בית הקברות היהודי מימי הביניים בעיר בבודה היה ממוקם בפינת רחובות אַלַגוּט (Alagút utca) ופַּאוּלֶר (Pauler utca), מחוץ לחומה לשעבר של העיר. הוא התגלה בשנת 1894 והמצבה העתיקה ביותר בו (1278) הייתה מונחת במקומה המקורי. השם שהיה כתוב עליה היה "רב פסח בן הרב פֶּטֶר". בית קברות זה היה בשימוש כנראה עד סוף המאה ה -15 כי המצבה האחרונה הידועה לנו היא משנת 1492. לגבי קיום בית הקברות נשתמרו כמה אזכורים בכתב מימי הביניים ואחד ששרד מהזמן המודרני. יהודי בודה התייחסו למצבות בית הקברות בחיבור ששלחו בשנת 1713 למלך הונגריה קרל השלישי שהוא קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בתקופת הכיבוש הטורקי בית הקברות היהודי היה כנראה מחוץ לחומת המבצר. מצבותיה שולבו מאוחר יותר בבתים שנבנו במקום, באחת הקפלות של כנסיית סטפן הקדוש ובמנזר הכרמליתים לשעבר.
בתי קברות באובודה.
בית הקברות ברחוב לַקְטַאנְיָה.
הוא היה ממוקם צפונית לבודה, מחוץ לעיר ומעבר לטירת זִיצִ'י. את השטח רכשה הקהילה היהודית מבעל האדמה בשנת 1737. הקימו במקום בית הקברות והשתמשו בו עד 1870. כאן נקברו גם הקורבנות היהודים של מגפת הכולרה של שנת 1831. בית הקברות היה ממוקם באזור העיר הרומית לשעבר וסיבה זו הביאה בין היתר לסגירתו. כיום הבתים הדרומיים ביותר של השכונה עומדים על שטח בית הקברות לשעבר.
בית הקברות בספוולדי.
לפי הסדר ההיסטורי, זהו בית הקברות היהודי השני באובודה. שמו הרשמי היה בית הקברות היהודי סֵפְּווֹלְדִיִ. הוא היה בשימוש בין 1831 לבין 1888. במפה משנת 1909 הוא עדיין מסומן בצד שמאל של דרך סֵפְּווֹלְדִיִ (Szépvölgyi út). זה היה סוף סוף פינה סביב 1938. על פני השטח ניתן היה למצוא אפילו בשנות ה -90 פיסות אבן שהזכירו מצבות.
בית הקברות הישן.
יהודי אוֹבּוֹדָה התחילו להשתמש בבית קברות זה בשנת 1888, אך לא לזמן רב. בשנת 1909 נסגר בית הקברות בשל תנועות מתמידות של הקרקע. מבנה בית הלוויות האורתודוקסי נהרס כמעט לחלוטין עם הזמן, עד שבסופו של דבר שופץ בשנת 1998 והוסב לבניין משרדים. כאשר נחנך "בית הקברות היהודי של אובודה" בשנת 1922 הרב איגנץ שרייבר (25 בינואר 1881 - 1 באוגוסט 1922) שאל: מי יהיה הראשון שייקבר בבית העלמין החדש? כעבור כמה ימים הוא נדרס על ידי חשמלית; "צחוק הגורל" היה שהוא עצמו.
בית הקברות היהודי בוויזיווארוש.
כיוון שלקראת סוף המאה ה -18, תושבי בודה נזקקו לבית עלמין חדש, מיקומו נקבע באזור המיוער שבין שלוש דרכים של היום. בית הקברות היהודי של וִיזִיווַארוֹש (Víziváros) נחנך ליד בית העלמין הנוצרי שנפתח בשנת 1785 . בית הקברות היהודי היה בשימוש מסוף המאה ה -18 ועד שנת 1885, אבל פורק סופית רק בסביבות 1930.
בית הקברות היהודי בדרך ואַצִי.
