היה מלכתחילה מנותק מהפוליטיקה ולא הצטרף לתנועת אגודת ישראל שפעלה באופן פוליטי, אך ב־1937 חבר לאגודת ישראל, התקרב לרבי מגור שהיה מנהיגה של התנועה ועודד את פעולותיה, בעיקר בתחום החינוך.
בימי השואה.
באלול תרצ"ט (1939), עוד לפני שפרצה המלחמה, רמז כי סבל היהודים יהיה גדול בהרבה מאשר בפרעות ת"ח ות"ט. ביום הראשון של אמירת הסליחות באותה שנה (למנהג האשכנזים) בכ"ו באלול (10 בספטמבר 1939) נכנסו הנאצים לאלכסנדר והציתו את בית הכנסת. וכן החרימו את בית המדרש של הרבי ואת דירתו ודירות צאצאיו.
בטבת ת"ש (ינואר 1940) הרסו את בית המדרש, את ישיבתו של הרבי, דירתו ושרפו את ספרייתו וכתביו. בראשית ינואר הופיע גיליון מיוחד של הדר שטירמר, עיתון התעמולה של הנאצים, שהוקדש לרבי מאלכסנדר שהופיעו בו תמונתו, תמונת בית המדרש, המקווה והדירה, בצירוף סיפורים שקריים.
זמן קצר הסתתר האדמו"ר מאלכסנדר בלודז', אך נאלץ לעזוב ועבר לגטו ורשה. במהלך נדודיו השיגו בעבורו אישור עלייה לארץ, אך הוא לא רצה לעזוב את חסידיו. בגטו עבד בשם בדוי בבית חרושת לנעליים של שולץ בהנהלתו של אברהם הנדל, כמו אדמו"רים אחרים. בגטו המשיך לחזק את חסידיו, וגם שלח מכתבי חיזוק לחסידים ומקורבים בגטאות אחרים ועודדם ללמוד ולהתפלל. היה בגטו ורשה כשנתיים שבהם השתתף בחברה להלוויית המת כדי למנוע ביזיון לגופות המתים, דבר שהיה מצוי מאוד בתנאי הגטו.
באלול תש"ג (1943) נתגלתה זהותו האמיתית, והגרמנים העלו אותו לאחת מהרכבות לטרבלינקה שבה נרצח.
משפחתו.
נישא לחנה בת מיכאל אאורבך, נולדו להם חמישה-עשר ילדים. רובה הגדול של המשפחה נרצח בשואה, כולל כל נכדיו. כולם נרצחו כנראה בטרבלינקה. ילדיו הידועים:
כתביו.
תורותיו של האדמו"ר רבי יצחק מנחם. ספרייתו של הרבי בפולין שבה היו כרכים רבים גדושים בשיחותיו, רשומים בכתב יד, אבדה בשואה. לאחר השואה, ליקט האדמו"ר רבי יהודה משה מפי החסידים את דברי התורה ששמעו מרבי יצחק מנחם, והוציא לאור את הספר עקידת יצחק.
לקריאה נוספת.
כמו כן מופיעים אזכורים וביוגרפיות קצרות עליו בספרות על השואה וקהילות אירופה החריבות:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:יהודים בשואה: פולין]]
[[קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה]]
[[קטגוריה:רבנים פולנים]]
[[קטגוריה:רבנים שנספו בשואה]]
[[קטגוריה:אדמו"רי אלכסנדר]]
[[קטגוריה:ילידי 1880]]
[[קטגוריה:נפטרים ב-1943]]
מודל הגז האידאלי
סוזי אורמן
סוזן (סוזי) לין אוֹרְמן (באנגלית: Susan (Suze) Lynn Orman; נולדה ב-5 ביוני 1951 בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית). היא יועצת פיננסית, מגישת פודקסטים בנושאי מוטיבציה וכלכלה, סופרת, מנחת טלוויזיה וידוענית יהודיה אמריקאית. בשנת 1987 הקימה את קבוצת הייעוץ הפיננסית "Orman Financial Group". עד שנת 2015 היא הגישה תוכנית יומית בטלוויזיה בשם "The Suze Orman Show" ברשת CNBC. היא כתבה עשרה ספרים שנכנסו לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. בנוסף, היא כתבה טור קבוע בערוץ הכלכלה של Yahoo!. אורמן כתבה, הפיקה והנחתה שש תוכניות מיוחדות המבוססות על ספריה לרשת הטלוויזיה הציבורית של ארצות הברית PBS. היא נחשבה כמגייסת התרומות המובילה בהיסטוריה של הטלוויזיה הציבורית. תוכניות נוספות שהנחתה ברשת ערוצי הקניות המובילה QVC הציבו אותה גם הן כמובילה במכירות. אורמן היא מנחת תוכנית הפודקאסטים של עצמה שנקראת הפודקאסטים של סוזי אורמן לנשים ועל כסף - "Suze Orman Women &amp; Money Podcast".
קדם קריירה.
אורמן נולדה בדרום שיקגו ב-5 ביוני 1951, להורים יהודים ממוצא רוסי ורומני, אן ומורי אורמן. אמה עבדה כמזכירה אצל רב מקומי, ואילו אביה, עולה מקייב, עבד במפעל לעיבוד בשר עוף וניהל את המעדנייה "מוריס דאלי" בהייד פארק שיקגו .
היא למדה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שם סיימה תואר ראשון בעבודה סוציאלית בשנת 1976. בשנת 2009 אורמן קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד כאות הוקרה מאוניברסיטת אילינוי באורבנה – שמפיין. בשנה שלאחר מכן הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד במדעי המסחר מאוניברסיטת בנטלי .
קריירה.
לאחר סיום הלימודים עברה אורמן לברקלי, קליפורניה, שם עבדה כמלצרית. בשנת 1980 היא לוותה 52,000 דולר מחברים לצורך פתיחת מסעדה.
שכירה בחברת מריל לינץ'.
לדברי אורמן, כטירונית בהשקעות, היא השקיעה את הכסף באמצעות ברוקר, נציג חברת מריל לינץ', שמיד הפסיד את כל השקעתה במסחר באופציות. מאוחר יותר, אורמן השתלמה והוכשרה לתפקיד מנהלת תיקי לקוחות עבור מריל לינץ', במסגרת הכשרתה היא הבינה שסוג ההשקעה שנציג מריל לינץ' השקיע את האופציות שלה לא התאים לצרכיה, שכן המסחר באופציות נחשב להשקעה בסיכון גבוה מאידך התגמול גבוה. השקעה מסוג שכזה מתאימה רק ליחידים בעלי הון והכנסות גבוהים. אורמן הוסיפה שהוסבר לה שמכיוון שהנציג שעבד מולה היה הנציג בעל התוצאות הטובות ביותר במשרד, מעשיו לא נבדקו ולא עברו ביקורת. לאחר שסיימה את הכשרתה במריל לינץ', היא נשארה במשרד עד 1983, אז עזבה והתמנתה לתפקיד סמנכ"לית השקעות בחברת Prudential Bache Securities.
ניהול עסק פרטי.
בשנת 1987 התפטרה אורמן מחברת Prudential והקימה את קבוצת הפיננסים סוז אורמן בעיר אמריוויל, קליפורניה . תוך כדי עבודתה בקבוצה, היא פרסמה מאמר בחוברת בשם "The Facts on Single Premium Whole Life". היא הפיצה עותקים של החוברת בחינם לכל מי שביקש. היא ניהלה את המשרד עד 1997.
פרסום ספרים.
אורמן פרסמה אחד עשר ספרים מקוריים בין השנים 1995–2020:
אורמן פרסמה גם שלוש גרסאות מעודכנות של הספרים שלה רבי המכר:
הופעות בתקשורת.
אורמן כתבה, הפיקה והנחתה תשע תוכניות מיוחדות המבוססות על ספריה לרשת הטלוויזיה הציבורית של ארצות הברית PBS והופיעה במספר תוכניות טלוויזיה נוספות. היא הוקרה כמגייסת התרומות המובילה בהיסטוריה של הטלוויזיה הציבורית האמריקאית. תוכניות נוספות שהנחתה ברשת ערוצי הקניות המובילה QVC הציבו אותה גם הן כמובילה במכירות. היא התארחה בתוכנית "המופע של אופרה וינפרי" 29 פעמים ובתוכנית "לארי קינג לייב" למעלה מ־30 פעמים.
ההקרנה בטלוויזיה של המופע של סוזי אורמן החלה ברשת CNBC בשנת 2002.
בפברואר 2008, אורמן חילקה בחינם עותקים של ספרה "נשים וכסף" בעקבות הופעתה בתוכנית "המופע של אופרה וינפרי", שהניבה כמעט שני מיליון הורדות.
