בשנת 1984 חתמה להקת Helloween על עסקה עם חברת התקליטים "נויז רקורדס". בשנת 1985 הקליטה את תקליטה הראשון, מיני-אלבום שהכיל 5 רצועות שמע. לאחר הצלחת ה-EP, במהלך אותה שנה יצא אלבומם המלא הראשון "Walls of Jericho" ("חומות יריחו"). מבחינה מוזיקלית, האלבום מאופיין בסגנון ת'רש/הבי, דהיינו מאוד מהיר וטכני, עם דגש חזק על הכלים ועל סולואים של גיטרה חשמלית. יחד עם זאת, בניגוד מוחלט ללהקות ת'רש אחרות, אשר הזניחו לחלוטין את השירה, זמר הלהקה, המוזיקאי המוערך קאיי האנסן (אשר היה גם הגיטריסט והמלחין), שר בקול גבוה, מלודי ומלא רגש.
יש הטוענים כי האלבום "חומות יריחו" הוא אלבום אנטישמי, הן בשל עטיפתו, המציגה מפלצת, שיש הטוענים כי היא מייצגת את בני ישראל, והן בשל השיר "Judas" אשר נכתב והולחן על ידי האנסן, ואשר מתאר את היהודים רודפי הבצע משתלטים על הכלכלה העולמית, אך טענות אלו לא קיבלו בסיס מעולם והוכחשו בידי חברי הלהקה שטענו שמדובר ביהודה איש קריות הבוגד מבין מאמיני ישו אשר גרם למותו.
במהלך מסע ההופעות לאחר השקת האלבום התגלו קשיים אצל הגיטריסט והווקאליסט קאי האנסן (Kai Hansen) לנגן ולשיר באותו הזמן על כן החלה הלהקה בחיפושים אחר סולן חדש ללהקה. הסינגל "ג'ודאס" שהוקלט ב-1986 הוקלט כשקאי עוד תיפקד כנגן וכסולן, אך האלבום הבא "Keeper of the Seven Keys, Part 1" ("שומר שבעת המפתחות") הוקלט ב-1987 כבר עם סולן חדש, מייקל קיסקה (Michael Kiske). "שומר שבעת המפתחות" מהווה תפנית בסגנון של Helloween, מכיוון טכני וכבד של ת'רש לכיוון הרבה יותר עדין ומלודי של פאוור מטאל. למעשה, האלבום "שומר שבעת המפתחות" של Helloween נחשב לאלבום הפאוור מטאל הראשון בעולם.
אלבום זה קיבע את מעמדה של Helloween כלהקת ההבי מטאל הפופולרית באירופה. ב-1988 השיקה הלהקה את החלק השני של האלבום שנחל הצלחה מסחררת וגרף שבחים רבים אף יותר מהראשון אך במהלך מסע ההופעות של אלבום זה פרש קאי הנסון מההרכב עקב סכסוך עם חברת התקליטים וקשיים בניהול אורח חיים של מסעות הופעות. הנסן המשיך בקריירה גם לאחר עזיבתו את הלהקה, והקים את להקת הפאוור/הבי גמה ריי, אשר לא התרחקה בסגנונה מ-Helloween וזכתה אף היא להערכה רבה ולהצלחה מסחרית.
שני האלבומים הבאים גרמו ללהקה לאבד את רוב מעריצי ההארדקור שלה עקב השפעות הפופ שנשמעו בו - האלבום "Pink Bubbles Go Ape", שהושק ב-1991, נחל כישלון צורב וגרף ביקורת נוקבת והאלבום "Chameleon", שהושק ב-1993. אולם, ההרכב הציל את כבודו עם השקתו של אלבומם השישי, "Master of the Rings" בשנת 1994, שנחל הצלחה.
במהלך מסע ההופעות לאחר השקת האלבום "קמיליאון" נפל המתופף, אינגו שביכטנברג (Ingo Schwichtenberg), מחברי ההרכב המקוריים למשכב עקב בעיות אישיות וסיבוכים כתוצאה משימוש בסמים מה שאילץ אותו לקחת פסק זמן מהלהקה. בשנת 1995 התאבד לבסוף שביכטנברג מאחר שמעולם לא הצליח להבריא מחוליו מה שזעזע את חברי ההרכב וחבריו לשעבר.
לזכרו של שביכטנברג הוציאה הלהקה את אלבומה "The Time of the Oath" ("עת השבועה"), אלבום שביסס מחדש את מעמדם כאחת מלהקות המטאל הפופולריות באירופה.
