מין אנאלי נחשב למגע מיני הנושא סיכונים משמעותיים; מין אנאלי לא-מוגן (ללא שימוש בקונדום) הוא המסוכן ביותר מבין כל הצורות של יחסי מין. הסיכונים נובעים מהפגיעוּת של הרקמות: חדירה אנאלית עלולה לגרום לקרע ולדימום של הרקמות הרכות ולפגוע בשרירי הרקטום. בנוסף, מין אנאלי יכול לגרום להעברה של מחלות מין.
כמו מין אוראלי, גם מין אנאלי נחשב בישראל מבחינת הדין הפלילי ל"מעשה סדום", שלעניין סימן ה' בחוק העונשין העוסק בעבירות מין, מוגדר כ"החדרת איבר מאברי הגוף או חפץ לפי הטבעת של אדם, או החדרת איבר מין לפיו של אדם." לפי סעיף זה, כאשר פעולה זו נעשית בקטין מתחת לגיל 16, או שלא בהסכמה, או תוך ניצול יחסי מרות, היא מהווה עבירה פלילית. המונח "מעשה סדום" משמש לעיתים גם ככינוי גנאי לביצוע יחסי מין שלא לצורכי רבייה, ושימוש זה נגזר ממקורות נוצריים. במדינות רבות יש הגבלות על מין אנאלי, או על כל מין "שלא כדרך הטבע". מקור החוקים האלו בהשקפה שרק משגל מהסוג המאפשר רבייה הוא לגיטימי.
אנטומיה וגירוי.
התרחבות והתכווצות פי הטבעת נעשית על ידי שרירי הסוגר (sphincter) החיצוניים והפנימיים – ממברנה רגישה למגע, שבה נמצאים קצות עצבים רבים. ריבוי כלי דם ועצבים באזור פי הטבעת והרקטום הופכים אותו למקום רגיש במיוחד ולפיכך למקור עוררות מינית ולתחושות הנאה או כאב.
נשים.
מרבית הנשים יכולות להגיע לאורגזמה רק דרך גירוי של הדגדגן והאזור שסביב לו, ואלה נחשבים למרכז העיקרי של העונג המיני בקרב נשים. עם זאת, מלבד הימצאות קצות העצבים באזור הרקטום ופי הטבעת, ההסבר הפיזיולוגי להנאה ממין אנאלי בקרב נשים קשור גם לכך שלדגדגן יש מעין "רגליים", שהן שלוחות עצביות הנמתחות מאזורו דרך שפתי הפות אל עבר אזור הרקטום. "נקודת ג'י" (או "נקודת גרפנברג") היא אזור קטן בגוף האישה הנמצא בדופן הבטנית של הנרתיק, מאחורי עצם הערווה וסביב השופכה. הסברה היא כי נקודת ג'י קשורה מבחינה עצבית לדגדגן באמצעות אזורים שניתן להשפיע עליהם באמצעות גירוי אנאלי. לפי ד"ר אילן בירן, מנהל מרכז "מיניות" הישראלי, ישנם חוקרים המכנים בשם "נקודת יוּ" את האזור המעוצבּב והרגיש לגירוי ברקטום ובדופן האחורי של הנרתיק, שאותו ניתן לגרות מינית בחדירה אנאלית.
גברים.
גברים יכולים לחוש גירוי מיני אנאלי כתוצאה מחיכוך של פין או אביזר מין בבלוטת הערמונית (נקראת גם "נקודת ג'י הגברית", או "נקודת פּי" (P), מלשון "פרוסטטה"), חיכוך העובר דרך המחיצה האנאלית. בחלק מהמקרים, תחושת עונג מגירוי כזה יכולה להוביל לאורגזמה. בלוטת הערמונית ממוקמת בסמוך לרקטום והיא נחשבת לגרסה הומולוגית גדולה ומפותחת יותר של בלוטת סקין (Skene's gland) הנשית, אשר על פי ההערכות, קשורה לנקודת ג'י הנשית.
מרבית הסקרים, בעיקר אלו שנערכו בארצות הברית, מצביעים על כך ששיעור הגברים המעוניינים לחדור לפי הטבעת גדול משיעור הנשים המעוניינות שיחדרו אליהן. הסיבה הפיזיולוגית לכך היא שהשריר החובק את פי הטבעת (anal sphincter) מתכווץ בעת גירויו וגורם לחביקה הדוקה של הפין החודר; גברים המעדיפים חביקה יותר חזקה על הפין, ובעיקר כאלה שבנות זוגם סובלות מרפיון הנרתיק, יעדיפו חדירה אנאלית.
