לאחר המערכה הראשונה למעשה התנהלה צ'צ'ניה בצורה עצמאית. המערכה השנייה החלה בקיץ 1999 כתגובה לפלישה של כוחות צ'צ'ניים מאורגנים לרפובליקה השכנה דאגסטן (גם היא חלק מרוסיה). בשנת 2000, המשיך הנשיא החדש, ולדימיר פוטין, במערכה לכיבוש כל שטח הרפובליקה, כולל האזורים ההרריים.
במערכה זו נהרס חלק נכבד מהערים והכפרים של צ'צ'ניה ובעיקר עיר הבירה שלה, גרוזני. על פי עדויות ארגוני זכויות האדם ישנם מקרים רבים של ניצול סמכויות החירום שנתונות בידי הצבא להתעמרות באוכלוסייה האזרחית, שבאה לידי ביטוי בחטיפות סיטונאיות ומעשי אונס וביזה. ב-2009 הנשיא הרוסי, דמיטרי מדבדב, הכריז רשמית על סיום המלחמה והמבצע למלחמה בטרור.
לאחר המלחמה.
בפברואר 2007 החליף רמזן קדירוב את אלו אלחנוב כנשיא צ'צ'ניה, בצו של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין. רמזן קדירוב הוא בנו של נשיא צ'צ'ניה לשעבר, אחמד קדירוב, שנרצח במאי 2004. על אף שבמהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ובתקופת העצמאות הצ'צ'נית שלאחריה תמכו קדירוב ואביו בבדלנים הצ'צ'נים ובעצמאותה של צ'צ'ניה, הם שינו את טעמם בתחילת מלחמת צ'צ'ניה השנייה, וחברו אל כוחות הפדרציה הרוסית. קדירוב ניצל את מעמדו לצבירת הון עצום וטיפח פולחן אישיות נרחב בצ'צ'ניה.
בדצמבר 2017 שירות הביטחון הפדרלי הכריז על חיסול המחתרת הצ'צ'נית וסיום המבצע למלחמה בטרור בצפון הקווקז. בפועל המדינה האסלאמית בקווקז ממשיכה לנהל לחימה בעצימות נמוכה ובינואר 2021 אף חוסל מנהיגה אסלן ביוטוקאייב.
כלכלה.
הכלכלה הצ'צ'נית נפגעה בצורה קשה בשל המלחמות. תושבי צ'צ'ניה מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומזיקוק נפט.
דמוגרפיה.
צ'צ'נים מהווים כ-95% מאוכלוסיית הרפובליקה. בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1989 כ-24.5% מאוכלוסייה היו רוסים, אך כיום הם מהווים קצת מעל ל-1%.
רוב האוכלוסייה הצ'צ'נית התאסלמה בין המאה ה-16 למאה ה-19. 95% מההצ'צ'נים הם מוסלמים-סונים: חסידי האסכולה השאפעית-מד'הבית או האסכולה החנפית.
זכויות אדם.
במרץ 2011 דיווח הארגון Human Rights Watch כי הממשלה קידמה אכיפה של קוד לבוש איסלמי מסורתי ועוד מסורות שמדכאות נשים. הנשיא רמזן קדירוב טען כי "יש לי זכות לבקר את אשתי, לה אין זכות כזו. אצלנו אישה היא עקרת בית. אישה צריכה לדעת את מקומה. אישה צריכה להעניק את אהבתה לנו (הגברים)... היא הרכוש והגבר הוא הבעלים. אצלנו, אם אשה לא מתנהגת כיאות, בעלה, אביה, ואחיה אחראים. לפי המסורת שלנו, אם אישה עושה שטויות, המשפחה שלה הורגת אותה. כך זה קורה, אח הורג את אחותו או שבעל הורג את אשתו... ובגלל זה הבחורים שלנו בכלא. כנשיא, אני לא יכול להרשות שיהרגו אותן. אל תתנו להן ללבוש מכנסיים קצרים". בהזדמנויות אחרות הגן הנשיא בצורה גלויה על רצח על חילול כבוד המשפחה.
בשנת 2017 דיווחו ארגוני זכויות אדם וכן העיתון הרוסי נובאיה גאזטה על רדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה. השלטונות הצ'צ'נים הקימו מחנות ריכוז, אחד מהם בארגון, שבהם גברים הומוסקסואלים נחקרים באלימות ונרצחים. בראשית שנת 2019 דיווחו פעילי 'רשת הלהט"ב ברוסיה' על רצח שני צ'צ'נים המזוהים כלהט"בים, ועל מעצרם של 40 להט"בים צ'צ'נים נוספים.
מנהיגי צ'צ'ניה.
