בשנת 2016 החל צה"ל לנסח פקודה מבצעית חדשה בנוגע להפעלת כוח אש בשעת חטיפה, בעקבות הוראת הרמטכ"ל גדי איזנקוט לבטל את הפקודה. באותה שנה איששה בדיקת מבקר המדינה את קיומם של פערים רבים בהבנת הפקודה בין הדרגים ובין היחידות השונות. על רקע זה הומלץ לבחון את ביטולה או את הטמעתה בפקודות אחרות בצה"ל. עוד הומלץ להעניק את הסמכויות להפעלת אש נרחבת בעת סיכול חטיפה לדרגים גבוהים יותר בצבא, ולהתחשב במהלכה בעקרונות של הדין הבינלאומי, כמו עיקרון ההבחנה בין אזרחים ללוחמים ועיקרון המידתיות.
בתחילת 2017 פורסם כי הנוהל הוחלף בפקודה חדשה ששמה נותר חסוי. על פי הנוהל החדש תותר הפעלת "כוח בלתי סביר" לעבר החוטפים במקרה של חטיפת חייל, וכן יותר ירי לשטח ישראל, אם החטיפה היא לכיוון הזה והכוח יידרש לכך.
הפעלת הנוהל.
במקרי חטיפה אחדים הופעל הנוהל, אך לא תמיד הביא לסיכול החטיפה.
במהלך חטיפת החיילים בהר דב ב-7 באוקטובר 2000 תקף חזבאללה רכב סיור לא ממוגן של צה"ל שערך סיור לאורך גדר הגבול בגזרת הר דב, וחטף את שלושת החיילים שבו. צה"ל ניסה לעכב את הכוח החוטף באמצעות ירי של טנקים ומרגמות, סריקות באזור (כולל עם מסוקי הקרב, שהגיעו לשטח רק 45 דקות לאחר אירוע החטיפה), ותקיפות של חיל האוויר על מוצבי חזבאללה סמוכים.
חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון הביאה לפתיחתה של מלחמת לבנון השנייה. בבוקר 12 ביולי 2006 חטף כוח חזבאללה שני חיילי צה"ל. נוהל חניבעל הוכרז יותר מחצי שעה לאחר החטיפה. טנק צה"לי ונגמחון נשלחו לאחר כשעה ללבנון בעקבות החטופים במטרה לאתרם, הטנק עלה על מטען גחון שנאמד במאות קילוגרמים של חומר נפץ וארבעת אנשי צוותו נהרגו.
בעקבות חטיפת גלעד שליט בגבול רצועת עזה ב-25 ביוני 2006 הופעל נוהל חניבעל רק כשעה לאחר החטיפה, שלב שבו כבר לא הייתה בו תועלת. המחיר הרב ששילמה ישראל בתמורה לשחרורו של שליט הביא את צה"ל לחדד את הנהלים.
במהלך מבצע עופרת יצוקה הופגז בית כדי למנוע חטיפת גופת חייל.
ב-7 בדצמבר 2009 נורה למוות יקיר בן מלך, תושב המרכז בן 34, על ידי מאבטחי משרד הביטחון כאשר ניסה לחצות את הגדר לתוך רצועת עזה במעבר ארז. קרוביו טענו כי היה חולה נפש וכי שב ואמר כי ברצונו לשחרר את גלעד שליט. בריאיון עם צבי פוגל נחשף כי באירוע זה הופעל נוהל חניבעל, והובעה ביקורת על הריגת האזרח בידי חברת אבטחה פרטית.
במהלך מבצע צוק איתן, ב-1 באוגוסט 2014, הופעל הנוהל לאחר חטיפת סגן הדר גולדין ברפיח. במסגרת הנוהל ביצע צה"ל ירי כבד לאזור למניעת בריחה של החוטפים. הפלסטינים דיווחו על עשרות הרוגים ומאות פצועים בתקיפות צה"ל כתוצאה מהירי. שנה לאחר המבצע חשף פרופ' אסא כשר כי חייל צה"ל נהרג במהלכו כתוצאה מנוהל חניבעל.
בלילה של 29 בפברואר 2016 נכנסו בטעות שני חיילי מנהלה מיחידת עוקץ למחנה הפליטים קלנדיה ברכב צבאי. לאחר 20 דקות הופעל נוהל חניבעל. למחנה נכנסו כוחות גדולים, ובחילופי האש נהרגו שני פלסטינים. בסופו של דבר אותרו החיילים.
