פיורפוי נולד בעיירה טונטון שבסאמרסט, ועזב את הלימודים בגיל 16. לאחר שהתפרנס מעבודות מזדמנות, כגון פועל בחווה לגידול חזירים, ונסע לטייל ברחבי אירופה, שב לביתו בגיל 18, והשלים את לימודיו. במהלך השלמת הלימודים החליט לפנות לקריירה של משחק, והחל ללמוד בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת לונדון. במקביל, התפרנס ממכירת גליונות של ה-Socialist Worker, ביטאון מפלגת הפועלים הסוציאליסטית (SWP) של בריטניה.
במהלך לימודיו, גילם את התפקיד הראשי במחזה הנרי החמישי. נציגים של רויאל שייקספיר קומפני התרשמו מהופעתו, והוא הצטרף לתיאטרון ב-1988. במסגרת הפקותיו של תיאטרון זה השתתף במקבת', הסערה, המלך ליר ומחזות נוספים. במהלך שנות ה-90 המשיך לנדוד בין תיאטראות. בין היתר, השתתף במחזה המלט בהפקת בריסטול אולד ויק (1991), וב"מותו של סוכן" בהפקת תיאטרון וסט יורקשייר (לצדו של ג'וד לאו, 1994). בסוף שנות ה-90 שב לרויאל שייקספיר קומפני, והשתתף ב"ילדי גן העדן" שהוצג בברביקן.
במקביל להופעותיו בתיאטרון, החל פיורפוי להופיע בתפקידי משנה בסדרות טלוויזיה החל מ-1990 ובקולנוע החל מ-1992. תפקידיו המשמעותיים הראשונים היו בסרטים "חדרי שינה" (1998) ו"מנספילד פארק" (1999), בו גילם את דמותו של טום ברטראם.
בראשית שנות האלפיים המשיך פיורפוי לגלם תפקידים קטנים יחסית בטלוויזיה ובקולנוע, עד שב-2005 לוהק לתפקיד מרקוס אנטוניוס בסדרת הטלוויזיה "רומא". בשנת 2009 מגלם פיורפוי את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "הנדבן" של רשת NBC, העוסקת בנער שעשועים אמיד שמחליט להקדיש את הונו לשיפור חייהם של אחרים.
פיורפוי הוזכר כמועמד לגלם את דמותו של ג'יימס בונד בסרט גולדן איי, אך בסופו של דבר נבחר לתפקיד פירס ברוסנן, שהמשיך לשלושה סרטים נוספים. עם פרישתו של ברוסנן, שוב הוזכר פיורפוי כמועמד, אך לתפקיד נבחר דניאל קרייג.
בשנת 2012 לוהק לתפקיד ג'ו קרול בסדרה "The Following" בה הוא מגלם רוצח סדרתי, הסדרה זכתה להצלחה רבה. באותה שנה שיחקה בתפקיד חוזר בסיטקום "אפיזודס". בשנת 2015 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "מומנטום".
בשנת 2016 החל לשחק בסדרת הדרמה המערבונית "האפ ולנארד", לצידו של מייקל קנת' ויליאמס. הסדרה ירדה מהמסך ב-2018 לאחר שלוש עונות ונחלה הצלחה רבה.
בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת המדע הבדיוני "פחמן משודרג" המשודרת בנטפליקס. בשנת 2019 שיחק בסרט "ידיד הדייגים".
בשנת 2019 שיחק בסדרת הדרמה "חינוך מיני".
בשנת 2020 החל לשחק בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "פניוורת'" בדמותו של קפטן גוליבר טרוי.
חיים אישיים.
פיורפוי אב לבן שנולד ב-1997 לו ולבת זוגו, השחקנית הולי איירד. הוא נישא בשנת 2014 לבמאית והמפיקה ג'סיקה אדמס, ולהם שלושה ילדים משותפים.
יהונתן בלוך
הנאדי ג'רדאת
הנאדי תייסיר עבד אל-מלכ ג'רדאת (בערבית: هنادي تيسير عبدالمالك جردات; 1974 - 4 באוקטובר 2003) הייתה מחבלת מתאבדת ערבייה מהעיר ג'נין, שפוצצה עצמה בשבת, 4 באוקטובר 2003, במסעדת "מקסים" (מסעדה מזרח-תיכונית בחיפה בבעלות יהודים וערבים הפועלת משנת 1966). ג'רדאת אחראית לרציחתם של 21 ולפציעתם של 51 ישראלים, יהודים וערבים, ששהו באותה עת במסעדה. בכך הייתה למחבלת המתאבדת השישית באינתיפאדה השנייה. בין הנרצחים בפיגוע היו שתי משפחות ו-4 ילדים, כולל תינוקת בת שנה.
ביוגרפיה.
ג'רדאת הייתה עורכת דין וחברה בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. על פי כרוז שפרסם הג'יהאד האסלאמי, החליטה ג'רדאת לבצע את הפיגוע לאחר שהייתה עדה להריגת אחיה פאדי, פעיל הג'יהאד האסלאמי, ובן דודה וארוסה סאלח, במהלך ניסיון מעצר של האחרון, בכיר בזרוע הצבאית של הארגון "גדודי ירושלים".
תמונתה של ג'רדאת נכללה במיצב אמנותי בשם "שלגיה ושגעון האמת", שהקים ב-2004 האמן היהודי דרור פיילר. המיצב התפרסם לאחר שצבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה, שהוזמן לפתיחה, השחית את היצירה. המעשה והיצירה עוררו מחלוקת רבה.
ב-4 ביולי 2011 פורסם כי גופתה של ג'רדאת תועבר לידי הרשות הפלסטינית יחד עם עוד 83 גופות של מחבלים אחרים, כמחווה של ישראל לרשות לכבוד חג הרמדאן. בעקבות הלחץ הציבורי שעורר הפרסום והדיון במשא ומתן על גופות מחבלים, ביטל שר הביטחון אהוד ברק את העברת הגופות כבר למחרת הפרסום.
ב-13 באוקטובר 2012 משלחת של איגוד עורכי הדין הערבים, ארגון מצרי, העבירו למשפחתה של ג'רדאת את העיטור הגבוה ביותר על ביצוע הפיגוע, לציון גאוות עורכי הדין הערבים על הפיגוע.
ביעותי לילה
ביעותי לילה או חלום בלהות (באנגלית: Sleep Terror Disorder; לטינית: pavor nocturnus) היא הפרעת שינה המאופיינת בחרדה קיצונית ואי יכולת זמנית לשוב למודעות.
ביעותי לילה מתרחשים בדרך כלל בין השלבים 1–4 של השינה, ולא בשנת רע"מ (ריצודי עין מהירים), בה מתרחשים החלומות. בשלבים אלו עשוי האדם להתעורר במקוטע משינה עמוקה (slow-wave sleep) בדרך כלל בליווי בכי, השתנקות, גניחות או צרחות. בשונה מסיוט, שבו החולם מתעורר לרוב עם תחושת מצוקה, זוכר את החלום או את התחושה השלילית שעורר, ומתקשה לחזור לישון למשך זמן מסוים, בחלום בלהות כמעט בלתי אפשרי להעיר את האדם לגמרי, ובסיום ההתקף הוא חוזר לישון מבלי שהתעורר כלל. כמו כן, נדיר שהאדם יזכור את תוכנו של חלום הבלהות.
בשפת הדיבור, המונח "חלום בלהות" משמש גם לתיאור חששות קיצוניים מפני התרחשויות עתידיות או מצבי אימה קיצוניים מהעבר.
סיוט
סיוט או סיוט לילה הוא חלום הגורם לתחושה שלילית חזקה של אי-נעימות אצל החולם, בדרך כלל פחד או אימה. החלום עשוי לכלול תכנים של סכנה ומצוקה, וליצור תחושות כגון נפילה, כאב, טביעה או מוות. החולם מתעורר לרוב עם תחושת מצוקה, זוכר את החלום או את התחושה השלילית שעורר, ומתקשה לחזור לישון למשך זמן מסוים.
מצבים קיצוניים של סיוטים מתמשכים המשפיעים גם על התפקוד היומיומי, נחשבים לפאראסומניה בשם "הפרעת סיוט". סיוטים נבדלים מחלום בלהות או ביעותי לילה, הנחשבים להפרעת שינה בה החולם נמצא במצב של חוסר מודעות המלווה בצעקות או בכי, והוא אינו זוכר את האירוע למחרת.