מאז 1991, כאשר הכריזה המדינה על עצמאות חד צדדית מרוסיה עמדו בראש הרפובליקה הבדלנית הצ'צ'נית האנשים הבאים:
ראשי צ'צ'ניה מאז 1999 - כאשר החל הממשל הפדרלי למנות נשיאים מטעמו - הם:
כלכלת ניגריה
ניגריה היא מהמדינות העניות ביותר באפריקה. פחות משישים אחוזים מתושבי המדינה מתגוררים בבתים המחוברים למים זורמים, או זוכים לשירותי תברואה בסיסיים. עונייה של ניגריה נובע בעיקר מניהול לקוי מאוד של כלכלת המדינה ושחיתות של המעמד השליט. זאת על רקע גידול מתמיד בהיקף התל"ג שבשנת 2014 עבר את התל"ג של דרום אפריקה. בשנים 2011-2015 בתפקיד שר האוצר בעל סמכויות נרחבות כיהנה נגוזי אוקונג'ו-איוולה. במהלך הכהונה היא ניסתה להעביר מספר רפורמות כלכליות לרבות הקטנת הסובסידיות ומעבר חלקים של תקציב המדינה למימון פרויקטים.
ענפי הכלכלה.
כ- 60% מתושבי ניגריה עוסקים בחקלאות ועיבוד הקרקע נעשה באמצעים פרימיטיביים, ועל כן התפוקה נמוכה מאוד ומשמשת ברובה לפרנסת החקלאי עצמו ובני משפחתו. הקרקע לגידולי חקלאות מועטה, ומתחלקת לחלקות הולכות וקטנות, בשל הריבוי הטבעי הגדול של האוכלוסייה.
ענפי החקלאות הנפוצים הם: קנה סוכר, מניהוט (קסאווה), דקל ומוצריו (שמן דקלים, תמרים), קפה, בוטנים, תירס, קוקוס, בננות, כותנה, אורז וקאוצ'וק ממנו מיוצר גומי.
בצפון המדינה עוסקים החקלאים גם בגידול משק חי: בקר וצאן.
המשק האוטארקי (שתפוקתו מיועדת לצריכה עצמית), מאלץ את ניגריה לייבא מזון מבחוץ. הקרקע המצטמצמת יוצרת תהליך של עיור, הכולל את עזיבת הצעירים לעיר לצורך פרנסה והזדקנות של האוכלוסייה הכפרית.
בערים קמו שכונות עוני הבנויות פח, בדים או בוץ. תושבי שכונות אלו אינם זוכים לשירותי תברואה, חינוך וכדומה. רק מיעוט קטן מאוד חי בעושר.
עם זאת, המדינה עשירה במשאבי טבע כגון נפט, פחם, זהב, כסף, עופרת, אבץ ועוד. המדינה מפיקה גם את מחצב הקולומביט, ממנו מפיקים את היסוד קולומביום המשמש לסגסוגות פלדה בלתי חלידות (90% מהתפוקה העולמית של מחצב זה מקורה בניגריה). כמו כן לניגריה גם מכרות בדיל גדולים בדרום המדינה.
ניגריה חברה באופ"ק, ארגון המדינות המפיקות נפט. 95% מההכנסות במטבע חוץ של ניגריה נובעות מענף הנפט וכך גם 20% מהתוצר הלאומי הגולמי.
עתודות הנפט, ברובן בחבל ביאפרה, אינן מנוצלות בצורה יעילה על מנת להעלות את רמת החיים ולתרום לצמיחה כלכלית, ומיעוט קטן בלבד באוכלוסייה נהנה מהרווחים.
ניגריה גם מפיקה ומייצאת פחם בכמויות מוגבלות.
המטבע הלאומי הוא נאירה (סימול בינלאומי NGN - Nigerian Naira). שערו של המטבע ליום 4.2.2015 הוא 199 נאירה לדולר.
בעיר לגוס פועלת הבורסה הניגרית (סימון בינלאומי NSE) שהיא פעילה, מפותחת, ומודרנית למדי. המחזור היומי בבורסה נע בין 800 מיליון למיליארד וחצי נאירה ליום.
להקטנת שחיתות שלטונית בשנת 2003 הוקמה הוועדה לפשעים פיננסיים כלכליים
רוחק ראיה
רשתית תוך-פלזמית
הרשתית התוך-פלזמית (וכן הרשתית האנדו-פלזמית או הרשת האנדופלזמתית; אנגלית: Endoplasmic reticulum, ER) היא אברון הנמצא בציטופלזמה ומהווה מדור תאי מסועף מאוד בעל פעילויות ייחודיות.
