היא הופיעה בדרמות "דילינג'ר", "דייזי מילר" ובפרודיות של מל ברוקס "פרנקנשטיין הצעיר" (עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב), "מתח גבוה" ו"ההיסטוריה המטורפת של העולם".
ב-1999 הופיעה בדרמה המוזיקלית של וס קרייבן "לנגן מהלב" בתור אמה של רוברטה ג’ואספרי {מריל סטריפ}, מורה נערצת לכינור ברובע עני בניו יורק.
בשנים האחרונות השתתפה בתפקידים משניים בקומדיות "משחק מכור" "מת לצעוק 4" ו"נשים".
בטלוויזיה.
בתחילת שנות ה-70 הופיעה ליצ'מן בסדרה הקומית "המופע של מרי טיילר מור", על הופעתה במשך שלוש שנים בסדרה זכתה בשני פרסי אמי.
ליצ'מן קיבלה ארבעה פרסי אמי נוספים על הופעותיה בהפקה "חיים חדשים לגמרי", בסדרה המוזיקלית "שר" ובסדרות "הארץ המובטחת" ו"Screen Actors Guild 50th Anniversary Celebration".
הצלחתה האחרונה של ליצ'מן הייתה בתפקידי אורח מזדמנים בקומדיית המצבים "מלקולם באמצע", ליצ'מן הופיעה כשחקנית אורחת בסדרה במשך כ6 שנים וזכתה בשני פרסי אמי.
בסך הכול זכתה ליצ'מן בשמונה פרסי אמי.
מאז שנת 2011 ליצ'מן משחקת בסדרת הקומדיה לגדל את הופ.
את דמותה הידועה עד היום בטלוויזיה האמריקאית גילמה ליצ'מן בסדרה "פייליס", על גילום תפקיד זה, זכתה בפרס גלובוס הזהב ב-1976.
בשנת 2008 התמודדה בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והייתה למודחת השישית.
בשנים 2014- 2015 התחילה לשחק בתוכנית הטלוויזיה העולם של ריילי.
חיים אישיים.
ליצ'מן הייתה נשואה משנת 1953 עד ל-1979 לאמרגן ההוליוודי ג'ורג' אנגלוד, לזוג נולדו חמישה ילדים שחלקם אף עוסקים בתחום המשחק.
בנה בראיין מת ב-1986 משימוש בסמים.
ליצ'מן הייתה צמחונית, פרסמה אוטוביוגרפיה על חייה האישיים בתחילת 2009.
גיי
גֵיי (מאנגלית: Gay) היא מילה בשפה האנגלית המציינת אדם הנמשך לבני מינו. באנגלית מכוונת המילה לכל המגדרים, אולם בעברית, ששאלה את המילה (כמו רבות משפות העולם), מתייחסת מילה זו לגברים בלבד (כמילה נרדפת ל"הומוסקסואל"). מקבילות נוספות למונח הן הומו או עליז (מיושן וכמעט ולא בשימוש כיום) כשם כולל להומואים זכרים, וגאה – תרגום שומר משמעות וצליל (תשמו"ץ), המתייחס לגאווה להט"בית (Gay pride) ובה-בעת שומר על צליל המילה האנגלית gay – ככינוי ללהט"בים. בעבר נהוג היה בישראל לכנות לסביות כ"נעמות" והומואים כ"נעימים", כתרגום המונח, אך גם כינויים אלו אינם בשימוש למעלה מ-20 שנים.
היסטוריה.
המונח האנגלי "גיי" (gay) תיאר במקור את הרגשות שאננות, שמחה ואופטימיות. בעברו הרחוק יותר, בשנות ה-30 של המאה ה-17, הוא אף סימן חוסר-מוסריות.
