מקור אמירתו כנראה בנוסח הספרדים, שאמרוהו תוך השמטת הפסוק הראשון של המזמור ("מזמור שיר חנוכת הבית לדוד") והתחלה מן הפסוק השני - "ארוממך ה' כי דיליתני". עם הזמן חדרה אמירת המזמור גם לנוסח ספרד, אלא שנתווספה אמירת הפסוק הראשון (שהושמט בנוסח עדות המזרח). בסידורי האשכנזים לא נמצא המזמור לפני תקמ"א, ולא ברור לחלוטין מתי מנהג זה חדר לנוסח אשכנז המזרחי; הוא לא נתקבל עד היום ברוב קהילות אשכנז המערבי. בנוסח איטליה ובתכלאל עד היום מזמור זה אינו נמצא, וגם לפי הגר"א אין אומרים אותו. יש הסבורים כי אמירת "מזמור שיר חנוכת הבית" לפני תפילת השחר בכל ימות החול, הוא מנהג טעות שהשתרבב ממנהג אמירת המזמור בימי החנוכה (ראה להלן).
בתפילת שחרית שבימי החנוכה, חלק מהספרדים, וכל קהילות גאורגיה נוהגים בקריאת פסוקי דזמרא, להוסיף את הפסוק הראשון, המושמט בשאר השנה, אך בקהילות אחרות לא נהוג כך, לפי פסיקתו של הבן איש חי על פי תורת הסוד.
בשיר של יום.
על פי מנהג הגר"א ומנהג יהודי תימן, אומרים בחנוכה את המזמור כולו במקום השיר של יום הרגיל, מפני שבזמן שבית המקדש היה קיים, היו הלוויים משנים את השיר היומי הרגיל, לשיר המתאים לתאריך המיוחד, כאשר בחנוכה היה זה מזמור שיר חנוכת הבית. בקהילות הספרדים ובקצת קהילות אשכנז נוהגים להוסיף אותו בחנוכה בנוסף לשיר של יום הרגיל.
בימי החנוכה.
טקס הדלקת הנרות.
את המזמור שרים או אומרים בקרב קהילות רבות כחלק מטקס הדלקת נרות חנוכה. ולכן הוא מופיע בלוחות של סדר הדלקת הנרות.
עוד על התאמת מזמור זה לימי החנוכה כתב הרב החיד"א על דרך הרמז:
חסידים דרשו בפתיחת המזמור מדרש ראשי תיבות, המבאר את זיקתו של המזמור לימי שמחה: "מזמור שיר חנוכת הבית - תחיליות בחילוף אותיות שמחה.
חנוכות המזבח.
מקורות שונים מקשרים בין חנוכת בני חשמונאי לבין חנוכת המזבח בימי ראשית הבית השני ואף לחנוכת המשכן. הביטוי הבולט לכך ביותר הוא שקטעי קריאת התורה בימי חנוכה הם מפרשיות חנוכת המשכן. לאור זאת מובן מדוע נקשר מזמור שיר חנוכת הבית לסדר הדלקת נרות חנוכה.
המשכן שעשה משה בימי נדודי בני ישראל במדבר הסתיים להיבנות בחודש כסלו. אולם דחו את חנוכתו לראש חודש ניסן. חנוכת המשכן נחגגה בשנים עשר יום של קורבנות הנשיאים אשר הביאו שנים עשר ראשי השבטים, כל אחד בתורו, מלבד שבט לוי. לכך נדרשים הפרשנים בפרשת בהעלותך. כבר בפסוק - . ומביא שם הרמב"ן מדרשים המייחסים כבר שם, את חנוכת בני חשמונאי להדלקת המנורה על ידי אהרן הכהן:
גם בפסיקתא רבתי נקשרה חנוכת בני חשמונאי לחנוכת המשכן וחנוכת המשכן מיוחסת בו לתאריך כ"ה בכסלו.
כבר בימי שיבת ציון צוין יום כ"ד בכסלו, כיום בו יוסד הבית השני. לאחר שלמדו מהנביאים האחרונים שנותרו, היכן מקום המזבח, וכן שניתן להקריב בו אף שאין הציבור יכול להיטהר עדיין מטומאת מת, על פי הכלל של טומאה הותרה בציבור. לכן את חנוכת הבית, ציינו באמצעות חנוכת המזבח שהיה מרכזה של עבודת המקדש בבית השני, שהרי בתקופתם לא היה את ארון הברית אשר נגנז בשלהי הבית הראשון. את ייסוד הבית חגגו בקורבנות תודה, בהלל והודיה על ידי שירה והלל (המופיעים במזמורי תהילים), יש הסוברים ששרו אז גם את מזמור זה. כמאתיים שנה לאחר מכן, באותו תאריך, בעיצומה של תקופת המרד, חנכו החשמונאים את עבודת המקדש בהדלקת נרות המנורה, טיהרו את המזבח והמקדש. בבית הראשון הפותח את פיוט מעוז צור, משמש אירוע חנוכת המזבח כמוטיב המרכזי לציון יום חנוכת המקדש.
בתפילות ערבית ושחרית.
מתוך הקבלה בין חג החנוכה לחנוכת בית המקדש, נאמר במסכת סופרים כי בחנוכה אומרים מזמור זה בתפילת שחרית כשיר של יום שאותו היו אומרים הלויים בבית המקדש.
ישנן קהילות המוסיפות בתפילת ערבית לפני אמירת עלינו לשבח את אמירת המזמור, במקום אמירת מזמור -"שיר למעלות אשא עיני אל ההרים" הקבוע.
אזכורים נוספים למזמור.
ואכן מציינת המשנה במסכת ביכורים:
בתרבות.
ביצועים מוזיקליים.
בקהילות רבות הלחינו או התאימו מנגינות למזמור, בדרך כלל לכבוד ימי החנוכה.
כמו כן, יוצרים מהתקופה האחרונה הלחינו ניגונים לפסוקים מהמזמור בהם:
"הפכת מספדי למחול לי" כביטוי.
הביטוי "הפכת מספדי למחול לי" משמש לעיתים רבות כהיגד המבטא בקצרה גישת הסתכלות על החיים. הוא מוזכר בצורה שונות כגון ככותרת לעיסוק בנושאים הקשורים להתמודדות עם אובדן ומצבים קשים אחרים.
Wait Your Turn
Wait Your Turn (בעברית: חכה לתורך) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מאלבום האולפן הרביעי שלה, Rated R. השיר יצא ב-13 בנובמבר 2009 לא כסינגל רשמי אלא כסינגל שיווקי, על מנת לקדם את האלבום לפני יציאתו. השיר נכתב על ידי מייקל אריקסן, טור אריק, סאול מילטון, וויל קנרד וריהאנה.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר צולם ב-16 באוקטובר 2009 בניו יורק ובוים על ידי אנטוני מנדלר, שבעבר ביים לריהאנה קליפים עבור השירים "Take a Bow" ו-"Rehab". הקליפ יצא רשמית ב-9 בנובמבר 2009. בריאיון עם חדשות MTV, הבמאי דיבר על הקליפ ועל ההשראות מאחוריו: "צילמנו את הקליפ באמצע חודש אוקטובר ביום קר בניו יורק. האווירה הייתה נהדרת... זה היה הקליפ הראשון לאלבום, אז מן הסתם שכולנו התרגשנו ורצינו לתת את מיטב יכולתנו. ריהאנה ואני דיברנו לעומק על ליצור חתיכה מחוספסת, גולמית ויותר בכיוון של קליפ רחוב מאשר חתיכה קלאסית ויפה... אהבנו את האנרגיה של סרטוני היפ הופ ישנים שנעשו בלי הרבה משאבים."
שפאו אם וילדן קייזר
שְפָאוּ אָם וִילְדֶן קָייזֶר (בגרמנית: Scheffau am Wilden Kaiser) היא עיירה במחוז קופשטיין, באזור האוסטרי זלאנד. העיירה ממוקמת 8.5 ק"מ דרום-מזרח מקופשטיין, ו-13 ק"מ צפון-מערב מקיצביהל, והיא בעלת שלושה תתי-מחוזות. מקור ההכנסה העיקרי הוא תיירות קיץ; בבעלות הכפר אזור שחייה ציבורי ומתגוררים בו 1355 תושבים. אגם הינטרשטיינר ממוקם מחוץ לכפר - האגם הגדול ביותר בעמק וילדר קייזר.
חיים נחום
ספירט
יצחק זאב ידלר
הרב יצחק זאב גולדברג-ידלר (יידיש:יאדלר, יאדלער, תר"ג, 1843 - י"ב בסיוון תרע"ז, יוני 1917) היה ירושלמי, מחבר הפירוש "תפארת ציון" על המדרש רבה. אביו של ה"מגיד הירושלמי", הרב בן ציון ידלר.
ביוגרפיה.
