מנסיני ניצח על כ-50 הופעות תזמורתיות לשנה, כ-600 בסך הכל. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, והתזמורת הפילהרמונית המלכותית.
למנסיני היה גם ניסיון בתפקידי משחק ושירה, והופיע כפסנתרן בסרט גאן (הגרסה הקולנועית של פיטר גאן, שאותה הלחין).
מותו ומורשתו.
מנסיני נפטר מסרטן הלבלב בלוס אנג'לס. הוא עבד באותו זמן על הגרסה הבימתית של ויקטור ויקטוריה בגרסתו כמחזמר, אך לא זכה לראותו על הבמה. הוא היה נשוי לווירג'יניה או'קונור במשך 43 שנה, ולזוג היו שלושה ילדים.
מפעלים לזכרו:
כרישים לווייתניים
זולטאן וראסטו
זולטאן וראסטו (בהונגרית: Verrasztó Zoltán; נולד ב-15 במרץ 1956), הוא שחיין עבר הונגרי, סגן אלוף אולימפי, אלוף עולם (בעל 3 מדליות, אחת מכל סוג) ואלוף אירופה במשחה ל-200 מטר גב וכן שיאן עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
וראסטו נולד בבודפשט. הוא התאמן תחת הדרכתו של המאמן תמאש סצ'י.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים וראסטו במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.09 דקות. בשלב המוקדמות הוא שחה תוצאה של 2:09.89 דקות. המנצח היה רולנד מאתס ממזרח גרמניה שקבע שיא עולם חדש של 2:02.82 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.13 דקות ובמקום 24 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:18.66 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973, זכה וראסטו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.89 דקות, אחרי מאתס שקבע שיא עולם חדש של 2:01.87 דקות ולפני ג'ון נייבר מארצות הברית (2:06.91 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.64 דקות כששחה את סגנון הפרפר.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974, זכה וראסטו בשתי מדליות, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.76 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.78 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.47 דקות.
אלוף עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה בשנת 1975 זכה וראסטו במדליות זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.05 דקות, לפני מארק טונלי מאוסטרליה 2:05.78 דקות) ופול הוב מארצות הברית (2:06.49 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.28 שניות.
שיאן עולם.
בתחרות שחייה שנערכה בלונג ביץ', קליפורניה ב-2 באפריל 1976, שבר וראסטו במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 4:26.00 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של חברו לקבוצה אנדראש הרגיטאי (4:28.89 דקות). שיא זה החזיק מעמד 3 חודשים וחצי, עד אולימפיאדת מונטריאול (1976). במשחקים עצמם הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.23 דקות, המנצח במשחה זה היה נייבר שקבע שיא עולם חדש של 1:59.19דקות, במקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.63 דקות ובמקום 28 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה חלשה מאוד עבורו של 4:48.51 דקות. רוד סטראכן מארצות הברית שיפר את שיאו העולמי והעמידו על 4:23.68 דקות.
אלוף אירופה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה ביינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכה וראסטו בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.88 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.48 שניות. שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה הוא זכה ב-3 מדליות, מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.60 דקות, במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.19 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.79 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 זכה וראסטו במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.90 דקות, אחרי ג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:02.16 דקות) וגארי הרינג מניו זילנד (2:03.71 דקות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה וראסטו בשתי מדליות, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.40 דקות, אחרי חברכון לנבחרת שאנדור ולאדר (2:01.93 דקות) ולפני מארק קרי מאוסטרליה (2:03.14 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:24.24 דקות, אחרי אלכסנדר סידורנקו שקבע שיא אולימפי חדש של 4:22.89 דקות וסרגיי פסנקו (4:23.43 דקות) שניהם מברית המועצות. רביעי סיים חברו הרגיטאי (4:24.48 דקות).
משפחה.
ילדיו של זולטאן אוולין ודוד הם שחיינים אלופים בעלי מדליות באליפות אירופה בשחייה.
הערות שוליים.
שכנא רותם
שלום שכנא רותם-רוטנברג (תרע"ג, 1913 - ט' בכסלו תש"ס, 18 בנובמבר 1999) היה ממייסדי פועלי אגודת ישראל בארץ ישראל, סמנכ"ל משרד הפנים בישראל ויושב-ראש החברה קדישא "קהילת ירושלים" בירושלים. במשך עשרות שנים היה מראשי פעילי הציבור למען מוסדות הדת ועולם התורה בישראל. יקיר ירושלים.
ביוגרפיה.
שכנא רותם נולד לחיים-יעקב ופני רוטנברג בפרנקפורט שבגרמניה. למד בישיבת הרב ברויאר. בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בבני ברק. בין השנים תרצ"ז - תש"ט (1937–1949) שימש גזבר ומנהל חשבונות של המועצה המקומית של בני ברק. בשנת תרצ"ז (1937), כשבני ברק הוכרזה כמועצה מקומית, עיצב רותם את סמלה של העיר - שחר עולה בין שני לוחות הברית. במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט ארגן "ההגנה" מחלקה מיוחדת של חברים דתיים להגן על בני ברק, ועימם נמנה גם רותם (אז: רוטנברג).
רותם היה מקורב לחזון איש, ועל פי עצתו נשאר בשירות הציבורי. לאחר קום המדינה שירת בתפקידים ציבוריים שונים. בין השאר היה יושב ראש החברה קדישא בירושלים. שימש בתפקידים שונים במשרד הפנים, ולבסוף כיהן כסמנכ"ל המשרד.
