יו"ר- נעמי צור;  מנכ"לית - חנה מורן ; ועדת ביקורת – פרופ' אמריטה ארזה צ'רצ'מן ועו"ד בלה ברקת ברדה. מזכירות וניהול אדמיניסטרטיבי- אדר' הודיה יקוטי.
הפורום פועל באמצעות מערך ארגוני: אספת חברים, ועד מנהל, ועדת ביקורת, ועדות עבודה.
קיירן וסטווד
קיירן וסטווד (באנגלית: Keiren Westwood; נולד ב-23 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת השוער בקווינס פארק ריינג'רס.
קריירת מועדונים.
וסטווד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי. בנובמבר הושאל לאולדהאם אתלטיק על מנת לצבור ניסיון, אך כעבור זמן קצר שבר את ידו ולא זכה לדקות משחק במדיה. לאחר שהחלים מהפציעה, וסטווד התקשה למצוא קבוצה ואף שקל לפרוש מכדורגל ולהיות קצין משטרה.
בקיץ הצטרף וסטווד לקרלייל יונייטד מהליגה החמישית באנגליה. במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה לאחר פציעתו של השוער הראשון. בעונת וסטווד הפך לשוער הראשון של הקבוצה ואת העונה סיים עם 35 משחקים בליגה. בתום העונה, קרלייל העפילה לליגה השלישית שנה אחרי שעלתה מהליגה החמישית לרביעית. את שתי העונות שלאחר מכן, וסטווד סיים כאשר הוא לא החמיץ אף משחק ליגה. בעונת נבחר לשחקן העונה בליגה.
ב-18 ביוני חתם ל-3 שנים בקובנטרי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בעונתו הראשונה במועדון, נבחר לשוער העונה בליגה. שנה לאחר מכן, נבחר לכדורגלן העונה של המועדון.
ב-22 ביוני 2011 חתם בסנדרלנד. ב-23 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע נגד ברייטון אנד הוב אלביון. ב-29 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד אסטון וילה. בסנדרלנד, וסטווד שימש כשוער שני לסימון מיניולה ובעונתו האחרונה לויטו מאנונה. בסך הכל וסטווד רשם 24 הופעות במדי סנדרלנד בכל המסגרות מתוכן 19 בליגה.
ב-7 ביולי 2014 חתם לשנתיים בשפילד ונסדיי מהצ'מפיונשיפ. בעונת וסטווד רשם שתי הדיפות פנדלים מתוך 4 בעיטות שנבעטו נגד ונסדיי ואף שמר על שער נקי ב-17 משחקים ובכך השווה את שיא כל הזמנים של המועדונים. ב-21 בפברואר 2015 הורחק במשחק הליגה נגד דרבי קאונטי.
קריירה בינלאומית.
ב-17 במאי 2009 וסטווד זומן לראשונה לסגל נבחרת אירלנד לקראת מחנה אימונים בפורטוגל. ב-29 במאי 2009 וסטווד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . ב-26 במרץ 2011 וסטווד ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רשמית במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד .
לאחר פרישתו של שיי גיבן מהנבחרת אחרי יורו 2012, וסטווד הפך לשוער הראשון בנבחרת, אך כעבור זמן קצר איבד את מקומו לדייוויד פורד.
A Head Full of Dreams
A Head Full of Dreams (בתרגום חופשי לעברית: ראש מלא בחלומות) הוא אלבום פופ של להקת הרוק הבריטית "Coldplay". האלבום כולל בו רצועה המורכבת מ-11 שירים, ואורכו עומד על 45 דקות ו-45 שניות. זהו אלבום האולפן השביעי של הלהקה, והוא הוקלט תחת חברות התקליטים "Parlophone" בבריטניה ו"Atlantic" בארצות הברית בהפקתם של ריק סימפסון וטור אריק הרמנסן ומיקל סטורלר אריקסן. האלבום הוקלט בין מרץ 2014 לאוגוסט 2015, ויצא לאור ב-4 בדצמבר 2015.
