בשלהי המאה העשרים הוחל בפיתוח קוראי ספרים אלקטרוניים - מכשירים ייעודיים לקריאה של ספר דיגיטלי. מכשירים אלה מתאפיינים בגודל קטן יחסית למחשב, גודל הקרוב לזה של ספר כיס, ויכולת לטלטל אותם בקלות ממקום למקום, ללא צורך בחיבור קבוע לרשת החשמל או לקווי תקשורת.
דגמים בולטים של מכשירים כאלה הם סוני רידר, נוק, קובו ואמזון קינדל המוביל את הקטגוריה.
מכשירי קריאה אלו מחולקים למכשירים בעלי צג LCD וכאלו בעלי תצוגה אלקטרופורטית ("דיו אלקטרוני") שנותנת תחושה של קריאה מנייר ולא כוללת תאורה אחורית כלשהי. גם מחשב לוח, הדומה בצורתו לקורא ספרים אלקטרוני, אך הוא מחשב, מתחרה בקורא האלקטרוני על לבם של הקונים.
טכנולוגיה של דיו אלקטרוני.
הטכנולוגיה הייחודית של דיו אלקטרוני (E-ink) היא זו שתרמה להצלחתם של קוראי ספרים אלקטרוניים ייעודיים. המכשיר "מדפיס את הדף" ולא מבזבז אנרגיה בין הדפסה אחת לאחרת. התוצאה היא זמן ארוך במיוחד שהמכשיר עובד ללא טעינה (עד חודש ימים), משום שהאנרגיה מבוזבזת אך ורק בדפדוף הדפים ולא בזמן הקריאה עצמו. בנוסף, מסכי הדיו אלקטרוני אינם מרצדים ואינם מעייפים את העיניים כמו מסכי מחשב. כל זה תורם לחוויית קריאה שמדמה קריאת ספר מודפס.
תמיכה בעברית.
קוראי ספרים אלקטרוניים תומכים על פי רוב במספר פורמטים של ספרים אלקטרוניים אך לא כל הפורמטים האלו תומכים בעברית. מכשירים רבים מתקשים להתמודד עם הצגה נכונה של העברית גם עם פורמטים שתומכים בה. לעיתים נדרשות התאמות מיוחדות או עדכונים שמאפשרים תמיכה כזו.
קורא הספרים האלקטרוני הראשון שתמך בספרים בעברית היה של חברת Bookware הישראלית.
קוראי ספרים אלקטרוניים נוספים התומכים בספרים בעברית הם: inkBOOK המגיע עם אפליקציית הליקון מותקנת, eSlick ,PAGEone, פוקטבוק, אמזון קינדל ו-Evrit. בשנים האחרונות נכנסו לישראל שתי חברות נוספות של קוראי ספרים אלקטרוניים: Onyx Boox הסינית ו-Pocketbook האוקראינית. כל הדגמים של חברות אלה מאפשרים לא רק תמיכה מלאה בקבצים בעברית, אלא אף תפריט מלא בעברית המותאם לקהל הישראלי.
טלפונים חכמים ומכשירים מבוססי iOS כמו אייפון ,אייפוד ,אייפד עליהם מותקנת אפליקציית קריאה כגון iBooks או סטאנזה תומכים בספרים בעברית.
באופן דומה, טלפונים חכמים וטאבלטים מבוססי מערכת הפעלה אנדרואיד כמו סדרת סמסונג גלקסי S, סמסונג גלקסי טאב, HTC Flyer ואחרים תומכים בקריאת ספרים בעברית כאשר מותקנת עליהם אפליקציית קריאה מתאימה כמו אפליקציית הליקון, אוברדרייב מדיה קונסול או מון רידר.
שרונאס מרצ'לוניס
עברית (פירושונים)
המרכז לבריאות הנפש טירת הכרמל
Screamin' Jay Hawkins
סופר טאנקר
החג של החגים
החג של החגים (בערבית: مهرجان عيد الأعياد, בתעתיק מדויק: מהרג'אן עיד אלאעיאד, מילולית: "פסטיבל חג החגים") הוא פסטיבל הנערך בעיר חיפה מדי שנה, במהלך חודש דצמבר. הוא נועד לבטא את אופייה של חיפה כעיר בעלת אוכלוסייה מעורבת, שבה חיים במשותף בני כל הדתות, ולקדם דו-קיום וסובלנות ביניהם.
