הצינה הגדולה בבית הגדול (באנגלית: The Big Chill at the Big House) הוא שמו הרשמי של משחק הוקי קרח שהתקיים באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית ב-11 בדצמבר 2010 בין אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת המדינה של מישיגן, במסגרת אליפות ההוקי קרח של התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA).
המשחק שוחק תחת כיפת השמיים באצטדיון מישיגן הידוע בכינויו "הבית הגדול" (The Big House), אצטדיון הפוטבול של אוניברסיטת מישיגן שהוא האצטדיון הגדול ביותר בארצות הברית. למשחק נמכרו 113,411 כרטיסים על פי נתוני אוניברסיטת מישיגן. המשחק נכנס לספר השיאים של גינס כמשחק ההוקי קרח עם הקהל הגדול ביותר בהיסטוריה, כאשר אנשי ספר השיאים קבעו את נתון הקהל שלו בפועל על 104,173 צופים.
רקע והיסטוריה.
ב-6 באוקטובר 2001 שיחקו נבחרות ההוקי קרח של שתי האוניברסיטאות, הנחשבות ליריבות מושבעות, תחת כיפת השמיים באצטדיון הפוטבול של אוניברסיטת המדינה של מישיגן, "אצטדיון ספרטן". המשחק, שכונה בשם "המלחמה הקרה" והסתיים בתיקו 3:3, משך 74,544 צופים והפך למשחק ההוקי קרח עם הקהל הרב ביותר בהיסטוריה.
הצלחת המשחק הביאה לכך שמשחקים שונים במסגרות שונות, כולל משחקי NHL, שוחקו תחת כיפת השמיים באצטדיוני פוטבול ובייסבול, ומשכו קהל רב.
ב-4 במרץ 2009 דיווח העיתון "מישיגן דיילי" על אפשרות לעריכת משחק נוסף בין שתי האוניברסיטאות. המאמר נתן למשחק את השם הלא רשמי "המלחמה הקרה 2".
ב-28 בינואר 2010 הכריזו שתי האוניברסיטאות רשמית על עריכתו של המשחק באצטדיון מישיגן (ובכינויו "הבית הגדול"), שהוא אצטדיון הפוטבול הגדול ביותר בארצות הברית, ותכולתו הרשמית היא 109,901 מושבים במשחקי פוטבול - כ-35,000 יותר מ"אצטדיון ספרטן".
במהלך השנה נשבר שיא הקהל במשחק הוקי קרח שקבע משחק "המלחמה הקרה" מ-2001, כאשר משחק הפתיחה של אליפות העולם בין ארצות הברית וגרמניה ב-7 במאי הועבר לאצטדיון פלטינס ארנה בגלזנקירכן, אצטדיון קבוצת הכדורגל שאלקה 04, ומשך 77,803 צופים.
המשחק.
בנובמבר הכריזה אוניברסיטת מישיגן כי כל הכרטיסים למשחק נמכרו, כאשר עוד קודם לכן בישר קצב מכירת הכרטיסים על שבירתו הצפויה של שיא הקהל שנקבע במשחק בגרמניה.
לקראת המשחק הוצבה זירת קרח על משטח הפוטבול באצטדיון, כאשר קו האמצע של הזירה נמצא על קו 50 היארד של משטח הפוטבול.
למשחק נמכרו 113,411 כרטיסים על פי נתוני אוניברסיטת מישיגן. נציגי ספר השיאים של גינס, עוד בטרם אישרו את הנתון הרשמי, העניקו למשחק תעודה רשמית המאשרת שקבע שיא עולמי חדש, כיוון שכבר לפי ספירת הביניים התברר שכמות הצופים עברה בהרבה את שיא הקהל למשחק הוקי קרח שנקבע באליפות העולם. לבסוף העמידו אנשי ספר השיאים, שספרו את כמות הכרטיסים שנסרקו בשערי הכניסה לאצטדיון ביום המשחק, את כמות הצופים ואת השיא הרשמי על 104,173.
המשחק עצמו הסתיים בניצחון של אוניברסיטת מישיגן, 5:0.
