עם הקמת התוכנית ללימודי נשים ומגדר במכללת בית ברל על ידי ד"ר ויקי שירן, הצטרפה אליה שדמי מרגע הקמת התוכנית ונאלצה לקבל את ראשות התוכנית עם פטירתה הבלתי צפויה של ד"ר שירן. שדמי ניסתה לבנות, יחד עם צוות המרצות והמרצים, סביבה אקדמית חלופית, שבה יוכלו התלמידות - רובן ככולן עובדות משרה מלאה ואימהות במשרה נוספת - הבאות ליום לימודים אחד בשבוע, לקבל תוך ארבע שנים תואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה עם התמחות בלימודי נשים. לשם כך שאפו שדמי וצוות המרצות ליצור אווירה תומכת, אישית וידידותית, להפוך את הלימודים לנגישים לכל, ולבנות תוכנית רב תרבותית שבה יש ייצוג למזרחיות, אשכנזיות, פלסטיניות, להט"ב, יוצאות ברית המועצות לשעבר ועוד ולנקודות מבטן השונות בקרב הצוות, בקרב התלמידות ובחומרי הלימודים כאחת.
יחד עם פרופסור דלילה אמיר יזמה את הכנס הארצי הראשון ללימודי נשים שהתקיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1994. מדי שנה ארגנה כנס אקדמי במכללת בית ברל לזכרה של ד"ר ויקי שירן, שעסק בנושאים פמיניסטיים ובכלל זה: חזון נשים לעולם אחר, מדינה-גזענות-נשים, אחריותן של הגמוניות לדיכוי.
שדמי יזמה את הקמת התוכנית לתואר ראשון בשיתוף עם האוניברסיטה הפתוחה ללימודי תיאום וארגון בקהילה (community organizing) והיא לימדה שם מאז הקמתה. התוכנית, ראשונה מסוגה בארץ, מיועדת לפעילים חברתיים וקהילתיים.
חיים אישיים.
שדמי היא אם למעצבת אודין שדמי, וחיה בחיפה עם בת זוגה, הצלמת דליה נתן.
מחקרה.
נושאי המחקר העיקריים שלה: משטרה בחברה דמוקרטית, משטרת ישראל, צורות שיטור (שיטור קהילתי, שיטור ציבורי, שיטור עירוני, שיטור פרטי), התנועה הפמיניסטית, התארגנויות של נשים, לסביות, אלימות גברים כלפי נשים, פטריארכיה וגבריות, פוסט-קפיטליזם ופוסט-פטריארכיה, כלכלת הנתינה, חברות מטריארכאליות. השתתפה בכנסים רבים בישראל ומחוצה לה בנושאי פמיניזם ומגדר, משטרה ושיטור ופוסט-קפיטליזם (במיוחד כלכלת הנתינה ומטריארכיות).
ספרים ראשונים.
ב-2007 יצא לאור ספרה "לחשוב אישה: נשים ופמיניזם בחברה גברית". זהו ספר שמנסה להיות מעין דו"ח ביניים על מצב הנשים והפמיניזם בישראל לאחר כ-35 שנות פעילות פמיניסטית. יש בו ניסיון להציג באופן מפורט מהו פמיניזם רדיקלי ומהי תרומתו האפשרית. מסקנתה היא עגומה למדי: לא מעט בורות וחוסר ידע רווחים בקרב הציבור בכלל והנשים בפרט כלפי משמעותו האמיתית של המושג פמיניזם. על פי תפיסתה של שדמי, הפמיניזם עוסק, בראש ובראשונה, ביחסי הכוח בין המינים שהם הבסיס לכל יחסי כוח אחרים; הוא מושתת על חוויות של נשים בהיסטוריה והוא שואב ממורשתן של נשים וקורא להשתמש בה היום לשינוי סדרי עולם. מורשת זו שוויונית ביסודה והיא מכילה מעצם הגדרתה גם גברים ומגדרים אחרים. היבט אחר ששדמי מעלה בסיפרה - – הפמיניזם הצליח לבנות רשת עצומה של ארגונים ופעילויות והצליח להשפיע על השיח הציבורי. אבל בסך הכול מסקנתה בספר היא שפרט לקבוצה קטנה של נשים שמצבן השתפר, מצב רוב הנשים לא השתנה בישראל ובעולם ואפילו הידרדר.
