הרובע השלושה-עשר של פריז (בצרפתית: "XIIIe arrondissement "), הממוקם בגדה השמאלית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאת שכונת הצ'יינהטאון העיקרית של פריז, אזור בו מרוכזים בניניי מגורים גבוהים, בדרום-מזרח הרובע השלושה-עשר.
רובע 14.
הרובע הארבעה-עשר של פריז (בצרפתית: "XIVe arrondissement"), הממוקם בגדה השמאלית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. הרובע כולל חלק גדול מאזור מונפרנאס, שהיה בעבר אזור משכנם של אמנים רבים וכן של קהילת ברטן. הרובע מפורסם כיום בעיקר בגורד-השחקים שבו, מגדל מונפרנאס, ובתחנת הרכבת הלאומית גאר מונפרנאס.
רובע 15.
הרובע החמישה-עשר של פריז (בצרפתית: "XVe arrondissement"), הממוקם בגדה השמאלית, הוא הרובע בעל האוכלוסייה הגדולה ביותר מבין עשרים הרבעים של פריז, צרפת. הוא חולק את אזור מונפרנאס עם הרובע השישי והרובע הארבעה-עשר. גורד-השחקים של פריז, מגדל מונפרנאס, ותחנת מונפרנס הסמוכה, מצויים בגבול שבין הרובע החמישה-עשר והרובע הארבעה-עשר. שטח הקרקע של הרובע הוא 8.502 קמ"ר.
רובע 16.
הרובע השישה-עשר של פריז (בצרפתית: "XVIe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאת שדרות פוש היוקרתית, שהיא השדרה הרחבה ביותר בפריז, וכן את אזור המגורים המרכזי של מחוז אוטיי ופאסי. ברובע זה נמצא מספר השגרירויות הבינלאומיות הגדול ביותר בצרפת. יער בולון נכלל ברובע זה. שטח הקרקע של הרובע, כולל יער בולון, הוא 16.31 קמ"ר. ללא יער בולון שטחו עומד על 7.846 קמ"ר.
רובע 17.
הרובע השבעה-עשר של פריז (בצרפתית: XVIIe arrondissement) הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע שני מוקדי פעילות מרכזיים: בחלקו הצפוני, מתחם מעמד הפועלים המרוכז סביב כיכר קלישי הוא שלוחה של אזור החלונות האדומים של רובע פיגאל; בחלקו הדרומי, מתחם המעמד הבינוני-גבוה שסביב שדרות דה טרן (Avenue des ternes) ושוק פונסלה (Marché Poncelet), מעוצב בסגנון אוסמן. שטח הקרקע של הרובע הוא 5.669 קמ"ר.
רובע 18.
הרובע השמונה-עשר של פריז (בצרפתית: " XVIIIe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. הרובע ידוע בעיקר הודות לאזור מונמארטר שבשטחו, הממוקם על גבעה שבראשה מזדקרת בזיליקת סקרה קר, וכן הודות לתיאטרון הקברט הידוע מולן רוז', ולטחנת הרוח הישנה, מולן דה לה גאלט. שטח הקרקע של הרובע הוא 6.005 קמ"ר.
רובע 19.
הרובע התשעה-עשר של פריז (צרפתית: XIXe arrondissement), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, בירת צרפת. ברובע עוברות שתי תעלות, תעלת סאן-דני ותעלת אורק (Canal de l'Ourcq), המתחברות בפארק לה וילט.
רובע 20.
הרובע העשרים של פריז (בצרפתית: "XXe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאים האזורים הקוסמופוליטיים מנילמונטן ובלוויל, שקלטו גלים רבים של מהגרים מאז אמצע המאה ה-19. כיום, בבלוויל מצוי רובע הצ'יינהטאון השני בגודלו בפריז. שטח הקרקע של הרובע הוא 5.984 קמ"ר.
סו שף
סו-שף
סינון תכנים באינטרנט
סינון תכנים באינטרנט הוא פעילות להגבלת הנגישות למידע באינטרנט. הסינון יכול להתבצע ביוזמת המשתמש על מנת להימנע מתכנים שאינו רוצה בהם, ואף להיכפות עליו על ידי השלטון או ספק האינטרנט.
סוגי סינון.
סינון כפוי.
סינון כפוי הוא סוג של צנזורה מנטרת שאינו מונע את הפרסום כמו צנזורה מונעת, אלא מונע רק את הגישה וההפצה שלו לאחר פרסומו. עקב כך, אתר שנחסם עשוי לחזור ליהפך נגיש לגלישה בשנית.
הסיבות המרכזיות המובילות לחסימת אתרים כפוייה הן פוליטיות, מוסריות־חברתיות, וביטחוניות. מדינות במזרח הרחוק ובארצות האסלאם נוטות לסנן אתרים הקשורים למתנגדים פוליטיים ותכנים הקשורים לארצות הברית ולישראל. מדינות אירופה וארצות הברית נוטות לסנן אתרים הקשורים לניצול ילדים ונעשים ניסיונות לצנזר גם אתרים הפוגעים בזכויות יוצרים.
ממשלות מסוגלות לחסום גישה לאתרים הן בגישה דרך כתובת IP והן בגישה דרך כתובת URL. באמצעות טכנולוגיה זו הן יכולות למנוע מאזרחיהן לגשת לתוכן אשר איננו מקובל עליהן. לעיתים, לא רק שדף האינטרנט המבוקש אינו מוצג, אלא גם מוצגת הודעה מטעם הממשלה למשתמש, באמצעות הרעלת DNS.
סינון עצמי.
משתמשים המעוניינים לגלוש באינטרנט ללא חשיפה לתכנים מסוימים, יכולים לבחור לנטר ולסנן את גלישתם באמצעות כלים שונים. המשתמש יכול להגדיר סינון שכזה עצמאית או באמצעות ספק המוכר שירותי סינון גלישה. למשל, תכנים אפשריים כאלו יכולים להיות תכנים לא הולמים בעיני המשתמש, או פרסומות דיגיטליות מותאמות אישית.
שיטות ליישום סינון.
שיטות לסינון אינטרנט.
שיטות לסינון אינטרנט, בין אם בכפייה או מרצון:
מלבד החסרונות הרשומים מעלה, בכל השיטות תיתכן גם הגדלה מסוימת בזמן השיהוי, בעת שימוש בכלי סינון וניטור גלישה.
סינון אתרים מוצפנים.
בעת סינון חיצוני לאתרים המוצפנים באמצעות HTTPS, ההצפנה אינה מאפשרת למבצע הסינון לפענח את תוכן המידע המועבר בין השרת והלקוח, כיוון שהמפתח נמצא רק בידיהם. כלומר, מבצע הסינון החיצוני יכול לסנן רק את עצם הגלישה לאתרים מסוימים, ולא את המידע עצמו.
על מנת לסנן גם את תוכן המידע, מבצע הסינון יכול להנפיק תעודות אבטחה חלופיות עליהן יסתמך הדפדפן בעת הגלישה, שיאפשרו לו לגשת גם לתוכן המוצפן. התקנת תעודות האבטחה האלו היא בפועל אישור של התקפת אדם בתווך לצורך הסינון: גם תוכן התקשורת עובר סינון, ולא רק עצם קיומה נחסם.
שיטות לעקיפת הסינונים.
ישנם מספר סוגי אמצעים טכניים אשר מאפשרים לגולשים לעקוף את סינון התכנים באינטרנט:
אתרי האינטרנט המסוננים.
לעיתים קרובות האתרים המסוננים הם:
הפוגעים בחופש הביטוי באינטרנט.
בשנת 2006 החל ארגון עיתונאים ללא גבולות לפרסם רשימה של "אויבי האינטרנט" ביום העולמי נגד צנזורה באינטרנט. הרשימה התעדכנה כל שנה עד 2014. Freedom House, ארגון מחקר וסנגור אמריקני בתחומי דמוקרטיה, חופש פוליטי וזכויות אדם, מפרסם מדי שנה מדד חופש האינטרנט במדינות שונות בעולם.
סינון תכנים באינטרנט בישראל.
סינון כפוי.
בישראל, באופן כללי, אין הגבלה על הגישה לאינטרנט. אולם, קיים סינון תכנים והגבלות על ספקיות שרותי אינטרנט על בסיס של שיקולים ביטחוניים. החל משנת, 2006 הוגשו לכנסת מספר הצעות חוק להגבלת תכנים פוגעניים (תוכני אלימות, הימורים ופורנוגרפיה). חלק מהצעות החוק פוגעות בחופש הביטוי ובחופש האינטרנט של המשתמשים. בעבר, משטרת ישראל פעלה באמצעות צווים והורתה לספקיות האינטרנט למנוע את הגישה של לקוחות שלהן לאתרי הימורים.
