רוב הייצור הסדרתי במיקרואלקטרוניקה מתבסס על שימוש בפרוסות של סיליקון גבישי. בתום תהליך הייצור, מכילה כל פרוסה כזו מאות או אף אלפים של רכיבים זהים, שצורתם בדרך כלל מרובעת. רכיבים אלה מופרדים בתום התהליך על ידי חיתוך הפרוסה לאורך ולרוחב. כל מרובע כזה, המכיל רכיב אחד, הוא פיסת סיליקון.
הרכיבים שהופרדו מהפרוסה עוברים תהליך זיווד, שבסופו כל רכיב ארוז בתוך אריזה מחומר פלסטי או קרמי, הרכיב הארוז נקרא שבב (Chip) והוא משמש להרכבת מעגלים מודפסים.
אייר גרינלנד
אייר גרינלנד (באנגלית: Air Greenland) היא חברת התעופה הלאומית של גרינלנד שבסיסה בנמל תעופה בעיר הבירה נוק.
החברה מפעילה טיסות סדירות לקופנהגן, שירותי אוויר לכל העיירות בגרינלנד (בעלות נמל תעופה) בעזרת מטוסים ומסוקים, טיסות שכר, מונית אוויר, טיסות מיוחדות, אמבולנס אווירי, חיפוש וחילוץ. צי המטוסים של החברה צבוע כולו באדום כדי שיהיה בולט לעין במזג אוויר השורר באזור וכדי שבמידה ומטוס/מסוק מתרסק יהיה יותר קל למצוא אותו.
תולדות החברה.
החברה נוסדה על ידי חברת התעופה סקנדינביאן איירליינס וחברת כרייה מקומית והחלה לפעול בנובמבר 1960 תחת השם Greenlandair.
בשנת 1962 הפכה לחברה ממשלתית כאשר הבעלות עברה לממשלה המחוזית של גרינלנד ושל דנמרק. בשנת 2000 שונה שמה ל'אייר גרינלנד'.
החברה שייכת לממשלת גרינלנד (37.5%), סקנדינביין איירליינס (37.5%) וממשלת דנמרק (25%). נכון להיום מועסקים בחברה כ-570 בני אדם.
בשנת 2003 זכתה החברה במכרז להפעלת טיסות לנמל תעופה טול הנמצא דרומית לקאנק. לפני כן חברת SAS (סקנדינביין איירליינס) הפעילו את הטיסות.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברות במותג נכון לנובמבר 2018:
אוריאל חפץ
אוריאל חפץ (29 באפריל 1922 - 18 בדצמבר 1978, י"ח בכסלו תשל"ט) היה איש אצ"ל וקצין בצה"ל שנודע בשל יוזמותיו למען ביטחון המדינה, בפרט כהוגה רכבל הר ציון. מעוטר עיטורי צה"ל ובעל ציון לשבח במסגרת פרס ביטחון ישראל.
ביוגרפיה.
חפץ נולד בווינה ובגיל שנתיים עלה עם הוריו, שרה ואלחנן חפץ לארץ ישראל. גדל בשכונת רחביה בירושלים והיה חבר בתנועת בית"ר. למד בבית הספר היסודי "תחכמוני" ובתיכון ב"גימנסיה העברית".
הצטרף לארגון האצ"ל, ונטל חלק בבניית סליקים ובפיתוח אמצעי לחימה. בתחילת 1944 השתתף במתקפת האצ"ל על המטה הארצי של הבולשת הבריטית במגרש הרוסים, לאחר הפעולה, נתפס והועבר למחנה המעצר בלטרון ולכלא עכו. משם הוגלה עם חברי מחתרות אחרים אל מחנות המעצר באפריקה, שם פיתח אמצעי מילוט שסייעו למספר עצורים להימלט ולשוב לארץ ישראל. לאחר שחרורו ממעצר, הצטרף לכוחות ההגנה על ירושלים, ומונה לקצין ההנדסה של חטיבת עציוני.
פעולתו המבצעית הראשונה, הקנתה לו הכרה מקצועית ארוכת שנים: במצור על הר ציון, בשנת 1948, התעורר צורך במשלוח אספקה אל העבר השני והעברת פצועים לטיפול רפואי, על פי הצעתו, נמתח רכבל מעל גיא בן הינום, שחיבר בין הר ציון לירושלים המערבית. הרכבל הורכב מרכיבים פשוטים, וייחודו היה בהסוואתו, כך שהוא הורכב בקלות ונמתח אל האוויר בשעות הלילה.
