לפי מודל המוביליזציה, הממשל עצמו הוא שמקדם את האג'נדה שלו, ומגייס תמיכה מהציבור לצעדיו ולמהלכיו. מודל זה אופייני במשטרים טוטליטריים וחד-מפלגתיים. לפי מודל שלישי, מודל הייזום הפנימי, קידום אג'נדה שאינה נחשפת לציבור נעשה בידי גורמים המקורבים לממשל או בקרב הממשל עצמו. במרבית המקרים, קידום אגנ'דה נעשה כשילוב של שלושת המודלים.
ג'ון קינגדון חקר מדוע נושאים מסוימים הופכים לאג'נדה ואחרים לא, ופיתח תאוריה שכינה "תאוריית שלושת הזרמים". לפי תאוריה זו, קיימים שלושה זרמים - זרם הבעיות, זרם החלופות המדיניות וזרם הפוליטיקה. לפי תאוריה זו, בכל רגע נתון ישנן בעיות הממתינות לפתרון, יש הצעות לפתרון שלא תמיד מתאימות לבעיות הקיימות, ויש חילופי שלטון. כשכל הזרמים משתלבים זה בזה - משטר פוליטי מסוים שיש לו פתרון מסוים לבעיה מסוימת - תקודם האג'נדה. קינגדון מצביע גם על בעיה אפשרית שיוצרת תאוריה זו - לעיתים קבוצות אינטרס מנסות לקדם בעיה מסוימת או פתרון מסוים, ובהינתן המצב הפוליטי הספציפי, ייתכנו מקרים שבהם שילוב הזרמים יוביל לכך שהפתרון שמוצע לבעיה אינו בהכרח הפתרון הטוב ביותר, או שהבעיה שפיתרונה הפך לאג'נדה אינה הבעיה העיקרית, שפיתרונה הוא החשוב או הדחוף ביותר.
שימושים נוספים.
מפלגות ופוליטיקאים מציגות לציבור אג'נדה בתחומים שונים - המדיני, החברתי, הסביבתי, וכדומה, כדי שיוכלו לבדל עצמם מאחרים. כך, למשל, אמר חבר הכנסת אופיר פינס בהתייחסו למצבה של מפלגת העבודה: "צריך לייצר אג'נדה משלנו. צריך להכין תוכנית מדינית וביטחונית".
גופים ציבוריים משתמשים לעיתים במונח "אג'נדה" כדי לתאר קידום סדר יום מסוים. כך למשל "אג'נדה 21" הוא שמה של תוכנית שיזם האו"ם לקידום פיתוח בר-קיימא במאה ה-21. המועצה הלאומית לכלכלה הגישה לממשלת ישראל בשנת 2007 הצעה לתוכנית כלכלית-חברתית רב-שנתית, אותה כינתה "האג'נדה".
לעיתים, עצם קיומה של אג'נדה מסוימת נתפש כדבר שלילי. אהרן ברק התנגד למינויה של רות גביזון לבית המשפט העליון משום ש"יש לה אג'נדה... ואג'נדה זו אינה מתאימה וראויה לבית המשפט העליון".
שמאעה
שמאעה (גם "שמאע", שם רשמי: "שערי ציון") הייתה שכונה יהודית בגיא בן הינום, אשר בחלק מבתיה שוכן היום הסינמטק של ירושלים. היא נוסדה למרגלות בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון, והשתרעה בעיקר על קרקעית העמק עד מרגלות הר ציון.
שם השכונה.
שמה הרשמי של השכונה היה אמנם "שערי ציון", ואולם בציבור נודעה השכונה בעיקר בשם שמאעה (או "שמעא"). מקור השם אינו ברור כל צרכו, אולם רבים מייחסים אותו, בעקבות החוקר גוסטב דלמן, לשיבוש של שמו הצרפתי של חקל דמא, האתר ההיסטורי הנוצרי המצוי במורד העמק, כמה מאות מטרים מדרום למקומה של השכונה בעבר.
אין קשר בין שמה של השכונה לשמו של "מרכז מסחרי שמאע" שהוקם בסמוך לה בשנות העשרים של המאה ה-20 ונקרא על שם מייסדו, אליהו יוסף שמאע. בשנת 1958 החליטה עיריית ירושלים במסגרת הענקת שמות עבריים לשכונות בירושלים, להסב את שם השכונה ל"שמעה", על שם אחיו של דוד המלך, ואולם השינוי לא נקלט בציבור.
היסטוריה.
