טקטסדה (בהונגרית: Taktaszada) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טקטסדה נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,112 תושבים בשנת 1990 עד 1,863 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 10%).
בטקטסדה חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
טאיה
טאיה (בהונגרית: Tállya) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טאיה נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,375 תושבים בשנת 1990 עד 1,757 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 25%). היישוב נמצא על דרך רבני הפלאים (הונגריה).
הקהילה היהודית.
יהודים התיישבו בטאיה במחצית השנייה של המאה ה-18 ושימשו כחוכרי אחוזות. הקהילה התארגנה בשנת 1820 והקימה שלושה בתי כנסת, חברה קדישא, מקווה, ומוסדות לימוד שונים כולל ישיבה.
בתקופת הטרור הלבן היו יהודי טאיה נתונים לפרעות ומעשי שוד, ורק פלוגת הגנה יהודית שנשלחה מבודפשט הצילה את הקהילה מידי הפורעים.
בשנת 1938 הופקעו מידי יהודי טאיה הכרמים ורישיונות בתי המרזח, ונאסר עליהם לסחור ביין. בדצמבר 1942 גויסו גברים יהודים לעבודות כפייה ומשפחותיהם נותרו ללא פרנסה.
אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944 נצטוו היהודים להסתגר בבתיהם ובסוף אפריל רוכזו בבית הכנסת, ואחרי שנשדדו מרכושם בידי שוטרים הונגרים, הועברו לגטו שאטוראליאויהיי. משם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה כ-20 גברים יהודים מהמחנות לעבודות כפייה וכמה נשים ששרדו מאושוויץ. הם מצאו את בתי הכנסת שדודים ו-20 ספרי התורה שהיו בהם נעלמו. נשתמרו הפרוכת (שנמסרה למוזיאון היהודי בבודפשט) וספריית הרב, שהועברה לקהילת דברצן. בשנת 1947 נחנכה אנדרטה לזכר הנספים בשואה.
בשנת 1960 כבר לא היו יהודים בטאיה.
סטטוס קוו (להקה)
סטטוס קוו היא להקת רוק בריטית. הלהקה נוסדה בשנת 1962 ועודנה פעילה כיום.
היסטוריה.
הלהקה נוסדה בשנת 1962 בשם "The Scorpions" אשר שונה כעבור זמן קצר ל-"The Spectres", על ידי פרנסיס רוסי (שירה וגיטרה) ואלן לנקסטר (גיטרה בס). אליהם הצטרפו המתופף ג'ון קוגלן והקלידן רוי ליינס. הלהקה הוציאה שלושה סינגלים שלא הצליחו, הסבה את סגנונה למוזיקה פסיכדלית, שינתה את שמה ל-"Traffic Jam" והוציאה את הסינגל "Almost But Not Quite There" שגם הוא לא זכה להצלחה. לאחר מפלה זו הצטרף אליהם ב-1967 ריק פרפיט (שירה, גיטרות) והלהקה שינתה את שמה שוב לשמה הנוכחי.
ב-1968 הלהקה הוציאה את הסינגל "Pictures of Matchstick Men" והשיר הגיע למקום השביעי בבריטניה, למקום השמיני בקנדה, ובארצות הברית השיר הגיע למקום ה-12. הסינגל הבא שהוציאה הלהקה לא נחל הצלחה, אך הסינגל שהוציאה אחריו "Ice In The Sun" היה ללהיט השני של הלהקה. במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית הגיע השיר למקום ה-70, והוא השיר האחרון של הלהקה שנכנס למצעדים בארצות הברית.
לאחר שיצא אלבומם השני Spare Parts ומכירותיו לא היו כמצופה, נטשה הלהקה את הסגנון הפסיכדלי, ועברה לסגנון רוק כבד/בוגי רוק. הסינגל הבא שהוציאה היה Down the Dustpipe.
ב-1970 יצא אלבומה השלישי Ma Kelly's Greasy Spoon שכלל את הקו המוזיקלי החדש. האלבום נחל כישלון.