האלבום מציג זווית שונה של הלהקה, זאת בשירים קצביים יותר ופחות "כבדים", והוא סוטה לחלוטין מן הנתיב עמו הלהקה זוהתה, ונבדל לחלוטין, למשל, מאלבומה הקודם, "Ghost Stories" מ-2014. בין היתר, הוא כולל בו שיתופי פעולה עם ביונסה, עם נואל גלאגר, עם טובה לו, עם חטיה בוניאטישווילי ועם מרי קלייטון, ואף כמה שניות של נשיא ארצות הברית דאז ברק אובמה שר את ההמנון "Amazing Grace". האלבום זכה לביקורות מעורבות, והצליח יחסית מבחינה מסחרית. כמו כן, הוא היה מועמד לפרס המוזיקה הבריטית לאלבום הטוב ביותר. כחלק מקידום האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות חובק עולם ב-31 במרץ 2016 אשר צפוי להימשך עד ה-8 באוקטובר 2017, "A Head Full of Dreams Tour".
קידום.
סיבוב הופעות.
עבור קידום האלבום, בנובמבר 2015 הוכרז כי הלהקה תצא לסיבוב הופעות חובק עולם. בנוסף לקידום העיקרי של "A Head Full of Dreams", הסיבוב יועד גם לקידום "Ghost Stories". סיבוב ההופעות נקבע לאירופה ולאמריקה הלטינית, והורחב גם לאמריקה הצפונית ולאסיה.
סיבוב ההופעות נפתח ב-31 במרץ 2016, והוא עתיד להסתיים ב-8 באוקטובר 2017. חלקו הראשון של סיבוב הופעות היה באמריקה הלטינית, כשנפתח בארגנטינה, ועבר בין היתר בברזיל וצ'ילה, והסתיים במקסיקו; חלקו השני של סיבוב ההופעות היה באירופה, כשנפתח בצרפת, ועבר בין היתר בספרד, גרמניה ובריטניה. החלק האירופאי של סיבוב ההופעות הסתיים בדנמרק; חלקו השלישי של סיבוב ההופעות היה בארצות הברית, כשנפתח בניו ג'רזי, ועבר בין היתר באילינוי וטקסס, הסיבוב הסתיים בפנסילבניה; בין חלקו השלישי לרביעי, סיבוב ההופעות עבר פעם נוספת בבריטניה והגיע גם להודו; חלקו הרביעי של סיבוב ההופעות היה באוקיאניה, הסיבוב החל בניו זילנד והסתיים באוסטרליה; חלקו החמישי של סיבוב ההופעות היה באסיה. הסיבוב החל באיחוד האמירויות הערביות, ועבר בין היתר בפיליפינים ובדרום קוריאה, והסתיים ביפן; חלקו השישי של סיבוב ההופעות שב לאירופה: גרמניה, פולין, איטליה, והסתיים בצרפת; חלקו השמיני של סיבוב ההופעות עתיד להיות בצפון אמריקה, ולעבור בכמה מדינות בארצות הברית ובכמה פרובינציות בקנדה. עד כה, הגיעו לסיבוב ההופעות 2,757,562 צופים מרחבי העולם כולו בההופעות הניבו הכנסה של כ-$251,409,128.
ביקורת.
האלבום זכה לביקורות מעורבות. מצד אחד, ההתנסות בחומרים חדשים, קלילים וקצביים יותר, זכתה לכמה וכמה ציונים לשבח. מצד שני, היו שציינו כי הסגנון המוזיקלי החדש הוריד את רמתם הגבוהה של המילים והלחנים. אתר הסקירה "Metacritic" העניק לאלבום ציון של 60 מתוך 100, בהתבסס על 27 ביקורות (8 חיוביות, 17 מעורבות ו-2 שליליות).
ג'ון דולן מהמגזין האמריקאי "Rolling Stone" העניק לאלבום ארבעה כוכבים מתוך חמישה, וציין לחיוב את השירים הקלילים והקצביים יותר באומרו כי "מדובר באלבום המבריק ביותר של הלהקה". ברי ניקולסון מהמגזין הבריטי "NME" העניק לו ציון של 4 מתוך 5, ציין כי הוא "שינוי מרענן" מדרכה הקודם של הלהקה, כינה אותו "אוסף השירים המספק ביותר שנכתב בשנים האחרונות". סטיבן תומאס ארלוויין מאתר "AllMusic" העניק לסרט שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה. גם דוריאן לינסקי מהמגזין הבריטי "Q" העניקה לו ציון של ארבעה מתוך חמישה כוכבים.
