המוטיבציה לשימוש ברכיבי מדף היא צמצום עלויות ומשך הפיתוח דרך האפשרות לקנות את המוצר ישירות ולא לפתח מוצר חדש לכל צורך שהוא. השימוש ברכיבי מדף החל להתפתח בשנות התשעים. חברות רבות מייצרות מוצרים הבנויים על קוד פתוח ועובדים על מוצרים שהם רכיבי מדף כדי לתת את הבסיס לקוד פתוח.
אירוליג
חנכה
רפאל דוד לוין
שדה התעופה הבינלאומי קנדי
ארנולד שוטלנדר
ארנולד שוטלנדר (בגרמנית: Arnold Schottlander; (2 באפריל 1854 - 9 בספטמבר 1909) היה שחמטאי יהודי-גרמני.
ביוגרפיה.
שוטלנדר נולד ומת בוורוצלב, והיה אחד מתלמידיו של אדולף אנדרסן. הוא חלק מקום 8–9 בתחרות לייפציג 1879 (ניצח: ברטולד אינגליש), חלק מקום 9–10 בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, ברטולד אינגליש ואדולף שוורץ), הגיע למקום ה-12 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור), הגיע למקום ה-16 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 5–6 בתחרות לייפציג 1888 (ניצחו: קורט פון ברדלבן ופריץ רימן) וחלק מקום 11–13 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש).
גביע קוראץ'
גביע קוראץ' היה טורניר כדורסל אירופי מטעם פיב"א אירופה; השלישי בחשיבותו באירופה אחרי הסופרוליג וגביע ספורטה. הטורניר הוקם בשנת 1971 והתקיים עד לשנת 2002 אז אוחד עם גביע ספורטה לצ'מפיונס קאפ.
הטורניר נקרא על־שם הכדורסלן היוגוסלבי רדיבוי קוראץ', שנהרג בתאונת דרכים ליד סרייבו בשנת 1969.
זוכות בגביע.
ראשונת הזוכות בגביע הייתה לוקומוטיב זאגרב, ואחרונה - נאנסי. קאנטו האיטלקית זכתה בו ארבע פעמים, והיא שיאנית הזכיות; שלוש פעמים זכו בגביע פרטיזן בלגרד ולימוז', ושתי זכיות יש ליוגופלסטיקה ספליט, חובנטוד בדאלונה, אולימפיה מילאנו, וירטוס רומא וברצלונה.
ישראליות בגביע.
מעולם לא העפילה קבוצה ישראלית לגמר גביע קוראץ'. הפועל תל אביב הגיעה פעמיים, בשנים 1980 ו־1988, לחצי הגמר, ובשתיהן נוצחה על ידי ציבונה זאגרב. מכבי רמת-גן הגיעה שלוש פעמים לשלב רבע הגמר בשנים 1984, 2001 ו-2002, ואילו הפועל רמת-גן גבעתיים הגיעה לרבע הגמר פעם אחת, ב-1977.
הליגה הבלטית
הליגה הבלטית הייתה ליגת הכדורסל הבכירה במדינות הבלטיות שבצפון אירופה: אסטוניה, לטביה, ליטא, שוודיה, פינלנד, רוסיה, בלארוס וקזחסטן. ליגה זו הייתה ליגה אירופאית, שהתקיימה במקביל לליגות מקומיות בכל אחת מן המדינות, בדומה לתחרויות אירופאיות אחרות כמו היורוליג. התאחדות הליגה הבלטית חברה ביול"ב, וחברה מצביעה במועצת המנהלים של היורוליג. הליגה הייתה דומה במתכונתה לליגת הכדורסל האדריאטית. בסיום עונת 2017/2018, הודיעה ההתאחדות כי היא מקפיאה את פעילות הטורניר, שלא חזר מאז.
היסטוריה.
הליגה נוסדה בשנת 2004 כדי להוסיף עוד כמה חודשים לעונות הקצרות של הליגות האזוריות הקטנות של אסטוניה, לטביה וליטא. הליגה כוללת בתוכה בתחילה 22 קבוצות. בשנת 2007 הונהגה ליגת משנה לליגה הבלטית כאשר האחרונה בליגה הבלטית יורדת לליגה זו, והראשונה בליגת המשנה עולה לליגה הבלטית, בנוסף הוקם גביע האתגר הבלטי. הקבוצות החזקות והדומיננטיות ביותר במפעל זה היו הקבוצות הליטאיות שזכו ב-13 מתוך 14 העונות של הליגה כשהתקיימה, ובראשם הייתה ז'לגיריס קובנה שזכתה 5 פעמים במפעל. בסיום עונת 2017/2018, הודיעה ההתאחדות הבלטית כי היא מקפיאה את פעילות הטורניר, שלא חזר מאז.
ליאו אריה מאיר
ליאו אריה מאיר (Leo Ary Mayer; על פי רוב ל"א מאיר, L. A. Mayer; ט"ז בטבת תרנ"ה, 12 בינואר 1895 – כ"ז באדר ב' תשי"ט, 6 באפריל 1959) היה מזרחן וחוקר תולדות האמנות האסלאמית, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים ורקטור האוניברסיטה בשנים 1943–1945.
קורות חייו.
מאיר נולד בסטניסלב שבמזרח גליציה, באימפריה האוסטרו-הונגרית, לשושלת רבנים חסידיים, צאצא לרבי מאיר מפרמישלאן. בשנת 1913 החל ללמוד באוניברסיטת וינה לימודי אמנות המזרח (עם התמחות במזרח המוסלמי ותולדות תרבותו), וקיבל תואר דוקטור ב-1917. במקביל הוכשר גם בבית המדרש לרבנים בווינה, והחל לפעול במסגרת תנועת "השומר" (לימים "השומר הצעיר").
בשנת 1917 סיים מאיר את לימודיו והחל לעבוד כעוזר הוראה וספרן במכון למדעי המזרח באוניברסיטה. בשנת 1919 שב לעיר הולדתו ולימד בבית הספר התיכון, אך על רקע מלחמת פולין-אוקראינה עבר לברלין והועסק במחלקה המזרחנית של הספרייה הממלכתית בעיר.
מאיר עלה לארץ ישראל בשנת 1921 והחל לעבוד במחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי: כמפקח (1921–1929) וכמנהל הארכיון (1929–1933). לאחר פרישתו מהמחלקה מונה מאיר במינוי של כבוד לממונה על הכתובות הערביות והמוסלמיות ואוסף המטבעות האסלאמיים במוזיאון הממשלתי בירושלים.
במקביל, צורף מאיר בשנת 1925 לסגל המרצים הראשון של המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית. בשנת 1932 הוא קודם לדרג פרופסור מן המניין, ובשנים 1943–1945 כיהן כרקטור האוניברסיטה. תחום עיסוקו האקדמי התמקד באמנות וארכאולוגיה של המזרח התיכון. הוא ניהל במשותף עם אלעזר ליפא סוקניק את חפירות החומה השלישית בירושלים. בשנת 1944 הוא הועמד בראש ועדת "אוצרות הגולה".
מאיר זכה להוקרה ויוקרה מקצועית, ובין היתר כיהן כנשיא החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה (1940–1950) וכנשיא כבוד של החברה המזרחנית הישראלית. כמו כן הוא נבחר לחבר המועצה הארכאולוגית הממשלתית, חבר ועד החברה הארצישראלית לפולקלור, חבר אגודת הארכאולוגים בלונדון וחבר כבוד בחברה האמריקנית להרלדיקה. בינואר 1948 הוענק לו תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE), ובשנת תשי"ט (1959), זמן קצר לאחר מותו, זכה בפרס ישראל למדעי הרוח.
נפטר בשנת 1959 בירושלים, ערירי.
המוזיאון לאמנות האסלאם בירושלים נקרא על שמו.
לקריאה נוספת.
לזכרו:
ביבליוגרפיה של כתביו:
א. ל. מאיר
הצי השישי של ארצות הברית
הצי השישי של ארצות הברית (באנגלית: United States Sixth Fleet) הוא יחידה מבצעית של הצי האמריקני הפועלת תחת פיקוד אירופה.
היסטוריה.
כבר מתחילת המאה ה-19 שמרה ארצות הברית על נוכחות צבאית בים התיכון, בתחילה היה זה למטרות ממוקדות כגון הלחימה בשודדי ים מוסלמים בצפון אפריקה. השייטת הראשונה נקראה באותו הזמן "שייטת ים תיכונית" (Mediterranean Squadron). בשנת 1946 שלח הנשיא הארי טרומן את אניית המערכה מיזורי למזרח הים התיכון על מנת לשנות את מאזן הכוחות באזור, שהיה באותו הזמן שטח השפעה סובייטי. הצי הקטן שהוחזק בים התיכון נקרא באותו הזמן "כח ימי ים תיכוני" (Naval Forces Mediterranean). ורק ב-1950 שונה השם ל"צי השישי".
