השורשים של תורת השדה נובעים מתאוריית הגשטלט והיא מהווה חיבור של תובנות משלושה תחומי ידע שונים - טופולוגיה, פסיכולוגיה וסוציולוגיה. על פי לוין התנהגות היא פונקציה של הסיטואציה הכוללת בה נמצא האדם - השדה בו הוא פועל. השדה מוגדר כצירוף הכולל של כל העובדות המתקיימות בעת ובעונה אחת ואשר יש ביניהן תלות הדדית. כדי להבין התנהגות אנושית יש לבחון את כל השדה הפסיכולוגי, או מה שלוין כינה "מרחב החיים" (lifespace), בתוכו האדם פועל. בני אדם פועלים בתוך מרחבי חיים שונים - משפחה, מקום עבודה, קהילה ועוד, כאשר בכל אחד מהם פועלים עליהם כוחות שונים. כדי להבין התנהגות יש לבחון את השדה בכללותו, ואז להפרידו למרכיביו השונים. לוין טען כי ניתן לייצג את השדה בו פועל האדם ואת הכוחות הפועלים עליו באופן מתמטי.
דינמיקה קבוצתית.
לוין השתמש במושג זה בפעם הראשונה במאמרו (Frontiers in Group Dynamics (1947 כדי לתאר את אופני ההתנהגות של קבוצות ושל יחידים בתוכן בנסיבות משתנות. על פי לוין לקבוצות יש תכונות משלהן שאינן זהות לאלו של היחידים המרכיבים אותן או לאלו של תת-קבוצות בתוכן, תכונות הנקבעות על ידי היחסים בין הפרטים המרכיבים את הקבוצה. כדי להבין את מה שקורה בקבוצה יש לייצג אותה כ"שדה חברתי" - למקם בו את יחידי הקבוצה ולמפות את מיקומם היחסי, ואז ניתן יהיה להביא לשינוי או להתפתחות רצויים.
מחקר פעולה (Action Research).
מודל מחקרי המדגיש את יחסי הגומלין בין תאוריה לפרקטיקה ומוחק את הגבולות הקיימים בפילוסופיה של המדע ביניהם. מחקר פעולה משלב לימוד שיטתי וניסויי של בעיה חברתית במטרה לפתור אותה. הדגש הוא בכך שלא כמו במחקר המדעי הרגיל, המחקר נעשה לא רק במטרה ללמוד ולהבין את הבעיה, אלא החוקר מתערב באירוע או בסיטואציה הבעייתית הספציפית במטרה לפתור אותה.
קורט לוין והאוניברסיטה העברית.
בתחילת שנות ה-30 התקבלה החלטה באוניברסיטה העברית להקים מכון ללימוד הפסיכולוגיה שהיה אמור להיות הראשון בארץ, ומאחר ולא נמצא בארץ מועמד בעל שיעור קומה מתאים הוחלט להציע לקורט לוין לקחת על עצמו את המשימה. המגעים איתו החלו בשנת 1933, עם עלייתו של היטלר לשלטון, ולפני הגירתו לארצות הברית. לוין הראה נכונות ושמחה על האפשרות שנפתחה, ואף ביקר בארץ בניסיון לבדוק את היתכנות הקמת המכון. באוגוסט 1934 הוצע לו פורמלית מינוי כראש הקתדרה לפסיכולוגיה, אולם האוניברסיטה לא יכלה לעמוד בדרישותיו האקדמיות והמחקריות שהיו תנאי להסכמתו ובסופו של דבר הוא היגר לארצות הברית. המגעים והניסיונות להגיע לעמק השווה נמשכו גם לאחר מכן אך ללא הצלחה, עד שנת 1939, אז מונה פרופסור אנצו יוסף בונבנטורה מאיטליה לתפקיד. עם זאת, לוין המשיך לפעול להקמת מכון מחקר לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית גם לאחר מכן, במשך כל תקופת פעילותו במכוני מחקר שונים בארצות הברית. ניתן לראות את הקשר שלוין חש כלפי האוניברסיטה העברית ומדינת ישראל בהקדשה של ספרו החשוב "עקרונות פסיכולוגיה טופולוגית" שפורסם בשנת 1936 לאוניברסיטה העברית: "מוקדש למרכז מדעי צעיר, שנפגשים בו מזרח ומערב, מקום שאני מקווה כי יתפתחו בו קבוצות של אנשי מדע פוריים", וכן בכך שהוריש לה בצוואתו את אוסף ספריו.