התנגדות ותמיכה.
הצנזורה הצבאית פעלה להסתרת הנוהל עד שב-2003 התירה את פרסום קיומו. עוד בטרם הפרסום התנהל דיון על תקינות הנוהל, ונעשו בו שינויי נוסח תכופים. תוכן הפקודה נותר מסווג אולם לאורך השנים פורסם כי הלכה למעשה, מפקדים תדרכו חיילים ברוח ההנחה ש"טוב חייל מת מחייל חטוף", כולל התאבדות לשם סיכול חטיפה. הוראות אלו חודדו בעיקר לאחר שחרור המוני רוצחים בעסקאות שבויים. כך, למשל, טען מפקד פלוגת עורב במלחמת צוק איתן: "כשאתה נכנס לאירוע כזה אתה מעדיף חייל הרוג ולא חייל בשבי חמאס, כמו שליט 2. אתה מעדיף גופה ולא חייל חטוף. חידדנו לכוחות פעמים רבות על איום החטיפה והמטרה לשבשה אם תקרה - תוך פגיעה באויב גם במחיר הפגיעה בחבר שלך".
היות שחטיפת חייל נהפכה לפעולה בעלת משמעות אסטרטגית עבור ארגוני הטרור, היו שקיבלו בהבנה את השיקול הטקטי של מניעת הישג זה מהאויב. מנגד יש מי שראו כנוהל סתירה לעקרון הנהוג בקוד האתי של צה"ל לפיו אין מפקירים חייל פצוע בשדה. נשמעו קולות שאף הגדירו את ההוראה פקודה בלתי חוקית בעליל. אחרים תמכו בביטול הנוהל משיקולים מעשיים, לאור העובדה שלטענתם הנוהל לא תרם לסיכול במקרים בהם הופעל.
הרב אלעזר גולדשטיין, מחבר הספר "אתיקה צבאית יהודית", שלל בהתייחסות הלכתית לנושא פעילות שמטרתה פגיעה בחייל החטוף, אך התיר פעילות שמטרתה שחרור החטוף או פגיעה בחוטפים, גם אם יש בה סיכון לחיי החייל החטוף. הרב שלמה אבינר הביע תמיכה בנוהל.
בהיבט המשפטי נטען על ידי האגודה לזכויות האזרח כי הפעלת הנוהל באזורים צפופי אוכלוסייה מנוגד למשפט הבינלאומי. בתשובה ענה היועץ המשפטי לממשלה כי "היא משקפת איזון ראוי בין השיקולים השונים הנוגעים לעניין זה". כמו כן סבר פרופ' אסא כשר כי הנוהל כלל לא מתייחס לפגיעה בבלתי מעורבים, וכי בנושא זה יש להפעיל שיקול דעת של מידתיות כמו בכל פקודה אחרת.
קלאו מחצצר
קלאו חצוצרה (שם מדעי: "Bycanistes bucinator" או "Ceratogymna bucinator") הוא מין בינוני במשפחת הקלאוניים. המין מאופיין בקסדה גדולה המתמשכת מהראש ועד סוף המקור אצל הזכרים וקצת קטנה יותר אצל הנקבות. הוא חי באזור אפריקה הדרומית בארצות דרום אפריקה, קניה, בורונדי, בוטסואנה, נמיביה וקונגו. הראש והגוף שחורים, נוצות התעופה לבנות ונראות כמו כתם לבן מעל הזנב בעת שאינו עף, והזנב עצמו בצבע שחור. טבעת העין אדומה או ורודה, המקור חום בהיר. הרגליים שחורות. אורכו של הקלאו בממוצע הוא בין 58 ל-65 ס"מ.
הקלאו הוא חברתי ונמצא בזוגות ובקבוצות של עד 5 פרטים. לעיתים הם מתאספים בלהקות ענק של מעל ל-50 פרטים. הקלאו ניזון בעיקר מפירות וחרקים. הוא מאוד נפוץ באזורי המחיה שלו אך כמות הפרטים הבוגרים לא ידועה. הקלאו יציב ואין באוכלוסייתו ירידה גבוהה. לכן הקלאו נמצא במצב "ללא חשש" ברשימה האדומה של IUCN.
הקלאו ידוע ביכולותו לעשות מגוון טריקים בשבי וידידותי מאוד לבעליו. דרוש בשבילו כלוב גדול ומרווח בגלל אופי הפעילות שלהם בטבע. צריך לתת להם אספקת פירות גבוהה כי הם ידועים כבעלי חיים שאספקת הברזל בדם שלהם גבוהה מאוד, כמו מחלת ההמוכרומטוזיס אצל בני האדם.
