הר פאקטו, הנקודה הגבוהה ביותר בצפון קוריאה (2,744 מטר מעל פני הים), הוא הר געש שחלקו במנצ'וריה, בגבול הצפוני של קוריאה הצפונית, וקו פרשת המים בין נהרות יאלו וטומן, המסמנים את גבול המדינה הצפוני. החלק הצפוני-מזרחי של חצי האי כולל מספר רב של פסגות גבוהות, לרבות פסגת קוואנמובונג, המתנשאת לגובה של כ-2,541 מטר.
רכסי הרים ארוכים אחרים כוללים את רכס הרי ראנגנים, בחלק הצפון-מרכזי של המדינה, המשתרע בכיווני צפון-דרום, מה שמקשה על הנגישות בין חלקה המזרחי והמערבי של המדינה; ורכס הרי קאנגמאם, אשר משתרע לאורך גבול סין-קוריאה הצפונית.
על פי רוב, האזורים המישורים בקוריאה הצפונית מצומצמים בגודלם. שני המישורים הנרחבים ביותר הם מישור פיונגיאנג ומישור צ'יריונג, אשר כל אחד מהם משתרע על שטח של כ-500 קמ"ר. מאחר שרכסי ההרים נושקים לחוף המזרחי של המדינה, המישורים באזור זה מצומצמים בגודלם ביחס למישורים באזור החוף המערבי.
אקלים.
האקלים הצפון קוריאני מתאפיין בקיץ חם בדרום המדינה וממוזג באזור הצפוני, ואילו החורף קר בדרום וקר מאוד בצפון. המשקעים יורדים בעיקר בקיץ. הטמפרטורה של החודש החם ביותר (חודש יולי) היא 22–24 מעלות, ושל החודש הקר ביותר (חודש פברואר) היא (9-)-(4-).
בממוצע, כ-60% מכלל המשקעים יורדים בין החודשים יוני וספטמבר. אסונות טבע שכיחים כוללים בין היתר בצורות אביב, המלוות בהמשך בשיטפונות קיצוניים. חופי קוריאה הצפונית מתאפיינים גם בטייפונים, המופיעים בממוצע לפחות פעם אחת בכל קיץ, או בתחילת הסתיו. אסון טבע משמעותי במהלך השנים האחרונות היה הבצורת אשר החלה ביוני 2015, אשר על פי סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית, הייתה הבצורת הקשה ביותר שאירעה במדינה ב-100 השנים האחרונות, ואף משמעותי הרבה יותר, היה השילוב בין סערות גשם ובצורת בין השנים 1994-1998, שהביאו למותם של 6%-15% מאוכלוסיית המדינה.
הסביבה הטבעית.
הסביבה הטבעית בקוריאה הצפונית היא מגוונת, וכוללת טונדרה אלפינית, יערות, אדמות חקלאיות, מאגרי מים מתוקים, ועוד.
במהלך השנים האחרונות, גורמים חיצוניים שונים תיארו כי הסביבה הטבעית במדינה מצויה במצב של "משבר", ואף על סף קריסה.
עיבוד יתר, בשילוב עם אסונות טבע, הובילו להתדרדרות מואצת במצב היערות במדינה. המחסור החמור בדלק בשנות ה-90 הוביל לכריתת יערות מואצת, בשעה שאנשים עשו שימוש בעצים לצורך הסקה, כמו גם לצורכי מאכל. דלדול זה במצב היערות הוביל לסחף קרקעי, דלדול אדמה, וכן להעלאת הסיכון להצפות. בתגובה, הממשלה הצפון קוריאנית מקדמת תוכנית נטיעת עצים. לפי צילומי לוויין, מוערך כי השטח המיוער בקוריאה הצפונית קטן בכ-40% מאז שנת 1985.
גבולות קוריאה הצפונית.
קוריאה הצפונית משתרעת על שטח כולל של 120,538 קמ״ר, מתוכם 120,408 קמ"ר הם שטחי יבשה, ועוד 130 קמ״ר הם שטח מים טריטוריאליים בשליטת המדינה. גבולות המדינה היבשתיים משתרעים לאורך 1,671.5 קילומטר, כאשר הגבול עם סין משתרע לאורך 1,416 קילומטר, הגבול עם קוריאה הדרומית משתרע לאורך 238 קילומטר (לאורכו נמצא האזור המפורז בין שתי המדינות), והגבול עם רוסיה משתרע לאורך 17.5 קילומטר.
קו החוף של קוריאה הצפונית נמתח לאורך כ-2,495 קילומטר, בערך שליש מהאורך המלא של קו החוף של חצי האי הקוריאני כולו (8,460 קילומטר).
