וייס החל את דרכו בעולם המוזיקה בשנות ה-70, כשניהל את חנות התקליטים "מסדה", שייבאה לישראל באופן פרטי אלבומי רוק מהעולם כמו האלבום "Wish You Were Here" של להקת פינק פלויד. בשנת 1983 הקים וייס את מועדון ההופעות "קולנוע דן" שהביא אליו את אמני הגל החדש באוהאוס, איאן דיורי וסוזי והבנשיז לצד מתן במה ראשונה לאמנים ישראליים כמו משינה, אהוד בנאי והקליק.
באמצע שנות ה-80 הקים וייס יחד עם מירון רכטמן את חברת ההפקות "רידינג הפקות". השניים הביאו זמרים ולהקות בינלאומיים להופעות בארץ, וכן נתנו שרותי הפקה והגברה להופעות ואירועים גדולים. וייס החל להפיק גם את פסטיבל ערד (עד שנת 1994) והיה בין האחראים להפיכתו מפסטיבל זמר עממי לפסטיבל המוזיקה והרוק הגדול בישראל. בתחילת שנות ה-90 הקים את חברת ההפקות "שוקי וייס יזמות והפקות בע"מ" והביא להופעות בארץ אמני רוק בינלאומיים רבים, ובמקביל החל לנהל ולהפיק אמנים ישראלים כמו רמי פורטיס, משינה, דויד ברוזה ואביב גפן. בשנת 1993 הקים וייס את "פסטיבל הבלוז והנשמה" בנמל חיפה שבמשך שלוש שנות פעילותו ארח את במסגרתו אמנים בינלאומיים בתחום.
בשנת 1998 הפיק את חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל. בשנת 2009 הפיק וייס את שתי הופעות הסיכום של סיבוב ההופעות Sticky &amp; Sweet Tour של הזמרת מדונה, אליהן נמכרו כ-100,000 כרטיסים. ההופעות הן המופע הבינלאומי הגדול ביותר שנערך בישראל אי פעם.
בשנת 2019 שודר בערוץ כאן 11 סרט תיעודי על פועלו של וייס בשם "זה רק רוקנ'רול".
גמר גביע אופ&quot;א 1994
גמר גביע אופ"א 1994 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת . הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא אינטר מילאנו האיטלקית, שגברה על רד בול זלצבורג האוסטרית בתוצאה 0–2 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-23 של המפעל.
אינטר זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, שלוש שנים לאחר זכייתה הראשונה, ובהופעתה השנייה בתולדותיה בגמר המפעל. הייתה זו זכייה איטלקית שנייה ברציפות בגביע אופ"א (אחרי יובנטוס עונה קודם לכן), חמישית בתוך שש עונות, ושישית בסך הכול. מנגד, עבור רד בול זלצבורג הייתה זו הופעה ראשונה אי פעם במשחק גמר אירופי, והופעה ראשונה אי פעם לקבוצה אוסטרית בגמר גביע אופ"א. זלצבורג כשלה בניסיונה להשיג תואר אירופי משמעותי ראשון לקבוצה אוסטרית. ההעפלה נחשבה להפתעה, לאחר שטרם אותה העונה, השתתפה הקבוצה שלוש פעמים בלבד במפעל. פעמיים מתוכן לא עברה את הסיבוב הראשון (כולל עונה קודם לכן מול אייאקס), ופעם אחת הודחה בסיבוב השני.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקום הליגה שלהן בעונה החולפת. אינטר הייתה לסגנית האלופה בעונת 1992/1993 בסרייה א', עם ארבע נקודות פחות מהאלופה ויריבתה העירונית, מילאן. רד בול זלצבורג סיימה את העונה הסדירה במקום הראשון, אך איבדה את הבכורה בפלייאוף העליון לאוסטריה וינה בפער שערים עדיף בלבד, וסיימה כסגנית האלופה.
במשחק הגמר הראשון באצטדיון ארנסט האפל בווינה, אליו העתיקה את זלצבורג את משחקיה הביתיים החל ברבע הגמר, ניצחה אינטר בתוצאה 0–1 משער של ניקולה ברטי לאחר 35 דקות. בגומלין בסן סירו שבמילאנו, ניצחה אינטר שוב באותה התוצאה, 1-0 משער של וים יונק לאחר 62 דקות. עם 0–2 בסיכום שני המפגשים, זכתה אינטר בגביע אופ"א השני בתולדותיה.
הדרך אל הגמר.
אינטר מילאנו.
אינטר פתחה את הטורניר מול ראפיד בוקרשט הרומנית. במשחק הראשון בבית כבש דניס ברגקאמפ בפנדל לאחר 19 דקות. אלכסנדרו אנדראשי איזן זמנית בפתיחת המחצית השנייה, אך ברגקאמפ השלים שלושער עם שני שערים נוספים וקבע 1–3 בסיום. בגומלין בחוץ כבש סרג'יו בטיסטיני רבע שעה לסיום, וים יונק כבש שמונה דקות לאחר מכן, ובסיום 0–2 לאינטר, שעולה לסיבוב השני עם ניצחון כפול, 5-1 בסיכום המפגשים.
בסיבוב השני פגשה אינטר את אפולון לימסול הקפריסאית. המשחק הראשון בבית הוכרע משער של ברגקאמפ כבר לאחר שבע דקות, 1-0 בסיום. בגומלין בחוץ נפתח המשחק בסערה, איגור שאלימוב קבע 0–1 לאחר חמש דקות בלבד, ברגקאמפ הכפיל שלוש דקות לאחר מכן. שלוש דקות נוספות עברו, ומילנקו שפוליאריץ' צימק את התוצאה. בדקה השלושים איזנה לימסול משער של סלדז'ן שצ'פוביץ', ובדקה ה-38 קבע דוידה פונטולאן 3-2 לאינטר, תוצאה שנותרה עד למחצית. גיורגוס יוסיפידיס איזן חמש דקות לסיום, וקבע את תוצאת הסיום, 3-3. אינטר העפילה לשמינית הגמר עם 3–4 בסיכום המפגשים.
בשמינית הגמר הוגרלה אינטר למפגש עם נוריץ' סיטי האנגלית. פנדל מדויק של ברגקאמפ, עשר דקות לסיום המשחק, העניק לאינטר ניצחון 0–1 בחוץ. שער מאוחר נוסף של ברגקאמפ, הפעם בדקה ה-88, העניק לקבוצתו ניצחון ביתי, שוב באותה התוצאה, ועם 0–2 בסיכום המפגשים המשיכה אינטר לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה אינטר את בורוסיה דורטמונד הגרמנית. במחצית הראשונה בדורטמונד כיכב יונק עם שער בדקה ה-33, ושער נוסף שלוש דקות לאחר מכן. מיכאל שולץ צימק שבע דקות לסיום, אך בדקה האחרונה קבע שאלימוב את תוצאת הסיום, 3-1 לאינטר. בגומלין הביתי עלתה דורטמונד ליתרון בדקה ה-38 משער של מיכאל צורק. שתי דקות בתוך המחצית השנייה קבע לארס ריקן 2-0 לדורטמונד, שהתקרבה מרחק שער אחד ממהפך, אך תשע דקות לסיום כבש אנטוניו מאניקונה את השער המצמק. רק 1–2 לדורטמונד בסן סירו, 4-3 לאינטר בסיכום המפגשים.
המשוכה האחרונה בדרך לגמר הייתה בת ארצה של אינטר, קליארי. פונטולאן העלה את אינטר ליתרון חוץ בדקה השישית, אך לואיז אוליביירה איזן כעבור חמש דקות. רובן סוסה החזיר את היתרון לאינטר בדקה ה-61, אך שערים מאוחרים של אנטוניו קריניטי (81) ושל ג'וזפה פנקארו (86) קבעו מהפך במשחק, 3-2 מרשים לקליארי בסיום. בגומלין הביתי העלה ברגקאמפ את קבוצתו ליתרון בפנדל בדקה ה-37, שער שמחק למעשה את יתרונה של קליארי מהמשחק הראשון. ניקולה ברטי כבש בדקה ה-54, ותשע דקות אחריו קבע יונק את תוצאת המשחק, 3-0 לאינטר, 5-3 בסיכום שני המפגשים, וכרטיס לגמר המפעל בפעם השנייה בתולדות המועדון.
