וישינסקי נולד, גדל והתחנך בתל אביב. בגיל 13 החל להופיע בתיאטרון השדרה שהקים וניהל מנחם גולן. את שירותו הצבאי בצה"ל עשה בלהקת פיקוד מרכז, בתוכנית "למה כובע", שם היה מפקד הלהקה. לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1964 החל ללמוד משחק ותיאטרון בבית ספר למשחק. לאחר שסיים את לימודי המשחק בשנת 1967 החל לשחק בתיאטרון הקאמרי ומאז ועד היום שיחק בהצגות רבות, גם בתיאטרון בית ליסין ובתיאטרון החאן.
בין ההצגות בהן שיחק ב"תיאטרון הקאמרי": "אגדת דשא" מגלם את גרשון אוהד הפועל חיפה, "החילוני האחרון", גילם רב-סמל ב"אמא קוראז'", רוס ב"לשבור את הצופן", המשרת ב"עוץ לי גוץ לי", קובייל ב"גם הוא באצילים", הילד ב"הילד", דוליטל ב"פיגמליון", הונד ב"פליישר", גובו ב"הסוחר מוונציה", אלויס ב"קפריסין", שופט ב"אדון וולף", פרפונט ב"שלוש אחיות" (הפקה משותפת עם הבימה). בתיאטרון בית ליסין - אדי בוכניק ב"קול קטן" ו"החולה ההודי". כמו כן ביים את ההצגה "עוץ לי גוץ לי" בהפקה שהעלה אברהם דשא (פשנל) בשנת 1985.
וישינסקי השתתף במספר תוכניות טלוויזיה, ובהן: תוכנית הילדים "קרוסלה", בתפקיד שלמה, ובסדרה הקומית "החיים זה לא הכל" בתפקיד מאיר נוימן. גילם את רוני ויגלר בסדרה "15 דקות". כמו כן השתתף בסרטי הקולנוע רבים, בהם: "חור בלבנה" (1964), "שמונה בעקבות אחד" (1964), "דליה והמלחים" (1964), "מבצע קהיר" (1966), "שני קוני למל" (1966), "ארבינקא" (1967), "השכונה שלנו" (1968), "תעלת בלאומילך" (1969), "לופו" (1970), "קזבלן" (1973), "מבצע יונתן" (1977), "השועל בלול התרנגולות" (1977), "הקוסם מלובלין" (1979), "המשחק האמיתי" (1980), "בובה" (1987), "המובטל בטיטו" (1987), "שמיכה חשמלית ושמה משה" (1995), "" (2001), "קרוב לבית" (2005), "הכתובה" (2008), "סוף שבוע בתל אביב" (2008), "ד"ר פומרנץ" (2012), "שושק'ה" (2020) ו"שמלת השבת של חנהל'ה" (2021). ב-1992 דיבב את החתול החייכן בסרט "עליסה בארץ הפלאות".
בשנת 2008 הופיע במופע "תפוס ת'פסטיגל" בתפקיד "פרופסור שלוק".
בשנת 2011 החל להופיע בהצגה "זהר", המבוססת על חייו של זוהר ארגוב ובה הוא משחק את אמרגנו של זוהר.
בשנת 2012 הופיע בתפקיד פלדמן בהפקה המחודשת של "קזבלן" בתיאטרון הקאמרי. בשנת 2019 החל לשחק במחזה "הגלולה" בתיאטרון בית ליסין מאת רוני סיני ובבימויו של רועי שגב.
ב-2013 זכה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
בשנת 2014 זכה בפרס מפעל הפיס לאמנויות על שם לנדאו.
משפחתו.
וישינסקי היה נשוי לשחקנית אסנת וישינסקי. לזוג נולדו בן ובת.
ב-12 במאי 2004 שכל את בנו , לוחם צוות המנהרות בפעילות מבצעית ברפיח, כשנגמ"ש עמוס חומרי נפץ בו נסע, התפוצץ בציר פילדלפי מפגיעת טיל פלסטיני.
פעילות פוליטית.
