אזור הנחיתה אקס ריי, כמאה מטר בחלקו הארוך ביותר ובגודל מקורב של מגרש כדורגל, ובמרכזו תל טרמיטים ששימש כמקום התכנסות הכוחות ומיקומה של עמדת הפיקוד. הכוח האמריקאי כלל שלוש פלוגות חיל רגלים שסומנו, כמקובל, בשמות אלפא, בראבו וצארלי, ופלוגה מסייעת שסומנה בשם דלתא, בסך הכל 450 חיילים. לרשות הכוח הועמדו 16 מסוקי בל UH-1 אך אקס ריי יכול היה לקלוט שמונה מסוקים בכל פרק זמן מוגדר. כך נדרשו מספר גיחות בנות חצי שעה כל אחת להעברת כל הכוח לאזור הנחיתה. על פי תוכניתו של מור ראשונה לנחות הייתה פלוגת בראבו בפיקודו של קפטן ג'ון הארן (John Herren) עם מפקדת הגדוד ולאחר מכן אלפא בפיקודו של סרן טוני נדאל (Tony Nadal), צארלי ואחרונה פלוגת דלתא. על פי התוכנית לאחר הנחיתה אמורות היו פלוגות אלפא ובראבו לנוע לכוון צפון מערב מעבר לערוץ הנחל האכזב, פלוגת צארלי הייתה אמורה לנוע דרומה אל כוון ההרים. פלוגת דלתא שחיילה נשאו מרגמות ומכונות ירייה וכללה גם יחידת סיור הייתה אמורה להישאר כרזרבה.
מהלך הקרב על אקס ריי.
יום הקרב הראשון.
ביום 14 בנובמבר החלה פעולת ריכוך ארטילרי ותקיפות מהאוויר על האזור סביב אקס ריי ובשעה 10:48 המבנים הראשונים של פלוגת בראבו של הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים השביעי נחתו באזור הנחיתה אקס ריי, ובטרם השתלט הכוח האמריקאי על האזור לחלוטין, נשלחו יחידות סיור אל תוך השטח בעוד עיקר הכוח נותר לאבטח את הנחיתות של שאר המסוקים והכוחות. אחת מיחידות הסיור הצליחה ללכוד חייל צפון וייטנאמי שבחקירתו סיפר כי באזור ההרים מוצבים שלושה רגימנטים ובסך הכל כ-1,600 חיילים. בשעה 11:20 נחתו המסוקים בסבב הנחיתה השני ובהם שאר חיילי פלוגת בראבו ומחלקה אחת מפלוגת אלפא וחמישים דקות לאחר מכן נחת הסבב השלישי ובו רוב חיילי פלוגת אלפא שתפסו עמדות לאורך ערוץ הנחל האכזב.
בשעה 12:15 נוצר המגע הראשון בין חיילי פלוגת בראבו עם חיילים צפון וייטנאמים, ומיד לאחר מכן התלקחו קרבות בין האמריקאים לחיילים צפון וייטנאמים. בלהט המרדף נותקה מחלקה מפלוגת בראבו בפיקודו של סגן הנרי הריק (Henry Herrick) מהגוף העיקרי של הפלוגה ונלכדה בקרחת יער. לוחמי המחלקה הקימו מערך הגנתי סביב קפל קרקע בקרחת היער. בקרב הקשה שהתפתח נהרג מפקד המחלקה ולאחר מכן הסמלים שהחליפו אותו. בקרבות קשים הצליחו האמריקאים תחת פיקודו של הסמל ארני סאבאג' (Ernie Savage) להדוף את ההתקפות החוזרות ונשנות במחיר של שמונה הרוגים ו-13 פצועים. בספר "חיילים היינו וצעירים!" שנכתב לאחר הקרב מצוטט הסמל סאבאג' שפיקד על המחלקה:
החל משעה 13:30 התחוללו קרבות עזים מסביב להיקף של אזור הנחיתה אקס ריי, חיילים צפון וייטנאמים החלו לתקוף ללא הפסקה את העמדות האמריקאיות התפתח קרב מטווחים קצרים תוך שימוש במכונות ירייה, רובים ורימונים. על מנת להדוף את המתקפה קרא מור לסיוע ארטילרי ואווירי שטווחו על מורדות ההר על מנת לעצור את שטף החיילים הצפון וייטנאמים. כפי שהעיד לימים מור עצמו:
בשעה 14:30 נחתו באזור אקס ריי, תחת אש צפון וייטנאמית עזה, שאר חיילי פלוגת צ'ארלי ומבנים ראשונים מפלוגת דלתא שמיד תפסו עמדות באגף שמאל של פלוגת אלפא בעוד פלוגת צ'ארלי תפסה עמדות בצד הדרומי של המתחם ומיד נתקלו בהתקפה חזיתית של כ-200 חיילים צפון וייטנאמים, התקפה זו נהדפה, לאחר שעה של קרבות, בהפגזה של פגזי תבערה ופצצות נפלם. במקביל נהדפה התקפה חזיתית על עמדות פלוגת אלפא. פצועים מהקרבות נאספו במרכז השטח בסמוך לעמדת הפיקוד אך מסוקים של פינוי רפואי לא יכלו לנחות בשטח בגלל הקרבות העזים, והפצועים והחללים הועמסו על המסוקים שעסקו בשינוע חיילי הגדוד אל שדה הקרב, אלו חזרו לבסיסם כשהם עמוסים בנפגעים.
