אפוסטולקיס שמר על מעמדו כשחקן מפתח בקבוצה גם בשלוש העונות הבאות, כאשר בכולן זכה עמה בגביע. בכך העלה את מאזנו האישי לחמישה גביעים בתוך שש עונות (כולל הזכייה עם אולימפיאקוס). אל הזכייה השלישית ברציפות, בעונת , הצטרפה גם הזכייה באליפות, שהייתה לזכייה השנייה של אפוסטלקיס בדאבל עם פנאתינייקוס. בעונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות השנייה ברציפות, השלישית בסך הכול, והרביעית בקריירה. הייתה זו הזכייה האחרונה של אפוסטולקיס בתואר קבוצתי משמעותי. כמו כן, זכה אפוסטולקיס להצלחה אירופית עם הקבוצה באותה העונה. פנאתינייקוס צלחה את שלב המוקדמות אל שלב הבתים הראשון של ליגת האלופות, שם סיימה בראש הבית, מעל פורטו, נאנט ואולבורג. ברבע הגמר הדיחה פנאתינייקוס את לגיה ורשה, והעפילה עד לחצי הגמר, שם הצליחה לנצח את אייאקס 1-0 במשחק הראשון, אך הודחה לאחר הפסד 0–3 בגומלין. אפוסטולקיס שותף ב-11 מתוך 12 משחקיה של פנאתינייקוס באירופה באותה העונה.
בסיום עונת פרש אפוסטולקיס ממשחק פעיל בגיל 35. הוא שיחק בפנאתינייקוס במשך תשע עונות, בכולן שיחק עשרים משחקי ליגה ומעלה, ובסך הכול כבש 21 שערי ליגה ב-249 הופעות.
נבחרת יוון.
אפוסטולקיס ערך את הופעת הבכורה שלו בשורות נבחרת יוון ב-17 בינואר 1986, עוד בטרם מלאו לו 22, כאשר המאמן מילטוס פאפאפוסטולו העניק לו את חולצת ההרכב בניצחון 0–1 בדוחא על במשחק ידידות. את הופעותיו הרשמיות הראשונות ערך במוקדמות יורו 1988, אז ערך שש הופעות במסגרת הטורניר אך לא הצליח לסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר. אפוסטולקיס הפך במהרה לשחקן משמעותי בסגל הנבחרת היוונית, וב-17 בינואר 1990, בהופעתו ה-32 במדי הנבחרת, כבש אפוסטולקיס את שערו הראשון במדיה, בניצחון 0–2 על במשחק ידידות, ובאותן השנים היה שותף לניסיונותיה הכושלים של יוון להעפיל מטורנירי מוקדמות מונדיאל 1990 ומוקדמות יורו 1992.
אפוסטולקיס היה שותף לקמפיין מוקדמות מונדיאל 1994 ההיסטורי של נבחרת יוון, שהצליחה לראשונה בתולדותיה להעפיל לגביע העולם. הוא פתח ושיחק לאורך כל שמונת משחקיה של יוון במוקדמות (הבית המוקדמות של יוון צומצם לחמש נבחרות בלבד, לאחר ש הושעתה בעקבות מלחמות יוגוסלביה באותן השנים), וכבש פעמיים בטורניר, כולל שער הניצחון בפנדל במשחק החוץ מול , שהסתיים בתוצאה 0–1 ליוון. היוונים סיימו את בית המוקדמות במקום הראשון כאשר היא בלתי מנוצחת, עם מאזן של שישה ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ושני שערי חובה בלבד. אפוסטולקיס זומן על ידי המאמן אלקטס פנאגוליאס לסגל יוון לטורניר הגמר בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. אפוסטולקיס פתח בהרכב בתבוסה 0–4 ל, עלה כקפטן בתבוסה 0–4 ל במקום הקפטן הקבוע דימיטריס סרוואקוס שלא שותף, ולא שותף כלל בהפסד 0–2 ל שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