הספר בנוי מרשימות, מסות ומאמרים, העומדים כל אחד בפני עצמו, ואלו יוצרים יחד מסכת אחת השואפת לתאר ולבקר את החברה הישראלית מנקודת מבט פמיניסטית-רדיקלית. בין נושאי הספר: אחריותם של החברה, הקהילה והמדינה לאלימות גברים כנגד נשים, אלימות גברים כתוצר של כוונה של גברים לפגוע ולנצל נשים; דיון בקואליציית נשים לשלום השבויה בדילמה בין הלוקלי לגלובלי; המסע האישי של הכותבת להכרה באשכנזיות שלה; לסביות ופורנוגרפיה; ועמדה ביקורתית כלפי הדמוקרטיה שלדעת שדמי בנויה על מתן זכויות וחירויות למעטים על בסיס דיכוי וניצול של אחרים (נשים ומזרחים ופלסטינים או קולוניות וקהילות מחוץ למדינה). מסקנתה של שדמי היא לפיכך שדמוקרטיה איננה המשטר הראוי והנכון. בעקבות ספרה הוזמנה להרצות בכנסים רבים
ב-2005 יצא לאור ספר בשם ."Sappho in the Holy Land: Lesbian Existence and Dilemmas in Contemporary Israel" שערכה יחד עם פרופסור חוה פרנקפורט-נחמיאס מאוניברסיטת ויסקונסין אשר מתאר ומייצג את התקופה הראשונה של המאבק הלסבי בישראל בשנים 1970–2000. הספר מתאר חוויות ותובנות שהיו ללסביות בתקופה זו. בין נושאי הספר: תולדות הקהילה הלסבית וההתארגנות הלסבית בישראל (חיה שלום), החוויה של לסבית דתייה אורתודוקסית, לסבית בקיבוץ (נורית ברקאי), לסבית במועדונים של שנות השמונים (עמליה זיו), לסביות מזרחיות (פנינה מוצפי-האלר), השיח הלסבי כפי שדוכא על ידי הפמיניזם הרדיקלי, שיח זכויות האזרח והתאוריה הקווירית (שדמי). כמו כן כולל הספר מבוא מאיר עיניים על תהליך איסוף החומר ועריכתו, שבין השאר חושף מאפיינים פחות מוכרים של הקהילה הלסבית בישראל.
City Journal
סיגיזמונד הזקן
שושלת הבסבורג
ברנד שניידר
ברנד שניידר (בגרמנית: Bernd Schneider; נולד ב-17 בנובמבר 1973 ביינה שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר בקרל צייס ינה, איינטרכט פרנקפורט, ובעיקר בבאייר לברקוזן, שהיא הקבוצה בה העביר את מרבית הקריירה שלו. לזכותו של שניידר 81 הופעות במדי נבחרת גרמניה, עמה השתתף במונדיאל 2002, יורו 2004 ומונדיאל 2006.
שניידר כונה "שניקס" (Schnix) על ידי אוהדי קרל צייס ינה, ובמהלך תקופתו בבאייר לברקוזן זכה לכינוי "הברזילאי הלבן", בזכות יכולותיו הטכניות ובעיטותיו המדויקות במצבים נייחים.
קריירת מועדונים.
קרל צייס ינה ואיינטרכט פרנקפורט.
