קונסטנס טיפר הייתה האדם הראשון שהשתמש במיקרוסקופ אלקטרונים סורק (SEM) כדי לבחון שברים מתכתיים. ד"ר טיפר זכתה בפרס תומאס לואי גריי ביחד עם פרופסור ג'ון בייקר, על עבודתם "הערך של מבחן המתיחה הנוקשה" אשר נקרא לפני מוסד המהנדסים המכניים בשנת 1955. The International Congress on Fracture העניק לקונסטנס טיפר מדליית כסף למדענים ומהנדסים אשר תרמו רבות למחקר בתחום השבר.
עבודתה של טיפר השפיעה רבות גם על חיינו כיום, בזכות עבודתה אנחנו יכולים לטוס בין מדינות מבלי לפחד שכנפי המטוס יתפרקו בדרך, אנחנו יכולים לפתוח את דלת המכונית מבלי שהיא תתנתק ממקומה ולגור בבניין מבלי לחשוש שהוא יקרוס.
לאה ג'יימיסון
ליאה ה. ג'יימיסון (באנגלית: Leah H. Jamieson; נולדה ב־27 באוגוסט 1949) היא מהנדסת, ומכהנת כפרופסור להנדסת מחשבים וחשמל באוניברסיטת פרדו, שבמדינת אינדיאנה בארצות הברית. בשנים 2006–2017, שימשה כדיקן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת פרדו. ג'יימיסון חברה באקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית. בשנת 2007, כיהנה כמנהלת המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE), ונשיאת קרן IEEE בין השנים 2016-2012. ייסדה את תוכנית "פרויקטים בהנדסה בשירות הציבור" - תוכנית לעיצוב הנדסי, הפועלת ב־17 אוניברסיטאות (פרינסטון, נוטרדם, ויסקונסין-מדיסון, אוהיו, אריזונה, אוקלנד, קליפורניה ועוד), ומשתמשת בשירות ציבורי, כדי ללמד. בנוסף, זכתה בפרס גורדון להנדסה.
קורות חיים.
ג'יימיסון נולדה בעיר טרנטון, אשר במדינת ניו-ג׳רזי ארצות הברית. היא נשואה, ויש לה בת אחת. נכון לשנת 2010, בעלה משמש כסגן מנהל מרכז באוניברסיטת פרדו ובתה לומדת כימיה במכללת סמית' .
ליאה ג׳יימיסון סיימה את לימודי התואר הראשון במתמטיקה בשנת 1972 במוסד הטכנולוגיה של מסצ'וטסט (MIT), סיימה באוניברסיטת פרינסטון תואר שני (M.A.) ותואר M.S.E ב-1974, וקיבלה דוקטורט (Ph.D) בהנדסת חשמל ומדעי המחשב.
היא הצטרפה לפקולטה להנדסה באוניברסיטת פרדו בשנת 1976. תחומי מחקריה כוללים ניתוח וזיהוי דיבור; תכנון וניתוח אלגוריתמים לעיבוד מקבילי; יישום עיבוד מקבילי לתחומי עיבוד של דיבור דיגיטלי, תמונות ואותות. היא כתבה יותר מ-200 מסמכי ועידות בכתבי עת וכנסים, והייתה שותפה בכתיבת ספרים על מחשבים מקבילים, המתמחים באלגוריתמים, ועל התכונות של אלגוריתמים מקבילים. חשיבות האלגוריתמים המקבילים היא, שבעזרתם, מספר מחשבים יכולים לעבוד בו זמנית על בעיה, ובכך לצמצם את הזמן הדרוש לפתרון.
ג'יימיסון כיהנה באוניברסיטת פרדו, כמנהלת התוכנית לתארים מתקדמים בהנדסת חשמל (1990 - 1994), מנהלת קבלות בוגרים (1994 - 1996), המנהלת הזמנית של בית הספר להנדסת מחשבים וחשמל (2002) וכדיקנית שותפה של הנדסה לחינוך לפני סיום הלימודים. היא נחשבת פרופסור מכובדת להנדסת מחשבים וחשמל באוניברסיטת פרדו. בשנים 2006–2017 כיהנה כדיקנית הפקולטה להנדסה בפרדו.
בשנת 2007 היא כהנה כנשיאה של ארגון IEEE.
פרויקטים בהנדסה בשירות הציבור.
בסתיו 1995, ייסדו ליאה ג'יימיסון ועמיתה אדוארד ג'יי קויל, מאוניברסיטת פרדו, את תוכנית ה"פרויקטים בהנדסה בשירות הציבור" - תוכנית אקדמית לעיצוב הנדסי, המשתמשת בשירות הציבורי כדי ללמד. התוכנית, שהוצעה בתחילה רק בפרדו, זמינה כיום ב-18 אוניברסיטאות, ומעניקה לסטודנטים ממספר תחומים, הזדמנות להיות חלק מצוותי תכנון פרויקטים הנדסיים, העובדים עם ארגונים קהילתיים ללא מטרות רווח. הצוותים מספקים פתרונות טכנולוגיים לאתגרים העומדים בפני ארגוני הקהילה וקהלי היעד שלהם.
״תוכנית 'EPICS' השפיעה על הקהילה המקומית שלנו, וסיפקה גישה למומחיות טכנולוגית, שאחרת הייתה מחוץ להישג יד. התוכנית השפיעה גם על אלפי התלמידים, שדיווחו כי התוכנית פיתחה את כישוריהם, וגם השפיעה על איך שהם חושבים על הנדסה. אני מאמינה, שיש לתוכנית השפעה על האופן בו אנו, כקהילת חינוך, חושבים ומדברים על הנדסה: זה הפך לחלק מהלקסיקון של חינוך חוויתי. ואני יודעת, שהייתה לזה השפעה מתמשכת על הקריירה שלי - גם כדוגמה על כיצד ניתן לצאת להרפתקה מפוארת וגם כמרכיב קריטי בעיצוב פילוסופיית החינוך שלי״. אמרה ג'יימיסון בראיון לארגון הנשים בחקר המחשוב (CRA-W).
דוגמאות לפרויקטים של EPICS כוללים את הפרויקט "ספרדית בפעולה" באוניברסיטת באטלר , המספק לסטודנטים משחק מחשב מבוסס אינטרנט ומסייע להם ללמוד אוצר מילים בספרדית; פרויקט פיקוח זיהום האוויר בעזרת רשת חיישנים באוניברסיטת דרקסל המאפשר מדידה של ריכוז חלקיקי דיזל בשכונות פילדלפיה.
פרסים והוקרה.
בנובמבר 2005, נבחרה ג'יימיסון לנשיאה הנבחרת לשנת 2006 על ידי חברי המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE .(IEEE היא החברה המקצועית הטכנית הגדולה בעולם, המתמקדת בהנדסת חשמל, הנדסת מחשבים, מדעי המחשב והאומנויות והמדעים הנלווים. המועמדים האחרים בבחירות 2005 היו ג'רלד פיטרסון וג'יימס מ. טיין.
ג'יימיסון כיהנה כנשיאת ומנכ"לית IEEE בשנת 2007.
נשיאותה התאפיינה במאמץ גדול להגדיר מחדש ולהרחיב את תהליך התכנון האסטרטגי בתוך IEEE, וכן להתחיל תוכנית נראות ציבורית עבור IEEE. בנוסף, חלו התפתחויות בולטות נוספות בתקופת כהונתה כנשיאת החברה, אשר כללו הרחבת תוכניות ההשכלה ההנדסית הקדם-אוניברסיטאית של IEEE, וארגון מחדש של מועצת הפעילויות האזוריות של IEEE (ששמה שונה לחבר ומועצת הפעילויות הגאוגרפיות).
קתרין הייר
קתרין פטרישה ״קיי״ הייר (באנגלית: Kathryn Patricia Hire; נולדה ב-16 באוגוסט 1959 במוביל, שבאלבמה) היא אסטרונאוטית לשעבר בסוכנות החלל האמריקאית, שהשתתפה בשתי משלחות לחלל ודרגת קפטן בחיל הים האמריקאי. היא האישה הראשונה שהייתה בצוות קרב אווירי.
השכלה.
קתרין הייר למדה בבית הספר התיכון מרפי במוביל, שבאלבמה.
היא סיימה את התואר הראשון ב-1981 בהנדסה וניהול באקדמיה הימית של ארצות הברית, ואת התואר השני ב-1991 בטכנולוגיית חלל ב-Florida Institute of Technology.
השירות בחיל הים.
הייר קיבלה את אות הקצונה שלה ב-1982 וביצעה משימות מחקר אוקיינוגרפיות ברחבי העולם ביחידה 8 בבסיס Nas Patuxent River , שבמרילנד. הייר תפקדה בתור רכזת פרויקטים אוקיינוגרפים, מפקדת משימה וכקצינה מפקדת. היא טסה בעיקר ב RP-3D אוריון ובRP-3A. בהמשך הייר נשלחה להדריך ניווט אווירי של חיל הים בבסיס האוויר מאתר , שבקליפורניה.
הייר התקדמה ממרצת ניווט ומנהלת קורס בבסיס למנהלת תוכנית הלימודים. בינואר 1989 הייר עזבה את התפקיד שלה בחיל הים ועברה למילואים של חיל הים האמריקאי בתחנת האוויר של חיל הים בג'קסונוויל, שבפלורידה.
ב-13 במאי 1993, הייר הועברה ליחידת הסיור של חיל הים של ארצות הברית (VP-62) והפכה לאישה הראשונה בארצות הברית שהשתתפה בצוות קרב אווירי. הייר ביצעה מבצעים באיסלנד, פוארטו ריקו וופנמה בתור נווטת מטוס סיור. לאחר מכן הייר עברה אל NAS JointReserve Base , שבניו אורלינס, ושירתה ב-CV-63 USS Kittyhawk 0482, ב-Tactical Support Center 0682, מפקדת יחידה 111 של הצי השביעי וביחידה 108. הייר חזרה לפעילות צבאית מלאה מ-2001 עד 2003, ותמכה ב-OEF וב-Operation Iraqi Freedom ובצוות של (JOC) ב-MacDill AFB שבפלורידה וקודמה לדרגת קפטן של חיל הים האמריקאי ב-1 בדצמבר 2002
שירותה בנאס״א.
קתרין הייר התחילה לעבוד בסוכנות החלל האמריקאית במרכז החלל על שם קנדי (KSC) ב-1989 ועבדה שם כמהנדסת של לוקהיד מרטין. היא עבדה בתור מהנדסת המערכות מכניות של ההקפה במעבורות חלל (Space Shuttle Orbiter Mechanical Systems Engineer), לאחר מכן בתור מהנדסת פרויקטי טסט (TPE), ולבסוף Supervisor of Space Shuttle Orbiter Mechanisms and Launch Pad Swing Arms ב-1994.
במרץ 1995 בהחלטת נאס״א הייר הועברה למרכז החלל ג׳ונסון. לאחר שנת אימונים והערכה עבדה הייר בבקרת משימה בתקשורת עם רכבי חלל. היא טסה במשימה STS-90 כמומחית (1998) שבה הייתה 381 שעות בחלל. הייר נשלחה לצוות התמיכה באסטרונאוטים במרכז החלל קנדי. ולאחר מכן היא הצטרפה במשימה STS-130 לתחנת החלל הבין לאומית בתור מומחית משימה.
טיסות לחלל.
כיום קתרין הייר נחשבת כ-"NASA Management Astronaut" כלומר היא מועסקת בסוכנות החלל האמריקאית אך אינה כשירה לטוס לחלל.
מריה תרזה רואיס
מריה תרזה רואיס (בספרדית: María Teresa Ruiz; נולדה ב-24 בספטמבר 1946) היא אסטרונומית, שמוצאה בצ'ילה, המתמחה בחקר כוכבים ננסיים (מגוון רחב של כוכבים קטנים יחסית-בעלי מסות נמוכות). במהלך מחקרה היא גילתה סופרנובה בזמן התפוצצות ואף שתי ערפיליות פלנטריות.
התגלית, שבזכותה התפרסמה, היא של מערכת של שני ננסים חומים (עצמים שמימיים, הנמצאים במעין מצב ביניים בין כוכב לכוכב לכת) הנמצאים בקבוצת הכוכבים "נחש מים" הנמצאת במרחק של כ-61 שנות אור מכדור הארץ, למערכת זו היא נתנה את השם KALU. רואיס היא האישה הראשונה שקיבלה את הפרס הלאומי של צ'ילה למדעים מדויקים (בשנת 1997). ובנוסף הייתה גם האישה הראשונה בהיסטוריה שסיימה דוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטת פרינסטון.
כיום היא מתגוררת בצ'ילה, מכהנת כמנהלת המרכז למצוינות באסטרופיזיקה וטכנולוגיות נלוות (CATA), כנשיאת האקדמיה הצ'יליאנית למדעים ובנוסף היא גם פרופסור במחלקה לאסטרונומיה בפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת צ'ילה.
קורות חיים.
רואיס נולדה ב-24 בספטמבר 1946 בסנטיאגו, שבצ'ילה. היא הבכורה מבין שלוש בנות. אביה היה רואה חשבון ואמה עקרת בית. נישאה לפרננדו לונד, פרופסור ומדען צ'יליאני, ובספטמבר 1980 נולד להם בן בשם קמילו. שכיום הוא מהנדס אזרחי תעשייתי.