בשנים 2008–2010, היא הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב" של קריסטן ויג.
בינואר 2011 אורמן הופיעה באולסטארס של אופרה.
בינואר 2012 התכנית של אורמן עלתה לראשונה ברשת OWN "הרשת של אופרה ווינפרי" . זו הייתה סדרת הטלוויזיה של אורמן, בת שישה פרקים "מחלקת הכספים Class of Money" בכיכובה של סוזי אורמן בעצמה.
אורמן כתבה טור ייעוץ פיננסי ב-O, מגזין אופרה המגזין הוא ירחון של אופרה ווינפרי.
היא כתבה לאתר יאהו! את המדור "ענייני כסף" וכמו כן כתבה עבור מגזין הלקוחות של רשת חנויות Costco. היא שיתפה פעולה עם The Philadelphia Inquirer, Lowes MoneyWorks ועם המגזין Home.
הפרק האחרון של אורמן בתוכנית "סוזי אורמן" שודר ב־28 במרץ 2015. על פי הדיווחים ברשת אורמן הפסיקה את התוכנית כדי שתוכל להתפנות ולפתח סדרה חדשה, שנקראה "מלחמות הכסף של סוזי אורמן", עבור האחים וורנר. אורמן קיוותה שהתוכנית תעלה בבכורה בשנת 2016 אך היא לא הופקה בסופו של דבר.
בשנת 2016 אורמן מונתה כמדריכה פיננסית אישית של חיילי צבא ארצות הברית וחיילי המילואים.
בשנת 2018 סוזי החלה לשמש כפרקליטה מיוחדת למוקד הלאומי ללטיפול באלימות במשפחה , כדי לסייע בהפצת המודעות אודות התעללות כלכלית במשפחה.
סוזי מגישה את הפודקאסט שלה שנקרא, פודקאסט הנשים והכסף של סוזי אורמן, פעמיים בשבוע.
פרסים.
בשנים 2004 ו-2006 זכתה אורמן בפרס אמי לתוכנית יומית. בנוסף, היא זכתה במהלך השנים בשישה פרסי גרייס אלן על שם האמנית גרייסי אלן . ביולי 2009 מיקם אותה מגזין פורבס במקום ה-18 ברשימת הנשים המשפיעות ביותר במדיה. באותה שנה היא זכתה בפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה וכן הוענק לה דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנה שלאחר מכן, בשנת 2010, הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד במדעי המסחר מאוניברסיטת בנטלי. בשנים 2008 ו-2009 היא הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים.
ביקורת.
בשנת 2012 הציגה אורמן את כרטיס החיוב המיידי prepaid debit card, המגובה ובשימוש בנק בנקורפ. הכרטיס יצר מחלוקת רבה בשל העמלות הנסתרות שלו והבטחה לא ברורה לתרום לציון FICO של האוחזים בכרטיס. מחזיקי הכרטיס חויבו בתשלום חודשי של 3 דולר ובנוסף חלק מהבטחות הקשורות בכרטיס לא מומשו. כעבור שנתיים ביולי 2014 הופסק השימוש בכרטיס.
אורמן זכתה גם לביקורת על הצהרות מטעות המתייחסות לתעודותיה ולהישגיה, בעיקר בתקופת לימודיה באוניברסיטת פיניקס.
חיים אישיים.
בפברואר 2007 אורמן יצאה מהארון והצהירה שהיא לסבית בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס. אורמן נשואה לקאת'י טרוויס (המכונה KT) מאז 2010. טרוויס היא מפיקה וגם השותפה העסקית של אורמן. לדברי אורמן, "הקריירה של KT היא בניית מותגים, ואני מותג שלה."
בשנת 2008 תרמה אורמן כסף למפלגה הדמוקרטית. בראיון עם לארי קינג היא אמרה שהיא מעדיפה את המדיניות של המפלגה הדמוקרטית וברק אובמה, במיוחד ביחס המפלגה לגבי אנשים במערכות יחסים חד-מיניות.
מולטימדיה.
אורמן גם יצרה מספר מוצרים שאינם ספרים, בעיקר שירותים מבוססי תקליטורי CD-ROM המציעים חינוך ושירותים פיננסיים שונים בדרך כלל בשילוב עם הספרים והמאמרים שלה.
כיווץ אקסצנטרי
Only Girl
מייקל ויק