תעודת הבגרות היא המדד הנפוץ ביותר לקבלת אדם ללימודי תואר ראשון בישראל. עם זאת, חלק מהמוסדות האקדמיים מאפשרים לימודים אלה גם לאנשים שאינם בעלי תעודת בגרות. בחלק מהמקרים נדרשת השלמה חלקית בלבד של מקצועות בגרות, ובחלקם לא נדרשים מבחני בגרות כלל. באופן כללי, ניתן למנות כמה סוגים של מסלולים כאלה:
באופן דומה, קיימות אפשרויות לקבלה למוסדות אקדמיים עם תעודת בגרות וללא ציון פסיכומטרי.
רפורמה וביקורת על שיטת תעודת הבגרות.
במהלך שנת הלימודים תשע"ב, התעוררה ביקורת שלילית כנגד מספר בחינות הבגרות במערכת החינוך הישראלית המכניס את תלמידי התיכון ללחץ גדול ומיותר. בעקבות הביקורת השלילית, מינה שר החינוך דאז גדעון סער ועדה לבחינת מערך בחינות הבגרות במערכת החינוך הישראלית. הוועדה נדרשה להגיש המלצותיה עד חודש דצמבר ולדון בחלופות לבחינות הבגרות ובהן עבודות גמר, בחינות פנימיות בית־ספריות וצמצום מספר שאלוני הבגרות. לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה, עם כניסת שי פירון לתפקיד שר החינוך, הגישה הוועדה את המלצותיה, והמליצה לצמצם את היקף תעודת הבגרות לארבעה עד שישה מקצועות חיצוניים בלבד והפיכת יתר המקצועות לפנימיים. שי פירון הודיע כי יפעל לצמצום היקף בחינות הבגרות בשנים הבאות.
המפסטד הית'
המפסטד הית' (באנגלית: Hampstead Heath) הוא פארק אנגלי גדול (שטחו 3.2 קילומטר רבוע) בצפון לונדון, סמוך להמפסטד. בפארק מספר רב של אגמים קטנים, חורשות, ביצה ושטחי דשא גדולים. מגבעת הפרלמנט הנמצאת בפארק ניתן לראות אל כל הסיטי.
הפארק נמצא ברובו ברובע קמדן (2.8 קמ"ר מהפארק) של לונדון. חלק קטן (0.4 קמ"ר) נמצא ברובע ברנט.
בקצהו הדרומי של הפארק נמצאת בריכת הלידו - בריכה לא מקורה, וצפונה לה שני אגמים קטנים שגם בהם ניתן לשחות. בפארק נמצא בית קנווד, בעבר בית אחוזה וכיום אתר מורשת בריטי.
בשנת 2005 הציב בפארק הפסל ג'אנקרלו נרי את פסלו "הסופר" - פסל בגובה 9 מטרים המתאר שולחן וכיסא.
בשעות הלילה ידוע הפארק כמקום בילוי להומוסקסואלים.
גלריה.
חדרי המלחמה של צ'רצ'יל
מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט (באנגלית: Churchill War Rooms) הם מצודה צבאית בלונדון, אנגליה המשמשת כמוזיאון צבאי לתקופת מלחמת העולם השנייה. חדרי המלחמה נמצאים ברחוב ג'ורג' הגדול, במרתף של בניין משרד האוצר הבריטי, למול פארק סנט ג'יימס.
היסטוריה.
מרתפי הבניין המקורי שופצו בשנת 1938 קודם לתחילת מלחמת העולם השנייה על מנת להפכם למצודה צבאית. בשל פגיעותם הרבה ננטשו חדרי המלחמה מיד לאחר המלחמה, וכמעט דבר לא הוצא מהם. ב-1984 הפכו למוזיאון המנוהל על ידי מוזיאון המלחמה האימפריאלי.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימשו החדרים את ממשלת בריטניה ובעיקר את וינסטון צ'רצ'יל.
החלק המוצג לקהל הוא חלק קטן מן הקומפלקס שגודלו כ-12,000 מטר רבוע ובו, בתקופת מלחמת העולם השנייה, עבדו 528 אנשים. במפקדה היו מסעדה, מטווח, בית חולים, חדרי מגורים תת-קרקעיים, חדר לראש הממשלה, חדר לממשלה. חדר מפות שממנו ניהלה הממשלה הבריטית את פעולות הצבא ואף חדר סודי שהיה מסומן כחדר שירותים אישי לראש הממשלה אך בעצם היה בו קו טלפון ישיר לבית הלבן בוושינגטון.
חדר המפות מסודר באותו אופן בו היה ביום האחרון של המלחמה, וזאת מאחר שהחדרים נאטמו מיד עם סיום המלחמה, ורק עם ההחלטה להפוך אותם למוזיאון, נפתחו מחדש.
בשנת 2003 הורחב המוזיאון ושונה שמו מ"חדרי המלחמה של הקבינט" (Cabinet War Rooms) לשמו הנוכחי, ונפתחו לציבור מספר חדרים נוסף בהם עשה שימוש צ'רצ'יל במהלך המלחמה למגוריו. במהלך המלחמה נקראו חדרים אלה בשם "סוויטת צ'רצ'יל" - "The Churchill Suite". בפברואר 2005 נפתח אגף נוסף למוזיאון המציג את פעלו הציבורי ואת חייו הפרטיים של צ'רצ'יל באמצעות מסמכים מקוריים, תמונות ומצגות.
חומת לונדון
חומת לונדון נבנתה על ידי הרומאים במאה השנייה סביב לונדיניום, בסביבות שנת 200 לספירה, עד ככל הנראה שנת 220, על מנת להגן על העיר הרומאית. היא המשיכה להגן על היישוב במשך כ-1000 שנים, הרבה אחרי שהרומאים גורשו בשנת 410. בשנת 457 החומה הזו הגנה על לונדון מהתקפת הסקסונים. בחומה היו מספר שערים ממזרח למערב:
כיום שמות שערים אלה הם שמות של רחובות או אזורים בלונדון שבהם עמדו השערים.
בימי הביניים חוזקה החומה ונוספו לה שערים וביצורים. בימי הביניים חיזקו אנשי לונדון את החומה והיא המשיכה למלא את תפקידה בהגנה על העיר. בשריפה הגדולה של לונדון, בשנת 1666, הושמדה כמעט כל העיר שבתוך החומה. בשיקום העיר נשכחה החומה ונעלמה, לאחר שבנו את הבתים החדשים משני צידיה. במאות ה-18 וה-19 נהרסו מרבית חלקי החומה או שולבו לתוך מבנים, ואלה שנותרו נהרסו ברובם במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. שרידים של החומה נותרו בקרבת מצודת לונדון על גבעת טאוור וברחוב "חומת לונדון" בחצר מוזיאון העיר לונדון.
החומה הקיפה שטח של 1.3 קילומטר רבוע. רוחבה היה כ-3 מטרים וגובהה כ-5 מטרים.
פארק סנט ג'יימס
פארק סנט ג'יימס (באנגלית: St. James's Park) הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון. הפארק ממוקם ברובע וסטמינסטר של העיר לונדון באנגליה. בקצהו המערבי של הפארק נמצא ארמון בקינגהאם, מקום מגוריה של אליזבת השנייה מלכת בריטניה. בקצהו הצפוני של הפארק נמצא ארמון סנט ג'יימס.
לאורך חלקו הצפוני של הפארק עובר המאל, ובמזרחו נמצא משמר הסוסים.
בפארק אגם קטן ובו שני איים הקרויים "אי הברווזים" ו"האי המערבי".
הגשר החוצה את האגם משקיף על ארמון בקינגהאם.
היסטוריה.
הפארק ניקנה על ידי המלך הנרי השמיני על מנת לשמש לו אזור צייד איילים. במקור היה הפארק שטח בור ביצתי. המלך צ'ארלס השני פתח את הפארק לשימוש הציבור הרחב.
כחול (להקה)
כחול הוא הרכב מוזיקלי שמנגן מוזיקה אירית.
היסטוריה.
להקת "כחול" הוקמה בסוף שנות התשעים על ידי אורי מילס כ"סופרגרופ" שמטרתה לנגן ולהקליט מוזיקה אירית וקלטית עם "טוויסט" מזרח-תיכוני. הלהקה מופיעה בכל רחבי הארץ במועדונים ובפסטיבלי מוזיקה עממית, ואחד משיאיה היה חימום ללהקת "ג'ת'רו טאל" הבריטית בשנת 2000.
בשנת 2003, ערכו מופע בפסטיבל המוזיקה האירית בתל אביב בו אירחו את דויד ברוזה.
חברי הלהקה.
במשך השנים נגנו במקהלה גם: נועם חן בכלי הקשה, רמי שולר, אלון נדל בבס, דורון רפאלי בתופים, נמרוד אלישר, עופר בן ציון, יוסי זיג, ארקן אוגור וטרסה הארקין.
תקליטים.
הלהקה הקליטה אלבום בכורה, הגמל הקלטי (The Celtic Camel), שיצא לאור ב-2003. ומאותה הקלטה יצא תקליט שדרים: עיבוד "אירי-מזרח-תיכוני" של השיר "את ואני והרוח" (מילים: יורם טהרלב, לחן: נחום היימן).
שם האלבום מבליט את השילוב בין מזרח ומערב במוזיקה של הלהקה. באלבום התארחו, מלבד הנגנים הישראליים, גם נגן הגיטרה והקומוז (כלי פריטה בין עוד לקתרוס) הטורקי ארקאן אוגור ונגנית המלודיאון (אקורדיון כפתורים) טריסה הארקין מאירלנד.
רשימת השירים באלבום:
אספה מכוננת
אֲסֵפָה מְכוֹנֶנֶת היא גוף נבחר אשר מטרתו העיקרית היא לנסח טיוטה, או אף לאמץ חוקה למדינה בהתהוותה.
מושג זה יכול להתייחס למספר אספות מכוננות ספציפיות.
אננטיומר
אננטיומר – מולקולה א-סימטרית אשר מהווה תמונת מראה מדויקת של מולקולה אננטיומרית אחרת. מקור המושג אננטיומר ביוונית: Enantios, ופירושו "הפוך". לאננטיומרים, בניגוד לאיזומרים אחרים, תכונות פיזיקליות זהות (למעט פעילות אופטית, ראו בפרק הבא): הם רותחים וניתכים באותה הטמפרטורה, יש להם צפיפות זהה, וכן הלאה. מצב זה נובע מכך שהגורמים הקובעים את התכונות הפיזיקליות, כמו הקשרים הכימיים בין אטומי האננטיומרים, מיקום האטומים, אורכי הקשרים, הזוויות וכן הלאה, זהים לגמרי. תגובה כימית נקראת אננטיוסלקטיבית אם נוצר במהלכה עודף משמעותי של אחד האננטיומרים. שני האננטיומרים מסומנים כ-(+) ו-(-) או R ו-S, ובביולוגיה נהוג להשתמש באותיות D ו-L.
פעילות אופטית.
ניתן להבדיל בין אננטיומרים על פי השפעתם על אור מקוטב - תופעה המכונה פעילות אופטית. כאשר מקרינים תמיסה של אננטיומר נקי באור מקוטב מישורית (אור שעובר דרך מסנן אופטי מיוחד המאפשר רק לקרניים במישור מסוים לעבור), המרכזים הכיראליים במולקולות מסיטים את האור לכיוון מסוים. פעילות אופטית קיימת רק במולקולות כיראליות. שני אננטיומרים שונים מסיטים את האור באותה הזווית בדיוק, אך בכיוון ההפוך. האננטיומר המסיט את האור עם כיוון השעון מסומן בסימן הפלוס (+), ואילו האננטיומר המסיט את האור כנגד כיוון השעון מסומן בסימן המינוס (-).
הפעילות האופטית של אננטיומר מסוים ניתנת למדידה בעזרת מכשיר אופטי פשוט. הנתון נמדד במעלות של זווית הסטת האור, והוא נקרא הסטה אופטית ומסומן באות היוונית אלפא (α). כיוון שההסטה הנמדדת תלויה גם בריכוז החומר, בממס, באורך התווך (כלומר, בעובי הכלי בו נמצאת התמיסה אותה מודדים) ובטמפרטורה, הוגדרו תנאים סטנדרטיים למדידת ההסטה, זאת כדי למנוע טעויות. הנתון הסופי אליו יש להתייחס נקרא הסטה ספציפית, והוא מסומן באלפא הנתונה בסוגריים מרובעים: [α]. כך, למשל, לחומצת האמינו (+)-אלנין (כלומר, לאננטיומר של אלנין המסיט את האור עם כיוון השעון) יש 8.5+=[α]. ל-(-)-אלנין יש הסטה ספציפית של 8.5-.
תערובת המכילה כמויות שוות של שני אננטיומרים מכונה תערובת רצמית (Racemic), ואין לה פעילות אופטית. הסטת האור של כל אחד מהאננטיומרים מבטלת את זו של השני. מקור המושג בלטינית: רצמוס פירושו "אשכול ענבים"; תערובת רצמית התגלתה לראשונה על ידי המיקרוביולוג הצרפתי לואי פסטר בחומצה טרטרית, שמקורה בענבים. תהליך שבו אננטיומר אחד הופך בהדרגה לשני נקרא רצמיזציה.