שמו של הפסטיבל מבטא את כוונתו לציין את החגים הדתיים החלים בחודש דצמבר ובסמוך לו – חג החנוכה היהודי, חג המולד הנוצרי (החלים בסמוך זה לזה), חודש הרמדאן ועיד אל-פיטר או חג הקורבן האסלאמיים (החלים במועדים משתנים על פני השנה האזרחית ויכולים לחול בחודש דצמבר, על פי הלוח המוסלמי).
היסטוריה ואירועים.
פעילויות הפסטיבל נערכות בסופי השבוע (ימי שישי ושבת) של חודש דצמבר. הן מתקיימות באתרים שונים בעיר, אך מרביתן נערכות בשכונת ואדי ניסנאס ובשכונת המושבה הגרמנית הסמוכה אליה. בימי הפסטיבל פתוחים מוזיאוני העיר בחינם לכל המבקרים.
הפעילויות כוללות מופעי במות, תהלוכות, הצגות, קונצרטים של מוזיקה מתקופות הבארוק והרנסאנס, תערוכות אמנות ומיצגי רחוב, סיורים וכנסים, ירידים ושווקים ופעילויות מיוחדות לילדים.
בשנת 2010 במרכז המושבה הגרמנית (חיפה) הוצג לראשונה מיצג של עץ חג המולד. העץ נבנה על ידי המעצבת התעשייתית הדס איצקוביץ במשך חודש ימים. גובהו של עץ הבקבוקים היה 12 מטרים, והוא היה עשוי מ-5,480 בקבוקי פלסטיק משומשים, שהושלכו על ידי תושבים ברחבי העיר למכולות האיסוף הקבועות למיחזור בקבוקים. מאז התחילה מסורת הצגת עץ חג המולד כל שנה מחדש כחודש ימים בתאריכים הפסטיבל. במשך 3 השנים הראשונות הוצג ברציפות עץ הבקבוקים המקורי ולאחר מכן על אותה תשתית של העץ מציגים עיצובים שונים כל שנה מחדש.
את הפסטיבל מארגנים עיריית חיפה, המרכז היהודי-ערבי "בית הגפן" וועד תושבי ואדי ניסנאס. את הקונצרטים הליטורגיים מארגן ה"חוג למוזיקה קאמרית" בראשותו של פרופסור עמוס לניר. הפסטיבל נערך מדי שנה מאז שנת 1993.
בדצמבר 2021 הרחיבה עיריית חיפה את האירועים לשני מוקדים עיקריים. מוקד במושבה הגרמנית במסגרתו הואר כל קטע רחוב שדרות הציונות מכיכר המגינים ועד כיכר אונסקו לסובלנות ושלום בכניסה לגנים הבהאיים בפנסי אורות תלויים לרוחב האורות, כולל חנוכיות ואלמנטים קישוטיים אחרים. בכיכר בפינת המגינים ושדרות הציונות הוצבו 3 פסלים מוארים" עץ חג המולד, חנוכיה וסמל מוסלמי עם סהר מעליו. בכיכר הסובלנות שמו 3 פסלים מוארים של חנוכייה, כוכב בית לחם וסמל של סהר.
מוקד נוסף הוא בטיילת לואי שם יתקיימו במשך 4 ימים בין ה-25 ל-28 בדצמבר פסטיבל הכולל 3 מופעים כל ערב, מופעי רחוב וממכר ושוק של אוכל.
מספר רבנים, ובראשם הרב אביגדר נבנצל, קבעו כי ישנו איסור הלכתי להשתתף בפסטיבל, עקב התערובת בין חנוכה, שהוא חג יהודי, לבין חגים של דתות אחרות, המוגדרים כעבודה זרה.
בית משפחת ימיני
ארנולד זומרפלד
ארנולד יוהנס וילהלם זוֹמֶרְפלד (Arnold Johannes Wilhelm Sommerfeld; 5 בדצמבר 1868, קניגסברג, ממלכת פרוסיה – 26 באפריל 1951, מינכן, גרמניה המערבית) היה פיזיקאי תאורטי, חלוץ בתחום מכניקת הקוונטים ופיזיקה אטומית. לזכותו נזקף קבוע המבנה הדק, שאותו הגה בשנת 1916, כמו גם עבודה ראשונית על מספרים קוונטיים ועל קרני רנטגן, ספקטרום פליטה אטומי, ותרומות בתחומי האלקטרומגנטיות ותורת היחסות הפרטית. עבד מרבית שנותיו במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת מינכן.
