אגודת מאדים (באנגלית, The Mars Society) הוא ארגון אמריקאי עולמי של מתנדבים, המוקדש לעידוד חקר ויישוב כוכב הלכת מאדים, והוא פעיל הן בהיבט של שכנוע הציבור וגופים ממשלתיים ביתרונות חקר מאדים, והן בהובלת פרויקטי מחקר במימון פרטי. זהו מוסד ללא כוונות רווח שהוקם בשנת 1998 על ידי רוברט זוברין ואישים נוספים, ועם הזמן משך את תשומת לבם של סופרים ויוצרי סרטי מדע בדיוני, כגון קים סטנלי רובינסון וג'יימס קמרון. גם אילון מאסק החל את פעילותו למען מסעות למאדים באגודה, פעילות שהובילה לייסוד חברת SpaceX ומנחה את פיתוח החללית סטארשיפ.
היסטוריה ופעילות.
האגודה החלה את דרכה באופן רשמי בוועידת ההיווסדות שלה, באוגוסט 1998, כאשר יותר מ-700 נציגים - מדענים, מהנדסים, יזמים, מחנכים, תלמידים וסטודנטים וחובבי חלל - הגיעו לסוף שבוע של הרצאות שניתנו על ידי תומכים ומקדמים מובילים של חקר מאדים.
מאז האגודה גדלה וכיום היא מונה מעל 4,000 חברים רשומים, ויותר מ-6,000 תומכים ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם. החברים באגודה באים מתחומי עיסוק שונים ופועלים לקידום חקר החלל וכן הזדמנויות לחקר מאדים בפרט.
היעד המרכזי של האגודה הוא להמחיש לציבור הרחב שחקר מאדים הוא מטרה בת השגה, באמצעות סדרה של פרויקטים שונים, כגון:
בנוסף לפרויקטים, האגודה מעבירה פעילויות הסברתיות שונות:
כמו כן, האגודה מסייעת באופן פעיל לנאס"א, סוכנות החלל האירופית וסוכנויות חלל נוספות בפרויקטים לחקר מאדים שסוכנויות אלה מנהלות.
מזרקת הספינה
מזרקת הספינה (באיטלקית: Fontana della Barcaccia - "פונטנה דלה בארקצ'ה" - או "מזרקת בארקצ'ה - "מזרקת הספינה הישנה") היא מזרקה, מתקופת הבארוק שנמצאת בפיאצה די ספניה לרגלי המדרגות הספרדיות ברומא בירת איטליה.
צורת המזרקה היא כצורת סירה טבועה למחצה.
המזרקה נבנתה על ידי הפסלים פייטרו ברניני ובנו ג'ובאני לורנצו ברניני, במימון האפיפיור אורבנוס השמיני, והושלמה בשנת 1627.
הרעיון של הקמת המזרקה במקום זה נבע לאחר הצפה של נהר הטיבר בשנת 1598 שהביאה לכך שסירה נסחפה בשיטפון והגיעה למקום זה.
המשורר האנגלי ג'ון קיטס התגורר בסמוך למזרקה, שמע את מימיה בהיותו על ערש דווי, וביקש כי יכתבו על קברו את המילים: "Here lies one whose name was writ in water".
ויה דל קורסו
ויה דל קורסו (באיטלקית: Via del Corso) המכונה גם "קורסו" היא הרחוב הראשי העובר במרכז רומא.
אורך הרחוב הוא 1.5 ק"מ והוא עובר בתוואי הויה לאטה הקדומה ובמרכז האזור בו היה שדה מרס, מדרום לצפון. הרחוב יוצא דופן בין רחובות מרכז רומא בתוואי הישר שלו. רחוב זה רחב מיתר רחובות אזור מרכז רומא, אולם אף הוא כולל שני מסלולים בלבד (אחד לכל כיוון). חלקו הצפוני של הרחוב מיועד להולכי רגל בלבד.
בצפונו של הרחוב נמצאת הפיאצה דל פופולו (הרחוב עובר בין כנסיית סנטה מריה דיי מיראקולי וכנסיית סנטה מריה אין מונטסאנטו. בדרומו של הרחוב נמצאת פיאצה ונציה ואנדרטת ויטוריו אמנואלה (הויטוריאנו).
