בשנת 1996 הוציאה חברת "סוני קלאסיק" את התקליט "The Film Scores" ובו מנוגנים כמה מן הקטעים הנודעים ביותר מפסקוליו על ידי התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בניצוחו של אסה-פקה סאלונן. התקליט היה מועמד לפרס גראמי ב-1998. חברת דקה הוציא אף היא תקליטים מן המוזיקה שלו בביצוע התזמורת הפילהרמונית של לונדון ובהם סוויטות של המוזיקה לסרטי היצ'קוק, לסרטי פנטזיה ולקלאסיקות.
קוונטין טרנטינו נטל דגימות מפסקולים של הרמן לעיטור סרטו "להרוג את ביל" (2003).
מכון הסרטים האמריקאי ציין בשנת 2005 את הפסקולים לסרטים "פסיכו" ו"ורטיגו" כמספר 4 ומספר 12 ברשימת "25 הפסקולים הטובים ביותר".
ברנרד פיבו
מארק רולסטון
מארק רולסטון (באנגלית: Mark Rolston; נולד ב-7 בדצמבר 1956) הוא שחקן אמריקאי. רולסטון שיחק בסרטים "שובו של הנוסע השמיני", "חומות של תקווה", "השתולים", "שעת שיא" ו"נשק קטלני 2". התפרסם גם בשני סרטים מסדרת סרטי "המסור".
ביוגרפיה.
רולסטון נולד בבולטימור לאוולין ולתומאס ג'ורג' רולסטון.
למד משחק באירופה, לרבות בלונדון וקיבל את התפקיד הראשון שלו בארצות הברית במחזה "ריצ'רד השלישי".
את הופעת הבכורה שלו בתור שחקן קולנוע ערך במותחן האימה המצמרר של ג'יימס קמרון "שובו של הנוסע השמיני" בתור הטוראי מארק דרייק מיחידת העילית הנשלחת אל המושבה במטרה להשמיד את צאצאי היצור מהסרט הראשון.
התקבל לאחר מכן לסרטים "נשק קטלני 2" בתור האנס מאנשיו של מבריח הסמים הדרום אפריקאי אריאן ראד ו"רובוקופ 2".
ב-1994 שיחק בסרט הדרמה של פרנק דרבונט "חומות של תקווה", שנחשב כיום לאחד מהסרטים הטובים בכל הזמנים, בתפקיד האסיר בוגס דאימונד, אנס אשר מנהיג את כנופיית הכלא "האחיות" ונוהג להטריד מינית את דמות האסיר הראשי אנדי דופריין (טים רובינס).
לקראת סוף שנות ה-90 התפרסם רולסטון בסרטי האקשן המצליחים "אירייזר" בתור המתנקש ג. סקאר שנשלח לחסל את המדענית ד"ר לי קולן (ונסה ויליאמס) ו"שעת שיא" בתור סוכן האף.בי.איי וורן ראס.
ב-2006 הופיע בסרטו של מרטין סקורסזה "השתולים" וגילם את אחד טימותי דלהאנט, אחד מחייליו של בוס המאפיה האירית בבוסטון פרנק קוסטלו (ג'ק ניקולסון).
שיחק בסרטי האימה "המסור 5" ו"המסור 6" בדמותו של דן אריקסון סוכן האפ. בי. איי האחראי על חקירת תיקי הרצח הסדרתיים של "ג'יגסו". ב-2008 שיחק בסרט האימה "מקלט מדיני", בכיכובה של שרה רומר. בשנת 2015 גילם את המפיק המוזיקלי קלייב דייוויס בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "ויטני" של רשת Lifetime שביימה אנג'לה באסט וכיכבה יאיא דה קוסטה בתור ויטני יוסטון.
חיים אישיים.
רולסטון נשוי לג'ורג'יה, בתו של נגן הג'אז הלטיני צ'יצ'ו או'פריל, לזוג שלושה ילדים.
