מעמקי הים הוא כינוי כולל לטווח העומק באוקיינוס הפתוח המרוחק מהחופים הרדודים. טווח זה כולל את כל השכבות למעט השכבה האפיפלגית, כלומר כל מה שמתחת ל-200 מטר ועד ל-11,000 מטר מתחת פני הים, בשקע מריאנה שליד איי מריאנה. אזור זה הוא תוואי השטח הגדול בעולם אך הוא כמעט ולא נחקר. ידוע יותר על הירח מאשר על פני קרקעית הים של האוקיינוסים, אך כל שנה נשלחות צוללות מחקר מיוחדות החוזרות עם עוד ועוד גילויים חדשים.
אזור המעמקים הוא אזור חשוך, קר, חסר חמצן ובעל דחיסות כבדה של המים העולה ככל שמעמיקים יותר. צוללן אנושי ימות תוך רגע של שהייה במים עמוקים אך כמה בעלי חיים מצליחים לחיות בהם ולהתקיים על מזון זעום בעוד אחרים למשל הראשתן, פיל הים וצב הים הגילדי מגיעים לשם לאכול ואז עולים. ועם זאת ישנם מגוון שלם של יצורים בהם, רובם מוזרים מאוד ולא מוכרים. צמחים הזקוקים לאור שמש כלל לא נמצאים בו. במקום צמחים היצורים החיים בשכבות אלה ניזונים משלג ימי (Marine snow), שיריים המופרשים מלמעלה ושוקעים או שהם עולים אל פני המים בלילות לתזונה רגילה.
שכבות מעמקי האוקיינוס.
כל השכבות העמוקות באוקיינוס הם חלק מהאזור האפוטי (Aphotic zone):
Waterparks
וואטרפארקס היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה ביוסטון שבטקסס, ב-2011. הלהקה מורכבת מהסולן אוסטין נייט, הגיטריסט ג'ף ויגינגטון והמתופף אוטו ווד.
הלהקה הוציאה 3 מיני-אלבומים, שניים מהם באופן עצמאי. האלבום הראשון של הלהקה, Double Dare, יצא ב-4 בנובמבר 2016. האלבום השני שלהם, Entertainment, יצא ב-26 בינואר 2018.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בשנת 2011 על ידי אוסטין נייט וגייג' מתיו, שהכירו כששניהם היו חלק משתי להקות שונות. המופע הראשון של הלהקה היה ב-17 באוגוסט 2012 ביוסטון. המיני-אלבום הראשון שלהם, Airplane Conversations, יצא באופן עצמאי ב-3 באפריל 2012. בשנים לאחר מכן המשיכו להופיע בטקסס. המיני-אלבום השני שלהם, Black Light, יצא גם הוא באופן עצמאי ב-5 ביוני 2014.
ב-6 בנובמבר 2015, הלהקה הוציאה מיני-אלבום נוסף בשם Cluster לאחר שחתמו על חוזה עם חברת התקליטים Equal Vision Records. מייקי וויי, הבסיסט של להקת מיי כמיקל רומנס, ניגן בבס במיני-אלבום זה. ב-19 בנובמבר 2015, הופיעה הלהקה יחד עם להקת גוד שארלוט בהוליווד, קליפורניה.
ב-31 באוגוסט 2016 הוציאה הלהקה סינגל בשם Stupid For You כדי לשווק את האלבום הראשון שלהם, Double Dare. לאחר סינגל זה הוציאה הלהקה שני סינגלים נוספים, Hawaii (Stay Awake) ו-Royal, עד ליציאת האלבום ב-4 בנובמבר 2016.
במרץ 2017, הצטרפה הלהקה ללהקת אול טיים לואו למופעים שונים בבריטניה ואירלנד. בקיץ 2017 הצטרפו שוב לאול טיים לואו, הפעם למופעים שונים בארצות הברית.
ב-20 באוקטובר 2017, הודיעו חברי הלהקה על האלבום השני שלהם, Entertainment, ושיחררו את הסינגל הראשון מתוך האלבום, Blonde. ב-13 בדצמבר הוציאו את הסינגל השני, Lucky People, וב-17 בינואר 2018, שיחררו את הסינגל השלישי והאחרון לפני צאת האלבום, Not Warriors. האלבום יצא ב-26 בינואר 2018.
סגנון מוזיקלי והשפעות.
תחת השפעתן של להקות שונות מז'אנרים שונים, סגנון הלהקה מוגדר כפופ פאנק ופופ רוק, אך כולל גם אלמנטים של מוזיקת היפ הופ, מוזיקה אלקטרונית, אינדי רוק, פאנק וג'אז. סולן הלהקה, אוסטין, ציין כי הוא מגדיר את הלהקה כלהקת רוק שלוקחת השראה ממוזיקת פופ. מאז פרישתו של הבסיסט לשעבר גייג' מתיו, ללהקה אין בסיסט, ובמקום זאת משתמשת בבסיסטים מתחלפים שאינם חלק רשמי מהלהקה או משתמשת במוזיקת רקע שהוקלטה מזה כבר. הם הגדירו להקות כמו סם 41, בלינק-182, גוד שארלוט, מיי כמיקל רומנס, גרין דיי, פול אאוט בוי ו-Saves the Day בתור השפעות מוזיקליות מרכזיות עבורם.
