בשנת 1969 התקבלה האוניברסיטה לאיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, המאגד את עילית אוניברסיטאות המחקר באמריקה, הן על סמך מצוינות בבית הספר לרפואה שלה והן על סמך מצוינות בבית הספר להנדסה (שני קריטריונים, שדי באחד מהם על מנת להיכלל באיגוד). בנוסף, האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות.
ארגון אקדמי.
האוניברסיטה במתכונתה הנוכחית מורכבת משמונה בתי ספר המציעים יותר מ-100 תוכניות לתואר ראשון וכ-160 אפשרויות לתואר שני ומקצועי:
בוגרים ואנשי סגל ידועי שם.
אחרים.
בוגרי האוניברסיטה אלא אם נאמר אחרת.
סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית
סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית (KCNA) היא סוכנות ידיעות ממשלתית, המנוהלת על ידי קוריאה הצפונית. הסוכנות מייצגת ומבטאת את עמדותיה של קוריאה הצפונית במגוון נושאים, ובמקביל משמשת ככלי חשוב לצורכי תעמולה.
הסוכנות הוקמה ב-5 בדצמבר 1946, זמן קצר לאחר עצמאותה של קוריאה הצפונית מכוחות הכיבוש הסובייטים.
מאפיינים וארגון.
סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית היא סוכנות הידיעות היחידה המורשית לפעול בקוריאה הצפונית. הסוכנות משדרת דיווח חדשות יומי לכל אמצעי תקשורת ההמונית במדינה, לרבות עיתונים, רדיו (באמצעות תחנת השידור המרכזית הקוריאנית וקול קוריאה), וטלוויזיה (באמצעות שידורי ערוץ הטלוויזיה המרכזי הקוריאני המשדר לתושבי קוריאה הצפונית בלבד). סוכנות הידיעות פועלת ומפוקחת מטעם ועדת השידורים המרכזית הקוריאנית, אשר מנוהלת על ידי מחלקת ההסתה והתעמולה במפלגת הפועלים של קוריאה, מפלגת השלטון במדינה. במהלך חודש דצמבר 1996, הסוכנות החלה לפרסם דיווחי חדשות על גבי רשת האינטרנט באתר ייעודי, כאשר שרת האינטרנט שלה ממוקם ביפן. בחודש אוקטובר 2010, עלה לרשת אתר אינטרנט חדש עבור הסוכנות, אשר מנוהל ישירות מפיונגיאנג, וממועד זה היקף התוכן המפורסם גדל באופן משמעותי, והחל לכלול גם דיווחי חדשות בנושאים כלליים, שאינם מקושרים ישירות לקוריאה הצפונית.
בעוד שמרבית התוכן המשודר מטעם הסוכנות מפורסם בקוריאנית, מהדורות חדשות של הסוכנות מתורגמות גם לאנגלית, רוסית, וספרדית. הגישה לאתר האינטרנט של הסוכנות, בדומה לאתרי חדשות בעלי אוריינטציה צפון-קוריאנית, נחסמה על ידי שלטונות קוריאה הדרומית החל משנת 2004, והגישה לאתרים אלו מתאפשרת רק באמצעות היתר פרטני מטעם הממשלה.
בנוסף לתפקידה כסוכנות ידיעות, הסוכנות גם אחראית על גיבוש ותדרוך פקידי ממשל צפון-קוריאנים בענייני מדיניות ופוליטיקה. עוד נטען, כי בין תפקידיה של הסוכנות נכללת גם המשימה לבצע איסוף מודיעין חשאי.
בעוד שמשרדיה המרכזיים ממוקמים בבירת המדינה פיונגיאנג, הסוכנות מחזיקה מספר מתחמי שידור ברחבי המדינה. הסוכנות מקיימת גם הסכמי שיתוף פעולה עם כ-46 סוכנויות ידיעות זרות, לרבות רויטרס, Associated Press, וסוכנות הידיעות הדרום-קוריאנית Yonhap. עם זאת, שיתופי הפעולה העיקריים של הסוכנות הם מול סוכנות הטלגרף הרוסית וסוכנות הידיעות שינחואה, כאשר הסוכנות מחזיקה לשכות מקומיות וכתבים בשש מדינות, ביניהן רוסיה וסין. הסוכנות גם חברה באיגוד סוכנויות החדשות של אזור אסיה-פסיפיק.
