בשנת 1997 מונה למנכ"ל חברת התוכן של חברות הכבלים, ICP. במסגרת תפקידו שימש כמנהל תוכניות ראשי של ערוץ הסרטים וערוץ הסדרות (ערוץ 3), וכעורך ראשי של הפקות המקור של חברות הכבלים. בין היתר היה אחראי על הפקת סדרות דרמה, סרטי טלוויזיה ושעשועונים. בין התוכניות שהופקו במהלך ניהולו היו: סדרת הדרמה "שבתות וחגים", זוכת פרס האקדמיה הישראלית לדרמה ב-2003, וכן הסדרות: "מבצע סבתא", "ארץ קטנה איש גדול", "תמונות יפואיות", "חלומות נעורים", "כסף קטלני", "כחול עמוק", "קפה פריז" "המונה דופק", "שתוק שואו", "ערב טוב עם גיא פינס", תוכנית האירוח "יאיר לפיד חי בעשר", "מרב מיכאלי", "סיפור אהבה עם יוסי סיאס", "לפידנקר", סרט הטלוויזיה "חובו של אהרון כהן" זוכה הפרס הראשי פסטיבל הטלוויזיה של באנף קנדה, השעשועונים "מלך הטריוויה", "החצי השני", "זמנך עבר", "עיניים שלי" ועוד. בספטמבר 2000, התפטר מתפקידו בשל מחלוקת לגבי הבעלות המשותפת של חברות הכבלים. המחלוקת עלתה עקב דרישה של הממונה על ההגבלים העסקיים לפרק את שיתוף הפעולה בבעלות על החברה והערוצים שההיא מפיקה.
בשנת 2001 ייסד את חברת "יסמין TV" בה הוא משמש כנשיא נכון לשנת 2018. בין השנים 2001–2007 שימש במסגרת זו כעורך הראשי של ערוצי הסרטים והסדרות בחברת הוט. בשנת 2004 הקים את חברת "יולי-אוגוסט הפקות" יחד עם אשתו ליסה שילוח-עוזרד. החברה נמכרה בשנת 2012 לחברת התוכן הגרמנית "רד-ארו סטודיו" (חברה בת של תאגיד התקשורת הגרמני פרוזיבאן סאט), אך הוא המשיך לשמש כנשיאה עד שנמכרה במחצית שנת 2018.
במסגרת "יולי-אוגוסט הפקות" הפיק עוזרד סרטים, תוכניות וסדרות רבות:
בקולנוע.
הסרט "ביקור התזמורת", שזכה לשמונה פרסי אופיר וחביב השופטים בפסטיבל קאן ועוד פרסים רבים. בנוסף הפיק את הסרטים הבאים: "אפס ביחסי אנוש", "שבעה", "מעבר להרים ולגבעות", "סיפור חצי רוסי", "התפרצות X", "הכל מתחיל בים", "עמק תפארת", "ההר", "לוויה בצהריים", "חדרי הבית", "אנחנו לא לבד" ו"ההתחלפות", שהשתתף בפסטיבל ונציה.
סדרות טלוויזיה.
"חברות הכי טובות", "פלפלים צהובים", "הלב של עמליה", "להעיר את הדב", "ככה זה", "נהג טקסי", "בלתי הפיך", "אננדה", "בתולות", "המשרד", "רון", "חסמבה דור 3", "טקסי דרייבר", "רביעיית רן", "ג'וני ואבירי הגליל", "קטמנדו".
תוכניות תעודה.
התוכנית זוכת פרס אופיר "מרגל השמפניה", "החברה הכי גרועה בעולם", "מלון דיפלומט", "מכתבי האהבה", "תא חושך", "הקיבוץ", "כביש 90", "יומני האהבה האבודים", "זן נדיר" ו"ירידתה ועלייתה של המחתרת היהודית".
עוזרד משמש גם כבעלים ויו"ר של חברת PTV, מפעילת ערוץ הטלוויזיה DOGTV – ערוץ הטלוויזיה הראשון בעולם המיועד לכלבים ולא לבני אדם. הערוץ משודר במספר מדינות, בהן ארצות הברית, ברזיל, צרפת, סין, פורטוגל ודרום קוריאה.
פעילות ציבורית.
עוזרד מכהן משנת 2015 כחבר מועצה וחבר הוועד המנהל של בית הספר לקולנוע “סם שפיגל” בירושלים.
חיים אישיים.
מתגורר ברמת השרון. נשוי בשנית ולו 6 ילדים.
צומת השרון (מקומון)
צומת השרון הוא מקומון שיוצא לאור באזור השרון, בשלוש מהדורות: "צומת השרון הרצליה", "צומת השרון כפר סבא" ו"צומת השרון רעננה".
