עורך הדין מארין, מנהיג סניף בוקרשט בתנועה הלגיונרית, יצא לספרד, בנובמבר 1936, יחד עם עוד שישה מחברי התנועה הלגיונרית, כדי ללחום במלחמת האזרחים הספרדית לצד כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו. ב-13 בינואר 1937 נהרג, יחד עם חברו, יון מוצה, בקרב מחדאונדה . שרידי גופותיהם הובאו לרומניה והתנועה הלגיונרית, שראתה באירוע הזדמנות פרסום ותעמולה, ארגנה מסע לוויה מפואר בהשתתפות רבבות לגיונרים במדים ירוקים. ארונות המתים הגיעו לרומניה בפברואר ונערכו טקסים בטרנסילבניה, אולטניה ומונטניה, בדרך לבוקרשט. הארונות הגיעו לתחנת רכבת צפון בבוקרשט ב--11 בפברואר, שם המתינו להם לגיונרים במדים, שעמדו בשורות ארוכות. הארונות הובלו בין שורות הלגיונרים, דרך רחובות ראשיים בבוקרשט, אל כנסייה, שם הונחו ליומיים, במהלכן הגיעו המונים להביע להם כבוד.
לאחר היומיים הוצבו הארונות על עגלה מקושטת בסמלים לגיונרים, שהופקו מענפי ברושים. את העגלה משכו כמה עשרות לגיונרים ומאחוריה צעדו לגיונרים אחרים במבנה של צלב, ששרו המנון, שחובר במיוחד עבור מוצה ומארין. אחריהם צעדו מנהיגי התנועה הלגיונרית, נציגים מגרמניה, איטליה, יפן וספרד, איכרים בבגדים עממיים לאומים, כמרים וקבוצות נוספות של לגיונרים. השיירה עברה ברחובות הראשיים של בוקרשט והובילה ל"בית הירוק", המרכז של התנועה הלגיונרית, שם הוכן עבורם מאוזוליאום.
מסע הלוויה השאיר רושם עצום על תושבי בוקרשט והדבר בא לידי ביטוי גם בתקשורת של התקופה. בשנת 1941 הופק בול דואר לזכרם.
ברתה פאפנהיים
מערכת גילוי עשן
מערכת גילוי אש ועשן היא מערכת הנועדה לתת התרעה בדבר שרפה המבוססת על גלאי עשן.
רכיבי המערכת.
רכזת.
בסיס המערכת הוא "רכזת" - התקן אלקטרוני המקבל קריאות מגלאי העשן של המערכת ומחליט מתי לתת התראת שרפה. קיימים שני סוגים בסיסיים של רכזות:
בנוסף, הרכזת בודקת על בסיס קבוע את תקינות הגלאים.
גלאים.
ישנם סוגים רבים של גלאים, להלן העיקריים שבהם:
טרילוגיית סרטי בחזרה לעתיד
הר קידה
נחצ'ה היימן
הנסיכה מרגרט
הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן
הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן (באנגלית: Princess Margaret, Countess of Snowdon; 21 באוגוסט 1930 – 9 בפברואר 2002) הייתה אחותה הצעירה של מלכת הממלכה המאוחדת אליזבת השנייה ובתם של המלך ג'ורג' השישי ואליזבת, המלכה האם. לאחר נישואיה החזיקה בתואר "רוזנת סנודן" ולאורך השנים מילאה תפקידים ייצוגיים שונים מטעם בית המלוכה הבריטי.
ביוגרפיה.
מרגרט נולדה ב-21 באוגוסט 1930 בטירת גלאמיס שבסקוטלנד לדוכס ולדוכסית מיורק. היא הוטבלה בארמון בקינגהאם על ידי הארכיבישוף מקנטרברי. חונכה חינוך פרטי יחד עם אחותה, הנסיכה אליזבת. בהיותה בת שש ויתר דודה, המלך אדוארד השמיני, על המלוכה ואביה הושבע למלך. מתוקף היותה בתם הצעירה הייתה מרגרט שנייה בסדר הירושה לכתר הבריטי (עד ללידת אחיינה הבכור, הנסיך צ'ארלס, בשנת 1948). במהלך מלחמת העולם השנייה נותרה מרגרט בטירת וינדזור עם הוריה.
