אנשים עם הפרעת קשב היו יכולים לנצל את הייתרונות של מיקוד הייתר ולהימנע מהחסרונות שלו, אם הייתה להם אפשרות לבחירה מודעת ומכוונת של הפעילויות שבה הם יכנסו למצב של מיקוד יתר. אך הדבר בלתי אפשרי משום שבעוד שהפרעת קשב יוצרת נטייה מוגברת למיקוד יתר, היא גם מנטרלת את יכולת השליטה עליו. זאת משום שהתסמינים של הפרעת קשב כוללים פגיעה ביכולת הוויסות מלמעלה-למטה של המערכת הפרונטלית על הקשב וההתנהגות. כתוצאה מכך, המצב של מיקוד היתר יכול להתעורר בצורה אקראית בעקבות פעילויות מכל רמות החשיבות האפשריות - מהפעילות הזניחה ביותר ועד לפעילות בעלת משמעות קריטית לאותו האדם.
לאור הדברים האלו, ייתכן שיש להתייחס למיקוד היתר כתכונה בלתי תלויה (independent feature) של הפרעת קשב.
מיקוד יתר בעבודה וקריירה.
אנשים עם הפרעת קשב בגילאי הבגרות יכולים להיכנס למצב של מיקוד יתר גם במסגרת עולם העבודה, אך קבלת תמריצים על התוצרים המוגברים שניתן להפיק במצב זה עלולים להוביל להתמכרות לעבודה.
על המעסיקים לשים לב לנטייה זו ולסייע לעובדים עם הפרעת קשב לנצל את היתרונות של מיקוד היתר בצורה מאוזנת שלא תוביל לשחיקה.
ההשפעה של מיקוד היתר על ההתייחסות של החברה לאנשים עם הפרעת קשב.
פעמים רבות נראה קושי של החברה להבין ולקבל את התנהלותם הייחודית של אנשים עם הפרעת קשב. דבר זה נובע לא רק מהמורכבות הרבה של ההפרעה, אלא גם משילוב של מספר מאפיינים אשר יכולים לעורר אי-הבנה ובלבול. למשל, מכיוון שאין כל "סימן חיצוני" שמעיד על קיומה של הפרעת קשב, ניתן להתייחס אליה כנכות לא נראית.
בנוסף, הקשיים העיקריים של הפרעת קשב אינם שונים במהותם מדפוסי התנהגות יום־יומיים מוכרים, אלא רק בעצמתם. כתוצאה מכך, הפרעת קשב קרובה לנורמה ונטולת מאפיין מזהה ברור.
כלומר, הסימפטומים של ההפרעה משקפים התנהגויות הקיימות גם בקרב אנשים נורמליים, אך בתדירות או בעצמה פחותות.
בהקשר זה, מיקוד יתר הוא אחד הגורמים המרכזיים שמקשים על ההבנה והקבלה החברתית של אנשים עם הפרעת קשב.
העובדה שאדם מסוים יכול להיות מרוכז ומעורב בפעילות מסוימת לאורך זמן ובאחרת לא, היא אחד הגורמים המקשים על החברה להבין את הביטויים של הפרעת הקשב ולייחס אותם באופן שגוי לבחירה רצונית של האדם. שילוב זה אינו נפוץ באוכלוסייה ועל כן אנשים רבים חווים דיסוננס קוגניטיבי כשהם נחשפים לשני דפוסי ההתנהגות הקיצוניים של הפרעת קשב ומתקשים לייחס אותם לגורם יחיד.
בעקבות זאת, היכולת הנמוכה או המשתנה של אנשים עם הפרעת קשב לגייס את עצמם למשימות הדורשות מאמץ מתמשך, לרוב מפורשת על ידי הסביבה באופן שגוי כעצלנות, חוסר אחריות או אי יכולת לשתף פעולה.
