גשר אלכסנדר השלישי (בצרפתית: Pont Alexandre-III) הוא גשר קשתות שנמתח מעל לנהר הסן, ומחבר את הרובע השמיני של פריז (אזור שאנז אליזה) עם הרובע השביעי (אזור מגדל אייפל והאנווליד). הגשר, שמעוטר בכרובים, נימפות וסוסים מכונפים בסגנון אר נובו בקצותיו, נחשב ל"מקושט ביותר" או "האלגנטי ביותר" בפריז. הגשר סווג כמונומנט היסטורי, והוא נכלל בתחום אתרי המורשת העולמית של פריז.
היסטוריה.
גשר אלכסנדר השלישי נבנה בין השנים 1897 ל-1900. הוא נקרא על שם הצאר אלכסנדר השלישי, שחתם עם צרפת על הברית הצרפתית-רוסית בשנת 1892. בנו של אלכסנדר, ניקולאי השני, הניח את אבן הפינה באוקטובר 1896. סגנון הבניה של הגשר הותאם לסגנונו של מוזיאון הגרנד פלה, שנבנה סמוך לקצהו של הגשר בגדה הימנית.
מבנה הגשר נחשב לנס הנדסי של המאה ה-19 בשל היותו בנוי מקשת מתכת אחת שנפרשת לגובה שישה מטרים. עיצוב הגשר, בתכנונם של האדריכלים ז'וז'ף קסיין־ברנר (Joseph Cassien-Bernard) וגסטון קוזן (Gaston Cousin), עמד תחת פיקוח הדוק וקפדני שדאג לכך שלא יפגע במראה השאנז אליזה או האנווליד.
הגשר נבנה בידי המהנדסים ז'אן רסל (Jean Résal) ואמדה ד'אלבי (Amédée d'Alby) ונחנך בשנת 1900 במסגרת התערוכה העולמית של פריז של אותה שנה (יחד איתו נחנכו ביריד מוזיאון הגרנד פלה ומוזיאון די פטי פלה).
תיאור.
מספר רב של פסלים עבדו על הגשר והעניקו לו את מראהו האופייני. ארבעה פסלי ברונזה מוזהבים של סמלי ניצחון מביטים אל השער, נתמכים באדני עמודים מאסיביים בני 17 מטרים, מהווים משקל נגד מאזן לקשת הרחבה, וזאת ללא מראה מונומנטלי שהיה עלול להפריע לסביבתם. אדני העמודים מעוטרים בסמלי תהילה דמויי פגסוס: בגדה הימנית "תהילת המדעים" ("Renommée des Sciences") ו"תהילת האמנות" ("Renommée des Arts"), שניהם מעשה ידיו של עמנואל פרמייה (Frémiet); בבסיסם, פסל "צרפת בת זמננו", של גוסטב מישל ו"צרפת של שארלמאן" מעשה אלפרד לנואר (Lenoir). בגדה השמאלית "תהילת המסחר" ("Renommée du Commerce") בידי פייר גרנה (Granet) ו"תהילת התעשייה" ("Renommée de l'Industrie") של קלמן סטיינר (Steiner); בבסיסם פסלי "צרפת של הרנסאנס" מאת ז'יל קוטן (Coutan) ו"צרפת של לואי הארבעה-עשר" מאת לוראן אונורה מרקסט (Honoré Marqueste). את האריות פיסלו ז'יל דלו (Dalou) וז'ורז' גרדה (Gardet). במרכז הקשת ניצבים פסלי "נימפות הסן" עם מגני צרפת ומולם "נימפות הנבה" עם מגן האמפרייה הרוסית, שניהם מנחושת שרוקע על פסלים מאת ז'ורז' רסיפו (Récipon).
