עסגרי נחשב לגורם הבכיר ביותר מטעם איראן שפיקח על בניית הכוח של ארגון חזבאללה בלבנון.
היעלמותו.
עסגרי נעלם בטורקיה בתחילת שנת 2007. הוא הגיע לטורקיה יחד עם משפחתו בטיסה של חברת תעופה ערבית ב-7 בפברואר, ונעלם שעות אחדות לאחר מכן. מאז שנעלמו עקבותיו של עסגרי, פורסמו בתקשורת דיווחים שונים וסותרים על אודותיו. כלי התקשורת דיווחו כי הוא ערק, או שנחטף על ידי גורמי מודיעין מערביים. היעלמותו הביאה את איראן לאיים כי בכוונתה לנקום ולחטוף סוכנים אמריקאים וישראלים באירופה.
גורמים ישראלים רשמיים הכחישו כי לישראל יש יד בפרשה, אך גורם אמריקני בכיר טען בדיווח של העיתון "וושינגטון פוסט" כי עסגרי ערק מרצונו למערב, בסיועה של ישראל. סוכנויות הידיעות וכלי תקשורת באיראן דיווחו כי עסגרי נמצא בכלא הישראלי.
בני משפחתו דחו את הטענות לפיהן ערק למערב, וטענו כי הוא נחטף בידי סוכנים זרים. בעיתון הבריטי "טיימס" דווח כי עסגרי ריגל עבור המערב מאז שנת 2003, וכי הוא ברח מאיראן דרך דמשק בסיוע גורמים מערביים, לאחר שהתברר כי הוא עומד להיחשף בידי גורמי הביטחון האיראניים.
לפי העיתון "סאנדיי טיימס" תואר עסגרי כ"מכרה זהב עבור גורמי מודיעין מערביים" על ידי גורם במערכת הביטחון הישראלית, שטען כי מדינת ישראל עוקבת אחריו מאז שנות ה-80. חבר הכנסת דני יתום אמר כי ייתכן שעסגרי מחזיק במידע אודות החייל הנעדר רון ארד.
בשנת 2010 פנה שר החוץ של איראן, עלי אכבר סאלחי, למזכ"ל האו"ם באן קי-מון בבקשה שיבדוק מה עלה בגורלו.
עלי רזה עסגרי
עלי רזא עסגרי
עלי אסכרי
1935 בברית המועצות
1935 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-18 למהפכת אוקטובר.
הנהגה.
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית מרכז בידיו את השלטון במדינה.
אנוואר אל-עוולקי
אנוואר אל-עוולקי (בערבית: أنور العولقي; 22 באפריל 1971 - 30 בספטמבר 2011) היה טרוריסט בכיר באל-קאעידה, אימאם בעל אזרחות כפולה אמריקאית ותימנית אשר שימש כמפקד אזורי של ארגון הטרור המוסלמי אל-קאעידה בחצי האי ערב.
נודע באנגלית הרהוטה שלו ובמאות הרצאות וידאו שפרסם באינטרנט, מה שהעניק לו את הכינוי "בן לאדן של האינטרנט".
חייו.
הוא נולד בניו מקסיקו שבארצות הברית להורים ממוצא תימני. אביו, נאסר אל-עוולקי, הגיע לארצות הברית ללימודי כלכלה חקלאית, במסגרת תוכנית פולברייט. כשהיה בן 7 חזרה המשפחה לתימן, שם כיהן אביו בתפקידים ציבוריים בכירים, ובכלל זה שר החקלאות. בגיל 19 חזר לארצות הברית והחל בלימודים אקדמאיים.
במהלך לימודיו שימש כאימאם של האגודה האיסלאמית של דנוור במשך שנתיים וכאימאם של מסגד "א-ריבט אל איסלאמי" (שומרי המבצר האיסלאמי) בסן דייגו במשך 4 שנים. במהלך תקופה זו הוא נעצר והורשע בגין שידול לזנות. כמו כן, נחקר על ידי ה-FBI בחשד למימון והעברת כספים עבור ארגון הטרור הפלסטיני חמאס ובשל קשריו עם ארגון אל-קאעידה.
