לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב החל מהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים, שהעיקרי בהם הוא "אִסתוּנא", כקילומטר מצפון לכפר. האתר כולל ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה ההלניסטית, התקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל. האתר ממוקם בראש גבעה מוקפת אורנים בקצה הדרום מזרחי של עמק שילה. עד תחילת המאה ה-20 המקום היה מיושב והיה נקודת ההתיישבות המרכזית באזור עמק שילה, ומכאן שמו הערבי של העמק "סהל כפר אִסתוּנא". במקום שרידי בריכות חצובות, בורות מים, חורבות מבנים מהתקופה הרומית והביזנטית, עמודים, כותרות ומשקופים מעוטרים. המבנה המרכזי בנוי מאבני גזית ונקרא "אל חבס". מממדיו ומגודל אבניו נראה שהוא נועד להגן על המבוא המזרחי של העמק. בסמוך נמצא גם מבנה מקאם "שייח' מוחמד".
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן באזור ותיעד את אל מוע'ייר, אִסתוּנא וחירבת כולס'ון. גרן כתב:.
בתקופת המנדט הבריטי.
במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בקריות הייתה אוכלוסייה של 179 נפש, כולם מוסלמים.
במפקד 1931 נמנו בכפר 41 בתים מאוכלסים בהם התגוררו 204 תושבים, כולם מוסלמים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 290 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 33,903 דונם. אשר מתוכם הוקצו 361 לחקלאות שלחין, ו-6,908 לגידולי דגנים.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשליטה ירדנית.
לאחר 1967.
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
בשנת 1976 הוקם צפונית לכפר, על בסיס צו תפיסה של אדמות "לצרכים צבאיים", בסיס צה"ל מבוא שילה.
על פי הסכם אוסלו, חולקו אדמות הכפר אל מוע'ייר לשטחי B ו-C. כ -1,934 דונמים (כ -5.9% מכלל אדמות הכפר) מסווגים כשטח B, שבו לרשות הפלסטינית יש שליטה מלאה בעניינים אזרחיים, וישראל ממשיכה להיות בעלת אחריות לביטחון. רוב אוכלוסיית הכפר מתגוררת בשטח B, המהווה חלק קטן לעומת השטח הכולל של אדמות הכפר. שאר אדמות הכפר, 31,121 דונמים (94.1% מכלל השטח) מסווגים כשטח C, שבו ישראל שומרת על שליטה מלאה הן ברמה האזרחית והן ברמה הביטחונית. רוב הקרקעות המצויות בשטח C הן שטחים חקלאיים ושטחים פתוחים, בנוסף לבסיסי צה״ל.
ב-1998 הוקם המאחז עדי עד, אשר 13 מבתיו ממוקמים על אדמות פרטיות של תושבי אל-מוע'ייר וכפרים נוספים. מאז 1998 ועד 2011 הוציא המנהל האזרחי 81 צווי הריסה למבנים בשטחו. רובם המכריע של הצווים לא נאכפו. בנוסף חתם ראש המנהל האזרחי על צו לפינוי פלישה חקלאית בנוגע לחלקה המצויה בבעלות פרטית פלסטינית, אך הצו לא מומש. בעקבות אי-אכיפת הצו עתרו בעליה של החלקה לבג"ץ בשנת 2011. ב-2014 עתרו שוב ראשי המועצות של הכפרים לבג"ץ, בדרישה לפנות את המאחז. בתשובה לעתירה הודתה הפרקליטות כי ישנם שבעה מבנים על קרקע פרטית. בפברואר 2017, בתשובה לעתירה, הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא שוקלת להשתמש לראשונה בחוק ההסדרה, כדי להפקיע את האדמות. מתנחלים מהמאחז משחיתים עצי זית השייכים לתושבי הכפר באמצעות עקירת ושימוש בכימיקלים
ב-29 באוגוסט 2003 נרצח שלום (שולי) הרמלך, ביריות מן המארב בכביש הסמוך לכפר. אשתו, שהייתה בחודש השביעי להריונה, נפצעה מן הירי.
ב-30 בינואר 2018 קבוצה של נערים פלסטינים ידו אבנים לעבר ג'יפ צבאי בכפר. הלוחמים השיבו בירי אמצעי לפיזור הפגנות לעברם ואחד מן הנערים נהרג..
