שטרן ניהל את בית החולים בין השנים 1960–1978. מסופר עליו כי בכל שנות כהונתו לא החסיר את הסיבוב הקבוע בין המחלקות ועקב אישית אחר החולים הקשים. הוא היה מנהל בית החולים בשלוש ממלחמות: מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. בית החולים סורוקה עמד בחזית הדרומית של מדינת ישראל, ונאלץ להתמודד עם קליטת מאות ואף אלפי פצועים. שטרן הצליח להעמיד את בית החולים על רגליו ולצלוח תקופות קשות אלה. לזכותו של שטרן נזקפת ההתפתחות העצומה של בית החולים סורוקה: בתקופתו הוקמו מחלקות ומבנים רבים, ומספר המיטות בבית החולים גדל ל-650 מיטות. שטרן היה אחראי על צמיחת ענף הפלסטיקה בנגב. הישג נוסף שלו היה בשנת 1966, כאשר בצל איומי הסורים והמצרים למלחמה, הקים את מחלקת הנוירוכירורגיה בבית החולים והעמיד בראשה את פרופ' פסקל איברין. ב-1978 החליף את שטרן כמנהל בית החולים פרופ' דוד רונן.
הקמת בתי ספר למקצועות הרפואה.
במקביל לתפקידו כמנהל בית חולים, הקים שטרן את בתי הספר למקצועות הסיעוד, הפיזיותרפיה והפרמדיק, וב-1974 הפך את בית החולים למרכז רפואי אוניברסיטאי (אז היה בין רופאי המוסד שהתמנו כפרופסור חבר).
בנוסף, הקים את בית הספר למנהל רפואי ואת בית הספר לרפואה, הפועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
הכרה והנצחה.
בשנת 1978 הוענק לשטרן התואר יקיר העיר באר שבע.
על שמו נקרא "האודיטוריום על שם שטרן" שנמצא בכניסה לאגף הדרומי בבית החולים סורוקה. בנוסף נקרא על שמו רחוב פרופסור יוסף שטרן בשכונת רמות בעיר.
קישורים חיצוניים.
עם פרישתו לגמלאות:
בן ציון זוהר
בן ציון זהר
דניס מקיואן
שריה (כהן גדול)
שריה בן עזריה היה הכהן הגדול האחרון בתקופת בית ראשון וכיהן עד לחורבנו ב-586 לפנה"ס.
משפחתו.
שריה התייחס בין הכהנים בני צדוק. בנו היה יהוצדק, נכדו היה הכהן הגדול יהושע לפי המובא בספר עזרא (ז, א), מוכח כי עזרא הסופר היה בנו. נלכד לאחר פלישת הכשדים אל ירושלים, עם מחליפו צפניה, כנראה צפניה בן מעשיה, ואישים חשובים נוספים, על ידי נבוזראדן, והובא יחד איתם לנבוכדנצר מלך בבל ששכן ברבלה שבארץ חמת, שם הרג אותו נבוכדנצר.
דניס מקאיוון
דניס מק'איוון
דניס מק'איאן
ארז כץ (קצין)
ארז כץ (נולד ב-1966) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. פיקד על חטיבת הנגב.
קורות חייו.
כץ נולד וגדל במושב דישון. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 שובץ בגדוד דוכיפת. הוא עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום קורס הקצינים שימש כמפקד מחלקה בגדוד, ובהמשך שימש כמפקד פלוגה וסמג"ד בחטיבת גבעתי. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד דוכיפת בשנים 1996–1998. בהמשך פיקד על בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גבעתי בשנים 1998–2001. בפברואר 2001 מונה למפקד גדוד שקד, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר שבאוגוסט 2001 חדרו שני מחבלים למוצב מרגנית שברצועת עזה והרגו שלושה חיילים, נרשמה בתיקו של כץ הערה פיקודית. כץ שימש בתפקידו עד 2002.
