במרץ 2004 שיחק בסרט "Passer By" של טוני מרצ'נט, בתפקיד ג'ו קייס שראה אישה מותקפת ברכבת, והוא לא נחלץ לעזרתה. אחר כך הוא מגלה שהאישה נאנסה, והוא אינו מסוגל להודות בבית המשפט שהוא לא סייע לה. נסביט תיאר את האיש "הוא אדם יותר טוב ממני, אב טוב ובעל טוב. אבל אחרי שטעה פעם אחת, הוא אינו מצליח לשלוט על המתרחש בחייו. כל הסובבים אותו, אשתו בנו וחבריו לעבודה מפסיקים לכבד אותו, והוא מגיע לנקודת שפל בחייו." בעקבות תפקידים דרמטיים אלה הוא דורג השישי ברשימת הדמויות החזקות בדרמה טלוויזיות שנקבעה על ידי מומחים בתחום עבור רדיו טיימס. בספטמבר אותה שנה כיכב בעיבוד לספרו של כריסטופר ברוקמייר "Quite Ugly One Morning" עבור רשת ITV. המפיקים רצו את השחקן הסקוטי דאגלס הנשל לגלם את דמותו של Glaswegian Parlabane אך בהנהלת ITV העדיפו את נסביט.
עוד ב-2004 שיחק בסרטו של דני בויל "מיליונים" בתפקיד רוני קאנינגהם. אחר כך השתתף בסרטו של וודי אלן "נקודת מפגש" בתפקיד בלש המשטרה באנר. הוא התכוון לקחת פסק-זמן בקריירת המשחק שלו ולא רצה להשתתף ב"נקודת מפגש". כיוון שהופעתו בסרט היא רק בסופו, הוא קרא רק את חלק זה בתסריט, ולכן לא הכיר את כל נסיבות המקרה אותו הוא חוקר. אף על פי שבתחילה לא היה מעוניין להשתתף בסרט, הוא נהנה מהעבודה עם וודי אלן והחמיא לו על סגנון הבימוי שלו
ביוני 2005 חזר נסביט להופיע בתיאטרון. הוא שיחק ב- "After Sun" מחזה באורך של 10 דקות מאת דייוויד ניקולס. שהוצג באולד ויק. יחד עם השחקנית קתרין טייט הם גילמו בני זוג שחוזרים מירח הדבש שלהם. בהמשך הופיע במחזה באורך מלא "Shoot the Crow" מאת אואן מק'קפרטי. המחזה הועלה בספטמבר 2005 ב"טרפלגאר סטודיוס", והוא קיבל על הופעתו ביקורות מעורבות.
ג'קיל, Five Minutes ו-Occupation.
בסוף 2005 נסביט פגש את ג'יין טרנטר מה-BBC כדי לשוחח על עונה חדשה לסדרה חוק מרפי. טרנטר הציעה לנסביט תסריט של הפרק הראשון מהסדרה "ג'קיל" שכתב סטיבן מופאט, עיבוד לספר המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד. לקח לו שלוש שעות לקרוא את התסריט, ולהסכים לגלם את הדמות הכפולה של טום ג'קמן והאלטר-אגו שלו מיסטר הייד. הוא נפגש עם מופאט ועם בריל ורטיו, המפיקה של הארטסווד פילמס כדי לדון באפיון הדמות אותה היה צריך לגלם. הצילומים החלו בספטמבר 2006. האיפור שלו נמשך שעה כל יום, כדי להראות בדמות הייד שונה מראה שיערו באמצעות פאה נוכרית, הוסיפו עצם לסנטרו ולאפו כמו כן שינו את צורת אוזניו. הוא שם עדשות מגע שחורות כדי לשוות לו הבעה של "חסר נשמה". המעבר בין הדמות של ג'קמן להייד נעשה בעזרת טכנולוגיית CGI. הסדרה שודרה ב-BBC1 ביוני וביולי 2007. על תפקידו זה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה ולפרס "ורד הזהב" כבדרן הטוב ביותר.
ב-2008 גילם את דמותו של פונטיוס פילאטוס בסדרת הטלוויזיה "The Passion" על ימיו האחרונים של ישו. תחילה דחה את התפקיד אבל חזר בו אחרי קריאה נוספת של התסריט. מפיק הסדרה היה נייג'ל סטפורד-קלרק ובין השחקנים השתתף גם דניס לוסון מי שהיה חברו לצוות "ג'קיל". הסדרה שודרה בבריטניה בשבוע של חג הפסחא של 2008. אחר כך שיחק נסביט בסדרת המתח "Midnight Man" של רשת ITV בתפקיד העיתונאי מקס רבן. התפקיד הקנה לו מועמדות לפרס השחקן הטוב ביותר בסדרת מתח/פשע של ITV3. בסוף אותה שנה השתתף בסרט העצמאי "Blessed" שאת הדמות הראשית, פיטר, כתב התסריטאי מארק אולדריג' במיוחד עבורו. הסרט יצא בהפצה מוגבלת ב-2008 ו-2009, והוקרן בטלוויזיה ב-2010. נסביט אמר על התפקיד של פיטר : .
