כרמית גיא (נולדה ב-13 בדצמבר 1949) היא עורכת ושדרנית רדיו וטלוויזיה, עיתונאית, סופרת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בגבעת חיים להורים ניצולי שואה יוצאי הונגריה. חודשים אחדים אחרי לידתה עברה המשפחה לקיבוץ יד חנה ("הקיבוץ הקומוניסטי היחיד בעולם") שהוריה נמנו עם מייסדיו. גדלה והתחנכה ביד חנה עד 1965, מועד בו עברה לבת ים, שם סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון העירוני במגמה מזרחנית. היא התגייסה לצה"ל ושירתה כפקידה בחיל התותחנים.
לאחר סיום שירותה, בשנת 1969, התקבלה לעבודה ברשות השידור. במקביל למדה תולדות האמנות ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
מתגוררת בתל אביב. נשואה לפרופ' אלי שאלתיאל. בנם הוא אורי שאלתיאל. סבתא לשלושה נכדים: איתי, נמרוד ורונה.
רשות השידור.
במשך שלושים וחמש שנים (2004-1969) עבדה גיא ברשות השידור. היא החלה את דרכה כקריינית ב"קול ישראל", ובהמשך החלה לעבוד במקביל גם ב"ערוץ הראשון" שנקרא בשנים ההן "הטלוויזיה הישראלית", והיה ערוץ הטלוויזיה היחיד בישראל. גיא התחילה כמגישת רצף ואחר כך שימשה גם כקריינית במהדורת החדשות "מבט". כמו כן הגישה תוכניות תרבות כגון "מצב הרוח" (עם קובי מידן).
גיא המשיכה בעבודתה ב"קול ישראל", שם שימשה כקריינית ואחר כך גם כמגישה של יומני חדשות ותוכניות אקטואליה ובהן "הכל דיבורים" ברשת ב' (בחלק מהזמן ביחד עם חיים זיסוביץ'). בשנות ה-80 התחילה לערוך חדשות והייתה רכזת בחדר החדשות (במקביל לעבודת ההגשה).
בסוף שנת 2004, על רקע קשייה הכלכליים של רשות השידור והאווירה שנוצרה ברשות בימי כהונתו של יוסף בראל כמנכ"ל הרשות, פרשה גיא מרשות השידור ויצאה לפנסיה מוקדמת (יחד עם קבוצה גדולה של מגישים ועורכים ובהם: חיים זיסוביץ', נילי אמיר, חנן נוה, צבי ישראלי, אריה שור ואסנת לנדר).
המכון הישראלי לדמוקרטיה.
משנת 1996 נמנית גיא עם חברי מערכת כתב העת "העין השביעית" (ביחד עם עוזי בנזימן (העורך), נחום ברנע ורפי מן). "העין השביעית" הוא דו-ירחון שמוציא המכון הישראלי לדמוקרטיה המתמקד בתקשורת ההמונים בישראל. במהלך השנים פרסמה בו גיא עשרות מאמרים. כמו כן, היא מופקדת על ניהולו של פורום "העין השביעית", אשר אמור להוות - לראשונה במסגרת כתב העת - במה פתוחה לציבור לשמוע ולהשמיע דעותיו ביחס לנושאים של ביקורת התקשורת ודמותה המקצועית.
משנת 2005 מנהלת גיא את "פורום השולחן העגול על-שם ג'ורג' שולץ", במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה. בפורום נדונים נושאים אקטואליים שיכולה להיות להם השפעה על יציבותה של הדמוקרטיה הישראלית ואיכותה.
תרגום ועריכה.
בסוף שנות ה-70 החלה גיא לתרגם ספרים מאנגלית לעברית, ומאז תרגמה עשרות ספרים ובהם:
כמו כן עסקה בעריכת ספרים:
נטוויז'ן
נטוויז'ן בע"מ (הידועה גם כ-"013 נטוויז'ן" ובשם באנגלית, "NetVision") היא חברה ישראלית המספקת שירותי אינטרנט, טלפוניה מקומית וטלפוניה בינלאומית. החברה הוקמה ב-2007 כתוצאה ממיזוג חברות התקשורת של קבוצת IDB - "נטוויז'ן", "013 ברק" (ברק אי.טי.סי) ו"גלובקול תקשורת". ב-2011 נקנתה החברה על ידי סלקום ומוזגה לתוכה.
ביוני 2011 הוערך שווי החברה ב-1.54 מיליארד ש"ח.
חברות הבסיס.
