המעבר בין שני המתחמים התבצע דרך גרם המדרגות של בית אב המנזר. במתחם הקיסרי והגדול יותר נצבים כיום בעיקר שרידיהם של שלושת מבני הקבע ששכנו באתר - ארמונה של הקיסרית (6), בית תפילה פרטי קטן ועגול הניצב על גבי 12 קשתות (5) ואולם קבלות פנים (7). בין בניין זה לארמון ולבית התפילה נראים שרידים של חומה, שיכול ויצרה מתחם משני, אישי יותר, כדברי ברוס.
הארמון התנשא לגובה של שתי קומות ובקומתו הראשונה שכנו שבעה חדרים. המשקופים עוטרו באבן גיר מקומית אדומה ואפורה. עדיין ניתן לזהות במקום שרידים של גומחות בצורת קשתות, ועיטורים צלבים שנחרטו בקירות. נראה כי לבניין הייתה צמודה גם מרפסת בקומת הקרקע.
לאולם קבלת הפנים בן שתי הקומות, היו צמודים בצדו המזרחי שני מגדלים בסגנון גונדרי - האחד עגול והאחר רבוע, ובקומה השנייה נראים עקבותיה של מרפסת עץ שתלתה ביניהם. בכל קומה אולם בודד, והקיר הדרומי של הקומה הראשונה עוטר בתבליטי צלבים, בדמותו של פיל, ובדמויות של שני אריות - האחד תוקף שור והאחר נראה כשדמות אדם רכובה על גבו.
צמידים
זארה טינדל
זארה אן אליזבת טינדל (באנגלית: Zara Anne Elizabeth Tindall; נולדה ב-15 במאי 1981) היא בתה השנייה של אן, הנסיכה המלכותית ומספר 21 בסדר הירושה לכתר הבריטי. זוכת מדליית כסף ברכיבה קבוצתית באולימפיאדת לונדון (2012) ואלופת העולם ברכיבה אישית (אאכן 2006).
ביוגרפיה.
זארה אן אליזבת פיליפס נולדה בבית החולים סנט מרי בפדינגטון, לונדון, בתם השנייה של הנסיכה אן ושל קפטן מארק פיליפס. אחיה, פיטר פיליפס, נולד ארבע שנים לפניה.
היא נכדתה של המלכה מצד אמה, אך אינה נושאת בתואר מלכותי – אמהּ ביקשה שלא יינתנו לילדיה תארים וחובות מלכותיים. בשנת 1992 התגרשו הוריה, ושניהם נישאו לאחר מכן לבני זוג אחרים. לטינדל שתי אחיות נוספות שנולדו לאביה מנשים שונות.
מגיל צעיר הצטיינה טינדל בספורט, במיוחד בהוקי, באתלטיקה וברכיבה על סוסים, ענף שבו ייצגה את אנגליה בתחרויות שונות. טינדל זכתה בתארים שונים באליפויות רכיבה שונות, ובשנת 2006 נבחרה על ידי ה-BBC כ"אישיות הספורטיבית של השנה". באליפות אירופה ב-2005 בבלנהיים זכתה במדליות זהב במקצה האישי ובתחרות הקבוצתית, ובאליפות העולם ב-2006 באאכן, גרמניה זכתה במדליית זהב אישית ובמדליית כסף קבוצתית. באליפות אירופה ב-2007 בפרטוני דל ויוורו, רומא, איטליה, זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. באולימפיאדת לונדון ב-2012 זכתה במדליית כסף בתחרות הרכיבה הקבוצתית.
טינדל למדה פיזיותרפיה באוניברסיטת אקסטר.
ביולי 2010 הושק קו בגדי ספורט בעיצובה, שנשאו את השם ZP176 – לפי מספרה של טינדל בעת ייצוג אנגליה בתחרות הראשונה שבה השתתפה.
בדצמבר 2010 הודיע ארמון בקינגהאם על אירוסיה של טינדל לבן זוגה, שחקן הרוגבי מייק טינדל. השניים נישאו ב-30 ביולי 2011 בסקוטלנד. ב-17 בינואר 2014 נולדה לשניים בת, מיה טינדל. ב-18 ביוני 2018 נולדה בתם השנייה לנה. ב-21 במרץ 2021 נולד בנם לוקאס פיליפ טינדל.
