במקביל, מאמצע שנות השמונים פיתחו ארגוני הנשים הליברליים אסטרטגיה של פעילות במרחב הפוליטי והמשפטי ובמהלך שנות התשעים הם נעזרו בחקיקה ובבג"ץ כדי לתבוע ייצוג של נשים בעמדות כוח בפוליטיקה, בשירות הציבורי ובצבא (יזרעאלי 1999). כתוצאה מכך, החל משנת 1993 נחקקו מספר חוקים אשר חייבו מתן ייצוג הולם לבני שני המינים בגופים ציבוריים כגון משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, חברות עירוניות, תאגידים וחברות ממשלתיות כמו גם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות. בין ההישגים החקיקתיים העיקריים של הפמיניזם המשפטי בתקופה זו ניתן למנות את "חוק הדירקטוריונים" (1993), בג"ץ אליס מילר (1995), תיקון מספר 7 לחוק שירות המדינה (מינויים), חוק הרשות לקידום מעמד האשה (1998), ותיקון חוק שירות ביטחון (2000) שקבע כי "לכל יוצא צבא אישה זכות שווה לזכותו של יוצא צבא גבר, למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי" (קמיר 2002).
גם במישור הממלכתי ניכרו שינויים ביחס לשאלת מעמד הנשים בישראל. הקמת הוועדה למעמד האשה במשרד ראש הממשלה בשנת 1976 והמסקנות שהופיעו בדו"ח נמיר (1978) היוו זרז לפעילות הממשלתית והחוץ ממשלתית בנושאי נשים בשנות השמונים. ואולם, תהליך זה התרחש בעיקר כתוצאה מהתפתחויות בינלאומיות כמו הפעילות במסגרת האו"ם סביב ניסוח ואשרור ה"אמנה בדבר ביטול האפליה נגד נשים לצורותיה" (1979), מאוחר יותר, בניסיון למלא אחר המלצות דו"ח נמיר והמסקנות של ה"ועדה הממשלתית לבחינת תפקודן ושילובן של הנשים בשירות הממשלתי" (1993-1996) בראשות פרופ' רות בן-ישראל, הוקמו מספר מוסדות ממלכתיים שהופקדו על השמירה והקידום של מעמד האשה בישראל. בין המוסדות הללו ראוי לציין את הקמת ה"ועדה לקידום מעמד האשה" בכנסת (1992), הקמת ה"יחידה לקידום ושילוב נשים בנציבות שירות המדינה" (1995) והקמת ה"רשות לקידום מעמד האשה" במשרד ראש הממשלה (1998).
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פמיניזם בישראל|*]]
שמואל הומינר (רב)
הרב שמואל הומינר (כ"ה בתשרי תרע"ד, 26 באוקטובר 1913 – י"ט בסיוון תשל"ז, 5 ביוני 1977) היה איש מוסר מהיישוב הישן, מחבר ספרים בתחום המוסר ושמירת הלשון.
קורותיו.
נולד בירושלים לרב מרדכי זאב הומינר (תרמ"ו-תש"ח) וחיה ראשה לבית ריבלין. נקרא על שם אבי אביו, הרב שמואל הומינר, מבוני שכונות ירושלים שמחוץ לחומת העיר העתיקה. אביו היה מרבני ישיבת עץ חיים ואחר פטירתו יצא ספרו "מבן שמואל", המכיל חידושים בהלכה ובאגדה.
למד בישיבת עץ חיים והיה מתלמידי הרב איסר זלמן מלצר. בשנת ת"ש (1940), בגיל 26, הוציא לאור את ספרו הראשון "עיקרי דינים", שהוא תמצית הספר "חפץ חיים" שחיבר הרב ישראל מאיר הכהן. קיבל הסכמה לספר מרבו איסר זלמן מלצר, שכתב עליו: "הרב הגדול חריף ובקי, מצוין ביראת שמים ובמדות נעלות מורינו הרב שמואל הומינער נרו יאיר, ממצויני ישיבת עץ חיים". הספר נספח לחלק ממהדורות "חפץ חיים".
התפרסם בצדקותו ובמידותיו. במיוחד טיפח את מידת הביטחון ופרסם ספרים ומאמרים שונים בנושא. הרב יחזקאל לוינשטיין כתב עליו: "עובד ד' באמת".
