ווקיגן נמצאת על חוף ימת מישיגן ורחוקה כ-13 ק"מ מגבול מדינת ויסקונסין ו-64 ק"מ מהעיר שיקגו. העיר נמצאת 204 מטרים מעל גובה פני הים. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, שטחה הכולל של העיר הוא 61.8 קמ"ר אשר מתוכם 61.3 קמ"ר הם יבשה ו-0.54 קמ"ר מים.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, בעיר מתגוררים 89,078 תושבים אשר מתוכם 46.6% לבנים, 19.2% שחורים או אפרו-אמריקאים, 4.3% אסיאתים, 1.2% אינדיאנים, 24.6% מגזע אחר ו-4.1% משני גזעים או יותר. על פי המפקד משנת 2000, היו בעיר 87,901 תושבים, 27,787 משקי בית, ו-19,450 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,475.0 נפש לקמ"ר. בעיר היו 29,243 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 490.7 דירות לקמ"ר.
כלכלה.
מרכזי התעסוקה הגדולים.
על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2010, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר הם:
אנטרופוצנטריות
ג'יי די
תאוצנטריות
תאוצנטריות או תאוצנטריציזם (מיוונית θεός – אלוהים, κέντρον – מרכז) היא השקפה בתחום הפילוסופיה והתאולוגיה הרואה באלוהים את מרכז או תכלית העולם. מולה עומדות שתי השקפות שונות הנוגדות את הנחת היסוד שלה: ההשקפה האנתרופוצנטרית הרואה באדם את מרכז או תכלית העולם; והאקוצנטריות – השקפה הרואה באדם כלא יותר מחלק אינטגרלי מהטבע ומממלכת החיות.
ההשקפה התאוצנטרית באה לביטוי בעיקר בדתות האברהמיות.
לפי פרופ' ישעיהו ליבוביץ, תאוצנטריות הוא ערך המעמיד במרכז את עבודת האל, ודורש מבעל-הערך למלא את כל מצוות הדת ולהקדיש לקיומן את חייו, ואף למסור את נפשו כאשר הדת תובעת זאת ("ייהרג ואל יעבור").
תיאוצנטריציזם
תיאוצנטריות
פלבנואיד
אבו בכר (פירושונים)
אבו בקר
לימון (קוסטה ריקה)
פוארטו לימון (בספרדית: Puerto Limón), או בקיצור לימון, היא בירת מחוז לימון בקוסטה ריקה. העיר נמצאת בחוף הים הקריבי, במרחק של 152 קילומטרים מבירת קוסטה ריקה סן חוסה. נמל לימון הוא הגדול והחשוב ביותר בקוסטה ריקה.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-1854 על ידי חוקר הארצות ממוצא גרמני פיליפ ולנטיני בעידוד ממשלת קוסטה ריקה.
העיר ניזוקה קשות ברעידת אדמה ב-1991.
חינוך.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות פרטיות וגם קמפוס של אוניברסיטת קוסטה ריקה.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי של לימון משרת את העיר, ומציע בעיקר טיסות בתוך קוסטה ריקה.
פוארטו לימון
לימון (פירושונים)
סער 4.5 נירית
מינדי (סדרת טלוויזיה)
מינדי (באנגלית: "The Mindy Project", תרגום מילולי: "הפרויקט של מינדי") היא סדרת קומדיה רומנטית אמריקאית שעלתה לשידור ברשת FOX האמריקאית ב-25 בספטמבר 2012, ובישראל החל מ-2013 בערוצים HOT3 ובערוץ HOT Plus.
ב-7 במרץ 2014 הודיעה רשת FOX כי תשודר עונה שלישית לסדרה.
