בתקופה סובייטית נערכו עבודות מתמידות לשיפור תעלת מרינסק. שני תאי שיט נבנו על נהר סביר (ב-1936 ו-1952); 3 תאי שיט נבנו על נהר שקסנה. בולטים בנתיב המים וולגה–בלטי הוכנסו בין השנים 1960–1964, וב-5 ביוני 1964 נחנך נתיב המים החדש וולגה–בלטי. 39 תאי שיט ישנים עם דלתות עץ הוחלפו ב-7 תאי שיט חדשים, בשנת 1995 נבנה תא שיט אחד מקביל. ממדי תאי השיט: 210 מטר אורך, 17.6 מטר רוחב ו-4.2 מטר עומק, מאפשרים מעבר של ספינות נהר-ים בהדחק של עד 5,000 טונות. ספינות כאלה היו מסוגלות לחצות את האגמים הגדולים במקום להשתמש לעקוף בתעלות העוקפות. נתיב המים החדש קיצר באופן משמעותי את זמני ההפלגה והשיט מצ'רפובץ לסנקט פטרבורג ירד ל–2.5-3 ימים לעומת 10–15 ימים במערכת התעלות הישנה.
חלק מנתיב המים וולגה-בלטי הוא בתוואי של תעלת מרינסק הישנה ולעיתים סוטה ממנה. שישה מתוך שמונת תאי השיט לאורך הנתיב ממוקמים בקטע של 35 ק"מ במדרון הצפוני, עם הפרש גבהים כולל של 80 מטרים. רק 2 תאי שיט (מקבילים) נמצאים במדרון הדרומי, עם הפרש גבהים של 13 מטרים והם ממוקמים ליד שקסנה על נהר שקסנה כ- 50 ק"מ במעלה הנהר מצ'רפובץ. מסלול התעלה במדרון הצפוני הוא לאורך תוואי נהר ויטגרה, אשר הועמק. הנתיב בין מאגר המים הגבוה ביותר של התעלה בין תאי השיט פחומוב על נהר ויטגרה וסכר מאגר המים שקסנה, הוא 278 ק"מ. הנתיב כולל תעלה שנחפרה לאורך 40 ק"מ.
השימוש בנתיב.
במאה ה-21 נתיב המים משמש להובלת נפט ועץ לייצוא, וכן כנתיב תיירות לספינות נהר. על פי נתוני משרד הימיה של ממשלת רוסיה היקף המטען שעבר בנתיב זה בשנת 2004 היה  17.6 מיליון טונות, נתון קרוב מאוד לקיבולת המרבית של נתיב המים. תא השיט התחתון בנהר סביר היה אחד משני תאי השיט העמוסים ביותר בנתיבי השיט של רוסיה.
קדם-אירוויזיון 1983
חוק פלאנק
חוק פלאנק מתאר את צפיפות הספקטרום של קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת על ידי גוף שחור בשיווי משקל תרמי בטמפרטורה נתונה, כאשר אין זרימה נטו של חומר או אנרגיה בין הגוף וסביבתו.
בפיזיקה, גוף שחור הוא עצם אידיאלי הבולע באופן מושלם קרינה אלקטרומגנטית בכל אורכי הגל, ללא החזרה או העברה. הגוף השחור פולט קרינה אלקטרומגנטית באופן התלוי אך ורק בטמפרטורה שלו, על פי חוק פלאנק. קרינה זו מכונה קרינת גוף שחור. הקרינה הנפלטת אינה תלויה בקרינה הפוגעת, פרט להשפעה של זו על טמפרטורת הגוף. גוף שחור אידיאלי הוא קירוב טוב לתיאור הקרינה הנפלטת מגופים חמים רבים: אור השמש, נורת להט וקרינת תת-אדום מבעלי חיים.
גוף שחור קורן בכל אורכי הגל, בעוצמה התלויה באורך הגל ובטמפרטורה, בהתאמה לחוק פלאנק. גוף שחור בטמפרטורה הנמוכה מכ-700 מעלות קלווין (430 מעלות צלזיוס) פולט מעט מאוד קרינה באור הנראה, וקורן בעיקר בתדירויות נמוכות יותר, כמו גלי רדיו, מיקרוגל ותת-אדום.
הסיבה לצורה של נוסחת פלאנק היא יצירתם של הפוטונים באנרגיות בדידות (קוונטים). הבנה זו, יחד עם הסבר האפקט הפוטואלקטרי, היוו את תחילתה של תורת הקוונטים.
בתחילה לא היה ידוע מה גורם לפליטת הקרינה באורכי הגל השונים; בתחילת המאה ה-20 פותחה נוסחה באופן אמפירי (על ידי ניסויים) המתארת את ספקטרום הפליטה של הגוף השחור, בכל אורכי הגל, עבור טמפרטורה נתונה. נוסחה זו נקראת חוק ריילי-ג'ינס על שם מפתחיה, ג'ון ויליאם סטראט ריילי וג'יימס ג'ינס:
כאשר formula_2 הוא אורך הגל, formula_3 הוא קבוע בולצמן ו-formula_4 היא הטמפרטורה בקלווין.
כאשר מבצעים סכימה על משוואה זו מאפס ועד אינסוף, מתקבל כי הפליטה הכוללת בכל אורכי הגל היא אינסופית, דבר שאינו תואם את חוק שימור האנרגיה. אי התאמה זו בין החישובים למציאות מכונה "הקטסטרופה של האולטרה סגול", מכיוון שהנוסחה כן מתאימה לאורכי הגל ארוכים יותר, אך מתבדרת בתחום של האולטרה סגול.
