פלימות', שפשטה רגל החלישה את דיימלר-קרייזלר ואת המכירות. קרייזלר הזיזה את מעביר ההילוכים למקום נוח יותר, הרחיבה את הפנסים והגדילה את מקום הפנים. קרייזלר שמרה לדודג' "אוטונומיה" מסחרית מסוימת שאפשרה לה לעצב לוגו חדשני ולשנות מעט מעיצובו המקורי של הטאון אנד קאנטרי. במיניוואן הייתה מערכת אוורור משוכללת, טלוויזיית DVD, כ-10% יותר מקום פנימי ומראה חדש ויפה. הרכב יוצר בפלטפורמה מעט שונה מהקודמת. בניגוד לדגמים הקודמים, אשר הורכבו בסנט לואיס בלבד, הדגם הורכב גם בוינדזדור, קנדה ויגמאי בטאיוואן. בשנת 2005 שונה מעט עיצובו של הטאון אנד קאנטרי, וקרייזלר בנתה את הטאון אנד קאנטרי לימיטד. רכב אוטומטי, אשר הורדת כיסאותיו, פתיחת דלתות ההחלקה ופתיחת תא המטען נעשתה באופן אוטומטי, על ידי לחיצה פשוטה על כפתור. בשנת 2007 הצליחה למכור את המוצר לדרימוורקס, ואלה יצרו פרסומת בהשתתפות שרק. בשנת 2004 אוחד הטאון אנד קאנטרי עם הוויאג'ר, אך בחלק ממדינות אירופה עדיין משווק תחת שם זה.
דור חמישי - 2008-2016.
לאחר 12 שנים בפלטפורמה זהה כמעט החליטה קרייזלר לרענן את דגמי המיניואן. המיניוואן החדש נראה יותר כמו קובייה, אך גדול ב-30% מקודמיו.
מפרט האבזור כלל כמה אופציות מיוחדות, כמו 2 הכיסאות בשורה השנייה שיכולים להסתובב 180 מעלות ותאי אחסון מוסתרים.
האוטונומיה שהוענקה לדודג' ניכרת הרבה יותר בדגמה. הרכב יכול לקלוט עד 20 גלונים, מהיר מקודמיו וגדול מהם בהרבה. הרכב מורכב בוינדזדור, אונטריו, קנדה.
לאחר שנות השפל שהיו לקרייזלר ודגמיה, הצליח המיניוואן החדש להעלות את המכירות ולהתעלות על הדגמים המתחרים באותה התקופה: קיה קרניבל, מאזדה 5 ופולקסווגן. החברה דגלה בהוספת אפקטי הלימיטד. בשנת 2010 נרכשה קרייזלר על ידי פיאט ויצור הדגם בצורתו הנוכחית הופסק.
מתיחת פנים 2011.
לאחר רכישת החברה על ידי פיאט האיטלקית חודש הדגם. מחירי הדגם עלו ל-40,000$, והדגש הושם על דגמי הלימיטד. מגוון אלמנטים שונו בדגם.
דור שישי - קרייזלר פסיפיקה (2016-היום).
בתערוכת הרכב בדטרויוט בינואר 2016 הציגה קרייזלר דור חדש למיניוואן, תחת שם חדש: "קרייזלר פסיפיקה".
מראה הרכב שונה לחלוטין, עם עיצוב חיצוני ופנימי הרבה יותר מודרני ועם מערכות בטיחות מתקדמות בחלק מרמות הגימור.
היצע יחידות ההנעה בפסיפיקה כולל שתי מנועים:
מנוע בנזין v6 בנפח 3,600 סמ"ק שמספק 287 כוחות סוס ומשודך לתיבת הילוכים אוטומטית חדשה עם 9 הילוכים.
יחידת הנעה היברידית פלאג-אין, המבוססת על מנוע הבנזין בשילוב מנוע חשמלי, המספקים יחד 248 כוחות סוס, עם טווח נסיעה על חשמל בלבד של כ-48 ק"מ.
הפסיפיקה הגיעה לישראל ב-13 באוגוסט 2018.
מתיחת פנים 2020.
בתערוכת הרכב בשיקגו בפברואר 2020 נחשפה מתיחת הפנים של הפסיפיקה, במסגרתה עוצב מחדש לחלוטין עיצוב החזית ויחידות התאורה הקדמיות והאחוריות הוחלפו בחדשות ועדכניות יותר, מערכת המולטימדיה הוחלפה בחדשה בקוטר 10.1 אינץ' ונוספו מערכות בטיחות מתקדמות גם לרמות הגימור הנמוכות.
