מזנג'מיהאי (בהונגרית: Mezőnagymihály) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית מזנג'מיהאי קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,211 תושבים בשנת 1990 עד 990 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-18%).
במזנג'מיהאי חיו מעט יהודים.
קריווה
רפדאה
אורוסקה
מפרץ קרטיס (אנטארקטיקה)
מפרץ קרטיס (באנגלית: Curtiss Bay) הוא מפרץ רחב בחוף דייוויס בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המפרץ נמצא בין כף סטרנק, וכף אנדראס.
המפרץ נמצא מצפון לחצי האי צ'אוודאר.
אל המפרץ נשפכים קרחון סאמודיווה, קרחון פירין, וכיפת הקרח טומבה.
היסטוריה.
גילוי המפרץ.
המפרץ מופיע במפה ארגנטינאית משנת 1957, בה הוא מכונה באהיה אינוטיל (בספרדית: "Bahia Inutil"; מילולית: "המפרץ חסר התועלת"), וזאת אף ששימש כמעגן לספינות באזור.
מקור השם.
שמו הארגנטינאי של המפרץ שונה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה בשנת 1960.
המפרץ נקרא על שמו של גלן קרטיס, מהנדס אווירונאוטיקה וחלוץ תעופה אמריקני. קרטיס בנה את המטוס הימי הראשון בשנת 1911, והיה הראשון שהטיס מטוס ימי.
המפרץ חסר התועלת
מפרץ קרטיס
יחסי אוסטרליה–הממלכה המאוחדת
יחסי אוסטרליה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
היסטוריה.
גילוי אוסטרליה, התיישבות וקולוניזציה (1770–1851).
בשנת 1770 במהלך מסעו הראשון של רב החובל הבריטי ג'יימס קוק לאוקיינוס השקט מופתה רצועת החוף המזרחית של אוסטרליה וניתן לאזור שמו - ניו סאות' ויילס. במהלך מסעו של קוק בריטניה תבעה בעלות על השטח.
הרעיון להקמת מושבת העונשין באוסטרליה היה של שר הפנים הבריטי, הויסקונט תומאס טאונסנד, שנשא בתואר "ברון סידני". כתוצאה מיוזמה זו הפליגו ב-13 במאי 1787 מנמל פורטסמות' 11 ספינות שנשאו כ-800 אסירים, מתוכם קרוב ל-600 גברים וכן כ-600 אנשי צוות ונוסעים לכוון היבשת שנחשבה אז כבלתי מיושבת.
על צי האניות פיקד קפטיין ארתור פיליפ. האוניות הפליגו דרך טנריפה, ריו דה ז'ניירו, חזרה לכף התקווה הטובה ומשם ליבשת אוסטרליה.
האניה הראשונה הגיעה ב-8 בינואר 1788 למפרץ בוטאני ושאר האניות הגיעו בהדרגה עד ל-20 בינואר. המפרץ הוערך כלא מתאים לעגינה ולהתיישבות ולכן צי האניות המשיך לפורט ג'קסון. שמו של המקום שונה למפרץ סידני על שם יוזם המסע. יום ההגעה למפרץ סידני, ה-26 בינואר 1788. מצוין כיום כ"יום אוסטרליה", החג הלאומי.
טסמניה (שנקראה אז ארץ ון דימן, "ואן דימן לנד") יושבה ב-1803 והפכה למושבה נפרדת ב-1825. בריטניה טענה לבעלות על מערב אוסטרליה ב-1829. בין השנים 1836–1863 הוקמו מושבות בחלקים אחרים באוסטרליה: ניו סאות' ויילס חולקה לאוסטרליה הדרומית (1836), המושבה ויקטוריה ב-1851 וקווינסלנד ב-1859. הטריטוריה הצפונית הוקמה ב-1863 כחלק מדרום אוסטרליה. ויקטוריה ודרום אוסטרליה הוקמו כ"מושבות חופשיות" (כלומר, לא כמושבות עונשין), אם כי ויקטוריה הסכימה לקבל אסירים שהועברו אליה מטסמניה. גם מערב אוסטרליה הוקמה כמושבה חופשית, אך בשל מחסור בכח אדם הסכימה לקבל אסירים לשטחה. ניו זילנד הייתה גם היא חלק מ"ניו סאות' ויילס" עד 1840, ואז הפכה למושבה בפני עצמה. בין 1840 ל-1868 ירדה כמות האסירים שהועברו לאוסטרליה. בסך הכול, כ-160,000 גברים ונשים הועברו לאוסטרליה כאסירים.
