מומינטרול בעל אופי רגיש מאוד, אבל אף פעם לא שומר טינה. הוא רואה את עמק המומינים כמקום הבטוח והמעניין ביותר בעולם, לכן הוא כה סקרן ואמיץ. תכונות אלה מאפשרות לו לממש את רצונו להבין ולגלות דברים מוזרים ויצורים משונים בלי לחשוש. הדבר היחיד שגורם למומינטרול לחוש ברע הוא הבדידות והפחד להישאר לבדו.
בהרפתקנותו, מומין מזכיר מאוד את אביו. כאשר מומינאבא מוצא תירוץ טוב להרפתקה, מומינטרול תמיד מוכן להצטרף אליו.
בסדרת ספרי המומינים ניתן להבין בהתפתחות האישית שלו מילד קטן ומפוחד שנצמד לאימו בספר "המומינים והשיטפון הגדול" לנער צעיר שמסוגל להתמודד פחדיו בספר "מומינאבא והים".
מראה חיצוני.
מראהו החיצוני של מומינטרול דומה לזה של יתר המומינים בני משפחתו - דמותו כשל טרול לבן וקטן בעל אף גדול המזכיר היפופוטם. צורתו עדינה ועגלגלה, ומבט סקרן בעיניו. כמו אצל שאר המומינים - עיניו גדולות ואוזניו קטנות, וציצית בקצה זנבו.
משפחת המוצא.
מומינטרול הוא בנם היחיד של מומינאמא ומומינאבא, אשר מתגוררים יחד בבית המומינים שבעמק המומינים. מומינטרול אוהב את מומינאמא ואת משפחתו מעל הכל. לפיו, אין בעיה שמומינאמא לא מסוגלת לפתור. בסדרת הספרים לא מוצגים קרובי משפחה של משפחת מומין.
יחסיו עם חבריו הקרובים.
שני חבריו הקרובים ביותר של מומין הם סניף וסנופקין. יש לו אמון גדול בחבריו והוא תמיד דואג כאשר אחד מהם לא מאושר.
בכל נובמבר, כאשר סנופקין נודד דרומה לתקופת החורף, הוא משאיר למומינטרול מכתב מיוחד. במכתב זה הוא מבטיח לשוב לעמק המומינים ביום הראשון של האביב. מומינטרול מחכה בקוצר רוח לשובו ותחושת הבדידות מעיקה עליו.
כמו כן, מספר פעמים נרמז כי מומין מאוהב בסנורקה, אותה פגש לראשונה כאשר הציל אותה מצמח קטלני בספר "כוכב השביט". ניתן לראות בסנורקה בתור חברתו של מומין, אולם יחסיהם אינם מתוארים כך בסדרת הספרים. בסדרת האנימה לעומת זאת מומין מאוהב בסנורקה בסתר, ומפגין זאת בחשאי. כאשר סנורקה הופכת לחברתו, מומינטרול לומד שאהבה מסוגלת לגרום לאושר ולהתרגשות אך גם לתחושות עגמומיות ודכדוך.
מקור השם.
כאשר ינסן למדה בצעירותה אמנות בסטוקהולם והתגוררה אצל קרוביה השוודים, נהג דודה לעצור אותה מלסחוב מזון וסיפר לה על "מומינטרול" שמתגורר בארון ונושף אוויר קר במורד צווארם של אנשים. טרול הוא יצור נפוץ מאוד במיתולוגיה ובפולקלור הסקנדינבי בכלל והפיני (משם הגיעה הסופרת) בפרט. לטרולים חזות מאיימת לעיתים, אך טרולים רבים הם ידידותיים ובעלי ארשת חברותית וכוונות טובות. כזה הוא המומין, שנוצר כיצור מכוער והתפתח לדמות עגלגלה ושוחרת שלום.
מומינאבא
מומינאבא (בשוודית: Muminpappan, בפינית: Muumipappa) הוא דמות ספרותית בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן.
בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים" דיבב עמי טראוב את קולו של מומינאבא.
מאפיינים.
מומינאבא מתגורר בעמק המומינים יחד עם אשתו (מומינאמא) ובנו (מומינטרול). מומינאבא הוא בעל רוח נעורים והרפתקנות, ויחד עם זאת- גאה להיות ראש המשפחה. הוא חולמני ונהנה מהרהורים פילוסופיים, ותמיד רוצה להיות במרכז העניינים כשמשהו מפתיע קורה בעמק המומינים.
