מגיל צעיר הצטיין במשחק הברידג', והשתתף בנבחרות הצעירות של ישראל שזכו בהישגים. הוא סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת באר שבע, תואר MBA במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב וסיים בהצטיינות לימודי משפטים במרכז האקדמי למשפט ועסקים רמת גן. במקצועו הוא עורך דין אבל עוסק בעיקר ביזמות בתחום הברידג'.
החל משנת 2009 הוא חבר בהנהלת ההתאגדות הישראלית לברידג'. החל משנת 2015 הוא יו"ר ההתאגדות. בשנים 2011 ו-2012 היה יועץ מקצועי ודובר של יו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת. בשנת 2014 היה משנה למנכ"ל בחברת מטרוליט.
גלעד נשוי ומתגורר בתל אביב.
קריירת הברידג'.
קריירת הברידג' של גלעד אופיר כוללת השתתפות בתחרויות, הוראת ברידג' במשך שנים רבות לכל הרמות מקורסי מתחילים ועד קורסי מורים לברידג'. בנוסף לכך הוא מילא תפקידים שונים בהנהלת ההתאגדות הישראלית לברידג'. אופיר פעיל במיוחד בפיתוח ברידג' לצעירים. הוא היה קפטן לא משחק של נבחרות הברידג' הצעירות של ישראל, והיום אחראי על פרויקט קידום צעירים בהתאגדות הברידג' העולמית.
כקפטן לא משחק הוביל את נבחרת ישראל הצעירה לזכייה באליפות העולם עד גיל 26 בפילדלפיה בשנת 2010.
שיכון צמרת
שיכון צמרת הוא שכונת וילות בצפון תל אביב שהוקמה על נכסי נפקדים כשיכון עבור פקידי ממשלה ועובדי עיריית תל אביב.
היסטוריה.
השיכון הוקם על 13 דונם של נכסי נפקדים בצפון תל אביב ליד כיכר המדינה ויועד לפקידי ממשלה. ביולי 1951 פורסם בעיתונות שהשטח חולק ל-26 מגרשים וניתן במחיר מוזל לפקידים בכירים בשירות המדינה שהיו אחראים על הרכוש הנטוש. רשימת מקבלי המגרשים כללה את פנחס לבון (שטען ששמו הוכנס ללא ידיעתו ודרש שיוצא מהרשימה), מזכ"ל ההסתדרות מרדכי נמיר, קלרה אהרונוביץ אשתו של זלמן ארן, דוד הורוביץ שהיה מנכ"ל משרד האוצר שניהל את נכסי הנפקדים, האפוטרופוס לנכסי נפקדים דב שפריר, האפוטרופוס לנכסי נפקדים משה פורת, המפקח על נכסי נפקדים חיים רייזל, מרדכי זגגי החשב הכללי, ד"ר יצחק בזנר ממשרד האוצר, אלכסנדר גל, צבי פריהר, ראש מינהל התכנון אריה שרון ועוזר ראש מנהל התכנון יצחק פרלשטיין, מילמן גיסו של דב שפריר.
ועדת הכספים של הכנסת דרשה ממבקר המדינה לבדוק את הנושא. בעקבות הפרסומים שהיו בעיצומן של הבחירות לכנסת השנייה דרשה מפא"י מאנשיה לוותר על ההשתתפות בפרויקט וחלק מהמשתכנים אכן ויתרו על ההשתתפות. השאר עמדו על כך שיקבלו את המגרשים שלטענתם רכשו במחיר מלא ובאוגוסט 1953 פסק פנחס רוזן, שנקבע כבורר בעניין, שהרוכשים יקבלו מגרשים קטנים יותר תמורת 35 ל"י לדונם. שטח נוסף נמכר בסמיכות לשטח הראשוני לעובדי עיריית תל אביב, עובדי האפוטרופוס ועובדי משרד המסחר והתעשייה. שטח זה נודע כשיכון זבדיאל. על מכירת השטח הנוסף הוציא מבקר המדינה דו"ח ביקורת שביקר את המכירה.
בשנת 1962 הציע יוסף ויץ לרשום את המגרשים על שמות הקונים.
