היכולת להקשיב לטקסט ובו זמנית גם לעקוב אחר ייצוגו החזותי, משחררת את הלומד עם לקות הלמידה מפעילות קשה ומפרכת של פענוח המילה/משפט/טקסט. תוכנת ההקראה מאפשרת לתלמיד/סטודנט לקרוא את הטקסט על המסך מולו ובמקביל לשמוע על את הטקסט לזרז את קצב הקריאה על ידי עקיפת הקשיים בפענוח או בקריאה בלתי מדויקת ועל ידי כך לשפר את ההבנה שלו, קצב הקריאה ואת שטף הקריאה.
שימוש בתוכנת ההקראה מאפשר לתלמיד או הסטודנט עצמאות בלימודיו, התוכנות הן נגישות, ידידותיות וקלות לשימוש, הדבר משחרר את התלמיד או הסטודנט מתלות באדם שיקריא טקסטים או בחינות. המשתמש יכול לחזור להתחלה, להתקדם קדימה, להגביר את קצב הקריאה או להאט אותו. תחום תוכנות ההקראה העבריות לוקה בחסר ביחס לתחום זה בשפות לועזיות רבות. זאת משום שהשפה העברית נכתבת מימין לשמאל ועם מעט אותיות ניקוד ומשום שהשוק של דוברי העברית הוא שוק קטן יחסית (בעיות דומות ניתן למצוא בשוק טכנולוגיית הברייל העברית הממוחשבת).
ארגון זמן.
טכנולוגיות סיוע בתחום הארגון מועילה גם לציבור חסר הלקות ולכן אינה תמיד נחשבת לטכנולוגיה מסייעת. אולם, תלמידים בוגרים עם הפרעת קשב וקשיי התארגנות, כמו גם אנשים מהקשת האוטיסטית המפחדים מהפתעות, זקוקים לטכנולוגיה זו הרבה יותר ממה שזקוק לה הציבור הרחב. עבור האחרונים, ידיעת סדר היום בפרטי פרטים זמן רב מראש, עשויה להיות קריטית ליצירת רוגע נפשי וריכוז יעיל.
מחשבי כף יד הם כלי ארגוני יעיל ביותר. ניתן לסנכרן אותם עם יומנים ממוחשבים, כגון אאוטלוק או יומן של גוגל. תוכנות וחומרות אלה תוכננו לרוב עבור הקהל הרחב, אך תלמידים עם לקויות המקשות על ההתארגנות יהיו תלויים בתוכנות אלה יותר מאנשים חסרי לקות. תלמידים עם בעיות ארגון עשויים להגיע למבחנים בשעה לא נכונה, ללמוד לקראת מבחנים חומר לא נכון וכיוצא בזה.
בין התוכנות והחומרות ניתן למנות את Microsoft Outlook ואת ה-אייפון.
טכנולוגיות סיוע לאנשים חרשים או כבדי שמיעה.
ישנם שני סוגים של התקני טכנולוגיה מסייעת: מכשירי טכנולוגיה מתקדמת (high-tech) והתקני low-tech. תלמידים בעלי לקויות שמיעה זקוקים לשני סוגי התקנים אלה על מנת להיעזר בהם כתלמידים בכיתה וכאזרחים בחברה. לדוגמה: "The I-computer" הוא מכשיר הממיר את הנאמר במחשב לכתב או לשפת סימנים בזמן אמת, וכך הופך את התקשורת עבור חרשים וכבדי שמיעה לאפשרית ופשוטה. כמו כן, קיימים מספר אמצעים טכנולוגיים המאפשרים גישה לרדיו, טלוויזיה ואף קיימת טלוויזיה מיוחדת המאפשרת קידוד לאנשים בעלי מוגבלויות שמיעה.
דרך אחרת לחלק את הטכנולוגיות המסייעות של ציבור זה היא טכנולוגיה שאינה דורשת אדם צמוד (כמו מגברים) וטכנולוגיה שכן דורשת אדם כזה (כמו מרקע עליו מופיע מתרגם סימולטני לשפת הסימנים או כתוביות של כתבן סימולטני). הסוג השני של הטכנולוגיות, המסייעות לחירשים ולכבדי שמיעה, הופך תחום זה של טכנולוגיה מסייעת לאחד היקרים ביותר בתחום הטכנולוגיה המסייעת כולו.
