באוגוסט 2015 נכנסה לתפקידה כמפקחת על הבנקים בבנק ישראל. במסגרת הסכם ניגוד עניינים נקבע עם כניסתה לתפקיד כי לא תטפל בענייני בנק לאומי למשך שנה וחצי ובתקופה זו הפיקוח על הבנק נוהל על ידי נגידת בנק ישראל, קרנית פלוג. בר קבעה כיעדים של הפיקוח על הבנקים את הנושא של קידום התחרות בבנקאות ובתחום התשלומים, יעד אשר חלקו בוצע יחד עם משרד האוצר במסגרת ועדת שטרום; ואת קידום החדשנות הטכנולוגית והגברת היעילות של המערכת הבנקאית. כל זאת, לצד המשך שמירה על היציבות של המערכת הבנקאית וניהול סיכונים הולם. בעקבות יוזמות שהוביל הפיקוח על הבנקים ביצעו הבנקים מהלכי התייעלות משמעותיים שהתבטאו בצמצום אלפי משרות במערכת הבנקאית וצמצום משמעותי בהוצאות נדל"ן, בין היתר באמצעות ייעול הפריסה הסניפית שלהם; ובמקביל המערכת הבנקאית הפכה לדיגיטלית יותר, כאשר אחוז הפעולות הבנקאיות שמבוצע בדיגיטל עלה משנה לשנה- מ-45 אחוזים ב 2016 ל-60 אחוזים ב 2018; והבנקים הטמיעו חדשנות והגבירו שיתופי פעולה עם חברות פינטק.
ב-16 ביוני 2016 הודיעה כי הגופים המוסדיים הגדולים יוכלו להגדיל את אחזקתם במניות הבנקים, ובפרט האחזקה במניות עבור לקוחותיהם (בקרנות פנסיה, קופות גמל וקרנות השתלמות) ובהמשך איפשר הפיקוח בהובלתה לבנקים להגדיל את חלוקת הדיבידנדים, בעקבות הגעה ליעדי ההון הרגולטוריים הגבוהים יותר שנדרשו.
חלק מהיוזמות שקידם הפיקוח על הבנקים בתחום התחרות והחדשנות היו הורדת חסמים לכניסת בנקים חדשים - כגון ביטול הדרישה שלכל בנק תהיה מערכת טכנולוגית עצמאית ומתן אפשרות לשתף תשתיות IT; הורדת ההון הרגולטורי הנדרש להקמת בנק חדש ל-50 מיליוני ש"ח (בדומה לעולם); הורדת חסמים לכניסת סולקים חדשים – ובראשם הורדת דרישת ההון והקלת תהליך הרישוי; פרסום הוראת ניהול בנקאי תקין בנושא "בנקאות בתקשורת", שמאפשרת להקים בנק דיגיטלי וגם לבצע את כל הפעולות הבנקאיות מרחוק; הקלות בתחום שימוש במחשוב ענן; מכתב פיקוחי לעידוד חדשנות; והוראה למערכת הבנקאית שדרשה התייעלות משמעותית, שניתנה לצד הקלות בתחומי ההון כדי לאפשר את ההתייעלות. בעקבות ההוראה הודיעו כל הבנקים על תוכנית התייעלות שצפויה להוביל לצמצום של כ-12 אחוזים מכוח האדם במערכת הבנקאית עד לשנת 2020. בנוסף תמכה בר בהפרדת שתי חברות כרטיסי האשראי מהבנקים הגדולים במטרה להגביר את התחרות בתחומים הפיננסיים והפיקוח בהובלתה ליווה את תהליך ההפרדה, תוך שהעניק לחברות הגנות ינוקא, במטרה לאפשר להן להתחזק ולהפוך לגופים פיננסיים מתחרים משמעותיים.
במקביל לעידוד הטמעת חדשנות במערכת הבנקאית, הוביל הפיקוח בראשונה את חיזוק ניהול הסיכונים הטכנולוגיים, ובתוך כך פעל יחד עם הרשות הלאומית להגנת הסייבר להקמת מרכז סייבר בנקאי וחתימה על MOU לשיתוף פעולה בין הפיקוח למרכז הלאומי, תוך רתימת כל הבנקים וחברות כרטיסי האשראי לשתף מידע על התקפות וסיכונים, כדי לחזק את ההגנה ולהיערך לתרחיש סייבר גדול.
