הספר נכתב בצורה של סיפורים משעשעים בחרוזים ויש בו חמישה חלקים המוקדשים כל אחד למידה טובה אחרת: השכל והחכמה, החזרה בתשובה, העצה הנכונה, הענווה ויראת השמיים. הספר מנוסח בצורה של דו-שיח בין אבן סהולה ל"מקשה" דמות של חכם עקשן שמנסה לשכנע אותו לעצור מתהליך חזרתו למוטב על ידי קושיות על המידה שאותה הוא מתאר באותו חלק של הספר. ספר זה היה הספר העברי הראשון שהכיל ציורים.
פירוש על שיר השירים.
חיבורו השני הוא פירוש תאוסופי של שיר השירים על דרך הקבלה. נכתב בשנת 1283 או 1284. אבן סהולה מפרש כל פסוק על דרך הפשט ועל פי הסוד. פירושו על דרך הסוד מבוסס על הבנת הספירות של אותה התקופה. הוא מתייחס בעיקר לספירות התפארת, המלכות ולצדדי ימין ושמאל (הרחמים והדין). מהדורה של הספר יצאה בהוצאת הרב אברהם גרין שכתב לו מבוא עשיר.
פירוש על שני מזמורי תהלים.
חיבורו השלישי הוא פירוש תאוסופי למזמורים קיא-קיב בתהלים על דרך הקבלה. כפי הנראה נכתב פירוש זה לאחר כתביו האחרים, דהיינו לא לפני אמצע שנות השמונים של המאה השלוש עשרה. בפירושו אבן סהולה ביאר כל פסוק במזמורים אלה על דרך קבלת הספירות תוך שהוא מתבסס על כתבים מוקדמים בקבלה מאת רמב"ן, ר' אשר בן דוד ועוד. זהו חיבורו העיקרי שבו הציג בצורה מפורטת יחסית את קבלת הספירות התיאוסופית. מהדורה של הפירוש יצאה בידי אבישי בר אשר בלווית מבוא עשיר ומפורט.
מענטשאלאך
התקרית במצר קרץ' (2018)
התקרית במצר קרץ' אירעה ב-25 בנובמבר 2018 במהלכה ירה משמר החופים של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי והשתלט על שלושה כלי שיט של אוקראינה במים בינלאומיים מול חופי חצי האי קרים. מדובר בתקרית הצבאית הראשונה בין רוסיה ואוקראינה מאז המערכה ב-2014.
רקע.
מצר קרץ' הוא המעבר היחיד בין הים השחור לים אזוב. עבור אוקראינה למצר ים זה חשיבות אסטרטגית וכלכלית עבור ערי הנמל שלה ובראשם מריופול, בו רוסיה השיגה שליטה דה פקטו לאחר סיפוח חצי האי קרים. בשנת 2017, אוקראינה פנתה לבית המשפט לבוררות על השימוש במצר, אך עד 2018 רוסיה בנתה עליו גשר, הגבילה את גודל הספינות שיכולות לעבור את המצר, הטילה תקנות חדשות, ובעקבות זאת עצרה כלי שיט אוקראינים במספר מקרים.
התפתחות האירועים.
25 בנובמבר 2018, שלושה כלי שיט אוקראיניים בדרכם מאודסה לים אזוב ניסו לחצות את מיצר קרץ'. רוסית מנעה את מעברם על ידי הצבת ספינת מטען מתחת לגשר קרים, הנשלט על ידי רוסיה. הספינות האוקראיניות נשארו עגונות במיצר במשך שמונה שעות, לפני שפנו חזרה לכיוון אודסה. משמר החופים הרוסי רדף אחריהם בצאתם מהאזור, ובהמשך ירה ותפס את כלי השיט במים בינלאומיים מול חצי האי קרים. שתי ספינות ודוברה הוחרמו על ידי הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית לאחר מרדף. רשויות אוקראינה דיווחו על שישה חיילים שנפצעו. גורמים רשמיים משתי המדינות האשימו אחת את השנייה בהתנהגות פרובוקטיבית.
אוקראינה האשימה את רוסיה בפגיעה בחופש המעבר במצר קרץ' ובהחרמה בלתי חוקית של שלוש ספינות שלה במיצר קרץ' לאחר שפתחה עליהם באש. כלי השיט היו ספינות תותחים מדגם Gyurza-M שנודעו בשמות "ברדיאנסק" ו"ניקופול" ודוברה "יאנה קאפה". מנגד, משמר החופים הרוסי האשים את אוקראינה בכך ששלושת כלי השיט שלה ביצעו כניסה לא מאושרת ל"מים הטריטוריאליים" של רוסיה, דבר שנדחה בתוקף על ידי הרשויות בקייב שאמרו כי הספינות האוקראיניות כן התריעו טרם הגעתן על מסלולן. פוליטיקאים רוסים טענו כי פורושנקו ביצע את המהלך כצעד מתוכנן ובניסיון להעלות את הפופולריות שלו בעיני הציבור, לקראת הבחירות לנשיאות אוקראינה.
