שטריקמן החל את לימודיו בטכניון בהנדסת אלקטרוניקה בשנת 1950. לאחר סיום התואר, בשנת 1954, הצטרף למחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן למדע, שם עשה את עבודת הדוקטורט שלו. את התואר בהנדסת אלקטרוניקה קיבל בטכניון בשנת 1958. ב-1967 נתמנה לפרופסור מן המניין במכון ויצמן. בשנים 1981 עד 1982 כיהן כראש המחלקה לפיזיקה אלקטרונית במכון. בשנת 1994 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מחקריו נגעו בתחומים מגוונים בפיזיקה: התנהגות של חלקיקים הנמצאים תחת השפעתו של שדה מגנטי; תחום הגבישים הנוזליים; חומרים מרוכבים הבנויים ממרקם לא אחיד של מרכיבים; וחישוב אלסטיות של חומרים מרוכבים. על הנושא האחרון עבד יחד עם פרופ' צבי חשין מאוניברסיטת תל אביב. עבודתם המשותפת נחשבת לאחת מפריצות הדרך בתחום, צוטטה בספרות המקצועית כ-1,500 פעמים ונבחרה לאחת מ-100 העבודות החשובות במאה ה-20 במכניקה.
שטריקמן זכה פעמים בפרס ביטחון ישראל על תרומותיו הטכנולוגיות הרבות למערכת הביטחון, בשנת 1968 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים מטעם עיריית תל אביב. בשנת 2001 זכה בפרס ישראל לחקר הפיזיקה. כשהוענק לו הפרס, מנעה ממנו מחלתו את היכולת להשתתף במעמד, ונכדתו אור קיבלה את הפרס במקומו.
שטריקמן נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2003.
אחיו היה הביוכימאי פרופ' נתן שרון.
נוגה אלון
נוגה אלון (נולד ב-17 בפברואר 1956) הוא מתמטיקאי ומדען מחשב ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון, זוכה פרס גדל לשנת 2005, פרס ישראל בחקר המתמטיקה לשנת התשס"ח, פרס א.מ.ת לשנת 2011 ופרס שאו לשנת 2022.
קורות חיים.
נוגה אלון נולד וגדל בחיפה, בן לדרור אלון, נכדו של משה פייקוביץ׳, המנכ״ל הראשון של רכבת ישראל, ו של יגאל אלון. אמו הייתה הסופרת והמתרגמת חמדה אלון, נכדתה של פועה רקובסקי. למד בבית הספר הריאלי, במהלך לימודיו זכה במקום הראשון באולימפיאדה למתמטיקה של מכון ויצמן למדע, ובמקום הראשון בתחרות גרוסמן במתמטיקה של הטכניון. הוא התגייס לצה"ל ב-1974 ושירת שנה בחיל השריון, יצא ללימודים במסגרת העתודה האקדמית וחזר כקצין לשירות בחיל המודיעין. במהלך שירותו היה חלק מצוות שזכה בפרס ביטחון ישראל.
אלון הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה מהטכניון, תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שלישי מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחייתו של פרופ' מיכה פרלס. בשנת 1985 הוענקה לו מלגת אלון (הנקראת על שם אחי סבו).
קריירה מקצועית.
אלון הוא חבר סגל אמריטוס באוניברסיטת תל אביב, שם היה מופקד על הקתדרה לקומבינטוריקה ומדעי המחשב בבית הספר למדעי המתמטיקה ובית הספר למדעי המחשב של האוניברסיטה, וחבר במעבדות המחקר של מיקרוסופט ישראל. חבר האקדמיה הישראלית למדעים החל משנת 1997. במהלך הקריירה כיהן כראש בית הספר למדעי המתמטיקה בין השנים 1999 ל-2001 וכפרופסור אורח במוסדות יוקרתיים רבים ובהם MIT, המכון למחקר מתקדם בפרינסטון, מכון המחקר של IBM בקליפורניה, מעבדות בל ומעבדות המחקר של מיקרוסופט. אלון פרסם מאמר עם פאול ארדש, ועל כן יש לו מספר ארדש 1. בשנת 2018 עבר לאוניברסיטת פרינסטון באופן קבוע.