הגברת מודעות פיננסית של אזרחים וסיוע לאוכלוסיות מוחלשות, הוא יעד שקודם על ידי צוות הפיקוח על הבנקים בראשותה של בר. בתוך כך, פעל הפיקוח לרתום את המערכת הבנקאית לחינוך דיגיטלי לאזרחים ותיקים, כדי לסייע להם בתקופה בה סניפי הבנקים נסגרים; ולסייע לנשים שחוות אלימות פיזית וכלכלית, באמצעות הגדרת "אמנת זמינות בנקאית" וולנטרית, שלפיה כל בנק מינה איש קשר בבנק שלו, שאליו מופנה אישה מוכה שנכנסת למקלט לנשים מוכות ומלווה בסגירת החשבון וההתחייבויות מהעבר ויציאה לדרך כלכלית חדשה.
באפריל 2020 סיימה את עבודה בבנק ישראל. לאחר פרישתה עסקה בייעוץ לחברות מימון ישיר, Wix ואיטורו. באפריל 2021 מונתה למשנה למנכ"ל וסמנכ"לית התפעול בחברת איטורו.
בר תושבת מבשרת ציון, נשואה ואם לשלושה.
אמשה ספנטס
אמשה ספנדאן
פבול שטיינר
דיספוריה
דיספוֹריה (Dysphoria; מיוונית: δύσφορος, מורכב מ-δυσ, קשה ו-φέρειν, לשאת) היא מצב רוח של חוסר שביעות רצון או אי-נוחות עמוקה. בהקשר פסיכיאטרי, לדיספוריה עלולים להתלוות דיכאון, חרדה וסערה נפשית. למונח זה משמעות גם בתחושת אי-נוחות עם הגוף, במיוחד במקרים של דיספוריה מגדרית. תגובות שכיחות לדיספוריה הן מצוקה רגשית ואדישות.
בפסיכיאטריה.
מצבים רבי-עוצמה של מצוקה ושל אי-נוחות מגבירים את הסיכוי להתאבדות, כמו גם תחושת אי-הנוחות של אדם עם עצמו. הקלה בדיספוריה היא אפוא בעדיפות גבוהה בטיפול הפסיכיאטרי. ניתן לטפל בגורמים הבסיסיים כגון דיכאון והפרעה דו-קוטבית, או בתסמינים הדיספוריים עצמם.
דיספוריה מגדרית.
דיספוריה מגדרית היא אי-נוחות, אומללות או מצוקה שחש אדם כתוצאה ממגדרו או ממינו הפיזיולוגי. בגרסה הנוכחית (DSM-5) של המדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות מוזכר מונח זה בעדיפות גבוהה יותר על המונח "הפרעת זהות מגדרית". ב-DSM-5 מוצג המונח "אי-הלימה מגדרית" (gender incongruence) כמזהה טוב יותר ופחות כיוצר סטיגמות.
טאר (סוג)
דומא
אולפיני
אולפיני (בפולנית: Ołpiny, יידיש: אלפין) הוא כפר במחוז טרנוב שבפרובינציית פולין קטן בדרום פולין.
היסטוריה.
ראשיתה של ההתיישבות באזור בו יושב הכפר, בעמק בו עובר נהר אולשינקה (Olszynka), היא בתקופה הנאוליתית. הכפר נוסד באופן רשמי ב- 7 באוגוסט 1349, בהוראת קז'ימייז' השלישי, מלך פולין.
בשנת 1386 שוחרר הכפר מהחזקת המלוכה, על ידי המלך ולדיסלב השני יגיילו, ובמשך כ-500 שנה החזיקו בו אצילים שונים.
יהודי אולפיני.
יהודי הכפר השתלבו בימי השוק שנערכו בו מימים ימימה, וסחרו במוצרי תעשייה שהביאו למקום. במחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה בכפר קהילה מאורגנת. בשנת 1886 נתמנה לרב הקהילה הרב מרדכי דוד הורוויץ, אשר המשיך בכהונתו עד מלחמת העולם השנייה, בה נספה. בכפר הוקמה חברת "ביקור חולים", שנתמכה ב- 1923 מכספי הג'וינט.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר כ-40 משפחות יהודיות, קרוב ל-200 איש. בימים הראשונים למלחמה עזבו את הכפר כ-20-30 יהודים לז'שוב, ושם ככל הנראה נרצחו.
עם כניסתם של הגרמנים לכפר, הם החלו בהתעללות ביהודיו, תוך גזיזת זקנים ופיאות, איסור תפילה, ולקיחת גברים לעבודות כפייה. כן הוגבלה יציאת יהודים מהכפר, והם חויבו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם. בראשות היודנרט שהוקם בכפר הועמד בנימין ורובל, ותפקידו היה לספק יהודים לעבודות כפייה יומיות, ולמסור לשלטונות כספים ודברי ערך.
