עם הכותבים בירחון נמנו: אריה בן-גוריון, פנחס פלאי, אליעזר שביד, חיים כהן, צבי ורבלובסקי, יהושע עמיר ומשה זילברג.
ביף ולינגטון
קסנוטורבלה
קסנוטורבלה (שם מדעי: "Xenoturbella") הוא סוג של בעל חיים בתת-הממלכה רב תאיים אמיתיים של יצורים ימיים דמויי-תולעת.
טקסונומיה.
הסוג קסנוטורבלה שייך למשפחת Xenoturbellidae ולמערכה Xenoturbellida. המין הראשון של קסנוטורבלה, קסנוטורבלה בוקי ("Xenoturbella bocki") התגלה בשנת 1915 על ידי סיקסן בוק (Sixten Bock) ותואר בספרות המדעית לראשונה בשנת 1949 על ידי איינר ווסטבלאד (Westblad,1949, Arkiv Zoologi 1:3-29) כשהמין נקרא על שם החוקר שמצא אותם לראשונה, בוקי. משך שנים לא היה ברור כיצד יש לסווג את הקסנוטורבלה מבחינה טקסונומית. במשך שנים חשבו שהם שייכים לתולעי טורבלריה או ל-Acoelomorpha.
בשנת 1997 נערך ניתוח גנטי של הקסנוטורבלה, אשר הוביל למסקנה השגויה כי היא שייכת לרכיכות. אולם בשחזור התוצאות הסתבר כי המחקר בדק בעצם DNA שהופק ממזון שאכלה התולעת ולא מהתולעת עצמה. בשנת 2003 מחקר גנטי מקיף הציב אותם בעץ של הבילטריה, כצאצא הפרימיטיווי ביותר של קבוצת "שניוני הפה", שממנה התפתחו בעלי החוליות.
לקסנוטורבלה מבנה גוף פשוט ביותר. צורתם כשל חצי סהר, צבעם צהבהב-חום. הם חסרי אברי מין, מערכת עיכול, מערכת נשימה. גודל תולעת מגיע לכ-4 סנטימטר. הם נפוצים בחופי שוודיה, נורווגיה, סקוטלנד ואיסלנד.
אנדראה ראנוקיה
אנדראה ראנוקיה (באיטלקית: Andrea Ranocchia; נולד ב-16 בפברואר 1988) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם במונצה.
קריירת המועדונים.
ראנוקיה נולד באסיזי, והחל את הקריירה שלו עם הקבוצה האזורית, פרוג'ה. לאחר מכן עבר לקבוצת הנערים של ארצו. בעונת 2005/06 ראנוקיה שיחק בקבוצה עד גיל 19 של ארצו ועונה לאחר מכן הוקפץ לקבוצה הבוגרת. את עונתו הראשונה בקבוצה הוא שיחק בסרייה ב' ואת העונה לאחר מכן בסרייה ג'1.
באוגוסט 2008 רכשה גנואה את כרטיס השחקן של ראנוקיה בבעלות משותפת עם ארצו והשאילה אותו לבארי, שאיתה ראנוקיה זכה בסרייה ב'. ב-26 ביוני 2009 השלימה גנואה את רכישת כרטיסו מארצו, לאחר שעד אז כרטיסו היה שייך ל-2 הקבוצות.
גנואה שלחה אותו לעוד עונת השאלה עם בארי, ובה ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א'. הגנת בארי זכתה לשבחים באותה עונה ולתקופה מסוימת הייתה ההגנה הטובה ביותר בליגות הבכירות באירופה, כשליד ראנוקיה שיחק הבלם הצעיר לאונרדו בונוצ'י. לרוע מזלו, בינואר 2010, ראנוקיה נפצע והושבת עד סיום העונה.
בסוף העונה ראנוקיה חזר לגנואה, וב-20 ביולי 2010 אינטר רכשה את כרטיס השחקן שלו בבעלות משותפת עם גנואה, תמורת סכום המשוער ב-6.5 מיליון אירו בנוסף להשאלתו של החלוץ הצעיר מטייה דסטרו. את העונה הוא התחיל במדי גנואה ובה ערך 16 הופעות בליגה כשהספיק לכבוש 2 שערי ניצחון בנגיחות מול קליארי ולצ'ה.
בדצמבר 2010 אינטר השלימה את רכישת כרטיסו של ראנוקיה תמורת 12.5 מיליון אירו נוספים. ב-29 בדצמבר 2010 ערך ראנוקיה את אימונו הראשון באינטר, שהיה גם אימון הבכורה של המאמן לאונרדו באינטר. ב-3 בינואר 2011 העברת הבלם האיטלקי לאינטר הפכה לרשמית כשהוא חתם על חוזה עד 2015.