דיון בדלתיים סגורות
דנוור ברונקוס
דנוור ברונקוס (באנגלית: Denver Broncos) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר דנוור, קולורדו. הקבוצה נוסדה ב-1960 והצטרפה לליגת ה-AFL, ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה על ידי בוב האוסמן שהיה בעליה של קבוצת הבייסבול דנוור ברס מליגת המשנה. האוסמן רצה לצרף את קבוצת הבייסבול לליגה הבכירה, המייג'ור ליג בייסבול, ולשם כך הרחיב את האצטדיון בו שיחקה הקבוצה לתפוסה של 34,000 מקומות. משנכשל במשימה, החליט להקים קבוצת פוטבול שתשתמש במתקן, לאחר שלא הצליח לצרף קבוצה חדשה לליגת ה-NFL היה מייסדי ליגת ה-AFL. לאחר עונה הבכורה של הקבוצה נמכרה הקבוצה יחד עם קבוצת הבייסבול, לקבוצת אנשי עסקים בראשותם של האחים ג'רלד ואלן פיפס. ב-1965 ביקשו שאר בעלי המניות למכור את הקבוצה ולהעבירה לאטלנטה, אך האחים פיפס התנגדו לכך, הם רכשו את כל שאר המניות בקבוצה ואת האצטדיון והותירה את הקבוצה בדנוור. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC של ליגת ה-NFL בעקבות האיחוד בין ליגת ה-AFL ל-NFL. ב-1973 רשמה הקבוצה לראשונה עונה עם מאזן ניצחונות חיובי ומאז הפכה לאחת הקבוצות המצליחות בליגה. בעונת 1977 העפילה לסופרבול XII, הסופרבול הראשון בתולדותיה, בו הפסידה לדאלאס קאובויס 20-17.
ב-1983 הצטרף לקבוצה הקוורטרבק ג'ון אלווי שהפך עד מהרה לסמלה, הוא הוביל את הברונקוס לחמישה סופרבולים, ולשתי הזכיות הראשונות בתולדותיה, סופרבול XXXII בשנת 1997 וסופרבול XXXIII בשנת 1998, לאחר הזכייה השנייה פרש ממשחק.
בתחילת 2011 מונה אלווי לסגן נשיא המועדון והמנהל המקצועי, וג'ון פוקס מונה למאמן. ב-2011 זכתה הקבוצה בראשות הבית לאחר שהקוורטרבק המחליף טים טיבו הצעיד אותה לשבעה ניצחונות, ואחר כך לניצחון בהארכה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, עד שהודחה בהפסד לניו אינגלנד פטריוטס. בעונה הבאה שוחרר טיבו והובא הקוורטרבק הוותיק פייטון מאנינג, שחזר מפציעה. בהנהגתו זכתה הקבוצה פעם נוספת בראשות הבית. בעונת 2013 סיימה הקבוצה עם המאזן הטוב בליגה, כשמאנינג שובר את שיאי ה-NFL למסירות לטאצ'דאון ולכמות היארדים בעונה וזוכה בתואר ה-MVP של העונה, ובפלייאוף העפילה למשחק הסופרבול בו הובסה על ידי סיאטל סיהוקס. בעונת 2015 הפעילה הקבוצה בפעם השמינית בתולדותיה לסופרבול לאחר ניצחון על ניו אינגלנד פטריוטס בגמר ה-AFC. בסופרבול גברה על קרוליינה פנתרס 10-24 וזכתה בפעם השלישית באליפות הליגה.
ברוב שנות קיומה שיחקה הקבוצה במגרש ה"מייל היי". לפני עונת 1968 נמכר האצטדיון לעירייה, שמו שונה מאצטדיון הברס לאצטדיון "מייל היי" והוא עבר שיפוץ שהרחיב את מספר המקומות בו ל-51,706. בהמשך הורחב האצטדיון מספר פעמים נוספות ותכולתו גדלה ל-75,100 מקומות. כשנסגר האצטדיון ב-2001 עברה הקבוצה לשחק באצטדיונה החדש שנבנה בסמוך. כל הכרטיסים למשחקי הבית של הקבוצה נמכרו במלואם החל משנת 1970. מיקום המגרש נותן לקבוצה יתרון ביתי מובהק: כיוון שממוקם בגובה רב, מיל אמריקאי אחד מעל גובה פני הים, נפגעת יכולתם האתלטית של אלו משחקני הקבוצות היריבות שלא מורגלים לאוויר הדליל.
