בשנת תרצ"ד (1934), לאחר עלייתו של הרב יוסף צבי דושינסקי לארץ ישראל כדי לכהן כגאב"ד העדה החרדית על מקומו של הרב יוסף חיים זוננפלד, התמנה הרב גרינוולד לכהן כרבה של חוסט, כממשיכם של אביו וסבו שכיהנו בה ברבנות. בחירתו הייתה מלווה בסכסוך קשה בקהילה כנגד תומכי דודו, הרב יעקב חזקיהו גרינוולד מפאפה, שטען גם הוא למשרה. אנשיו של האחרון התפלגו והקימו את 'עדת יראים שומרי הדת' הנפרדת. הרב יהושע כיהן ברבנות עשר שנים.
בשנת תש"ד (1944) נלקחו בני הקהילה ובהם הרב גרינוולד לאושוויץ. הרב גרינוולד נותר בחיים, אשתו ובתו בת השמונה נספו. את קורותיו במלחמה הדפיס בקונטרס "עין דמעה", שנתפרסם בספרו שו"ת 'חסד יהושע'.
לאחר המלחמה התגורר בבודפשט ושם ישב בבית דין מיוחד להתרת עגונות. משם עבר לפריס וגם שם שימש כדיין לענייני עגונות. בשנת 1947 היגר לבורו פארק שבברוקלין, ניו יורק, ושימש רב של "קהל יראים חוסט". לאחר מכן התחתן בשנית עם מרים, בתו של רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ, שהייתה נשואה לראשונה לרבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב.
בשנת תשכ"ט נפטר בניו יורק, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
יוסף גרינוולד
הרב יוסף גרינוולד (כ"ד באלול תרס"ג, 1903 - י"ג באב תשמ"ד, 11 באוגוסט 1984) היה ראש ישיבת "קרן לדוד" בסאטמר ורבה האחרון של פאפא שבהונגריה. לאחר השואה שימש כאדמו"ר ואב"ד פאפא, רב הקהילה וראש ישיבתה בברוקלין.
חייו.
נולד בברזוביץ לרב יעקב יחזקיה גרינוולד, רבה וראש ישיבתה של פאפא ובנו של רבי משה גרינוולד, ה"ערוגות הבושם". למד אצל אחי סבו, הרב אליעזר דוד גרינוולד בעל "קרן לדוד", ובשנת תרפ"ה (1925) נישא לבתו המאומצת, שהייתה בתו של רבי יעקב יחזקיה אחיהם של רבי אליעזר דוד וסבו רבי משה.
לאחר נישואיו התגורר בסאטמר, שבה כיהן הרב אליעזר דוד גרינוולד כרב וכראש ישיבה. זמן קצר לאחר נישואיו התמנה כדיין בסאטמר. הוא היה מקורב לרבו וחותנו-החורג ועסק בהדפסת ספריו. לאחר פטירת הרב אליעזר דוד גרינוולד, בשנת תרפ"ח, עמד רבי יוסף בראש ישיבת "קרן לדוד" בסאטמר. בשנת תרצ"ח (1938) כשהוטל בניו יורק חרם כלכלי [באיקאיט] על מוצרים של רומניה, כתב רבי יוסף מכתב ליהודי ניו יורק, שלא להכניס את השליבוביץ בין המוחרמים כי זה פוגע ביהודייה.
בשנת תש"א (1941), לאחר פטירת אביו הרב יעקב יחזקיה, עבר להתגורר בפאפא ומילא את מקום אביו ברבנות ובראשות הישיבה. לאחר שלוש שנים, לאחר חג השבועות תש"ד, החלו הנאצים לשלוח את יהודי פאפא לאושוויץ. רבי יוסף גם נשלח לעבודות כפייה, במהלכן התעללו בו הנאצים. אשתו ועשרת ילדיו נרצחו בשואה. נישא בשנית למרים, בת רבי ישכר וובר, חתן דודו רבי דוד אויש מפאקש.
לאחר מלחמת העולם השנייה שב הרב גרינוולד לפאפא בניסיון לשקם את חיי הקהילה, אולם לאחר שנכשלו מאמציו עזב את הונגריה יחד עם עשרות תלמידי הישיבה. במשך מספר שנים התגורר באנטוורפן שבבלגיה.
בשנות ה-50 עבר להתגורר בברוקלין, ניו יורק, שם כונן את "קהלת יעקב - פאפא" ושימש בה רב, אדמו"ר וראש ישיבה. היה חבר בארגון התאחדות הרבנים ומשנת תש"מ נשיא.
