אהוי רוטרדם (בהולנדית: Rotterdam Ahoy; ובקיצור אהוי) הוא מרכז כנסים וזירה הממוקמת בעיר רוטרדם, שבהולנד. מאז פתיחתו בשנת 1950, אירח המרכז תערוכות רבות, קונצרטים ואירועי ספורט. המרכז מורכב משלושה חלקים עיקריים: , ו-. האולם הראשי של הקונצרטים, "אהוי ארנה" (היה ידוע בשם "הספורטפליס ואן אהוי" בשנים 1971–2016), נפתח ב-15 בינואר 1971.
היסטוריה.
הבסיס של אהוי רוטרדם הונח בשנת 1950. לאחר ההרס שנגרם על ידי מלחמת העולם השנייה, רוטרדם פעלה רבות לבניית העיר מחדש ושיקומה, וב-1950 ונמל רוטרדם היה כמעט מושלם. כדי לציין את האירוע, נערכה תערוכת "אהוי רוטרדם!". אותה תערוכה התקיימה באולם ייעודי באתר שבו נמצא היום הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ארסמוס.
אולם התערוכה נקרא "אהוי'-האל" (Ahoy'-Hal). הגרש הוא שריד לסימן הקריאה המקורי. האולם שימש לסדרה של אירועים לאומיים ובינלאומיים, כגון תערוכת עבודותיו של האדריכל פרנק לויד רייט. במהלך שיטפון הים הצפוני בשנת 1953 האולם שימש כמרכז קליטה לקורבנות.
אהוי רוטרדם, בצורתו הנוכחית, נבנה בשנת 1970. עיצוב המתחם זכה בפרסים לאומיים ובינלאומיים שונים עבור מבני פלדה המיוחדים שלו. העיצוב של המקום לקח השראה מן המים, עם המבנה שהונח כמו ספינה. האירוע הראשון שהתקיים שם היה תערוכת משפחת פמינה. מאז, אהוי הורחב במספר הזדמנויות, שופץ וחודש בשנת 1998 על ידי משרד האדריכלים "בנתם קראול" שיצרו את האולם הרב-תכליתי של היום.
אירועים.
האולם אירח תחרויות ספורט כגון "טורניר-ATP רוטרדם" ו"שישה ימים של רוטרדם" בכל שנה והוא אחד מהאולמות של "ליגת העל" משנת 2016. אירועי ספורט אחרים כוללים:
את פרסי המוזיקה של MTV אירופה בשנים: 1997 ו-2016 ואת אירוויזיון הילדים 2007 שנערכו גם הם באולם זה.
האולם היה אמור לארח את תחרות אירוויזיון 2020, אך בוטל בגלל מגפת הקורונה. לקראת סיום המשדר של , שהתקיים כתוצאה מביטול אירוויזיון 2020, נודע כי האולם ייארח את תחרות אירוויזיון 2021.
ביל דייווידסון
ויליאם דייווידסון
נחש גפן ירוק
נחש גפן ירוק (שם מדעי: "Oxybelis fulgidus") הוא מין של נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים החי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. במראהו הוא דומה למין נחש שוטני ירוק אף שאין קשר אמיתי ביניהם.
נחש זה בעל קשקשים ירוקים עם בטן ירוקה-בהירה וצידיים צהובים והוא מגיע לעובי של 2 ס"מ ולאורך 1.2-2 מטרים. הוא בעל ראש קצר ודק הדומה לענף של גפן, מה שנתן לו את שמו ובעל לשון ירוקה המצליפה במהירות החוצה ופנימה. הוא בעל עיניים גדולות שביניהם נחיריים עובר פס שחור ובעל לסתות ארוכות ודקות המשתרעות עד אחורי הראש. רוב זמנו הוא תלוי מענפים ומסתתר בין עלי היער בשכבות הגבוהות.
