מחקרים מעידים על כך שלעובדים, הבאים במגע עם הלקוח בתפקידים שונים, קיימת השפעה על רגשותיו של הלקוח. כך למשל, דיילים מצליחים לרומם את רוחם של הנוסעים, נושים מצליחים לעורר חרדה בקרב בעלי החוב, ועובדי שרות לקוחות המביעים רגשות חיוביים מעוררים רגשות חיוביים יותר אצל הלקוח. תופעה זו יכולה להיות מוסברת, לדעת החוקרים, באמצעות המכניזם של "הדבקה רגשית" (emotional contagion), לפיו, אדם יכול "להידבק" ברגש המובע על ידי אדם אחר. כלומר, היחשפות לאדם המביע רגשות חיוביים או שליליים יכולה לייצר או לעורר רגשות דומים אצל האדם הצופה בהבעה רגשית זו, ובכך למעשה לשנות את מצבו הרגשי בהתאם לסוג הרגשות המובעים על ידי האדם שמולו.
מחקרים מראים קשר ישיר בין שביעות הרצון של הלקוח מהשירות לבין הבעת רגשות חיוביים של העובד כלפיו, בייחוד בתפקידים שבהם הרגשות שמביע העובד (כמו אמפתיה או נעימות), מהווים מדד מקובל לטיב השרות שהוא מעניק. הבעה רגשית חיובית מצד העובד, נמצאה קשורה לתפיסה חיובית יותר של השרות שניתן, וכן לכוונה של הלקוח לחזור לקבל שרות זה בעתיד או להמליץ עליו לאחרים.
מחקרים רבים מעידים כי עבודת רגשות במסגרת התפקיד עשויה להוביל לשחיקה ולתשישות רגשית של העובד לאורך זמן, וכן לפגום בשביעות רצונו של העובד בתפקיד. כך נמצא, כי רמות גבוהות של שימוש בוויסות רגשי בתפקיד קשורות ברמות גבוהות יותר של תשישות רגשית ורמות נמוכות יותר של שביעות רצון בקרב העובדים.
ישנן ראיות מחקריות לכך שדרישה לעבודת רגשות בתפקיד אינה בהכרח מתוגמלת בשכר, אלא כי תגמול זה מותנה בדרישות הקוגניטיביות הכלליות של התפקיד. כלומר, בעיסוקים בעלי דרישות קוגניטיביות גבוהות, השכר גבוה יותר ככל שהדרישה לעבודת רגשות גבוהה יותר, ואילו בעיסוקים שבהם הדרישות הקוגניטיביות נמוכות, השכר דווקא יורד ככל שהדרישה לעבודת רגשות גבוהה יותר.
עבודה רגשית עומדת במרכזו של מודל אפר"ת, שפותח על ידי אלפרד אדלר, מודל התנהגותי המתאר את התהליך המתרחש בתוכנו מרגע חשיפתנו לאירוע ועד לתגובה שלנו אליו.
טאריק עבדול-ואהד
טאריק עבדול-ואהד (בצרפתית: Tariq Abdul-Wahad; נולד כאוליבר מייקל סיינט-ג'ין ב-3 בנובמבר 1974) הוא כדורסלן צרפתי ששיחק בעבר בליגת ה-NBA.
קריירה.
עבדול-ואהד נולד בצרפת להורים שהיגרו מגיאנה הצרפתית. הוא שינה את שמו לטאריק עבדול-ואהד לאחר שהתאסלם בשנת 1997. טאריק היה השחקן הצרפתי הראשון ששיחק ב-NBA. בתחילה שיחק עבדול-ואהד באוניברסיטת מישיגן, אך לאחר מכן עבר למכללה בסן-חוזה ובשנת 1997 נבחר בדראפט על ידי הסקרמנטו קינגס. הוא נודע כשחקן הגנתי אך בעקבות פציעות רבות מהן סבל הספיק לשחק רק 236 משחקים מתוך 788 במדי הקינגס. בשנת 2005 נכלל עבדול-ואהד ברשימת שחקני המילואים של הדאלאס מאבריקס אך שוחרר במחנה האימונים שקדם לעונת 2005/2006. עבדול-ואהד הוזמן בנובמבר 2006 לקבוצה האיטלקית קלימאמיו בולוניה למבחנים, אך לא הוחתם לבסוף.
חולצתו במכללה שבסן-חוזה עם הסיפרה 3 הוצאה בשנת 2002 משימוש והיא תלויה בהיכל התהילה של המכללה עם שמו הראשון, השם שבו השתמש כשהיה במכללה.
עונתו הטובה ביותר של טאריק עבדול-ואהד בליגת ה-NBA הייתה עונת 1998/1999 בקבוצת סקרמנטו קינגס. הוא שיחק בחמישייה הפותחת בשנה בה נחשבה הקבוצה למלהיבה, אם לא המלהיבה ביותר, ב-NBA. הקינגס הצליחו להפעיל לחץ על הפייבוריטית, היוטה ג'אז, אך לבסוף הפסידו להם במשחק החמישי והאחרון של הסדרה.
טאריק עבדול-ווהאד
שער קונסטנטינוס
קיש (פירושונים)
הליץ'
הליצ'
מדרסה
מדרסה (בערבית مدرسة) היא המונח הערבי לכל בית ספר, חילוני או דתי (של כל דת). שפות שונות שאלו מונח זה וברבות מהן נטבע המונח במובן אחד בלבד, בית מדרש ללימודי דת האסלאם.
בימי הביניים "מדרסה" היה שמן של המוסדות להשכלה גבוהה בעולם המוסלמי, המקבילות לאוניברסיטה האירופאית.
הגדרה.
המילה מדרסה מקורה בשורש הערבי ד.ר.ס. ( د-ر-س) המתייחס לפעלי הלמידה וההוראה (הזהה לשורש ל.מ.ד. בעברית), בשם עצם שמשמעותו "המקום שבו הפעולה (ד.ר.ס.) נעשית". לכן, מדרסה משמעותה המילולית היא "המקום שבו למידה/הוראה נעשית". המונח אף הושאל, במשמעותו הכללית, לשפות רבות המושפעות מן השפה הערבית כגון אורדו, הינדי, פרסית, טורקית, כורדית, אינדונזית, מלאית ובוסנית. משמעות המילה מדרסה בשפה הערבית אינה שונה ממשמעות המילה "בית ספר" בשפה העברית. כך ניתן להשתמש במילה זו בהקשר של בית ספר ציבורי, פרטי, תיכוני, יסודי, מקצועי, דתי או חילוני, וכיוצא באלה. המילה מדרסה נובעת מאותו מקור ממנו נובעת המילה "מדרשה" בשפה העברית.
המדרסה הדתית.
מדרסה כמוסד לימוד מוסלמי-דתי מציעה באופן טיפוסי שני מסלולי לימוד:
תוכן הלימודים כולל לימודי השפה הערבית, לימודי תפסיר (פרשנות הקוראן), שריעה (המשפט המוסלמי), חדית' (סיפור חיי הנביא מוחמד), מנתיק (תורת ההיגיון), והיסטוריה מוסלמית. בחלק מן המדרסות, בהתאם לדרישות החינוכיות המקומיות, קיימת הוראה של ספרות ערבית, לימודי אנגלית ושפות זרות אחרות וכן לימודי מדע והיסטוריה כללית.
התלמידים במדרסה הם בני כל הגילאים, חלקם מסיימים את מסכת לימודיהם והופכים לאימאמים. ההסמכה לעלים נמשכת בדרך כלל כ-12 שנות לימוד. רבים מתלמידי המדרסות מסיימים לימודיהם כ"חפיז". ברבות מן המדרסות מתקיימים אף לימודי ערב למבוגרים ובחלקן קיימים מעונות בהם ישנים התלמידים. היבט חשוב בפעילות המדרסה הוא בתפקידה החברתי: המדרסה משמשת לא אחת כבית ליתומים וילדים עניים, מתוך מטרה להקנות השכלה וחינוך לילדים אלה. קיימות מדרסות המקבלות בשעריהן אף תלמידות, אולם אלה לומדות בנפרד מן התלמידים. קיימות אף מדרסות לבנות בלבד.
היסטוריה.
מדרסות לא היו קיימות בשנותיו הראשונות של האסלאם. מקור התהוותן של המדרסות הוא כנראה המנהג המוסלמי העתיק להתכנס במסגד ולשוחח על נושאים דתיים, בהנחיית אנשים משכילים ומבינים בענייני הדת. מורים בלתי פורמליים אלה נודעו מאוחר יותר בשם שייח'ים ושייח'ים אלה החלו ללמד שיעורי דת במסגרת קבועה, שיעורים אלה נקראו בשם מג'לס.
בשנת 859 נוסדה בעיר פאס שבמרוקו מדרסת אל-קאראווין, הנחשבת למדרסה העתיקה ביותר בעולם המוסלמי, ולמוסד ההשכלה הגבוהה העתיק ביותר בעולם שפועל ברציפות עד ימינו.
בתקופת שלטון בית עבאס, יסד הואזיר הסלג'וקי ניזאם אל-מולכ את מוסד ההשכלה הגבוהה המשמעותי הרשמי הראשון, הידוע בשם "מדרסה ניזאמייאה", אשר התבסס על שיעורים לא פורמליים של השייח'ים. הוא המשיך והקים בימיו מערכת של מדרסות ציבוריות (אשר כונו בימיו "הניזאמיה", על שמו) בערים שונות שהיו תחת שלטון בית עבאס בשלהי המאה ה-11.
ההיסטוריון ג'ורג' מקדיסי ערך השוואה בין מוסד המדרסה שהתפתח במהלך המאה ה-11 בעולם האסלאם, ובפרט בבגדאד, לבין מוסד האוניברסיטה שהחל להתפתח באותה תקופה במערב. לדבריו, בעוד שהאוניברסיטה היא ארגון היררכי, ריכוזי ופורמלי, שהייתה במהלך שנותיה הראשונות נתונה לפיקוח צמוד מצד המלוכה והכנסייה, המדרסות באותה תקופה היו חופשיות מפיקוח של הח'ליפות. בניגוד לאוניברסיטה, מוסד המדרסה בימי הביניים לא עבד על בסיס תוכניות לימודים פורמליות, אלא על בסיס הנחיה אישית של התלמיד על ידי המרצה שלו.
בימי שלטון השושלת הפאטמית והממלוכית ובימי הביניים, רבים מן המעמד השליט יסדו מדרסות באמצעות הקדש (וקף). המדרסה היוותה סמל בולט של מעמד מייסדה ואף אמצעי יעיל להעברת המעמד והכוח שרכש לבני הדורות הבאים במשפחה. הדבר בלט במיוחד בימי הממלוכים, כאשר בניהם של השליטים לא היו יכולים לרישתם. הבטחת משרה לבני הדור הבא במדרסה שיסד אביהם, הבטיחה להם את מעמדם. אחת המדרסות הבולטות שנבנו בתקופה זו הייתה המדרסה של סולטאן חסן בקהיר.
קישורים חיצוניים.
מדרסה לומדים לתקשר (קורס למידת ערבית) https://www.youtube.com/channel/UCQ9R24MMV1Wx8ilfezb6Qfg
מלודי (1971)
מלודי (באנגלית: Melody ) הוא שמו של סרט בריטי שיצא לאקרנים בשנת 1971. הסרט פורסם גם תחת השם S.W.A.L.K ראשי תיבות של "Sealed With A Loving Kiss" (חתום בנשיקה אוהבת). עלילת הסרט עוסקת בסיפור אהבה בין שני ילדים, המודיעים לתדהמת הוריהם כי הם מתכוונים להתחתן ובולט בעיקר בשל הפסקול שלו, הכולל שירים של הבי ג'יס ושל קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג. בין יוצרי הסרט בולט בעיקר מחבר התסריט, אלן פארקר, שיצר אחר כך כבמאי סרטים כ"באגסי מלון", "אקספרס של חצות", "תהילה", "החומה" של פינק פלויד ו"מיסיסיפי בוערת".
הסרט זכה לפופולריות רבה ביפן, שם הפך לסרט פולחן. יוצרי הסדרה היפנית "הלו קיטי" אף בחרו בשמו הפרטי של גיבור הסרט, דניאל, כשם ל"חבר" של דמות החתולה היפנית, כמחווה לסרט.
תשישות רגשית
תשישות רגשית (באנגלית: Emotional exhaustion), היא מצב כרוני של שחיקה הנובעת מדרישות גבוהות, טרדות ולחצים הנמשכים לאורך זמן. התשישות הרגשית מתבטאת בעייפות פיזית, מצד אחד, ובתחושת התרוקנות פסיכולוגית, מצד שני.
התשישות הרגשית מהווה את המרכיב העיקרי מבין שלושת המרכיבים של תסמונת השחיקה בתפקיד או בעבודה.
גורמים המשפיעים על התשישות הרגשית של העובד.
משאבים אישיים.
משאבים אישיים, כגון סטטוס חברתי, כסף, ביטחון, או תמיכה חברתית, יכולים למתן או למנוע את תשישותו הרגשית של העובד.
הסבר תאורטי: תאוריית שימור המשאבים ותשישות רגשית.