עבודה אקדמית או תרגיל אקדמי היא אחת המטלות הנפוצות ביותר (לצד מבחן) במוסדות להשכלה גבוהה. מטרתה להעביר מידע באופן מסודר ובהיר, כך שאחרים יוכלו להבין אותו ולהגיב לו. לעבודה אקדמית צריכה להיות מטרה, השאיפה היא להציג בה טענה מקורית אך מבוססת. כדי לעשות זאת, יש להתעמק בנושא, לזהות דפוסים ותובנות ולהתמקד ברעיון אחד מתוכם. העבודה האקדמית משתנה באורכה, שיכול לנוע בין עמודים בודדים למאות עמודים במקרים של תזה או דוקטורט. עבודות מהוות תנאי יסוד הכרחי לקבלת תואר אקדמי, ובניגוד לבחינה, הבוחנת בקיאות בחומר ויכולות ניתוח בסיסיות, עבודה אקדמית בודקת יכולות יסוד הדרושות למחקר האקדמי כגון איסוף חומר, בניית שאלות, טענות והשערות מחקר, יכולת הסקת מסקנות משילוב בין ממצאי המחקר לספרות המחקרית ואלמנטים אחרים. עבודות אקדמיות רבות, ובפרט עבודות מתקדמות כמו תזה או דוקטורט, מהוות לעיתים בסיס למחקרי המשך או להוצאת ספר בהוצאת ספרים אקדמית.
סוגי עבודות אקדמיות.
קיימים סוגים רבים של עבודות אקדמיות. ההבחנה הבסיסית הקיימת באוניברסיטאות בעולם דובר האנגלית היא בין עבודות הנעשות במסגרת קורס (term paper) לעבודות מחקר (research paper) הנחשבות לעבודות מקיפות ורציניות יותר הנעשות במסגרת הלימודים לתארים מתקדמים. ברם, ההבחנה בין שני הסוגים היא גמישה ונתונה לפרשנות, כאשר קיימות עבודות במסגרת קורס שאינן אקדמיות, ועבודות מחקר שאינן נעשות במסגרת לימודית אקדמית.
דרך נוספת לסווג את העבודות היא לפי סוג הכישורים הנדרשים (עבודה תאורטית, אמפירית או בעלת אלמנט מעשי) ולפי השלב בו נעשית העבודה. להלן סוגים עיקריים של מטלות אקדמיות הנפוצות באוניברסיטאות בישראל:
מבנה עבודה אקדמית.
אין כללים אחידים למבנה עבודה אקדמית, והם משתנים בין האוניברסיטאות ובהתאם לחוג על פי החלטת דקאני הפקולטה. עם זאת, בעבודות בעלות אופי מחקרי החל מסמינריון קיימת תבנית שחוזרת על עצמה בדרישות של רבות מהעבודות. להלן התבנית האופיינית למדעי הרוח והחברה.
מכאן מתקיימת חלוקה בין מחקרים תאורטיים הנפוצים במדעי הרוח וחלק ממדעי החברה ומחקרים אמפיריים המבוססים על מחקר שטח (איכותני או כמותי) האופייניים למרבית העבודות במדעי החברה. במחקר תאורטי אין לרוב מבנה קבוע ומקובל לכתוב פרקים לפי תת-הנושא של המחקר כאשר הצגת הממצאים נעשית במשולב עם הדיון בהם. במקרה של מחקר אמפירי נהוג להבחין בין שני פרקים.
מאפיינים של עבודה אקדמית טובה.
עבודה אקדמית טובה מאפשרת העברת מסר בהיר, ממוקד ומקורי. על מנת לעשות זאת, על העבודה לעמוד במספר דרישות. על העבודה להיות עניינית וממוקדת. עליה להיכתב במבנה המתאים ובסגנון כתיבה תקין דקדוקית. כאשר משתמשים במקורות מידע, יש לעשות זאת לפי כללי הביבליוגרפיה המבוקשים (לדוגמה: APA או MLA). חשוב ביותר להימנע מגנבה ספרותית, ולהוסיף אזכור לכל רעיון המבוסס על מקור מידע.
עבודות אקדמיות שנכתבו על ידי אחרים.
