היילה סטאין (נולד ב-11 באפריל 1955) הוא אתלט ישראלי, שיאן ישראל בעבר בריצת מרתון ובריצות נוספות למרחקים ארוכים. ייצג את ישראל בשתי אולימפיאדות (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008), ב-3 אליפויות עולם (פריז 2003, הלסינקי 2005 ואוסקה 2007) וב-3 אליפויות אירופה (מינכן 2002, גטבורג 2006 וברצלונה 2010).
ביוגרפיה.
סטאין נולד באתיופיה וגדל באזור הררי בו היה נוהג לרוץ מדי יום לבית ספר שהיה מרוחק מביתו. עלה עם משפחתו ארצה במבצע שלמה ב-1991, התגורר בתחילה באתרי קליטה כגון אכסניה בטבריה ומתחם הקרוונים חצרות יסף. עבד בגינון ובעבודות מזדמנות אחרות ומאחר ולא הצליח למצוא בהן פרנסה יציבה החל משתתף בתחרויות ריצה למרחקים ארוכים. הוא קיבל תמיכה מ"עמותת הצבי".
בתחילת דרכו המקצוענית לווה על ידי המאמן אנטוניו סנטורי, ולאחר מכן על ידי המאמן והתזונאי יאיר קרני. ב-1994 זכה לראשונה באליפות ישראל בריצה ל-10,000 מטרים, וב-1996 החל להקדיש את רוב זמנו למשטר אימונים קפדני. מאז שבר שיאים ישראלים רבים ונכון לאוגוסט 2014 מחזיק בשיאי ישראל בריצת 10 ק"מ כביש, ריצת שעה, 20 ק"מ, 25 ק"מ, 30 ק"מ, חצי מרתון ובריצת מרתון. את השיא בריצת המרתון שבר בתחרות בוונציה ב-26 באוקטובר 2003 כשקבע זמן של 2:14:21 (זמני הביניים היו: 5 ק"מ - 15:48, 10 ק"מ - 31:01, חצי מרתון - 1:05:36, 25 ק"מ - 1:17:57, 30 ק"מ - 1:34:39, 35 ק"מ - 1:50:13, 40 ק"מ - 2:06:19).
האגודה המקצוענית הראשונה בה היה חבר הייתה הפועל סולם צור מהמועצה האזורית מטה אשר. מאוחר יותר עבר לאגודות מכבי תל אביב והצבי קריית גת, בה מתאמן בהדרכתו של המאמן יחיעם סקיטל.
ב-2004 השתתף באולימפיאדת אתונה בתחרות ריצת המרתון, לאחר שנכנס לאצטדיון להקפת הסיום הוטעה על ידי שופטת וביצע סיבוב נוסף, לאחר ערעור שהוגש נקבע שסיים את הריצה במקום ה-20. באליפות העולם ביפן 2007, סיים במקום ה-19.
ב-21 ביולי 2008, כשבועיים לפני פתיחת האולימפיאדה בבייג'ינג, נעצר סטאין באתיופיה, בה שהה במחנה אימונים בתנאי גובה, הוא שוחרר לאחר שלושה ימים בכלא.
באולימפיאדת בייג'ינג בתחרות ריצת המרתון, סיים במקום ה-69.
בשנת 2011 הופק הסרט התיעודי "סרט רץ" (בימוי: עומר פלד, הפקה: גידי אביבי) המלווה את סטאין, רץ המרתון האולימפי המבוגר בעולם, בשגרה המפרכת והמחייבת של אימונים לקראת אולימפיאדת לונדון 2012, בצל הקשיים הכלכליים של משפחתו בארץ ובאתיופיה.
סטאין נשוי ואב לשמונה ילדים, מתגורר בחדרה.
איילה סטאין
ג'בע
ג'בע (בערבית: جبع) הוא כפר פלסטיני גדול בצפון השומרון, לרגלי שלוחת חומש, סמוך לפתח בקעת סנור.
היסטוריה.
ההיסטוריה של היישוב במקום מתחילה בתקופה הכנענית התיכונה: 2200 - 1550 לפני הספירה. לאורך כל התקופות ממנה והלאה התקיים במקום ישוב, ונשתמרו ממנו חורבות לאורך הדורות. שמו העברי של המקום, גבע, מוזכר לראשונה בחרסי שומרון. לאחר חורבן שומרון יושבו במקום הכותים, כמו בכפר סילה - סילת א-ד'אהר הסמוכה. הכפר מוזכר במשנה כגבע של כותים, ובאונומסטיקון של אבסביוס. בפרעות תרצ"ו - תרצ"ט מיקם פאוזי קאוקג'י את מפקדתו במקום ובשנת 1948 התמקמה בכפר מפקדת צבא ההצלה בפיקודו של קאוקג'י ללא התנגדות בריטית. ברוך מזרחי, גר, לוחם האצ"ל, שנשלח לאסוף מודיעין בג'נין, נתפס נרצח, ונקבר במערה ליד ג'בע.
מקדש יופיטר הקפיטוליני
מקדש יופיטר אופטימוס מקסימוס או מקדש יופיטר הקפיטוליני (בלטינית: Aedes Iovis Optimi Maximi Capitolini) היה מקדש לאל יופיטר שניצב בראש גבעת הקפיטולין ברומא העתיקה.
היסטוריה.
על פי המסורות הרומאיות (אשר אינן מגובות בממצאים ארכאולוגיים) נוסד המקדש הראשון באתר ב-13 בספטמבר, בשנה הראשונה של הרפובליקה הרומית (בשנת 509 לפנה"ס). המקדש הוקדש לשלשה הקפיטולינית (יופיטר, יונו ומינרווה). על פי מסורת זו, הוקם המקדש על ידי לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס, לאחר שזה נשבע להקים מקדש במהלך הקרב מול הסבינים. פריסקוס הניח את אבן הפינה למקדש, אולם היה זה לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס שבנה את מרבית חלקיו והשלימו.
על פי המסורת הרומית, נבנה המקדש באתר בו עמדו קודם לכן מזבחות לשלישייה הקפיטולנית ואלים רבים נוספים. על פי המסורות הרומאיות - קודם להקמת המקדש נערך טקס בו ביקשו אוגורים את רשות האלים להזזת המזבחות. שני אלים בלבד טרמינוס ויוונטאס סירבו, ולכן שולבו מזבחותיהם במבנה. העובדה שהאל טרמינוס - אל הגבולות - סירב להזזת מזבחו נחשבה לסימן טוב, ולאות לכך שהמקדש לא יזוז ממקומו.
נערכה הגרלה בין אצילי רומא, בה נקבע כי מרקוס הורטיוס פולוילוס, אחד מקונסולי רומא, יחנוך את המקדש.
במקדש, שגודלו היה 60 על 60 מטרים, היה חדר מקודש נפרד לכל אחד מאלי השלשה הקפיטלונית - יונו משמאל, מינרווה מימין ויופיטר במרכז. המקדש עוטר בפסלי טרה קוטה רבים, שהידוע בהם הוא פסל המתאר את יופיטר רוכב על קוודריגה.
מקדש זה נהרס ב-6 ביולי 83 לפנה"ס במהלך המלחמה שהתרחשה בתקופת שלטונו של הדיקטטור לוקיוס קורנליוס סולה. בשריפה זו, על פי המסורת הרומית, נשרפו ספרי הסיבילות שנשמרו במקדש.
מקדש שני באתר נבנה על ידי קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס ושופץ על ידי הקיסר אוגוסטוס. מקדש זה נהרס בשנת 69 בעת שאספסיאנוס כבש את העיר. המקדש שוקם על ידי אספסיאנוס, ולימים על ידי טיטוס ודומיטיאנוס (אשר כיסה את גג המקדש בזהב). המקדש השלישי שבאתר שרד כ-400 שנים, ונהרס במהלך ביזות רומא במאה החמישית.
שרידי המבנה.
שרידים מועטים של המבנה ניצבים כיום בסמוך לארמון הקונסרבאטורי. השרידים מהווים חלק מהמוזיאונים הקפיטוליניים.
Happy hour
Happy hour (מבוטא: הֶפִּי אַוּאֶר; אנגלית: "שעה שמחה") הוא פרק זמן ביממה שבו מסעדות ובארים מסוימים מעניקים הנחות על משקאות, לרוב אלכוהוליים. הרעיון הוא מתן הנחות בשעות החלשות יותר של בית העסק. לרוב, מתקיים ה-"Happy hour" בשעות אחר הצהריים המאוחרות במהלך ימות השבוע.
מקור השם.
מקור המונח הוא בחיל הים האמריקאי בשנות ה-20 של המאה ה-20, שם הייתה משמעות המונח הופעה על גבי הספינה.
היסטוריית ה-Happy hour.
שורשי הרעיון של שתייה לפני ארוחת הערב מגיע מעידן איסור שתיית האלכוהול בארצות הברית, שם היו אירועי ה-"Happy hour" אירועים מחתרתיים אשר התרחשו לפני הסעידה במסעדות (שבהן הייתה השתייה אסורה). המונח נכנס לשימוש בעגה האזרחית בשנות ה-60 והפך למסורת עבור פועלים רבים, בזמן בין סיום עבודתם לחזרה לביתם לארוחת הערב.
