לקס יזם, יחד עם דירקטוריון החברה, מהלך משותף עם משרד האוצר ורשות החברות הממשלתיות להנפקת איגרות חוב בשווי שניים וחצי מיליארד ש"ח שיופנו לרכישת דירות לדיור הציבורי. מהלך זה נבלם על ידי שר הבינוי יואב גלנט שביקש לקדם מהלך כזה באמצעות משרדו. עם סיום כהונתו של לקס כיו"ר החברה, הכריז גלנט על פרויקט האג"חים, בו עמידר קיבלה דירוג מקסימלי של 'טריפל A'.
במאי 2018 פרסם מבקר המדינה בדו"ח השנתי שלו ביקורת על תפקוד חברת עמידר ועל התנהלות לקס. בין היתר נאמר בה: "יו"ר עמידר עו"ד יצחק לקס, שהועסק בחצי משרה, עסק בכ-15 תפקידים נוספים, ובניגוד לנדרש לא נקבעה מתכונת דיווח לגבי הקדשת זמנו לענייני החברה. על אף איסור מפורש עשה שימוש במתקני החברה ובמשאביה לצורך עיסוקים אחרים".
לקס נשוי ללאה, אב לשישה ילדים ומתגורר בשוהם.
אליפות צרפת בטניס 1960
אליפות צרפת 1960 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-17 במאי והסתיימו ב-28 במאי. זו הייתה האליפות ה-59 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 78 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות בשנת 1959 ניקולה פייטרנג'לי () נפגש במשחק הגמר עם לואיס איילה () וניצח ב-5 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 69 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1959 כריסטין טרומן () לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר דרלין הארד () נפגשה עם יולנדה רמירס () וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר רוי אמרסון וניל פרייזר () נפגשו עם ז'וזה-לואיס אריליה ואנדרס חימנו () וניצחו ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. 4 זוגות החזקות זכו בדירוג:
מנצחות תחרות 1959 סנדרה ריינולדס ורנה שורמן ( דרום אפריקה) הודחו בחצי הגמר. במשחק הגמר מריה בואנו () ודרלין הארד () נפגשו עם פאט היילס ואן היידון ג'ונס () והפסידו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות וימבלדון. באליפות אוסטרליה הפתוחה מריה בואנו ניצחה עם בת זוג אחרת ובכך זכתה בגראנד סלאם בתחרויות זוגות נשים.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 57 זוגות. להלן דירוג של הזוגות החזקות:
מזוג מנצחי תחרות של השנה הקודמת רק יולנדה רמירס () השתתפה בתחרות. במשחק הגמר מריה בואנו () ובוב האו () ניצחו את הזוג הלא מדורג אן היידון () ורוי אמרסון () ב-3 מערכות.
דניאל סיבוני
דניאל סיבוני (נולד ב-22 באוגוסט 1942) הוא פילוסוף ופסיכואנליטיקאי יהודי-צרפתי יליד מרוקו.
קורות חיים.
דניאל סיבוני נולד ב-1942 במרקש שבמרוקו, לאב שהיה רב, שוחט ומוהל. שפת אמו היא ערבית מרוקאית ושפתו התרבותית היא עברית מקראית. בגיל 5 החל ללמוד צרפתית. בגיל 6 היגר אביו לצרפת עקב קשיי פרנסה, וסיבוני נותר במרקש עם אמו וחמשת אחיו. בגיל 13 התאחדה המשפחה בפריז. קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת פריז. בגיל 25 מונה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פריז.
במקביל לעבודתו כפרופסור למתמטיקה גילה עניין בפסיכואנליזה, ובגיל 32 נעשה פסיכואנליטיקאי באסכולת לאקאן, ומונה לפרופסור לאתנו-פסיכואנליזה באוניברסיטת פריז VII. כיהן כפרופסור עד שנת 2000. בהמשך לכך גילה עניין גם בפילוסופיה, ובשנת 1985 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה מטעם אוניברסיטת פריז I. כפסיכואנליטיקאי התמקד בטיפול במטפלים.
