על מנת שיעמוד בדרישות, רצוי שהחומר ממנו עשוי הכתר הזמני יהיה כמה שיותר ידידותי לגוף, חזק ויציב, בעל יכולת ליטוש ושמירה על ברק לאורך זמן, קל לעיבוד ולתיקון ואסתטי. כיום, החומר הנפוץ ביותר להכנת כתרים זמניים הוא אקריל (Polymethyl Methacrylate).
אקריל הוא חומר המתקבל מערבוב אבקה המכילה פולימרים של החומר ונוזל, המכיל מונומרים שלו. התערובת הנוצרת מתקשה ומתייצבת, ומאפשרת לרופא השיניים לעבד את האקריל באמצעות מקדחים שונים לקבלת צורת שן טבעית.
עם זאת, לאקריל מספר חסרונות. ראשית, בעת תהליך ההתקשות שלו, מתחמם האקריל לטמפרטורות גבוהות, מעל ל-60 מעלות צלזיוס. החום הרב הנפלט מהחומר בתוך הפה עלול לגרום לנזק בלתי הפיך לרקמת השן, ואף לגרום לכוויות ברקמות הרכות של הפה. נוזל האקריל אינו ידידותי לרקמות, ולעיתים יכול לגרום לגירוי מקומי ובמקרים נדירים, אף לתגובה אלרגית. אחד החסרונות הבולטים של האקריל הוא בתחום האסתטיקה, שכן הוא לא שומר על יציבות הצבע והברק שלו לאורך זמן. גם לאחר ליטושו, האקריל סופח אליו צבענים מהמזון ומשנה את צבעו.
על מנת להתגבר על חסרונות אלו, לעיתים נעשה שימוש באקריל מעבדתי. אקריל זה מעט שונה בתכונותיו, יותר חזק, וניתן לליטוש טוב יותר. ייצור כתר זמני מאקריל מעבדתי מחייב שלב עבודה נוסף: הכנת הכתר הזמני על ידי טכנאי שיניים במעבדה. למרות התוצאות הטובות יותר, כתר זמני מעבדתי עלול להוסיף לעלויות השיקום, ולהאריך את משך התהליך כולו.
בחיפוש אחר חומר טוב יותר להכנת כתרים זמניים, כבר בשנות השמונים של המאה ה-20 החלו יצרני החומרים המשמשים ברפואת שיניים להשתמש בחומרים מוכרים, אסתטיים וחזקים יותר: השחזורים המרוכבים (composite resins), הידועים גם כ"סתימות לבנות". חומרים אלו עשויים תערובת של שרף וחלקיקים זכוכיתיים המקנים להם חוזק, עמידות, אסתטיקה טובה, ויכולת ליטוש. חומרים אלו ניתנים לעיצוב מדויק, קיימים במגוון צבעים טבעיים, אינם דורשים ערבוב של אבקות ונוזלים, ואיכויותיהם מבוססות היטב בספרות המדעית.
עם זאת, היה צורך לבצע מספר התאמות בחומרים אלו על מנת שיאפשרו הכנת כתרים זמניים איכותיים. ראשית, למרות חוזקם הגבוה ועמידותם הגבוהה לשחיקה בהשוואה לאקריל, החומרים המרוכבים שבירים יותר. על כן, היה צורך לייצר חומר מרוכב אלסטי יותר, שיעמוד בכוחות הלעיסה. כמו כן, היה צורך ליצור חומר שיהיה מספיק נוזלי על מנת שניתן יהיה להתאימו במדויק לשן המושחזת. אחד האתגרים הנוספים היה ליצור מנגנון הקשיה מבוקר שלא יגרום להתחממות ניכרת של הרקמות בפה, ולהקנות לחומר מראה טבעי ככל שניתן, יכולת ליטוש גבוהה, ועמידות בפני ספיחת צבעים לאורך זמן.
לאורך השנים פותחו סוגים שונים של חומרים מרוכבים להכנת כתרים זמניים. אחד החומרים המרוכבים החדשניים ביותר להכנת כתרים זמניים מבוסס על ננוטכנולוגיה – תחום מחקר העוסק במערכות שגודלן ננומטרים ספורים. הננוטכנולוגיה מאפשרת שילוב בין חוזק גבוה לבין יכולת ליטוש וברק לאורך זמן. חומרים אלו, הכוללים שרף מסוג Bis-Acryl, מאפשרים גמישות גבוהה יותר בהשוואה לחומרים המכילים שרף מסוג Bis-GMA בלבד. שלוב חלקיקי מילוי בסדר גודל ננומטרי מאפשר שמירה על האסתטיקה של הכתר הזמני לאורך זמן, ללא צורך בליטוש חוזר מפעם לפעם. כמו כן, מנגנון ההקשיה שלו כמעט שאינו פולט חום, ועל כן אינו מהווה סיכון לכוויה ופגיעה ברקמות. חומר זה מהווה פתרון אידיאלי גם במקרים (הנדירים) של רגישות אלרגית לאקריל.
