אחרי מות טוורטקו הראשון, כוח ממלכתו דעך בהדרגה. האימפריה העות'מאנית פלשה כבר לאירופה ובמחצית הראשונה של המאה ה-15 העמידה בסכנה ממשית את ארצות הבלקן.
אחיו של טוורטקו, סטייפן דאבישה ירש את מקומו. בימי שלטונו הופיעו הסימנים הראשונים לשקיעת הממלכה. הכוח המלכותי המרכזי נחלש לטובת מספר פאודלים שנהגו בתחומי שלטונם כמו שליטים עצמאים. בימי המלחמה על כתר הונגריה בין הקיסר זיגיסמונד לבית לוקסמבורג וללדיסלאו לבית אנז'ו, מלך נאפולי, ניסה דאבישה לתמרן בין המחנות היריבים כדי לשמור על נכסי הממלכה כפי שירש אותם מטוורטקו. הצד המנצח, זיגיסמונד, פלש לבוסניה וכפה עליה את חסותו. הוא החזיר לממלכת הונגריה את ערי הנמל שעל החוף הדלמטי והכריז עצמו ליורשו של טוורטקו. בשטחים שהחזיק נמצא המנזר האורתודוקסי הסרבי מילשבה, שאחסן את שאריות הקדוש סאווה, הארכיבישוף הסרבי הראשון.
דאבישה מת בשנת 1395 וכתר המלכות עבר לידי אלנה גרובה, אלמנתו של טברטקו. היא שלטה שלוש שנים. אחריה הגיע לשלטון בוסניה סטייפן אוסטויה. בשנת 1403 הוא יצא למלחמה נגד רגוזה בעילה שהרפובליקה הדלמטית הפכה למקלט לאויביו. בתום המלחמה הוא הגיע לפתע להסכם שלום עם הקיסר זיגיסמונד, למרות שקודם לכן הכיר במלך לדיסלאו כמלך הונגריה. ב-1404 התרחשה הפיכה וחרבויה ווקצ'יץ' ופאודלים אחרים הדיחו את אוסטויה והמליכו במקומו את אחיו, טוורטקו השני.
אוסטויה נמלט להונגריה וביקש עזרה מזיגיסמונד. הקיסר העמיד לרשותו כוחות צבאיים שעזרו לו לשוב לבוסניה ולכבוש את בובובאץ. שאר בוסניה נשארה תחת שלטונו של טוורטקו השני כשבפועל הכוח בממלכה הוחזק בידי חרבויה ווקצ'יץ'. כעבור שנים אחדות יחסי הכוחות השתנו בצורה מכרעת: זיגיסמונד הביס סופית את מלך נאפולי, לדיסלאו, ובשנת 1408 פלש לבוסניה בראש חיל של 60,000 לוחמים וניצח את טוורטקו השני ואת ווקצ'יץ' בקרב דובור. הוא החזיר את כתר בוסניה לסטייפן אוסטויה שמצדו הכיר בחסותו של זיגיסמונד. בשנים האחרונות לשלטונו של אוסטויה שרר במדינה תוהו ובוהו עקב עימותים בלתי פוסקים בין הפאודלים השונים ובתוכם גם המלך עצמו. אוסטויה הלך לעולמו בשנת 1418 והוריש את הכתר לבנו סטייפן אוסטואיץ'.
ב-1419 נחתמה ברית בין בוסניה לרפובליקה הוונציאנית. כעבור שנה פשט על בוסניה טוורטקו השני ובעזרת הטורקים ב-1421 החזיר לעצמו את השלטון. טוורטקו חי ביחסים טובים עם השכנים, שילם מס לסולטן פרש חסותו על האורתודוקסים והפטארים. העם קרא לו "הצודק". אחרי מותו עלה על כס המלכות סטייפן טומאש, בנו של המלך סטייפן אוסטאויץ'. ב-19 במאי 1445 הכיר בו האפיפיור אאוגניוס הרביעי כמלך בוסניה. ב-26 במאי 1446 התחתן סטייפן טומאש עם קתרינה, בת של ה"הרצג" (דוכס) סטייפן ווקשיץ' קוסאצ'ה, אירוע ששם קץ לאי היציבות באזור.
