הכט החל לאסוף פריטי ארכאולוגיה המשתייכים לעם ישראל בארצו עוד מימיו הסטודנטיאליים, אוסף זה התרחב במרוצת השנים ובאחרית ימיו ב-1984 תרמו אותו הוא ורעייתו להקמת מוזיאון הכט. עוד משחר ימיו הניח את המסד לאוסף האמנות האימפרסיוניסטי הגדול שלו. ב-1965 הקים את בית ההוצאה "שקמונה". הוא שימש כחבר בוועדות ממשלתיות: הוועדה הקבועה לעיצוב שטרות, מטבעות ומדליות, המועצה הארכאולוגית והוועדה הציבורית לתרבות ואמנות שליד משרד החינוך והתרבות. הכט היה ממייסדי אוניברסיטת חיפה וחבר בוועד המנהלים שלה. ב-1960 קיבל ביחד עם ממגורות דגון את פרס קפלן לתעשייה, ב-1975 הוענק לו פרס התעשייה הראשון במדינת ישראל. ב-1970 הוענקה לו אזרחות כבוד של העיר חיפה. ב-1984 היה הראשון שקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה. ב-1977 ראש ממשלת ישראל מנחם בגין מינה אותו ליועצו האישי, והכט התלווה אליו במסעותיו בעולם ובעיקר עשה שדלנות למען ישראל בקרבם של אנשי אקדמיה באירופה ובארצות הברית (שם פעל יחד עם הלובי הישראלי במקום) ונאם נאומי הסברה בכלי התקשורת השונים.
את ביתו שהיה ממוקם ברחוב היובל 3 בשכונת הכרמל הצרפתי תרם לעיריית חיפה, והוא פעל כמרכז הקילתי בשם "בית הכט". העירייה התקשתה לתחזק את הבית, והציעה לקרן הכט למכור את בית הכט לאדם פרטי, ובכספי המכירה לשפץ את "בית רוטשילד" במרכז הכרמל. בשנת 2001 החל פרויקט שיפוץ ושימור הבית, במימון קרן הכט, הקרן לחיפה ועיריית חיפה. ב-2002 נחנך הבניין ושמו הוסב ל"בית הכט", ע"ש ראובן ואדית הכט.
Eponym
הזירה האירופאית 1941-1939
הזירה האירופאית 1945-1942
הטקטיקה והאסטרטגיה האירופאית בעת החדשה
רדיו סיטי
מסיבת עיתונאים
מסיבת עיתונאים היא אירוע מדיה יזום, בו מעבירים מידע לציבור באמצעות כלי תקשורת ועיתונאים, שמוזמנים לאירוע, ולרוב מורשים להציג שאלות למשתתפים.
במסיבת עיתונאים, יוזם הגורם המעוניין - כינוס של עיתונאים, ובו הוא מעביר להם את המידע ועונה לשאלותיהם בדרך כלל. הגורם היוזם יכול להיות מהתחום הפוליטי, המסחרי, או מכל תחום בו יכול להיות לציבור עניין במידע הנמסר. העיתונאים המשתתפים מסקרים בכלי התקשורת בו הם מועסקים, את התחום הנקשר לנושא האירוע. כך למשל באירוע ביטחוני יעביר גורם מהצבא מידע, והעיתונאים יהיו הכתבים לענייני צבא וביטחון. במסיבת עיתונאים עם בואו של כוכב קולנוע לארץ, ישתתפו הכתבים מתחום הבידור והפנאי. וכך הלאה.
מסיבת העיתונאים הרגילה נחלקת לשני חלקים: בחלק הראשון, מוסר הגורם היוזם את עיקרי דבריו, ובדרך כלל בחלק השני הוא עונה לשאלות העיתונאים. לעיתים קרובות נוסף לאירוע גם חלק נפרד בו מועבר המידע בשפה נוספת, בדרך כלל אנגלית, אם מדובר במידע המעניין גם עיתונאי חוץ. באירועים מוכנים היטב, יהיו גם עזרים טכניים כמו מצגות או סרטונים.
מסיבת עיתונאים הוא אירוע מקובל בכל העולם, והאופן בו הוא מתקיים בישראל זהה לכל מקום בו ישנם כלי תקשורת וגורמים המעבירים מידע.
מידע חדשותי ויחסי ציבור.
מסיבות העיתונאים הזוכות לסיקור תקשורתי רחב, הן אלו המתקיימות על רקע עניין חדשותי. היוזם הוא שר, חבר כנסת, נושא מישרה ציבורית וכדומה, ועל הפקת האירוע מופקד דובר מקצועי מטעמו. נושא חשוב העומד על סדר היום, בכל תחום, מהווה אטרקציה לעיתונאים המגיעים לקבל את המידע ולהעבירו לציבור.
ברבות השנים הפכו מסיבות העיתונאים חלק בלתי נפרד מעבודתו של יחצ"ן, המבקש להעביר לציבור מידע על ארגון או חברה אותם הוא מייצג. מטבע הדברים, חלק ממסיבות עיתונאים כאלה לא תמיד מגיעות אפילו לידיעת הציבור, אלא אם כן השכיל היחצ"ן להעביר מידע אטרקטיבי אשר יעניין את הציבור – פיתוח חדשני של מוצר, פעילות יוצאת דופן של ארגון, מעשה של אדם שטרם נשמע כמוהו וכיוצא בזה.
בקורסים ליחסי ציבור, נלמדות טכניקות שנועדו ליצור מסיבת עיתונאים כזו שתועיל לגורם שיזם אותה ותעביר את המסרים שרצה להעביר בדרך היעילה ביותר.
מיקום מסיבת עיתונאים.
בעבר, מסיבות עיתונאים נעשו בעיקר במקומות שהיו סביבתם הקרובה של עיתונאים ואנשי תקשורת, כמו בית סוקולוב בתל אביב, או בית אגרון בירושלים. עם השנים הפך השימוש באירוע לעניין נפוץ, וקיומו הועבר גם למקומות הנוחים לגורמים היוזמים – כמו לשכותיהם של שרים, משרדי חברות או אולמות מסחריים.
במקרים חריגים במיוחד, מתקיימות "מסיבות עיתונאים" מאולתרות. כך למשל במקום התרחשותו של פיגוע המוני, יכנס מפקד המשטרה האחראי את העיתונאים במקום, ויעביר להם את המידע על ההתרחשויות.
אברהם מתתיהו משטפנשט
מרכז ספיבק
מועדון ספיבק
בג״ץ
מספר P אדי
אזיק אלקטרוני
התמ״ת
קונאן הברברי
קונאן הברברי (קרוי גם קונאן הקימרי, על שם מולדתו קימריה) הוא דמות ספרותית, פרי עטו של סופר הפנטזיה האמריקני רוברט ארווין הווארד. דמותו מייצגת תת-סוגה בספרות הפנטזיה שנקראת חרב וכושפות (Sword And Sorcery) ומוכרת גם כפנטזיה הרואית. תת-הסוגה הזו נוצרה עם פרסומם של סיפוריו הקצרים של האוורד בהם הופיע קונאן.
דמותו של קונאן התהוותה בשנות השלושים של המאה העשרים ויצאה לאור לראשונה ב-1932 במסגרת סיפור קצר שנכתב על ידי הווארד ופורסם במגזין הפאלפ (מגזין הנמכר באופן המוני ובמחיר זול) "Weird Tales", שהוקדש לספרות מדע בדיוני ופנטזיה. דמותו של קונאן הברברי הפכה לדמות אייקונית בתרבות הפופולרית, ובמשך השנים זכה קונאן לאין-ספור מחוות, בין אם אלו משחקי מחשב ומשחקי וידאו או מחוות אומנותיות - הן בתחום הקולנוע והן בנובלות ובחוברות קומיקס. רבים מכירים את דמותו של קונאן בעקבות הסרט המפורסם שנשא את שמו ויצא ב-1982, בו כיכב ארנולד שוורצנגר כקונאן הברברי שזכה לשבחים ואף הצליח בקופות.
יצירת הדמות ופרסומה.
