בפעם הראשונה ניצח אלדר על קונצרט הנעילה של "קונצרטי הפרום" בשנת 1987. הוא היה אמור לנצח שוב ב-1990, אבל הערותיו על טבען של כמה מתוכניות הפרום המסורתיות בהקשר של מלחמת המפרץ הראשונה, המשמשת ובאה, הביאו לביטול ההזמנה הזאת. ב-2006 חזר לנצח על תזמורת רשות השידור הבריטית בקונצרט הנעילה, שאליו הוזמן בפעם השנייה בקריירת הניצוח שלו. בנאום המסורתי בסוף הקונצרט ניצל את ההזדמנות למתוח ביקורת על הגבלות מטען בטיסות, בהמשך לחשיפת התוכנית לטיסות טרנסאטלנטיות מ-2006, המקשה על נגנים לקחת עמם את כלי הנגינה בטיסה. בהתייחסו לעובדה, שמחשבים נישאים מותרים עכשיו בהכנסה לתא הנוסעים, אמר אלדר, "...נראה לי, שבשנה הבאה יהיה עלינו לצפות לקונצ'רטו למחשב נישא ותזמורת'. עוד ביקש אלדר לתת לילדים הזדמנויות רבות יותר לשיר בבית הספר.
באפריל 2007 היה אלדר אחד משמונה מנצחי תזמורות בריטיות שתמכו בקול קורא להצטיינות במוזיקה קלאסית בעשר השנים הבאות, "לבנות על מצוינות: תזמורות למאה ה-21", שנועד להגביר את נוכחות המוזיקה הקלאסית בממלכה המאוחדת, ובכלל זה כניסה חופשית לכל התלמידים בבתי הספר הבריטיים לקונצרטים של מוזיקה קלאסית.
אלדר הקליט לחברות היפריון, NMC ותקליטי צ'אנדוס, נוסף להקלטות לחברת של תזמורת האלה עצמה. נוסף לפעילותו כמנצח בקונצרטים ובהקלטות, אלדר גם כותב בעיתונות בנושאי מוזיקה.
לאלדר ולאשתו מנדי בת אחת, קייטי.
פרסים ותארים.
בשנת 1989 קיבל אלדר תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE).
בשנת 1991 זכה בפרס אוליבייה על עבודתו המצוינת עם האופרה האנגלית הלאומית.
בשנת 2006 קיבל את פרס המנצח של החברה הפילהרמונית המלכותית.
בשנת 2008 קיבל תואר אבירות (Knight Bachelor) על תרומתו לתחום המוזיקה.
בשנת 2017 מונה לחבר במסדר עמיתי הכבוד על תרומתו לתחום המוזיקה.
ברזוצקי
ואסילי ולדימירוביץ' ברזוצקי
וסילי ולדימירוביץ' ברזוצקי
חוק התיכנון והבנייה
Watershed
Watershed ("קו פרשת המים" בעברית) הוא האלבום התשיעי של אופת', אשר יצא בשנת 2008.
זהו האלבום הראשון של אופת' עם המתופף מרטין אקסנרוט (Martin Axenrot) והגיטריסט פרדריק אקסון (Fredrik Åkesson). עטיפת האלבום עוצבה על ידי טרוויס סמית' (שעיצב גם את שאר אלבומי הלהקה).
היסטוריה.
השיר הראשון שנשמע מהאלבום היה Heir Apparent - ואחרי שבוצע בהופעה מעריצים העלו חלקים ממנו ליוטיוב. לאחר מכן, שירים נוספים דלפו ליוטיוב, שבועות מספר לפני השקת האלבום.
הסינגל הראשון מן האלבום הוא "Porcelain Heart", שמכיל את השירים "Porcelain Heart" ו-"The Lotus Eater" ויצא ב-19 באפריל 2008.
הסינגל השני לצאת מן האלבום היה Burden ב-4 בנובמבר 2008.
רצועות האלבום.
האלבום כולל 7 רצועות בסיס:
הגרסה המיוחדת.
הגרסה המיוחדת כוללת שתי גרסאות כיסוי ורצועה נוספת שלא הוכנסה לאלבום.
שנות העשרים העליזות
דלקים פוסיליים
דלקים מאובנים
כשל לודי
כשל לודי הוא סוג של הטיה קוגניטיבית, שהוגדר על ידי נאסים טאלב בספרו הברבור השחור. השם מגיע מהמילה הלטינית לודוס שפירושה משחק. הכשל מוגדר כשימוש שגוי במשחקים בתור מודל למצבים מציאותיים. טאלב קורא לזה: בלבול בין המפה לשטח האמיתי.