מאמנה החדש של יוון, קוסטס פוליכרוניו, מינה את אפוסטולקיס לתפקיד הקפטן הקבוע במקום סרוואקוס שפרש מהנבחרת. הוא הוביל את יוון כקפטן בניסיונותיה לחזור שוב לטורניר משמעותי, אך הנבחרת לא הצליחה להעפיל מטורנירי מוקדמות יורו 1996 ומוקדמות מונדיאל 1998. משחקו האחרון של אפוסטולקיס במדי הנבחרת היה בהפסד 1–2 ל במשחק ידידות ב-8 באפריל 1998. בסך הכול כבש חמישה שערים ב-96 הופעות במדי יוון. אפוסטולקיס הוביל את טבלת מלך ההופעות בנבחרת יוון, שיא שהחזיק מעמד עד לשש שנים לאחר פרישתו, ונשבר על ידי תאודורוס זגוראקיס בפסטמבר 2004.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק השתלב אפוסטולקיס בצוות המקצועי של פנאתינאיקוס. בפברואר 2001, בעקבות איבוד סיכוייה של פנאתינייקוס להעפיל משלב הבתים השני של ליגת האלופות, סיים מאמן הקבוצה אנגלוס אנסטסיאדיס את תפקידו, ואפוסטולקיס התמנה לתפקיד המאמן הראשי עד לתום העונה. בתקופה הקצרה כמאמן הקבוצה הוביל אפוסטולקיס את פנאתינייקוס למקום השני בליגה, בפער של 12 נקודות מהאלופה אולימפיאקוס. לאחר תום העונה שב לשמש כחבר בצוות המקצועי של הקבוצה.
משרתו הבאה כמאמן ראשי הייתה ב-2004, כאשר התמנה למאמן הנבחרת האולימפית של יוון לקראת טורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה. יוון העפילה למשחקים כנבחרת המארחת, ובכך חזרה למשחקים האולימפיים לראשונה מאז אולימפיאדת הלסינקי (1952). במשחק הראשון שלה בשלב הבתים הצליחה יוון לחזור מפיגור 0–2 לשוויון 2-2 מול קוריאה הדרומית, אך בשני משחקיה הנותרים נוצחה 0–2 על ידי מאלי ו-2–3 על ידי מקסיקו, מה שהוביל אותה להדחה מהמקום האחרון בבית, עם נקודה אחת בלבד.
חיים אישיים.
בנו של אפוסטולקיס, קוסטס, המשיך את דרכו של אביו ככדורגלן וכשחקן הגנה, והחל את דרכו בנוער של פנאתינייקוס, והחל מעונת היה לשחקן הקבוצה הבוגרת וכן לשחקנה של נבחרת הנוער של יוון.
ארטמדיה ברטיסלאבה
אקדח כפול
אקדח כפול (באנגלית: Two guns) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2013, המבוססת על סדרת הקומיקס "אקדח כפול", בכיכובם של דנזל וושינגטון, מארק וולברג, פולה פטון, ביל פקסטון, אדוארד ג'יימס אולמוס וג'יימס מרסדן.
עלילה.
רוברט "בובי" טרנץ' (דנזל וושינגטון), סוכן המנהל לאכיפת הסמים (DEA), ושותפו, נגד מייקל "סטיג" סטיגמן (ומארק וולברג), יוצא יחידת אריות הים המסופח לאגף המודיעין של הצי, התחזו, מבלי שכל אחד מהם יודע על זהותו של השני, לפושעים וניסו לחדור לקרטל הסמים המקסיקני בראשותו של מאני "פאפי" גרקו (אדוארד ג'יימס אולמוס). לאחר שהשניים שדדו בנק, משום שחשבו שזה יסייע להם להפליל את גרקו, התברר להם כי מילוני הדולרים ששדדו שייכים לסוכנות הביון המרכזית. בעוד הסוכנות שולחת בעקבותיהם סוכן בכיר, אכזר וחסר מעצורים (פקסטון), מנסים השניים להוכיח את חפותם, ומסתייעים בשותפתו ואהובתו של טרנץ', סוכנת המנהל לאכיפת הסמים דבי ריס ( פאולה פאטון).
