האתר נחנך ב-10 באוקטובר 2013. בחנוכת האתר השתתפו נציגי המשפחות השכולות, ואיתם מרבית יוצאי "פלוגת הרב"טים" מימי מלחמת לבנון. כמו כן, השתתפו מפקדים מגדוד 202 מימי המלחמה, נציגי הקרן הקיימת לישראל וחיילים סדירים מהפלוגה המסייעת של גדוד 202. שבעה עצי ארז ניטעו לצד הגלעד על ידי בני המשפחות השכולות. "מגן גבעת הרב"טים", שהוכן על ידי יוצאי הפלוגה, הוענק לכל המשתתפים באירוע. הסרת הלוט מעל הגלעד בוצעה בידי מפקד הפלוגה בימי המלחמה, דורון אביטל, וסגנו, רובי בן-צבי.
בשנת 2017 נוסף שמו של יאיר ברזילאי לאנדרטה.
מסלול הלחימה של פלוגת הרב"טים.
ביום ראשון, 6 ביוני 1982, יצא צה"ל למבצע שלום הגליל, משימת האיגוף ונחיתה מן הים הוטלה על חטיבת הצנחנים בפיקודו של יורם יאיר. פלוגת הרב"טים בפיקודו של דורון אביטל הפליגה ללבנון, יחד עם הכוח העיקרי של חטיבת הצנחנים, על נחתות של חיל הים. בשעות הלילה נחתה החטיבה בסמוך לשפך של הנהר אל-אוואלי מצפון לעיר צידון. גדוד 202 ירד מן הנחתות ברגל אל המים הרדודים ועלה על החוף כשפלוגת הרב"טים מובילה ומשתלטת על "הבוקסתא", גבעה גבוהה מצפון-מזרח לצידון. הפלוגה שהתה במקום כיומיים, במהלכם התקדמו כוחות צה"ל מגבול הצפון והגיעו לפאתיה הדרומיים של צידון.
ביום שלישי, 8 ביוני, הוטלה על הגדוד משימה להשתלט על החלק הצפוני של צידון. פלוגת הרב"טים הובילה את הגדוד לתוך העיר בתנועה רגלית מלווה בטנקים ונגמ"שים. הגדוד נתקל באש עזה מצד המחבלים ובקרב שהתפתח נהרג דני דיין ממחלקת הדרגון.
ביום רביעי, 9 ביוני, נעה פלוגת הרב"טים בראש הגדוד לכיוון צפון על ציר החוף והשתתפה בכיבוש העיר דאמור.
בשעות הלילה של יום שישי, 11 ביוני, בעת שהגדוד חנה על כביש החוף הלבנוני ליד דאמור, אירעה תאונה מבצעית. טנק של צה"ל נכנס בטעות בחשיכה לתוך חניון הלילה של הפלוגה. באירוע זה נהרג שי קיסר ממחלקת הדרגון. יצחק עמוס (ג'ו) נפצע באורח אנוש ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
ביום שבת, 12 ביוני, נקרא הגדוד להשתתף בקרב על כפר סיל. פלוגת הרב"טים נכנסה ראשונה לכפר סיל. במהלך הקרב נפגע מ"מ הסיור עפר שטרנברג, הוא פונה לאחור ולאחר מכן נודע על מותו בבית חולים שדה.
בשעות הלילה של יום ראשון, 13 ביוני, תוך כדי תנועה צפונה אל עבר העיר ביירות, נפתחה אש על הגדוד. נגמ"ש של מחלקת המרגמות נע לאחור על גשרון והתהפך. בהתהפכות נהרג מ"מ המרגמות מאיר כהן.
ב-10 באפריל 1983, בעת שהפלוגה שהתה בלבנון תחת פיקודו של מאיר כליפי, נתקל סיור בוקר שעסק בפתיחת ציר ליד הכפר קאבר שאמון במטען צד. באירוע הזה נהרג נעם אשכול ממחלקת המרגמות.
יאיר ברזילי ממחלקת הדרגון אשר נפגע בתאונה המבצעית סמוך לדאמור, הוכר כנכה צה"ל בעקבות משבר נפשי הקשור לתאונה, יאיר התאבד בשנת 1990.
כך היה יאיר ברזילי לחלל השביעי של פלוגת הרב"טים במלחמת שלום הגליל.
קנת' מור
קנת' גילברט מור (באנגלית: Kenneth Gilbert More; 20 בספטמבר 1914 - 12 ביולי 1982) היה שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי. בשנות החמישים של המאה העשרים היה אחד מכוכבי הקולנוע הפופולריים בבריטניה, וזכה במספר פרסים בינלאומיים.