הכשל הוא חלק מהטענה המרכזית של הספר נגד ההצעות למודלים מתמטיים שאמורים לנבא את העתיד ונגד היומרה לכפות מודלים סטטיסטיים פשטניים על מצבים מורכבים. טאלב טוען כי, המודלים הסטטיסטיים יכולים לעבוד רק במסגרות מאוד מסוימות כגון קזינו, בהם הסיכויים פשוטים וברורים. הוא מציין מספר בעיות עקרוניות שלמודלים המשמשים לניבוי יש נטייה להתעלם מהן:
טאלב טוען כי הכשל הוא חלק מבעיה גדולה יותר אותה הוא מכנה פלטוניות (על שם האידאות של אפלטון). פלטוניות היא התמקדות באובייקטים דמיוניים מובחנים ומוגדרים היטב כמו משולשים וקווים ישרים, או מושגים חברתיים כגון חברות ואהבה, תוך התעלמות מאובייקטים פחות מוגדרים בעלי אופי מעורפל יותר הקיימים במציאות.
דוגמאות.
הכשל הלודי במקרה זה הוא להאמין כי המציאות מתנהגת כמו המודל ההיפותטי אותו מציג ד"ר ג'ון. כל בר דעת לא היה מהמר "שחור" על רולטה שיצאה 99 פעמים "אדום" ברצף, אלא מסיק כי מדובר במשחק מכור.
נהג
הנרייטה דיאמונד
הנרייטה דיאמונד (באנגלית: Henrietta Diamond ; 1876 - 18 ביולי 1958), אשת עסקים, פילנתרופית ופעילה ציונית בקרב יהדות בריטניה, מקימת ארגון הנשים היהודי הראשון בבריטניה, ודמות מפתח בפעילות לחידוש הצי העברי בארץ ישראל כתומכת ראשית באגודת יורדי ים זבולון וכנשיאת הארגון. בין מכריה נודעה כ'אם הצי העברי' (Mother of the Israeli Navy).
ביוגרפיה.
דיאמונד נולדה בשם ניי בקרמן בעיר פרנקפורט בגרמניה. בשנת 1896, בהיותה בת 20, נישאה לסלומון סיגיסמונד, יליד אודסה שבאימפריה הרוסית, בעל תפילה וחזן. בקרמן קיבלה את שמו סיגיסמונד, הוסיפה עליו את השם דיאמונד, ושינתה את שמה הפרטי להנרייטה. בשנות העשרים לחייהם עברו בני הזוג לחיות באנגליה, משהתקבל סיגיסמונד למשרת חזן ובעל תפילה בבית הכנסת הגדול של 'הקהילה העברית המאוחדת' ברחוב בלגרייב שבלידס. הוא שימש חזן בית הכנסת במשך 42 שנה. הנרייטה דיאמונד החלה לעבוד כתופרת מחוכים (קורסטים), בהמשך פתחה חנות למחוכים ברחוב אלביון שהצליחה מאוד, ועם הזמן הקימה מפעל מצליח בשם 'מחוכי דיאמונד בע"מ'. סלומון סייע לרעייתו בעסקיה במקביל לעיסוקו כחזן בבית הכנסת, עד שנפטר בשנת 1939.
פעילות ציונית.
דיאמונד ייסדה את ארגון הנשים היהודי הראשון באי הבריטי, "אגודת הנשים הציוניות של לידס" (Leeds Ladies Zionist Association). מאוחר יותר ייסדה (עם גברת יומאנסקי) לראשונה בארצה את "אגודת הנשים הציוניות של בריטניה הגדולה ואירלנד", אגודה שהורכבה מכל ארגוני הנשים היהודיות באנגליה ובהמשך אוחדה לתוך ויצו. כן הקימה דיאמונד את מועדון Judean Club והייתה שותפה במימון הקמת מועדון הנוער של לידס (The Youth club in Leeds).
משנת 1930 נרתמה גברת דיאמונד לחזון חידוש הצי העברי בארץ ישראל, אספה כספים רבים ואף הוסיפה משלה להקמת בית ספר ימי ולמען התנועה הימית כולה. היא שמשה שנים רבות כ'ממונה על אגודת השיט זבולון בריטניה'. מונתה כמנהלת מרכז 'זבולון' אנגליה, ולימים הייתה נשיאת זבולון העולמית (Commodore of the Zebulun Palestine Seafaring Society). היא הפיקה כנסים וירידי התרמה רבים ברחבי בריטניה ואירלנד, וכן הקימה ועמדה בראש קרן תרומות עבור הקמת צי עברי בארץ ישראל בשם 'קרן זבולון' (Zebulun Fund). דיאמונד ייסדה כמפעל שנתי קבוע את 'בזאר פלשתינה', יריד למכירת חפצים למטרת תרומה שפעל במשך שנים לטובת התרחבות האגודה הימית העברית זבולון ארץ ישראל. הבזאר המפורסם שינה שמו עם התפתחות היישוב בא"י ל'כחול לבן'.
