כשאנדריאה (אנדי) סאקס, סטודנטית צעירה עם חלום להפוך לכתבת בכתב העת "הניו יורקר" ולזכות באחד הימים בפרס פוליצר, מסיימת את לימודיה באוניברסיטה, היא מגיעה לעיר ניו יורק ולאחר חיפושים נמרצים מתקבלת לעבודה ש"בחורות היו מוכנות למות למענה" - עורכת משנה זוטרה של מירנדה פריסלי, העורכת האגדית של מגזין האופנה הבינלאומי "ראן-ווי". העורכת רודה בעובדיה ומשפילה אותם עד כדי כך שהם מתפטרים מעבודתם. הג'וב שקיבלה אנדריאה נחשב יוקרתי, אך היא רק מזכירה זוטרה ואינה עיתונאית. יש האומרים כי אם תשרוד שנה בתפקידה, ייפתחו בפניה דלתות לעולם העיתונות והתקשורת. למרות תנאי העבודה הקשים והדרישות הבלתי אפשריות של מירנדה, מצליחה אנדריאה בעבודתה, ובלי לשים לב היא עצמה משתנה. היא משנה את סגנון לבושה, הופעתה ויחסה לחבריה, מה שגורם לה לפרידה זמנית מבן זוגה. אולם, לבסוף היא מתעשתת ומבינה שמכרה את נשמתה לשטן האופנה, בתמורה לאובדן אהבת אמת וידידות כנה של חבריה האמיתיים.
קבלת הספר.
בטרם פרסומו של הספר הייתה ציפייה גדולה של קוראים לתיאור "מאחורי הקלעים" של "ווג" והעורכת הראשית שלו מפיו של "מישהו מבפנים". בריאיון ל"ניו יורק טיימס" אמרה אנה וינטור: "תמיד נהניתי מסיפורת טובה. אך עוד לא החלטתי אם אני רוצה לקרוא את הספר או לא."
עם צאתו של הספר לאור, לא "ווג" ולא שום כתב עת אחר של תאגיד קונדה נאסט ביקרו את ספרה של וייסברגר. כשהסרט יצא לבתי הקולנוע, "הניו יורקר" יצא בביקורת שהמעיטה מערכו של הסרט לעומת הספר. ג'נט מסלין מה"ניו יורק טיימס" נמנעה מלהזכיר את שמה של וינטור באחת משתי הביקורות השליליות שכתבה על הספר.
גם בביקורות החיוביות שהעניק ה"ניו יורק טיימס" לסרט שיצא בעקבות הספר לא הוזכר שמם של "ווג" ווינטור.
בספר הביוגרפי שכתב ג'רי אופנהיימר על וינטור "Front Row: Anna Wintour: The Cool Life and Hot Times of Vogue's Editor", הוא ציין כי אף על פי שאנה וינטור הצהירה כי אינה נוטרת טינה כלפי יוצרי הסרט שעובד על פי הספר, הרי שהיא מעולם לא סלחה לווייסברגר על כתיבתו, ובעת שדווח בעיתונות האמריקאית, כי העורכת של וייסברגר ביקשה ממנה להתחיל בכתיבת הנובלה השלישית שלה, ציין דוברה של וינטור באוזני כתב ה"דיילי ניוז": "וייסברגר צריכה להשיג עבודה כעוזרתו של מישהו אחר".
לדעתו של אופנהיימר ייתכן ש"השטן לובשת פראדה" עשה לווינטור טובה בכך שהוא פיאר את שמה ואת המוניטין שלה. "מלבד זה שהוא נתן לווייסברגר את חמש עשרה הדקות שלה, הוא הציב את אנה כפי שמגיע לה - בפנתאון הסלבריטאי השולט."
ההפיכה העממית בקירגיזסטן (2010)
ההפיכה השלטונית בקירגיזסטן שפרצה באפריל 2010, הייתה ההתקוממות העממית הגדולה ביותר במדינות ברית המועצות לשעבר מאז 1990, לרבות ההפגנות שפרצו בגאורגיה במהפכת הוורדים מ-2004 ומחאות עממיות אחרות.
רקע.
המהפכה פרצה בעקבות שלוש סיבות עיקריות:
בשל כל הסיבות הנ"ל נערך ב-17 במרץ 2010, כנס של האופוזיציה שבראשה עמדה רוזה אוטונבייבה, יושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן ושרת החוץ לשעבר.
קורבנות.
אזרחים.
בעת העימותים, המהומות וההפגנות ההמוניות שליוו את החלפת השלטון, נהרגו 2,084 איש. 1,500 איש נזקקו לטיפול רפואי ולמעלה מ-1,300 איש אושפזו.
כוחות הביטחון.
סך הכול נפצעו 111 מאנשי המינהל הראשי לשירותי אבטחה מיוחדים של המשרד לביטחון פנים.
הוועדה לחקר אירועי 6 ו-8 באפריל.
הוועדה לחקר אירועי המהפכה הוקמה ב-12 באפריל וב-29 באפריל פרסמה הוועדה את ממצאיה.
הצנזורה וניסיון ההשתלטות על התקשורת מטעם הממשלה הזמנית.
עם פרוץ המהפכה והשתלטות האופוזיציה על מוסדות השלטון, הגיעו אל משרדי ערוצי הטלוויזיה המרכזיים במדינה הוראות חדשות מן השלטון, שכללו איסור להביע כל תמיכה והזדהות עם השלטון הקודם שהודח.
בערב ה-15 באפריל הגיעו סוכני השירות הממלכתי לביטחון לאומי אל בניין סוכנות הידיעות "24.kg", ופיזרו את הערוץ, אלא שכעבור זמן הגיעו עיתונאים ומגיני זכויות אדם ודרשו מנציגי כוחות הביטחון לעזוב ובהוראה מן השלטון, עזבו הסוכנים.
באוש, ממלא מקום מושל מחוז אוש, סוֹאוֹרוֹנבֶּק זֶ'אֵנבּקוֹב, הורה לניתוק החשמל לחברת הטלוויזיה "ElTR", הבניין הוקף על ידי שוטרים, זאת כדי למנוע מתומכיו של קורמנבק בקייב, לעלות לשידור.
המעורבות הרוסית.
ב-8 באפריל 2010, ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב שלח שני גדודים של חיל הצנחנים הרוסי אל קירגיזסטן על מנת לאבטח את בסיס האוויר קאנאט ומשפחות הקצינים הרוסיים בקירגיזסטן.
מיד עם מינויה של רוזה אוטונבייבה לראש הממשלה הזמנית, יצר עמה קשר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, והצהיר כי רוסיה תגיש כל סיוע נחוץ לממשלת קירגיזסטן, על מנת להביא לייצוב המצב הפוליטי והביטחוני במדינה. התמיכה הרוסית באופוזיציה ההולכת ותופסת את עמדות המפתח במדינה, נתפס על ידי פרשנים פוליטיים כצעד שהעיד על מורת רוחם של ראשי הממשל ברוסיה מהתנהגותו של הנשיא קורמאנבק באקייב, כאשר החכיר לארצות הברית את בסיס חיל האוויר מאנאס, הסמוך לבישקק.
התמיכה הרוסית באופוזיציה הייתה הענקת הסיוע הראשון של רוסיה לאופוזיציה כלשהי במרחב הפוסט סובייטי, לאחר התפרקות ברית המועצות, והגישה הרוסית שנמנעה מלתמוך בכל אופוזיציה שהיא. ב-12 באפריל 2010, סגן ראש הממשלה הזמנית, אלמאזבק אטאמבאייב, שב ממוסקבה ותיאר את התרשמותו מהביקור ברוסיה. הוא תיאר את התמיכה שחש מהשלטונות הרוסיים והבטחתם להגיש כל סיוע חומרי, כמו גם סכום של 150 מיליון דולר. אולם דובר ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי פסקוב דחה כל דיווחים מסוג זה ואמר כי סיוע חומרי לא הובטח על ידי ראש הממשלה, מאחר שולדימיר פוטין אינו תומך באף צעד והסיוע שהובטח היה סיוע הומניטרי שנידון אודותיו בשיחת טלפון בין פוטין לראש הממשלה הזמנית, אוטונבייבה.
ב-14 באפריל, סגן ראש הממשלה הרוסי ושר האוצר, אלכסיי קודרין תיאר בישיבת הממשלה כי רוסיה תגיש 50 מיליון דולר של סיוע כספי לקירגיזסטן. פוטין הוסיף בישיבת הממשלה כי אף שהמצב הפוליטי בקירגיזסטן הוא שנוי במחלוקת, אין בידי רוסיה לשפוט וכי תמיד היה יחס חם בין רוסיה לעם הקירגיזי וכי רוסיה מוכנה להגיש כל סיוע על מנת להוציא את קירגיזסטן מן המשבר וזאת תוך תיאום על הממשלה הזמנית בקירגיזסטן.