לשכת הקשר ליהודי ברית המועצות
אמרת גוסס
הודעת שכיב מרע
דנבר ברונקוס
טרמין
טֶרֶמין הוא כלי נגינה ממשפחת הכלים האלקטרוניים, וכלי הנגינה הראשון שהנגינה בו מבוצעת ללא מגע. הוא הומצא על ידי הממציא הרוסי לב סרגייביץ' טרמן (רוסית: Лев Сергеевич Термен) בשנת 1919. הנגינה בכלי זה מתבצעת על ידי שינוי מרחק הידיים מזוג אנטנות המשפיע על השדה האלקטרומגנטי בסביבתן. האות מהאנטנות שולט על מתנד אלקטרוני המחולל את אות השמע אותו מעביר הטרמין למגבר ומשם לרמקולים. יד אחת שולטת בתדר האות, והשנייה בעוצמתו. גובה הידיים שולט בעוצמה, ומיקומם על ציר הימין-שמאל על גובה הצליל. חסרונו הגדול של הטרמין הוא אי-יכולתו לנגן צלילים קטועים (סטקטו).
צליליו של הטרמין יוצרים אווירה מסתורית וזרה, ומשמשים בין היתר בסצנות בסרטים המתארות חייזרים, במידה רבה בשל השימוש החלוצי שעשה בו המלחין ברנרד הרמן בפסקול שכתב לסרט היום שבו הארץ עמדה מלכת, בשנת 1951. הטרמין הוא גם כלי פופולרי במוזיקה מודרנית. ז'אן מישל ז'אר עשה בו שימוש נרחב באלבומו "Oxygene". הרכבי רוק רבים השתמשו בטרמין, ביניהם לד זפלין, הרולינג סטונז והרכב הרוק הפסיכדלי הברזילאי המוטנטים. חברי ההרכב פאטו פו אף חיברו שיר מחווה לממציא הכלי, לב טרמין, בו נשמעים צלילי הטרמין, וגם צילמו קליפ של השיר, בו מופיע גיטריסט ההרכב בתפקיד לב טרמין.
הטרמין משמש כיום גם כגלאי שינויים באותות החשמליים של חפצים בסביבתו ולמדידת שינויים בגודלם. חיישני הטרמין מסוגלים לקלוט שינויים של ננומטר.
בזכות היותו בעל חיישנים רגישים כל כך, הטרמין שימש לבניית מערכת המראות המהוות חלק ממכלולי הטלסקופ במצפה הכוכבים קק שבהוואי.
ויל רייט
ויל רייט (באנגלית: Will Wright; נולד ב-20 בינואר 1960) הוא מעצב משחקי וידאו אמריקאי, ממייסדי חברת פיתוח המשחקים Maxis (כיום חברת בת של Electronic Arts).
רייט ידוע כמפתח משחקים מקורי, האחראי ליצירות כמו סים סיטי וסדרת המשחקים הנמכרת בכל הזמנים, הסימס (נכון לשנת 2008). פיתוחו האחרון של רייט הוא סימולציה אבולוציונית בשם ספור.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
וייל רייט נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, בנם של ביל רייט האב ובברלי רייט אדוורדס. אביו סיים את לימודיו בבית ספר להנדסה בג'ורג'יה טק, והיה יזם בתחום אריזות פלסטיק. בשנות ה-60 המוקדמות, ביל רייט הקים חברה מצליחה, דבר שאפשר לויל רייט לחיות בנוחות באטלנטה. בברלי הייתה שחקנית ומוזיקאית חובבת. רייט התחנך בבית הספר מונטסורי, שם נהנה מהדגש על יצירתיות ופתירת בעיות. רייט הודה שקיבל השראה לחלקים מסוימים במשחק SimCity מהתנסויותיו בבית הספר.
מאוחר יותר רייט תיאר עצמו כ"אובססיבי" במרדפים שלו. "אני בדרך כלל נעשה אובססיבי עם נושא או תחום עניין למשך כחצי שנה עד שנה, ופשוט לומד לגמרי כל דבר שאני יכול לגבי זה."