נילסון נולדה בשם כריסטינה יונאסדוטר בכפר בקרבת וקשה, בחבל סמולנד, לאיכרים האריסים יונאס נילסון וקייסה-סטינה מונסדוטר. כשהייתה בת ארבע-עשרה וניגנה בכינור בשוק בעיירה יונגבי, גילה אותה עובד מדינה בכיר. האיש היה לפטרונה ואיפשר לה לקבל הדרכה ווקאלית.
בשנת 1860 הופיעה נילסון בקונצרטים בסטוקהולם ובאופסלה. אחרי ארבע שנות לימודים בפריז, הופיעה לראשונה באופרה בשנת 1864, בתפקיד "ויולטה" בלה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי, ואחר כך בתפקיד מלכת הלילה בחליל הקסם של מוצרט בתיאטרון הלירי בפריז.
אחרי ההצלחה הזו היא שרה בבתי אופרה חשובים בלונדון, בסנקט פטרבורג, בווינה ובניו יורק. בשנת 1868 השתתפה בבכורה של "המלט" מאת אמברואז תומא בתפקיד אופליה. היא שרה במופע חנוכת הבית של המטרופוליטן אופרה ב-22 באוקטובר 1883, ב"פאוסט" של גונו.
נילסון נישאה לבנקאי הצרפתי אוגוסט רוזו, שמת בשנת 1882. בשנת 1887 נישאה לאנחל ראמון מריה ואלחו אי מירנדה, רוזן דה קאזה מירנדה. הרוזן הלך לעולמו בשנת 1902. במכתבים נהגה נילסון לחתום בשם כריסטין ובחלק האחרון של חייה נודעה על פי רוב כרוזנת דה קאזה מירנדה.
קולה של נילסון הצטיין בצלילות גבישית, בגמישות ובניקיון מופתי בכל המשלבים. תקופת חייה הקבילה בדיוק לזו של יריבתה הגדולה, הסופרן אדלינה פאטי.
יש דמיון רב בין נילסון לבין אופייה של כריסטין דאה בפנטום האופרה, רומן מאת גסטון לרו, ורבים סבורים שלרו ביסס את הדמות הבדויה שלו על נילסון, אף כי אין ראיה לדבר.
לצייר ההולנדי אנטון פיק (1895–1987) יש איור של תמונת רחוב, שבה אדם נושא שלטי פרסום המודיעים על הצגת "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי בבית האופרה, בכיכובה של כריסטין נילסון.
אתונו של בלעם
אֲתוֹנוֹ שֶׁל בִּלְעָם היא אתון אשר שימשה את בלעם לרכיבה, כמסופר במקרא, בפרשת בלק. במהלך הסיפור נוסע בלעם אל בלק מלך מואב כשהוא רוכב על האתון. בדרך מלאך אלוהים מעכב אותו והאתון חשה בדבר ומתעכבת, לאחר שבלעם מכה אותה היא מדברת עם בלעם וגוערת בו.
אתונו של בלעם בדברי חז"ל.
הסיפור הבלתי רגיל אודות אתונו של בלעם, המדברת עם אדוניה בלשון בני אדם, הופך אף ליותר מורכב ומפתיע לאור מסורת חז"ל.
במסכת אבות מתוארים עשרה דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות, כלומר ברגע האחרון של בריאת העולם, ובהם פי האתון, הוא פיה של אתונו של בלעם.
בתלמוד הבבלי סנהדרין ק"ה נאמר בשם מר בריה דרבנא שבלעם היה בא על אתונו דרך אישות. בעבודה זרה ד' מתואר ויכוח בין בלעם לאתונו, על טיב הקשר ביניהם:
תרגום: כאשר ראו אותו שהיה רוכב על החמור, אמרו לו: מה טעם אינך רוכב על סוס? אמר להם: שלחתי את הסוס למרעה. אמרה האתון: "הלא אנכי אתונך". אמר לה: רק למשא אני משתמש בך. אמרה לו: "אשר רכבת עלי". אמר לה: רק באופן מזדמן. אמרה לו: "מעודך ועד היום הזה" ולא זו בלבד, אלא שאני אף משמשת אותך ברכיבה ביום ובאישות בלילה. נאמר כאן (פרשת בלק) "ההסכן הסכנתי" ונאמר במקור אחר (ספר מלכים) "ותהי לו סוכנת"
בלעם מתבייש באתונו, וטוען שהוא רוכב עליה רק מפני ששלח את סוסו למרעה. האתון סותרת את דבריו, והוויכוח ביניהם מסתיים בטענה ניצחת של האתון "ולא עוד אלא שאני עושה לך רכיבות ביום ואישות בלילה" - תוצאה שאליה מגיעים חז"ל באמצעות ניתוח השורש ס.כ.ן. המשותף לדברי האתון בספר במדבר ולסיפור אבישג השונמית בספר מלכים א שחלקה את יצועו של דוד המלך בימי סוף מלכותו.
