MP448-MINI גרסה קומפקטית וקטנה של האקדח, עם קליבר 9x17
שימוש.
בלארוס- בשימוש באימונים
קזחסטן- בשימוש בחברות פרטיות, מאז 2003.
אתר ניסוי
פליפה רייס
פליפה רייס קבאנאס (ספרדית: Felipe Reyes Cabanas; נולד ב-16 במרץ 1980 בקורדובה באנדלוסיה שבספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בריאל מדריד ובנבחרת ספרד. אחיו, אלפונסו, כדורסלן עבר גם הוא.
קריירה.
רייס החל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל אסטודיאנטס בו שיחק בכל מסגרות הגילאים. בהגיעו לגיל 18 רייס הוקפץ לקבוצת הבוגרים. רייס כבר בגילו הצעיר נחשב לכדורסלן המבטיח הבא כשהרשים בכל נבחרות העתודה והקדטים של ספרד וכן בעתיד בנבחרת ספרד הבוגרת.
לאחר 6 עונות באסטודיאנטס עבר למועדון הפאר ריאל מדריד בו הוא משחק כיום. כשנחשב לאחד השחקנים היציבים והטובים של המועדון. בשנת 2001 זומן לראשונה לנבחרת ספרד הבוגרת שנטלה חלק באליפות אירופה בטורקיה. מאז רייס הופיע עם נבחרתו בכל קמפייני אליפויות אירופה, אליפויות העולם והאולימפיאדות.
מצות ערבה במקדש
פרויקט מזג האוויר
פרויקט מזג האוויר (באנגלית: The Weather Project) הוא פסל מעשה ידי הפסל דני-איסלנדי אולאפור אליאסון. היצירה הוצגה בשנת 2003 באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון והייתה היצירה הרביעית שהוצגה במסגרת "סדרת יוניליוור" במימון חברת יוניליוור.
היצירה נתלתה על תקרת אולם הטורבינה וכללה אלמנטים המייצגים את השמש ואת השמים. כשני מיליון מבקרים צפו ביצירה.
תיאור היצירה.
היצירה כללה מאיידים אשר פיזרו ערפל בחלל אולם הטורבינה. במרכז אולם הטורבינה נתלתה דיסקית חצי מעגלית העשויה מנורות צהובות. תקרת האולם כוסתה במראה רחבת ידיים, בה יכלו המבקרים לצפות בעצמם ובחלקה העליון של ה"שמש" מבעד לערפל.
מבקרים רבים העדיפו לצפות ביצירה בשכיבה על הגב על רצפת אולם הטורבינה.
נתן שטראוס
נתן שטראוס (באנגלית: Nathan Straus; 31 בינואר 1848, גרמניה - 11 בינואר 1931 ניו יורק) היה איש עסקים יהודי-אמריקאי, מבעלי רשת חנויות הכלבו "מייסיס" (Macy's). פילנתרופ אשר תרם רבות למטרות ציוניות; ובהן לייסודה של העיר נתניה, הקרויה על-שמו.
משפחתו.
נולד באוטרברג (Otterberg) שבריינלנד-פפאלץ (כיום בגרמניה), הבן השלישי לשרה ולזר שטראוס. בשנת 1854, היגרה המשפחה, בעקבות האב שיצא שנתיים קודם לכן לארצות הברית. תחילה התיישבו בג'ורג'יה, אך בעקבות מלחמת האזרחים עברו בשנת 1865 לניו יורק, והקימו עסק ליבוא חרסינה. עסקי המשפחה שגשגו, ובשנת 1888 היו נתן ואחיו איזידור לשותפים ברשת חנויות הכלבו מייסיס. נישא ללינה גוטהרץ שעסקה בנדבנות וכיהנה כסגנית נשיאת הכבוד של "הדסה".
לנתן ולינה נולדו שישה ילדים.
פעילות ציבורית ופסטור חלב.
שטראוס כיהן בתפקידים ציבוריים שונים בניו יורק, כולל נשיא הוועדה הציבורית לבריאות של עיריית ניו יורק, ואף הוצע לו לרוץ לראשות העיר על ידי המפלגה הדמוקרטית, אך למרות לחץ ציבורי רב לקבל את ההצעה, הוא סירב.