בשנת 1461 נפטר המלך סטייפן ובמקומו עלה לשלטון המלך האחרון של ממלכת בוסניה, סטייפן טומאשביץ', שכיהן שנתיים קודם לכן כדספוט סרביה והובס על ידי הטורקים. סרביה סופחה לאימפריה העות'מאנית. ב-1461 הוא פנה לאפיפיור עם בקשה לסיוע לקראת האיום הבלתי נמנע של הפלישה העות'מאנית. בנובמבר הגיע לביקור שליח דיפלומטי (לגאט) של האפיפיור פיוס השני והביא למורת רוחו של מלך הונגריה מתיאש, כתר מלכות בשביל המארח הבוסני. בשנה הבאה בתיווך הכס הקדוש הושג בכל זאת שלום וסטייפן טומאשביץ' הכיר את עצמו כבן חסות של המלך מתיאש והתחייב לתמוך בו נגד הקיסר פרידריך השלישי. ב-1463 הפסיק סטייפן לשלם את המיסים לטורקים והסולטן מהמט השני בעצמו הוביל את צבאו לבוסניה. סטייפן נפל בשבי ביישוב קליוץ', הובל ליאיצה והוצא להורג במקום הקרוי מאז "שדה המלך".
המלך סטייפן טומאשביץ',מצא את עצמו נבגד ונטוש על ידי המעצמות האירופיה האחרות מול הסכנה המוסלמית.
נפילת ממלכת בוסניה הייתה אחת הסיבות לפריצת המלחמה בין ונציה לאימפריה העות'מאנית (1479-1463). בן ברית של ונציה היה מלך הונגריה, מתיאש קורווינוס, שהצליח בסתיו 1463 לכבוש את שטחי בוסניה ולהקים מחדש, באופן פורמלי, את ממלכתה. המגנט ההונגרי-קרואטי ניקולה אילוצ'קי (מיקלוש אוילאקי) הועלה לזמן קצר לכס המלכות של בוסניה ולהרצג סטייפן ווקצ'יץ' הוחזרו אדמותיו. אולם בשנה הבאה כבש הסולטן בחזרה את מרבית שטחי בוסניה. ב-1495 הסכם שלום בין הונגריה לאימפריה העות'מאנית חילק את בוסניה בין שתי הממלכות.
לקריאה נוספת.
Dušan Bataković (dir) - "Histoire du peuple serbe", Age de l'Homme, Lausanne, Paris, 2005
צלף (דג)
דג הצלף (שם מדעי: "Toxotes") הוא סוג דג יחידי במשפחת הצלפיים שבסדרת הדקראים. מיני הסוג ידועים בדרך הייחודית בה הם צדים את טרפם. הם ניזונים בעיקר מחרקי יבשה, אותם הם מאתרים מתוך המים ויורקים עליהם זרם מים חזק שמפיל אותם למים. הם חיים בעיקר במים מליחים בשפכי נהרות וביערות מנגרובים, אך עשויים להימצא גם בים הפתוח, במעלה הנהר או אף במים מתוקים. תפוצתם היא בחופי האוקיינוס ההודי, מהודו ועד הפיליפינים, באוסטרליה ובפולינזיה.
גודלם של מינים מסוימים הוא 5-10 ס"מ בעוד אחרים עשויים להגיע ל-40 ס"מ. הם משמשים גם כדגי נוי.
ציד ותזונה.
כשהצלף משחר לטרף, הוא שט סמוך לצמחים שגדלים מחוץ למים ותר אחרי חרקים ועכבישים שנמשכים לצמחים אלו. עינו של הצלף חדה מאוד ובנוסף הוא מסוגל לנתח את שבירת האור שעובר דרך פני המים ולפצות עליה כשהוא מכוון למטרה. כאשר הוא מבחין בטרף הוא מתקרב לפני המים, מוציא את פיו החוצה מהמים ויורק או מתיז זרם מים על הטרף. המים יוצאים כך דרך חריץ מיוחד שקיים בחלק העליון של פיו, אליו הוא מצמיד את לשונו ויוצר בכך מעין צינור. באמצעות כיווץ הזימים שלו הוא מפעיל לחץ על המים שנורים החוצה בדיוק למרחק של 2-3 מטרים. הזרם עצמו עשוי להגיע למרחק רב יותר, אך אז הוא אינו מדויק. זרם המים פוגע בטרף ומפיל אותו למים והדג אוכל אותו שם. במקרים בהם היריקה לא מפילה את הטרף, ימשיך הצלף לירוק עד להפלתו, כשהוא מסוגל לחזור על כך 4-5 פעמים ב-40 שניות. פריט בוגר הוא מנוסה מספיק כדי להצליח לפגוע במטרה כמעט תמיד כבר בניסיון הראשון. הצעירים מתחילים את ניסיונות הציד שלהם כשהם בגודל 2.5 ס"מ בערך. בתקופה זו של חייהם ניסיונם לא מספיק כדי להבטיח פגיעה ולכן הם צדים בקבוצות, דבר שמגדיל את הסיכוי שהטרף אכן יפגע בסוף. הם גם לומדים לדייק יותר כאשר הם רואים דג אחר מצליח ומחקים אותו. במקרים בהם הטרף קרוב מספיק למים, עשוי הצלף לקפוץ החוצה מהמים לגובה של פי 2.5 מאורך גופו ולתפוס אותו בפיו מבלי להשתמש ביריקה.
