ב-2012, מדור סי. אן. אן נסיעות ציין את מבטאה הספציפי של אומוטולה ברשימתם של "12 המבטאים הסקסיים ביותר בעולם", בה דורג המבטא הניגרי במקום מספר 5. ב-2013, אומוטולה נמנתה בין האנשים המשפיעים ביותר בעולם על ידי "טיים מגזין" ברשימה השנתית טיים 100.
חיים אישיים.
אומוטולה נישאה לטייס קפטן מתיו אקיינדה ב-1996. יחד, יש להם ארבעה ילדים.
דניס אייבי
דניס אייבי (באנגלית: Denis Avey; 11 בינואר 1919 - 16 ביולי 2015) היה חייל בריטי במלחמת העולם השנייה, שטען שהציל אסיר יהודי במחנה הריכוז אושוויץ בעת שהיה שבוי במחנה סמוך. אייבי קיבל את אות גיבור השואה הבריטי.
ילדות.
אייבי נולד באסקס, בריטניה. משפחתו החזיקה בחוות סוסים וניהלה משק עצמאי. הוא למד לרכוב מגיל צעיר. אביו וסבו של אייבי, שלחמו במלחמת העולם הראשונה היו עבורו מודלים לחיקוי. אביו היה בארטילרית הפרשים המלכותית (RHA) ונלחם במלחמת העולם הראשונה, אך לא דיבר על המלחמה כלל עם אייבי. אייבי אהב סוסים ונהג להשתתף במרוצים. בבית ספרו בעיירה אפינג, היה חבר בנבחרות אתלטיות, ואף נבחר על ידי התלמידים להיות "נער הראש" של בית ספרו, תלמיד הנבחר לייצג את בית הספר באירועים ואחראי על התלמידים בעלי התפקידים בבית הספר. אייבי קיבל מלגה ולמד במכללה הטכנולוגית של לייטון, וב-1939, בגיל 20, התגייס לצבא.
מלחמת העולם השנייה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה, בגיל 21, נשלח למצרים למערכה מול האיטלקים, כחלק מיחידת "עכברושי המדבר". באותה תקופה עבר מספר קרבות בצפון אפריקה. באותו מאבק נדרש להתגנב בשקט דרך בסיס בו 200 איטלקים, אושפז בגלל מחלת המלריה, ונפצע בקרב. הוא נלקח בשבי על ידי הגרמנים במתקפה ליד טוברוק בלוב, כאשר חברו נהרג מול עיניו. בהמשך הועמס על ספינה, שנפגעה על ידי טורפדו. וכך הצליח להשתחרר, כשהוא צף על ארגז עץ לחוף יוון, שם חוואי הציל אותו. ביוון נתפש מחדש. לאחר מכן עבר תקופה בת חודשים בה עבר בין מחנות שבויים ביוון, איטליה, אוסטריה, פולין ולבסוף הגיע למחנה שבויים ליד אושוויץ. במהלך אותו זמן ניסה לברוח מספר פעמים וראה במו עיניו אלימות נוראית ותנאי עבודה לא אנושיים.
במחנה שבויים E715, צמוד למחנה הריכוז, שהה במשך שנתיים. שם הופתע לגלות את היחס המשפיל והאלימות הבלתי פוסקת של הנאצים ביהודים.
את מחנה השבויים תיאר כך: "אין דשא, אין צמחייה מאף סוג, רק בוץ בחורף ואבק בקיץ".
החיילים במחנה השתדלו לשמור שרוחם לא תשבר ולכן ארגנו מחזות, אך הוא ניסה להימנע מהשתתפות כי לא רצה להתמודד עם הזוועות שחווה דרך הסחת דעת. הוא חרג ממנהגו כשניתנה לשבויים האפשרות לנהל משחקי כדורגל (אם כי מועטים).
בדיעבד הביע אייבי חרטה על הנאיביות שלו. הנאצים צילמו אותם ואף נתנו להם חליפות חדשות. הוא סבר שהיה זה חלק מתעמולה נאצית שמטרתה הייתה לגרום לציבור לחשוב שהנאצים פועלים בצורה הומנטרית כלפי שבוייהם, כולל היהודים. הצלב האדום אף דיווח כי השבויים יכלו לשחק כל עוד היו מספיק שומרים, דבר שהיה שקרי.
במפעל עבד לצד היהודים וראה יהודים מתים כל יום, מוכים למוות או קורסים מהתשה ורעב. השבויים לפעמים היו מצליחים לקבל יותר מרק בארוחת הצהריים, והשאירו אותו ליהודים. אם שומר ראה יהודי שותה מהמרק היה שופך אותו ומכה את היהודי.
"אנשים מדברים על חוסר האנושיות של אדם לאחר, אך זה לא היה אנושי או חסר אנושיות – זה היה בהמתי. לאהבה ושנאה לא הייתה משמעות שם. זאת הייתה אדישות. הרגשתי השפלה עם כל רצח חסר דעת אליו הייתי עד אך לא יכולתי לעשות לגביו דבר. חייתי בתועבה."
בעקבות אותה חוויה, טען שהיה נחוש בדעתו לחיות יום אחד במחנה הריכוז כדי לחוות ממקור ראשון כיצד חיים היהודים ואילו פשעי מלחמה נעשים בהם. הוא אפילו ראה את המתאגרף היהודי, ויקטור פרץ, אותו העריץ בצעירותו.
אייבי סיפר שהתיידד עם יהודי בשם האנס והשניים ביצעו חילוף זמני. את שהותו במחנה הריכוז הוא מתאר כגיהנום עלי אדמות, חוויה גרועה בהרבה מהשהות במחנות שבויים.
פעילות להצלת יהודים.
אייבי פגש יהודי גרמני בשם ארנסט לובתל. ארנסט סיפר לו שיש לו אחות בבירמינגהם, אנגליה, שהיגרה כחלק מהקינדר-טרספורט. כשאייבי שמע את שם העיר, הוא הרגיש חיבור עם האסיר היהודי. אייבי ביקש את הכתובת שלה, ודרך קוד סתרים שנהג להשתמש בו עם משפחתו בילדות, כתב לאמו ליצור קשר עם סוזן, אחותו של ארנסט. דרך אמו מסר לאחותו של ארנסט שהוא בסדר וביקש שתשלח לו כמה שיותר סיגריות. במכתביו, ניסה להעביר מידע בצורה עקיפה. לדוגמה, כשהתכוון ליהודים, הזכיר את ראש ממשלת בריטניה בתקופת המלכה ויקטוריה, או את משה. הוא ניסה גם להעביר כמה שיותר מידע על המחנה, כדי שתדווח עליו למשרד המלחמה. בזכות אותן סיגריות ארסנט הצליח לשרוד. לאחר כמה חודשים קיבל מכתב תשובה. אייבי הבריח פנימה את שאר הסיגריות במנות, ולא בבת אחת.
במקרה אחר, אייבי העליב שומר נאצי שהתעלל ביהודי, ונענש בצליפה בחזרה שגרמה לו לאבד את העין.
לאחר המלחמה.
ב-1945 ברח מהמחנה. ב-1947 העביר את כל המידע שהשיג על אושוויץ לרשויות הצבא, אך לא התייחסו לעדותו ברצינות, מה שגרם לו להלם, ובעקבות זאת נמנע מלשוחח על חוויותיו.
אייבי סבל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית. לאחר המלחמה עבר לעבוד בהנדסה.
הוא נישא לאודרי אייבי והייתה לו בת אחת. שנים לאחר מלחמת העולם השנייה גילה שארנסט שרד את המלחמה.
הכרה והנצחה.
סיפורו הונצח בסרט דוקומנטרי על ידי ה-BBC, בו פגש את סוזן, אחותו של ארנסט. אז גילה לראשונה שבזכות הסיגריות הציל את חייו של ארנסט.
בשנת 2010 קיבל את אות גיבור השואה הבריטי. יד ושם לא הכירו בו כחסיד אומות העולם, בטענה שלא ניתן לאמת את סיפור החילופין שלו. ב-2022 הצהיר החוקר אלון שפירא שאייבי בדה את סיפור ההצלה.
יוסף בן דוד (ראש עיריית טבריה)
ערן הילדסהיים
ערן הילדסהיים (נולד ב-22 בדצמבר 1975) הוא עיתונאי עצמאי ובלוגר העוסק בתחומי הכלכלה והחברה.
ביוגרפיה.
ערן הילדסהיים נולד וגדל בבת ים להורים מורים. הוא בוגר תואר ראשון במדעי המחשב מהאוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2011 הקים את בלוג "הכלכלה האמיתית" העוסק בכלכלה וחברה תוך אתגור המוסכמות המקובלות בחומים כגון אופן יצירת הכסף, עולם הבנקאות, תחום הבריאות, השפעת התאגידים הגדולים על חיי האזרחים ועוד. בשנת 2012 הבלוג נבחר על ידי עיתון ידיעות אחרונות לבלוג הכלכלי הטוב ביותר לשנה זו. בשנים 2014 - 2017 ערך והגיש ברשת א' של קול ישראל תוכנית הנושאת את שמו של הבלוג הכלכלה האמיתית. עם סגירת קול ישראל ופתיחת תאגיד השידור הציבורי, עבר הילדסהיים להגיש את התוכנית "מכאן ומכאן" ברשת כאן תרבות עד להורדתה משידור בינואר 2018.