ניאוטניה
מכון ירושלים לחזנות
מוסטפא עבד אל-ג'ליל
מוסטפא מוחמד עבד אל-ג'ליל (ערבית: مصطفى عبد الجليل; נולד ב-1952) הוא פוליטיקאי לובי, שכיהן כשר המשפטים תחת משטרו של הקולונל מועמר קדאפי (ובאופן לא רשמי גם כמזכיר "הוועדה הכללית של העם", שתפקדה כמעין ממשלה של לוב), אך התפטר עקב ההתקוממות שפרצה במדינה, והיה מבין שורה של פוליטיקאים, אנשי ממשל ודיפלומטים שהתפטרו עקב כך. במהלך ההפגנות בלוב בלט בתקשורת כמי שעמד כנגד הפרות זכויות אדם שונות במדינה. לאחר התפטרותו והצטרפותו למהפכה, עומד אל-ג'ליל בראש הממשלה הזמנית שהוקמה בעיר בנגאזי, אשר נשלטה בידי גורמי האופוזיציה לקדאפי, כמו אזור קירנאיקה (מזרח לוב), לעומת הבירה טריפולי ורוב מערב המדינה שעדיין נשלט באותה עת על ידי קדאפי.
שווייה
שֲוִויֵּיה, או מחשוש (מערבית: محشوش) הוא מאכל תימני ודרום מערב סעודי מסורתי. הוא אחד ממאכלי העדה התימנית.
המאכל.
זהו תבשיל של צלי בשר שהיה נאכל בשבת ובחגים בעיקר בפסח, במהלך הג'עלה. לרוב הוא מוגש קר. נהגו לשתות לצד השווייה שתייה חריפה, כגון ערק. השתייה הייתה מקלה על בליעתו ועיכולו של התבשיל.
יש שמכינים את השווייה שווייה עשויה קוביות בשר מבושלות ומטוגנות עם בצל ותבלינים.
רב יוסף בר אמי
רב יוסף בר אמי היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל.
רב יוסף בר אמי מוזכר בתלמוד שתי פעמים בלבד, באחת מהם הוא מציג סתירה בין שתי מימרות שאמר רבא, ומכאן מסיק בעל הערכי תנאים ואמוראים כי היה אמורא מהדורות האחרונים. לפי השערתו, ייתכן שהיה אחיו של רב פינחס בר אמי, ואם כן היו בימי רב אשי.
מחשוש
שאוויה
חוק עוקף בג&quot;ץ
עוקף בג&quot;ץ
רב יוסף בריה דרבא
רב יוסף בריה דרבא היה אמורא ידוע בדור השביעי לאמוראי בבל, בנו של רבא, ראש ישיבת פומבדיתא.
על רבותיו נמנו רב יוסף אצלו למד במשך שש שנים. מסופר, שכאשר התארס עם בת זוגו, סוכם בין הצדדים כי ילך ללמוד מיד אחר האירוסין בבית רב יוסף שש שנים. לאחר שלוש שנים החליט לחזור לעירו בערב יום הכיפורים, כדי לראות את אשתו (האירוסין הוא כינוי לקידושין שנערכו בנפרד מהנישואין), אך אביו רבא, יצא מולו בכלי זין, כיוצא למלחמה, והביע את תרעומתו הרבה על מעשה זה, שמראה כי אינו שקוע דיו בלימוד התורה, עד שזכר מאשתו. המריבה נמשכה, עד ששניהם לא הספיקו לאכול את הסעודה המפסקת לפני יום הכיפורים.
אביו היה מסייעו להבין שמועות קשות להבנה של רב יוסף. כך למשל הוא שאל את רב יוסף האם ההלכה כרבי יהודה הנשיא שחזקה נקבעת בשתי פעמים, או כרבן שמעון בן גמליאל שחזקה נקבעת בשלוש פעמים, רב יוסף השיב לו על שניהם בחיוב. רב יוסף בריה דרבא שלא הבין את התשובה הסותרת לכאורה, פנה לאביו שהסביר לו כי ההלכה כרבן שמעון בן גמליאל בדיני שור המועד ובווסתות, ואילו כרבי יהודה הנשיא בדיני אשה קטלנית.
לשאלותיו של רב יוסף, הוא סיפר מהנהגותיו של אביו, כמו למשל שלא היה הולך אפילו פסיעה בלי ציצית, גם אם נקרעה לו באמצע הליכתו במדריגות.