דון &quot;הדרקון&quot; וילסון
דון "הדרקון" וילסון (באנגלית: Don "The Dragon" Wilson; נולד ב-10 בספטמבר 1954) הוא אלוף קיקבוקסינג אמריקאי ושחקן. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו בסרטי פעולה והרפתקאות, בכללם שמונה סרטים בסדרת "אגרוף הדמים" (Bloodfist) שהפיק רוג'ר קורמן.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
וילסון נולד לאב אירופי-אמריקאי ואם יפנית, באלטון, אילינוי,
וגדל בחופה של פלורידה. הייתה לו קריירה ארוכה ומוצלחת בזירה. הוא אחד מהקיק בוקסרים המוצלחים ביותר של דורו.
הוא אמן ב"פאי לום טאו קונג פו" (Pai Lum Tao Kung fu) (מקור: Inside Kungfu, September 2004)
הידוע גם כקונג פו הדרקון הלבן שכעת צורף לכינוי שלו. וילסון סבור כך וטוען שסגנונו הוא קיקבוקסינג דרקון לבן.
קריירת הקיקבוקסינג.
וילסון זכה בסך-הכול ב-11 אליפויות עולם במספר התאחדויות בכללן the IKF, WKA, KICK, ISKA, STAR ו-PKO. הוא זכה ב-IKF (www.IKFKickboxing.com בתואר אלוף העולם של ה-FCR ב-15 במאי 1999 בלוול (Lowell), מסצ'וסטס, ארצות הברית, שהביס את דיק קימבר. בסיום הסיבוב השלישי וילסון התאושש והכה בחבטת נוקאאוט מהירה שהטילה את קימבר לרצפה ללא תנועה. השופט דון סטל ספר כשקימבר היה על הרצפה, ספירה שבסיומה קימבר לא עמד על רגליו.
היות שמעולם לא קראו תיגר על תוארו, וילסון פרש מרצונו וירד לקטגוריית המשקל Light Heavyweight, ממנה הוא פרש לבסוף מקרבות שנים מספר אחרי-כן.
וילסון מחזיק בניצחון בנוקאאוט באליפות K-1 Kickboxing Grand-Prix הראשונה, בראנקו ציקאטיץ’.
קריירה כפרשן.
וילסון היה פרשן איגרוף ומראיין בהרבה מהאירועים המוקדמים של ה-UFC, החל מ-UFC 7 בבאפלו. הוא הצהיר כמה פעמים שהוא יאות להילחם ב-UFC בעצמו אם די אוהדים ידרשו זאת, אולם הדבר מעולם לא אירע. הוא המשיך ונהיה פרשן של King of the Cage.
הופעות בסרטים.
כמה מהסרטים בהם הופיע הם Futurekick, "אגרוף הדמים" 8-1, "טבעת האש" 1, 2 ו-3 Out for Blood, Operation Cobra, Blackbelt, Cyber Tracker 1 &amp; 2, "לוחם בדיוני", Redemption, Capitol Conspiracy, ו"באטמן לנצח", שם גילם את דמותו של מנהיג כנופיית נאון.
חייו האישיים.
הוא נישא למאפרת הטלוויזיה קתלין קארידין להם שלושה ילדים: ג'ונתן, דריידן ואובריאנה.
שיאי הקיקבוקסינג.
לפי כתב העת Inside Kung-Fu Presents Kickboxing Magazine (אוגוסט 1992), מאזן היסטורית הקרבות של דון וילסון עומד על 69 ניצחונות, 5 הפסדים, 2 תיקו, 46 ניצחונות בנוקאאוט, ו-6 נוקאאוט בבעיטה, ו-3 קרבות שהסתיימו ללא הכרעה. בעמוד 64 הקרב הראשון של וילסון עם ביל נובלוק באורלנדו, פלורידה, בדצמבר 1974 הסתיים ללא הכרעה לאחר הסיבוב השלישי. אולם, בעמוד 52 באותו גיליון, וילסון אומר על הקרב שלו עם נובלוק ש"ביל ניצח בסיבוב השלישי בהפרש גדול ואני ניצחתי בסיבוב הראשון. אז הוא ניצח בקרב." כיום התוצאה הבלתי רשמית של הקרב רשומה במאזן השיאים הרשמי של וילסון כמי שהסתיימה ללא הכרעה מכיוון שכשהוא החליט להילחם עבור ה-PKA, ג’ו קורלי חש שחוקי הקרב היו מעט שונים של ה-PKA, קורלי אמר לוילסון להשמיט את התוצאה.