רד בול זלצבורג.
רד בול זלצבורג החלה את דרכה לגמר בהגרלה נוחה יחסית, דונאיסקה סטרדה הסלובקית. במשחק הראשון בבית גברו האוסטרים 0–2 על יריבתם הסלובקית משערים של מרטין אמרהאוזר בדקה הארבעים ושל היימו פפייפנברגר חמש דקות לסיום ההתמודדות. בגומלין ניצחו האוסטרים באותה התוצאה, משערים של הרמן סטאדלר בדקה ה-19 ושל פפייפנברגר בדקה ה-59. 4-0 בסיכום לזלצבורג, שממשיכה לסיבוב השני בפעם השנייה בלבד בתולדותיה.
בסיבוב השני, אותו צלחה זלצבורג בפעם הראשונה בתולדותיה, פגשו האוסטרים את רויאל אנטוורפן הבלגית. זלצבורג אירחה את המשחק הראשון, וניצחה 0–1 משער של ניקולה ג'ורצ'ביץ' לאחר 67 דקות. בגומלין בבלגיה שוב גברה זלצבורג 0–1 על יריבתה, הפעם משער של וולפגנג פיירסינגר שש דקות לסיום. 2-0 בסיכום לזלצבורג בדרך לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה זלצבורג את ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. במשחק הראשון בליסבון התקרבה זלצבורג להדחה מהמפעל, כאשר סרגיי שרבאקוב כבש לאחר 23 דקות וז'ורז'ה קאדטה הכפיל בדקה ה-63, 2-0 לספורטינג בסיום. זלצבורג אירחה את הגומלין בפיגור של שני שערים וללא שער חוץ, והמחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים, מה שקירב אותה יותר להדחה. בחצי השני חזרה זלצבורג להתמודדות כבר בדקה ה-48, כאשר ליאו ליינר קבע 0–1. בדקה האחרונה של המשחק קבע אדי הוטר 2-0 דרמטי לזלצבורג, ששלח את המשחק להארכה. בדקה ה-113, שבע דקות בלבד לסיום, כבש אמרהאוזר את השער השלישי במשחק, 3-0 לזלצבורג, שממשיכה לרבע הגמר לאחר מהפך מרשים.
ברבע הגמר המתינה לזלצבורג איינטרכט פרנקפורט הגרמנית. המשחק הראשון התקיים באצטדיון ארנסט האפל בווינה, לאחר שנמצא כי האצטדיון בזלצבורג אינו מתאים לאירוח משחקים בשלבים המאוחרים של המפעל. בדקה ה-33 כבש הוטר את שער הניצחון באצטדיון הווינאי, 1-0 לזלצבורג בסיום. במשחק החוץ בפרנקפורט נכנעה זלצבורג באותה התוצאה, משער של מאוריציו גאודינו בדקה ה-21. לאחר הארכה ללא שערים, הגיעו הקבוצות להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. חמש הבעיטות הראשונות של שתי הקבוצות הסתיימו בשוויון 4-4, כאשר הבועט השלישי מכל קבוצה היה זה שהחמיץ (גאודינו לפרנקפורט, פיירסינגר לזלצבורג). הבעיטה השישית הביאה להכרעה, לאחר ששוערה של זלצבורג אוטו קונראד כבש, מנפרד בינץ מפרנקפורט החמיץ, ובסיום 4–5 לזלצבורג בדו-קרב.
בחצי הגמר פגשה זלצבורג יריבה גרמנית נוספת, קרלסרוהה. המשחק הראשון באצטדיון ארנסט האפל הסתיים ללא שערים. בגומלין בחוץ כבש סטאדלר את שער היתרון של זלצבורג לאחר 12 דקות בלבד. ריינר קרייג איזן בדקה ה-54, ובסיום נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1, וזו הייתה גם התוצאה בסיכום שני המפגשים. שער החוץ של סטאדלר הספיק לזלצבורג כדי לנצח בדו-קרב בזכות חוק שערי חוץ, ולהעפיל לגמר האירופי הראשון בתולדותיה.
סיכום המשחק.
המשחק הראשון.