בשנת 2010 הכותב דייב מקאלפטריק, תושב אירלנד, רצה לנסוע לארצות הברית לתקופה מסוימת כדי לעבוד במשותף עם הכותבים האחרים, אך הוא לא קיבל ויזת אומנים (ויזה הניתנת לרוב לאומני במה שרוצים להופיע בארצות הברית וכדומה). הכותבים החליטו לפתוח עצומה תחת הכותרת "תנו לדייב להיכנס לאמריקה" (let dave into america) ולפרסמה באתר הקומיקס. העצומה צברה יותר ממאה אלף חתימות בשלושה שבועות, ובחודש ספטמבר דייב קיבל ויזת אומנים ונסע לארצות הברית.
הסייח השחור
הסייח השחור (באנגלית: Black Beauty) הוא רומן של הסופרת האנגלייה אנה סואל משנת 1877. הוא מספר את קורותיו של סוס שחור בגוף ראשון, העובר בין בעלים שונים ומספר את חוויותיו בכפר ובעיר. במקור נכתב הספר למבוגרים, אך עם הזמן הפך לקלאסיקת ילדים ונוער. עם השנים נמכרו יותר מ-50 מיליון עותקים של הספר, מה שהופך את הספר לאחד מרבי המכר הגדולים של כל הזמנים.
הספר מבקש לטפח יחס של חמלה כלפי סוסים, ויוצא בביקורת נגד העבדה של סוסים מעבר עד אפיסת כוחות, הצלפות מרובות, השימוש בסכי עיניים ובעיקר נגד השימוש ברסנון (check-rein), סוג של רסן המגביל את תנועת הצוואר של הסוסים ומאלץ את הסוסים להישאר בתנוחה זקופה, שהשימוש בו היה פופולרי מאוד בתקופה הוויקטוריאנית. מספר שנים לאחר פרסום הספר קמה באנגליה "התנועה נגד השימוש ברסנון", ומספר ארגונים שונים להגנת בעלי חיים פעלו למניעת השימוש בו.
עיבודים.
הסרט עובד לקולנוע מספר רב של פעמים, החל מ-1917. בשנת 1995 הופק סרט הנפשה בעל אותו שם שמבוסס על הספר על ידי Jetlag Productions. בשנת 2020 עובד לסרט שהוזרם לצפייה ישירה בדיסני פלוס.
בשנת 2011 הסרט עובד להצגה שעלתה באנגליה.
תרגומים לעברית.
הספר תורגם פעמים רבות לעברית, במספר שמות שונים.
99 בלונים
חמצת מטבולית
חַמֶּצֶת מטבולית (באנגלית: Metabolic Acidosis) היא מצב בו הגוף מייצר יותר מדי חומצה, כמו למשל בחמצת לקטית, או חמצת קטוטית סוכרתית, אובדן של ביקרבונט (למשל, במצבים של שלשול) או כאשר הכליות אינן מסוגלות לסלק מספיק חומצה מהגוף, כגון אי ספיקה כלייתית. במידה ומצב זה לא מתוקן, זה עלול להביא לאצידמיה, כלומר רמות pH נמוכות בדם (מתחת ל-7.35). מצבים אלו נגרמים לאור עלייה בייצור של מימן בגוף מסיבות שונות, או חוסר יכולת של הכליה לייצר ביקרבונט המשמש כבופר של המימן. התוצאות עלולות להיות קטלניות ולכלול גם קומה ומוות. יחד עם חמצת נשימתית, מהוות שתי הפרעות אלו את הסיבות העיקריות לאצידמיה (חמצת של הדם).
טרמינולוגיה.
אצידוזיס או חמצת היא רמת pH נמוכה ברקמה.
אצידמיה היא רמת pH נמוכה בדם.
ברוב המקרים, אצידוזיס מתרחשת ראשית מסיבות שיתוארו להלן. לאחר מכן, יוני מימן חופשיים עוברים דיפוזיה לדם, ומורידים את רמות ה-pH שלו, כאשר בדיקת דם עורקית תגלה אצידמיה - דהיינו, pH הנמוך מ-7.35.
פיצוי נשימתי.
כתוצאה מהתהוות של חמצת מטבולית, הגוף מנסה לעשות פיצוי נשימתי על ידי הפחתת רמות פחמן דו-חמצני. הערך התקין בגוף הוא 40 מ"מ כספית והגוף מנסה להוריד אותו למשל, על ידי היפרוונטילציה. רמת הפיצוי הנשימתי התקינה צריכה להיחשב באופן בו רמת הפחמן הדו-חמצני בדם ירד כפונקציה הבאה:
formula_1
למשל- במידה ורמות הביקרבונט הן 12, נצפה שהפיצוי הנשימתי התקין יהיה ירידה ברמות הפחמן הדו-חמצני לאזור שבין 24 עד 28.
פיצוי שאינו תקין (כלומר רמות פחמן דו-חמצני נמוכות מ-24 או גבוהות מ-28) מצביע על הפרעה משולבת - למשל בססת נשימתית או חמצת נשימתית מלבד חמצת מטבולית.
סימנים קליניים.
הסימנים של חמצת מטבולית לעיתים אינם ספציפיים, ויכולים לבלבל את האבחנה הקלינית אלא אם נלקחת בדיקת דם עורקית ("בדיקת גזים").
התסמינים יכולים לכלול כאב בחזה, פעמת, כאב ראש, מצב בלבולי, ירידה בחדות הראייה, בחילה והקאות, כאבי בטן, ירידה בתיאבון (או לחלופין - עלייה בתיאבון) וירידה במשקל, כאבי עצמות וחולשת שרירים. הנשימה יכולה להיות נשימה שטוחה ומהירה הנקראת נשימת קוסמאול, המקושרת הרבה פעמים עם חמצת קטוטית סוכרתית. נשימות עמוקות אלו מעלות את ההפרשה החוצה של פחמן דו-חמצני מהנשימה, במטרה לפצות על החמצת.
חמצת קיצונית עלולה להביא להפרעות נוירולוגיות ולבביות קשות כגון לתרגיה, קומה ופרכוסים, הפרעות קצב לבביות, תת-לחץ דם וכדומה.
סיווג חמצת מטבולית ומרווח אניוני.
יש שתי קטגוריות עיקריות של חמצת מטבולית:
על מנת לדעת את הסיווג הראשי, יש לחשב את המרווח האניוני - AG.
הנוסחה היה:
נוסחה זו מצביעה על כך שהנתרן הוא הקטיון החוץ תאי העיקרי, ואילו כלור וביקרבונט הם האניונים החוץ תאיים העיקריים. הפחתה מנתרן של ביקרבונט וכלור מייצגת את יתרת האניונים החוץ תאיים. באופן נורמלי, ריכוזם אמור להיות בין 8 - 16 מילימול לליטר (12±4), אולם עליה מעל 16 מצביעה על מרווח אניוני גדל ויכולה להיות כתוצאה ממספר סיבות, בעיקר רעלים מסוימים, חמצת לקטית וקטואצידוזיס.
באותה מידה, המרווח האניוני יכול לעלות כתוצאה מעלייה ברמות אלבומין למשל ולכן צריך לעיתים לעשות תיקון לאלבומין.
חמצת מטבולית עם מרווח אניוני גבוה.
הסיבות לכך יכולות להיות הסיבות הרשומות מטה, כאשר לעיתים נהוג להשתמש בקיצור ראשי תיבות הקרוי KUSMAUL המייחס לכל אות סיבה אחרת (בסוגריים אלו הן החומצות שהביאו לעליה במרווח האניוני):
הסיבות:
חמצת מטבולית עם מרווח אניוני תקין.
במצב זה, המרווח האניוני תקין, לרוב כתוצאה משינויים רציפרוקליים (הפוכים) ברמות הכלור והביקרבונט. דהיינו, עלייה בכלור היא מעלה הנורמה ותואמת את הירידה ברמות הביקרבונט.
סיבות אפשריות:
טיפול בחמצת מטבולית.
הטיפול בחמצת מטבולית עם חומרים מבסיסים צריך להיעשות רק במצבי אצידמיה חריפה. יש לחשב את רמות הביקרבונט של המטופל, כאשר באופן כללי- אצידוזיס קשה עם pH הנמוך מ-7.1 צריכה להיות מטופלת באמצעות מתן נתרן ביקרבונט לווריד תוך ניטור קפדני של החולה.
