הקיסר קוּ (בסינית מפושטת: 帝喾, בסינית מסורתית: 帝嚳, בפין-יין: Dì Kù. לעיתים מתורגם כ"דִי קוּ"), אשר נודע גם בשם "אדון גָאושִׂין", היה שליט אגדי של סין, ואחד מחמשת הקיסרים.
מוצאו.
סבו מצד אביו, שׂוֵ'אנְשְׂיָאו, היה בנה של לֵיידְזוּ, אשתו הראשית של הקיסר הצהוב. אביו נקרא ג'יאוג'י, והיה בן דודו של הקיסר גְ'ווָאנְשׂוּ'. מקורות עתיקים רבים טוענים כי הקיסר ג'וּ'ן (帝俊, אשר סגדו לו בימי שושלת שאנג) הוא למעשה הקיסר קוּ. על פי הערכות הוא שלט בסביבות השנים 2436 לפנה"ס - 2366 לפנה"ס, אולם ישנן הערכות הנותנות שנים שונות.
לפני עלייתו לשלטון.
עוד מילדותו היו הליכותיו ומוסריותו של הקיסר קוּ ידועים לשבח, וכן היה ידוע בחכמתו וכישרונו. כשהיה בן 15 נבחר על ידי הקיסר גְ'ווָאנְשׂ'וּ להיות לו לעוזר, ומשקיבל משרה ניתנה לו לנחלה יוּאוּשִׂין (במחוז חנאן של היום). לאחר שמת הקיסר גְ'ווָאנְשׂ'וּ עלה קוּ לשלטון והוא בן 30 שנה.
תקופת שלטונו.
על פי המסורת, לאחר שהקיסר קוּ נעשה שליט הארץ, קבע את בָּוֹ כעיר הבירה, ונעשה לקיסר בסגולת העץ. באותה תקופה התחזק אדון גונְגְגונג והתנגד בחריפות להעברת המלוכה אל קוּ. בזעמו נגח גונְגְגונג בהר בּוּג'וֹאוּ (מילולית: "ההר האינסופי"), גרם לעמוד השמיים להישבר ולארץ לנטות לכיוון דרום-מזרח, ואף הנהיג מרד. הקיסר קוּ הורה למפקח-על-האש לִי לאסוף חיילים ולדכא את המרד של גונְגְגונג, אך זה הובס ושב על עקבותיו. הקיסר הוציא להורג את לִי, ומינה את אחיו הצעיר של לִי, ווּחְווֵי, למפקח-על-האש במקומו ושלח אותו שוב בראש צבא לטפל בגונְגְגונג. לבסוף דוכא המרד וגונְגְגונג נהרג.
הקיסר קוּ שלט בארץ בהומניות, וחי חיים צנועים. מראהו הפשוט, הרוגע המכובד שהפגין, ומוסריותו היו לשם דבר. הוא הרעיף על רבים את חסדיו, את אנושיותו, וצבר מוניטין מעולה. הוא הבין את סבלם של האנשים, והתייחס בשוויון לכל בני האדם. הוא סירב לחטוא לעקרונות הטבע, התייחס בכבוד לפולחן הרוחות והשדים ולפולחני האדמה והשמיים, והתפלל לרוחות שייטיבו את דרכי כלל האנושות. מאחר שהליכותיו ומוסריותו היו ללא רבב העם אהב וכיבד אותו, ובתקופת שלטונו החברה שגשגה, והאנשים היו שמחים ושלוים.
הקיסר קוּ ידע גם לרתום את כישרונם של אנשים: לכישורי ירי החצים של הקשת האגדי יִי לא היה אח ורע, והקיסר בחר בו לשמש שר הקשתים, והעניק לו קשת אדומה וחצים מעץ מיוחד. ויִי אכן לא הכזיב, וכאשר מרדו שבטי הבָּאינָאן הוא דיכא אותם במכה אחת. שְׂייֵן חֵיי ודְזְווֹ בּוּ הצטיינו בנגינה וביצירת כלי נגינה, אז הקיסר קוּ ציווה למנותם לשרי המוזיקה, ומאוחר יותר הם כתבו את מוזיקת "תשע ההרמוניות" המפורסמת בסין, והמציאו מספר כלי נגינה חדשים.
על פי המסורת הקיסר קוּ חי 105 שנים (ויש גרסאות שאומרות 92 שנים), ולאחר מותו נקבר באזור מחוז חנאן.
צָאו גְ'ה, בנו של צָאו צָאו, כתב את "שבח לקיסר קוּ" שם נאמר: "זרע שׂוֵ'אנְיְוֵּ'אן, צאצא שׂוֵ'אנְשְׂיָאו, נולד באמרו את שמו. שלט בעולם בסגולת העץ. ליטף דום את העולם, נפשו קדושה ורוחו כנועה, למד לעומק את כל המקומות והבהיק אף יותר מן השמש."