פרשני המקרא.
פרשני המקרא נדרשו למספר שאלות העולות מהסיפור, ביניהן, מה הצורך בנס פתיחת פי האתון, ומה החשיבות בביטול קללתו של בלעם.
שד"ל בפירושו על הפרק הוציא את סיפור האתון מידי פשוטו, וצמצם את הנס שבו:
על פי פירוש רש"י, הסיפור בא להגחיך את בלעם: .
שיטת הרמב"ם - האתון לא דברה.
לדעתו של הרמב"ם, בספרו מורה הנבוכים בלעם ראה בנבואה שהאתון דיברה אבל היא עצמה לא פתחה את פיה ולא דיברה.
המושבה האמריקאית גרמנית ביפו
נקודת פריצה
נקודת פריצה (באנגלית: Point Break) הוא סרט פעולה אמריקני משנת 1991 בכיכובם של פטריק סווייזי וקיאנו ריבס, ובבימויה של קתרין ביגלו. המונח "נקודת פריצה" מתייחס לביטוי בשפת הגולשים.
ב-2015 הופק סרט רימייק באותו שם בכיכובם של אדגר רמירס, לוק ברייסי וטרסה פאלמר.
עלילה.
ג'וני יוטה (המגולם על ידי קיאנו ריבס) הוא סוכן FBI אשר יחד עם שותפו פאפאס (המגולם על ידי גארי ביוסי) חוקרים סדרה של מעשי שוד של בנקים. קצה חוט מוביל אותם לחשוד כי שודדי הבנקים, החובשים מסכות גומי של נשיאים אמריקאים לשעבר, הם חבורת גולשי גלים. יוטה מסתנן לשורותיהם ומכיוון שאינו יודע לגלוש, מבקש מטיילר (המגולמת על ידי לורי פאטי) להדריכו.
בהמשך, יוטה יוצר קשר עם בודהי (המגולם על ידי פטריק סווייזי), מנהיג חבורת הגולשים, ונמשך יותר ויותר לסגנון החיים הפרוע של קהילת גולשי הגלים. הוא מתחיל לעקוב אחרי חבורת גולשים אחרת ומגלה שמדובר בפושעים בעלי עבר פלילי המתאימים לכאורה לפרופיל שודדי הבנקים, אך במהלך הפריצה לביתם מתפתח קרב יריות במהלכו נהרגים חלק מחברי הכנופיה ומתגלה כי מדובר בסוחרי סמים והפריצה לביתם הרסה מבצע מעקב אחריהם.
ג'וני מתחיל לחשוד בבודהי ובחבורתו שהם חבורת שודדי הבנקים, והוא משכנע את פאפאס לעקוב אחריהם ולבצע תצפית על בנק אותו הם סקרו לאחרונה. במהלך המעקב מתבצע שוד על ידי חבורת שודדי הנשיאים לשעבר ויוטה פותח במרדף רגלי אחר מנהיגם, אך לא משיג אותו. באותו הלילה מתכנסים בודהי וחבורתו כדי להחליט מה לעשות עם ג'וני ונחשף כי הם אכן השודדים, וכי הם מבצעים את מעשי השוד לא רק כדי לממן את אורח חייהם הפרוע אלא גם כהתרסה בפני המערכת וכביטוי של הרוח האנושית. הם לוקחים את ג'וני לכאורה לצניחה חופשית ואז חושפים בפניו כי הם חטפו את טיילר ומאיימים להרוג אותה אם לא ישתף איתם פעולה בשוד הבנק האחרון שלהם לפני שיברחו למקסיקו. ג'וני נאלץ בעל כורחו להצטרף למעשה השוד ללא מסיכה בניגוד לחבריו, אך השוד מסתבך כשאחיו הצעיר של בודהי- אחד מהשודדים- נהרג ובודהי נאלץ לברוח. ג'וני תופס את בודהי ושאר חברי הכנופיה בשדה התעופה רגע לפני בריחתם למקסיקו ומנסה להרוויח זמן כדי להציל את טיילר, אך בין שני הצדדים מתפתח קרב יריות בסופו נהרגים פאפאס ביחד עם שני חברי הכנופיה הנוספים של בודהי. ג'וני נאלץ שוב לטוס עם בודהי ולצפות בו בורח במקסיקו בתמורה לחייה של טיילר.
