בשנת 1988, לאחר שפג הסכם אי-תחרות שחתם עם אמריקן אקספרס, הקים אדמונד ספרא את "ריפבליק הולדינגס" - Safra Republic Holdings S.A, חברת החזקות אירופית, שהוקמה עם הון של מיליארד דולר על בסיס סניפי "ריפבליק בנק ניו יורק" באירופה. הקבוצה התמקדה בשרותי בנקאות פרטית ללקוחות עשירים. ב-1996 רכש את בנק מרקורי בשווייץ. במאי 1999 מכר את "קבוצת ריפבליק", שכללה את "ריפבליק בנק ניו יורק" בארצות הברית ו"ריפבליק הולדינגס" באירופה, לקבוצת הבנקאות הרב-לאומית HSBC, תמורת 10.3 מילארד דולר במזומן. השלמת העסקה התעכבה במשך מספר חודשים, והיא נסגרה לבסוף בנובמבר 1999 לאחר שויתר על 450 מיליון דולר.
ב-3 בדצמבר 1999 נספה אדמונד ספרא בשריפה בדירת הפנטהאוז שלו במונקו.
בשנות ה-2000.
ביולי 2006 רכש גוז'ף ספרא את מניותיו של אחיו מואיז בעסקים המשותפים.
באוגוסט 2014 רכש גוז'ף ספרא את חברת צ'יקיטה (במקור חברת הפירות המאוחדת ששלטה בגידול וסחר בבננות ביבשת אמריקה) תמורת כ-610 מיליון דולר.
בנובמבר 2014, רכש גוז'ף ספרא, תמורת 726 מיליון ליש"ט את "מגדל המלפפון" (בניין רחוב סנט מרי אקס 30) בלונדון.
באפריל 2016 הוגש כתב אישום נגד ג'וזף ספרא, לפי האישום ספרא היה מודע לתוכניות מנהלים בחברתו לשלם שוחד כדי להפחית את מסי החברה.
באפריל 2018 מכר בנק הפועלים את תיק לקוחות הבנקאות הפרטית שלו בשווייץ לבנק ספרא.
פעילות בישראל.
בשנת 1986 רכש את הבנק הבינלאומי הראשון לישראל קרוב משפחת ספרא, ז'אק נאסר (ז'ק נאסר היה בן דודו של רחמו נאסר שהיה נשוי לאוולין ספרא). תחילה הכחישו האחים ספרא שהם קשורים לעסקה (בעיקר עקב רצונם לא לפגוע בקשרים שלו בעולם הערבי), אך בהמשך נודע כי משפחת ספרא סיפקה את המימון לרכישה.
ב-1990 השליטה בבנק הבינלאומי עברה באופן רשמי מנאסר לאחיו ג'וזף ומואיז ספרא. על אף שרשמית ג'וזף ומואיז היו בעלי פ.י.ב.י. אחזקות המחזיקה בבינלאומי, ואדמונד ספרא היה בעל השליטה בקבוצת ריפבליק, השתייך הבינלאומי ל"קבוצת הבנקים של ספרא" והלוגו של המשפחה שולב בסמל הבנק. כאשר אדמונד ספרא ביקש ב-1993 לרכוש את השליטה בבנק לאומי, דרש בנק ישראל, כי המשפחה תתחייב למכור את הבינלאומי. בסופו של דבר, ספרא נסוג מהעסקה. אחר כך פרץ סכסוך משפטי בין נאסר לאחים ספרא על כספים שכביכול היו חייבים לו, ועלתה הטענה שאדמונד ספרא הוא השולט בפועל בבנק הבינלאומי, בניגוד לאמור בתשקיפי הבנק לרשות לניירות ערך. יורשי נאסר הפסידו לבסוף בתביעה.
ב-1994 רכשו האחים ספרא 35% ממניות חברת סלקום וב-1998 היו בעלי 20% בקבוצת כרמלטון שזכתה במכרז להקמת מנהרת הכרמל. משפחת ספרא גם ניהלה משא ומתן על רכישת בנק דיסקונט ואי די בי חברה לאחזקות.
בשנת 2003 מכרו האחים ספרא את הבנק הבינלאומי לצדיק בינו שהיה בעבר מנכ"ל הבנק ומקורב למשפחה.
בשנת 2005 מכרו האחים ספרא את חלקם בסלקום לנוחי דנקנר.
גמר מונדיאל 1966
גמר מונדיאל 1966 התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה ב-30 ביולי 1966, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1966 היא נבחרת אנגליה, שניצחה את נבחרת גרמניה המערבית בתוצאה לאחר הארכה. הייתה זו זכייתה הראשונה של אנגליה בטורניר, והיא הייתה לנבחרת החמישית (אחרי , , גרמניה ו) שזוכה בתואר. ג'ף הרסט כבש שלושער במשחק, והיה לראשון והיחיד בהיסטוריה עד כה שכובש שלושער בגמר מונדיאל.