מים טריטוריאליים ותביעות ריבונות.
ממשלת קוריאה הצפונית טוענת לשליטה במים הטריטוריאליים המצויים במרחק של עד ל-22.2 קילומטר מהחוף. היא גם טוענת לקיומו של אזור כלכלי בלעדי בשליטתה לאורך כ-370 קילומטר מהחוף.
השליטה על אזור הים צהוב מצויה במחלוקת מתמשכת בין קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית, כאשר קוריאה הצפונית מסרבת להכיר בתוקפו של קו הגבול שנקבע בסיומה של מלחמת קוריאה במהלך שנות ה-50. לאורך השנים, התרחשו באזור זה מספר תקריות בין כלי שיט של שתי המדינות, כאשר בשנת 2009 לבדה, התרחשו 3 תקריות שפורסמו בתקשורת.
משאבים ואוצרות טבע.
שטח קוריאה הצפונית כולל מגוון של אוצרות ומשאבי טבע, בהיקף שאינו ברור, לרבות פחם, נפט, עופרת, טונגסטן, אבץ, גרפיט, מגנזיט, עפרות ברזל, נחושת, זהב, פיריט, מלח, פלואוריט, אורניום ונהרות המספקים אנרגיה הידרואלקטרית.
גאוגרפיה של צפון קוריאה
חצוצרה (סוג חילזון)
חצוצרה (שם מדעי: Charonia) היא סוג של חלזונות ימיים גדולים מאוד. המינים בסוג זה הם רכיכות במשפחת החצוצריים. בחופי ארץ ישראל נפוצים כל המינים בסוג זה.
אטימולוגיה.
השם הנפוץ "חצוצרה" נגזר מהסיפור על האל טריטון במיתולוגיה היוונית, שהיה בנו של פוסידון, אל הים. האל טריטון תואר לעיתים קרובות נושף אל תוך קרן קונכייה גדולה הדומה למינים בסוג זה; חצוצרות כאלו עדיין נעשות לעיתים מזדמנות גם כיום.
מאובנים.
קיימים תיעודי מאובנים רבים מסוג זה מתקופת הקרטיקון עד הרביעון (מלפני כ-94.3 עד 0.012 מיליון שנים). מאובנים נמצאים בשכבות וקרקעיות ימים ברחבי העולם.
תיאור.
מינים מהסוג חצוצרה הם בעלי קונכייה גדולה וספירלית שצורתה מגדלית-כישורית מתונה ולה פתח אליפטי גדול עם שפה רחבה. הקונכייה היא בדרך כלל בגוון לבן-קרם עם סימנים חומים או צהובים בצורת חצאי ירח, עיגולים או פסים.
הקונכייה של החילזון הענק חצוצרת הים, אשר חי באזור האינדו-פסיפי, יכולה לגדול לגודל של עד כחצי מטר אורך.
מין קטן יותר מעט (קונכייה בגודל 100–385 מילימטרים), אך עדיין גדול מאוד הוא חצוצרה אצילה, החי במערב האוקיינוס האטלנטי, מקרוליינה הצפונית עד ברזיל.
תפוצה.
מיני החצוצרה חיים במים ממוזגים וטרופיים ברחבי העולם.
הרגלי מחיה.
בניגוד לשבלולים וחלזונות אחורני-זימים, חצוצריים הם לא הרמאפרודיטים; והם בעלי זוויגים נפרדים ועוברים רבייה מינית עם הפריה פנימית. הנקבה מטילה כמוסות לבנות באשכולות, ובכל אשכול מספר רב של פגיות מתפתחות. הפגיות עוברות לשחייה חופשית וניזונות מפלנקטון, היכן שהן שוחות במים פתוחים במשך תקופה של עד כשלושה חודשים.
תזונה.
חצוצריים הם טורפים פעילים וניזונים מרכיכות אחרות ומכוכבי ים. חצוצרת הים צברה תהילה בזכות היכולת שלה ללכוד ולאכול כוכבנים קוצניים, מין גדול (קוטרו יכול להגיד עד למטר) המכוסה קוצים ארסיים באורך של 2 סנטימטר. לכוכבן הקוצני מספר טורפים טבעיים אחרים, והוא צבר איבה בקרב בני אדם בעשורים האחרונים עקב התרבות והשמדת חלקים גדולים של שוניות אלמוגים, והפיכתם לשלדי אלמוגים, קליפות ריקות של סידן פחמתי.
