מזבח המולדת (בספרדית: Altar de la Patria) הוא מבנה עשוי שיש בסמוך לפוארטה דל קונדה, השער המערבי לרובע הקולוניאלי של סנטו דומינגו. המבנה משמש כמאוזוליאום לשלושת אבות האומה של הרפובליקה הדומיניקנית: חואן פבלו דוארטה, פרנסיסקו דל רוסאריו סאנצ'ס ומתיאס רמון מייה. בתוך המבנה פסלים של השלושה, יצירתו של הפסל האיטלקי ניקולאס אריגיני.
המבנה הוקם ב-1976, ומיקומו נבחר משום שפוארטה דל קונדה הייתה האתר שבו הוכרזה העצמאות הדומיניקנית ב-1844. עצמותיהם של אבות האומה הועברו לאתר כבר ב-1943, לאחר ששכנו עד אז בקתדרלה פרימאדה דה אמריקה.
דולפין לווייתני דרומי
דולפין לווייתני דרומי (שם מדעי: "Lissodelphis peronii") הוא מין של לווייתן שיניים ממשפחת הדולפיניים החי באזור האוקיינוסים הדרומיים ומגיע עד חופי אנטארקטיקה. הוא אחד המינים הקטנים ביותר בסדרת הלווייתנאים. ללווייתנים אלה אין סנפיר גב כמו לרוב הדולפיניים, מה שמזכיר מעט לווייתני מזיפות ומכאן שמם. הם קטנים יותר מקרוביהם לסוג, דולפינים לווייתניים צפוניים החיים באזור הימים הצפוניים.
אלו הם דולפינים רזים ומוארכים, צבועים בלבן מלמלה ולבן מלמטה עד לעיניים ושאר הפנים והלסתות לבנות. הלסתות קטנות וקצרות מאוד ובהם 49-43 שיניים.
אורכם 1.8-2.9 מ' ומשקלם 60-100 ק"ג.
הם נמצאים באוקיינוסים האנטארקטיים והסובטרופיים עד לדרום 3 היבשות הדרומיות ביותר: אוסטרליה, אפריקה ודרום אמריקה. הם חברתיים ונמצאים בלהקות גדולות והם מתקהלים סביב ספינות ששוחות לידם.
הם אוכלים ביקר דגים קטנים, סרטנים, תמנונים ודיונונים. לא ידוע אם הם צוללים לעומק רב להשגת הטרף. טורפיהם הגדולים הם הקטלן והעמלץ הלבן.
עונת 1971/1972 ב-NBA
עונת 1971/1972 היא העונה ה-26 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השישית של לוס אנג'לס לייקרס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את ניו יורק ניקס בתוצאה 4–1. וילט צ'מברלין זכה לראשונה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, לאחר שהעמיד בסדרה ממוצעים של 19.4 נקודות ו-23.2 ריבאונדים למשחק. בשנת 1996 נבחרו הלייקרס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה שחקן המילווקי באקס כרים עבדול-ג'באר, שקלע 34.8 נקודות למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן השני בטיבו בליגה (63–19).
כחלק מחגיגות 25 השנה לייסוד ליגת ה-NBA (שנקראה אז ליגת ה-BAA), הציגה הליגה לוגו חדש, שעוצב בהשראת הלוגו של ליגת הבייסבול האמריקאית. הלוגו מציג צללית לבנה של שחקן כדורסל, כאשר שחקן הלייקרס ג'רי וסט משמש כמודל ללוגו. כמו כן, נבחרה "קבוצת השנה ה-25 של ה-NBA", אשר כללה את עשרת השחקנים הבולטים ב-NBA ב-25 השנים הראשונות לקיומה.
בתחילת העונה עברה קבוצת "סן דייגו רוקטס" ליוסטון, טקסס, ושינתה את שמה ליוסטון רוקטס. כמו כן עברה "סן פרנסיסקו ווריורס" לאוקלנד, קליפורניה, ושינתה את שמה לגולדן סטייט ווריורס. כשבועיים לאחר תחילת העונה הודיע שחקן הלייקרס אלג'ין ביילור על פרישה ממשחק פעיל, והחל מאותו יום ניצחה הקבוצה 33 משחקים ברציפות. נכון לשנת 2015, זהו שיא הניצחונות הרצופים באחת מליגות הספורט האמריקאיות הבכירות (NBA, NFL, MLB ו-NHL). עד סיום העונה, הובילו צ'מברלין, וסט וגייל גודריץ' את הלייקרס למאזן העונה הסדירה הטוב בתולדות הליגה (69–13), שיא שהחזיק עד עונת 1995/96, אז קבעה שיקגו בולס שיא NBA חדש של 72 ניצחונות בעונה הסדירה.
