בזמן לימודיו בבחרותו בגלוגא, בהיותו בערך בן 17, חיבר את קונטרסו המפורסם המתמקד כולו בביאור סימן אחד ב"שולחן ערוך" - סימן כ"ה בהלכות דיינים שב"חושן משפט", העוסק בעיקרו בדין דיין שטעה, ונסוב על הסוגיה התלמודית הכללית בדיני נזיקין, המכונה "דינא דגרמי". בשנת תפ"ד (1724), ארבע שנים לפני מותו של המחבר, הביא רבה של גלוגא הרב אברהם הלין את החיבור לדפוס ביסניץ הסמוכה, בהסכמתו של הרב תאומים. קונטרס זה מוזכר לפעמים בשל הטקסט הקצר שלו, בשם "עלה דיונה".
הקונטרס הכולל הערות והשגות על פירוש הש"ך, התקבל בבתי המדרש בכובד ראש, ורבים מהרבנים הבכירים ביותר בני הדור, עסקו בו ומצאו לנכון לדון בדבריו: רבי מאיר איזנשטט, נכד אחותו של הש"ך, כתב בספרו "פנים מאירות" על מסכת בבא קמא, חיבור שלם המבהיר את הנקודות הבעייתיות שהעלה "קונטרס ר' חיים יונה" ומיישב את קושיותיו. החרה החזיק אחריו תלמידו ובנו המאומץ, רבי יהונתן אייבשיץ בספרו "אורים ותומים" העוסק ב"חושן משפט". הוא כתב בהקדמה לסימן כ"ה: . בהמשך פירושו לסימן זה, מרבה הרב אייבשיץ לעסוק בדברי "קונטרס ר' חיים יונה" וליישב קושיותיו על דברי הראשונים והש"ך.
"קונטרס ר' חיים יונה" נדפס לראשונה כנספח לספרו של המהרש"ל "ים של שלמה" על מסכת בבא קמא. ולאחר מכן זכה למספר רב של מהדורות כקונטרס בפני עצמו: בלבוב תקס"ז, ובפיוטרקוב תרנ"ז, ועוד. ולדפוסי צילום רבים. בשנת תשנ"ט נדפסה בלייקווד מהדורה מתוקנת ומוערת של הקונטרס. במהדורה זו מובאים בשולי הגיליון דבריהם של האחרונים שדנו בדברי הקונטרס בספריהם, כמו: הרבנים אייזנשטט ואייבשיץ שהוזכרו, ה"קצות החושן", ה"נתיבות המשפט", ה"שער משפט", רבי בנימין וולף לעוו ה"שערי תורה", הרב חיים אוירבך ה"דברי משפט", הרב יעקב גזונדהייט ה"תפארת יעקב", הרב צבי הירש קלישר בספרו "מאזניים למשפט", הרב מאיר אוירבך ה"אמרי בינה", ה"חזון איש", ורבים נוספים.
"סדר משנה".
בשנת תשמ"א (1981) נדפס בירושלים מכתב ידו של רבי חיים יונה, ספרו על משנה תורה להרמב"ם.
דוד בן סלימאן צמח
רבי דוד בן סלימאן צמח (דאוד צמח; 1902–1981) היה משורר וחוקר יהודי-עיראקי.
קורות חיים.
נולד בבגדאד שבעיראק בשנת 1902. התחנך בבית ספר של כל ישראל חברים בעיר ולאחר מכן במדרש בית זלכה, בפרט אצל הרב שמעון מרדכי והרב יהודה פתיה. הוא החל להביע עניין בספרות ושירה מגיל צעיר מאוד, וחיבר את ראשוני שיריו בעברית וערבית כבר בגיל 12. כמה משיריו הראשונים עסקו בזוועות מלחמת העולם הראשונה והיו מיועדים לפרסום, אך צונזרו לבסוף מפני חשש מהשלטון העות'מאני.
לאחר השלמת לימודיו כיהן כרב וכמוהל. במקביל ניהל בית מסחר לספרים והיה אספן של כתבי יד. מצעירותו גילה חיבה ועניין רב בשירת ימי הביניים של יהדות ספרד והגיע לרמת בקיאות גבוהה בתחום. שמו כבקיא בשירת ספרד יצא למרחקים, והוא ניהל קשרים עם מלומדים ידועים מהיישוב היהודי בארץ ישראל שעסקו בנושא. דוד ילין כינה את צמח "אחד מגדולי חכמי עמנו" בתחום השירה של יהדות ספרד. ילין וצמח שיתפו פעולה בההדרה והוצאה לאור של כתביו של טודרוס בן יהודה אבולעפיה בן ימי הביניים.
