ראשיתו של האתר בגלעד מאבני בזלת מקומיות שהוקם בשנת 1949 ליד הצומת לזכרם של 87 חללי חטיבה שנפלו באזור בקרב על סג'רה ובקרבות על הכפר לוביה במלחמת העצמאות. על הגלעד נרשם: . מיקום הגלעד הוא שקבע את שם המקום כצומת גולני. כעבור עשר שנים, ביום י"ב בניסן תשי"ט, 20 באפריל 1959, הוסר הלוט מעל אנדרטה, שהוקמה במקומו של הגלעד. האנדרטה נישאת לגובה של 12 מטרים, ועוצבה בידי האדריכל אשר חירם. היא בנויה מקירות זקופים הניצבים זה אל זה, האחד גבוה ממשנהו. לכל אחד מהם צורת משולש ויחד הם יוצרים מעין תבנית, המרמזת על מגן דוד.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, שבה שכלה החטיבה 126 לוחמים, הוקמה "עמותת ידידי גולני", ששמה לה למטרה להקים אתר הנצחה ומוזיאון, שינציחו את זכר הנופלים ויספרו על נתיב הקרבות הארוך של החטיבה ודרכה באימונים ובביטחון השוטף. האתר והמוזיאון הוקמו בסיוע המועצה האזורית הגליל התחתון בסיוע מחוז הצפון של משרד הפנים. אבן פינה למוזיאון הונח באפריל 1980 והוא נחנך ביום ג' בחשוון ה'תשמ"ג, 20 באוקטובר 1982.
מתכנן האתר, האדריכל יוסף אסא, לוחם גולני לשעבר, ביקש לבטא בו את אופייה של חטיבת חי"ר, שחייליה נלחמים ופורצים יחד כשהם חשופים לאויב. לכן בחר להקימו במבנים נמוכים ואופקיים, שבהם עלייה איטית ומתונה והמשתלבים בנוף הסביבה.
כיום משתרע האתר על שטח בן כ-60 דונם ובו תצוגות, מבנים, דגמים, אנדרטאות, כלי נשק ומופע אור-קולי. במוזיאון אולם "יזכור" המנציח את זכר חללי חטיבת גולני. במקום נערכים טקסים שונים וביניהם טקסי הזיכרון של חטיבת גולני. לכל חלל אוגדן זיכרון אישי וקובץ ממוחשב הניתן לבחירה מהמאגר ולצפייה על ידי המבקרים. באתר דרכי גישה לנכים ובצמוד לו תחנת מידע למטיילים מסעדות וחורשת פיקניקים ביער לביא. במוזיאון ישנה הדרכה לקבוצות. המוזיאון נוהל בעבר על ידי אל"ם (במיל') יום טוב חזן וסא"ל במיל מור שמעון. מאז 2021 הוא מנוהל על ידי תא"ל במיל' אלון פרידמן.
בשנת 2010 הוקם במקום אנדרטת "כותל הלב השבור" שעוצבה גם היא בידי יוסף אסא ומנציחה את שמות כל חללי החטיבה.
משפט האב
משפט הרקורסיה
משפט הרקורסיה (גם: משפט נקודת השבת, או משפט הרקורסיה של קליני) הוא משפט בתורת החישוביות הנוגע לקשר בין פונקציות בנות־חישוב לתיאור שלהן. המשפט הוכח על ידי סטיבן קליני בשנת 1938.
המשפט מדגים כי לכל פונקציה בת־חישוב ניתן לבנות פונקציה "דומה" בעלת נקודת שבת מסוימת. השלכות המשפט מאפשרות הוכחת אי־כריעות של שפות מסוימות (למשל, אי־כריעות בעיית העצירה), וכן הוכחת משפטי האי שלמות של גדל.
חוק להסדרת הפיקוח על כלבים
חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג-2002 הוא חוק ישראלי שנועד להסדיר את החזקתם של כלבים בישראל. החוק נחקק בישראל בשנת 2002, בעקבות הצעת חוק מטעם משרד החקלאות.
החוק קובע את המסגרת הכללית של החזקת כלבים בארץ. חובת הרישיון לכלבים, צורת הרישיון, הגדרת כלב מסוכן, הקמת מרכז רישום ארצי, סמכויות תפיסת כלבים של הרשויות ועוד.
עד לחקיקת חוק זה, החוק היחיד שהתייחס למעמדם של כלבים היה .
רישיון.
החוק קובע כי כל כלב שגילו מעל לשלושה חודשים חייב ברישיון. הרישיון יינתן לאחר תשלום אגרה, חיסון כנגד כלבת וסימון הכלב באמצעות שבב אלקטרוני תת-עורי.
תוקף הרישיון הוא לשנה אחת. במקרה שכלב בעל רישיון עובר בעלים, חלה חובת רישוי מחדש.
בחוק נקבע כי שר החקלאות רשאי להתנות רישוי של כלב מסוכן בביטוח צד ג' כנגד פגיעות גוף ורכוש, אך חובה כזו לא נקבעה בתקנות.
הרופא הווטרינר העירוני רשאי לסרב לתת או לחדש רישיון לפי שיקול דעתו, מסיבות שונות ובכללן עבירות שעבר בעל הכלב.
אם בוטל רישיונו של הכלב בעליו חייב למסור אותו בתוך 24 שעות לידי –
מרכז רישום ארצי.
יוקם מרכז רישום ארצי לכלבים במשרד החקלאות ובהם פרטי הכלבים. במרכז הרישום יתנהל רישום של כלבים שנשכו וכן רישום של בעלים שהחזיק שני כלבים או יותר שנשכו. הרופא הווטרינר העירוני ידווח למרכז הרישום על כלבים שסומנו על ידו, רישיונות שנתן או ביטל, ופעילות תוקפנית של כלב שהובאה לידיעתו. יקבעו נהלים למסירת מידע לציבור.
החזקת כלב.
המחזיק כלב חייב לשמור עליו בחצריו. יש לסמן את החצר בשלט "זהירות כלב". אם הכלב יוצא לרשות הרבים הוא חייב להיות מוחזק ברצועת הולכה בידי אדם שיכול לשלוט עליו. אורך רצועה מקסימלי לכלב רגיל נקבע בתקנות 2005 עד חמישה מטרים. לכלבים המוגדרים "כלבים מסוכנים" קיימת הגבלת רצועה לשני מטרים והם מחויבים במחסום על פיהם גם בבית אם בבית נמצא ילד שגילו עד 16 שנים.
אף כי בחוק הסדרת הפיקוח הוגדרה רק מידה מקסימלית לאורך הרצועה, בשנת 2009 חוקקו לחוק צער בעלי חיים תקנות הקובעות בין היתר גם מינימום נדרש של אורך רצועה ושל שטח חצר עבור כלב הקשור בחצר. התקנות קובעות גם חיוב לספק לכלב מים, מזון, צל ותנאי מחיה אחרים, וכן את החיוב להוציאו לטיול, לפי צרכיו. עבירה על תקנות אלה דינה מאסר.
תפיסה.
אם לכלב אין רישיון בר תוקף או שהוא מוחזק שלא על פי התקנות, רשאי הרופא הווטרינר העירוני או המפקח העירוני לתופסו ולהעבירו למאורת הרשות. בסמכות הווטרינר העירוני גם לבטל את רישיונו של הכלב (אם קיים רישיון כזה) עם התפיסה. אם פנה בעל הכלב למאורת הרשות בבקשה להחזירו, רשאי הרופא הווטרינר העירוני, על פי שיקוליו, להחזיר את הכלב ולהנפיק לו רישיון, או להתנות תנאים לקבלת הכלב והרישיון. אם תוך עשרה ימים מקבלת הודעת התפיסה, לא פנה בעל הכלב, רשאי הרופא הווטרינר העירוני למסור את הכלב לכוחות הביטחון או לכל גורם אחר. אם לא ניתן למוסרו לגורם כלשהו, רשאי הרופא הווטרינר העירוני להורות על המתתו ולהשית את הוצאות המתתו על בעלי הכלב.
כלב מסוכן.
כלב מסוכן מוגדר:
בהכנת רשימת גזעי הכלבים שהוכרזו כמסוכנים בישראל, נלקחו בחשבון שתי תכונות עיקריות של הכלב: מידת תוקפנותו ומידת הנזק שהוא עלול לגרום. שמונה גזעי כלבים מוגדרים כ"כלב מסוכן" בחוק להסדרת הפיקוח על כלבים, והם:
תקנות להסדרת הפיקוח על כלבים.
הותקנו מכוח ה. התקנות נועדו לקבוע את זני הכלבים המסוכנים ולהטיל שורת הגבלות על זני כלבים מסוכנים והדומים להם.
רק בשנת 2004, לאחר שורת תקיפות חמורות של אנשים בידי כלבים מסוכנים, ומותה של ילדה בת ארבע מתקיפת כלב אמסטף שהיה מעורב בקרבות כלבים, התקין שר החקלאות את ובהן שורה של הגבלות על יבוא, גידול והחזקה של כלבים מסוכנים.
