בשנת 1947 מארגנת המרוץ הצליחה להביא שניים מהרוכבים הגדולים בעולם באותה תקופה, ג'ינו ברטלי ופאוסטו קופי. עשר שנים לאחר מכן המרוץ הפך באופן רשמי לסבב מרוצי פלנדריה, ואדי מרקס ניצח בו כ-3 פעמים. הזוכה הצרפתי הראשון היה ז'אק אנקטיל, בשנת 1964.
בשנת 1977 המרוץ גדל ל-277 קילומטרים, המהדורה הארוכה ביותר אי פעם. ברנאר אינו ניצח בה.
החל מ-2015 המרוץ נקרא גנט-וולחם - בשדות פלנדריה, על שם שירו האיקוני של ג'ון מקריי בשדות פלנדריה. המארגנים רצו לציין את שנת המאה למלחמת העולם הראשונה מאחר שאזור וסטהוק שבו מתקיים המרוץ היה בלב אזורי הקרבות במלחמה, כמו למשל קרבות איפר והוא מכיל מספר רב של בתי קברות של מדינות ההסכמה.
מרוץ הנשים.
מ-2012, נערך גם מרוץ נשים. הזוכה הראשונה הייתה ליזי ארמיסטייד, לאחר בריחה של 40 קילומטרים.
מדלן (פירושונים)
מדד קלות עשיית העסקים
מדד קלות עשיית עסקים היה מדד שפותח על ידי סמיון דג'נקוב מהבנק העולמי. המחקר האקדמי שהיווה את התשתית לבניית המדד נעשה בשיתוף עם הפרופסורים אוליבר הארט ואנדריי שלייפר. המדד דירג את מדינות העולם על ציר מספרי כך שהדירוג הגבוה ביותר ייצג סביבה רגולטורית ומוסדית טובה יותר להקמת עסקים חדשים, והגנות חזקות יותר של זכויות קניין. בתוצאות סקרי המדד נעשה שימוש רב במחקרים אקדמאים, בקביעת דירוגי אשראי של מדינות, וכן בתוכניות כלכליות של פוליטיקאים במדינות שונות. ניהול והפצת המדד הופסקו על ידי הבנק העולמי ב-16 בספטמבר 2021, לאחר חקירה פנימית אשר חשפה כשלים בניהול המדד בעקבות לחץ שהופעל על עורכיו לשפר את התוצאות של מדינות מסוימות.
מטרת המדד כפי שהוגדר על ידי מפתחיו, היה לפתח אינדיקטור שיאפשר קיום מחקרים אמפיריים שיגדירו את הרמה האופטימלית של הרגולציה העסקית. האינדיקטורים שנאספו במסגרת פרויקט "קלות עשיית עסקים" מאפשרים מחקר כזה. מאז תחילת הפרויקט בנובמבר 2001, יותר מ-3,000 מאמרים אקדמיים השתמשו באחד או יותר מהאינדיקטורים שנבנו בפרויקט.
מתודולוגיה.
הדו"ח הוא מעל לכל, מחקר השוואתי של הרגולציה. הסקר מורכב משאלון שעוצב על ידי צוות הפרויקט בסיוע יועצים אקדמיים. השאלון מתמקד במקרה עסקי פשוט המבטיח השוואה בין כלכלות ובמשך הזמן. הסקר גם מבסס הנחות על הצורה המשפטית של העסק, הגודל, המיקום ואופי פעילותו. שאלות המדד נועדו למדוד רגולציה בעלת השפעה ישירה על עסקים ולא תנאים כלליים יותר כגון קרבה של האומה לשווקים גדולים, איכות התשתית, האינפלציה, או רמת הפשיעה.
הסקר נענה על ידי יותר מ־12,500 משיבים מומחים (עורכי דין, רואי חשבון וכו') ב־190 מדינות. נסקרים אלו מקיימים אינטראקציה עם צוות הפרויקט בשיחות ועידה, תכתובות וביקורים של הצוות העולמי לצורכי אימות נתונים וגיוס משיבים. תוצאות הסקר נבדקות בעקביות לפני שהן נכללות בדוח וכן מאומתות גם עם הממשלה הרלוונטית לפני הפרסום. המשיבים ממלאים סקרים כתובים ומספקים הפניות לחוקים, לתקנות ולאגרות הרלוונטיים, בהתבסס על תרחישי מקרה סטנדרטיים עם הנחות ספציפיות, כגון הנחה כי העסק הנמצא בעיר הכלכלית הגדולה במשק.
דירוג המדינה במדד, מבוסס על ממוצע של 10 תת-פרמטרים:
במסגרת הפרויקט מוצגים גם הנתונים הבאים:
מחקר והשפעה.
יותר מ-3,000 מאמרים אקדמיים השתמשו בנתונים מהמדד וכן נטען כי למדד השפעה חזקה מאוד על שיפור הרגולציה ותרומה לצמיחה כלכלית. המעבר מקבוצת המדינות שמדורגות ברבע הגרוע מכל המדינות לרבע הטוב ביותר יכול לנבא עלייה של 2.3 נקודות אחוז בצמיחה השנתית. 7,000 ניירות עבודה נוספים במחלקות לכלכלה ומדעי החברה משתמשים בנתונים מהדוח. זוכה פרס נובל לשנת 2016 בכלכלה אוליבר הרט הוא בין מחברי מאמרים כאלה.
מרכיבי המשנה השונים של המדד כשלעצמם מספקים הצעות קונקרטיות לשיפור. רבים מהם עשויים להיות קלים יחסית ליישום ולכן המדד השפיע על מדינות רבות לשפר את התקנות שלהן.
דירוג.
הדירוג העדכני ביותר מופיע בדו"ח "קלות עשיית עסקים 2019". ניו זילנד מובילה בראש הדירוג בין השנים 2017–2019. סינגפור הצליחה לעמוד בראש המדד בשנים 2007–2016. על אף כי מדינות עשירות יותר, מדורגות בממוצע גבוה יותר ממדינות עניות, ישנם כמה יוצאים מן הכלל. אחת הדוגמאות היא כווית, אחת המדינות העשירות בעולם, מדורגת (97) בהשוואה למדינות עניות בהרבה כדוגמת קניה (מדורגת 61), קולומביה (מדורגת 65) ואוזבקיסטן (מדורגת 76).
== – the State Union of Serbia and Montenegro
"Note": Rankings at time of annual report publication. Rankings are subject to revision.
ביקורת.
המתודולוגית המדד בנוגע ליחסי עבודה ספגה ביקורת מצד הקונפדרציה לאיגוד הסחר הבינלאומי מכיוון שהיא מעדיפה תקנות תעסוקה גמישות. בדיווחים המוקדמים, ככל שהיה קל יותר לפטר עובד מסיבות כלכליות, כך השתפר דירוג המדינה. האינדיקטור הרלוונטי עבר תיקונים ב-2008 אך בהמשך הוא הוסר לחלוטין.
מחקר שהוזמן על ידי ממשלת נורווגיה טען כי קיימות חולשות מתודולוגיות במדד, כדוגמת אי-ודאות ביכולתם של המדדים לתפוס את האקלים העסקי הבסיסי ודאגה כללית כי מדינות רבות יתמקדו בשינוי דירוגן במדד על פני טיפול בכשלים שקיימים באקלים הבסיסי ולא באים לידי ביטוי במדד.
ארוך מדי; לא קראתי
ארוך מדי לא קראתי
אוון מקדונל
אוון מקדונל (באנגלית: Owen McDonnell; נולד בשנת 1974) הוא שחקן אירי. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות הגראדה סרג'נט ג'ק דריסקול בסדרת הטלוויזיה "Single-Handed" של רשת RTE.
ביוגרפיה.
מקדונל נולד בגולוויי שבאירלנד. הוא למד בבית הספר Central School of Speech and Drama בלונדון, אחרי שעבר לגור בה ב-1996. לפני שהחל להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, מקדונל הרבה לשחק בתיאטרון באירלנד ובממלכה המאוחדת.
ב-2003 שיחק מקדונל בסרט הקולנוע "Conspiracy of Silence". הפריצה שלו בקריירה הייתה כשהופיע בדרמה המשטרתית "Single-Handed" של רשת RTÉ. הוא הופיע בכל ארבע העונות של הסדרה, והיה מועמד בשנת 2011 לפרס IFTA. הוא קיבל את התפקיד הראשי בדמות סרג'נט ג'ק דריסקול אחרי שפנתה אליו מנהלת הליהוק מורין יוז. על הבמה הופיע מקדונל במחזה "The Lieutenant of Inishmore" בגולוויי טאון הול.
בטלוויזיה הופיע מקדונל בדרמה "Wild Decembers", בסדרה "ספוקס" של BBC One, בתפקיד אורח בסדרת הפשע "עדות אילמת" גם של BBC One, ובשתי העונות הראשונות של הסדרה "משפחה וצרות אחרות" של ערוץ Sky1.
ב-2014 כיכב מקדונל בתפקיד המפקח פיאצ'רה גרין בסרט בשפה האירית "An Bronntanas" שהוקרן ב-Galway Film Fleadh. הסרט נבחר כמועמד האירי לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2015. הסרט נערך מתוך סדרת טלוויזיה בת חמישה חלקים באותו שם ששודרה ברשת TG4 באוקטובר ובנובמבר אותה שנה.
ב-2015 כיכב מקדונל בסדרה המצליחה "An Klondike" של TG4, מערבון שמתרחש בתקופת בהלת הזהב בקלונדייק. ב-2016 הופיע בסרט "Wrecking the Rising" אודות מסע בזמן שבמהלכו הורגים את פטריק פירס לפני מרידת חג הפסחא, וכן בסרט הקצר "An Béal Bocht"המבוסס על רומן סאטירי מאת פלאן או'בריאן.
ב-2018 החל מקדונל לגלם את ניקו פולסטרי, בעלה של איב (הדמות שמגלמת סנדרה או) בסדרה "להרוג את איב".
חיים אישיים.
מקדונל חי בלונדון עם חברתו הבריטית ג'יל.
יבגני אברמוביץ' בירבראייר
יֶבְגֵנִי אַבּרָ(ה)מוֹבִיץ' בִּירְבְּרַאיֶיר (ברוסית: Евгений Абрамович Бирбраер; 23 ביולי 1912 – 6 באוקטובר 1943) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות לאחר מותו על פועלו כמפקד פלוגת מרגמות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר הומל של האימפריה הרוסית במשפחתו של בעל מלאכה. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1934.
גויס לצבא האדום ב-1936. השתתף במלחמת החורף.
ביוני 1941 גויס שוב עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות. בקרבות מאז דצמבר אותה השנה. באוגוסט 1942 סיים קורסי : בית הספר הגבוה לפיקוד. בזמן קרב סטלינגרד פיקד על פלוגת מרגמות. היה בין המשתתפים בכיתור כוחות הורמאכט במהלכו ב-30 בינואר 1943 לאחר שכיוון את ההפגזות הוא גם פירק מנשקם ושבה 60 חיילים וקצין גרמניים. ב-19 באפריל קיבל על כך מדליה על הצטיינות בקרב.
ביצע צליחת דנייפר בלילה של 25 בספטמבר 1943. הפלוגה שבפיקודו עמדה ב-12 מתקפות נגד עד שנהרג במאחז ב-6 באוקטובר.
נקבר בקבר אחים ליד הכפר סמוך לכביש מהיר שמחבר דנייפרופטרובסק וקייב.
בצו נשיאות ברית המועצות מ-26 באוקטובר 1943 הוענק על פועלו עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב" לאחר מותו.
המנון טונגה
ההמנון הלאומי של טונגה קרוי בשם "השיר של מלך איי טונגה" אך ביומיום מוכר יותר בשם השיר הלאומי (בטונגאית: fasi fakafonua). מילות ההמנון נכתבו על ידי הנסיך אולינגטוני טופומלוחי ללחנו של קרל גוסטבוס שמיט.
היסטוריה.
ההמנון הקודם של טונגה נכתב על ידי ג'יימס מולטון (1909-1841), מתודיסט מיסיונרי. מולטון כתב את מילות ההמנון ללחנו של המנון גרמניה. בהסכמתו של מלך טופו הראשון, זכה ההמנון למעמד רשמי ב-1869 ושימש כהמנון הרשמי של הממלכה למשך כמה שנים.
ההמנון בוצע לראשונה ב-1874, אף על פי שככל הנראה היה בשימוש עוד לפני כן. ההמנון מתייחס במילותיו למלך טופו הראשון, שהיה המלך של טונגה בעת כתיבת ההמנון.
אולם הנרי קראון
יונתן רוסין
יונתן רוסין (נולד ב-28 במרץ 2000) הוא שחיין ישראלי המתמחה במשחים למרחקים ארוכים ובשחייה במים פתוחים. הוא אלוף ישראל (2018) ואלוף המכביה (2017) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
רוסין נולד וגדל במגדל העמק. הוא מתאמן בהפועל עמק יזרעאל בהדרכתו של אנדריי טוט.