MEPHISTO שוגר לחלל כמטעד ניסוי בשנים 1992 ו-1994, ופאבייה היה המדען הראשי בתוכנית. בנוסף היה המדען הראשי ביותר מ-10 ניסויים שבוצעו בחלל, בשיתוף פעולה עם נאס"א, סוכנות החלל האירופאית וסוכנות החלל הרוסית.
פאבייה נשוי ואב לארבעה ילדים.
כאסטרונאוט.
בשנת 1985 סוכנות החלל הצרפתית (CNES) פרסמה קול קורא עבור אסטרונאוטים שאינם טייסים, אלא מתחום המדע וההנדסה. פאבייה נבחר והצטרף לכיתת האסטרונאוטים. הוא היה אמור לטוס במעבורת החלל הרוסית, אולם זו לא טסה. לאחר הכשרתו חזר לעבודתו כמדען וחיכה להקצאה לטיסה בחלל.
כדי לשפר את סיכויו לטוס לחלל, בשנת 1992 לקח שנת שבתון מעבודתו ועבר למרכז טיסות החלל מרשל, באלבמה. שם שימש כ CAPCOM, אחראי על התקשורת בין חדר הבקרה ולאסטרונאוטים בתחנת החלל הבינלאומית, האדם הראשון שאינו אמריקאי בתפקיד זה. הוא נבחר על ידי נאס"א כמומחה משימה ב-1992.
הוא הוצב כגיבוי למומחה מטען לטיסת המעבורת STS-65, לניהול מעבדת המיקרו כבידה הבינלאומית (IML-2). במהלך המשימה הוא תמך בצוות בתור מתווך הממשק של הצוות במהלך תפקוד המטעד ממרכז הבקרה מרשל באלבמה.
בשנת 1996 טס פאבייה לתחנת החלל הבינלאומית בטיסת מעבורת החלל קולומביה STS-78 ושהה בה 17 יום. הטיסה, שהתקיימה בין התאריכים 20 ביוני ועד 7 ביולי 1996, נועדה לבחון ניסויי מיקרו כבידה במעבדת ספייסלאב. הניסויים כללו מחקרים מ-10 מדינות שונות ו-5 סוכניות חלל, והייתה המשימה הראשונה בעלת ניסויים מלאים במיקרו כבידה המשלבים מדעי החיים, בסיס למעבדה הקיימת בתחנת החלל הבינלאומית. טיסת STS-78 נמשכה 405 שעות, ו-48 דקות, והקיפה את כדור הארץ 271 פעמים.
לאחר טיסתו לחלל.
כשחזר מהחלל פאבייה נשאר בארצות הברית עד סוף שנת 1996, ואז החליט לחזור למשפחתו בצרפת. לימים יספר כי הודות לכך הוא לא הוצב במשימת STS-107, שהסתיימה באסון מעבורת החלל קולומביה.
פאבייה הוא ראש תוכנית המחקר של אוניברסיטת החלל הבינלאומית וגם חבר מועצת היועצים של האוניברסיטה. הוא בין המייסדים של חברת לווינות לחישה מרחוק הנקראת "Blue Planet", שמטרתה לבנות מערך מיקרו-לוויינים שיצלמו ברזולוציה של 1 מטר
השירות החשאי של הוד מעלתו
השירות החשאי של הוד מעלתו (ברוסית: Секретная служба Его Величества) היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2006 בבימויו של איגור קאליונוב, בהפקת חברת הסרטים "ניקולה-פילם" בהזמנת חברת "Domfilm". הסרט מורכב משישה פרקים שפוצלו לשניים כל אחד.
תקציר העלילה.
אירועי הסדרה מתרחשים בתחילת המאה ה-20, בין השנים 1903–1906 באימפריה הרוסית, בתקופה שבה המדינה הייתה נתונה תחת איום הטרור הפוליטי. הסטודנט הצעיר והמוכשר סרגיי איזוובקוב שואף להיות טייס, אך לאחר שכלתו מתה באירוע טרור הוא מצטרף לשירות החשאי של הוד מעלתו. במחלקה מיוחדת זו עובדים מיטב הבלשים הרוסיים, העובדים יחדיו על מנת להגן על המדינה מפני איומים פנימיים.
ז'אן-ז'אק פביאר
Panhard CS
Panhard CS היא מכונית סלון מתוצרת יצרן כלי הרכב הטקטים הקלים והצבאיים "Panhard" הצרפתי. בין השנים 1930–1938 יוצרו 6,046 יחידות.
יצרנית כלי הרכב "Panhard".
"Panhard" נוסדה בשנת 1845 על ידי René Panhard ושותפו Émile Levassor. החברה נקראה "Panhard et Levassor". בין השנים 1910–1950 ייצרה "Panhard" משאיות ואוטובוסים, בנוסף לייצור מכוניות, רכבי שטח ושיריוניות,
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר יותר בבעלות פיג'ו.
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland". היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
עין קיניא
עין קיניא (ערבית:عين قينيا) הוא כפר פלסטיני בהרי בנימין, הנמצא 7 ק"מ מצפון-מערב לרמאללה, על כביש 463 והוא משתייך לנפת רמאללה ואל-בירה. עין קיניא קיים מאז תקופת השלטון הרומי בארץ ישראל. הכפר קטן מאוד, ללא מבנים ציבוריים או מוסדות והוא נשלט על ידי ועדת פיתוח מקומית.
היסטוריה.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בעין קיניא 26 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 83 תושבים, כולם מוסלמים.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, עבר עין קיניא לשליטה ירדנית, ולאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 עבר עין קיניא לשליטה ישראלית. ב-1983 הופקעו אדמות של תושבי הכפר לשם צרכים צבאיים לשם הקמת היאחזות נח"ל, שאוזרחה כהתנחלות דולב ממזרח לכפר. אחר כך שטחים נוספים סביבה הוכרזו על ידי הצבא "אדמת מדינה".
בשנת 1982 מנתה האוכלוסייה 101 תושבים, ולאחר מכן, לאחר הגירה המונית של פלסטינים נוספים לעין קיניא, עלתה האוכלוסייה ל-464 בשנת 1984. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2006 היו בכפר 807 תושבים. במפקד של הלמ"ס בשנת 2016 התגוררו בכפר 1,039 תושבים. ב־4 במרץ מתקיים טיול שנתי לרגל האביב, מרמאללה ועד עין קיניא.
קבר שיח' אבו אל עינין.
במדרון מעל הכפר ממוקם קבר שיח' אבו אל עינין וקבר בנו אבו אל אדהם, הממוקם בפסגת ההר, בגובה 749 מטר מעל פני הים. נקודה זו נקראת שג'רת אבו אל אדהם (כלומר חורשתו של אבו אל אדהם, על שם העצים העתיקים שבסביבה). בקבר שיח' אבו אל עינין צומח עץ קטלב גדול ועתיק. לידו גדלים עצי אלון מצוי, אלה ארצישראלית ואשחר. זהו קבר שיח' צנוע מהתקופה העות'מאנית, המוקדש לשיח' אבו אל עינין (הזקן בעל העיניים). בסמוך למבנה הקבר נמצא מעיין קטן הנקרא עין אבו אל עינין ולידו צומח אלון מצוי רחב נוף.
אבליזאוריים
אבליזאוריים (שם מדעי: Abelisauridae) היא משפחה של דינוזאורים טורפים מקבוצת התרופודים שהתקיימו לפני 66–170 מיליון שנה.
רוב מאובני המשפחה נמצאו באפריקה, מדגסקר, תת-היבשת ההודית ובאמריקה הדרומית, ומעטים גם בצרפת. הם פרחו בעיקר בתקופת הקרטיקון ושרדו עד סוף עידן הדינוזאורים.
טורפים אלה הגיעו לאורך 5–9 מטרים, כשפרט אחד כנראה הגיע לאורך 12 מטרים. הם היו בעלי זרועות קצרות, ראשים מקורננים, אך בעלי לסתות קצרות ושיניים קטנות יחסית. ככל הנראה היו חלקם אוכלי נבלות ולאו דווקא טורפים פעילים.
בטיחות במעבדה
מעבדות מחקר ופיתוח, מעבדות תעשייתיות, מעבדות רפואיות, מעבדות סטודנטים, מעבדות כימיות, מעבדות ביולוגיות, מעבדות לבריאות הסביבה וכו', מכילות סיכוני בטיחות ובריאות משמעותיים. מניעתן של תאונות במעבדה דורשת פעולות מניעה, טיפול וערנות מתמידים. דוגמאות לגורמי סיכון כוללים מתח חשמלי גבוה, לחץ גבוה ולחץ נמוך (וקום), טמפרטורות גבוהות ונמוכות, כימיקלים קורוזיביים ורעילים וחומרים ביולוגיים מזהמים ומסוכנים לרבות אורגניזמים מזהמים ורעלנים שלהם.