אחד ההסברים לתופעה זו היא טעות הייחוס הבסיסית של אנשים בעת שיפוט התנהגותם של בני אדם אחרים. טעות הייחוס הבסיסית משקפת את הנטייה לתת משקל יתר לגורמים פנימיים שהביאו לביצוע המעשה, כגון תכונות ומנטליות של המבצע, ולתת משקל חסר להשפעת הסיטואציה וגורמים נוספים שאינם תלויים באדם. לפירושים אלו ישנה השפעה רבה על מהלך ההפרעה שכן תחושות מתמשכות של כישלון וחוסר מימוש הפוטנציאל האישי של אדם בעל הפרעת קשב הניצב באופן מתמיד מול האשמות כוזבות מסוג זה יוצרות עול רגשי-חברתי כבד, במיוחד עבור אנשים שאובחנו בגילאים מבוגרים יותר.
עם זאת, בעוד שההשפעה הקיצונית של רמת העניין על יכולת הריכוז וההתמדה של אנשים עם הפרעת קשב היא אחד הגורמים המקשים על ההבנה של הסביבה, היא יכולה לשמש כגורם מבחין המסייע לאבחון הפרעת קשב. למעשה, אנשי המקצוע מודעים למאפיין זה של הפרעת הקשב ועל כן חלק מכלי האבחון בוחנים את יכולתו של האדם להתמיד במשימה משעממת לאורך זמן. דוגמה לכן היא מבחן TOVA.
מיקוד יתר בספקטרום האוטיסטי.
הספקטרום האוטיסטי המוכר גם כקשת האוטיסטית, הוא רצף תסמונות שיש להן מכנה משותף ברור עם האוטיזם הקלאסי.
לקויות הרצף האוטיסטי הן לקויות נוירולוגיות (לקויות בהליכי חשיבה מורכבים ומודעים) ותפישתיות (הליכי עיבוד מידע חושי ראשוניים), המשלבות עיכוב התפתחותי לעיתים עם נסיגה התפתחותית (בסוג מסוים של אוטיזם).
במקרים רבים, הספקטרום האוטיסטי יכול להופיע גם כתחלואה נלווית להפרעת קשב.
בדומה להפרעת קשב, מיקוד יתר הוא תופעה נפוצה גם בספקטרום האוטיסטי.
עם זאת, בהקשר של הספקטרום האוטיסטי, לעיתים נעשה שימוש שגוי במונח "מיקוד יתר" לתיאור התנהגות סטראוטיפית או התנהגות של גירוי עצמי (self-stimulatory behavior).
אתרים
חברת אתרים בחוף תל אביב - חברה לפיתוח אתרי תיירות בתל אביב-יפו בע"מ (ידועה בשם חברת אתרים או אתרים) היא חברה עירונית בבעלות של עיריית תל אביב-יפו, עוסקת בתכנון, פיתוח, תחזוקה, השכרה וניהול של אתרי תיירות בעיקר באזור החוף של העיר.
היסטוריה.
חברת אתרים הוקמה בשנת 1968 והייתה בבעלות משותפת של מדינת ישראל באמצעות משרד התיירות (50%) ושל עיריית תל אביב-יפו (50%). עם הקמתה החלה החברה לעסוק בתכנון אזור החוף של תל אביב, כולל נמל יפו ונמל תל אביב שנסגרו בשנת 1965 עם פתיחת נמל אשדוד. תוכנית הפיתוח של "אתרים" התבססה על תוכנית מתאר מקומית לחוף תל אביב של האדריכל האיטלקי לואיג'י פיצ'ינטו, שאושרה בשנת 1965. פיצ'ינטו יצר פרוגרמה שכללה שדרת בתי מלון מודרניים, טיילת לאורך החוף, הסדרת התנועה לאורך החוף, בניית כיכר דמוית פיאצה איטלקית ומתחם מרינה. במסגרת פרויקט הפיתוח הוחלט לפנות לבנות בשטחה של שכונת מחלול מרכז תיירותי שיקשר בין בתי המלון, החופים ושדרות בן-גוריון, ויכלול גם כביש ראשי מקביל לחוף ומגרש חניה. ובמקום שכונת מנשייה הוחלט להקים מרכז עסקים ראשי חדש לעיר. על התכנון המפורט של הפרויקטים השונים הופקדו ארבעה משרדי אדריכלים: "רכטר-זרחי-פרי"(יעקב רכטר, משה זרחי ומיכה פרי) משרד אברהם יסקי, משרד "ניב-רייפר" (רפי רייפר, אמנון ניב) ומשרד ""נדלר, נדלר, ביקסון" (מיכאל נדלר, שולמית נדלר, שמואל ביקסון).
