שווייץ ציינה כי מטוס הטופולב טס בגובה הנמוך בכ-100 רגל מהוראות פקח הטיסה, והמשיך לצלול בקצב של 1,900 רגל לדקה. טענה זו סותרת את הכתוב בדו"ח הרשמי, שמניח שהטייסים הרוסים פירשו את השיחה עם הפקח לא כהוראה "רגילה" לשמור על גובה שיוט, אלא כשיחת חירום שבאה להתריע על מטוס שחג מעליהם. הדו"ח של חוקר התאונות התייחס אל תגובת הטייסים הרוסים כאל תגובה נורמלית ולא כגורם לתאונה. עוד טענה שווייץ כי למרות המידע השגוי שניתן על ידי פקח הטיסה למטוס הטופולב, הנחיות המערכות האוטומטיות היו יכולות להועיל לו היו הטייסים נשמעים להן באופן מיידי.
כישלון בהפקת לקחים מתקרית קודמת.
הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית לא הפיק את הלקחים הנדרשים מתקרית שהתרחשה כשנה לפני האסון האווירי באיברלינגן. בשנת 2001, כמעט והתנגשו שני מטוסים של חברת ג'פאן איירליינס בשטח האווירי של יפן. האסון נמנע הודות לאחד הטייסים שביצע תימרוני התחמקות בהתבססו על קשר עין, ו-677 חיי אדם ניצלו. המטוסים חלפו זה לצד זה במרחק של פחות מ-100 מטר, והתמרון הפתאומי ההכרחי שנועד למנוע את האסון הותיר כ-100 פצועים באחד המטוסים, חלקם במצב קשה. הרשויות היפניות קראו לתקינת תקנות שימנעו מתקריות כאלה להישנות, אבל הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית לא חקר את התקרית לעומק, עד לאסון המטוסים בגרמניה. בנוסף, אירעו באירופה ארבעה מקרים שכמעט והסתיימו בהתנגשות באוויר לפני האסון בגרמניה, כאשר צמד טייסים ציית להוראות פקח הטיסה במקום למערכות האוטומטיות של המטוס.
השלכות.
בשל רגשות אשם התפטר נילסן מתפקידו כפקח טיסה לאחר התאונה. סקאיגייד, שהאשימה תחילה את צוות המטוס הרוסי באסון, לקחה את חלקה באחריות לאסון ושילמה פיצויים לחלק ממשפחות ההרוגים. הדוח הרשמי קבע שפגמים בהתנהלות ותקלות במערכות התקשורת השונות היו הגורמים העיקריים לאסון, כך שנילסן אינו היחיד הנושא באחריות.
ב-27 ביולי 2006 קבע בית המשפט בעיר קונסטנץ שממשלת גרמניה נושאת באחריות לתאונה, שכן החוק הגרמני אוסר על הפרטת הפיקוח האווירי בשמי גרמניה. ערעור הממשלה עודו מחכה להכרעה.
נגד חברת סקאיגייד נפתחה חקירה פלילית בחודש מאי 2004. ב-7 באוגוסט 2006 הועמדו שמונה מעובדי החברה לדין באשמת גרימת מוות ברשלנות. בית המשפט בווינטרטור פסק את דינם בספטמבר 2007, וארבעה מהם הורשעו. שלושה מהמורשעים נידונו לעונשי מאסר, ועל הרביעי הושת קנס.
בשל אבלו הכבד על אובדן משפחתו, פירש ויטאלי קאלוייב את התפטרותו של נילסן כראיה לאחריותו הבלעדית לאירוע. הוא תקף אותו בביתו ליד ציריך ורצח אותו. ב-24 בפברואר 2004, עצרו שוטרים את קאלוייב בבית מלון מקומי זמן קצר לאחר הרצח, והוא הורשע בביצוע המעשה בשנת 2005. הוא שוחרר ממאסר ב-8 בנובמבר 2007 בשל כך שפסק הדין לא התחשב במצבו הנפשי הקשה בעת האירוע. באפריל 2017 יצא לאקרנים המותחן האמריקאי טיסה 112 שמבוסס על האירועים, בכיכובו של ארנולד שוורצנגר המגלם את דמותו של רומן, שמבוסס על ויטלי. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט הרוסי "בלתי נסלח", המהווה עיבוד קולנועי של האירועים, בכיכובו של דמיטרי נאגייב, בתפקיד ויטלי.