ההצלחה באספקת מזון וציוד רפואי אל הר ציון, הביאה לעמידת תושבי ההר בפני המצור שהטיל הלגיון הירדני. בתום מלחמת העצמאות, התבקש חפץ לתכנן אמצעים לגידור הר הצופים, שנותר כמובלעת בשטחי ממלכת ירדן, והיה חשוף למתקפה. על פי הצעתו, הועברו אל ההר אמצעי אספקה לבניית מפעל לייצור גדרות תיל וקונצרטינות. תכנון בניית המפעל נעשה על ידו תוך שימוש בחומרים קיימים על ההר והברחתם של חומרים אחרים באמצעות הסוואתם באוטובוסים שהורשו להיכנס אל ההר לצרכים שונים.
במהלך שנות ה-50, בנה חפץ רכבל מוסווה בצדו המערבי של הר סוסיתא. כמו כן פיתח שיטה להצנחת כלי רכב שאומצה על ידי צה"ל. במלחמת סיני שירת במפקדת חיל ההנדסה הקרבית, במהלך הקרבות חבר לכוחות הלוחמים של חטיבת הנגב וסייע לה בפריצת שדות המוקשים ברצועת עזה. לאחר המלחמה פיקד על מבצע הנחת מסילת רכבת בין עזה לאשקלון.
בשנות ה-70, הוא היה מעורב במספר פעולות חילוץ:
עבור פעולותיו אלה, הוענקו לו עיטור המופת וצל"ש הרמטכ"ל. בשנת 1973, הוענק לו גם ציון לשבח במסגרת פרס ביטחון ישראל, שם נכתב "בעבור שנים רבות של מסירות והתנדבות לפתרון בעיות טכניות מבצעיות".
בשנת 2005 החליטה עיריית ירושלים להנציחו על ידי קריאת סמטה בסמוך למדרחוב בן-יהודה בשם "נתיב הרכבל" לציון פועלו.
בלקספלויטיישן
סקספלויטיישן
צ'מברה
איתמר זינגר
איתמר זינגר (26 בנובמבר 1946 - 19 בספטמבר 2012) היה פרופסור אמריטוס בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב, חיתיתולוג, וחתן פרס א.מ.ת בתחום מדעי הרוח, חקר המזרח התיכון הקדום לשנת 2010.
ביוגרפיה.
איתמר זינגר נולד בדז', רומניה, להורים ניצולי שואה. אביו זולטן עמד בראש התנועה הציונית בקהילה ונאסר בגלל פעילותו עם עלות הקומוניסטים לשלטון. בגיל 5 עבר עם משפחתו לקלוז', בירת טרנסילבניה.
בגיל 12 עלתה המשפחה לארץ והתגוררה בחולון. למד בתיכון עירוני חדש במגמה סוציולוגית והתגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. בשנים 1973-1969 שרת בחיל האוויר כמפענח תצלומי אוויר והשתחרר בדרגת סרן. בשנים 1968-1965 למד תואר ראשון באוניברסיטה העברית בחוגים לארכאולוגיה וגאוגרפיה ובשנים 1973-1969 למד, במקביל לשרותו הצבאי, תואר שני באוניברסיטת תל אביב בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום. נושא עבודת המאסטר, בהדרכת פרופסור אהרון קמפינסקי, היה "היבטים גאוגרפיים של הבעיה הפרוטו-חתית".
ב-1973 החל לימודי חיתיתולוגיה עם פרופסור היינריך אוטן באוניברסיטת מרבורג בגרמניה והשלים את עבודת הדוקטור על "פסטיבל בית-השער" ב-1978. העבודה הוגשה בבית הספר למדעי היהדות של אוניברסיטת תל אביב, בהדרכת הפרופסורים היינריך אוטן ואנסון רייני. מ-1975 נמנה עם סגל החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב. לימד לסירוגין גם באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת בר-אילן. ב-1996 נתמנה כפרופסור מן המניין. שהה בשבתונים כמרצה אורח בבי"ס ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון, בסורבון ובקולג' דה פראנס בפריז, באוניברסיטת קיו בטוקיו, באוניברסיטת ניו-אנגלנד באוסטרליה, במכון המזרחני של אוניברסיטת שיקגו, באוניברסיטת פלורידה ובאוניברסיטת בואנוס איירס. ב-2008 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס. בין תלמידיו נמנים פרופ' יורם כהן (אוניברסיטת תל אביב), ד"ר ג'ארד מילר (אוניברסיטת מינכן), ד"ר אמיר גילן (אוניברסיטת תל אביב), ד"ר יצחק פדר (אוניברסיטת בר-אילן), ד"ר שי גורדין (אוניברסיטת תל אביב) וד"ר אילן אבקסיס.