קונאן הברברי נוצר על ידי רוברט ארווין הווארד והיה יורשו האומנותי של דמות אחרת שיצר הווארד מוקדם יותר, דמות שנקראה קאל האטלנטי. הווארד חיפש במשך חודשים השראה לדמות עבורה יוכל לכתוב סיפורים ולפרסם במגזיני הפאלפ שהיו נפוצים למדי בימי חייו, ובעיקר בשנות השלושים של המאה העשרים. בשנת 1931 כתב האוורד סיפור קצר בשם "אנשי האפלה" (People of the Dark) שנתפרסם במגזין "Strange Tales of Mystery and Terror" ביוני של שנת 1932. הסיפור מתואר על ידי הפרוטגוניסט המקריין בגוף ראשון בעודו מגולל את סיפורה של דמות שהייתה התגלמותו בגלגול הקודם: קונאן, אנטי גיבור ברברי שחור שיער, שסוגד לישות אלוהית בשם קרום.
בפברואר 1932 נפש הווארד באזור ריו גראנדה, ובמהלך חופשתו המשיך בהגיית דמותו של קונאן בעודו כותב את הפואמה "קימריה" (Cimmeria, ארץ הולדתו של קונאן) שנכתבה בהשפעת כתביו של פלוטרכוס. בסבירות גבוהה התהוותה דמותו של קונאן באותם ימים, כמו גם העידן בו מתרחשים סיפוריו של קונאן - העידן ההייבורי , נכתבו בהשפעת ספרו של תומאס בולפינץ' "The Outline of Mythology" (שנת הוצאה: 1913) אשר הלהיב את הווארד "למזג באופן קוהרנטי את שאיפותיו הספרותיות יחד עם אלמנטים פיזיים אוטוביוגרפיים שיניחו את הבסיס ליצירת דמותו של קונאן".
לאחר שחזר מחופשתו ולאחר שנתמלא בהשראה, שקד הווארד על שכתובו של סיפור קצר שכתב ב-1929, "By This Axe I Rule", שבו הפרוטגוניסט הוא קאל האטלנטי (ידוע גם כ"קאל הכובש"). את השכתוב ערך הווארד על מנת להתאימו לרוחו של הגיבור החדש שלו, קונאן, בעודו משנה את שם הסיפור ל- "The Phoenix on the Sword" ("הפיניקס על החרב"). בו זמנית כתב הווארד עוד שני סיפורים קצרים "The Frost-Giant's Daughter" ("ביתו של ענק הכפור") שנכתב בהשראת הסיפור המיתי היווני על הנימפה דפנה וסיפור אחר בשם "The God in the Bowl" ("האל בקערה"). שני הסיפורים הללו נדחו על ידי המגזין Weird Tales, אך "הפיניקס על החרב" התקבל על ידי עורך המגזין פרנסוורת' סמית , ופרסומו הותנה בשכתוב מינורי של כמה פרטים.
הסיפור "הפיניקס על החרב" הפך לסיפור הקצר הראשון שפורסם במסגרת סיפורי תלאותיו של קונאן, והוא יצא במסגרת המגזין Weird Tales בדצמבר 1932, מגזין שברבות השנים הפך למקור ראשון העשיר בספרות פנטזיה, מותחנים ואימה תוצרת סופרים כמו ה.פ. לאבקרפט, קלארק אשטון סמית' וטנסי ויליאמס. הווארד, שעודד מקבלת סיפורו הקצר למגזין, החל לכתוב מעין מאמר בן 8,000 מילים אשר יניח את קווי היסוד להמשך כתיבתו. במאמר תיאר הווארד את הרקע התקופתי לסיפוריו של קונאן ואת האנתרופולוגיה וההיסטוריה של העמים האנושיים בתקופתו של קונאן כמו גם את הפסיפס הגאוגרפי בו התיישבו העמים. אותו מאמר זכה לשם "העידן ההייבורי" (The Hyborian Age) וברבות השנים הוא הפך לתמליל חובה בקרב מעריצי קונאן. העידן ההייבורי שהושלם שימש את הווארד לסיפור הקצר הבא שלו "The Tower of the Elephant" ("צריח הפיל"), בו שולב מידע אודות העידן ההייבורי. "צריח הפיל" היה להצלחה שהמריצה את הווארד לכתוב עוד סיפורים קצרים אודות קונאן ועד 1936, השנה בה התאבד הווארד, הוא כתב עשרים ואחד סיפורים קצרים שמתוכם שבעה-עשר פורסמו במגזין Wierd Tales ואילו השאר נתפרסמו ברבות השנים, לאחר שהוצאו מהגנזכים.
סיפורי קונאן לאחר מותו של הווארד.