אוסטרליה כקולוניה בריטית (1851–1901).
ב-1851 התגלו מרבצי זהב באוסטרליה. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-19 התחילה "בהלת זהב" באוסטרליה, אשר משכה ליבשת מהגרים אירופאיים (בעיקר בריטים, ואירים, אשר איבדו 2% מאוכלוסייתן לטובת אוסטרליה בתקופה זו) כמו גם מצפון אמריקה ומסין. המהגרים החדשים אשר הפכו לרוב האוכלוסייה, דחקו את רגליהם של האסירים לשעבר. הם הביאו עימם תרבות פוליטית דמוקרטית, כולל דרישה למשפט עם חבר מושבעים, שלטון ייצוגי וחופש הביטוי. ב-1854 התרחש "מרד ביצורי יוריקה" (Eureka Stockade), בין כורי הזהב לבין הממשל הקולוניאלי, אשר בישר למעשה את ניצני הלאומיות האוסטרלית. ההתיישבות המהירה פגעה קשות באוכלוסיית האבוריג'ינים. מוערך כי אלה איבדו בין השנים הראשונות שפגשו אירופאים לתחילת המאה ה-20 כ-90% מן האוכלוסייה המקורית. זאת, בראש ובראשונה בשל הידבקות במחלות "אירופאיות", נגדן לא היה להם חיסון טבעי (אבעבועות שחורות, חצבת, אך גם מחלות קלות יחסית לאדם המחוסן כנגדן כמו שפעת ואבעבועות רוח). בנוסף, במקרים רבים נדחקו האבוריג'ינים מאדמותיהם או נרצחו בידי מתיישבים.
בין השנים 1855–1890 נהפכו שש המושבות בהדרגה לאוטונומיות, והשלטון המקומי דאג לרוב ענייניהן הפנימיים. הממשל הבריטי שמר לעצמו כמה זכויות, בעיקר במדיניות החוץ, הביטחון והספנות הבינלאומית. למרות הכלכלה האגררית נשארה אוסטרליה מדינה אורבנית. הקהילות העיקריות נוצרו סביב סידני ומלבורן. בשנת 1880 הייתה מלבורן אחת הערים הגדולות באימפריה הבריטית. המקום זכה גם לכינוי "גן העדן של הפועלים" ו"מעבדה לרפורמות סוציאליות", עם ההצבעה החשאית הראשונה בעולם, ותחת הממשלה הראשונה של המדינה שהורכבה על ידי מפלגת השמאל.
אוסטרליה ובריטניה במלחמות העולם (1901–1945).
ב-1 בינואר 1901, בתום תהליך שנמשך עשור שנים, התאחדו המושבות למדינה פדרלית אחת כדומיניון של האימפריה הבריטית. על אף שאוסטרליה זכתה בעצמאות, שמר הממשל הבריטי לעצמו כמה תפקידים, עד אשר חוק וסטמינסטר (Statute of Westminster) ביטל מצב זה.
אוסטרליה השתתפה בשתי מלחמות העולם תחת הכתר הבריטי. הכוח הצבאי ההתנדבותי של אוסטרליה אוחד יחד עם הכוח הצבאי של ניו זילנד ונקרא אנזא"ק - ANZAC. במלחמת העולם הראשונה, אחד הקרבות המפורסמים בהם נלחם אנזא"ק הוא קרב גליפולי בטורקיה, אשר החל ב-25 באפריל 1915 (יום שאף אותו מציינים). בנוסף, כוח אנזא"ק היה חלק מהצבא הבריטי שכבש את ארץ ישראל מידי הטורקים. כוחות אנזא"ק גילו אהדה וחביבות לבני היישוב היהודי בארץ ישראל וזכורים עקב כך לטובה בהיסטוריה הציונית. בתחילת מלחמת העולם השנייה שוב התגייס הצבא האוסטרלי לצד בריטניה, במערכה נגד גרמניה הנאצית. לאחר ההשתלטות היפנית על דרום מזרח אסיה החלו היפנים להפציץ את ערי צפון אוסטרליה ונמליה, בעיקר דרווין שבטריטוריה הצפונית. על רקע החשש מיפן, הפנתה אוסטרליה את כוחותיה בעיקר לחזית באסיה, והתבוסה היפנית לצבא ארצות הברית הפכה את אוסטרליה לבת ברית קרובה של האמריקאים.
