מאץ' מארקל (אנגלית: Much Marcle) הוא כפר קטן וקהילה אזרחית (Civil Parish) באנגליה אשר בממלכה המאוחדת. הכפר נמצא במחוז הרפורדשייר אשר במערב אנגליה, בין הערים רוס-און-וואיי ולדבורי.
כפר היסטורי.
במאץ' מארקל נמצאת כנסייה קהילתית של הכנסייה האנגליקנית מהמאה ה-13 הקרויה על-שם ברתולומאוס הקדוש. בכנסייה תגליפים היסטוריים ועץ טקסוס חלול עתיק ביותר. לצד הכנסייה נמצא בית-ספר ראשוני (המקבילה האנגלית לבית-ספר יסודי) של כנסיית אנגליה.
בכפר קיים מפעל ייצור סיידר ופרי של חברת ווסטונס סיידר (Weston's Cider).
בנוסף, ישנן בכפר שתי טירות מימי הביניים כאשר החשובה ביניהן קרויה טירת מורטימר, או גם בשם טירת מאץ' מארקל.
אחוזה נורמנית.
אחוזת הלן אשר שוכנת במרכז מאץ' מארקל היא מצבת-זיכרון להיסטוריה של אנגליה מאז שנת 1096, השנה אשר בה ניתנה האחוזה למשפחה הנורמנית דה-בלון, אשר חזו בחתימת המגנה כרטה. האחוזה מכילה ריהוט תקופתי רב, ציורים וגינה מתקופת בית טיודור. האחוזה מהווה חלק מרכזי בחיי הקהילה. היא פתוחה לרשות הציבור ומספקת זירה לאירועים לימודיים, מוזיקליים וספרותיים לאורך השנה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בעלת האחוזה הלן גלייכן הסכימה לפנות אותה לטובת אחסון יצירות אמנות של גלריית טייט.
מסורת חקלאות.
בקהילה חוות רבות, כאשר החשובה שבהן היא חוות באונדס (The Bounds) של ווסטונס סיידר. מקורן של כל החוות מתקופה עתיקה, אך עם מבנים מהמאה ה-17 והמאה ה-18.
מאץ' מארקל זכתה למוניטין רע כאשר התפרסם כי הרוצח הסדרתי הנודע פרד ווסט, הוא יליד הקהילה וכי לפחות שניים מקורבנותיו נקברו על-ידו באזור. ווסט היה בן לחוואים מקומיים והרציחות התרחשו בין השנים 1967 ל-1987.
שבוע התפוח הגדול.
למשך שבוע אחד, פעמיים בשנה בחודשים מאי ואוקטובר, מתקיים במאץ' מארקל ובכפרים הסובבים אותו שבוע התפוח הגדול. בשבוע זה שלל אירועים לכל הגילאים, ביניהם אירועי טעימת תפוחים, תחרויות גידול תפוחים ועוד.
חלק ניכר מתושבי מאץ' מארקל מגדל עצי תפוחים משלו וניתן למצוא בכפר זנים שונים רבים.
מרבל ארץ'
פולהאם (כדורגל)
מועדון הכדורגל פולהאם (באנגלית: Fulham Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי, משכונת פולהאם שבלונדון, המשחק בליגת העל האנגלית, הפרמייר ליג. מאז 1896 עורכת הקבוצה את משחקיה הביתיים באצטדיון קרייבן קוטג', השוכן ליד נהר התמזה.
הישגי השיא של המועדון הם השתתפות בגמר גביע ה-FA בשנת 1975, והגעה לגמר הליגה האירופית 2010.
היסטוריה.
ימי החובבנות (1879–1898).
פולהאם החלה את דרכה ב-1879 כקבוצת כדורגל תחת השם: "בית הספר הדתי של כנסיית הקדוש אנדרוס, פולהאם" ("Fulham St Andrew's Church Sunday School"). היא נוסדה על ידי מאמינים של כנסייה אנגליקנית במערב לונדון, אנגליה (בכנסייה, שקיימת עד היום, מוצג לוח המנציח את הקמת הקבוצה). בשנת 1887 זכתה הקבוצה בגביע מערב לונדון לחובבנים, ושנה לאחר מכן קוצר שם הקבוצה לשם פולהאם. בנוסף לגביע, סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה של מערב לונדון. בעונת 1886/1887 תלבושת הקבוצה הייתה חולצה לבנה ומכנסיים חצי אדומים-חצי לבנים. משחקה הראשון באצטדיון הקרייבן קוטג' נערך ב-1896 מול קבוצה שהייתה באותה תקופה יריבתם המרכזית, מועדון הכדורגל מינרווה.
