ילדיו: אסתר מלכה (נתנזון) - עלתה עמו בגיל 4, בצעירותה ירדה מהארץ, היא נפטרה בקנדה בגיל 57, בינואר 1923. ר' אברהם יוחנן - תלמיד חכם ומקובל, מתלמידי ישיבת עץ חיים. בריינא - נולדה בירושלים סמוך לעלייתם, ונפטרה כעבור מספר חודשים. רחל לאה- נשרפה לאחר אירוסיה. הרב בן ציון - "המגיד הירושלמי". נקרא על שם ארץ ישראל. חאשע ראשע- אשת הרב אהרן שיפמן, ר"מ בישיבת עץ חיים. איטה - אשת הרב יהודה לייב רבינוביץ, מלומדי עץ חיים ושער השמיים. רבי רפאל חיים בנימין אפרים - מלמד בעץ חיים. חיה רבקה - אשת הרב שאול זאב גולומב.
השושנה המקועקעת
השושנה המקועקעת (באנגלית: The Rose Tattoo) הוא מחזה פרי עטו של טנסי ויליאמס משנת 1951.
תקציר העלילה.
סראפינה ורוזריו דל-רוזה הם מהגרים סיציליאניים המתגוררים בדרום ארצות הברית ונשואים זה לזו מגיל 14. סראפינה היא תופרת במקצועה. רוזריו הוא נהג משאית שמוביל סמים במסווה של הובלת בננות, אותם הוא מבריח מחוץ לארצות הברית בשירותם של האחים רומנו. אסתל הוהנגרטן היא אישה צעירה המגיעה לביתה של סראפינה, נותנת לה בד משי ומוכנה לשלם כל מחיר כדי שתתפור ממנו חולצה לגבר שהיא אוהבת, מחר יהיה יום השנה לפגישתם הראשונה. לפתע מגיע למקום אבא דה ליאו, כומר הקהילה, ומספר שיריה פגעה בגלגל המשאית בה נהג רוזריו, המשאית התהפכה, עלתה באש ורוזריו נהרג. כשאסתל שומעת זאת היא גונבת תמונה של רוזריו שהייתה בבית ונעלמת בלי לקחת את החולצה ובלי לשלם.
במשך שלוש שנים מאז מותו של בעלה סראפינה שרויה באבל. היא מזניחה את הופעתה החיצונית, מסתובבת בבית בתחתונית מזוהמת, מדברת אל בעלה כאילו הוא חי ומשמשת מושא ללעגן של נשות הקהילה. רוזה, בתה בת ה-15 של סראפינה, פגשה את ג'ק, מלח, בנשף הסיום של בית הספר ומאז הם יוצאים. ג'ק הוא אחיה של אחת מחברותיה למחזור בבית הספר. סראפינה, שמתנגדת לקשר ביניהם, סוגרת את בגדיה של בתה בארון, כדי שלא תוכל לצאת מהבית כל השבוע.
סראפינה מתפארת בפני בסי ופלורה עד כמה בעלה היה נאמן לה ושאף אישה חוץ ממנה לא נגעה בו. בסי ופלורה מספרות לסראפינה שלבעלה היה רומן בן למעלה משנה עם הקלפנית הבלונדינית אסתל הוהנגרטן ושכולם יודעים זאת חוץ ממנה. סראפינה, שממאנת להאמין לכך, צועקת עליהן ומכה אותן במטאטא. הן מזמינות לביתה משטרה. אחר-כך מגיעים בתה רוזה ובן-זוגה ג'ק רודוף המלח ומוצאים אותה שבורה. סראפינה מנהלת שיחה בארבע עיניים עם ג'ק, שואלת אותו על מעשיו עם רוזה, הוא אומר לה שהוא אוהב את רוזה. היא משביעה אותו מול פסל הבתולה הקדושה שלא יחלל את כבוד בתה. הכומר אבא דה ליאו מגיע לביתה של סראפינה ואומר שמצבה מאוד הידרדר מאז שבעלה נפטר והיא עדיין יכולה לאהוב וללדת. סראפינה שואלת אותו האם נכונה השמועה שלבעלה הייתה מאהבת, הוא אינו רוצה להגיד לה, אבל שהיא מפצירה בו, הוא אומר לה שהעובדות ידועות. סראפינה מתנפלת עליו והנשים הצופות בהם מפרידות ביניהם.
