המושב בנוי בצורת עיגולים, כאשר במרכז נמצא בית הכנסת, וסביבו שלושה מעגלים, במעגל הקיצוני שוכן אזור התעשייה. מחוץ למושב נמצא בית העלמין האזורי.
חינוך ודת.
במהלך השנים ניטשו ויכוחים רבים בין החברים על דרך החינוך ביישוב. כיום החינוך הוא בחסות החינוך העצמאי.
במקום תלמוד תורה שאליו מגיעים תלמידים מכל האזור ובית ספר יסודי בית יעקב שאליו מגיעות תלמידות גם מיישובי הסביבה. במקום גם ישיבה קטנה לצעירים בראשות הרב יהודה כהן שקיימת כבר כמעט 30 שנה.
בשנת ה'תשס"ח פתח הרב יהודה זיאת במושב את ישיבת משכן ידידיה - ישיבה גדולה ספרדית, המכונה בקיצור על שם המושב "ישיבת יסודות".
ענפי התעסוקה.
חקלאות - כ-5,000 דונם מתוכם 4,000 דונם של גידולי שדה ומטעים, 350 דונם של פרדסים והשאר כרם יין שייחודו ברמה הגבוהה מאוד וביבולים הגדולים יחסית לשטח.
בנוסף לחקלאות פועלים במשק רפת חלב המייצרת מעל 3 מיליון ליטר בשנה, לולים, מצבעה תעשייתית בתחום המתכת ומפעל לאביזרי מיזוג אוויר.
מועצה אזורית נחל שורק
מוֹעָצָה אֲזוֹרִית נַחַל שׂוֹרֵק היא מועצה אזורית באזור השפלה, באזור המושבה גדרה. משתרעת על שטח של כ-28,000 דונם. המועצה הוכרה על ידי משרד הפנים בחודש אדר תש"י, נובמבר 1950 והייתה למועצה האזורית השלישית שהוכרזה במדינת ישראל החדשה. יישובי המועצה הוקמו על ידי התנועה המיישבת פועלי אגודת ישראל והם יישובים כולם דתיים-חרדים. לאחר הפינוי מגוש קטיף הוקמו בשטח המועצה שני יישובים חדשים למפונים: גני טל ונצר חזני. המועצה כונתה על ידי המייסדים בשם "מדינת התורה בזעיר אנפין".
מאפייני המועצה האזורית.
המועצה גובלת בצפון במועצה אזורית ברנר, במזכרת בתיה ובגדרה, במזרח במועצה אזורית גזר ובמועצה אזורית מטה יהודה, בדרום במועצה אזורית מטה יהודה ובמועצה אזורית יואב ובמערב במועצה אזורית באר טוביה.
שמה של המועצה הוא כשם נחל שורק הזורם בשטחה.
יישובי המועצה הם יישובים בעלי אופי דתי או חרדי. בתחומי המועצה פועלות מספר ישיבות נודעות: ישיבת שערי שמועות - ישיבה גדולה ליטאית; ישיבת תורת החיים - ישיבה חרד"לית בראשות הרב שמואל טל; ישיבת משכן ידידיה (נקראת גם ישיבת יסודות) - ישיבה גדולה ספרדית, כיום בראשות הרב ויזמן; ישיבת צביה קטיף - ישיבה תיכונית; ישיבת בני ראם - ליטאית; ישיבת בעלזא - ישיבה קטנה חסידית.
גן הדרום
גַּן הַדָּרוֹם הוא מושב חקלאי באזור מישור החוף, ליד העיר אשדוד, הדרומי ביותר מבין יישובי המועצה אזורית גדרות.
הקמת המושב.
המושב הוקם בשנת 1951 על ידי עולים מעיראק שהגיעו לישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה. המתיישבים הראשונים בגן הדרום שוכנו במעברה בגן יבנה הסמוכה עד השלמת בתי המגורים במושב. לפני עלייתם לארץ היו המתיישבים במושב בני המעמד הבינוני-גבוה, רובם עסקו במסחר ומיעוטם במקצועות חופשיים. לאחר המעבר למושב עסקו המתיישבים בחקלאות, בהתאם להכוונה של הסוכנות היהודית. בשנים 1957-1958 נבנו בכפר 20 בתים נוספים בהם התיישבו 15 משפחות עולים שבאו מפולין, חלקם עזבו במהלך השנים, בהמשך הצטרפו למושב משפחות ממקומות שונים.
החיים במושב כיום.
כיום רוב התושבים אינם מתפרנסים מחקלאות, אלא יוצאים לעבוד בערים הסמוכות (אשדוד, יבנה) והמיעוט אשר מתפרנס מחקלאות מתרכז בעיקר בענפי הלול, ההדר, האבוקדו, כמו גם גידולים חקלאיים נוספים.
מקור שם המושב.
בעת הקמת המושב נציגי רשויות השלטון הציעו את השם "משולם", המתיישבים התנגדו והציעו את השם הנוכחי משום היותם ממוקמים בין היישובים גן יבנה ובני דרום.
בדיעבד ניתן לפרש את שם היישוב בשתי דרכים:
מישר
מֵישָׁר הוא מושב באזור השפלה, ליד גדרה, השייך למועצה אזורית גדרות.
היסטוריה.
את היישוב הקימו עולים מגרמניה ומפולין בשנת 1950.
כיום רוב תושבי הכפר מוצאים פרנסתם מחוץ לכפר וחלק מועט עדיין עוסק בחקלאות הכוללת בעיקר מטעים ולולים.
במישר פועל יקב מישר.
במושב מייצרים שמן זית נדיר מזן קורנייקי עם חמיצות 0.2 בלבד - "שמן ירדן"
במושב אחד מהלולים הגדולים בישראל בבעלותה של חברת "גליקסמן שיווק ביצים" בהם מוחזקות 260 אלף תרנגולות. בצמוד ללולים מכון אוטומטי למיון ביצים.
משגב דב
מִשְׂגַב דֹּב הוא מושב באזור השפלה, בסמוך למועצה מקומית גדרה, השייך למועצה אזורית גדרות. המושב נקרא על שם דב גרונר.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי חברי תנועת החרות מסניף חיפה, שבקשו בתחילה להקים משקי עזר באזור חיפה, אך בהמשך החליטו לצאת להתיישבות. מכיוון שרובם היו מבוגרים יחסית, החליטו להקים יישוב של בני המעמד הבינוני המחייב השתתפות כספית של המתיישבים, ובתמורה מאפשר להם לבחור את מקום ההתיישבות. לצורך הקמת היישוב חתמו על חוזים עם רסקו. המקימים היו בעלי משפחות, ארצישראליים ויוצאי רומניה ואוסטרליה, חברי גרעין 14 במאי, שנקרא כך על שם היום האחרון של המנדט הבריטי על ארץ ישראל. במאי 1949 התיישבו חברים מהגרעין באופן זמני בפנסיון מאיר בגדרה וקיימו בו משק שיתופי. באביב 1950 עברו לנקודת הקבע בכפר בשית, באוגוסט 1950 התקיים ביישוב הכנסת ספר תורה, בספטמבר 1950 עלו לנקודת הקבע כ-20 משפחות ובאוקטובר של אותה שנה התקיים טקס הנחת אבן פינה. בין המתיישבים היו גם חברי הכנסת של חירות, יעקב מרידור ואריה בן-אליעזר. התנועה המיישבת הייתה משקי חרות בית"ר.
עם השנים הצטרפו ליישוב עולים מפולין, מרוסיה, מתימן ומעיראק.
מעגל מאגי
במיתולוגיה של הויקה ובדתות פאגאניות נוספות, מעגל מאגי הוא מעגל המפריד בין שני עולמות, עולם הרוחניות ועולם בני האדם.
חלק מהמאמינים בדתות הפגאגאניות נוהגים לסמן מעגל מאגי כדי לתחום מרחב שהם מאמינים שהוא קדוש ומכיל אנרגיה מקודשת, או שבמרחב זה יוכלו לחוש מוגנים יותר. המעגל מסומן פיזית באמצעות ציור בגיר או במלח למשל, או שהוא מסומן באופן דמיוני.
כפר מרדכי
כְּפַר מָרְדֳּכַי הוא מושב באזור השפלה, ליד המועצה המקומית גדרה, השייך למועצה אזורית גדרות. המושב נקרא על שם מרדכי עליאש, הציר הראשון של מדינת ישראל בבריטניה.
את היישוב הקימו עולים מאנגליה, מסקוטלנד ומדרום אפריקה, בשנת 1950, על אדמות של הכפר הערבי בשית שנחרב במלחמת העצמאות. אבן פינה למושב הונחה בנובמבר 1950.
המושב משויך לתנועת האיחוד החקלאי.
בשנות החמישים עסקו חברי הכפר בחקלאות וגידולי שדה. בשנות השישים נשתלו פרדסים ומטעים רבים וחלק קטן מהתושבים מצא פרנסתו מחוץ לכפר.
בשנת 1959 הוקמה בכפר מרדכי בריכת השחייה הראשונה באזור השפלה. בריכה זו היוותה אטרקציה עבור כל יישובי וערי הסביבה.
על מנת להגדיל את מקורות ההכנסה, פתחו חברי הכפר קייטנה ללימוד אנגלית בחודשי הקיץ. ילדי הקייטנה התארחו בבתי התושבים בשעות הערב.
כיום הכפר מונה כ 56 משקים חקלאיים ועוד כ-100 בתים פרטיים. חלק מועט מתושבי הכפר עדיין עוסק בחקלאות הכוללת בעיקר מטעים ולולים. רוב התושבים מוצאים פרנסתם מחוץ לכפר.
עשרת
עֲשֶׂרֶת הוא יישוב קהילתי באזור השפלה ליד המועצה המקומית גדרה, השייך למועצה אזורית גדרות. היישוב נקרא על שם עשרת חברי ביל"ו שהקימו את גדרה.
היסטוריה.
היישוב הוקם ב-1954 כמרכז יישובי של המועצה האזורית גדרות, ומתפקד כך גם כיום. בתחילה נודע המקום גם בשם הכפר בשית על חורבותיו הוקם.
עשרת הוא מרכז של שישה כפרים: מישר, משגב דב, כפר אביב, כפר מרדכי, שדמה וגן הדרום, המכונים "יישובי גדרות". בעשרת נמצאים המוסדות המוניציפליים הנותנים שירותים ליישובי המועצה האזורית "גדרות", כגון: בנין המועצה, בית הספר היסודי, גני הילדים, מעונות, המתנ"ס ובריכת השחייה, המרפאה, מועדון הוותיקים, הספרייה, בית הדואר, בית כנסת, שבט צופי "גדרות", מכון תערובת המשמש את לולי הסביבה, מרכז מסחרי, מפעל הנייר והדפוס "אניה" וגן דוד, שבו אנדרטה לזכר בני האזור שנפלו במלחמות ישראל ובעת מילוי תפקידם.
עשרת בנוי במקום בו שכנו בתי הכפר הערבי בשית ("בית שת") שבמהלך מבצע ברק נמלטו תושביו ולא הורשו לשוב. מסגד הכפר שרד חלקית ונמצא בשטח היישוב. לאחר הקמת המדינה הוכרזו אדמותיהם של ערביי בשיט כנכסי נפקדים וסופחו לשטח היישוב כמו גם לשטחי יישובים סמוכים. בשטח היישוב נמצא קבר עתיק שיש המייחסים אותו לשת, בנו השלישי של אדם.
יוחנן וולך
יוחנן וולך (נולד ב־14 במאי 1945) הוא כדורגלן עבר ישראלי, מהבולטים בשחקני הפועל חיפה בכל הזמנים, אשר שיחק בעמדת הבלם והשתתף עם נבחרת ישראל במונדיאל 1970. לאחר פרישתו שימש פרשן ספורט, היה יושב ראש אגודת מכבי חיפה וניהל את קבוצת הכדורגל וקבוצת הכדורסל של המועדון, וכיום כמנכ"ל לשכת הספנות הישראלית.
קריירה ככדורגלן.
וולך החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של מכבי קריית ביאליק, השתלב בקבוצת הבוגרים של המועדון כבר בגיל 16, ושיחק בשורותיה כשלוש שנים. הוא התגייס לצה"ל כלוחם בנח"ל וזכה עם נבחרת הכדורגל של החטיבה באליפות צה"ל בשנת 1965. יחד עמו שיחקו דרור קשטן, יהודה שהרבני, אהרון שורוק ורוני מוסקוביץ', והחמישה הפכו במהרה לשחקנים מובילים בליגה הבכירה. הזכייה הזניקה את קריירת הכדורגל של וולך, וכבר באותה שנה הצטרף לקבוצת הכדורגל של הפועל חיפה. שנה לאחר מכן, בשנת 1966, זכה עם הקבוצה בגביע המדינה.