כיום מקובל ה-"Happy hour" במסעדות ובבארים במקומות רבים בעולם המערבי, ובפרט בארצות הברית, באירופה וביפן.
אולימפיאדת השחמט 1936
אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית התקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936) ואורגנה על ידי האיגוד השחמט הגרמני הגדול (Grossdeutscher Schachbund).
האירוע התקיים במינכן בין 17 באוגוסט ל-1 בספטמבר 1936.
חתולי רחוב בישראל
נטפליקס
נטפליקס (באנגלית: Netflix) היא חברה אמריקאית שמושבה בלוס גאטוס שבקליפורניה. הוקמה בשנת 1997 על ידי ריד הייסטינגס ומארק רנדולף בסקוטס ולי שבקליפורניה. עיקר פעילות החברה הוא במתן שירותי צפייה ישירה תמורת תשלום חודשי בשיטת Over the Top של ספריית סרטים ותוכניות טלוויזיה, שחלק מהן הופקו על ידי החברה. נכון ליוני 2022 ישנם לנטפליקס 222 מיליון מנויים, 69 מיליון מתוכם בארצות הברית. נטפליקס זמינה בכל מדינות העולם פרט לסין, קוריאה הצפונית, רוסיה וסוריה. בנוסף לארצות הברית, ישנם לחברה משרדים גם בהולנד, בברזיל, בהודו, ביפן, בקוריאה הדרומית ובקנדה.
נטפליקס התחילה כחברה להשכרת תקליטורי DVD, בה הלקוחות מזמינים תקליטור DVD להשכרה דרך האינטרנט, מקבלים אותו ומחזירים אותו באמצעות הדואר. ב-2007 התחילה נטפליקס להזרים תכנים, תוך שהמשיכה להפעיל את שירות השכרת התקליטורים. בשנת 2010 הרחיבה החברה את פעילותה לקנדה, לאמריקה הלטינית ולאיים הקריביים. בשנת 2013 החלה נטפליקס להפיק תוכן מקורי משלה והשיקה את הסדרה הראשונה "בית הקלפים" ומאז הפכה לספק שירותי הזרמת מדיה הגדול בעולם.
בינואר 2016 הרחיבה נטפליקס את פעילותה ל-190 מדינות, שבהן ישראל. הפעילות זו כוללת בין השאר גם שירותי כתוביות ודיבוב לשפות מקומיות (כולל לעברית).
פעילות החברה.
החברה החלה את דרכה ב-1997, ונכון לאוקטובר 2021 יש לה למעלה מ-213 מיליון מנויים ברחבי העולם.
שירות השכרת DVD.
מטה החברה נמצא בקליפורניה ויש לה כ-900 מוקדים ברחבי ארצות הברית בהם יש מאגרי דיסקים.
לנטפליקס מסלולי מנויים שונים שבהם יכול מנוי להחזיק במספר סרטים, הנקבע לפי התעריף החודשי: ככל שתשלום הקבוע גבוה יותר, יכול הלקוח להחזיק במספר סרטים גדול יותר. אין הגבלה על משך הזמן שבו מותר למנויים להחזיק בכל סרט. עיכוב בהחזרה גורר רק עיכוב במשלוח הסרט הבא ברשימה שהגדיר הלקוח.
כל מנוי נטפליקס מגדיר בחשבונו באתר האינטרנט של החברה רשימת סרטים שהוא מעוניין לצפות בהם, והחברה שולחת אליו את הדיסקים בדואר. בנוסף, יכולים המנויים להמליץ על סרטים למנויים אחרים ולכתוב ביקורות על הסרטים. נטפליקס מאחדת את דירוגי הצופים יחדיו על מנת לנסות ולחזות מאילו סרטים וסדרות הצופים ייהנו וכך בוחרת ומסננת את התכנים אותם היא מציגה.
במאי 2022 החברה הודיעה כי היא צפויה להשיק עד לסוף השנה שירותי סטרימיניג בעלות מופחתת אך שירותים אלו יכללו פרסומות.
שירות הזרמת תוכן.
תחילה פעלה נטפליקס רק בארצות הברית, אולם בשנת 2011 הרחיבה את פעילותה גם לדרום אמריקה ולאיים הקריביים וב-2012 החלה לפעול גם בממלכה המאוחדת ובאירלנד. בינואר 2016 הרחיבה נטפליקס את פעילותה ל-130 מדינות נוספות בכל רחבי העולם, לרבות בישראל.