לקראת הבחירות לכנסת ה-21 התמודד דיכטר בפעם השלישית בפריימריז של "הליכוד" ונבחר למקום ה-10 (המקום ה-11 ברשימת הליכוד לכנסת). לאחר הבחירות מונה שוב לכהן כיו"ר ועדת חוץ וביטחון.
לאחר הבחירות לכנסת ה-22 החליף אותו גבי אשכנזי כיו"ר זמני של ועדת החוץ והביטחון, וב־23 באוקטובר 2019 החליטה הממשלה על מינויו סגן שר במשרד הביטחון בכפוף להודעה במליאה. המינוי נכנס לתוקף ב-28 באוקטובר ודיכטר כיהן בתפקיד עד לסיום כהונת הממשלה ב-17 במאי 2020.
ב כיהן דיכטר בראש הוועדה לקרן תמלוגי הגז.
חיים אישיים.
בשנת 1973 נישא לאילנה ולרשטיין, מורה ואמנית שהכיר בבית הספר התיכון שבו למדו. לזוג שלושה ילדים. גר באשקלון.
ראסינג סנטנדר
ריאל ראסינג קלוב דה סנטנדר (בספרדית: Real Racing Club de Santander), הידוע כראסינג סנטנדר (בספרדית: Racing de Santander), הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר סנטנדר בקנטבריה שבספרד, המשחק בליגה הספרדית השנייה. המועדון, שכינויו הוא "אל ראסינג", נוסד בשנת 1913. אצטדיון המועדון הוא מגרש הספורט אל סרדינרו, שנבנה בשנת 1988 ובו 22,222 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
ראסינג סנטנדר שיחקה את משחק הראשון שלה בתאריך 23 בפברואר 1913 ובו הפסידה 1–2. היא נוסדה באופן רשמי ב-14 ביוני וניתן לה השם "Santander Racing Club"
ראסינג סנטנדר שיחקה בליגה הראשונה שזאת יצאה לדרך בשנת 1929 ואת עונתה הראשונה סיימה במקום האחרון אך לא ירדה לליגה השנייה זאת מכיוון שלפני תחילת העונה הראשונה נקבע שהאחרונה תפגוש בצמד משחקי מבחן את הראשונה בליגה השנייה וראסינג התגברה על הפסד במשחק הראשון לסביליה 0-1 וניצחה בגומלין 0–2 מה שמנע את ירידתה לליגה השנייה.
הישג השיא שלה בשנות ה-30 היה המקום השני בעונת 1930/31 אשר נחשב להישג הגדול בתולדותיה אז החמיצה את האליפות בגלל הפרש שערים פחות טוב מזה של ריאל מדריד. בסיום עונת 40–1939 ירדה ראסינג לליגה הספרדית השנייה.
בשנת 1950 חזרה לליגה הבכירה אחרי היעדרות של עשר שנים. מאז עברה הקבוצה בין הליגה הראשונה והליגה השנייה מספר רב של פעמים. בשנת 1991 הוכתרה לאלופת הליגה השנייה. בעונת 1994/1995 גברה על ברצלונה בתוצאה 0–5, מה שנחשב לאחד הניצחונות הגדולים בתולדות הקבוצה. בעונת 2000/2001 הגיעה לרבע גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת ריאל סרגוסה, באותה עונה נשרה סנטנדר לליגה השנייה אחרי 8 עונות רצופות בליגה הראשונה, אולם שבה לליגה הבכירה כעבור עונה תחת המאמן קיקה סטיין.
בעונת 2007/2008 אומנה תחת מרסלינו גרסיה רשמה ראסינג את הישג השיא שלה בגביע המלך שעה שהגיע לחצי הגמר בה הפסידה לחטאפה וסיימה במקום השישי בליגה הבכירה בספרד ובכך השתתפה במוקדמות גביע אופ"א לעונת , בפעם הראשונה אי פעם. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת הונקה מפינלנד. בשלב הבתים סיימה במקום הלפני אחרון בבית והודחה מהטורניר.
בעונת 2010/2009 הגיעה הקבוצה פעם נוספת לחצי גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד. ב-22 ינואר 2011 איש העסקים ההודי אחסאן עלי סעיד, מייסד ויו"ר של "Western Gulf Advisory" (חברת השקעות), רכש את ראסינג סנטנדר ומינה באופן מיידי את המאמן מיגל אנחל פורטוגל. בעונת 12–2011 חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר עשור שלם ששיחקה בליגה הראשונה.
בסופו של הקמפיין סיימה הקבוצה במקום ה-20 בליגה השנייה וירדה לליגה השלישית. למרות הירידה לליגה השלישית הקבוצה הצליחה להגיע לרבע גמר גביע המלך הספרדי בעונת 14–2013. במשחק זה נרשמה תקרית ביזארית שבה השחקנים סירבו לשחק והציבו אולטימטום נשיא וההנהלה. דרישת השחקנים הייתה התפטרות לאלתר של כל הנהלת הקבוצה ובראשה הנשיא, אנחל לאבין. הנשיא סירב להתפטר ועם שריקת הפתיחה נעמדו כל השחקנים על המעגל במרכז המגרש ולא שיחקו. השופט, לאחר התייעצו עם קפטן הקבוצה, החליט להפסיק את המשחק. בסיום עונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2014/2015, ירדה הקבוצה שוב לליגה השלישית.
בסוף עונת 2015/2016 סיימה הקבוצה במקום הראשון, אך הודחה במשחקי הפלייאוף על העלייה. בעונת 2018/2019 סיימה שוב במקום הראשון ועלתה לליגה השנייה, אך שבה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השלישית לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה השנייה.
כיום משחקת בליגה הספרדית השלישית בכדורגל.
אברהם דיכטר
גונדר
גוֹנְדָר (באמהרית: ጎንደር) היא עיר השוכנת במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה בצפון אתיופיה. גונדר נמצאת כ-30 ק"מ צפונית לאגם טאנה על גדות נהר אנגאראב התחתון ודרומית-מערבית להרי סימן. הייתה הבירה הקיסרית של האימפריה האתיופית בין השנים 1635-1855 ובירת מחוז בגמדר ההיסטורי, שנקראת לעיתים קרובות "מחוז גונדר". כיום גונדר היא מרכז אזורי ועיר תיירותית שבמרכזה שוכן המתחם הקיסרי ההיסטורי, פאסיל גמב, המוכרז כאתר מורשת עולמית מאז 1979. גונדר היא גם מרכז דתי של הכנסייה האתיופית האורתודוקסית. בשנת 2015 התגוררו בגונדר כ-324,000 איש. גונדר מוכרת בישראל בשל כך שרוב היהודים שעלו לארץ מאתיופיה התגוררו בסביבתה של העיר. כיום עדיין מתגוררים בה מעט יהודים.
היסטוריה.
שם העיר.
על פי המסורת שם העיר נולד כתוצאה ממערכה שניהל הקיסר יסחק הראשון נגד היהודים של ווגרה במאה ה-15 כאשר חייליו קיבלו פקודה ללון קרוב אליו מחשש להתקפה מכאן גון=צד ו-דר=ללון גונדר
יסוד העיר.
עד המאה ה-16 לא ייסדו קיסרי השושלת הסולומונית בירה קבועה, אלא חיו חיי נוודות ונדדו ממקום למקום. כך, תוך דיכוי בלתי פוסק של מורדים, אכפו את שלטונם, גבו מיסים, קיימו משפט והקימו כנסיות, וסיפקו את מזון החיילים ישירות מהאזורים אליהם הגיעו. במחצית השנייה של המאה ה-16 החלו השליטים האתיופים להתמקד באזור אגם טאנה. בתחילה הקימו יישובי אוהלים שלעיתים קרובות שבו וקמו באותו מקום, אך לא ייסדו יישוב קבע. עם יישובי אוהלים אלה נמנים אמפראז, איבה, גורגורה ודנקז. לאחר מכן החלו מקימים טירות במקומות אלה.
בגונדר שכן באותה עת כפר קטן וחסר ייחוד, והמבנה המשמעותי היחיד ששכן בו היה כנסייה קטנה שהקים הקיסר סוסניוס בתחילת המאה ה-17, ואשר הוקדשה לקדוש תקלה היימנות. העיר נוסדה על ידי הקיסר פאסילידס, זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1635 או 1636, והתפתחה למרכז חקלאי ולעיירת שוק. לפי המסורת הוליך תאו את הקיסר פאסילידס לבריכה על-יד היישוב הארעי "אנגאראב", מקום בו ישב נזיר שאמר לקיסר ששם יקים את בירת ממלכתו. פאסילידס בנה את טירתו באותו האתר וייסד בכך את המתחם המלכותי פאסיל גמב, ששימש את קיסרי אתיופיה ב-220 השנים שלאחר מכן. עוד הקים הקיסר בגונדר שבע כנסיות ואת מרחצאות פאסילידס. שתי הכנסיות הראשונות, "פיט מיכאל" ו"פיט אבו", נבנו על-מנת לסיים מגיפות. חמשת הקיסרים ששלטו אחריו בנו גם הם את ארמונותיהם בפאסיל גמב והוסיפו מבנים רבים במתחם ובעיר.
תור הזהב של גונדר.
כתוצאה מהחלטת מועצת הכנסייה ב-1668, הפריד הקיסר יוהנס הראשון את תושבי העיר לפי השתייכותם הדתית. מהלך זה הביא תוך שנתיים להקמת הרובע המוסלמי בעיר, שנקרא "יסלאמגיה" (באמהרית "מקום האסלאם" או "ארץ האסלאם") או "אסלאם בית" ("בית האסלאם"). הרובע מוכר כיום בשם "אדיס עָאלֶם" ("עולם חדש").
במאה ה-17 הוערכה אוכלוסיית העיר בכ-60,000 תושבים, וב-1678 ביקר הבישוף הארמני הוואנאס בעיר וציין שהיא "גדולה פי שניים מאיסטנבול". רבים מהבניינים שנבנו בתקופה זו שרדו אף על פי שהמאה ה-18 הייתה תקופה של מהומות בעיר. בתקופת מלכותו של הקיסר ייאסו הגדול, צברה גונדר כוח בתוך האימפריה האתיופית, וכאשר הקיסר קרא לתושבים להצטרף למערכה כנגד ממלכת דמות בדרום גוג'ם, תושביה סירבו והוא נטש את תוכניתו.
מאז סוף השושלת הגונדרית.
העיר שימשה כבירת אתיופיה עד שהקיסר תוודרוס השני העביר את הבירה הקיסרית לעיר דברה תבור בה הוכתר ב-1855. ב-1864 וב-1866 בזז תוודרוס השני את כנסיות גונדר באופן שיטתי, ורוקן אותן מאוצרותיהן וספריהן. לבסוף הוא גרש את תושבי העיר והעלה אותה באש. הקיסר הבא תקלה גיורגיס השני, אשר מלך משך ארבע שנים, בין 1868-1872, תיקן מעט מהנזקים שגרם קודמו, וסיפק משאבים לשיפוץ ההרס, אך העיר הותקפה שוב ב-1888, הפעם על ידי צבא , והמעט שנותר ממנה, בייחוד הכנסיות (42 מתוך 44), חרב. אולם מבני האבן העיקריים בפאסיל גמב שרדו גם הפעם.
לאחר כיבוש אתיופיה בידי איטליה ב-1936, המשיכה גונדר להתפתח תחת שלטונה. בזמן מלחמת העולם השנייה, נותרה בגונדר העמדה האחרונה של הכוחות האיטלקיים, ובנובמבר 1941 הופצצה והוכנעה על ידי הצבא הבריטי, שישה חודשים לאחר שאדיס אבבה נכבשה. אזור גונדר היה אחד ממרכזי הגרילה האיטלקית כנגד הכוחות הבריטיים עד קיץ 1943.
בתקופת מלחמת האזרחים האתיופית, הצליחו כוחות האיחוד הדמוקרטי האתיופי להשתלט על חלקים גדולים מבגמדר, ובמהלך 1977 פעלו במרחק נגיעה מגונדר, נכונים לכבוש את העיר. כחלק ממבצע תוודרוס לקראת סוף מלחמת האזרחים, נכבשה גונדר על ידי החזית העממית לשחרור תיגראי במרץ 1991.
העיר כיום.