הבהאא-אללה מסביר כי חשיבות הנישואין בדת נובעת בעיקרה מחשיבות המשך הקיום האנושי. אולם, הוא אינו אוסר במובהק על נישואין בין בני אותו מין, וזה מאפשר פתח לפרשנויות.
עבד אל-בהאא'.
עבד אל-בהאא' הוא בנו של הבהאא-אללה ויורשו הרשמי. הוא נולד בשם עבאס אפנדי ב-23 במאי 1844 בטהראן ונפטר ב-28 בנובמבר 1921 בישראל, ונקבר בהר הכרמל. סביב עניין הירושה התפתחה מחלוקת בינו לבין אחיו, מירזא מחמד עלי, מכיוון שאביהם העניק להם תפקידי המשך בשפה מעורפלת. חוסר הבהירות גרמה למחלוקת בנוגע ליורש הראוי שדבריו הם בעלי ביסוס אלוהי, על סמך קבלת התגלות. תומכי מחמד עלי טענו כי "ההתגלות" של בהאא-אללה הושלמה ואין הכרח להמשיך לפרשה, אך עבד אל-בהאא' ראה בעצמו כלי לקבלת ההתגלות האלוהית, אף על פי שבפועל לא טען כי הוא חווה התגלות. מתוך כך, תומכי עבד אל-בהאא' גם כן הבינו כי ההתגלות של בהאא-אללה הושלמה, אבל עם האפשרות למתן פירוש נוסף עם תוקף נמוך מתוקף האלוהי שמיוחס לכתבים הקדושים. בעולם הבהאי האורתודוקסי התקבל כי כתבי עבד אל-בהאא' ושוגי אפנדי נכדו מדורגים במדרג אלוהי נמוך יותר מהחיבורים של הבאב והבהאא-אללה, ולצד זאת נקיים מכל טעות. גם לו יוחסו תכונות אלוהיות, כשם שיוחסו לבהאא-אללה ולבאב שקדמו לו.
בכתביו, עבד אל בהא לא התייחס באופן בלעדי לנושא של הומוסקסואליות, אלא תוך הקשר של נישואין, מגדר ומדע. לדבריו, הדת הבהאית אינה מגבילה את מחשבות האדם, אך כן מגבילה את מעשיו. משתמע מכך שנטייה מינית כלשהי אינה עבירה, אך המעשה המיני עצמו מוגבל. לדבריו, החוק האלוהי גואל את האדם מהאינסטינקטים הטבעיים שלו, והחוק המחייב שמירת חיי משפחה הוא תרופה לאינסטינקט ההומוסקסואלי. הלה קובע כי חשיבות הנישואין בדת תישאר נצחית וללא שינוי. על משפט זה ניתן לתהות אם ייתכנו שינויים אפשריים, אם הנישואין עצמם יתרחבו לכלול גם נישואים להט"ביים. הוא התייחס לגברים ונשים כמשלימים אחד את השני ומכאן ראה את החשיבות הגבוהה בנישואין, אף על פי שבמאמר אחר אומר כי אלוהים לא מבחין בין זכר לנקבה.
שוגי אפנדי.
שוגי אפנדי רבאני נולד בעכו ב-1 במרץ 1897 ונפטר באנגליה ב-4 בנובמבר 1957. עבד אל-בהאא' היה סבו, אשר מינה אותו להיות "שומר הדת". עבד אל-בהאא' ייחס לו יכולות אלוהיות וקבע כי "החלטותיו הן של האל" בנוגע להחלטות שמקבל ביחס לדת ופרשנות הכתובים. עם זאת, אין לו סמכות קביעה אלוהית בנוגע לתחומי חוץ, כגון מדע. לכתביו ולמכתביו המיועדים לכלל הקהילה יש תוקף מחייב וזאת כדי לא לגרום לפיצול בקרב המאמינים, אך למכתביו האישיים אין בהכרח תוקף מחייב. בנוסף, המכתבים שנכתבו בשמו אך לא על ידו ממש מכילים הוראות מחייבות, אך הניסוח המילולי אינו של שוגי אפנדי עצמו ולכן יש מקום לפרשנות בנוגע למשמעויות המשפטים. כדי להימנע ממחלוקות עתידיות, מחלקת המחקר בבית הצדק העולמי הודיעה כי כתבי שוגי אפנדי העוסקים ב"נושא הבנים" נכתבו על ידו ממש, והמכתבים שנכתבו בשמו בנושא ההומוסקסואלי הפרשנות שלו לנושא. בתקופתו, הומוסקסואליות באיראן ובמזה"ת עדיין הייתה עם הקשר אדנותי, ואילו במערב, שם התחנך, המשמעות של הומוסקסואליות הייתה "סטיה מינית". על בסיס החינוך התרבותי ששאב, הוא כתב כי הדת הבהאית אמנם מכירה בערך של משיכה מינית, אך אוסרת על ביטוי של "אהבה חופשית" וביטויים נוספים שפוגעים באדם. על כן, יש לווסת את היצר המיני במסגרת הנכונה של נישואים.
