מזרחי גדל בשכונת קריית אליעזר בסמוך לאצטדיון העירוני בחיפה. החל מגיל 6 החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים בחוג של מכבי חיפה ונחשב לכובש מצטיין בכל קבוצות הנוער בהן שיחק. בשנת 1982 הוכתר למלך השערים בקבוצת הנערים של המועדון כשלזכותו 36 שערים וכן תרם תרומה משמעותית לזכייה באליפות המדינה ובגביע המדינה באותה עונה. בשנת 1985 היה שותף מלא לאליפות הנוער של המועדון עם 18 שערים וזומן לנבחרת הנוער. מזרחי עשה את דרכו במחלקת הנוער תחת המאמנים ג'וני הרדי, אשר עלמני וליאון אברהם שקידמו אותו ואת חבריו לשנתון ניר קלינגר, ליאור רוזנטל, מרקו בלבול, ראובן עטר ועוד שחקנים בולטים לעתיד בכדורגל הישראלי. בשנת 1985, בגיל 17.5 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.
מזרחי הצליח להתברג כשחקן מפתח בסגל של מכבי חיפה בשנים הללו. בשנת 1988 זומן למבחנים בקבוצת לוקרן מבלגיה, אולם בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. אחד השערים הזכורים של מזרחי היה השער בגמר הגביע של עונת 1988/1989 נגד בית"ר ירושלים שניצחה לבסוף בפנדלים. בשנת 1991 נפצע מזרחי וקרע את שתי הרצועות הצולבות בברכו השמאלית ולאחר תקופת החלמה ארוכה התקשה לחזור לימיו הגדולים.
בשנת 1992 עבר למכבי הרצליה. בשנת 1993 חזר לשורות מכבי חיפה עד ששוחרר ממנה על ידי המנג'ר גיורא שפיגל.
מזרחי עבר לצפרירים חולון שם שיחק עונה אחת, כשאחריה חזר לקדנציה נוספת במכבי הרצליה בשורותיה שיחק שנתיים בה היה שחקן הרכש המרכזי וקפטן הקבוצה. אחרי הרצליה עבר מזרחי למכבי תל אביב בשורותיה שיחק עונה אחת, עד שבעונת 1997/1998 עבר להפועל אשקלון בה שיחק מספר משחקים ופרש ממשחק פעיל, בגיל 31.
לזכותו של מזרחי 12 הופעות בנבחרת ישראל. ב-28 במרץ 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת יוון. באותה שנה שותף בארבעה משחקי ידידות של הנבחרת, ולאחר מכן נעדר ממנה עד שנת 1995, אז חזר לסגל הנבחרת במשחקי מוקדמות יורו 1996. ב-16 באוגוסט 1995 כבש את שערו היחיד בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. ב-30 באפריל 1996 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון בלומפילד.
לאחר הפרישה.
לאחר תקופה בה ניהל כמה עסקים בעיר אילת חזר לתחום הכדורגל ואימן לזמן מה את הפועל עפולה, בית"ר חיפה, הפועל נצרת עילית ועירוני קריית אתא. לאחר מכן שימש עוזרו של רן בן שמעון, מאמן עירוני קריית שמונה.
בעונת 2011/2012 מונה למאמנה של מכבי צור שלום מליגה א'. מזרחי עזב את הקבוצה באוקטובר 2012, כשחזר לקריית שמונה ומונה לעוזרו של המאמן ברק בכר. בקיץ 2013 חזר למכבי צור שלום, אך לאחר שמונה משחקים פוטר מתפקידו. לאחר מכן שימש מזרחי כמאמן במחלקת הנוער של עירוני מודיעין.
כיום עובד מזרחי בנמל חיפה כנהג גורר מכולות מהאוניות בנמל.
מחקר אמפירי
Rockefeller Street
Rockefeller Street (בעברית: רחוב רוקפלר) הוא השיר שייצג את אסטוניה באירוויזיון 2011, אשר הגיע למקום ה-24 בגמר.
