בשל חסרונותיו של המרכז הצפוף יותר, הוצעה בשנות השמונים קבוצה של קווים אקורדיים וחצי אקורדיים שיעקפו את מרכז העיר וקו קולצביה. קו מיטינסקו-בוטובסקאיה מתחיל במיטינו, ממשיך דרומה לסטרוגינו ואז לחורושובו, פילי, לאורך מסילת הטבעת הקטנה במוסקבה דרך אצטדיון לוז'ניקי לפני שהוא סוף סוף מגיע דרומה למחוז בירויובו וממשיך לבוטובו. בשנת 1988 החלה הבנייה בהארכה של קו ארבטסקו – פוקובסקאיה לפארק פובידי, שהיה אמור להיות מחלף חוצה פלטפורמות עם האקורד החדש. במקביל, החלה בנייה ברצינות בשלוש תחנות האקורד: סטרוגינו, ווולוקולמסקאיה ומיטינו יחד עם גשר חדש מעבר לנהר מוסקבה מוסקבה שבין סטרוגינו לוולוקולמסקאיה ודפו אחרי מיטינו.
בשנות התשעים לאחר התפרקות ברית המועצות קוצץ המימון הממלכתי לסכומים זניחים ובניית קווי האקורדי הופסקה לצמיתות. במרץ 1993 פרסמה המטרו במוסקבה תוכנית מתוקנת למה שהיה אמור להחליף את האקורד. יש להשלים את הקטע שכבר התחיל במיטינו וסטרוגינו, ולחבר אותו לקו פיליובסקאיה, ובמשך עשר השנים הבאות כל מפות המטרו במוסקבה משכו את שלוש התחנות בדרך זו. עם זאת, באופן מציאותי, למעט תחנת קריילטסקוי החדשה (שנפתחה בשנת 1989) מולודיוז'נאיה, קו פיליובסקאיה התמודד עם עומס הנוסעים הנוסף, המורכב מתחנות ממוקמות קרוב עם רציפים קצרים. עם זאת אותה תוכנית הציעה גם כי קו קלינינסקיה ייסע דרך מוסקבה סיטי לחורושובו וסטרוגינו, ולקחת את ההסתעפות למיטינו. התוכנית גם בפרספקטיבה שהציעה כי פארק פובידי בקו ארבסקו- פוקרובסקאיה יושלם ואז הקו ימשיך להכפיל את קו פיליובסקאיה, עם שתי תחנות לפני העגינה בקומצבסקאיה וסיפוח הקטע התת-קרקעי של קו פיליובסקאיה. מכייון שלקו ארבטסקו-פוקרובסקאיה הייתה תנועת נוסעים די נמוכה, הוחלט כי היא תיקח את החלק המרכזי של העומס.
רק בתחילת שנות ה-2000 הבנייה של פארק פובדי, שנשארה בשיחה, הוחזרה, עם פתיחתה בשנת 2003. התוכנית המקורית הציעה שתי תחנות חדשות בין קונצבסקאיה ופארק פובדי: מינסקאיה וסלאביאנסקי בולוואר, למרות זאת, כדי להגביר את קצב הבנייה, הוחלט כי יקצרו את התוכנית ותיבנה תחנה אחת. אף על פי שמינסקאיה הייתה הראשונה בהעדפה, לאחר הרבה לחץ מהתושבים בסלאביאנסקי בולוואר נבחרה לבסוף. התוכנית של כריתת קו פיליובסקאיה בתחנת פיונירסקאיה נשקלה מחדש. ומעבר בין-רציפי בקונצבסקאיה נבנה. השאר של קו פיליובסקאיה, תחנות: מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה, נוספו לקו ארבטסקו-פוקרובסקאיה.
בנייה של כביש מהיר רדיאלי שיחבר את מרכז העיר עם הכביש M9 החלה בשנות ה-2000, והוחלט כי הוא יעבור מתחת ליערות סרברני בור, דרך מנהרה צפון מערבית שהאזור העליון שלה ישמש לכלי רכב, ובתחתון לרכבת התחתית. מנסיבות בטיחותיות, הייתה הוראה לבנות תחנה חדשה, טרויצה-ליוקובו, נבנתה בין המנהרה לסטרוגינו, כאשר בנייתה הושלמה, החלה באזור בנייתם של בנייני מגורים. התוכנית המקורית לתחנת סטרוגינו, הייתה לבנות אותה דו-קומתית, אך תוכנית זו ננטשה בשביל לבנות תחנה חד-קומתית. הייתה הוראה לבנות שכונה חדשה כאשר קו חדש יגיע לסטרוגינו. הדרך למיטינו גם הציגה תחנה חדשה, מיאקינו, התחנה הראשונה מחוץ למוסקבה במחוז מוסקבה.
בשנת 2008 נפתחו התחנות: סלאביאנסקי בולוואר וקונצבסקאיה המעוצבת מחדש, כמו כן נפתחו התחנות בקו פיליובסקאיה: מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה. באותו הזמן ההרחבה לסטרוגינו הושלמה, ההרחבה זו כמעט הכפילה את אורך הקו ותנועת הנוסעים בו. ב-2009, הקו הגיע למיטינו, עם תחנה נוספת פיאטינצקויה שאסה, שנפתחה מאוחר יותר ב-2012.
המזרח.
חלק מהתחנות בחלק המזרחי של הקו הן ישנות מאוד ורבות נבנו בשנות הארבעים, וגילן נראה בבירור במראה שלהן כמו גם בטכנולוגיה המבצעית שלהן כמו מדרגות נעות. במאי 2005, תחנת סמיונובסקאיה נסגרה לשנה לצורך החלפת הדרגנועים בה ושדרוג אולם הנוסעים. אלקטרוזאבודסקאיה נסגרה במאי 2007 ונפתחה בסוף נובמבר 2008. התחנה הבאה שעברה שיפוץ על הקו היא גם העמוסה ביותר, באומנסקאיה, שתכננו לסגור אותה באביב 2009, אך זה עוכב ל-2015, כניסות שניות תוכננו להרבה מהתחנות גם כן אך התוכניות הללו התבטלו.
בנוסף לעבודות השיפוץ, תוכננו תחנות חדשות לקו. בשנת 1938, בשלב הראשון של הקו בין פלושצ'ד רבוליוצי לקורסקאיה, הזמנות לשתי תחנות עתידיות נבנו.
התחנות נקראו מרוסייקה ופוקרובקה, שתי התחנות הללו תוכננו להפתח במועד מאוחר יותר. תחנת מרוסייקה יכולה הייתה להיות מאוד מיוחדת, במיוחד מכיוון שיכלה להיות העברה ישירה בה לתחנת קיטאי גורוד שבה עוברים עוד שני קווים. הבנייה של התחנות הללו עוד לא קרתה, אף על פי שכאשר יפתחו את מקטע סטרוגינו, יש צפי לעלייה בכמות הנוסעים על הקו מה שיעזור להצדיק את פתיחתן של התחנות האלה.
במזרח, עוד הרחבה מוצעת לגוליאנובו. תחנת שיולקובסקאיה לאחרונה עברה שיפוץ מקיף, ועבודות שימור והחלפת אריחי הקרמיקה הישנים עם פאנלים של אלומיניום.
Doctor Ecclesiae
תהילים ב'
תהילים ב' הוא המזמור השני בספר תהילים. עיקר המזמור הוא דברי תוכחה לגויים והבטחה למלך. עם זאת, הדברים מנוסחים באופן מעורפל ולא מפורש מיהם הגויים המדוברים ומיהו המלך האמור.
המזמור מורכב מארבעה חלקים וכולל 12 פסוקים. קטעים מתוך המזמור משמשים בליטורגיה היהודית.
תוכן המזמור ומבנהו.
את המזמור נהוג לחלק לארבעה חלקים סימטריים, בני שלושה פסוקים כל אחד:
חלוקה אפשרית נוספת של המזמור מבוססת על המבנה הכיאסטי של המזמור. חלקי המזמור בחלוקה זו הם פסוקים א-ה כחלק הראשון ופסוקים ח-יב כחלק המסיים. בחלוקה זו ניתן להתרשם הן מדמיון לשוני-צורני החוזר בשני החלקים העוטפים. בנוסף, שני מרכיבי המסגרת דומים מבחינה רעיונית ושניהם עוסקים במרידת הגוים בה' ובתגובתו ואילו שני פסוקי הליבה, פסוקים ו-ז, מדגישים את הרעיון המרכזי - היחס שבין האל לבין המלך.
