אסטון מרטין (באנגלית: Aston Martin) היא חברה בריטית לייצור מכוניות יוקרה, החברה נוסדה בשנת 1913.
מקור שמה של החברה הוא בניצחונו של מייסד החברה, ליאונל מרטין, במרוץ אסטון קלינטון עם דגם מכונית שיצר. משנת 1994 עד שנת 2007 הייתה החברה תחת חטיבת היוקרה של חברת פורד, ב-12 במרץ 2007 אסטון מרטין נמכרה לאיל המרוצים דייוויד ריצ'רדס בעל סדנת המרוצים פרודרייב תמורת 925 מיליון דולר, מטה החברה נמצא בגיידון, ווריקשייר שבאנגליה.
מעצב החברה לשעבר, מיילס נורנברגר, עבר לחברת דאצ'יה ביוני 2021 לאחר שעבד כמעצב אסטון מרטין במשך 4 שנים, בין עיצוביו אסטון מרטין DBX, אסטון מרטין ואלקירי וחלק מאסטון מרטין DB11.
התחלה.
אסטון מרטין נוסדה בשנת 1913 בידי ליאונל מרטין ורוברט במפורד, מרטין שהיה מומחה למרוצים באסטון היל החליט ביחד עם במפורד להקים חברת מכוניות עצמאית. הרכב הראשון שנקרא אסטון מרטין היה כשהכניסו מנוע ארבע צילינדר ברכב מסוג איסוטא-פראשיני, הם הבטיחו לייצר את הרכב הראשון ביצור מסחרי אך מלחמת העולם הראשונה מנעה בעדם כאשר מרטין ובמפורד התגייסו לשירות הממלכה.
אחרי המלחמה החברה הוקמה שוב ואף הצליחה לייצר רכב שקבע בזמנו שיא עולמי חדש במהירות במרוץ הגראנד פרי הצרפתי, אך למרות ההצלחה החברה כשלה ופשטה רגל. בשנת 1926 קבוצת משקיעים פרטית קנו את החברה ושינו את שמה לאסטון מרטין מוטור והעבירו את היצור למפעל סיטרואן בשנת 1929 חברת אסטון מרטין הצליחה במרוץ לה מאן החברה העבירה מספר בעלויות עד מלחמת העולם השנייה ויצרה כ-700 מכוניות עד המלחמה.
מאז המלחמה עד רכישת פורד.
לאחר המלחמה, החברה נמכרה לדייוויד בראון. בראון צירף את חברת לגונדה לאסטון מרטין ושתי החברות החלו לחלוק ידע ויצור.
בשנות החמישים בראון החל את סדרת המכוניות הקלאסית "DB". הDB הראשון הוצג ב-1950. החברה הכריזה על DB2 ואחר כך על גרסת המרוצים DB3 בשנת 1957, ואת DB4 שחלקה עיצוב איטלקי ומנוע 3.7 ליטר בשנת 1958. ה- DB5 הוצגה בשנת 1963, והיא הייתה המכונית הכי פופולרית בסדרה עד אז. החברה החלה לפתח גם גרסאות גראנד טורינג GT בשם DBS ואחר כך DBS V8 עם מנוע 8 צילינדרים.
תחת בעלות פורד.
סדרת DB.
סדרת הדגמים DB שנוצרה עם הצגת ה-DB1 הייתה המוכרת ביותר של החברה ביחס לשאר הדגמים. סדרת DB, הייתה קרויה על שמו של David Brown אשר רכש את חברת אסטון מרטין. הדגם הראשון אשר היה קרוי 2 ליטר ספורט וגם "DB1" יוצר משנת 1948.
החל מה-DB5, דגמי הסדרה השתתפו בצילומי סרטי ג'יימס בונד, שם הם נחשפו לראשונה, ואחרי כן נמכרו לציבור (חוץ מה-DB10 שתוכננה ויוצרה רק בשביל הצילומים).
את הסדרה חותמת ה-DB11 שנחשפה ב-2016 ונמכרת במקביל ל-DB9.
אסטון מרטין בסרטים.
מכוניות מתוצרת אסטון מרטין הופיעו עד 2020 בשמונה סרטי ג'יימס בונד. כמו כן, הם הופיעו בסרט הג'וב האיטלקי.
שיווק בישראל.
דגמי אסטון מרטין החלו את שיווקם בישראל בספטמבר 2014 באמצעות חברת "אוטו דיל"
נתוני מכירות.
