התשלום לאימהות עבור שעות עודפות הוא מכוח סעיף 3 לחוק שוויון הזדמנויות לפי טענת המדינה, מצד שני לפי טענת המשיב בערעור, נטען שלפי סעיף 2 לחוק הנ"ל יש אפליה אסורה בין אב עובד לאם עובדת בשירות המדינה, כאשר לפי סעיף 2 לחוק הנ"ל, לא תהיה אפליה בעבודה מחמת מין. סעיף 3 לחוק, עניינו בין השאר ב"זכות יתר" המוענקת לעובדת בשירות המדינה, זכות זו מאפשרת לאימהות עובדות בשירות המדינה לקבל תשלום של 100%, 125%, 150%, 200%, וזה לפי הדירוג שלה ולפי ההסכם הקיבוצי שכותרתו הקלות לאם עובדת, מתאריך 14.11.1972 שנחתם בין הממשלה להסתדרות, סעיף 18 בהסכם הנ"ל, בעקבות הלכת מוסקלנקו שונה התקשי"ר בתאריך 10.2.2004 ונקבע בו, "עובד יהיה זכאי לזכות בקשר להורות, אם בת זוגו עובדת שכירה או עצמאית, בין אם במקום עבודתה נהוגות זכויות בקשר להורות כהגדרתן בפסיקה 35.112 ובין אם לאו". לפי סעיף 4 לחוק הנ"ל "זכות בקשר להורות", אב עובד זכאי ליום עבודה קצר, ולכן חל עניין האחריות המשפחתית לטיפול בילדים על שני ההורים האב והאם, הפעלת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה גורם לכך שתפיסת ההורות תהיה של שני בני הזוג במשותף. פרשנות סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות, אין האב זכאי לזכויות שאין להן קשר להורות, והזכות לתשלום בעד שעות עודפות היא "זכות נגזרת מהזכות לקיצור יום עבודה ואין היא באה בגדר זכות בקשר להורות" ולכן אין האב זכאי לה.
בשירות המדינה הזכות ליום מקוצר מוענקת לאם עובדת וכאשר אין היא מנצלת אותה ונשארת לעבוד עד להשלמת משרתה מקבלת תשלום נוסף של 100% וזה לפי הפרשנות של סעיף 4 בהלכת מוסקלנקו, כאשר לאב מוענקת זכויות בקשר להורות, בית הדין הארצי קבע כי, בניגוד לאם האב אינו זכאי בגין השעות עודפות, אם הוא נשאר לאחר תום יום העבודה המקוצר. ההטבה תשלום בשכר על שעות עודפות איננה שייכת למשיב בתביעתו ובערעור נגדו, לפי דבריה של השופטת וירט ליבנה "הטבת שכר מעין זו אינה באה בגד "זכות בקשר להורות" והוא לא זכאי לה לפי סעיף 4 לחוק" כאשר הזכות היא לנשים מכוח סעיף 3(ב)לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
בית הדין השתמש ברעיון "ההעדפה המתקנת" והיא מתן זכויות יתר לקבוצה המועדת בהפליה, וזה כיוון שאמא עובדת מטפלת בילדים ולכן עדיפה על אב עובד ואין בזה הפליה על בסיס סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אלא להפך מתן זכות יתר לנשים.
הפרשנות בפסק דין מוסקלנקו לסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, נקבע כי הזכות הניתנת על פי סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, היא זכות שבהורות דהיינו זכות הניתנת לשני בני הזוג בהיותם הורים לילדים.
החלטה.
לכן בית הדין הארצי בערעור קיבל כי הלכת מוסקלנקו, וקבע כי היא חלה הן רטרואקטיבית והן פרוספקטיבית, הפרשנות לסעיף 4 לחוק הנ"ל אפשר למשיב בהט לקבל תחולה רטרואקטיבית, ולכן דין ערעור המדינה בעניין זה נדחה והמשיב מקבל מה שקבע בית הדין האזורי והוא יהיה זכאי לקיצור יום עבודה ולתוספת מעונות בשכרו החל מיום 16.2.03, מועד סיום חופשת הלידה של רעייתו.
השופטת וירט-ליבנה, קובעת כי מר דן בהט אינו זכאי לתשלום הנוסף בשיעור 100% בגין השעות העודפות מעבר ליום העבודה המקוצר ועד להשלמת שעות תקן משרתו, ולכן תבוטל קביעת בית הדין האזורי בדבר חישוב דמי הכלכלה בהתאם ל"שעות הנוספות" המוכרות לאם עובדת. קביעת בית הדין האזורי כי המשיב זכאי לקיצור יום עבודה ותשלום תוספת המעונות בשכר החל מיום 16.2.03 מתקבלת וערעור המדינה נדחה.
השופטת ורדה וירט-ליבנה הביעה דעה כי אולי בעתיד ישתנה המצב, ובפסק דין דומה תהיה החלטה שונה מזו שבפסק דין זה, "לא נותר אלא להביע תקווה כי בעתיד ישתנה מצב הדברים ויקודם ערך השוויון בין המינים בעבודה, כך שלא יהיה צורך במתן זכויות יתר לנשים. ייתכן שבעתיד תשתנה המציאות כך שהכרעה בתיק דומה תהא אחרת".
השופט עמירם רבינוביץ תמך בדחיית כל הערעור של המדינה, ולחייב אותה בהוצאות של 5000 ₪, טען כי אין הבדל בין עובד לעובדת, ולי דבריו "משהכירו החוק והפסיקה בעיקרון לפיו ההורים מוחזקים כמי שאחראים באופן שווה לטיפול בילדיהם. שוויון זה צריך לחול על כל הזכויות הנובעות מההורות, ובכללן הזכויות מושא ערעור זה."
הנשיא סטיב אדלר תמך בעמדתה של השופטת וירט-לבנה, כי התוצאה הכללית אינה יוצרת הפליה אסורה. נציג עובדים מר שלום חבשוש הצטרף לדעתם של הנשיא והשופטת וירט- ליבנה. נציג מעבידים מר אבי ברק הצטרף להחלטה של וירט-ליבנה.
פסק הדין.
ערעור המדינה התקבל בחלקו בדעת רוב, ונדחה בחלקו השני. בנסיבות העניין לא ניתן צו להוצאות.
ג'רי אוקונול
עוצבת אדירים
עוצבת אדירים (חטיבת האש 7338) היא חטיבת אש במילואים הכפופה לעוצבת הגליל.
היסטוריה.
עם הקמת עוצבת הגליל בעקבות מבצע ליטני הוקמה מפקדת הסיוע של האוגדה בפיקודו של שמואל רשף. האגד השתתף במלחמת לבנון הראשונה ובמלחמת לבנון השנייה.
במלחמת לבנון הראשונה הורכב האגד משני גדודי "רוכב": גדוד 411 וגדוד 402 ומגדוד איכון. האגד סיפק סיוע לחטיבה 211, לאוגדה 96 ולחטיבה 847.
ב-19 באוקטובר 1988 במהלך פעילות מבצעית בלבנון נהרגו 5 לוחמים של העוצבה לאחר שמכונית תופת התפוצצה בסמוך לשיירת כלי רכב צבאיים לאחר שעברו את "שער פטמה".
במלחמת לבנון השנייה, לחם האגד בכלל הגזרה.
במבצע צוק איתן השתתף גדוד בז מהעוצבה.
בשנת 2021 הוסבה החטיבה מאגד ארטילרי לחטיבת אש.
מבצע נחישות טבועה
מבצע נחישות טבועה (באנגלית: Operation Inherent Resolve) הוא השם שניתן בידי משרד ההגנה האמריקני לפעילות הצבאית של ארצות הברית ובעלות בריתה בקואליציה הבינלאומית נגד ארגון המדינה האיסלאמית בעיראק ובסוריה.
הרקע למבצע.
אף על פי שמבצע המלחמה העולמית בטרור מזוהה בעיקר עם תקופת כהונתו של ג'ורג' ווקר בוש, נשיא אשר ראה במלחמה זו מדיניות רשמית, היא המשיכה גם בימי נשיאותו של ברק אובמה שהחליט לסיימו. במהלך כהונת אובמה הוצאו כוחות אמריקאיים מעיראק בשנת 2013 ותוך מספר חודשים יצאו גם מרבית הכוחות מאפגניסטן. במאי 2013 הכריז אובמה שהמלחמה "בטרור" הגיעה לקיצה, ושרשויות הצבא והמודיעין תפעלנה לא נגד טקטקיה אלא נגד קבוצת רשתות ספציפית שמטרתה להשמיד את ארצות הברית.
