החל מהמאה ה-11 נעשה שימוש בכסף פיאט - שטרות ומטבעות שלא רק שערכם של המטבעות אינו קשור לערך החומר שממנו הוכנו, כמו בכסף ייצוגי, אלא אין כנגדם שום עתודה של זהב אצל המנפיק. כסף פיאט חשוף לסכנה שהמנפיק יגדיל את סכומי המטבע שבמחזור ובכך יגרום לאינפלציה. בתקופות שונות בהיסטוריה נעשה שימוש במנגנון הנקרא "תקן הזהב", שמנע מממשלות ליצור כסף פיאט. לפי שיטה זו, מטבעות ושטרות מדינתיים מקבלים את ערכם מהעובדה שיש כנגדם כמות מסוימת של זהב בידי המנפיק, והוא חייב למוסרם כנגד השטר. בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים, עם התמוטטותו של הסכם ברטון-וודס, ננטשה לחלוטין שיטת תקן הזהב, ואינה בשימוש יותר. כל מערכות המטבע העולמיות הנוכחיות נשענות על האמון שיש למשתמשים בחוסנו של המטבע וביציבות שערו לעומת מטבעות אחרים ולעומת האינפלציה.
מטבע הביטקוין דומה לשיטת תקן הזהב, מאחר שכמותו תהיה מוגבלת ל 21 מיליון מטבעות לאחר שתסתיים תקופת הכרייה, והוא לא יושפע ממדיניות מוניטרית של מדינות, מאחר שאינו מנוהל ישירות על ידי מדינה ריבונית. עם זאת, הוא שונה משמעותית מזהב בכמה היבטים. ראשית - לביטקוין אין ערך שימוש כמו שיש לזהב, שממנו אפשר להתקין תכשיטים וכלים מכלים שונים. לזהב גם שימושים תעשייתיים שונים. בנוסף, אף על פי שכיום הזהב אינו משמש כמטבע או כבסיס למטבע, והוא סחורה כמו כל סחורה אחרת, ההיסטוריה התרבותית והכלכלית של העולם ייחסה לו "ערך עצמי" ובשל כך אפשר לסחור בו כמעט בכל מקום.
לדברי תומכיו, יתרונו המרכזי של הביטקוין הוא שבשונה מהמטבעות "המסורתיים" - הוא מתוכנן כך שלא יסבול מאינפלציה. זאת מאחר שמספר מטבעות הביטקוין בעולם מוגבל, ואין שום ישות שתוכל "להדפיס" יותר מטבעות מהכמות הסופית שנקבעה, אפילו לא יוצריו. עם זאת, עד להשלמת הכרייה בעתיד הרחוק, הביטקוין נמצא בשלב האינפלציוני של חייו.
שיעור אינפלציית הביטקוין ידוע מראש והוא מתוכנן כך שיגיע לאפס עם סיום כריית כל המטבעות, אך שערו תנודתי מאוד, ברמה שכמעט אינה קיימת במטבעות מסורתיים. כך למשל ביוני 2011 שער הביטקוין הגיע לשיא של $32, חודשיים לאחר ששערו היה $1 בלבד. בסוף נובמבר 2013 שערו הגיע לכ־1,200$ ובתחילת דצמבר 2013 ירד ל-750$ ואף למטה מזה. בתחילת אוגוסט 2017 שערו אל מול הדולר הגיע ל-3,276$, וב-29 בנובמבר 2017 חצה את רף ה-11,000 דולר. ב-17 בדצמבר 2017 חצה את רף ה-20,000 דולר. וסמוך לכך ירד אל 12,000 דולר. בדצמבר 2020 הגיע ערכו של המטבע ל-27,600 דולר, בינואר 2021 שבר הביטקוין שיא חדש של 41,946 דולר. בפברואר 2021 הגיע ערכו ל-48,364 דולר, באוקטובר הוא עלה ל-60,740 דולר, וביוני 2022 הוא צנח עד ל-18,634 דולר.
בניגוד ל"תקן הזהב" כמערכת מטבע, הביטקוין לא יהיה כפוף להסכמים בין מדינות ריבוניות שישפיעו על שערו, והשער נקבע באופן חפשי בין המשתמשים והסוחרים בו.
תכונתו המשמעותית של הביטקוין כמטבע שאינו מנוהל באמצעות מדיניות מוניטרית, ואין בנק מרכזי ומדינה המחויבים לתמוך בו, יכולה להיתפס כיתרון או כחיסרון, באופן התלוי בהשקפת העולם על מקומה ותפקידה הראוי של המדינה בכלכלה.
מעמדו המשפטי של הביטקוין.
כיום עדיין אין גישה אחידה בכל הקשור לרגולציה של השימוש בביטקוין כמטבע. הביטקוין עדיין נחשב בקרב חלק מהרגולטורים במדינות השונות כמטבע החשוד בקשר לגורמים עבריינים, ומעורר חשש אצל בנקאים בכל הקשור לעמידה בדרישות החוק כנגד הלבנת הון, אם כי ישנן גם גישות הרואות בו מהלך חיובי. הבנק האירופי סקר את הביטקוין וקבע בין השאר שלא מדובר בתרמית פונזי אך מדובר על השקעה בסיכון גבוה. בגרמניה ביטקוין הוא "מטבע פרטי" החוקי לשימוש ונתון למיסוי בעסקאות של אנשים פרטיים, אך אינו חוקי בעסקות של חברות ללא אישור מפורש. ביפן הביטקוין נחשב מטבע חוקי וחלק מזירות המסחר הן חוקיות, כל עוד הן רשומות אצל המפקח לעסקים פיננסיים.
רגולטורים בארצות הברית ובאיחוד האירופי, וכן שלטונות רוסיה וסין, הדגישו כי השימוש בביטקוין עלול לסייע לפעילותם של ארגוני טרור ופשע ברחבי העולם ולשמש לפעילות בלתי חוקית, הלבנת כספים והעלמות מס. כמו כן, הודגש כי המסחר בביטקוין הוא מסחר בסיכון גבוה במיוחד.
מעמד הביטקוין בישראל.
בנק ישראל.
ב-19 בפברואר 2014, התייחסו לראשונה רשויות ישראליות לסוגיה זו באופן רשמי. רגולטורים אלה היו בנק ישראל, אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון, יחד עם רשות המיסים, הרשות לניירות ערך והרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור. בהודעתם ציינו הרגולטורים כי כלל ההיבטים של הסוגיה עודם נבחנים, אך הם רואים חובה לעצמם להדגיש את הסיכונים הרבים הגלומים לדעתם בשימוש בביטקוין ובסחר בו. עם זאת באוגוסט 2014 הוקם צוות בין-משרדי בנושא מטבעות וירטואליים מבוזרים שבראשו יעמוד ראש מחלקת המחקר של בנק ישראל. אין חוק בישראל האוסר במפורש על שימוש בביטקוין, ולכן השימוש במטבע הביטקוין הוא חוקי.
רשות ניירות ערך.
בשלהי אוגוסט 2017, הוקמה ועדה בין מחלקתית ברשות ניירות ערך לבחינת אסדרה של הנפקת מטבעות קריפטוגרפיים מבוזרים לציבור. תפקידה העיקרי של הוועדה – בראשותם של ד”ר גיתית גור גרשגורן, הכלכלנית הראשית של רשות ניירות ערך, ועו”ד מוטי ימין, מנהל מחלקת תאגידים הפורש – היה לבחון את תחולת חוק ניירות ערך על הצעות והנפקות לציבור בישראל, המבוססות על רישום מבוזר של מטבעות קריפטוגרפיים.
במרץ 2018 פורסמו מסקנות הביניים של הוועדה להערות הציבור, שכללו פירוט של חמישה מסלולי גיוס ייעודיים של מטבעות קריפטוגרפיים, וכן סוגיות ספציפיות הנוגעות למסגרות חוקיות אפשריות עתידיות. הוועדה חילקה את המלצותיה לגבי סיווג של מטבעות קריפטוגרפיים כמקובל כיום בעולם לשלושה סוגים:
חשוב להדגיש שמדובר במסגרת בלבד וכי כיום רוב החברות שמבצעות הנפקות של מטבעות קריפטוגרפיים עדיין אינן ערוכות להתמודד עם סוגיות הלבנת הון ומימון טרור, וכי הציבור הרוכש עדיין לא בקיא מספיק בתפעול סוגיות טכניות של החזקת המטבעות ושמירתם, כמו גופים מוסדרים למתן שירותים פיננסיים.
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון והרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
החל מ-1 באוקטובר 2018, גופים שיקיימו מסחר בביטקוין ובמטבעות וירטואליים נוספים יחויבו ברישיון תחת נותן שירותים פיננסיים רשות שוק ההון, ביטוח וחסכון והרשות לאיסור הלבנת הון, בהתאם לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), תשע"ו-2016. החלפה, פדיון, פריטה, המרה, מכירה, העברה, ניהול ושמירה – זוהי רשימת הפעולות המותרות על פי הרישיון החדש למתן שירותים במטבעות וירטואליים. קיימות כיום שתי חברות ישראליות אשר מחזיקות ברישיון נותן שירותי מטבע ובאישור המשך עיסוק זמני בהתאם לרישיון החדש - ביטס אוף גולד בע״מ וניו ביט ונצ'רס בע״מ.
רשות המיסים.
בינואר 2018 פורסם חוזר של החטיבה המקצועית ברשות המיסים, לפיו הביטקוין ושאר המטבעות הדיגיטליים מוגדרים כ'נכס', ולא כמטבע, ועל כן פעילות בתחום תמוסה, בדומה לנכסים אחרים, כמס רווחי הון. קביעה זו גוררת גם חובת דיווח לרשויות על פעילות בתחום כאשר עד היום רשות המיסים לא הבהירה מה מסלול הדיווח המקובל וכרגע בישראל נהוג לדווח על רווחים או הפסדים בתחום דרך דו"ח אישי.
במרץ 2018 פרסמה רשות המיסים חוזר נוסף בנושא ICO ואסימונים מבוזרים אשר סיפק הבהרות בנושא המיסוי בישראל והקלות ספציפיות בנוגע לחברות ישראליות אשר מעוניינות להנפיק Utility Token. בחוזר זה מספקת רשות המיסים פתרונות לנושא התמחור וההמרה של מטבעות דיגיטליים (עסקאות ברטר - קריפטו לקריפטו) וכיצד לחשב אירועי מס. בנוסף, ציינה רשות המיסים ספקי שירותים המקובלים עליה לטיפול בנושא המס בישראל, כגון חברת BloxTax ישראלית.
בנוסף, הבהירה רשות המיסים על נכונותה להכיר בהפסדים בתחום, ולאפשר למשקיעים ליהנות מקיזוז הפסדים בתחום רווחי ההון בין מטבעות דיגיטליים לבין רווחי הון אחרים.
ביוני 2019 פרסם גוף התקינה החשבונאית הבינלאומית (IFRS) את התייחסותו למטבעות קריפטוגרפיים ולביטקוין בפרט וקבע שמטבעות קריפטוגרפיים יסווגו כנכס לא פיננסי. תקנות אלו תקפות גם על חלק ניכר מהחברות בישראל, קובעת כי מטבעות דיגיטליים יסווגו מבחינה חשבונאית או כנכס בלתי מוחשי או כמלאי. לקביעה זו ישנם היבטים חשבונאיים חשובים להתנהלות חברה ולאופן עריכת הדוחות הכספיים שלה, כאשר היא מחזיקה או משתמשת בביטקוין. קביעה זו מהווה חיזוק לעמדת רשויות המס בישראל שביטקוין מסווג כנכס ולא כמטבע.
מעמד הביטקוין בהלכה.
בהלכה היהודית ישנה חשיבות לשאלה האם הביטקוין נחשב כ"כסף" (מטבע) או כסחורה. לדוגמה, בהלכות ריבית: מותר להלוות סכום-כסף על-מנת להחזיר את אותו סכום-כסף, אבל אסור מדרבנן להלוות סחורה על-מנת להחזיר את אותה כמות של סחורה, כי ערך הסחורה עלול לעלות. מכאן, שאם הביטקוין נחשב ככסף (מטבע) - מותר להלוות אותו (בלי ריבית), אבל אם הוא נחשב כסחורה - הדבר אסור מדרבנן. יש הסבורים, שכיוון שהכסף שנזכר בתורה היה בעל ערך ממשי (מתכת יקרה) והביטקוין הוא וירטואלי בלבד, אי-אפשר להחשיבו ככסף; אולם רוב הפוסקים אינם מקבלים דעה זו, שהרי גם בעבר, ערכו של הכסף לא נבע מהמתכת היקרה שיש בו, אלא מחותמת השלטון שהוטבעה עליו (במקרים רבים, ערכו בעיני השלטון היה גבוה יותר מערך המתכת שהוטבעה בו), ומכוח-הקניה שלו. עם זאת, כיוון שהשלטון בימינו אינו מכיר בביטקוין כאמצעי תשלום, רוב הציבור אינו נותן בו אמון כאמצעי תשלום, וכוח-הקניה שלו מוגבל, במצב הנוכחי הוא אינו מוגדר כמטבע אלא כסחורה.
ביטקוין כאמצעי תשלום.