בסרט Taking Sides "נטילת צד"2001 שב סאבו לנושא שחקר ב"מפיסטו". סטלן סקרסגארד מגלם את המנצח הגרמני האמיתי וילהלם פורטוונגלר, והארווי קייטל מגלם חוקר צבא ארצות הברית החוקר את פורטוונגלר על שיתוף הפעולה שלו עם הנאצים. הסרט זכה במספר פרסים בפסטיבל מר דל פלאטה בארגנטינה, כולל הבמאי הטוב ביותר.
בסרט "להיות ג'וליה" (2004), על פי רומן מאת וו. סומרסט מוהם, מככבת אנט בנינג כשחקנית בריטית מפורסמת שחווה סדרה של יריבויות רומנטיות ומקצועיות. בנינג זכתה בפרס גלובוס הזהב על הופעתה.
בשנת 2005 הוענק לסאבו פרס מפעל חיים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-27 במוסקבה.
"רוקונוק" (קרובים) (2006) הייתה הפקה הונגרית שהתבססה על רומן משנת 1932 מאת זיגמונד מוריץ על השחיתות הפוליטית. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-28 במוסקבה.
"מאחורי הדלת" (2012), הפקה באנגלית המבוססת על רומן הונגרי מאת מגדה סאבו (לא קשר משפחתי), מתמקדת ביחסים בין סופרת אמידה (מרטינה גדק) לעוזרתה המסכנה והמסתורית (הלן מירן). הסרט הוא פתח את פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-13 בטביליסי, וזכה בפרס הקהל של מייקל קרטיז בפסטיבל הקולנוע ההונגרי בלוס אנג'לס.
חיים אישיים.
אשתו של סאבו, Vera Gyürey, היא במאית של ארכיב הסרטים הלאומי ההונגרי.
סגר אווירי
בתיה באיאר
בתיה בָּאיֶאר (לעיתים באייר) (Bathja Bayer) (26 בספטמבר 1928 – יוני 1995, ל' בסיון התשנ"ה) הייתה מוזיקולוגית, ארכאולוגית מוזיקה, מורה וספרנית ישראלית.
ביוגרפיה.
בתיה באיאר נולדה בבינגן שבגרמניה. ובשנת 1936, בימי גרמניה הנאצית, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה והתיישבה דרך קבע בחיפה. בשנת 1959 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך, ובהמשך קיבלה תואר בספרנות מן האוניברסיטה העברית בירושלים. כמנהלת מדור המוזיקה בספרייה הלאומית בשנים 1964 עד 1974 מילאה תפקיד חשוב בעיצוב ספריית המחקר המוזיקלי בספרייה הלאומית.
באיאר הייתה מרצה בכירה במחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית וחלוצה בתחום המחקר הארכאולוגי-מוזיקלי של תרבויות עתיקות במזרח התיכון. בתחום זה שקדה על איסוף נתונים ארכאולוגיים ואיקונוגרפיים מתקופת התנ"ך בארץ ישראל כדי לזרוק אור על מוזיקה וכלים מוזיקליים הנזכרים בטקסטים תנכ"יים ופוסט-תנ"כיים.
בשנות ה-60 כיהנה באיאר כמורה לתולדות המוזיקה בבית הספר לאמנויות רננים וקנתה את לב תלמידיה ביצירתיות, בחוש ההומור ובהתלהבותה לנושאי הוראתה.
ארכיונה, ובו מאמרים, התכתבויות ועוד, שמור בספרייה הלאומית.
ג'ורג' שטיגלר
הרלינג
הרלינג (באנגלית: Hurling; באירית: Iománaíocht/Iomáint) הוא ענף ספורט קבוצתי בעל מקורות גאליים עתיקי יומין, בני לפחות 3,000 שנה, שנתון כיום בפיקוח התאחדות האתלטיקה הגאלית (Gaelic Athletic Association). ההרלינג דומה בכמה היבטים לכדורגל גאלי, למשל במבנה המגרש והשערים ובמספר השחקנים (15 בכל קבוצה) וכמו כן הענפים חולקים טרמינולוגיה משותפת רבה. משחק דומה להרלינג המיועד לנשים נקרא קמוגי (camogie). מקורותיו של המשחק משותפים גם לענף השינטי, אותו משחקים בעיקר בסקוטלנד.
מהלך המשחק.
כל שחקן במשחק מצויד במעין מחבט עץ מעוקל הקרוי "הרלי" (hurley). מטרת כל קבוצה לחבוט בכדור קטן המכונה "סליוטר" (sliotar) באמצעות המחבט, לכיוון שער הקבוצה היריבה. אם הכדור עובר בין קורות השער אך עולה מעל המשקוף הקבוצה זוכה בנקודה, ואם הכדור עובר בין הקורות ומתחת למשקוף, כלומר נכנס אל השער שעליו שומר שוער הקבוצה היריבה (המצויד גם הוא במחבט הרלי, שקצהו המעוקל גדול פי שניים מזה של המחבט הסטנדרטי), הקבוצה זוכה בשער, השקול לשלוש נקודות. את הסליוטר ניתן לתפוס ביד, אך לא ניתן להתקדם בצורה זו מעבר לארבעה צעדים. חבטה בסליוטר מותרת הן כאשר הכדור נמצא על הקרקע והן כשהוא עודו באוויר. ניתן גם לבעוט בסליוטר או לחבוט בו בכף יד פתוחה לצורך מסירה לטווח קצר (hand pass). שחקן שרוצה להתקדם מעל ארבעה צעדים כשהכדור בידו, צריך להקפיץ או לייצב את הכדור על קצה מחבט ההרלי. עם זאת, לשחקן המחזיק בכדור מותר לגעת בו ביד רק פעמיים במשך החזקתו.
משחקי הרלינג נערכים ברחבי העולם, והוא משחק נפוץ בקרב הפזורה האירית בממלכה המאוחדת, בצפון אמריקה, באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד, בדרום אפריקה ובארגנטינה.
הרלינג (פירושונים)
טיל חוף-ים
פרודיג'י
עיזאת חאמד
עיזאת חאמד (בערבית: عزت حامد; 1966 – 17 ביולי 2021) היה עבריין ערבי־ישראלי, שנחשב לראש ארגון פשע שמרכזו ביפו.
ביוגרפיה.
חאמד נולד ב־1966 ביפו, בן שביעי למשפחה של 11 ילדים. בבגרותו עבד חאמד בסנדלריה בעיר. אחיו של חאמד התחתן עם בת משפחת עאשור, אך כאשר האשה החליטה להתגרש ממנו ב-1992, פרץ סכסוך חריף בין שתי המשפחות. במהלך השנים נרצחו יותר מעשרה בני אדם על רקע סכסוך זה, ביניהם ארבעה מאחיו של חאמד. בתחילת שנות ה־90 נעצר חאמד באשמת ניסיון רצח ונידון ל־12 שנות מאסר, אותן סיים לרצות בשנת 2004.
בראשית 2006 נעצר חאמד יחד עם ארבעה אנשים הנחשבים לחברי ארגון הפשיעה שלו, באשמת סחיטה, איומים, ניסיון רצח ורצח של חאמד דקה, רצח שבוצע בעקבות ניסיון חטיפה שהסתבך, בעקבות סכסוך עסקי בין בעל מסעדה ביפו וסוחר דגים מעזה. עם זאת, בשל סירוב הפרקליטות לחשוף את מקורותיה המודיעינים, נערכה עם חאמד ואנשיו עסקת טיעון במסגרתה הורשע חאמד רק בחטיפה, ונידון לשלוש שנות מאסר.
בראשית 2011 נעצר חאמד שוב באשמת סחיטת דמי חסות רחבת היקף, ניסיונות רצח והטמנת מטעני חבלה, וזאת כחלק מגל מעצרים של עשרות חשודים במעשי פשיעה.
ב-17 ביולי 2021 נרצח ביריות בתל אביב בעת שרכב על אופנוע.
מרכז קנדה
מרכז קנדה הוא מרכז ספורט ונופש הנמצא במטולה שבישראל. המרכז נבנה בכספי תרומות של הקהילה היהודית בקנדה ונחנך ב-1995.
המרכז כולל מגוון גדול של מתקני ספורט ונופש הכולל בריכות שחיה, ג׳קוזי, מגרשי ספורט ובאולינג, וכן אולם קולנוע 7 ממדים כולל את מיתחם "קנדה קידס" שבו מתקני ג`ימבורי, בימבות, בריכת כדורים, מגלשת מכוניות, כדורים קופצים ועוד משחקים מגוונים.
כמו כן, במקום טלוויזיה המשדרת תכנים מיוחדים לילדים ופינת צביעה של דמויות אהובות, אך עיקר ייחודו של מרכז קנדה הוא בשתי זירות הקרח הנמצאות בו, שהגדולה שבהן היא זירת קרח בגודל אולימפי המתאימה לתחרויות החלקה אמנותית ומשחקי הוקי קרח.
בשנת 2013 שופצה זירת הקרח לקראת המכביה ה-19 במימון תנועת מכבי העולמית.
אהרן שלוש (ניצב)
אהרן שלוש (19 באוגוסט 1921 - 24 בספטמבר 2004) היה ניצב במשטרת ישראל.
חייו.
שלוש נולד בתל אביב, בן למשה שלוש, ולמד בגימנסיה הרצליה. משנת 1938 שירת בארגון ההגנה ועם קום המדינה בצה"ל. בשנת 1949 עבר לעבוד במשרד הפנים והיה קצין מחוז בנושא מיעוטים. באוקטובר 1950 הצטרף למשטרת ישראל והיה ראש מדור מיעוטים במחלקה לתפקידים מיוחדים. לאחר מבצע קדש מונה לראש הלשכה המקומית לתפקידים מיוחדים בעזה.
בשנת 1959 מונה לראש המחלקה לתפקידים מיוחדים במטה הארצי של המשטרה. בין השנים 1963–1965 שהה בארצות הברית ולמד במכללה לביטחון לאומי (בשנים אלו החליף אותו בתפקידו מאיר נוביק). בשובו לארץ חזר לראשות המחלקה ובשנת 1971 קודם לדרגת תת-ניצב. בשנת 1972 מונה לסגן מפקד מחוז דרום ובהמשך אותה שנה מונה למפקד המחוז. במהלך 1973 פרש מהמשטרה ועבר לשמש מזכיר אקדמי של אוניברסיטת תל אביב, אך בשנת 1977 חזר למשטרה ועד 1980 עמד בראש אגף החקירות.
בשנת 1980 חזר שלוש לאוניברסיטת תל אביב ושימש דיקן הסטודנטים. כגמלאי המשטרה היה חבר בית הדין המשמעתי.
שלוש היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, מרים לבית אנג'ל, נולדו שתי בנות - גילה הנשואה לשחקן אלכס פלג ודליה. מאשתו השנייה, עליזה לבית בונה נולד הבן דורון.
חיבר את הספר "מגאלאבייה לכובע טמבל" (1997), שבו הביא את סיפור משפחתו, החל מראש המשפחה שעלה ארצה מאוראן.
למעדנה בת המלך
"למעדנה בת המלך" הוא הטקסט הכתוב על חותם שמקורו אינו ברור ועשוי להיות מתקופת בית ראשון. חותם זה נושא צורת נבל, והסמל שנטבע על גבי מטבעות החצי שקל חדש מתבסס עליו. יש ארכאולוגים הסבורים כי החותם הוא זיוף מודרני.
החותם נרכש בשוק העתיקות בשנת 1978 ממקור לא ידוע, בידי ראובן הכט, שהציגו בפני נחמן אביגד, שחקר ופרסם אותו. גם לאביגד לא היה מידע אודות המקום בו נמצא. הכט תרם את החותם למוזיאון ישראל, שהציגו בשנים 1993-1980.
תיאור החותם.
החותם, המשתייך למשפחת החותמות הסקרבואידיים, עשוי אבן ישפה חומה-כתומה. מידותיו 9.5x12.5 ועוביו 6 מילימטרים, והוא נקוב לאורכו.
פני החותם מוקפים מסגרת, ובחלקו העליון חרוטה דמות נבל אסימטרית בעלת תריסר מיתרים. תיבת התהודה של הנבל מעוטרת בורדה במרכזה ובמחרוזת פנינים בשוליה.
מתחת לנבל נכתב בכתב עברי קדום שמה של בעלת החותם בשתי שורות, שקו הפרדה כפול מבדיל ביניהן:
על סמך צורת האותיות, תיארך אביגד את הכתובת למאה ה-7 לפנה"ס וקבע את מקורה בממלכת יהודה, אך מאחר שלא היה יכול לקבוע תאריך מדויק יותר, נמנע מלנחש את זהותו של המלך המוזכר בחותמת. דיונים נוספים בידי אביגד ואחרים ניסו להשוות בין השם "מעדנה", שאינו מוכר ממקורות נוספים, לשמות תנ"כיים דומים ובשאלה האם התואר "בת המלך" - אשר מקבילות זכריים לו נמצאו בכמה חותמות מציין את היותה של בעלת החותם נסיכה, או שמא זהו תואר כלשהו.