הפיגוע תוכנן על ידי הג'יהאד האסאלמי בג'נין. אמג'ד עבידי הכין את חגורת הנפץ. סאמי ג'רדאת איתר את הנאדי ג'רדאת, עורכת דין בת 29 מג'נין, שארוסה ואחיה, חברי הג'יהאד האיסלאמי, נהרגו כמה חודשים לפני כן בפעולה של צה"ל בג'נין וגייס אותה להשתתף בפיגוע כמחבלת מתאבדת. כמו כן צילם אותה לפני הפיגוע בסרט וידאו.
ביום שבת, 4 באוקטובר 2003, בשעה 14:10, נכנסה המחבלת למסעדה. המחבלת עברה את הקו הירוק בברטעה והוסעה על ידי מסיע של שוהים בלתי חוקיים לחדרה ומשם לחיפה, לטענתה כדי לבקר את אביה בבית חולים רמב"ם. בדרך עצרו המסיע והמחבלת לאכול במסעדה ולאחר סוף הארוחה המתאבדת פוצצה את עצמה בלב המסעדה. מעוצמת הפיצוץ נהרגו 15 אנשים ונפצעו עשרות סועדים. מאוחר יותר מתו מפצעיהם 6 אנשים נוספים, ובכך עלה מניין הנרצחים ל-21.
בפיגוע נרצחו בין השאר שתי משפחות בנות 5 נפשות כל אחת שכללו שלושה דורות, לרבות זקנים, ילדים ופעוטות. גם צוות המסעדה, שכולו היה ערבי-ישראלי, נפגע; 4 מעובדי המסעדה נרצחו, בהם המאבטח ואחד מבעליה.
בפיגוע נפצעו קל גם שלושה מאנשי קבוצת הכדורגל מכבי חיפה.
מסיע המחבלת נעצר בלילה שאחרי הפיגוע. הוא נדון ל-10 שנות מאסר על גרימת מוות ברשלנות, לאחר שזוכה מהאשמות של ניסיון לרצח והריגה, כאשר בית המשפט קיבל את טענתו שלא ידע שמדובר במחבלת.
התגובות לאירוע.
מנהיגים ברחבי העולם, בהם נשיא ארצות הברית, גינו את הפיגוע. הנשיא האמריקאי דאז, ג'ורג' ווקר בוש, כינה את הפיגוע "אקט מרושע של טרוריזם" והדגיש שמדובר במעשה מתועב שכוון כנגד משפחות שבסך הכול ביקשו לאכול ולנפוש בשבת.
התגובה הצבאית.
גורמים במערכת הביטחון בישראל אמרו שהפיגוע בוצע תחת הכוונה סורית, ושההוראה ניתנה ממטה הג'יהאד האיסלאמי בדמשק. בתגובה, מטוסי חיל האוויר הישראלי הפציצו מחנה אימונים של מחבלים בעין-צאחב. כתוצאה מכך הורה בשאר אל-אסד להנהגת ארגון חמאס בסוריה, ובכלל זה חאלד משעל, לעזוב את סוריה.
הדים לפיגוע בעולם.
בינואר 2004 עמד הפיגוע בלב של תקרית דיפלומטית-אמנותית בין ישראל לשוודיה בעקבות מיצב אמנותי של האמן הישראלי לשעבר, דרור פיילר ושל רעייתו גונילה חולד-פיילר, שהוצג במוזיאון ההיסטורי הלאומי בסטוקהולם בתערוכה "עושים שינוי", שליוותה כינוס בינלאומי בנושא מניעת רצח עם. ביצירה, שנקראה "שלגיה וטירוף האמת", צפה סירה ועליה תמונת המחבלת בתוך בריכה מלאה בנוזל אדום, בליווי מוזיקה, וטקסט המשלב מעין אגדה על שלגיה עם סיפור הפיגוע, ממניעיה של המחבלת לנקמה על מות אחיה וארוסה, דרך ביצוע הפיגוע, ועד אזכור הנרצחים הישראלים. שגריר ישראל בשוודיה, צבי מזאל, זעם על המיצג ופגע בו פיזית (על ידי ניתוק החשמל, והשלכת זרקור לבריכה) בטענה שהוא מפאר את הטרור ופוגע במשפחות השכולות. במיוחד הוא הביע את זעמו על הופעת המיצב דווקא בהקשר של מניעת רצח עם. ממשלת ישראל ואריאל שרון בראשה גיבתה את השגריר והוא זכה לתמיכה רבה בקרב הציבור הישראלי והמשפחות השכולות. לעומת זאת, עוררה החבלה ביקורת בשל הפגיעה בחופש הביטוי ובחופש האמנותי על ידי נציג רשמי של מדינת ישראל.