מספר חודשים לאחר מכן מאתר ג'וני את בודהי עומד על חוף באוסטרליה כשהוא מצפה לסופת המאה כדי לגלוש בים הסוער. בין השניים מתפתח עימות פיזי בסופו ידו של ג'וני על העליונה, אך רגע לפני שהוא עוצר את בודהי, משכנע אותו בודהי לשחרר אותו כדי שיוכל לתפוס את הגלים הגדולים של הסופה, להם כדבריו הוא חיכה כל חייו. כשהוא מתרחק מהחוף, צופה ג'וני בבודהי נהרג בניסיון לגלוש בגלים הגבוהים.
הוגו ל. בלק
פיגארו
פיגרו
מיצר מלקה
סטילובטה
באדריכלות יוון העתיקה, סטִילוֹבַּטֶה (יוונית: στυλοβάτης) היא החלק העליון של הקרפידומה, שהיא המשטח שעליו ניצבים עמודי המקדש, כלומר, היא רצפת המקדש. המשטח נבנה בצורה מדורגת ששיטחה את הקרקע מתחת למקדש והיוותה מעין במה.
במתודולוגיות אחדות משתמשים במילה סטילובטה כדי לתאר רק את החלק הגבוה ביותר של בסיס המקדש, ואילו המילה סטריאובטה משמשת לתיאור יתר המדרגות של המשטח מתחת לסטילובטה הנמצאות מעל הקרקע. מתודולוגים אחרים משתמשים במונח סטילובטה כדי לתאר את כל המדרגות הללו.
ברוב המקרים הסטילובטה תוכננה באופן שיתאים, מבחינת הפרופורציה, לשאר החלקים של המקדש. במקדשים יווניים מתקופת הסדר הדורי היה יחס מסוים בין האורך והרוחב של הסטילובטה, ובחלק מהמקדשים הדוריים המוקדמים גובה העמודים במקדש היה שליש מרוחב הסטילובטה. האדריכלים הרומאים נקטו גישה שונה בפירושם לסדר הקורינתי, ובנו סטילובטות גבוהות בהרבה שלא היו מדורגות מלבד בקרבת האכסדרה. במקדשים הרומיים הסטילובטה נקרא "פודיום".
קידוד וידאו
קִידּוּד וידאו הוא פתרון טכנולוגי שנועד להקטין את נפחם של קובצי וידאו, תוך פגיעה מינימלית באיכותם, על מנת שידרשו פחות נפח אחסון או שיהיה ניתן לשדר אותם באמצעות רוחב פס נמוך יותר. קיימים אלגוריתמים שונים לקידוד וידאו, רובם מאבדי נתונים (כדוגמת MPEG, Theora ו-DivX) וחלקם משמרי נתונים (כדוגמת HuffYUV). הקידוד מתבצע באמצעות התקן חומרה או תוכנה המכונים מקודד (Encoder). על מנת לצפות בקובץ וידאו מקודד יש להשתמש ברכיב מפענח (Decoder).
קידוד אופייני לווידאו בדחיסה מאבדת נתונים עובד באופן הבא. התמונה הראשונה בסרט היא פריים בסיס, והיא יכולה להיות דחוסה בפורמט כמו JPG. לאחר מכן שומרים רק את השינויים שבין פריים לפריים. אחרי מספר מסוים של פריימרים יוצרים תמונת בסיס חדשה וחוזר חלילה.
אופיסטודומוס
אופיסטודומוס ("יוונית: ὀπισθόδομος", "תרגום: "חדר אחורי"") הוא חלל בחלק האחורי של כמה מקדשים יווניים, הנמצא מאחורי הנאוס. עם זאת, יכול להיות כי האופיסטודמוס הוא בעצם המקדש הפנימי המכונה גם "אדיטון" ("יוונית:Άδυτον", "תרגום:"לא להיכנס""). הסיבה לבלבול זה היא סתירות בכתבים עתיקים. יש לציין כי במחקר המודרני, ההגדרה הראשונה יותר מקובלת. בכמה מן המקדשים, ובמיוחד באלו הנמצאים באקרופוליס של אתונה, האופיסטודומוס הפך לחדר אוצר, בו נשמרו החפצים הקדושים וההכנסות של המקדש. חלל זה הוא חסר כל פונקציה מוגדרת והוא נבנה במקדשים מסוימים אך ורק על מנת ליצור איזון עם הפרונאוס בחזית המקדש ויצירת מבנה סימטרי. כמו כן הוא נועד להעשיר את החזית האחורית של המבנה החשוב ולא להשאיר לו "צד מת".
להלן רשימה של כמה מקומות ידועים שבהם יש אופיסטודומוס:
קידוד