בחודשים אוקטובר ונובמבר 2005 נערכה חפירת בדיקה בתחומי האתר לקראת הנחת קו מים. החפירה נערכה מטעם רשות העתיקות ובמימון מע"צ ונוהלה על ידי ע' שדמן.
החפירה נערכה בשוליים המזרחיים של התל, כ-200 מ' מדרום-מערב למחלף מסובים. נפתחו שני ריבועי חפירה צמודים והובחנו שלוש שכבות שככל הנראה הופרעו מכלים מכניים.
רשות העתיקות פרסמה, כי בשל השטח המצומצם שנחפר והפגיעות בשרידים הקדומים, יש להתייחס בזהירות לתוצאות החפירה.
קופל רייך
רכבת קסטנר
יונתן שטייף
הרב יונתן שטייף (תרל"ז, 1877 - ט' באלול תשי"ח, 1958) היה דיין בבודפשט ומגדולי הפוסקים בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.
תולדותיו.
נולד בשנת תרל"ז לצבי (תלמיד הכתב סופר) בעיר גאיא (Kolta) שבסלובקיה. למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר", בנו של הכתב סופר ונכדו של החת"ם סופר. שמע שיעורים גם מראב"ד העיר שכיהן בתפקיד בישיבה, הרב דוד ניימן-לאקנבך, והיה לתלמידו המובהק. נישא לבלומא בת ר' מיכאל פישל מפאקש. להם נולדו בן בשם צבי יהודא, ובת בשם אסתר שולמית. בשנת תרס"ז התמנה למגיד מישרים ומו"ץ בעיר גוטא, ובשנת תרע"ב התמנה לדיין באונגוואר. בשנת 1923 היה מהחותמים נגד אגודת ישראל. לאחר מכן בשנת תרפ"ג עבר לבודפשט שם כיהן בדיינות לצד עמיתו הרב אפרים פישל זוסמן סופר (חתנו של רבי קופל רייך).
בזמן מלחמת העולם השנייה ניצל באמצעות "רכבת קסטנר" והיה מהקבוצה הראשונה שיצאה מברגן-בלזן באוגוסט 1944 לשווייץ. בשווייץ ניהל ישיבה בעיר ביאטענבורג. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית. התיישב בהתחלה בישיבת נייטרא (של הרב מיכאל דב בר ויסמנדל) שם כיהן כר"מ, ולאחר מכן עבר לוויליאמסבורג שם נבחר (בהצבעת המתפללים) לכהן ברבנות קהילת עדת יראים-וינה. היה סגן נשיא ארגון התאחדות הרבנים.
חיבר ספר בשם "חדשים גם ישנים" על כמה ממסכתות הש"ס, חומש "לימודי ה'", "מצוות השם" על אמונה ושני ספרים על שבע מצוות בני נח. לאחר פטירתו נדפס מכתביו שו"ת מהר"י שטייף.
הרב משה פיינשטיין העריצו מאוד ואף אמר עליו שהוא "גדול הדור".
לזכרו נוסד מכון זכרון אהרן בראשית שנות התש"ס, כאשר מטרתו הראשונית הייתה הדפסת והפצת ספריו.
משה לופנפלד
משה לופנפלד (1931 – 17 באוקטובר 2010) היה אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה.
לופנפלד נולד בישראל בשנת 1931 לזינה לבית קולומויצב ולשחקן תיאטרון "האהל" יהושע לוף (לופנפלד). למד בתיכון חדש בתל אביב.
בשנת 1955 סיים את לימודי האדריכלות בטכניון והחל לפעול כאדריכל.
בשנת 1961 פתח משרד אדריכלים בשיתוף האדריכל גיורא גמרמן, שפעל עד לאמצע שנות התשעים. המשרד זכה בעשרות פרסים ותחרויות לאורך 30 שנות פעילותו.
מבין עבודות המשרד, זכה לפרסום בינלאומי "בית המגירות" בבאר שבע - בניין מגורים בן 14 קומות שהמשרד תכנן ב-1966 וזכה בפרס ריינולדס לאדריכלות. הבניין גם הוזכר במאמרה של מבקרת האדריכלות עדה לואיס הקסטבל ב"ניו יורק טיימס" על "ערים חדשות פורחות במדבר הישראלי". העבודה המוכרת ביותר שתכנן המשרד היה בית אריאלה - הספרייה העירונית המרכזית של תל אביב, פרויקט בו זכו בעקבות תחרות אדריכלים.
