נישא ליוכבד בת חיים יונה ורחל לבל. המשפחה גרה תחילה בקיבוצים כפר גלעדי וגבע ולאחר מכן ברמת החייל. בשנות השבעים חזר לקיבוץ כפר גלעדי שם ניהל את מוזיאון בית השומר. לזוג נולדו 3 בנות - יהודית, רות ונעמי. נפטר בשנת 1995 ונקבר בבית הקברות של כפר גלעדי. אשתו יוכבד נפטרה בשנת 1987.
מבחן בצ'דל
עוצבת כדור האש
עוצבת כדור האש (אגד ארטילרי 9693) היה אגד ארטילרי בעוצבת האש.
היסטוריה.
האגד מבוסס על יחידות המערך המוצנח של חיל התותחנים. תחילה הוקם ב-1949 גדוד 332, גדוד מרגמות כבדות שהשתייך לחטיבת גבעתי, לאחר פירוק החטיבה ב-1956 עבר הגדוד לכפיפות חטיבת הצנחנים, ונטל חלק במבצע שומרון ובמלחמת סיני.
ב-1961 הוקם גדוד מוצנח נוסף, גדוד 425 שהשתייך לחטיבה 80, הגדוד פורק ב-1981. במלחמת ששת הימים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35 וגדוד 425 עם חטיבה 55. ב-1973 הוקם גדוד מוצנח שלישי, גדוד 343.
במלחמת יום הכיפורים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35, גדוד 343 לחם עם חטיבה 55 וגדוד 425 עם חטיבה 80. כמו כן השתתפה במלחמה סוללת "נתרן" שצוידה בתותחים מסוג M-102 יבילי אוויר בקליבר 105 מ"מ, וביצעה ירי מג'בל עתקה במבצע פונטיאק, ב-1976 צורפה הסוללה לגדוד 343. לאחר הקמת עוצבת האש צורפו ב-1977 גדודים 332 (תחת המספר 7038) ו-343 (תחת המספר 7041) לאוגדה וגדוד 425 פורק ויחידות התותחנים בעוצבה אורגנו תחת מפקדת סיוע אוגדתית. גדוד 7041 עבר הסבה מתותחי D-30 לתותחי M-71.
במלחמת לבנון הראשונה לחם גדוד 7038 עם חטיבה 35 וגדוד 7041 השתתף בלחימה בגזרה המערבית, נטל חלק במצור על ביירות ויחידות שלו הונחתו בשפך נהר האוואלי. ב-1983 אורגנה העוצבה לאגד מלא בפיקודו של רן כהן. בשנת 2000 פורק גדוד 7038.
האגד פורק ב-2016 במסגרת תוכנית "גדעון".
בין מפקדי גדוד 332/7038: חיים שפיר (1949), עמי גלעדי (1949-1950), מיכה בארי (1950), מוטי לנדאו (1956), אלכס פרג (1956-1957), יהודה נאות (1957-1961), אריה לוי (1961-1962), אלי עשת (1963-1964), משה פלד (איזנפלד) (1965-1966), מאיר דורון (1966-1968), אברהם בר דוד (1968-1969), יעקב צור (1969-1974), רן כהן (1974-1977), אבי שדמי (1977-1982), יצחק פורת (1982-1983), הלל אהרמן (1983-1987), עצמון ליפשיץ (1987-1988), דורון חרפק (1989-1992), ערן בן דוד (1995-1997), רועי סעדיה (1997-2000).
בין מפקדי גדוד 425: עמוס ברעם, מאיר ציקלג, אורי אבני.
בין מפקדי גדוד 343/7041: אשר דיאמנט, אורי וגמן, דוד הרמתי.
טליה (שחקנית)
Pygoscelis
Spheniscus
פינגוויני הרצועה
מעלית גונדולה
מעלית גונדולה (gondola lift) היא סוג של רכבל. הרכבל מורכב מקרוניות, המכונות גונדולות, התלויות על כבל פלדה, ומקובעות אליו בשעת הנסיעה. כבל הפלדה הוא בצורת לולאה, הנמתחת בין שתי תחנות. בנקודות הקצה, הלולאה כרוכה סביב גלגל המונע באמצעות מנוע, בדרך כלל מנוע חשמלי. סיבוב הגלגל מניע את הכבל, הקרוניות נאחזות בכבל הפלדה ונעות עם תנועתו. בדרך כלל ישנם עמודי תמיכה בין התחנות. ולעיתים המערכת מורכבת ממספר לולאות. בין הלולאות ישנה תחנת מעבר בה עוברת הגונדולה מכבל אחד למשנהו וממשיכה לתחנת הסיום.
הקיבולת, העלות, והפונקציונליות של מעלית הגונדולה שונות באופן משמעותי ממקום למקום לפי תנאי השטח.
להבדיל מרכבל מסוג "מסילה אווירית" (Aerial tramway) בו הקרוניות תלויות על כבל מקובע הנמתח בין שתי נקודות, וכבל נוסף מושך את הקרוניות ומניע אותם על גבי הכבל הראשי. מעלית הגונדולה מורכבת מכבל בודד שנע באופן רציף והקרוניות נתפסות בו זו אחר זו.
עקב התפשטות מערכות אלה בהרי האלפים באירופה שם מקובלת המילה הצרפתית טלקאבין (Télécabine) נכנסה מילה זו לשימוש אף בשפה האנגלית.
סוגים.
מעלית נוסעים.
קרון גונדולה יכול להכיל בין 2 ל-16 נוסעים והוא מחובר לכבל באמצעות קפיץ המאפשר לנתק את הקרון מהכבל בעת המעבר בתחנות כדי להאט את הקצב ולאפשר לנוסעים עלייה וירידה בטוחה יותר.
הדלתות בדרך כלל הן אוטומטיות ונשלטות על ידי מנוף המותקן על הגג או על ידי בליטה בדלת שנדחפת כלפי מעלה או מטה בעת הכניסה לתחנה.
מעלית סחורות.
קווי גונדולה עבור העברת סחורות נמצאים בדרך כלל באזורי מכרות ויכולים להיות ארוכים באופן ניכר לעומת קווי הנוסעים.
הגונדולה שיוצאת מהעיר מואנדה (Moanda) בגבון ומגיעה לעיר מבינדה (Mbinda) שברפובליקה של קונגו היא באורך 75 קילומטר, והגונדולה בעיר נורסיו (Norsjö) בשוודיה הגיעה לשיא של 96 קילומטר. גם באתיופיה נבנה על ידי האיטלקים קו גונדולה עבור סחורות באורך של 75 קילומטר.
מעליות הסחורות יכולות להיות מופעלות באנרגיה חשמלית ולפעמים אף על ידי כוח המשיכה או הכבידה בלבד.
ברנז
ברנז (Berneuse או la Berneuse) הוא הר במערב האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,045 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.
גאוגרפיה.
ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים וטור ד'אאי וברנז עצמו.
על צלעו הדרומית של ההר שוכנת העיירה לזאן ומצפונו הפסגות טור ד'אאי וטור דה מאיה.
בפסגתו נמצא אגם יאקה (Lac Yaka) ובסמוך לפסגה נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï).
תחבורה.
ניתן להגיע עד לפסגת ההר במעלית גונדולה היוצאת מהעיירה לזאן.
קיימות תוכניות שעדיין לא אושרו להאריך את קו הרכבת אגל-לזאן שיגיע עד הפסגה וכך יוכלו להגיע ישירות לפסגת ההר ללא צורך במעבר רגלי בין הרכבת לרכבל כפי שצריך היום.
תיירות.
בימי החורף ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה וניתן להמשיך ממנו ברכבלים נוספים לפסגות הסמוכות טור ד'אאי וטור דה מאיה.
בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע מפסגת ההר לאגמים הרבים הפזורים סביב, וכן לרדת לעיירה לזאן.
בפסגת ההר ישנה מסעדה מסתובבת (Restaurant tournant de la Berneuse) ממנה ניתן לראות את רכסי האלפים הברניים והאלפים השבליים הסמוכים וכן את אגם ז'נבה.
טור ד'אאי
טור ד'אאי (Tour d'Aï) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,331 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.
גאוגרפיה.
ההר הוא המערבי ביותר ברכס טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, טור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי עצמו.
ממזרח להר ממוקם ההר טור דה מאיה וממערב לו עמק הרון, מדרום לו הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה.
למרגלותיו מדרום נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri).
תיירות.
ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגתו.
בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב. ניתן להגיע לפסגה ממש דרך הצד הצפוני בשביל היוצא ליד אגם ד'אאי.
אפינה-סור-סן
אפינֵה-סור-סן (בצרפתית: Épinay-sur-Seine) היא קומונה בפרווריה הצפוניים של העיר פריז בצרפת. הקומונה שוכנת במרחק של 11.3 קילומטר ממרכז פריז.
היסטוריה.
ב-7 באוגוסט 1850 איבדה אפינה חלק משטחה כאשר אזור מסוים פרש מהעיר ויחד עם חלקים שפרשו מהערים דיי-לה-בר (Deuil-la-Barre) סן-גרטיאן (Saint-Gratien) וסואזי-סו-מונמורנסי (Soisy-sous-Montmorency) הקימו את העיר אנגאן-לה-באן (Enghien-les-Bains).
פרנסיסקו מאסיס מבורבון (Francisco de Asís de Borbón) לקח חדרים בטירה בעיר משנת 1881 ועד מותו בשנת 1902. כיום משמשת הטירה כבית העירייה.
תחבורה.
באפינה יש תחנה של רכבת הפרוורים RER בקו C. בנוסף ישנה בעיר תחנה של רכבת פרוורים לא RER בקו H (Transilien H).
נמל התעופה שארל דה גול נמצא במרחק 13 קילומטר מן העיר.
יהדות.
בעיר קהילה יהודית גדולה וכמה בתי כנסת פעילים.
בעיר קיימים גם מוסדות חינוך יהודיים, בית ספר וישיבה גדולה, "מקור ישראל", בראשות הרב אהרן דניאל היימן, הנחשבת כיום לאחת הישיבות החשובות בצרפת.
טור דה מאיין
טור דה מאיין (Tour de Mayen) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,326 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.
גאוגרפיה.
ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיין עצמו ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי.
ממזרח להר נמצא ההר מון ד'אור, ממערב לו נמצא הר טור ד'אאי, מדרום לו נמצאים הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו נמצאים עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה.
סמוך לפסגתו ממזרח נמצא אגם סגריי (Lac Segray) למרגלותיו מדרום נמצאים האגמים מאיין (Lac de Mayen) וד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri).
תיירות.
ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגת טור ד'אאי הסמוכה.
בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב.
מאנליפלואה
מאנליפלואה (Männliflue) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,652 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
גאוגרפיה.
מאנליפלואה הוא ההר החמישי מצפון והשלישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל את ההרים פרומברגהורן דרוננגאלם הוניזן מאנליפלואה גסור ואלבריסטהורן.