רמי ורד (נולד ב-9 בדצמבר 1963) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, מחזאי, במאי, סטנדאפיסט ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשם רמי ברדוגו ברחובות להורים שעלו ממרוקו וגדל בשכונת קריית משה בעיר. שירת בצה"ל במערך ההגנה האווירית והשתתף כלוחם במלחמת לבנון הראשונה.
עם סיום שירותו הצבאי למד כלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב, והחל לעבוד תחילה כטכנאי אלקטרוניקה.
ורד בוגר תואר ראשון בחוג לאמנות התיאטרון מאוניברסיטת תל אביב, והתפקיד הראשון שלו כשחקן היה בתיאטרון הבימה ב-1991 במחזה "בחורים טובים".
ורד החל את דרכו כסטנדאפיסט ב-1993 בקאמל קומדי קלאב בהשראתו של שמואל וילוז'ני ולאחר מכן גם במועדון הדומינו גרוס.
את דרכו כשחקן בטלוויזיה החל ורד ב-1997 בתוכנית של אלי יצפאן שנקראה "הערב עם אלי יצפאן" ששודרה בערוץ 2 כשכתב והשתתף לצד יצפאן במערכונים של "עזרא ונעים" חברים מבוגרים עיראקים בתפקיד נעים.
בשנות התשעים היה ורד מכותבי התוכניות "זהו זה!" ו"לילה גוב".
בשנת 2000 השתתף ורד בתוכנית של דידי הררי שנקראה "דידי TV" וששודרה בערוץ 2.
בשנים 2001–2002 השתתף בפינה קומית בתוכניתו של יאיר לפיד בערוץ 2.
בשנים 2002–2003 הגיש תוכנית אירוח בערוץ 10 בשם "רמי ורד".
בשנים 2003 –2004 הגיש עם מירי בוהדנה את התוכנית "מלך הכורסה" בערוץ 2.
בשנת 2007 השתתף ורד בתוכנית "גלגל החדשות" ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2009–2010 הגיש פינה קומית בתוכנית האירוח של אברי גלעד בערוץ 2.
בשנים 2009–2010 הנחה ורד לצד דניאל לפין תוכנית רדיו בגלי צה"ל בשם "ציפורי לילה מחפשות פואנטה".
בשנים 2014- 2015 הגיש פינה בתוכנית "מדברים על זה" בערוץ 2.
בשנים 2014 –2016 השתתף בסיטקום "משפחה שולטת".
בשנת 2017 יצר וכתב לצד רובי דואניאס את הסדרה "שמחות" ששודרה בערוץ 2 והשתתף בה.
הוא שיחק בתיאטרון הקאמרי. כמו כן כתב הצגות לאמנים כציפי שביט ("שביט 2000" ו"ספונג'ה והעיר הגדולה"), אבי קושניר, אלי יצפאן ומאיר סויסה.
בשנת 2018 הועלה בתיאטרון הבימה מחזה פרי עטו של ורד, "קח את אבא שלך ולך לעזאזל" בכיכובם של אבי קושניר וריקי בליך.
בשנת 2019 הועלתה בתיאטרון בית ליסין ההצגה "עבדאללה שוורץ" מפרי עטו של ורד, בכיכובם של אבי קושניר וענת וקסמן.
בשנת 2022 הועלה בתיאטרון בית ליסין מחזה נוסף שכתב ורד, "ברוכים הבאים לגיהנום", אותו ביימה דפנה זילברג.
באותה השנה ביים ושיחק בהצגה "תירה כבר וזהו" מאת עופר קניספל, במסגרת "פסטיבל הקומדיה על שם אפרים קישון".
ורד השתתף בעונה ה-11 של תוכנית הריאליטי "האח הגדול" והודח לפני הגמר של העונה.
חיים אישיים.
ב-1984 ורד נישא לנוגה, ולהם שלושה ילדים. ב-2019 הם התגרשו. מאז 2019 ורד בזוגיות.
בנו האמצעי, אסף, הוא אוטיסט, ובתו הקטנה, הילי, מאומצת. בשנת 2018 התפרסם בתקשורת מאבקו בעיריית פתח תקווה שהביא לפתיחת מרכז תעסוקה לאוטיסטים, שמקור הקמתו היה עבור בנו אסף.
ורד מתגורר בשכונת נווה עוז בפתח תקווה.
