למרות שהתקשורת והפוליטיקאים היו חלוקים בדעותיהם על מי רובצת האשמה על ההתפטרות הפתאומית של הופ, ורבים ניסו להניא אותו מכוונתו, בסופו של דבר היה ברור שתחושתו של הופ שתפקיד המושל הכללי אמור להיות מקביל לזה של המשנה למלך בהודו. ניסיונו של הופ לשרת את אוסטרליה כדמות זוהרת מטעם האימפריה הבריטית גרמה לו להיכנס לעימות עם הפוליטיקאים המקומיים ובסופו של דבר גרמה לו לסוף מביך של תקופת כהונתו. למרות שתקופת כהונתו הקצרה ורצופות החיכוכים של הופ גרמה לעימותים על השאלה אם המינוי לתפקיד צריך לבוא מקרב האוכלוסייה המקומית של אוסטרליה, הבינו יורשיו עד מהרה את הצניעות הנדרשת לתפקיד ויישמו אותה.
הופ ומשפחתו הפליגו מבריזביין ועזבו את אוסטרליה ב-17 ביולי 1902, למרות שבאופן רשמי הוא המשיך להיות המושל הכללי של אוסטרליה עד ה-9 בינואר 1903. למרות הסיום הצורם של כהונתו, הוא זכה לאהדה ציבורית באוסטרליה ונערכו לכבודו פרידות מרגשות בסידני ובמלבורן. עם שובו של הופ לבריטניה, הוקיר לו המלך אדוארד השביעי תודה על שירותו והעניק לו את התואר המרקיז מלינלית'גו.
שנותיו האחרונות.
למרות רצונו העז להתמנות תפקיד המשנה למלך הודו, נמנע מהופ המינוי על רקע בריאותו הרופפת ועקב התפתחויות פוליטיות שמנעו זאת. למרות זאת, בנו, ויקטור הופ, מונה לתפקיד זה (לאחר שדחה את תפקיד המושל הכללי של אוסטרליה) וכיהן בו בין השנים 1936 – 1942.
תפקידו הפוליטי האחרון של הופ היה מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד, בחודשים האחרונים לכהונתו של ארתור ג'יימס בלפור ב-1905. ג'ון הופ מת באופן פתאומי מאנמיה ממארת בפו שבצרפת, ב-29 בפברואר 1908.
תנגיז סולכוולידזה
תֵנגיז סוּלַכּווֵלידזֵה (בגאורגית: თენგიზ სულაქველიძე; נולד ב-23 ביולי 1956) הוא כדורגלן עבר גאורגי מתקופת ברית המועצות. הוא שיחק בעמדות מגן וקשר. לאחר סיום קריירת המשחק מילא תפקיד ניהולי בהתאחדות הכדורגל הגאורגית, וכן פנה לקריירת אימון של בני נוער.
ביוגרפיה.
תנגיז סולכוולידזה נולד בשנת 1956 בעיר כותאיסי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות. הוא החל ללמוד כדורגל בקבוצת הילדים של מועדון קוֹלחידַה כותאיסי, שאותה אימן מיכאֵיל לוֹסַבֵּרידזֵה. אחר כך עבר לבית הספר לכדורגל של טורפדו כותאיסי, שנוהל על ידי המאמן קַרלוֹ חוּרצידזֵה.
בשנים 1978-1974 שיחק סוכוולידזה בקבוצת טורפדו כותאיסי, שהופיעה בליגת המשנה של ברית המועצות; הוא הופיע במדיה ב-138 משחקים והבקיע שני שערים לזכותה.
במהלך עונת הכדורגל של שנת 1978 עבר סולכוולידזה לדינמו טביליסי מליגת העל הסובייטית וזכה איתה באליפות ברית המועצות השנייה של הקבוצה. בשנת 1979 זכה עם קבוצת "דינמו" גם בגביע ברית המועצות השני שלה.
ב-20 במרץ 1980 ערך סולכוולידזה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות (במשחק ידידות מול בולגריה).
באולימפיאדת 1980 במוסקבה, סולכוולידזה הופיע בכל ששת המשחקים של הנבחרת האולימפית של ברית המועצות וזכה איתה במדליית ארד אולימפית (אחרי ניצחון 0:2 על הנבחרת האולימפית של יוגוסלביה במשחק על המקום השלישי).