עומר מאיר ולבר
עומר מאיר ולבר (נולד ב-28 באוקטובר 1981) הוא מנצח, מוזיקאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
ולבר נולד וגדל בבאר שבע. הוריו, יצחק ואורה ולבר הם מורים במקצועם, ילידי שכונת שערי חסד בירושלים. האב כיהן בעבר כמזכ"ל הסתדרות המורים. ולבר התחיל את חינוכו המוזיקלי בגיל חמש. בתחילה למד לנגן באקורדיון ואחר כך בפסנתר ובכינור בקונסרבטוריון העירוני באר שבע.
מגיל תשע החל ללמוד אצל טניה טלר והמשיך, עד 2004, אצל המלחין מיכאל וולפה. בשנת 1999, סיים את לימודיו בקונסרבטוריון העירוני באר שבע וסיים את לימודיו בתיכון מקיף ג' בבאר שבע.
בהמשך למד אמנות הניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בהדרכתם של יבגני צירלין ומנדי רודן. ולבר קיבל מלגה למוזיקאים מצטיינים של קרן התרבות אמריקה-ישראל למשך חמש שנים.
מגיל צעיר ניצח ולבר על תזמורות חשובות בארץ ובעולם, ביניהן הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת סנטה צ'ציליה ברומא, תזמורת פריז, התזמורת הפילהרמונית של תיאטרון לה סקאלה ועוד.
משנת 2004 ניצח ולבר באופן קבוע על האופרה הישראלית החדשה בתל אביב, בהפקות של כוחו של גורל, לה טרוויאטה ונשף המסכות של ורדי, שיקוי האהבה מאת דוניצטי, כך עושות כולן וחליל הקסם מאת מוצרט, מאדאם באטרפליי מאת פוצ'יני, לה ג'וקונדה מאת פונקיילי, פאוסט מאת גונו, "מפיסטופלס" מאת אריגו בויטו ו"שועלה ערמומית קטנה" מאת ינאצ'ק. נוסף לכך, היה עוזר מנצח של אשר פיש בהפקה של ווצק מאת אלבן ברג.
בשנת 2004 הוזמן לנצח על תזמורת סימפונט רעננה בקונצרט שנערך בבנייני האומה בירושלים, וחמש שנים לאחר מכן (בשנת 2009) מונה למנהל המוזיקלי שלה.
בפברואר 2007 בבייג'ינג, סין ניצח ולבר על קונצרט גאלה של התזמורת הפילהרמונית של בייג'ינג. באוקטובר 2008 ניצח בהתראה קצרה וללא הכנה מוקדמת על האופרה אאידה בתיאטרון האופרה על שם ג'וזפה ורדי בפדובה שבאיטליה. אותה שנה, נבחר ל"כישרון המוזיקלי המפתיע" באיטליה על ידי "קלאסיק וויס מגזין".
בשנת 2009 חלה פריצת דרך בקריירה של ולבר, כאשר התקבל להיות עוזרו של דניאל בארנבוים באופרה הממלכתית אונטר דן לינדן של ברלין ובתיאטרון לה סקאלה במילאנו.
ולבר ניצח על תזמורת לה סקאלה בביקורה בישראל עם האופרה "אאידה".
באופרה הממלכתית אונטר דן לינדן של ברלין, ניצח ולבר על כרמן מאת ביזה. על "אאידה" ויבגני אוניגין ניצח בהיכל האומנויות של ולנסיה, על טוסקה בלה סקאלה, על "סלומה" מאת ריכרד שטראוס בפסטיבל סאיטו קינן במאצומוטו, על הפקה חדשה של האופרה "דפנה" מאת ריכרד שטראוס בזמפראופרה של דרזדן. כמו כן ניצח בקונצרטים סימפוניים בתיאטרון לה פניצ'ה בוונציה, על תזמורת פריז ובפסטיבל "מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו".
בראיונות בתקשורת הצהיר ולבר, כי הפרשנויות האמוציונליות של ליאונרד ברנשטיין והדיוק של יבגני מראווינסקי עומדים לנגד עיניו כמופת באמנות הניצוח.
בשנים 2011 – 2014 החליף ולבר את לורין מאזל כמנהל המוזיקלי של האופרה של ולנסיה בהיכל האמנויות (בית האופרה) ע"ש המלכה סופיה (Palau de les Arts Reina Sofia) בוולנסיה, ספרד. בפברואר 2018 התמנה להיות מנצח אורח ראשי של זמפר-אופרה בדרזדן. באותה השנה נבחר להיות המנהל המוזיקלי של בית האופרה תאטרו מאסימו בפלרמו שבסיציליה, תפקיד אותו התחיל בשנת 2020. באוקטובר 2018 נבחר ולבר למנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC, החל מעונת 2019 – 2020, בשנת 2022 סיים את תפקידו בתזמורת הפילהרמונית של ה-BBC אחרי כהונה של 4 שנים.
בדצמבר 2020 הודיעה הפולקסאופר של וינה כי מינתה את ולבר כמנהל מוזיקלי שלה החל מ-1 בספטמבר 2022 למשך חמש שנים.
ולבר מייסד ומנהל מוזיקליתשל הפרויקט "סראב – מיתרים של שינוי". משמעות המילה "סראב" בערבית היא נווה מדבר והפרויקט מנגיש לימודי מוזיקה לילדים בדואים בנגב, שמתמודדים עם נחיתות ואפליה חמורים בחברה ישראלית. באמצעות יוזמה זו, מקדם ולבר שינויים במציאות החברתית בקרב הצעירים הבדווים ומסייע להם לרכוש כישורי חיים תוך שיפור שיתוף הפעולה והתקשורת בין הקהילות הבדואיות והיהודיות.
ולבר גם משמש כשגריר של רצון טוב בעמותה "הצל לבו של ילד" (Save a Child’s Heart) – ארגון בינלאומי ללא מטרות רווח שבסיסו בישראל המספק טיפולים רפואיים וניתוחי לב מצילי חיים. בנוסף, ולבר משתף פעולה עם ארגונים שונים דרך תוכניות קירוב ומטפח את הדור הבא של מנצחים באמצעות הרצאות חינוכיות.
מאסטיף אנגלי
ואן טיים (באנגלית: 1Time) הייתה חברת תעופה זולה דרום אפריקאית.
בסיסה הראשי של החברה שכן בנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו ביוהנסבורג. לחברה היו בסיסי תעופה משניים בנמל התעופה הבינלאומי קייפטאון, נמל התעופה איסט לונדון הנמצא באזור הכף המזרחי ונמל התעופה הבינלאומי קינג ש'חה בדרבן. על פי אתר החברה, החברה נבחרה לחברת התעופה הזולה הטובה ביותר באפריקה 3 שנים ברציפות.
סיסמאת החברה הייתה: More Nice Less Price.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 2003 על ידי חברת האם 1time Holdings.
החברה החלה למכור כרטיסים בינואר 2004 והחלה הפעלת קו נוסעים ראשון ב 25 בפברואר 2004. החברה הפעילה 3 טיסות יומיות בין נמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו ביוהנסבורג לבין נמל התעופה הבינלאומי קייפטאון שבקייפטאון.
בנובמבר 2012 חברת התעופה פשטה רגל והפסיקה את פעילותה. למרות היוזמות השונות, כולל יוזמות המפרק, הפעילות נותרה מושעית.
יעדי החברה.
החברה הפעילה טיסות פנים ברחבי דרום אפריקה כמו כן, החברה הפעילה טיסות לנמל התעופה ליוינגסטון בזמביה, לנמל התעופה הבינלאומי מפוטו במוזמביק, ולנמל התעופה הבינלאומי זנזיבר בטנזניה.
צי המטוסים.
גילם הממוצע של צי המטוסים עמד על 24.5 שנים.
Makaveli Records
מישל מונאהן
מישל לין מונאהן (באנגלית: Michelle Lynn Monaghan; נולדה ב-23 במרץ 1976) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר ממשחקה בשלושה מסרטי "משימה בלתי אפשרית", וכמו כן בסרטים "קיס קיס בנג בנג", "נראתה לאחרונה", "ארוס עליה", "אשת החלומות", "לכודים ברשת" ו"קוד מקור".
ביוגרפיה.
מונאהן נולדה בעיר ווינתרוף שבאיווה, לשרון (האמל), שניהלה מעון בבית המשפחה, ולרוברט מונאהן, עובד מפעל וחקלאי. היא אחות קטנה לבוב ולג'ון. הוריה אימצו לביתם שנים-עשר ילדים במשך תקופה של 12 שנים.