מעבר לטכנולוגיה מסייעת, אנשים ששפת אמם היא שפת הסימנים צריכים חומר לימוד ולומדות בשפת אמם. בתחום המתמטיקה ניתן למצוא כיום תוכנה, שנועדה לתלמידים חירשים המשתמשים בשפת הסימנים, ללימוד העקרונות לפתרון בעיות מילוליות במתמטיקה. תוכנה זו מספקת לתלמידים תרגום של הבעיה לשפת הסימנים, רמז באנימציה והסבר כיצד לפתור את הבעיה בשפת הסימנים.
טכנולוגית סיוע ללקויי ראייה.
עבור אנשים עם לקות ראייה ישנן טכנולוגית רבות לסיוע בפעילויות חיים רבות, כגון קריאת ספרות, קריאת תוויות של מוצרים ותרופות וניווט למרות קושי בראייה. להלן מספר אפשרויות לעזרים נלווים למחשב:
טכנולוגיות סיוע עבור מגבלות תנועה.
מקלדות מסך וירטואליות - לוחות מקשים על המסך כוללים לעיתים קרובות אפשרות הקלדה בסריקה, אשר באה לידי ביטוי כך שהמקשים הבודדים בלוח המקשים על המסך מודגשים, וכך בעל מגבלת ניידות יכול לבחור באמצעות מתג הממוקם ליד איבר בגוף שיש לו שליטה רצונית עליו.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:נגישות חינוך והשכלה]]
[[קטגוריה:טכנולוגיה מסייעת]]
[[קטגוריה:טכנולוגיות למידה]]
ז'אן מישל לורן
פרניק
פֶּרְנִיק (בבולגרית: Перник) היא עיר במרכז מערב בולגריה, בירת מחוז פרניק, השוכנת על שתי גדותיו של הנהר סטרומה ו-40 קילומטרים דרומית מערבית לבירה סופיה.
היסטוריה.
תחילת התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס, נכבש האזור על ידי צבא הרפובליקה הרומית. לאחר הפיצול באימפריה הרומית עבר השטח לחזקת האימפריה הביזנטית. העיר המודרנית בנויה על חורבותיה של העיר הביזנטית קראקרה שהוקמה בשלהי המאה ה-4. שמה המודרני של העיר מופיע בכתובים בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה, כאשר במהלך המאה ה-9 הוקמה במקום מצודה כחלק ממערך המצודות שהגנו על שטחי הממלכה. השם פרניק מיוחס לשמו של האל הסלאבי פֶּרוּן. ב-1396 נכבשה המצודה על ידי צבאותיו של באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית.
לאחר הכיבוש ננטשה המצודה, היישוב איבד מחשיבותו והיקפו הצטמצם לכדי כפר קטן. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הפך היישוב חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. בראשית המאה ה-20 החלו בכרייה ממוכנת של פחם באזור. ב-1928 זכתה פרניק למעמד של עיר. מ-1949 ועד 1962 היה שמה של העיר דימיטרובו לכבודו של גאורגי דימיטרוב מנהיג המפלגה הקומוניסטית הבולגרית לאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה.
בשטח הרשות המקומית קיימת חקלאות מפותחת והגידולים העיקריים הם חיטה, שעורה ושיבולת-שועל. כמו כן מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיות הבשר והחלב. באזור פועלים 2 בתי אריזה, מספר בתי מטבחיים ומחלבות. חלק נכבד משוק העבודה המקומי נסמך על מכרות הפחם המצויים בסביבות העיר וכן על מפעלים לעיבוד מתכות כבדות.
