בשנת 1929 קיבל מורדל אזרחות בריטית. במנצ'סטר הרחיב את המחלקה למתמטיקה, והציע משרות לכמה מתמטיקאים מעולים, ביניהם כאלה שפוטרו מעבודתם בגרמניה עקב עליית הנאצים לשלטון. הוא גייס לאוניברסיטה את ריינהולד בר, פאול ארדש, צ'או קו, קורט מהלר ואת בינימינו סגרה. בנוסף הוא גייס למחלקה את ג'ון ארתור טוד, הרולד דוונפורט, ואירח מרצים רבים נוספים.
בשנת 1945 חזר לקיימברידג', בתור ראש המחלקה למתמטיקה ופרש באופן רשמי בשנת 1953. הייתה זאת התקופה היחידה שבו הנחה תלמידי מחקר באופן רשמי, וג'ון ויליאם קסלס היה אחד מהם. ספרו "משוואת דיופנטיות" (1969) מתבסס על הרצאותיו, ונותן הרגשה של סגנונו העובר במהירות מנושא לנושא.
בשנת 1946 היה הראשון שזכה בפרס בריק לבוגר (Senior Berwick Prize) מטעם החברה הלונדונית למתמטיקה.
לירן כוהנר
לירן חיה גיאור (נולדה ב-20 בנובמבר 1988) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. מלכת היופי של ישראל לשנת 2007.
ביוגרפיה.
לירן חיה גיאור נולדה בראשון לציון. אביה, בנימין כוהנר, הוא צבר ממוצא טורקי. אמה, רונית (לבית אודי) היא צברית ממוצא מרוקאי ומצרי. לה אח צעיר בשם גל ואחות בשם עמית. אמה וסבתה השתתפו אף הן בצעירותן בתחרויות יופי. בילדותה, הייתה בחוגים רבים: דרמה, ריקוד, גלגיליות, ציור ופיסול, קרמיקה וקדרות, פנטומימה, ורכיבה על סוסים. חגגה את בת המצווה שלה בטיול ברחבי אירופה.
בגיל 18, בעת שהמתינה לגיוסה לצבא, השתתפה בתחרות מלכת היופי וזכתה בתואר לשנת 2007. לאחר זכייתה שירתה בצה"ל כמדריכה בביתן חיל האוויר בבסיס תל השומר. בעודה חיילת יצאה לייצג את ישראל בתחרות מיס וורלד שנערכה דאז בסין, אך לא העפילה לשלבים המתקדמים.
כוהנר למדה משחק בסטודיו של יורם לוינשטיין.
קריירה.
כדוגמנית, כוהנר חתומה בסוכנות הדוגמנות "לוק". היא הצטלמה לקמפיינים של "אינטימה", "סבוקאלם" ולקטלוג של "גולף".
בתחילת 2008 היא לוהקה לצד מלכת היופי ילנה ראלף בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" בערוץ 2 של רשת. הן היו הצמד שהודח ראשון מהתחרות.
בשנים 2010–2011 שיחקה בסדרה הקומית "מה בכריש?" בערוץ הילדים אצל HOT, שבמרכזה צוות בידור בספינת תענוגות. לצדם של טל מוסרי ויניב פולישוק.
בשנת 2011 דיגמנה בקטלוג בגדי הים של חברת "פלפל" לצד ירדן הראל. באותה שנה הנחתה את "סופר שטותניק", תוכנית הקיץ היומית של ערוץ ניקלודאון, יחד עם לי בירן. בנוסף, שיחקה בסדרה "החברים של נאור" בערוץ 10, בתור שרון.
בשנת 2013 נבחרה, כדוגמנית הבית של רשת ההנעלה "גלי", להוביל את קמפיין אביב-קיץ 2013. באותה שנה הנחתה את "סופר שטותניק" בערוץ ניקלודיאון. כמו כן, כוהנר השתתפה במופע חנוכה בשם "ג'ט לג". לאחר מכן, כיכבה בווידאו קליפ "Ultimate Viral Songs Mashup" למיקס של נוי אלוש. לפני כן, התארחה גם בתוכנית המתיחות "אמבוש" של עופר שכטר, בערוץ 10.
ב-2014 החלה להנחות בתוכנית "אולפן הילדים" בערוץ 20. באותה שנה, שיחקה בסדרה הקומית "עממיות" בערוץ 2 של רשת, בתור רעות.
ב-2015 התארחה בתוכנית "גב האומה" בערוץ 10.
בין השנים 2013–2016 כוהנר שיחקה את תות בתוכנית "גן חיות" בערוץ ניקלודיאון.