בן ניתאי
זרה פיליפס
סאבוויי (רשת מסעדות)
סאבוויי (באנגלית: Subway) היא רשת מזון מהיר אמריקאית, בעלת סניפים בפריסה עולמית. מסעדות הרשת מוכרות בעיקר כריכי סאב וסלטים. לפי אתר החברה, לרשת 44,809 מסעדות ב-102 מדינות (נכון ל-28 ביולי 2016). החל משנת 2010 היא מדורגת כרשת המזון המהיר הגדולה בעולם, לאחר שעקפה את רשת מקדונלד'ס במספר הסניפים שהיא מפעילה. משרדיה המרכזיים של החברה מצויים במילפורד שבקונטיקט, וכמו כן חמישה משרדים אזוריים מרכזיים פרוסים ברחבי העולם.
היסטוריה.
בשנת 1965 לווה פרד דלוקה, שהיה בן 17 בלבד, 1,000 דולר מחברו פיטר באק כדי להקים את מסעדה לכריכי סאב בשם "Pete's Super Submarines" בברידג'פורט, קונטיקט, ובשנה שלאחר מכן הם הקימו את חברת Doctor's Associates Inc, כדי להרחיב את הפעילות שלהם לרשת מסעדות בזיכיון. שם החברה נבחר מאחר שמטרתו של דלוקה הייתה להרוויח מספיק מהעסק כדי לשלם שכר לימוד ללימודי רפואה, בנוסף היה לבאק דוקטורט בפיזיקה. בשנת 1968 שונה שם הרשת "Subway". מסעדה ראשונה נפתחה בחוף המערבי בפרזנו, קליפורניה, בשנת 1978. בשנת 1981 היו לרשת כבר 166 סניפים. המסעדה הראשונה מחוץ לצפון אמריקה נפתחה בבחריין בדצמבר 1984. המסעדה הראשונה בבריטניה נפתחה בברייטון בשנת 1996. בשנת 2002, עקפה את מקדונלד'ס והפכה לרשת המסעדות הגדולה בארצות הברית. בשנת 2008 היו לרשת 22,000 סניפים בארצות הברית ו-8,000 בשאר העולם.
בשנת 2017, ערכה רשת חדשות קנדית בדיקת DNA לחזה עוף שנמכר ברשת וגילתה שמה שנמכר ללקוחות כעוף, הוא למעשה תערובת של סויה, דבש, חומרים תעשייתיים ורק 50% עוף.
בספטמבר 2020, קבע בית המשפט העליון של אירלנד כי הלחמניות הנמצאות בשימוש ברשת אינן יכולות להיחשב כ"לחם" על פי חוקי המע"מ של המדינה, מאחר שתכולת הסוכר בהם עולה על 10%.
פעילות בישראל.
בשנת 1992, קיבל איש העסקים חגי חריזמן ושותפים נוספים את זיכיון הרשת בישראל ותוך זמן קצר נפתחו 15 סניפים. ביוני 1996 רכש היזם יאיר תמיר את הזיכיון. תמיר הרחיב את פעילות הרשת גם לשטחי הרשות הפלסטינית. את הכריכים של הרשת ייצר תחילה מפעל של קיבוץ בארות יצחק, שגם זכה בשנת 2000 במכרז לאספקת סנדוויצ'ים ושתייה לחיילי צה"ל תמורת 20 מיליון שקל בשנה, תחת שם המותג סאבוויי. בשנת 2001 הפעילה הרשת 23 סניפים בישראל. באותה שנה גם החלה רשת מאפיות "בונז'ור" באספקת הכריכים במקום המפעל של בארות יצחק.
במרץ 2002 ביקש הבנק לפיתוח התעשייה למנות לרשת בישראל כונס נכסים, לאחר שלא עמדה בתשלום חובותיה. באפריל 2002 ביטלה הרשת העולמית את הזיכיון של יאיר תמיר בישראל. באוקטובר 2002 נמסר הזיכיון לזכיין חדש, אך בינואר 2003 נסגרה הרשת בישראל לאחר שניתן לה צו פירוק בהסכמה.
בשנת 2009 חזרה הרשת לפעול בישראל ופתחה סניף בהרצליה פיתוח ומספר סניפים בתל אביב, אך הפסיקה לפעול לאחר כשנתיים.
כניסת שבת
כניסת שבת הוא פרק זמן שלפני רדת החשיכה ביום שישי, שבו מתחילה השבת.
כניסת השבת.
על-פי ההלכה המעבר בין יום ליום מתרחש סביב שקיעת השמש, ועל כן זמן תחילת השבת וסיומה אינם קבועים אלא משתנים לפי אורך היום במהלך השנה. בקיץ, כאשר הימים ארוכים, נכנסת השבת מאוחר יותר, ובחורף כשהימים קצרים השבת נכנסת בשעה מוקדמת יותר.
