המצאת התיל בשנות ה-70 של המאה ה-19 אפשרה הגבלת כניסת בקר זר לאזורים ייעודיים בתוך אזור השטח הפתוח כדי למנוע רעיית יתר בשטחים אלו. גידול האוכלוסייה בטקסס והמדינות השכנות, שנבע בעיקר מזרם של מתיישבים חדשים, חייבה את החקלאים לגדר את אדמותיהם הפרטיות. ההמצאה הפכה גם את גידור מרחבי הענק לזול יותר מאשר שכירת בוקרים לריכוז בלתי פוסק של הבקר. גידור ללא אבחנה של אדמות פדרליות, על ידי חוואים פרטיים מבוססים, התרחש לעיתים קרובות בשנות השמונים של המאה ה-19, לרוב ללא כל התחשבות בבעלות האמיתית על קרקעות או בצרכים ציבוריים אחרים, למשל נתיבי משלוח דואר ותנועה של בעלי חיים אחרים. תקנות שונות במדינות השונות, כמו גם פריצת עימותים בין אנשים שלקחו את החוק לידיהם ובין החוואים הוותיקים (לדוגמה, "מלחמת חיתוך הגדרות ") ניסו לאכוף או להילחם בבניית גדרות בהצלחה משתנה. בשנת 1885, החקיקה הפדרלית הוציאה אל מחוץ לחוק את גידור האדמות הציבוריות שהוגדרו כ"שטח פתוח". עד שנת 1890 הוסר רוב הגידור הבלתי חוקי.
בצפון ארצות הברית ובדרום קנדה גרמה רעיית היתר לדלדול הצמחייה בחלק מהשטח הפתוח, תופעה שהובילה למחסור במספוא לבקר בחורפים וגרם לרעב, במיוחד במהלך החורף הקשה של 1886–1887 , כאשר מאות אלפי ראשי בקר מתו מרעב ברחבי צפון מערב ארצות הברית, דבר שהוביל לקריסה זמנית של ענף הבקר בצפון מערב היבשת. בשנות ה-90 של המאה ה-19, גידור תיל הפך לנפוץ מאוד גם במישורים הצפוניים ביבשת. כיסוי היבשת במסילות ברזל הלך והתרחב, ומפעלי אריזת בשר הוקמו קרוב יותר לאזורי גידול הבקר, מה שהפך את מסעות הובלת הבקר הארוכים מטקסס אל תחנות הרכבת של המסילה הפסיפית של קנזס (שהובילה את הבקר לשיקגו) למיותרים. כך הסתיים עידן השטח הפתוח ושל נתיבי מסעות הבקר הגדולים (לדוגמה, נתיב צ'יסהולם ). במקביל, גדל מאוד מספר החוות לגידול בקר במערב המתפתח של ארצות הברית.
מלחמת לוב-מצרים
מלחמת נגורנו-קרבאך
מלחמת סיאם-צרפת
ישיבת הזורעים
ממלכת סיאם
מלחמת סין-וייטנאם
מלחמת סין-יפן
מלחמת סין-יפן הראשונה
קומפלקס חלבוני
Alone Again (Naturally)
(בעברית: שוב לבד) הוא שיר של הזמר-יוצר האירי גילברט או'סאליבן. השיר יצא בשנת 1972 יחד עם האלבום "Back to Front" אבל לא נכלל בו. השיר שהה במשך שישה שבועות לא רצופים במקום הראשון במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100. הוא דורג במקום השני במצעד השנתי של בילבורד לשנת 1972. ברשימת "American Top 40" של קייסי קאסם לשנות ה-70 של המאה ה-20, דורג השיר במקום החמישי ברשימת השירים הפופולריים ביותר של העשור. עוד הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Easy Listening" ושהה בו שישה שבועות. הסינגל הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
מילות השיר.
"Alone Again" הוא בלדה, שבה הזמר חושב על התאבדות אחרי שכלתו עזבה אותו במעמד החתונה. אחר כך הוא מספר על מות הוריו. או'סאליבן אמר שהשיר אינו אוטוביוגרפי, הוא לא הכיר היטב את אביו, שמת כשאו'סאליבן היה בן 11, ואמו הייתה בחיים כשהשיר נכתב. בראיון סיפר או'סאליבן ש"ניל דיימונד הקליט גרסת כיסוי של השיר, ואמר שקשה לו להאמין שבחור בן 21 כתב אותו, אבל בשבילי זה היה רק עוד שיר שכתבתי". השיר נכלל באלבום "The Berry Vest of Gilbert O'Sullivan" משנת 2004 שיצא בחברת התקליטים EMI. המוזיקאי ביג ג'ים סאליבן ניגן בהקלטה המקורית את קטע הסולו בגיטרה.
