מצת החלמיש היה בנוי מזרוע ברזל שאחזה בחתיכת אבן צור וניתנה לדריכה אחורנית. בבסיס הזרוע נמצא אגן קטן ובו מקום לאבק שרפה, שכוסה במכסה ברזל קטן בצורת האות 'L'. קדח קטן קישר בין אגן ההצתה לחלקו האחורי של הקנה, לשם נתחבו התחמיש ואחריו הכדור. לחיצה על ההדק שחררה את זרוע המצת, אבן הצור הכתה על משטח הברזל ויצרה ניצוץ שהצית את אבק השריפה באגן. הלהבה התפשטה דרך קדח הקישור והציתה את התחמיש שבקנה.
קינגספורד
קינגספורד (באנגלית: Kingsford) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).
גאוגרפיה.
קינגספורד ממוקם כ-7 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, והוא אחד מפרוורי הספר המערביים ביותר באזור הפרוורים המזרחיים. מצפון הוא גובל בקנזינגטון, ממזרח ברוסברי, מדרום במארוברה ודייסיוויל וממערב בקוג'י וסאות' קוג'י. הפרוור גובל מדרום בדרך גרדנרס עד המפגש עם שדירת אנזאק, ובמערב בשדירת אנזאק. גבולו המזרחי של הפרוור הוא רחוב אבוקה.
היסטוריה.
קינגספורד היה בעבר כקנזינגטון דרום, ונקרא בשמו החדש על שם הטייס האוסטרלי הנודע סר צ'ארלס קינגספורד סמית בשל קרבת הפרוור לנמל התעופה של סידני.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלה בנייה למגורים במקום, והפרוור אוכלס במהגרים ממוצא יווני, במיוחד קהילות שלמות שהיגרו מקסטלוריזו.
בשנות השבעים תוכנן לסיים בפרוור את קו הרכבת של הפרוורים המזרחיים, אך משיקולי תקציב קו הרכבת נעצר בבונדיי ג'נקשן.
תרבות.
קינגספורד הוא פרוור שינה, ומרבית הדרים בו נוסעים לבונדיי ג'נקשן או למרכז העסקים הראשי של סידני למטרות בילוי ותרבות. בפרוור אוכלוסיית מהגרים גדולה, (מעל 45%, כאשר בכלל סידני רק שליש מהגרים) הכוללת סינים, אינדונזים ויוונים, ובהתאם נבנו בפרוור מספר כנסיות המשרתות את דתות הדרים בו, כגון הכנסייה היוונית אורתודוקסית והכנסייה הפרסביטריאנית האינדונזית.
צפונית לפרוור ממוקם קמפוס אוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
יוהאן כריסטוף באך (1671–1721)
יוהאן כריסטוף באך (22) (בגרמנית: Johann Christoph Bach; 16 ביוני 1671 – 22 בפברואר 1721) היה מלחין גרמני בן תקופת הבארוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה בנו של יוהאן אמברוסיוס באך (11) ואחיו הבכור של יוהאן סבסטיאן באך.
חייו.
יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט. את חינוכו המוקדם קיבל מאביו, יוהאן אמברוסיוס באך שהיה חלילן העיר ומוזיקאי חצר באייזנך משנת 1671. . בין השנים 1685 – 1688,הוא למד אצל יוהאן פכלבל בארפורט, שנחשב אז לאחד העוגבנים החשובים. לאחר תקופת הכשרתו התמנה לעוגבן בכנסית סנט תומאס בארפורט. מ-1690 הוא היה עוגבן בכנסית סנט מיכאל באוהרדרוף, שם כיהן עד מותו.
כמה חודשים לפני מות אביו בשנת 1695 הוא נישא, והתיישב ב"רובע הסמטאות הארוכות" בעיר אוהרדרוף, ושם נולדו תשעת ילדיו. לאחר מות הוריו בשנים 1694 ו-1695 הוא קיבל תחת חסותו את אחיו הצעירים יוהאן סבסטיאן, שאותו חינך עד שנת 1700.ויוהאן יאקוב, אשר נשאר אצלו רק עד שנת 1696 וחזר לאחר מכן לאייזנך.
יוהאן כריסטוף זוהה כמי שהעתיק שתי אנתולוגיות חשובות לכלי מקלדת, שהיו מקורות חשובים ליצירותיו המוקדמות של יוהאן סבסטיאן באך: “הספר של יוהאן אנדראס באך" ו"כתב יד מולרשה".(Mollersche Handschrift).