אום איימן
ברכּה בּנת ת'עלבה אלחבשיה (בערבית: أم أيمن بركة بنت ثعلبة الحبشية), ידועה בתור אום איימן (בערבית: أم أيمن), הייתה מראשוני המוסלמים, ובת לוויה של הנביא מוחמד.
היא הייתה שפחה חבשית של הוריו של מוחמד, עבדאללה אבן עבדול-מטליב ואמינה בנת בווהאב.
רקע.
ברכה הייתה הבת של ת'עלבה בן עמר. היא שירתה כשפחה בביתם של עבדאללה אבן עבדול מוטליב ואמינה בנת ווהאב. היא המשיכה לטפל במוחמד ולעזור לו לאחר מות אמו.
ילדותו של מוחמד.
מאז שאמינה נפטרה אום איימן דאגה לבנה מוחמד, עד שגדל. מאוחר יותר שחרר אותה מוחמד, אך היא המשיכה לשרת בחיבה את מוחמד ואת משפחתו במשך זמן רב. הנביא האסלאמי הציג אותה כאישה מנשות גן העדן.
הגירה.
לאחר שמוחמד הכריז על נבואתו, אום איימן הפכה לאחת מחסידיו הראשונים. מאוחר יותר היא היגרה לאלמדינה.
מותה.
תאריך מותה המדויק של אום איימן אינו ידוע. חלק מההיסטוריונים מעריכים שהיו נפטרה כחמישה חודשים לאחר מותו של מוחמד, בעוד אחרים גורסים שהיא זכתה להגיע עד לימים הראשונים של שלטון עות'מאן בן עפאן.
קורפוס המילואים השישי (האימפריה הגרמנית)
קורפוס המילואים השישי (בגרמנית: VI. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-6. כמפקדו הראשון מונה קונרד פון גוסלר, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית בפיקוד וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 הוא השתתף בקרב ורדן, ולאחר מכן לחם ב. באביב 1917 לחם הקורפוס בקרב אראס, ובשנת 1918 הוא לחם במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים.
בינואר 1919 הועמד הקורפוס תחת פיקוד הגבולות הצפוני, ובתחילת מרץ אף כבש מחדש את ריגה. מאחר שמפקד הקורפוס, רידיגר פון דר גולץ, פעל נגד הוראות הממשלה הגרמנית, הוא הוחלף ב-13 באוקטובר 1919 על ידי ולטר פון אברהרדט, שפיקד על הקורפוס עד לפירוקו בדצמבר 1919.
סעידו בראהינו
סעידו בראהינו (באנגלית: Saido Berahino; נולד ב-4 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן בורונדי, המשחק בעמדת החלוץ בשרלרואה.
קריירת מועדונים.
וסט ברומיץ' אלביון.
בראהינו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וסט ברומיץ' אלביון, אליה הצטרף בגיל 12. בשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-20 באוקטובר 2011 בראהינו הושאל לחודש לנורת'האמפטון טאון. יומיים לאחר מכן, בראהינו ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1–2 לברטפורד סיטי. ב-25 באוקטובר, בראהינו הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–3 נגד הארפורד יונייטד. בהמשך, הוארכה תקופת השאלתו לינואר.
ב-9 בפברואר 2012 הושאל לברנטפורד. ב-14 בפברואר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לקולצ'סטר יונייטד. ב-3 באפריל 2012, חזר לברומיץ'.
ב-28 באוגוסט 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–4 נגד יאוביל טאון במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-1 באוקטובר, הושאל לפיטרבורו יונייטד בה שיחק עד ינואר 2013. למחרת, בראהינו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ברנסלי. ב-27 באוקטובר, בראהינו כבש צמד בניצחון 0–3 נגד דרבי קאונטי.
ב-2 בדצמבר 2012, בראהינו חתם על חוזה לארבע שנים וחצי בווסט ברומיץ'. ב-3 בינואר 2015 כבש רביעייה בניצחון 0–7 נגד גייטסהד במסגרת הסיבוב שלישי של גביע ה-FA. בעונת נבחר לכדורגלן העונה.
סטוק סיטי.