בלילה שבין 8 בדצמבר ל-9 בדצמבר 1988 ערך צה"ל את מבצע כחול וחום במטרה לפגוע במפקדתו של אחמד ג'יבריל, מייסד ומפקד ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית בעיירה נועיימה בדרום לבנון. בתום המבצע, החלו הכוחות הרגליים לסגת בעוד שארבעה חיילי גולני נשארו בשטח, שהיה זרוע בכוחות אויב. 10 מסוקי קוברה הוזנקו למקום וחיפשו במשך שעות אחר החיילים. לבסוף אותרו החיילים על ידי זוג מסוקים מהטייסת וחולצו על ידם תחת אש כשהם רכובים על דלתות פתחי תא התותחים עד שהגיעו לספינות חיל הים הסמוכות. לקברניטי המסוקים, סא"ל משה כהן (מפקד הטייסת באותה עת) וסרן ערן פייר הוענק צל"ש הרמטכ"ל. לטייסי המשנה, סגן מרסלו ילין וסגן דן ללוז, הוענק צל"ש מפקד חיל-האוויר.
מבצע דין וחשבון.
במהלך מבצע דין וחשבון, ביולי 1993, ביצעה הטייסת גיחות רבות לתקיפת יעדים בלבנון, בעיקר של חזבאללה. משימות הטייסת היו: תקיפות יעדי חזבאללה, צייד מטולי רקטות (מטל"ר) וליווי למסוקי סער. הטייסת ביצעה בסך הכל 88 גיחות במהלך המבצע, תקפה 36 מבנים ו-6 מטל"רים וכלי רכב.
מבצע ענבי זעם.
הטייסת השתתפה במבצע ענבי זעם שערך צה"ל בלבנון בין 11 באפריל ל-27 באפריל 1996 בעקבות ירי רקטות על ידי ארגון חזבאללה לעבר יישובים בגבול הצפון.
הלחימה בזירה הפלסטינית.
במהלך האינתיפאדה השנייה ביצעה הטייסת גיחות תקיפה רבות כנגד מטרות מחבלים פלסטינים ביהודה, שומרון ועזה. הטייסת ביצעה גם סיכולים ממוקדים באמצעות טילי תמוז, שהיו אז מסווגים.
סגירת טייסת 161.
ב-2005 נסגרה טייסת 161 ומסוקיה פוזרו בין טייסת 160, בית הספר לטיסה וטייסת 115 שהוקמה כטייסת ביום אויב.
מלחמת לבנון השנייה.
במלחמת לבנון השנייה השתתפה הטייסת במספר גיחות רב במשימות שכללו סיוע אווירי קרוב לכוחות הקרקע, ציד משגרי רקטות ותקיפות 'כירורגיות' של מטרות מוגדרות.
התרסקות הקוברה ב-10 בספטמבר 2008.
בערב ה-10 בספטמבר 2008 התרסק מסוק קוברה של הטייסת בסמוך לקיבוץ גניגר כתוצאה מתקלה טכנית מספר דקות לאחר שהמריא מבסיס רמת דוד ביחד עם מסוק קוברה נוסף. בתאונה נהרגו שני טייסי המסוק: רס"ן (מיל') ורס"ן (מיל') .
התרסקות הקוברה ב-12 במרץ 2013.
סמוך לשעה 01:00 לפנות בוקר ה-12 במרץ 2013, התרסק מסוק קוברה של הטייסת, לא הרחק מקיבוץ רבדים. לפי מסקנות הביניים של ועדת החקירה, התאונה נגרמה משבר באחד מלהבי רוטר הזנב.
המסוק היה בטיסת אימון באזור שפלת יהודה, ובדרכו מבסיס תל נוף לבסיס פלמחים, אבד עמו הקשר. במקביל, דיווח אזרח שנסע על כביש 3 מכיוון ירושלים לעבר אשדוד, כי ראה עצם נופל בשדה חיטה וסביבו ניצוצות. סמוך לשעה 05:15, אותרו שרידי המסוק.
בהתרסקות נהרגו סא"ל (מיל') ורס"ן (מיל') .
מפקדי הטייסת.
בין מפקדי הטייסת: יאיר קרן (מלחמת לבנון הראשונה), (1987), משה כהן (טייס) (1987–1989), דורון עמיר (1989-1992), שמעיה אביאלי (במהלך מבצע ענבי זעם), גבריאל שחור (1996–1997), נועם אדר (2002-2004), נמרוד שפרוני (מפקדה במלחמת לבנון השנייה), נעם ריף (2010–2014).
טייסת המסק&quot;ר הראשונה
טייסת הקוברות הראשונה
טייסת הקוברות הדרומית
המטבח המצרי
המטבח המצרי מורכב מהמסורות הקולינריות המקומיות של מצרים. במטבח המצרי עושים שימוש רחב בפירות וירקות, בשל היבול העשיר והאיכותי המופק בעמק הנילוס והדלתה שלו. הבשר פחות בשימוש במטבח המצרי לעומת המטבחים האחרים של צפון אפריקה והלבנט.
היסטוריה ומאפיינים.
ההיסטוריה של המטבח המצרי מתחילה במצרים העתיקה. בחפירות ארכאולוגיות נמצא כי שכר הפועלים של הפירמידה הגדולה של גיזה שולם בלחם, בירה ובצלים, כנראה הדיאטה האופיינית באותה התקופה. בדיקת השיניים של המומיות של אותם פועלים גילתה כי הלחם היה לעיס וגס, עם זאת מזין, בדומה ללחם במצרים המודרנית; כיכרות יבשים שנתגלו בקברים איששו הנחה זו ובנוסף הצביעו על שימוש בחיטת הבר (emmer wheat). אף על פי שהבירה יצאה מכלל שימוש במצרים מאז הכיבוש המוסלמי ב-654 לספירה, הבצל נשאר מרכיב מרכזי בתזונה המצרית. קטניות הוו גם הן מקור ראשי לחלבון עבור האוכלוסייה הרחבה במצרים, וכך נשאר עד ימינו.
כיוון שהבשר היה מצרך יקר, התפתחו במטבח המצרי מאכלי ירקות רבים כתחליף, לכן הוא מתאים במיוחד לצמחונים. על אף שהמזון באלכסנדריה וחופי מצרים מכיל הרבה דגים ופירות ים, ברוב חלקי המדינה המטבח מתבסס על מזון שגדל על הקרקע.
מאכלים.
המטבח המצרי מאופיין על ידי מאכלים כפול מדמס, קושארי ומלוח'יה ומכיל גם מאכלים אחרים ממזרח הים התיכון, כגון קבב ופלאפל.
הלחם הוא הבסיס של הבישול המצרי; הוא מוגש כמעט בכל ארוחה; ארוחה של מעמד הפועלים או באזורים הכפריים במצרים יכולה להכיל לא יותר מלחם וקטניות. הלחם המקומי הוא פיתה עשירה ומלאת גלוטן ונקרא עיְש מצרי או עיְש בלאדי (בערבית מצרית: عيش). המילה "עיש" באה מן השורש הערבי ע.א.ש, שמשמעותו "לחיות", ומרמזת על מרכזיות הלחם בחיים במצרים. במצרים המודרנית הממשלה מסבסדת את הלחם כדי להבטיח את תזונתם של התושבים העניים.
רוב המצרים רואים בפול מדמס (מחית פולי פול) כמזון הלאומי שלהם. הטעמיה או הפלאפל (בערבית: طعمية – فلافل) גם הם עשויים מפול, בעוד שבשאר העולם הערבי מכינים אותם מגרגרי חומוס.
במצרים העתיקה, השתמשו רבות בשום ובבצל בבישול היומיומי. כיום משתמשים בשום כתוש טרי עם עשבי תיבול נוספים לתיבול סלט עגבניות חריף ולמילוי חצילים. את השום המטוגן עם הכוסברה מוסיפים למלוח'יה (בערבית: ملوخية) - מרק ירוק העשוי מעלים של צמח בשם זה.
לקושארי (בערבית: كشري) - תבשיל של עדשים חומות, מקרוני, אורז, גרגירי חומוס ורוטב עגבניות חריף, מוסיפים בצלים מטוגנים.
מאכלים נפוצים נוספים הם הקבב והקופתא (בערבית: كباب وكفتة), בשר כבש, בדרך כלל, חתוך וקצוץ וצלוי על גריל פחמים. המצרים מפורסמים במילוי ירקות כמו פלפל ירוק, חצילים, קישואים ועגבניות באורז מתובל. המאכל נקרא מחשי (בערבית محشي, ממולא), ומציין גם את עלי הגפן הממולאים - מחשי ורק ענב (בערבית: محشي ورق عنب) ואת הכרוב הממולא - מחשי כרנב (בערבית: محشي كرنب).
השווארמה (בערבית: شاورمة) הנפוצה יותר בשאר חלקי הלבנט נמכרת גם היא במצרים ומוגשת ככריך של בשר או עוף צלויים בפיתה עם רוטב טחינה.
דקה (מטבל) או: דואה היא תערובת של שומשום, זרעי כוסברה, ובוטנים. כל רכיב עובר קליה נפרדת, התערובת נטחנת (במקור נכתשת ומכאן השם דואה), דואה על לחם נחשבת למאכל עניים.
