בשלהי המאה ה-20, עם התבססות האינטרנט, החלו אתרי היכרויות להחליף את מודעות השידוכים ככלי מרכזי למציאת בן זוג. בהמשך, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, החלו גם רשתות חברתיות מקוונות, כמו אתר "פייסבוק",למשל, לעזור ביצירת קשרים רומנטיים.
ואדים טיולפאנוב
ואדים אלברטוביץ' טיולפאנוב (ברוסית: Вадим Альбертович Тюльпанов; 6 במאי 1964, לנינגרד - 4 באפריל 2017, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, חבר במועצת הפדרציה של רוסיה מדצמבר 2011 ועד למותו. בעבר עמד בראש האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג בשנים 2003-2011.
ביוגרפיה.
ואדים טיולפאנוב נולד במאי 1964 ולמד בבית הספר בעיר הולדותו לנינגרד.
בשנת 1986 הוא סיים את לימודיו במכון להנדסה ימית ע"ש אדמירל מקארוב. לאחר לימודיו עבד בחברת הספנות הבלטית והיה למכונאי ומהנדס בכיר. ב-1993 הקים את חברת "מרקורי תחבורה" (Меркурий транспорт компани),
ביולי 1997 נבחר לראש מועצת הקרן האזורית להגנת זכויות הפנסיונרים ומעוטי היכולת.
בפברואר 1998 היה לחבר המועצה העירונית של המחוז המוניציפלי מס' 27 של רובע קירוב בסנקט פטרבורג ואחר כך התמנה לחבר במועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג.
ביוני 2001 מונה לסגן יושב ראש המועצה המחוקקת, וב-2002 נבחר שוב לחבר המועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג. בשנת 2011 עזב את התפקיד ומונה לחבר במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2014 כאשר במקומו מונתה ליודמילה קוסטקינה.
ב-20 בספטמבר 2014 מונה לחבר מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם המחוז האוטונומי של הניינץ.
עמדתו הפוליטית.
ואדים טיולפאנוב היה מדינאי שמרן שתמך באופן נלהב בהקמת אוחטה סנטר, מרכז העסקים החדש של סנקט פטרבורג, שלפני ביטולו היה מיועד להוות כמשרד ראשי של חברת גזפרום, אף שהפרויקט זכה לביקורת קשה מצד תושבי סנקט פטרבורג, על כך שהפרויקט היה עלול לפגוע במרקם התרבותי והאדריכלי של העיר.
הוא יצא בביקורת נוקבת נגד השלטונות האסטוניים, כאשר אלה העבירו את אנדרטת החייל הסובייטי ממרכז העיר טאלין לבית העלמין הצבאי בעיר; הוא טען כי אסטוניה סובלת מ"רוסופוביה" (פחד מרוסים) נטול תקנה.
מותו.
ב-4 באפריל 2017 נפטר במפתיע והוא בן 52 בלבד. טיולפאנוב שהה במרחץ ברובע קירוב בסנקט פטרבורג, הוא החליק ונפל על ראשו במכה שהייתה לקטלנית והביאה למותו. הוא נקבר ב-7 באפריל בבית העלמין נובודוויצ'יה בסנקט פטרבורג.
טיולפאנוב היה נשוי ולו בן ובת, מילנה, שנישאה לכדורגלן אלכסנדר קרז'אקוב.
יחסי יוון–ישראל
יחסי יוון–ישראל הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת ישראל לרפובליקה ההלנית. מאז שנת 1990 לישראל שגרירות בבירת יוון, אתונה. ליוון יש שגרירות בתל אביב, קונסוליה מרכזית בירושלים וקונסול של כבוד בחיפה.
עד לשנת 2010.
במשך עשרות שנים היו היחסים קרירים וכמעט לא היה קיים שיתוף פעולה בין המדינות, בעיקר בגלל תמיכתה של יוון בצד הערבי במסגרת הסכסוך הישראלי-ערבי והעדפתה של ישראל את טורקיה כשותפה אסטרטגית על פני יוון. יוון הצביעה באו"ם נגד תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר, 1947, יחד עם מדינות ערב. הסיבה לכך נבעה בעיקר בשל אינטרסים כלכליים של יוון מול מדינות ערב ומתוך חשש שתמיכה בתוכנית או הימנעות תוביל לגירוש הקהילה היוונית ממצרים (מה שלבסוף קרה תחת שלטון נאצר).
עם הקמת מדינת ישראל, יוון הכירה בישראל דה-יורה ב-15 במרץ 1949 וקבעה יחסים דיפלומטיים איתה אבל ברמה נמוכה - של צירים בלבד.
הביקור הראשון של ראש ממשלת ישראל מחוץ למדינה היה ליוון ונערך בסוף 1950. לא נמסרה על הביקור הודעה מראש והוא הוגדר כפרטי. במהלכו נפגש דוד בן-גוריון עם ראש ממשלת יוון סופוקלס וניזלוס .
במשך רוב השנים יוון העדיפה לשמור על נייטרליות וחוסר התערבות בסכסוך הישראלי ערבי, למשל כאשר נמנעה בהחלטה 3379 של האומות המאוחדות שקבעה כי ה"ציונות היא צורה של גזענות ואפליה גזעית".
בשנות משטר הקולונלים ביוון (1967-1974) חל שיפור מסוים ביחסים בין המדינות. אולם לאחר נפילת השלטון הצבאי וחזרת המשטר הדמוקרטי, היחסים שבו לקדמותם.
ב-1981, עם עלייתו לשלטון של אנדראס פפנדראו ומפלגתו הסוציאליסטית PASOK, חלה הרעה ביחסים, בשל תמיכתו של פפנדראו בפלסטינים וביאסר ערפאת, עימו נפגש ראש הממשלה היווני פעמים רבות. פפנדראו ניהל מדיניות אנטי-אמריקאית, וראה בישראל גרורה של ארצות הברית.
בשנת 1990, עם הקמת ממשלת שמרנית, ביוזמת ראש הממשלה החדש קונסטנדינוס מיצוטאקיס, השתדרג מעמד היחסים מ"נציגות דיפלומטית" לרמת שגרירויות. כמו כן, מיצוטאקיס היה ראש הממשלה היווני הראשון שביקר בישראל, וכמוהו עשה גם שר החוץ שלו, אנדוניס סמאראס (שכיהן כעבור כעשרים שנה גם כראש ממשלה). זה היה חלק משינוי שערך מיצוטאקיס במדיניות האנטי אמריקאית והאנטי ישראלית של ראש הממשלה הקודם, אנדראס פפנדראו.
על אף שדרוג היחסים הפורמלי, יוון המשיכה להסתייג מישראל ונחשבה לאחת המדינות הפחות ידידותיות לה בתוך האיחוד האירופי, לצד מדינות כמו אירלנד ופורטוגל. קו זה הוקצן לאחר חזרתם לשלטון של פפנדראו ומפלגתו ב־1993.
משנת 1999 חל שיפור בשיתוף הפעולה בין המדינות, בעיקר בתחומי הסחר והביטחון.
התחממות היחסים החל מ-2010.
ביולי 2010 הגיע ראש ממשלת יוון, יורגוס פפנדראו, לביקור בישראל. במהלך שהותו בארץ נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן. מאז פגישה זו, החלו היחסים בין המדינות להתחמם בצורה משמעותית. ראש ממשלת ישראל נתניהו ערך ביקור גומלין ביוון באוגוסט 2010 ונפגש עם מקבילו היווני איתו שוחח על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, תוכנית הגרעין האיראנית והרחבת שיתוף הפעולה הצבאי והמדיני בין מדינותיהם. היחסים בין המדינות המשיכו להשתפר ובכירים נוספים ביקרו במדינה השנייה - כך לדוגמה יצא סגן שר החוץ הישראלי דני אילון לביקור ביוון באוקטובר 2010 שם נפגש עם מקבילו היווני וסיכמו על הרחבת הקשרים הבילטראליים בין המדינות. שבוע לאחר מכן חתמו המדינות על הסכם תעופה המחליף את ההסכם הישן מ-1952 ומסדיר נוהלי התעופה בין המדינות.
בעקבות השרפה בכרמל שהתרחשה ב-2010 וביקשה ישראל סיוע בינלאומי לכיבוי השריפה, יוון נעתרה לבקשה ושלחה 4 מטוסי כיבוי ומטוס אספקה. עדות נוספת להתחממות היחסים בין המדינות היא העזרה של השלטונות ביוון לעצירת המשט לעזה של 2011 שספג ביקורת רבה ממשלת ישראל ולאחר שהרשויות הישראליות ניסו לעצור אותו בעצמם. על פי פרסומים בעיתונות, העמיסו שלטונות יוון בירוקרטיה רבה על הספינות במשט על מנת לעצור את הספינות בדרכן לכיוון עזה.
ב-5 בפברואר 2013 הגיעה שרת התיירות של יוון, אולגה קפאלוגיאני, לביקור ממלכתי בישראל. במהלך הביקור סיירה באתרים היסטוריים בישראל, ונפגשה עם הנשיא שמעון פרס, אשר העניק לה מדליה מיוחדת.
במהלך יריד התיירות הישראלי שבגני התערוכה שבתל אביב שהתקיים ב-3 בפברואר 2013, בלטה נוכחות מרשימה של סוכנים ואנשי תיירות מיוון.
בדצמבר 2014 התקיים במרכז אתונה כנס לחיזוק היחסים בין יוון לישראל על רקע התפשטות האסלאם הקיצוני ברחבי אירופה. בקיץ 2014 מונה לראשונה נספח צבאי של ישראל ביוון, על רקע הידוק היחסים הביטחוניים בין שתי המדינות והקפאת יחסים ביטחוניים עם טורקיה.
במרץ 2016 ביקר נשיא יוון פרוקופיס פבלופולוס בישראל, ובין השאר נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו וביקר ביד ושם. בפגישותיו נדונו שיתופי פעולה בתחומי הביטחון והתיירות. בפגישותיו בישראל הדגיש פבלופולוס שאירופה חייבת להתמודד עם משבר הפליטים שמציפים אותה בדרכים הומניות, ולהתנגד לגזענות, לשנאת זרים ולאנטישמיות. בשנת 2016 כאשר פרצו שריפות בצפון ישראל יוון שלחה 2 מטוסי כיבוי.
ב-16 ביוני 2020 ביקר ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס בישראל, בראש משלחת שכללה עוד מספר שרים, ובין השאר נפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש הממשלה החלופי ושר הביטחון בני גנץ. בפגישותיו נדונו חידוש טיסות התיירים ליוון לאחר שהושעו בעקבות מגפת הקורונה, שיתופי פעולה בנושאי חקלאות, ביטחון וסייבר ועל הסכסוך של יוון עם טורקיה. ב-13 באוגוסט ביקר בישראל שר החוץ ניקוס דנדיאס, במהלכו סוכם עם נתניהו ועם מקבילו הישראלי גבי אשכנזי על מתווה שיאפשר כניסת 600 תיירים ישראלים למקומות מסוימים ביוון מדי שבוע עם בדיקת קורונה ובידוד מקוצר.
באפריל 2021 התקיימה בפאפוס שבקפריסין פגישה מרובעת בין שרי החוץ של איחוד האמירויות הערביות, יוון, ישראל וקפריסין. כעבור חודש הגיע שר החוץ היווני דנדיאס לביקור של הבעת סולידריות עם ישראל לאור מבצע שומר החומות, וביולי באותה שנה הגיע לביקור נוסף ונפגש עם שר החוץ יאיר לפיד. באוגוסט 2021 התקיימה בישראל פגישה משולשת בהשתתפות לפיד, דנדיאס ושר החוץ הקפריסאי ניקוס חריסטודולידס, אשר נפגשו גם עם שרת האנרגיה קרין אלהרר, ראש הממשלה נפתלי בנט ונשיא המדינה יצחק הרצוג.
ישראל, יוון וקפריסין בונות יחדיו כבל חשמל תת-ימי בשם מגשר אירו-אסיה המיועד לחבר בין רשתות החשמל של שלוש המדינות.
שגריר יוון בישראל (מספטמבר 2021) הוא קיריאקוס לוקאקיס.
על רקע התחממות היחסים בין ישראל לטורקיה, יוון וקפריסין חששו מהחלשות הברית ביניהן לבין ישראל. בישראל נאמר שההתקרבות לטורקיה הייתה מוגבלת ולא תיעשה בשום אופן על חשבון המיזמים הביטחוניים והכלכליים (ובראשם מיזמי הגז) עם יוון וקפריסין.
ב-24 בפברואר 2022 ביקר הנשיא יצחק הרצוג ביוון, שם נפגש עם ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס, נשיאת יוון קתרינה סקלארופולו ועם ראש עיריית אתונה קוסטאס באקויאניס.
קורט גאורג קיסינגר
יוהאן פרידריך שרטר