יצירתו של רימר עוסקת בעיקר בסוגיות הנוגעות לזהות הישראלית, בקשר לארץ ישראל, להיסטוריה שלה ולנופיה. מקורות השראתו הם בעיקר ממצאים ארכאולוגיים מתקופת האבות ואילך, נופי הארץ וצבעיה והמיתוסים הקשורים בנופים אלה. רימר, יליד קיבוץ מענית שבצפון ישראל, הגיע בהיותו כבן שבע לערך לבאר שבע, שם עברו עליו ילדותו ונעוריו. חוויות נעוריו הפכו לחומרי הגלם של מרבית תקופות יצירתו. מיד לאחר שהשלים את הכשרתו האמנותית עסק - הן בציוריו והן בפרויקטים של פיסול סביבתי במרחבי הנגב - בנוף המדברי ובמקומו של האדם מול מרחביו העצומים של היקום. "כמי שקיבל את חינוכו האמנותי בבצלאל של אמצע שנות השבעים, היה איצו רימר של שנות השמונים והתשעים צייר מושגי. יצירותיו מהתקופה הזו המושפעות מהתפישה הכנענית, מבטאות יחס קמאי, ראשוני, אל המדבר ואל נופי הנגב בו גדל וחי". מוטיב מרכזי המופיע ביצירתו כבר בשנות השמונים וחוזר ונשנה עד ימינו הן "דמויות המבוססות על צלמיות שנהב מאתר כלקוליתי מדרום לבאר שבע. צלמיות אלה היו כנראה אלילי בית קדמוניים, והן מייצגות עבור איצו את התרפים מספר בראשית. הן הביאו אותו לשאול על מהות הדיאלוג בין האדם לאל והפולחן הנגזר ממנו. העבודות קיבלו את הכותרת 'שיחות עם אלוהים', כותרת שהולמת במידה רבה את כל מכלול היצירה של איצו." דמות האדם בציוריו של רימר מאותה תקופה היא בדרך כלל דמות בודדה, הניצבת ומשקיפה על מרחביו האינסופיים של הנוף שלמולה. "הדמויות של איצו רימר מופיעות בתוך מרחבים פתוחים, דלילים, חופשיים הנמצאים בהתהוות ואינם כפופים לאחידותו של מבנה מאורגן".
בשנות התשעים של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21, החליף רימר את מראות הנוף המדברי באינטימיות של הבית ובסביבה העירונית של תל אביב, בה התגורר מאז אמצע שנות השמונים. ציורו התמקד באינטימי, בדירה ובחלל הסטודיו. סגנונו הפך למה שמוגדר לעיתים כפיגורטיבי-ריאליסטי, וציוריו בחנו בפיכחון את סביבתו והדמויות המקיפות אותו. ציוריו אלה מתארים קטעים של מציאות ושל שגרת היום-יום. "עם כל זאת שאיצו רימר יוצא מעמדה שהיא מושגית בעיקרה, ציוריו מציגים מקום, מרחב וזמן מוגדרים ומסוימים: האור בתוך החלל הוא אור ארצישראלי במובהק והמערך הצבעוני של הפלטה, יוצר אטמוספירה לוקאלית, תל אביבית...נראה שהקרוב והאינטימי מבטאים גם את הכמיהה למוכר, לבית המוגן, לעומת המרחבים הפתוחים והאינסופיים של המדבר...". את פרק יצירה זה סיכם האמן בתערוכה "איצו רימר חוזר הביתה" שהוצגה בבית האמנים בתל אביב בשנת 2007.
לאחר שהתגורר שנים רבות בתל אביב, החליט רימר לחזור למקורות הרוחניים של יצירתו ומאז שנת 2012 הוא חי ויוצר במצפה רמון.
בית הכנסת מנחם ציון
בית הכנסת מנחם ציון הוא בית הכנסת הראשון בעת החדשה שנבנה על ידי העדה האשכנזית בירושלים. נמצא בשימוש עד ימינו.
היסטוריה.
בשנת 1836 יצא ר' אברהם שלמה זלמן צורף למצרים ובעזרת הקונסולים של רוסיה ואוסטריה קיבל פירמאן (צו מלכותי) ממוחמד עלי באשא, שליט מצרים (ששלט באותה עת בארץ ישראל), אשר ציווה "כי הרשות בידי העדה האשכנזית להקים את "דיר שיכנז", דהיינו:"חצר האשכנזים", (לימים "החורבה" וסביבותיה), ולבנות בתוכה מעונות ואסר לתבוע מהם את חובות אבותיהם".
רבי יהוסף שווארץ בספרו "תבואות הארץ" כותב: "ביום י"ט אלול התחלנו לפנות האשפה והזבל ויחלו לבנות. עד פרשת וארא תקצ"ז נגמר בית המדרש וכבר יכולנו להתפלל בו ונחנכה ביום ההוא בשמחה גדולה: ברוך מציב גבולות אלמנה, ויקרא את שמו "מנחם ציון" או בפי העם "בית המדרש הישן". ויבנו עוד כל הבניינים והבתים הנחרבים והנהרסים אשר בכל החצר הגדול הזה".
ר' ישעיה ברדקי התנגד לבניית בית הכנסת וחשש שבנייתו תגרום לזעם אצל הערבים שעדיין חשו שהעדה האשכנזית חייבת להם כסף מחובות העבר. בעידוד חותנו ר' ישראל משקלוב בנה ר' ישעיה ברדקי בית כנסת אחר בשם "סוכת שלום", והעדה התפלגה לשתי קבוצות.
בית הכנסת מנחם ציון נחנך בא' בשבט תקצ"ז ושימש כמרכז הקהילה עד בנייתו של בית הכנסת הגדול של חורבת יהודה החסיד בסמוך.
המקום לא נחרב במלחמת העצמאות ונותר בשממונו עד מלחמת ששת הימים. בשנת 1980 חזר בית הכנסת לשימוש מלא. הוכנס אליו ריהוט חדש, וארון קודש שהובא מקהילה יהודית באיטליה. בית הכנסת משמש כיום (2019) את הקהילה הדתית לאומית ברובע היהודי.
פאולה מוזס
Oh Santa!
(בעברית: הו סנטה!) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבום חג המולד השני שלה, "Merry Christmas II You". השיר יצא כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום ב-1 באוקטובר 2010. בשנת 2020, הוציאה מריה קארי גרסה מחודשת שלו, בו מתארחות אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב, הופק והולחן על ידי מריה קארי, ג'רמיין דופרי ובריאן מיכאל קוקס. השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז, המשלב בתוכו גם את סגנון מוזיקת חג המולד ודאנס-פופ. הקליפ של השיר הופץ ב-9 בנובמבר 2010. השיר זכה להצלחה ונכלל במצעדי סוף השנה של בילבורד.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-22 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של "" בוים על ידי איתן לדר, וצולם בלוס אנג'לס ב-6 באוקטובר 2010. באינטרנט הופיעו דיווחים כי בעלה של קארי באותה העת, ניק קאנון, ביים את הקליפ, אולם קנון הפריך את השמועות בטוויטר והצהיר: "אני לא ביימתי את הווידאו קליפ של השיר הזה". הקליפ שודר בשידור חי ב-"Access Hollywood" ב-2 בנובמבר 2010.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-18 מיליון צפיות.
רמיקס.
בשנת 2020, הודיעה מריה קארי כי גרסה מחודשת של השיר תצא בדצמבר באותה השנה. מאוחר יותר, נחשף כי השיר יפורסם ב-4 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. בסמוך אליו, הוציאה קארי גם את הפסקול, "".
השיר יצא כשיר הנושא של ספיישל חג המולד של קארי, "Mariah Carey's Magical Christmas Special".
רקע.
מריה קארי דיברה במקור על ספיישל חג המולד, "Mariah Carey's Magical Christmas Special", ברשתות החברתיות ופרסמה תמונה בה ניתן היה לראות שלושה כיסאות, עליהם היה כתוב שמה של קארי בנוסף לשני שמות נוספים, שמאוחר יותר התגלו כשמותיהן של הזמרות-יוצרות האמריקאיות אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון. הספיישל תואר ככזה שמציג בתוכו ריקודים דינמיים ונושאים הקשורים לחג המולד. בסמוך לכך, הוכרז כי השיר הזה יופץ ויהיה שיר הנושא של הספיישל.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מריה קארי בשידור חי ב-4 בדצמבר 2020. בתחילת הקליפ, ניתן לראות כמה שדוני חג המולד, שמציגים את ג'ניפר הדסון. בהמשך, מופיעה אריאנה גרנדה ולאחר מכן ניתן לראות את מריה קארי. כמה שניות לאחר מכן, ניתן לראות את השלוש על במה, כשהן שרות את השיר יחד.
נכון לדצמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
דב שמוטקין
דב שמוטקין (נולד ב-1949) הוא גרונטולוג ופסיכולוג ישראלי. פרופסור אמריטוס בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה וראש מכון הרצג לחקר ההזדקנות והזיקנה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
שמוטקין קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת תל אביב. הוא פסיכולוג קליני בכיר ולשעבר ראש המגמה הקלינית בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה. בין השנים 1988–1989 היה חוקר אורח במכון לגרונטולוגיה באוניברסיטת מישיגן, אן ארבור, ועמית כבוד במכון לחקר ההזדקנות באוניברסיטת וויסקונסין, מדיסון, ארצות הברית, בין השנים 1996–1997. הוא שימש כמרצה בכיר ועמית בקבוצות מחקר של סקרים ארציים בולטים על הזדקנות האוכלוסייה בישראל, מחקר אורך חוצה גבולות בתחום ההזדקנות, הענף הישראלי של סקר הבריאות, הזדקנות ופרישה באירופה (SHARE-Israel). הוא גם ניהל את הפרויקט של מיזוג מסדי נתונים של CALAS, SHARE-Israel ומחקרים אחרים של הזדקנות האוכלוסייה. שמוטקין הוא עמית באגודה הגרונטולוגית של אמריקה.
מחקר.
בעבודתו המדעית גיבש שמוטקין גישה דיאלקטית לאושר אנושי וסבל, הדגשת מסלולי התפתחות לאורך הבגרות והזיקנה. ההתעניינות העיקרית שלו היא במחקר של מנגנונים פסיכולוגיים שבהם אנשים יכולים יכול לשמור על רווחה וחוסן נפשי בפני מצוקות חיים ותהליכי הזדקנות העלולים לגרום לטראומה, להידרדרות ולאובדן. במודל הרעיוני שלו, שכותרתו "מרדף האושר בעולם עוין", שמוטקין יחד עם שותפים אשר תרמו תרומות חיוניות (בעיקר דוקטורנטים שלו לשעבר), פיתחו מבט דינמי על החיבור שבין חוסן ופגיעות. העבודה הקונספטואלית והאמפירית של שמוטקין בתחומי הגרונטולוגיה מבקשת להסביר איך בריאות, תפקוד הסתגלותי והגשמה עצמית עלולים לפגוע בחולשה, נכות והתפוררות בחיים מאוחרים יותר. הנושא המתפתח המאחד את העבודות המדעיות הללו הוא השאיפה ההומניסטית של שמוטקין להשקפות מעודנות ומשופרות יותר על ממשקים בין רווחה ומצוקה בחיי אדם.
ספר המכתם
Auld Lang Syne (The New Year's Anthem)
הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבום חג המולד השני שלה, Merry Christmas II You. השיר יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-14 בדצמבר 2010.
השיר הגיע למקום העשרים ושש במצעד שירי החג הדיגיטליים. בשנת 2020, זכה להצלחה מחודשת כאשר הגיע למקום הרביעי במצעד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מריה קארי, רנדי ג'קסון, ג'וני סוורין, רד וואן ורוברט ברנס, והופק על ידי קארי, ג'קסון וסוורין. הקליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה ליוטיוב ב-13 בדצמבר 2010. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את קארי מוקפת בזיקוקים.