קריסטלוגרפיה היא כלי שבו עושים חוקרים במדע החומרים שימוש תדיר. בגבישים בודדים קל לעיתים קרובות לראות בעין בלתי מזוינת את הסידור הגבישי של האטומים משום שהצורה הטבעית של הגבישים משקפת את המבנה האטומי. בנוסף, התכונות הפיזיות נקבעות לעיתים קרובות על ידי פגמים בגביש. הבנת מבני הגבישים הוא תנאי הכרחי חשוב להבנת פגמים קריסטלוגרפיים. לרוב, החומרים אינם מופיעים כגבישים בודדים, אלא כתצורה מרובת גבישים שבה שיטת תבניות עקיפה של אבקה משחקת את התפקיד החשוב ביותר בקביעת מבנה החומר.
כמה תכונות פיזיקליות נוספות נבדקות בעזרת קריסטלוגרפיה. לדוגמה, המינרלים בחרסית יוצרים מבנים קטנים שטוחים דמויי לוחית. ניתן לעוות חרסית משום שהחלקיקים דמויי הלוחיות יכולים להחליק אחד על גבי השני במישור של הלוחיות, ועם זאת הוא נשארים מחוברים בקשר חזק בניצב ללוחיות. ניתן לחקור מנגנונים מסוג זה בעזרת מדידות קריסטלוגרפיות של "המרקם הגבישי".
בדוגמה נוספת, כשמחממים ברזל הוא עובר התמרה ממבנה קובייה ממורכזת גוף (body-centered cubic או bcc) למבנה של קובייה ממורכזת פאה (face-centered cubic או fcc) המכונה אוסטניט. fcc הוא מבנה ארוז בצפיפות בעוד שה-bcc אינו כזה, דבר זה מסביר מדוע נפח הברזל קטן כשהתמרה כזו מתרחשת.
קריסטלוגרפיה שימושית בזיהוי מופעים, כלומר, כאשר מבצעים עיבוד כלשהו על חומר, לעיתים קרובות רצוי למצוא איזה רכיבים ואילו מופעים מצויים בחומר. לכל מופע יש סידור אופייני של אטומים. ניתן להשתמש בטכניקות כדוגמת עקיפה של קרני רנטגן על מנת לזהות תבניות הנוכחות בחומר, ומכך אילו מרכיבים מצויים בו (הערה: אין לטעות בין קביעת ה"מופעים" בתוך החומר לבין הבעיה הכללית יותר של "קביעת המופעים" המתייחסת למופע של גלים כשהם עוקפים מישורים בתוך הגביש, שהם שלב חשוב בפענוח תבניות עקיפה מסובכות).
הקריסטלוגרפיה כוללת גם את רשימת תבניות הסימטריה שיכולים להיווצר על ידי אטומים בגביש ומסיבה זו יש לה קשר לתורת הקבוצות ולגאומטריה. ראו חבורת הסימטריות.
ביולוגיה.
עקיפה של קרני רנטגן היא השיטה העיקרית בקביעת המבנה המולקולרי של מקרומולקולות, בייחוד חלבונים וחומצות גרעין כגון DNA ו-RNA. למעשה מבנה הסליל הכפול של ה-DNA הוסק ממידע קריסטלוגרפי. המבנה הגבישי הראשון של מקרומולקולה פוענח ב-1958 (ג'ון קנדרו ועמיתיו), מודל תלת ממדי של מולקולת המיוגלובין שהושג בעזרת אנליזה של קרני רנטגן. בנק מידע החלבונים (Protein Data Bank או בראשי תיבות PDB) הוא מאגר חופשי של מבני החלבונים ומקרומולקולות ביולוגיות אחרות. ניתן להשתמש בתוכנה הגרפית RasMol על מנת לדמיין מבנים ביולוגיים מולקולריים.
בקריסטלוגרפיה בעזרת אלקטרונים נעשה שימוש על מנת לקבוע כמה מבני חלבונים, בייחוד חלבוני ממברנה וקפסידים נגיפיים (הקליפה החיצונית של הנגיף).
נביחה
נביחה היא הקול שמשמיעים, לעיתים קרובות, הכלבים. הנביחה מאופיינת ב"הברות" (הב) קצרות וחדות שמשכן 40–140 מילישניות המושמעות לפעמים בנפרד ולעיתים מצטרפות לסדרות (הבהבהב..).
