחמישה משחקים בשלב הבתים בליגת האלופות לעונת 2008/09.
בקיץ 2009 עבר פוגרבניאק לקבוצת שטוטגרט מהבונדסליגה, וחתם על חוזה לארבע שנים.
בפברואר 2012 הושאל לפולהאם האנגלית. כבר במשחקו הראשון במדי הקבוצה מול סנדרלנד הוא הבקיע שער וקבוצתו ניצחה 1–2. ב-8 ביולי 2012 חתם בקבוצה האנגלית רדינג לארבע שנים. ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במחזור הראשון של עונת 2012/13 נגד סטוק סיטי.
ב-27 באוגוסט 2015 חתם לשלוש שנים בדינמו מוסקבה. בינואר 2018 שוחרר משורות הקבוצה לאחר סכסוך עם הנהלת הקבוצה וכעבור חודש חתם בשורות טוסנו וכבר במשחק הבכורה שלו, במסגרת שלב רבע גמר הגביע הרוסי הבקיע את השער הראשון שלו במדי טוסנו.
באוגוסט 2018 חתם בקבוצת אורל. בה שיחק עד יולי 2020 ובאוקטובר 2020 חידש מולם את החוזה שוב, עד ליוני 2021.
נבחרת רוסיה.
פוגרבניאק הצעיר זומן לנבחרת רוסיה לראשונה ב-16 באוגוסט 2006 במשחק הידידות מול נבחרת לטביה, במהלכו גם כבש את שער הניצחון של נבחרתו, שהיה שערו הראשון במדיה.
הוא זומן על ידי מאמן הנבחרת חוס הידינק לסגל ליורו 2008, אך פציעה במהלך משחק מול סרביה מנעה ממנו להשתתף בטורניר, והביאה לזימונו של הקשר אולג איבנוב במקומו. פוגרבניאק זומן גם ליורו 2012. במהלך הטורניר השתתף במשחק אחד - מול יוון. לאחר יורו 2012 - פרש מהנבחרת.
מורגן צוונגיראי
מקא&quot;מ
יום האב
יום האב הוא חג שהתפתח בתחילת המאה העשרים ונועד בעיקר ליצור חג משלים ליום האם. הוא נחוג במדינות שונות ובתאריכים שונים. החג מאופיין בעיקר בנתינת מתנות לאב, ובדרך כלל גם בארוחת ערב חגיגית בהשתתפות כל בני המשפחה.
היסטוריה ומנהגים.
את יום האב נהוג לחגוג בדרכים שונות במדינות השונות; בכמה ארצות, שרוב אוכלוסייתן קתולית, חוגגים את יום האב בחפיפה ליום יוסף הקדוש, החל מסורתית ב-19 במרץ (על אף שיום האב הוא חג חילוני שאין מקורו בדת). כך למשל הוא נחוג בתאריך זה באיטליה, בספרד ובפורטוגל, ושתי האחרונות הביאו מסורת זו גם לדרום אמריקה, עם כיבושיהן שם. בתאילנד מציינים את יום האב ביום הולדתו של ראמה התשיעי, מלך תאילנד, ב-5 בדצמבר. מספר מדינות באמריקה עדיין חוגגות את החג ב-19 במרץ, ואולם רובן בחרו - בעקבות ארצות הברית ורוב מדינות אירופה - לחוג את יום האב ביום א' השלישי של חודש יוני. במדינות רבות נחוג יום האב בחודשים מרץ, אפריל או יוני.
בישראל אין תאריך רשמי המציין את יום האב, אך ניתן לחגוג את האבהות ולהודות לאבות במסגרת יום המשפחה. יש שמציינים בישראל את יום האב ב-1 במאי, שהוא גם "חג הפועלים" ויש המציינים אותו ביום הגבר הבינלאומי ב-19 בנובמבר.
גרמניה.
בגרמניה אין מנהג מיוחד אותו נהוג לחוג ביום האב. בגרמנית ישנם שני מושגים המתארים את יום האב שדומים בשמותיהם, אך משמעותם שונה לחלוטין. המילה "Vatertag", מציינת את יום האב שנחגג בחג העלייה (ארבעים וארבעה ימים אחרי הפסחא), והוא אומץ כרשמי על ידי השלטון. בגרמניה קוראים לו בדרך כלל "יום הגברים" ("Männertag"), או "יום האדונים" ("Herrentag"'). במסורת יום האב הגרמני, נהוג לעשות "טיול-לגברים-בלבד". לטיול לוקחים עגלה קטנה הנקראת "Bollerwagen", שרק גברים רשאים לשאת לאורך הטיול (כסמל לכוח הגברי שהוא חזק מהנשי). בעגלה נהוג לשים כמעט תמיד יינות, בירות ואוכל גרמני מסורתי (כמו נקניק דם).
הרפובליקה הסינית.
ברפובליקה הסינית יום האב מוגדר כחג לא רשמי, אך למרות זאת התפתחה מסורת בה חוגגים אותו באופן קבוע ב-8 באוגוסט - היום השמיני בחודש השמיני בשנה; במנדרינית, צורת ההגייה של המספר 8 היא "פָּה" ("bā"), צורת הגייה דומה למילה "אבא" במנדרינית ("bà").
ארצות הברית.