השיר, שהופק על ידי "Dot Da Genius", הופץ בפברואר 2008 כסינגל, אך דלף לרשת כבר בדצמבר 2007. עד כה השיר מכר מעל 2,000,000 הורדות דיגיטליות חוקיות ברחבי ארצות הברית. השיר, שיצא עם חתימתו של קאדי בחברת GOOD Music, זכה להצלחה רבה, וביוני 2008 הופץ רמיקס לשיר שבוצע על ידי הצמד האיטלקי Crookers שזכה להצלחה אף יותר גדולה במצעדים, כשהגיע למקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-15 ברשימת "25 השירים הטובים ביותר של שנת 2009" של מגזין הרולינג סטון. השיר הועמד לשני פרסי גראמי והרמיקס שלו זכה בפרס ה-"Beatport" בקטגוריית "שיר האינדי-דאנס הטוב ביותר" בשנת 2009.
השיר יצא במקור במיקסטייפ של קאדי מסוף שנת 2007, A Kid Named Cudi. לשיר נוצרו רמיקסים רבים, בין האמנים שיצרו לו רמיקסים הם פיטבול, ג'ים ג'ונס, טריי סונגז, Styles P, קיינאן, קמיליונר, ג'רמיין דופרי ואחרים. גרסת הרמיקס של קרוקס זכתה לפופולריות המונית ברחבי אירופה, והוא היה שיר השבוע בתחנת הרדיו המרכזית בבריסל שבבלגיה. לגרסה המקורית של השיר יצא קליפ, וגם קליפ לגרסת הקרוקס שיצאה ללא רשותו של קאדי, שאי לכך ביקש קאדי מבלוגרים שונים להסיר את הקליפ מהבלוג שלהם. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי, כשלא הצליח לעקוף את להיטה של ליידי גאגא, Just Dance ששהה במקום הראשון. למרות זאת, השיר נשאר במקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי במשך 3 שבועות.
חוות דעת נוספת
Day 'n' Nite (Nightmare)
Day and Night
Day n' Nite
אריות הים
מין נדיר
זן נדיר
חולות סמר
חולות סָמָר הם שטח המכוסה בחולות נודדים הנמצא מדרום למלחת יטבתה שבערבה, כ-2 ק"מ צפונית-מזרחית לקיבוץ אליפז. הדיונות הן האחרונות שנותרו בדרום הערבה והן ייחודיות במגוון הביולוגי והצומח הנדיר שבמקום. במשך השנים השטח עבר כרייה מסיבית והסבה לגידולים חקלאיים; בעשור האחרון מתנהל מאבק מתמשך למניעת חציבת חול בשטח הנותר.
תכונות.
מקור החול בחולות סמר כנראה מאזור תמנע, והוא נוצר ככל הנראה מבליה של אבני חול נוּבּיות שנסחפו על ידי נחל נחושתן. החולות עשויים גרגירי קוורץ בעלי חללי אוויר גדולים המאפשרים לכידה של מי גשמים ולחות ומכאן ייחודיותו של המקום במגוון הגדול של הצומח והחי. באזור נתגלו מספר מינים נדירים ואנדמים, ביניהם מין העכביש הגדול ביותר שהתגלה במזרח התיכון, מברישימון הערבה ("Cerbalus aravaensis"), גרביל דרומי וישימונית תמנע – כולם בסכנת הכחדה. בעבר השתרעו החולות על כ-15 קמ"ר היום בעקבות כרייה והסבה לגידולים חקלאיים נותרו 2.3 קמ"ר בלבד. גוש חולות גדול נוסף, ימת החול של גרופית, נמצא מצפון למלחת יטבתה, אך הוא נמצא כמעט כולו בתחומה של ירדן והמגוון הביולוגי בו שונה.
הצמח השולט בשמורה הוא עציון פרסי.
כרייה.
המאבק על החולות החל בשנת 1998 כשכמה תושבים מקיבוץ סמר קשרו את עצמם לכלים כבדים שעסקו בגנבת חול מחוץ לשטח החוקי שהוקצה למטרה זאת באזור. הבעיה בגנבת החול היא שהיא מסירה את החלק העליון של הדיונה המכילה את שכבת החיים הכוללת בעלי חיים וצמחים המקיימים מערכת אקולוגית.