נפטר בשנת תשל"ז ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
צאצאיו.
בנו הבכור פסח נמנה עם מייסדי מושב עין יהב בערבה. בנו מיכל הוציא את ספרי אביו. חתנו הוא הרב יהושע דוד טורצין, הרב של קהל פרושים. חתן נוסף הוא הרב משה אורי לינדר, רב בשכונת נווה יעקב.
עבר הדני
עבר הדני (אהרן פלדמן) (כ"ב בניסן תרנ"ט 2 באפריל 1899 - כ"ד בניסן תשל"ב 8 באפריל 1972) היה חלוץ, מומחה לחקלאות, חוקר תולדות היישוב, משורר, מחזאי וסופר עברי ויידי, עורך ומתרגם.
תולדותיו.
עבר הדני, הוא אהרן פלדמן, נולד בעיירה זדויז'ה ליד העיר פינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1913 בתקופת העלייה השנייה, על מנת ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. מורו ללימודים עבריים בגימנסיה הרצליה, החוקר הנודע ד"ר אברהם צפרוני, השפיע עליו רבות מרוחו וידיעותיו וניבא לו עתיד של סופר.
בקיץ 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שיבושי הדואר וסגירת הבנקים, נמצא כנער צעיר, כמו רבים מחבריו, ללא קשר עם משפחתו וללא תמיכתה הכלכלית. הוא עבר את תלאות המלחמה, הרעב, המחסור, מכת הארבה וגירוש תל אביב בקושי רב. בשלהי המלחמה התנדב עם חבריו לגדוד העברי הארצישראלי. אחר כך היה חלוץ ומורה בכפר גלעדי ומחניים.
בראשית שנות העשרים נסע להולנד ללמוד חקלאות. ב-1926 חזר לארץ והחל לעבוד בייעוץ ובעריכה של ספרות חקלאית ביישוב. לאחר הקמת המדינה עבד במשרד החקלאות.
יצירתו.
עבר הדני היה חוקר תולדות היישוב בארץ ישראל והתמחה בחקלאות המודרנית בה, במקביל היה משורר, מחזאי וסופר פורה. רוב ספריו עסקו בהיבטים של תולדות היישוב ובמיוחד בהתיישבות החקלאית לסוגיה ולצורותיה וארגוניה. ספרו הנודע צריף העץ שראה אור בתר"ץ 1930, ביטא רכיבים מתודעתם ואורח חייהם של אנשי "השומר" חברי קיבוץ כפר גלעדי. עבר הדני הכיר את חברי הקיבוץ מקרוב כאשר חי ועבד כמורה ביישוב במחצית השנייה של שנות העשרים. צריף העץ (בערבית: תחשיבה) היה המבנה הראשון שהוקם בכפר גלעדי, כאשר נוסד ב-1916, ושימש כביתם של החלוצים ומשק החי שלהם. עבר הדני מתאר בספרו את חיי היומיום הרצופים בתלאות וקשיים; את הנפשות הפועלות, התרבות והרגשות העמוקים של חברי הקיבוץ; וגם את התפתחותו החומרית האופיינית ליישובי החלוצים באותן שנים. תחילה נוסף לצריף בנין אבן אחד, ואחר 'אל בית-האבן היחידי כבר נוספו ארבעה בתים העומדים זה מול זה ופותחים "רחוב". אל הבתים הוציאו קודם כל מבית-האבן את הילדים ואת התינוקות - בית לתינוקות, בית לילדים ובית לגן ולבית-ספר. ולבית הרביעי נכנסו המורים לגור ושנים-שלושה מהנשואים'.
עבר הדני טען שהמרץ לכתוב ולערוך ספרים רבים נשאב אצלו מן התכנים והרעיונות של הציונות וההתיישבות, ומדמויות מופת: מנהיגים ומפקדים, חיילים ופועלים פשוטים, שאותן הכיר מקרוב והעריץ. כך במחקריו על ארגונים ואגודות שבהם נהג כהיסטוריון; וכך ביצירתו הספרותית שבה נהג לתאר בפרוטרוט דמויות ואתרים ללא אזכור שם או מקום. בהקדמה לספרו השלושה הסביר:
ניקי מינאז'
אוניקה טניה מאראג' (באנגלית: Onika Tanya Maraj; נולדה ב-8 בדצמבר 1982 בטרינידד), הידועה בעיקר בשם הבמה (והאלטר אגו) ניקי מינאז' (באנגלית: Nicki Minaj), היא זמרת ואמנית היפ הופ וראפ אמריקאית ילידת-טרינידד וטובגו.