צמח תמך בהתלהבות בתחיית העברית שהתרחשה בזמנו. בין היתר הוא התכתב התכתבות ארוכה עם חיים נחמן ביאליק על נושאים כגון שירתו של ר' שלמה אבן גבירול, ופגש את ביאליק בעת ביקור בארץ ישראל בשנת 1932. הוא חיבר שיר לכבוד ביאליק שבו תיאר אותו כאבי השירה העברית המודרנית מחד, אך גם כמי שממשיך את המסורת העתיקה של השירה העברית שהגיעה לתפארתה ביהדות ספרד של ימי הביניים.
לאורך השנים פרסם צמח שירה עברית וערבית, מאמרים מחקריים על שירת ימי הביניים של יהדות ספרד, וכן מספר קבצים של סיפורי משלים, ביניהם ספר "אמת'אל אל דאוודיאה" (משלי דוד) וספר "וורוד אל דאוודיאה" (פרחי דוד) שיצאו לאור בבגדאד. עוד בעודו בבגדאד פרסם שירה פרי עטו ומאמרים על שירת ספרד בכתבי עת ארצישראליים כגון מזרח ומערב בעריכת אברהם אלמליח, תרביץ, הארץ, מאזניים, ההד ועוד. בזמן הפרהוד בשנת 1941 פורעים פרצו לביתו ובין היתר בזזו ספרים וכתבי יד מספרייתו הגדולה. הוא עלה לישראל בשנת 1949 והמשיך בארץ לחבר שירה, לפרסם מאמרים מחקריים ולשתף פעולה עם חוקרים בכל הקשור לשירת ספרד. הוא נפטר ב-י' באדר א' תשמ"א, 14 בפברואר 1981, ונקבר בעכו.
דאוד צמח
פרסי באפט&quot;א לקולנוע
פרס באפט&quot;א לקולנוע
פרס באפט"א לקולנוע (באנגלית: BAFTA Film Awards) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרטי קולנוע והעוסקים בהם. הפרס נחשב למקבילה הבריטית לפרס האוסקר.
היסטוריה.
עד 1968 הוענק פרס הסרט הטוב ביותר לשני סרטים מדי שנה: האחד בקטגוריית "הסרט הבריטי הטוב ביותר" והשני בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר מכל מקור". בפועל, לא הייתה מניעה שסרט בריטי יתמודד על הפרסים בשתי הקטגוריות, ומספר פעמים אף קרה שאותו הסרט זכה בשני הפרסים (למשל, ריצ'רד השלישי ב-1956, הגשר על הנהר קוואי ב-1958 או דוקטור סטריינג'לאב ב-1965). החל מ-1969 הוענק רק פרס אחד ("הסרט הטוב ביותר"), אך ב-1985 הוא פוצל מחדש, כשהוחל בהענקת פרס בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר", שהומר ב-1988 בפרס "הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית". סרטים המתמודדים בקטגוריה זו יכולים להתמודד גם בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר", אך בניגוד לעבר, עד כה לא קרה מקרה שבו אותו הסרט זכה בשני הפרסים. החל מ-1993 מוענק פרס נוסף, על שם אלכסנדר קורדה. מאז 1977 מוענק גם פרס לסרט הקצר הטוב ביותר, ומאז 2006 מוענק גם פרס לסרט האנימציה הטוב ביותר.
שני הסרטים הראשונים שזכו בפרס היו "איש המחתרת" (Odd Man Out) בקטגוריית הסרט הבריטי הטוב ביותר ושנות חיינו היפות ביותר בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר מכל מקור". הזוכים לשנת 2012 היו "ארגו" בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, "אהבה" בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית", ואילו "סקייפול" זכה בפרס על שם אלכסנדר קורדה.
