בניסוי אחר בו היה הנבדקים שיחקו במשחק האולטימטום, השתמשו בטכנולוגיית TMS - גרייה מגנטית מוחית עמוקה, שמאפשרת להשפיע על אזורים בעומק המוח באמצעות פולסים מגנטיים ולעורר או לדכא פעילות של אזורי מוח. השתמשו ב-TMS על הנבדקים כדי להשפיע על האזור הימני של קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית (right DLPFC). השפעה זו הפחיתה משמעותית את נכונות המשתתפים בניסוי לדחות הצעות לא הוגנות במכוון, אף על פי שהם עדיין יכלו לשפוט את ההצעות הללו כלא הוגנות. מכך ניתן לשער שה-right DLPFC ממלא תפקיד מרכזי ביישום התנהגות הקשורה בהגינות.
בנוסף, ראיות fMRI מצביעות על פעילות גבוהה באזור הקדם-מצחי האמצעי (medial prefrontal) במהלך חשיבה על דילמות מוסריות אישיות. עם זאת, תוצאות fMRI כאלה לא יכולות בוודאות להוכיח כי אזור זה הכרחי לתהליך הקוגניטיבי. במחקר נוסף בתחום לקחו שבעה אנשים עם פגיעות באונה הפרה-פרונטלית הוונטרו-מדיאלית (VMPFC) ו-12 אנשים עם אונה פרה-פרונטלית וונטרו-מדיאלית תקינה ובדקו את ההתייחסות שלהם לדילמות מוסריות, דילמות מוסריות אישיות ודילמות באופן כללי. בהשוואה לנבדקים בעלי האונה התקינה, המשתתפים האחרים שפטו עבירות מוסר אישיות כהתנהגויות מקובלות, והם עשו זאת במהירות רבה יותר. לעומת זאת, כאשר היה מדובר בדילמות מוסריות לא אישיות ודילמות באופן כללי, התגובות שלהם היו דומות לנבדקים הבריאים. תוצאות אלו מצביעות על כך שה-VMPFC הכרחי כדי להתנגד לעבירות מוסר אישיות ומשפיע על ההתמקדות העצמית והתגובות הרגשיות בבחירות התנהגותיות ומוסריות.
זולתנות ויהדות.
מונח דומה לזולתנות ביהדות הוא גמילות חסדים, אחד מיסודות היהדות, עליה נאמר במסכת אבות:
זולתנות בהגדרתה הפילוסופית באה לידי ביטוי בתנ"ך במצוות עשה רבות; לדוגמה: מצוות מתנות עניים, שמיטה, מצוות הצדקה, ציוויי התורה ביחס לגרים, וציוויים דומים ביחס ליתומים ואלמנות, והן בפסוקים כלליים יותר; לדוגמה: עולם חסד יבנה או .
עם זאת היהדות אינה תומכת בהתמסרות קיצונית למען הזולת על חשבון העצמי, וכדברי רבי עקיבא "חייך קודמים".
במשנת בעל הסולם מופיע ה"רצון לקבל" לעומת ה"רצון לתת", כל אדם נולד עם רצון לקבל, ותפקידו של האדם הוא להגיע למצב שמתהפך לו הרצון מרצון לקבל לרצון לתת באופן טוטלי לזולת.
אלטרואיזם
זולת
עץ AVL
במדעי המחשב, עץ AVL הוא מבנה נתונים מסוג עץ חיפוש בינארי מאוזן, שבו הפרש גובהם של שני תתי-העצים של הבנים של כל צומת הוא לכל היותר 1. תכונה זו מבטיחה שניתן יהיה לחפש בעץ, להכניס ולהוציא ממנו נתונים בסיבוכיות של formula_1 במקרה הגרוע ביותר (כאשר formula_2 הוא מספר הצמתים בעץ).
עץ AVL נקרא כך על שם ראשי התיבות של ממציאיו, גאורגי אדלסון-ולסקי (Adelson-Velskii) ויבגני לנדיס (Landis, שהציגו אותו במאמר משנת 1962. היה זה עץ החיפוש הראשון שהבטיח איזון בעלות של formula_1.
דרך פעולת העץ.
