הועבר למחנה דורה-מיטלבאו ב-1 במאי 1944. תחילה שימש כסגן מפקח המחנה ובהמשך עלה בדרגתו למפקח הראשי של המחנה (בגרמנית הדרגה נקראה "שוצהפטלאגפיהרר"). במחנה זה ביצע את הזוועות שהובילו למעצרו ולהוצאתו להורג. במהלך תלייה של אסירים למשל, הוא חתך את חבלי התלייה שלהם בעודם בחיים על מנת להאריך את סבלם. בפברואר 1945, עם התחזקות הצבא האדום בחזית המזרחית והשמדתו מוצבים גרמנים, סגל מחנה אושוויץ פונה למחנה דורה-מיטלבאו. מפקד מחנה אושוויץ ריכרד בר וצוותו השתלטו על מתחם המחנה ומזר חזר לתפקידו הקודם כסגן מפקח המחנה, הפעם תחת פיקודו של פרנץ הסלר.
ב-5 באפריל 1945, כאשר הדיוויזיה המשוריינת השלישית של הצבא האמריקאי התקרבה למחנה, מזר הורה על פינוי ברכבת של 3,000 אסירים למחנה נוינגמה. בשל אילוצי המלחמה הרכבת הוסטה למחנה ראוונסבריק. לבסוף הוצעדו האסירים בצעדת מוות מערבה לתוך שטח גרמניה.
משפט והוצאה להורג.
מזר נעצר בסוף מלחמת העולם. לאחר שנחקרו תנאי העבדות במפעל "מיטלוורק" אליו נשלחו אסירים ממחנה דורה-מיטלבאו, מזר הועמד למשפט בפני בית דין צבאי אמריקאי, אחד מבין 19 נאשמים במשפט דורה שהיה חלק ממשפטי דכאו. המשפט נמשך מה-7 ביולי 1947 ועד ל-30 בדצמבר של אותה שנה. במשפט עלה שמזר נכח בתליות למוות של אסירים וכן שהוציא להורג ביריות אסירים שניסו להימלט מהמחנה. האחריות על צעדת המוות מן המחנה עם פינויו הוטלה אף היא על מזר. בעדותו במשפט אמר: "באותו האופן, עם אותו התענוג, בו אתה יורה באייל, אני יריתי בבן אדם. כאשר הצטרפתי לאס אס והיה עלי לירות לראשונה בשלושה אנשים, האוכל שאכלתי לא היה טעים במשך שלושה ימים, אבל היום זהו תענוג. זהו אושר בשבילי". הוא נמצא אשם והיה היחידי מבין כל הנאשמים שנגזר עליו גזר דין מוות. לאחר הערעורים במשפט, מזר הוצא להורג בתלייה בכלא לנדסברג ב-26 בנובמבר 1948.
Righteous Brothers
Beats International
Beats International ("ביטס אינטרנשיונל") היו להקת מוזיקה אלקטרונית בריטית, שנוסדה בשנות ה-80 המאוחרות על ידי נורמן קוק (הידוע גם בשם הבמה Fatboy Slim), לאחר שעזב את ההאוסמרטינס.
היסטוריה.
חבורת מוזיקאים בודדים שהפכו ללהקה, כללה בראשה את נורמן קוק, מייסד הלהקה, ובליין-אפ נכללו גם לינדי לייטון, שהייתה הסולנית של להקת נורת' אוף קורנוואליס (North of Cornwallis), לסטר נואל, די-ג'יי בפטיסט, אמ. סי. ווילדסקי והנגן אנדי בושר. בניגוד ללהקות אחרות, בליין-אפ של הלהקה נכלל גם אמן גרפיטי, REQ, שהיה מצייר את הרקע מאחורי הלהקה בזמן שהלהקה מנגנת.
אלבום הבכורה של הלהקה, "Let Them Eat Bingo", אשר יצא לשווקים ב-1990 כלל בתוכו את הלהיט מס' 1 שלהם "Dub Be Good To Me", גרסה מחודשת לשיר של להקת SOS Band שזכה לשהות במקום הראשון של המצעדים בחו"ל, "Just Be Good To Me", והוא מבוסס על חלקים מהשיר של הקלאש, "Guns of Brixton" כשלייטון אחראית על הקולות.
האלבום השני של הלהקה, "Excursion on the Version", אשר יצא לשווקים ב-1991 הושפע מסגנונות הרגאיי והדאב. האלבום לא הצליח לשחזר את ההצלחה שאלבומם הראשון השיגה, והוא היה האלבום האחרון אותו הפיקה הלהקה.
לאחר שהלהקה התפרקה מכן קוק הקים את ההרכב פריק פאוור יחד עם נגן הקרן אשלי סלייטר והזמר ג'סי גרהם.
לסטר (פירושונים)
בליינד דיי
הבליינד דיי (אנגלית: Blind Day) הוא יום ההזדהות עם עיוורים ולקויי ראייה בישראל.
אופי הפעילות.
קבוצת "חושבים בצבע" יזמה את רעיון הבליינד דיי, ויום זה מצוין בישראל בכל שנה באופן רשמי בתאריך ה-6.6 מתוך כוונה שב-6.6 כלל אזרחי המדינה, יכולים לחשוב בצבע גם אם הם לא רואים 6/6 (בנוסף ליום זה מתקיים יום הראייה הבינלאומי בתאריך 11 באוקטובר מדי שנה).
הבליינד דיי מתנהל מדי שנה על פי הסלוגן: "תעצמו את העיניים – ותראו!" מתוך החשיבה שגם כאשר לא רואים 6/6 ניתן לחשוב בצבע.
במסגרת היום, המובל על ידי המרכז לעיוור בישראל, נערכות פעילויות מגוונות העוסקות בתחומי העיוורון, הן על ידי עמותות וארגוני עיוורים רבים, העוסקים מדי יום בשיפור חייה של הקהילה שלנו, והן על ידי שותפויות עם המגזר הפרטי והציבורי. הפעילויות נערכות תוך שימת דגש על הפעלה חושית שאינה מתבססת על הראייה, וזאת על מנת להבליט ולהראות את מסוגלותם ויכולותיהם של קהילת העיוורים ולקויי הראייה בישראל.
אירועי הבליינד דיי מגיעים אל שיאם במסגרת ציון יום הבליינד דיי בכנסת ישראל, אשר במסגרתו מתקיימות ישיבות בוועדות השונות בנושאים העשויים לשפר ולקדם את זכויותיהם ומעמדם של אנשים עם עיוורון/לקויות הראייה והשתלבותם בחברה.
העמותות המצטרפות למרכז לעיוור בישראל מדי שנה ומשתתפות בהפקת הבליינד דיי הן:
עמותת על"ה, אופק לילדנו, בית חינוך עיוורים בירושלים, המרכז הישראלי לכלבי נחייה, מגדל אור – יעדים לצפון מיסודה של קרן רש"י, השרות לעיוור במשרד הרווחה, כיוונים, פעול"ה, צמד- אגודת העיוורים הנעזרים בכלבי נחיה, אגודת העיוורים הישראלית ששת, קרן אור, מכון בית דוד, אלי"ע, נא לגעת, דיאלוג בחשיכה, לראות, ידיים רואות וקבוצת "כן ולא".
ליום מצטרפות האגודות למען העיוור הפזורות ברחבי הארץ ומדי שנה מצטרפות עוד רבות וטובות אחרות.
ראובן כינורי
ראובן "רודי" כינורי (נולד ב-13 באוגוסט 1949) הוא רוכב אופניים ישראלי בעבר, פעמיים ברציפות אלוף ישראל במרוץ אופני כביש (1969 ו-1970).
ביוגרפיה.
כינורי התאמן בקבוצת הפועל תל אביב בהדרכת עמוס לוי.
בשנת 1968 זכה כינורי בתואר סגן אלוף ישראל, אחרי מאיר אוחיון ולפני ינון בנין.
אלוף ישראל.
בשנת 1969 זכה כינורי בפעם הראשונה בקריירה שלו באליפות ישראל ברכיבת אופני כביש, בסיכום שלושת קטעי התחרות, לפני מאיר אוחיון, האלוף ב-3 השנים האחרונות וחיים סלומון וקטע רצף של 9 שנים בהן זכו בני משפחת אוחיון בתואר (הנרי ומאיר אוחיון). שנה לאחר מכן, בנובמבר 1970 הוא קבע במרוץ נגד השעון למרחק של 40 ק"מ שיא ישראלי חדש של 1:03:22 שעות ובתום השנה הוא זכה באליפות ישראל ברכיבת אופני כביש, לפני חמי וולוצקי וינון בנין והגן על תוארו.
בונה-ורקה
בונה-ורקה (גרמנית Buna Werke) או מפעל בונה לעבודה היה מחנה עבודה נאצי ליד העיירה אושוויינצ'ים בפולין. המפעל ייצר גומי סינתטי וגומי הקרוי "בונה-אן" תוך כדי ניצול עובדי כפייה שהובאו ממחנה אושוויץ הסמוך. עד לשנת 1944 היה למפעל כוח אדם שמנה כ-80,000 עובדי כפייה.
היסטוריה.
לפי ספרו של יוסף בורקין "הפשעים והעונש של אי גה פארבן" ("The Crimes and Punishment of IG Farben"), תאגיד אי גה פארבן היה המממן הראשי של מחנה אושוויץ III, אושוויץ מונוביץ, מחנה העבודה של אושוויץ בו וממנו נשלחו אסירים לעבוד עבור בונה ורקה. בורקין כתב בספרו שפרימו לוי היה אחד מהכימאים הראשיים במפעל, ושבעזרת עמיתיו עזר לחלק מהאסירים במפעל לשרוד, אך לא לייצר כמות מספקת של גומי שתסייע למאמץ המלחמתי של הנאצים. לתוצר העיקרי של המפעל קראו BASF AG, ועד לשנת 1988 "בונה" היה שמו המסחרי.
Multitenancy
Multitenancy הוא מושג בארכיטקטורת תוכנה, המתאר מצב בו מופע אחד של תוכנה משרת במשותף מספר מופעים בלתי תלויים של יישום מחשב. המופעים עשויים להיות בתוך ארגון או משותפים למספר ארגונים. המושג מתייחס בעיקר למערכות SaaS. לדוגמה מערכת CRM של ארגון מתבצעת במרכז מחשבים של ספק SaaS, בה מופע יחיד של התוכנה ובסיס נתונים אחד משרת מספר ארגונים. שימוש ב-Multitenancy מאפשר הוזלת עלויות יישום מחשב.
היבטים טכנולוגיים.
שימוש ב-Multitenancy הוא מרכיב חשוב במימוש ענן מחשוב. הוא חשוב גם במימוש ענן ציבורי (באנגלית: Public Cloud) וגם במימוש ענן פרטי (באנגלית: Private Cloud). הוא חשוב במימוש תוכנה כשירות ובמימוש שירותי ענן אחרים. בהקשר של תוכנה כשירות, Multitenancy מתייחס ללוגיקה עסקית, בסיסי נתונים, ממשק משתמש וזרימת תהליכים. כך למשל, במקום שימוש בבסיס נתונים נפרד עבור כל ארגון הצורך תוכנת SaaS באתר ספק התוכנה, חולקים כמה ארגונים את אותו בסיס נתונים ואת אותו מופע של קוד תוכנה. הפרדת הגישה לנתוני כל ארגון ומנגנון ההרשאות לנתוני כל ארגון בבסיס נתונים, נעשים באמצעות תוכנת ה-SaaS.
תשתיות.
קבוצה של משתמשים שונים השותפים לאותו Tenant משתמשת בתשתיות חומרה משותפות, למשל: שרתים, אחסון, תקשורת ובתשתיות תכונה משותפות, למשל: מערכת הפעלה, בסיס נתונים, שרת תוכנה וכיוצא בזה.
אין גישה סטנדרטית להפרדת מידע השייך למשתמשים שונים באותו בסיס נתונים. יצרני מוצרי SaaS שונים משתמשים בתפיסות שונות ובמימושים טכניים שונים, על מנת לטפל בהפרדת מידע בין משתמשים שונים.
באמצע שנת 2013, חברת אורקל הייתה הראשונה שהוסיפה תמיכה ב-Multitenancy כמאפיין של בסיס הנתונים, החל מגרסה 12c של בסיס הנתונים שלה. שימוש ביכולת זו, עשוי לגרום לסטנדרטיזציה של מימוש בקרב משתמשי Multitenancy המשתמשים בבסיס הנתונים של החברה.
אבטחת מידע.
אנשים נוטים לראות בסביבת Multitenancy כסביבה עם סיכונים גדולים יותר של אבטחת מידע בהשוואה לסביבת Singletenancy. הסיבה לכך היא שמשתמשים אחרים המשתמשים בתשתיות ובבסיס נתונים משותף, עלולים בשוגג או במזיד לגשת לנתונים של אחרים. הטענה נכונה בהנחה שננקטים אותם צעדי הגנה בסביבת Multitenancy ובסביבת Singletenancy. במציאות, הספקים משקיעים מאמץ רב יותר באבטחת מידע של סביבות Multitenancy. הסיבה לכך היא שחשיפת מידע של לקוח אחד על ידי לקוח אחר, עלולה לפגוע בעסקים ובמוניטין של הספק.
היבטים כלכליים.