בשנת 2005 מונה במכרז איתמר שמעוני לתפקיד מנכ"ל החברה, אך הועלו טענות נגד המינוי, הטיית המכרז ושינוי תוצאות בדיקת תנאי הסף שלו, שבהם שמעוני לא עמד. אך שר התיירות, אברהם הירשזון, אישר את המינוי. המינוי הביא גם לחקירת משטרה שנסגרה מחוסר ראיות. במאי 2012 הוגשה עתירה לבג"ץ, בבקשה לפתוח שוב את תיק החקירה נגד המינוי. מתשובת המדינה, על ידי רשות החברות הממשלתיות והיועץ המשפטי לממשלה לממשלה יהודה וינשטיין הודתה המדינה שנפלו פגמים במינויו, אך היא אינה מעוניינת להפסיק את העסקתו.
בשנת 2011 החל מהלך של איחוד הבעלות במתחם חצי האי הירקוני תחת חברה אחת. חברת "אתרים" (שכבר החזיקה בחלק הצפוני של חצי האי הירקוני) רכשה את "החברה לפיתוח תל אביב" שהחזיקה בשטח יריד המזרח.
ביוני 2016 חתמו רשות החברות הממשלתיות ועיריית תל אביב על עסקת הפרדת החזקות, לאחר תהליך ממושך של משא ומתן. במסגרת ההסכם מכרה המדינה לעירייה את החזקותיה בחברת אתרים (50%), המחזיקה ומנהלת אתרי בילוי לאורך רצועת החוף העירונית, וכן את החזקותיה בחברת אוצר מפעלי ים (83%) ובחברה לפיתוח יפו העתיקה (50%).
מתחמים בניהול החברה.
המתחמים בניהול או בבעלות החברה כוללים, מצפון לדרום:
כוח (סוג)
שיילצ'נינקי
וולוו סדרה LV60
וולוו סדרה LV60 (בשוודית: Volvo LV60-series) היא סדרת משאיות קלות מתוצרת וולוו משאיות בבעלות יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר יוצרה בין השנים 1929–1932 בשוודיה.
יוצרו כ-2,970 יחידות.
שיילצ'נינקי (מחוז משנה)
מולייטי
עצבות בהנקה
עצבות בהנקה (באנגלית: Dysphoric Milk Ejection Reflex / D-MER; רפלקס פליטת חלב דיספורי) היא חריגות של מנגנון שחרור החלב אצל נשים מניקות. אישה מניקה, הסובלת מ-D-MER, חווה דיספוריה קצרה רגע לפני רפלקס פליטת חלב האם.
סימני התופעה ותיאורה.
האישה המניקה הסובלת מ- D-MER חווה תחושת דיספוריה, המתחילה כרגע לפני רפלקס פליטת החלב, ונמשכת מספר דקות. הדיספוריה עשויה להופיע בכל פעם שמתקיים שחרור חלב, או רק בעת שחרור החלב הראשוני בתחילת ההזנה. D-MER היא תגובה רגשית, שעשויות להתלוות אליה גם תחושות פיזיות, כגון כיווץ מורגש באזור הבטן וסלידה קצרה מאוכל או מים. בזמן חוויית D-MER, אמהות עשויות לדווח על ספקטרום נרחב של רגשות בלתי נעימים, כגון דיכאון, חרדה או כעס, בדרגות עוצמה שונות. המגוון של רגשות שליליים אלה מכונה "ספקטרום ה-D-MER", המתחלק לשלוש קטגוריות עיקריות: ייאוש, חרדה ותוקפנות. קשת הרגשות של ה-D-MER יכולה להופיע בכל אחת מהעוצמות השונות, מבלי לשנות את סוג הרגש. לדוגמה, אישה עלולה לחוות תחושת דיכאון ותחושה זו יכולה לנוע בין געגוע לביתה או ערפול קל, לתחושות עזות יותר של חוסר תקווה ותיעוב עצמי. באופן דומה, חרדה עשויה לנוע בין חוסר שקט, לפאניקה וחרדה עזים יותר. הכעס, הפחות סביר מבין השלושה, עשוי לנוע בין מתח ותסיסה לתחושות עוינות ואגרסיביות יתר.
מנגנון.