בשנים 2003–2005 פיקד על חטיבת הנגב, ובמקביל פיקד על בסיס האימונים הפיקודי (בא"פ) של פיקוד הדרום, ולאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדת עזה. בהמשך שימש כרמ"ח תורת לחימה באגף המבצעים.
מ-2011 עד 2015 שימש כץ נספח צה"ל בגרמניה.
אלחנן אבן חן
אלחנן אבן חן (נולד ב-י"ד באלול ה'תש"ם, 26 באוגוסט 1980 בפתח תקווה) הוא שחקן ישראלי, מנהל חברת "אבן חן הפקות" ומנהל עמותת המרכז הרב תרבותי למחקר והפקות באומנויות הבמה המפיקה הצגות לילדים ומבוגרים.
ביוגרפיה.
נולד בפתח תקווה לעזריאל, מנהל בית הדין הרבני הגדול (בנו של הסופר יעקב אבן חן), ולטובה, טוענת רבנית. למד בתלמוד תורה מורשה ובישיבת ירושלים לצעירים (לצד בצלאל סמוטריץ' ושלמה פיוטרקובסקי), ולאחר מכן בישיבת ההסדר עתניאל. בצה"ל שירת כחובש.
למד פסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. למד תואר ראשון בחינוך, פילוסופיה, תנ"ך, מחשבת ישראל ותושב"ע במכללת הרצוג ובמכון "לפני ולפנים".
בין השנים 2003–2005 למד משחק בסטודיו למשחק "אספקלריא". בוגר סטודיו תלת שנתי לתיאטרון תנועה בשיטת גרוטובסקי - "התיאטרון העני" שהנחה אבי אסרף. בוגר סדנאות משחק וקולנוע של המלהקת גלית אזולאי, ברוך ברנר, יהודה מורלי, צביקה פישזון ועוד.
בשנת 2013 החל לנהל עמותה לתיאטרון בשם המרכז הרב תרבותי למחקר והפקות באומנויות הבמה. העמותה יוצרת מופעי במה המשלבים מחול, מוזיקה ותיאטרון וכן פרפורמנס ואמנות הקול. העמותה נתמכת על ידי משרד התרבות.
הקים ומנחה את קבוצת תיאטרון פלייבק "הירושלמים" המונה 8 שחקנים ופעילה בין השנים 2011–2019.
בתיאטרון.
בפסטיבל עכו: ב-2006 השתתף כחלק מאנסמבל "כהרף עין" בהצגה "לשם ייחוד" שכתבו (בשיתוף עם חברי האנסמבל) נתנאל ליפשיץ ובשמת חזן שגם ביימה. ההצגה זכתה בפרס על הישגים מיוחדים לשחקנים על עבודת אנסמבל מיוחדת של קבוצת צעירים בראשית דרכה. ההצגה עלתה באותה שנה גם ב"צוותא" ושנה לאחר מכן בתיאטרון תמונע.
בתיאטרון אספקלריא: ב-2006 גילם (לסירוגין עם אילן גנני) את אביאם סלע - מפעילו של יונתן פולארד, בהצגה "פצוע בשטח" שכתבה יעל רובינשטיין וביים אורי וייל. ההצגה מתארת פגישה דמיונית בכלא בין יונתן פולארד למפעילו הישראלי. באותה שנה שיחק במחזמר "קולות" שכתב וביים פרופסור יהודה מורלי (ע"פ הספר "מסירות נפש" מאת י"ל פרץ). השתתף במופע "טישאטרון" שכתב וביים חביב מזרחי, המופע כלל סיפורים מעולמם של חסידים ומשולב במנגינות ושירים. גילם בחור דתי צעיר הנישא נישואים מוקדמים ונישואיו עולים על שרטון בהצגה "אי זוגי" העוסקת בגברים שזוגיותם במשבר שכתבה איילת שיינברג וביימה מיכל ורד. ב-2009 גילם חלוץ בן העלייה השנייה במפגש עם אחיו בהצגה "אחים במחלוקת" שכתב חגי לובר וביים אורי וייל, העוסקת בוויכוח בין בני העלייה השנייה לבין העולם החרדי על רקע היתר מכירה בשנת השמיטה הנתמך על ידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בתיאטרון עמוקה שיחק בהצגה "הרפתקאות בארץ אבות" שכתב וביים עידו לוינגר, וכן בהצגה "היהלום שבלב" שנתמכה על ידי משרד התרבות. הפיק את ההצגה "גבעת החלומות" בכיכובו של דני שטג.
בתיאטרונשיר של בית מורשת אצ"ג שיחק ב-2008 לצד יעקב ברודי בהצגה "מחכים למאסף" שכתב וביים ברוך גוטין. ההצגה מורכבת מטקסטים של אצ"ג שהוצגו בלשונו המקורית של המשורר והיא מלווה במוזיקה ובתפאורה מינימלית.
בתיאטרון מבואה שיחק לצד ישי זמירי בהצגה "הפוך על הפוך" (המבוססת על הסיפור "מעשה מביטחון" מתוך "סיפורי מעשיות משנים קדמוניות") שכתב וביים ישי זמירי.
בתיאטרון קרוב: ב-2017 ביים את המחזה "אותיות פורחות" מאת יואב איתמר.
תיאטרון רחוב: יד בן צבי, מגדל דוד ועיר דוד.
בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-2006 שיחק בסרט "המתחזים" שהפיקה חברת "גל דיסק" המפיקה קולנוע חרדי. שיחק בסרט של אולפנת עפרה "לרוץ בשניים" שזכה בפרס הסרט התיעודי המצטיין בתחרות מגמות תקשורת ארצית.
בין השנים 2009–2013 הנחה לצד רונית אברהמוף-שפירא את "מהדורת השבט" - מהדורת החדשות סאטירית באתר "לאטמה". אברהמוף-שפירא מופיעה בדמותה של מגישה שמאלנית ואילו אבן חן מגלם מגיש שלעיתים מביע דעות ימניות אך לעיתים קרובות מתנצל על כך. גילם גם דמויות נוספות במהדורת השבט: זרעון לוי (בן דמותו של גדעון לוי), בשאר אל-אסד, ג'מיל חרטאווי, ציפי לבני ועוד.
ב-2012 שיחק בסרט "קשר חופשי" שביים עמיאור ארציאל בהפקת תורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי, וגילם את אחד ממפקדיו של אדם (רז זלצרמן) בסרט "זוהר הרקיע" שכתב וביים אליהו בנימין. ב-2013 שיחק בסרט "רסיסי אהבה" בבימויו של ניסים נוטריקה. ב-2014 שיחק בסדרה "חדשות חז"ל" בערוץ הידברות. ב־2018 הפיק והיה ע. בימוי ותסריט של קו-פרודוקציה ישראלית-ארגנטינאית בשם "el asadito" בכיכובו של tito gomaz ורות גונזלס. ב־2018 שיחק בסרט oslo dairies סרט תיעודי ישראלי שזכה בפסטיבל סאנדסט ומשודר בערוץ HBO. ב-2019 שיחק בסדרה "דיבוקים" המיועדת לערוץ קאנאל הצרפתי.
שיחק גם בפרסומות לרשת חנויות הנוחות "מנטה" של דלק, ולסטארט אפ ישראלי למזגן חכם בשם "סנסיבו".
מזן
מֵזֵן (ברוסית: Мезе́нь "Mezen") הוא טופונים ברוסיה
מריה קלווה
מריה קלווה (באנגלית: Maria Klawe; נולדה בשנת 1951) היא מדענית בתחום מדעי המחשב ונשיאת הארווי מאד קולג' . קלווה נולדה בטורונטו, קנדה, והתאזרחה בארצות הברית בשנת 2009. היא הדיקנית לשעבר של בית הספר להנדסה ומדע שימושי באוניברסיטת פרינסטון.
ביוגרפיה.