ג'פרי קיפסנג קמוורור (באנגלית: Geoffrey Kipsang Kamworor; נולד ב-28 בנובמבר 1992) הוא אתלט קנייתי, שלוש פעמים ברציפות אלוף העולם (קופנהגן 2014, קארדיף 2016 וולנסיה 2018), ושיאן העולם בריצת חצי מרתון, סגן אלוף העולם (בייג'ינג 2015) בריצת 10000 מטר ופעמיים אלוף העולם במרוצי שדה (2015, 2017).
ביוגרפיה.
ג'פרי קמוורור גדל בכפר הקנייתי צ'פקוריו, ובצעירותו נהג לרוץ בכל יום אל בית הספר שלו, אשר היה מרוחק כ-5 קילומטרים מביתו, ובחזרה ממנו.
באליפות העולם במרוצי שדה לנוער, קמוורור זכה בשתי מדליות זהב; בתחרות האישית ובתחרות הקבוצתית, כשנבחרת קניה הקדימה את נבחרת אתיופיה ואת נבחרת אוגנדה.
בחודש יוני, השתתף לראשונה בשתי תחרויות מסבב ליגת היהלום. בתחרות שנערכה ביוג'ין, הוא סיים במקום ה-10 בריצת 10000 מטר בתוצאה 27:06.35 דקות, ושמונה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בניו יורק, קבע תוצאה של 13:12.23 בריצת 5000 מטר וסיים במקום התשיעי.
בשנת 2011, קמוורור שבר את שיאו האישי בריצת חצי המרתון שלוש פעמים ברציפות: בחצי מרתון ברלין שנערך באפריל, זכה במדליית הזהב לאחר שקבע תוצאה של 1:00:38 שעות. בחצי מרתון ליל שנערך בחודש ספטמבר סיים גם כן במקום הראשון בתוצאה של 1:00:02 שעות. חודשיים לאחר מכן, בחצי מרתון ניו דלהי, קמוורור סיים במקום השני בתוצאה של 59:38 דקות, שבע שניות אחרי לליסה דסיסה האתיופי.
בתחרות חצי מרתון שנערכה בהאג בחודש מרץ, סיים קמוורור במקום הרביעי בשיא אישי חדש של 59:26 דקות. באליפות קניה שנערכה בחודש יוני זכה במדליית הזהב בריצת 5000 מטר לאחר שקבע תוצאה של 13:31.30 שניות. במרתון ברלין זכה במדליית הארד בתוצאה של 2:06:12 שעות, אחרי בני ארצו ג'פרי מוטאי (2:04:15 שעות) ודניס קימטו (2:04:16 שעות).
בחצי מרתון ראס אל-ח'ימה שנערך בחודש פברואר, סיים קמוורור במקום הראשון עם שיא אישי חדש של 58:54 דקות. במרתון ברלין זכה במדליית הארד לאחר שקבע תוצאה של 2:06:26 שעות, אחרי בני ארצו וילסון קיפסנג, שקבע שיא עולם חודש של 2:03:23 שעות, ואליוד קיפצ'וגה שקבע תוצאה של 2:04:05 שעות.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בחודש מרץ בקופנהגן, דנמרק, זכה קמוורור במדליית הזהב כשקבע תוצאה של 59:08 שעות, ובמדליית הזהב בתחרות הקבוצתית, לפני נבחרת אתיופיה ואחרי נבחרת אריתראה. בשנת 2014 קמוורור התחרה לראשונה בשני מרתונים מסבב המרתונים המרכזיים העולמי בשנה אחת: במרתון טוקיו סיים במקום השישי בתוצאה של 2:07:37 שעות, ובמרתון ברלין סיים במקום הרביעי בתוצאה של 2:06:39 שעות. במקום הראשון סיים דניס קימטו, ששבר את שיא העולם והעמידו על 2:02:57 שעות.
באליפות העולם במרוצי שדה שנערכה בגויאנג, זכה במדליית הזהב האישית, ובמדליית הכסף הקבוצתית, לפני נבחרת בחריין ואחרי נבחרת אתיופיה. בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, סיים במקום השלישי בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 26:52.65 דקות, אחרי מו פארח (26:50.97 דקות) ופול טנוי (26:51.86 דקות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בבייג'ינג, זכה במדליית הכסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:01.76 דקות, לפני פול טנוי (27:02.83 דקות) ואחרי מו פארח (27:01.13 דקות). במרתון ניו יורק זכה במדליית הכסף לאחר שקבע תוצאה של 2:10:48 דקות, לפני לליסה דסיסה (2:12:10 שעות) ואחרי בן ארצו סטנלי ביווט (2:10:34 שעות).
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בקרדיף, זכה קמוורור במדליית הזהב בפעם השנייה ברציפות, כשקבע תוצאה של 59:10 דקות, למרות שנפל בזינוק הריצה. הוא הקדים את בן ארצו בדן קרוקי מוצ'ירי (59:36 דקות) ואת מו פארח (59:59 דקות). בתחרות הקבוצתית הוא זכה גם כן במדליית הזהב, ביחד עם חבריו לנבחרת בדן קרוקי מוצ'ירי וסימון צ'פרוט, לפני נבחרת אתיופיה ונבחרת אריתראה. באולימפיאדת ריו, סיים במקום ה-11 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:31.94 דקות.
באליפות העולם במרוצי שדה זכה קמוורור בשתי מדליות: בתחרות האישית זכה במדליית זהב שנייה ברציפות, ובתחרות הקבוצתית זכה במדליית הכסף, לפני נבחרת אוגנדה ואחרי נבחרת אתיופיה.
בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, סיים במקום השלישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:01.35 דקות, אחרי מו פארח (13:00.70 דקות) ויומיף קג'לצ'ה (13:01.21 דקות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בלונדון, סיים במקום השישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 26:57.77 דקות. במרתון ניו יורק זכה במדליית הזהב לאחר שקבע תוצאה של 2:10:53 שעות, לפני וילסון קיפסנג (2:10:56) ולליסה דסיסה (2:11:32 שעות).
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בוולנסיה, קמוורור זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית הזהב, לאחר שקבע תוצאה של 59:31 שעות, והקדים את אברהם צ'רובן הבחרייני (1:00:22 שעות) וארון קיפלה האריתראי (1:00:31 שעות). בתחרות הקבוצתית זכה במדליית הכסף, לפני נבחרת בחריין ואחרי נבחרת אתיופיה. במרתון ניו יורק זכה במדליית הארד בתוצאה של 2:06:26 שעות, אחרי לליסה דסיסה (2:05:59 שעות) ושורה קיאטה האתיופי (2:06:01 שעות).
באליפות העולם במרוצי שדה שנערכה באורהוס, דנמרק, זכה קמוורור במדליית הארד, כשסיים אחרי ג'ושוע צ'פטגאי וג'ייקוב קיפלימו האוגנדים. בתחרות הקבוצתית זכה במדליית הכסף, לפני נבחרת אתיופיה ואחרי נבחרת אוגנדה.
מפרץ מרגריט (אנטארקטיקה)
מפרץ מרגריט או מפרץ מרגרט (באנגלית: Marguerite Bay או Margaret Bay) הוא מפרץ רחב המצוי בצידו המערבי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
האי אדלייד גובל במפרץ מצפון.
מדף הקרח וורדי, מפרץ ג'ורג' השישי וארץ אלכסנדר גובלים במפרץ מדרום.
חוף פאלייר הוא שמו של חוף חצי האי האנטארקטי הגובל במפרץ.
במפרץ מצויים האיים: פרקה פה, הורסשו ולאגוטלרי, וכן שונית אנדורנס.
היסטוריה.
גילוי המפרץ.
מפרץ מרגריט התגלה בשנת 1909 על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה תחת דוקטור ז'אן באטיסט שארקו.
מקור השם.
שארקו קרא למפרץ על שם אשתו מרגריט.
לקריאה נוספת.
