בסוף שנת 1943, עם כניסת הכוחות הנאציים לאתונה, הורה על הנפקת אלפי תעודות זהות חדשות ליהודי העיר תחת שמות נוצריים בהן צוין סעיף הדת של מחזיק התעודה כנוצרי. בכך תרם להצלת יהודים רבים מקהילת העיר. על מעשיו אלו הוקירה אותו מדינת ישראל והוענק לו בשנת 1969 אות "חסיד אומות העולם" מטעם מכון "יד ושם".
אנגלוס העיד על עצמו כי שאב את ההשראה לפעולותיו מדבריו ומעשיו של הארכיבישוף דמסקינוס שהצהיר בריש גלי, על אף שהוזהר שיוצא להרוג אם יעשה כן, כי על העם היווני להתגייס למען הצלת יהודי יוון הנותרים. הארכיבישוף רתם את הכנסייה האורתודוקסית היוונית למען הצלת יהודי אתונה וסביבתה ועודד את גופי הממשל ותנועות ההתנגדות לעשות כן (על פועלו זה, הוענק לארכיבישוף דמסקינוס אות "חסיד אומות העולם".
ביוגרפיה.
נולד באתונה בשנת 1894 למשפחה ממוצא בווארי אשר הגיעה ליוון במקביל להמלכת נסיך בוואריה, אותון, למלך יוון (1832). אביו היה קצין בז'נדרמריה היוונית. אוורט למד משפטים באוניברסיטת אתונה ובשנת 1915 הצטרף לז'נדרמריה. בשנת 1929 עבר למשטרה היוונית ובספטמבר 1941 התמנה למפקד משטרת אתונה. באותה עת יוון הייתה כבר תחת כיבוש מדינות הציר וחולקה לשלושה אזורי שליטה; גרמני, בולגרי ואיטלקי, כאשר אתונה הייתה בתחומי שטח הכיבוש האיטלקי.
במסגרת תפקידו קיים אוורט קשרים עם כוחות הכיבוש, ובמקביל קיים באופן חשאי קשרים עם ממשלת יוון הגולה בקהיר ועם תנועות ההתנגדות המקומיות. ב-3 בספטמבר 1943, עם הדחת מוסוליני, הודיעה איטליה על כניעתה בפני כוחות בעלות הברית. בעקבות כך פלשו כוחות גרמניה הנאצית לאזור השליטה האיטלקי וכבשו אותו מידיהם (כחלק ממהלך כולל של כיבוש השטחים האיטלקיים).
מבחינת היהודים המשמעות הייתה סכנת השמדה מיידית, כשם שקרה בשטח הכיבוש הגרמני, שבו נחרבו הקהילות היהודיות כליל ונשלחו למחנות השמדה. לאור זאת ובמטרה למנוע את זיהויים ככל האפשר, הורה אוורט על הנפקת תעודות זהות נוצריות ליהודים.
בשנת 1951 מונה למפקד משטרת יוון ופרש משירות בינואר 1955. ב-30 בדצמבר 1970 נפטר מדום לב.
בנו של אוורט, מילטיאדיס אוורט, הפך ברבות השנים לפוליטיקאי משפיע ביוון, וכן כיהן כראש עיריית אתונה בין השנים 1987–1989.
מדרשה לאמנות
אוגו פוסקולו
אוגו פוסקולו (באיטלקית Ugo Foscolo, בשמו המלא ניקולו אוגו פוסקולו Niccolo Ugo Foscolo 6 בפברואר 1778 זקינתוס - 10 בספטמבר 1827) טרנהם גרין, על יד לונדון) היה משורר, היסטוריון ומבקר של הספרות ופטריוט איטלקי ממוצא יווני.
נחשב הנציג העיקרי של הספרות האיטלקית בצומת המאות 18 וה-19. ביצירתו נפגשים האידיאלים האסתטיים של הנאו-קלסיציזם עם מוטיבים ורעיונות של הטרום-רומנטיזם והרומנטיזם.
הוכרח מגיל צעיר לחיות רחוק ממולדתו - האי היווני זקינתוס, אז זנטה, אחר כך הרפובליקה של ונציה. הרגיש גולה כל חייו, מושפע מעולם האידיאלים הקלאסיים של היוונים שבהם התחנך בילדותו.
נדד מארץ לארץ, פוסקולו היה חסר אמונה דתית ודבק ברוח של עידן האורות, משורר של רגשות ושאיפות אוניברסליות.
