זק זכה להערכה רבה גם כפסנתרן מלווה ובמשך הקריירה המוזיקלית שלו ליווה סולנים רבים, בהם הצ'לן פול טורטלייה, החלילן ז'אן-פייר רמפל, הכנרים יצחק פרלמן, פייר אמויאל ומידורי, והזמרים מורין פורסטר, מירה זכאי (איתה הקליט לידר של מאהלר, וברן ואלבן ברג), שרון רוסטורף-זמיר ואחרים. החל משנת 1992 חבר לפסנתרנית אירנה פרידלנד בדואו פסנתר שהקליט, בין השאר, תקליטורים בחברת "רומיאו".
יונתן זק ידוע גם כמורה, המלמד ליווי לידר ונגינת מוזיקה קאמרית בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב, שם הוא מכהן כפרופסור אמריטוס. הוא נותן כיתות אמן וישב בחבר השופטים בתחרויות יוקרתיות רבות, בהן תחרות רובינשטיין, תחרות "שוברט" והמוזיקה בת מאה XX" בגראץ, תחרות ARI במינכן, תחרות הנבל הבינלאומית בישראל, תחרות הזמרה על שם ורה רוז'ה וכו'.
יחד עם אשתו, הזמרת והשחקנית עדי עציון-זק, הוא מארגן סדרות קונצרטים לפסנתר, קול וריקוד בביתו בתל אביב, בנושאים שונים מתולדות המוזיקה והתרבות - כגון מרתון לסונאטות של סקריאבין או שופינאנה, תוכנית על חיי אלמה מאהלר ועוד.
ליונתן ועדי עציון-זק שלושה ילדים, מהם שניים פעילים בתחום האמנות והבידור: השחקנית עלמה זק ובמאי הטלוויזיה יורם זק.
החלטה 181 של העצרת הכללית של האו&quot;ם
לה-אל
נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל
נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל, הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת האנטילים ההולנדיים שפעלה בין השנים 1958 ו-2010. הגוף שפיקח על הנבחרת הלאומית ועל הכדורגל במדינה נקרא התאחדות הכדורגל של האנטילים ההולנדיים שהייתה חברה בפיפ"א ו-CONCACAF.
משחקה הבינלאומי הראשון של הנבחרת היה בשנת 1934 תחת השם קוראסאו.
בשנת 1948 שונה שם המדינה מהטריטוריה של קורסאו להאנטילים ההולנדיים, אך הנבחרת הלאומית המשיכה להשתמש בשם קורסאו עד 1958.
בשנת 1968, נערכו דיונים בהצעה לצרף את הנבחרת כקבוצה לליגת המחוזות של התאחדות הכדורגל של אנגליה, אשר תשחק את משחקי הבית שלה בהולנד, אך הצעה זו מעולם לא הבשילה.
בשנת 1986, פרשה ארובה מן המדינה ולפיכך לא יוצגה עוד על ידי ההתאחדות והקימה התאחדות משלה.
בשנת 2010, עם פירוקה של המדינה לישויות מדיניות שונות חדלו ההתאחדות והנבחרת הלאומית של האנטילים ההולנדיים להתקיים. נבחרת קוראסאו בכדורגל ירשה אותה כחברה בפיפ"א ואילו סנט מארטן ובונייר הקימו התאחדויות ונבחרות לאומיות, אך טרם התקבלו כחברות בפיפ"א.
קארל שורן
קארל שוֹרְן (בגרמנית: Karl (Carl) Schorn; ) היה צייר ושחמטאי גרמני והיה אחד מהחברים של הפליאדות של ברלין.
שורן, יליד דיסלדורף, למד באקדמיה של דיסלדורף, ובין השנים 1824–1827 בפריז, בין היתר בסטודיו של אנטואן-ז'אן גרו ושל ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר. בשנת 1832 עבר לברלין, שם צייר בין היתר את התמונה המופיעה משמאל. ב-1847 מונה כפרופסור באקדמיה לאמנויות.
שורן התעניין בהבנה המדעית של משחק השחמט, והתמודד רבות עם בן דורו לודוויג בלדו שהיה מטובי השחמטאים בעולם בעת ההיא.
וריפון
וריפון (באנגלית: Verifone) היא חברה אמריקאית שמרכזה בסן חוזה שבקליפורניה ויש לה משרדים רבים ברחבי העולם. החברה מייצרת ציוד לקופות ממוחשבות ולנקודות מכירה. החברה פועלת גם בתחומי הסליקה והעברות כספים אלקטרוניות מאובטחות ונחשבת לאחת הגדולות בתחומה.