תוך זמן קצר מיציאת הכוחות האמריקנים מעיראק נכזבה תקוותם של רבים בעולם והמדינה הידרדרה למלחמת אזרחים כוללת כאשר המדינה העיראקית מאבדת הלכה למעשה נתחים משמעותיים משטחה לטובת ארגון הטרור המדינה האסלאמית (דאעש), ארגון שרבים מאנשיו הם יוצאי ארגון אל-קאעידה. לאחר כיבושים הולכים ומתרחבים של ארגון המדינה האיסלאמית ביוני וביולי 2014, מדינות רבות החלו להתערב במלחמות האזרחים המתמשכות בסוריה ובעיראק. ההישגים הטריטוריאליים המהירים של ארגון המדינה האיסלאמית בעיראק ובסוריה במחצית הראשונה של 2014 בשילוב עם אכזריות ברוטאלית שגררה גינויים בינלאומיים, דיווחים על הפרות זכויות אדם, והחשש מגלישות נוספות של מלחמת האזרחים בסוריה, גרמו למדינות רבות לשקול באותה העת התערבות.
כשברקע סדר יום ושיקולים מדיניים ופוליטיים שונים תחת מצב מורכב, מדינות ניגשו להתערבות בשתי מלחמות האזרחים בסוריה ועיראק בדרכים שונות ובדרגות שונות. עקב אירועים אלו החליט נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחדש את הלחימה האמריקנית במזרח התיכון נגד הטרור האסלאמי, ולצורך כך הוא גיבש קואליציה של מדינות המוציאות כיום לפועל תקיפות אוויריות נגד הארגון.
ההתערבות הצבאית בעיראק.
בעקבות ההתקדמות המהירה של ארגון המדינה האסלאמית לתוך צפון עיראק בקיץ 2014, ארצות הברית ובעלות בריתה הגבירו את מאמצים כדי לתת מענה לקיצונים האסלאמיים. ארצות הברית, יחד עם כמה מדינות אחרות, החלו במתקפות אוויריות נגד עמדות ארגון המדינה האסלאמית ליד ארביל וסינג'אר, כשהם שוברים את המצור על הר סינג'אר באוגוסט. בחודש אוגוסט, בדברו על מעורבותה של ארצות הברית בעיראק, אמר הנשיא ברק אובמה: "זה הולך להיות פרויקט ארוך טווח."
פברואר 2015.
ב-27 בפברואר הודיעה בלגיה שהיא תשלח 35 חיילים לעיראק כדי לסייע באימון צבא עיראק. החיילים ישהו ב"מקום סודי" למשך שישה חודשים ולא ישתתפו בלחימה.
ב-28 בפברואר ביצעו מטוסי קרב וכלי טיס בלתי-מאוישים של כוחות הקואליציה שבע תקיפות באזור אל-אסד, אל-קאים, כרכוכ ומוסול ובמהלכן הושמדו יחידות טקטיות, סירות, מתקן אחסון, מבנים ומטרות אחרות של המדינה האסלאמית.
ההתערבות הצבאית בסוריה.
ב-26 באוגוסט 2014 החלה ארצות הברית להפעיל טיסות מעקב בשמי סוריה על מנת לאסוף מודיעין על פעילות המדינה האסלאמית וארגונים נוספים במדינה. טיסות הריגול בוצעו ללא בקשת אישור מממשלת סוריה הרשמית.
מהלך האירועים.
ספטמבר.
ב-22 בספטמבר החלו ארצות הברית, בחריין, ירדן, קטר, סעודיה ואיחוד האמירויות הערביות להפציץ מטרות של המדינה האסלאמית בסוריה באמצעות מטוסי קרב, מפציצים וטילי שיוט מדגם טומהוק. התקיפות האוויריות נמשכו מדי יום. בנוסף לכך, בליל התקיפה הראשון הותקפו גם מטרות של קבוצת ח'וראסאן (שלוחה של ג'בהת א-נוסרה) ממערב לחלב. בתחילת נובמבר 2014 תקפה ארצות הברית מטרות נוספות של הקבוצה. באותו חודש, מרוקו שלחה שלושה מטוסי F-16 לאיחוד האמירויות, שתשמש בסיס שמננו יצאו המטוסים להפצצות יעדי המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
אוקטובר.
מתחילת אוקטובר 2014 התמקדו התקיפות באזור כובאני שבצפון סוריה, שם צרו לוחמי המדינה האסלאמית על העיר הכורדית האסטרטגית. ב-1 באוקטובר ארצות הברית ובעלות בריתה תקפו עמדות של המדינה האסלאמית באזור כובאני במטרה לסייע לכוחות הכורדיים שבשטח, בהם היחידות להגנת העם (YPG), ולצבא סוריה החופשי.