במהלך שנות ה-90 הכינו רשויות התכנון תוכנית לכריית חול ממספר אזורים בחולות סמר, לצורך חומרי בנייה לעיר אילת. התוכנית נתקבלה בשנת 1997 ואושרה סופית בינואר 1999. על פי התוכנית הותר לכרות חול מאזור חולות סמר במשך שבע שנים. במהלך שבע השנים, נעשתה כרייה של חול בחלק מהמגרשים שהוגדרו בתוכנית. לקראת תום תחולת התוכנית הופקדה תוכנית נוספת שאושרה בינואר 2007, והסדירה כרייה לשבע שנים נוספות. במאי 2008 פרסם מינהל מקרקעי ישראל מכרז לכריית חול על פי התוכנית. בשלב זה פנתה אגודת אדם טבע ודין לבית המשפט בבקשה לעצור את הכרייה, אולם הבקשה נדחתה בגלל שיהוי. ערעור על ההחלטה נדחה בינואר 2011. לקראת סוף שנת 2011 הצטרפה רשות הטבע והגנים למאבק נגד הכרייה בחולות סמר. בצפון החולות אושרה כבר שנים קודם לכן שמורת טבע בשטח של כ-1,275 דונם. לפי הצהרת דובר מינהל מקרקעי ישראל בסוף דצמבר 2011, יתווספו לשמורה עוד 200 דונם, אך שאר השטח יעבור כרייה. בתחילת ינואר 2012 נעשתה חבלה בציוד כרייה באזור סמר ועלה חשד שהדבר נעשה על ידי פעילי סביבה שהתנגדו לכרייה.
במאי 2015 הושגה הסכמה של מינהל מקרקעי ישראל להפסקת הכרייה בחולות סמר לאחר שהושגה הסכמה בין רשות הטבע והגנים לבין הקבלן, ומשנמצא שכמות הכרייה באזור קטנה ואינה נצרכת כדי לספק חומר גלם לבנייה באזור. בשנת 2017 נעשו מהלכים להוספת 643 דונם שקודם יועדו לכרייה לשמורת הטבע. ההכרזה הותנתה בכך שבעתיד לא תהיה התנגדות לפיתוח החקלאות באזורים הסמוכים לשמורה. כן הבהירה מערכת הביטחון כי תיתכן הקמת מכשול גבול בשמורה.
דני חן
דניאל (דני) חן הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף תכנון בשנים 2011 עד 2016.
חן החל את שירותו במשטרה במשמר הגבול, שירת כמפקד תחנת רחובות ומפקד מרחב איילון במחוז תל אביב.
באוקטובר 2001 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף קהילה ומשטרה, בהמשך שירת כסגן מפקד מחוז ירושלים, תקופה שהתאפיינה בפיגועי התאבדות ומצב ביטחוני מתדרדר בבירה. באוקטובר 2004 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב וביולי 2007 לסגן מפקד מחוז הדרום. במהלך המחצית השנייה של 2008 מילא את מקומו של אורי בר-לב כמפקד המחוז, בשל החופשה הכפויה שנכפתה על בר-לב על ידי השר לביטחון הפנים אבי דיכטר.
כהונתו לא הוארכה, הוא לא קודם לדרגת ניצב ופוטר מהמשטרה על ידי המפכ"ל דודי כהן, עם תתי-ניצבים נוספים שפוטרו במסגרת "מהלך התייעלות". הוא מונה בתחילת 2011 למנהל החברה הכלכלית של רמת השרון, אך חזר לשורות המשטרה לאחר שמונה לראש אגף התכנון (אג"ת) בדרגת ניצב במאי 2011. כיהן בתפקיד עד ינואר 2016.
נשוי ואב ל-3 ילדים.
הקלפן והיצאנית
הקלפן והיצאנית (באנגלית: McCabe &amp; Mrs. Miller) הוא מערבון אמריקאי משנת 1971 בכיכובם של וורן בייטי וג'ולי כריסטי, בבימויו של רוברט אלטמן. לדברי אלטמן, הסרט מתעלם או חותר תחת מספר מוסכמות של ז'אנר המערבון, ועל כן הוא טוען שזהו סרט "אנטי-מערבון".
עלילת הסרט.
