בפסיכולוגיה ופסיכיאטריה נהוג להבדיל בין תחושות לרגשות, כאשר תחושות נובעות ישירות ממערכת החישה, בעוד שרגשות הם דפוס פעילות נרחב יותר של מערכת העצבים, המבוסס על תפיסה ועל עיבוד של המידע החושי.
בוריס וולינוב
בוריס ולנטינוביץ וולינוב (ברוסית: Борис Валентинович Волынов; נולד ב-18 בדצמבר 1934) הוא קוסמונאוט סובייטי ממוצא יהודי שטס לחלל בשתי משימות חלל במסגרת תוכנית סויוז. נבחר בקבוצת הקוסמונאוטים הראשונה, יחד עם יורי גגארין, והתאמן לטיסה במסגרת תוכנית החלליות ווסטוק. שימש כטייס גיבוי למספר משימות חלל וטס לראשונה לחלל בחללית סויוז 5 בשנת 1969.
טיסת החלל השנייה שלו התקיימה בשנת 1976 לתחנת החלל סאליוט 5. וולינוב שימש כיועץ בכיר ומדריך בבית הספר לקוסמונאוטים במשך שמונה שנים.
בוריס וולינוב היה האדם הראשון ממוצא יהודי – הוא היה בן לאם יהודיה ולאב רוסי, ותחת חוקי הלאום הסובייטיים לאנשים ממוצא מעורב, בחר להירשם כבן הלאום הרוסי – ששהה בחלל.
משימת סויוז 5.
בוריס וולינוב טס לחלל לראשונה כמפקד החללית סויוז 5, ב -15 בינואר 1969. עמו בחללית היו הקוסמונאוטים אלכסיי יליסייב ויבגני חרונוב. משימת החללית הייתה להתחבר עם החללית המאוישת סויוז 4, שעליה הקוסמונאוט ולדימיר שאטאלוב. לאחר ששתי החלליות עגנו, יצאו שני קוסמונאוטים מחלליתו של וולינוב לריחוף בחלל, ועברו לחללית סויוז 4, ושבו לכדור הארץ. וולינוב נותר לבדו בחללית וחזר עמה לכדור הארץ ב-18 בינואר 1969. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הטיסות לחלל ששתי חלליות מאוישות עגנו יחדיו בחלל, ובוצעו חילופי צוותים.
כמעט אסון בחלל.
לאחר שהפעיל וולינוב את מנועי הבלימה של חלליתו, תא החזרה לכדור הארץ היה צריך להתנתק מתא השירות של החללית, אך עקב תקלה ניתוק זה לא התבצע. החללית של וולינוב החלה בנפילתה אל כדור הארץ כשחרטום החללית מופנה קדימה במקום מגן החום. הטמפרטורה עלתה באופן ניכר, ותא החללית של וולינוב החל להתמלא בעשן כתצאה מאטמי הגומי של הפתח, שהחלו נשרפים. דלת התא, העשויה טיטניום, החלה להתעוות מהחום, ושניות שלפני שהחללית החלה להשרף ולהתפרק, נותק תא השירות ותא הפיקוד של החללית החל לייצב עצמו עם מגן החום כלפי מטה.
נחיתה קשה.
עקב הסחרור של החללית, משנפרש המצנח שלה, הוא לא התנפח כראוי, והחללית צנחה במהירות רבה הרבה יותר מהמתוכנן. החללית פגעה בקרקע בעוצמה רבה, ולוולינוב נגרמו פציעות מרובות, ובהם שברים בצלעות, בלסת, ורוב שיניו נשברו. כשהוא פצוע קשה, יצא מחלליתו על מנת לגלות כי נחת בהרי אוראל, בשלג עמוק, עקב תקלה במערכת הניווט של החללית. הטמפרטורה הייתה 38 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, וולינוב הבין כי אם ימתין לחילוץ, סביר שלא ישרוד, לכן יצא למסע מילוט רגלי, ולאחר כעשרה קילומטרים הגיע לבית של אזרח מקומי, שם קיבל מחסה, והוזעקה עזרה.
סיפור הנחיתה הקשה, שכמעט הסתימה באסון לא פורסם עד שנת 1997, אז התראיין וולינוב לראשונה. פרטים מלאים על קורותיו במשימת חלל זו נתן וולינוב בראיון מקיף בשנת 2003, עת ביקר בישראל.
משימת סויוז 21 / סאליוט 5.
