בשנת 1921 המרפאה התמזגה לליגה האמריקנית למניעת הריון (American Birth Control League), שהיה הארגון הלאומי היחיד בארצות הברית למניעת הריון עד שנות השישים. בשנת 1941 האגודה הפעילה 222 מרכזים ושירתה 49,000 לקוחות. עם זאת, היו כאלו שסברו שהשם אינו ראוי ופוגע במשפחות, ולכן הליגה החלה בדיונים על מציאת שם חדש. בשנת 1938 ארגנה קבוצה של אזרחים פרטיים את "ועדת האזרחים להורות מתוכננת" כדי לסייע לליגה למניעת הריון האמריקאית בהפצת ידע המדעי נושא מניעת הריון לקהל הרחב. בשנת 1942, שינתה הליגה רשמית את שמה לפדרציה להורות מתוכננת באמריקה (Planned Parenthood Federation of America).
מרבית פעילותה של הפדרציה להורות מתוכננת התבססה על מתנדבים, ובשנת 1960 היא העניקה ייעוץ לתכנון המשפחה במאות קהילות ברחבי ארצות הברית. הורות מתוכננת הייתה אחת החברות המייסדות של הפדרציה הבינלאומית להורות מתוכננת שהושקה בכנס במומבאי, הודו, בשנת 1952.
אחרי סנגר.
משנת 1962 ועד 1974 כיהן אלן פרנק גוטמכר כנשיא הורות המתוכננת. במהלך כהונתו אישר מינהל המזון והתרופות (FDA) את מכירת הגלולה הראשונה למניעת הריון, דבר שהוביל לשינוי עמדות בנושא זכויות הרבייה של נשים. באותה תקופה הורות מתוכננת הפעילה שדולה במטרה שהממשל הפדרלי יתמוך בזכויות רבייה. הפעילות הגיע לשיאה בתקופת נשיאותו של ריצ'רד ניקסון, שחתם על Title X Family Planning Program שדאג להעניק סובסידיות ממשלתיות לנשים בעלות הכנסה נמוכה כדי לאפשר להן גישה לשירותי תכנון המשפחה. הפדרציה להורות מתוכננת החל לקבל תמיכה פדרלית. הנשיא האמין שלכל אשה ללא קשר למצבה הכלכלי מגיע טיפול רפואי.
החל משנת 1955 הפדרציה להורות מתוכננת החל לתמוך ברפורמת חוקי ההפלות. באותה שנה כינסה המנהלת הרפואית של הארגון, מרי קלדרון, ועידה ארצית של אנשי מקצוע בתחום הרפואה, שבה השתתפו רופאים ואנשי מקצוע אחרים הדוגלים ברפורמה בחוקים שהפלילו את ההפלות, והיא מילאה תפקיד מפתח ביצירת תנועה לרפורמה בחוקי ההפלות בארצות הברית. בתחילה התמקדה התנועה הסרת איסור שהיה קיים הפלה מטעמי בריאות.
במהלך שנות השישים הורות מתוכננת הפך לקול משמעותי ביותר במאבק קידום חוקי הפלות. אקטיביזם זה הגיע לשיאו בקריאה לבטל את כל חוקי ההפלה (במדינות השונות בארצות הברית) בשנת 1969. בשנים שלאחר מכן, הארגון מילא תפקיד מפתח בפסקי הדין פורצי הדרך של בית המשפט העליון כדוגמת פסק דין רו נגד וייד ב-1973 וכמעט עשרים שנה מאוחר יותר בפסק הדין של הורות מתוכננת נ. קייסי (1992). לאחר שההפלה הותרה, בתחילת שנות השבעים, החלו מרפאות הורות מתוכננת לבצע הפלות במסגרת מגוון שרותי הבריאות שהציעו.
בשנת 1978 הפכה פיי ווטלטון לנשיאה האפרו-אמריקאית הראשונה של הורות מתוכננת. ווטלטון, שהייתה גם הנשיאה הצעירה ביותר בתולדות הארגון. היא כיהנה בתפקיד עד 1992, ובמהלך כהונתה, הורות מתוכננת הפך לארגון ללא מטרת רווח, השביעי בגודלו בארצות הברית, סיפק שירותים ל-4 מיליון לקוחות בכל שנה באמצעות 170 סניפים, ב-50 מדינות.
