14 מהשחקנים שזכו בתואר רוקי השנה זכו גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA לאורך הקריירה שלהם; וילט צ'מברלין וווס אנסלד זכו בשני התארים באותה עונה. 19 מ-40 השחקנים הלא פעילים שנבחרו לרוקי השנה נכנסו להיכל התהילה של הכדורסל. בשלוש עונות הייתה זכייה משותפת בתואר - דייב קאונס וג'ף פיטרי בעונת , גרנט היל וג'ייסון קיד בעונת ואלטון ברנד וסטיב פרנסיס בעונת . טים דאנקן מאיי הבתולה של ארצות הברית, פטריק יואינג הג'מייקני, פאו גאסול הספרדי, אנדרו ויגינס הקנדי, קיירי אירווינג האוסטרלי, קארל-אנתוני טאונס הדומיניקי ולוקה דונצ'יץ' הסלובני הם שבעת הזוכים היחידים בתואר שאינם מארצות הברית. דאנקן הוא אזרח ארצות הברית, אך נחשב לשחקן "בינלאומי" ב-NBA מאחר שלא נולד באחת מחמישים המדינות או בוושינגטון די סי.
בנוסף לתואר רוקי השנה, נבחרות חמישיות הרוקיז של העונה ב-NBA, הכוללות את עשרת שחקני השנה הראשונה שנבחרו כטובים ביותר.
זוכים בלתי רשמיים.
בין העונות – הוענק פרס "רוקי השנה" על ידי קבוצת עיתונאים, בטרם הוכר הפרס באופן רשמי. בשנת 1994 הכירה ליגת ה-NBA באופן זמני בזוכי הפרס באותן שנים, אך בהמשך "מחקה" אותם מספרי ההיסטוריה של הליגה.
It Takes A Nation of Millions To Hold Us Back
It Takes A Nation of Millions To Hold Us Back הוא האלבום השני של להקת הראפ האמריקאית פאבליק אנמי. הוא יצא בשנת 1988.
האלבום מתאפיין בהפקה דחוסה ועשירה של "בומב סקוואד" המתאפיינת בסימפולים רבים ומגוונים ובנושאים הפוליטיים הטעונים עליהם שר הסולן צ'אק די. האלבום הגיע למקום ה-42 ברשימת 200 האלבומים הנמכרים של המגזין "בילבורד" ולמקום הראשון ברשימת אלבומי ההיפ-הופ וה-R&amp;B.
ביקורות.
האלבום נחשב בעיני מבקרים רבים כמגנום אופוס של פאבליק אנמי, ונזכר בביקורות רבות כאחד מאלבומי ההיפ-הופ החשובים והמשפיעים ביותר. האלבום דורג במקום ה-48 ברשימת "500 האלבומים הגדולים של כל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון, המקום הגבוה ביותר לאלבום היפ-הופ. מבקרי האתר Acclaimedmusic.net סברו כי זהו אלבום ההיפ-הופ הטוב ביותר שנוצר, ודירגו אותו במקום ה-17 בין כלל האלבומים. המגזין טיים כלל את האלבום בין 100 האלבומים הגדולים של כל הזמנים בשנת 2006.
שמות השירים.
שמות כמה משירי האלבום מביעים מחווה או התייחסות לשירים של אמנים אחרים :
בית מושב הזקנים והזקנות הספרדי
בית מושב הזקנים והזקנות הספרדי הוא מוסד גריאטרי שהוקם על ידי ועד העדה הספרדית בירושלים בתחילת המאה ה-20 כחלק מ"מוסדות החסד" של הקהילה הספרדית.
הרקע להקמתו.
ועד העדה הספרדית בירושלים הוקם, על פי המסורת, בידי הרמב"ן והנהיג את יהודי ירושלים מאות בשנים. בראש ועד העדה עמד הראשון לציון, שהוכר החל משנות הארבעים של המאה התשע עשרה כחכם באשי (ראש הרבנים), כנציגו המוסמך של היישוב כולו כלפי השלטונות העות'מאנים, וכסמכות עליונה בכל ענייני הדת. הוועד היה גוף מוסמך שתפקידיו כללו פיקוח על נכסי העדה בארץ ישראל ובארצות אחרות, על הכנסותיה, ניהול נוסדות חינוך וחסד והחזקתם, מתן סיוע לרבנים, תלמידי חכמים ונזקקים.
