אוגוסט הירט (בגרמנית: August Hirt; 28 באפריל 1898, מנהיים - 2 ביוני 1945, היער השחור) היה האופט-שטורמפיהרר באס אס. שימש כיושב-ראש אוניברסיטת הרייך בשטרסבורג שבצרפת בזמן הכיבוש הגרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה. ידוע שערך ניסויים בבני-אדם והיה פושע מלחמה ופושע נגד האנושות.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1898 במנהיים לאיש עסקים שווייצרי. שירת במלחמת העולם הראשונה ובשנת 1916 נפצע בלסת. בזכות הפציעה קיבל את אות צלב הברזל וחזר למנהיים. אחרי המלחמה החל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. בשנת 1921 קיבל באופן רשמי את אזרחותו הגרמנית. בשנה שלאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה ועבד באוניברסיטה. בשנת 1930 קיבל את תואר הפרופסור. הצטרף לאס אס ב-1 באפריל 1933. בשנת 1937 מונה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, אף על פי שהצטרף למפלגה הנאצית רק כחודשיים לפני כן. בשנת 1938 החל לעבוד גם באוניברסיטת גתה בפרנקפורט.
הוא פעל בחברת אננארבה יחד עם וולפרם סיברס וברונו בגר. בתקופה זו, השתמש בגופות ובעצמות בני-אדם יהודים ממחנה הריכוז דכאו שנשרפו או הורעלו בגז כדי לערוך בהן ניסויים. בין השאר, ניסויו כללו שימוש במסקלין כרעל.
לקראת סיום המלחמה והידיעה הברורה על הפסד גרמניה, הפרויקט הופסק בספטמבר 1944 והירט נמלט. אמנם הירט ציווה על השמדת כל הראיות לקיום הפרויקט, אך ההשמדה מעולם לא בוצעה במלואה. מרבית מהגופות נקברו בשנים שלאחר המלחמה בשטרסבורג. ב-2 ביוני 1945, כחודש לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אוגוסט הירט התאבד בסביבת היער השחור.
סאסקס
סַאסֶקְס (באנגלית: Sussex) הוא מחוז היסטורי בדרום-מזרח אנגליה, מדרום ללונדון, ששטחו 3,783 קמ"ר ומתגוררים בו 1,609,500 תושבים (2011). הוא גובל בקנט, סארי, המפשייר ובתעלת למאנש.
סאסקס הוא מחוז היסטורי הידוע כאזור בעל גבעות רבות, מישורים ויערות. המחוז מייצא מוצרי-חקלאות רבים כמו עופות, בקר, פירות וירקות ואין בו כמעט תעשייה.
מאז שנת 1888 המחוז מחולק לשניים:
מחוז סאסקס משמש גם כפרוור מגורים בשל קרבתו לבירה לונדון.
הוצאת שפרינגר
הוצאת שפרינגר (שמה המלא: Springer Science+Business Media) היא חברת הוצאה לאור חובקת עולם שמקום מושבה בגרמניה ומשרדיה העיקריים ממוקמים בברלין, בהיידלברג, בדירדכט (הולנד) ובניו יורק. ההוצאה מתמקדת בכתבי עת אקדמיים בתחומי המדע, הטכנולוגיה והרפואה. שפרינגר הוא בית ההוצאה לאור של ספרים הגדול בעולם והשני בגודלו בעולם כתבי העת (הגדול ביותר הוא אלסוויר), עם למעלה משישים בתי הוצאה, 1,900 כתבי עת, 5,500 ספרים חדשים הרואים אור בכל שנה, מחזור מכירות של 924 מיליון אירו (ב-2006) ו-5,000 עובדים.
הוצאה לאור הוקמה על ידי יוליוס שפינגר בברלין בשנת 1842. הוא פרסם ספרי נוער, ספרי בית ספר, ספרי עיון ומומחים, סיפורת, אך גם יצירות מדעיות. הדור השני של המשפחה החל מעבר הדרגתי לספרים בעלי אופי מדעי וטכנולוגי. בשנת 1912 הם הקימו כתב עת מדעי שמטרתו היה להתחרות עם כתה עת Nature. בראש מערכת של כתב עת הועמד ארנולד ברלינר שניהל אותו עד לשנת 1935.