דראפט 1971.
הדראפט בעונה זו התקיים ב-29 במרץ 1971 בעיר ניו יורק. במקום הראשון בחרה קליבלנד קאבלירס את הקלע אוסטין קאר מאוניברסיטת נוטרדאם.
בדראפט זה נוסף סיבוב בחירות מיוחד, שנערך ב-10 בספטמבר, במסגרת "סעיף המצוקה" (Hardship Case) שהוכנס לחוקת ה-NBA. סעיף המצוקה מאפשר לשחקני מכללות לעזוב ל-NBA לפני שסיימו את לימודיהם, בתנאי שיוכיחו כי הם נמצאים במצב כלכלי קשה שמחייב אותם להתפרנס באופן מיידי. במסגרת "דראפט המצוקה" (Hardship draft) ניתנה לקבוצות ה-NBA האפשרות לבחור שחקן מכללות שטרם סיים את לימודיו האקדמיים, ובתמורה לוותר על בחירת דראפט עתידית בדראפט 1972. מתוך 17 קבוצות הליגה, חמש בלבד ניצלו את בחירתן בדראפט המצוקה, ושלושה בלבד מבין הנבחרים הוחתמו בקבוצתם ושיחקו בליגת ה-NBA.
בדראפט 1971 נבחרו בסך הכול שמונה שחקני אולסטאר: אוסטין קאר, סידני ויקס (בחירה שנייה), פרד בראון (6), קרטיס רואו (11), ספנסר הייווד (30), רנדי סמית' (104), ארטיס גילמור (117) ופיל צ'ניר (דראפט המצוקה). הייווד וגילמור נבחרו לאחר פרישתם להיכל התהילה של הכדורסל.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 19 סיבובים):
אולסטאר.
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-8 בינואר 1972 באולם הפורום שבאינגלווד, קליפורניה.
המאמנים במשחק היו טום היינסון מבוסטון סלטיקס וביל שרמן מלוס אנג'לס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את וולט פרייזר, לו הדסון, ג'ון האבליצ'ק, בילי קנינגהם ודייב קאונס, וחמישיית המערב כללה את ג'רי וסט, גייל גודריץ', בוב לאב, ספנסר הייווד וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 112-110 ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ג'רי וסט שקלע 13 נקודות, כולל סל הניצחון במשחק.
פלייאוף 1972.
סגל האלופה, לוס אנג'לס לייקרס: וילט צ'מברלין, ג'רי וסט, גייל גודריץ', האפי היירסטון, ג'ים מקמיליאן, פט ריילי, פלין רובינסון, לירוי אליס, ג'ון טראפ וג'ים קלמונס.מאמן ראשי: ביל שרמן.
מקצרה
מַקְצֵרָה היא כלי חקלאי לחיתוך ואיסוף יבול בעונת הקציר. בעבר הקציר בוצע באופן ידני, על ידי קוצרים.
קציר ידני.
קציר ידני מבוצע באמצעים שונים, כולל מריטת הגרגרים שבאלומות הדגן ביד, חיתוך הגבעולים תבואה עם מגל, או חיתוכם בחרמש. הקציר הידני בדרך כלל נבדל מפעולת הכיסוח, אשר עושה שימוש בכלים דומים, מתייחס לחיתוך דשא לחציר, ולא לקטיף יבול.
גבעולי התבואה שנקצרים נאספים לצרורות שזורים בחוט או בקש. מספר צרורות מושענים אחד את השני כשאלומותיהם מעל הקרקע להתייבש, ויוצרים כּוֹבָעָה. לאחר שהתייבשו, הצרורות נאספים מהשדה ונערמים, ומכוסים בסכך או ברזנט כדי להגן עליהם ממשקעים.
איסוף תבואה שנותרה בשדה לאחר הקציר נקראת לקט, והוא נעשה באופן מסורתי ביד, או על ידי בעלי חיים כמו תרנגולות או חזירים על השדה.
קציר ידני נדיר מאוד כיום במדינות מתועשות, אך עדיין מהווה שיטה מקובלת באזורים בהם קיימת גישה מוגבלת למיכון חקלאי (כגון על טרסות צרות) או שזמינותו של המיכון מוגבלת.
