צוקדה התחרתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2004 ו-2008. באתונה 2004 היא זכתה במדליית הזהב. היא התחילה בשלב שמינית הגמר וניצחה באיפון את ג'סיקה מלון האוסטרלית, ברבע הגמר היא ניצחה שוב באיפון את מרינה פרוקופייבה האוקראינית ובחצי הגמר ניצחה בניקוד ווזארי את תאה דונגזאשווילי הרוסייה. בגמר היא התמודדה מול דיימה בלטראן הקובנית וכדקה מפתיחת הקרב קיבלה הקובנית ניקוד ווזארי לאחר שהצליחה בעזרת תרגיל אוסוטו-גרי להטיל את צוקדה. לאחר שהטילה אותה ניסתה הקובנית להמשיך לריתוק אך צוקדה ניצלה זאת להתחמק ולבצע ריתוק מצדה שהצליח והעניק לה איפון וניצחון. בבייג'ינג 2008 צוקדה זכתה במדליית הכסף כאשר הגיעה לגמר לאחר שניצחה באיפון את שלושת קרבותיה הראשונים. בגמר היא התמודדה מול טונג וון הסינית ולאחר שהובילה בווזארי לאורך רוב הקרב, הפסידה צוקדה באיפון 17 שניות לסיום לאחר תרגיל מוצלח של הסינית.
צוקדה מחזיקה בשש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (2007), שתי מדליות כסף (2003 ו-2007) ושלוש מדליות ארד (2005, 2009 ו-2010). במשחקי אסיה היא זכתה במדליית כסף (2002) ובאוניברסיאדה היא זכתה במדליית כסף (2001).
במהלך הקריירה צוקדה זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
גותהאם (סדרת טלוויזיה)
ערוץ דיסני (בולגריה)
ערוץ דיסני הוא ערוץ טלוויזיה בולגרי לילדים. הוא הושק ב-19 בספטמבר 2009, לאחר שהחליף את ערוץ "ג'טיקס", ערוץ בינלאומי לילדים. אף על פי שהערוץ מיועד לבולגריה, הוא משודר גם במולדובה וברומניה, עם רצועת שמע שונה, ברומנית.
היסטוריה.
הערוץ הושק ב-1999 כ"Fox Kids" במרכז ומזרח אירופה, עקב השקת ערוץ דומה בבריטניה בשנת 1996. הערוץ שידר בעיקר הפקות ישנות של פוקס קידס ששודרו בעבר בארצות הברית.
בשנת 2000, ערוץ הטלוויזיה הבולגרי החופשי bTV, שהיה בבעלות חברת ניוז קורפ, הבעלים גם של חברת פוקס השיק רצועת שידור של פוקס קידס, ששודרה בימי ראשון אחר הצוהריים ובבקרים של סוף השבוע. בשנת 2004 שונה שם הרצועה לג'טיקס. הרצועה ירדה ב-2008, אם כי bTV המשיך לשדר תוכניות מג'טיקס.
בשנת 2001 הודיעה חברת וולט דיסני כי בכוונתה לרכוש את רוב המניות של Fox Kids. בשנת 2004 הוחלט לאחד את כל הערוצים תחת מותג אחד, ג'טיקס.
לאחר שרוברט איגר נתמנה למנכ"ל החדש של דיסני, החלה החברה לשנות את שמות חלק מנכסיה על מנת להתמקד במותגים המרכזיים כמו דיסני ו-ABC. ב-26 במאי 2009 הודיעה דיסני כי ערוץ ג'טיקס במדינות מסוימות (לדוגמה: הונגריה, רומניה, צ'כיה ובולגריה) יוחלף בערוץ דיסני. השינוי הגיע לבולגריה ב-19 בספטמבר 2009.
מחלף גבעות אלונים
מחלף גבעת אלונים הוא מחלף בעמק זבולון, בקרבת קריית אתא, המפגיש את כביש 6 עם כביש 70. מחלף גבעות אלונים נבנה כחלק מפרויקט הארכת כביש 6 צפונה. נפתח לתנועה חלקית ב-14 בנובמבר 2018, ונפתח לתנועה מלאה ב-29 במרץ 2019.
המחלף מאפשר לתנועה מכיוון הגליל המערבי ואזור שפרעם לעקוף את מפרץ חיפה ומחלף יגור העמוסים בתנועה ולהמשיך במנהרות כביש 6 לכיוון יקנעם עילית, חדרה, תל אביב, ודרום הארץ.
מדרום למחלף נמצא בית העלמין תל רגב, אליו ניתן לגשת דרך מעגל התנועה שנמצא במחלף.