היסטוריה.
וריפון נוסדה בשנת 1981 בהוואי. שם החברה הוא קיצור שם המוצר הראשון שלה. מכשיר לסליקה של עסקאות בכרטיסי אשראי שפעל באמצעות קווי טלפון (Verification telephone). החברה הייתה בין החברות הראשונות בעולם שפיתחה ושיווק מסופים לסליקה אלקטרונית של כרטיסי אשראי (Electronic funds transfer at point of sale - EFTPOS) לאחר שחברות הגדולות בתחום, מסטרקארד וויזה הילו לפתח מערכות אלקטרוניות לסליקת כרטיסי אשראי. וריפון הציע מכשיר בעלות נמוכה יותר מהמתחרים והצליחה לכבוש נתח שוק של למעלה מ-50% תוך שנים ספרות.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נכנסה לשוק האירופי.
באפריל 1997 נרכשה החברה על ידי חברת היולט פקארד, אך היא מכרה אותה לאחר 4 שנים לקרן השקעות פרטיות שהנפיקה אותה בבורסה לניירות ערך בניו יורק בשנת 2005.
באוגוסט 2018 נרכשה החברה על ידי פרנסיסקו פרטנרס בסכום 2.6 מיליארד דולר והפכה לחברה פרטית.
וריפון ישראל.
באפריל 2006 רכשה וריפון את מתחרתה הגדולה, חברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית" הישראלית תמורת 793 מיליון דולר במזומן ומניות. ליפמן הייתה אחת ההצלחות הגדולות ביותר של תעשיית האלקטרוניקה הישראלית. מוצר הדגל שלה, קופות רושמות משולבות מחשב מסדרת "NURIT", כבשו את הארץ, ושווקו בהצלחה רבה במדינות רבות בעולם, כמתחרות של CASIO העולמית, שעד אז הובילה בשוק בתחום הקופות הרושמות, ומשווקת בישראל על ידי חברת ARALTEK. בשנת 1995 הקימה ליפמן את חברת ויזקום, שפיתחה את המילון האלקטרוני Quicktionary. וב-1998 הקימה חברת בת לפיתוח מוצרים לתחום הרפואה.
"ליפמן הנדסה אלקטרונית" הוקמה בשנת 1974, על ידי האחים אהרון ורמי ליפמן, ועסקה בתחילה בפיתוח מערכות לשוק הצבאי אלקטרונית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה לפתח מערכות בדיקה לרשתות תקשורת ומסופי תשלומים. החל משנת 1989 עסקה בעיקר בפיתוח הקופות הרושמות מסדרת "NURIT" ושליבה בהם גם מסוף לסליקת כרטיסי אשראי. בשנת 1993 הונפקו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. חברת ליפמן החלה לשווק את המסופים גם מחוץ לישראל, ופיתחה גרסאות מקומיות שלהם לכל שוק בו היא פעלה. בין השאר פעלה בהצלחה בטורקיה, בספרד, בסין, ברזיל וארצות הברית.
הצלחה זאת הובילה להנפקה מוצלחת בנאסד"ק בשנת 2000 ולרכישתה כאמור על ידי וריפון. כיום וריפון ישראל יושבת במשרדי ליפמן לשעבר בראש העין ומנהלת את הפעילות השיווקית בארץ. ביולי 2008 רכשה וריפון את פעילות חברת "גזית יישומים", יצרנית מקומית לתוכנות לקופות מחשב מבוססות PC. קניה זאת באה לאחר כישלון במשא ומתן על רכישתה של הצלחה ישראלית גדולה אחרת בתחום קופות ה-PC, חברת ריטליקס.
פעילות נוספת של וריפון בארץ היא בתחום מכשירים למשיכת מזומנים, פעילות זאת מרוכזת על ידי חברת הבת "כספונט".
מסחר בבורסה בתל אביב.
מניות החברה נסחרו בבורסה בתל אביב, שם היא נכללה במדד ת"א 25, וזאת כירושה מרכישת ליפמן, לאחר יותר מ-3 שנים של סחירות כפולה בארץ ובבורסה בניו יורק. החליטה הנהלת החברה כי הסחירות הכפולה איננה משרתת אותה עוד והיא חדלה להיסחר בארץ.