בין השנים 1880–1912 עמד בראש הוועד חיים ולירו, שלא היה רב בהשכלתו - עדות למעמדו הרם בעדה הספרדית. אחת מיוזמותיו למען קהילתו היה הקמת בית הזקנים. בירושלים פעל באותו זמן מושב הזקנים הכללי המאוחד האשכנזי שנוסד בעיר העתיקה כבית תמחוי בשנת 1878 ועבר למשכן קבע באזור הכניסה המערבי לירושלים בשנת 1901.
תולדות הבניין.
בית הזקנים הספרדי הוקם בשנת 1906 על שטחי קרקע שכתובתם היא רחוב יפו 204-208, מול בניין שערי צדק הישן. הבניין הוקם על שטח שמתוכו 24,000 אמה נתרמו על ידי ראשי שתי משפחות אמידות בעדה הספרדית של ירושלים, משפחת הבנקאי חיים ולירו תרמה 14,000 אמה, ויוסף קוקיא תרם 10,000 אמה. את שאר השטח, כ-60,000 אמה, רכשו שני התורמים מידי שלמה פיינגולד שהיה יזם, מוציא לאור ועיתונאי שפעל בארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ובעשורים הראשונים של המאה ה-20. פיינגולד, שנולד כיהודי ואף למד בישיבת וולוז'ין, התקרב לכת "בני ישראל הבריטים" ובשל כך נודע ברבים כמומר.
בניית בניין בית הזקנים הספרדי מומנה בעיקר על ידי גבירי העדה הבוכארית אשר מתוכם נמנו ר' שלמה יהודיוף ובני משפחתו.
על טקס הנחת אבן הפינה של הבניין מסופר בעיתון הירושלמי "השקפה" שיצא לאור על ידי אליעזר בן-יהודה בגיליון מ"ה משנת תרס"ז:
במלחמת העולם הראשונה תפס הצבא הטורקי את הבניין וחייליו גרמו לו נזקים, ששופצו לאחר הכיבוש הבריטי. בית הזקנים המשיך לתפקד לאורך שנות המנדט הבריטי ולאחר הקמת מדינת ישראל, עד שנות ה-70, אז פונה במסגרת עסקה עם קבלן כנגד הקמת בית אבות חדש בשכונת קריית מנחם. יוסף ברזאני נמנה עם ממייסדי המוסד ושימש כגבאי המוסד האחרון.
בשטח המתחם הוקמו שלושה בניינים בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 - בית אגד המשמש משרדי הקואופרטיב בירושלים (יפו 208, נחנך 1985), אולפני הבירה ירושלים המשמשים לאולפני טלוויזיה (יפו 206, נחנך 1978) ומלון "ליידי שטרן" (יפו 204), שנחנך כמלון ישרוטל ב-2000) ונקרא על שם רעייתו של התורם סיר אדוארד שטרן. מבנה מושב הזקנים כולו עבר שימור והוא משמש כיום כלובי וכחזית המלון שנבנה מאחור.
תיאור המבנה.
מחוסר תקציב נבנה תחילה האגף המזרחי של המוסד שבנייתו נסתיימה בשנת תרס"ח (1908), ובהמשך הוקמה סביב הבניין גדר אבן ובה נקבע שער ברזל פשוט. שביל ומדרגות הובילו אל שער ברזל מפואר ועליו חרוט "בית זקנים וזקנות הכללי לכל עדת ישראל בירושלים".
פנחס גרייבסקי מספר בספרו על בניית בית הזקנים בסמוך לשכונת שערי צדק. ישעיהו פרס בספרו מציין כי מספר החוסים במוסד עמד בשנת 1920 על 42 זקנים וזקנות.
חזית הבניין בנויה באבן מסותת ובה נקבעו חלונות מקושתים. בחזית האגף נקבע לוח זיכרון המקדיש את הבניין לרבי שלמה יהודיוף שתרם אלפיים רובל זהב לבנייה. משנבנה האגף השמאלי בשנת ה'תרע"א (1910) נקבע על דלתו לוח זיכרון לשמעון בן דוד רוסיק.
חצר הבניין נבנתה בצורת האות ח' ובמרכזה נבנו מבני מגורים לצוות. בבניין היו 20 חדרים ובהם בית כנסת, חדר אוכל, מטבח ומחסן למוצרי מזון, חדרים להנהלה וחדרי מגורים לדיירים.
הרב הראשון ששימש בבית הכנסת בהיבנותו היה הרב בנימין הלוי אב"ד של העדה הספרדית בירושלים. הרב האחרון ששימש כרב לפני פינוי המבנה הוא הרב דוד מנחם יליד השכונה.
