עשרה ימים לפני תחילת טורניר מונדיאל 1958 כבש גארינצ'ה את אחד משעריו היפים ביותר במשחק נגד פיורנטינה באיטליה. הוא עבר ארבעה שחקני הגנה ואת השוער לפני שהגיע למצב הבקעה מול שער ריק בו במקום לכבוש ישר הוא עצר את הכדור על קו השער ורק אז כבש. מהלך זה התפרש כלא ספורטיבי בעיני מאמניו הנסערים וכתוצאה מכך פספס את שני המשחקים הראשונים של נבחרתו במונדיאל. במשחק השלישי נגד ברית המועצות שיחק לראשונה עם פלה שהיה צעיר ממנו ב-7 שנים ומשם ברזיל המשיכה עד לזכייה בטורניר עם יכולת מרשימה של גארינצ'ה. בגמר נגד המארחת שוודיה בישל צמד שערים לואוה והמשחק נגד בתוצאה 2–5. בסיום הטורניר נבחר גארינצ'ה להיות בנבחרת המצטיינת.
לאחר הזכייה במונדיאל גארינצ'ה עלה במשקל, בין היתר בגלל ששתה רבות, ולכן החמיץ את משחק הידידות נגד אנגליה ב-13 במאי 1959. בסוף אותו חודש יצא לסיור בשוודיה עם קבוצתו בוטפוגו, והכניס ילדה מקומית להיריון. עם חזרתו לברזיל דרס גארינצ'ה את אביו לאחר שנהג שתוי, ובאוקטובר אותה שנה הוא נפטר עקב סרטן הכבד.
גארינצ'ה גרם להתפעלות רבה בשל משחקו בגביע העולם בצ'ילה. כשפלה נפצע לאחר המשחק השני והושבת להמשך הטורניר, גארינצ'ה הפך למנהיג בזכייה של ברזיל. בשמינית הגמר נגד ספרד בישל את שער הניצחון לאמרילדו עם מהלך מבריק. ברבע הגמר כבש צמד מנצח מול אנגליה. שערו הראשון הגיעה בנגיחה מכדור קרן והשני לחיבורי השער האנגלי, שער שהיה לאחד היפים של אותו הטורניר. גם בחצי הגמר הרשים גארינצ'ה עם צמד נוסף נגד המארחת צ'ילה ובגמר נבחרתו ניצחה 1–3 את צ'כוסלוקיה. בסיום הטורניר נבחר להיות לשחקן ולכובש המצטיין עם 4 שערים.
מאז אותו מונדיאל גארינצ'ה לא היה יותר לשחקן הטוב שהיה. הוא ירד ברמת המשחק שלו ונאבק עם פציעה בברך שליוותה אותו בהמשך הקריירה. במונדיאל 1966 שנערך באנגליה כבש במשחקה הראשון של ברזיל נגד בולגריה את השער הראשון עם בעיטה חופשית עם החלק החיצוני של רגלו. השער השני הגיע מרגלי פלה, ובכך זה היה למשחק היחיד בו השניים כבשו יחדיו. מאז הגיעו שני הפסדים להונגריה (שהיה גם למשחקו האחרון בנבחרת) ופורטוגל שגרמו להדחתה של אלופת העולם של אותם הימים כבר בשלב הבתים.
שנותיו האחרונות ומותו.
ההצלחה שחווה גארינצ'ה בקריירת המשחק שלו הייתה שונה מזו שמחוצה לה. הוא שתה רבות והיה מעורב בכמה תאונות דרכים, אחת מהן בהתרסקות משאית באפריל 1969 בה נהרגה חמותו. גארינצ'ה נישא פעמיים, תחילה ב-1952 לנאיר מארקס להם היו שמונה בנות והם נפרדו ב-1965, והשנייה הייתה לאזלה סוארס, זמרת סמבה, אליה נישא בטקס לא רשמי במרץ 1966. שניהם נפרדו ב-1977 לאחר שסוארס עזבה אותו כשזה הכה אותה במהלך ויכוח. גארינצ'ה עד היום ידוע גם ככדורגלן עם מספר הילדים הרב ביותר, עם לא פחות מ-14.
לאחר סדרה של בעיות משפחתיות, כלכליות ובריאותיות נפטר ב-20 בינואר 1983 בגיל 49 כתוצאה משחמת הכבד שנגרמה מאלכוהוליזם. שנותיו האחרונות היו אומללות וקודרות - ונראה שהפך לגיבור נשכח - אבל בהלוויה שלו שיצאה ממרקאנה עד לפאו גרנדה הגיעו מיליוני אוהדים, חברים ושחקנים לשעבר כדי לחלוק כבוד. על מצבתו נרשם: "הנה נח בשלום מי שהיה לשמחת העם - מאנה גארינצ'ה". לזכרו הוחלט לקרוא לאצטדיון רב שימושי בברזיליה, אסטדיו מאנה גארינצ'ה, על שמו. ב-1962 יצא סרט המספר את סיפור הקריירה שלו וב-2003 יצא אחד נוסף שמדבר בנוסף על חייו מחוץ למגרשים.
גוטפריד וילהלם ליבניץ
PSPACE
בתורת הסיבוכיות, PSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית תוך שימוש בסיבוכיות מקום פולינומית. במונח PSPACE, ה-P מייצגת פולינום, וה-SPACE (מקום) מייצגת את כמות המקום, כלומר הזיכרון.
המגבלה של שימוש במקום פולינומי בלבד משמעותה שעבור בעיה נתונה קיים פולינום כלשהו (P(n, כך שבהינתן קלט בגודל n, הפתרון עושה שימוש בלכל היותר (P(n מקום.
הגדרה פורמלית.
ההגדרה הפורמלית של PSPACE היא:
formula_1
כלומר איחוד כל הבעיות שניתן לפתור באופן דטרמיניסטי במקום פולינומי.
שקילות למחלקה NPSPACE.
NPSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית תוך שימוש בסיבוכיות מקום פולינומית.
משפט סביץ' מוכיח שקילות בין המחלקה PSPACE למחלקה NPSPACE. כלומר כל בעיה שניתן לפתור במקום פולינומי באופן לא-דטרמיניסטי, ניתן לפתור במקום פולינומי באופן דטרמיניסטי.
תכונות סגירות.
המחלקה PSPACE סגורה תחת הפעולות איחוד, משלים וכוכב קלין
מיקום PSPACE בין מחלקות הסיבוכיות.
פרט לשקילות ל- NPSPACE, ידועים גם היחסים הבאים בין PSPACE ומחלקות הסיבוכיות
NL ,
EXPTIME
ו- EXPSPACE:
יש שלושה סימוני formula_4 (חלקי או שקול) בשורה הראשונה, ושניים בשורה השנייה. ידוע כי בכל אחד משתי שורות אלו, לפחות אחד הסימנים צריך להיות
formula_5 (כלומר קבוצה חלקית ממש ולא שקולה) אך לא ידוע איזה מהם. זאת משום שידוע כי:
האמונה הרווחת היא כי כל ההכלות בשתי השורות למעלה הן ממשיות (כלומר כולם formula_5).
בעיות PSPACE-שלמות.
בעיה B היא PSPACE-שלמה אם:
כאשר A formula_10 B משמעו שקיימת רדוקציה פולינומית בזמן מבעיה A אל בעיה B.
בעיות PSPACE-שלמות הן הבעיות החשובות ביותר למחקר PSPACE כיוון שהן מייצגות את הבעיות הקשות ביותר במחלקה. מציאת פתרון פשוט (מבחינת זמן ריצה) לבעיה PSPACE-שלמה משמעותה מציאת פתרון פשוט לכל בעיות PSPACE כיוון שלכל בעיה ב-PSPACE יש רדוקציה פולינומית לבעיה PSPACE-שלמה.
הבעיה ה"קנונית" שהיא PSPACE-שלמה היא בעיית ההחלטה האם נוסחה בוליאנית עם כמתים היא נכונה או לא. היא ידועה בראשי התבות שלה TQBF - True Quantified Boolean Formulas.
סוג בעיות נוספות לגביהן ידוע שהן PSPACE-שלמות הם בעיות הקשורות למשחקים שונים כדוגמת הגרסאות המוכללות של הקס ורברסי.
אינטרפרון
האינטרפרונים הם חלבונים המופרשים מתאים בתגובה לחדירה של גורמים פולשניים כגון וירוסים, חיידקים, פרזיטים או בתגובה להפיכת התא לסרטני. האינטרפרונים שייכים למשפחה גדולה של מולקולות סיגנל גליקופרוטאינים במערכת החיסון הקרויים ציטוקינים.
סוגי אינטרפרונים בבני אדם.
בבני אדם ניתן למצוא שלושה סוגים עיקריים של אינטרפרונים :
ייצור אינטרפרונים בתאים.
אינטרפרון אלפא ובטא מיוצרים על ידי רוב סוגי התאים בגוף כתוצאה ממצבי עקה שבהם נמצאים תאים אלו, אינטרפרונים אלו הם הגורמים החשובים בתגובה החיסונית לזיהום ויראלי על ידי הפעלת המקרופאגים ותאי NK. אינטרפרון אלפא פעיל גם נגד גידולים סרטניים.