היסטוריה.
"צומת השרון" נוסד בשנת 1983 על ידי רשת שוקן, ועורכו הראשון ומייסדו בפועל היה משה אלון. בשנת 2000 הופץ יחד עם העיתון "ידיעות אחרונות" למנויים באזור השרון, מאחר שבאותה עת לידיעות אחרונות לא היה מקומון באזור זה.
בשנת 2007, במסגרת תוכנית ההתייעלות ומיתוג מחדש של רשת שוקן, שונו שמות העיתונים ל"העיר - הרצליה", ל"העיר - כפר סבא" ו"העיר - רעננה". לאחר זמן קצר המיתוג מחדש בוטל והעיתון חזר לשם "צומת השרון".
עם הכתבים בעיתון במהלך השנים נמנו: דן חמיצר, עמיקם רוטמן, משה אלון, אמירה לם, יפה גליק גיל ריבה, דרור פויר, אורלי בויום, יאיר רוה, זאב ענר, גדי שמשון, משה מנשהוף, אמנון נבות, צחי בוקששתר, רשף לוי, קמי ברץ ואהוד עין-גיל.
קוינטה וחצי
אנסמבל קווינטה וחצי
קווינטה וחצי
גל הויברגר
גל הויברגר (נולד ב-11 באוגוסט 1971) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
הויברגר נולד בתל אביב ואחיו הוא רמי הויברגר, הוא למד משחק בניסן נתיב.
ב-1992 שיחק בסרט "חסד מופלא".
מ-1995 ועד 2005 שיחק באופן קבוע בתיאטרון חיפה.
ב-1999 שיחק בסדרה "האישה באפור" ששודרה בערוץ 1.
ב-2003 הופיע במחזה "הטיהור".
ב-2005 גילם סגן בסרט הישראלי-צרפתי "תחיה ותהיה".
ב-2011 שיחק בסרט השוטר, ובשנת 2015 גילם חוקר שב"כ בסדרה "המדרשה".
יעקב בן חיים אבן אדוניהו
יעקב בן חיים בן יצחק אבן אדוניהו, או יעקב בן חיים (1470–לפני 1538), היה מומחה לנוסח המסורה והגהות המסורה על התנ"ך, וכן מדפיס עברי.
קורות חיים.
בן חיים נולד בתוניס (לכן לפעמים נקרא התוניסי) למשפחה יהודית, אך בגיל צעיר ברח משם לאיטליה בפתח המאה ה-16 בשל רדיפות שאירעו בתוניס. תחילה התיישב ברומא ובפירנצה, ולאחר מכן קבע את מקומו בוונציה, שם הפך למגיה בבית הדפוס העברי המפורסם של דניאל בומברג.
בשלב מאוחר של חייו בן חיים המיר את דתו לנצרות, (וייתכן שהמשיך במלאכות הדפוס, אך בשם נוצרי חדש). הוא נודע בעיקר בשל תרומתו בהדפסת המהדורה השנייה (1524–1525) של המקראות גדולות על התורה, כשהוא מוסיף את הגהות המסורה עם הקדמה פרי עטו הדנה במסורה, בהבדלי קרי וכתיב, ובהבדלים בין נוסח המסורה לנוסחים של פסוקים המופיעים אצל בעלי התלמוד. פרק ההקדמה הזה של יעקב בן חיים לתנ"ך תורגם ללטינית על ידי Claude Capellus בשנת 1667, ולשפה האנגלית בשנת 1865.
חרף דברי גנות עוקצניים על המרת דתו, הביע אליהו בחור הערכה לעבודתו של יעקב בן חיים בהדפסת נוסח המסורה. בחור שיבח מאוד את יופייה וסידורה של מהדורת מקראות גדולות שיעקב בן חיים צירף אליה את נוסח המסורה, אך מתח ביקורת נוקבת על טעויותיו בקביעת הנוסח.
יעקב בן חיים כתב מחקר נוסף על התרגומים היהודיים של המקרא לארמית, וגם חיבור זה צורף למהדורות התנ"ך בנות הזמן (1527, 1543). הוא גם פרסם קטעים מתוך ספר דרכי הניקוד והנגינות של משה הנקדן.
בעבודתו בדפוס ונציה אצל דניאל בומברג, הגיה יעקב בן חיים מהדורות דפוס ראשון לכמה חיבורי יסוד של ארון הספרים התורני: תלמוד ירושלמי (1523), משנה תורה להרמב"ם, וחיבורים נוספים.
