בריאיון ל-Beats 1 שהתקיים באפריל 2019, הצהיר פרנץ' מונטנה כי אלבום האולפן החדש שלו כמעט מוכן ליציאה והוסיף כי בתוך האלבום ישנו שיתוף פעולה שלו עם פוסט מאלון, קארדי בי ורבסיאן. מונטנה דיבר על השיר פעם נוספת בראיון שהתקיים עם אנטרטיינמנט ויקלי.
השיר מסמפל בתוכו קטעים מתוך השיר "Aguanilé", אשר יצא לאור במקור בשנת 1972. בילבורד התייחסו לשיר בכתבה מיוחדת שערכו בצאתו.
קידום.
ב-25 בספטמבר 2019, פרסם פרנץ' מונטנה ברשתות החברתיות כי למחרת עתיד לצאת שיתוף הפעולה הראשון שלו עם פוסט מאלון, קארדי בי ורבסיאן. באותו הפרסום פרסם מונטנה קטע מתוך הקליפ של השיר.
בשנת 2020, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הזהב לשיר, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
בית הכנסת החסידי בסנטה
בית הכנסת החסידי בסנטה (מכונה גם בית הכנסת "הקטן") היה בית כנסת חסידי, שפעל בעיר סנטה בצפון סרביה בין השנים 1928–1944. רבה האחרון של הקהילה החסידית בעיר לפני השואה היה רבי משה טייטלבוים, לימים האדמו"ר מסאטמר. נכון ל-2019 עמד מבנה בית הכנסת על תילו ושימש כאולם ספורט.
היסטוריה.
קהילה יהודית נוסדה בסנטה במהלך המאה ה-18. בית קברות יהודי נחנך ב-1775, וב-1817 הוקם במקום מקווה. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה נרצח רב הקהילה איסר אולמן על ידי אנשי מיליציה סרביים. ב-1873 הוקם בית הכנסת הגדול בסנטה. לאחר הקרע ביהדות הונגריה היו בקהילה שני זרמים: קהל חסידי קטן וקהל אורתודוקסי אשכנזי גדול. בראשית המאה ה-20 חל פילוג בקהילה האשכנזית, ככל הנראה משום שחלק מהקהל הפך בהדרגה לנאולוגי. הקהילה האשכנזית בעיר התפצלה לאורתודוקסית ולנאולוגית. רב הקהילה האשכנזית שלמה קליין נותר עם הפלג האורתודוקסי, ולרב הקהילה הנאולוגית מונה צבי הרמן שווייגר. בני הקהילה האשכנזית דיברו על פי רוב הונגרית וכך גם נוהלו התפילות, גם בעידן היוגוסלבי. עד 1915 התפללו החסידים והאשכנזים באותו בית כנסת, אך כאשר גדל מספר הנאולוגים בקהילה האשכנזית, עברו החסידים להתפלל בנפרד. בתחילה במבנה ארעי ובהמשך, ב-1928 במבנה הקבע. רב הקהילה החסידית היה משה לייבוביץ' וראשי הקהל היו ישראל פולק ובהמשך נתן קרייניק. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 גברה השפעתה של חסידות סאטמר בקהילה החסידית.
ב-1927 הקימה הקהילה החסידית חברה קדישא נפרדת לקהילה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה וחלוקתה נמסר האזור לחזקת הונגריה. באפריל 1941 הגיע הרב משה טייטלבוים לסנטה וכיהן כרב הקהילה החסידית ("ספרדים", מתפללי נוסח ספרד) במקום. הקהילה החסידית והקהלים האשכנזיים לא יצרו קשרים חברתיים או קשרי נישואין ביניהם. מבחינה כלכלית היו בני הקהילה החסידית סוחרים זעירים או רוכלים ובעלי מקצועות לתועלת תוך-קהילתית כגון אופים, שענים וחרשי אבן. כן התבלטו בני הקהילה החסידית באיסוף ובסחר בנוצות.
המבנה.
המבנה נבנה בסגנון אדריכלי נאו בארוקי , צורתו מלבנית והוא שוכן במנח אורך ממערב למזרח. הכניסה הראשית לגברים היא מצידו המערבי לתוך מבואה, ומצידו הצפוני קיימת כניסה לנשים וממנה גרם מדרגות אל עזרת הנשים אשר שכנה במרפסת בקומתו השנייה של המבנה. בהמשך המבואה שכן אולם התפילה. בקצה המזרחי של אולם התפילה שכן ארון הקודש. ב-4 בספטמבר 1928 נחנך בית הכנסת החסידי ולצידו תלמוד תורה ובו שלוש כיתות לימוד. בטקס החנוכה נכח גם רב הקהילה החסידית בסובוטיצה משה דויטש. עם הגעתו של הרב משה טייטלבוים לסנטה, חלה התעוררות בקהילה החסידית וחסידים נהרו מיישובי הסביבה וגם מיישובים בהונגריה כדי להשתתף בתפילות וטישים שערך.