שמורת הקרנפים והאריות
שמורת הקרנפים והאריות או פארק הקרנפים והאריות (באנגלית: Rhino and Lion Nature Reserve או Rhino and Lion Park) היא שמורת טבע במחוז חאוטנג שבדרום אפריקה. השמורה משתרעת על פני שטח בן 12,000 דונם, והיא מהווה מקום מחיה של מגוון מיני בעלי חיים פראיים שניצודים בידי האדם ובעלי חיים הנתונים בסכנת הכחדה. השמורה ממוקמת כ-40 ק"מ צפונית-מערבית ליוהנסבורג, בירת דרום אפריקה, באזור האתרים הפרהיסטוריים המכונה בשם "ערש המין האנושי", שהוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1999.
השמורה, הנתונה בבעלות פרטית, הוקמה ב-1985, אז כללה רק שני פרטי קרנף רחב-שפה שחיו בתוך גבולותיה. ב-1990 נפתחה השמורה למבקרים. כיום חיים בגבולותיה מעל 600 מינים של בעלי חיים. תיירים המגיעים למקום יכולים לערוך סיור מודרך ברחבי השמורה, שמתקיים ברכב עם גג פתוח, ובו יכולים לחזות התיירים ביותר מ-30 מינים שונים המשתכנים בשמורה. עם בעלי החיים המצויים בשמורה נמנים אריות, נמרים, קרנפים, מיני תאו, ברדלסים, היפופוטמים, תנינים, מעל 20 מיני אנטילופה (בהם ראם הצבי), מעל 200 מיני ציפורים ועוד. בעקבות הצלחתה של תוכנית שיושמה בשמורה, לרבייה של מין הזאב הטלוא, המצוי בסכנת הכחדה, הורחבו מאמצי הרבייה לטיגריס הבנגלי ולטיגריס הסיבירי, שניהם מינים בסכנת הכחדה, וכן לאריה הלבן, שמהווה מוטציה גנטית נדירה.
מבקרי השמורה יכולים לבקר גם באזור להאכלת החיות ובפינת ליטוף. כמו כן, ישנו בשמורה מתחם הקרוי "מסעדת הנשרים", בו נשרים מסביבתה יכולים לאכול פגרים שתורמים חקלאים מקומיים; עד 200 נשרים ניזונים בה בו-זמנית.
השמורה אף כוללת אזורים נוספים לרווחת המבקרים, כגון בתי נופש, אזור פיקניק וברביקיו, מסעדות, אזורי משחקים ואולם כנסים.
פארק הקרנפים והאריות
פארק האריה והקרנף
ברוך שפיגל
ברוך שפיגל (נולד ב-1948) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כמפקד חטיבת גולני וסגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים.
ביוגרפיה.
שפיגל נולד באיטליה התגייס לצה"ל ב-1966 לחטיבת גולני ושירת בסיירת החטיבתית. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור, והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הסיירת והחטיבה. שפיגל לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים לחם כאיש מילואים בסיירת בקרב החרמון. לאחר המלחמה שב לשירות קבע, השלים קורס קציני חי"ר בהצטיינות ושירת כמפקד מחלקה, סמ"פ ומפקד פלוגה בגדוד 51, סגן מפקד גדוד 13 (גדעון) וקצין האג"ם של החטיבה. קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 12 (ברק) והוביל אותו במלחמת לבנון הראשונה. לאחר המלחמה פיקד על בסיס האימונים החטיבתי. שירת כסגן מפקד חטיבת הנח"ל בשנים 1984–1985.
ב-1985 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה 408, חטיבת חי"ר במילואים וב-1986 מונה למפקד בית הספר למ"כים. ב-1988 מונה למפקד חטיבת גולני, פיקד על הכוחות בשטח במבצע כחול וחום. בהמשך שירותו פיקד על יחידת הקישור לכוחות זרים בשנים 1992 עד 1995 וכסגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים בשנים 1995 עד 1998.
לאחר שחרורו התבקש לחבר דו"ח לרמטכ"ל בנושא החיכוך בין הצבא, התושבים הפלסטינים והגורמים הבינלאומיים. וכן דו"ח בנושא מבצע חומת מגן ואירועי הקרב בג'נין 2002 על רקע הביקורת על ישראל. ב-2004 מונה לעוזר שר הביטחון ועמד בראש ועדה לבדיקת התנהלות צה"ל ומג"ב במחסומים בשטחים, בראש צוות לפתרון בעיות הומניטריות במרחב התפר וכאחראי למעקב אחר ההתנחלויות וקביעת גבולות התיחום והגידול הטבעי שלהם, בהתאם להבנות ממשלת ישראל עם ממשל ממשל ג'ורג' ווקר בוש.