יוהנס טינקטוריס (מלטינית: Johannes Tinctoris, 1435-1511) היה מלחין ותאורטיקן מהאסכולה הפרנקו-פלמית, בתקופת הרנסאנס במוזיקה.
קורות חייו.
טינקטוריס נולד בניבל , עיירה קטנה בבישופות לייז' אשר במרכז ארצות השפלה. בתחילת דרכוו המוזיקלית למד באורליאן והתפרנס כמנהלה המוזיקלי של מקהלת הילדים בשארטר. וקרים משערים שבתקופה זו הוא נפגש מספר פעמים עם גיום דופאי, שחי בשארטר בסוף חייו. בשנת 1472 עבר טינקטוריס לממלכת כתר אראגון ולחצרו של פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי. בנאפולי כיהן טינקטוריס כמורה למוזיקה לאנשי המלוכה והלחין יצירות עבור הכנסייה. ידוע כי טינקטוריס ניגן ולימד נגינה על ריבקה (כלי ממשפחת הויול) ועל ויואלה , דגם עתיק של גיטרה קלאסית, שהיה נפוץ בדרום אירופה. הוא ככל הנראה גם לקח חלק במסדר גיזת הזהב.
בחיבורו "ליבר דה ארטה קונטרפונקטי" (ספר אמנות הקונטרפונקט) משנת 1477, ציין טינקטוריס כי הסגנון של בני תקופתו: יאקוב אוברכט, יוהנס אוקכם, גיום דופאי, ג'ון דאנסטפל ושאר מלחיני הארס נובה כאלו שראויים להאזנה, ואילו אבד הכלח על מלחיני הארס אנטיקווה, כלומר כל מה שקדם לתקופת חייו.
המידע על שנותיו האחרונות של טינקטוריס הוא חלקי בלבד. ידוע כי טינקטוריס יצא מנאפולי בשנת 1490 למסעות מוזיקליים וחזר בסביבות שנת 1500. לאחר מכן נמצאה עדות על היותו ברומא בשנת 1502, ועל כך שחזר לניבל ולכנסיית סנט גרטרוד . הוא נפטר בניבל בשנת 1511. הוא חיבר בחייו עשרות יצירות (רובן דתיות) ועוד מספר חיבורים תאורטיים, רובם קשורים לתהליך ההלחנה.
לחטוב עצים
לחטוב עצים הוא רומן מאת תומאס ברנהרד שפורסם בגרמנית בשנת 1984.
הספר תורגם לעברית בשנת 2017 על ידי רחל בר-חיים הוצאת בבל ובתמיכת המפעל לתרגום ספרות מופת.
הספר.
גיבור העלילה הוא סופר אוסטרי ששהה בגלות ארוכה באנגליה ושב למולדתו. הסופר נפגש עם חבריו מעברו אך חש זרות, ניכור ואף בוז כלפיהם.
דמויות מרכזיות:
חלק מהדמויות בספר זוהו עם דמויות אמתיות בתרבות האוסטרית.
קישורים חיצוניים.
על הספר:
נמל התעופה הבין-לאומי גגארין (סראטוב)
נמל התעופה הבין-לאומי גגארין (ברוסית: Международный Аэропорт Гагарин) הוא נמל התעופה הבינלאומי החדש של העיר סראטוב, הממוקם צפונית לכפר סבורובקה שברוסיה.
ב-18 באוגוסט 2019 נמל התעופה קלט טיסת ניסוי ראשונה ממוסקבה. ב-20 באוגוסט 2019, נמל התעופה החל בעבודה סדירה וב-21 באוגוסט נסגר נמל התעופה סראטוב-מרכז.
היסטוריה.
בשל הצורך בסגירת נמל התעופה הקיים סראטוב-מרכז מסיבות ביטחוניות, בנובמבר 2007 חתם משרד התחבורה של מחוז סרטוב על חוזה לביצוע עבודות סקר לבחירת אתר להקמת נמל תעופה חדש בסראטוב. במרץ 2008 דובר על בשלושה אתרים: סווינצובקה, סאבורובקה, ראדישצ'בו, במזלג המפגש של הכבישים בזארני-קראבולק - וולסק במרחק 50 ק"מ מהעיר סראטוב. באביב 2008 נבחר האתר בסבורובקה.
ב-11 בדצמבר 2008, נושא בניית שדה תעופה נשקל על ידי הדומה המחוזית של סרטוב. עיתוי תחילת עבודות התכנון ואישור הבנייה. סוגיית פדיון האדמות שבבעלות החקלאים נפתרה באותו דיון.
באוקטובר 2009 שודרה בטלוויזיה של סראטוב, תוכנית שבמסגרתה נודע כי אושר תוואי וצפי השלמת הקמת נמל התעופה החדש (עד 2015).
בסוף יוני 2011 השלימה ממשלת מחוז סרטוב את רכישת הקרקעות להקמת נמל תעופה.
הזוכה במכרז לתכנון תשתיות הנדסיות ותקשורת הייתה חברת וולגומוסט. ב-28 בספטמבר 2012 יצא מכרז להקמת השלב הראשון של נמל התעופה בסבורובקה.
ב-10 באוקטובר 2012 נערך טקס הנחת אבן הפינה לבניית שדה תעופה חדש בכפר סבורובקה. לדברי סגן ראש הסוכנות הפדרלית לתחבורה האווירית קונסטנטין מאחוב, בעוד שנתיים או שלוש שדה התעופה בסאבורובקה יהיה מוכן. ההנחה הייתה ששדה התעופה החדש, כמו זה הקיים, יקבל את השם "מרכזי".
אנשי איכות הסביבה של סרטוב ביקרו את פרויקט בניית נמלי התעופה ליד סבורובקה וטענו כי בנייתו כרוכה בפגיעה במרקם הטבעי של המחוז ובאמת החקלאים באזור.
עלות בנייה משוערת – 15 מיליארד רובל. כאשר כ-4 מיליארד רובל הוקצו מהתקציב הפדרלי עד 2015, כ-4.8 מיליארד רובל מתקציב המחוז ושאר הכספים — כ-6.2 מיליארד רובל הגיעו מהשקעות פרטיות. במהלך התאמת תוכנית המשנה לתעופה האזרחית של תוכנית היעד הפדרלית "פיתוח מערכת התחבורה של רוסיה" (יישומה הוארך עד 2019), הציעה סוכנות התחבורה האווירית הפדרלית כי הסכום מתוך התקציב הפדרלי יאפשר סובסידיות להקמת שדה תעופה חדש בסראטוב בסך 7.284 מיליארד רובל, כולל בשנת 2012 - 500 מיליון רובל ובשנת 2015 - 700 מיליון רובל, בשנת 2016 - 835 מיליון רובל. חברת סרטוב איירליינס אמרה כי לאחר הקמת נמל התעופה החדש היא עדיין מתכוונת להתבסס בנמל התעופה הקיים (הישן).
באוגוסט 2013 הוכרז כי תכנון שדה התעופה החדש הותאם כך שיכלול מסוף נמל תעופה (בפרויקט הראשוני, שדה התעופה לא כלל טרמינל נפרד והנוסעים היו נאלצים לבצע צ'ק-אין בשדה התעופה הישן, ואז לנסוע לסאבורובקה). בנוסף, מאפייני כיסוי המסלול שונו כך שיוכל לקבל את כל סוגי המטוסים. אדמת ירקות הוסרה באתר הבנייה בשדה התעופה, בטון רזה הונח והונח על המסלול, מסלולי הסעות, העבודות החלו בהתקנת גידור לשדה תעופה, הנחת קווי כבלים, הקמת דרך סיור ומגדל פיקוח.
תוכנן לבנות שני כבישי גישה לשדה התעופה החדש: כביש צפוני שיתחיל מהכביש המהיר סראטוב-סירנאן, וכביש דרומי מהגשר החדש מעבר לוולגה בסביבת הכפר דובקי. בעתיד צפוי קישור לרחוב סימבירסקאיה שבעיר סראטוב, שייצור יציאה חדשה מהעיר אל דרך העוקפת בין הכפר יובילייני למחוז המשנה סולנצ'ני-2.
בספטמבר 2013 דיווחו בתקשורת כי חברת רנובה הייתה המתמודדת העיקרית להקמת שדה תעופה חדש בסרטוב. החל מספטמבר 2015, נבנים מתקנים חיצוניים, צינור גז וקו תקשורת סיב אופטי. בוצעה הקמת מתקני אספקת מים ומתקן לאספקת חשמל לשדה התעופה, בנוסף נבנה מתחם שירות לנוסעי הרכבת. בנוסף מתוכננת הקמת מתחם מכ"ם ומתקן תקשורת. בשלב הראשון שטחו של נמל התעופה יהיה 25 אלף מ"ר. על פי נתונים מעודכנים, עלות הבנייה הכוללת תהיה כ-21 מיליארד רובל.