הוא סייע לאביו בפסיקות מסובכות, כך למשל עזר לאביו בבדיקה טכנית קשה בהלכות טרפות
פולחן קברי צדיקים ביהדות
שור (אב נזיקין)
אוניברסיטה טכנית של ריגה
האוניברסיטה של לטביה
אירופול
מרדכי שלמה ברמן
הרב מרדכי שלמה ברמן (ר' שלומקע, תר"צ, 1930 - א' בטבת תשס"ה, 13 בדצמבר 2004) היה ראש ישיבת פוניבז'.
תולדותיו.
נולד ברוסיה לרב יהודה יצחק ברמן ולרייזל לבית מרדכי שלמה מובשוביץ. בשנת תרצ"ד (1934) עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והיא התיישבה בתל אביב, שם כיהן אביו כרב שכונה והיה חבר לשכת הרבנות בעיר, ומלומדי ישיבת היכל התלמוד. בצעירותו למד בתלמוד תורה וישיבת אחי תמימים בתל אביב אצל הרב חיים שאול ברוק, והרב דוד פוברסקי. בחורף תש"ד עבר הרב פוברסקי לכהן כראש ישיבה בישיבת פוניבז' ויחד עמו הביא את בנו הרב ברוך דב ותלמידו הרב מרדכי שלמה. בהיותו בישיבה היה מקורב לרב מפוניבז', והוא היה מכין איתו ועם הרב ברוך דב פוברסקי את השיעור כללי. כמו כן היה מקורב לרב שמואל רוזובסקי. הוא נחשב לבחור המובחר בישיבה. לאחר בואו של הרב שך לישיבת פוניבז', התקרב גם אליו, ולימים עירבו הרב שך בשליחויות ציבוריות והיה מתייעץ עמו. לאחר שחלה, התבטא פעמים רבות שחסר לו את ר' שלמה שיעזור לו.
בנערותו היה מקורב לחזון איש וישן בביתו. החזון איש חייבו מדי יום להגיד לו מחידושיו. בהוראת החזון איש החל לכתוב ספר הלכה, אך לבסוף לא נשלמה מלאכתו. הוא מובא מספר פעמים בספרי החזון איש בשמו, בניגוד להרגלו שלא להביא שמות אנשים חיים. בהגיעו לגיל הנישואין המליץ עליו החזון איש בפני גיסו הרב יעקב ישראל קניבסקי "הסטייפלער", שלקחו כחתן לבתו אהובה. החזון איש כתב לו מכתב ברכה ובו רשימת שבחים עליו הן בלימוד והן בחביבותו והנהגתו הטובה עם הבריות. בהוראת החזון איש הוציא את ספרו הראשון לחתונה, ושמו ניתן לו על ידי הסטייפלער.
בגיל 24 התמנה לראש ישיבה בישיבת פוניבז'. מדי יום ראשון מסר שיעור בתל אביב, ביום רביעי בבית הכנסת "דברי שיר" ובליל שבת בבית הכנסת "אהבת חסד". כמו כן היה נוסע פעם בחודש למסור שיעור ביסודות ובפתח תקווה.
הרב שך ייעדו להנהגה ציבורית, והוא מינהו לנהל את המאבק בפרשת היתר הממזרים. הוא מונה על ידו להיות נציג הישיבות באגודת ישראל, לצד רבי פנחס מנחם אלתר ורבי יוחנן סופר.
בסוף שנות ה-70 חלה במחלת פרקינסון. מצב בריאותו התדרדר עד שבשנת תשמ"ו (1986) הפסיק למסור שיעורים בישיבה. ב-13 בדצמבר 2004 נפטר בגיל 74.
משפחתו.
כאמור היה חתנו של רבי יעקב ישראל קניבסקי. חלק מילדיו הם:
אדוארד רטלדג'
אדוארד רטלג'
אדוארד ראטלג'
אמבון
אַמְבּוֹן (באינדונזית: Ambon) הוא אי בקבוצת איי מאלוקו השייכים לאינדונזיה. שטח האי 775 קמ"ר, הוא הררי ברובו, עשיר במים ואדמתו פורייה. העיר הראשית והנמל של האי היא אמבון (על פי הערכה התגוררו בעיר בשנת 2000 312,100 תושבים), שהיא גם בירת מחוז איי מאלוקו.
היסטוריה.