באותה שנה הצליח לחזור לארץ ישראל. בעזרת פואה גרינשפן קיבל משרה במכון לחינוך מוזיקלי. פעל כמלחין של מוזיקה הליטורגית יהודית ומוזיקה מקהלתית. בין השאר ניצח על מקהלת בית הכנסת הגדול בתל אביב.
נפטר ב-1947, בגיל 58. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
כיבוד אב
הונא בר חייא
בן ציון אבא-שאול
כרמל
גבריאל יהודה ליכטנפלד
גבריאל יהודה (יודל) לִיכְטֶנְפֶלד (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ליכטענפעלד; Gabriel Judah Lichtenfeld; גי"ל; 1811, לובלין – כ"ו באדר ה'תרמ"ז, 22 במרץ 1887) היה יהודי-פולני משכיל, מתמטיקאי וסופר עברי נודע בזמנו. פרסם מאמרים בעיתונים "השחר", "הצפירה" ו-"Izraelita", וחיבר ספרי לימוד למתמטיקה. חותנו של הסופר י"ל פרץ.
קורות חיים.
ליכטנפלד נולד בשנת 1811 בעיר לובלין שבפולין הקונגרסאית. היה צאצא של רבי משה איסרלישׂ (הרמ"א), ונאמן למסורת המשפחתית, הפגין מצעירותו בקיאות בתלמוד. בהמשך למד לטינית, גרמנית, צרפתית ופולנית, והתמקד במיוחד בלימודי פילוסופיה ומתמטיקה.
החל מהגיליון השלישי של הירחון העברי "השחר", הופיעה בעיתון סדרת מאמרים מאת ליכטנפלד, אשר הסבו אליו את תשומת הלב. המוניטין שיצא לו הוסיף לעלות בעקבות סדרת מאמרים שפרסם על מתמטיקאים יהודים בשבועון היהודי בשפה הפולנית "Izraelita". ליכטנפלד נודע בפולמוס שלו עם חיים זליג סלונימסקי בסוגיות מתמטיות, שאף גלש לפסים אישיים.
בשנת ה'תרל"א (1870 או 1871) השיא ליכטנפלד את בתו שרה לי"ל פרץ הצעיר, בשידוך; לזוג נולדו בנים, וכעבור מספר שנים הם התגרשו.
ב-1877 הוציא ליכטנפלד עם חתנו קובץ ספרותי.
ליכטנפלד נפטר בתום מחלה ממושכת בוורשה בשנת 1887, בגיל 76.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
ספריו.
לאחר מותו:
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
ג.י. ליכטנפלד
ג. י. ליכטנפלד
גבריאל יהודה ליכטענפעלד
מרטין מארס
מרטין JRM מארס (באנגלית: Martin JRM Mars) היה מטוס מטען ימי בעל ארבעה מנועי כוכב מתוצרת חברת גלן ל. מרטין (כיום לוקהיד מרטין) המטוס תוכנן בתקופת מלחמת העולם השנייה כמטוס מטען עבור הצי האמריקאי, לאחר המלחמה הוסבו המטוסים למטוסי כיבוי.
המטוס היה המטוס הימי הגדול ביותר שהיה לבעלות הברית, נבנו 7 מטוסים בלבד מדגם זה.
פיתוח.
פיתוח המטוס החל באוגוסט 1938 ע"פ דרישת הצי האמריקאי שביקש מטוס תובלה ימי גדול, אב-הטיפוס טס לראשונה ב-3 ביולי 1942, לאחר הטיסה הראשונה הזמינו בצי האמריקאי 20 מטוסים דומים, אולם עם סיום המלחמה בוטלו ההזמנות.
ב-5 באפריל 1950 נשרף אחד המטוסים בהוואי, המטוסים היו בשירות הצי עד שנת 1956, לאחר מכן נרכשו ארבעה מטוסים על ידי חברה קנדית פרטית לכיבוי שריפות בשם "Flying Tankers" שם הומרו למטוסי כיבוי, המטוסים מסוגלים לנחות במים ולשאוב תוך 25 שניות 27,250 ליטר. ביוני 1961 התרסק מטוס אחד באגם ספרואט (Sproat Lake) שבקולומביה הבריטית, מספר חודשים לאחר מכן נהרס עוד מטוס במהלך החורף. כיום לא ניתן להשיג מנועים חדשים למטוסים, והם צפויים לצאת משירות.
גד אבינר
גד אבינר, (נולד ב-28 באוגוסט 1943) היה אלוף-משנה בצה"ל ואחר כך מנכ"ל משרד המשטרה.
