גרעיני הנח"ל התחלפו בהיאחזות כל חצי שנה עד נובמבר 1966. ביולי 1964 עלו הנחלאים לנקודת הקבע על הגבעה .
בנוסף לגרעינים שעלו למקום בנובמבר 1963 שרתו בהיאחזות. גרעין שניר ליפתח, ערוגות לעין גדי, שקמה לארז, נקרות לראש הנקרה, תעוז, גרעין משמר דויד למשמר דויד, יטיב ליטבתה.
הנחלאים בהיאחזות עסקו בעיקר בעבודה בשטחי גן הירק הסמוכים להיאחזות ובפעילות של שמירה וקיום המחנה. בגן הירק גידלו מלונים, אבטיחים, עגבניות, קישואים, חצילים ותירס. נזרעו גם גידולי מספוא ופרחים. הנחלאים התמודדו עם בעיות חקלאיות שונות כמו סופות חול ורוחות עזות שהזיקו לגידולים השונים.
ההיאחזות נוהלה כקיבוץ בדרך וכל הנושאים האזרחיים הובאו לדיון באסיפות הגרעין. חלק מהגרעינים תיעדו את קורותיהם בהיאחזות ביומנים. בהיאחזות התקיימו חיי תרבות וכמעט בכל שבוע אורגן ערב תרבותי וצוינו כל החגים.
במהלך קיומה של ההיאחזות בקרו בה אישים רבים והיא הייתה חלון הראווה של הנח"ל לפעלו ההתיישבותי. ביניהם הגיע נחום גוטמן שפרסם את רשמיו בביטאון במחנה נח"ל ואף צייר שער לעיתון יום העצמאות תשכ"ד. ראש ממשלת דנמרק ביקר בינואר 1965 ומשלחות נוספות של משתלמים מחו'ל ביקרו בשנים אלו. אישיות נוספת שנקרתה למקום הייתה זמר העם פיט סיגר שירד להופיע באילת ונלקח לאחר ההופעה על ידי חיילי ההיאחזות להופעה ולמחרת חולץ על ידי אותם חיילים משיטפון בערבה.
האזרוח.
התוכנית הראשונית של הגופים המיישבים הייתה לאזרח את המקום תוך שנתיים בפועל אוזרח לאחר שלוש שנים.
כוונת התנועה המיישבת הייתה למסור את המקום לקבוצה גדולה יחסית שתוכל להחזיק את הנקודה, להקים תשתית חקלאית ומבני מגורים ראויים. ברם הוכשרו ורושתו רק 360 דונם לגידולים חקלאיים, בריכות אגירה למים לא הוקמו והיישוב היה מחובר לאספקה ישירה מהבארות בשטח, דבר שלא אפשר להגדיל את שטחי הגידול. תשתית לענפים נוספים לא הוקמה ונושא סילוק הביוב היווה בעיה קשה משום שהתגלה זיהום מי תהום כתוצאה מטיפול לא נכון בשפכים בתקופה הראשונה. גורמים אלו הביאו לכך שכחצי שנה לפני האזרוח הודיע האיחוד שבתנאים הקיימים אינו מוכן לאזרח את המקום, הנח"ל מצדו התריע על פגיעה במוראל החיילים שאמורים לעלות לגרופית. ההכרעה נפלה בכינוס של כל הגורמים על ידי אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון והוחלט לבצע את האזרוח בנובמבר 1966.
טקס האזרוח בו מסרו הנחלאים את המקום לגרעין הראשון של היישוב גרעין "גרופית" ועוד מספר מצטרפים מסגל ההיאחזות נערך ב-24 בנובמבר 1966. נציג הממשלה בטקס היה שר החקלאות חיים גבתי ואלוף פיקוד דרום ישעיהו גביש הביא את ברכת צה"ל. בטקס צוין שגרופית הוא היישוב ה-14 שמוקם על ידי הנח"ל והישוב השמונים של איחוד הקבוצות והקיבוצים.
לאחר האזרוח.
גרעין המתיישבים שאזרח את גרופית התפרק וכמעט כל חבריו עזבו את המקום. גם חברי גרעינים שהוזרמו למקום לחיזוקו כמעט ולא נשארו. בתחילת 1971 הושלמה בניית מבני קבע במקום, אך היו בו רק חמש משפחות ושני גרעיני נח"ל בתקופת שירותם הצבאי. בית הילדים במקום נותר שומם מכיוון שביישוב התגורר רק פעוט אחד.