ב-6 במאי 2015 הודיעה רשת FOX כי ביטלה את הסדרה לאחר 3 עונות, אולם ב-15 במאי הודיע האתר Hulu כי רכש את הסדרה לעונה רביעית בת 26 פרקים, אשר שודרה בו החל ב-15 בספטמבר 2015. במאי 2016 חודשה הסדרה גם לעונה חמישית בת 16 פרקים, אשר עלתה לשידור ב-4 באוקטובר באותה שנה. בהמשך קוצצה עונה זו ל-14 פרקים. במרץ 2017 חודשה הסדרה לעונה שישית ואחרונה, בת 10 פרקים, אשר עלתה לשידור ב-12 בספטמבר 2017 והסתיימה ב-14 בנובמבר באותה שנה.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחרי מינדי להירי (מינדי קלינג), מיילדת וגינקולוגית, המנסה לאזן בין חייה האישיים וחיי העבודה שלה, המוקפת בעמיתים ביזאריים ומשונים לעבודה במרפאה קטנה הנקראת "שולמן ושות'" בניו יורק סיטי. הדמות של מינדי מבוססת על אמה של מינדי, שהייתה מיילדת וגינקולוגית. בסדרה מינדי בוחנת את החיים שלה בעזרת שותפיה לעבודה: דני קסטלנו, חברה הטוב ביותר של מינדי וגם מושא האהבה שלה; ג'רמי ריד, רופא בריטי נאה שאיתו מינדי נהגה לשכב בעונה הראשונה; מורגן טוקרס, אח שהיה גם אסיר לשעבר; ופיטר פרנטיס, רופא אחר שהיה חבר במועדון סטודנטים בדארטמות' קולג'.
סער 4.5 חוחית
קלארקדייל
קלארקדייל (באנגלית: Clarkdale) היא עיירה במחוז יאוואפיי שבמרכז מדינת אריזונה, ארצות הברית. הנהר ורדה זורם דרך העיירה, כמו גם ערוץ ביטר (Bitter Creek), נחל אכזב שהוא יובל של נהר הוורדה. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, התגוררו בעיירה בשנת 2010 4,097 תושבים.
קלארקדייל, שהייתה בעבר עיירת מכרות, היא כיום בעיקר קהילה של פנסיונרים ומתנהלת בה פעילות תרבותית עשירה.
היסטוריה.
קלארקדייל נוסדה ב-1912 על ידי היזם והפוליטיקאי ויליאם אנדרוז קלארק (William Andrews Clark; 1925-1839) כעיירה עבור עובדי מפעל ההיתוך שבבעלותו (United Verde Copper Company), שנועד לעבד את העפרות ממכרה הנחושת שבג'רום (Jerome) הסמוכה. קלארקדייל הייתה אחת מעיירות המכרות המודרניות ביותר בעולם לתקופתה ופעלו בה שירותי טלפון, טלגרף, חשמל, מים וביוב, והייתה דוגמה מוקדמת לעיר מתוכננת. אחוזת קלארק (Clark Mansion), נקודת ציון מקומית, נבנתה בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-20 עבור ויליאם קלארק השלישי (by William Clark III), הנכד של קלארק ויורש של החברה שהקים. המבנה, מזרחית לעיירה מעבר לנהר ורדה בסמוך לאגם פקס (Pecks Lake), עלה באש בנסיבות חשודות ב-2010.
מרכז העיירה ואזור העסקים שלה נבנו בסגנון ספרדי קולוניאלי, וכולל את מועדון הנצחת קלארק (Clark Memorial Clubhouse) והספרייה (Memorial Library), שניהם עדיין בשימוש. המועדון נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places), גם האתר המקורי של העיירה מופיע בשלמותו ברשימה כ"נפת קלארקדייל ההיסטורית" (Clarkdale Historic District).
המכרה ומפעל ההיתוך נסגרו ב-1953, ועקב כך חוו תושבי קלארקדייל מצוקה כלכלית. קלארקדייל נמכרה ונקנתה על ידי מספר חברות. ב-1957, הוכרה קלארקדייל רשמית כעיירה. בניית מפעל המלט של חברת המלט פניקס (Phoenix Cement Company) ב-1959 שינתה את המצב והקהילה חוותה שגשוג.
במהלך מרבית ההיסטוריה המוקדמת של העיירה הונהגה בה הפרדה גזעית. פועלים מקסיקנים או אמריקנים ממוצא מקסיקני חויבו להתגורר בשכונת פאטיו טאון (Patio Town), ולהשתמש בבריכת השחייה ובפארק בשכונתם בלבד; בכניסה לבריכת השחיה העירונית היה תלוי שלט "לבנים בלבד". בנוסף, תוכננה קלארקדייל עילית (Upper Clarkdale) עבור מהנדסים ומנהלים, בעוד שקלארקדייל תחתית (Lower Clarkdale) תוכננה עבור "מעמד הפועלים".
