אלסטום מקיימת פעילות עסקית ענפה בישראל בתחום התחבורה וייצור האנרגיה.
בין השנים 2009 ל-2016, נשיא אלסטום ישראל היה ח"כ לשעבר ושגריר ישראל בצרפת לשעבר ניסים זווילי.
זיגמונד ברש
רינת הופר
רינת הופר (נולדה בשנת 1966) היא מאיירת וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
רינת הופר נולדה וגדלה בחולון. למדה בבית הספר התיכון תלמה ילין בגבעתיים.
בגיל 16 החלה לפרסם שירים מאוירים ב"מעריב לנוער". שירתה בצה"ל כמעצבת ומאיירת בשבועון "במחנה". בשנים 1986–1990 למדה במחלקה לעיצוב גרפי בבצלאל, וסיימה לימודיה בהצטיינות ושהתה תקופה בארצות הברית.
עבדה כמאיירת עצמאית עבור העיתונים "מעריב" ו"ידיעות אחרונות", מגזינים, משרדי פרסום והוצאות ספרים. איירה ספרי ילדים ובהם "פעם הים היה מרק" מאת שירה גפן, "כזה חבר" מאת נירה הראל ו"כובע קסמים" מאת לאה גולדברג. כתבה שירי ילדים, ביניהם את מרבית שירי מופע "ענן על מקל" בכיכובם של עידן אלתרמן וירדן בר-כוכבא.
הופר נשואה ואם לשלושה.
ספריה.
בשנת 1995 החלה לכתוב ספרי ילדים ולאייר אותם, ופרסמה את הספרים (כולם, מלבד הראשון) בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר:
בשנת 2010 יצא לאור ספרה הראשון למבוגרים, "טמונות". שיריה הולחנו למופע המלווה בדיסק, "ענן על מקל".
בשנת 2015 נחנך בחולון גן שעשועים בהשראת סיפרה "מפלצת סגולה" במסגרת פרויקט גני סיפור.
בשנת 2022 עלתה לשידור בערוץ הופ! הסדרה "חנן הגנן וחברים", אשר מלווה בשירים וסיפורים שנכתבו על ידה.
זכתה בפרס נחום גוטמן לאיור ובעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער עבור "ציידת הנמשים", בציונים לשבח בפרס בן יצחק של מוזיאון ישראל ובפרס זאב לספרות ילדים ונוער על הספר "חנן הגנן".
עולא ביראה
האמהות
הפרלמנט של פרנקפורט
האסיפה הלאומית הגרמנית
לנה ווד
לנה ווד (באנגלית: Lana Wood; נולדה כ- Svetlana Nikolaevna Zakharenko ב-1 במרץ 1946) היא שחקנית ומפיקת קולנוע אמריקאית. תפקידה הגדול הראשון היה בהיותה בת 9, במערבון "המחפשים" בכיכובו של ג'ון ויין. היא הופיעה דרך קבע באופרת הסבון "פייטון פלייס". תפקידה הידוע ביותר הוא כפלנטי אוטול בסרט ג'יימס בונד "יהלומים לנצח".
שנותיה הראשונות.
היא נולדה כסבטלנה ניקולאבה זכרנקו לזוג הורים, ניקולאי ומריה זכרנקו, מהגרים שמוצאם רוסי. אביה התגורר בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, בעוד אימה גדלה בעיר הסינית חרבין. אחרי שהוריה נישאו, הם התיישבו בסנטה מוניקה, קליפורניה, שם נולדה לנה. בזמן זה הוריה שינו באופן חוקי את שם משפחתם לגורדין. אחותה הגדולה הייתה השחקנית נטלי ווד. יש להן אחות חורגת, אולגה, מנישואיה הקודמים של אימן.
שחקנית ילדה.
כפעוטה, הופיעה לנה ב-Driftwood (1947), אולם הקטעים בהם נראתה נמחקו מהגרסה סופית של הסרט. הסרט הראשון ששמה נרשם בקרדיט של צוות השחקנים היה המערבון הקלאסי המחפשים משנת 1956, בכיכובו של ג'ון ויין בו שיחקה גם אחותה של לנה, נטלי. שם הבמה של נטלי היה ווד, אותו קיבלה מהמפיק של סרטה הראשון. מריה נשאלה תחת איזה שם משפחה יש לכתוב את שמה של לנה בקרדיטים ומריה השתכנעה בכך שהדבר הטוב ביותר יהיה לרושמה כ"ווד", כמו אחותה. כילדה, היא אף הופיעה בתפקיד אורח ב-Playhouse 90 (1957), The Real McCoys (1958) והופיעה בסרט מרג'ורי מורנינגסטאר (1958).