Origin (אלבום של אוונסנס)
Origin (בעברית: מָקוֹר) הוא אלבום הדמו הראשון של להקת הרוק האמריקאית אוונסנס. האלבום יצא ב-4 בנובמבר 2000, והוא הופק על ידי חברת התקליטים ביג וויג אנטרפריזס. לאלבום הוקלטו רק 2,500 עותקים בשל חוסר תקציב, שנמכרו בהופעה חיה של הלהקה בליטל רוק, ארקנסו, ובאתר האינטרנט של חברת ההקלטות. לאלבום יצאו מספר גרסאות פיראטיות שנמכרות ביותר מ-300$ ב-eBay, ובכך הפכו את האלבום המקורי לקשה להשגה.
Origin מכיל גרסאות מוקדמות יותר של השירים "My Immortal", "Imaginary" ו-"Whisper", שירים שהוקלטו מאוחר יותר בגרסה חדשה לאלבום האולפן הראשון של הלהקה, Fallen. סגנון המוזיקה של האלבום שונה בצורה ניכרת משאר האלבומים של הלהקה.
שירים שלא נכנסו לאלבום.
בגרסה המקורית של Origin ישנו שיר חבוי שנמצא בתחילת האלבום. השיר החבוי הוא גרסת אאוט-טייק (outtake) לשיר "Anywhere", אותו ניתן לשמוע על ידי לחיצה על הכפתור "השיר הקודם" כאשר נמצאים בשיר הראשון.
באאוט-טייק ניתן לשמוע את דייוויד הודג'ס שר בקול גבוה. לאחר מכן הוא אומר לאדם שמקליט: "אתה לא שומר את זה". מיד אחר כך ניתן לשמוע את בן מודי אומר: "יש הרבה דעות קדומות נגד זומבים" [בתרגום חופשי], שורה שלקוחה מהסרט "My Boyfriend's Back".
נחתכו מהאלבום.
שני שירים נחתכו מהאלבום: "Listen to the Rain" (שנכתב על ידי איימי לי לסיום בית הספר שלה, בו מופיעה גם מקהלת בית הספר), והשיר "Demise" (קטע אינסטרומנטלי שנלקח מתוך השיר "Field of Innocence"). תחילה תוכנן שהשיר "Eternal" יהיה שיר מספר 11, "Listen to the Rain" שיר מספר 12 ו-"Demise" שיר מספר 13, אולם מאוחר יותר הוחלט למזג את "Eternal" עם "Demise".
שני שירים נוספים שלא נכנסו לאלבום הם "Catherine", שנכתב על ידי איימי לי ובן מודי איתו הם הופיעו בבית קפה מול מספר מצומצם של אנשים, כמו גם השיר "Spanish".
עיצוב האלבום.
החלק הקדמי של עטיפת האלבום עוצב על ידי המתופף רוקי גריי. בעטיפה ניתן לראות רקע בצבעים אדום ושחור, עליו כתובה המילה Evanescence לאורך ולרוחב. ניתן גם להבחין בדמות של אישה ברקע.
החלק האחורי של עטיפת האלבום הוא באותם צבעים, עליו יש שלוש תמונות שונות של הפסל "Angel of Grief", אותה תמונת פסל שמופיעה על עטיפת האלבום Evanescence EP. כמו כן, בחלק האחורי כתובות מילים מתוך השיר "My Immortal".
הוצאה מחודשת.
כחלק מהאוסף, "The Ultimate Collection", האלבום "Origin" ישוחרר מחדש בפורמט תקליט.
כדרורית
כַּדְרוּרִית (שם מדעי: "Wolffia") היא סוג צמח במשפחת הלופיים. עם סוג זה נמנים צמחי מים צפים, זעירים וחסרי שורשים, הגדלים במקווי מים עומדים או בזרימה איטית. פרחיו זעירים, ומיני הצמח נחשבים לקטנים מבין צמחי הפרחים. שמו העברי של הצמח מרמז על צורתו העגולה. שמו המדעי הוא על שם הרופא והבוטנאי הגרמני יוהאן פרידריך וולף (Wolff; 1778–1806).
מיני סוג זה נבדלים מעדשת המים ואגמית, סוגים קרובים, במידותיהם. קוטרם הוא עד 1.2 מילימטר, בעוד אורכם של עלי עדשת המים אינו יורד משני מילימטר, ואורכו של צמח האגמית אינו יורד מ-1.5 מילימטר. הבדל נוסף בין הסוגים הוא בשורשים: לאגמית למעלה מ-2 שורשים, לעדשת המים שורש יחיד, ואילו לכדרורית אין שורשים כלל.
