בנו הבכור של מיצונאקה, מינאמוטו נו יורימיצו, הפך לבן חסותו של פוג'יווארה נו מיצ'ינאגה, העוצר בעל ההשפעה הרבה ביותר מבית פוג'יווארה; בן נוסף, מינאמוטו נו יוֹרינוֹבּוּ דיכא מרד של טאירה נו טָדַצוּנֶה בשנת 1032. בנו של יורינובו, מינאמוטו נו יוריושי, ונכדו, מינאמוטו נו יושִיאִיֶה, הביאו שקט לצפון מזרח יפן בשנים 1051-1087.
תפארתה של משפחת סיווה גנג'י ירדה בעקבות מרד הוגן, כאשר צבא טאירה הוציא להורג את מרבית בני המשפחה. במהלך מרד הייג'י, נהרג מנהיג סיווה גנג'י, מינאמוטו נו יושיטומו. טאירה נו קיומורי נטל את השליטה על הבירה קיוטו, והגלה את מינאמוטו נו יוריטומו, בנו השלישי של יושיטומו. בשנת 1180 פתח יוריטומו במרד גלוי כנגד טאירה, ובסופו הושמד שבט טאירה והשליטה על מזרח יפן עבר לשבט מינאמוטו. בשנת 1192 קיבל יוריטומו את תואר השוגון וקבע את ממשלתו בעיר קמאקורה.
כך הוכיח שבט מינאמוטו את עליונותו בסוף תקופת הייאן, ושמר על מעמדו במשך תקופת קאמאקורה. בנוסף, נקבע כי השוגון חייב להוכיח קשר משפחתי לשבט מינאמוטו על מנת לזכות בתואר. וכך, משבט מינאמוטו יצאו בהמשך מספר ענפים נוספים, בהם אשיקאגה מייסד שוגונות אשיקאגה והשבטים נִיטָה וטָקֵדָה.
צפחת בתקופת הברונזה המאוחרת
צפחת – (באנגלית Pilgrim Flask) כלי עשוי מחרס שתחילת הופעתו הייתה בתקופת הברונזה המאוחרת. זוהי קנקנית קטנה בעל מתאר שטוח ועיגולים עדשתיים. בפרופיל נראה כמו שתי עדשות שחוברו יחדיו. זהו אחד הכלים הנפוצים והאופייניים לתקופה. תחילתו בסוף תקופת הברונזה המאוחרת א – LBI, הכלי לא היה קיים לפני כן. הכלי נפוץ מאוד במאות ה-14 וה-13 לפנה"ס. אין מידע האם הכלי מקורו בכנען, או שהוא נוצר בהשפעה חיצונית
הכלי מיוחד לא רק בצורתו אלא גם בשיטת הייצור שלו. בגלל המבנה המיוחד שלו היה צורך להכינו בשלבים. בשלב ראשון הוכנו שתי צלחות על אובניים שחוברו זו לזו. בשלב השני הוכן צוואר הכלי גם הוא באובניים. לאחר הכנתו הוא חובר אל גוף הכלי. בשלב שלישי חוברו שתי ידיות מצוואר הכלי לגוף הכלי. לרוב הכלים הם סימטריים במתארם אבל מצאו גם צפחות אסימטריות כאשר צד אחד בצורת עדשה והשני יותר מנופח. רוב הצפחות הן קטנות, קוטר העדשה כ-15 ס"מ. נמצאו גם צפחות בגדלים שונים. צפחות גדולות הן בעיקר תופעה של סוף תקופת הברונזה המאוחרת. בלכיש נמצאה במקדש III צפחת גדולה שקוטר העדשה הוא 27 ס"מ
בתקופת הברונזה המאוחרת ב נעשה איחוי הידיות אל הגוף והצוואר בצורה היוצרת רושם כעין עלי גביע של פרח. בתקופה זו הצוואר קצר, נראה כשתול בתוך העלים והשפה הנראית כנשענת על הידיות היא לרוב בעלת חתך משולש. זו תופעה שמאפיינת תקופה זו, נעלמת בתקופת הברונזה המאוחרת ג, ואינה נמשכת לתקופת הברזל.
העיטור הנפוץ ביותר הוא מעגלים בצבע אחד או שניים בעיקר אדום ושחור. יש גם עיטורים בצורת סליל.
צפחות מתקופה זו נמצאו באתרים ארכאולוגים שונים כגון: תל חצור, תל אל-עג'ול, תל מגידו תל אבו הואם תל לכיש ועוד.
הצפחת ממשיכה ככלי לתקופת הברזל תוך שינויי בעיצוב הכלי, הכלי פחות עדשתי ויותר מנופח, רוב הכלים עם ידית אחת. ניתן למצוא אותו בעיקר באזורי החוף, השפלה ועמקי הצפון.
צפחת
ג'ורג'יו קינאליה
תרסה אלסהמר
מאלין תרסה אלסהמר (בשוודית: Malin Therese Alshammar; נולדה ב-26 באוגוסט 1977) היא שחיינית שוודית. היא אלופת העולם (מלבורן 2007 ושנגחאי 2011), אלופת אירופה ושיאנית העולם הנוכחית (2017) במשחה ל-50 מטר פרפר (בריכת 25 מטר). סגנית אלופה אולימפית (סידני 2000). השתתפה ב-5 אולימפיאדות. כמו כן היא בעלת 8 מדליות באליפויות עולם מ-7 אליפויות עולם, מהן 2 זהב ובעלת 21 מדליות באליפויות אירופה מ-7 אליפויות אירופה, מהן 10 זהב. נוסף לכך, זכתה אלסהמר ב-17 מדליות ב-6 אליפויות עולם (בריכת 25 מטר), מהן 10 זהב ו-22 מדליות ב-7 אליפויות אירופה (בריכת 25 מטר), מהן 15 זהב.
ביוגרפיה.
אלסהמר נולדה בסולנה, במחוז סטוקהולם שבשוודיה. אמה, בריט-מרי סמדה, הייתה שחיינית מצטיינת שייצגה את שוודיה באולימפיאדת מינכן (1972) וסיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה.
אלסהמר החלה את הקריירה שלה כשחיינית גב ובשנת 1991 זכתה לראשונה באליפות שוודיה בשחייה (בריכה של 25 מטר) במשחה ל-50 מטר גב. ב-1992 היא זכתה באליפות שוודיה במשחה ל-100 מטר גב.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.39 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:12.46 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 סיימה אלסהמר במקום 15 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.46 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:19.17 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 1:03.12 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:13.20 דקות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה אלסהמר במקום 16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.15 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:03.79 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 10 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.88 דקות.
בשנת 1997 עברה אלסהמר להתגורר בארצות הברית בלינקולן שבנברסקה על מנת ללמוד ולשחות באוניברסיטה המקומית.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 זכתה אלסהמר בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.69 דקות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.78 שניות.
באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיימה אלסהמר במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.83 שניות, במקום 17 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.87 שניות, במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.28 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:07.60 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.52 דקות ובשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.30 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 3:43.07 דקות.
שיאנית עולם.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בליסבון פורטוגל בדצמבר 1999 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 24.09 שניות.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2000 זכתה אלסהמר ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.44 דקות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.41 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.38 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.00 דקות.
שלוש מדליות אולימפיות.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה אלסהמר בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.51 שניות, אחרי אינגה דה ברוין מהולנד (24.32 שניות) ולפני דארה טורס מארצות הברית (24.63 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.33 שניות, אחרי דה ברוין (53.83 שניות) ולפני טורס וג'ני תומפסון (54.43 שניות) שתיהן מארצות הברית. בנוסף, היא זכתה מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.30 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:36.61 דקות והולנד (3:39.83 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001, זכתה אלסהמר בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.88 שניות, אחרי דה ברוין (24.47 שניות) ולפני סנדרה ווקר מגרמניה (24.96 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.18 שניות, אחרי דה ברוין (25.90 שניות) ולפני בת ארצה אנה קארין קאמרלינג (26.45 שניות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במוסקבה, רוסיה באפריל 2002 זכתה אלסהמר ב-4 מדליות זהב והייתה לשחיינית המצטיינת באליפות פעם שנייה ברציפות. במשחה ל-50 מטר חופשי (24.16 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי (52.89 שניות) ובמשחי שליחות 4x100 מטר חופשי (3:35.09 דקות) ו-4X100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:55.78 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002, זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.84 שניות ובשתי מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.66 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.15 דקות. בנוסף היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.41 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיימה אלסהמר במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.46 שניות ובמקום 27 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.68 שניות. בנוסף, היא סיימה במקום 6 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.36 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 2004 זכתה אלסהמר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.12 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 25.01 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אלסהמר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.93 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.22 דקות.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005, זכתה אלסהמר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.39 שניות, אחרי דאני מייטקה מאוסטרליה (26.11 שניות) ובת ארצה קאמרלינג (26.36 שניות).