שכונת שמאעה (שערי ציון) הוקמה בשנת 1900 בידי כ-25 משפחות מיוצאי כורדיסטן ומונסטיר ומשפחות ספרדיות נוספות, בעיקר מזרחיות, שהתגוררו לפני-כן בעיר העתיקה. עד 1925 גדלה השכונה והתגוררו בה, בבתים דלים, כ-70 משפחות, שבהם למעלה מ-200 אנשים. התושבים בנו בית כנסת בצמוד לאחד מהבתים, משום שהשלטונות לא הרשו להם לבנות בית כנסת נפרד.
החל מראשית שנות ה-20, ובייחוד במהלך פרעות תרפ"ט, סבלו תושבי השכונה מפגיעות חוזרות ונשנות מצד ערבים, אף על פי שעם שכניהם הקרובים במורדות הגיא היו יחסי שכנות ידידותיים. תושבי השכונה התקשו להתארגן להגנה, ולמרות שנכללו במרחב ההגנה הירושלמית של המוסדות הלאומיים, וקיבלו סיוע ציבורי מאנשי בית"ר, ננטשה השכונה ממרבית מתושביה היהודים במהלך שנות ה-30. תחתיהם נכנסו לגור בבתים הקטנים משפחות ערביות, שקנו או שכרו את בתיהן מהתושבים היהודים, או נכנסו אליהן ללא היתר. השכונה הייתה לשכונה מעורבת של יהודים וערבים, ונודעה כשכונת עוני. בינואר 1939, במהלך המרד הערבי הגדול, נותרו בשכונה רק שש משפחות יהודיות, שביקשו סיוע בשמירה כדי שהשכונה לא תינטש. אולם לאחר שאחד התושבים, מרדכי מזרחי, ששימש כמוח'תאר השכונה באותה תקופה, נרצח בפברואר 1939, נטשו התושבים היהודים האחרונים את השכונה. בשנים הבאות הייתה השכונה לשכונה ערבית לחלוטין.
במהלך מלחמת העצמאות נכבשה השכונה שהייתה בדרך המקשרת את הר ציון לימין משה על ידי ההגנה ותושביה הערבים נמלטו. השכונה לא אוכלסה בגלל התנגדות צה"ל שרצה להשאיר את האזור פנוי לגישה להר ציון. בשנת 1951, אף כי הייתה חשופה לירי צלפי הלגיון הירדני התיישבו בבתיה ההרוסים כמה עשרות משפחות עולים מארצות המזרח. בית הכנסת של השכונה בשנות ה-50 היה המבנה הגדול במורדות הר ציון, שבהווה שוכן בו המרכז העירוני למוזיקה ע"ש אלפרט. מבנה זה שימש גם את תנועת הנוער עזרא. בשנת 1955 תוארה השכונה במילים: "שכונת עולים הנתונים במצוקה קשה, למרגלות הר ציון" ונכלל בתוכנית המתאר של ירושלים כאזור הריסה שלא ניתן לדללו ולשקמו אלא יש להרסו כליל.
התושבים התבצרו בשכונה המסוכנת למגורים למרות ניסיונות העירייה לפנותם, ודרשו דיור חלופי. התושבים פונו לבסוף רק אחרי 1967 והאזור הפך לאחר מספר שנים ביזמת העירייה לגן פתוח כחלק מסובב חומות ירושלים.
השכונה נחשבת במחקר כ"אחות" לשכונות ג'ורת אל-ענב ובית יוסף והן קרויות "השכונות הנעלמות" בשל העדרן מהנוף כיום ומיעוט התיעוד והמחקר אודותיהן.
אברם זמיחובסקי
אברם זמיחובסקי (ברוסית: Абрам Давидович Замиховский; 5 בינואר 1908–1978) היה שחמטאי יהודי אוקראיני-סובייטי, אלוף אוקראינה לשנת 1931.
גוגל מאפס
עמותת בית אשל
אג'נדה 21
אג'נדה 21 היא תוכנית מקיפה של ארגון האומות המאוחדות לקידום פיתוח בר קיימא. התוכנית כוללת מתווה פעולות הנדרשות ברמה הגלובלית, הלאומית והמקומית על ידי ארגוני האו"ם השונים, ממשלות וארגונים אחרים בכל תחומי פעילות האדם המשפיעים על איכות הסביבה. המספר 21 מתייחס למאה ה-21.
התכנית המלאה של "אג'נדה 21" נחשפה בפסגת כדור הארץ בריו דה ז'ניירו ביוני 1992. התוכנית מכילה סדרה מקיפה של עקרונות שנועדו לסייע לממשלות ולמוסדות אחרים לפתח וליישם מדיניות ותוכניות לשיפור איכות הסביבה, אוכלוסייה בת-שימור ופיתוח בר-קיימא.
