במושבים נכחו ראשי הכנסייה, ובראשם האפיפיור, יחד עם יועצים שונים. בתחילה, עמד בראש המושב הראשון האפיפיור פאולוס השלישי, שעמד על הצורך בכינוס ועידה כזו עוד בימים בהם נבחר לאפיפיור, בשנת 1534. הוא כינס את המושב הראשון והשתתף בו, עד סיומו בשנת 1549, בשל המתח ששרר בינו ובין הקיסר אודות המעבר לבולוניה. בישיבה הפותחת של המושב הראשון בשנת 1545 בטרנטו נכחו מלבד האפיפיור: ארבעה קרדינלים, ארבעה ארכיבישופים, עשרים ואחד בישופים ונציגיו של מלך גרמניה פרדיננד הראשון. בנוסף אליהם זומנו לוועידה עשרים וארבעה תאולוגים ותשעה מומחים בחוקי הכנסייה (באנגלית: canonists), ששימשו כיועצים לראשי הכנסייה. במושבים הבאים מספרם של אותם בעלי התפקידים גדל. לאחר האפיפיור פאולוס השלישי, עמדו בראש המושבים הבאים האפיפיורים: יוליוס השלישי אשר עמד בראש המושב השני (בשנים 1549-1551), שהסתיים בשל תקיפתו של מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה נגד הקיסר קרל החמישי, ופיוס הרביעי אשר עמד בראש המושב השלישי (בשנים 1562-1563), שהסתיים לאחר שהמועצה הגיעה לידי החלטה בנושאים רבים.
החלטות הוועידה.
הוועידה דנה במגוון רחב של נושאים, ולאחר מכן הביאה את מסקנות הדיון לידי הצבעה כללית. הכנסייה שאפה למגר שחיתויות ששררו בעת מינויים ובעת תפקודם של בעלי הסמכות, לצמצם את אי-הסדר ששרר במינויי בעלי הסמכות, ולשפר את השכלתם של הכמרים והנזירים. בנוסף לכך הכנסייה דנה במספר נושאים תאולוגיים בניסיון לקבוע תאולוגיה קתולית שיטתית. להלן מספר דוגמאות לנושאים תאולוגים שנידונו בוועידה:
בשלושה-עשר בנובמבר 1564 האפיפיור סיכם את עיקרי הדת הנוצרית, כפי שנקבעו בוועידת טרנטו.
השלכות הוועידה.
כאמור, ועידת טרנטו עיצבה את הנצרות הקתולית בעת המודרנית, והיו לה השלכות רבות. הכנסייה פעלה למיגור השחיתות ששרתה במוסדותיה, לפישוט מבנה ממשל הכנסייה ולפישוט השיפוט הכנסייתי, להשקעה בהשכלתם של נזירים וכמרים ולשיפור המשמעת שלהם, ועוד. אותן הרפורמות הפיחו חיים בזרם הקתולי.
אחת מאותן ההשלכות הייתה הדגשת הרגש כמאפיין של אדיקות קתולית. האמוציונליות הרבה באה לידי ביטוי באופנים שונים, וביניהם בציורי קיר שצוירו על כנסיות, בהן הדמויות בוכות בכי עז, נעות במחוות מוגזמות ומסתכלות לעבר הרקיע במבט דרמטי, וביצירות ספרותיות בעלות אופי דרמטי, שמטרתן הייתה לעורר את הקורא הקתולי לסבול את סבלותיו של ישוע ושל הקדושים. הרגש העז הוביל גם לפריחתה של מיסטיקה נוצרית, שהתפתחה דווקא בשל הדוגמות שקבעה ועידת טרנטו. חלקים מאותן הדוגמות תאמו עקרונות מיסטיים: חופש הרצון, יכולת האדם להביא לגאולתו והתועלת הרוחנית ממעשי הצדקה, תאמו את אמונת המיסטיקנים ביכולתו של האדם לקרב את עצמו אל האל בהדרגה על ידי תרגולים רוחניים. זאת בניגוד לזרם הפרוטסטנטי, אשר קירב בין האדם לאל באמצעות ביטול ההיררכיה הכנסייתית, ולא באמצעות פרקטיקות. יתרה מזאת, האמוציונליות המועצמת הובילה גם להדגשת יסודות ופולחנים מהמסורת הנוצרית, שהזרם הפרוטסטנטי המעיט בחשיבותם, כמו פולחן הבתולה הקדושה שצבר תאוצה בשלהי המאה השש עשרה, פולחן המשפחה הקדושה, פולחן יוסף הקדוש, שבעבר נשמעו הלצות אודות דמותו, ועוד. מעבר לכך, הרגש העז בא לידי ביטוי בפאר שהכנסייה ניסתה להקנות לטקסי התפילה ולמבנה הכנסיות המרשים, בניסיון למשוך את קהל המאמינים ולעורר בהם יראה. זאת בניגוד לזרם הפרוטסטנטי, אשר התנער ממראה מרהיב בטקסיו ומעיטורי הכנסיות.
אם כן, סוף המאה השש-עשרה היווה תקופה חדשה, בה האחדות הנוצרית במערב אירופה התנפצה למספר זרמים, ועל כן, סמכותה של הכנסייה הקתולית במערב נעלמה לבלי הכר.
קישורים חיצוניים.
http://www.ecatholic2000.com/cathopedia/vol15/volfifteen33.shtml
(J. Waterworth)
http://history.hanover.edu/texts/trent/trentall.html
ממו די פיליפוצ'ו
ממו די פיליפוצ'ו (באיטלקית: Memmo di Filippuccio; סביבות 1250, סיינה – 1325, סן ג'ימיניאנו), היה צייר איטלקי מסיינה, שבחבל טוסקנה.
המידע המתועד על קורות חייו מועט, זאת בדומה לרבים מהאמנים בני אותה תקופה. על כן הביוגרפיה שלו היא משוערת ברובה, משוחזרת על ידי החוקרים על פי מעט המידע ובמידה רבה על סמך זיהוי יצירותיו שנעשה בעיקר על פי סגנון הציור. לכן יש גם הבדלים בין המקורות השונים.
נולד בסיינה לאב שהיה צורף זהב. בנו ליפו ממי היה צייר אף הוא. ביתו ג'ובנה הייתה נשואה לצייר סימונה מרטיני.
היה פעיל בסן ג'ימיניאנו לפחות מ-1303, ייתכן שבתחילת דרכו יחד עם דוצ'ו. בנו ליפו ממי קיבל את הכשרתו הראשונית בסדנה שלו בסן ג'ימיניאנו. מ-1317 יצרו יחד סדרה של פרסקאות מאסטה לבית העירייה של סן ג'ימיניאנו.
קרבן אפנה
על גופתה המתה
על גופתה המתה (אנגלית: Over Her Dead Body) הוא סרט קולנוע רומנטי שיצא לאקרנים בשנת 2008.
עלילה.
קייט (אווה לונגוריה) נהרגת בתאונה ביום בו הייתה אמורה להתחתן עם בחיר ליבה הנרי.
הנרי השבור מנסה להתאושש מהטרגדיה שפקדה אותו ומנסה למצוא נחמה בעזרתה של אשלי שמנסה לעזור לו להתאושש וגורמת להנרי להתאהב בה אלא שרוחה של קייט לא מקבלת בעין יפה את העובדה שהנרי התאושש מהר מהטרגדיה והיא מציקה לאשלי שהיא היחידה שיכולה לשמוע את רוחה של קייט, קייט מחליטה לעשות את המוות לאשלי עד שזאת תוותר על אהבתה החדשה.
אצטדיון ראש הזהב
צ'יבה
צ'יבה (ביפנית: 千葉市, באנגלית: Chiba) היא עיר הבירה של מחוז צ'יבה באי הונשו שביפן. העיר ממוקמת כ-40 ק"מ מזרחית לטוקיו, לחופי מפרץ טוקיו.
היסטוריה.
צ'יבה נוסדה ב-1 בינואר 1921, וב-1 באפריל 1992 ניתן לה מעמד רשמי של עיר (מעמד המוקנה ביפן לערים בעלות אוכלוסייה מעל חצי מיליון תושבים).
דמוגרפיה.
ב-1 ביולי 2021 היו בעיר 977,693 תושבים, המתגוררים בצפיפות של 3,598 נפשות לקמ"ר. במרץ 2007 היו בעיר 19,135 תושבים זרים, כ-2% מכלל האוכלוסייה. צ'יבה מדורגת במקום ה-13 מבין הערים המאוכלסות ביותר ביפן.
תחבורה.
נמלי התעופה המשרתים את העיר הם: נמל התעופה טוקיו נריטה ונמל התעופה האנדה.
המונורייל העירוני של צ'יבה שאורכו 15.2 ק"מ עובר במרכז העיר. בתחנת הרכבת בעיר עוברים הקווים: קו סובו-מיין, קו סובו-צ'ו, קו סובו (ראפיד), קו נריטה, קו סוטובו, וקו יוצ'יבו.
וזר
מנאז' א-טרואה
מנאז' א-טרואה (מצרפתית: Ménage à trois, מילולית "משק בית לשלושה") הוא מונח המתאר מערכת יחסים בה שותפים שלושה אנשים. במקור מתייחס המונח לשלושה אנשים המתגוררים יחדיו, כאשר לפחות אחד מהם מקיים יחסי מין עם כל אחד משני האחרים. כיום המונח נמצא בשימוש רחב יותר ומתייחס לכל פעילות שבמצב השכיח כוללת שני אנשים אך בפועל מעורבים בה שלושה, גם אם לא מדובר ביחסים הכוללים מין. בנוסף, משמש המונח לתיאור ספציפי של יחסי מין בשלישייה.
חוות דעת ביניים על מאחזים בלתי מורשים
אראטום
בריינסוויי
בריינסוויי (באנגלית: BrainsWay) היא חברת מכשור רפואי ישראלית שעוסקת בפיתוח וייצור פתרונות למחלות והפרעות נפשיות ונוירולוגיות. בריינסוויי עושה שימוש בטכנולוגיית גירוי מגנטי מוחי עמוק (DTMS - Deep Transcranial Magnetic Stimluation).
היסטוריה.
בריינסוויי הוקמה ב-2003 וממוקמת בהר חוצבים שבירושלים. החברה פיתחה טכנולוגיה העושה שימוש בסליל אלקטרומגנטי בעל מבנה מיוחד המחובר לספק זרם חשמלי המשתנה במהירות ויוצר שדה חשמלי באמצעותו ניתן להשפיע על אזורים שונים בעומק המוח. הגירוי מכוון לאזורים שונים במוח וחודר לעומק של שישה-שבעה סנטימטרים. זאת לעומת גירוי מגנטי מוחי (TMS) רגיל המבוסס טכנולוגיה ישנה יותר, החודר לעומק של 1.5-2 סנטימטר.
הגירוי העמוק מיועד לעורר פעילות עצבית או לדכא אותה, ובכך לטפל במחלות פסיכיאטריות ונוירולוגיות. בנוסף, במקום להפעיל את השדה המגנטי בנקודה אחת בלבד, השדה מופעל בכיוון זהה בכמה נקודות בהיקף הראש. כך נוצרת התאבכות בונה - הצטברות קבוצה של גלים קטנים המתאחדים יחד לגל אחד גדול. הוגה הרעיון הוא פרופ' אברהם צנגן שפיתח את האבטיפוס עם הפיזיקאי ד"ר יפתח רוט. הפטנט נרשם על ידי החברה וה-NIH. לחברה יש בלעדיות על השימוש בפטנט ובטכנולוגיית ה-DTMS, לפחות עד מועד פקיעת הפטנט ב-2023.
הטכנולוגיה שמפתחת החברה מיועדת לטפל בדיכאון ב-הפרעה טורדנית כפייתית OCD ובהתמכרויות שונות: לסמים, להימורים, לעישון ולאוכל. באפריל 2012, הסתיים בהצלחה ניסוי רב מרכזי בטיפול בדיכאון עמיד לתרופות. ב-9 בינואר 2013 הודיעה החברה כי מנהל המזון והתרופות האמריקאי אישר לטפל במכשיר ה-Deep Transcranial Magnetic Stimluation בחולי דיכאון שתרופות נוגדות דיכאון לא הביאו לשיפור במצבם. ב-19 באוגוסט 2018 קיבלה החברה אישור לטיפול בהפרעה טורדנית כפייתית ממנהל המזון והתרופות האמריקאי. בנוסף זו היא טכנולוגיית הגרייה המוחית הראשונה, אשר קיבלה אישור FDA לטיפול ב-OCD ובהתמכרות לעישון ויש לה 13 אישורי CE להתוויות פסיכיאטריות ונוירולוגיות שונות.
לחברה יש אישור לשווק באירופה את המכשיר לצורך טיפול בלוקים בדיכאון, בהפרעה דו-קוטבית, בפרקינסון, בסכיזופרניה ובהפרעת דחק פוסט-טראומטית, באלצהיימר, אוטיזם, כאב כרוני, הפרעה טורדנית כפייתית, טרשת נפוצה, שיקום משבץ, והפסקת עישון. ביולי 2019 פורסם כי החברה תקים מרכז למחקר ולטיפול בהפרעות מוחיות במרכז לבריאות הנפש גהה. המרכז יתמקד בטיפול באנשים הסובלים מדיכאון קליני ומהפרעה טורדנית-כפייתית, וישמש גם כמרכז מחקר להגברת המודעות לשימוש בטכנולוגיית ה-Deep TMS בהפרעות מוחיות נוספות.