השתתפותה של ארצות הברית בטורניר ההוקי קרח לוותה בשערורייה שכמעט הגיעה לכדי ביטול הטורניר כולו. לקראת המשחקים התארגנו שתי נבחרות. נבחרת אחת נתמכה על ידי איגוד האתלטים החובבים והוועד האולימפי של ארצות הברית והתבססה על שחקנים חובבים בלבד, והשנייה נתמכה על ידי התאחדות ההוקי החובבני ופדרציית ההוקי קרח הבינלאומית והתבססה גם על שחקנים מקצוענים. המחלוקת בשאלת הייצוג לא הוכרעה עד לתחילת המשחקים, ושתי הנבחרות הגיעו לסנט מוריץ. כתוצאה מכך, החליט הוועד האולימפי הבינלאומי כי אף אחת מהן לא תוכל להשתתף. בתגובה, הודיעה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית כי תחרים את המשחקים. הוועדה המארגנת מטעם השווייצרים לא רצתה להתעמת עם אף אחד מהארגונים, וקבעה כי הנבחרת המקצוענית תורשה להשתתף במשחקים ואילו הנבחרת החובבנית היא זו שתצעד בטקס הפתיחה. בסופו של דבר הושגה פשרה לפיה הנבחרת המקצוענית תורשה להשתתף בטורניר, אך הישגיה לא ירשמו, והיא לא תוכל לזכות במדליה אולימפית. מאחר שהטורניר שימש גם כאליפות העולם בהוקי קרח, נקבע כי התוצאה שתשיג הנבחרת כן תיחשב לעניין זה בלבד. במשחקים עצמם דורגה הנבחרת במקום הרביעי בבית בן שמונה נבחרות.
אולימפיאדת אוסלו (1952).
65 הספורטאים האמריקאים שהשתתפו באולימפיאדת אוסלו (1952) זכו ב-11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, הישג שהיה שני רק להישגיה של המארחת, נורווגיה.
גולשת הסקי האלפיני אנדריאה מיד-לורנס זכתה בשתי מדליות זהב, במסלול הסלאלום ובמסלול הסלאלום הענק. דיק באטון שמר על תוארו בהחלקה אומנותית, ומחליקים אומנותיים נוספים זכו במדליות: טנלי אולברייט זכתה במדליית כסף במקצה היחידות, האחים פיטר וקרול קנדי זכו במדליית כסף במקצה הזוגות וג'יימס גרוגן זכה במדליית כסף במקצה היחידים. קן הנרי ניצח בהחלקה מהירה ל-500 מטר, ודון מקדרמוט היה סגנו. סטנלי בנהאם ופטריק מרטין זכו במדליית כסף במזחלות, ויחד עם ג'יימס אטקינסון והווארקד קרוסט זכו גם במדליית כסף במקצה הרביעיות. נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף הרביעית בתולדותיה, לאחר שדורגה שנייה, אחרי קנדה, בבית בן שמונה נבחרות.
אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956).
באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) השתתפו 67 ספורטאים אמריקאים. הם זכו ב-7 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, ודורגו במקום השישי בטבלת המדליות.
עיקר ההישגים הגיעו בהחלקה אומנותית. בתחרות הגברים זכו מחליקים אמריקאים בכל שלוש המדליות: הייז אלן ג'נקינס בזהב, רונלד רוברטסון בכסף ודייוויד ג'נקינס (אחיו הצעיר של הייז) בארד. המחליקות האמריקאיות הגיעו לשני המקומות הראשונים בתחרות הנשים. טנלי אולברייט שיפרה את הישגה מאוסלו וזכתה במדליית הזהב, וסגניתה הייתה קרול הייס. נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף בפעם השנייה ברציפות. לראשונה הקדימה ארצות הברית את נבחרת קנדה, אך דורגה שנייה, אחרי נבחרת ברית המועצות, שהשתתפה לראשונה במשחקים. במדליה האחרונה, מדליית ארד, זכו רביעיית גולשי המזחלות.
אולימפיאדת סקוו ואלי (1960).
ב-1960 אירחה ארצות הברית את אולימפיאדת החורף בפעם השנייה בתולדותיה, אולימפיאדת סקוו ואלי. מספר שיא של 79 ספורטאים אמריקאים השתתפו במשחקים. הם זכו ב-10 מדליות, מהן 3 מדליות זהב, וארצות הברית דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות והמשלחת הכלל-גרמנית.
גם במשחקים אלה בלטו המחליקים האומנותיים. קרול הייס שיפרה את הישגה מקורטינה ד'אמפצו וזכתה במדליית הזהב במקצה הנשים. באותה תחרות זכתה ברברה רולס במדליית הארד. במקצה הגברים זכה דייוויד ג'נקינס במדליית הזהב, ארבע שנים לאחר שאחיו רשם הישג דומה. במקצה הזוגות זכו ננסי ורונלד לודינגטון במדליית ארד. נבחרת ההוקי קרח זכתה בתואר האולימפי לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה את כל משחקיה בבית הגמר ללא הפסד. גולשת הסקי האלפיני פני פיטו זכתה בשתי מדליות כסף, בגלישה במורד ובסלאלום ענק, וגולשת נוספת, בטסי סנייט, זכתה במדליית כסף בסלאלום. ביל דיסני זכה במדליית כסף בהחלקה מהירה ל-500 מטר וג'יני אשוורת' זכתה במדליית ארד במקצה המקביל לגברים.
אולימפיאדת אינסברוק (1964).
מספר הספורטאים האמריקאים שהשתתפו באולימפיאדת אינסברוק (1964) הגיע לשיא חדש - 89. עם זאת, מספר המדליות שצברה המשלחת ירד ל-6, בהן מדליית זהב אחת בלבד. בסיום המשחקים דורגה ארצות הברית במקום השמיני בטבלת המדליות.
טרי מקדרמוט היה האמריקאי היחיד שזכה במדליית זהב באינסברוק, בהחלקה מהירה ל-500 מטר. גולשת הסקי האלפיני ג'ין סוברט זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק ובמדליית ארד בסלאלום. בילי קיד זכה במדליית כסף בסלאלום וג'ימי היוגה זכה במדליית ארד באותו מקצה. סקוט אלן זכה במדליה השישית, מדליית ארד בהחלקה אומנותית. זכייתו זו באה שלוש שנים לאחר שרוב נבחרת ההחלקה האומנותית של ארצות הברית נספתה בהתרסקות מטוס בסמוך לבריסל. נבחרת ההוקי קרח רשמה את ההישג החלש בתולדותיה, כשסיימה במקום החמישי.
אולימפיאדת גרנובל (1968).
מספר המשתתפים האמריקאים המשיך לגדול באולימפיאדת גרנובל (1968), והגיע ל-95, אך גם הפעם לא הצליחו לרשום הישגים גבוהים כבעבר. הם זכו ב-7 מדליות, בהן מדליית זהב אחת, ודורגו במקום התשיעי בטבלת המדליות, הדירוג הנמוך אי פעם.
המחליקה האומנותית פגי פלמינג זכתה במדליית הזהב היחידה. מחליק אומנותי נוסף, טים ווד, זכה במדליית כסף. יתר המדליות הושגו בהחלקה מהירה. דיאן הולום, מארי מאיירס וג'ני פיש חלקו במדליית הכסף במירוץ ל-500 מטר והולום זכתה גם במדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר. טרי מקדרמוט איבד את תוארו מאינסברוק, וזכה אף הוא במדליית כסף, במירוץ המקביל ל-500 מטר. נבחרת ההוקי קרח שוב רשמה שיא שלילי, כשסיימה את המשחקים במקום השישי.
אולימפיאדת סאפורו (1972).
באולימפיאדת סאפורו (1972) עלה מספר הספורטאים האמריקאים ל-103, וגם ההישגים השתפרו, ל-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. בסיום המשחקים דורגה ארצות הברית במקום החמישי בטבלת המדליות.
דיאן הולום שיפרה את הישגיה מגרנובל, וזכתה במדליית זהב בהחלקה מהירה ל-1500 מטר ובמדליית כסף בהחלקה מהירה ל-3000 מטר. מחליקה מהירה נוספת, אן הנינג, זכתה במדליית זהב במירוץ ל-500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר. בסקי אלפיני זכתה ברברה קוקרן במדליית זהב בסלאלום, וסוזאן קורוק זכתה במדליית ארד בגלישה במורד. ג'נט לין זכתה במדליית ארד בהחלקה אומנותית. נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף, לאחר שדורגה שנייה, אחרי ברית המועצות, בבית בן שש נבחרות.