אנטון מוסימן
אנטון מוסימן (בגרמנית: Anton Mosimann; נולד ב-22 בפברואר 1947) הוא שף ומסעדן שווייצרי שהיה השף הראשי במלון דורצ'סטר, במייפייר, לונדון, במשך שלוש עשרה שנה, במהלך תקופה זו הגיעה המסעדה לניקוד של שני כוכבים במדריך מישלן האדום. אחרי שמוסימן עזב את דורצ'סטר הוא הקים מועדון הסעדה פרטי, בשם "מוסימנס'" (Mosimann's), בית ספר לבישול ומיזמים אחרים בעסקי המסעדנות. הוא גם מנחה תוכניות טלוויזיה בבריטניה ובשווייץ.
מוסימן מכנה את סגנון הבישול שלו בשם "בישול טבעי" (cuisine naturelle) והוא שם דגש על מרכיבים טבעיים ובריאים, ונמנע מתוספות כמו שומנים ואלכוהול.
שנותיו הראשונות והקריירה.
מוסימן נולד בזולותורן, למרגלות הרי היורה,
לאוטו והלגה מוסימן.
מאז היותו בן שש הוא עזר במסעדה שהוריו ניהלו ב-Nidau. הוא היה ילד יחיד.
כשמלאו לו 15, הוא החל בהתלמדות במלון מקומי, וקיבל תעודה של שף ראשי כשהגיע לגיל 25.
במהלך שנות העשרים שלו הוא עבד במלונות ברומא, מונטריאול, יפן ובלגיה. בזמן אקספו 70' ביפן, מוסימן היה השף הראשי של הביתן השווייצרי.
דורצ'סטר.
מוסימן התמנה לשף המטבחים של המלון הלונדוני דורצ'סטר ב-1975, כשמלאו לו 28 שנים בלבד.
קודמו בתפקיד, יוג'ין קאופלר, שאל את אולדריך פירר, מומחה שווייצרי לגסטרונומיה, את מי כדאי למנות. מוסימן עורר את תשומת לבו כשהוא כה במדליית זהב על הבישול שלו, בתחרות שנערכה בלוצרן.
כשמסעדת דורצ'סטר זכתה בניקוד של שני כוכבי מישלן הייתה זו מסעדת המלון הראשון שזכתה בניקוד זה מחוץ לגבולות צרפת.
המטבח הטבעי.
מוסימן אמר: "אני יוצר מה שאני מכנה 'מטבח טבעי'. מאפיינו העיקרי הוא שהוא אינו משתמש במרכיבים כמו חמאה, שמנת ואלכוהול. הוא מתמקד יותר בטעמם של מרכיבים בודדים. המאכלים מבושלים קלות בלבד. בנובל קוויזין וגם ב'מטבח טבעי', מושם דגש רב על הצגת המנות."
ספרו, Cuisine Naturelle, פורסם ב-1985.
שלהי הקריירה.
אחרי שמוסימן עזב את מלון דורצ'סטר הוא פתח מועדון הסעדה פרטי בבלפרי בבלגרביה ב-1988. עסקיו הנוספים היו בית ספר לבישול וחברה לארגון אירועים. מוסימן החזיק בהרשאה מלכותית כאחראי על ארוחותיו של צ'ארלס, נסיך ויילס.
עבודתו הטלוויזיונית כוללת תוכנית מיוחדת של Food and Drink בשם Anton Goes to Sheffield, ששודרה ב-1985
וזכתה בפרס גלנפידיך ב-1986, Cooking with Mosimann ב-1990 ו-Anton Mosimann – Naturally, ששודרה בשנים 1992-1991.
ב-2001 הוא נבחר לבשל ל-300 אורחים בקבלת הפנים בחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון בארמון בקינגהאם.
אותות כבוד.
ב-2004 זכה מוסימן בתואר קצין המסדר האימפריה הבריטית "על שירותו בתעשיות התיירות והמזון".
הוא גם קיבל אות אביר מסדר ההצטיינות החקלאית הלאומית מטעם ממשלת צרפת.
בהוקרה על עבודתו בקבלת הפנים בחתונתם של הדוכס והדוכסית מקיימברידג', התמנה מוסימן ל-Deputy Lieutenant של לונדון רבתי.
רבי אלעזר בן פרטא
רבי אלעזר בן פרטא היה תנא בדור הראשון לתנאים. נכדו, תנא הנקרא באותו שם, חי בדור השלישי של התנאים.