הרשתית התוך-פלזמית מצויה כמעט בכל התאים האיקריוטיים, אך אינה מצויה בתא דם אדום ובתא זרע. יש קשר בינה לבין הממברנה החיצונית של מעטפת הגרעין.
הרשתית התוך-פלזמית פועלת בשיתוף פעולה עם הגולג'י.
בנוסף, הרשתית התוך פלזמית לוקחת חלק בוויסות עוצמת הקשרים שבין תאי העצב, כלומר בניהול תהליכי הלמידה באדם.
מבנה.
ניתן להבחין בין שני אזורים של הרשתית התוך-פלזמית:
הרשתית התוך-פלזמית המחוספסת משתתפת ביצירת חלבונים בדרכים שונות מסינתזת הפפטיד:
הרשתית התוך-פלזמית החלקה פעילה בסינתזה של שומנים וגם בתהליכים נגד רעליים. לדוגמה, כאשר חודר לגוף פנו-ברביטול (סוג של רעל), נוצרות כמויות גדולות של חומרים נגד רעליים ושטח הפנים של האזור החלק גדל מאוד, אך לאחר סילוק החומר מהגוף, השטח מצטמצם שוב. הרשתית החלקה משתתפת בסינתזה של הורמונים מקבוצת הסטרואידים, כגון הורמוני מין, וניתן להביא כדוגמה את האשכים בהם יש הרבה רטיקולום חלק, שבממברנות שלו מצויים אנזימים המעורבים בסינתזת ההורמונים.
כאמור, הרשתית התוך-פלזמית מצויה בכל התאים, אך ישנם תאים עשירים יותר בה, כגון תאים בכבד, בלוטות בלבלב ובלוטות ארס בנחשים. התאים בהם נפח הרשתית גדול יותר הם בדרך כלל תאים הפעילים ביצירת חלבונים המיועדים להפרשה.
על גבי הרשת התוך תאית נעים חומרים שונים בתא.
הבן איש חי
יהודה לייב גורדון
יהודה לֶיְיבּ גורדון (בראשי תיבות: יל"ג; ביידיש: יהודה לייב גאָרדאָן; ברוסית: Лев О́сипович Гордо́н, לב אוסיפוביץ' גורדון; כ"א בכסלו תקצ"א, (7 בדצמבר 1830, וילנה – כ"ד באלול תרנ"ב, 16 בספטמבר 1892, סנקט פטרבורג) היה משורר, סופר ועורך עברי.
נחשב לאחד מגדולי המשוררים בתנועת ההשכלה, שנודע גם במלחמתו הנוקבת בממסד הרבני. קריאתו "הֱיֵה אָדָם בְּצֵאתְךָ וִיהוּדִי בְּאָהֳלֶךָ" הפכה לסיסמת המשכילים בני דורו.
תולדותיו.
יהודה-לייב בן אשר גורדון נולד בשנת 1830 בעיר וילנה להורים יהודים פולנים אמידים בעלי בית מלון לאצילים פולנים. כבר בימי ילדותו ייעדו אותו הוריו להפוך לרב ומורה בישראל, ולתכלית זו הפקידו את חינוכו בידי תלמודי ופדגוג אמן, רבי ליפא, מתלמידיו המובהקים של רבי חיים מוולוז'ין, שלימדו מקרא כפשוטו, כתיבה תמה ודקדוק. בגיל שבע סיים בחדרו של ר' ליפא חמשה חומשי תורה, וידע אותם על בוריים עם פירוש רש"י ותרגום אונקלוס. באותה שנה אביו קנה לו תנ"ך, ובשובו מה"חדר" היה הוגה בו במשך שעות. מגיל תשע ואילך עבר מלמדים שונים, אך לא מצא שם קורת-רוח כמו מרבו הראשון.
בהיותו בן ארבע-עשרה התדרדר מצבו הכספי של אביו עד שירד מנכסיו, ולא יכול היה לממן את לימודיו של יל"ג, מה שגרם ליהודה לייב להשלים את לימודיו בבתי מדרשות שבווילנה.
גיסו, מיכל גורדון, שהיה בעלה של אחותו, חשף אותו לעולם ההשכלה. יל"ג למד שפות זרות (גרמנית, צרפתית, פולנית, רוסית), קרא ספרות אירופית, והתיידד עם כמה מהמשכילים היהודים הגדולים בתקופתו, מהם השפיעו עליו במיוחד המשורר אד"ם הכהן ובנו מיכ"ל; וכן המשורר זאב קפלן והסופר קלמן שולמן. בימי נערותו חיבר יל"ג שירים ליריים מליציים, תרגם משירי ביירון ושילר, והחל לחבר אפוס הירואי על מלחמות דוד בפלשתים, אותו לא השלים.