היסטוריה.
פליפה השני מלך ספרד החליט להקים מקום שישמש למגורי המלך, כמנזר וכפנתיאון מלכותי.
ב-10 באוגוסט 1557 הביס פליפה את הצבא הצרפתי בקרב סן קנטין בצפון צרפת. תאריך זה הוא גם יום חגו של לורנצו הקדוש ולכן החליט המלך להנציח ניצחון זה באמצעות בניית מנזר לכבודו. הבנייה החלה בשנת 1563 והושלמה בשנת 1584. השם מקורו מהמילה סקוריה שפירושה סיגים של מחצבים כי המקום שימש קודם לכריית מחצבים.
במגורים המלכותיים (בספרדית Palacios), התגורר פליפה השני וכל המלכים הספרדים מבית האבסבורג ושני המלכים הראשונים משושלת בורבון. מגוריו של פליפה השני צנועים יותר וצמודים לכנסייה וחלון מיוחד איפשר לו בשנותיו האחרונות כשסבל מדלקת פרקים, לצפות בטקסים בכנסייה ממיטת חוליו. הוא נפטר במקום בשנת 1598.
הפנתיאון המלכותי (בספרדית: Panteón de los Reyes), בו קבורים רוב מלכי ספרד ולידו פנתיאון הנסיכים (בספרדית: Panteón de los Infantes) בו קבורים הנסיכים שלא ירשו את הכתר ושל אימותיהן המלכות, נמצא במפלס הנמוך.
הבזיליקה מרשימה. גובה הכיפה הוא 92 מטר והיא נתמכת בארבעה עמודי ענק. על הקירות ציורים מחיי ישו. בקפלה סמוכה נמצא פסל שיש מפורסם של ישו הצלוב שפוסל על ידי בנוונוטו צ'ליני ב-1562.
בספרייה יש כיום כ-40,000 ספרים וכ-2,700 כתבי יד מהמאות ה-5 עד ה-18. פליפה השני צייד את הספרייה ב-10,000 ספרים אך רובם הושמדו בשריפה ב-1671 ובהרס שזרעו חיילי נפוליאון. במלחמת האזרחים הספרדית גרמו אנרכיסטים שמאלנים הרס לספרייה ורצחו את הנזירים שהיו במקום. על התקרה יש תמשיחים המתארים את שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, מוזיקה, דקדוק, גאומטריה ואסטרונומיה.
בספרייה זו נתגלה בשנת 1977 כתב יד עברי של התלמוד הבבלי, ויחד עמו התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין (בשונה מסדר נזיקין). כתב היד הנקרא Escorial G-I-3 היה אבן פינה חשובה בחקר התלמוד הירושלמי, כיוון שעד אז היה קיים עבור מסכת נזיקין רק הנוסח של כתב יד ליידן (למעט קטעי גניזה קטנים), וכתב יד אסקוריאל, המקיף את המסכת כולה, נחשב מהימן יותר. כתב היד יצא לאור, עם שני מבואות, בשנת 1984, על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן.
ב-2 בנובמבר 1984 הכריז ארגון אונסק"ו על אל אסקוריאל כאתר מורשת עולמית. ביחד עם עמק הנופלים המרוחק ממנו רק 15 ק"מ מהווים שני אתרים אלה אתרי תיירות פופולריים ביותר בספרד.
100 מטר חופשי
100 מטר חופשי הוא משחה בשחייה תחרותית. כפי שמצוין בשם המשחה, המתחרים חופשיים לבחור את סגנון השחייה וכמעט אינם מוגבלים לחוקים ולתנועות כמו במשחי הסגנונות האחרים (פרפר, גב וחזה). כמעט תמיד בוחרים השחיינים לשחות בסגנון החתירה שנחשב כסגנון המהיר ביותר. המשחה נחשב כמשחה קלאסי בתחרויות השחייה בשל היותו המהיר ביותר. החל משנת 1976, עת הוכר משחה ה-50 מטר חופשי על ידי התאחדות השחייה הבינלאומית (FINA), הפך המשחה ל-100 מטר לשני במהירותו. למרות זאת, נחשב עדיין המשחה ל-100 מטר חופשי כחשוב וכיוקרתי ביותר.
כבר במשחקים האולימפיים הראשונים באתונה 1896 היה המשחה ל-100 מטר חופשי חלק מהתוכנית האולימפית, אלא שאז הוא התקיים במים פתוחים - מי ים. נשים החלו להתחרות במשחה זה מסטוקהולם 1912. מאז ועד היום הוא חלק מתחרויות השחייה בכל האולימפיאדות.
בדרך כלל כולל המשחה שחייה של שתי בריכות באורך של 50 מטר, הלוך וחזור אל נקודת הזינוק. החל משנת 1991 מוכרים גם משחים בבריכות באורך של 25 מטר, בהן על המתחרים לשחות ארבע בריכות. טבלאות השיאים למשחה זה נפרדות לשיאים בבריכות אולימפיות ולשיאים בבריכות 25 מטר.
25 התוצאות הטובות בכל הזמנים (בריכה אולימפית).
נשים.
נכון ל-12 באוגוסט 2022
גברים.
נכון ל-13 באוגוסט 2022
בלוך
בלוך הוא שם משפחה יהודי שמוצאו באיטליה או באזורים קלטיים, ומשמעותו היא "בני לוי כולנו". מדרש שמות אחר מעניק לשם זה את פענוח ראשי התיבות: "בר לבב ונקי כפים".
LEAD היא עמותה שהוקמה ב-1999 על ידי מוריס קאהן במטרה לפתח מנהיגות צעירה בישראל. מנכ"ל העמותה כיום הוא אליאב זכאי.
הארגון מתמחה בהנחיית תהליכים לפיתוח מנהיגות במסלול ייחודי, המותאם לבני נוער. השיטה פותחה ומיושמת על ידי קבוצה רב תחומית של מומחים לפיתוח מנהיגות, פסיכולוגים ואנשי חינוך.
פעילות העמותה.
מדי שנה מתקבלים למסלול בין 100 ל-120 תלמידים בוגרי כיתות י' מכל רחבי הארץ מתוך כ-8000 מועמדים. המועמדים מוערכים על פי פרמטרים של יכולות אישיות ובין אישיות, מוטיבציה ויכולת השפעה.
הסינון העיקרי בתוכנית נעשה על ידי ראיון אישי שנערך על ידי הצוות המקצועי וכן על ידי שגרירי הארגון או בוגריו. תקופת הראיונות מתחילה בכל שנה בחודש מרץ עד סוף חודש יוני.
תוכנית הארגון מיועדת לתלמידי בית ספר תיכון, ופתוחה לבני-נוער מכל רובדי החברה הישראלית ללא תשלום.
מסלול ההכשרה הבסיסי ב-LEAD נמשך שנתיים. במהלך המסלול חברי הארגון, הנקראים שגרירים, מקימים פרויקטים באופן עצמאי לחלוטין ומתנסים בייזום, תכנון, ניהול וביצוע של פרויקטים חברתיים במסגרת קהילתית, אישית וצוותית. כמו כן, כחלק מההכשרה השגרירים עוברים שבעה
כנסים חוויתיים, בכל אחד מהם מתנסים באספקט אחר הקשור למנהיגות, כגון: יצירתיות, עתידנות ועוד.
לאחר שנתיים כשגרירים בארגון ובסיום כיתה יב', הופכים השגרירים לבוגרים ולוקחים חלק בקהילת הבוגרים.
תוכנית הבוגרים מאפשרת הרחבת האופקים בתחום המנהיגות כאזרחים ונמשכת עד גיל 34 (שזה הוא גילם של בוגרי המחזור הראשון).
למעשה, תוכנית הבוגרים הופכת את LEAD לתוכנית פיתוח המנהיגות הארוכה ביותר בעולם.
הארגון נעזר במנהלי בתי-הספר בישראל כדי לאתר בני-נוער בעלי פוטנציאל מנהיגותי יוצא דופן.
הארגון מארגן סמינרים המפגישים בין בני-נוער מרחבי הארץ לבין מנהיגים בולטים ומרצים מתחומי האקדמיה, המדע, החברה, העסקים, הממשל, החינוך ועוד. מפגשים אלו מוקדשים לדיאלוג בין בני-הנוער והמנהיגים במגוון נושאים העומדים בראש סדר היום. נציגים מבין שגרירי LEAD נוטלים חלק במפגשים עם עמיתים ומנהיגים ברחבי העולם. שגרירי LEAD נוטלים על עצמם אחריות אישית ותורמים לקהילה במסגרת "צוותי האזרחות הפעילה" שמפעיל הארגון. הרעיון הוא, שמי שמאמין במטרה צריך לפעול למימושה ביוזמה עצמאית ובמעשים. לפיכך, כל המימון לפעילות מגיע ממקורות פרטיים, ולא מכספי ממשלה.
תוכנית ההכשרה של הארגון מבוססת על שלושה מרכיבים עיקריים:
המנחים בארגון הם מהמובילים בתחומי מנהיגות נוער, הנחיית קבוצות ופסיכולוגיה (מידע אודות המנחים ניתן לקבל באתר האינטרנט של הארגון). במהלך המפגשים יוזמים, מתכננים ומבצעים השגרירים פרויקטים שבמרכזם ניצבת תרומה לחברה ולקהילה תוך איתור צרכים מדוקדק. תוך כדי העבודה על הפרויקטים הללו רוכשים החניכים כלים שונים, כגון: ניהול פרויקטים, קבלת החלטות בתנאי אי-ודאות ולחץ, התמודדות עם בעיות בלתי צפויות, ניהול זמן, ניהול תקציב וכדומה, מתוך אמונה שמנהיגות אמיתית היא מנהיגות מעשית.
בין הפרויקטים המוצלחים של שגרירי הארגון ניתן למצוא את תנועת הנוער "כנפיים של קרמבו"- תנועת נוער לצעירים עם ובלי צרכים מיוחדים, שהקימה עדי אלטשולר; "אור לחינוך", העמותה לקידום מצוינות, שהקים ליאור לפיד ועל כך זכה בחודש פברואר 2008 במגן שר הרווחה, ח"כ יצחק הרצוג; ו"צאל"ה" - צעירי אקי"ם למען הקהילה, שהקימו דורון הרמן וישראלה בר-שישת.
הרופאה והיזמת החברתית יסמין אבו פריחה הקימה במסגרת LEAD מרכז העשרה והעצמה לנערות בדואיות ביישוב תל שבע.
תל אביב רבתי
ג'ון ווקר (מוזיקאי)
ג'ונתן ג'ייקוב ווקר (באנגלית: Jonathan Jacob Walker; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא מוזיקאי אמריקאי הידוע בעיקר בשל היותו הבסיסט לשעבר של הלהקה פאניק! אט דה דיסקו.
ביוגרפיה.
ווקר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי. יש לו שני אחים גדולים. בתיכון הייתה לווקר להקה בשם "Farewell Night".
ווקר הצטרף לפאניק! אט דה דיסקו ב-17 במאי 2006 לאחר עזיבתו של הבסיסט הקודם של הלהקה ברנט וילסון, שלטענותיו פוטר ללא כל אזהרה או סיבה, בתגובה הלהקה הצהירה שווילסון לא כתב את חלקי הבס באלבום שלהם או ניגן בגיטרה בס בהקלטה. ווקר טוען שהסיבה היחידה שהלהקה מצאה אותו, היא בכך שהוא פרסם מודעה בדפי זהב.
ווקר תחילה היה הבסיסט הזמני של פאניק! אט דה דיסקו שהופיע איתם בסיבוב ההופעות בקיץ, ובאוגוסט 2006 הוכרז כבסיסט קבוע.
לאחר מספר שנים ביולי 2009 עזב ווקר את הלהקה ביחד עם ריאן רוס בשל סגנונות מוזיקה שונים בין הארבעה, ולכן החליטו ריאן וג'ון להקים פרויקט מוזיקלי אחר, בשם The Young Veins.
אפטרשוק (ליקר)
אַפְטֶרְשׁוֹק (באנגלית: AfterShock) הוא שנאפס בעל 30 אחוז אלכוהול בנפח המיוצר בקנדה על ידי חברת ג'ים בים. אפטרשוק קיים בחמישה טעמים:
את האפטר שוק נהוג להגיש בטמפרטורה של 0°c בכוס שוט ולנשום עמוק מיד אחרי הלגימה. המשקה הקר מקרר את הגרון, מיד לאחר מכן האלכוהול יוצר תחושה של חום בגוף, ואז מכיוון שלמשקה אפקט מיוחד הדומה לאפקט של מנטה הנשימה יוצרת תחושה של קור בגוף.
פירוש הביטוי "אפטר שוק" (מאנגלית: After Shock) הוא רעידות עוקבת (אחרי רעידת האדמה הראשונה), אך רבים חושבים שהכוונה היא ל"הלם שאחרי", בגלל האפקט שהוזכר לעיל.
שחלה פוליציסטית
מרים היהודייה
מרים היהודייה (או העברייה; ביוונית: Μαρία η Ιουδαία) הייתה אלכימאית יהודייה-מצרייה בת המאה ה-3 לספירה.