לאחר מות אביה בשנת 1952 הוכתרה אליזבת למלכת אנגליה. מרגרט סייעה לה במילוי תפקידיה הממלכתיים. בשנת 1955 נשלחה מרגרט לסיור במדינות חבר העמים הבריטי באיים הקריביים. לאורך השנים היא ייצגה את בית המלוכה בחגיגות העצמאות של הקולוניות הבריטיות. באנגליה התמקדה פעילותה בתחום הרווחה והתרבות, בין היתר בהיותה נשיאת הארגון הלאומי למניעת אלימות כלפי ילדים ולמען ילדים מוגבלים. כמו כן היא החזיקה בתפקידים ייצוגיים במסגרת הצבא הבריטי.
בשנת 1954 עוררה מרגרט סערה ציבורית בעקבות מערכת יחסים עם פיטר טאונסנד, קצין בחיל האוויר הבריטי. לאור נישואיו הקודמים של טאונסנד, שהסתיימו בגירושין, היה על מרגרט לקבל את הסכמת הפרלמנט הבריטי להינשא לו, ובכך לאבד את זכויותיה כבת משפחת המלוכה. בעקבות לחץ ציבורי ומשפחתי הודיעה מרגרט על סיום יחסיהם. בשנת 1960 נישאה לצלם אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס וכעבור שנה הוענק להם התואר רוזן ורוזנת סנודן. מנישואים אלו נולדו שני ילדיה: דייוויד ושרה, ובשנת 1978 הסתיימו נישואיהם בגירושין.
הנסיכה מרגרט סבלה ממספר התקפי שבץ משנת 1998 ועד להתקף שהביא למותה, ב-9 בפברואר 2002.
כתב סירוב
בהלכה היהודית, כתב סירוב הוא פסק דין אשר בא בתגובה על סירובו של נתבע להתדיין בפני בית דין הדן על פי דין תורה.
בכתב הסירוב מודיע בית הדין הרבני לתובע כי הנתבע מסרב להתדיין לפני בית הדין, ולפיכך, רשאי התובע לתבוע את הנתבע בפני כל ערכאה אחרת, ע״פ רוב בערכאה ממלכתית או שאיננה יהודית, וכן עשוי גם לשמש אמצעי בידי בית הדין הרבני לכפות על הנתבע שיסכים להתדיין לפני בית הדין ולמלא אחרי פסק הדין.
על פי השולחן ערוך, במקרה של סירוב לדון בדין תורה, רשאי בית הדין גם לנדות את הסרבן, ואף להורות שלא לצרפו כחלק ממניין עד להסכמתו להתדיין.
דיני כתב סירוב.
הרב הלל גפן סיכם את דיני כתב סירוב:1.       ניתן להסתמך על שירותי דואר ושליחות כדי לשלוח הזמנה לדין לבעלי הדין. כמו כן, ניתן לסמוך על שליח שכתב שהנמען קיבל או סירב לקבל את המכתב. כדאי לציין על המעטפה שמדובר בהזמנה לדין.
2.       ניתן למסור את מכתב ההזמנה לדין לאחד מבני ביתו הבוגרים של הנתבע, ויש ליידע את מקבל ההזמנה שמדובר במכתב הזמנה של בית הדין, או לכתוב על המעטפה: "הזמנה לדין".
3.       ניתן לדרוש מהנתבע לחתום על הסכם בוררות תוך זמן קצוב וסביר, עוד לפני קביעת דיון בבית הדין. במקרה שהנתבע טוען טענות שיש בהן ממש שאיננו חייב על פי ההלכה לחתום על הסכם בוררות – יש לקיים דיון מקדמי לפני חתימת הסכם בוררות. חשוב להדגיש שלפני פניה לנתבע, על התובע לחתום על הסכם בוררות.
4.       ניתן להסתמך על דיווח של מזכיר או מזכירת ביה"ד שהנתבע מסרב להתדיין בדין תורה כדי להתיר לתובע לתבוע בערכאות.
5.       נתבע שמתעלם מפנייה בכתב של בית הדין לחתום על הסכם בוררות או להודיע האם הוא מעוניין להתדיין בבית דין אחר – דינו כמי שסירב להתדיין בדין תורה.
6.       נתבע שמוכן להתדיין בדין תורה אך אינו מוכן לחתום על הסכם בוררות – דינו כסרבן, כך גם דינו של נתבע שמבקש להתדיין בבית דין שפסק הדין שלו אינו ניתן לאכיפה בהוצל"פ.
7.       נתבע שמסרב לחתום על הסכם בוררות בנוסח "בין לדין ובין לפשר" רשאי לבקש להתדיין בבית דין שדן רק ע"פ הדין. אולם, אם לא ימצא בית דין כזה עליו לחתום על הנוסח המקובל הנ"ל.
8.       ביה"ד יכול להתיר פניה לערכאות במקרה של נתבע שאינו יכול להתדיין בדין תורה או שבאופן עקבי מסרב להתדיין בדין תורה, כל זאת, גם ללא פניה לנתבע.
המצב החוקי.
בג"ץ קבע כי לבית הדין הרבני אין סמכות להוציא כתב סירוב כנגד אדם, וכי בנידוי יש מימד עונשי, וכך גם בעצם כתב הסירוב, חרף זאת, בתי הדין הרבניים הפרטים ממשיכים להוציא כתבי סירוב.
נפת קאסטיו
קאסטיו דה לה פלאנה
מנחם נחום פרידמן (השני)
רבי מנחם נחום פרידמן (ח' בחשוון ה'תר"ם, 25 בנובמבר 1879 - כ"א בסיוון ה'תרצ"ג, 1933) רבה של קהילת איצקן. אחיינו של אברהם מתתיהו פרידמן, האדמו"ר האחרון לבית שטפנשט ואף היה אמור לירש את מקומו ואחיו של אהרן מתתיהו פרידמן. היה ציוני נלהב ונודע בגישתו המחשבתית ביהדות המשלבת פילוסופיה חיצונית.
ביוגרפיה.
נולד בשנת ה'תר"ם (1879) בעיירה שטפנשט, לאדמו"ר אברהם יהושע השל פרידמן מאדז'אד ולבת שבע לבית פרידמן, בתו של רבי מנחם נחום פרידמן משטפנשט. משני הוריו היה ייחוסו לרבי ישראל מרוז'ין. גדל בבוהוש בבית סביו רבי יצחק פרידמן מבוהוש. בשנת תרמ"ז (1887) נפטרה אמו, וכשנתיים לאחר מכן נשא לאישה את מרים, בתו של רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב, אף היא נינה לרבי ישראל מרוז'ין. לאחר כמה שנים בבית חותנו בצ'ורטקוב עבר בשנת תרס"ז (1907) לעיירה איצקן שבבוקובינה (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נמלט לווינה, בדומה לאדמו"רים אחדים מגליציה. בווינה התקרב לציונות, כנראה בהשפעת האדמו"ר חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ', והיה פעיל ב"הסתדרות יישוב ארץ ישראל". בשנת 1919 חזר לאיצקן, ובערך בשנת תרפ"ג (1923) חזר לעיירת הולדתו שטפנשט. דודו, אברהם מתתיהו פרידמן, האדמו"ר משטפנשט, היה בלא בנים ולקח את מנחם נחום תחת חסותו ואף רצה למנותו כיורשו, ואכן תיפקד עוד בחיי דודו כאדמו"ר לא-רשמי. במקביל המשיך בפעילות ציונית והיה ראש "קרן היסוד" בשטפנשט, ואף רכש חלקת אדמה בכרמל. באותן שנים חלה במחלה קשה ובשנת תרצ"ג (1933) הוחמר מצבו והוא נסע לבית הבראה סמוך לווינה שם נפטר. חודש ימים לאחר מכן נפטר דודו ובכך פסקה שושלת חסידות שטפנשט.
ההיסטוריון דוד אסף העריך את פועלו:
בתו של מנחם נחום פרידמן, פיגא, ונכדו דוד נספו בשואה.
ספריו.
מנחם נחום פרידמן היה בקי בספרות העולם, ובכלל זה כתבי אפלטון, אריסטופאנס, שפינוזה, קאנט, שילר, ניטשה ועוד. כמו כן היה בקי בספרות הפילוסופית היהודית. בקיאותו זו באה לידי ביטוי בכתביו, שבהם שילב את תפיסת העולם החרדית בדברי הגות מספרות העולם.
ספריו:
קישורים חיצוניים.
ספריו:
פארק סרגו אורדז'וניקידזה
סאדאם חוסיין
אצטדיון סינתלה
אצטדיון סינָתלֶה (בגאורגית: სინათლე სტადიონი, מילולית: אצטדיון האור) הוא אצטדיון רב שימושי בשדרות סרג'ישווילי שבטביליסי גאורגיה. היא משמשת בעיקר לתחרויות כדורגל ומהווה אולמה הביתי של מראני טביליסי. פני השטח הא דשא טבעי, והתפוסה המרבית בה הוא 2,500 איש.
אומשלאגפלאץ
אומשלאגפלץ
אומשלגפלאץ
יוגוסלביה באירוויזיון