סוויפט פרסמה הצצה ראשונה מתוך השיר במהלך התוכנית "בוקר טוב אמריקה" ב-1 באוקטובר 2012. מבחינה לירית, סוויפט משווה את רגשותיה למושא אהבתה באמצעות צבעים. היא אמרה שהיא כתבה את השיר על "דברים שקשה לשכוח, מכיוון שהרגש לדברים האלה היה כה עז, ועבורי רגש עז הוא הצבע האדום". סוויפט הצהירה שהבחירה לקרוא לאלבום בשם השיר הייתה מכיוון "שנושא השיר מקיף את כל האלבום". בנוסף לכך, אמרה: "לחשוב מה זה אומר עבורי וכל הרגשות השונים שכתובים עליהם באלבום הזה – כולם די קשורים ליחסים סקסיים, משוגעים, מטורפים, אינטנסיביים, רעילים למחצה שחוויתי בשנתיים האחרונות. כל אותם הרגשות – המשתרעים מאהבה עזה, תסכול עז, קנאה, בלבול במוחי, כל הרגשות האלה אדומים. אין שום דבר בין לבין; אין למשל שום דבר בז' באף אחד מהרגשות האלה". חלק מהצבעים המופיעים בו הם: אדום, אפור כהה וכחול.
בהמשך, סוויפט התראיינה לבילבורד, שם הצהירה: "אני חושבת שהסיבה שאמרתי זאת הייתה משום שיצרתי את האלבום בדיוק באותה הצורה בה יצרתי את שאר האלבומים שלי. ידעתי שלא עברתי מאזור הנוחות שלי ושבאותה התקופה כתבתי לבד ועבדתי עם נייתן צ'פמן. השיר היה מעין נקודת מפנה אמיתית באלבום. כשכתבתי אותו המוח שלי התחיל לנדוד לכל המקומות שיכולנו ללכת אליהם. אם הייתי חושבת מחוץ לקופסה מספיק ומצליחה להיכנס לתוך המוח של אנשים שונים, הייתי יכולה ללמוד על מה שהם כן חושבים עליי וגם על מה שאני חושבת עליהם". בשיר "Daylight" שהוציאה כחלק מ-"Lover" בשנת 2019, היא התייחסה ל-"Red".
הרכב.
"Red" הוא שיר המאופיין בעיקר מסוגת הקאנטרי. הוא נכתב בסולם סי מינור ואורכו 3 דקות ו-41 שניות. הוא מכיל 125 פעימות בדקה וקולה של סוויפט בו משתרע בין הסולם F♯3 ל-C♯5.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-3 ביולי 2013, חודש לאחר צאתו כסינגל. את הקליפ ביים קני ג'קסון. הוא מורכב מאוסף של קטעים שנלקחו מתוך הופעות שהתקיימו במסגרת סיבוב ההופעות השלישי של סוויפט, "The Red Tour". הוא מאופיין באפקטים שונים ובצבעים אדומים. הופעתה של סוויפט עם השיר בניו יורק הועלתה ליוטיוב בנובמבר 2012 וצבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-200 מיליון צפיות.
ביקורת.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-24 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". מארק הוגאן מספין הרגיש תחושות מעורבות לגבי ההשפעות המוזיקליות של השיר ומתח ביקורת על מילותיו, תוך שהזכיר גם את הראפר האמריקאי ריק רוס. גרייד סמית' מאנטרטיינמנט ויקלי גם מתח גם הוא ביקורת על מילות השיר וטען שהמטפורה של הצבע האדום חוזרת על עצמה לאורך כל השיר מבלי להשתמש במטפורות אחרות. הוא כינה את השיר כ"לא רע" אך אמר שהוא לא "מוחץ" ושהוא לא "חזק ועוצמתי" כמו שאר השירים של הזמרת ושאר השירים מ-"Red". דפנה לוסטיג מוואלה! פרסמה ביקורת מקיפה אודות "Red" והשירים שבו.
