המאפיונר המהולל דיוק סאנטוס מציע להשיב את השלל תמורת מחיר. הוא מבין שאושן נמצא בעיר וכי יש לו קשרים עם פוסטר, בנה של ארוסתו. עד מהרה חלקי הפאזל מתבהרים לו כאשר גופתו של ברגדורף מגיעה לחדר המתים. הוא מתעמת מול הגנבים ודורש מחצית מהשלל. בייאושם, הם מחביאים את הכסף בארון המתים של ברגדורף, להוציא עשרת אלפים דולר שהולכים לאלמנתו. החבורה מתכננת להשיב את השלל לאחר שגופת ברגדורף תישלח לסן פרנסיסקו.
התוכנית משתבשת לאחר שבית העלמין משכנע את האלמנה לערוך את הלוויה בלאס וגאס, בה הגופה נשרפת - יחד עם כל הכסף.
החוף האמאלפיטאני
החוף האמאלפיטאני (באיטלקית: Costiera amalfitana) הוא רצועת חוף הררית בחלקה הצפון-מערבי של נפת סלרנו בקמפאניה שבאיטליה, המשתרעת בין העיירה פוזיטאנו במערב ועד לעיירה וייטרי סול מארה שליד העיר סלרנו במזרח. רצועת החוף קיבלה את שמה מהעיירה אמאלפי השוכנת במרכזה והנחשבת לאתר תיירות ונופש ידוע. החוף האמאלפיטאני ידוע בטופוגרפיה ההררית שלו, המתאפיינת בצוקים המגיעים עד קו החוף. ארגון אונסק"ו הכריז עליו בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית.
החוף כולל את היישובים אמאלפי (Amalfi), אטראני (Atrani), צ'טארה (Cetara), קונקה דיי מריני (Conca dei Marini), פורורה (Furore), מיורי (Maiori), מינורי (Minori), פוזיטאנו (Positano), פריאנו (Praiano), רוולו (Ravello), סקאלה (Scala), טרמונטי (Tramonti) ווייטרי סול מארה (Vietri sul Mare).
היסטוריה.
ממצאים מהתקופה הפלאוליתית ומהתקופה המזוליתית נמצאו במערת לה פורטה (La Porta) שליד פוזיטאנו, ושרידי הווילות הרומיות שנמצאו לאורך החוף מעידות על יישוב המקום בתקופת הרומית, אולם רק בימי הביניים המוקדמים החל האזור להיות מיושב באופן ממשי. אמאלפי נוסדה במאה ה-4 ונזכרה לראשונה בכתובים בשנת 596 כעיר מבוצרת וכמקום מושבו של בישוף. העיר עמדה בפני התקפות הלומברדים עד שנת 838 עת נכבשה על ידם ונבזזה.
אולם זמן מה לאחר מכן הכריזה אמאלפי על עצמאותה והייתה לרפובליקה שבראשה עומד דוכס (Doge). הרפובליקה שהשתרעה לאורך כל החוף האמאלפיטאני הייתה לכוח ימי מסחרי חשוב עד סופה של המאה ה-11, ונהנתה ממונופולין על הסחר בים הטירני. אמאלפי תרמה להתפתחות המשפט הימי והניווט, ובין היתר הומצא בה המצפן הימי. היא עמדה בקשרי מסחר הדוקים עם האימפריה הביזנטית, והושפעה מסגנונות בנייה האופייניים ללבנט ולסיציליה הערבית. הרפובליקה החלה שוקעת כאשר מעמדן של ונציה, ג'נובה ופיזה האפיל על שלה, והיא נכבשה בידי ספרד.
רצועת החוף.
עיירות החוף שלאורך החוף האמאלפיטאני מתאפיינות במראה ציורי ובמספר מבנים בעלי חשיבות, כמו מגדל סרצ'נה (Torre Saracena) בצ'טארה, הקתדרלה הרומנסקית והקלויסטר באמאלפי, כנסיית סן סלווטורה די בירקטו (San Salvatore de’ Birecto) באטראני והקתדרלה ווילה רופולו (Villa Rufolo) ברוולו. הכביש הארצי SS163, המכונה "אמלפיטאנה" (Amalfitana), מקשר את יישובי החוף ואורכו 50.3 ק"מ. הכביש צר ומפותל וידוע בנוף המרהיב הנשקף ממנו. הכביש כמעט שלא השתנה מאז שנסלל בתקופת בניטו מוסוליני, והתנועה לאורכו כבדה ואיטית, בייחוד בסופי שבוע, בחגים ובעונת התיירות.