בשעה 15:20 נחתו חיילי הגדוד האחרונים, מרגמות הסיוע הוצבו במרכז המתחם ויחידת הסיור של פלוגת דלתא תפסה עמדות הגנה בצד צפון - מזרח של המתחם והשלימה את סגירתו מכל צדדיו.
בשעה 15:45 יצאו כוחות מפלוגת בראבו ואלפא על מנת לחבור אל מחלקתו של הנרי הריק שנותקה מוקדם יותר מהגוף העיקרי של הגדוד. כבר בתחילת הדרך נתקלו הכוחות האמריקאים בהתנגדות עיקשת, הכוח מפלוגת בראבו נעצר, באבדות, על ידי עמדת מכונת ירייה שהוצבה על תל טרמיטים גדול, גם שימוש בטיל נ"ט מסוג M72 לאו לא הצליח לשתק את האש המדויקת. סגן וולטר מארם תקף את העמדה לבדו תוך שהוא יורה ללא הפסקה ברובה האישי שלו וזורק רימונים על העמדה ששותקה, במהלך הקרב נפצע מארם בצוואר ובלסת. למחרת היום נמצאו בזירת הקרב גופות של 12 חיילים צפון וייטנאמים. על פעולתו זו זכה מארם באות מדליית הכבוד שהיא העיטור הצבאי הגבוה ביותר שניתן על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, העיטור ניתן בעבור: "אומץ יוצא דופן תוך סיכון החיים מעל ומעבר לדרישות התפקיד בעת ביצוע פעולה קרבית אל מול כוחות האויב". ההתקדמות האמריקאית נעצרה לאחר כ-70 מטר תחת התנגדות צפון וייטנאמית עזה ולאחר 30 דקות של חילופי אש כבדים נאלצו לסגת אל אזור הנחיתה והמתחם הגדודי.
בשעה 17:00 לערך תוגבר הכוח האמריקאי על ידי חיילים מפלוגת בראבו של הגדוד השני ברגימנט הפרשים השביעי והם עיבו את מערך ההגנה מסביב למתחם אזור הנחיתה אקס ריי. עם ירידת הלילה קטן היקף הקרבות, ונתברר כי פלוגת בראבו של הגדוד הראשון סבלה 47 נפגעים פלוגת אלפא ספגה 34 נפגעים ופלוגת צ'ארלי ספגה ארבעה. במהלך הלילה תקפו הווייטנאמים בכוחות קטנים את המתחם האמריקאי ובעוצמה רבה יותר כנגד המחלקה המבודדת שהותקפה בעוצמה בחצות הלילה ולאחר מכן בשעה 03:15 והתקפה אחרונה בשעה 04:30, החיילים הצפון וייטנאמים השתמשו בביוגלים על מנת לקרוא להתקפה ונהדפו פעם אחר פעם באש המגינים ואש ארטילריה.
יום הקרב השני.
עם עלות השחר של יום הקרב השני, ה-15 בנובמבר, בשעה 06:50 יצאו ממתחם אקס ריי מספר יחידות סיור על מנת לבחון את מיקום ומצבם של הכוחות הצפון וייטנאמיים המקיפים את אזור הנחיתה, לאחר התקדמות של כ-150 מטרים נתקלו החיילים האמריקאים בפטרולים וייטנאמיים וחזרו אל אקס ריי. זמן קצר לאחר מכן החלה מתקפה צפון וייטנאמית עזה על הצד הדרומי של המתחם, למרות השימוש האמריקאי בארטילריה על האזור במטרה להדוף את המתקפה, הצליחו חיילים וייטנאמים להגיע למרחק של 75 מטר מהעמדות האמריקאיות תוך שהם ממטירים אש עזה שהפילה חללים בקרב המגינים וחדרה עד לעמדת הפיקוד במרכז המתחם. התקפה נוספת הכתה בעמדות המחלקה השלישית של פלוגת צ'ארלי. המתחם עמד מול גלי הסתערות וייטנאמיים משלושה כיוונים שונים, עם התעצמות ההתקפה נפרצו קווי ההגנה של פלוגת צ'ארלי וחיילים וייטנאמיים החלו להוציא להורג חיילים אמריקאים פצועים ולבזוז את הגופות. על רקע זה פנה קצין התיאום בין מפקדת הגדוד לחיל האוויר האמריקאי בבקשה לסיוע אווירי מאסיבי, ובשעה 07:55 החלה הפצצה אווירית אינטנסיבית של זירת הקרב.
