מפקדי המשחתת.
מפקדי הספינה הם קצינים בדרגת סא"ל:
מיתוג מנות
ברשת מחשבים ובתקשורת, מיתוג מנות (באנגלית: Packet switching) היא טכניקה להעברת תשדורות, שהומצאה על ידי דונלד דייוויס ופול ברן בתחילת שנות השישים, ובה תשדורות נשלחות כאשר מצטברת כמות מסוימת של נתונים, גם אם אלו לא מייצגים את כלל הנתונים שיש להעביר. בשיטה זו אין מקצים מראש מסלול פיזי בין המקור ליעד, וכל תשדורת נשלחת במסלול המתאים לאותו רגע ומנותבת בין צמתים על גבי קווי תקשורת שיתופיים. זאת בניגוד לשיטת מיתוג מעגלים, שבה מוקצה קו תקשורת בלעדי בין שני צמתים למשך ההתקשרות, מסלול פנוי נקבע על ידי אלגוריתמים של פרוטוקולי ניתוב דינמיים אך גם יכול להיקבע מראש סטטית.
מנה, או חבילה (Packet), היא אוסף נתונים שאליו מצורפים כתובת המקור, כתובת היעד ונתוני בקרה, כך שהרשת תוכל לנתב את המנה ליעד הנכון. המנה נשלחת לצומת המיתוג הבא, ומשם היא מועברת הלאה, עד שהיא מגיעה ליעדה. כל צומת מיתוג מקבל את המנה בשלמותה, בודק את תקינותה ומשדר אותה הלאה. לא כל המנות המרכיבות הודעה אחת יעברו בהכרח באותו מסלול בדרכן מהמקור ליעד - מסלולה של כל מנה נקבע לפי אלגוריתם להקצאת מסלול. כאשר מחשב היעד מקבל את המנות, הוא מרכיב אותן מחדש להודעה השלמה.
ביצוע מיתוג המנות הוא: מנה נוצרת בתהליך הסגמנטציה (Packet segmentation) בשכבה הרביעית של מודל 7 השכבות - שכבת התעבורה של מודל ה-OSI. בשכבה השלישית, שכבת הרשת של מודל ה-OSI, נוספות למנות תגיות הנקראות Header, ובהן מצוינות כתובות המקור וכתובות היעד, בנוסף לפרטים אחרים. כלומר, במנה עצמה מצוין מי השולח שלה ומי היעד שאליו המנה צריכה להגיע.
תקנים עיקריים למימוש מיתוג מנות הם Ethernet ,X.25 ו-Frame relay.
רשת האינטרנט פועלת במיתוג מנות.
רשת מסוג Packet switched.
רשתות שפועלות בשיטת מיתוג המנות בנויות בטופולוגית Mesh
(טופולוגית אריג). טופולוגית Mesh מספקת דרך אמינה ובטוחה להעברת נתונים, מכיוון שהיא כוללת צמתים רבים אשר מגבים אחד את השני במקרה שאחד הצמתים יוצא מכלל פעולה.
ברשת מסוג זה, המסלול שבו יעברו המנות אל היעד שלהן אינו ידוע מראש ואינו מהווה חלק חיוני לשידור המידע, ולכן משתמשים לעיתים קרובות בציור של "ענן" אשר נועד לסמל את העובדה שמסלול המידע אינו ידוע מראש והדרך שבה יגיע המידע ליעד יכול להיות כל אחד מתוך מאות המסלולים אשר נכללים ב"ענן".
חיל תותחנים
חיל תותחנים הוא אחד מחילות היבשה, שמטרתו לסייע לכוחות המתמרנים באמצעות ירי ארטילרי מתותחים מתנייעים או נייחים וממשגרי רקטות אל עבר עמדות האויב, המביא לשיתוק האויב ולהשמדתו.
קדם לחיל התותחנים בעת העתיק ובימי הביניים יחידות מיוחדות שלרוב כפופות לחיל ההנדסה שפעל נגד מבצרים, עם כלים כמו בליסטרה, קַטַפּוּלְטָה ועוד.
חיל התותחים התפתח במאות ה-15 וה-16 כאשר התותחים נהפכו לאמינים ובטוחים בשביל להוציאם מידי חיל ההנדסה ולהפקידם בכמויות גדולות בידי חיילים האמונים על טעינתם, כיוונם והירי בהם ("תותחני שדה"). מאז, כוחה וחשיבותה של הארטילריה ובפרט חיל התותחנים, גדלו בהדרגה. התותחים נהפכו לאלמנט מכריע במבצעי מצור (לדוגמה: נפוליאון לא הצליח לכבוש את עכו לאחר שתותחי המצור הכבדים שלו יורטו בים על ידי האדמירל סידני סמית). במלחמת העולם הראשונה סייעו התותחנים להתקדמות חיל הרגלים על ידי ריכוך השטח ויצירת חיפוי בצורת "מסך של אש" שהלכה לפניהם. כוח האש האדיר של התותחים והמקלעים תרמו בין השאר ליצירת מלחמת חפירות ארוכה ועקובה מדם. במלחמת העולם השנייה נוספו גם מערכות רקטיות לחיל התותחנים.