הנס מולר
הנס מולר (בגרמנית: Hans Müller; 1895 - 1 באוקטובר 1962) היה תעשיין יהודי, מנהל מפעל אתא מ-1938 ועד מותו ב-1962.
ביוגרפיה.
נולד בווינה, בירת אוסטריה, למשפחת תעשיינים יהודית. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא האוסטרי והגיע לדרגת סגן. לאחר שחרורו מהצבא עבר לצ'כוסלובקיה ונכנס לעסקי אביו שניהל מפעל טקסטיל מקומי מצליח. ב-1929 ביקר בארץ ישראל ובדק אפשרות השתקעות והקמת מפעל טקסטיל במקום על רקע חששו מעליית האנטישמיות באירופה. ב-1934, כשנה לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה, סגר את עסקיו בצ'כוסלובקיה ועלה לארץ ישראל. בן דודו, התעשיין אריך מולר הקים ב-1934, בכפר אתא, את מפעל "אתא". לאחר שרכש חלק גדול מהבעלות במפעל, החל ב-1938 הנס מולר לנהל את המפעל. בשנותיו כמנהל צמחה "אתא" למפעל גדול והפכה לאחד מסמליה של התעשייה הישראלית החדשה. במקביל, צמחה גם כפר אתא ליישוב גדול והפכה ברבות השנים לעיר קריית אתא.
יש היסטוריונים המזכירים כי עם הגידול בהיקף הפעילות במפעל, החלו גם סכסוכי עבודה בין הנהלת המפעל, בראשות מולר, לבין העובדים, שיוצגו על ידי מועצת הפועלים החזקה של חיפה.
בית מולר בווינה.
מולר היה בעליו של "בית מולר" בעיר וינה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל המודרניסטי אדולף לוס ונבנה ב-1928-1927. זהו אחד הבתים הבולטים של התנועה המודרניסטית בווינה. הוא בולט בחזיתו הפשוטה, "הנקייה", הקובייתית והלבנה. פנים הבית תוכנן בקווים פשוטים ובשימוש נדיב בעץ בסגנון היוגנדשטיל.
לאחר מלחמת העולם השנייה דרש מולר את ביתו בחזרה, אולם נדרש לשלם ארנונה גבוהה מאוד על השנים שלא חי בו. משום כך החליט לתרום את הבית למדינת ישראל, ומאז משמש "בית מולר" בווינה למגורי השגריר הישראלי בבירת אוסטריה.
ויה סקרה
הויה סקרה או הסקרה ויה (בלטינית: Via Sacra - "הדרך הקדושה") הייתה הרחוב הראשי של רומא העתיקה. הדרך הובילה לאורך הפורום הרומאי, צפונית לגבעת הפלטין לעבר פסגת גבעת הקפיטולין. לאורך הדרך נערכו התהלוכות הדתיות ותהלוכות הניצחון.
לפני התקופה הקיסרית, שני רחובות בלבד בתוך העיר רומא נשאו את התואר "דרך": ויה סקרה וויה נובה.
הדרך החלה בראש הוליה - שם נקראה בשם "summa Sacra via", בסמוך למקום בו עמד למקדש יופיטר סטאטור, ולימים במקום בו הוצב שער טיטוס, והמשיך מערבה לקצה המזרחי של הפורום, בסמוך למקדש וסטה.
גובה של הדרך נע 28.3 מטרים בקציה המזרחי, ל-11.9 מטרים או 12.5 מטרים מעל פני הים, במרכז הפורום, 14 מטרים בסמוך למקדש רומולוס וכ-27 מטרים מעל פני הים בסמוך לגבעת הפלטין. בסמוך לדרך ניצבו מקדשים רבים וכן בית הבתולות הוסטליות, במערב הדרך נמצאים מקדשי יוליוס קיסר וקשת אוגוסטוס.
לאחר בניית הרג'יה ומקדש דיוויוס יוליוס בשנת 36 לפנה"ס עברה הדרך מצפון למבנים אלה, ופנתה דרומה לעבר מקדש קסטור.
בתקופת הקיסר אוגוסטוס היה רוחבה של הדרך כ-5 מטרים. לימים הוצרה הדרך, ונבנו מבנים על חלקיה.
בתקופת נירון שונה נתיב הדרך במקצת, בשל מפעלי הבניה שבנה בפורום.
נוסף על מקדשים ומבני ציבור, היו לאורך הדרך מבני מגורים וחנויות - בעיקר חנויות תכשיטים. בתקופות שונות נהרסו חלק ממבני המגורים והחנויות שהיו לאורך הרחוב והדרך הורחבה ל-23 מטרים, ובתקופת קונסטנטינוס עת הוקמה בזיליקת קונסטנטינוס אף ל-30 מטרים.
תיאודור טיילור
סר תיאודור טיילור (באנגלית: Theodore Henry Tylor; 13 במאי 1900 - 23 באוקטובר 1968) היה עורך דין ושחמטאי בריטי ברמה בינלאומית. הישגיו בשחמט היו מרשימים במיוחד בשל היותו עיוור כמעט לחלוטין. בשנת 1965 הוענק לטיילור תואר אבירות כהוקרה על שירותיו לקהילת העיוורים. הוא היה מרצה למשפטים באוקספורד במשך קרוב לארבעים שנים.
ביוגרפיה.
טיילור למד לשחק שחמט בגיל 7, ויכולתו השתפרה כאשר למד בקולג' לעיוורים בווסטר בין השנים 1909–1918. ב-1918 הוא התחיל ללמוד באוקספורד, שם התמנה לקפטן מועדון השחמט. טיילור סיים ב-1922 בהצטיינות את לימודי המשפטים, וב-1923 החל ללמד בקולג' בליול באוקספורד. ב-1928 קיבל משרה קבועה כמרצה.
טיילור התמודד 12 פעמים באליפות בריטניה בשחמט; בהופעה הראשונה שלו, בשנת 1925 סיים במקום הרביעי. את התוצאה הטובה ביותר השיג בשנת 1933 כאשר סיים שני (ניצח: מיר סולטאן חאן). טיילור חלק מקום ראשון עם ג'ורג' קולטנובסקי בתחרות המשנית של הייסטינגס בשנת 1929/30 והקדים את סאלו פלור, קונל יו אודונל אלכסנדר, מילן וידמר, יוסף רג'פיר, לודוויג רלסטאב ודניאל נוטבום.
החל משנת 1930/31 שיחק טיילור בתחרות הראשית של הייסטינגס, שם השתתף תשע פעמים. התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שישי בשנת 1936/37.
טיילור שיחק בנבחרתה האולימפית של אנגליה באולימפיאדת השחמט 1930, אולימפיאדת השחמט השלישית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהמבורג בין 13 ביולי לבין 27 ביולי 1930. טיילור שיחק בלוח מילואים ראשון והשיג תוצאה של +1 -2 =4. (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)
טיילור ניצח שלוש פעמים באליפות אנגליה בשחמט בהתכתבות, בשנים 1932, 1933 ו-1934. הוא שיחק בתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936.
טיילור היה נשיא מועדון השחמט של Midland Counties בין השנים 1947–1950 אך עבודתו האקדמית ופועלו למען רווחת העיוורים הגבילו את הזמן שיכל להקדיש לשחמט. טיילור גם נהנה ממשחק הברידג'.
מגנטר
מגנטר (באנגלית: Magnetar) הוא סוג ייחודי של כוכב נייטרונים, הדומה במאפיינים רבים לפולסר. זהו עצם דחוס בעל שדה מגנטי חזק במיוחד, אשר דעיכתו גורמת להיווצרות כמות גדולה מאוד של קרינה אלקטרומגנטית בעלת אנרגיה גבוהה, במיוחד קרינת גמא ורנטגן.
התפרצות הגמא המתועדת הראשונה שמיוחסת למגנטר נצפתה ב-5 במרץ 1979, אך ההסבר התאורטי פותח על ידי רוברט דנקן וכריסטופר תומפסון רק ב-1992. במהלך העשור שלאחר מכן, התקבלה התאוריה המסבירה את המגנטרים כהסבר הסביר ביותר לפולסרים חריגים בתחום הרנטגן (AXP) ועצמים פולטי קרינת גמא רכה (SGR).
גילוי המגנטרים.
התפרצות קרינת הגמא המתועדת הראשונה שמיוחסת למגנטר התרחשה ב-5 במרץ 1979. שתי חלליות סובייטיות, ששייטו אז במערכת השמש, נפגעו מפרץ קרינת גמא, במהלכו קריאות הקרינה בשתי החלליות עלו מ-100 פגיעות בשנייה ליותר מ-200,000 תוך שבריר מילישנייה.