בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20 החלו לקום בארצות הברית, ולאחר מכן גם במקומות נוספים, ארגונים לא-ממשלתיים ששמו להם למטרה להבטיח את השמירה על זכויות האדם, בשל הקושי שבהשארת השמירה על זכויות האדם בידי המדינה. המאבקים לשמירה על זכויות האדם החלו בדרישה של אזרחים אמריקאים שחורים (אפרו-אמריקאים), להשוות את זכויותיהם לאלו של האזרחים הלבנים. את המאבק הוביל הכומר מרטין לותר קינג, שהקים את התנועה לזכויות האזרח שנאבקה ועדיין נאבקת על קיום זכויות אלו. לאור הצלחתה של התנועה האמריקנית לזכויות האזרח, קמו ארגונים לא ממשלתיים רבים נוספים, שהציבו לעצמם כמטרה את השמירה על זכויות האזרח, בין אם בארצם שלהם או בצורה בינלאומית.
בארצות הברית קמו מספר ארגונים יהודיים גדולים לזכויות האדם, שמטרתם העיקרית היא להאבק באנטישמיות ובגזענות. הליגה נגד השמצה (ADL), שנאבקת נגד אנטישמיות ונגד אנטי-ציונות (שאותה היא רואה כסוג של אנטישמיות מודרנית) ונחשבת לתומכת גדולה של ישראל, הייתה גם מבין הראשונים לתמוך במאבק של השחורים בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20 למען שוויון זכויות אזרח.
בישראל קיים מספר רב של ארגוני זכויות האדם. בעקבות האגודה לזכויות האזרח, שהוקמה בשנת 1972, ושעוסקת במכלול זכויות האדם, קמו החל מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 מספר גדול של ארגוני זכויות האדם. בניגוד לאגודה לזכויות האזרח, המטפלת במכלול זכויות האדם, רוב רובם של הארגונים האחרים ייחדו את פעילותם לנושא אחד (למשל: פלורליזם דתי, זכויות עובדים, זכויות בריאות) או לקבוצת אוכלוסייה מוגדרת (למשל: ילדים, נשים, ערביי ישראל, עובדים זרים, אנשים עם מוגבלות, פלסטינים, מיעוטים מגדריים ועוד). בזירה הפרלמנטרית, המפלגה שחרתה על דגלה את זכויות האדם היא מפלגת רצ, שנטמעה ב-1992 במפלגת במרצ.
ביקורת.
כנגד חלק מארגוני זכויות האדם מופנות ביקורות שונות, בעיקר בנוגע לצביעות והטיה פוליטית.
רכבת הר הרעם הגדול
רכבת הר הרעם הגדול (Big Thunder Mountain Railroad) היא רכבת הרים הממוקמת בדיסנילנד באנהיים, קליפורניה; בממלכת הקסם בדיסניוורלד באורלנדו, פלורידה; בדיסנילנד בטוקיו, יפן; וביורודיסני בפריז, צרפת.
הרכבת ממוקמת ב"ארץ המערב הפרוע" ומאופיינת כרכבת מתדרדרת במדבריות דרום מערב ארצות הברית.
רכבת ההרים נפתחה לראשונה בדיסנילנד ב-1979, ובממלכת הקסם ב-1980.
בדיסנילנד ביפן נפתחה רכבת ההרים ב-1983, וביורודיסני ב-1992.
רכבת זו לא מתוכננת להיבנות בדיסנילנד (הונג קונג).
המתקן תוכנן על ידי טוני בקסטר על פי רעיונות של מרק דייוויס עבור המתקן מסע מחקר לנהר המערבי שלא נבנה מעולם.
כותנה
כותנה היא סיב רך הצומח סביב זרעי צמח הכותנה ("Gossypium") שבמשפחת החלמיתיים. סיב זה משמש לרוב לטווית חוטים ואריגתם לבד רך ונושם.
כותנה היא גידול נציל מאוד - רק כ-10% מהחומר הגולמי אובד במהלך עיבודה. כאשר נוקתה והוסרו ממנה שאריות של שעווה וחלבונים, נותר פולימר טבעי של תאית טהורה. פולימר זה מאורגן במבנה סיבי הנותן לו כוח, עמידות וגמישות יוצאי דופן. כל סיב מורכב מעשרים עד שלושים שכבות תאית המאוגדות במבנה דמוי קפיצים.
היסטוריה.
