מיסטר מיקסזפיטליק הוא שדון מהממד החמישי, שהוצג לראשונה בתור הזהב של הקומיקס ומתואר לרוב כתכסיסן, במובן המיתולוגי של המילה. הוא אינו מוגבל לפי החוקים הפיזיקליים הידועים, ולכן מעשיו נראים כמעשי קסם. בתחילה, תוכניותיו של מיקסי היו לכבוש את העולם ולעשות בו כרצונו, אך בהמשך הוא הסתפק בהתעמרות בסופרמן כל אימת שניתנת לו ההזדמנות. בין היתר, הוא העמיד פנים שפגעה בו משאית והרגה אותו, רק כדי להעלות את מסת גופו כשהאמבולנס הגיע, להתעורר ולהדהים את הפרמדיקים. הוא ציין בפני סופרמן שהוא ליצן חצר בעולם ביתו, מה שמסביר מדוע הוא משתמש בכוחותיו כדי לבצע תכסיסים. חולשותיו היחידות הן שהוא לא סובל את העובדה שהביכו אותו, וכן אם מערימים עליו להגיד את שמו או לאיית אותו במהופך, שולחים אותו חזרה לעולם ביתו בממד החמישי. מעשה זה ישאיר אותו שם למשך 90 ימים. אולם, מגבלה זו של הדמות הוסרה בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1986, ולאחריה הוא עוזב רק כאשר הוא מסכים לכך מרצונו ולאחר שתנאיו - אבסורדיים ככל שיהיו - מולאו.
בתור הכסף של הקומיקס, חזותו החיצונית של מיקסי השתנתה. מאדם גוץ וקירח בחליפה סגולה, עניבה ירוקה וכובע מגבעת סגול, הוא השתנה לאדם בעל חליפה עתידנית כתומה בעלת עיטורים סגולים וכן קצוות שיער לבנות מצדי ראשו. סיפורו של מיקסי לא השתנה בהרבה לאחר המשבר, אם כי הורחבו התיאורים על ההשפעות הפסיכולוגיות של תעלוליו על אחרים, כמו האנשת בניין ה"דיילי פלאנט" בעוד האנשים העובדים בו לכודים בפנים. אחד הסיפורים הידועים לגבי דמותו היה "משבר הקריפטונייט האדום", שבו הוא סיפק ללקס לות'ר דוגמית של קריפטונייט אדום שגזלה מסופרמן את כוחותיו כל עוד לות'ר לא יגלה לסופרמן שמיקסי היה מעורב בכך. בסופו של דבר, הכישוף הוסר כאשר לות'ר גילה לקלארק קנט במי מדובר ובכך הפר בלא יודעין את הכלל של מיקסזפיטליק.
דמותו של מיסטר מיקסזפיטליק מדורגת במקום ה-76 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
סופרבוי פריים
סופרבוי פריים (באנגלית: Superboy Prime) היה דמות בדיונית של גיבור-על שהפך לנבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "DC Comics Presents #87" מנובמבר 1985, והיא נוצרה על ידי הכותב אליוט ס. מאגין והמאייר קורט סוואן לפי דמותו המקורית של סופרמן מאת ג'רי סיגל וג'ו שוסטר.
סופרבוי פריים הוא מיקום מקביל הנקרא "ארץ-פריים", בו לא היו גיבורי-על. קיומו של "ארץ-פריים" נמחק כתוצאה מאירועי המשבר בעולמות האינסופיים, וסופרבוי פריים מצא את עצמו בממד "גן עדן". הוא לא היה מסוגל להרפות מחייו הקודמים ומגורלו כגיבור הגדול ביותר של כוכב הלכת שלו. עם הזמן, אמונותיו ומוסריותו השתבשו והוא עדיין מחזיק באמונה שלהפוך לסופרמן הוא ייעודו בחיים. בשל כך, הוא נבל-העל הפסיכוטי והמסוכן ביותר שאותם הכירו סופרמן ושאר גיבורי העל היקום DC מעולם.
באירועי המשבר האינסופי, סופרבוי פריים הזועם הלם במחסום המציאות והיה אחראי למספר שינויי המשכיות כמו חזרתו של ג'ייסון טוד, לאחר שזה מת בסיפור ""; שילוב סיפורי מקורו של סופרמן ("איש הפלדה" משנת 1986 ו" מ-2003); אתחול מחודש של קבוצת פטרול האבדון; מספר גלגולים של הוקמן; וכן גלגולים שונים של קבוצת לגיון גיבורי העל. הוא נלכד ונשמר בתא אנרגיה מיוחד בידי שומרי היקום, יוצריו של חיל הפקחים הירוקים. באירועי ", סופרבוי פריים משוחרר מכלאו ומצטרף לחיל סינסטרו.
סופרבוי פריים מצא את סופו בהתקפה משולבת של חברי הטיטאנים הצעירים, והועבר בידי סופרבוי וסופרגירל למבנה קוסמי הנמצא בשולי היקום ואשר ממנו אין דרך חזרה.
סופפלקס
סבמאש
מספנות סבמאש (ברוסית: ОАО «ПО „Севмаш“», Севмаш, СМП - Северное Машиностроительное Предприятие) היא חברה רוסית לבניית ספינות וצוללות אטומיות, הממוקמת בסברודווינסק, שבמחוז ארכנגלסק, שהיא עיר נמל בצפון רוסיה לחופי הים הלבן והוקמה במקביל להקמת המפעל. סבמאש הוא ראשי התיבות של "המיזם הצפוני לבניית מכונות". סבמאש היא חברת בניית הספינות הגדולה ביותר ברוסיה והספקית היחידה של צוללות גרעיניות לחיל הים הרוסי. ב-2009 החברה העסיקה 26,951 עובדים וגלגלה רווחים בשווי 533.02 מיליון דולר.
החברה היא חלק מהתעשייה הביטחונית של רוסיה. החברה הוקמה ב-1933 כמפעל מס' 402 («Завод № 402») שעבדו בו אסירי גולאג, ב-1959 קיבלה את שמה הנוכחי, עם ההליכים לפירוק הגולאג.
ההתמחות העיקרית של החברה הוא ייצור של ספינות, צוללות וציוד צבאי עבור הצי הרוסי. בשנים 2003–2005, סבמאש עסקה בפרויקט 636 לבניית צוללות דיזל חשמליות לגרסאות ייצוא.
אחד מהמוצרים החשובים ביותר של המספנה הוא ייצור ציוד להתקנה בקידוחי שדות נפט וגז, פרויקטים בקוטב הצפוני, שכוללים רציף לקידוח נפט, שעמיד לקרח. והמספנה בנתה את רציף "פריראזלומנאיה" שהוא רציף נייח שתוכנן על ידי הלשכה ימית לעיצוב ע"ש רובין ונבנית במספנת סבמאש ונחשבת לרציף הראשון מסוגו ברוסיה. נוסף לזה יש לסבמאש חוזים עם חברות שוודיות ונורווגיות לאספקת רציפי נפש וגז נוספים לקידוח בים הצפוני ובים ברנץ.
המפעל עוסק גם בייצור ספינות מסחריות, ובעשור האחרון היא בנתה מעל 100 כלי שיט מסחריים.
הכנסות החברה מייצור צבאי בשנת 2009 נאמד ב-533,020,000 דולר ולמעלה מ-431,040,000 דולר בשנת 2008. הייצור האזרחי הגיע ל-20% מסך כל ההכנסות של החברה, סבמאש מדורגת במקום השביעי ברשימת המפעלים המצליחים ביותר של התעשייה הצבאית ברוסיה בשנת 2009.
סבמאש, כאמור, היא החברה הגדולה ביותר ברוסיה שמייצרת ספינות. שטח מפעלי החברה משתרע על שטח מעל ל-300 דונם. כושר הייצור מגיע ל-80,000 טון של מתכת בשנה. החברה כפופה למשרד המסחר והתעשייה של הפדרציה הרוסית.
החברה עוסקת ב -
היסטוריה.
בנייתו של המפעל היה מקורו בתוכנית החומש של סטלין, כאשר בין השאר התקבלה ההחלטה להרחיב באופן משמעותי את יכולת בניית הספינות. וכך מפעל סבמאש הוקם לראשונה כבר ב-1936. המספנה פותחה במסגרת תוכנית התיעוש של סטלין והוקמה כמחנה עבודה בכפייה, כחלק ממערכת הגולאג. תאריך הקמתה הרשמי הוא ה-21 בדצמבר 1939, כאשר כלי השיט של הספינה הראשונה שלה, "סובייטסקאיה" הורדה למים. המפעל היה ידוע בתחילה כמפעל מספר 402.
במהלך מלחמת העולם השנייה, החברה הייתה מעורבת בתיקון ספינות קרב וייצור יחידות ארטילריה שונות. כמו כן, במהלך שנות המלחמה המפעל עסק בשיפוץ ובניית משחתות, צוללות דיזל חשמליות, מעבורות, דוברות ועוד. נוסף לכך, סייע המפעל בבניית ציוד למשלחות הארקטיות של ברית המועצות. עד 1950 המספנה תיקנה 139 אוניות וכלי שיט.
בשנות ה-50 המוקדמות, הושקו צוללות רבות ובשנת 1969, החברה ייצרה את הצוללת הגרעינית הראשונה בעולם עם גוף סגסוגת טיטניום: פרויקט 661. באמצע שנות ה-70, מתקניה עברו שחזור והייצור התעשייתי שלה הוכפל והיה הגדול ביותר בהיקפו ברוסיה.
הצוללת הגרעינית "פרויקט 941", שנבנה בשנת 1981, נכנס לספר השיאים של גינס בתור הצוללת הגדולה בעולם באותה עת. לאורך ההיסטוריה, המספנה בנתה 45 אוניות ו-163 צוללות, ו-128 צוללות גרעיניות.
תחנת הרכבת בת-ים יוספטל
תחנת הרכבת חולון-וולפסון
אנט אוטול
אנט אוטול (באנגלית: Annette O'Toole; נולדה ב-1 באפריל 1952) היא שחקנית, רקדנית וזמרת-יוצרת אמריקאית. שיחקה כשחקנית משנית בתפקידים רבים, וכשחקנית ראשית במספר מיני סדרות טלוויזיה, המפורסמת מכולן היא "זה".
ביוגרפיה.
נולדה בשם אנט טול (באנגלית: Annette Toole) ביוסטון, טקסס. אמהּ הייתה מורה לריקוד, ואוטול החלה ללמוד ריקוד בגיל שלוש. כשהייתה בת 13, משפחתה עברה ללוס אנג'לס והיא החלה ללמוד משחק. הופעתה הראשונה הייתה בגיל 15 בתוכנית הטלוויזיה "The Danny Kaye Show" .
אוטול היא אמא לשתי בנות מנישואיה הקודמים לשחקן ביל גילינגר. היא נשואה מאז 1999 למוזיקאי והשחקן מייקל מקיין.
אלברט רו
אלברט רו (בצרפתית: Albert Roux; 9 באוקטובר 1935 – 4 בינואר 2021) היה שף ומסעדן יליד צרפת, שעבד בבריטניה. הוא ואחיו מישל ייסדו את "לה גאברוש", המסעדה הראשונה בממלכה המאוחדת שזכתה בשלושה כוכבים ממדריך מישלן האדום. הוא סייע להכשיר שורה של שפים שהמשיכו וזכו בכוכבי מישלן, ובנו, מישל רו הבן, ממשיך לנהל כיום את "לה גאברוש".
שנותיו הראשונות.
רו היה בנו של שרקוטורייה (מבשל מוצרי בשר מוכנים), נולד בסון ולואר. בתום לימודיו בבית הספר, בגיל 14, הוא שאף בתחילה להיות כומר, אולם לבסוף החליט שזה אינו משלח יד שמתאים לו וחיפש מקצוע אחר והחליט ללמוד להיות שף. סנדקו עבד כשף עבור ווליס סימפסון, וסידר לאלברט, בגיל 18, עבודה אצל ננסי אסטור, הויקונטית אסטור.
קריירה.
אחרי שסיים את עבודתו אצל ננסי אסטור, עבר אלברט רו לעבוד בשגרירות צרפת בלונדון ונעשה שף פרטי של סר צ'ארלס קלור. באותה עת נקרא לגיוס בצבא צרפת והשלים את שירותו הצבאי באלג'יריה, שם בישל בשעת הצורך במועדון הקצינים. לאחר שעזב את הצבא הוא עבד כסגן-שף בשגרירות בריטניה בפריז, לפני ששב לבריטניה והתמנה לשף פרטי של פיטר קייזלט (Peter Cazelet), אצלו עבד במשך שמונה שנים.
ב-1967, פתח אלברט ביחד עם אחיו מישל את מסעדת "לה גאברוש", ברחוב לואר סלון (Lower Slone Street) בלונדון. זו נהפכה להיות המסעדה הראשונה בבריטניה שזכתה בכוכב במדריך מישלן האדום, הראשונה שזכתה בשני כוכבים. והראשונה שזכתה בשלושה כוכבים ב-1982. המסעדה הייתה אהובה על המלכה אליזבת, המלכה האם. ב-1972 הם פתחו את "ווטרסייד אין" בבריי, ברקשייר, שזכתה אף היא בשלושה כוכבים במדריך המישלן.