במהלך שנות עבודתו במינכן, זומרפלד "גידל" מספר יוצא דופן של סטודנטים שהפכו לאחר מכן למפורסמים בזכות עצמם, כולל ארבעה דוקטורנטים ושלושה פוסט-דוקטורנטים אשר זכו בפרס נובל. הוא עצמו הוצע לפרס נובל 84 פעמים, יותר מכל אדם אחר, אך לא זכה בו מעולם.
שנותיו הראשונות.
זומרפלד למד מתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת אלברטינה, שבעיר הולדתו קניגסברג. הוא קיבל תואר דוקטור (PhD) בשנת 1891, בגיל 23, בנחייתו של פרדיננד פון לינדמן. ידוע כי בתקופת לימודיו השתתף בשיעורים של המתמטיקאים דויד הילברט, אדולף הרוויץ והפיזיקאי אמיל ויכרט, וכי נשארה לו צלקת מתחרות סיוף. לאחר קבלת הדוקטורט הוא נשאר בקניגסברג לשם השגת תעודת הוראה, אותה קיבל בשנת 1892. לאחר מכן שירת בצבא למשך שנה אחת בחטיבת המילואים של קניגסברג.
תחילת הקריירה.
גטינגן.
באוקטובר 1893 החל זומרפלד לעבוד כעוזר הוראה של תאודור ליביש במכון המינרלוגי באוניברסיטת גטינגן. בספטמבר 1894 הפך לעוזרו של המתמטיקאי פליקס קליין. בשנת 1895 כתב את תזת ההביליטציה וקיבל מעמד של פריבט-דוצנט באוניברסיטת גטינגן.
לאחר ההביליטציה החל להרצות באוניברסיטה בתחומי המתמטיקה ופיזיקה מתמטית. הרצאותיו בנושא משוואות דיפרנציאליות חלקיות הוכללו בכרך השישי של ספר הלימוד שלו על פיזיקה תאורטית. בעקבות הרצאותיו של קליין על גופים מסתובבים, כתבו יחד ספר בארבעה כרכים שנקרא "Die Theorie des Kreisels" (תורת הסביבונים), במשך 13 השנים שבין 1897–1910. בנוסף ערך את הכרך החמישי באנציקלופדיה של המתמטיקה (Encyklopädie der mathematischen Wissenschaften) בין השנים 1898–1926.
בגטינגן הכיר זומרפלד את יוהאנה, בתו של אוצֵר האוניברסיטה וילהלם וין.
בשנת 1897 התמנה זומרפלד כפרופסור בקתדרה למתמטיקה באוניברסיטת קלאוסתל-צלרפלד (Clausthal-Zellerfeld). במשרה זו הרוויח משכורת שהספיקה לחתונתו עם יוהאנה.
אאכן.
בשנת 1900 קיבל זומרפלד משרת פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אאכן, בין השאר תודות להתערבותו של קליין. באאכן עבד על תורת ההידרודינמיקה, עליה גם כתבו את תזת הדוקטורט לודוויג הופף (Ludwig Hopf) וורנר הייזנברג.
מינכן.
בשנת 1906 התמנה זומרפלד לפרופסור מן המניין וראש המכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת מינכן בידי וילהלם רנטגן, ראש המכון לפיזיקה. את מינויו הגדיר זומרפלד כהזמנה ל"מרחב פעולה מיוחס". זומרפלד נשא את המשרה עד האחד באפריל 1935, אז יצא לגמלאות אך נשאר בתפקידו כמחליף זמני עד לבחירת יורשו באחד לדצמבר 1939.
זומרפלד הנחה מספר רב של דוקטורנטים לפיזיקה שברבות הימים הפכו למפורסמים, בהם ורנר הייזנברג, וולפגנג פאולי, פטר דביי והנס בתה אשר זכו בפרס נובל, וגם מספר רב של פוסט-דוקטורנטים שהפכו למפורסמים, בהם לינוס פאולינג, איזידור אייזק רבי ומקס פון לאואה שזכו בפרס נובל.
אלברט איינשטיין אמר לזומרפד "הדבר שאני מעריץ יותר מכל אצלך הוא שעיצבת מהאדמה מספר כה רב של כישרונות צעירים". מקס בורן גרס שבין יכולותיו של זומרפלד נמנה "גילוי ופיתוח כישרונות".
זומרפלד נהג בסגנון שקרב אותו לעמיתיו לעבודה ולסטודנטים שלו. הוא שיתף עמם פעולה במחקר ורעיונותיהם השפיעו על השקפותיו לעיתים קרובות. זומרפלד נפגש עם עמיתים וסטודנטים בבתי קפה, אירח אותם בביתו ובבקתת הסקי שלו, לעשייה בפיזיקה וספורט.