שעת אפס!
שעת אפס! (באנגלית: Zero Hour!), הוא סרט אסונות אמריקאי משנת 1957, בבימויו של הל ברטלט ובכיכובם של דיינה אנדרוז, לינדה דרנל וסטרלינג היידן, ואשר הופץ על ידי אולפני סרטי פרמאונט. התסריט לסרט, שנכתב על ידי ארתור היילי, הוא עיבוד של מחזהו של היילי משנת 1956, שהופק בקנדה, בשם "לטוס אל תוך הסכנה". בשנת 1958 היילי, בשיתוף עם ג'ון קסטל, כתבו רומן, המבוסס על אותו הקונספט, שכותרתו "לטוס אל תוך הסכנה: מסלול אפס-שמונה".
הזכויות לסרט זה נרכשו על ידי יוצרי סרט הפרודיה משנת 1980 "טיסה נעימה", מה שאיפשר להם לבסס את תסריטם על פי התסריט והדיאלוגים של "שעת אפס!" כמעט מילה במילה.
הסרט נרכש על ידי סרטי האחים וורנר, ושוחרר להפצה ב-DVD ב-26 ביוני 2007.
ביקורות ותגובות.
הסרט זכה לשתי ביקורות בלבד באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, ועל כן לא זכה עדיין לציון. בוסלי קראותר ("ניו יורק טיימס") קרא לסרט זה "התבוננות מרגשת של הרפתקה מפחידה בשמיים", המבוססת על תסריט "תמציתי וטוב"... "דנה אנדרוס בתפקיד הגיבור וסטרלינג היידן בתפקיד הקפטן מצוינים בתפקידיהם, שומרים על דמויותיהם קשוחות וחסרות פשרה". "טיים מגזין" כינה את התסריט "הגזמה פראית של תוכנית טלוויזיה משנת 1956", וציין כי "המאבק המוסרי שבסרט עובר בצורה די טובה, אולם המצב הכללי מאולץ בעליל, כמו חלום בהקיץ של וולטר מיטי".
אסלאמו-פאשיזם
שעת אפס
יוסף יואל קאהן
רבי יוסף יואל קאהן (נולד בי"ז באדר ב' תשי"ט, 27 במרץ 1959) הוא משפיע חסידי ואדמו"ר. מכונה האדמו"ר ממבקשי אמונה.
קורות חייו.
רבי יוסף יואל הוא בנו הצעיר של רבי אברהם יצחק קאהן, האדמו"ר מתולדות אהרן, וחתנו של הרב מנחם מנדל מונדרר, האדמו"ר מקוסוב-ירושלים.
הרב קאהן נוהג לנסוע לשבתות ביישובים בישראל כדי לערוך טישים ולמסור שיחות מוסר. נוהג זה מקורו מחמיו של חמיו, הרב אלעזר בריזל. הוא אחד מראשי חבורת "אש קודש" בבני ברק, חבורה חסידית המיועדת לבחורים שאין להם חצר חסידית אחרת. כמו כן עומד בראשות כולל אברכים בבית הכנסת ישועות יעקב.
בי"ב באדר ב' תשע"א (2011), לאחר 33 שנות נישואים שבהן היה חשוך ילדים, נולדו לו תאומות.
רביעיית מיתרים מס' 12 של דבוז'אק
רביעיית המיתרים מס' 12 בפה מז'ור אופוס 96 (ה"אמריקאית") היא יצירה קאמרית מאת המלחין הצ'כי אנטונין דבוז'אק.
הלחנה.
דבוז'אק הלחין את הרביעייה בשנת 1893, במהלך חופשת הקיץ מניהול הקונסרבטוריון הלאומי בניו יורק. דבוז'אק שהה בחופשתו בכפר של קהילת מהגרים מצ'כיה - ספילוויל אשר באיווה. הרביעייה נכתבה באותו הזמן שנכתבה יצירת המופת של דבוז'אק - הסימפוניה מן העולם החדש. על זמנו בספילוויל אמר דבוז'אק "באשר לסימפוניה החדשה שלי, הרביעייה בפ'ה מזור והחמישייה - לא הייתי כותב אותן סתם כך, לו לא ראיתי את אמריקה". בפרק השני ניתן לשמוע מנגינת ספיריטואלז אפרו-אמריקאית בעלת כמיהה עגמומית, רגש שדבוז'אק אכול הגעגועים הזדהה עמו. הפרק השלישי הוא שיר רפסודי של ציפור אמריקאית. בפרק האחרון ניתן לשמוע רכבת על מסילת ברזל. השמעת הבכורה בוצעה בבוסטון בראשון בינואר 1894 בקונצרט של רבעיית קניזל. מאוחר יותר (לאחר אחד עשר יום) היצירה בוצעה בניו יורק בקרנגי הול.
הרביעייה מיועדת למבנה הרגיל של שני כינורות, ויולה וצ'לו ומכילה ארבעה פרקים.
ביצוע ממוצע של היצירה נמשך כ-30 דקות.
ביתא אברהם
ביתא אברהם (בגעז: "ቤተ አብርሃም", תרגום: "בית אברהם", משמעות: "קהילת אברהם") הוא שמה של קהילת צאצאי יהודים מביתא ישראל אשר חיו באזור שאווה שבאתיופיה וקיבלו עליהם את הנצרות במרוצת הדורות. קהילה זו מרוכזת בעיקר באזור שאווה הצפונית שבמדינת אמהרה ובאדיס אבבה ואימצה את השם "ביתא אברהם". הקהילה מערבבת את מנהגיה היהודיים עם מנהגים נוצרים. בשנים האחרונות רבים מבני הקהילה החלו לחזור לשורשיהם היהודים ולאמץ את מנהגי היהדות. חלק מחברי הקבוצה הקימו את האגודה האתיופית הציונית של צפון שאווה שמטרתה קידום הזהות היהודית.הקהילה מונה כ-150 אלף איש.
היסטוריה.
האזכור הראשון של קהילת יהודים בחבל שאווה הגיע מהמיסיונר זנה מרקוס במאה ה-14. מידע מאוחר יותר מעיד כי בין השנים 1692–1702, בתקופתו של שליט שאווה נאגסי קראסטוס, החל גל ההגירה הראשון של יהודים מאזורי פוגרה ודמביה לשאווה. לאחר מכן נודע כי נכדו של נאגסי, המארידאזמץ' אבואי, נלחם בכוחות הקיסר ייאסו השני, שבה רבים מהם, אך לאחר מכן שחרר חלק מהללו ומינה אותם לתפקידים בכירים בבית המלוכה. בעקבות זאת החלה הגירה נוספת לאזור, של יהודים שרצו לשפר את תנאי המחיה שלהם. הגירה זו התרחשה בין השנים 1730–1745.
במהלך המאה התשע-עשרה הגיעו דיווחים לא מעטים על קיום קהילה יהודית בשאווה. המיסיונר האירופאי קרל אייזנברג, שסייר באנקובר בירת שאווה ב-1839, דיווח שסביב בירת שאווה יושבים יהודים שהם צאצאי מהגרים מאזור פוגרה שבבגמדר. אייזנברג הזכיר גם שכאשר דיבר עם מיסיונר אתיופי מהכנסייה האתיופית ב-17 באוקטובר 1839, האחרון דיווח כי מספר "טאבִּיבִּים" מן הכפר התנצרו. דיווח נוסף, מאוחר יותר, הגיע מאת הבריטי צ'ארלס ג'ונסון, ב-1842, ובו סופר על יהודים שמצבם הכלכלי טוב משל שכניהם הנוצרים, שהם מיומנים יותר מהם וסוחרים ממולחים.
בשנת 1908 דיווח ד"ר יעקב פייטלוביץ' על הימצאותם של יהודים בשאווה, המכונים על ידי שכניהם בכינוי הגנאי 'בוּדה'.
שעת האפס
טיסה נעימה 2
טיסה נעימה 2 (באנגלית: Airplane II: The Sequel) הוא סרט המשך לקומדיה-סאטירה-פרודיה האמריקאית משנת 1980 "טיסה נעימה". הסרט, אשר יצא לאקרנים ב-10 בדצמבר 1982, נכתב ובוים על ידי קן פינקלמן, ומככבים בו רוברט הייז, ג'ולי הגרטי, לויד ברידג'ס, צ'אד אוורט, ויליאם שטנר, ריפ טורן, וסוני בונו.
תקציר העלילה.
בעתיד הקרוב, הירח כבר מיושב. מעבורת הירח המכונה "מייפלאוור אחת" משוגרת לעבר התחנה שעל הירח, מיוסטון.
