באמצע השנה הוציא את אלבום הבכורה שלו, "גלגל הזמן", שממנו בלטו גם החידוש ל"שיר אהבה ישן ("אניטה וחואן") ו"יום ועוד יום" (מילים ולחן: גבי דהאן) האלבום זכה להצלחה גדולה, נמכר במאות אלפים והסינגלים שקידמו אותו הושמעו רבות בתחנות הרדיו. ניסים בן חיים הפיק את האלבום, ומנחם (מיכי) חייק עיבד את השירים. עוד באותה שנה, בעקבות פתיחתה של התחנה המרכזית החדשה בתל אביב, הקליט בדואט עם מרגלית צנעני את "התחנה המרכזית" (מילים: יואב גינאי, לחן: יוני רועה, עיבוד: אריה ברקוביץ').
בסוף שנת 1993 הוציא את אלבומו השני, "אליך", שהצליח אף הוא. השירים הבולטים ביותר מהאלבום היה חידוש לשירו של אריס סאן "זוג או פרט" ("ערב ערב"), וכן "אמור אמורה" (מילים ולחן: דני שושן). אושר כהן, מיכי חייק ויניב שושן עיבדו את שירי האלבום.
בשנת 1995 יצא אלבומו השלישי "לך שרתי", בו בלטו שיר הנושא (מילים ולחן: דני שושן), "ישנה עיר" (מילים: יהודה אופן, לחן: אלי קניאל) שבמקור שייך לנועם קניאל וחודש על ידי מס' זמרים בז'אנר הים תיכוני כמו אוריאל שלומי ומשה הלל, וחידוש ל"שירו של שפשף", שביצע במקור מאיר בנאי.
בשנת 1997 הוציא את אלבומו הרביעי "שלווה", אשר כלל חידושים לשירים שהלחין יאיר רוזנבלום: "אוריאנה", שהתפרסם בביצועה של רבקה זהר, חידוש ל ל"שיר של יום חולין" בדואט עם ירדנה ארזי, "היה לי חבר היה לי אח" ו"מיכלי", שיר שכתב רוזנבלום לחברתו לפני מותו והוקלט לראשונה (עם טעות בהדפסה, בה נכתב "מיכאלי" במקום "מיכלי").
בשנת 1998 יצא אוסף כפול שכלל את מיטב שיריו של פרץ וכן ארבעה שירים חדשים: "בך מאוהב" (מילים: דני שושן), "אור שבעת הימים" (מילים: דודו ברק, לחן: אבי טולדנו), גם הוא בדואט עם ארזי, "זה הלילה" (מילים ולחן: אביחי מליחי) ו"התחנה המרכזית" בדואט עם מרגלית צנעני, שהוקלט 5 שנים קודם לכן. בנוסף נכללו באלבום קטעי בונוס, שירים מהופעות, ורמיקס לשיר "קשה לי".
בשנת 1999 הלחין וביצע את שיר האליפות של קבוצת הכדורגל הפועל חיפה "אדום עולה עולה" (מילים: אהוד מנור, עיבוד: קובי אושרת ואבי פרץ)
בשנת 2001 יצא אלבומו "כל פעם מחדש". מתוך האלבום הזה יצאו השירים "שוב לשוב" שכתב יוסי גיספן, הדואט עם הזמר אוריאל שלומי "אהובה" ו"כל פעם מחדש" (בשניהם - מילים: רחל שפירא), שהגיע למקום השני בפסטיבל הזמר, שחזר באותה שנה באופן חד פעמי. בניגוד לאלבומיו הקודמים, באלבום זה עיבד פרץ את כל השירים. תשעה מתוך עשרה לחנים נכתבו על ידיו.
פרט לביצוע שירים, פרץ גם כתב שירים לאמנים רבים, ביניהם מרגלית צנעני ואלי לוזון. בשנת 2004 יצא השיר "לך" שכתב יוסי גיספן והלחין פרץ בעצמו, שזכה להצלחה.
בשנת 2006, חמש שנים לאחר אלבומו הקודם, הוציא פרץ את הסינגל "קטנטנה" (מילים: יוסי גיספן), שאותו גם הלחין ועיבד. השיר זכה להצלחה בערוץ 24 ובתחנות הרדיו. במרץ אותה שנה הוא השתתף בקדם אירוויזיון עם השיר "בואו נרקוד" (מילים: אבי פרץ, דורון אלימלך, שרון אביחלק, לחן: עדי לאון, עיבוד: דורון אלימלך ושרון אביחלק) שזכה במקום האחרון.