בעבר מנה הצי השישי עד 40 ספינות, 175 כלי טיס ו-21,000 חיילים. אך מאז שהספינה יו אס אס אמורי ס. לנד (USS Emory S. Land) החליפה את בסיס האם שלה מסרדיניה באיטליה לוושינגטון בארצות הברית, נותרה בצי השישי רק ספינה קבועה אחת - המאונט ויטני (Mount Whitney). ספינות חיל הים האמריקאי שמפליגות לתוך הים התיכון שייכות אף הן לצי השישי.
תרומה לכלכלת ישראל.
ביקורי הצי השישי בנמל חיפה החלו בשנת 1979. תחילה ביקרו בנמל 5–10 אוניות מדי שנה, ולאחר פתיחת משרדי הקישור של הצי השישי בחיפה, בשנת 1980 עלה מספר הביקורים והגיע ל-40 עד 50 אוניות בשנה. משך השהות הממוצע של אנשי הצי השישי בעיר היה בין 5 ל-10 ימים. בכל ביקור של נושאת מטוסים ואוניות הליווי שלה הגיעו לחיפה כ-5,000 מלחים, טייסים, חיילים וקצינים אשר שהו בעיר בין 5 ל-10 ימים. בין השנים 1980–2000 שהו בחיפה מאות אלפי חיילים וקצינים, ובסך הכל יותר ממיליון ימאים. התרומה הכלכלית המצטברת של ביקורים אלו מוערכת בכ-350 עד 400 מיליון דולר.
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 החליט הצי האמריקאי להפסיק לחלוטין את עגינת האוניות בנמלי ישראל מחשש לפיגועים וזאת על פי הנחיות פיקוד הצי. ב-10 בדצמבר 2000, נפגעה המשחתת האמריקאית קול בנמל עדן בתימן, פגיעה שגרמה למותם ופציעתם של אנשי צוות האוניה. ביקורי הצי השישי בישראל חודשו ב-25 בנובמבר 2007, וב-1 ביולי 2017 עגנה הג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77) בחיפה, כ-17 שנה לאחר הביקור האחרון של נושאת מטוסים בנמל, במסגרת המאבק בארגון הטרור דאעש בסוריה.
ב-8 במרץ 2018, במסגרת התרגיל המשותף של ישראל וארצות הברית, ג'וניפר קוברה, עגנה ספינת הפיקוד והשליטה של הצי השישי "Mount Whitney" בחיפה. בספינה היו כ-500 אנשי צוות, מחציתם מסגל הפיקוד הבכיר של הצי השישי שלקחו חלק בתרגיל.
הצי השישי
סורט
במיתולוגיה הנורדית, סורט או סורטור (נורדית עתיקה: Surtr "שחום") הוא יוטון. על סורט כתוב באדה הפרוזאית, שנכתבה במאה ה-13 על ידי ההיסטוריון סנורי סטורלוסון, ובאדה הפואטית, שהיא קובץ מהמאה ה-13 של שירים מוקדמים יותר. בשני המקורות סורט משחק תפקיד משמעותי באירועי רגנרוק. מסופר שהוא ישא את חרבו הזוהרת לקרב נגד האסיר וילחם באל פרייר, ושהוא ישרוף את כל העולם. האדה הפרוזאית מוסיפה שהוא ניצב כשומר על עולם אש בשם מוספלהיים, ושהוא יוביל את "בני מוספל" לקרב ברגנרוק ושבקרב נגד פרייר הוא ינצח.
על שמו של סורט נקרא האי סירטסיי אשר פרץ ממי האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד בשנת 1963, ומשמעות שמו "האי של סורט".
מקורות.
לסורט שני אזכורים בשיר "חזון הנביאה" (Völuspá), שבו נביאה אל-מתה מעניקה לאל אודין ידע. הנביאה אומרת שבזמן רגנרוק סורט יבוא מהדרום עם אש (בתרגום כאן האש מתורגמת כמכחיד הזמורות) וכשבידו חרב זוהרת וממשיכה לתאר את אירועי רגנרוק:
בבית הבא, הנביאה מספרת על שני קרבות שיתרחשו. הראשון בין אודין לזאב פנריר, והשני בין סורט לפרייר, שמכונה "חונק בֶּלִי":