וולינוב טס לחלל במשימתו השנייה כמפקד החללית סויוז 21. השיגור התקיים בקוסמודרום בייקונור ב - 6 ביולי 1976. החללית שהתה בחלל כשהיא מחוברת לתחנת החלל סאליוט 5, ונחתה בקזחסטן ב - 24.8.1976. עם וולינוב טס לחלל הקוסמונאוט ויטאלי ז'ולובוב.
שני הקוסמונאוטים פעלו בתחנת החלל סאליוט 5, שהייתה למעשה תחנת חלל צבאית מסדרת תחנות החלל הצבאיות של ברית המועצות, שכונתה אלמאז. במסגרת הפעילות שלהם בחלל, ערכו תצפיות על תרגיל צבאי סובייטי גדול, לשם הערכת היכולת לתצפת מהחלל על מטרות קרקעיות צבאיות. נוסף לפעילות הצבאית, בוצעו על ידי הצוות מספר ניסויים מדעיים.
משימת החלל הסתיימה מוקדם מהצפוי, עקב שורה של בעיות טכניות ובהן תקלת חשמל חמורה, התדרדרות במצבו הנפשי של הקוסמונאוט ז'ולובוב, והרעלה של אנשי הצוות עקב חשיפה לחומרים כימיים שונים, חלק מהם אדי דלק רקטי שנשאה תחנת החלל לצורך תמרון.
עיטורים.
בוריס וולינוב נשא דרגות קולונל חיל האוויר הסובייטי. עוטר בעיטורי כבוד רבים ובהם:
גימפ
השראת לידה
זירוז לידה
מתאדון
מתאדון (methadone) - סם נרקוטי מלאכותי החוסם השפעות של סמים אחרים. משמש לעיתים בטיפול בהתמכרות להרואין. בניגוד להרואין שנצרך בדרך כלל בהזרקה לווריד והשפעתו קצרה, המתאדון ניטל דרך הפה בבליעה והשפעתו ממושכת. באופן צריכה זה מושג דיוק במינון הנצרך וכן צריכה בפרקי זמן ארוכים. עם זאת המתאדון יוצר תלות (כמו בתלות במורפיום) והגמילה ממנו טראומטית כגמילה מכל נגזרות האופיאטים האחרות.
המתאדון פותח ב-1937 בגרמניה על ידי מדענים של אי גה פארבן. אחד השמות המסחריים של מתאדון הוא אדולן, מקור השם הוא בשורש הלטיני Dolor שפירושו כאב.
צירי לידה
הסטוריה של האריתמטיקה
תולדות האריתמטיקה
פדרו השני קיסר ברזיל
יעקב נמרודי
יעקב נמרודי (נולד ב-1 ביוני 1926) הוא איש מודיעין, אלוף-משנה בדימוס, ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה.
יעקב נמרודי נולד ב-1926 בבגדאד. בהיותו בן שבועיים עלתה משפחתו לארץ ישראל. יעקב התייתם בגיל 14 ויצא לסייע בפרנסת המשפחה. כנער, בירושלים של שנות הארבעים, התגייס להגנה והיה פעיל בש"י, במעקבים וברכישות נשק ורכוש. אז התיידד עם מי שהיה עתיד להיות למפקדו, יצחק נבון. הוא עבר קורס קצינים בפלמ"ח והיה קצין מודיעין ביחידת שחר - "המסתערבים".
עם קום המדינה עברה היחידה לחיל המודיעין. ב-1950 הצטרף למודיעין 10 (לימים יחידה 504)., תחילה שירת בבסיס ג' בירושלים וב-1951 מונה למפקד בסיס ד' בבאר שבע ושירת בתפקיד במשך ארבע שנים. התמחה במודיעין ממקורות אנושיים מבדואים, מצרים וירדן. בתפקידו זה פגש והתיידד עם אריק שרון. בתפקידו הבא הושאל למוסד וניהל את שלוחת הארגון באיראן עד 1959. בשנת 1960, עם התהדקות יחסי איראן–ישראל, מונה נמרודי לנספח צה"ל הראשון בטהראן. במשך השנים הפך לאחת הדמויות המשפיעות באיראן של השאה, קודם להפיכת האייתולות. במסגרת זו היה מעורב במבצע יהלום, להבאתו של מטוס מיג 21 עיראקי לישראל.
בשנת 1964 הועלה לדרגת אל"ם. לאחר שלא קודם, פרש נמרודי בשנת 1970 מצה"ל והפך לאיש עסקים מצליח, שהתמקד בייצוא מפעלי התעשייה הישראליים לאיראן. עם פרישתו מצה"ל הקים עם שאול אייזנברג חברה לייצוא מתקני התפלה בשיטת אלכסנדר זרחין לאיראן. עד 1974 הקימה החברה 26 מתקני התפלה באיראן ועד 1977 יותר מ-60 מתקנים.
במסגרת עסקיו היה מעורב בשנות השמונים בפרשה שזכתה לכינוי "איראנגייט", עסקה סיבובית בה ישראל מכרה נשק לאיראן, באישור אמריקני, בזמן מלחמת איראן–עיראק. פרסומים על כך הופיעו בעיתונות התקופה, אך הוכחשו בידי נמרודי.
לאחר שההסתדרות הציונית החליטה להפריט את חברת הכשרת הישוב בשנת 1988, רכש נמרודי את החברה עתירת הנכסים, במטרה להחזיר את מרכז עסקיו לישראל.
ב-1992 רכש את העיתון "מעריב", שבהנהגת בנו, עופר, החל בשורה של מאבקים בעיתון המתחרה "ידיעות אחרונות" - מאבקים שהובילו למעצרים ולמשפטים. יעקב נמרודי עצמו היה גיבורה של הפרשה השלישית והאחרונה שזכתה לכינוי "פרשת נמרודי ג'", כאשר ביחד עם מקורבו הסופר אריה קרישק ניסו לשבש את משפטו של הבן, עופר. יעקב נמרודי הורשע ונדון למאסר על תנאי ולקנס. גם הסופר קרישק הורשע באופן דומה. לאחר המשפט חלה התרחקות בין השניים.
נמרודי פרסם שלושה ספרים (בעזרת סופרי צללים) על חייו והקריירה שלו: "מסע חיי", "התקווה והמחדל", ו"ימי טהראן" (2010).
יעקב נמרודי נשוי לרבקה ואב לעופר, יעל וסמדר. מתגורר בסביון. בתו, רותי וייסברג, נהרגה בעלות רכבה על מוקש בעת טיול בסיני.
פעילותו של נמרודי בעת היותו נספח צה"ל בטהראן תוארה בסרט "מושל שושן", המבוסס על תצלומיו ויומניו של נמרודי. הסרט הוקרן בערוץ הראשון בשנת 2016. הפקת ועריכת הסרט נעשתה על ידי חברה בבעלות משפחת נמרודי עצמה והסרט ניתן בחינם לערוץ 1, דבר שגרר ביקורת.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 מונה נמרודי כקונסול כבוד של מדגסקר.
גלילה רון-פדר עמית
שמורות הפנדה הענק בסצ'ואן
שמורות הפנדה הענק בסצ'ואן (בסינית מפושטת: 四川大熊猫栖息地, בפין-יין: Sìchuān Dàxióngmāo Qīxīdì) או יותר נכון שמורת הפנדה הענק בסצ'ואן שוכנת בדרום-מערב מחוז סצ'ואן שבסין, והיא מהווה משכן ליותר מ-30% מאוכלוסיית הפנדה הענקית בעולם. השמורה היא גם אחד ממרכזי הגידול והרבייה החשובים בעולם של פנדות, מין יונק יחיד בסוגו המצוי בסכנת הכחדה. השמורה משתרעת על שטח בגודל 9,245 קמ"ר ונכללים בה שבע שמורות טבע ותשעה פארקים נופיים. לצד הפנדה הענק, חיים בשמורה מינים אחרים של בעלי חיים נדירים הנמצאים בסכנת הכחדה כמו הפנדה האדומה, נמר השלג והנמר הערפילי המצוי. מבחינה בוטנית נחשב אזור השמורה לאחד האזורים העשירים בעולם שמחוץ ליערות הגשם הטרופיים, וגדלים בו בין 5,000 ל-6,000 מינים שונים של צמחים.
תיאור האזור.
שמורת הפנדה הענק משתרעת על אזור בשטח של 9,245 קמ"ר בדרום מערב סצ'ואן, כ-100 קילומטרים מערבית לצ'נגדו בירת סצ'ואן, ועל חלקים מהנציבות האוטונומית אבה (阿壩藏族羌族自治州), הנציבות האוטונומית גָאנְדְזְה (甘孜藏族自治州), הנציבות העירונית יָא'אָן (雅安) ו-12 נפות של תת המחוז העירוני צ'נגדו.