הלן בראון מהעיתון הבריטי "The Daily Telegraph" העניקה לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה, וציינה כי "לצד השמחה הבלתי מאופקת קשה להתעלם מהמועקה הקיטשית". אנדי גיל מעיתון הבוקר הבריטי "The Independent" העניק לאלבום שלושה מתוך חמישה כוכבים, וציין כי "שינוי האווירה והכיוון סובייקטיבי למדי ויכול להיתפס כשנוי במחלוקת, אך לצד השעמום הצפוי מהקיטשיות המתפרצת קשה להתעלם מהאנרגיות הקלילות והקצביות". איאן גורמלי ממגזין "Exclaim!" הקנדי ציין כי "האלבום היה יכול להיות יצירת מופת פופטימית, אך הוא הופך בסך הכל לעוד אלבום של Coldplay". אנדרו אונטרברגר ממגזין "Spin" האמריקאי העניק לאלבום ציון של 6 מתוך 10, וציין לשלילה את סגנונו המוזיקלי ואת מילות ולחני השירים, אך הוסיף כי "קשה להתעלם מחינניותו". בנוסף, אלכסיס פטרידיס מיומון "The Guardian" הבריטי העניקה לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה.
גרג קוט מהיומון האמריקאי "Chicago Tribune" העניק לאלבום שני כוכבים מתוך ארבעה עם ביקורות קשות. סטיוארט ברמן מהאתר "פיצ'פורק" העניק לאלבום ציון של 4.8 מתוך 10, בציינו כי "המילים רדודות וכתובות בצורה מרושלת, מלאות במטפורות לא ברורות ולא הגיוניות" והוסיף כי האלבום "מיותר ולא נחוץ".
קתי ברק
קתרין לוסי ברידג'ט בֶּרק (באנגלית: Katherine Lucy Bridget Burke; נולדה ב-13 ביוני 1964) היא שחקנית, קומיקאית, מחזאית ובמאית תיאטרון אנגלייה. היא זכתה להכרה בעקבות הופעותיה בתוכנית המערכונים "פרנץ' וסונדרס" (1988–1999), "התוכנית של הארי אנפילד" (1990–1992), ובתוכנית "הארי אנפילד וחברים" (1994–1998). כמו כן השתתפה בתפקיד מגדה בסיטקום "פשוט נהדרת" של ה-BBC. ב-1997 זכתה ברק בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל הקולנוע בקאן על הופעתה בסרט "Nil by Mouth", והייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
הופעת הבכורה של ברק בקולנוע הייתה ב-1983 בסרט "Scrubbers". ב-1998 גילמה את דמותה של מרי הראשונה, מלכת אנגליה בסרט "אליזבת". עוד שיחקה בסרטי הקולנוע "רוקדים בלונאסה" (1998), "This Year's Love" (מ-1999), "קווין ופרי קורעים את איביזה" (2000), "משפחת מרטין" (2001), ו"אניטה ואני" (2002). בשנים 1999 עד 2001 כיכבה בתפקיד לינדה לה יוז בסיטקום "Gimme Gimme Gimme" של ה-BBC עליו הייתה מועמדת פעמיים לפרס באפט"א לטלוויזיה. בעשור הראשון של המאה ה-21 התרכזה בעבודת בימוי, וחזרה לשחק ב-2011 בסרט "החפרפרת", בסרט "פאן" (2015), וב"" (2016).
ביוגרפיה.
ברק נולדה בהמפסטד שבלונדון וגדלה בשכונת איזלינגטון. יש לה שני אחים מבוגרים ממנה ג'ון ובארי. אמה, ברידג'ט, נפטרה ממחלת הסרטן כשברק הייתה בת שנתיים, והיא גדלה אצל משפחת גלווין שהיו שכנים של המשפחה. אחר כך עברה לגור עם אביה פטריק, שנפטר מסרטן ב-1985. היא למדה בבית ספר מנזר בשם Maria Fidelis RC Convent School. היא המשיכה ללמוד בבית הספר למשחק של תיאטרון אנה שר.
קריירה.