מ6 דקות מריין טראמיי האסטוני שהגיע במקום השני. במאי, רכב את הגרנד טור השני בקריירה שלו כאשר נבחר לסגל קבוצתו בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח את קטע 19 ובקטע ה-20 שהיה נגד שעון והיה גם הקטע האחרון במרוץ, סיים חמישי ועלה על חשבונו של מיקלה סקרפוני למקום השלישי הכללי.
ב-2013 דה חנט לא הצליח להתבלט, כאשר מלבד הניצחון שלו בקטע ה-7 של וולטה אה קטלוניה והמקום ה-3 שלו בקטע ה-11 של טור דה פראנס לא רשם הישגים בולטים.
2014 (אומגה פארמה קוויק סטפ).
בשנת 2014 חתם דה חנט בקבוצת אומגה פארמה קוויק סטפ הבלגית, הוא נבחר לסגל הקבוצה לג'ירו ד'איטליה 2014. וסיים שישי בקטע ה-18 ורביעי בקטע ה-17, מלבד זה, לא רשם עוד תוצאות בולטות.
2015-היום (לוטו סודאל).
בשנת 2015 עבר דה חנט מקבוצה בלגית אחת לאחרת, ללוטו סודאל. הוא ניצח את דירוג המטפסים בטור דה סוויס, פריז - ניס, וסיים שני באותו הדירוג בטור של טורקיה.
הוא השתתף בפעם השלישית בטור דה פראנס, והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה המקום ה-8 שלו בקטע ה-16.
בשנת 2016 דה חנט ניצח שוב את דירוג המטפסים של פריז - ניס, וגם את דירוג המטפסים של וולטה אה קטלוניה, ואף ניצח את הקטע הרביעי. הוא נבחר שוב לטור דה פראנס ואף ניצח את הקטע ה-12, בעקבות ההישג עלה למקום הראשון בדירוג המטפסים ושמר עליו עד לקטע ה-15, בו הפסיד אותו לרפא מייקה הפולני. דה חנט נבחר גם לוואלטה אספנייה, באותה שנה.
את 2017 פתח דה חנט עם ניצחון בדירוג המטפסים בטור דאון אנדר, והוסיף ניצחון בקטע הראשון של דופינה ליברה. בטור דה פראנס סיים שלישי את דירוג המטפסים ובוואלטה אספנייה ניצח את הקטע ה-19, ובכך הצטרף לרשימה של רוכבים שניצחו קטע בכל גראנד טור.
ב-2018 ניצח את דירוג המטפסים בפריז - ניס, בטור דה רומאנדי (בנוסף לכך, ברומאנדי זכה גם בדירוג המאיצים). אך גם בוואלטה אספנייה. בנוסף לכך ניצח את הקטע ה2 בטור דה רומאנדי ואת הקטע ה-3 בוולטה אה קטלוניה. בטור דה פראנס, לא הגיע להישגים בולטים.
ב-2019 ניצח דה חנט את דירוג המטפסים בפריז - ניס ובוולטה אה קטלוניה, וגם ניצח את הקטע הראשון במרוץ האחרון. בג'ירו ד'איטליה, הישגו הבולט היה המקום ה-3 בקטע האחרון. בטור דה פראנס, ניצח את הקטע ה-8 לאחר שהקדים את טיבו פינו ואת ז'וליאן אלאפיליפ ב-6 שניות. ואף סיים שלישי בקטע ה-13 שהיה נגד השעון.
באוגוסט הפך דה חנט לרוכב היחידי שרכב בעונה הזו גם את הג'ירו ד'איטליה, גם את הטור דה פראנס, וגם את הוואלטה אספנייה.
דה חנט סיים רביעי באליפות בלגיה בנגד השעון, 1:47 דקות מווט ואן ארט המנצח. הוא השתתף בטור דה פראנס בו סיים במקום ה-52 ונבחר גם לג'ירו ד'איטליה. דה חנט סיים רביעי בקטע ה-14 שהיה נגד השעו, 1:11 מפיליפו גאנה המנצח. הוא גם סיים שלישי בקטע ה-17, 1:10 מבן או'קונור המנצח. דה חנט סיים את הג'ירו במקום ה-41 ושלישי בקטגוריית ההרים.
סגנון.
דה חנט נחשב לאחד הרוכבים ההתקפיים והאגרסיביים בעולם, עקב הישגיו השונים שמו נקשר והפך למזוהה עם קבוצת הבריחה במרוץ, כשהוא נוהג להצטרף אליה באופן שכיח ולנצח ממנה. הפודיום שלו בג'ירו ד'איטליה 2012 מחשיב אותו גם למטפס לא רע, אך במהלך הקריירה הראה יכולות טובות גם בנגד השעון, ספרינט, ומרוצים חד יומיים, מה שהופך אותו לרוכב "אול–אראונדר" שמסוגל להתבטא בתוואי מרוץ שונים.
ישיבת גבעת אולגה
ישיבת גבעת אולגה היא ישיבת הסדר/גבוהה הנמצאת בשכונת גבעת אולגה בחדרה.
היסטוריה.
הישיבה הוקמה באלול ה'תשע"א ביוזמת הגרעין התורני "עתיד עם תקווה" ,קיבלה הכרה כישיבת הסדר ממשרד הביטחון בשנת ה'תשע"ג.
מיקום.
הישיבה ממוקמת בשכונת גבעת אולגה שבחדרה.
התלמידים מתנדבים במספר פרויקטים, כגון חונכות אישית, קידושים בבית חולים, ריקודים בשבתות ומועדים ועוד. מציאות זו יוצרת חיבור טבעי עם תושבי השכונה בכל הגילאים.
בית המדרש מארח גני ילדים וכיתות מבתי הספר בשכונה למפגש עם תלמידי הישיבה. במפגשים אלו מתקיימות פעילויות שונות כגון לימוד משותף, ליווי חינוכי ופעילויות משותפות סביב מעגל השנה.
מסלולי לימוד.
בישיבה קיימים מסלולי לימוד גמרא בעיון, הלכה בעיון וכולל אברכים.
צוות.
כמו כן מעבירים שיעורים קבועים בישיבה:
בעבר העבירו שיעורים בישיבה הרב אלישע וישליצקי והרב מרדכי אלון.
Dark Lady
Dark Lady (בעברית: גברת אפלה) הוא אלבום האולפן ה-11 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור במאי 1974, על ידי חברת התקליטים MCA רקורדס. מתוך האלבום יצא הלהיט "Dark Lady", אשר הצליח לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-69 במצעד הבילבורד 200.
המצודה הבריטית בנווה צוף
המצודה הבריטית בנווה צוף הוקמה כמשטרת נבי סאלח ובנייתה הסתיימה ביולי 1943. היא אחת מ-63 מצודות טגארט שהוקמו בשנות ה-40 ברחבי הארץ. הן נקראות על שם המהנדס סר צ'ארלס טגארט, מומחה לדיכוי מרידות ולוחמה בטרור, שהגיע במיוחד לארץ כדי לסייע לרשויות המנדט הבריטי לשלוט במרחב. המצודה נבנתה כחלק מהשלב השני של הקמת המצודות בו הוקמו 7 מצודות.
מיקום אסטרטגי.
המצודה בנווה צוף הוקמה על כביש ישן המחבר בין רמאללה ולטרון, כביש רוחב מהשפלה לגב ההר. המצודה נבנתה ליד שמורת יער אום צפא, שמורת הטבע הראשונה בארץ ישראל, ולפי עדויות שונות שימשה אתר נופש פופולרי עבור הקצינים הבריטים.
מצודות הטגארט הוקמו בנקודות אסטרטגיות ברחבי הארץ. מטרת הקמת המצודה הייתה כפולה, מחד שליטה על האוכלוסייה המקומית כלקח ממאורעות המרד הערבי הגדול בשנים 1936 - 1939, ומאידך שליטה על מערך הדרכים בארץ ישראל במקרה של פלישה גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה. על כן אמורה הייתה המצודה להחזיק מעמד ללא עזרה חיצונית במשך 30 יום לפחות. במרחק של שלושה קילומטר דרומית למצודה, על כביש 450 לפני העיקול הגדול בואדי זרקא, נמצא מחסום דרכים מבטון שנבנה כחלק ממערך ההגנה. תוכנית ההשרדות הבריטית בארץ ישראל קשורה לתוכנית מצדה על הכרמל של היישוב היהודי בארץ ישראל.במיקום שנקבע למצודת נבי צאלח הייתה שאיפה לשלוט על צירים מרכזיים שמובילים למרכז הארץ. מכביש האורך המרכזי ירושלים - שכם הסתעף כביש הרוחב היוצא מביר זית דרך נבי צאלח לניעלין - דיר קדיס - לטרון ומשם לריכוזי האוכלוסייה במישור החוף. ובלטרון כבר הייתה ממוקמת מצודה מהשלב הראשון של המיזם.
