ב-1984, לאחר שמצבה הנפשי של אשתו, אודרי, התדרדר, היא התאבדה. פלט נפטר ב-2008.
מטזואה
הכנסיה האורתודוקסית
גלוקונאוגנזה
גלוקונאוגנזה (גלוקונאוגנזיס אנגלית: Gluconeogenesis או GNG) היא מסלול מטבולי ליצירת גלוקוז בבעלי חיים, צמחים, פטריות ובחיידקים. במסלול זה מיוצר גלוקוז מתרכובות שאינן פחמימות, כגון פירובט, גליצרול או חומצות אמינו.
המילה מהווה צירוף של גלוקוז, נאו ("חדש") וגנזה ("יצור") ביוונית.
הגלוקונאוגנזה אחראית על שמירת רמת גלוקוז קבועה בדם בין הארוחות, כשהגוף נתון תחת מאמץ רב או במהלך צום. באדם היא מתרחשת בעיקר בכבד ובמידה פחותה גם בכליות ובלבלב.
בתהליך הגלוקונאוגנזה מתרחשות כמה תגובות הפוכות לאלו שבגליקוליזה, תהליך פירוק הגלוקוז. למרות זאת, לא מהווה הגלוקונאוגנזה את התהליך ההפוך לגליקוליזה; בגלוקונאוגנזה קיים דילוג על שלושה שלבים בלתי-הפיכים בגליקוליזה. כמו כן, היא לא מייצרת אנרגיה.
רובו של התהליך מתרחש בציטופלזמה של התא; מיעוטו מתרחש במיטוכונדריה ואילו השלב הסופי, בו מיוצר הגלוקוז, מתרחש ברשתית התוך פלסמית (ER). לאחר מכן משונע הגלוקוז אל הציטוזול (נוזל הציטופלזמה) באמצעות נשאים.
ביוכימיה.
תהליך הגלוקונאוגנזה מתחיל עם שתי מולקולות פירובט (תרכובת תלת-פחמנית) ומסתיים במולקולת גלוקוז אחת (תרכובת שש-פחמנית). התהליך נחשב ל"יקר" מבחינה אנרגטית, ובמהלכו נצרכות 6 מולקולות ATP. בגליקוליזה, לשם השוואה, מתקבלות 2 מולקולות ATP; אם שני התהליכים מבוצעים האחד במקביל לשני, ישנו הפסד של 4 מולקולות ATP. את תהליך הגלוקונאוגנזה ניתן לסכם כך:
formula_1
בשלב הראשון מומר פירובט לאוקסלואצטט, ומחומר מוצא זה ממשיך התהליך. כל חומצות האמינו, מלבד לאוצין וליזין, יכולות לשמש כחומרי מוצא לגלוקונאוגנזה במקום פירובט. חומצות האמינו יכולות להיות מומרות (בעזרת אנזימים) לאוקסלואצטט, וזוהי הסיבה שהן מסוגלות להתניע את תהליך הגלוקונאוגנזה. המשמעות הפיזיולוגית של עובדה זו היא שבשעת רעב קיצוני ומחסור בסוכרים, מסוגל הגוף לפרק חלבונים (המורכבים מחומצות אמינו) לשם ייצור אנרגיה.
מדוע טורח הגוף לייצר גלוקוז, רק כדי שמאוחר יותר יפרקו שוב (בתהליך הגליקוליזה) לשם הפקת אנרגיה? הסיבה לכך היא שתאים רבים בגוף (תאי מערכת העצבים המרכזית ותאי דם אדומים, למשל) מסוגלים להשתמש אך ורק בגלוקוז לשם הפקת אנרגיה (ולא בחלבונים או בשומנים), ועל כן נאלץ הגוף להשקיע אנרגיה רבה בתהליך הגלוקונאוגנזה על-מנת לספק את צורכי תאים חשובים אלו.
שרלמן
שרלמיין
שארלמיין
שרלמאן
החוזה מלובלין
אפגני (מטבע)
אפגני (בפשטו/פרסית: افغانۍ; סימון לפי תקן ISO 4217: AFN) הוא ההילך החוקי של אפגניסטן, והוא מחולק למאה פּוּל (پول). המעבר מן המטבע הקודם, הרופיה, אל האפגני ב-1925, נוצל לעריכת פיחות בשווי המטבע ביחס של 11 ל-10.
בין 7 באוקטובר 2002 ל-2 בינואר 2003, הוחלף המטבע הישן באפגני חדש, לפי שערים שונים לסדרות שונות.
מספר אקראי
מספר אקראי בתורת ההסתברות הוא מספר "מוגרל" מתוך טווח נתון ולפי התפלגות נתונה. זוהי תוצאת תצפית יחידה של משתנה מקרי בעל התפלגות כלשהי. כאשר ההתפלגות אינה מצוינת, מדובר בדרך כלל בהתפלגות אחידה בדידה, בה הסיכוי לקבלת כל ערך בטווח - שווה (כפי שמתקיים למשל בהטלת מטבע או בהטלת קובייה). כל התפלגות אחרת יכולה לשמש אף היא להגרלת ערך אקראי, ולמעשה תקבע את סיכויי ההגרלה.
במספרים אקראיים יש עניין בתחומים מדעיים רבים, בהם הדמיית אקראיות לצורך מחקר במדעי המחשב ובמדעים אחרים כמו תורת הכאוס, תורת המשחקים, תורת האינפורמציה, תורת ההסתברות ומכניקה קוונטית. כמו כן יש עניין בהם גם במשחקי מחשב, משחקי הימורים ובקריפטוגרפיה, בהם יש צורך לעיתים בהגרלת אלמנט או רצף אקראי של אלמנטים בהתפלגות אחידה מתוך קבוצה נתונה של האלמנטים או רצפים.
מספר אקראי אמיתי.
לא ניתן לקרוא למספר "אקראי" ללא הקשר כלשהו. לדוגמה: אם נתונים במכל 49 כדורים זהים הממוספרים מ-1 עד 49 ואם שולפים מתוך המכל (לאחר ערבוב הגון) כדור אחד ועליו מופיע המספר 23 ניתן לומר כי המספר 23 הוגרל באופן אקראי בהתפלגות אחידה מתוך הקבוצה formula_1. ההסתברות שהמספר 23 יוגרל היא formula_2. אם נרשום את המספר המופיע על הכדור, נחזירו למכל ונחזור על תהליך זה מספר פעמים, נקבל רצף אקראי המוגדר מעל הקבוצה formula_1. לדוגמה: הסיכוי שיוגרל הרצף: formula_4 (בהנחה שכל כדור מוצא, נרשם ומוחזר שוב) היא formula_5 או formula_6 שהיא כפולה של ההסתברויות של כל כדורים ברצף.
מחוללים אקראיים.
דרך פשוטה להדגים מחולל אקראי היא על ידי הטלת קובייה או הטלת מטבע. למשל אם עץ שווה 1 ופלי שווה 0 ניתן להגריל בדרך זו מספר אקראי, בהנחה שהמטבע נוצרה באופן אחיד ואינה מוטה כלפי צד כלשהו. במקרה זה ההסתברות שיתקבל עץ בכל הטלה היא בדיוק חצי. מספר שהוגרל בדרך זו יקרא "אקראי אמיתי". בהטלות חוזרות של המטבע נוכל לייצר רצף סיביות אקראי אמיתי, בכל אורך שנרצה. אולם לשיטה זו אין ערך ממשי כאשר יש צורך ברצף אקראי מהיר ולעיתים קרובות. ניתן להגריל רצף אקראי אמיתי באמצעים פיזיקליים, על ידי מדידת תופעות פיזיקליות שונות כמו:
יצירת מחולל מספרים אקראיים "אמיתיים" היא תהליך מסובך ויקר הדורש חומרה ייעודית ואמצעים לביצוע ניסויים ובדיקות. קיימים מספר אתרי אינטרנט המציעים רצפים ארוכים של מספרים אקראיים אמיתיים, שנוצרו באחת השיטות המתוארות, הנגישים לגולשים לשימוש חופשי.
מבחנים סטטיסטיים.
מחוללים המבוססים על תופעות פיזיקליות כמו אלו המתוארות, אינם יציבים בדרך כלל ולרוב סובלים מהטיה סטטיסטית (Biased), כך שתוצאתם אינה אחידה. מבחינה מתמטית לא ניתן להוכיח שרצף הנוצר ממקור אקראי כלשהו הוא באמת אקראי. אולם ניתן באמצעות מבחנים סטטיסטיים מסוימים לבדוק את רמת האקראיות, על ידי איתור נקודות תורפה במחולל, שיכולות להצביע על אקראיות לקויה. מחולל אקראי יהיה בטוח רק אם ניתן להשתכנע בוודאות כי כל סיבית המופקת ממנו היא בהסתברות של חצי. אם למשל ההסתברות להגרלת סיבית 1 שונה מחצי אזי המחולל לא יהיה בטוח. ידוע על ניסיונות מוצלחים לניצול חולשות אלו על ידי מהמרים במשחקי הימורים. ישנן טכניקות לביטול ההטיה ושיפור האקראיות במקרים בהם תוצאת המחולל האקראי סובלת מהטיה, כמו בטכניקה הנקראת De-skewing.