על אתרי העניין הטבעיים נמנים מערת גרוטה דלו זמרלדו (Grotta dello Smeraldo), הפיורד הקטן בפורורה ותצורות אבן הגיר והקרסט שמאפיינות את הצוקים. הטרסות המטפסות על מדרונות ההרים משמשות לגידול הדרים, פירות, עצי זית, ירקות וגפנים. על ההרים שבעורף החוף משתרעות אדמות מרעה, והתושבים עוסקים בגידול בעלי חיים ובייצור מוצרי חלב, אולם כלכלת האזור מתבססת בעיקר על ענף התיירות המפותח.
במקומות מסוימים לאורך רצועת החוף, לא נכרת השפעה אנושית והנוף המקורי השתמר בצורה טובה. נוף זה מתאפיין במגוון רחב של צמחים ועצים אשר הביאו להכרזתן של שלוש שמורות טבע באזור. על הפאונה נמנים מספר עופות אופייניים כמו עורבים ובזים והיונקים כוללים שועלים, דלקים ולוטרות. אוכלוסיית החרקים מגוונת גם היא הודות למגוון העשיר של עולם הצומח.
איזור אפור
השישייה
השישייה היא סדרת ספרים בלשית שנכתבו בידי הסופר ברוך פריגת.
חברי השישייה הם קבוצת נערים ונערות המתגוררים במושבה "אחלמה", השוכנת בקרבת העיר תל אביב, ולומדים בכיתה ח' בבית הספר "שפלה" שבמושבה הסמוכה "גן תאשור". החבורה הוקמה על מנת לפתור תעלומות המתרחשות במושבה או בבית הספר.
השישייה נאלצת להתמודד עם שוטר המושבה ישעיהו קופרביצקי, המכונה "פרפר", שאינו מחבב אותם כיוון שהם תמיד מקדימים אותו בתפיסת האחראי לתעלומה. חברי השישייה מקיימים קשרי ידידות עם יהושע גבעון, הקצין הממונה על קופרביצקי, המשרת במשטרת תל אביב ורוחש לשישייה הערכה רבה. רוב התעלומות מתרחשות בזמן הלימודים, ושתיים מתוכן בתוך כותלי בית הספר.
לאחר כמעט 40 שנים, הודפסו ששת ספרי סדרת השישייה במהדורה חדשה בשם - השישייה של היפוגריף - עם פרקים חדשים כשהיא מותחת ומצחיקה יותר.
פיוס ה-11
אליפטיקל
מנהיגות מעצבת
מנהיגות מעצבת היא מנהיגות המחוללת תמורה ערכית חיובית בקרב המונהגים. במנהיגות זו המנהיג מגביר את ההנעה (מוטיבציה), המורל והביצועים של הקבוצה אותה הוא מנהיג.
רקע.
מושג המנהיגות המעצבת הוצג לראשונה על ידי חוקר המנהיגות ג'יימס מקרגור ברנס (James MacGregor Burns), בשנת 1978.
ברנס ערך מחקר תיאורי על מנהיגים פוליטיים ותיאר מנהיגות מעצבת כתהליך שבו "מנהיגים ומונהגים גורמים אחד לשני לעלות לרמה גבוהה יותר של מוסר ומוטיבציה" ברנס התייחס לקושי בהבחנה בין ניהול ומנהיגות וטען כי קיים הבדל ביניהם במאפיינים והתנהגויות. הוא טבע שני מושגים: "מנהיגות מתגמלת" ו"מנהיגות מעצבת". לטענתו, מנהיגות מעצבת יוצרת שינוי משמעותי בחיי אנשים וארגונים. היא מעצבת מחדש תפיסות וערכים, משנה ציפיות ושאיפות של עובדים. היא אינה מבוססת על יחסי חליפין אלא על אישיות המנהיג, תכנותיו ויכולתו להביא לשינוי על ידי השראה, בעזרת חזון ומטרות.
התפתחות המושג.
חוקר נוסף, ברנרד מ. באס (1985) הציע תאוריה של מנהיגות מעצבת שמוסיפה על הרעיונות הראשונים של ברנס (1978). המידה שבה מנהיג הוא מעצב, נמדדת בראש ובראשונה במונחים של ההשפעה של המנהיג על מונהגיו. המונהגים של מנהיג מעצב חשים אמון, הערצה, נאמנות וכבוד כלפי המנהיג, והם מונעים לעשות יותר משציפו לעשות בתחילה. המנהיג מעצב ומניע מונהגים על ידי כריזמה, עירור אינטלקטואלי והתחשבות בפרט. בנוסף, המנהיג המעצב, מחפש דרכי עבודה חדשות, תוך שהוא מנסה לזהות הזדמנויות חדשות מול סיכונים ומנסה לצאת מהסטטוס קוו ולשנות את הסביבה.
