תופעת 'מחזור הדם', תוארה לראשונה על ידי הארווי בשנת 1616 בהרצאה הלומליאנית, שנשא בקולג' בתאריכים 16–18 באפריל. התאוריה שהציג התקבלה על דעת רוב השומעים, לבד מג'יימס פרימרוז, שטען שהתאוריה של גלנוס מספקת, מרפאים לפיה בהצלחה ולמה להתעמק בחקירה ללא תועלת מעשית? הארווי המשיך לחקור ופרסם את ממצאיו בשנת 1628 בספר Exercitatio Anatomica de Motu Cordis et Sanguinis in Animalibus (חקירה אנטומית בדבר תנועת הלב והדם בבעלי חיים). כשהוא מסתמך על ניסויים כחסימת עורקים וורידים בבעלי חיים, חישובי כמויות הדם המוזרמות ועקרון המעגליות שבטבע.
אין חולק על כך שזו הפעם הראשונה, שתאוריית 'מחזור הדם' הוצגה בצורה מפורשת ומפורטת, קבל עם ועדה. הארווי הורה שקיים מחזור דם המורכב משני מחזורים נפרדים, מחזור הדם הקטן - הריאתי ומחזור הדם הגדול בחלל הגוף. הלב מפעיל את שני המחזורים בהיותו מעין משאבה שרירית (למעשה שתי משאבות מסונכרנות) ובהתכווצויותיו הוא מזרים את הדם לעורקים ודוחף אותו בפעימות במורד הזרימה עד שהוא מגיע מחדש ללב. שני מחזורי הדם מהווים מחזור דם כולל וסגור, כאשר הדם סובב בו כל הזמן ואינו נוצר ומתפרק, בהתאם לתורתו של גלנוס. יסוד מוסד לתאוריה זו היא הימצאותם של המסתמים בוורידים, המאפשרים זרימה בכיוון אחד בלבד, שהארווי ייחס את גילויים למורו – הרונימוס פבריציוס או לאנטומיסט ז'ק דובואה. הארווי ציין שלמרות שקודמיו גילו את המסתמים, הם לא הבינו את תפקידם האמיתי. הארווי מדווח גם שהוא החדיר גשושית (probe) לתוך הווריד. כאשר כיוון ההחדרה היה לעבר האיברים החיצוניים הוא לא יכול היה כמעט לקדם את הגשושית, בעוד שכאשר כיוון ההחדרה היה לכיוון הלב, יכול היה לקדם את הגשושית.
את ההוכחה האמפירית לתורתו של הארווי סיפק מרצ'לו מלפיגי (1628–1694), שהכניס את המיקרוסקופ לשימוש במחקר הרפואי וגילה את רשת הנימיות המחברות בין העורקים לוורידים ובכך הוכיח את מעגליותו ורציפותו של מחזור הדם.
ז'וז'ה ברונר
דנמרק באירוויזיון
דנמרק נטלה חלק באירוויזיון כ-48 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות. נציגת המדינה בתחרות נקבעת בתחרות קדם "Dansk Melodi Grand Prix".
ב-2005 אירחה דנמרק את תחרות שיר היובל באירוויזיון בקופנהגן.
ניצחונות.
דנמרק ניצחה באירוויזיון שלוש פעמים:
הניצחון הראשון.
דנמרק ניצחה לראשונה באירוויזיון 1963 עם השיר "Dansevise" ("בלדת ריקוד") שבוצע על ידי גרטה ויורגן אינגמן, והייתה למדינה הראשונה שלא הייתה חלק מהמדינות המייסדות של התחרות אשר ניצחה בתחרות.
ניצחונה של דנמרק עורר מחלוקת. לאחר הקראת הניקוד של צוות השופטים הנורווגי, המנחה קטי בוייל, אמרה שהיא מתקשה לשמוע היטב, ושהיא תחזור לצוות השופטים הנורווגי מאוחר יותר, וזאת על אף ששאר הנוכחים שמעו היטב. כשחזרה בוייל לצוות השופטים הנורווגי בסוף ההצבעה, נורווגיה שינתה את הניקוד שהעניקה בהתחלה, דבר שגרם לניצחונה של דנמרק על חשבון ניצחונה של שווייץ. למעשה הסיבה שנורווגיה נאלצה להקריא שוב את הניקוד שלה היה כיוון שמקריא הניקוד מטעם נורווגיה לא השתמש בסדר הנכון של הקראת הנקודות, ולכן היה ספק אם הוא העניק את הניקוד הנכון בפעם הראשונה.
בסופו של דבר, הניקוד הסופי נחשב לניקוד הנכון, ולכן דנמרק הוכרזה כמנצחת התחרות. בשנה שלאחר מכן נערכה התחרות בקופנהגן, דנמרק, בפעם הראשונה בתולדותיה.
הניצחון השני.
לאחר מספר שנים בה דנמרק הגיעה לתוצאות נמוכות, ואף נעדרה מהתחרות בשל הישגים נמוכים, הצליחה דנמרק לזכות שוב באירוויזיון. דנמרק זכתה באירוויזיון 2000 עם השיר "Fly on the Wings of Love" ("לעוף על כנפי האהבה") שבוצע על ידי יורגן ונילס אולסן. השיר זכה להצלחה רבה לאחר זכייתו באירוויזיון.
הניצחון השלישי.
לאירוויזיון 2013 שהתקיים במאלמו, שוודיה, שלחה דנמרק את הזמרת אמילי דה פורסט עם השיר "Only Teardrops" ("רק דמעות") שנבחר בקדם האירוויזיון הדני - "Dansk Melodi Grand Prix". השיר זכה במקום הראשון בתחרות עם 281 נקודות.
הישגים.
התקופה הטובה ביותר של דנמרק באירוויזיון הייתה בשנים 1984 - 1990. בתקופה זו הגיעה דנמרק 4 פעמים לאחד מ-5 המקומות המובילים, כאשר פעמיים מתוכם הם במקום השלישי. הצמד קירסטן סיגרד וסורן בונדגרד ייצגו את דנמרק 3 פעמים במהלך התקופה הזאת תחת השם "הוט אייז". באירוויזיון 1984 הם ביצעו את השיר "Det' lige det" ("זה רק זה") והגיעו למקום הרביעי. ב-1985 הם ייצגו שוב את דנמרק באירוויזיון, ובכך הפכו להיות המבצעים היחידים שייצגו את דנמרק באירוויזיון פעמיים ברציפות. הם שרו את השיר "Sku' du spørg' fra no'en?" ("מה זה העסק שלך?"), אולם הם לא הצליחו לשחזר את ההצלחה שלהם מהשנה הקודמת והגיעו למקום ה-11. הצמד ייצג את דנמרק באירוויזיון שוב ב-1988 עם השיר "Ka' du se hva' jeg sa'?" ("אתה לא רואה שזה מה שאמרתי לך?"). הם הצליחו לשבור את השיא של עצמם, והגיעו למקום השלישי, כאשר הם מפסידים לסלין דיון.
היעדרויות.
דנמרק נעדרה מ-15 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
לאחר התחרות ב-1966 בה הגיעה דנמרק למקום ה-14, המקום הנמוך ביותר שלה בתחרות עד אותה תקופה, היא החליטה לפרוש מהתחרות לצמיתות. רשות השידור הדנית חדלה לשדר את התחרויות, וכן לא נערכו יותר תחרויות קדם-אירוויזיון. אולם, 12 שנים לאחר שפרשה מהתחרות, שבה דנמרק ליטול חלק ב-1978 וכמו כן, תחרות הקדם-אירוויזיון שבה להתקיים. בשנה זו הנחה אותה יורגן דה מייליאוס והוא המשיך להנחות אותה במשך 11 שנים.
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, דנמרק הייתה אחת המדינות המושפעות ביותר בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, דנמרק לא נטלה חלק בתחרויות האירוויזיון ב-1994, 1996, 1998 ו-2003. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
בריסטול בופייטר
הבריסטול בופייטר (באנגלית: Bristol Type 156 Beaufighter) היה מטוס קרב כבד ארוך טווח מתוצרת בריסטול אירופליין ומבוסס על מפציץ הטורפדו בופורט שקדם לו. שמו של המטוס הוא הלחם של המילים (באנגלית) Beaufort ו-Fighter.
לעומת הבופורט, לבופייטר הייתה קריירה ארוכה והוא שירת כמעט בכל זירות הלחימה במלחמת העולם השנייה, תחילה כמטוס קרב לילי, לאחר מכן כמטוס קרב-הפצצה ולבסוף החליף את הבופורט כמפציץ טורפדו. גרסה של הבופייטר נבנתה באוסטרליה על ידי המחלקה לייצור מטוסים (DAP) ונודעה כבופייטר DAP.
תכנון ופיתוח.
כתוצאה מהעדרו של מטוס קרב ארוך טווח בסדר הכוחות של חיל האוויר המלכותי הוצע הרעיון של הסבת הבופורט למטוס קרב למשרד האוויר הבריטי על ידי בריסטול. במקביל להצעתה של בריסטול, חלו קשיים בפיתוחו של מטוס הקרב הדו-מנועי נושא התותח המיועד, הווסטלנד וירלוינד (Westland Whirlwind), ומכיוון ש"בופורט נושא תותח" היווה למעשה הסבה של תכנון קיים, היו צפויים שלבי הפיתוח והייצור להיות מהירים יותר מתכנון חדש לגמרי. בהתאם להצעתה של בריסטול, הורה משרד האוויר ליצור מטוס-ביניים עד לסיום פיתוחו של הווירלוינד ובריסטול החלה מיד בבניית אב טיפוס שנלקח ממטוס בופורט שעמד בפס הייצור. אב הטיפוס טס לראשונה ב-17 ביולי 1939, מעט יותר משמונה חודשים מתחילת התכנון בעיקר הודות לתכנון הקיים ולחלקים מוכנים שהיו שייכים לבופורט. שבועיים לפני טיסתו הראשונה של אב הטיפוס כבר הועברה הזמנה ראשונה ל-300 מטוסים.
כללית, היו ההבדלים בין הבופורט לבופייטר שוליים. אמצעי השליטה, כן הנחיתה המתכנס ואזור הירכתיים של גוף המטוס היו זהים לבופורט, בעוד הכנפיים היו זהות, מלבד אזור מרכז הכנף שעבר התאמות שונות. תא הפצצות הושמט וארבעה תותחי 20 מ"מ מסוג היספאנו סימן III (Hispano Mk III) לירי קדימה הותקנו תחת גוף המטוס. הזנת התחמושת לתותחים אלה הגיעה בתחילה ממחסניות עגולות בנות 60 כדורים כל אחת. החלפת המחסניות התבצעה ידנית, ומפעיל המכ"ם היה נאלץ לעיתים קרובות לבצע משימה לא נעימה זו בלילה ותוך מרדף אחר מפציצי אויב. במהרה הוחלפו המחסניות במערכת של סרט הזנה. בנוסף לתותחים, הותקנו שישה מקלעי M1919 בראונינג בכנפיים (שניים בכנף ימין, ארבעה בכנף שמאל). עמדות המקלען האחורי ומטיל הפצצות הוסרו, מה שהשאיר רק את הטייס בעמדה דמוית קוקפיט של מטוס קרב ואת עמדת מפעיל המכ"ם ששימש גם כנווט תחת חופת פרספקס במקום בו היה קיים הצריח האחורי.