קולנוע חוף הוא בית קולנוע שפעל משנת 1932 עד ראשית שנות ה-90, והיה בית הקולנוע הראשון בחדרה.
היסטוריה.
בית הקולנוע הוקם בשנת 1932 על ידי חיים פליישמן. שמו המקורי היה "קולנוע חף", על שם מייסדו, ואולם ברבות השנים נודע הקולנוע בשם "קולנוע חוף". את בית הקולנוע תכנן האדריכל חיים (מוניה) סוקולינסקי.
קולנוע חוף היה הראשון שנפתח במושבה, והוקם ברחובה הראשי של חדרה (כיום רחוב הנשיא). בשל ממדיו הרחבים, מלבד הקרנות של סרטי קולנוע הועלו בו גם הצגות, קונצרטים ומופעי תרבות אחרים, לרבות בשבתות. כבר מפתיחתו שימש המקום להתכנסויות פוליטיות ארציות.
בפברואר 1941 נערך בקולנוע נשף גדול בהשתתפות אמנים מתיאטרון הבימה והאוהל לרגל יובל ליסודה של חדרה.
ברבות השנים נבנו בחדרה בתי קולנוע נוספים:"קולנוע חדרה" ו"גן זוהר" במרכז העיר וכן בתי קולנוע בשכונות בית אליעזר, גבעת אולגה ונווה חיים. קולנוע חוף נסגר בראשית שנות ה-90, בתקופה בה נפתחו ארבעה אולמות קולנוע בקניון לב חדרה שהופעלו על ידי רשת לב ונסגרו בעשור הראשון של המאה ה-21.
לאחר סגירת קולנוע חוף הוסב מבנהו לאולם אירועים בשם "ארמון דוד". בפיגוע באולם האירועים שבוצע בשנת 2002 פרץ למקום מחבל ורצח שישה אזרחים.
בתרבות.
קולנוע חוף הונצח בשיר שכתב אהוד מנור וביצע שלמה גרוניך בתחילת שנות ה-90. מנור, בן בנימינה הסמוכה למושבה חדרה, נהג לבקר במקום בילדותו. גרוניך שגדל בחדרה נהג אף הוא לבלות במקום.
כנסיית הזיכרון ג'ורג' הקדוש
כנסיית הזיכרון ג'ורג' הקדוש (באנגלית: Saint George's Memorial Church) היא כנסייה אנגליקנית, השוכנת בעיר איפר שבבלגיה. היא מוקדשת להנצחת זכרם של חללי צבאות חבר העמים הבריטי, שנפלו בקרבות סביב העיר במלחמת העולם הראשונה. זוהי אחת משתי האנדרטאות העיקריות בעיר לנופלים, יחד עם אנדרטת שער מנן.
הקמת הכנסייה.
הרעיון להקים כנסייה אנגליקנית באיפר עלה כבר בשנת 1919. בשנה שלאחר מכן הוקמה ליגת איפר (שיושב הראש שלה היה הפילדמרשל פרנץ', שפיקד על הכוחות הבריטים באירופה בשנים 1914-1916). היא נטלה את קידום הרעיון לידיה במטרה להקים כנסייה לזכר מאות אלפי הנופלים סביב העיר, שתשרת גם את קרוביהם אשר יפקדו את האזור. בשנת 1924 החלה הליגה לגייס תרומות להקמת הכנסייה ופנתה לאדריכל רג'ינלד בלומפילד - מהאדריכלים שתכננו את אנדרטאות האימפריה הבריטית למלחמה באירופה - על מנת שיכין לה תוכנית. מספר אתרים להקמת הכנסייה נבחנו ובהם שער ליל - מבוא העיר הדרומי הפונה אל הדרך לעיר ליל שבצרפת, אך לבסוף נמצא מגרש מתאים לבנייה במרכז העיר. ב-1927 החלה הבנייה והכנסייה - ביחד עם בית ספר לילדים בריטים שנבנה לצידה - נחנכו על ידי הבישוף מפולהאם ב-24 במרץ 1929.
לאחר פרוץ המערכה על בלגיה וצרפת במאי 1940 נסגר בית הספר שליד הכנסייה ו-100 תלמידיו פונו לבריטניה. הוא לא נפתח שוב. במהלך ארבע שנות הכיבוש הגרמני של בלגיה החביאו תושבי איפר רבים מפריטי הזיכרון של הכנסייה לבל ייבזזו. הכנסייה לא נפגעה במהלך הכיבוש.