מומינאבא מחשיב את עצמו כבעל ידע וכמומחה בתחומים רבים, ותמיד משיא עצות לאחרים. מומינאבא מוכן לעשות הכל למען המשפחה. הוא נהנה לחיות בעמק המומינים, והוא סקרן ומוכן לנסות דברים חדשים. הוא תמיד פתוח להרפתקאות, ולמזלו הן אכן נקרות בדרכו. מומינאבא אוהב סודות, למרות שלא תמיד מצליח לשמור אותם לעצמו. הוא מאוד אוהב ים, ומאמין שהוא בעצמו מלח ודייג מוכשר. מומינאבא נרגע בעת עישון מקטרת. הוא אוהב לשתות ויסקי בחברתם של חברים מפוקפקים, ונהנה להתפלסף על נושאים משמעותיים בחיים. לעיתים קרובות הוא רושם את מסקנותיו.
כתיבה מאוד חשובה למומינאבא. הוא ננטש על סף בית יתומים בילדותו, ובנעוריו החליט לברוח ועבר הרפתקאות מרתקות, עליהן אוהב לספר בכל הזדמנות. יום אחד נטל את עטו הנובע והחל בכתיבת זכרונותיו (המתוארים בספר "זכרונותיו של מומינאבא").
ניתן לזהות את מומינאבא לפי כובע הצילינדר השחור ומקל ההליכה. אנו פוגשים במומינאבא בספר המומינים הראשון "המומינים והשיטפון הגדול", ושם מספר לראשונה אודות האירועים המרגשים מתקופת נעוריו המתוארים בזיכרונותיו הכתובים.
מקור השם.
שמו של מומינאבא בגרסה השוודית המקורית הוא "Muminpappan". פירוש המילה "pappan" בשוודית הוא "אבא של". מומינאבא הוא אביו של מומין. בצעירותו נקרא "מומין" בלבד.
מומינאמא
מומינאמא (בשוודית: "Muminmamman", בפינית: "Muumimamma") היא דמות ספרותית בסדרת ספרי המומינים מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן.
מומינאמא מופיעה כמעט בכל ספרי המומינים.
בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, ליליאן ברטו, חני נחמיאס, רותי הולצמן ורמה מסינגר דיבבו את קולה של מומינאמא.
מאפיינים.
מומינאמא מתגוררת בעמק המומינים יחד עם בעלה (מומינאבא) ובנה (מומינטרול). מומינאמא היא רגועה, מתחשבת ומאורגנת, ולא מניחה לאיש להרגיזה. היא שומרת על בית המומינים כמקום בטוח וחם למשפחה ולמבקרים ומכניסת אורחים יוצאת מן הכלל.
מומינאמא מחנכת את משפחתה בשקט כה רב, עד כי הם בקושי מרגישים שהם מושגחים על ידי מישהו. היא פועלת כדי שכולם יהיו מאושרים. היא מכבדת את האינדיבידואליות של כל פרט, אך תתערב אם מישהו יעשה דבר מה לא בסדר. היא לא מוטרדת מטעויות שאנשים עושים, כי מאמינה שהלמידה מניסיון היא בעלת הערך הרב ביותר.
מומינאמא מסוגלת לרקוח תרופות פלא מספר שהורישה לה אמה, מומינסבתא. היא אם נאמנה והבשלנית הטובה ביותר בעמק.
מומינאמא תמיד מוכנה לעזור ולנחם את בני המשפחה ואת כל מכריה. תושבי עמק המומינים בוטחים בה, כי היא לעולם לא מגלה את סודותיהם של אחרים.
מומינאמא נוהגת לבקש לדעת את מועד יום ההולדת של כל תושבי עמק המומינים. כל יצור צעיר בסביבה מגיע למומינאמא ביום הולדתו כדי לבחור דבר מתיקה.
הודות למומינאמא, כל יום בבית המומינים עובר בצורה שוטפת. היא מוצאת פתרונות אפילו לדילמות הקשות ביותר, ותמיד מסוגלת לראות את חצי הכוס המלאה. כשמומינאבא ישבור בטעות צלחת, מומינאמא תאמר: "מזל שהיא נשברה, היא הייתה כה מכוערת."
