ב-2004 החל לשמש בתפקיד של ראש התוכנית הציבורית ספריית העיר ניו יורק, הוא ייסד את התוכנית של "LIVE from the NYPL" בה ידוענים מנהלים שיחות בספריית בתחומים כגון ספרות, תרבות פולארית ואמנות.
מ-2000 ועד 2004 היה חבר בצוות המנהלים של מוזיאון סנטה ברברה לאמנות, בנוסף הוא לימד במספר אוניברסיטאות.
ב-2003 קיבל את אות מסדר האמנויות והספרות, בשנת 2010 קיבל אות מטעם נשיא אוסטריה.
תרגום שומר משמעות וצליל
מוד גאלט
מוד גאלט (באנגלית: Maud Galt; c. 1620 ל-c.1670) הייתה לסבית אשר הואשמה בכישוף במאה ה-17 בקירבארכן, סקוטלנד.
ביוגרפיה.
מוד גאלט חייתה בקילבארכן שבסקוטלנד באמצע המאה ה-17. היא הסתירה את זהותה המינית, בכך שנישאה לג'ון דיקי, בעל מלאכה מקומי.
הזוג התגורר עם שתי משרתות. לגאלט הייתה מערכת יחסים עם אחת המשרתות, אגנס מיטשל.
היא הואשמה בכישוף כאשר מיטשל הגישה תלונה נגד המעסיקה שלה בעת עדות בכנסייה (ב"קירק סשן", בו יושבים זקני הכנסייה כמועצת שופטים קהילתיים) בספטמבר 1649. מיטשל טענה כי גאלט:
בכנסייה, מיטשל הציגה לקהל שכניה את הפאלוס בו השתמשה גאלט לכאורה. היא הצהירה שהיא נמנעה מלדווח על כך קודם מתוך בושה.
שני שכנים גם העידו לטובת עדותה של מיטשל. מריון סמפיל התערבה בוויכוח בין מיטשל וגאלט כדי לשכנע את מיטשל לא להתלונן בפני הליירד. מספר אנשים דיווחו שהם חוו "ביש מזל' לאחר עימותים עם גאלט.
האשמה בכישוף.
ההאשמות נגד גאלט מילאו מספר עמודים, בהם מיטשל תיארה מספר מקרים בהם גאלט לכאורה ניסתה לאנוס משרתות שלה, וכן משרתות של שכניה.
לאחר שתיעדו את ההאשמות, המועצה הוציא צו לחקור את המקרה תחת אשמת כישוף. על פי ההיסטוריון ג'וליאן גודאר "הרשויות המזועזעות מצאו את הרעיון של כישוף קל יותר לעיכול מאשר הרעיון של לסביות."
הכנסייה של גלאזגו שלחה את העדויות ועתירה לוועדת המשפטית המלכותית בבקשה לכנס בית משפט שישפוט את גאלט.
על אף העתירה, אין ראיות לכך שהתכנס בית משפט בעניינה של גאלט, אז ייתכן שהתיק בוטל. ובכל זאת, ייתכן גם כי הטיפול בעניינה נמשך זמן רב, כי בעיקר בענייני כישוף, לא תמיד היה ברור לרשויות מקומיות איזה גוף ממשלתי מרכזי אמור לטפל בהן.
אין תיעוד לכל פעולה משפטית נוספת בכל הקשור למוד גאלט.
היא נפטרה בסביבות 1670.
משמעות היסטורית.
בהינתן שנשים רבות נשרפו על המוקד במקומות אחרים באירופה כתוצאה מהאשמות דומות, העובדה שהמקרה של גאלט הסתיים ללא כל השלכות משפטיות בסקוטלנד של המאה ה-17 היא מפתיעה ויוצאת דופן.
ההיסטוריון בריאן דמפסי כתב על כך:
המילון הביוגרפי של נשים סקוטיות מתעד רק 11 ערכים תחת 'מיניות'. ג'קי פוסטר היא האישה הסקוטית היחידה שמוגדרת כלסבית, בעוד מוד גאלט, ג'יין פיירי ומריאן וודס (אשר סיפורה התפרסם בתור ההשראה למחזה של ליליאן הלמן משנת 1934 "שעת הילדים") רשומות רק כמי ש"הואשמו בלסביות".
בהקשר זה, למקרה של גאלט יש משמעות בשל "הפוטנציאל להוסיף להיסטוריה החברתית הסקוטית באופן כללי".
חאג'י בארי
חאג'י איברהים בארי (בצרפתית: Hadji Ibrahim Barry; נולד ב-8 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת החלוץ בקולורדו ספרינגס סוויצ'בנקס.
קריירת מועדונים.
בארי נולד בגינאה ובגיל 14 היגר עם משפחתו לארצות הברית, בה התחיל לשחק כדורגל. בשנת הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכללה הקהילתית מונרו. שנתיים לאחר מכן הצטרף לקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת מרכז פלורידה.
בדראפט נבחר במקום ה-13 על ידי אורלנדו סיטי והצטרף לשורותיה. ב-6 במרץ 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLS נגד ריאל סולט לייק.
ב-15 בינואר 2018 חתם בסוופ פארק ריינג'רס מה-USL.
ב-18 בדצמבר 2018 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל.
ב-30 ביולי 2019 בארי חתם באוטווה פיורי.
בינואר , בארי חתם בקרוליינה הצפונית.
ב-26 בינואר 2021 חתם בארי בקולורדו ספרינגס סוויצ'בנקס.
קריירה בינלאומית.
ב-18 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה בתיקו 1-1 נגד .
יגאל לוין
יגאל לוין (נולד ב-21 ביולי 1963) הוא היסטוריון וחוקר ארץ-ישראל המתמחה בעת העתיקה ופרופסור חבר במחלקה לתולדות ישראל ויהדות זמננו באוניברסיטת בר-אילן. תחומי מחקריו העיקריים הם: הגאוגרפיה ההיסטורית של ארץ ישראל ושכנותיה בעת העתיקה, ישראל המקראית בתקופת הברזל וראשית ימי הבית השני, חברה ודת בעולם הקדום.
פועלו האקדמי.
לוין למד את שלושת תאריו באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1988 סיים את לימודי התואר הראשון במחלקה ללימודי ארץ ישראל ובמחלקה להיסטוריה כללית. בשנת 1999 השלים את התואר השלישי במסלול ישיר, במסגרת המחלקה ללימודי ארץ ישראל. נושא עבודת הדוקטורט שכתב היה: "התפישה הגאוגרפית-היסטורית של מחבר ספר דברי הימים", בהנחייתם של פרופ' א. פ. רייני ופרופ' א. דמסקי.
החל משנת 1990 לימד לוין במוסדות אקדמיים שונים כמדריך וכמרצה מן החוץ. בין המוסדות שלימד בהם: אוניברסיטת בר-אילן, המכללה האקדמית עמק הירדן, מכללת צפת, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית אשקלון ומכון שכטר. החל משנת 2008 החל לשמש כמרצה בכיר במחלקה לתולדות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 2016 קודם לדרגת פרופסור חבר.
במהלך עבודתו האקדמית קיבל מלגות ומענקי מחקר רבים, פרסם ספרים ומאמרים בכתבי עת מובילים בארץ ובעולם, והרצה בכנסים אקדמיים בישראל ומחוצה לה.
לוין שימש כחבר מערכת בכתב העת מורשת ישראל בין השנים 2008–2012. הוא משמש כחבר בחברה לחקירת א"י ועתיקותיה, באגודה הישראלית לאשורולוגיה, באיגוד העולמי למדעי היהדות וב-Society of Biblical Literature, וכחבר במרכז מינרבה לחקר יחסי ישראל וארם בתקופת המקרא. נוסף לעבודתו האקדמית לוין הוא מורה דרך מוסמך ומלמד בקורסים שונים להכשרת מורי דרך.
משה שמואל ראב
ר' משה שמואל ראב (בן-עזר) (1862–11 במרץ 1955) היה ממייסדי פתח תקווה ויהוד.
ביוגרפיה.
משה שמואל ראב נולד בסנט-אישטוון בהונגריה, בנו של אלעזר ראב, מראשוני חובבי ציון בהונגריה ואבי משפחת ראב, ממייסדי פתח תקווה. התחנך יחד עם אחיו יהודה ראב אצל בן דודם יהושע שטמפפר. לאחר ששטמפפר עלה לארץ ישראל, המשיך ראב ללמוד בתלמוד תורה בעיירה סמוכה.
בשנת 1875, בהיותו בן 13, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. תחילה התיישבו בירושלים, שם היה מתלמידי הרב יוסף חיים זוננפלד.
יחד עם משפחתו נמנה עם מקימי פתח תקווה. בשנת 1880 נשא את מרים אלטה, בת שמעון פייבל גינזבורג מירושלים.
בשנת 1883 נמנה עם קבוצת החלוצים מפתח תקווה שייסדה את יהוד, יחד עם הביאליסטוקאים. עבד אצל אריה ליב פרומקין באחוזת לחמן.
במשך שנים רבות היה חבר ועד המושבה, וחבר ועד ספר האחוזה של המושבה. מראשוני חברי אגודת "פרדס" של הפרדסנים הארץ-ישראלים. היה גבאי בבית הכנסת הגדול "בית יעקב", ופעיל בחברה קדישא המקומית. היה ממייסדי "מושב זקנים" בפתח תקווה ומגבאיו.
נפטר בשנת 1955, אחרון מייסדי פתח תקווה. היה אב ל-6 בנים ו-3 בנות. בתו לאה נישאה למהנדס משה בן חורין.
ברברה מייר
ברברה מייר (בגרמנית: Barbara Meier; נולדה ב-25 ביולי 1986) היא דוגמנית ושחקנית גרמנייה, התפרסמה כאשר זכתה בעונה השנייה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של גרמניה".
ביוגרפיה.
מייר נולדה באמברג, עיירה בבוואריה, לאחר שסיימה את התיכון, היא תכננה ללכת וללמוד מתמטיקה. היא התגלתה על ידי צייד דוגמניות במרכז קניות. הוא הזמין אותה ללכת למבחני הבד של התוכנית הטופ מודל הבאה של גרמניה בהנחיית היידי קלום. במהלך התוכנית היא התמודדה עם מספר אתגרים הקשורים לתחום הדוגמנות. בסוף העונה היא הוכתרה כמנצחת, בין הפרסים שניתנו לה הוא חוזה עם הסוכנות IMG, הופעה בשער הקוסמופוליטן הגרמני והובלת קמפיין חברת הביגוד "C&amp;A".
לאחר מכן היא הייתה בהפקות של מגזינים נוספים כמו L'Officiel ו-Madame Figaro הצרפתיים, היא הייתה הפנים המרכזיות בקמפיינים של מוצרי הטיפוח של פנטן והיורודיסני, היא הופיעה בתצוגות אופנה במספר מדינות, וצעדה בשבוע האופנה של ברלין.
היא השתתפה כשחקנית במספר הפקות לטלוויזיה ולקולנוע, וביניהם הופיעה ב-2011 בסרט האימה "Schreie der Vergessenen". בשנת 2020 שיחק בדרמה הרומנטית האמריקאית "אוהב אותך לנצח".
ב-2008 הייתה "שגרירת המתמטיקה של השנה" בפרויקט של משרד החינוך הגרמני.
היפודיון
היפודיון (שם מדעי: Hippidion; מילולית: "סוס קטן") הוא סוג של סוס נכחד שחי לפני 5 מיליון שנה באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית וייתכן ששרד עד לפני 8,000 שנה.
סוס זה דמה מאוד לסוסים המודרניים, הגיע למשקל 250 ק"ג והגיע לגובה 1.4 מטר בכתף, קרוב לגודל של חמור. מבנה עצמות האף מרמז שהיה קרוב למינים נכחדים מאמריקה הצפונית כמו הפליוהיפוס, ממנה היגר דרומה. מספר חוקרים טוענים שהיה קרוב יותר לסוג סוס, בו כל המינים הקיימים של משפחת הסוסיים.
המאובנים של סוס זה התגלו בקליפורניה, ונצואלה, בוליביה, ברזיל, אורוגוואי וצ'ילה. מאובנים שנמצאו בצ'ילה מראים שכנראה אנשים מתרבות קלוביס צדו סוסים אלה.
היפודיון וסוסים אחרים באמריקה הדרומית הוכחדו לפני כ- 8,000 שנים, ומאז לא היו סוסים באמריקה הדרומית עד שהובאו בידי הספרדים.
לפידוטוס
לפידוטוס (שם מדעי: Lepidotes ובעבר גם Lepidotus) הוא סוג דג מקרין סנפיר נכחד, שהיה קרוב לבני קבוצת דגי התנין וחי בעידן המזוזואיקון לפני 94–180 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בצרפת, אנגליה, דנמרק וגרמניה ובברזיל.