נוגה אלון עוסק במתמטיקה בדידה ובמדעי המחשב תוך התמקדות בקומבינטוריקה, בתורת הגרפים ובשימושיהם בתאוריה של מדעי המחשב. פרסם ספר אחד ולמעלה מ-500 מאמרים מדעיים, וכן מכהן במועצת העורכים של כחמישה עשר כתבי עת מדעיים בינלאומיים. פרץ דרך בהמצאת דרכי הוכחה מקוריות בתורת הגרפים, באמצעות שיטות הסתברותיות.
חיים אישיים.
אלון נשוי לנורית ואב לשלוש בנות.
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים הוא פרס הניתן על ידי משרד התרבות והספורט ומיועד למלחינים ישראלים היוצרים בתחומי המוזיקה האמנותית. מטרת פרס היצירה היא לעודד ולהעשיר את המצוינות ביצירה הישראלית.
מדי שנה מוענקים חמישה פרסים, ופרס שישי מוענק ליוצר בתחום הג'אז. הסכום המוענק עומד על כ-67,000 ש"ח לכל זוכה.
יו"ר חבר הנאמנים של הפרס הוא שר החינוך והתרבות לשעבר, אהרון ידלין. עמו מכהנים בחבר הנאמנים גם עו"ד אורון שורץ, דבורה בן דוד, פרופ' איתן שטיינברג, ד"ר חיים פרלוק, ד"ר הגר קדימה, ד"ר ארי בן שבתאי, פרופ' ינעם ליף. חבר הנאמנים מאשרר מדי שנה את בחירת השופטים.
יונה פרנקל
יונה פרנקל (י"ז באב ה'תרפ"ח, 3 באוגוסט 1928 – ט"ו באלול ה'תשע"ב, 2 בספטמבר 2012) היה פרופסור לספרות האגדה והמדרש. חתן פרס ישראל בחקר התלמוד.
ביוגרפיה.
פרנקל נולד במינכן שבגרמניה לברכה, בתו של הרב חנוך ארנטרוי, ולאברהם פרנקל (בן דודו של אברהם הלוי פרנקל), ועלה ארצה ב-1937 עם משפחתו. בוגר ישיבת בני עקיבא כפר הרואה. מ-1946 למד בסמינר הדתי למדריכים של עליית הנוער והדריך בכפר בתיה. למד באוניברסיטה העברית בירושלים תלמוד וספרות עברית, שם קיבל תואר מוסמך ב-1963 ותואר דוקטור ב-1968. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא "דרכו של רש"י בפירושו לתלמוד הבבלי".
פרנקל שימש מרצה באוניברסיטה העברית, במכללה דתית למורים ע"ש רא"ם ליפשיץ ובבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק. נחשב מגדולי המומחים בעולם בזמנו לתחום האגדה בספרות חז"ל.
בשנת 1994 קיבל את "פרס ביאליק לחכמת ישראל" של עיריית תל אביב על ספרו "דרכי האגדה והמדרש". בשנת 2000 קיבל את פרס ישראל בחקר התלמוד.
התגורר בשכונת רחביה בירושלים, היה נשוי לחווה (בתו של החוקר דניאל גולדשמידט) ואב לחמישה.
דרכו בהוראה.
פרנקל לימד במשך עשרות שנים בבית ספר יסודי, בתיכון, בסמינר למורים ובאוניברסיטה העברית. התמחותו הייתה בתחום הוראת התלמוד והאגדה. שיטתו הייתה דידקטית בעיקרה, כלומר לימוד השיטה העקרונית של החומר הנלמד, כדי להקנות לתלמיד יכולת ללמוד את המקצוע בעצמו. עוד בשנת תשכ"ו פרסם חוברת תרשימים וטבלאות חדשנית מסוגה עבור מורים לתלמוד, על הפרק 'אלו מציאות' (מתוך מסכת בבא מציעא). לכל התרשימים והטבלאות השונות מצורפים הסברים והדרכות כיצד יכול המורה למלא את הטבלה המצוירת על הלוח בשיתוף התלמידים, צעד אחרי צעד, עם התקדמות הסוגייה התלמודית. פרנקל פרסם כמה מאמרים על הוראת תלמוד. מתוך שיטתו הדידקטית צמחה שיטת מחקרו על דרכי הפירוש של רש"י לתלמוד הבבלי.
מחקריו.
בספרו "דרכו של רש"י בפירושו לתלמוד הבבלי" חשף פרנקל את דרכיו הדידקטיות של ביאורו של רש"י, אשר מזה 900 שנה הוא הביאור הבסיסי לתלמוד הבבלי. פרנקל אפיין את השקפתו של רש"י עצמו על מהות המשנה, התלמוד, מדרשי ההלכה וי"ג המידות שהתורה נדרשת בהן. דרכו של רש"י בביאור עניינים לשוניים (ביאורי מילים וביטויים, וביאור כמאה מונחים של התלמוד וכן ענייני ריאלייה) נידונה בהרחבה. פרק מיוחד מוקדש לדרכו של רש"י בביאור המשניות. מכיוון שלא למדו באשכנז משנה כספר נפרד, אלא רק כמבוא ללימוד התלמוד שאחריהן, פירש רש"י במשנה רק את הנצרך ללומד בכדי שיוכל להבין את המשך התלמוד, אשר הוא יפרש את המשנה לאשורה. פרנקל חשף ואפיין עשרות מונחים של רש"י עצמו בביאורו. גולת הכותרת של המחקר היא אפיון שיטתו של רש"י בהנגשת הסוגייה התלמודית ללומד, כיצד רש"י מסביר את שלבי הסוגיות צעד צעד – עוקב אחרי הבנתו של הלומד בכל שלב, ומשלים לו את הנחוץ להבנתו, כגון הוספת טעמי הלכות וטענות או השלמת מקרים ושלבים שהתלמוד מדלג עליהם. כן מדגים פרנקל את השלמת אחדות הסוגייה בפירוש רש"י, וכן את דרכו להקדים ולשלב בפירוש שלו רעיונות ומונחים שיידונו בתלמוד רק בשלב מאוחר יותר. כן נידונים בספר עקרונות יסוד של ביאור רש"י – כגון פיזור פירוש של עניין מסוים בין סוגיות דומות – קרובות או רחוקות זו מזו, בעיית הסתירות (או הסתירות המדומות) בין פירושיו במקומות שונים בתלמוד, סדר משוער של חיבור פירושו של רש"י למסכתות התלמוד, וכיצד ניתן לבדוק בשיטתיות פירוש אנונימי שהתגלה, האם הוא מפרי עטו של רש"י או לא.
פרנקל הוא חלוץ מחקר הסיפור התלמודי כיצירת ספרותית. לפי שיטתו כל סיפור תלמודי (כגון 'מעשי חכמים') הוא יצירה ספרותית שלימה, בעלת התפתחות דרמטית, המנוסחת בלשון מדויקת ובמבנה מעוצב, אשר יש להבין אותה מתוך עצמה. כדי להבין את הסיפור יש קודם כל לבודד אותו משאר מרכיבי הסוגייה התלמודית, לבדוק היטב את נוסחו המקורי (לפי כתבי היד), ואז לחשוף את מבנהו ולפרש את התפתחות העלילה (הקצרה בדרך כלל) המנוסחת באופן מרוכז מאוד ובדיוק לשוני רב. עיבודים שונים של אותו סיפור בספרות התלמודית הם סיפורים נבדלים, ואין לערב ו"להשלים" סיפור אחד מתוך רעהו. מטרתם של הסיפורים היא חינוכית, ואין להתייחס אליהם כמקור היסטורי גרידא. הסיפורים הם יצירת בתי המדרש, הם נוצרו על ידי תלמידי חכמים ומיועדים לתלמידי חכמים. אין מדובר כאן על ספרות עממית. האופי הדרמתי המתגלה בסיפורים מלמד על בעיותיו והתמודדויותיו של האדם, החכם התלמודי, כגון היחס בין תלמידי החכמים השונים בבית המדרש, היחס בין מורים לתלמידים, מידות מוסריות של תלמידי חכמים והיחס בין תלמידי החכמים לנשותיהם ולילדיהם ולאנשים הנמצאים מחוץ לאווירת בית המדרש. כן עולות בסיפורי האגדה שאלות של השקפת עולם, כגון הגורל, המוות, שכר ועונש, וכדומה.