בשנים 2021, ו-2022, התמודדה החברה עם לחץ רב מצד ממשלת רוסיה.
זכויות יוצרים.
מנוע החיפוש של גוגל מציג בתוצאות החיפוש תמצית מהאתר, שלעיתים מייתרת את הצורך בגלישה לאתר, התנהגות שפוגעת בבעלי האתר שייצר את התוכן. מנוע החיפוש של גוגל מחזיק גרסת מטמון של אתרים רבים, ובמקרה אחד לפחות, פנה עיתון הניו יורק טיימס לגוגל בבקשה להסיר עותקים של דפי ארכיון של העיתון מגרסת המטמון. בפסק הדין .Field v. Google, Inc קבע בית משפט מחוזי של מדינת נבדה כי גרסת המטמון שמחזיקה גוגל אינה מהווה הפרה של זכויות יוצרים. גוגל מאפשרת למנהלי אתרים למנוע מהזחלן שלה לשמור גרסת מטמון של דפים באמצעות שימוש בקובץ Robots.txt.
בשנת 2003 החלה גוגל ספרים תוכנית סריקה למיליוני ספרים במטרה להעלותם לאינטרנט. גוגל לא ביקשה את אישורם של המוציאים לאור או הסופרים לסריקה ומרבית הספרים היו עדיין תחת זכויות יוצרים. שתי תביעות הוגשו נגד גוגל בשנת 2005 בנושא הפרת זכויות יוצרים: האחת, על ידי איחוד הסופרים האמריקאי שייצג שלושה סופרים והשנייה על ידי איחוד ההוצאות לאור האמריקאי. גוגל ביקשה להגיע להסכם פשרה עם שני התובעים והציעה לשלם על עבודות שנסרקו בעבר על ידה, בניית מערך תשלומים עבור סריקה של ספרים עתידיים ואפשרות של סופרים ומוציאים לאור לפרוש מהתוכנית. הסכם הפשרה זכה לביקורות רבות ממספר סיבות: ההסכם התייחס לספרים מכל רחבי העולם, כלל ספרים שלא הודפסו יותר, אך עדיין היו תחת זכויות יוצרים וחיזק את מעמדה של גוגל כמונופול בענף האינטרנט. הצעת הפשרה נוסחה מחדש תוך התייחסות לחלק מהחששות, אך נתקלה בביקורת דומה, ובסופו של דבר ההסדר נדחה בשנת 2011, ושתי התביעות התאחדו ("Authors Guild, Inc. v. Google, Inc.)". בסוף 2013, לאחר שהתביעה הייצוגית נדחתה, בית המשפט המחוזי נתן פסק דין מקוצר לטובת גוגל ודחה את התביעה. בית המשפט אישר שפרויקט גוגל ספרים עומד בכל הדרישות החוק לשימוש הוגן. בית המשפט לערעורים אישר את פסק הדין המקוצר של בית המשפט המחוזי באוקטובר 2015, וקבע כי "הפרויקט של גוגל מספק שירות ציבורי מבלי להפר את חוק הקניין הרוחני".
מונופול.
גוגל הואשמה במקרים שונים בכך שניצלה את כוחה כמונופול בתחום מנועי החיפוש כדי למנוע תחרות. עיקר המהלכים במישור זה בוצעו על ידי האיחוד האירופי, אך לא רק.
ב-2015 פתחה נציבות התחרות של האיחוד האירופי בהליכים נגד חברת גוגל, בחשד שניצלה לרעה את כוחה המונופוליסטי בתחום מנועי החיפוש. ביוני 2017 הטילה הממונה על ההגבלים העסקיים באיחוד האירופי קנס בסך 2.42 מיליארד יורו על אלפאבית, חברת האם של גוגל, בנימוק שמנוע החיפוש העניק עדיפות לשירותי השוואת מחירים הקשורים לגוגל. החברה ערערה על הקנס בבית הדין הכללי של לוקסמבורג. בשנת 2018 הטיל האיחוד האירופי קנס נוסף על גוגל - 5 מיליארד יורו בגין הפרת תקנות הגבלים עסקיים. במרץ 2019 הטיל נציבות ההגבלים העסקיים האירופית קנס של כ-1.5 מיליארד אירו בשל פגיעה בפרסומות של מתחרים.