ב-1953 הוענקו לראשונה פרסים לשחקנים הטובים ביותר (הזוכים באותה שנה היו מרלון ברנדו על משחקו בויוה זפאטה! וויוויאן לי על משחקה בחשמלית ושמה תשוקה; ברנדו זכה בפרס גם בשנתיים שלאחר מכן. ב-1955 נוסף פרס על התסריט הטוב ביותר וב-1969 נוספו קטגוריות בהן מוענקים פרסים לשחקני המשנה, וכן על בימוי, צילום, פסקול, עיצוב ועיצוב תלבושות. ב-1978 נוסף גם פרס על עריכה, ב-1981 פרס לשחקן המבטיח, ב-1983 על אפקטים ועל איפור והחידוש האחרון היה ב-1984, אז פוצל פרס התסריט לפרס על תסריט מקורי ופרס על תסריט המבוסס על מקור אחר.
השחקן פיטר פינץ' זכה בפרס חמש פעמים, מגי סמית' זכתה ארבע פעמים, ואילו סימון סיניורה, אודרי הפבורן, ג'ק למון, אן בנקרופט ודניאל דיי-לואיס זכו שלוש פעמים כל אחד.
פרס באפט&quot;א לטלוויזיה
פרס באפט"א לטלוויזיה (באנגלית: BAFTA Television Awards) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה לתוכניות טלוויזיה והעוסקים בהם. הפרס נחשב למקבילה הבריטית לפרס אמי.
היסטוריה.
פרסי הטלוויזיה מוענקים מאז 1955. באותה שנה הוא הוענק בשש קטגוריות: ההפקה, התסריטאי, המעצב, האישיות הטלוויזיונית, השחקן והשחקנית. מאז, נוספו פרסים נוספים, וכיום יש הבחנה בין סוגות, בדומה לפרס אמי. בניגוד לפרסי הקולנוע, רק הפקות טלוויזיה בריטיות רשאיות להגיש את מועמדותן לפרס, אך מאז 2006 מוענקים פרסים גם בקטגוריה הבינלאומית.
הסדרה "כן, אדוני השר" זכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר 3 פעמים ברציפות, בין 1980 ל-1982. שלוש סדרות נוספות זכו בפרס זה פעמיים: "על שוטים ואנשים", "הפתן השחור" ו"הממלכה הקטנה". ארבע סדרות זכו כל אחת פעמיים בפרס לסדרת הדרמה הטובה ביותר: "המפקח מורס", "המפצח", "The Cops" ו-"The Street".
ארבעה שחקנים זכו בפרס שלוש שנים ברציפות: הלן מירן זכתה בפרס בין 1991 ל-1993, על משחקה בסדרת המשטרה "החשוד העיקרי". רובי קולטריין זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בין 1993 ל-1995, על תפקידו בסדרה "המפצח".
ג'ניפר אילי זכתה בפרס על הופעתה בתפקיד אליזבת בנט ב-1995 בעיבוד לטלוויזיה של הבי בי סי לרומן הקלאסי גאווה ודעה קדומה מאת ג'יין אוסטן. מייקל גמבון זכה בפרס בין 1999 ל-2001, בכל שנה עבור השתתפותו בסדרה אחרת, וכמוהו גם ג'ולי וולטרס, בין 2001 ל-2003. ג'ודי דנץ' זכתה אף היא בפרס שלוש פעמים, בשלושה עשורים שונים: ב-1967 זכתה בפרס עבור תפקידה ב-"Talking to a Stranger", ב-1981 עבור תפקידה ב-"A Fine Romance" וב-2000 על תפקידה ב-"The Last of the Blonde Bombshells". דנץ' זכתה גם פעמיים בפרס השחקנית הטובה ביותר בקולנוע (בשנים 1997 ו-2001). ריקי ג'רווייס זכה ארבע פעמים בפרס ההופעה הקומית הטובה ביותר, שלוש מהן בין 2001 ל-2003, על תפקידו ב"המשרד".
האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה
האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (באנגלית: BAFTA) היא ארגון צדקה עצמאי שתומך, מפתח ומקדם את צורות אמנות של התמונה הנעה במדיומים של הקולנוע, טלוויזיה ומשחקי מחשב. בנוסף לטקסי הפרסים השנתיים שלה, לבאפט"א יש תוכנית בינלאומית, בכל ימות השנה, של אירועי למידה ויוזמות המציעה גישה לבעלי כישרונות, באמצעות סדנאות, כיתות אמן, מלגות, הרצאות ותוכניות חונכות בבריטניה ובארצות הברית.