ב-1990 אוחדה גרמניה, והחל מאולימפיאדת ברצלונה (1992), שבה גרמניה להופיע במשלחת אחת. נושא הדגל היה החותר מנפרד קליין, שייצג את גרמניה המערבית ב-3 אולימפיאדות מאז אולימפיאדת מינכן, ואף זכה במדליית הזהב בסיאול. המשלחת הגדולה בתולדות גרמניה מנתה 486 ספורטאים, שהשיגו 82 מדליות ב-17 ענפים שונים, מהן 33 מזהב. הישגים אלה היו פחותים מהישגיה של גרמניה המזרחית לבדה באולימפיאדה סיאול, אך בשלב זה כבר הופסק השימוש המאורגן בסמים בקרב הספורטאים מהמזרח. עם זאת, הייתה זו האולימפיאדה הטובה ביותר של גרמניה מאז אוחדה, והיא דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי המשלחת המאוחדת של חבר העמים וארצות הברית.
בענף הקאנו/קיאק זכו הגרמנים ב-11 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. הקיאקיסטים קאי בלוהם וטורסטן גוטשה זכו בשתי מדליות זהב, במקצי הזוגות ל-500 ול-1,000 מטר. חותרי הקאנו אולריך פאפקה ואינגו שפלי זכו במדליית זהב במקצה ל-1,000 מטר ובמדליית כסף במקצה לחצי המרחק. במקצה הרביעיות ל-1,000 מטר זכו הגרמנים במדליית זהב נוספת. חותר הקאנו אולף הויקרודט זכה במדליית ארד במקצה ל-500 מטר, וחותר הקיאק יוכן לטמן עשה זאת במקצה הסלאלום. אצל הנשים, ניצחה בירגיט פישר במקצה היחידות ל-500 מטר, ורמונה פורטוויך ואנקה נותנאגל עשו זאת במקצה הזוגות. שלושתן זכו גם במדליית כסף במקצה הרביעיות ל-500 מטר. אליזבת מיכלר ג'ונס ניצחה במקצה הסלאלום.
בחתירה זכו הגרמנים ב-10 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. אצל הגברים, זכו במדליות זהב תומאס לאנגה ורביעיית החותרים, במדליות כסף זכו רביעיית החותרים עם הגאי והצמד קולין פון אטינגסהאוזן ופטר הלצנביין ובמדליית ארד זכתה שמיניית החותרים עם הגאי. אצל הנשים, זכו במדליות זהב רביעיית החותרות והצמד קרשטין קפן וקתרין בורון, הצמד אינגבורג שוורצמן ושטפני ורמאייר זכה במדליית כסף, ובמדליות ארד זכו רביעיית החותרות ללא הגאית ושמיניית החותרות עם הגאית.
גם האתלטים הגרמנים צברו 10 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. בשלוש ממדליות הזהב זכו נשים: הייקה דרקסלר בקפיצה לרוחק, הייקה הנקל בקפיצה לגובה וזילקה רנק בהטלת כידון. מטילת כידון נוספת, קארן פורקל זכתה במדליית ארד, ובמדליות ארד נוספות זכו קתרין ניימקה (בהדיפת כדור ברזל) וזאבינה בראון (בקרב שבע). דיטר באומן זכה במדליית הזהב בריצת 5000 מטר, והיה לאתלט הלא-אפריקאי הראשון שעושה זאת מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976), והיחיד שעשה זאת עד היום. יורגן שולט זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס, שטפן פרייגנג זכה במדליית ארד בריצת מרתון ורונלד וייגל עשה זאת בהליכה ל-50 ק"מ. אתלטים גרמנים נוספים שבלטו בברצלונה כללו את שטפן ברנד (מקום חמישי בריצת 3000 מטר מכשולים), קתרין דרה (מקום חמישי במרתון), אולף טימרמן (מקום חמישי בהדיפת כדור ברזל), פלוריאן שוורטהוף (מקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות), נבחרת השליחות ב-100X4 מטר (מקום חמישי), פגי בר (מקום שישי בקרב שבע), הרטוויג גאודר (מקום שישי בהליכה ל-50 ק"מ), ינס-פטר הרולד (מקום שישי בריצת 1500 מטר), היינץ וייס (מקום שישי ביידוי פטיש), ראלף זון (מקום שישי בקפיצה לגובה), פאול מאייר (מקום שישי בקרב עשר), נבחרת השליחות ב-400X4 מטר (מקום שישי), פטרה מאייר (מקום שביעי בהטלת כידון), אוטה פיפיג (מקום שביעי בריצת 10000 מטר), בירגיט קלריוס (מקום שביעי בקרב שבע), שטפני שטורפ (מקום שביעי בהדיפת כדור ברזל) וסוזן טידטקה (מקום שמיני בקפיצה לרוחק).
רוכב האופניים ינס פידלר זכה במדליית זהב במרוץ הספרינט. הנבחרת הגרמנית זכתה במדליית הזהב במרוץ המרדף, ואחד מחבריה, ינס להמן, זכה במדליית כסף במרוץ המרדף ליחידים. פטרה רוסנר ניצחה במרוץ המרדף לנשים ואנט נוימן זכתה במדליית הכסף במרוץ הספרינט לנשים. במרוץ אופני כביש, זכתה הנבחרת הגרמנית במדליית הזהב. נבחרת הדרסאז' הגרמנית זכתה במדליית הזהב, ושלושה מחבריה דורגו בשלושת המקומות הראשונים בתחרות היחידים: ניקול אופהוף זכתה בזהב, איזבל ורת בכסף וקלאוס בלקנהול בארד. הרברט בלקר זכה במדליית כסף באיוונטינג, ובמדליית ארד בתחרות האיוונטינג הקבוצתית. רוכב נוסף, לודגר ברבאום, זכה במדליית זהב בתחרות הקפיצות. המתאגרפים אנדראס טווס וטורסטן מאי זכו במדליית זהב, מרקו רודולף זכה במדליית כסף ויאן קוואסט זכה במדליית ארד. בסיף, זכו נבחרות הגברים בדקר וברומח במדליות זהב ונבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית כסף. הקלע ראלף שומן זכה במדליית זהב באקדח אש מהירה, ומיכאל יקוזיץ עשה זאת בירי במטרה נעה. קלע נוסף, יוהאן רידרר, זכה במדליית ארד בירי ברובה אוויר.
השחיינים הגרמנים זכו ב-11 מדליות, אך רק אחת מהם, דגמר האזה, זכתה במדליית זהב - במשחה ל-400 מטר חופשי. האזה זכתה גם במדליות כסף במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה השליחות ל-100X4 מטר מעורב. חברתה לנבחרת, פרנציסקה ואן אלמסיק, זכתה בנוסף לכך גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי, ובמדליות ארד במשחים ל-100 מטר חופשי ובמשחה השליחות ל-100X4 מטר חופשי, וכן סיימה במקום השביעי במשחה ל-100 מטר פרפר. דניאלה הונגר, שהשתתפה בשני משחי השליחות אלו, זכתה גם במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, וכן סיימה במקום השישי במשחה למרחק הכפול. שתי שחייניות נוספות זכו במדליות ארד: יאנה הנקה במשחה ל-800 מטר חופשי וקרשטין קילגאס במשחה ל-200 מטר חופשי. קילגאס סיימה גם במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי. אצל הגברים, זכה ירג הופמן במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי, ונבחרת השליחים ל-100X4 מטר חופשי זכתה אף היא במדליית ארד. שחיינים נוספים שהעפילו למשחי גמר כללו את שטפן פפייפר (מקום רביעי ב-1500 מטר חופשי ומקום שביעי ב-400 מטר חופשי), נבחרות השליחים ב-200X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב (מקום רביעי), כריסטיאן גסנר (מקום חמישי ב-200 מטר מעורב אישי), יאנה דרייס (מקום חמישי ב-100 מטר גב), סבסטיאן ויזה (מקום שישי ב-400 מטר חופשי), פטריק קיהל (מקום שישי ב-200 מטר מעורב אישי), זימונה אוסיגוס (מקום שביעי ב-50 מטר חופשי וב-100 מטר חופשי), טינו ובר (מקום שביעי ב-200 מטר גב), כריסטיאן טרגר (מקום שביעי ב-100 מטר חופשי), שטפן צסנר (מקום שביעי ב-200 מטר חופשי), דניאלה ברנדל (מקום שמיני ב-100 מטר גב), נילס רודולף (מקום שמיני ב-50 מטר חופשי) ודירק ריכטר (מקום שמיני ב-100 מטר גב).
המתאבק מארק בולמן זכה במדליית זהב, ושני מתאבקים נוספים זכו במדליות כסף, הייקו באלץ וריפאת יילדז. מרים המשקולות רוני ולר זכה במדליית זהב, ושניים נוספים זכו במדליות ארד, אנדראס בהם ומנפרד נרלינגר. צמד הטניסאים בוריס בקר ומיכאל שטיך זכו בטורניר הזוגות, לאחר שגברו על הדרום אפריקאים ויין פריירה ופיט נורוואל. בטורניר הנשים זכתה שטפי גראף במדליית הכסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לאמריקאית ג'ניפר קפריאטי. המתעמל אנדראס וקר זכה בשלוש מדליות - מדליית כסף במתח ומדליות ארד בסוס הסמוכות ובטבעות. בנוסף, סיים במקום הרביעי בקרב-רב ובמקום השביעי בקרקע ובמקבילים. טניסאי השולחן שטפן פצלר וירג רוסקופף זכו במדליית כסף, ובמדליות ארד זכו הג'ודאים ריכרד טראוטמן ואודו קוולמאלץ והקופצת למים בריטה בלדוס (בקפיצה מ-3 מטר).
נבחרת הגברים בהוקי שדה זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר 1–2 על נבחרת אוסטרליה. נבחרת הנשים זכתה במדליית כסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר באותה התוצאה לנבחרת ספרד. נבחרת הנשים בכדוריד סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 25–26 לקוריאה הדרומית ובמשחק על מדליית הארד הפסידה 20–24 לנבחרת המשלחת המאוחדת. נבחרות הגברים בכדורסל ובכדורמים דורגו במקום השביעי.
אולימפיאדת אטלנטה (1996).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה גרמניה ב-65 מדליות, מהן 20 מזהב, ודורגה במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית ורוסיה. את המדליות צברה ב-18 ענפים.
גם במשחקים אלה היה ענף הקאנו/קיאק הענף המוביל, עם 9 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. קאי בלוהם וטורסטן גוטשה שמרו על תוארם במקצה הקיאקים ל-500 מטר, אך במקצה ל-1000 מטר הסתפקו הפעם במדליית הכסף. רביעיית הקיאקיסטים זכתה אף היא במדליית זהב, ובמקצה הסלאלום זכה במדליית הזהב אוליבר פיקס, ותומאס בקר זכה בארד. אצל אנשים, זכו בירגיט פישר ורמונה פורטוויך במדליית כסף במקצה הזוגות, והיו שותפות לזכייה במדליית הזהב במקצה הרביעיות. חותרי הקאנו אנדראס דיטמר וגונאר קירבאך זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-1,000 מטר, ובמקצה הסלאלום לזוגות זכו אנדרה אהרנברג ומיכאל זנפט במדליית ארד.