רבקה מקטי מ-"E! Online" שיבחה את מילותיו. ב-"Music City Post" שיבחו את המלודיה שלו ושיבחו את מילותיו, תוך שנאמר שם כי "סוויפט מתייחסת בצורה ברורה לליריקה שלו". ברולינג סטון הפנו כלפיו ביקורת חיובית וכינו אותו כ"המנון קורע לב" ו"כשיר ידודותי לרדיו". ב-"The Pop Fairy" הפנו כלפיו ביקורת שלילית וכתבו: "השיר הוא עוד שיר אהבה של הפומה (אישה שאוהבת גברים צעירים ממנה) הכי אהודה באמריקה כרגע. לאורכו היא חוזרת על המילה 'אדום' לצד צלילים אלקטרוניים כבדים. היה אפשר להשקיע קצת יותר מאמץ".
בילי דוקס מ-"Taste of Country" נתן לשיר ציון של 4.5 כוכבי זהב מתוך 5 בסך הכול, שיבח את הליריקה וכינה אותו כ"שיר הטוב ביותר באלבום". בהמשך לכך, הוסיף שהוא "אור הזרקורים בכתיבת השירים של סוויפט". אסטל טאנג ממגזין "Elle" אמרה כי "זהו שיר האהבה השישי הטוב ביותר בכל הזמנים" והפנתה כלפיו ביקורת חיובית.
הצלחה מסחרית.
השיר הצליח להגיע למקום השני במצעד השירים הדיגיטליים כאשר נמכר בלמעלה מ-312 אלף עותקים דיגיטליים והפך לשיר ה-14 שמכר הכי הרבה עותקים בשבוע הבכורה שלו בהיסטוריה. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע למקום השישי ובכך הפך לשיר ה-13 של סוויפט שהצליח להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד ולשיר העשירי שלה שעושה את בכורתו במצעד מה שהפך אותה לאמן שהצליח להכניס הכי הרבה שירים לעשירייה הפותחת בשבוע הבכורה שלהם. גם במצעד שירי הקאנטרי השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום השני במצעד ונחסם על ידי שיר אחר שלה. הוא שהה בסך הכול 42 שבועות במצעד. בנוסף, הוא נכנס למקום השביעי במצעד הקאנטרי איירפליי והפך לשירה ה-18 של סוויפט שעשה זאת.
בקנדה הגיע למקום החמישי והפך לשירה השביעי של סוויפט שהגיע לחמישייה הפותחת ולשירה ה-18 שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד. הוא שהה בסך הכול במשך 15 שבועות במצעד. באוסטרליה וניו זילנד הגיע למקומות 30 ו-14. באירופה הוא זכה להצלחה פחותה כאשר לא הצליח להתברג בעשרים העליונים באף מדינה ביבשת, אך הצליח להגיע למעמד כסף בבריטניה. באוסטרליה הגיע למעמד זהב ובארצות הברית למעמד פלטינה כפולה (2 מיליון עותקים).
הופעה.
סוויפט ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות "The Red Tour" לקידום האלבום ובמספר תאריכים נבחרים בשני סיבובי ההופעות שקיימה אחריו. ב-2019 ביצעה אותי במופע החד-פעמי "City of Lover" שקיימה בפריז, צרפת.
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "Red".
(בעברית: אָדוֹם (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "Red" משנת 2012, היא הרצועה השנייה מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, '; הקלטה חוזרת של אלבומה "Red", משנת 2012. ' יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר לבדה. "" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "Red" המקורי.
נשים במשחקים האולימפיים
השתתפות נשים במשחקים האולימפיים החלה באולימפיאדת פריז (1900), ומאז שיעור ההשתתפות שלהן באולימפיאדה הולך וגדל. כיום, נשים מתחרות באותן תחרויות כמו הגברים בכל ענפי הספורט, למעט מספר קטן של ענפי ספורט נשים, שהם דווקא ייחודיים לנשים (שחייה צורנית והתעמלות אמנותית). ישנם ענפי ספורט בודדים שלא מתקיימת בהם הפרדה מגדרית בתחרויות (רכיבה). לראשונה, באולימפיאדת טוקיו (2020) יתקיימו במספר ענפי ספורט (אתלטיקה, שחייה, בדמינטון, חץ וקשת, טניס, טניס שולחן, טריאתלטון ושיט מפרשיות) תחרויות משולבות של נשים וגברים ביחד. עם זאת, מחקרים על הסיקור התקשורתי של האולימפיאדה, החשוב כל כך להתפתחות הספורט, מראים באופן מובהק הבדלים בכמות ובדרכים השונות שבהן מתוארים ספורטאיות לעומת ספורטאים ודרכי הביצוע שלהם. עד לשנת 1981 לא הייתה אף נציגה אישה בוועד האולימפי הבינלאומי, ומאז ייצוגן של הנשים בוועד האולימפי הבינלאומי גדל אך הגיע ל-20% בלבד.