בתקופת הרמדאן, המצרים משקיעים תשומת לב רבה לעושר המאכלים ולגוונם, זאת בגלל שהמשפחה כולה מתאספת סביב שולחן האוכל מיד אחרי השקיעה. ניתן למצוא ברמאדן קינוחים ייחודיים כמו כנאפה ואטאיף (בערבית: كنافة وقطايف). מצרים רבים מכינים שולחן מיוחד לעניים או עוברי האורח, בדרך כלל באוהלים ברחוב הנקראים מאידת אל רחמן (בערבית: مائدة الرحمن, שולחן האלוהים).
הגבול של sinc
ג'ף לינדסי
ג'פרי פי. פרונדליך (באנגלית: Jeffry P. Freundlich; נולד ב-14 ביולי 1952), הידוע בשם העט ג'ף לינדסי, הוא סופר ומחזאי רומני פשע אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות סדרת הרומנים "דקסטר".
לינדסי סיים את לימודיו ב-1975 במכללת מידלבורי שבוורמונט. רוב עבודתו המוקדמת נעשתה בשיתוף עם אשתו, הסופרת הילרי המינגוויי, שעמה הוא מתגורר כיום בקייפ קורל שבפלורידה.
סדרת טלוויזיה בשם "דקסטר", המבוססת על ספרו הראשון בסדרת הרומנים, "דקסטר חולם חלומות אפלים", עלתה לאוויר ברשת Showtime בשנת 2006. הסדרה שהמשיכה לעונות נוספות התנתקה מספריו של לינדסי בתום העונה הראשונה, למרות הימצאותם של מוטיבים מהספרים. תרגום של שני הספרים הראשונים (מתוך שמונה) בסדרה, התפרסמו בישראל על ידי מטר הוצאה לאור.
ונסן דה פול
ונסן דה פול (Vincent de Paul; 24 באפריל 1581 - 27 בספטמבר 1660) היה כומר צרפתי הנחשב לקדוש נוצרי. נחשב למייסדו של ארגון הרווחה והצדקה הקתולי קאריטאס. ב-1737 הוכרז על ידי הכנסייה הקתולית כקדוש.
דה פול נולד למשפחת איכרים במחוז לאנד שבגסקוניה בצרפת, בכפר הנקרא כיום על שמו ("סן ונסן דה פול"). דה פול סיים לימודי תאולוגיה בטולוז והיה בעל מעמד בקהילה. ב-1605 בהיותו בהפלגה בחזרה ממרסיי לטולוז, עטו על ספינתם שלוש ספינות טורקיות. במהלך המתקפה נפצע מחץ. שודדי הים כבלו את הנוסעים בשלשלאות, הובילו אותם לתוניס ומכרום כעבדים. בהתחלה נקנה על ידי דייג אך הוא לא היה שבע רצון מדה-פול כדייג ומכר אותו לאיכר, צרפתי לשעבר, שהיה בעבר נזיר פרנציסקני וכשנפל בשבי התאסלם על מנת לזכות בחרותו. כאשר חרש את אדמת אדונו שר פסוקים ג-ד ממזמור קל"ז בתהילים "כִּי שָׁם שְׁאֵלוּנוּ שׁוֹבֵינוּ, דִּבְרֵי-שִׁיר-וְתוֹלָלֵינוּ שִׂמְחָה: שִׁירוּ לָנוּ, מִשִּׁיר צִיּוֹן. אֵיךְ-נָשִׁיר אֶת-שִׁיר-ה': עַל, אַדְמַת נֵכָר". השירה גרמה התרגשות לאשת האיכר שאמרה לבעלה כי שגה כאשר המיר דתו. זה תכנן תוכנית מנוסה וכעשרה חודשים מאוחר יותר, אחרי שהטביל את אדונו חזרה לנצרות, נמלטו דה-פול ואדונו בסירה לצרפת.
בכהונתו ככומר הדגיש את נושא הצדקה. לאחר שובו לצרפת נשלח למשימה סודית מטעם האפיפיור אל הנרי ה-7, היה הכומר האישי של הנסיכה מרגריט, רעייתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת, וכומר הקהילה בקלישי שליד פריז. מ-1612 היה כומר של משפחת גונדי. במהלך כל אותה תקופה הקדיש מזמנו ומרצו לטובת השייטים הכבולים בספינות העבדים, לטובת האסירים ולטובת החולים. ב-1622 מונה ככומר של ספינות העבדים הצרפתיות (ספינות שהושטו בכוח שריריהם של שייטים עבדים) ובתוקף תפקידו זה פעל לשיפור מצבם ועשה פעולות מיסיונריות בשייטים.