בשנת 2018, הצליחה הרשימה לשריין שני מושבים במועצת העיר אשדוד והייתה לרשימה הנשית הראשונה בארץ אשר הצליחה להתברג למערכת שלטונית בישראל. עוד באותה שנה, נחתם הסכם קואליציוני עם סיעתו של ראש העיר ד"ר יחיאל לסרי, בו נבחרה מרק לכהן כסגנית ראש העיר הראשונה בעיר אשדוד, מחזיקת תיק החינוך במשותף עם ראש העיר ומחזיקת תיק פיתוח התעשייה והתעסוקה וכיו"ר ועדת איכות הסביבה. בחודש פברואר 2019 ושולשה חודשים בלבד לאחר הבחירות המוניציפליות, סיעת הלביאות התפרקה, בעקבות סכסוך ודין ודברים פנימי בין הנשים המיסדות. מחצית מהמיסדות על פי הפרסומים, חלקו ולא הסכימו עם דרכה הניהולית של שרון מרק, והקימו את סיעת המקומיות בראשותה של דר אפרת אוחיון המחזיקה בתיק החינוך לגיל הרך.
פעילות אקדמית.
משנת 2016, מרצה מרק בחוג להוראת המדעים במכללה האקדמית אחוה בקורסי קיימות, תזונה ובריאות, ומשאבי טבע. בשנת 2017, הקימה את מרכז המחקר לקיימות במכללת אחווה וכיהנה כראש המרכז לקיימות במכללת אחווה. עוד באותה שנה, התמנתה ליו"ר ועדת כנס הקיימות השנתי של המכללה האקדמית אחוה "עכשיו מחר – אתגרי קיימות במרחב העירוני והכפרי".
בשנת 2018, התמנתה ליו"ר ועדת כנס הקיימות השנתי השני של המכללה האקדמית אחוה "עכשיו או שהעולם לא”.
החל משנת 2017 ועד 2019 מרצה ומפתחת מרק את קורס ״כלכלת משק האנרגיה״ ובמקביל ריכזה את מסלול האנרגיה - במכללה להנדסה SCE ע"ש סמי שמעון בקמפוס אשדוד.
תרומתה לקהילה ולעיר אשדוד.
יו״ר ומייסדת ״פורום המאה לקידום המצוינות״ משנת 2012 - פורום עצמאי וא-פוליטי של תושבי אשדוד בעלי תואר שלישי, שנועד לקדם השכלה גבוהה והנגשת המדע בעיר אשדוד.
נציגת ציבור בוועדת איכות הסביבה של עיריית אשדוד בשנים 2013–2017.
בנובמבר 2017, הקימה את "קהילת השוות של אשדוד והסביבה" הקהילה מיועדת לנשים מגיל 18 ופועלת כדי לחבר בין נשים למקום בו הן גרות, לצקת מחדש תוכן למונח "קהילה", לפוגג בדידות ולסייע לעסקים קטנים ובינוניים מקומיים להתחבר לקהילה ולצמוח יחד.
בשנת 2017, הקימה את שדולת ההורים של אשדוד" (האחות הצעירה של שדולת ההורים בתל אביב), שנועדה לחזק את קול ההורים והמשפחות בקרב נותני השירותים העירוניים ומקבלי ההחלטות.
בשנת 2018, הקימה את ״קהילת הלביאות של אשדוד״ אשר מהווה את הציר החברתי המקביל לפעילות הפוליטית של ״הלביאות״.
חיים אישיים.
מרק מתגוררת באשדוד, היא נשואה לשי ולהם ארבעה ילדים.
ג'ילי אמגרנד GL
ג'ילי אמגרנד GL (באנגלית: Geely Emgrand GL) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי אשר מיוצרת משנת 2016 ועד היום.
תומאש סאטורנסקי
תומאס סאטורנסקי
תומאש סטוראנסקי
תומאס סטוראנסקי
ליגאו
ליגאו (בפיליפינית ובביקול מרכזית: Ligao) היא עיר בפרובינציית אלבאי שבמחוז ביקול שבפיליפינים.
גאוגרפיה.
העיר נמצאת על האי לוזון כ-525 ק"מ מבירת המדינה מנילה, כ-30 ק"מ מהעיר לגאספי וכ-64 ק"מ מהעיר נאגה. בנוסף, העיר ממוקמת ליד הנהר קבילוגן .
תנועה ותחבורה.
