רודני ריי רוג'רס (באנגלית: Rodney Ray Rogers; נולד ב-20 ביוני 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1993–2005. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 10.9 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.
בנובמבר 2008 נפצע רוג'רס כאשר התהפך עם האופנוע בו נהג, ומאז גופו משותק מהכתפיים ומטה.
קריירת תיכונים ומכללות.
רוג'רס נולד וגדל בעיר דרהאם שבקרוליינה הצפונית. בשנתו האחרונה כשחקן קבוצת הכדורסל של "תיכון הילסייד" המקומי זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של קרוליינה הצפונית לאחר שרשם ממוצעים של 28.3 נקודות ו-12.3 ריבאונדים למשחק, ובסיום לימודיו נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בין השנים 1990–1993 למד באוניברסיטת וייק פורסט אשר בווינסטון סיילם, ובכל 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה הוביל את קלעיה עם 16.3, 20.5 ו-21.2 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בעונת 1992/1993 הוביל את וייק פורסט למעמד שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), לראשונה מזה 9 שנים, ונבחר הן לשחקן העונה של מחוז ה-ACC והן לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות כולה.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1993 נלקח רוג'רס על ידי דנוור נאגטס בבחירה התשיעית. בסיבוב הראשון של פלייאוף 1994 היה רוג'רס שותף לניצחונה של דנוור מול סיאטל סופרסוניקס (2–3), אשר היה הניצחון הראשון בתולדות ה-NBA של קבוצה המדורגת שמינית מול המדורגת ראשונה. בסיבוב הפלייאוף השני הודחה דנוור מול יוטה ג'אז, בתוצאה 3–4.
לאחר שתי עונות בדנוור, במהלכן קלע 10.2 נקודות למשחק, הועבר יחד עם ברנט בארי ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לאנטוניו מקדייס. בעונת קבע שיאי קריירה של 15.1 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק, אך הקליפרס סיימו את העונה במקום ה-13 (מתוך 14) באזור המערבי, עם מאזן 17–65. לקראת עונת חתם על חוזה בפיניקס סאנס, ובסיום אותה עונה זכה בתואר השחקן השישי של העונה לאחר שקלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפם מהספסל של טום גוגליוטה וקליפורד רובינסון. בפלייאוף 2000 הודחו הסאנס בסיבוב השני, לאחר שהפסידו מול האלופה שבדרך, לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 1–4.
בפברואר 2002 נשלח רוג'רס לבוסטון סלטיקס, בטרייד שהעביר לפיניקס את ג'ו ג'ונסון. עד סיום עונת היה רוג'רס הקלעי השלישי של הסלטיקס, עם 10.7 נקודות למשחק, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי לראשונה מאז עונת . בסדרת גמר המזרח הפסידה בוסטון מול ניו ג'רזי נטס בתוצאה 2–4. לקראת עונת הצטרף רוג'רס לניו ג'רזי נטס, והפעיל עמה לגמר ה-NBA בו הפסידה מול סן אנטוניו ספרס, בתוצאה 2–4. בעונת שיחק עבור ניו אורלינס הורנטס ופילדלפיה 76', בטרם פרש ממשחק, בגיל 33.
פציעת האופנוע.
ב-28 בנובמבר 2008 נפצע רוג'רס כאשר התהפך עם אופנוע השטח בו נהג, באזור מיוער צפונית לעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית. כתוצאה מפגיעה בחוט השדרה נותר רוג'רס משותק כמעט בכל גופו, מהכתפיים ומטה.
רודני רודג'רס
וגשייה
ואגשיה
ואגשייה
קוברה יורקת אינדונזית
קוברה יורקת אינדונזית (שם מדעי: Naja sputatrix) היא מין של קוברה יורקת ממשפחת הפתניים הנפוצה באינדונזיה ובעיקר באי ג'אווה.
מאפיינים.