תוכנית אג'נדה 21 מהווה בסיס לפעולה של ממשלות ושל מוסדות ממשל מקומיים. כך למשל למעלה מ-150 מדינות הקימו ועידות לאומיות לקידום דיאלוג על פיתוח וקיימות בין גורמים ממשלתיים, ארגונים סביבתיים, חברות עסקיות, והחברה האזרחית. מדינות רבות אף מיסדו תוכניות לניטור מצב הסביבה באמצעות מדדים שונים. ברמת הרשויות המקומיות, למעלה מ-2,000 יישובים עירוניים ומועצות אזוריות ברחבי העולם הקימו תוכניות "אג'נדה 21 מקומית" לקידום קיימות מקומית.
קישורים חיצוניים.
המסמך הרשמי של אג'נדה 21
Tekken 5
טקן 5 (באנגלית: Tekken 5) הוא משחק וידאו מבוסס לחימה שפותח ופורסם על ידי החברה היפנית Namco בשנת 2004 עבור אולמות המשחקים ובשנת 2005 עבור הפלייסטיישן 2. זהו משחק החמישי, בסדרת Tekken. המשחק שודרג ל-Tekken 5.1, שרובם היו בו שינויים באיזון במשחק. מאוחר יותר, עדכון "Tekken 5: Dark Resurrection" שוחרר עבור משחקי ארקייד ב-2005, ומאוחר יותר הועבר ל-PlayStation Portable ול-PlayStation 3 בתור Tekken: Dark Resurrection.
עלילה.
העלילה מתחילה כשג'ין קאזאמה עוזב את ההונמארו. רגעים אחדים בלבד, אחר-כך, רובוטים, מסוג ג'ק 4 תוקפים את קאזויה והייהאצ'י מישימה, שעדיין בהתאוששות, מההפסד שלהם לג'ין קאזאמה. הרובוטים כיוונו על הייהאצ'י מישימה, והוא איים להרוג אותם (הייהאצ'י איים על הג'ק 4),וקאזויה עצר אותו, הייהאצ'י הבין, שקאזויה אומר לו שיילחמו ביחד. הם נלחמים ביחד, עד שקאזויה תופס את הייהאצ'י, וזורק אותו אל הג'ק 4. קאזויה קופץ מחלון, ואחד הרובוטים של הג'ק 4, מופיע מול הייהאצ'י, ומפוצץ את המקום, בפיצוץ עצמי. רייבן, שהיה עד למקרה הזה, מודיע למפקדו שהייהאצ'י מישימה מת.
הייהאצ'י כנראה מת, והתפרצות גדולה של אנרגיה, העירה את ג'ינפאצ'י מישימה, שהיה חסר במשך 50 השנים האחרונות, והדוויל העניק לו חיי נצח, ומובטח יירישת החברה "מישימה זייבטסו",למי שינצח במלך אגרוף הברזל, וינצח את ג'ינפאצ'י מישימה. קאזויה מישימה נלחם ברייבן, בטורניר, ואחרי שהוא מנצח, הוא מכריח את רייבן לגלות לו את כל הפרטים והדברים. כולם חשבו שהייהאצ'י מישימה מת, בגלל מה שקרה,אך הלוחמים של טקן, האמיתיים, ידעו שהוא עדיין בחיים,כי הם ידעו שלוחם כזה,לא ימות בקלות. הייהאצ'י מישימה מופיע, בכך שכשקאזויה עומד לבוא אל ג'ינפאצ'י מישימה, סבו,אבל לא להילחם בו, אלא ללמוד ממנו עוד,כי הוא סבא שלו, והוא אוהב אותו, והייהאצ'י לא נותן לו להגיע אל ג'ינפאצ'י,אז קאזויה נלחם, ומנצח את הייהאצ'י. בינתיים,ג'ין כבר נלחם בג'ינפאצ'י, ומנצח אותו,ג'ין לוקח אחריות על המישימה זייבטסו, והופך לבעליה של החברה. קאזויה מגיע אל ג'ינפאצ'י, ומגלה שהפסיד לג'ין, אבל זה לא היה אכפת לו, ואז ג'ינפאצ'י וקאזויה באו להתחבק, והדוויל השתלט על ג'ינפאצ'י, וקאזויה ניצח, ואז לקח את ג'ינפאצ'י, סבו,ונזכר איך היו אוהבים להתאמן ביחד, וזה גרם לקאזויה לחייך, ואז הדוויל,גן השטן שלו: דוויל קאזויה, השתלט עליו, עין אחת שלו הפכה לאדומה, והוא נתן לג'ינפאצ'י מכה חזקה שהרגה אותו.
טרוויאן