ביוני 2013 הופיעה בתפקיד אורחת בסדרה "ביג טיים ראש", וב-11 באוקטובר התפרסמה ידיעה לפיה ג'סטיס לוהקה לתפקיד הבוגר הראשון שלה - דמותה של ההאקרית לינדי סמפסון במותחן הסייבר "Eye Candy" של ערוץ MTV, המבוסס על נובלה של הסופר רוברט לורנס סטיין בעלת אותו השם. אלבום הבכורה של ג'סטיס יועד לצאת במהלך שנת 2014, אולם בחודש אוגוסט של אותה השנה פורסם על ידי המגזין הפופולרי בילבורד כי ג'סטיס עזבה את קולומביה רקורדס, חברת התקליטים בה הייתה חתומה עם מספר חבריה לערוץ, ביניהן השחקנית מירנדה קוסגרוב, ושהיא כרגע "שוקלת את האופציות העומדות בפניה ומתכננת לעבוד על מוזיקה חדשה מתישהו בשנה הקרובה".
בשנת 2015 הופיעה בתפקיד אורחת בסדרת הטלוויזיה "הלוזרים", וביולי אותה השנה הופץ הסרט "רשימת פסולי הנישוק של נעמי ואיליי" בארצות הברית בלבד, קומדיה רומנטית שם כיכבה ג'סטיס בתפקיד ראשי את נעמי, בחורה שהקשר בינה לבין חבר הילדות שלה איליי עומד למבחן כאשר שניהם מתאהבים באותו הבחור. בשנת 2016 לוהקה ג'סטיס לתפקיד ג'נט וייס ברימייק הטלוויזיוני של מופע הקולנוע של רוקי בהפקת רשת FOX. סרט נוסף בכיכובה העונה לשם "המנודים" יצא בפברואר 2017, שם תשחק בפעם השלישית לצדו של השחקן אוון ג'וגיה אחרי הסרט "ספקטקיולר" והסדרה "ויקטוריוס", וכמו כן פעם נוספת בתפקיד ראשי, במקרה זה את דמותה של ג'ודי, שחוברת לחברתה החנונית מינדי במטרה לנקום במלכת בית הספר על שהשפילה אותן בפומבי.
פילנתרופיה.
ג'סטיס תומכת בארבעה ארגונים שונים - "Aid Still Required" למען בעיות ואנשים שנשכחו מאחור לאחר אסון טבע או משבר, "American Heart Association" למען הפחתת נכות ומוות כתוצאה ממחלות לב וכלי דם ושבץ, "DoSomething.org" למען השפעה חיובית על הסביבה, והארגון "United Nations Foundation" למען מטרות נרחבות - כאשר האחרון מביניהם תומך במספר מטרות במגוון תחומים, כגון נגיף ה-HIV ואיידס, ילדים, איכות הסביבה, בריאות, זכויות אדם, שלום ונשים.
ב-30 בספטמבר 2010 הודיעה ג'סטיס על כוונתה להשתתף בקמפיין למען התנועה "Girl Up", והראתה התרגשות רבה כשנשאלה על כך באומרה "אני כל כך מתרגשת לתמוך ב-Girl Up כדי לעזור לחולל שינוי אצל בנות שלא ניתנו להן את אותן ההזדמנויות שרובנו לוקחים כמובנות מאליהן". ב-16 בפברואר 2013 יצא השיר "Girl Up", אותו כתבה ג'סטיס יחד עם הכותב והמלחין טובי גד, יחד עם ווידאו קליפ, שנוצרו לטובת אותה התנועה אשר פועלת למען בנות במדינות מתפתחות.
ביוני 2012 השתתפה בקמפיין העונה לשם "Music Make It Better" מטעם המרכז הרפואי הלאומי לילדים, בין היתר לצדם של ג'סטין ביבר והלהקה דה בנד פרי, אשר מטרתו הייתה להתרים כספים לילדים חולים תוך הגעה למרכז הרפואי והעברת תכנים מוזיקליים ותכנים אומנותיים אחרים עבור ילדים השוהים שם.
השפעות מוזיקליות.