הכנסייה.
הכנסייה היא מבנה לבנים מלבני בעל גג רעפים משופע. צריח ובו הכניסה למבנה צמוד אליו מצפון ואל חלקו האחורי, ממערב, צמודה קפלה מעוגלת.
אולם הכנסייה מכיל כ-200 מקומות ישיבה. הוא מעוטר בפריטי זיכרון רבים לנופלים במלחמה, שרבים מהם נתרמו לכנסייה על ידי ארגונים, משפחות ויחידים. הם כוללים 11 חלונות ויטראז', דגלים לאומיים וצבאיים, כ-400 לוחיות זיכרון - לחיילים, לקבוצות של חיילים וליחידות, ואף כריות כריעה למתפללים שעליהן רקומים סמלי יחידות צבאיות. לוחיות זיכרון חדשות מתווספות לאולם דרך קבע.
בשנת 2017, במסגרת אירועי מלאת מאה שנה למלחמת העולם הראשונה, הותקנה בצריח הכנסייה מערכת של שמונה פעמונים חדשים.
הכנסייה מקיימת אירועים שונים, ששיאם בטקס הזיכרון הנערך בה מדי שנה ב-11 בנובמבר, יום שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה.
המשכונאי
המשכונאי (באנגלית: The Pawnbroker) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1964 בבימויו של סידני לומט עם רוד סטייגר בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על הרומן רב המכר "המשכונאי" של אדוארד לואיס וולנט משנת 1961.
זה היה הסרט האמריקאי הראשון שעסק בשואה מנקודת מבט של ניצול שואה. הסרט הפך להצלחה בינלאומית וקידם את הקריירה של רוד שטייגר כאחד מהשחקים המובילים.
הסרט היה הראשון שהציג חזה חשוף של אישה בתקופת קוד הייז ולא נפסל.
בשנת 2008 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית שבספריית הקונגרס על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית.
פרסים.
רוד סטייגר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה ולפרס דב הכסף לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
הוא זכה בפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
תקציר העלילה.
סול נזרמן (רוד סטייגר) הוא ניצול שואה שאשתו, שני ילדיו ורוב משפחתו נספו בשואה. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית וכעת הוא מנהל בית עבוט במזרח הארלם, אזור רווי בפשע. הוא מסוגר וחסר יכולת להביע רגשות. כל המאורעות הנוראים שעבר בשואה מציפים את מוחו בהבזקים. הוא אומנם שרד את השואה אולם הוא גבר מת-מהלך ההופך לחסין לכל סוג של אהדה אנושית, חמלה או אהבה. חי בייאוש מתמיד ואינו מסוגל לייצר קשר רגשי עם אדם אחר. כל דבר מזכיר לו את השואה. גדרות המגרשים מזכירים לו את גדרות מחנה הריכוז והנסיעה ברכבת התחתית מזכירה לו את הנסיעה בקרון להובלת בקר בדרך למחנה הריכוז כשבנו המת בידיו.
לחנות שלו מגיעים תושביו העניים של האזור על מנת למשכן חפצים ולשטוח בפניו את צרותיהם. סול אינו מסתכל בפניהם ובפנים חתומות, מציע להם מחיר אפסי לעומת בקשתם. הוא גם אינו נפתח לעוזר הפורטוריקני שלו, חסוס אורטיז (חיימה סאנצ'ז).
אחת הלקוחות שלו היא עובדת סוציאלית אלמנה בשם מרילין בירצ'פלד (ג'רלדין פיצג'רלד) המנסה לפתח איתו קשר אך ללא הצלחה.
למעשה חנותו של סול משמשת למקום להלבנת כספים לגנגסטר רודריגס (ברוק פיטרס) שתמורת שירותו מממן לו את אחזקת החנות ומשלם לו סכום הדרוש לסול לשם תמיכה במשפחת גיסתו אצלה הוא מתגורר.
אורטיז רוצה להתקדם בחיים וזקוק לכסף. הוא אומר זאת לחברתו העובדת כזונה בבית בושת גדול בהרלם (תלמה אוליבר). היא מבטיחה לעזור לו, מגיעה לחנות של סול, חושפת בפניו ומציעה לו את שירותיה. היא מגלה לסול כי ה"בוס" שלה הוא אורטיז. סול נבעת לשמע הידיעה שהחנות שלו משמשת להלבנת כספים משירותי זנות. במוחו עוברת התמונה של אשתו שנאנסת על ידי אנשי אס אס.
