מעט לאחר שהתחילה את למודיה בברלין ביקרה בלונדון עם בעלה ולדימיר, ששהה עם הקולגות שלו – תומאס הנרי האקסלי וצ'ארלס דרווין, בעת שהיא הוזמנה למפגשים השבועיים בסלון של הסופרת ג'ורג' אליוט. שם, בגיל 19, פגשה את הרברט ספנסר ונסחפה אל תוך דיון לוהט (שאליוט הציתה), בנושא "היכולות המחשבתיות של אשה בנושאים מופשטים". מקרה זה התרחש זמן רב לפני תרומתה הידועה של סביבון קובלבסקי לרשימה הקצרה של דוגמאות ידועות לתנועת גוף קשיח ניתנת לאינטגרציה מלאה. בזמנו, הייתה ג'ורג' אליוט בתהליכי הכתיבה של "מידלמארץ'", בו נמצא המשפט: "בקצרה, האשה היוותה בעיה, שמכיוון כי דעתו של מר ברוק נותרה חסרת פתרון מולה, הייתה מורכבת לפחות כמו סיבוב של גוף צפיד לא-רגולרי."
קובלבסקי השתתפה בתנועות חברתיות והפיצה רעיונות של סוציאליזם אוטופי. ב-1871 היא הגיעה לפריז עם בעלה כדי לעזור לנפגעים מהקומונה הפריזאית. קובלבסקי עזרה להציל את ויקטור ג'אקלראד (Victor Jaclard), סוציאליסט ומהפכן צרפתי וחבר בקומונה הפריזאית, שהיה בעלה של אחותה אן ג'אקלראד (Anne Jaclard) שהייתה גם כן מהפכנית סוציאליסטית ופמיניסטית.
ב-1874 היא הציגה שלושה מאמרים בנושא משוואות דיפרנציאליות חלקיות, הדינמיקה של טבעות שבתאי ובנושא אינטגרלים אליפטיים – בפני אוניברסיטת גטינגן כעבודת מחקר לדוקטורט. עם תמיכתו של קארל ויירשטראס, היא השיגה דוקטורט במתמטיקה בהצטיינות, כך שיכלה לדלג על ההרצאות והמבחנים שלרוב דרושים כדי לזכות בתואר. בכך היא הפכה לאישה הראשונה באירופה בעלת תואר דוקטור בתחום. המאמר שלה בנושא משוואות דיפרנציאליות חלקיות כלל את מה שכיום ידוע בשם משפט קושי-קובלבסקי , שנותן תנאים לקיום של פתרונות לסוג מסוים של משוואות.
שנותיה האחרונות בגרמניה ובשוודיה.
בתחילת שנת 1880 התערער מצבם הכלכלי של בני הזוג קובלבסקי. סופיה רצתה להיות מרצה באוניברסיטה אך תפקיד זה היה אסור עליה מפני שהייתה אישה, למרות שהיה לה ידע במתמטיקה כלמרצים גברים. היא התנדבה לתת הרצאות בחינם אך עדיין נמנעה ממנה הזכות. זמן מה לאחר מכן, ולדימיר התחיל ניהול עסקי וקובלבסקי נהייתה עוזרתו. הם בנו בתים ומזרקות מים ומצבם הכלכלי השתפר לתקופה קצרה. ב-1879, מחיר המשכנתאות עלה על גובה הכנסותיהם. הם שוב איבדו את כל כספם ופשטו את הרגל. מעט לאחר מכן, ולדימיר מצא עבודה וסופיה עזרה לשכנים לחבר את החשמל של מנורות הרחוב. בני הזוג קובלבסקי מהר מאוד ייצבו את עצמם כלכלית שוב.
הקובלבסקים חזרו לרוסיה, אך כשלו במציאת עבודה כפרופסורים בגלל אמונותיהם הפוליטיות-חברתיות. מיואשים, הם חזרו שוב לגרמניה. ולדימיר, שמאז ומתמיד סבל ממצבי רוח קיצוניים, נהיה פחות יציב רגשית ולכן הם בילו את רוב זמנם בנפרד. אז, מסיבה בלתי ידועה, הם החליטו לבלות מספר שנים יחד כזוג נשוי אמיתי. באותה תקופה נולדה בתם סופיה (שכונתה "פופה" (Fufa)). לאחר שנה שהוקדשה לגידול בתם, השאירה קובלבסקי את בתה בהשגחת אחותה הבכורה, וחזרה לעבודתה במתמטיקה ועזבה את ולדימיר בפעם האחרונה. ב-1883, בתקופה שסבל מהפרעות רגשיות מחמירות בעוד שהיה חשש שיעמוד לדין על חלקו בהונאת מניות בבורסה, ולדימיר התאבד.
