במקרים אחרים נעשים ניסיונות להשליט נורמות חרדיות גם על חילונים. כך למשל במשך מספר חודשים בשנות השמונים יודו אבנים לעבר מכוניות שנסעו בשבת בכביש רמות, עורק תחבורה ראשי בירושלים העובר בין שכונות חרדיות; ברחוב בר-אילן בירושלים, ציר תנועה ראשי העובר דרך שכונות חרדיות, במשך 3 שנים התרחשו מהומות שבהן ניסו חרדים למנוע נסיעה בשבת, באמצעות הפגנות סוערות, שכללו ידויי אבנים על מכוניות הנוסעות בשבת, השלכת פחי אשפה ושריפתם וחסימת הכביש ופרצו מהומות על רקע פתיחתם בשבת של חניונים עירוניים.
קווי מהדרין, הם דוגמה לניסיון השלטת נורמה במרחב הציבורי שנקבע על ידי בג"ץ כלא חוקי. אלו קווי תחבורה ציבורית עירוניים ובינעירוניים שבהם הנהיגה אגד כללי תרבות חרדיים, שבמרכזם הפרדה מגדרית לפיה הגברים יושבים במחציתו הקדמית של האוטובוס והנשים במחציתו האחורית, וניסיונות של נוסעים להפר את ההפרדה נענו לעיתים באלימות, עד שבינואר 2011 פסק בג"ץ שהפרדה מגדרית באוטובוס מותרת רק אם היא נעשית מרצון הנוסע.
במקרים מסוימים, היו ניסיונות להשליט נורמות חרדיות מסוימות על ירושלים בכלל. כך במשך מספר שנים התקיימו בירושלים מהומות שמטרתן מניעת מצעדי גאווה, תוך שימוש באיומים ובאלימות.
אינוורסיה ימית
אינוורסיה מרינית, במטאורולוגיה, היא סוג של אינוורסיה הנובעת מהשפעת ים קר יחסית על מסת אוויר החמה ממנו.
הסבר כללי.
התופעה, הנפוצה בעיקר באביב ובקיץ, בפרט באזורים הסובטרופיים, נובעת מקיבולת החום הגבוהה יחסית של מקורות מים גדולים, ובעוד השפעות של התחממות קרינתית והתמוככות גורמות להתחממות בכל שכבות האוויר, הים נותר קריר יחסית.
במעבר גוש האוויר החם יחסית מעל הים הקר, הוא מתקרר בחלקו התחתון ביחס לשאר השכבות - בגבול האנכי של אזור ההשפעה הימי, מתהווה שכבת האינוורסיה המרינית.
התהליך טומן בחובו גם ספיחת לחות, אולם פיזורה מוגבל אל מתחת לאינוורסיה.
התופעה בישראל.
אינוורסיה מרינית נוכחת קבע במהלך רוב חודשי הקיץ, בין השאר גם עקב זרימה מערבית קבועה בהשראת האפיק הפרסי ודומיננטיות הבריזה במישור החוף.
למרות זאת גובהה משתנה תדירות, בין 200-300 מטר ל-1500 מטר ולעיתים יותר - לעיתים תיתכן שתיעדר כליל. לגובה האינוורסיה השפעה מוחשית על עומס החום במישור החוף והשפלה, ובמידה מסוימת גם על שדרת ההר.
מאורעות תרצו
Tautiska Giesme
ויקטוריה (אוסטרליה)
ויקטוריה (באנגלית: Victoria) היא אחת משש המדינות המרכיבות את אוסטרליה. היא ממוקמת בצידה הדרום מזרחי של יבשת אוסטרליה ובעלת חוף בדרום המדינה. רק מדינת טסמניה קטנה ממנה בשטחה. על פי הערכה מ-2019 מנתה אוכלוסיית המדינה 6.2 מיליון נפש, השנייה בגודלה בין מדינות אוסטרליה והצפופה ביותר.
בירת ויקטוריה והעיר הראשה בה היא העיר מלבורן שבה מתגוררים כשני שלישים מתושבי המדינה, והיא העיר השנייה בגודלה באוסטרליה.
גאוגרפיה.
מדינת ויקטוריה חולקת את נהר המארי כגבול עם מדינת ניו סאות' ויילס בצפון וגבול עם מדינת אוסטרליה הדרומית במערבה. שטחי מדינת ויקטוריה מגוונים מבחינה אקלימית, טופוגרפית וגאוגרפית, ממזג האוויר הרטוב והלח באזור ג'יפסלנד ועד לשטחים הדרום-מזרחיים אשר מכוסים בשלג ונחשבים לאזור "האלפים הוויקטוריאניים" המתקרבים לגובה של 2,000 מטרים מעל פני הים. הר בוגונג הוא ההר הגבוה ביותר באזור, גובהו 1,986 מטר.
