בשנת 1960 עבר למעבדות בל בניו ג'רזי שם המשיך בחקר הלייזרים ביחד עם ג'יימס גורדון. בשנת 1964 שב לקליפורניה והצטרף לסגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 1967 הוא פרסם את "קוואנטום אלקטרוניקס", אחד מהטקסטים הראשונים שעסקו בתחום האלקטרוניקה הקוואנטית של פיזיקת הלייזרים.
בשנת 1980 הוא יסד את חברת אורטל Ortel Corporation, אשר נמכרה לחברת לוסנט בשנת 2000. בשנת 1999 היה ממייסדי חברת Orbits Lightwave.
בשנת 1991 התקבל כחבר לאקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים.
בשנת 1992 זכה בפרס הארווי מטעם הטכניון על תרומות פורצות-דרך בתחום האלקטרואופטיקה, התפשטות גלים בגבישים, והאופטיקה הלא-ליניארית.
הוא שימש כעמית במכון סאקלר באוניברסיטת תל אביב וביקר בה פעמים רבות. יריב רשם במהלך הקריירה כ-60 פטנטים שונים על שמו.
אלף רמזי
סר אלפרד ארנסט "אלף" רמזי (באנגלית: Alfred Ernest Ramsey; 22 בינואר 1920 – 28 באפריל 1999) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי, שהוביל את נבחרת אנגליה לזכייה בגביע העולם ב-1966.
ביוגרפיה.
כשחקן תפקד רמזי כמגן ימני, וניחן ביכולות קריאת המשחק, ההתמקמות במגרש וההנהגה הקבוצתית, שחיפו על העדר מהירותו. לאחר שהפגין כישרון רב במשחקיו במסגרת קבוצה מייצגת של הצבא הבריטי, הצטרף למחלקת הנוער של פורטסמות' ב-1940. בשנת 1942 הוא השתתף עם הקבוצה בליגה מקומית של לונדון שפעלה בזמן מלחמת העולם השנייה, וב-1943 עבר לשחק בסאות'המפטון (שנה לאחר מכן החל לשחק על תקן מקצוען). ב-1949 עבר רמזי לטוטנהאם הוטספר, בה שיחק עד 1955 והיה שותף לזכייה באליפות אנגליה ב-1951. במהלך תקופתו בסאות'המפטון הוא זומן לראשונה לנבחרת אנגליה, במדיה היה שותף להדחה בסיבוב הראשון של מונדיאל 1950. משחקו האחרון בנבחרת היה בתבוסה 6:3 לנבחרת הונגריה בנובמבר 1953.
לאחר פרישתו ממשחק ב-1955 מונה רמזי למאמנה של איפסוויץ' טאון. הקבוצה, שעם הגעתו הייתה בליגה השלישית, העפילה תחת הדרכתו עד לליגה הראשונה בתוך שש שנים. כבר בעונתה הראשונה בליגה הבכירה, 1961/1962, הוא הצעיד את הקבוצה לזכייה באליפות. בעקבות הצלחתו הגדולה מונה רמזי באוקטובר 1962 למאמנה של נבחרת אנגליה, והחל לכהן רשמית בתפקיד במאי 1963, עת עזב את תפקידו כמאמן איפסוויץ'.
גביע העולם ב-1966.
עם מינויו דרש רמזי שליטה מלאה על בחירת סגל הנבחרת, שעד אז הושפעה בידי גורמים אחרים בהתאחדות. הוא הנחיל לנבחרת שיטת משחק חדשנית, במסגרתה שינה את מערך 4-4-2 הקלאסי והפך את שחקני האגף, שלא הצטיינו במשחק ההגנה, לקשרים התקפיים במרכז המגרש שהיו יכולים לעזור גם במשימות ההגנתיות. השיטה הביאה לבלבול של הנבחרות היריבות, אשר ציפו להתקפות שיגיעו מהאגפים ולא דרך המרכז. במסגרת שיטה זו התבסס רמזי באופן מיוחד על שחקנים כמו בובי צ'רלטון ומרטין פיטרס.