בשנת 2012 הוציא סינגל בשם "קיץ אמיתי" כהכנה לאלבום אולפן שתכנן להוציא. באותה שנה כתב והלחין פרץ לאומן דודו דרעי את השיר "שמחת חיים", שנחשב ללהיט במוזיקה הים תיכונית הדתית.
בשנת 2016 הפיק והלחין לדודו דרעי את הסינגל "בואי בשלום כלה".
ב-18 בדצמבר 2020 הוציא את השיר "הולכת לאיבוד" מילים ולחן : אבירם דרעי ומייק צ׳זנה
לעיבוד והפקה מוזיקלית של שימי פרץ (בנו של אבי).
לואנג פרבאנג
לואנג פרבאנג, או לואנגפרבאנג (בלאית: ຫລວງພະບາງ|ຫລວງພະບາງ), היא עיר הנמצאת בצפון מרכז לאוס על גדות נהר מקונג במרחק של כ-425 קילומטרים מוויינטיאן, והיא עיר הבירה של פרובינציית לואנגפרבאנג. העיר שוכנת על חצי אי שנוצר על ידי נהר המקונג ויובלו נאם קהאן ומוקפת בגבעות אבן גיר.
בעבר, העיר הייתה עיר הבירה של ממלכה בעלת אותו שם. עד להשתלטות הקומוניסטים ב-1975, היא הייתה הבירה המלכותית ומושב הממשלה של ממלכת לאוס. בשנת 1995 הכריז אונסק"ו על העיר כעל אתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
על פי אגדה מקומית, שהה בודהה במקום בעת מסעותיו משך יום בודד וניבא כי ביום מן הימים תהיה העיר לבירתה של ממלכה עשירה. לפי אגדה אחרת, את העיר הקימו שני נזירים שנמשכו אל יופיו הטבעי של האתר.
"מואנג סואה" היה השם העתיק של לואנג פרבאנג לאחר שנכבשה על ידי הנסיך התאילנדי קון לו בשנת 698. קון לו ניצל את ההזדמנות לכבוש את העיר כאשר הצבא של ממלכת נאנז'או נלחם באזור אחר. קון לו קיבל את העיר מאביו, קון בורום, הקשור לאגדה הלאוטית המתייחסת לבריאת העולם. אגדה זו משותפת ללאו ולשאן, וכן לקבוצות אתניות אחרות מהאזור. קון לו ייסד שושלת ש-15 השליטים שנכללים בה שלטו על מואנג סואה במשך רוב המאה.
במחצית השנייה של המאה ה-8 נאנז'או התערבה בענייני הפנים של הערים ששכנו במרכז עמק המקונג, דבר שהסתיים בכיבושה של מואנג סואה ב-709. הנסיכים והפקידים של נאנז'או החליפו את מעמד האצילים התאי. תאריכי הכיבוש לא ידועים, אולם ההשערה היא כי הכיבוש הסתיים זמן מה לפני ההתרחבות צפונה של אימפריית הקמר שהונהגה על ידי אינדראווארמאן הראשון. אימפריית קמר התרחבה עד לסיפסונג פאנה הנמצאת באזור המקונג העליון.
במקביל, הקמר הקימו מוצב חוץ בקסאיי פונג ליד ויינטיאן, וממלכת צ'אמפה המשיכה להתבסס בדרום לאוס ושמרה על נוכחותה על גדות המקונג עד 1070. צ'אנת'אפאניט, השליט המקומי של קסאיי פונג, נדד צפונה למואנג סואה והתקבל בברכה כשליט לאחר עזיבת הפקידים של נאנז'או. צ'אנת'אפאניט ובנו שלטו במשך תקופה ארוכה, שבמהלכה העיר נודעה בשם התאילנדי קסיינג דונג קסיינג ת'ונג. השושלת התמזגה בסופו של דבר עם כמה נסיכויות מקומיות. קון צ'ואנג, שליט לוחמני שככל הנראה היה בא מקרב אנשי הקאמו, הרחיב את הטריטוריה שלו כתוצאה ממאבק בנסיכויות הללו והטענה היא שהוא שלט בין 1128 ל-1169. תחת שלטונו של קון צ'ואנג משפחה יחידה שלטה בטריטוריה נרחבת ויישמה מחדש את מערכת הניהול מסיאם של המאה ה-7. בנקודת זמן מסוימת, הטהרוואדה נכללה בתוך המהיינה.
קסיינג דונג קסיינג ת'ונג הייתה נתונה לשלטון הקמר במשך תקופה קצרה כאשר ג'איאוואראם השביעי שלט בה בין 1185 ל-1191. אולם, ב-1180 סיפסונג פאנה קיבלה את עצמאותה בחזרה מהקמר וב-1238 ההתקוממות הפנימית שפרצה במוצב החוץ סוקהוטהאי הובילה לסילוקו של מעמד האצילים של הקמר.
