גבולות חילוף הם אזורים שבהם הלוחות נעים (או מחליקים) אופקית לאורך העתק אנכי יחיד או קבוצה של העתקים מקבילים, כאשר תנועת הלוחות אינה לחיצתית או מתיחתית. השחיקה עשויה להיות חזקה עד כדי יצירת אזור של סלעים מרוסקים ברוחב של 100 ק"מ.
העתקי החילוף העיקריים מסביב ללוח האפריקאי שוכנים הן בסביבה ימית, בקו המגע בינו לבין הלוח הדרום אמריקאי (לאורך הרכס המרכז אוקייני באוקיינוס האטלנטי), והן בסביבה יבשתית לאורך הבקע הסורי-אפריקני.
החוקרים משערים כי לאפריקה נודע מעמד חשוב בתהליך נדידת היבשות, משום שללוח האפריקאי גבולות חילוף עם מספר רב של לוחות טקטוניים אחרים.
הלוח האפריקאי נע צפונה בקצב של 2.15 ס"מ לשנה. בקצב זה תגע אפריקה בקצה הדרומי של ספרד בעוד 650,000 שנה, ותגרום לחסימת הים התיכון מכיוון מצר גיברלטר. אם אכן ייחסם המצר, צפוי הים התיכון להתייבש.
הפעילות במזרח אפריקה.
פעילות בגבולותיהם של הלוחות הטקטוניים גורמת לרעידות אדמה ולהתפרצויות געשיות. בצידו המזרחי יוצר הלוח האפריקאי "סדק" גאולוגי פעיל לאורך השקע הסורי אפריקאי, ואזור משולש עפר פעיל במיוחד. באזור זה מתרחקים זה מזה תת-הלוח הנובי, תת-הלוח הסומלי והלוח הערבי.
קארן קרפנטר
קארן אן קרפנטר (באנגלית: Karen Anne Carpenter; 2 במרץ 1950 – 4 בפברואר 1983) הייתה זמרת אמריקנית מצליחה ומתופפת. היא ואחיה, ריצ'רד, היוו את הצמד הפופולרי של שנות ה-70 שנקרא "הקרפנטרז" (Carpenters). בשנים האחרונות, זמרות כגון: מדונה, שאניה טוויין, קיי די לאנג ואחרות ציינו את קארן קרפנטר כבעלת השפעה חזקה עליהן מבחינה מוזיקלית.
קארן הייתה מתופפת מצטיינת, שדורגה במקום הראשון בסקר של המגזין פלייבוי ברשימת מתופפות רוק ב-1975, כשהיא סוללת דרכן של מתופפות רבות אחרות.
קארן סבלה ממחלת האנורקסיה, מחלה שלא הייתה מוכרת בזמנה, ובסופו של דבר נפטרה כתוצאה מסיבוכים הקשורים לניסיון ריפוי למחלתה בגיל 32, בשנת 1983.
ביוגרפיה.
שנות חייה המוקדמות.
קארן קרפנטר נולדה בניו הייבן שבקונטיקט, ארצות הברית, לאגנס רואר-טאטום והרולד ברטרם קרפנטר. בילדותה נהנתה לשחק כדור-בסיס עם ילדים אחרים ברחוב. בתוכנית "אלו הם חייך", ציינה קרפנטר שהיא אהבה לשחק בתפקיד מטילת-הכדור. בשנות ה-70 המוקדמות היא שיחקה בתפקיד זה בקבוצת הסופטבול הרשמית של הקרפנטרז.
אחיה של קארן, ריצ'רד, פיתח עניין במוזיקה ובגיל צעיר נחשב לעילוי בפסנתר.
כחלק מטיפוח הכישרון של ריצ'רד, עברה משפחת קרפנטר ביוני 1963 לדרום קליפורניה, משכנם של אולפני הקלטות רבים כמו של חברות תקליטים רבות.
כשהחלה קארן ללמוד בתיכון דאווני, היא ביקשה מריצ'רד לבדוק עם מנצח הלהקה האם תוכל להמיר את שיעורי הספורט בהשתתפות בלהקה. המנצח הסכים לצרפה ללהקה בתפקיד מצלצלת הפעמונית. לאחר שהתרשמה רבות מביצועי התיפוף של ידיד בשם פרנקי צ'אבז, היא ביקשה מהמנצח להמיר את הפעמונית בתופים.
התיפוף בא בטבעיות לקארן קרפנטר והיא התאמנה מספר שעות ביום. אפשר לשמוע אותה על התופים ברבים משירי הקרפנטרז. כשמלאו לקארן 17 שנה, היא פצחה בדיאטה בשיטת "סטילמן" בהשגחת רופא והפחיתה ממשקלה בין 9 ל-11 ק"ג.
בשנת 1968 נפגשו הקרפנטרז עם ג'ון ויין בתוכנית הכישרונות הצעירים Your All American College Show. ג'ון וויין המליץ לקארן להבחן לתפקיד בסרט בכיכובו "אומץ אמיתי". קארן נבחנה לתפקיד, אך בסופו של דבר נבחרה השחקנית קים דארבי.
קריירה מוזיקלית.
בין השנים 1965 ל-1968, קארן לקחה חלק בשלישיית ריצ'רד קרפנטר, עם אחיה ריצ'רד וחברו לספסל הלימודים, ווס ג'ייקובס, הבסיסט ונגן הטובה.
השלישייה ניגנה ג'אז במועדוני-לילה רבים וגם במופע הכישרונות הצעירים Your All American College Show, אם כי להופעה בתוכנית הצטרף הבסיסט ביל סיסיואב.
קארן, ריצ'רד ומוזיקאים אחרים, בכללם גארי סימס וג'ון בטיס, הופיעו גם כחלק מהרכב מוזיקלי בשם "ספקטרום". "ספקטרום" התמקד בצלילי הרמוניה ווקאלית והקליט קלטות-דמו רבות בסטודיו מאולתר של חברו הבסיסט ג'ו אוסבורן.
קארן וריצ'רד קרפנטר חתמו על חוזה כלהקת "הקרפנטרז" עם חברת התקליטים A&amp;M ב-22 באפריל 1969. היא שרה את רוב השירים באלבומם הראשון "כרטיס לנסיעה". הסינגל היחיד שיצא מאלבום זה, שנושא את שם האלבום, הגיע למקום ה-54 במצעד 100 הלהיטים בארצות הברית. אלבומם השני, "קרוב אליך" שיצא בשנות ה-70, הכיל 2 תקליטי-זהב: "קרוב אליך" ו"רק התחלנו". השירים הגיעו למקום ה-1 וה-2 בהתאמה. "רק התחלנו" נכתב על ידי פול ויליאמס ונועד לשמש כשיר רקע לפרסומת של בנק קרוקר הבינלאומי, שהראתה זוג צעיר עובר לדירה ראשונה.
באמצע שנות ה-70, החלו ההופעות וההקלטות הרבות לתת אותותיהן בצמד וגרמו לקשיים מקצועיים שבאו לידי ביטוי לקראת סוף העשור.
קארן כיכבה הן כסולנית והן כמתופפת. כיוון שהיא היחידה שהיא הייתה הסולנית המובילה באלבומים, לחצו עליה רק לשיר בעוד שאדם אחר יתופף במהלך ההופעות. בסופו של דבר הוחלט, שקארן תשיר בעמידה במהלך שירת הבלדות הפופולריות שלהם ותתופף בביצוע שירים אחרים.
לעיתים נדירות זכתה קארן לבחור את השירים שתבצע ולעיתים קרובות היא חשה שאין לה שליטה על חייה. העיתונות, שסיקרה בעיקר את ז'אנר הרוקנרול, התעלמה לרוב מהצמד המשפחתי ששר שירי אמצע הדרך ולפעמים כתבה ביקורת שלילית על הופעתם החיצונית ולבושם, תוך התעלמות מקולה של קארן או הסדר הדקדקני שבמוזיקה שביצעו.
קארן התעסקה באובססיביות במשקלה עד שלקתה בהפרעת האכילה, אנורקסיה נרבוזה, שהתגלתה לראשונה בשנת 1975, כאשר קארן, שהייתה תשושה וכחושה, נאלצה לבטל מסע הופעות בבריטניה וביפן.
באותה תקופה, ריצ'רד פיתח התמכרות לכדורי הרגעה, התמכרות שהשפיעה על הופעותיו לקראת סוף שנות ה-70 והביאה להפסקת סיבוב ההופעות החיות של הצמד למשך מספר שנים. ב-4 בספטמבר 1978, הופיעו הקרפנטרז בפעם האחרונה באולם הקונצרטים של אם.ג'י.אם בלאס וגאס ורק בשנת 1981, עם הופעת האלבום "תוצרת אמריקה", העניקו 5 הופעות אחרונות.
קארן המתופפת.
כישרון התיפוף של קארן זכה לשבחים מפי מתופפים אחרים כגון: האל בליין, קאבי או'בראיין, באדי ריץ' והמגזין "המתופף המודרני".
רוב האנשים אינם מודעים לכך שלקארן היה כישרון נדיר לתופים, כנראה משום שהם רצו לשמוע את קארן הזמרת ולא קארן המתופפת. אולם, בראיון שנתן, סיפר ריצ'רד, שקארן התייחסה לעצמה תמיד כ"מתופפת ששרה".
קארן החלה לנגן בתופים בשנת 1964, לאחר המעבר לדאווני, קליפורניה. היא תמיד הייתה נלהבת מהנגינה ולימדה עצמה לתופף מקצבים מסובכים במיוחד, אותם כינה ריצ'רד בריאיון לסרט התיעודי "קרוב אליך": "מקצבים עם חתימה אקזוטית."
שירים שמדגימים היטב את כישרון התיפוף של קארן הם: "שיירה" משנת 1965 ו"תה קר" משנת 1966.
בשנת 1973 יצא האלבום "אז ועכשיו", שהציג את קארן יותר כסולנית ופחות כמתופפת.
בשנת 1981 הפסיקה קארן לתופף ושמשה כסולנית בלבד, כשהמתופפים האל בליין ורון טאט החליפו אותה על התופים.
קארן הזמרת.
קולה של קארן זכה תמיד לשבחים על השליטה וההטעמה שבו, שהיו ללא רבב. גובה הצליל שלה היה תמיד מושלם, ללא קשר למצב. לקולה הייתה איכות מלנכולית, שבאה לידי ביטוי בלהיט "סופרסטאר" משנת 1971. קולה גם מקושר למנגינות חג-המולד, זאת בשל הלהיט האהוב בביצועה: "חג מולד שמח, אהובי" משנת 1970 (מאוחר יותר הוקלט מחדש בשנת 1978).
בשנות ה-60 קולה של קארן הפך צרוד ועמוק יותר, כפי שניתן לשמוע בשיר משנת 1966, "מחפשת אחר אהבה". אולם, במהלך שנות ה-70 השתנה קולה של קארן וקיבל איכות חלקה ונקייה יותר. ריצ'רד חזר בראיונותיו ואמר שהוא אמר לקארן להשתמש ב"מרתף", כשהכוונה למשלב קולה הנמוך יותר.
במהלך תקופת הסולו של קארן בניו יורק בשנת 1979, תקופת מחלת האנורקסיה שלה, ניסתה קארן להקליט את שיריה במשלב-קול גבוה יותר.
צוות אולפן ההקלטות של A&amp;M לא הראה התלהבות, אז קארן החליטה שלא להוציא לאור את השירים שהוקלטו. בשנים 1983 ו-1989, ריצ'רד הוציא בהדרגה שירים בביצוע סולו של קארן, עד שבשנת 1996 הוציא את רוב שירי הסולו בביצועה של קארן באלבום שיצא לאור לאחר מותה.
אלבום סולו.
בשנת 1979 לקח ריצ'רד קרפנטר שנת-חופשה כדי להתגבר על תלותו בכדורי-הרגעה. בשנה זו החליטה קארן להוציא אלבום סולו בעזרת המפיק, פיל ראמון. ריצ'רד הפציר באחותו לפנות לרופא בנוגע להפרעות האכילה שלה, אך קארן סירבה.
כשהתארחה בבית משפחת ראמון, נטלה קארן חצי כדור-הרגעה והתעלפה, אך התאוששה במהרה.
ניסיונה לשקם את תדמיתה בא לידי ביטוי בחומרים קצביים יותר בעלי צביון דיסקו-דאנס בוגר. השיר ("משהו חסר) בחיי", שלא נכלל באלבום, נותר בוסר ולא מחובר. שירי-סולו נוספים שלה, שלא יצאו באלבום, ניתנים להורדה מהאינטרנט. יצירות הסולו שלה שונות באופן ניכר מהעבודה של הקרפנטרז כצמד, עם שימוש בטקסטים מיניים יותר וטונים גבוהים יותר של הקול.
בראשית שנות ה-80, המוצר הסופי נתקל בתגובה פושרת מצד ריצ'רד ומצד מפיק חברת התקליטים A&amp;M, הרבּ אלפרט, דבר שגרם להססנות מצד קארן לגבי המשך הפרויקט, שהחליטה, בגיבוי חברת התקליטים, שלא להוציא לאור את השירים. עקב גניזת השירים, חויבה קארן, שלא לשמחתה, בקנס של 400,000$.
מעריציה של קארן זכו לטעימה מהאלבום בשנת 1989, כאשר חלק מהשירים (שנערכו מחדש על ידי ריצ'רד) הופיעו באלבום "שורות אהבה".
שבע שנים לאחר מכן, בשנת 1996, יצא לאור האלבום כולו. האלבום כלל מיקסים שהוכנו באישור שנתנה קארן לפני מותה ושיר בונוס אחד.
חייה הפרטיים.