באוגוסט 2009 חתמה על חוזה בחברת ההקלטות יאנג מאני תחת חסותו של ליל ויין.
ביוגרפיה.
אוניקה טאניה מאראג' נולדה בפרבר סיינט ג'יימס, פורט אוף ספיין שבטרינידד וטובגו. סבתה מצד אביה היא אפרו-טרינידית, סבה מצד אביה הוא הודי-טרינידיאני ואימה היא אפרו-טרינידיאנית. בגיל חמש עברה להתגורר ברובע קווינס שבעיר ניו יורק ושם גדלה. אביה של מינאז' היה מנהל פיננסי, שעבר התעללות בילדותו וסבל מהתמכרות לאלכוהול וסמים. לטענת קארול, אמא של מינאז', הוא אף ניסה לרצוח אותה (את קארול) כשהצית את ביתם באש בדצמבר 1987. בשנת 2021, הוא נהרג בתאונת פגע וברח. באחד משיריה של מינאז', "Autobiography", מספרת מינאז' על חייה, ומזכירה את האירוע זה. מינאז' למדה בבית הספר התיכון "לה-גוארדיה" לזמרים עולים. מינאז' יצרה מספר מיקסטייפים, והופיעה במגזין "XXL" המיועד לקהילה האפרו אמריקנית שבארצות הברית.
קריירה.
2004–2009: מיקסטייפים.
ב-5 ביולי 2007 הוציאה מינאז' את המיקסטייפ הראשון שלה, Playtime Is Over, דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment.
המיקסטייפ השני של מינאז', Sucka Free, יצא לאור ב-12 באפריל 2008 דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment. ליל ויין מופיע ברצועות רבות באלבום זה. מלבד ליל ויין, מופיעים באלבום זה האמנים גוסי מיין, ליל קים, רנסום, וג'אדאקיס.
המיקסטייפ השלישי של מינאז', Beam Me Up Scotty, יצא לאור ב-18 באפריל 2009, דרך חברות התקליטים יאנג מאני ו-Dirty Money Entertainment.
2010–2011: Pink Friday.
באפריל 2010 הוציאה מינאז' את הסינגל הראשון שלה, "Massive Attack" בשיתוף שון גארט, ולבסוף הוחלט לא להכניסו לאלבום הבכורה שלה.
באוגוסט הוציאה מינאז' את סינגל הבכורה הרשמי שלה, "Your Love". הסינגל זכה להצלחה והגיע למקום הראשון במצעד הראפ בבילבורד. מינאז' הפכה לאישה הראשונה שהגיעה למקום הראשון במצעד זה משנת 2002. בספטמבר באותה שנה הוציאה מינאז' את השיר "Check It Out" בשיתוף ויל.איי.אם להורדה דיגיטלית ב-iTunes. השיר טיפס עד ל-30 הגדולים בעזרת הורדות דיגיטליות בלבד. במקביל הוציאה מינאז' כסינגל שני הרשמי שלה את השיר "Right Thru Me" שזכה להצלחה והגיע ל-40 הגדולים בבילבורד.ב-19 בנובמבר 2010, יצא לאור אלבום הבכורה של מינאז', Pink Friday. האלבום מכיל שיתופי פעולה עם זמרים רבים, בהם: קניה וסט, נטשה בדינגפילד, אמינם וריהאנה. האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם מכירות של 375 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. זאת כמות מכירות העותקים השנייה בגודלה לאמנית היפ הופ, וכמות מכירות העותקים הגדולה ביותר לאלבום בכורה של אישה במאה הנוכחית. נכון לפברואר 2018, מכר האלבום מעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית.
ב-7 בדצמבר 2010, יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Moment 4 Life", בשיתוף דרייק. השיר הגיע למקום ה13 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הראפ. השיר גם זיכה את מינאז במועמדות לפרס הגראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר. ב-19 בינואר 2011, יצא לאור הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Roman's Revenge", בשיתוף אמינם. הסינגל החמישי מהאלבום, "Did It on 'Em", יצא לאור ב-7 במרץ 2011.