וגינוזיס חיידקי היא מחלה נפוצה בקרב נשים, אשר באטיולוגיה והפתופיזיולוגיה של המחלה אינן מובנות לחלוטין ולכן הטיפול הקלאסי לא תמיד יעיל. באנשים בריאים חיידקי "Lactobacillus" נמצאים בדרך כלל במערכת העיכול והמין ולהם תפקיד בעיכול המזון, כמו גם יצור חומרים אנטי-מיקרוביאליים הכוללים: Lactocidin, Acidolin ו-Bactriocidin. וגינוזיס חיידקי היא מחלה המאופיינת בירידה בריכוז של חיידקי ה-"Lactobacillus" וצמיחת יתר של מיקרואורגנזמים אחרים, במיוחד חיידקים אנאירוביים גראם-שליליים, כגון "Gardnerella Vaginalis" וחיידקי הסוג "Mobiluncus". וגינוזיס חיידקי הוא זיהום שלא מועבר דרך מגע מיני אולם מאופיין בשיעור גבוה בקרב נשים פעילות מינית. התסמין הנפוץ של הזיהום הוא הפרשות עם ריח רע, במיוחד אחרי קיום יחסי מין. עם זאת ביותר ממחצית המקרים של וגינוזיס חיידקי אין תסמינים כלל.
הטיפול בווגינוזיס חיידקי סימפטומטי מתבסס על מתן אנטיביוטיקת מטרונידזול או קלינדמיצין. אחוזי הריפוי מגיעים עד ל-80%, אך הישנות הזיהום בחצי השנה לאחר מכן הוא שכיח למדי. אפשרות הטיפול האלטרנטיבי היא על ידי שיקום אוכלוסיית חיידקי ה-"Lactobacillus"; מחקרים ראשוניים הראו השפעה חיובית של פרוביוטיקה על וגינוזיס חיידקי.
טריכומוניאזיס.
טריכומוניאזיס הוא זיהום שכיח מחלה מועברת המועבר באמצעות מגע מיני. זיהום זה נגרם על ידי טפיל חד-תאי הנקרא "Trichomonas vaginalis". הזיהום יכול להופיע בגברים ובנשים, אך הוא יותר שכיח בנשים. לעיתים קשה לאבחן זיהום זה מפני ש-50% מהמקרים הם ללא סימפטומים, והאבחון היחידי של הטפיל מבוסס על הימצאותו בהפרשות הנרתיק. התסמינים בקרב נשים כוללים גרד וכאב באזור הנרתיק, ושינויים בהפרשות הנרתיק. בקרב גברים התסמינים כוללים כאב לאחר מתן שתן או שפיכת זרע. טפיל זה הוא גורם עיקרי לדלקת נרתיק, דלקת השופכה, וערמונית. בנשים הרות הידבקות בטפיל יכולה לגרום ללידות מוקדמות ומשקל לידה נמוך. במקרים של סיבוכים עלול להגרום נזק לאזור צוואר הרחם וסיכון להידבקות בנגיף הכשל חיסוני הנרכש.
טיפול הבחירה בטריכומוניאזיס מתבסס על מתן אנטיביוטיקת מטרונידזול. במקרים של אי סבילות למטרונידזול ניתן לטפל באנטיביוטיקה אחרת. יש ליטול את כל המנה המומלצת ולהימנע ממגע מיני עד לחלוף הזיהום, במטרה למנוע הידבקות והישנות.
היריון אחרי גיל 40
הריון הוא תהליך בו מעורבים תאי זרע (ממערכת הרבייה של הזכר) ותאי ביצית (ממערכת הרבייה של הנקבה). בקרב האוכלוסייה הכללית, תקופת הפוריות, שבמהלכה נשים יכולות להרות, נעה בדרך כלל בין גיל 15 (גיל ההתבגרות המינית) לגיל 45 (התחלת גיל המעבר). רוב ההריונות והלידות מתרחשים בטווח הגילאים 35-19, ומקובל לחשוב כי שנות הפוריות הטובות ביותר הן בטווח שמסוף העשור השני ועד לתחילת העשור השלישי לחייה של האישה. עם זאת, הריונות עשויים להתקיים גם אצל נשים שגילן הוא למעלה מ-40.
