את הקולות מייצגים בעזרת תווים.
הסופרן נכתב במפתח סול עם "מקל" למעלה, האלט נכתב במפתח סול כאשר ה"מקל" למטה:
הטנור נכתב במפתח פה כאשר ה"מקל" למעלה והבס במפתח פה כאשר ה"מקל" שלו למטה:
זוהי הצורה המסורתית, המקובלת להצגת הקולות במוזיקה. צורה זאת מקובלת בכתיבה למקהלה, אך כשרוצים לכתוב לכל קול בנפרד, הסופרן כתוב במפתח סול, האלט כתוב גם הוא במפתח סול. הטנור נכתב גם במפתח סול וגם במפתח פה.
בשנות האלפיים, הטנור נכתב בעיקר במפתח פה או שכותבים את תפקיד הטנור במפתח סול אוקטבה מעל התפקיד בו שרים. תפקיד הבס נכתב במפתח פה לכל הדעות. במקהלה גדולה לפעמים יש אדם אחד השר אוקטבה מתחת לתפקיד הבס כדי להשלים את ההרמוניה.
אמנם הקולות מיוצגים על פי גובה התו אך מה שקובע את סוג הקול הוא בעיקר הגוון של הצליל.
סופרן.
סופרן הוא הקול הנשי הגבוה ביותר.
המנעד הבסיסי של קול זה נע בין התווים דו באוקטבה הרביעית ללה באוקטבה החמישית במקלדת הפסנתר (C4-A5).
סופרניסט.
סופרניסט הוא הקול הקלאסי הגברי, אשר טווח הווקאליות שלו שווה לזה של הסופרן מבחינת מנעד, "מעברים" וטכניקה. זהו קול נדיר ביותר ואף יותר מקונטרה-טנורים אחרים.
המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע בין התווים: מי באוקטבה השלישית למי באוקטבה החמישית (E3-E5)
מֶצו-סופרן.
מצו-סופרן הוא הקול הנשי האמצעי בגובהו בין קול האלט לקול הסופרן. בכתיבה הנפוצה למקהלה שהיא ארבעה קולות (סופרן, אלט, טנור ובס) תפקיד המצו סופרן שר את תפקיד הסופרן.
המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע לרוב בין התווים לה באוקטבה שלישית לפה באוקטבה החמישית במקלדת הפסנתר (A3-F5), אך יש מקרים גבוהים או נמוכים יותר.
אלט.
אלט או קונטרה אלט הוא הקול הנשי הנמוך ביותר. הוא קול נמוך במעט מהמצו-סופרן. האלט הוא נחשב לקול "פנימי", והוא בעצם המילוי ההרמוני של היצירה. קולות האלט (וגם הטנור) חשובים מאוד במקהלה ובהרכבים, מפני שהם דואגים להרמוניה ונותנים את המרקם של היצירה. את האלט משווים בדרך כלל לכינור שני ברביעיית מיתרים. לעיתים קרובות נותן האלט את הקצב, ולכן ביצירות מסוימות קול זה הוא הקול ש"דוחף" את התזמורת קדימה, גורם לה לשמור על הקצב, ולכן קול זה נחשב לחשוב.
המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע בין התווים פה באוקטבה שלישית למי באוקטבה החמישית (F3-E5)
טנור.
טנור הוא הקול הגברי הטבעי, (בלי להחשיב קסטרטו וזמרים המשתמשים בפלסט) הגבוה ביותר.
המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע בין התווים: דו באוקטבה השלישית לדו באוקטבה החמישית (C3-C5).
במוזיקה הדתית של באך תפקיד ה"שליח" או ה"מטיף" (ה"אוונגליסט") כתוב מסורתית לזמר טנור.
זמרי קונטרה-טנור הם זמרים המשתמשים בשירת הפלסט שלהם לכל אורך מנעדם.
קונטרה-טנור.
קונטרה-טנור הוא קול שירה גברי המקביל במנעדו לקול האלט והמצו-סופרן. לעיתים נדירות הוא אף מקביל לקול הסופרן על ידי שימוש בפלסט.
הקול היה בשימוש במקהלות באירופה החל מאמצע המאה ה-16, הוא שימש בפוליפוניה ובמיוחד במנעד האלט. המונח עצמו נטבע באמצע המאה ה-17 באנגליה. במהלך התקופה הרומנטית הפופולריות של הקול עלתה ומספר מלחינים כתבו במיוחד לקול זה. במחצית השנייה של המאה ה-20 חזר הקול להיות פופולרי וגדל הרפרטואר שלו.
