הסדרה מגלה כיצד קלוד מונה, במרוץ נגד הזמן כדי ללכוד את האור, צייר במשך 40 דקות בלבד את יצירתו "התרשמות, זריחה"; מדוע הציור "אולימפיה" של אדואר מאנה, שבו המודל שלו מישירה מבט חצוף מתוך הבד, כל כך הכעיס את החברה הפריזאית; ואיך 60 הציורים של הר סן-ויקטואר של פול סזאן, הביאו להנחת היסודות עבור הקוביזם והאמנות המודרנית.
השחקן ג'וליאן גלובר מגלם את דמותו של מונה בן השמונים, "אבי האימפרסיוניזם", והוא המספר בסדרה. הוא יוצא למסע נוסטלגי ולעיתים כואב, כשהוא מביט לאחור על חייו בריאיון עם עיתונאי שנערך בגן ביתו שבז'יברני.
מונה נזכר כיצד הגיע לפריז ב-1862 מלא בחלומות על סוג חדש של אמנות. קלוד מונה הצעיר, בגילומו של ריצ'רד ארמיטאג', מוביל קבוצה של חברים עם חזון לציורים שלוכדים את הדמויות, האנרגיה והאור של העולם המודרני.
בסדרה מתאר מונה את עמיתיו הציירים, את חבריו ותומכיו איתם צייר, נאבק בדלות, ושיתף בחוויותיו, מחשבותיו ואמנותו. ביניהם היו פרדריק באזיל, בגילומו של ג'יימס לאנס, שמת צעיר מדי מכדי ליהנות מהצלחתה של התנועה, אבל הוא זה שנתן השראה לקיום תערוכה משלהם; פייר-אוגוסט רנואר, בגילומו של צ'ארלי קונדו, שאהב נשים ואהב לצייר אותן; אדואר מאנה, בגילומו של אנדרו האוויל, שיצירתו שימשה מקור השראה למונה; אדגר דגה, בגילומו של איידן גילט, שצייר מאחורי הקלעים של עולם רקדניות הבלט; ופול סזאן, בגילומו של ויל קין, שיצירתו החדשנית קבעה את דרכה של האמנות המודרנית. אמנדה רוט מגלמת את דמותה של אליס הושד, אהבתו הגדולה של מונה.
הפקה.
הסדרה צולמה באתרים בפרובאנס ובנורמנדי, בביתו ובגנו של מונה בז'יברני ובאתרים נוספים בממלכה המאוחדת.
אמנים שלא מופיעים בסדרה.
בדרמה לא מופיעים כמה אמנים אימפרסיוניסטים בולטים כגון גוסטב קייבוט, מארי קאסאט, ארמנד גיום, ברת מוריזו ואלפרד סיסלי.
אגודל למעלה
מחאת השוויון
מינכן (ספר)
מינכן (באנגלית: Munich) הוא ספר מאת רוברט האריס, העוסק בוועידת מינכן מנקודת מבטם של עובד בשירות החוץ הבריטי ומקבילו בשירות החוץ הגרמני.
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2017 בתרגומו של ארז אשרוב.
עלילה.
הדמות הראשית בספר הוא יו ליגט, כוכב עולה בשירות הדיפלומטי הבריטי המשמש כעוזרו האישי של ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין. בצעירותו, למד ליגט באוניברסיטת אוקספורד והתיידד עם צעיר גרמני בשם פאול הרטמן. כיום, הרטמן עובד בשירות החוץ של גרמניה הנאצית כמתרגם. בחשאי, הרטמן חבר בתנועה מהפכנית בהנהגת לודוויג בק והנס אוסטר השואפת להדיח את אדולף היטלר ולבטל את שלטון המפלגה הנאצית בגרמניה. עם זאת, הקושרים מחזיקים בדעות לאומניות ומונרכיסטיות ושואפים להשאיר בידי גרמניה את אוסטריה ואולי אף להחזיר לשלטון את וילהלם השני, קיסר גרמניה. חלק מהקושרים חפצים להשאיר את היטלר בחיים ולהעמידו משפט, אולם האחרים מתכננים בחשאי לרצוח אותו.
בינתיים, היטלר תובע מצ'כוסלובקיה את חבל הסודטים, מה שמוביל את צ'מברלין לכנס פסגת מעצמות במינכן. הקושרים חפצים שהמעצמות יסרבו לדרישתו של היטלר ויכריזו עליו מלחמה, מה שיעניק להם תירוץ להדיחו. כדי לוודא שבריטניה אכן תילחם, הרטמן משיג עותק נדיר של פרוטוקול ועידת הוסבאך. כדי להעביר את המסמך לידי צ'מברלין, הוא משגר בקשה מיוחדת דרך המודיעין הבריטי לשלוח את ידיד נעוריו, ליגט, למינכן. למרות שליגט לא מתלהב מהרעיון, הוא נענה לבקשת המודיעין ונוסע למינכן. הוא פוגש את הרטמן, ותוך הקרבת משרתו האישית מפגיש בינו לבין צ'מברלין ומראה לו את המסמך. צ'מברלין אינו מתרשם וחותם עם היטלר על ההסכם ההיסטורי למרות זאת. הרטמן חוזר לעבודתו בברלין מיואש, ובספר נזכר כי הוא נתלה לאחר קשר העשרים ביולי. וליגט חוזר ללונדון שם הוא מודיע לאשתו כי הוא אינו מאמין בשלום בר קיימא. הוא מתכנן לפרוש מהשירות הדיפלומטי ולהתגייס לחיל האוויר המלכותי כדי לשרת את בריטניה במלחמה הקרבה.
עיבוד קולנועי.
ב-2021 נטפליקס הפיקה עיבוד קולנועי בשם מינכן, על סף מלחמה (Munich – The Edge of War) בבימויו של כריסטיאן שבוכוב על פי תסריט של בן פאואר, בכיכובם של ג'רמי איירונס כנוויל צ'מברלין, ג'ורג' מקיי, יאניס ניוויונר, ליב ליסה פרייז, אוגוסט דיל ומרטין ווטקה. הסרט הוצג לראשונה ב-13 באוקטובר 2021 בפסטיבל הסרטים של לונדון.
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובקיה
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובקיה הם יחסי החוץ בין סלובקיה לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות הן חברות נאט"ו.
היסטוריה.
בשנת 1993 פורקה צ'כוסלובקיה לצ'כיה וסלובקיה, ועד מהרה כוננה בריטניה יחסים דיפלומטיים עם סלובקיה. בשנת 2003 הצטרפה סלובקיה לאיחוד האירופי, ובשנת 2004 הצטרפה גם לנאט"ו. שתי המדינות אשררו הסכם שירותי אוויר בשנת 2004.
יחסים דיפלומטיים.
סלובקיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-3 קונסוליות בבלפסט, קארדיף, וגלאזגו. מאידך, בריטניה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלאבה בלבד.
מינכן (פירושונים)
Irelande Douze Pointe
Irelande Douze Pointe הוא שיר פרודיה שנכתב והולחן בידי דארן סמית וסיימון פיין ובוצע בידי דסטין תרנגול ההודו. השיר ייצג את אירלנד בחצי גמר האירוויזיון 2008, אולם לא הצליח להגיע לגמר.
רקע.
דסטין תרנגול ההודו (Dustin the Turkey) הוא בובת יד של תרנגול הודו וכוכב טלוויזיה אירי מפורסם המככב מאז 1990 בתוכניות ילדים של רשת השידור הממלכתית האירית RTÉ. למרות קולו הצורמני, והעובדה שתרנגול הודו אינו ציפור שיר, לדסטין יש קריירה מוזיקלית משגשגת באירלנד, המבוססת ברובה על פרודיות לשירי עם או שירים פופולריים. בין השנים 1994-2005 הוציא דסטין 6 אלבומים. בעקבות כישלונה של אירלנד לזכות באירוויזיון מאז 1996, והמקום האחרון בו היא זכתה באירוויזיון 2007, החליט דסטין להתגייס להצלת כבודה האבוד של מולדתו, שבעבר זכתה בשבע תחרויות אירוויזיון - יותר מכל מדינה אחרת, ולהחזיר עטרה ליושנה על ידי זכייה באירוויזיון 2008. לשם כך הוא הציג את מועמדותו בקדם האירוויזיון האירי, עם השיר "Irelande Douze Pointe" אותו כתב יחד עם דארן סמית וסימון פיין.
תוכן השיר.
שם השיר הוא בצרפתית, למרות שהשיר כולו נכתב באנגלית. משמעות המילים "Irelande Douze Pointe" הן - "אירלנד 12 נקודות". השם מתייחס להליך ההצבעה של האירוויזיון, שבו כל תוצאות ההצבעה נקראות באנגלית ובצרפתית, ושתים עשרה (צרפתית: douze) נקודות היא התוצאה הגבוהה ביותר האפשרית. מלים אלו נכתבו בכוונה בצרפתית קלוקלת, המילה "Pointe" משמעה בצרפתית "נקודה", בעוד "נקודות" הן "points". גם המילה "Irelande" לא נכונה מאחר שהצרפתים מכנים את אירלנד "Irlande".
בשיר, דסטין מבכה את מצבה העגום של אירלנד באירוויזיון ("Oh I come from a nation what knows how to write a song\
Oh Europe where oh where did it all go wrong? ‎ ") מכה על חטאי ארצו ("Give us another chance, we’re sorry for Riverdance"), ומתחנף למצביעים בארצות שונות, ובייחוד בבלוק מדינות מזרח אירופה (השורה "Eastern Europe we love you do you like Irish stew? ‎" שאחריה השיר מונה את שמות מדינות מזרח אירופה) כל זאת על רקע מוזיקת דאנס וקריאות חוזרות ונשנות "Irelande Douze Pointe".
אירוויזיון.
ב-23 בפברואר 2008 השיר זכה בתחרות קדם האירוויזיון האירי (Eurosong 2008) שערך ה-RTÉ בלימריק וגבר על חמישה מתחרים אחרים. למרות הניצחון בקולות המצביעים בבית, התקבל השיר באולם בצורה מעורבת, שכללה קריאות בוז רמות, לצד מחיאות כפיים נלהבות. גם פאנל המומחים שחיווה את דעתו אחרי כל שיר היה חלוק בדעתו, כאשר דנה, הזוכה הראשונה מטעם אירלנד באירוויזיון, ב-1970, אף אמרה שעדיף שאירלנד תפרוש מהתחרות מאשר תשלח אליה תרנגול הודו.
השיר הצליח לגרום לתקרית דיפלומטית, משום שבין המדינות אותן הוא מונה נמצאה מקדוניה בשמה זה, ולא כ"רפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה" כפי שיוון דורשת שיקראו למדינה. בעקבות כך ביקשו המארגנים מהמשלחת האירית לשנות את מילות השיר.
דסטין לא נכלל בין עשרת המקומות הראשונים בחצי הגמר הראשון שנערך ב-20 במאי 2008, ולכן לא עלה לשלב הגמר.
ג'ק וג'יל (שיר)
ג'ק וג'יל (באנגלית: Jack and Jill בחלק מהגרסאות Jack and Gill) הוא שיר ילדים אנגלי פופולרי. השיר, על המנגינות והווריאציות השונות שלו, קיבל את המספר 10266 במפתח רוד לשירי עם (Roud Folk Song Index). חרף העובדה שהגרסה המוקדמת ביותר של השיר היא מהמאה ה-18, הרי שהביטוי "ג'ק וג'יל" ביחס לילד וילדה הוא קדום מאוד בתרבות האנגלית, ואף מופיע פעמיים בכתבי שייקספיר.
לשיר ישנן מספר גרסאות הכוללות מספר שונה של בתים, אולם קו העלילה זהה פחות או יותר. ילד בשם ג'ק, וילדה בשם ג'יל, אשר הם ככל הנראה אח ואחות למרות שהדבר אינו מצוין במפורש בשיר, עולים על גבעה כדי לשאוב מים מהבאר. ג'ק נופל מהגבעה ונחבל בראשו, וג'יל מתגלגלת בעקבותיו. ג'ק רץ במהירות לביתו שם אמו מטפלת בו באמצעות חומץ ונייר חום. זו הגרסה הבסיסית של השיר והמקובלת כיום, למרות שבגרסאות מסוימות ישנן בתים נוספים הממשיכים את העלילה. לדוגמה, שג'יל נכנסת בעקבות ג'ק אל הבית וצוחקת על כך, ובעקבות כך אמם מענישה אותה. יצוין כי בחיתוך העץ הראשון לשיר (משנת 1791) נראים שני ילדים ולא ילד וילדה.
השיר מתאר לכאורה אירוע סתמי ושטותי, למרות שמאוחר יותר יוחסו לו פרשנויות שונות הקושרות אותו בין היתר לאירוע מהמיתולוגיה הנורדית, לניסיון הורדת המס על נוזלים בידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה אשר סוכל בידי הפרלמנט, ואף למהפכה הצרפתית (למרות שידוע כי השיר נכתב עוד לפני כן).