שטראוס פעל רבות בנושא פסטור החלב, קודם בארצות הברית, ומאוחר יותר גם באירופה ובארץ ישראל. בשנת 1892 התחיל בפעילות למען פסטור החלב, פעילות שכללה תעמולה, קידום הנושא אצל הרשויות וכן חלוקת בקבוקי חלב מפוסטרים במחיר שסובסד על ידו. בשנת 1898 הקים מפעל להספקת חלב מפוסטר בניו יורק, ובשנים שאחר כך הקים מפעלים דומים בברוקלין, פילדלפיה, שיקגו ובסנט לואיס בארצות הברית, וכן בהיידלברג, קארלסרוהה ובערים נוספות בגרמניה. השפעתו של שטראוס על משק החלב בארצות הברית הייתה מכרעת, בתקופתו הפך הפסטור לנוהל מומלץ ובהמשך לחובה על פי חוק. בשנת 1909 25% מהחלב שנמכר בניו יורק היה מפוסטר, ובשנת 1920 הגיע שיעור החלב המפוסטר הנמכר ל-90%.
ארץ ישראל.
שטראוס ביקר לראשונה בארץ ישראל בשנת 1904, והוא שב לביקור נוסף בשנת 1912 עם יהודה לייב מאגנס.
ישנו סיפור מפורסם על הצלתו בזכות אותו ביקור, לפיו הוא התעתד להפליג עם אחיו איזידור שטראוס על סיפון הטיטניק, אך במהלך הביקור בארץ שהתארך מעבר למצופה, שטראוס שבר את רגלו כשהחליק ונפל באחד מבתי התמחוי שהקים בירושלים, וכך ניצל מגורלם של אחיו וגיסתו, שנספו באסון טביעת הספינה, אולם לאמיתו של דבר הוא כלל לא היה אמור להצטרף אל אחיו על הטיטניק, והוא נסע מארץ ישראל לרומא כמתוכנן, על מנת להשתתף שם כנציג ארצות הברית, בכינוס הבינלאומי לשחפת (International Tuberculosis Congress) שהתקיים ב-12 באפריל, יומיים לאחר שהטיטניק הפליגה מאנגליה. מכל מקום, ברור כי מותם של אחיו וגיסתו גרם לו לזעזוע, ואף כי גם קודם לכן עסק רבות בפילנתרופיה, אך לאחר האסון הוא פרש מעסקיו והקדיש את חייו לעזרה וחסד.
ב-1909 נפגש עם אהרן אהרנסון, שהיה פעיל ציוני, בוטנאי ואגרונום, והוא אשר השפיע על שטראוס לתרום למטרות חקלאיות בארץ ישראל. כך תרם לייסוד החווה החקלאית בעתלית, ועזר לקדם יזמות חקלאיות התיישבותיות אחרות. שטראוס בחר לחבר בין דאגתו לבריאות תושבי הארץ לבין מפעלו בארצות הברית, כך החל להחדיר את פסטור החלב גם בארץ ישראל. בבית המרפא שהקים, ייסד גם מכון פסטור ועודד הקמת תחנות בריאות ברחבי הארץ. כמו כן, תרם רבות לפעילותה של ההסתדרות הציונית הדסה, והניח את היסודות למערכת הבריאות הציבורית בארץ, על ידי הקמת בית הבריאות שטראוס בירושלים (נחנך ב-1929) ובתל אביב ברחוב בלפור 14, (1930). שני בתי הבריאות נקראו על שמו ועל שם רעייתו לינה. שני הבתים תוכננו על ידי האדריכל היהודי-בריטי בנימין חייקין.
הוא שב לארץ בשנים 1923–1924 וב-1927. בתחילה נוצר קשר עם אנשי היישוב הישן בירושלים, להם תרם תרומות לבית תמחוי (ברחוב השלשלת ברובע המוסלמי), ויסד מרפאה שהעניקה שירותי בריאות לעניי ירושלים.
בשנת 1928 נפגש שטראוס עם שניים מראשי ההסתדרות "בני בנימין", איתמר בן-אב"י ועובד בן עמי (מי שהיה מאוחר יותר ראש עיריית נתניה), והבטיחו לו כי יקראו את שמה של המושבה החדשה בשרון על שמו "נתן-יה". שטראוס תרם סכום נכבד להקמת המושבה.
בירושלים נקרא על שמו רחוב מרכזי בעיר: "רחוב שטראוס". בתקופת המנדט הבריטי הרחוב נקרא "רחוב צ'נסלור", על שם הנציב הבריטי ג'ון צ'נסלור.
רציף (פסל)
רציף (באנגלית: Embankment) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסלת רייצ'ל וייטריד אשר הוצגה בשנת 2004 באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון שבממלכה המאוחדת. היצירה הוצגה כחלק מ"סדרת יוניליוור" במימון חברת יוניליוור.
