באפריל 2011 הפיק סקרילקס יחד עם להקת Korn את השיר Get Up. ביוני 2011 סקרילקס הפיץ לאתר Beatport את המיני-אלבום (EP) השלישי שלו, More Monsters and Sprites. רובו כלל רמיקסים ללהיט Scary Monsters and Nice Sprites אך גם 3 יצירות חדשות שהבולטות מהם First Of The Year ו-(Ruffneck (FULL Flex. יחד עם האלבום יצא לאור גם קליפ ללהיט Rock N' Roll מהאלבום הקודם שלו. חודשיים מאוחר יותר הקים סקרילקס את הלייבל OWSLA, שאיגד תחתיו מפיקי אלקטרו האוס ודאבסטפ. ב-21 בדצמבר 2011 הוציא לאור סקרילקס את ה-EP הרביעי שלו, Bangarang, שכלל קטעים חדשים לגמרי שהופקו על ידיו וכן שיתופי פעולה עם להקת "הדלתות" (The Doors), אמן האלקטרו האוס וולפגנג גרטנר, ועם הזמרת אלי גולדינג.
בטקס הגראמי שנערך ב-12 בפברואר 2012 זכה סקרילקס ב-3 פרסי גראמי (מתוך 5 להם היה מועמד): על אלבום האלקטרוניקה/דאנס הטוב ביותר - Scary Monsters and Nice Sprites, על הפקת האלקטרוניקה/דאנס הטובה ביותר - Scary Monsters and Nice Sprites, ועל הרמיקס הטוב ביותר - הרמיקס שלו לשיר Cinema של Benny Benassi. הוא אף זכה למועמדת בפרס גראמי לתגלית השנה. בדצמבר 2012 סקרילקס הוציא מיני אלבום חדש בשם Make It Bun Dem בשיתוף פעולה עם דמיאן "ג'וניור גונג" מארלי אשר זכה שלוש פעמים בפרס גראמי והוא בנו של זמר הרגאיי המפורסם בוב מארלי. האלבום כלל את השיר המקורי שנקרא Make It Bun Dem (שנכלל בפסקול של המשחק Far Cry 3) ועוד שישה רמיקסים של השיר. ב-2 בינואר 2013 הוציא סקרילקס את המיני-אלבום (EP) השביעי שלו, שנקרא Leaving. סקרילקס אישר שבקיץ 2013 הוא יוציא אלבום Long-Playing.
ב-9 באוקטובר 2013 פרסם סקרילקס את השיר Try It Out יחד עם אלווין ריסק. ב-19 באוקטובר דורג סקרילקס במקום ה-11 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag". ב-18 במרץ 2014, סקרילקס הוציא לאור את אלבום האולפן שלו "Recess". האלבום מדורג במקום הראשון במצעד אלבומי מוזיקת דאנס-אלקטרונית של Billboard. באותה שנה, עלה בדירוג והגיע למקום ה-9 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנה זו.
יהושע דב בנינסון
יהושע דב בנינסון (בן נון; תר"ז, 1846 – כ"ו באדר תרצ"א, מרץ 1931) היה מראשי חובבי ציון במינסק וממתיישבי ראשון לציון.
קורות חיים.
נולד בשנת 1846 בבוריסוב שבפלך מינסק שברוסיה (כיום בבלארוס) לחיים יצחק ובילה בנינסון. בצעירותו למד בישיבת וולוז'ין. בהיותו בן שבע עשרה נישא ליהודית לוין, בת הרב מרדכי לוין, ששימש ראש ישיבה במינסק. לאחר נישואיו מתו אביו ואמו ביום אחד במגפת טיפוס. אחותו הצעירה חסיה הייתה אז כבת שש. בנינסון מכר את בית הוריו ועקר עם כל משפחתו למינסק. למד עברית ומתמטיקה, ולאחר מכן עבד כמנהל חשבונות בבנק לוריא במינסק. כעבור זמן התמנה למנהל הבנק.
באותה תקופה דגל ברעיון הסוציאליסטי, אולם הפרעות שנערכו ביהודי דרום-מערב האימפריה הרוסית בשנת 1881 חוללו אצלו תפנית אידאולוגית והוא נעשה ציוני נלהב. ביתו שימש מרכז לתנועת חיבת ציון במינסק וסביבתה. היה מחברי "אגודת האלף" וממייסדי אגודת "קיבוץ נדחי ישראל", שרבים מחבריה עלו לארץ ישראל והצטרפו לביל"ויים.
