ב-1945 נישא למלכה בן-צבי. אב לעירית ודַרְיה. דודתו, אחות אביו, הייתה המו"לית ברכה פלאי (קוצנוק).
אלכסנדר קינן
קדאפי
מוחמד אחמד אל-טייב
אביגדור ברתל
אביגדור בָּרְתֵל (במקור בֶּרְגֶר) (7 באוגוסט 1914 - 10 בפברואר 2007) היה מהנדס ישראלי ומנהל בתי הזיקוק בחיפה.
ביוגרפיה.
ברתל נולד למשפחת ברגר בחרקוב שבאוקראינה, אחיה הצעיר של האמנית ג'ניה ברגר. בשנת 1925 עלה עם משפחתו לארץ ישראל ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. בתום לימודיו יצא לאנגליה ולמד הנדסה בלונדון. בשנת 1936 החל לעבוד במחלקה לעבודות ציבוריות של ממשלת המנדט ועסק בסלילת כבישים ובבניין.
עם קום המדינה נקלט בשורות מע"צ והיה מהנדס מחוז הצפון. בשנת 1952 מונה למנהל מע"צ ובשבע שנותיו בתפקיד לקח חלק בהקמת אשדוד, קריית גת וקריית שמונה. בשנת 1959 נענה להזמנה להתמנות למנהל הראשון של בתי הזיקוק בחיפה ולקח חלק בהרחבת הפעילות ובהקמת בתי הזיקוק באשדוד ובשנת 1962 עבר לשמש מנהל חברת הבת החדשה, המפעלים הפטרוכימיים בחיפה.
בשנות השישים התמנה לחבר הוועדה לאנרגיה אטומית. היה יו"ר ועדה ממשלתית בין-משרדית שהקימו משרד התחבורה ומשרד המסחר והתעשייה לבחינת ייצור רכב, חלקיו וייבואם שהגישה מסקנות בשנת 1965. בשנת 1972 מונה על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר לחבר בוועדת החקירה לנסיבות הטבח בכפר האולימפי במינכן.
באמצע שנות השבעים עבר מהנהלת בתי הזיקוק לראשות דירקטוריון החברה ועמד בראשו עד 1984.
היה נשוי לחנה לבית אהרונסון עד למותה ב-1993 ואב לשניים. זכה בתואר יקיר העיר חיפה וב-1984 באות "יקיר התעשייה" בתחום הכימיה.
הון ושלטון
גל כדורי
גל כדורי הוא גל בעל חזית גל בצורת שפת כדור. דוגמאות לגלים כדוריים הן השדה האלקטרומגנטי של מקור אור נקודתי ושל משדר איזוטרופי קטן, או תוצאת עקיפה בפגיעת גל מישורי במחסום בעל מיפתח נקודתי.
גל כדורי מקיים את משוואת הגלים, שבקואורדינטות כדוריות ניתנת לכתיבה כך:
כאשר formula_2 וקטור ההעתק, formula_3 הגודל שלו, formula_4 הזמן ו-formula_5 מהירות הפאזה.
הפתרון היסודי של המשוואה הוא:
כאשר A קבוע, i היחידה המדומה, formula_7 התדירות הזוויתית של הפתרון ו-k נקרא מספר הגל והוא מקיים: formula_8.
בכל רגע נתון, חזית הגל - המשטח שווה המופע שעל פניו formula_9 קבוע, הוא המקום הגאומטרי בעל r קבוע - שפת כדור. המשטחים שווי המופע נעים בזמן במהירות קבועהformula_5 ובכיוון הרדיאלי. ערך הגל, הבוקע מראשית הצירים, הולך וקטן ככל שמתרחקים מהראשית.
מאחר שמשוואת הגלים היא הומוגנית, גם צירוף ליניארי של פתרונות בעלי תדירויות זוויתיות שונות ומשרעת שתלויה בתדירות הזוויתית הוא פתרון. הפתרון הפשוט ביותר הוא גל סינוסי כדורי המתואר על ידי:
גל כזה יכול לתאר מקור אור מונוכרומטי נקודתי, אנטנה קטנה המשדרת בתדירות קבועה או רמקול קטן המשדר גל קול בגובה קבוע. גלים כאלה בוקעים מאזור קטן במרחב, מתפזרים לכל הכיוונים במידה שווה ועוצמתם קטנה ככל שמתרחקים מהמקור.
פתרון נוסף למשוואה הוא גל כדורי המתכנס לנקודה, המתואר על ידי:
דוגמה לגל כזה הוא גל מישורי הפוגע בעדשה מרכזת וכתוצאה מכך מתכנס למוקד העדשה.