בית הקברות היהודי בדרך ואַצִי שימש משנת 1808 ועד לפתיחת בית הקברות היהודי ברובע 8 ברחוב שַלְגוֹטַארְיַיני (Salgótarjáni) בשנת 1874. בשנה זו בית הקברות כבר התמלא אפילו בכמה שכבות ונסגר מסיבות הגנה על בריאות הציבור. למרות ההחלטות לגבי פירוקו מספר פעמים על ידי עירית בודפשט, הוא פורק סופית רק בשנת 1910. המצבות ועצמות המתים הועברו ונקברו בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
מתיאש צ'אני
מתיאש (מתיתיהו) צ'אני (במקור צינר, בהונגרית: Csányi Mátyás; 6 בדצמבר 1884 – 6 במרץ 1962) היה מלחין ומנצח יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
צ'אני נולד בסגד כבן רביעי ליאנוש (יוחנן) צ'אני (לשעבר צינר), בנקאי מהעיר סגד. בנעוריו החל לעבור הכשרה לרבנות, אולם בסופו של דבר זנח אותה ועבר ללימודי מוזיקה חילוניים. הוא למד בעיר הולדתו, סגד, ומאוחר יותר המשיך את לימודיו בבודפשט ובווינה . עם סיום לימודיו החל לעבוד כמנצח וכמלחין ב"תיאטרון סגד" בעיר ארד, שברומניה ובין השאר כתב אופרות, אופרטות ואוורטוריות.
בין יצירותיו המפורסמות: אופרות של קלאודיוס, "פיטר אבה" (אופרה דו-אופרתית, לטקסט שלו, ואחריו הרומן של זולא רומא, שהוצג ב -1910 בארד, בתיאטרון הלאומי של סגד בשנים 1911-1919); "שיר השירים" ג. אורטוריה (1919); "מסה" ג. אופרטה, הציגה בערד בשנת 1923, בשיתוף עם גלאטה פרנץ); "ורד של אהבה" (אופרה Revu, 1923); שיר השירים עם תפילה מקראית, עמנואל לעף (Szeged, 1929). הטקסט של האופרה "המוזהב" (1934) מאת מור ג'וקאי .
ב-1937 גירשה אותו ממשלת גוגה מארד, והוא שב עם משפחתו לעיר הולדתו. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר מחדש לרומניה.
משפחתו.
צ'אני נישא לרקדנית מהתיאטרון שלו. נולדו להם שישה ילדים. בתו פירושקה (פיריקה) צ'אני, התפרסמה בעצמה כעיתונאית וכסופרת בבודפשט ונישאה לסופר Berey Géza . בתו אילונה צ'אני (לימים שוורץ) היא היחידה מבין ילדיו שעלתה לישראל.
אוונס קולג'
אגמון חפר
אגמון חפר הוא פארק בעמק חפר שנחנך בשנת 2017.
שביל השרון עובר על יד הפארק.
רקע.
הפארק בשטח של 300 דונם כולל אגם ומצוי כקילומטר וחצי דרומית לקיבוץ עין החורש, על גדות נחל אלכסנדר שבעמק חפר. על השטח בו קיים כיום האגם, היו בעבר שטחי ביצה. לאחר שהוקם הקיבוץ נבנו סמוך אליו בריכות דגים על שטחי הביצות שיובשו. ברבות השנים הפסיק הקיבוץ להפעיל את בריכות הדגים והן נותרו נטושות. יוזמה של רשות הניקוז שרון בסיוע תורמים לקק"ל מקנדה הביאה להקמת הפארק.
בפארק מוקד קינון של ציפורים, צומח ובעלי חיים ייחודיים החיים בסביבתו, ותחנת מחקר לחקר ציפורים. באגם ניתן לראות עופות מים, ברווזים וצבי ביצה.
I Am... Yours
I Am... Yours (בעברית: אני שלך) הוא רצף ההופעות הראשון של ביונסה. סדרת ההופעות התרחשה בנבדה שבלאס וגאס על מנת לקדם את אלבומה השלישי I Am... Sasha Fierce. סדרת ההופעות כללה 4 הופעות בין התאריכים 30 ביולי 2009 ל-2 באוגוסט 2009.
בין היתר, שרה ביונסה בסדרת המופעים הללו שירים כמו "Say My Name", "Déjà Vu", "Halo" ועוד.
רקע.
המופעים כונו כמופעמים אינטימיים ונחשבו לגסים יותר מאשר הופעות קודמות שלה. הרעיון של מופעים אלה היה לעשות מסע לאורך כל הקריירה של הזמרת שבא לידיי ביטוי ברשימת השירים של ההופעות אשר כללה שירים מכל הזמנים כולל התקופה בה הייתה חברה בלהקת הדסטניז צ'יילד.
ביונסה הופיעה מול קהל של 1,500 איש סך הכל בכל המופעים כאשר היא מלווה בלהקת הנגניות שלה "Suga Mamam" אשר ליוותה אותה בסיבוב ההופעות השני שלה.
ביקורת.