כיוון שהזמן שבין שקיעת השמש לבין צאת הכוכבים (בין השמשות) נחשב לזמן מסופק, והיות והשבת היא מצווה מהתורה, שני זמני בין השמשות, בתחילת השבת ובסיומה נחשבים כחלק מהשבת, ועל כן השבת נמשכת כ־25 שעות; החל משקיעת השמש ביום שישי, וכלה בצאת הכוכבים למחרת.
ישנה מחלוקת גדולה בין הפוסקים בנוגע לזמנה של השקיעה ההלכתית. הדעה המקובלת כיום היא שזמנה הוא כשהשמש נעלמת בפועל מהאופק. אולם לדעת רבנו תם השקיעה ההלכתית אינה השקיעה הנראית לעיניים אלא נקודת זמן כשעה לאחר מכן (המכונה לשיטתו "סוף השקיעה"), וישנם (בעיקר חסידי סאטמר וצאנז) הנוהגים כשיטתו. רבים יותר מחמירים כשיטתו בצאת השבת, אך בכניסת השבת נוהגים להקדים כפי הדעה המקובלת.
כניסת השבת ויציאתה תלויות במיקום על פני כדור הארץ, ועל כך אמר רבי יוסי: "יהא חלקי ממכניסי שבת בטבריא וממוציאי שבת בצפורי", ומפרש רש"י: "ממכניסי שבת בטבריא - מפני שהיא עמוקה ומחשכת מבעוד יום וסבורין שחשכה, וממוציאי שבת בצפורי שיושבת בראש ההר ובעוד כשהחמה שוקעת נראית שם אור גדול ומאחרין לצאת".
תוספת שבת.
בנוסף לכך, על פי חז"ל ישנה מצווה להוסיף לזמנה של השבת מיום שישי ומיום ראשון, מצווה הנקראת תוספת שבת. רוב הפוסקים פוסקים להלכה את דין תוספת שבת, וכך נוהגים להלכה כיום. עם זאת, הרמב"ם פסק את דין התוספת רק לגבי יום הכיפורים ולא לגבי שבת.
אורכה של תוספת הזמן לפני שקיעת השמש ביום שישי משתנה מקהילה יהודית אחת לאחרת לפי מסורות מקומיות. בישראל נהוגה בדרך כלל תוספת של 20 דקות, כאשר בחיפה נוהגת תוספת של 30 דקות ובירושלים נוהגת תוספת שבת של 40 דקות קודם לשקיעת החמה.
גם במוצאי שבת נהוג להמתין לאחר צאת הכוכבים דקות אחדות, כדי להראות שהשבת חביבה על שומריה, ולכן הם אינם 'מוציאים' אותה (כלומר עורכים הבדלה) מיד כשהדבר ניתן הלכתית, אלא מאוחר יותר. בחצרות חסידיות נוהגים להאריך את השבת עוד יותר, ויש העורכים את ההבדלה שעות לאחר זמן צאת השבת.
פעולות לקראת כניסת השבת.
סגירת בתי עסקים במרכזי מגורים יהודיים בשבת היא חוק במדינת ישראל, ונהוג שכבר כמה שעות לפני כניסת שבת נסגרים בתי העסקים. בריכוזי מגורים חרדיים נסגרים בתי העסק כבר בשעות הצהריים המוקדמות בעוד שבערים אחרות ימשיכו העסקים לפעול בזמנים אלו. בנוסף לכך מקפידים בריכוזי מגורים חרדיים שטרם כניסת השבת סוגרים את הדרכים למכוניות.
עיתוני ישראל הפונים לקוראים יהודים מציינים בגיליון יום שישי את שם פרשת השבוע וזמני כניסת השבת ויציאתה. בעיתונים לציבור הדתי והחרדי מתפרסמים גם זמני צאת השבת לפי שיטת רבנו תם.
טרם כניסת השבת נהוג לערוך פעולות הכנה לקראת שבת ובדרך כלל אלו הן פעולות ומלאכות שאסור לעשותן בשבת. כיוון שעון שבת בבתים של יהודים דתיים ומוסדות תורניים נעשה טרם כניסת השבת כך שבשבת עצמה יפעלו השעונים וישלטו על מערכת החשמל.
ישנם הנוהגים בבתיהם לנתק את המתג המפעיל תאורה בזמן פתיחת דלת המקרר דבר שנחשב להדלקת אור בשבת (מעשה שנחשב לחילול שבת). נהוג להתקלח ולטבול במקווה כדי להתנקות לקראת שבת. החרדים והחסידים אשר טבלו בשעות הצהריים במקווה נוהגים מאז ועד צאת השבת ללבוש את בגדי השבת הנהוגים בפלגיהם ובחצרותיהם. וכך ניתן לראות בריכוזי מגורים חרדיים חרדים חבושים בשטריימל טרם כניסת שבת.