כוכבו דרך בקומדיה הקולנועית "ג'נבייב" משנת 1953, ואחרי כן הופיע בתפקידים רבים כג'נטלמן חסר דאגות. הלהיטים הגדולים מאותה תקופה היו "Raising a Riot", "מרקיע שחקים" (1956) ו-"קרייטון המרשים" (1958).
למרות שהקריירה שלו החלה לדעוך בשנות השישים, שניים מהסרטים החביבים עליו היו מתקופה זו - "The Comedy Man" מ-1964 ו-"The Greengage Summer" עם סוזאנה יורק מ-1961. עוד זכה להכרה מחודשת בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים "ההגדה לבית פורסייט" (1967) ובסדרה "האב בראון" .
ביוגרפיה.
קנת' מור נולד בג'ררד קרוס שבבקינגהאמשייר, בן יחיד לצ'ארלס גילברט מור, טייס בזרוע האווירית של צי המלכותי הבריטי, ולאדית וינפריד ווטקינס, בתו של עורך דין מקארדיף. התחנך ב"ויקטוריה קולג'" שבג'רזי. חלק מילדותו בילה באיי התעלה, שם היה אביו מנהל ב-"Jersey Eastern Railway". אחרי סיום לימודיו המשיך במסורת המשפחתית והחל ללמוד הנדסה אזרחית, אך ויתר על הלימודים ועבד זמן מה בחברת סיינסבורי'ס (Sainsbury's).
כשהיה מור בן 17 נפטר אביו, והוא ניסה להתקבל לחיל האוויר המלכותי אך לא עבר את הבדיקות הרפואיות. הוא נסע לקנדה כשבכוונתו לעבוד כצייד חיות פרווה, אבל הוחזר לאנגליה כיוון שלא היו לו מסמכי הגירה.
חבר של המשפחה, האמרגן ויוויאן ואן דאם, קיבל אותו לעבודה בתיאטרון וינדמיל, תפקידו כלל איתור צופים בקהל שאינם מתנהגים יפה. עד מהרה קודם לשחק כאחד מצמד שחקנים במופעים הקומיים רוויודוויל (Revudeville), באוגוסט 1935 הופיע לראשונה במערכון. במשך שנה עבד שם, ואחר מצא עבודה בתיאטרון רפרטוארי, בין השאר בניוקאסל, כשהוא משחק במחזות כגון "Burke and Hare" ו"בתו של דרקולה". הוא המשיך בעבודתו עד ל-1939 עם פרוץ המלחמה בין בריטניה לגרמניה הנאצית.
במלחמת העולם השנייה שרת בדרגת סגן בצי המלכותי בסיירת HMS Aurora ובנושאת המטוסים HMS Victorious.
קריירת משחק.
ב-1946 עם שחרורו מהצבא עבד בתיאטרון וולברהמפטון, אחר כך הופיע על הבמה בווסט אנד במחזה "And No Birds Sing", ובעיבוד טלוויזיוני ל""קרפד מטירת הקרפד" שנכתב על פי "הרוח בערבי הנחל". משחקו ב-"Power Without Glory" צד את עינו של נואל קאוורד והוביל לכך שהוא לוהק לשחק במחזה "Peace In Our Time" (1947).
בתקופה זו החל להופיע בסרטי קולנוע, תפקידו הראשון היה תפקיד קטן בסרט "Scott of the Antarctic" (1948) עליו קיבל 500 ליש"ט. עם הזמן קיבל תפקידים גדולים יותר, וכמו כן זכה להצלחה על הבימה במחזה "The Way Things Go" שבו הופיע עם רונלד סקוויר, מאוחר יותר טען מור שלמד ממנו טכניקת משחק. השחקן רולנד קלבר המליץ לו להבחן לתפקיד בהצגה חדשה של טרנס רטיגן "The Deep Blue Sea". הוא קיבל את התפקיד וזכה להצלחה רבה ולשבחי הביקורת על גילום דמותו של פרדי.
בתקופה זו שהופיע ב- "The Deep Blue Sea" פנה אליו הבמאי הנרי קורנליוס והציע לשלם לו 3,500 ליש"ט כדי שישחק באחד מהתפקידים הראשיים בקומדיה "ג'נבייב" (1953). הסרט זכה להצלחה רבה בקופות, וכמוהו גם הסרט "רופא לעת צרה" (1954) עליו זכה מור בפרס באפטה כשחקן החדש הטוב ביותר. ב-1954 הוקרן עיבוד לסרט טלוויזיה של המחזה "The Deep Blue Sea" וצפו בו כ-11 מיליון איש. מור חתם על חוזה לחמש שנים אצל סר אלכסנדר קורדה בשכר של 10,000 ליש"ט לשנה.