קו קלקס קלאן
פול סארביינז
פול ספיירוס סארביינז (באנגלית: Paul Spyros Sarbanes; 3 בפברואר 1933 – 6 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מרילנד במשך שלושים שנה בשנים 1977–2007, וקודם לכן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מרילנד ומחוז הקונגרס הרביעי. לסארביינז תקופת הכהונה הארוכה ביותר בסנאט מטעם מרילנד עד שברברה מיקולסקי שברה שיא זה ביום אחד בלבד, כאשר כהונתה הסתיימה ב-3 בינואר 2017.
ביוגרפיה.
פול סארביינז נולד בחוף המזרחי של מרילנד, בעיר סולסברי. הוריו היו יוונים, מאטינה (לבית ציגוניס) וספיירוס פ. סארביינז, שהיגרו לארצות הברית מלאקוניה שביוון, ובבעלותם הייתה מסעדה. אחרי שסיים את לימודיו בתיכון ויקומיקו בסולסברי החל ללמוד באוניברסיטת פרינסטון וב-1954 קיבל תואר ראשון. אחרי שזכה במלגת רודס החל ללמוד בבייליול קולג' באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה, וב-1957 סיים את לימודיו שם לתואר ראשון. סארביינז שב לארצות הברית ולמד בבית הספר הרווארד למשפטים.
לאחר שסיים את לימודיו הגבוהים ב-1960, התמחה אצל השופט הפדרלי מוריס איימס סופר ואחר כך החל לעבוד בשני משרדי עורכי דין בבולטימור. ביוני אותה שנה נישא סארייבנס לקריסטין דנבר מברייטון, ולהם שלושה ילדים ושבעה נכדים. רעייתו הלכה לעולמה אחרי מאבק במחלת הסרטן ב-22 במרץ 2009. בנו ג'ון נבחר ב-2006 אל בית הנבחרים כנציג מחוז הקונגרס השלישי של מרילנד, והוא ממשיך לייצג אותו גם בקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ב-1966 נבחר אל בית הנבחרים של מרילנד. במשך ארבע שנות כהונתו כנציג אנאפוליס בבית הנבחרים של המדינה, היה חבר בוועדת המשפט ובוועדת הדרכים והמשאבים. ב-1970 נבחר אל בית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מרילנד. בבחירות הבאות לבית הנבחרים שנערכו ב-1972 נבחר שוב לבית הנבחרים אך הפעם כנציג מחוז הקונגרס השלישי - שבשטחו תחומות הערים רוקוויל, בולטימור ואזורי מטרופולין מרכזיים אחרים. באוגוסט 1974 נבחר בידי עמיתיו לסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים להציג את הסעיף של הראשון של הליך ההדחה נגד נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון באשמת שיבוש מהלכי משפט.
בשלהי 1976 נבחר סארביינז לראשונה לסנאט של ארצות הברית ונבחר מחדש אחת לשש שנים עד ל-2000. ב-1981 היה למבקר תדיר של תקציבים צבאיים. למרות זאת, במאי אותה שנה הוא הצביע בעד אישור הצעת חוק של ממשל רונלד רייגן בדבר תקצוב הכוחות המזוינים של ארצות הברית בסך 136.5 מיליארד דולר אמריקני. ב-11 במרץ 2005 הודיע במסיבת עיתונאים שכינס על החלטתו שלא להציג את מועמדותו לסנאט לקראת הבחירות לסנאט שייערכו ב-2006. עמיתיו של סארביינז בסנאט גרסו כי הסיבה לפרישתו מהסנאט נבעה מתוצאה מתסכולו על כך שלא היו לו תפקיד הנהגתי בסיעה הדמוקרטית. כאשר הקונגרס ה-110 התכנס ב-2007 הוחלף בבן קרדין.
נפטר ב-6 בדצמבר 2020.
דואו קנאזאווה-אדמוני
דואו קנאזאווה-אדמוני הוא דואו פסנתר אשר נוסד על ידי צמד הפסנתרים היפני-ישראלי, טמי קנאזאווה ויובל אדמוני (Tami Kanazawa and Yuval Admony).
הדואו נוסד בשנת 1996, בבאנף סנטר קנדה, ומאז הופיע במדינות רבות, הקליט מספר דיסקים וזכה בפרסים נחשבים בתחומם.