ביולי 2018
נכרתו עשרות עצי זית של תושבי הכפר ורססו כתובות נאצה.
ב-25 בנובמבר 2018, ריססו אלמונים כתובות נאצה וגרמו נזק לכלי רכב בכפר. באחת הכתובות נכתב "מוות לערבים", ואחרות התייחסו להרחקה של פעילי ימין מהגדה בצווים מנהליים ונכתב בהן "תג מחיר" ו"די לצווים המנהליים".
ב-26 בינואר 2019 פרץ עימות בין תושבי הכפר לכיתת הכוננות של עדי עד. אחד התושבים נדקר בידו, ובעקבות כך אחד מחברי כיתת הכוננות ירה למוות בפלסטיני בן 38, לדבריו ממניעים של הגנה עצמית..
בשנת 2018 הוקם לצד הכפר מאחז "החווה של מיכה". במחאה על הקמת המאחז מתקיימת בקרבת הכפר הפגנה שבועית של תושבים, הטוענים שמדובר בשטח שלהם. לפי דובר צה"ל בהפגנות משתתפים מאות פלסטינים שתוקפים באבנים רכבים ישראלים שנוסעים בכביש אלון.
ב-17 ביוני 2022 מחבלים סינוורו רכב ישראלי שנסע בסמוך לכפר, רכבים פלסטינים יצאו מן הכפר וחסמו את הרכב הישראלי, הרכב נרגם והותקף במשך 20 דקות עד להגעת כוחות צה"ל למקום.
ב-29 ביולי 2022, התקיימה הפגנה אלימה שבמהלכה תועדו מפגינים חוסמים את הכביש ורוגמים רכבים ישראלים באבנים. על פי מושלת מחוז רמאללה ברשות הפלסטינית האירוע היה תהלוכה לא אלימה. במהלך ההפגנה נורה למוות פלסטיני בן 16. ההפגנה היא חלק מפעילות "הועדה נגד גדרות והתנחלויות" של הרשות הפלסטינית שמארגנת במקום הפגנות רבות. בעקבות ריבוי ההפגנות ואירועי זריקות האבנים תושבי היישובים הסמוכים להפגין נגד המצב הביטחוני ואוזלת היד של צה"ל בהגנה על הנוסעים בכבישים.
פלטוזאורוס
עצב עמוד השדרה
פרוזאורופוד
ברכת אשר צג אגוז
ג'נסן GT
ג'נסן GT (באנגלית: Jensen GT) היא מכונית קופה בתצורת הצ'בק, 2.5 דלתות מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Jensen Motors, Ltd אשר יוצרה בין השנים 1975–1976,
יוצרו 509 יחידות.
מאפיינים.
דגמי "ג'נסן GT" בנויים בתצורה מיוחדת המוגדרת כבין קופה לסטיישן, הצ'בק, 2.5 דלתות (2 דלתות צד קדמיות + חלון אחורי נפתח).
2 חלונות הצד האחוריים מאוד מוארכים ונותנים רושם מוטעה של מכונית סטיישן
חלק מדגמי "ג'נסן GT" יוצרו עם גג בד (בחלק הקדמי של הגג מעל המושבים הקדמיים), שנפתח על ידי קיפול מסודר לאחור
פרד רוטן
פרדריקוס יקובס רוטן (בהולנדית: Fredericus Jacobus Rutten; נולד ב-5 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל הולנדי.
קריירה.
רוטן נולד בעיירה לה-ורנה במחוז חלדרלנד. כשחקן רוטן היה כל שנותיו בקבוצת נעוריו טוונטה אנסחדה ההולנדית, שם שיחק כבלם. ב-317 הופעות ליגה הוא כבש 11 פעמים. רשם הופעה אחת במדי נבחרת הולנד, פרש בסוף 1992.
כשנה לאחר פרישתו ממשחק החל את קריירת האימון. תחילה כמאמן נוער בטונטה ולאחר מכן כעוזר מאמן. ב-1999 הוא הפך לראשונה למאמן ראשי בטוונטה ושימש בתפקיד במשך שנתיים, כשבעונה השנייה הוא זכה בגביע אחרי ניצחון על פ.ס.וו בפנדלים. לאחר מכן שימש כעוזרו של מאמן פ.ס.וו. איינדהובן חוס הידינק, וב-2006 שב לטוונטה כמאמן ראשי. את עונתו השנייה במועדון (07/08) סיים במקום הרביעי בליגה והעפיל לליגת האלופות בזכות ניצחון על אייאקס במשחקי הפלייאוף. בסיום העונה קיבל את פרס "ריינולס מיכלס" - מאמן השנה בהולנד.