פרסם עשרות ספרים בפסיכואנליזה ובפילוסופיה. הוא מרבה לפרסם בעיתונות מאמרי דעה בנושאים שעל סדר היום, ומתראיין לעיתים קרובות בטלוויזיה הצרפתית.
סיבוני נשוי ואב לארבעה ילדים.
קישורים חיצוניים.
עונת 1946/1947 ב-BAA
עונת 1946/1947 היא עונת הבכורה של ליגת ה-BAA. לאחר עונת 1948/49 התמזגה ליגת ה-BAA עם ליגת ה-NBL כדי לייצור את ליגת ה-NBA, כך שה-NBA מחשיבה עונה זו כחלק מההיסטוריה שלה וכעונת הבכורה שלה. הליגה נפתחה עם 11 קבוצות ששיחקו 60 משחקים בעונה הסדירה, כאשר האלופה מוכתרת אחרי משחקי הפלייאוף. העונה הסתיימה עם זכייתה של פילדלפיה ווריורס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את שיקגו סטאגס בתוצאה 4-1.
ב-1 בנובמבר 1946, במשחק הבכורה של ליגת ה-BAA, קבוצת ניו יורק ניקרבוקרס ניצחה את טורונטו האסקיז בתוצאה 68-66 בפני 7,090 צופים במייפל ליף גארדנס שבטורונטו. אוזי שכטמן מהניקרבוקרס קלע את הסל הראשון במשחק, שנחשב לסל הראשון שנקלע בתולדות ליגת ה-NBA.
פלייאוף 1947.
סגל האלופה, פילדלפיה ווריורס: ג'ו פולקס, אנג'לו מוסי, ג'ורג' סנסקי, ארט הילהאוס, האווי דאלמאר, רלף קפלוויץ, ג'רי פליישמן, ג'רי רולו, מאט גוקאס ופטי רוזנברג.מאמן ראשי: אדי גוטליב.
עונת 1946/1947 ב-NBA
קרן אור (קוסמטיקה)
מצר ויטיאז
מצר ויטיאז (באנגלית: Vitiaz Strait) הוא מצר ים באוקיינוס השקט, המפריד בין בריטניה החדשה לבין חצי האי הואון (Huon Peninsula) שבחוף המזרחי של פפואה גינאה החדשה, ומחבר את ים ביסמרק מצפון עם ים שלמה מדרום.
המצר קרוי על שמה של קורבטה רוסית "ויטיאז" (Витязь).
חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע
חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע נקבעה בשנת 1989 (תש"ן) בתיקון מס' 26 לחוק העונשין בסעיף 368ד, המחייב דיווח על פגיעה בחסר ישע.
בתיקון הנ"ל נוסף לחוק סימן ו'1: פגיעה בקטינים ובחסרי ישע לחוק העונשין (שבו סעיפים 368א-368ה), שהוא חקיקה מרכזית להגנה על קטינים וחסרי ישע ומניעת התעללות או פגיעה בהם. עד לתיקון זה לא הייתה חובה לדווח על פגיעה בקטין או בחסר ישע על ידי האחראים עליו.
רקע לתיקון החוק: פטירתה של מורן מטבריה.
עד חקיקת התיקון לחוק, בדצמבר 1989, לא הופיע המושג "התעללות בילדים" בספר החוקים של מדינת ישראל, ולא הייתה חובה לאנשים היודעים על התעללות לדווח על כך. אמנם הייתה המלצה על דיווח במסגרת חוק הנוער (טיפול והשגחה), שהוא חוק טיפולי ואינו פלילי. אך הניסוח היה מעין הוראה אזרחית, והיה בעייתי מכמה סיבות:
חקיקת התיקון לחוק הושפעה ממקרה שהסעיר את מדינת ישראל בשנת 1989, אי דיווח על התעללות בילדה מורן מטבריה, שבדיעבד הביא למותה.
