קרטרייט גם הופיעה בסדרות טלוויזיה וסרטים כמו "Empty Nest" , "חופשי על הבר", "הנסיך המדליק מבל אייר", "" ו"רומן הדמים". קרטרייט הופיעה גם בעונה השישית של "24".
בשנת 2017 שיחקה לצד מריה בלו בסרט "בחיפוש אחר פליני" , שגם לקחה חלק בהפקה וכתיבת הסרט.
הלוח ההודי
הלוח ההודי הוא לוח טקטוני קטן יחסית, שהיה במקור חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה. לוח זה התאחד עם הלוח האוסטרלי לפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים. כיום הלוח מהווה חלק בלוח האוסטרלי, וכולל את תת־היבשת ההודית וחלק מהאוקיינוס ההודי.
לאחר ההתנתקות של הלוח ההודי מגונדוונה, הלוח התנתק ממדגסקר לפי כ־90 מיליוני שנים, בתקופת הקרטיקון העליון. הלוח התחיל לנוע צפונה במהירות של 20 סנטימטרים בשנה, ולפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים החל הלוח את התנגשותו עם אסיה, בתקופת האאוקן אשר בעידן הקנוזואיקון. עד ימינו, הלוח ההודי עבר מרחק הנע בין 2,000 ל־3,000 קילומטרים, ובכך הוא הלוח המהיר ביותר מכל הלוחות. גאולוגים גרמניים גילו כי הסיבה לתזוזתו המהירה של הלוח ההודי היא שעוביו הוא כחצי מעוביים של שאר הלוחות שהרכיבו בעבר את גונדוונה.
התנגשות הלוח ההודי עם הלוח האירו־אסיאתי לאורך הגבול בין הודו ונפאל עיצבה את החגורה האורוגנזית, שיצרה את הרמה הטיבטית ואת הרי ההימלאיה.
נכון להיום, הלוח ההודי נע בכיוון צפון־מזרח במהירות של 5 סנטימטרים בשנה, בעוד שהלוח האירו־אסיאתי נע צפונה במהירות של רק 2 סנטימטרים בשנה. דבר זה גורם ללוח האירו־אסיאתי להתעוות, וללוח ההודי להידחס בקצב של 4 מילימטר בשנה.
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004.
רעידת האדמה בעצמה 9.3 בסולם ריכטר באוקיינוס ההודי שאירעה ב־26 בדצמבר 2004 נגרמה עקב לחץ באזור ההפחתה בין הלוח ההודי והלוח האירו־אסיאתי באוקיינוס ההודי המזרחי. באזור זה, בו הלוח ההודי גולש מתחת ללוח האירו־אסיאתי בקצב של 6 סנטימטר בשנה, נמצאת שקע סונדה. רעידות אדמה באזור זה נגרמות כאשר ההעתק מחליק בזווית ישרה אל התעלה, או כאשר חומר הנמצא מזרחית להעתק מחליק לכיוון התעלה.
כמו בכל רעידות האדמה הגדולות הדומות, רעידת האדמה הזו נגרמה עקב החלקת ההעתק בזווית ישרה אל התעלה. סדק בעומק 100 קילומטר גרם לכ־1,600 קילומטר מההעתק להחליק 15 מטרים, ולקרקעית הים להעלות מספר מטרים.
ירדלי סמית'
ירדלי סמית' (באנגלית: Yeardley Smith; נולדה ב-3 ביולי 1964) היא שחקנית ומדבבת אמריקאית זוכת פרס אמי, המוכרת בעיקר כמדבבת דמותה של ליסה סימפסון בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון".
ביוגרפיה.
סמית' נולדה בשם מרת'ה מריה ירדלי סמית' בפריז, בירת צרפת, ובגיל שנתיים עברה עם הורייה לוושינגטון, ארצות הברית.
קריירה.
סמית' הופיעה גם בקומדיות המצבים "בראש של הרמן" ו"דארמה וגרג", וכבוניטה רוקאקי, אסירה צעירה, בפרק בקומדיית המצבים "Mama's Family".
הופיעה בסרט "הכי טוב שיש" כאחת מידידותיו של סיימון הצייר. בשנת 1986 גילמה את דמותה של קוני בת זוגו של קרטיס, בני זוג אשר נאלצו להתבצר במסעדת מעצור הדרכים של המשאיות, "דיקסי בוי" לאחר שרכבם נפל קורבן בידי חבורת משאיות קטלניות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חיצונית בסרט המדע הבדיוני, מקסימום אוברדרייב. בשנת 2010 שיחקה בקומדיה "משיכה" (Tug), לצד שרה דרו וונדי מקלנדון-קובי. בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומי "הורה מלווה"
חיים אישיים.
