מאז 1991, מוצרי החברה מיובאים באופן רשמי לישראל על ידי קבוצת פולק, המחזיקה ברשת האופנה היוקרתית "ונדום" בה נמכרים מוצרי החברה. בנוסף לכך בשנת 2007 נפתחה חנות הדגל הראשונה של המותג בכיכר המדינה.
חברת שאגל תכשיטים, קיבלה זיכיון לייבוא שעוני "לקוסט" באופן רשמי בשנת 1998.
בשנת 2010, בחרה ב-13 טניסאים, וביניהם גם בדודי סלע הישראלי, כדי לפרסם את המותג.
בשנת 2013 קיבלה חברת דלתא גליל זיכיון לייצר הלבשה תחתונה לגברים תחת המותג Lacoste. במסגרת ההסכם בין הצדדים קיבלה דלתא זיכיון גלובלי ל-5 שנים לעיצוב, פיתוח וייצור תחתוני גברים וכן בגדי שינה ונוחות.
ביקורת.
ביולי 2011, לקוסט, יחד עם מותגי אופנה ובגדי ספורט גדולים אחרים, כולל נייקי, אדידס ואברקרומבי אנד פיץ', היה נושא דו"ח של קבוצת איכות הסביבה גרינפיס. על פי ממצאי הדו"ח, לקוסט הואשמה בעבודה עם ספקים בסין התורמים לזיהום נהרות היאנגצה ונהר הפנינה. דוגמאות שנלקחו ממתקן אחד השייך לקבוצת יאנגור הממוקמת על דלתא נהר היאנגצה ואחרת השייכת למפעל הצביעה הממוקם בפלג של דלתת נהר הפנינה חשפו נוכחות של כימיקלים המשבשים הורמונים מסוכנים, כולל אלכילפנולים, תרכובות וסולפונט פרפלואורוקטן.
בדצמבר 2011, ביטלה את השתתפותה של האמנית לריסה סנסור, שנולדה בירושלים לאב פלסטיני ולאם ממוצא רוסי, בתחרות פרס "לקוסט אליזה" בשווייץ, המוענקת ליצירות מקוריות, כיוון שלטענתה חברת לקוסט נותנת החסות סברה שהיצירות שלה היו "פרו-פלסטיניות מדי".
אלי מגן
אלי מגן (נולד ב-21 בפברואר 1948) הוא זמר ונגן קונטרבס וגיטרה בס ישראלי.
ביוגרפיה.
מגן נולד בתל אביב, שירת בצה"ל במסגרת להקת הנח"ל ומיד לאחר שחרורו התפרסם כנגן בס וקונטרבס וניגן עם רבים מאמני ישראל בהופעות חיות ובהקלטות, בהם השלושרים, הגשש החיוור, יפה ירקוני, שושנה דמארי, יהורם גאון, אילנית, צביקה פיק, אריק איינשטיין, שלום חנוך, בועז שרעבי, חוה אלברשטיין, אריק לביא, אהוד בנאי ועוד רבים.
כמו כן השתתף כנגן וכזמר בתוכניות טלוויזיה רבות בערוץ הראשון, בהן "ראש כרוב", "מועדון הצועני השורק", "זמרת הארץ" ועוד.
מגן התפרסם כזמר סולן ואף ייסד את הלהקות כיף התקווה הטובה ואחרית הימים. להקות אלה היו לאבני דרך ברוק הישראלי והתפרסמו בשירים כמו "בלדה לעוזב קיבוץ", "דוקטור יארינג", "העץ הוא גבוה", "פתחי לי את הדלת" ועוד. מגן אף החליף את אריק איינשטיין בחידוש של להקת החלונות הגבוהים בשנות ה-70. בנוסף, הקליט כסולן את השירים "יליד הארץ" (פסטיבל הזמר 1973), "שתי דפיקות לב", "לאט עולים סוסי" (פסטיבל שירי משוררים - גלי צה"ל) ועוד. באמצע שנות ה-70 עבר לארצות הברית, שם למד ב-“Mannes College of Music" בניו יורק, וכן למד קונטרבס אצל הומר מנץ' ואדי גומז. מגן שב לישראל בשנת 1983.
בשנת 1980 ביצע את נעימת הסרט "מלך ליום אחד" בבימויו של אסי דיין, ובכיכובו של גבי עמרני.
ב-1987 חידש ביחד עם נורית גלרון את "העץ הוא גבוה" (עיבוד: אלונה טוראל).