נשותיו וצאצאיו.
לקיסר קוּ היו ארבע נשים, הראשית הייתה בת לשבט יוּאוּטָאי ונקראה גְ'יָאנְגְיְוֵּ'אן, והיא ילדה לו את צִ'י (棄) הידוע גם בתור הדוכס דוחן, אשר הוא אביה הקדמון של שושלת ג'ואו. אשתו השנייה הייתה בת שבט יוּאסונְג ונקראה גְ'ייֵנדִי, היא ילדה את צ'י (契), אביה הקדמון של שושלת שאנג. אשתו השלישית הייתה בת לשבט צֶ'נְפֶנְג ונקראה צִ'ינְגְדוּ, היא ילדה את פָאנְגְשׂוּ'ן. אשתו הרביעית הייתה בת לשבט ג'וּ'דְזְה ונקראה צָ'אנְגיִי, היא ילדה את גְ'ה. כאשר מת הקיסר קוּ, תפס גְ'ה את השלטון, אך לאחר תשע שנים התפטר לטובת פָאנְגְשׂוּ'ן, אשר נודע לבסוף בתור הקיסר יָאו.
בהצדעה
בהצדעה הוא מועדון צרכנים הכולל הטבות למשרתים פעילים בשירות המילואים ול"משוחררים בכבוד" מצה"ל. המועדון הוקם על ידי הקרן והיחידה לחיילים משוחררים במשרד הביטחון ואגף כוח אדם בצה"ל, אך מופעל על ידי חברה פרטית. החברות במועדון מקנה גישה לאתר האינטרנט של המועדון ובו הטבות והנחות במגוון תחומים.
התשתית להקמתו וההחלטה לתקצבו התקבלה בשנת 2008 עם כניסתו לתוקף של חוק שירות המילואים, במטרה להטיב עם המשרתים הפעילים במילואים. המועדון הוכפף לענף תגבורת מילואים באגף כוח אדם בצה"ל. משרד הביטחון מעניק למועדון תקציב של כ-10 מיליון שקלים בשנה. זכאים להצטרף למועדון חיילי מילואים, בעלי תעודת משרת מילואים פעיל.
בטרם הוחלט על הקמת מועדון "בהצדעה" הושמעה ביקורת מצד חיילי מילואים על כך שאינם מתוגמלים כראוי בהיבט הצרכני. חיילי המילואים דרשו כי יצורפו למועדון "חבר משרתי קבע והגמלאים". התנגדות מצד המועדון הובילה להקמת מועדון "בהצדעה", כמועדון נפרד למשרתי המילואים הפעילים. לבעלי תפקידים בכירים במילואים כגון מפקדי גדודים ומפקדי פלוגות ניתנה האופציה להצטרף גם למועדון "חבר".
החל מ-15 באוקטובר 2017, מימוש ההטבות באתר המועדון מתאפשר רק לבעלי כרטיס האשראי של המועדון, המונפק על ידי חברת max.
שין ג'ווי
שִין גְ'ווֵי (במנדרינית תקנית: 辛追 בפין-יין: "Xīn Zhuī"), שנקראה גם הגברת של דאי, הייתה אשתו של שליט מקומי בתקופת שושלת האן. חייתה בתחילת המאה ה-2 לפנה"ס בחבל דאי שבמחוז שאנשי. בשנת 1971, תוך כדי עבודות בשולי העיר, נתגלה סרקופג ובו מומיה, שזוהתה כשִין גְ'ווֵי.
שִין גְ'ווֵי היא המומיה שנתגלתה במצב השימור הטוב ביותר אי פעם. בנתיחת הגופה התברר כי מצבה של המומיה היה בלתי רגיל, שכן העור היה גמיש וניתן היה לראות את סימני הבד ששימש כתכריכים, דם היה בעורקים, את הגפיים היה ניתן לכופף, השיער היה שלם לחלוטין, ואפילו את סיבת המוות המדויקת הצליח לקבוע הפתולוג שביצע את נתיחת הגופה. לא ידוע כיצד השתמרה הגופה במצב כה מצוין.
להבדיל מן המומיות של הפרעונים, שבמקרה שלהם נהגו להוציא את האיברים הפנימיים ולשמור אותם בכדים בסמוך לסרקופגים, בשיטת החניטה של שִין גְ'ווֵי כל האיברים הפנימיים של שִין גְ'ווֵי נותרו במקומם ובמצב טוב.
הגילוי.