העיר ממוקמת ליד הכביש AH26, ביקול 639 וכביש ליגאו-טבקו. בנוסף, ישנן מספר רב של תחנות דלק בעיר.
חוק ארוחה יומית לתלמיד
חוק ארוחה יומית לתלמיד, ה'תשס"ה-2005 מסדיר הפעלת מפעל הזנה במוסדות חינוך עבור תלמידים בגני חובה ובבתי ספר יסודיים שלומדים יום ארוך. החוק אושר בכנסת השש עשרה ב-27 בדצמבר 2004.
עיקרי החוק.
לפי החוק, הזכאים לארוחה יומית הם תלמידים הלומדים בגן ילדים או בבית ספר יסודי, ובנוסף לומדים במוסדות החינוך בהם מתקיים שבוע לימודים בן 41 שעות לימוד לפחות, או בימים שבהם מתקיימים במוסד החינוך שמונה שעות לימוד לפחות ביום. ההסדר חל גם על מוסדות חינוך בהם מיושמת תוכנית "אופק חדש".
החוק קובע שהרשות המקומית שבתחומה נמצא גן הילדים או בית הספר היא זו שאחראית לספק את הארוחה היומית. אך בימי לימוד מקוצרים, כלומר עד השעה 13:30, התלמידים לא יהיו זכאים להזנה.
תלמיד שנעדר ממוסד החינוך אינו זכאי לקבל ארוחה. כמו כן, ישנו איסור על הוצאת מזון משטח בית הספר.
הרשויות המקומיות רשאיות לגבות מההורים ולחייב אותם לשלם לצורך השתתפות במימון הארוחות. סכום ההשתתפות של ההורים נקבע על ידי ועדת החינוך של הכנסת, והוא יחסי בהתאם להכנסתם החודשית. תלמידים אשר מצבם הכלכלי אינו מאפשר השתתפות בתשלום הארוחות יהיו זכאים לקבל ארוחות יומיות ללא תשלום.
הורה שמעוניין לוותר על הארוחה עבור ילדו חייב למלא טופס הצהרת הורים שאינם מעוניינים בהזנת ילדם ולמסרו להנהלת המוסד החינוכי.
תפריט הארוחה היומית נקבע מדי חודש על ידי תזונאית תוכנית ההזנה, בהתאם להנחיות משרד הבריאות. במקרים של בעיות או קשיים או אי-שביעות רצון מהמזון המסופק, החוק מציע ליצור קשר עם בית הספר אשר יפנה לנציג ההזנה או לנציג הרשות המקומית. החוק אוסר לפנות ישירות לספק המזון.
תפריט הארוחה והציוד הנלווה.
לפי החוק, תפריט הארוחה חייב לכלול מנה עיקרית בשרית, תוספת פחמימה, ירקות מבושלים/קטניות, ירקות טריים, לחם ופרי.
בנוסף לארוחה, כל תלמיד יקבל ביחד עם הארוחה: מצעית להנחה על השולחן, מפית מנייר סופג דו-שכבתי, סכו"ם אישי חד-פעמי מפלסטיק קשיח.
ישנה אפשרות לקבל מנה צמחונית במקום המנה הבשרית, ולשם כך יש למלא שני הטפסים: טופס בקשת הורים לאספקת מנה צמחונית וטופס אישור בקשה למנה צמחונית.
אלרגנים.
אם ידוע על רגישות או אלרגיה של תלמיד למזון, המצריך אספקת מנות מזון מיוחדות, על ההורה להביא למנהל מוסד החינוך אישור רפואי שבו מפורטות הרגישויות או האלרגיות וחומרתם. לאחר מכן, עליו להעביר למנהל מוסד החינוך מכתב בקשה לקבלת מנות מיוחדות.
בית קמחית
בית קמחית הייתה משפחת כהנים חשובה בשלהי תקופת בית שני, שממנה יצאו מספר כהנים גדולים.
כהני בית קמחית אינם נמנים עם משפחות הכהונה הגדולה שחז"ל מתחו עליהן ביקורת בתוספתא של מסכת מנחות, בניגוד לשאר משפחות הכהונה - בית ביתוס, בית חנן, בית קתרוס ובית פיאבי, שעל התנהגותם המתנשאת, האכזרית והבוגדנית מחו חכמי דורם. נראה גם כי בני בית קמחית לא נטלו חלק במעמד הגבוה של משפחות הכהונה המיוחסות והעשירות שמהן התמנו רוב הכהנים הגדולים, מעמד שהתפתח בישראל בשלהי ימי הבית השני; אותן המשפחות יצרו ביניהן מעין שלטון משותף על הכהונה הגדולה, שנקנה מידי השלטונות הרומאיים והמחזיק בו התחלף כל שנה, והיוו מעין אצולה בעלת זכויות יתר מופלגות, שאִפשרו התעשרות מהירה ורדייה בעם. כאשר פרצו לעיתים מאבקי כוח פנימיים בתוך המשפחות, הובילו המאבקים לסבל כללי אצל יושבי ירושלים. בכל התככים הללו כמעט ולא היו מעורבים בני בית קמחית, ובניגוד לרוב הכהנים הגדולים שהיו צדוקים, נראה מדברי חז"ל כי בני בית קמחית שמרו אמונים לפרושים, שהיוו את רוב העם היהודי.
קמחית ובניה.
במדרש רבה מסופר כי אֵם משפחת כהנים זו היא אישה בשם קמחית, ששבעה מבניה שימשו ככהנים גדולים, וכולם בזכות צניעותה של קמחית:
בהשפעת מעשה קמחית מקובל גם כיום בקרב היהדות החרדית שנשים נשואות מכסות את ראשן בכיסוי ראש מלא, עד שלא ייראו שערות ראשן כלל.
בתלמוד מסופר כיצד שימשו בכהונה הגדולה שלושה מבניה של קמחית:
מדברים אלו נראה שככהנים גדולים שימשו רבי ישמעאל בן קמחית, שהיה כהן גדול קבוע, ואחיו שהחליפוהו ליום אחד בכהונה הגדולה היו ישבב בן קמחית ויוסף בן קמחית. במדרש רבה מסופר המעשה אודות שמעון בן קמחית ששימש בכהונה הגדולה, ואחיו שהחליפו היה לפי המדרש יהודה בן קמחית.
פרט נוסף אודות רבי ישמעאל בן קמחית הביאה הגמרא לגבי מלאכת חפינת הקטורת ביום הכיפורים, כי ידיו היו גדולות מהרגיל: . גם בסיפור זה תלה רבי ישמעאל את הדבר בזכות מעשיה של אמו.
רבי ישמעאל בן פיאבי.
מלבד דברי התלמוד, לא ידוע לנו על כהן גדול בשם ישמעאל בן קמחית, ואכן המהרש"א מזהה את רבי ישמעאל בן קמחית עם רבי ישמעאל בן פיאבי, כהן גדול שמוזכר רבות בספרות חז"ל. לפי זה טוען המהרש"א כי 'קמחית' היה שמה של אמו ו'פיאבי' הוא שם אביו, ונקרא גם על שם אמו כיוון שזכויותיה הם שגרמו לו לזכות בכהונה הרמה.
אמו של ישמעאל בן פיאבי מוזכרת גם בסיפור אחר אצל חכמים, על אודות מלבושיו היקרים: .
על ישמעאל בן פיאבי נאמר עוד כי שימש עשר שנים ככהן גדול. בשנותיו אלו עשה לפי המשנה פרה אדומה אחת (מתוך השבע שנעשו בתקופת בית שני), או שתיים לפי דברי התוספתא המספרת כי עשה פרה נוספת לפי הוראת חכמי הפרושים וכדי להוציא מדעת הצדוקים. חז"ל עמדו על מעלותיו וסיפרו עליו כי כשנתמנה לכהן גדול . עוד אמרו עליו: . ופירש רש"י, שזאת לפי "שהיה חכם ועשיר, וכהנים רבים אוכלים על שולחנו".
עם זאת, מחו החכמים על שהקיף את עצמו באנשים אלימים וקשים, וכתבו גם עליו כי לא היה נקי מנפוטיזם: . ופירש רש"י, "כשר היה, אבל אנשי ביתו היו בעלי זרוע".
יוסף בן מתתיהו טען כי היו שני כהנים גדולים בשם זה - ישמעאל בן פיאבי הראשון מונה לכהן גדול במקומו של חנן בן שת על ידי הנציב (אפארכוס) (26-15 לספירה) ואלריוס גראטוס, שנשלח ליהודה על ידי הקיסר טיבריוס. כעבור זמן לא רב, הדיח גראטוס גם אותו ומינה במקומו את אלעזר בן חנן.