ב-2017 גילמה את ג'סיקה בסדרה הקומית "נפלת חזק" בערוץ 10 ואת הפיה הטובה בהצגה "כוכבים מהספרים".
ב-2018 גילמה את אלינור בסדרה הקומית "שאטו עין כרם" בערוץ עשר.
חיים אישיים.
בספטמבר 2015 נישאה לגיא גיאור, יוצא תוכניות המציאות "הרווק" ו"הישרדות". ב-30 באוגוסט 2018 ילדה את בתם הבכורה. ב-2 בפברואר 2021 ילדה את בתם השנייה. מתגוררים בתל אביב.
פעילה בעמותת "להושיט יד" הפועלת למען ילדים חולי סרטן, וכוהנר אף טסה עמם ל"טיולי חלומות" מספר פעמים בחו"ל.
סנבלט
סַנְבַלַּט או סנבלט החורני (סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי) היה הפחה מטעם ממלכת פרס של פחוות שומרון ומנהיג השומרונים, אשר ישבו בשומרון, בתקופת שיבת ציון.
השם סנבלט הוא בבלי והוא מורכב מהמילים "סין" = אל הירח השומרי, "אֻבַלִּט" = החייה. ייתכן שכינויו "סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי" מעיד על מוצא מחורון (חווארה), למרגלות הר גריזים.
בימי נחמיה.
לפי ספר נחמיה, יחד עם גשם הערבי וטוביה העמוני, סנבלט חתר כנגד שלטונו של נחמיה וניסה לחבל בחידוש בניין חומות ירושלים.
בלשון הכתוב, סנבלט והמתנגדים נקראים יחד בשם הגנאי "צרי יהודה".
רמז על מוצאו ותפקידו של סנבלט מופיע בפסוק "וַיֹּאמֶר לִפְנֵי אֶחָיו וְחֵיל שֹׁמְרוֹן".
כשנחמיה גילה כי אחד מבניו של יהוידע בן אלישיב הכהן הגדול התחתן עם בתו של סנבלט, הוא גירש אותו מהכהונה.
לפי חז"ל ובעקבותיהם רש"י ומצודת דוד, נועדיה הנביאה קיבלה שכר מסנבלט. רש"י פירש: "גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם".
באחד ממכתבי יב, המתוארך לנובמבר 407 לפנה"ס, נזכרים "דלָיָה ושלֶמיה בני סנבלט פחת שומרון". מהתעודה מתברר תפקידו של סנבלט כפחת שומרון, וברור ממנה כי סנבלט כבר היה זקן באותו הזמן ובניו פעלו בשמו, ומכאן שתקופת פעילותו הייתה באמצע המאה ה-5 לפנה"ס, כלומר בדורו של נחמיה. באחת האגרות יהודי האי יב מבקשים מבניו של סנבלט לעזור להם לבנות מחדש את המקדש לאלוהי ישראל.
בפפירוסים שנמצאו במערה בוואדי דאליה, מהמחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס, נזכר סנבלט נוסף שהיה פחת שומרון ("סנבלט השני"). נזכרים גם שמותיהם של שני בניו, שגם הם שימשו פחות שומרון: [ישע]יהו (או [יש]וע) וחנניה.
סנבלט הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו.