לאחר מכן הוא עקר אל החוף המזרחי ושימש כאימאם במסגד "דאר אל-היג'רה" בווירג'יניה, שבו התפללו שניים ממבצעי פיגועי 11 בספטמבר. עובדה זו דרבנה את ה-FBI לתשאל אותו עוד מספר פעמים ולעקוב אחרי תנועותיו ופעולותיו מקרוב.
בשנת 2002 עזב את ארצות הברית לממלכה המאוחדת, בטענה שהאווירה הקשה של איום והפחדות נגד מוסלמים בארצות הברית אילצה אותו לעשות כן, ובשנת 2004 חזר לתימן. בשנת 2006 נעצר על ידי ממשלת תימן וריצה 18 חודשי מאסר בגין מעורבותו בניסיון חטיפה של הנספח הצבאי האמריקאי במדינה. לאחר שחרורו ממאסר פעל כמפקד אזורי של ארגון הטרור המוסלמי אל-קאעידה בחצי האי ערב והיה גם אחראי על גיוס טרוריסטים ותיאום פעולות טרור. הוא הוכרז כמבוקש על ידי ממשלת תימן.
אל-עוולקי נודע גם כדמות ההלכתית שפעלה ועודדה את מעשיו של סגן נידל מאלכ חסן, קצין בריאות נפש בכוחות המזוינים של ארצות הברית, שרצח 13 חיילים ואזרחים בבסיס פורט הוד בטקסס בנובמבר 2009. עוולקי גם הודה כי הוא היה בקשר עם עבדול פארוק אל-מוטלב, המחבל הניגרי הצעיר שניסה לפוצץ את מטוס הנוסעים סמוך לדטרויט, בסוף דצמבר 2010.
כתוצאה ממסוכנתו, הוא הוגדר על ידי ממשלת ארצות הברית כיעד לחיסול. ב-3 במאי 2011 ניסתה ארצות הברית לחסלו באמצעות שיגור טיל ממזל"ט אל עבר מכוניתו. אל-עוולקי ניצל אך בהתקפה נהרגו שני טרוריסטים אחרים של אל-קאעידה - האחים מוסעיד ועבדאללה מובארק אל-דגרי.
ב-30 בספטמבר 2011 הודיע שר ההגנה בממשלת תימן כי אל-עוולקי נהרג בתקיפה אווירית של שני כלי רכב בין מאריב לג'וואף שבמרכז המדינה. נשיא ארצות הברית ברק אובמה אישר את הריגתו ואמר כי היא מהווה מכה קשה לארגון הטרור אל-קאעידה.
בנו בן ה-16 של אל-עוולקי, עבדול רחמן, נהרג כחודש לאחר מותו של האב בתקיפה אמריקנית נוספת, שכוונה נגד בכיר אל-קאעידה בתימן איברהים אל-באנה.
המון רעש על לא כלום
רוב מהומה על לא מאומה
אמנון סופרין
אמנון סופרין (נולד ב-19 בדצמבר 1954) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל אשר שירת כקצין חיל מודיעין השדה הראשון. לאחר שחרורו היה בכיר במוסד.
קורות חייו.
אמנון סופרין התגייס ב-1973 ושובץ בחטיבת גולני. בעת שהיה חניך בקורס מ"כים חי"ר פרצה מלחמת יום הכיפורים. סופרין לחם בשורות גדוד 17 בניסיון הכושל של החטיבה לכיבוש החרמון ובמבצע קינוח. בהמשך השלים קורס קצינים. ב-1976, אחרי שנפצע במבצע קינוח, עבר למערך המודיעין ושירת כקצין המודיעין של חטיבת גולני. בשנים 1990–1992 פיקד על מרכז הסיור הקרבי בבסיס צאלים. ב-1993 מונה לקצין המודיעין של פיקוד המרכז, ובשנים 1996 עד 1999 היה ראש מחלקת האיסוף באגף המודיעין. בשנת 2000 מונה לקצין מודיעין השדה ראשי, חיל שזה עתה הוקם, ועמד בראשו עד יולי 2003.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה באוגוסט 2003 לראש אגף המודיעין במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, תפקיד בו כיהן עד ינואר 2008.
עבד כיועץ בחברת התעופה כנפיים. עומד בראש החטיבה לתחום ביטחון הפנים (Homeland Security) בחברת אלתא של התעשייה האווירית.
חיים אישיים והשכלה.