משחק הגמר היה אחד המשחקים השנויים במחלוקת בהיסטוריה של גביע העולם. השער השלישי שכבשה אנגליה מרגליו של הרסט, ושזכה לכינוי "שער ומבלי", נכבש לאחר שהכדור שבעט פגע במשקוף ובדרכו למטה ספק עבר את השער. שופט המשחק, גוטפריד דיינסט השווייצרי, ושופט הקו טופיק בחראמוב מברית המועצות, אישרו את השער השנוי במחלוקת ובכך עלתה אנגליה ליתרון של 3-2 בזמן הארכה. גם השער הרביעי של אנגליה, אותו כבש הרסט, נחשב לשנוי במחלוקת מאחר שלדעת רבים, כולל הרסט עצמו, השער נכבש לאחר שריקת הסיום למשחק, כאשר אוהדים אנגלים כבר פרצו לכר הדשא.
הלמוט האלר היה הראשון לכבוש, והוביל את גרמניה ליתרון, שהחזיק מעמד שש דקות בלבד עד לשער השוויון של הרסט, שקבע את תוצאת המחצית. מרטין פיטרס העלה את אנגליה ליתרון ראשון במשחק 12 דקות בלבד לסיום, אך וולפגנג ובר השווה את התוצאה דקה לסיום. בתוך ההארכה כבש הרסט את "שער הרפאים" בדקה ה-101, והשלים שלושער בדקת הסיום של ההארכה.
אנגליה הגיעה לגמר הטורניר לראשונה בהיסטוריה שלה, ועשתה זאת במונדיאל בו היא המארחת. הייתה זו הפעם הרביעית בהיסטוריה בו המארחת מגיעה לגמר, אחרי אורוגוואי (1930), איטליה (1934) ו (1958). מבין הארבע, רק שוודיה לא המשיכה לזכייה בתואר, כשהפסידה בגמר לברזיל. עבור גרמניה המערבית הייתה זו הופעה שנייה בגמר הטורניר, לאחר הניצחון בגמר מונדיאל 1954 על .
רקע.
מפגשים קודמים.
משחק זה היה המשחק הרשמי הראשון בין נבחרות אנגליה וגרמניה המערבית, למרות שהשתיים נפגשו במספר רב של מפגשי ידידות טרם אותו טורניר. ב-23 בפברואר 1966, כארבעה חודשים בלבד לפני המונדיאל, נפגשו אנגליה וגרמניה למשחק הכנה למונדיאל שבו ניצחו האנגלים בתוצאה 1-0. ג'ף הרסט, כובש השלושער בגמר, ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו באותו משחק.
הדרך אל הגמר.
בשלב הראשון של הטורניר חולקו 16 הנבחרות המשתתפות לארבעה בתים, כששתי הראשונות מעפילות לשלב רבע הגמר. החל משלב זה התקדמו הנבחרות בשיטת נוקאאוט במשחק אחד.
נבחרת אנגליה הוגרלה בשלב הבתים לבית א', ואיתה הוגרלו , , ו. אנגליה פתחה את הטורניר בשוויון 0-0 מול אורוגוואי, מה שמאוחר יותר הפך אותה לראשונה בהיסטוריה שזוכה במונדיאל לאחר שלא ניצחה במשחק הפתיחה שלה בטורניר. בהמשך גברה על מקסיקו וצרפת בתוצאה זהה, 2-0, והעפילה לרבע הגמר מהמקום הראשון בבית, מבלי שספגה כלל בשלב הבתים. במשחק האחרון שלה בשלב הבתים נפצע חלוץ הנבחרת, ג'ימי גריבס, שנאלץ להיעדר מהמגרשים בעקבות הפציעה. ברבע הגמר פגשה אנגליה את , וגברה עליה בזכות שער ניצחון של מחליפו של גריבס בהרכב, ג'ף הרסט, בדקה ה-78. במהלך המשחק הורחק קשר ארגנטינה, אנטוניו ראטין, בכרטיס צהוב שני, וסירב לעזוב את המגרש, עד שלווה החוצה על כוחות השיטור. לפי השופט הגרמני, ראטין הורחק עקב דיבורים בשפה לא נאותה. הארגנטינאים טענו לקנוניה של האנגלים והגרמנים שנועדה להדיח אותם מהטורניר, והסבירו כי ראטין הצביע על סרט הקפטן וביקש מתורגמן. גם השער האנגלי אושר על אף טענות הארגנטינאים לנבדל. המשחק זכה בארגנטינה לכינוי "גנבת המאה" (בספרדית: "El Robo Del Siglo"). בחצי הגמר ניצחה אנגליה את 2-1, עם צמד של בובי צ'רלטון. אאוזביו, מלך השערים של הטורניר, רק צימק בפנדל, ולא מנע מאנגליה העפלה ראשונה בתולדותיה לגמר הטורניר.
