בשנת 1978 הגיש בערוץ טלוויזיה של ה-BBC את התוכנית "אנשי הגות". בתוכנית מגי דן עם פילוסופים עכשוויים על סוגיות שונות בתולדות הפילוסופיה. בשנת 1987, מגי הגיש תוכנית טלוויזיה נוספתו במתכונת דומה, בשם "הפילוסופים הגדולים". בתוכנית זו, נעשתה התמקדות בפילוסופים מרכזיים ביותר בתולדות הפילוסופיה המערבית. שתי התוכניות מנו 15 פרקים כל אחת. ושתיהן עובדו לספרים, שגם תורגמו לעברית. בשנת 2002 כתב הפילוסוף הישראלי ד"ר ירון סנדרוביץ בהארץ:
בתקופה שבין שידורי הסדרות, מגי הוציא את המהדורה הראשונה של המגנום אופוס האקדמי שלו: "הפילוסופיה של שופנהאואר" (הספר פורסם לראשונה בשנת 1983, והורחב משמעותית בשנת 1997). החיבור נותר אחד הטיפולים המהותיים והרחבים ביותר בהגותו של שופנהאואר. בספר, מגי מעריך את השפעתו העמוקה של שופנהאואר על ויטגנשטיין, וגנר ויוצרים אחרים. מגי מתייחס גם למחשבותיו של שופנהאואר על הומוסקסואליות ולהשפעת הבודהיזם על מחשבתו.
עבודה מאוחרת והתעניינות בווגנר.
בשנת 1997 פורסם סיפרו "וידויו של פילוסוף", שגם תורגם לעברית. הספר הציג למעשה מבוא לפילוסופיה, אך בצורה אישית. בספר, מגי משרטט את התפתחותו הפילוסופית שלו בהקשר אוטוביוגרפי. הוא גם מדגיש את חשיבותה של הפילוסופיה של שופנהאואר כניסיון רציני לפתור בעיות פילוסופיות. בנוסף, מגי פתח בביקורת נוקבת על הפילוסופיה האנליטית. בעקבות הספר, מגי היה מעורב בתביעת לשון הרע. בשל אחת מהן, מגי חזר בו מהשמועה כי ראלף שנמן, מקורבו השנוי במחלוקת של ברטרנד ראסל בעשור האחרון של חייו, הושתל על ידי ה-CIA במאמץ להכפיש את ראסל. שונמן תבע בהצלחה את מגי בגין הוצאת דיבה בבריטניה, וכתוצאה מכך נפסקה ההדפסה הראשונה של המהדורה הבריטית של הספר. תביעת לשון הרע השנייה, הוגשה בקליפורניה נגד רנדום האוס, והוסדרה בשנת 2001. ההאשמות פגו ביישוב סכסוכים, והוצאה מהדורה חדשה סופקה ליותר מ-700 ספריות אקדמיות וציבוריות.
למגי היה עניין מיוחד ריכרד וגנר, בחייו, בהגותו, ובבמוזיקה שלו. מגי כתב שני ספרים בולטים על המלחין ועל עולמו: "אספקטים של וגנר" (1968; 1988), ו"אקורד טריסטן: וגנר ופילוסופיה" (2001). ב"אספקטים של וגנר", מגי משרטט את ההישגים והעומק של וגנר ומראה כיצד המוזיקה הסנסציונית והארוטית שלו מבטאת את תוכנה המודחק והטעון ביותר של הנפש. הוא גם בוחן את כיווני הבמה המפורטים של וגנר, ואת עבודות הפרוזה בהן ניסח את רעיונותיו, ושופך אור חדש ומעניין על האנטישמיות שלו. המהדורה המתוקנת כוללת פרק חדש על "וגנר כמוזיקה".
בשנת 2016, לקראת יום הולדתו ה-86, פרסם מגי את ספרו "שאלות אולטמטיביות", שפורסם באוניברסיטת פרינסטון. ג'וליאן באגיני, כתב באינדפנדנט כי "מגי לא תמיד מתאים את בהירות הניסוח שלו לטיעונים ריגורוזיים, ולעיתים מתעלם מהעיקרון שלו כי התחושה 'כן, בטח שזה חייב להיות נכון' אינה 'תוקף, אפילו לא אישור'. אבל אפשר לסלוח על כך. אפלטון ואריסטו טענו שהפילוסופיה מתחילה בפליאה. מגי הוא ההוכחה כי עבור חלקנו, הפליאה לא מתה אלא רק מעמיקה."