בשנת תרמ"ג (1883) עלתה לארץ ישראל אחותו חסיה, שנישאה לביל"ויי יהודה אידל צלליכין. בשנת תרמ"ה (1885) עלתה בתו לאה, שנישאה לביל"ויי צבי הורביץ. בשנת תרנ"א (1891) ביקר בנינסון בארץ ישראל כשליח של "אגודת האלף" ו"קיבוץ נדחי ישראל". הוא סייר בגדרה, שהייתה אז בראשית ימיה, וכן בעמק יזרעאל ובגליל. את בניו חיים יצחק ועמנואל שלח ממינסק ללמוד בבית הספר מקוה ישראל.
בשנת תרס"ו (1906) חיסל את עסקיו ועלה לארץ ישראל עם כל משפחתו. הוא השתקע בראשון לציון ועבד בניהול האדמיניסטריבי של היקב. בין השנים תרע"ב-תרע"ז (1912–1917) היה חבר ועד המושבה. שינה את שם משפחתו ל"בן נון" והיה חותם בשם "יהושע בן נון".
בשנת תרע"ד (1914), לאחר מות אשתו, עבר לתל אביב. היה מקורב לראשי העיר ופרנסיה ובהם חיים נחמן ביאליק.
נפטר בשנת 1931, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
Skrillex
מסע תענוגות בארץ הקודש
יעקב ויסמן
יעקב ויסמן (ח' בסיוון תרמ"ו, יוני 1886 - י"ב בניסן תשט"ז, 23 במרץ 1956) היה איש עסקים ופעיל ציבור, מראשי הפעילים הציונים במצרים ונשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית בקהיר.
קורות חיים.
נולד בירושלים, אמו חיה הייתה בת חיים צבי ב"ק. בצעירותו עבר עם משפחתו ליפו. למד בבית הספר של כי"ח, ולאחר מכן במקוה ישראל. שימש מורה לטבע בבית הספר בגדרה.
בהיותו בגדרה הכיר את בילה בנינסון, בתו של יהושע דב בנינסון, וכעבור זמן נישאו. בשנת 1905 עבר למצרים ועבד ב"בנק הגרמני המזרחי" ("דויטשה אוריינט בנק"), תחילה כפקיד ולבסוף כמנהל סניף בכיר. כעבור זמן יסד יחד עם ד"ר שוויצר בנק פרטי בשם "שוויצר ויסמן &amp; קומפאני".
לאחר מלחמת העולם הראשונה היה מנהל חברת הנפט "בלפטרול". בשנת 1920 עבר לאלכסנדריה ועסק בחקלאות, יחד עם אחיו יהודה ויסמן (שהיה גם גיסו; שניהם נישאו לשתי אחיות) ואחיינו אמנון הורביץ. בשנת 1936 יסד את "החברה הארץ-ישראלית לגז בית" וכיהן כמנהלה במשך עשרות שנים.
במקביל לעסקיו היה פעיל מרכזי בארגונים ציוניים ויהודיים במצרים. בשנת 1937 היה ציר מצרים לקונגרס הציוני ה-20 שהתקיים בציריך. היה נשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית בקהיר, נציג הקרן הקיימת לישראל במצרים, נשיא הוועד למען החייל העברי בקהיר וסגן נשיא לשכת בני ברית במצרים. במלחמת העולם השנייה היה ממייסדי "מועדון החיילים העבריים" בקהיר.
אשתו בילה ויסמן הייתה אף היא אשת ציבור פעילה במצרים. היא הייתה נשיאת הוועד לעליית הנוער לארץ ישראל וחברה בוועד הפועל הציוני. היא הקימה את ועד הנשים למען החייל העברי בקהיר ועמדה בראשו, וכמו כן הייתה שותפה עם בעלה ביסוד "מועדון החיילים העבריים".
ויסמן נפטר בתל אביב בשנת 1956 ונקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו אביבה הייתה אשת עו"ד עמיאל נג'אר, שעמד בראש ארגון הנוער הציוני במצרים. בנו גוריון ויסמן היה בעלה של הזמרת אילנה רובינא ואבי בתה היחידה מאיה.
צבי הורביץ
צבי הורביץ (בן יעקב; י"ח באייר תרכ"ג, מאי 1863 – כ"ב באייר תרצ"ח מאי 1938) היה מאנשי ביל"ו, נמנה עם קבוצת מייסדי גדרה.
ביוגרפיה.
