בשנת 1938 נפטר פלנגן בקילמלוק, שבמחוז לימריק, אירלנד.
ראלף רוז
ראלף וולדו רוז (באנגלית: Ralph Waldo Rose; ב-17 במרץ 1885 - 16 באוקטובר 1913) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 6 מדליות אולימפיות מהן 3 מדליות זהב, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי ושיאן עולם בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה.
רוז נולד בהילדסבורג, קליפורניה. הוא בוגר אוניברסיטת מישיגן. לאחר מכן סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת שיקגו.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה רוז ב-3 מדליות אחת מכל סוג. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל לאחר שהשווה את שיא העולם - 14.81 מטר, לפני ווסלי קו (14.40 מטר) ולורנס פויירבאך (13.37 מטר) שניהם מארצות הברית, מדליית כסף בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 39.28 מטר, כמו בן ארצו מרטין שרידן ולפני ניקולאוס גאורגנטס מיוון (37.68 מטר). בין שני המנצחים נערכה תחרות זריקה נוספת לקביעת המנצח הכללי שבה רוז זרק למרחק של 36.74 מטר ושרידן זרק למרחק של 38.97 מטר והוכתר כמנצח. מדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 45.73 מטר, אחרי ג'ון פלנגן שקבע שיא אולימפי חדש של 51.23 מטר וג'ון דוויט (50.26 מטר), שניהם מארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בזריקת משקולת של 56 פאונד בתוצאה של 8.53 מטר.
באולימפיאדת לונדון (1908) נשא רוז את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה. במצעד המשלחות הוא סירב להוריד את הדגל כשעבר מול אדוארד השביעי, מלך בריטניה, נוהג שהיה קיים עד לאולימפיאדה זו. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 14.21 מטר, לפני דניס הורגן מבריטניה (13.62 מטר) ובן ארצו ג'ון גרלס (13.18 מטר) ובכך הגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשיכת חבל.
שיא נצחי.
בשנת 1909 העלה רוז את משקל גופו ל-130 ק"ג. דבר זה סייע בידיו לשפר את הישגיו. בתחרות שנערכה בעיר מגוריו אותה שנה הוא קבע בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 16.56 מטר. שיא זה לא הוכר כשיא עולם. רק בשנת 1934 נקבעה תוצאה טובה יותר. נוסף לכך, הוא קבע ביידוי פטיש שיא עולם חדש של 54.38 מטר שאף הוא לא הוכר. בתחרות שנערכה בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-21 באוגוסט אותה שנה הוא קבע בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 15.54 מטר. שיא זה על פי IAAF נחשב כשיא העולם הראשון בהדיפת כדור ברזל. שיא זה החזיק מעמד 19 שנים עד 1928.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה רוז בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים בתוצאה של 27.70 מטר (ימין-15.23 מטר, שמאל-12.47 מטר) לפני בן ארצו פאט מקדונלד (27.53 מטר: ימין-15.08 מטר, שמאל-12.45 מטר) ואלמר ניקלנדר מפינלנד (27.14 מטר: ימין-14.71 מטר, שמאל-12.43 מטר) ומדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 15.25 מטר, אחרי פאט מקדונלד שקבע שיא אולימפי חדש של (15.34 מטר) ולפני לורנס ויטני (13.93 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני ביידוי פטיש בתוצאה של 42.58 מטר ובמקום 11 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 39.65 מטר .
בשנת 1913 נפטר רוז, בגיל 28, מטיפואיד.
קוג'י
קוג'י (באנגלית: Coogee) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).
גאוגרפיה.
קוג'י ממוקם 8 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, לחופו של ים טסמן. בצידו המזרחי של הפרוור מפרצון קוג'י וחוף קוג'י, שניהם אתרי תיירות פופולריים. הפרוור תחום מדרום על ידי רחוב ריינבו, דרך קרינגטון ממזרח ודרך קלובלי מצפון. הפרוורים הגובלים בו הם סאות' קוג'י בדרום, רנדוויק במזרח וקלובלי בצפון.
כ-800 מטרים מקו החוף של קוג'י מצוי "אי עוגת החתונה", שונית סלעים קטנה שמהווה שובר גלים טבעי למפרצון.
היסטוריה.
בשנת 1838 מושבת קוג'י הוגדרה לראשונה, ובשנת 1863 הוקם בפרוור בית הספר הראשון (שלאחר זמן מה הוסב למלון קוג'י).
בשנת 1902 עברה בפרוור החשמלית הראשונה, שחיברה אותו למע"ר. קו הרכבת הגיע מרנדוויק הסמוך והתפצל ממנו לעבר קוג'י, עם תחנה מרכזית בחוף קוג'י.
בשנת 1907 הוקם בפרוור מועדון המצילים המקומי, אחד מהמועדונים הוותיקים ביותר בסידני.
תרבות.
חוף קוג'י קיבל את שמו מהמילה האבוריג'ינית קוג'ה, שמשמעה "המקום המסריח" או "ריח האצות המסריחות". אלו נבעו ככל הנראה מתופעה טבעית של סחף אצות אל החוף בעקבות זרמי המים במפרצון קוג'י.
קוג'י הוא בית למספר קבוצות ספורט בסידני, בעיקר ראגבי. קבוצת הראגבי הסידני רוסטרס מתאמנת בקוג'י ומייצגת את הפרוור בליגה הלאומית מאז 1908. בקוג'י מצוי מגרש הפוטבול Coogee Oval, המהווה מגרש בית לקבוצות רבות.
בשנת 1887 הוקם בפרוור מתחם גדול בשם אקווריום ארמון קוג'י (Coogee Palace Aquarium), שהכיל בריכת שחייה (25 על 10 מטרים), אקווריום כרישים ומספר אטרקציות נוספות כגון מגרש החלקת קרח. הכיפה הגדולה מעל המתחם קרסה בשנות הארבעים, והמקום נבנה מחדש ושופץ. כיום הוא משמש כמרכז מסחרי מקורה.
קוג'י הוא אחד הפרוורים הצפופים ביותר בסידני, ומהווה מקום מגורים מועדף ומושך אוכלוסייה החל משנות השלושים. הוא פופולרי בזכות תרבות גלישה ענפה במקום, ומושך תיירים רבים, במיוחד תרמילאים.
פלמינגו ג'יימס
פלמינגו ג'יימס (שם מדעי: "Phoenicoparrus jamesi") הוא מין עוף מים מסדרת הפלמינגואים. הפלמינגו חי בדרום אמריקה במדינות פרו, ארגנטינה, בוליביה וצ'ילה. הוא קרובו לסוג של פלמינגו האנדים.
מין זה חי לעיתים יחד עם פרטים מהמינים פלמינגו צ'יליאני ופלמינגו האנדים באותם אגמים. עד שנת 1956 חשבו שנכחד אך אז התגלתה אוכלוסייה שלו. הנקבה מטילה לרוב ביצה גדולה, לעיתים רחוקות שתיים שאורכה 7.8-4.9 מ"מ ושוקלת בממוצע 115 גרם. כיום יש כ-64,000 פרטים של פלמינגו ג'יימס בעולם. הפלמינגו נקרא על שם הארי ברקלי ג'יימס (Harry Berkeley James) שתיאר אותו לראשונה.
תיאור.
אורכו 90-92 ס"מ (בדומה לגובהו של הפלמינגו הזוטר) ומשקלו יכול להגיע ל-2 ק"ג. הפלמינגו צבעוני; גופו לבן ולקראת הצוואר הגוונים הם אדום-בורדו, הצוואר עצמו ורוד. בגבו של הפלמינגו יש פס ורוד הנמשך מאמצע הגב עד הזנב. בגוף יש את נוצות התעופה הנראות בעמידה כפס בצבע שחור. עיניהם של פלמינגואים צעירים בצבע אפור ואצל הבוגרים הן בצבע צהוב. לקראת העין יש משולש בצבע בורדו. הנוצות מכסות את כל גופו, מלבד הרגליים והמקור עצמו, להגנה ולתעופה. רגליו שחורות. צבעם של גוזלים שרק בקעו הוא אפור או לבן. המקור צבעוני ומיוחד, בחלקו הישר הוא צהוב ובחלקו הכפוף הוא שחור. צורתו הייחודית של המקור משמשת לסינון פלנקטון ממי המלח שבהם הוא נמצא. בצווארו של הפלמינגו יש 19 חוליות המאפשרות לו לסובב את הצוואר לכל כיוון.