פתרון נפוץ למשוואת הגלים של גל כדורי הוא פונקציית בסל
יאיר אסולין
יאיר אסולין (נולד ב-23 בנובמבר 1986) הוא סופר והוגה דעות ישראלי, בעל טור בעיתון "הארץ", משמש כמרצה אורח בתוכנית למדעי היהדות ובמחלקה לספרות השוואתית באוניברסיטת ייל (סתיו 2018). חתן פרס ספיר לספרי ביכורים לשנת 2011, חתן פרס שרת התרבות ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2016.
ביוגרפיה.
אסולין נולד בחיפה, גדל בקריית מוצקין וכיום מתגורר ברחובות.
שיריו וסיפוריו התפרסמו ברוב כתבי העת הספרותיים בישראל ובעיתונות היומית.
החל מספטמבר 2011 כותב אסולין את הטור ההגותי "קטע לסיום" בעמודי הדעות של עיתון "הארץ" מדי יום שישי, וכן מדור פוליטי-תרבותי בכתב העת "ליברל".
במאי 2017 החל לשדר יחד עם עמיחי חסון תוכנית תרבות שבועית ברשת כאן תרבות (רשת א') של תאגיד השידור הישראלי.
בצד הפובליציסטיקה והספרות, עוסק אסולין בעריכת תסריט וייעוץ אומנותי. בשנים 2016 - 2017 כיהן כלקטור ראשי בקרן גשר לקולנוע רב תרבותי וכיועץ אומנותי עבור המיזם המשותף עם קרן אבי חי בנוסף מייעץ לקרנות הקולנוע ולגופי שידור הן בתחום הדוקומנטרי והן בתחום הדרמה.
אסולין לימד ומלמד כתיבה ומחשבה במוסדות שונים, בהם קמרה אובסקורה, בית הספר לאומנות המילה ומוסדות נוספים.
בשנת 2017 כיהן כשופט ועדת הפרס של פרס ספיר, אשר בחרה את ספרה של אסתר פלד - ״פתח גדול מלמטה״ (הוצאת בבל).
בשנת 2020 יצא ספרו "נסיעה" בארצות הברית תחת השם THE DRIVE בהוצאת NEW VESSEL PRESS ובתרגומה של ג'סיקה כהן והתקבל בהתלהבות רבה. בין יתר הביקורות המהללות הוכתר הספר על ידי ה-The Los Angeles Review of Books כ"התפסן בשדה השיפון הישראלי" ועל ידי ה-Open Magazine ההודי כ"מדריך למה זה אומר להיות היום אינדיבידואל בתוך מדינה".
מאז חזרתו מאוניברסיטת ייל עוסק אסולין רבות ביצירה וניסוח של פילוסופיה פוליטית ועסקית חדשה תחת רעיונות היסוד של "המאה של האיך" ו"סוף עידן הפוליטיקה" המבקשים להציע פרדיגמה חדשה לחשיבה על המרחב הפוליטי-עסקי-חברתי היום, כפי שהוא מתעצב על ידי המהפכה הטכנולוגית וההשלכות שלה. תפיסות אלה שהתעצבו ופורסמו עוד טרם מגפת הקורונה הן במסות גדולות ב"הארץ" והן במרחבים נוספים (למשל המכון למחקרי ביטחון לאומי), ואף תורגמו לאנגלית, הפכו למושגים מרכזיים בחשיבה על המציאות הפוליטית עסקית וחברתית בזמן הזה. נושאים אלה גם נוכחים רבות בטורו הקבוע של אסולין ב"הארץ" והוא מתראיין עליהם רבות בתקשורת הכלכלית והכללית.
ספרו "במקום ייאוש: מדיטציות ישראליות" המבקש להתבונן ולפענח את התודעה הישראלית יצא בשנת 2020 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הוא הוגדר על ידי עיתון הארץ כ"פה ושם בארץ ישראל 2020", אך זכה גם לביקורות שליליות. אברהם בורג לדוגמה כתב "בספר המסות שלו אסולין מיטיב לגרד פצעים חברתיים שותתים, אבל לא פעם קשה לחלץ את התובנות מבין הררי המלים, האסוציאציות וההרהורים השבורים".
על יצירתו.
מתוך נימוקי השופטים לפרס ספיר:
"זוהי נובלה דחוסה, אינטנסיבית ורבת עוצמה שמתרחשת בזמן נסיעה של חייל דתי עם אביו למשרד הקב"ן. יומן ישיר ושלדי הנושא מימד של דחיפות ושל תנופה פואטית חפה מגינונים. ספר נועז של נסיעה אל גוף ראשון".