בעקבות הפיגוע.
בסמוך למקום הפיגוע, ליד המסעדה, הוקמה אנדרטה הצופה אל הים, ועליה חקוקים שמות הנספים. האנדרטה נחנכה ב-2007 ועפר שטייר שאיבד את בנו בפיגוע הסביר:
ב-2005 פרסם העיתון אל-איאם שירי הלל לזכרה של המחבלת הנאדי ג'רדאת. ב-13 באוקטובר 2012 העבירה משלחת של ארגון מצרי בשם "איגוד עורכי הדין הערבים" למשפחתה של ג'רדאת את העיטור הגבוה ביותר על ביצוע הפיגוע, לציון גאוות עורכי הדין הערבים על הפיגוע. בראיון ב-8 באוקטובר 2019 בערוץ אל-קדס אל-יום שיבחו בני משפחתה של המחבלת את הפעולה. אחיה של המחבלת אמר:
לאחר הפיגוע הגישו חלק מהפצועים ובני משפחה של נרצחי הפיגוע תביעה שהתבררה בבית המשפט המחוזי בחיפה בתיק 57066-01-16 נגד הרשות הפלסטינית, אש"ף, הג'יהאד האיסלאמי ושותפים לפיגוע. השופטת פסקה פיצוי של כ-90 מיליון שקל לטובת המשפחות שנפגעו.
שארם א שייח
משוואת ברנולי
משוואת ברנולי היא משוואה בהידרודינמיקה ובאווירודינמיקה המתארת את צורת הזרימה של נוזל או גז ניוטוני. המשוואה פותחה על ידי המתמטיקאי השווייצרי דניאל ברנולי.
בפשטות, העיקרון מאחורי הנוסחה, הידוע בשם עקרון ברנולי, קובע כי ככל שמהירות זרימתו של זורם (נוזל או גז) על גבי משטח גבוהה יותר, הזורם יפעיל פחות לחץ על המשטח. העיקרון נובע למעשה מחוק שימור האנרגיה, מאחר שסכום האנרגיה הקינטית (שהיא פונקציה של מהירות הזרימה) והאנרגיה הפוטנציאלית הוא קבוע.
משוואת ברנולי קובעת כי
formula_1
כאשר:
משמעותה של המשוואה היא כי בכל נקודה בזורם
סכום ערכי הפרמטרים formula_3 הוא קבוע. לצורך העניין, לו נבצע שתי מדידות בין הנקודות שהאינדקסים שלהן "1" ו-"2", אזי יתקבל:
formula_4
תוקף.
נוסחה זו נכונה במסגרת ההנחות הבאות:
שימושים.
בתעופה.
עקרון ברנולי הוא למעשה העיקרון החשוב ביותר בהנדסה אווירונאוטית, מאחר שהוא העיקרון שמאפשר למטוס להתרומם מעל פני הקרקע: זרימת האוויר מעל כנף המטוס מהירה יותר מהזרימה מתחת לכנף, ובגלל הפרש המהירויות פועל על כנף המטוס יותר כוח בכיוון מעלה (שמפעיל האוויר מתחת לכנף) מאשר בכיוון מטה (שמפעיל האוויר מעל הכנף), ולכן המטוס מתרומם מהקרקע.
בשיט.
עקרון ברנולי הוא הבסיס לתפעול המפרשים המשולשים. על ידי יצירת זרם אוויר מהיר בין שני מפרשים משולשים, ניתן לנצל את עקרון ברנולי ולהניע ספינות מפרש בכיוונים שונים. השימוש במפרשים משולשים שיפר בצורה משמעותית את יכולת הניווט של ספינות, ואיפשר להן לשוט קרוב יותר לכיוון הרוח. החוק התאורטי קובע גבול של עד 45 מעלות אל הרוח, אם כי בעזרת חוקים נוספים ניתן לחדד אל הרוח גם יותר מכך.
בתעשייה.
אוחז ברנולי משמש לאחיזה של אובייקטים, ונמצא בשימוש במגוון תחומים בתעשייה.
הוכחת הנוסחה.
משוואת ברנולי היא ביטוי לחוק שימור האנרגיה בנוזל אי-צמיג. ניתן להסיקה באמצעות חישוב האנרגיה והעבודה של הנוזל בכל נקודה בקו הזרימה (ראו הוכחה בהמשך). כמו כן, ניתן להסיק את הנוסחה באמצעות פורמליזם של מכניקה אנליטית על משוואות אוילר של זורם.
הוכחת הנוסחה אשר תובא להלן מתבססת על חוק שימור עבודה-אנרגיה הקובע כי עבודת הכוחות הלא משמרים שווה לשינוי בסכום האנרגיה הכוללת. בניסוח מתמטי:
formula_5
כלומר:
formula_6
במכניקה הניוטונית מוצג קשר זה בצורה הבאה:
formula_7
כאשר, בהקשר של זורמים שנפחם formula_8 הנעים מתנאי לחץ P1 לתנאי לחץ P2, העבודה היא formula_9
הסבר לטענה האחרונה: לפי השרטוט נתן לראות כי הכח הפועל בכל נקודה הוא formula_10 כאשר A הוא שטח החתך ו-P הוא הלחץ באותה הנקודה. האלמנט עובר בזמן נתון העתק של formula_11. כמוזכר למעלה, המכפלה של הכח בהעתק נותנת לנו את העבודה. במקרה זה: formula_12. היות שמתקיים עבור כל אלמנט formula_13 והיות והעבודה נעשית במעבר מתנאי לחץ P1 לתנאי לחץ P2 ובניגוד לווקטור הזרימה, שווה העבודה ל- formula_14. כאשר לצינור אין צורה המתחלקת בבירור לצורות מנסריות (או בפרט: גליל), ניתן להגיע להצגה זו על ידי מיצוי: חלוקת הצינור לחלקים אינפיניטסימליים אשר צורת כל אחד מהם, בקירוב טוב מאוד, דמוית מנסרה.
ניתן לעשות שימוש בהגדרת הצפיפות כיחס בין מסת הגוף לנפחו – formula_15 – כדי להציג את השינויים האנרגטיים לפי הצורה formula_16
מכאן, מתקבלת הנוסחה:
formula_17
אחרי צמצום ב-formula_18 נקבל:
formula_19
ניתן להציג נוסחה זו בצורה
formula_4
או, באופן כללי:
formula_1
משוואת ברנולי לזרימה פוטנציאלית בלתי יציבה.
קיימת וריאציה על משוואת ברנולי שמשמשת במקרים של זרימה לא תמידית; כלומר בזרימה בה ווקטור המהירות בנקודה קבועה מסוימת במרחב משתנה בזמן. גרסה זאת של המשוואה משמשת בתאוריה המתמטית של גלי ים ובאקוסטיקה (ניתן לגזור את מהירות הקול על בסיס המשוואה).
בעבור זרימה אי-רוטציונית, מהירות הזורם ניתנת לתיאור כגרדיאנט של פוטנציאל מהירות . במקרה זה, ובעבור צפיפות קבועה , ניתן לעשות אינטגרציה על משוואות התנע והאנרגיה של משוואות אוילר במכניקת הזורמים ולקבל את המשוואה:
formula_22
שתקפה גם לזרימות לא יציבות. כאן רכיבי המשוואה מסמלים את הנגזרת החלקית של פוטנציאל המהירות לפי הזמן, את האנרגיה הקינטית הסגולית בנקודה (ליחידת מסה), ובאופן דומה שני האיברים האחרונים אנלוגיים ללחץ הזורם ולאנרגיה הפוטנציאלית שלו. הפונקציה ("f"("t" תלויה רק בזמן ולא במקום. כתוצאה, משוואת ברנולי ברגע מסוים לא תקפה רק לאורך קו זרם מסוים, אלא בכל תחום הזורם. ניתן גם להציב כביכול את הפונקציה ("f"("t" על אפס באמצעות שילובה בפונקציית הפוטנציאל באמצעות הטרנספורמציה:
formula_23
מה שמניב את הצורה הבאה של המשוואה:
formula_24
צורה זאת של המשוואה, שכללית יותר מהגרסה היציבה הנפוצה יותר, שימושית מאוד בניתוח בעיות רבות (המקרה הפרטי של זרימה יציבה מתקיים כאשר פוטנציאל המהירות לא משתנה בזמן).
גזירת המשוואה.
מבחינה היסטורית, משוואת ברנולי לזרימה פוטנציאלית בלתי יציבה קדמה לניסוח של משוואות אוילר הכלליות יותר, על כן לא מפתיע שמנקודת מבט מודרנית היא נובעת בנקל ממנה. המשוואה נובעת מהמשוואה השנייה בשלוש משוואות אוילר לזורמים (שמייצגת שימור תנע). כדי להוכיח זאת נראה את השקילות בין המשוואות במקרה של זרימה דו-ממדית במישור אנכי. נכתוב את משוואת אוילר לשימור תנע בזורמים:
formula_25