פירוש שם המחוז הוא "מזרח פולד" (שמו הקדום של המחוז; לעומת אסטפול - "מערב פולד"). עד שנת 1919 (שנת חלוקת המחוזות לחלוקה הנוכחית) נקרא המחוז יארלסברג ולארוויק.
היסטוריה.
תקופת הוויקינגים.
וסטפולד מוזכר לראשונה במקור כתוב בשנת 813, כאשר מלכי דנמרק היו בווסטפול כדי להרגיע את המרד בקרב הפירסטים.
תלוליות האבן במרכז העיירה של טונסברג של ימינו תוארכו לתקופת הוויקינגים.
במאה העשירית התבססו המלכים המקומיים. המלך או היועמ"ש שלו התגוררו בבית הדין המלכותי הישן בטונסברג.
נראה כי מלכי דנמרק היו חלשים בווסטפולד מסביבות אמצע המאה ה-9 ועד אמצע המאה העשירית, אך שלטונם התחזק שם בסוף המאה העשירית. נראה כי מלכי דנמרק ניסו לשלוט באזור עד המאה ה-13.
ציד לווייתנים.
ציד לווייתנים היה תעשייה חשובה מהמאה ה-19 בערי חוף כמו לרוויק, טונסברג וסנדפיורד, שהייתה המרכז העולמי לתעשיית הלווייתנים המודרנית בעולם. לא רק גברים ממחוז וסטפולד מהווים כמעט את כל הצוותים בצי הלווייתנים הנורווגי, אלא שרבים היו מעורבים גם בתעשיית הלווייתנים במדינות אחרות. כדוגמה, השלב הראשון של ציד הלווייתנים המודרני באוסטרליה התבסס כמעט לחלוטין על עובדים מלרוויק. בעוד שתחנת הלווייתנים הראשונה באיי פארו הוקמה על ידי סנדפיורדים, לרוויק מילא תפקיד דומה גם לאיי שטלנד. טונסברג יזמה חלק ניכר מתעשיית הלווייתנים באיסלנד וההברים.
גאוגרפיה.
וסטפול הוא המחוז הקטן ביותר בנורווגיה, למעט מחוז העיר אוסלו. הוא שוכן על החוף המערבי של אוסלו פיורד. וסטפולד גובל עם מחוז בוסקרוד בצפון ועם מחוז טלמרק במערב. הוא גובל בסקגראק בים הצפוני גם מדרום וגם ממזרח. המחוז כולל שטח כולל של 2,157 קמ"ר (833 מ"ר) ויש לו קו חוף של 980 ק"מ. הפסגה הגבוהה ביותר במחוז היא בגובה 634.04 מטר (2,080.2 רגל). המחוז הוא גם ביתם של 1,407 איים. [7] נוטרוי (60 קמ"ר) הוא האי הגדול ביותר בווסטפולד, ואילו טים (39 קמ"ר) הוא האי השני בגודלו.
גאולוגיה.
האדמה הרכה של המחוז מורכבת מזנים של מורנה וקרקעות משקע. עידן הקרח הותיר חלקים גדולים מווסטפול מתחת לפני הים, ואת האדמה המעובדת ביותר ניתן למצוא על הטרסות הימיות. חימר וחול ימי מכסים את מרבית הארץ הנמוכה בדרום מערב ובצפון.
נפות.
מחוז וסטפולד חווה צמצום גדול במספר הנפות. החל משנת 1949 התגוררו במחוז 19 נפות כפריות ושבע נפות בעיר. היו 14 נפות נכון לשנת 2016, אך המספר פחת ל-8 בינואר 2020.
החל מה-1 בינואר 2017 הצטמצם מספר הנפות במחוז וסטפולד מ-14 ל -12.
החל מה -1 בינואר 2018 הצטמצם מספר הנפות במחוז וסטפולד מ-12 ל -9.
דמוגרפיה.
על פי נתוני נורבוויה, בווסטפולד היו 244,967 תושבים נכון ל-1 בינואר 2016. המהגרים היוו 11.9 אחוז מהאוכלוסייה בשנת 2017. רוב המהגרים היו מפולין (4,287 נפש), ואחריהם ליטא (2,794) ועיראק (1,549). [64] למרות גודלו הקטן, היה וסטפול צפיפות האוכלוסייה השלישית בגובהה בנורווגיה. עם זאת, ייתכן שצפיפות האוכלוסייה עדיין נחשבה נמוכה; כדוגמה, צפיפות האוכלוסין בהולנד הייתה גבוהה פי ארבעה מזו של מחוז וסטפולד בשנת 1998.
סנדפיורד הייתה העיר המאוכלסת ביותר במחוז. אחד מכל ארבעה אנשים מווסטפולד היו מסנדפיורד, או 25.2 אחוז מאוכלוסיית המחוז.
פיין גאפ
פיין גאפ (באנגלית: Pine Gap) הוא השם הנפוץ לתחנת לוויינים אוסטרלית הממוקמת כ-18 ק"מ דרומית מערבית לעיר אליס ספרינגס, בטריטוריה הצפונית במרכז אוסטרליה המופעלת על ידי סוכנויות הביון של אוסטרליה וארצות הברית.
מאז 1988, נקראת רשמית בשם המתקן הביטחוני המשולב פיין גאפ (JDFPG, Joint Defence Facility Pine Gap); בעבר, נודעה בשם מתקן המחקר להגנת חלל (באנגלית: Joint Defence Space Research Facility).
המתקן מנוהל באופן חלקי על ידי סוכנות הביון המרכזית האמריקנית (CIA), סוכנות הביטחון הלאומי של ארצות הברית (NSA) ומשרד הסיור הלאומי של ארצות הברית (NRO) ועל ידי מינהל האותות האוסטרלי (ASD) והוא התורם המרכזי למאמץ היירוט העולמי של NSA, שכולל את תוכנית אשלון. המתקן מכונה גם בשם RAINFALL.
כמתקן לניטור אותות הוא גויס על מנת לסייע באיתור טיסה 370 של מלזיה איירליינס שהתרסקה צפונית לאוסטרליה.
המתקן.
המתקן מורכב ממכלול של מתחם מחשבים גדול עם 14 ראדומים המגנים על אנטנות ולמעלה מ-800 עובדים מועסקים כאן. דייוויד רוזנברג, איש NSA שעובד בפיין גאפ, ציין כי ראש המתקן בזמן השירות שלו היה קצין CIA.
המיקום הוא משמעותי מבחינה אסטרטגית משום שהוא שולט בלווייני הריגול של ארצות הברית כשהם עוברים מעל שליש של כדור הארץ הכולל את סין, החלק האסייתי של רוסיה והמזרח התיכון. מרכז אוסטרליה נבחר בעיקר עקב ריחוקו הרב מכל ספינות ריגול שעשויות לעבור במים בינלאומיים וליירט את אותות השידור.
המתקן הפך לחלק מרכזי מהכלכלה המקומית.
היסטוריה מבצעית.
בסוף 1966, הסכם משותף בין ארצות הברית ואוסטרליה קרא להקמת "מתקן מחקר משותף לחקר החלל". מטרת המתקן פורסמה בתחילה לציבור כ"מחקר חלל". הפעילות החלה בשנת 1970 כאשר כ-400 משפחות אמריקניות עברו למרכז אוסטרליה.
ב-1999, כשהממשלה האוסטרלית סירבה למסור פרטים לוועדה של הסנאט האוסטרלי בנוגע לאמנות, מומחית המודיעין פרופסור דס בול מהאוניברסיטה האוסטרלית הלאומית קראה לתת את מפת המתאר של פיין גאפ. לדברי בול, מאז 9 בדצמבר 1966, כאשר ממשלות אוסטרליה וארצות הברית חתמו על הסכם פיין גאפ, גדלה פיין גאפ משתי האנטנות המקוריות לכ-18 אנטנות כאלה בשנת 1999. מספר העובדים עלה מ-400 בתחילת שנות השמונים ל-600 בתחילת שנות התשעים ולאחר מכן ל-1,000. ההתרחבות הגדולה ביותר התרחשה לאחר תום המלחמה הקרה.
בול תיארה את המתקן כתחנה לבקרת קרקע ותחנה לעיבוד נתונים מלוויינים גיאוסינכרונים העוסקים באיסוף מודיעין אותות, המתאר ארבע קטגוריות של אותות שנאספים:
בול תיארה את האזור המבצעי כמכיל שלושה חלקים: "תחנת לוויין", "תחנת עיבוד" "אותות ומדור ניתוח האותות", ממנו נאסרה כניסתם של אוסטרלים עד 1980. האוסטרלים אסורים רשמית רק מכניסה למה שמכונה "החדר הצפוני הלאומי" (כמו כן, האמריקאים מנועים מלהיכנס ל"חדר הצפוני האוסטרלי"). בכל בוקר מתכנסת "ועדת סיור משותפת" כדי לקבוע על מה יפקחו הלוויינים במשך 24 השעות הקרובות.
עם סגירת בסיס נורונגר בשנת 1999, אזור פיין גאפ הוקצה על ידי חיל האוויר של ארצות הברית מתחנה ללוויינים ביטחוניים לתחנת פיקוח על פליטות חום מטילים, כמתן אזהרה ראשונה של שיגור טילים בליסטיים. בשנת 2004 החל הבסיס להפעיל מערכת לוויין חדשה הידועה בשם "מערכת אינפרא-אדום מבוססת-חלל", המהווה מרכיב חיוני בהגנה מפני טילים.
לאחר המלחמה הקרה.
מאז תום המלחמה הקרה, התחנה נועדה בעיקר ליירט ולהקליט נשקים ואיתותי תקשורת ממדינות באסיה, כמו סין וצפון קוריאה. התחנה פעלה בתמיכה במלחמות באפגניסטן ובעיראק לאחר הפיגועים ב-11 בספטמבר.
אחת המשימות העיקריות של התחנה היא לאתר אותות רדיו בחצי כדור הארץ המזרחי, כאשר המידע שנאסף מוזן לתוכנית הכטבמ"ים האמריקאית. זה אושר על ידי מסמך של NSA מ-2013, אשר אומר כי פיין גאפ משחק תפקיד מפתח במתן נתוני איכון למטרות מודיעיניות, כמו גם עבור פעולות צבאיות, כולל תקיפות אוויריות.
ב-11 ביולי 2013, מסמכים שנחשפו באמצעות קבלן ה-NSA לשעבר אדוארד סנודן, הראו כי פיין גאפ, הוא אחד משלושה מקומות אחרים באוסטרליה ובניו זילנד, שתרמו לאוסף ה-NSA העולמי של מידע על תקשורת אינטרנט וטלפון, הכולל מערכות כמו XKEYSCORE. על פי מסמכים אחרים שפורסמו באוגוסט 2017, פיין גאפ משמשת כתחנת קרקע ללווייני ריגול לשתי משימות שונות:
תחנת מנווית' היל (Menwith Hill, MHS) בבריטניה משמשת גם תחנת קרקע עבור משימות לוויין אלה.
מחאות.
כמתקן צבאי אמריקאי, פיין גאפ היה מוקד למחאות באוסטרליה:
פיין גאפ בתרבות.
ב-2018 הופקה סדרת טלוויזיה מבית נטפליקס אודות עובדי המתקן.
טריפת אותיות
__ללא_תוכן_עניינים__
__ללא_עריכה__
שיכול מילים
__ללא_תוכן_עניינים__
__ללא_עריכה__
מתיו גריי גאבלר
נוער זהות
האוונגליסטים בארצות הברית
אריק שטופלסהאוס
אריק שטופלסהאוס (בגרמנית: Erik Stoffelshaus) הוא עסקן ספורט גרמני, שכיהן בעבר כמנהל ספורטיבי בלוקומוטיב מוסקבה.
קריירה.
אחרי התנסות כפקיד תעשייתי בחברת המתכות תיסן (Thyssen Stahl AG) ותואר במדעי הספורט באוניברסיטת רוהר בוכום, אריק מונה בשנת 1998 למאמן קבוצת הילדים (עד גיל 11) של שאלקה 04 מגלזנקירכן.
ביולי 2000 עבר מאנשי צוות האימונים לניהול המועדון. שם הוא זכה לתמיכתו של בודו מנצה, מנהל מחלקת הילדים בשאלקה. במהלך כהונתו הגיעו קבוצות הנוער לשני תוארי אליפות גרמניה ושתי זכיות בגביע הגרמני.
בשנת 2002 קיבל רישיון אימון מאופ"א. ביולי 2006 מונה לעוזר מאמן הקבוצה הבוגרת, אנדריאס מולר. בין היתר הוא היה אחראי על רכישות של שחקנים כמו הייקו ווסטרמן, איוון רקיטיץ', ג'רמיין ג'ונס וג'פרסון פרפאן. כהונתו הסתיימה ב-26 במאי 2009.
בנובמבר 2013 נסע לקנדה והפך למנהל הטכני של מועדון הכדורגל מערב אוטווה. במרץ 2015, הוא לקח על עצמו את תפקיד המנהל הטכני של איגוד הכדורגל של אזור יורק בטורונטו.