כשמומינאמא חפצה ברגע לעצמה היא יוצאת לאסוף צדפות ולהכין סירות מקליפת גזע עץ. מדי פעם היא יוצאת מהבית לפרק זמן קצר ועוברת הרפתקאות מעניינות. בצעירותה הייתה הרפתקנית כמו בנה ובעלה.
מומינאמא לובשת חלוק מפוספס ותמיד נושאת עמה תיק-יד. כשהיא מאבדת את תיקה חייה מתהפכים, כי בתוך התיק נמצאים כל מיני דברים חשובים למקרי חרום - כמו חוטי ברזל, סודה לשתייה וממתקים. כשהיא מוצאת את התיק, היא מארגנת מסיבה ענקית עם נאומים וזיקוקים.
מקור השם.
שמה של מומינאמא בגרסה השוודית המקורית הוא "Muminmamman". פירוש המילה "mamman" בשוודית הוא "אמא של". מומינאמא היא אמא של מומין.
מקור השראה.
דמותה של מומינאמא מושפעת מאמה של טובה ינסן, סיגנה האמרסטן-ינסן (Signe Hammarsten-Jansson). סיגנה הייתה בין השאר מעצבת גרפית ואמנית, ועיצבה 220 בולים פיניים בקירוב.
סניף (דמות)
סְנִיף (בשוודית: Sniff, בפינית: Nipsu) הוא דמות ספרותית ואחת מהדמויות המרכזיות בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן.
סניף מצטרף לראשונה למומינים ולהרפתקאותיהם בספר המומינים הראשון, "משפחת המומינים והשיטפון הגדול" (1945) ונמצא ברוב ספרי המומינים.
בספר הראשון לא צוין שמו והוא תואר רק בתור יצור קטן. הוא כונה לראשונה סניף בספר "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946). סניף מתגורר בבית המומינים כאורח, בדומה למאי הקטנה. סניף חומרני ופחדן, אך נעשה נועז יותר במידה ועולה הסיכוי שהוא יתעשר או יהפוך ומפורסם.
בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, אסף כחולי דיבב את קולו של סניף.
אישיות.
סניף צעיר משאר הדמויות המרכזיות בסדרה, והדבר בולט במיוחד בספרים המוקדמים בסדרה. רבים מן המאפיינים השליליים שלו דומים לאלה של ילד חסר התחשבות - הוא אנוכי, קמצן ובקלות יתרה תולה את האשם באחרים, אך איננו מרושע. כמו כן, סניף נוטה לפחד ביתר קלות ולעיתים רחוקות נוהג לקחת סיכונים. סניף אוהב לחקור דברים חדשים, אך מתעייף במהרה והוא תמיד הראשון בקבוצה לעזוב. הוא אגואיסט, עצלן, משתעמם בקלות ולא טורח להתמיד בדברים לאורך זמן.
סניף הוא אחת הדמויות היחידות בספרי המומינים שמתעניינות בכסף. הוא אוהב דברים יקרי ערך, ומתלהב כאשר נתקל בכאלה. חפצים נוצצים ומבריקים מלהיבים אותו במיוחד. סניף עסוק לעיתים קרובות בתכנון דרכים להתעשרות מהירה, אך בדרך כלל לא מצליח. מאוד חשובה לו בעלות על דברים – בניגוד גמור לסנופקין. הוא מאוד אנין טעם ואוהב לאכול.
אף על פי שהוא נלהב להצטרף לכל דבר שהמומינים עושים, חששו התמידי מונע ממנו לעשות כל דבר מסוכן. הוא בעל אופי נוח ולעיתים קצת פחדן.
בניגוד לרוב התושבים של עמק המומינים, סניף אינו יודע לשחות ומבועת רק מהמחשבה על מים. בשל כך נוהג להתנגד לעלות על סירתם של המומינים.
מראה.
ניתן לזהות את סניף על פי אוזניו הגדולות והמחודדות, חוטמו המוארך וזנבו הארוך. הוא מזכיר עכברוש חום, קנגורו קטן או אופוסום.
משפחת מוצא.