בראשית המאה ה-20, מהמר קלפים בשם ג'ון מק'קייב (וורן בייטי) מגיע לעיר קטנה בצפון-מערב ארצות הברית בשם 'Presbyterian Church', הקרויה על שמו של הבניין המשמעותי היחידי הקיים בה - בית הכנסייה הפרסביטריאנית, מעוטת המבקרים. עד מהרה הוא מוצא את עצמו כאישיות דומיננטית מאוד בעיר הקטנה, שרוב תושביה הם כורים רפי-שכל, וזאת בעיקר בזכות האישיות התוקפנית שלו ובזכות שמועות כי הוא אקדוחן.
מק'קייב מקים בעיר בית בושת, המורכב משלוש זונות שנרכשו תמורת 200 דולר מידי סרסור בעיירה הסמוכה, וזוכה להצלחה.
קונסטנס מילר, מנהלת מקצועית של בית בושת ממוצא אנגלי המכורה לאופיום, מגיעה לעיר, ומשכנעת את מק'קייב שהיא יכולה לנהל את בית הבושת טוב יותר ממנו. השניים הופכים לשותפים, והעסק זוכה להצלחה כלכלית רבה. בהמשך, מתפתח רומן בין השניים.
בעוד העיירה מתעשרת והופכת לסיפור הצלחה, מגיעים אליה זוג סוכנים מחברת הכרייה 'הריסון שונסי' מהעיירה הסמוכה, במטרה לקנות את העסק של מק'קייב ואת מכרות האבץ שמסביבו. שונסי ידוע לשמצה כמי שמביא למותם של אנשים אשר מסרבים למכור לו. מק'קייב לא רוצה למכור במחיר הראשוני שלהם, ודורש מחיר מופרז, מתוך הנחה שהשניים ינהלו איתו משא ומתן על גובה המחיר.
שלושה שכירי חרב נשלחים על ידי חברת הכרייה, על מנת להרוג את מק'קייב, אך הוא מסרב לנטוש את העיר. בין מק'קייב לבין השלושה מתפתח קרב יריות, אשר כתוצאה ממנו הכנסייה של העיירה עולה באש. בסופו של דבר, מק'קייב מצליח לירות ולהרוג את השלושה, לא לפני שהוא עצמו נפצע אנושות. אולם, כל אנשי העיירה מיהרו אל הכנסייה, על מנת לכבות את האש שפרצה, כך שלא נותר איש לבוא לעזרתו של מק'קייב, אשר נשאר למות לבדו בשלג. היחידה שהייתה יכולה לבוא לעזרתו היא גב' מילר, שבאותו הזמן הייתה תחת השפעת אופיום, במאורת סמים סינית.
מוזיקה.
אחד המאפיינים החשובים ביותר של הסרט הוא מוזיקת הרקע שלו, המורכבת ממזמורי כנסייה ומשלושה שירים שנכתבו עבורו במיוחד על ידי לאונרד כהן: "The Stranger Song" ,"Sisters of Mercy" ו-"Winter Lady". בכך עקב הסרט אחר הדוגמאות של סרטים כגון "הבוגר" (1967) שלווה בשירים מקוריים של סיימון וגרפונקל ו"אדם בעקבות גורלו" (1969) שלווה בפסקול מאת The Jimi Hendrix Experience, הבירדס, סטפנוולף ועוד.
פרסים.
ג'ולי כריסטי הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט זה.
יאגדפנצר 38(t) הצר
היאגדפנצר 38(t) (שמו הרשמי: Jagdpanzer 38(t) Panzerjager 38(t) (7.5cm PaK) Sd.Kfz.138/2) או בכינויו ההֶצר (בגרמנית: פיתיון) היה משחית טנקים גרמני ממלחמת העולם השנייה שהתבסס על שלדת הפאנצר 38(t). הצר נחשב לאחד ממשחיתי הטנקים הטובים ביותר של גרמניה במלחמה, בגלל עלות הייצור הנמוכה שלו, השריון המשופע ותותח 75 המ"מ שלו, שהיה מסוגל להשמיד את מרבית הטנקים של בעלות הברית (פרט לטנקים הכבדים). עם יותר מ-2,500 כלים שנבנו בין השנים 1944-45, ההצר היה לאחד מכלי הרכב המשוריינים הנפוצים בשירות הורמאכט בחודשים האחרונים של המלחמה.