ב-1914 חזר ארליך ארצה והחל ללמד בבית הספר לבנים בירושלים בהנהלת חיים אריה זוטא אך זמן קצר לאחר שחזר פרצה מלחמת העולם הראשונה וארליך נאלץ לעבור לטבריה על מנת לחמוק מחובת הגיוס לצבא הטורקי. בטבריה מונה למזכיר המשרד לענייני המושבות ובמסגרת זו פעל לקליטת מגורשי תל אביב יפו. במסגרת תפקידו הקים בטבריה בית ספר לילדי המגורשים אותו ניהלו אליעזר פפר וישראל יהודה אדלר. לאחר שנחשד בקשר למחתרת ניל"י נאסר והועבר לכלא "ח'אן אל באשה" בדמשק שם נחקר ארוכות ועונה. לאחר תקופה בכלא החליטו שופטים שאינו קשור לארגון ניל"י והוא נשלח כמגויס (יחד עם עוד 30 משוחררי הכלא) לשרת בטורקיה שם חלה בטיפוס (יחד עם עוד 6 מגויסים) והועבר לבית חולים צבאי שם נשאר עד תום המלחמה.
ב-1918 עם סיום המלחמה חזר ארליך לטבריה וניהל את בית הספר שיסד. במסגרת פעילותו הציבורית בטבריה היה בין מייסדי שכונת "קריית שמואל" ופעל להקמת מלון אליזבת בשכונה.
החל משנת 1920 היה ארליך פעיל בהסתדרות המורים והיה שותף להקמת מוסדות עזרה למורים כמו קרן פנסיה, קופת גמל ובנק (בנק מסד).
בנוסף לעבודתו כמורה היה ארליך ממקימי התיאטרון העברי (ביחד עם מנחם גנסין, אליעזר פפר ויעקב מושלי). בנוסף התעניין בתחום האסטרונומיה ובנה מכשירי עזר ללימוד וצפייה בכוכבים
ב-1905 נשא ארליך לאשה את דבשה לויט ולזוג נולדו 3 ילדים. נפטר ב-1952 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב. אשתו, דבשה, נפטרה ב-1968 ונקברה לצידו.
יששכר דב אילווי
יששכר דוב אילווי
יששכר בער אילווי
יששכר בער אילובי
יששכר דוב אילובי
יששכר דוב אילאווי
יששכר בר אילאווי
שוויברדינגן (עיירה)
אדה הורן
האדרת (מחזה)
זונדרקומנדו (אס אס)
המונח זונדרקומנדו (בגרמנית: Sonderkommando – "יחידה מיוחדת") שימש באס אס לתיאור תת-יחידה, לעיתים אד-הוק, לביצוע משימות מיוחדות ופעולות שעשויות להיות כרוכות בשליחת סוכנים או כוחות לשטח. שימוש במונח "זונדרקומנדו" החל כנראה בשנת 1938 והפך נפוץ מאוד באס אס. קבוצות זונדרקומנדו התגבשו, התפרקו ואורגנו מחדש למשימות שונות.
נשארו רישומים על יחידות זונדרקומנדו שאורגנו תחת המשרד הראשי למנהל וכלכלה (המשרד למנהל ומשק) של האס אס, כולל יחידות שפעלו זמן רב ותפקידן היה לאסוף חפצי ערך מהיהודים, הן מהגטאות והן מהמחנות (כלומר, לפני ואחרי המוות).
בתוך האיינזצגרופן היו יחידות מיוחדות רבות בזמן כיבוש ברית המועצות. חלק גדול מהן פעלו לתפיסת יהודים והשמדתם.
זונדרקומנדו אייכמן.
במרץ 1944, לאחר השתלטות הנאצים על הונגריה, הגיע אדולף אייכמן בראש צוות מיוחד של האס אס (Sondereinsatzkommando Eichmann, SEK) לבודפשט וניהל בעצמו את הגירוש.
יחידתו של אייכמן הייתה מקושרת למשרד הראשי לביטחון הרייך במונחים של הקצאת משאבים כולל כוח האדם, אבל שמרה על מעמד מיוחד באס אס בשל תפקידה הישיר בגירוש יהודים למחנות ההשמדה במסגרת הפתרון הסופי.
זונדרקומנדו קונסברג.
זונדרקומנדו קונסברג (על שם מפקדו, אוֹבר-שטורמבאנפיהרר אברהרד פון קונצברג, Eberhard von Künsberg) היה גוף שפעל להחרמת ואיסוף אוצרות תרבות ואוצרות אחרים (זהב למשל) מהשטחים הכבושים.
