קרי הווארד
קרי אליזבת הווארד (באנגלית: Kerry Elizabeth Howard; נולדה ב-24 במרץ 1982) היא שחקנית אנגלייה. היא גילמה את לורה בסדרה הקומית "היא והוא" של ערוץ BBC Three, ואת ליאן בסיטקום "Witless". עוד הופיעה בתוכנית המערכונים "Feed My Funny" של BBC Three יחד עם לו קורפילד.
ביוגרפיה.
הווארד נולדה לדייב ונינט הווארד בשנת 1982 בבלקפול. יש לה אח תאום בשם דניאל ואח מבוגר ממנה, הקומיקאי ראסל הווארד. ב-2003 סיימה תואר ראשון בדרמה באוניברסיטת אדג' היל.
חיים אישיים.
באפריל 2010 השתתפה הווארד במרתון לונדון יחד עם שני אחיה כדי לגייס כספים עבור Epilepsy Society.
ב-2012 התחתנה הווארד עם גבריאל ויק. לזוג נולדו שני בנים.
חיטת לחם
ג'ון לינדזי
ג'ון לינדזי (באנגלית: John Vliet Lindsay; 24 בנובמבר 1921 - 19 בדצמבר 2000) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ניו יורק בשנים 1959-1965, וראש עיריית ניו יורק בשנים 1966-1973.
ביוגרפיה.
לינדזי נולד בניו יורק למשפחה ממעמד הבינוני-גבוה ממוצא בריטי-הולנדי. למד באוניברסיטת ייל. בשנת 1943 הפסיק את לימודיו והתגייס לצי ארצות הברית והשתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה. לאחר המלחמה חזר ללימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. אחר לימודיו החל לעבוד כעורך דין.
בשנת 1951 הקים את מועדון הנוער של אייזנהאואר. בשנת 1952 היה נשיא מועדון "הרפובליקני הצעיר". בשנת 1958 השתתף בפריימריז המפלגה הרפובליקנית. ונבחר כנציג האפר איסט סייד, הלואר וגריניץ' וילג' במנהטן.
בשנת 1965 רץ בבחירות לראשות עיריית ניו יורק בתמיכת המפלגה הליברלית של ניו יורק, וניצח את המועמד הדמוקרטי אברהם בים. כבר ביום הראשון לכהונתו, 1 בינואר 1966, פרצה שביתת ביוזמת איגוד עובדי התחבורה הציבורית, השביתה פסקה כעבור 12 ימים, השביתה הובילה להגדרה מחודשת של זכויות ומגבלות איגודי העובדים.
לינדזי ביזר את מערכת החינוך, ובשל כך פרצה בשנת 1968 שביתת מורים שנמשכה ממאי עד נובמבר. יוזמת השביתה הייתה על ידי איגוד המורים של ניו יורק, שראו בפעולתו של לינדזי גורם לפירוק האיגוד. השביתה העמיקה את השסע בין יהודים לשחורים ופוארטו ריקנים, הללו האשימו את המורים היהודים כי הם שולטים באיגוד.
באותה שנה התקיימה גם שביתה של עובדי התברואה, שנמשכה שלושה ימים. לינדזי התבטא על שנת 1968 כי היא הגרועה בשנות פעילותו הציבורית.
בעת כהונתו נאלץ לינדזי להתמודד עם צמיחת הפשע באותה תקופה, והוא נקט ביד קשה כלפי מתפרעים. לינדזי הפעיל הגנה על השכונות היהודיות בניו יורק.
עם הירצחו של מרטין לותר קינג פרצו מהומות ביותר ממאה ערים בארצות הברית, אך בניו יורק נמנעה המהומה בשל נסיעתו של לינדזי להארלם, שם דיבר ואמר שהוא מיצר על מותו קינג.
ב-14 בפברואר 1969 פרצה סופה בניו יורק. התמודדותו של לינדזי הייתה באופן לקוי, והוא קיבל ביקורת על התנהלותו, בטענה כי הוא ביכר לטפל במנהטן על פני שאר רובעי העיר.
בשנת 1971 לינדזי עבר למפלגה הדמוקרטית, והציע מועמדות בבחירות לנשיאות ארצות הברית, אך במהלך הפריימריז פרש מהמירוץ.
לינדזי נחשב לפרו-ישראלי. בשנת 1972 אף ביקר בישראל.
בנובמבר 1999 עבר לדרום קרוליינה. נפטר ב-19 בדצמבר 2000.
