סיפור הקרב על ההתקפה הגדולה ב-10 בפברואר 1948(במאמרו של רמי יזרעאל) -כוחות הפורעים קיבלו סיוע של פלוגה סורית. סמוך לשעת הצהריים החלה התקפה של 150–200 ערבים ושכירי חרב שהחלו לנוע מכוון שער יפו לימין משה. כיתת החי"ש נקראה לעמדות הקבועות בצפון השכונה. הירי אל השכונה היה מכוונים שונים כולל מגג מלון המלך דוד. הערבים השתלטו על כנסיית סנט ג'ורג' ששלט על השכונה מלמעלה ומשם פתחו בירי ובהטלת רימונים אל בתי השכונה. דוד עוזיאל ראה לפתע רימון שנזרק מלמעלה, בקור רוח זרק את הרימון חזרה למעלה ופגע ברבים מהכוח הערבי התוקף. בשעה 16:00 הגיעו הבריטים ופקדו על הפסקת אש.
אל מול חומות העיר העתיקה באזור העמדה בה פעל במשכנות שאננים וכן על קיר בית הכנסת. ניצבות טבלות זיכרון לזכרו של הלוחם אברהם קירשנבאום צעיר בן 22 בן למשפחה אשכנזית חרדית שהיה אחד ממפקדי ההגנה והאצל בשכונת ימין משה בימי הקרבות בפברואר 1948. שמו במחתרת היה תמיר. אברהם היה מקלען ובעזרת מקלע הברן שקיבל עשה מעשי אומץ רבים, ועל אף שהיה חשוף על אחד הגגות, ירה במקלע על המון ערבי מוסת, הירי האוטומטי משך את תשומת ליבם של הבריטים מגג מלון המלך דוד הם פגעו בו והוא נפצע. מאוחר יותר בעת הפינוי נפצע שוב ונהרג. ספור גבורה זה מושרש בתולדות השכונה.
בהתקפה נוספת גרמו הפורעים לאבדות רבות בקרב התושבים, ובעקבות המצב נטשו רוב המשפחות את השכונה אשר הפכה בהמשך לעמדה צבאית. כוחות ההגנה התמקמו בעמדות, חפרו תעלות בסימטאות ובונקרים ליד יסודות הבתים, וכך הגנו על השכונה עד לסוף אפריל 1948.
סליקים וחיפושים בשכונה.
באוגוסט 1947 הוקפה שכונת ימין משה בידי כוחות גדולים של חיילי בריטניה, בשכונה נערך חיפוש מבית לבית בחיפוש נשברו קירות, נעקרו מרצפות נהרסו חדרים ונהפכו בתים על פניהם, במקביל הוקמה מכלאה לכל גברי השכונה, והחלה חקירתם לקשר לסליקים ולחברותם בארגוני המחתרת.
במהלך החיפוש בבית הספר ברחוב במבנה בן שתי הקומות, נתגלה סליק בקיר בית השימוש של הילדים, במחבוא מאחורי דלת הסליק נתגלו מספר ארגזי נשק של ההגנה. הארגזים הכילו רובים, תת-מקלעים, אקדחים, רימונים, כדורים, וחומרי נפץ שונים.
סליקים אחרים כולל הסליק בארון הקודש בבית הכנסת הספרדי לא נתגלו, בשאר הסליקים הייתה אפילו מרגמה 52 מ"מ ומקלעי ברן בריטיים.
אגדה הסליק המשפחתי של משפחת לרמן – קירשנבוים
האגדה מספרת כי בחול המועד סוכות בשנת 1947 כשהיה אברהם לבד בביתו, הביא את חבריו מארגון ההגנה על מנת שילונו איתו בסוכה, בעת ששהו חבריו בסוכה הצמודה למה שהיה בעבר מקווה הנשים, נכנסו החברים למקווה ששימשה באותה העת כמחסן, ירדו במדרגות הבריכה, חפרו בקיר הבריכה ויצרו סליק שלתוכו הכניסו נשק, לאחר נפילתו של הבן אברהם בהגנת שכונת ימין משה הזדרזו חבריו להוציא את הנשק מהסליק והעבירו אותו למקום מסתור חדש.
פינוי השכונה והמחאה החברתית לאחר 1967.
בתקופת מלחמת השחרור נטשו תושבים רבים את בתיהם. לאחר מלחמת השחרור פלשו עולים שהגיעו לארץ, לבתים הנטושים. לאחר מלחמת ששת הימים בתקופתו של טדי קולק, פונו התושבים שפלשו והדירות נמכרו לבעלים חדשים וחלק מהכסף הוחזר לבעלים המקוריים של הדירות. תושביה המקוריים של השכונה אשר נשאו בעול הביטחון בשכונה במשך שנים רבות, פונו מבתיהם לפי תוכנית זו. הפינוי גרם למחאה חברתיתאך ללא הצלחה.
שכונת ימין משה ובית הכנסת כיום.
לאחר פינויים של תושביה המקוריים, שינתה ימין משה את פניה לבלי הכר. בכל שטח השכונה נבנו בתים מפוארים בהם התגוררו דיירים חדשים רובם אנשי אקדמיה אמנים, סופרים, ציירים ואנשים אמידים. השכונה הפכה לשכונת מגורים יוקרתית, עם בתים המאוכלסים באופן חלקי ברוב ימות השנה. כיום בית הכנסת פעיל ביותר. הקהילה מאוחדת ויש לה פעילויות רבות בבית הכנסת החל בתפילות יום יום, בשיעורים רבים ובשמחות בר מצווה נישואין ובריתות. לבית הכנסת יש רב המשרת את הקהילה בחיי היום יום. בית הכנסת עבר שיפוץ יסודי בתחילת שנות ה-80, תוך הקפדה להחזיר לו את המראה המקורי של בית הכנסת .
כיום נמצא בית הכנסת בקומה השנייה, כולל עזרת הנשים. קומת הקרקע אשר הייתה בעבר בית הכנסת של החסידים משמשת כגן ילדים.
מצפון לבית הכנסת היה בור מים גדול עם תקרת מקומרת. בור זה שופץ וצורף לבית הכנסת כבית מדרש וחדר אירועים.
רשארד גריפית'
רשארד ניית'ן גריפית' (באנגלית: Rashard Nathan Griffith; נולד ב-8 באוקטובר 1974) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בגובה 2.11 מטר ששיחק בעמדת הסנטר. בעונת 1997/1998 שיחק במכבי תל אביב.
ביוגרפיה.
גריפית' נולד בשיקגו, אילינוי. בצעירותו שיחק בקבוצת קינג יגוארס בליגת התיכונים של ארצות הברית, והיה שותף לזכייתה באליפות בשנת 1993. בהמשך שיחק בקבוצת הכדורסל ויסקונסין באדג'רס בליגת המכללות, ובתוך שנתיים שבר את שיא החסימות של המכללה. בשנת 1995 נבחר גריפית' בדראפט ה-NBA על ידי מילווקי באקס בסיבוב השני במקום ה-38, אך לא קיבל חוזה בקבוצה.
בין השנים 1995 ל-1997 שיחק בקבוצת טופאש בורסה הטורקית ובמדיה זכה באליפות; בעונת 1997/1998 שיחק במכבי תל אביב תחת המאמן וינקו ילובאץ והיה שותף לזכייה בדאבל (אליפות וגביע). לאחר מכן חזר לעוד שנתיים בטופאש בורסה.
בין השנים 2000–2002 שיחק בקינדר בולוניה. בעונתו הראשונה, עונת 2000/2001 ביורוליג זכתה הקבוצה באליפות היורוליג וגריפית' נבחר לחמישייה השנייה של העונה, בסך הכל באותה עונה זכתה בולוניה בכתר משולש. בעונה לאחר מכן פיספס גריפית'זכייה שנייה ביורוליג שנייה כשבולוניה אירחה את הפיינל פור והפסידה בגמר לפנאתינאיקוס. בתקופתו בבולניה, סבל גריפית' מפציעות והרבה לבלות על הספסל. לאחר ההצלחה שלו באירופה, בשנת 2002 רכשה אורלנדו מג'יק את זכויות הדראפט על גריפית' אך הוא מעולם לא שיחק ב-NBA.
