גולדבלום מאמין שבישראל חיים שני עמים יהודיים, שהמשותף להם הוא השפה העברית - ותו לא.
בסוף פברואר 2020 פרסם פוסט שבו טען כי מסתירים מהציבור כי נגיף קורונה 2019 "מתפשט במהירות בישראל מאז שקבוצת קוריאנים ביקרה במערת המכפלה".
כדי למנוע זאת קרא לחסום ערים ושכונות חרדיות בישראל. גולדבלום צירף מפה ובה "מסלול ההתפשטות" כביכול ממערת המכפלה אל הריכוזים החרדיים בישראל. האוניברסיטה העברית גינתה את דבריו וקבעה שהם מבישים וגזעניים. בתגובה פרסם גולדבלום מאמר במעריב שבו הגדיר את מי שתקף אותו - מתקרנפים, בורים או רעי לב.
בספטמבר 2020 הגיש נגדו העיתונאי עמית סגל תביעת דיבה, על שכתב ב"פייסבוק" שסגל "הצדיק את רצח רבין". התביעה הסתיימה בפשרה, שבה חויב גולדבלום לפרסם התנצלות, לשלם לסגל 5,000 ש"ח ולתרום 7,500 ש"ח לעמותת "מקימי".
משפחתו.
גולדבלום היה נשוי לישראלה (לבית ויינשטיין) מ-1967 עד מותה ב-2006, ולזוג נולדו שני ילדים. אחד מילדיו, דן, שירת בסיירת מטכ"ל ונפצע קשה באסון צאלים ב'. בתו, מאיה, שירתה אף היא בסיירת מטכ"ל. הוא נישא בשנית לעידית עמיחי. על שמה של ישראלה גולדבלום הוקמה "קרן ישראלה".
מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס
מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס (באנגלית: Green Party of England and Wales, בוולשית: Plaid Werdd Cymru a Lloegr), ובקיצור GPEW, היא מפלגה ירוקה הפועלת באנגליה ובוויילס. זוהי המפלגה הירוקה הגדולה ביותר בבריטניה, והיא כוללת מספר סיעות אוטונומיות אזוריות, כמפלגת הירוקים הוולשית. מנהיגי המפלגה, במשותף, הם קרוליין לוקס וג'ונתן ברטלי.
המפלגה הוקמה בשנת 1990 בגין התפצלות המפלגה הירוקה הקודמת למפלגות נפרדות: המפלגה הירוקה הסקוטית, המפלגה הירוקה בצפון אירלנד ואנגליה וויילס. המפלגה מקושרת ל"ירוקים הגלובליים" (Global Greens), רשת בינלאומית המאגדת מפלגות ירוקות, וכן למפלגה הירוקה האירופאית. לעיתים נשתקפה המפלגה ככזו הפועלת למען מטרה עיקרית ויחידה, סביבתנות, אולם חרף שמירתה של המפלגה על עקרונות סביבתיים ותמיכה באקולוגיה פוליטית, היא תומכת גם במדיניות כלכלית קהילתית, הכוללת שירותים ציבוריים מקומיים וממומנים היטב, במסגרת כלכלה יציבה הנקראת "steady state economy" , ובנוסף היא תומכת בבחירות בשיטה היחסית. המפלגה גם תומכת בנושאים ליברלים וחברתיים רבים כזכויות בעלי חיים, נישואים חד-מיניים וזכויות להט"ב. כמו כן, המפלגה מתנגדת למוסד המלוכה: יושבת ראש
המפלגה לשעבר נטלי בנט הכריזה כי תשכן את הוד מעלתה בדיור ציבורי.
למפלגה נציג אחד בבית הנבחרים הבריטי, נציג אחד בבית הלורדים, שלושה נציגים בפרלמנט האירופי, ושני נציגים באספת לונדון.