בשנת 1990 נישאה סמית' לשחקן הקנדי כריסטופר גרוב והתגרשה ממנו בשנת 1992. בשנת 2002 נישאה לדניאל אריקסון.
סמית' התוודתה בתוכנית הטלוויזיה The Jane Pauley Show שהיא נלחמה בבולימיה במשך 25 שנים. הדמות שהיא מדבבת במשפחת סימפסון, ליסה סימפסון, סבלה גם היא מהפרעות אכילה בפרק "Sleeping with the Enemy". ב-2007 השתתפה בהצגה בשם More, בה חשפה את הפרעות האכילה שלה.
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (בקיצור: פּוּ"ם) נוסדה ב־31 במאי 1954 ונועדה להכשרת קצינים בכירים בצה"ל. החל משנת 2017 מכשירה גם נגדים.
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה היא מוסד הדרכה לקצונה הבכירה ביותר בצה"ל. המוסד משרת את שלוש זרועות הצבא – הים, האוויר והיבשה – ומתקבלים אליו קצינים מדרגת סגן ועד דרגת אלוף-משנה, ונגדים בכניסה לקבע מובהק ובכניסה למסלול בכיר.
היסטוריה.
ב-31 במאי 1954 נפתחה המכללה לאחר הכנות שנמשכו כשנה.
ב-1969 שולבו לימודים אקדמאים במסגרת שיתוף פעולה עם אוניברסיטת תל אביב. כיום מתנהלים הלימודים בחסות אוניברסיטת חיפה.
ב-1989 הוחלט על שינוי מתכונתו של הקורס הארוך לזרוע היבשה ושמו שונה לברק. הקורס בוסס על יסודות מקצועיים-עיוניים לקצינים מבצעיים ומוכר בחלקו לתואר ראשון.
ב-1 בספטמבר 1991 אוחדו הפו"ם והמכללה לביטחון לאומי ועברו לפיקודו של מפקד המכללות במחנה דיין אשר בגלילות.
בשנים 1994–1999 פעל קורס ארוך נוסף לקציני היבשה מחץ (מחשבה צבאית) ונועד לבעלי תואר אקדמאי.
בשנת 1998 בוטלו קורסי המטה הקצרים לשלוש הזרועות והוחלט על קיום קורסים קצרים המשולבים לכל הזרועות יחדיו.
ב-2001 הוחלט לאחד את כל הקורסים הקצרים לקורס אחד בשם אפק וקורס ברק הפך לקורס חובה לצורך תפקיד מג"ד.
לאחר מלחמת לבנון השנייה הוחלט שחניכי האוויר, היבשה והים ילמדו יחדיו במסגרת קורס אחוד אשר נקרא הקורס לפו"ם כללי.
ב-2004 הוחלט להוסיף תחת המכללה גם קורס המכשיר מפקדי טייסות ויחידות מבצעיות בחיל האוויר שנקרא קורס רקיע. לימים קורס זה אוחד עם קורס ברק וכיום שתי הכשרות אלו פועלות תחת קורס משולב.
בית הספר לפיקוד לנגדים.
בשנת 2017 נפתח בית הספר לפיקוד לנגדים (במקור בית הספר לנגדים), במסגרתו החלו בחודש אוקטובר שני קורסים שתפקידם הכשרת הנגד בציר הפיקודי: קורס כניסה לקבע מובהק (ארבעה שבועות) וקורס פיקוד ומטה לנגדים במינוי בכיר (שישה שבועות), המהווים תנאי לקידום לקבע מובהק (רב-סמל ראשון) או מינוי למסלול הבכיר. על בית הספר מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף. עד ליולי 2019 פעלו בכל קורס שני צוותים ובסך הכל ארבעה צוותים בשני הקורסים. במהלך שנת הפעילות הראשונה הכשיר בית הספר למעלה מ-500 בוגרים בשני הקורסים. ביולי 2019 התעצם בית הספר ובכל קורס נוסף מפקד צוות, כך שבסך הכל פועלים בבית הספר שישה צוותים, שלושה בקורס פו"ם 'גדעון' ושלושה בקורס 'איתן'. מפקדו של כל צוות הוא רב-סרן או רב-נגד. מפקדי הצוותים הם עמיתים עליהם מפקד מפקד בית הספר. השונות (קצין/נגד) מצביעה על כך שפיקוד ניתן ללמוד גם מקצינים וגם מנגדים.