מדרום למחלף נכרו 3 מנהרות לאורך כביש 6 שהנסיעה בהן בתשלום: מנהרת איבטין, מנהרת רכסים ומנהרת תל קשיש הסמוכה ליקנעם עילית.
San Marino RTV
San Marino RTV הוא תאגיד השידור הציבורי של סן מרינו. הוא מפעיל ארבעה ערוצי טלוויזיה ושתי תחנות רדיו.
היסטוריה.
שידורי הרדיו הניסיוניים של סן מרינו החלו ב-27 בדצמבר 1992. ב-28 בפברואר 1993 החל רדיו סן מרינו לשדר במשך 24 שעות ביממה.
שידורי טלוויזיה ניסיוניים החלו ב-24 באפריל 1993. ב-28 בפברואר 1994 הושקו שידורים קבועים, בין השעות 10:00-14:00.
ביולי 1995 הפך השידור הציבורי של סן מרינו לחבר מלא באיגוד השידור האירופי, דבר שמאשר לו להשתמש באירועים שמפיק האיגוד.
בשנת 2007 החל עניין בסן מרינו להשתתף בתחרות הזמר של האירוויזיון, וב-27 בנובמבר אותה שנה הכריז RTV כי סן מרינו תשתתף באירוויזיון 2008 שנערך בבלגרד, סרביה, למרות העובדה ש-RAI, השידור הציבורי של איטליה, המחזיק ב-50% מהבעלות על RTV, פרש ב-1997 מהתחרות בשל עניין להשקיע בפסטיבל סן רמו. לאחר מכן נסוגה בה סן מרינו מהשתתפות בתחרות בשל בעיות תקציביות, עד שב-2011 השתתפה המדינה לראשונה בתחרות. היא עלתה לגמר בפעם הראשונה ב-2014.
בשנת 2011 ניסתה סן מרינו להשתתף בתחרות אירוויזיון הילדים אך הם ויתרו באוקטובר. ב-25 באוקטובר 2013 הוכרז כי סן מרינו תערוך את הופעת הבכורה שלה באותה שנה.
ריאה סיהורן
רִיאָה סִיהוֹרְן (באנגלית: Rhea Seehorn נהגה רֵיי סיהורן; נולדה ב-12 במאי 1972) היא שחקנית אמריקאית שהתפרסמה בעיקר בשל תפקידה כקים וקסלר בסדרת הטלוויזיה "סמוך על סול". היא הופיעה גם בסדרות "ויטני" , "אני איתה" ו"פרנקלין ובאש".
ביוגרפיה.
סיהורן נולדה בנורפוק, וירג'יניה, אך ילדותה עברה עליה גם בין יפן, אריזונה, ווושינגטון די. סי.. היא למדה ציור וארכיטקטורה, בעקבות אביה וסבתה. היא המשיכה באמנות החזותית, אך הייתה לה תשוקה גוברת לקולנוע ולתיאטרון. היא בעלת תואר ראשון באמנות ובאמנות סטודיו, מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון .
קריירת המשחק שלה כוללת שלל תפקידים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בשנת 1998, היא שיחקה את תפקידה הראשון, בסרט "מקרה נגד קארן".
בשנת 2005 שיחקה בסרט הטלוויזיה "" לצד קתרין הייגל, הסרט אשר שודר בABC Family מהווה פריקוול לסרט "רומי ומישל - פגישת מחזור" משנת 1997.
אחד מתפקידיה הידועים הוא גילום דמותה של קים וקסלר בסדרת הפריקוול לשובר שורות, "סמוך על סול".
בשנת 2019 שיחקה בסדרת הפשע הביוגרפית "" ב-Hulu, לצידן של פטרישה ארקט וג'ואי קינג, ובסדרת האימה האנתולוגית "אזור הדמדומים".
ב-2021 שיחקה בסרט האימה "דברים ששמענו וראינו" של נטפליקס.
אלישבע אורבך
אלישבע (לישייה) אורבך - פולק (בהולנדית: Elisheva (Liesje) Auerbach - Polak; 4 בפברואר 1922 - 28 בנובמבר 2016) הייתה אחות בשירות הציבורי, אחות אפדימיולוגית, ניצולת השואה, וסופרת ישראלית.
מאמסטרדם לברגן-בלזן.