קבוצות ההשקעות הבריטית Cinven ו-Candover רכשו את חברות ההוצאה האקדמיות Springer-Verlag ואת בית ההוצאה ההולנדי Kluwer Academic Publishers מידי וולטרס קלוּור בשנת 2003
ומיזגו אותן בשנה שלאחר מכן ויצרו את Springer Science+Business Media. שפרינגר מפרסמת ספרי לימוד, ספרי יעץ אקדמיים, ומספר גדול של כתבי עת אקדמיים במגוון רחב של תחומים.
בספטמבר 2007 עברה החברה ארגון מחדש וחולקה לשתי חטיבות, לפי חדשות שפרינגר. חטיבה אחת, STM Local Publishing, אחראית על הוצאה לאור בצרפת, בשווייץ, באוסטריה ובאמריקה, וגם על פרסומים בשטחי הרפואה והתרופות שאינם בשפה הגרמנית. הם כוללים את Apress, Key Curriculum Press, Springer Asia, Springer India and Springer Japan, כמו גם את Springer Healthcare Communications, Current Medicine Group, FMC, Springer Italy ו-Infochem. החטיבה השנייה, STM Global Publishing, כוללת את יתר מוצרי החברה.
ססקס
מושא
בתחביר מושא (אובייקט) הוא השלמה מוצרכת לנשוא פועלי, והוא מתקשר לפועל כהשלמה מוצרכת, כלומר, הפועל "זקוק" לה. המושא יכול להתקשר לפועל ישירות, בלי מילת יחס (מושא ישיר) או על ידי מילת יחס (מושא עקיף) שהיא חלק מהערך המילוני של הפועל. לפיכך החלפת מילת היחס המוצרכת תשנה (בדרך כלל) את משמעות המושא או הפעולה (לדוגמה: "הודה ל" [מישהו] לעומת "הודה על" [משהו] לעומת "הודה ב" [אשמה, עבירה וכיוצא בזה]).
מבחינה סמנטית המושאים הם האובייקטים המשתתפים בפעולה נוסף על הנושא (הפעיל, המבצע). ישנן פעולות שבהן אין אובייקטים ולכן הפועל אינו יוצא למושא (פועל עומד), וישנן פעולות המצריכות מושא אחד או שניים:
פועל יכול להיות עומד או יוצא בהתאם למשמעות ולהקשר. דוגמאות:
סוגי מושאים.
בעברית קיימת הבחנה בין שני סוגי מושאים: מושא ישיר ומושא עקיף.
מושא ישיר.
מושא ישיר הוא מושא המצטרף ישירות לפועל, בלי מילת יחס:
בעברית קיימת המילית "את" המקדימה מושא ישיר מיודע:
המושא הישיר מושפע ישירות מהפעולה ועל פי רוב יוכל להיות הנושא במשפט סביל:
מושא עקיף.
מושא עקיף הוא מושא המצטרף לנשוא באמצעות מילת יחס המוצרכת לפועל: להקשיב ל, להיפגש עם, לפנות אל, לטפל ב, להתנפל על.
מילת היחס עשויה להיות שרירותית ושונה בין שפות (אחד הקשיים בלימוד שפה זרה) ואף בתוך אותה שפה:
מילת היחס ה יכולה לבוא עם פועל בהקשר מסוים, ישיר או עקיף:
מושא פנימי.
מושא פנימי הוא מושא הכולל חזרה על הפועל בשם פעולה, לשם הדגשתו או לשם המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם. גם פועל עומד יכול לקבל מושא פנימי, ולמעשה הוא מאפיין בעיקר פעלים עומדים. דוגמות: "יוסי שמח שמחה רבה", "דנה ישנה שנת ישרים".
שמואל אלדר
שמואל אלדר (4 במרץ 1953 - 15 במרץ 1998) היה טייס מסוקים בחיל האוויר הישראלי ומפקד בסיס פלמחים בדרגת תת-אלוף שנהרג בהתרסקות מסוק.
ביוגרפיה.
נולד ב-4 במרץ 1953 במושב סתריה, בן לשרה ומרדכי יצחק אדלר, ניצולי השואה שהיו ממייסדי המושב. למד בבית הספר היסודי 'סמילנסקי' ובמגמה הביולוגית בבית-הספר התיכון "דה שליט" ברחובות.
