השיר הופץ כסינגל הרביעי מהאלבום הרביעי של ריהאנה (וכסינגל חמישי בארצות הברית). הוא נשלח לתחנות הרדיו הקצביות והאורבניות ב-18 במאי 2010, ולתחנות הרדיו האוסטרליות ב-19 ביולי 2010. בארצות הברית השיר הופץ כמיני-אלבום רמיקסים דרך האתר "Masterbeat.com" ב-2 ביוני 2010 ולאייטונס ב-13 ביולי. ממלכה המאוחדת המיני-אלבום הופץ דרך אמזון ב-29 ביוני 2010. הרמיקסים נעשו על ידי די ג'יים ומפיקים שונים.
הרכב מוזיקלי.
"Rockstar 101" הוא שיר מסוג גראנג' קראנק והיפ-הופ באורך של 3:58 דקות. הוא כולל סולו גיטרה של הגיטריסט סלאש מלהקת הרוק גאנז נ' רוזס. על מנת לבצע את השיר, ריהאנה משתמשת בקול בס ונמוך יותר ממה שהיא נוהגת לבצע את שאר שיריה. מבחינה לירית, השיר מתאר את חייו של כוכב רוק.
מיקומים במצעדים.
השיר עשה את הופעת הבכורה שלו במצעד שירי הדאנס קלאב במקום השני ונשאר במצעד במשך 14 שבועות. במצעד השירים הדיגיטליים של ארצות הברית הגיע למקום ה-28 בלבד ויצא מהמצעד לאחר שבעה שבועות בלבד. במצעד הבילבורד האמריקאי הגיע למקום ה-64 בלבד ויצא מהמצעד לאחר חמישה שבועות, אם כי במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ הדיגיטליים הגיע בשיאו למקום העשירי. באוסטרליה הגיע בשבוע הראשון למקום ה-50 ולאחר שבוע הגיע למיקום השיא שלו, המקום ה-24 ונשאר שם במשך שישה שבועות.
וידאו קליפ.
רקע.
הקליפ בוים על ידי מלינה מצוקס באפריל 2010 שביימה בעבר לריהאנה את הקליפים עבור "Hard" ו-"Rude Boy" ונערך על ידי נביל מצ'י אשר היה עורך של הקליפים "SOS" ו-"Umbrella", של ריהאנה עצמה. ב-19 במאי 2010, ריהאנה פרסמה הצצה לקליפ באורך 30 שניות לאינטרנט וב-25 במאי 2010 הקליפ הועלה במלואו לערוץ ה-"Vevo" שלה.
הרכב.
הקליפ כולו צולם בשחור-לבן ומראה את ריהאנה בסצנות שונות כדוגמת הסצנה בה היא מנפצת גיטרה חשמלית, שרה עם להקת הרוק, לבושה בבגד גוף שחור ומביטה למצלמה. באחת מהסצנות, ריהאנה מתחפשת לסלאש, שאמר בריאיון ל-"MTV": "הקליפ יותר טוב כשהיא מגלמת אותי, ולא אני מגלם את עצמי, היא בקלות העבירה את המסר של השיר בלי צורך לצרף אותי לקליפ". בנוסף, המתופף של בלינק-182, טרוויס בארקר, מופיע בקליפ כמתופף בלהקת הרוק של ריהאנה.
הופעות חיות.
ריהאנה ביצעה את השיר לראשונה ב-7 באפריל 2010 בתוכנית "אמריקן איידול". בנוסף, ביצעה אותו גם בסיבובי ההופעות שלה "Last Girl on Earth" ו-"Diamonds World Tour".
ביקורות.
לארי קרול מ-"MTV" כתב על הופעתה ב"אמריקן איידול" והצהיר כי: "היקף היכולת של ריהאנה לנגן בגיטרה היה מוגבל לניגון באצבע אחת על אחד המיתרים", אך קרול גם החמיא למופע עצמו וכתב: "שהכתפיים בתלבושת שלה היו ענקיות כמו נוכחותה על הבמה". בהמשך לכך, הוא ציין כי בחצי מהשיר היא דיברה ושרה רק בחצי אחר ממנו. מבקר אחר מ-"MTV" הממלכה המאוחדת, הסכים עם קרול וכתב כי: "במחצית המופע ריהאנה לקחה גיטרה שחורה בצורת V אך אי אפשר להיות בטוחים שהיא באמת ניגנה עליה". קארין גאנז מרולינג סטון שיבחה את הביצועים הקוליים של ריהאנה, וכתבה "אם הכללים של כוכבי רוק הם 'ללמד את עצמך לבחור שקופיות', 'בגדים הדוקים' ו'אש', אז ריהאנה שמה לב לשיעורי ה"רוקסטאר 101" שלה אחרי הכול".
כתבת מדיילי מייל אמרה כי "ריהאנה הציגה את הצד התחרותי שלה במהלך הופעתה ב"אמריקן איידול" לאחר שליידי גאגא הציגה סטנדרטים גבוהים כל כך". ביל לאמב מ-"About.com" היה ביקורתי כלפי ההחלטה של ריהאנה לבצע את השיר ב"אמריקן איידול". הוא ציין כי על פי דיווחים ריהאנה הייתה אמורה לבצע את השיר "Te Amo" בתוכנית וטען שהשיר הוא "אחד השירים החלשים באלבום ולא סתם הוא קטע את רצף השירים שהגיעו לעשירייה הפותחת". קליי קין מ-BET התייחס להופעתה בסיבוב ההופעות "Last Girl on Earth" והצהיר: "מגיע לריהאנה מחיאות כפיים על כך שעשתה משהו שונה שרחוק מלהיות פופ סטנדרטי".
ביקורות.
השיר קיבל ביקורות מעורבות. בריאן לינדר מ-"IGN" שיבח אותו וכתב "זה עובד למעשה, אף על פי שנשמע שלא בהתחלה". אמילי טרטנלה מ-"PopMatters" כינתה אותו כ"ברירת מחדל מבריקה". אליבהי מאלון מ-"NME" כתב "שריהאנה שרה עם "סוואגריות" בשיר שזה משהו שללא ספק יש לה". ניל מק'ורמיק מדיילי טלגרף חשב שהשיר הוא בין השירים המעטים באלבום שיש בהם מהשורשים הקאריביים של ריהאנה. אן פאוורס מלוס אנג'לס טיימס ביקרה את ההחלטה לשתף את סלאש בשיר וכינתה אותו כ"במחשבה שנייה" ו"כי היא בהחלט הייתה יכולה להסתדר בלי סמל הרוק האולטימטיבי". ריצ'ן דומבל מפיצ'פורק כתב כי: "השיר בדומה לשירים אחרים באלבום נשמעים מיושנים ואילו סלאש מוסיף לשיר משהו קול". אלכס פטרידיס מגרידאן כתב ביקורת שלילית על השיר בה הוא ביקר את ההחלטה של ריהאנה לעשות שיר בז'אנר של רוק כבד.
סומכוס (פירושונים)
סומכוס הוא כינוים בתעתיק עברי של כמה אישים בעלי שמות יווניים שונים:
מקום תחת השמש (ספר)
מקום תחת השמש הוא ספר משנת 1995 מאת בנימין נתניהו, אז ראש האופוזיציה ויו"ר תנועת הליכוד, ולימים ראש ממשלת ישראל. בספרו מציג נתניהו מנקודת מבטו כשגריר ישראל באו"ם לשעבר את משנתו המדינית בסוגיית הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בזמן יציאת הספר לאור תהליך אוסלו היה בעיצומו, והספר אפשר לנתניהו שנחשב לאחד המתנגדים החריפים ביותר להסכמים אלו, להבהיר את עמדותיו בצורה ברורה ביותר.
הספר מבוסס ברובו על ספר אחר של נתניהו, "A Place Among the Nations", שנכתב בשנת 1994 בארצות הברית.
תוכן.
נתניהו נותן בספרו זה סקירה היסטורית מדינית מפורטת על יחס עמי העולם לציונות מראשית דרכה ועד לזמן כתיבת הספר. הוא מציג בתחילה את היחס האוהד של עמים רבים לציונות ויעדיה, ולאחר מכן כיצד תעמולה אנטי ציונית הצליחה להפוך את האהדה הזאת שלה זכתה הציונות בראשית המאה ה-20 להתנגדות שיטתית בסופה.
אצבע מאשימה במיוחד מפנה נתניהו אל הבריטים והערבים כגורמים הדומיננטיים ביותר להשנאת הציונות על הקהילה הבינלאומית. בנוסף לבריטים מאשים נתניהו בספרו גם את הנהגת הציונות שהפגינה לטענתו חולשה כלפי התעמולה האנטי ציונית, ומאשים במיוחד חוגים בשמאל שאף קיבלו את התעמולה הזאת ומאוחר יותר כבשו עמדות מפתח בהנהגה הציונית.