בתחילת שנות ה-70 חתמה סטטוס קוו עם חברת התקליטים ורטיגו. הסינגל הראשון שיצא במסגרת זו הגיע לעשרת הגדולים, והאלבום שהוציאה נמכר היטב. הסינגל Hello העפיל למקום הראשון והסינגל Carolinr טיפס למקום החמישי. הקלידן אנדי בוון צורף באופן לא רשמי ללהקה.
האלבומים שהופקו במהלך העשור זכו להצלחה, והסינגלים שהגיעו לעשרת הגדולים היו: Down Down, Roll Over במקום ראשון, Lay Down, Rain, Wild Side of Life וגרסת כיסוי לשירו של ג'ון פאגרטי.
בשנת 1981 החליף המתופף פט קירצ'ר את קלוגלן בתפקידו. בתחילת שנות ה-80 חלה מתיחות בין חברי הלהקה לנקסטר, פרפיט ורוסי. לנקסטר פרש מן הלהקה לאחר שהופיע עמם במופע Live Aid. לנקסטר פנה אף בתביעה לבית המשפט על מנת שזה יורה לחברים שנשארו להפסיק להשתמש בשם סטטוס קוו, אך הפסיד בתביעה.
רוסי ופרפיט צרפו ללהקה חברים חדשים, רת הבסיסט ג'ון אדווארדס, המתופף ג'ף ריץ' והקלידן אנדי באון שהפך לחבר בלהקה באופן רשמי.
ב-1986 הוציאה הלהקה את הלהיט In the Army Now.
ב-1994 סינגל נוסף של הלהקה הגיע למקום הראשון, הסינגל השני בתולדותיהם, "Come on You Reds", שהוקלט במהלך שנת 1994 עם סגל קבוצת הכדורגל מנצ'סטר יונייטד לפני זכייתה באליפות הליגה האנגלית.
באמצע שנות ה-90 רשמה הלהקה 50 סינגלים שהיו ללהיטים בבריטניה יותר מכל להגת רוק אנד רול בבריטניה נכון לאותה תקופה.
ב-1997 ג'ון פרפיט עבר ניתוח מעקפים אך התאושש והמשיך להופיע עם הלהקה ולהשתתף בהקלטות בשנים שלאחר מכן. ריץ' המתופף עזב את סטטוס קוו בשנת 2000, והוחלף על ידי מאט לטלי. בשנים הבאות המשיכה הלהקה להוציא אלבומים, והאלבום שיצא ב-2010 נמכר בעותקים נכבדים. ב-2013 יצא הסרט Bula Quo בו השתתפה הלהקה. אלבום פסקול הסרט בהשתתפותה יצא לאחר מכן. ב-2015 הוציאה הלהקה אלבום משיריה בעבר בגרסה אקוסטית. האלבום הגיע למכירות זהב.
ב-2016 בעת שהלהקה שהתה בטורקיה במהלך סיבוב הופעות, אירע לפרפיט התקף לב. כתוצאה מכך נמנע ממנו להיות חלק מהלהקה, והוא הוחלף על ידי ריצי מאלון. בערב חג המולד של שנה זו הוא הלך לעולמו כתוצאת מספסיס.
בשנת 2017 יצא האלבום האחרון של הלהקה.
ברחוב האחיות השחורות
ברחוב האחיות השחורות (באנגלית: On Black Sisters Street) הוא רומן מאת צ'יקה אוניגווה שנכתב במקור באנגלית אך יצא לאור לראשונה בתרגום להולנדית בשם Fata Morgana. הספר משמיע את קולן של נשים שהיגרו לאירופה מאפריקה שנאלצות לפנות לתעשיית המין כדי לשרוד. הספר תורגם לעברית על ידי נעה שביט ויצא לאור באריה ניר הוצאה לאור ב־2013. הספר זכה בפרס NLNG לשנת 2012, הפרס הספרותי החשוב ביותר בניגריה.
תקציר עלילה.