ירושלמים
המפלגה החופשית-דמוקרטית
המפלגה החופשית-דמוקרטית (גרמניה)
פיודור לש
פיודור אלכסנדרוביץ' לש, שמו בלידה קרל פרדיננד לש, (ברוסית: Леш או Фёдор Александрович Лёш, שמו בלידה בגרמנית: Karl Ferdinand Lösch, 23 באפריל 1840, סנט פטרסבורג - 29 בינואר 1903, קייב) היה רופא רוסי, גרמני-בלטי במוצאו, מיקרוביולוג ופרזיטולוג, פעל ברוסיה ובאוקראינה, כיהן כפרופסור באוניברסיטת קייב. תיאר לראשונה בשנת 1875 תיאור מפורט של הטפיל "Entamoeba histolytica" (לו קרא Amoeba coli) ואת מחלת האמביאזיס של המעיים.
רקע משפחתי ושנות צעירותו.
פיודור אלכסנדרוביץ' לש נולד בשנת 1840, בסנט פטרסבורג, בירת האימפריה הרוסית, בשם "קרל פרדיננד לש", אז כבנם השני מתוך ארבעה ילדים של אלכסנדר מוריץ לש ושל קרולינה אמילי לבית ברוהנס. שני ההורים נולדו בפלך אסטלנד של האימפריה, בימינו אסטוניה. האב, רוקח במקצועו, היה יליד פאידה, במחוז יארבה והאם ילידת העיר רוול או טאלין.
שם המשפחה לש נפוץ ברחבי גרמניה, בעיקר בצפונה, ומוכר גם בגרסאות אחרות להן מקור משותף:"לוזה","לוז" "לוזֶקה","לוזקה פון לויזין","לוזק", "לוזמן" וכו'.
בגיל 6 התייתם פיודור מאמו, ואביו נשא לאשה בהמשך את אחותה למחצה של האם, שרלוטה אוגוסטה ברוהנס. היא ילדה לו חמישה ילדים נוספים.
פיודור למד רפואה באקדמיה לרפואה ולכירורגיה בסנט פטרסבורג וסיים את התואר השני MD בשנת 1863. כעבור 3 שנים סיים את התואר דוקטור במדעי הרפואה עם תזה בנושא התסחיף הריאתי והאוטם הריאתי.
בשנת 1871 התמנה למדריך בקליניקה של הפרופסור אדוארד א. אייכוואלד בסנט פטרסבורג.
פעילותו המדעית והאקדמית.
בשנים 1872–1885 עבד כמרצה במכללה הרפואית לנשים וכיועץ בבית החולים הצבאי ניקולאייב. בשנים 1885–1897 כיהן כפרופסור לאבחון רפואי באוניברסיטת קייב. בשנת 1897 פרש לגמלאות. ונפטר בקייב בשנת 1903 בגיל 63.
בשנת 1870 גילה לש את Balantidium coli בצואה של שני מטופלים וערך מחקר מעמיק של התמונה הקלינית של הבלנטידיאזיס.
באותה שנה תיאר בפרוטרוט את הטפילים "Giardia lamblia" ו-"Blastocystis hominis".
באותה תקופה פרסם לש כ-20 מאמרים מדעיים על האבחון וההיבטים הקליניים של מחלות שונות, תוך דגש על הבדיקה המיקרוסקופית של הצואה.
בשנת 1875, על סמך מחקרים משנת 1873 בקליניקה של א. אייכוואלד בסנט פטרסבורג, במאמר מוקפד תיאר לש היבטים קליניים של האמביאזיס הרקורנטית, זיהה ותיאר את הטפיל שנקרא מאוחר יותר "Entamoeba histolytica" (הוא קרא לו Amoeba coli) וערך ניסוי שיחזור של המחלה על בעל חיים.
