בשנת 1969 החלה לכהן כפרופסור למיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. לשם הייתה חברת מועצת המכון למורשת בן-גוריון וחבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון.
לשם לא הייתה מעורבת בפוליטיקה, אך יצאה מספר פעמים מחוץ לישראל בשליחויות ציוניות, בהן ביקור אצל יהודי מוסקבה ב-1958. כמו כן, הופיעה באירועים שונים בהשתתפות הוריה, כגון פגישה עם נשיא צרפת שארל דה גול. עם יוליאנה, מלכת הולנד ועם מלך דנמרק.
לשם הייתה פעילה עד שחלתה במחלת אלצהיימר. נפטרה בנתניה ב-21 במאי 2008, בגיל 83. נקברה בקיבוץ שפיים.
הותירה אחריה בן יחיד, אורי לשם בן-גוריון.
אידאליזם אפלטוני
הרזיה
הורדה במשקל
תצורת צרעה
תצורת צרעה נקראת על שם המקום בו היא הוגדרה בהרי יהודה ליד קיבוץ צרעה. היא נחשבת לאחת התצורות הנפוצות בארץ. השכבה מורכבת בעיקר מאבן גיר וקירטון עם אופקי צור. היא נכללת בחבורת עבדת.
תצורת צרעה כוללת את פרט עדלם ואת פרט מרשה:
סלעי התצורה נוצרו בתקופת האאוקן, לפני 44–50 מיליון שנים זאת בזמן הצפה של ארץ-ישראל. בתקופה זו היה האזור כולו מוצף הצפה ימית נרחבת שהגיע עד מרכז ערב הסעודית ודרום מצרים. הסלעים העיקריים ששקעו בתקופה זו היו גיר וקירטון, ובהם כמויות משתנות של צור.
הארד רוק
הארד רוק (באנגלית: Hard Rock; לעיתים מכונה בעברית רוק כבד) הוא הגדרה רופפת לסגנון המוזיקלי של הרוק ששורשיו נמצאים בגראז' רוק והרוק הפסיכדלי של אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא מאופיין על ידי שימוש נרחב בגיטרה חשמלית עם אפקט דיסטורשן, גיטרה בס, מערכת תופים ולעיתים גם פסנתר או קלידים.
ההארד רוק נעשה חלק בלתי נפרד מהמוזיקה הפופולרית במהלך שנות ה-70 עם להקות כמו לד זפלין, בלאק סבאת', דיפ פרפל, אירוסמית', קיס, AC/DC, זי זי טופ, קווין וואן היילן, אולם הוא הגיע לשיאו המסחרי במהלך שנות ה-80. להקות גלאם מטאל כמו בון ג'ובי, דף לפרד וגם Guns N' Roses עם סאונד יותר מלוכלך מחברותיהן לז'אנר, הפכו להצלחות גדולות במחצית השנייה של העשור, לפני שאיבדו את הפופולריות שלהם לטובת ז'אנר הגראנג' בשנות ה-90. למרות זאת, להקות פוסט-גראנג' רבות בעשור הראשון של המאה ה-21 אימצו סאונד שמושפע מאוד מהארד רוק, וזאת במקביל לגל חדש של פופולריות וקהל חדש וצעיר יותר אצל הלהקות הוותיקות יותר.
בסוף שנות ה-60 התפתח במקביל גם ז'אנר ההבי מטאל ובתקופה ההיא שני המונחים היו למעשה שמות נרדפים לאותו סגנון מוזיקלי. עם זאת, בהמשך עם פריצת הדרך המוזיקלית של להקת בלאק סבאת', מוזיקת המטאל התרחקה משורשי הרוקנ'רול והבלוז שלה ונעשתה מוזיקה "אפלה יותר". בשנות ה-80 התפתחו תת-ז'אנרים רבים של ז'אנר ההבי מטאל בהשפעת הארדקור פאנק בשם הכולל מטאל קיצוני, מה שיצר הבדל יותר גדול בין הז'אנרים. עם זאת, לאורך ההיסטוריה שני הז'אנרים התקיימו זה לצד זה ולהקות רבות שויכו לשני הז'אנרים בו זמנית.
אז'ן דלמאר
אז'ן דלמאר (באנגלית: Eugene Delmar; 12 בספטמבר 1841, ניו יורק - 22 בפברואר 1909, ניו יורק) היה שחמטאי יהודי-אמריקאי, ואלוף השחמט של ניו יורק ארבע פעמים בשנים 1890, 1891, 1895 ו-1897.
בשנת 1874 ניצח בתחרות שהתקיימה במועדון השחמט של ברוקלין. בשנת 1879 ניצח בדו-קרב את סם לויד +5 -1 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) . לאחר סיום הדו-קרב חיבר סם לויד בעיית שחמט של מט בשלושה מסעים המוקדשת לדלמאר ובה לכלים מבנה גאומטרי של האות D.
בשנת 1885 דלמאר ניצח באליפות מועדון השחמט של מנהטן וחזר על ניצחונו גם בשנת 1886. בשנת 1888 ניצח את שמואל ליפשוץ +5 -3 =0 בדו-קרב שהתקיים בניו יורק. ניצח בדו-קרב את רוברט בארנס +7 -0 =1. ב-1895 הוא ניצח את ניקולאי יסנוגרודסקי 1.5-5.5.
בגיל 60 הגיע למקום האחרון בתחרות קיימברידג' ספרינגס בשנת 1904 +3 -9 =3 אך סיים בתיקו או ניצח גדולי שחמט כמו קרל שלכטר וז'ק מיזס.
זמן קצר לאחר מכן נוצח על ידי נער מתבגר בשנות העשרה בשם חוסה ראול קפבלנקה באחד ממשחקיו הראשונים בזירה הבינלאומית.
סרטבא
תרבות הפופ
גוף מים
גוף מים הוא ריכוז בקנה מידה רחב של מים, בדרך כלל על פני כדור הארץ, אך גם בכוכב לכת אחר. בדרך כלל הכוונה לאוקיינוס, ים או אגם. אך מקובל לכלול בגוף מים גם ריכוזים פחות גדולים של מים, כמו נהר ופיורד. נכללים בהגדרה גם ריכוזים מלאכותיים של מים כמו בנמל בתוך שובר הגלים, סכר או תעלה.
גופי מים בשטחים מצומצמים יותר הם בריכות. מבחינים בין מאגר מים טבעי, למשל בריכת רם, לבין מאגר מלאכותי, מעשה ידי אדם, למטרות אחדות:
מקום שהמים נקווים בו, כגון אגם, קרוי מקווה מים.
יוזף ברוייר
יהודה ליאו פיקרד
יהודה ליאו פיקרד (3 ביוני 1900 - 4 באפריל 1997), מבכירי הגאולוגים בישראל ובעל שם עולמי בחקר ההידרולוגיה. היה חתן פרס ישראל לשנת תשי"ח במדעי החיים ויקיר ירושלים. עיקר התמחותו הייתה בחקר מי תהום וחקירת אפשרויות פיתוח הנגב.
בשנים 1950–1954 הכין פיקרד את הסקר הגאולוגי של ישראל, היה חבר "הוועד לתכנון מפעל המים הארצי" (1950 - 1956) ובשנת 1967 יסד את המרכז לחקר מי תהום באוניברסיטה העברית, מרכז הקרוי היום על שמו.
תולדות חייו.
פיקרד נולד בוונגן שבגרמניה. למד באוניברסיטאות: פרייבורג וברלין בגרמניה, בלונדון ובפריז. לימד באוניברסיטת פירנצה. ביקר בארץ בשנת 1922 ועלה ארצה בשנת 1924 והקים את המחלקה לגאולוגיה ואת האוסף הגאולוגי הראשון של האוניברסיטה העברית. היה חבר ההגנה מיום בואו ארצה. באותה שנה פרסם את ספרו "Structure and Evolution of Palestine" – שהפך לספר יסוד ללימוד הגאולוגיה של ארץ ישראל. היה נשוי לאהובה, בת הזקונים של דוד ילין.
היה חבר הוועד לתכנון מפעל המים הארצי (בראשות שמחה בלאס) בשנים 1950- 1956 ובין החותמים על תוכנית המים הארצית.
בשנת 1955 התמנה פיקרד לנשיא ועדת המומחים של אונסק"ו לאזורים צחיחים. בעקבות מינוי זה היה ליועץ בינלאומי, וחקירותיו סייעו להתפתחותן של מדינות רבות באפריקה ובאמריקה הלטינית. שמעון שמיר, במאמר על "קשרי חינוך ותרבות", מספר כי פיקרד קיים קשרים מקצועיים עם אנשי חינוך במצרים במסגרת שיתוף הפעולה בין המדינות. כמו כן היה יושב ראש בסקציה בקונגרס בינלאומי של גאולוגיים באלג'יר - 1952.
על שמו נקראה שבלולית פיקרד, רכיכה שנכחדה.
נפטר בקיבוץ גניגר ב-1997.
חקר מי תהום בישראל.
פיקרד היה מומחה למציאת מי-תהום וקבע היכן יבוצעו קידוחים ברחבי הארץ. עיקר התמחותו: חקר מי תהום וחקירת אפשרויות הפיתוח בנגב.
בשנים שלפני קום המדינה התקבלה דעתו של פיקרד בדבר האפשרות למצוא מי תהום גם בתצורות של אבני גיר קשות ונערכו קידוחים עמוקים במדרונות הרי עמק יזרעאל שהפיקו מים בשפע. קידוחים אלה איפשרו התיישבות אינטנסיבית באותם אזורים. קידוח כזה נערך בהמלצתו בשנת 1942 למרגלות "הר השדים" ליד קיבוץ גניגר, שם מצאה חברת מקורות כמויות גדולות של מים.
לאחר שקיבוץ ניר עם עלה לקרקע בשנת 1943 נשלח לשם פיקרד על ידי המוסדות הלאומיים ומצא נקודות חדשות לחפירה אל האקוויפר. במקום נחפרו שתי בארות נוספות, ובכך הפך ניר עם למקור המים העיקרי בשנים הראשונות לקיום ההתיישבות בנגב הצפוני.
מחקר ים המלח.
פיקרד הציע בשנת 1943 תאוריה לגבי התהוות ים המלח. לדעתו, עיקר התהווּתה של בקעת הירדן היה מלפני 65 מיליוני שנים עד לפני 1.75 מיליוני שנים. היה זה כאשר הבקעה הייתה עמק רחב ושטוח, שנוצר לאחר התרוממות הרי ארץ ישראל. העמק שנוצר היה גבוה ממפלס הים התיכון ועשיר במים מתוקים. לפני כמיליון שנה, בעקבות פעילות טקטונית גדולה על פני כדור הארץ, שקע העמק למצבו הנוכחי ונוצרה בקעת הירדן והימות: ים כנרת וים המלח.
בשנת 1942 עמד עם מהנדס המים אברהם דה ליאו בראש משלחת מדעית מטעם חברת אשלג ארץ-ישראלית לבדוק ולברר את שפיעת מימיו של נחל זרד, דרכי הגברתה וריכוזה לצורכי המפעל בים המלח. בזכות משלחת זו, הראשונה בתולדות ארץ ישראל שעברה את הנחל לכל מלוא אורכו עד דרך קיר מואב נתגלו פרטים רבים חדשים על הנחל.
תרומות ואותות כבוד.
מספריו באנגלית, צרפתית וגרמנית.
Die fraenkische Alb von Weissenburg i. B. und Umgebung, 1923
Ein Eocaenprofil des Gilboas in Palaestina, 1928
Zur Geologie der Kischon-Ebene, 1928
Zur Geologie der Besan-Ebene, 1929
Upper Cretaceous (chiefly Campanian and Maestrichtian) Gasteropoda and Pelecypoda from Palestine, 1930
Geological researches in the Judean desert : with geological map and illustrations, 1931
Zur geologie des mittleren Jordantales :(zwischen Wadi El-Oeschsche und Tiberiassee), 1932
Zur postmiocänen Entwicklungsgeschichte der Kontinentalbecken Nord-Palästinas, 1933
Conditions of underground water in the Western Emek (plain of Esdraelon), 1936
On the geology of the Gaza-Beersheba district, 1936
On the structure of the Arabian Peninsula, 1937
On the geology of the central coastal plain : with a geological sketch map and 7 figures in the text, 1937
The geology of New Jerusalem, 1938
Outline on the tectonics of the earth :with special emphasis upon Africa, 1939
Groundwater in Palestine, 1940
Structure and evolution of Palestine, with comparative notes on neighbouring countries, 1943
Geomorphogenic regions of the Negev, 1:250,000, 1951
Geomorphogeny of Israel, 1951
The structural pattern of Palestine, Israel and Jordan, 1954
Rapport d’une mission d’etude geologique au Dahomey, 1962
The quaternary in the Northern Jordan Valley, 1963
Geological map, Israel, 1964