על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
עז אדין אל קאסם
אסכמת
תל&quot;ח
הלנה בלוואצקי
הלנה פטרובנה בְּלָוואצְקִי (רוסית: Еле́на Петро́вна Блава́тская, אוקראינית: Олена Петрівна Блаватська, אנגלית: Helena Petrovna Blavatsky), נולדה כהלנה פון האן (רוסית: Елена Петровна Ган, אוקראינית: Олена Петрівна Ган, אנגלית: Helena von Hahn) (31 ביולי 1831, יקטרינוסלב - 8 במאי 1891, לונדון) הייתה פילוסופית ממוצא רוסי-גרמני ומייסדת האגודה התאוסופית. פעלה בעיקר בארצות הברית, באנגליה ובהודו.
ביוגרפיה.
בלוואצקי נולדה ב-31 ביולי 1831 ביקטרינוסלב (כעת דניפרו), באימפריה הרוסית. אביה, קולונל פטר פון האן, היה בן למשפחת אצילים גרמנית ממקלנבורג. אמה, הלנה פדייבה, הייתה סופרת רוסייה אשר נפטרה בגיל 28, כאשר הייתה בתה בת 11. אחותה הקטנה של הלנה בלוואצקי היא הסופרת ו.פ. ז'ליחובסקי.
בשנת 1848, חודש בטרם מלאו לה 17 שנים, התחתנה הלנה עם סגן המושל של ירוואן, בירת ארמניה. לאחר שלושה חודשי נישואים היא גנבה סוס ונמלטה לבית סבה בטביליסי, אשר מצידו שלחה מיד לבית אביה שהתגורר סמוך לסנקט פטרבורג. אולם הלנה לא הגיעה לבית האב והפליגה בספינה אנגלית שעשתה דרכה לעבר איסטנבול. על פי גרסתה, נישואיה לא מומשו והיא נותרה בתולה לשארית חייה. שנים אחר כך ספרה לכותב הביוגרפיה שלה כי במשך 10 שנים, עד לשנת 1858, טיילה בעולם ובקרה בין השאר במצרים, צרפת, קנדה, אנגליה, דרום אפריקה, דרום אמריקה, גרמניה, מקסיקו, הודו, יוון, ובמיוחד בטיבט שם למדה במשך שנתיים עם גברים אותם כינתה אחים. היא טענה כי המירה דתה לבודהיזם בעודה בסרי לנקה ועברה טקס חניכה בטיבט. היא שבה לרוסיה בשנת 1858 ונסעה לבקר את אחותה, אשר התאלמנה בגיל צעיר וירשה רכוש רב מבעלה.
היא הכירה זמר אופרה איטלקי בשם ארקדי מטרוביץ' ועזבה אִתו את רוסיה. מטרוביץ' נפטר בנסיבות לא ברורות והלנה חיה בשנות ה-70 של המאה ה-19 בקהיר, שם קיימה פגישות סיאנס והתפרסמה ביכולותיה בתחום התקשור. בשנת 1873 היא היגרה לניו יורק והרשימה ביכולותיה בתחום הפאראפסיכולוגיה. בשנת 1874 פגשה את הנרי סטיל אולקוט, עורך דין, מומחה חקלאי ועיתונאי שכתב בנושאי ספיריטואליזם. עד מהרה החלו השניים לעבוד יחדיו והיא כתבה את ספרה "איזיס נגלית" (Isis Unveiled).
בשנת 1875 נשאה בלוואצקי בשנית למייקל בטנלי, בעיר ניו יורק. הזוג נפרד לאחר חודשים ספורים ובשנת 1878 נחתם הסכם הגירושין. בשנת 1878 היא קיבלה אזרחות אמריקאית, אולם עוד באותה שנה היגרה להודו ולא שבה עוד לארצות הברית.
בחודש ספטמבר 1875, בעת שהתגוררה בניו יורק, היא סייעה לייסד את האגודה התאוסופית, יחד עם הנרי סטיל אולקוט, ויליאם קואן ג'אדג', ואחרים. בלוואצקי כתבה כי כל הדתות מכילות אמיתות בלב תורתן, אולם בה בעת הן אף בעייתיות ולא מושלמות בביטוייהן החיצוניים. כתביה השוזרים ידע ספיריטואלי יחד עם מדע חדש הם ממבשרי הגות העידן החדש ולכן היא נחשבת למורה רוחנית.
בתחילת שנת 1879 הגיעה לבומביי. בעודה שוהה בהודו הפכה האגודה התאוסופית שהקימה לארגון בינלאומי ובשנת 1882 היא העבירה את מטה הארגון לעיר אדיאר בטמיל נאדו.