ההרכב הופיע באולמות ידועים כגון קרנגי הול, תיאטרון ארג'נטינה, היכל קזלס , תיאטרון הפילהרמונית של אודסה , היכל איזומי ועוד.
קנאזאווה ואדמוני הופיעו במגוון פסטיבלים עולמיים: פסטיבל האביב בבודפשט, פסטיבל פסיפיק-רים בקנדה, פסטיבל דואו הפסנתר בבאד-הרנלאב שבגרמניה, פסטיבל אודסה, פסטיבל מלחיני אסיה, פסטיבל ישראל ופסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה בת"א.
הדואו הקליט למגוון תחנות רדיו: תאגיד השידור של יפן, CBC קנדה, רדיו ורשה וקול המוזיקה. הדואו גם יזם ב-2003 פסטיבל ישראלי של דואו פסנתר במשכן לאמנויות הבמה, תיאטרון ירושלים ומרכז סוזן דלל.
כיום הדואו מלמד בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בכיתות אמן שונות כדוגמת תל-חי, ושופט בתחרויות שונות.
פרסים.
מקום ראשון בתחרויות הבאות:
ציקלון ציקלונט
ציקלון ציקלונט (בגרמנית: Cyklon Cyklonette) היה רכב פתוח בתצורת תלת אופן מתוצרת יצרנית כלי הרכב (אופנועים, תלת-אופן ומכוניות 4 גלגלים) הגרמנית Cyklon (שם רשמי: Cyklon Maschinenfabrik GmbH) אשר יוצר בין השנים 1902–1923.
היסטוריה.
ה-"ציקלון ציקלונט" בעל שלושה גלגלים. בחזית גלגל אחד כדי לנווט, ולספק הנעה ממנוע 1 צילינדרים 450 סמ"ק המפיק 3.5 כ"ס, רכוב ישירות, בדגמים הראשונים. המנוע מוקם מעל הגלגל הקדמי, והיה בעל הנעה קדמית. ה-"ציקלון ציקלונט" נבנה עם 2 מושבים במקביל.
הדגם נבנה ללא תיבת הילוכים, היה מונע על ידי חגורה, מאוחר יותר על שרשרת מתוצרת "רולר", שהניעה את הגלגל הקדמי. מנוף ארוך עם כבל מצערת והתאמת הצתה שימש כדי לנווט את הרכב.
דגמים מאוחרים יותר היו מצוידים במנוע 2 צילינדרים, 750-1,290 סמ"ק שהפיקו 10 כ"ס. יוצרו דגמים שונים עם שניים או ארבעה מושבים, 2-4 דלתות.
משנת 1920 ייצר היצרן דגמים בעלי 4 גלגלים.
ברכה אביגד
ברכה אביגד (1919 - 25 בספטמבר 2016) הייתה ציירת ישראלית, הידועה בציורי הפרחים שלה.
ביוגרפיה.
ברכה אביגד נולדה בשנת 1919 בלייפאיה שבלטביה בשם ביאטריקס גוטמן. בשנת 1919–1920 היגרה משפחתה לדרמשטט, גרמניה. כבר בנעוריה החלה לעסוק בציור. באותה עת הייתה פעילה במסגרת תנועת-הנוער ציונית. בשנת 1935 עלתה לארץ-ישראל במסגרת "עליית הנוער" והתיישבה בתל-חי. בשנת 1937 החלה ללמוד ב"בצלאל החדש". בשנת 1941 נישאה למאיר (קורט) לוי. בשנות ה-50 התגוררה בחיפה. את השם "אביגד" אימצה לאחר מותו של בנה - גד. עיקר יצירתה של אביגד הייתה בתחום הציור הבוטני. היא הרבתה לצייר את פרחי הבר של ישראל. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 התפרסמה יצירתה כחלק מפרויקט שימור פרחי הבר של החברה להגנת הטבע. במהלך השנים פרסמה מספר ספרים המציגים את רישומיה. עיזבונה האמנותי נתרם לגן הבוטני של האוניברסיטה העברית בהר הצופים. בשנת 2001 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי "סיפור על מרחקים קרובים". בשנותיה האחרונות התגוררה בקריית טבעון.
שיגור
שיגור הוא פועל בלשון חז"ל שמשמעותו שליחה
מחאת יוצאי אתיופיה (2019)
Shades of Cool