רשת שותפים מאפשרת לבעלי נכסים דיגיטליים כמו אתרי אינטרנט וערוצים במדיה החברתית לאתר ולהשתתף בתוכניות שיווק המתאימות למוצרים שלהם, ולייצר הכנסה פסיבית כתוצאה מתוכניות שיווקיות אלו. מהצד השני היא מאפשרת למפרסמים להגיע לקהלי יעד רחבים על ידי הפעלת השותפים כמקדמי מכירות באפיקים שונים, בהשקעה כספית מוקדמת זניחה, הכוללת רק את דמי ההרשמה והעמלה למשווקים ולרשת השותפים.
רשתות תשלום לפי רכישה.
רשתות שותפים מסורתיות מאפשרות למפרסמים להציע למשווקים נתח מכל הכנסה שנוצרת כתוצאה ממבקרים בנכס של המשווק (תשלום עבור רכישה).
לרוב תוכניות המסחר יש מודל של שיתוף רווחים, בניגוד למודל תשלום עמלה בגין פעולה. עבור המפרסמים, השירותים והיתרונות של רשת שותפים יכולים לכלול טכנולוגיית מעקב נתונים, כלי דיווח, עיבוד תשלומים, וגישה למאגר גדול של מקדמי מכירות. עבור המשווקים, השירותים והיתרונות יכולים לכלול פישוט של תהליך הרשמה לאחד או יותר מרשתות השיתוף המסחריות, כלי דיווח, גישה לממשק תכנות יישומים, וצבירת הכנסות ממקורות שונים.
בדרך כלל, שותפים-משווקים רשאיםלהצטרף לרשת שותפים בחינם, בעוד שהמפרסמים המשתתפים ידרשו לשלם עמלה עבור ההשתתפות. רשתות שיתוף מסורתיות יכולות לגבות עמלת הקמה, ו/או עמלת חברות קבועה. כמו כן מקובל כי רשתות השותפים יגבו ממפרסמים אחוז מהעמלות אותן הם מעבירים לשותפים.
רשתות תשלום לפי פעולה.
בנוסף לרשתות המסורתיות, קיימות גם "רשתות לייצור לידים" ורשתות תשלום לפי פעולה. רשתות לייצור לידיים הן רשתות שבנוסף לביצועים מבוססי קידום (רשת שותפים) מציעות גם פרסום חזותי מבוסס עלות לחשיפה או תשלום לפי לחיצה. לעומתן, רשתות תשלום לפי פעולה נקראות לעיתים "שותפי-על", והן עצמן שותפות של סוחרים באמצעות רשתות שותפים מסורתיות.
דוגמה לרשת שותפים.
ב-16 באפריל 2013 הודיעה חברת גוגל על הפסקת פעילות רשת השותפים שלה.
עם זאת, גם Google AdSense היא דוגמה לתוכנית שותפים, אולי הגדולה בעולם, המאפשרת לשותפים בעלי אתרי תוכן להציג פרסומות באתר שלהם. הפרסומות מוצגות באמצעות רכיב תוכנה המושתל בקוד האתר ומציג מסגרת טקסט, שבתוכה מוצגות פרסומות הקשורות לתוכן העמוד, כפי שהוגדרו על ידי המפרסמים.
כך לדוגמה, בעמוד תוכן העוסק בריצה ומשתתף בתוכנית, ייתכן שתוצג פרסומת לנעלי ריצה.
טובה רוזנבלום
טובה רוזנבלום (נולדה ב-17 באוקטובר 1954) היא פסיכולוגית וחוקרת, פרופסור מן המניין במחלקה לניהול באוניברסיטת בר-אילן, ראש המכון לחקר הגורם האנושי בתאונות דרכים.
ביוגרפיה.
רוזנבלום נולדה בישראל בשנת 1954, בשם "טובה קסטור", לזוג הורים עולים ממזרח אירופה. אביה נולד בטרנסילבניה ואמה, ניצולת שואה, נולדה בהונגריה. אחיה הוא הצייר יצחק טרקאי.
עד גיל 9 גדלה ב"בלוקונים" (כינוי למעברה שהוקמה בשנות החמישים בשכונת "נווה ארזים" בחולון) ולאחר מכן בתל אביב. כבת לעולים חדשים הייתה מצויה בסביבה שבה שלטו השפה והתרבות ההונגרית. הוריה מעולם לא הצליחו ללמוד עברית, וטובה נאלצה להיות אשת הקשר שלהם לשפה העברית ולישראל.
