רוגוב נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא עלה לישראל ב-1976 ובשנת 1978 החל לכתוב ביקורות על ספרים ועל מסעדות בג'רוזלם פוסט. ב-1984 החל לכתוב בעיתון הארץ במדור "גלריה" על אוכל ומסעדות, ובהמשך גם על יין. את כל טורי הביקורת והכתבות כתב באנגלית והם תורגמו לעברית. ב-1997, עם צאתה לאור של מהדורת הארץ באנגלית, פרש מהג'רוזלם פוסט. ב-2010 הפסיק לכתוב ביקורת מסעדות אך המשיך לפרסם ביקורות יין עד מותו.
הוא כתב גם בכתבי עת ישראלים, בהם "על השולחן", שבו שימש בתפקיד עורך קולינרי, ובמגזין "יין, גורמה ואלכוהול", וכן פרסם ספרי אוכל, עם מתכונים ואנקדוטות, ומדריכי יין. ספרו הידוע ביותר הוא Rogov's Guide to Israeli Wines.
רוגוב היה דמות מרכזית בתחום ביקורת המסעדות והיין בישראל. הוא היה חסיד של המטבח העילי הצרפתי, אך כתב באותה רצינות גם על פלאפל ושווארמה. הוא עודד את קוראיו להתנסות במטבחים ובמנות שלא הכירו, הציג בפניהם מושגים כמו קונפי, רוטב ולוטה, ודמי-גלס, וחשף בפניהם שפים מוכשרים עוד לפני שהתפרסמו. כך, לדוגמה, היה מהראשונים שכתבו על השף רפי כהן, כשעדיין עבד במלון המלך דוד בירושלים. רפי כהן אמר כי "הוא חשף פה המון שפים, גילה מקומות חדשים שנהפכו בהמשך לטרנדים".
רוגוב יצר סטנדרטים חדשים בכתיבה על יין בישראל. הוא תיעד את ההתפתחויות שחלו בתעשיית היין בישראל, וכאשר ישראל הוצפה ביינות תוצרת חוץ מיפה עבור קוראיו את יינות העולם הישן ואת יינות העולם החדש. הוא הכניס למילון הישראלי מושגים כמו טאנינים, טרואר ותסיסה מלולקטית, והיה הראשון בארץ שתיאר ניחוחות וטעמים במושגים של שוקולד, ליקוריץ ואבן צור. ב-2004 יצא לאור Rogov's Guide to Israeli Wines, שחשף את היין הישראלי לעולם והפך את מחברו לאוטוריטה בכל מה שקשור ליין ישראלי וליין כשר. רבים סברו שהגזים בציונים שנתן ליינות ישראליים, אבל לאחר שרוברט פארקר העניק ציונים של 90 ומעלה ל-14 יינות ישראליים בדצמבר 2007, זכתה עמדתו לגיבוי. רוגוב כתב גם על סיגרים ומשקאות אלכוהוליים כמו ויסקי, קוניאק וגראפה.
רוגוב תרם למדריך הכיס של יו ג'ונסון, Hugh Johnson Pocket Wine Guide, וכתב את הפרק הישראלי במדריך של תום סטיבנסון (Tom Stevenson, Wine Report). ב-1999 פתח בלוג באינטרנט שבו פרסם מסות על נושאים שונים, Rogov’s Ramblings, ובו גם ניהל פורום יין שהיו לו אוהדים רבים. ב-2008 הפורום הועתק לאתר של רובין גאר.
בחו"ל היה נשוי ונולדה לו בת, בישראל התחתן בשנית והיה נשוי עד מותו לרחל נאמן, עיתונאית ומבקרת קולנוע.
בן הרוש
הוא שם משפחה הנפוץ בעיקר בקרב יהודי צפון אפריקה.
סטוז'יצה ארנה
סטוז'יצה ארנה (בסלובנית: Arena Stožice) הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר ליובליאנה שבסלובניה. האולם מכיל 12,480 מקומות ישיבה במשחקי הכדורסל המקיימים בו לרוב, והוא האולם הגדול ביותר בסלובניה. הוא נושא את שמו של פארק הספורט סטוז'יצה שהאולם מהווה חלק ממנו, לצד אצטדיון סטוז'יצה.
האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל הסלובנית אולימפיה ליובליאנה, ושל קבוצות הכדורעף והכדוריד המקומיות. ומיועד להיות ביתם המרכזי של מרבית נבחרות הספורט הסלובניות השונות.