במפת הצטלבות הדרכים שבה מוקמה משטרת נבי צאלח צוינו הדרכים כך: דרך אחת הובילה מהמשטרה לכיוון בית רימא,
דרך שנייה הובילה מהמשטרה לכיוון ביר זית,
ודרך שלישית הובילה מן המשטרה אל ניעלין - דיר קדיס ומשם לכיוון מישור החוף.
מבנה המצודה.
המצודה בנווה צוף היא אחת המצודות היחידות מבין ה-63 אשר מחופה אבן ירושלמית. המצודה השתמרה עד היום ואת מרבית מסימני ההיכר שלה עדיין ניתן לראות בשטח, כגון חומה היקפית שבשני קצותיה קבועים צריחים, דלתות ברזל גדולות וכבדות בכניסות, כראוי למבנה משטרה מכובד המצודה הכילה בעבר גם חדר גנרטור, מערכת כריזה וחדר משאבות מים. בנוסף ישנו מאגר מים אדיר ממדים הניזון מהמרזבים במצודה וכן ממערכת איסוף מים שנמצאת בגבעה הסמוכה, אתר חובלתא (גבעת ההליסטון).
שימושי המצודה לאורך השנים.
כאמור המצודה בשימושה הראשוני שימשה את הצבא הבריטי. אם סיום המנדט נכבש האזור בידי הצבא הירדני והמצודה עברה לשמש את הצבא הירדני. לאחר כיבוש האזור בידי ישראל במלחמת ששת הימים, שימשה המצודה כבסיס מג"ב משנת 1967 עד שנת 1972. בעקבות הטבח בנמל התעופה לוד .שבוצע על ידי קוזו אוקאמוטו,פינו חיילי מג"ב את המצודה ועברו למשימות אחרות. המצודה נותרה שוממה עד לעליית גרעין נווה צוף בנובמבר 1977.
עם תחילת ההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון על ידי תנועת גוש אמונים, הוקמו שני גרעינים, גרעין דתי וגרעין חילוני, במטרה ליישב את הגבעות הסמוכות למצודת הטיגארט.
כדי להציג את הקמת ההתנחלות כמעשה שנעשה לצרכים צבאיים, ולהימנע מתגובה בין לאומית, נדרשו הגרעינים להתיישב בתוך מחנות צבא. באוקטובר 1977 התיישבו שני גרעינים, באישור הרשויות, בתוך מחנות צה"ל, בבית אל ובמשטרת נביא צאלח. אנשי הגרעין התיישבו בחללים השונים של המצודה, ובית הכנסת הוקם באורוות הסוסים, שהיו החלל הגדול והרחב ביותר במצודה. תושבי הגרעין התגוררו במצודה עד לעליית השכונה הראשונה לקרקע, בשנת 1978.
כיום בנוסף לבית הכנסת שעודנו פעיל, פועלים במצודה שני מוסדות חינוכיים, אולפנת בני עקיבא למוזיקה ומחול שירת הים ומדרשת גופנא המתמקדת בהדרכת טיולים. בנוסף מצוי במצודה ארכיון היישוב נווה צוף.
קרון מזנון
תצפית גג הארץ
תצפית גג הארץ היא נקודת תצפית נופית הממוקמת ביישוב חרשה במועצה אזורית בנימין.
תיאור האתר.
הר חרשה, שבו שוכן גם היישוב חרשה, מצוי בגובה 754 מטר מעל פני הים, והוא הפסגה הגבוהה ביותר במערב בנימין.
מתצפית גג הארץ ניתן לראות בזווית של 360 מעלות, מאזור הרצליה שבמרכז רצועת החוף ועד אשדוד שבדרומה, את מודיעין-מכבים-רעות ונמל התעופה בן-גוריון. ניתן גם לראות את האתרים הנמצאים על כביש חוצה שומרון, וביניהם הר גריזים. כמו כן ניתן לראות פרישה רחבה של כל יישובי מערב בנימין, והיישובים הערביים במרחב.
התצפית ממוקמת מעל גבעת היקבים - אתר ארכאולוגי קדום, ובו שרידי התיישבות יהודית מתקופת בית המקדש הראשון, הכוללים שרידי קירות, בית בד מהקדומים בעולם, וכשלושים יקבים מתקופת הברזל 2, שמאוחר יותר הוסבו למערכות מסתור בתקופת המרד ברומאים.
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17