החוקרים (Bass &amp; Avolio, 1993), ערכו מחקר אמפירי שיצר מיפוי של סגנונות המנהיגות השכיחים בקרב מפקדים ומנהלים. הם שמו את שתי הקטגוריות (מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת) על רצף ויצרו עוד שלבים במעבר בין שני סוגי מנהיגות אלה. מודל זה נקרא "מודל הטווח המלא של מנהיגות".
מרכיבי המושג.
מודל הטווח המלא מציג את ארבעת המרכיבים של המנהיגות המעצבת:
מחקר בתחום.
במחקר במושג זה, נעשה שימוש בשאלון הנקרא שאלון מנהיגות רב גורמי (MLQ) והוא מודד גורמים שונים של מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת (בס, 1985). הסולמות בשאלון שמודדים היבטים נפרדים של מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת מבוססים על ניתוח גורמים של השאלון הראשוני ונוסחים מאוחרים יותר. המחקר הראשוני על המרכיבים של מנהיגות מעצבת היה מוגבל, מכיוון שהידע על הנושא היה עדיין פרימיטיבי מכדי לאתר דוגמאות טובות לשימוש כפריטים בשאלון. חולשה נוספת בנוסחים הראשונים של ה-MLQ קשורה בניסוח הפריטים. רוב הפריטים בסולם הגירויים של הכריזמטי והאינטלקטואלי תיארו את תוצאות המנהיגות, במקום פעולות ספציפיות של המנהיג, שניתנות לצפייה, אשר מביאות לאותן תוצאות. בתגובה למבקרים אשר הצביעו על חולשות אלה, בס ועמיתיו כללו פריטים רבים יותר שמתארים התנהגויות מנהיגים שניתנות לצפייה בנוסח המתוקן של השאלון (1990).
מחקר לדוגמה – השפעה של מנהיגות מעצבת בקרב חיילי צה"ל.
בניסוי שנערך על חיילים בקורס קצינים בשנת 2002, התקבלו תוצאות מובהקות סטטיסטית המעידות על השפעתה החיובית של מנהיגות ארגונית של קצינים בטירונות על החיילים המונהגים.
בניסוי נבדקו 2 קבוצות של מונהגים, האחת ישירה (מ"כים בטירונות) והשנייה פחות (הטירונים). בקבוצה הראשונה נראה שיפור ברוב המדדים שנבדקו (יעילות בעבודה, מאמץ מעבר לדרוש ועוד), כמו כן בקבוצה השנייה נמדדו שיפורים במידת מה ברוב המדדים. המסקנה היא שמנהיגות מעצבת משפיעה בצורה חיובית על המונהגים ומוציאה מהם יכולות הגבוהות מהיכולות תחת מנהיגות סטנדרטית.
השלכות יישומיות למנהלים.
החוקר יוקל (1994 בתוך: לוי, 2008) ניסח כמה קווי פעולה למנהיגות מעצבת:
אנדרטת אלברט איינשטיין
אנדרטת אלברט איינשטיין (באנגלית: Albert Einstein Memorial) היא אנדרטה לזכרו של אלברט איינשטיין הממוקמת בחצר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית שבשדרת החוקה בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. האנדרטה ממוקמת בסמוך לאנדרטת מלחמת וייטנאם.
תיאור האנדרטה.
האנדרטה כוללת משטח מוגבה מעגלי, שקוטרו 8.5 מטרים, העשוי גרניט בצבע פנינה, שהובא מלארוויק שבנורווגיה. במשטח הגרניט המעגלי מוטבעים 2,700 סמני מתכת המסמלים גרמים אסטרונומיים ובהם השמש, הירח, כוכבי לכת, 4 אסטרואידים, 10 גלקסיות, 10 קוואזרים וכוכבים רבים, כפי שהיה מיקומם בשמי חצי הכדור הצפוני ביום חנוכת האנדרטה - ב-22 באפריל 1979. סמני המתכת הם בגדלים שונים על מנת לסמל את עוצמת התאורה של גרמי השמיים.