במסגרת תפקידיו השונים היה פעיל מרכזי בהקמתם ופיתוחם של מוסדות תורה ומבני דת בישראל - ישיבות, כוללים, בתי כנסת, מקוואות, וכן מפעלים וארגונים להפצת יהדות. את חלקם יזם ולאחרים סייע וקידם תוך הפעלת קשריו עם הרשויות. היה קשור לגדולי התורה, ובהם הרב שך, הרב שלמה זלמן אוירבך והרבי מצאנז. הרבנים וראשי הישיבות ראו בו נציג אישי והטילו עליו משימות שונות, רובן חשאיות. למרות שהיה איש תנועת פא"י פעילותו הייתה על-מפלגתית וחצתה מגזרים וחוגים בציבור החרדי והדתי.
כהוקרה על פעילותו קיבל בשנת תש"מ (1980) את "פרס השירות לציבור", ובשנת תשנ"א (1991) קיבל את אות "יקיר ירושלים", אליה העתיק את מגוריו.
בשנות ה-70 יזם את הדף להסברה יהודית "דע את יהדותך" שהופיע במשך שנים בעיתון מעריב, בעריכתם של שמואל חסידה ומשה גרילק. הוא היה אחראי למימונו של המיזם ולשם כך גייס תרומות ברחבי העולם.
בהיותו איש צנוע שהתרחק מן הפרסום נותרה רוב פעילותו מאחורי הקלעים ולא דווחה בעיתונות הדתית והחרדית.
משפחתו.
באמצע שנות ה-30 נישא ליפה. בניו הם עורך הדין יחזקאל רוטנברג (חתנו של הרב דב כץ), רחל ברנד, פנחס רותם (חתנו של ג'ק לונצר מלונדון) וחבר הכנסת דוד רותם. אחיו היה בנו רותנברג.
נאיה יונסקו
נאיֶה יוֹנֶסְקוּ (ברומנית: Nae Ionescu; שמו בלידה - ניקולאיה ק. יונסקו, 16 ביוני 1890 בראילה - 15 במרץ 1940 בוקרשט) היה הוגה, תאולוג נוצרי-אורתודוקסי, מורה, עיתונאי ופוליטיקאי רומני. נחשב לדמות כריזמטית בקרב תלמידיו עמם נמנו, בין השאר, מירצ'ה אליאדה, אמיל צ'וראן, מיכאיל סבסטיאן, אז'ן יונסקו ואחרים. הסופר היהודי סבסטיאן התאכזב עם השנים מגישתו הלאומנית-אנטישמית הבלתי מתפשרת. פעילותו העוינת כנגד הדמוקרטיה הפרלמנטרית חיזקה את האווירה הפוליטית הקיצונית, שהביאה להקמת המשטר הרודני-ימני הפרו-נאצי ואת השואה ברומניה לבסוף.
כדברי חוקר האנטישמיות הישראלי ליאון וולוביץ': "נאיה יונסקו התייחד בכך שהעלה את האנטגוניזם כלפי היהודים לרמה תאולוגית, וכך הציג את הדעות הקדומות הנוצריות האנטי-יהודיות העתיקות כמצע לגיטימי בפילוסופיה המטפיזית הרומנית".
ילדותו ולימודיו.
נאיה יונסקו נולד בשנת 1890 בעיר בראילה. סבו מצד אביו, סטרויֶה איוואשקו, היה מנכבדי הכפר טטארו שבמחוז בראילה, וייצג את תושבי האזור בדיוואן של ולאכיה בימי הקמת האיחוד בין נסיכויות ולאכיה ומולדובה ב-1859. ליונסקו היו שלוש אחיות ועוד אח - שחקן התיאטרון והקולנוע אלכסנדרו יונסקו - ג'יבֶּריקוֹן. הוא למד בבית הספר היסודי, בגימנסיה ובתיכון בבראילה. בנעוריו הוא התקרב לחוג הסוציאליסטים בעירו, וכך הכיר את הסופר פנאיט איסטרטי. מסיבות פוליטיות - הווה אומר דעות "רפובליקניות-לאומיות", כיוון שרומניה הייתה אז מונרכיה, הוא סולק בשנה האחרונה מהתיכון "ניקולאה בלצ'סקו" ונאלץ לסיים את לימודיו בבית ספר אחר.
בהמשך הוא למד עד שנת 1912 פילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט בפקולטה לספרות ופילוסופיה. את עבודת הגמר - "ההיסטוריה של הטיעון האונטולוגי" סיים בהצטיינות יתרה. יונסקו מונה למורה בתיכון "מאתיי באסאראב" בבוקרשט, ושיתף פעולה באופן זמני עם כתבי העת "סטודי פילוזופיצ'ה" ("Studii filosofice", עיונים פילוסופיים) ו"נוֹואה רוויסטה רומנה" ("Noua Revistă Română", כתב העת הרומני החדש). בהמשך נסע לגרמניה לצורך השלמת לימודיו באוניברסיטת גטינגן.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר לרומניה, כשהייתה עדיין נייטרלית, והתגייס לשירות חובה בצבא בעיר הולדתו, בראילה. ב-25 בנובמבר 1915 נשא לאשה את אלנה מרגרטה פוטינו, ובינואר 1916 נסע לגרמניה, יחד איתה, לסיום לימודיו.
באוגוסט 1916 גרמה כניסת רומניה למחנה מעצמות ההסכמה במלחמה, כנגד גרמניה, למעצרם ושליחתם למחנה שבויים בצלה - שלוס שליד הנובר, משם שוחררו כעבור שנה, באוגוסט 1917.