הקריירה כמבוגרת.
בשלב מוקדם בקריירה שלה, קיבלה לנה תפקידים קטנים בסרטים בהם הופיעה נטלי. הקריירה שלה המריאה החל משנות השישים. אחד מתפקידיה היה בסרט בסוגת מסיבות החוף The Girls on the Beach (1965). אחרי שהיא הופיעה בסדרת הדרמה קצרת הימים The Long, Hot Summer, היא קיבלה את תפקיד סנדי וובר באופרת הסבון Peyton Place. היא שיחקה בתפקיד בשנים 1967-1966.
ב-1971 הציע יו הפנר ללנה לדגמן בעירום לפלייבוי והיא הסכימה. תמונותיה התפרסמו בגיליון אפריל 1971 של פלייבוי, לצד שירתה של ווד. למרות שאחותה הביעה את מורת רוחה להופיע בעירום, הרי שהפרסום היה המניע העיקרי לכך. היא גם לוהקה כנערת ג'יימס בונד פלנטי אוטול בסרט ג'יימס בונד יהלומים לנצח משנת 1971, שבו בקטע אחד עם שון קונרי, היא מופיעה לובשת זוג תחתונים כמעט שקופים.
ווד הופיעה בלמעלה מ-20 סרטים ויותר מ-300 הופעות בטלוויזיה, בכלל זה פייטון פלייס, הנמלט, בוננזה, משימה בלתי אפשרית, Police Story, סטארסקי והאץ', Nero Wolfe, Fantasy Island ו- Capitol. היא אף הופיעה בסרט של וולט דיסני Justin Morgan Had a Horse (1972), במערבון Grayeagle (1977). אחרי ששיחקה בסרט האימה Demon Rage (1982), היא פרשה ממשחק והתרכזה בקריירה שלה כמפיקה.
ב-1984 ווד הוציאה לאור את ספרה השנוי במחלוקת Natalie, A Memoir by Her Sister, מעט אחרי מותה של אחותה. הספר הגיע למקום השלישי ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. ב-2004, היא הפיקה את הסרט הביוגרפי The Mystery of Natalie Wood. לאחרונה שבה לשחק והיא עובדת על הפקתם של מספר פרויקטים. לנה היא דמות בספרו החדש של סטיב אלטן Steve Alten "Meg: Hell's Aquarium".
חייה האישיים.
ווד התחתנה והתגרשה חמש פעמים, עד גיל 29 בלבד. נישואיה הראשונים בגיל 16 ל- Jack Wrather Jr, בוטלו אחרי חודשים מספר. היא התחתנה בשנית בהיותה בת 18 לקרל ברנט. בשנות העשרים המוקדמות שלה היא נישאה לסטיב אוליבר ו- Allan Balter. היא נישאה בחמישית בהיותה בת 26 ל- Richard Smedley בשנת 1973. יש להם בת, אוון טיילוא מלדונאדו, שנולדה ב-11 באוגוסט 1974. הם חיו בנפרד והתגרשו ב-1975. בשנות השמונים היא ניהלה מערכת יחסים ארוכה עם השחקן אלן פיינשטיין.
ווד ניהלה רומנים עם השחקנים וורן בייטי, ראיין אוניל, אלן דלון ושון קונרי. היא כותבת בפרוטרוט על הקשרים הללו באוטוביוגרפיה שלה.
ב-29 בנובמבר 1981, טבעה נטלי, אחותה של ווד, בסמוך לסנטה קטלינה בנסיבות חשודות. לנה אמרה: "האדם שאהבתי יותר מכל אחד אחר, פרט לבתי, מת. אני בוכה בשל כך הרבה. אני מניחה שכך יהיה תמיד." מאוחר יותר, אמה מריה, שחלתה במחלת אלצהיימר עברה לגור עם לנה. גורדין הלכה לעולמה ב-6 בינואר 1998. לנה כתבה בספרה, שלא פורסם, אודות חוויותיה עם מריה. היא אינה בקשר עם שתי אחייניותיה נטשה גרגסון וקורטני וגנר.
אחרי שלנה פרסמה את זיכרונותיה החושפניים Natalie: A Memoir by Her Sister, גיסה לשעבר, רוברט וגנר, ניתק עמה את הקשר. בשלב מאוחר יותר נשא וגנר לאישה את השחקנית ג'יל סנט ג'ון, שהייתה חברת ילדות של נטלי וכיכבה לצדה ב"יהלומים לנצח". באביב 2000, נקלעו הנשים לריב במהלך צילומים ב-Vanity Fair של נערות בונד. לנה שיתפה פעולה עם סוזאן פינסטד בביוגרפיה שלה על נטלי, Natasha, שבה פינסטד מציעה שוגנר נטל חלק במותה של נטלי ווד.
יש לה שלושה נכדים: ניקולאס (נולד ב-1998), דפנה (נולדה ב-2000) ומקס (נולד ב-2002).
בתה אוון חלתה בלימפומת הודג'קין בראשית שנות האלפיים. לנה השקיעה את כספי חסכונותיה בתשלום חשבונות כימותרפיה ונקלעה לקשיים כספיים. ב-2008 ביתה עוקל.
כיום מתגוררת לנה ווד בת'אוזנד אוקס, קליפורניה.
רוג'ר ספוטיסווד
רוג'ר ספוטיסווד (באנגלית: Roger Spottiswoode; נולד ב-5 בינואר 1945) הוא במאי, תסריטאי ועורך קולנוע קנדי.
חייו.
רוג'ר ספוטיסווד נולד באוטווה, אונטריו. הוא החל את הקריירה הקולנועית שלו כעורך סרטים בשנות השבעים. הוא ביים מספר סרטים ידועים והפקות טלוויזיוניות, בכללם "שכר האמת" (1983), סרט ג'יימס בונד "מחר לנצח" משנת 1997. ספוטיסווד היה אחד מצוות הכותבים של תסריט הסרט "48 שעות". בשנות 2000 הוא ביים את מותחן המדע בדיוני "היום השישי".
שמו של ספוטיסווד ותפקידו בבימוי הסרט "מחר לנצח" היו מושא לקומדיה בסרט "", שמציג דמות דרמטית המכונה ספוטווד.
כנסייה (התארגנות דתית)
וולטר גוטל
וולטר גוטל (באנגלית: Walter Gotell; 15 במרץ 1924 – 5 במאי 1997) היה שחקן גרמני, הידוע בשל תפקידו כגנרל גוגול, ראש הק.ג.ב. בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה.
גוטל נולד בבון, גרמניה. משפחתו היגרה לבריטניה אחרי שהנאצים עלו לשלטון. כדובר אנגלית שוטפת הוא החל לשחק בסרטים ב-1942, בדרך כלל גילם את דמותם של פטריוטים גרמנים, כמו בסרט We Dive at Dawn מ-1943.
הוא החל לשחק בתפקידים משמעותיים יותר בראשית שנות החמישים, שיחק במלכה אפריקאית (1951) , Ice-Cold in Alex (1958), תותחי נברון (1961), 55 יום בפקין (1963), Lancelot and Guinevere (1963), המרגל שחזר מן הכפור (1965), לורד ג'ים (1965), יום ראשון השחור (1977), הנערים מברזיל (1978), וקובה (1979).
גוטל זכה בתפקיד גנרל הק.ג.ב. אנטול גוגול בסרט המרגלת שאהבה אותי, בשל דמיונו הרב לראש המשטרה החשאית לשעבר ברוסיה הסובייטית לברנטי בריה. תפקידו הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד הגיע ב-1963, כשגילם את מורזני, עוזרו של הגיבור הרע בסרט מרוסיה באהבה. החל משלהי שנות השבעים הוא שיחק את התפקיד החוזר ונשנה של גנרל גוגול בסדרת סרטי ג'יימס בונד, החל מהמרגלת שאהבה אותי ב-1977. הדמות שבה במונרייקר (1979), לעינייך בלבד (1981), אוקטופוסי (1983), רצח בעיניים (1985) ו007 באזור המסוכן (1987). כשהמלחמה הקרה שככה, דמותו של ראש הק.ג.ב. נראתה משנה את גישתה כלפי המערב – ממתחרה ישירה למשתפת פעולה. בהופעתו האחרונה, כשהמלחמה הקרה נעשתה פחות משמעותית, הוא נראה עובר לתפקיד שונה, דיפלומטי יותר. גוטל הוא אחד השחקנים הבודדים ששיחקו הן רשע שמתמודד עם בונד והן את בעל בריתו (אחרים הם ג'ו דון בייקר וצ'ארלס גריי).