האישה הראשונה שזכתה לכבוד להדליק את הלפיד האולימפי הייתה אנריקטה בסיליו (מקסיקו סיטי 1968), ומאז ועד היום זכו להדליק את הלפיד 13 נשים (רק 6 נשים זכו לכבוד להדליק לבד את הלפיד), לעומת 42 גברים (28 גברים זכו להדליק את הלפיד לבד או עם גברים נוספים, ללא נשים).
לפי אולימפיאדה.
נשים לא הורשו ולא הוזמנו להשתתף באולימפיאדה הראשונה שנערכה באתונה (אתונה 1896). פייר דה קוברטן, מייסד המשחקים האולימפיים המודרניים, חשב שנשים לא אמורות להשתתף בספורט. אישה אחת, סטמטה רבטי שכונתה מלפומנה (אחת מתשע המוזות היווניות), מחתה על החלטה זו והחליטה לרוץ ריצת מרתון ב-11 באפריל, יום אחרי ריצת המרתון של הגברים במחאה על אי-השתתפות הנשים באולימפיאדה.
באולימפיאדת פריז (1900) השתתפו 23 נשים לעומת 1201 גברים (1.9%). השייטת הלן דה פורטאלה () התחרתה בקטגוריית סירת מפרש 1–2 טון ביחד עם בעלה הרמן דה פורטאלה ואחיינה ברנד דה פורטאלה, ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה שהשתתפה במשחקים האולימפיים וכן האישה הראשונה שזכתה במדליית הזהב האולימפית. בשני ענפי ספורט נערכו תחרויות נפרדות לנשים במשחקים אלה, בטניס (7 משתתפות) ובגולף (10 משתתפות). שרלוט קופר (), 3 פעמים אלופת וימבלדון זכתה בשתי מדליות זהב בטניס, בטורניר ליחידות ובטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם רג'ינלד דוהרטי, 4 פעמים ברציפות אלוף וימבלדון. במשחקים אלה, לא נערך טורניר לזוגות נשים. מרגרט אבוט () זכתה במדליית זהב בטורניר הגולף ליחידות. כפרס קיבלה אבוט קערת פורצלן מוזהבת במקום מדליה. מרי אבוט, אמה של מרגרט, השתתפה אף היא בטורניר וסיימה במקום שביעי ולמעשה הן האם והבת היחידות בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שהשתתפו באותה תחרות באותו הזמן. מרגרט לא ידעה שהיא זכתה במשחקים האולימפיים והיא הייתה בטוחה שהיא ניצחה באחד הטורנירים שבהם השתתפה. הידיעה על זכייתה נודעה לילדיה לאחר מחקר שערכה פרופ' פאולה וולץ' מאוניברסיטת פלורידה. שלוש נשים נוספות השתתפו בתחרויות בקרוקט ושתי נשים התחרות בתחרויות הרכיבה.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) השתתפו 6 נשים לעומת 644 גברים (0.9%). 6 הנשים התחרות ב-3 תחרויות נפרדות בחץ וקשת.
באולימפיאדת אתונה (1906) השתתפו 6 נשים לעומת 835 גברים (0.7%). 6 הנשים התחרות בטוניר ליחידות ובטורניר זוגות מעורבים בטניס.
באולימפיאדת לונדון (1908) השתתפו 44 נשים לעומת 1980 גברים (2.2%). 25 נשים השתתפו בתחרויות בחץ וקשת, 10 נשים בטניס, 7 נשים בתחרויות החלקה אמנותית על הקרח, 1 בשיט ו-1 בתחרות בסירת מנוע.