בניית הרכבת במזרח הרחוק החלה במאי 1891 עקב ההתפתחות הכלכלית של המזרח הרחוק הרוסי. בשנת 1895 נפתח שירות רכבות סדיר בין ולדיווסטוק לאימאן (תחנת הרכבת דלנרצ'נסקיה של ימינו). בשנת 1897 הוזמן קו חברובסק-ולדיווסטוק. תנועת רכבות ישירה מתחנת הרכבת ארחארה לוולדיווסטוק הושקה בשנת 1916 עם פתיחת גשר הרכבת מעל נהר אמור שליד חברובסק. יותר מ-5,000 מסילות ברזל נבנו במזרח הרחוק בשנת 1900.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה וההתערבות הצבאית הזרה, נאלצו עובדי הרכבת במזרח הרחוק לבנות מחדש גשרים הרוסים ומסילות פגועות ולהבטיח תנועה יציבה בעת עומסים כבדים על מסילות הברזל שהצריכו שינוע סחורה וכלי נשק.
שיקום קו הרכבת החל בחורף 1924–1925 החל משחזור גשר חברובסק בשל החשיבות בחידוש התנועה דרך הרכבת הטרנס-סיבירית. בשנת 1929 הוקם קו נדז'דינסקאיה-טבריצ'נקה לצרכיו של חבל פרימוריה (בעיקר לצורך שירות האזורים חקלאיים בסמוך לאגם חנקה). בשנת 1931 הושלמה הקמת קו סיבירצבו-טורי רוג. בשנים 1935–1936, שוקם קו אוגלובאיה-פרטיזנסק בשל מיצוי גדל והולך של פחם ממכרות הפחם שבסוצ'אנסקי. בשנת 1940 נחנך קו וולוצ'ייבקה-קומסומולסק-על-אמור וקו סיבירצבו-ורפולומייבקה. בשנת 1941 הושלמה בניית קו בירוביג'ן-לנינסק ופרטיזנסק-נחודקה ונחנכו קווי סמוליאנינובו-דונאי, פרטיזנסק-סרגייבקה וקו ברנובסקי-גבוזדבו. בשנת 1940 ההשולמה גם תחנת מיון ראשית בשם חברובסק-2 עם חצר שינוע קטרים ממוכנת לחלוטין.
עם פרוץ המלחמה הפטריוטית הגדולה, כבר הייתה ברכבת המזרח הרחוק תשתית מפותחת. תשתית זו הועמדה לצורך המלחמה תוך זמן קצר מאוד והחלה לספק לחזית המזרחית ציוד צבאי, תחמושת ואספקה. הנהלת הרכבת סיפקה צוותים, מלאי, חלפים וחומרים למסילות הרכבת הקדמיות. כמו כן, הרכבת במזרח הרחוק מילאה תפקיד חשוב בסיוע לצבא הסובייטי בהבסת הצבא היפני הקיסרי וכיבוש דרום סחלין והאיים הקוריליים.
בשנת 1947 הוזמן קו קומסומולסק-על-אמור - סובייטסקאיה גוואן, שהעניק לרשת השנייה (אחרי הרכבת הטרנס-סיבירית) גישה לאוקיינוס השקט וקיצץ את המרחק באלף קילומטרים לתחבורה ימית לסחלין, קמצ'טקה ומגדן. בשל היעדר מעבר גשר מעל נהר אמור ליד קומסומולסק שעל-אמור, חצו הרכבות את הנהר באמצעות מעבורת לרכבות בקיץ ועם פלטפורמות רכבת מיוחדות שנבנו במהלך החורף.
בשנת 1963, הרכבת של דרום סחלין שולבה במערך הרכבות של הרכבת במזרח הרחוק. בשנת 1973 החלה לפעול מעבורת הרכבת ואנינו-חולמסק ושיפרה את שירות התחבורה בסחלין. בשנת 1975 הוזמן גשר רכבת ייחודי החוצה את נהר אמור ליד קומסומולסק על-אמור שסיפק שירות רכבות רציף לאורך כל השנה בין וולוצ'ייבקה לסובייטסקאיה גאוון. נפתחו תחנות רכבת חדשות ופיתוח התחבורה המסילתית נמשך.