לקראת מונדיאל 1966 העניק רמזי את סרט הקפטן של אנגליה לבלם בובי מור. רמזי הרכיב נבחרת חזקה במיוחד מבחינה הגנתית כשפתח עם גורדון בנקס בעמדת השוער, ועם מור וג'ק צ'רלטון כצמד הבלמים. במשחקי שלב הבתים החליט לפתוח עם מערך של 4-3-3, כשבכל אחד מהמשחקים הוא כלל קיצוני בהרכב. לאחר תיקו 0:0 במשחק הראשון נגד נבחרת אורוגוואי החל רמזי לבצע חילופים רבים בחוליית הקישור, והשיג שני ניצחונות רצופים של 0:2 על ו. במשחק מול צרפת נפצע החלוץ המצטיין ג'ימי גריבס, ורמזי הכניס במקומו להרכב את ג'ף הרסט הצעיר, על אף שעמדו לרשותו חלוצים מנוסים יותר בסגל.
לקראת שלבי ההכרעה החליט רמזי לחזור להשתמש במערך 4-4-2 עם טקטיקת המשחק הייחודית שפיתח, כאשר הסיר את הקיצוניים מהמערך ובמקומם השתמש בקשרים התקפיים במרכז. ברבע הגמר פגשה אנגליה את נבחרת ארגנטינה הקשוחה, ובתום משחק רווי-אלימות ניצחה 0:1 משער של הרסט. בסיום המשחק הוא הורה לשחקניו שלא להחליף חולצות עם הארגנטינאים כמחאה על משחקם האלים, ואף כינה את שחקני היריבה כ"חיות".
בחצי הגמר נגד נבחרת פורטוגל התמודדה הגנת אנגליה בהצלחה עם הכישרון ההתקפי של הפורטוגלים, בראשותו של אאוזביו, ניצחה 1:2 והעפילה למשחק הגמר, שם פגשה את . בגמר ניצחה אנגליה בתוצאה 2:4 בתום הארכה, וזכתה בגביע העולמי בפעם הראשונה בתולדותיה. יכולתם של השחקנים הצעירים עליהם סמך רמזי באה לידי ביטוי במשחק זה - ג'ף הרסט, שהועדף בהרכב על פני גריבס שהחלים מפציעתו, הבקיע שלושער, ואילו אלן בול נבחר לשחקן המצטיין של הגמר וזכה לשבחים מיוחדים מרמזי.
המשך דרכו כמאמן.
שנה לאחר הזכייה בגביע העולמי, ב-1967, קיבל רמזי תואר אבירות במסדר האימפריה הבריטית. אנגליה העפילה בהדרכתו של רמזי לאליפות אירופה ב-1968. שני טורנירי אליפות הבית הבריטית שהתקיימו בשנים 1966–1968 היוו את משחקי המוקדמות לאליפות זו; בטורניר הראשון מביניהם איבדה אנגליה את התואר ל, אך זכתה בטורניר השני וסיימה בראש הבית המשולב. בטורניר הגמר הודחה הנבחרת בחצי הגמר על ידי , וסיימה במקום השלישי אחרי ניצחון על .
לקראת מונדיאל 1970 נחשבה אנגליה לאחת מהמועמדות הבכירות לזכייה, אך הציגה יכולת מאכזבת במהלך הטורניר. היא סיימה במקום השני בשלב הבתים, אחרי נבחרת ברזיל, וברבע הגמר הפסידה 3:2 לגרמניה המערבית, על אף שכבר החזיקה ביתרון של 0:2 עשרים דקות לפני סיום המשחק. רמזי זכה להאשמות תקשורתיות רבות על הכנסתו של פיטר בונטי בעמדת השוער במקום בנקס שסבל מהרעלת מזון, ועל החילוף שבו הכניס את קולין בל במקומו של בובי צ'רלטון. במוקדמות אליפות אירופה ב-1972 הודחה אנגליה פעם נוספת על ידי גרמניה. במוקדמות מונדיאל 1974 הייתה צריכה הנבחרת לנצח במשחק האחרון מול , אך סיימה בתיקו וכשלה בניסיונה להעפיל לטורניר. רמזי קיבל ביקורות רבות על כישלונות אלו, וכעבור מספר חודשים פוטר מאימון הנבחרת.
רמזי שימש כמאמנה של ברמינגהאם סיטי בין 1977 ל-1978, וסיים את דרכו באימון לאחר ששימש כיועץ מקצועי בפנאתינאיקוס היוונית בין 1979 ל-1980. לאחר פרישתו הוא הופיע כדמות ברצועת הקומיקס "Roy of the Rovers", כמי שלוקח את תפקיד המאמן הזמני של קבוצת "מל'צסטר רוברס".
