השם העברי נץ חלב נקבע רשמית לסוג "Ornitogalum", מפני שמשמעו של השם המדעי הוא חלב ציפורים, המתאים למשמעות של המילים נץ וחלב.
יש חושבים שהצמח נזכר בתנ"ך בשם חריונים בספר מלכים ב, פרק ו פסוק כה. הסוג נקרא באנגלית בשם כוכב בית לחם ומתקשר למסורת נוצרית על בשורת לידתו של ישו.
נץ-חלב
SysRq הוא מקש שנמצא ברוב המקלדות.
שמו המלא הוא "System Request", והוא ממוקם בדרך כלל ביחד עם המקש Print screen.
במערכות ישנות של IBM המקש היה מיועד לתת גישה ישירה ל-BIOS.
ובמערכות מבוססות UNIX הוא היה מבצע Reset למחשב. (מעין צרוף המקשים CTRL+ALT+DEL במערכות DOS).
כיום רוב המערכות המודרניות לא עושות בו שימוש אלא משתמשות במקש לצורך לכידת מסך (בשל היותו ממוקם על אותו המקש יחד עם Print Screen).
לעומת זאת, מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת להשתמש במקש לצורך ניסיון הצלת מחשב שנתקע.
ג'יימס א. גרפילד
אנדרטת ג'יימס גרפילד
אנדרטת ג'יימס אברם גרפילד
ניתוח הסרת משקפיים
אנדרטת יוליסס ס. גרנט
אנדרטת יוליסס ס. גרנט (באנגלית: Ulysses S. Grant Memorial) היא אנדרטה הממוקמת למרגלות גבעת הקפיטול, במפגש שדרת פנסילבניה ושדרת מרילנד, בוושינגטון בירת ארצות הברית. האנדרטה הוקמה לזכרו של הגנרל וגיבור מלחמת האזרחים האמריקנית, ונשיא ארצות הברית יוליסס סימפסון גרנט. האנדרטה ניצבת בקצה המזרחי של המול.
האנדרטה כוללת את פסל רכוב על סוס של גרנט. הפסל, הפונה לעבר אנדרטת לינקולן ואנדרטת וושינגטון, הוא הפסל הרכוב השני בגודלו בארצות הברית, והרביעי בגודלו בעולם.
היסטוריה.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 החלה אגודת צבא טנסי בפעלות ציבורית ובפעילות לאסוף מימון לצורך הקמת האנדרטה.
אנדרטת גרנט, שהעבודה על פסליה החלה בשנת 1902 הייתה האנדרטה הגדולה ביותר שתוכננה עד אותה עת. מבנה האנדרטה תוכנן על ידי האדריכל אדוארד פירס קייסי, והפסל שבמרכז האנדרטה הוא מעשה ידי הפסל הנרי מרווין שריידי (אשר נעזר בפסל אדמונד אמאטייס לקראת סיום העבודה על הפסל). שריידי עבד על האנדרטה במשך כ-20 שנה עד מותו, מעומס העבודה, כשבועיים לפני חנוכת האנדרטה בשנת 1922.
אורכו של בסיס האנדרטה 77 מטרים, ורוחבו 22 מטרים. האנדרטה כוללת שלושה חלקים: במרכז החלק המרכזי (הגבוה ביותר), על כן שגובהו 6.8 מטרים, ניצב פיסלו של גרנט הרוכב על סוסו "סינסינטי" - גובהו של הפסל 5.7 מטרים.
משני צדדיו של גרנט עומדי פסלי חיילי צבא האיחוד - חיילי תותחנים, רגלים ופרשים. מסביב לבמת אנדרטה המרכזית נמצאים ארבע במות קטנות שעליהן ארבעה פסלי אריות ברונזה.
העבודה על מבנה האנדרטה החלה בשנת 1909, עת שהותקנו ארבעה פסלי האריות. פסלי כוחות הארטילריה הותקנו בשנת 1912, חיל הפרשים בשנת 1916 ופסלו של גרנט עצמו בשנת 1920.
האנדרטה נחנכה ביום השנה ה-100 להולדתו של גרנט - ב-27 באפריל 1922. את בניית האנדרטה השלים שרי פריי על פי שרטוטיו של שריידי בשנת 1924.
בסמוך לאנדרטה מצויות שתי אנדרטאות נוספות: אנדרטת ג'יימס א. גרפילד ואנדרטת השלום.
אנדרטת לינדון ביינס ג'ונסון
החורשה להנצחת לינדון ביינס ג'ונסון שעל גדת הפוטומק (באנגלית: Lyndon Baines Johnson Memorial Grove on the Potomac) היא אנדרטה הממוקמת על האי קולומביה שבנהר הפוטומק בוושינגטון בירת ארצות הברית. האנדרטה מנציחה את זכרו של נשיא ארצות הברית לינדון ביינס ג'ונסון.
תיאור האנדרטה.
האנדרטה כוללת שני חלקים - הראשון חורשה במרכזה עומד מונולית עשוי גרניט שהובא ממדינת טקסס, והשני - מישור עשב. עצי החורשה הם עצי אורן וסביב המדשאות ערוגות של מיני רודודנדרון.
בכניסה לפארק ניתן לשמוע הקלטה של ליידי בירד ג'ונסון המתארת את הקמת הפארק שלימים נקרא על שמה והאנדרטה על שם בעלה.
האנדרטה הוקמה בעקבות החלטה של קונגרס ארצות הברית מיום 28 בדצמבר 1973, והיא רשומה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. האנדרטה נחנכה ב-27 בדצמבר 1974 ומנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
קו מחבר
קו מחבר הוא סימן דפוס בצורת קו ישר אופקי הממוקם מעל לרצף סימנים מתמטיים, במטרה לציין שיש להתייחס לכל רצף סימנים זה כחטיבה אחת.
משתמשים בקו המחבר, למשל, כדי לציין את המחזור בשבר מחזורי: formula_1 הוא השבר formula_2, בעוד ש- formula_3 מייצג את formula_4. בדומה לזה, הקו המחבר מציין את הספרות החוזרות בשבר משולב מחזורי.
הקו המחבר מתאר גם את הביטוי שממנו מוציאים שורש: formula_5, לעומת formula_6 או formula_7, כולם שונים זה מזה.
בגאומטריה, משתמשים בקו המחבר כדי לסמן את הקטע formula_8 שבין שתי נקודות הקצה A ו-B.
סימנים דומים.
הקו המחבר דומה לסימן המתאר וקטור פיזיקלי או וקטור אלגברי מכוון formula_9, המציין את הקטע בין שתי הנקודות יחד עם הכיוון (מ- A ל-B). בהקשר זה מקובל גם סימון מוקטן, formula_10.
Magic Circle Music
Magic Circle Music היא חברת תקליטים המפיקה בעיקר זמרים ולהקות מהז'אנר הבי מטאל. החברה הוקמה על ידי בסיסט ההרכב Manowar ג'ואי ד'מאיו ב-2005.
המלחמה הרוסית-צ'רקסית
המלחמה הרוסית-צ'רקסית היא מלחמה אשר החלה בשנת 1763 ונמשכה עד 1864 במסגרתה נלחמו הצ'רקסים באימפריה הרוסית אשר ביקשה לכבוש את אזור הקווקז. עם התקדמות הלחימה, הצטרפו עמים קווקזים נוספים ללחימה והלחימה הפכה למלחמת קווקז.
הקווקז - יעד אסטרטגי.
הקווקז היווה גבול טבעי בין שלוש מעצמות: האימפריה הרוסית, פרס והאימפריה העות'מאנית. במהלך מאה שנים נלחמו הרוסים בפרסים, בטורקים ובעמים המקומיים על שליטתה בקווקז. הרוסים דחקו את פרס, ולאחר מכן גם את טורקיה, בסדרת מלחמות החל מהמאה ה-16 ועד סוף המאה ה-19. יחסם של הרוסים אל עמים מקומיים בכלל, ולשבטים הצ'רקסיים בפרט, עבר מספר גלגולים מאז הגיעו לאסטרחן (עיר ומחוז מצפון-מערב לים הכספי) במאה ה-16, אז החלו המגעים ביניהם.
במאתיים השנים הראשונות של הרוסים בקווקז מדיניותם לא הייתה מכוונת לכיבוש, אלא התמקדה בשמירת הגבולות, והם לא ייחסו משמעות פוליטית גדולה להגירה של אוכלוסיות. בהתאם לכך, רוסיה קיימה מערכת של קשרי גומלין ובריתות שכוונו להבטחת טובתה הכלכלית והשקט בגבולה הדרומי.
דוגמה לקשר כזה היא הקשר עם שבט הקַבַּרְתָאי, השבט הצ'רקסי המזרחי ביותר. במאה ה-16 נשא לאישה הצאר איוון הרביעי אצילה קברדינית ובכך חתם ברית פוליטית עם הקַבַּרְתָאי. ברית זו ובריתות דומות נמשכו עד תחילת המאה ה-18.
בתחילת המאה ה-18 עלה פיוטר אלכסייביץ' הראשון, לכס הצאר. עם עלייתו שינה פיוטר הגדול את יחסה של רוסיה לקווקז: לא עוד אזור שיש לשמור בו על השקט, כי אם חבל ארץ שיש לכבשו כדי להגיע לנכסים אסטרטגיים חשובים יותר בדרום, הים הכספי והים השחור. יחסה של רוסיה לקברדינים השתנה והפך לניסיון עיקש להכפיפם לצאר, באמצעים של שוחד לנסיכים ועזרה כלכלית ופוליטית, בתמורה להפיכתם של האחרונים לווסלים של האימפריה. במקביל לכך נבנה קו ביצורים שפלש בהדרגה לשטחי המרעה והמחיה של הקברדינים וסיכן את יכולתם להמשיך להתקיים. בשנת 1763 הגיע קו הביצורים ללב קבארדה. הרוסים כבשו את העיר מוזדוק והפכו אותה למבצר רוסי. רוסיה סירבה לסגת ממהלך זה, והקַבַּרְתָאי פתחו במתקפה על הביצורים הרוסיים. מהלך זה סימל את תחילתה של מלחמת רוסיה-צ'רקסיה, שעתידה להימשך מאה ואחת שנים.
מאה ואחת השנים של מלחמת רוסיה-צ'רקסיה הורכבו מסדרה של מערכות שבמהלכן נאבקו הקבוצות המקומיות של הקווקז ברוסים. מדיניותם של הצדדים הנלחמים ומטרות הלחימה השתנו לאורך השנים.
המלחמה על קבארדה – צ'רקסיה המזרחית (1825-1763).
החלק הראשון של המלחמה התרחש בסוף המאה ה-18. נעשו בו כמה ניסיונות של הקברדינים להתנגד לכיבוש ולשליטה הרוסיים, יחד עם הצ'רקסים המערביים ובעזרתם של שאר העמים בצפון-הקווקז ושל האימפריה העות'מאנית. כל מערכה נגמרה בתבוסת הקברדינים ובכניעה מחודשת או בנסיגה וצמצום שטחה של קבארדה (צ'רקסיה המזרחית). לאחר מכן הייתה מגיעה תקופה שקטה יחסית שהייתה נגמרת באחת משתי דרכים:האחת, פריצתה של מלחמה חדשה בין העות'מאנים לרוסים שקבארדה הייתה מצטרפת אליה. השנייה, צעד דרסטי של רוסיה, למשל ניסיון להכניס את קבארדה למערכת המשפט הרוסית או ניסיון לסכסך בין קבארדה לעמים שהיו כפופים לה.
באותה העת בנו הרוסים את קו הביצורים בין הים הכספי לים השחור דרך קבארדה ובמקביל לנהר הקובאן. מדרום לנהר ישבו שאר השבטים הצ'רקסיים בשטח שעוד נחשב לטורקי, אף כי לטורקיה לא הייתה שליטה עליו. הרוסים ביצרו גם את הנהר שהפריד בין קבארדה לצ'רקסיה המערבית, כבשו וסיפחו את כל השטחים שגבלו מצפון, ממזרח, ומדרום לשטחי צ'רקסיה, מהלך שהושלם עם סיפוח גאורגיה בשנת 1801. כך השלימה רוסיה את ניתוק קבארדה מכל אפשרות לעזרה חיצונית ותקשורת מלבד רוסיה עצמה.