על פי קרין ברזילי נהון מכנה משותף לקהילות המקוונות הוא הרצון לשמור על יציבות הקהילה ועל גבולותיה. לשם כך נדרשים מנגנונים השומרים על סדר ושליטה. בהם מנגנוני צנזורה. מנגנונים אלו מכונים הסדרה עצמית, הכוונה היא לשומרי סף, אשר מחליטים אילו תכנים יכנסו לקהילה ואילו לאו.
סוגי קהילות וירטואליות.
ישנם סוגים רבים ומגוונים של קהילות וירטואליות, היכולות להיות על בסיס חברתי, מקצועי ואף לימודי :
קהילה וירטואלית מקצועית.
קהילה וירטואלית מקצועית, מתאפיינת בהיותה קהילה וירטואלית שלחבריה יש תחום מקצועי או תחום עניין משותף הקשור בעיסוקם המקצועי. הן מאפשרות לחברי הארגון לשתף, לשוחח, להחליף מידע ולעבוד על פרויקטים משותפים במיקומים גאוגרפיים שונים בארץ ובעולם. דוגמה לקהילה וירטואלית מקצועית ברשת היא לינקדאין, המהווה מקום מפגש עסקי מוביל לעובדים - שכירים ועצמאיים כאחד - מכל רחבי העולם, ומיועדת ליצירת קשרים מקצועיים ועסקיים בין משתמשיה.
קהילה חברתית וירטואלית.
קהילה חברתית וירטואלית היא קהילה ברשת, שאין לה מטלה או ייעוד אלא מהווה מקום בילוי לחבריה. יתרונותיה הם בתקשורת זמינה תמיד (כמעט בכל רגע נתון ניתן למצוא בן-שיח), הנותנת לאדם תחושה שאינו לבד. קהילות אלו מתקיימות דרך העניין המשותף הנובע מן השאיפה שבהחלפת מידע, דיון אודות התחביב או דרך יצירת קשר עם מומחה לנושא. דוגמאות לקהילות מסוג זה הן קהילות פנויים פנויות או קהילות תמיכה שונות.
קהילה לומדת וירטואלית.
קהילה לומדת וירטואלית היא אמצעי ללמידה מרחוק. קהילה וירטואלית לומדת היא קבוצת אנשים המקושרים באמצעות רשת האינטרנט, קבוצה בעלת עניין ומוטיבציה משותפים, הפועלת יחד להשגת מטרה לימודית. ישנם המתארים את הקהילה הלומדת כקהילה וירטואלית. משמע, קהילה הנעזרת באינטרנט על מנת לפעול.
מאפייני קהילה לומדת וירטואלית:
בני-אדם, מטרה משותפת, מחשב ותקשורת מחשבים נגישה, מדיניות.
קהילה לעזרה עצמית.
קהילה לעזרה עצמית מיועדת למטרות של שיתוף בין החברים עקב מצוקה אישית או בעיה של אחד מחברי הקהילה. באמצעות החיבור בין חברי בקהילה מתאפשרת סולידיות חברתית ומועלות הצעות מגוונת לפתרונות עבור מצבי חוסר אונים שונים ומצוקה של חבריה. הבסיס לפעולות אלו הוא יחסי הגומלין, התלות והעזרה ההדדית שבין המשתתפים. שיתוף פעולה מעין זה מאפשר נגישות במקום ובזמן יחד עם האפשרות לאנונימיות.
קהילת מסחר וירטואלית.
בשנים האחרונות קיימות גם קהילות וירטואליות שעיקר עניינם הוא מסחר בין אנשים באמצעות המחשב אך דפוסי ההתנהגות בקהילות אלו, כמו בקהילות רגילות, מוכתב על ידי מנהל הקהילה וחבריה. ישנו מספר לא מבוטל של קהילות אלו כמו קבוצת הפייסבוק פשפשוק אשר מחולקת לאין ספור קטגוריות של מוצרים ובה ניתן למצוא מוצרים
להשכרה, מכירה ומסירה. בנוסף, באתר הקהילות Pocket ישנן קהילות מסחר ובאתר כוורת הפועל מתחילת שנת
2014, ישנן קהילות מסחר הפרוסות ברחבי הארץ בהן המסחר הוא באמצעות זמן במקום כסף –
מי שתורם מזמנו לקהילה, זכאי לקבל זמן של חבר אחר מהקהילה ללא תשלום. דוגמה נוספת
לקהילת מסחר היא קהילת הכלכלה השיתופית Rentitb אשר בה מבוצעות השכרות בין החברים בקהילה. המשותף
לקהילות אלו הוא שהשפה בין חברי הקהילה נדרשת להיות שפה יפה, המסחר חייב להיות
הוגן ומבוסס על אמון. המאפיינים של קהילות אלו הם פשטות, שיתופיות ואנושיות.