בחודש אוקטובר 1988, הובאה מורן, ילדה כבת 5, לבית החולים פוריה, כשהיא במצב קשה ובאובדן הכרה, עקב התעללות פיזית ומכות קשות שקיבלה בראשה ובשאר גופה. עקב מצבה החמור הועברה בהמשך לבית החולים רמב"ם בחיפה, שם שהתה כחמישה חודשים עד לפטירתה. סיבת אשפוזה של מורן הייתה ידועה: התעללות קשה מאוד וממושכת מצד דודה של הילדה, שהתגורר עם המשפחה. ב-9 בפברואר 1989 נפטרה מורן מפצעיה. רק לאחר פטירתה דיווחה התקשורת על האירוע, ונפרץ סכר אדיר בהתייחסות לפרשה, בהתייחסות הציבורית, התקשורתית, ובכנסת. התברר, כי כל הסובבים את מורן ידעו על ההתעללות הקשה והמתמשכת בה, ובהם האם, הגננות, האחיות בקופת החולים, לשם הובאה מורן פעמים רבות בעבר כשהיא חבולה ממכות קשות, ואף השכנים שהתגוררו בבניין וברחוב. הסובבים את הילדה, שידעו על ההתעללות הקשה בה, לא דיווחו לאיש, בהיעדר חובה לדווח וכפי הנראה מתוך הנחה שהדבר ידוע ומטופל.
בעקבות המקרה של מורן הוגשו לכנסת בתוך זמן קצר שש הצעות דחופות לסדר, בנושא התעללות בילדים וחובת דיווח. ב-14 בפברואר 1989, חמישה ימים לאחר מותה של מורן, קיימה הכנסת דיון מיוחד בנושא התעללות בילדים, ובו נקבע כי תוקם ועדה פרלמנטרית בראשות חבר הכנסת הרב יצחק לוי לחקר נושא ההתעללות בילדים. בתום כחצי שנה הגישה הוועדה את המלצותיה, ובהן הצורך בהסדרה בחוק העונשין של חובת הדיווח, במסגרת סעיף 368 ד' לחוק העונשין, הדן באיסור התעללות ופגיעה בקטינים וחסרי ישע.
חובת הדיווח על פי חוק העונשין.
סעיף 368ד.
בחובת הדיווח על פי חוק העונשין, סעיף 368ד, קיימת התייחסות לארבעה סוגי שונים של חובת הדיווח, והחמרה בדרגת הענישה בהתאם לסוג:
1. חובת דיווח המחייבת את האזרח -
2. חובת דיווח המחייבת נושאי תפקיד -
להבדיל מחובתו של האזרח, המחויב בדיווח אם היה לו יסוד לחשוב כי זה מקרוב נעברה עבירה, הרי שלגבי האדם נושא התפקיד, החוק מחייבו בדיווח אפילו אם נעברה עבירה בקטין בעבר הרחוק. ההצדקה לכך היא, מאחר שנושא העבירה עשוי להיות מועלה דווקא בגלל מערכת היחסים המיוחדת שבין נושא המשרה לבין הקטין או חסר הישע, במסגרת התפקיד.
3. חובת דיווח המחייבת את האחראי על הקטין או על חסר הישע -
4. חובת דיווח מיוחדת המחייבת מנהל או איש צוות במסגרת חינוכית או טיפולית אחרת -
בעוד חובתו של נושא משרה רגיל, כוללת דיווח על עבירות שביצע האחראי על הקטין או על חסר הישע, הרי שהחובה לפי סעיף 368 ד' (ד) רחבה יותר, ומוסיפה גם חובת דיווח לגבי עבירות שלא נעברו דווקא בידי האחראי על הקטין: עבירות מין, גרימת חבלה חמורה או עבירת התעללות. כלומר חובת הדיווח היא גם כאשר אחר (לדוגמה חניך אחר) במוסד פגע בחסר הישע. ההיגיון שמאחורי הטלת אחריות נוספת זאת היא שהמסגרת החינוכית או הטיפולית שבה נמצא הקטין מהווה מעין תחליף לבית, ומנהל או איש צוות במסגרת כזאת הם למעשה מעין "הורה, או "בן משפחה" לאותו קטין או חסר ישע, ומכאן הרחבת אחריותם.
פרסום החובה.