הוא ואביו היו נוסעים לאדמו"רי בעלז ונמנה עם חסידיו של האדמו"ר מבעלז. גם לאחר המלחמה, נסע לארץ ישראל לאדמו"ר מבעלז, שכיבדו ועמד לכבודו. בויליאמסבורג עבד יד ביד עם האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים מסאטמר (שהיו בידידות מעת אשר שימש כדיין וכמו"ץ בעיר סאטמאר באונגארן) להקמת ושגשוג היהדות אחרי המלחמה.
רבים מפסקיו מובאים בספרי נטעי גבריאל.
משפחתו.
בניו: רבי יעקב יחזקיה - ממלא מקומו כאדמו"ר מפאפא בוויליאמסבורג; רבי ישראל מנחם - אב"ד קהל תולדות יוסף בבורו פארק; רבי אהרן - דיין הקהילה בוויליאמסבורג. חתניו: הרב משה רוזנר (בן הרב יהודה רבה של טרצאל) - אב"ד טרצאל - מונסי, בעבר אב"ד הקהילה במונסי; הרב יעקב שלמה מייזליש - אב"ד לימנוב.
שירות מבוסס מיקום
שירות מבוסס מיקום (באנגלית: Location-based service, בקיצור LBS) הוא יישום למכשירי תקשורת ניידים, המאתר את מיקומו הגאוגרפי של המכשיר ומשתמש ביכולת זו על מנת לספק מידע למשתמש. המערכת הוותיקה והבולטת שעושה שימוש בטכנולוגיה זו היא ה-GPS, אך ישנן שיטות נוספות לאיתור מיקומם של מכשירים על ידי האנטנות הקרובות ביותר הנותנות שירות למכשיר.
שירותים מבוססי המיקום משמשים למטרות שונות, החל מהכוונה לאתרים בקרבת המשתמש (תחנת דלק, כספומט וכו'), וכלה בניטור רכבים ומטענים על ידי תג RFID. בנוסף ישנם שירותים היוצרים התראות בעלי היבט מסחרי, כולל פרסום ממוקד והכוונה לאירועים מסחריים קרובים.
סוג מסוים של שירותים מבוססי מיקום, אשר החלו לצבור פופולריות החל משנת 2008, הם רשתות חברתיות מבוססות מיקום (Location-Based Social Networks), המאפשרות למשתמשים בעלי סמארטפונים לראות בכל רגע נתון איפה החברים הקרובים שלהם נמצאים, לשתף את מיקומם או לאתר חברים פוטנציאליים. בין הרשתות הבולטות בסוג זה ניתן למנות את פורסקוור, Loopt, PostAround.Me, Facebook Places, Yelp ועוד. מרכיב המשותף למרבית הרשתות החברתיות מבוססות המיקום הוא היכולת לבצע פעולה המכונה "צ'ק אין", המודיעה לחבריו של המשתמש כי הוא נכנס למקום מסוים.
דחיפה ומשיכה.
התראות מבוססות קרבה נחלקות לשתי קטגוריות - שירותי משיכה (Pull) ודחיפה (Push). שירותי משיכה מתבססים על בקשה ישירה מהמשתמש לקבלת תוכן, כמו בקשה לחפש שירות עסקי קרוב, או לקבל התראה לגבי המצאות שירות שכזה בקרבת מקום. שירותי דחיפה מכוונים תוכן אל המשתמש ללא בקשה ישירה או דרך בקשה עקיפה בלבד. אלו יכולים גם לשמש כשירות לציבור במקרים של יידוע על מפגע סביבתי או מזג אוויר מסוכן.
סוגיות פרטיות.
עם ההתפתחות השימוש המסחרי בטכנולוגית איתור מיקום, לדוגמה השימוש בצמידי RFID לתיוג של אובייקטים ממשיים בפייסבוק, עולות שאלות לגבי פרטיות המידע. כמו כן רשתות חברתיות המציעות תקשורת סביב מיקום משתמש מאחסנות מידע שהועבר מהמכשיר הנייד ליישום, ומידע זה נגיש לגמרי למפתחי יישומים מבוססי מיקום.
בתי עסק המציעים צבירת נקודות לקופונים לפי תדירות הביקור בסניפים, מעלים חשש לגבי חליפין של מידע פרטי בהטבות מסחריות. מאמר מחקר שנערך מטעם רשת התקשורת האמריקאית AT&amp;T מציין שמידע מסוים אודות מיקום משתמשים דלף לגופים מצד שלישי בכל הרשתות החברתיות שנחקרו, 20 במספר, כגון Facebook, Twitter, Myspace, ו־Flickr על אף נוהלי הפרטיות שנהוגים ברשתות אלו.
