כלות בהזמנה היא דוגמה לנישואים חוצי גבולות בעל אופי מגדרי מובהק מאחר שלרוב אלו הנשים שעוזבות את מדינתן ועוברות לגור עם הגבר במדינה שלו. בחלק מן המקרים, במדינות בהן נשים קיבלו דרגות עצמאות מסוימת, גברים מחפשים נשים ממדינות פחות מפותחות מתוך תפיסה שלהן אופי יותר מסורתי. דוגמה לכך ניתן לראות בסינגפור, כאשר 35 אחוזים מנישואי הגברים המקומיים הם לנשים ממדינות אסייתיות פחות מפותחות, מה שמשאיר נשים מקומיות רבות לא נשואות. תגובת נגד לכך ניתן לראות במדיניות של טיוואן אשר בשנת 2004 עמד שיעור הנישואים של גברים מקומיים לנשים זרות על 22 אחוזים ולאחר מדיניות הגירה מחוזקת של הממשלה שמטרתה הייתה להרתיע יבוא כלות, ירד המספר ל-10 אחוז.
תיירות פוריות היא דוגמה למונח חדש במיליון המונחים המשפחתי אשר מתייחסת לדרכים חוצות גבולות להבאת ילד לעולם. תיירות זו כוללת: תיירות הולדתית, גלות פוריות, הגירת רבייה וטיפולי רבייה חוצי גבולות. כולם מתייחסים לתופעה בה אנשים במדינה אחת נוסעים למדינה אחרת לקנות שירותים הקשורים להיריון (ביציות, זרע, פונדקאות) או מייבאים בין מדינות. הפלות היא דוגמה נוספת של שירותי פוריות חוצי גבולות אשר עלתה לכותרות בשנים האחרונות בעקבות מחאת הנשים האיריות בעקבות הצורך שלהן לנסוע לבריטניה על מנת לעבור הפלה. על היכולת לרכוש שירותי רבייה בחו"ל והמחלוקת בדבר קבילותם המוסרית של הפלות ופונדקאות, מכנה דפנה הקר צביעות גלובלית משפחתית. מצב בו מדינה אחת מחוקקת חקיקה מגבילה על המשפחה תוך הנחה כי הדבר לא יעורר אופוזיציה או פעילות אזרחית מאחר שהאזרחים יכולים לספק את הצרכים המשפחתיים שלהם במדינה אחרת בעלת חקיקה מאפשרת. במקרה זה הגלובליזציה והגבולות בין המדינות הם סימביוטיים: מדינות הלאום יכולות לשמר את הנורמות שלה בזכות ההיצע הגלובלי של שירותי הרבייה ואילו תעשיית ההתרבות הגלובלית מרוויחה ממדיניות ההגבלה של מדינות הלאום.
היקום המשפטי המקיף משפחות בעידן הגלובליזציה המוגבלת.
משפט מדינתי: המערכת המשפטית המרכזית מכולן עבור משפחות אך כיום אנשים מושפעים לעיתים יותר ממערכת משפט מדינתית אחת – מדינות מוצא, מדינת הגירה, מדינה שממנה אימצו, מדינה של הפונדקאית, מדינה בה נקנה רכוש וכו'. בין החוקים המדינתיים עלולות להיווצר התנגשויות וישנם מנגנונים שונים להתמודדות עמם כגון עקרון כיבוד הערכאות או הנימוס המשותף.
משפט בינלאומי: אחד הביטויים החשובים ביותר של הגלובליזציה היא הספירה המשפטית הבינלאומית. מקורותיה של הספירה הם האו"ם ומשפט זכויות האדם הבינלאומי שהוא מפתח, אומות אזוריות כגון האיחוד האירופי ומעצמות על כמו ארצות הברית אשר משתמשות במשפט הבינלאומי כדי להשפיע על מדינות אחרות. המשפט הבינלאומי רלוונטי למשפחות מאחר שהוא מאפשר, לדוגמה, לקורבנות אלימות במשפחה לעזוב את בן הזוג המכה באמצעות הגירה או משפיע על השיח התוך מדינתי לגבי נושאים כמו הזמנת כלות ואימוץ בינלאומי.
