היא ייצגה את אסטוניה באירוויזיון 2011 עם השיר Rockefeller Street, היא עלתה לגמר התחרות אך בגמר הייתה במקום ה-24.
באותה שנה גם לקחה חלק בגרסה האסטונית של רוקדים עם כוכבים.
באירוויזיון 2012 הציגה את הניקוד של אסטוניה.
ב-2013 שיחקה את סנדי במחזמר גריז.
ב-2014 יצא האלבום שלה "DNA".
ג'ים דמינט
ג'יימס וורן דמינט (באנגלית: James Warren DeMint; נולד ב-12 בספטמבר 1951) הוא פוליטיקאי, משפטן, איש עסקים ומחבר אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הדרומית בשנים 2005–2013. דמינט הוא חבר המפלגה הרפובליקנית ודמות מובילה בתנועת מסיבת התה. נוסף על כך, הוא גם מייסד הקרן השמרנית של הסנאט (Senate Conservatives Fund).
דמינט כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית מ-1999 ועד היבחרו לסנאט. הוא נבחר לסנאט האמריקאי ב-2004 ונבחר מחדש ב-2010. בראשית 2013 הוא עזב את הסנאט כאשר כדי לכהן כנשיא "קרן המורשת", קבוצת חשיבה שמרנית הנחשב לאחד מארגוני המחקר השמרניים ביותר המשפיעים בארצות הברית. ב-2017 התפטר מתפקיד זה.
ביוגרפיה.
דמינט נולד בעיר גרינוויל שבקרוליינה הדרומית, הראשון מבין ארבעת ילדיהם של בטי (לבית רולינגס) ותומאס יוג'ין דמינט, שהתגרשו כשהיה בן חמש. בעקבות הגירושים, ניהלה אמו והפעילה סטודיו למחול מחוץ לבית המשפחה. אחרי שלמד בתיכון וייד האמפטון בגרינוויל, הוא קיבל תואר ראשון ב-1973 מאוניברסיטת טנסי ותואר שני במנהל עסקים ב-1981 מאוניברסיטת קלמסון. דמינט הצטרף לחברת הפרסום של חמו ב-1981, ועבד בתחום מחקר השוק. ב-1983 הקים את "קבוצת דמינט", חברת מחקר שעבדה עם בתי עסק, בתי ספר, מכללות ובתי חולים.
המעורבות הראשונה של דמינט בפוליטיקה הייתה ב-1992, כאשר נשכר על ידי בוב אינגליס לעבוד במסע הבחירות שלו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית. אינגליס את חברת בית הנבחרים הדמוקרטית המכהנת ליז ג'יי פאטרסון, ודמינט ערך סקרים באמצעות מסרונים ופעולות שיווק אחרות עבור אינגליס. ב-1998 התמודד אינגליס לסנאט האמריקאי במקום להתמודד מחדש לבית הנבחרים. דמינט נטש את המשרד שלו במטרה להתמודד על המושב הריק שהותיר אחריו אינגליס בבית הנבחרים. מחוז הקונגרס הרביעי נחשב למעוז רפובליקני ביותר, ובבחירות הכלליות נבחר ברוב של 57%. הוא נבחר מחדש ובקלות ב-2000 וב-2002.
במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה אחד מ-34 הרפובליקנים שהתנגדו לרפורמת החינוך של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש (No Child Left Behind Act). כמו כן, דמינט היה היחיד מבין נציגי קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים להצביע בעד הסדרת יחסי ארצות הברית-סין, בטענה שהנורמליזציה תקדם סחר חופשי בין שתי המדינות. דפוס הצבעותיו, שהצביע על תמיכה בסחר חופשי, הוביל את תעשיית הטקסטיל בקרוליינה הדרומית להתנגד בכובד ראש אל דמינט בהתמודדויותיו לבית הנבחרים ולסנאט.
ב-12 בדצמבר 2002 הודיע דמינט כי בכוונתו להתמודד לסנאט של ארצות הברית, בעקבות החלטתו של הסנאטור פריץ הולינגס, לפרוש מהחיים הפוליטיים בבחירות 2004. בבחירות אלה הביס את מועמדת המפלגה הדמוקרטית, הממונה על החינוך בממשלת קרוליינה הדרומית אינז טננבאום, כשהוא זוכה ב-53.7% מקולות הבוחרים. ב-2010 הוא גבר די בקלות על אלווין גרין הדמוקרטי, מובטל בעל עבר פלילי שגר עם אביו ובמהלך מסע הבחירות אף הציע לבנות בובות בדמותו כדי להיאבק באבטלה.
