היות שיש צורך במחשבה פנימית בעת קיום המצווה, נשאלת השאלה האם אדם המקיים מצווה ללא כוונה, יוצא ידי חובתו או לא. הראשונים חלוקים ביניהם בנושא, יש הסוברים שכל מצווה צריכה כוונה, ומי שלא כיוון לא יצא ידי חובת קיום המצווה. אחרים סוברים שאמנם מצוות צריכות כוונה, אך אם אדם קיים מצווה, אף שלא כיוון יצא ידי חובת קיום המצווה. יש הסוברים כי מצוות המתקיימות במעשה כגון הנחת תפילין, אינן זקוקות לכוונה, כי עצם קיומן מראה שהאדם התכוון, אך במצוות הבאות בלב, או באמירה כגון תפילה חייבים כוונה (פירוש המילים) כדי לצאת ידי חובה.
מצוות אנשים מלומדה.
המכשול הגדול ביותר העומד כנגד קיום מצוות מתוך כוונה, הוא קיומן מתוך הרגל, או מתוך לחץ חברתי. קיום של מצוות כזה נקרא מצוות אנשים מלומדה, על פי הפסוק בספר ישעיהו: "יַעַן כִּי נִגַּשׁ הָעָם הַזֶּה, בְּפִיו וּבִשְׂפָתָיו כִּבְּדוּנִי, וְלִבּוֹ רִחַק מִמֶּנִּי וַתְּהִי יִרְאָתָם אֹתִי, מִצְוַת אֲנָשִׁים מְלֻמָּדָה".
קיום המצווה תוך כך שבכל פעם מחדש, מכוון המקיים את מחשבותיו להתאחדות עם השכינה מחד, ושמירת כל פרטי ודקדוקי המצווה מאידך, מונע ממנו שקיעה בתוך שיגרה. את עצתם של חז"ל, כיצד להימנע מלשקוע בשיגרה, ולהגיע למצב של מצוות אנשים מלומדה, מביא רש"י מתוך מדרש תנחומא בביאורו על הפסוק מספר דברים: "הַיּוֹם הַזֶּה, ה' אֱלֹהֶיךָ מְצַוְּךָ לַעֲשׂוֹת אֶת-הַחֻקִּים הָאֵלֶּה--וְאֶת-הַמִּשְׁפָּטִים; וְשָׁמַרְתָּ וְעָשִׂיתָ אוֹתָם, בְּכָל-לְבָבְךָ וּבְכָל-נַפְשֶׁךָ" - בכל יום יהיו בעיניך חדשים, כאילו בו-ביום נצטוית עליהם.
שוגג ומזיד.
גם היחס לעבירות שעושה אדם, הוא תולדה של כוונה. ישנם מקרים בהם אדם עושה עבירה מבלי שהייתה לו כוונה פנימית - מחשבה שהניעה אותו לעשות את העבירה, אלו נקראות עבירות שבשוגג. לעומת זאת עבירה שנעשית על ידי האדם בידיעה גמורה מלכתחילה נקראת עבירה במזיד.
על עבירות בשוגג, שאילו בוצעו במזיד היה דינם כרת או מיתת בית דין, מתחייב החוטא בשוגג להביא קרבן..
כוונות האר"י.
הכוונות אותן ציינו לעיל (פירוש המילים, התדבקות באל וקיום פרטי המצווה) מיועדות לאדם הסביר. יחד עם זאת, קיימות כוונות עמוקות יותר וקשורות בעולם הקבלה. האר"י נהג בחייו על פי רשימה של כוונות מתורת הנסתר, אשר הועלתה על הכתב על ידי תלמידו רבי חיים ויטאל בספר הנקרא "שער הכוונות", והוא אחד משמונה שערים שכתב על פי מאמריו של האר"י.
בספר, כוונות שבתפילות ימי החול, שבת, ימים טובים, ימים נוראים, חנוכה, ופורים. כמו כן כוונות בענייני מצוות תלמוד תורה, מצוות קריאת שמע, מצוות ציצית, ומצוות תפילין.
הלכה למעשה.
בפועל, ההלכה דורשת כוונה רק בפסוק הראשון של קריאת שמע בלבד, ואילו בהמשך די בקריאה ללא כוונה.
בתפילת שמונה עשרה, הכוונה מעכבת בברכה הראשונה בלבד מתוך התשע עשרה (וגם בזה כתבו הפוסקים האחרונים שמכיוון שבימינו אין מכוונים - גם מי שלא כיוון בברכה ראשונה אל יחזור ויתפלל, אלא אם כן הוא בטוח בעצמו שהפעם יצליח). ברם יש הסוברים שזה רק באמירת התפילה מתוך הבנת המילים, שבכוונה זו הכוונה אינה מעכבת אלא בברכה ראשונה, אבל יש כוונה נוספת הנדרשת בתפילה, והיא מעכבת בכל התפילה - המודעות של המתפלל לכך שהוא עומד לפני הקב"ה ומדבר אליו, ויש חולקים וסוברים שאין כוונה זו מעכבת.
חז"ל גם הקלו על מי שחוזר ממסע ארוך, שיוכל לא להתפלל במשך שלושה ימים, בגלל שעדיין אינו במצב שיכול לכוון בתפילתו.
קנת' אנגר
תשתיות אנרגיה
חברת "תשתיות אנרגיה בע"מ" היא חברת התשתית הלאומית של משק האנרגיה בישראל (100% בבעלות המדינה) ומטרתה לספק את צורכי תשתית משק האנרגיה של מדינת ישראל.
פעילות החברה חולשת על קשת רחבה של תחומים במשק הדלק: שירותי נמל לייבוא ולייצוא; אחסון דלקים לסוגיהם, הולכה ואספקה של דלקים, בעיקר של תזקיקים, באמצעות צנרת תת-קרקעית לכל רחבי הארץ. טיפול במוצרי דלק גולמי ובתזקיקים, וניפוק למכליות כביש.
חברת "קו מוצרי דלק בע"מ", הנמצאת בבעלותה המלאה של חברת תשתיות אנרגיה עוסקת בהפעלה ובתחזוקה של מערכות וקווי הדלק להולכת תזקיקים.
היסטוריה.
חברת "תשתיות אנרגיה בע"מ" וחברת הבת קו מוצרי דלק (קמ"ד) הן יורשות חברת הנפט העיראקית I.P.C שהוקמה בשנות ה-30 של המאה הקודמת על ידי הממשלה הבריטית. הממשלה הבריטית ראתה חשיבות כלכלית ואסטרטגית בפיתוח נמל בחיפה, בין היתר כנקודת מוצא לייצוא נפט ותזקיקי נפט למדינות אירופה. בשנת 1931 נחתמה אמנה בין הנציב העליון הבריטי בארץ ישראל לבין חברת הנפט העיראקית (I.P.C) להעברת נפט מעיראק דרך עבר הירדן לחיפה, מהלך של כ-1100 ק"מ, ולהסדרת זכויותיה של החברה בפלשתינה (א"י). בשנת 1934 השלימה חברת I.P.C את הנחת קטע צינור הנפט מכירכוכ שבעיראק ועד לחיפה. עם הקמת המדינה בשנת 1948 הופסקה הזרמת הדלק מעיראק לחיפה בקו זה. בחסות הממשלה הבריטית הקימה חברת I.P.C באזור חיפה מתקני אחסון, מערך של קווי דלק ונמלי דלק לגולמי ולתזקיקים, המשמשים בחברה עד עצם היום הזה.
בסוף שנות ה-50, עם הטלת החרם הערבי, הקימה ממשלת ישראל חברה ממשלתית בשם: "שירותי נפט", אשר הפכה בסוף שנות ה-50, עם סיום ניהול בתי הזיקוק בחיפה על ידי הבריטים, ליורשת החוקית של הזכויות והנכסים של חברת הנפט העיראקית.
במהלך השנים, עם התפתחותה הכלכלית של המדינה, גבר הצורך של המשק בדלק וכן בהיות מרכז הכובד הכלכלי במרכז ובדרום הארץ, היה צורך לפתח גם בהם תשתית דלק לסוגיה. כך החברה הגדילה את כושר האחסון, הרחיבה את קווי ההולכה והקימה מסופי דלק חדשים, נמלים ומסופי ניפוק.
בשנות ה-90, שונה שמה של החברה ל"חברה לתשתיות נפט ואנרגיה בע"מ".
ב-11 במאי 2021 עלה באש מכל דלק של החברה דרומית לאשקלון, בעקבות פגיעת רקטה ששוגרה מרצועת עזה.
בשנת 2021  כחלק מהתכנית האסטרטגית של החברה להיכנס לאפיקים חדשים ועשייה נוספת בתחומי אנרגיה חדשים, עודכן שמה של החברה ל"תשתיות אנרגיה בע"מ" והושק לוגו חדש בהתאם.
רפי טטרקה היה מנכ"ל החברה בשנים 2000–2017, עד שהוחלף במנכ"ל הנוכחי. בשנת 2018, ערן חיימוביץ' מונה למנכ"ל חברת תשתיות אנרגיה. במסגרת תפקידו הוביל את הנפקת האג"ח של החברה בשווי 350 מיליון שקל.
תחומי פעילות.
חברות תשתיות אנרגיה וקו מוצרי דלק מהוות נדבך מרכזי במבנה משק האנרגיה בישראל. תפקידן הוא לספק את שירותי התשתית למשק זה וכלולים בו 4 תחומי פעילות עיקריים:
מתקני החברה.
מתקני החברה פרוסים ברחבי הארץ ממסוף קריית חיים בצפון ועד מתקן אפרת ברמת חובב:
מסוף קריית חיים (טרמינל) - הוקם במפרץ חיפה, בחוף הים של קריית חיים בשנות ה-30 ע”י I.P.C, במטרה לייצא את עודפי הזיקוק של בתי הזיקוק ללקוחות בחו"ל. פעילות המסוף: פריקה וקליטה של נפט גולמי ממכליות-ים באמצעות מקשר ימי, אחסון תפעולי של נפט גולמי והזרמתו לזיקוק בבית הזיקוק בחיפה. קליטת נפט גולמי מקו צינור אילת-אשקלון, אחסונו והזרמתו לבתי זיקוק.
נמל הדלק, חיפה - הוקם בשנות ה-30 ע”י I.P.C. פעילות: שינוע של מוצרי נפט מוגמרים ומוצרים בתהליך זיקוק, תדלוק אוניות, אחסון והזרמה של מוצרים לבתי זיקוק חיפה, למתקני אחסון ולצרכנים גדולים במפרץ חיפה.
מסוף אלרואי – הוקם בתחום המועצה המקומית קריית טבעון בשנות ה-60 על ידי חברת "שירותי נפט". פעילות המסוף: אחסון מוצרי נפט והזרמתם למרכז הארץ ולדרומה, למתקני תעופה, לנמל הדלק, למתקני חברות הנפט, לבתי הזיקוק חיפה ולתחנות טורבו-גז של חברת החשמל.
מסוף ביל"ו - הוקם מזרחית לרחובות, סמוך לצומת ביל"ו בשנות ה-60 על ידי צה"ל, אשר הקים בו מכל אחסון אחד. בסוף שנות ה-70 עבר המתקן לידי חברת תשתיות אנרגיה אשר הקימה בו מכלי אחסון נוספים ובסוף שנות ה-80 הניחה ממנו צינור דלק אל נמל התעופה בן-גוריון. פעילות המסוף: אחסון מוצרי דלק והזרמתם ליעדים במרכז הארץ ולשדות תעופה.
מסוף אשקלון דרום - הוקם על חוף הים, דרומית לתחנת הכוח “רוטנברג” שבאשקלון באמצע שנות ה-70. פעילות המסוף: אחסון נפט גולמי ומוצרי נפט, הזרמת מוצרי נפט למערך הצנרת הארצית ולתחנת טורבו-גז רוטנברג של חברת החשמל.
מסוף האשל - הוקם צפונית לבאר שבע, מול שדה תימן בשנות ה-70. בתחילת שנות ה-80 הוקמו בו מכלי אחסון נוספים והונחו צינורות דלק ממנו אל צרכני דלק בדרום הארץ.
בשנת 2002 הוקם אתר הניפוק למכליות כביש על מנת לספק מוצרי דלק מסוגים שונים לחברות שיווק הדלק.
מתקן "אפרת" - הוקם מזרחית לרמת חובב בשנת 1995. מאז הוא משמש לאחסון מוצרי דלק ולניפוקו על פי דרישה. פעילות המתקן: אחסון מוצרי נפט והזרמתם ליעדים נדרשים.
דוחות מבקר המדינה.
בדו"ח ביקורת לשנת 1999, קבע מבקר המדינה כי לחברה אין מידע מדויק על כמות הדלק שבטיפולה ולמי הוא שייך וכי היא מחייבת את לקוחותיה בתשלום על סמך נתונים שהם מוסרים בעצמם.
בדו"ח ביקורת לשנת 2005, קבע מבקר המדינה, אליעזר גולדברג כי החברה הקימה בשנים 2002–2004 מסופים לניפוק דלק לחברות הדלק בחריגות של מיליוני דולרים מהתקציבים שאושרו לכך בדירקטוריון, וללא בדיקת כדאיות נאותה.
שניאור זלמן גופין
הרב שניאור זלמן מנחם אברהם גופין (מוכר כר' זלמן; נולד בכ"ב באלול ה'תש"ה, 31 באוגוסט 1945) הוא משפיע ראשי בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד, ובקהילת מעייני ישראל ומחבר ספרים על תורת החסידות.
ביוגרפיה.
נולד בעיר סמרקנד שבאוזבקיסטן, לשם נמלטה משפחתו בזמן מלחמת העולם השנייה, לשרה רלקה וישעיה גופין, מנהל בית הספר למלאכה בכפר חב"ד.
בשנת תש"ז יצאה המשפחה מרוסיה דרך פולין למחנה פליטים בצרפת ומשם עלתה בשנת תש"ט לישראל והתיישבה בכפר חב"ד שנוסד באותו הזמן.