ספריו של ברג'ס עוסקים בבעיות גיל ההתבגרות, וסגנונו ישיר וכולל ביטויים מיניים. שניים מספריו היוו מוקד למחלוקת:
כתיבתו של ברג'ס היא רבגונית, והוא שולח ידו גם בכתיבת פנטסיה ומדע בדיוני. כן נבחר לעבד את התסריט של הסרט "בילי אליוט" לספר.
מיכאל אבן ארי
מיכאל אבנארי
גובה קונצרט
גובה קונצרט (באנגלית: Concert pitch) הוא מושג מוזיקלי, הנוגע ליחס הגובה שקבוצת כלי נגינה מתכווננת על פיו לצורך ביצוע. "גובה קונצרט" עשוי להשתנות מהרכב להרכב, ולאורך ההיסטוריה המוזיקלית חלו בו שינויים ניכרים. המושג משמש גם ביחס לתדר לצליל לה בתזמורת, כלומר, "גובה קונצרט" מציין את ההבדל בין התווים הכתובים לצלילים הנשמעים בפרטיטורה.
כדי למנוע חשש לאי-הבנה וכפל-משמעות בהתייחס לגבהי צליל בכלים שיש בהם טרנספוזיציה, המונח "גובה קונצרט" מתייחס כאן לכלי נגינה שאין נעשית בו טרנספוזיציה. בספרות המוזיקה משתמשים גם במונח "גובה סטנדרטי בינלאומי". כלים שבהם נעשית טרנספוזיציה מנגנים בסולמות שונים מאלה שבהם מנגנים כלים שאין בהם טרנספוזיציה - לדוגמה, נגינת דו בקלרינט במי♭ או בחצוצרה בסי♭ מפיקה סי♭ של כלי שאין בו טרנספוזיציה. צליל זה ייקרא אפוא "סי♭ קונצרטי".
כוונון בינלאומי מוסכם לגובה קונצרט נקבע ב-1960 כתדר של 440 תנודות בשנייה (הרץ) לצליל לה. כיוון הכלים בתזמורת נעשה לפי לה בתדר זה, שאותו משמיע בדרך כלל אבוב, שיש לו יחסית מעט אוברטונים. בהרכבים של כלים אותנטיים משתמשים על פי רוב בתדר נמוך יותר, שהיה מקובל בתקופות קודמות: הנפוץ ביותר מבין אלה הוא לה=415Hz, כלומר נמוך בחצי טון מן הגובה המודרני. במוזיקת בארוק צרפתי נפוץ הגובה לה=392Hz, כלומר בערך טון אחד נמוך מן הגובה המודרני, ובמוזיקה מן התקופה הקלאסית מנגנים לעיתים קרובות בגובה ביניים כלשהו - בדרך כלל לה=430Hz. במוזיקה מוקדמת יותר יש הבוחרים כלים גבוהים יותר, בסביבות לה=460Hz. בעשורים האחרונים ניכרת מגמה בקרב תזמורות מודרניות, במיוחד בארצות הברית, לנגן על פי לה בגובה 442 או אף 443 הרץ, מה שנותן צבע מבריק יותר ואינו מחייב שינוי בכלי הנגינה הקיימים.
חסוויורט
חָסַוְויוּרְט (בצ'צ'נית: Хасу-Эвл, באווארית: Хасавюрт, ברוסית: Хасавюрт, בלאקית: Хасав) היא עיר בדרום רוסיה ברפובליקת דאגסטן, השנייה בגודלה ברפובליקה לאחר הבירה מחצ'קלה. העיר קרויה על שמו של קיסר קומיקי בשם חסיוו (חסאב). העיר ממוקמת כ-40 דקות נסיעה לכיוון ההרים מהבירה מחצ'קלה.
העיר ידועה ברוסיה כעיר לידתם של הרבה מן הממתאבקים שזכו להצלחה רבה באולימפיאדות.
אחוז הצ'צ'נים בעיר 30%, אווארים קווקזים 28%, קומיקים 27%, דרגינים 5%, לאקים 4%, רוסים 3% ולזגינים 2%
העיר מפורסמת בשל היותה לב העימות הרוסי-צ'צ'ני, ואף הייתה המקום שבו נחתם הסכם חסוויורט, שהעניק אוטונומיה כמעט מלאה לצ'צ'ניה.
י. נץ
MobileMe
MobileMe היה ענן המחשוב שיוצר על ידי חברת אפל ושוחרר ב-5 בינואר 2000 כ-iTools. ב-9 ביולי 2008 שחררה אפל מחדש את שירותי הענן בכנס ה-WWDC.
