בשנת 2002 הקימו היזמים אלי בוך ותדהר (דרי) שלון את עמותת "קו הזינוק", אשר הכשירה, בתהליך בן 10 שנים, מהתיכון ועד לסיום התואר הראשון באקדמיה, מאות צעירים מהפריפריה הגאו-חברתית לקידום חוסן חברתי-כלכלי בישראל. כיום פועלת "קו הזינוק" כאחת מתוכניות המנהיגות של "שותפויות אדמונד דה רוטשילד".
בשנת 2010 הקימה קרן אדמונד דה רוטשילד את "שגרירי רוטשילד": תוכנית מנהיגות חברתית לסטודנטים לתואר ראשון מהפריפריה החברתית-גאוגרפית המיועדת לצמצום פערים.
בשנת 2016 ייסדה קרן אדמונד דה רוטשילד את ״שותפויות אדמונד דה רוטשילד״ – כבית אחד לתוכניות מנהיגות לנוער ולצעירים, הפועלות לקידום של צמצום פערים בחברה הישראלית. תחת הארגון פעלו תחילה תוכניות המנהיגות "שגרירי רוטשילד" ו"קו הזינוק", ולאחר מכן הצטרפו התוכניות צוערים לשלטון המקומי, תוכנית "מסאר", תוכנית ״תקווה ישראלית״ ותוכנית ״רחבת השינוי״ למנהלים בדרגי ביניים.
מחזור העמותה נכון לשנת 2021 הוא יותר מ-40 מיליון ש"ח. מקורן של רוב הכנסות העמותה הם מתרומות, וחלק גדול נוסף מתמיכה ממשלתית: בשנת 2021 קיבלה העמותה כ-1,300,000 ש"ח ממענקים ממשלתיים.
פעילות העמותה.
הארגון מאתר צעירות וצעירים מתאימים, בעיקר מהפריפריה החברתית-גאוגרפית, ומכשירם במטרה לפתח מנהיגות צעירה בעלת תפיסות עולם חברתיות, במודל לחברה משותפת בת-קיימא. עקרונות העמותה הם צמצום פערים, שוויון הזדמנויות, סולידריות וכבוד הדדי.
הארגון מפעיל תוכניות להרחבת ההשכלה והידע, לעידוד אקטיביזם חברתי ומתן מסוגלות עצמית. המשתתפים, המגיעים מכל המגזרים החברתיים והגאוגרפיים בישראל, מלווים על ידי אנשי מקצוע ומקבלים הכוונה אישית וקבוצתית.
סנאי דואה אמריקני דרומי
סנאי דואה אמריקני
סנאי דואה אמריקני צפוני
לובסטר אמריקני
שליו אמריקני מצויץ
אפלול אמריקני
פרד שאוס
פרדריק אפלטון "פרד" שאוס (באנגלית: Frederick Appleton "Fred" Schaus; 30 ביוני 1925 – 10 בפברואר 2010) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק ב-NBA בין השנים 1949–1954. לאורך קריירת המשחק השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר (), והעמיד ממוצעים כוללים של 12.2 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק.
בין השנים 1960–1967 שימש כמאמן לוס אנג'לס לייקרס, ובין השנים 1967–1972 היה הג'נרל מנג'ר של הקבוצה.
קריירת משחק.
לאחר שלמד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית נלקח שאוס בבחירה ה-27 של דראפט ה-NBA 1949, על ידי פורט ויין פיסטונס. בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל את קלעיה עם 14.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונה העוקבת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שקלע שיא קריירה של 15.1 נקודות למשחק (מקום 13 ב-NBA). בעונות ו- שמר על יכולת יציבה והוביל את הפיסטונס להופעתם השלישית והרביעית ברציפות בשלב הפלייאוף, בהתאמה.
במהלך עונת נמכר לניו יורק ניקס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 28.
קריירת אימון.
מיד עם פרישתו ממשחק מונה שאוס למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וירג'יניה המערבית, בה שיחק בעבר בין השנים 1946–1949. ב-6 עונותיו כמאמן האוניברסיטה רשמה הקבוצה מאזן כולל של 146 ניצחונות ו-37 הפסדים (79.8%), ובכולן העפילה לטורניר אליפות המכללות. בעונת 1958/1959 העפילה לגמר טורניר אליפות המכללות – הישגה הגדול אי פעם – הודות ליכולת מצוינת של שחקנה ג'רי וסט, אך הפסידה במשחק הגמר מול אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בתוצאה 70–71.