בעברית מיוצגת נביחת הכלב על ידי הביטוי "הב הב", או "האו". ואילו באנגלית מיוצגת הנביחה על ידי הביטוי "Woof". ביטויים אלה הם אונומטופאיים, וכפי הנראה ניתן היה לייצג את נביחת הכלב גם על ידי הביטויים "ruff", "arf" ועוד.
ייחודיות הנביחה.
על אף שכלב הבית הוא תת-מין במשפחת הכלביים, שבוית מן הזאב המצוי, נביחת הכלב מבחינה אותו ממינים אחרים במשפחת הכלביים. גם זאבים אחרים יכולים לנבוח, אך הם עושים זאת רק לעיתים נדירות. לפי דעתם של החוקרים קופינגר ופיינשטיין, כלבים נוטים לנבוח באופן באריכות ובאופן קצבי, ואילו זאבים בוגרים נוטים ליילל, ונביחותיהם הנדירות הן קצרות וקטועות. לעומת הזאבים, כלבים נובחים לעיתים תכופות ובסיטואציות רבות.
סוגי נביחה.
החוקרת סופיה יין (Sophia Yin)ניתחה הקלטות של 4,672 נביחות, ובדקה את הקשר שבין המוטיבציה של הכלב לנביחה (הופעת אדם זר בדלת, קריאה למשחק או בדידות) לבין צליל הנביחה (תדירות הקול), השינויים בצליל תוך כדי הנביחה (אפנון הצליל), העצמה, טווח התדרים והמרווחים שבין ההברות.
על פי המחקר, ניתן להבחין בין שלוש נביחות שונות לפחות שההבדלים האקוסטיים ביניהם מובהקים:
חוקרים אחרים ספרו עד שנים-עשר סוגים מובחנים של נביחות אצל כלבים מאותו גזע, המשמשים בהזדמנויות שונות, מהזמנה למשחק ועד סקרנות וקבלת פנים. בעלי כלבים מסוגלים לזהות נביחות מטיפוסים שונים. כאשר מושמעות הקלטות של כלבים זרים, מצליחים בני אדם להבחין בין נביחות אזהרה לנביחות משחק, כך שהשפה הזו אכן שימושית לכלב הבית.
מקורה האבולוציוני של הנביחה.
העושר הלשוני של הכלבים מפתיע בהתחשב בדלות ההבעה של קרובי משפחתם הזאבים.
Enik Kubinyi ועמיתיו גידלו גורי זאבים (Canis Lupus) וגורי כלבים על ידי בני אדם באותם תנאים, ובדקו הבדלים בהתנהגות. מסתבר שזאבים שגודלו מינקות בידי בני אדם יסתגלו לחברה אנושית וניתן לאלפם ממש כמו כלבי בית. עם זאת, התגלו הבדלים המורים על הסתגלות גנטית של כלבי הבית לחברה אנושית: כלבים נטו הרבה יותר להיקשר לאדם שגידל אותם, ובילו הרבה יותר זמן בנביחות ובהשמעת קולות מזאבים באותו גיל ובאותם מצבים. בגיל 3 שבועות השמיעו גורי הכלבים קולות 30% מזמנם, בגיל 4 - 5 שבועות הוקדשו כ-15% מהזמן לתקשורת קולית. אצל גורי הזאבים תפסה השמעת הקולות כ-5% מהזמן ללא תלות משמעותית בגיל. במסקנת החוקרים הייתה שהנביחה, שמקורה הקדום באמצעי תקשורת שולי בחשיבותו בלהקת הזאבים, קיבלה תפקידי תקשורת מורכבים משום שהתאימה לתקשורת בסביבה האנושית והיא חלק מההסתגלות הגנטית של הכלב לביות.
יתרון של יללת הזאבים על הנביחה כאמצעי תקשורת הוא בשימור האינפורמציה בטווחים ארוכים (מאות מטרים ועד קילומטרים אחדים) ואילו הנביחה מתאימה יותר למשיכת תשומת לב לטווחים קצרים.
מיס מארפל
מארק בליצשטיין
מארק בליצשטיין (באנגלית: Marc Blitzstein; 2 במרץ 1905 – 22 בינואר 1964), היה מלחין, מחזאי ופסנתרן יהודי-אמריקאי. נולד בפילדלפיה, פנסילבניה והיה תלמידם של ארנולד שנברג ונדיה בולאנז'ה.