בשנת 2010 ג'סטיס חשפה בראיון כי היא מושפעת מוזיקלית מהאמניות פינק, שרה ברליס, בריטני ספירס, מדונה, איימי ויינהאוס ולילי אלן, ושהיא מתחברת למוזיקת מוטאון (מוזיקה המשלבת את הסגנונות אר אן בי ופופ או מקצבי גוספל והרמוניות בלדות מודרניות), ומונה את הזמרים והלהקות מייקל ג'קסון, קולדפליי, נו דאוט, הול ואוטס, קארלי סימון, בילי ג'ואל, ג'קסון פייב, אלטון ג'ון, קארן קרפנטר והביטלס כהשפעות מוזיקליות בסגנון זה. בריאיון למגזין טין ווג בשנת 2011, ג'סטיס מצהירה כי זמרים-יוצרים מעוררים בה השראה בה, ושאמה חשפה אותה לאמנים כמו ג'ים קרוצ'י, ג'יימס טיילור, הארי צ'אפין וג'וני מיטשל. בראיון נוסף ב-4 ביוני 2015 היא מונה את הזמרות דיאנה רוס ובט מידלר כזמרות עליהן גדלה.
ווקאליות.
ויקטוריה ג'סטיס היא זמרת סופרן לירי-קליל ויש לה מנעד קולי של שתי אוקטבות ושני תווים מ-מי באוקטבה השלישית עד סול באוקטבה החמישית.
חיים אישיים.
בשנת 2011 החלה לצאת עם שחקן ראיין רוטמן עד שנת 2013, אז החלה לצאת עם השחקן פירסון פודה, אותו הכירה על סט הצילומים של הסרט "Naomi and Ely's No Kiss List".
סין-מגיר
סין-מגיר היה מלך איסין, שלט בשנים 1828-1817 לפנה"ס לערך.
בזמן מלחמה עם קודורמבוג, מלך אמוריים, סין-מגיר איבד את ניפור (1826 לפנה"ס). ככל הנראה הוא השתלט על נום קזלו, מפני שהוא ניהל בניה באקטפ, כנראה אחת הערים של אותו נום על תעלת מה-אנליל. במלחמה עם מלגיאום סין-מגיר נעזר בקזלו. כנראה לתקופה זו מתוארכת ברית בין איסין ללרסה.
הוא שלט במשך 11 שנים.
יהודי שוודיה
יהודי שבדיה
יצחק קוב'ו
הרב יצחק ב"ר חזקיהו יוסף קוב'ו (ירושלים, ה'תק"ל (1770) – אלכסנדריה, כ"ד באב ה'תרי"ד, 1854) היה שד"ר והראשון לציון, מגדולי חכמי ירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-19.
ביוגרפיה.
רבי יצחק בן חזקיה יוסף קובו נולד בירושלים. בן למשפחת קובו משפחת רבנים ומנהיגי ציבור חשובה.
מספר מקורות מציינים שהחל לעסוק בכתיבה כבר בגיל 9.
יצא לתקופה מסוימת לפולין כנראה לטובת קבלת גלות על עצמו כפי שנהגו לעשות יחידי סגולה או לשם שליחות לעצמו בשל מצבו החומרי.
חתם בירושלים על אגרות שליחות רבות, הראשונה בהם כבר בשנת ה'תקנ"ג (1793). כמו כן נתן באותה שנה הסכמה להדפסת חידושי המאירי למסכת שבת. חתום גם על תקנות ירושלים.
בשנת ה'תקע"ה (1815), נשלח כשד"ר לטורקיה שלוש שנים לאחר שאביו נשלח לשם כשד"ר. בזמן שהותו אצל הגביר יצחק ארדיט חיבר את הקונטרס "דגל מחנה" שאלות ותשובות על ספרו של ר' אפרים נבון מחנה אפרים. לאחר מכן נשלח שוב כשד"ר לארצות אשכנז.
בחזרתו לירושלים שימש בה כדיין. כמו כן שימש כראש ישיבת כנסת ישראל שהקים האור החיים וכן כראש ישיבת "בית יעקב פירירא" שהיו אז מהחשובות שבעיר ונתמכו בידי נדבנים מאיטליה. בין תלמידיו היו מגדולי ירושלים ביניהם נמנים ר' חיים חזקיהו מדיני ואף ר' יעקב שאול אלישר מציין ששימשו כשלושה חודשים בשנת 1830.
זמן מה ישב בחברון וחתם בה בשנת ה'תקפ"ח (1828) על איגרת השליחות של יוסף דוד עייאש שהיה מרבני קהילת שכם.
היה מראשי כוללות העדה הספרדית בירושלים ונמנה עם שבעת טובי העיר של הכולל.
ב-1836 לא היה בין 31 הרבנים שחתמו על כתב מינויו של הראשון לציון יהודה נבון כמוהו לא חתמו גם הרב אג"ן ור' יונה משה נבון.
ב-1837 היה בין חברי בית הדין הספרדי שחתמו על מכתב תמיכה לבנין בית הכנסת החורבה. וכן נתן כתב שליחות לרב זכריה זמירו.
איגרת השליחות האחרונה הידועה לנו שחתם עליה הייתה בשנת ה'תר"ט (1849).
בשנת ה'תר"ח (1848), עם פטירת החכם באשי ר' חיים אברהם גאגין, מונה במקומו לתפקיד הראשון לציון בגיל 78.
בשנת 1854 בשל מצבה הקשה של העדה בירושלים והתגברות הגעת עולים עניים אליה, הפצירו בו לצאת כשד"ר ללונדון ומצרים לגיוס כספים וזאת למרות גילו המופלג.
הרב קובו הצליח לגייס סכומים נכבדים במצרים אך באותה שנה חלה ונפטר בכ"ד באב ה'תרי"ד (1854) באלכסנדריה.
רבי חיים פלאג'י הספידו באיזמיר.
חיבר ספרים רבים. רובם נשמרו בכתבי-יד בגנזיו של נכדו הרב יצחק בדאהב בירושלים והתפרסמו בחלקם על ידו בקבצים "פרדס התורה והחכמה" ו"בציון וירושלים".
השאיר אחריו שתי בנות אסתר ולאה אמו של הרב יצחק בדאהב.
השינויים במדיניות ההנהגה הספרדית בראשותו.
הרב יצחק קובו צידד בסיעתם של הרבנים לבית נבון עוד בזמן היותם בתפקיד הראשון לציון (1836-1842) והצטרף לכתביהם בהם הביעו תמיכה בפעילותיהם של הפרושים בכל הנוגע לבניין חצר החורבה, כמו כן פרסמו מכתבי תמיכה בשד"רים ראש"ז ואהרון זליג מן שפעלו במערב אירופה בניגוד לדעתו והסכמתו של ארגון הפקוא"מ. בשנת 1839 שיתפו פעולה עם הפרושים בירושלים בכל הקשור לתמיכה המלאה שהעניקו לתוכניותיו של משה מונטיפיורי לרכוש אדמות חקלאיות עבור יהודי הארץ. ובמכתב משותף של מנהיגי הספרדים והפרושים בירושלים בראשות הרבנים יונה משה נבון, יהודה נבון ויצחק קובו הם כותבים:
בשנת 1840 מופיע חתום לצד ראשי העדה הספרדית (המילת), בכתב בו הצהירו אף הם כי ר' שלמה זלמן צורף הוא אשר מיופה כוח היישוב היהודי לעמוד כנציגם בפני הקונסוליות המערביות בעת הייתה מחלוקת בדבר המינוי שכפה ארגון הפקידים ואמרכלים.
ב-1848 נפטר הראשון לציון הרב חיים אברהם גאגין, באותה עת נתחלקה העדה הספרדית בין סיעת בני משפחת נבון לסיעת גאגין ואף הייתה יריבות ביו הסיעות. עם פטירתו של הרב גאגין נתמנה לתפקיד הראשון לציון וחכם באשי הרב יצחק קובו. באותה עת טרם התאושש היישוב מהרעב שפקד אותו בשנת 1846 וסכומי חובותיו גדלו, בנוסף לקיומם של חובות עוד מתקופת מפעלי הבנייה של העדה בשנים 1834-1842. כמו כן עמד להיסגר בית החולים שהוקם על ידי העדה והחסידים בשנת 1844.
בשנת 1849 אישר בית המשפט המוסלמי בירושלים תפקיד חדש של משרת עוזר הרב הראשי, בשל "ריבוי ענייני העדה של ירושלים", אושר למנות למשרה זו את הרב בנימין מרדכי נבון ולמעשה הועברו לידיו הסמכויות המנהליות. הרב קובו שנפגע מהמהלך של מינוי סגן שקל אף לעזוב את ירושלים אך לבסוף וויתר. הרב בנימין מרדכי נבון נפטר ב-1851.
בתקופת כהונתו הוחלפו כל נאמני סיעת גאגין הן מהפקידות והן בקרב הרבנים והדיינים.
מדיניותו של הראשון לציון הקודם הרב גאגין התאפיינה בשמרנות והססנות שחששה מפני כל שינוי והכנסת חידושים באורחות חייו של היישוב, שינויים שרבים מהם באו במסגרת מוסדות מיסיונריים חדשים, לעומתם אנשי משפחת נבון והרב יצחק קובו החליטו להשתלב בתהליכים החדשים בעולם ולמעשה הם אלה אשר חוללו את המפנה ביחסה של עדת הספרדים אל נושא המודרניזציה והיצרנות ביישוב בארץ.