בקיץ 1959 אימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל בטורניר המשחקים הפאן-אמריקאיים, והוביל אותה לזכייה במדליית הזהב לאחר שניצחה בכל משחקיה בהפרש ממוצע של כ-39 נקודות. בלטו בנבחרת שחקני המכללות אוסקר רוברטסון וג'רי וסט.
לקראת עונת , בעת מעבר הקבוצה ללוס אנג'לס, מונה שאוס למאמן קבוצת לוס אנג'לס לייקרס, אשר בדיוק צירפה את ג'רי וסט דרך הדראפט. ב-7 עונותיו כמאמן הלייקרס העמידה הקבוצה מאזן כולל חיובי 315–245 (56.3%), וב-4 מתוכן העפילה לגמר ה-NBA. בכל ארבע סדרות הגמר הפסידה לוס אנג'לס מול בוסטון סלטיקס, אשר זכתה באותה תקופה ב-8 אליפויות רצופות. ב-5 מהעונות נבחר שאוס לאמן את "נבחרת המערב" במשחק האולסטאר, בה הדריך את שחקניו מהלייקרס ג'רי וסט, אלג'ין ביילור, פרנק סלבי, רודי לרוסו ודארל אימהוף.
בשנת 1972 חזר שאוס לליגת המכללות, כאשר מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת פרדו אשר באינדיאנה. מאזנה הכולל של הקבוצה ב-6 עונותיו של שאוס בפרדו עומד על 104 ניצחונות ו-60 הפסדים (63.4%). בעונת 1976/1977 העפילה פרדו לטורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה.
קריירה כג'נרל מנג'ר.
מיד עם עזיבתו את תפקיד מאמן הלייקרס בשנת 1967, מונה שאוס לג'נרל מנג'ר של הקבוצה. בעונת זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA, ובסיומה עזב שאוס את תפקידו בקבוצה והוחלף על ידי פיט ניואל. בין פעולותיו הבולטות כג'נרל מנג'ר ניתן לציין את צירופם של וילט צ'מברלין מפילדלפיה 76' (1968) ושל גייל גודריץ' מפיניקס סאנס (1970), ואת מינויו של ביל שרמן למאמן הקבוצה ב-1971.
ב-10 בפברואר 2010 נפטר שאוס, בגיל 84.
מיסטר ביג (להקה)
מר ביג היא להקת-על אמריקאית שמנגנת רוק כבד. הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס, שבקליפורניה, בשנת 1988. חברי הלהקה המקורית היו אריק מרטין (סולן), פול גילברט (גיטרה), בילי שיהאן (גיטרה בס), ופט טרופי (תופים וכלי הקשה). השירים שלהם מסומנים לעיתים קרובות על ידי שירה חזקה והרמוניות קוליות. הלהיטים שלהם כוללים את השיר "To Be with You" () (מספר אחד ב -15 מדינות ב -1992) ו"Just Take My Heart". שם הלהקה לקוח מהשיר Eponymous של להקת פריי ().
מר ביג נשארו פעילים ופופולריים במשך יותר משני עשורים, למרות סכסוכים פנימיים ושינוי מגמות המוזיקה. הם התפרקו בשנת 2002, אך לאחר בקשות של מעריצי הלהקה, הם התאחדו בשנת 2009; הסיור הראשון שלהם לאחר האיחוד היה ביפן, יוני 2009. מר ביג הוציאו תשעה אלבומי אולפן.
היסטוריה.
אלבום התהוות והבכורה (1988 – 1990).
אחרי שהבסיסט בילי שיהאן עזב את הלהקה גיבוי של דייוויד לי רות () בשנת 1988, הוא החל להרכיב להקה חדשה בעזרתו של מייק וורניי מחברת שרפנל רקורדס (). הוא גייס את אריק מרטין, את הגיטריסט גילברט ואת המתופף טורפיי. גילברט כבר היה גיטריסט מכובד ששחרר שני אלבומים עם הלהקה שלו לוס אנג'לס רייסר איקס (). טורפיי הקליט שירים עם מספר אמנים ביניהם אימפליטירי, סטן בוש, בלינדה קרלייל, טד נוג'נט, הקנאק וג'ף פאריס (ששיתף עם הלהקה פעולה עם הלהקה בכתיבת שירים).
הלהקה שכרה את שירותיו של וואלטר הרברט () כמנהל להקה.
בשנת 1989, הם חתמו עם אטלנטיק רקורדס והוציאו את אלבום הבכורה שלהם, מר. ביג (), באותה שנה. האלבום לא זכה בהצלחה רבה בארצות הברית, אבל זכה להצלחה רבה ביפן.
פריצת הלהקה וגובה התהילה (1991 – 1998).
ביוני 1990, הלהקה הופיעה באמריקה כפתיחה סיור ההופעות. באוגוסט 1990, שני שירים, "Strike Like Lightning" ו- "Shadows", בביצוע הלהקה, יצאו באופן בלעדי בפסקול של סרט הפעולה "Navy SEALs" ().
האלבום השני של מר ביג, שיצא בשנת 1991 Lean Into It (), היה פריצת הדרך הגדולה של הלהקה, באלבום יצאו שלושה סינגלים, "To Be with You" (השיר היה במקום הראשון ב-15 מדינות) ו "Just Take My Heart" והשיר Green-Tinted Sixties Mind ().
מר. ביג סיירו בבריטניה באפריל ומאי 1991, ושוב בשנת 1992, בצאת האלבום החי, "Mr. Big Live" (). כמו כן הופיעו בתור מופע חימום ללהקת אירוסמית' באצטדיון וומבלי בלונדון.
בשנת 1993, קאבר הלהקה לשיר של "Wild World" של קאט סטיבנס, מתוך האלבום השלישי שלהם, Bump Ahead (אנ'), הגיע למקום 27 במצעד בילבורד הוט 100.
הלהקה הוציאה את האלבום Hey Man () ב -1996. השיר "Take Cover" נכלל בפסקול סדרת האנימציה "".
הפופולריות של הלהקה נראתה ביפן וברוב מדינות אסיה. הם המשיכו להופיע בשוק האסייתי, וכתוצאה מכך הלהקה שחררה מספר גרסאות של אלבומים חיים עבור השוק היפני.
Live At Budokan () היה אלבום שיועד לשוק היפני בלבד ועם פרסום האלבום, חברי הלהקה החלו להתרכז בפרויקטים אחרים; הלהקה נפרדה זמנית ב -1997.
שינוי בהרכב הלהקה ופירוקה (1999 – 2002).
גילברט עזב את הלהקה ב -1999 וריצ'י קוטזן החליף אותו כנגן גיטרה, הלהקה בהרכבה החדש הוציא שני אלבומי אולפן: Get Over It () בשנת 1999 ואת האלבום Actual Size () בשנת 2001.
הלהקה ערכה סיור של עשרים יום ביפן. בערב ראש השנה האזרחית 1999 הופיעו מר. ביג עם להקת אירוסמית' באוסקה. האלבום Get Over It יצא בארצות הברית במרץ 2000.
הוקלטו סרטונים עבור שני שירים מהאלבום "Get Over It": עבור השירים "Electrified" ו"Superfantastic", אך הם מעולם לא פורסמו כיוון שהבמאי טען לזכויות יוצרים על קטעי הווידאו.
בשנת 2001, מר ביג הוציאו את האלבום Actual Size באסיה. האלבום הצליח במצעד השירים. הסינגל הראשון, "Shine", שימש כשיר נושא בסוף פרק עבור אנימה סדרת הלסינג .
עם זאת, נוצר מתח בין שיהאן לבין חברים אחרים כאשר שיהאן יצא לסיבוב הופעות עם סטיב ואי. מרטין, קוטזן וטורפי החליטו לכתוב שירים בלי שיהאן, שקיבל רק קרדיט על שני שירים באלבום "Actual Size". מרטין והאחרים היו מוטרדים גם ביחס של שיהאן במהלך ההקלטה של וידאו "Shine". מרטין וטרופי החליט לפטר את שיהאן מהלהקה. כאשר קוטזן שמע על ההחלטה, הוא גרם לכך ששיאהן יחזור ללהקה בתנאי שזה יהיה סיבוב ההופעות האחרון שלהם ובסופו של דבר הלהקה התפרקה, בשנת 2002.
איחוד ואלבום חדש (2009 – 2013).