מצר צושימה (ביפנית: 対馬海峡, בקוראנית: 쓰시마 해협) הוא מצר ים המהווה את החלק המזרחי של מצר קוריאה, אשר נמצא בין יפן לקוריאה ומחבר את ים יפן עם ים סין המזרחי. בעבר התייחס השם רק למעבר בין האיים צושימה ואיקי, הממוקם בקרבת נגסאקי שבקיושו, יפן. בחלק הצר רוחב המצר הוא 65 ק"מ ועומקו הוא כ-90 מטר.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן התרחש במצר קרב ימי בו נלחמו הצי הקיסרי היפני והצי הרוסי הקיסרי בקרב צושימה ובו זכו היפנים בניצחון מכריע שהביא לשינוי בתפיסה ובתכנון של אוניות מערכה עתידיות. אירוע מלחמתי מינורי יותר שהתרחש לפני כן היה ההתקפה על מצרי צושימה.
אלבטרוס קמפבל
אלבטרוס קמפבל (שם מדעי: "Thalassarche impavida") הוא עוף ימי בינוני בגודלו ממשפחת האלבטרוסיים. אתר הקינון היחידי שלו הוא האי קמפבל וקבוצת איים סמוכה. מיונו נתון במחלוקת, ויש שמגדירים אותו בתור תת-מין של האלבטרוס שחור הגבות. אורכו כ-90 סנטימטרים. הוא צבוע בשחור ובלבן. עיניו צהובות - חיוורות. כנפיו שחורות מלעיל, ולבנות מלרע. מקורו צהוב ברובו, ובקצהו - כתמתם.
בשנות ה-70 וה-80 נצפתה ירידה חדה במספר הפרטים: במושבה אחת תועדה ירידה של 5.9% בכל שנה בין 1966 ל-1981, ושל 10.5% בכל שנה בין 1981 ל-1984. עם זאת, נראה שכיום האוכלוסיות התייצבו או אף גדלו במעט (במספר מושבות תועדה עלייה של 1.8 אחוזים בין 1992 ל-1997). כיום מוערך מספר הפרטים בכ-24,600 זוגות לערך, כלומר בכ-50,000 פרטים.
אלבטרוסי קמפבל ניזונים בעיקר מדגים, אך גם מדיונונים ומסרטנים. הצעירים מתרבים לראשונה בגיל 10 שנים בממוצע.
יוסף מאירהוף
יוסף מאירהוף (באנגלית: Joseph Meyerhoff; 8 באפריל 1899, אוקראינה - 2 בפברואר 1985, ארצות הברית) היה איש עסקים יהודי-אמריקאי, פעיל ציבור ציוני ופילנתרופ.
קורות חיים.
יוסף מאירהוף נולד באוקראינה בשנת 1899. עם החרפת רדיפות היהודים באימפריה הרוסית היגרה המשפחה בשנת 1906 לארצות הברית, והתיישבה בעיר בולטימור שבמדינת מרילנד. אביו עבד כמוכר בחנות מכולת.
מאירהוף סיים את לימודיו בקולג' העירוני של בולטימור והחל לעבוד בעסקי הבניין. בשנת 1930 הוא נרשם לקורס ערב במשפטים באוניברסיטת מרילנד וסיים את לימודיו עם תואר במשפטים.
בשנת 1931 נשא לאישה את רבקה לבית ויטן (Rebecca Witten) ולבני הזוג נולדו שני ילדים: הרווי מאירהוף (Harvey M. "Bud" Meyerhoff), שהתחתן עם היזמית לויס וייז, ואלינור מאירהוף (Eleanor Meyerhoff Katz).
בשנים שלאחר קבלת התואר עבד יוסף מאירהוף כעורך דין, אך לאחר מספר שנים החליט לשנות את תחום עיסוקו ולעבור לתחום הנדל"ן. הוא ייסד ביחד עם אחיו יעקב את חברת "Monumental Properties Inc". הימים היו ימי תום מלחמת העולם השנייה, ימים של אופטימיות וצמיחה כלכלית בכלל ובתחום הנדל"ן בפרט. על פי דברי יוסף מאירהוף בנתה החברה 15,000 יחידות דיור במרילנד ו-17,000 יחידות דיור ברחבי ארצות הברית.
בשנת 1974 בנו האחים מאירהוף את מרכז הקניות אדמונטון וילג' (Edmondson Village Shopping Center). מרכז קניות זה, שהיה בין הראשונים שנפתחו בארצות הברית, היה להצלחה מסחרית מסחררת.