מחקריו.
מחקריו של איתמר זינגר עוסקים בתולדות ותרבויות אנטוליה והלבנט באלף השני והראשון לפני הספירה.
ממצאים כתובים מישראל.
זינגר ערך פרסום ראשוני וניתוח של כתובות שונות שנתגלו בחפירות בארץ, בהם מכתב מאוגרית, טביעת חותם חיתית ושבר לוח בכתב פלשתי שנתגלו בתל אפק, וחותמות חיתיים מתל אל-פרעה, תל נאמי ותל מגידו.
תולדות ארץ כנען.
זינגר ערך מחקרים על השלטון המצרי בכנען בתקופת הברונזה המאוחרת ועל התגבשות הישויות הלאומיות בארץ ישראל בראשית תקופת הברזל. אחת המסקנות המרכזיות אליהן הגיע נוגעת למעמדה הבכיר של מגידו במערך האימפריאלי המצרי.
פלשתים וגויי-הים.
התיישבות גויי הים בחופי ארץ-ישראל בראשית תקופת הברזל מציבה אתגר מדעי קשה בגלל מיעוט המקורות הכתובים. זינגר בחן את אלו במקביל לנתונים הארכאולוגיים העשירים מחפירות בארץ פלשת. הוא זיהה לראשונה את ראשית ההתיישבות הפלשתית עם הקרמיקה המוכרת בשם "מונוכרומית" שנתגלתה באתריה הגדולים של פלשת. הוא בחן את הארגון המדיני של ערי הפלשתים לאור המקורות המצריים והמסורות המקראיות. זינגר דוחה את ייחוס המסורות המקראיות על הפלשתים לסוף ימי המלוכה, טענתם של מספר היסטוריונים, זאת על-סמך עיון במציאות הגאו-פוליטית המשתקפת בהן. מקורותיו התאולוגיים של דגון אלוהי הפלשתים נבחנו לאור המקורות הסוריים והמקראיים.
תולדות סוריה בתקופת הברונזה.
המרחב הסורי בתקופת הברונזה המאוחרת מוכר היטב מתוך מגוון מקורות חתיים, מצריים וסוריים (כתובות אוגרית ואמר). זינגר ערך עיון מקיף במקורות הכתובים למיניהם ובנתונים הארכאולוגיים, דבר שהניב את שחזור תולדותיהן של שתי ממלכות סוריות חשובות, אוגרית ואמורו. זינגר ערך עיון ביקורתי בשתי תעודות מאוגרית וזיהה התייחסות נדירה לשינוע מטילי נחושת מאוגרית לארץ לוכה שבמערב אנטוליה בשנותיה האחרונות של האימפריה החיתית. הוא פרסם לראשונה טביעות חותם חיתיות ומכתב כתוב חיתית מהעיר אמר שעל הפרת התיכון. זינגר היה מראשוני הטוענים כי בצורת ורעב בממדים חסרי תקדים התפשטו לכל רחבי מזרח הים התיכון בסוף האלף השני לפנה"ס, במשבר תקופת הברונזה המאוחרת.
היסטוריה חיתית ונאו-חיתית.
מחקריו החיתיתולוגים של זינגר על תולדות החתים מכסים פרק זמן של כאלף שנה, למן תקופת המושבות האשוריות בראשית האלף השני לפנה"ס ועד לממלכות הנאו-חיתיות ברבע הראשון של האלף הראשון לפנה"ס. דגש מיוחד שם זינגר על תקופת האימפריה החיתית במאות 14-13 ולתהליכים שהביאו לקריסתה. הסוגיות העיקריות בהן הוא דן לעומק הן: הרפורמה הדתית של מוותלי א' והעברת הבירה לתרחונתשה ההפיכה הצבאית של חתושילי ג' והדחתו של מורשיליש השלישי, השלטון החיתי בסוריה, וקשרי חתי עם שאר המעצמות – מצרים, אשור, בבל ואחייווה.
לשונות ותרבויות אנטוליה.