יליד אנגליה בשלהי המאה ה-17, הורניגולד החל את דרכו הפיראטית בשנת 1713, ותקף אוניות סוחר באיי בהאמה. הוא עזר להקמת "רפובליקת הפיראטים" בנסאו ובשנת 1717 היה רב החובל של אחת הספינות המסוכנות ביותר באזור, שנקראה ״הריינג'ר״. באותה העת הוא מינה לסגנו את אדוארד טיץ', הידוע כ"שחור הזקן". הצוות שלו לא תקף אוניות בריטיות במהלך הקריירה שלו, בסופו של דבר נמאס לצוות שלו מהטקטיקה הזאת, הוא הוחלף כרב חובל. בדצמבר 1718, הורניגולד קיבל חנינה של המלך על פשעיו והפך לצייד של פיראטים. הוא רדף אחרי בני בריתו לשעבר, מטעם מושל הבהאמה, וודס רוג'רס. הוא נהרג כאשר ספינתו התנגשה בשונית ליד ״ספרד החדשה״ (מקסיקו) בעונת ההוריקנים של 1719.
קריירה ראשונה.
ראשית חייו של הורניגולד אינם מתועדים, אף שלעיתים נטען שהוא נולד במחוז האנגלי נורפוק, שם מופיע שם המשפחה הורניגולד או הורנגולד. אם כי, ייתכן שהוא שירת לראשונה בספינות ים על סיפון הנמל הביתי שלהן היה קינגס לין או גרייט ירמות'. מעשי הפיראטיות המתועדים הראשונים שלו התרחשו בחורף 1713–1714, כאשר לצד עמיתיו השודדים - דניאל סטילוול, ג'ון קוקרם וג'ון ווסט כדי לאיים על ספינות סוחר מול החוף של פרובידנס החדשה ובירתה נסאו. שם הוא הקים את רפובליקת שודדי ים'. הורניגולד עצמו הפליג על ספינה בשם מריאן.
עד שנת 1717, הורניגולד היה בפיקוד על ספינה עם שלושים תותחים שוכנתה ״הריינג'ר״, שהייתה כנראה הספינה החמושה ביותר באזור וזה איפשר לו לתפוס בקלות כלי שיט אחרים.
סגנו של הורניגולד בתקופה זו היה אדוארד טיץ', שלימים היה ידוע יותר בשם הפיראט שחור הזקן. כאשר הורניגולד קיבל את הפיקוד על הריינג'ר, הוא העביר את הפיקוד של ספינתו הקודמת לאדוארד טיץ'. באביב 1717 תפסו שניהם במבצע מהיר שלוש אוניות סוחר, האחת נשאה 120 חביות קמח לכיוון הוואנה, האחרת ספינה ברמודי עם מטען אלכוהול והשלישית פורטוגזית שנסעה ממדירה עם מטען יין לבן.
במרץ 1717 תקף הורניגולד ספינת סוחר חמושה שנשלחה לאיי בהאמה על ידי מושל דרום קרוליינה לצוד שודדי ים. הסוחר נמלט מעבר לשרטון של קאט קיי. קברניטה דיווח מאוחר יותר, שהצי של הורניגולד גדל לחמש כלי שיט, עם צוות של כ -350 שודדי ים. באפריל 1717 הורניגולד פעל לצד קפטן נאפין (או נאפינג), ובזז כמה אוניות ליד ג'מייקה, פוארטו בלו וקובה לפני שהפך בעצמו לנרדף על ידי ווינצ׳לסי - ספינת מלחמה בריטית. באותה העת, הורניגולד תפס רופא בשם ג'ון האוול אך שחרר אותו לבסוף בנסאו. לאחר שנפרד מקפטן נאפין ביוני או ביולי, הם הפליגו יחד באופן ספורדי עד אוקטובר 1717.
הורניגולד מתועד כמי שתקף שיירה מול חופי הונדורס, אך כפי שאמר אחד הנוסעים של הספינה שנלכדה, לא פגעו בנוסעים. ב-9 בספטמבר 1717 פגשו הורניגולד וטיץ' את קפטן סטד בונט ואת ספינתו ״נקמה״. בונט שנפצע בקרב, העביר את הפיקוד על הספינה אל טיץ'. באוקטובר הצטרפה אליהם ספינה נוספת.
הפלה וחנינה.
למרות עליונותו הימית לכאורה, הורניגולד נזהר שלא לתקוף אוניות בריטיות, ככל הנראה כדי לשמור על מעמדו החוקי על היותו ״ שודד פרטי״, שפעל בחסות החוק הבריטי, נגד אויבי אנגליה במלחמת הירושה הספרדית. גישה קפדנית זו לא הייתה לטעמם של סגניו, ובקיץ 1716 נערכה הצבעה בקרב הצוותים של הצי שלו, האם לתקוף כל כלי שיט שיבחר. הורניגולד התנגד להחלטה והוחלף כרב החובל של ״מריאן״ על ידי סמואל בלמי. הוא המשיך בפעילות הפיראטית מנסאו עד דצמבר 1717, אז הגיעה השמועה על חנינה כללית לפיראטים שהציע המלך. הורניגולד הפליג לג'מייקה עם הריינג'ר ואחת הספינות האחרות בינואר 1718 וקיבל חנינה מהמושל. בהמשך הפך בעצמו לצייד של ספינות הפיראטים עבור המושל החדש של איי בהאמה, וודס רוג'רס.
החנינות מהמלך.
ב־5 בספטמבר 1717 הוציא המלך ג'ורג' הראשון את הכרזתו "לדיכוי שודדי ים בהודו המערבית". מסמך זה העניק חנינה לכל הפיראטים שנכנעו בעצמם לכל מושל או מושל קולוניאלי בתחום האימפריה הבריטית והובטח להם "דף נקי". עם זאת, ההכרזה לא הגיעה לאיי הודו המערבית, ולכן בדצמבר 1718 הוצאה הכרזה נוספת, הידועה בשם חנינת המלך משנת 1718, לאותה מטרה.
בשני המסמכים הללו לא רק שהפירטים קיבלו הבטחה ״לתיק נקי״, אלא שהוצע להם גם סכום כסף גדול עבור לכידת שודדי ים אחרים שאשמים בפיראטיות, רצח ובגידה נגד הוד מלכותו. ליתר דיוק, לכל קברניט שיפול בשבי, האחראי ללכידתו, יקבל 100 ליש"ט, שווה ערך ל -15,000 ליש"ט בשנת 2018, ולכל סגן הוענקה תמורה של 40 ליש"ט (6,200 ליש"ט). על כל חבר בספינת פיראטים הוכרז פרס מנקודה זו ואילך.
צייד פיראטים ומוות.
המושל רוג'רס נעתר לבקשתו של הורניגולד לחנינה, אך הוא הזמין אותו לסייע בתפיסת שודדי הים האחרים, בהם סגנו לשעבר טיץ' - שחור הזקן. הורניגולד אמור היה לבלות את החודשים הבאים בשייט בבהאמה בתפיסת מקורביו לשעבר. הוא עקב אחריהם אך לא הצליח לתפוס את צ'ארלס ויין, ותפס במקום זאת את מקורבו של ויין, ניקולס וודול ואחריו תפס את ג'ון אוגר, ששניהם קיבלו את אותה חנינה כמו הורניגולד, אך מאוחר יותר חזרו לעסוק בפיראטיות. בדצמבר 1718 כתב המושל רוג'רס למועצת המסחר בלונדון (שהייתה האחראית על האזור) שהוא משבח את מאמציו של הורניגולד לתקן את המוניטין שלו כפיראט על ידי תפיסת בעלי בריתו לשעבר.
בסוף 1719, ספינת הורניגולד נקלעה לסופת הוריקן אי שם בין ניו פרובידנס ל״ספרד החדשה״, והטילה אותה על שונית. האירוע מתועד במחקר נוכחי A General History of the Pyrates מאת צ'ארלס ג'ונסון, הקובע כי "ספינתו של קפטן הורניגולד, אחד מהפיראטים המפורסמים, הושלכה על הסלעים, והוא נספה. חמישה מאנשיו הצליחו לרדת לסירת קאנו וניצלו."
מיקומה הספציפי של השונית נותר לא ידוע.
ג'ורדן היל
ג'ורדן קרייג היל (באנגלית: Jordan Craig Hill; נולד ב-27 ביולי 1987) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2009–2017. בן דודו של הכדורסלן טרבור בוקר.
נעורים וקריירת מכללות.
היל נולד בעיר ניוברי שעל יד קולומביה בקרוליינה הדרומית, ובגיל 3 נפטרה אמו מסרטן השד. בנעוריו, הוריו של אחד מחבריו לכיתה מונו כאפוטרופוסים הרשמיים שלו.
בשנת 2006 הצטרף לאוניברסיטת אריזונה, יחד עם צ'ייס באדינגר, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה לוט אולסון בעונת הפרישה שלו. בעונתו השלישית והאחרונה באוניברסיטה, 2008/2009, רשם היל ממוצעים של 18.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים למשחק, ונבחר הן לחמישיית העונה והן לחמישיית ההגנה של העונה במחוז ה-Pac-10. באותה עונה הודחה אריזונה מטורניר אליפות המכללות בשלב שמינית הגמר, לאחר שהובסה מול אוניברסיטת לואיוויל בתוצאה 64–103.
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 2009 נלקח היל בבחירה השמינית, על ידי ניו יורק ניקס. ב-24 משחקיו עם הניקס קלע 4.0 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 2010, לאחר כחצי עונה בניו יורק, הועבר ליוסטון רוקטס במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות (עם סקרמנטו), בו עבר טרייסי מקגריידי לניקס. בתקופתו עם הרוקטס שימש היל כמחליפם מהספסל של לואיס סקולה וצ'אק הייז, ורשם ממוצעים של 5.6 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק.
במרץ 2012, לקראת סיומה של עונת , נשלח בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לדרק פישר ובחירת דראפט עתידית. בינואר 2013 נפצע היל בירך רגלו הימנית, ונאלץ לעבור ניתוח אשר השבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. בעונת רשם שיאי קריירה של 12.0 נקודות ו-7.9 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך הלייקרס סיימו את העונה במקום ה-14 באזור המערבי (מתוך 15), עם מאזן הניצחונות הנמוך בתולדות המועדון, 21–61 (25.6%).
בקיץ 2015 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס, ובעונתו היחידה בקבוצה קלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת שיחק עבור מינסוטה טימברוולבס, אך לאורך העונה שותף בשבעה משחקים בלבד. ביוני 2017 שוחרר מהקבוצה, ומאז לא שב לשחק.
יחסי סין–שווייץ
יחסי סין–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים במיוחד, אשר התחממו עוד יותר במהלך המאה העשרים ואחת.
הקשר הרשמי הראשון בין סין לשווייץ התרחש בשנת 1906. אמנה של ידידות בין שתי המדינות נחתמה בשנת 1918 והפכה את יחסי הרפובליקה הסינית–שווייץ ליחסים דיפלומטיים רשמיים.
שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה העממית של סין ב-17 בינואר 1950, והייתה אחת מהמדינות המערביות הראשונות לעשות כן. כאשר הכירה שווייץ ברפובליקה העממית של סין, היא חדלה דה פקטו מהכרה ברפובליקה הסינית (החולשת על שטח טאיוואן דהיום). הקשרים הראשונים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין שווייץ היו קשרים קרירים עקב המלחמה הקרה ואי סדר פוליטי בסין עצמה.
מאז שהוציא לפועל דנג שיאופינג את "מדיניות הדלת הפתוחה" בשנת 1979, החלו היחסים הדיפלומטיים בין שווייץ לסין בהתפתחות. בשנת 2015 חגגו שתי המדינות 65 שנים ליחסיהן הדיפלומטיים.
יחסים כלכליים.
החל משנת 2010, הרפובליקה העממית של סין היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של שווייץ ביבשת אסיה והשלישית בגודלה בעולם אחרי האיחוד האירופי וארצות הברית. הסכם סחר חופשי דו-צדדי בין שתי המדינות נחתם בבייג'ינג בשנת 2013 ונכנס לתוקפו ב-1 ביולי 2014. ההסכם כולל הסכמות על סחר בטובין ושירותים הניתנים לאזרחי שתי המדינות במדינה השנייה.