העיר מקושרת לכביש המהיר E-79 המקשר אותה לערים סלוניקי, סופיה וסקופיה. כמו כן מקושרת פרניק לרשת מסילות הברזל הבולגרית ומהעיר יוצאים קווי רכבת ישירים לסופיה, בלגואבגרד ופטריץ'. בעשור השני של המאה ה-21 מתוכנן לקשר את העיר לעורקי התחבורה מספר 4 ו-8 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית פרניק מצויה במגמת קיטון בשיעור שנתי של 5%, בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. שיעור הילודה השנתי הממוצע בפרניק עומד על 70 לידות לכל 1,000 תושבים והוא נמוך מהממוצע הארצי העומד על 79 לידות. בשטח הרשות המקומית פרניק קיימת הגירה פנימית מהכפרים והעיירות לעיר פרניק גופא.
אקלים.
בפרניק שורר אקלים ממוזג. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11oc כשערכי הקיצון נעים ממינוס 2oc בינואר ועד-29.6oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 550 מ"מ ל-606 מ"מ.
קרטחנה (קולומביה)
קרטחנה דה אינדיאס (בספרדית: Cartagena de Indias; מכונה בקיצור קרטחנה) היא עיר נמל בצפון קולומביה, לחוף הים הקריבי, המשמשת כבירתו של מחוז בוליבר. העיר נוסדה ב-1533 וב-1984 הוכרז המרכז ההיסטורי שלה כאתר מורשת עולמית. בשנת 2005 התגוררו בה כ-1.09 מיליון בני אדם, והמטרופולין שלה, בו התגוררו כ-1.24 מיליון בני אדם, היה החמישי בגודלו במדינה.
היסטוריה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות של בני תרבות פוארטו אורמיגה באזור בו שוכנת כיום קרטחנה כ-9,000 שנה לפני זמננו. ממצאים אלה הם הקדומים ביותר שנמצאו בקולומביה. עוד נמצאו באזור כלי הקרמיקה העתיקים ביותר שנמצאו ביבשת אמריקה, המתוארכים כבני 6,000 שנה. תרבות זו דעכה לפני כ-5,000 שנה, ואת מקומה תפסו בני תרבויות אחרות, כבני הקאריב, המליבו והארוואק, שאכלסו את איי הודו המערבית.
ראשוני הספרדים הגיעו לחופי קולומביה בראשית המאה ה-16. מספר ניסיונות כושלים להתיישב באזור גרמו לספרדים לבכר את קובה ואת היספניולה, אך בסופו של דבר היה זה פדרו דה ארדיה שייסד את העיר ב-1 ביולי 1533. הוא קרא לה על שמה של העיר קרטחנה שבספרד, ממנה הגיעו רוב אנשי צוותו.
בעשורים הראשונים לאחר הקמתה פקדו את העיר מספר אסונות. פריבטירים צרפתים בפיקודו של ז'אן-פרנסואה רוברוואל תקפו ובזזו אותה, ובעקבות זאת בוצרו חומותיה. אחר כך תקף אותה גם הבסקי מרטין קוטה, וחודשים ספורים אחר כך פקדה אותה שרפה, שבעקבותיה הוקמו שירותי הכבאות הראשונים ביבשת אמריקה. ב-1568 כיתר את העיר האדמירל האנגלי ג'ון הוקינז, לאחר שהמושל מרטין דה לאס אלאס סירב לבקשתו למכור בה סחורות, אך הוא לא הצליח לכבשה. אחיינו של הוקינס, פרנסיס דרייק, הצליח לכבוש את העיר ב-1586, והחזיר אותה לידי הספרדים רק לאחר ששולם לו כופר שווה ערך לכ-200 מיליון דולרים בערכי היום. במהלך שהייתו בעיר החריב דרייק כרבע ממנה, לרבות את ארמון המושל והקתדרלה.
בין הכיבושים הצליחה העיר להתפתח, והפכה לעיר נמל חשובה. כסף וזהב שנכרו בדרום אמריקה הועמסו על ספינות שיצאו מנמלהּ בדרכן לספרד, והיא הייתה גם מרכז לסחר בעבדים. לשכה של האינקוויזיציה הספרדית שהוקמה בעיר ב-1610 שיוותה לה חשיבות נוספת. הייתה זו העיר הרביעית (והאחרונה) ביבשת אמריקה שהייתה בה נוכחות של האינקוויזיציה, אחרי סנטו דומינגו, מקסיקו סיטי ולימה.