קהילת טרור וירטואלית
ארגוני טרור מקימים קהילות מקוונות רבות. כל ארגון טרור נוטה להקים כמה קהילות וכך קהל רחב ומגוון נחשף לאותם מסרים של ארגון הטרור. ארגוני טרור מצליחים להפיץ ולהעביר את המסרים שלהם למספר גדול של אנשים בחשאיות גבוהה. קלות השימוש, עלויות נמוכות בפרסום והפצת תכנים ומסרים, חסמי כניסה נמוכים, ואנונימיות גבוהה הופכים את האינטרנט לכלי תקשורתי אידיאלי לשימוש ארגוני טרור.
תהליכים חברתיים-קהילתיים שהביאו להופעת קהילה וירטואלית.
מראשית ההיסטוריה בני אדם תקשרו ביניהם בדרכים שונות שהלכו והשתכללו יחד עם התפתחות הטכנולוגיה. תחילה הקריאה המשותפת במרחב על ידי בני אדם שלא הכירו זה את זה התאפשרה באמצעות הדפוס והעיתונים שהבליטו את השותפות החברתית במרחב הפיזי. הללו יצרו "קהילה מדומיינת" מונח שנטבע על ידי בנדיקט אנדרסון ומשמעותו קבוצה של אנשים רבים שלא קשורים אחד לשני וחולקים התרחשות או רעיון משותף המלכד ויוצר קהילה מדומיינת אשר שרויה במרחב ובזמן משותף.
אמצעי מרכזי נוסף הוא הטלגרף שביטל את הצורך בתעבורה פיזית ולאחר מכן הטלפון שאפשר תקשורת למרחקים גדולים. הרדיו והטלוויזיה אפשרו את היכולת שבהשתתפות בפעילויות טקסיות וכך נוצרה קהילה שחבריה לא מכירים זה את זה אך יודעים מי שייך לה. האמצעי החדיש ביותר שביסס את המעבר מן הקהילה המסורתית הפיזית לקהילה הווירטואלית הוא רשת האינטרנט, המשמשת כמרחב מפגש וירטואלי. התרחבותה ונגישותה של רשת האינטרנט אפשרה יצירת קשרים מקוונים ולפיכך את התארגנותם של קבוצות המאוחדות סביב רעיון או עניין משותף דהיינו היווצרות קהילה מודרנית וירטואלית.
בין המרחב המקוון למרחב הבלתי מקוון.
קיימות סברות שונות הדנות בטענה כי קשרים מקוונים מתחרים בקשרים לא מקוונים ובטענה שאי אפשר ליצור קשרים חברתיים ורגשיים דרך תקשורת מקוונת. טענה זו ניתן לנסות לאשש באמצעות מאמרה של ננסי ביים, בו נערך מחקר שבמהלכו נבדקו קבוצות דיון של צופים באופרות סבון על מנת להדגים כיצד מתפתחים קשרים בין המשתתפים. טענת המחברת היא שהקהילות הווירטואליות נוצרות בעקבות התאמת משמעות צורכיהם של חברי הקהילה וכך יוצרים משאבים רלוונטיים ליחסי הגומלין. כתוצאה מכך במקרה של אינטראקציה מתמשכת המשתתפים מנצלים את המשאבים הקיימים לרשותם והתוצר הוא של מערכת דינמית חברתית המתפקדת כקהילה. המסקנה העיקרית שביים מגיעה אליה כתוצאה מן המחקר היא שהאינטראקציה באמצעות האינטרנט יוצרת דפוסי התבטאות, זהויות, מערכת יחסים ומוסכמות מקובלות ייחודיות לחברי הקבוצה.
דניאל או'קונל
דניאל או'קונל (באנגלית: Daniel O'Connell; 6 באוגוסט 1775 – 15 במאי 1847) היה מדינאי אירי. מכונה על ידי בני עמו "המשחרר". היה דמות המפתח בפוליטיקה האירית במחצית הראשונה של המאה ה-19. או'קונל התנגד למרידה מזוינת באירלנד, והוא אף התבטא כי חירותה של אירלנד אינה ראויה שתישפך עבורה ולו אף טיפת דם אחת. או'קונל התרכז בשיטות פרלמנטריות ובפניה אל העם על מנת להביא לשינוי.
