רכס סנטינל (באנגלית: Sentinel Range - מילולית: רכס השומר, או רכס הזקיף) הוא רכס הרים חשוב, שנמצא צפונית לקרחון מינסוטה ויוצר את מחציתם הצפונית של הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הרכס משתרע מכיוון צפון-צפון-מערב אל כיוון דרום-דרום-מזרח לאורך כ-185 ק"מ ורוחבו 30 קילומטרים (נע בין 24 ל-48 ק"מ).
פסגות רבות מתרוממות לגובה 4000 מטרים מעל פני הים, ששיאן - וינסון מסיב בחלקו הדרומי של הרכס הוא הגבוה ביותר ביבשת - ומגיע לגובה של 4892 מטרים.
גאוגרפיה.
רכס סנטינל כולל קו רכס ראשי (ובו וינסון מסיב בחלקו הדרומי) ומספר רמות, קווי רכס והרים נבדלים בצדו המזרחי, בהם (מדרום לצפון): רמת פטוואר, רמת דויראן, רכס ורגאבה, גבעות פלאוורז, רמת סאליבן, רכס ברנס, רמת מגלניק, רכס פרובודה, רמות באנגי, רמות סוסטרה ורמת גרומיש.
בין הרכס לבין רכס בסטיאן מדרום-מערב מפריד קרחון נימיץ, ובינו לבין רכס הריטג' מדרום מפריד קרחון מינסוטה, הנמוך יותר.
היסטוריה.
גילוי הרכס.
הרכס התגלה וצולם לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת' ב-23 בנובמבר 1935.
הרכס מופה לראשונה בינואר 1958 במשלחת החקר של הרי סנטינל, שבראשה עמד צ'ארלס ר. בנטלי. הרכס כולו מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1958–1961.
מקור השם.
אלזוורת' קרא לרכס בשם זה, בשל היותו ניצב בולט כנגד משטח הקרח החלק שסביבו.
לקריאה נוספת.
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
קיריבטי במשחקים האולימפיים לנוער
קיריבטי משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מקיריבטי לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים.
משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
המשלחת הראשונה של קיריבטי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה קיריבטי עד כה. המשלחת כללה 4 ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף הטאקוונדו בה העפילה לרבע הגמר בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג בנות. בענפי האתלטיקה וההרמת משקולות הגיעה המשלחת למקומות האחרונים.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה והרמת משקולות
טרור אסלאמי באירופה
גל הטרור האסלאמי באירופה הוא רצף של פיגועי טרור אסלאמי ברחבי יבשת אירופה שהחל בשנת 2014 בהשראת ארגוני ג'יהאד לרבות פלג אל-קאעידה בחצי האי ערב והמדינה האסלאמית, ונקשר לזליגת מלחמת האזרחים בסוריה, עליית ארגון המדינה האסלאמית, ומשבר הפליטים באירופה. חלק מרשתות התקשורת ייחסו את תחילת גל הפיגועים למתקפה הרצחנית במשרדי "שרלי הבדו" בינואר 2015.
רצף הפיגועים כלל אירועים של רצח המוני, פיגועי דריסה ודקירה בצרפת (לרבות הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" ופיגועי נובמבר 2015 בפריז), בדנמרק (פיגועי הירי בקופנהגן), בבוסניה והרצגובינה (שני פיגועים), בגרמניה (לרבות הפיגוע באנסבך), בבלגיה (לרבות הפיגועים בבריסל), ולאחרונה גם בממלכה המאוחדת (הפיגוע בווסטמינסטר, הפיגוע במנצ'סטר ארנה), בשוודיה (פיגוע הדריסה בסטוקהולם) ובספרד (פיגועי הדריסה בקטלוניה). פיגועים נוספים אירעו באיטליה, ברוסיה ובסרביה.
רקע.
מספרם ההולך וגדל של המהגרים לאירופה הושפע ישירות מהסכסוכים המתמשכים במדינות המקור באזור אפריקה ובמדינות המזרח התיכון, לצד סירובן של ממשלות האיחוד האירופי לממן מבצע חילוץ איטלקי של מהגרים שנתקעו בלב ים בדרכם ליבשת. בתגובה לגל הגובר של המהגרים, האיחוד האירופי החליט להגדיל את תקציב סוכנות הגבולות האירופית, Frontex, בצעד שספג ביקורת מצד האו"ם ומועצת זכויות האדם שלו. רוב הפליטים מגיעים מסוריה, מאפגניסטן ומאריתריאה. באופן יוצא דופן בלטו מבין המהגרים והפליטים יוצאי סוריה ואפגניסטן אשר נסו ממלחמות האזרחים במדינותיהם. משבר ההגירה קושר על ידי התקשורת גם לגל הפיגועים באירופה, עקב העובדה כי חלק מהמפגעים האסלאמיסטים הגיעו במסגרת גל ההגירה.
פיגועי הטרור באירופה.
להלן רשימת הפיגועים הבולטים במהלך גל הטרור:
שמואל חרל&quot;פ
שמואל חרל"פ (נולד בשנת 1945) הוא איש עסקים ישראלי, יו"ר קבוצת כלמוביל, משקיע בחברות הזנק. בעל תואר דוקטור לפילוסופיה.
ביוגרפיה.
שמואל חרל"פ נולד בשנת 1945 למתילדה ועמיחי חרל"פ. אביו נישא בשנית, לתמרה, בתו של יוסף מילר, בעליה של סוכנות משאיות סקאניה בישראל. בשנת 1962 רכש עמיחי חרל"פ מחמיו את חלקו בחברה, וכשקיבל את הזיכיון למכירת כלי רכב מתוצרת מרצדס בנץ בישראל, הקים לשם כך את חברת "כלמוביל". עמיחי חרל"פ נפטר בשנת 1975. שמואל חרל"פ, השלים תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת הרווארד, ומונה למרצה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. ובשנת 1982 מונה שמואל חרל"פ ליו"ר חברת "כלמוביל". הוא רכש את חלקם של אחיו דן ונחום בחברה, והפך לבעל השליטה בה, יחד עם אמו החורגת תמרה ואחיו יואב, שהם בעלי מניות מיעוט בחברה.
