לדעתו של ווטסון, עבודתו של איניס גמישה יותר ופחות דטרמיניסטית מזו של מקלוהן כמרצים וכחוקרים, איניס ומקלוהן חלקו דילמה דומה; שניהם טענו כי תרבות הספרים נוטה ליצור נקודות מבט מובנות של חשיבה. אך עם זאת, שניהם כתבו ספרים רבים. באחת מספריו של איניס – the bias of communication, כתב מקלוהן על כתיבתו 'הפסיפסית' של איניס וטען שעל אף הקושי והמורכבות שבדבר, הוא חווה התרגשות בהתוודעות לכתיבה שבה כל משפט מזמין חשיבה ומחקר נוסף.
העשייה המחקרית של איניס בתחום הכלכלה הפוליטית, התקשורת והחברה רלוונטית גם היום. השפעתו על תיאורית תקשורת ביקורתיות הייתה רבה ובעלת משקל ייחודי, ויחד עם מקלוהן הציע נקודות מבט חתרניות לגבי תפקידה של טכנולוגיית התקשורת כסוכן מרכזי בתהליכים היסטוריים וחברתיים. עבודתם המשותפת קידמה חשיבה תאורטית-היסטורית שבה לתקשורת תפקיד מרכזי בניתוח שינויים ותמורות חברתיות.
אינויאשה (דמות)
אינויאשה (יפנית: 犬夜叉) הוא דמות בדיונית באנימה ובמאנגה של רומיקו טקהאשי אינויאשה. "אינו" משמעו כלב, ו"יאשה" משמעו שד.
רקע.
אינויאשה הוא האניו (שד למחצה), בנם של בת אנוש בשם איזיואי ושד בשם אינו נו טאישו (מפקד הכלבים) וסשומארו הוא אחיו החורג. בילדותו, אינויאשה נדחה על ידי בני האדם בגלל הצד הלא אנושי שבו ועבר שלל של הצקות משדים בגלל שלדעתם הוא היה טמא.
לאחר שאינויאשה התבגר הוא פגש בכוהנת רבת עוצמה בשם קיקיו והתאהב בה, למרות שבהתחלה התעניין רק באבן 4 הנשמות שבה היא החזיקה, כיוון שהוא רצה להפוך לשד מלא ולנקום בכל אלה שדחו אותו בילדותו. קיקיו שכנעה את אינויאשה לוותר על הרעיון להפוך לשד ובמקום זה הציעה לתת לו את האבן על מנת ששניהם יהפכו לבני אדם רגילים ויחיו באושר.
אך גנב אכזר בשם אוניגומו שקיקיו טיפלה בו רצה אותה ונתן את גופו לשדים שרצו לנקום בקיקיו. אוניגומו סכסך בין אינויאשה לקיקיו וגרם לשניהם לחשוב שהם בגדו אחד בשנייה. קיקיו ריתקה את אינויאשה לעץ הגושינבוקו וביקשה לשרוף את גופה יחד עם האבן.
50 שנה מאוחר יותר את אינויאשה משחררת קגומה-גלגולה של קיקיו. לאחר שאינויאשה הרג את "גברת מרבת הרגליים", השדה שהביאה את קגומה לעידן הפאודלי מלכתחילה, הוא מנסה לגנוב את האבן בעצמו. שרשרת מיוחדת שהכינה קיקיו בזמנה מכניעה אותו כשקגומה אומרת לו "שב".
טכניקות ויכולות.
יכולות פיזיות.
דם השד הזורם באינויאשה נותן לו יכולות על-טבעיות. הוא מסוגל להרים משאות כבדים ולשבור קירות וסלעים. הוא רץ במהירות דהירה של סוס והוא יכול לעבור מרחקים גדולים בקפיצה אחת בלבד.
לעיתים רואים במאנגה את אינויאשה נשכב על האדמה ומנסה להריח עקבות כלשהם, כיוון שהוא חצי כלב, חוש הריח של אינויאשה מפותח ביותר והוא מסוגל להריח דם, אבק שרפה וריחות אחרים ממרחקים.
כוחות גופנים ברמת על: חוזק, מהירות, עמידות, ריפוי, אינסטינקטים מהירים, זריזות, קפיצה לגובה עצום.
חושי על: חושי שמיעה וריח מפותחים.
צורות.
בן אדם.
כמו כל שד למחצה, גם אינויאשה הופך פעם בכמה זמן לבן אדם, ליום אחד. בלילה שבו הירח נולד מחדש, אינויאשה מאבד לגמרי את כוחות השד שלו והופך לבן אנוש ושיערו הופך לשחור. בצורה זו, אינויאשה נעשה רגיש יותר אך הוא אינו מסוגל להשתמש בהתקפות רגילות חוץ מיכולותיו האנושיות.
שד למחצה.
רוב הזמן, אינויאשה נמצא בצורה זו. הוא משתמש בכל הטכניקות שלו, כולל טסאיגה. אינויאשה מסוגל להבין רגשות אך הוא נעשה מעט אגרסיבי וחצוף.
בצורה זו, אינויאשה מאבד כל שליטה על עצמו. דם השד שבתוכו משתלט עליו והרצון היחיד שלו הוא להרוג עוד ועוד. הוא לא יכול להבדיל בין ידיד לאויב ולא יכול לחוש שום רגשות מלבד התאווה לדם. מצב זה מתקבל כשטסאיגה, שנועדה להגן על אינויאשה מפני ההפיכה לשד, נשברת. ברוב הפעמים אינויאשה יוצא מהמצב הזה כשקגומה אומרת לו "שב", אך בסרט השני, לאחר שקגומה מנשקת אותו הצד האנושי שבאינויאשה מתחיל לפעום והוא חוזר לתפקד.
טיסן חופשי
פרשת המרגל במזוודה
הלני, קיסרית אתיופיה
הלני ,אלני או הלנה (נפטרה באפריל 1522) הייתה קיסרית אתיופיה ואשתו של הקיסר האתיופי זרע יעקב. להלני היה תפקיד מכריע בשלטון האתיופי, היא החזיקה בתפקיד עוצרת או יועצת למספר קיסרים בשלטון בעלה זרע יעקב, בנה החורג באדה מריאם הראשון, נכדה החורג מבאדה מריאם אסכנדר, נינה החורג מאסכנדר עמדה ציון השני ונכדה החורג הנוסף מבבאדה מריאם נהואד.
הלני הייתה בתו של מאחמד מלך ממלכת האדייה המוסלמית והתנצרה כאשר התחתנה עם הקיסר זרע יעקב. ההיסטוריון הפורטוגזי בלטסר טאלאז כותב שלא היו לה בנים אך פרנסישקו אלואראש כותב שהייתה אמו של הקיסר לבנה דנגל שברח מהכלא באמבה גישן.
כאשר אמו של הקיסר באדה מריאם הראשון, ציון ציפורה, נרצחה על ידי זרע יעקב בעצמו בגלל מרד שהובילה יחד עם יהודי אתיופיה, הוא הביא את התואר של קיסרית האם לאמו החורגת הלני. הלני הוכיחה שהיא חברה יעילה בבית המלוכה ולמעשה הייתה שותפה לשלטון.
כאשר אסכנדר ירש את אביו באדה מריאם בגיל צעיר, הלני הוצאה מהתמונה בכך שנוצרה מועצה מאמו של אסכנדר הקיסרית רומנה, טאספה גיורגיס (ראש המנזר באגם חאיק), והביטווודאד (רוזן) עמדה מיכאל. אך לאחר זמן, הקיסרית רומנה הוצאה מהמועצה וחייה במנזר ליד דברה ליבנוס היכן שהיא מתה מאוחר יותר. טאספה גיורגיס לא הוכיח את כוחו מול הרוזן, ועל פי ההיסטוריון טאדסה טמרת, עמדה מיכאל "שלט בממלכה כשליט יחיד". שלטונו של הרוזן עמדה מיכאל הגיעה לסופו בשנת 1486 כאשר החלה הפיכה כנגדו בראשותה של הלני. לאחר מכן הקיסרית הלני שיחקה מרכיב חשוב בשלטון.
פרנסיסשקו אלואראש כותב בשם האבונה מרקוס שכאשר הקיסר נהואד, אחיו ומחליפו של אסכנדר, מת, הלני היא זו שהכתירה למעשה את בנו לבנה דנגל כקיסר הבא, הכתרתו של לבנה דנגל היה שיא כוחה של הלני. מכיוון שלבנה דנגל היה עדיין קטין הלני הפכה לעוצר הראשי יחד עם אמו נהואד מוגסה, ולשליטה של גוג'אם. הלני היא הראשונה אשר חזתה את הגידול של ההשפעה של האימפריה העות'מאנית באזור, כאשר שלחה עם השגריר מטאוס הארמני (שנשלח בעצת פרו דה קוויליאן כשגריר אתיופיה לפורטוגל ולאפיפיור ברומא) בקשה לעזרה בלחימה כנגד המוסלמים מיפאט ואדאל
תאריך מותה של הלני נתון בוויכוח, ההיסטוריון פאול בי. האנז מציין שמתה בגיל מאוד מתקדם בשנת 1520 אך ההיסטוריונים באקינאם והאנטינגפורד טוענים שמתה באפריל 1522
בזמן פטירתה היה נוכח באתיופיה הפורטוגזי פרנסישקו אלואראש שכתב שתושבי אתיופיה היו מלאי צער:
יוהנס רידברג
יוהנס רוברט רידברג (באנגלית: Johannes Robert Rydberg; 8 בנובמבר 1854 – 28 בדצמבר 1919) היה פיזיקאי שוודי הידוע בעיקר בשל פיתוח נוסחת רידברג ב-1888, המשמשת לניבוי אורכי הגל של פוטונים של הקרינה האלקטרומגנטית, שנפלטת כאשר יש שינוי ברמת האנרגיה של האטום.
הקבוע הפיזיקלי הנקרא קבוע רידברג קרוי על שמו, כמו גם יחידת המידה לאנרגיה. אטומים מעוררים עם ערכים גבוהים של מספר קוונטי יסודי, המיוצג על ידי האות n בנוסחת רידברג, נקראים אטומי רידברג. כמו כן, אחד המכתשים בירח קרוי על שמו.
רידברג היה פעיל באוניברסיטת לונד השוודית במשך כל הקריירה האקדמית שלו.
מוזיקת העידן החדש
מוזיקת העידן החדש היא מוזיקה שלווה במגוון סגנונות מוזיקליים שנועדו להשרות אווירת רוגע ורגשות חיוביים, כאמצעי לשחרור מתחים באמצעות יוגה, מדיטציה ועיסוי. מוזיקה זו מסתמכת רובה ככולה על מכלול האמונות של העידן החדש.
ההרמוניה במוזיקת העידן החדש עושה שימוש רפטטיבי במודוסים ודיסוננסים ליצירת הרגשה היפנוטית, ולעיתים גם משלבת צלילי טבע.
סוגים מסוימים של מוזיקה אלקטרונית נכללים אף הם במוזיקת העידן החדש, בדרך כלל טונים רפטטיביים של סינתסייזרים או רצועות שמע ארוכות שנוצרו בסיקוונסר. בנוסף, קיים השימוש בכלי נגינה מסורתיים כמו חליל, פסנתר, גיטרה אקוסטית וכיוצא בזה. זמרה אף היא נוכחת במוזיקת העידן החדש, כאשר לרוב נעשה שימוש במזמורי סנסקריט, טיבט, השבטים האינדיאנים, או מילים המבוססות על עולם הפיות ועל מיתולוגיות כדוגמת המיתולוגיה הקלטית.
הגדרה.
מוזיקת העידן החדש מוגדרת בזכות האווירה אותה היא משרה מאשר כלי הנגינה המשמשים ליצירתה; החל מכלי נגינה מערביים מסורתיים וכלה בכלי נגינה אלקטרוניים ומזרחיים. קיימים מספר סגנונות בתוך מוזיקת העידן החדש: אמביינט, מוזיקת עולם, צ'יל אאוט, אלקטרוניקה ומוזיקת חלל בין היתר.
או'היגינס
מתאו דה טורו סמברנו
מתאו דה טורו סמברנו אי אורטה, ולעיתים גם דה טורו אי סמברנו (בספרדית: de Toro Zambrano y Ureta או de Toro y Zambrano; סנטיאגו דה צ'ילה, 20 בספטמבר 1727 - 25 בפברואר 1811), ויקונט הסיור הראשון (I vizconde de la Descubierta), רוזן הכיבוש הראשון (I conde de la Conquista), מושל צ'ילה בין השנים 1810–1811, איש צבא קריאולי צ'יליאני ונשיא חונטת השלטון הלאומית הראשונה.
הוריו של מתאו דה טורו סמברנו, דון קרלוס חוסה דה טורו סמברנו אי אסקובר (de Toro Zambrano y Escobar) ודונייה חרונימה דה אורטה אי פראדו (de Ureta y Prado), השתייכו למשפחות מבוססות מבחינה כלכלית וחברתית בעיר סנטיאגו דה צ'ילה. הוא הוטבל בשם מתאו, כשם אחיו הגדול ממנו, מתאו פרנסיסקו, שנולד ב-9 באוקטובר 1726 ואשר נפטר בטרם מלאה לו שנה. ב-3 במאי 1751 נשא לאישה את דונייה מריה ניקולאסה דה ולדס אי דה לה קררה (de Valdés y de la Carrera) ומנישואיו אלו נולדו לו 10 ילדים.