במהלך מלחמת יום הכיפורים הגיעה קבוצה של כ-20 חברי הבונים מצפון אמריקה אל הקיבוץ. חברים נוספים של הקיבוץ הגיעו מהכפר הירוק.
כלכלת הקיבוץ.
בראשיתו, התבססה כלכלת הקיבוץ על חקלאות. בעונות השפל הושלמה הכנסה בעבודות שונות בנמל אילת, בחברת החשמל, ובעבודות עפר באמצעות ציוד שנקנה לעבודה במכרות נחושת תמנע ובבניית שדה עציון בבקעת הירח.
היום הקיבוץ מתפרנס מ:
אנרגיה סולארית.
בשטח קיבוץ גרופית עתיד לפעול שדה סולארי בינוני של ערבה פאוור קומפני בשם "גרופית סאן". השדה ייצר 6.4 מגוואט, ישתרע על שטח של 84 דונם ויורכב מ-22,100 פוטו-וולטאיים של חברת JA Solar. עלות הפרויקט: 88.5 מיליון ש"ח, כולל השקעה של 17.7 מיליון ש"ח הון עצמי על ידי ערבה פאוור, קרן נוי וקק"ל.
במהלך 20 שנות הפעילות של השדה צפוי "גרופית סאן" לחסוך הפקה של כ-162,000 טון מטרי של פחמן דו-חמצני.
קטורה
קְטוּרָה הוא קיבוץ בערבה השוכן 51 קילומטרים צפונית לאילת, שבין תושביו חילוניים וקונסרבטיבים. הקיבוץ משתייך למועצה אזורית חבל אילות. בקיבוץ פועל מכון הערבה ללימודי סביבה. גרעיני הנח"ל של תנועת הנוער נוע"ם מבצעים בקיבוץ זה שנת שירות לפני גיוסם לצה"ל.
מקור השם קטורה בדמות תנ"כית - קטורה אשתו של אברהם אבינו, אותה נשא לאחר מות שרה.
הקמת היישוב.
בשנת 1971 הוקמה במקום היאחזות נח"ל. בשנת 1973 לאחר מלחמת יום הכיפורים המקום אוזרח, והוקם הקיבוץ, על ידי עולים מארצות הברית. בהמשך אוכלס הקיבוץ על ידי עולים נוספים וילידי הארץ.
בשנת 1979 הוענק לחברי הקיבוץ פרס הרצל מטעם עיריית הרצליה, על פועלם בתחום ההתיישבות החלוצית. בשנת 1987 הוענק לקיבוץ פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
תעסוקה.
כיום הקיבוץ מתמחה בעיבוד אצות ושותף במפעל 'אלגטק' הפועל בתחום הקיבוץ ומייצר תוסף תזונתי נוגד חמצון המופק מהאצות. בנוסף לכך, חברי הקיבוץ עוסקים גם בחקלאות (מטעי תמרים, ניסויים חקלאיים) ותיירות (בית הארחה, תיירות חינוכית, מכון ערבה). בקיבוץ גדל עץ דקל אשר הונבט מגלעין תמר שנמצא במצדה ונקרא בכינוי חיבה "מתושלח".
אנרגיה סולארית.
הקיבוץ שותף בחברה ערבה פאוור קומפני - חברה לאנרגיה סולארית. בתחילת 2011, שיתוף הפעולה בין ערבה פאוור קומפני וקיבוץ קטורה הוליד את השדה הסולארי הבינוני הראשון במדינת ישראל, קטורה סאן. השדה מכסה שטח של כ-80 דונם והיום הוא מפיק אנרגיה ירוקה בהספק של 4.95 מגוואט. השדה הסולארי בנוי מ-18,500 פאנלים פוטו-וולטאיים תוצרת SUNTEC, שייצרו תשעה מיליון קילוואט שעה (קווט"ש) של חשמל לשנה. בעשרים השנים הבאות, השדה יחסוך ייצור של כ-125,000 טון של פחמן דו-חמצני. השדה מחובר לרשת החשמל הארצית ושולח חשמל לקיבוצים בסביבה.