קוברה זו בעלת קשקשים צהובים ושחורים עד חומים כהים לסירוגין עם ראש רחב ושחור, עיניים גדולות ומפרש מתוח מצידי הצוואר. הקוברה בעלת חוטם קצר, נחיריים גדולים ושיני ארס בקדמת ראשה שהם בעלי בלוטות בקדמת השן איתה הקוברה יכולה לירוק ארס לעבר עיני תוקפים. אורכה של הקוברה 1.3 מטר בממוצע, אך נמצאו גם כמה באורך 1.83 מטר.
קוברה זו חיה רק בדרום אינדונזיה בג'אווה ובאיי סונדה בבאלי, לומבוק, סומבאווה, למבטו קומודו, פלורס ואלור. ייתכן שהיא מצויה גם בטימור ובסולאווסי. תפוצת הקוברה היא בעיקר בסוואנות מיוערות וביערות מונסון עד לגובה 3,000 מטר. הקוברה ניזונה מטרף עיקרי של מכרסמים כמו עכברים וחולדות וגם מלטאות, נחשים אחרים וצפרדעים. הקוברה מותקפת בידי מספר מעט מאוד של טורפים ובעיקר בידי כוח ענק (באי קומודו), אף שבמספר מקרים הקוברה הצליחה לירות לעיני הלטאה ולהינצל. יריקת הארס והפחדה הם ההגנות העיקריות שלה אך אם זה לא עוזר היא תכיש בעזרת ניביה את התוקף.
קוברה זו הורגת מעט מאוד אנשים כל שנה. למרות זו הארס שלה המורכב מנוירוטוקסינים חזקים יכול לגרום לקרישת דם מהירה ולהאטה של מהירות הדם עד לעצירת פעילות הלב. הארס נחשב לחזק יחסית אך גם לאיטי יותר.
ניקולאי רוזסקי
ניקולאי ולדימירוביץ' רוזסקי (; 6 במרץ 1854 - 18 באוקטובר 1918) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על הארמייה השלישית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
רוזסקי נולד ב-6 במרץ 1854, בכפר בגוברניית קלוגה, האימפריה הרוסית, לוולדימיר דמיטרייביץ' רוזסקי, שהיה צאצא של ראש עיריית רוזה ליד מוסקבה בסוף המאה ה-17, אלכסיי מיכאילוביץ' לרמונטוב. בהיותו בן שנה נפטר אביו, והוא הועבר לבית יתומים. בשנת 1872 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ולחם בהצטיינות במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). בשנת 1884 הוא התחתן עם בתו של קצין בדימוס, זינוביה אלכסנדרובנה בורזובסקי, והיו להם יחד שלושה ילדים. בין השנים 1882–1896 הוא שימש כראש מטה בדיוויזיית הפרשים ה-11, ובדיוויזיה ה-32, וכמפקד רגימנט הרגלים ה-151. בשנת 1896 הוא מונה לשליש של מפקד המחוז הצבאי קייב, ובשנת 1904 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי וילנה.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן הוא פיקד בהצלחה על הארמייה המנצורית השנייה, ופיקד עליה בהצלחה בקרב סנדפו ובקרב מוקדן, אולם לקראת סוף המלחמה הוא נפצע קשה בתאונת רכיבה. לאחר המלחמה, בשנת 1906 הוא השתתף בפיתוח של "תקנות הפיקוד בשטח ובשליטה על הכוחות בזמן מלחמה". ממאי 1907 הוא היה חבר בבית המשפט הפלילי הצבאי העליון, וחקר את המקרה של הכניעה בפורט ארתור. בשנת 1909 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-21, אולם עד מהרה עזב את תפקידו בשל מצב בריאותי ירוד. בדצמבר 1909 היה הגנרל רוזקי חבר במשרד המלחמה, והיה מעורב בפיתוחם של כתבי זכויות ומדריכים, והיה אחד ממחברי תקנות השדה של 1912. בפברואר 1912 מונה גנרל רוזקי לעוזר מפקד כוחות המחוז הצבאי קייב, הפעם בתור עוזר מפקד הכוחות באזור. על פי תוכניות המלחמה עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה, מפקד הכוחות של המחוז הצבאי קייב, הגנרל ניקולאי איוואנוב היה אמור להמנות למפקד הראשי של החזית הדרום-מערבית, ואילו רוזקי היה אמור להתמנות למפקד הכוחות שיוקמו על הבסיס של המחוז הצבאי קייב.