בניגוד לאינטרפרון אלפא ובטא המופרשים מרוב תאי הגוף ומשפיעים באופן מקומי על הרקמה, אינטרפרון גמא מופרש רק מתאי מערכת החיסון מסוג תאי T מסייעים ותאי NK. אינטרפרון גמא מופרש למחזור הדם, שם הוא מגייס ומפעיל תאים שונים במערכת החיסון, בייחוד תאי T מסייעים מסוג 1, תאי T הורגים, תאים מציגי אנטיגן ומקרופאגים. תפקיד זה הופך אותו למרכיב חשוב בתהליכים דלקתיים רבים, בכללם התמודדות הגוף עם נגיפים, חיידקים, טפילים ותאים ממאירים. פעולת יתר של הציטוקין עלולה לגרום למחלות אוטואימוניות.
שימושים רפואיים של אינטרפרונים.
השימוש הרפואי באינטרפרון היה לא-מציאותי עד 1980, השנה שבה גן האינטרפרון הוחדר בהצלחה לחיידק באמצעות שחלוף של DNA, התקדמות שאפשרה לגדל ולבודד אינטרפרון מתרביות חיידקים.
מספר טיפולים המשתמשים באינטרפרון מסוגים שונים אושרו בבני אדם, כולל שימוש נגד מספר סוגים של סרטן בכללם מלנומה, סרטן הריאה, אוסטאוסרומה, קפוסי סרקומה ועוד. מנגנון הפעולה של אינטפרון אלפא הוא הפעלת המערכת החיסונית על מנת לאפשר לה לתקוף את הגידול הסרטני. בדרך כלל מוגבר האפקט האנטי סרטני של האינטרפרון אם הוא מלווה בחיסון על ידי אנטיגן המצוי על פני הגידול הסרטני כגון gp100 במלנומה. הבעיה בטיפול היא שהחדרת אינטרפרון עשויה להוביל לתופעות לוואי חמורות.
ב-1991 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקני את השימוש באינטרפרון נגד דלקת כבד נגיפית מסוג C. כיום מאושרות מספר צורות של אינטרפרון אלפא כתרופות נגד דלקת כבד נגיפית זו. יש לציין שטיפול זה אינו יעיל מספיק ומביא לתופעות לוואי, ולכן המדענים אינם חדלים לחפש חלופות לשימוש באינטרפרון כנגד מחלה זו. יעילות האינטרפרון במקרה זה היא כ־50%. ישנן עדויות מסוימות שטיפול באינטרפרון מיד אחרי ההדבקה עשוי להעלים לחלוטין את דלקת הכבד, אך בשל חוסר הסימפטומים של המחלה, גילויה בזמן אינו מעשי לרוב. קיימות וריאציות תרופתיות המשלבות את אינטרפרון אלפא עם פוליאתילן גליקול וכך גורמות לו להישאר זמן רב יותר בגוף. כך ניתן להזריק את התרופה פעם בשבוע במקום שלוש פעמים בשבוע. בשימוש יחד עם תרופה אנטי-ויראלית נוספת - ריבווירין, נגד זנים מסוימים של דלקת כבד נגיפית C, ניתן להגיע ל־75% הצלחה.
אינטרפרון אלפא-b משמש גם כתרופה נגד לוקמיה של תאים שעירים, לוקמיה מילואידית כרונית ומיאלומה נפוצה.
באינטרפרון בטא נעשה כיום שימוש נרחב להאטת קצב ההידרדרות בחולי טרשת נפוצה.
אינטרפרון גמא.
שחפת היא מחלה שבה מופרש אינטרפרון גמא, המקרופאגים אשר בולעים את החיידק, מציגים את האנטיגן החיידקי לתאי TH1, וכתוצאה מכך מופרש אינטרפרון גמא. זהו ציטוקין חשוב באבחנה של שחפת. כיום ניתן לאבחן שחפת לטנטית (חבויה) באמצעות בדיקה המודדת את הפרשתו.
וירוס ה-RSV (ראו: וירוסים וחיידקים במערכת הנשימה) גורם למחלה נפוצה אצל ילדים מתחת לגיל שנה, הגורמת לדלקת ריאות. לאחר חדירת הווירוס לתא קיימת הפרשה של אינטרפרון גמא החוצה. הוא נקשר לרצפטורים שעל התא ומביא להרס התא, כך מופסק הזיהום הוויראלי.
לגיון זרים