המחקר התבסס במקור על מקרה קליני של איכר רוסי בשם י. מרקוב מן האזור ארכנגלסק שעבד במחסן עצים בסנט פטרסבורג. הנבדק חלה בשלשולים עם דם ומוגלה, מצב כללי גרוע וכאבים בחלחולת. אחרי הטבה חלקית בעת אשפוז בבית חולים אחר, ואחר כך החמרה חוזרת, הועבר הפציינט לקליניקה שבה עבד לש. בבדיקה מיקרוסקופית של צואת המטופל גילה לש כמות גדולה של יצורים בתנועה שהוא זיהה אותם כ"אמבות". הוא ניסה לטפל בחולה באמצעות טאנין, ביסמוט ניטראט, אצטאט של עופרת, אגוז הקיא, סודיום ביקרבונט, יין, אך ללא הועיל. המחלה החמירה ומספר האמבות בצואה עלה. עזר לבסוף אך זמנית בלבד טיפול על ידי קינין סולפט אולם בשלב מסוים התרבו הטפילים מחדש, התסמינים החמירו והחולה נפטר. בנתיחה שלאחר המוות לש מצא כיבים רבים ברירית המעי הגס ובתוכם בבדיקה מיקרוסקופית תאים רבים בגודל הלויקוציטים אותם לא העז לזהות כאמבות. בהמשך הזריק לש לארבעה כלבים כמויות קטנות מן התוכן של המעי הגס של הנפטר. כלב אחד פיתח מחלה דומה לזו של הפציינט המנוח, עם שלשולים וצואה מלאה באמבות. לש הסיק את המסקנה כי האמבות מסוגלות לגרום לגירויים ודלקות ברירית המעי המתפתחים בהמשך לכיבים.
אף על פי שעשה תיאור יוצא דופן בדיוקו של האמבות, הראה את היחס הישיר בין מספר הטפילים לחומרת התסמינים, והצליח לשחזר בכלב אחד "דיסנטריה" באמצעות החדרת חומר צואתי של החולה, לש לא העז להגדיר את האמבות כגורמי המחלה אלא כחשודות בלבד בהחמרת מחלה ראשונית.
מאוחר יותר, בהיסטוריוגרפיה הסובייטית (למשל סוואנידזה) נטען בהפרזה כי לש זיהה את האמבה כגורם הפתוגני של מחלת המעיים.
בשנת 1903 שאודין כינה את האמבות שתוארו על ידי לש בשם "Entamoeba histolytica".
בשנת 1895 נמנה עם מייסדי איגוד רופאי המעבדה בקייב.
בשנת 1893 השתתף לב יחד עם הפרופסור ולדימיר פידוויסוצקי בניסוי על ידי מתן סוג של חיסון פומי נגד כולרה לסטודנט ולימים המיקרוביולוג דנילו זבולוטני.
חייו הפרטיים.
פיודור לש היה נשוי פעמיים: בשנת 1864 להני קונסטנצה לבית וייסמן שילדה לו אחרי שנה את בנו, ארתור, ונפטרה בגיל 26 בשנת 1866, והחל משנת 1870 ליוליה לבית פוגל (1900-1853). במותו, השאיר פיודור לש בן בשם ארתור פרדיננד, גם הוא רופא.
האח הבכור של פיודור, אלכסנדר יוהאן או אלכסנדר אלכסנדרוביץ' לש, (1889-1837) בחר במקצוע אביו - רוקחות, והיה לפרופסור באקדמיה הצבאית לרפואה בסנט פטרסבורג.
מאמרים מובחרים.
תורגם במאה ה-20 באנגלית:
Lösch, F.A. (1978) Massive development of amoebae in the large intestine (Translation). In B. H. Kean, K. E. Mott and A. J. Russell (Eds.), Tropical Medicine and Parasitology. Classical Investigations. Ithaca, NY: Cornell University Press, pp. 71-79.
קישורים חיצוניים.
Sciencia para todos Instituto Latinoamericano de Comunicación Educativa - Biologia- Adolfo Martínez Palomo "Las amibas enmigos invisibles"
Clinical Microbiology Reviews. July 2007 vol. 20 no. 3 511-532
גביע דייוויס 2006
גביע דייוויס 2006 הייתה התחרות ה-95 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 125 נבחרות.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת קרואטיה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב השני. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת רוסיה לבין נבחרת ארגנטינה במוסקבה. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת רוסיה. בכך הם זכו בגביע בפעם ה-2.
משחקי הבית העליון.
העברות לקראת שנת 2007.
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
ישראל בגביע דייוויס.
בתחרות שנת 2006, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת סרביה ומונטנגרו.
בעקבות ההפסד נבחרת ישראל שיחקה נגד נבחרת בריטניה.
בעקבות הניצחון נבחרת ישראל נותרה בבית אירופה-1 גם למשחקי 2007.