יוסף בן מתתיהו מזכיר אדם בשם "סמבלט" כאחד משני מושלי שומרון בזמן שלטון דריווש הראשון (521–486 לפנה"ס). על סנבלט הוא מספר בקשר לסכסוך בין היהודים לשומרונים:
סנבלט ה"כותי" (שומרוני), מונה לפחת שומרון על ידי דריווש השלישי (336–330 לפנה"ס). בתו, ניקאסוֹ (Νικασὼ), נישאה למנשה, אחיו של ידוע הכהן הגדול ובנו של יוחנן בן יהוידע בן אלישיב, וסנבלט סבר כי נישואים אלה יבטיחו לו את אהדת היהודים כולם, אולם זקני ירושלים התמרמרו על כך שבן המשפחה שהחזיקה בכהונה הגדולה נשא נכריה לאשה. הזקנים עוררו מהומה על כך, משום שסברו שמעשה זה עלול לשמש הכשר לכל מי שירצה לעבור על חוקי הנישואים ויביא להתבוללות. אי לכך, הם דרשו כי מנשה ייפרד מאשתו או שלא יקרב למזבח. מכיוון שהכהן הגדול עצמו מנע ממנו מלקרוב אל המזבח, הודיע מנשה לסנבלט כי אין הוא רוצה להפסיד את משרת הכהונה בגלל הנישואים לבתו. בתגובה לכך, הבטיח לו סנבלט כי יהיה כהן גדול, אך לא בירושלים, אלא במקדש שיבנה עבורו על הר גריזים ויהיה דומה בתבניתו לזה שבירושלים. כמו כן, הבטיח לו גם את משרת המושל על פחוות שומרון אחרי מותו, וכל זאת באישור דריווש עצמו. מנשה הסכים להישאר אצל סנבלט וכהנים רבים עברו אליו, משום שסנבלט סיפק להם כסף ואדמה. בשנת 332 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את ארץ ישראל. בתחילת המצור שלו על צור באותה שנה, הופיע שם סנבלט עם 8,000 איש, והודיע לאלכסנדר שהוא מוסר לו את הטריטוריה שהוא מושל בה ושישמח להעביר אליו את נאמנותו. בהזדמנות זו גם סיפר לו כי חתנו הוא אחיו של הכהן הגדול היהודי, ומכיוון שיש לחתנו תומכים בקרב היהודים, ברצונו לבנות עבורו בית מקדש בשטח שלטונו. הוא הסביר לאלכסנדר כי זה יועיל לו משום שכוחם של היהודים ייחצה לשניים וכך יפחת הסיכוי שיתמרדו. אלכסנדר הסכים וסנבלט בנה את המקדש ומינה את מנשה לכהן שלו. בזמן המצור של אלכסנדר על עזה באותה שנה, סנבלט מת.
לדעת אביגדור צ'ריקובר, סיפור פגישת סנבלט עם אלכסנדר הוא אגדה שמקורה בשומרון, ויוסף בן מתתיהו השתמש בנוסח יהודי שלה.
מתוך הסיפור המופיע אצל יוסף בן מתתיהו, עולה חשד לאנכרוניזם של סנבלט הנזכר בספר נחמיה, וזאת משום שיוסף לא הזכיר אותו כלל בדבריו על ימי נחמיה, בעוד שקיים דמיון רב בין סיפור היותו חותן אחיו של הכהן הגדול (שבשל נישואיו לנכריה, מורחק על ידי אחיו מבית המקדש), לבין אזכורו בספר נחמיה כחותן בנו של הכהן הגדול (שבשל נישואיו לנכריה, מגורש על ידי נחמיה).
אולם לדברי אריה כשר, מתוך הפפירוסים שנמצאו בוואדי דאליה (מזרח השומרון), הוכח כי מלבד סנבלט של ימי נחמיה, היה לפחות פחה שומרוני נוסף בשם זה, שפעל באמצע המאה ה-4 לפנה"ס. כלומר, השם הזה חזר על עצמו בשושלת וסנבלט הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו היה השלישי. סדר הדורות בספר נחמיה זהה לזה המופיע אצל יוספוס: אלישיב, יוידע, יוחנן וידוע. נוצר, אם כן, פער גדול בין יוחנן, הנזכר במכתבי יב בשנת 408 לפנה"ס, לבין בנו ידוע, הנזכר אצל יוספוס באירועי שנת 332 לפנה"ס. לדעת כשר, ניתן לשער כי בפרק הזמן הזה היה עוד כהן גדול אחד לפחות ולכן ידוע הנזכר אצל יוספוס אינו אותו ידוע הנזכר בספר נחמיה, אלא ידוע שני. לדעת כשר, יוסף בן מתתיהו סמך על הגנאלוגיה של ספר נחמיה וזיהה את ידוע שנזכר בה עם ידוע של ימי אלכסנדר, וכך התעלם מפעולת סנבלט בימי נחמיה ודבק במידע שהיה בידיו על סנבלט בימי אלכסנדר. ייתכן שהדמיון בעלילותיהם הטעה אותו והוא זיהה אותם כאיש אחד. ניתן להסביר את הדמיון העולה מקשרי הנישואין בכך שקשר כזה בין המשפחות לא היה חד פעמי. לדעת כשר, קשה להניח שיוסף בדה מלבו את השמות "מנשה" ו"ניקאסו", ומדובר למעשה בשתי פרשיות שונות, שיש בהן דמיון רק בשני פרטים, הנישואין והגירוש, אלא שבספר נחמיה חתן סנבלט היה בנו של יהוידע ולא נמסר שם שמו ולא שמה של בת סנבלט. כשר סבור כי בגלל הדמיון בין שתי הפרשיות, העדיף יוסף להתעלם מהראשונה ולספר רק על השנייה.