הליגה הדרומית (1898–1907).
פולהאם קיבלה מעמד של מועדון מקצועני ב-12 בדצמבר 1898, אותה שנה בה עלתה לליגת המשנה של הליגה הדרומית. במהלך עונת 1900/1901, אימצה הקבוצה תלבושת הדומה מאוד לתלבושתה הנוכחית של ארסנל. שנתיים לאחר מכן עלתה פולהאם לליגה הדרומית הראשונה. התיעוד הראשון של תלבושת לבנה לגמרי אירע ב-1903, ומאז ועד היום חולצות המועדון לבנות והמכנסיים שחורים, בתוספת דגמי גרביים שבמהלך השנים השתנו משחור לשחור-לבן ולבסוף ללבן לחלוטין. בליגה הראשונה הם זכו פעמיים באליפות, בעונות 1905/1906, ו-1906/1907.
"הפוטבול ליג" (The Football League, "ליגת הכדורגל") (1907–1949).
בעקבות שתי הזכיות באליפות, קיבלה פולהאם הזמנה להשתתף בליגת המשנה של הפוטבול ליג. ב-3 בספטמבר 1907, נערך משחקה הראשון של הקבוצה בליגה, נגד האל סיטי, ונגמר בהפסד ביתי 0–1. ניצחונה הראשון של הקבוצה הגיע ארבעה ימים לאחר מכן, כשניצחה את דרבי קאונטי באותה תוצאה. בהמשך העונה הגיע המועדון להישגים מרשימים, ובסוף העונה היה רחוק שלוש נקודות מעלייה לליגה הראשונה, ומוקם במקום הרביעי בטבלה. למרות האכזבה, עונה זו התבררה כעונה המוצלחת ביותר של פולהאם בכל 21 שנות השתתפות המועדון בליגה, כשבסופן, בעונת 1927/1928, ירדה הקבוצה לליגה השלישית, לאחר שניצחה 13 משחקים בלבד כל העונה, מתוך 42 שנערכו.
נקודת השיא בעונתה הראשונה של פולהאם בליגה השלישית הייתה ניצחון חוץ בתוצאה של 3–8 על לוטון טאון בגביע האנגלי. למעשה, המועדון הגיע לחצי הגמר של הטורניר, שם הושפלו 0–6 על ידי ניוקאסל יונייטד. זוהי תוצאת שיא עד היום במשחק חצי גמר בטורניר זה. שנתיים לאחר מכן המועדון זכה בגביע אתגר לונדון.
במהלך כל התקופה, יו"ר המועדון היה איש העסקים והפוליטיקאי הנרי נוריס. הוא זה שבדיעבד גרם להקמתה של היריבה המקומית של פולהאם, צ'לסי. לאחר שסירב להצעתו של איש העסקים גאס מירס להעתיק את מגרשה הביתי של פולהאם למקום בו ניצב כיום אצטדיון סטמפורד ברידג', החליט מירס ליצור קבוצה משל עצמו שתשתמש בשטח זה, והקים את צ'לסי. ב-1910 החל נוריס לשמש גם כן כיו"ר של יריבה עירונית אחרת, ארסנל.
לאחר שלוש עונות בליגה השלישית, בהן סיימה הקבוצה במקום החמישי, השביעי והתשיעי (מתוך 22 קבוצות), הצליחה הקבוצה בעונה הרביעית, עונת 1931/1932, לסיים במקום הראשון ולחזור לליגת המשנה, כשמאזנם עומד על 24 ניצחונות מתוך 42 משחקים, 111 שערים, ומשחקם האחרון בעונה הסתיים בניצחון מוחץ 2–10. בעונה שלאחר מכן פספסה פולהאם עלייה לליגה הראשונה, כאשר סיימה במקום השלישי, כשהמקום השני היה מספיק לה לעלייה. בהמשך, הציגה הקבוצה מספר שנים של הופעות בלתי יציבות עם עליות וירידות חדות. אחד ההישגים שנרשמו במהלך תקופה זו היה הגעה נוספת למעמד חצי גמר הגביע האנגלי בעונת 1935/1936. ב-8 באוקטובר 1938, הגיע מספר שיא של 49,335 צופים לקרייבן קוטג', למשחק בין פולהאם למילוול.
