אורך הפרי בין 5–10 סנטימטרים. הוא גדל על שיח שגובהו 60–120 סנטימטרים ומניב 25–35 תרמילים בעונה. התרמילים נקטפים יותר מפעם אחת בכל עונת גידול. לקראת תום העונה הם מאדימים והדבר פוגע בביקוש להם. לרוב הפרי נקטף ונאכל בעודו ירוק, הגם שלעיתים מאפשרים לו להמשיך להבשיל לאחר קטיפתו עד שצבעו אדמדם. מידת החריפות של החלפניו ביחס למינים אחרים של צ'ילי מתונה יחסית (בין 2,500–10,000 יחידות סקוביל) ותלויה בתנאי הגידול ובאופן ההכנה.
החלפניו שכיח מאוד במטבח המקסיקני ונוכח במגוון גדול של רטבי סלסה ורטבים חריפים אחרים לרבות בצורה מיובשת צ'יפוטלה.
רב סריס
רב סריס, היה תואר באשור ובבבל שמשמעותו היא רב הסריסים. הרב סריס נזכר פעמיים בתנ"ך, פעם ראשונה בספר מלכים כאחד ממצביאיו של סנחריב. ובפעם השנייה בספר ירמיהו כאחד משריו של נבוכדנצר השני. בניגוד לפירוש המודרני, בבבל ובאשור פירוש המילה סריס היה משרת בארמון (ומכאן: רב סריס: המשרת הראשי), ורק יותר מאוחר נוצר הפירוש של מי שעבר פעולת סרוס.
בתנ"ך.
מלכים.
בספר מלכים, נזכר רב סריס דווקא כשם של מצביא אשורי שסנחריב שלח יחד עם רבשקה (שר המשקים) ותרתן (שר הצבא) למצור על ירושלים.
אם כי בהמשך נזכר רק רבשקה. לפיכך מסיקים המפרשים שקודם כל נשלח רבשקה ורק לאחר מכן נשלחו תרתן ורב סריס.
ירמיהו.
בספר ירמיהו, דווקא נזכר רב סריס כתואר. לאחר שנבוכדנצר השני מחריב את ירושלים מגיעים אל העיר שרי בבל השונים. הנביא מפרט את שמותיהם ותואריהם, ובין היתר מזכיר את "נבו שרסכים רב-סריס".
רב סריס במחקר ההיסטורי.
בשנת 2007, פענח אשורולוג אוסטרי לוח שכונה לוח נבו שרסכים. בלוח נכתב כי אדם בשם נבו-שרוסו-אוכין, שהיה "רב-סריס" בתקופת המלך נבוכדנצר. העניק למקדש בבבל מנה וחצי (כ-0.75 ק"ג) זהב.
משערים כיום כי נבו-שרוסו-אוכין הוא למעשה נבו-שר-סכים הנזכר בתנ"ך.
בומילקר (הנומידי)
בומילקר (המאה ה-2 לפנה"ס) היה אציל נומידי, מהבולטים שבין אנשי חצרו של יוגורתה.
ביוגרפיה.
כאשר שהה יוגורתה מלך נומידיה ברומא כדי לתת דין וחשבון על רציחת אדהרבעל, אחד מיריביו הפוליטיים מאסיווא החל צובר השפעה ברומא באמצעות אחד הקונסולים. יוגורתה שחשש מפני מאסיווא, ציווה על בומילקר שהתלווה אליו להיפטר ממנו. בומילקר שכר שכירי חרב שרצחו את מאסיווא, אולם בומילקר עצמו נתפס גם כן. הוא הודה ברצח, אולם מכיוון שהיה חלק מפמליה מלכותית לא הוטל עליו עונש והוא הוחזר לנומידיה מעט זמן לפני שיוגורתה עצמו חזר לשם. מעשה הרצח התחיל את המלחמה שכונתה מלחמת יוגורתה. הרומאים נחלו מספר תבוסות, אולם בואו של קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס לזירה שינה את המצב.
בומילקר לקח חלק פעיל בקרב מותול, והתקפת הפילים שלו כמעט והצילה את הקרב. אולם הפילים הסתבכו בענפי העצים, והתקשו להילחם. כשראו זאת הרגליים נמלטו. הקרב הסתיים בניצחון טקטי רומאי, אולם הרומאים ספגו במהלכו אבדות כבדות. לאחר הקרב פתח יוגורתה במלחמת גרילה אכזרית נגד הרומאים. מטלוס שכנע את בומילקר לנסות ולשכנע את יוגורתה להגיע להסכם שלום, בתמורה הובטח לבומילקר שלא יפגע ויורשה לשמור על רכושו. בומילקר הפציר ביוגורתה להגיע להסכם עם הרומאים. יוגורתה השתכנע אולם התנאים שהציעו הרומאים היו קשים מדי, ויוגורתה דחה אותם, והקים צבא חדש. בומילקר הבין שאין לצפות לשלום מצד המלך, והחליט לנסות לרצוח אותו. הוא קשר קשר עם אציל נוסף בשם נאבדאלסא והשניים תכננו לרצוח את יוגורתה. אולם אחד ממשרתיו של נאבדאלסא מצא איגרת בה הדריך בומילקר את נאבדאלסא בנוגע לרצח. המשרת מיהר להביא אותה אל המלך. יוגורתה מיהר והוציא להורג את מרבית הקושרים ובכללם את בומילקר.
חנון מלך עזה
חנון (ידוע לעיתים גם כחנו) היה מלך עזה שהשתתף במרד המס נגד תגלת פלאסר השלישי.
חנון, הצטרף לקואליציה האנטי אשורית שכללה את ממלכת ישראל, מצרים העתיקה, ארם דמשק, ושבטים ערבים. מלך אשור תגלת פלאסר השלישי יצא בראש נגד חנון. הוא עבר בדרך בממלכת יהודה ושעבד אותה אל אשור. לאחר מכן ככל הנראה בגלל תבוסות צבאיות נמלט חנון מעזה אל מצרים. תגלת פלאסר עלה על עזה ובזז אותה. לאחר מכן יצא למערכה על מצרים שתוצאותיה אינן ברורות.
אפקט שטארק
במכניקת הקוונטים, אפקט שטארק הוא הגורם להסחה ולפיצול של קווים ספקטרליים של אטומים ומולקולות בעקבות הנוכחות של שדה חשמלי. כמות ההסחה נקראת "הסחת שטארק". ניתן לחלק אפקט זה לאפקט מסדר ראשון (העולה ליניארית עם השדה החשמלי) ולאפקט מסדר שני (העולה ריבועית עם השדה החשמלי).
אפקט שטארק הוא המקבילה החשמלית לאפקט זימן, בו הקווים הספקטרליים מתפצלים בעקבות נוכחות של שדה מגנטי.
ניתן להסביר את אפקט שטארק במלואו באמצעות מכניקת הקוונטים, אבל הוא היווה קרקע פורייה לבדיקת שיטות סמי-קלאסיות.
היסטוריה.
האפקט קרוי על שמו של יוהנס שטארק, שגילה אותו בשנת 1913. הוא נתגלה באופן בלתי תלוי באותה שנה על ידי הפיזיקאי האיטלקי אנטוניו לו סורדו, ובאיטליה הוא נקרא לעיתים אפקט שטארק-לו סורדו. גילוי האפקט תרם תרומה חשובה לפיתוח של תורת הקוונטים. זמן מה אחרי גילויים את האפקט המדובר, גם שטארק וגם לו סורדו דחו את הפיתוחים של הפיזיקה המודרנית והצטרפו לתוכניות הפוליטיות הגזעניות של היטלר ומוסוליני.
ולדימיר וויג, ששאב השראה מאפקט זימן המגנטי, ובמיוחד מההסבר שלורנץ נתן לו, ביצע חישובים קלאסיים של הגבול הקוואזי-אלסטי של אלקטרונים בשדה חשמלי. על ידי שימוש באמצעים ניסיוניים, הוא נתן הערכה להסחת שטארק. הסחה זו הייתה נמוכה במספר סדרי גודל, אך שטארק, שלא נרתע מכך, ביצע מספר מדידות על מצבים מעוררים של אטום המימן והצליח למדוד את ההסחות אותן צפה.
קרל שוורצשילד ופול אפשטיין, על ידי שימוש במכניקת הקוונטים ה"ישנה" של בוהר וזומרפלד, הצליחו באופן בלתי תלוי להגיע למשוואות לאפקט שטארק הליניארי והריבועי במימן. ארבע שנים מאוחר יותר, הנס קרמרס הגיע לנוסחאות לעוצמות ההסחות הספקטרליות. קרמרס גם כלל את האפקט של המבנה הדק, שהוסיף תיקונים יחסותיים לאנרגיה הקינטית וצימוד בין ספין האלקטרון והתנע הזוויתי האורביטלי שלו. הטיפול הקוונטי הראשון נעשה על ידי וולפגנג פאולי. ארווין שרדינגר דן באריכות באפקט שטארק במאמרו השלישי על מכניקת הקוונטים (בו הוא הציג את תורת ההפרעות), פעם אחת בעבודתו של אפשטיין בשנת 1916 (תוך כדי הכללתו ממכניקת הקוונטים ה"ישנה" למכניקת הקוונטים ה"חדשה"), ופעם אחת על ידי קירוב סדר ראשון בתורת ההפרעות. לבסוף, אפשטיין בחן את אפקט שטארק הליניארי והריבועי מנקודת מבט של מכניקת הקוונטים החדשה. הוא הגיע למשוואות לעוצמות הקווים הספקטרליים שהיוו שיפור ניכר לתוצאותיו של קרמרס שהושגו באמצעות מכניקת הקוונטים הישנה.
בעוד שקירוב סדר ראשון של אפקט שטארק באטום המימן מסכים עם מודל בוהר-זומרפלד ומכניקת הקוונטים של האטום, סדרים גבוהים יותר לא. מדידות של אפקט שטארק תחת שדות חזקים מאשרים את נכונות מכניקת הקוונטים על פני מודל בוהר.
אופן הפעולה.
כששדה חשמלי פועל, לדוגמה, משמאל לימין, הוא נוטה למשוך גרעינים לימין ואלקטרונים לשמאל. ניתן גם לחשוב על זה כך: אם בעבור מצב אלקטרוני מסוים האלקטרון נמצא באופן לא פרופורציוני לשמאל, האנרגיה שלו יורדת, בעוד שאם הוא נמצא באופן לא פרופורציוני לימין, האנרגיה שלו עולה. על כן, האפקט משמעותי יותר בעבור אלקטרונים הנמצאים בקליפה חיצונית יותר, היות שהם יותר רחוקים מהגרעין, ועל כן יוכלו להתרחק יותר לשמאל.
אפקט שטארק יכול לבטל ניוון ברמות האנרגיה. לדוגמה, במודל בוהר, לאלקטרון יש את אותה רמת אנרגיה אם הוא במצב 2s או במצב 2p. לעומת זאת, תחת השפעת שדה חשמלי, יהיו אורביטלים היברידיים (הנקראים גם סופרפוזיציה קוונטית) של המצבים 2s ו-2p, כאשר האלקטרון ייטה יותר לשמאל, מה שייתן אנרגיה נמוכה יותר, ואורביטליים היברידיים שבהם האלקטרון ייטה יותר לימין, מה שייתן אנרגיה גבוהה יותר. על כן, המצבים המנוונים יתפצלו לרמות אנרגיה גבוהות ונמוכות יותר.
אלקטרוסטטיקה קלאסית.
אפקט שטארק נובע מהאינטראקציה שבין התפלגות מטען (אטום או מולקולה) ושדה חשמלי חיצוני. לפני הפעלת כלים של מכניקת הקוונטים, ניתן לתאר את האינטראקציה בצורה קלאסית ולהתחשב בהתפלגות מטען רציפה formula_1. אם המטען אינו פולריזבילי, אנרגיית האינטראקציה עם הפוטנציאל האלקטרוסטטי formula_2 היא:
formula_3
אם השדה החשמלי מגיע ממקור מקרוסקופי והתפלגות המטען היא מיקרוסקופית, ניתן להניח שהשדה החשמלי אחיד על כל התפלגות המטען. כלומר, ניתן לפתח את הפוטנציאל החשמלי לטור טיילור:
formula_4
כאשר מתקיים: formula_5
כאשר נקודת האפס היא נקודה כלשהי בתוך התפלגות המטען. נקבע את formula_6 כאנרגיית האפס, ועל כן האינטראקציה תהפוך להיות:
formula_7
כאשר הצגנו את מומנט הדיפול formula_8 כאינטגרל על פני התפלגות המטען. במקרה שהתפלגות המטען מורכבת מ-N מטענים נקודתיים במטען formula_9, הגדרה זו לדיפול הופכת לסכום:
formula_10
תורת הפרעות.
במעבר למכניקת הקוונטים, ניתן להסתכל על אטום או על מולקולה כעל אוסף של מטענים נקודתיים (אלקטרונים וגרעינים), כך שההגדרה השנייה לדיפול עובדת. האינטראקציה בין אטום או מולקולה לשדה חיצוני אחיד מתוארת על ידי האופרטור:
formula_11
האופרטור הזה שימושי בהפרעות מסדר ראשון ושני בתורת ההפרעות, שעוזרים לנו לחשב את ההפרעות בסדר ראשון ושני של אפקט שטארק.
פנחס יחזקאלי