החל מהמאה ה-20 חיל התותחנים מפעיל בנוסף לתותחים והוביצרים גם מרגמות כבדות וארטילריה רקטית.
חיל ההנדסה הקרבית
חיל ההנדסה הקרבית (בראשי תיבות: חה"ן) הוא אחד החילות בזרוע היבשה של צבא הגנה לישראל. זהו כוח ההנדסה הקרבית של צה"ל. ייעודו של החיל הוא הבטחת יכולת התמרון של כוחות צה"ל בד בבד עם שלילת יכולת זו מהאויב תוך כדי התעסקות בחבלה, מיקוש, צליחת מכשולים, הנדסה, בנייה והריסה, ולחימה רגלית וממוכנת. בנוסף אחראי החיל על תחומים שונים הדורשים ידע ומומחיות בנושאי בהם רובוטיקה, לוחמת מנהרות, עיסוק בחומרי נפץ והתגוננות מפני נשק בלתי-קונבנציונלי. תפקידי החיל כוללים פריצת מכשולים, ביקוע קווי הגנה עוינים, פריצת שדות מוקשים, ניתוץ ביצורים, פריצת ופתיחת צירים, הכשרת צירי תנועה, גישור וצליחה, מיקוש הגנתי, עיסוק בחומרי נפץ, חבלה התקפית, חבלה וסילוק פצצות, בניית קווי הגנה ומכשולים, בניית ביצורים, הפעלת ציוד מכני הנדסי וציוד סער, משימות הריסה ובנייה תחת אש, והתגוננות מפני נשק בלתי-קונבנציונלי בשדה הקרב. כמו כן, לוחמי החיל (מלבד הצמ"ה) מאומנים בלוחמת חי"ר והפעלת רכב קרבי משוריין. החיל מופקד על 3 גדודי פלסים סדירים (גדוד 601 - "אסף", גדוד 603 - "להב" וגדוד 605 - "המח"ץ") ובהם מחלקות סיור ופלוגות צמ"ה (ציוד מכני הנדסי) כבד, גדודי מילואים נוספים ויהל"ם - יחידת הנדסה למשימות מיוחדת, יחידת עילית בצה"ל העוסקת בקומנדו הנדסי, חבלה, סילוק פצצות, רובוטיקה, לוחמת מנהרות ועוד.
שורשי חיל ההנדסה נעוצים עוד בארגון "ההגנה" והוא נוסד עם הקמת צה"ל על ידי הקצין עמנואל שחר. החיל השתתף בכל מלחמות ישראל ובמבצעים רבים, כאשר בחלקם הוא נטל תפקיד מרכזי. חיל ההנדסה זכה בפרס ביטחון ישראל ומספר יחידות בחיל זכו בצל"ש יחידתי. חיילים רבים בחיל ההנדסה זכו לעיטורים וצל"שים.
קצין ההנדסה הראשי הנוכחי הוא תת-אלוף עידו מזרחי.
ביולי 2022 סוכם לתפקיד אל"ם יואב טורחאנסקי המשמש כמפקד בית הספר להנדסה צבאית.
מאפייני החיל.
חיל ההנדסה הקרבית הוא אחד מחמשת החילות של זרוע היבשה. ייעודו במלחמה היא נטרול מטעני חבלה ומוקשים, ופתיחת מעבר הנדסי לכוחות בקרב, מלחימת חי"ר ולחימה ממוכנת בקו המגע ועד התמחות בכל הקשור לחבלה התקפית וחבלה הגנתית, שימוש וטיפול בחומר נפץ, לוחמת תת-קרקע והפעלת ציוד מכני הנדסי ואמצעי סער.
שורשי החיל נעוצים כבר בתקופה שלפני מיסוד צה"ל.