בשנת 1956 הוחל בבניית הבתים, ואלו הושלמו עד סוף שנות ה-50. הבתים שנבנו היו קטנים יחסית ונבנו בסגנונות שונים. בשנת 1969 שונתה תוכנית המתאר כך שבסמיכות לשכונה הותר לבנות בניינים של 4–5 קומות. עם זאת, בשכונה עצמה נאסר לבנות רבי קומות.
במאה ה-21 השכונה עוברת תהליך איטי של הריסת בתים ישנים והקמת בתים חדשים וגדולים יותר במקומם. השכונה היא מהיקרות בישראל ומגרשים נמכרים במעל 10 מיליון ש"ח.
צונדאפ יאנוס
צונדאפ יאנוס (בגרמנית: Zündapp Janus) היא מכונית מיקרו, בעלת 2 דלתות: דלת קדמית ל-2 נוסעים כולל נהג, ודלת אחורית ל-2 נוסעים נוספים, אשר יוצרה על ידי יצרנית האופנועים הגרמנית צונדאפ (Zündapp-Werke GmbH) בין יוני 1957 לאוקטובר 1958.
יוצרו כ-6,902 יחידות. ב-6 החודשים הראשונים לייצור דגם "צונדאפ יאנוס" יוצרו 1,731 יחידות.
דגם ה"צונדאפ יאנוס" היה דגם המכונית היחידה אשר בנתה יצרנית האופנועים "צונדאפ".
עזרא שושני
הרב עזרא רחמים שושני (3 בדצמבר 1885 – 5 בנובמבר 1956) היה סוחר, איש ציבור, חבר ועד העדה הספרדית בירושלים ונשיא הוועד של יהודי פרס בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בהמדאן שבאיראן ב-3 בדצמבר 1885 (כ"ה בכסלו ה'תרמ"ו)לכתון ולרב רחמים שושני, בן למשפחת רבנים ששמה נקרא על שם העיר שושן (המזוהה במסורת היקומית עם המדאן).
בילדותו למד בתלמוד תורה בעיר, משם המשיך לישיבתו של אביו, וכשבגר נישא ליהודית לבית טוטי.
בשנת 1901 (ה'תרס"א) ביקר בארץ ישראל יחד עם אביו למשך תקופה, ולאחר מכן חזר להמדאן. לאחר כשנה חזר שוב לארץ ישראל, הפעם כדי להתיישב בה, אולם נאלץ לחזור להמדאן בשל קשיים שחווה.
עם חזרתו להמדאן החל לעסוק במסחר, ונחל הצלחה בתחום. בתקופה זו נמנה עם נכבדי ועסקני עירו, ועם מייסדי הסתדרות התנועה הציונית במחוזו. בתקופה זו גם נאבק יחד עם הרב מנחם שמואל הלוי כנגד הדת הבהאית, כדי שלא תמשוך אל חיקה יהודים.
בשנת 1918 (תחילת ה'תרע"ט) עלה סופית לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם מונה לשמש כנשיא הוועד הכללי של יוצאי פרס וכנציגו אצל הקונסול הפרסי בביירות שבלבנון. כן שימש כיו"ר וועד "פוריה" של יהודי איראן וכחבר וועד העיר ליהודי ירושלים.
בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) כיהן כראש הוועד הכללי של יוצאי פרס בירושלים לצד חנינא מזרחי והרב רפאל חיים הכהן, ובחודש נובמבר 1930 נבחר לשמש כחבר הוועד.
ב-9 בפברואר 1931 (כ"ב בשבט ה'תרצ"א) נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים, ב-5 במאי 1939 (ט"ז באייר ה'תרצ"ט) נבחר שוב לתפקיד, וכך גם בחודש ינואר 1945.
את קשריו הרבים ניצל לטובת ייצוג עדתו בפני הוועד הלאומי ובסוכנות היהודית, ולמרות טרדותיו בעסקים, לימד תורה לתלמידים שנים רבות, ושימש כחזן בבית הכנסת אדוניהו הכהן שבשכונת הבוכרים.
פעל רבות להעלאת יהודי איראן לארץ ישראל, ולעיתים אף סיכן את מעמדו ועסקיו בשל סיועו לעלייתם הלא חוקית ארצה.
בשנים האחרונות לחייו סבל משיתוק שריתק אותו ברוב הזמן למיטה.
הלך לעולמו בירושלים ב-5 בנובמבר 1956 (א' בכסלו ה'תשי"ז) ונקבר בהר המנוחות.
הפיגוע במסגד א-ראודה
ב-24 בנובמבר 2017, בזמן תפילות יום השישי במסגדים, התרחש פיגוע טרור משולב במסגד א-ראודה שבצפון סיני, כ-32 ק"מ ממזרח לעיירה ביר אל-עבד וכ-45 ק"מ ממערב לאל עריש. הפיגוע, שכלל פיצוץ מטעני חבלה וירי, נחשב לקטלני ביותר בהיסטוריה של מצרים - לפחות 309 אנשים נרצחו, מתוכם 27 ילדים, ולפחות 128 נוספים נפצעו.
בפיגוע השתתפו כ-25–30 מחבלים, שהגיעו למקום בארבעה רכבי שטח מסוג טויוטה לנד קרוזר ונשאו עמם דגלים של המדינה האסלאמית. המחבלים הציתו כלי רכב בסמוך למסגד, כדי להקשות על פעולות החילוץ, וירו לעבר המתפללים במסגד מכלי נשק אוטומטיים. כאשר הגיעו למקום אמבולנסים לטיפול בנפגעים, ירו המחבלים גם עליהם.
ככל הנראה, המחבלים שייכים למחוז סיני של המדינה האסלאמית. על פי הדיווחים, רבים מהנפגעים בפיגוע הם מבני שבט א-סווארכה הבדואי, המתנגד למדינה האסלאמית, ולפיכך יש להניח כי המניע לפיגוע הוא נקמני. כמו כן, לא מן הנמנע שהפיגוע בוצע גם ממניע דתי - הג'יהאדיסטים הסלפים בכלל, ואנשי המדינה האסלאמית בפרט, מחשיבים את הסופים, שעליהם נמנים רוב הנפגעים, ככופרים. עם זאת, המדינה האסלאמית לא קיבלה אחריות לפיגוע ואף הכחישה את מעורבותה בו, אך לפי הערכת מרכז המידע למודיעין ולטרור, הכחשה זו שקרית.
בעקבות הפיגוע.
לאחר הפיגוע תקפו מטוסים ללא טייס של צבא מצרים את כלי הרכב של המחבלים, שניסו להימלט, והצליחו לחסל כ-15 מהם. חיל האוויר המצרי ביצע תקיפות נוספות באזור ביר אל-עבד.
פתיחתו של מעבר רפיח, שתוכננה לשבת, נדחתה. במצרים הוכרזו שלושה ימי אבל.
בית עיריית תל אביב-יפו, ספריית ברמינגהאם, ומגדל סי אן הוארו בצבעי דגל מצרים כאות הזדהות. אורות מגדל אייפל כובו.
אקסל טישר
אקסל טישר (באנגלית: Axel Tischer; נולד ב-5 בנובמבר 1986 בדרזדן, סקסוניה, מזרח גרמניה) הוא מתאבק גרמני. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה אלכסנדר וולף.
קריירת היאבקות מקצועית.
ארגונים עצמאיים (2004–2015).
טישר החל להתאמן כדי להיות מתאבק בגיל 13 בעיר הולדתו, דרזדן. טישר התאבק באופן נרחב בארגונים העצמאיים בגרמניה ובאירופה. בשנת 2012 טישר ניצח את אל ג'נריקו כדי לזכות באליפות העולם המאוחדת של הארגון wXw והחזיק בה כמעט שנה עד שהפסיד אותה לטומי אנד.
NXT (2015–2018).
באפריל 2015 התבשרה הידיעה שטישר הוא אחד המגויסים לחוזה פיתוח במתחם האימונים של ה-WWE. את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה ערך שלושה חודשים מאוחר יותר בהפסד לסמואה ג'ו. באוגוסט טישר אימץ את השם אלכסנדר וולף, שישמש אותו מעתה ואילך בתור שם הבמה שלו.