אטימולוגיה.
המילה "סיוט" מקורה מארמית, ומופיעה מספר פעמים בגמרא בהקשר של ביעותי לילה () אך לעיתים גם בהקשר כללי יותר עבור דבר מה מפחיד ומבעית, שאינו בהכרח חלום לילה (למשל ב).
המונחים המקבילים בשפות הגרמאניות (Nightmare באנגלית, Nachtmahr בגרמנית ו-Nachtmerrie בהולנדית) מתייחסים ליצור המיתולוגי הנקרא באנגלית עתיקה Mare (ובעברית "מרא"). יצור זה, שמקורו בפולקלור הגרמאני והסלאבי (ואף הגיע אל חסידי אשכנז ומוזכר בספר חסידים), הוא שד הפעיל בלילות ומחפש קורבנות השקועים בשינה, על מנת להשרות עליהם חלומות מפחידים.
שכיחות.
סיוטים הם תופעת שינה נפוצה, המתרחשת בממוצע אחת לחודש אצל אדם בוגר; לפי מחקרים על יומני חלומות, מתוארים בין 11–42 סיוטים בשנה.
התופעה שכיחה יותר בשלב הילדות והנעורים, ונחשבת לחלק מההתפתחות הנורמלית. אנשים החווים קשיים רגשיים שונים, דחק וטראומה נפשית מדווחים על תכיפות רבה יותר של סיוטים. נשים מדווחות על יותר סיוטים מאשר גברים.
גורמים.
סיוטים עלולים להיגרם בשל סיבות פיזיות כמו חום גבוה, או מסיבות פסיכולוגיות כמו טראומה נפשית או לחץ בחייו של החולם; אך לעיתים קרובות אין לכך סיבה ברורה. אנשים שחוו טראומה נפשית קשה בחייהם (כגון השואה, שבי, תאונת דרכים ועוד), מתארים לעיתים כי האירועים והתחושות הקשות שחוו שבים אליהם בסיוטים. אכילה לפני השינה, המגרה עלייה בחילוף החומרים בגוף ואת פעילות המוח, עלולה להגביר סיוטים במהלך השינה.
הפרעת סיוט.
במקרים מסוימים הסיוטים הם דבר יומיומי אצל החולם, ולעיתים הם עלולים להשפיע על התפקוד היומיומי שלו. מצבים קיצוניים של סיוטים מתמשכים נחשבים לפאראסומניה (סוג של הפרעת שינה) בשם "הפרעת סיוט" - "Nightmare disorder". לפי מדריך האבחנות הפסיכיאטרי DSM-IV-TR, הפרעה זו מאופיינת בהתעוררויות תדירות מחלום במהלך שנת רע"מ, תוך זכירה מפורטת של תכנים שליליים ומפחידים מהחלום (איום קיומי על ההישרדות, הביטחון האישי או ההערכה העצמית); זאת כאשר האדם מיד נעשה ערני, מודע ומתמצא בסביבתו (בניגוד לחוסר המודעות, הבלבול וחוסר האוריינטציה בסביבה המאפיינים ביעותי לילה). בהפרעה זו הסיוטים התדירים מביאים למצוקה פסיכולוגית משמעותית או לפגיעה בתפקוד היומיומי החברתי, התעסוקתי ועוד. הגורמים המקצועיים המאבחנים את ההפרעה, פסיכולוגים או פסיכיאטרים, נדרשים לשלול במהלך האבחנה הפרעות אחרות שמאופיינות בסיוטים, כגון דליריום, הפרעת דחק פוסט-טראומטית, שימוש בסמים, או מצב רפואי כללי אחר.
אנשים הסובלים מסיוטים חוזרים ונשנים, או אובחנו בהפרעת סיוט, עשויים לפנות לסיוע באמצעות טיפול פסיכולוגי או פסיכיאטרי. בטיפול פסיכולוגי ניתן לעסוק בדרכים להקל על תחושות הדחק לפני השינה, ובדרכים להתמודד עם התכנים המאיימים המופיעים בסיוטים. יש המנסים להתכונן לשינה כך שתעבור באווירה רגועה ונינוחה יותר, באמצעות טכניקות הרפיה, פעילות גופנית שגרתית, יוגה או מדיטציה.
הבדלים בין סיוט לחלום בלהות.