קלטרווה התפרסם במיוחד לאחר שזכה בתחרות בבניית גשר "באק דה רודה" בברצלונה לקראת המשחקים האולימפיים בעיר. כמו כן עיצב את מרכז התחבורה של מרכז הסחר העולמי בניו יורק ואת הכפר האולימפי באתונה. בישראל עיצב קלטרווה את גשר המיתרים בפתח תקווה המיועד להולכי רגל, את גשר המיתרים בירושלים עליו עוברת הרכבת הקלה וכן הולכי רגל, ואת אובליסק הטכניון.
קלטרווה תכנן בניין האמור להיבנות בשיקגו בגובה של 609 מטר (2,000 רגל) האמור להיות הגבוה בארצות הברית עם סיום בנייתו. מבנים נוספים שתכנן: תחנת רכבת חדשה בלייז' (בבנייה) וטרמינל חדש בשדה התעופה של בילבאו (וכן גשר בעיר). קלטרווה היה גם אמור להיות אחראי על בניית מגדל נח'יל בדובאי, שהיה מתכונן לקחת ממגדל בורג' ח'ליפה את תואר המגדל הגבוה ביותר בעולם בגובה של 928 מטרים.
סגנונו המיוחד של קלטרווה קל לזיהוי במבט ראשון, ומתאפיין בצבע לבן, שימוש נרחב בכבלים, בקשתות, בקורות ובזכוכית ליצירת אפקט "שקוף" וצורות אורגניות. המבנים שלו מזכירים לעיתים קרובות צורות מעולם הטבע כמו עצים או ציפורים.
שרף (מסוק)
המסגד הכחול
המסגד הכחול, כפי שהוא מכונה ברחבי העולם, או מסגד הסולטאן אהמט (בטורקית: Sultanahmet Camii) הוא מסגד באיסטנבול, שנבנה בין השנים 1609 עד 1616 בפקודת הסולטאן אהמט הראשון, על שמו קרוי המסגד, ובו מקום קבורתו של הסולטאן.
המסגד נמצא בחלק העתיק של איסטנבול, במקום בו היה מרכז העיר קונסטנטינופול עת הייתה בירת האימפריה הביזנטית, אל מול האיה סופיה. מוזיאון איה סופיה היה במקור כנסייה נוצרית. המסגד נבנה במכוון אל מול הכנסייה, ובסגנון הדומה לה, על מנת להראות כי הבנייה האסלמית יכולה להתעלות על הבנייה הנוצרית. כיום משמש המסגד כמקום תפילה פעיל, והוא סגור לכניסת מבקרים בשעות התפילה.
המסגד נודע בשם "המסגד הכחול" בשל האריחים הכחולים מהעיר איזניק המצפים את קירותיו הפנימיים (אף שהצבע דהה במהלך השנים).
בניית המסגד.
אדריכל המסגד, סדפקאר מהמט אגה, שהיה אדריכל החצר המלכותית, קיבל הוראה מהסולטאן לא לחסוך בהוצאות ולבנות את המבנה האיסלמי היפה בעולם. צורת המסגד רבועה וגודלה 64 על 72 מטרים.
כיפת המסגד נתמכת על ידי ארבעה עמודים גדולים וכל על חצאי קשתות. קוטר הכיפה 33 מטרים וגובהה 43 מטרים.
מסגד הסולטאן אהמט ייחודי בכך שהיה המסגד היחיד בטורקיה ולו שישה מינרטים - אותו מספר מינטרים שהיה אז במסגד אל-חראם בעיר מכה. הסולטאן ספג ביקורת של חכמי הדת באותה עת, על הניסיון להשוות את חשיבות המסגד למקום הקדוש ביותר לאסלאם במכה, ועל כן נאלץ לממן בניית מינרט שביעי במכה.
קירות המסגד מצופים בלמעלה מ-20,000 אריחים מצוירים ביד, אשר יוצרו באיזניק. המסגד מואר על ידי 200 חלונות צבועים (ויטראז') וכן מנורות שמן.
קירות המסגד מקושטים בפסוקים מהקוראן שנכתבו על ידי גדול הקליגרפים באותה עת - סייד קאסם ע'ובארי.
מסגד הסולטן אחמט
חוק סטפן-בולצמן
חוק סטפן־בולצמן הוא חוק פיזיקלי הקובע כי שטף הקרינה הנפלט מגוף שחור הוא פרופורציוני לחזקה הרביעית של הטמפרטורה שלו. לחוק חשיבות רבה באסטרופיזיקה, כיוון שהוא עוזר לקבוע את הגודל המוחלט של כוכב בהינתן הטמפרטורה שלו, שאותה ניתן למצוא בעזרת חוק וין.
