נולד במינסק לרבי זלמן סורוצקין. למד בתלמוד תורה בז'טל, ולאחר מעברו של אביו לכהן ברבנות לוצק החל ללמוד בישיבת נובהרדוק אצל הרב משה רייז. בהמשך עבר ללמוד בישיבת ברנוביץ', אצל הרב אלחנן וסרמן והרב דוד רפפורט. בהמשך עבר לישיבת קמניץ והיה לתלמידו המובהק של הרב ברוך בר ליבוביץ'. בהיותו בברנוביץ' למד חברותא עם הרב נח שימנוביץ במשך שעות רבות לתוך הלילה. הרב ליבוביץ' כתב מכתב לאביו שבנו נועד לגדולות ולהיות "מרביץ תורה".
בכנסייה הגדולה השלישית נפגש אביו עם אחיינו הרב אברהם יצחק בלוך, והרב בלוך הציע לו להשתדך עמו. השידוך לא יצא לפועל עקב הקושי בקשרים בין ליטא לפולין, אך בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט הרב ברוך מישיבתו לווילנה ועבר ללמוד בישיבת טלז וכעבור שישה חודשים התארס עם רחל בתו של בן דודו, ראש הישיבה, בהסכמת הוריו שהיו כבר בארץ ישראל. שבועיים לאחר נישואיו נמלט עם הרכבת הטרנס-סיבירית לקובה, משם גירשום היפנים לשאנגחאי, ומשם היגר לארצות הברית והחל לכהן כר"מ בישיבת טלז שהוקמה על ידי דודיו הרב אליהו מאיר בלוך והרב חיים מרדכי קאטץ.
בשנת תשכ"ה לאחר פטירת הרב קטץ, מונה יחד עם בן דודו הרב מרדכי גיפטר לכהן כראש ישיבה.
לצד היותו ראש ישיבה, עסק בענייני ציבור בפרט בענייני אגודת ישראל, החינוך העצמאי וארגון תורה ומסורה. והיה חבר מועצת גדולי התורה.
בשנת תשכ"ב חלה בסרטן, אך המשיך בתפקידיו ובפועלו לצד ייסוריו. לאחר 17 שנה נפטר ביום הולדתו ה-62 (י"ג בשבט תשל"ט) ונקבר בהר המנוחות.
ספריו.
ספריו יצאו על ידי תלמידיו:
ג'מבטיסטה טייפולו
ג'אנבטיסטה טייפולו
חיל לוגיסטיקה
כרומגן
כרומגן היא חברה ישראלית המייצרת ומשווקת מערכות סולאריות, דודי שמש וקולטים. החברה נוסדה בשנת 1962. משרדי החברה ומפעל הדודים נמצאים בקיבוץ שער העמקים. מפעל הקולטים נמצא בפארק תעשייה ציפורית. מוצריה נמכרים ומותקנים בכ-40 מדינות.
היסטוריה.
החברה הוקמה על ידי קיבוץ שער העמקים בשנת 1962 כמפעל לטיוב מתכות ברזיליות בתהליך הנקרא "כרומייזינג", שבו מוסיפים כרום לשכבה החיצונית של המתכת והופכים אותה לפלדת אל-חלד, העמידה בתנאים של טמפרטורה גבוהה, שחיקה, לחות גבוהה וכימיקלים. מכאן שם החברה - הלחם של המילים "כרום" ו"מגן".
בסוף שנות השישים הפך המפעל למפעל ליצור דוודים. סקירת השוק העולמי העלתה כי הציפוי המקובל והטוב ביותר למטרה זו הוא ציפוי האמייל, ובראשית שנות השבעים נחתם הסכם עם חברה בינלאומית. בנוסף לידע בתחום הציפוי, כלל ההסכם גם מידע בתחום תכנון הדוודים, והוחלט על הקמת מבנה חדש ומעבר לציפוי פנימי באמייל. בהמשך החלה כרומגן לייצר קולטים ולשווק מערכות סולאריות שלמות המנצלות אנרגיה סולארית.
בשנת 2002, נחנך מפעל חדש לקולטי שמש של כרומגן באזור התעשייה ציפורית.
בתחילה מכרה כרומגן את מוצריה בארץ בלבד. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה לפעול גם בשוק הבינלאומי. החברה הקימה מפעלים בספרד בשנת 2001 בגאורגיה בשנת 2005 ובמקסיקו בשנת 2007.
בשנת 2015, זכתה במכרז להתקנת מערכות סולאריות ברחבי עיר הבה"דים של צה"ל.
בעלות.