קהילת סנטה חרבה בשואה כחלק משואת יהודי הונגריה. הרב טייטלבוים עצמו ניצל, אך כל משפחתו נספתה. לאחר מלחמת העולם השנייה הופקע המבנה על ידי השלטונות, נמסר לרשות המקומית ושימש כאולם ספורט.
Pro bono
תאגיד ONE נ' אולסן
Dream a Little Dream of Me
Dream a Little Dream of Me (בעברית: תחלום חלום קטן עלי) הוא שיר שנכתב על ידי גאס כאהן , והולחן על ידי המלחינים פביאן אנדרה ווילבר שוואנדט , ויצא לאור ב-1931. ביוני 1968, יצאה גרסת כיסוי לשיר על ידי הזמרת האמריקאית מאמא קאס.
סרטי יונייטד קינג
סרטי יונייטד קינג (באנגלית: United King Films) היא חברה ישראלית להפקה, שיווק והפצה של סרטי קולנוע, תכנים בידוריים, ואף תוכני DVD ובלו-ריי אשר הוקמה בשנת 1974 בידי משה אדרי ולאון אדרי בתל אביב, אחרי שהשניים רכשו בשנת 2006 את NMC, ומיתגו אותה כחברת "NMC יונייטד", המפיקה ומפיצה סרטים, וכן מייצגת אומנים. החברה בעלת זכויות הגדולה בישראל על מרבית התוכן הישראלי במוזיקה ובסרטים.
היסטוריה.
כ-4 שנים לאחר שהקימו את NMC, משה אדרי וליאון אדרי ושותפיהם ל-NMC, החלו בשנת 1974
בהקמת יונייטד קינג. הסרט הראשון שהפיצה היה "סופרמן" בשנת 1978 של ריצ'רד דונר.
בשנים שלאחר מכן, האחים אדרי שינו את שם החברה ל"סרטי יונייטד קינג" על מנת להפיק ולממן סרטים. החברה הפכה לשחקן מרכזי בתחום הפצת סרטי ארט האוס וסרטים מסחריים ובבעלותה מגוון רחב של סרטים אמריקאים, אירופאים ואסיאתיים, כולל; "קראש",של פול האגיס משנת 2006; "הפסנתרן", "סופר הצללים" ו"אלוהי הקטל" של רומן פולנסקי, "שר המלחמה" של אנדרו ניקול, "לילה טוב ובהצלחה" ו"משחקי שלטון" של ג'ורג' קלוני, "האנה", "איש אינו יודע" ו"המשאלה" של הירוקאזו קורה-אדה, "הילד עם האופניים" ו"יומיים ולילה" של ז'אן-פייר ולוק דארדן, "כוננות עם שחר" של קתרין ביגלו, "הזאב מוול סטריט" של מרטין סקורסזה, "חלום אמריקאי" של דייוויד או. ראסל, "היא" של ספייק ג'ונז, "יפה לנצח" של פאולו סורנטינו, "וויפלאש" של דמיאן שאזל ורבים נוספים.
במקביל להפצת סרטים הוליוודיים וזרים, החברה אף הפיצה סרטים ישראליים כגון; "בופור", "לבנון", "סוף העולם שמאלה", "ללכת על המים", "אביבה אהובתי, "אמור, "הסודות", "תפוחים מו המדבר", "הערת שוליים", "הקפות", "הנוער", "זוהי סדום", "לצוד פילים" ו"סיפור על אהבה וחושך".
החברה מחזיקה בזכויות יוצרים של מרבית הסרטים הישראליים, אותם גם הפיצה כסרטי DVD, והפיקה רבים בדגש על היצירה הישראלית.
במרץ 2002, החברה חנכה את רשת בתי הקולנוע "סינמה סיטי" אשר בבעלותה. באותה עת, נוסף על כך, כחלק מתמיכתה בקולנוע הישראלי קיבלה סרטי יונייטד קינג את תפקיד שימור ארכיון אוצרות הקולנוע הישראלי, והיא משמרת ומפיצה סרטים ישראליים. בעקבות הקמת סינמה סיטי, הקימה החברה את סטודיו "די.וי.די. מאסטר" לעריכה וסאונד ושוחזרו בו כ-400 סרטים. החברה פתחה גם את מתקן ה-DCP הראשון לקולנוע דיגיטלי בארץ.