משפחתו.
ליוהאן כריסטוף באך היו תשעה צאצאים. את כישוריו המוזיקליים העביר גם לצאצאיו, וחמישה מהם היו מוזיקאים מוכשרים. כמו כן 4 מנכדיו היו מוזיקאים. הוא וצאצאיו החזיקו במשרת העוגבן של כנסית סנט מיכאל באוהרדרוף במשך כ-120 שנה.
לקריאה נוספת.
Christoph Wolff et al. 'Thw New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton &amp; Company 1983.
יוהאן כריסטוף באך (1645–1693)
יוהאן כריסטוף באך (12) (בגרמנית: Johann Christoph Bach; 4 במרץ 1645 – 25 באוגוסט 1693) היה מלחין גרמני בן תקופת הברוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה אחיו התאום של יוהאן אמברוסיוס באך, אביו של יוהאן סבסטיאן באך.
חייו.
יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט, שם כיהן אביו כריסטוף באך (5) כמוזיקאי העיר. יוהאן כריסטוף מונה כמוזיקאי חצר (כנר) בחצר של ארנשטאדט בשנת 1671. שירותו זה בחצר היה רצוף קשיים וסכסוכים בין המוזיקאים לממונים עליהם, שהגיעו לפתרון של בוררות רק בשנת 1681. אולם זמן קצר ביותר לאחר מכן נפטר השליט, ובתקופת האבל על מותו נאסרה השמעת מוזיקה, מצב שהכניס את יוהאן כריסטוף באך לקשיים רבים. בשנת 1682 נכנס לתפקידו השליט החדש, הרוזן גינתר פון שווארצבורג-ארנשטאדט, והלה היה כנראה מרוצה משירותו של יוהאן כריסטוף באך.
יוהאן כריסטוף באך היה כנראה דומה מאוד לאחיו התאום יוהאן אמברוסיוס. קרל פיליפ עמנואל באך דיווח: .
משפחתו.
ליוהאן כריסטוף באך היו 6 צאצאים. שנים מהם היו מוזיקאים.
יוהאן כריסטוף באך (1642–1703)
יוהאן כריסטוף באך (13) (בגרמנית: Johann Christoph Bach; 6 בדצמבר 1642 – 31 במרץ 1703) היה מלחין ועוגבן גרמני בן תקופת הבארוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה בן דוד שני של המלחין יוהאן סבסטיאן באך וכמו כן אחיו של המוזיקאי יוהאן מיכאל באך (14), ודודה של אשתו הראשונה של יוהאן סבסטיאן מריה ברברה באך.
חייו.
יוהאן כריסטוף באך נולד בארנשטאדט וקיבל חינוך מוזיקלי מאביו, היינריך באך (6). בשנת 1663 מונה כעוגבן בתזמורת (“קפלה") טירת ארנשטאדט. שנתים מאוחר יותר התמנה למשרת עוגבן העיר בכנסית סנט גאורג באייזנך. במקביל התמנה לצ'מבליסט ועוגבן בקפלת החצר של דוכס אייזנך. הוא החזיק בשתי המשרות עד מותו.
מעט ידוע על עבודתו בתזמורת החצר. רוב זמנו היה עמיתו של בן דודו החצוצרן יוהאן אמברוסיוס באך (11). סביר מאוד שיוהאן סבסטיאן הצעיר קיבל את רשמיו הראשונים מנגינה בעוגב מדודו זה. בתזמורת זו פעלו באותה תקופה כמה מחשובי המוזיקאים בגרמניה באותה עת. במשך מספר שנים ניהל את התזמורת הקפלמייסטר דניאל אברלין, שהיה גם חותנו של המלחין גאורג פיליפ טלמן (שאף ניצח על התזמורת לפרקים). במשך תקופה קצרה ניגן בתזמורת גם המלחין יוהאן פכלבל.
בעוד תפקיד החצר שלו היה רם דרג ויציב, תפקידו העירוני היה רצוף מריבות בינו ובין מועצת העיר, על ענייני כספים וסרוב המועצה לספק לו מקום מגורים. (ובסופו של דבר חצר הדוכס היא שדאגה לו בכך). הוא גם נאבק שנים במועצת העיר על שיקום העוגב של כנסית סנט גאורג. רק ב- 1696 הוא הצליח לשכנע את מועצת העיר בצורך זה, אך לא זכה לראות את התוצאה (המרהיבה), שהושלמה בשנת -1707. על אף הצלחתו כמוזיקאי, סבל יוהאן כריסטוף מקשיים כלכליים רבים, והותיר אחרי מותו חובות רבים.
