עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון בחטיבה 211, גדוד 126. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד פלוגה בגדוד 82 בשנים 1993 עד 1995, מפקד פלס"ר 7 בשנים 1995 עד 1997, סגן מפקד גדוד 75 עד 1998 ומפקד גדוד 75 בשנים 2001 עד 2003. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד דקל בבית הספר לקצינים עד 2004. בהמשך שימש מדריך במכללה לפיקוד טקטי וראש ענף יבשה בזרוע היבשה. ב-2007 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י ובמקביל שימש כמפקד חטיבה 14. ב-2009 מונה למפקד חטיבה 7. ב-2011 מונה לראש מחלקת מבצעים. ב-2013 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד עוצבת המפץ. באוגוסט 2015 מונה למפקד עוצבת געש, ושימש בתפקיד עד 18 במרץ 2018. באותה שנה מונה לראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ.
בספטמבר 2019 מונה למפקד הגיס הצפוני והועלה לדרגת אלוף, זאת במקביל לתפקידו כראש חטיבת התורה וההדרכה באמ"ץ. באוגוסט 2020 מונה למפקד מערך התמרון המשולב הרב-ממדי בזרוע היבשה.
ב-2019 הוציא בנג'ו יחד עם מתניה צחי ספר בשם "המיקוד המבצעי", שמתווה מודל הפעלת ובניית כוח ברמה האסטרטגית. בנג'ו גם כתב מאמר בנושא ובשם זה בהיותו תא"ל ומפקד אוגדה 36.
בינואר 2022 מונה לראש אגף תכנון ובניין כוח רב-זרועי.
השכלה וחיים אישיים.
בנג'ו בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית.
ביוני 2021 קיבל בנג'ו תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן על עבודת המחקר שלו שבוצעה במחלקה להיסטוריה כללית, בהנחיית ד"ר טל טובי, בנושא: המתודולוגיה הנחבאת של תאוריית המלחמה הכללית.
בנג'ו נשוי ואב לשניים.
Nunca Me Acuerdo de Olvidarte
פירמידה (יישוב)
פירמידה (ברוסית: Пирамида, בנורווגית: Pyramiden) הוא יישוב כורי פחם באי שפיצברגן שבאיי סבאלברד שבנורווגיה. היישוב הוקם ב-1910 על ידי שוודיה ונמכר לברית המועצות ב-1927. היישוב נטוש מאז 1998 והתשתיות שלו עדיין תקינות ברובן.
היסטוריה.
פירמידה הוקם ב-1910 על ידי שוודיה ונמכר לברית המועצות ב-1927. היישוב שוכן בקצהו של פיורד באי שפיצברגן והוא קרוי על שם הר בצורת פירמידה הסמוך לו. היישוב שוכן 50 ק"מ מצפון לבירת הטריטוריה לונגיירבין, 100 ק"מ מצפון-מזרח לבארנצבורג ו-100 ק"מ ממזרח לנו אלסון.
היישוב הוא בבעלות חברת הכרייה בבעלות ממשלת רוסיה, ארקטיקוגול (Арктикуголь), שהיא גם הבעלים של בארנצבורג. בעבר מנתה אוכלוסיית היישוב 100 תושבים. היישוב ננטש ב-1998 עקב עלויות אחזקתו הגבוהות וריחוקו. עד לשנת 2007 היה פירמידה יישוב רפאים ובתוך הבניינים נשאר המצב כאילו העיר ננטשה בבהלה. צופים שעקב קצב הריקבון האיטי הנובע מהטמפרטורות הנמוכות, המבנים העיקריים ביישוב ישרדו במשך 500 שנה. במרכז התרבות של היישוב נמצא פסנתר הכנף הצפוני ביותר בעולם.
פירמידה כיום.
הגישה לפירמידה היא באמצעות אופונועי שלג מלונגיירבין, כחלק מסיור מודרך או באופן עצמאי. לא קיימות מגבלות על ביקור ביישוב שעדיין נמצא בבעלותה של חברת "ארקטיקוגול", אך נאסר על המבקרים להיכנס לבניינים ללא אישור גם אם הם פתוחים. למרות שרוב הבניינים נעולים, פריצה לבניינים, ונדליזם ולקיחת "מזכרות", הפכו למכה בעיר המאיצה את ההתדרדרות במצבם של הבניינים.