האחים אדרי שיתפו פעולה עם יורם גלובוס ומנחם גולן והקימו את חברת ההפצה "גלובוס גרופ - יונייטד קינג וידאו" (או בקיצור: גלובוס יונייטד).
מעבר פמפה
מעבר פמפה (באנגלית: Pampa Passage) או מעבר פרוייד (באנגלית: Freud Passage) הוא מצר ימי המשמש למעבר ספינות לאורך הצד המזרחי של האי בראבנט, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
כיוונו של המעבר דרומית - מערבית, והוא עובר בין האי בראבנט לבין האי לקוואנט ולאי פמפה.
היסטוריה.
גילוי המעבר.
המשלחת הארגנטינאית לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין 1947–1948) חקרה את האזור.
המעבר צולם מן האוויר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1956.
מקור השם.
המשלחת הארגנטינית קראה למצר "באהיה פמפה" (Bahia Pampa), על שמה של ספינת המשלחת - הספינה "פמפה".
מאחר שמדובר במצר המשמש למעבר ספינות שונה השם לשם הנוכחי - "מעבר פמפה".
סקר שטחי חסות איי פוקלנד קרא למעבר "מעבר פרוייד" על שמו של זיגמונד פרוייד - פסיכולוג ונוירולוג אוסטרי-יהודי, אבי הפסיכואנליזה, אחד ההוגים החשובים ביותר בתחום תורת האישיות ומהמדענים ואנשי הרוח הבולטים והמשפיעים ביותר במאה העשרים.(וזאת בדומה לאתרים רבים באזור שקיבלו שמות של חלוצים בתחום הרפואה).
שרלוק ברוסיה
שרלוק ברוסיה (ברוסית: Шерлок в России; משווק במדינות המערב בשם Sherlock: The Russian Chronicles, "שרלוק: דברי ימי רוסיה") היא סדרת טלוויזיה דרמת פשע רוסית המבוססת על דמותו של שרלוק הולמס מסדרת הספרים הבלשית מאת ארתור קונאן דויל. את דמותו של שרלוק הולמס מגלם מקסים מטבייב, כשלצידו ולדימיר מישוקוב כדוקטור קארצב.
הסדרה כוללת שמונה פרקים והועלתה לצפייה דיגיטלית בשירות הזרמת המדיה Start.ru. בינואר 2021 פרק הבכורה של הסדרה שודר ברשת THT. בהמשך נרכש לשידור ברשת ZDF הגרמנית.
ג'ק המרטש מותיר מאחוריו שובל קורבנות ונמלט מלונדון לרוסיה. שרלוק הולמס משאיר את דוקטור ווטסון באנגליה ויוצא אחר הרוצח הקטלני לבירת האימפריה הרוסית, סנקט פטרבורג. ברוסיה שתחת אלכסנדר השלישי, הוא פוגש את דוקטור קארצב, ממנו הוא שוכר חדר למגורים. ד"ר קראצב מתחיל לעזור לו לפתור פשעים מאוד מוזרים, מבלבלים ומסובכים והולמס שוב נאלץ לשכנע את רשויות האכיפה בנכונות שיטות החקירה הדדוקטיביות שלו ובייחוד את הקצין טרודני מהמשטרה המקומית. יריבו העיקרי של הולמס הוא הפוליצמייסטר הציני, השמרני והמסוכן מאוד זנאמנסקי שמהפגישה הראשונה עם הולמס נראה כהתגלמות הרוע, אדם השולט לא רק בעיר, אלא במוחם ובנפשם של הכפופים לו; בחלקו הולמס הופך להיות צעצוע בידיו של "מוריארטי הרוסי".
תקציר עלילת הסדרה.
לונדון. הבלש המפורסם שרלוק הולמס עוקב אחר ג'ק המרטש, שמטיל אימה על העיר. הרוצח המטורף מטפל באכזריות בנשים בחסות הלילה ומשאיר הודעות לשרלוק בזירות הפשע. במהלך קרב קשה פוצע המרטש את ווטסון, שותפו של הבלש ועוזב את לונדון. שרלוק מבין שדרכו המדממת של המתנקש שאיתגר אותו, מובילה ל.