הריונות מעל גיל 40 מיוחדים בכך שהסיכויים להתרחשותם נמוכים יחסית: כל אישה נולדת עם מספר קבוע של ביציות (1-2 מיליון). במשך הזמן, מספר הביציות בשחלות הולך ופוחת משמעותית. המשמעות היא שהסיכויים להרות פוחתים ככל שגיל האישה עולה, עד כ-5% בנשים מעל לגיל 40. מאפיין נוסף של הריונות המתרחשים אצל נשים שגילן למעלה מ-40 הוא שהסיכונים הכרוכים בהם גבוהים באופן יחסי.
פוריות וטיפולי פוריות לאחר גיל 40.
הסיכויים להרות פוחתים עם העלייה בגיל האישה בשל שני גורמים עיקריים: מספרן הקטן והולך של הביציות, ונזק מצטבר במטען הגנטי של הביציות שמונע מהן לתפקד כרגיל.
מומחי פריון מציינים כי הם יכולים לסייע באמצעות טיפולי פוריות לנשים הסובלות מבעיית פוריות מכנית (סתימת חצוצרות), ליקויים במבנה הרחם או בעיות הורמונליות, אך אין באמתחתם פתרון משמעותי ויעיל לבעיות פוריות הנובעות מגיל האישה.
אחת השיטות הנפוצות להשגת הריון בגיל מאוחר היא שיטת ה-IVF. מדובר בתהליך שבו שואבים ביציות מגוף האישה, מפרים אותן בעזרת זרע, ולאחר שההפריה עברה בהצלחה, מחדירים את הביציות המופרות לרחם לתקופת ההיריון. באמצעות טכניקה זו, ניתן לבדוק פגמים גנטיים בביציות המופרות, ולבחור את העובר בעל הסיכויים הטובים ביותר לשרוד ולהפוך לתינוק בריא.
מגמות בנוגע להריונות אחרי גיל 40.
בישראל, קיימת מגמת עלייה במספר ההריונות לאחר גיל 40. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2009 ילדו בישראל 7,300 נשים מעל גיל 40 (שהן 4.6% מכלל היולדות בישראל בשנה זו). מדובר בעלייה של 40% בהשוואה לשנת 2000, אז רק כ-5,200 - נשים בישראל ילדו מעל גיל 40.
בין הסיבות למגמת העלייה במספר ההריונות לאחר גיל 40, ניתן למנות את אלה הבאות: דחיית הילודה לטובת הרצון להתפתח באופן אישי, לפתח קריירה ולהגיע ליציבות פיננסית וביטחון תעסוקתי, נישואים מאוחרים, נישואים שניים, ואמון בכוחם של הטכנולוגיה והרפואה לאפשר היריון בגיל מאוחר.
סיכונים.
הריון בעשור החמישי לחיי האישה יוגדר כ"הריון בסיכון גבוה", וככזה ילווה במעקב מקצועי של רופא נשים מומחה ואחות במטרה לצפות בעיות אפשריות ולטפל בהן במועד.
סיכונים לאם.
בספרות בנושא, הריון המתרחש אצל נשים בגיל 45 ומעלה, נחשב להריון מורכב העשוי לטמון בחובו סיכונים שונים. קיימות עדויות לכך שהריון בגיל זה עלול להיות מלווה בתחלואה של האם, בליקויי פריון ובסיבוכים מיילדותיים. במחקרים שונים בנושא נצפו שיעורים גבוהים יחסית של סיבוכים שונים ובהם סוכרת הריון, הפלה מוקדמת, לידה מוקדמת, היפרדות שליה, יתר לחץ דם ובחלק המקרים אף רעלת הריון. בקרב קבוצת הנשים באוכלוסייה זו נרשמו שיעורים גבוהים יחסית של אשפוז במהלך ההיריון, ושל לידה באמצעות ניתוח קיסרי. מחקר שנערך בארץ נמצא כי אצל נשים שיולדות בגיל מבוגר מ-45, הסיכון לסוכרת היריון גבוה פי עשרים וחמישה יותר מאשר באוכלוסיית הנשים ההרות בכללותה, וכי שיעור הסיבוכים מסכני החיים המחייבים העברה של היולדת לטיפול נמרץ במהלך הלידה גבוה פי שישה יותר מאשר באוכלוסיית הנשים ההרות בכללותה.
סיכונים לעובר.
אצל עוברים, ההפרעה העיקרית הקשורה לגיל האם היא הפרעה כרומוזומלית, ובמיוחד תסמונת דאון. קיים סיכון לסיבוכים עובריים נוספים, כגון פגות, האטה בגדילה תוך-רחמית ואף תמותה תוך-רחמית בלתי-מוסברת. קיימת השערה כי עקב העלייה בגיל האישה והזדקנות הביצית עלולים להיגרם פגמים בביצית ובדנ"א, אשר בתורם עלולים לפגוע בפוריות העובר לקצר את תוחלת חיים שלו ולגרום למחלות רבות.