עונה לאחר מכן חתם לשנתיים בשאלקה 04. למרות סגל שכלל שחקנים כמו איבן רקיטיץ', מנואל נוייר, חליל אלטינטופ ועוד, הוא לא הרשים על הקווים ופוטר לפני סיום העונה. לאחר חוסר ההצלחה בגרמניה חזר פרד להולנד וחתם בפ.ס.וו כמאמן ראשי. בשתי עונותיו הראשונות סיים במקום השלישי בליגה, כאשר ב-24 באוקטובר 2010 רשם ניצחון 10-0 על פיינורד החזקה. מדובר בהפסד הגדול ביותר בהיסטוריה של פיינורד. בעונתו השלישית במועדון פוטר לקראת סיום העונה, ומחליפו פיליפ קוקו הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע הולנד. בשנים אלו שיחקו תחתיו שחקנים כמו איברהים אפליי, דרייס מרטנס, ג'רמיין לנס, ויינלדום ועוד.
התחנה הבאה שלו הייתה ויטסה בין השנים 2012-2013 איתה סיים במקום הרביעי בליגה ועזב בסיום העונה. בעונת 2014-2015 חתם רוטן בפיינורד הוא הצליח להעפיל איתה לשלב הבתים של הליגה האירופית ולאחר מכן גם להעפיל לשלב הנוקאאוט שם הודח על ידי רומא. בסיום העונה עזב לאחר שלא הצליח להבטיח את המקום לליגה האירופית. את העונה האחרונה העביר כמאמן ראשי בדובאי בקבוצת אל-שבאב.
ב-24 בינואר 2018 מונה למאמן מכבי חיפה. את משחק הבכורה שלו על הקווים העביר ב-27 בינואר נגד מכבי פתח תקווה באצטדיון סמי עופר, אשר הסתיים בתוצאה 1–1. תחת הדרכתו המשיכה הקריסה של הקבוצה והיא הסתבכה במאבקי התחתית בסכנת ירידה לליגה הלאומית, אך סיימה לבסוף במקום ה-10 ונשארה בליגה. הקבוצה המשיכה ביכולתה החלשה גם בפתיחת העונה הבאה והשיגה רק תשע נקודות בשמונת המשחקים הראשונים. בעקבות התפטרותו של מוחמד אלאך מתפקיד המנהל המקצועי של הקבוצה הודיע רוטן גם הוא על התפטרות. ב-6 בינואר 2019 מונה למאמן אנדרלכט הבלגית. ב-16 באפריל 2019 פוטר מתפקידו.
דמויי יונקים
דמויי יונקים (שם מדעי: Mammaliaformes) היא קבוצה קדומה של יצורים מקבוצת הסינאפסידה שהתפתחו מהקיינודונטיים (Cynodontia) לפני 225 מיליון שנה בתקופת הטריאס ומהם התפתחו היונקים המודרניים. הטקסונים היחידים מקבוצה זו שחיים כיום הם התת-מחלקות קדם-יונקים (Yinotheria) ויונקים אמיתיים (Theria).
יצורים אלה היו בעלי גדלים שונים אך רובם הגדול היו קטנים ודמויי עכברים או חדפים. חלקם כמו הקסטרוקאודה גם חיו במקווי מים. רובם היו פעילי לילה, עקב הטורפים הזוחלים שצדו במשך היום ותפסו את הגומחות הקיימות ליצורים גדולים. לאחר היכחדות הדינוזאורים הם התחילו לגדול ולהתפתח למגוון צורות.
גופם הזכיר גוף יונק עם פרווה ומערכות שיניים של יונקים, אך הם הטילו ביצים. יצורים אלה התפתחו ליונקי הביב המודרניים ולשאר היונקים. ב-2020 דווח על מציאתו של מאובן אדלאת'ריום הויי המתאפיין בגודלו החריג ביחס לדמויי יונקים אחרים מאותה תקופה.
ברק שחור (סדרת טלוויזיה)