במלחמת העולם הראשונה ביצרו העות'מאנים את האתר והבריטים הפציצו אותו והמבנים נפגעו. שלטונות המנדט הבריטי שובו ושיפצו אותם בזמן מלחמת העולם השנייה, חברת סולל בונה נשכרה להקים את הביצורים באזור במקרה של פלישה גרמנית ממזרח. המקום שימש גם את הירדנים כמוצב חטיבתי.
בשנת 1988 נפתח לראשונה באתר, תערוכה למורשת השומרונים.
מוזיאון השומרוני הטוב.
בשנת 2009 נפתח באתר מוזיאון לפסיפסים מרחבי ארץ ישראל, הן מבתי כנסת יהודיים, הן מבתי כנסת שומרונים והן מכנסיות. החל מ-2010 מפעילה את האתר ואת המוזיאון רשות הטבע והגנים. האתר ממוקם בחלקו על אדמות הווקף המוסלמי.
פארק המחזור השומרוני הטוב.
בשנת 2017 אושרה הקמתו של פארק לטיפול, מחזור והפקת אנרגיה מפסולת כקילומטר אחד דרומית-מערבית לאכסניית השומרוני הטוב. בפארק צפויים להיות מתקן עיכול אנאירובי, מגרסה לפסולת בניין ומתחם לטיפול בקרקע מזוהמת. באוקטובר 2019 פורסם מכרז הליך מיון מקדים להקמת מתקן שגם ייצר חשמל מפסולת עירונית במקום בהשקעה של כמיליארד שקל .
Love The Way You Lie
כביש ירושלים–יריחו
אודת השמחה
אאוקן (גאולוגיה)
דיוויד פוסטר וואלאס
יוזף הוך
יוזף פאול יוהנס הוֹך (בגרמנית: Joseph Paul Johannes Hoch (3 במאי 1815 - 19 בספטמבר 1874) היה עורך דין ופטרון אמנויות גרמני. הוך ציווה את הונו לקרן קונסרבטוריון הוך ובשנת 1878 נוסד הקונסרבטוריון בפרנקפורט. אחרי לייפציג וברלין, זה הקונסרבטוריון השביעי בדירוג הוותק בגרמניה. יוזף הוך נולד ומת בפרנקפורט על מיין.
חייו.
משפחתו של הוך התגוררה בפרנקפורט במשך דורות ומנתה בין חבריה שופטי שלום וסנאטורים. יוזף החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור בגיל צעיר. כמו אביו לפניו, למד משפטים וקיבל תואר דוקטור למשפטים.
הוך ירש ממון רב משני צדי משפחתו. בגיל צעיר החליט, על פי המופת של הבנקאי יוהאן פרידריך שטדל, להוריש לעירו סכום כסף להקמת מכון ללימודי אמנויות. לפני מסע לאנגליה בשנת 1843, ערך גרסה ראשונה של צוואה בכוונה זו, שאותה השלים ב-14 ביולי 1857. בצוואה בת 21 הסעיפים הניח לקרן הקונסרבטוריון כמיליון גולדמרק.
קברו של יוזף הוך נמצא בבית הקברות העירוני בפרנקפורט.
מתיאש שייבר
מתיאש שייבר (בהונגרית: Seiber Mátyás György; 4 במאי 1905 בודפשט - 24 בספטמבר 1960 הפארק הלאומי קרוגר, דרום אפריקה) היה מלחין יהודי-הונגרי, שחי ופעל באנגליה משנת 1935 ואילך.
קריירה.