בשנת 2018 מגי התראיין לג'ייסון קאוולי מ"ניו סטייטסמן", בתקופה בה התגורר בחדר יחיד בבית חולים סיעודי באוקספורד, ודן בחייו ובספרו "שאלות אולטמטיביות" משנת 2016. מגי אמר שהוא מאמין שהוא חסר מקוריות, ועד לספר זה הוא נאבק לתרום תרומה מקורית לפילוסופיה, באומרו: באותו הראיון, מגי סיפר כי הוא עוקב מקרוב אחר החדשות והפוליטיקה וכי הוא מחשיב את ההצבעה עבור הברקזיט כ"טעות היסטורית".
חיים אישיים.
בשנת 1953 מונה מגי לתפקיד הוראה בשוודיה ובזמן שהכיר שם את אינגריד סודרלונד, רוקחת במעבדת האוניברסיטה. הם התחתנו ונולדה להם בת אחת בשם גונואלה. מגי אמר אחר כך: הנישואין התפרקו די מהר וזו הייתה תקופה הרת אסון בחיי. חזרתי לאוקספורד אחרי תואר ראשון. אבל מאז, שוודיה הייתה חלק מחיי. אני הולך לשם כל שנה והבת שלי מבקרת אותי. תמיד הנחתי שבמוקדם או במאוחר אתחתן שוב אבל זה מעולם לא קרה, אם כי היו לי כמה מערכות יחסים ארוכות מאוד. ועכשיו אני לא רוצה להתחתן שוב. אני אוהב את החופש. ספר הזכרונות שלו, "ענני התהילה: ילדות הוקסטון", זכה בפרס ג'יי.אר אקרלי לאוטוביוגרפיה בשנת 2004.
מותו.
מגי מת ב-26 ביולי 2019, בגיל 89, בבית החולים סנט לוק שבהדלינגטון, אוקספורד. הוא הותיר אחריו את בתו, ילדיה ונכדיה. הלווייתו התקיימה רק ב-15 באוגוסט.
סיפרו האחרון שיצא לאור במהלך חייו - "להפיק מזה את המרב" (2018) - נחתם כך:
ביבליוגרפיה.
מאמרים.
באתר JSTOR:
שטח B
שטח B הוא מונח שנטבע בהסכם אוסלו ב' ומתייחס לשטחים ביהודה ושומרון שנמסרו לשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית, שהוקמה מכוח ההסכם. לרשות נמסרה גם האחריות על שמירת הסדר הציבורי לפלסטינים בשטחים אלה, אך ישראל נותרה סמכות ביטחונית גוברת לצורך הגנה על ישראלים והתמודדות עם איום הטרור. כל היישובים בשטח הם פלסטינים. שוכנים בו 440 יישובים כפריים, וכן שטחים פתוחים ושמורות טבע.
רקע.
ב-28 בספטמבר 1995 נחתם בוושינגטון הסכם בין ישראל ל הידוע בשם "הסכם אוסלו ב'". בהסכם חולקו יהודה והשומרון וחבל עזה לשלושה חלקים: שטחי A, שטחי B ושטחי C. הסכם זה נועד לשמש כהסדר ביניים למשך חמש שנים עד שיוחלף בהסדר קבע, אולם נכון לשנת 2022 הסדר הקבע לא גובש. עד יישום הסכם ואי שטח B כלל 23–25% משטחי יהודה והשומרון. במסגרת הסכם זה הועברו לשטח B בשלבים 13% משטחי יהודה ושומרון שהיו שטחי C, אך נגרעו ממנו שטחים אחרים שהפכו לשטח A, ומאז הוא כולל כ-22% מיהודה והשומרון ושום חלק מרצועת עזה.
Brilliant.org
Brilliant.org (בתרגום חופשי לעברית: מבריק) הוא אתר אינטרנט לימודי של ארגון Brilliant למטרות רווח וקהילה נלווית המציגה בעיות וקורסים במתמטיקה, פיזיקה, מימון כמותי ומדעי המחשב. כיום האתר מתחיל להתפרש על פני תחומים נוספים כגון: אדריכלות והיסטוריה. האתר פועל לפי שיטת פרימיום.
היסטוריה.
Brilliant הוקמה בשנת 2012. בפסטיבל ההשקה במרץ 2013 הציג המנכ"ל והמייסד סו חים את הרעיון של הארגון וקפיטליסט הסיכון צ'אמאת פליחפטיה החל להתעניין בתחום. בחודש מאי 2013 הציג חים את החזון של הארגון בכנס של TED.
