וואזקואז קמפוס וליז גוטיירס הציעו לחקור את הקונספט של נקודת מבט על ידי שימוש בשתי גישות: אחת מבוססת על הרעיון של גישה יחסית, והשנייה על רעיון ה"מיקום" וה"גישה".
גישות יחסיות.
את המבנה הפנימי של נקודת מבט ניתן לנתח באופן דומה לקונספט של גישות יחסיות. גישה יחסית היא גישה, כמו למשל מצב נפשי של מישהו כלפי טענה. דוגמאות לגישות כאלו הן למשל "להאמין במשהו", לחשוק במשהו", לנחש משהו", "לזכור משהו" ועוד. וואזקואז קמפוס וליז גוטיירס הציעו שנקודת מבט יכולה להיות מנותחת כמערכת מובנית של גישות יחסיות. המחברים כיוונו לחיבור מאת כריסטופר פיקוק בשם: "רגש ותוכן".
במסגרת גישה זו אדם יכול לבצע סיווגים אונטולוגיים של הבחנות שונות, כמו למשל נקודת מבט יחידנית לעומת נקודת מבט קולקטיבית, נקודת מבטח אישית לעומת לא-אישית, נקודת מבט לא-קונספטואלית לעומת נקודת מבט רעיונית, ועוד.
מיקום וגישה.
בעוד שמטרת תאוריית הגישות היחסיות היא בעיקר לנתח נקודות מבט בצורה פנימית, "מיקום/גישה" מנתחת נקודות מבט בצורה חיצונית, על ידי הגדרת התפקיד שלהם. המונח "גישה" מתייחס להצהרה של ליז גוטיירז שלפיה: "נקודות מבט, או פרספקטיבות, הן תמד דרכים להוות גישה אל העולם ואל עצמנו", והמונח "מקום" הוא בהתייחסות לציטוט של ג'ון מולין שלפיו נקודות מבט הן: "דרכים להצגת דברים ואירועים ממיקום ספציפי". מולין דוחה את הרעיון לפיו נקודות המבט ניתנות לצמצום עד לכדי חוקים שמבוססים על תאוריות, פתגמים או דוגמאות. מולין מתייחס לרעיון של "מיקום" בשתי דרכים: באופן ישיר, כנקודת תצפית, ובאופן רחב יותר, כדרך בה נקודת תצפית נתונה מספקת פרספקטיבה, כלומר: משפיעה על התפיסה.
גישה זו עשויה להתייחס גם לעניינינים אפיסטמולוגיים, כגון יחסיות, קיום מוחלט של נקודת מבט, תאימות של נקודות מבט (כולל חוסר הסכמה כללי), אפשרות של נקודת מבט ללא נושא, וכו'.
גשם אחרון
גשם אחרון (מילות הפתיחה: "גשם בוא, רד עליי") הוא שיר עברי שכתב אהוד מנור והלחין יאיר רוזנבלום, ואשר מציג את בקשתו של הדובר למות ולהתאיין. השיר, שבוצע לראשונה על ידי חנן יובל בשנת 1976 עבור סרט הקולנוע הישראלי "לוּפּוֹ בניו יורק", מוכר בעיקר בביצועה מאותה שנה של ורדה נגה כסולנית להקת פיקוד הצפון (בשמה באותה עת: "חבורת הזמר של פיקוד צפון"). מוכר גם בביצועה של בתו של המלחין, קרן רוזנבלום, ובגרסאות כיסוי נוספות.
תולדות השיר.
את השיר חיבר הפזמונאי אהוד מנור לזכר אחיו הצעיר, , שנהרג בגיל 19 כשריונר בסיני בספטמבר 1968, במהלך מלחמת ההתשה. זהו אחד ממספר שירים שכתב מנור לזכר אחיו באותה תקופה, שגם בהם יש התייחסות לגשם: "בן יפה נולד" ("גשם טוב ירד כי נעתר האל"), "בשנה הבאה", "אחי הצעיר יהודה" ("הגשם הראשון ירד לפי יומיים") ו"הבית ליד המסילה". מנור, שסיפר על השיר ב-2002 בריאיון לחוקר הזמר עברי עופר גביש, הסביר בפירוש: "השיר מדבר על משאלת הלב שלי למוות, בעקבות מותו של אחי".
