לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו הבכור רבי אברהם גולדמן (ה'תרצ"ד-ה'תש"ע, 2009). בן נוסף, רבי יעקב לייב (חתן רבי משה ברגמן ראש ישיבת רשב"י במירון, נפטר בשנת ה'תשמ"ג) פתח בית כנסת זוועהיל בבני ברק ושימש בו כרב, ולאחר פטירתו תפס את מקומו אחיו רבי דוד. בן רביעי, רבי שלמה גולדמן (חתנו של רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מצאנז קלויזנבורג) החל לאחר פטירת חותנו בשנת ה'תשנ"ד לכהן כאדמו"ר מצאנז-זווהיל בבית מדרשו של חותנו ביוניון סיטי שבארצות הברית. בשנת ה'תשע"ז לאחר פטירת רבי שלמה ללא צאצאים, הוכתר במקומו אחיינו הרב אליעזר גולדמן בן רבי יעקב לייב, חתנו של האדמו"ר רבי דוד טברסקי מסקווירה, והקים את חצרו בעיר מונסי.
לאחר פטירת רבי אברהם מונה תחתיו בהלווייתו, בנו השני, רבי שלמה, שהיה קודם ר"מ בישיבת סלונים. בתאריך ב' באלול ה'תשפ"ב (29 באוגוסט 2022) נפטר באופן פתאומי בביתו בגיל 66.
בנו בכורו של רבי אברהם, רבי גדליה משה גולדמן - שניהל את מוסדות החסידות בירושלים והורחק בתקופה האחרונה לפני פטירת אביו - מכהן אף הוא כאדמו"ר, וחצרו מכונה "קהילת זוועהיל" על מנת לבדלה מהחסידות של אחיו הצעיר. מוסדותיו כוללים ישיבה לצעירים בראשות בנו הרב יהודה דוד, ישיבה גבוהה בראשות בנו הרב שלמה, כוללים, ובתי כנסת בירושלים ובביתר.
בימי רבי שלמה (הראשון - ר' שלומקה) נפתחה ישיבת זוויהל בשכונת בית ישראל בירושלים. ראשי הישיבה הנוכחיים הם הרב מיכל זילבר והרב שמואל דוד גולדמן. בעבר כיהן בישיבה הרב חיים ורנר, ובהשפעתו הפכו כמה מחסידי זוויהל לחסידי סלונים.
רבי יעקב לייב, בנו של הרב יוסף, בנו של האדמו"ר מרדכי (השני), הוא האדמו"ר מזוועהיל מונסי.
גזע זליחוב.
בנו השני של רבי יחיאל מיכל האדמו"ר השני מזוויהל, רבי יצחק שלמה מזליחוב, כיהן אף הוא כאדמו"ר. נולד בשנת תקע"ג. היה חתנו של רבי משה מקוז'ניץ. עסק במסחר ואחר פטירת אביו החל לשמש כאדמו"ר בזוויהל, במגנישוב ובזליחוב. נפטר בכ"ט בחשוון תרל"ב (1872).
בנו של רבי יצחק שלמה, רבי משה אליקים גולדברג מילא את מקומו. היה חתנו של רבי יהושע אשר מפוריסוב. כסבו רבי יחיאל מיכל היה גם הוא מקרב את פשוטי העם. נפטר בכ"ב בחשוון.
בנו של רבי משה אליקים, רבי יהושע אשר מילא את מקום אביו. המשיך במסורת אבותיו בקירוב אנשים פשוטים. נפטר בכ"ב בתשרי. אחיו רבי ישראל חיים מסטוצק שימש כמו"צ בזליחוב ולאחר מכן כרב במודז'יץ ובסטוצק . היה תלמידם של רבי יצחק מנישכיז ושל רבי אברהם מטריסק. נפטר בד' באלול תרפ"ד (1924).
בנו של רבי יהושע אשר, רבי אברהם שלמה מילא את מקומו בזליחוב. נרצח על ידי הנאצים בעודו עטוף בטלית ובקיטל. אחיו של רבי אברהם שלמה שימשו אף הם כאדמו"רים. רבי אלימלך בריקא הסמוכה לזליחוב ורבי יעקב בלאסקרוב. רבי אליעזר חיים, בן דודם רבי ישראל חיים, מילא את מקום אביו בסטוצק.
מרווח דיסוננטי
מרווח קונסוננטי
עיצורים שורקים
עיצורים שורקים (strident; sibilant) הם עיצורים חוככים או עיצורים מחוככים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שתנועת האוויר מתועלת באמצעות קדמת הלשון אל השיניים העליונות.
שורקים בעברית.
לעיצורים השורקים בעברית יש תפקיד מורפולוגי, שכן כאשר אחד מהם מופיע בפ"א הפועל של בניין "התפעל" מתרחש שׂיכוּל עיצורים בין פ"א הפועל לבין ת"ו הבניין.
אאודי
אָאוּדִי (בגרמנית: Audi ) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות, שהוקמה על ידי אוגוסט הורך בשנת 1910 ושייכת מאז 1964 ברוב מניותיה (99.7 אחוזים) לקבוצת פולקסווגן. החברה העכשווית נוצרה על ידי איחוד שביצעה קבוצת פולקסווגן בחברות "אוטו אוניון" ו"אנ.אס.אוּ". תחת ניהולה של אאודי נמצאות שתי חברות איטלקיות. יצרנית מכוניות הספורט למבורגיני היא חטיבה באאודי, ויצרנית האופנועים דוקאטי נמצאת בבעלות למבורגיני.
שם החברה הוא תרגום ללטינית של שם משפחתו של מייסד החברה הורך (שמשמעותו בגרמנית "הקשב!"). מטה החברה והמפעל הראשי ממוקמים באינגולשטאדט, אשר בבוואריה שבגרמניה, שם מיוצרות כשני מיליון מכוניות בשנה. לאאודי מפעלים נוספים בנקרזולם (גרמניה), בגיור (הונגריה), בריסל (בלגיה), קוריטיבה (ברזיל) צ'נג' צ'ון (סין) ואורנגאבד (הודו).
היסטוריה.
תחילת דרכה של החברה.
אוגוסט הורך היה מהנדס גרמני ומייסד יצרנית המכוניות "הורך" (Horch). בתחילת דרכו עבד הורך עבור קרל בנץ משנת 1896. שלוש שנים לאחר מכן, ייסד את החברה "אוגוסט הורך ושות' מפעלי רכב" בנובמבר 1899 בעיר קלן אשר בגרמניה. כלי הרכב הראשון של החברה נבנה בשנת 1901. החברה עברה לרייכנבאך ב-1902, ולאחר מכן לצוויקאו ב-1904. ב-1910 הוא עזב את החברה שייסד והקים חברה חדשה בשם "אוגוסט הורך מפעלי רכב בע"מ". מאבקים משפטיים הכריעו כי לא יורשה לו להשתמש בשם משפחתו כשם החברה, כי השם היה סימן רשום של "א. הורך ושות'". פירוש המילה "הורך" בגרמנית הוא "הקשב", לכן בחר הורך במילה הלטינית "אאודי", המקבילה במשמעותה (סברה מקובלת, אך שגויה, היא ש-AUDI הם ראשי תיבות של "Auto Union Deutschland Ingolstadt", על שם מקום מושבה של החברה - אינגולשטאדט שבגרמניה).
אאודי הייתה החברה הגרמנית הראשונה שייצרה מכונית בה מושב הנהג בצד שמאל - Audi type K, בשנת 1921. שינוי זה שיפר את התמצאות הנהג במרחב. ההיגוי השמאלי הפך במהרה לסטנדרטי בכל כלי הרכב (פרט למדינות שבהן נוהגים בצד שמאל של הכביש).
אוטו אוניון.
באוגוסט 1928, מהנדס דני בשם יורגן ראסמוסן שהחזיק בחברת המכוניות DKW (Damf-Kraft Wagen) קנה את רוב המניות של "אאודי אוטומוביל וורקה". בשנת 1932, אוחדו אאודי, DKW, הורך וונדראר (Wanderer) לחברה אחת - אוטו אוניון AG (Auto Union) סמל החברה - ארבע טבעות שלובות (שעליו מתבסס הסמל הנוכחי של אאודי) - נועד לסמל את האיחוד בין ארבע החברות. החברה התבקשה על ידי הצבא הנאצי ליצור רכב שטח ממוגן, אשר ישתמש במנוע V8, ומהירותו תגיע ל-50 מייל לשעה. החברה הצליחה לייצר את כלי הרכב, והעבירה אותם לוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, שם השתמש הצבא כנגד הצבאות הלוחמים במשטר הנאצי. במהלך המלחמה העסיקה החברה כ-20,000 אלף עובדי כפייה, ואלפים מהם מתו עקב תנאי העבודה הקשים.
אחרי מלחמת העולם השנייה, בעקבות חלוקת גרמניה היו מפעלי הייצור של החברה בגרמניה המזרחית, ציוד הייצור הוחרם בידי הסובייטים והחברה פסקה להתקיים. במפעל בצוויקאו חודש בהמשך ייצור מכוניות מדגמי DKW ישנים, ובהמשך יוצר שם המותג טראבנט. מנהלי החברה הצליחו להעביר חלק מנכסי החברה אל אינגולשטאדט שבגרמניה המערבית ובהמשך להקים שם מפעל לייצור חלקי רכב עם סיוע כלכלי ממשלתי ואמריקאי במסגרת תוכנית מרשל. החברה עברה ארגון מחדש לחברה ששמה "Auto Union GmbH".
בשנת 1957 עברה אוטו אוניון לבעלות של מרצדס-בנץ וב-1964 נמכרה לפולקסווגן. פולקסווגן בחרה לזנוח את המותג DKW, אף על פי שהיה המרכזי באוטו אוניון, משום שזוהה עם מנועי שתי הפעימות שאיבדו את הפופולריות שלהם. במקום דגמים אלו, הוצגו דגמי DKW שהושתלו בהם מנועי ארבע פעימות ונמכרו תחת המותג "אאודי", שלא היה בשימוש מאת תחילת מלחמת העולם השנייה ב-1969 רכשה פולקסווגן את חברת NSU (אן.אס.או) ואיחדה אותה עם "אוטו אוניון" לחברה ששמה "אאודי אן.אס.אוּ אוטו אוניון". החברה הממוזגת פיתחה דגם חדש, אאודי 100, שהייתה המכונית המקורית הראשונה של אאודי, וזכתה להצלחה ניכרת. דגמים נוספים של אאודי מיצבו את המותג החדש-ישן כקו היוקרה של קבוצת פולקסווגן.
בעידן המודרני.
בשנת 1980 הציגה אאודי את דגם "קוואטרו" שהייתה מכונית כביש ספורטיבית שכללה הנעת 4X4. מאז, צורף הכינוי קוואטרו לשמם של כל דגמי אאודי העושים שימוש בהנעה כפולה. ב-1985 נזנחו מותגי העבר, אן.אס.יו ואוטו אוניון ושם החברה קוצר ל"אאודי". ב-1986 הוצגה גרסה חדשה לאאודי 80, שתיקנה את המראה המיושן של הדגם הקודם והפכה פופולרית בכל גרסאותיה. לאחר מכן הוצגו דגמים נוספים, וביניהם אאודי 90, אשר כללה שדרוג של הדגם הקודם עם מנוע משופר ותכונות חדשות.
במאה ה-21.
מכירות אאודי משגשגות בעיקר באירופה. שנת 2004 הציבה את מכירות אאודי במקום ה-11 בעולם, לאחר שנמכרו יותר מ-779,441 כלי רכב ברחבי העולם. רוב המכירות הסתכמו בעיקר ממזרח אירופה (19.3%+), אפריקה (17.2%+), והמזרח התיכון (58.5%+). אאודי החליטה להתרחב בשנת 2006 ולבנות מרכזי הקניה וייצור בהודו, על מנת להגביר את מכירות החברה באזור. בשנת 2007 הסתכמו המכירות ב-964,151 כלי רכב.
ביוני 2021 הודיעה החברה כי עד לשנת 2032 תחל למעט בייצור מכוניות המונעות במנועי בעירה פנימית ותייצר מכוניות עם מנוע חשמלי בלבד, ובשנת 2032 תפסיק את הייצור המכוניות המונעות במנועי בעירה פנימית ותעבור להנעה חשמלית לכל רכביה. הודעה זו אינה כוללת את סין, ובסין אאודי תמשיך לייצר מכוניות בעלת מנועי בעירה פנימית.
ממשק המולטימדיה של אאודי (MMI).
ממשק המולטימדיה של אאודי, היא מערכת מבוססת ממשק משתמש לרכב, וכלולה ברוב רכבי החברה החל משנת 2004. המערכת יצאה לאור אחרי BMW IDrive, וניצלה זאת על מנת ליצור מערכת משופרת יותר. המערכת מציעה אפשרויות מולטימדיה כגון מסך בגודל שבעה אינץ' 16:9 לצפייה בסרטים ולניווט וכונן DVD-ROM.
מוטו החברה.
מוטו החברה (שאינו מפורסם בישראל בגרמנית) הוא "Vorsprung durch Technik" שמשמעו "קידמה דרך הטכנולוגיה". באירופה, בריטניה, דרום אמריקה ומזרח אסיה משתמשים הסניפים במוטו. בארצות הברית ובקנדה משתמשים במוטו אחר "Truth in Engineering" שמשמעו "אמת בהנדסה". בסניף בקנדה משתמשים בשניהם.
סמל החברה.