בעיירה מתגוררות היום שלוש משפחות יהודיות. המפתח לבית הכנסת העתיק נמצא אצל ז'ול בלוך, משפחה שמתגוררת בעיירה מזה חמישה דורות.
מפתח לבית הקברות היהודי העתיק בין אנדינגן ללנגנאו ולבית הכנסת העתיק בלנגנאו אפשר לקבל במשרד בית האבות היהודי בלנגנאו.
אנדינגן כיום.
שטח העיירה אנדינגן כיום הוא כ-8.5 קמ"ר וב-31 בדצמבר 2010 היו בה 2003 נפשות בדיוק, אשר כ-15% מתוכם היו בעלי אזרחות אלבנית. כ-93% מהתושבים דוברי גרמנית.
רמת החיים גבוהה: אחוז אבטלה ממוצע ב-2010 - 2.5%. נכון לשנת 2000, כ-21.5% מהאוכלוסייה היו בעלי השכלה גבוהה וכ-60% מהאוכלוסייה היו בעלי הבית בו הם גרו. כ-60% מהאוכלוסייה הגיעו למקומות עבודתם ברכב פרטי.
בבחירות 2007 לאספת הברית - המועצה הלאומית, זכתה מפלגת העם השמרנית בכשליש מהקולות, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית בכרבע, והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית בכ-16%.
אסלינגן
הוצאת קסת
הוצאת קסת הוקמה בירושלים בשנת 1986 על ידי גרשון בן עמי ופעלה במשך 15 שנים. לאורך השנים הוציאה לאור קסת מגוון ספרים בשורה של תחומים ובהם לימודי שפות, תאולוגיה, מוזיקה וספרי ילדים. כמו כן עסקה קסת בהפקה והוצאה לאור של ספרי לימוד ועיון עבור מוסדות שונים ובהם האקדמיה הישראלית למדעים, מכון ויצמן, מכון רטיסבון, משרד החינוך, המרכז לתוכניות לימודים והחברה לכתבי קודש.
בין השאר הוציאה קסת לאור ספרי לימוד ומילונים לשפה העברית ולשפה הערבית פלסטינית שחיבר יוחנן אליחי, ספרי ילדים שתורגמו על ידי חוקר ספרות הילדים מנחם רגב, מילון עברי-ערבי-אנגלי למונחים כלכליים פרי עטו של יריב לוין, תרגום אינטרלינארי של ספר בראשית לשפה הפינית, ועיתון שבועי לימודי בערבית לתלמידי השפה הערבית הספרותית בבתי הספר התיכוניים בעריכת יצחק שניבוים. בתקופת שיא פעילותה העסיקה ההוצאה כעשרים עובדים.
בשנת 2001 הפסיקה קסת את פעילותה. בשנת 2009 נרכשה קסת על ידי מינרוה בית הוצאה לאור והתמזגה לתוכו.
יעקב מעוז
יעקב מעוז (Jacob O. Maos; נולד ב-16 באוגוסט 1924) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לגאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה. עורך ראשי של החוברת "אופקים בגאוגרפיה", מתמחה בתכנון ופיתוח כפרי.
קורות חיים.
מעוז נולד ב-16 באוגוסט 1924 בדיסלדורף שבגרמניה. בשנת 1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בשנת 1957 השלים תואר ראשון בפקולטה לארכיטקטורה ובנוי ערים של הטכניון בחיפה והמשיך ללמד ולחקור באותו מוסד. מ-1965 עד 1975 שימש כיועץ מטעם האו"ם, תוך שיתוף פעולה עם מדינות ומוסדות בינלאומיים, בפרויקטים של תכנון אזורי, התיישבות חקלאית, בנייה כפרית ושיקום אזורי אסונות. הניסיון שרכש בתכנון התיישבות כפרית בארץ הביא לקשרים עם ארצות חוץ, בעיקר בדרום אמריקה, בהקשר לתוכניות של רפורמה אגררית והתיישבות חקלאית. ב-1974 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית.
עם שובו לישראל חידש את פעילותו בפקולטות של ארכיטקטורה והנדסה חקלאית בטכניון בחיפה ובמרכז לחקר התיישבות עירונית וכפרית ברחובות, והמשיך בנסיעות למשימות ייעוץ שונות בחו"ל. ב-1978 הצטרף לחוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת חיפה כפרופסור חבר וב-1988 נתמנה לפרופסור מן המניין. בשנים 1983 עד 1985 שימש כראש החוג.