בקונגרס ה-111 של ארצות הברית, היה דמינט חבר בוועדה לענייני בנקאות, שיכון ועניינים עירוניים. ב-2009 הוא נמנה בין שני הסנאטורים אשר הצביעו נגד מינויה של הילרי קלינטון למזכירת המדינה של ארצות הברית, ובשנה שלאחר מכן הוא הציג חקיקה שנועדה לבטל לחלוטין את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. לאחר שנבחר מחדש ב-2010, הפך לנבחר הציבור הבכיר ביותר שזוהה עם תנועת מסיבת התה. ב-2012 הודיעה על התפטרותו מהסנאט במטרה לכהן כנשיא "קרן המורשת". ב-17 בדצמבר 2012 הודיעה מושלת קרוליינה הדרומית ניקי היילי על מינויו של טים סקוט לסנאט במקומו של דמינט. דמינט עזב את קרן המורשת ב-2 במאי 2017 ומאז הוא ממשיך בפעילות ציבורית כיועץ וכמוביל דעת קהל.
נעם ריף
נעם ריף (נולד ב-1974) הוא השליח המרכזי של ההסתדרות הציונית העולמית בלונדון. לפני כן היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שבתפקידו האחרון שירת כראש להק השתתפות ומסוקים במטה חיל האוויר.
ביוגרפיה.
ריף התגייס לצה"ל ב-1993, סיים קורס טיס והוכשר כטייס מסוקים. בשנים 2002–2006 שימש סגן מפקד טייסת 190, בשנים 2006–2010 שימש סגן מפקד טייסת 113 ובשנים 2010–2014 על טייסת 160. הוא שימש ראש ענף סיוע באש בלהק השתתפות ומסוקים וב-2015 מונה לראש מחלקת הסגל בלהק כוח האדם.
במרץ 2019 מונה לראש להק השתתפות ומסוקים ושירת בתפקיד עד מרץ 2021.
לאחר שחרורו צה"ל מונה לנציג (שליח מרכזי) של ההסתדרות הציונית העולמית בלונדון.
ריף בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות ממכללת אפקה ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי ואב לשניים.
אפרת לכטר
אפרת לכטר (נולדה ב-11 במרץ 1987) היא עיתונאית ישראלית, כתבת התוכנית "אולפן שישי" בחברת החדשות של ערוץ 12.
ביוגרפיה.
אפרת לכטר גדלה בחיפה ואת שירותה הצבאי עשתה ביחידת דובר צה"ל כדוברת מבצעית בשטחים. אחרי שחרורה מהצבא, סיימה תואר ראשון במדע המדינה ותקשורת מאוניברסיטת תל אביב, ולימודי עיתונאות בבית הספר "כותרת". בהמשך למדה לתואר שני ואת התזה שכתבה, הקדישה לפתרון סכסוכים בינלאומיים. הייתה עוזרת הוראה בחוג למדע המדינה והיום מרצה בחוג לתקשורת באוניברסיטת רייכמן.
החלה את דרכה העיתונאית בגיל 23 כתחקירנית בתוכנית "עובדה". לאחר ארבע שנים עברה להיות כתבת תחקירים ומגזין בחברת החדשות בכלל וב"אולפן שישי" בפרט.
בשנת 2019 נסעה לסוריה לסקר את המלחמה באזור, והייתה לישראלית הראשונה שנכנסה לעיר הסורית א-רקה, ששימשה "בירת המדינה האסלאמית". בין השנים 2015–2017 נשלחה מספר פעמים לעיראק לסקר את המלחמה נגד ארגון דאעש ולתעד את חטיפות הנשים היזידיות, והייתה העיתונאית הישראלית היחידה שהתלוותה לכוחות הכורדים בקרבות לכיבוש העיר מוסול. בנוסף, נסעה לאפריקה שם חשפה סחר בלתי חוקי בנשק ישראלי במדינות תחת אמברגו בינלאומי.
בקיץ 2021 סיקרה לכטר עבור חדשות 12 את הנסיגה האמריקנית מאפגניסטן.
בשנת 2022 סיקרה את העימות בין אוקראינה ורוסיה, ככתבת חוץ עבור חדשות 12, בערים קייב, אודסה, לביב וערים נוספות במזרח אוקראינה..