שייבר נולד בבודפשט כבן הבכור מבין שלושת הילדים של משפחה ממוצא יהודי. אביו, מיהאי שייבר היה מהנדס במסילות ברזל. נגינה בפסנתר למד מתיאש מילדותו אצל אמו, ברטה לבית פאטאי, שהייתה פסנתרנית ומורה ידועה בתחום. הוא החל לנגן בצ'לו בגיל 10 ובסיום הגימנסיה הלותרנית, בשנים 1919 עד 1924 למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, צ'לו אצל אדולף שיפר והלחנה אצל זולטאן קודאי, עמו סייר ברחבי הונגריה לאיסוף שירי עם. בין חבריו לכיתה באקדמיה היו אנטל דוראטי ועדן פרטוש. הוא הגיש בשנת 1925 סרנדה לשישיית כלי נשיפה מעץ לתחרות בבודפשט. הסרנדה לא זכתה בפרס ובמחאה על כך, התפטר בלה בארטוק מחבר השופטים. בשנת 1928 התמנה למנהל מחלקת הג'אז בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט, שפתח את הקורס האקדמי הראשון בעולם בתחום הג'אז. אחרי שהנאצים סגרו את המחלקה בשנת 1933, עזב שייבר את גרמניה ושב לפרק זמן קצר להונגריה. שהה בהמשך כשנתיים בברית המועצות ועבד שם בתחום בקורת וחקר המוזיקה. בסופו של דבר השתקע בלונדון. בשנת 1935 קיבל אזרחות בריטית. בשנת 1936 עסק עם תאודור אדורנו במחקר בנושא הג'אז וב-1938 נשא דברים בקונגרס "מוזיקה בזמננו" בתביעה להתייחסות רצינית ולניתוח אינטליגנטי של הג'אז, בעיקר באמצעות הערכת הטכניקות הרתמיות האופייניות לו. משנת 1942 נמנה עם סגל המורים של מורלי קולג' בלונדון, בהזמנת מייקל טיפט.אחרי שהתחתן בשנת 1947 עם רקדנית
הבלט לילה באואר, גם היא ילידת הונגריה, התגורר שייבר בקטרהם, סארי, ולימד הלחנה בביתו.
שייבר נהנה מכבוד והערכה כמורה להלחנה. כמה מתלמידיו היו למוזיקאים ידועי שם בזכות עצמם, בהם פיטר רסין פריקר, דון בנקס, אנתוני מילנר ויו ווד.
מתיאש שייבר נהרג בתאונת דרכים בפארק קרוגר כשהיה במסע הרצאות בדרום אפריקה. היה בן 55 במותו. קודאי וליגטי הלחינו יצירות לזכרו.
השאיר אלמנה, שהמשיכה לגור בביתם בקטרהם ובת שהתיישבה בקיימברידג'.
גם אחיו ואחותו עסקו במוזיקה. אחיו יוז'ף ייסד את חברת התקליטים הראשונה בהונגריה.
אחותו, מריה שייבר, קרסטורי מנישואיה, גם היא בוגרת האקדמיה למוזיקה בבודפשט, הייתה האשה הראשונה שניגנה בעוגב בהונגריה.
מוזיקה.
שייבר שמר על קשר מתמיד עם חיי המוזיקה ביבשת אירופה, יותר מרוב בני תקופתו האנגלים. ב-1948 לקח חלק בפסטיבל בארטוק בבודפשט והרבה לנסוע לפסטיבלים של האיגוד הבינלאומי למוזיקה בת-זמננו (ISCMׂ), שברבים מהם הושמעו יצירות משלו (רביעיית המיתרים השנייה בניו יורק, 1948, פנטזיה קונצ'רטנטה, פלרמו, 1949, "יוליסס", פרנקפורט, 1951, ורביעיית המיתרים השלישית בזלצבורג, 1952 ובבאדן-באדן ב-1955). בביקור בבודפשט ב-1956, זמן קצר לפני המרד, התיידד עם ג'רג' ליגטי הצעיר, שהקדיש את "אטמוספירות" שלו משנת 1961 לזכרו של שייבר.
המוזיקה של שייבר אקלקטית בסגנונה. ניכרות בה השפעת הג'אז והשפעות של בארטוק ושנברג. מכלול יצירותיו כולל את "יוליסס" (1947), קנטטה לטקסט של ג'יימס ג'ויס; פסקולים לסרטי הנפשה, בהם "חוות החיות" (1954); מוזיקה ליצירתו של המשורר והטרגיקון ויליאם מקגונאגול, "הלוויתן טיי המפורסם" (שנכתבה לפסטיבל ג'רארד הופנונג השני במספר); שלוש רביעיות מיתרים; ועיבודים כוראליים לשירי עם הונגרים ויוגוסלביים. כן כתב אופרה אחת, "אווה שיחקה בבובות" (Eva spielt mit Puppen) משנת 1934, ושתי אופרטות, A Palágyi Pekek ו- Balaton.
שייבר השתמש בשם עט ליצירת הג'אז ולמוזיקה הפופולרית שלו: ג. ס. מאתיס או ג'ורג' מאתיס (מתן צורה האנגלית לשמו ההונגרי), ובשם זה כתב בשביל ג'ון דאנקוורת'. הוא זכה בפרס נובלו על השיר "ליד מזרקות רומא", למילים של נורמן ניואל, שהיה להיט בשנת 1956 באנגליה בביצוע דייוויד יוז.
גירעון דמוקרטי
גֵירָעוֹן דמוקרטי הוא תופעה חברתית הנחקרת בתחומי מדע המדינה וסוציולוגיה, שעניינה פער בין מידת ההשתתפות האזרחית שמאפשרים ההסדרים הפורמליים במדינה לבין מימושם בפועל.
גירעון דמוקרטי הוא מצב בו מדינה או ארגון הם דמוקרטיים במידה מסוימת אך לא במידה הראויה. גירעון דמוקרטי יכול לנבוע מאכזבה מתפקוד המוסד החברתי המדובר, מתהליכי קבלת החלטות החלים בו ומאיכות השירותים שהוא מספק.
התסמינים של גירעון דמוקרטי יכולים להיות למשל נסיגה בהשתתפות הפוליטית, ייאוש וחוסר אמון במדינה/ארגון ומנהיגותם. התנהגויות שיש חוקרים המגדירים אותן "אנטי פוליטיקה".
הסיבות לגירעון דמוקרטי.
חוקרים כמו אנתוני גידנס בבריטניה, פרופ' יעל ישי בישראל ורבים אחרים מצביעים על מגוון סיבות לגירעון הדמוקרטי:
מדידת הגירעון הדמוקרטי.
חוקרים נוהגים למדוד את הגירעון הדמוקרטי בעיקר דרך שיעורי הצבעה בבחירות וסקרי עמדות, המכון הישראלי לדמוקרטיה מפרסם מדי שנה את מדד הדמוקרטיה ומצביע על ירידה עקבית למדי בשיעורי ההצבעה והעמקה בגירעון הדמוקרטי בישראל
אנשי מחקר וגופים מקבילים בעולם בוחנים את הגירעון הדמוקרטי במדינותיהם, באיחוד האירופאי, בחברה האזרחית ועוד.
אקסטר סיטי
מועדון הכדורגל אקסטר סיטי (אנגלית: Exeter City F.C) הוא קבוצת כדורגל אנגלית המנוהלת על ידי אוהדיה ומייצגת את העיר אקסטר. מגרשה הביתי הוא אצטדיון סנט ג'יימס פארק שבאקסטר המכיל 9,000 מקומות.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1904 והחלה לשחק במגרש ישן ששימש לפיטום חזירים, מגרש סנט ג'יימס פארק. אצטדיון זה משמש אותה עד היום לאחר שעבר שיפוצים קלים.
בשנת 2002 מונה אורי גלר כיו"ר משותף של הקבוצה והחזיק בתפקיד עד שנת 2007.
בשנת 2004 הקבוצה עמדה בפני פירוק, אך מאבק עיקש של האוהדים מנע זאת. מאות אוהדים שילמו לפחות 500 ליש"ט כל אחד כדי לשלם את חובות הקבוצה. מירב הכסף הגיע מגביע ה-FA בו הגרילה אקסטר סיטי את מנצ'סטר יונייטד בסיבוב השלישי של המפעל. המשחק נערך בינואר 2005 באצטדיון אולד טראפורד לעיני 67,511 צופים. אקסטר סיימה בתיקו 0-0 כשהיא מכניסה לקופת המועדון 653,511 ליש"ט.
נכון לעונת 2017/18, משחקת הקבוצה בליגת הפוטבול ליג השנייה אשר נחשבת לליגה הרביעית בחשיבותה.
בעונת 2021/2022 סיימה את הפוטבול ליד השניה במקומות הראשונים ועלתה לפוטבול ליג הראשונה.
דואו סונט
דואו סונט (לטינית: Duo sunt, מילולית: "שתיים הן", ידוע גם כ"על שתי הרשויות" ) הוא מסמך שנכתב ב-494 על ידי האפיפיור גלסיוס הראשון כמכתב לאנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
המכתב תיאר שני כוחות עליונים, האחד – "הסמכות הקדושה של הבישופים" (pontificum sacrata auctoritas), ומולו – "כוח מלכותי" (regalis potestas), שאמורים לעבוד בשיתוף פעולה זה עם זה.
מכתב זה בעל חשיבות ראשונה במעלה, כי הוא זה שמיסד את מערכת היחסים בין הכנסייה לשלטון הסֵקוּלָרִי במשך אלף שנה כמעט. הרעיון העומד מאחורי המכתב הוא שהקיסר אינו מעל לכנסייה אלא הוא חלק ממנה. כמו כל נוצרי אחר הוא זקוק לשירותי הכנסייה ואין הוא יכול להכתיב לאנשי הכנסייה כיצד לפעול במישור הדתי.