דבר זה נועד להבטיח את המשכיות הממשלה במקרה של התרחשות אסון בו הנשיא ואנשים אחרים בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית נהרגים, כגון ירי המוני, פיגוע או התקפה. במקרה כזה, בו נהרגים הנשיא וסגן הנשיא, האדם הגבוה ביותר בסדר הירושה שנשאר חי, אולי השורד המיועד, יהפוך לנשיא בפועל של ארצות הברית על פי חוק הירושה הנשיאותית.
היסטוריה.
מקורו של נוהל קביעת ה'שורד המיועד' מראש הוא במהלך המלחמה הקרה בה היה סיכון גבוה להתקפה גרעינית.
השורד המיועד הוא חבר בקבינט, שיכול על פי חוק להיות נשיא ארצות הברית (כלומר, אזרח ארצות הברית מלידה, מעל גיל 35, שהתגורר בארצות הברית במשך לפחות 14 שנים). מאז 2005, גם חברי קונגרס משמשים כשורד מיועד. לשורד המיועד מוענקת תחבורה ואבטחה ברמה נשיאותית, בכל משך האירוע. עוזר, שנושא את הפוטבול הגרעיני נמצא כל הזמן יחד עם השורד המיועד.
בנאום מצב האומה של שנת 2010, היה שון דונובן, מזכיר השיכון והפיתוח העירוני השורד המיועד. מזכירת המדינה הילרי קלינטון, נעדרה גם היא מהנאום, אך כללי השירות החשאי מנעו מקלינטון להיות שורדת מיועדת, מכיוון שמקום שהותה בזמן הנאום היה בכנס ציבורי בלונדון. אילו התרחש אז אסון, קלינטון (ולא דונובן) הייתה לנשיאה בפועל, מכיוון שתפקידה היה גבוה יותר בסדר הירושה.
דייהטסו בי
דייהטסו בי (באנגלית: Daihatsu Bee) היא מכונית מיקרו, עשויה מפיברגלס, 2 דלתות, 4 מושבים, בתצורת תלת אופן מתוצרת יצרנית הרכב היפנית דייהטסו, אשר יוצרה בין השנים 1951–1958. יוצרו כ־90 יחידות, ולפי גרסה אחרת יוצרו 300 יחידות.
מנוע הדגם היה מנוע שנלקח מחברת פיאט, 2 צילינדרים, 540 סמ"ק.
אורך הדגם היה פחות מ-3,000 מילימטרים.
פירוש המילה בי (Bee), מאנגלית: "דבורה".
השורד המיועד
השורד בכוננות
זאב בודד
זאב בודד הוא כינוי לאדם או לבעל חיים אשר חי או פועל לבדו, ולא כחלק מקבוצה. הכינוי מבוסס על התנהגותם של פרטי זאב מצוי אשר עוזבים או מגורשים מהלהקה ומבלים את חייהם כ"זאבים בודדים".
תחריר א-שאם
היאת תחריר א-שאם (בערבית: هيئة تحرير الشام – "הארגון לשחרור הלבנט" או "המטה לשחרור הלבנט") הוא ארגון מורדים סורי ג'יהאדיסטי שהוקם בשנת 2017 בעקבות מיזוג של מספר ארגוני מורדים סונים-סלפים, והוא בין קבוצות האופוזיציה המרכזיות הנוטלות חלק פעיל במלחמת האזרחים בסוריה. הארגון, המכונה בקיצור תחריר א-שאם, מוכר במערב כ-HTS, אל-קאעידה בסוריה או אל-קאעידה בלבנט; קבוצות מורדים סוריות אחרות מכנות את הארגון בקיצור התש (נהגה: "הֶתֶשׁ") על מנת להצביע על הדמיון בינו לבין ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) הפעיל אף הוא בסוריה.
תחריר א-שאם הוקם ב-28 בינואר 2017, כמיזוג בין ג'בהת פתח א-שאם (לשעבר "ג'בהת א-נוסרה" - שלוחת אל-קאעידה בסוריה) לבין הארגונים הג'יהאדיסטיים ג'בהת אנצאר א-דין, לואא' אל-חק, ג'יש א-סונה, ותנועת נור א-דין א-זינכי; לאחר ההצהרה הרשמית על הקמתה, הצטרפו לקבוצה ארגונים קטנים נוספים וכן ערקו אליה לוחמים מארגוני מורדים אחרים. הארגון מנוהל על ידי בכירים בג'בהת פתח א-שאם ומנהיגים לשעבר באחראר א-שאם, אם כי הפיקוד העליון שלו כולל גם מנהיגים מקבוצות אחרות החברות בו.
למרות ההצהרה על הקמת ארגון חדש כביכול, תחריר א-שאם מתפקד למעשה בצורה סמויה כסניף הסורי של ארגון אל-קאעידה: הוא מחרים את שיחות השלום באסטנה על עתיד סוריה וכן את ארגוני המורדים הנוטלים חלק בשיחות אלה, רבים מלוחמיו הם ג'יהאדיסטים זרים, ומרבית צמרת הפיקוד מחזיקה באידאולוגיה סלפית קיצונית ושומרת על קשר חשאי עם אל-קאעידה. רבים במערב סבורים שמטרת הקמת הארגון הייתה לאחד תחת דגל אחד את כל הקבוצות הג'יהאדיסטיות בסוריה שחולקות את האידאולוגיה הקיצונית של אל-קאעידה, ובכך להשיג כוח רב מול ארגוני המורדים האחרים בסוריה כדוגמת אחראר א-שאם והצבא הסורי החופשי. תחריר א-שאם חולק את החזון של שלוחת אל-קאעידה בסוריה בגלגוליה הקודמים להקמת אמירות אסלאמית על אדמת סוריה שתנוהל על פי חוקי השריעה. ארצות הברית הכריזה עליו כארגון טרור ב-11 במרץ 2017, בנימוק שהארגון עדיין שומר על קשר עם אל-קאעידה.
רקע.
הכיבוש המהיר של מזרח העיר חלב על ידי משטר אסד ובעלות בריתו מידי המורדים במחצית הראשונה של דצמבר 2016 הייתה מכה קשה למרד הסורי. למעשה, מאז הכיבוש המלא של העיר, למשטרו של אסד יש שליטה איתנה למדי על שני האזורים העירוניים הגדולים ביותר במדינה - דמשק וחלב. הפעילות של המורדים בפרברים של מזרח ודרום דמשק הצטמצמה מאז לכדי כיסים מבודדים שאינם מהווים איום ממשי על המשטר ויכולים ליפול מחדש לידיו. המשטר שמצבו התחזק בעקבות כיבוש חלב, המשיך להבהיר את כוונותיו לכבוש מחדש את כל סוריה. עקב כך, בקרב ארגוני המורדים עלה חשש מפני המטרה הבאה של המשטר אחרי העיר חלב: מחוז אידליב - מעוז המורדים החשוב ביותר בצפון מערב סוריה שממנו המשטר סולק כמעט לחלוטין באביב של 2015. איום זה, בשילוב עם חיפוש האשמים בקרב ארגוני המורדים על ההתמוטטות המהירה של ההגנה על מזרח חלב, הביאה אנרגיה מחודשת לדיונים על מיזוג פלגים שונים באופוזיציה הסורית - הן בקרב הפלגים המתונים והן בקרב הפלגים הג'יהאדיסטים.
עקב כך, שתי תוכניות מיזוג עיקריות התפתחו במהלך דצמבר 2016 בצפון סוריה; אחת מהם שיקפה את המשך מאמצי המיתוג מחדש של שלוחת אל-קאעידה הסורית ג'בהת א-נוסרה ששינתה את שמה לג'בהת פתח א-שאם בסוף יולי 2016 עם ניתוק הקשרים לכאורה עם אל-קאעידה, כשהמטרה הייתה לשלב את הארגון הג'יהאדיסטי עמוק יותר בהתקוממות הסורית על ידי יצירת חלון הזדמנויות למיזוג עם פלגים אחרים מבלי שהללו יצוירו כארגוני טרור על ידי המערב ובכך להוביל להקמת קואליציה גדולה יותר להגשמת האמירות האיסלאמית בשטחי סוריה. תוכנית המיזוג השנייה הוצעה בסוף דצמבר על ידי פלגי המורדים המתונים בצפון סוריה להפוך את הצבא הסורי החופשי למאוחד וגדול יותר על ידי הצטרפות ארגונים נוספים ותיאום נרחב יותר בין החטיבות השונות.
על מנת שתוכניות המיזוג יהפכו לדומיננטיות בצפון סוריה, לכל הצדדים היה ברור שאי אפשר להתעלם מהשתלבות אחת הסיעות החזקות ביותר במלחמת האזרחים - אחראר א-שאם שמיקומה האידאולוגי נמצא על קו התפר בין החזון הלאומי על עתידה של סוריה לבין המרכיב הסלפי-ג'יהאדיסטי של המרד הסורי. בהיותה נהנית מגיבוי חזק מטורקיה ומקטר לצד תרומות פרטיות של אזרחים איסלאמיסטים אמידים במדינות המפרץ, בתנועת אחראר א-שאם יש גורמים המעוניינים להתקרב לפלגים הסלפים הקיצוניים, ומאידך יש את אלו הדוגלים בהיבדלות מהם. מנקודת המבט של הארגון, הליכה על הקו הדק בין הקיצוניות למתינות יוצר את הסיכון של איבוד ארגונים משני קצוות המפה המעוניינים להתאחד עם ארגונים ג'יהאדיסטים סלפים או עם ארגונים מתונים, ובכך לגרום לירידת כוחו של הארגון מול בריתות אחרות. במהלך דצמבר 2016, מנהיג הארגון באותה עת אבו ג'אבר שייח' שמקורב לאל-קאעידה בהשקפתו, פעל להקמת ג'יש אל-אחראר שיהווה סוג של מיזוג בין אחראר א-שאם לג'בהת פתח א-שאם. מנגד, מרבית צמרת הפיקוד של אחראר א-שאם התנגדה לכל סוג של מיזוג בינה לבין ג'בהת פתח א-שאם, מתוך ידיעה שאיחוד רשמי יוביל להתנערות של תומכיה הזרים של הקבוצה, בפרט טורקיה. בעקבות מבצע מגן הפרת של טורקיה בסוף אוגוסט 2016 נגד המדינה האסלאמית והכוחות הסוריים הדמוקרטיים במרחב הכפרי הצפוני של חלב, טורקיה כמעט חדלה לדרוש את עזיבתו של אסד בין השאר בשל שיתוף הפעולה בינה לבין רוסיה שסיפקה לה תמיכה אווירית בצפון סוריה, ואחראר א-שאם שהשתתפה אף היא במבצע לצד צבא טורקיה החלה להיות מתויגת על ידי הג'יהאדיסטים הקיצוניים כסיעה "מתונה". עקב הסיבות הללו, הרעיון לאיחוד בין אחראר א-שאם לג'בהת פתח א-שאם לא התממש.