פיטר קונרד (Conrad Peter) במאמרו משנת 2005 "הרווחיות של המדיקליזציה " (the shifting engines of medicalization) בוחן מספר תופעות שעברו לדעתו מדיקליזציה, ביניהן: היפראקטיביות אצל ילדים, התעללות בילדים, פוסט טראומה ואלכוהוליזם. מבחינת תופעות אלו, קונרד מבחין כי, באופן בולט שלושה גורמים מכוננים מדיקליזציה : הגורם הראשון הוא הכוח והסמכות שיש לפרופסורה הרפואית בחברה. הגורם השני הוא הקשר ההדוק הקיים בין התפתחות תנועות מחאה או קבוצות חברתיות בעלות אינטרס משותף, הפועלות להתרחבות הגדרה רפואית קיימת להגדרה רחבה יותר, כזו שמספר גדול יותר יכללו בה וכך יוכרו מבחינה חברתית ויזכו לתנאים מיוחדים עבורה. לדעתו, כשמתקיים מאמץ חברתי מאורגן להשגת אבחנה רפואית, מתפתחת המדיקליזציה (כדוגמת האלכוהוליזם). הגורם השלישי המכונן מדיקליזציה הוא, התארגנות של מומחים, אשר פועלים בחברה לקדם את תחום עיסוקם, ובכך מפיצים את תורתם בכל הזדמנות, אם במדיה התקשורתית המשודרת או הכתובה ואם בחקיקה בממשל.
קונרד טוען במאמר זה כי בשני העשורים האחרונים של שנות האלפיים חלו שינויים רבים בעולם הרפואה בכלל ובמדיקליזציה בפרט בנוגע לחיי האזרח של התרבות המערבית, והביאו עימם שלושה גורמים מכוננים נוספים למדיקליזציה, התורמים להחדרת עולם הרפואה לחיי היום יום של האזרח: הראשון הוא ביוטכנולוגיה (התפתחות טכנולוגיה חדישה של חברת התרופות, הנשלטות על ידי בעלי מניות ומעוניינות בהחדרת התרופות למודעות הציבורית). השני הוא תרבות הצריכה (כאשר החולה הוא הצרכן המבקש לקבל שירות הולם בהתאם לדרישותיו) והגורם השלישי הוא התפתחות הרפואה המבוקרת הכוללת מוסדות מלווים לרפואה הקונבנציונלית. במאה ה-21 מצטרפים לגורמים אלו, עולם הפרסומות (אשר משכנע ומניע את עולם הצריכה) וריכוזיות בעלי ההון (אשר מהווים בעלי מניות באותן חברות תרופות, ובעצם מעודדים את החברה בכלל ואת היחיד בה לאבחן את המחלה ולצרוך תרופה עבורה, ובכך להגדיל את רווח בעלי המניות).
עננות אורוגרפית
עננות אורוגרפית (באנגלית: Orographic lift - עילוי אורוגרפי) היא תופעה מטאורולוגית של יצירת עננים המתרחשת כאשר מסת אוויר הנעה בכיוון אופקי נתקלת במכשול גאוגרפי טבעי כגון הר או רכס הרים. כתוצאה מכך, מוסטת תנועת האוויר כלפי מעלה. תנועה זו גורמת להתקררות מהירה שלו בתהליך אדיאבטי, וכתוצאה מכך נגרמת עלייה בלחות היחסית עד ל-100% וליצירת עננות אשר לעיתים יכולה להיות גם עננות ממטירה.
כמות המשקעים הגדולה ביותר הנוצרת כתוצאה מתהליך יצירת עננות אורוגרפית מתרכזת בצלע הרכס הפונה אל הרוח ואשר בו תנועת האוויר כלפי מעלה היא הישירה והמהירה ביותר.
כאשר האוויר יורד בחזרה מצידו השני של הרכס הוא מתחמם ומתייבש ויוצר אזור המכונה צל גשם.
תנועת האוויר כלפי מטה מתרחשת כאשר מסה של אוויר יציב מוסעת מעל פסגת הרכס באמצעות הרוח המתחזקת עם העלייה בגובה. כתוצאה מכך הלחות יורדת וחום כמוס משתחרר. עם הירידה בגובה עולה גם הלחץ של מסת האוויר וכתוצאה מכך היא מתחממת. תנועת האוויר כלפי מטה במורד הצלע המוסתרת מן הרוח מכונה רוח פן.