הנחש משתמש בלשונו כדי לעקוב אחרי טרף מטפס כמו עכבר, לטאה או קן עם ביצים. הנחש מתקדם לאורך נתיב הריח עד שהוא מגיע לטרף בחרישיות. ההכשה אשר קוראת במרבית המקרים מלמעלה, גורמת לנחש להניע את לסתותיו קדימה ולאחוז בטרף כדי שיטפטף לתוכו ארס מניביו האחוריות. הארס חלש יחסית ומספיק רק להמתת בעלי חיים קטנים. הכשה כזו אינה מסוכנת לאדם, למרות העובדה שהיא גורמת לקהות חושים ולכאבים באזור המוכש. עם זאת, אנשים אלרגיים עלולים עדיין להיפגע ממנה.
פרסטו
פרסטו (באנגלית: Presto) הוא סרט קצר אמריקאי חסר מילים בהנפשה ממוחשבת מסוגת פנטזיה וקומדיה. הסרט בוים ונכתב על ידי דאג סוויטלנד על פי סיפורם של טד מאטו, ואלרי לפוינטה וג'סטין רייט והופק על ידי ריצ'רד א. הולנדר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי באנסי ב-10 ביוני 2008, ולאחר מכן באותה שנה בארצות הברית ב-27 ביוני לפני הקרנת סרט האנימציה של חברת וולט דיסני ופיקסאר "וול-E". בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-3 ביולי 2008 גם לפני הקרנת הסרט "וול-E". אורך הסרט הוא כ-5:17 דקות.
תחילה הרעיון של הסרט היה להציג קוסם שסובל מפחד במה, אך לבסוף החליטו להציג קוסם המנסה לבצע קסם עם ארנבו שלא משתף פעולה. הסרט הוא מחווה לקריקטורות קלאסיות, ביניהן "טום וג'רי" ו"לוני טונס". על בסיס הסרט נוצר ספר בעל אותו שם. הסרט קיבל ביקורות חיוביות, והיה מועמד לפרס אנני ולפרס אוסקר. בשנת 2008 הסרט נכלל במקבץ "Animation Show of Shows".
עלילה.
קוסם מפורסם בשם פרסטו שולף ממגבעת את הארנב "אלק אזאם". אלק הרעב נעול בכלוב, ולא מסוגל להגיע לגזר שלו. לאחר שפרסטו חוזר מאכילת ארוחה, הוא מתחיל לתרגל את המעשה שלו עם אלק, ומגלה כי כובע המגבעת שלו מחובר בצורה קסומה לכובע מחודד המוחזק מאחורי הקלעים. כל דבר שיעבור מאחד הכובעים יצא מהשני.
מתוך כוונה להאכיל את אלק, פרסטו מבין שהמופע שלו מתחיל וממהר לבמה במקום. אלק מסרב לשתף פעולה עם המופע והופך את הכובעים נגד פרסטו במגוון דרכים משפילות שהולכות וגוברות, כמו לתת לו לתפוס את אצבעו בתוך מלכודת עכברים, להכות את עצמו בעין עם ביצה ולשאוב את ראשו למאוורר, כל אחת מהתקלות הללו מתפרשת על ידי הקהל כחלק מהמופע. פרסטו ממשיך להתנגד לאלק באותו הזמן, תחילה הופך את הגזר לפרח ומאוחר יותר מנפץ אותו לעיסה בעזרת חתיכת סולם, כשהאחרון הביא לכך שפרסטו קיבל הלם חשמלי בכך שתקע את ידו בשקע חשמל.
נמאס לו מהתנהגותו של אלק, פרסטו מסתער מאחורי הקלעים אחריו, אך משחרר בטעות סט של אביזרי במה תלויים וכך רגלו נתפסת בחבל. הוא נמשך לחלל שמעל הבמה. כשכף רגלו משתחררת, הוא נופל שוב ומוצא את עצמו בסכנת מחיצה הן על ידי האביזרים והן על ידי פסנתר נופל. כשהוא מבין זאת, אלק משתמש בקסם של הכובעים כדי להציל אותו, ומרוויח את אישורו הפרוע של הקהל עבורו ופרסטו, שנותן לו בהכרת תודה את הגזר שלו (לאחר שהשתמש בכישורי הקוסם שלו כדי להחזיר אותו לצורתו המקורית) ושניהם מתחילים להופיע יחד מרצונם.
הפקה.
