רוב אתרי התיירות בקניון נמצאים בצד הדרומי שבבעלות לונגליט, כולל גישה לשתי המערות המרכזיות ולמרכז המבקרים המופעלים על ידי "חברת מערות וקניון צ'דר" בבעלות חברת לונגליט. בשל העובדה שמספרי התיירים שביקרו במערות ירד מ-400,000 בשנה בשנת 1980 ל-150,000 בשנת 2013, הציע סיוולין תיין (Ceawlin Thynn), יורש העצר של מרקיז באת', להתקין רכבל ובו 18 קרונות בעלות של 10 מיליון ליש"ט, שייקח את המבקרים מאזור הכניסה למערות ישירות אל ראש הצוקים הדרומיים. הקרן הלאומית התנגדה לפיתוח המוצע, וציינה כי הוא יקלקל את הנוף והוא יגרום לזילות של החוויה, באמצעות הקמת סוג של רכבת שדים שיגרום לאזור תחושה של פארק שעשועים. רישיון בנייה התקבל באביב 2014, מה שאמר שהפעילות אמורה הייתה להתחיל באביב 2016. ב-2015 עדיין נבדקה הישימות הכספית, ונכון ל-2018 העבודות לא החלו בשטח.
אקולוגיה.
מינים ראויים לציון בקניון כוללים נמנמניים, יערון צהוב-צוואר, קמטן שביר ("Anguis fragilis") וצפע אירופאי ומיני הפרפרים: הכחליל הנדיר "Maculinea arion" (באנגלית Large blue butterfly), ו-"Boloria selene" (באנגלית Small pearl-bordered fritillary).
אפשר לצפות במגוון נרחב של עופות בקניון צ'דר כולל בז נודד, מיני עקבים ובזים אחרים, עורבים וחרגולן.
הצמחייה כוללת מיני עשבים המותאמים לקירטון כדוגמת אזוב תרבותי וקורנית. ציפורן גרנובל ("Dianthus gratianopolitanus"), הקרויה באנגלית "ורוד צ'דר" (Cheddar pink) וגם פיירוויץ' (firewitch, "מכשפת האש"), גדלה בטבע רק בקניון. המין היה נפוץ בעבר בקניון, אבל הידרדר לאחר שאספנים נהגו לקטוף אותו. גם המינים הנדירים מאוד בבריטניה של גרניון הארגמן ("Geranium purpureum"), "Galium fleurotii" (באנגלית Cheddar bedstraw) וכן המינים הנדירים בבריטניה בקיה דקיקה ("Vicia tenuissima"), "Cerastium pumilum" (באנגלית Dwarf mouse-ear) וצורית פורסטר ("Sedum forsteranum") גדלים בקניון. זהו אחד המקומות המועטים בדרום בריטניה שבהם אפשר למצוא את מיני החזזיות "Solorina saccata", "Squamaria cartilaginea" ו-"Caloplaca cirrochroa".
הקניון הוא אתר חשוב של הסוג בן-חוזרר ("Sorbus"), והיה מוקד לסקר שנערך על ידי בוטנאים מעשבייה הלאומית של ויילס (Welsh National Herbarium), כחלק מסקר לאומי של בן-חוזרר. בין שמונת המינים שזוהו היו שלושה מינים חדשים שלא היו ידועים קודם למדע. 19 דגימות של מין שעליו סגלגלים, כונו "בן-חוזרר צ'דר" ("Sorbus cheddarensis"), 15 דגימות של מין שעליו מעוגלים קיבל את הכינוי "בן-חוזרר צוקי התאומים" (Twin Cliffs whitebeam, "Sorbus eminentoides") ו-13 דגימות של מין שעליו צרים וארוכים כונה "בן חוזרר סלע גוף" (Gough’s Rock whitebeam, "Sorbus rupicoloides"). בן-חוזרר צ'דר, שהתפתח כהכלאה בין בן-חוזרר נפוץ ("Sorbus aria") ל-"Sorbus porrigentiformis" (באנגלית Grey-leaved whitebeam) הוא מין ייחודי לקניון, אבל קיומו שרוי בסכנה בשל העזים ששוחררו במטרה מפורשת לצמצם צמחייה של עצים חדשים, ולעודד את הגידול של ציפורן גרנובל. ענפים נלקחו מהעצים של בן-חוזרר צ'דר על מנת לבצע הרכבה ולגדל אותו בעשבייה הלאומית של ויילס.