ב-9 בינואר 2011, ערך ראנוקיה את הופעת הבכורה במדי אינטר כשנכנס כמחליף במשחק חוץ מול קטאניה שהסתיים בניצחון 1–2 של אינטר. המשחק הראשון בו הוא פתח בהרכב היה במסגרת הגביע האיטלקי בו אינטר ניצחה 2–3 בבית את קבוצתו לשעבר, גנואה. ב-28 בינואר 2016 הושאל לסמפדוריה עד לסוף העונה. ב-31 בינואר 2017 הושאל להול סיטי עד לסוף העונה.
ב-21 ביוני 2022 עזב לאחר 11 שנה את אינטר, וחתם לשנתיים במונצה.
נבחרת לאומית.
ב-21 באוגוסט 2007 ערך ראנוקיה את הופעת הבכורה בנבחרת איטליה עד גיל 21 במשחק ידידות מול נבחרת צרפת עד גיל 21. הוא גם לקח חלק באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2009.
את הבכורה בנבחרת איטליה הבוגרת ערך ראנוקיה ב-17 בנובמבר 2010, במשחק ידידות מול רומניה.
דוד וול
דוד וול (Wool) היה פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת תל אביב והיסטוריון של תורת האבולוציה.
ביוגרפיה.
למד לתואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1964) ותואר שני בזואולוגיה (1966). הוא סיים דוקטורט באנטומולוגיה באוניברסיטת קנזס (1969) בהנחיית פרופסור רוברט סוקאל (Robert R. Sokal). נושא עבודת המחקר שלו הייתה: Deviations of zygotic frequencies from expectations in eggs of Tribolium castaneum.
בשנת 1970 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1981 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1988 כפרופסור מן המניין. בשנת 2001 יצא לגמלאות.
וול ערך מחקרים באקולוגיה של אוכלוסיות יתושים בשמורת החולה ובאקולוגיה וגנטיקה של חיפושיות קמח כמודל לתהליכים אבולוציוניים. מחקרי תלמידיו מתמקדים בנושא הביולוגיה והאקולוגיה של כנימות היוצרות עפצים על עצי אלה בחורש הטבעי בישראל.
בשנת 2010 יצא ספרו "פרקים בהיסטוריה של תורת האבולוציה".
נפטר ב-6 בנובמבר 2020.
עוד אני הולך (סרט)
"עוד אני הולך" הוא סרטו העלילתי השמיני באורך מלא של הבמאי יקי יושע. הסרט מבוסס על ספרו העלילתי של הבמאי תחת אותו השם ולדברי יושע:
פרטי העלילה.
מיקי, בוגר סיירת ובכיר בשב"כ לשעבר, מוצא עצמו בסיומו של ליל הימורים שבו הגיע לחוב עצום, מוטל בשלולית.
עד שהוא מחלים מהתקף לב, אנו למדים שהוא נשוי לאורה, אלכוהוליסטית בהווה והבטחה גדולה בעבר, שבתו (יעל איזנברג) שונאת אותו ובו בעת אוהבת אותו, שהוא קשור לאולגה, עובדת בזנות, ושרשת הביטחון של החברים לנשק חלפה עם הרוח.
תוך כדי ניסיון להתחמק מחיבוטי נפש מכאיבים של "איפה טעינו", מיקי נאלץ להימלט גם מפני גובי חובות אלימים.
טמרין
הטמרין (שם מדעי: "Saguinus") הוא סוג קוף מתת-סדרת קופים רחבי אף (קופי העולם החדש). סוג זה קרוב מאוד לסוג טמרין רעמתי, שניהם נמצאים במשפחת המרמוסטיים.
מאפיינים.
תפוצתו של הטמרין, מדרום אמריקה המרכזית ועד למרכז אמריקה הדרומית, ניתן למצוא את הטמרין באגן האמזונאס ובבוליביה ביערות ויערות גשם אך לא בשטחים הרריים.
צבע המינים בסוג זה יכול להשתנות משחור ללבן ואף לשילוב של שחור, לבן, זהב וחום. למספר מינים יש שפם אופייני כמו לטמרין קיסרי. גודל גופם בין 18 ל-30 סנטימטר (לא כולל הזנב באורך של 25 עד 44 סנטימטר) משקלם בין 220 ל-900 גרם. בטמרין שונה מהסוגים האחרים במשפחת המרמוסטיים בניבים אשר ארוכים יותר מהשיניים החותכות.