עליית הנגישות ללימודים האקדמיים והגדלה ניכרת בכמות הלומדים במוסדות להשכלה הגבוהה הגבירה את התופעה של הגשת עבודות אקדמיות שלא נכתבו על ידי הסטודנט, תוך הצגתן כמקוריות. הדבר נעשה על ידי קניית עבודות אקדמיות שנכתבו בידי סטודנטים אחרים תמורת תשלום. גם עבודות לתארים מתקדמים נקנות לעיתים בשכר. עידן האינטרנט הביא איתו תופעה של אתרים המוכרים עבודות מוכנות של סטודנטים בתשלום, או שמוכנות לצורך הרוכש.
המניעים העיקריים לקניית עבודות אקדמיות הוא הקושי האופייני לסטודנטים רבים לשלב בין לימודים תובעניים לעבודה וגידול ילדים, וקושי לימודי לעמוד בדרישות התואר, כמו גם לקות למידה המקשה על ניסוח עבודות אקדמיות. אוכלוסייה אחרת שמקצתה מתעניינת בהשגת עבודה אקדמית לא מקורית, הם אלה הלומדים לתואר אקדמי למטרות גמול השתלמות ואינם בעלי כוונות להשתלב בעולם האקדמי.
הגשת עבודה שלא נכתבה על ידי המגיש אותה נחשבת לעבירה משמעתית חמורה בכל המוסדות האקדמיים, שעלולה במקרים מסוימים לגרום להשעיית התלמיד לשנת לימודים ואף לצמיתות.
היו מספר מקרים ידועים של אנשים שהואשמו בקניית עבודה אקדמית. המפורסם שבהם היה המקרה של ח"כ יאיר פרץ (ש"ס). ב-23 במרץ 2006 הודה פרץ בקבלת דבר במרמה, במסגרת עסקת טיעון, עקב קבלת תואר אקדמי במרמה מטעם שלוחת אוניברסיטת ברלינגטון בישראל. הוא נידון ל-12 חודשי מאסר על תנאי וקנס של 6,000 ש"ח. נכון ל-2011 כל המורשעים, למעט אחד, היו מגישי העבודות, ולא כותבי העבודות.
פרדריק רוברטס, רוזן רוברטס הראשון
פרדריק סלאי רוברטס, רוזן רוברטס הראשון (באנגלית: Frederick Sleigh Roberts, 1st Earl Roberts; 30 בספטמבר 1832 - 14 בנובמבר 1914) היה פילדמרשל מוערך בצבא הבריטי ומפקד הכוחות הבריטים. רוברטס יליד הודו הבריטית ממוצא אנגלו-אירי, שירת בצבא הבריטי מגיל 19 בין השנים 1851–1904, כשהוא נוטל חלק במערכות השונות של המחצית השנייה של המאה ה-19 ברחבי האימפריה הבריטית, ביניהם המרד ההודי הגדול, המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה ומלחמת הבורים.
היסטוריית שירות.
רוברטס נולד ב-30 בספטמבר 1832 בקאנפור הודו, אביו הגנרל סיר אברהם רוברטס היה קצין בצבא חברת הודו המזרחית הבריטית. לאחר חינוך של כמה שנים באנגליה, התגייס רוברטס ב-12 בדצמבר 1851 לשירות בצבא חברת הודו המזרחית בתור קצין ארטילריה. בשנים הראשונות שירת רוברטס בצפון-מערב תת-היבשת ההודית בפשוור ובהמשך שירת בתור קצין מטה של אביו, כשזה היה מפקד הדיוויזיה.
המרד ההודי והשירות בהודו.
במהלך המרד ההודי הגדול נלחם רוברטס כקצין צעיר במהלך המצור על דלהי, שם נפצע קלות. רוברטס השתתף גם במצור על לקנאו כשהוא משרת במטהו של קולין קמבל. ב-2 בינואר 1858 השתתף רוברטס בהיתקלות כנגד כוחות מורדים בנסיגה, הוא זיהה שני מורדים רכובים אשר בידיהם דגל יחידה בריטי שנלקח מאחת היחידות, לאחר שנלחם איתם הוא החזיר את הדגל לידיים בריטיות. על מעשה זה יחד עם מעשה נוסף של הצלת פרש שנלחם מול מורדים, עוטר רוברטס בצלב ויקטוריה.
שנים אחרונות.
בנובמבר 1900 עזב את דרום אפריקה ואת תפקיד 'מפקד הכוחות בדרום אפריקה'. בינואר 1901 הוא החליף את גרנט ג'וזף וולסלי בתפקיד 'המפקד העליון של הכוחות' (מפקד הצבא הבריטי), הוא היה האחרון שנשא בתפקיד זה לפני שבשנת 1904 השם הוחלף לראש המטה הכללי. לאחר שעזב את הצבא בשנת 1905, המשיך להשמיע את קולו בדבר החשיבות של אימונים צבאיים ומודרניזציה.
החיבור המיוחד שלו לחיילים ההודים נמשך גם לאחר שהשתחרר מהשירות. בשנת 1914, עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה, יצא רוברטס בנובמבר לחזית המערבית בצרפת כדי לבדוק את מצבם של החיילים ההודים בשירות הצבא הבריטי. כתוצאה מנסיעה זו בחורף של שנת 1914, חלה רוברטס בדלקת ריאות ונפטר כתוצאה ממנה ב-14 בנובמבר 1914 קצין גבוה בצבא הבריטי כתב כך לגבי מותו של רוברטס:
פרדריק רוברטס
ואדי זרקא-מעין
ואדי זרקא-מעין (בערבית: وادي زرقا ماعين) הוא נחל איתן בעבר הירדן, הנובע בין העיירות ליב ומעין שבהרי מואב ונשפך אל ים המלח. אורכו של הנחל כ-18 ק"מ והוא הצפוני מבין שלושת נחלי האיתן הנשפכים אל ים המלח בצידו המזרחי (האחרים הם נחל ארנון ונחל זרד). באתר הוקמו בתי מלון ומתקני נופש.
מבנה הנחל.
הנחל מתחפר בקניון תלול, שמתרחב כ-6.5 ק"מ לפני מקום שפכו אל ים המלח. כ-4.5 קילומטרים לפני השפך, בגובה של כ-80 מטרים מתחת לפני הים, אוסף אליו הנחל את מימי המעיינות החמים "חממאת מעין" (حمامات ماعين) הנובעים בערוצו, והמונים יותר ממאה. מי המעיינות נובעים בטמפרטורות שונות, חלקם מעל ל-60 מעלות צלזיוס, והם מעלים את טמפרטורת הנחל עד 30 מעלות צלזיוס.
הנחל נשפך אל ים המלח בדלתה קטנה, בערך מול שפכו של נחל דרגה (בחופו המערבי של ים המלח), כ-15 ק"מ דרומית למקום שפכו של נהר הירדן אל הים, וכ-17 ק"מ מצפון לשפכו של נחל ארנון (ואדי אל-מוג'יב).
זיהוי בתנ"ך.
הנחל מזוהה עם נחליאל שמצפון לנחל ארנון, הנזכר בתנ"ך בשירת הבאר:
אתרים סמוכים.
כחמישה קילומטרים דרומית לחממאת מעין שוכן הר מכוור וכ-2.5 ק"מ מדרום לשפכו של הנחל אל הים שוכנים שרידי חמי קלירוהי. על רכס זארא הצופה אל הים, במרחק של כשני קילומטרים צפונית-מזרחית לשפכו של הנחל, נפתח בשנת 2005 המרכז הפנורמי בים המלח. בסמוך למעיינות נמצא אתר כפר ברו שנזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו ובמסמכים מתקופת מרד בר כוכבא.
ואדי זרקא מעין
משה זאב פלינקר
משה זאב פלינקֶר (Flinker; תרפ"ז 9 באוקטובר 1926, האג – תש"ד, 1944, אושוויץ) היה נער יהודי הולנדי שחיבר בימי השואה יומן אישי בעברית וחשף בפני קוראים רבים בעשורים שלאחר מכן את התמודדויות נער דתי עם שאלות אמוניות בתקופת השואה. היומן שחיבר, שבו תיעד בין השאר את התקופה בה הסתתרה משפחתו מאימת רדיפות הנאצים בבלגיה, יצא לאור כספר.
קורות חייו.
ילדותו.
פלינקר נולד בהאג שבהולנד למשפחה דתית חסידית שמוצאה במזרח אירופה, גדל והתחנך במערב אירופה. אביו, אליעזר נח, היה איש עסקים עשיר (אחיו, דודו של משה, היה העיתונאי דוד פלינקר). למשה היו 5 אחיות ואח צעיר ממנו. מלבד לימודיהם בבית הספר למדו רבות אצל מורים פרטיים ובייחוד משה שהרחיב את ידיעותיו בשפות. בבית דיברו הולנדית אך משה ידע גם עברית ויידיש ולמד גם צרפתית, אנגלית, גרמנית, לטינית ויוונית. ביומנו מתאר משה את השתדלותו ללמוד גם את השפה הערבית.