שוגי אפנדי פירש את ההתייחסות של בהאא-אללה ל"ע'למאן" כאיסור על כל קשר הומוסקסואלי שהוא. כשם שחוקי העולם העתיק לא התייחסו לכוונות מאחורי המעשים, אלא רק למעשים עצמם, כך גם שוגי אפנדי: הוא הטיל איסור גורף על פעילות מינית בין גברים, ללא הבדלה בין יחסים שנובעים מרצון הדדי בין הגברים, או בין יחסים שנובעים מהפעלת כוח.
באחד ממכתביו למאמינים, הוא פירש שהבהאא-אללה אסר על פעילות הומוסקסואלית, קישר בין חוסר מוסריות לבין הומוסקסואליות, וטען כי הומוסקסואליות היא נכות ונוגדת את הטבע האנושי. בהמשך, הוא יעץ להתגבר על הנטייה באמצעות סיוע רפואי ותפילה. שוגי אפנדי הדריך גם בהאים הטרוסקסואלים בעת מפגשים עם הומוסקסואלים: עליהם להיות סובלניים ומבינים, אך מבלי להתפשר על העמדה הדתית האוסרת הומוסקסואליות.
עבד אל-בהא הורה לשוגי אפנדי למנות יורש אחריו שיוכל להמשיך בפרשנות הכתבים של קודמיו ולפתח את הדת הבהאית. אולם, אפנדי מת מבלי למנות לו יורש. מצב זה בעיקרון מונע אפשרות לפרשנות מתקדמת על כתבי אפנדי וקודמיו ומונע את האפשרות להוביל לשינוי בהוראתם בהתאם להתקדמות הדורות.
בית הצדק העולמי.
בית הצדק העולמי הוא המוסד הדתי שבסמכותו לחוקק חוקים בסוגיות שלא הגיעו לידי סיום בכתבי האבות הרוחניים של הדת. בנוסף, הוא יכול לשנות חוקים שחוקק בהתאם לשינויים בגורמים שהובילו לחקיקתם מלכתחילה. עם זאת, אין בסמכותם לשנות הוראות של האבות המייסדים – סמכות זו שמורה לנביא הבא. אמנם אין לבית הדין תוקף אלוהי, אך קיימת חובה דתית לציית לחוקים ולהוראות בית הדין.
לבית הדין התייחסויות רבות לסוגיה ההומוסקסואלית. המכתב מיום 23.11.1995 הוא האינקלוסיבי ביותר. במכתב זה מוסבר כי הדת הבהאית אוסרת פעילות הומוסקסואלית ורואה אותה בתור פעילות א-מוסרית ונוגדת את הטבע האנושי. בנוסף, מובא חיזוק לדברי שוגי אפנדי בכך שמקור האיסור שלו נובע מהבנה פרשנית מעמיקה של הכתבים הקדושים. במכתב מופיע שיש חובה להתגבר על תאוות גוף בלתי מוסריות, ובמצב בו האדם לא מסוגל לחוות משיכה מינית לבן המין השני, עליו להישאר רווק ולא לקיים יחסי מין אסורים. למרות האיסור הברור, המכתב מנוסח בחמלה כלפי הקהילה הלהט"בית. זאת, לצד ההסבר שלפיו לבית הדין אין כל יכולת לשנות את האיסור הכתוב על פעילות הומוסקסואלית, בגלל קטיעת השושלת הפרשנית:
אין איסור על הומוסקסואלים לקבל על עצמם את האמונה הבהאית, אך מצופה מהם כי בסופו של דבר יגיעו לשלמות מוסרית ויימנעו מהמעשים האסורים. במקרה בו מובא בפני המוסדות שהמאמינים מפירים בזדון את חוקי הדת, על האספה הרוחנית לנקוט צעדים בהתאם. עם זאת, האספה לא אמורה להתערב בחיים הפרטיים של המאמינים כדי לבדוק את מידת דבקותם בדת.
הקהילה הבהאית מבוססת על שלטון דמוקרטי, בו לכל מאמין ניתנת זכות הצבעה. זכות זו יכולה להישלל במצב בו המאמין מתנהג בדרך לא מוסרית שנוגדת את הוראת הבהאא-אללה, בין היתר גם במצב בו המאמין הוא להט"בי. עד כה, ידוע על מקרה אחד בו נשללה זכות ההצבעה בגלל נטייה מינית, אך ייתכנו מקרים נוספים לא מוכרים: במחצית המאה ה-20 היה זוג הומוסקסואלי בהאי שלא הסתיר זאת, ואף על פי כן בני הזוג התקבלו על ידי מוסדות הדת הבהאים. בשנת 1955 שניהם נבחרו לאספה הרוחנית ולאחר מכן החלו להיתקל בחומות התנגדות ובהאשמות על דרכם המינית. אחד מהם עזב את הדת ומהשני נשללה זכות ההצבעה. סנקציה אחרת שקיימת בדת ויכולה להיות מוטלת גם כן כתוצאה מהתנהגות בלתי מוסרית ופעילות הומוסקסואלית, היא שלילת זכויות אדמיניסטרטיביות שכוללות השתתפות בכנסים בהאים, נשיאת תפקיד בהאי רשמי, טקס נישואין במוסדות הדת וזכויות נוספות. חשוב להבהיר כי הזכויות יכולות להיות מוחזרות למאמין, אם משנה את התנהגותו.
מלבד האיסור על פעילות הומוסקסואלית כשלעצמה, בית הצדק אוסר גם על פעילות של קבוצות תמיכה המצדדות בזכויות הלהט"בים, משום שהם מעודדים אורח חיים בלתי ראוי.
התמודדות הקהילה הלהט"בית בדת הבהאית.
לא קיימת קהילה להט"בית מאוחדת בדת הבהאית, ומאליו לא קיימת עמדה אחידה של להט"בים בהאים. כל פרט או קבוצה פועלים בדרכים שונות בניסיון ליצור הרמוניה בין נטייתם המינית לבין אמונתם הדתית. הקושי הרב טמון בשילוב בין האיסור על פעילות מינית להט"בית לבין האמונה הבהאית שדוגלת בהרמוניה וסובלנות לכל בני האדם באשר הם. קושי נוסף שחברי הקהילה חווים, הוא הרצון לקרב אנשים נוספים לדת, אך להיאלץ לחשוף בפניהם גם את החוקים הפחות נעימים בה.
התמודדות אישית.
קיימת טענה בקרב הקהילה הלהט"בית כי המדע הוכיח שנטיות מיניות הן במידה מסוימת דבר מולד, ולפיכך אדם עם נטייה מינית להט"בית נולד ככזה כחלק מרצון הבורא. מתוך טענה זו, מופנית ביקורת כלפי מוסדות הדת, שבאיסור על פעילות הומוסקסואלית הם עוברים על החוק המחייב התאמה למדע.
בסיפורים שמופיעים באתר האינטרנטי gaybahai.net ניכר כי להט"בים-בהאים רבים אכן ניסו את ההדרכה של שוגי אפנדי שייעץ ללהט"בים להרבות בתפילות ולקבל טיפול רפואי על מנת "להתרפא". מהסיפורים משתמע כי הסתירה בין הלכות הדת לבין אישיותם הובילה את חלקם לשנאה עצמית, שלפעמים הגיעו עד כדי ניסיונות התאבדות. חלקם התחתנו והקימו משפחה בהתאם לחוק הבהאי, ונמנעו מהצהרה על נטייתם המינית. כמו כן, קיימים להט"בים פרטים שמנסים להתמודד עם המורכבות באמצעות פניה למוסדות הדת: שלחו מכתבים לבית הצדק העולמי בדרישה לשינוי הגישה של המוסד הדתי כלפי קהילת הלהט"ב.
התמודדות קבוצתית-לוביסטית.
פיתוח האינטרנט ונגישותו, הובילו ל"התאגדות קהילתית" במרחב האינטרנטי, שאפשר לשמור על אנונימיות וביטחון אישי. קיימים מספר אתרים עבור להט"בים-בהאים ובהם שיתוף ידע וסיפורים. חלק מאתרים אלו מאפשרים שיתוף בצורה אנונימית, ובכך מאפשרים מרחב בטוח להעלות נושאים מורכבים מבלי "לצאת מהארון". האתר gaybahai.net מאפשר שיתוף סיפורים בנושא להט"ב, עבור חברי הקהילה הלה"טבית וכאלה שאינם, כולל עבור אנשים שעזבו את הדת הבהאית.