עלילת הספר מתרחשת בין ניגריה לבלגיה, ועוקבת אחר חייהן של אָמָה, סיסי, אֶפֶה וג'ויס, אשר נפגשות בדירה בקומת קרקע, שיש בה חמישה חדרי שינה בגודל תא טלפון וקירות צבועים באדום, באזור מוזנח ואפרורי של אנטוורפן. ארבען פותו על ידי אותו סוחר נשים מניגריה עם הבטחות לעושר מהיר המצפה להן באירופה. עם רדתן מהמטוס בבלגיה הן מובלות לדירה שמנהלת מאדאם, נדרשות למסור לה את דרכוניהן ומתחילות מיד לעבוד בזנות – בברים וברובע החלונות האדומים. אבל כאשר סיסי, שמנסה לזכות בחירותה, נרצחת, עולמן השברירי ממילא עומד בפני קריסה.
מלוכדות בשל הטרגדיה, שלוש הנשים שנותרו – ג'ויס, יפהפייה סודנית, היחידה שנשארה בחיים מכל משפחתה; אָמָה, שתוקפנותה מסתירה עבר של התעללות; ואֶפֶה, שנחושה להעניק לבנה עתיד טוב יותר משלה – מתחילות לחלוק את סיפוריהן. אלה הם סיפורים על ייאוש, חולשות אנוש וחלומות מנופצים אך גם על שמחה, נדיבות ואהבה.
עבודת התחקיר.
עלילת הספר מתבססת על תחקיר מקיף וראיונות עם נשים ניגריות מתעשיית המין באירופה שערכה הסופרת, ילידת ניגריה, שהתגוררה בעת הוצאת הספר 17 שנים בבלגיה. את התחקיר לספר החלה אוניגווה בבית הקפה ששימש מקום מפגש לקהילה הניגרית באנטוורפן:
חשיבות.
"ברחוב האחיות השחורות" זיכה את הסופרת בפרס NLNG, הפרס הספרותי החשוב ביותר בניגריה, ב-2012. עם פרסום הספר נסעה הסופרת לבתי ספר בערים וכפרים בניגריה יחד עם ארגוני סיוע והרצתה לנערות בנות 14–16 (גיל הכניסה לעולם הזנות) על נתיב הסחר בנשים מניגריה למדינות אירופה.
דומי X5
דומי X5 (באנגלית: Domy X5) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (שם רשמי: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd", שם בסינית: "众泰汽车") מסדרת "Domy" אשר מיוצר משנת 2015 ועד היום בסין.
בניטו גארסיה
בניטו גארסיה קאנו (בספרדית: Benito García Cano, 3 באפריל 1915 - 24 באוגוסט 1915) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 שנודע בשמו הפרטי, בניטו. שיחק שש שנים במדי ברצלונה, עמה זכה בגביע הספרדי ובאליפות ספרד. כמו כן היה גם מאמן כדורגל ויזם, מהמקימים של רשת חנויות ספורט, "בניטו ספורטס".
קריירה.
בניטו החל את הקריירה שלו במספר קבוצות קטנות. תחילה בבטיס דה קווטרו קמינוס, בהמשך בפניה אלבארס דה מדריד ולאחר מכן בנסיונל מדריד. ב-1938 שיחק בקרטחנה, וכעבור שנה חתם בשורות ברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד. בעונת 1940/1941 החל לשחק באופן תדיר בהגנת הקבוצה. בעונת 1941/1942 התקשתה ברצלונה בליגה והייתה על סף ירידה לליגה השנייה, אך בזכות מספר ניצחונות במחזורי הסיום של העונה נמנעה מכך. חרף חוסר ההצלחה בליגה, זכתה ברצלונה בסוף העונה בגביע הספרדי. במשחק הגמר שנערך ב-21 ביוני 1942 נגד אתלטיק בילבאו פתח בניטו בהרכב ברצלונה וסייע לקבוצתו לנצח 4–3 בהארכה. בעונת 1944/1945 ערך 5 הופעות בליגה ולקח חלק בזכייתה של ברצלונה באליפות השנייה בתולדותיה. בסיום העונה, בגיל 30, פרש ממשחק.
בניטו אמנם לא היה קטלאני, אך בזכות תקופתו בברצלונה, בירת קטלוניה, זכה להשתתף במשחק ידידות של נבחרת קטלוניה ב-1942.