ליגות וגביעי כדורגל שובשו קשות עקב מלחמת העולם השנייה ב-1939, ומשום כך הליגה הופרדה לאזורים מקומיים. הליגה החדשה נחנכה בעונת 1946/1947. בעונת 1948/1949, לאחר שלוש עונות, סיימה הקבוצה בראש הליגה השנייה, עם מאזן ניצחון-תיקו-הפסד של 9-9-24, אותו מאזן שהעלה אותה מהליגה השלישית 17 שנה לפני כן, ועלתה לליגה הראשונה.
1949–1969.
מצב הקבוצה לאחר עלייתה לליגה הראשונה של הפוטבול ליג לא היה טוב, ולאחר שתי עונות בהן סיימה במקומות ה-17 וה-18, סיימה בעונה השלישית, עונת 1951/1952, במקום האחרון, עם שמונה ניצחונות בלבד מתוך 42 משחקים, וירדה שוב לליגה השנייה. ב-20 במאי 1951, שיחקה פולהאם נגד סלטיק במונטריאול מול קהל של 29,000 צופים, באחד המשחקים הראשונים של פולהאם בצפון אמריקה.
בשנים הראשונות אחרי חזרת הקבוצה לליגה השנייה היא הפגינה רמה בינונית במשחקיה, אך בשנת 1958 הגיעה בשלישית לחצי גמר גביע ה-FA, והשתמשה במומנטום שנוצר כדי לחזור לליגה הראשונה בעונה הבאה, עונת 1958/1959, שבה סיימה את הליגה במקום השני, לאחר שפילד ונסדיי. גראהם לגאט הצטרף לשורות המועדון ב-1958, וכבש לזכות הקבוצה 134 שערים ב-277 הופעות, עובדה שהופכת אותו לכובש החמישי בתולדות פולהאם. בסיום עונת 1959/1960 הגיעה פולהאם למקום העשירי בליגה הראשונה, מיקום שיא בעבורה עד לעונת 2003/2004, בה סיימה במקום התשיעי. הישג נוסף שנרשם באותה תקופה היה הגעה רביעית לחצי גמר גביע ה-FA, בשנת 1962.
בזמן זה הקבוצה שיחקה באופן קבוע מול קהל של 30,000 אוהדים במשחקי הבית, למרות מאבק הקבוצה להישארות בליגה. בעונות אלו ניצלה פולהאם מספר פעמים מירידה ברגע האחרון, כמו בעונת 1965/1966, כשבפברואר 1966 היו לפולהאם רק 15 נקודות מ-29 משחקים. מתוך 13 משחקיה האחרונים של הקבוצה היא ניצחה 9 וסיימה 2 בתוצאת תיקו, וכך ניצלה.
בעונת 1967/1968 ירדה שוב הקבוצה לליגה השנייה, לאחר שניצחה רק עשרה מתוך 42 משחקי העונה, ובעונת 1968/1969 ניצחה רק שבעה משחקים מתוך 42 וירדה לליגה השלישית.
אחת הדמויות המשפיעות ביותר בהיסטוריה של פולהאם היא שחקן העבר שלה ג'וני היינס. היינס, המוכר בתור "מר פולהאם", ומאוחר יותר בכינויו "המאסטרו", חתם במועדון בשנת 1950, כשהיה תלמיד בית הספר ועשה את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים ביום הקופסאות לשנת 1952 במפגש נגד סאות'המפטון בקרייבן קוטג'. הוא שיחק במדי הקבוצה 658 משחקים במהלך 18 שנים, בהם כבש מעמדת הקשר ההתקפי 158 שערים, והוא מלך ההופעות של הקבוצה, ואף היה מלך השערים שלה עד שב-1991 גורדון דייוויס שבר את שיא הכיבושים שלו. הופעתו האחרונה במועדון הייתה ב-17 בינואר 1970. מיוחס לו לעיתים קרובות תואר השחקן הטוב ביותר בהיסטוריית המועדון והעובדה שלא שיחק בשום מועדון בוגרים בבריטניה חוץ מפולהאם הוסיפה לכבוד אותו קיבל מהאוהדים. הוא רשם 56 הופעות בנבחרת אנגליה (כשב-22 מהם תפקד כקפטן) ולמרות יכולתו הגבוהה נשאר במועדון גם כאשר קבוצתו שיחקה בליגת המשנה. היינס נפצע בתאונת אופנוע ב-1962 ומאז הפסיק לשחק בנבחרת אך המשיך לשחק בפולהאם עוד כשמונה שנים.
בנובמבר 1968 שימש כמאמן זמני, במקום בובי רובסון, שפוטר.
1970–1994.