בריטון.
בריטון הוא קול גברי, שנמצא בין הבס לטנור. במוזיקה למקהלה, הבריטון פחות בולט והוא דואג בדרך כלל למילוי ההרמוני של היצירה, והוא קיים בעיקר במקהלה בעלת שישה קולות.
המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע בין התווים: לה באוקטבה השנייה ללה באוקטבה הרביעית (A2-A4)
ברפרטואר הקלאסי מתחלקת קטגוריה זו (כשמדובר בקול האנושי) לתת-קטגוריות על פי סוג קול/תפקיד:
בס הוא הקול הגברי הנמוך ביותר, התפקיד המוזיקלי הנמוך ביותר ביצירה מסוימת או תפקידו של כלי נגינה אשר לו הטסיטורה הנמוכה ביותר במשפחת כלי-נגינה. המנעד הקולי הבסיסי של קול זה נע בין התווים: מי באוקטבה השנייה לפה באוקטבה הרביעית E2-F4. בכתיבת מוזיקה דתית "קול ישוע" (לטינית: Vox Christi ) נכתב באופן מסורתי לזמר בס.
מדגסקר (סרט)
מדגסקר (באנגלית: Madagascar) הוא סרט קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת מבית דרימוורקס הנפשה, שיצא לבתי הקולנוע בשנת 2005. הסרט בוים על ידי אריק דארנל וטום מקגראת'; תסריטו נכתב על ידי מארק ברטון, בילי פרוליק, אריק דארנל, טום מקגראת'; והוא הופק על ידי מיירלי סוריה.
עלילת הסרט עוקבת אחר ארבע חיות מגן חיות ניו יורקי, המובלות באופן לא צפוי למדגסקר. את ארבע החיות, אלכס, מרטי, מלמן וגלוריה, מדבבים בן סטילר, כריס רוק, דייוויד שווימר וג'יידה פינקט סמית' בהתאמה.
הסרט היה להצלחה קופתית גדולה עם הכנסות של $532,680,671 (הסרט השישי ברווחיותו בשנת 2005) והועמד לשישה פרסי אנני, ביניהם הסרט הטוב ביותר, האפקטים הטובים ביותר, הסטוריבורד הטוב ביותר, עיצוב הדמות הטוב ביותר, הפסקול הטוב ביותר והעיצוב הטוב ביותר. בנוסף, הועמד להכללה בקטגוריית סרטי האנימציה ברשימת "מאה שנים... עשרת הגדולים" של מכון הסרטים האמריקאי.
עלילה.
אלכס האריה הוא מלך הג'ונגל העירוני בגן החיות בסנטרל פארק בניו יורק. הוא וחבריו הטובים מרטי הזברה, מלמן הג'ירף, וגלוריה ההיפופוטמית נחשבים לפופולארים של גן החיות שמתעורר לחיים בלילה, כשהפארק נסגר למבקרים. על אף שהם מבלים את כל חייהם מאחורי הסורגים הם מאושרים בחלקם, נהנים מארוחות פאר, מנופי הפארק ומחיבת המבקרים. אבל כאשר מגיע יום הולדתו העשירי של מרטי, החברים מנסים לחגוג עמו אך הוא נשאר מדוכדך ומחליט לגלות את העולם שמחוץ לגן החיות. מרטי מצליח לברוח בעזרת הפינגווינים, ושלושת החברים שנותרו מאחור מגלים שהוא נעדר ומחליטים לצאת למצוא אותו. השלושה מצליחים לאתר את מרטי בתחנת גרנד סנטרל, אבל לפני שהם מספיקים לעלות על רכבת בחזרה לגן החיות הם נתפסים. חברי ארגונים למען זכויות בעלי החיים מחליטים לשחרר אותם לחופשי ולשלוח אותם לג'ונגל, וכך מוצאת החבורה את עצמה באוניה השטה היישר אל הסוואנה שבאפריקה. כשהפינגווינים הלהוטים מחבלים באוניה כדי להגיע דווקא לאנטארקטיקה, אלכס, מרטי, מלמן וגלוריה נסחפים לחוף האקזוטי של מדגסקר. בעלי החיים הניו-יורקרים שרגילים לחיי הרוגע והמפנקים של גן החיות בניו יורק, מנסים להסתדר בטבע הפראי ועוברים הרפתקאות שונות.
קבלה.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 55% המבוסס על 185 חוות דעת עם דירוג ממוצע של 6.1/10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 57 מתוך 100 המבוסס על 168 חוות דעת. מבקר הקולנוע המוערך רוג'ר איברט נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך שלושה וכתב על הסרט כי הוא .
גם בישראל זכה הסרט לביקורות מעורבות. באתר יעל מבקרת בקולנוע קיבל הסרט שלושה כוכבים ונכתב עליו כי . באתר עין הדג נכתב על הסרט כי .
הכנסות.
הסרט היה להצלחה גדולה בקופות. הסרט גרף $193,595,521 בארצות הברית, $339,085,150 מחוץ לארצות הברית ו-$532,680,671 ברחבי העולם כולו. נכון ליוני 2014 הסרט הוא התשיעי ברווחיותו של דרימוורקס אנימציות אחרי "שרק 2", "שרק השלישי", "שרק לנצח", "מדגסקר 3", "קונג פו פנדה 2", "קונג פו פנדה", "מדגסקר 2", "הקרודים" ו"החתול של שרק".
המשכים וספין-אוף.
סרטי המשך.
לאור הצלחת הסרט הופץ ב-7 בנובמבר 2008 סרט המשך בשם "מדגסקר 2: הבריחה לאפריקה". עלילת הסרט עקבה אחר מעלילות אלכס, מרטי, מלמן וגלוריה לאחר שהם חוזרים לאפריקה תוך כדי שאלכס מוצא את אביו. הסרט זכה להצלחה וגרף בקופות $602,308,178, סכום גבוה יותר מהסרט המקורי.
לאחר שגם הסרט השני צלח הודיעו דרימוורקס כי בכוונתם להפיק גם סרט שלישי בסדרה, הסרט הופץ ב-8 ביוני 2012 בשם "מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה". עלילת הסרט עוקבת מעלילות אלכס, מרטי, מלמן וגלוריה לאחר הצטרפותם לקרקס. הסרט זכה להצלחה וגרף בקופות $746,921,274, סכום הגבוה יותר משני הסרטים האחרים.
ספין-אוף.
ב-2011 הודיעו דרימוורקס כי בכוונתם להפיק סרט סולו לדמויות הפינגווינים מהסרט, ביולי 2012 הוכרז בכנס קומיקון כי הסרט יצא בשלהי 2015. בספטמבר 2012 נודע כי הסרט יופץ ב-27 במרץ 2015 אם כי במאי 2014 הוקדמה הפצת הסרט ל-26 בנובמבר 2014.
היספניה בייטיקה
היספניה בייטיקה (ידועה גם בשם ספרד הרחוקה) הייתה פרובינקיה רומית בדרום חצי האי האיברי (ספרד של ימינו).
שמה המקורי של הפרובינקיה, "היספניה הרחוקה" (Hispania Ulterior), הוחלף בשנת 27 לפנה"ס לשם "בייטיקה" על שם נהר הבייטיס (כיום גוודיאנה).
הפרובינקיה נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, 8 שנים לאחר שקרתגו הובסה בספרד על ידי סקיפיו אפריקאנוס.
הפרובינקיה בתקופת הרפובליקה.
למעשה, אף על פי שספרד הרחוקה הוסדרה כפרובינקיה כבר ב-197 לפנה"ס, הרי שהשטח לא נכבש באופן ממשי עד 194 לפנה"ס. בשנה זו התפשטה הלחימה שניהלו הרומאים עם שבטי הקלטיברים גם אל השבטים הלוסיטנים בדרום מערב האי האיברי, שם זכו הלגיונות הרומיים בפיקודו של סקיפיו נאסיקה לניצחונות. בשנת 192 לפנה"ס כבשו הרומים את טולטום (כיום טולדו).
הלחימה הסתיימה למעשה רק בשנת 179 לפנה"ס, לאחר שהשבטים הגיעו להסדר עם נציב היספניה טרקוננסיס, טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס.
בשנת 154 לפנה"ס פרצה שורה של מלחמות הידועות בכינויין המלחמות הלוסיטניות, שנמשכו עד שנת 138 לפנה"ס. את הלוסיטנים הנהיג במלחמות אלו ויריאתוס, אשר הסב לרומאים מפלות רבות תוך שימוש נרחב בלוחמת גרילה. סיום המלחמות התאפשר רק לאחר שנציב הפרובינקיה ב-138 לפנה"ס, סרוויליוס קאיפיו, ארגן את רציחתו של ויריאתוס בידי אנשיו הוא.