בשנים 1996 - 2006 הייתה גלוריה פלדט הנשיאה של הורות מתוכננת. פלדט התניעה וקידמה פרויקטים ומהלכים אקטיביסטיים שונים לקידום תרומות, פעילות פוליטית לא מפלגתית, פעילות חינוכית פוליטית, וקידום תנועת שטח לקידום מטרות הארגון. פלדט גם השיקה קמפיין בפריסה ארצית להרחבת השירותים למניעת הריונות לא רצויים, שיפור איכות הטיפול בפוריות והבטחת גישה להפלות בטוחות וחוקיות. יוזמה נוספת הייתה חנוכת "תוכנית שותפות גלובלית", במטרה להקים ציבור בוחרים נמרץ ופעיל לקידום נושאי תכנון המשפחה.
ב־15 בפברואר 2006 נבחרה ססיל ריצ'רדס לנשיאת הארגון. ריצ׳רדס, בתה של מושלת טקסס לשעבר, הדמוקרטית אן ריצ'רדס, הייתה בעברה סגנית ראש המטה של מנהיגת הדמוקרטים בבית הנבחרים ננסי פלוסי. בשנת 2012 הייתה ריצ'רדס אחת מרשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין "טיים".
כהונתה של ריצ'רדס כנשיא הארגון הסתיימה ב-30 באפריל 2018. ב־12 בספטמבר 2018 נבחרה לאנה ון לנשיאה אך ב-16 ביולי 2019 הודחה ון מתפקידה על ידי דירקטוריון הארגון . אלכסיס מקגיל ג'ונסון, חברת הנהלה והיו"ר לשעבר, הפכה לנשיאה בפועל של הארגון.
פרסי מרגרט סנגר.
בשנת 1966, החל ארגון "הורות מתוכננת" להעניק את פרס מרגרט סנגר השנתי לאנשים שהוכיחו הצטיינות ומנהיגות בקידום בריאות האישה וזכויות הרבייה. בשנה הראשונה הוענק הפרס לארבעה גברים: קרל ג' הרטמן, ויליאם ה. דרייפר, לינדון ג'ונסון ומרטין לותר קינג. מאוחר יותר הוענק הפרס בין היתר לג'ון. ד. רוקפלר השלישי, לקתרין הפבורן, לג'יין פונדה, להילרי קלינטון ולטד טרנר.
שירותים.
השירותים הניתנים על ידי הורות מתוכננת משתנים לפי אזורים, אך במעל 50% מהמרפאות בארצות הברית מתבצעות הפלות. הארגון מספק לפונות מגוון שירותים כגון: אמצעי מניעה, אמצעי מניעה לשעת חירום, בדיקות לגילוי מוקדם של סרטן השד וסרטן צוואר הרחם; בדיקות וטיפול בזיהומים המועברים במגע מיני, חינוך מיני, ניתוח להסרת צינור הזרע, סיוע לקהל הלהט"בי, והפלה. כאמור, הורות מתוכננת עורכת בדיקות סרטן השד אך אינה מספקת ממוגרפיה.
מימון.
הורות מתוכננת החל לקבל מימון פדרלי מאז 1970, הנשיא המכהן ריצ'רד ניקסון חתם בחוק על חוק שירותי תכנון המשפחה ומחקר אוכלוסין, ותיקון חוק שירות הבריאות הציבורי. כותרת X לפי חוק זה הממשל הפדרלי מספק מימון לשירותי תכנון המשפחה, כולל אמצעי מניעה ותכנון משפחות. לחוק הייתה תמיכה גורפת מהרפובליקנים והדמוקרטים כאחד. ניקסון תיאר את החוק כמבוסס על ההנחה כי "אין לשלול מאישה אמריקאית גישה לסיוע בתכנון המשפחה בגלל מצבה הכלכלי".
התורמים להורות מתוכננת כוללים את קרן ביל ומלינדה גייטס, קרן באפט, קרן פורד, קרן טרנר, קולמן ועוד. התרומות של קרן ביל ומלינדה גייטס לארגון היו ייעודיים למניעת מימון להפלות. חלק מהתורמים, כמו קרן באפט, תמכו בבריאות הרבייה שיכולים לכלול שירותי הפלות. קבוצות המתנגדות להפלות (ששמן באנגלית "בעד חיים" - pro life) דגלו בחרם תורמים להורות מתוכננת. בין התורמים העסקיים לארגון CREDO מובייל.
קואליציה של קבוצות לאומיות ומקומיות נגד הפלות יצרה שדולות ברמה הפדרלית והמקומית כדי להפסיק לממן את ההורות המתוכננת. כתוצאה מכך, מחוקקים בוושינגטון ובבתי הנבחרים במדינות השונות הציעו חקיקה להפחתת רמות המימון. שמונה מדינות: אלבמה, ארקנסו, אינדיאנה, קנזס, לואיזיאנה, ניו המפשייר, אוהיו, ויוטה חוקקו הצעות כאלה. בחלק מהמקרים, פסקי דין בבתי המשפט לא איפשרו פעולות אלו כיון שהן מתנגשות עם חוקים פדרליים או של המדינה עצמה. במקרים אחרים הרשות המבצעת הפדרלית סיפקה מימון במקום המדינות. במדינות מסוימות נפסק המימון להורות מתוכננת חלקית או לחלוטין.
באוגוסט 2015 ניסה מושל לואיזיאנה בובי ג'ינדאל לסיים את החוזה של לואיזיאנה עם הורות מתוכננת לטיפול במטופלי הביטוח הרפואי הלאומי (Medicaid) בתקופה שבה הייתה השתוללה מגפה של מחלות מין בלואיזיאנה. הורות מתוכננת ושלושה חולים תבעו את מדינת לואיזיאנה, כאשר משרד המשפטים של ארצות הברית התייצב לצד הורות מתוכננת.
בשלהי 2016 הוציא ממשל אובמה צו החל בינואר 2017 האוסר על מדינות ארצות הברית להפסיק להעניק את הכספים הייעודיים הפדרליים למרפאות שמבצעות הפלות, כולל סניפים של הורות מתוכננות. הצו מחייב שממשלות מקומיות יעניקו כספים פדרליים עבור שירותים הקשורים לזיהומים המועברים במגע מיני, טיפול בהריון, פוריות, אמצעי מניעה, בדיקות סרטן שד וצוואר הרחם לספקי בריאות מוסמכים בלי קשר לעובדה אם הם מבצעים הפלות. עם זאת, כלל זה נחסם על ידי שופט פדרלי יום לפני שהוא היה נכנס לתוקף. בשנת 2017 התבטל הצו על ידי חקיקה חדשה.
החוק המוצע לבריאות אמריקאית (H.R. 1628), שעליו הודיעו הרפובליקנים בקונגרס במרץ 2017, היה הופך את ההורות המתוכננת ללא זכאית להחזרי ביטוח בריאות ממשלתי או מענקים פדרליים הקשורים לתכנון משפחה.
פעילות פוליטית מקדמת מטרה.
הורות מתוכננת דוגל בהגנה משפטית ופוליטית על זכויות הרבייה. פעילות מקדמת זאת כוללת עזרה למימון אירועים מקדמים זכויות הפלות וזכויות נשים. הארגון מתנגד להגבלות על שירותי בריאות ורבייה של נשים, לרבות חוקי הסכמת הורים לקטינים. כדי להצדיק עמדה זו, הורות מתוכננת ציטט את המקרה של בקי בל, שנפטרה אחרי שעברה הפלה לא חוקית כי לא הרגישה שיכלה לבקש את הסכמת הוריה למען הפלה חוקית. הורות מתוכננת נוקט בעמדה כי חוקים המחייבים לתת הודעה להורי הקטינה לפני שניתן לבצע הפלה אינם חוקתיים מטעמי פרטיות.
הארגון מתנגד לחוקים המחייבים לבצע אולטרה-סאונד לפני הפלות, וקובעים כי המטרה היחידה בדרישה זאת היא להקשות על ההפלות. הורות מתוכננת התנגד גם ליוזמות המחייבות תקופות המתנה לפני הפלות, ואיסורים על הפלות מאוחרות שלא היו חוקיים בארצות הברית מאז 2003. הורות מתוכננת תומך בנגישות לאמצעי מניעה לשעת חירום בכל רחבי העולם (כמו גלולת היום שאחרי). הארגון מתנגד לחוק שיאפשר לרוקחים לסרב להפיץ תרופות כנגד מצפונם. הוא גם ביקר קשות בתי חולים שבהם לא הייתה נגישות לאמצעי מניעה לשעת חירום לנפגעות אונס. תוך הדגשת הצורך במידע מדויק מבחינה רפואית בחינוך מיני, הורות מתוכננת מתנגד לחינוך להימנעות בלבד בבתי ספר ציבוריים, ומספק ותומך בשעורי חינוך מיני מקיפים שכוללים דיון הן בהימנעות והן באמצעי מניעה.