אמבת' ג'ין דייווידץ (באנגלית: Embeth Jean Davidtz; נולדה ב-11 באוגוסט 1965) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאית-דרום אפריקאית. מוכרת בזכות גילום הלן הירש בסרט "רשימת שינדלר" ובזכות הופעותיה בסרטים "ג'ונבאג", "איש המאתיים", "צבא האופל" ובסדרה "בטיפול".
ביוגרפיה.
דייוויץ נולדה בלפאייט, אינדיאנה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. היא גדלה בטרנטון בירת ניו ג'רזי.
בילדותה חזרה עם אמה ג'ין ואביה ג'ון דייוויץ למולדתם בדרום אפריקה, שם למדה את שפת האפריקאנס.
יש לה תואר בספרות אנגלית ובדרמה מאוניברסיטת רודס שבדרום אפריקה.
קריירה.
דייוויץ החלה להתפרסם בתחילת שנות ה-90 בקומדיית האימה של סם ריימי "צבא האפלה" בתפקיד שילה, בה מתאהב גיבור טרילוגיית האימה אש (ברוס קמפבל).
סטיבן ספילברג שהבחין בדייוויץ בהפקת הטלוויזיה "נישואים קטלניים" בה השתתפה ליהק אותה בשנת 1993 ליצירתו "רשימת שינדלר", לתפקיד הצעירה היהודייה הלן הירש בה חושק ומתעלל קצין האס אס אמון גת (רייף פיינס).
ב-1995 השתתפה דייוויץ לצידם של גארי אולדמן וקווין בייקון בדרמה "רצח מדרגה ראשונה".
ב-1996 שיחקה בפנטזיה הקומית "מטילדה" בתור ג'ניפר האני המורה של הילדה מטילדה וורמווד.
ב-1998 שיחקה לצידו של דנזל וושינגטון במותחן הרוחות "נקודת מגע".
ב-1999 הופיעה דייוויץ בדרמה הבדיונית של כריס קולומבוס "איש המאתיים" בתפקיד "הגברת הצעירה" אמנדה מרטין ובעיבוד הקולנועי לרומן "מנספילד פארק" בתפקיד הצעירה העשירה מרי קרופורד.
ב-2001 שיחקה בסרט האימה "שלוש עשרה הרוחות" בתור משחררת הרוחות קלינה אורטזיה ובמותחן הפסיכולוגי הבריטי "התהום".
ב-2002 שיחקה בדרמת החינוך "מועדון הקיסר" בתור אליזבת חברתו לעבודה של המורה ויליאם האנדרט (קווין קליין) והשתתפה בדרמת הטלוויזיה הבריטית המוערכת "שקלטון".
ב-2005 שיחקה דייוויץ בתפקיד ראשי בדרמה העצמאית המצליחה "ג'ונבאג" בתור סוחרת האומנות מדליין ג'ונסטן.
ב-2007 הופיעה בסרט הפשע "עדות שבורה" בדמות ג'ניפר אשר נורת על ידי בעלה המדען העשיר טד קופורד (אנתוני הופקינס).
מחוץ לקולנוע התפרסמה בסדרות "בטיפול" בתפקיד איימי המטופלת של הפסיכולוג ד"ר (גבריאל ביירן) ו"קליפורניקיישן" בתפקיד המורה פלישיה קונס.
חיים אישיים.
ב-22 ביוני 2002 נישאה לעורך הדין ג'ייסון סלואן, ולזוג שני ילדים.
בד&quot;ץ בית יוסף
בד"צ בית יוסף הוא בד"צ שהוקם על ידי הרב עובדיה יוסף ומתנהל על-פי פסיקותיו, המבוססות בדרך כלל על פסקי הרב יוסף קארו. הבד"צ מאוגד כחברה בשם בד"ץ "בית יוסף" בע"מ.
היסטוריה.
הבד"צ הוקם בעשור האחרון של המאה העשרים כדי לספק מוצרים כשרים לבני עדות המזרח ההולכים לאור פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף. מלבד עסקי המזון בהכשר בד"צ זה, ובפרט מותג הבשר "עטרה", נמצא תחת פיקוחו גם מפעל התפילין "תפארת יוסף".
בספטמבר 2016 הגיש רשם העמותות בקשה לפירוק עמותה הקשורה לבד"ץ, בשל אי-סדרים בפעילותה.