שלושת הסוגים נחשבו בעבר כשייכים למשפחה נפרדת – משפחת עדשת המים (Lemnaceae) – ועם הרחבת משפחת הלופיים לאחר מחקרים גנטיים הם הועברו לתת-משפחת עדשת המים (Lemnaoideae) הכוללת 5 סוגים, מהם שלושה המיוצגים בצמחיית הבר של הארץ (והוזכרו בפסקה הקודמת).
לעיתים קרובות, צמחי הכדרורית חולקים את בית-גידולם עם צמחי עדשת-המים, ויוצרים מעין שטיח צפוף של צמחים במפלס של מקווי-מים מתוקים.
הסוג כולל כ-10 מינים בעלי תפוצה כלל-עולמית כמעט הם גדלים בכל יבשות העולם פרט לקטבים. בארץ ישראל גדל המין כדרורית המים ("Wolffia arrhiza"), אשר נכחד מהשרון אך עודו קיים ברמת הגולן.
הצמחים עצמם מכילים כ-40 אחוז חלבון – כמות גבוהה, הדומה לכמות החלבון בפולי סויה. בכך, יש בהם פוטנציאל כמזון עבור האדם, והם אכן מלוקטים לצורך כך בחברות מסורתיות.
ארמנדו טחאדה גומס
ארמנדו טחאדה גומס (בספרדית: Armando Tejada Gómez; 21 באפריל 1929 – 3 בנובמבר 1992) היה משורר, סופר וקריין ארגנטינאי.
חייו.
טחאדה גומס נולד במנדוסה למשפחה קשת יום מצאצאי הווארפה, והיה ה-23 מתוך 24 אחים. אביו נפטר כשהיה בן 4, ואמו, שלא יכלה לשאת בנטל גידולם של כל הילדים לבדם, מסרה אותו לדודתו. הוא מיעט ללכת לבית הספר, וכבר בגיל 6 נשלח לסייע בפרנסת המשפחה, תחילה כמוכר עיתונים, ולאחר מכן כמצחצח נעליים וכפועל בניין. כשהיה בן 15 רכש עותק של הפואמה מרטין פיירו, שעוררה בו את התשוקה לספרות, לצד עניין בסוגיות של צדק חברתי.
ב-1950 החל טחאדה גומס לעבוד כקריין בתחנת רדיו מקומית. במקביל, החל לכתוב שירים עם אוסקר מאטוס. ב-1954 פרסם את ספר השירים הראשון שלו, Pachamama: poemas de la tierra y el origen ("פצ'אמאמה: שירים מהארץ ומהמקור"), שהושפע מתרבות הווארפה. הספר זכה בפרס ספרותי מקומי במנדוסה, ובעקבות זאת זכה לפרסום ברחבי ארגנטינה.
טחאדה גומס התנגד למשטרו של חואן פרון ולפרוניזם לו הטיף (אף שהעריץ את אווה פרון). ב-1954 פוטר מהרדיו לאחר שפרסם כתבה על האמן הקומוניסטי חואן קרלוס קסטניני, ונאסר עליו להזכירו בכתביו. ב-1955 יצא לאור ספרו השני, Tonadas de la piel ("מנגינות מהעור"). בסוף אותה שנה הופל משטרו של פרון בהפיכה, והוא הורשה לחזור לעבוד ברדיו.
כתיבתו בשנים הבאות התמקדה יותר ויותר בסוגיות חברתיות, בין היתר לאחר שאחיו, שהיה פועל בניין, העיר לו כי עמיתיו לעבודה סבורים כי הוא "כותב על דברים שאיש אינו מבין". ב-1958 פרסם את ספר השירים השלישי שלו, Antología de Juan ("האנתולוגיה של חואן"), שכלל שירים רבים העוסקים בנושאים חברתיים. הספר זכה לפופולריות רבה בארגנטינה, ונמכר בלמעלה מעשרת אלפים עותקים. במקביל, פנה לפוליטיקה, ובבחירות שנערכו באותה שנה נבחר לבית הנבחרים של פרובינציית מנדוסה מטעם מפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי העיקש, שניצחה בבחירות, וארטורו פרונדיסי נבחר מטעמה לנשיא. לאחר הבחירות אימץ פרינדיסי מדיניות ימנית יותר, וטחאדה גומס עזב את המפלגה והצטרף למפלגה הקומוניסטית. ב-1960 התפטר מבית הנבחרים ושב לעבודתו ברדיו. ב-1961 פרסם את ספרו הרביעי, Los compadres del horizonte, שזכה בתחרות "Casa de la Cultura" שנערכה בהוואנה.