ב-15 בפברואר 2003, היה האחראי לתקרית הטנק ולהתקלות עם חיילי צה"ל ליד היישוב דוגית שבה נהרגו 4 חיילים, יומיים לאחר מכן נהרס ביתו על ידי כוחות צה"ל.
ב-23 ביולי 2005, בזמן מצעד צבאי של החמאס שדנדור היה אחראי עליו במחנה הפליטים ג'בליה בצפון רצועת עזה, ע'נדור ניצל מהתפוצצות אדירה שהרגה 19 פלסטינים. החמאס טען כי היה זה ניסיון התנקשות ישראלי, אולם ישראל טוענת כי הפיצוץ נגרם מהתפוצצות של טילי קסאם.
ב-12 ביולי 2006, כשל ניסיון סיכול ממוקד בו, ביחד עם בכירים נוספים של הזרוע הצבאית של החמאס. הוא נפצע קל בלבד.
ב-14 באפריל 2006, היה אחראי על שליחת חוליה מג'בליה ברצועת עזה דרך סיני לישראל ומשם ליהודה ושומרון, להקים שם תשתית טרור.
במאי 2007 סירב להוראת אחמד ג'עברי, מפקד הזרוע הצבאית של החמאס להפסיק את ירי הקאסמים לישראל.
ב-13 יוני 2008, בזמן שאחמד ע'נדור נועד בביתו של אחמד חמודה, מפקד גדודי עז א-דין אל קסאם בבית להיא, עם בכירים בארגון החמאס, הרעיד פיצוץ אדיר את השכונה וממנו נהרגו 9 פלסטינים. תחילה טענו הפלסטינים כי ע'נדור היה יעד לחיסול, אולם לאחר מכן הסתבר שמדובר ב"תאונת עבודה" ונטען כי הפיצוץ נגרם בניסיון לתכנן פיגוע איכותי כנגד ישראל.
ב-8 באוגוסט 2018 נהרג בנו עלי ע'נדור, שאף הוא פעיל בחמאס, מסיכול ממוקד של צה"ל . בתגובה לכך החל החמאס בירי ארטילרי כבד על שדרות וישובי מערב הנגב בכל הלילה שבין 8-9 באוגוסט 2018.
Fool's Mate
Fool's Mate הוא אלבומו הראשון של פיטר האמיל המופיע תחת שמו בלבד (ולא יחד עם להקת ואן דר גראף ג'נרייטור). האלבום מכיל שירים קצרים יחסית שאינם קשורים זה לזה.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו על ידי האמיל, אלא אם צוין אחרת:
שירי בונוס מהוצאה מחודשת ב-2005:
כריסטיאן דיור
כריסטיאן דיור (בצרפתית: Christian Dior; 21 בינואר 1905 – 23 באוקטובר 1957) היה מעצב אופנה צרפתי רב השפעה, אשר נודע כמייסדו של בית האופנה "דיור", אחד מבתי האופנה המובילים בעולם.
ביוגרפיה.
דיור נולד בעיירה גרנוויל, בחבל נורמנדי תחתית בצרפת. הוא היה בן למשפחה מבוססת, שמקור הונה היה בייצור דשנים לחקלאות. מתוך ציות לרצון הוריו, שקיוו כי יהיה לדיפלומט, למד דיור במכון למדע המדינה בפריז בין השנים 1920–1925. אולם, משיכתו של דיור הייתה דווקא לתחום האמנויות, בעיקר לאופנה ולציור. לאחר סיום לימודיו, פתח בשנת 1928 גלריה קטנה לאמנות בתמיכתו הכספית של אביו, שם מכר מעבודותיהם של פבלו פיקאסו, מקס ז'אקוב ואחרים. דיור נאלץ לסגור את הגלריה בשנת 1931, לאחר שמשפחתו סבלה התמוטטות כלכלית שהובילה לסגירת עסקו של אביו. בתחילת שנות ה-30 הרוויח דיור את לחמו במכירת ציורי אופנה לבתי אופנה עילית בפריז. החל משנת 1938, עבד עם רוברט פיג'ו ומאוחר יותר הצטרף לבית האופנה של לוסיאן ללון, והיה למעצב ראשי יחד עם מרסל בוסה.