הוא נסגר ביוני 2011 לאחר השקת iCloud.
נישואי קרובים
נישואי קרובים הם נישואים של אדם עם קרוב משפחה. ברוב החברות האנושיות קיימים איסורים על גילוי עריות - קיום יחסי מין בין קרובי משפחה מסוימים, אך מידת הקרבה של הקרובים שעליהם חל האיסור משתנים מחברה לחברה. יחסי מין בין אח ולאחות ובין הורים לילדיהם אסורים כמעט בכל חברה אנושית. מהאיסור על קיום יחסי מין בין קרובים נגזר האיסור על נישואים בין קרובים אלה. לעומת זאת, נישואי קרובים שלא נאסרו היו רווחים למדי.
האיסור על גילוי עריות.
ברוב החברות האנושיות קיימים איסורים על גילוי עריות - קיום יחסי מין בין קרובי משפחה מסוימים. אנתרופולוגים תוהים, זה שנים, מהו מקורו של איסור כמעט-אוניברסלי זה, ונתנו לכך מגוון הסברים:
במיתולוגיה.
במיתולוגיה היוונית בולט סיפורו של אדיפוס, שבטעות נישא לאמו יוקסטה, חרף מאמציו להימנע מכך. בטרגדיה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס, העוסקת בסיפור זה, כאשר נודע הדבר לאדיפוס ויוקסטה, היא מתאבדת והוא עוקר את עיניו ויוצא לגלות יחד עם שתי בנותיו.
בעת העתיקה.
נישואי אח ואחות (ולעיתים גם של הורה וצאצאיו) רווחו בחצר המלוכה של מצרים העתיקה.
בדתות.
יהדות.
בתנ"ך מתוארים מקרים רבים של נישואי קרובים. אברהם נשא את שרה שהייתה בת אחיו. יצחק נשא את רבקה בתו של בתואל בן דודו, ויעקב נשא את רחל ולאה, בנות דודו לבן הארמי. גם עמרם, בנו של קהת בן לוי נשא את יוכבד דודתו הלא היא אחות קהת, לאישה ולפי מדרשי חז"ל, עם כל אחד מבני יעקב נולדה תאומה שאיתה התחתן. לפי הסברו של המהר"ל, נישואי קרובים נחשבו לדבר הגון מאוד בטרם נאסרו על ידי התורה, ולכן גם נישואי אחות או דודה, שנחשבים לאיסור עריות, היו מותרים ואף נחשבו מצווה לפני האיסור במעמד הר סיני.
איסור עריות אוסר על קיום יחסי מין בין קרובי משפחה: אב ובתו, אם ובנהּ, אח ואחות, וכן נכללים באיסור זה אם חורגת, כלה, דודה (אך לא האחיינית), גיסה, חמות, נכדה ועוד. איסור זה הוא מהחמורים ביותר – אחת משלוש העברות שהן בגדר "ייהרג ואל יעבור". מאיסור זה נגזר איסור על נישואים בין קרובי משפחה אלה.
בהיימנות של קהילת ביתא ישראל נאסרים נישואי בני דודים עד דרגה שביעית, הנקראים זמד.
למרות שבכלל איסורי עריות גם קרבה שעל ידי נישואין, לעיתים איסורים אלו מתבטלים (בשונה מקרבת דם שאינה בטלה אף פעם). כך למשל איסור אחות אשה, בטל לאחר מות האשה, וכן מצוות ייבום מחייבת אדם, שאחיו מת בלא שהשאיר אחריו צאצאים, לייבם את אשת אחיו, כלומר לשאת אותה לאישה, ו'להקים לאחיו שם' על ידי העמדת צאצאים מאשת אחיו. לחלופין, מתבצע טקס חליצה בו האח מצהיר בפומבי על סירובו לייבם את אשת אחיו, ולאחריו האישה מותרת להינשא לכל גבר.
נישואין של קרובים במעגל השני, כמו אחיינית, נחשבים למומלצים במיוחד, בשל קרבת הדעת שיש בין אדם לאחיו, שעשויה לגרום לכך שיחבב את אשתו ביותר. במדרש נאמר: "אמר רבי תנחומא, נשא אדם אשה מקרובותיו, עליו הוא אומר 'עצם מעצמי'.
יש מן האחרונים שכתב, שחז"ל עודדו נישואי קרובים למרות שידעו שאלו מגבירים את הסיכון למחלות גנטיות, משום שלדעתם נישואין כאלו שייעשו לשם שמים לא יגרמו לנזק, ואכן בזמננו יש לחשוש שהנישואין אינם נעשים בכוונה טהורה בלבד, ולכן יש להימנע מנישואי קרובים, כמו שכתב רבי יהודה החסיד.