כותנה היא חומר הגלם המועדף לייצור בדים קלים וחולצות באזורים חמים מזה אלפי שנים. ישנן עדויות על טווית בדי כותנה במצרים הקדומה במאה ה-12 לפנה"ס, ושרידי בד כותנה שנמצאו במערות במקסיקו תוארכו כבני 5,000 שנה.
ההתייחסות הכתובה המוקדמת ביותר לכותנה היא בהודו, בכתבי הריג ודה המתוארכים ל 1500 לפנה"ס. כאלף שנים מאוחר יותר כתב ההיסטוריון היווני הרודוטוס אודות הכותנה ההודית : "ישנם עצי פרא שם, שפריים הוא צמר העולה בטיבו וביופיו על זה של הכבש. ההודים מכינים את בגדיהם מצמר עצים זה".
לכותנה יש גם היסטוריה עתיקה ביהדות. במשנה (כלאיים ז, ב) מוזכר צמח בשם "צמר גפן" (או לפי גרסת התלמוד הירושלמי - "גפן הצמר") שחכמים אסרו לזרוע בסמוך לו זרעים שאסורים בנטיעה לצד הגפן, בשל דמיונו לגפן. לפי מרבית הפרשנים כוונת המשנה היא לכותנה, שעליה דומים לעלי הגפן. מכאן גם מקור השם המודרני של צמר הגפן המיוצר מהכותנה.
הנוסע היווני פאוסניאס כתב ב כי "הארץ היוונית היחידה המגדלת צמר גפן היא אליאה. הצמר שם עדין כמו צמר-הגפן הגדל ביהודה, אך פחות צהוב ממנו". יש עדויות על גידול כותנה גם בתקופה הצלבנית והערבית, והחל מסוף מאה 19 נעשו ניסיונות גידול במושבות היהודיות שלא צלחו בגלל חוסר ידע מקצועי, מזיקים, יבולים דלים ומחסור בכח אדם מיומן.
תעשיית הכותנה ההודית נסקה בתקופת המהפכה התעשייתית תחת השלטון הבריטי, כאשר הומצאו "ג'ני הטווה" (1764) והנול הממוכן של ארקרייט (1769), ואפשרו ייצור המוני וזול של אריגי כותנה בבריטניה. יכולת הייצור השתפרה עוד יותר עם המצאת מנפטת הכותנה בידי אלי ויטני ב-1793.
בישראל.
גידול מסחרי של כותנה בישראל החל בשנת 1953 לאחר שזרעים הובאו על ידי אחיעם בן יעקב מחוות הכותנה של סם המבורג בלוס בנוס שבקליפורניה. שדה הכותנה הראשון נזרע על ידו בתחילת אותה שנה בקיבוץ ניר עם שבנגב, ובהמשך גם במשואות יצחק, ובשני אתרים בעמק בית שאן.
במאה ה-21, אחרי שנים שבהם חל צימצום בגידול הכותנה בישראל, חזרו חקלאים בישראל לגדל כותנה בעקבות עליית מחירים בעולם.
תעשיית הכותנה.
כותנה גדלה באזורים רבים בעולם, רובם בעלי אקלים חם. כיום נזרעים זנים המפיקים סיבים רבים יותר הודות לברירה מלאכותית. בשנת 2002 שטחי הכותנה נאמדו ב-330,000 קמ"ר
, שהפיקו 21 מיליון טונות כותנה. הכותנה המצרית, ההודית וזו הגדלה באוזבקיסטן ושכנותיה נחשבת לבעלת איכות גבוהה ביותר המתבטאת בסיביה הארוכים והנוחים לטוויה.
גידול הכותנה מסתמך רבות על דשנים ומדבירי מזיקים מלאכותיים, אך כיום מתפתחת נטייה גוברת להעדפת כותנה אורגנית. בישראל התפתח גידול הכותנה שכן ניתן להשקותה במי קולחין.
בעבר היה קטיף הכותנה מלאכה ידנית קשה, ובארצות הברית היה נחלתם של העבדים השחורים. כיום הקטיף והעיבוד ממוכן מראשיתו ועד סופו, ומתחיל בקטפת המפרידה את הכותן מהשיח, ממשיך בעגלת הביניים המובילה את הכותן למהדק, מכשיר זה המופעל בלחץ שמן בונה בעזרת משקולת הנעה על שרשראות ערימות מרובעות, אשר מכוסות ביריעות פלסטיק להגנה מן הגשם עד להובלתן למנפטה.
כיום מיוצרות קטפות חדשות אשר יוצרות בעצמן ערימות מרובעות (CASE) או עגולות (JOHN DEERE) ובכך מייתרות את הצורך בעגלות הביניים ובמהדק ומביאות לחיסכון בכוח אדם ודלק.
במנפטה מופרדים הסיבים מהזרעים והתרמילים. מהזרעים ניתן להפיק שמן או להשתמש בפסולת המנפטה למאכל בהמות. את הסיבים טווים לחוטים ואורגים לבד, אותו ניתן למרצר, לצבוע ולעבד במגוון אופנים.
שימושי הכותנה.
בנוסף לתעשיית הבדים, משמשת הכותנה לייצור רשתות דיג, פילטרים לקפה, לשימוש רפואי (צמר גפן הוא למעשה כותנה טהורה מעוקרת) ולייצור נייר. הנייר הסיני הקדום היה מיוצר מכותנה, כמו גם שטר הדולר האמריקני המודרני ונייר המכתבים הפדרלי. גם צינורות כיבוי אש היו עשויים בעבר מכותנה.
בדי הג'ינס והטריקו הפופולריים הם כמעט תמיד בדי כותנה.
כותנה ממורצרת.
ב-1844 גילה האנגלי ג'ון מרסר שהשריית הכותנה בסודה קאוסטית (NaOH) משפרת רבות מתכונותיה. הכותנה שעברה טיפול זה מכונה כותנה ממורצרת (Mercerized cotton) והיא מתאפיינת בברק, חוזק וגמישות גבוהות משל כותנה רגילה. מגעה של הכותנה הממורצרת נעים יותר משל כותנה שלא עברה תהליך זה. בנוסף, הכותנה הממורצרת סופגת לחות טוב יותר מכותנה רגילה - תכונה חשובה עבור מוצר טקסטיל, אשר מקנה לה ספיגת צבע טובה יותר בתהליך הייצור, ספיגת זיעה גבוהה יותר במהלך השימוש, ותגובה טובה יותר לכביסה.
כותנה מהונדסת גנטית.
כותנה מהונדסת גנטית פותחה בעיקר להקטנת התלות במדבירי חרקים. כותנה זו רווחת בעולם ונטען כי היא דורשת עד 80% פחות מדבירי חרקים מכותנה רגילה. כ-20% מיבול הכותנה העולמי הוא מהונדס גנטית, בעוד שבארצות הברית עומד השיעור על 73% (בשנים 2002–2003 לפי נתוני ISAAA).
באוסטרליה הייתה הכותנה המהונדסת-גנטית לכישלון. היבולים היו נמוכים מהמצופה, והכותנה האביקה זני כותנה מקומיים תוך גרימת שלל בעיות משפטיות לחקלאים. זן משופר שיובא ב-2003 הביא לחדירה של 15% כותנה מהונדסת באוסטרליה, עם צפי של 80% בשנת 2004, עת ייאסר לגדל את הזן הראשון.
הר החלל
הר החלל (Space Mountain) הוא מתקן שעשועים מסוג רכבת הרים מקורה, שנמצא בחמישה מפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני.
העובדה שהמתקן בנוי בתוך מבנה סגור מאפשרת לקבוע את רמות התאורה השונות של הרכבת, ולמעשה מאפשרת הסתרת המסילה מהצופה. בעת הקמתה הייתה זו רכבת ההרים היקרה ביותר שנבנתה אי פעם.
רכבת ההרים נפתחה בממלכת הקסם בשנת 1975, בדיסנילנד בשנת 1977, בדיסנילנד שבטוקיו בשנת 1983 ובדיסנילנד שבפריז בשנת 1995. הר החלל בדיסנילנד שבהונג קונג ניפתח בשנת 2005.
ממלכת הקסם.
הר החלל בממלכת הקסם היה הר החלל הראשון שנבנה מכל פארקי דיסני. בעת בנייתו היה המתקן רכבת ההרים הראשונה בעולם שהופעלה לחלוטין על ידי מחשב. בעת תכנון המתקן הייתה כוונה כי חלק מהנסיעה תהיה מחוץ למבנה, אולם בדיקות שנערכו העלו כי מזג האוויר ההפכפך של פלורידה יפריע להפעלתו, ועל כן הוחלט כי כל המסלול יהיה פנימי. הייחוד של המתקן, באותה עת, היה בכך שבמבנה שני מסלולים מקבילים כמעט זהים המאפשרים הכפלת מספר המבקרים במתקן.
הר החלל בדיסנילנד.