תביעה בנושא זכויות יוצרים.
משפט בנושא זכויות יוצרים נערך במחוז הדרומי של ניו יורק. גילברט או'סאליבן תבע את הראפר Biz Markie על סימפול של השיר . בית המשפט פסק כי סימפול ללא רשות יכול להיחשב כהפרת זכויות יוצרים. הפסיקה שינתה את תעשיית מוזיקת היפ הופ, בכך שנדרש אישור של בעלי זכויות היוצרים כדי לסמפל שירים.
מלחמת סין–יפן השניה
מלחמת סין-יפן השנייה
מר למה וגברת ככה
מר למה וגברת ככה היא סדרת טלוויזיה ישראלית חינוכית לילדים, המשודרת בערוץ ניק ג'וניור למנוי yes.
עלילה.
בכל פרק, מתגלה תעלומה ומר למה וגברת ככה יוצאים לחיפוש אחר פתרון בעזרת שכניהם החביבים.
רנו גליון
רנו גליון (בצרפתית: Renault Galion) היו משאיות קלות, מסחריות ואוטובוסים מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרו בין השנים 1957–1965 בצרפת
פול מקרטני ולהקת כנפיים
HappyCow
HappyCow (בתרגום חופשי: פרה שמחה) הוא אתר לאיתור מקומות אוכל טבעוני, צמחוני ובריא. השימוש חינמי, ולמשתמשים ניתנת האפשרות להוסיף תמונות, צילומי תפריט וביקורות למסעדות. למרות תפקידו המקורי של האתר, כיום החברה מציעה שירותי תוכן מגוונים בכל נושאי החיים הצמחוני/טבעוני (מסעדות והזמנת אוכל, טיולים ואפילו היכרויות) באוקטובר 2010 החברה השיקה את אפליקציית HappyCow לאנדרואיד ול-iOS.
רקע ותוכן.
HappyCow הוקמה בשנת 1999 במטרה ליצור מדריך עולמי למסעדות צמחוניות וטבעוניות, ובכך "לסייע לאנשים בכל מקום למצוא אוכל טבעוני, צמחוני ובריא". האתר נבנה באופן המעודד הוספת תוכן של המשתמשים. מספר המקומות הרשומים באתר עומד על למעלה מ־50,000 עסקים ביותר מ־175 מדינות ברחבי העולם, וכן למעלה מ-150,000 ביקורות על עסקים שונים. בתי העסק חולקו לשלושה סיווגים עיקריים: "טבעוניות", "צמחוניות" או "ידידותיות לצמחונים". ההגדרה הראשונית למסעדה ידידותית לצמחונים התבססה על כך שהתוכן המינימלי שהיה צמחוני בתפריט היה לפחות 60% מכלל התפריט. ההגדרה שונתה מאז לקבוצת הנחיות גמישה יותר המבוססת על הזמינות האלטרנטיבית של אוכל טבעוני באזור.
עם הזמן HappyCow עברה לתת שירות בעיקר בנושא הטבעונות, תוך כדי שהיא דוחקת את נושא הצמחונות הצידה.
כיום קיימים באתר רשימות אחרות הכוללות: חנויות למזון בריאות, אירוח ידידותי לטבעונים, קבוצות חברתיות ופעילות, קייטרינג טבעוני וגופים למען זכויות בעלי חיים.
לאתר גם מנוי חינמי לניוזלטר, פורום ובלוגים המאפשרים למשתמשים לפרסם חומר רלוונטי.
ערוץ היוטיוב HappyCow הושק בשנת 2012. הערוץ כולל הצגת אירועים טבעוניים וצמחוניים ברחבי העולם וראיונות בנושא.
מימון.
HappyCow הוא ארגון חופשי לשימוש ללא מטרות רווח באופיו אך ללא מעמד של 501-c. ההכנסה המופקת ממוחזרת לפעילות העמותה. מקורות מוקדמים למימון אתרים היו פרסומות, חסות עסקית ותרומות משתמשים. המגמה העולמית למחשוב סלולרי אפשרה זרם הכנסות של מכירות של יישומי iOS ואנדרואיד מקוריים. בשנת 2014 פורסם למכירה ספר הבישול HappyCow: מתכונים ממסעדות טבעוניות מובילות ברחבי העולם.
המשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
בשנת 2024 יתקיימו בפריז המשחקים הפאראלימפיים ה-17. המשחקים צפויים להתקיים בין ה-28 באוגוסט עד ל-8 בספטמבר 2024. פריז הוכרזה כמארחת המשחקים ב-13 בספטמבר 2017.
המכרז.
פריז, המבורג, רומא ובודפשט היו ארבע הערים שהתמודדו במכרז בראשיתו. אולם רומא ובודפשט פרשו בשל עלויות האירוח והתשתיות וחוסר התמיכה המקומית באירוח. לבסוף, פריז ולוס אנג'לס נותרו המעומדדות היחידות. בשל כך החליט הוועד האולימפי הבינלאומי קדם הסכם לפיו שתי הערים יזכו לארח, אחת ב-2024 והשנייה ב-2028.
תפתח חלון
תפתח חלון הוא אלבום אולפן החמישי של הזמרת ריטה, שיצא בשנת 1999.
שלושה משירי האלבום הכפול נכנסו למצעד השנתי.
האלבום נמכר בכ-90,000 עותקים והגיע למעמד של פלטינה כפולה וזהב ונחשב לאחד האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
מלסטובקה
מצודת רמות נפתלי
מצודת רמות נפתלי הוא מבנה אבן, מוקף חומה, בשולי היישוב רמות נפתלי שהוקם ב-1944 על ידי סולל בונה בשיתוף אנשי פלמ"ח על מנת לשמש כאתר ההתיישבות הראשון של מקימי רמות נפתלי. משמש כבסיס צה"ל מאז שנות ה-80.
רקע.
המודל של התיישבות המוגנת על ידי חומה אומץ עוד מתחילת ההתיישבות היהודית בארץ. בתקופת גזרות הספר הלבן אומצה, על ידי היישוב העברי, שיטת חומה ומגדל שאיפשרה בנייה מהירה של התיישבות. לאחר מלחמת העולם השנייה איפשר השלטון הבריטי בנייה מסודרת יותר וזה אפשר להנהגת היישוב להורות על הקמת מצודות כבסיס להתיישבות יהודית. מודל זה יושם בביריה, בחוקוק וברמות נפתלי.
ההיסטוריה של המקום.
מצודת רמות נפתלי הוקמה על פסגה שנקראה על ידי הערבים "בילוואי" (ושמה שונה בהמשך ל"הר זמר"). תכנון המצודה נעשה על ידי יעקב מטריקין (שתכנן מצודות אחרות באותה תקופה). הקמתה החלה ב-24 באפריל 1944 ובוצעה על ידי חברת סולל בונה (בניהולו של דוד טוביהו) בשיתוף חברי פלוגה ד' של הפלמ"ח (שכונו בני פל"ד). הבנייה הסתיימה בסוף 1945 ואז עלו להתיישב בה אנשי פלוגה ד', מקימי המצודה, ובהמשך חברי 2 גרעינים ממשוחררי הבריגדה היהודית, עליהם פיקד אורד וינגייט, שסיימו את שירותם בצפון אפריקה. לאור ריבוי המתיישבים, היה המקום במצודה צר מלהכיל את כולם והוחלט שחלק מאנשי פלוגה ד' יעזבו את המקום (בסופו של דבר הם התיישבו בבית לחם הגלילית). תושבי המקום הראשונים גרו במצודה עצמה כשבחצר המצודה וסביבה (מחוץ לחומות) הוקמו מבני המשק (רפת, לול, ארנביה, אסם ומחסנים). בפי השכנים הבדואים כונה המקום "קסר-אל-יהוד" (מבצר היהודים).
במהלך מלחמת העצמאות נערכו במקום קרבות כבדים והמצודה הגנה על תושבי המקום שתוגברו על ידי כוחות חי"ש מחיפה (ביניהם עדה בן-נחום). במהלך הקרבות נהרגו 23 ממגיני המקום (חברי פלוגה ד', חברי גרעיני וינגיט וחיילים מפלוגת החי"ש). כמו כן נפגע חלק גדול מהמצודה.
עם סיום המלחמה החלו תושבי היישוב להקים את בתיהם מחוץ למצודה עד שזו ננטשה.
ב-1976 שופץ המקום ביוזמת צה"ל ואלוף פיקוד הצפון, באותה עת, האלוף רפאל איתן. בטקס שנערך עם סיום השיפוץ הוסר הלוט מלוח זיכרון ל-23 הלוחמים שנפלו במהלך ההגנה על המקום.