שניידר נולד בעיר ינה שבגרמניה המזרחית, ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון עוד לפני איחוד גרמניה. באוגוסט 1991 ערך שניידר את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה של המועדון, שהשתלבה בבונדסליגה השנייה לאחר איחוד גרמניה. במשחק הבכורה שלו, שיחק שניידר 10 דקות כמחליף בהפסד 3-1 לדרמשטאדט 98. עד לסיום עונת 1991/92 ערך שניידר ארבע הופעות בקבוצה הבוגרת. בעונת 1992/93 שניידר קיבל הזדמנויות רבות יותר וערך 21 הופעות ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום החמישי. בעונת 1993/94 שניידר כמעט שלא שותף בקבוצה הבכירה, שנשרה בתום העונה לליגה השלישית. בעונת 1994/95 שניידר חזר להיות שחקן הרכב וכמעט לא החמיץ משחקים, וסייע לקרל צייס ינה לשוב לבונדסליגה השנייה, כשהוא מבקיע שבעה שערי ליגה. בעונת 1995/96 סיים שניידר עם קרל צייס ינה במקום השישי בבונדסליגה השנייה, כשהוא מבקיע שישה שערי ליגה. בעונת 1996/97 שניידר וקבוצתו סיימו במקום ה-12. בעונת 1997/98 שניידר וקרל צייס ינה סיימו במקום ה-16, ונשרו לליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו, עזב שניידר את ינה לאחר שבע עונות בקבוצה הבוגרת ו-15 שנים בסך הכל, וחתם באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. שניידר שיחק בפרנקפורט עונה אחת, 1998/99, והבקיע בעונה זו ארבעה שערי ליגה. פרנקפורט ושניידר סיימו את העונה במקום ה-15, עם מספר נקודות והפרש שערים זהה לזה של נירנברג שסיימה במקום ה-16 וירדה ליגה. שובר השוויון שהשאיר את פרנקפורט ושניידר בליגה היה עדיפות בשערי זכות. בתום עונה אחת בפרנקפורט, עזב שניידר את הקבוצה וחתם בבאייר לברקוזן, שהייתה באותן שנים קבוצת צמרת שקראה תיגר על התארים.
באייר לברקוזן.
כבר בעונת הבכורה שלו בבאייר לברקוזן, 1999/00, מיצב שניידר את עצמו כשחקן חשוב מאוד בקבוצה, ושיתף פעולה בקישור עם מיכאל באלאק, קארסטן ראמלו, תומאס ברדריץ' זה רוברטו ואמרסון. בעונה זו סיימה באייר לברקוזן במקום השני בבונדסליגה, כששניידר עורך 31 הופעות ליגה ומבקיע שלושה שערים. בעונת 2000/01 סיימו שניידר ולברקוזן במקום הרביעי בליגה. בליגת האלופות שניידר ולברקוזן סיימו במקום השלישי בשלב הבתים, וממנו נשרו לגביע אופ"א, ממנו הודחו כבר אחרי סיבוב אחד לא.א.ק. אתונה. בעונת 2001/02 היה שניידר חלק מעונת שיא של באייר לברקוזן שהייתה קרובה לשלושה תארים אך איבדה את כולם. הקבוצה סיימה במקום השני בליגה, כשהיא מאבדת את המקום הראשון במחזור האחרון לבורוסיה דורטמונד, בעונה בה שניידר בישל 11 שערי ליגה והבקיע חמישה. באותה עונה לברקוזן הפסידה בגמר הגביע הגרמני לשאלקה 04 בתוצאה 4-2. בנוסף, שניידר שיחק עם באייר לברקוזן באותה עונה בליגת האלופות, והבקיע שער בניצחון 2-1 על פנרבחצ'ה בשלב הבתים הראשון אותו סיימה לברקוזן במקום השני, ושער נוסף בניצחון 3-1 על דפורטיבו לה קורוניה בשלב הבתים השני, אותו סיימה לברקוזן ראשונה. בשלבי הנוק אאוט עברו שניידר ולברקוזן את ליברפול ואת מנצ'סטר יונייטד, ובגמר ליגת האלופות 2002 פגשו את ריאל מדריד, שניצחה בתוצאה 2-1, והשאירה את שניידר ולברקוזן ללא תארים בעונה זו.