כלל נוסף בפרשנות חוזה עושה שימוש גם בנסיבות חיצוניות כדי לקבוע את כוונת הצדדים. זאת, כאשר הפרשנות העולה מנסיבות אלו היא מוכחת וברורה. דוגמה לכך היא בקידושין בהם התנה האיש המקדש: 'הרי את מקודשת לי על מנת שאראיך מאתיים זוז". בנסיבות אלו, אם החתן הראה לכלה מאתיים זוז שאינם שלו, היא אינה מקודשת, שכן ברור ('אומדנא דמוכח') שדעתו הייתה להראות לה מאתיים זוז שהם שלו. דוקטרינת 'אומדנא דמוכח' מכריעה אף כנגד לשונו המפורשת של השטר. לכן, אם פועלים התחייבו לבצע עבודה בכל תנאי, וקיבלו אחריות ל'כל אונס שיתרחש' יהיו פטורים אם לא ביצעו את עבודתם מחמת אונס נדיר ('אונסא דלא שכיח'): "לא עלה על לב המוכר דבר זה ועל אונס שאינו מצוי אינו בכלל תנאי זה".
פרשנות תכליתית.
גישת הפרשנות התכליתית לחוזה איננה נפוצה בספרות חז"ל. כך, למשל, על אף חובתם של הצדדים לנהוג בהגינות אחד כלפי השני, לא ניתן לפרש הסכם שלא לפי תוכנו ושלא לפי כוונת הצדדים, רק כדי להתאימו לעקרון תום הלב. לדוגמה, בשאלה האם ניתן לפרש הסכם מכר במקרקעין כך שיאפשר למוכר לממש את זכויותיו בממכר באופן ראוי ("מוכר בעין יפה מוכר"). בהקשר זה נחלקו תנאים בנסיבות בהן אדם מכר לחברו בור מים המצוי בחצרו: האם על המוכר לאפשר לקונה דרכי גישה ראויות לבור אף שלא הוגדרו בהסכם בין הצדדים, כך שיתאפשר לו שימוש סביר בבור. בשאלה זו נחלקו תנאים. לדעת רבי עקיבא הרוכש את הבור, רכש לו גם זכות מעבר לבור שקנה, ואילו חכמים סוברים שלא כך, ואם הוא מעוניין בזכות מעבר, עליו לרכוש אותה בנפרד. עם זאת, בדברי הרא"ש ניתן למצוא פתח לפרשנות חוזה על פי גישה תכליתית. לדבריו יש לעמוד על כוונתם המשוערת של הצדדים באופן שאינו מתנגש עם מצוות התורה. כך לדוגמה הוא פסק: "אף על פי שכותבין בשטרות שיש רשות למלוה לירד לנכסי לוה, אין לעבור על דברי תורה. מכאן הוא מסיק כי הרשות שיש למלווה לעקל את כספי הלווה אינה כוללת פנייה לערכאות, אלא אם כן בעל הדין אלים, והוא מסכם כי "יש לפרש הלשון בעניין שלא יהיה עבירה".
ליידי המילטון
ליידי המילטון (באנגלית: That Hamilton Woman) הוא סרט דרמה היסטורי בשחור-לבן משנת 1941 בהפקתו ובבימויו של אלכסנדר קורדה עם ויוויאן לי ולורנס אוליבייה בתפקידים הראשיים.
הסרט מתאר את פרשת אהבתם של אמה המילטון , אשתו של שגריר בריטניה בממלכת נאפולי והאדמירל הבריטי המפורסם, הוריישו נלסון, בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.
הסרט צולם בארצות הברית בתקופה שאירופה הייתה כבושה על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות עדיין הייתה עדיין בת בריתה. בריטניה נשארה מבודדת במלחמתה. התסריט לסרט הוא פרו-בריטי מובהק ונפוליאון מצטייר בו כדיקטטור ללא מעצורים (כמו היטלר. כאשר נפוליאון הציע תנאים לשלום התנגד לכך נלסון בטענות הדומות לאלו של צ'רצ'יל: "נפוליאון לא יעצור עד שיכבוש את כל העולם, אין עושים שלום עם דיקטטורים, יש להרוס ולהשמיד אותם".
הסרט זכה להצלחה בארצות הברית, אבל להצלחה גדולה עוד יותר בברית המועצות. וינסטון צ'רצ'יל אף יזם את הקרנת הסרט במסיבה שבה השתתף גם פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובסוף ההקרנה הוא פנה למשתתפים וציין "רבותיי, חשבתי שהסרט יעניין אתכם מעצם היותו מציג אירועים שדומים לאירועים שאנחנו שותפים להם כיום".
"תנועת אמריקה תחילה" שהתנגדה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה קראה להחרים את הסרט המעודד מלחמה. תנועה זו התפרקה שלושה ימים לאחר המתקפה על פרל הארבור. העלילה נפרשת בצורת פלאשבק בסיפורה של ליידי המילטון שהגיעה לתחתית לאחר מות נלסון.
בסרט יש שחזור של קרב טרפלגר בו נהרג נלסון.
הסרט זכה בפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
קיצור העלילה.
שוטרים תופסים בעיר קאלה, אישה שגנבה בקבוק אלכוהול. בבית הסוהר היא משוחחת עם זונה (הת'ר אנג'ל) שנאסרה ביחד איתה ואומרת לה ששמה הוא ליידי המילטון. היא ממשיכה בסיפורה לזונה שלא מאמינה לה.
אמה המילטון (ויוויאן לי) הייתה אישה בעלת "עבר". גדלה בשכונת עוני ואחר כך הייתה רקדנית במקומות מפוקפקים עד שהפכה לקורטיזנה. לבסוף הייתה לפילגש של צ'ארלס גרנוויל . גרנוויל שלח אותה ואת אמה לביתו של דודו ויליאם המילטון (אלן מובריין) שהיה שגריר בריטניה בממלכת נאפולי תמורת כיסוי חובותיו הכבדים. המילטון היה מבוגר, אלמן וצולע. הוא התאהב בה עוד כשראה ציור שלה בלונדון. הוא הסביר את המצב לאמה והציע לה נישואים והיא מחוסר ברירה הסכימה והפכה לליידי המילטון.
לאמה היו חיי עושר אך משעממים עד שנפגשה בלורד נלסון (לורנס אוליבייה). הוא היה קטוע יד ועיוור בעין אחת אך זה לא הפריע לה. כאשר כבשו הצרפתים את נאפולי הוא הבריח אותם ללונדון ושם פרחה אהבתם אם כי אשתו, ליידי פרנסיס נלסון (גלדיס קופר), לא הסכימה להתגרש ממנו. בשנת 1801 נולדה לאמה ונלסון, בת בשם הורשיה.
נלסון תמך באמה והם חיו בגלוי ובאושר עד שנקרא לקרב האחרון, קרב טרפלגר ב-21 באוקטובר 1805 ממנו לא חזר. לאחר מכן הידרדר מצבה של אמה והיא סיימה את חייה בשכרות ובעוני.
צבא קוריאה הדרומית
צבא דרום קוריאה
בניה ברבי
בְּנָיָה בָּרַבִּי (נולד ב-4 באפריל 1989) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
ברבי נולד וגדל בטבריה. בילדותו למד חינוך מוזיקלי, וניגן בכלים שונים: סקסופון, גיטרה ואורגן בקונסרבטוריון העירוני בטבריה. בנוסף ברבי ניגן ושר בלהקת העיר ובטקסי בית הספר. למד בבית ספר היסודי יד ששון לביא ובתיכון למד בישיבה התיכונית בחיספין. שירת בצה"ל כקצין ביחידת המעברים של המשטרה הצבאית.
לאחר השחרור מהצבא החל ללמוד בבית הספר למוזיקה רימון.
קריירה מוזיקלית.
במסגרת הלימודים בבית ספר רימון השתתף בפרויקטים מיוחדים, בין היתר: "האני האחר" – שיתוף פעולה בין מוזיקאים למתמודדים עם אתגרים, תחרות "שירימון" שבמסגרתה נבחר ברבי לחביב הקהל ונכלל בשיר השבועי במצעד של תחנת הרדיו רשת ג' במסגרת התחרות.
ברבי השתתף בפרויקט "עולים לאוויר", שיתוף פעולה בין חברת אל על לתחנת גלי צה"ל. במסגרת שיתוף הפעולה עלו לאוויר ערוצים זמינים לטסים במערכת הבידור בטיסות אל על. בפרויקט השתתפו יואב קוטנר ואנסמבל רימון בניהול מוזיקלי של רעות יהודאי. במסגרת הפרויקט ביצע ברבי עיבודים ודואטים עם אמנים שונים: אהוד בנאי, דודו טסה, עמיר בניון, עידן רייכל, לאה שבת ועוד.
בשנת 2015 יצא אלבום הבכורה שלו, "חלקים מהניגון", שהושק בפסטיבל הפסנתר. לפני צאת האלבום הוציא ברבי את הסינגלים "אמונה", "מהכפר אל העיר" ו"מיתרי הלב".
בשנת 2016 השתתף ברבי בעונה הרביעית של התוכנית "The Voice ישראל". החונך שלו היה אברהם טל. ברבי הודח בשלב ההופעות החיות בתוכנית.
ב-11 ביולי 2017 התארח בסינגל "אל תשאלי" של המוזיקאי גיל ויין. ב-12 במרץ 2018 הוציא את הסינגל "מישהו איתי כאן". שירים אלו זכו הגיעו למקום ה-11 וה-14 בהתאמה במצעד השנתי של גלגלצ ואתר ynet.
ב-7 באוקטובר 2018 הוציא ברבי את השיר "תפסת לי מקום". השיר שהה במקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ במשך שבעה שבועות רצופים.
ב-11 באפריל 2019 הוציא את הדואט "ממה את מפחדת" עם אייל גולן. במאי של אותה השנה השתתף בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל, ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל. עוד באותה השנה הוציא את אלבומו השני, "מישהו איתי כאן", שזכה במעמד פלטינה, על מכירות של 30 אלף עותקים.
ב-12 ביוני 2019 זכה ברבי בפרס אקו"ם על תגלית השנה. בהמשך השנה הוציא את השיר "במקום הכי רחוק", שהגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של חברת מדיה פורסט. בינואר 2020 יצא לסיבוב הופעות בישראל עם התזמורת האנדלוסית הישראלית, עם המנצח רפי ביטון, הפייטן חיים לוק, ומני מיימון. בפברואר של אותה השנה החל ברבי יחד עם להקתו סיבוב הופעות בארצות הברית.
במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל הוציא את הסינגל "קחי את הפחדים". השיר הגיע למקום ה-33 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet לשנת תש"פ. השיר שלו "במקום הכי רחוק" הגיע למקום ה-36 במצעד זה.
ב-7 בדצמבר 2020 הוציא את הסינגל "כמה רקדנו", שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-5 במאי 2022, יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל, נבחר ברבי להשתתף בטקס הענקת האותות לחיילים המצטיינים במשכן הנשיא.
באוגוסט 2022 הוציא את האלבום "קרן שמש". באלבום 14 שירים שמתוכם 5 שירים חדשים.
חיים אישיים.
באפריל 2021 נישא ברבי לשיר בלקין. באוקטובר 2021 נולד לזוג בן.
פיאט 470
פיאט 470 (באיטלקית: Fiat 470) הוא אוטובוס מתוצרת חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" ) מקונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצר בין השנים 1979–1986.
דגם "פיאט 470" השתתף בצילומי המיני־סדרה "La piovra" שצולמה באיטליה בשנת 1984.
אחי החורג, פרנקנשטיין
"אחי החורג, פרנקנשטיין" (רוסית: Мой сводный брат Франкенштейн) הוא סרט דרמה רוסי, עטור שבחים, בבימויו של ואלרי טודורובסקי.
הסרט יצא להקרנות מסחריות ב-21 באוקטובר 2018.
עלילה.
יוליק הוא עיתונאי שמקבל מכתב מאישה שאיתה היה בקשר לפני 20 שנה. במכתב היא אומרת לו שיש לו בן מחוץ לנישואין. יוליק נשוי לריטה (שעובדת כסוכנת נדל"ן) ולשניים שני ילדים: אניה ויגור ועובדת קיומו של בן משפחה נוסף מטלטל את עולמו.
פאבליק מגיע למוסקבה, לאחר שחזר מהמלחמה בצ'צ'ניה, שהותירה אותו ללא עין ועם סיוטים על אויביו מהמלחמה. יוליק מסרב לקבל אותו ומתייחס אליו בקרירות.
מאוחר יותר, בשיחה בין פאבליק לריטה מתברר שאמו של פאבליק מתה שנה לאחר חזרתו מהמלחמה. באותו יום יגור מזמין אליו חברים לצפות בסרט פרנקנשטיין בכיכובו של בוריס קרלוף ובמהלך הצפייה הם לועגים לפאבליק.