המתקן נחנך ב-10 באוגוסט 2010, במשחק הכדורסל בין נבחרת סלובניה, המארחת, לנבחרת ספרד (בזמנו, אלופת אירופה).
מעת לעת, מעבר לאירועי הספורט, מתקיימים באולם מופעי מוזיקה וכבר הספיקו להתארח בו לאונרד כהן, סטינג ועוד.
בספטמבר 2013 אירח האולם את השלבים המתקדמים כולל הגמר של אליפות אירופה בכדורסל 2013 שנערכה בסלובניה.
גד בן דרור
גד בן דרור (נולד ב-10 בספטמבר 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום יו"ר עמותת אדי המקדמת תרומת איברים בישראל.
ביוגרפיה.
גד בן דרור הוא בנם של דבורה מכנס ושמואל בן דרור, שהיה הקפטן הראשון של נבחרת ישראל בכדורגל ואף כבש את השער הראשון בתולדותיה בשנת 1948. בן דרור סיים את לימודיו בתיכון אורט סינגאלובסקי בתל אביב בשנת 1979 לאחר שלמד הנדסה במסגרת לימודי כיתות יג'-יד'. בעל תעודת הנדסאי חשמל. בשנת 1979 התגייס לחיל האוויר כהנדסאי והוכר כספורטאי מצטיין. לבן דרור תואר בכלכלה.
בן דרור הגיע ממשפחה של כדורגלנים (שהבולטים שבהם: גד ועודד מכנס, ישראל בן דרור, אמנון בן דרור ואילן בן דרור). גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה וזכה במסגרת קבוצת הנוער בגביע המדינה לנוער, ובגיל 16 צורף לקבוצת הבוגרת של המועדון. בן דרור היה שחקן מכבי פתח תקווה בין השנים 1986–1976, ועלה עמה מהליגה השנייה לליגת העל. בן דרור שימש כקפטן קבוצת מכבי פתח תקווה כמעט לאורך כל הקריירה שלו, והחל לשמש בתפקיד זה עוד בטרם מלאו לו 20 שנים.
בשנים 1981–1978 הוא נמנה עם סגל נבחרת ישראל, ובמדיה הופיע ב-2 משחקים רשמיים. בין מאמניו ניתן למנות את: משה מאירי, נחום סטלמך, זאב זלצר ויוסף מרימוביץ'. בשנת 1986 פרש מכדורגל מקצועני עקב פציעות חוזרות כשבראשן פציעה ברצועה הצולבת הקדמית, וסיים קורס מאמנים במכון וינגייט בשנת 1990. בנוסף אימן קבוצות ילדים ונוער במכבי פתח תקווה וגם שימש כמאמן בליגה למקומות עבודה.
בן דרור היה ממקימי קבוצת הוותיקים של פתח תקווה, שזכתה בגביעים רבים ובאליפות ליגת הוותיקים, והייתה לאחת מהקבוצות הדומיננטיות בשנים 1995–2005 שבהן שימש כקפטן הקבוצה.
היה ממקימי היישוב ברקן בשומרון והתגורר ביישוב בין השנים 1981 - 1994. בשנת 1994 עבר לפתח תקווה. עם הפרישה מכדורגל החל לעבוד בחקלאות בברקן ובשטחי הגידול המשפחתיים בפתח תקווה. הקים חברות לבנייה והגנה על בתים כנגד רעידות אדמה.
בן דרור ממלא בהתנדבות משנת 2004 את תפקיד יו"ר עמותת אדי לקידום השתלת איברים בישראל. העמותה הוקמה על ידי הוריו דבורה ושמואל, בשנת 1978 על שם אחיו אהוד שנפטר באותה שנה בעודו ממתין לתרומת כליה. בצוואתו ביקש אהוד לקדם את תרומת האיברים בארץ. כמו כן פעל לקידום חקיקת "חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008" שמטרתו לאפשר ולעודד לאנשים מאמינים לתרום איברים, ובנוסף פעל לקידום "חוק השתלת איברים, התשס"ח-2008" שמטרתו לקדם את תרומת האיברים בקרב כלל האוכלוסייה.
בן דרור תורם ומארגן מדי שנה מופע התרמה במסגרת העמותה, כשהתרומות משמשות למטרות הנצחת אנשים שנפטרו ובני משפחותיהם נתנו את הסכמתם לתרומת איברים. הוא ארגן וייסד בהתנדבות בשנים 2002-2005 דואתלון בפתח תקווה ע"ש אחיו אדורם בהשתתפות אלפי בוגרים ובני נוער. הדואתלון היה הראשון שהתקיים בעיר והיווה חלק מהליגה השנתית של הטריאתלון בארץ.
בן דרור נשוי לאמירה, אב לשלושה בנים.
האולימפיקו דה בדאלונה
האולימפיקו דה בדאלונה (בקטלאנית: Pavelló Olímpic de Badalona) הוא אולם כדורסל השוכן בעיר בדאלונה, אשר בחבל קטלוניה שבספרד. האולם נבנה לקראת אירוח משחקי הכדורסל של אולימפיאדת 1992 שנערכה בעיר ברצלונה, ונחנך ב-1991. בשל מבנהו ארכיטקטוני הייחודי לאותה העת, זכה האולם ב-1992 בפרס האיחוד האירופי לאדרכילות עכשווית.
לרוב משמש האולם כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל חובנטוד בדאלונה.
מבח&quot;ר
מכללת בני ברק החרדית (מבח"ר) היא מכללה המיועדת לציבור החרדי, כחלק ממהפכת התעסוקה וההשכלה במגזר החרדי במאה ה-21. המכללה הוקמה בשנת תש"ס - 2000, על ידי ד"ר אברהם פוס. כיום המנכ"ל שלה הוא מאיר יעקובוביץ, לשעבר מנהל מוסדות חורב בירושלים. במבח"ר קיימים מסלולי לימודים מגוונים מטעם כמה אוניברסיטאות, והתארים הם מטעם אוניברסיטאות אלה.
צביון.
במטרה לשמור על הצביון המתאים לציבור החרדי קיימת במכללה הפרדה מגדרית מלאה: נשים לומדות בשעות הבוקר והצהריים, והגברים - בשעות הערב.
למכללה צביון ליטאי-חסידי, לעומת המכללה החרדית ירושלים, המנוהלת על ידי עדינה בר שלום, בתו של הרב עובדיה יוסף, שמזוהה יותר עם תנועת ש"ס.
מסלולי הלימוד.
המכללה מפעילה מכינה קדם-אקדמית בה לומדים עברית, אנגלית, מתמטיקה ומדעים, וניגשים לבחינה הפסיכומטרית.
למכללה אין מערך מלגות משל עצמה אלא המלגות מתקבלות לפי האוניברסיטה אליה מקושרת תוכנית הלימודים של הסטודנט. עקב שכיחותו הגבוהה של מצב סוציו-אקונומי נמוך בחברה החרדית רוב התלמידים מקבלים מלגות.
BitDefender
BitDefender היא תוכנת אנטי-וירוס המפותחת ברומניה. גרסתה הראשונה הושקה בנובמבר 2001, ועד שנת 2011 יצאו 15 גרסאות שלה. התוכנה קיימת בגרסה חינמית, ובגרסה בתשלום.
BitDefender מספקת שירותי אבטחת מחשב שונים ובהם, טיפול ברוגלות, חומת אש בקרת פרטיות, סינון דואר אלקטרוני, בקרת הורים, ומניעת וירוסים.
BitDefender מפותחת למערכות הפעלה רבות ובהן, חלונות, סימביאן, לינוקס, FreeBSD, ומקינטוש.
במבחני AV-Comparatives בשנת 2018 קיבלה הגרסה בתשלום של BitDefender ציונים מעולים בכל התחומים.
נח וינברג
הרב ישראל נח וינברג (16 בפברואר 1930 – 5 בפברואר 2009) היה מייסד ראש תנועת אש התורה, רשת בינלאומית לחינוך וקירוב יהודים. יקיר ירושלים (2004).
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק בלואר איסט סייד, ליצחק מתתיהו ולאיילה הינדא (לבית לורברבוים). היה חסיד סלונים, מצאצאי האדמו"ר הראשון מסלונים הרב אברהם וינברג.
למד בישיבת רבנו חיים ברלין ובישיבת נר ישראל, שם קיבל סמיכה לרבנות. הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, והחזיק תארים מאוניברסיטת ליולה.
אחיו הבכור, הרב יעקב וינברג, שימש כראש ישיבה בישיבת נר ישראל.
בשנת 1953 הגיע לישראל במטרה להתייעץ עם "החזון איש" כיצד להתמודד עם ההתבוללות היהודית בארצות הנכר, אולם הוא הגיע ארצה לאחר פטירתו של החזון איש.