מיד נולד בפקהאם, סארי, אנגליה, לרוברט מיד, קולונל בצבא הבריטי ולאשתו מרי (שם משפחה לפני הנישואין: סטואו), כאשר הוא מקבל חינוך מסורתי דתי בקינגס סקול (King's School), בית ספר המסונף לקתדרלת רוצ'סטר, רוצ'סטר, קנט. כשהוא מראה את הפוטנציאל האקדמי שלו, מיד החל ללמוד מתמטיקה בסנט ג'ון קולג', אוניברסיטת קיימברידג'.כשבסופו של דבר, מיד פנה ללימודי אמנויות הקלאסיקה, הוא רכש ידע רב ביוונית ובלטינית. ב-1884, הוא השלים לימודי תואר ראשון כללי; באותה שנה הוא מונה למנהלו של בית ספר ציבורי.
מיד, אשר ניחן כמלומד, באינטואיציה ובתובנה גבוהים מאוד ואשר פעילויותיו הספרותיות נופלות על חלקה המאוחר של המאה התשע עשרה ועל חלקה המוקדם של המאה העשרים, צריך להיחשב כחלוץ בשדה המחקר של לימודי הגנוסטיקה וההרמטיציזם. כפי שהמשורר והמלומד האזוטרי קנת' רקסרות' העיר בצורה שנונה בהקדמתו למהדורת יוניברסיטי בוקס (1950), לספרו של מיד, "Fragments of a Faith Forgotten", הסיבה היחידה לכך שמיד הזניח את לימודיו האקדמיים, דבר שמהווה את מנת חלקם של אקדמאים רבים באותה תקופה, הוא העובדה שהוא היה תאוסוף. כאשר ב-1887, השתקעה בלונדון מאדאם הלנה פטרובנה בלבצקי, אשר הייתה ידועה בתור אדם שנוי במחלוקת ובשל פעילותה התאוסופית, רבים פקפקו והחשיבו אותה כשרלטנית, מיד הצעיר הצטרף לחבורת מקורביה. במעגל חברים זה, הוא למד את הסודות המיסטיים העמוקים של הגנוסטיקאים ואת סודותיהם של חסידי הרמס טריסמגיסטוס, ועד מהרה הוא הפך לחוקר העובד באופן בלתי נלאה במסגרת תפקידו כמתרגם של כתבים גנוסטיים והרמטיים. ראוי להודות, שתרגומיו היו משפות מודרניות רבות אחרות, מפני שהוא לא היה מוכשר בידיעת השפה הקופטית.
פעילותו במסגרת התנועה התאוסופית.
בעודו שוהה באוניברסיטת קיימברידג', מיד החל לקרוא את הספר "הבודהיזם האזוטרי", מאת אלפרד פרסי סינט . סיכום תאוסופי מקיף זה, של דת מזרחית זו, הביאו את מיד ליצור קשר בלונדון עם שני תאוסופיסטים, ברטראם קיטלי ומוהיני צ'אטרג'י, שמם, אשר הובילו אותו בסופו של דבר, ב-1884, להצטרף לאגודה התאוסופית מיסודה של הלנה פטרובנה בלבצקי.
ב-1889, הוא זנח את מקצוע ההוראה שלו כדי להפוך למזכירה האישי של בלבצקי וכן להפוך למזכיר חבר בסקציה האזוטרית של האגודה התאוסופית, אשר הייתה שמורה לאלה שנחשבו למתקדמים ביותר בין חבריה של האגודה. מיד היה זה שקיבל על עצמו לארגן את שש ההדרכות האזוטריות, אשר אותן העבירה בלבצקי בעצמה וכן עשרים ושניים שיעורים נוספים. בשיעורים נכחו, אך ורק חברי המעגל הפנימי של האגודה התאוסופית. בהקשר זה, בשל האינטימיות שהתלוותה למפגשים הללו, התחתן מיד עם לאורה קופר, בשנת 1899.
כשהוא תורם מבחינה אינטלקטואלית לאגודה התאוסופית, כשבראשונה הוא התעניין בדתות המזרח, עד מהרה הוא נמשך יותר ויותר למסורת האזוטרית המערבית, כחלק מכלל התעניינותו בפילוסופיה ובדת. ספציפית, יש להתייחס להתעניינותו בנאופלטוניזם, בגנוסטיציזם ובהרמטיציזם, על אף שבמסגרת שדה המחקר שלו ופרסומיו, הוא המשיך להיות מעורב בחקר דתות המזרח. כשהוא תורם הרבה מידענותו, באמצעות כתיבת מאמרים לביטאון האגודה התאוסופית לוציפר, כעורך שותף, הוא נהיה בסופו של עניין, החל מ-1907, עורכו היחיד של התאוסופיקל ריביו (Theosophical Review), כאשר שמו של הביטאון משונה מלוציפר לשם האחרון עוד ב-1897.