לאחר איסוף ממושך של ראיות, הגיש באוקטובר 2020 משרד המשפטים האמריקאי תביעה נגד גוגל, בטענה שהפרה מספר חוקי הגבלים עסקיים גם בארצות הברית על מנת לקבע את מעמד החברה כמונופול וכשומר סף של האינטרנט. אל התביעה הצטרפו תובעים כלליים מ-11 ממדינות ארצות הברית. בין היתר נטען בתביעה שהיא מנצלת את כוחה כמונופול מול מתחרותיה בתחום הפרסום המקוון. משרד המשפטים האשים את גוגל בפגיעה בתחרותיות באמצעות תשלום לחברות טלפונים ניידים שיטמיעו את מנוע החיפוש של גוגל כברירת מחדל בטלפונים. בהמשך תובעים מ-38 מדינות וטריטוריות בארצות הברית הגישו תביעה נוספת.
אפליה מגדרית.
בשנת 2017 הואשמה גוגל באפליה מגדרית על ידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית.
גוגליזציה.
"גוגליזציה" הוא מונח שנטבע על ידי ג'ון בטל ואלכס סלקאבאר בשנת 2003. המונח נגזר מהמילה גלובליזציה, ומביע את התפיסה לפיה גוגל משולבת בחיי היומיום של בני האדם בכל רחבי הגלובוס.
נמל חופשי
נמל חופשי או אזור סחר חופשי (באנגלית Free port או Foreign-Trade Zone; באיטלקית porto franco) הוא שטח מתוחם בנמל, שבו המדינה הריבונית שבתחומה הוא נמצא מגבילה או מוותרת על חלק מזכויותיה כריבון, בדרך כלל בכל הקשור לגביית מסים ומכסים. בעבר נהנו חלק מהנמלים החופשיים גם ממידה של אוטונומיה פוליטית, והונג קונג שימשה דוגמה לכך.
הביטוי "נמל חופשי" עשוי להתייחס גם ל"אזור סחר חופשי" שאינו משתרע בהכרח בקרבתו המיידית של נמל, ובשדות תעופה רבים בעולם קיים אזור חופשי הפועל לפי עקרון הנמל החופשי, אך הוא מכונה בדרך כלל "אזור פטור ממכס" או "אזור בינלאומי".
מדינות רבות הכריזו על הקמת נמל חופשי או אזור סחר חופשי באזורי ספר או באזורים מתפתחים, במטרה להופכם לאטרקטיביים בשוק הסחר העולמי ולמשוך אליהם משקיעים. הכרזת נמלים חופשיים לוותה פעמים רבות בהקמת אזורי אחסון ותעשייה על פני שטח נרחב, שהביאו לביסוס הנמל החופשי כמרכז מסחרי.
ישראל.
בישראל הוכרזה העיר אילת ונמלה כאזור סחר חופשי מאז 1985 ועל כן לא חלה בתחומה חובת תשלום מע"מ (פרט לסיגריות ומוצרים בודדים).
מזרה
טורקים מסכתים
בהאר סומך
בהאר סומך (באנגלית: Bahar Soomekh; בפרסית: بهار سومخ‎; נולדה ב-30 במרץ 1975) היא סוכנת נדל"ן ובעברה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית-יהודייה ילידת-איראן. נודעת בזכות תפקידיה בסרטים "התרסקות", "משימה בלתי אפשרית 3" ו"המסור 3".
ביוגרפיה.
בהאר סומך נולדה בטהראן שבאיראן, למשפחה יהודית-פרסית דתית. "סומך" הוא שם נפוץ בקהילה היהודית באיראן, "בהאר" משמעו "אביב" בפרסית. מוצאה של אמה של סומך מטהראן, ואביה מהמדאן. היא היגרה עם הוריה ואחותה הצעירה ממנה, הפרופסורית סאבה סומך, ללוס אנג'לס ב־1978, שנה לפני תחילתה של המהפכה האיראנית.
היא למדה באקדמיית סיני עקיבא, ובתיכון בוורלי הילס, שם ניגנה בכינור בתזמורת הבית ספרית. היא ניגנה בכינור במשך 13 שנים. לסומך יש תואר ראשון בלימודי סביבה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. אחרי הלימודים, היא טיילה לכל אורך אירופה. לאחר חזרתה, סומך החלה לעבוד כמנהלת מכירות בשואוטיים נטוורקס, ובמקביל לקחה שיעורי משחק כדי להגשים את חלומה להיות שחקנית.
קריירה.
בתחילת קריירת המשחק שלה, סומך התארחה במספר סדרות טלוויזיה, בין היתר ב-"ג'אג ו-"24". בסופו של דבר היא עזבה את העבודה היומיומית שלה כדי להמשיך לשחק במשרה מלאה וקיבלה את תפקידה בסרט "התרסקות" פחות משלושה חודשים לאחר מכן. תפקיד הפריצה של סומק הגיע בתור דורי בסרט זוכה פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, "התרסקות" בבימויו של פול האגיס. היא המשיכה עם תפקידים בסרטים "סוריאנה" וב"משימה בלתי אפשרית 3".
בשנת 2005 היא נבחרה לאחת ממאה האנשים היפים ביותר של מגזין פיפל.
בשנת 2006, היה לה תפקיד ראשי בתור ד"ר לין דנלון בסרט האימה "המסור 3". לסומק היה תפקיד חוזר כמרגו בסדרת הטלוויזיה "שחר האתמול" ברשת ABC. לאחר מכן, ביצעה הופעות אורח בסדרות כמו "הלוחשת לרוחות", "קאסל", "הורים במשרה מלאה" ו-"CSI". תפקידה הקולנועי האחרון היה בסרט "Just like a Woman".
בשנת 2014 בהאר החליטה לפרוש מקריירת משחק, לאחר שאזור דרום קליפורניה חווה אובדן משרות בתעשיית הקולנוע למיקומים אחרים, ובשל כך פתחה בקריירת נדל"ן באזור מחוז לוס אנג'לס כדי להישאר קרובה למשפחתה.
חיים אישיים.
בשנת 2001, לאחר זוגיות של שנתיים, בהאר התחתנה עם קלייטון פרך, סמנכ"ל תפעול בחברת השכרת ציוד למסיבות, שהתגייר לפני נישואיהם. לבני הזוג שלושה ילדים והם מתגוררים בלוס אנג'לס. אחד מילדיהם, עזרא פרך (יליד 2005), נולד עם מוגבלות. הוא זכה במדליית כסף כפולה בתחרות האמריקאית של המשחקים הפאראלימפיים בשנת 2019, ונבחר כפיינליסט בתחרות SportsKid של מגזין ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2014.
רוסודן, מלכת גאורגיה
רוסודן, מלכת גאורגיה (בגאורגית: რუსუდანი; רוּסוּדַני; 1194-1245) מבית בגרטיוני, הייתה מלכת הממלכה הגאורגית המאוחדת מ-1223 ועד 1245.
חייה.
רוסודן נולדה כבתם של תמר ודוד סוסלן, וירשה את המלוכה מאחיה גיאורגי הרביעי לשה, שמותו ב-18 בינואר 1223 סימל את תחילת סופו של תור הזהב בגאורגיה. רוסודן עצמה הייתה חלשה מכדי לשמר את הממלכה שהצליחו ליצור אבותיה.
בסתיו 1225, הותקפה הממלכה הגאורגית על ידי השאח החווארזמי ג'לאל אד-דין מינגבורנו (جلال الدین منکبرنی), שנרדף בידי המונגולים. הוא דרש בשחצנות מהשלטון הגאורגי לתמוך במלחמתו כנגד האימפריה המונגולית, ומשלא נתמלאה בקשתו הרס והחריב הרבה מכוחה ושיגשוגה של הממלכה הגאורגית, כשהוא מותיר את הממלכה ללא הגנה מול התוקפנות המונגולית. בקרב גארני, שנערך באותה שנה, תקף מינבורנו את ארמון המלכות בטביליסי, והמלכה רוסודן נאלצה להעתיק את הבירה לכותאיסי, כאשר טביליסי הושמה במצור. במהלך הקרבות עברה השליטה בחלקיה השונים של העיר מיד ליד. ב-9 במרץ 1226 כבש מינבורנו את טביליסי. מעל מאה אלף איש איבדו את חייהם כאשר נפלה העיר בידי החווארזמים. תושבי העיר נצטוו להמיר את דתם לאסלאם, ומשלא עשו זאת נטבחו.