אסטוניה השתתפה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2011 במקום 15 בסדר ההשמעה. השיר שהושר באנגלית הגיע למקום התשיעי עם 60 נקודות. השיר עלה לגמר שבו השתתף כמספר 8 בסדר ההשמעה. התפאורה לשיר הייתה מורכבת מבניינים קטנים ובמהלך ההופעה המבצעת גטר יאני ביצעה טריק קסמים שבמהלכו הפכה מטפחת צהובה לשרביט שחור ארוך. עם גטר הופיעו שלושה רקדנים ושתי זמרות. אחת מהזמרות - מרילין קונגו גם השתתפה באירוויזיון 2009 בשיר האסטוני דאז - Rändajad. השיר הגיע למקום 24, אחד לפני האחרון.
מלבד זאת, כתב המשורר סבן לומוס עוד שלושה שירים שייצגו את אסטוניה בתחרות, בשנים 2005, 2009 ו-2017.
פיניסטר
פיניסטר (בצרפתית: Finistère) הוא מחוז בצרפת. מספרו במחוזות צרפת הוא 29 והוא המחוז המערבי ביותר בצרפת וחלק מחבל ברטאן. מקור שמו הוא מהתקופה הרומית, והוא נובע מהביטוי הלטיני Finis Terrae (סוף העולם). השם הברטוני למחוז הוא "Penn ar Bedd" (תחילת/סוף העולם). המחוז מחולק מנהלית לצפון ודרום פיניסטר. הפריפקטורות (סמכות מנהלית) של המחוז הן קמפר (Quimper) בדרום ועיר הנמל ברסט בצפון.
המחוז הוא חלק מאזור התפוצה של השפה הברטונית, שפה ממשפחת השפות הקלטיות.
עם אוכלוסייה של כ 907,800 תושבים, מחוז פיניסטר משתרע על 6,733 קמ"ר. קו החוף של המחוז הוא 1,430.8 ק"מ עם האיים, 1,273.3 ק"מ ללא האיים. האזור הימי שממערב לפיניסטר נקרא ים אירוס. הוא כולל כמה איים או איים הכוללים: Ouessant והארכיפלג Molène, האי Sein מול Pointe du Raz והארכיפלג Glénan מדרום.
אנדר ולואר
אנדר ולואר (בצרפתית: Indre-et-Loire) הוא מחוז במערב-מרכז צרפת הקרוי על שם נהרות האנדר והלואר שעוברים בו. המחוז כולל את החבל ההיסטורי טורן.
במחוז זורמים גם נהרות השר, הויין והקרז. גבינת העיזים סנט מור מיוצרת במחוז.
לודו
לוּדוֹ (השם המקובל באנגלית שמקורו מלטינית: Ludo – אני משחק), אל תתרגז בן אדם (השם המקובל בגרמנית, Mensch ärgere dich nicht), סבלנות או ריץ רץ, משחק מסלול פתוח, שהוא משחק לוח תלוי-מזל, לשנים עד ארבעה משתתפים, שאין לו שם מוסכם בעברית. כיום גם קיימות גרסאות ממוחשבות של המשחק.
במשחק זה, כל משתתף צריך להצעיד את החיילים שלו מנקודת מוצא ייחודית לחייליו אל נקודת יעד ייחודית לחייליו, דרך מסלול משותף לחיילים של כולם. מספר הצעדים של החיילים מוגבל על ידי תוצאות הקובייה והמסלול המשותף להם מקיף את הלוח. למשחק יש גרסאות רבות, ששונות זו מזו באורך המסלול ובחלק מהחוקים, כך שאפילו מחקרים מדעיים שעוסקים בו הם קשים להשוואה, משום שכל אחד מהם עוסק במשחק שונה במקצת (השוו את חוקי המשחק המתוארים במאמר של אלוי ואחמד (2001) לאלו המתוארים במאמר של רזניק ושותפיו (2008).
הלודו הוא גרסה אירופית פשוטה, מהמאה ה-19, למשחק הלאומי של הודו, הקרוי פצ'זי. העדות המוקדמת ביותר לקיומו של הפצ'זי נתגלתה בציורי קיר מהמאה השישית, במערות אז'נטה שבהודו.
חוקי המשחק ושלביו.
בשל ההבדלים בין גרסאות שונות של המשחק, יוסברו כאן החוקים השכיחים ביותר.
אסטרטגיה.
האסטרטגיה הפשוטה ביותר היא האסטרטגית המשחק המקרי. דהיינו, בכל פעם, שלשחקן יש אפשרות לבחור את מי מחייליו הוא יקדם, הוא יבחר בין האפשרויות באופן מקרי. אלוי ואחמד (2001) בחנו אסטרטגיה זו מול ארבע אסטרטגיות אחרות ומצאו שהיא החלשה ביותר מבין החמש.