סופרין נשוי ואב לשניים.
בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב, 1990, תואר שני בלימודי ביטחון ומדע המדינה מאוניברסיטת חיפה, 1993, דוקטורנט באוניברסיטת חיפה בנושא "קבלת החלטות על יציאה למלחמה, ובמהלך המלחמה במדינה דמוקרטית".
קלסי
מהומה רבה על לא דבר (סרט)
סוסו פללשווילי
סוֹסוֹ פָּלֶלַשְׁוִוילִי (בגאורגית: სოსო ფალელაშვილი; נולד ב-6 בספטמבר 1986) הוא ג'ודוקא ישראלי.
ביוגרפיה.
פללשווילי הוא נוצרי שנולד בגורי שבגאורגיה. התחיל להתאמן בג'ודו בגיל שבע בעקבות סבו. בשנת 2008 היגר לישראל יחד עם אשתו היהודיה, אנאנו מאחאראשווילי.
בישראל התאמן תחת אורן סמדג'ה. הוא זכה במדליית הארד בתחרות הגראנד פרי של דיסלדורף, אחרי שהפסיד בחצי הגמר לספרדי קיושי אומטסו בפברואר 2011. הוא זכה גם במדליית הארד בגביע העולם שנערכה בטביליסי שבגאורגיה בינואר 2011, שם הפסיד לגאורגי אמבק אלבאני. באליפות אירופה בשנת 2012, פללשווילי זכה במדליית ארד כאשר הפסיד בשלב רבע הגמר ודרך קרבות בית הניחומים הגיע לקרב על מדליית הארד בו גבר על ג'יובאני די קריסטו האיטלקי.
הוא השתתף במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 והודח בשמינית הגמר על ידי ריקי נאקאיה, אלוף העולם היפני, שזכה לבסוף במדליית הכסף. לאחר המשחקים האולימפיים שב פללשווילי לגאורגיה ובמקביל לעיסוקו בג'ודו החל לעבוד בעיריית גורי.
פנטום האופרה (מחזמר)
פנטום האופרה הוא מחזמר מצליח ביותר שעלה לראשונה ב־1986 ורץ עד היום. המחזמר מבוסס על הרומן הגותי "פנטום האופרה" מאת גסטון לרו, העוסק באהבתו הנכזבת של גאון מוזיקלי והנדסי מעוות לזמרת אופרה צעירה, יפה ותמימה באופרה גרנייה בפריז של המאה ה-19. הוא הולחן בידי אנדרו לויד ובר ומילות השירים נכתבו בידי צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו .
המוזיקה של ובר משלבת בין מספר סגנונות:
המחזמר הופק בידי קמרון מקינטוש והחברה לתיאטרון שימושי. בהפקה המקורית כיכבו מייקל קרופורד (הפנטום), שרה ברייטמן (כריסטין) וסטיב ברטון (ראול).
"פנטום האופרה" הוא כנראה המחזמר המצליח ביותר בכל הזמנים: רווחיו מוערכים בלמעלה מ-5.6 מיליארד דולר והוא רץ ברציפות למעלה מ-30 שנה (שיא עבור מחזמר) ועדיין רץ. שיר הנושא של המחזמר "The Phantom of the Opera" זכה לפופולריות רבה ומספר רב של עיבודים וגרסאות כיסוי כולל בסגנונות מטאל.
עלילת המחזמר.
עלילת המחזמר היא עיבוד לעלילת ספרו של גסטון לרו "פנטום האופרה" עם מספר שינויים בעלילה, עקב מגבלות ואילוצים שונים (במה, ליהוק, זמן הצגה מוגבל וכו').
פרולוג.
המחזמר עצמו נפתח במכירה פומבית ("Prologue") המתרחשת זמן רב אחרי התרחשות האירועים, בה ראול דה־שאניי הזקן קונה תיבת נגינה ועליה פסל של קוף עבור אהובתו, כריסטין. את התיבה בנה פנטום האופרה, והמוזיקה שהיא ניגנה הקסימה את כריסטין. במכירה מוכרים גם את הנברשת שהפיל הפנטום וכאשר מרימים אותה אל מקומה בראש תקרת בית האופרה, יש פלאשבק לעבר ואז מתחיל סיפור המחזה ("Overture").
מערכה ראשונה.