ב-1978 פתחו יריב בן אהרן ומוקי צור את "הסדנה הבין-תחומית" בסמינר אפעל בה הודגש לימוד מקצועות היהדות לא כלימוד פרונטלי בלבד אלא כחוויה השתתפותית. הסמינר המשיך לאחר מכן במסגרת המכון לחינוך ציוני באורנים. בין המשתתפים הבולטים בסמינר ניתן למנות את מוטי זעירא, שי זרחי, רות קלדרון (שהקימה את בית מדרש אלול ואת מכללת עלמא, שניים מהמוסדות המרכזיים בהתחדשות היהודית החילונית). מוטי בר-אור, מבוגריה הראשונים של ישיבת הר עציון, שלמד בצפת, הציע לשלב לימודים של תלמידי ישיבה אורתודוקסים עם מנחים מהסמינר באורנים, תהליך שהבשיל לחוגים ולבתי מדרש משותפים ששיאם בארגונים כגון "קולות", בית מדרש "אלול" ועוד.
לאחר רצח יצחק רבין הוקם ארגון בינ"ה הממשיך אף הוא חלק מהכיוונים של חוג שדמות.
ביקורת על חוג שדמות.
הביקורת על החוג ודרכו הגיעה ומגיעה מכל הקשת של הציבוריות הישראלית. בראשיתו הזדעזעו ממנו האבות המייסדים של הציונות הסוציאליסטית החלוצית מתוך מה שנראה כמהלך ריאקציונרי של חזרה בתשובה, זניחת ערכי ההומניזם, אחוות העמים מחד ושל ערכי החירות והליברליזם מאידך. היו שראו בעיסוק האובססיבי והאינדיבידואלי בתרבות וביהדות פירור היסודות השיתופיים המלכדים של החברה הקיבוצית העובדת. כן התקוממו המבקרים על מתן קדימות לערכים קדומים על פני ערכי הקידמה והמדע, שעמדו אף הם ביסוד התנועה הקיבוצית. גם מה שנראה כהתבססות על תפילה ועל פניה לאלוהים בא בסתירה לאמונה במרכזיותו של האדם ובכוחו לפעול בלי הסתייעות בכוחות עליונים.
מאידך, הוטחה ביקורת על כך שהחוג לא יצר יצירה קוהרנטית שלמה. הוא לא יצר תוכנית לימודים ולא ספרות קאנונית (בניגוד לספרים מחקריים ופופולריים רבים), הוא לא יצר, כפי שציפו חלק ממנו, "זרם יהודי-קיבוצי" חדש משמעותי. כמו כן לא זכה החוג לתרגם את רעיונותיו לעשייה פוליטית או חברתית נרחבת.
ביקורת מוטחת בחוג גם משום שהוא עומד ביסוד הטשטוש בין דתיות לחילוניות בחברה הישראלית, טשטוש מולו מתעצמת, לדברי המבקרים, תנועת היהדות החרדית וש"ס כאלטרנטיבות נהירות המספקות תשובות ברורות.
פנגיורישטה
פָּנַגְיוּרִישְטֶה (בבולגרית: Панагюрище) היא עיר במערב מרכזה של בולגריה, הרביעית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק. שוכנת 91 קילומטרים מהבירה סופיה ו-43 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק. שמה נגזר מהמילה היוונית "פאנגיורי", שמשמעה "יריד".
היסטוריה.
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-3 לפנה"ס. שרידי יישוב מאורגן המצויים בסמיכות לעיר מתוארכים למאה ה-5 לפנה"ס. בשלהי 1949 במהלך עבודות להרחבת מפעל לאריחים המצוי בפאתי העיר, נתגלו כלי זהב מתקופת הממלכה התראקית ובכלל זה מערכת כלי אוכל. מה-8 בדצמבר 1949 מוצג האוסף לציבור ונודע בשם האוצר מפנגיורישטה. במהלך המאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ובמקום נתגלו שרידי קברים רומים מ-המאה ה-4. בהמשך עבר האזור לחזקת האימפריה הביזנטית וב-821 נכבש על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה. בשלהי המאה ה-14 נכבש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית ולאחר החרבת בירת האימפריה הבולגרית השנייה טרנובו הגיעו פליטים רבים לכפר שבאותה העת נקרא אָסֶנֶוְוצִי והיה סמוך למיקומה של העיר המודרנית. במהלך המאה ה-15 נערך במקום יריד שבועי ובסמוך לכפר אסנווצי התפתח יישוב שהיה גם מרכז מסחרי, מנהלי וצבאי עות'מאני. מקובל לייחס את מועד הקמת היישוב המודרני לתקופה זו.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיירה על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותרה חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג שליט נסיכות בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות והעיירה עברה לחזקת בולגריה.
כלכלה ודמוגרפיה.
באזור העיר מצויים מכרות ומפעלי עיבוד נחושת וכן מפעלי טקסטיל ומזון. בפנגיורישטה תחנת רכבת המצוייה על הקו סופיה – פלובדיב וכן מספר כבישים בין עירוניים. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובעשור הראשון של המאה ה-21 קטן מספרה ב-8.5%. 49.21% הם גברים ו-50.79% הן נשים. 97.3% מקרב האוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 2.2% הם צוענים ו-0.2% ממוצא טורקי.
אקלים.
בפנגיורישטה שורר אקלים ממוזג כאשר ערכי הטמפרטורה הממוצעים נעים ממינוס 1.1oc בינואר ועד 20.6oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 560 מילימטרים.
פאנאגיורישטה
פנאגיורישטה
הכניסו את הליצנים
המפקד העליון של הכוחות המזוינים הרוסיים
TLV עושים את תל אביב
ג'רי ברוקהיימר
ג'רום לאון "ג'רי" ברוקהיימר (באנגלית: Jerome Leon "Jerry" Bruckheimer; נולד ב-21 בספטמבר 1943) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה יהודי אמריקאי זוכה עשרה פרסי אמי. הפיק למעלה מ-50 סרטים, אחראי על להיטי קולנוע גדולים, בהם: "ארמגדון", "בלאק הוק דאון", "פרל הארבור", "הפריצה לאלקטרז", "אהבה בשחקים", "פלאשדאנס", טרילוגיית "השוטר מבברלי הילס", סדרת סרטי "שודדי הקאריביים" ו"אוצר לאומי".
קורות חיים.
ברוקהיימר נולד בדטרויט, מישיגן לזוג מהגרים מיוצאי יהדות גרמניה. למד ב"תיכון מאמפורד" לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת אריזונה, את לימודיו באוניברסיטה סיים עם תואר בפסיכולוגיה. במקביל התעניין בתחום הצילום, ולאחר שסיים את לימודיו עבד בתחום הפרסום בדטרויט ובניו יורק, והפיק מספר פרסומות שהובילו אותו לעבור ללוס אנג'לס למטרת הפקת סרטי קולנוע.
ברוקהיימר נישא פעמיים, נישואיו הראשונים היו לבוני ברוקהיימר. כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס עם אשתו השנייה, הסופרת לינדה ברוקהיימר. לברוקהיימר יש בת חורגת בשם אלכסנדרה.
חברת ההפקה שבבעלותו ממוקמת בעיר סנטה מוניקה.
תחילת הדרך בהוליווד.
הסרט הראשון אותו הפיק ברוקהיימר בתחילת שנות ה-70 היה מותחן הפשע "היי שלום אהובתי". בתחילת שנות ה-80 הפיק את "ג'יגולו אמריקאי" ו"קללת אנשי החתול" בהן עבד עם פול שרדר. כן הפיק את "גנב" ואת "פלאשדאנס", להיטו הראשון של ברוקהיימר אשר גרף למעלה מ-200 מיליון דולר ברחבי העולם; בסרט הזה החל לשתף פעולה עם מפיק הקולנוע דון סימפסון.
בשנת 1984 הפיק את קומדיית הפשע "השוטר מבברלי הילס", הסרט הראשון גרף למעלה מ-300 מיליון דולר והביא להפקת שני סרטי המשך, שגרפו למעלה מ-400 מיליון דולר.
לאחר מכן הפיק שני סרטים בכיכובו של טום קרוז ובבימויו של טוני סקוט, "ימי הרעם" ו"אהבה בשחקים", שני הסרטים היו שוברי קופות וקיבלו מועמדויות לפרס אוסקר.
אחרי ארבע שנות הפסקה חזר עם שוברי הקופות "סיכון מחושב" ו"כוננות מיידית", סרט שלישי בו עבד עם טוני סקוט שהיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר.
בשנת 1995 שיתף ברוקהיימר פעולה עם במאי קליפי מוזיקה מייקל ביי בסרט הפעולה "בחורים רעים" בכיכובם של ויל סמית ומרטין לורנס; בשנת 2003 יצרו השניים סרט המשך שהצליח בקופות.
בשנה שלאחר מכן נפטר דון סימפסון, האדם הקרוב ביותר אל ברוקהיימר במהלך שנותיו הראשונות בהוליווד ובהצלחותיו. השניים עבדו ביחד על 11 סרטים, הפרויקט המשותף האחרון שלהם היה "הפריצה לאלקטרז", השני מבית היוצר של מייקל ביי; ברוקהיימר הקדיש את הסרט לזכרו של סימפסון.
סרטו הרביעי עם טוני סקוט היה מותחן הריגול "אויב המדינה", בנוסף הפיק ברוקהיימר את מותחן האקשן של סיימון ווסט "קון אייר".
ההפקות הגדולות.
בשנת 1998 הפיק ביחד עם מייקל ביי את סרט האסונות "ארמגדון", לסרט קיבל ברוקהיימר תקציב של 145 מיליון דולר והתוצאה הייתה להיט הקופות הגדול ביותר של שנת 1998, שהכניס למעלה מ-500 מיליון דולר וקיבל ארבע מועמדויות לאוסקר.
בשנת 2000 הפיק את דרמת הספורט "לזכור את הטיטאנים", מותחן הפשע "עקיצה ב-60 שניות" ועם הדרמה המוזיקלית "חופשיות על הבר".
בשנת 2001 חבר למייקל ביי בפעם הרביעית כדי להפיק את דרמת המלחמה הרומנטית "פרל הארבור" אשר מספרת על הרקע למתקפה על פרל הארבור בנמל צי ארצות הברית שבהוואי ועל מתקפת הפתע היפנית עצמה; הסרט גרף בקופות למעלה מ-450 מיליון דולר וקיבל 4 מועמדויות אוסקר, מהן זכה בפרס אחד.
עבודתו הבאה הייתה בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", שיצר ביחד עם סר רידלי סקוט לצורך עשיית הסרט שמבוסס על קרב מוגדישו, נסעו ברוקהיימר וצוותו לרבאט במטרה להתאים את צילומי הסרט לאותה תקופה בסומליה. הסרט הצליח בקופות וזכה בשני פרסי אוסקר.
הפרויקט הבא של ברוקהיימר היה ", שהכניס למעלה מ-650 מיליון דולר וקיבל חמש מועמדויות לאוסקר. את סט הצילומים בחרו ברוקהיימר וגור ורבינסקי למקם באי סנט וינסנט שבאיים הקאריביים.
סרט ההמשך " הוא הסרט המכניס ביותר שהפיק (למעלה ממיליארד דולר) והיחיד בסדרה שזכה בפרס אוסקר. החלק השלישי, "" הופק בסכום שיא של 300 מיליון דולר, הסכום הגדול ביותר שהוקצה לברוקהיימר, והכניס 960 מיליון דולר.
ב-2004 הפיק את מותחן ההרפתקאות "אוצר לאומי". הצלחת הסרט הובילה לסרט המשך שיצא ב-2007. סך ההכנסות משני הסרטים עומד על כ-800 מיליון דולר.
סרטים נוספים בהפקתו היו: "ורוניקה גארין", "המלך ארתור", "דז'ה וו", "קנגורו ג'ק", "דרך התהילה" ו"כוח ג'י", סרט האנימציה הראשון בהפקתו של ברוקהיימר.
ב-2010 הפיק את "" ואת סרט הפנטזיה "שוליית המכשף".
בשנת 2021 ייקח חלק בהפקת הסרט "", סיקוול לסרט המצליח משנת 1986 "אהבה בשחקים". בשנת 2022 ייקח חלק בהפקת הסרט "Secret Headquarters" בכיכובו של אוון וילסון.
הפקות טלוויזיוניות.
ברוקהיימר התחיל את הקריירה שלו בהפקת פרסומות של מותגים כלל עולמיים, בהם "פפסי".