בסרט "Bender's Game", נחשף שאיגנר הוא בנו הממזר של פרופסור פארנסוורת', מה שהביא לנפילת אימפריית החומר השחור של מאם. זה גם מה שהופך אותו לצאצא לא ישיר של פריי בעצמו. בהערות על הסרט מוצע ששני בניה האחרים של מאם, הם של יריבו של הפרופסור והבעל לשעבר של מאם, פרופסור וורנסטרום.
במוצרים אחרים.
בפיוצ'רמה קומיקס בגיליון המיוחד של חציה עם משפחת סימפסון, מאם נכנסת למערכת יחסים עם מר ברנז, האדם היחיד המרושע כמותה. אחרי הפרידה, היא יוצרת כפיל שלו ומבטיחה שביחד הם ישלטו על העולם.
זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו
זנאמיה טרודה אורייחובו זוייבו (ברוסית: Знамя Труда Орехово-Зуево) הוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים ביותר ברוסיה הממוקם בעיר אורחובו זויבו שבמחוז מוסקבה.
המועדון הוקם בנובמבר 1909 כמועדון הספורט אורחובו (Клуб спорта Орехово), על ידי הפועל הבריטי הארי צ'ארנוק שעבד במפעלי מורוזוב, לכן כונתה הקבוצה "מורוזובצי". בשנות ה-90 של המאה ה-20 כונתה בשם "ספרטק אורחובו" לזמן קצר.
בשנת 1962 הקבוצה העפילה לגמר הגביע הסובייטי בכדורגל, שם הפסידה לשחטאר דונצק 0-2. אורחובו הוא המועדון היחיד ברוסיה ששיחק בגמר גביע המדינה, אך מעולם לא שיחק בליגה הבכירה.
המועדון זכה 4 פעמים באליפות העיר מוסקבה בשנים 1910, 1911, 1912, 1913. הישג השיא הוא ההעפלה לגמר הגביע הסובייטי בשנת 1962. משנת 2007 הקבוצה מתמודדת בליגה השנייה, אזור מערב.
אחד השחקנים הנודעים ששיחקו בשורות הקבוצה היה הבלם סרגיי איגנשביץ', ממלכי ההופעות בליגת העל הרוסית בכדורגל.
היסטוריה.
הקבוצה היא אלופת מוסקבה הראשונה (זכתה באליפות העיר בשנים 1910-1913, 4 פעמים ברציפות). כאשר הישג השיא שלה בתקופה הסובייטית היה ההעפלה אל גמר הגביע הסובייטי ב-1962 כשהפסידה 2:0 לשחטיור סטאלינו בגמר.
הישגיה הגדולים ביותר מאז התפרקות ברית המועצות הם העפלה לליגת המשנה הרוסית ב-1993 וב-1998 אך לא הצליחה לשחק בליגת המשנה יותר מעונה אחת. ב-2003 הקבוצה הודחה מהליגה השלישית ואיבדה את מעמדה כקבוצה מקצוענית כשהודחה לליגה החובבנית.
ב-27 במאי 2004, בעת נסיעה למשחק ליגה בשצ'לקובו, התרחשה תאונת דרכים קטלנית עם האוטובוס של הקבוצה, תאונה שהביאה למות 4 כדורגלנים ו-5 מאנשי הקבוצה (המנכ"ל דמיטרי סמירנוב, המאמן הראשי ואדים חניקין, מנהל הקבוצה בוריס פשקוב, נהג האוטובוס אלכסנדר ממונטוב, ושחקן הקבוצה בעבר ואסילי צ'אבקין).
ב-2006 נפתחה באצטדיון הקבוצה אנדרטה לזכרם ובאותה שנה הקבוצה הייתה לאלופת מחוז מוסקבה בקרב הקבוצות החובבניות. ב-2007 הושב לה מעמדה המקצועני כשהעפילה לליגה השנייה והיא התמודדה בליגה הרוסית השנייה, אזור מרכז עד עונת 2017/2018.
הקבוצה לא הצליחה להגיע להישגים משמעותיים ולאחר שנים שהתמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, בעונת 2017/2018 מנהלי הליגה אישרו לקבוצה להישאר עונה נוספת בליגה בעקבות עלייתה של קרסנודאר-2 לליגה הלאומית, למרות שסיימה אחרונה באזור שלה והייתה אמורה להיות מודחת לליגה החובבנית ובעונה הבאה, 2018/2019, אף שיפרה את מקומה בליגה כשסיימה שביעית במה שמהווה להישג השיא שלה מאז 1999.
אצטדיון הקבוצה.
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון זנאמיה טרודה הרב-תכליתי המכיל 2,500 מושבים. זהו אחד מאצטדיוני הכדורגל הוותיקים ברוסיה, בנייתו הושלמה בשנת 1912 והוא נחנך ב-7 באפריל 1914 במשחק שנערך בין קבוצת אורחובו לנבחרת אוניברסיטת לונדון. מאז ועד היום הקבוצה ממשיכה לארח את משחקיה באצטדיון זה. בשנים 2017–2019 שופץ ותכולתו צומצמה מ-6,460 ל-2,500 תוך הוספת מסלול אתלטיקה, חידוש תאורה וגג מעל המושבים.
תארים והישגים.
ליגת הכדורגל המוסקבאית
הגביע הסובייטי
הליגה הרוסית השנייה
הליגה הרוסית השלישית
הגביע הרוסי בכדורגל
זנאמיה טרודה מוסקבה
אפילפסיה כללית אידיופתית
אפילפסיה כללית אידיופתית (IGE - Idiopathic generalized epilepsy) היא קבוצה של מחלות אפילפטיות שיש הסבורים שיש מאחוריהן בסיס גנטי חזק. חולים שיש להם IGE הם רגילים מכל בחינה ואין להם חריגויות אנטומיות במוח. לעיתים קרובות יש לחולים אלה היסטוריה משפחתית של אפילפסיה ונראה שיש רגישות גנטית להתקפים. IGE מתגלה, בדרך כלל, בין הילדות המוקדמת וגיל ההתבגרות למרות שהוא יכול להיות מאובחן מאוחר יותר. הסיבה הגנטית של סוגי IGE אחדים היא ידועה למרות שההורשה לא נוהגת תמיד לפי מכניזם פשוט של פגם גנטי.
סוגים.
אפילפסיה מיוקלונית שפירה אצל תינוקות.
סוג זה של אפילפסיה הוא נדיר ושכיחותו פחות מ-1%. הוא נפוץ פי 2 אצל בנים בהשוואה לבנות. גיל התחלת התקפים הוא בין 5 חודשים ו- 5 שנים. ילדים שיש להם הליקוי הזה סובלים, לעיתים קרובות, מצניחת ראש וקפיצה קצרה של הזרוע. למרות שסבורים שיש בסיס גנטי למחלה זאת לא מצאו קשר גנטי כזה.
אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום פלוס.
אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום פלוס (GEFS+) היא מטרייה לתסמונות רבות אחרות החולקות גנים הגורמים להן לחלות. חולים חווים פרכוסי חום מוקדם בילדות וכשהם גדלים הם חווים סוגים אחרים של התקפי פרכוס. גנים ידועים הגורמים ל GEFS+ הם תעלת הנתרן α וגנים בתת-יחידה SCN1A ו- SCN2A ותת יחידה β בגן SCN1B. מוטציות בקולטן ה- GABAA γ תת-יחידה GABRG1 גם הם גנים הגורמים למחלה זו.
אפילפסיה עם ניתוקים מיוקלוניים.
אפילפסיה נדירה זאת יש לה טווח גילאים רחב בהם היא מתגלה (מהשנה הראשונה לחיים עד גיל העשרה המוקדם). אפילפסיה זו מאופיינת בהתקפי ניתוק ובו בזמן קפיצות מיוקלוניות המתרחשות, בדרך כלל, כמה פעמים ביום. לא תיארו עדיין את הגנטיקה של המחלה הזאת. התקפים הנובעים ממחלה זאת פוסקים, לעיתים קרובות, תוך 5 שנים.
אפילפסיה עם התקפים מיוקלוניים אסתטיים (Epilepsy with myoclonic-astatic seizures).
במקורה נקראה תסמונת דוז (Doose syndrome), אפילפסיה עם התקפים מיוקלוניים-אסתטיים מהווה כ- 2% מן האפילפסיות של הילדות. לילדים הסובלים ממחלה זאת יש קפיצות מיוקלוניות קצרות מאוד (פחות מ-100 מילישניות) שאחריהן יש איבוד טונוס שרירים קצר באותה מידה, שתוצאתו היא, לפעמים, נפילות קשות. לחולים אחדים יש התקפים הרבה יותר ארוכים מסוג זה. לרבים מן החולים במחלה זאת יש גם התקפי ניתוק. סבורים שזאת מחלה פוליגנית.