בשלהי המאה ה-19 החל המונח להתקשר להומוסקסואליות, אך רק במהלך המאה ה-20 גדל בהדרגה השימוש בו במובן זה. ככל הנראה אחד השימושים הראשונים בדפוס במילה בהקשרה ההומוסקסואלי היה בספרה של גרטרוד שטיין מ-1922, "העלמה פר והעלמה סקין". באנגלית מודרנית משמש המונח הן כשם תואר והן כשם עצם. עד סוף המאה ה-20, השימוש במילה "גיי" לתיאור אנשים הנמשכים לבני-מינם היה בעיקר במאמרים ובמסמכים אחרים. באותה תקופה, בחלקים מסוימים של העולם הפך המונח לכינוי גנאי; דוגמה לכך היא בקרב המדינות דוברות האנגלית (ארצות הברית, קנדה, בריטניה וכו'), שבהן משמעות המילה "גיי" בקרב הצעירים זהה ל"שטויות" או "טיפש" (לדוגמה: "That's so gay" – "זה כ"כ גיי"). בשימוש זה אין הכוונה להומו, כך שניתן להשתמש במושג זה גם לגבי עצמים דוממים ומושגים מופשטים. יש מחלוקת בשאלה האם השימוש במשמעות זו שומר על המשמעות ההומוסקסואלית או לא.
מדברידג'
מדברידג' (באנגלית: MedBridge) הוא ארגון אירופי הפועל לחיזוק הדו-שיח וההבנה ההדדית בין מדינות אירופה והמזרח התיכון. מטרתו היא לאפשר לפוליטיקאים ומנהיגי דעת קהל אירופאים אשר מעוניינים לקבל מידע אודות המזרח התיכון, או לתמוך במאמצי השלום בין ישראל ומדינות ערב, גישה למידע הישיר, המקיף והאובייקטיבי ביותר. משרדי הארגון נמצאים בפריז.
הארגון נוסד בשנת 2003 על ידי פוליטיקאים אירופאים המשתייכים לזרמים שונים, בין היתר וילי דה קלר (Willy De Clercq), מרקו פנלה (Marco Pannella), אנה פלאסיו, פרנסואה לאוטאר ( Francois Leotard), ופרנסואה זימריי (Francois Zimeray).
פעילות.
מאז שנוסד בשנת 2003, יזם הארגון כתריסר אירועים בינלאומיים: הרצאות, תערוכות, וביקורים של חברי פרלמנט ומובילי דעת קהל אירופאים במזרח התיכון.
ביקורים במזרח התיכון.
מדברידג' מארגן באופן קבוע ביקורים של פוליטיקאים אירופאים במזרח התיכון. עד כה נטלו בהם חלק כ-500 חברי פרלמנט משלושים ארצות.
הדיפלומט הישראלי יגאל פלמור טען כי הארגון ליווה את המשלחת הפרלמנטרית הגדולה ביותר אשר ביקרה אי פעם במזרח התיכון בשנת 2003
. במשלחת זו השתתפו כ-160 חברי פרלמנט מ-28 ארצות אירופאיות. בינואר 2008, ביקרה במזרח התיכון משלחת גדולה נוספת, של 60 חברי פרלמנט מ-21 ארצות.
בנוסף למשלחות פוליטיות, ארגן מדברידג' גם ביקורים של מובילי דעת קהל אירופאים. ביוני 2007 יזם הארגון ביקור של סופרים צרפתים יחד עם עיתון "לה מונד".
פעילויות אחרות.
מדברידג' ארגן מספר הרצאות בהן השתתפו בין היתר אהוד ברק, אדית קרסון, אנטואן ספר ואלכסנדר אדלר.
מדברידג' ארגן גם תערוכות, בין היתר בסנאט הצרפתי.
בשנת 2005, יחד עם ארגון "הום דה פרול" (באנגלית: Hommes de Parole), ארגן מדברידג' את קונגרס "רבנים ואימאמים למען השלום" הראשון, בו השתתפו כמאה רבנים ואימאמים מכל העולם, בחסות מוחמד השישי, מלך מרוקו, ואלברט השני, מלך בלגיה. בשנת 2006 ו-2008 אורגנו מפגשים נוספים.
תחבולה ספרותית
מנחם עמנואל הרטום
ד"ר מנחם עמנואל הרטום (ל' באב תרע"ו; אוגוסט 1916 - י"ט בתמוז תשנ"ב; יולי 1992) היה רב, מחנך, עורך ומתרגם.
ביוגרפיה.
נולד בטורינו שבאיטליה בשנת 1916. אביו, מורו ורבו היה הרב הפרופ' אליה שמואל הרטום. כבר מילדותו הצטיין בלימודיו וביכולתו הלשונית, ובין מוריו נמנה גם דודו, הרב פרופ' משה דוד קאסוטו. בשנת 1937, בהיותו בן 21 שנים בלבד, סיים בהצטיינות את לימודי הדוקטורט בספרות ושפות שמיות באוניברסיטת רומא ובאותה שנה קיבל גם את התואר רב (חכם השלם) בבית המדרש לרבנים ברומא.
עבודת הדוקטורט שלו הייתה על ר' עובדיה מברטנורא.
בין השנים 1937-1938 שימש כרבה הראשי של העיר פרוג'ה, אך החלת חוקי הגזע באיטליה קטעו את פעילותו והוא החליט להגשים את חלום המשפחה ולעלות לארץ ישראל.
בשנת 1939 עלה לארץ. התיישב במגדיאל בשנת 1942 והתפרנס מחקלאות, וכן היה מורה בתיכון.
בשנת 1945 קיבל משרה לפי כישוריו כעורך התרגומים בממשלת המנדט בירושלים, עמדה שניצל לצורך פעילות ריגול לטובת ההגנה. בשנת 1942 נישא ללאה אלנה לבית רוסי. לזוג נולדו חמישה ילדים.
עם קום המדינה שרת כחייל בצה"ל. אחיו נהרג בקרב על מוצא. בשנים הראשונות לקום המדינה עבד במועצה למען השבת ובמשרד האספקה והקיצוב. משנת 1951–1973 היה דובר ואחראי הפרסומים בנציבות שירות המדינה. בשנות השישים היה חבר הוועדה למונחי המינהל הציבורי של האקדמיה ללשון העברית. בשנות השמונים היה אחראי על תקנות השירות בבית החולים שערי צדק בירושלים.
בין השנים 1956–1958 היה בשליחות הסוכנות היהודית מנהל מחלקת החינוך והתרבות באיטליה וכן מפקח על בתי הספר היהודיים. כיהן כרב ראשי של קהילת ונציה בין השנים 1973 - 1977 וגם לימד עברית מודרנית באוניברסיטת ונציה ובבית המדרש לרבנים שברומא. בין השנים 1985–1987 כיהן כרב ראשי של קהילת טורינו.
נפטר בירושלים בשנת 1992.
עבודתו הספרותית.
עיסוקו המרכזי של הרב הרטום, אשר ליווה אותו לאורך חייו, היה בתחום הכתיבה, העריכה והתרגום. את יצירתו האחרונה, "מחזור איטליאני השלם", סיים ממש לפני פטירתו. יצירותיו שהושלמו, אך טרם יצאו לאור, הן: פנקסים של ארבעה מוהלים ממשפחת ויואנטי מוונציה, וכן תרגום מעברית של "עיונים בספר בראשית" מאת נחמה ליבוביץ.
קישורים חיצוניים.
אודות
מאמרים
בלתי נשכחים
בלתי נשכחים (באנגלית: The Expendables) הוא סרט אקשן אמריקאי משנת 2010, שביים סילבסטר סטאלון, בכיכובם של כמה מהבולטים בשחקני הפעולה: סילבסטר סטאלון, ג'ייסון סטיית'האם, ג'ט לי, דולף לונדגרן, רנדי קוטור, סטיבן ויליאמס, טרי קרוז, מיקי רורק, ברוס ויליס וארנולד שוורצנגר (שני האחרונים בהופעת קמע).
עלילה.
הסרט מספר על עלילות חבורת שכירי חרב. מנהיגם, ברני רוס (סילבסטר סטאלון), יוצא הכוחות המיוחדים והאגף לפעולות מיוחדות, מקבל הצעה ממר צ'ארץ' (ברוס ויליס), איש סוכנות הביון המרכזית, להרוג מנהיג דיקטטור באי הנמצא בין מפרץ מקסיקו לבין דרום אמריקה. החבורה מחליטה לערוך סיור לפני החלטתה. בסיור הם פוגשים את סנדרה (ג'יזל יטאי) שמסבירה להם על המצב המסובך בארצה. תוך זמן קצר הם מסתבכים עם המיליציות באי, אך הם מצליחים להימלט. לאחר דיון קצר הם מחליטים לא לבצע את המשימה עקב רמת הקושי הגבוהה שלה. אך לאחר שברני מדבר עם חברו טול (מיקי רורק) על המשימה. הוא מחליט לשנות את החלטתו ולצאת למשימה. שאר חבריו לא שמחים מההחלטה אך הם מצטרפים.