החוק נוסח באופן אמפירי על ידי הפיזיקאים יוזף סטפן האוסטרי ממוצא סלובני ותלמידו לודוויג בולצמן האוסטרי באופן נפרד ועצמאי, כתוצאה מתצפיות בקרינת גוף שחור. הניסוח המתמטי של החוק הוא:
formula_1
כאן formula_2 הוא סך הקרינה הנפלטת ליחידת שטח ליחידת זמן, formula_3 היא טמפרטורת הגוף בקלווין ו־formula_4 הוא קבוע סטפן־בולצמן, שערכו
formula_5
אף על פי שבזמן ניסוחו היה חוק סטפן־בולצמן חוק אמפירי גרידא שסיבתו סתומה, כיום ידוע כי הוא תוצאה של חוק פלאנק, המתאר את קרינת הגוף השחור במדויק בכל אורך גל. כאשר סוכמים את הקרינה הנפלטת בכל אורכי הגל לפי התפלגות פלאנק, מקבלים את חוק סטפן־בולצמן. פלאנק חישב תאורטית את ערכו של קבוע סטפן־בולצמן באמצעות קבועים תרמודינמיים וקבוע חדש - קבוע פלאנק h, שמקורו במכניקת הקוונטים, וקיבל את הקשר האנליטי:
פיתוח מחוק פלנק.
ניתן להגיע לחוק סטפן־בולצמן על ידי חישוב הקרינה של משטח קטן של גוף שחור הפולט לתוך חצי ספירה. הפיתוח עושה שימוש בקואורדינטות ספריות, כאשר φ היא זווית ההגבהה ו־θ זווית האזימוט. המשטח של גוף השחור מונח על מישור xy, כאשר formula_7.
עוצמת ההארה שנפלטת ממשטח של גוף שחור נתונה על ידי חוק פלנק:
הביטוי formula_15 הוא העוצמה המוקרנת ממשטח בעל שטח formula_16 דרך מפתח זוויתי של formula_17 בתחום התדרים formula_18
חוק סטפן בולצמן
גוף שחור
בפיזיקה, גוף שחור הוא עצם אידיאלי הבולע באופן מושלם קרינה אלקטרומגנטית בכל אורכי הגל, ללא החזרה או העברה. גוף שחור פולט קרינה אלקטרומגנטית באופן התלוי אך ורק בטמפרטורה שלו, על פי חוק פלאנק. קרינה זו מכונה קרינת גוף שחור.
במציאות, גוף שחור מתאר בקירוב טוב משטחים רבים, בעיקר משטחים טבעיים. קיימים גם מכשירים המדמים גוף שחור בדיוק גבוה, לשימושים תעשייתיים ומדעיים.
גוף אפור ואמיסיביות.
במציאות לא קיים גוף שחור אידיאלי, אך נוח להשתמש במודל גוף שחור והוא משמש קירוב טוב לחומרים רבים בטווח רחב של אורכי גל. חומרים רבים קורנים באופן דומה לגוף שחור, אך ביעילות קטנה מ־1 וקבועה בקירוב. ניתן לעשות שימוש במדד האמיסיביות לתיאור היחס שבין הפליטה של גוף אפור לפליטה של גוף שחור. על פי חוק קירכהוף יחס זה זהה למקדם הבליעה של הגוף. האמיסיביות בדרך כלל איננה מספר קבוע אלא פונקציה של אורך הגל (או התדירות) והטמפרטורה, אך במקרים רבים היא קבועה לטווח צר מסוים, למשל באורכי גל של מצלמה תרמית 3–5 מיקרון או בטווח 8–12 מיקרון.
גוף שחור מלאכותי.
עבור שימושים מדעיים ותעשייתיים, נדרש לעיתים מקור קרינה המדמה גוף שחור. לעיתים נדרש רק מקור בעל התפלגות קרינה ידועה, ובמקרה זה ניתן להשתמש למשל בנורת להט שהיא גוף שחור מצוין בכל תחום אורכי הגל הנראה ותת־אדום. קיימות נורות המכוילות בזרם חשמלי מסוים להיות בטמפרטורה מדויקת, למשל 2850 קלווין שהיא נורה סטנדרטית. לטמפרטורות גבוהות יותר, עד 3200 קלווין, ניתן להשתמש בנורת הלוגן.