תאונה אווירית זו תועדה בסדרה תעופה בחקירה ששודרה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, בשם "התנגשות באוויר" (Mid-air collision).
דניאל גוויסה
דניאל גונסאלס גוויסה (בספרדית: Daniel González Güiza; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בקדיס) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו סנלוקניו הספרדית. בעבר שיחק במדי נבחרת ספרד.
קריירה.
גוויסה החל את דרכו בקבוצת הנוער של חרס. כשעלה לבוגרים בגיל 18 הוא עבר למיורקה, ומיד הושאל לעונה אחת לקבוצת דוס הרמנאס על מנת לצבור ניסיון. בקיץ 2000 חזר גוויסה למיורקה מההשאלה ושיחק בה שתי עונות, בהן הוא שיחק ב-7 משחקים בלבד וכבש שער בודד. בקיץ 2002 עבר גוויסה לרקראטיבו ולבה ושיחק בה עונה אחת, בה שותף ב-4 משחקים בלבד. בתחילת עונת גוויסה שיחק תקופה קצרה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. אחר כך, הוא עבר לסיודאד דה מורסיה מהליגה השנייה ושיחק בה שתי עונות. במהלך שתי העונות שלו במורסיה, ניכר שיפור ביכולת של גוויסה בזכות 36 כיבושים ב-81 הופעות משחק.
בקיץ 2005 עבר גוויסה לחטאפה. הוא כבש 20 שערים ב-61 הופעות בשתי העונות שלו בקבוצה. גוויסה הצטיין במיוחד בעונת , עונה מוצלחת מאוד לחטאפה. לפני עונת חזר גוויסה למיורקה. עונה זו הייתה עונה טובה לגוויסה, שכבש 27 שערי ליגה. הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה הספרדית.
ב-8 ביולי 2008 חתם גוויסה בפנרבחצ'ה תמורת 14 מיליון אירו, ובכך היה השחקן הזר היקר ביותר שמגיע לליגה הטורקית. בחודש הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע שני שערים בליגה, ושניים נוספים בקמפיין הקבוצה בליגת האלופות. הוא סיים את העונה בפנרבחצ'ה עם 11 שערים.
בקיץ 2011 חזר גוויסה לחטאפה.
נבחרת ספרד.
גוויסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד בשנת 2007. בעקבות העונה המצוינת שלו עם מיורקה, גוויסה נכלל בסגל של המאמן לואיס אראגונס ליורו 2008. כחלוץ השלישי בסגל, גוויסה היה חלק משמעותי בנבחרת וכבש 2 שערים בטורניר, בדרך לזכייה בו. בסך הכול הוא הופיע 21 פעמים במדי הנבחרת.
חליל אף
חליל אף הוא חליל שהנשיפה לתוכו לשם הפקת צליל מתבצעת דרך האף ולא, כפי שמקובל בכלי נשיפה אחרים, דרך הפה. את החליל ניתן למצוא בעיקר במדינות פולינזיה ואלה הסובבות את האוקיינוס השקט. גרסאות שונות שלו נמצאות גם באפריקה, סין והודו.
החליל במדינות השונות.
הוואי.
בהוואית, Ohe hano ihu, פירושו "במבוק, נשימה, אף". בהוואי מייצרים חלילי אף בעזרת מפרק אחד של עץ במבוק. בקצהו האחד מחוררים חור, כדי שיהיה אפשר לנשום ולשאוף דרכו עם האף, ועוד שלושה חורים בגבו, שנועדים להפקת הצלילים. בהוואי נוהגים לשלב את החליל כליווי לשירה. תושבי הוואי מאמינים כי האף הוא טהור וחף מרע, שלא כמו הפה שיכול לומר הרבה דברים. כך שלהבדיל מן הפה, כשהאוויר נכנס ויוצא דרך האף, הוא נחשב לנקי.
בימי קדם, הגברים היו שרים לאהובות לבם ומנגנים בחליל אף כסימן לחיזור ולהבעת חיבה.
הפיליפינים.