בבסיס הכשרת הנגדים בבית הספר נמצאת לבנת הפיקוד והמנהיגות השזורה לאורך תוכני ההכשרה כולה ובמסגרת זו מתקיימות סדנאות תפיסת תפקיד, פיקוד ומנהיגות. מעבר לכך נלמדים בבית הספר יסודות המקצוע הצבאי, לצד נתיב החינוך.
בשלהי שנת הפעילות הראשונה שונה שמה של המסגרת ונקבע כי תקרא: בית הספר לפיקוד לנגדים, כך ששם זה יבטא את עיקר תפקידו של בית הספר בהכשרת הנגדים בציר הפיקודי.
במהלך שנת 2019 נקבע כי שם קורס הכניסה לקבע יקרא "איתן" וקורס הכניסה למינוי הבכיר יקרא "פו"ם גדעון".
עד חודש פברואר 2020 הוסמכו בבית הספר כ-1,000 נגדים. בחודש ינואר 2021 כבר הוסמכו למעלה מ-1,300 נגדים בשני הקורסים. בחודש ינואר 2021 התחלף מפקד בית הספר לפיקוד לנגדים סא"ל אוהד נוימן ואת הפיקוד תפסה סא"ל שירן אשר.
ביקורת.
בשנות ה-2000 התגברה הביקורת על תהליך הכשרת הקצינים בצה"ל באופן כללי ועל המכללה לפיקוד ולמטה בפרט, בעיקר לאחר הכישלון הפיקודי במלחמת לבנון השנייה ומסקנות ועדת וינוגרד. עיקר הביקורת היא על כך שצה"ל לא מעניק לקציניו הכשרה מקצועית מספקת וההשכלה הדרושה להם למילוי תפקידם. ההכשרה היא קצרה ולא מעמיקה. מערכת ההשכלה הצבאית ברוב צבאות העולם המערבי בנויה מכמה נדבכים. שהראשון בהם נמשך בדרך כלל שלוש או ארבע שנים, כך נוהג בהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית (ווסט־פוינט), האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט של הצבא הבריטי והאקדמיה הצבאית סן-סיר של הצבא הצרפתי. לעומת זאת, קורס קצינים בבית הספר לקצינים של צה"ל מקביל בתכניו ובאורכו לבתי הספר למש"קים בצבאות המערב.
כשהקצין בצה"ל מגיע למכללה לפיקוד ומטה הוא רוכש בפועל ידע שהיה אמור ללמוד באקדמיה הצבאית, וגם זאת באופן חלקי ומקוצר.
בין השאר ביקרו את הכשרת הקצינים בצה"ל:
סנגיראן
סנגיראן (אינדונזית Sangiran) הוא אתר ארכאולוגי בעמק הנהר סולו (Bengawan Solo) במרכזו של האי ג'אווה באינדונזיה, אשר התפרסם במאובנים רבים של הומו ארקטוס שנמצאו בו, מהעתיקים ביותר שנמצאו עד כה.
הסטרטיגרפיה של אזור סנגיראן מכסה תקופה של שני מיליוני שנים מאז סוף הפליוקן. בשכבות הפליסטוקן הקדום והתיכון נמצאו מאובנים וכלי-אבן רבים. חמישים מאובנים השייכים לאדם הקדום (הומו ארקטוס וכן "Meganthropus palaeo", הגדרה ישנה למאובנים דומים להומו ארקטוס אך גסים יותר) נמצאו במקום. עוד נמצאו מאובני בעלי חיים וצמחים, וכן כלי אבן מתקופת האבן הקדומה, כלים עשוים מעצם וגרזנים מתקופת האבן החדשה.
ממצאים אלה מראים כי הומינינים יישבו את האזור כבר לפני כ-1.5 מיליון שנה, והכלים מתקופת האבן הקדומה מתוארכים ללפני 800,000 שנה לערך. הממצאים המאוחרים יותר מראים על המשכיות של היישוב האנושי עד לתקופת האבן החדשה.
החפירות במקום נערכו על ידי גוסטב פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) החל בשנת 1934.
בשנת 1996 החליט ארגון אונסק"ו להכריז על המקום כאתר מורשת עולמית, וזאת, בין היתר, בשל היותו:
כתובת ביסותון