סוגי כתרים לשיניים.
כתרים לשיניים נבדלים זה מזה בחומר ממנו הם מורכבים (מתכת, זירקוניה, חרסינה או זכוכית), בהרכב המתכות הלוקחות חלק בכתר, רמת העמידות שלהם ומחירם. מאפיינים שונים, כגון מיקום הכתר בפה ואסתטיקה, משפיעים על בחירת הכתר. ישנם כתרים המתבססים בעיקר על מתכות: אצילות, חצי אצילות או לא אצילות, כתרי חרסינה עם או בלי חיבור למתכת, כתרי חרסינה המאוחים לזירקוניה.
כתר
כתר הוא כיסוי ראש מקושט, המשמש לציון מלכוּת, תואר או תפקיד רם.
הכתר עשוי בדרך-כלל ממתכת יקרה, כגון זהב, כסף או פלטינה, ומשובץ אבנים יקרות.
סוגי כתרים.
כתר הכתרה- כתר אשר נלבש רק בטקס הכתרה
כתר ממלכתי- כתר אשר נלבש על ידי המונרך כרגיל ומהווה חלק מלבושו הכללי
עטרה - כתר מהתקופה ההלניסטית, נלבש כדרך קבע. כיום משמש לרוב כביטוי לכתר קטן אשר נלבש על ידי המונרך כרגיל
נזר - כתר הנלבש בעיקר על ידי נשים ומהווה חלק מתכשיטן היומיומי
הסמליות של הכתר.
המונח כתר משמש גם במובן רחב יותר, כסמל לבית המלוכה או הממלכה כולה, לדוגמה: "החייל נשאר נאמן לכתר הבריטי".
הכתר הוא סמל המלכות העיקרי והידוע ביותר. כעדות לכך, נקראת כניסתו לתפקיד של מלך חדש בשם "הכתרה" (גם באנגלית: Coronation, מהמילה Crown, "כתר"). סמל דמוי כתר נפוץ בדגלים, בסמלים ובמטבעות של מדינות רבות, כמייצג של כתר המלוכה בהן.
כתר ממלכתי הוא הכתר בו עושה המונרך שימוש דרך קבע. זאת בניגוד לכתר הכתרה, המשמש רק בטקס ההכתרה. במדינות בהן אין טקס הכתרה רשמי, הכתר הממלכתי הוא הכתר היחיד של המונרך.
שימוש טקסי.
כתרים משמשים במספר טקסים וגם לציון תוארי כבוד שונים. מלכת היופי, למשל, חובשת כתר לראשה לאחר בחירתה. בחתונות נוצריות-אורתודוקסיות נהוג "להכתיר" את בני הזוג; דבר זה מסמל את הפיכתם ל"מלך" ול"מלכה" של ביתם החדש. בחתונות יווניות עשויים הכתרים זרי פרחים, ובני הזוג שומרים עליהם לאחר החתונה כמזכרת ליומם המאושר. בחתונות סלאביות עשוי הכתר מתכת ומעוצב ככתר מלכים אמיתי; בכל כנסייה קיים בדרך-כלל זוג כתרים יחיד, בו משתמש הכומר לכל החתונות.
עטרה.
עטרה או דיאדמה הוא סוג של כתר אשר חבשו מלכים החל מהתקופה ההלניסטית. בתקופה המודרנית משמש כינוי זה לכתר קטן המשמש מונרכים בשימוש יומיומי. כינוי יווני זה שימש לתיאור סרט לבן שנענד בתקופה ההלניסטית למצחו של המונרך, ונקשר מאחורי ראשו. הדיאדמה שימשה לציין את סמכותו של המונרך. לימים שויך המונח לכתרים מעגליים שנלבשו על ידי מונרכים.
כתר אפיפיורי.
כתר אפיפיורי הוא כתר בעל שלוש קומות אשר שימש אפיפיורים. מקורו המשוער הוא מן התקופה הביזנטית או ממקור פרסי. הכתר מהווה סמל בולט לכס האפיפיור. הוא מופיע על דגל קריית הוותיקן וסמלה ולאורך דורות הופיע על סמלו של האפיפיור המכהן.
כתרים אפיפיורים עיטרו את ראשי האפיפיורים ברומא ובאביניון החל מן האפיפיור קלמנס החמישי (נפטר בשנת 1314) ועד להכתרת האפיפיור פאולוס השישי אשר עמד בראש הכנסייה החל משנת 1963. פאולוס השישי הפסיק להשתמש בכתר האפיפיורי לאחר ועידת הוותיקן השנייה, לאחר שהניח אותו באופן סמלי לרגלי המזבח בבזיליקת פטרוס הקדוש ותרם את שוויו לעניים.
כתר ספרים
כתר ספרים היא חברת בת של כתר הוצאה לאור המנהלת את פעילות ההוצאה לאור שלה, והיא מהגדולות שבהוצאות הספרים בישראל.
היסטוריה.
כתר ספרים הוקמה בשנת 2005 כחברת בת משותפת של כתר הוצאה לאור וסטימצקי, אז הועברה אליה פעילות ההוצאה לאור של כתר הוצאה לאור. כתר הוצאה לאור החזיקה ב-52% ממניות כתר ספרים, וסטימצקי - ב-48%. מנכ"ל כתר הוצאה לאור הפך למנכ"ל החברה הממוזגת. במאי 2008 מכרה סטימצקי לכתר הוצאה לאור 31% ממניות כתר ספרים ומסרה לה אופציה לרכוש את שאר מניותיה.
עם הקמתה, כתר ספרים לקחה על עצמה את הפצת הספרים של כמה הוצאות לאור קטנות שקודם לכן הופצו על ידי סטימצקי, ובהן קשת (השייכת לסופר רם אורן), אריה ניר, עברית ופקר.
מנובמבר 2007 מפיצה כתר ספרים גם את ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד.
בין ספרי ההוצאה המוכרים שתורגמו: ארץ יצורי הפרא ופחדרון בארון.
במרץ 2016 רכשה "הוצאת מודן" את פעילות ההוצאה לאור של "כתר ספרים".
ביקורת.
היו שמתחו ביקורת על הקמת החברה, בטענה שהדבר יביא לשיווק מוגבר של ספרי "כתר" על ידי חנויות סטימצקי; היות ששתי החברות שולטות ביד רמה בשוק הספרים, יביא הדבר ליצירת מונופול ולצמצום פרסומם של סופרים וספרים מהוצאות אחרות. גם לפני המיזוג, טענו המבקרים, נהגה סטימצקי לשווק באופן אינטנסיבי "להיטים בטוחים", ולהתעלם כמעט מספרים שהסיכוי להצלחתם אינו כה גבוה; עם המיזוג, טענו, תגבר מגמה זו.
מנהלי סטימצקי הודיעו כי למיזוג לא תהיה כל השפעה על שיווק ספרי כתר ברשת החנויות; סטימצקי, אשר תמיד עסקה באופן מצומצם גם בהוצאה לאור, מעוניינת להרחיב תחום זה ולעשות זאת באמצעות שיתוף פעולה הדוק עם חברה ותיקה בתחום.
כתר (פירושונים)
מינארכיזם
מינארכיזם (שילוב של minimum ו-archia, מדינה מינימלית) היא השקפה הדוגלת בממשלה מינימלית שעיקר או כל מטרתה סיפוק שירותי הגנה וחוק. המינארכיזם שואב מהליברליזם הקלאסי או הליברטריאניזם.
רוב חילוקי הדעות בין המינארכיסטים נסובים סביב הגודל המזערי הרצוי לממשלה. ישנה הסכמה בין רוב המינארכיסטים (אך לא כולם) כי על המדינה לשמר בידה אפשרויות מזעריות מסוימות, בנוסח "מדינת שומר הלילה" כמו משטרה, בתי כלא וצבא כדי להגן על זכויות היסוד של הפרט. אחרים סבורים כי לממשלה צריך גם להיות תפקיד בניהול תשתיות מסוימות כמו דרכים ומטבע וישנם אף כאלו התומכים בהרחבת האחריות הממשלתית גם לתחומים נוספים כמו בתי ספר, בתי חולים, ביטוח, וכדומה. חלק מאותם מינארכיסטים "מרחיבים" סבורים כי יש להשקיע את עיקר המאמצים במניעת הרחבת הממשלה ותפקידיה, יותר מאשר לצמצמם ומתנגדים בעיקר לתוכניות רווחה או סיבסוד.
בין המינארכיסטים הבולטים ניתן למנות אישים כבנז'מן קונסטן, הרברט ספנסר, לאונרד ריד, לודוויג פון מיזס, פרידריך האייק, ג'יימס מ. ביוקנן, מילטון פרידמן, איין ראנד, ג'ון הוספרס ורוברט נוזיק.
המטבח הסיני