הגם שלא היה מנהל המחנה מעתה, נשאר מאטקוביץ' בשורות האוסטאשה וגם נכח במחנה יאסנובאץ. היה לו במחנה גם אח, סוהר ושמו דולפו "מאטו" מאטקוביץ', שהשתמש בסמכות אחיו המנהל למען יוכל לבוז ולהכות אסירים.בזמן שהמחנה היה תחת פיקודו של דינקו שאקיץ', נתפש דולפו במעל וחבריו האוסטאשים ירו בו. העד מיכאילו מאריץ' תיאר בפרוטרוט את "פרשיית הזהב" הזו: שלושה אסירים נורו בידי ירקו מאריצ'יץ' ואסיר ושמו פאיטאס נורה בידי שאקיץ'. שאקיץ' אמר לאוסטאשה אוזיצאנין ראשיד שלא לבזבז קליע על הלוגורניק הרמאן שפילר, אלא לשסף את גרונו בסכין. העד אומר כי איוויצה ירה בדולפו שהיה מעורב בעניין.
גטו שוולי
סטייפלר
ז'וזפ סוניול
ז'וזפ סוניול גאריגה (בקטלאנית: Josep Sunyol i Garriga; 21 ביולי 1898 - 6 באוגוסט 1936) היה עורך דין, עיתונאי ופוליטיקאי קטלאני, ונשיאה של קבוצת הכדורגל ברצלונה.
סוניול נולד בברצלונה, והגיע ממשפחה עשירה ואף משורה ארוכה של פוליטיקאים קטלאנים לוחמניים. הוא היה חבר בקבוצת השמאל "אצ'יו קטלוניה" ובמפלגת רפובליקה השמאלנית של קטלוניה.
ב-1928 סוניול מונה לתפקיד מנהל ברצלונה, וב-1930 ייסד עיתון שמאלני בשם "La Rambla", שהתנגד למשטרו של מיגל פרימו דה ריברה. ב-1931 הוא נבחר לקורטס (הפרלמנט) כנציג מפלגת הרפובליקה השמאלנית של קטלוניה. הוא נבחר שוב בשנים 1933 ו-1936. הוא שימש גם כנשיאם של קבוצת "Reial Automòbil Club de Catalunya" ושל פדרציית הכדורגל הקטלאנית. בשנת 1935 מונה סוניול לתפקיד נשיא ברצלונה, ונתלו בו תקוות שישקם את המועדון מהמצב הכלכלי הקשה בו שרר. בתקופתו בה זכתה הקבוצה באליפות קטלוניה, ואף הגיעה לגמר הגביע הספרדי מול ריאל מדריד.
ב-6 באוגוסט 1936, במהלך ימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, נעצר סוניול בידי גדודיו של השליט פרנסיסקו פרנקו ברכס גוואדרמה, ומאוחר יותר נרצח בידיהם. הרצח היה רקע למצב קשה ביותר אליו הגיע מועדון הכדורגל ברצלונה. גופתו של סוניול הוצאה מהקבר בשנות ה-90 לאחר ש"Els Amics de Josep Sunyol" (חבריו של ז'וזפ סוניול) מסרו אותה לידי קבוצת ברצלונה לציון יום השנה ה-60 למותו.
ז'וזפ סניול
אוקייאנוגרפיה
זיקוראת
זיקוראט
הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל
הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל (ידוע בקיצור ULI, באנגלית: Israel Union List) הוא קטלוג ציבורי מקוון הכולל מעל לשמונה מיליון פריטים מהקטלוגים של הספריות האקדמיות בישראל (אוניברסיטאות ומכללות), מכוני מחקר וספריות נוספות. ULI מכיל רשומות לכל סוגי החומר בספריות (ספרים, כתבי עת, מפות, חומר אור-קולי, פרסומים דיגיטליים ועוד) למעט מאמרים ותדפיסים. ניתן לערוך חיפוש במאגר המלא או במספר חתכים שלו, כשהחתכים הם לפי סוג המוסד (אוניברסיטאות, מכללות וכו') או סוג החומר.