ישנם מספר מבחנים סטטיסטיים בסיסיים, לבדיקת אקראיות. מבחן תדירות של סיביות בודדות, שבו נבדק האם מספר סיביות 1 זהה בקירוב לסיביות 0. מבחן סריאלי (זוגות סיביות) שבו בודקים האם מספר מופעי הזוגות (00,01,11,10) ברצף, אחיד פחות או יותר. מבחן פוקר, המבוסס על התפלגות כי בריבוע, שבו מחלקים את הרצף לתת-סדרות באורך מסוים ובודקים האם הם חוזרים על עצמם בהתפלגות שווה ברצף האקראי. מבחן רצף שבו בודקים האם ריצות רצופות של אפסים או אחדים באורכים שונים הם כצפוי מרצף אקראי ואוטו-קורלציה שהיא בדיקת מידת הקורלציה (רמת מתאם) בין הרצף הנבדק לבין היסטים שונים שלו.
מעבר לכך קיימות שיטות רבות לבדיקת אקראיות, בהן שיטת מאואר הנקראת "מבחן סטטיסטי אוניברסלי" המבוססת על הרעיון הבא, אם רצף כלשהו ניתן לדחיסה באופן משמעותי בעזרת אלגוריתם דחיסה כלשהו, הוא אינו אקראי. האלגוריתם של מאואר מנסה לבדוק את רמת הדחיסות של הרצף ובדרך זו לבחון את מידת אקראיותו, ככל ששיעור הדחיסות נמוך יותר מידת האקראיות גבוהה יותר. מבחנים נוספים נקראים מבחנים ספקטרליים המבוססים על התמרת פורייה ועל סיבוכיות ליניארית. ומבחן Diehard (שמרן), הוא סוללה של מבדקים סטטיסטיים שונים למדידת איכות של רצפים אקראיים, הידוע כאחד המבחנים היותר קפדניים. פותח על ידי ג'ורג' מרסגליה ב-1995.
גם אם המחולל עומד בהצלחה בכל מבחני האקראיות כמו אלו האמורים, אין בכך הוכחה מוחלטת לאקראיותו.
מספר פסאודו אקראי.
מרבית ההתקנים הפיזיקליים ליצירת מספרים אקראיים כמו אלו המתוארים לעיל, נוטים להיות יקרים מאוד ואיטיים ובמקרים מסוימים אף לא מעשיים. על כן הומצאו שיטות ליצירת מספרים פסאודו-אקראיים (מדומים) באופן דטרמיניסטי (במחשב), מתוך רצף אקראי קצר הנקרא גרעין (seed). רצף פסאודו-אקראי אינו אקראי אמיתי, אלא רק נראה לעין כאקראי, כאשר הגרעין ההתחלתי אינו ידוע. אולם בשל אופיים הדטרמיניסטי רצפים אקראיים שנוצרו בעזרת מחולל פסאודו-אקראי ניתנים לשחזור מדויק בהינתן הגרעין ההתחלתי. לעובדה זו שימושים מסוימים, שכן ניתן להעביר את הגרעין ההתחלתי ממקום למקום וליצור אותו הרצף במקום אחר.
תוצאת מחולל סיביות פסאודו-אקראי (PRBG) אינה אקראית לגמרי. למעשה עבור גרעין התחלתי באורך formula_7, מספר הרצפים שהמחולל מסוגל לייצר באורך formula_8 מהווה רק חלק קטן מהטווח המקסימלי ליתר דיוק formula_9 של כל הרצפים הבינאריים האפשריים באורך formula_8. השאיפה היא למצוא שיטה להרחבת גרעין התחלתי קצר לרצף באורך מרבי, באופן שלא ניתן יהיה להבחין בינו לבין רצף באורך זהה המיוצר בעזרת מחולל אמיתי. קיים מגוון עצום של אלגוריתמים ליצירת מספרים פסאודו-אקראיים מסוגים שונים. אולם רבים מהם אינם בטוחים ויש להיזהר בטענת הממציאים באשר לטיב אקראיותם.
אלגוריתמים אקראיים.