בשנת 2004, הסוכנות העסיקה בסך הכל כ-2,000 עובדים.
על פי אתר האינטרנט שלה, הסוכנות "מדברת בשם מפלגת הפועלים של קוריאה והממשלה הצפון-קוריאנית. ביוני 1964, במסגרת אחת מפעילויותיו הרשמיות הראשונות כיורש עצר, קים ג'ונג-איל ביקר מטה הסוכנות, ואמר כי תפקידה הוא צריך להיות "להפיץ את האידאולוגיה המהפכנית של המנהיג (קים איל-סונג) באופן נרחב ברחבי העולם". עם זאת, לדבריו הסוכנות גם משקפת תובנה ייחודית ביחס ל"מנטליות" הצפון-קוריאנית.
ריאיון שהתקיים מול גורמים בכירים בסוכנות, מ-12 ביוני 1964, מתאר את תפקידה של הסוכנות בראייתם:
תחת הנחייתה ושליטתה הישירה של מפלגת השלטון, הסוכנות מפרסמת באופן כמעט בלעדי דיווחי חדשות אופטימיים ועדכונים חיוביים ביחס לקוריאה הצפונית, על מנת לעודד את תושבי המדינה ולשפר את תדמית המדינה מחוץ לגבולותיה. עם זאת, במספר מקרים חריגים הסוכנות גם הכירה בקיומם של אירועים שליליים במדינה, כדוגמת המחסור במזון בשנות ה-90. הסוכנות גם דיווחה על אסון ריונגצ'ון משנת 2004, וזאת לאחר עיכוב של יומיים.
המנהל הכללי של הסוכנות הוא קים קי-ריונג.
מאפיינים ייחודיים.
הסוכנות עושה שימוש תדיר בשפה בעלת גוון שלילי, כגון "בוגדים", "מחרחרי מלחמה" או "חלאות אדם" ביחס לממשלות (בעיקר קוריאה הדרומית וארצות הברית), ארגונים או אישים אשר נתפסים כמתנגדים למדיניות ממשלת קוריאה הצפונית. לעומת זאת, למנהיג העליון מיוחסות תכונות חיוביות באופן יוצא מן-הכלל, כגון "חכמה חסרת גבולות", "יכולות ייחודיות" או "בעל מידות אציליות".
מאמרי מערכת לרגל השנה החדשה.
החל משנת 1996, הסוכנות, בשיתוף עם שלושה עיתונים הפעילים בקוריאה הצפונית, מפרסמת מגזין חגיגי לרגל השנה החדשה, אשר מפרט את מדיניות הממשלה לשנה הבאה. מאמרי המגזין כוללים בדרך כלל תשבחות למדיניות הממשלה בשנה שחלפה, וכן ביקורת על מדיניותן של קוריאה הדרומית, יפן, ארצות הברית ושאר ממשלות המערב כלפי המדינה.
צנזורה.
בעקבות החלטת הממשלה הצפון-קוריאנית להדיח את הפוליטיקאי ואיש המפתח בממשל הצפון-קוריאני צ'אנג סונג-טק מתפקידיו בחודש דצמבר 2013, כ-100,000 דיווחי חדשות בשפה הקוריאנית ובשפות מתורגמות נוספות, שהתייחסו לצ'אנג ולפועלו לאורך השנים, בצורה ישירה או מרומזת, נמחקו בצורה שיטתית מאתר האינטרנט של הסוכנות. דיווחים נוספים עברו עריכה, במטרה להשמיט את שמו של צ'אנג.
אליפות העולם בכדוריד 1938
אליפות העולם בכדוריד 1938 היא אליפות העולם הראשונה והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בברלין, גרמניה בין ה-5 בפברואר ל-6 בפברואר 1938. המשחקים נערכו ב-Deutschlandhalle שהיו בו 8764 מקומות והוא נבנה לקראת אולימפיאדת 1936.
טורניר נערך בשיטת ליגה בהשתתפות 4 נבחרות.
יערון צהוב צוואר
קלייד
Othnielia
Jeholosaurus
1905 במוזיקה
אלפרד סלואן
אלפרד פריצ'רד סלואן ג'וניור (באנגלית: Alfred Pritchard Sloan Jr.; 23 במאי 1875 - 17 בפברואר 1966) היה מנהל בכיר בתעשיית הרכב. הוא כיהן במשך שנים ארוכות כנשיא, מנכ"ל ויושב ראש ג'נרל מוטורס. סלואן, בתחילה כמנהל בכיר ולאחר מכן כעומד בראש הארגון, סייע לג'נרל מוטורס להשיג צמיחה מרשימה משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-50 של המאה ה-20, עשורים בהם תפיסות כגון שינויים שנתיים במודל המיוצר, ארכיטקטורת מותג, הנדסת תעשייה וניהול, עיצוב מכוניות והתיישנות מתוכננת, שינו את התעשייה ובעקבותיה גם את הלייף סטייל ואת הסביבה הבנויה בארצות הברית, ולאחר מכן גם בשאר העולם.
זיכרונותיו של סלואן, "My Years with General Motors", נכתבו בשנות ה-50 של המאה ה-20, ומדגימים את חזונו של סלואן ביחס לניהול המקצועני ולמבנה התאגידי המתוכנן בזהירות, בו עבד. ספרו זה נחשב לאחד מהטקסים המכוננים בתחום הניהול המודרני.
סלואן זכור בשל היותו מנהל רציונלי, ממולח ומצליח ביותר, אשר הוביל את ג'נרל מוטורס להפוך לתאגיד הגדול בעולם, עמדה בה נשאר התאגיד גם שנים רבות לאחר מותו של סלואן. הרציונליות והתחכום שלו זכורים גם על ידי מבקריו, אשר נוטים להרחיב מאפיינים אלו ולתאר את סלואן כמאופיין בהתנהלות קרה, תאבת בצע ופלוטוקרטית. כך או אחרת, היקף הפעילות הפילנתרופית של סלואן מרמזת על כך שסלואן ראה את עצמו אחרת - כאדם עם כישרונות רבים יותר ואחריות רבה יותר משיש לאחרים, ושבשל כך זכאי לסמכות רבה יותר מזו המוקנית לאחרים, אך בנוסף, מחויב גם לגמול ולהועיל לזולת.
סלואן והנהלת ג'נרל מוטורס בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, תקופת השפל הגדול, הפשיזם, ההתחמשות הגרמנית המאסיבית ומלחמת העולם השנייה, הם חלק מסיפור גדול יותר ביחס לטבע המורכב של תאגידים רב-לאומיים, וכיצד הלאומיות של חבריהם הופכת לחסרת רלוונטיות בדרכים מסוימות, אך רלוונטית בהחלט בדרכים אחרות; השימוש המפוצל של הממשלות הלאומיות של שני הצדדים הלוחמים במלחמת העולם השנייה, ביכולות התעשייתיות של ג'נרל מוטורס - בעלות הברית בתעשיית הרכב בארצות הברית ובווקסהול מוטורס, ולעומתן מדינות הציר שהשתמשו באופל, חברה בת של ג'נרל מוטורס, על מנת להניע את האספקה והטכנולוגיות הצבאיות שנדרשו למאמץ המלחמתי.
בדומה להנרי פורד, המנהיג האחר של ענקי הרכב, זכור כיום סלואן בתערובת מורכבת של הערצה להישגיו, הערכה לפעילותו הפילנתרופית, וחוסר נוחות או אכזבה ביחס לעמדות שהביע במהלך התקופה של בין שתי מלחמות העולם ובמלחמת העולם השנייה.
חיים וקריירה.
סלואן נולד בניו הייבן, קונטיקט, ופנה תחילה ללימודי הנדסת חשמל ב-Brooklyn Polytechnic Institute, לימים ה-New York University Tandon School of Engineering. לאחר מכן עבר למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ושם סיים בסופו של דבר את לימודיו בהצלחה, ב-1895. בעת לימודיו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, היה סלואן חבר באחוות הסטודנטים דלתא אפסילון.