משפט תת-מדינתי: ביטוי למשטר של משפט דתי או שבטי אשר באמצעות שליטה על המשפחה נתפס כחיוני לשמירה על הקולקטיב, בייחוד בקרב מהגרים ומיעוטים, ולעיתים מתנגש עם המשפט המדינתי.
הקר טוענת בספרה כי אין מענה מאחר שהמציאות מורכבת ודינמית, שהמשפט לא יכול לייצר וודאות חברתית דרך המשפט; על כן צריך לעבור מדיני המשפחה הקלאסיים ולהבין שהמשפחתיות מעוצבת גם לפי דינים אחרים: כדי להבין משפחתיות היום צריך להבין את הגלובליזציה. ישראל היא כר מחקרי טוב מאחר שתמיד הייתה מדינת הגירה. ניתן לראות את גלי ההגירה שחווה אירופה ואיך היחס למשפחתיות ולכן עולים דיונים על איך מתגרשים ומתחתנים, מה מעמד הילדים, האם לתת אוטונומיה לקבוצות דתיות בדיני נישואין וגירושין? העיסוק בשאלות אלו הן לאור המתח בין רב תרבותיות לזכויות נשים.
בפסק הדין מ"נ 16-12-4789 יעל איזנברג וגויה נימר גלטן ווין נ' רשות האוכלוסין וההגירה דן בית המשפט המחוזי בתל אביב ערעור שהגישה האגודה לזכויות האזרח בשם יעל, אזרחית ישראל, וגויה, מבקש מקלט מסודאן, והורה לרשות האוכלוסין וההגירה להמשיך בהליך להסדרת מעמדו של גויה לקבלת מעמד של קבע בישראל, גם ללא שיציג מסמכים משלטונות סודאן. בפסק הדין, שניתן בספטמבר 2019, מתייחסת השופטת מיכל אגמון-גונן ל"צומת זו בין גלובליזציה הגירה ומשפחה" כתחום חדש בדיני הגירה ומפנה אל המושג גלובליזציה מוגבלת ולספרה של הקר בדיון על הדילמות בין זכויות מהגרים לפיקוח מדיני על הגירה.
נקודת מבט מגדרית.
כיצד אידאולוגיות מגדריות בתוך מדינות, אליהן או מהן מהגרים, מעצבות דפוסים, חוויות והשפעות של חציית גבולות לאומיים. כיצד חצית הגבולות הלאומיים מאתגרת אידאולוגיות מגדריות ומעצימה נשים באמצעות שיתופי פעולה עם נשים מקבוצות אתניות ודתיות שונות. מן הצד השני המחירים המגדריים של חציית גבול שניתן לראות בסחר באנשים בתעשיית הניצול והזנות.
דנציג-רוזנברג ולבנקורן. דנות בנושא האלימות ההגירתית וחוקרות את התופעה של יחסים אלימים בין גברים ישראלים לנשים מהגרות המבקשות להתאזרח. במחקר עולה כי הנשים סובלות משוליות כפולה (אינטרסקציונליות) ולמעשה סובלות גם מהיותן נשים וגם מהיותן מהגרות: למהגרות כמעט אין מרחב בחירה לצאת מן המצב שכן הן יכולות לשוב לארצן ופנייה לרשויות עשויה לגרום לגירוש. כך, המדינה הופכת למעשה כשחקן מרכזי המסייע לגבר. התאזרחות באמצעות נישואין נועדה להגשים את הזכות למשפחה ולכן הגבר המגיש את הבקשה, נוכחותו נדרשת בכל שלב, שולט בעברית לצורך הכנסת המסמכים. במערכת יחסים אלימה, הגבר עושה שימוש בפריווילגיה זו במועדי חידוש מעמד האישה: איומים בגירוש, איחור בהגשת בקשה, סירוב להעניק לה גישה למסמכים וכו'. החסמים העומדים בפני הנשים הן לא רק אלימות הגירתית, אלא גם חסמים תרבותיים פסיכולוגיים – כמהגרות אין להן מעגלי תמיכה, אינן מכירות את השפה ואת הנהלים לצורך הגשת תלונה. כך, נוצר משולש אלימות: המדינה מעניקה כוח לגבר, הגבר מנצל כוח זה ליחסים אלימים, בפרט בשלבים בהם האשה זקוקה לו לצורך קידום התאזרחותה, והצלע המחברת בין המדינה לאישה חוסמת את דרכה להיחלץ מאלימות.
היבט מגדרי נוסף לפרקטיקות המושפעות מן הגלובליזציה המוגבלת היא הטענה כי פונדקאות ותיירות רבייה הן למעשה ניצול נשים עניות וישנו חשש מסחר בביציות והחפצת הפונדקאית. ישראל לדוגמה, איננה מסדירה בחוק את נושא הפונדקאות בחו"ל אך דה פקטו מבוצעת פונדקאות. מדובר בשיתוף פעולה חד כיווני מאחר שישראל איננה מאפשרת פונדקאות לזרים אך נוצרה רגולציה שלא פורסמה: בדיקות גנטיות, אימוץ, הסכמה מדעת של הפונדקאית. הקר טוענת כי מדובר במקרה של צביעות גלובלית, ישראל מאפשרת לאזרחיה לעשות בחו"ל את מה שהם לא יכולים בארץ.
מקרה הבוחן של מקדולנד'ס.
מקדונלד'ס נחשבת לדוגמה הבולטת לגלובליזציה כרשת בעלת סניפים הפרושים באפון גלובלי ברוב מדינות העולם. כאשר נבחן את התופעה הגלובלית של המקדונליזציה בקונטקסט הלאומי בו היא פועלת ניתן לעמוד על המתח שבין הגלובליות לבין הגבולות הגאו פוליטיים.
בבייג'ינג, צעירים נכנסים לאכול במקדונלד'ס לא רק מפאת טעמו של האוכל אלא כי מדובר באקט מחאה של חופש וחציית גבול. בדרום קוריאה, על אף התאמתו של המזון בסניפים לטעם המקומי, חלק מן התושבים תופסים אכילת ביג מק כאקט של בגידה. בהונג קונג, מקדונלד'ס הציגה תרבות שירות שלא הייתה מוכרת למקומיים והשפיעה על מסעדות מקומיות ומתקנים מסחריים אחרים המאופיינים בשירותים נקיים ותורים מסודרים; עם זאת, התושבים המקומיים לא בהכרח משליכים את המגש או עוזבים את השולחן כאשר הם מסיימים לאכול. מקדונלד'ס החלה במכירה של מנות מותאמות למדינות בהן היא נוכחת ומתגאה ברגישות שלה להקשר התרבותי לאומי. בישראל ניתן לראות דוגמאות לכך במוצרי ה'מקשווארמה', 'מקפלאפל' ו'מקקבב'. מקדונלד'ס לא רק משנה את התרבות והכלכלה הלאומית אלא גם משתנה על ידם.
גלובליזציה מוגבלת אל מול גלוקליזציה.
הגלוקליזציה, או כפי שתרגם אותה אורי רם ל"עולמקומיות", מתארת כיצד הגלובליזציה היא הכוח השוחק את מדינת הלאום מ"למעלה", כאשר הלוקליזציה, כתגובת נגד, שוחקת מ"למטה".
הטיפולוגיה של גלובליות מוגבלת נבדלת מן השימוש הראשון בגלוקליזציה בכך שהיא רלוונטית לכל הספירות הציבוריות, לא רק בשדה המסחרי, וההתייחסות למערכת היחסים בין הגלובלי לתת-גלובלי כדו צדדית ולא חד צדדית. שוני נוסף בין המושגים היא שגלובליזציה מוגבלת איננה מניחה על שחיקת מדינת הלאום; להפך, היא נשענת על החשיבות של גבולות לאומיים. הבנה זו בעלת מתאם לטענה של רולנד רוברטסון כי גלוקליזציה מסמלת סימולטנית והדדיות והיא שואפת לפתח ניסוח סכמטי נוסף של יחסי הגומלין בין הגלובליות לתת-גלובליות.
הקר טוענת כי גלובליזציה וגבולות הם מושגים נפרדים משמעותיים אשר להיות מולחמים יחדיו globorderization (globe- borderiztion) רק במקרים של הכלאה וסינתזה:
Knock, Knock Who's There?
(בעברית: טוק טוק, מי שם?) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי ג'ון קרטר וג'ף סטיבנס. הזמרת הוולשית מרי הופקין הקליטה אותו והשיר ייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1970, בו הגיע למקום השני. סינגל של השיר הופק על ידי מיקי מוסט והגיע למקום השני במצעדי הפזמונים בבריטניה.
רקע.