ב-1353 קסיינג דונג קסיינג ת'ונג נהפכה לעיר הבירה של לאן קסאנג. עיר הבירה הועברה ב-1560 על ידי המלך סת'את'יראת' הראשון לויין צ'אנג, והעיר נותרה במעמד זה עד היום.
ב-1707 לאן קסאנג התפרקה ולואנג פרבאנג הפכה לעיר הבירה של הממלכה העצמאית בעלת אותו השם. כאשר צרפת סיפחה את לאוס, הצרפתים הכירו בלואנג פרבאנג כאתר מקודש. לבסוף, השליט של לואנג פרבאנג הפך לשליט בובה מטעם הצרפתים. כאשר לאוס זכתה בעצמאותה, המלך של לואנג פרבאנג, סיסאוואנג וונג, הפך לראש המדינה של ממלכת לאוס.
בלואנג פרבאנג יש בית חב"ד בהנהלת הרב שלום גליצנשטיין, נכון ל-2020 זהו בית חב"ד היחיד במדינת לאוס כולה.
אתרי העיר.
אתריה החשובים של העיר ממוקמים על חצי האי שבין נהרות המקונג והנאם קהאן. בסיסו של חצי האי בצד דרום-מערב נחצה על ידי חומה הנמשכת בין גדותיהם של שני הנהרות. רוב מבניה המסורתיים של העיר בנויים מעץ, למעט המקדשים העשויים מאבן. המבנים מהתקופה הקולוניאלית נבנו מלבנים והם בני קומה או שתיים ומתאפיינים במרפסת כניסה. בין האתרים החשובים בעיר:
תחבורה.
ליד לואנג פרבאנג נמצא נמל התעופה הבינלאומי על שם העיר שממנו יוצאות טיסות ליעדים הבאים:
לואנג פרבאנג מחוברת באמצעות כבישים לערים הבאות:
נהר המקונג הוא נתיב תחבורה חשוב. ניתן להגיע לעיר הואנג ס'אי, הנמצאת במעלה הנהר ליד הגבול עם תאילנד, באמצעות שיט בסירה שנמשך יומיים, כאשר בדרך כלל יש עצירה בעיר פאק בנג.
ביטאון
מגה-בייט
ז'ן רנואר
פיר אוגיסט רנואר
דון קורליאונה
דון קורלאונה
חברובסק (חבל מנהלי)
חבל מנהלי חברובסק (ברוסית: Хабаровский край; בתעתיק: חברובסקי קְרַאי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית.
החבל גובל עם סין.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-17 אזורים מוניציפליים ו-2 אזורים עירוניים.
היסטוריה.
המתיישבים הרוסים באזור ידועים מהמאה ה-17. בשנת 1647 הוקם מבצר ראשון ובהמשך הוקמו מבצרים נוספים. החל משנות ה-80 של המאה ה-17 החלו התנגשויות מזוינות עם המנצ'ורים. בהתאם להסכם נרצ'ינסק שנחתם ב-1689, פינתה רוסיה את כל השטחים באזור האמור אך קיבלה חלק מהחוף על ים אוחוצק.
בתחילת המאה ה-20 הייתה תנופת התיישבות באזור.
דמוגרפיה.
כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. הרוסים מהווים כ-92% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים - כ-2.1%. מספר התושבים בחבל נמצא בירידה מתמדת מרמה של 1,800 אלף תושבים בשנת 1989 לכ-1,300 אלף בשנת 2021.
כלכלה.
בשטח החבל נמצאו מרבצי זהב ופלטינה. חלק משמעותי של שטח החבל מכוסה ביערות ולאור כך קיימת תעשיית עיבוד עץ מפותחת. חלק משמעותי של תושבי החבל מתפרנסים מדייג.
הילה פלדמן
הילה פלדמן (נולדה ב-10 ביוני 1979) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
הילה פלדמן גדלה בקריית אונו. בגיל 16 החלה לשחק בסדרה "חלומות נעורים", בה שיחקה במשך ארבע שנים. היא גילמה את דמותה של רונה נשר, ילדה טובה שמתאהבת בגיא דהן (גדי סבן), בחור בעייתי שמסבך אותה בסמים ובפלילים.
בעלת תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה הפתוחה ותואר שני בביטחון ודיפלומטיה מאוניברסיטת תל אביב. למדה משחק במכינה בסטודיו לאומנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין (1999-1998).