אייס (רשת שיווק)
אייס (אייס קפיטל קמעונאות (2016) בע"מ) היא רשת שיווק ישראלית, זכיינית של רשת Ace הבינלאומית, העוסקת בשיווק מוצרים לבית לחצר ולרכב. נכון לשנת 2021 מונה הרשת 34 סניפים בישראל.
הרשת פועלת תחת המותגים "אייס" בתחום תחזוקת הבית, "אוטו דיפו" בתחום אביזרי הרכב ו"אייס אלקטריק" בתחום מוצרי החשמל
היסטוריה.
הרשת הוקמה כמיזוג של שתי רשתות עשה זאת בעצמך שהחלו לפעול בשנת 1993: רשת "קנה ובנה" ורשת "אייס". ב-1995 רכשה "קנה ובנה" את אייס. הרשת הממוזגת נקראה תחילה "אייס קנה ובנה", אך בהמשך נותר השם אייס בלבד. הרשת הממוזגת הייתה בבעלות של שופרסל, כלל סחר וחברת טמבור. בשנת 1998, לאחר שאיש העסקים גד זאבי רכש את חברת כלל סחר, הוא הגדיל את אחיזתו באייס עד להיות בעל השליטה בחברה, לאחר שהחברה שבבעלותו "זאבי רשתות" רכשה חלק מהבעלות משופרסל ומטמבור.
בשנת 2008 רכשה אייס את רשת "נרות בשנקין".
בינואר 2006, בעקבות פשיטת רגל של זאבי, הציע כונס הנכסים של חברת ההחזקות שלו, למכירה את רשת אייס. את החברה רכשו קבוצת גאון החזקות ושלמה זבידה. הם הנפיקו את החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בנובמבר 2007.
ב-2012 החברה נכנסה להקפאת הליכים עקב קשיים כלכליים, נמכרה לאלקטרה מוצרי צריכה ונמחקה מהמסחר. ב-2017 רכשה קרן קדמה את השליטה בחברה. ב-2021 החברה הונפקה מחדש בבורסה לניירות ערך בתל אביב
האחים פורטנוי
סרנן טונגו
סרנן טונגו (ידועה גם כסרננטונגו וסרנן) היא שפה קריאולית המדוברת בסורינאם ומשמשת שפת לינגואה פרנקה בקרב תושביה.
שפה זו התפתחה לראשונה עם הגעתם של ספנים פורטוגליים לחופי מערב אפריקה. השפה התפתחה בעקבות מגעים תקשורתיים בין סוחרים
ומגלי ארצות מאירופה לבין ילידי אפריקה. השפה מבוססת בעיקרה על השפה האנגלית, אך מורכבת גם ממספר רב של מילים מהולנדית, בגלל השתלטותה של הולנד על סורינאם בשנת 1667.
השפה החלה כשפת פידג'ין שהייתה מדוברת בפי עבדים אפריקאים בסורינאם אשר לרוב לא הייתה להם שפה משותפת. שפה זו גם נהייתה לשפת התקשרות בין העבדים לאדוניהם, מכיוון שלא הורשו העבדים ללמוד או לדבר הולנדית. עם הגעתם של קבוצות אתניות בתור עובדי קבלן, הפכה סרנן טונגו ללינגואה פרנקה.
על כן, סרנן טונגו היא שפה קריאולית המורכבת מאנגלית, הולנדית (המרכיבות כ–85% מכלל אוצר המילים), מעט פורטוגזית ושפות אפריקאיות אחרות.
דוגמאות.
דוגמה בשימוש השפה עם הטיית הפועל "wroko" (לעבוד):
ליילנד אשדוד
רון דהן
רון דהן (נולד ב-1979) הוא סופר ומשורר ישראלי, ממייסדי הוצאת אינדיבוק.
ביוגרפיה.
רון דהן גדל בהרצליה, בנם של אילנה ויואל, אח למיכל ועינב. שירת בחטיבת הצנחנים והשתתף במלחמת לבנון השנייה בשירות מילואים. בעל תואר ראשון במזרח אסיה ואמנות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2012 ייסד ביחד עם איש הטכנולוגיה ניר גרינהויז את אתר אינדיבוק, חנות ספרים עצמאית, המוכרת ספרים מודפסים ודיגיטליים, ואודיו. משמשת גם כהוצאה לאור.