לדבריה, את הידע הרוחני שלה היא קיבלה ממהטמות - קבוצת השולטים אלמותיים, המתגוררים במנזרים המוסתרים בהימלאיה. מורים ראשיים של בלוואצקי היו מהטמה מוריה, מהטמה קוטחומי וז'בל קחול. את תוכן כתביה העיקריים - "איזיס ניגלית" ו"הדוקטרינה הסודית" קיבלה בלוואצקי על פי טענותיה באופן טלפאתי, כמו גם רוב המכתבים שיועדו עבור א.פ. סינט ובשביל התאוסופים האחרים.
הלכה לעולמה ב-8 במאי 1891 בלונדון.
השקפתה.
השקפת העולם של בלוואצקי גורסת בין השאר שמקורו של האדם בייצורים חיים אחרים ושהוא בעל גוף אסטרלי עתיק מגופו הפיזי. היא טענה שהאנושות התפתחה משרשרת של 7 "גזעים שורשיים" שהתפתחו ב-7 יבשות שונות. אלו נחשבו לשווים בבסיסם, אך בתוך כל "גזע שורשי" כזה ישנם הבדלים מהותיים וזאת על פי רמת ההתפתחות של הפרטים בו. כאחד הענפים של הגזע הארי, נחשב הגזע השמי אלא שזה עבר מוטציה רוחנית (שלילית) והפך את החומרי למושלם. לענף הזה שייכים כל היהודים וכל הערבים. הערות גזעניות דומות אמרה גם על האבוריג'ינים באוסטרליה שאותם היא הגדירה כיצורים שהם חצי חיות.
השקפת העולם הנ"ל הפכה את תורתה של בלוואצקי נגישה לפירושים של תורת הגזע כמו למשל של המכשף והאידיולוג האנטישמי וגידו פון ליסט יורג לאנץ פון ליבנפלס. תורתה הטביעה את רישומה על ראשוני הנאצים בתחילת המאה ה-20. השפעה ענפה הייתה לבלוואצקי על תורת האנתרופוסופיה שהחלה את דרכה על ברכי התנועה התאוסופית.
יצחק שוה
יצחק שווה (נולד ב-14 באוגוסט 1924) הוא פיזיקאי ישראלי העוסק בפיזיקה גרעינית. הוא עוסק גם בהוראה ובכתיבה בתחום התלמוד והיה מועמדו של מנחם בגין לנשיא מדינת ישראל.
ביוגרפיה.
שווה נולד בקהיר בשנת 1924 למשפחת שויקה (שוויכה), משפחת רבנים מפורסמת, שהיגרה למצרים מן העיר חלב שבסוריה. בצעירותו למד תורה בישיבת "אהבה ואחווה" מפי אביו, הרב אהרון שויקה, ומפי הרב עובדיה יוסף, לצד השתלמותו בלימודים כלליים. לאחר מכן נרשם ללימודי כימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, שאותם השלים עם עלייתו הסופית לישראל מיד לאחר מלחמת העצמאות. בראשית דרכו המדעית עבד מספר שנים במשרד הביטחון וברפא"ל, אך את ניסיונו העיקרי כמדען רכש בפריז (שם שהה לצורך עבודת הדוקטור שלו בפיזיקה) ובמרכז למחקר גרעיני - שורק; מחקריו התאורטיים והמעשיים היו בנושא הפרדת איזוטופים.
לקראת סוף תקופת כהונתו של נשיא מדינת ישראל אפרים קציר ב-1978, כשהתברר כי הוא אינו מעוניין בתקופת כהונה נוספת, הציע ראש הממשלה מנחם בגין את שוה כמועמד בבחירות לנשיאות. שוה היה עד אז אלמוני ובעקבות המהומה התקשורתית שנוצרה פרש מהמרוץ.
בשנים הבאות התמסר לעשייה ציבורית במסגרת הקהילה, וייסד בית כנסת בשכונת מגוריו ברחובות. בהמשך עבר לגור בירושלים ולעסוק בהוראה ובכתיבה בתחום המקרא והתלמוד. חלק ממאמריו ראו אור בכתבי העת "מגדים" ו"המעיין". ספרו תלמי שי (ראשי תיבות של תרשימים למסכת יבמות, שווה יצחק; מהדורה שנייה: מעלה אדומים, תשס"ז) נועד לסייע לקהל לומדי מסכת יבמות; מכלול הקשרים המשפחתיים וההלכתיים הסבוכים המופיעים לאורך המסכת מומחשים בספר באמצעות תרשימים מפורטים.
לשווה חמישה ילדים. הוא אחיו של המתמטיקאי והמילונאי פרופ' יעקב שויקה, מראשי פרויקט השו"ת, ודודם של הסופר הרב חיים סבתו ושל הרב שבתי סבתו.
קרב מגנסיה