בהמשך למאבקו זה, הוא פרסם ספר אשר נקרא "לרמות חלק מהאנשים כל הזמן" (באנגלית: Fooling Some of the People All of the Time) אשר מספר על מאבקו זה. הוא גם הקים אתר אינטרנט בשם FoolingSomePeople.com, כדי לקדם את הספר, והעלה מידע על הצד שלו בסכסוך, לרבות הודעה לעיתונות של Allied בפברואר 2007 ובה הודאה כי סוכן של החברה השיג רשומות טלפון של איינהורן במרמה.
מאבקו נגד חברת Allied נמשך בסופו של דבר כ-6 שנים. איינהורן הציג את החברה Allied כמיקרוקוסמוס של מגמות השוק. "מה שראינו שנה מאוחר יותר הוא כי Allied הייתה קצה הקרחון; כי סוג זה של מוסר מפוקפק ופילוסופיה ופעילות עסקית היה נפוץ הרבה יותר מאשר מה שזיהיתי באותו הזמן" אמר. "המדינה שלנו, הכלכלה שלנו, הם שמשלמים מחיר עצום בשביל זה”.
בסוף 2008, הודיע משרד המפקח הכללי של הבורסה לניירות ערך כי היא חוקרת כמה מן האשמות שאיינהורן טען כנגד ה-SEC על טיפולו הכושל בעניין זה, לרבות האפשרות כי ייתכן ועורך דין לשעבר ב-SEC לקח חומרי חקירה חסויים איתו כשעזב את הנציבות וסיפק חומרים אלו לחברה אשר קיבלה אותו לעבודה בתפקיד לוביסט.
ליהמן ברדרס.
החל מיולי 2007, הפך למוכר בשורט במניות ליהמן ברדרס. הוא האמין כי בית ההשקעות נמצא במצב של הון שלילי, וחשוף ביותר למכשירים פיננסים מסוג CDO אשר לא נרשמו כראוי. הוא אף טען כי הם השתמשו בתעלולים חשבונאים מפוקפקים בדיווחים הכספיים שלהם.
כאשר בית ההשקעות בר סטרנס חולץ בערבות של הבנק הפדרלי בחודש מרץ 2008 ונמכר לקונצרן הבנקאי JPMORGAN CHASE, בית ההשקעות המתחרה ליהמן ברדרס היה במצב שברירי ביותר. סמנכ"ל הכספים של ליהמן הייתה ארין קאלאן, שהוכתרה על ידי "וול סטריט ג'ורנל" כ"אדם ההגון בליהמן". הבעיה הייתה שהיא הועסקה בבית ההשקעות שישה חודשים בלבד וכן שהרקע שלה היה כעורכת דין בתחום המיסים ולא היה לה ניסיון מעשי בפיננסים.
בנאום שנשא בכנס באפריל, החל לדבר בפומבי על פוזיציות השורט כנגד בית ההשקעות. להמן ברדרס פנה לקרן גרינלייט וביקש עותק של הנאום, אשר נשלח אליהם.
בחודש מאי 2008, ביצעה מנהלת הכספים קאלאן שיחה פרטית עם איינהורן והאנליסטים שלו. מטרת השיחה עם קאלאן היה לתת לה הזדמנות להסביר את הפערים אותם הוא גילה בין הדוחות האחרונים של הפירמה הפיננסית ובין מה שנידון בכנס של החברה בעקבות פרסום הדוחות.
מאוחר יותר נאמר כי הגב' קאלאן פספסה בכמה מן התשובות לשאלות אותן נשאלה לגבי הערכות שווי הנכסים של ליהמן. כאשר איינהורן פרסם בציבור מאוחר יותר את השיחה, המחיר המתדרדר גם כך של מניית ליהמן קרס עוד יותר. קאלאן פוטרה כעבור מספר שבועות, כאשר בית ההשקעות פרסם דוח גרוע מהצפוי אשר הכיל הפסד של 2.8 מיליארד ברבעון השני.
בית ההשקעות ליהמן ברדרס פשט את הרגל בספטמבר 2008.
מיקרוסופט.
בתאריך 26 במאי 2011 קרא איינהורן לסטיב באלמר מנכ"ל חברת מיקרוסופט להתפטר מתפקידו לאחר שהחברות אפל וIBM עקפו אותה בשווי השוק שלה.
גרין מאונטיין.
במהלך סתיו 2011 פורסם כי איינהורן מחזיק באמצעות חברתו פוזיציית שורט שנלקחה במחיר כ-80$ על חברת הקפה גרין מאונטיין. בתאריך 09 בנובמבר 2011 החברה פרסמה את דוחות הרבעון השלישי ובהם היא החטיאה את תחזיות האנליסטים וכתוצאה מכך צנחה בכ-35% לשער של 44.1$ בלבד.
בילבורד 200
מצעד הבילבורד 200 (באנגלית: Billboard 200), הוא מצעד אלבומים המציג מדי שבוע את 200 האלבומים והמיני-אלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. המצעד מתפרסם במגזין המוזיקה בילבורד ומשמש לעיתים קרובות להערכת הפופולריות של אמן או להקה.
המצעד מתבסס בעיקר על נתוני מכירות, פיזיות ודיגיטליות, של אלבומים בארצות הברית. פרק הזמן הנמדד במצעד היה במקור מיום שני עד יום ראשון בשבוע לאחר מכן, אך מאז יולי 2015 פרק הזמן מתחיל ביום שישי ומסתיים ביום חמישי בשבוע לאחר מכן, במטרה להתחיל את המדידה ביום הקבוע בו מתפרסמים אלבומים חדשים ברחבי העולם. אלבומים שלא יוצאים לאור בארצות הברית לא נכנסים למצעד, גם אם מיובאים לארצות הברית ונמכרים שם.
היסטוריה.
מגזין הבילבורד החל את מצעד האלבומים בשנת 1945. תחילה דירג המצעד רק את חמשת האלבומים הנמכרים ביותר, ולא התפרסם על בסיס שבועי אלא אחת לשלושה עד שבעה שבועות. בשנת 1955 הרחיב המגזין את מספר האלבומים המתפרסמים במצעד ל-15 אלבומים, והתפרסם אחת לשבועיים. החל מה-24 במרץ 1956 התפרסם המצעד בתדירות שבועית. האלבום הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי היה "Belafonte" של המוזיקאי הארי בלפונטה. משנת 1956 נקרא המצעד "מצעד אלבומי הפופ הנמכרים ביותר".
החל מה-25 במאי 1959 פוצל המצעד לשני מצעדים, האחד נקרא "Best-Selling Stereophonic LPs" ובו דורגו 30 אלבומי סטריאו, והשני נקרא "Best-Selling Monophonic LPs", ובו דורגו 50 אלבומי מונו. שמות המצעדים שונו מספר פעמים לאורך השנים, וב-17 באוגוסט 1963 אוחדו השניים למצעד אחד שדירג 150 אלבומים ונקרא "Top LPs". ב-1 באפריל 1967 הורחב המצעד ל-175 אלבומים, וב-13 במאי באותה השנה ל-200 אלבומים. לאורך השנים שונה שם המצעד, עד ל-14 במרץ 1992, אז שונה השם ל-"The Billboard 200".
סטטיסטיקות.
אמנים.
מספר האלבומים הרב ביותר בעשירייה הפותחת של המצעד
מספר האלבומים הרב ביותר בצמרת המצעד
המספר הרב ביותר של אלבומי אולפן ברצף אחיד בצמרת המצעד
המספר הכולל הרב ביותר של שבועות ברצף אחיד בצמרת המצעד
מספר האלבומים הרב ביותר במצעד בו זמנית
אלבומים.
המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד
המספר הכולל הרב ביותר של שבועות במצעד
הקפיצות הגדולות ביותר לצמרת המצעד
Vampire Weekend
ומפייר וויקנד
ומפייר ויקאנד
סוואמי שיבננדה
סוואמי שיבננדה (8 בספטמבר 1887 - 14 ביולי 1963) היה סופר ומורה רוחני הודי.
נולד בשם קופוסוואמי בכפר השוכן לגדות הנהר טמרפראני בדרום הודו. כצאצא למשפחה מהקאסטה הגבוהה (קאסטת הברהמינים) התקבל בצעירותו ללימודי רפואה. בשנת 1913 עבר להתגורר במלזיה, שם שימש כרופא.
ב-1923 חזר להודו, הגיע למדרס והחל במסע שכלל ביקורים במקדשים. ב-1924 התיישב ברישיקש, והקדיש עצמו לתרגולים רוחניים. בשנה זו הוא פגש את הנזיר שרי סוואמי וישונננדה סראסווטי שהיה לאחר מכן המורה שלו, ממנו קיבל את השם בו התפרסם - סוואמי שיבננדה סרסוואטי.
בשנת 1936 הקים את אגודת "Divine Life", ששימשה כארגון דתי ומטרתה בין היתר הפצת ספרים ומאמרים בנושאי יוגה ודנטה והקמת מרכזים ללימוד יוגה. בשנת 1948 הוקמה אקדמיית היער יוגה ודנטה (Yoga-Vedanta Forest Academy), שנועדה להפצת ידע רוחני ואימון אנשים ביוגה ודנטה. בשנת 1953 כינס שיבננדה את הפרלמנט העולמי של הדתות.
שיבננדה כתב כשלוש מאות ספרים, שעוסקים במטאפיזיקה, יוגה, חינוך, אתיקה, אמנות ועוד.
תלמידו, סוואמי וישנו דבננדה ("הסוואמי המעופף"), יצא בשליחותו למערב ב-1957 והפיץ את תורתו של שיבננדה במערב, שם התפרסם. בהודו עצמה פרסומו היה נמוך יחסית למורים רוחניים אחרים.
ווריור (מתאבק)
ווריור (נולד כג'יימס הלוויג; 19 ביוני 1959 - 8 באפריל 2014) היה מתאבק מקצועי אמריקאי אשר הרבה להופיע בהופעות הארגונים האמריקאים המובילים בתחום, ביניהם WWF ו-WCW. הלוויג נודע בשם הבמה שלו "אולטימט ווריור" (Ultimate Warrior - מאנגלית: לוחם מוחלט) ולבסוף הפך כה מזוהה עם השם עד ששינה את שמו החוקי ל"ווריור".
קריירת ההיאבקות.
ווריור התחיל את הקריירה שלו בארגון ההיאבקות המקצועית הקטן יחסית WCCW בשנת 1985. ב-1987 עזב את הארגון ועבר לארגון המוביל באותה תקופה, ה-WWF (לימים, ה-WWE). ווריור שולב בעלילות הנפתלות של ה-WWF, אשר תיארו רבות את התחרותיות המבוימת שבין המתאבקים כמעין אופרת סבון רווית אלימות, והחל צובר פופולריות בקרב קהל המעריצים.
כבר ב-1988 החליטו התסריטאים לשתול דמותו במאבקים העיקשים שחיברו עבור התארים הפיקטיבים של הארגון ולזכותו בתואר "האלוף הביניבשתי". בעוד שתארים אלו נהגו לעיתים להחליף ידיים במהרה על פי התסריט, ווריור החזיק בו כחצי שנה לפני שהתסריט קבע כי יפסידו לדמות המתאבק ריק רוד. ארבעה חודשים לאחר מכן, שוב בעדות לפופולריות שלו, דמותו זכתה בשנית בתואר.
זכייה מתוסרטת בתואר פיקטיבי נוסף נפלה בחיקה של דמותו של ווריור במסגרת קרב מבוים עם דמות המתאבק הפופולרית ביותר בארגון - האלק הוגאן. הקרב המבוים עצמו נערך במסגרת אחד משני אירועי השיא השנתיים של הארגון - רסלמניה. בקרב זה ניצחה דמותו של ווריור את הוגאן וזכתה בתואר אלוף ה-WWF במשקל כבד. אמנם, כדרכה בקודש של עלילת ה-WWF שני התארים נלקחו מווריור בקרבות מבוימים שונים בהם הפסיד, אך דמותו הייתה לראשונה לעמוד בראש ההיררכיה ולהחזיק בשני התארים בו זמנית, מעמד בו נשארה משך חודשים מספר.
בשנת 1998 עבר לארגון ה-WCW וב-2008 פרש רשמית מהיאבקות.
מותו.
הלוויג נפטר ב-8 באפריל 2014. הוא נכנס להיכל התהילה של ה-WWE ב-5 באפריל, הופיע ברסלמניה 30 ב-6 באפריל, והופיע לראשונה מזה 18 שנים ב-RAW ב-7 באפריל, יום לפני מותו. בשעה 5:50 התמוטט הלוויג תוך כדי הליכה למכוניתו עם אשתו באריזונה מחוץ למלון שלהם. הוא הובהל לבית החולים, שם נקבע מותו. כעבור מותו של ווריור ערכו בארגון ה-WWE טקס לזכרו, ועמדו לכבודו דקת דומיה.
מונסון (ספרד)