לקראת השעה 10:00 החלה ההתקפה הווייטנאמית להישבר ולאבד תנופה. במקביל, תגבורת של פלוגת אלפא מהגדוד השני של רגימנט הפרשים השביעי נחתה באקס ריי ותגברה את עמדות ההגנה שהוחזקו על ידי פלוגת צ'ארלי (גדוד ראשון) שסבלה, במהלך המתקפה בת שעתיים וחצי, אבדות כבדות: 42 חיילים נהרגו ו 20 נפצעו. ריק רסקורלה שקנה את פרסומו ביום מותו במהלך פיגועי 11 בספטמבר 2001 לחם באקס ריי ותיאר את שראה לאחר ששככה האש:
תגבורות נוספות מהגדוד השני של רגימנט הפרשים החמישי הוטסו והונחתו באזור נחיתה ויקטור, כ-3.5 קילומטר מדרום מזרח לאזור הקרבות וצעדו אל עבר אקס ריי, ובשעה 12:05 חברו הכוחות בפיקודו של לויטננט קולונל בוב טולי עם כוחותיו של מור וזמן קצר לאחר מכן יצא כוח גדול בפיקודו של טולי ובו חיילים מפלוגת בראבו מהגדוד הראשון (רגימנט שביעי) ואלפא וצ'ארלי מהגדוד השני (רגימנט חמישי) וחילץ את חיילי המחלקה המבודדת תוך הסתייעות באש ארטילריה אינטנסיבית כחיפוי. בעת החילוץ התברר כי מתוך 29 חיילים שיצאו לקרב נהרגו תשעה ו-13 נפצעו.
בשעה 04:22 החלה התקפה וייטנאמית עזה של כ-300 חיילים על עמדות פלוגת בראבו, ההתקפה נהדפה בעזרת אש ארטילריה אינטנסיבית שטווחו מעמדות הפלוגה אל אזורים שונים לאורך קו החזית. 20 דקות לאחר מכן נערכה התקפה שנייה על עמדות פלוגת בראבו, בעוד לוחמי הפלוגה מצליחים להרוג בתוקפים בסיוע נורי תאורה שהוטלו ממטוסים, הכתה ארטילריה אמריקאית בנקודות הריכוז שלהם, ולאחר 30 דקות של לחימה עקשנית נהדפה המתקפה. בשעה 05:00 נערכה התקפה שלישית, ובשעה 06:30 נערכה התקפה רביעית על עמדות פלוגת בראבו שנהדפו בסיוע ארטילריה. עם עלות השחר ושוך האש הוברר כי רק שישה מחיילי הפלוגה נפצעו ואיש לא נהרג.
בבוקר ה 16 בנובמבר הוברר כי החיילים הצפון וייטנאמים החלו לסגת. בשעות אחר הצהריים פנו החיילים של הגדוד הראשון מאקס ריי. ובמתחם נותרו יחידות מהגדוד השני של הרגימנט השביעי, ומהגדוד השני של הרגימנט החמישי.
הפצצת אזור הקרב.
למחרת היום המריאו מפציצים אמריקאים מסוג B-52 סטרטופורטרס מבסיסם בגואם על מנת למחות מעל פני האדמה את מה שנותר מהנוכחות הצפון וייטנאמית ברכס צו-פונג. ההפצצה נמשכה שישה ימים רצופים ולאחר שהסתיימה לא אירעו עוד התקפות מרכס צו-פונג. עם זאת, במהדורת 2008 המורחבת לספר "חיילים היינו וצעירים!" סיפר גנרל צפון וייטנאמי כי ההתקפה אכן הרעידה את האדמה אך מאחר שהכוחות הווייטנאמים נסוגו ברובם מהגזרה והיתר היו פזורים לא נגרמו אבדות של ממש לחיילי הצבא הצפון וייטנאמי. הפצצה זו הייתה המבצע הראשון במלחמת וייטנאם בה שולבו מפציצים כבדים בלחימה.
הקרב על אזור נחיתה אולבני.
הכוחות הצפון וייטנאמיים באזור הקרבות על אזור נחיתה אולבני היו: