חוקרים רבים מעריכים שמינים דמויי היפופוטם היו אבותיהם של הלווייתנים הקדומים, אך יש על כך מחלוקות (חלק מהחוקרים רואים בלווייתנים צאצאים של המזוניכידים או של האנדרוסארכוס).
יחסי אוסטרליה–סנט קיטס ונוויס
יחסי אוסטרליה–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס.
סקירה כללית.
היחסים בין הקהילייה של אוסטרליה לבין סנט קיטס ונוויס כוננו בשנת 1986, שלוש שנים לאחר עצמאותה של האחרונה. היחסים בין שתי המדינות מופקדים על הנציבות הגבוהה האוסטרלית בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו. במפקד האוכלוסין האוסטרלי בשנת 2016 הזדהו 40 אוסטרלים כילידי סנט קיטס ונוויס.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות, ושתיהן חלק מחבר העמים הבריטי. בשתי המדינות שולט אותו המונרך. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות מעשרים מבקרים בשנה ממדינה למדינה. לא קיימים תיעודים של מפגשים של רמי דרג מאוסטרליה ומסנט קיטס ונוויס.
יחסי אוסטרליה–איטליה
יחסי אוסטרליה–איטליה הם יחסי החוץ בין הקהילייה של אוסטרליה והרפובליקה האיטלקית. לאיטליה ואוסטרליה יש במשך שנים ארוכות, יחסים ידידותיים וחיוביים בנושאי הגירה, מדיני-אסטרטגי, ומסחר.
נכון לשנת 2011 היו סביב 916,000 אנשים ממוצא איטלקי שחיו באוסטרליה.
היסטוריה.
כתוצאה ממשבר אתיופיה והפלישה האיטלקית לחבש ב-1935, ממשלת אוסטרליה הפעילה סנקציות בשנת 1935, אשר אסרו על אוסטרלים מלעשות עסקים עם איטליה, אלא אם כן אושרה על ידי הממשלה.
אוסטרליה ואיטליה לחמו זו בזו במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה, אזרחים איטלקים באוסטרליה נשלחו למחנות מעצר, כבעלי ברית של האויב.
יחסים דיפלומטיים.
לאוסטרליה יש שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו. לאיטליה יש שגרירות בקנברה, קונסוליות כלליות במלבורן וסידני וקונסוליות באדלייד, בריזביין ופרת'.
יחסי אוסטרליה–סנט וינסנט והגרנדינים
יחסי אוסטרליה–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין סנט וינסנט והגרנדינים.
סקירה כללית.
היחסים בין שתי המדינות מופקדים על הנציבות הגבוהה האוסטרלית בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו. מן הצד השני, סנט וינסנט והגרנדינים מחזיקה קונסוליה בסידני, אוסטרליה. במפקד האוכלוסין האוסטרלי בשנת 2016 הזדהו 50 אוסטרלים כילידי סנט וינסנט והגרנדינים.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות, ושתיהן חלק מחבר העמים הבריטי. בשתי המדינות שולט אותו המונרך. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות ממאתיים מבקרים בשנה ממדינה למדינה. בין שתי המדינות מפגשים אחדים של רמי דרג, ואף ביקור רם דרג אחד של חבר בפרלמנט האוסטרלי בסנט וינסנט והגרנדינים שנערך בשנת 2012.
רכס אתוס
רכס אתוס (באנגלית: Athos Range) הוא הרכס הצפוני מבין שלושת הרכסים העיקריים של הרי הנסיך צ'ארלס, באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה.
הרכס כולל מספר גדול של הרים, וכן נונאטאקים.
אורכו של הרכס 60 קילומטרים (בכיוון מזרח - מערב).
הרכס נמצא מצפון לקרחון סקילה (המפריד בינו לבין רכס פורתוס שמדרום לו).
הרכס מגיע לגובה של 1,640 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי הרכס.
הרכס התגלה לראשונה באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה (בין השנים 1947- 1946).
הראשונים שהגיעו אל הרכס היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בינואר 1957 בהנהגת ו. ג. בושר (WG Bewsher).
מקור השם.
המשלחת קראה לרכס, בדומה לשני הרכסים הדרומיים לו (רכס פורתוס ורכס אראמיס), על שמות הדמויות מהספר "שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומה - ספר שחברי המשלחת הביאו עימם, והיה הפופולרי מבין הספרים שחברי המשלחת קראו.
גזירות ת&quot;ח-ת&quot;ט
יחסי הרפובליקה של קונגו–ישראל
יחסי הרפובליקה של קונגו–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קונגו לבין מדינת ישראל.
סקירה כללית.
היחסים שבין הרפובליקה של קונגו לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה לאחר עצמאותה של הרפובליקה של קונגו, בשנת 1960.
בשנת 1963 הכשירה ישראל צנחים מקונגו בישראל, ולאחר מכן אף הקימה ישראל בית ספר לצניחה בקונגו.
ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים ניתקה הרפובליקה של קונגו את יחסיה הדיפלומטיים עם ישראל כמו רוב שכנותיה שבאפריקה שמדרום לסהרה. היחסים שבין ישראל לרפובליקה של קונגו כוננו מחדש בשנת 1991.
בשנת 2015 ייצאה ישראל לרפובליקה של קונגו סחורה בשווי 9.5 מיליון דולר אמריקאי. באותה השנה ייבאה ישראל מהרפובליקה של קונגו סחורה בשווי מאה אלף דולר אמריקאי.
יחסי רוסיה–שווייץ
יחסי רוסיה–שווייץ הם יחסי החוץ בין רוסיה לשווייץ. שווייץ פתחה קונסוליה בסנקט פטרבורג בשנת 1816, ושדרגה אותה לשגרירות 90 שנה לאחר מכן. שתי המדינות ניתקו את היחסים הדיפלומטיים בשנת 1923, אז עברה רוסיה תקופה של סערות המהפכה, והם לא חודשו עד לשנת 1946.
היסטוריה.
האימפריה הרוסית ושווייץ.
קשרים עם תוצאה מסוימת בין השווייצרים לרוסים החלו כבר ב, אז הגיע חייל שווייצרי בן עשרים, פרנץ לפורט, למוסקבה בשנת 1675 כדי לשרת את שושלת רומנוב, ועד מהרה קודם בסולם הדרגות. אף על פי שהצאר פיוטר הגדול הוכתר כשעוד היה ילד (1682), הייתה זו אחותו של פיטר סופיה, ומאוחר יותר אמו נטליה נרשקינה, וקרובי משפחתם הבויארים, שניהלו את המדינה במשך למעלה מעשור לאחר מכן - והשאירו את פיוטר הצעיר עם המון זמן לחלום כיצד לשנות את ארצו כשיהיה לו כוח אמיתי. לפורט היה במקרה אחד האנשים שהשפיעו רבות על השקפת עולמו של הצאר הצעיר, וברגע שפיוטר נכנס לתפקיד האחראי על המדינה, החייל השווייצרי הפך לאחד מיועציו הבכירים והפך לבעל השפעה רבה במהלך השנים הראשונות של המודרניזציה של פיוטר.
אף על פי שלפורט נפטר די מוקדם בתקופת פיטר (1699), לא מעט חיילים שווייצרים, הרפתקנים, אנשי חינוך ומלומדים תרמו תרומה בתולדות האימפריה הרוסית. האדריכל השווייצרי-איטלקי דומניקו טרזיני היה המנהל הכללי של בניית סנקט פטרבורג עד 1712, וזוכה בזכות יצירתו של פטרין בארוק, האופייני לאדריכלות הקדומה של העיר. המתמטיקאי לאונרד אוילר וחמישה מבני משפחת ברנולי הפכו לבני האקדמיה למדע בסנט פטרסבורג. מאה שנה אחרי לפורט, פרדריק-סזר דה לה הארפה היה בעל השפעה על חינוך הצאר לעתיד אלכסנדר הראשון.
הופעתם הגדולה בקנה מידה גדול של רוסים בשווייץ מתוארכת לשנים הראשונות של המלחמות הנפוליאוניות, כאשר צבאו של סובורוב נלחם הלוך ושוב ברחבי שווייץ וצפון איטליה בשנים 1799–1800. אף על פי שתוצאות המערכות הללו לא היו חד משמעיות, הם זיכו את סובורוב בדרגת גנרליסימו, והפכו (בפרט, הנסיגה על פני Panix Pass) לנושא המועדף על ציירים רוסים.
בתגובה לפלישה הרוסית הצטרפו כ 8,000 חיילים שווייצרים לצבא נפוליאון שפלש לרוסיה בשנת 1812. רק כמה מאות מהם שרדו את המערכה ההרסנית. הגבורה השווייצרית בברזינה הוא הונצחה ב"Beresinalied".
ב שווייץ הפכה למפלט פופולרי בקרב הגורמים הרוסיים האנטי-מלוכנים, בגלל תרבות החופש שלה, היעדר מערכת יחסים קרובה במיוחד בין הממשלה הרפובליקנית השווייצרית לזו של רוסיה הקיסרית, ולעיתים גם בשל הנייטרליות שלה מלחמות. רשימת הגולים הרוסים שמצאו מקלט בשווייץ עוברת מאלכסנדר הרצן, שהפך לאזרח שווייצרי בשנת 1851, ועד ולדימיר לנין, שנשאר בשווייץ במלחמת העולם הראשונה, והיה מסוגל לעזוב את המדינה רק בשנת 1917 בזכות "הרכבת האטומה" המפורסמת.
אותן סיבות הפכו את המדינה לאבן שואבת עבור סטודנטים רוסים. מספר הסטודנטים הרוסים בשווייץ הגיע לשיא בשנים 1906–1907, מעט לאחר התבוסה של המהפכה הרוסית בשנת 1905, אז 36% מכלל הסטודנטים באוניברסיטה בשווייץ היו רוסים (2,322 מתוך סך 6,444). לא רק רוב התלמידים הזרים שנרשמו לאוניברסיטאות בשווייץ באותה השנה (היו 3,784 מהם) הגיעו מרוסיה, יותר משני שלישים מהסטודנטים הרוסים הללו (1,507 מתוך 2,322) היו נשים בעיקר בגלל הסמכת החינוך רוסית לאוכלוסייה היהודית.
רוסיה המודרנית ושווייץ.
לאחר התפרקות ברית המועצות, מספר המבקרים והמהגרים הרוסים למערב אירופה עלה משמעותית, בהשוואה לתקופת ברית המועצות. עם זאת, עבור רובם שווייץ נותרה רק מדינת מעבר בדרך ליעדים הים תיכוניים הפופולריים יותר.
השלווה הפכה לטרגדיה ב-1 ביולי 2002, כאשר טיסת שכר של בסקיריאן התנגשה במטוס מטען DHL רגע לפני הכניסה לחלל האווירי של שווייץ מגרמניה. כל 71 האנשים שהיו על סיפון שני המטוסים מתו בהתנגשות. לאחר שאיבד את כל משפחתו, ויטאלי קאלוייב הרג את מבקר התנועה האווירית, פיטר נילסן, אותו ראה כאחראי לתאונה.
יחסים דיפלומטיים.
שוודיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, וקונסוליה כללית בסנקט פטרבורג. מאידך, רוסיה מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן, ו-3 קונסוליות בז'נבה, בלוזאן ובציריך.
קו 9 (הרכבת התחתית של מדריד)
קו 9 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 9) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1980 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין תחנות וקווים רבים. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע סגול ופועלות בו 29 תחנות על 38 קילומטר מקצה לקצה.
אף על פי שמספר הקו הוא 9, הקו נבנה בפועל שנים רבות לפני השלמתו של קו 8 וזאת עקב העיכובים הרבים שהיו בבנייתו של הקו הקודם.
מסלול הקו.