בוויקטוריה ישנם שטחים צחיחים, יבשים ומישוריים אשר מתפרסים במערבה ובדרום-מערבה של המדינה. בהשוואה למדינות אוסטרליה האחרות, ויקטוריה נחשבת למדינה שופעת שטחים ירוקים ופוריים והיא המדינה בעלת האחוז הגבוה ביותר של שטחים ירוקים. ישנה סדרה נרחבת של נהרות בוויקטוריה בשל כמויות הגשם הגדולות יחסית. נהר המארי הוא המוכר ביותר והוא הנהר השני בגודלו בדרום מזרח אוסטרליה.
הגאולוגיה של המדינה כוללת הרי געש, מכרות זהב, פחם חום ונפט בלב הים.
כלכלה.
בנוסף לשירות הייצור במרכז מלבורן, החקלאות מהווה חלק עיקרי בכלכלת ויקטוריה עקב האדמות הפוריות והעשירות והאקלים המתאים. תחומי הפעילות העיקריים בחקלאות ויקטוריה הם ייצוא בקר, מוצרי חלב, בשר כבש, צמר וחיטה (בעיקר בשטחיה המערבים והיבשים של המדינה), עם גידולי פירות וירקות בסביבת מלבורן ונהר המארי. גידול הגפנים ופתיחת יקבים גדלו במהירות רבה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
ספורט.
ויקטוריה נחשבת ל"בית" הפוטבול האוסטרלי, אשר חוקיו שונים משל הפוטבול האמריקאי: עשרה מתוך 16 מועדוני הקבוצות של הפוטבול האוסטרלי נמצאים בוויקטוריה. בוויקטוריה נערך גם הגמר הגדול והמסורתי.
ויקטוריה (מלטה)
ויקטוריה (במלטזית: Victoria) או בשמה הקודם רבאט של גוזו או רק רבאט (Ir-Rabat Għawdex או Rabat) היא העיר הגדולה באי גוזו שבמלטה ומרכזו המנהלי של האי. שמה המקורי של העיר היה "רבאט" או "רבאט של גוזו" (כדי להבדילה מהעיר רבאט שבאי מלטה), אך ב-1887 העניק לה המושל הבריטי את השם "ויקטוריה" לרגל יובל החמישים של המלכה ויקטוריה. עם זאת שני השמות עדיין רווחים, ותושבי העיר מכונים "Rabtin t'Għawdex". העיר שוכנת על רמה במרכז גוזו ואוכלוסייתה מנתה 6,414 תושבים בשנת 2005, היינו, כמעט רבע מתושבי האי.
היסטוריה.
ליבה של העיר ברובע המבוצר הקטן (Citadella או Il-Kastel) הנמצא על גבעה בגובה של כ-150 מטר. לפי ממצאים ארכאולוגיים היה קיים יישוב במקום כבר בתקופת האבן, אך העיר בוצרה לראשונה בתקופת הברונזה, בסביבות שנת 1500 לפנה"ס. העיר המשיכה להתפתח בתקופת הפיניקים ובתקופת רומאים.
בתקופת השלטון הערבי קיבלה העיר שכללה בעיקר את הסיטדלה, את השם "רבאט". הסיטדלה הייתה אמורה להעניק מגן לתושבי האי, אך למרות זאת, ב-1551 נשבו כמעט כל 5,000 תושבי העיר והאי על ידי העות'מאנים ועל ידי שודדי ים ברברים, ונשלחו אל שוקי העבדים בלוב.
העיר נותרה בשיממונה עד שההוספיטלרים החלו את בנייתו המחודשת של הרובע המבוצר בשנת 1559. עבודות הבניה נמשכו עד 1603 וכללו את האגף הדרומי הצופה אל העיר שמחוץ לחומות. האגף הצפוני קדום יותר ונבנה בתקופת שלטון אראגון באי. לאחר השלמת הבניה נהגו כל תושבי האזור ללון ברובע, אך לאחר שנוהג זה פסק, נותרה הרובע ריק מתושבים בדרך כלל.
ב-1864 הפכה גוזו לדיוקסיה עצמאית וויקטוריה הייתה למקום מושבו של הבישוף. ב-1887 שונה שמה של רבאט לוויקטוריה (רשמית Città Victoria), והיא חרתה את האותיות VR ("ויקטוריה רגינה" - "המלכה ויקטוריה") על סמלה. באותה הזדמנות זכתה ויקטוריה למעמד של עיר.
כנסיות העיר.
בין חומות הרובע המבוצר נמצאת קתדרלת עליית הבתולה שתוכננה על ידי האדריכל לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà). הקתדרלה נבנתה בין השנים 1697 ו-1711 במקום הכנסייה שחרבה בשנת 1693 ברעידת אדמה. בשל קשיי מימון, כיפת הקתדרלה מעולם לא הושלמה, אך בתוך הכנסייה נצבעה התקרה בסגנון המדמה את העיין לחשוב כי זו אכן קיימת (Trope l'oeil). הכנסייה החשובה האחרת בעיר מוקדשת לגאורגיוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר.
ויקטוריה, מלטה
בוריס טאדיץ'
בוריס טאדיץ' (בסרבית: Борис Тадић, ; נולד ב-15 בינואר 1958) הוא פוליטיקאי סרבי, שכיהן כנשיא השלישי של סרביה, נשיא אחרון של סרביה כרפובליקה במסגרת האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו (2006-2004) ונשיא ראשון של הרפובליקה של סרביה הנפרדת (2012-2006). הוא פסיכולוג בהכשרתו.
ביוגרפיה.
טאדיץ' נולד בעיר סרייבו בבוסניה והרצגובינה לליובה טאדיץ' פילוסוף במקצועו ולנבנקה, פסיכולוגית. סביו נרצחו במלחמת העולם השנייה בקרואטיה על ידי האוסטאשה בשל מוצאם הסרבי ונחשבים לחלק מקורבנות השמדת הלא יהודים במלחמת העולם השנייה.
בנעוריו עבר לבלגרד, שם למד בבית הספר התיכון במגמת פסיכולוגיה. לטאדיץ' תואר בפילוסופיה ופסיכולוגיה. כמו כן לימד פסיכולוגיה בגמנסיה הראשונה בבלגרד. בשנים 1997–2000 כיהן כראש המכון לפוליטיקה, דמוקרטיה וכישורים.
כניסתו לפוליטיקה.
בשנת 1990 הצטרף למפלגה הדמוקרטית הסרבית בסרביה וכיהן במספר תפקידים בהם:
מזכיר המפלגה, נשיא המפלגה (כיהן פעמיים, בפעם השנייה לאחר רצח הנשיא הקודם בתפקיד זוראן ג'ינג'יץ').
בשנת 2002 מונה כשר התקשורת של יוגוסלביה, בשנת 2003 נבחר לשר ההגנה של סרביה ומונטנגרו, במסגרת זו ביקר בישראל.
בשנת 2003 נבחר גם לחבר הפרלמנט בסרביה ומונטנגרו מטעם המפלגה הדמוקרטית ושם גם כיהן כיו"ר גוש האופוזיציה הדמוקרטית ושנה לאחר מכן מונה לנשיא המפלגה בעקבות הירצחו של ג'ינג'יץ'.
נשיא סרביה במסגרת האיחוד המדיני עם מונטנגרו 2006-2004.
בשנת 2004 נבחר לנשיא סרביה כשזו הייתה חלק מן האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, וזאת לאחר שלסרביה לא נתמנה נשיא נבחר במשך כשנתיים. הוא גבר על מועמד המפלגה הרדיקלית (הלאומנית) טומיסלב ניקוליץ' לאחר שני סיבובים, עם 27.3% בסיבוב הראשון ו-53.24% בסיבוב השני, והחל לכהן כנשיא ב-11 ביולי 2004.
ב-1 בדצמבר 2004, אירעה תאונה במהלך נסיעתו בשיירת הנשיא, כאשר סרבי עובד שגרירות ארצות הברית פגע במכוניות בשיירה ונמלט. המקרה הזכיר את ניסיון ההתנקשות בראש הממשלה הסרבי זוראן ג'ינג'יץ' שבועות ספורים לפני הרצחו. חקירה העלתה כי ההתנגשות בשיירה הייתה תאונה ולא הייתה כלל כוונה להתנקש בטאדיץ'.
טאדיץ' היה ראש המדינה הראשון של סרביה שנפגש עם האפיפיור, מפגש זה אירע ב-28 בספטמבר 2005 עת שנפגש עם בנדיקטוס השישה עשר.
נשיא סרביה 2012-2006.
ב-5 ביוני 2006 הכריזה סרביה בראשותו על עצמאותה, לאחר פרישת מונטנגרו מהאיחוד המדיני של שתיהן. טאדיץ' אף הניף את דגל סרביה ליד האומות המאוחדות לאחר מכן.
ב-3 בפברואר 2008 נבחר שוב לנשיא סרביה, לראשונה כמדינה נפרדת עצמאית.