גם הפריטים הבוגרים עשויים לצוד סמוך לפריטים אחרים, ולעיתים דג אחד מפיל את הטרף בעוד אחר תופס אותו במים בפועל.
הציד הזה מספיק בפני עצמו להוות את תזונתם של הדגים.
מיון.
זהו סוג יחיד במשפחה ובו שבעה מינים:
וילקיצקי (אי)
בן-שאול
נסג עיוותי
רטרקט
דפורמט
בנימין בונה
בנימין בּוֹנה (בוניסלבסקי) (30 באפריל 1917 - 17 במאי 1982) היה ממתנדבי חיל האוויר הבריטי (RAF), שירת בתפקידים בכירים בחיל האוויר הישראלי (כולל מפקד בית הספר לטיסה ומפקד בסיסים), מילא תפקידים רבים במסגרת השירות הממשלתי ומשרד החוץ.
ביוגרפיה.
ילדותו.
בונה נולד ב-1917 בוורשה שבפולין לאביו מנחם בוניסלבסקי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל וחי בתל אביב. בהמשך נסע ללמוד באוניברסיטת ורשה.
השירות ב RAF.
ב-1940, בזמן מלחמת העולם השנייה, בעת לימודיו, שמע בונה שהבריטים מגייסים מתנדבים לחיל האוויר הבריטי (RAF), התייצב, התגייס ונשלח לשרת כפקיד בטייסת מטוסי סיור ימיים מסוג "שורט סנדרלנד"(Short Sunderland) באלכסנדריה שבמצרים.
לאחר מספר חודשים בתפקיד החליט בונה לשנות את מקצועו לטייס אך לרוע מזלו חסמה את דרכו הוראת הצבא הבריטי שלא לקבל ישראלים לתפקידי צוות אוויר. בונה לא התייאש והחל לשלוח כל חודש מכתבי פניה לרשויות הצבא ואף פנה לעזרה לרב הצבאי הראשי של ה RAF. ב-1941 הסכימו הרשויות לשנות את החוק ולאחר שעמד במבחנים נשלח בונה לקורס טיס ברודזיה. עבור בונה היה הקורס ארוך מהרגיל לאחר שנפצע בתאונת אימונים שקירקעה אותו למשך שנה אך לבסוף הוסמך והתבקש להישאר בבסיס כמדריך טייס.
בונה שירת 3 שנים ברודזיה וב-1944 נשלח לשירות בחיל האוויר המדברי והוצב בשדה התעופה אל מאזה במצרים (נקרא גם הליופוליס) שם עבר קורס טיס קרבי על מטוס הספיטפייר ונשלח לאנגליה. חצי שנה חיכה בונה באנגליה לתפקיד עד שנסתיימה מלחמת העולם השנייה ובונה שוחרר ושב לתל אביב.
השירות בחיל האוויר הישראלי.
עם הקמת חיל האוויר הישראלי הצטרף לחייל כטייס קרב ויצא למשימות במהלך מלחמת העצמאות. בהמשך מילא מספר תפקידים נוספים במסגרת צה"ל:
הגיע לדרגת סגן-אלוף
השירות האזרחי.
לאחר שיחרורו מצה"ל מילא בונה שורה של תפקידים ממשלתיים:
פרש לגמלאות ב-30 באפריל 1981, הוא נפטר שנה לאחר מכן.
חיים אישיים.
נישא לשרה ולזוג בן יחיד.
אלעד ריבן
סופרי ילדים ונוער בתקופת התחייה
אצטדיון סנט מרי
סנט מרי (באנגלית: St Mary's Stadium) הוא אצטדיון כדורגל של קבוצת סאות'המפטון מהעיר סאות'המפטון שבמחוז המפשייר בדרום אנגליה. הוא מכיל 32,505 מושבים, ונכון לשנת 2015 הוא האצטדיון הגדול ביותר בדרום אנגליה (למעט לונדון).
השערת קנזר
הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
הקונגרס ה-113 של ארצות הברית התכנס בוושינגטון די. סי. ב-3 בינואר 2013 וסיים את כהונתו עם כינוס הקונגרס ה-114 ב-6 בינואר 2015.
במהלך כהונתו החזיקה הסיעה הדמוקרטית ברוב בסנאט והסיעה הרפובליקנית החזיקה ברוב בבית הנבחרים.