תחילת הפשיטה: בשעה 02:20, (עשרים דקות לאחר המועד האחרון שנקבע כאפשרי לביצוע הפעולה) הגיע כוח השייטת לבניין הסמוך לפרדס אשר לפי המודיעין שוהה בו בכיר חזבאללה, למעשה התברר כי זה לא הבניין הנדרש. לאחר שתמונת מודיעין מעודכנת הצביעה על כתובת בקצה השכונה בנקודה המרוחקת ביותר מהפרדס, עלתה דרישה במטה הפיקוד לבטל את הפעולה בשל החשש מתנועת הכוח בשכונה מיושבת ואי העמידה בלוח הזמנים, אף על פי כן אל"ם ארז בהתייעצות עם מפקדי הכוח בשטח התעקש להמשיך בפעולה, לאחר שדעתו התקבלה החל הכוח לנוע לעבר היעד. בהגעתם לכתובת המעודכנת התפצלו לוחמי הכוח. חלק מן הכוח נשאר לאבטח את סביבת הבניין וצוות לוחמים בפיקוד א' מפקד צוות בפלגת הלוחמים בשייטת וסרן רבינס עלו לדירת המבוקש, טרם פריצת הדלת באמצעים טקטיים (פריצה "חמה") הציע מפקד הצוות א' לנסות ולבדוק האם הדלת נעולה, אחד הלוחמים ניסה ומצא כי אכן הדלת פתוחה ובכך נחסכה פריצת הדלת, בסלון הבית הבחינו הלוחמים בגבר גבוה בעל ממדי גוף רחבים עם שפם ישן על ספה כשתת מקלע קלצ'ניקוב מונח לצדו, שני לוחמים הסתערו לעברו וכפתו אותו במהירות, בשלב זה פלט הגבר צעקה שהעירה את אנשי הבית. עקב תמונת מודיעין חסרה לא נמסר לכוח הפשיטה תמונה של המבוקש אלא נתונים כללים אודות מראהו, לפי נתונים אלו העריכו לוחמי השייטת כי המבוקש בידם.
התפתחות הקרב: בשעה 03:16 לאחר צעקתו של פעיל החזבאללה זיהה סרן רבינס מחבל שמציץ מאחת הדלתות. רבינס צעק לו בערבית לעצור ולגשת אליו אולם המחבל נכנס פנימה לחדרו וטרק את הדלת. בתגובה ירה רבינס לעבר הדלת 3 יריות, לאחר כמה שניות נורה צרור יריות אל תוך הסלון שם שהה חלק מהכוח יחד עם פעיל החזבאללה, הכוח הגיב באש חזרה והחל קרב יריות צמוד. במהלך חילופי האש זיהה מפקד הצוות א' מחבל חמוש שעומד במסדרון בעמדה שנותנת לו שליטה מרבית על המתרחש והשליך לעברו רימון אולם הרימון נתקע במשקוף דלת המטבח וחזר לעבר הכוח. מפקד הצוות צעק "רימון" הפיל לוחם שלא שם לב למתרחש ונשכב על גבו כדי להגן עליו מהפיצוץ. עקב התפוצצות הרימון בקרבת הכוח נפגעו מרסיסים מפקד הצוות א' ברגליו, לוחם נוסף בכתפו וכמה לוחמים בגופם. לאחר כמה שניות נורה צרור נוסף שפגע ברבינס, רבינס נפצע מפציעה חודרת של קליע בצלעותיו ובריאותיו. בשלב זה 2 מחבלים ניסו להימלט מהדירה דרך החלונות, אחד המחבלים זיהה מהחלון את הכוח המאבטח שנמצא מסביב לבניין, לוחמי הכוח התמהמהו מחשש שמדובר בלוחם שייטת, המחבל ניצל את התמהמהות וירה צרור לעבר הכוח, מירי זה נפגע לוחם שייטת במילואים רס"ר איציק ברגר, שנפגע בראשו משני קליעים וברסיסים ברחבי גופו. הכוח השיב אש והרג את המחבל שנותר תלוי כשמחצית גופו מחוץ לדירה ומחצית גופו בתוכה, בתוך הדירה זיהו לוחמי הכוח כי אחד המחבלים התבצר במטבח והשליכו לעברו רימון, הרימון התפוצץ הרג את המחבל וגרם לבלון גז שנמצא במקום להתפוצץ, כתוצאה מכך החלה הדירה לעלות באש.
פינוי כוח הפשיטה: מפקד הצוות א' הבין כי הפעולה הסתבכה וכי מוטל על הלוחמים לסגת במהירות מהמקום, צוות הלוחמים התפנה מן הבניין כשבראש הצוות ירד לוחם השייטת מ' כשהוא אוחז במחבל הכפות, בהגעתם לפתח הבניין הבחין לוחם בצוות האבטחה במחבל בשל חוסר ידיעה והחשש שמדובר במחבל חמוש ירה הלוחם לעברו צרור. המחבל נהרג ומ' שהוביל את המחבל נפגע מפגיעת קליע בידו, הכוח השאיר את גופת המחבל במקום והמשיך בפינוי לעבר החוף. בעקבות קולות חילופי האש הכבדים תושבי השכונה התעוררו והכח ספג אש כבדה מחלונות שונים ואף הושלכו לעברו מטעני חבלה. במקביל הסתייע הכוח בשני מסוקי קרב ומטוסי חיל האוויר שהוזנקו לאזור לחפות על נסיגתם. לבקשת הכוח הפציץ חיל האוויר את השנאים האחראים על אספקת כוח החשמל לשכונה, כוח השייטת ניצל את העלטה הכבדה שנוצרה על מנת להשלים את הפינוי במהירות המרבית.
ניתוח חירום: לאחר 40 דקות הושלם פינוי הכוח לתחנת טיפול הנפגעים, הידרדרות במצבו הרפואי של סרן רבינס הכריחה את רופא היחידה ד"ר תמיר וולף להיערך לנתח את רבינס על מנת להציל את חייו, ד"ר וולף התעקש לערוך את הניתוח מידית ודרש שכל כוח השייטת יישאר ויאבטח את המקום, על אף הלחץ הרב לפינוי הכוח טרם אור ראשון אישר מטה הפיקוד לד"ר וולף לבצע את הניתוח. עם קבלת האישור החל ד"ר וולף לבצע את ההליך הכירורגי ללא חומרי הרדמה עקב מצבו החמור של רבינס. במהלך ההליך הכירורגי ניתנה לכוח פקודה להתפנות מידית מחשש שמיקום הכוח נחשף לאחר שרבינס השמיע זעקת כאב, אעפ"כ דרש ד"ר וולף ממפקד החפ"ק בחוף שהות נוספת בניסיון לייצב את מצבו של רבינס שאיבד את הכרה ופסק מלנשום, רק בחלוף 2 דקות התחיל הכוח בתנועה לעבר החוף. תוך כדי הפינוי ותחת אש כבדה המשיכו ד"ר וולף וצוות הרפואה להנשים ולסיים את ההליך הכירורגי בסרן רבינס ובכך הצילו את חייו. על פעולה זו הוענק לד"ר וולף עיטור המופת.
השלמת הפינוי: בשל ההסתבכות בתוככי השכונה ובשל מצבם הרפואי הקשה של 2 הלוחמים התבטלה התוכנית הראשונית לפינוי הכוח דרך הים ו-2 מסוקי יסעור מטייסת 114 נקראו לסייע לפינוי הכוח מחוף הים בצור, את נחיתת המסוקים אבטחו 2 מסוקי קרב ומטוסי קרב של חיל האוויר, בעת שמסוקי היסעור שהו על גבי הקרקע וכוח הפשיטה עלה על גביהם, זיהה טייס מסוק הקרב רכב ובו חמושים שנע במהירות לעבר החוף, טייס המסוק קיבל אישור ויירט את הרכב במרחק 200 מטר ממסוק היסעור שהטיס רס"ן שי וינר, גם לאחר עליית כל הלוחמים על המסוקים המראת המסוקים התעכבה זמן רב בשל הקושי לספור את לוחמי השייטת ולוודא שלא נשאר לוחם מאחור, הפינוי הוכתר בהצלחה ו-8 לוחמי השייטת שנפצעו פונו לטיפול בפציעותיהם, בבית החולים נאבקו הרופאים על חייהם של רבינס וברגר והצליחו להצילם.
תוצאות המבצע.
תוצאות המבצע נמצאים בטווח האפור שנע בין הצלחה לכישלון באשר כל צד יכול לנכס לעצמו הצלחה מסוימת, טרם היציאה למבצע הוגדרו שלוש מטרות עיקריות, א. חטיפת בכיר חזבאללה האחראי על ירי הרקטות בינוני-טווח, ב. הפסקת ירי רקטות בינוני-טווח לעבר ישראל, ג. יצירת הרתעה אצל האויב.
