פרסי גילדת שחקני המסך.
זכייה אחת ומועמדות אחת
פרסי התיאטרון בממלכה המאוחדת (TMA).
זכייה אחת ומועמדות אחת
פרסי טוני.
מועמדות אחת
אנתוני שר
פארק לאומי לנגטאנג
לנגטאנג הוא הפארק הלאומי הרביעי בנפאל, הוקם ב-1976 בתור הפארק הלאומי הראשון של ההימלאיה. האזור המוגן בגובה העולה על 6,450 מטרים ומשתרע על שטח של כ-1,710 קמ"ר. השמורה מקושרת עם שמורת הטבע הלאומית קומולנגמה שבטיבט. אגם גוסאייקונדה המקודש לדתות מסוימות נמצא בשטח הפארק ולחופו מלון "Hotel Tibet". הפסגה הגבוהה בפארק היא פסגתו של ההר לנגטאנג לירונג (7,245 מטרים).
רשימת תוכניות וסדרות מקור ששודרו בערוץ 2
קוט ד'אור (שוקולד)
קוט ד'אור (בצרפתית: Côte d'Or) היא יצרנית של שוקולד בלגי הנמצאת בבעלות חברת מונדלז אינטרנשיונל . קוט ד'אור נוסדה בשנת 1883 על ידי צ'ארלס נויהאוז. נויהאוז קרא לחברה על שם הקולוניה הבריטית בחוף הזהב (כיום בשטח גאנה), שהיוותה מקור חשוב של פולי קקאו עבור תעשיית השוקולד.
קוט ד'אור נרכשה ב-1987 על ידי יצרנית הקפה הגרמנית ג'ייקובס סוצ'רד, שבעצמה נרכשה על ידי חברת קראפט בשנת 1990. בשנת 2012, במסגרת פיצול חברת קראפט, עברה קוט ד'אור לחברת מונדלז אינטרנשיונל.
היסטוריה.
לוגו.
הסמל של קוט ד'אור הוא פיל, סמל אשר מנסה לרמז על המקור האפריקני של פולי הקקאו בהם נעשה שימוש בייצורו של השוקולד שהחברה מייצרת. לפי מקור מסוים, נהוג היה בעבר לעשות שימוש בפילים על מנת לשאת את שקי הקקאו, ומכאן סיבה אפשרית נוספת לסמל.
בגרסה מוקדמת של הלוגו היו בנוסף לפיל גם פירמידה ועץ דקל. לוגו זה היה מבוסס על בול דואר של גאנה אשר בו הוצגו פיל, עץ דקל ופירמידות.
אירועים משמעותיים.
בזמן מלחמת העולם השנייה, לא היה באפשרות החברה להשיג חומרי גלם באיכות גבוהה. יתרה על כך, אחד ממפעליה אשר במרסיי שבצרפת נהרס במהלך המתקפה הגרמנית על הנמל של מרסיי בתחילת 1943. עקב בעיות אלו, חדלה החברה באופן זמני מייצור שוקולד, ובמקום זאת ייצרה מוצרים אחרים באיכות נמוכה יותר.
אבן עבד אל-והאב
ריטר ספורט
ריטר ספורט (בגרמנית: Ritter Sport) הוא מותג שוקולד המיוצר על ידי חברת Alfred Ritter GmbH &amp; Co. KG, אשר משרדה הראשי ממוקם ביישוב ואלדנבוך שבמדינת באדן-וירטמברג בגרמניה.
המותג כולל טבלאות שוקולד ריבועיות (בניגוד לצורה המלבנית הנפוצה) במשקל של 100 גרם, שכוללות 16 קוביות שוקולד המסודרות בדפוס של 4 על 4. בשנת 2013 השיקה החברה בנוסף גרסה שבה יש 9 קוביות המסודרות בדפוס של 3 על 3. המותג כולל גם טבלאות גדולות במשקל של 250 גרם וגם קטנות במיוחד במשקל 16.5 גרם, אך הן פחות נפוצות ומגוון הטעמים בהן קטן יותר.
היסטוריה.
בשנת 1912, אלפרד ריטר ואשתו קלרה אותה נשא זמן קצר קודם לכן, הקימו מפעל שוקולד בשטוטגרט. מאוחר יותר הם הציגו מותג שוקולד חדש משלהם, בשם: "(Alrika (Alfred Ritter Cannstatt". כשהיקף הייצור גדל והיה צורך בהרחבת המפעל, עברה החברה בשנת 1930 לעיירה ואלנבוך הסמוכה לשטוטגרט. מותג השוקולד "ריטר ספורט" המוכר כיום המיוצר כטבלאות שוקולד ריבועיות הושק בשנת 1932, לאחר שקלרה הציעה לייצר טבלת שוקולד בצורת ריבוע שניתן יהיה להכניסה לכיס של ג'קט מבלי שהיא תישבר. מפעל השוקולד בואלנבוך היה ליד מגרש ספורט. השחקנים והאוהדים נהגו לקחת איתם חטיף שוקולד בכיס הג'קט שהיה נהוג ללבוש אז, למשחקים ולאימונים. עד אז טבליות השוקולד היו מוארכות ונטו להישבר בכיס המעיל. הצורה הריבועית שהגתה קלרה הייתה אמנם קטנה יותר מבחינת השטח אך עבה יותר והתאימה לכיס. ריבוע השוקולד המשודרג קיבל לפיכך את השם "ריטר ספורט".
בעלי החברה נכון לשנת 2017 הם הנכדים של הבעלים המקוריים: אלפרד ט. ריטר ואחותו מארלי הופ-ריטר. בשנת 1990 הם השיקו את פרויקט "Cacaonica" אשר תומך בגידול חקלאי אורגני של קקאו וייעור מחדש של קקאו בניקרגואה. בבעלות החברה תחנת כוח המשתמשת בקוגנרציה, ובנוסף היא גם רוכשת חשמל ממקורות נוספים.
החברה משתמשת במונו-חומרים לייצור חומרי העטיפה של השוקולדים, על מנת לצמצם את הנזק האקולוגי הנגרם מהם. באופן כללי, מוצרי החברה אינם מוכרים באופן רשמי כ"אורגניים" או כמקיימים "סחר הוגן". עם זאת, באפריל 2008 השיקה החברה קו של מוצרים אורגניים בשם "Ritter Sport Bio".
רומן בספטמבר
רומן בספטמבר (באנגלית: September Affair) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1950 שצולם בשחור-לבן עם ג'ואן פונטיין, ג'וזף קוטן וג'סיקה טנדי בתפקידים הראשיים.
הסרט צולם באתרי תיירות באיטליה כמו: רומא, נאפולי, פומפיי וקפרי.
המלחין ויקטור יאנג זכה בפרס אוסקר לפסקול המוזיקה המקורי. ג'ואן פונטיין משחקת כפסנתרנית. הקטעים שהיא "מנגנת" הם מתוך הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של רחמנינוב והם מנוגנים על ידי הפסנתרן לאונרד פנריו.
השיר ספטמבר.
השיר ספטמבר המושר פעמיים בסרט ומופיע בפסקול המוזיקה, חובר ב-1938 למחזמר " חופשת הניקרבוקרס" על ידי מקסוול אנדרסן (מילים) וקורט וייל (לחן) והושר על ידי וולטר יוסטון אך לא התפרסם. בסרט מאזינים זוג האוהבים לתקליט המקורי. הוא מושר גם במסעדה על ידי השחקן ג'ימי לידון המשחק בתפקיד קטן של מלח.
לאחר הקרנת הסרט הוא הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר. הקליטו אותו עשרות זמרים וזמרות מהידועים ביותר כמו: פרנק סינטרה, בינג קרוסבי, נט קינג קול, יאן פירס, לו ריד, טוני בנט, אנדי ויליאמס, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פט בון, מוריס שבלייה, שרה ווהן, אלה פיצג'רלד, פטי פייג', לנה הורן, רוזמרי קלוני ועוד.
וודי אלן השתמש בשיר בסרטו ימי הרדיו ואמר כי לדעתו זה השיר הפופולרי האמריקאי הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
מריאנה "מנינה" סטיוארט (ג'ואן פונטיין) היא פסנתרית קונצרטים מצליחה בארצות הברית. היא נמצאת בחופשה ברומא ובשדה התעופה היא פוגשת בדייוויד לורנס (ג'וזף קוטן), תעשיין אמריקאי. היא רווקה והוא במשבר נישואים עם אשתו קתרין (ג'סיקה טנדי).
הם יושבים יחד בטיסה ומשוחחים. הדייל הראשי מודיע כי לרגל תיקון המטוס ינחת בנאפולי ויתעכב שם מספר שעות.
דייוויד שוכר ג'יפ לטיול בנאפולי הם צופים על הוזוב וסועדים במסעדה כאשר דייוויד משמיע את השיר "ספטמבר" על תקליט בגרמופון המופעל ביד. האהבה ניצתת, הזמן חולף במהירות וכשהם מגיעים לשדה התעופה הם מגלים שהמטוס המריא בלעדיהם.
הם מחליטים להמשיך את חופשתם ומבקרים בפומפיי ובקפרי.
הם מגלים כי האווירון עליו היו מיועדים לטוס התרסק באוקיינוס וכי בגלל טעות טכנית הם ברשימת הנספים. היות שהם מוכרזים כאבודים הם מחליטים להעמיק את הקשר ביניהם ושוכרים וילה מהודרת. מנינה יוצרת קשר עם מורתה לפסנתר מריה סבטיני (פרנסואז רוסיי). דייוויד מעביר המחאה על שם מריה כאשת קש בתאריך שקדם לתאונה.
עורך הדין של המשפחה משכנע את קתרין לנסוע לאיטליה עם בנה דייוויד כדי לפגוש את מריה. הם נפגשים עם מריה ומנינה ומריה מציגה את מנינה כבתה המאומצת אבל הבן מזהה כי המדובר במנינה ש"נספתה" במטוס. הסוד מתגלה ודייוויד כעת מאושר כי אשתו מוכנה לתת לו גט.
הם חוזרים לניו יורק ומנינה מחדשת את הופעותיה בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של רחמנינוב אך היא מבחינה שדייוויד קשור עדיין למשפחתו ומחליטה לנתק את יחסיים ולטוס להופעות בברזיל.
מוחמד אבן סעוד
מוחמד אבן סעוד (בערבית : محمد بن سعود; נפטר 1765), הידוע גם בשם אבן סעוד, היה האמיר של א-דרעיה ונחשב למייסד של מדינת ערב הסעודית ושושלת בית סעוד.
חייו.
היה אמיר העיירה א-דרעיה, בתקופתו החל מוחמד אבן עבד אל-והאב להפיץ את תורת הוהאביה, אל-והאב טען כי המודרנה על חידושיה החומריים והתאולוגיים השונים עיוותו את האסלאם. הוא נלחם בחלחול של האמונות הטפלות לתוך האסלאם (כמו הסופיות), וראה כעיקר האמונה את יחודו של אללה, ובעקבות כך ראה בסגידה למוחמד ולנאמניו פוליתאיזם.
לאחר שאל-והאב גורש מן אלעוינה השכנה, הזמינו אבן סעוד לגור תחת חסותו. השניים החליטו לעבוד יחד כדי ליישם את רעיונותיו של אבן עבד אל-ווהאב על טיהור האסלאם מחידושים (כפירה) על ידי החזרתו אל עקרונות ה"אמת" של האסלאם כפי שהם ראו אותו. בתו של עבד-אל-והאב אף נישאה למוחמד אבן סעוד.
ההסכם, שנחתם בשנת 1744 ובעקבותיו נכבש חבל הארץ נג'ד, היווה את תחילתה של המדינה הסעודית הראשונה () והמנוע הדתי-אידאולוגי לפעולתה. בעקבות שיתוף הפעולה ביניהם העניק אל-והאב ובעקבותיו חכמי ההלכה הווהאבים לגיטימציה לשלטונו של בית סעוד, ואבן סעוד השתמש בתורת הווהאביה כסיבה להרחבת שלטונו בחצי האי, הווהאביה סייעה בידו אף בכך שהיא יצרה מכנה איסלאמי משותף, שסייע לגשר על חיכוכים בין שבטיים, וליצירת כוח פוליטי והאבי מאוחד בראשותו של אבן סעוד.
הסמכות שניתנה בידיו של אבן סעוד הייתה מעבר לסמכות פוליטית חילונית, אלא הוא הוכתר כאימאם וכאמיר המאמינים (אמיר אל מֻאְמִנִין), כמו כן התקבע אז העיקרון שהשליטה הסעודית תעבור בין בני משפחתו של אבן סעוד. אמירות זו פעלה עד לשנת 1818 והיוותה את הבסיס לערב הסעודית של היום.
מוחמד בן סעוד
יואו ז'וו
יוּאוּ זְ'ווֹ (בסינית מסורתית: 有若, בסינית מפושטת: 有若, בפין-יין Yǒu Ruò. 518-458 לפנה"ס), הידוע גם בכינוי דְזְה יוּאוּ (子有), יליד מדינת לוּ, היה מתלמידיו הבולטים של קונפוציוס. אין הסכמה לגבי שנת לידתו, והעדויות נעות בין 508 ל-518 ל-518 לפנה"ס.
בדומה ליֵן יֵן, בּוּ שָׁאנְג ודְזֶנְג שֶׁן, הצטרף יוּאוּ זְ'ווֹ לבית מדרשו של קונפוציוס באחרית ימיו של המורה. הוא גם מעולם לא שירת בתפקיד מדיני רשמי, אם כי כן ייעץ לשליט מדינת לוּ.