דמות של שלד עם חרמש היא האנשה מוכרת של מלאך המוות בהרבה תרבויות ומסורות מערביות. מטפורה זו מתייחסת לעובדה שהמוות קוצר את החיים, כמו שאיכר קוצר את יבולו.
קציר מכני.
מקצרה מכנית, או קוצרת, היא מכשיר חצי אוטומטי שקוצר יבול. מקצרות מכניות הן חלק חשוב מהמיכון החקלאי, ורכיב מרכזי בשיפור ביעילות החקלאית.
היסטוריה מוקדמת.
הדעה הרווחת היא שרומאים או גאלים לפניהם, המציאו מקצרה מכנית פשוטה שהפרידה את האלומות מהקש מהגבעולים ונדחפה על ידי שוורים. מכשור זה אבד בתהום הנשיה בימי הביניים, במהלכה חזרו הקוצרים להשתמש בחרמשים ומגלים לאיסוף יבולים.
תומאס דובס (שחקן) מברמינגהאם המציא מקצרה מרכנית בשנת 1814, אשר הורכבה ממסור או מגל מעגלי, אליו נמשכו דגנים באמצעות זוג גלגלים.
פטריק בל מסקוטלנד יצר מקצרה שהשתמשה בסליל מסתובב, גלגל מסתובב, סכין חיתוך ומסוע בד ב-1828. מקצרה זו הייתה בשימוש ברחבי המחוז וייתכן שאפילו יוצאה, אולם לא נרשם עליה פטנט. אחת מהמקצרות של בל נשמרת במוזיאון הלאומי של חיי הכפר בסקוטלנד.
מקצרות מכניות בארצות הברית.
במאה ה-19 הומצאו מספר המצאות בארצות הברית, שטענו לחידושים בתחום המקצרות המכניות. דגמי המקצרות השונים התחרו אחד בשני, והיו מושא למספר תביעות.
עובד הוסי (Obed Hussey) מאוהיו רשם פטנט על מקצרה בשם Hussey Reaper בשנת 1833. המקצרה, שתוכננה בבולטימור, מרילנד היוותה שיפור משמעותי ביעילות הקצירה. בעיצוב החדש נדרשו רק שני סוסים לעבוד באופן שאינו מאומץ, לצד אדם להפעלת המקצרה, ואדם נוסף לנהיגה בה. בנוסף, מקצרת Reaper Hussey הותירה שדה ישר ונקי לאחר הקציר.
מקצרת מק'קורמיק הומצאה בידי רוברט מק'קורמיק מווירג'יניה. עם זאת, מק'קורמיק הפך מתוסכל לאחר שלא הצליח לשכלל את המכשיר שבנה. בנו, סיירוס, ביקש את רשות אביו להשלים את הפרויקט שהחל. כאשר קיבל אישור לכך, סיירוס רשם פטנט ב-1837 על המקצרה, כמכשיר שנמשך על ידי סוסים לקציר גידולים בעלי גרגרים קטנים. מקצרה זו כללה מספר רכיבים:
סיירוס מק'קורמיק טען שהמקצרה הומצאה עוד ב-1831, מה שאיפשר לו לטעון בעלות על העיצוב הכללי של המכונה. במהלך העשורים הבאים לאחר הוצאת הפטנט, התחרו מקצרות הוסי ומק'קורמיק בשוק, למרות היותן דומות למדי מבחינה עיצובית.
אף על פי שמקצרת מק'קורמיק היה חידוש מהפכני לאיסוף יבולים, היא נהנתה הצלחה משמעותית בשוק לפחות 20 שנים לאחר שסיירוס מק'קורמיק רשם עליה פטנט. חוסר ההצלחה נגרם כיוון שהייתה חסרה בה תכונה ייחודית למקצרה של הוסי, בה היה מוט ניסור שחתך גבעולים ביעילות רבה יותר מאשר במקצרה של מק'קורמיק. לאחר שמק'קורמיק רכש את הזכויות למנגנון של הוסי (סביב 1850) שילוב המכונות יצר מקצרה מהפכנית באמת.
גורמים אחרים באימוץ ההדרגתי של מקצרה ממוכנת כללו שמרנות תרבותית בקרב חקלאים (חשדנות למכונות לא ידועות למול מסורת מוכחת); מצבם הירוד של שדות בחוות חדשות, שהכילו סלעים, גדמים, ואדמה לא אחידה, מה שקיצר את תוחלת החיים ותפעול של מקצרות מכניות; וכן לודיזם בקרב חקלאים, שפחדו שהמכונה החדשה תגזול מהם מקומות עבודה.