הייחוד של קו הרוחב 66.5° צפון (החוג הארקטי) הוא שביום הארוך בשנה, אורך היום הוא 24 שעות אור - כאורך כל היממה. ביום זה השמש לא שוקעת אלא נותרת מעל האופק לכל אורך היממה, תופעה המכונה שמש חצות. לעומת זאת, ביום הקצר בשנה אורך היום הוא אפס שעות אור, כלומר לאורך כל אותו יום השמש לא זורחת, אלא נותרת מתחת לאופק. קו החוג הארקטי הוא קו הרוחב הדרומי ביותר (בחצי הכדור הצפוני) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ביום אחד בלבד, ב־21 ביוני). תנאים דומים מתקיימים בקו הרוחב 66.5° דרום (החוג האנטארקטי), המהווה את קו הרוחב הצפוני ביותר (בחצי הכדור הדרומי) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ב־21 בדצמבר).
קו הרוחב 66.5° נקבע כתוצאה מההפרש בין קו הרוחב בקוטב (90°) לנטיית כדור הארץ ממישור המלקה (23.5°). ככל שמתרחקים מחוגי הקוטב לכיוון הקטבים הקרובים אליהם, מספר הימים בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף גדל. לדוגמה, בקו רוחב 70° עוברים כ־60 יום בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף, בהשוואה ליום בודד בקו רוחב 66.5°. בקטבים, בקו רוחב 90°, השמש אינה שוקעת במשך שישה חודשים בשנה ואינה זורחת במשך ששת החודשים הנותרים.
אם נתייחס למונח "חוג הקוטב" כאל כלל השטח שבין קווי הרוחב 66.5° לקטבים הקרובים אליהם, ניתן גם לתארו ככלל השטח על־פני כדור הארץ שבו יש לפחות יום אחד עם שמש חצות.
משפט הרופאים בגרמניה
משפט הרופאים בגרמניה הוא משפט בו הועמדו לדין בפני בית דין צבאי של ארצות הברית 23 פושעי מלחמה נאציים, שביצעו ניסויים רפואיים בגופם של אסירים ואשר היה חלק מסדרת משפטי נירנברג הנוספים.
רקע.
עדויות על פשעים שיטתיים של רופאים נאציים פורסמו בעיתונות עוד בטרם הוכנעה גרמניה הנאצית. בעקבות זאת, הוחלט להקדיש את אחד המשפטים בנירנברג לרופאים.
האישומים.
המשפט נפתח בנובמבר 1946. נגד הנאשמים, 20 רופאים ו-3 אנשי סגל רפואי, הוגש כתב אישום הכולל פירוט של 4,000 מעשי פשע, הכוללים:
המשפט.
במהלך המשפט, שהתקיים בבנירנברג, סעיף 1 לכתב האישום נמחק ברובו על ידי הרכב בית הדין כיוון שנקבע כי הדיון באישום זה אינו בסמכות בית הדין הצבאי.
פסק הדין ניתן ב-20 באוגוסט 1947. בית הדין קבע כי הניסויים נערכו באכזריות, ללא הסכמתם של הקורבנות וללא תכלית מדעית אמיתית, וכי היו אלה מעשי רצח מתוכננים שנגרמו תוך עינויים וסבל של הקורבנות. על 7 מן הנאשמים הוטל גזר דין מוות והם הוצאו להורג בתליה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה. 5 מן הנאשמים נידונו למאסר עולם, ועוד 4 נאשמים נדונו לתקופות מאסר שבין 10–20 שנים. 7 מהנאשמים זוכו.
בעקבות המשפט.
בעקבות המשפט גובש קוד נירנברג, שנבע מאחד הלקחים שהופקו מן המשפט, הקובע "כי לעולם לא יבוצעו יותר ניסויים רפואיים על בני אדם ללא הסכמתם, וללא שיסבירו להם מראש את אופן עריכת הניסויים ואת התוצאות הרפואיות העלולות להגרם להם כתוצאתם". בשנת 1964 פרסמה עצרת ההסתדרות הרפואית העולמית שהתכנסה בהלסינקי, פינלנד את הצהרת הלסינקי, הקובעת כללים ליישום עקרונות אלה ומהווה אחד ממסמכי היסוד של האתיקה הרפואית. מדינות רבות, ובכללן ישראל, אימצו עקרונות אלה לתוך הקוד האתי הרפואי שלהן ואף חוקקו חוקים בנושא.
בשנת 1999 קלאוס דרנר הצליח לפרסם מלואו המסמכים והממצאים של המשפט.
