בפאלו קרס מסגד וקרס חלק מרכזי של בית חולים. כן נפגע קניון עתיק, שבו נלכדו עשרות אנשים. מלון "רואה-רואה" בן שמונה קומות גם קרס, ורבים נלכדו בין ההריסות. רבים מבין אורחי המלון, השתתפו בפסטיבל מצנחי רחיפה. בזמן רעידת אדמה אוכלסו 76–80 מחדרי המלון.
נמל התעופה מוטיארה סא"ס אל-ג'ופריה שמשרת את פאלו נאלץ להיסגר, בעקבות סדקים גדולים שנוצרו על המסלול, אשר אחד מהם היה באורך של 500 מטר. בכירים בנמל התעופה אישרו כי מערכת הניווט נפגעה, ומגדל הפיקוח של שדה התעופה התמוטט. בקר תנועה אווירית, שצפה בהמראת מטוס במהלך רעידת האדמה, נהרג. שדה התעופה נפתח מחדש לפעילות מוגבלת ב-29 בספטמבר 2018. מאות נוסעים נתקעו בשדה התעופה. גורמים רשמיים גם אישרו כי הפעילות הרגילה תתחדש ב-30 בספטמבר.
הרשויות אישרו כי רבים מהיישובים ומאזורי מגורים, ובהם יותר מאלף בתים, נהרסו על ידי רעידת האדמה והצונאמי. הצונאמי גם גרם נזק גדול לנמלים של פאלו.
גורמים רשמיים אישרו כי הגשר האיקוני של פאלו, אשר היה הגשר הקשתי הראשון באינדונזיה, נהרס על ידי רעידת האדמה ובעקבות הצונאמי. כבישים שחיברו את העיר עם מקאסאר ופוסו גם נפגעו קשות. היו גם דיווחים על מפולות הרים .
התקשורת לאזור הפגוע נפגעה קשות, ונשיא אינדונזיה, ג'וקו וידודו, בתחילה לא היה מסוגל ליצור קשר עם המושל המקומי. בתי החולים המקומיים נפגעו, ומנהלי בתי החולים בחרו לטפל בחולים מחוץ לבית החולים וביקשו סיוע בקבלת אוהלים, תרופות, בדים ואחיות. בית סוהר בפאלו נפגע ודווח כי יותר ממחצית מ-560 האסירים נמלטו ממנו בבהלה, כאשר חומות הכלא קרסו.
בעקבות רעידת האדמה, אסירים בבית סוהר בדונגלה החלו להתפרע והעלו אותו באש. הם דרשו להיפגש עם בני משפחותיהם. לפחות 100 אסירים הצליחו להימלט. הכלא סבל מנזק חמור לפי דיווחים.
התנזלות קרקע חמורה דווחה במחזו סיגי, דרומית לפאלו. מספר עדי ראייה סיפרו כי כמות הנוזלים, אשר שוחרר על ידי האדמה, היה כל כך רבה, עד שהיא סחפה מבנים ותשתיות. היו גם דיווחים כי כפר שלם נעלם.
מפולות בוץ.
מספר אזורים במרכז סולאווסי נפגעו על ידי כמויות גדולות של בוץ במפולות בוץ, שהתרחשו בעקבות רעידת אדמה והצונאמי. מפולות הבוץ התרחשו באזורים שנפגעו מרעידות האדמה והצונאמי וגרמו לאסון נוסף. קיים חשש שמפולות הבוץ גרמו ל־2,000 הרוגים, ובתים רבים נפגעו ונסחפו על ידי הבוץ.
נפגעים.
רעש האדמה הראשוני בעוצמה של 6.1 התרחש בשעה 15:00 זמן מקומי. רעידת אדמה בעוצמה 7.5 התרחשה בערב בפאלו ובדונגלה, גרמה להרס של בתים, מרכז קניות, מסגד, מלון וגשר למכוניות.
פאלו.
בבוקר ה-30 בספטמבר, היו לפחות 832 הרוגים בעיר, כולל כמה שהיו על החוף לקראת פסטיבל. כמה מהם חולצו מאוחר יותר מהחוף והים. יותר מ-500 אנשים נפצעו. מאות אנשים הוגדרו כנעדרים.
התושבים המקומיים ציינו כי גופות רבות צפו והיו מוטלות בצד הרחוב. רבות נמצאו גם על קו החוף. סגן נשיא אינדונזיה יוסוף קאלה הודיע כי מספר ההרוגים צפוי כנראה להיות גבוה מאלף. הוא הוסיף כי הוא ביסס את דבריו על ניסיון העבר במהלך רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004).