כל צומת בעץ שומר, פרט למידע הסטנדרטי של עץ חיפוש, גם מאפיין נוסף הנקרא "גורם האיזון" (Balance factor). מאפיין זה הוא ההפרש בין גובהו של תת-העץ השמאלי של הצומת וגובה תת-העץ הימני של הצומת. עץ AVL מאופיין בכך שגורם האיזון בכל צומת הוא תמיד 1, 0 או 1-, ופעולות הוספה והסרה שומרות על תכונה זו. תכונה זו מבטיחה כי העץ יהיה מאוזן בקירוב - ניתן להראות
כי אם בעץ AVL יש formula_4 איברים אז עומקו קטן מ-
formula_5
(העומק המינימלי בעץ חיפוש מאוזן לגמרי הוא
formula_6, עץ AVL יכול להיות בעומק גדול יותר).
פעולת חיפוש.
החיפוש בעץ AVL הוא רקורסיבי וזהה לחיפוש בעץ חיפוש בינארי. הרקורסיה מתחילה משורש העץ. בודקים עבור הצומת הנוכחי:
כיוון שעץ AVL הוא מאוזן בקירוב (כמפורט לעיל), פעולת החיפוש תתבצע בסיבוכיות זמן formula_1 כי פעולת החיפוש מתחילה משורש העץ ומשם יכולה להגיע, במקרה הגרוע, עד לעלה העמוק ביותר.
פעולת החיפוש לא משנה את המבנה של העץ ולכן העץ נשמר כעץ חיפוש בינארי ומאוזן.
גלגול.
כדי לבצע הכנסה ומחיקה מעץ AVL, משתמשים תחילה בפעולה כאילו מדובר בעץ חיפוש בינארי פשוט. הבעיה שנוצרת היא, שבעקבות ההכנסה או ההוצאה מהעץ, ייתכן שגורם האיזון יעלה ל-2 או ירד ל-2-. כדי לפתור את הבעיה, משתמשים בטכניקה הנקראת "גלגול", בעזרתה משנים את מבנה העץ כדי לתקן איזון של תת-עץ המתחיל בצומת שבו יש חריגה בגורם האיזון, וזאת מבלי להפר את הסדר של העץ (המאפשר חיפוש בינארי עליו).
ישנם ארבעה סוגים של גלגולים: RR, LL, RL ו-LR, כאשר על ידי ארבעתם ניתן לטפל בכל צומת שגורם האיזון שלו הופר ושווה ל-2 או 2-, בהנחה שהוא תקין בשני עצי הבנים שלו. הבחירה באיזה גלגול להשתמש נעשית על פי הכללים הבאים:
הגלגולים נעשים בדרך שמתוארת בציור שמופיע בצד. ניתן לממש את כל אחד מארבעת הגלגולים בעזרת שתי פעולות בסיסיות (R ו-L), כאשר הגלגול כולל פעולת R/L אחת שמבוצעת על אחד מהבנים של הצומת, ופעולת R/L שנייה על הצומת עצמו.
כל סוגי הגלגולים הם בזמן קבוע של formula_8
פעולת הכנסה.
כדי להכניס צומת חדש לעץ, מתחילים במציאת המקום המתאים להכנסה באותה הדרך שבה מכניסים לעץ חיפוש בינארי. מתחילים משורש העץ ובודקים באופן רקורסיבי:
לאחר שהצומת הוכנס לעץ, צריך לבדוק את המסלול מהצומת החדש כלפי מעלה עד לשורש, ואם קיים צומת שגורם האיזון שלו הופר - לבצע גלגול עבור צומת זה. פעולת הגלגול מחזירה את הגובה של תת-העץ שעל שורשו היא פועלת לגובה שהיה לפני ההוספה, ולכן העץ נשאר מאוזן לאחר גלגול זה.
פעולת ההכנסה מבוצעת בסיבוכיות זמן formula_9 כי פעולת ההכנסה המקורית מבוצעת בסיבוכיות זמן formula_9, יש לכל היותר formula_11 צמתים שצריך לעדכן את גורם האיזון שלהם, ולא יותר מגלגול אחד, שמשנה רק מספר קבוע של צמתים.
פעולת מחיקה.
כאשר רוצים להוציא צומת מתוך עץ AVL, צריך לבצע שלושה תהליכים עיקריים - מציאת הצומת שצריך להוציא, הוצאת הצומת תוך שמירה על תכונת עץ החיפוש ואיזון העץ לאחר ההוצאה.
מציאת הצומת.
מציאת הצומת נעשית באותה הדרך שנעשית פעולת החיפוש וניתן לדלג על מציאת הצומת במקרים שבהם נתון מראש הצומת שדורש מחיקה.
הוצאת הצומת.