מקסימיליאן פון אדלסהיים
גנרל מקסימיליאן פון אדלסהיים (בגרמנית: Maximilian von Edelsheim; 6 ביולי 1897 - 26 באפריל 1994), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון אדלסהיים נולד ב-6 ביולי 1897 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לקצין הפרוסי פרנץ פון אדלסהיים, שהיה בנו של השר הבאדני לודוויג פון אדלסהיים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פון אדלסהיים לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט האולאנים של המשמר ה-2, ולחם עמו במהלך המלחמה. ב-15 בדצמבר 1915 הוא הועלה לדרגת לויטננט, ובתחילת 1917 הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-59. על פעולותיו בקרבות קיבל פון אדלסהיים את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון אדלסהיים לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, וב-1 במרץ 1936 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1936 הוא מונה לקצין מטה האגד הפרשים ה-4, ובקיץ 1938 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפרשים ה-6. ב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד גדוד האופניים ה-1 בטילזיט, וב-1 באפריל 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
בפרוץ המלחמה פיקד פון אדלסהיים על גדוד האופניים ה-1, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, המערכה על צרפת ומבצע ברברוסה, כחלק מדיוויזיית הפרשים ה-1, וב-30 ביולי 1941 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הפרשים ה-22, אשר היה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-24, ואשר הפך בתחילת ינואר 1942 לרגימנט הרובאים ה-26, ובתחילת יולי 1942 הפך לרגימנט הפאנצרגרנדיר ה-26, ולחם עמו במבצע מקרה כחול ובמהלך קרב סטלינגרד. ב-7 בנובמבר 1942 מונה למפקד חטיבת הפאנצרגרנדיר פאנצר ה-20, אשר הייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-20, וב-23 בדצמבר 1942 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במרץ 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-24 שהוקמה מחדש בצרפת, וב-1 ביוני 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. באוגוסט 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, ובנובמבר אותה שנה נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב דנייפר כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ובאפריל לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית במבצע יאשי-קישינב הראשון. ב-1 במרץ 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-20 באוגוסט 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-24. ב-22 בספטמבר 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48, וב-23 באוקטובר 1944 הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ובתחילת מאי 1945 הוא מונה למפקד היחידות הנכנעות של הארמייה ה-12, עמן נפל בשבי האמריקני ב-7 במאי 1945.
לאחר המלחמה.
באביב 1947 שוחרר פון אדלסהיים מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בקונסטנץ, עד למותו ב-26 באפריל 1994.
טקס פרסי אוסקר ה-54
טקס פרסי אוסקר ה-54 (באנגלית: 54th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1981 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-29 במרץ 1982. הקומיקאי ג'וני קרסון הנחה את הטקס בפעם הרביעית ברציפות.
סרט הדרמה הבריטי "מרכבות האש" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי התסריט המקורי הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר.
סרטים נוספים אשר בלטו בטקס הם "אדומים" אשר היה מועמד ל-12 פרסים וקטף את פרסי הבמאי הטוב ביותר (וורן בייטי), שחקנית המשנה הטובה ביותר (מורין סטייפלטון) והצילום הטוב ביותר, ו"האגם המוזהב" אשר היה מועמד ל-10 פרסים וזכה בפרסי השחקן הטוב ביותר (הנרי פונדה), השחקנית הטובה ביותר (קתרין הפבורן) והתסריט המעובד הטוב ביותר.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות.
width="20px"|
תורת המבניות
דיוויזיית הפרשים הראשונה (ורמאכט)
דיוויזיית הפרשים ה-1 (בגרמנית: 1. Kavallerie-Division), הייתה דיוויזיה משוריינת של צבא גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-25 באוקטובר 1939 בדרזדן, על בסיס חטיבת הפרשים ה-1, והועמדה תחת פיקוד קורט פלדט. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב על הולנד, והיוותה את עתודת הארמייה ה-18, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן הדיוויזיה נשארה ככוח כיבוש בצרפת, ובאוגוסט 1940 היא הועברה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-28 בנובמבר 1941 היא הוסבה לדיוויזיית הפאנצר ה-24.
שניר גואטה
שניר גואטה (נולד ב-7 בינואר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. גואטה חזר בתשובה, והוא דרשן ומרצה בכנסים של קירוב ליהדות.
ביוגרפיה.
גואטה החל את הקריירה בקבוצת מכבי נתניה ושיחק גם בהפועל אשקלון, מכבי עירוני קריית מלאכי, הפועל אסי גלבוע ומכבי שעריים. לזכותו הופעה אחת במדי נבחרת הנערים של ישראל, ושתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
גואטה חזר בתשובה בגיל 24, ובעקבות כך פרש ממשחק פעיל בשנת 2014. לאחר מספר שנים בהן למד בישיבה, החל למסור שיעורים ביהדות, בנושאי מוסר, הלכה ומדרשים, בין היתר גם לכדורגלנים מליגת העל.
קורט פלדט
גנרל קורט פלדט (בגרמנית: Kurt Feldt; 22 בנובמבר 1897 - 11 במרץ 1970), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פלדט נולד ב-22 בנובמבר 1897 בשמנטאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1908 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט האולאנים ה-4 (פומרניה ה-1), ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 ביוני 1917 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל פלדט את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.