גזר דין מוות
העמדה (ספר)
העֶמדה (the stand) הוא רומן אפוקליפטי רחב-יריעה מאת סטיבן קינג שראה אור לראשונה ב-1978 ושוב ב-1990 בגרסה "לא ערוכה".
עלילת הספר מתארת את שחרורה של מגפת שפעת אשר מכחידה כמעט לחלוטין את האוכלוסייה האנושית ברחבי העולם. קומץ השורדים מתפצלים למחנות המייצגים את הטוב והרע, תוך התייחסות למאבק בין אלוהים לשטן. הספר עוקב אחר התפשטות המגפה, ניסיונות הניצולים לבנות מחדש את החברה האנושית לאחריה והמאבק בין שני המחנות.
עלילת הספר.
"העמדה" הוא ספר רחב יריעה וכולל מספר רב של דמויות ראשיות, המניעות את צירי העלילה השונים ומבעד לעיניהן מובעים המאורעות השונים בספר. הספר מחולק לשלושה חלקים, בתוספת הקדמה ואחרית דבר. הקוראים עוקבים אחרי העלילה ממקור המגפה אשר מביאה כליה על המין האנושי, דרך התפשטותה וניסיונות גורמי הממשל האמריקאי להכילה ועד להתפוררות כל מוסדות הציוויליזציה. לאחר מכן עלילת הספר מתמקדת בניצולים ובאופן התמודדותם עם המגפה וההרס שהביאה.
עם פרוס החלק השני מתחילה חלוקה ברורה בין הניצולים לבין שני מחנות - הטוב, בראשות אישה זקנה אפרו-אמריקנית המכונה "אמא אביגייל"; והרע, בראשות אדם מיסטי בעל כוחות על טבעיים המתכנה רנדל פלאג, או "האיש האפל". כל אחד מהמנהיגים אוספים סביבם באמצעות חלומות וקשר טלפתי ניצולים למחנותיהם. האחד, של אביגייל, בקולורדו, בעוד שזה של פלאג בלאס וגאס. לאחר התבססות המחנות שולחים אנשי המחנה של אביגייל, לפי משאלתה האחרונה, ארבעה שליחים אל עבר האיש האפל, ובאותה עת, תחילת החלק השלישי, הספר עובר להתמקד במחנהו ובאורחות חייהם של אנשיו. כאשר מגיעים שלושה מתוך ארבעת השליחים פלאג הוא הגורם לבסוף למפלתו שלו - כוחו יוצא מכלל שליטתו וגורם לפיצוץ גרעיני המוחה את מחנהו.
בספר מדגיש הסופר פעם אחר פעם את החשש מהתרבות והטכנולוגיה. כלי הממשל והשלטון מיוחסים בספר לכליו של הרוע המנסה להשתלט על העולם, והפתרון לבסוף מושג על ידי אמונה בשליחותה של אמא אביגייל כנציגת הטוב עלי אדמות. ניצחון הטוב על הרוע הוא כמעין דאוס אקס מכינה, ומתבטא במעין אנרגיה בצורת יד, אשר אף זוכה לכינוי "יד אלוהים" בפי אחת הדמויות, הגורמת לפיצוץ. לאורך הספר מרבות הדמויות להרהר בסכנות התחרות בין מדינות וחברות שונות, וצורת הממשל המתוארות הן כמעט תמיד צורה זו או אחרת של רודנות. אפילו במחנה הטוב של אמא אביגייל יצרו גיבורי הספר מעין ממשלת צללים והסתירו חלק מענייניה מעיני הציבור עליו היו אמורים לשלוט וביקשו לנצל חולשות פסיכולוגיות וסוציולוגיות כדי להישאר בשלטון.
חלק ראשון - "קפטיין-מסעות".
חלקו הראשון של הספר מציג את התפשטות המגפה וקריסת מערכות הממשל, הציבור ולבסוף החברה עצמה עם עליית שיעורי התמותה, לצד הדמויות הראשיות העיקריות, וכן כמה מהמשניות. חלק זה משלב בין פרקים המוקדשים למאורעות הקשורים לעלילה הראשית של הספר לבין מבטים חטופים אל עבר התקדמות והתפשטות המגפה, לרוב דרך עיני הצבא. ההקדמה לחלק הראשון עוסקת בבריחתו של אחד מאנשי האבטחה במתקן סודי אשר עמל על פיתוח נגיף שפעת חזק במיוחד לאחר שזה פשט ברחבי הבסיס. אותו איש אבטחה, אשר מצליח לחמוק בזכות מחדלים פעוטים בתקני ההסגר האוטומטים של הבסיס, הוא המקור להתפשטות המגפה לרחבי העולם.
מספר פרקים מציגים את ניסיונות צבא ארצות הברית להשתקת הפרשה ולטיוחה, לעיתים דרך הוצאות להורג, הפעלת משטר צבאי וצנזור כתבות בתקשורת אשר חושפות את ממדי המגפה. ככל שהמגפה מתפשטת כך קשה יותר ויותר לצבא להכיל את המשבר, בין השאר עקב עריקת חיילים רבים, מרידות וכן תחלואה גבוהה בקרב החיילים עצמם. בפרקים אחרים מוצגים תגובות אזרחים, ניצולים וקורבנות למגפה, לניסיונות הטיוח והמשטר הצבאי.
לבד מפרקים אלו, רוב החלק הראשון מוקדש להצגת הדמויות השונות סביבן ינועו צירי העלילה. הגיבור הראשון המוצג לקורא הוא סטו רדמן, פועל מטקסס בן העיירה ארנט בה החל נגיף נפוץ הנגיף לראשונה לאוכלוסייה האזרחית. סטו, המתגלה כמחוסן לנגיף, מועבר למתקני הצבא, שם החוקרים מנסים לברר לשווא כיצד גופו מביס את הנגיף. כשהמגפה כבר התפשטה רבות בקרב אוכלוסיית בסיס המחקר בו הוחזק בוורמונט, רדמן מתחיל לחשוש כי החוקרים הצבאיים יהרגו אותו כדי לשמור על ניקיון כפיהם. כשאחד החוקרים מגיע ובידו אקדח מצליח רדמן להביסו ולברוח, אך הוא מגלה כי בשלב זה כבר פשטה המגפה בכל.
במקביל אנו עוקבים אחר מספר דמויות מפתח נוספות - פראן גולדסמית', אשר מספר ימים לפני המגפה מגלה שהיא בהריון; לארי אנדרווד, זמר מתחיל שזכה להצלחה מהירה, נפל לפיתויה ושב לניו יורק לאמו כדי לברוח מתסבוכות להן נקלע; וניק אנדרוס - צעיר חירש-אילם הנודד בין עיירות שונות בארצות הברית שמותקף בפאתי עיירה קטנה בארקנסו אך זוכה להכנסת אורחים לבבית מצד שריף העיירה.
הגיבורים מתחילים להבין כי הם, באופן כלשהו, מחוסנים מפני המחלה שגבתה מחיר כה כבד משאר העולם ומנסים להבין כיצד להמשיך הלאה, משכל אשר הכירו פס מן העולם. לארי פוגש בניו יורק את ריטה, אישה עשירה ומפונקת בגיל העמידה אשר מתקשה להתמודד עם ההלם בעקבות המגפה. לארי לוקח את ריטה תחת חסותו, השניים הופכים לנאהבים וביחד מנסים לצאת מניו יורק. במהלך המסע במספר מקרים לארי מנסה להתמודד עם האנוכיות המוטבעת בו ועם כעסו המהיר על מחדליה של ריטה, אשר מצידה לא מצליחה להתמודד עם החיים לאחר המגפה. לבסוף, לאחר שיצאו מניו יורק, ריטה מתאבדת בזמן שלארי ישן.
ניק מנסה ככל יכולתו לעזור לשריף ולאשתו אשר הכניסו אותו לביתם, ובמקביל לדאוג לשלושה מתוקפיו אשר כלואים בבית הכלא המקומי ונותרו באחריותו משהשריף נפל קורבן למחלה. לבסוף נותר ניק לבדו בעיירה, שכל תושביה מתו או נמלטו. התוקף הרביעי, חולה אף הוא, חוזר כדי לנקום בו את נקמתו ופוגע קשות בעינו של ניק ופוצע אותו בטרם ניק מצליח לירות בו ולהרגו. ניק נותר פצוע וקודח ועתה גם ללא עין אחת.
פראן מנסה להתגבר על ההלם הראשוני ממנו סבלה עם מותם של הוריה ופוגשת את הניצול הנוסף היחיד בעיירתה אשר במיין - הארולד, בן עשרה נבון אך דחוי חברתית. הארולד, המאוהב בפראן, יוצא עימה למרכז המחלות בוורמונט, שם הם מקווים כי חוקרים עמלים על חיסון למחלה. בדרך הם פוגשים בסטו, אשר מספר להם כי גם בוורמונט פשטה המחלה.