גד אבינר נולד וגדל בעפולה. למד בבית ספר תיכון מחוזי (כיום תיכון בן-גוריון). שירת בצה"ל כעשרים שנה, שימש בתפקידי מודיעין, שירת כראש מחלקת איסוף באגף המודיעין והיה נספח צבאי בממלכה המאוחדת. היה ראש לשכת ראשי אמ"ן אהרן יריב ואלי זעירא בשנים 1972–1974.
בוגר המכללה לביטחון לאומי מחזור ט' 1981–1982. השתחרר משירותו בדרגת אלוף-משנה.
בשנים 1984–1991 היה מנכ"ל משרד המשטרה תחת השרים חיים בר-לב ורוני מילוא.
לאחר פרישתו משירות המדינה פנה לעסקים כיועץ לחברות, דירקטור, נציגם בישראל של קבוצת המשקיעים "גליאן" מפנמה ויו"ר ההנהלה בחברת "דוקופ". בהמשך לשירותו בכוחות הביטחון נעתר לעמוד בראש הקרן להנצחת ראובן שילוח.
אבינר בוגר תואר ראשון במדע המדינה ולימודי מזרח תיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
Google TV
Google TV (גוגל טי וי) היא מערכת הפעלה לטלוויזיה, המשלבת בין מערכת ההפעלה אנדרואיד לדפדפן גוגל כרום, ומטרתה לחבר בין שימושי האינטרנט לבין הטלוויזיה. "גוגל טי וי" מהווה טלוויזיה מבוססת אינטרנט המסוגלת להריץ אפליקציות ודפי אינטרנט וכמו כן להציג שידורי טלוויזיה. הטלוויזיה של גוגל תוכננה לשימוש מרחוק רגיל בסגנון טלוויזיה, אך גם באמצעות מקלדות ומקשי מגע לניווט מהיר יותר. היא יצאה לראשונה באוקטובר 2010 על ידי היצרניות סוני ו-לוג'יטק.
בנובמבר 2011 Logitech הודיעה על הפסקת ייצור הטלוויזיות מסוג זה, בטענה שהדבר אינו רווחי. ב-26 ביוני 2014 הכריזה גוגל על Android TV כ"יורשת" למערכת ה-Google TV.
תוכן.
מערכת ההפעלה כוללת את דפדפן כרום של גוגל, כדי לאפשר גישה מלאה לאינטרנט, והיא תומכת בפלאש בצורה מלאה. המערכת מזהה ומנתחת את הרגלי הצפייה והשמיעה של המשתמש ומציגה בפניו תכנים מומלצים. מסך הבית של מערכת ההפעלה מאפשר גישה מהירה לתכנים האהובים על המשתמש, כגון סרטים ומוזיקה, ומספק המלצות לתכנים חדשים על בסיס תכנים שנצפו בעבר. מטרת מערכת ההפעלה היא לשלב בין צפייה רגילה בטלוויזיה לבין גלישה באינטרנט, וכך לאפשר התעדכנות בחדשות ובדיקת מזג האוויר מבלי להפסיק את הצפייה.
גוגל גם חתמה הסכמים עם חברות תוכן כגון אמאזון ונטפליקס כדי לספק שירותי VOD (וידאו לפי דרישה) דרך מערכת ההפעלה, הן בחינם והן בתשלום. ספקי התוכן לא היו אוהדים של הדרך בה גוגל TV הוציאה תוכן מהאינטרנט והציגה אותו גם בטלוויזיה, מה שהוביל לחסימות תוכן גולמי והיעדר מבצעים כדי להביא אפליקציות רשת מרכזיות לפלטפורמה.
יצחק חרפי
יצחק חרפי (צ'יזיק, 1 בינואר 1907 - 28 בנובמבר 1958) היה מחלוצי התעופה וההגנה בארץ ישראל, ממפתחי הנגב וראשוני קריית גת, מנהלו הראשון של משרד המשטרה בממשלת ישראל, מנהל נמל תל אביב ודיפלומט ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשם יצחק צ'יזיק בי"ז בטבת תרס"ז לשמואל זיינוול ולבריינה לבית בורנשטיין בסג'רה. בין תשעת אחיו ואחיותיו נמנו שרה, ברוך, חנה ואפרים. למד בגמנסיה הרצליה והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת שיקגו ובבית הספר לכלכלה של לונדון. במהלך לימודיו בשיקגו הוא הקים בה תא של ארגון הסטודנטים הציוני אבוקה, ביחד עם שמעון אגרנט. בהשפעתו, לאחר חורבן חולדה במאורעות תרפ"ט סייעה אבוקה כספית לשיקום חולדה, לזכרו של אפרים צ'יזיק. היה מוסמך במנהל ציבורי ועסק במחקר ובפרסום מאמרים בנושאים שונים במהלכם למד על חשיבות הטיס והצורך בפיתוח ענף התעופה בארץ ישראל. באופן פרטי הוכשר כטייס ובשנת 1934 קיבל רישיון טיס. בעזרתו של פנחס רוטנברג רכש מטוס והביאו לדיוני הקונגרס הציוני בפראג להעלאת המודעות לחשיבות ענף התעופה. בעזרתם של רוטנברג, דוד בן-גוריון ודב הוז התממש כעבור זמן רצונו על ידי הקמת בית הספר לתעופה בארץ.
בשנת 1935 חזר לארץ ישראל והתקבל לעבודה בממשלת המנדט. 13 שנים שימש קצין מחוז, תחילה בנפת טולכרם ומשנת 1939 בנפת ירושלים. עם קום המדינה התמנה למושל הצבאי הראשון של יפו. ביולי 1948 מונה למנהל הראשון של משרד המשטרה ועמד בראשו עד יוני 1949. משך שנתיים היה יו"ר ועדת הנגב, היה נציג הממשלה באילת ופעל לפיתוח החיפוש אחר מחצבים בנגב. בשנת 1951 מונה למנהל נמל תל אביב.
צ'יזיק לקח חלק בפיתוח עמק חפר, היה ממקימי בית החרושת "שמשון" למלט בהר-טוב, ועם תחילת ההתיישבות המאורגנת בחבל לכיש היה ממקימי קריית גת ושימש בה מתאם בין הסוכנות היהודית ומשרד העבודה. בספטמבר 1957 מונה לעמוד באופן זמני בראש שגרירות ישראל בליבריה, אך לאחר שחלה בקדחת ואירח במדינה את שרת החוץ גולדה מאיר - הועבר בהוראתה והיה קונסול ישראל בשיקגו.
נפטר בשיקגו לאחר התקף לב ונקבר בקרית גת. היה נשוי לאסיה בת אהרן לוינסקי ואב לשני ילדים. על שמו נקראו בקרית גת בית הספר היסודי יד יצחק, גן ציבורי, רחוב ומועדון המפלגה של מפא"י.
יצחק חרפי (צ'יזיק) היה אביו של הפזמונאי, המלחין והזמר הישראלי שמוליק צ'יזיק.
סופרטנקר
יצחק צ'יזיק
הריסבורג
הריסברג
בעז זיסו
שמואל שפירא
מכון נטוויז'ן לחקר האינטרנט
קניין שטר
אנטוניה סן חואן
אנטוניה סן חואן (בספרדית: Antonia San Juan; נולדה ב-22 במרץ 1961) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, במאית ותסריטאית ספרדייה, זוכת פרס איגוד השחקנים הספרדי ופרסים נוספים. מוכרת בעיקר בשל תפקידה בסדרת הטלוויזיה הקומית "La que se avecina", בשל המונולוגים הקומיים שלה במופע התיאטרון "El Club de la Comedia" וכן בשל תפקידה בסרט הכל אודות אמא של פדרו אלמודובר. הייתה מועמדת לפרס גויה.
ביוגרפיה.
נולדה בלאס פאלמאס דה גראן קנריה, שנמצאת בקהילה האוטונומית של האיים הקנריים בספרד. בגיל 17 עברה למדריד על-מנת לעבוד. בשנים הראשונות עבדה בעיקר כשחקנית תיאטרון בהצגות קלאסיות וכן בהופעות קברט ומונולוגים בפאבים. פרסומה העיקרי הגיע בעקבות תפקידה בסרטו של פדרו אלמודובר מ-1999, "הכל אודות אמא". על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס גויה (הנחשב למקביל הספרדי לפרס האוסקר האמריקאי) ל"תגלית השנה". תפקדיה זה זיכה אותה גם בפרס איגוד השחקנים הספרדי. בשל תפקידה הבולט בסרט של אלמודובר, דבק בה לעיתים הכינוי "נערת אלמודובר" (כינוי שדבק לשחקניות נוספות שהשתתפו בסרטים שלו, כגון כרמן מאורה, ססיליה רות, פנלופה קרוז ולולס לאון). בראיונות עמה הביעה סן-חואן חוסר שביעות רצון מכינוי זה.