הצלחה זו הביאה להקמת תשע-עשרה מרכזי קניות ברחבי ארצות הברית. בשנת 1979 מכרו האחים את עסקי חברת הבניה במהלך שהכניס למשפחה מאה ושמונים מיליון דולר.
יוסף מאירהוף הקדיש חלק מעושרו למטרות צדקה והקים את קרן הצדקה "The Joseph Meyerhoff Fund", התומכת במספר רב ארגונים ומוסדות.
יוסף מאירהוף, חובב מוזיקה ותרבות מושבע שימש כנשיא התזמורת הסימפונית של בולטימור, ואולם הקונצרטים של התזמורת בעיר בולטימור הוקם בתרומתו בשנת 1982 ונקרא על שמו.
בבולטימור תומכת הקרן גם במוסדות אחרים בעיר כגון מכון פיבודי (Peabody Institute) והמוזיאון לאומנות של בולטימור (Baltimore Museum of Art).
הקשר לישראל.
מאירהוף, שהיה יהודי חם לב ותמך בתנועה הציונית, ידוע כתורם למפעלים רבים בישראל, על שמו ובזכות תרומתו הוקמו בישראל מוסדות חינוך כגון ספריות, בתי ספר ומכוני מחקר.
במקביל עמד יוסף מאירהוף בראש מוסדות כלכליים חינוכיים ותרבותיים בארץ ובארצות הברית, ובהם קרן היסוד. מלבד זאת הוא ישב במועצות המנהלים של הטכניון, אוניברסיטת תל אביב האוניברסיטה העברית. בשנת 1957 התמנה מאירהוף לנשיא החברה הכלכלית לארץ ישראל.
לאורך השנים, נבנו בישראל מוסדות רבים המנציחים את יוסף מאירהוף, ביניהם ניתן למנות:
בית הספר הימי בצ'יוטויקיה
מחוז ליפטסק
מבואה
באדריכלות, מבואה היא שם כללי לחלל כניסה למבנה או לחלק ממבנה כגון אגף, דירה, משרד וכדומה. השם "מבואה" נובע מתפקידו והקשרו של החלל, ויכול להתייחס למגוון חללים שונים בגודלם ובמראם, מאולם גדול ומפואר בכניסה למבנה ציבור ועד כוך קטן בכניסה לדירה. כאשר מבנה המבואה צר וארוך היא נקראת פרוזדור או מסדרון.
תפקידה של המבואה הוא לשמש מעבר הדרגתי בין חוץ ופנים המבנה. למבואה הן תפקיד חזותי והן תפקיד פונקציונלי: היא נותנת את הרושם הראשוני של פנים המבנה בקרב הנכנסים אליו והיא מאפשרת מקום התארגנות לפני המשך הכניסה. במקרה של מבואה של בית או דירה, לדוגמה, המבואה עשויה לשמש מקום לחלוץ נעליים או לתלות מעילים או לחלופין להסתכל במראה מבט אחרון לפני היציאה החוצה. כמו כן, המבואה היא מקום נוח למארח לקבל את אורחיו לפני שאלו נכנסים אל סלון ביתו.
במקרה של מבני ציבור, המבואה היא לרוב בפרופורציה לגודל המבנה ונושאת עמה תפקידים נוספים. למבני ציבור מטיפוסים שונים שמות שונים ומאפיינים שונים למבואה שלהם:
ספר המעל
לובי (אדריכלות)
לוֹבִּי (או מְבוֹאָה) הוא חלל גדול הנמצא באזור הכניסה לבניין, לרוב מדובר בבניין רב-קומות או בית מלון, והמושג משמש לעיתים גם לחללי כניסה קטנים וצנועים יותר בקומת הקרקע של בתי מגורים משותפים.
לובי משמש כמבואה גדולה ומכובדת לבניין בו הוא נמצא, ועשוי לתפקד כמקום שהייה קצרה עבור העוברים ושבים. בלובי של בניין ניתן לרוב למצוא את הקונסיירז' (שוער) ובמקרה של בתי מלון גם את דלפק הקבלה. כמו כן לובאים שונים כוללים גם מקומות ישיבה לטובת המתנה ובשל כך מהווים נקודות מפגש נוחות לאנשים. בלובאים גדולים, כמו בבתי מלון למשל, ניתן למצוא פונקציות נוספות כגון בית קפה ושירותים מסחריים שונים אחרים ומקומות הישיבה עשויים להיות רבים ולשמש כמעין סלון ציבורי גדול.