עד יולי 2018 בניית מסוף הנוסעים של נמל התעופה החדש של סראטוב הושלמה ב-33%, מה שתואם את לוח הזמנים לבנייה. עבודות הגמר החלו בכל אזורי שירות הנוסעים ואזורי הטכנולוגיה.
בספטמבר 2018 נמשכה סלילת השכבה העליונה של המסלול, סלילה מוקדמת יותר לא בוצעה עקב בעיות עם תשתית המסלול. באפריל 2019 הוקצה לנמל התעופה הקוד GSV בהתאם להחלטה מס 763 שאומצה על ידי ועידה של האיגוד הבינלאומי לתחבורה אווירית (IATA).
פתיחת נמל התעופה היה ב-20 באוגוסט 2019.
חברות תעופה.
חברת פובדה איירליינס מפעילה טיסות סדירות לשדה התעופה גגרין מיום פתיחתה.
ונסן פוארייה
ונסן פוארייה (בצרפתית: Vincent Poirier; נולד ב-27 באוקטובר 1993) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית וביורוליג, בעמדת הסנטר.
קריירה מקצועית.
צרפת.
לאחר מספר שנים בליגות חובבים ונוער צרפתיות, חתם פוארייה בשנת 2013 על חוזה בפריז לבלואה מליגת העל הצרפתית, ממנה הושאל בשנת 2014 לקבוצת הייר-טולון מליגת המשנה הצרפתית (LNB Pro B). בעונת 2015/2016 חזר לשחק עבור פריז לבלואה, ושיחק במקביל גם עבור קבוצת "סנטר פדרל דה באסקטבול" מליגת המשנה. את עונת 2016/2017 סיימה פריז במקום השלישי בליגה הצרפתית – ההישג הגדול בתולדותיה – בין היתר הודות ליכולת מצוינת של פוארייה אשר רשם ממוצעים של 10.7 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק.
סאסקי בסקוניה.
ביוני 2017 חתם פוארייה על חוזה בקבוצת סאסקי בסקוניה מליגת העל הספרדית והיורוליג. בעונת 2017/2018 סייע לבסקוניה להעפיל לגמר הליגה הספרדית לראשונה מזה 8 עונות, אך בסדרת הגמר הפסידה הקבוצה מול ריאל מדריד בתוצאה 1–3. בעונת 2018/2019 הוביל פוארייה את שחקני קבוצתו ביורוליג עם 11.9 נקודות בממוצע למשחק, והיה "מלך הריבאונדים" של היורוליג עם ממוצע של 8.3 ריבאונדים למשחק. בסיום אותה עונה, בה הודחה בסקוניה בשלב רבע הגמר, נבחר פוארייה לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג.
בוסטון סלטיקס.
לקראת עונת חתם פוארייה על חוזה בבוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA. בעונתו הראשונה עם הסלטיקס מיעט לשחק, ותרם 1.9 נקודות בממוצע למשחק ב-22 המשחקים בהם שותף.
פילדלפיה 76'.
ב-19 בנובמבר 2020 הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, וכשבועיים לאחר מכן הועבר בטרייד נוסף לפילדלפיה 76'.
נבחרת צרפת.
בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 זכה פוארייה במדליית הארד כחבר נבחרת צרפת. לאורך הטורניר קלע 5.4 נקודות בממוצע למשחק.
וינסנט פוארייה
וינסנט פוירייר
מתייה ואן דר פול
מתייה ואן דר פול (בהולנדית: Mathieu van der Poel; נולד ב-19 בינואר 1995) הוא רוכב אופני סייקלו–קרוס, אופני הרים ואופני כביש הולנדי בקבוצת אלפסין פיניקס.
בתחום הסייקלו–קרוס, הוא אלוף העולם (טאבור 2015, בוגנסה 2019, דובנדוף 2020, אוסטנדה 2021), עד גיל 19 (קוקסייד 2012, לוסווייל 2013) ואלוף אירופה (2017–2019). בתחום הכביש הוא מנצח המונומנט רונדה ון פלנדרן בשנת 2020 ו-2022, אלוף העולם עד גיל 19 (פירנצה 2013), אלוף הולנד לשנת 2018, ומנצח מרוץ אמסטל גולד וחץ ברבנט, ודווארס דור פלנדרן ב-2019. בתחום אופני ההרים הוא אלוף אירופה לשנת 2019.
ראשית חייו.
נולד בקאפלן, בלגיה.