את המאגר הפעיל במקור מלמ"ד ("המרכז לשירותי מידע דיגיטליים") שהוא עצמו יחידת משנה של מחב"א ("מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי") עד תחילת 2015, אז עבר הקטלוג לאחריות הספרייה הלאומית. הוא משרת את הספריות החברות ברשת הספריות הארצית, ומהווה השלמה לשני הקטלוגים המאוחדים האחרים של מלמ"ד: קטלוג מאוחד לכתבי עת (ULS) והקטלוג המאוחד לכתבי עת אלקטרוניים (ULE). בשונה ממאגרים אלה, ULI מבוסס כל כולו על ריכוז ומפתוח ממוכן של רשומות ביבליוגרפיות הנשלחות מספריות אלה, ללא התערבות ידנית. בגלל הבדלים בשיטות הקיטלוג והמפתוח של הספריות השונות, לא נעשה במאגר כל ניסיון לאחד רשומות כפולות (deduping). הוא איננו מנהל רשימות מונחים משל עצמו (לפי שדות: כותרים, מחברים, נושאים וכיוצא בזה) אלא רק לפי הנתונים הגולמיים המועברים אליו, ולא קיימת מערכת של רמיזות בין המונחים השונים. נוסף על כך, המאגר איננו רושם את המצאי של הספריות השונות אלא רק מקשר לרשומה הרלוונטית בקטלוגים שלהן, שם ניתן לצפות בפירוט המצאי.
יתרונו העיקרי של ULI הוא בכך שהוא מרכז במקום אחד את כל הרישומים של הספריות החברות ברשת (לפחות להלכה - בפועל, הדבר תלוי בעדכנות ובאמינות הדיווח של הספריות החברות), וחוסך בכך את הצורך לחפש בנפרד בקטלוגים של הספריות השונות. על כן המאגר שימושי למדי ככלי עזר לחיפוש, תוך הכרה במגבלותיו המובְנות. המאגר עשוי להיות יעיל ואמין למדי כאשר מחפשים לפי ISBN או ISSN, שבשל היותם מזהים אוניברסליים הם נרשמים באופן אחיד בספריות השונות, אך גם אז יש לקחת בחשבון שייתכן שחלק מהתוצאות אינן מופיעות משום שהשדה לא הוזן.
הקטלוג פועל באמצעות תוכנת אל"ף והחל מ-2011 נעשה שימוש בממשק החינמי VuFind ועם העברתו לספרייה הלאומית הוחלף ממשק זה לממשק primo של חברת אקס ליבריס הישראלית.
חלת דבש
ראשוניות
טרנסקיי
ז'וז'פ סוניול
אש חיה
הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל
נייטרליות הרשת
נייטרליות הרשת הוא עיקרון ביישום רשתות התקשורות, הקובע כי לא תתבצע העדפה או אפליה בין מכשירים, שירותים או מחירים. רשת נייטרלית היא רשת תקשורת שאפשר לחבר אליה כל סוג של ציוד מתאים, שיפעל בכל תקן מתאים, ולקבל בה שירות ללא הבדל בין הפלטפורמות בהן בנויים האתרים או שירותים אחרים, והיא אינה מגבילה בשום אופן את התוכן המותר, ואינה מפלה לרעה את סוג תוכן אחד על חשבון סוג תוכן אחר על ידי הגבלת מהירות או כל הגבלה אחרת.
רקע.
המושג "נייטרליות הרשת" נולד בארצות הברית בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, כתיאור של המצב הרצוי והמנוגד למנהגן של חלק מספקיות האינטרנט לחסום או להגביל את מהירותם של פרוטוקולי תקשורת מסוימים, בייחוד כאלה המשמשים שירותים של המתחרות שלהן, או כאלה שתופסים רוחב פס ניכר ללא רווח נוסף לספק. דוגמה למקרה הראשון הוא חסימת שרות שיחות קוליות על גבי הרשת (VoIP) שמנוהל על ידי חברה מתחרה, ודוגמה למקרה השני היא הגבלת קצב העברת הנתונים בפרוטוקולים של שיתוף קבצים (כגון ביטורנט). עוד דוגמה אופיינית להפרת נייטרליות הרשת היא האטת העברת הנתונים מאתרים ששייכים לחברה מתחרה אל הלקוחות של הספקית. למעשה חלק מספקיות האינטרנט היו רוצות למנף לרווחים את שליטתן בתשתית הרשת, על ידי גביית כסף מבעלי אתרים בתמורה להעדפתם בהקצאת רוחב הפס.