האמצעים להגנה מפני תאונות במעבדה כוללים: הכשרה לבטיחות, אכיפה של מדיניות בטיחות במעבדה, סקירת היבטי בטיחות בעת תכנון בדיקות מעבדה וניסויים, השימוש בציוד מגן אישי, והפעלת צוותי בטיחות במהלך פעילויות ברמת סיכון גבוהה במיוחד.
במדינות רבות, העבודה במעבדה כרוכה בחקיקה של רשויות הבריאות ו/או הפיקוח על העבודה. במדינת ישראל חקיקה זו קשורה בפיקוח על העבודה ובמשרד הכלכלה והתעשייה (לשעבר התעשייה מסחר ותעסוקה - התמ"ת). במקרים מסוימים, הפעילויות המעבדה עלולה להציב גם סיכונים לבריאות הסביבה. לדוגמה, במקרים בהם מתרחשת פליטת חומרים רעילים או זיהומיים, מהמעבדה לסביבה, במכוון או באקראי.
בישראל קיים "המוסד לבטיחות וגיהות" המקיים פעילות ענפה בתחומי ההסברה, הדרכה, הפצת מידע, קיום מחקר לקידום תרבות של בטיחות בעבודה ובריאות תעסוקתית, בכל ענפי המשק השונים: תעשייה ושירותים, בנייה וחקלאות. למוסד לבטיחות וגיהות יש מאגר ספרות ופרסומים בתחומי הבטיחות, לרבות בתחומי הבטיחות במעבדות השונות.
גיהות אישית.
איפור.
עדיף להגיע לעבודה ללא איפור ובכל מקרה יש להסיר איפור וקרמים לפני תחילת העבודה.
עדשות מגע.
עדיף להימנע משימוש בעדשות מגע במעבדה, במיוחד כאשר מדובר בחומרים כימיים נדיפים ורעילים.
עדשת מגע עלולות להפריע במקרה תאונה עם נוזלים המחייבים שטיפת עיניים.
סיכונים כימיים.
כימיקלים מסוכנים מציבים איומים פיזיים ו/או בריאותיים לעובדים במעבדות רפואיות, תעשייתיות, במכוני מחקר באקדמיה ובאוניברסיטאות. כימיקלים במעבדה כוללים כימיקלים גורמי סרטן (חומרים קרצינוגנים), רעלנים (למשל, אלה המשפיעים על הכבד, הכליות, מערכת העצבים), חומרים מגרים, חומרים קורוסיביים, חומרי גורמי עירור, כמו גם חומרים הפועלים על מערכת הדם או גורמים נזק לריאות, לעור, לעיניים או לריריות.
סיכונים ביולוגיים.
חומרים ביולוגיים ורעלנים ביולוגיים.
עובדי מעבדה עשויים להיחשף מדי יום לסיכונים ביולוגיים. סיכונים אלו קיימים ממקורות שונים במעבדה כגון: בדם ובנוזלי הגוף, דגימות מתרביות, רקמות הגוף מגופות בני אדם ובעלי חיים (חיות מעבדה), כמו גם מעובדי מעבדה אחרים.
בדרך כלל חומרים ביולוגיים אלה מצויים בפיקוח ממשלתי מוסדר (למשל, נגיפים, חיידקים, פטריות ופריונים) שיש להם פוטנציאל איום חמור לבריאות הציבור ולבטיחות, האדם, החי או הצומח או למוצרים מן החי והצומח. ביניהם:
סיכונים פיזיקליים ואחרים.
מלבד לחשיפה לחומרים כימיים וביולוגיים, עובדי מעבדה עלולים גם להיות חשופים למספר מפגעים פיזיקליים. כמה מהסיכונים הפיזיקליים שהם עשויים להיתקל בהם, כוללים את סיכונים הבאים: ארגונומי, קרינה מייננת, קרינה שאינה מייננת, מפגעי רעש.
סיכונים ארגונומיים.