קריירת הקיקבוקסינג של וילסון משתרעת על-פני ארבעה עשורים, הקרב הראשון שלו עם ביל נובלוק ב-1974 והקרב האחרון שלו, ניצחון בנוקאאוט בסיבוב העשירי על אדי בוטצ’ר ב-19 ביולי 2002 באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. הוא הביס בין השאר, אלופי עולם כמו ג’יימס וורינג, דניס אלקסיו ומוריס סמית. וילסון הגיע לתיקו עם אלוף אחר, ז’אן-איב תריו. ב-79 קרבות, וילסון נוצח בנוקאאוט רק פעם אחת, בידי גלן מקמוריס ב-1980. מאזן הקרבות של וילסון רשום כ-2-5-75 (48 נוקאאוטים) ו-3 ללא תוצאה.
דון וילסון
ריק סמיתס
ריק סמיתס (בהולנדית: Rik Smits; נולד ב-23 באוגוסט 1966, באיינדהובן, הולנד) הוא כדורסלן עבר הולנדי ששיחק לאורך קריירת המקצוענים שלו באינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA.
סמיתס, שמתנשא לגובה 2.24 ס"מ, היה אחד הסנטרים הטובים בליגה לאורך שנות ה-90. סגנון משחקו של סמיתס התבסס בעיקר על יכולת קליעה טובה מחצי מרחק. למרות גובהו לא הצטיין סמיתס בתחום הכדורים החוזרים ונחשב לשחקן "רך" בהגנה.
קריירת NBA.
לאחר קריירת מכללות בארצות הברית, נבחר סמיתס על ידי אינדיאנה בדראפט ה-NBA של שנת 1988 בבחירה השנייה, כאשר הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הליגה שנבחר שחקן אירופאי באחת משלוש הבחירות הראשונות.
בשנתו הראשונה בליגה פתח סמיתס בחמישייה ב-71 משחקים והעמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק. בסוף השנה נבחרת סמיתס לחמישיית הרוקיז של העונה.
תוך מספר עונות ביסס סמיתס את מעמדו כאחד הסנטרים הטובים בליגה ואף נבחר למשחק האולסטאר של שנת .
לאורך שנותיו בליגה היה סמיתס כוכב משני לצד חברו רג'י מילר שהיה המנהיג הבלתי מעורער של הקבוצה. בעונתו האחרונה בקריירה, עונת , הצליחה הקבוצה להגיע לגמר ה-NBA אך נוצחה על ידי הלוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4.
סמיתס נאבק לאורך הקריירה בפציעות רבות בכף הרגל, ובסופו של דבר פציעה כזו הובילה לפרישתו. ממוצעי הקריירה של סמיתס הם 14.8 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק.
תרבות יוון העתיקה
תרבות רומא העתיקה
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית (באנגלית: Marine Corps War Memorial) המכונה גם אנדרטת איו ג'ימה (באנגלית: Iwo Jima Memorial) היא אנדרטה המוקדשת לחיל הנחתים של ארצות הברית, הממוקמת בסמוך לבית הקברות הלאומי ארלינגטון, בקרבת קריון הולנד, במדינת וירג'יניה שבארצות הברית.
האנדרטה היא פסל רחב ידיים, מעשה ידי הפסל פליקס דה ולדון, המבוסס על הצילום המפורסם "הנפת הדגל באיוו ג'ימה" שצולם על ידי הצלם ג'ו רוזנטל במהלך קרב איוו ג'ימה.
היסטוריה.
העבודה על הפסל החלה בשנת 1951 ביציקת ברונזה המבוססת על התמונה. גובה הדמויות 9.8 מטרים, וגובה מוט הדגל 16 מטרים.
לפסל בסיס עשוי גרניט ועליו שתי כתובות:
על בסיס הפסל מצוינים המיקום והתאריך של כל הקרבות העיקריים בהם השתתף חיל הנחתים.
האנדרטה נחנכה על ידי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ב-10 בנובמבר 1954 – יום השנה ה-179 לייסוד חיל הנחתים.
בשנת 1961 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי כי דגל ארצות הברית יתנוסס מעל הפסל 24 שעות ביממה (וזהו אחד האתרים היחידים בהם מתנוסס הדגל באופן רשמי בכל שעות היממה).
האנדרטה משמשת כנקודת סיום המסלול המסורתית של מרתון חיל הנחתים.
פסלים דומים.
תבנית הגבס המקורית של הפסל ניצבת בהרלינגן שבמדינת טקסס, באקדמיית הנחתים - בית ספר צבאי פרטי.