בפיליפינים חלילי האף הם בעלי החוד הקצר ביותר מבין החלילים (החוד אשר מכניסים לנחיר כדי לנשוף אוויר אל החליל). כיוון שהחוד ארוך ובעל קוטר צר, ניתן לנגן בו בצורה הרמונית יותר, ולשנות צלילים ביתר חדות וניקיון - אפילו כשפעולות הנשימה בעת הנגינה חלשות. החורים לאצבעות נמצאים בצד החליל, מה שמשנה את אורך הצליל ומאזן אותו מעט. נגני חליל אף מסוימים לקחו פילטרים של סיגריות וסתמו את אחד החורים לאצבעות כדי שהאוויר שהם נושפים אל החליל יעבור בצורה חלקה יותר.
כיוון שקוטר החוד צר, במקרים רבים נגן החליל יסתום את נחירו השני על מנת להוציא כמה שיותר אוויר לחליל.
ניו זילנד.
בניו זילנד, המאורים לא יכלו לעשות חלילי אף מעץ במבוק, לכן חלילי האף שלהם היו מפוסלים מאבן רכה. לעיתים היו נוהגים להשתמש בכדים שנעשו מקליפת דלעת לחילול אף. במקרים כאלה, צוואר הכד היה נחתך בפיתחו לכדי קוטר צר מאוד אשר שימש לנחיר, ובעומק הכד היו מחוררים בטור חורים לאצבעות, מה שמטבעו היה נותן לחליל מסוג זה גוון צליל עמוק יותר מלחלילים הרגלים.
הומאנטון.
הומאנטון הוא חליל אף מודרני, שעשוי מפלסטיק בדרך כלל. בניגוד לכלי המקורי, כאן הנגן נדרש להחזיק את החליל מתחת לאפו (ולא כשהחוד בתוך הנחיר), להטות אותו מעט לעבר הפה שצריך להיות פתוח, ולשרוק אל החוד, כמו במכשיר להגברת הקול על ידי תהודה.
הצלילים המופקים מן הכלי יכולים להשתנות מאדם לאדם, שכן מבנה חלל הפה משתנה מאדם לאדם (בדרך כלל), מה שמשנה גם את התהוות ומערך התנועות והעיצורים, כמו בנבל פה.
דני גוויסה
חליל האף
JOGL (Java OpenGL), היא ספריית מעטפת ל-OpenGL הכתובה ב-Java וניתן להשתמש בה בתוכניות Java.
JOGL היא טכנולוגיית תוכנה חופשית שפותחה על ידי אגף טכנולוגיית משחקים בחברת Sun ב-2003.
JOGL מספקת גישה מלאה ל-API של OpenGL 2.0 בשילוב AWT ו-SWING.
רוב המאפיינים הפופולריים שבספריות GLUT ו-GLU נמצאים ב-JOGL, אך גרסת ה-JOGL של GLUT לא כוללת את פוקצית החלונות אלא מנוהלות על ידי Java עצמה. ישנן מחלקות עבור ניהול ויצירת הנפשה, טעינת מרקם וקלט או פלט של קבצים.
JOGL שונה מספריות עוטפות אחרות ל-OpenGL עבור Java כמו LWJGL, בכך שהיא בקושי חושפת את התכנות הפרוצדורלי של OpenGL C באמצעות מחלקות או מתודות ולא מתיימרת להפוך את פונקציות ה-OpenGL C למונחית עצמיים. במקום ספריות הבסיס נקראות באמצעות JNI ולכן סביבת העבודה צריכה לתמוך ב-OpenGL.
בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה
בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (בצרפתית: École des hautes études en sciences sociales או בקיצור EHESS) הוא מוסד צרפתי למחקר והשכלה גבוהה, Grands établissements (מוסדות מחקר ציבוריים יוקרתיים). משימתו היא מחקר ושימוש מעשי במחקרים בתחום מדעי החברה. המוסד כולל גם תחומים במדעי הטבע ובמדעי החיים. המוסד ממוקם במרכז פריז (הרובע השישי של פריז), על אף שכמה ממרכזי וקבוצות המחקר שלו ממוקמים במרסיי, ליון וטולוז.
מייסדי בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה היו חברי Paris Universitas (איגוד של שמונה אוניברסיטאות פריזאיות).
סקירה כללית.