המשרד התמחה בתכנון מתקני ספורט, ובין השאר תכנן את אצטדיון בת ים, את אצטדיון הספורט הלאומי לאתלטיקה קלה בהדר יוסף וכן בריכות שחייה ואולמות ספורט בכל רחבי הארץ.
תחום נוסף שבו התמחה המשרד היה מוסדות חינוך. תיכון מקיף ע"ש שייבר בבית שמש היה בית הספר הראשון שתכנן המשרד ונחשב היה לפורץ דרך בתחומו. לאחר מכן תכנן המשרד עוד בתי ספר רבים כשהבולטים שבהם הוקמו בכפר בתיה ובקיבוץ גבעת ברנר. עבודתו הגדולה האחרונה הייתה מרכז מונארט באשדוד שבנייתו הושלמה בשנת 2000.
לצד עבודתו כאדריכל פעיל, שימש במהלך שנות התשעים כמנחה פרויקטים בסדנא לעיצוב ואדריכלות.
לופנפלד נפטר בתל אביב בשנת 2010. בשנים 2015–2017 הפקידה אלמנתו, הפזמונאית לאה לופנפלד, את האוסף המקצועי שלו בארכיון אדריכלות ישראל.
מה? היכן? מתי?
מה? היכן? מתי? (ברוסית: Что? Где? Когда?) הוא שעשועון טלוויזיה אינטלקטואלי, שמקורו בברית המועצות ומשודר כיום ברוסיה.
בכל תור במהלך המשחק על קבוצת השחקנים לענות על השאלות של קבוצות הצופים. על כל תשובה נכונה של השחקנים הם זוכים בנקודה ועל כל תשובה שגויה הנקודה עוברת ליריבם הצופים. הקבוצה המנצחת היא הקבוצה הראשונה שאוספת שש נקודות. השאלות שנשאלות בודקות ידע כללי ויכולות ניתוח בין היתר בנושאי היסטוריה, ארכאולוגיה, ספרות, אמנות. בנוסף לרוסיה, השעשועון משודר גם בחלק ממדינות ברית המועצות לשעבר ביניהן: אזרבייג'ן, ארמניה, קזחסטן, בלארוס, אוקראינה וגאורגיה. ישנן גרסאות דומות של המשחק בארצות הברית, בולגריה וטורקיה. גם בישראל הייתה גרסה של המשחק ששודרה בערוץ ישראל פלוס.
מהלך המשחק.
המשחק הוא דו-קרב מוחות בין קבוצה בת שישה שחקנים שמשחקים מול קבוצת הצופים ששלחו את השאלות שלהם לתוכנית. חברי הקבוצה שמורכבת מקפטן וחמישה שחקנים נוספים יושבים על יד שולחן עגול ועליו מונח סביבון עם חץ ומעטפות עם השאלות של הצופים. בכל תור אחד מאנשי הסגל של המשחק מסובב את הסביבון וזה מסתובב עד שנעצר ומורה על אחת המעטפות. המנחה מקריא את השאלה מהמעטפה שנבחרה באופן אקראי על ידי הסביבון. לאחר שהשאלה נשאלת, לשחקנים ניתנת דקה אחת לחשיבה, לדיון וסיעור מוחות כדי למצוא את התשובה הנכונה. לאחר דקה הקפטן מחויב לבחור באחד השחקנים של קבוצתו (הוא יכול לבחור גם בעצמו) והשחקן הנבחר עונה על השאלה. אם השחקן עונה נכון על השאלה הוא מזכה את קבוצתו בנקודה אחת, לעומת זאת אם הוא טועה בתשובה אזי הנקודה עוברת לקבוצת הצופים. הקבוצה המנצחת היא הקבוצה הראשונה שאספה שש נקודות. בנוסף לזמן הקצוב שהשחקנים מקבלים, הקבוצה יכולה לבקש חד פעמית 20 שניות נוספות כדי להיעזר בקהל שנוכח במשחק. הקבוצה יכולה גם לענות על השאלה מיידית בלי לקחת את הזמן המגיעה לה, במקרה כזה אם השחקן עונה נכון על השאלה אזי הקבוצה זוכה בנקודה וגם בדקת חשיבה נוספת שתוכל להשתמש בה בהמשך המשחק.
השאלות.
השאלות של הצופים משלבות נושאים רבים כמו היסטוריה, פוליטיקה, כלכלה, גאוגרפיה, תרבויות שונות, מוזיקה, ספרות, אומנות וארכאולוגיה. השאלות בודקות את הידע כללי, חשיבה אנליטית, חשיבה מהירה וחשיבה יצירתית. חלק גדול מהשאלות הן שאלות קשות מאוד הדורשות ידע כללי נרחב. השחקנים שמשחקים במשחק נחשבים לאנשים חכמים מאוד ואינטליגנטיים.
גרסת הספורט.
למשחק קיימת גם גרסת ספורט, שבה משחקים אלפי אנשים במדינות שונות.
מועדוני המשחק קיימים לא רק בחבר העמים, אלא גם במדינות כמו ישראל, גרמניה, ארצות הברית, בריטניה, שם המשתתפים הם בעיקר מהגרים ממדינות דוברות רוסית. במדינות מסוימות יש גרסאות של המשחק בשפות מקומיות (למשל, בגרמניה "Was? Wo? Wann?").
קבוצות האלופות של ארצותיהן והקבוצות שעברו את השלה הלאומי לוקחות חלק באליפות העולם במה? היכן? מתי?
ישנם מספר הבדלים בין תוכנית הטלוויזיה לגרסת הספורט.
במשחק משתתפות קבוצות רבות המתחרות זו בזו. בכל קבוצה יש עד 6 שחקנים, התשובות נכתבות על פתק הנמסר בתום זמן הדיון למנחה.
קיימים משחקים סינכרוניים הנערכים בו זמנית בערים רבות בעולם, כשהשאלות נשלחות למנחים המקומיים.
במשחק אין בדרך כלל צופים, והפרסים הם קטנים וחסרי משמעות.
בישראל המשחק מרוכז על ידי המרכז הישראלי ל מועדוני משחקים אינטלקטואליים (איצי"ק, ИЦИК)
המרכז את פעילות ששת המועדונים של ירושלים,תל אביב, בת ים, חיפה, באר שבע ואילת.
בנוסף קיימים מועדונים קטנים יותר בראשון לציון, אשדוד, כרמיאל, נהריה, יבנה, נצרת ועפולה.
פרסים ותארים.
תארים.
במשחק קיים תואר "מגיסטר". בעלי התואר הם השחקנים הבכירים ביותר במשחק מאז היווסדו. התואר מוענק כל חמש שנים משנת 1995 ונכון להיום הוא הוענק לארבעה שחקנים בלבד.
קהילת הסטודנטים הקתולים מינסטר
קהילת הסטודנטים הקתולים מינסטר (בגרמנית: KSHG - Katholische Studierenden- und Hochschulgemeinde Münster) היא קהילת הסטודנטים השייכת לדיוקסיה של מינסטר שבגרמניה. בראש הקהילה עומד איש דת, אך הקהילה מתנהלת בצורה דמוקרטית. ההחלטות עוברות בוועד הקהילה אשר מונה 25 חברים. 18 מהם סטודנטים אשר ממלאים את תפקידם בהתנדבות ו-7 עובדי כנסייה.
הצוות מונה מספר תאולוגים, בהם כומר נוסף, מוזיקאים, כלכלנים ועובדים סוציאליים.
הקהילת מתכנסת לתפילות בשתי הכנסיות שלה. בתחילת כל סמסטר ובסופו נערכת תפילה בקתדרלה של מינסטר, אליה מגיעים כ-1000 סטודנטים.
בקהילה חוגי עבודה רבים כגון "כלכלה וחברה" או "מדע ואמונה".
ועד הקהילה מארגן לסטודנטים אירועים, הרצאות ומופעים, וכן מסיבות ענק לקהל הסטודנטים. בנוסף, מארגן הוועד טיולים, שאמורים להכיל תוכנית למודית או בעלת נטייה דתית-רוחנית. היעדים האחרונים היו ישראל וגאנה, שתי מדינות איתן מקיימת הכנסייה קשרים הדוקים.
אחת ממטרותיה של הקהילה היא להוות אוזן קשבת לסטודנטים הזרים ולתמוך בהם כספית ונפשית.
הקשר עם ישראל.
לקהילה קשרים הדוקים עם ארץ ישראל והיהדות. חזן העיר מינסטר הוא אורח קבע בחוג הבין-דתי של הקהילה. במסעותיה לארץ הקודש מנסה הקהילה להישאר במגע עם ועד הסטודנטים של המכללה בראשון לציון, העיר התאומה של מינסטר.
ה-KSHG היא אחת מקהילות הסטודנטים הגדולות ביותר בגרמניה וכפי הנראה מהמאורגנות והממומנות ביותר. היא מחפשת את הקשר עם ישראל ומהווה כתובת חשובה לסטודנטים ישראלים בגרמניה או ישראלים שמחפשים את הקשר הגרמני.
זיגמונד זלצמן
יארה