חדר המצב (תצלום)
"חדר המצב" הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי צלם הבית הלבן פיט סוזה בעת מבצע חנית נפטון ב-1 במאי 2011.
התצלום.
בתצלום נראה נשיא ארצות הברית ברק אובמה, יחד עם צוות היועצים לביטחון לאומי בחדר המצב בבית הלבן, מקבלים עדכון בשידור חי מהשטח בעת מבצע חנית נפטון. המבצע הוביל ללכידתו והריגתו של הטרוריסט הסעודי אוסאמה בן לאדן, שהנהיג את ארגון הטרור האסלאמיסטי הסוני הקיצוני אל-קאעידה, אשר אחראי לסדרת פיגועים רצחניים ברחבי העולם ובהם פיגועי 11 בספטמבר.
ארשת הפנים של כל הנוכחים בחדר מתוחה והילרי קלינטון מחזיקה את ידה הימנית על פיה, במה שנראה כחרדה ממה שקורה במהלך הפשיטה. קלינטון אמרה אחר כך כי היא סבלה מאלרגיה של בוא האביב, וסביר שהיא השתעלה כאשר התמונה צולמה.
הבית הלבן פרסם את התצלום ללא עריכה, למעט מספר מסמכים סודיים שטושטשו וצונזרו. מסמך מצונזר כזה ניתן לראות על המחשב הנייד של הילרי קלינטון.
באוגוסט 2013 דווח כי אובמה לא נכח בחדר במשך כל המבצע, אלא נכנס אליו לקראת סופו, בעת שצולמה התמונה.
האישים בתצלום.
יושבים משמאל לימין:
עומדים משמאל לימין:
הערכה.
התצלום זכה לתהודה ופרסום עולמי מייד עם פרסומו יחד עם ההודעה על מותו של אוסמה בן לאדן. ערוץ הטלוויזיה CNN הגדיר את התצלום "תצלום לדורות" והשווה אותו לתצלום של הארי טרומן מחזיק את עיתון השיקגו טריביון שכותרתו דיואי מביס את טרומן. התצלום המפורסם מראה את הארי טרומן, זורח מאושר, מנופף בכותרת הזו לאחר שהביס את תומאס דיואי בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948.
צלם הבית הלבן לשעבר, אריק דרייפר, אמר שתצלום חדר המצב הנציח את הרגע ההיסטורי בצורה הטובה ביותר. התצלום גם נותח בצורה מעמיקה על ידי היסטוריונים ומומחים לשפת גוף. התצלום משקף בצורה ניכרת את המתח בו היו המנהיגים ועוזריהם שרויים בעת הפשיטה. קלינטון תיארה את האירוע כ"38 הדקות מורטות העצבים ביותר בחיי". הדיילי מייל דיווח כי אובמה ראה את הרגע המדויק בו נהרג אוסמה בן לאדן, משום שהלוחמים חבשו מצלמות על הקסדות, שהעבירו את האירוע לבית הלבן בזמן אמת.
עריכת התמונה בעיתונות החרדית.
לעיתונות החרדית, המקפידה שלא לפרסם תמונות של נשים, הייתה בעיה בפרסום התצלום, שבו מופיעות הילרי קלינטון ואודרי תומאסון. עיתונים חרדים בישראל פרסמו רק את חלקו השמאלי של התצלום, שבו השתיים אינן מופיעות. העיתון "דער צייטונג" (היוצא לאור בארצות הברית ביידיש) ערך את התצלום ומחק ממנו את השתיים. בתגובה שלח הבית הלבן מחאה לעורכי העיתון. עורכי העיתון התנצלו בפני קלינטון באמרם שלא הייתה כוונה לפגוע במישהי, וכי התצלום נערך והופיע בהתאם לעקרונות שעליהם מושתת עיתון חרדי. עיתון חסידי נוסף, "די וואָך", היוצא לאור בברוקלין, פרסם גם הוא את התמונה שממנה נמחקו הנשים.
יום קולומבוס
יום קולומבוס (באנגלית: Columbus Day) הוא חג רשמי אשר נחגג במדינות רבות בעולם המערבי ומחוצה לו, המסמל את יום השנה להגעתו של כריסטופר קולומבוס ליבשת אמריקה, ב-12 באוקטובר 1492.