מתגורר בפרדס חנה, פרוד ואב לשני ילדים.
קתרין שאן
קתרין שאן (בצרפתית: Catherine Shan; 23 בספטמבר 1952–11 בספטמבר 2018) היא סופרת, אקדמאית, עיתונאית ויוצרת קולנוע צרפתייה.
ביוגרפיה.
בתם של אם צרפתייה ואב סנגלי, היא נולדה בשם קתרין נ'דיאייה וגדלה במקומות שונים באפריקה, ביניהם סנגל, ניז'ר, וולטה העליונה (כעת בורקינה פאסו), קונגו, ומדגסקר. לאחר מכן חזרה לצרפת. מ-1975 עד 1981, היא הייתה פרופסור לפילוסופיה. מ-1982 עד 1983, היא עבדה במשרד מנכ"ל אונסק"ו. שאן אז עבדה כעיתונאית בקבוצת "Jeune Afrique", במגזין "Géo", וב-Radio Nederlands. היא גם כתבה וביימה מספר סרטים.
ספרה "Gens de sable", שיצא ב-1984, הוא נרטיב המתאר את החיים בסנגל ב-33 ציורים, שהוא בעצם הסיפור על התרבותיות הכפולות של היוצרת. ספרה "Sa vie africaine", אשר יצא ב-2007, חוזר לאותה התמה מזווית אחרת. הספר מספר על אישה המבקשת להבין את אמה, וגם את ההבדלים ביניהן. הספר מצייר דיוקן של אישה צרפתייה אשר נישאה לאפריקאי, ועבור בתה החזרה לצרפת הוא משום גלות. בין שתי עבודות אלה, יצא ספרה, "La vie à deux", המתאר את חייהם של זוג והמשברים שגורמים להם בסוף להיפרד. הנרטיב הוא בקולו של הגבר. בשנות ה-1990, היא הקדישה את זמנה לכתיבה קולנועית, וכתבה מספר תסריטים, ואז בשנים 1998 ו-2005, היא יצרה וביימה סרטים על ריקוד, ובמיוחד על הכוריאוגרפית האמריקאית אשר עבדה בפריז, סוזן בירג'.
אנג'ל דיאבנג
אנג'ל דיאבנג (בצרפתית: Angèle Diabang; נולדה ב-1979) היא תסריטאית, במאית ומפיקת קולנוע סנגלית.
רקע.
דיאבנג נולדה בדקר ב-1979. היא למדה קולנוע במכון מדיה סנטר דה דקר, לאחר מכן בבית הספר לקולנוע La Fémis בפריז, ולבסוף באקדמיה לקולנוע באדן-וירטמברג בגרמניה.
קריירה.
דיאבנג החלה את הקריירה שלה בתור עורכת סרטים. ב-2005 היא ביימה את סרטה הראשון, "Mon beau sourire", סרט תיעודי על סטנדרט היופי לנשים בסנגל.
היא מנהלת את חברת ההפקה קרונינקה, אשר יצרה יותר מתריסר סרטים.
שאן תומאס
שאן תומאס (באנגלית: Siân Thomas; נולדה ב-20 בספטמבר 1953) היא שחקנית ולשית. היא ידועה מהופעותיה על במת התיאטרון ובתוכניות טלוויזיה. קולה מוכר למאזינים בשל קריאת השירה ברדיו 3 של ה-BBC, ובהקלטות של ספרי שמע.
ביוגרפיה.
תומאס נולדה בסטרטפורד על האייבון ולמדה משחק ב-Royal Central School of Speech &amp; Drama. היא הופיעה בתיאטרון, בטלוויזיה ובסרטי קולנוע כגון "הארי פוטר ומסדר עוף החול" בו גילמה את אמיליה בונז.
ב-2002 הופיעה תומאס בהפקה של תיאטרון וסט אנד בלונדון של המחזה "Up for Grabs" לצדה של מדונה. המבקר מייקל בילינגטון שיבח את הופעתה במחזה.
ב-2004 שיחקה תומאס בתפקיד ראשי בדמות ליידי מקבת' בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "מקבת"" בסטרטפורד על האייבון. בילינגטון כתב עליה ש"שאן תומאס נולדה לגלם את ליידי מקבת'. יש בה את המינון הנכון של התקפה, סקסיות ודחף רגשי".