כתוצאה מ"קטסטרופה" זו החליטו להגביל נוסחה זו לתחום אורכי הגל הארוכים ונמצאה נוסחה חדשה לאורכי הגל הקצרים, בשם חוק וין (גם היא באופן אמפירי).
לבסוף אוחדו שתי הנוסחאות על ידי מקס פלאנק, למשוואת פלאנק:
בפיתוח נוסחה זו הניח פלאנק כי האנרגיה נפלטת מגוף שחור במנות בדידות של אנרגיה (קוונטים של אנרגיה):
כאשר formula_7 הוא קבוע פלאנק, formula_8 היא תדירות הקרינה ו-formula_9 הוא מספר טבעי. כלומר, מנות האנרגיה הן כפולות של מנה בסיסית, התלויה בתדירות בלבד. הנחה זו היא אחת ההנחות הבסיסיות שהביאו לפיתוח תורת הקוונטים.
סימון טת'ם
סימון טת'ם (באנגלית: Simon Tatham; נולד ב-3 במאי 1977) הוא מפתח תוכנה בריטי ובוגר בוגר מכללת קיימברידג'.
בחודש אוקטובר, 1996, שחרר את הגרסה הראשונה (0.90) של Netwide Assembler.
בשנת 1999, החל בהפצה של תוכנת פוטי (PuTTY) המשמשת כמסוף להתחברות באמצעות פרוטוקולי Secure Shell ו-Telnet.
הקורפוס הרביעי (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס הרביעי (בגרמנית: IV. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.
היסטוריה.
מלחמת אוסטריה–פרוסיה.
הקורפוס הרביעי הוקם ב-3 באוקטובר 1815. כמפקדו הראשון מונה פרידריך פון קלייסט. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. במהלך מלחמה זו, לא היה לקורפוס מפקד ישיר, והנסיך פרידריך קרל פיקד בעצמו על מפקדי הדיוויזיות (מצב דומה שרר בקורפוס השלישי). הקורפוס השתתף בין היתר בקרב קניגרץ.
מלחמת צרפת–פרוסיה.
לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה מונה גוסטב פון אלבנסלבן למפקד הקורפוס הרביעי. בזמן שאחיו, קונסטנטין פון אלבנסלבן מונה למפקד הקורפוס השלישי. בין השנים 1870–1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. הקורפוס לחם בקרב בומון, קרב סדאן המצור על פריז. עם סיום המלחמה אוחד הצבא הפרוסי עם צבאותיהן של שאר מדינות גרמניה ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית, אולם הקורפוס הרביעי שמר על זהותו הפרוסית. בסיסו היה במגדבורג.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד פרידריך זיקסט פון ארמין. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הראשונה של אלכסנדר פון קלוק. הקורפוס נטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-1916 נטל הקורפוס חלק בקרבות באראס בקרב ארטואה השני ובקרב על הסום.
ב-1 במרץ 1917 מונה פון ארמין למפקד הארמייה הרביעית, ובמקומו מונה ריכרד פון קראוול למפקד הקורפוס הרביעי. תחת פיקודו השתתף הקורפוס במתקפות באראס, במתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה פורק הקורפוס לאחר יותר מ-100 שנות קיום.
אריק דוידוב
אריק דוידוב (נולד ב-15 באוגוסט 1965) הוא וירטואוז חצוצרה, מוזיקאי ומלחין ישראלי. נחשב לאחד החצוצרנים המובילים בעולם בתחומו. מייסד ז'אנר מוזיקלי ראשון מסוגו בישראל ובין הבודדים בעולם ששם את החצוצרה בקדמת הבמה בעמדת הסולן. התפרסם בשבירת "תקרת הזכוכית" של חצוצרן כנגן בתזמורת ומוביל מופעים מוזיקליים ייחודים, בהם הוא מנגן בחצוצרה ביד אחת ובידו השנייה מנצח על הקהל. הנגינה בחצוצרה ביד אחת הפכה לסימן ההיכר שלו.
ביוגרפיה.
דוידוב החל את דרכו המקצועית כנגן קלאסי מחונן וזכה שלוש פעמים ברציפות בפרסים על הצטיינות והצטיינות יתירה מאת קרן שרת אמריקה ישראל לאמנים צעירים בתחום מוזיקה קלאסית.
את הקריירה הסולנית החל כילד במרכז המוזיקה ביפו בביצועי סולו עם תזמורת הנוער העירונית בחוצות תל אביב-יפו.
בשירותו הצבאי היה נגן חצוצרה מוביל וסולן בתזמורת צה"ל בניצוחו של המנצח יצחק גרציאני ז"ל והקליט עם התזמורת קטעי סולו רבים .
בתום השירות ניגן בתזמורות סימפוניות. לאחר כעשר שנים בתחום המוזיקה קלאסית, הפיק מופע מוזיקלי כחצוצרן סולן בו הוא נותן ביטוי ליכולתו הבלתי אמצעית לתקשר עם הקהל. ייצג את ישראל כשגריר מוזיקלי בהופעות רבות, בכנסים דיפלומטים ובקונצרטים מיוחדים ברחבי העולם. בישראל הוזמן אריק דוידוב להופעות ולאירועים ממלכתיים וייצוגיים של מדינת ישראל, בין האירועים הבולטים בהן הופיע כאמן סולן: חנוכת גשר המיתרים בירושלים, שם ניגן בפלטפורמה בגובה 100 מטר שהוקמה במיוחד עבורו, פתיחת המכבייה ה-18, חנוכת הסינמטק הישראלי, טקסי פרס ישראל, טקס הענקת ד"ר של כבוד לנשיא המדינה שמעון פרס.
שיתופי פעולה בארץ ובעולם.
תזמורות.