לאחר שסמיילי מזהה את גופתו של ולדימיר הוא פוגש בתת-השר לייקון ובסוכן הצעיר מוסטין. מוסטין מספר לסמיילי כי ולדימיר פנה ל"כיכר", זמן רב לאחר שערק למערב וחדל לשמש כסוכן פעיל, ואמר כי לו מידע הנוגע ל"קארלה", אותו כינה "איש החול", על שום אגדה גרמנית עתיקה. מוסטין מוסיף ואומר כי לוולדימיר היו שתי הוכחות וכי הוא תבע שלמרות שהפגישה נערכת בלונדון היא תתנהל על פי "", אשר הם כללי הזהירות המחייבים סוכנים הפועלים בארצות יעד. אוליבר לייקון מבקש מסמיילי לסגור את הקצוות בנוגע למותו של ולדימיר, במטרה לנקות את "הכיכר" מכל קשר. סמיילי מסכים, אולם במקום לסייע לשירות החשאי לנקות את עצמו, הוא פותח בחקירה נמרצת לאורך ימים ארוכים, נטולי שינה. צעד צעד הוא מתחקה אחר המתנקשים של ה"מרכז", ואחר ההודעה אותה ניסה ולדימיר להעביר ובגינה נרצח. סמיילי חוקר את חברי הרשת של ולדימיר ואת קצין המבצעים של השירות החשאי שהפעיל אותה, עמיתו הוותיק טובי אסתרהזי. אף כי טובי מסתייג מהחקירה של סמיילי, ואף מטיל בגלוי ספק בחוקיותה, הוא מוסר לבסוף לסמיילי את קצה החוט החיוני, ומפציר בפני סמיילי כי ימנה את טובי ל"שמרטף" שלו בחקירתו (כך מכנה לה קארה בספריו שומרי ראש ומאבטחים).
חקירתו של סמיילי, שהחלה בלונדון, מרחיקה לאזורי הכפר הבריטי, ומשם עד המבורג ופריז. בהמבורג מגלה סמיילי שחשדו האינסטינקטיבי היה נכון - ולדימיר השיג מידע מפליל ומרשיע הנוגע ל"קארלה". לקארלה ישנה בת חולת נפש, ובמאמץ לתת לה טיפול נאות ניצל קארלה את משאבי מחלקת הריגול שלו ואישפז אותה במוסד מוּבחר בברן שבשווייץ. מידע זה, אם ייחשף למתחריו של קארלה בשירות הביון הסובייטי, לא רק שיהרוס את קארלה, הוא גם יביא לכך שביתו תינטש. סמיילי מצליח לגלות מיהו איש הקשר של קארלה למטרת העברת התשלומים למוסד האשפוז - יועץ סובייטי בשם גרגורייב. כעת, כשההוכחות המרשיעות בכיסו ובידו קצה חוט, יכול סמיילי לנצלן על מנת לסחוט או להרוס את קארלה, ולהביסו סופית בקרב המוחות אותו הם מנהלים מאז פגישתם הראשונה בדלהי ב-1955.
הציד הופך למבצע סחיטה.
סמיילי חושף את התגלית בפני ראש השירות החשאי הבריטי, סול אנדרבי, ומפתה אותו בסיכוי להשיג אוצר בלום של מידע חשאי מחקירת קארלה, ובכך לשקם את מעמדו המעורער של "הכיכר". אנדרבי מאשר לסמיילי לפעול בנושא ואף לקבל מימון ללא הגבלה, אולם רק באופן עצמאי ללא גיבוי רשמי מה"כיכר". או אז יוצא סמיילי למשימתו האחרונה, ומגייס לשם כך את כל אלו שפעלו איתו במבצעים חשאיים לאורך הקריירה שלו, ובהם המפקח מנדל, בעברו איש הסקוטלנד יארד, פיטר גוילאם, עוזרו מימים ימימה וסוכן חשאי מיומן בזכות עצמו, וכן טובי אסתרהזי, לשעבר מפקד אגף יחידת "מדליקי הפנסים" (כך מכנה לה קארה בספריו את האגף הממונה על ביצוע מעקב סמוי והטמנת מכשירי ציתות תצפית והאזנת סתר), המביא עמו את אנשיו הנאמנים פאולי סקורדנו וניק דה-סילסקי. במבצע מתוחכם עליו מנצח סמיילי חוטפים טובי וצוותו את גריגורייב, יועץ כלכלי בשגרירות ברית המועצות היישר מרחוב סואן בברן. בחקירתו מתוודה גריגורייב בפני סמיילי על המבצע החשאי של "קארלה" ועל הנערה המאושפזת בקליניקה. לבסוף מבקר סמיילי בקליניקה ופוגש בנערה, טטיאנה. לאחר מכן שולח סמיילי מכתב אישי ל"קארלה" באמצעות בלדר ובו הוא מאיים על קארלה שאם לא יערוק למערב ויחשוף את כל הידוע לו על המודיעין הסובייטי, יחשוף סמיילי את הפרשה כולה בפני הממונים על "קארלה" בביון הסובייטי, דבר שיבטיח את חיסולו של קארלה וגרוע מזה - יגרום להפקרת בתו חולת הנפש לגורל איום.
הפרק האחרון של הספר מתרחש בברלין החצויה, מתאר במעין הומאז' לפרק הסיום של הספר המרגל שחזר מן הכפור, את עריקתו הכפויה של "קארלה" למערב, כשהוא חוצה, את המחסום שבחומת ברלין. סמיילי ניצב שם והם פוגשים זה במבטו של זה אולם אינם מדברים. "קארלה" שומט את המצית שלקח מסמיילי בשעתו, בדלהי, אולם סמיילי אינו מרימו והולך משם, מלווה בפיטר גוילאם. בכך מסתיים הספר, אך בהערה בספר מאוחר יותר מתאר סמיילי חקירה שחקר הוא עצמו את קארלה אחרי העריקה במילים "דו-שיח של נפשות פגועות"
שמו של הספר נגזר מן העובדה שבמבצעו האחרון קורא אליו סמיילי את אנשיו ומוביל אותם למשימה אחת אחרונה.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה.
"כל אנשי סמיילי" זכה לעיבוד למיני סדרה טלוויזיונית על ידי BBC, את דמותו של סמיילי, איש השירות החשאי הבריטי, גילם השחקן אלק גינס ואילו את "קארלה", רב המרגלים של הק.ג.ב., גילם השחקן פטריק סטיוארט.
חגי כנען
חגִי כנען הוא פילוסוף ישראלי, פרופסור מן המניין בחוג לפילוסופיה וראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב מאז 2018, וכן עורכו של כתב העת לפילוסופיה עיון. כתיבתו עוסקת בפילוסופיה קונטיננטלית, בפנומנולוגיה, באקזיסטנציאליזם בפוסטמודרניזם ובאסתטיקה.
ביוגרפיה.
כנען נולד בתל אביב. הוריו הם חוקרת האמנות פרופ' נורית כנען-קדר והרופא המנתח ד"ר גבי כנען שהיה מנהל בית החולים רבקה זיו בצפת. סבו וסבתו הם הגניקולוג פרופ' ארוין רבאו, ממקימי בית החולים בילינסון ומקים מחלקת נשים ויולדות בבית חולים תל השומר, וציונה רבאו קטינסקי לבית שרת, מחלוצות התזונה בארץ, שכתבה ספרים על ראשית ימי תל אביב. אחיו הוא המוזיקאי, המלחין והמנצח יונתן כנען. בילדותו גר בשווייץ, בארצות הברית ובאיטליה.
כנען למד תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט שלו עשה בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת ייל (Yale University) בקונטיקט, ארצות הברית.
חיים אישיים.
כנען גר בתל אביב, נשוי לורד לב כנען, פרופסור ללימודים קלאסיים ולספרות השוואתית באוניברסיטת חיפה, ואב לשתי בנות, אילאיל לב כנען, במאית תיאטרון, ורננה לב כנען.
מחקר וכתיבה.
כתיבתו הפרשנית של כנען כוללת מאמרים רבים על הוגים כגון קירקגור, ניטשה, הוסרל, היידגר, ויטגנשטיין, סרטר, מרלו-פונטי, לוינס, דרידה, דלז, וננסי, וכן טקסטים על אמנים ישראלים ובינלאומיים עכשויים. הגותו העצמאית עוסקת בשאלות על שפה והקשבה, סינגולריות ומשמעות לא-מושגית, עצמיות והפתיחות לאדם האחר, פילוסופיה והעיר, תפקידה וערכה של האמנות בעת הזו ובאופן כללי יותר, ההצטלבות בין האתי והאסתטי.
בשנים האחרונות, כנען עוסק באונטולוגיה ואתיקה של דימויים חזותיים, מציורי מערות פרה-היסטוריים לגרפיטי ואמנות רחוב, לצילום ו – VR. פילוסופיית החזותי שמפתח כנען מבוססת על המוטיבציות הבאות:
RemoteAccess
RemoteAccess הייתה תוכנה פופולרית להפעלת מערכת BBS אשר פותחה במקור עבור מערכת ההפעלה DOS. התוכנה נוצרה במקור על ידי המתכנת האוסטרלי אנדרו מילנר ושווקה על ידי חברת ההפצה Wantree Development שבבעלותו.
התוכנה הושקה בתחילה בשנת 1989. במהלך 1990 הושקה גרסת ה־Shareware של התוכנה אשר צברה פופולריות רבה ברחבי העולם. בתחילה היתרון העיקרי של התוכנה על פני מערכת QuickBBS היה ביכולתה להפעיל מספר רב של צמתים (Nodes) תחת מערכות ההפעלה שונות.
התוכנה הפכה במהירות למתקדמת בהרבה ממערכת ה־QuickBBS הוותיקה. אנדרו מילנר השיק את גרסה 2.50 של התוכנה במהלך שנת 1996, כשנה לאחר שה־World Wide Web הפך פופולרי. באותה העת מפעילי מערכות BBS רבים עברו מהפעלת מערכות אלו לספקים של שירותי אינטרנט, אנדרו מילנר הבין את אותם האנשים ובעקבות כך לאחר גרסה 2.50 איבד עניין בפיתוח נוסף של התוכנה.
בסוף 1997 אנדרו מכר את קוד המקור התוכנה לברוס מורס בארצות הברית. ברוס פרסם מספר עדכונים לתוכנה בהם תיקון לבאג 2000, אך מעולם לא הוסיף פ'יצרים חדשים לקוד התוכנה. הגרסה הסופית של התוכנה, גרסה 2.62, הושקה באוגוסט 2000.
PCBoard
PCBoard היא תוכנה להפעלת מערכת BBS אשר פותחה במקור עבור מערכת ההפעלה DOS. התוכנה פותחה על ידי החברה האמריקנית Clark Development Corporation.
הגרסה הראשונה של PCBoard הושקה במהלך שנת 1983. התוכנה הייתה אחת ממערכות ה-BBS הקנייניות הראשונות עבור מערכות DOS, והיא נחשבה לאחת ממערכות ה-BBS היוקרתיות והנחשבות ביותר שיצאו לשווקים במהלך הפיתוח המואץ והפופולריות הרבה לה זכו מערכות ה-BBS בתחילת שנות התשעים.
לאחר שה-World Wide Web הפך פופולרי במהלך אמצע שנות ה-90, מערכות BBS הפכו מיושנות ולא רלוונטיות ובעקבות כך לבסוף חברת Clark Development Corporation פשטה את הרגל ביולי 1997.
הגרסה המלאה האחרונה של התוכנה הייתה גרסה 15.3 שיצאה לשווקים בספטמבר 1996.
יעל קציר
יעל קציר (נולדה ב-1942) היא היסטוריונית וקולנוענית ישראלית, לשעבר ראש החוג להיסטוריה במכללת בית ברל.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב לפרופ' ארוין רבאו וציונה, בתם של ברוך קטינסקי וגוטה לבית שרתוק. אחותה היא פרופ' נורית כנען-קדר ואחיה הוא הכירורג פרופ' מיכה רבאו.
למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. את עבודת הדוקטורט עשתה באוניברסיטה העברית בנושא ההיסטוריה של ימי הביניים. לאחר מכן השלימה לימודי קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת בוסטון.
הייתה ראש החוג להיסטוריה במכללת בית ברל ושימשה כמרצה להיסטוריה וכן לקולנוע במכללת בית ברל, באוניברסיטה העברית, בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה הפתוחה ובסמינר הקיבוצים.