ממשלות מסוימות רוצות בשליטה על המידע העובר ברשת על מנת לבצע צנזורה על מידע בלתי רצוי להם. כמו כן, המצדדים בסינון המידע העובר באינטרנט טוענים לצורך להגביל את היכולת של תוכן פוגעני (פדופיליה, גזענות, טרור ועוד) להיות מופצים ברשת.
המצדדים בנייטרליות הרשת טוענים כי פגיעה בנייטרליות מהווה משחק לא הוגן והפרה של הרעיון כי הרשת אינה שייכת לאדם או חברה מסוימת, אלא מהווה מקור תועלת לכלל האנושות, מקור שניתן ומותר לעשות בו שימוש לצורך רווחים, אולם רק בתנאי ששימוש זה אינו פוגע בזכותם של אחרים לעשות בו שימוש דומה. ב-2012, מספר ארגונים אזרחיים בינלאומיים פרסמו את הצהרת חופש האינטרנט המגדירה חמישה עקרונות למדיניות באינטרנט.
אמנם ניתן לייחס שורשים של אידאולוגיה ליברלית לרעיון נייטרליות הרשת, אולם דעה זו נפוצה לא רק בקרב לוחמים לזכויות המשתמשים, אלא גם בקרב חברות המפעילות אתרים גדולים כגון אמאזון גוגל ומיקרוסופט. חברות אלה ואחרות ומנסות לקדם את נייטרליות הרשת על ידי שדלנות שמעודדת חקיקה בנושא. לעומתן, ספקיות האינטרנט הגדולות טוענות שמכיוון שהן אלה שהניחו את התשתית עבור הרשת על חשבונן, זכותן המלאה לעשות בה שימוש שיבטיח להן רווחים, וזאת ללא התערבות הרשויות. כתוצאה מכך הוויכוח על נייטרליות הרשת חורג מהמסגרת של ויכוח אידאולוגי, והפך לקרב ענקים עם אינטרסים של מאות מיליארדי דולרים.
מחקר שנערך בשנת 2019 בידי חוקרים מאוניברסיטאות נורת'איסטרן ומסצ'וסטס-אמהרסט בדק 2,735 ספקיות אינטרנט מ-183 מדינות, ובסיוע כ-126,000 גולשים, במטרה לבחון את נייטרליות הרשת בעולם. המחקר, על פי הערכת החוקרים, היה הגדול ביותר מסוגו עד היום. למרות זאת, בתום שנה של איסוף נתונים הגיעו החוקרים למסקנה שיש בידיהם מידע מספק על 144 ספקיות אינטרנט בלבד. מתוכן, הצליחו החוקרים לזהות בוודאות גבוהה הבדלים במהירות הגלישה לשירותים שונים בקרב 30 ספקיות אינטרנט (כ-21%) משבע מדינות שונות.
שינוי תקנות נייטרליות הרשת בארצות הברית (2017).
בדצמבר 2017, נציבות התקשורת הפדרלית בארצות הברית החליטה על ביטול תקנות נייטרליות הרשת שאישרה ב-2015. בכך היא מאפשרת לספקיות אינטרנט לחסום, להאט או לשבש גישה לאתרים על בסיס אינטרס כלכלי. אם התקנות יאושרו, תעבורת רשת לא תיחשב תשתית ועלות השירות תתייקר בצורה משמעותית. זו הפעם הראשונה שבה נציבות מתנגדת לנייטרליות ברשת.
המהלך עורר תגובות רבות. מדינת ניו יורק הגישה תביעה נגד ה-FCC, ומדינות אחרות הודיעו שישקלו אמצעים משפטיים או חקיקה עצמאית שתחייב נייטרליות בתחום שיפוטן. מהלכים אלו של מדינות שונות ספגו ביקורת וניסיון למניעתם מצד הממשל הפדרלי, אולם בספטמבר 2019 קבע בית המשפט פדרלי של ארצות הברית שלא ניתן לאסור על מדינות לקבוע להפעיל תקנות וכללי נייטרליות רשת משלהן כחלופה לקביעה של ממשלת ארצות הברית. עם זאת, באותה פסיקה דחה בית המשפט בקשה שהשיגה חברת מוזילה במטרה לבטל את שינוי התקנות של ממשלת ארצות הברית מדצמבר 2017.
המצב בישראל.