מתוך נימוקי השופטים לפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים:
"כתיבתו הספרותית והפובליציסטית של יאיר אסולין באה חשבון עם החברה הישראלית בכלל, ובפרט עם העולם הציוני דתי שבו גדל. לאסולין תודעה פוליטית שניכר כי נולדה מתוך התבוננות עמוקה בתהליכים ובתופעות שמתרחשים בחברה הישראלית. הוא אינו נמנע מביקורת עצמית, ומצליח לחדד שאלות של מוסר ואמונה. כישרון הכתיבה של אסולין משמש אותו לא רק כדי להעמיד יצירה ספרותית מקורית ונועזת, אלא גם ככלי לשינוי המציאות, והוא מצליח לתת ביטוי לקונפליקטים הגדולים שעמם מתמודדים אלו שחיים בארץ הזאת".
מתוך נימוקי השופטים לפרס שרת התרבות:
״בקול חד ומדויק, באוניסון משכנע וחשוב דובר אלינו גיבורו של יאיר אסולין...נסיעה הופכת למסע פנימה אל תוך הנפש הצעירה הזאת, הרוויה אהבה אל אישה צעירה מחד גיסא וקריעה דתית אמונית מאידך גיסא, פחד מפני המוות מכאן ואהבה אל הטבע ואל הנוף החי והסובב עד כאב היופי - מכאן. במונולוג חד ומרתק מצליח אסולין להכניס את הקורא בבת אחת אל לב ליבו אל הקרע המתחולל בנפש גיבורו...על אומץ הלב שגילה המחבר בכתיבת ספר זה ועל חשיבותו הרבה של הספר הן מבחינה סיפרותית והן מבחינת הערכים המשתקפים בו - ראוי יאיר אסולין לפרס...יתרה מזו - הוא ראוי לקבלו דווקא מטעמו של הממסד.״
קישורים חיצוניים.
על שיריו
על ספרו "נסיעה"
על ספרו "הדברים עצמם"
מקס רייס
מקס וַלטר רַיְיס (Max Reis; 18 באוקטובר 1927 - ספטמבר 2014) היה כימאי ישראלי, נשיא הטכניון בשנים 1986–1990.
ביוגרפיה.
רייס נולד בברלין, בירת גרמניה.
בעל תואר דוקטור בהנדסה כימית מהאימפריאל קולג' בלונדון ובוגר תוכנית מנהלים של אוניברסיטת הרווארד.
עלה לישראל ב-1956. נישא ב-1958 למיכל גורן-גורוחובסקי, ואב לשני בנים.
לאחר פטירת אשתו, נישא ב-1996 לעיתונאית מירה אברך.
היה חבר הוועדה לאנרגיה אטומית ושימש סגן נשיא חברת כימיקלים לישראל. שימש משנת 1995 כיו"ר דירקטוריון חברת דגם מערכות לפיתוח תוכנות לימוד ואימון ממוחשבות. כיהן כדירקטור בחברות שונות, בהן יכין-חק"ל, טבע תעשיות פרמצבטיות ובנק אגוד, וכיו"ר ועדת השקעות בדירקטוריון בתי הזיקוק בחיפה.
בשנים 1986–1990 היה נשיא הטכניון.
החזיק באזרחות ישראלית ובריטית.
אנג'לס טיימס
מהפכת 17 בפברואר
סעדיה עמיאל
סעדיה עמיאל (1929 - 8 באוגוסט 1978) היה פרופסור לכימיה ופיזיקה גרעינית ומבכירי מדעני האטום בישראל. הוא היה ממקימי הכור הגרעיני בשורק. בצד היותו מדען הוא היה מעורב בחייה וסבך בעיותיה של המדינה והחברה, מפורצי הדרך בתחום התכנון והחשיבה הביטחונית-אסטרטגית. חתן פרס האוואסי לשנת 1977 על תרומה בולטת בתחום האנליזה בשיטות הגרעיניות.
חייו.
ילדות ונעורים.
נולד בפולין. בשנת 1936, בהיותו בן שבע, עלה עמיאל עם משפחתו לארץ ישראל. למד והתחנך במסגרת של חינוך דתי, היה בתנועת-נוער של "המזרחי" ולמד בגימנסיה הרצליה. בין השנים 1945 - 1946, כמי שקפץ כיתות וסיים מוקדם את לימודיו, הצטרף להגנה, לגדנ"ע של אז, ומיד עבר לפלוגה הדתית של החי"ש (חיל-שדה). כבר בכיתה י"א היה מפקד בחג"ם, שהייתה חלק מפעילות נוער ב'הגנה'.