הטרוסקסואליות.
מגבר לאישה.
ישנם גברים הטרוסקסואלים המעדיפים להיות אקטיביים בעת יחסי מין אנאליים עם אישה, כיוון שפי הטבעת הדוק יותר מהנרתיק. יחסן של נשים לכך משתנה: בעוד עבור חלק מהנשים מין אנאלי הוא מכאיב ולא נעים, נשים אחרות רואות אותו כמענג ואף מעדיפות אותו על מין וגינאלי. במחקר שבחן מין אנאלי בקרב הטרוסקסואלים, העידו נשים כי גירוי של כמה אזורי עוררות מינית בו-זמנית מאפשר להן ליהנות מיחסי מין אנאליים בפחות חוסר-נוחות בהשוואה לחדירה אנאלית בלבד. נשים שחוו אורגזמה במהלך חדירה אנאלית דיווחו כי מדובר בחוויה כלל-גופית, וזאת בשונה מאורגזמה שמקורה בגירוי של הדגדגן בלבד.
במהלך חדירה אנאלית של גבר לאישה, הסיכון הבריאותי עבור האישה גדול מהסיכון המקביל עבור הגבר. מבחינה בריאותית, בהשוואה למין וגינלי, ביחסים אנאליים הסיכון לפציעת הפרטנרית גדול יותר, וכך גם הסיכון להידבקות בנגיף ה-HIV.
עם זאת, מין אנאלי שאינו משולב במין וגינלי נחשב לפעילות מינית הנושאת סיכוי נמוך מאוד לכניסה להיריון (אלא אם נוזל הזרע מגיע בדרך כלשהי לפתח הנרתיק). בקרב אוכלוסיות מסוימות נפוץ שימוש בפרקטיקה זו כאמצעי למניעת הריון, בייחוד בהיעדר אמצעי מניעה אחרים. מומחים מייעצים לזוגות המתנסים במין אנאלי לנקוט באמצעים כגון שימוש בחומר סיכה על מנת למנוע פגיעה באזור הרקטלי, ולהשתמש בקונדום על מנת להימנע מהעברה של מחלות מין.
חדירה אנאלית של גבר לאישה נתפסת לעיתים כמשמרת את הבתולים, שכן היא אינה עלולה לגרום לקרע של קרום הבתולים. בקרב הטרוסקסואלים, הרעיון של "בתולים טכניים", הכולל התנסות במין אוראלי ואוננות הדדית, מתייחס אך ורק לחוסר התנסות במין וגינלי. החל מראשית שנות ה-90 הפך רעיון ה"בתולים הטכניים" פופולרי בקרב בני נוער רבים בארצות הברית.
שכיחות.
בשנת 2010 ערך המרכז לקידום חיי מין בריאים באוניברסיטת אינדיאנה את המחקר הגדול מסוגו מאז 1992, אשר במסגרתו נבדקו 5,865 אמריקאים, והוא פורסם ב"Journal of Sexual Medicine". טווח הגילים של המשתתפים היה מנערים בני 14 ועד קשישים בני 94. מהמחקר עלה כי גברים ונשים רבים יותר מקיימים מין אוראלי ומין אנאלי, וכי שיעור מקיימי המין האנאלי עלה מ-25%-20% בשנות ה-90 לכ-40% בתוך שני עשורים, כשהמספרים גבוהים יותר אצל הגברים והנשים הצעירות.
בשנת 2009 פרסמה החוקרת קימברלי ר' מקברייד (McBride) בכתב העת הרפואי "The Journal of Sex Research" דוח אשר קבע כי שינויים בנורמות החברתיות עשויים להיות גורם משפיע בתדירות ההתנסות של הטרוסקסואלים במין אנאלי, וכי יש משמעות לתפיסת הפרקטיקה כ"אקזוטית" ברפרטואר המיני של חלק מההטרוסקסואלים. החוקרים גרסו כי "עבור מספר מסוים של הטרוסקסואלים, מין אנאלי הוא מענג, מרגש, ונתפס כאינטימי יותר ממין וגינלי". מקברייד ושותפיה למחקר בדקו מין אנאלי ללא חדירה בקרב 1,299 גברים ו-1,919 נשים שהתנסו בכך, ומצאו כי 51% מהגברים ו-43% מהנשים ביצעו מין אנאלי ללא חדירה, אלא בשילוב של מין אוראלי, מין ידני או שימוש באביזרי מין. עוד מצאו החוקרים כי מרבית הגברים (631) ומרבית הנשים (856) שנבדקו ודיווחו על התנסות במין אנאלי לפחות פעם אחת במהלך השנה שקדמה למחקר, היו במסגרת מערכת יחסים מונוגמית: 69% ו-73% בהתאמה.
מחקר שנערך בשנת 2007, אשר בחן התנסות במין אנאלי בחתך לפי גילאים, מצא כי 34% מהגברים ו-30% מהנשים התנסו במין אנאלי, ואחוז המשיבים על כך בחיוב היה גבוה משמעותית בין הגילאים 20 ל-24, והגיע לשיא בגילאי 30 עד 34.
סקר שערך המרכז לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית בשנת 2005 מצא שכיחות הולכת וגוברת בדיווחים של זוגות הטרוסקסואלים המקיימים מין אנאלי של גבר לאישה. תוצאות הסקר הראו כי 40% מהגברים ו-35% מהנשים בגילאי 25 עד 44 דיווחו כי התנסו במין אנאלי. זאת לעומת תוצאות סקר זהה משנת 1992, אשר העלו כי רק 26% מהגברים ו-20% מהנשים בגילאי 18 עד 59 דיווחו על התנסות כזו. סקר נוסף, שנערך בשנת 2008, התמקד באוכלוסייה צעירה של 1,350 נערים ונערות בגילאי 15 עד 21. מהסקר עלה כי 16% מהנשאלים התנסו במין אנאלי לפחות פעם אחת במהלך שלושת החודשים שקדמו לסקר, כאשר ב-29% מהפעמים נעשה שימוש בקונדום.
נתוני השכיחות של התנסות במין אנאלי מושפעים מנתונים דמוגרפיים, אזוריים, לאומיים ותקופתיים. לדוגמה, מסקר שנערך בצרפת בשנת 2001 בקרב 500 נשים, עלה כי 29% מהן התנסו במין אנאלי וכי שליש מהן דיווחו כי נהנו מכך. לעומת זאת, סקר שנערך בקוריאה הדרומית בשנת 1999 בקרב 586 נשים, הראה כי רק 3.5% התנסו במין אנאלי. נתוני השכיחות הנוגעים להתנהגות מינית יכולים גם להשתנות עם הזמן. מסקר שערך אדוארד או. לאומן (Laumann) בשנת 1992 עלה כי 20% מההטרוקסקואלים התנסו במין אנאלי מגבר לאישה. לעומת זאת, הסקסולוג אלפרד קינסי, שפעל בשנות ה-40, מצא נתונים של 40% באותה התקופה. מחקר שנערך באוניברסיטה של קולומביה הבריטית בשנת 2005 קבע נתונים של בין 40% ל-50%. לעומת זאת, לפי האתר של אוניברסיטת קולומביה, "מחקרים מראים שכרבע מהזוגות ההטרוסקסואלים התנסו במין אנאלי לפחות פעם אחת, וכ-10% מקיימים משגל אנאלי באופן קבוע".
סקר שנערך בישראל בשנת 2008 הראה כי בקרב הגברים 64% התנסו במין אנאלי, לעומת 32% אצל נשים.
מאישה לגבר.
חדירה אנאלית של אישה לגבר מכונה "פֶּגִינג" (מאנגלית: Pegging), והיא מתבצעת באמצעות "סטרפ-און" (strap-on) – סוג של דילדו המחובר לרתמה המולבשת על המותניים. המילה "פגינג" היא תחדיש שנטבע על ידי הסופר והעיתונאי האמריקאי דן סאוואג', בעל טור בשם "Savage Love" המתפרסם בעיתונים בארצות שונות. סאוואג' פעל לקידום הפרקטיקה והשיח סביבה, והפציר בקוראיו "להתנסות בה לפחות פעם אחת בחייהם".
מלבד המניעים הפיזיים של מין אנאלי, יש המייחסים להנאה של גברים מפגינג היבטים פסיכולוגיים. הסברים אלו מצביעים על אלמנט הכניעה המאפיין את הגבר הפסיבי לעומת האישה האקטיבית כמסב הנאה לגברים מסוימים. ב-BDSM יכול פגינג להיות חלק מאמצעי להבעת שליטה נשית.