ראש צוות הקרקע, המכונה "הסמל" (צ'אק קונורס), לא אוהב את מה שקורה, אבל הוא נכנע למנהלי חברת התעופה. על המעבורת, איליין דיקינסון (ג'ולי הגרטי), משמשת כקצינת מחשב. עבר זמן רב מאז איליין עזבה את טד סטרייקר (רוברט הייז), וכיום היא מאורסת לאחד מאנשי צוות הטיסה, סיימון קורץ (צ'אד אוורט). יחד איתם, צוות הטיסה כולל גם את קפטן קלרנס אובר (פיטר גרייבס), הקצין הראשון דאן (ג'יימס איי ווטסון ג'וניור) והנווט דייב אונגר (קנט מק'קורד). סטרייקר אושפז בבית חולים פסיכיאטרי, לאחר שבית משפט קבע כי אינו כשיר, בעקבות תביעה שהוגשה לאחר שמעבורת הירח התרסקה במהלך טיסת מבחן בה טד שימש כטייס. סטרייקר סבור כי התביעה נועדה להשתיק אותו, מאחר שהוא יודע שיש בעיות עם מעבורת הירח שגורמות לה להיות לא בטוחה. סטרייקר רדוף על ידי מעשיו בזמן "המלחמה", במיוחד באירועים שהתרחשו על "מאצ'ו גרנדה", שם הוא איבד את כל הטייסת שלו. כאשר סטרייקר מגלה אודות השקת מעבורת הירח המתוכננת, הוא בורח מבית החולים וקונה כרטיס טיסה לירח.
במהלך הטיסה, "מייפלאואר אחת" סובלת מקצר חשמלי, הגורם ל-ROC, מחשב רב עוצמה בעל בינה מלאכותית, לאבד את דעתו ולנווט את המעבורת אל עבר השמש, במקום אל עבר הירח. אונגר ודאן מנסים לבטל את החלטת המחשב, אבל הם נפלטים אל החלל מתוך תא הלחץ. כאשר אובר מנסה לעצור את המחשב, ROC משחרר גז שהורג אותו. קורץ נוטש את איליין ועוזב עם תא המילוט היחיד. פעם נוספת, סטרייקר נקרא להציל את המצב. אולם תחילה, עליו להבין איך לגרום למחשב לוותר על השליטה.
סטיב מק'קרוסקי (לויד ברידג'ס), פקח הטיסה, מגלה כי אחד הנוסעים - ג'ו סאלוצ'י (סוני בונו) - עלה על "מייפלאואר אחת" עם פצצה בתוך המזוודה שלו, כאשר בכוונתו להתאבד באופן כזה שאשתו לא תוכל לגבות כספי ביטוח חיים. סטרייקר מצליח להשיג את הפצצה מסאלוצ'י, ומשתמש בה על מנת לפוצץ את ROC ולהגדיר מחדש את כיוון הטיסה אל יעדה המקורי - הירח. אולם הפיצוץ שהשמיד את המחשב גרם לנזקים נלווים במעבורת, אשר גרמו לה לטוס במסלול שבו יעד הנחיתה הוא בסיס צבאי שעל הירח, במקום בטרמינל אזרחי. מפקד הבסיס הצבאי הוא באק מרדוק (ויליאם שטנר), לשעבר מפקדו של סטרייקר, שכעת רוחש לו בוז בעקבות אירועי "מאצ'ו גרנדה". למרות הזלזול הרב שיש למרדוק כלפי סטרייקר, הוא מסכים לעזור לו, והמעבורת נוחתת בבטחה על הירח. טד ואיליין מאהבים שוב זה בזו, ומתחתנים. אחרי החתונה, סאלוצ'י מסתכל אל תוך תא הטייס ומבקש את התיק שלו בחזרה.
ביקורות ותגובות.
בניגוד לקודמו, הסרט טיסה נעימה 2 לא התקבל בצורה חיובית בקרב המבקרים. במגזין "וראייטי" נכתב כי "לא ניתן לומר כי טיסה נעימה 2 הוא טוב יותר או גרוע יותר מקודמו. סרט זה הרבה יותר גרוע, אולם ייתכן והיה נראה מצחיק יותר אלמלא הסרט המקורי". רוג'ר איברט (שיקגו סן טיימס) העניק לסרט שני כוכבים מתוך ארבעה, תוך ציון כי "לא ממש ברור אם זה סרט על חללית. הכול בדיחות, משחקי מילים והפניות".
הסרט זכה לביקורות פושרות ולציון 39% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 18 ביקורות.
ניאל פרגוסון
קואליציית הצדקה
קואליציית הצדקה (באנגלית: (UG) Union of Good, בערבית: ائتلاف الخير, איתילאף אל-ח'ייר) היא ארגון גג המורכב מכ-50 קרנות צדקה אסלאמיות וקרנות ייעודיות של החמאס ברחבי העולם, אשר מעבירות כספים לתנועת החמאס.