ב-1971 חשפו עובדים שעבדו בחפירת מקלט עבור בית חולים ליד שאנגחאי את קברה של שין ג'ווי, את קברו של בעלה, וכן את קברו של אדם צעיר, שככל הנראה היה בנם. בסיוע של למעלה מ-1,500 תלמידי תיכון, החלו הארכאולוגים בחפירה גדולה באתר החל מינואר 1972. גופתה של שין ג'ווי נמצאה בתוך ארבעה מבני אורן מלבניים, האחד בתוך השני, שנקברו תחת שכבות של פחם וחמר לבן. הגופה הייתה עטופה בעשרים שכבות של בגדים קשורים בסרטי משי. הגלימה שבה הייתה עטופה שין ג'ווי הייתה מאוירת באיורים שמתארים כיצד הנפטרת עולה לשמים.
גופתה של שין ג'ווי נשתמרה להפליא. עורה היה רך ולח, ושריריה אפשרו לכופף את המפרקים בזרועותיה וברגליה. שימור זה אפשר לרופאים במכון הרפואי של פרובינציית הו-נאן לבצע נתיחה שלאחר המוות ב-14 בדצמבר 1972. הרבה ממה שידוע על אורח החיים של שין ג'ווי נלמד מבדיקה זו ומבדיקות אחרות.
בקברה של שין צ'ווי נמצאו כמויות רבות של מזון ומתכוני אוכל, וכן מערכת כלי הלכה העתיקה הגדולה ביותר שנמצאה אי-פעם.
הממצא החומרי בקברה של שין ג'ווי.
פריטי ומנחות הקבורה אשר התגלו בקברה של שין ג'ווי יכולים ללמד הרבה על המיתולוגיה הסינית, על התרבות הפולחנית של התקופה, ועל תפיסת החיים שלאחר המוות. מבין שלושת הקברים שהתגלו, קברה של שין ג'ווי הוא העשיר והמרתק ביותר. היות שחלקו העליון של הקבר נאטם בשכבות של פחם וסיד, התאפשרה השתמרות יוצאת דופן של ממצאים, כולל כאלה העשויים מחומרים מתכלים, כגון בדים. מעל המלבושים בהם הייתה גופתה של שין ג'ווי הונח נס משי בצורת האות T, המעוטר בסצנות שמתארות את מעברה של המנוחה לעולם הבא. נראה כי הנס שימש כמעין מפה קוסמית אשר נועדה להדריך את נשמתה של שין ג'ווי למצוא את דרכה לעולם הבא. על גבי הנס מתוארים סמלים ודמויות רבים, המאורגנים בסדר עולה מן עולם הרוחות התת-קרקעי, עולם בני האדם, בו מתואר טקס הפרידה משין ג'ווי, ועולם בני האלמוות, שהוא החלק הרחב והמפורט ביותר. נס הקבורה הוא אחת היצירות החשובות ביותר בתולדות סין, היות שהוא מייצג את אמנות הציור הסינית המרשימה והמפותחת של תקופת האן.
חשיבות.
המומיה וקברה של שין ג'ווי נחשבים לאחד הממצאים הארכאולוגיים החשובים ביותר של המאה ה-20. מלבד מכך שמדובר בגופה שנשתמרה במצב הטוב ביותר שהתגלה אי פעם, ובפרט בסין, תוכנו של קברה של שין ג'ווי חשף כמות עצומה של מידע על החיים בתקופת שושלת האן שלא היו ידועים קודם לכן. הגילוי ממשיך לקדם תחומי ארכאולוגיה ומדע במאה ה-21, במיוחד בתחום של שימור שרידי אדם קדמוניים. בשנת 2003 פיתחו מדענים תרכובת סודית שהוזרקה לכלי הדם שעדיין קיימים במצב טוב יחסית בגופתה של שין ג'ווי, כדי להבטיח את שימורה בצורה הטובה ביותר.
עמנואל בן-גריון (ברדיצ'בסקי)
ד. דיוקנאי
ד' דיוקנאי
רבה בר עולא
רבה בר עולא היה אמורא בדור הרביעי והחמישי לאמוראי בבל.
הוא דן בהלכה עם רב כהנא, אביי ורבא. מוזכר בתלמוד, כי בחתונת בנו (ולפי גרסה אחרת - בתו), קיימו את המנהג הישן, ומשח שמן מיוחד על ראשי התלמידים. אף על פי שהיה בר גילם של אביי ורבא, הוא מתייחס בכבוד לרב ביבי בר אביי וקורא לו בתואר "רבי".
שמו לא ברור אם "רבא" או "רבה", אך השם "רבה" נפוץ יותר.
אססופט פלוישט
אססופט פלוישט (ברומנית: CSU Asesoft Ploiesti) הייתה קבוצת כדורסל רומנית מהעיר פלוישט, שהתמודדה בליגת העל הרומנית וביורוקאפ.
היסטוריה.