ההסלמה בטרור שהחלה בחודש אפריל המשיכה גם בחודש זה עם חידוש טרור הבלונים שגרמו גם להצתות ושריפות בעוטף עזה.
מבצע שומר החומות.
מבצע שומר החומות היה מבצע צבאי של צה"ל ברצועת עזה, שהחל ב-10 במאי 2021, יום ירושלים ה'תשפ"א, לאחר ירי רקטות מסיבי לעבר אזור ירושלים ועוטף עזה בעקבות המהומות בישראל (2021) והסתיים ב-21 במאי 2021 בשעה 02:00 בלילה.
במהלך המבצע נערכו אלפי תקיפות של חיל האוויר הישראלי, חיל הים הישראלי וכוחות קרקע ברצועת עזה, וארגוני הטרור בעזה שיגרו יותר מ-4,360 רקטות ופצמ"רים לעבר שטח ישראל.
במבצע נהרגו בצד הישראלי 11 אזרחים וחייל אחד. בצד הפלסטיני נהרגו למעלה מ-200 מחבלים ולפחות מאה אזרחים.
גרף ירי תלול מסלול לעבר ישראל.
להלן נתוני ירי תלול מסלול מצד מחבלים פלסטינים מרצועת עזה נגד ישראל, מתחילת 2018 ומפרוץ העימותים בסוף מרץ.
הערה: ירי תמ"ס בלתי מזוהה מציין ירי תלול מסלול שלא זיהו או לא פרסמו האם הוא פצצת מרגמה או רקטת קרקע-קרקע.
טובין מדרגיים
טובין מדרגיים (Positional Goods) הם טובין שערכם נקבע לפי הקצאתם בין חלקי החברה, ולא לפי כמותם הכוללת. טובין מדרגיים מתקיימים במציאות של משחק סכום-אפס, בה ככל שפרט מסוים מחזיק בפחות מאותם טובין (בכמות או באיכות), כך ערכם עבורו יורד. באופן הזה, ובשונה מסוגים אחרים של טובין, ערכם של הטובין המדרגיים אינו תלוי רק בכמות האבסולוטית של הטובין, אלא בכמות היחסית שאדם מחזיק בה, לעומת הכמות שנמצאת בידי אחרים. דוגמה מובהקת לטובין מדרגיים היא תארים אקדמיים: ערכו של תואר ראשון בשוק העבודה עולה כאשר לרוב העובדים יש רק תעודות בגרות, ולהפך: אם רבים מחזיקים בתואר ראשון, ערכו של התואר הראשון עבור העובד בשוק העבודה יורד.
היסטוריה.
ב-1899 טען הכלכלן האמריקני תורסטן ובלן, כי קיימת נטייה צרכנית לקניית מוצרים שנועדו להרשים את הזולת, במטרה להפגין עליונות מעמדית. ובלן כינה את התופעה הזו 'צרכנות ראווה', בה ערכו של מוצר איננה כשלעצמו, אלא כשהוא קיים ביחס לחסרונו בקרב אחרים. בשליש הראשון של המאה ה-20, טרם נטבע המושג טובין מדרגיים, מפני שאלה נמצאו בשולי הכלכלה המערבית, וחסרונם לא ניכר במידה רבה - בין היתר בשל העובדה שאוכלוסיית העולם לא עלתה על שני מיליארד בני אדם, ושחיקתם של טובין מהסוג הזה הייתה זניחה באופן יחסי.
כשנטבע המושג לראשונה, בידי הכלכלן פרד הירש בספרו גבולות חברתיים לצמיחה (1976), היה זה לאורם של שינויים שניכרו לעין באותו זמן; אוכלוסיית האנושות בשנות ה-70 יותר מהוכפלה מאז שנות ה-20 של המאה, ושחיקתם של טובין מדרגיים שונים הורגשה באופן מוחשי: אוויר (זיהום אוויר עירוני), חופש תנועה (פקקי תנועה), מרחב עירוני (התדרדרות פיזית וסוציו-אקונומית של מרכזי ערים), טבע (הרס נופים בשל צפיפותם של אתרי תיירות), קרקע (זיהום קרקע בשל שימושים תעשייתיים, צבאיים וכדומה). כל אלה דוגמאות שלא התקיימו קודם לכן בקנה מידה רחב.
הירש, שביקש לספק מסגרת תאורטית חדשה לדיון על צמיחה כלכלית, בעולם שבו צורכי קיום מסופקים די הצורך, הסביר כי ישנו סוג מסוים של טובין, אשר אינו יכול לספק את הכלל, והסב את תשומת הלב לכך שזכויות, אובייקטים ושימושים שונים, שעד המחצית השנייה של המאה ה-20 היו בשפע ולא ניכר בהם מחסור, הפכו כעת למוגבלים בשל הגידול החד באוכלוסיית העולם, והצמיחה המסחררת בכלכלות המפותחות. שכבת האוזון, מים ראויים לשתייה, נוף טבעי, תשתיות של כבישים וביוב, עתיקות ושכיות חמדה, היו דוגמאות נוספות לתופעה. כל אלה, שאספקתם או קיומם הוגבלו או נשחקו, כונו על ידו בשם טובין מדרגיים.
אחת התרומות החשובות של הירש לדיון על טובין מדרגיים הוא אפיונם של אלה כ'סופיים', ומכאן נגזרה כמותם המוגבלת. זאת לעומת טובין חומריים אחרים (כמו שולחנות), שניתן לייצרם למעשה ללא הגבלה. הכלכלה הקלאסית תפסה טובין חומריים ככאלה הבאים לספק את צרכיו הגופניים של האדם. הנחת היסוד הכלכלית הייתה, כי גידול בביקושים הוא דבר חיובי, המוביל ליצירת מקומות עבודה, ומגדיל את הצמיחה הלאומית. התחרות נתפסה ככוח בעל ערך מיטיב, המפרק מונופולים רווחיים וגורם למחירי השוק לשקף את עלויות הייצור והעדפות הצרכנים. מדדי הצמיחה הלאומיים, כפי שנמדדו בנתוני התל"ג, נתפסו כמשקפים את רמת הרווחה החברתית. הגדרתם של טובין כמדרגיים שמה קץ לפשטנות הדיון הכלכלי בצמיחה, משום שהטובין הללו נמצאים במחסור מובנה, ואין אפשרות לספקם לכלל החברה. בזמנו של ובלן נחשב הדבר ליוצא דופן, אולם בשנות ה-70 של המאה ה-20, הפך המושג לעובדה מוגמרת.
תכונות הטובין המדרגיים.
אחד המקרים המוקדמים של טובין מדרגיים מגיע מסן ג'ימיניאנו - עיר מימי הביניים בחבל טוסקנה. העיר נחשבה למנהטן של ימי הביניים בשל מגדליה הרבים - בעבר ניצבו בה שמונים מגדלים. המגדלים לא נבנו על ידי משפחות האצולה על מנת לחיות בתוכם, אלא כדי להפגין בפני הציבור את הכוח, העושר והמעמד של כל משפחה.
במקרה זה, בעליו של מגדל צרך שיעור חיובי של טובין מדרגיים כמו למשל "עוצמה שקיבלה הכרה", על חשבון משפחה שלא הייתה בעלת מגדל או החזיקה ברשותה מגדל נמוך יותר, וצרכה שיעור שלילי של טובין מדרגיים, כלומר, היא צרכה את "החשיפה שנבעה מעוצמתו של בעל המגדל הגבוה". מסיבה זו, התקיים משחק סכום אפס בצריכתן של המשפחות. צד אחד נהנה מצריכה חיובית של טובין מדרגיים, ובאותו זמן צד נגדי צורך כמות שלילית מאותם טובין. משפחות האצולה - בעלות מגדל - נהנו מהצריכה החיובית של הטובין המדרגיים, כלומר הייתה להן תועלת חיובית הנובעת מהטובין.
המגדלים לא נבנו סמוכים זה אל זהː הדבר היה מקטין את עלויות הבנייה כי חלק מהקירות היו נבנים במשותף. במקום זאת, הקפידו הבונים על רווח בין המגדלים, שלא היה גדול דיו למעבר אדם - לרוב היה ברוחבה של לבנה. הסיבה לרווח הצר הזה הייתה הרצון לשמור על עלויות בנייה גבוהות, ולשלול את הצריכה החיובית של טובין מדרגיים למשפחות שלא היו עשירות דיין לבנות את כל המבנה. מסיבה זו, הטובין המדרגיים קשורים לתמחור גבוה יותר. המקרה של מגדלי סן ג'ימיגנאנו מסביר שלוש משמעויות של טובין מדרגיים, שכל אחת מהן מתבססת על קיומו של מחסור חברתי:
טובין מדרגיים הם טובין שהתועלת מן הצריכה שלהם היא יחסית לצריכתם של האחרים. אפיון נוסף של טובין מדרגיים נובע מהשפעתו של ː המצב בו אנשים מוכנים לשלם מחירים גבוהים יותר עבור מוצרים זהים מבחינת שימושם (שוק מוצרי היוקרה הוא כזה, למשל). השפעת "אפקט ובלן" תורמת להבנה מדוע ירידה ניכרת במחיר, לא מובילה לעלייה בביקוש, אלא לירידה, משום שהמעמד החברתי הנגזר מרכישת הסחורה המדוברת עלול לצנוח (וכאן יש לזכור את תפקידו של הרווח בין מגדלי סן ג'ימיניאנו). במובן זה, טובין מדרגיים הם סחורות אשר שביעות הרצון מהן נובעת, לפחות בחלקה, מתמחור גבוה יותר. הדבר מוביל להקבלה בין טובין מדרגיים, כמו מוצרי מותרות, ומה שמכונה (Giffen Goods), אותן סחורות שככל שמחירן עולה, הן מבוקשות יותר (ולהפך). כך הופכים מוצרי צריכה לרצויים דווקא בגלל נדירותם ומחירם הגבוה הנובע מכך. במקרה של אותם טובין, נפילה גדולה של המחיר תביא לחיסולה של הדרישה.
משולש הטובין הכלכליים.
ניתן להגדיר את משולש הסחורות הכלכליות - סחורות פרטיות, ציבוריות ומדרגיות - במונחים של צריכה עצמית וצריכה כוללת. סחורות פרטיות מאופיינות בכך שהן נצרכות רק על ידי יחידים; במקרה של סחורות ציבוריות, הציבור כולו נכלל בשיעורי צריכה חיוביים. לעומת זאת, כאשר אנשים מסוימים צורכים סחורות מדרגיות, אנשים אחרים חייבים להיות כלולים בצריכת שיעור שלילי יחסי מאותן סחורות מדרגיות. ניתן להגדיר סחורות מדרגיות טהורות כטובין אשר כמות מסוימת של צריכה חיובית מהם על ידי סוכן אחד, מתאימה לסכום שלילי של צריכה מהם על ידי סוכן אחר. כלומר, במקרה של טובין מדרגיים, לרמות צריכה חיוביות של אנשים יש תמונת מראה של צריכה שלילית. עם זאת, ישנם גם טובין מדרגיים מסוג אחר, כמו למשל מדליות אולימפיות, שהן טובין חדשים שנוצרו יש מאין; מוצרים כאלה לא יגרמו להשפעות שליליות, במיוחד אם גם המקום האחרון באולימפיאדה נחשב יוקרתי מספיק כדי להביא תועלת חיובית למתחרה.
דוגמאות לטובין מדרגיים.
פרד הירש ממחיש בציטטה הבאה את משמעותה של המדרגיות בקביעת ערכם של טובין כמו חינוך, רכב חדש או בית קוטג' כפריː "(...) התועלת שתצמח מהוצאה על רמת השכלה מסוימת, כאמצעי לגישה למשרות המבוקשות ביותר, תרד ככל שיותר אנשים ישיגו את אותה רמת ההשכלה. הערך של החינוך שלי עבורי, תלוי לא רק בכמה חינוך יש לי, אלא גם בכמה חינוך יש לאיש שלפני בתור לעבודה. שביעות הרצון הנובעת מבעלות על רכב פרטי או קוטג' כפרי, תלויה בתנאים בהם ניתן לעשות בהם שימוש. תנאים אלה יושפעו מאוד מעד כמה אנשים אחרים משתמשים בהם. גורם זה, שהוא חברתי מיסודו, עשוי להיות בעל השפעה חשובה יותר על שביעות רצוני, מאשר המאפיינים של טובין אלה כטובין פרטיים (כמו מהירותו של הרכב, או רוחב מידותיו של הקוטג'). מעבר לנקודת סף מסוימת, שחברות תעשייתיות צפופות כבר עברו אותה, תנאי השימוש נוטים להישחק ככל שהשימוש נעשה נפוץ יותר."