הנהלת הרכבת במזרח הרחוק מקווה ליישם את הרעיון של הקמת הקו הראשי הטרנס-קוריאני ולחבר אותו יום אחד עם הרכבת הטרנס-סיבירית. תוכניות אלה מגובות בצפי ההולך וגדל של פוטנציאל התנועה דו-סטרית שמסוגלת להוביל 200,000 מכולות מטען בשנה מנמל בוסאן לרוסיה.
מעבר הגבול גרודקובו-סוייפנהה בחבל פרימוריה ממלא גם הוא תפקיד חשוב ביחסים הכלכליים שבין רוסיה לסין. תנועת המטענים בין שתי המדינות גדלה במיליון טונות בשנה. קשרים הדוקים עם הנמלים ועם הרכבת בחרבין השכנה ותיאום של מאמצים משותפים לשיקום ומודרניזציה של תחנות הרכבת מאפשרים לחזות עלייה כמעט פי שניים של תנועת המטענים עד בדרום פרימוריה.
אוסקר הילמרק
אוסקר קארל ניקלאס הילמרק (בשוודית: Oscar Karl Niclas Hiljemark; נולד ב-28 ביוני 1992) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הקשר. כיום משמש כעוזר מאמן באולבורג.
קריירת מועדונים.
הילמרק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גיסלאבדס ובשנת הצטרף למחלקת הנוער של אלפסבורג. ב-26 בספטמבר 2010, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד ברומפויקרנה. ב-27 ביוני 2011, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד סרינסקה.
ב-4 בינואר 2013, הילמרק חתם בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית תמורת 2.2 מיליון אירו. ב-26 בינואר 2013, הילמרק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד הראקלס אלמלו. ב-17 באוגוסט 2013, הילמרק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד גו אהד איגלס.
בקיץ חתם לארבע שנים בפלרמו מהסרייה א' תמורת חצי מיליון אירו. ב-13 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד קארפי. בתחילת העונה, נקשר שמו לקבוצות באנגליה כגון: נוריץ' סיטי, סאות'המפטון, ווטפורד ווסטהאם יונייטד. בעונת שיחק בכל משחקי הליגה.
ב-26 בינואר 2017 הושאל לגנואה עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה, אותה מימשה גנואה בסיום העונה.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לפנאתיניאקוס היוונית עד לסיום העונה. ב-30 בספטמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון עם בקבוצה במשחק הליגה נגד פאס יואנינה. ב-30 בינואר 2018 חזר לגנואה.
ב-1 בספטמבר 2019 הושאל לדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. בתום העונה הוחזר לגנואה.
ב-5 באוקטובר 2020, הילמרק חתם באולבורג מליגת העל הדנית. בסיום עונת , הילמרק הודיע על פרישה מכדורגל עקב פציעות חוזרות ומונה לעוזר מאמן במועדון.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, הילמרק שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה. בשנת 2015, זכה עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015.
בינואר , זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-18 בינואר 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד , בו כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הילמרק השתתף עם הנבחרת ביורו 2016 ומונדיאל 2018.
פיליפ פרהיידן
פיליפ פרהיידן (23 באפריל 1648 - 28 בינואר 1710, לוון) היה מנתח פלמי, אנטומאי וסופר.
פרהיידן נולד בוורברוק (כיום בשטח בלגיה) כילד השלישי מבין שבעה ילדים לזוג תומאס פרהיידן ויוהנה גומן. הוא הוטבל לנצרות יום אחד לאחר לידתו בכנסייה בעירו. מעט מאוד ידוע על ילדותו. כילד קטן הוא היה כפי הנראה רועה, וייתכן שלמד קרוא וכתוב בבית הספר הקהילתי בעיר. היו שמועות שזיכרונו היה כה חריף עד שהיה יכול לדקלם במדויק את נאום הכומר של יום ראשון מיד לאחר ששמע אותו. הכומר לקח אותו תחת חסותו, ושלח אותו ללימודים למשך שלוש שנים בקולג' טריניטי בלוון משנת 1672.
הוא סיים את לימודיו באומניות היפות בשנת 1675 והמשיך ללימודי תאולוגיה, מתוך כוונה ללכת בדרכי המנטור שלו ולהצטרף למסלול הכשרה לכמורה. בשלב זה בחייו הוא נאלץ לעבור כריתה של רגלו ולכן היה פסול מלהיות כומר. הכריתה שינתה לחלוטין את מהלך חייו והוא בחר ללמוד רפואה.
תחילה הוא למד רפואה בלוון, בקולג' טריניטי, ובין השנים 1681 עד 1683 למד בליידן. לאחר מכן חזר שוב ללוון ושם קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה. הוא החל להעביר שיעורים ברפואה ובאנטומיה וכן השתתף בניתוחים. הוא החל לפרסם מאמרים רבים וכך רכש לעצמו פרסום במדינה ומחוץ לה. בשנת 1693 פרסם את אחד ממאמריו החשובים ביותר, Corporis Humani Anatomia.
פיליפ פרהיידן מת בנובמבר 1710 ונקבר בחצר כנסיית סיינט מיכאל בלוון. בטרם מותו הוא ציווה שישרפו את גופתו מחוץ לכנסייה כדי שעשן גופו לא יישאר בכנסייה.
בשנת 1862 נערכה חגיגה בוורברוק לזכרו ולזכר הישגיו.
יחסי אנגולה–יפן
יחסי אנגולה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים שבין יפן ואנגולה. היחסים כוננו בשנת 1976, זמן קצר לאחר שאנגולה קיבלה ריבונות רשמית.
שגריר יפן באנגולה הוא הירונורי סוואדה, מאז דצמבר 2016.
ביקורים רשמיים.
אנגולה ויפן כוננו יחסים בספטמבר 1976. טצורו יאנו , חבר הפרלמנט של יפן, ביקר באנגולה בשנים 1998, 2000, 2001, 2003 כסגן שר בכיר לענייני החוץ, וב-2004. שרת החוץ יוריקו קאוואגוצ'י ביקרה בשנת 2001.
פדרו דה קסטרו ואן דונם , שר החוץ של אנגולה, ביקר ביפן בשנים 1989, 1991 ו-1992. שר המסחר והתיירות דיאס ביקר בשנת 1993. בשנת 1995 ראש ממשלת אנגולה מרקולינו מוקו , שר החוץ ונאנסיו דה סילבה מורה , שר הנפט אלבינה פ' דה אסיס, מזכיר הממשלה פייז'ו, שר הגאולוגיה והמכרות דיאס, ושרת הדייג והסביבה מרתה פ' מ. ג'ארדים ביקרו כולם ביפן בשנת 1995. אנטוניו ד. פ. קוסטה נטו, שר התעסוקה האנגולי, ביקר בשנת 1998. מזכיר הממשלה ואן-דן ביקר בשנת 1999. נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש, שר המלונות והתיירות ולנטין, ושר החוץ מירנדה ביקר בשנת 2001. שר המסחר הוסי ביקר בשנת 2002. שר האוצר מוראס ועוזר השר לראש הממשלה ז'יימה ביקרו בשנת 2003.
חינוך.
יפן הפכה למדינה הראשונה באסיה שניהלה שותפות חינוכית עם בית ספר באנגולה ב-21 בינואר 2013, כאשר אוניברסיטת ריוקוקו היפנית (קיוטו סיטי) ואוניברסיטת אגוסטינהו נטו באנגולה חתמו על הסכם שיתופי פעולה למחקר סטודנטים. ההסכם השיתופי נחתם בשגרירות אנגולה ביפן על ידי דיקן אקאמאטסו של רוקוקו, דיקן אוניברסיטת אגוסטינו נטו והשגריר האנגולי ביפן.
יוסף אהרן רבינוביץ
הרב יוסף אהרן רבינוביץ (ה'תרי"ג, 1853 – כ"א בכסלו ה'תרפ"ב, 22 בדצמבר 1921) היה רב ליטאי-חסידי, מחבר ספרי פרשנות על התורה ועל התלמוד הבבלי.
תולדות חייו.