מושב זקנים
מתח ישר
מתח חילופין
מנוע בוכנה
סארפי (פירושונים)
טריסקציה של זווית
מהירות חבורה
מהירות החבורה של גל או של חבילת גלים היא המהירות שבה מתקדמת מעטפת הגל במרחב. מהירות החבורה נקבעת על ידי יחס הנפיצה של משוואת הגלים המתארת את הגל.
הגדרה.
מהירות החבורה של גל נגזרת מיחס הנפיצה שלו, שהוא הקשר בין התדירות הזוויתית לבין מספר הגל שלו:
formula_1
או, במרחב התלת ממדי, מהקשר בין התדירות הזוויתית לבין וקטור הגל:
formula_2
אם יחס הנפיצה הוא ליניארי, כלומר קיים יחס ישר בין התדירות הזוויתית ומספר הגל: formula_3 (כאשר formula_4 קבוע), אז מהירות החבורה שווה למהירות הפאזה, המוגדרת: formula_5.
אם מדובר בחבילת גלים בעלת רוחב סרט צר, מהירות החבורה היא המהירות שבה מתקדמת מעטפת הגל במרחב. עבור גל שמורכב מגלים סינוסיים בתחום רחב של תדרים בתווך דיספרסיבי תתרחש נפיצה: גלים בתדרים שונים יתקדמו במהירויות פאזה שונות, ולכן הצורה הכוללת של הגל תשתנה לאורך זמן כך שקשה להגדיר במדויק את מהירות החבורה.
המשוואה המתארת סכום של שני גלים סינוסיים במימד אחד בעלי אותה משרעת ובעלי תדירויות זוויתיות ומספרי גל שונים במעט היא:
כאשר formula_7 משרעת הגלים, formula_8 התדירות הזוויתית של הגל האחד, formula_9 ההפרש בין התדירויות הזוויתיות של הגלים, formula_10 מספר הגל של הגל האחד ו-formula_11 ההפרש בין מספרי הגל. אם הפרשי התדירויות ומספרי הגל קטנים, הסכום הוא סינוס בעל תדירות שהיא ממוצע התדירויות, מספר גל שהוא ממוצע מספרי הגל ומעטפת שמשתנה כקוסינוס בתדירות שהיא מחצית הפרש תדירויות הגלים ומספר גל שהוא מחצית הפרש מספרי הגל. תופעה זו נקראת פעימה והיא נפוצה באקוסטיקה.
מהירות הפאזה של הגל הנושא היא בקירוב מהירות הפאזה של הגלים הנפרדים:
מהירות הפאזה של הגל הנישא:
זהו קירוב מסדר ראשון למהירות החבורה, ולכן הגל הנישא נע בקירוב במהירות החבורה.
נהוג לחשוב על מהירות החבורה כמהירות שבה הגל מעביר אנרגיה או מידע. ההשערה שתיתכן מהירות חבורה שונה ממהירות הפאזה הועלתה לראשונה על ידי ויליאם רואן המילטון ב-1839 ונחקרה על ידי ג'ון ויליאם סטראט ריילי בספרו מ-1877 שעסק בגלי קול.
דוגמאות.
גלים על פני מים.
אבן המוטלת למרכז בריכה יוצרת גלי מים מעגליים שמתרחבים ומתרחקים ממקום הפגיעה, ומקום הפגיעה הופך שקט. הגלים המעגליים הם חבילת גלים המורכבת מתחום של אורכי גל. יחס הנפיצה של גלים כאלו הוא:
כאשר formula_15 הוא תאוצת הכובד, formula_16 הוא עומק הבריכה, formula_17 היא צפיפות המים, ו-formula_18 מתח הפנים של המים.
מכאן שהגלים בעלי אורכי גל גדולים יותר נעים מהר יותר מהגלים בעלי אורכי הגל הקצרים יותר. עם זאת, כאשר הגלים הארוכים משיגים את חבילת הגלים ומתקדמים לפניה, הם דועכים בהדרגה. באופן דומה, כאשר הגלים הקצרים מפגרים ומתרחקים מהחבילה, גם הם דועכים, כך שהחבילה כמכלול שומרת על צורתה ומתקדמת במהירות קבועה - מהירות החבורה.
יחס נפיצה ליניארי.
כאשר T המתיחות במיתר ו-μ מסת המיתר ליחידת אורך. מכאן, שמהירות החבורה של גל במיתר שווה למהירות הפאזה שלו:
גלי גרביטציה.
יחס הנפיצה של גלי גרביטציה על פני מים עמוקים הוא: