צ'ילדרס נולד בלונדון, למשפחה פרוטסטנטית שמוצא מגלנדלוג (Glendalough) שבאירלנד. למרות שגם הוא נולד באנגליה, היה אביו של צ'ילדרס בן לאם אירית והוא גדל במחוז ויקלו ולאחר מלחמת העולם הראשונה הוא עבר להתגורר שם עם משפחתו. אמו של צ'ילדרס, מרי צ'ילדרס, הייתה בת למשפחה מבוסטון שאבות אבותיה הגיעו לאמריקה על סיפון המייפלאואר. רוברט ארסקין צ'ילדרס ואשתו מרי נעשו מאוחר יותר למתנגדים להסדר עם בריטניה שכתוצאה ממנו וקמה מדינת אירלנד החופשית. צ'ילדרס התחנך בבית הספר גרשם, שבעיר הולט שבמחוז נורפוק ולמד באוניברסיטת קיימברידג', מכאן היה המבטא הבריטי שלו האופייני למעמד הגבוה. ב-1922, כשמלאו לצ'ילדרס 16, הוצא אביו להורג על ידי רשויות מדינת אירלנד החופשית באשמת אחזקת נשק, האשמה שהבסיס שלה היה פוליטי. האקדח שאתו הוא נתפס ניתן לו על ידי מייקל קולינס. לפני הוצאתו להורג, כאקט של פיוס, השביע צ'ילדרס האב את בנו כי ידאג ללחוץ את ידו של כל מי שהיה מעורב בהחלטה על ההוצאה להורג. לאחר שהשתתף בטקס ההלוויה של אבניו, שב צ'ילדרס לגרשם ושנתיים לאחר מכן הוא החל ללמוד בטריניטי קולג'.
קריירה פוליטית.
עם סיום חוק לימודיו, החל צ'ילדרס לעבוד לזמן מה בתחום התיירות בפריז. ב-1931 הזמין אותו איימון דה ואלירה לעבוד עבור העיתון שהוא ייסד זמן קצר לפני כן, The Irish Press, שם נהייה צ'ילדרס למנהל תחום הפרסום של העיתון. בשנת 1938 הוא קיבל את אזרחותו האירית ובאותה שנה הוא נבחר לראשונה כחבר הבית התחתון מטעם מפלגת פיאנה פול, תפקיד אותו החזיק עד 1973, עת נבחר לנשיאות.
ב-1951 הצטרף צ'ילדרס לממשלה כשר הדואר והטלגרפיה בממשלתו של דה ואלירה. לאחר מכן, בין השנים 1959-1957 הוא שמש כשר הקרקעות וכשר התחבורה והאנרגיה בממשלתו של שון למס ובממשלתו של ג'ק לינץ' כשר התחבורה, שר הדואר והטלגרפיה וכשר הבריאות. ב-1969 הוא מונה להיות הטנשטה (סגן ראש הממשלה).
תקופת כהונתו של צ'ילדרס כשר הייתה שנויה במחלוקת. אחד הפרשנים תיאר אותה כ"כישלון חרוץ". אחרים שיבחו את רצונו להחליט החלטות קשות. הוא היה מתנגד גלוי לצ'ארלס הוהי בתקופה שלאחר שערוריית הנשק, כאשר הוהי ושר נוסף הודחו ונשפטו באשמה של יבוא נשק עבור הצבא האירי הרפובליקני, אך בסופו של דבר זוכו מכל אשמה.
נשיא אירלנד.
מערכת הבחירות.
מועמדה של מפלגת פינה גייל, טום או'היגינס, שהובס בבחירות לנשיאות של 1966 על ידי דה ואלירה בהפרש זעום של 11,000 קולות (1%), היה צפוי על ידי רבים להיות המועמד שיזכה בבחירות לנשיאות של 1973. צ'ילדרס היה מועמדה של מפלגת פיאנה פול על פי בקשתו של דה ואלירה. צ'ילדרס היה מועמד שנוי במחלוקת, לא רק בשל היותו יליד בריטניה, אלא גם בשל אמונתו הפרוטסטנטית. יחד עם זאת, במהלך מסע הבחירות שלו, הוכח שהאהדה הציבורית כלפיו כבירה ועל רקע המבוכה הפוליטית נבחר צ'ילדרס להיות הנשיא הרביעי של אירלנד ב-30 במאי 1973, בזכות 635,867 הבוחרים שהצביעו בעדו לעומת 578,771 שהצביעו ליריבו.
תקופת הנשיאות.
למרות היותו בן 67 עם תחילת כהונתו כנשיא, השיג צ'ילדרס מוניטין של נשיא נמרץ ומסור לעבודה ועד מהרה זכה באהדה ציבורית ובכבוד. יחד עם זאת, יחסיו עם הממשלה שכיהנה אז בהנהגתו של ליאם קוסגרייב ממפלגת פינה גייל, היו מתוחים. מסע הבחירות של צ'ילדרס התבסס על הפיכת תפקיד הנשיא לפתוח יותר, גישה שקוסגרייב ראה בה איום על סדר היום של ממשלתו. הוא סירב לשתף פעולה עם צ'ילדרס ביוזמה שנקט עם כניסתו לתפקיד, הקמתו של צוות חשיבה בארמון הנשיאות שיתכנן את עתיד המדינה. צ'ילדרס שקל להתפטר מהנשיאות, אך הוא שוכנע להישאר בתפקיד על ידי שר החוץ של קוסגרייב, גארט פיצ'ג'רלד. בכל מקרה, צ'ילדרס נותר מנותק מהממשלה. בעוד שהנשיאים שקדמו לו היו מתודרכים על ידי ראש הממשלה אחת לחודש, קוסגרייב עדכן את צ'ילדרס ואת יורשו בתפקיד, קרול או'דלה, אחת לשישה חודשים.
למרות שהיה מתוסכל מחוסר הכוח שהיה בתפקידו, מאמינה בתו של צ'ילדרס, נסה, כי לאביה היה תפקיד חשוב מאחורי הקלעים בהקלת הסכסוך בצפון אירלנד. היא דווחה כי ראש ממשלת צפון אירלנד, טרנס או'ניל, נפגש בחשאי עם אביה בארמון הנשיאות לפחות בהזדמנות אחת.
מותו.
מאחר שנמנעה ממנו האפשרות לחולל שינוי באופי תפקיד הנשיא, השקיע צ'ילדרס את כוחותיו בלוח זמנים עמוס של ביקורים רשמיים ונאומים שגבה ממנו מחיר פיזי. ב-17 בנובמבר 1974, זמן קצר לאחר שנשא נאום בפני חברי הקולג' הרפואי בדבלין, לקה צ'ילדרס בהתקף לב. הוא מת באותו יום בבית החולים.
בהלוויה הממלכתית, שנערכה לצ'ילדרס בקתדרלת פטריק הקדוש בדבלין, נכחו מנהיגים רבים מרחבי העולם, כולל לואי מאונטבאטן, שייצג את המלכה אליזבת השנייה, ראש ממשלת בריטניה, מנהיג האופוזיציה ונשיאים ומלכים מאירופה ומרחבי העולם. הוא נקבר בכנסייה הפרוטסטנטית בראונווד (Roundwood) שבמחוז ויקלו.
אלמנתו של צ'ילדרס, ריטה, זכתה לאהדה ציבורית כמו בעלה המנוח. עם מותו, כאשר היא פרסמה הודעה לעיתונות בה הפצירה בעם להפריד את תפקיד הנשיא מהפוליטיקה בבואו לבחור את הנשיא החדש, הגיב קוסגרייב בהציעו למנהיג האופוזיציה ג'ק לינץ', שהגברת צ'ילדרס תמונה כנשיאה בהחלטה פה אחד של כל המפלגות. לינץ' הסכים להביא את ההצעה בפני מפלגתו. יחד עם זאת, כאשר חברי מפלגתו של קוסגרייב הדליפו לתקשורת את דבר התוכנית, נסוג לינץ' מהסכמתו.
תחת זאת הסכימו כל המפלגות למנות את התובע הכללי והשופט העליון לשעבר קרול או'דלה, כיורשו של צ'ילדרס.
משפחה.
צ'ילדרס נשא לאישה את רות אלן דאו ב-1925. לזוג נולדו חמישה ילדים. לאחר מותה של דאו ב-1950 נישא צ'ילדרס בשנית ב-1952 לריטה דאדלי. לזוג נולד בת אחת בשם נסה, שמכהנת כחברת הפרלמנט האירופי. ריטה דאדלי מתה ב-2010.
הפרעה קונגניטלית
סבח
גלעד רותם
גלעד רותם (נולד בשנת 1980) הוא רופא וטריאתלט ישראלי המתמקד בתחרויות איש הברזל והוא הישראלי הראשון שירד מגבול 9 השעות באיש הברזל. הוא אלוף ישראמן (2010) ואלוף ישראל בחצי איש ברזל (2009 ו-2010). רותם מחזיק בזמן המהיר ביותר לישראלי במרחק איש הברזל.
ביוגרפיה.
רותם החל את דרכו בענף השחיה והשתתף לראשונה בתחרות טריאתלון בגיל 17. בגיל 18 בחר להתגייס לשירות קרבי וויתר על אפשרות להיות ספורטאי מצטיין בענף. לאחר שירותו הצבאי כקצין ביחידה מובחרת, למד תואר ראשון בהנדסת תעשייה וביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2008, במקביל לתחילת השתתפותו בתחרויות איש ברזל, החל בלימודי רפואה בטכניון, אותם סיים בשנת 2014.
מחנה טרזנשטט
מחנה פלשוב
עבד אל רחמן השלישי
הרי הפניין
הרי הפניין (באנגלית: Pennines) הוא רכס הרים וגבעות אשר עובר בחלק הצפוני של אנגליה בין הגבול עם סקוטלנד ועד למרכז אנגליה באזור הפסגות סמוך למנצ'סטר.
הרכס עובר למעשה לאורך הגבול בין צפון מערב אנגליה מצד אחד ויורקשייר וצפון מזרח אנגליה מהצד השני, משום שהוא עובר באופן כמעט רציף לאורך קו האמצע של צפון אנגליה, זכה הרכס לכינוי "עמוד השדרה של אנגליה". השם 'פניין' כנראה נובע מהמילה הקלטית 'פן' (Pen או Benn) שמשמעה הר או פסגה, ייתכן והשם ניתן בתקופה מאוחרת יותר בהשראת רכס הרי האפנינים באיטליה שגם שמו נובע ממקורות קלטיים.
לאורך הרכס מצויים מספר פארקים לאומיים, 'אזורי יופי טבעי יוצא דופן' (Area of outstanding natural beauty) ושמורות טבע בהם ניתן למנות את הפארק הלאומי אזור הפסגות, הפארק הלאומי יורקשייר דיילס, הפארק הלאומי נורת'מברלנד ואזור היופי הטבעי צפון הפניינים אשר ממוקם בין היורקשייר דיילס לפארק נורת'מברלנד. שלושה מבין עשרת הפארקים הלאומיים באנגליה נמצאים לאורך הרכס כמו גם שני אזורי יופי טבעי.
רות גרובר
רות גרובר (באנגלית: Ruth Gruber) (30 בספטמבר 1911 - 17 בנובמבר 2016) הייתה עיתונאית, סופרת, צלמת, הומניטרית יהודיה אמריקאית ונציגה רשמית של הממשל האמריקני.
ילדותה.
גרובר נולדה ברובע ברוקלין בניו יורק לדייוויד וגוסי גרובר, מהגרים רוסים-יהודים, למשפחה בת שבע נפשות. חלומה היה להיות סופרת והוריה עודדו אותה לרכוש השכלה גבוהה. היא נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק בגיל 15. בגיל 18 היא זכתה להיות עמיתה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-1931 היא זכתה להיות עמיתה במכון לחינוך בינלאומי בקלן שבגרמניה לתואר שני. גרובר קיבלה את תואר הדוקטורט שלה בגרמנית, פילוסופיה, ספרות אנגלית מודרנית והיסטוריה של האמנות מאוניברסיטת קלן, והייתה האדם הצעיר בעולם שקיבל תואר דוקטורט.
במשך הזמן הזה, גרובר פגשה בווירג'יניה וולף והיו לה קשרים נרחבים עימה. גרובר חזתה במצעדים נאצים ועוררה מודעות לעליית הנאציזם באמריקה. קריירת הכתיבה של גרובר החלה ב-1932. ב-1935 נתבקשה על ידי הניו יורק הראלד לכתוב סדרת כתבות על נשים תחת משטרים פאשיסטים וקומוניסטים. גרובר הפכה לזרה הראשונה שמונתה לכתבת חוץ בסיביר הסובייטית.
בשירות שר הפנים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מינה שר הפנים הרולד איקס את גרובר להיות עוזרתו המיוחדת. בתפקיד זה, היא הוציאה אל הפועל מחקר כיצד ניתן ליישב את אלסקה. ב-1944 היא יצאה למשימה סודית באירופה כדי לקלוט 1,000 פליטים יהודים וחיילים אמריקנים פצועים מאיטליה ולהעבירם למקלט החירום לפליטים בפורט אונטריו בארצות הברית. גרובר התאימה לתפקיד בגלל יהדותה ושליטתה בשפה הגרמנית ויידיש. איקיס מינה אותה לגנרלית אד הוק למקרה שתיפול בשבי, כדי שלא תוצא להורג על ידי הנאצים כמרגלת, אלא תישאר בחיים על פי אמנת ז'נבה. במהלך המסע, נושאת הגייסות הנרי גיבינס ניצודה על ידי מטוסים ימיים וצוללות גרמניות. גרובר כתבה ספר על סמך עדויות של הפליטים.