באפריל 2017 הורשע רב העיר חולון, אברהם יוסף, בהפרת אמונים, משום שבמסגרת כהונתו קידם אינטרסים כלכליים של בד"צ בית יוסף.
סימני כשרות הבד"צ.
לבד"צ כמה סימני כשרות שמטרתם למנוע זיופים. בין היתר הוא משתמש בהולוגרמה - מדבקה תלת-ממדית המיוצרת בעזרת לייזר. בעבר השתמש הבד"צ בפלומבה מפלסטיק האוחז את הבשר או העוף כך שכדי להורידו חייבים לשבור אותו. השימוש בפלומבות הופסק בהוראת משרד הבריאות לאחר שתינוק נחנק מאחת מהן.
ראשי הבד"צ.
הרב עובדיה יוסף שימש כנשיא הבד"צ עד לפטירתו. בנו, הרב משה יוסף, עומד בראש הארגון. חבר מועצת חכמי התורה הרב שמעון בעדני הוא חבר ועד הכשרות של הבד"צ.
יובל נח הררי
יובל נח הררי (נולד ב-24 בפברואר 1976) הוא היסטוריון ישראלי ופרופסור מן המניין בחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. ספריו "קיצור תולדות האנושות", "ההיסטוריה של המחר" ו-"21 מחשבות על המאה ה-21" תורגמו ליותר משישים שפות ונמכרו ב־40 מיליון עותקים (נכון ל-2022).
ביוגרפיה.
הררי נולד במשפחה בת שלושה ילדים וגדל בקריית אתא. סביו עלו ארצה מלבנון וממזרח אירופה. אביו עבד כמהנדס ברפא"ל. הוא למד בכיתת מחוננים במרכז חינוך ליאו באק בחיפה. הוא התחיל בלימודי היסטוריה ויחסים בינלאומיים כבר בגיל 17, במסגרת העתודה האקדמית. הוא החל לשרת בחיל השריון, אולם שוחרר לאחר כמה חודשים בשל בעיה רפואית.
בשנים 1993–1998 למד לתואר ראשון ולתואר שני בחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. התזה לתואר השני עסקה בלוגיסטיקה ואספקה בימי הביניים. הוא עשה דוקטורט ב-Jesus College שבאוניברסיטת אוקספורד, בהדרכתו של ד"ר סטיבן גאן, בשנים 1998–2002. עבודת הדוקטור עסקה בהשוואה של זיכרונות לוחמים מהמאות ה-15–16 לזיכרונות לוחמים מהמאה ה-20, וראתה אור כספרו הראשון. הוא השלים בתר-דוקטורט בהיסטוריה כעמית יד הנדיב בשנים 2003–2005.
הררי התמנה למרצה בחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בשנת 2005, למרצה בכיר בקביעות בשנת 2008, ולפרופסור חבר בספטמבר 2014. בשנים 2003–2011 היה מתאם התוכנית להיסטוריה עולמית באוניברסיטה העברית. בחודש נובמבר 2012 נבחר לחבר באקדמיה הצעירה למדעים.
מחקריו עוסקים בעיקר בשלושה תחומים: היסטוריה צבאית של ימי-הביניים, ההיסטוריה של חוויית המלחמה, והיסטוריה עולמית.
נחשב מומחה גם בתחום האתיקה של בינה מלאכותית.
ביולי 2018 בביקור בלוס אנגלס החליט לא לשתף פעולה עם הקונסוליה הישראלית בעיר, בנימוק שמבחינתו מדובר ב"זרוע ארוכה של מדיניות ממשלת ישראל אשר מגבילה את חופש התקשורת, הביטוי, היצירה והמחשבה", זאת כמחאה בין היתר על חוק הפונדקאות ו. בראיון עימו אמר הררי כי “הספרים שלי מצליחים לשנות לטובה את הדימוי של ישראל בקרב קהלים מגוונים, מסין ועד טורקיה. עם זאת, אני מעדיף שלא להופיע כנציג רשמי של ממשלת ישראל הנוכחית, מכיוון שעבודתי כחוקר וכסופר מושתתת על היכולת לחקור, לחשוב ולכתוב באופן חופשי, ואילו ממשלת ישראל הנוכחית מערערת באופן שיטתי ומכוון את חופש התקשורת, חופש הביטוי וחופש המחשבה בישראל".