אחוזת לונגליט גידרה חלק גדול מהקרקע השייכת לה ושחררה עזים בשטח כחלק מתוכנית לעודד את המגוון הביולוגי באזור. העזים נועדו להחליף את הכבשים שרעו בקניון עד שנות ה-70 של המאה ה-20. הקרן הלאומית הודיעה במרץ 2007 שהיא מתכננת לשחרר עדרי כבשים בצד שלה של הקניון מאותה סיבה, אבל תחילה תתייעץ בתושבים המקומיים ובעלי עניין האם לגדר את הקניון או להשתמש במחסומי בקר כדי למנוע מהכבשים לצאת מתחומי השטח. בקניון כבר רועה עדר של כבשי סואיי.
מערות.
שתי המערות העיקריות הפתוחות לציבור הן בצד הדרומי של הקניון ושייכות לאחוזת לונגליט. מערת גוף (Gough's Cave) הנרחבת, ומערת קוקס (Cox's Cave) הקטנה יותר, קרויות על שם מגליהן. שתיהן ידועות בשל הגאולוגיה, ומשערים כי המערות שימשו ליישון גבינה בזמנים פרהיסטוריים. מערת גוף, שנתגלתה ב-1903, נמתחת לאורך 400 מטרים ומכילה מגוון של חדרים גדולים ותצורות סלע. מערת קוקס, שנתגלתה ב-1837, קטנה יותר, אבל מכילה תצורות מורכבות רבות. מ-2016 פועל במערת קוקס מופע המכונה "ציידי החלומות" (Dreamhunters), חוויית מולטימדיה תוך שימוש באורות תיאטרליים והקרנות וידאו. בחינה של שרידי העצמות שנתגלו במערת גוף מצביעות על קניבליות בקרב התושבים שהיגרו מספרד וצרפת לפני כ-14,700 שנים.
המערות הרבות בקניון הן משכן למושבות של עטלפים מהמינים פרסף גדול ("Rhinolophus ferrumequinum") ופרסף גמדי ("Rhinolophus hipposideros").
כמה מהמערות הוגדרו רשמית כמונומנטים עתיקים (Ancient monument) בהיותם אתרים ארכאולוגיים חשובים מבחינה לאומית, כולל: "המערה העתיקה של גוף" (Gough's Old Cave), הבור הגדול של אואון (Great Oone's Hole), בור סאייס (Saye's Hole), בור סולג'ר (Soldier's Hole), ובור השמש (Sun Hole).
שימש כאתר נופש.
כביש הצוק (Cliff Road) מספר B3135 עובר בקרקעית הקניון, שיפועו המקסימלי 16% והוא פופולרי לרוכבי אופניים לאימונים של רכיבת אופניים במעלה. קטע עלייה זה היה חלק מהקטע השישי של טור אוף בריטן (Tour of Britain) מ-2011.
על גבי 27 צוקים המהווים את קניון צ'דר יש כ-350 מסלולי טיפוס צוקים המסווגים רשמית והפתוחים למטפסים בין 1 באוקטובר ו-15 במרץ. לכל אחד מהמסלולים יש שם והם כלולים בספר ההדרכה של איגוד מטפסי ההרים הבריטי. אף שמרבית המסלולים מוגדרים "מסורתיים" (trad), שבהם המטפס המוביל תוקע את היתדות, יש גם כמה מסלולים המוגדרים "ספורט", שבהם היתדות מושארים תקועים בסלע. המטפס כריס בונינגטון (Chris Bonington), היה הראשון שטיפס במסלול המכונה "רחוב ההכתרה" (Coronation Street) ב-1965.
הביקור בצוקים מסתיים לעיתים בתאונות. שרותי הצלה, כולל קבוצות המתמחות בחילוץ מהרים וממערות, משתמשים לעיתים קרובות בקניון כדי לקיים תרגילים. הקניון גם משמש כאתר אימון לטייסי מסוקי חילוץ צבאיים.
"מוזיאון הפרהיסטוריה של איש צ'דר" (Cheddar Man Museum of Prehistory), שגילוי הומיניניים עתיקים בקניון כדוגמת איש צ'דר היו ההשראה להקמתו, מכיל מידע על המערות וההתפתחות הפלאונטולוגית. המוצגים כוללים כלי צור מקוריים ושרידים אנושיים שנחפרו במערות.
יש בקניון מסלול טיפוס בן 275 מדרגות המכונה סולם יעקב על שם התיאור התנכי של הסולם לעולם הבא. מגדל תצפית בפסגה מאפשר תצפית של 360 מעלות של כל האזור והכפר. יש מסלול הליכה על קצה הצוקים מ"סולם יעקב" לאורך קו הרכס של הקניון ובחזרה אל הכביש. אוטובוס סיור פתוח פועל בקיץ. בחלק התחתון של הקניון מייצרים את גבינת הצ'דר.
ספרות אפורה
"ספרות אפורה" היא ספרות מקצועית הנוצרת, מופצת ומתפרסמת באופן עצמאי על ידי גופים שונים כגון מוסדות ציבוריים, ממשלתיים, מוסדות של המגזר השלישי, אגודות מקצועיות, אקדמיה ועוד, וזאת ללא מעורבות של מו"לים מסחריים (כלומר גופים אשר המו"לות אינה מרכז העיסוק שלהם). החומרים המפורסמים באופן זה כוללים ניירות דיון, ניירות עמדה, דו"חות מחקר, דו"חות כלכליים, דו"חות טכניים, נתונים סטטיסטיים, הנחיות ונהלים פנימיים, תוצאות מחקרים במכוני מחקר, עבודות תזה ודוקטורט וסיכומי כנסים. על אף החשיבות של החומרים האלה, היה קושי להשיגם בעידן הדפוס, בשל העובדה שאין להשיגם באופן מסחרי. כיום, עם ההפצה הדיגיטלית של רוב החומרים, ניתן להגיע אליהם, אבל צריך לדעת איך. לשם קידום ההפצה של חומרים אלה קם גוף בינלאומי Grey Literature Network Service (ובקיצור GreyNet) אשר שם לו למטרה לאפשר תקשורת ודיון בין העוסקים בתחום זה בעולם. ניתן לחפש במאגר המידע של הארגון, או למצוא חומרים באתרים של מכוני מחקר, עמותות, מלכ"רים ומוסדות מהמגזר השלישי.
הגדרות.
בעוד ההגדרה המעורפלת של ה"ספרות האפורה" הייתה קיימת בעבר, המונח בדרך כלל מובן כפי שנטבע על ידי החוקר צ'ארלס פ' אוגר, שכתב את "שימוש בדוחות ספרות" ב-1975. הספרות שהתייחסה אליה כללה דיווחים מודיעיניים והערות על מחקר אטומי, שהופקו בכמויות עצומות על ידי בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בכנס שנערך על ידי חטיבת הספרייה הבריטית בשנת 1978, השתמש אוגר במונח "ספרות אפורה" כדי לתאר את המושג בפעם הראשונה. מושגיו התמקדו ב"גוף עצום של מסמכים", עם "המשך כמות הולכת וגוברת", שאופיינו ב"קושי שהוא מציג בפני הספרן". אוגר תיאר את התיעוד כבעל משמעות רבה בין אופי זמני לבין עמידות, ועל ידי השפעה גוברת על המחקר המדעי. בהכירו את האתגרים של ספרות, הוא זיהה כי יש לה מספר יתרונות "על פני אמצעי הפצה אחרים, כולל מהירות גבוהה יותר, גמישות רבה יותר והזדמנות להיכנס לפרטים רבים במידת הצורך". בשנת 1989 פרסם אוגר את המהדורה השנייה של "תיעוד הקהילות האירופאיות: מדריך", שהכיל את השימוש הראשון במונח "ספרות אפורה" בעבודה שפורסמה.
"הגדרת לוקסמבורג", שנדונה ואושרה בכנס הבינלאומי השלישי על הספרות האפורה בשנת 1997, הגדירה ספרות אפורה כ"מופיעה בכל רמות הממשל, האקדמיה, העסקים והתעשייה בפורמטים מודפסים ואלקטרוניים, אך לא נשלט על ידי מו"לים מסחריים". בשנת 2004, בכנס השישי בניו יורק, נוספה הגדרה לצורך הבהרה: הספרות האפורה היא "...לא נשלטת על ידי מו"לים מסחריים, דהיינו כאשר הפרסום אינו הפעילות העיקרית של הגוף המפיק". הגדרה זו מקובלת כיום על הקהילה המלומדת.