מארק הרליק
מרקוס פרנק (מארק) הרליק (באנגלית: Marcus Frank "Mark" Harelik; נולד ב-5 ביוני 1951) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ומחזאי אמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה.
הרליק נולד בעיר המילטון שבטקסס. ב-1987 עבר ללוס אנג'לס. בשנת 1990, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט הקומדיה "A Gnome Named Gnorm" בתור בלש. ב-1994, דיבב את דמותו של לורד רוג'רס בסרט "סוד הממלכה הקסומה". בשנת 1997, שיחק את דמותו של מילוס בסדרה "סיינפלד". ב-1998, שיחק ב"". ב-1999 שיחק בקומדיה השחורה "בחירות או לא להיות".
ב-2001 השתתף בסרט המדע הבדיוני "פארק היורה 3" בתור בן הילברנד, בן זוגה של אמנדה קירבי (טיה ליאוני) והוא הופיע רק בפתיחה.
ב-2004 השתתף בקומדיה "Eulogy" בתור ברט. ב-2006, שיחק בסרט "והזוכה הוא..." והתארח בפרק בסדרה "האנטומיה של גריי".
בין השנים 2007–2008, שיחק ב"המפץ הגדול", את דמותו של ד"ר אריק גייבלהאוזר.
בשנת 2010, שיחק את דמותו של הרופא בסדרה "שובר שורות".
ב-2013 שיחק בסרט "42", המבוסס על חיי שחקן הבייסבול ג'קי רובינסון, השחקן השחור הראשון בקבוצה MLB.
-2015 שיחק בסרט "טרומבו" בכיכובו של בריאן קראנסטון, ובסרט "זה לא מצחיק". בנוסף, התארח בסדרת הטלוויזיה "הנותרים".
בין השנים 2016–2019, שיחק את דמותו של אלוהים בסדרה "פריצ'ר".
ב-2017 שיחק בדרמת הספורט "קרב המינים", מאת צמד הבמאים ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס, בתפקיד שחקן הבייסבול האנק גרינברג. בשנת 2018, שיחק את דמותו של גורדון בסדרה "קאסל רוק". ב-2019, התארח בשני בפרקים בסדרה "תוכנית הבוקר" בכיכובן של ג'ניפר אניסטון וריס וית'רספון.
בנוסף הוא השתתף במספר סדרות טלוויזיה: "ויל וגרייס", "NCIS", "ילד פוגש עולם", "בונז", "חופשי על הבר", "אנג'ל", "להתעורר".
בנוסף לשחקן קולנוע וטלוויזיה הוא גם שחקן תיאטרון ומחזאי. סבו היה יהודי-רוסי שהגיע ב-1909 לעיר גלווסטון, בטקסס והוא כתב מחזה על סבו בשם: "The Immigrant". מחזה זה עובד לסרט מוזיקלי באותו שם.
חיים פרטיים.
הוא נשוי לשחקנית ספנסר קיידן, שעבדה בתיאטרון לצידו. לזוג יש ילד אחד.
קזימיירה זוויסטוביץ'
קזימיירה זוויסטוביץ'-אדמסקה או קזימיירה זוויסטוביץ' קינטופפרובה (בפולנית: Kazimiera Zawistowicz-Kintopferowa או Zawistowicz-Adamska, 17 במרץ 1897 חנייבנו, כיום באוקראינה, אז באימפריה הרוסית - 8 ביולי 1984 לודז') הייתה אתנוגרפית פולנייה, פרופסור באוניברסיטת לודז', מייסדת המרכז האתנוגרפי בלודז'.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
קזימירה זוויסטוביץ' נולדה בשנת 1897 בחנייבנו במחוז קונסנטינובסקי, פלך שדלצק, באימפריה הרוסית, כיום בשטח אוקראינה, כשנייה מבין ארבעת ילדיהם של הרופא אוגוסט קזימייז' זוויסטוביץ' ולפרנצישקה לבית אולש. אחרי מות אביה גודלה יחד עם אחיה הבכור ושתי אחיותיה הקטנות על ידי אמה. את ילדותה ושנות בית הספר בילתה זוויסטוביץ' בעיר פינסק בחבל פולסיה, בשטח המשתייך כיום לבלארוס, בה ניהלה אמה חנות ספרים.
גדלה בבית טיפוסי של אינטליגנציה פטריוטית פולנית, מן האצולה המרוששת (סבא רבא שלה מצד האב השתתף במרד נובמבר, ירד מנכסיו ומת בגלות). בשנת 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, היא סיימה את הגימנסיה ולימדה אחר כך פולנית בבית ספר פולני בתנאים מחתרתיים.