המזמור פותח בתמיהה על כך שהגויים מתאספים למלחמה נגד ה' ונגד , באומרם "". (א-ג)
המשורר תמה על התאספותם משום שהוא יודע שה', היושב בשמים, צוחק על תוכניותיהם, ו (כביכול) אומר להם "וַאֲנִי מַלְכִּי עַל צִיּוֹן הַר קָדְשִׁי." ולכן אין לכם יכולת לפגוע בו. (ד–ו)
אחרי תיאור מעשיו של ה' ביחס לגויים, עובר המשורר (שהוא ככל הנראה אותו משיח המוזכר במזמור) לתאר מדוע הוא כל כך בטוח שה' יציל אותו מידי הגויים. הוא מספר לגויים את החוק שה' קבע לו "יְהוָה אָמַר אֵלַי בְּנִי אַתָּה אֲנִי הַיּוֹם יְלִדְתִּיךָ. מִמֶּנִּי וְאֶתְּנָה נַחֲלָתֶךָ . בַּרְזֶל תְּנַפְּצֵם" (ז-ט)
אחרי התיאור של הבטחתו של ה' למשיחו, פונה המשיח אל הגויים, ומשדל אותם לבטל את תוכניותיהם "וְעַתָּה מְלָכִים שֹׁפְטֵי אָרֶץ. עִבְדוּ אֶת יְהוָה בְּיִרְאָה וְגִילוּ בִּרְעָדָה. נַשְּׁקוּ פֶּן וְתֹאבְדוּ דֶרֶךְ כִּי יִבְעַר כִּמְעַט אַפּוֹ אַשְׁרֵי כָּל חוֹסֵי בוֹ.
רקע היסטורי לחיבור המזמור.
חוקרים שונים הציעו מספר פרקי זמן אפשריים העשויים לשמש כרקע היסטורי לחיבור המזמור: ימי שלמה, ימי יהואחז, ואף ימי החשמונאים. אחד החיזוקים לטענה שהמזמור קדום ומתאים במיוחד לראשית ימי ממלכת שלמה הוא בדיווח על שתי התמרדויות שאירעו בימים ההם המתוארות ב על ידי הדד האדומי ורזון בן אלידע
את המזמור ניתן לראותו כמעין המנון שחיבר משורר החצר לכבודו של מלכו. המנונים כאלה הושרו לכבוד המלכים הגדולים במזרח הקדום.
בליטורגיה.
הפסוק הפותח של המזמור משמש באמירת הסליחות וכן בתפילת יום כיפור ויש לו לחנים שונים בקרב בני עדות המזרח, יוצאי הודו ואחרים.
הפרק (ביחד עם תהילים א', ג' וד') נאמר בקצת קהילות לאחר תפילת ערבית של ליל יום כיפור, והוא נחשב כסגולה להנצל מטומאת קרי ביום הקדוש.
בספרות חז"ל.
ב אומרת הגמרא ששני המזמורים הראשונים של ספר תהילים הם במקורם מזמור אחד: . בעמוד הבא מובא הציטוט הבא בשם רבי שמואל בר נחמני: .
בעמוד הבא מפרשת הגמרא שהמזמור מכוון לסיפור גוג ומגוג.
בתרבות.
הפסוק הפותח של המזמור נתפס בתרבות המודרנית כמליצה שתכליתה היא התעלמות מדברי העמים הסובבים והתייחסות לפעולות של היהודים עצמם. שימוש בפסוק זה ניתן לראות גם על גבי פשקווילים שזו תכליתם.
הזמר ישעיה לברון שר את שירו בני אתה על המילים "ה' אמר אלי בני אתה אני היום ילדתיך", "שאל ממני ואתנה", הזמר מוסיף למילים גם תרגום ביידיש, את השיר הלחין הזמר והמלחין יודי בילוסטוצקי ושר אותו יחד עם מקהלת הילדים שיר ושבח.
הזמר בערי וובר שר את השיר א ביסל על מילות הפרק בלחן של הרשי ויינברגר וליפא שמלצר באלבום קרבן.
The Essential Mariah Carey
The Essential Mariah Carey (בעברית: מריה קארי החיונית) הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור ב-17 ביוני 2011, על ידי חברת התקליטים סוני לגסי. האלבום למעשה מהווה חידוש לאלבום אוסף הלהיטים שלה משנת 2001, Greatest Hits.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-86 במצעד האלבומים של אוסטרליה.
הוצאה.
במאי 2012 הוא הופץ מחדש בארצות הברית כחלק מסדרת הוצאות של סוני כאשר חלק מהישרים בגרסה הרגילה הוחלפו בשירים אחרים וחלק מהשירים הוחלפו בגרסאות רמיקס של עצמם אך הוא כלל גם את האלבום המקורי שיצא לאור ב-2001.
בבריטניה ואירלנד הוא הופץ בצורה שונה כאשר עטיפת האלבום במדינות אלו הייתה דומה לזו של אלבום אוסף הלהיטים הקודם שלה כדי לרמז על ההמשכיות שלו לאלבום זה. בדומה לאלבום האוסף מ-2001 גם אלבום זה מכיל שירים של הזמרת מתחילת הקריירה שלה ועד שנת 2000. גם התמונות שצולמו לגרסה הפיזית של האלבום היו דומות לתמונות שצולמו לאלבום האוסף המקורי מ-2001.
קול זיכרון חוזר