השיר הושמע לראשונה בשנת 1976 בביצועו של חנן יובל בסרט הגעפילטע פיש הישראלי "לוּפּוֹ בניו יורק". הסרט, סרט המשך לדרמה הקומית המצליחה "לופו" (1970) בכיכובו של יהודה ברקן, מציג את לוּפּוֹ אברמוביץ', עגלון אלטע זאכן אשכנזי מזדקן מדרום תל אביב, שנאלץ להיפרד מבתו היחידה ומנכדו הילד, שעוברים לארצות הברית במסגרת שליחות דיפלומטית של חתנו. בעזרת כסף שאוספים עבורו חבריו משוק הפשפשים ביפו, נוסע לופו לארצות הברית לבקר את נכדו, ושם הוא פוגש בסנאטור שמתגלה כחבר ילדותו, ובעקבות הפגישה מאשר מענק סיוע לישראל. השיר "גשם אחרון" מלווה את לוּפּוֹ בפרידתו הקשה מנכדו הנוסע ובעצבונו אחריה. (מנור ורוזנבלום חיברו גם את שיר הנושא האופטימי של הסרט, "ענן לבן", שבוצע על ידי חנן יובל וסוזי מילר.)
כבר באותה שנה, 1976, מסרו המחברים את השיר ללהקת פיקוד הצפון. גרסת הכיסוי של הלהקה – שהחליפה אז את שמה ל"חבורת הזמר של פיקוד צפון" – נכללה בתוכניתה האחרונה והמצליחה "בלילה על הדשא" (1976-77), ששיריה נכתבו ברובם על ידי מנור והולחנו כולם על ידי רוזנבלום. השיר בוצע על ידי הסולנית ורדה נגה, וזוהי גרסתו המוכרת ביותר של שיר.
בשנת 1990 ביצעה את השיר בתו של המלחין, קרן רוזנבלום, בתוכנית "אולפן זמר" בערוץ הראשון שהוקדשה ליצירתו.
בשנת 1997 הקליט את השיר הזמר הים-תיכוני אבי פרץ לאלבומו "שלווה", אשר כלל גרסאות כיסוי לשיריו של רוזנבלום.
בשנת 2001 ביצע את השיר הזמר עברי לידר במסגרת פרויקט המחווה של גלגלצ לשירותרום; השיר נכלל בהמשך כרצועת בונוס באלבומו "האנשים החדשים" (2002).
השיר נתן את שמו לאלבום האוסף הגדול של לחני רוזנבלום, "גשם אחרון: השירים היפים של יאיר רוזנבלום" (הד ארצי, 1996).
סיקורים.
בריאיון עם חנן יובל בהארץ בשנת 2016 החמיא יובל ללחנו של רוזנבלום לשיר ואמר שלדעתו "המוזיקה הנפלאה מעבירה את כל בקשת המוות העצומה במילים של אהוד מנור".
השיר בדפוס.
השיר הופיע בדפוס פעמים מספר:
קישורים חיצוניים.
ביצועים:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:שירים בעברית]]
[[קטגוריה:שירי 1976]]
[[קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור]]
[[קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום]]
[[קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע]]
[[קטגוריה:שירי להקת פיקוד צפון]]
[[קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל]]
תום וג'רי
אוואיטיס
Quero Quero
Quero Quero (באנגלית: I Want, ובעברית: אני רוצה) הוא סינגל הבכורה של הצמד הברזילאי סימונה &amp; סימריה, אשר נכלל באלבומן השני, "As Coleguinhas – Vol. 1". השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2012, ביחד עם האלבום כסינגל הראשון מתוכו, וכסינגל הראשון של הצמד.
השיר הוא בין השירים הבודדים של סימונה וסימריה, אשר לא הצליח להיכנס אל המצעד הרשמי של ברזיל.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סימונה וסימריה, שכתבו גם את הסינגל השני והאחרון מתוך האלבום, "?Tá Dodói, Onde Dói". אף על פי שיצא השיר כסינגל רשמי, הוא לא נכלל באף אחד מתוך אלבומי ההופעה של הצמד, ובנוסף לכך, הצמד לא הרבה להופיע איתו כלל.
ביקורות.
באתר המוזיקה הלטיני "Portalpopline", סוקר השיר באופן מקיף, תוך שדובר שם גם על הלהיט "Regime Fechado", שהוציאו כמה שנים לאחר מכן.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר הועלה ליוטיוב בשנת 2013, כלומר שנה לאחר צאתו המקורית. בקליפ ניתן לראות את הצמד ואנשים נוספים, כשהם רוקדים בתוך פארק, לצלילי השיר, ושרים אותו ביחד.
הקליפ הועלה לערוץ של חברת התקליטים "ONErpm", ונכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כחצי מיליון צפיות.
מגען
אסיה (זמרת)
אסיה (בטורקית: Asya; בשמה בלידה: טילאי קֶצִ'יאלאן, Tülay Keçialan; נולדה ב-1 במרץ 1965) היא זמרת-יוצרת טורקית של מוזיקת פופ.
הופיעה לראשונה כזמרת גיבוי של הזמרת ניליפר (Nilüfer) בשנים 1994-1990. האלבום הראשון שלה "אסיה" יצא לאור בשנת 1994. הלחינו עבורה מלחינים כמו אונו טונץ', גארו מפיאן, מוסטפא סנדל, גקחאן קרדאר, דנב פיניו, אסכנדר פיידאש ואזגיר בולדום.
ביוגרפיה.
טילאי קצ'יאלאן נולד באסקישהיר לזוג אהמט קצ'יאלאן ושנג'אן קצ'יאלאן.
גילתה כישרון בזמרה עוד מימי בית הספר העממי. בעת לימודיה בתיכון קיבלה חינוך מוזיקלי במסגרת התיכון האנטולי ע"ש אהמבט קנטלי באסקישהיר. בעת תחרות בין בתי ספר תיכון הצטיינה כסולנית במוזיקה עממית טורקית.
קריירה המוזיקלית שלה פרצה בבודרום ומאוחר יותר באנקרה.
שם הבמה הראשון שלה היה טילאי סייגן.
הזמרת נשואה ויש לה בת.
ישיבת טפחות
ישיבת רמת השרון
ישיבת כרמל
יחסי הולנד–יפן
יחסי הולנד–יפן (ביפנית: 日蘭関係, בהולנדית: Japans-Nederlandse betrekkingen) הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת הולנד לבין יפן.
היסטוריה.
תקופת אדו.
שתי המדינות קיימו לראשונה מגעים בשנת 1609 כאשר החלו ההולנדים לקיים יחסי מסחר עם כל אזור אסיה שממזרח ומדרום לסין בתיווך המלח האנגלי ויליאם אדמס. כשגילו ההולנדים את אינדונזיה בשנת 1602 הם הקימו את חברת הודו המזרחית ההולנדית וכאשר החלו לסחור עם יפן, זו נכנסה לתחום האחריות שלה. ההולנדים סחרו בעיקר בהיראדו בשנותיהם הראשונות במעורבות ביפן. הסחורות העיקריות שנסחרו באותה התקופה בין שתי המדינות היו תבלינים, טקסטיל, חרסינה ומשי.
כאשר עמים נוצרים רבים ביפן החלו למרוד בשנת 1637 במסגרת מרד שימבארה, תמכה הולנד בשוגונות טוקוגאווה, הצד האנטי-נוצרי. הצבא המאוחד של שוגונות טוקוגאווה הגיע לטירת הארה שבנגסאקי והטיל עליה מצור. הכוחות היפניים הקטנים ביקשו את עזרת ההולנדים בהפחדה ודיכוי המרד. ההולנדים נתנו להם בתחילה אבק שרפה, ולאחר מכן אף תותחים. בסופו של דבר, לבקשת השוגון, שלחו ההולנדים אף ספינת מלחמה, שעגנה מול הטירה. לאחר מכן פתחו היפנים וההולנדים בהרעשה ארטילרית על הטירה במשך 15 ימים, אך המטרה לא הושגה, והטירה לא נפלה. לאחר מצור בן שבועיים נסוגה הספינה ההולנדית, לבקשת היפנים, שראו בבקשת העזרה ממדינה זרה בדיכוי מרידה פנימית פגיעה בכבודם, וגם מכיוון שמן הטירה הגיע מכתב שזילזל באומץ לבם של החיילים היפנים. לאחר לחימה נוספת שוחררה יפן וחיילי השוגון הוציאו להרג את כל המורדים, וגירשו את כל הנוצרים הזרים, כולל הפורטוגלים, אויבם המושבעים של ההולנדים.
לאחר המרד השתלטו ההולנדים על עמדות מסחר נחשקות באזור אדו ונגסאקי, הגדולה שבהן היא האי המלאכותי דג'ימה. במהלך תקופת הבידוד היפנית, הסאקוקו, הייתה הולנד אחת המדינות היחידות, והיחידה מאירופה, שקיימה יחסי מסחר עם יפן, בין היתר דרך האי המלאכותי דג'ימה.
מלחמת העולם השנייה.