טקס פרסי אוסקר ה-66 (באנגלית: 66th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1993 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-21 במרץ 1994. השחקנית וופי גולדברג הנחתה את הטקס בפעם הראשונה שלה.
סרט השואה "רשימת שינדלר" היה מועמד ל-12 פרסי אוסקר וזכה בשבעה, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר, פרס הבמאי הטוב ביותר (סטיבן ספילברג) ופרס התסריט המעובד הטוב ביותר (סטיבן זאיליאן). כמו כן בלט סרט הדרמה "הפסנתר" אשר היה מועמד ל-8 פרסים, וזכה בפרסי השחקנית הטובה ביותר (הולי האנטר), שחקנית המשנה הטובה ביותר (אנה פקווין) ופרס התסריט המקורי הטוב ביותר (ג'יין קמפיון).
במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לשחקנית דברה קר, ופרס לפעילות הומניטרית לשחקן פול ניומן.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות.
width="20px"|
דטרמיננטת דודונה
כלכלה נטולת ריבית
כלכלה נטולת ריבית היא גישה מוסרית-כלכלית אשר חסידיה שואפים ליצור מערכת מוניטרית שאין בה כל שימוש בריבית (שלילית או חיובית), מה שמתבטא בהיעדר שימוש בריבית בבנקאות ובשוק האפור, ברכישת נכס (דלא ניידי וניידי כאחת), בקנסות של רשויות המדינה, בריבית גלומה (בתמחור של מוצר או שירות) וכן בהיעדר שימוש בתוכניות חיסכון. ייתכנו צורות שונות של כלכלות כאלה.
המעוניינים ליישם כלכלה נטולת ריבית עשויים להיות כאלו שדתם אוסרת ריבית באופן גורף, כמו רוב המוסלמים, אך ישנם גם אישים וגופים חילוניים שביטאו גישה כזו, כגון התאורטיקן הנאצי גוטפריד פדר אשר פעל בגרמניה בתחילת המאה ה-20, שם פרסם את ספרו "מניפסט לביטול ההשתעבדות לריבית על כסף" , שהיה בין החיבורים הראשונים נגד שימוש בריבית, או כמו זרם הדיסטריבוטיזם המאוחר (זרם כלכלי) המבקש ליישם כלכלה נטולת ריבית. דוגמה לבנק (לא-אסלאמי) התומך בכלכלה נטולת ריבית מבחינה אידאולוגית ויישומית הוא הבנק הקואופרטיבי JAK בשוודיה הפועל משנת 1965.
כלכלנים, בעיקר מחוץ לתרבות המוסלמית, נוטים לראות בגישה כלכלית זו גישה לא מעשית, אשר לא מתאימה לכלכלה המודרנית. עם זאת, לאחר משבר 2008, בו בנקים איסלאמיים התמודדו במקרים מסוימים טוב יותר מאשר בנקים מערביים, נפתחו בהשראת הגישה לכלכלה ללא ריבית דיונים, בהם הוטלו ספקות בחלק מהנחות היסוד של הכלכלה המערבית המודרנית.
נכון לשנת 2018 המדינה היחידה בה השימוש בריבית נאסר בבנקאות (לפחות באופן פורמלי) היא איראן, זאת מכוח החוק האיראני המחייב בנקאות נטולת ריבית.
הועד למען שלמות העם
טאבלט (מגזין)
טאבלט (באנגלית: Tablet) הוא כתב עת מקוון יהודי אמריקאי. נוסד ב-2009 בידי "Nextbook" , מוסד ללא כוונת רווח מיסודה של קרן קשת לתרבות יהודית.
מייסדת כתב העת והעורכת שלו היא אלנה ניוהאוז .