באוגוסט 2013 דיווח TechCrunch כי Brilliant.org גייסה כסף מקרנות הון סיכון של צ'אמאת פליחפטיה, Kapur Capital ועוד. באתר היו מעל 100,000 משתמשים. נכון ליולי 2017 באתר יש מעל 4 מיליון משתמשים רשומים, אם כי מספר המשתמשים המשלמים אינו ידוע.
פילפ אדן בק
פילפ אדן (אטווש) בק (בהונגרית: Beck Ö. Fülöp או בשמו המלא: Beck Ötvös Fülöp או Beck Ödön Fülöp, פאפא, 23 ביוני 1873 – בודפשט, 31 בינואר 1945) היה פסל הונגרי-יהודי, אמן מדליות מתכת שנספה בשואה, הוא אחיו הגדול של וילמוש פמש בק אמן המתכת ואביהם של הפסל אנדראש בק והציירת יודית בק.
ביוגרפיה.
בק נולד למשפחה יהודית בת עשרה ילדים בעיר פאפא, בנם של פאל בק וארנסטין גולד. בין השנים 1888–1893 למד בניית מודלים בבית הספר לאומנות שימושית (לימים האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות) בבודפשט אצל הפסל אנטל לוראנפי והאדריכל/צייר אלברט שיקדנץ. במהלך מסע הלימוד שלו לוונציה בשנת 1892 הבין את המקור הפנימי של שאיפותיו האמנותיות. הוא החשיב מאותו רגע את תחילת יצירתו האומנותית. הוא יצא ללימודים לווינה למספר חודשים. בשנת 1894 הוענקה לו מלגה ונסע לפריז. שם ב-Ecole des Beaux-Arts היה משנת 1895 תלמידו של המאסטר הוברט פונסקרמה (1903-1927) שהיה גם המנחה שלו. שם זכה בק בפרס ד'אטלייר. הוא עיצב את דוגמת ההטבעה של הקרונה בעלת הערך 1 של האימפריה האוסטרית-הונגרית ואז הקדיש את תשומת לבו לעיצוב "מדליית המילניום" (אלף שנה להונגריה בשנת 1896).
מפריז הגיש את הצעתו למכרז למדליית תערוכת המילניום וזכה. בשנת 1897 הציג תערוכה בגלספלאסט במינכן. יצירות סדרת המדליות שלו שהוצגה במוזיאון לאומנויות שימושיות בבודפשט בשנת 1898 הגדירה לראשונה את המדליה כסוגה אומנותית עצמאית. בשנת 1900 זכה במדליית כסף ביריד העולמי בפריז, ואז נסע לטיולי לימודים לאיטליה וגרמניה. בשנת 1906 זכה בפרס הגדול במילאנו. באותה תקופה תשומת ליבו עברה לפיסול. ב־31 בינואר 1907 התחתן עם לאורה בארדוש שהייתה צעירה ממנה ב -12 שנים, בתם של קארוי בארדוש ווילמה ברכפלד.
בסביבות 1907 התחבר בק יותר לסופרים של כתב העת ניוגט, עד כדי כך שתכנן גם את סמל המגזין שהושק בסוף אותה השנה (רשמית בשנת 1908). באופן ספציפי, מטבע ההנצחה של קלמן מיקש נבחר כסמל כתב העת ניוגט (עוצב על ידו מחדש באופן חלקי לאחר מכן). משנת 1910 עבד בסדנא שלו בעיר גד, ובו גילוף את פסליו החזקים והסגורים. בשנת 1914 הציג לראשונה תערוכת יחיד במוזיאון ארנסט בבודפשט. "אפרודיטה", אחת מיצירותיו העיקריות, הושלמה בשנת 1915.
ב־30 ביוני 1917 התנצרו הוא ואשתו ועברו לדת הפרוטסטנטית. התנצרותו לא עזרה לו הרבה. בשנת 1944, לאחר הכיבוש הגרמני של הונגריה הועבר בק לאחד מבנייני הטלאי הצהוב שמשם נמלט. בתקופת שלטון מפלגת צלב החץ נאלץ להתחבא יחד עם אשתו, במרתף ביתו של חבר. ב־31 בינואר 1945 נעלם משם ללא עקבות, כנראה נרצח.
עבודותיו.
עבודותיו העיקריות שהוצגו. תחילה בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
אני עוזבת אותך מדריד
קו פיליובסקאיה
קו פיליובסקאיה (ברוסית: Филёвская линния), או קו 4, הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה. כרונולוגית הוא השישי שנפתח, והוא מחבר בין המחוזות המערביים דורוגומילובו ופילי כמו כן גם את מוסקבה סיטי למרכז העיר. נכון להיום, נפרסות עליו 13 תחנות והקו באורך 14.9 קילומטרים.
היסטוריה.