ניתן להבדיל אותו משאר מיני המשפחה על פי הנוצות הצהובות בקצה המקור. מאפיין ייחודי נוסף לפלמינגו זה ולפלמינגו האנדים הוא הרגליים: אצל כל שאר המינים יש שלוש אצבעות הפונות קדימה ובוהן. ולפלמינגו ג'יימס ישנן שלוש אצבעות הפונות קדימה, והוא חסר בוהן. פלמינגואים צעירים צבועים באפור אך מקבלים את הצבע הוורוד שלהם מקרוטן הנמצא במזון. לפלמינגו ג'יימס יש 12-16 נוצות על הזנב. הפלמינגו לא יכול להירטב בגלל ציפוי שמן על נוצותיו, בדומה לעופות מים אחרים. הזכר והנקבה דומים בגווניהם אך הזכר גדול יותר מהנקבה בערך ב-10%. לעיתים, כאשר הבוגרים מולידים ומטפלים בגוזלים, הם עלולים לאבד את צבעם הוורוד. גוזלי פלמינגו נאספים לקבוצות שבהן ההורה מזהה את הגוזל על פי קולו. על אף שחוש הטעם של הפלמינגו מפותח מאוד כמעט שאין לו חוש ריח. בגני חיות נראו פלמינגואים שהבחינו בין מאכיליהם הקבועים למבקרים.
מעוף.
לפלמינגו יש כושר תעופה, אף שבגני חיות הפלמינגואים כמעט תמיד על הקרקע. לפלמינגו בוגר יש 12 נוצות עיקריות המיועדות לתעופה בכל כנף. נוצות התעופה השחורות ייחודיות לפלמינגו ג'יימס, מבין פלמינגואים אחרים במשפחה. כיוון שהפלמינגו כבד, כאשר הוא מתכוון לעוף, הוא רץ כדי לצבור תאוצה, ורק אז ממריא. כאשר הפלמינגו רוצה לנחות על האדמה מתרחש תהליך הפוך: הוא נוחת בהדרגה ואז רץ כדי להאט. להקת פלמינגואים עשויה לעוף במהירות המגיעה עד 38 קמ"ש. בדרך כלל הם לא עפים למרחקים גדולים במעוף יחידני, ובמקרים אלה הם עפים במהירות נמוכה יותר.
תפוצה.
הפלמינגו חי במספר מצומצם של אזורים בעולם: דרום פרו, מערב ארגנטינה, מערב בוליביה ומזרח צ'ילה, באזורים אזורים טרופיים וסובטרופיים. בין הפלמינגואים, תחומי המחייה של פלמינגו ג'יימס הם המוגבלים ביותר. הפלמינגו חי באגמים מלוחים, שבהם שוכנים הסרטנים המיקרוסקופיים והפלנקטון שהוא אוכל. הפלמינגו בדרך כלל לא נודד, אך יכול לעבור לאזורים אחרים בעקבות בצורת או דבר דומה.
התנהגות.
אכילה והאכלה.
הפלמינגו ניזון מצורניות, דגים קטנים, סרטנים, רכיכות ומאצות כחולות, ירוקות ואדומות. בעת הקינון, הן אצל פלמינגו ג'יימס והן אצל פלמינגו האנדים, הזכר והנקבה מאכילים את הגוזלים במזון שעוכל אצל הבוגרים בעזרת הזפק. ההבדל בהאכלה בין שני המינים הוא הרכב הפרולקטין בהפרשה. כפי שהוזכר לעיל, מטרתו של מבנה המקור הייחודי היא להוות מסנן שמפריד בין המים לפלנקטון. בשתי הלסתות יש זיפים. גם הלשון עוזרת בסינון: היא בשרנית ופועלת כמשאבה, תוך כדי שהמים המלוחים יוצאים והפלנקטון נכנס. בנוסף לכך, היא גם מחוספסת והמבנה המיוחד שלה מאפשר לפלמינגו להרגיש האם המים מסוננים או לא.
צרטוזאורוס