הטמרין הם פעילי יום ושוכני עצים, הם רצים וקופצים בזריזות בין העצים. הטמרין חיים בקבוצות של עד 40 פרטים אשר יכולים לכלול מספר משפחות, אולם לרוב גודל הקבוצות נע בין שלושה לתשעה פרטים.
הטמרין הוא אוכל-כול, הוא אוכל פירות, עלים וחלקי עץ שונים (פרחים, ענפים דקים וכדומה) ואוכל גם עכבישים, חרקים, בעלי חוליות קטנים וביצי ציפורים.
הטמרין הוא מונוגמי. ההיריון נמשך כ-140 ימים שלאחריו נולדים תאומים. האב מטפל בקופים הצעירים ומביא אותם לאימם כדי לינוק. חודש לאחר שנולדו, מתחילים גורי הטמרין לאכול אוכל מוצק, אך הם ממשיכים לינוק עוד שלושה חודשים. הם מגיעים לבגרות במהלך שנתם השנייה.
בשבי, הטמרין חי 18 שנה.
מינים.
בסוג טמרין 14 מינים:
המינים טמרין חום-ראש, טמרין שחור-אדרת וטמרין זהוב-אדרת הועברו לסוג טמרין גב-אוכף
ספק כוודאי
בהלכה היהודית, ספק כוודאי הוא סטטוס במצוות מסוימות במקום בו קיים ספק, בהן החמירה התורה ובמקום ספק הטילה חיוב וודאי, כאילו היה הדבר וודאי.
ספק מהתורה.
הראשונים נחלקו בשאלה האם הכלל "ספק דאורייתא לחומרא" נלמד מהתורה, ולכן לכלל יש תוקף "דאורייתא", או שמא הכלל הוא חידוש של חכמים. לפי הרמב"ם, הראב"ד והרי"ף דין זה הוא מהתורה, ולפי הר"ן והרשב"א דין זה שיש לנהוג לחומרא מספק, הוא מדרבנן.
ספק סוטה.
סוטה היא אשה שנסתרה ונתייחדה עם גבר זר, בעודה אשת איש. סוטה וודאי היא אשה שהתברר שאכן קיימה עם הגבר הזר יחסים אסורים וממילא חלה עליה טומאה כאמור בפסוק , סוטה ספק היא ספק שלא התברר אם אכן נטמאה לבעלה. עם זאת, התורה אסרה את הסוטה מספק, אף על פי שטומאתה אינה אלא מספק, ובפרשת סוטה כתוב שלוש פעמים את המילה "נטמאה", בפרשה העוסקת בסוטה מספק, אחד כדי לאוסרה לתורמה, אחד לבועל, ואחד שאסורה לאכול בתרומה אם היא אשת כוהן.
הראשונים מסתפקים בביאור העניין, יש הסבורים שמדובר בציווי של התורה לחשוש לאפשרות שהיא אכן נטמאה, אבל הדבר אכן ספק, ולפי זה הם מסבירים את זאת שסוטה מספק זקוקה לחליצה מאח המת, ובניגוד לסוטה שאכן התברר שחטאה, שפטורה מחליצה. יש הסבורים, שמדובר בדין וודאי ממשי, כלומר עלינו להתייחס אליה כאילו וודאי נטמאה, אך רק לחומרא.
ספק לקט שכחה ופיאה.
במסכת חולין מחדש רבי יהודה בן איגרא בשם רבי מאיר, שספק בלקט שכחה ופאה הוא חיוב גמור וודאי מהתורה לתת להם. ריש לקיש מסביר, שדין זה נלמד מהפסוק - צַדֵק משלך ותן לו. האפשרות היחידה לפרש זאת, היא רק במקום של ספק, שהרי לא ניתן להצדיק את העני והרש במקום שברור שהם לא צודקים, שהרי פסוק מפורש הוא בפרשת שופטים: .
ספק מזיק.
במסכת בבא קמא, דנים התנאים בנוגע לחיוב התורה שמזיק משלם משדה עידית, - השדה המעולה ביותר שברשות המזיק, כנלמד מהפסוק "מיטב שדהו ומיטב כרמו ישלם". לפי הסברו של רב אידי בר אבין, חיוב זה הוא כאשר לא ידוע מה הזיק, ואף על פי שבאופן רגיל משלם אדם כפי מה שהזיק - ובמקום ספק המוציא מחבירו עליו הראיה, במקום כזה שיש ספק, עליו לשלם מעידית. אך חכמי הגמרא ובראשם רבא דוחים פירוש זה שכן הוא מנוגד לכלל הברזל המוציא מחבירו עליו הראיה
ספק ממזר.