באותה עת הסתובבו שמועות בקירגיזסטן, כי המדינה עלולה להיות תחת שליטה חיצונית ולהפוך אף למדינת חסות, של רוסיה וקזחסטן, מקור השמועות נבעו מכך שנשיא רוסיה יחד עם עמיתו מינו נציג מיוחד לענייני המשבר הקירגיזי. לדברי פרשנים קירגיזים, רוסיה וקזחסטן שואפות לבטל את הלאום הקירגיזי.
הבחירות הנשיאותיות הראשונות לאחר ההפיכה.
באוקטובר 2011 התמודד ראש הממשלה אלמאזבק אטאמבייב לתפקיד נשיא קירגיזסטן וזכה במירב הקולות, והוא החליף את רוזה אוטונבייבה ב-31 בדצמבר 2011 כנשיא המדינה המכהן בבחירות הנשיאותיות הראשונות מאז פרוץ ההפיכה עממית ב-2010.
מירה פרידמן
מירה פרידמן (נולדה בשנת 1952) היא מאיירת ואמנית קומיקס ישראלית.
ביוגרפיה.
מירה פרידמן נולדה בירושלים. בין השנים 1972–1976 למדה במחלקה לעיצוב גרפי באקדמיה בבצלאל. עם תום לימודיה עסקה באיור עיתונות והפכה לאחת ממאיירות העיתונות החשובות בארץ. עבודותיה נדפסו בין היתר בעיתונים וכתבי העת הבאים: ידיעות אחרונות, מעריב, הארץ, העיר, "את", מוניטין, מחשבות ועוד. עבודתה המוקדמת הושפעה ממאיירי שנות השבעים כגון והתאפיינה בשימוש בקו רישומי וכן הייתה סטייליסטית וכתבת אופנה.
היום מלמדת במכללת ויצו בחיפה, בשנקר, במכללת הגליל המערבי ובבצלאל.
עבודת קומיקס שלה נכללת בטקסטים לקריאת חובה בחוג לספרות של אוניברסיטת קונטיקט, ועבודה אחרת נכללת במקראת החובה של החוג ללימודי מגדר של אוניברסיטת קלגנפורט באוסטריה.
בשנת 1995 הצטרפה לקבוצת הקומיקס העצמאית אקטוס טרגיקוס.
מפל&quot;ג
היפרפוספטמיה
היפרפוספטמיה זהו מצב שבו רמת הזרחן בדם גבוהה והוא נפוץ בקרב מטופלי דיאליזה הסובלים ממחלת כליה בשלב מתקדם של המחלה. היפרפוספטמיה היא אחת התופעות הנלוות למחלת כליה כרונית; הזרחן מצטבר כתוצאה מתפקוד לקוי של הכליות.
רמת זרחן גבוהה בדם עלולה להוביל למצבים של הסתיידות כלי דם, לעצמות רכות, לעליה ברמת הPTH שמובילה להתפתחות מחלת עצמות ולעיתים אף למוות.
אבחון וטיפול.
להיפרפוספטמיה לרוב אין סימפטומים נראים לעין. בחולים מסוימים הוא מתבטא בגרד אולם האבחון מתבצע על ידי בדיקת דם שמצביעה על רמת הזרחן.
מטרת הטיפול בהיפרפוספטמיה היא הורדת רמת הזרחן בדם ושליטה בהן.
תזונה: דיאטה דלת-זרחן. מאחר שהזרחן מצוי במזונות רבים, דיאטה דלת זרחן עלולה להיות מאתגרת עבור חולים רבים שסובלים מהיפרפוספטמיה. לכן הקפדה על הנחיות התזונה, חשובה מאוד ומסייעת להפחתת עומס הזרחן המגיע מן המזון.
דיאליזה: מחליפה את עבודתן של כליות חולות ומסלקת חומרי פסולת כגון עודפי זרחן, מלח ונוזלים. לרוב, דיאליזה בלבד אינה יכולה לסלק את כל עודפי הזרחן מגופו של חולה הכליה.
טיפול תרופתי:
פלגת דבורים
דומיטרו בוגיץ'
דומיטרו בוגיץ' (ברומנית: Dumitru Bughici; 14 בנובמבר 1921 - 10 ביוני 2008) היה מלחין, מוזיקולוג ומורה יהודי-רומני. כיהן כיו"ר ארגון המלחינים ברומניה, ופרופסור באקדמיה למוזיקה בבוקרשט. לאחר עלייתו לישראל בשנת 1985 הלחין עבור התזמורת הסימפונית ירושלים.
קורות חיים.