ב-30 בספטמבר 2018, דיווחו פקידים מהסוכנות הלאומית לחיפוש והצלה על לפחות 100 אנשים שהיו לכודים בתוך קניון "טאטורה", הקניון הישן והגדול ביותר בפאלו. עוד 50–60 אנשים עדיין לכודים בתוך ההריסות של מלון "רואה-רואה" בן 8 קומות, ורבים מהם נשמעו זועקים לעזרה. פקידים רשמיים הודו כי מחסור בציוד כבד הקשו על מאמצי חיפוש והצלה מאמץ.
הרשויות באינדונזיה ציינו כי לפחות 200 ניצולים בפאלו יפונו במטוס לוקהיד C-130 הרקולס למקאסאר, חלקם להמשך טיפול רפואי. על פי גורמים רשמיים, כמעט 17,000 אנשי פאלו נעקרו מבתיהם בעקבות רעידת אדמה והצונאמי. ראש מערך הנתונים, מידע ויחסי ציבור במרכז המועצה הארצית לאסון וניהול באינדונזיה ציין כי כ-2.4 מיליון אנשים הושפעו על ידי רעידת אדמה וצונאמי.
דונגלה.
מ-28 ל-29 בספטמבר לא ניתן היה לאמוד את מספר הקורבנות בדונגלה בשל גישה מוגבלת לאזור ונפילת קווי התקשורת. היקף השפעת האסון על העיר עדיין לא ברור.
סיגי.
המועצה הארצית לאסון וניהול באינדונזיה הצהירה כי מחוז סיגי היה בין האזורים עם הכי הרבה נפגעים. דיווחים מסיגי מגלים כי "עשרות אנשים" נהרגו על ידי רעידת האדמה, אולם מספר ההרוגים המדויק טרם ידוע מאחר שהגישה לסיגי והתקשורת עדיין מוגבלות. היו גם דיווחים על "התנזלות מסיבית", אשר גרמה לסחף של בתים. גורמים רשמיים גם דיווחו כי מספר רעידות אדמה רצופות בעוצמה של 5.0 פגעו בסיגי וגרמו לעוד נזקים למבנים ולתשתיות.
ורה רוז'יצ'קובה
ורה רוז'יצ'קובה (בצ'כית: Věra Růžičková; 10 באוגוסט 1928 - 24 בנובמבר 2018) הייתה מתעמלת צ'כוסלובקית, אלופה אולימפית (לונדון 1948) בתחרות הקבוצתית בהתעמלות.
ביוגרפיה.
רוז'יצ'קובה נולדה וגדל בברנו. היא החלה את הקריירה הספורטיבית שלה בקפיצות למים ואחר כך בכדורסל, אך החליטה להתמקד בהתעמלות. היא הייתה המתעמלת הצעירה ביותר בנבחרת הצ'כוסלובקית בהתעמלות לאולימפיאדת לונדון (1948) וצורפה רק כמחליפה. אולם, כבר ביום הראשון לבואה של הנבחרת הצ'כוסלובקית ללונדון, חלתה אחת המתעמלות, אלישקה מיסקובה בשיתוק ילדים ולכן היא הוחלפה על ידי רוז'יצ'קובה. יחד עם חברותיה היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית לפני הונגריה וארצות הברית, מתוך 11 נבחרות. באולימפיאדה זו לא חולקו מדליות אישיות לנשים. השתתפותה הייתה מצוינת והיא דורגה במקום שישי מתוך 90 המשתתפות בתחרות ושלישית מבין המתעמלות הצ'כוסלובקיות. באותו היום שבו הן התחרו, נפטרה חברתן, אלישקה מיסקובה, אותה היא החליפה. למחרת, בטקס חלוקת המדליות, הונף דגל צ'כוסלובקיה עם סרט שחור סביבו.
לאחר כשנה פרשה רוז'יצ'קובה מספורט תחרותי והחלה לאמן התעמלות בברנו ולשפוט בתחרויות בינלאומיות בהתעמלות, עד שנות ה-90.
נפטרה ב-24 בנובמבר 2018.