יבוא.
בחוק אושר יבוא כלב מסוכן תחת שורת הגבלות חמורות. ובהן דרישה כי:
ריבוי.
החוק אוסר להרבות כלבים מסוכנים בישראל. יש לעקר או לסרס כלב מסוכן בהגיעו לגיל חצי שנה ואילך. אם יש אישור שלא לעקרו או לסרסו עקב סכנת חיים לכלב, יש למנוע ממנו הזדווגות.
החזקה.
על החזקת כלב מסוכן יש שורה של הגבלות, ובהן:
מכירה ומסירה.
קיים איסור למכור או למסור כלב מסוכן לזולת למעט מסירה לכוחות הביטחון, לווטרינר עירוני, מכלאה שאישר רופא וטרינר עירוני או לאדם אחר שאישר הרופא הווטרינר העירוני לאחר שהשתכנע שלא ניתן למסור את הכלב המסוכן למערכת הביטחון ושאין בכך כדי לפגוע במטרות החוק.
קנסות.
ב-20 בספטמבר 2007 נכנס לתוקף חוק המאחד את הקנסות ברחבי הארץ. עד אז כל רשות עירונית קנסה לפי חוקי העזר שלה. חלק מהקנסות מתייחס לכלל כלבים וחלק מהם מתייחס לכלבים מסוכנים בפרט. הקנס על טיול עם כלב מסוכן ללא זמם הוא 1,000 שקלים. יבוא כלב מסוכן לארץ ללא היתר הקנס יעמוד על 10,000 שקלים.
בעקבות התקנות.
התקנות שהופעלו ב-2004, עוררו התנגדות רבה בקרב מגדלי הכלבים, ובמיוחד אצל אלו שמגדלים את הזנים המפורטים. ב-1 בספטמבר 2005 אשרר בית המשפט העליון את החוק ודחה עתירה של תנועת 'תנו לחיות לחיות' והתאחדות הכלבנות הישראלית, כנגד מימוש החוק בידי משרד החקלאות.
תקנות להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ה-2005.
בתקנות אלו נוספו פרטים שונים שהחוק המקורי לא התייחס אליהם או לא פירטם.
חקיקה בנושא כלבים במדינות אחרות.
בחקיקת החוק הצטרפה ישראל למדינות מערביות שבהן ישנן הגבלות חמורות על גידול כלבים מסוכנים. בבריטניה : פיט בול טרייר, טוסה אינו, דוגו ארגנטינו, פילה ברזילרו; וכן כל הכלאה של פיט בול. צריך רישיון מיוחד להחזקתם, שמותנה בסירוס וביטוח מתאים. בגרמניה קיים משנת 2001 איסור על יבוא ארבעה גזעים שנחשבים למסוכנים: פיט בול, אמסטף, סטפורדשייר בול-טרייר ובול טרייר; החוק גם אוסר יבוא כלבים מהכלאות הכוללות זנים אלו. בצרפת, בהולנד ובספרד ישנם חוקים במיוחד כנגד פיטבול. באירלנד ישנם חוקים הקשורים לשליטה של בעל הכלב מזנים מסוכנים בשטח ציבורי. בארצות הברית ישנם חוקים שונים לפי מדינות; שתים עשרה מדינות אוסרות על גידול כלבים מזנים מסוימים. במדינת דלאוור החוק מאפשר להרוג כלב מכל סוג התוקף בעל חיים או אדם בשעת התקיפה. חוק דומה קיים בבריטניה המתיר לבעל משק חי להרוג כלב שמפחיד את בעלי החיים שלו בתקיפה או במרדף.
בעקבות ביקורת ציבורית ומקצועית חריפה על הבעייתיות בשימוש בגזע ככלי עיקרי לסיווג מסוכנות כלבים בעיני החוק, רשויות ברחבי העולם החלו בחקיקת חוקים המגבילים אחזקת כלבים מסוכנים המשתמשות בהגדרות שאינן כוללות את גזעו של הכלב (ואף אוסרות על שימוש בגזע כקריטריון).
סטטיסטיקה.
עד סוף שנת 2006, רשומים במרכז הרישום 222,295 כלבים. מתוכם 112,101 זכרים ו-109,732 נקבות. מספר הכלבים מזן מסוכן עומד על 4,837 שהם 2.2 אחוז מתוך כלל הכלבים. כאשר 20% מהכלבים הזכרים מזן מסוכן מסורסים ו-49% מנקבות הכלבים מזן מסוכן מעוקרות.