הוא מודיע לרודריגז כי הוא מפסיק לשתף איתו פעולה למרות המכות החזקות שהוא מקבל. הוא מודיע כי ברצונו למות אך רודריגז מודיע לו כי רק הוא יקבע מתי להרוג אותו.
אורטיז לא יכול לסבול את יחסו המתנכר של סול. הוא יודע שבקופה יש סכום כסף גדול וקובע עם קבוצת גנגסטרים שישדדו את סול אבל בלי להשתמש באקדח. הם מגיעים לחנות ומבקשים את כל הכסף בקופה. השוד מסתבך כשסול מסרב והגנגסטר מאיים אליו באקדח. אורטיז מסתער, חוטף את הכדור המיועד לסול ונהרג. השודדים בורחים וסול יוצא המום לרחוב.
גביע המדינה בכדורסל 1962/1963
גביע המדינה בכדורסל לעונת 1962/1963 היא התחרות השישית מאז היווסדו של המפעל.
לאחר שבעונה הקודמת הפסידה מכבי תל אביב לראשונה את התואר, בעונה זו היא זכתה בו שוב לאחר ניצחון בגמר על הפועל תל אביב.
הגמר.
מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה החמישי בתולדותיה.
איילת נחמיאס ורבין
גביע המדינה בכדורסל 1963/1964
גביע המדינה בכדורסל לעונת 1963/1964 היא התחרות השביעית מאז היווסדו של המפעל.
מכבי תל אביב הגנה על תוארה וזכתה בו בפעם השישית, לאחר ניצחון בגמר על הפועל תל אביב.
הגמר.
מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה השישי בתולדותיה.
דרוויצר גלייטר
דרוויצר גלייטר (בגרמנית: Derwitzer Gleiter, Derwitzer Apparat) היה כלי טיס למטרת גלישה אווירית שפותח על ידי המהנדס הגרמני אוטו ליליינטל בשנת 1891 בקיסרות הגרמנית.
ליליינטל היה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשן אוויר שיכול היה לשאת אדם. בשל תרומתו הרבה בתחום זה והמידע הרב שצבר בחקירות שניהל, ליליינטל נחשב לאחד האישים המוכרים והמשפעים ביותר מבין החלוצים בתחום התעופה. כלי התעופה אותו המציא מוכר כיום כגלשון אוויר.
את טיסותיו הראשונות ביצע ליליינטל בברלין באזור שהיה קרוי "Windmühlenberg" ממרומי גבעה מלאכותית שבנה. ליליינטל נעזר בכיסי אוויר שהגיעו למהירות של 10 מטר בשנייה. טווחי הטיסה הגיעו ל-25 מטר.
במהלך הניסוי צעק אל צלם שמוקם על הקרקע כדי לתמרן לתוך המיקום הטוב ביותר עבור הצילום
בשנת 1893 הגיע ליליינטל לטווחי טיסה של 250 מטר.
הדוקטור (אתר אינטרנט)
הדוקטור הוא אתר אינטרנט ישראלי, שהושק בשנת 2010, ומשמש כפורטל המרכז מגוון סוגי מידע בתחום הרפואה והבריאות בעברית.
רקע והקמת האתר.
האתר נוסד על ידי לביא סיגמן ודקל שחף כאתר המתמחה בחדשות, מחקרים ומאמרים בתחום הרפואה והבריאות בישראל.
בשנים 2013–2014 החל האתר להציע תכנים מגוונים יותר, ועדכונים תכופים גם בסוגי תכנים אחרים מעולם הבריאות והרפואה, וביניהם מדור ובו מדריכים שימושיים, אינדקס אתרים, סרטוני הכוונה וטיפים לגולשים.
מבנה האתר ותכניו.
האתר מכיל מדורים שונים בעברית לגולשים בישראל וכולל מאמרים, מחקרים, וכתבות חדשותיות בתחום הרפואה מישראל ומהעולם וכמו כן מחקרים, טיפים, הדרכות, וסרטוני וידאו בנושאי בריאות, מידע רפואי וטיפוח הגוף במגוון תחומים ממחלות לב ועד רפואה משלימה.