בשנת 1945 מימן מרסל בוסה לדיור את הקמת בית האופנה כריסטיאן דיור. בית האופנה של דיור נפתח בדצמבר 1946. בפברואר 1947 הציג דיור את תצוגת האופנה הראשונה בשם Corolle, תצוגה אשר נודעה בכינוי שהעניקה לה העורכת הראשית של המגזין הארפר'ס בזאר: New Look. עיצוביו של דיור התאפיינו בעיצובים עשירים יותר מאשר העיצובים החסכניים בבד שהופיעו עם תום מלחמת העולם השנייה, בהשפעת הקיצוב בבדים. דיור נחשב בעולם האופנה לאמן ביצירת צורות וצלליות בבד ובעיצוב בגדים המחמיאים מאוד לצורת הגוף. מנגד, בגדיו זכו בתחילה לביקורת על כמויות הבד שהושקעו ביצירת כל בגד, זאת על רקע המחסור בבדים שאפיין את התקופה. קו ה-New Look של דיור היה להצלחה מיידית, והוא זכה לשפע של הזמנות לבגדיו מידוענים דוגמת השחקנית ריטה הייוורת' ורקדנית הבלט מרגוט פונטיין. כמו כן הוזמן לערוך תצוגת אופנה פרטית לבית המלוכה הבריטי.
יש המייחסים לדיור את שיקומה של פריז כבירת עולם האופנה. דיור המשיך וחידש בעולם האופנה כאשר שיווק את בגדיו ברחבי תבל וגיוון את מוצרי המותג כך שכללו אף אביזרי אופנה אחרים, דוגמת בשמים. דיור אף מכר רישיונות לייצור אביזרי אופנה תחת המותג שייצר.
לרעיונות העיצוביים של דיור הייתה השפעה גם על פיתוחן של חליפות החלל ששימשו את האסטרונאוטים שהלכו על אדמת הירח. 'המראה החדש' שהדגיש את עיצוב צללית הגוף הביא לשימוש מוגבר בבדים מחטבים (כגון Latex), ומפתחי חליפות החלל נעזרו בבדים אלה כדי לאפשר לאסטרונאוטים טווח תנועה מרבי תוך מניעה של התנפחות החליפה עקב לחץ האוויר הפנימי.
דיור מת ב-1957 בעיירת המרפא מונטקטיני טרמה באיטליה מהתקף לב. לאחר מותו המשיכו מעצבי אופנה אחרים להוביל את בית האופנה שהקים, זאת עד לשנת 1990, אז נרכש בית האופנה בידי לואי ויטון (Möet Hennessey Luis Viutton).
דגל המושל הכללי של ניו זילנד
דגל המושל הכללי של ניו זילנד הוא דגל ניו זילנדי רשמי אשר מונף בנוכחותו של המושל הכללי של ניו זילנד. הדגל בצורתו הנוכחית אומץ בשנת 2008 ועיצובו דגל כחול ובמרכז שלט האצולה של ניו זילנד מוכתר בכתר אדוארד הקדוש.
הדגל מונף במקומות כגון מעונו הרשמי של המושל ועל כלי רכב רשמיים אשר בשימושו, כמו כן, הדגל נחשב מכובד יותר מהדגל הלאומי אך שני בחשיבותו לנס המלכותי.
היסטוריה.
ניו זילנד כמושבה אוטונומית.
בשנת 1869 משרד הימייה הכריז כי "למושלים... המנהלים את ממשלות המושבות הבריטיות ואת המשרדים, ניתן אישור להניף את היוניון ג'ק כאשר הוא מושחת בסמל או תג המושבה" בזמן זה למושבת ניו זילנד לא היה סמל משלה.
בהתאם להחלטה זו, באוקטובר 1869, הוחלט כי ביוניון ג'ק ישולב "הצלב הדרומי כפי שהוא מוצג בנס הכחול של המושבה: ארבעה כוכבים מחומשים אדומים בעלי גבולות לבנים על השדה: על הג'ק יוצגו ארבעה כוכבים מחומשים לבנים על רקעו האדום של צלב ג'ורג' הקדוש".
באוקטובר 1874, סר ג'יימס פרגוסון (מושל ניו זילנד) הכריז "...כי החותם או הסמל אשר ישולב ביוניון ג'ק אשר יהיה בשימושו של מושל ניו זילנד במסעותיו על כל ספינה או כלי אחר יהיה צלב הדרום אשר יוצג על ידי ארבעה כוכבים מחומשים אדומים על מגן לבן והאותיות NZ באדום במרכזו של צלב הדרום".