בינואר 1971 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס. לקראת תום הקורס, פרצה מלחמת יום הכיפורים, ואלדר נמנה עם קבוצת פרחי-טיס שהחלה להתקשר לטייסות חיל האוויר, ולהציע את עזרתה. כך הגיע עם שלושה פרחי-טיס נוספים לטייסת 201 ("האחת"). הארבעה סייעו בעבודת הטייסת בנושאים שונים כגון בדיקת פקודות מבצע, חיפוש טעויות של המתכננים, ומילוי דו"חות מודיעין לאחר שתיחקרו את הצוותים. בטייסת פגש אלדר את אהובה והשניים הפכו לזוג. פחות מחודש לאחר תום המלחמה, הסתיים קורס טיס מספר 72, ואלדר הוצב בטייסת 125 שהפעילה אז מסוקי אלואט 2 ובל 206 ג'ט ריינג'ר ("סייפן"). בפברואר 1975 נשא אלדר את אהובה לאשה, ושנה מאוחר יותר נולד בנם הבכור - רותם. בהמשך נולדו לזוג שלוש בנות: טלי, נטע ובר. בקיץ 1975 עבר אלדר לטייסת 118 שהפעילה מסוקי CH-53 סי סטאליון ("יסעור"), שם הוסמך כקברניט ומונה לקצין הדרכה. לאחר שנתיים עבר לשרת כמדריך בבית הספר לטיסה, וביוני 1978 השתחרר משירות סדיר. הוא הקים חממה במשק של הוריו, במושב סתריה, והחל לגדל פרחים.
ב-1980 חזר לשירות סדיר בחיל האוויר, והתמנה לסמ"ט ב' (סגן מפקד טייסת) בטייסת 118. לאחר שנה הפך לסמ"ט א'. במלחמת לבנון הראשונה ביצע עשרות גיחות פינוי פצועים, הספקה לכוחות הלוחמים והנחתת כוחות.
בסוף 1984 מונה למפקד טייסת 123 שהפעילה מסוקי בל 212 ("אנפה") מבסיס חצרים. ביולי 1987 מונה למפקד טייסת 118. כמפקד הטייסת, העניק לה את שמה - "דורסי הלילה". בתקופת פיקודו על טייסת 118 אירעה תאונה קטלנית שבה נהרג קברניט מסוק "יסעור", סרן , ונפצעו טייס המשנה ושני המכונאים המוטסים, כתוצאה מהתרסקות המסוק בזמן שהניח אבן-סימון בגבול ישראל-מצרים, בדצמבר 1988.
ביוני 1990 סיים אלדר את הפיקוד על טייסת 118 ויצא ללימודים במכללה צבאית באלבאמה. באוגוסט 1991 שב לישראל עם משפחתו, ומונה לראש ענף במחלקת מבצעים. פחות משנה אחר-כך מונה לסגן מפקד בסיס תל נוף, והועלה לדרגת אלוף-משנה.
ב-1994 יצא ללימודי תואר שני במדע המדינה בתחום הביטחון הלאומי במכללה לביטחון לאומי ובאוניברסיטת חיפה, אותם סיים כמצטיין דיקן. לקראת סיום לימודיו מונה למפקד בסיס פלמחים והועלה לדרגת תת-אלוף. כמפקד הבסיס שבו היו מוצבות שתי טייסות ה-AH-1 קוברה ("צפע") של חיל האוויר, עבר הסבה למסוק הקוברה. אלדר השתתף במבצע ענבי זעם כטייס UH-60 בלק הוק ("ינשוף").
ב-4 בפברואר 1997 אירע אסון המסוקים ואלדר מונה לחבר בוועדת החקירה שהוקמה בראשותו של האלוף במילואים דוד עברי.
בבוקר ה-15 במרץ 1998 יצאו תא"ל אלדר וסגן לטיסת אימונים במסוק AH-1 קוברה מספר 489. אלדר הדריך את גור, חניך בקורס אימון מתקדם (קא"מ) שסיים את קורס-הטיס רק חודשיים קודם-לכן. במהלך הטיסה דיווח אלדר על רעידות באזור הזנב, הודיע כי הוא שולט במצב וכי ינסה לבצע נחיתת אונס. כעבור דקה התפרק זנב הקוברה, והמסוק צלל לים, מול נתניה. אחד מטייסי מסוק הקוברה השני שטס איתם במבנה קפץ למים כדי לנסות ולחלץ אותם, אך המסוק שקע למעמקים ושני הטייסים נהרגו. אחרי כעשר שעות של חיפושים מצאו אנשי היחידה למשימות תת-מימיות (ילת"ם) את גופות שני הטייסים ומשו אותן.