בוקלר נולדה בחרקוב אוקראינה בשנת 1978. אביה של בוקלר אדריכל, ולימד אותה אמנות מגיל צעיר.
בוקלר החלה לצייר בגיל צעיר, וכאשר הייתה בת 6 החלה ללמוד באקדמיה לציור בחרקוב.
כשהייתה בוקלר בת 11 עלתה עם משפחתה לישראל. בוקלר למדה בבית הספר תלמה ילין בגבעתיים. בשנת 1997 החלה ללמוד איור בסטודיו של המאייר וולף בולבה בראשון לציון. סגנון הלימוד שלו השפיע על הקריירה המקצועית שלה בתחום.
בשנת 1999, לאחר שירותה בצה"ל, עברה בוקלר להתגורר באיטליה, שם עשתה תואר ראשון באמנות פלסטית באקדמיה לאומנות ברומא, וסיימה את לימודיה בהצטיינות. במהלך שהותה באיטליה נחשפה לעולם האיור ולתערוכות הבינלאומיות בנושא, והחלה לאייר ספרים.
בוקלר נשואה ומתגוררת בתל אביב.
קריירה.
בוקלר מתמחה באיור ספרי ילדים, איירה עשרות ספרים.
כיום בוקלר בעלת סטודיו פרטי ללימודי איור, ומלמדת במחלקה לתקשורת חזותית במנשר. בעבר לימדה איור במקומות נוספים: סדנת אמני הקיבוץ, מוזיאון אשדוד לאמנות, בית הספר היהודי ברומא ועוד.
בוקלר אינה משתמשת במחשב ומאיירת רק ידנית, בטכניקה משולבת של אקריליק, גואש, עפרונות צבעונים, קולאז' ועוד. בוקלר על הבחירה הזו: " (...) אני לא שוללת לעבוד במחשב באיורים שלי אבל בינתיים אני אוהבת את זה כמו שזה, אני נהנית מהציור, מהמגע, מהאפשרות לטעות. לפעמים ה'אנדו' שהמחשב מאפשר קצת מחבל בתוצאה הסופית. היום, אם אני טועה, אני מתחילה מחדש ובכל פעם שאני עושה עוד גרסה אני קצת משתנה, מחפשת, מגיעה לתוצאה קצת אחרת. אולי אני אולד פאשן, אני מעדיפה לעשות 1,000 פעמים את האיור שישתנה בכל פעם, שבכל פעם אני מגלה עוד משהו. ככה אני גם כל הזמן מתפתחת, אני חייבת את זה לעצמי".
תערוכות.
בוקלר השתתפה בתערוכות רבות בארץ ובעולם:
איל ויצמן
איל ויצמן (נולד ב-26 ביולי 1970) הוא אדריכל ישראלי, פרופסור לתרבות חזותית ומרחבית באוניברסיטת לונדון, בה הוא מנהל את המרכז לארכיטקטורה פורנזית (Forensic Architecture).
ביוגרפיה.
ויצמן נולד וגדל בחיפה, בן בכור מבין שלושה ילדים למאיר ויצמן, שנולד בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה להורים פולנים, ולרחל לאה לבית שניידר, ילידת גרמניה שעלתה לישראל בשלהי שנות ה-60. אחותו היא השחקנית והבמאית, עינת ויצמן.
למד בבית הספר הריאלי. שירת בצה"ל בחיל האוויר בבסיס חצרים ובסיס רמון.
למד אדריכלות בבית הספר לארכיטקטורה של איגוד הארכיטקטים בלונדון. את לימודי הדוקטורט השלים בבירקבק, אוניברסיטת לונדון.
בשנת 2007, הקים יחד עם הזוג אלסנדרו פטי וסנדי הלאל משרד אדריכלות בבית סאחור בשם DAAR (Decolonizing Architecture Art Residency). באותה שנה גם יצא לאור באנגלית ספרו "ארץ חלולה", העוסק במרחב החדש, בצורה ובמבנה שיצרה מדינת ישראל בשטחים הכבושים, בו הוא טוען שארכיטקטורה ותכנון מהווים המשך של המלחמה באמצעים אחרים. הארכיטקטורה של מפעל השליטה וההתיישבות שכוננה מדינת ישראל היא תלת–ממדית, היא מעצבת מחדש את פני הקרקע, מנצלת את הטופוגרפיה הטבעית ומשנה אותה באמצעות מערכת מסועפת של מחסומים, מכשולים וחומות, כבישים עוקפים, גשרים ומנהרות באופן מודע ומתוכנן. במסגרת כתיבת הספר ראיין את מפקד אוגדת עזה אביב כוכבי (לימים ראש המטה הכללי), שהסביר את גישת צה"ל לשליטה במרחב העירוני בשטחים הכבושים: .
בשנת 2010, ייסד ויצמן את מכון המחקר "ארכיטקטורה פורנזית" באוניברסיטת לונדון, העוסק בתחום מחקר חדש המייצר ראיות משפטיות דרך מחקר אדריכלי וחוקר פשעים הומניטריים בעזרת כלים אדריכליים. בין השאר חקר המכון את השמדת המורשת ההיזידית לאחר טבח סינג'אר, מקרי רצח שונים באירופה, התקפות כימיות בזמן מלחמת האזרחים בסוריה, תקרית על חוף ימה של לוב בזמן מלחמת האזרחים השנייה בלוב.
בשנת 2018, ויצמן ומכון "ארכיטקטורה פורנזית", זכו בפרס ביזלי של מוזיאון העיצוב בלונדון על "העיצוב המוצלח לשנת 2018", כמו כן היה מעומד לפרס טרנר.
ספריו.
בעברית
באנגלית
תש&quot;ף
תש&quot;פ
יחסי בנגלדש–תימן
יחסי בנגלדש–תימן הם היחסים הבילטראליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה התימנית.
היסטוריה.
דרום תימן הכירה בבנגלדש ב-15 ביוני 1971. היא הייתה המדינה הראשונה שהכירה בקיומה של בנגלדש לאחר קבלת עצמאותה ב-25 במרץ 1971, ותמיכתה החזקה בבנגלדש הובילה לפיצול הדרגתי ביחסים שבין דרום תימן לסין. דרום תימן תמכה גם במעמד החברות של בנגלדש בארגון הבריאות העולמי. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-1973 כשצפון תימן הכירה בבנגלדש. לטענת שיח' מוג'יבור ראהמאן כינון היחסים הדיפלומטיים בין בנגלדש לרפובליקה הערבית התימנית (וכמו כן מדינות ערביות אחרות) נבע כתוצאה מתמיכתה של בנגלדש בצד הערבי במלחמת יום כיפור.
ביקורים.
ביולי 1987 ביקר נשיא בנגלדש חוסיין מוחמד ארשד בצפון תימן בשאיפה להעצים סחר ושיתופי פעולה אחרים. במהלך ביקורו נחתמו 2 הסכמי סחר ושיתוף פעולה בין שתי המדינות. היה זה הביקור הנשיאותי הראשון של בנגלדש בצפון תימן.
מסחר ושיתופי פעולה.
במהלך שנות ה-90 התעצמו היחסים הכלכליים בין שתי המדינות, עם גל של עלייה בסחר והעסקת עובדים זרים.
עמוס לין
עמוס לין (לינקובסקי) (2 ביולי 1933 – 21 בספטמבר 2020) היה כדורסלן ומאמן ישראלי, בגובה 1.80 מטר, ששיחק, בשנות ה-50 וה-60 בעמדת הקלע בהפועל משמר העמק והפועל חולון ובנבחרת ישראל. מלך הסלים של הפועל משמר העמק בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
עמוס לין נולד במשמר העמק לעמנואל ורחל לין. בתחילת שנות ה-50 היה לין ממקימי הפועל משמר העמק, קבוצת הכדורסל של הקיבוץ.
באותן שנים, בטרם הוקמה הליגה הראשונה, שוחק הכדורסל בישראל בשתי ליגות: אחת של "מכבי" והשנייה של "הפועל". לין שיחק בקבוצת הפועל משמר העמק ששיחקה בליגה של "הפועל". בשנת 1949 שיחק במדי הקבוצה בטורנירי כדורסל נוספים. בהמשך התגייס לצה"ל וכן השתתף במסע נבחרת צה"ל לצרפת.
בקיץ 1952 בגיל 19, השתתף לין במדי נבחרת ישראל במוקדמות המשחקים האולימפיים בהלסינקי, הטורניר המשמעותי הראשון בו השתתפה הנבחרת. לין היה אחד מארבעת השחקנים שייצגו את ההתיישבות העובדת, יחד עם ראובן פכר, משה דניאל ושמעון שלח. הנבחרת שיחקה ארבעה משחקים והפסידה בכולם. בטורניר באולימפיאדה רשם לין הופעה אחת וקלע 3 נקודות. כן בשנת 1952 אימן את נבחרת הכדורסל של פיקוד צפון,
בשנת 1953 הוקמה ועדת הכדורסל, שהודיעה על פתיחת שתי ליגות מבחן. שני המרכזים (הפועל ומכבי) התבקשו לשלוח ארבע קבוצות לליגה הראשונה ושש לשנייה. שבועות ספורים לפני פתיחת הליגה קיימה "הפועל" מבחנים באולם בחדרה. הפועל תל אביב, הפועל חולון, הפועל גבע והפועל מעין ברוך זכו בכרטיסים הנכספים. הפועל משמר העמק, שבה שיחק לין, שולבה בעונת 1953/1954 בליגה השנייה באזור צפון (הליגה חולקה לצפון ודרום), יחד עם הפועל חיפה, הפועל מזרע, מכבי רמת גן, מכבי קריית מוצקין ומכבי חולון.
בשנת 1953 ניפה מאמן הנבחרת יעקב שאלתיאל את לין מהנבחרת, ולכן לא השתתף לין באליפות אירופה בכדורסל שנערכה במוסקבה.
בעונה השנייה של הליגה, עונת 1954/1955, גדלה הליגה הראשונה ל-12 קבוצות, שש מכל מרכז. מעין ברוך וגבע התפרקו. הפועל משמר העמק, הפועל חיפה, הפועל אשדות יעקב, הפועל ירושלים, ברית מכבים עתיד ומכבי ירושלים הצטרפו. למיקום הקבוצות בשתי הליגות בעונה הראשונה לא הייתה שום השפעה על רשימת המשתתפות. חמישיית משמר העמק כללה את לין, אדם גורן, יואש אזוב, אמיר יבזורי ועמיר שפירא. באותה עונה תפקד לין כמאמן/שחקן במשמר העמק במשך 11 משחקים כאשר החליף במהלך העונה את המאמן ברטו בנטל. הקבוצה סיימה את העונה במקום החמישי ולין רשם 21 משחקים וקלע בממוצע של 15.5 נקודות למשחק.
בעונת 1955/1956 לא התקיימו משחקי ליגה עקב מלחמת סיני. בשלוש העונות הבאות שמרה הקבוצה על מעמדה כקבוצת מרכז טבלה, ולין היה בין הקלעים המרכזיים בכל עונה. בעונת 1957/1958 שימש לין כמאמן/שחקן את הקבוצה למשך כל העונה. כן בשנת 1958 פספס לין נסיעה עם הנבחרת לאחר שקיבוץ לא אישר לו לטוס. בעונת 1958/1959 החליף לין את המאמן יוסף אבו ראשיד ושימש כמאמן/שחקן במשך 11 משחקים.
בשנת 1959 השתתף לין במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1959 שנערכה באיסטנבול, תחת המאמן אליהו עמיאל. ישראל סיימה במקום ה-11 והאחרון בטורניר, עם שלושה ניצחונות מול חמישה הפסדים. לין השתתף ב-8 משחקים וקלע 41 נקודות. בשנת 1960 נופה לין מסגל נבחרת ישראל, והתקשורת הישראלית ביקרה את ניפויו מהסיבה שמוזמנים לנבחרת שחקנים לפי "מפתח" של שחקני הפועל ומכבי ולא משיקולים מקצועיים.
לאחר מכן שיחק לין עוד 10 עונות בליגה הבכירה. בתוך כך, בעונות 1964/1965 ו- 1968/1969 שימש כמאמן/שחקן בקבוצה. בסיום עונת 1968/1969 פרש לין מכדורסל.
בסך הכל שיחק לין 14 עונות בליגה הראשונה, בהן קלע 3,122 נקודות, והוא מלך הסלים של הפועל משמר העמק בכל הזמנים. בנבחרת ישראל רשם לין 10 הופעות, קלע 46 נקודות, ולקח חלק בשני טורנירים בינלאומיים.
בתחילת שנות ה-70 נסע להשתלמות בארצות הברית. בין השנים 1978-1972 היה לין חבר נשיאות איגוד הכדורסל וזכה במהלך שנות פעילותו לארח במשמר העמק את אלופת ה-NBA בשנת 1978, וושינגטון בולטס. ב-1988 עבד כמשווק במפעל הקיבוץ.
כן היה חבר לין בתזמורת שפייה ותזמורת כלי הפריטה הר ועמק. בשנת 2013, לרגל יום הולדתו ה-80, ערך הוועד האולימפי טקס לכבודו.
נפטר ב-21 בספטמבר 2020.
דרור כהן (כדורסלן)