עננות אורוגרפית יכולה לצור סוגים שונים של עננים:
בישראל.
הדוגמאות המוכרות ביותר בישראל להיווצרות עננות אורוגרפית הן ברכס הרי יהודה וברכס הגלבוע. אוויר לח הנע מכוון הים התיכון מתגבש לעננים הממטירים כמות מעטה יחסית של גשם בהמשך דרכם ממישור החוף לאזור השפלה ואת כמות הגשם הרבה ביותר הם מורידים על המפנה המערבי של הרכסים. מעבר לקו פרשת המים של הרכסים וכתוצאה מהפרש הגבהים שלהם למדבר יהודה ולבקעת הירדן, חל תהליך משמעותי של התחממות והתאדות טיפות מים וכמות המשקעים שנותרת בעננים כשהם מגיעים למדבר ולבקעת הירדן מועטה מאוד במדרונות המזרחיים שלהם ביחס לאלה שבמדרונות המערביים.
פרס נובל לרפואה או לפיזיולוגיה
נעמי לבוב
נעמי לבוב (נולדה ב-25 ביולי 1986 בירושלים) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
ביוגרפיה.
נעמי לבוב נולדה בירושלים וחיה בה עד גיל 21, אז עברה לתל אביב. היא בת להורים גרושים. אביה, ד"ר איתן לבוב, הוא פסיכיאטר ילדים ונוער ופסיכואנליטיקאי, מנהל מרכז "אייכה". אמה פלביה היא אוצרת ומנהלת מחלקת הדרכות במוזיאון ישראל. בשנים 2004–2005 עשתה שנת שירות במסגרת גרעין נח"ל של תנועת תרבות (תיאטרון קהילתי ותיאטרון רחוב). את שירותה הצבאי עשתה בחיל החינוך והנוער כמורה חיילת למוזיקה ותיאטרון. לאחר שחרורה בשנת 2008 התקבלה לבית הספר ניסן נתיב, שאותו סיימה בשנת 2011. בתום לימודיה ניהלה גלריה לאמנות של אספן איטלקי בנווה צדק. בשנת 2014 למדה תסריטאות אצל אסף צפור. בוגרת קורס בינלאומי ללימודי שייקספיר באוקספורד, אנגליה, וקורסי משחק ופיתוח קול.
תפקידים בולטים.
בספטמבר 2014 החלה לשחק שלוש דמויות בתיאטרון גשר בקומדיה "טרוריזם", עיבוד למחזה של האחים פרסיניאקוב. אחת הדמויות ששיחקה עוברת במהלך המחזה, בין היתר, סצנת אונס.
מנובמבר 2014 השתתפה בתוכנית הסאטירית "הכל הולך" של זכיינית ערוץ 2 רשת, לצד יוסי מרשק, בן זוגה לשעבר.
בדצמבר אותה שנה יצא לאקרנים סרטם של ניר ברגמן ודיתה גרי "יונה" לפי הספר הביוגרפי של יגאל סרנה, בו משחקת לבוב בתפקיד הראשי את יונה וולך. האודישנים לסרט החלו מיד לאחר לימודיה בניסן נתיב והצילומים הסתיימו בשנת 2012. הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אופיר, כולל מועמדות שלה לפרס השחקנית הראשית ולפרס לסרט הטוב ביותר, מתוכם זכה בשניים. לבוב מספרת בראיונות כי עשתה עבודת הכנה ממושכת לסרט שכללה, בין היתר, שיחות עם המשורר רוני סומק, שהכיר היטב את וולך.
תיאטרון.
למעט ההצגה בגשר שיחקה לבוב בתפקידי תיאטרון רבים. בין היתר, בתפקיד הראשי של זונה בהצגת " של תיאטרון צוותא שהשתתפה בפסטיבל תיאטרון קצר בשנת 2014. כמו כן, השתתפה בהפקה קטנה בתיאטרון הקאמרי, בהצגה בתיאטרון הנפש ובתפקידים שוליים בהצגת הברווזון המכוער של תיאטרון אורנה פורת.
במסגרת לימודיה בניסן נתיב לקחה חלק בהצגת הפרינג' בתיאטרון תמונע " מאת שזכתה בפרס חביבת הקהל בפסטיבל ויקטוריה 2012 בקנדה והייתה גם מועמדת לפרס הסאטירה, וזכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל אדמונטון 2013 באותה המדינה.
