הזמרת רחלי חיים ובעלה, השחקן והזמר בני נדלר, העלו את האלבום-מופע לילדים "מה עושות האיילות – ככה סתם", שכלל שירים של לאה גולדברג וע. הלל.
בלקיניה
בלקיניה (בשוודית: Blekinge) הוא חבל ארץ ומחוז בדרום-מזרחה של שוודיה. שטחה של בלקיניה הוא 3,055 קמ"ר ומספר תושביה כ-154,000 (נכון ל-24 בדצמבר 2014). בלקיניה היא אחד החבלים/מחוזות העתיקים ביותר בשוודיה, וקיים כבר משנת 1683.
מבחינה גאוגרפית, החבל גובל בחבלים סמולנד ואלנד מצפון, ובחבל סקונה ממערב. מדרום וממזרח נמצא הים הבלטי. המחוז גובל במחוז קאלמאר מצפון מזרח, במחוז קרונוברי מצפון, במחוז סקונה ממערב, ובים הבלטי מדרום.
סמורה
סמורה (בספרדית: Zamora) עיר ובירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם פורטוגל ונהר הדורו חוצה את העיר. בעיר מתגוררים (נכון ל-2014) 64,423 תושבים. בעיר 24 כנסיות בסגנון רומנסקי מהמאות ה-12 וה-13, שהקנו לעיר את פרסומה כ"מוזיאון לאומנות רומנסקית".
היסטוריה.
העת העתיקה.
לאחר ניצחון האימפריה הרומית על הלוסטינים וכיבוש חצי האי האיברי, ניתן לעיר השם "אוקלומדורי" ("Ocellodurum", מילולית: העין של הדורו) והייתה חלק מהיספניה טארקוננסיס, והדרך הרומית בין מרידה ואסטורגה עברה בעיר.
תחת שלטון המורים כונתה העיר "סימורה" ו"אזמור", ועם הקמת ממלכת אסטוריאס הפכה העיר לנקודה אסטרטגית חשובה, כשהעיר נכבשת פעמים רבות על ידי שני הצדדים הלוחמים במהלך המאות ה-7 עד ה-11, כאשר כל כובש בתורו חיזק את ביצורי העיר. אחד המאורעות החשובים הקשורים לעיר, הוא הירצחו של סנצ'ו השני, מלך קסטיליה ולאון מחוץ לחומות העיר ב-7 באוקטובר 1072. אביו, פרדיננד הראשון, מלך קסטיליה ולאון חילק לפני מותו את ארצו לשלשת בניו, ואת העיר סמורה המבוצרת לביתו. לאחר מות האב, החלו האחים בקרבות על הירושה, כאשר לבסוף סנצ'ו הצליח לנצח את כל אחיו בעזרת אל סיד, למעט את אחותו שהתבצרה מאחורי חומות עירה. כאשר הטיל סנצ'ו מצור על העיר, הצליח אחד מאצילי העיר לרצוח את המלך, לאחר ששכנע אותו להיפגש איתו ביחידות. לאחר מותו עברה הממלכה לידי אחיו אלפונסו השישי, מלך קסטיליה ולאון, נגדו נלחם.
קרב נוסף חשוב התחולל סביב חומותיה של העיר, בין תומכיה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, וחואנה, מלכת קסטיליה, אלמנתו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל. הקרב הארוך שהתחולל על העיר, טבע את הפתגם הספרדי: "No se ganó Zamora en una hora" ("סמורה לא נכבשה בשעה אחת", כלומר: מאורעות גדולים דורשים זמן, בדומה לביטוי "רומא לא נבנתה ביום אחד").
ימי הביניים.
במאה ה-12 העיר הפכה לחשובה במיוחד לממלכת לאון כנגד המוראביטון והאל-מוואחידון, ובשל כך מבנים רבים מן התקופה נבנו בעיר, רבים מהם שרדו עד היום. לאחר מכן ירדה קרנה של העיר, ותושבים רבים היגרו ממנה.
העת החדשה.
המאה ה-18 הביאה שגשוג מחודש לעיר, שנהנתה מהגנת הכתר הספרדי. שגשוג זה הסתיים עם השתלטות צרפת על ספרד ב-1807. במהלך מלחמת חצי האי הצטרפה העיר לכוחות המורדים בתחילת שנת 1809 ובקרב שהתחולל עם הצבא הצרפתי על גשר החוצה את אחד מיובליו של הדורה ב-6 בינואר 1809, נהרגו למעלה מ-130 תושבי העיר ועוד ככפליים פצועים ושבויים. הכיבוש הצרפתי הסתיים ב-1812, אולם השגשוג לעיר לא חזר. ב-1850 התגוררו בעיר רק כ-9,000 תושבים.
פיתוח ותיעוש ספרד, בניית מסילות רכבת וכבישים סייעו לעיר לחזור ולגדול. מסילת רכבת לעיר נבנתה ב-1864, והעיר חוברה לזרם החשמל, והחקלאות שבה לשגשג. משנת 1900 עד שנת 1991 גדלה אוכלוסיית העיר בקביעות, לעומת אוכלוסיית המחוז שהלכה וקטנה מאז שנת 1900. כך שבעוד שבשנת 1900 תושבי העיר היו רק כ-6 אחוזים מכלל תושבי המחוז, הרי שבשנת 2009 היו תושבי העיר 33.9% מכלל תושבי המחוז.
כיום.
השכלה גבוהה.
למרות שלעיר אין אוניברסיטה משלה, קמפוס של אוניברסיטת סלמנקה נמצא בעיר, כאשר כ-2,600 תלמידים ב-12 פקולטות לומדים בעיר (נכון לשנת הלימודים 2009-10). בנוסף בעיר קמפוס של UNED (האוניברסיטה הלאומית ללמידה מרחוק).
תחבורה.
העיר מחוברת באמצעות שני כבישים מהירים, רכבת רגילה ורכבת מהירה למדריד (תחת בנייה, עתידה להתחיל לעבוד ב-2015). בנוסף בעיר מיזם להשכרת אופניים המנוהל בידי העירייה.
ערים תאומות.
לסמורה ברית ערים תאומות עם:
סאמורה
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד (באנגלית: Secretary of State for Scotland, בגאלית סקוטית: Rùnaire Stàite na h-Alba), הנושא בתואר Her Majesty's Principal Secretary of State for Scotland, הוא השר האחראי בממשלת בריטניה על ענייני סקוטלנד. הוא עומד בראש משרד סקוטלנד, מחלקה ממשלתית שבסיסה נמצא באדינבורו ובלונדון.
בעקבות חוק סקוטלנד (1998) והאצלת הסמכויות שבאה בעקבותיו, עברו סמכויות רבות ממשרד סקוטלנד לממשלת סקוטלנד, וסמכויות מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד פחתו. הסקוטי האחרון שהחזיק בתפקיד היה דס בראון, שכיהן במקביל כמזכיר המדינה לענייני הגנה. מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד הנוכחי הוא אליסטר ג'ק.
השתלת פנים
השתלת פנים היא הליך רפואי להשתלת חלקים בפניהם של אנשים בעלי עיוותים קשים. בתהליך זה נלקחות רקמות מפניו של אדם מת ומושתלות על פניו של המטופל. במקרים מסוימים, כאשר ישנו צורך בהשתלת פנים מלאה, נלקחות פני התורם בשלמותן ומושתלות על פני המטופל. השתלת הפנים הראשונה שבוצעה על אדם חי הייתה בשנת 2005 בצרפת. בשנת 2010 נעשתה השתלת הפנים המלאה הראשונה. המדינות המובילות בעולם בתחום השתלות הפנים הן טורקיה, צרפת, ארצות הברית וספרד, על פי אחוזי ההצלחה במדינות אלו. נכון לשנת 2015 בוצעו כ-23 השתלות פנים חלקיות ומלאות ברחבי העולם.
היסטוריה של השתלות פנים באדם.
בעבר, כדי לתקן עיוותים בפנים נעשו השתלות עור בריא בחלק הפגוע בפנים. השתלות עור אינן אסתטיות ולא מאפשרת תחושה זהה לזו המוכרת בפנים. התוצאה הנראית של השתלות פנים היא ריאליסטית ואסתטית יותר מאשר שתלי עור. עם זאת, למרות העובדה שהשתלות הפנים מניבות תוצאות אסתטיות עבור אנשים רבים, ישנן בעיות רפואיות ואתיות רבות. כדי שיוכלו לצבור ניסיון וטכניקה בתחום, ביצעו המנתחים פעמים רבות ניסויים על בעלי חיים וגוויות.
ההליך הרפואי.
הליך ההשתלה מצריך מספר שלבים אותו עובר המטופל המועמד לניתוח. מועמדים להשתלת פנים עוברים תהליך מקדים לניתוח שנמשך מספר חודשים. התקופה הקודמת לניתוח כוללת תמיכה סוציאלית ופסיכיאטרית וסדרת הערכות ומבחנים העוזרים להסיק את מוכנותו הפיזית והמנטלית של המטופל. לאחר מציאותו של המטופל כשיר להשתלת הפנים, מתחיל תהליך של איתור תורם המתאים לרקמות המטופל על פי טווחי גיל, סוג דם וכו'. במהלך הניתוח צוות רפואי אחד מטפל בהסרת הרקמות הנתרמות מפני התורם המנוח. כמו כן, בעת הסרת רקמות עור פניו של התורם ובהתאם לרמת הפגיעה אצל המטופל, יוסרו גם רקמות שומן, רקמות שריר, סחוס, עצבים, עורקים וורידים. במקביל צוות נוסף מכין את האזורים הפגועים על פניו של המטופל לקראת ההשתלה. בזמן ההשתלה יחוברו למטופל עצבים וכלי דם במטרה שיוכל לחוש מגע מסוים באזור המנותח, ובהמשך לתפקד כפי שעשה לפני ההשתלה. לאחר הניתוח המטופל מועבר למעקב וטיפול אינטנסיבי לצורך תצפיות.
מועמדים לניתוח.
לפני ביצוע הניתוח ישנה חשיבות רבה לבחירת המטופל ומציאת התאמתו להשתלה. ישנה עדיפות למטופלים שהנזק בפניהם לא יכול להיות משוחזר בטכניקות ניתוח מורכבות פחות. קריטריונים נוספים למועמדותו של מטופל:
אתיקה.
עקב השתלות הפנים עולות בעיות אתיות רבות. הראשונה מתייחסת לתורם, שמשפחתו נאלצת להסכים לנתקו ממכשירי ההחייאה. כלומר, ישנה דילמה מוסרית בקביעת גורלו של בן המשפחה. הבעיה השנייה מתייחסת למורכבותו של ההליך הרפואי, בו לוקחים אדם שאינו בסכנות חיים ומכניסים אותו לניתוח מורכב בעל סיכונים רבים. כמו כן, ישנן ספקולציות הטוענות כי בעתיד, עם הקדמה הרפואית, יהפכו ניתוחי השתלת הפנים לעניין קוסמטי בלבד, ללא צורך מקדים עקב עיוותים או פגיעות בפנים. בשנת 2003, הקולג' המלכותי לרופאים בבריטניה הוציאה דוח בו הזהירו את הרופאים שלא לבצע ניתוח השתלת פנים, עד שידעו על הסיכונים האפשריים וההשלכות האתיות הנגזרות מעשיית ניתוח זה. שנה לאחר מכן, וועדת האתיקה הארצית בצרפת הוציאה אזהרה נגד ביצוע ההליך, ולמרות חששות אלו החלו השתלות פנים חלקיות והכנות לקראת השתלות פנים מלאות.
מקרי השתלות פנים.
ניתוח ההשתלה החלקי הראשון בוצע בנובמבר 2005 בצרפת. את ההשתלה עברה איזבל דינואר בת ה-38, שפניה הושחתו לאחר שננשכה על ידי כלב. לדינואר הושתלו אף חדש, סנטר, ושפתיים מתורם מת. מקרה הצלחה זה פרץ את תחום השתלות הפנים ברפואה והפך את הנושא לנפוץ יותר. מקרה זה, יחד עם השתכללות הרפואה והטכנולוגיה, והכרת הנושא בקרב הרופאים, תרם לקיצור ההליכים הרפואיים בניתוחים כיום.
בשנת 2006 עבר לי גאושינג בסין השתלת פנים חלקית לאחר שהותקף על ידי דוב. בניתוח שערך 14 שעות הושתלו בפניו לחי, שפה עליונה ואף מתורם מת. בשנת 2010 בוצע בברצלונה ניתוח השתלת הפנים המלאה הראשון בהיסטוריה. הניתוח בוצע בצעיר שנפגע אנושות בפניו. צוות המנתחים בבית החולים התכונן במשך שנתיים להשתלה בה הוחלפו כל פניו של המטופל, כולל שרירים, אף, שפתיים, לסת עליונה, חך, שיניים, עצמות לחיים ולסת תחתונה. הניתוח היה מורכב, וארך 24 שעות על ידי 30 אנשים צוות.