מאורעות מלחמת העולם השנייה הביאו את ממשלות אוסטרליה לקדם מדיניות של יישוב היבשת, אך תחת מדיניות אוסטרליה הלבנה הועדפו מהגרים אירופאים, בעיקר מבריטניה ואירלנד, ארצות האם של מרבית האוסטרלים, אך גם מיוון ואיטליה.
היסטוריה מודרנית של היחסים (1945–2000).
עד שנת 1949 חלקו הממלכה המאוחדת ואוסטרליה אותם חוקי התאזרחות ולאום. הקשר החוקי-משפטי שבין אוסטרליה לממלכה המאוחדת נגמר רשמית כשחוקק חוק אוסטרליה בשנת 1986. החוק ביטל את האפשרויות שנותרו לממלכה המאוחדת לחוקק חוקים הנוגעים לאוסטרליה, להיות מעורבת בפעילותה של ממשלת אוסטרליה ושמערכת בתי המשפט בבריטניה תשמש כערכאת ערעור על החלטות בתי המשפט באוסטרליה.
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות צומצמו במידת מה לאחר הצטרפות הממלכה המאוחדת לקהילה הכלכלית האירופית בשנת 1973. עם זאת, נשארה הממלכה המאוחדת המשקיעה הזרה השנייה בגודלה באוסטרליה לכל אורך המאה. אוסטרליה מצידה הייתה המשקיעה הזרה השביעית בגודלה בממלכה המאוחדת עד סוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21.
היחסים במילניום השלישי (2000-הווה).
בשנת 2006, טוני בלייר ראש ממשלת הממלכה המאוחדת היה ראש הממשלה הבריטי הראשון לנאום בפני הפרלמנט האוסטרלי.
בשנת 2012 חתמו הממלכה המאוחדת וקנדה על מזכר הבנות, בו נכתבה כוונה להרחיבו גם לניו זילנד ולאוסטרליה. מטרת מזכר ההבנות בין שתי המדינות היא הרחבה של היחסים הדיפלומטיים בין ארבע המדינות והרחבת שיתוף הפעולה הבילטרלי בינן לבין עצמן ושיתוף הפעולה המולטילטרלי של כל ארבע המדינות הללו גם יחד.
לאחר שהממלכה המאוחדת הצביעה בעד יציאה מן האיחוד האירופי ב-2016 במהלך שנקרא ברקזיט, הציע ראש ממשלת אוסטרליה מלקולם טרנבול לראש ממשלת בריטניה תרזה מיי הקמת אזור סחר חופשי של הממלכה המאוחדת ואוסטרליה. ראש הממשלה האוסטרלי הציע גם לצרף את ניו זילנד לאיחוד עם הטבות הגירה וסחר. בין שלוש המדינות וקנדה מוצע איחוד דומה לאיחוד האירופי שזכה לשם CANZUK (קנדה - Canada, אוסטרליה - Australia, ניו זילנד - New Zealand, הממלכה המאוחדת - United Kingdom).
נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, הציג בשנת 2021 ברית הגנה חדשה עם בריטניה ואוסטרליה. ברית ההגנה AUKUS — ראשי תיבות של שלוש המדינות — תספק לאוסטרליה שמונה צוללות בעלות הנעה גרעינית, שייבנו בפיקוח מומחים אמריקאים. עד כה, ארצות הברית חלקה את הטכנולוגיה הזו רק עם בריטניה.
הגירה.
גלי ההגירה מהאי הבריטי לאוסטרליה מילאו תפקיד מפתח בהתפתחותה של אוסטרליה, ועיקר תושבי אוסטרליה הם ממוצא בריטי או אירי. על פי מפקד האוכלוסין באוסטרליה בשנת 2011, כ-1.1 מיליון אוסטרלים נולדו בבריטניה, אף על פי שהתוכנית לעידוד הגירה מבריטניה לאוסטרליה הסתיימה בשנת 1972.
ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר ג'וליה גילארד נולדה בויילס. המנהיג לשעבר של המפלגה הליברלית של אוסטרליה וראש הממשלה לשעבר טוני אבוט נולד גם כן בבריטניה, אם כי להורים ממוצא אוסטרלי.
בבריטניה ישנה אוכלוסייה של 100 אלף אוסטרלים, בייחוד בלונדון.