ארמיית ההלם הרביעית
ארמיית ההלם הרביעית (ברוסית: ударная армия я-4) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-25 בדצמבר 1941 על בסיס הארמייה ה-27 ותגבורה ביחידות נוספות. בינואר 1942 היא תפסה קו ההגנה במחוז נובגורוד.בהמשך היא השתתפה במתקפות באזור ויטבסק ופולוצק. במחצית השנייה של שנת 1944 הוא הועברה תחת פיקוד של החזית הבלטית השנייה (ביולי) והחזית הבלטית הראשונה (באוגוסט). במהלך זה היא השתתפה במתקפות לכיוון ריגה, קלייפדה וכיתור כוחות ורמאכט באזור קורלנד.
הארמייה פורקה ב-9 במאי 1945.
מילוסלבה מיסקובה
מילוסלבה צ'מקובה-מיסקובה (בצ'כית: Miloslava Čamková-Misáková; 25 בפברואר 1922 - 1 ביולי 2015) הייתה מתעמלת צ'כוסלובקית, אלופה אולימפית (לונדון 1948) בתחרות הקבוצתית בהתעמלות.
ביוגרפיה.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה מיסקובה יחד עם חברותיה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית לפני הונגריה וארצות הברית, מתוך 11 נבחרות. השתתפותה הייתה מצוינת והיא דורגה במקום רביעי מתוך 90 המשתתפות בתחרות ושנייה מבין המתעמלות הצ'כוסלובקיות. אחותה הצעירה, אלישקה מיסקובה חלתה בשיתוק ילדים כבר ביום הראשון לבואן ללונדון והוחלפה על ידי ורה רוז'יצ'קובה. באותו היום שבו הן התחרו, נפטרה אחותה, אלישקה מיסקובה. למחרת, בטקס חלוקת המדליות, הונף דגל צ'כוסלובקיה עם סרט שחור סביבו.
לאחר שפרשה מיסקובה מספורט תחרותי, היא החלה לאמן התעמלות ולשפוט בתחרויות בינלאומיות בהתעמלות. לפני מותה היא הייתה לזוכת מדליית הזהב האולימפית מצ'כיה, הזקנה ביותר.
קים היון-ווי
קים היון-ווי (, נולדה ב-27 בינואר 1962), ידועה גם בשם אוק הווה, היא סוכנת חשאית בשירות קוריאה הצפונית לשעבר האחראית לפיגוע בטיסה 858 של קוריאן אייר בשנת 1987, שבו נהרגו 115 נוסעים. היא נעצרה בבחריין כאשר ניסתה לברוח והועברה לרשויות בקוריאה הדרומית. כאשר הגיעה לקוריאה הדרומית היא הועלתה לדין מיד ונשפטה לעונש מוות לאחר משפט מהיר, היא קיבלה חנינה נשיאותית מהעונש ויצאה לחופשי.
קוריאה הצפונית מכחישה כל קשר לקים ואף טוענת שזו לא נולדה שם. היא גורסת כי כל הביוגרפיה של קים היא המצאה של הדרום. במספר מחוזות ביפן, נלמד בבתי הספר הצפון-קוריאניים כי קים הייתה סוכנת בשירות קוריאה הדרומית. כיום, מתחרטת קים על הפיגוע ומבקרת סוגיות רבות ביחסים בין שתי הקוריאות, אפשרויות האיחוד והשיחות ביניהן.
חייה המוקדמים.
קים נולדה ב-27 בינואר 1962 בעיר קסונג שבדרום קוריאה הצפונית. קים אמנם נולדה בקסונג אך מקום מגוריה של משפחתה היה הבירה פיונגיאנג. אבי המשפחה עבד כדיפלומט בשירות קוריאה הצפונית, כתוצאה מכך, המשפחה גרה בקובה ובקוריאה הצפונית לסירוגין. קים הצטיינה כתלמידה ובפעילויות אחר הצהריים הבלתי-פורמליות.
קים הוכשרה במקור כשחקנית והשתתפה בסרט הטכניקולור הראשון אי פעם לצאת בקוריאה הצפונית. בשנת 1972 נבחרה קים לתת פרחים למשלחת מקוריאה הדרומית שהגיעה לשיחות בין שתי המדינות בפיונגיאנג. לאחר סיום לימודיה בתיכון נרשמה קים ללימודים באוניברסיטת קים איל-סונג, במהלך לימודיה הועברה על ידי השלטונות למכללה לשפות זרות בפיונגיאנג (המסונפת לאוניברסיטת קים איל סונג), שם למדה יפנית. כאשר התחילה ללמוד, היא התחילה באימונים המפרכים לעבודתה בהמשך - מרגלת.
הכשרתה כמרגלת.