לכטר נשואה לעומר ויש להם שני בנים.
ארד (חברה)
ארד בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית המתמחה בפיתוח, ייצור ושיווק מוצרי מדידת-מים לשווקים וליישומים שונים. החברה כלולה במדד תל אביב 125 ובמדד תל אביב טק-עילית.
היסטוריה.
ארד הוקמה בשנת 1941 בקיבוץ דליה על בסיס מסגריה שהפעילו הגרעינים המייסדים של הקיבוץ (גרעין "במפנה" של יוצאי גרמניה וגרעין "מעלה" של יוצאי רומניה) עוד לפני שעבר ליישוב הקבע, ועל בסיס מפעל קטן בחיפה למכניקה עדינה ולייצור חלקי מודדי מים, בבעלותו של מר רקוביצקי, מורה בטכניון (שלימים שינה את שם משפחתו לרכבי). מקור השם החברה הוא ראשי התיבות של איחוד רכבי דליה. בשנת 1950 חתמה החברה על הסכם לשיתוף פעולה טכני עם מפעל שווייצרי למדי מים בשם "אקווה-מטרו" והחלה מייצרת מדי מים לפי דגמי המפעל. ב-1954 הורחב המפעל, והוקם בניין חדש וקיבוץ רמות מנשה נתקבל כשותף. בשנת 1955 ייצא לראשונה המפעל את תוצרתו לטורקיה. עד שנת 1964 סיפק המפעל 500,000 מתוך 600,000 מדי המים שהותקנו במדינת ישראל והחברה נכנסה לתחום חדש של מערכות אוטומציה להשקיה.
בשנת 2000 החלה לפתח מדי מים לקריאה מרחוק - קר"מ (באנגלית A.M.R - Automatic Meter Reading), ללא צורך של קריאה פיזית של כל מונה וכך להביא לחסכון בעלות ניהול מערכות מים. את הטכנולוגיה לקריאה מרחוק סיפקה חברת "תדיראן טלמטיקס" מקבוצת איתוראן. מדי המים לקריאה מרחוק זכו להצלחה רבה ותוך שנתיים וחצי כבשה נתח של 17% מהשוק האמריקני.
בשנת 2010 זכתה במכרז הגדול בתולדותיה, לאספקת מדי מים משולבים עם מערכות קריאה מרחוק, בהיקף של כ-215 מיליון שקל תאגיד המים Southern Water בבריטניה.
בשנת 2018 זכתה במכרז של חברת "מי אביבים", חברת המים של העיר תל אביב-יפו, לאספקת 230 אלף מדי מים חדשים בהיקף של כ-130 מיליון שקל.
מניות החברה.
רוב מניות החברה מוחזקת על ידי הקיבוצים דליה ורמות מנשה.
החל משנת 2004 הפכה החברה לציבורית והיא נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2007 נרכשו כ-16% ממניות החברה ע”י קרן ההשקעות “מיילסטון” שבבעלות איש העסקים האמריקאי ביל דוידסון.
בשנת 2019 חצה שווי שוק החברה את רף מיליארד ש"ח.
ימקגאשי
ימקגאשי (שם מדעי: Rhabdophis tigrinus) הוא מין של נחש בן משפחת הזעמניים הקרוב לנחשי המים ומצוי בטבע במזרח ודרום-מזרח אסיה. נחש זה בעל תכונה ייחודית של ייצור רעל שאינו מופרש מפיו כמו שאר הנחשים אלא נמצא על גבו בדומה לקרפדות. זאת בנוסף לניבי ארס בפיו, אשר ממוקמים בחלק האחורי של הגולגולת.
אורך נחש הימקגשי 60-100 ס"מ וצבע קשקשיו ירוק-זית עם רצועות שחורות וצידיים כתומים משורטטים. במראהו דומה הנחש לנחשי המים שוכני אירופה. הוא בעל ראש קטן ועיניים גדולות בעלות טבעות צהובות סביבם.
נחש זה מצוי לאורך גדות נהרות ואגמים רדודים, ערבות עשבוניות ויערות וגם בקרבת יישובים. הוא נפוץ ברוסיה במחוזות פרימוריה וחברובסק, סין, קוריאה הצפונית והדרומית, טאיוואן, וייטנאם, ולאורך יפן עד איי ריוקיו.