בחודש פברואר 1909, מיד ועוד כ-700 חברים של הסניף הבריטי של האגודה התאוסופית, הודיעו על פרישתם מן האגודה, זאת בשל חילוקי הדעות שהתעוררו בינם לבין מנהיגת התנועה, אנני בזנט, בשל השבת חברותו באגודה, של צ'ארלס ובסטר לידביטר . לידביטר היה חבר בולט ומשפיע באגודה התאוסופית, עד שב-1906 הואשם, כשכאשר לימד כביכול כמה מילדיהם של מספר חברים בסניף האמריקאי של האגודה, סודות מעולם הנסתר, היה זה מסווה לניצול מיני. בעוד שרקע זה זירז את פרישתו של מיד מן האגודה, יש לראות ולציין גם את תסכולו מן הדוגמטיות של האגודה התאוסופית, אשר פשתה בה ואשר הביאה לפרישתו כעבור 25 שנים.
אגודת קווסט (Quest).
במרץ 1909, ייסד מיד, בשיתוף עם עוד 150 חברים לשעבר, של האגודה התאוסופית ועוד 100 אנשים נוספים, את אגודת קווסט (Quest). כאשר המטרה המוצהרת של ייסוד אגודה חדשה זו, הייתה לנקוט בגישה אחרת, לא דוגמטית, ביחס ללימוד ולמחקר ההשוואתיים של מדע, פילוסופיה ודתות. אגודת קווסט קיימה הרצאות בקנזינגטון טאון הול, מרכז לונדון. אך מירב מאמציהם של חברי האגודה התמקדו בפרסום מאמרים במסגרת הביטאון The Quest: A Quarterly Review, אשר יצא לאור בין השנים 1909 ל-1931, כשרבים מן החברים כותבים עבור הביטאון.
השפעתו.
בין האישים הידועים שהושפעו ממיד, ניתן להזכיר את עזרא פאונד, ויליאם בטלר ייטס, הרמן הסה, קנת' רקסרות' ורוברט דאנקן. את ההשפעה הניכרת של מיד על הפסיכואנליטיקאי קרל גוסטב יונג, אשר זכתה לאישור על ידי חוקר הגנוסטיקה ג'יל קיספל, שהיה מבין חבריו האישיים של יונג, ניתן אף למצוא במסמכים מתועדים היטב, אשר סופקו על ידי כמה חוקרים. הפופולריות שלה זכו התאוסופיה והגנוסטיקה והפרשנות האזוטרית הנלווית אליהן, הובילו לכך שתתקבע התפיסה הרווחת בקרב חוקרים אקדמיים, שישנה דוקטרינה ופולחן אחידים בקרב הגנוסטיקאים. אולם, בעשורים האחרונים, גישה זו ספגה ביקורת, במיוחד מצידם של החוקרים קרן ל. קינג ומייקל אלן ויליאמס, כאשר ויליאמס מצביע על כך בספרו Rethinking Gnosticism.
דין (אי, אנטארקטיקה)
האי דין (באנגלית: Dean Island) הוא אי מול חופי ארץ מרי בירד בשטח מדף הקרח גץ, במחצית הדרך בין האי גראנט לאי סיפל שבאנטארקטיקה.
האי, מכוסה קרח, והוא מוקף על ידי מדף הקרח גץ, באמצע בין האי גראנט לאי סיפל, למול חופי ארץ מרי בירד.
ארכו של האי 37 קילומטרים ורוחבו 19 קילומטרים.
בקצה הדרומי של האי נמצאת נקודת קול.
היסטוריה.
גילוי האי.
האי התגלה ב-5 בפברואר 1962, עת נראה מסיפון אוניית משמר החופים של ארצות הברית גליישר, שהייתה באותה עת 37 קילומטרים מהאי.
מקור השם.
האי נקרא על שמו של רב-נגד ס. ל. דין (S. L. Dean) מצי ארצות הברית, שהיה חשמלאי על האונייה בעת גילוי האי.
לקריאה נוספת.