ביוני או יולי 1942 אספו הגרמנים כ-40 צעירים יהודים מהכפר, ושילחו אותם למחנה העבודה פלאשוב. לאחר כמה שבועות, גורשו חלק מיהודי הכפר לבייץ', אך רובם, כ-120 גברים, נשים וטף, הועברו ב-9 באוגוסט 1942 ליער דומברי שליד ז'פייניק ביסקופי, ושם נרצחו ביריות בידי אנשי המשטרה הגרמנית, שבאו מיאסלו ומגורליצה. כל אחד מן המובלים למוות נצטווה לעבור על קרש שהונח מעל קבר אחים, ובעברו את הקרש נורה, ונפל אל תוך הבור. אחדים נפלו אל הבור, המלא סיד לא כבוי, בעודם בחיים. יחד עם תושבי הכפר נרצחו במקום גם יהודים מכפרים סמוכים, ומספר הנספים באתר היה 364 איש.
מיהודי הכפר נותרו בחיים ארבעה בלבד - שלושה שהסתתרו, וניצול אחד ממחנות הריכוז.
אל קאסם
דומא (נפת שכם)
דומא (בערבית: دوما) היא עיירה פלסטינית בנפת שכם שבשומרון, כ-25 ק"מ דרומית-מזרחית לשכם. בסמוך ליישוב נמצאים הכפר הפלסטיני מג'דל בני פדל וההתנחלות מגדלים.
היסטוריה.
השם "דומא" משמר את שמה של אדומה, ישוב הנזכר במאה הרביעית לספירה במיל ה-12 מדרום לעיר שכם.
יש סבורים שיישוב זה הוא מולדתו של דואג האדומי
זאב וילנאי משער שתושבי היישוב הם אדומים שגוירו בכפייה בידי יוחנן הורקנוס הראשון במאה השנייה לספירה, והשם "אדומה" משמר את מקורם - הרי אדום.
בשלהי המאה ה-19 צוין כי במקום נמצאו שרידי ביצורים, ותושבי המקום עיבדו אדמות בבקעת הירדן מצפון לתל פצאליס, וגידלו בהן חיטה. לפי החוקר ויקטור גרן התגוררו במקום כ-300 נפש.
בשנת 1922 התגוררו ביישוב 155 תושבים. על פי סקר הכפרים שבוצע בשנת 1945, הוערך מספר התושבים בכ-310 איש ושטחו 17,351 דונם טורקי. בשנת 1961 התגוררו ביישוב 444 תושבים. בשנות ה-80 החל גידול מואץ של אוכלוסיית היישוב, ובאמצע 2006 התגוררו בו 2,220 תושבים.
היישוב נכלל בשטח המנדט הבריטי, ובעקבות מלחמת העצמאות נכלל בגדה המערבית שבשליטת ירדן. במלחמת ששת הימים עבר היישוב לשלטון ישראל.
עד למלחמת ששת הימים עסקו מרבית הגברים שביישוב בחקלאות. לאחר המלחמה עברו רבים מהתושבים לעבוד בבניין בישראל או פתחו עסקים קטנים ביישוב. כלכלת היישוב ממשיכה להתבסס על חקלאות שלחין, בוסתני פרי, כרמי זית וגידול בעלי חיים. היישוב מקבל את מימיו מארבעה מעיינות שבסביבתו. הגדול שבמעיינות משמש גם לאספקת מים להתנחלויות סמוכות. בעקבות הסכמי אוסלו נכלל היישוב בשטח B.
בשלהי שנות ה-60 נחשפה בכפר רשת טרור פלסטיני של תנועת הפת"ח.
ב-31 ביולי 2015 הוצתו שני בתים ביישוב באמצעות בקבוקי תבערה. בני הזוג סעד וריהאם דוואבשה, ותינוקם עלי סעד דוואבשה, נשרפו למוות. בן נוסף נפצע באורח קשה. כתובות "נקמה" ו"יחי המלך המשיח" רוססו על קירות הבית. עמירם בן אוליאל הורשע ברצח, ונדון לשלושה מאסרי עולם ו-20 שנות מאסר נוספות.
סמוך לדומא נובע המעיין "עין דומא".
בשנת 2021 תושבים מהכפר בנו באופן לא חוקי על אדמות ישראליות שנמצאות במרחק משמעותי מהכפר באמצעות בניה, כבישים וחקלאות. בית המשפט הורה על הריסת המתחם, ובחודש נובמבר בוצעה הריסה.
אנדרו יאנג