בהיבט היעד של חטיפת בכיר במערך הרקטות של חזבאללה ניתן לומר כי הפעולה נכשלה מכיוון שבדיעבד התברר שהמודיעין שגה בתמונת המודיעין שסיפק לכוח הפשיטה, ואף שבכיר חזבאללה אכן שהה בבניין אולם למעשה היה בדירה בקומה השלישית ולא בקומה השנייה, הלחימה העיקשת של מחבלי החזבאללה בכוח השייטת לא נתנה שהות לברר את זהות הפעיל שנתפס ומשום כך ניצל בכיר החזבאללה. מאוחר יותר התנצל האיש בפני מפקדיו בחזבאללה והתנדב למות כשאהיד.
מצד שני בהיבט שתי המטרות הנוספות שהוגדרו למבצע ניתן לומר כי המבצע נחל הצלחה מרובה, מעת המבצע ואילך עד סוף המלחמה חזבאללה נותר מאוים ולא הוסיף לשגר רקטות לטווח בינוני ממרחב צור. בנוסף עצם הידיעה שכוח קומנדו ישראלי פעל בעומק לבנון בתוככי שכונה מיושבת והצליח להיחלץ בשלום הותירה בהלם את הנהגת חזבאללה.
כך אמר מפקד השייטת בראיון לתוכנית זמן אמת
בפעולה נפצעו 8 לוחמים וביניהם קצין וחייל שנפצעו קשה. בפעולה נהרגו יותר מ-10 מחבלים, בהם פעילים במערך הרקטות לטווח בינוני-ארוך של חזבאללה. לרופא השייטת, רב-סרן במיל' ד"ר תמיר וולף, הוענק בשל טיפולו בפצועים תחת אש, עיטור המופת. צל"ש מפקד חיל הים הוענק למפקדי כוח השייטת רס"ן א' וסא"ל רפי מילוא.
קרב מרג' עיון (1179)
קרב מרג' עיון הוא הקרב העיקרי במערכה - סדרת קרבות, התנגשויות ומצורים בין צבא ממלכת ירושלים בראשות בלדווין הרביעי, מלך ירושלים והצבא האיובי - מוסלמי בפיקודו של צלאח א-דין בשנת 1179. המערכה השתוללה באינטנסיביות במשך ארבעה חודשים רצופים, מאפריל עד לאוגוסט 1179, ובעצימות נמוכה במשך שנה - עד אפריל 1180 עד לחתימת הסכם שביתת נשק. המערכה נערכה על פני שטח נרחב בארץ ישראל, שכלל את אזור הגליל העליון, הגליל התחתון, הגולן ודרום לבנון.
בסיכומו של דבר, הצבא הצלבני יצא מהעימות וידו על התחתונה, בכל אחד מהעימותים הצבאיים הצליחו המוסלמים לגבור על הצלבנים אך לא הצליחו להגיע להכרעה.
רקע.
ביום 25 בנובמבר 1177 ניצחו הצלבנים את הצבא האיובי בקרב גזר. הקרב - שיא של סדרת התנגשויות בין הצלבנים, שכוחם הולך ויורד לבין הצבאות של צלאח א-דין שמצליח לאחד את סוריה ומצרים תחת שלטונו נסתיים בניצחון צלבני מוחלט אך ללא הכרעה.
איחוד העולם המוסלמי, המהווה את האירוע הגאו-פוליטי הראשון במעלה של המאה ה-12 באזור הסהר הפורה הביא בסיכומו של דבר ליצירת אימפריה איובית ממצרים למדבריות ערב עד לתימן. אחד הרעיונות המרכזיים שאיפשרו איחוד והתפשטות זו היה רעיון הג'יהד שהופנה בעיקר כנגד ממלכת ירושלים - רעיון שנוסה לראשונה בהצלחה על ידי עמאד א-דין זֶנגִי, המוכר יותר בשם זֶנגִי מצביא סלג'וקי ואביו של נור א-דין. משהושרש רעיון הגיהד הוכוון הפוטנציאל האנושי הכלכלי והצבאי של האימפריה האיובית למימוש הרעיון על מנת להשמיד את הנוכחות הצלבנית בארץ הקודש.
הקמת מבצר שסטלה.