בהמשך עבר גריפית' לטאו ויטוריה, לאחר מכן שיחק תקופה בלוטומטיקה רומא, כשהוא סוגר ממוצעים של 8 נקודות ו-7 ריבאונדים בערך בליגה האיטלקית.
לאחר מכן נדד גריפית בקבוצות נוספות, עד שבשנת 2010 פרש במדי קבוצתו האחרונה, אססופט פלוישט.
מרטין B-26 מראודר
מרטין B-26 מראודר (באנגלית: Martin B-26 Marauder. Marauder פירושו "משחר לטרף" או "משוטט") הוא מטוס הפצצה בינוני אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי חברת גלן ל. מרטין משנת 1941 עד 1945. שימש לראשונה בזירת האוקיינוס השקט בתקופת מלחמת העולם השנייה, כבר בתחילת 1942. המטוס שימש גם בזירה המזרח תיכונית ובזירת מערב אירופה.
אחרי הכניסה לשירות ביחידות האוויריות של צבא ארצות הברית, זכה המטוס במהרה למוניטין של "יצרן־אלמנות" ("widowmaker") בשל שִׁעוּר התאונות הגבוה בדגמים המוקדמים, במהלך המראות ונחיתות. זאת בשל הצורך להטיס את המטוס במהירויות מדויקות כדי לבצע את אלה, במיוחד בעת גישה סופית אל המסלול טרם נחיתה, כשאחד המנועים לא פועל. המהירות הרגילה של 150 מייל לשעה (241 קמ"ש) בעת גישה סופית אל המסלול, הייתה מעוררת אימה לטייסים רבים, שהיו מורגלים במהירויות גישה איטיות יותר, וכשהאטו למהירויות שמתחת למה שצוין בספר ההדרכה והשימוש, הזדקר המטוס לעיתים קרובות והתרסק.
ה-B-26 הפך לכלי טיס בטוח יותר לאחר שצוותי הטיסה הוכשרו מחדש, ולאחר שבוצעו שינויים אווירודינמיים במטוס – הגדלת מוטת הכנפיים וזווית הפגיעה כדי לאפשר יכולת המראה טובה יותר, וכן הגדלתם של המייצב האנכי והגה הכיוון. המטוס סיים את מלחמת העולם השנייה עם שיעור האבדות הנמוך ביותר מכל מפציץ אחר של צבא ארצות הברית.
בסך הכל יוצרו 5,288 מטוסים מסוג זה בין פברואר 1941 למרץ 1945, 522 מאלה הוטסו על ידי חיל האוויר המלכותי וחיל האוויר הדרום-אפריקאי. עד העת בה נוצר חיל האוויר של ארצות הברית כשירות צבאי עצמאי נפרד מצבא ארצות הברית, בשנת 1947, כל מטוסי ה"B-26 מראודר" כבר הוצאו מהשירות. לאחר שה"מראודר" הוצא משירות, קיבל הדאגלס A-26 אינוויידר את סימול הדגם "B-26", מצב שהוביל לבלבול בין שני כלי הטיס, עד שתוקן בשנת 1965.
B-26 מראודר
יחסי ערב הסעודית–שווייץ
יחסי ערב הסעודית–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הממלכה הערבית הסעודית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין הממלכה הערבית הסעודית לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הממלכה הערבית הסעודית לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים בעקבות היותה של ערב הסעודית פרטנרית חשובה לשווייץ במזרח התיכון.
הקשרים הראשוניים שבין שווייץ לבין חצי האי ערב נוצרו עוד לפני הקמתה של הממלכה הערבית הסעודית. במהלך המאה התשע עשרה, היה מגלה הארצות השווייצרי יוהאן לודוויג בורקהרדט אחד מהאירופאים הראשונים לבקר במכה. שווייץ וערב הסעודית כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1956 בעוד שווייץ הכירה בעצמאותה של ערב הסעודית בשנת 1927, לאחר נפילתה של האימפריה העות'מאנית ואיחוד ממלכת חג'אז וסולטנות נג'ד. ב-2017 שווייץ חתמה על הסכם "כוח מגן" עם ערב הסעודית שקובע כי היא תייצג את האינטרסים שלה באיראן.
יחסים כלכליים.