באותה שנה, עם עזרתו של המתמטיקאי גוסטה מיטאג-לפלר, שהיא הכירה כתלמיד נוסף של קארל ויירשטראס, קובלבסקי הצליחה למצוא עבודה כמרצה אישית שממומנת ישירות על ידי הסטודנטים באוניברסיטת סטוקהולם שבשוודיה. קובלבסקי פגשה את מיטאג-לפלר דרך אחותו, השחקנית, סופרת ומחזאית, אן שרלוט אדגרן-לפלר. לשתי הנשים הייתה מערכת יחסים אינטימית של "חברות רומנטית" ששרדה עד למותה של קובלבסקי.
מלבד כישורי המדעים שניחנה בהם, סופיה ניחנה בכישורי כתיבה בתחומים שונים. בוכאנאן (Buchanan, 1962) במאמרו על מתמטיקה ושירה מציין כי הן מתמטיקה והן שירה משתמשות באיכויות צורניות כדי לבטא יחסים. שירה ומתמטיקה מנסות לדון באידיאלים. וזה מה שעשתה סופיה בשני תחומי עיסוקה.
בשנה לאחר מכן (1884) היא מונתה למשרה של חמש שנים כפרופסור שלא מן המניין ונהייתה העורכת של Acta Mathematica. ב-1888 היא זכתה ב"פרס בורדין" ( Prix Bordin) של האקדמיה הצרפתית למדעים, בזכות עבודתה על השאלה "תזכיר במקרה ספציפי של הבעיה של סיבוב גוף כבד על נקודה קבועה, שבו האינטגרציה מתבצעת באמצעות פונקציות אולטרה-אליפטיות של הזמן". במילים אחרות מאמר המתאר את תנועתו הסיבובית של גוף מוצק סביב נקודה קבועה.
היא התמנתה כפרופסור בחוג למתמטיקה באוניברסיטת סטוקהולם, שוודיה בשנת 1884. וכיהנה כחברה בהתכתבות של האקדמיה למדעים בסנט פטרבורג משנת 1889. בשנה זו מונתה לפרופסור מן המניין, והייתה האישה הראשונה בעלת תפקיד זה באירופה הצפונית. לאחר שדלנות ממושכת למענה (ושינוי כללי האקדמיה), הוענקה לה חברות באקדמיה הרוסית למדעים, אך מעולם לא קיבלה הצעה להיות פרופסור ברוסיה.
קובלבסקי כתבה בנוסף מספר עבודות שאינן מתמטיות, כולל אוטוביוגרפיה שלה בשם "ילדות רוסית", מחזות (בשיתוף עם הדנית אן שרלוט אדגרן-לפלר) ואוטוביוגראפיה (חלקית)- "נערה ניהיליסטית" (1890).
היא נפטרה ממחלת השפעת ב-1891 בגיל ארבעים ואחת, לאחר שחזרה מחופשה בג'נובה. היא קבורה בסולנה (Solna) שבשוודיה, בבית הקברות הצפוני.
פרסומים.
תרומתה העיקרית.
עבודתה כללה את הגילוי המשמעותי והידוע של מה שכיום ידוע כ"סביבון קובלבסקי" (Kovalevsky top), שלאחר מכן הוצג על ידי ז'וזף ליוביל כמקרה היחיד של תנועת גוף צפיד, חוץ מאלה של לאונרד אוילר וז'וזף לואי לגראנז', הניתן לגמרי לאינטגרציה. ובמיוחד את משפט קושי-קובלבסקי, אשר נותן תנאים לקיומם של פתרונות לסוג מסוים של משוואות דיפרנציאליות חלקיות.
מרבית העבודות שלה הם בתחום התאוריה של גוף צפיד מסתובב.
ספרים, מחזות, רומנים ושירה.
יחד עם עיסוקה בתחום המדעי, ניחנה בכישרון כתיבה בתחומים שונים ושילבה אותו בחייה. החל בשירה, במחזות, ובסיפורים שפורסמו בכתבי עת רוסיים ושנים אחר כך בכתבי עת צרפתיים ושוודיים. היא כתבה שני מחזות בשיתוף עם אן שרלוט אדגרן-לפלר. אחד מהם "המאבק לאושר - איך היה ואיך צריך להיות", ב-1889 כתבה את "האחיות רייבסקי" על תנועת המהפכה בראשיתה. כמו כן כתבה רומן בשם "נערה ניהיליסטית" ואת ספר הזיכרונות "ילדות רוסית".
הנצחת זכרה.
להנצחת זכרה מתקיים יום מתמטיקה על שמה בבתי ספר תיכון ברחבי ארצות הברית, זוהי תוכנית בחסות האגודה למען נשים במתמטיקה, (AWM). במסגרת יום זה מתקיימות סדנאות שנועדו לעודד את התלמידות לעסוק במתמטיקה.
נערכות מדי שנה ובחסות האגודה למען נשים במתמטיקה (AWM), הרצאות על סופיה קובלבסקי שמטרתם להדגיש את תרומתן המשמעותית של נשים בתחומי המתמטיקה.
על שמה מכתש קובלבסקיה (Kovalevskaya crater) הממוקם בצד הדרום מערבי של הירח.
הסופרת אליס מונרו כתבה את הסיפור "יותר מידי אושר" בהשראת סיפור חייה של קובלבסקי.
סופיה קובלבסקי
מייס וינדו
מייס וינדו (באנגלית: Mace Windu; נולד בשנת BBY 72 ונהרג בשנת BBY 19) הוא דמות בדיונית המככבת בטרילוגיה השנייה של סרטי מלחמת הכוכבים. בסרטים גולם על ידי השחקן סמואל ל. ג'קסון. הדמות הופיעה בכל סרטי הטרילוגיה החדשה: , וב. מייס וינדוּ הוא מאסטר ג'דיי מוערך. מייס וינדו תוכנן להיות אחיה של ליאה אורגנה וחברו של לוק סקייווקר, אך דמותו הוסרה מהטרילוגיה המקורית והוחזרה בטרילוגית הפריקוול.
הופעותיו בסרטים.
אימת הפנטום; הופעה ראשונה.
הופעתו הראשונה של מייס וינדוּ הייתה בסרט , שם הופיע כחבר במועצת הג'דיי. הוא נוכח כאשר קווי-גון ג'ין מביא את אנאקין סקייווקר הצעיר לפני המועצה, בטענה שהעבד הצעיר הוא למעשה "הנבחר" מנבואת הג'דיי, אשר נועד להביא איזון לכוח. המועצה מסרבת, אך שוקלת שנית את הערכתה לאחר שקווי-גון נרצח על ידי לורד הסית' דארת' מול. המועצה מאפשרת לאובי ואן קנובי להכשיר את אנאקין, ומכתירים אותו לדרגת אביר ג'דיי. וינדו נוכח בהלווייתו של קווי-גון, וקובע עם יודה כי הרוצח של קווי-גון היה ללא ספק סית', אך הם לא בטוחים האם מול היה מאסטר או שוליה.
מתקפת המשובטים.
במהלך הסרט , וינדו חדל לתפקד במועצת הג'דיי וחזר לתפקידו הקודם. לאחר ניסיון ההתנקשות השני בסנאטור פאדמה אמידאלה, מייס וינדו צופה בדאגה הולכת וגדלה על אנאקין, שמתחיל למרוד בהדרכתו של אובי-וואן. מאוחר יותר, מייס מנסה לעזור לג'דיי נגד קונפדרציית המערכות העצמאיות של הרוזן דוקו/דארת' טיראנוס, ובסצנת השיא של הסרט מוביל את הג'דיי לקרב נגד צבא הדרואידים של דוקו. במהלך הקרב, וינדו הורג את צייד הראשים ג'נגו פט, המודל לצבא המשובטים.
נקמת הסית'; אנאקין, הקרב נגד פלפטין ומוות.
בסרט , אחרי שנלחם במשובטים 3 שנים, וינדוּ מגיע למסקנה כי הגיע הזמן לא לסמוך על הקנצלר העליון פלפטין. לאחר שפלפטין ממנה את אנקין לנציגו האישי במועצת הג'דיי, וינדוּ חושש כי המהלך נועד לתת לפלפטין הצבעה עקיפה בענייני הג'דיי. מייס מבטל את מינויו של אנאקין למאסטר ג'דיי, ומתוודה על חוסר האמון שלו בפלפטין בפני אובי-ואן ויודה. לאחר שאובי-ואן הרג את גנרל גריווס, אנאקין מודיע לוינדו כי פלפטין הוא למעשה לורד הסית' דארת' סידיוס.