פעילות למען ימאות עברית.
בשנת 1930 הגיעה הנרייטה דיאמונד לביקור בארץ ישראל. בשלב זה לחייה הייתה כבר אשת עסקים אמידה ופעילה ציונית מוכרת בקרב יהדות בריטניה, כאחת ממייסדות ויצו וכפעילת בקרן קיימת לישראל. בביקורה נחשפה לאירוע 'טקס השקת סירה' שערך בית הספר הימי זבולון" בחוף תל אביב, תחת מצוק הכורכר שעליו עמד בניין בית הספר (ליד הבית האדום). היא נתוודעה לד"ר מאיר גורביץ ולחזונו, הכירה את חיים לייבוביץ ואת עמנואל טובים, נדבקה בלהט שאיפתם להקמת צי עברי והחליטה לעשות הכל לביסוס בית הספר הימי הראשון בארץ ישראל.
היא נרתמה מיד לסיוע כספי, ובשובה לאנגליה שלחה תרומה ראשונה בסך 60 ליש"ט. באותה עת נראתה זו כתרומת עתק, ומשלא היה תכנון לשימוש בכסף הזה החזירו עוה"ד פרבשטיין לדיאמונד באנגליה. רק בהמשך נתברר שלהתפתחות הימאות דרושות עשרות ומאות אלפי לירות, שנדרשו מן הסניף האנגלי של זבולון בראשותה.
דיאמונד שלחה לארץ ישראל סכומים ניכרים שנאספו באנגליה ובארצות אחרות, ואלה אפשרו לבסס את התקציב של "זבולון" על יסודות מוצקים. היא גם הצליחה למשוך לאגודה אישים בעלי שם כמו המרקיז מרדינג ורעייתו שהייתה חברתה הקרובה (כיהנה אחריה כנשיאת זבולון העולמית), חתנם הלורד מלצ'ט השני ורעייתו, ישראל רוקח שכיהן כיו"ר זבולון ארץ ישראל, מוריס גרדינגר שהיה גזבר כבוד, ד"ר יצחק צייטלין ששימש מזכיר האגודה שנים רבות (1932-45) ואישי ציבור כמו טוקטלי, י. שוורץ ורבים אחרים.
הודות לתרומתה הראשונה של דיאמונד נבנו עוד בשנות ה-30 התחנות הימיות בסניפים שהיו קיימים אז, נרכש ציוד רב ערך ובכללו סירות חתירה, סירות מפרש, סירות מנוע וספינות להפלגות ארוכות. רכושה של האגודה גדל משנה לשנה. בשנת 1934 הוקמה תחנת סירות בת קומתיים על שפת נחל הירקון, ונבנו שתי תחנות מברזל ובטון בהרצליה ובחדרה (במפרץ אולגה). התחנה בחוף זבולון נבנתה ב-1939.
בדצמבר 1933 פעלה להכין את ביקורו באנגליה של איש זבולון רב חובל אריה גרבנוב, שהגיע על סיפון ה"עמנואל", כאוניית הצי העברי הראשונה, תחת דגל עברי לראשונה בימים (הדגל נגנב; הוגשה תלונה והמשטרה פתחה בחקירה מקיפה. המקרה פורסם בעיתונות אנגליה).
דיאמונד, יחד עם חבריה בעלי ההשפעה מבין הבולטים במנהיגי יהדות בריטניה, פעלו לשידול השלטון הבריטי לתמוך ברעיון שהציע גרבנוב לימיה הבריטית בלונדון: "לראות בעמנואל את אניית הצי העברי הנספח לצי הסוחר הבריטי".
שתדלנותם לא צלחה, והעמנואל שייטה לנמל הדרומי פול להעמיס חימר המיועד לפריקה בנמל פיראוס, יוון. ביום 30 בינואר 1934 הפליגה עמנואל על צוותה ומטענה בדרכה לארץ ישראל, הפלגה שממנה לא שבה. אבדה במצולות ומקום טביעתה לא נודע.
בשנת 1943 רכשה 17 דונם בכרכור לצורך הקמת בית הבראה למלחים עבריים.