לביתה של סראפינה ניגש רוכל שמנסה למכור לה מוצר. בעקבות הרוכל מגיע נהג משאית זועם בן 25 בשם אלורו מניאקבלו שאומר לרוכל שהוא עקף אותו בכביש וקילל אותו. אלורו מאיים להרביץ לרוכל, הרוכל בועט בו והנהג נכנס לביתה של סראפינה בוכה. סראפינה בוכה אחריו, אחרי זמן רב שלא בכתה. הוא נשאר כמה שעות בביתה, הם משוחחים ומתיידדים. היא לוקחת את מעילו הפגום לתיקון והם קובעים שיבוא אליה בלילה והיא תחזיר לו את המעיל. היא נותנת לאלורו את החולצה שתפרה לאסתל שלוש שנים קודם לכן.
סראפינה מתהדרת לקראת בואו של אלורו. הוא מגיע בלילה, מביא לה שוקולד מתנה ומראה לה את השושנה שמקועקעת על חזהו, כמו זו שהייתה לבעלה המנוח. השיחה מתנהלת בחמימות, עד שמכיסו נופל קונדום שצונח לרצפה, סראפינה מסיקה מכך שהוא רודף שמלות, כועסת עליו, אבל לבסוף הם מתפייסים. היא מספרת לאלורו על השמועות על הרומן של בעלה עם אסתל הקלפנית, מסתבר שהוא מכיר אותה, הוא מטלפן לאסתל העובדת במועדון ואחרי שסראפינה משוחחת אתה, היא מבינה שאכן לבעלה היה רומן אתה. כשנודע לה זאת היא מתמוטטת, לוקחת את כד השיש בו טמון אפר בעלה וזורקת אותו בזעם אל קצה החדר.
שעה לפני עלות השחר למחרת מגיעים רוזה וג'ק לביתה, כשבתוך הבית האם ומאהבה מתנים אהבים. רוזה רוצה שיישאר אתה, אבל ג'ק אומר לה שהוא מפליג מחר וצריך עכשיו לעזוב, כי הוא הבטיח לאמה שיתנהג אליה בכבוד. "לאחר מכן היא מתחילה לבכות בכי אשר כמוהו בוכה אדם רק פעם אחת בחייו."
כעבור שלוש שעות אלורו שיכור, אחרי ששתה עם סראפינה, הוא מגיע בטעות לחדרה של רוזה הבת, גוחן אל מיטתה ואומר לה "את יפה". רוזה מתעוררת בבהלה וצועקת, סראפינה צורחת מיד אחריה ומתחילה לחבוט בו במטאטא. הוא מתנצל באומרו שהוא שיכור והתבלבל. סראפינה מסלקת אותו והוא אומר לה שהוא אוהב אותה. היא משקרת לבתה בדבר היחסים בינה לבין אלורו, ורוזה מבינה את האמת. כמה משכנותיה מגיעות, צוחקות ואומרות שיש בחוץ גבר בלי חולצה. אלורו קורא לה והיא הולכת לעברו.
היסטורית ההפקה, עיבודים לרדיו ולקולנוע.
המחזה הציג לראשונה בברודוויי בפברואר 1951, והסרט בשם זה יצא לבתי הקולנוע ב-1955 בכיכובם של אנה מניאני וברט לנקסטר. בהפקה בברודוויי כיכבו מורין סטייפלטון ואלי וולך, שניהם חזרו על תפקידיהם בתסכית הרדיו בן השעה שנעשה על-פי המחזה ושודר במסגרת התוכנית "המחזות הטובים ביותר". ההפקה בברודוויי זכתה בארבעה פרסי טוני לשנת 1951: למחזה, לשחקן הראשי (וולך), לשחקנית הראשית (סטייפלטון) ולעיצוב התפאורה (בוריס ארונסון). באותה שנה זכו גם שני השחקנים הראשיים בפרס עולם התיאטרון (Theatre World Award).
תסריט הסרט נכתב בידי ויליאמס והאל קאנטר והוא בוים בידי דניאל מאן. בסרט כיכבו אנה מניאני, ברט לנקסטר, מריסה פאוואן וג'ו ואן פליט.
ב-12 במאי 1957 הציג תיאטרון פייק את "השושנה המקועקעת" עם אנה מנהאן בתפקיד הראשי, מעצב התפאורה היה האירי רג'ינלד גריי. לאחר מספר הצגות מועט פלשה לתיאטרון המשטרה האירית והבמאי אלן סימפסון נעצר מכיוון שהפיק "בידור וולגרי" שחיקה קונדום שצונח לרצפה. בטקסט המחזה של ויליאמס קונדום נופל מכיסו של אלורו, אולם בימויו של פייק חיקה את האקט, ביודעו שהדבר יחולל מהומה. מחאה אינטלקטואלית נרחבת יצאה כנגד הורדת ההפקה "השושנה המקועקעת", לא רק מאירלנד, אלא מהיבשת כולה, אותה הובילו סמואל בקט, שון או'קייסי וברנדן בהאן. אלן סימפסון שוחרר.