חצוצריים נצפו גם רודפים וצדים בעת זיהוי ריח של טרף. מספר כוכבי ים (כולל כוכבן קוצני) מצליחים לזהות את ההתקרבות של הרכיכה על ידי אמצעים אשר לא לגמרי ברורים, והם ינסו להתרחק מהמקום לפני שמגע פיזי יתרחש. החצוצריים, עם זאת, מהירים יותר מכוכבי הים, ורק לכוכבי ים גדולים יש סיכוי סביר לברוח, ורק על ידי נטישת האיבר הראשון שהחילזון בא במגע איתו.
החצוצרה תופסת את הטרף שלה ברגלה השרירית ומשתמשת ברדולה המשוננת שלה (משננת - איבר בעל סרט שיניים הנמצא אצל רכיכות) וחותכת דרך העור המשוריין של כוכב הים. ברגע שחדרה לעורו, רירה משתק את הטרף והחילזון ניזון מבשרו, לרוב כאשר הוא מתחיל עם החלקים הרכים ביותר כמו איברי הרבייה והבטן.
החצוצריים בולעים בשלמותן חיות טרף קטנות יותר מבלי לשתק אותן. הם ירקו החוצה כל קוץ ארסי, צדף, או כל חלק לא רצוי אחר מאוחר יותר.
שימוש אדם.
אנשים רבים מוצאים את קונכיות החצוצרה כחפץ עיצובי יפה, ולכן הם נאספים ונמכרים כחלק ממסחר הצדפים הבינלאומי, עקב כך יש מחסור בחיות אלו.
מימי קדם, אנשים מתרבויות שונות רבות הסירו את קצה הקונכייה, או קדחו חור בקצה, והשתמשו בקונכייה כחצוצרה.
האל היווני-רומי פוסידון / נפטון מתואר לעיתים קרובות מחזיק בקונכיית חצוצרה, כמו גם בנו טריטון.
מינים ותת-מינים.
מינים ותת-מינים בסוג חצוצרה:
המפסטד שלי
המפסטד שלי (באנגלית: Hampstead) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2017 שביים ג'ואל הופקינס וכתב רוברט פסטינגר. הסרט מבוסס על חייו של הארי האלוס (Harry Hallowes) שדרש בעלות על חצי דונם של חלקת אדמה בהמפסטד הית'. מככבים בסרט דיאן קיטון, ברנדן גליסון, ג'יימס נורטון, לזלי מנוויל, ג'ייסון ווטקינס וסיימון קאלו. הסרט יצא לאקרנים ב-23 ביוני 2017 על ידי אנטרטיינמנט ואן Films.
הפקה.
עלילת הסרט מבוססת על סיפור אמיתי, אודות אירועים בחייו של הארי האלוס שהתיישב בשטח המפסטד הית' ב-1987, אחרי שפונה מדירה של המועצה בהייגייט. האלוס, שנפטר ב-2016 בגיל 88, נאבק על זכותו החוקית על האדמה, שם בנה לעצמו מקום מקלט, וטען לזכויות הפלישה. לבסוף הוא קיבל שטר קניין על שטח 7,000 רגל מרובע (650 מ"ר).
ב-20 באוקטובר 2015 צורפו דיאן קיטון וברנדן גליסון לצוות השחקנים. ב-13 במאי 2016 צורפו לקאסט לזלי מנוויל, ג'יימס נורטון, ג'ייסון ווטקינס וסיימון קאלו. שלב הצילומים החל ב-22 במאי 2016.
הסרט יצא לאקרנים ב-23 ביוני 2017 על ידי Entertainment One Films.
המרכז למחקר גרעיני - שורק
מוצר מזון
נאנגאנג (נפה)
נפת נאנגאנג (בסינית: 南港區) היא נפה של העיר טאיפיי בטאיוואן. הנפה ממוקמת בדרום-מזרח העיר.
בנפה שוכנים אקדמיה סיניקה (האקדמיה הלאומית של טאיוואן), מרכז התערוכות טאיפיי נאנגאנג ופארק החומרה של נאנגאנג (NKSP).
היסטוריה.
ב-1920, במהלך עידן השלטון היפני בטאיוואן, נאנגאנג הייתה חלק מהכפר נייקו (内湖庄). בדצמבר 1945, לאחר מסירת טאיוואן לידי הקוומינטנג, בוצע שינוי מנהלי והאזור הפך לחלק מהעיירה נייחו (內湖鄉) במחוז טאיפיי. ב-6 ביולי 1946, כפי שהוצע על ידי ראש המועצה המקומי, נאנגאנג הופרדה וקיבלה מעמד של עיירה עצמאית. וב-1967 הפכה לחלק מטאיפיי.
כנימת הפילוקסרה