כף התקווה הטובה
כף התקווה הטובה הוא צוק סלעי המזדקר לתוך מימי האוקיינוס האטלנטי בקצה הדרום-מערבי של יבשת אפריקה, בתחומי מדינת דרום אפריקה בסמוך לעיר קייפטאון. באופן מסורתי (אך שגוי) הוא נחשב כנקודה הדרומית ביותר ביבשת, ומקום מפגש האוקיינוס האטלנטי עם האוקיינוס ההודי. בפועל, הנקודה הדרומית ביבשת ומפגש האוקיינוסים נמצאים כ-150 ק"מ מזרחה ומעט דרומה משם, בכף אגולס. כף התקווה הטובה נחשב לאחד משלושת הכפים הגדולים, יחד עם כף הורן שבאמריקה הדרומית וכף לווין שבאוסטרליה.
עד פתיחתה של תעלת סואץ, הדרך הימית הקצרה ביותר מאירופה למזרח הרחוק הייתה מסביב לאפריקה, על ידי הקפת כף התקווה הטובה, ומכאן חשיבותו. אף שהכף עצמו אינו אלא צוק חשוף בעל שטח מוגבל, הוא העניק את שמו לאזור כולו - חצי האי ההררי באורך 75 ק"מ שבקצהו הדרומי הוא ממוקם, העיר קייפטאון בצפון חצי האי, והמושבה הקולוניאלית שהשתרעה על פני שטחים נרחבים בדרום יבשת אפריקה (כמחצית משטח דרום אפריקה של היום).
היסטוריה.
מגלי הארצות הראשונים שהגיעו לדרום יבשת אפריקה היו הפורטוגזים, שנמשכו לדרום בתקווה למצוא נתיב ימי להודו ולאסיה, על מנת להחליף את נתיבי היבשה היקרים דרך אסיה המרכזית. הימאי הראשון שהקיף את כף התקווה הטובה היה הפורטוגזי בארתולומיאו דיאש בשנת 1488. הוא קרא למקום "כף הסערות" (בפורטוגזית Cabo das Tormentas), אך מלך פורטוגל ז'ואו השני שינה את שמו ל"כף התקווה הטובה" (Cabo da Boa Esperança), לציון כי ראה בו אות מבשר טובות לפתיחת נתיבי הסחר למזרח.
לאחר עשור, ב-1497, הגיע ואסקו דה גאמה לאותו מקום, ולאחר מכן המשיך רחוק יותר לכיוון צפון מזרח, במעלה האוקיינוס ההודי. בדרכו להודו, הוא נחת בחוף וחקר חלקים לא ידועים של מזרח אפריקה באזור שהוא היום מוזמביק.
אף שהפורטוגזים התגאו בהצלחתם ב"כיבוש" הכף, לא היה להם עניין בהתיישבות בו. האקלים הקשה וקו החוף הסלעי היו מסוכנים לספינותיהם, ורבים מהנסיונות שלהם לסחור עם בני החויחוי המקומיים הסתיימו בעימותים. חוף מוזמביק היה אטרקטיבי יותר, עם מפרצים נוחים שיוכלו לשמש כתחנות ולקשרים עם עפרות הזהב המצויות בפנים הארץ.
עד סוף המאה ה-16 לא היו לפורטוגזים מתחרים רבים באזור. אך אז החלו האנגלים וההולנדים להתחרות בהם על נתיבי הסחר למזרח. תנועת הספינות סביב הכף גדלה, והוא נעשה למקום עצירה קבוע לצוותים חולים ועייפים. ב-1647 נטרפה ספינה הולנדית במקום המכונה היום "מפרץ השולחן" בחוף קייפטאון של היום. ניצולי הצוות, האירופאים הראשונים שניסו להתיישב באזור, בנו מבצר וגרו בו במשך שנה עד שחולצו. זמן קצר לאחר מכן החליטה חברת הודו המזרחית ההולנדית לייסד שם התיישבות קבועה. לחברה, אחת מהחברות הגדולות באירופה שסחרו עם הודו והמזרח, לא הייתה כל כוונה ליישב את האזור, אלא רק לייסד בסיס בטוח, בו יוכלו הספינות החולפות למצוא מעגן ולקבל אספקה טרייה של בשר, פירות וירקות. למטרה זו נשלחה משלחת מהחברה תחת פיקודו של יאן ואן ריבק, שהגיעה ל"מפרץ השולחן" ב-6 באפריל 1652 והתיישבה במקום.
ב-31 בדצמבר 1687 נשלחה למקום קבוצה של הוגנוטים מהולנד. הם ברחו להולנד מצרפת בשל רדיפות דתיות. חברת הודו המזרחית ההולנדית נזקקה לאיכרים בעלי ניסיון בכף, וממשלת הולנד סברה שזוהי הזדמנות טובה עבור ההוגנוטים ושלחה אותם לשם. עם הגעת מתיישבים נוספים גדלה המושבה ההולנדית, וכללה את היישוב שהתפתח להיות העיר קייפטאון ושטחים חקלאיים רחבי ידיים מצפון וממזרח לו.
ב-19 בינואר 1806 כבשה בריטניה את הכף במסגרת מלחמות אנגליה-הולנד על השליטה בנתיבי הסחר הימיים, והאזור נשאר בשליטת האימפריה הבריטית כמושבת הכף עד קבלת עצמאותה של דרום אפריקה ב-1910.
כיום אזור הכף הוא ברובו שמורת טבע מוקפת מפרצים מדרום לעיר קייפטאון. המקום ידוע בנופיו המרהיבים, בצמחייתו הייחודית ובאוכלוסיית חיות הבר שבו, ומהווה אתר תיירות פופולרי.
מיידאנק
שארל מוריס דה טאלירן
הרוזן דרקולה
כדורת
כדורת (כַּדֹּרֶת) (בלעז: באולינג; מאנגלית: Bowling) הוא משחק כדור ליחיד או לקבוצה, הדורש מיומנות, דיוק וריכוז. מטרת המשחק היא לצבור מקסימום נקודות על ידי הפלת מרב הפינים. עשרת הפינים מסודרים בסוף המסלול והפלתם נעשית על ידי גלגול כדור כבד לעברם. גלגול מדויק וחזק יביא להפלת כל הפינים.
ליגת הכדורת הטובה בעולם היא Professional Bowlers Association ובקיצור PBA המתקיימת בארצות הברית.
שחקן הכדורת הטוב בהיסטוריה הוא וולטר ריי ויליאמס המחזיק ב-47 תארים. אור אבירם הוא שחקן הכדורת הישראלי היחיד שזכה בגביע העולם (2013) והיה אלוף אירופה.
בכדורת מקובל לגלגל את הכדור ביד אחת אולם ניתן גם לגלגלו בשתי הידיים. הטכניקה המקובלת לגלגלו בשתי ידיים הומצאה על ידי ג'ייסון בלמונטי מאוסטרליה.
אופן המשחק.
אחיזת הכדור מתבצעת עם שתי האצבעות האמצעיות (אמה וקמיצה) והאגודל, שמיועד לתמיכה בלבד (מומלץ שלא להכניס את האגודל לגמרי, על מנת שהזריקה תהיה קלה). ישנה אפשרות לכפפת -יד, אשר אוחזת את פרק כף -היד, כדי לשלוט טוב יותר בכדור.
מיקום הפגיעה המומלץ הוא בצידו הימני של הפין הראשון ובזווית אליו. זריקה זאת (בעוצמה מספקת) יכולה לגרוף איתה את כל הפינים.
בתחילת המסלול מצויר קו, אשר נקרא "קו פסילה". בעת הטלת הכדור אין לעבור אותו, כיוון שמשטח המסלול משומן וחלק ודריכה עליו עשויה להביא למעידה.
טכניקת ההטלה.
טכניקת הטלת הכדור כוללת בדרך כלל 4 צעדים מדודים בתיאום עם טלטול הכדור והטלתו. על משטח הגישה למסלול יש 3 קווים. הקו הראשון במרחק שלושה צעדים מהמסלול, השני ארבעה והשלישי חמישה.
משמעות הצעדים הנוספים היא הנפה גבוהה יותר של הכדור לאחור בזמן הטלטול לקבלת תיזמון טוב יותר, מה שיאפשר דיוק רב יותר. אין חשיבות רבה לעוצמת הגלגול אל הפינים, הדיוק וזווית כניסת הכדור (6.8 מעלות) חשובים יותר. אין לרוץ עם הכדור אלא לבצע הליכה רציפה תוך טלטולו ושיחוררו בצעד האחרון שהוא צעד הגלישה וההתייצבות.
עבור 3 צעדים יש לפתוח ברגל שמאל, להמשיך בימין תוך הרמת הכדור אחורה, ולסיים שוב עם רגל שמאל תוך הורדת הכדור חזרה והטלתו אל המסלול.
מומלץ להטות את רגל ימין שמאלה מאחורי הגוף עם ההטלה על-מנת לשמור על שיווי משקל ועל-מנת להטות את הגוף כך שיהיה כמעט מאונך למסלול.
עבור 4 צעדים יש להוסיף רגל ימין פותחת, ועבור 5 רגל שמאל פותחת (שמאל, ימין, שמאל, ימין תוך הרמה, שמאל תוך הטלה).