נתניהו מדגיש שאסור שמדיניותה של מדינת ישראל תותנה בהסכמת הערבים, ומזהיר כי אם תנהג כך תחדל מדינת ישראל מלהתקיים. לדעתו רוב ההנהגה הערבית בשנות ה-90 של המאה ה-20 עדיין סירבה להשלים עם הציונות ועצם קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
לטענתו, ההתקדמות הערבית לקראת ישראל בשנות כתיבת הספר (שפורסם ב-1995) היא תוצאה של ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים: "ההכרה שהערבים לא יוכלו לנצח את ישראל בגבולותיה המורחבים הולידה שתי תפיסות שונות בעולם הערבי. התפיסה האחת גרסה שיש להשלים, לפחות דה פקטו, עם קיומה של ישראל, ובסופו של דבר לפתוח עמה במשא ומתן לשלום. תפיסה זו הביאה, בין השאר, להתפייסות ההדרגתית של ירדן עם ישראל, שבסופה נחתם חוזה שלום רשמי בין שתי המדינות".
אולם במקביל ובעקבות ההכרה הערבית כי בשלב זה שבו מדינת היהודים בעלת כוח צבאי משמעותי, עוצמה כלכלית ובעלת גבולות בני הגנה אינה ניתנת להשמדה, התפתחה גם תפיסה שונה בתכלית, כי צריך קודם להעלים לפחות חלק מההישגים של המדינה הזו כדי להגיע אל היעד. "אם אי אפשר להשמיד את ישראל בגבולותיה הנוכחיים, צריך להחזיר אותה תחילה לגבולות הצרים שקדמו למלחמת ששת הימים, ולאחר מכן לחדש מגבולות אלה את מתקפת ההשמדה על המדינה היהודית".
נתניהו מייחס תפיסה זו ליאסר ערפאת שעמד בשעתו בראשות תנועת פת"ח וארגון אש"ף, ומוכיח זאת בעזרת הפנייה לאימוץ תוכנית השלבים. לכן נתניהו תוקף בחריפות את ממשלת רבין ומתכנני הסכמי אוסלו. "מתוך התעלמות תמוהה מן היעד הסופי המוצהר של אש"ף, עשתה ממשלת ישראל יד אחת עם ערפאת בהסכם אוסלו ב-1993, ואימצה למעשה את השלב הראשון ב'תוכנית השלבים' שלו...".
לטענתו מתכנני הסכם אוסלו מתעלמים מהמציאות החברתית מדינית של המזרח התיכון שבו השנאה ליהודים והקנאות עדיין שולטות.
עם זאת, נתניהו בטוח כי ישראל תוכל עם הזמן לטפח יחסים עם חלקים נרחבים מהעולם הערבי, אולם בתנאי כי יחסים אלה יבואו בכפיפה אחת עם נחישות העם היהודי לעמוד על זכויותיו בארץ ישראל ועמידה על האינטרסים החיוניים למדינת ישראל. "טיפוחה של תודעתנו הלאומית הוא אפוא שייקבע את גורל המאבק המתמשך בינינו לבין העולם הערבי, הוא שיבטיח את עתיד האומה גם לעת שלום...".
Job Entry SubSystem
Job Entry Sybsystem בראשי תיבות JES הוא רכיב במערכת ההפעלה MVS, מערכת ההפעלה OS/390 ומערכת ההפעלה z/OS של חברת IBM. רכיב זה של מערכת ההפעלה משמש לקליטת עבודות בתורים, להכנסתן לביצוע ולהכנסתן לתורים לביצוע כתיבת הפלט ליחידות היקפיות, כגון: מדפסות.
תחת מערכות הפעלה אלו ניתן להריץ שני סוגים של מערכות JES:
קובצי ה-JES.
ה JES משתמש בשני קבצים: SPOOL ו-Checkpoint.
ב SPOOL הוא קובץ גדול בו מאוחסן המידע של העבודות בתורים השונים. את נפח האחסון העיקרי של ה SPOOL תופסות עבודות הממתינות להדפסה. כאשר אותו SPOOL משרת יותר ממחשב אחד ב JES2 הוא נקרא (Multi Access Spool (MAS.
ה-Checkpoint הוא קובץ קטן המכיל מידע על תורים והצבעות על מיקומה של כל עבודה ב-SPOOL. ה-Checkpoint הוא קובץ קריטי ל-JES. פגיעה בו פירושה אובדן כל העבודות הממתינות בתורים לביצוע ולהדפסה. בגלל רגישותו מוחזקים שני העתקים של קובץ זה.
עיבוד מהיר של המידע ב-Checkpoint הכרחי לצורך עבודה יעילה של מערכת ההפעלה, לפיכך קיימים מנגנונים המשפרים את מהירות הקריאה ממנו ואת מהירות הכתיבה אליו.
התורים במערכת ושלבי העיבוד.