כאשר נדרשים, בנוסף להתפלגות הקרינה, גם אחידות קרינה מפני שטח מסוים, או סך של עוצמה מדויקת, משתמשים ב"גופים שחורים" תעשייתיים. לגופים הללו משתמשים בצבע שחור מיוחד שנשאר "שחור", כלומר בולע מאוד, בתחום רחב של אורכי גל מעל־סגול ועד תת־אדום. גופים אלו ניתנים לחימום או קירור לטמפרטורה מדויקת (אלפית מעלה צלזיוס ואף פחות) באחידות גבוהה.
גוף שחור שקוע (cavity blackbody) הוא בדרך כלל גוף מחומר מתכתי או קרמי מחומם, בעל שקע בצורת חרוט קעור, המצופה בצבע שחור מתאים. פתח החרוט הוא המשטח שנחשב לגוף השחור, ובדרך כלל מהווה קירוב מצוין עם אמיסיביות מעל 0.99, וקוטר קטן בדרך כלל עד 5 ס"מ. גופים אלו גם מגיעים לטמפרטורות גבוהות של מעל 1000 מעלות צלזיוס.
גוף שחור מישורי עשוי בדרך כלל מפלטת נחושת הניתנת לחימום וקירור, מצופה בצבע שחור מתאים. גופים אלו יכלים להיות גדולים יותר, עד כחצי מטר לגוף סטנדרטי, אך טווח הטמפרטורה נמוך יותר והאמיסיביות (מידת הקירוב לגוף שחור אידיאלי) נמוכה יותר בדרך כלל. גופים אלו משמשים למשל לכיול האחידות של מצלמה תרמית.
לחימה בעצימות נמוכה
עימות בעצימות נמוכה או עימות מוגבל הוא אסטרטגיה צבאית למלחמה במלחמת גרילה ובטרור בשטח אזרחי.
בתפיסה זו המטרה היא להגביל את מספר הנפגעים האזרחיים ולאפשר שגרה אזרחית כמידת האפשר (בין אם משיקולים הומניים או דעת קהל) ועם זאת לנסות ולמגר את הטרוריסטים שנטמעים בלב האוכלוסייה האזרחית בפעילות נקודתית ובטקטיקות של לוחמה זעירה. אחת מהתפיסות של האסטרטגיה הזו הייתה להגיב באופן מידתי ומדורג לפעילות הצד השני, כדי לשמר את עקרון ההרתעה תוך פגיעה מינימלית בחפים מפשע.
עימות בעצימות נמוכה בישראל.
רצועת הביטחון בדרום לבנון.
בשנים 1985-2000 החזיק צה"ל ברצועה של מוצבים בדרום לבנון, בסיוע צבא דרום לבנון שהורכב מתומכי ישראל וצויד על ידה. מטרת הרצועה הייתה ליצור חוצץ בין בסיסי ארגוני הטרור לבין יישובי הצפון (מטולה, קריית שמונה, נהריה וכדומה).
החיילים שהחזיקו בקו היוו מטרות לארגוני הטרור, בראשות אמל וחזבאללה. בתקופה זו נאלץ צה"ל להתמודד עם מארבים, מטעני חבלה בצירים (ובפרט מטעני צד), התקפות צלפים, התקפות מאזורים עם צמחייה עבותה, פשיטות על מוצבים והפגזות ברקטות, טילי נ"ט או פצצות מרגמה.
כדי להתמודד עם איומים אלה הקימו בצה"ל מספר יחידות נבחרות, שהתמחו בתוואי הלבנוני, בהן:
כמו כן, ניצל צה"ל את העליונות האווירית שלו כדי להשמיד מטרות טרור באמצעות מסוקי קרב.
מישור התמודדות נוסף היה מיגון:
בסופו של דבר, צה"ל הצליח להקטין בהדרגה את האבדות לכוחותיו ולפגוע במאות מחבלים. למרות זאת, הלחץ הציבורי לצאת מלבנון גדל ובשנת 2000, בעקבות הוראתו של ראש הממשלה דאז אהוד ברק יצא צה"ל מלבנון.
האינתיפאדה השנייה.
צה"ל עשה שימוש נרחב באסטרטגיה זו באינתיפאדה השנייה, תוך פיתוח תורת לחימה מתאימה בעקבות הפקת לקחים מעימותו הקשה עם החזבאללה בלבנון. כדי לבצע את התפיסה הזו השתמשו ב: