על-פי התוכנית, "רפיח" הייתה אמורה להגיע לאי "כמילי", שם הייתה אמורה לפגוש בסירה שתאסוף חלק מהצוות היווני. האוניה הפליגה בין האיים הדודקאנסיים של יוון. בשל הסערה בים, השיט רב החובל את האונייה לאורך חופי האיים, אולם לא הגיע לכמילי.
טביעת האנייה.
בבוקר 7 בדצמבר, לאחר שבעה ימי הפלגה, גברה הסערה. רב החובל ניסה למצוא מחסה במפרץ לחופי האי הקטן "סירנה". הוא כשל בניסיונו לעגון, והאוניה התנגשה בסלעים, ניזוקה ומים החלו לחדור לתוכה. הצוות הורה למעפילים המבוהלים לקפוץ למים הסוערים, בגלים גבוהים, בחשיכה, על מנת להציל את חייהם. התינוקות נזרקו למי שכבר שהה במים.
במשך כארבעים דקות ניסו המעפילים להגיע אל החוף. חלקם קפצו אל הסלעים הסמוכים לחוף, וחלקם אל הים. מכשיר הקשר חולץ מבטן האניה על ידי 'הגדעוני' אברהם ליכובסקי. ה"רפיח" טבעה לאחר כשעה. שמונה גופות נמשו מן הים ונקברו באי. מספר הנעדרים אינו ידוע. על האי רכשו הניצולים, ממשפחה שהתגוררה עליו, עדר של כעשרים כבשים בתמורה לחפציהם האישיים. לבסוף הצליח 'הגדעוני' לשדר לשלוחת 'המוסד' באתונה על מיקום טביעת 'הרפיח'. גולדה מאיר ביקשה מהנציב העליון הבריטי לסייע בחילוץ.
חילוץ מסירניה.
ביום השלישי לשהותם של המעפילים על האי, איתרו טייסים בריטים את הניצולים, והצניחו להם מזון, בגדים, שמיכות ועזרה ראשונה. יום לאחר מכן הגיעה לאי משחתת יוונית, שפינתה לרודוס את צוות המלחים הזרים ואת 21 החולים והפצועים. ב-13 בדצמבר הגיעו שתי משחתות בריטיות - "שברון" ו"פרובידנס", העלו את הניצולים ואת המלווים על סיפונן. לפני שחולצו מן האי, השליכו המלווים את מכשירי הקשר לים.
המעפילים הועברו למחנות המעצר בקפריסין. שם שהו כשנה עד עלייתם לישראל. הבריטים הגישו חשבון על הוצאותיהם השונות בגין פרשת הטביעה לסוכנות היהודית.
ביקור באתר הטביעה.
במסגרת סיור בים האיגאי ביקרה אח"י אילת (א-16) באי סיריניה תושבים הראו את מקום הטביעה וקבורת הטבועים.
הרי נפתלי
הרי נפתלי הם רכס הרים במזרח הגליל העליון. גבול הרכס ממזרח הוא כביש 90 המסמן את מערב עמק החולה, ממערב - ואדי דובה שבלבנון, מצפון - נהר הליטאני ומדרום - נחל דישון. רק מזרחו של הרכס נמצא בתחומי מדינת ישראל וחלקו המרכזי מכונה רכס רמים. אורכם של הרי נפתלי מצפון לדרום הוא כ-25 ק"מ, ורוחבם ממזרח למערב הוא כ-10 ק"מ. שטח הרי נפתלי הוא כ-210 קמ"ר. פסגת הרכס נמצאת צפונית למנרה, בהר שנאן, שגובהו 902 מטר מעל פני הים.
צמחיית הרכס.
בהרי נפתלי מסלולי טיול רבים, ובמזרח הרכס עובר שביל ישראל. מהמזרח ניתן לצפות אל עבר עמק החולה, רמת הגולן והחרמון. מחצית מהרכס הישראלי ניטע על ידי קק"ל, בעיקר באורנים, ברושים ואקליפטוסים. היער הטבעי כולל מגוון עצים ארצישראלי אופייני: אלון מצוי, אלון תולע ואלה ארצישראלית. היער עשיר גם במגוון שיחים ופרחים ייחודיים. לאורך הרכס נובעים מספר מעיינות, בעיקר בחלקו הצפוני.
בדרום הרי נפתלי נמצאת בקעה פורייה - "בקעת קדש", בה מגדלים כרמים ועצי פרי נשירים. הבקעה היא תופעה גאולוגית ייחודית, ומשערים שנוצרה עקב התמוטטות של חללים תת-קרקעיים.
טילים שנורו על ידי חזבאללה במלחמת לבנון השנייה פגעו קשות ביער הרי נפתלי. לאחר המלחמה נכרתו עצים רבים שנשרפו, ובמקומם ניטע מגוון של עצי חורש טבעי ומיני מחטניים שונים, ביניהם ארזים רבים.
יישובי ואתרי הרי נפתלי.
בהרי נפתלי יישובים מעטים: מנרה, משגב עם, רמות נפתלי, יפתח, מלכיה, מרגליות, דישון ואביבים.
בעבר שכנה בהר נפתלי העיר המקראית קדש בגליל, ששימשה, בין השאר, כעיר מקלט. כיום מזוהה קדש בגליל בתל קדש. אתר קדום נוסף הוא מצודת הונין, מצודה צלבנית שחלקים ממנה נשתמרו במצב מעולה. אתרים נוספים נמצאים לאורך הדרך ביניהם מצודת כ"ח. בקטע הכביש שבין צומת כ"ח לצומת ישע נמצאת נקודת תצפית מצפה רן, ממנה ניתן להשקיף על עמק החולה ורמת הגולן.
דרך נוף הרי נפתלי.
זאת דרך באורך 13 ק"מ שנפרצה ברכס הרי נפתלי וממנה תצפיות יפות לעבר קריית שמונה ועמק החולה. הדרך עבירה לכל סוגי הרכב ובחלקים ארוכים היא מכוסה באספלט. במקומות מסוכנים הותקן מעקה בטיחות. הדרך מתחילה בכביש 9977 מעט מזרחית לפניה לכפר גלעדי ומתחברת לכביש 886 כ - 2 ק"מ מצפון לקיבוץ יפתח. לאורך הדרך מספר אתרים:
איאד שלבי
איאד שלבי (בערבית: إياد شلبي; נולד ב-16 ביולי 1987) הוא שחיין פאראלימפי ערבי-ישראלי המתחרה בדרגת הנכות S1. אלוף פאראלימפי (טוקיו 2020) במשחים ל-50 מטר גב ול-100 מטר גב ושיאן עולם במשחה ל-150 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
שלבי גדל בשפרעם ומגיע ממשפחה מוסלמית. הוא חירש ואילם מלידה, ומשותק בגפיים התחתונות כתוצאה מתאונה שעבר בגיל 13. הוא מתאמן במרכז השיקום של איל"ן בחיפה, בהדרכתו של מאמן הנבחרת יעקב ביננסון, ואביו יוסוף, מלווה אותו באדיקות.
שלבי מתחרה בדרגת נכות S1 - הקשה ביותר, ואף התחרה בהצלחה מול שחיינים עם דרגת נכות קלה משלו.
במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) סיים שלבי פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:10.51 דקות, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:10.88 דקות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.47 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 2:37.66 דקות.
במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012), סיים שלבי במקום רביעי במשחה 200 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.54 דקות, מאית אחת איטי ממדליית ארד שבה זכה איציק ממיסטבלוב. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.07 דקות ובמשחה ל-100 מטר חופשי 2:24.73 דקות ובמקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:08.97 דקות.
במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 5:22.38 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב גברים בתוצאה של 1:16.97 דקות ופסל במשחה ל-100 מטר גב.
שיאן עולם.
באליפות אירופה שנערכה בדבלין, אירלנד ב-16 באוגוסט 2018, התחרה שלבי בדרגת נכות של S3, שהיא קלה מהנכות שלו (S1), וזכה במדליית ארד במשחה ל-150 מטר מעורב אישי, בשיא עולם חדש לדרגת הנכות שלו, 5:03.28 דקות.
אלוף אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בפונשל, פורטוגל במאי 2021, הוא זכה בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:10.69 דקות, ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב, בתוצאה של 2:34.38 דקות.
אלוף פאראלימפי.
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) זכה שלבי בשתי מדליית זהב בדרגת נכות S1, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:11.79 דקות, לפני אנטון קול מאוקראינה (1:13.78 דקות) ופרנצ'סקו בטלה מאיטליה (1:14.87 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 2:28.04 דקות, לפני אנטון קול (2:28.29 דקות) ופרנצ'סקו בטלה (2:32.08 דקות) ובכך הפך לספורטאי הערבי-ישראלי הראשון שזוכה במדליה אישית במשחקים הפאראלימפיים, כאשר קדם לו שעבן סחקפי, כחבר בנבחרת הכדורסל באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-150 מטר מעורב אישי, בדרגת נכות S3, לאחר שקבע בדרגת הנכות שלו (S1), שיא עולם חדש של 4:52.88 דקות.
יורי כהן
רפיח (פירושונים)
סלבדור (אונייה)
ביריה (ספינה)
אקסודוס (אונייה)
קזבק (העפלה)
הילה (חומר אפל)
פיאט 500
פיאט 500 (Fiat 500 מכונה גם "צ'ינקווצ'נטו", 500 באיטלקית) הייתה דגם של מכונית מיני עירונית איטלקית שיוצרה על ידי פיאט בין השנים 1957–1975. היא תוכננה כמכונית פשוטה וזולה שתתאים לשוק שלאחר מלחמת העולם השנייה, אורכה היה 2.97 מטר בלבד, למכונית שתי דלתות והנעה בהנעה אחורית על ידי מנוע בעל שתי בוכנות, מקורר אוויר בנפח של 479 סמ"ק (בדגמים מאוחרים הוגדל הנפח עד ל-594 סמ"ק). עיצובה של המכונית הושפע מהחיפושית של פולקסווגן.
דגם הסטיישן, 2 דלתות אשר יוצר בין השנים 1960–1977 היה קרוי פיאט 500 ג'רדיניירה. מדגם הסטיישן יוצרו 327,000 יחידות.
המיתלים של דגם הזגאטו זאל נלקחו מדגמי פיאט 500 ופיאט 124.
על בסיס "פיאט 500" יוצר בגרמניה בין השנים 1959–1963 דגם NSU / פיאט וינסברג 500 על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "NSU-Fiat" שייצרה ברישיון "פיאט". מפעל הייצור בעיר היילברון נרכש על ידי "פיאט" מחברת NSU בשנת 1929.
פיאט 500 החדשה - מכונית רטרו.
במרץ 2007 הציגה פיאט דגם חדש שגם כונה "500", בדיוק 50 שנים אחרי הצגת הדגם המקורי. עיצוב ה-500 החדשה מבוסס על פיאט 'טרפיונו' קונספט, משנת 2004, שכלל אלמנטים עיצוביים שהזכירו את דגם ה-500 המקורי.
פיאט 500 חשמלית.
במרץ 2020 הוצגה הפיאט 500 החשמלית בישראל, מרחק הנסיעה עם סוללה טעונה במלואה מתחיל ב-195 ק״מ ויכולה להגיע עד 320 ק״מ, תלוי בדגם.
קורין הרמס
קורין הרמס (בצרפתית: Corinne Hermès, נולדה כקורין מילר, Corinne Miller; נולדה ב-16 בנובמבר 1961 בלנגי-סור-מארן) היא זמרת צרפתייה, שייצגה את לוקסמבורג באירוויזיון 1983 שנערך במינכן שבגרמניה עם השיר Si la vie est cadeau (בעברית: אם החיים הם מתנה) וזכתה במקום הראשון עם 142 נקודות.
קריירה.
הרמס החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1974 לאחר שזכתה בתחרות, ב-1979 הוצע לה תפקיד ראשי במחזמר לאחר שמפיק התרשם מקולה.
בשנת 1994 הייתה בחבר השופטים של תחרות מיס צרפת.
בשנת 2000 השתתפה הרמס בחבר השופטים האסטוני באירוויזיון ובשנת 2001 היא הציגה את החלטת חבר השופטים הצרפתי באירוויזיון.
הכותל הדרומי
הכותל הדרומי הוא קיר התמך הדרומי של רחבת הר הבית בירושלים. בנוסף, בחלקו המזרחי, הכותל הדרומי מהווה את הקיר הדרומי של העיר העתיקה כולה.