משיא כוחה בשנות השמונים, חוותה פינה גייל שקיעה, בתחילה מתונה ולאחר מכן תלולה. למרות השקת "אסטרטגיית טאלכט" ב-1987 (על פיה לא הצביעה המפלגה נגד רפורמות כלכליות חיוביות מבחינתה שיזמה ממשלת פיאנה פול), גרפה המפלגה בבחירות של 1989 רק ארבעה מושבים נוספים בדאל. ב-1990 נחל מועמדה לנשיאות, אוסטין קרי, תבוסה משפילה כאשר דורג שלישי לאחר המועמדת של הלייבור, מרי רובינסון ואחרי המועמד של פיאנה פול, בריאן לניהן. כתוצאה מכך הוחלף דוקס בג'ון ברוטון כמנהיג המפלגה. ב-1989 נוצר תקדים היסטורי מבחינתה של פיאנה פול, כאשר לראשונה היא הרכיבה ממשלה קואליציונית, לאחר שבבחירות של 1987 ו-1989 היא כשלה בהשגת רוב מוחלט בדאל. הקואליציה שפיאנה פול הרכיבה הייתה בשותפות עם המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית. הפרשנים חזו שפיאנה פול תישאר מבודדת ושפינה גייל תצליח לקבץ סביבה שותפות קואליציוניות ולהישאר בשלטון. דעה זו נתמכה גם על ידי העובדה שכעת, עם כריתת הברית החדשה עם הפרוגרסיבים-דמוקרטים, פיאנה פול תהיה מסוגלת, למרות שהאהדה הציבורית כלפיה לא תפחת, להיות המפלגה הדוגלת בכלכלה שמרנית, תפקיד שעד אז היה בידיה של פינה גייל. עלייתה של המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית חיסל את סיכוייה של פינה גייל להמשיך לקדם את סדר היום הליברלי מבית מדרשו של פיצג'רלד לצד הגישה הכלכלית שמרנית-ימנית. תופעה זו באה עוד יותר לידי ביטוי כאשר, לאחר בחירות 1992, החליפה פיאנה פול את המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית במפלגת הלייבור כשותפה קואליציונית. קואליציה זו התפרקה ב-1994 ובמקומה הקים ברוטון את "קואליציית הקשת" (Rainbow Coalition) שחברותיה היו פינה גייל (שצבעה כחול), הלייבור (שצבעה אדום) ומפלגת השמאל הדמוקרטית (שצבעה צהוב) (ומכאן הכינוי). קואליציה זו הוקמה למרות הצהרתו של ברוטון עוד בבחירות של 1992 שפינה גייל לא תיכנס לממשלה בשותפות עם השמאל הדמוקרטי, מפלגה עם קשרים לרפובליקניזם המיליטנטי.
יוזמתה הפוליטית הראשונה של ממשלה זו הייתה עריכת משאל עם שבעקבותיו הוכנס תיקון לחוקת אירלנד שהתיר גירושים. ג'ון ברוטון זכה לכבוד על המנהיגות שגילה במהלך המערכה להשגת תיקון זה. במהלך תקופת כהונתה, הצליחה הממשלה להביא לצמיחה חסרת תקדים בכלכלה וליצירה מסיבית של מקומות עבודה והגישה את התקציב הראשון מזה 25 שנים עם עודף. הכלכלה האירית המשיכה לשגשג תחת שלטונן של פינה גייל ושל הלייבור. הונהג מס חברות בשיעור של 12.5% ומס ההכנסה קוצץ מעט.
עם זאת, שביתת הנשק של הצבא האירי הרפובליקני הסתיימה ב-1996 ובכך נעצר תהליך השלום. לאומנים רבים האשימו את גישתו של ברוטון שגרמה למצב זה. שלוש המפלגות נאבקו יחדיו בחזית משותפת בבחירות של 1997, אך למרות סקרי דעת קהל חיוביים במהלך כהונתה, הובסה קואליציית הקשת בבחירות והוחלפה בממשלה בראשות פיאנה פול ובשותפות עם המפלגה הפרוגסיבית-דמוקרטית כשראש הממשלה החדש הוא ברטי אהרן.
התבוסה של 2002.
מול ראש הממשלה הפופולרי, ברטי אהרן, לא היה לפינה גייל מענה. לאור הביקורת שהוטחה בתקשורת על המפלגה על סגנון מנהיגותו של ברוטון, הוא הוחלף ב-2001 במנהיגות שנראתה מבטיח כשמייקל נונן נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה וג'ים מיטצ'ל כסגנו. למרות זאת, החלום לחזור להגה השלטון הפך להיות סיוט. בבחירות של 2002 חוותה פינה גייל את התבוסה הגדולה ביותר בהיסטוריה שלה ומספר מושביה בדאל ירד מ-54 ל-31. רבים מטובי אנשיה, כולל רבים מיושבי הספסלים הקדמיים, איבדו את מושביהם. נונן התפטר בליל היוודע התוצאות ובבחירות למנהיגות המפלגה שנערכו זמן קצר לאחר מכן נבחר שר המסחר והתיירות לשעבר, אינדה קני. עם היקף תבוסה שכזה, נשאלו שאלות רבות בנוגע לעתיד המפלגה.
ההתאוששות.
סימני ההתאוששות תחת מנהיגותו של קני החלו להראות כאשר ב-2004, בבחירות לפרלמנט האירופי, הפכה פינה למפלגה האירית עם הייצוג הגדול ביותר עם 5 מושבים, בהשוואה ל-4 מושבים של מפלגת השלטון. זאת בנוסף להצלחה בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באותה שנה. בבחירות של 2007 הגדילה פינה גייל את מספר מושביה בפרלמנט ב-20. עוד ב-2005 נכנסה המפלגה לברית עם הלייבור במה שנקראה "ברית השינוי" (Alliance For Change). עם זאת, בבחירות הללו לא הצליחה המפלגה לשוב להגה השלטון. בבחירות לרשויות המקומיות של 2009 הביסה פינה גייל את פיאנה פול כשהיחס בין שתי המפלגות במספר מושביהן עמד על 340 מול 180. בבחירות לפרלמנט האירופי נחלה המפלגה הצלחה דומה. סקרי דעת הקהל של 2010 חזו עלייה משמעותית בכוחה של מפלגת הלייבור ונפילה בכוחן של פיאנה פול ופינה גייל. קבוצה של יושבי הספסלים הקדמיים בהנהגתו של ברוטון קראה תגר על מנהיגותו של קני. בסופו של דבר, לאחר מאבק קשה, הצליח קני לקבל את אמונה של המפלגה והחל בתהליך שיקומה. הוא החזיר את ברוטון ואת נונן לספסלים הקדמיים. הכרזתה של קרן המטבע הבינלאומית על פשיטת רגל כלכלית של אירלנד בנובמבר אותה שנה, גרמה לקריסתה של פיאנה פול. עם תמיכה ציבורית חזקה לצוות התגובות הכלכלי של המפלגה בהנהגתו של נונן, נראה היה שהמפלגה עומדת לקראת הצלחה בבחירות שנקבעו לפברואר 2011. הדעה הרווחת הייתה שמסע הבחירות שניהל קני היה מוצלח מאוד והשאלה הייתה אם לראשונה בתולדותיה תשיג המפלגה רוב מוחלט בדאל אם לאו. עם פרסום תוצאות הבחירות התברר כי אחוזי התמיכה בפיאנה פול ירדו ל-17.4% והיא זכתה רק ב-20 מושבים בדאל, זאת בהשוואה ל-41.6% ו-77 מושבים בבחירות הקודמות. ממשלה חדשה בראשותו של קני הוקמה כשהמפלגות המרכיבות אותה הן פינה גייל והלייבור. הוא הצליח להעלות את המפלגה מהתהום ישירות להצלחה הגדולה ביותר בתולדותיה.
יצחק גולדנברג
יצחק גולדנברג (נולד בשנת 1958), הוא אתלט ישראלי בעבר, שיאן ישראל בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה.
גולדנברג גדל בקיבוץ טירת צבי. הוא התאמן בקבוצת האתלטיקה של קיבוצו, אליצור טירת צבי.
בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים גולדנברג שלישי מבין הישראלים ובמקום שביעי כללי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר.
שיאן ישראל.
בתחרות שנערכה בגרמניה באוגוסט 1975 קבע גולדנברג בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.98 מטר. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי אורי בראון ממכבי תל אביב (2.00 מטר).
בין השמשות
אילדפונס לימה
אילדפונס לימה סולה (בקטלאנית: Ildefons Lima Solà; נולד ב-10 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן אנדורי המשחק באינטר קלוב ד'אסקלדס בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים.
לימה התחיל את הקריירה שלו בפ.צ. אנדורה ששיחקה בליגה השלישית ובליגה הרביעית, בהמשך עבר לאספניול ב' וסנט אנדראו.
בשנת עזב את ספרד ליוניקוס היוונית, ומשם עזב לפצ'וקה המקסיקנית. בקיץ , לימה חזר לספרד כאשר חתם בלאס פאלמס בינואר 2004 עבר לפולידפורטיבו אחידו ולאחר מכן שיחק בראיו ואיקאנו.
לאחר מכן שיחק גם בטריאסטינה מהסרייה ב' ובAC בלינצונה מליגת העל השווייצרית.
קריירה בינלאומית.
לימה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה ב-22 ביוני 1997 נגד , כאשר הוא רק בן 17. במשחק זה הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק שנגמר בהפסד 4-1.
עם 11 שערים ב-112 משחקים, לימה הוא מלך השערים ושיאן ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים ובנוסף משמש כקפטן הנבחרת. את רוב שעריו בנבחרת הבקיע בפנדלים.
מחול אתיופי
עקרות
דולפין המפרץ
דולפין המדבר
קוצ'יטו
פוקנת ואקיטה
מחול אתיופי בישראל
קיצור דרך (מחשוב)
במחשוב, קיצור דרך הוא קישור בממשק המשתמש, המאפשר למשתמש לגשת מהמקום בו קיצור הדרך מאוחסן אל קובץ או משאב מערכת הממוקם בתיקייה או התקן אחרים.
ככלל, קיצור דרך מיושם כקובץ, המכיל כתובת URI, מזהה ייחודי גלובלי, או את השם של קובץ תוכנית היעד שאליו מפנה קיצור הדרך. ניתן להוסיף לקיצור הדרך פרמטרים ייחודיים, שיועברו לתוכנית בזמן הרצתה. לקובץ או משאב יכולים להיות מספר קיצורי דרך (ובמקומות שונים), כאשר לכל קיצור דרך יכול להיות סמליל משלו. קיצורי דרך ממוקמים פעמים רבות על שולחן העבודה, או בתוכנות המיועדות לאחסון קיצורי דרך, כדוגמת תפריט התחל בסביבות עבודה שונות. הרעיון של קיצור דרך נקרא במערכת מקינטוש "alias", ובמערכות דמויות יוניקס, קישור סימבולי.
אייקון של קיצור דרך במערכת ההפעלה Windows .
קישורים חיצוניים.
מיקרוסופט:
אחר:
MSConfig
MSConfig (נקראת באופן רשמי System Configuration בחלונות ויסטה, 7, ו-8, ו- Microsoft System Configuration Utility במערכות ההפעלה הקודמות, בעברית נקראת התוכנה כלי שירות לקביעת תצורת המערכת או קביעת תצורת המערכת) היא תוכנת מערכת שתפקידה לאבחן בעיות בתהליך האתחול של חלונות. ניתן להשתמש בתוכנה גם כדי לקצר את זמן האתחול.
היא יכולה להפעיל ולבטל פעילות תוכנות מנהלי התקנים ושירותי חלונות המופעלים בזמן עליית המערכת, או לשנות את פרמטרי האתחול. בין היתר, המשתמש היה יכול להגדיר דרך התוכנה הפעלה ידנית של "מצב בטוח", והגדרות נוספות הקשורות לכך. היא כלולה בכל הגרסאות של חלונות החל מחלונות 98 להוציא את חלונות 2000. אף על פי שבחלונות 95 ו-2000 התוכנה אינה קיימת כברירת מחדל, ניתן להוריד אותה גם למערכות אלו.
תכונות.
על פי מיקרוסופט, MSConfig לא תוכננה כדי לשמש ככלי ניהול לתוכנות ושירותים הפועלים בזמן עליית המערכת, למרות שזהו השימוש הנפוץ ביותר שלה. MSConfig על גלגוליה סיפקה כלים רבים נוספים, וביניהם:
בחלונות 10, החלק האחראי על הפעלה וביטול פעילות תוכנות מנהלי התקנים ושירותי חלונות המופעלים בזמן עליית המערכת עבר למנהל המשימות. הלשונית Startup בכלי עודנה קיימת אך היא מפנה את המשתמש למנהל המשימות.
Sysedit