מאז שובו לישראל ועד ראשית 2015 שימש מגן כנגן קונטרבס מן המניין בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. השתתף פעמים רבות בהרכבי מוזיקה קאמרית במסגרת פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, ניגן מספר רסיטלים כסולן קונטרבס (עם אילן רכטמן ב"צוותא" ועוד) וביסס את מעמדו כנגן הקונטרבס המוביל בישראל בתחום הג'אז. מגן השתתף בכל אירועי הג'אז המרכזיים בישראל. בקונצרטים ובפסטיבלים בישראל ומחוצה לה ניגן, בין היתר, עם אמני ג'אז בינלאומיים כמו: Red Rodney, Steve Grossman, Eddie Gomez, Dave Liebman, Dee Dee Bridgewater, Sheila Jordan, Stan Getz, McCoy Tyner, Billy Hart, Jessye Norman, Randy Brecker ועוד רבים אחרים.
במהלך הקריירה ארוכת השנים, ניגן מגן באלבומיהם של זמרים מובילים ובהם אריק איינשטיין, יהודית רביץ, יהודה פוליקר, ענבל פרלמוטר ואסף אמדורסקי. שיר הסולו המוכר ביותר של מגן הוא "עד סוף הקיץ", אותו ביצע בסרט "שתי דפיקות לב" בשנת 1972. בשנת 2004 ביצע את השיר "לזכור" שנכלל באלבום "סימנים", אלבום משירי מירון ח. איזקסון המולחנים. בשנת 2006 הוציא את אלבום הסולו "אדם", ובו 14 שירים מאת איזקסון. בשנת 2015 יצא אלבום אוסף שלו בשם "איש העולם הבא". ב-2021 השתתף באלבומו של שלום חנוך הרצל לילנבלום בנגינה, שירה, הפקה מוזיקלית ועיבודים.
אמנון נויבך
אמנון נויבך (נולד ב-14 באפריל 1944) הוא מנהל ישראלי בתחום הכלכלה, שכיהן במשך 7 שנים בראש דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ביוגרפיה.
נולד לאם ילידת בולגריה ולאב יליד גרמניה. הוריו עלו לארץ ישראל לפני מלחמת העולם השנייה והתיישבו בכפר הדר. בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ומוסמך אוניברסיטה בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 היה נויבך הרפרנט לענייני משרד הביטחון של אגף התקציבים במשרד האוצר, היה יועץ כלכלי ליצחק רבין בהיותו ראש ממשלת ישראל, ושל שמעון פרס כאשר היה ראש הממשלה. בתפקידו זה היה שותף בכיר בתכנון ויישום תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985.
היה דירקטור בבזק, הציר הכלכלי של ישראל בוושינגטון ואחר כך יו"ר חברת פלאפון.
משמש כיועץ כלכלי ובעל עסקים פרטיים בתחום העיתונות ועיבוד מתכות, וכן משמש כיו"ר הדירקטוריון של מגו אפק ושל לארוטק, משמש כדירקטור בחברות איי.די. איי. חברה לביטוח, ישיר ניהול קופות גמל, מיינד, אראל נט, דלתא גליל בע"מ, לאומי קארד, אספן בניה ופיתוח וטרנסכלל סחר, והעיתון החרדי "משפחה".
ב-20 במרץ 2014 פורסם דבר מינויו לתפקיד יו"ר דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-29 ביולי 2021 הודיע על פרישתו מהתפקיד.
חיים אישיים.
נויבך, נשוי ואב לשתיים, הוא אביה של העיתונאית קרן נויבך. מתגורר בקריית אונו.
ברד פיט
בית התפילה הבהאי בסמואה
בית התפילה הבהאי בסמואה הוא אחד משמונת בתי התפילה הבהאים ברחבי העולם, והוא שוכן כ-8 ק"מ דרומית-מערבית למרכז העיר אפיה, בירת סמואה.
בחודש אפריל 1974 אישרה ההנהגה הבהאית העולמית את הקמתו של בית התפילה הבהאי בסמואה (אז "סמואה המערבית"), אשר כונה "מקדש האם של איי האוקיינוס השקט" ("the Mother Temple of the Pacific Islands"). אתר המבנה נבחר ב-1975 ושנתיים לאחר מכן החלה הכנת הקרקע ופינויה מסלעים ומשיחים. באפריל 1978 נבחרה תוכנית אדריכלית שהגיש חוסיין אמאנאת (אדריכל איראני-קנדי שתכנן גם את קשת המבנים במרכז הבהאי העולמי בחיפה), ובינואר 1979 הניח מלך סמואה, מלייטואה טנומאפילי השני, בהאי בעצמו, את אבן הפינה למבנה. ב-18 בדצמבר 1981 החלו העבודות להקמתו של בית התפילה, ואלה הסתיימו בטקס הקדשה שנערך ב-ספטמבר 1984. במשך השנים נרכשו שטחים נוספים סביב המבנה, וכיום משתרעים גני המתחם הבהאי על פני כ-80 דונם. בגנים 60 מיני צמחים מרחבי סמואה.