זהותו.
לפי בעל סדר הדורות, היו שני תנאים בשם רבי אלעזר בן פרטא: הראשון חי בדורו של רבי יוחנן בן זכאי, והשני בדורו של רבי יהודה הנשיא, כמוזכר בירושלמי: . בדומה לכך, מוזכר גם בתלמוד בבלי: .
קורות חייו.
רבי אלעזר בן פרטא נאסר יחד עם רבי חנניא בן תרדיון וניצל על ידי אליהו הנביא. על כך מובא בתלמוד הבבלי:
מתורתו.
מתורתו של רבי אלעזר מובא בתלמוד הן בתחומי ההלכה והן בתחומי האגדה. במשנה במסכת גיטין, . בהלכות לשון הרע הוא תולה את עונש שנים עשר המרגלים בכך שהוציאו דיבה על עצים ואבנים, ולומד מכאן קל וחומר לעונשו של מי שמדבר לשון הרע על חבירו. ורבה בר נחמני מביא אסמכתא לדבריו מהמקרא: "וימותו האנשים - מוציאי דבת הארץ רעה" () - על דיבת הארץ שהוציאו.
גם באגדה מובא כי רבי אלעזר סבר כי בזמן שאכלו ישראל מן הם לא הוצרכו ליפנות, כיוון שלא רק המן עצמו היה מתמוסס כליל במעיהם, אלא "אפלו דברים שתגרי אֻמות העולם מוכרין להן – מן מבטלן".
תל (פירושונים)
חנניא בן תרדיון
אלעזר שמחה וסרמן
הרב אלעזר שמחה וסרמן (תרנ"ח, 1898 - ב' בחשוון תשנ"ג, אוקטובר 1992) היה ראש ישיבת אור אלחנן בארצות הברית ומייסד הישיבה בישראל.
תולדותיו.
אלעזר שמחה וסרמן הוא בנו הבכור של הרב אלחנן וסרמן. למד אצל אביו בישיבת אוהל תורה בברנוביץ', ולאחר מכן למד בישיבות נובהרדוק, טלז, גרודנה וקלצק.
בשנות ה-30 נסע לצרפת בשליחותו של אביו להקים ישיבה בניודורף שליד שטרסבורג. בסוף שנות ה-30 הצטרף אל אביו בנסיעתו לארצות הברית, אביו שב לברנוביץ' והוא נשאר בארצות הברית. היה פעיל בוועד ההצלה בארצות הברית. הקים את ישיבת "אור אלחנן דקליפורניה" בלוס אנג'לס על שם אביו ולזכר ישיבת "אוהל תורה" בברנוביץ'.
בשנת תשל"ט (1979) עלה מלוס אנג'לס לישראל והתיישב בירושלים. הוא העביר את הישיבה בלוס אנג'לס לרשותה של ישיבת חב"ד בעיר, בתנאי שהמבנה ושמה יישמר. בגלל ערכה הנדלני של הקרקע העבירו את המבנים כמות שהם למיקום שונה כדי שלא לשנות מצוואתו של הרב. במקביל יזם את הקמתה של ישיבת אור אלחנן בישראל. הוא פנה לרב מאיר חדש, שהיה המשגיח של ישיבות חברון ו"עטרת ישראל", וביקש ממנו לקבל על עצמו את תפקיד המשגיח בישיבה. כראש ישיבה מונה בנו הרב משה מרדכי חדש.
עסק בהוצאת ספרי אביו הרב אלחנן וסרמן ובראשם הספר "קובץ שיעורים", ואף כתב את ההקדמה לספר. השיחות והמאמרים שכתב הרב שמחה וסרמן צורפו ל"קובץ מאמרים ואגרות" של אביו. כמו כן יצא הקונטרס "שמחת אלעזר" ובו כמה ממאמריו.
התגורר בקריית מטרסדורף בירושלים. בשנותיו האחרונות היה חברותא של שכנו שלמה לורינץ. נפטר בלי בנים, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
ג'וש שירמן (סדרת ספרים)
יהושע (ג'וש) שירמן הוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח מאת יאיר לפיד אשר הושפע ביצירתו מעבודתם של ריימונד צ'נדלר ודשיל האמט, אבות הסוגה של הבלש הפרטי הקשוח (Private Eye או Hard Boiled Detective) בספרות האמריקנית.
ביוגרפיה בדיונית.