שלושה שבועות לאחר הפתיחה, נערך פסטיבל אקדמי בין-לאומי מרהיב, שהביא את רייס לידיעת העולם האקדמי כולו. ארבע שנים לאחר מכן, בטקס חלוקת התארים הראשון, הוענקו 35 תוארי בוגר אוניברסיטה ותואר מוסמך אוניברסיטה אחד. באותה שנה, הצביע הסטודנט על אימוץ "שיטת הכבוד", שעדיין קיימת כיום. הדוקטורט הראשון הוענק בשנת 1918 למתמטיקאי הוברט אוולין בריי.
במלחמת העולם השנייה, מכון רייס היה אחד מ־131 המכללות והאוניברסיטאות הארציות שהשתתפו בתוכנית ההכשרה של צי ארצות הברית, אשר הציעה לסטודנטים מסלול לתפקידים בצי.
בנאום מפורסם שנשא הנשיא קנדי באוניברסיטה ב־12 בספטמבר 1962 הצהיר:
בתי ספר וקולג'ים.
בתי ספר.
בתי ספר שיש להם תוכניות לתואר ראשון ותואר שני:
בתי ספר שיש להם תוכניות לתואר שני בלבד:
בוגרים ידועים.
מהבוגרים הידועים של אוניברסיטת רייס:
אינאוס גרנדיירס
אינאוס גרנדיירס (באנגלית: Ineos Grenadiers, עד אפריל 2019 נקראה קבוצת סקיי ועד ספטמבר 2020 קבוצת אינאוס) היא קבוצת רכיבה מקצוענית, בריטית השייכת לסבב העולמי של איגוד האופניים הבינלאומי. הקבוצה הוקמה מחדש ב-2010 ומאז הקמתה נחשבת לאחת הקבוצות החזקות ביותר בסבב העולמי וזוכה להצלחה במיוחד בגרנד טורס - מרוצי הקטעים החשובים ביותר. בקבוצה רכבו רוכבים שניצחו בטור דה פראנס: בראדלי ויגינס, כריסטופר פרום גריינט תומאס ואיגן ברנל. היא בעלת תקציב מהגבוהים שבין הקבוצות ומציעה גם חדשנות טכנולוגית. הקבוצה רוכבת מהקמתה (מעודכן לדצמבר 2018) על אופני פינארלו .
נותנת החסות הראשית לקבוצה בין השנים 2010–2019 הייתה ענקית התקשורת SKY סקיי ניוז. בדצמבר 2018 הודיעה סקיי כי תסיר את חסותה מהקבוצה בתום עונת 2019. במאי 2019 קיבלה הקבוצה חסות חדשה מחברת אינאוס, חברת כימיקלים בריטית.
הקמה ופעילות.
קבוצת סקיי הושקה ב-2010 על ידי דייב בריילספורד והיא המשכה של קבוצת רכיבה בריטית קודמת בשם "בריטיש סייקלינג". בהקמתה נאמר שחזונה שבתוך חמש שנים הם יוכלו להעמיד מנצח בטור דה פראנס - מרוץ האופניים החשוב ביותר. שאיפתם מומשה אף מוקדם מהתוכנית המקורית, לאחר שכבר ב-2012 ניצח בראדלי ויגינס בטור דה פראנס. בשנים שלאחר ניצחונו של ויגינס, הראה כריסטופר פרום דומיננטיות רבה וניצח בארבעה מרוצי טור דה פראנס, מהם שלושה ברציפות. סקיי התפרסמה בכך שהיא מחתימה רוכבים חזקים מאוד לקבוצתה והם יוצרים "רכבת" - מספר רוכבים הממוקמים בראש הדבוקה המכתיבים (בעיקר בקטעים הרריים) קצב גבוה יחסית, אשר משאיר את מובילי הקבוצות היריבות ללא "פועלים" ומקשה על אותם יריבים לתקוף את הרוכב המוביל, אשר ממוקם בחלקה האחורי של אותה "רכבת".
סקיי גם השתמשה במתודות אימון חדשניות עבור הרוכבים, הכוללות מעקב צמוד ועטיפה רפואית חדשנית, תזונה מפוקחת על ידי מומחים ובדיקות ותוכניות קפדניות. בנוסף לחידושים טכניים באופניים עצמם.
סקיי הצהירה על מדיניות סמים קפדנית במיוחד ואף מבצעת בדיקות מטעמה. עם זאת בתקשורת הצרפתית נשמעו ביקורות על היכולות הגבוהות של רוכביה ורמיזות לשימוש בחומרים אסורים ואוהדים צרפתים במהלך מרוץ 2015, אף תקפו את המוביל של סקיי כריסטופר פרום. סקיי פרסמה מיוזמתה בדיקות של פרום ורוכבים נוספים המוכיחות, לטענתה, שהם נקיים מסמים ומחומרים משפרי ביצועים.
המעבר לאינאוס.
בדצמבר 2018 הודיעה חברת סקיי על הפסקת מתן החסות לחברת האופניים. הדבר קשור ככל הנראה בעובדה שקבוצת התקשורת סקיי נרכשה על ידי תאגיד הענק קומקאסט האמריקאי, שלא ראה צורך להשקיע סכומים נכבדים ברכיבה הבריטית. מנהל הקבוצה דייב בריילספורד הודיע כי קבוצת האופניים מחפשת ספונסר. ובמאי 2019 פורסם כי חברת אינאוס חברת כימיקלים בריטית מהגדולות בעולם בבעלותו של ג'ים רדקליף האיש העשיר ביותר בבריטניה לקחה חסות על הקבוצה. פעילי איכות סביבה מחו נגד רוכבי אינאוס במרוצים.
באוגוסט 2020 הקבוצה שינתה את שמה ל"אינאוס גרנדיירס", כאקט של שיווק ופרסום ברכב שטח של חברת אינאוס שנקרא באותו השם. הקבוצה הופיעה תחת המיתוג החדש לראשונה בטור דה פראנס 2020 שהחל ב-29 באוגוסט, שינוי השם גם כלל שינוי מדים ואת צבעי הקסדה.
תן לזמן ללכת
תן לזמן ללכת הוא אלבומו החמישי של הזמר חיים משה שיצא בשנת 1984.
הפקה.
בסוף שנת 1984, "אחים ראובני" האמרגנים והמפיקים של זוהר ארגוב באותה עת, שחררו אותו מהחוזה שנתיים לפני מועד הסיום בגלל שקיעתו בסמים. באותה תקופה החל שיתוף פעולה חדש של האחים ראובני עם חיים משה, כך יוצא אלבומו החמישי של משה "תן לזמן ללכת". רוב שירי האלבום נכתבו והולחנו בידי היוצר אביהו מדינה, יחד עם הכותבים ציון שרעבי ויורם הראל-חיימוב.
השירים הבולטים באלבום הם: שיר הנושא שנכנס למקום ה-21 בשנת תשמ"ה (1985) וזהו גם שירו הראשון של משה שנכנס למצעד הפזמונים העברי השנתי, "למה אל" שאיתו משה הופיע בסרט "כאסח" ו"ממה אתה בורח". שירים נוספים שבלטו היו: "לבד יושבת", "ילדונת" (שבוצע במקביל גם על ידי הזמר ישי לוי), יחד עם שיר ארץ-ישראל שנכתב במיוחד על ידי יורם טהרלב ונורית הירש בשם "רומנסרו תל אביב" לציון 75 שנים לעיר העברית הראשונה.
בתקופה זו התחיל משה להוות אלטרנטיבה לזוהר ארגוב שהיה המוביל הבלעדי במוזיקה המזרחית באותן שנים.
בשנת 1997 יצא האלבום בגרסת תקליטור (CD).
משתתפים באלבום.
עיבודים והפקה מוזיקלית: ננסי ברנדס (מלבד: "רומנסרו תל אביב" - רוני וייס ו-"למה אל" - אורי קריב).
קרן הקולנוע הרוסי
קרן הקולנוע הרוסי (רשמית: הקרן הפדרלית לתמיכה כלכלית וחברתית בקולנוע הרוסי; ברוסית: Федера́льный фонд социа́льной и экономи́ческой подде́ржки оте́чественной кинематогра́фии, ידוע בקצרה כקרן הקולנוע, Фонд кино́) היא קרן ממשלתית לאומית שנוסדה על ידי משרד התרבות של רוסיה כגוף לעידוד ותמיכה בסרטי קולנוע ובאולפני קולנוע רוסיים.
הקרן הוקמה בהחלטת ממשלת הפדרציה הרוסית במלאת 101 שנה לקולנוע הרוסי ב¯16 בינואר 1995.
יחד עם משרד התרבות הרוסי, הקרן מהווה לאחד הרגולטורים הממשלתיים החשובים ביותר בתחום הפקות הקולנוע ברוסיה. הקרן ידועה בעריכת אירועי גיוס כספים עבור אולפני הקולנוע ברוסיה שבמסגרתם האולפנים מציגים לבכירי הקרן את הפרויקטים שלהם לשנים הקרובות בעוד בכירי הקרן בוחרים האם הפרויקטים יזכו למימון ממשלתי או לא.
משנת 2015 הקרן מפעילה את מאגר המידע האוטומטי הפדרלי המאוחד על נתוני הכנסות מהקרנת סרטים בבתי הקולנוע (ЕАИС).
דוד נחמיאש
הרב דוד נחמיאש (ה'תקצ"ג, 1833, מרוקו - ח' באלול ה'תרצ"ב, 9 בספטמבר 1932, ירושלים), היה אב בית הדין ורב העיר טנטא שבמצרים במשך 40 שנה.
קורות חיים.
נולד בשנת ה'תקצ"ג (1833) במרוקו לסולטנה ולאברהם. בילדותו עלה עם הוריו לארץ ישראל והשתכן בירושלים, שם למד בישיבתו של הרב דוד בן שמעון ('הצוף דב"ש').
נישא לאסתר, ויחד נולדו להם חמישה ילדים: אברהם, יעקב (ז'אק), אסתר, רחל ושרה.
לאחר שנסמך לרבנות, עבר לטנטא שבמצרים, לשמש כאב בית הדין וכרב העיר. באותה תקופה, בתי הדין הגדולים שבאלכסנדריה ובקהיר היו בעלי הסמכות הבלעדית לעסוק בענייני קידושין וגירושין במצרים, אך הרב רפאל אהרן בן שמעון, רבה הראשי של קהיר, שהכיר את הרב נחמיאש וידע על גדלותו בתורה, עוד מימי לימודיו בישיבתו של אביו, התיר לו באופן מיוחד לעסוק בעניינים אלו.
הרב נחמיאש כיהן בתפקידו במשך כארבעים שנה.
בערוב ימיו חזר לירושלים, ונפטר בה בהיותו בן 99 שנה בח' באלול ה'תרצ"ב (1932). נקבר בהר הזיתים, ואשתו קבורה בסמוך.
ספרו.
ספרו מחנה ד"ן - חידושים על התורה, הש"ס, פוסקים ודרשות שונות, יצא לאור בדפוס צוקרמן בירושלים, בשנת ה'תרפ"ז (1927).
בהקדמתו כתב: .
טזוצין
החולצה הצהובה
החולצה הצהובה היא חולצת רכיבה בצבע צהוב, המוענקת למוביל בדרוג הכללי במרוץ האופניים, הטור דה פראנס. המוביל בדרוג הכללי במרוץ הוא הרוכב בעל הזמן המהיר ביותר, כאשר מחוברות תוצאות כל הקטעים היומיים, ומובאות בחשבון שניות בונוס שנצברו בסיומים ובמאוצי ביניים בקטעים היומיים. גם במרוצי הקטעים האחרים, דוגמת פריז - ניס ודופינה ליברה, שמארגנת חברת ASO, בעלת הטור דה פראנס, לובש המוביל בדרוג הכללי חולצה צהובה.
בשנותיו הראשונות של המרוץ לא לבש המוביל חולצה צהובה. ידוע בוודאות, כי ב-1919 המנצח קיבל חולצה צהובה. לפי הסברה המקובלת, הצבע הצהוב נבחר בגלל העיתון הפופולרי ל'אקיפ שסיקר את הטור, ואשר דפיו היו צהובים. לפי סברה אחרת, הצבע הצהוב נבחר בגלל היותו לא פופולרי, והוא היה צבע הבד היחיד שהיה ניתן להוציא בהתראה קצרה.
בג'ירו ד'איטליה חולצת המוביל היא החולצה הוורודה. כפי שסבור שבצרפת נקבע צבע החולצה על פי צבע דפי העיתון היומי שהוא המממן הראשי של המרוץ, כך גם באיטליה; הצבע הוורוד הוא צבע דפיו של עיתון הספורט הגדול במדינה, לה גזטה דלו ספורט, שמשמש כמממן הראשי של המרוץ מראשיתו. הנוהג של הענקת החולצה הוורודה החל ב-1931. בתחרות וולטה אספניה המוביל לובש חולצה אדומה.
בסיום כל קטע יומי במרוץ, נערך בנקודת הסיום טקס הענקת הפרסים והחולצות. הענקת החולצה הצהובה למוביל בדרוג הכללי היא השנייה בסדר הענקת הפרסים (לאחר מתן הפרס למנצח הקטע היומי) ובמעמד זה לובש הרוכב המוביל את החולצה. במהלך הקטעים היומיים לובש המוביל את החולצה הצהובה ובצורה זו הוא זוכה גם לכבוד וגם מזוהה ביתר קלות על ידי שאר הרוכבים ועל ידי אמצעי התקשורת בכלל וצופי השידורים החיים בפרט.