היצירה הוצגה מה-10 באוקטובר 2004 ועד ה-1 במאי 2005.
תיאור היצירה.
היצירה כללה כ-14,000 קופסאות פוליאתילן לבן (שנוצרו על ידי יציקת פוליאתילן לתוך ארגזי קרטון). הארגזים נערמו לגובה האולם על מנת ליצור מעין הרים וגבעות אשר המבקרים עברו ביניהן.
היצירה נועדה להזכיר את סצנת הסיום של הסרט "שודדי התיבה האבודה" וכן סצנה מהסרט "האזרח קיין". היצירה נוצרה זמן מה לאחר מות אמהּ של הפסלת, ובעקבות העובדה שהפסלת נאלצה לארוז את חפציה של אמהּ בקופסאות קרטון, והסערה הנפשית שקופסאות אלה גרמו לה. מרכיב נוסף שהיווה השראה לפסלת היה מסעה לאזור ארקטיקה.
צורת הקופסה נועדה לעורר תחושה של מסתורין - הן בקרב הצופה ההולך במבוך הקופסאות והן בשל הסקרנות בדבר תוכן הקופסאות.
ההינדנבורג
איי.די.איי. חברה לביטוח
"איי.די.איי. חברה לביטוח בע"מ" היא חברת ביטוח ישראלית העוסקת בביטוח ישיר. החברה היא הבעלים והמפעילה של המותגים "ביטוח ישיר", "ביטוח 9" (בעבר, ביטוח 9.000.000), ביטוח Life Direct וביטוח ynet." (בעבר, "ביטוח אישי ישיר") בתחומי הביטוח, והיא חברה-אחות של המותג "מימון ישיר" בתחום המימון.
פעילות החברה מתבצעת ללא תיווך סוכני ביטוח, ובכך היא מקטינה את ההוצאות על עמלות סוכנים. החברה טוענת כי שיטה זו מאפשרת לה לחשב את הפרמיות לפי בסיס דיפרנציאלי, והסבסוד הצולב שהיה קיים בחברות המסורתיות לכאורה מופחת.
היסטוריה.
החברה החלה את פעולתה בנובמבר 1994, בניהולו של יהושע אגסי, כחברת הביטוח הישיר הראשונה בישראל, שמוצריה ניתנים לרכישה באופן ישיר בטלפון. בשנותיה הראשונות פעלה החברה ממשרדים בתל אביב, וכעת משרדיה המרכזיים ממוקמים בקריית אריה.
עם הקמתה החלה החברה למכור בטלפון פוליסות ביטוח רכב וביטוח דירה. במשך השנים הרחיבה את פעילותה ונכנסה לתחומי ביטוח נוספים: ביטוח חיים, ביטוח בריאות, ביטוח משכנתא, ביטוח נסיעות לחו"ל, ביטוח מפני אובדן כושר עבודה ועוד. עם התפתחות האינטרנט משמש גם כלי זה את החברה, ומאפשר רכישת ביטוח באמצעות אתר האינטרנט של החברה.
בשנת 2004 נתבעה החברה על ידי דוד הכי טוב על הפרת זכויות יוצרים, לאחר שהשתמשה בדמות המבוססת עליו בפרסומותיה.
בשנים 2008–2018 שימש רביב צולר כמנכ"ל החברה, מחליפו בתפקיד והמנכ"ל הנוכחי הוא קובי הבר.
בשנת 2013 החלה החברה להפעיל מוקד שירות לקוחות ביקנעם עילית.
בחודש יולי 2015 חתמה החברה על הסכם לרכישת כ-58% מבניין המשרדים "בית פסגות" שבתל אביב, בעלות כוללת של כ-252 מיליון ש"ח. עסקה זו לא יצאה לפועל.
"שוקה", מסע פרסום של החברה למותג "ביטוח 9.000.000" שבשליטתה, זכה במשך שנים אחדות לפופולריות רבה, אך באפריל 2016 הורה בית המשפט המחוזי בתל אביב על הפסקתו, עקב פגיעתו בכבוד סוכני הביטוח. באפריל 2017 הפך בית המשפט העליון, פה אחד, את החלטת בית המשפט המחוזי והתיר לשדר את הפרסומות. בקשתה של לשכת סוכני הביטוח לקיים דיון נוסף בהחלטה נדחתה.
בעלות ומסחר בבורסה.