נבחרת גרמניה המערבית הוגרלה לבית ב', לצידן של ארגנטינה, ו. היא פתחה עם ניצחון מרשים, 5-0 על שווייץ (צמדים להלמוט האלר ופרנץ בקנבאואר), ולאחר שוויון 0-0 עם ארגנטינה הצליחה להשלים מהפך מול ספרד כדי לנצח 2-1 ולהעפיל לרבע הגמר. בשלב זה פגשה גרמניה את אורוגוואי, וניצחה 4-0. למרות התוצאה המוחצת, באורוגוואי הרגישו מקופחים כאשר עוד במצב של שוויון 0-0 נגע, לטענתם, שחקן גרמני בכדור בידו על קו השער, אך השופט התעלם ולא שרק לפנדל. בנוסף, החל מהדקה ה-49, עוד במצב של 1-0, הורחקו שני שחקנים מאורוגוואי בהפרש של חמש דקות זה מזה. רק בשלב זה הצליחו הגרמנים להוסיף עוד שלושה שערים. בחצי הגמר פגשה גרמניה את , והשלימה חצי גמר עם ארבע נבחרות מאירופה. האלר ובקנבאואר, מהכובשים המצטיינים בטורניר, כבשו בניצחונה של גרמניה 2-1, שהעפילה לגמר המונדיאל השני בתולדותיה.
שופט המשחק.
גוטפריד דיינסט משווייץ נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, טופיק בחראמוב מברית המועצות וקרול גלבה הצ'כוסלובקי, נבחרו לשמש כקוונים במשחק.
דיינסט נחשב בתקופה זו לשופט הטוב בעולם. טרם הטורניר הוא שפט פעמיים בגמר גביע אירופה לאלופות, ושפט בגמר יורו 1968 שנתיים לאחריו. הוא היה לשופט השווייצרי הראשון, והיחיד עד כה, בהיסטוריה של גמר המונדיאל.
במהלך הטורניר דיינסט שפט במשחק נוסף, בניצחונה של 2-0 על בשלב הבתים.
עוזרי השופט שימשו גם הם כשופטים ראשיים במהלך הטורניר. בחראמוב שפט בניצחונה של 2-1 על בשלב הבתים. גלבה שפט בניצחונה של 2-1 על בשלב הבתים.
מהלך המשחק.
אל משחק הגמר הגיעה אנגליה, עם מאמנה אלף ראמזי וקפטן הנבחרת בובי מור, ללא החלוץ הפצוע ג'ימי גריבס. גריבס, שפתח בשלושת משחקי הנבחרת בשלב הבתים, נפצע במשחק השלישי אך היה כשיר למשחק הגמר. ראמזי החליט לכלול בהרכב את ג'ף הרסט, שהחליף את גריבס בהצלחה בשני משחקים ואף כבש את שער הניצחון ברבע הגמר. מהנגד השני הופיעה גרמניה המערבית, עם מאמנה הלמוט שן והקפטן אובה זילר.
כבר בדקה ה-12 נכבש השער הראשון במשחק. הלמוט האלר, מלך שערי גרמניה בטורניר, כבש את שערו השישי בטורניר לאחר שקיבל כדור מזיגפריד הלד בתוך הרחבה, הסתובב ובעט כדור קופץ ונמוך לפינה. שש דקות אחר כך, אנגליה, שחיפשה את השוויון, הצליחה למצוא את השער. בובי מור הגביה כדור לרחבה, שם חיכו לו רוג'ר האנט וג'ף הרסט. לבסוף הרסט, חלוצה של ווסטהאם יונייטד, הגיע לנגיחה וקבע שוויון 1-1, תוצאת הסיום של המחצית הראשונה.
בדקה ה-78 השלימה אנגליה את המהפך. הורסט דיטר הוטגס גלש לכדור עומק בתוך הרחבה הגרמנית אך כשל בהרחקה. מרטין פיטרס ניצל זאת ובעט מקרוב בנגיעה אחת כדור שהכניע את השוער הגרמני האנס טילקובסקי וקבע 2-1 לאנגליה. דקה בלבד לסיום המועד החוקי של המשחק, ניסיון בעיטה שנהדף על ידי הגנת אנגליה הגיע לוולפגנג ובר, שמקרוב הכניע את גורדון בנקס וקבע שוויון. המשחק הלך להארכה.