ב-9 ביוני 1998 לקה רמזי בשבץ מוחי, בנוסף למחלת אלצהיימר ממנה סבל. ב-28 באפריל 1999 הוא נפטר כתוצאה מהתקף לב, כשהוא סובל גם מסרטן הערמונית, בגיל 79. הוא נקבר ליד מתחם האימונים הישן של איפסוויץ' טאון. ב-2002 הוכנס רמזי להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי כחבר כמחזור הראשון שלו.
ריצוף מישורי
אמון יריב
אמון יריב (נולד ב-1975) הוא צלם ישראלי ומנהלה של גלריה גורדון בתל אביב.
אודות.
הוא בנם של ישעיהו (שעיה) יריב ושל המשוררת הלית ישורון, נכדו של אבות ישורון. יריב למד במחלקה לצילום בבצלאל לאחר שהתגורר במשך שנתיים בניו יורק. בשנת 2004 החליף את אביו בניהול גלריה גורדון בתל אביב.
בשנת 2007 הוצגה תערוכת היחיד שלו, "בראשית באר" במוזיאון תל אביב, שהציגה סדרת עבודות צילום גדולות ממדים. בשנת 2009 הציג תערוכת יחיד בגלריה רוזנפלד.
בשנת 2004 ישב כחודש בכלא 4 מכוון שסירב לשרת בשטחים.
יריב נשוי לעיתונאית תמר סוקניק. הזוג מתגורר בתל אביב.
אינפוזיה לעצים
ויינפלד
ויינפלד (לעיתים: וינפלד, מגרמנית: Weinfeld) הוא שם משפחה גרמני הנפוץ בקרב יהודי גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. משמעות השם הוא כרם.
וינפלד
ראובן פאונץ
ראובן פַּאוּנְץ (Ruben Pauncz; 8 באוגוסט 1920 – 26 ביולי 2021) היה פרופסור לכימיה תאורטית בטכניון.
ביוגרפיה.
פאונץ נולד בהונגריה. אביו, רופא וטרינר, נפטר בהיותו בן שנתיים, והוא התחנך בצל סבו, שהיה רופא כללי. את לימודיו התיכוניים סיים בעיר סגד, ובשנים 1938–1944 למד באוניברסיטת סגד וסיים לימודי דוקטורט בכימיה. בתקופת לימודיו כבר ענד טלאי צהוב, וזמן קצר לאחר סיום הלימודים פלשה גרמניה הנאצית להונגריה ופאונץ נשלח למחנה עבודה באוסטריה. בסיום המלחמה שב לסגד והיה למרצה ומרצה בכיר במחלקה לפיזיקה תאורטית של האוניברסיטה.
בשנת 1956 הבריח עם אשתו ההרה ובנו הבכור את הגבול ההונגרי והמשפחה עלתה דרך אוסטריה לישראל. תוך זמן קצר נקלט כמרצה בכיר בסגל הטכניון והתיישב בחיפה. בשנת 1960 השתלם בשוודיה, ובשובו התמנה לפרופסור חבר. כעבור שנתיים היה לפרופסור מן המניין. פאונץ היה מרצה פעיל בטכניון עד פרישתו לגמלאות בשנת 1985, ובמשך למעלה משני עשורים היה מרצה אורח באוניברסיטאות בשוודיה ובפלורידה. שש שנים לימד במכון ויצמן למדע.
בשנת 1969 נבחר לאחד מ-25 חברי האקדמיה הבינלאומית למדע המולקולרי הקוואנטי והיה לחבר הראשון בה מישראל.
פאונץ פרסם 5 ספרים מקצועיים ועשרות מאמרים.
תלמידו לתואר ראשון, אריה ורשל, זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 2013.
פאונץ נפטר ב-26 ביולי 2021, כשבועיים לפני יום הולדתו ה-101.
זשמ&quot;ש
שמוליק פירסטנברג
שמוליק (סם) פירסטנברג (נולד ב-13 במרץ 1950) הוא במאי קולנוע ישראלי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
נולד בשם שמואל פירסטנברג בפולין, עלה לישראל כתינוק גדל בירושלים. בוגר בית ספר אורט הנביאים במגמת אלקטרוניקה. לאחר השירות הצבאי בנח"ל התגורר בקיבוץ משמר דוד והיה חבר בלהקת הבידור "שומבצל". בשנת 1972 נסע לארצות הברית כדי ללמוד קולנוע. הוא למד באוניברסיטת Loyola Marymount בלוס אנג'לס שם הוא פגש את המפיק והבמאי הישראלי מנחם גולן והחל לעבוד איתו בהוליווד ולאחר מכן בארץ.