משפחתו.
ליוהאן כריסטוף באך היו שמונה צאצאים. ארבעה מהם היו מוזיקאים מקצועיים.
פעילתו כמוזיקאי.
בתוך משפחת באך זכה יוהאן כריסטוף להערכה רבה כמלחין. בדברים לזכרו של יוהאן סבסטיאן באך, שנכתבו בשנת 1754, מוזכרת כתיבתו לשבח. כן מוזכר שבעוגב ועל המקלדת מעולם לא ניגן בפחות מחמישה קולות נפרדים. יוהאן סבסטיאן ביצע כמה מן המוטטים והקונצ'רטי הווקאליים שלו בלייפציג, ואף הוסיף כוראל משלו למוטט של דודו.
על אף שהיה בעיקר עוגבן וצ'מבליסט, נותרו מעט יצירות משלו למקלדת. אך אלו ששרדו מוכיחות כי היה מלחין מוכשר, בעל סגנון דומה לזה של פכלבל.
יצירותיו.
במשך שנים רבות יוחסו כמה מיצירותיו לקרוב משפחתו המפורסם יוהאן סבסטיאן באך. המפורסמת בהן היא הקנטטה Meine Freundin, du bist schön (מה יפה את, רעייתי), המבוססת על שיר השירים.
בשנת 1949 פרסם המוזיקולוג הגרמני מרטין פישר אוסף של 44 פרלודים וכוראלים שלו, על בסיס שני עותקים של כתב יד שנשמרו בספריה של בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין.
בסך הכל שרדו מעט מיצירותיו, מה שמקשה מאוד על קביעת כרונולוגיה שלהן, או על מעקב אחר התפתחות סגנונו המוזיקלי.
יוהאן כריסטוף באך
הומבולט
אלכסנדר פון הומבולט
בית הכנסת קשתות רחבעם
איתי רזיאל
איתי רזיאל (נולד ב-26 באוגוסט 1975) הוא במאי וצלם ישראלי.
ביוגרפיה.
רזיאל הוא בוגר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת הפקה (2001), וב-2006 התחיל לימודי תואר שני בתחום זה. מתחילת שנות ה-2000 עוסק בצילום בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע בישראל. צילם סרטי דוקו רבים, סדרות לטלוויזיה, תוכניות מציאות, פרסומות, קליפים ועוד.
רזיאל השתתף במספר פרויקטים של האחים ברק ותומר היימן. הוא צילם את סרטיהם "אאוט אוף פוקוס" (2007) ו"מיסטר גאגא" (2015) - על הכוריאוגרף אוהד נהרין; "אביב" (2003) - יומן מסע עם הזמר אביב גפן; "בובות של נייר" (2006) - סיפורן של מלכות דראג מהפיליפינים העובדות בשכונה חרדית בבני ברק; ו"שחור על לבן" (2007) - תיעוד מסע לאתיופיה עם עידן רייכל ולהקתו.
רזיאל קיבל על עבודתו ב"בובות של נייר" שני פרסי צילום: פרס הצלם הטוב ביותר של פורום היוצרים הדוקומנטריים ב-2006, ופרס עדשת הזהב של איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה ב-2005. כמו כן זכה השנה (2021) בפרס הצילום בדוקאביב על הצילום בסרט ״כל העצים נושבים ברוח״ יחד עם אורן גיבור הסרט ופרס ״בחירת האוצר״ על עבודות הווידאו שהציג בתחרות עדות מקומית 2021.
בהמשך החל רזיאל לעסוק גם בבימוי. הוא ביים סרט קצר בשם "מקודשת" (2008) בהשתתפות בקי גריפין וגיא אריאלי. כן היה במאי-שותף עם דוד אופק בסדרת הדוקו-דרמה "בלי בושה" (2011, עבור yes הטלוויזיה בלוויין), אותה גם צילם. כמו כן צילם יחד עם אופק את הסדרה הדוקומנטרית ״זוגות״ ששודרה בערוץ 8 ובשידורי קשת בערוץ 2.