גוף זה הוקם במקור כדי לאבטח במהלך הפלישה לפולין משלחות דיפלומטיות של מדינות-אויב ומדינות נייטרליות ולתפוס חומר רלוונטי. במהלך הזמן הוסטה פעילותו של הכוח לאיסוף שלל.
זונדרקומנדו R.
אחת מהיחידות של משרד רווחה ראשי לגרמנים אתניים (VoMi), זונדרקומנדו R, מחליפתה של האיינזצגרופה D באזור טרנסניסטריה, בפיקודו של הורסט הופמייר (Horst Hoffmeyer), ביצעה מעשי טבח רבים של יהודים במחצית הראשונה של 1942. הקורבנות היו מגורשים משטח רומניה, המרשל יון אנטונסקו שאף "לנקות" את העם הרומני מיהודים. הטכניקה המועדפת עליו הייתה לגרש אותם לטריטוריה בשליטת גרמניה והשארת האחריות להשמדתם ליחידות האס אס / משטרה. רבים מיהודים אלו הועברו הלוך ושוב במשך שבועות לפני שתמהיל של יחידות זונדרקומנדו R ומיליצית Selbstschutz של גרמנים אתנים רצחו אותם.
זונדרקומנדו 1005.
לשם ביצוע מבצע 1005 הוקמה יחידה מיוחדת שנקראה "זונדרקומנדו 1005", בפיקודו של שטנדרטנפיהרר פאול בלובל. החל בסתיו 1943 החלה היחידה לפעול בשטחי מזרח אירופה, המקום בו ארעה עיקר ההשמדה. לצורך העבודה גויסו אסירים יהודים מהמחנות.
זונדרקומנדו בותמן.
"זונדרקומנדו בותמן" הייתה יחידה בפיקודו של הנס בותמן, מפקד מחנה ההשמדה חלמנו.
עם הפסקת פעילותו של מחנה חלמנו, באפריל 1943, הועבר בותמן ליוגוסלביה בראש 85 אנשי סגל המחנה, ושם צורפה יחידתו, שנקראה "זונדרקומנדו בותמן" (Sonderkommando Bothmann), לפלוגת הז'נדרמריה באוגדת 'פרינץ אויגן' (Prinz Eugen Division). במסגרת האוגדה פעל בותמן נגד הפרטיזנים היוגוסלביים.
בסוף אביב 1944 נקראה יחידתו של בותמן לחזור לחלמנו ובחודשים יוני-יולי 1944 חידשה את פעולות רצח ההמונים בגזים. באוגוסט 1944 השתתפה "זונדרקומנדו בותמן" בפעולות חיסול גטו לודז' ואחר כך עסקה בטשטוש עקבות רצח ההמונים בחלמנו על ידי שריפת גוויות הנרצחים במסגרת 'מבצע 1005'.
כפייה אנטי דתית בישראל
הברית הלאומית (לטביה)
הברית הלאומית (בלטבית: ) היא מפלגת ימין פוליטי בלטביה. עם 17 מושבים בפרלמנט הלטבי "סאֵימה" היא המפלגה הרביעית בגודלה. המפלגה היא שילוב של שמרנות, לאומיות לטבית, אירוסקפטיות ועקרונות כלכלה ליברלית.
היסטוריה.
המפלגה נוסדה ב-2010 כברית בחירות בין מפלגת "הכל בשביל לטביה!" ומפלגת "למען המולדת והחופש" לאחר שסורבו להיכנס למפלגת האחדות. הברית הרופפת הפכה למפלגה יחידה ב-23 ביולי 2011. ב-2010, כחלק מהממשלה היוצאת היא הייתה מעורבת במשא ומתן לאחר הבחירות לחידוש הקואליציה, אך הוטל עליה וטו על ידי "חברה לשינוי פוליטי". במאי 2011 תמכה המפלגה בבחירתו מחדש של ואלדיס זאטלרס לנשיאות לטביה באותה שנה.
בבחירות לפרלמנט 2011 זכתה הברית הלאומית בארבעה עשר מושבים - עלייה של שישה לעומת הבחירות בשנה הקודמת - מה שהפך אותה למפלגה הרביעית בגודלה. לאחר משא ומתן נרחב במטרה למנוע מכוחות התומכים בקרמלין להשיג מושבים בממשלה, היא הצטרפה לממשלת מרכז-ימין עם מפלגת האחדות ומפלגת הרפורמה של זאטלרס, עם שני שרים :גאידיס ברזינש בתור שר המשפטים וז'אנטה יאונזמה-גרנדה בתור שרת התרבות .
ב-23 באוגוסט 2013, "הכל בשביל לטביה!", האגף של הברית הלאומית חתם על הצהרת באוסקה יחד עם מפלגת העם השמרנית של אסטוניה והאיחוד הלאומי הליטאי הקוראת להתעוררות לאומית חדשה של המדינות הבלטיות ולהזהיר מפני איומים הנשקפים מהמרקסיזם התרבותי, "רב- תרבותיות פוסט -מודרניסטית", " ליברליזם הרסני " ואימפריאליזם רוסי .
תקופת המיזוג של שתי המפלגות המייסדות הסתיימה בקונגרס השלישי של הברית הלאומית ב-7 בדצמבר 2013, ולבסוף נוצרה מפלגה יחידה אחת.
באוקטובר 2014, בבחירות לסאימה, המפלגה השיגה 17 מושבים בפרלמנט, ונכנסה לקואליציית מרכז-ימין, יחד עם מפלגת האחדות ואיחוד הירוקים והחקלאים תחת ראש הממשלה לאימדוטה סטראויומה . המפלגה הצליחה לכלול מספר נקודות חשובות בהצהרת הממשלה והאמנה הקואליציונית:
לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2018, נוצר פרלמנט תלוי מכיוון שלאף מפלגה או קואליציה לא היה רוב. לאחר משא ומתן שנמשך שלושה חודשים, ב-7 בינואר 2019, הנשיא ריימונדס ויוניס הטיל על ארטורס קרישיאניס קרינש את המשימה להרכבת הממשלה בעקבות כישלונותיהם של המועמדים הקודמים.
קאריש נכנס לתפקידו כראש ממשלה ב-23 בינואר 2019, והוביל קואליציית מרכז-ימין רחבה של חמש מפלגות שמרניות וליברליות הכוללת את הברית הלאומית, השמרנים, פיתוח/עבור! ,ללטביה הומאנית ומפלגת האחדות.
אידאולוגיה.
הברית הלאומית נחשבת למפלגה הימנית ביותר בלטביה, במצעה מפרטת הברית הלאומית את סדרי העדיפויות המרכזיים שלה כהגנה על השפה, התרבות והמורשת הלטבית.
מדיניות פנים.
המפלגה מתנגדת באופן פעיל להגירה - הן תוכנית מכירת היתרי השהייה והן שיטת מכסות הפליטים של האיחוד האירופי, תוך שימת דגש על המספר הגדול ממילא של מתנחלים רוסים מתקופת ברית המועצות בלטביה. היא השווה בין תומכי ההגירה המודרניים למשתפי פעולה, שתמכו בהגירה ההמונית המתוכננת תחת הכיבוש הסובייטי . המפלגה הייתה היחידה מבין השותפות הקואליציוניות המובילות שסירבה לחלוטין הן לשיטת מכסות הפליטים, והן לקבלה מרצון של פליטים. באוגוסט 2015, המפלגה השתתפה בארגון העצרת המסיבית נגד ההגירה בריגה. עמדה זו נגד ההגירה הודגשה בדיונים השנתיים בנושאי חוץ בסאימה וגם נגד מדיניות ההגירה הליברלית והתקינות הפוליטית באיחוד האירופי. בשנת 2021 הגישה המפלגה לסיימה הצעת חוק בדבר תיקון לחוקה, אשר מתכוונת להגדיר בקפדנות את מושג המשפחה כאיחוד של גבר ואישה.
מדיניות חוץ.
המפלגה רוצה להשתתף במה שהיא מכנה "המרחב הגאופוליטי המערבי". היא תומכת בחברות לטבית בנאט"ו . עם זאת, המפלגה נוקטת עמדה אירו-סקפטית תוך כדי התנגדות לבירוקרטיה וריכוז של סמכויות סביב בריסל, בטענה שהאיחוד האירופי צריך להיות גוש מסחר במקום ארגון פוליטי בירוקרטי, וכי המדינות החברות חייבים לפעול למלחמה בפשע ולהגן על התרבות האירופית יחד, אך לא לכפות על קבלת החלטות פנימיות וריבונות פוליטית של מדינות ולנטוש את מה שהמפלגה מכנה את גישת "הכל עבור כולם" של האיחוד האירופי. בעקבות הברקזיט, הברית הלאומית הצהירה כי יש לכבד את החלטת בריטניה והמדינה צריכה להישאר בעלת ברית חשובה של אירופה ולטביה, וכי אסור לאיחוד האירופי להגיב נגד בריטניה ובמקום זאת להמשיך בהסכם סחר חופשי עם בריטניה.
הלה (קומיקס)