ביוגרפיה.
או'קונל נולד למשפחה קתולית אמידה במחוז קרי, למד בבתי ספר קתולים בצרפת והתקבל ללשכת עורכי הדין בלונדון ולאחר מכן בדבלין. בשנותיו המוקדמות התוודע לרדיקלים האירים אשר תמכו בדמוקרטיה, והחליט להקדיש את חייו להבאת סובלנות דתית ושוויון זכויות לארצו. הוא הצטרף לתנועה הרדיקלית "האירים המאוחדים", אשר הוקמה על ידי וולף טון והטיפה לדמוקרטיה, שוויון זכויות לקתולים, רפובליקה, ומאבק אלים בנוסח המהפכה הצרפתית, והייתה מקור השראה לאירים רבים באותו זמן.
ב-1798 מרדו "האירים המאוחדים" כנגד השלטון האנגלי. המרידה דוכאה ביד רמה, ורבים נהרגו, ביניהם המנהיגים אדוארד פיצג'רלד ווולף טון. או'קונל לא תמך במרד. הוא האמין כי האירים צריכים להתבסס מבחינה פוליטית, אך לא בכוח הזרוע. כך, למשך העשור הבא, התמקד או'קונל בפרקטיקה פרטית כעורך דין בדרומה של אירלנד. אירוע משמעותי בחייו בתקופה זו הוא הריגתו של ג'ון ד'אסטר בדו-קרב בשנת 1815. הוא סירב לשלם אגרת מעבר כאשר חצה גשר שהיה בבעלות ד'אסטר, וד'אסטר הזמין אותו לדו-קרב. לאחר שהרג את ד'אסטר, נשבע או'קונל כי לעולם לא ישתתף בדו-קרב.
בעשור השני של המאה התשע עשרה שב או'קונל לפוליטיקה, וקידם את רעיון האמנציפציה הקתולית. הקתולים באירלנד היו מוגבלים במיני מגבלות חוקיות אשר הפכו את חייהם ואת הפולחן של דתם לקשים מאוד. נאסר על הקתולים לשמש במשרה רשמית כלשהי, והם נדרשו לשלם מעשר לכנסייה של אירלנד, היא הכנסייה הפרוטסטנטית השלטת.
לאחר מאבק פוליטי ארוך מחוץ למסגרת פרלמנטרית החליט או'קונל להיבחר לבית הנבחרים. בתקופה זו, לאחר "חוק האיחוד" מ-1800, שלחה אירלנד מאה נציגים לבית הנבחרים האנגלי בווסטמינסטר, ועל פי החוק היה על נציגים אלה להיות פרוטסטנטים. בשנת 1828 הצליח או'קונל להיבחר, על אף שהיה קתולי, אך נמנע ממנו לשמש בתפקידו שכן לא יכל להישבע אמונים למלכה ויקטוריה, ראש הכנסייה האנגליקנית. בחירתו, ובחירתו מחדש בשנת 1829 אילצו את הממשלה הבריטית (בראשות ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון) לבטל את ההגבלות המוטלות על הקתולים בחוקי המדינה. ביטולן של ההגבלות חל לא רק על קתולים, אלא גם על כל הדתות שאינן מאוגדות במסגרת "הכנסייה של אירלנד".
עתה הייתה מטרתו של או'קונל ביטול (Repeal) האיחוד בין אנגליה ואירלנד, אשר מוזגו למדינה אחת על פי חוק משנת 1801. הוא טען לטובת הקמתה מחדש של ממלכה עצמאית באירלנד, שמלכתה תהיה ויקטוריה. על מנת לקדם זאת ערך סידרה של עצרות המונים לאורכה של אירלנד. מאבק זה לא הוכתר בהצלחה.
אנקדוטה היסטורית ידועה שנקשרה בשמו של או'קונל היא כי בעת דיון בפרלמנט תקף את בנג'מין דיזראלי על היותו יהודי. בתגובה ענה לו ד'יזראלי "כן, יהודי אני, ובימים שאבות-אבותיו של הג'נטלמן הנכבד היו פראים אכזרים באי נידח, שימשו אבותיי ככוהנים במקדש שלמה".