נחשב מקורב לקלאוס שוואב והפורום הכלכלי העולמי, ואף הוזמן לשאת שם נאומים ב-2018 ו-2020.
פרסים.
בשנת 2018 היה מועמד לפרס יאן מיכלסקי, על ספרו "ההיסטוריה של המחר".
זכויות בעלי חיים.
במהלך המחקר שערך בנושא המהפכה החקלאית והמהפכה התעשייתית לצורך כתיבת ספרו "קיצור תולדות האנושות", נחשף הררי ליחס האדם כלפי בעלי החיים והחליט לאמץ אורח חיים טבעוני. לטענתו, הכלכלה, החברה, הפוליטיקה והדת בנויות על ניצול בקנה מידה עצום של מיליארדי חיות משק, תוך הכחשת הסבל שלהן. הררי לוקח חלק בפעילויות התנועה לזכויות בעלי חיים: בדצמבר 2013 השתתף עם גארי יורופסקי בשני כנסים בנושא זכויות בעלי חיים שנערכו בתל אביב וברמת גן. במאי 2015 השתתף עם אלכס הרשאפט בכנס לזכויות בעלי חיים שנערך באוניברסיטה העברית.
עיסוק במדיטציה.
בספרו "ההיסטוריה של המחר", בפרק התודות, מספר הררי כי הוא מודט ויפאסנה, שיטה שלמד ממורו ס.נ. גואנקה (ספרו זה אף מוקדש לאותו מורה). הררי כותב שם "לא יכולתי לכתוב את הספר הזה בלי הניסיון והידע שרכשתי באמצעות תרגול ויפאסנה במשך כ-14 שנים".
הררי השתתף בקורסים ויפאסנה בני 10 ימים, ואף בקורסים ארוכים בהרבה של עד 60 יום, בארץ ובעולם, והיום הוא מורה עוזר (Assistant Teacher) ומנחה קורסי ויפאסנה במרכזים המלמדים זאת על פי גואנקה. במאמר בנושא במוסף הארץ תוהה הררי "אולי יש מקום לרתום את הטכניקות הללו (מדיטציות שונות כגון ויפאסנה) לטובת המחקר המדעי של התודעה?".
חיים אישיים.
נשוי לאיציק יהב, בעבר מפיק מופעי תיאטרון וכיום מנהלו האישי. השניים נישאו בקנדה. מתגוררים בכרמי יוסף.
ספריו.
Renaissance Military Memoirs: War, History and Identity, 1450-1600
הספר "Renaissance Military Memoirs: War, History and Identity, 1450-1600" ("זכרונות צבאיים מתקופת הרנסאנס: מלחמה, היסטוריה וזהות") יצא לאור בשנת 2004 בהוצאת Boydell &amp; Brewer. הספר מבוסס על עבודת הדוקטור של הררי.
Special Operations in the Age of Chivalry, 1100-1550
הספר "Special Operations in the Age of Chivalry, 1100-1550" ("מבצעים מיוחדים בעידן האבירות") יצא לאור בשנת 2007 בהוצאת Boydell &amp; Brewer.
הספר מתאר את המבצעים המיוחדים בימי הביניים, כגון התנקשויות, חטיפות, פעולות חבלה והסתננויות. הוא מנסה להראות שהם מילאו תפקיד מכריע בעולם המלחמה של ימי הביניים ולעיתים היטו את הכף במערכה או במלחמה.
The Ultimate Experience: Battlefield Revelations and the Making of Modern War Culture, 1450-2000
הספר "The Ultimate Experience: Battlefield Revelations and the Making of Modern War Culture, 1450-2000" ("החוויה האולטימטיבית: התגלות בשדה הקרב ויצירתה של תרבות המלחמה המודרנית, 2000-1450") יצא לאור בשנת 2008 בהוצאת Palgrave-Macmillan. הספר עוסק במקום של חוויית הפרט בתרבות המלחמה המערבית, ובוחן את הצורה שבה אנשים חווים מלחמה וחושבים עליה. הוא מתאר את היווצרותה של תרבות המלחמה המודרנית.
ביקורת.
יש המותחים ביקורת על הררי בשל קביעות שאינן מבוססות ולעיתים אף סותרות את הקונצנזוס המדעי, ומצביעים על כשלים וסתירות פנימיות בשיטתו.