אלפרד ז'וסט
אלפרד ז'וסט (בצרפתית: Alfred Jost; 27 ביולי 1916 - 3 בפברואר 1991) היה אנדוקרינולוג צרפתי שנודע בגילוי ההורמון האנטימילרי (AMH).
קורות חיים.
ז'וסט נולד בשטרסבורג שבאלזס, אז בגרמניה, ב-27 ביולי 1916. הוא נפטר ב-3 בפברואר 1991 בגיל 75, בעודו מכהן כמזכיר האקדמיה הצרפתית למדעים.
תגליתו.
ז'וסט פתר את המחלקת בשאלת המכניזם המשפיע על האבחנה המגדרית בכך שהוכיח שהאפיון הזכרי מוטבע בעובר על ידי הורמון AMH המופרש על ידי תאי סרטולי שבאשכים במהלך ההתפתחות העוברית. ז'וסט גילה כי בהיעדר הורמונים אלה מין העובר נקבע כנקבה.
תב&quot;ת (תנופה בתעסוקה)
ג'וינט ישראל - תבת (תנופה בתעסוקה) היא חברה לתועלת הציבור (חל"צ) שהוקמה בשנת 2006 כשותפות בין ג'וינט ישראל וממשלת ישראל במטרה לסייע לאוכלוסיות שנמצאות מחוץ לשוק העבודה בשילוב וקידום בעולם התעסוקה.
תבת פועלת בשותפות עם משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, עמותות ומעסיקים ומקדמת את המטרות הבאות:
ייעוד:
ארגון יוזם הפועל בשותפות רחבה ומוביל שינוי בר-קיימא בשוק העבודה בישראל. שואף להשפיע על מיליון איש בישראל לצאת ממעגל העוני באמצעות שילוב וקידום בעולם התעסוקה.
אוכלוסיות היעד של תבת הן: חרדים, החברה הערבית בדגש מיוחד על העסקת נשים, אנשים עם מוגבלויות, עולים חדשים בעיקר יוצאי אתיופיה, קוקז ובוכרה, מבוגרים צעירים מודרים בגילאי 18 - 34 חסרי עורף משפחתי וכלכלי. היקפים מספריים של המשתתפים בתוכניות תבת: עד סוף שנת 2014 השתתפו בתוכניות התעסוקה של תבת מעל 133,000 איש ואשה שיעור ההשמה הממוצע עומד על 70%.
תבת מתוקצבת שווה בשווה על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים (בעבר על ידי משרד הכלכלה) והג'וינט, תקציב תלת שנתי כ-90 מיליון ש"ח.
תשתיות ותוכניות.
תשתיות תעסוקה מקומיות:
תוכניות תעסוקה ייחודיות לפי אוכלוסיות:
תבת משמשת כחממה לתוכניות תעסוקה לאחר שהתוכניות מוכיחות את עצמן הם מועברות להפעלה והטמעה על ידי הממשלה ו/או המגזר העסקי עם עמותות העוסקות בתחום. גם לאחר שהתוכניות הועברו להטמעה בממשלה וברשויות המקומיות, תבת מספקת ליווי מקצועי באמצעות הדרכה, הכשרה והשתלמות. כדי לשמר את תחום קידום התעסוקה בחזית הידע העולמי תבת מספקת מערך פיתוח ידע וכלים לשירות כל העוסקים בתחום.
תוכניות "בוגרות" שיצאו מהפעלה ישירה על ידי תבת:
רון קלארק
רונלד ויליאם "רון" קלארק, מפקד, חבר (באנגלית: Ronald William "Ron" Clarke, AO, MBE; 21 בפברואר 1937 - 17 ביוני 2015) היה אתלט אוסטרלי. בשנות ה-60 קבע 17 שיאי עולם בריצות למרחקים ארוכים וזכה במדליית ארד אולימפית (טוקיו 1964).
קלארק כיהן כראש עיריית גולד קוסט בין השנים 2004 - 2012.
ביוגרפיה.
קלארק נולד וגדל במלבורן.
באולימפיאדת מלבורן (1956) בהיותו בן 19 זכה קלארק לכבוד להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים שנערך באצטדיון הקריקט של מלבורן.
שיאן עולם.