בנוסף לשדה הסולארי הקיים בקיבוץ קטורה, קטורה סאן, עתיד להבנות שדה סולארי גדול שיקרא קטורה סולאר. בשיתוף פעולה בין קיבוץ קטורה, ערבה פאוור וחברת EDF Énergies Nouvelles יבנה קטורה סולאר שישתרע על שטח של 600 דונם וייצר 40 מגוואט. עלות הפרויקט מוערכת בסכום של כ-312 מיליון שקלים עם מימון של 250 מיליון שקלים על ידי בנק הפועלים.
נשאים רב-תרופתיים
נשאים רב תרופתיים (multidrug transporters) הם חלבונים הנמצאים על גבי קרום התא ותפקידם לזהות מגוון רב של חומרים, לקשור אותם באפיניות גבוהה ולהוציא אותם אל מחוץ לתא. חלק מן החומרים המזוהים על ידי החלבונים הללו הם רעילים, ולכן הוצאתם מאפשרת לתאים לשרוד בסביבה המכילה רעלים. באופן זה מקנים הנשאים עמידות לתא כנגד רעלים, ביניהם תרופות שונות, כגון: עמידות חיידקים לאנטיביוטיקה ועמידות תאי סרטן לתרופות אנטי – סרטניות.
הוצאת הרעלים או התרופות אל מחוץ לתא מבוססת על ניצול אנרגיה מפירוק ATP או מגרדיאנט של פרוטונים. הנשאים הרב תרופתיים מתחלקים למשפחות על פי רצף חומצות האמינו שלהם. משפחה אחת כוללת חלבונים שמבצעים הידרוליזה של ATP ומשתמשים באנרגיה הנוצרת כדי לסלק חומרים רעילים מן התא. לקבוצה זו משתייך החלבון P-glycoprotein המתבטא בגידולים סרטניים ומקנה להם עמידות כנגד תרופות אנטי סרטניות. המשפחות האחרות מכילות חלבונים המבצעים שחלוף של סובסטרט רעיל בפרוטון אחד או יותר, והן נבדלות זו מזו הן בגודל החלבונים המשתייכים לכל אחת מהן, והן ברצף חומצות האמינו שלהם.
שחרות
שַׁחֲרוּת הוא יישוב קהילתי בנגב השייך למועצה אזורית חבל אילות, כ-37 ק"מ צפונית לעיר אילת.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1985 על ידי הסוכנות היהודית ושמו כשם הר שחרות ונחל שחרות הנמצאים בסמוך לו. ביישוב מתגוררות כ-35 משפחות, כאשר האוכלוסייה במרביתה חילונית.
מרבית הבתים ביישוב נבנים בצורה עצמאית על ידי בעלי הבית, בצורה התואמת את אורח החיים המיוחד של היישוב, בהתאם לנוף ולאקלים המדברי. בחצרות הבתים ניתן למצוא בוסתנים קטנים ובהם גינת ירק וחיות משק.
ביישוב מספר סדנאות עבודה פרטיות של אמנים ובעלי מלאכה, כגון: נגרות, נפחות, מסגרות, קרמיקה, סבונים ועוד. תושבי היישוב עצמאיים בהתנהלותם ומתפרנסים איש על פי יכולתו וכישוריו. להקות אנאRF ו-A-WA הם בני המקום.
היישוב ממוקם על שפת מצוק ההעתקים, 550 מטר מעל פני הים ממערב לקיבוץ יטבתה.
תוואי שביל ישראל עבר בעבר בצמידות ליישוב אך מסלולו שונה לתוך נחל עישרון כדי להרחיקו מהיישוב שלא אהב שמטיילים מציפים את רחובותיו. בקרבת היישוב שכן בעבר חאן הנוודים שאירח את מטיילי השביל, אך נכון ל-2022 החאן נסגר בידי רשות מקרקעי ישראל.
בית המלון בשחרות, סִיקְס סֶנְסֶס, נבחר בשנת 2022 כאחד ממאה המלונות הטובים בעולם
וולברין
וולברין (באנגלית: Wolverine, בתרגום לעברית: גרגרן) הוא דמות בדיונית של אנטי-גיבור מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בעמוד האחרון של החוברת "Incredible Hulk #180" מאוקטובר 1974, ובהופעה מלאה בחוברת לאחר מכן. הדמות נוצרה על ידי צמד הכותבים לן ויין וג'ון רומיטה האב והמאייר הרב טרימפ.