בחירה באסטרטגיה שונה, מהאסטרטגית המשחק המקרי, דורשת הגדרה של סוגי מהלכים וניסוח כללים לבחירה ביניהם. סוג אחד של העדפה הוא לפי מיקום החייל על המסלול. ככל שחייל נמצא במקום מתקדם יותר על המסלול, כך אכילתו תגרום לנזק רב יותר לשחקן. זאת משום שלשחקן יידרשו תורות רבים יותר לשם החזרת החייל למקומו. לכן, אם יש לנו ברירה בין אכילת שני חיילים, של אותו יריב, ניטה להעדיף את אכילתו של זה, שמיקומו על המסלול מתקדם יותר ואם תהייה לנו ברירה בין הקטנת סיכון האכילה של מי מחיילינו שלנו, נעדיף להקטין את סיכוי האכילה של חיילנו, שמיקומו על המסלול הוא המתקדם ביותר.
אסטרטגיה קיצונית שמשתמשת בעקרון ההעדפה על פי מיקום על המסלול, מכונה על ידי אלוי ואחמד (2001) בשם "האסטרטגיה המהירה". לפי אסטרטגיה זו, מזיזים תמיד, אך ורק, את החייל הקדמי ביותר. למעשה, לא מוציאים אל המסלול, בשום מקרה, יותר מחייל אחד (אלא אם כן, לפי חוקי הגרסה בה אנו משחקים, חייבים תמיד להוציא חייל חדש אל המסלול, כאשר הקובייה מורה על הספרה שש). עם הוצאת החייל הראשון, מזיזים אותו תמיד, עד שהוא נכנס למסדרון או אפילו עד שהוא נכנס אל היעד. רק אז מתפנים להוצאת החייל הבא אל המסלול. אסטרטגיה זו לא מאפשרת למשתתף ברירה בהכנסתו של החייל לסיכונים, כמו עקיפה של חיילי היריב ויצירת מצב בו חיילי היריב יוכלו לאכול את החייל, אולם היא גם מורידה סיכונים בכך שלחייל בודד על המסלול יש פחות סיכוי להיאכל מאשר לשניים, שלושה או ארבעה. מבין חמש האסטרטגיות שאלוי ואחמד (2001) בחנו, אסטרטגיה זו נמצאה טובה יותר רק מהאסטרטגיה המקרית.
אסטרטגיה פחות קיצונית, שמשתמשת בעיקרון המיקום על המסלול, מקדמת את החייל הקדמי ביותר, רק אם היא לא מכניסה אותו לסיכון ברור לאכילתו. למשל, אם לשחקן יש חייל אחד על המסלול ותוצאת הקובייה היא שש, הוא יעדיף להוציא חייל שני אל הלוח מאשר לעקוף את חיילי היריב ולהביא את החייל שלו לסכנת אכילה. שכלול של האסטרטגיה הזו יכול לכלול שאיפה שתמיד יהיה חייל נוסף בתחילת המסלול, כדי לתת אפשרות להימנע מסיכונים, גם בתורות, שבהם תוצאת הקובייה אינה שש. השכלול הזה מצריך הגדרה של מהלך, שלא נותן תועלת מידית, אך נועד להגדיל את אופציות המשחק של השחקן בתורות הבאים.
על פי אלוי ואחמד (2001), כאשר לשחקן ישנה בחירה בין צעד שמציל חייל שלו מאכילה (במאמרם הם מגדירים זאת כהתרחקות מחייל היריב מעבר לשישה צעדים, בגרסה של המשחק, שבה אין תור נוסף למי שתוצאת קובייתו היא שש ולמעשה גם הכנסת חייל אל המסדרון) לבין צעד שמאפשר לאכול חייל של היריב, כדאי, על פי רוב, לבחור בצעד המונע אכילה. זאת משתי סיבות: 1. מניעת אכילת חייל נותנת לשחקן יתרון על פני כל שלושת השחקנים האחרים ואילו אכילת חייל נותנת לו יתרון רק על פני השחקן, שחייל שלו נאכל. 2. הם מוכיחים שהסיכוי להצליח בצעד הינצלות (התרחקות אל מעבר לטווח שישה צעדים) הוא גדול מהסיכוי להצליח באכילת היריב (הגעה בדיוק אל המשבצת שלו).