סינון עצמי.
בישראל, תיקון משנת 2011 לחוק התקשורת מחייב את ספקי האינטרנט, לרבות בתקשורת סלולרית, להציע לכל לקוחותיהם סינון יעיל של אתרים פוגעניים, כהגדרתם בחוק התקשורת, ללא תוספת תשלום מעבר לדמי המנוי הרגילים. ישנם ספקי אינטרנט המציעים שירותי סינון מתקדמים יותר, בתוספת תשלום.
רבים משירותים אלו פונים בעיקר אל הגולש הדתי והחרדי ומכאן אף מקור הכינוי "אינטרנט כשר", שנגזר מתוך דיני הכשרות בהלכה היהודית.
בלו (מס)
בְּלוֹ הוא מס עקיף בסכום קבוע עבור כל יחידה (להבדיל ממס קנייה שנקבע כאחוז מהמחיר הסיטונאי של המוצר). הבלו תורם רבות להכנסות המדינה, אולם מטרתו המוצהרת היא צמצום הצריכה של המוצרים שעליהם הוא מוטל. הבלו נגבה מהיצרן, והוא נכלל במחיר הטובין שהוא גובה מהספקים. בישראל הבלו נגבה על דלק, מוצרי טבק, ואלכוהול.
מקור שם המס מתקופת האימפריה הפרסית, כפי שמתואר בספר עזרא: , ומשמעותו הוא סוג של מס גולגולת אחיד, במקור מהמינוח הבבלי: בִּלְתֻ.
בישראל.
שיעורי הבלו על מוצרי הדלק השונים נקבעים על ידי אגף המכס והמע"מ במשרד האוצר, ומתעדכנים בצו.
נכון לאפריל 2022, שיעורי הבלו על ליטר/ק"ג דלק הם (מעוגל בקירוב):
בסוף יולי 2011 הוחלט באופן חריג להפחית את הבלו על בנזין בשיעור של 30 אג' לתקופה של חודש, על מנת למנוע את העלייה במחיר הבנזין שהייתה אמורה להתרחש בראשית אוגוסט עקב עליית מחיר הנפט בעולם. החלטה זו הייתה על רקע מחאת האוהלים שהתרחשה בתקופה זו.
בחודש אוגוסט 2011 הוריד שר האוצר יובל שטייניץ את הבלו על הסולר המשמש לייצור חשמל באופן זמני, על מנת למנוע עליה חדה של תעריפי החשמל, בעקבות משבר הגז המצרי, שחייב יצור חשמל בכמות גדולה באמצעות סולר במקום גז טבעי. היות שפחם נצרך באופן כמעט בלעדי על ידי חברת החשמל לצורך ייצור חשמל, הבלו על הפחם הוא למעשה מס נסתר על החשמל.
בישראל עוסקת בגביית הבלו רשות המיסים, וקודם להקמתה עסק בכך אגף המכס ומע"מ. על פי חוקי המס בישראל, עוסקים שונים זכאים להחזר חלקי של הבלו על דלקים, במקרים בהם הדלק שנרכש משמש להנעת כלי רכב חקלאיים, כלי רכב מסחריים (מוניות, אוטובוסים ומשאיות), ורכב המשמש ללימוד נהיגה, כאשר הדלק משמש כחומר גלם בתעשייה, ובמקרים שונים נוספים. כמו כן, ישנם מקרים בהם קיים פטור מבלו על דלק, כגון דלק המשמש לתצרוכת בכלי טיס.
בשנת 2015 ההכנסות מבלו על דלק היו כ-17.2 מיליארד ש"ח, ועל טבק כ-600 מיליון ש"ח.
באפריל 2022, הודיע שר האוצר אביגדור ליברמן על הורדת שיעור מס הבלו על הדלק בחצי שקל למשך רבעון, בעקבות עליה מהירה במחירי הדלק, בין היתר בשל המלחמה באוקראינה.
בסוף אפריל 2022, הודיעה הממשלה על התייקרות הדלק ב-12 אגורות, זאת למרות שהחליטה על מס בלו קבוע במשך רבעון.
בישראל לא נהוגה גביית אַגרת גודש - אגרה על נהיגה במרכזי הערים בשעות העומס. ככל שתונהג אגרה זו, היא עשויה להוביל להפחתת הבלו על דלק.
תימסח
אמא בארקר