אתלטיקו מדריד ב' היא קבוצת המילואים של המועדון. הקבוצה עורכת את משחקי הבית שלה באצטדיון קרו דל אספינו ונכון לעונת משחקת הקבוצה בליגה הספרדית השלישית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1966, כקבוצת מילואים של אתלטיקו מדריד. שמה של הקבוצה בהתחלה היה "רייפה אתלטיקו קלאב". רק בשנת 1991, לאחר שהשתנה שם הקבוצה פעמים רבות עד שנה זו, קיבלה הקבוצה את השם "אתלטיקו מדריד ב'". בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בליגת המשנה. לולא הייתה הקבוצה קבוצת מילואים, הייתה עולה לליגה הבכירה, אך לא הייתה זכאית לעלייה.
החל מעונת משחקת הקבוצה בליגה הספרדית השלישית.
שחקנים רבים ששיחקו בקבוצה התקדמו לקבוצה הבוגרת. בין השאר ניתן למנות את דויד דה חאה, אנטוניו לופס גררו, פרננדו טורס, קוקה, אוליבר טורס, רובן בראחה, גבי, מריו סוארס ואיגנסיו קמאצ'ו.
הדרבי של מדריד.
ריאל ואתלטיקו מדריד הן קבוצות שונות, עם זהויות מנוגדות לגמרי. מבחינה היסטורית, ריאל מדריד נתפסה זה שנים רבות כקבוצה שמזוהה עם השלטון של המדינה, בעיקר הייתה מזוהה עם שלטונו של פרנקו, השלטון הדיקטטורי שבראשו עמד העריץ פרנסיסקו פרנקו, ואילו אתלטיקו הזדהתה עם תחושות של מרד, עם הרצון לשחרור, אם כי בשנותיו הראשונות של פרנקו, הוא העדיף את אתלטיקו, אך לאחר מכן, כשאתלטיקו השתחררה ממנו, הוא עבר לריאל לקראת סוף שנות ה-40.
בזמן שלטון פרנקו, ספרד הייתה מוחרמת על ידי רוב העולם, בעיקר מפני השלטון הדיקטטורי, אותו הנהיג הרודן פרנסיסקו פרנקו. ריאל מדריד, שנחשבה אז כקבוצה שקשורה לשלטון, הייתה קבוצה שייצגה את המדינה מחוצה לה, והביאה לה כבוד רב. שר אחד, שהיה מקורב לפרנקו אמר:"ללא כל ספק, ריאל מדריד היא השגרירה הטובה ביותר שאי פעם הייתה לנו".
בעקבות קרבתה של ריאל לשלטון פרנקו, ומפני שהמוטו של אתלטיקו היה שונה לגמרי משל ריאל (אתלטיקו היא הקבוצה של העם, ריאל היא הקבוצה של הממשלה, של השלטונות), נוצרה שנאה עזה בין 2 מועדונים אלו. אוהדי אתלטיקו החלו לשיר: "Hala Madrid, hala Madrid, el equipo del gobierno, la verguenza del país". (בתרגום חופשי מספרדית: "לכי מדריד, לכי מדריד, הקבוצה של הממשלה, הבושה של המדינה", הכוונה בעיר מדריד היא לקבוצה ריאל מדריד).
גביע אתלטיקו מדריד.
גביע אתלטיקו מדריד הוא טורניר כדורגל לשעבר, שאירחה אתלטיקו מדריד באצטדיון ויסנטה קלדרון. הטורניר התקיים משנת 1973 עד שנת 2003 (למעט השנים 1999 ו-2001). בשנת 2003 שונה שמו של הטורניר ל"גביע הלבוי", אך לאחר שנה זו הופסק הטורניר, לא באופן רשמי, אלא המארחת, אתלטיקו, הפסיקה להזמין קבוצות.
תחילה הטורניר החל במסגרת של 4 קבוצות, כאשר אתלטיקו הזמינה 3 קבוצות ל-2 משחקי חצי גמר, משחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. אולם בשנים שלקראת סיום הטורניר, המסגרת הייתה משחק גמר אחד בלבד, אתלטיקו נגד הקבוצה המוזמנת על ידה.
גביע זה התקיים במקביל לטורנירי קיץ אחרים בספרד, כדוגמת גביע טרסה הררה בבעלותה של קבוצת דפורטיבו לה קורוניה, וגביע ז'ואן גאמפר בבעלותה של קבוצת ברצלונה.
שחקנים בולטים בעבר ובהווה.
אדלרדו רודריגס מחזיק בשיא ההופעות במועדון. הוא שיחק 511 משחקים במדי המועדון בין השנים 1959 - 1976.
לואיס ארגונס, המזוהה יותר מכל עם המועדון הן כשחקן והן כמאמן, הוא מלך השערים של המועדון עם 173 שערים. הוא שיחק במדי המועדון בין השנים 1964 - 1974, עד פרישתו ממשחק פעיל. שחקנים פעילים באתלטיקו מודגשים.
סגל הקבוצה.
נכון ל-12 באוגוסט 2022
(בהשאלה מברצלונה)
(קפטן שני)
(בהשאלה מטוטנהאם הוטספר)
הנהלה.
נכון לשנת 2010, הונה של קבוצת אתלטיקו מדריד הסתכם בסכום של 24,706,699 אירו. מניות הקבוצה מתחלקות בין 3 אישים עיקריים, כאשר רוב המניות שייכות למשפחתו של חסוס חיל, אשר בניו מחזיקים עד היום בתפקידים במועדון.
נשיאים.
מאז הקמת המועדון ועד היום כיהנו בתפקיד נשיא מועדון הספורט אתלטיקו מדריד 27 אנשים, ב-29 קדנציות. רק 2 נשיאים כיהנו במשך 2 קדנציות שונות: חוליאן רואטה וויסנטה קלדרון. רוב נשיאי המועדון, 26 במספר, היו ספרדים. היה רק נשיא אחד שהוא לא ספרדי, לוסיאנו אורקיחו הארגנטינאי.
הנשיא הראשון של המועדון היה אנריקה איינדה. הוא גם נמנה עם מייסדי המועדון.
הנשיא שכיהן בזמן הרב ביותר בתפקיד הוא ויסנטה קלדרון, שכיהן 21 שנים ב-2 קדנציות שונות. מיד אחריו נמצא חסוס חיל עם 16 שנים בתפקיד. אנריקה סרסו וחוליאן רואטה כיהנו 10 שנים בתפקיד וחאבייר בארוסו 9 שנים.
נשיא המועדון נבחר בבחירות לנשיאות, כאשר הבוחרים הם חברי המועדון.
נשיא המועדון הנוכחי הוא אנריקה סרסו, שמכהן בתפקיד החל משנת 2003, כאשר נבחר לתפקיד במקום חסוס חיל שהתפטר.
הדירקטוריון.
דירקטוריון המועדון אתלטיקו מדריד מורכב מהאנשים הבאים:
יאנוס
יאנוס (בלטינית: IANVS) הוא אל השערים במובנם המורחב במיתולוגיה הרומית, ובכלל זה התחלות וסיומים, לידה, נמלים – שער למסחר או למסעות, ועוד.
דמותו.
יאנוס מתואר כאל בעל שני פנים, אחד מביט לעבר והשני לעתיד. בתיאורים מוקדמים, אחד מפרצופיו של יאנוס היה מזוקן והשני מגולח למשעי, דבר שככל הנראה ייצג את השמש והירח, או את הנעורים והזקנה; בתיאורים מאוחרים יותר הוא מזוקן בשני הפרצופים. בפסלים מתקופות מוקדמות יותר הוא מתואר כבעל ארבעה פנים.
שני הפנים מייצגים הרהורים על אירועי השנה החולפת בצד ציפייה לשנה הבאה. תפיסה זו נובעת מהמחשבה שדלתות ושערים פונים לשני כיוונים בו זמנית. יאנוס נחשב גם לאחראי על התחלות חדשות, מכיוון שהכניסה למקום חדש כרוכה במעבר דרך דלת או שער. ברומא העתיקה, היה יאנוס פטולקיוס שם האל הממונה על פתיחת דלתות בבטחה, ויאנוס קלוסיביוס שם האל הממונה על סגירת הדלת.
בתקופה המוקדמת הרומאים האמינו שיוכלו להבטיח לעצמם סופים טובים אם יתחילו תקופות משמעותיות בתפילה לאל יאנוס. תחילת כל יום לוותה בתפילה ליאנוס, ציינו את שמו בתחילת כל חודש, בראשית עונות הנטיעה והקציר ובאירועים חשובים בחיי האדם המסמנים התחלות חדשות, כמו לידה ונישואים. מקובל לחשוב כי הרומאים קראו לחודש הראשון בשנה על שמו - ינואר, כציון להתבוננות בשנה שחולפת ובשנה החדשה - אך על פי לוחות שנה רומיים קדומים הוכח כי מקור שמו של החודש הוא באלה יונו (מקבילתה של הרה היוונית).