בספטמבר 2014 החלה לשחק בהצגה "טרוריזם" בתיאטרון גשר לצד אלכסנדר סנדרוביץ' וויטלי פוקס.
באפריל 2015 החלה לשחק בהצגה "נא לכבות פלאפונים" בהשתתפות חנן סביון וגיא עמיר (שאף כתבו אותה) ואליאנה תדהר.
באוגוסט 2015 התחילה לככב בהצגה "פציעות קטנות" מאת רג'יב ג'וזף בתיאטרון גשר לצד יובל ינאי.
כמו כן, שיחקה בהצגות "תן למילים לעשות בך" במדיטק חולון, "הדייר חיימוביץ" בתיאטרון תמונע, "מחווה לאמן" בתיאטרון הקאמרי ו"משחק מסוכן".
החל משנת 2017 החלה לככב בהצגה "האורחת" בתיאטרון בית ליסין כמחליפתה של מגי אזרזר.
בשנת 2019 שיחקה בהצגה ״שבעה״ בתיאטרון בית ליסין בבימוי כפיר אזולאי.
בשנת 2022 משחקת בהצגה ארוחה עם אידיוט בתיאטרון באר שבע ובבימויו של מולי שולמן.
עבודות נוספות.
לבוב מצהירה בכרטיס שחקן בין היתר על יכולותיה בשירה, בתיאטרון רחוב ובאלתור שירים. היא מנגנת בפסנתר ובזמנה הפנוי עוסקת בכתיבה ובג'אגלינג. לבוב והשחקן יצרו יחדיו ודיבבו את כל התפקידים בשני סרטוני אנימציה "סנטרים". בשנת 2014 דיבבה בשלוש הפקות: תפקידים רבים ב"משלוח מיוחד מכוכב X", "הקופסונים" ו"סרט לגו". בשנת 2008 שיחקה בסרט התדמית "סמים סוף" מטעם הרשות למלחמה בסמים. בשנת 2011 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "2.3 בשבוע" בערוץ 10. כמו כן, שיחקה בסרטי סטודנטים רבים, ודיבבה את הסרט "וביום השלישי" בבימויו של משה איבגי וסרטים נוספים. בשנת 2012 עשתה תפקיד קטן בסרט "ד"ר פומרנץ" בבימויו של אסי דיין. כמו כן, שיחקה בתפקיד הראשי באופרת הרוק "שכיר" בבימויה של יוליה פבזנר. הצטרפה לקבוצת האימפרוביזציה "פרוביזורי" עם דביר בנדק, ערן איווניר, אבי גרייניק ותומר שרון, לאנסמבל אימפרוביזציה על טהרת נשים בשם "בואנה", ולקבוצת האימפרוביזציה "פלפלים". בשנת 2014 חברה לאנסמבל אימפרוביזציה נוסף "מתוך הריק" שאיגד קבוצת אמנים לטובת עבודה בפריפריה.
ב-2015 שיחקה בסרט הקצר "גבולות" בבימויה של דנה לרר, בו חוזרת לנושא התמודדות עם תקיפה מינית בו דובר גם בהצגת "מחר מלחמה".
בשנת 2016 החלה לשחק בסדרה "מטומטמת" ששודרה ב-HOT, שם מגלמת את דמותה של ד"ר גיתית שלם. באותה שנה גילמה את ורד בסרט "4 על ארבע" שביים שי כנות, לצידם של עוז זהבי, שלומי קוריאט ואושרי כהן.
בשנת 2018 שיחקה לבוב בסדרה הדרמה-קומית "על הספקטרום", שם גילמה את זוהר - אשה צעירה על הספקטרום האוטיסטי החיה בדירת שותפים, ומתמודדת עם פערים, קשיים וחלומות הצפים בחייה מעצם היותה ככזו. על תפקידה זה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2018 שיחקה בסדרה "אבודים בריבוע" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2019 שיחקה בסדרה "שב"ס", בתור עדי, מנהלת כלא "ענבים".
בשנת 2020 שימשה כחברת פאנל קבועה בעונה החמישית של "עד כאן!", תוכנית טלוויזיה סאטירית ששודרה בכאן 11.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מותק בול באמצע", שגם היא שודרה בכאן 11.
בשנת 2022 עלתה הסדרה "ילדים ביער" בה שיחקה נעמי את סנדרה אשתו של עמי
בשנת 2022 עלתה הסדרה "בלאדי מורי" שם שיחקה בתפקיד הראשי את מורי
חיים אישיים.