בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים Go Wacko ו-Psycho Bitch היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.
לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן. בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם AP Records והוציאו את תקליטם השני Underground בשנת 2001.
באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום Trance N Roll שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות. כמו כן, הכיל האלבום את השיר Psycho Punko בו חזרה ג'גה למקורות הפאנק שלה. שיר זה היה פירוש מחודש ל-Smoke On the Water של דיפ פרפל.
פירוק הצמד.
בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.
אליזבת ריזר
אליזבת אן ריזר (באנגלית: Elizabeth Ann Reaser ; נולדה ב- 2 ביולי 1975) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בשל גילומה את אסמה קאלן בסדרת סרטי הפנטזיה "דמדומים".
ביוגרפיה.
ריזר נולדה בעיירה בלומפילד וגדלה בעיירה מילפורד שבמישיגן, בתם של קארן דייווידסון וג'ון ריזר.
אביה החורג של ריזר היה ויליאם דייווידסון, פילנתרופ שתרם את מכון דוידסון לחינוך מדעי ומרכז דוידסון והיה הבעלים של קבוצת ה-NBA דטרויט פיסטונס. אימה קיבלה בעלות על הקבוצה לאחר מותו.
ריזר היא בוגרת בית ספר לאומנויות "ג'וליארד".
ריזר התפרסמה לראשונה כשחקנית קולנוע בשנת 2005 בתפקיד ראשי בדרמת האינדי "אדמה מתוקה" עליו הועמדה לפרס אינדפנדנט ספיריט, בתור האישה הגרמנייה אינגה אלטנברג המגיעה לארצות הברית כדי להינשא בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
התפרסמה בתפקידי משנה במותחן הפסיכולוגי "הישאר" ובדרמה הקומית "עד שהמשפחה תפריד בינינו".
ב-2006 שיחקה בקומדיה "פוצ'יני למתחילים" בתור הסופרת הלסבית אלגרה ושיחקה בעונה היחידה של סדרת הדרמה הרפואית "Saved".
ריזר שיחקה ב-17 פרקים בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי", בתפקיד המטופלת רבקה פופ הנשלחת לבית חולים פסיכיאטרי. היא הועמדה לפרס אמי על הופעת האורח הטובה ביותר. ריזר שיחקה במספר פרקים בסדרת הדרמה "האישה הטובה", בתפקיד שדרנית ספורט.
בשנת 2008 זכתה ריזר לחשיפה עולמית בזכות תפקידה בפנטזיית הערפדים "דמדומים" בתור אסמה קאלן, אם משפחת הערפדים קאלן. באותה שנה שיחקה ריזר בתפקיד הראשי בעיבוד האמריקאי של רשת NBC לסדרה הישראלית "האקס המיתולוגי".
ב-2009 חזרה על תפקיד אסמה קאלן בשובר הקופות " וב-2010 בחלק השלישי של הסדרה ".
Google Groups
יוסף אחרון
יוסף אַחְרוֹן (Joseph Achron; 13 במאי 1886, לזדיי, ליטא (רוסיה) – 29 באפריל 1943, הוליווד, ארצות הברית) היה מלחין וכנר יהודי, חבר האגודה לשימור המוזיקה היהודית העממית שהוקמה על ידי יואל אנגל. אחיו הצעיר היה הפסנתרן והמלחין איזידור אחרון.
קורות חיים.
אחרון נולד בעיירה לזדיי שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. בגיל 5 החל בלימודי נגינה בכינור אצל אביו, שהיה מורה למוזיקה, וכבר בגיל 11 הופיע ככנר בקונצרטים פומביים. בהמשך למד מוזיקה בוורשה ולאחר מכן אצל הכנר ליאופולד אאואר, ואצל המלחינים אנטולי ליאדוב ומקסימיליאן שטיינברג בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב. כאשר המלחין היהודי הנודע יואל אנגל, הקים ברוסיה את החברה למוזיקה עממית יהודית, הצטרף אליה אחרון, ביחד עם מלחינים יהודים צעירים אחרים, כרוזובסקי, גנסין, קריין, ומילנר, וביחד תרמו לפיתוחה של המוזיקה היהודית.
בין השנים 1910-1907 שקד על פוגות, קונטרפונקט, תורת הצורות ואינסטרומנטציה.
בשנת 1913 עבר אחרון לרוסיה, שם שימש כראש המחלקה לכינור ולמוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון של חרקוב. פעילות זאת נקטעה כשבשנת 1916 גויס לצבא הרוסי, בו שירת כשנתיים. עם סיום המלחמה חזר לעבודתו כמוזיקאי ברוסיה.
בשנת 1922 יצא למספר מסעי קונצרטים בגרמניה במזרח הקרוב (כולל בארץ ישראל) ובארצות הברית. בשנת 1925 השתקע בארצות הברית, ובשנת 1932 לאחר שהוזמנה אצלו מוזיקה לתפילת קבלת שבת בבית הכנסת עמנו-אל בניו יורק, זכה להכרה בארצות הברית, כמלחין רציני. בשנת 1934 עבר להוליווד - קליפורניה כדי להלחין מוזיקה לסרטים, אך לא התמיד בכך, והמשיך בהלחנת מוזיקה אמנותית ובהופעות.
יצירתו.