ב-1988 החלה "כלמוביל" לייבא לישראל גם את מותג הרכב היפני מיצובישי, וב-1994 החלה לייבא גם את כלי הרכב של חברת יונדאי הקוריאנית. קבוצת "כלמוביל" הגיעה בהובלתו לשליטה ב-20% משוק הרכב בישראל. פעילות זו הפכה את חרל"פ לאחד מעשירי ישראל - בדירוג עשירי ישראל של מגזין TheMarker מ–2016 הוא דורג במקום ה-21, עם הון של כ–1.5 מיליארד דולר.
בנוסף לפעילותו בתחום הרכב השקיע חרל"פ, ישירות ובאמצעות "כלמוביל", בחברות הזנק. בין השאר נכללה בהשקעות אלה חברת "מובילאיי", שמכירתה לחברת אינטל בשנת 2017 הביאה את חלקו וחלקה של "כלמוביל" לשווי של יותר ממיליארד דולר. השקעות נוספות שלו הן בחברת המכשור הרפואי "אורקם טכנולוגיות", שגם אותה הקימו מייסדי "מובילאיי", אמנון שעשוע וזיו אבירם, ובחברת הסייבר "נייטרון אבטחת מידע".
חרל"פ הוא רץ מרתון חובב, ונבחר לשאת את הלפיד בפתיחת המכביה בשנת 2005.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
ארביד פוסה
הרוזן ארביד רוטגר פרדריקסון פוסה (בשוודית: Arvid Rutger Fredriksson Posse; 15 בפברואר 1820 – 24 באפריל 1901) היה ראש ממשלת שוודיה בין השנים 1880 – 1883.
ראשית חייו.
ארבי דפוסה נולד בטירת רוזנדל, שבהלסינבורג, אז במחוז מאלמהוס (Malmöhus), כבנם של הרוזן פרדריק פוסה ושל הברונית מגדלנה שרלוטה בנט. ב-1835 הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת לונד וב-1840 הוא סיים תואר במשפטים. באותה שנה הוא החל להתלמד בבית המשפט לערעורים של סקונה ובלקינה ובאותה תקופה הוא עבד הן בבתי המשפט של המחוזות ובבית המשפט לערעורים. מאוחר יותר הוא מונה להיות עוזרו של השופט המחוזי וב-1846 הוא מונה להיות פקיד בבית המשפט לערעורים.
ב-1847 הוא מונה לכהונת שופט. ב-1849 עזב פוסה את השירות הציבורי, השתקע מחדש באחוזת שרלוטלונד והקדיש את זמנו לחקלאות, ליזמות ולפוליטיקה מקומית. בשנים 1865 – 1868 הוא שימש כנשיא המועצה של מחוז הולדתו.
קריירה פוליטית.
פוסה החל את הקריירה הפוליטית שלו כחבר בבית האצולה (Riddarhuset) של הפרלמנט שכיהן בשנים 1856 – 1858. לאחר מכן הוא כיהן כיושב ראש ועדת הבנקאות. בפרלמנט שכיהן בשנים 1862 – 1863 הוא היה יושב הראש של ועדת ההקצאות, שם הוא היה תומך נלהב של עקרונות הסחר החופשי, עקרון בו הוא יחזיק כל ימי חייו. במהלך מושב פרלמנט זה הוא התנגדת נחרצות לתיקונים שהוצעו בחוק הממשל העצמי המקומי שנגעו למגבלות על הקצאת הקולות של בעלי האחוזות הגדולות. בין שאר הדברים הוא חשש שהתיקונים, אם יאומצו, עלולים להכשיל את הרפורמה שהוצעה בשיטת ההצבעה.
פוסה לא תמך גם ברפורמה בשיטת ההצבעה, והיה אחד המתנגדים המושבעים לה ובפרלמנט של 1865 – 1866, כאשר שימש כיושב הראש של ועדת ענייני הממשל, הוא צפה ששוודיה תחווה עתיד בלתי מאושר עם הרפורמה תיושם. בין שאר הדברים, הוא חשש ששיטת ההצבעה החדשה תיתן כוח רב מדי בידי בעלי האינטרסים החקלאיים, שעד מהרה ישכחו "את הדברים הרבים שעליהם לחיות מעליהם ומצדם". על אף הצהרה זו, בישיבה הראשונה של הריקסדאג של 1867, היה פוסה לדוברו של הלובי החקלאי, ולמעשה הפך למנהיג הבלתי מעורער של בית הנבחרים. מקבוצה זו נוצרה "מפלגת האיכרים" (Lantmannapartiet), כשפוסה משמש כמנהיגה ושהייתה מפלגת האופוזיציה לממשלה. במשך כמה שנים נותר פוסה ללא ספק האישיות הבולטת ורבת העוצמה ביותר בפרלמנט, אף אם לא כריזמטית במיוחד.
בשנים 1867 – 1881 היה פוסה חבר בית הנבחרים. בין השנים 1867 – 1875 הוא שימש כיושב ראש הוועדה לענייני הממשלה. ב-19 באפריל 1880 הוא נבחר לתפקיד ראש ממשלת שוודיה בעקבות התפטרותו של לואיס ירד דה יר. בנוסף היה פוסה שר האוצר מה-7 בדצמבר 1880 ועד ה-8 במרץ 1881.
ראש הממשלה.