מעוז חבר באגודה הגאוגרפית הישראלית מאז הצטרפותו לחוג לגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה ב-1978.
בקורסים שלו התרכז בעיקר, אך לא רק, באמריקה הלטינית, הן כמסגרת לגאוגרפיה אזורית והן כמקור לדוגמאות של התיישבות אנושית, מהתקופה הנאוליטית ועד מפעלי פיתוח אזורי בעת החדשה. דגש מיוחד ניתן לכלים שיאפשרו לבוגרי החוג להשתלב בצוותים בין-תחומיים העוסקים בפיתוח הפריפריה הכפרית. פרסומיו העוסקים בארגון המרחבי של התיישבות חקלאית בארץ ובעולם תורגמו גם לספרדית ופורטוגלית. ב-1983 ניהל את הקמת המכון לחקר הגולן, המסונף לאוניברסיטת חיפה ועד היום משמש כיו"ר הוועד המנהל של המכון.
ב-1990 הוענק לו פרס החוקר המצטיין מטעם איגוד הגאוגרפים האמריקני על תרומתו בתחום התכנון האזורי בדרום אמריקה.
לאחר פרישתו לגמלאות ב-1989, המשיך בפעילותו באקדמיה ומחוצה לה במשימות שונות של ייעוץ ותכנון בחו"ל, השתתפות בקבוצות מומחים של האו"ם, וניהול קורסים מטעם המחלקה לשיתוף בינלאומי של משרד החוץ בתחומים של פיתוח אזורי, התיישבות חקלאית ובנייה כפרית. בארץ השתתף במחקרים בנושאי התיישבות בגליל ההררי ורמת הגולן ובהכשרת מתמחים מחו"ל במסגרת אוניברסיטת חיפה.
מעוז זכה בסוף שנת 2011 בפרס האגודה הגאוגרפית הישראלית על המסירות וההתמדה שגילה במשך יותר משתים עשרה שנים בעריכת כתב העת אופקים בגאוגרפיה, היוצא לאור בחסות המחלקה לגאוגרפיה ולימודי הסביבה באוניברסיטת חיפה, ועל תרומתו זו לקידום הגאוגרפיה בישראל.
מעוז אלמן, ולו שלושה ילדים.
תכנון ופיתוח כפרי.
מעוז הוא נושא הדגל לא רק בנושא הפרסום המחקרי אלא גם בעשייה המחקרית, בהוראה ובהתמקדות במרחב הכפרי בישראל, בפניו הייחודיים, בתכנונו, התפתחותו ובתמורות החלים בו. הרבה לפני שנות השמונים, אותן שנים שזכו לכותרות 'תם עידן החקלאות', 'התפרקות האגודות השיתופיות', 'התמורות הערכיות', 'משבר המושבים והקיבוצים', זיהה תהליכים במרחב הכפרי הישראלי. הוא נהג להשוות את המתרחש בישראל לתהליכים שהתרחשו בעולם, 'לקרוא' נכונה את המפה הגאוגרפית הכלכלית, החברתית והתכנונית, לנתח ולהקנות לכל אותם חוקרים צעירים בתחום כלי מחקר ראויים.
במחלקה לגאוגרפיה ולימודי הסביבה באוניברסיטת חיפה מוכר פרופסור מעוז בפתיחותו לסטודנטים, למרצים, לחוקרים ולמחנכים. הוא מחלק רעיונות, מתחלק עם אחרים ומתעניין, דוחף צעירים למחקר, מנחה סטודנטים לתארים מתקדמים, מקפיד על קלה כחמורה ומילותיו חקוקות בסלע. כזו גם עריכתו ובקיאותו בשפות המקדמות את המחקר הגאוגרפי.
אופקים בגאוגרפיה.
בצד תפקידיו ההתנדבותיים האחרים הקדיש מעוז את מרצו לעריכת כתב העת "אופקים בגאוגרפיה". כתב העת הופיע לראשונה ב-1975, כאשר רוב חברי הסגל לוקחים על עצמם את העריכה של כרך זה או אחר, או מספר כרכים ברצף.
ב-2000 קיבל מעוז לידיו את תפקיד העורך הראשי ומאז לא חדל מכך (28 כרכים עד סוף 2011). מעוז עסק בטיפול אישי מול המחברים והמבקרים, בעיות שינויים ושיפוצים של המאמרים, קבלה או סירוב, גרפיקה ודפוס, גיוס אמצעים לכיסוי הוצאות, עמידה בתאריכי יעד, הפצה למנויים ושיווק ובנוסף, שמירה על רמה אקדמית.