המוזיקה המסורתית היהודית, והשפה העברית שימשו השראה ליצירתו המוזיקלית של יוסף אחרון. לדוגמה: יצירתו "הסוויטה לילדים" מבוססת על טעמי המקרא. יצירות נוספות של אחרון בנושאים יהודים שנתחבבו על המאזינים היו "נעימה יהודית", "ריקוד יהודי", ו"שיר ערש יהודי". כן חיבר מוזיקה למחזות יהודים כמו: "קידוש השם", "הגולם" "סטמפניו" ועוד. בנוסף חיבר אחרון מנגינות לשיריהם של משוררים עבריים, כגון: יעקב כהן, דוד שמעוני, יהודה קרני, וזלמן שניאור. יצירות נוספות של אחרון שנתחבבו על הקהל הן "ואריאציות סימפוניות לפסנתר", ו"מה שגנוז בכינור". השיא שביצירתו היו 3 קונצרטים לכינור ולפסנתר אשר הראשון שבהם אופוס 60, בוצע על ידי אחרון כסולן, יחד עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוחו של סרגיי קוסביצקי, ביצוע שזכה לשבחים רבים.
הפרויקט הלאומי של אחרון (הלחנה על פי השפה והמוזיקה העברית) הושווה על ידי חוקרים, לפרויקטים דומים של מלחינים ידועים כגון: בארטוק וקודאי ההונגרים, סמטנה ודבוז'אק הצ'כים ועוד. היו שהישוו את אחרון למשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק, ואמרו כי שני אמנים אלה ניחנו ביכולת הטמעה, ויצירה מחדש של יסודות עתיקים, ללשוננו השימושית ובת זמננו.
אחרון פרסם גם ספר הדרכה להוראת הנגינה בשם "יסודות הטכניקה של הכינור והקשת"
באחרית ימיו החל אחרון בכתיבת יצירתו "הסימפוניה שלי", אך הוא הספיק לכתוב ממנה 4 עמודים בלבד. אחרון נפטר ב-29 באפריל 1943.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
הנצחה.
שמו הונצח באתרים הבאים:
1. קונסרבטוריון העירוני בפתח תקווה, על ידי המלחין והצ'לן יהויכין סטוצ'בסקי אשר הכיר את דרכו של אחרון וראייתו את השפה העברית כמקור למוזיקה הישראלית.
2. רחוב יוסף אחרון בתל אביב (קריית שלום, דרום תל אביב)
יוז'ני
יוז'ני (אוקראינית: Южне) היא עיר נמל באוקראינה, הממוקמת על חוף הים השחור במחוז אודסה. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2010, מונה אוכלוסייתה 28,358 תושבים.
היסטוריה.
בשנת 1973, החליטה ממשלת ברית המועצות להקים מרכז תעשייה ותחבורה על שפך נהר גרגורייב, המקושר עם עיר חדשה בסדר גודל של 2,000-30,000 תושבים, עם אפשרות של הגדלה עד 150 אלף תושבים.
הבניה החלה בשנת דצמבר 1976, על הגדה הימנית של אגם סיצ'בסקוגו. ב-11 במאי 1978 היישוב קיבל את שמו הרשמי "יוז'ני". ובאותו חודש הוא קיבל מעמד של יישוב עירוני במחוז אודסה. במקביל הוקמה מועצת היישוב יוז'ני. והתושבים החלו להתגורר בו בסוף דצמבר של אותה שנה.
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילות הנמל, בו נמצא מסוף הנפט החשוב של אוקראינה. המסוף מסוגל להכיל ספינות עם קיבולת של 100,000 טון, בנמל יש מתקני פחם, עופרת ברזל, נפט, כימיקלים ועוד. נמל יוז'ני הוא הנמל השני בחשיבותו באוקראינה, אחרי נמל אודסה, עם שינוע של 20,700,000 טון בשנת 2005.
ספורט.
לעיר יש קבוצת כדורסל מצליחה בשם חימיק יוז'ני המשחקת בליגת העל האוקראינית.
תמונות מהעיר
יעקב קשמכר
הרב יעקב קשמכר (י"ד בסיוון תש"א, 9 ביוני 1941 - כ"ה בתמוז תשע"א, 27 ביולי 2011) היה אמן, צייר וצלם צרפתי-ישראלי חרדי, איש צפת.
ביוגרפיה.
נולד בעיר ליון שבצרפת להוריו ר' צבי פיבל (פליקס הרץ) ויהודית קשמכר תושבי פולין ממשפחת חסידי פרצ'ווא (חסידות משולשלת ביאלא)
בשנת 1939 הוריו ברחו ברגע האחרון מפולין הבוערת אל צרפת והתיישבו בעיר ליון, שם נולד להם בנם ז׳ק קשמכר, לימים יעקב קשמכר, צבי פייבל קשמכר התגייס לצבא הצרפתי והצטרף לרגימנט ה-12 כדי להילחם נגד הגרמנים שביקשו לכבוש את אירופה ואת כל העולם.
בשלהי שנת 1940 נתפס החייל צבי פייבל קשמכר ונפל בשבי הגרמני, ושהה בתנאים קשים במחנה גרמני לשבויי מלחמה כמעט שלוש שנים. אשתו יהודית ובנו התינוק ז׳ק (יעקב), התגוררו בעיר ליון, במזרח צרפת, שבתחילה עוד הייתה באזור החופשי (לכאורה) של צרפת, תחת ממשל וישי- ממשלת בובות צרפתית מטעם הגרמנים. צבי פייבל היה בין השבויים היחידים שדיברו גרמנית שוטפת, ומכיוון שיכל להבין ולנהל שיחה עם הקצינים במחנה, עד מהרה הוא הפך לנהגם הקבוע.