בית התפילה עשוי בצורת מצולע בעל תשע צלעות ובכל אחת מהן קבועה דלת. מעל קומת הבסיס מונחת כיפה, וגובהו הכולל של המבנה הוא 28 מטר. הכיפה עשויה מתשעה משטחים לבנים שצורת כל אחד מהם כשל משולש שווה-שוקיים, וביניהם מפרידים מרווחים אנכיים. במרווחים אלה קבועים תשעה חלונות מוארכים הנפגשים בראשה של הכיפה. באולם המבנה תשע שורות של ספסלי עץ, ורוב רצפתו מכוסה בשטיחים. סמוך למבנה שוכן מרכז מבקרים.
פיטר גרינאוויי
בית התפילה הבהאי בפרנקפורט
בית התפילה הבהאי בפרנקפורט (גרמנית Haus der Andacht) הוא אחד משמונת בתי התפילה הבהאים ברחבי העולם. הוא שוכן בהופהיים, פרבר של פרנקפורט, כ-28 ק"מ מערבית למרכזה.
היסטוריה.
בחודש אפריל 1953 הכריז שוגי אפנדי, מנהיג הדת הבהאית באותה עת, כי בית התפילה הבהאי הראשון באירופה יוקם סמוך לפרנקפורט שבגרמניה. לאחר תחרות נבחרה ב-1956 הצעתו של האדריכל טויטו רוכול (Teuto Rocholl), אולם דיונים ממושכים התקיימו בעניינה, ורק ב-אפריל 1960 ניתן האישור הסופי להקמת המבנה. ב-20 בנובמבר 1960 הונחה אבן הפינה לבית התפילה, ושנתיים לאחר מכן, ב-16 בנובמבר 1962, נערכה חגיגה לציון השלמת גג המבנה. בית התפילה נחנך ב-4 ביולי 1962, וב-1987 הכירה בו מדינת הסה כמבנה בעל ערך תרבותי.
המבנה.
המבנה בנוי מקומת יסוד בשטח של 29,068 מ"ר ובקוטר של 48 מטר, ומעליה כיפה. קוטרה של הכיפה הוא 25 מטר בבסיסה וגובה המבנה כולו הוא 28 מטר. שלוש קבוצות של תשעה עמודים נושאות את משקלה של הכיפה, העשויה מתשע צלעות. בכל צלע שלוש רצועות אנכיות ובכל אחת מהן קבועים 20 חלונות בצורת מעוין ההולכים ונעשים קטנים כלפי מעלה. סך הכל קבועים בכיפה 540 חלונות המאפשרים כניסת אור לחלל האולם ומשחקי אור וצל. בחלקה העליון של הכיפה קבועה מנורה שבמרכזה עיטור קליגרפי של "השם הגדול". בקומת המרתף של המבנה מוצגת תערוכה אודות הדת הבהאית, ובה מוצגים, בין היתר, כתבים בהאים ומידע אודות בתי התפילה הבהאים האחרים ברחבי העולם. בסמוך לבית התפילה שוכן מרכז מבקרים ובו מידע על הדת ומצגת וידאו. המבנה מצטיין באקוסטיקה יוצאת דופן, ומדי פעם שרות בו מקהלות, הניצבות לאורך היקפו של האולם וסביב קהל המאזינים היישוב במרכזו. בכל קיץ מתקיים בסמוך למבנה אירוע המושך כ-3,000 מאמינים בהאים מכל רחבי אירופה.
איבראדה
איבראדה (בטורקית: İbradı) היא תת-נפה בנפת אנטליה שבמחוז הים התיכון בטורקיה. העיר המרכזית בתת-הנפה נקראת אף היא איבראדה.
היסטוריה.
בתקופה הרומית היה האזור חלק מממלכת פיסידיה. ייתכן כי גם בתקופות מוקדמות יותר האזור היה מאוכלס, אך לא ידוע במדויק מתי יושב לראשונה.