חברי הלהקה.
חברים
חברים לשעבר
חברי הופעות
רות יפה
רות יפה (Ruth Jaffe; 4 בדצמבר 1907 – 17 במאי 1996) הייתה פסיכיאטרית, פסיכואנליסטית, מנהלת מרכז לבריאות הנפש שלוותה (1956-1973) ופרופסור לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים.
יפה נולדה בברלין. אביה, אלפונס יפה, היה תעשיין ואמה, אליס לבית הולנדר, הייתה מורה להתעמלות.
בין השנים 1927 - 1933 למדה רפואה בברלין, לאחר עלייתו של היטלר עברה לציריך בשווייץ שם גם הוסמכה.
בספטמבר 1934 עלתה יפה לארץ ישראל. לאחר שלא מצאה עבודה במקצוע הרפואה, עקב הגבלת שלטונות המנדט הבריטי את היהודים העוסקים ברפואה, ובגלל היותה אישה, עשתה הסבה מקצועית, למדה עבודה סוציאלית בבית הספר על שם הנריטה סולד. בשנת 1937 סיימה יפה את לימודיה, ונשלחה כעובדת סוציאלית עצמאית ויחידה לראשון לציון, שם הוקמה שכונה של יהודים פליטי יפו. יפה אשר עבדה עם אוכלוסייה קשת יום נשארה בעבודתה כעובדת סוציאלית עד 1943.
בהמשך, השתלמה יפה ב-פסיכואנליזה אצל הד"ר משה וולף שהיה מהפסיכואנליסטים המובילים בארץ ישראל והיה המייסד של הארגון הפסיכואנליטי בפלשתינה והשתייכה לראשוני החברים של החברה הפסיכואנליטית הפלסטינית.
הפרופ' היינריך צבי ויניק אשר היה מנהל בית החולים גהה משנת 1942 קיבל את יפה לעבודה, כפסיכיאטרית בבית חולים הפסיכיאטרי בבני ברק שנקרא אז בשם "ביתן".
יפה עבדה בבית החולים כפסיכיאטרית ובהמשך עברה לנהל את גהה ב’, שהייתה מחלקת השחרור של "גהה" והפכה למוסד פסיכיאטרי העומד בפני עצמו (בית החולים הפסיכיאטרי שלוותה). יפה ניהלה את בית החולים בין השנים 1956–1973. בשנת 1956 עבר בית החולים מפרדס כץ למגדיאל, כאשר יפה ארגנה את העברת בית החולים. יפה הרחיבה את פעילותו של בית החולים והקימה בו מרפאת ילדים ונוער ומחלקה לחולי יום. בשנת 1963 הפך בית החולים למחלקה הפסיכיאטרית של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1948 השתלמה יפה בנוירולוגיה במרפאת זמנהוף בתל אביב. בשנת 1951 התמחתה יפה בבוסטון בפסכיאטרית ילדים.
בין חידושיה של יפה – "המצאת" המחלקה הפתוחה לטיפול בחולי נפש.
חזונה של יפה היה להקים מוסד מיוחד בו יושם דגש על פיתוח דרכי טיפול מתקדמות, המתבססות על הבנה מעמיקה ומורכבת של נפש האדם. חשיבה רבה ניתנה לעיצוב הסביבה הטיפולית ולהשריית אווירה המקדמת ריפוי, החלמה ושיקום.
בשנת 1968 התמנתה יפה לפרופסור לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. יפה התמקדה במחקר על ההיבטים השונים של הזוועות שעברו ניצולי השואה וההשפעה על חייהם.
בשנת 1980 יצאה לגמלאות. אחרי פרישתה הרחיבה יפה את עבודתה הפסיכואנליטית.
נקברה בבית הקברות של קיבוץ שער העמקים.
עשה פלא
מאיס עלי
"מאיס עלי" (מארמית: [הוא, בעלי] מאוס עלי) היא עילת גירושין מרכזית, מאז המשנה ועד לימינו. במרכזה השאלה האם כופים בעל לגרש את אשתו הטוענת שאיננה מעוניינת עוד להמשיך בקשר האישות עמו משום שהוא "מאוס עליה". עילה זו היא מהנושאים המורכבים והטעונים בדיני הגירושין בהלכה היהודית (גם לבעל עומדת עילת גירושין של "מאוסה עלי" כלפי אשתו, ונעשה בכך שימוש לעיתים, אולם השימוש בטיעון זה על ידי האישה משמעותי יותר מסיבות שונות, ובעיקר לאור בעיית מסורבות הגט). כבר מראשית דרכה – במשנה ובתלמוד (כתובות סג ע"א – סד ע"א) – התאפיינה הלכה זו בדינאמיות ניכרת כלשונו של רבנו ירוחם: "הרבה תקנות נתקנו בה". אך לא פחות משמעותית מהדינאמיות ההלכתית היא הקוטביות הרבה בין הדעות השונות באשר לכוחה של טענת מאיס עלי: מן הצד האחד, אלו המעניקים לאישה את הזכות לקבל את גיטה בעל כורחו של בעלה, ולעיתים אף משאירים בידה מגוון זכויות כלכליות. מן הצד השני, אלו השוללים מכל וכל כפיית גט, ובד בבד פוגעים בזכויותיה הכלכליות של האישה.
מרידה בספרות התלמודית.