המושלים הבאים גילו כי הדגל היה נוח לשימוש והוא הפך עד מהרה לדגל סגן-המלך הרשמי.
ניו זילנד כדומיניון ולאחר מכן כממלכה.
בשנת 1907 מעמדה של ניו זילנד השתנה ממושבה אוטונומית לדומיניון. על מנת לציין את העצמאות אשר ניתנה לה, ממשלת ניו זילנד ביקשה כי זר עלי הדפנה אשר על דגל המושל יוחלף בעלי השרך הכסוף אשר הוכר כבר כאחד מסמליה הלאומיים של ניו זילנד. במכתב מה-5 בינואר 1908 המושל ביקש כי זר הדפנה יוחלף הזר עלי שרך ובמכתבו התייחס ללזר עלי עץ האדר (המייפל) בדגל המושל הכללי של קנדה כתקדים. בקשה זו אושרה ללא כל שהיות כיוון ועל פי התקנות הנודעות לדגל ההתקן אשר משובץ על היוניון ג'ק יוקף ב"זר ירוק". סוג העלים לא צוין.
עיצוב חדש לדגל אושר בינואר 1931 על מנת לשקף את הצהרת בלפור (1926) אשר קבעה כי המושל הכללי הפך מנציג הממשלה הבריטית לנציגו של המונרך בדומיניון של ניו זילנד. התג הניו זילנדי הוחלף בציצה המלכותית והמילים "הדומיניון של ניו זילנד" הוצגו על מגילה מוזהבת מתחתיו.
כיוון השינוי לא היה לרוחם של המושל הכללי הלורד בלדיסלו וחברי הקבינט שלו, דגל המושל הישן היה בשימוש עד להגעתו של הלורד גאלוואי.
תיקוני עיצוב מזעריים אשר כללו את שינוי הכיתוב על המגילה ל"ניו זילנד" הוכנסו לדגל בשנת 1953.
ב-2 ביוני 2008 דגל בעל עיצוב חדש אומץ בתיזמון על יום הולדתה הרשמי של המלכה.
העונות (היידן)
מעלות (יישוב)
שיבולת שועל
שיבולת שועל תרבותית
שיפון תרבותי
כמנון האניס
כף האווז
כף אווז
בנימין יוסף קלמנזון
רצח חיים ארלוזורוב
רמבי&quot;ש
רשימת מאמרים שלבני הישיבות (רמבי"ש) היא אינדקס מאמרים ממוין ומקוטלג (או ביבליוגרפיה) של אלפי מאמרים תורניים בקשת רחבה של מקצועות התורה, כגון: תנ"ך, הלכה, עיון, מחשבה, הגות, תפילה, פיוט ושירה, חסידות, חינוך ועוד. המידע הכלול ברמבי"ש נאסף מתוך מאות כתבי עת תורניים וקובצי מאמרים חד-פעמיים בשפה העברית.
הקריטריונים להכללה ברמבי"ש הם שהפרסום יהיה בבמה תורנית מכובדת ברוח היהדות האורתודוקסית, וכן שיהיה בעל ערך עבור ציבור לומדי התורה.
רשומה ביבליוגרפית טיפוסית במאגר רמבי"ש מכילה את כותרת המאמר, את שם המחבר/ים, את כתב העת או קובץ המאמרים שבו ראה אור, את פרטי הגיליון, מספרי העמודים וכיוצא בזה, מקום הפרסום, ושנת הפרסום. מאמרים הזמינים ברשת האינטרנט בחינם - מכילים גם קישור אל המאמר. את תוצאות החיפוש ניתן למיין לפי כל אחד מן השדות המוצגים בדף התוצאות.
מערכת רמבי"ש נבנתה באופן פרטי על ידי יעקב נוימן, איש מחשבים מרמת-גן, ואינה קשורה לשום גורם אוניברסיטאי או כלכלי, זאת כדי להימנע מתכתיבים הנוגדים את מטרת המאגר.
למשתמשים ברמבי"ש יש אפשרות להוסיף תגיות (Tagging), ובכך להרחיב את אפשרויות החיפוש למשתמשים אחרים.
תות לבן