אפילפסיה של התקפי ניתוק אצל ילדים.
ידועה גם כפיקנולפסיה, אפילפסיה של התקפי ניתוק בילדות (CAE - Childhood absence epilepsy). מייצגת כ- 10% מהילדים שיש להם אפילפסיה. היא מתבטאת בתחילה בגילאים 8-4 כתקופות קצרות של חוסר הכרה (ניתוק).
אפילפסיה של ניתוק בגיל הנעורים.
אפילפסיה של ניתוק בגיל הנעורים דומה ל CAE אך תחילת התפרצותה היא בגילאים בין 9 ל-13. שינויים אחרים הם בכך שלחולים בעלי ליקוי זה יש התקפי ניתוק לעיתים רחוקות יותר אבל ארוכים יותר מאשר לאלה שיש להם CAE.יש כמה אתרי גן אפשריים לליקוי זה למרות שלא נמצאו שום גנים הגורמים למחלה זו.
אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים.
ידועה גם כתסמונת יאנץ. אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים (JME) היא צורה שכיחה של אפילפסיה והיא אחראית ל-10% מכל המקרים ול- 25% של סוגי האפילפסיה הכללית אידיופתית. ילדים רבים שיש להם CAE מפתחים JME. אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים מתגלה לראשונה בין הגילאים 12 ו- 18 בהתקפים מיוקלוניים בולטים. התקפים אלה מתרחשים בדרך כלל בבוקר. לחולים שיש להם JME יכול לקבל גם התקפים כלליים והתקפי טוני-קלוני וכן התקפי ניתוק. הראו קשר לליקוי זה במוטציות בגנים GABRA1, CACNB4, CLCN2, GABRD2 ו- EFHC1.
אפילפסיה עם התקפי טוני-קלוני בלבד.
סוג זה של אפילפסיה כללית אידיופתית יכולה להתפרץ כמעט בכל גיל וקשה לאפיין אותה. בשל הגדרתה הלא מדויקת אין זה אפשרי לספק הערכה מדויקת של שכיחותה. כפי שמשתמע משמה יש לחולים אלה רק התקפי טוני-קלוני.
זנאמיה טרודה אורחובו זוייבו מוסקבה
יעקב אדלשטיין (רב)
הרב יעקב אדלשטיין (י"ח בניסן ה'תרפ"ד, 22 באפריל 1924 - כ"ז בשבט ה'תשע"ז, 23 בפברואר 2017) היה רבה של רמת השרון במשך קרוב ל-70 שנה ודיין בכיר בבית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק. היה גם רב שכונת "נאות יוסף" בבני ברק ובמשך השנים כיהן בראשות ישיבת השרון, ישיבת "כתר ישראל"-רוז'ין ועוד. עסק גם בקבלה.
ביוגרפיה.
ראשית דרכו.
נולד בעיירה שומיאץ הסמוכה לסמולנסק, בברית המועצות, לרב צבי יהודה אדלשטיין, רב העיר ובנו של הרב ירחמיאל גרשון אדלשטיין, בעל "בן אריה" על הש"ס, ולמרים, בתו של הרב מרדכי שלמה מובשוביץ, רבה של מלסטובקה.
אמו השיגה תעודות לידה מזויפות עם תאריך לידה שגוי לבניה, כך שיהיו רשומים כצעירים בשלוש שנים ולא ילמדו בבית ספר קומוניסטי. למד תורה מפי הרב זלמן לייב אסטולין, בתמורה לכך שאביו הרב צבי יהודה לימדו תורה.
בעקבות מחלתה של אמו בטיפוס, נשלח עם אחיו הגדול גרשון לדודתו, הרבנית רבקה צביה פז, בעיר קלימוביץ', שם למדו תורה בסתר אצל הרב מרדכי אליהו שניאור, שהיה אחד מתלמידיו של הרב אדלשטיין. הם קיבלו שם את הבשורה על פטירת אמם. הרב אדלשטיין סיפר כי הייתה תקופה שבה חשב להיות חקלאי כדי לקיים את המצוות התלויות בארץ.