ביולי 2007, רכשה קרן ההשקעות טנא מקיבוץ שער העמקים 26% ממניותיה של כרומגן, והגדילה מאוחר יותר את החזקתה בחברה ל־32% בהשקעה כוללת של 6 מיליון דולר.
באוקטובר 2015, קיבוץ שער העמקים וקרן טנא היו במשא מתן מתקדם למכירת השליטה בכרומגן לפי שווי של 145 מיליון שקל, לחברת ההחזקות הצרפתית גרופ אטלנטיק (Groupe Atlantic), אך העסקה לא יצאה לפועל.
בתחילת 2021 רכש קיבוץ שער העמקים את מלוא השליטה בחברה מקרן טנא.
באוקטובר 2021 נמכרה השליטה בחברה לתאגיד האיטלקי אריסטון. על פי ההערכות המחיר עמד על 115-125 מיליון שקל.
תקנים.
מערכות סולאריות מחויבות בעמידה בתקנים, בארץ ובשוק הבינלאומי. כרומגן פועלת על פי ניהול איכות בהתאם לתקן 9001 ISO וסטנדרטים IQNET, ועומדת בתקן הישראלי ובתקנים מחמירים מחו"ל:
ווילי נלסון
בהירות (פירושונים)
האישה הראשונה
אריה לייב הרשלר
הרב אריה לייב הרשלר (ר' לייב דיין) (תר"י, 1850 (לערך) - ב' בשבט תרע"ז, 1917) היה דיין נודע ביישוב הישן בירושלים בתחילת המאה ה-20. כיהן במשך 25 שנה כדיין בבית דינו של הרב שמואל סלנט. עמד בראש קבוצת מייסדי שכונת בית ישראל בירושלים וכיהן כרבה וכראש ועד תושביה, ולאחר מכן היה ממייסדי השכונות שערי פינה וגבעת שאול. היה חבר בבית המשפט הממשלתי, וכן נציג היהודים האשכנזים במועצת העירייה בירושלים שתחת השלטון העות'מאני.
תולדות חייו.
נולד בירושלים, בנו של אלימלך דב מקרלין. אביו הקדיש את כל זמנו ללימוד תורה וסירב לקבל על עצמו משרה תורנית. נפטר בגיל 35 (1827 – 1862). ר' לייב למד בישיבת עץ חיים אצל הרב משה נחמיה כהניו. נישא לבתו של אהרן-השל שוב ממאה שערים.
לאחר נישואיו התגורר בסמוך לחותנו בשכונת מאה שערים ופעל לפיתוחה וכן היה פעיל באגודות הצדקה והחסד של השכונה. בתקופה זו היה תלמידו ומקורבו של הרב זלמן בהר"ן.
דיין.
במשך תקופה שימש ר' לייב כספרא דדיינא בבית הדין של עדת הפרושים בירושלים. בשנת תרנ"ב (1892) התמנה כדיין בבית דין זה, לצדו של הרב שמואל סלנט, ושימש בתפקידו עשרים וחמש שנה. מאז היה מוכר ביישוב הישן בירושלים בשמו ובכינויו ר' לייב דיין (בהגייה אשכנזית: ר' לייב דייען"), וכמעט שלא נודע בשמו הרשמי. כמו כן כונה "ר' לייב מלך'ס" (על שם אביו אלימלך) ו"ר' אריה לייב ד"ץ" (דיין צדק).
בשנת תרס"ח (1908) חתם על כרוז של בית הדין (יחד עם הרב משה נחום ולנשטיין והרב צבי פסח פרנק), שבו דחו את התערבותו של האדמו"ר רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב כנגד פסק ההלכה של רבני ירושלים המתיר מצות מכונה בחג הפסח.
ר' לייב דיין שימש רבות כבורר במחלוקות וסכסוכים ציבוריים ופרטיים שנתגלעו בירושלים ומחוצה לה. הרב קוק המליץ במכתב להנהלת כרמל מזרחי לקחתו כבורר.
מייסד שכונות ירושלים.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 רכש ר' לייב דיין את הקרקע הסמוכה לשכונת מאה שערים לצורך בניית שכונה חדשה. בעלי הקרקע היו ערבים תושבי הכפר ליפתא והם מכרו לו את הקרקע במחיר מוזל בשל בעיות ניקוז קשות באזור. בשנת תרמ"ו (1886) הוקמה במקום שכונת בית ישראל על ידי ר' לייב דיין ועמו קבוצת חברים ובהם הרב חיים זוננפלד.
ר' לייב דיין שימש כרבה של השכונה וכראש ועד השכונה. יזם והקים את המוסדות והארגונים של השכונה ובנה את בתי כנסת שלה, ובראשם בתי הכנסת המרכזיים "בית יעקב" ו"באר שבע". בהשתדלותו הוקמו בשכונה בניינים וחדרים ששימשו כמבנים לתלמוד תורה ולמגורי עניים. בחלקם חרות על קירותיהם "בהשתדלות ר' לייב דיין" ו"נדבת... על ידי ר' לייב דיין".
לאחר הקמת שכונת בית ישראל המשיך ר' לייב דיין ביוזמותיו להקמת שכונות חדשות בירושלים שמחוץ לחומות. בשנת תרמ"ט (1889) הקים עם קבוצת חברים את שכונת שערי פינה. בשנת תרס"ז (1907) ייסד יחד עם הרב נסים אלישר את "חברת גבעת שאול" שהקימה את שכונת גבעת שאול.
פעילות ציבורית.
בעשור הראשון של המאה ה-20 היה ר' לייב דיין מראשי הרבנים ועסקני הציבור שפעלו בנושאים הציבוריים בירושלים. הוא שימש כתובת מרכזית לסיוע ועזרה לאנשי היישוב הישן. כיהן בתפקידים ציבוריים רבים. היה נשיא הוועד הכללי "כנסת ישראל", ממייסדי בית התבשיל הכללי והגבאי שלו, כמו כן היה גבאי של הישיבות המרכזיות של ירושלים באותה תקופה: עץ חיים, מאה שערים ותורת חיים.
היה חבר בבית המשפט הממשלתי, שהיה מורכב מהפחה הטורקי, הקאדי המוסלמי, הפטריארך היווני ונציג הרבנים היהודים. כמו כן היה נציג היהודים האשכנזים במועצת העירייה. היה דובר ערבית רהוטה.
פטירתו והנצחתו.
ר' לייב דיין נפטר בשנת 1917, ונקבר בהר הזיתים. הוא הונצח בשם רחוב בשכונת בית ישראל, הנקרא על שם כינויו הנפוץ לייב דיין. ברחוב שוכנת ישיבת מחנה ישראל לחוזרים בתשובה. ביום שבת י"ח באדר תשס"ב (2 במרץ 2002) התרחש פיגוע התאבדות ברחוב בסמוך לישיבה ונהרגו בו 11 בני אדם ועשרות נפצעו, רבים מהם אורחים שבאו לאירוע בשבת בישיבה.
הקדש ר' לייב דיין.
ר' לייב דיין היה חשוך בנים. בשנת תר"ס (1900) הקדיש חלק מהחצר שבבעלותו לטובת "ילדי העניים האשכנזים בשכונת בית ישראל". בשנת תרפ"א (1921) הקדישו יורשיו (אחיינו ואשתו) חלק מהחצר לתלמוד תורה עץ חיים. הנהלת עץ חיים הקימה במקום סניף של תלמוד תורה, שפעל בו במשך כארבעים שנה. מאז שנת תשל"ה (1975) פועל במקום תלמוד תורה של חסידות קרלין.
בעקבות מחלוקת משפטית שנתגלעה בין הנהלת התלמוד תורה של חסידות קרלין להנהלת עץ חיים לגבי זכויות הקניין והשימוש ב"הקדש ר' לייב דיין", הכריע בית הדין הגדול לערעורים לטובת ישיבת עץ חיים. כמו כן פסק כי יש לדאוג למינוי הנהלת הקדש חדשה, משותפת להנהלת עץ חיים ולנציגי שכונת בית ישראל.
אריה ליב הרשלר
לייב דיין
ר' לייב דיין
גיברלטר המורית
חיל האוויר המלכותי האיטלקי
חיל האוויר המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Regia Aeronautica Italiana) היה שמו של חיל האוויר של איטליה. החיל הוקם כזרוע עצמאית נפרדת מהצבא המלכותי בשנת 1923 והתקיים עד שנת 1946. ב-1946 בוטלה המלוכה באיטליה וממלכת איטליה הפכה להיות הרפובליקה האיטלקית. כפועל יוצא מכך איבד החיל את הקידומת ה"מלכותית" שלו.
היסטוריה.
ראשית הדרך.
בראשית המאה ה-20, איטליה הייתה בחזית הקדמית של הלוחמה האווירית. במהלך תהליך הקולוניזציה של לוב התקיימו טיסות הסיור הראשונות בהיסטוריה, כשהראשונה בהן נערכה ב-23 באוקטובר 1911 וב-1 בנובמבר התקיימה ההפצצה האווירית הראשונה בהיסטוריה.