מאז 2007 שיפצה החברה את המלון ומבצעת עבודות לשדרוג התשתיות, כולל בניית תחנת כוח חדשה כדי לשכן את התיירים המגיעים ליישוב. כ-6 עובדים חיים ביישוב במהלך כל השנה כדי לתחזק את התשתיות ולהדריך את התיירים. נכון לשנת 2013 מלון "טוליפ" פועל מחדש וניתן לשהות בו ללינת לילה. בנוסף, פועל מלון קטן על גבי סיפונה של אוניית מכולות ישנה העוגנת ליד הנמל. יחד עם זאת, אין כל כוונה כרגע להחזיר את היישוב לפעילות מלאה.
הוריישו הורנבלואר
ולדיסלב ביקנוב
ולדיסלב ביקנוב (באוקראינית: Владислав Быканов; נולד ב-19 בנובמבר 1989) הוא ספורטאי ישראלי המתחרה בהחלקה מהירה במסלול קצר. הוא אלוף אירופה בהחלקה מהירה במסלול קצר ל-3000 מטר (דודרכט 2015 ודרזדן 2018). הוא ייצג את ישראל שלוש פעמים באולימפיאדת החורף (סוצ'י 2014, פיונגצ'אנג 2018 ובייג'ינג 2022).
ביוגרפיה.
נולד בלבוב שבאוקראינה הסובייטית. בגיל 5 עלה לישראל עם משפחתו ולמד את ההחלקה בארץ. ביקנוב מתגורר בקריית שמונה.
באליפות אירופה שנערכה בדרזדן שבגרמניה הוא סיים במקום 10 בתחרות ל-500 מטר, במקום 9 בתחרות ל-1000 מטר ובמקום 10 בתחרות ל-1500 מטר.
באולימפיאדת החורף (סוצ'י 2014) זכה לכבוד לשאת את דגל המדינה בטקס הפתיחה של המשחקים. הוא הספורטאי (גבר) הראשון המתחרה בישראל באולימפיאדת החורף בענף זה.
בתחרות ל-1000 מטר לא עבר את שלב המוקדמות וסיים במקום ה-24 ובתחרות ל-1500 מטר הגיע לשלב חצי הגמר וסיים במקום ה-25.
אלוף אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בדודרכט שבהולנד זכה ביקנוב במדליית זהב בתחרות ל-3000 מטר ובכך היה למחליק הקרח הישראלי הראשון שזכה בתואר זה. הוא הקדים את האלוף האולימפי וגדול מחליקי הקרח ויקטור אן מרוסיה. נוסף לכך, הוא סיים במקום 6 בתחרות ל-500 מטר ול-1000 מטר, ובמקום 19 בתחרות ל-1500 מטר.
אלוף אירופה.
באליפות אירופה שהתקיימה בדרזדן גרמניה בינואר 2018 זכה ביקנוב ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בתחרות ל-3000 מטר בתוצאה של 5:02.882 דקות, מדליית כסף בניקוד הכללי (52 נק') ומדליית ארד בתחרות ל-1500 מטר בתוצאה של 2:15.432 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי לאחר שניצח את גמר ב' בתחרות ל-500 מטר בתוצאה של 41.229 שניות, שהייתה מהירה מאלה של המתחרים בגמר א'.
אולימפיאדת פיונצ'אנג.
במקצה הראשון בו השתתף באולימפיאדת פיונגצ'אנג, מקצה 1,500 מטרים (שנחשב למקצה החזק שלו), נפסל ביקנוב בשלב המוקדמות לאחר שהשופטים קבעו שדחף מחליק קנדי.
אולימפיאדת בייג'ינג.
באולימפיאדת בייג'ינג (2022) התחרה ביקנוב במקצה ל-1500 מטרים. הוא סיים רביעי את המקצה שלו, אך כיוון שהמקצה היה מהיר ביותר - כל ארבעת הראשונים בו, כולל ביקנוב, שברו את השיא האולימפי, והשיגו תוצאות טובות יותר ממנצחי כל המקצים האחרים - עלה ביקנוב לחצי הגמר. בחצי הגמר סיים את המקצה שלו במקום השישי ובמקום ה-17 הכללי.
המתנה המושלמת
המתנה המושלמת (באנגלית: The Ultimate Gift) הוא סרט קולנוע בכיכובם של דרו פולר, ג'יימס גארנר, ביל קובס ואביגייל ברסלין שיצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט מבוסס על רב-המכר של , נכתב על ידי ובוים על ידי מייקל א. סאג'בל.
עלילה.
רקע.
כאשר סבו, הווארד (רד) סטיבנס נפטר, ג'ייסון חשב שהוא אינו כלול בצוואה שעשה סבו. למעשה, ג'ייסון שנא את סבו מכיוון שאביו של ג'ייסון נהרג כאשר הוא עבד אצל רד. אך למרבה הפתעתו, הוא קיבל את הנתח הכי גדול מהירושה. הוא הופתע לגלות שכדי לקבל את הירושה עליו לעבור 12 משימות מאתגרות במיוחד. כל משימה מדברת על "מתנה" אחרת שהוא יקבל כאשר ישלים את המשימה. כאשר הוא ישלים את כל המשימות, הוא יקבל את "המתנה המושלמת" שסבו השאיר לו. לאורך כל המשימות, מלווים אותו מר המילטון, עורך דינו של סבו וחבר קרוב שלו, והמזכירה שלו, מיס הייסטינגס. הם אלו שיחליטו אם ג'ייסון אכן מילא את המשימות כמו שסבא שלו היה רוצה שימלא. אבל זו לא משימה פשוטה בשביל ג'ייסון, מכיוון שהוא צעיר, עשיר ומפונק שלא עבד יום אחד בחייו.
התרחשות.
כשג'ייסון מקבל את המשימה הראשונה שלו, הוא כועס על "המשחק" של סבא שלו. בסופו של דבר, הוא מחליט לשתף פעולה וטס לטקסס אשר שם הוא נאלץ לעבוד בפעם הראשונה בחייו. כאשר הוא חוזר חזרה, כל מה שהוא מעריך נלקח ממנו פתאום – הדירה היקרה, המכונית המשוחזרת וכל הכסף שלו, הוא נותר ללא קורת גג. חברתו העשירה, קייטלין, עוזבת אותו כאשר כרטיס האשראי שלו נדחה במסעדה מפוארת, והיא מרגישה מושפלת כשהוא שואל אותה אם היא יכולה לשלם את החשבון. לאחר שאמו מספרת לו שהיא לא יכולה לעזור, כחלק מההסכם, הוא משוטט בעיר ובפעם הראשונה הוא מרגיש באמת לבד.
בעת שישן בפארק הוא פוגש אישה בשם אלכסיה ואת בתה אמילי. ג'ייסון מתיידד עם השתיים, אבל אז אומר להם שהוא זקוק להם שיבואו איתו למשרדו של מר המילטון ולאשר את עצמן כ"החברים האמיתיים" שלו על מנת לעבור את משימת "המתנה של חברים". אבל אחר כך, ג'ייסון הולך משם ומתעלם מבקשתה של אמילי לראות אותו שוב ובכך משכנע אותן שהוא מרוכז בעצמו מכדי להיות חבר אמיתי. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן ג'ייסון מגלה בטעות כי אמילי סובלת מלוקמיה, ורואה את המשפחה הזו כהזדמנות לפתח קשר חזק עם מישהו. בנקודה זו מתחיל השינוי הגדול בג'ייסון – מאדם שמרוכז בעיקר בעצמו, הוא הופך לאדם אכפתי שדואג לאלכסיה ואמילי. וזהו גם הנושא המרכזי של הסרט.
מרגע זה ואילך, הוא מנסה ככל יכולתו כדי לעזור לאמילי לחיות חיים נהדרים כל עוד זה נמשך. אמילי גם "מהנדסת" ומעודדת את הרומן בין ג'ייסון לאמה.
התגמול.
אחת המשימות מחייבת אותו לנסוע לאקוודור וללמוד בספרייה שסבו בנה כדי לעזור לאנשים שם. זה גם מאלץ אותו בחוסר רצון להתעמת עם מותו של אביו שם, מה שמוביל אותו בסופו של דבר לצאת לטיול מסוכן בהרים, כדי לראות היכן בדיוק זה קרה. עם השלמת שתים עשרה המשימות שלו, ג'ייסון מקבל סכום של $ 100,000,000 וכל רכושו חוזר אליו. חברתו לשעבר, בידיעה שהוא חזר לעושרו ומעמדו הגבוה, עושה ניסיון לזכות בו בחזרה, אבל הוא דוחה אותה והולך.