בין יצירותיו ופעילותו היה חבר ב"קבוצת התיאטרון (Group Theater), כתב את האופרות "העריסה תתנדנד" (1937) עם בימוי של אורסון וולס, "התשובה היא לא" (עם לברית משלו), ואת האופרה "רג'ינה" (1949) (על פי המחזה "שועלים קטנים" מאת ליליאן הלמן) עם כוריאוגרפיה של אנה סוקולוב, תרגם והתאים לשפה האנגלית את אופרה בגרוש (1952) של ברטולט ברכט וקורט וייל בכיכובה של לוטה לניה, השלים תרגום והתאמה לאנגלית של "אמא קוראז' וילדיה" של ברכט (את המוזיקה הלחין פאול דסאו), השלים תרגום והתאמה לאנגלית של "עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" מאת ברכט ווייל, הלחין עבור ג'רום רובינס ולהקת בלט העיר ניו יורק את "האורחים" (1949) וחיבר את השירים והלחין את המחזמר "יונו" בעיבוד משותף עם ג'וזף שטיין על פי "יונו והטוס" מאת המחזאי האירי שון או'קייסי (את הכוריאוגרפיה יצרה אגנס דה מיל). חברו הטוב ליאונרד ברנשטיין הקליט את יצירתו Airborne Symphony עם קריינות של אורסון וולס. בליצנשטיין אף הלחין לסרטים, ביניהם - "עיר העמק" ו-"ארץ מולדת".
ב-2 במרץ 1933 נישא בליצשטיין לסופרת אווה גולדבאק, על אף שהיה הומוסקסואל מוצהר. לשניים לא היו ילדים. בהמשך עזב את המפלגה הקומוניסטית האמריקאית שאליה השתייך, וייחס זאת לנטייתו המינית, אשר לא עלתה בקנה אחד עם אידאולוגיית המפלגה. בנוסף, חילופי גבראי בראשות המפלגה שינו את אופייה והביאו לעזיבתם של אינטלקטואלים ואנשי רוח רבים נוספים.
בשנת 1964 הוא נשדד והוכה בפור-דה-פראנס שבמרטיניק על ידי שלושה ספנים פורטוגלים עימם בא במגע מיני. הוא זיהה את תוקפיו, ולאחר שמת מפצעיו השלושה הורשעו בהריגה. שתיים מיצירותיו, ביניהן סאקו וונצטי, הושלמו לאחר מותו על ידי המלחין לאונרד לרמן. ליאונרד ברנשטיין אמר עליו לאחר מותו כי מורשתו "בלתי ניתנת לשיעור".
ב-20 בספטמבר 2005 פורסמה ביו-ביבליוגרפיה אודותיו שכתב לרמן, והיא נחשבת למקיפה מסוגה. בנוסף, בסרטו של טים רובינס "העריסה תתנדנד" ניתנה לדמותו תפקיד נכבד.
אזור חיוג
ולדימיר (מחוז)
מחוז ולדימיר (ברוסית: Владимирская область, בתעתיק: ולדימירסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי כ-200 ק"מ ממוסקבה.
המחוז הוקם ב-14 באוגוסט 1944. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 16 אזורים מוניציפליים וחמישה אזורים עירוניים.
היערות מכסים כ-42% משטח המחוז.
דמוגרפיה.
בערים מתגורר כ-79% מכלל אוכלוסיית המחוז.הרוסים מהווים כ-89% מאוכלוסיית המחוז.
בעיר הגדולה ולדימיר מתגוררים כ-340 אלף תושבים.
היסטוריה.
במאה ה-12 הוקמה נסיכות ולדימיר. במהלך המאות ה-12 וה-13 הייתה ולדימיר למרכז התרבותי של רוסיה. הנסיכות סבלה קשות מפלישת המונגולים ולא שבה לגדולתה.
כלכלה.
במחוז ממוקמים מספר מפעלים בעלי חשיבות כלל-ארצית. במיוחד בתחום בניית מכונות וזכוכית.
וולגוגרד (מחוז)
מחוז וולגוגרד (רוסית: Волгоградская область, בתעתיק: וולגוגרדסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הדרומי. המחוז גובל עם קזחסטן.
המחוז הוקם ב-10 בינואר 1934.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-34 אזורים. בשטח המחוז עוברות נהרות וולגה ודון.
דמוגרפיה.
כ-77.8% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - וולגוגרד מתגוררים כמיליון תושבים.
הרוסים מהווים כ-90% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים כ-1.4%, הקזחים כ-1.8% והארמנים כ-1.1%.
היסטוריה.