כעת היה מור אחד מהכוכבים הגדולים של בריטניה. קורדה הכריז על כוונתו להציג שני סרטים המבוססים על מאורעות אמיתיים, שבהם יככב מור. הסרט הראשון נועד להביא את סיפור הטיסה של אלקוק ובראון מעל האוקיינוס האטלנטי (בהשתתפות דנהולם אליוט), והסרט השני הביא את סיפורו של קליפטון ג'יימס שהיה הכפיל של פילדמרשל מונטגומרי. הסרט הראשון לא הופק כלל, והשני "הייתי הכפיל של מונטי" (I Was Monty's Double) כיכב שחקן אחר. קורדה רצה גם שמור יככב בסרט "סערה על הנילוס" (1956) אך הוא דחה את התפקיד. הוא הסכים להצעה אחרת של קורדה להופיע בסרט "The Deep Blue Sea" (1955) וזכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה על הופעתו.
ב-1955 כיכב מור בלהיט הקולנועי "Raising a Riot". דייוויד לין הציע לו תפקיד ראשי בעיבוד לספרו של ריצ'רד מייסון "הרוח קרוא אינה יודעת", אך מור חשש שהקהל לא יקבל אותו בתפקיד זה ודחה את ההצעה. מאוחר יותר התחרט על כך ולדבריו זה היה הטעות הגדולה ביותר שעשה בקריירה שלו". לין לא השתתף בהפקת הסרט שצולם ב-1958 וכיכב בו דירק בוגרד.
בהמשך הקריירה שלו גילם מור את טייס חיל האוויר המלכותי דאגלס באדר בסרט "מרקיע שחקים" (1956) שהיה הסרט הבריטי הפופולרי ביותר באותה שנה. בשנת 1956 היה דורש 25,000£ לסרט. הוא קיבל הצעות להופיע בהוליווד ודחה אותן, אך החל לעבוד עם שחקנים ובמאים אמריקאים. הוא גם נשא ונתן עם חברת "פוקס המאה ה-20" בשיתוף עם Rank Organisation בנוגע לעשיית שלושה סרטים.
הוא סירב לתפקיד בסרט "The One That Got Away" של הבמאי רוי וארד בייקר, אך הסכים להופיע בסרט אחר של אותו במאי "הלילה שיזכר לעד" (1958). זה היה הסרט הראשון במסגרת חוזה של שבע שנים עם Rank Organisation בשכר של 40,000£ לסרט.
מור התמחה בגילום דמויות של גיבורים אנגלים חביבים וקרי רוח. לעיתים נראו בדמות היבטים אפלים יותר כמו אמברוז קלייברהאוס החצוף ב"ג'נבייב" או קרייטון השתלטן ב"קרייטון המרשים"
ב-1957 הכריז מור שישחק בתפקיד הראשי בסרט "Night Runners of Bengal" על המרד ההודי, אך צילומי הסרט לא יצאו אל הפועל. הוא הופיע בסרט אחר שמתרחש בהודו "North West Frontier" לצידה של לורן באקול (1959).
ב-1959 הופתע על ידי המנחה אימון אנדרוז כשנבחר להופיע בתוכנית "אלה הם חייך" בקולנוע אודאון בשפרדס בוש.
בשנים הבאות היה מור כוכב בולט בבריטניה וזכה להצלחה בסרט "להטביע את הביסמרק!" (1960), אבל ההכנסות מסרטים כמו "Man In The Moon" ו-"Some People" התחילו לרדת. הוא ניסה לשנות את התדמית שלו בסרט " The Comedy Man" מ-1963 שלא זכה לאהדת הקהל. בשנות השישים התפקידים שקיבל הפכו להיות קטנים יותר, וכשעזב את אשתו למען אנג'לה דאגלס הפופולריות שלו דעכה.
ב-1965 השתתף בסרט "האספן" בפרולוג באורך 35 דקות לבקשתו המפורשת של הבמאי ויליאם ויילר אך לבסוף הקטע הוסר בשלמותו מהסרט הסופי. ב-1968 שיחק בתפקיד משנה בסרט המלחמה "צל השמש". היו לו מספר הופעות קמע בסרטים כמו "היום הארוך ביותר (1962), "הקרב על בריטניה וב"הו, איזו מלחמה נחמדה" (1969).