טאבלט מגזין
מגדל דוד - מוזיאון לתולדות ירושלים
Tablet Magazine
בינה (ארגון חינוכי)
מרטין לאטמן
מרטין לאטמן (בגרמנית: Martin Lattmann; 10 בפברואר 1896 - 11 באוגוסט 1976) היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שירת בצבא גרמניה המזרחית.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
לאטמן נולד ב-10 בפברואר 1896 בפרייבורג, לחבר בית הנבחרים הפרוסי וילהלם לאטמן, ובשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-18, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה שבה הועלה לדרגת לויטננט. לאחר המלחמה הצטרף לאטמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ב-1 באוקטובר 1930 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1933 הוא הצטרף למפלגה הנאצית. ב-1 בדצמבר 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, זמן קצר לאחר שמונה למדריך בבסיס ההדרכה של הארטילריה. באוגוסט 1938 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הארטילריה ה-110, וב-1 בינואר 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-430, וב-25 בספטמבר 1939 מונה לקצין הארטילריה של הארמייה הראשונה. ב-25 באוגוסט 1940 הוא מונה למדריך בבסיס ההדרכה של הארטילריה, וב-25 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 במאי 1942 מונה למפקד רגימנט הארטילריה המשוריין ה-16, ולחם עמו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-14 במהלך מבצע מקרה כחול ובקרב סטלינגרד. ב-26 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, וב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-19 בינואר הוא מונה גם למפקד הדיוויזיה ה-389, ופיקד על הדיוויזיות עד לכניעתן ב-2 בפברואר 1943.
שהותו בשבי.
במהלך השהייה בשבי הוא הצטרף אל ליגת הקצינים הגרמנים והיה אחד החברים הפעילים בה. השתתף בשידורי התעמולה של תחנת הרדיו של הארגון ופרסם מאמרים רבים בעיתון של הארגון, אשר הופץ בעורף הגרמני.
לאחר המלחמה.
בשנת 1949 הוא חזר לגרמניה, שם היה חבר ב-SED, ובשנת 1952 הצטרף למשטרת העם הגרמנית. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידות הטנקים תחת ארנו פון לנסקי בדרגת גנרל מיור, ובשנת 1956 הוא פרש לגמלאות ולא התקבל לצבא העם הלאומי. לאחר מכן עבד לאטמן באזור הכלכלי המרכזי של גרמניה המזרחית, והיה בין השנים 1956–1958 ראש מחלקת ציוד תעשייתי / ייצוא במשרד התעשייה הכבדה. מינואר 1958 עד שנת 1972 היה סגן יו"ר איגוד הקצינים לשעבר.
ב-11 באוגוסט 1976 מת בביתו בברלין המזרחית.
מכתש סטיקני
מכתש סטיקני הוא המכתש הגדול ביותר על פובוס, ירח של מאדים. המכתש בקוטר 9 ק"מ,  ומהווה חלק ניכר מפני השטח של הירח (הירח עצמו בקוטר שנע בין 18 ל-24 ק"מ).
שם המכתש.
המכתש נקרא על שם אנג'לין סטיקני הול, אשתו של מגלה הירחים פובוס ודימוס, אסף הול. סטיקני סייעה להול בחישובים ובתצפיות, והול כתב בשנת 1878, שאילולי תמיכתה ועזרתה של אשתו הוא היה נוטש את החיפוש אחר הירחים של מאדים.
המכתש צולם לראשונה על ידי מארינר 9, והוחלט להעניק למכתש את השם סטיקני בשנת 1973, על ידי ועדה של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בראשות קרל סייגן.
סטיקני מכיל בתוכו מכתש קטן יותר בקוטר 2 ק"מ הנובע מהתנגשות יותר מאוחרת. בשנת 2006 הוא קיבל את השם לימטוק (Limtoc), על שם דמות מהספר מסעי גוליבר, כיוון שבספר במסע השלישי ללפוטה, נחזה גילוי ירחי מאדים ומסלולם לפני שגילו אותם במציאות.
ממכתש סטיקני ניתן לראות כאילו יוצאים ממנו חריצים ושרשראות מכתשים . חוקרים העלו השערות בהתחלה שהפגיעה שיצרה את מכתש סטיקני כמעט והובילה להשמדת פובוס. אולם מתצפיות נוספות שבוצעו על ידי המארס אקספרס הביאו למסקנה כי השרשאות כנראה אינן קשורות ליצירת המכתש וכי הם נוצרו כנראה מחומר שנפלט במהלך פגיעות אסטרואידים במאדים. תאוריה יותר עדכנית מציעה שהחריצים נוצרו כתוצאה מכוחות הכבידה שיביאו בסופו של דבר להתפרקותו של הירח.