אולימפיאדת אינסברוק (1976).
הישגי המשלחת האמריקאית המשיכו להשתפר באולימפיאדת אינסברוק (1976). 106 הספורטאים האמריקאים שהשתתפו במשחקים זכו ב-10 מדליות, בהן 3 מדליות זה, ודורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות וגרמניה המזרחית.
מרבית זוכי המדליות היו מחליקים מהירים. שילה יאנג זכתה במדליית זהב במירוץ ל-500 מטר, במדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר. פיטר מולר זכה במדליית זהב במירוץ ל-1000 מטר, ליאה פולוס (לימים רעייתו של מולר) זכתה במדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר ודן אימרפול זכה במדליית ארד במירוץ ל-500 מטר. דורותי האמיל זכתה במדליית זהב בהחלקה אומנותית, וקולין אוקונור וג'יימס מילנס זכו במדליית ארד בתחרות הזוגות. ביל קוך היה לאמריקאי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בסקי למרחקים, מדליית כסף במירוץ ל-30 ק"מ. גולשת הסקי האלפיני סינדי נלסון זכתה במדליית ארד בגלישה במורד. נבחרת ההוקי קרח סיימה במקום החמישי.
אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980).
באולימפיאדת החורף השלישית שנערכה על אדמת ארצות הברית, אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) השתתפו 101 ספורטאים אמריקאים. הם זכו ב-12 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, בדיוק כמו במשחקים שנערכו בלייק פלאסיד, ב-1932. גם במשחקים אלה דורגו האמריקאים במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות וגרמניה המזרחית.
הספורטאי הבולט במשלחת היה אריק היידן, שניצח בכל חמשת המקצים בהחלקה מהירה - 500 מטר, 1000 מטר, 1500 מטר, 5000 מטר ו-10000 מטר. במירוץ ל-1000 מטר גם קבע שיא עולם חדש. גם כיום, ערב אולימפיאדת סוצ'י (2014), היידן הוא הספורטאי היחיד בהיסטוריה שזכה בחמש מדליות זהב באולימפיאדת חורף אחת. בתחרויות הנשים זכתה ליאה פולוס בשתי מדליות כסף, במרוצים ל-500 ול-1000 מטר, ובת' היידן זכתה במדליית ארד במירוץ ל-3000 מטר. לינדה פרטיאני זכתה במדליית כסף בהחלקה אומנותית וצ'ארלס טיקנר זכה במדליית ארד. פיל מארה זכה במדליית כסף בסקי אלפיני, בסלאלום.
טאי בבילוניה ורנדי גרדנר, אלופי העולם המכהנים היו מועמדים לזכייה, אך בעקבות פציעה במהלך חימום ירדו מהמשך התחרות.
נבחרת ההוקי קרח הפתיעה וזכתה במדליית הזהב בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה מזה 20 שנה. הנבחרת, שהורכבה משחקני מכללות אלמונים גברה בבית הגמר על נבחרת ברית המועצות, שנחשבה לנבחרת הטובה בעולם, בתוצאה 3-4, במשחק שזכה לכינוי נס על הקרח. הניצחון היה כה דרמטי, עד כי בשנת 2008, כשפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית חגגה 100 שנים להיווסדה וציינה את 100 האירועים הבולטים ביותר בהיסטוריה של הענף, נבחר המשחק למקום הראשון. המשחק עצמו לא היה זה שהבטיח לארצות הברית את מדליית הזהב, שכן היא גררה תוצאת תיקו עם שוודיה משלב הבתים, והיה עליה לנצח גם את פינלנד. רק לאחר ניצחון זה הובטחה מדליית הזהב.
אולימפיאדת סרייבו (1984).
107 ספורטאים אמריקאים השתתפו באולימפיאדת סרייבו (1984). הם זכו ב-8 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, ובפעם השלישית ברציפות דורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי גרמניה המזרחית וברית המועצות.