בשנה לאחר מכן כיכב נסביט יחד עם ליאם ניסן בסרט טלוויזיה "חמש דקות של גן עדן" (Five Minutes of Heaven) המבוסס על סיפור אמיתי שביים אוליבר הירשביגל. חלקו הראשון של הסרט מתאר את הרצח של ג'ים גריפין על ידי אליסטר ליטל שהתרחש בשנות השבעים בלורגן שבצפון אירלנד. בחלק השני של הסרט מתוארת פגישה בדיונית בין ליטל (ניסן) לבין ג'ו, אחיו של ג'ים (נסביט) המתרחשת 33 שנים אחר כך. לפני תחילת הצילומים נפגש נסביט עם ג'ו גריפין כדי ללמוד ממנו כיצד השפיע עליו רצח אחיו. הסרט הוקרן ב-BBC באפריל 2009.
הוא כיכב גם בסדרת הטלוויזיה "Occupation" שכתב פיטר באוקר והופקה על ידי BBC/Kudos. הסדרה עוקבת אחרי קורתיהם של חיילים בצבא הבריטי החל מהפלישה לבצרה ב-2003 ועד לשנת 2007. נסביט מגלם דמות של חייל שחוזר לבצרה שבעיראק. הוא התכונן לתפקיד בשיחות עם חיילים וקצינים ששירתו בבלפסט ובמרוקו. הופעתו בשני התפקידים זכתה לשבחים מהעיתונאי יו מונטגומרי שהמליץ לתת לנסביט את פרס באפט"א. הוא לא היה זכה בפרס באפט"א אך היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר של Broadcasting Press Guild עבור שני התפקידים.
קריירה בינלאומית.
ב-2009 חתם נסביט על חוזה בחברת ייצוג אמנים אמריקאית, כאשר בעקבות המשבר הכלכלי העולמי פחתו התפקידים בטלוויזיה הבריטית. הוא המשיך להיות מיוצג בבריטניה על ידי "Artists Rights Group". בשנה לאחר מכן השתתף בסרט האימה הבריטי "Outcast" בו גילם את דמות הצייד קאתאל השונה מהדמויות שנהג לגלם. הסרט הופץ במחצית השנייה של 2010 אחרי שהוקרן במספר פסטיבלי קולנוע בינלאומיים. נסביט עבד בעבר עם קולם מקארתי, הבמאי והשותף לכתיבה של הסרט, ב"חוק מרפי", וזו הייתה אחת הסיבות שבגללן לקח את התפקיד. עוד הופיע במיני סדרה "The Deep" יחד עם מיני דרייבר בהפקת "Tiger Aspect television". נסביט שיחק בתפקיד קלם דונלי, מהנדס בצוללת. הסדרה צולמה בדמברטון שבסקוטלנד במשך 12 שבועות.
באוגוסט 2010 יצא הסרט "Matching Jack" של הבמאית נדיה טאס, ובו נסביט משחק בתפקיד הראשי את דמותו של קונור. הוא היה מעורב בעשיית הסרט כבר ב-2006 כשקרא את התסריט, אך בשל המשבר הכלכלי העולמי הוקטן תקציב הסרט, ונסביט הסכים להפחתה במשכורתו. הסרט צולם במשך שמונה שבועות במלבורן בשנת 2009.
אחר כך חזר לשתף פעולה עם פיטר באוקר, הבמאי של "Occupation", בסדרת טלוויזיה "מונרו" שהיא דרמת בית חולים ובה שיחק בתפקיד הראשי כגבריאל מונרו כרופא נוירוכירורג. כהכנה לתפקיד צפה נסביט בניתוח מוח והתייעץ עם רופא בבית חולים בלידס. הסדרה צולמה בלידס בסוף 2010 במשך 12 שבועות, ושודרה ברשת ITV במרץ ואפריל 2011.
בקולנוע הופיע נסביט בסרטו של אמיליו אסטבז "The Way" בתפקיד הסופר האירי ג'ק, לצידם של מרטין שין, דבורה קארה אונגר ויוריק ואן וגנינגן, ובסרטו של רייף פיינס "קוריולנוס" עיבוד לטרגדיה השייקספירית.
נסביט לוהק לסרט בן שני החלקים "ההוביט" בבימויו של פיטר ג'קסון, לצדם של שחקנים בריטים ואירים רבים. בסרט הוא מגלם את דמות בוֹפוּר. הוא הודה שלא קרא את הספר של ג'.ר.ר. טולקין אך קיבל מיד את התפקיד. הסרטים מצולמים בניו זילנד החל ממרץ 2011, החלק הראשון צפוי לצאת בדצמבר 2012 והשני ב-2013. אשתו ובנותיו עברו לגור איתו בניו זילנד, והבנות לומדות בבית ספר שם.
פרויקטים נוספים.
ב-2002 הגיש נסביט תוכנית דוקומנטרית בשם "James Nesbitt's Blazing Saddles", שהופקה עבור ה-BBC. לשם כך בילה שבועיים בלאס וגאס בתחרות רודיאו ותחרות "מיס רודיאו אמריקה". ב-2007 הופיע כמנחה אורח באחת מתוכניות הלילה "The Friday Night Project" של צ'אנל 4.
הוא הנחה טקסים של פרסי קולנוע, במשך שלוש שנים רצופות מ-2005 עד 2007 הנחה את טקס פרסי IFTA. את טקסי "פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי" הנחה מ-2005 עד 2010, ואת פרס הקולנוע הלאומי הנחה ב-2008 וב-2010.
כחובב גולף מגיל צעיר, הצטרף נסביט לקבוצה האירופית שהשתתפה בתחרות "All*Star Cup", ושודרה בסקיי 1. הוא הופיע בתשדירי פרסומת לטלוויזיה עבור חברת "יל גרופ" בקמפיין "דפי זהב" של החברה, ובהם הוא מגלם דמות של אדם אומלל בשם ג'יימס. ב-2004 הצטרף לסופרגרופ בשם טוויסטד-X להפקת השיר "Born in England", המנון בלתי רשמי לנבחרת אנגליה בכדורגל עם כניסתם לתחרות יורו 2004. נסביט שר גם בסרט "לאקי ברייק" ובסדרת הטלוויזיה "רגליים קרות". השיר מהסדרה יצא באחד מאלבומי הפסקול של הסדרה. הוא שר גם בפסקול הסרט "להעיר את נד". ב-2009 כיכב בווידאו-קליפ של השיר "The Day I Died", של זמר הפופ האנגלי ג'אסט ג'ק.
חיים אישיים.
נסביט נשוי לסוניה פורבס-אדם. השניים החלו לצאת אחרי נפגשו ב-1989 בחזרות ל"המלט". כשיצא הסרט "הקשיבו לשירי" הם נפרדו לתקופה של שנה, וב-1994 התחתנו. לזוג שתי בנות פגי ומרי.
באוקטובר 2013 הודיע הזוג על כוונתם להיפרד אחרי 19 שנה יחד.
נסביט הוא פטרון של ארגון הצדקה Wave, התומך בנפגעי "הצרות". הארגון עמד בפני סגירה עקב בעיות מימון, ונסביט עודד ידוענים ואמנים להתערב למענם. מאז 2005 הוא משמש שגריר של UNICEF, והוא עובד באפריקה עם חולי איידס ועם ילדים חיילים. מ-1999 הוא פטרון של הארגון "Action Cancer", הוא הצטרף לארגון כתוצאה ממחלת אביו בסרטן וכן סיפור של הדמות שגילם ב"רגליים קרות", שחלה בסרטן. הוא פטרון כבוד של "Youth Lyric" אחד מבתי הספר לתיאטרון הגדולים באירלנד.
נסביט אוהד של מועדון הכדורגל "קולריין" ושל מנצ'סטר יונייטד.
במרץ 2010 קיבל נסביט תואר "צ'אנסלור" של אוניברסיטת אולסטר, והחליף את הלורד ראש העיר של לונדון סר ריצ'רד ניקולס.
Spirits Dancing in the Flesh
Spirits Dancing in the Flesh הוא אלבום אולפן ה-16 של להקת סנטנה. האלבום יצא בעקבות האלבום "", שציין 20 שנה ללהקה. באלבום זה הופיעו גרסאות כיסוי לשירים של ג'ימי הנדריקס, באבאטונדה אולטונג'י, והאחים אייזלי.
באלבום זה נגנה הלהקה בסגנון הארד רוק, אלבום זה הגיע למקום ה-85 במצעד הבילבורד 200 של שנת 1990.
ראשרד לואיס