משנת 2016 הוא חבר בוועד המנהל של "שקוף" (בעבר "קרן התחקירים העצמאית"). בשנים 2016-2017 שימש כפרשן בתוכנית לילה כלכלי ששודרה בערוץ עשר. משנת 2017 הוא בעל טור דעה בגלובס.
מנובמבר 2018 השתתף הילדסהיים בתוכנית התחקירים "הרשת החברתית" בערוץ רשת 13, לצדם של תומר אביטל ואור-לי ברלב.
הילדסהיים נשוי ואב לשלושה.
המכשף (סדרת טלוויזיה, 2019)
המכשף (באנגלית: The Witcher) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המונה שמונה פרקים ונכללת בסוגת דרמה ופנטזיה. הסדרה נוצרה על ידי לורן שמידט היסריך עבור נטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים באותו השם מאת אנדז'יי ספקובסקי. הסדרה עלתה לנטפליקס ב-20 בדצמבר 2019. עוד בטרם עלייתה של העונה הראשונה, הודיעה נטפליקס על עונה שנייה לסדרה.
עונתה השנייה של הסדרה עלתה לנטפליקס ב-17 בדצמבר 2021.
עלילה.
גראלט מריוויה הוא צייד מפלצות בודד הנאבק למצוא את מקומו בעולם שבו אנשים הם אכזריים יותר ממפלצות, אך כאשר הגורל מפגיש אותו עם קוסמת רבת עוצמה ונסיכה צעירה עם סוד מסוכן, השלושה מוכרחים ללמוד לנווט יחד ביבשת הפראית.
פרקים.
עונה 1.
העונה הראשונה מבוססת ברובה על קובצי הסיפורים הקצרים "The Last Wish" ו- "Sword of Destiny", שעלילתם קודמת לעלילת הסאגה. העונה עוקבת בו-זמנית אחרי שלוש קשתות סיפור: הימלטותה של סירי, בת מלוכה מממלכת סינטרה, מידי אויביה המחפשים אחרי כוחותיה המסתוריים; עלילות גראלט כמכשף ברחבי הממלכות והנסיבות שהביאו לחיפושיו אחרי סירי; וקורות חייה של הקוסמת ינפר, וכיצד הגורל הפגיש אותה עם גראלט. קווי עלילה אלו מתרחשים על רקע המלחמה הראשונה בין אימפריית נילפגארד רבת-העוצמה לממלכות הצפון.
כל פרקי העונה הראשונה שוחררו ב-20 בדצמבר 2019.
עונה 2.
עלילת העונה השנייה מבוססת ברובה על הספר הראשון בסאגה בת חמשת הספרים, "דם האלפים", בשילוב קטעים מועטים מהספר השני, זמן הזילות. עם זאת, אישרה יוצרת הסדרה כי בעלילת העונה השנייה ישולבו מספר פרטי עלילה שלא היו קיימים בספרים, דוגמת קו העלילה שבמרכזו מצויים האלפים המורדים הנתונים תחת חסות אימפריית נילפגארד.
הפרק הראשון בעונה מבוסס על הסיפור הקצר "גרעין של אמת" מקובץ הסיפורים "המשאלה האחרונה".
בדומה לעונה הראשונה, גם עונה זו מונה 8 פרקים. פרקי העונה עלו לנטפליקס ב-17 בדצמבר 2021.
הפקה.
במאי 2017 נטפליקס הכריזה על התחלת הפקה לעיבוד טלוויזיוני לזיכיון המכשף מאת אנדז'יי ספקובסקי. בדצמבר 2017 נודע שלורן שמידט היסריך תכתוב את הסדרה. בינואר 2018 הושלם התסריט לפרק הפיילוט. באפריל 2018 נודע שהסדרה תצולם במרכז אירופה וכי העונה הראשונה תכלול 8 פרקים. תחילה נודע במהלך שנת 2017 שאנדז'יי ספקובסקי ישמש כיועץ קריאטיבי, אך הסופר עצמו דחה כל מעורבות ישירה בפרויקט. אף על פי שנפגש עם לורן שמידט היסריך באפריל 2018.