בהינתן צומת formula_12 שרוצים להוציא מתוך העץ אך להשאיר את העץ כעץ AVL, מבצעים את הפעולות הבאות:
איזון העץ לאחר ההוצאה.
כיוון שהוצאת הצומת יכולה לגרום לכך שהעץ כבר אינו מאוזן, עוברים על המסלול מהצומת שנמחק עד לשורש העץ וכל פעם שקיים צומת שגורם האיזון שלו הופר, מבצעים את הגלגול ששייך לאותו הצומת.
פעולת ההוצאה, כמו פעולת ההכנסה, מבוצעת בסיבוכיות זמן formula_9.
סריקת העץ.
לפעמים קיים צורך לעבור על כל הנתונים שנמצאים בעץ ולבצע פעולה, למשל עדכון בכל הנתונים, שמירה למבנה ליניארי (כמו קובץ) או חיפוש נתון שלא ידוע מה המפתח שלו. קיימות מספר דרכים לעבור על כל הנתונים, כאשר הכלל המנחה שלהם הוא שעבור כל צומת בעץ החל מהשורש צריך לבצע פעולה בנתון שלו ולסרוק גם את הצמתים הבנים. כדי לקבל את הנתונים לפי סדר יש לעבור על עץ החל מהשורש, בצורה רקורסיבית בשיטת סדר תּוֹכִי (in-order traversal). עבור הצומת הנוכחי המעבר מתבצע באופן הבא:
סריקה כזו של העץ תעבור על כל הצמתים בעץ לפי סדר מהקטן לגדול, בזמן ריצה formula_24.
ארוטומניה
ארוטומניה (Erotomania) או תסמונת קלֶרַמבּוֹ (de Clérambault's syndrome) היא הפרעה דלוזיונלית שבה החולה מאמין שמישהו אחר מאוהב בו.
התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1921 על ידי הפסיכיאטר הצרפתי גטאן גטיאן דה קלרמבו, ומכאן שמה. האדם שלכאורה החולה מאוהב בו הוא בדרך כלל ממעמד חברתי גבוה או אדם בלתי מושג (כוכב קולנוע, פוליטיקאי מפורסם, ובתיאור המקרה הראשון - מלך אנגליה ג'ורג' החמישי).
החולה מאמין שהאחר מאוהב בו, והוא מרוצה ממצב עניינים זה. עוצמת הרגשות של החולה, כמו גם האמונה שהוא מושא אהבתו של האחר, אינה ניתנת לשינוי, וגם ביטויי דחייה מצד האחר יקבלו פירוש על ידי החולה שיצביע על כך שהאחר מאוהב בו. החולה מאמין שמושא אהבתו מתקשר איתו באמצעות קודים סודיים שרק הם יודעים את משמעותם, כמו פתיחת וילונות וסגירתם.
לא פעם נדרשת המשטרה להתערב כאשר החולה פולש שוב ושוב לחיי האחר. החולה נוטה להחפיץ את מושא האהבה; מתייחס אליו כאל חפץ שחייב להיות בחזקתו. הוא אינו מסוגל לראות במושא האהבה יצור אנוש עצמאי בעל רצונות משל עצמו.
החולה הארוטומני מתחיל בדרך כלל בגילויי חיבה עדינים ופשוטים, שהולכים ומקצינים, ולבסוף הופכים לגילויים של כעס, איבה, תסכול ואלימות. החולה מתעלם לחלוטין מחוסר העניין של מושא האהבה במערכת היחסים. כל תגובה מצד מושא האהבה מתפרשת מיד כאות, אישור וסימן לאהבה. בסופו של דבר מגיע החולה הארוטומני למצב פסיכוטי, שבו הוא מנותק לחלוטין מהמציאות.
הפרעת אישיות גבולית
הפרעת אישיות גבולית (באנגלית: Borderline personality disorder; בר"ת: BPD) היא הפרעה נפשית, שעל פי DSM-5 (המהדורה החמישית של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית) משתייכת לאשכול ב' של הפרעות האישיות. הפרעת אישיות זו נקראה בשם 'גבולית' כיוון שבעבר הוגדרה כמבטאת גבול בין נוירוזה לפסיכוזה. אף שהשם בעייתי מבחינת תיאור ההפרעה הוא נותר ללא שינוי עד היום. ב-ICD 10 מוגדרת הפרעה זו כ"הפרעת אישיות לא יציבה מבחינה רגשית".
מאפיינים קליניים.