נולד בסלוצק, בלארוס, לרבקה ויעקב הורביץ, מצאצאי השל"ה. בצעירותו התייתם מאביו וגדל בבית סבתו. למד בבית המדרש למורים בהנהלתו של יהושע שטיינברג. התגורר במינסק והתחבר לאנשי חובבי ציון ובהם יהושע דב בנינסון, לימים חותנו.
בשנת 1883 הצטרף לביל"ו, עזב את רוסיה ועלה לארץ ישראל. בתקופה הראשונה שהה עם חבריו בבית אנטון איוב שבסמוך ליפו ועבד במקוה ישראל. נבחר להנהלה המרכזית של ביל"ו והיה הגזבר של התנועה.
ב-14 באפריל 1884 השתתף בישיבה בביתו של יחיאל מיכל פינס בירושלים שבה דנו על ייסוד מושבה ביל"ויית. למחרת יצא לבדוק את אדמת גדרה (אז: קטרה), שנרכשה על ידי פינס. כמומחה חקלאי הוא הביע את דעתו החיובית על המקום ובעקבות זאת הוחלט להקים שם את המושבה הביל"ויית. היה בין שבעת אנשי ביל"ו שעלו לגדרה בכ"ה בכסלו תרמ"ה (15 בדצמבר 1884).
בשנת 1886 נסע לרוסיה לשאת את לאה בנינסון, בתו של יהושע דב בנינסון. כששבו לארץ הוא חזר לגדרה לבנות את ביתו ואילו אשתו שהתה בינתיים בראשון לציון, אצל דודה יהודה צלליכין. בשנת 1887 נולד בראשון לציון בנו אמנון. כעבור שנה הצטרפו אליו אשתו ובנו התינוק. תקופה מסוימת שימש מנהל הכספים של ועד המתיישבים בגדרה.
הורביץ היה בר-סמכא בתחום החקלאי ועסק במיכון החקלאות. התמחה בנטיעת גפנים ושקדים ובתעשיית היין, והדריך רבים מבני הקיבוצים והמושבים, ובהם נהלל, דגניה וגן שמואל.
בניו הם אמנון ואבינועם הורביץ. נכדתו, בת בתו ימימה, היא העיתונאית ומבקרת התיאטרון הדה בושס.
כתיבה.
הורביץ פרסם רשימות על גדרה ב"הארץ" וב"המגיד", וכן מאמרים מקצועיים בתחום החקלאות ב"דער קאלאניסט" שבעריכת מנשה מאירוביץ ואברהם משה לונץ.
בין השנים 1883 – 1892 כתב יומן אישי ובו תיעד את קורותיו. קטעים ממנו התפרסמו ב"הארץ" ובירחון "עתידות". בשנת 1935 פרסם חלק מזכרונותיו בירחון "מימים ראשונים" שבעריכת אלתר דרויאנוב, בשם "מרשימותיו של אחד משרידי הבילויים".
בנו, אמנון, המשיך במפעלו התיעודי של אביו ועסק בחקר תולדות הביל"ויים.
קופש
נעם לאונר
נעם לַאוּנֶר (16 באוגוסט 1927 – 12 במאי 2010) היה ראש עיריית ראשון לציון בשנים 1965-1962. יקיר ראשון לציון.
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק בשנת 1927. אמו, אסתר, היא בתם של הביל"ויים יהודה אידל צלליכין וחסיה לבית בנינסון, מראשוני ראשון לציון. בשנות ה-20 נישאה אסתר צלליכין להארי ברנרד לאונר, איש הגדוד העברי האמריקאי. לאחר נישואיהם התגוררו בארצות הברית ושם נולדו ילדיהם.
בשנת 1934 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בראשון לציון. האב היה עורך דין והאם הייתה פעילת ציבור בעיר, בין השאר הייתה חברת מועצת העירייה מטעם הציונים הכלליים. בתום לימודיו בבית הספר חביב למד נעם לאונר בגימנסיה הרצליה. היה פעיל בהגנה. אחיו דן נהרג במלחמת השחרור. לאחר קום המדינה שירת כקצין קשר גדודי וכמפקד פלוגה בחטיבת גבעתי השתתף בפיצוץ מפקדת חסן סלאמה, בקרב על תל א-ריש במבצע חמץ ובקרבות נוספים, והגיע לדרגת רב-סרן.
ערב קום המדינה החל ללמוד משפטים בבית הספר למשפט וכלכלה בתל אביב ולאחר קום המדינה השלים את לימודי המשפטים במחזור הראשון של האוניברסיטה העברית בירושלים. עבד כעורך דין, תקופה מסוימת יחד עם אביו ולאחר מכן כעורך דין עצמאי.