חלק משמורת האינדיאנים "אומת יאוואפי-אפאצ'י" (Yavapai-Apache Nation) שוכנת בתחומי קלארקדייל.
גאוגרפיה.
תיאור כללי.
קלארקדייל שוכנת על שטח של 19.4 ק"מ רבועים, שמתוכם 19 קמ"ר אדמה וכ-0.5 קמ"ר מים.
קלארקדייל שוכנת בגובה 1,081 מטרים מעל פני הים במפגש ערוץ ביטר (Bitter Creek) ונהר ורדה במחוז יאוואפיי, בצפון אריזונה. העיירה שוכנת כ-65 קילומטרים דרומית מערבית לעיר פלגסטף וכ-140 קילומטרים צפונית לפיניקס בירת אריזונה. כביש מדינתי מספר 89A של אריזונה עוקף את העיירה בצידה הדרומי, וכביש 89A ההיסטורי עובר דרך קלארקדייל. העיירות השכנות כוללות את ג'רום (Jerome), כשישה קילומטרים מדרום-מערב וקוטונווד (Cottonwood) כשישה קילומטרים מדרום-מזרח.
המונומנט הלאומי טוזיגוט (Tuzigoot National Monument), חורבות פואבלו של עם הסינאגואה (Sinagua) המשתרעות על שטח של 170 דונם, שוכנות בין קלארקדייל לקוטונווד על אדמה שנתרמה לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית בידי חברת המכרות פלפס דודג' (Phelps Dodge) ב-1938.
שמורת הטבע הבראשיתי קניון סיקמור (Sycamore Canyon Wilderness) שוכנה כמה קילומטרים צפונית לעיירה. נחל סיקמור (Sycamore Creek), הזורם דרך שמורת הטבע נשפך לנהר ורדה כ-10 קילומטרים צפון-צפון מערבית לקלארקדייל.
דמוגרפיה.
נכון למפקד האולוסין של 2000 התגוררו בקלארקדייל 3,422 תושבים ב-1,422 משקי בית, ו-922 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 180.3 תושבים לקמ"ר. החלוקה האתנית הייתה 84.51% לבנים, 11.81% היספנים ו-6.81% אינדיאנים. 21.5% מהתושבים היו מתחת לגיל 18 ו-26% מעל גיל 65. ההכנסה השנתית הממוצעת למשפחה הייתה 41,250 דולרים.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת בקלארקדייל בינואר היא 7°C וביולי היא 29°C. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בקלארקדייל הייתה 48°C, ב-1994, והנמוכה ביותר הייתה 13°C- ב-1990. החודש הגשום ביותר הוא אוגוסט עם ממוצע של 51 מ"מ גשם. על פי שיטת קפן מסווג האקלים בקלארקדייל כאקלים צחיח למחצה, טרופי וסוב טרופי המסומן כ-BSk במפות האקלים.
מעט מאוד שלג יורד בקלארקדייל. בין 1949 ל-1977, ירדו בקוטונווד הסמוכה לקלארקדייל כ-10 ס"מ שלג בממוצע לשנה כמחצית מכמות זו בחודש דצמבר.
כלכלה.
מפעל המלט פיניקס הוא התעשייה העיקרית היחידה בקלארקדייל. מפעל המלט נבנה ב-1959 במטרה לספק צמנט פורטלנד לבניית סכר קניון גלן והוא כיום בבעלות קהילת האינדיאנים פימה-מריקופה של הנהר סולט (Salt River Pima-Maricopa Indian Community). קלארקדייל היא תחנת המוצא לרכבת טיולים נופית הקרויה "רכבת קניון ורדה" (Verde Canyon Railroad), שמסלולה חופף לחלק מרכבת עמק ורדה שנבנתה ב-1911–1912 על מנת לשרת את המכרה והכור של קלארק, אל עיירות הרפאים דרייק (Drake) ופרקינסוויל. בקלארקדייל שוכנת שלוחה של קולג' יאוואפיי (Yavapai College).
כמה סרטים צולמו בקלארקדייל כולל "Desert Fury" (סרט מ-1947), "מרדף חצות", "חייל אוניברסלי (1992)", ו-"Brothel".
תרבות ואמנות.