לחיל ההנדסה כומתה בצבע אפור בהיר, המוגדר רשמית ככסוף, שעליה סמל החיל: חרב בתוך צריח שמוקף בהילה שמסמלת פיצוץ. הצבע הכסוף נבחר בשנת 1983 על ידי קצין ההנדסה הראשי, תא"ל אבישי כ"ץ, שהחליט לשנות את צבע הכומתות של החיל משחור כדי להעצים את תדמיתו: כץ נזכר שבילדותו הוא קרא סיפור בשם "מכרות המלך שלמה", אשר בו סופר על שני שבטים, האחד טוב, ואחד רע, כאשר השבט הטוב נקרא: "שבט כסופים", לא ניתן היה להשתמש בצבע כסף על הבד הצבאי, אז הוחלט לבחור בצבע דומה – אפור בהיר, שמוגדר רשמית ככסוף. צבעי הדגל החילי הם שחור וכתום. צבעי הדגל נבחרו בעקבות מבצע עמורה ("אדמה חרוכה") בו השמיד חיל ההנדסה את תשתיות הצבא המצרי בחצי האי סיני בעקבות הנסיגה ממנו אחרי מבצע קדש. כתום מסמל את להבות הפיצוצים והשחור את האדמה החרוכה שהשאיר חיל ההנדסה. המוטו של החיל הוא "הנדסה קרבית - ראשונים תמיד".
המנון ששרו חיילי הנדסה וגם שיקף את יעודו של החיל:
"חיל הנדסה הוא חוד החנית, בלי חיל הנדסה אז אין פה חזית".
על פי אתר דובר צה"ל:
המקצוע הצבאי של חיילי ההנדסה הוא פלס. קיימים מקצועות נוספים, והם: מטהר (חיילי הגדס"כ), סייר-פלס, סלק (יחידת ס"פ) ומפעיל צמ"ה. חיל ההנדסה בצה"ל הוא חלק מכוחות היבשה, ולכן כפוף לזרוע היבשה. הוא מורכב מגדודי הנדסה קרבית בסדיר ובמילואים, יחידות צמ"ה קרביות, גדודי סיוע כימי (לשעבר גדוד האב"כ) ויחידת יהל"ם ("יחידה הנדסית למשימות מיוחדות" שבין השאר עוסקת בסילוק פצצות, קומנדו הנדסי, הריסה וחבלה, מודיעין הנדסי, רובוטיקה, פינוי מוקשים ולוחמת מנהרות).
כלי הרכב המזוהים ביותר עם חיל ההנדסה הקרבית הם: דחפור משוריין די-9 ("דובי") – בולדוזר כבד מדגם קטרפילר D9 שזוכה לחליפת מיגון ותוספת מעטה שריון תוצרת ישראל; הפומ"ה – נגמ"ש הנדסה ממוגן המשרת את הפלסים; והנמ"ר ההנדסי – נגמ"ש הנדסה כבד על בסיס נגמ"ש המרכבה (נמ"ר) הישראלי שהחל להיקלט בחיל. בנוסף מפעיל החיל מגוון אמצעים הנדסיים, בהם טנקי גישור, אמצעי צליחה, כלי צמ"ה שונים, מוקשים ואמצעי חבלה, מגוון חומרי נפץ, אמצעי פריצה (כגון צפע שריון ההרסני ורקטות ריצוף), אמצעי חבלה וסילוק פצצות ואמצעי הגנה מפני איומי אב"כ. לוחמי ההנדסה חמושים בדומה ללוחמי חי"ר: נשקם האישי הם רובי M16 מקוצרים מדגמי M16A1 מנוסרים, CAR-15 ו-M4A1 קרבין פלאט-טופ. נשקי מחלקה כוללים מקלעים, רובי צלפים מדגם בארט 0.5 נגד חומרים ורקטות כתף. ביהל"ם רובה השירות הוא M4A1 והלוחמים חמושים גם באקדח שירות.
מבנה ותפקידים.
חיל ההנדסה הקרבית הוא החיל האחראי להנדסה הצבאית (כלומר: הנדסה קרבית וביצורים) בצה"ל. בראשו עומד קצין ההנדסה הראשי (הקהנ"ר, בדרגת תת-אלוף) שאחראי הן לבניין הכוח ההנדסי, הן לתפעול של חיל ההנדסה והן לסיפוק צורכי ההנדסה של כלל הצבא. את כוחות ההנדסה עצמם מפעילים הפיקודים האזוריים. חיל ההנדסה הוא החיל האחראי בכל הקשור להנדסה קרבית בנושא החבלה, סילוק פצצות, מטענים וחומרי נפץ, מיקוש, פילוס, וכדומה.
בנוסף להתמחות ההנדסית לוחמי ההנדסה מאומנים גם בלוחמת חי"ר ומוגדרים בצה"ל כלוחמי חוד (הדרגה הגבוהה ביותר של לוחם). לעיתים קרובות מסייע חיל ההנדסה גם לכוחות חיל הרגלים במשימותיהם, אף אם אין להם היבט הנדסי, ומבצע משימות לחימה, הסתערות, לחימה בטרור, וביטחון שוטף.