אחת האגדות המתארות את מוצאו של יאנוס מספרת שהוא היה בן תמותה, שליטה של לאטיום, ושהעניק מקלט לסאטורן כאשר זה ברח מיופיטר. מסופר שיאנוס דאג לתקופת שפע גדולה לנתיניו, הידועה בכינוי "תור הזהב", בה השתמשו לראשונה בכסף ועיבדו לראשונה אדמה.
למבנה הרומי יאנוס גמינוס (Ianus Geminus) שני שערים – למזרח ולמערב, המסמלים את תחילת היום וסופו. המבנה עמד במקום ממנו יצאו הלגיונרים הרומאים לקרב. בעיתות מלחמה היו פותחים את השערים ובעיתות שלום, שהיו נדירות, היו סוגרים אותם.
יאנוס נחשב לשולט בכל הדברים שיש להם שני קצוות בחיים, ואף מייצג את המעבר בין פרימיטיביות לציוויליזציה.
דמותו של יאנוס כאל זכתה לכבוד רב מהרומאים הקדומים, ודמותו בעלת שתי הפנים חקוקה בשערי הכניסה לרוב הערים וכן על גבי המטבע הרומי.
הביטוי "פני יאנוס" פירושו דו פרצופיות. במחזה "אותלו" של שייקספיר, נשבע יגו, הנבל הרמאי, בשמו של יאנוס.
המאה ה-32 לפנה&quot;ס
המאה ה-32 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3200 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3101 לפני הספירה. זוהי המאה ה-32 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
האלף ה-5 לפנה&quot;ס
האלף ה-5 לפנה"ס הוא פרק הזמן שבין שנת 5,000 לפנה"ס עד סוף שנת 4,001 לפנה"ס (תחילת המאה ה-50 לפנה"ס עד סוף המאה ה-41 לפנה"ס).
במהלך האלף ה-5 לפנה"ס החקלאות התפשטה מאזור המזרח הקרוב לצפון ומרכז אירופה. החלו להתפתח תרבויות עירוניות במסופוטמיה ואנטוליה תוך המצאת הגלגל. שימוש בנחושת התרחב והחלה התקופה הכלקוליתית. שימוש בחיות בית התפשט לאירואסיה כולה והגיע לסין.
לפי הערכות אוכלוסיית העולם הגיעה בתחילת האלף לכ-40 מיליון איש.
פס קול
Blind Guardian
Blind Guardian ("בליינד גארדיאן"' באנגלית: "שומר עיוור", או "שומר העיוורים" (לפי השיר Guardian of the Blind באלבום הראשון שלהם, Batallions of Fear)) היא להקת מטאל גרמנית שהוקמה בשנת 1985. סגנונה המוזיקלי של הלהקה נע עם השנים בין ספיד מטאל לפאוור מטאל שקיבל באלבומים האחרונים גוון אפי ואף סימפוני, בעוד הליריקה שאובה בעיקר מספרי פנטזיה, בעיקרם כתביו של ג.ר.ר טולקין, ומאגדות עמים.
היסטוריה.
האנסי קירש, מרקוס זיפן, אנדרה אולבריך ותומאס שטאוך הקימו את הלהקה בשנת 1985 בעיר קרפלד שבמערב גרמניה. שמה הראשון של הלהקה היה "Lucifer's Heritage" ותחת שם זה יצרה הלהקה שני דמואים. סגנון הלהקה היה באותם ימים היה בעל השפעות של וונום ומנילה רואד אשר הזכיר מאוד את הגל הראשון של הבלאק מטאל מבחינה לירית.
בשנת 1988 יצא אלבומה המלא הראשון של הלהקה, "Battalons of Fear", תחת חברת התקליטים No Remorse. בשנת 1989 יצא האלבום השני, "Follow the Blind שממשיך את הקו של Battalons of Fear יחד עם ליריקה על עולמו של טולקין ופנטזיה אחרת.". ב-1990 יצא אלבום נוסף, "Tales from the Twilight World" שזכה להצלחה ברחבי גרמניה והוביל להסכם בחטיבה הגרמנית של Virgin Records. הלהקה חברה עם פלמינג רסמוסן כדי להוציא את האלבום "Imaginations from the Other Side" ב-1995 ואת האוסף "The Forgotten Tales" ב-1996.