בשנת 1980 סולכוולידזה הגיע עם דינמו טביליסי, בפעם השנייה, לגמר הגביע הסובייטי; למרות ההפסד במשחק, הקבוצה הגאורגית נשלחה למפעל גביע מחזיקות הגביע האירופי, כי המנצחת סיימה במקום השני בליגת העל הסובייטית וקיבלה את הזכות להתמודד בגביע אופ"א; באותה שנה סולכוולידזה זכה בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1981-1980 סולכוולידזה השתתף במשחקיה של דינמו טביליסי בגביע אירופה למחזיקות הגביע; ב-13 במאי 1981 הוא זכה איתה בגביע האירופי; בנוסף, בשנת 1981 סולכוולידזה זכה עם קבוצתו במדליית ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית.
בשנים 1980–1981 סולכוולידזה השתתף בשישה מתוך שמונת המשחקים של נבחרת ברית המועצות במוקדמות מונדיאל 1982 (מול איסלנד, ווילס, טורקיה וצ'כוסלובקיה).
בשנים 1980 ו-1981 סולכוולידזה נכלל פעמיים ברציפות ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות בברית המועצות (כשחקן המצטיין בעמדה שלו); בשנת 1981 הוא גם זכה בתואר אמן ספורט נכבד של ברית המועצות.
במונדיאל 1982 בספרד, סולכוולידזה השתתף בארבעה מחמשת המשחקים של ברית המועצות (מול ברזיל, ניו זילנד וסקוטלנד בשלב הבתים הראשון; מול פולין בשלב הבתים השני).
בשנת 1983 סולכוולידזה הופיע בחמישה מששת משחקיה של נבחרת ברית המועצות במוקדמות אליפות אירופה 1984 (מול פורטוגל, פולין ופינלנד); בשנת 1984 הוא נכלל בפעם השלישית ברשימת 11 המצטיינים של ליגת העל הסובייטית (כשחקן המצטיין בעמדה שלו).
בשנים 1985-1984 סולכוולידזה השתתף בארבעה משמונת משחקיה של נבחרת ברית המועצות במוקדמות מונדיאל 1986 (מול דנמרק, שווייץ, אירלנד ונורווגיה).
בשנת 1986 קבוצתו של סולכוולידזה, דינמו טביליסי, זכה במקום החמישי בליגת העל הסובייטית (מיקום זה הקנה לה את הזכות להתמודד במשחקי גביע אופ"א של עונת 1988-1987); בשנת 1986 סולכוולידזה הוכר כשחקן השני בטיבו של אותה עונת אליפות סובייטית (כסגן ראשון של אחד מ-11 המצטיינים); באותה שנה הוא הבקיע שער במשחק התיקו (1:1) של נבחרת ברית המועצות מול איסלנד במוקדמות אליפות אירופה 1988.
בשנת 1987 סולכוולידזה השתתף במשחק נוסף של הנבחרת הסובייטית במוקדמות אליפות אירופה; הוא הופיע גם במשחקיה של דינמו טביליסי בגביע אופ"א והגיע איתה עד שמינית הגמר (השלב השלישי).
באליפות אירופה 1988 במערב גרמניה, סולכוולידזה השתתף בשניים מחמשת משחקיה של נבחרת ברית המועצות; שניהם היו בשלב הבתים: משחק הניצחון (0:1) על הולנד ומשחק התיקו (1:1) מול אירלנד; באותה אליפות ברית המועצות הפסידה בגמר להולנד, וסולכוולידזה זכה במדליית כסף על סגנות אליפות אירופה כחלק מהנבחרת הסובייטית.
המשחק מול אירלנד באליפות אירופה, הייתה משחקו האחרון של סולכוולידזה במדי נבחרת ברית המועצות; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-49 משחקים והבקיע שני שערים לזכותה.
עונת 1988 הייתה עונתו האחרונה של סולכוולידזה בדינמו טביליסי; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-279 משחקים והבקיע 21 שערים לזכותה.
בשנת 1989 סולכוולידזה שיחק בקבוצת יפ"ק הולמסונד מליגת המשנה של שוודיה; הוא הופיע במדיה ב-14 משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה; אחרי עונת כדורגל זו, סולכוולידזה סיים את קריירת המשחק.