מיד לאחר האסון בו נפל בנו, החל וישינסקי להתבטא בציבור ובאמצעי התקשורת נגד הנוכחות של ישראל ברצועת עזה ובעד ההתנתקות. התבטאויות אלו זכו לתגובות אוהדות בקרב התומכים בהתנתקות, אך מנגד עוררו כעס בקרב המתנגדים, וכתוצאה מכך סבל מהתנכלויות אישיות ופגיעה ברכושו. מאוחר יותר הצטרף למאבק שהתנהל נגד משתמטים מגיוס ונשא דברים בגנותם וכן הביע עמדות פוליטיות אשר סוקרו בהרחבה בכלי התקשורת. לאחר חטיפת שלשת הנערים בגוש עציון, ובעיצומו של מבצע "שובו אחים" שנועד למצוא אותם, אמר וישינסקי כי "גם אנחנו חטפנו קצינים בריטים" (רמז על אירוע תליית הסרג'נטים בידי האצ"ל, שהפסיק את מדיניות הגרדומים של שלטונות המנדט הבריטי).
וישינסקי עזר להקים את "קרן ליאור", שנועדה לקרב את התרבות והאמנות לחיילי צה"ל.
הנוסע השמיני 2
עליית גג
עליית גג הוא חלל בבניינים הממוקם ישירות מתחת לגג.
עליית הגג קיימת לרוב בבתים בעלי גגות משופעים וממלאת את החלל בין התקרה לבין הקומה העליונה בבניין. החלל בעליות הגג מעוצב בצורה מגושמת, כאשר קורות הבניין גלויות לעין ולעיתים רבות קיים קושי להגיע לפינות החדר. על אף שחלק גדול מעליות הגג משודרגות לחדרי שינה או למשרדים ביתיים, רובן אינן משופצות בשל העובדה שקשה לנוע בחלל שלהן ועל כן הן לרוב משמשות כאזור אחסון.
רביית בתולים
רביית בתולים (גם: רביית בתולין ובלועזית פרתנוגנזה) היא סוג של רבייה אל-זוויגית. זהו מצב שבו יצור שמורפולוגית הוא זוויג נקבי מעמיד צאצאים בלא צורך בהפריה, עושה זאת בעזרת אברי ההפריה המינית (להבדיל למשל, מצמח, שמתרבה א-מינית בייחורים), וכל הצאצאים של היצור הזה הם בעלי חומר תורשתי זהה לו (להבדיל מהאבקה עצמית).
התופעה הזו קיימת בעולם החי ובעולם הצומח. מינים טקסונומיים המתרבים ברביית בתולים שייכים במקרים רבים לסוגים טקסונומיים שבהם שאר המינים הטקסונומיים מתרבים ברבייה מינית. ידועים מקרים שבהם הכלאה בין מינים טקסונומיים דומים יוצרת יצור כלאיים המתרבה ברביית בתולים.
בכמה מינים של חרקים, הנקבה מבצעת את פעולת הרבייה ללא עזרת הזכר. באופן רגיל, הוולדות הנקביים הבוקעים מביצים בלתי-מופרות אלו ימשיכו באותה דרך ליצור את הדור הבא. אך לעיתים, בעונה עם תנאי-קיום קשים, יכולות הנקבות לעבור הפריה מינית שבעקבותיה הן תטלנה ביצים עמידות עם זכרים ונקבות.
בכמה מינים רביית הבתולים היא הנורמה הרווחת, והזכרים חסרים לגמרי או נדירים ביותר. ישנם גם מינים, כמו חלק מהמינים של התולעים הנימיות, בהם צצים זכרים רק במצבי עקה. דהיינו, במצב בו השרידה הופכת לקשה, חלק מהנקבות הופכות לזכרים והאוכלוסייה עוברת מרביית בתולין לרבייה מינית. כך גדל הגיוון הגנטי באוכלוסייה וגדל גם הסיכוי, שחלק ממנה ישרוד את מצב העקה.
במינים אחרים, רביית הבתולים מוגבלת ללידת זכרים בלבד, כגון אצל הדבוראים, שזכריהם נולדים מביצים בלתי מופרות, להבדיל מהנקבות, שכולן נולדות מביצים מופרות.
יש גם מינים כדוגמת פרפר-המשי, טוואי האלון וארבה-המדבר, המקיימים רביית-בתולים אקראית: מן הביצים הלא-מופרות יכולים לבקוע לעיתים זכרים ולעיתים (בהטלה אחרת) נקבות.
רביית בתולים תועדה גם בתרנגול הודו, כריש, כוח ענק, פיתון ועוד. למעשה, באופן תאורטי כל בעלי החוליות למעט יונקים מסוגלים לרביית בתולין.
יעילות רביית הבתולים.
רביית הבתולים ברוב המינים המקיימים אותה היא בעצם תחליף לרבייה מינית שהמין יכול ליצור. אך במקרים בהם אין זכרים בסביבה יוכל המין להמשיך ולהתרבות גם ללא צורך בזוויג הזכרי וכך לשמר את המין. מאידך, רביית בתולים מפחיתה את הגיוון הגנטי באוכלוסייה, בהשוואה לרבייה מינית, ובכך מפחיתה את יכולת המין להסתגל לתנאי סביבה משתנים.
הנוסע השמיני
הנוסע השמיני (באנגלית: Alien, מילולי: חייזר) הוא סרט אימה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1979 שבוים על ידי רידלי סקוט ומככבים בו סיגורני ויבר בתפקיד הראשי ולצדה ורוניקה קרטרייט, טום סקריט, הארי דין סטנטון, ג'ון הרט, איאן הולם ויפת קוטו. במקור סגן ריפלי היה גבר, אך רידלי סקוט התעקש על גיבורה-אישה בתפקיד הראשי והצליח לשכנע את התסריטאי והמפיקים לעשות זאת. כותרת הסרט מתייחסת לאנטגוניסט העיקרי: יצור אגרסיבי מאוד מהחלל החיצון שעוקב והורג צוות של חללית. דן או'בנון כתב את התסריט מסיפור שלו ושל רונלד שושט, בהשפעה של יצירות קודמות של מדע בדיוני ואימה. הסרט הופק על ידי "Brandywine Productions" והופץ על ידי פוקס המאה ה-20, עם המפיקים וולטר היל ודייוויד גילר העושים שינויים משמעותיים ותוספות לתסריט. דמות החייזר והאלמנטים הנלוים עוצבו על ידי אמן הסוריאליזם השווייצרי הנס רודי גייגר, בעוד אמני הקונספט רון קוב וכריס פוס עיצבו את ההיבטים האנושיים של הסרט.
"הנוסע השמיני" צבר הן הצלחה ביקורתית והן הצלחה כספית, וקיבל פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר. פרס סאטורן לסרט המדע בדיוני הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר לסקוט, ושחקנית המשנה הטובה ביותר לקרטרייט, ופרס הוגו לדרמה הטובה ביותר, יחד עם מספר רב של מועמדויות לפרסים אחרים. הסרט זכה לשבחים בעשרות השנים הבאות, והוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס בשנת 2002 לשימור היסטורי כסרט "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית, או אסתטית". בשנת 2008 הוא דורג במקום ה-7 כסרט הטוב ביותר בז'אנר המדע הבדיוני על ידי מכון הסרטים האמריקאי, וכסרט ה-33 הגדול ביותר בכל הזמנים על ידי מגזין אמפייר.
ההצלחה של "הנוסע השמיני" הולידה זיכיון של רומנים, ספרי קומיקס, משחקי וידאו, צעצועים, וכן שלושה סרטי ההמשך ושלושה סרטי פריקוול. זה גם פיתח את קריירת המשחק של ויבר בכך שזה היה התפקיד הראשי הראשון שלה, ואת סיפורה של הדמות שלה ריפלי במפגשים של עם החייזר שהפך לחוט הנושאי שרץ בסרטי ההמשך "שובו של הנוסע השמיני" (1986), "הנוסע השמיני 3" (1992), ו"" (1997). סרטי הפריקוול "הנוסע השמיני נגד הטורף" (2004) ו"הנוסע השמיני נגד הטורף 2: רקוויאם" (2007) נטשו נושא זה לטובת קרוסאובר עם זיכיון "הטורף", אך הסרט "פרומתאוס" המהווה חלק ראשון מתוך טרילוגיה מתוכננת, חזר לאותו חוט עלילה.
תקציר העלילה.
הסאגה מתחילה על ספינת החלל "נוסטרומו" הנמצאת במסע מסחרי שגרתי. ספינת החלל כוללת צוות של שבעה אנשי צוות ובהם קצינה שלישית אלן ריפלי (סיגורני ויבר). הספינה חולפת ליד פלנטה והציוד בספינה מאתר מקור חיים זר. המחשב בספינה מעיר את הצוות, והקפטן מחליט לנחות ולשלוח צוות לסקירת הפלנטה. בעולם המת הם מוצאים חללית של גזע עתיק, ובתוכה שדה המכיל ביצים של זן לא ידוע. אחת הביצים בוקעת, ויצור עכבישי למראה בגודל כף יד עם זרועות ארוכות קופץ על הקסדה של קיין, הקצין המקשר (ג'ון הרט).