Compact Memory
Compact Memory היא ספרייה דיגיטלית זמינה לכול, ובה 356 כתבי עת יהודיים בשפה הגרמנית מהתקופה שבין 1806 ל-1938.
העיתונים – הכוללים בסך הכול יותר מ-700,000 עמודים (137 גיגהבייט) – עברו דיגיטציה בין השנים 2000–2006, בפרויקט שמומן על ידי האגודה הגרמנית למחקר (Deutsche Forschungsgemeinschaft, DFG). בין העיתונים נמצאים מקורות חשובים להיסטוריה היהודית, בהם "Allgemeine Zeitung des Judentums", "Der Israelit", "Ost und West" וה-"Jüdische Rundschau".
השותפים לפרויקט היו RWTH Aachen (אוניברסיטת RWTH באאכן), האוסף המיוחד ליהדות בספרייה האוניברסיטאית ע"ש יוהאן כריסטיאן זנקנברג של אוניברסיטת גתה בפרנקפורט וספריית Germania Judaica בקלן.
את החיפוש באתר ניתן לבצע על פי שם כתב העת ושנת הפרסום, או על פי מילות מפתח או שם מחבר; המאגר מכיר יותר מ-81,000 קטעים, שנכתבו על ידי יותר מ-10,000 מחברים.
בשנת 2004 הוכר Compact Memory על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמי דיגיטלי.
המכון ללימודים פוליטיים פריז
1989 בארצות הברית
1989 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 213 שנה מיום היווסדה.
Deutsche Welle
אליהו מאיר בלוך
הרב אליהו מאיר בלוך (כ"ג בתשרי תרנ"ה, 23 באוקטובר 1894 - כ"ח בטבת תשט"ו, 22 בינואר 1955) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי. ר"מ בישיבת טלז בליטא ולאחר מלחמת העולם השנייה מייסד וראש ישיבת טלז בקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית.
חייו.
נולד לרב יוסף יהודה לייב בלוך, ראש ישיבת טלז. נישא לנחמה. בשנת תרפ"ח (1928) התמנה כר"מ בישיבת טלז. בשנת ת"ש (1940), בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הצליח להיחלץ מליטא יחד עם גיסו הרב חיים מרדכי קאטץ ולהגיע לארצות הברית. השניים התיישבו בעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו ושם הקימו מחדש את ישיבת טלז ופיתחו את מוסדותיה.
הרב בלוך היה מראשי הרבנים וממנהיגי הציבור החרדי בארצות הברית. בנותיו נישאו לרבנים אליעזר סורוצקין ודוד ברקין.
דבריו על חורבן טלז.
כשנודע לרב בלוך על חורבן טלז והשמדת בני משפחתו, הוא העלה על הכתב את רגשותיו והסביר כיצד ראשו פנוי לעסוק בלימוד תורה ובהקמת מוסדות תורה:
ג'בל חשם א-טריף
ג'בל האשם א-טריף (בערבית: جبل هاشم الطريف) הוא הר הממוקם בצפון-מזרח חצי האי סיני, במחוז צפון סיני. ההר מרוחק מגבול ישראל-מצרים כ-20 קילומטר, כקילומטר אחד מדרום לכביש נח'ל-טאבה. גובהו של ההר הוא 874 מטר מעל פני הים. ההר מכונה בעברית הר השם על ידי העיתונאי החוקר שמחה יעקובוביץ' שטען שהוא הר סיני המקראי.
טיעונים לזיהויו כהר סיני המקראי.
בסרטו של ג'יימס קמרון "פענוח יציאת מצרים" נטען כי חשם א-טריף הוא המועמד הטוב ביותר כזיהוי להר סיני המקראי, מכמה סיבות:
סמוך להר התגלה מקבץ של מקדשים פתוחים הכוללים ציורי אבנים עתיקים שהשתמרו במצב טוב, בדומה לציורים דומים שנתגלו במקדש הנמרים המצוי בנגב, כ-45 קילומטרים צפונית-מזרחית להר. חרף זאת לא ניתנה רשות לחפירות ארכאולוגיות על ידי הצבא המצרי, ושומרים מגבילים את הגישה אל ההר.
קווי ההפרדה
ג'רי בראון