סרט זה הוא סרט הבכורה של דאג סוויטלנד. סוויטלנד עשה את הקול בסרט ללא דיאלוג משחק בין שתי הדמויות. הוא התחיל את ההפקה של הסרט בתחילת שנת 2007, ולבסוף סיים אותו במאי 2008. הסרט מבוסס על קריקטורות קלסיות רבות, ביניהן "טום וג'רי" ו"לוני טונס". עיצוב הדמויות בסרט התבססו על ויליאם פאוול.
הרעיון של הסרט היה להציג קוסם שסובל מפחד במה, דבר שהשווה סוויטלנד לעלילה של הסרט "כוכב נולד" משנת 1937.
בשביל ליצור את הסביבה הרשמית והטובה ביותר, צפו יוצרי הסרט בבית האופרה המלכותית שבלונדון, בבית האופרה גרנייה שבצרפת, ובמופעי וודוויל.
כדי לחסוך זמן עבודה, רוב האנשים שמופיעים בקהל הם מן הסרט "רטטוי", בנוסף גופו של הקוסם מהצוואר למטה הוא גופו של טאלון, עורך הדין של סקינר מהסרט "רטטוי".
הפצה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי באנסי ב-10 ביוני 2008, ולאחר מכן באותה שנה בארצות הברית ב-27 ביוני לפני הקרנת סרט האנימציה של חברת וולט דיסני ופיקסאר "וול-E". בשנת 2008 הסרט נכלל במקבץ "Animation Show of Shows". בשנת 2012 הופץ הסרט באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 2.
בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-3 ביולי 2008 גם לפני הקרנת הסרט "וול-E".
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות. מגזין "If" אמר על הסרט "זוכה דרך ודרך". סוכנות הידיעות האמריקאית "Associated Press" אמרה שהסרט הוא "מתאבן מענג וקריקטורי". טלוויזית ניו זילנד אמרה שלמרות שהסרט "וול-E" הוא סרט מענג בעל סיפור מדהים, הסרט "פרסטו" כמעט גנב את כל התהילה. עיתון "Kalamazoo Gazette" קרא לסרטון מצחיק, ותיאר אותו כגרסה יוקרתית של באגס באני.
הסרט היה מועמד לפרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר, אך הפסיד אותו לסרט "The House of Small Cubes".
בוב קאופמן
רוברט אלן "בוב" קאופמן (באנגלית: Robert Alan "Bob" Kauffman; 13 ביולי 1946 – 25 ביולי 2015) היה כדורסלן יהודי-אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1968–1975. לאורך הקריירה נבחר 3 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים הם 11.5 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק.
קאופמן נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, ובין השנים 1964–1968 למד במכללת גילפורד אשר בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 22.7 נקודות ואסף 15.9 בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1968 נלקח קאופמן על ידי סיאטל סופרסוניקס בבחירה השלישית, אחרי אלווין הייז ווס אנסלד. בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA שימש כשחקן ספסל בסיאטל ובשיקגו בולס, בהתאמה, וקלע כ-6.3 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, לקראת עונת הבכורה של המועדון. באותה עונה הגיעה הפריצה שלו, כשהפך לכוכב הקבוצה ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר לאחר שהעמיד ממוצעים של 20.4 נקודות, 10.7 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים למשחק. בעונה העוקבת רשם ממוצעים דומים, אך קבוצתו סיימה במקום האחרון באזור המזרחי, עם מאזן 22–60. בעונת נבחר בפעם השלישית ברציפות להשתתף במשחק האולסטאר, כשרשם ממוצעים של 17.5 נקודות, 11.1 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק. בעונת דעכה תפוקתו באופן ניכר, בשל פציעות במפשעה ובמפרק הירך, ועד לסיומה קלע 6.1 נקודות למשחק בלבד כשחקן ספסל. באותה עונה העפיל עם הקבוצה לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה.
לקראת עונת הועבר קאופמן לאטלנטה הוקס, ובעונתו היחידה במדיה קלע 3.9 נקודות למשחק, בטרם פרש ממשחק.
לאחר הפרישה ממשחק.