ב-24 בדצמבר 2019 החליק בולסונארו באמבטיה ונפל במעונו הנשיאותי בברזיליה ואיבד את ההכרה לזמן מה. בהמשך, בראיון טלוויזיוני לערוץ 'בנד', אמר "בשלב מסוים איבדתי חלקית את הזיכרון. למחרת בבוקר הצלחתי להתאושש ועכשיו אני בסדר. אבל לא ידעתי, למשל, מה עשיתי אתמול." בינואר 2020, לאחר ששר הפנים, רוברטו אלווים, יצא בנאום טלוויזיוני אשר קיבל השראה מהרטוריקה של שר התעמולה הנאצי, יוזף גבלס, בולסונארו פיטר אותו במיידית.
מגפת הקורונה.
בסוף פברואר 2020 החלה שביתה כללית של שוטרים במדינת סיארה. השוטרים דרשו העלאה מיידית בשכרם מצד הממשל הפדרלי ובעודם שובתים פרעה הפשיעה ברחבי המדינה. בולסונארו הורה על שליחת 2,500 חיילים של הכוחות המזוינים לסיארה בכדי לשמור על הסדר הציבורי. 147 אזרחים נהרגו בתוך חמישה ימים ובין לבין נהרג גם הסנאטור סיד גומז כאשר ניסה לפזר הפגנה. בתגובה לפשעים אמר בולסונארו "לאנשים שמבצעים את הפשעים – עליכם להבין שהגברים בירוק באים, וזה הולך להיות מגעיל." בסופו של יום הצבא השתלט על אי הסדרים במדינה בעוד הממשל סירב להיענות לדרישות השוטרים.
לנוכח התפרצות נגיף הקורונה החדש בברזיל, יצא בולסונארו במרץ 2020 בהצהרה כי: "אין סיבה להיבהל" וכי אנשים "חייבים להקפיד על המלצות המומחים כאמצעי ההגנה הטוב ביותר." ב-12 במרץ דווח כי פאביו וויינגרטן, מזכ"ל העיתונות של בולסונארו, אובחן חיובי לנגיף הקורונה. בשל כך, הוא היה במגע עם הנשיא והקבינט שלו. וויינגרטן היה במגע גם עם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ וסגן הנשיא של ארצות הברית, מייק פנס, במהלך ביקורו של בולסונארו במיאמי ב-7 במרץ והעלה חשש שהוא עלול להדביק אותם. ב-13 במרץ בולסונארו נבדק בבדיקת גילוי נגיף הקורונה, ותוצאותיה יצאו שליליות. משרד הבריאות פרסם אזהרה בה המליץ ​​לברזילאים וזרים המגיעים לברזיל להישאר בבידוד לפחות 7 ימים. ב-24 במרץ, פרסם הנשיא ז'איר בולסונארו הודעה פומבית שלישית, ומתח ביקורת על הממשלות המקומיות על הנפקת הסגר בשל "שפעת קטנה", והאשים את התקשורת בהפחדת האוכלוסייה. בולסונארו טען שהדר סגר מחמיר בארצו יוביל לכך שהאנשים ימותו מרעב בבתיהם והמדינה תקרוס כלכלית.
ב-6 באפריל 2020 התלקחו עימותים בין בולסונארו לשר הבריאות, לואיז אנריקה מנדטה, אשר טלטלו את הממשלה והחברה. הנשיא איים לפטר את השר, אך החזיר אותו לאחר התנגדות פוליטית. ב-16 באפריל פיטר בולסונארו את מנדטה, בגלל חילוקי דעות ביחס להנחיות להתרחקות חברתית. הוא אמר שהוא ימנה שר בריאות שתומך בפתיחת עסקים מחדש "מהר ככל האפשר." זמן קצר לאחר מכן מונה נלסון טייץ' להחליף אותו. ב-20 באפריל בולסונארו, ללא מסיכה, הצטרף להפגנה נגד סגר הקורונה. בולסונארו התנגד למגבלות שהטילו מושלי מדינות שונים. ב-7 ביולי הודיע בולסונארו כי נדבק בנגיף הקורונה. הוא הבריא ואז פורסם שאשתו נדבקה. ב-9 באוגוסט בית המשפט העליון והקונגרס, שביקרו את הטיפול של בולסונארו במגפה, הכריזו בהתאמה על על שלושה וארבעה ימי אבל לאומיים בעקבות ציון הדרך העגום של 100 אלף מתים. הנשיא לא התייחס לכך בפומבי.
בינואר 2021 החלה התפרצותו של זן חדש של הנגיף אשר נחשד בהיותו מדבק יותר מקודמיו. במרץ, כאשר כמות הנדבקים חצתה שחקים פעם נוספת, יצא בולסונארו בהצהרה פומבית ובה אמר: "מספיק לדאוג ולבכות. כמה זמן עוד תישארו בבית ותסגרו הכול? אי אפשר לסבול את זה יותר." ביוני 2021, מספר המתים חצה את חצי המיליון.
המשבר הצבאי.
לאורך נשיאותו קידם בולסונארו אנשי צבא בכירים למשרות אזרחיות בממשלו, בעוד ציפה לקבל את תמיכת הצבא לנוכח תסיסה אזרחית ומאבקים בין הממשל הפדרלי שבראשותו לבין ממשלי המדינות. נוסף על כך קידם צו מצב חירום לאומי לנוכח מגפת הקורונה בשביל לחזק את עמדתו. ב-29 במרץ פיטר בולסונארו את שר ההגנה, פרננדו אזבאדו אה סילבה, אשר להגנתו טען כי שימר את 'מוסדותיו החוקיים' של הצבא ולא ערער אותם.
למחרת, מפקד חיל האוויר - אנטוניו קרלוס מורטי ברמודז', מפקד חיל הים - אילקווס ברבוזה ומפקד צבא היבשה - אדסון ליאל פוז'ול, כולם התפטרו ממשרותיהם. התפטרותם המתואמת של מפקדי חילות הכוחות המזוינים נועדה להציג את האופוזיציה הצבאית להתערבות הפוליטית בתוך הצבא. המשבר הצבאי שפרע העלה חשש מפני הפוליטיזציה של הצבא ולגבי האפשרות שבולסונארו, לנוכח המשברים, יבצע הפיכה עצמית. בולסונארו לבסוף מינה את הגנרל ולטר סוזה בראגה נטו לשר הביטחון החדש. התפטרותם של מפקדי זרועות הכוחות המזוינים היה למשבר חסר תקדים בתולדותיה של הרפובליקה הברזילאית החדשה מאז נפילתו של המשטר הצבאי.
מצב רפואי.
בולסונרו נדקר בבטנו בעצרת בחירות ב-2018 על-ידי אחד ממתנגדיו. הוא נפגע קשות בכבד, סבל מדימום פנימי ונשלח לניתוח. מאז ניסיון ההתנקשות אושפז בולסונרו כמה פעמים ועבר כמה ניתוחים, שחלקם לא היו קשורים לדקירה.
ביולי 2020 הודיע כי הוא נדבק בקורונה. בקיץ 2021 פונה לטיפול בגלל חסימת מעיים, אחרי שיהוקים שנמשכו 10 ימים. בינואר 2022 הוא קטע חופשה ואושפז עקב כאבים בבטן.
בולסונארו, ישראל ויהודי ברזיל.
בולסונארו הוא תומך נלהב של מדינת ישראל. במהלך מסע הבחירות שלו בשנת 2018 הבטיח כי אם ייבחר לנשיא יעביר את שגרירות ארצו בישראל לירושלים, ויסגור את השגרירות הפלסטינית בברזיליה. כמו כן הצהיר כי מסעו המדיני הראשון כנשיא יהיה לישראל. באירוע בהשתתפות חברי הקהילה היהודית בריו דה ז'ניירו הכריז בולסונארו כי ליבו "צבוע בירוק, צהוב, כחול ולבן". מיד לאחר זכייתו בבחירות לנשיאות, חזר על הצהרותיו בעניין העברת השגרירות והידוק היחסים עם ישראל והוסיף כי "תהיו בטוחים שאתם יכולים להסתמך על קולנו באו"ם בכמעט כל הסוגיות שמתייחסות למדינת ישראל". בנוגע ליחסו ליהודי ברזיל אמר בולסנארו "נתייחס לכולם בצורה שווה. אני נוצרי, רעייתי אוונגליסטית, ונכבד את כולם בצורה שווה. המדינה היא חילונית, ז'איר בולסונארו הוא נוצרי". ב-28 בדצמבר 2018 נפגש עם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, בריו דה ז'ניירו לאחר שהוזמן באופן רשמי לטקס ההשבעה של בולסונארו. ביקור זה הוא ביקור רשמי ראשון של ראש ממשלת ישראל בברזיל.
חקירות משפטיות.
בשנת 2020, בית המשפט העליון בברזיל אישר לפתוח בחקירה נגדו בחשד להתערבות בעבודת המשטרה הפדרלית במדינה. הקונגרס בברזיל פתח בסוף אפריל 2021 בחקירה פרלמנטרית של ניהול משבר הקורונה בידי הנשיא ז'איר בולסונארו. החקירה גרמה לכך שאישר בית המשפט העליון לתובעים פדרליים לפתוח בחקירה.
חיים אישיים.
בולסונארו נשוי שלוש פעמים ואב לחמישה ילדים. אשתו הראשונה הייתה רוג'ריה נאנט בראגה (ממנה יש לו שלושה בנים: פלביו, קרלוס ואדוארד). נישואיו השניים היו עם אנה כריסטינה ואלה (איתה נולד לו בן, רנן). בשנת 2007 התחתן עם אשתו השלישית והנוכחית מישל דה פאולה פירמו ריינאלדו (עמה יש לו בת, לורה). בזמן שעבדה בקונגרס, העסיק בולסונארו את מישל כמזכירה, ובשנתיים שלאחר מכן היא קיבלה יחס חריג והשכר שלה שולש. הוא נאלץ לפטר אותה לאחר שבית המשפט הפדרלי העליון קבע כי נפוטיזם אינו חוקי במנהל הציבורי. החל משנת 2018 מתגוררים בולסנארו ואשתו בבארה דה טיז'וקה, ריו דה ז'ניירו.
פסח לבוב
פסח (פאבל) לְבוֹב (ברוסית: Павел (Песах) Рувимович Львов; בכתב לטיני: Lwow או Lvov; 1880 – 22 בפברואר 1913) היה מלחין, מעבד מוזיקלי ופסנתרן יהודי-רוסי.
קורות חיים.
פסח פאבל לבוב נולד בשנת 1880 בעיר קייב שבאימפריה הרוסית (כיום בירת אוקראינה) במשפחה יהודית. למד נגינה בפסנתר ותורת המוזיקה אצל סיגיזמונד בלומנפלד בבית הספר למוזיקה של קייב. הואיל וביקש לקנות לעצמו זכות ישיבה מחוץ לתחום המושב, למד רפואת שיניים. בשנת 1903 השתלם מספר חודשים אצל סרגיי טאנייב במוסקבה, עד שנאלץ לעזוב את העיר ועבר לבירה סנקט פטרבורג, ושם למד בקונסרבטוריון קומפוזיציה, תזמור ותורת המוזיקה מפי ניקולאי רימסקי-קורסקוב, אלכסנדר גלאזונוב, אנטולי ליאדוב ומקסימיליאן שטיינברג . בשנת 1911 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון בהצטיינות (מדליית כסף גדולה).
בשנת 1908 היה לבוב ממייסדי החברה למוזיקה עממית יהודית בסנקט פטרבורג. הוא עיבד עבורה ניגונים עממיים יהודיים, וביחד עם אלכסנדר ז'יטומירסקי ערך את העיבודים המוזיקליים לקובץ השירים העממיים שפרסמה החברה ב-1912, "לידער-זאַמלבוך: פֿאַר דער יידישער שול און פֿאַמיליע" (קובץ שירים: לבית הספר ולמשפחה היהודיים), בעריכת זוסמן קיסלגוף .
חיבר מספר סימפוניות, פואמה סימפונית ויצירות קאמריות.
בשנת 1911, בהיותו כבן 31, עבר התקף לב חמור ובעקבותיו רותק במשך זמן רב למיטתו. נסע עם אחותו להתרפא באיטליה, ונפטר ב-1913 בנרווי בעקבות התקף לב נוסף. נקבר בעיר הולדתו, קייב.
מבצע תחתונית
מבצע תחתונית (באנגלית: Operation Petticoat) הוא סרט קומדיה מלחמתית משנת 1959 בבימויו של בלייק אדוארדס עם קרי גרנט וטוני קרטיס בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי סטנלי שפירו ומוריס ריצ'לין והוא מבוסס על סיפור מאת פול קינג וג'וזף סטון. העלילה היא פיקטיבית אבל יש דמיון למספר אירועים שקרו באמת באותו זמן.
תקציר העלילה.
תת אדמירל מאט שרמן (קרי גרנט) מגיע לצוללת Sea Tiger של חיל הים האמריקאי כדי לסקר אותה לפני שתושט לגריטה. הוא מתיישב בתא הפיקוד ומתחיל לעיין ביומן שכתב בצוללת במלחמת העולם השנייה מכאן מתחילה העלילה בפלשבק.
הצוללת עוגנת בנמל סמוך למנילה ומופצצת על ידי מטוסים יפניים. המלחים מצליחים להינצל אבל הצוללת סובלת נזקים כבדים ומפקדת הצי רוצה לפרקה אבל מאט מתעקש לשקם אותה בעזרת אנשיו ובעיקר בעזרת המכונאי הראשי סם טוסטין (ארתור או'קונל).