אורבך נולדה ב-4 בפברואר 1922 באמסטרדם לפרדריק פולק (חיים אליקים) ולחרטיה פולק-אשר. אביה היה רואה חשבון, והיו לה 4 אחים ואחיות. אח אחד נפטר בילדותו, האחות הבכורה יוליה נפטרה זמן לא רב לאחר שחרורה מברגן-בלזן, אחיה יאפ ואחות צעירה נוספת בשם בטי באוש-פולק. המשפחה הייתה מסורתית וציונית, ואורבך הייתה חברה בתנועת הנוער הציונית "המזרחי". אחרי סיום לימודיה בתיכון היהודי "Joodsche HBS", החליטה ללמוד לימודי אחיות בבית החולים היהודי (בהולנדית: het Nieuwe Israelitsche Ziekenhuis) באמסטרדם.
עם כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית במאי 1940, התחילו לגזור תקנות נגד היהודים וללכדם. ב־13 באוגוסט 1943 נאספו כל החולים ואנשי הצוות של בית החולים היהודי על ידי הגרמנים ונשלחו למחנות ההשמדה. אורבך הצליחה להסתתר בעליית הגג של ביתה ולאחר מכן עברה לגור אצל הורי החבר שלה. הוריו נתפסו מספר ימים לאחר מכן והציעו לה לברוח, אך לא היה לה לאן לברוח, לכן הלכה עמם למחנה המעבר וסטרבורק, שבו פגשה את אחיה ואחותה. אורבך עבדה במחנה כאחות, ובמכתבים שכתבה אל אחותה היא סיפרה על תנאי הסניטציה הנוראים ששררו שם. מווסטרבורק נשלחה לברגן-בלזן, עבדה כאחות, אך לא היו לה תרופות ולא יכלה לעשות דבר למען המטופלים מלבד לתמוך בהם רגשית.
אורבך נבחרה להיות אחת מ-222 יהודים הולנדים שהגרמנים הסכימו להחליפם תמורת הגרמנים הטמפלרים שנאסרו בארץ על ידי הבריטים כאזרחי ארץ אויב ונכלאו בעתלית. בסוף יוני 1944 יצאה עם רכבת המוחלפים במסע ארוך מברגן-בלזן, לווינה, טורקיה, סוריה, לבנון ודרך ראש הנקרה לחיפה ומשם הועברה לעתלית ב-8 ביולי 1944. באותה הרכבת הגיעה גם קלרה אשר-פינקהוף, מחברת הספר מאה כוכבים שלי. כאשר אלישבע יצאה מברגן-בלזן, הצליחה להבריח עמה רשימת שמות של משפחות אסירים אחרים, כדי להודיע להם על מקום הימצא האסירים, שאולי יוכלו לעזור להם. הוריה נרצחו במחנה הריכוז וההשמדה סוביבור.
החיים בישראל.
כבר בספטמבר 1944 התחילה את לימודיה במחזור הראשון של בית הספר לאחיות של הדסה בירושלים. בגלל ידיעת עברית מועטה ואף על פי שכבר למדה לימודי אחיות בהולנד, חויבה להתחיל את לימודיה מחדש. מחזור זה למד על הר הצופים מ-1944 ועד 1947. פעם שנייה בחייה ניצלה ממוות, כאשר הזדמן לה להקדים את עלייתה בשיירה להר הצופים ל-12 באפריל 1948 במקום ב-13 באפריל 1948, היום בו הותקפה השיירה ממארב ו-78 אנשי הצוות הרפואי נרצחו וביניהם שלוש מחברותיה. לפני ובזמן מלחמת השחרור עבדה כאחות וטיפלה בפצועים רבים ואף הזדמן לה לתת זריקה לדוד בן-גוריון.
ב-1949 נישאה לחנן (הנס) אורבך, יליד 11 באפריל 1923 בדרזדן, שהגיע להולנד כפליט יהודי גרמני, נעצר ונשלח דרך וסטרבורק למחנה הריכוז ברגן-בלזן ושרד אותו. כזוגות רבים אחרים באותה תקופה הם היו יתומים מהוריהם שנרצחו בשואה. הזוג הצעיר עבר לגור במושב השיתופי רגבה, שם נולדו שני בניהם מיכה ב-1950 ויגאל ב-1952. ברגבה אורבך המשיכה לעבוד כאחות. משם עברו ב־1960 לראשון לציון, אורבך עבדה כאחות בריאות הציבור וחנן למד ראיית חשבון. בין השנים 1966 ו־1968 הייתה האחות האפדימיולוגית הראשית של נפת רחובות ובמסגרת תפקידה טיפלה בחולים עם מחלות מידבקות. אלישבע הייתה גם פעילה במסגרת 'אלה', ארגון של יוצאי הולנד לתמיכה ועזרה נפשית ליוצאי השואה.