השירות הבולאי
השירות הבולאי הוא הגוף האחראי על הנפקת בולי דואר, חותמות דואר ומעטפות היום הראשון ועל הבולאות בדואר ישראל ולפני כן ברשות הדואר. מקום מושבו היה שנים רבות בבית הדואר המרכזי ההיסטורי בשדרות ירושלים מספר 8 ביפו עד למעבר אל תל אביב.
השירות הוקם סמוך להקמת מדינת ישראל, כאשר באפריל 1948 הפסיק המנדט הבריטי לספק שירותי דואר בארץ ישראל.
השירות הבולאי מנפיק בולים כחמש פעמים בשנה (כל הנפקה כוללת בולים אחדים). הנפקות אלה כוללות מדי שנה את הסדרות הבאות:
בולים נוספים עוסקים בהנצחתם של אישים, מונפקים לכבודם של אירועים, מוקדשים לנופי ישראל והחי והצומח בה ועוד.
השירות הבולאי מעניק גם שירות למנויים, המאפשר לעשות מנוי לקבלת בולים ומעטפות היום הראשון עם הנפקתם.
בראש השירות הבולאי עומד אלחנן שפירא.
ב-12 בספטמבר 1982 הונפק לראשונה בישראל בול ללא ערך נקוב, המשמש למשלוח מכתב רגיל בארץ.
בולי דאר עברי.
הבולים הראשונים בישראל יצאו יומיים לאחר הכרזת העצמאות, ב-16 במאי 1948. העבודה עליהם החלה עוד קודם לכן, ומאחר ולא היה ודאי ליוצריהם מה יהיה שמה הסופי של המדינה. בין יתר ההצעות שהועלו לציון על גבי הבול היו "יהודה" ו"ארץ-ישראל". לבסוף הוחלט לכתוב על הבול את הכיתוב "דאר עברי" (בכתיב חסר), שכן על עצם העובדה שהדואר יהיה מעתה "עברי" לא היה ויכוח. הבולים יוצרו בקדחתנות עקב לחץ של זמן עקב הצורך בהם עם כינונה של המדינה. סדרת "דאר עברי" נושאת תמונות של מטבעות מתקופת המרד הגדול ברומאים ומטבעות בר כוכבא. בבחירה זו הייתה התאמה סמלית למלחמת העצמאות אשר התחוללה באותם ימים.
כיוון שהכיתוב על גבי המטבעות היה בשפה עתיקה, אשר אינה מובנת לרוב הציבור, הוחלט בדואר שזה עתה קם, כי יש לצרף הבהרה לכיתוב זה. לפיכך סוכם כי לכל בול תצורף בתחתיתו פיסת נייר בה יצוין תרגום בעברית בת זמננו של הכיתוב על המטבע. פיסת נייר נוספת זו, המכונה שובל, הפכה לחלק קבוע מכל בולי ישראל. ישראל היא המדינה היחידה ששירותי הדואר שלה מנפיקים לאורך כל השנים את בוליהם עם שבלים (מדינות אחרות נוהגות לצרף שבלים מדי פעם, אולם הדבר אינו הכרח בהן כבישראל). השובל מוסיף פרטים על תוכנו של הבול בצורה גרפית המשלבת לעיתים טקסט נוסף, ולעיתים מהווה המשך של ציור הבול.
בזמן מלחמת העצמאות היו הערים ירושלים, צפת ונהריה מנותקות משאר חלקי הארץ, והודפסו בהן בולי נהריה, בולי צפת, בולי ירושלים. גם בראשון לציון הודפס בול מקומי, אף על פי שלא הייתה מנותקת מיתר הארץ. בולים אלו נחשבים נדירים ויקרי ערך.
בשנת 1952, עם מלאת 4 שנים להקמת השירות הבולאי בישראל, נערכה בתל אביב תערוכת בולים.
ג'יימס השלישי
ג'יימס הרביעי
ג'יימס השביעי
אוניברסיטת גריגול רובכידזה
אוניברסיטת גריגוֹל-רוֹבָּכּידזֶה (בגאורגית: გრიგოლ რობაქიძის სახელობის უნივერსიტეტი) היא אוניברסיטה פרטית בטביליסי גאורגיה ללימודי מדעי הרוח, מדעי החברה, מנהל עסקים, משפטים, עיתונאות ומורשת ורפואה.
היסטוריה.