• tephen J. Livingstone, Colm Ó Cofaigh, Chris R. Stokes, Claus-Dieter Hillenbrand, Andreas Vieli &amp; Stewart S.R. Jamieson, Glacial geomorphology of Marguerite Bay Palaeo- Ice stream, western Antarctic Peninsula, Journal of Maps, 9:4, 558-572, DOI: 10.1080/17445647.2013.829411
מפרץ מרגריט
ג'מיד
ג'מיד (בערבית: جميد, פירושו: "קשיח". בעברית: נקרא גם: "אבני יוגורט". בפרסית: کشک/ כָּשְׁכּ) הוא סוג של "יוגורט מיובש" עשוי מחלב עיזים או מחלב כבשים הנעשה על ידי תהליך של ייבוש לכדי צורה של כדורים במטרה לתת לו "התקשחות" ועל ידי כך לשמור עליו לאורך זמן רב. מאכל זה מיוצר בדרך כלל בירדן על ידי בדואים אך נפוץ גם אצל הבדואים בישראל (בעיקר ביהודה ושומרון), במצרים, ואפילו בסוריה. גרסה דומה לג'מיד נמצאת באיראן ושכנותיה (בשם כשכ או קורות). לעיתים נהוג גם להוסיף את הג'מיד לרטבים או למרקים, והוא משמש גם מרכיב חשוב במנסף, ובמטבח האיראני במאכל כשכ אוֹ באדמג'אן (کشک و بادمجان) שהוא מטבל חצילים.
מארן ר. ניהוף
מארן ניהוף (Maren R. Niehoff, נולדה 16 באפריל 1963) היא חוקרת מחשבת ישראל ישראלית ממוצא גרמני, המכהנת כראש הקתדרה על שם מקס קופר בחוג למחשבת ישראל וכראש החוג באוניברסיטה העברית בירושלים. תחום מחקרה מתמקד בהגות היהודית ההלניסטית והרבנית המוקדמת, וביחסים ביניהן. ביוני 2021 היא נבחרה כחברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה.
את לימודיה האקדמיים ערכה ניהוף באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטה העברית.
את התואר השני והשלישי השלימה באוניברסיטת אוקספורד בהנחייתו של גיזה ורמס בשנת 1989. פוסט דוקטורט ערכה באוניברסיטת הרווארד. החל משנת 2011 מכהנת כחברת סגל בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית ומאז 2014 משמשת כראש הקתדרה על שם מקס קופר למחשבת ישראל.
מארן ניהוף כיהנה כראש קבוצת מחקר במכון הישראלי ללימודים מתקדמים, שהתמקדה ב"הקמת העצמי בתרבויות ים-תיכוניות עתיקות ("Constructions of the Self in Ancient Mediterranean Cultures").
מחקר.
תחום המחקר של ניהוף כולל קשת רחבה של תקופות החל מהיהדות ההלניסטית ועד הספרות הרבנית המוקדמת עם נגיעה לנצרות הקדומה והספרות הפגנית.
ניהוף חקרה את דמותו של פילון האלכסנדרוני, והציעה ניתוח היסטורי מקיף של פילון כסופר יהודי באימפריה הרומית. הכרונולוגיה של יצירותיו, תולדותיו וכן התפתחות מחשבתו נבחנות בהקשר אל חינוכו באלכסנדריה וביקורו ברומא כראש השגרירות היהודית לגאיוס. ניהוף טענה כי פילון עסק יותר ויותר בשיח הרומי ובכך זרק אור חדש וחשוב על הופעתה של הנצרות הקדומה והזרם הסופיסטי.
ניהוף חוקרת את הדינמיקה שבין יהודים, נוצרים ופגאנים בשלהי העת העתיקה. מחקריה אלו כוללים השואה בין הספרות הרבנית המוקדמת, יצירתו של אוריגנס, מדרשי תהלים שנתגלו לאחרונה וכן את שברי חיבורים פגאניים מקלסוס ופורפיריוס.
ניהוף המשיכה את מפעלו של יהושע עמיר בתרגום כתבי פילון האלכסנדרוני מיוונית לעברית בהוצאת מוסד ביאליק.
אמירת סדר העבודה
אמירת סדר העבודה היא מנהג קדום, לומר במהלך יום הכיפורים את סדר עבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים כתחליף לביצועו בפועל, לאחר חורבן הבית. במקור כנראה נאמר סדר העבודה בלשון פשוטה ופרוזאית, אך במהרה הפך מנהג זה לבסיס ליצירת סוגה שלמה של פיוטים – "פיוטי עבודה" – המתארים סדר זה בלשון פיוט, ובמתכונת זו הוא נהוג בימינו. המנהג העיקרי הוא לומר את סדר העבודה בחזרת הש"ץ של תפילת מוסף, שעיקרה הוא העבודה במקדש, אך ישנם גם מנהגים נוספים.
היסטוריה של אמירת סדר העבודה.