קלאויקורד
קלאוויכורד
עבד-אל והאב
הצו הקטיגורי
פרשת בהר סיני
מס גולגולת
מס גולגולת הוא מס המוטל בסכום אחיד על אדם באופן בלתי-תלוי בהכנסתו, רכושו, או הוצאותיו.
מס גולגולת, או "מס בסכום קבוע" (lump-sum tax), מהווה אחת הדרכים שבאמצעותן מדינה יכולה לגבות מיסים מתושביה. כיום, הדרך הנפוצה לגביית מיסים היא כאחוז מסוים מבסיס המס (למשל ההכנסה, ההוצאה, או הנכס שעליהם מוטל המס). להבדיל, מס גולגולת אינו נגבה על פי בסיס כלשהו, אלא על עצם קיומו של משלם המס. בפרט, מס גולגולת מאופיין על ידי התכונות הבאות:
באופן מעשי, קשה ליישם מס גולגולת טהור, משום שלא לכל אחד יש היכולת לשלם את מלוא המס. לכן, מדינות שיישמו מס גולגולת בכל זאת נתנו הנחות לאנשים דלי אמצעים.
היסטוריה.
אחת מהדוגמאות הקדומות ביותר של מס גולגולת באה מהתנ"ך. אחרי יציאת מצרים, נצטווה כל אדם מגיל עשרים ומעלה לשלם "מס" קבוע של חצי שקל כדי לממן את עבודת אוהל מועד. בתיאור התשלום בפירוש מודגש שגובה התשלום אינו תלוי בהכנסה:
(שמות, ל יד-טו).
בניגוד לשיקולים המודרניים בעד מסי גולגולת הקשורים ביעילות ואכיפה (ראו שיקולים בעד ונגד מסי גולגולת), פרשנים סבורים שהסיבות לתשלום הקבוע נובעות דווקא משיקולים דתיים. סיבה אחת שלפעמים מוזכרת לציווי על כל אדם לשלם כמות זהה בלי קשר להכנסתו היא משום שהמס מהווה דמי כיפורים, ומכך לא יהיה זה ראוי שליותר עשירים יהיה יותר קל לקנות מחילה על עוונותיהם. הסבר אחר הוא שתשלום קבוע איפשר עריכת מפקד אוכלוסין ללא ספירת בני-אדם, דבר שנחשב לאסור בזמן זה. מכיוון שהיה ניתן למדוד את גודל האוכלסיה על פי מספר השקלים שנאסף, אפשר היה להסיק את גודל האוכלוסייה בלי לספור בני-אדם.
בתקופה המודרנית, מסי גולגולת היו מקובלים במדינות רבות עד המאה ה-19. דוגמה אחת באה מימי הביניים באנגליה. ב-1377, אדוארד השלישי מלך אנגליה הטיל מס גולגולת חד-פעמי בסכום של ארבעה פנס (שליש שילינג) כדי לממן את מסעו הצבאי נגד צרפת. ב-1379 הטיל ג'ון מגונט, השליט בפועל עבור יורשו של אדוורד, ריצ'רד השני, עוד מס חד-פעמי בסכום ארבעה פנס, אך חייב כמרים, נזירים, ודוכסים לשלם סכומים עוד יותר גבוהים. ב-1381 הטיל ג'ון מגונט מס שלישי, הפעם בסכום של שילינג לאדם בלי קשר למקצועו או למעמדו. בגין עול המס הכבד פרץ "מרד האיכרים" נגד המלוכה והמס, ובשלב מסוים הבטיח ריצ'רד לבטל את המס, אך לבסוף המרד נכשל, מנהיגיו הוצאו להורג, והמס אכן נגבה.
דוגמה נוספת היא מס ה"ג'יזיה", מס גולגולת שהוטל על לא-מוסלמים בתקופת האימפריה העות'מאנית, כולל בארץ ישראל. לג'יזיה היו מספר דרגות, והיהודים בארץ ישראל שילמו את המס בדרגה הנמוכה ביותר. שיטת תשלום המס השתנתה ממקום למקום: בירושלים הייתה השיטה לפי רישום של יחידים, ובצפת - לפי קהלים.
מסי גולגולת כיום פחות מקובלים. ב-1988, ראש ממשלת בריטניה דאז מרגרט ת'אצר הובילה הטלת מס גולגולת כחלק מרפורמת מיסים. בשנה הראשונה הוטל המס רק בסקוטלנד, ולאחר מכן הוטל גם באנגליה ובוויילס. המס התקבל בקרב הציבור הבריטי כלא הוגן, והיה מאוד לא פופולרי. מיליונים הצטרפו למסע התנגדות לתשלום המס, ובהם גם בתה של ת'אצר, קרול. ב-1990 יצאו למעלה מ-200,000 אנשים לכיכר טרפלגר בלונדון להפגין נגד המס, ולבסוף מחליפה של מרגרט ת'אצר, ג'ון מייג'ור, ביטל את המס והמירו במס ערך מוסף. בעקבות כישלון צורב זה דעכה התלהבותם של תומכי מסוי בסכום קבוע, הן בבריטניה והן מחוצה לה.
שיקולים בעד ונגד.
בעד.
למס יש שתי מעלות עיקריות:
נגד.
המס נחשב כלא הוגן, משתי סיבות:
תאוריות בכלכלה העוסקות במסי גולגולת.
בגלל המעלות לעיל של מסי גולגולת, כלכלנים לפעמים שואלים מה היה קורה אילו היה ניתן לממן את הוצאות הממשלה אך ורק על ידי מסי גולגולת. אחת התוצאות היותר מפורסמות מתרגיל מחשבה זה היא שאילו כל הכנסות הממשלה היו באות ממסי גולגולת, גרעון תקציבי שנוצר מקיצוץ במיסים לא ישפיע במאומה על הכלכלה. תוצאה זו נקראת "שקילות ריקארדו" (Ricardian neutrality או Ricardian equivalence), על שם הכלכלן דייוויד ריקרדו שהיה הראשון שהעלה השערה זו. יש כלכלנים שמשתמשים בתוצאה זו לבקר את האסכולה הקיינסיאנית שטענה שבתקופות של מיתון צריכה הממשלה ליצור גרעון תקציבי כדי לעודד את הכלכלה. זאת משום שהתוצאה מראה שישנן מערכות מסוי שתחתן לא תוכל הממשלה להשפיע על הכלכלה כשהיא מגדילה את הגירעון התקציבי שלה על ידי הורדה במיסים.
ההוכחה המתמטית של תוצאה זו, והקשר בינה ובין מסי גולגולת, ניתנה על ידי הכלכלן רוברט ברו. הרעיון מאחורי התוצאה הוא שממשלה שמורידה בנטל המס היום תחויב להעלות את נטל המס בעתיד כדי לשלם בחזרה את חובותיה. כל עוד תושבי המדינה מבינים את מה שצפוי בעתיד, הם פשוט יחסכו את כל מה שאינם חייבים היום כדי שיוכלו לשלם את המיסים בעתיד. אילו היה המס נקבע כמס הכנסה או כמס ערך מוסף ולא כמס גולגולת, שינויים במס היו בהכרח משפיעים על הפעילות הכלכלית גם היום וגם בעתיד (לאו דווקא באופן שווה), ואזי הגירעון לא יהיה נייטרלי.
שימוש במס גולגולת להרתעת מצביעים.
בשנת 1870 הוכנס התיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית, האוסר על אפליה במתן זכות בחירה על רקע גזעי. לאחר תיקון זה החלו במדינות הדרום לנקוט פעולות שונות כדי למנוע מהשחורים להצביע. נגד מצביעים שחורים הופעלו אלימות ואיומים, וכן נקבעו תנאי הצבעה סלקטיביים, שהלבנים עמדו בהם והשחורים לא עמדו בהם, כמו ידיעת קרוא וכתוב ותשלום מס גולגולת. מספרן של מדינות אשר הגבילו את ההצבעה רק לאלו ששילמו מס גולגולת הגיע לאחת עשרה. בחלק מהמדינות נקבע חוק לפיו רק אדם שאביו או סבו הצביע בבחירות קודמות יוכל להצביע ללא תשלום המס. חוקים אלה נקבעו כבלתי חוקתיים בפסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנת 1915, אך המשיכו להתקיים תוך אפליה באכיפתם: כלפי שחורים נבחנה העמידה בתנאים בקפדנות, בעוד כלפי לבנים לא נעשה כל מאמץ לבדוק האם אכן שילמו את המס או ידעו קרוא וכתוב. רק בשנת 1964 אושרר התיקון ה-24 לחוקה שהבטיח את האפשרות להצביע ללא קשר לתשלום מס.
קופי אנאן
קוֹפִי אַטָה אַנָאן (באנגלית: Kofi Atta Annan; 8 באפריל 1938 – 18 באוגוסט 2018) היה דיפלומט ומדינאי גאנאי, שכיהן כמזכיר הכללי של האומות המאוחדות מ-1 בינואר 1997 עד 31 בדצמבר 2006. חתן פרס נובל לשלום לשנת 2001.
ביוגרפיה.
נעוריו ותחילת דרכו.
אנאן, בנם של הנרי רג'ינלד וויקטוריה אנאן, נולד ב-8 באפריל 1938 בעיר קומאסי בגאנה. לפי המסורת בגאנה, פירוש שמו הפרטי הוא "נולד ביום שישי", ומשמעות השם השני, "אטַה", היא "תאום", והוא ניתן לו בהיותו אחד משני תאומים. השם אנאן הוא גם שם פרטי הניתן לילד הרביעי במשפחה, אך במקרה של משפחת אנאן נעשה בדורות קודמים לשם משפחה. משפחתו הייתה שייכת לאליטה הגנאית - שני סביו ודודו היו מנהיגי שבטים, והוא משתייך לקבוצות האתניות אסאנטה ופנטה.
אנאן נישא לננה מריה אנאן (לגרגרן), עורכת דין ואמנית משוודיה, אחייניתו של חסיד אומות העולם ראול ולנברג. היו לו שני ילדים מנישואיו הקודמים לטיטי אלקיג'ה, ממנה התגרש בשנות השבעים.
לימודים אקדמאיים.
בין השנים 1954–1957 למד אנאן בפנימייה המתודיסטית היוקרתית מפאנטסיפים (Mfantsipim) בקייפ קוסט, מחוזה הראשי של גאנה. ב־1957, כשסיים את לימודיו, הייתה גאנה לקולוניה הבריטית הראשונה דרומית לסהרה שזכתה לעצמאות. ב־1958 החל אנאן את לימודיו לתואר בכלכלה באוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של קומאסי. הוא זכה למלגה מטעם קרן פורד, והשלים את לימודיו במק'אלסטר קולג' במינסוטה, ארצות הברית. בשנים 1961–1962 למד אנאן במכון ללימודים בינלאומיים מתקדמים (Institut universitaire des hautes études internationales) בז'נבה, שווייץ, וב־1972 השלים את לימודיו לתואר שני בניהול בבית הספר לניהול של MIT. הוא דבר שפות רבות באופן שוטף, ביניהן אנגלית, צרפתית, אקאן , כמה שפות קרו וניבים אפריקאיים שונים.
קריירה.
הקריירה באו"ם.
אנאן החל לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי (WHO) ב-1962. בין השנים 1974–1976 היה ראש מנהל התיירות בגאנה. לאחר מכן, שימש אנאן כתת-המזכיר הכללי של האו"ם בשלוש משרות בזו אחר זו: ניהול משאבי אנוש ומתאם אבטחה (1987-1990), ניהול תקציבי (1990-1992) ופעולות לשמירה על השלום (1993–1994). באוקטובר 1995 נתמנה אנאן לשליח האו"ם ליוגוסלביה.
בספרו של מפקד כוחות האו"ם ברואנדה רומאו דלאיר (Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda) מותח דלאיר ביקורת קשה על התנהלותו של אנאן במהלך רצח העם ברואנדה ב־1994, שעה שהיה תת-המזכ"ל לשמירה על השלום. לטענת דלאיר נקט אנאן מדיניות פאסיבית מדי ומנע מכוחות האו"ם להתערב במשבר, התערבות שיכולה הייתה לצמצם את היקף הטבח.
כמזכ"ל האו"ם.
ב־13 בדצמבר 1996 נבחר אנאן בידי מועצת הביטחון לתפקיד המזכיר הכללי ומינויו אושר ארבעה ימים לאחר מכן בידי העצרת הכללית. הוא החל את הקדנציה הראשונה שלו ב־1 בינואר 1997, בהחליפו את המצרי בוטרוס בוטרוס ראלי, והיה למזכ"ל הראשון מבין אזרחי אפריקה שמדרום לסהרה.
ב־10 בדצמבר 2001 זכה אנאן בפרס נובל לשלום - מחצית הפרס הוענקה לו אישית, ומחציתו האחרת לארגון האומות המאוחדות כולו.
ב־1 בינואר 2002 חודשה כהונתו של אנאן והחלה הקדנציה השנייה שלו בתפקיד המזכיר הכללי. מהלך זה קבע תקדים בתולדות האו"ם, מכיוון שעל פי המדיניות הלא רשמית, עובר התפקיד בין יבשות מדי שתי קדנציות. זו הייתה הקדנציה השלישית ברציפות של תושב אפריקה.