נצרות.
בנצרות נאסרו נישואי קרובים אלא באישור הכנסייה.
אסלאם.
בפרשת הנשים בקוראן מפורטים איסורי גילוי העריות שברובם חופפים את האיסורים ביהדות. אסורות האם, הבת (כולל בנות חורגות), האחות, הדודות, אחייניות, החותנות וכן מיניקות ו"אחיות ליניקה" כלומר מי שהונקה מאותה מינקת. בדומה לחוקי העריות ביהדות אסורה גם אשת האב ונישואים לשתי אחיות בו זמנית. בשונה מההלכה היהודית אוסר האסלאם נישואים לאחיינית ולעומת זאת מתיר את נכדתה של האישה.
בחקיקה.
ישראל.
בישראל הנישואים נערכים לפי כלליהן של הדתות השונות, ובהתאם לכך קרובים שדתם אוסרת עליהם להינשא זה לזה, אינם יכולים להינשא בישראל.
נישואים בין קרובי משפחה מקרבה ראשונה ואף שנייה נחשבים לדבר לא מקובל ואף אסור מבחינה חברתית. ובמיוחד לאור חוסר ההמלצה לכך מפאת המחקרים המדעיים המראים על סיכויים גבוהים למחלות גנטיות.
ארצות הברית.
בארצות הברית מדינות רבות אוסרות נישואים עם דוד ודודה וברוב המדינות אף אסורים נישואים עם בני דודים ראשונים.
שכיחות.
בגלל מגבלות המרחק שהתקיימו בעבר, מעריכים שנישואים רבים היו נישואי קרובים והיה מי שהעריך ש-80% מכל הנישואים בהיסטוריה היו עם בני דודים שניים או קרובי משפחה קרובים יותר. ההערכה היא שכיום קצת מעל 10% מהנישואים ברחבי העולם הם בין בני דודים שניים או קרובים יותר.
דב פרייברג
דב פרייברג (25 במאי 1927 – 26 במרץ 2008) היה עד התביעה במשפט אייכמן ומשפט דמיאניוק וסופר שכתב על השואה ועל קורותיו כניצול השואה.
ביוגרפיה.
פרייברג נולד בשנת 1927 בוורשה בירת פולין, בנם של משה ורבקה פרייברג. שנות ילדותו עברו בעיר התעשייתית לודז', שם היה לאביו מפעל לסוודרים.
במלחמת העולם השנייה.
עם תחילת הכיבוש הנאצי, כשהיה בן 12, ניסה אביו להימלט עם אחיו מזרחה, אך נורה למוות בידי הגרמנים, שהשיגו את השיירה בה הלך ותקפו אותה. כעבור מספר חודשים עברה אמו עם ארבעת ילדיה לבית הוריה בוורשה, שנכלל בשטח הגטו שהוקם בנובמבר 1940 בלב הרובע היהודי בעיר. כעבור שנה, בסתיו 1941, כאשר תנאי החיים בגטו הצפוף הלכו והורעו ורבבות מתושביו גוועו בו למוות, דרבנה אותו אמו להימלט מן הגטו בסיוע מבריח, והוא נמלט אל העיירה הנידחת טורובין שבמחוז לובלין, שם חיו יהודי העיירה, ובהם בני משפחת אביו, בתחושת שלווה יחסית.
ב-17 במאי 1942 הוקפה העיירה לפתע בכוחות אנשי אס-אס מלווים במסייעים מקומיים ואוקראינים. מרבית תושבי העיירה היהודים, יחד עם יהודי עיירות נוספות בסביבה, גורשו בברוטליות למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור. עם הגיעו של פרייברג למחנה, הצליח להשתחל לקבוצת עובדי כפייה שהוצאה מתוך המשלוח המיועד להשמדה בגז, והועסק בתחילה במיון חפצי הקורבנות ואחר כך בעבודות כפייה שונות, וזאת תחת משטר התעללויות, רעב וטרור רצחני. פרייברג הצליח לשרוד בתנאי המחנה הקשים כ-17 חודשים. (לימים סיפר על קורותיו במחנה בעת ההיא בספרו "שריד מסוביבור".)
באוקטובר 1943 השתתף פרייברג במרד האסירים במחנה, והצליח להימלט אל היערות הסמוכים ולהצטרף ליחידת הפרטיזנים של יוסף סרצ'וק, עד שחרור האזור על ידי הצבא הסובייטי ביולי 1944.
לאחר המלחמה.