למקור המושג "לובי" במשמעות של שדלנות מספר פרשנויות. הרווחת בהן היא כי המושג נולד בתקופת כהונתו של יוליסס סימפסון גרנט כנשיא ארצות הברית אשר היה נוהג לשהות במלון ווילארד בוושינגטון הבירה. בתקופה זו היו פוליטיקאים זוטרים ועסקנים פוליטיים שונים פוקדים את לובי בית המלון תכופות כדי להתקרב אל הנשיא. פרשנות נוספת למקור המושג אותו נותן ה-BBC היא שגרת התכנסותם של פוליטיקאים בריטים במסדרונות (בלובאים) ארמון וסטמינסטר לאחר דיונים פוליטיים.
קיימים מונחים אדריכליים דומים ומקבילים ללובי המאפיינים סיטואציות בעלות אפיונים מעט שונים:
היאצ'ירו טוגו
משחק מילים
דנאי גרסיה
דנאי גרסיה (בספרדית: Danay García; נולדה ב-5 ביולי 1984) היא שחקנית ודוגמנית קובנית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור סופיה לוגו בסדרת הטלוויזיה "נמלטים" ברשת Fox, ובזכות הופעתה בתור לוסיאנה גלוואז בסדרת הטלוויזיה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC.
ביוגרפיה.
נולדה בשם דנאי אגילאר גרסיה בהוואנה שבקובה, למשפחה מעורבת; אב עם שורשים סינים ואיטלקים ואם עם שורשים קובנים וספרדים; יש לה אח אחד. משמעות שמה הפרטי הוא אלת השפע.
היא לקחה שיעורי התעמלות בגיל חמש, והיא התחילה ללמוד ריקוד מגיל 10, בין היתר בסגנונות בלט, מרנגה, ריקוד אפריקאי, סלסה, ריקודי בטן ופלמנקו.
בשנת 2003 היגרה לארצות הברית עם בנה עקב המשטר הקומוניסטי בקובה וקיבלה מקלט מדיני מממשלת ארצות הברית.
קריירה.
תפקידה הראשון היה בתפקיד הראשי במחזה "מריה אנטוניה", מאת אאוחניו הרננדז אספינוזה, בהפקת תיאטרון מקומית בהוואנה כאשר הייתה 17. בארצות הברית החלה גרסיה ללמוד אנגלית על ידי לימוד עם מורים ומאמני דיאלקט. היא החלה לשחק בפרסומות. היא החלה בלימודי בלט באקדמיה למחול של דבי אלן, תוך שהיא ממשיכה בלימודי המשחק.
בשנת 2006 קיבלה גרסיה את תפקידה הראשון בארצות הברית בסרטו של הבמאי הישראלי אריאל ורומן "דניקה" לצידה של מריסה טומיי.
גרסיה קיבלה תפקידי אורח בסדרות " ו-" ובסרט הקולנוע "ממקסיקו באהבה" לצד השחקן הקובני-אמריקאי סטיבן באואר. בשנת 2007 קיבלה את תפקיד הפריצה הגדול שלה כאשר הצטרפה לצוות השחקנים הראשי כסופיה לוגו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה זוכת פרס גלובוס הזהב; "נמלטים" ברשת הטלוויזיה Fox. בעונה הרביעית הגיחה לתפקיד אורח בפרק האחרון.
במהלך שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי ב-2007, גרסיה עברה מספר אודישנים עבור התפקיד של קמי מונטז, נערת בונד בסרט "קוונטום של נחמה", אך נאלצה לפרוש בשל החוזה שלה עם חברת FOX שטרם הסתיים.
בשנת 2011 שיחקה בסרט ""Rehab", לצד גייל הרולד וכריסטופר ג'אדג'. בשנת 2013 זכתה בתפקיד הראשי של מוניקה בסרט "Man Camp", סרט בהפקה אמריקאית-ברזילאית לצדם של דין קיין ומריאל המינגוויי. זהו התפקיד המשמעותי הראשון שלה בקומדיה.
בשנת 2014 שיחקה את סוקוי בסרט הדרמה הוונצואלי "Liz in September"" של הבמאית פינה טורס.
בשנת 2016 הצטרפה כשחקנית משנית לקאסט העונה השנייה של סדרת האימה "אימת המתים המהלכים" בדמותה של לוסיאנה גלוואז, והחל מהעונה השלישית ב-2017 דמותה הצטרפה לצוות השחקנים הראשי.
בשנת 2017 השתתפה לצד בילי זיין בסרט "" בתפקיד של קייט אסטרדה, והתארחה בפרק מתוך הסדרה "הוואי חמש-אפס".
חיים אישיים.