בשנים 1998-1990 סולכוולידזה מילא תפקיד ניהולי בהתאחדות הכדורגל הגאורגית; הוא גם עסק באימון במגוון מסגרות: אקדמיית כדורגל פרטית שהקים בשנת 1991, קבוצת הנערים (עד גיל 14) של מועדון "נוֹרצ'י דינַמוֹאֵלי" טביליסי, נבחרת הנערים (עד גיל 16) של גאורגיה (1995-1994, 2000).
תארים ופרסים.
נבחרת ברית המועצות
הנבחרת האולימפית של ברית המועצות
דינמו טביליסי
אישיים
אקים טמירוף
אקים מיכיילוביץ' טמירוף (באנגלית: Akim Mikhailovich Tamiroff; 29 באוקטובר 1899 - 17 בספטמבר 1972) היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא ארמני, זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד שני פרסי האוסקר על תפקידיו בסרטים "למי צלצלו הפעמונים" ו"הגנרל מת בשקיעה".
ביוגרפיה.
טמירוף נולד בעיר טביליסי ששכנה בשטח האימפריה הרוסית (כיום גאורגיה). הוא התאמן לראשונה במשחק מקצועי ב"תיאטרון האמנותי של מוסקבה" תחת השחקן הרוסי האגדי קונסטנטין סטניסלבסקי והחל את דרכו בתיאטרון הרוסי. במהלך מסע הופעות עולמי בו השתתף טמירוף הגיע לברודוויי והחליט להישאר ולנסות את מזלו בתחום בארצות הברית. טמירוף עבד במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 בתעשיית התיאטרון האמריקאית ועל אף המבטא הרוסי הכבד שלו הוא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן מן המניין.
הוא החל את דרכו בתעשיית הסרטים בהוליווד בתחילת שנות ה-30 בתפקידים קטנים. הוא התגלה ב-1935 בזכות תפקיד קטן תחת בימויו של ויליאם ויילר בסרט "ההונאה העליזה" ובזכות תפקיד קטן בו השתתף בדרמה המוזיקלית "מריאטה השובבה".
בשנת 1936 טמירוף זכה למעמד של כוכב בזכות משחקו במותחן הפשע של לואיס מיילסטון "הגנרל מת בשקיעה" בתפקיד הגנרל הסיני יאנג עליו הוא הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף השתתף בלהיטי הקולנוע של אותה השנה "אנתוני אדוורס" של מרווין לרוי ו"סיפורו של לואי פסטר" של ויליאם דיטרייל. כשחקן מצליח הוא לוהק לסרטיו של ססיל ב. דה-מיל "North West Mounted Police", "יוניון פסיפיק" ו"הפיראט" ולסאטירה הפוליטית "מק'גינטי הגדול" בתפקיד הבוס.
בשנת 1943 היה טמירוף לשחקן הקולנוע הראשון שזוכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור פבלו בעיבוד הקולנועי של סם ווד לספר "למי צלצלו הפעמונים", על תפקידו בסרט היה מועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר. כמו כן הוא הופיע בסרטו השלישי של בילי ויילדר "חמישה קברים לקהיר" בתפקיד פאריד בעל המלון ובדרמה "זרע הדרקון" בתפקיד הסוחר וו ליין.
בשנות ה-50 הופיע טמירוף בסרטיו של אורסון ולס "מגע של רשע" בתפקיד דוד ג'ו גראנדי ו"מר ארקדין". בנוסף שיחק בדרמה ההיסטורית "אנסטסיה" בתפקיד בוריס צ'רנוב ובקומדיית המלחמה "יעקובובסקי והקולונל".
בשנות ה-60 הרבה טמירוף להשתתף בסרטים אירופאים כשהבולט מכולם היה הסרט המדע בדיוני הצרפתי של ז'אן-לוק גודאר "אלפאוויל", שבו שיחק בתפקיד הסוכן החשאי הנרי דיקסון. טמירוף שיחק גם בסרט הפשע "האחד עשר של דני אושן", בדרמה המשפטית של אורסון ולס "המשפט" ובהפקה המצליחה של וולט דיסני "לויטננט רובינזון קרוזו".
טמירוף היה נשוי במשך כ-40 שנה לשחקנית הרוסייה תמרה שיין עד למותו ב-17 בספטמבר 1972 ממחלת הסרטן בגיל 72. הונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הלם טניסון, ברון טניסון השני