השדר האחרון מנחתת הקוטב התקבל ב-3 בדצמבר 1999, 14:39:00 UTC, רגע לפני הפרדת המגן של שלב השיוט ולפני והחדירה לאטמוספירה. המארס גלובל סרוויור ניסה לצלם את אתר הנחיתה המשוער של הנחתת ובשלב ראשון אותר בתמונות עצם שנחשד כנחתת הקוטב. לפי תמונות שנלקחו על ידי המקפת לסקר מאדים התברר כי העצם שצולם לא היה הנחתת. גם היום לא ידוע מיקומה המדויק של הנחתת.
סיבת איבוד הקשר אינה ידועה. צוות ועדת החקירה הגיע למסקנה כי ככל הנראה חיישני הנחתת זיהו בטעות תנודות, שנוצרו מפרישת רגלי הנחתת, כנחיתה על הקרקע. כתוצאה מכך מנועי ההאטה של הנחתת חדלו לפעול בגובה של כ-40 מטרים מפני הקרקע והיא פגעה בפני השטח במהירות גבוהה והתרסקה.
אובדן הנחתת התרחש חודשיים וחצי בלבד לאחר איבוד מקפת האקלים של מאדים ובכך תוכנית מארס סרוויור 98 נכשלה וגרמה לביטולה של תוכנית מארס סרוויור 2001.
חלל עמוק 2.
הנחתת נשאה עימה שתי גשושיות קטנות (חלל עמוק 2 A ו-B) שמטרתן הייתה להשתחרר מהנחתת לפני הנחיתה, לפגוע בקרקע במהירות גבוהה ולחדור לתוכה, לעומק של כמטר. ניסיונות ליצור קשר עם הגשושיות לא הצליחו.
ראינע ציון
האקדח מת מצחוק
מארס סרוויור 98
מרס פולאר לנדר
בעל מלאכה
רשם הפטנטים והמדגמים
רשם הפטנטים תפקידו לרשום המצאה - פטנט של ממציא, או מדגם - עיצוב מיוחד למוצר כל שהוא.
הרישום מתבצע בפנקס הפטנטים, שבו מוגדרת בדיוק מהות הפטנט, ולכן במידה וגורם אחר מבצע פטנט ששונה אפילו במעט, אין זה נקרא - בדרך כלל - פגיעה בזכויות הנרשם.
מטרת הרישום היא למנוע שימוש בפטנט או במדגם הנחשבים לקניין רוחני של הממציא על ידי גורם אחר. וכן אפשרות לתביעה כנגד מי שמפר את זכויות הממציא.
הבוחן בודק שאכן זכות הממציא לא תפגע בגורם אחר, ושאכן הוא הממציא הראשון לפטנט או מדגם זה.
לעיתים מוקנת הזכות הבלעדית לתקופה קצובה לפי המקובל בכל מדינה שהיא. הגוף האמון על הרישום במדינת ישראל הוא רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר. רישום פטנט בישראל הוא לעשרים שנה, ורישום מדגם הוא לחמש עד חמש עשרה שנה בלבד.
במדינות רבות יש לשלם אגרה על הרישום לכל תקופה שהיא (בישראל האגרה כיום (2014) להגשת הבקשה היא 1234 ₪, ובארצות הברית היא בת 200 דולר לממציא פרטי שאלו בקשותיו הראשונות לפטנט (עד 4 בקשות), לממציא שמספר בקשותיו גדול מ-4 ולחברה קטנה האגרה היא 400 דולר, ולחברה גדולה 800 דולר).
יש אפשרות לרשום פטנט כל שהוא במדינה אחת, או במדינות נוספות.
ראו גם.
רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר
אריק דמפייר
מגדל טלוויזיה
אלפרד פאלמר
אלפרד פאלמר (באנגלית: Alfred T Palmer; 1906–1993) היה צלם אמריקאי אשר נודע בעיקר בשל התמונות שצילם עבור משרד המידע המלחמתי של ארצות הברית בו עבד בין השנים 1941–1943.
קורות חיים.
פאלמר נולד בסן חוזה שבמדינת קליפורניה. במהלך רעידת האדמה הגדולה בשנת 1906 שאירעה חודש לאחר לידתו של פאלמר, נהרס בית הוריו. לאחר רעידת האדמה פתחה אימו, הרייט, מלון ומסעדה, וסיפקה מזון לנפגעי רעידת האדמה.
בשנת 1912 עברה המשפחה ללונג ביץ' והקימה מעדנייה ומאפייה אשר נוהלה על ידי הארייט. בשנת 1916 התקבלה הרייט לעבוד כמבשלת במחנה קיץ (מחנה קרי - Camp Curry) ביוסמיטי, ואלפרד שהה עימה בחודשי הקיץ בהם בישלה במחנה, וצילם את הנופשים בפארק. בין הנופשים בפארק היה הצלם אנסל אדמס אשר לימד את פאלמר שיטות צילום, וטייל עמו ברחבי הפארק, וכך למד פאלמר מניסיונו של אדמס.
בגיל 16 נסע פאלמר לאריזונה במטרה להפוך לארכאולוג. פאלמר סבל מהחום הרב בחפירות הארכאולוגיות, ולכן עזב את החקירות ונסע לג'קסון הול שבויומינג, שם עבד בצלמניה של קרנדל.
בשנת 1932, בגיל 19 החל פאלמר לעבוד על ספינות בלונג ביץ', והיה לצלם הרשמי של קו הספנות דולר ליין (Dollar Line), ולאחר מכן של קווי הספנות מטסון ומור-מקורמרק (Matson and Moore-McCormack Lines).
בשנת 1938 שב לנדוד ברחבי ארצות הברית ברכבו, כשהוא מצלם את שראה בדרכו - חקלאים, חוות, בעלי חיים, עובדי תעשייה, עובדי שירות, זבנים וכו'. פאלמר התפרנס ממכירת התצלומים שצילם עבור ספרי לימוד.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1940 הקים נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט את מועצת ההגנה הלאומית המייעצת (National Defense Advisory Commission) ואת המשרד לניהול בשעת חירום (Office of Emergency Management). פאלמר מונה לתפקיד ראש מחלקת הצילום של משרד זה. ממשלת ארצות הברית הבינה את חשיבותן של התמונות בגיבוש מצב הרוח הלאומי וליכוד האוכלוסייה, ופאלמר נשלח לצלם את התעשייה הביטחונית והאזרחית האמריקאית.
בשנת 1941, לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמה, בעקבות המתקפה על פרל הארבור מונה פאלמר לתפקיד הצלם הרשמי של משרד המידע המלחמתי של ארצות הברית, ותפקידו היה לצלם את התכוננות ארצות הברית למלחמה - הן בגדר התעשיות הביטחונות והן לצלם אזרחים. תמונותיו של פאלמר התמקדו בצילום עובדי בניין, עובדי תעשייה ובעיקר נשים העובדות בתחומים אלה על מנת לעודד נשים לצאת ולסייע למאמץ המלחמתי. תמונותיו הציגו גברים נשים מתוך רצון לעורר רגשות פטריוטיים, ולהאדיר ולהעצים את חשיבות עובדי התעשייה, ובייחוד את הנשים בתעשיות אלה. פאלמר צילם נשים העובדות על פסי יצור צבאיים, כשהן מייצרות רכיבים צבאיים מחד, אולם בתמונות מיוצגות הנשים כנשים יפות, זוהרות וגאות - כפרסומת המעודדת הצטרפות נשים לפסי ייצור אלה. בנוסף, פאלמר צילם תמונת רבות של עובדי תעשייה שחורים, במטרה להעצים ולשפר את מעמדם של עובדים אלה.
בשנת 1942 מונה פאלמר, במקביל לתפקידיו האחרים, לעמוד בראש מחלקת הצילום של המנהל לביטחון החקלאות (Farm Security Administration), ופאלמר החל לצלם את החקלאים ועובדי הבניין בארצות הברית, בתמונות שנועדו לשפר את מצב הרוח הלאומי בתקופת המלחמה, תוך הדגשת העוצמה של ארצות הברית של אזרחיה.
תמונותיו של פאלמר זכו להכרה אמנותית, ובשנת 1942 הוצגו תמונותיו בתערוכה שנקראה "הדרך לניצחון" (Road to Victory) במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.
לאחר תום המלחמה החל פאלמר לצלם עבור מגזין החברה הגאוגרפית הלאומית של ארצות הברית (נשיונל ג'יאוגרפיק) והתמקד בצילום סרטים עבור החברה (עד אז התמקדה החברה בצילומים תמונות). בנוסף פאלמר הפיק סרטים עבור מחלקת המדינה של ארצות הברית, וחברות ספנות.
פאלמר צילם במהלך חייו אלפי תמונות אשר פורסמו בספרים, עיתונים וכתבי עת ברחבי ארצות הברית ורחבי העולם, וזכו להצלחה רבה. מרבית תמונותיו שמורות בספריית הקונגרס של ארצות הברית.
סימני טהרה
אות המרד ההודי
סטרוקטורליזם (פסיכולוגיה)
בפסיכולוגיה, המונח סטרוקטורליזם מתייחס בעיקר לעבודתם של וילהלם וונדט ואדוארד טיצ'נר, שחקרו את התודעה על ידי עידוד אנשים לאינטרוספקציה (התבוננות עצמית) ותיעוד דיווחיהם של אנשים אלה.
מטרת האסכולה - לאתר ולזהות מבנים מנטליים. במבנה מנטלי הכוונה למבנה "החוויה המודעת". לדוגמה:
כאשר אנחנו נמצאים במעגל שיחה, אנו עוקבים אחר חלק מן השיחות. בעוד הפיזיולוג ינסה להבין איך האוזן קולטת קול שמע, הפסיכולוג מתמקד בעיקר בחוויה האינדיבידואלית.
כדי לעמוד על מהות החוויה חיפשו הסטרוקטורליסטים את היחידות הקטנות המרכיבות אותה.
טיצ'נר זיהה שלוש קטגוריות: תחושות, רגשות ודימויים.
איתור מרכיבים אילו יעשה באמצעות האינטרוספקציה, שכן החוויה נתפסת באופן הטוב ביותר בידי האדם שחווה אותה.
סטרוקטורליסטים ביקשו למצוא קווים כלליים משותפים לכלל בני האדם ולא שמו דגש על מקורות השוני.
מדליית המרד ההודי
מדליית המרד ההודי (באנגלית: Indian Mutiny Medal) הייתה מדליית מערכה אשר הוענקה החל משנת 1858 לחיילים וקצינים (בריטים והודים) אשר שירתו בדיכוי המרד ההודי הגדול בין השנים 1857–1858. תחילה ניתנה המדליה לחיילים וקצינים בשירות פעיל אך החל משנת 1868 המדליה הורחבה לכדי כל מי שהשתתף במרד באופן פעיל או היה תחת אש במהלכו (כגון אזרחים ועובדי מדינה שמצאו עצמם בקו האש). המדליה ניתנה סך הכל כ-290,000 פעמים.
תיאור.
המדליה היא דיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ, אשר מצידו האחד מאויר ראשה של המלכה ויקטוריה עם המילים "ויקטוריה רגינה" (Victoria Regina) משני צידי האיור. מהצד השני מאוירת דמות המייצגת את בריטניה חבושת קסדת מלחמה אשר מחזיקה ביד ימין זר עלים וביד שמאל מגן הממלכה המאוחדת. מאחורי בריטניה מאויר אריה אשר מסמל את האריה הבריטי. מעל האיור נכתבת המילה "הודו" (India), כאשר מתחת כתובות השנים "1857 - 1858" המתארות את שנות ההתרחשות של המרד ההודי.
דיסק הכסף תלוי מסרט ברוחב 32 מ"מ לבן בעל שני פסים אדומים. סרט זה הוא גם תצורתו של אות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת באירועים לא פורמליים). למדליה ניתן להוסיף אבזמים אשר נענדים לאורך סרט העיטור.
אבזמים.
מדליית המרד ההודי הייתה ניתנת להענקה יחד עם חמישה אבזמים שונים לציון חמש מערכות או קרבות שונים. אבזים אלו ניתנו לפי זכאות כך שהיה ניתן לקבל עד ארבעה אבזמים במדליה אחת.
מקפת האקלים של מאדים
מקפת האקלים של מאדים (באנגלית: Mars Climate Orbiter) שנקראת גם מקפת מרס סרוויור 98 הייתה גשושית אמריקאית מסוג מקפת ששוגרה ב-11 בדצמבר 1998 כחלק מתוכנית מרס סרוויור 98 כדי לחקור את האטמוספירה והאקלים של מאדים, ולשמש כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לנחתת הקוטב של מאדים (גם חלק מתוכנית מרס סרוויור 98). ב-23 בספטמבר 1999 אבד הקשר עם הגשושית בעת שנכנסה למסלול סביב מאדים. מסלול כניסתה היה נמוך מהמתוכנן בעקבות בעיית ניווט, וכתוצאה מכך היא נשרפה במהלך החדירה לאטמוספירה של מאדים.
מבנה הגשושית.