ניתן לראות את מכתש סטיקני מתצפיות על השטח של מאדים בגלל מיקומו, בצד פובוס הפונה למאדים, גודלו וקרבתו של פובוס לשטח.
טל שפי
טל שפי (נולדה ב-28 באפריל 1967) היא עורכת סרטים, במאית ותסריטאית ישראלית, יועצת עריכה ומרצה לקולנוע. זוכת פרס דוקאביב לעריכת הסרט "הצלמניה".
ביוגרפיה.
נולדה בפאלו אלטו שבקליפורניה וגדלה בתל אביב. בת לחנה עזרתי (לימים שפי) שעלתה מסלוניקי ולאל"ם אדם שפי, יליד ישראל.
למדה במגמת תיאטרון בתלמה ילין ובבית הספר הפתוח הדמוקרטי ע"ש אבשלום. למדה קולנוע ב"בית צבי" ברמת גן, ובקורסים משלימים ב-New School of Visual Arts שבניו יורק, וב-AFI שבלוס אנג'לס.
בשנים 1999–2002 שימשה מורה ראשית לעריכה במכללת עמק הירדן. משנת 2008 מרצה בג'אמפ קאט, בית ספר לעורכים ואנימטורים.
טל שפי היא מנטורית ולקטורית בקרנות שונות ובפסטיבלים, למשל בפסטיבל דוקאביב, בקרן גשר לקולנוע רב תרבותי ובקרן ברנשטיין.
סרטים וסדרות שביימה, ערכה וכתבה.
כתיבת תסריטים וייעוץ עריכה.
"החברה הטובים", שביימה ליאורה קמנצקי; "סופייר", שביים פיראס חורי; ”המוח החשמלי", שביים נדב הראל; "מדינת אכזיב - מקום של אהבה", שביימה אתי ויזלטיר; "שובר שמירה", שביים אלעד דוידוביץ'; "גזויינדלך", שביימה אפרת ברגר; "פואמה פדגוגית", שביימו מאיה רוטשילד ותמי גרוס 2015; "טמאים", שביים דניאל נחנסון 2016; "לפני שהרגליים נוגעות בקרקע", שביימה דפני ליף 2017; ״מרפסת״ מאת אלעד דוידוביץ׳ שיקוביץ׳, 2020.
ולדמאר אנטון
ולדמאר אנטון (בגרמנית: Waldemar Anton; נולד ב-20 ביולי 1996) הוא כדורגלן גרמני יליד אוזבקיסטן שמשחק כמגן מרכזי בשטוטגרט.
ביוגרפיה.
אנטון נולד בעיר אמאליק במחוז טשקנט שבאוזבקיסטן בקיץ 1996 להורים ממוצא גרמני. עובדת היותו יליד אוזבקיסטן נודעה רק ביולי 2016 כשחשף בריאיון כי הוא יליד העיר אמאליק. עד אז חשבו כי הוא נולד בעיר אנגן שבמדינת באדן-וירטמברג, גרמניה.
אנטון דובר גרמנית, אוזבקית ורוסית.
קריירת מועדונים.
הוא התחיל את הקריירה הבוגרת בקבוצת הנובר 96 אחרי ששיחק בקבוצת הנוער שלה מאז 2007. במהלך עונת 2015–2016, אנטון הופיע פעמיים בהרכב הקבוצה הבוגרת, משחק אחד, בניצחון 1–2 על שטוטגרט ב-27 בפברואר 2016 משחק שני, בהפסד קבוצתו 0–1 לאיינטרכט פרנקפורט ב-19 במרץ 2016. את שער הבכורה שלו בבונדסליגה הבקיע נגד בורוסיה מנשנגלדבך ב-15 באפריל 2016. הוא גם שיחק עשרה משחקים במדי קבוצת המילואים האנובר 96 II.
ב-28 ביולי 2020 חתם לארבע שנים בשטוטגרט. ב-19 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 2-3 על אאוגסבורג.
קריירה בנבחרת.