הספרייה העירונית, על ספרי העיון והפרוזה שבה, משכו אותה ושם בילתה שעות רבות מדי יום. חלומה היה להיות עיתונאית והיא אכן שימשה ככתבת צעירה בעיתוני בתי הספר בהם למדה. בהיותה בכיתה ד', נשלחה לראיין את אוסקר שינדלר בביקורו בישראל.
רוזנבלום הייתה חברה בגרעין נחל עוז ושירתה במל"ח (מדור לשעת חירום), עד היום בו נישאה לחיליק. לשניים חמישה ילדים ונכדים. בתה היא הסופרת והעיתונאית כנרת רוזנבלום.
קריירה.
למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן (1973-1976). במהלך לימודיה לתואר הראשון ילדה את שתי בנותיה.
לאחר השלמת לימודי התואר הראשון כיועצת חינוכית בבית הספר רוז-מצקין, מוסד חינוכי ייחודי של עליית הנוער, במסגרתו טיפלה בנערים טעוני טיפוח בעלי קשיי הסתגלות (1976–1989).
את התואר השני למדה בחוג לפסיכולוגיה במגמה הייעוצית-תעסוקתית באוניברסיטת תל אביב (1978-1980). במהלך לימודיה ילדה את בנה.
שימשה כמדריכה פדגוגית במסלול לגיל הרך במכללת לוינסקי לחינוך (1989-1992), ובהמשך כמדריכה פדגוגית במסלול לחינוך מיוחד בסמינר הקיבוצים (1989-2005).
במט"ח, שימשה כיועצת מדעית לתוכנית "בכוחות עצמי" ו"עניין של גדולים", העוסקת בהקניית כישורי חיים ואינטליגנציה רגשית לילדים ולבוגרים ואף העבירה סדנאות בנושא ברחבי הארץ (1994–2000).
לאחר שנים של עבודת ייעוץ ופדגוגית וכאם לחמישה ילדים, חזרה לאקדמיה.
עבודת הדוקטורט שלה, אשר זיכתה אותה בציון מעולה, נכתבה באוניברסיטת בר-אילן בנושא: חיפוש אותות סכנה בכביש (2011).
בשנת 2002 הקימה את המכון לחקר הגורם האנושי לתאונות דרכים אשר בראשו היא עומדת עד היום.
לימדה במסלול האקדמי של המכללה למנהל, באוניברסיטת בר-אילן, בחוג המשולב ובחוג לקרימינולוגיה.
בשנת 2002 ייסדה והובילה את התוכנית האקדמית לבטיחות בדרכים ובין השנים 2002–2011 ניהלה ולימדה בה כ-200 בוגרים: רכזים חברתיים בבתי הספר התיכוניים, קציני משטרה, בכירים ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, משרד התחבורה, קציני בטיחות בתעבורה ברשויות המקומיות ומורים לנהיגה.
בשנת 2013 קיבלה דרגת פרופסור חבר.
יחד עם בן זוגה חיליק ובנה אורי הקימה מיזם הזנק (סטארט-אפ) iSafe שמטרתו פיקוח על ליווי הנהיגה לנהגים חדשים. האפליקציות למיזם זה הושקו בשנת 2015.
בשנת 2019 קיבלה דרגת פרופסור מן המניין.
תרומה מחקרית.
מאז סיום עבודת הדוקטורט רוזנבלום חוקרת את ההיבטים הקוגניטיביים, האישיותיים, החברתיים והקרימינולוגיים של ההתנהגות של משתמשי דרך. היא פיתחה, יחד עם עמיתיה, סוגה מחקרית ייחודית - ניסוי שדה המשלב שימוש בעקרונות של עבודה מדויקת במעבדה יחד עם נהיגה בפועל במכונית ובכבישים אמיתיים.
פרסמה עשרות מאמרים בכתבי-עת מובילים בתחום הפסיכולוגיה התעבורתית. מחקריה הם בעלי תרומה תאורטית כמו גם ערך יישומי בקביעת מדיניות של משרד החינוך, המשרד לביטחון פנים והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
רוזנבלום פיתחה תוכנת מחשב שנועדה לאמן ילדים וקשישים לזהות סכנות בכביש כהולכי רגל.
מאז שנת 2010 היא חברת סגל במחלקה לניהול באוניברסיטת בר-אילן, שימשה עד סוף 2014 כסגנית ראש-המחלקה וכראש תחום מחקר.
במקביל, החלה רוזנבלום לפתח תחום מחקרי נוסף הקשור להתנהגות ארגונית: חיבוריות לעבודה מעבר לשעות העבודה, שחיקה ויחסים זוגיים.