כתב העת "אופקים בגאוגרפיה" זוכה כיום להערכה אצל מרבית ציבור הגאוגרפים וחוקרים מתחומים נלווים.
ארגון עזרת תורה
מינרוה בית הוצאה לאור
הוצאת מינרוה היא הוצאת ספרים בירושלים.
ההוצאה הוקמה בשנת 2003 בירושלים על ידי אסף גולני והיא עוסקת בפיתוח והוצאה לאור של ספרים, מילונים, שיחונים ועזרי לימוד בתחום שפות המזרח התיכון (ערבית, פרסית, עברית, ארמית), וכן בתחום התרבות הערבית העממית. חלק מכותרי ההוצאה יוצאים לאור בשיתוף המרכז היהודי ערבי בגבעת חביבה.
הוצאת מינרוה מבססת את ספרי הלימוד שהיא מפתחת על הקלטות שנאספו בעבודת שטח והיא מחזיקה ארכיון אודיו המכיל אלפי שעות הקלטה. בארכיון שמורות גם הקלטות מאוספיהם של יוחנן אליחי, יורם מירון וצבי אטקין, מורים וחוקרי השפה הערבית המדוברת.
בשנת 2009 רכשה מינרוה את הוצאת קסת שהתמזגה לתוכה.
האגם השחור (פריבור)
האגם השחור (גרמנית: Schwarzsee) הוא אגם בקנטון פריבור בשווייץ בעל שטח של 0.47 ק"מ רבוע. האגם ממוקם בגובה של 1,046 מטר מעל פני הים, כ-25 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר פריבור, באזור האלפים הנמוכים (pre-alpes), בחלקו דובר הגרמנית של קנטון פריבור. סביב האגם מספר פסגות גבוהות, הגבוהה ביניהן היא הר קייזראג שגובהה 2,185 מטרים מעל פני הים. בחודשי החורף פועל על יד האגם אתר סקי קטן הנושא את שמו של האגם, וכולל 25 קילומטרים של מסלולי גלישה. גורם זה, והפסטורליות של האזור כולו מובילים לנוכחות גבוהה של תיירים ומטיילים באגם ובסביבותיו, כולל מלונות, כפרי נופש, מסעדות ומתקנים תיירותיים נוספים. הכפר החשוב הקרוב הוא הכפר פלפיין, בו מתגוררים כ-2,000 תושבים.
יוני גרשטיין
יוני גרשטיין (נולד בכ"ט בשבט ה'תש"ד, 23 בפברואר 1944) הוא צייר, מאייר וקריקטוריסט חרדי-ישראלי מהזרם הליטאי.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, עוד מגיל הגן בלטו הוא ואחיו התאום, דוד גרשטיין בתחום הציור. יוני נשלח ללמוד ציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז בשנת 1965–1967.
גרשטיין נחשב לחלוץ המאיירים החרדים וסגנונו משפיע במידה רבה על חלק מהמאיירים אחריו. הוא חזר לתחום האיור אותו זנח לאחר חזרתו בתשובה, שמהלכה למד בישיבת נתיבות עולם, בעצת הרב שך. עבודתו הראשונה בציבור החרדי הייתה ביתד נאמן ואחריה המשיך בציורי ילדים. באותה תקופה, שנות ה-80, היה גרשטיין האמן החרדי היחיד בשוק איורים. גם עלון פרשת השבוע מטעמים לשולחן שבת מפרסם ציור שלו מדי שבוע.
גרשטיין הוציא ספרי קודש רבים מלווים בציורים בהם מסכתות משניות בסדרה הנקראת "פני המשנה", פרקי גמרא בסדרה הנקראת "פני ישראל" וספר "ל"ט מלאכות של שבת".
גרשטיין נשוי ואב ל-7 ילדים.
יוני (מאייר)
בוטוליניום טוקסין
אטולה
אטולה (בספרדית: Atole משפת הנאוואטל) הוא משקה מסורתי במקסיקו ובמרכז אמריקה, וכן בדרום מערב ארצות הברית (במדינות טקסס וניו מקסיקו). המשקה הוא משקה חם שלו מספר גרסאות. המשקה נשתה באופן מסורתי בחג המולד וביום המתים. גרסה של המשקה המכילה שוקולד נקראת גם שאמפוראדו.