מיני החפרית מזכירים בצורתם את צפרדע הגשם מדרום אפריקה או את החפריות או החפריות האמריקאיות אך קרובים יותר לקרפדות ולאילניות. אורכם עד 7 ס"מ וגופם עגלגל מאוד ו"בולע" את ראשם כשצווארם קצר ביותר. הרגליים קצרות והעור יבש ובעל יבלות בולטות, כשלחלק מהמינים יש הפרשות רעילות ממנו.
הצפרדעים חיות באזורים שונים ביבשת אך נחות בתרדמה מתחת האדמה בעונות החמות. ברגע שיורד גשם הצפרדעים יוצאות לאכול פרוקי-רגליים כמו נמלים ולהתרבות. את הביצים הם מטילות מתחת לאדמה, שם לח יותר מהקרקע הצחיחה.
צפרדע גשם
קובי קובי
קובי קובי (באנגלית: Jacob Two-Two, "ג'ייקוב שתיים-שתיים") היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת קנדית, שמבוססת על סדרת הספרים "Jacob Two-Two" שחיבר מרדכי ריצ'לר. הסדרה הופקה על ידי Nelvana ו-Story Entertainment 9 (עונה 5) בשיתוף YTV ו-Salter Street Films. הנפשת הסדרה נעשתה על ידי Funbag Animation Studios, Atomic Cartoons ו-Nitrogen Studios.
הסדרה שודרה במקור בקנדה בערוץ YTV, החל מ-7 בספטמבר 2003 עד 19 במאי 2006. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים בין השנים 2004–2006. לסדרה הופקו 5 עונות ובהן 62 פרקים באורך 22 דקות.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר קובי קובי, ילד שעבר יחד עם משפחתו למונטריאול מאנגליה. במהלך הסדרה רואים כיצד הוא מתמקם בעיר החדשה יחד עם משפחתו וחבריו החדשים.
מדבבים.
בשנת 2004 הדיבוב העברי בוים על ידי הדס מוזס, והופק על ידי נטע בן צבי. בשנת 2006 בדיבוב העברי בוים על ידי דני שגב, והופק על ידי אסנת סדן.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי איריס זינגר, גלעד קלטר, לני כהן, יעקב בוך (2004), דני שגב (2006), הילה מערבי (2006) ונטלי פיק (2006).
חכאי שוט
חכאי שוט (שם מדעי: "Gigantactinidae") היא משפחת דגי גרם מסדרת החכאים השוכנים במצולות האוקיינוסים. השם ניתן להם עקב ה"חכה" הארוכה שלהם, שאורכה לעיתים פי 4 יותר משאר גופם. (מילולית: gigas - גדול, aktis - קרן, כלומר "גדולי-קרן"). כמו מרבית החכאים לא ידוע עליהם הרבה, מאחר שהם חיים בעומק רב.
לחכאים אלה ראשים קטנים עם פיות גדולים וחכה גדולה וארוכה מאוד שבקצה איבר זוהר בנהורנות. לנקבות ראש מוארך ופיות קטנים, מה שמקל על זיהוים. החכאים חיים בעומקים אך חלקם נצפים לעיתים בעומק רדוד, כנראה בחיפושם אחרי מזון כמו דגים קטנים וסרטנים.
דב בריש אשכנזי
הרב דב בר (בעריש) אשכנזי (ה'תקס"ב בערך, 1800 בערך – י"ד באדר ה'תרי"ב, מרץ 1852) היה רב הקהילות היהודיות בסלונים ובלובלין, פוסק הלכה ומפרשני התלמוד הירושלמי.
תולדות חייו.
נולד בלוצק שבווהלין לר' משה, בנו של הרב אברהם אריה אשכנזי (רבה של לוצק), בנו של ר' דוד מירוטשוב, בנו של רבי צבי הירש אשכנזי, "החכם צבי". מצד אחר היה נינו של רבי פרץ אויערבאך, בעל "פאר הלכה". כבר מגיל צעיר ניכר בכשרונותיו, וכבר בגיל צעיר, עוד בטרם התמנה לרב, היה משיב לשאלות הלכתיות, ואף בענייני עגונות.
בשנת ה'תקצ"ה, בגיל 33 בערך, החל לכהן כרב וראש ישיבה בסלונים, ועל אף היותו "מתנגד", היה בקשרים טובים עם הקהילה החסידית הגדולה שישבה בעיר. בשל העוני הכבד ששרר בקהילה היהודית, הורה להקים חנויות בחזית בית הכנסת הגדול, שכל רווחיהן ילכו לקרנות הצדקה. בסלונים סבל ממריבות עם קבוצת יהודים תקיפים, אשר באו לידי ביטוי בהלנת שכרו וקיצוצו ופגיעות שונות במעמדו וסמכותו. בעקבות כך, הכריז בשנת ה'ת"ר על התפטרות לאלתר מן התפקיד, צעד שעורר סערה ואבל בקהילה. מיד למחרת בבוקר עזב עם משפחתו את סלונים, אולם לאחר שהתרחק מעט מן העיר הפצירו בו מלוויו (שחלקם נמנו על התקיפים שפגעו בו) שיחזור לעיר, ושלחו את העגלון שהסיעו חזרה לעיר לבשר על שובו. ואכן, שב הרב אשכנזי לעיר למשך ארבע שנים נוספות.
בשנת ה'תקצ"ו, שימש כבורר מטעם מדפיסי דפוס סלאוויטא החסידי במחלוקת עם דפוס ראם מווילנה על הדפסת הש"ס.
בשנת ה'תר"ד, בהיותו כבן 42, החל לכהן כרבה של לובלין, במקום קרוב משפחתו הרב משולם זלמן אשכנזי שנפטר.
קיים קשרי הלכה עם גדולי הרבנים בדורו, בהם הרב חיים דוידזון, הרב ברוך מרדכי ליבשיץ ועוד.
נפטר ממחלה קשה בי"ד באדר, פורים ה'תרי"ב, בהיותו כבן חמישים, ונקבר בלובלין. את מקומו ירש קרוב משפחתו הרב יהושע העשיל אשכנזי (בנו של הרב משולם זלמן).
לא העמיד צאצאים משום שבתו היחידה, שהייתה נשואה לבן משפחתו של ר' עקיבא איגר, נפטרה בעודו בחיים, ושתי בנותיה היחידות מעט לאחריה.
חיבוריו.
ר' דב בעריש הכין את חיבוריו לדפוס וכתב הקדמות לחלקם, אך לא הספיק להדפיסם. מספר שנים לאחר פטירתו הודפסו ספריו על ידי אחיו ר' אברהם אריה אשכנזי בוורשה:
תאודור פון ואטר
תאודור פון ואטר (בגרמנית: Theodor Freiherr von Watter; 5 בנובמבר 1856 – 22 בינואר 1922), היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון ואטר נולד ב-5 בנובמבר 1856, בגמינד השוואבית שהשתייכה לממלכת וירטמברג. בשנת 1874 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-125 (וירטמברג ה-7 - פרידריך השלישי, קיסר גרמניה). בשנת 1890 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן). בשנת 1893 הוא מונה לקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-31, ובשנת 1895 מונה לקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-26 (וירטמברג ה-1). בנובמבר 1895 הוא הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1896 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הגרנדירים ה-123 (וירטמברג ה-5 - קרל הראשון, מלך וירטמברג) באולם. בשנת 1898 הוא מונה לקצין האג"ם של הקורפוס ה-13 (וירטמברג), ובשנת 1902 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה לקצין האג"ם של הקורפוס ה-2. בשנת 1905 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-114 (באדן ה-6 - פרידריך השלישי, קיסר גרמניה), ובשנת 1907 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-119 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד החטיבה ה-56, ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-39.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון ואטר מפקד הדיוויזיה ה-39, ולחם עמה כחלק מהקורפוס ה-15 בפיקוד ברתולד פון דיימלינג, אשר היה חלק מהארמייה השביעית בפיקוד יוזיאס פון הרינגן, בקרב מילוז ובקרב לורן. ב-1 בספטמבר 1914 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-14, ובסוף ספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית באזור אראס, שם לחם בקרב אראס (1914). בקרב ננסי-אפינל, בקרב הראשון על האן, במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-9 במרץ 1915 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-13, אשר הועבר באותה העת לחזית המזרחית, שם לחם כחלק מהארמייה התשיעית בקרבות השונים. באותה שנה נלקחו יחידות מהקורפוס להקמת הקורפוס האלפיני, שהשתתף בקרבות הנהר איזונצו, ובמסגרתו קיבל ארווין רומל את עיטור הפור לה מריט. בשנת 1916 חזר הקורפוס לחזית המערבית, ולחם בקרב שמפאן השני כחלק מפלגת ארמייה ארעית, שכללה גם את הקורפוס ה-15 והקורפוס הבווארי ה-2. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרב על הסום, שם הועלה פון ואטר ב-18 באוגוסט 1916 לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובשנת 1917 לחם בקרב קמברה כחלק מהארמייה השנייה. במרץ 1918 פרש פון ואטר מתפקידו בשל מחלה, ובמאי חזר לפקד על הקורפוס, ולחם עמו במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית, ובסוף המלחמה הוא נלחם כחלק מפלגת הארמייה C.
לאחר שביתת הנשק, חזר פון ואטר עם חייליו לגרמניה והתגורר בבאדן-באדן, עד למותו ב-22 בינואר 1922.
קנזינגטון (ניו יורק)
קנזינגטון (באנגלית: Kensington) היא שכונה ברובע ברוקלין בניו יורק. השכונה ממקומת מדרום לפרוספקט פארק ולשכונת וינדזור טראס, וגובלת בשכונת בורו פארק ממערב, שכונת פלטבוש ממזרח, ומידווד מדרום.
בקנזיגטון ריכוז יהודי גדול, המורכב מאוכלוסייה אורתודוקסית, ליטאית וחסידית.
היסטוריה.
קנזינגטון יושבה לראשונה במאה ה-17 על ידי חקלאים הולנדיים. התיישבות מחודשת הייתה בשנת 1737 על ידי מתיישבים בריטיים. השכונה קרויה על שם שכונת קנזינגטון שבלונדון. שדרת אושן פארקוויי המחברת בין פרוספקט פארק לקוני איילנד הושלמה סלילתה בשנת 1880.
דמוגרפיה.
לפי מפקד ארצות הברית בשנת 2010 כמות האוכלוסייה עומדת על 36,891, פחות מכמות התושבים בשנת 2000 שעמדה על 36,973. רוב השכונה (47%) מורכב מאוכלוסייה לבנה, אפרו-אמריקאים (6.9%), ועוד קבוצות אתניות אחרות.
קנסינגטון (ניו יורק)
פרוספקט פארק
כריסטפורה השלישי, פטריארך גאורגיה
כּרִיסטֵפּוֹרֶה השלישי (בגאורגית: ქრისტეფორე III) או כּריסטוֹפּוֹרוּס השלישי (27 במרץ 1873-10 בינואר 1932) היה הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה משנת 1927 ועד למותו בשנת 1932, והארכיבישוף של האפרכיה של טביליסי-מצחתה .
כריסטפורה נולד ככּרִיסטֵפּוֹרֶה צִיצכִּישווִילִי (ქრისტეფორე ციცქიშვილი) בכפר וֵרטקוִיצַ'אלָה שבנפת חרגאולי למשפחת אנשי דת. הוא סיים את לימודיו בסמינר הרוחני של טביליסי בשנת 1895, וכיהן ככומר באובלסט טרנס-כספי , ומאוחר יותר בגאורגיה ביישובים: חידיסתאווי , סוראמי ונַאבַּאחטֵווִי . במקביל הוא לימד תאולוגיה ואת השפה גאורגית. בשנת 1918 הוא למד בחוג להיסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת טביליסי. משנת 1917 היה מעורב באופן פעיל במאבק להשבת מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית.