בבלוג של ירון פדות - רוכב אופניים המתמחה בטיולי שטח מצוין כי המעיין אומץ על ידי לוחמי סיירת יעל וידוע גם בשם "עין יעלים" לוחמי היחידה המובחרת מתחזקים את האתר ודואגים לניקיון ותחזוקת המקום.
מעיינות נוספים בעמק.
במעלה הגיא היורד מהמוצב הירדני נובע מעיין קטן שאיננו מסומן במפה הטופוגרפית. מי הנביעה נובעים אל תוך חדר חצוב בסלע שצורתו מרובע 3 על 3 מטר וגובהו מטר וחצי. בערוץ, מתחת למעיין נמצאים שרידי בריכת אגירה עתיקה מרובעת 10 מטר על 10 מטר בעומק של 2 מטר בנקודה הנמוכה ביותר.
בעמק לוז נובעים בסך הכול שבעה מעיינות. שני מעיינות בראש הנחל בסמוך לכפר בית סוריק ובסמוך אליהם המעיין עין פטלים (בערבית: עין עוליק) שני מעיינות הסמוכים לחירבת לוזה,
שני מעיינות נוספים - שאינם מופיעים במפות טופוגרפיות - נובעים על שפת האפיק כ 400 מטר מעינות תלם ומוסתרים על ידי צמחייה סבוכה של קיסוסית קוצנית ופטל.
עינות תלם.
אתר עיינות תלם הידוע גם כ"גן לאומי עינות תלם" ובשמו הערבי "עויון תולמא" הוא שם של קבוצת מעיינות הנובעים באזור בו נחל לוז נפגש עם נחל שורק. קטע זה של הנחל הוא חלק מאזור הנושק לכניסה המערבית לירושלים וידוע בשם עמק הארזים.
המעיינות, הצפוני והמרכזי, נובעים על שכבת חוואר שנחשפת בסלעי תצורת שורק. הנביעה השלישית, המעיין הדרומי מכוסה על ידי באר מעשה ידי אדם.
הגן הלאומי עיינות תלם הוא חלק משביל ירושלים.
בסמוך למעיינות תלם נמצאות מספר חורבות בתים, כולן במצב של התפוררות. אל הפינה הצפון מזרחית של בריכת האגירה הגדולה צמוד בית דו קומתי קטן יחסית ומעל המעיין המרכזי, ניצב בית דו קומתי גדול יותר שניכר בו שבנייתו לא הושלמה.
בעבר היה במקום כפר ערבי קטן בשם עויון תולמא, שחרב במלחמת העצמאות. שרידים של מבני הכפר ניתן לראות באזור המעיינות. במקום זה, הוקמה מושבה יהודית קטנה שניתן לה השם בית טלמא. בזמן מאורעות תרפ"ט (1929) היו תושבי היישוב תחת איום ונמלטו אל היישוב היהודי הקרוב, מוצא ומשננטשה מוצא, מחשש לחיי התושבים, פונו תושבי היישוב לירושלים.
שמורת אלוני שמואל.
בסמוך למעיין עין פטלים, בקצה הצפוני של נחל לוז ומתחת להר שמואל שוכנת שמורת טבע "אלוני שמואל" שטחה כדונם וחצי והיא שוכנת מעבר לקו הירוק וככל הנראה תישאר מעבר לגדר ההפרדה.
בשמורה נמצאת חורשה קטנה של עצים עתיקים - שישה עצי אלון מצוי ועץ אלה ארץ-ישראלית, ששרדו בזכות קרבתם לאתר מבנה מקאם הנביא לימון (מקאם נבי לימון). אתר זה הרוס והוא לא יותר מגל אבנים גדולות הנמצא בסמוך לחורשת האלונים.
האלונים שבשמורה הם מהגדולים ביותר בישראל, שלושה מהם מגיעים לגובה כ־15 מטר, והיקף הגזע של הגדול שבהם הוא 4 מטר.
נחל לוז במלחמות ישראל.
מלחמת העצמאות.
במהלך הקרבות על ירושלים שימש ואדי לוזה כנתיב גישה של כוחות חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת ההתקפה הכושלת על נבי סמואל. התקפה זו תוכננה כחלק ממבצע יבוסי במטרה להבקיע את המערך הערבי מצפון לירושלים ולהשתלט על נבי סמואל, על כביש ירושלים-רמאללה ועל הר הצופים, ובכך למנוע מהערבים מלכתר את ירושלים.
הגדוד הרביעי של חטיבת הראל קיבל משימה לכבוש את הכפרים בית איכסא ונבי סמואל.
כיבוש המאחז תוכנן כמבצע לילי דו שלבי בהשתתפות ארבע הפלוגות של הגדוד.
פלוגה ג' בפיקוד אורי בן-ארי אמורה הייתה להתמקם באזור על הדרך מבידו לנבי-סמואל, שם להציב חסימה ולאבטח את הכוח התוקף.
אחרי כיבוש בית-איכסא, שלח בן-ארי מחלקה לרכס סמוך לבית-סוריק, לאבטח במקלעים את התקדמותו ואת אזור הפעולה, ולאחר מכן ירדה הפלוגה לוואדי לוזה, ומשם בהליכה בשטח קשה הגיעה לעין-לוזה. הדרך הקצרה הזאת קשה מאוד להליכה, וחיילי הפלוגה צלחו אותה בשעתיים וחצי. העיכוב גרם לדחיית ההתקפה לשעות הקטנות של הבוקר להתגלות הכוח לפני חיילי הלגיון ולכישלון של ההתקפה.
מלחמת ששת הימים.
נחל לוז עובר דרך הקו הירוק, ובחרבת לוזה הקים הלגיון הירדני מוצב כחלק משורת ביצורים שהגנו על מבואות רמאללה ועל הדרך לצפון ירושלים.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים היו כוחות חטיבת השריון "הראל" בשטח כינוס באזור יער חולדה ויער בן שמן תחת פיקוד אל"ם אורי בן ארי, על פי תכנון מוקדם של פיקוד מרכז אמורה החטיבה לעבור את הגבול במעלה החמישה.
על גדוד 106 של החטיבה הוטל כיבוש מחנה שייח' עבד אל עזיז ולתפוס את חירבת' א-לוזה.
תוך ניהול קרב קשה תחת אש ארטילרית ודרך שדות מוקשים נכבש שייח' עבד אל עזיז בשעות הערב המאוחרות. משם יצא הכוח לכוון חירבת' א-לוזה. ולאחר קרב קצר כבש את המוצב הירדני. משם המשיך הגדוד לכוון תל אל פול.
בעלי חיים בישראל
בעלי חיים בארץ ישראל
נורית אלשטיין
נורית אלשטיין (נולדה ב-2 באפריל 1945) היא משפטנית שכיהנה בתור היועצת המשפטית לכנסת בין השנים 2005 ל-2010.
אלשטיין נולדה בתל אביב, בת לקבלן בניין יליד עיראק ואם ילידת פולין. עם סיום התיכון החלה ללמוד משפטים.
את ההתמחות עשתה בבית המשפט העליון. לאחר מכן שימשה היועצת המשפטית של בזק. מ-1994 עבדה בפרקליטות המדינה, שם שימשה מנהלת המחלקה לענייני עבודה. במסגרת תפקידה ייצגה את המדינה בעתירות חוקתיות בתחום חופש העיסוק וזכות ההתאגדות.
תפקיד היועצת המשפטית לכנסת.
מינויה לתפקיד.
בשנת 2005, לקראת סיום תפקידה של היועצת המשפטית לכנסת, אנה שניידר ומעברה לכהונת שופטת בבית משפט השלום, התכנסה הוועדה הציבורית לבחירת היועץ המשפטי לכנסת, הפועלת מכוח חוק הכנסת (היועץ המשפטי לכנסת). הוועדה, בראשות השופט בדימוס גבריאל בך, בחנה כתשעה עשר מועמדים ולבסוף המליצה בפני יושב ראש הכנסת, ראובן ריבלין, על שתי מועמדות: עורכת הדין סיגל קוגוט, היועצת המשפטית לוועדת החוקה, חוק ומשפט ועל אלשטיין.
ריבלין פנה לוועדה בבקשה להרחיב את רשימת המועמדים, בתקווה כי הוועדה תמליץ על פרופ' סוזי נבות, אך בקשתו נדחתה. לאחר שקיבל מכתבי המלצה על אלשטיין מנשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, מהיועץ המשפטי לממשלה מני מזוז ומהשופטת אילה פרוקצ'יה, החליט ריבלין לבחור בה לתפקיד, וב-31 באוקטובר 2005 אישרה ועדת הכנסת את מינויה.
בראיון שהעניק ריבלין סמוך למועד סיום תפקידו כיו"ר הכנסת אמר כי הוא מצטער על שהחליט למנות את אלשטיין לתפקיד וכי "עצמאות הכנסת מחייבת להביא למשרה כזאת אדם שאינו ממשרד המשפטים. זה נכפה על ידי ועדה ציבורית, שלא כל חבריה פעלו בעניין בתום לב".
לאחר המינוי.
במהלך כהונת הכנסת השבע עשרה קיבלה יושבת ראש הכנסת דליה איציק מכתב מעמותת אומ"ץ הדורש להדיח את אלשטיין מתפקידה בשל הסיוע שהגישה, לטענתם, לנציב שירות המדינה שמואל הולנדר, שכיהן בוועדת בך, במאבקו נגד ממצאי דו"ח מבקר המדינה. בעמותה הסתמכו על פרסום של העיתונאי יואב יצחק, שטען כי אלשטיין הגיעה למשרד מבקר המדינה יחד עם דוד ליבאי במטרה להסביר מדוע הולנדר לא חרג מהחוק, ובכך חרגה מתפקידה, מפני שאין זה מתפקידה של היועצת המשפטית לכנסת לשמש סנגורית לנציב שירות המדינה.
אלשטיין החליפה כחברה בוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת את היועצת המשפטית הקודמת, שניידר. היא הגיעה למספר מצומצם של ישיבות, שבהן נידון הרעיון למנות נציב אתיקה לכנסת. אלשטיין התנגדה לרעיון, אך דעתה נדחתה על ידי הוועדה.
לאחר סיום תפקידה בייעוץ המשפטי.
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
חייה הפרטיים.
אלשטיין גרה בירושלים. היא גרושה בפעם השנייה, אם לארבעה ילדים. בן זוגה לשעבר, האדריכל גד עירון, הגיש לפני מספר שנים נגד אלשטיין תלונה במשטרה על ניסיון דקירה, אך התיק נסגר.
מפלגת הקרנפים
מפלגת הקרנפים (בצרפתית: Parti Rhinocéros, באנגלית: Rhinoceros Party) היא מפלגת מחאה סאטירית קנדית.
המפלגה, שהבטיחה "לא לקיים אף הבטחה", הבטיחה בדרך כלל דברים שהיו בלתי-אפשריים, בעיקר כדי לבדר את הציבור. כל זאת כמחאה כנגד המערכת הפוליטית.
היסטוריה.
את מפלגת הקרנפים הקים בשנת 1963 ז'אק פרון, שאף התמודד ב-1979 במחוז הבחירה של ראש הממשלה המכהן דאז, פייר אליוט טרודו.
בשנים 1993–2007 המפלגה לא הייתה פעילה לאחר שהתקבל חוק שחייב מפלגה להריץ מועמדים לפרלמנט ב-50 מחוזות בחירה לפחות, דבר שהיה כרוך בעלות כספית גבוהה מדי עבור המפלגה. בשנת 2004 בוטלה מגבלה זו, ובעקבות כך הוקמה מחדש המפלגה בשם "מפלגת הקרנפים החדשה" (Neo-Rhino) והריצה מספר מועמדים בבחירות הכלליות והמיוחדות בשנים 2007–2009. לאחר מכן, שינתה המפלגה את שמה לשם המקורי - "מפלגת הקרנפים".
מקור השם.
המפלגה נקראה על שמו של קרנף שהתמודד בבחירות לעיריית סאו פאולו שבברזיל. מפלגת הקרנפים הקנדית אף בחרה כמנהיג המפלגה קרנף צר-שפה בשם קורנליוס הראשון שהתגורר בגן חיות בקוויבק. המפלגה טענה שקרנף הוא שם ראוי למפלגה פוליטית, מכיוון שקרנפים, בדומה לפוליטיקאים, "הם בעלי עור עבה, נעים לאט, אינם חכמים, נעים מהר בעת סכנה ויש להם קרניים שעירות הגדלות במרכז ראשם".
המפלגה נקראה גם "המפלגה המרקסיסטית-לנוניסטית", אך לא על שם קרל מרקס וולדימיר לנין, כי-אם על שם גראוצ'ו מרקס וג'ון לנון.
מצע המפלגה.
המפלגה, שהבטיחה במצעה בדרך כלל הבטחות מבדרות ובלתי אפשריות, הבטיחה בין היתר:
המפלגה, שקיבלה זמן במסגרת תעמולת הבחירות, השתמשה בזמן שניתן לה כדי לבדר את הציבור. לדוגמה, אחד המועמדים של המפלגה לפרלמנט אמר בשידורי התעמולה: "יש לי שני דברים לומר לכם: סלרי ומדרכה. תודה ולילה טוב".
הישגים פוליטיים.