נולד במיאדל הסמוכה לווילנה לרבי יהודה דוד מלשקביץ וגיטל בת ר' בנימין ממיאדל. למד בישיבות באזורו. בבחרותו נודע בהתמדתו ובהתייחדותו בחזרות על לימודו. נישא למלכה, בת ר' יצחק הלוי קראניק מהורודנה. לאחר נישואיו התגורר על יד חמיו, ואשתו ניהלה חנות מכולת כשהוא שוקד על תלמודו.
עוד לפני נישואיו דיבר עם אשתו על כך שהוא רוצה לעלות לארץ ישראל. מספר שנים לאחר נישואיהם, שוטר מקומי גזז לו אחת מפאותיו, ובעקבות זאת התחזקה תוכניתו לעלות לארץ ישראל. באותם הימים, היה זה מעשה נדיר שאברך צעיר עולה לארץ ישראל ורבני הורודנה, רבי נחומק'ה שמש ורבי נחום רייצעס, ניסו להניאו ממעשהו, אך הוא התעקש. לבסוף, העניק לו רבי נחומק'ה את ברכתו, כשהוא מבקש ממנו לשלוח לו פירוט על נסיעותיו ועל השתקעותו בארץ ישראל. רבי יצחק זאב עלה לארץ ישראל בשנת תרכ"ז, עם אשתו, שני ילדיו וילדה יתומה שגידל בביתו, והתיישבו בירושלים. בהמשך עלו חמיו וחמותו ארצה.
בהגיעו ארצה, הפסיד את כספו לאחר שרומה וקנה חביות ספירט ריקות, זאת בנוסף להוצאות רפואיות ומחיה שכילו את כספו. כעבור שנה, פתחה אשתו חנות ברחוב היהודים, ובעלה לימד אותה ארמית, על מנת שתוכל להבין מעט את השפה הערבית. החנות הכניסה רווחים רבים, והם הרוויחו את הפסדיהם מתחילת דרכם בארץ ישראל.
לאחר פטירת ר' אליעזר לנדא (נינו של הגר"א שעלה עמו לארץ ישראל), התקבל כמגיד שיעור במקומו בבית הכנסת מנחם ציון שבחורבת ר' יהודה החסיד והיה מוסר כשישה שיעורים ביום בכל מקצועות התורה: תנ"ך, מוסר, גמרא, מדרש והלכה. הוא נהג לשבת בשיעוריו כשהוא עטור בטלית ותפילין. לאחר תקופה, ירד מנכסיו, וביקש להתקבל כמלמד בישיבת עץ חיים, אך לא הייתה שם משרה פנויה. לאחר תקופה ארוכה, שוב הצליחה חנותם וחזרו למעמדם. בשנת תרנ"ז חלתה אשתו, ובעצת הרופאים עברה לגור בטבריה על מנת שתוכל לרחוץ בחמי טבריה. כעבור שנתיים, בי"ח בתשרי תרנ"ט נפטרה אשתו ונקברה בטבריה. לאחר פטירתה נישא בשנית לחנה נעכא בת ר' שמואל הכהן (נפטרה כ"א באב תרע"ה).
נהג להתפלל כוותיקין מדי יום, ולאחר התפילה לאכול פרוסת עוגה ומיד ללמוד 10 שעות רצוף, עטור בטלית ותפילין.
נפטר בשבת, י"ב בסיוון תרע"ז. על פי המסופר, הוא אמר שאינו רוצה לראות את הבריטים, עקב הצלב שעל דגלם.
חיבוריו.
בעצת המהרי"ל דיסקין, החל לרשום את חידושיו על האגדה, אשר אין עליה פירושים רבים.
בנוסף, היו בביתו 48 ספרים בכתבי יד, ובזמן מלחמת העולם הראשונה נכדו הטמינם בהר הזיתים, אך לאחר המלחמה לא הספיק להוציאם ונפטר.
משפחה.
אביו היה בנו של רבי יוחנן מלשקביץ מווילנה, בנו של רבי חיים זלאטנער אפרתי, תלמידו של הגר"א וחברותא של רבי חיים מוולוז'ין. על פי המסורת במשפחה, הם משבט אפרים, ומכאן שמו של אבי סבו.
מדודיו היו רבי אהרן מלשקביץ, מגיד מישרים בהורודנה ומחבר "נזר אהרן" על מגילת קהלת ורבי חיים שמעון מלשקביץ, מו"צ בקאמין ובהמשך רבה של בראשוב.