נטוויז'ן.
חברת "נטוויז'ן בע"מ" הוקמה בינואר 1994. היא הייתה ספקית שירותי האינטרנט הראשונה ללקוחות ביתיים בישראל. זמן קצר קודם לכן, העניק שר התקשורת, רפאל פנחסי, רישיון המאפשר לספק שירותי חיבוריות לרשת האינטרנט למשתמשים ביתיים, מלבד לציבור העסקי. רישיון זה הוענק אז לשתי חברות: "אלרונט", חברה בת של אלרון, ו"נטמנג'" (NetManage). האחרונה, הקימה מתוכה, לצורך הספקת שירותי האינטרנט, חברה חדשה בבעלותה המלאה - בשם "אינטרנט מנג'". לאחר חצי שנה מהקמתה, שונה השם ל"נטוויז'ן". על ניהולה של החברה החדשה הופקדה רות אלון, אשתו של מייסד ומנכ"ל נטמנג', צבי אלון, ובתו של עוזיה גליל, מייסדה של אלרון ומי שעמד בראשה. כעבור פחות משנתיים של תחרות בין החברות, רכשה נטוויז'ן את אלרונט. בשנת 1997 רכשה נטוויז'ן גם את מי שהייתה מתחרה לה, "נטמדיה" ושנה אחר כך, רכשה את חברת "קינטיקה פתרונות אינטרנט" שעסקה, כמו חטיבה בנטוויז'ן, במסחר אלקטרוני.
חברת נטמנג', ממנה צמחה נטוויז'ן, הוציאה לשוק את אחד מדפדפני האינטרנט הראשונים, "קמיליון" (Chameleon - פירוש מילולי מאנגלית: זיקית). הדפדפן הגיע כחלק מחבילת תוכנות שכללה גם תוכנת דואר-אלקטרוני, והיה הראשון שיכול היה להציג גופנים עבריים בדפי אינטרנט. סמלילה של חבילת התוכנות היה זיקית, וזו הופיעה גם בפינה הימנית עליונה של מסך כל תוכנה. זיקית הופיעה גם בסמלילה של יצרנית התוכנה. משהוקמה חברת נטוויז'ן כמהלך ספין אוף של נטמנג', עשו לקוחות נטוויז'ן שימוש בחבילת תוכנות זו של נטמנג', אשר סופקה להם.
בשנים בהן נוהלה החברה בידי רות אלון, קמו לה מתחרים כגון אינטרנט זהב ובנוסף לכך, ספקי אינטרנט אחרים, כגון "אקטקום", אשר פעלו עד אז בשוק העסקי בלבד, קיבלו היתר לספק קישוריות גם למשתמשים פרטיים. למרות זאת, נותרה נטוויז'ן ספקית האינטרנט בעלת מספר הלקוחות הגדול ביותר. נוסף על כך, ראתה אלון חשיבות ביצירת תוכן לאינטרנט. לפיכך, הוקם בנטוויז'ן ביוזמתה פורטל האינטרנט "נענע" (שבהמשך שינה את שמו ל-"nana10"). "נענע" החל את פעילותו כאתר הפונה לכל הקהלים בארץ וככזה נכתבו חלקים בו, מלבד בעברית, גם בערבית, רוסית ואנגלית. נוסף על כך, נעשו אז גם פעולות לביסוס מעמדה של החברה בתחום המסחר האלקטרוני, אשר היה אז בראשיתו. לאחר שש שנות פעילות כמנכ"ל, כאשר מספרם של העובדים בחברה עמד על כ-900 איש, הודיעה רות אלון על רצונה לפרוש מהתפקיד ולעזוב את החברה. מחליפה של אלון היה גלעד רבינוביץ, אולם זה כיהן בתפקיד תקופה קצרה ולאחר כשנה, הוחלף על ידי רוית ברניב. בימיה של ברניב הונפקה החברה בבורסת תל אביב.
מלבד היותה הראשונה שהציעה חיבוריות בחיוג לאינטרנט ללקוחות הביתיים בישראל, הייתה נטוויז'ן גם הראשונה להציע שירותי אינטרנט על-גבי תשתית הכבלים. נוסף על כך, ב-2004 קיבלה ממשרד התקשורת רישיון להפעלת שירותי טלפוניה בינלאומית בקידומת 017.
בעקבות החלטת משרד התקשורת לפתוח גם את ענף הטלפוניה המקומית לתחרות, ניתן לחברה רישיון מפ"א (מפעיל פנים ארצי) עם הקידומת 073. בשנת 2009, החלה החברה לשווק שירותי טלפון קווי לציבור הרחב.
013 ברק.
חברת ברק אי.טי.סי בע"מ הוקמה בשנת 1995, ובשנת 1997 החלה להפעיל את המותג 013 ברק והייתה השלישית לספק שירותי טלפוניה בינלאומית אחרי בזק בינלאומי וקווי זהב. בשנת 1999 החלה לספק שירותי אינטרנט.
גלובקול.
חברת גלובקול תקשורת בע"מ הוקמה בשנת 1997 כאיחוד בין חברת גלובסקום בע"מ וחברת אלאייטק מערכות דיבור בע"מ, ובשנת 2005 נרכשה על ידי קבוצת IDB. בשנת 2006, כשנפתח ענף התקשורת המקומית לתחרות, קיבלה רישיון להפעלת שירותי טלפוניה פנים ארציים בקידומת 7–073.
תולדות סמליל החברה.
סמלילה של ברק היה מורכב מהכיתוב "013 ברק", כשלצידו, ולעיתים מעליו, משולש בצבעי תכלת, כחול ואדום. משולש זה סימל את המיקום בלוח הלחצנים בטלפון של שלוש הספרות המרכיבות את הקידומת לשימוש בשירות השיחות הבינלאומיות שהציעה החברה - 0, 1 ו-3. באופן זה רצתה ברק, אשר הייתה ביסודה מפעילת שירות שיחות לחו"ל, להזכיר למשתמשיה את קידומת הטלפון הייחודית שלה. כך, לאורך כל שנות פעילותה, הסתיימו כל סרטוני הפרסומת של החברה באותו קטע בו יד מקישה על לחצני הטלפון ותוך כדי ההקשות נמתחים להם הקווים ליצירת סמליל זה.
בעוד הלוגו של "013 ברק" נותר פחות או יותר זהה במשך כל פעילותה העצמאית של החברה, סמלילה של "נטוויז'ן" עבר מספר גלגולים לאורך השנים. בתחילה, הועתקה הזיקית (המכונה "נֶטִי" על ידי החברה מסמלילה של חברת נטמנג' לסמלילה של נטוויז'ן, ובלוגו נעשה אף שימוש באותו גופן לכתיבת שם החברה החדשה. ההבדל היחיד היה הצבע: בעוד צבעו של סמליל נטמנג' היה לרוב כחול, הצבע שנבחר ללוגו נטוויז'ן היה אדום. בשלב כלשהו נמסר גם כי לבחירת הצבע האדום קדמה בדיקת שוק מסוימת, שהראתה כי צבע זה אינו נפוץ בסמלילי חברות ישראליות, כך שיוכל להיות מזוהה עם החברה החדשה. הלוגו נותר ללא שינוי עד שנת 2002, כאשר מדי פעם, עם שינוי מוטו החברה, שונה כיתוב אשר הופיע כחלק מן הסמליל בצמוד לזיקית או מתחתיה. הצבע האדום נותר הצבע היחיד בסמלילה של החברה מאז ועד היום.
בשנת 2002 נאלצה נטוויז'ן לשנות את הלוגו. היה זה לאחר שלנטמנג' כבר לא היו אחזקות בנטוויז'ן, וזו טענה בפני נטוויז'ן כי בידיה הזכויות על הלוגו. ניתן לציין כי באותה עת רות אלון כבר לא שימשה כמנכ"לית החברה ועוד קודם לכן עלו נישואיה לצבי אלון, מנכ"ל נטמנג', על שרטון. עם העלאת הטענה לבעלות על הלוגו, קיימה נטוויז'ן בדיקה, אשר הראתה באופן ברור כי סמליל הזיקית מזוהה עם המותג "נטוויז'ן". לאור עובדה זו, הוחלט כי עם עיצוב סמלילה החדש של החברה, הזיקית תישאר כחלק מהלוגו, אם כי המראה שלה ישונה במעט.
עם כניסתה של נטוויז'ן לתחום השיחות הבינלאומית, נוצרו עבורה שני סמלילים נוספים לצורכי פעילות הטלפוניה. סמלילים אלו באו להדגיש את הקידומת 017, אשר קיבלה נטוויז'ן ממשרד התקשורת כחלק מהגרלת הקידומות בין מפעילות השירות שנוספו ב-2004. בסמלילי ה-017 נעשה שימוש לצד הלוגו הרגיל של החברה ולא במקומו.