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הופרשו הכוחות הצבאיים של המחוז הצבאי קייב לצורך יצירת הארמייה השלישית אשר רוזסקי מונה כמפקדה. הארמייה נעה מאוקראינה, ופלשה לגליציה שנשלטה בידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-29 באוגוסט נלחמה הארמייה נגד האוסטרו-הונגרים בקרב גנילה ליפה, וב-3 בספטמבר כבשה את למברג. בשל הכיבוש הועברה לאזור הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית, אולם הארמייה השלישית הביסה אותה בקרב רווה. כהוקרה על הצלחתו מונה רוזסקי למפקד החזית הצפון-מערבית, ופיקד עליה במהלך הקרב על הוויסלה וקרב לודז'. רוזקי הפיל את האחריות על כישלונותיו על פקודיו, ובהם פאול פון רננקמפף וסרגיי שיידמן. במאי 1915 הוא פרש מתפקידו בשל בריאות לקויה, ומונה לחבר המועצה המדינית, ולאחר מכן מונה לחבר במועצה הצבאית. בסוף יוני מונה גנרל רוזקי למפקד הארמייה השישית, ובאמצע אוגוסט הוא מונה לפיקוד על כל החזית הצפונית, אבל בדצמבר 1915 הוא חלה כאשר פיקד על החזית והשמאל. בתחילת אוגוסט 1916 הוא החלים ממחלתו וחזר לחזית כמפקד הכללי, במקום הגנרל אלכסיי קורופטקין. בתקופתו כמפקד העליון בחזית הצפונית, היו חייליו זהירים ונמנעו מפעולות מכריעות נגד כוחות אויב גדולים.
המהפכה הרוסית.
במהלך מהפכת פברואר בשנת 1917, רוזסקי הפעיל לחץ משמעותי על ניקולאי השני, קיסר רוסיה להתפטר, והודיע לצאר שאם הוא לא יתפטר הוא לא יוכל להיות אחראי על חייו וחיי משפחתו. רוזסקי דחה את ההצעה של הצבא האדום לשרת בשורותיו, ובספטמבר 1918 הוא נפל בשבי הצבא האדום בצפון הקווקז כבן ערובה ונרצח על ידי הבולשביקים ב-18 באוקטובר 1918 בפיאטיגורסק.
ניקולאי רוזקי
גומצן לבן-שפה
גומצן לבן-שפה (שם מדעי: Trimeresurus albolabris) הוא מין של נחש ארסי מתת-משפחת צפעוני גומה השוכן ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה.
מאפיינים.
אורך הגומצן הוא כ-100-120 ס"מ, כשהנקבות גדולות מעט מהזכרים. הנחש ירוק לאורך גופו באופן המסתווה בצמחיית היער. הראש מחודד בעל עיניים גדולות כתומות ופס לבן המתחיל מתחת העיניים לאורך הלחיים וצידי הראש ומגיע עד הפה. לעיתים הפס מקיף את כל צידי הגוף. הצבע התחתון של הנחש ירוק בהיר. הוא מתמחה בטיפוס עצים ומשתמש בזנבו כדי להיתלות מענפים שם הוא יכול להיכרך במשך ימים.
תפוצתו של הגומצן ממזרח הודו, בנגלדש, מיאנמר, תאילנד, קמבודיה, לאוס, וייטנאם, דרום סין, הונג קונג, חצי האי המלאי ואינדונזיה. הנחש פעיל בעיקר בלילה ואז אורב לטרף מזדמן כמו מכרסמים, עופות, צפרדעים ושאר זוחלים. הנחש ארסי מאוד ובניגוד למיני צפעים אחרים אינו נוטה לשחרר את הטרף אלא לאחוז בו עד מותו כדי שלא ייפול מהעץ.
הנחש יתקוף אנשים להגנה והוא מכיש שוב ושוב. הנחש יכול להרוג אדם במהירות אם לא מקבל טיפול, תוך גרימה לקרישת דם מהירה. למרות זאת הוא לא נמצא במגע עם אנשים רבים ומקרי המוות נמוכים.
שרנפלווה