רוזנבלום מנחה תלמידי מחקר לדוקטורט באוניברסיטאות בארץ ועשרות תלמידים לעבודת מאסטר בתחומי ההתנהגות הארגונית והפסיכולוגיה התעבורתית.
בשנת 2015 התמנתה לעורכת - המשנה בכתב העת המוביל בתחום הפסיכולוגיה התעבורתית "Accident Analysis and Prevention".
מדי שנה, עורכת טובה רוזנבלום כנסים מדעיים עם טובי המומחים, בישראל ובעולם, לניהול הבטיחות בדרכים.
פעילות ציבורית מקצועית.
במהלך השנים טובה רוזנבלום הייתה חברה בוועדות ציבוריות:
משנת 2005 מקיימת טובה רוזנבלום באוניברסיטת בר-אילן את פורום פעול"ה - ארגון גג של העמותות העוסקות בבטיחות בדרכים בישראל. הפורום מתכנס אחת לחודש, בהשתתפות נציגי הממשלה ומקדם סוגיות חשובות בבטיחות בדרכים.
פרסים.
במהלך השנים רוזנבלום זכתה בפרסים ובמענקי מחקר עליהם נמנים, בין השאר,
אגודת הירח של ברמינגהאם
אגודת הירח של ברמינגהאם (באנגלית: Lunar Society of Birmingham) הייתה מועדון אקסקלוסיבי של דמויות בולטות בחברת ההשכלה הגבוהה של בריטניה התיכונה (המידלדנס) שהתכנס בברמינגהאם בסוף התקופה המוגדרת כעידן הנאורות.
האגודה כללה תעשיינים, פילוסופים, חוקרי טבע ואנשי רוח, שנפגשו בקביעות בין השנים 1765–1813. שם האגודה נקבע ב-1775 בשל מועדי המפגשים שנקבעו לאמצע החודש, כדי לאפשר לחברי הקבוצה להגיע באור ירח מלא למפגשי ארוחת הערב של האגודה, בבטחה יחסית בהיעדר תאורת רחוב. חברי האגודה כינו את עצמם "לונטיקים", "lunarticks", במין הומור עצמי שאפשר משחק מילים עם "lunatics" שמשמעותו "מטורפים".
אגודת הירח התנהלה ברמות שונות של ארגון על פני תקופה של חמישים שנה, אך מאחר שלא הייתה אגודה פורמלית ולא קיימה חוקה או פרוטוקולים של ישיבותיה, הסימוכין להשתייכות אישים לאגודה נובעים רק מתכתובות פנימיות בין חבריה, וקיימת מחלוקת בין היסטוריונים באשר להגדרת אישים מסוימים כחברי אגודת הירח. גם באשר לתאריך המדויק להפסקת התכנסויותיה שוררת אי בהירות.
למרות חוסר הוודאות הזה, ארבעה עשר אנשים זוהו כמשתתפים קבועים בפגישות אגודת הירח, על פני תקופה ארוכה במהלך התקופה הפורה ביותר שלה: מת'יו בולטון , ארסמוס דרווין, תומאס דיי, ריצ'רד לובל אדג'וורת , סמואל גלטון ג'וניור , ג'יימס קייר , ג'וזף פריסטלי, ויליאם סמול , ג'ונתן סטוקס , ג'יימס ואט, ג'וזאיה וג'ווד, ג'ון וייטהורסט וויליאם וית'רינג .
בין החברים הנוספים שהשתתפו רק בחלק מהפגישות אך ניהלו תכתובת מסועפת ועקבית עם רבים מחברי הקבוצה ניתן למנות את וויליאם תומסון (לורד קלווין), ג'יימס האטון, אבי הגאולוגיה המודרנית, בנג'מין פרנקלין (המדינאי), ג'וזף באנקס, שהיה פטרון למדעים בבריטניה, ויליאם הרשל, שגילה את הכוכב אורנוס, ג'וזף רייט מדרבי, חבר האקדמיה המלכותית לאומנויות, ועוד. המשוררת והבוטנאית אנה סיוורד הייתה האישה היחידה שהייתה מעורבת בקבוצה באמצעות התכתבויות עם חלק מחבריה.
מפגשי האגודה התקיימו במקומות שונים, בביתו של ארסמוס דרווין שבליצ'פילד , בביתו של מת'יו בולטון ובמקומות מפורסמים נוספים.
אגודת הירח
יצחק בן אברהם
קשאן
לב גורביץ'