ההופעות זכו לביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את האינטימיות של המופעים, את היכולות הווקאליות של ביונסה, את התזמורת ואת השילוב של מוזיקת ג'אז ופאנק במופע. ההצלחה של המופעים גרמה לביונסה להוסיף מופעים נוספים. לאחר המופעים הזמרת שחררה מארז מיוחד הכולל מארז כפול של דיסק ו-DVD של המופע (אשר הוקלט במופע של 2 באוגוסט) בשם ב-23 בנובמבר 2009. המארז הכיל הקלטה של המופע עצמו ביחד עם דיסק אשר מכילים את הביצועים של המופע וקטעי מאחוריי הקלעים. מאוחר יותר המופע שודר בטלוויזיה בספיישל טלוויזיוני מיוחד.
פנג גוזאנג
פנג גוזאנג (באנגלית: Féng Guózhāng; 7 בינואר 1859 - 12 בדצמבר 1919) היה גנרל בצבא של בייאנג, פוליטיקאי בראשית הרפובליקה הסינית. הוא החזיק במשרה של סגן הנשיא ולאחר מכן נשיא הרפובליקה של סין. הוא נחשב מייסד של קליקת ז'ילי של שליטי הצבא, שהתחרו על השליטה בצפון סין בתקופת המצביאים.
ראשית חייו.
פנג גואזנג, נולד למשפחה איכרים בהיג'יאן, חביי (מחוז שנקרא אז "ז'ילי"). משפחתו חוותה זמנים קשים ונאלצה למכור את נכסיה כדי לחנך את בניה. הוא היה הבן הרביעי, ולא היה מסוגל להשלים את חנוכו בשל העלויות. הוא היה חייב לשרוד חלק מראשית חייו על ידי נגינה בכינור בתיאטרון סיני.
קריירה מוקדמת.
ללא משאבים כלכליים, נותרה לפנג האפשרות להתגייס לצבא, שבאותו הזמן עבר תהליך התחדשות שיצר בסופו של דבר את צבא בייאנג בפיקודו של יואן שה-קאי. פנג הצטיין מה שהסב את תשומת ליבו של המג"ד, שהמליץ שהוא יצא ללמוד באקדמיה הצבאית של בודינג. [2] בזמן לימודיו באקדמיה הצבאית הוא יצר לו כמה חברים קרובים ובעלי ברית שיעזרו לו מאוחר יותר. בשנת 1895 נשלח פנג לטוקיו כדי לשמש נספח צבאי ושמו הגיע לידיעת יואן שה קאי, שהחל לטפח אותו כאחד מתומכיו בתוך הצבא. עם זאת, כאשר יואן נאלץ לפרוש בשנת 1908 על ידי קבוצת אצילים מחשש שהוא צובר כוח רב מדי, הצליח פנג לשמור על יחסים טובים עם שני הצדדים.
באוקטובר 1911, לאחר פרוץ מרד ווצ'אנג, שהיה ראשית מהפכת שינהאי שבה נפלה שושולת צ׳ינג ונולדה הרפובליקה. הוא קיבל הוראה מחצר הקיסר לדכא את המהפכה בווהאן. הוא החזיק את צבא בייאנג עד שיואן שה-קאי חזר לפיקוד והמשיך להילחם בהאנקו והנייאנג והביס את המהפכנים בקרב יאנגשי. ב-14 באוקטובר הוא מונה לפקד על הצבא השני (שהורכב משתי אוגדות) על ידי החצר הקיסרית. במהלך הקרב הוא הורה על הריסתה של האנקו. לאחר מכן, על פי פקודותיו של יואן שה קאי, הוא עצר את ההתקדמות הצבאית של צ'ינג על ווצ'אנג. יואן הביא להתפטרותו של הקיסר האחרון והפך לנשיא הזמני של הרפובליקה החדשה של סין בשנת 1912. פנג הלך בעקבות יואן לממשלה החדשה וזכה לכבוד על תרומתו למהפכת שינהאי, אף על פי שלמעשה הוא לקח חלק פעיל בדיכויה.
בפוליטיקה.
היחסים בין פנג ויואן שה קאי, נותקו כאשר יואן ניסה מאוחר יותר להפוך את עצמו לקיסר. יואן רצה להכתיר את פנג בתואר דוכס, אבל פנג סירב. בתגובה יואן שלח אדמירל להתנקש בחיי פנג אבל האדמירל סירב לבצע זאת, והוא עצמו נרצח. פנג עבר לנאנג'ינג, שם הצטרף לאופוזיציה שקמה נגד יואן. שמו היה בולט ברשימת היורשים המוצעים בצוואתו של יואן.