• Otto von Kotzebue, A Voyage of Discovery, Into the South Sea and Beering's Straits, PP 158-159
עבד אל-פתאח אל-בורהאן
לוטננט גנרל עבד אל-פתאח עבד א-רחמאן אל-בורהאן (בערבית: عبد الفتاح عبد الرحمن البرهان; בתעתיק מדויק: עבד אלפתאח עבד אלרחמן אלברהאן; נולד ב-11 ביולי 1960) הוא איש צבא ופוליטיקאי סודאני ולוטננט גנרל בצבא סודאן המשמש כנשיא מועצת הריבונות של סודאן, נשיאות שיתופית זמנית, המורכבת מחמישה קצינים וארבעה אזרחים. הוא היה לראשונה לראש המדינה באפריל 2019 כשקיבל את רסני השלטון מהגנרל אחמד עווד בן עוף.
בין 12 באפריל ל-21 באוגוסט 2019 שימש כנשיא המועצה הצבאית הזמנית של סודאן.
אל-בורהאן כיהן קודם כמפקח הכללי של הצבא הסודאני.
אל-בורהאן נחשב כנקי יותר מבחינתו של הציבור הסודאני לעומת גנרלים אחרים. במהלך המחאות בסודאן 2018–2019 הוא נפגש עם המפגינים, והאזין לביקורותיהם כלפי המשטר. בעקבות זאת, לאחר עלייתו לשלטון של אחמד עווד בן עוף, שר ההגנה ומחליפו של עומר אל-בשיר, העם דרש את מינויו של אל-בורהאן והמחאה הצליחה, כך שאבן עוף שרד יום אחד בלבד בתפקיד הנשיא. אף על פי כן, הציבור דרש בחירות דמוקרטיות ותחת אל-בורהאן הצבא החל לנקוט ביד קשה יותר נגד המפגינים.
אל-בורהאן נפגש באוגנדה עם בנימין נתניהו ב-3 בפברואר 2020, צעד שהוסתר מחברי הממשלה וספג גינויים חדים מאנשי הדת במדינה. בהמשך, אף היה ממצדדי הנורמליזציה עם ישראל ותחת הנהגתו החלו למגעים לכינונו של הסכם ישראל–סודאן, שנחתם בינואר 2021.
האי דין
חיסון נגד שפעת
חיסון נגד שפעת הוא חיסון המגן מפני נגיפים שגורמים לשפעת. גרסה חדשה של החיסון מפותחת פעמיים בשנה, משום שנגיפי השפעת משתנים במהירות. בעוד שהיעילות שלהם משתנה משנה לשנה, לרוב החיסון מספק הגנה ברמה גבוהה מפני נגיפי השפעת. המרכז האמריקני לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מעריך כי חיסון נגד שפעת מקטין את הסיכון לחלות מחלות, מוריד את כמות הביקורים אצל הרופאים, את כמות אשפוזים ואת מקרי המוות. כאשר עובדים שמקבלים את החיסון חולים בשפעת, לרוב הם חוזרים לעבודה חצי יום מוקדם יותר. היעילות של החיסונים בקרב אנשים מתחת לגיל שנתיים ומעל גיל 65 נותרה לא ברורה, בשל האיכות הנמוכה של המחקר בקרב קבוצות הגילאים הללו. ילדים אשר מקבלים חיסון נגד שפעת מסייעים גם להגן על הסובבים אותם.
החיסון פותח במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, והפך לזמין בקנה מידה עצום בעולם המערבי במהלך שנות ה-40. החיסון נכלל ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
המלצות.
ארגון הבריאות העולמי וה-CDC ממליצים על חיסון שנתי כמעט לכל אדם מגיל 6 חודשים ומעלה, ובמיוחד לאלו שבסיכון גבוה. המרכז האירופאי למניעת ובקרה על מחלות ממליץ גם הוא על חיסון שנתי לקבוצות אוכלוסייה בסיכון גבוה. קבוצות אלה כוללות נשים הרות, קשישים, ילדים בין הגילאים 6 חודשים עד 5 שנים, אנשים עם בעיות בריאותיות מסוימות, ועובדים בתחום הרפואה.
תופעות לוואי.
בין 5 ל-10 אחוזים מכלל הילדים שמחוסנים בחיסון נגד שפעת לוקים בחום. החיסון עשוי לגרום לכאבי שרירים זמניים או לתחושת עייפות.
פיתוח החיסון.
החיסון בדרך כלל מפותח בביצים של עופות מופרים כאשר החיסון זמין הן כזריקה והן כתרסיס שמרססים לאף.
יום ללא עישון