ב-2007 הועלתה הפקה מחודשת בתיאטרון המלכותי הלאומי בכיכובם של זואי וונאמייקר (Wanamaker) וסוזנה פילדינג.
המחזה יצא מחדש עם מבוא חשד מאת ג'ון פטריק שנלי ב-2010 בהוצאת New Directions Publishing.
המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי.
1.תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 4 במרץ 1971
2. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 4 במרץ 1995
טל גולדברג
טל גולדברג (נולד ב-1983) הוא תסריטאי, במאי ועורך וידאו ישראלי, הידוע בזכות יצירות פנטזיה ומדע בדיוני ישראליות מקוריות כגון סדרת הטלוויזיה של הוט "תברחו", וסרט הקולנוע "אני לא מאמין, אני רובוט?!". גולדברג הוא בוגר החוג לקולנוע של אוניברסיטת ת״א והמסלול לעיצוב ופיתוח משחקי וידאו של שנקר.
קריירה קולנועית וטלוויזיונית.
טל גולדברג למד במגמת הקולנוע של תיכון "ראשונים" בהרצליה. לאחר מכן התגייס לחיל האוויר שם שירת כבמאי ועורך וידאו. לאחר שלוש שנים כשסיים את שירותו הצבאי החל ללמוד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו באוניברסיטה בשנת 2012 גולדברג כתב וביים, יחד עם גל זלזניאק, את הפיילוט העצמאי "אוף סקרין". נרכש לשידור ב-HOT VOD, עובד לסדרת רשת ב"וואלה".
במהלך 2014–2016 עבד במשרה מלאה כתסריטאי ובמאי הבית של ערוץ היוטיוב "שרוטונים" בו יצר עשרות סרטונים מצוירים ומצולמים. לאחר מכן יצא לדרכו העצמאית כפרילנס והמשיך לכתוב, לביים ולערוך סרטונים בעברית ואנגלית עבור חברות שונות.
בתחילת שנת 2016 הופץ בקולנוע סרט באורך מלא אותו גולדברג כתב וביים יחד עם גל זלזניאק, את הקומדיה "אני לא מאמין, אני רובוט?!". את הסרט צילם תומר שני ("נבלות"). הסרט היה מועמד לפרסים רבים ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל Sitges ופרס אופיר על עיצוב אמנותי. נרכש להפצה עולמית על ידי "Devilworks" וזכה להצלחה במדינות רבות.
באותה שנה גולדברג ביים גם את סרט המציאות המדומה "Kafka 360" בו הצופה חווה את סיפורו של קפקא ״הגלגול״ מנקודת מבטו של הג׳וק. הסרט הוצג וזכה בפרסים בעשרות פסטיבלי של ניו מדיה ברחבי העולם. בשנת 2019 גולדברג כתב ופיתח סיטקום עם אילן רוזנפלד עבור ערוץ 10, אבל הערוץ נסגר. בהמשך אותה שנה גולדברג כתב וביים את סדרת הטלוויזיה לילדים ונוער "תברחו" יחד עם אילן רוזנפלד, בהפקת דורי מדיה דרסט. הסדרה עלתה בלעדית בהוט במהלך חנוכה 2019, זכתה לצפיות מרובות ותגובות נלהבות מצד הצופים והמבקרים והוכרזה כסדרה הכי נצפית של HOT VOD Young לשנת 2019.
בשנת 2020 גולדברג עבד כמנהל התוכן של ספריית "Fresh" המכילה פורמטים מקוריים עבור HOT VOD young. בסוף 2020, סדרת מתח-אימה תקופתית חדשה למבוגרים שפיתח וכתב התקבלה לרדידנסי של פסטיבל "Series Mania" בקו-פרודקציה ישראלית-צרפתית ובמקביל פיתח ביחד עם התסריטאי שראל פיטרמן סיטקום לילדים עבור חברת ענני. בשנת 2021 גולדברג כתב ופיתח את ״אותות ומופתים״, סדרת מתח תקופתית למבוגרים עבור Yes וענני על פי רעיון מקורי שלו ובשיתוף התסריטאי חיים אביחיל. בשנת 2022 החל לכתוב עבור דרמה יומית חדשה לנוער של חברת ״יונייטד קינג״ וערוץ ניקלודיאון בהפקה בינלאומית.
קריירה בתיאטרון.