ב-28 בספטמבר 2006 החל סקעת באופן רשמי את סיבוב ההופעות של הדיסק הראשון. הופעת הבכורה התקיימה בתיאטרון נגה ביפו, ומשם המשיך סקעת להופיע בכל חלקי הארץ. הופעת ה-100 החגיגית התקיימה באמפי וואהל ב-29 ביולי 2007, בהשתתפות סימפונט רעננה.
לאחר האלבום הראשון.
בדצמבר 2007 השתתף בפעם השלישית בפסטיגל כאמן אורח, שם שר מחרוזת של שיריו.
במאי 2008 הגישה חברת התקליטים הד ארצי תביעה משפטית נגד סקעת. החברה דרשה את הזכויות על כל החומרים שנאספו והוקלטו בתקופת החוזה בין הצדדים, לתקופה של חצי שנה מיום צאת האלבום. "הד ארצי" טענו שסקעת הקליט אלבום שלם או את רובו בסתר מאחורי גבם ובניגוד להסכם. הוצא נגדו צו מניעה שאסר עליו להפיץ או להפיק כל פעולה או הקלטה הקשורה לאלבומו הבא. בין השאר נאלץ סקעת כתוצאה מכך לדחות את תוכניתו להשקת סיבוב חדש בהופעה חגיגית בתיאטרון קיסריה, ולוותר על האפשרות להיות נציג ישראל לתחרות אירוויזיון 2009 במוסקבה. הסכסוך הסתיים במאי 2009, בעקבות פשרה שהושגה בין סקעת לבין הד ארצי.
אלבום שני ותחרות האירוויזיון.
עם סיום הסכסוך עם הד ארצי, התאפשרה הוצאתו של אלבומו השני של סקעת, "דמויות", בחברת ארומה מיוזיק. ב-20 במאי 2009 יצא לתחנות הרדיו סינגל הבכורה מהאלבום, "מובן לי עכשיו", שכתב והלחין עפר בשן. ב-8 ביולי יצא לתחנות הרדיו סינגל שני, "בואי היום" שכתב והלחין יהלי סובול וב-1 בספטמבר 2009 יצא האלבום המלא. במקביל לצאת האלבום יצא סינגל נוסף, "סוף", שכתב סקעת עצמו והלחין עילי בוטנר. לאחר מכן יצא סינגל נוסף "עוד יאיר עלי" בנובמבר 2009.
באלבום זה גדל חלקו של סקעת בכתיבת השירים. פרט ל"סוף", הוא כתב גם את מילות השיר "דמויות", והשתתף בכתיבת השירים "ציפור" (עם מאיר גולדברג) ו"עוד יאיר עלי" (עם עפר בשן ובני בשן). סקעת גם עיבד את השיר "תמימותי" (מילים ולחן של כפיר אפשטיין), הפותח את האלבום. ההפקה המוזיקלית של שאר השירים התחלקה בין פיטר רוט, יזהר אשדות וזיו קוז'וקרו.
במקביל לסיבוב ההופעות החדש שהחל בנובמבר 2009, העלה סקעת ערב שנסונים עם תזמורת סימפונט רעננה בניהולו המוזיקלי ובניצוחו של זיו קוז'וקרו (אשר חלק את מלאכת כתיבת העיבודים עם מיכאל וולפה). קונצרט זה עלה בהפקת פסטיבל "צלילים במדבר" בדצמבר 2009.
בסוף 2009 בחרה רשות השידור בסקעת לייצג את ישראל באירוויזיון 2010. ב-15 במרץ 2010 נערך קדם האירוויזיון בערוץ 2 (רשת) שבו ביצע סקעת ארבעה שירים המועמדים לתחרות. מתוכם נבחר השיר "מילים", שכתב נועם חורב והלחין תומר הדדי. סקעת היה מועמד רציני לזכייה ובתחרות עצמה עלה לשלב הגמר, אבל הוא הגיע למקום ה-14 (מתוך 25). למרות זאת הגיע השיר להישג חסר תקדים כשזכה בכל שלושת הפרסים על-שם מרסל בזנסון: "פרס התקשורת", הניתן על ידי העיתונות ואמצעי התקשורת הרשמיים המסקרים את האירוע, "הפרס האמנותי", הניתן למבצע הטוב ביותר שנבחר על ידי השופטים, ו"פרס המלחין", הניתן עבור הלחן המקורי ביותר והטוב ביותר שנבחר על ידי המלחינים המשתתפים.
האלבום השלישי.
בשנת 2011 החל סקעת בשיתוף פעולה עם המוזיקאי רן שם טוב, סולן להקת איזבו, שהפיק את אלבומו השלישי. ביוני 2011 יצא סינגל ראשון לקראת האלבום, "תהיה לי אהבה", שכתבו סקעת ונועם חורב והלחינו יהל דורון וגיא מנטש. בספטמבר של אותה שנה יצא הסינגל השני מהאלבום, "המאה ה-21", שכתב דורון מדלי והלחין לורן בנג'מין. שני השירים זכו להצלחה, והגיעו לראש מצעדי הפזמונים השבועיים. בדצמבר הוציא סינגל שלישי, "כמה עוד דרכים" (חורב/בנג'מין), ובינואר 2012 סינגל נוסף, "שוב מאושר" (חורב/דורון ומנטש). האלבום המלא, "שוב מאושר", יצא ב-29 בינואר 2012, גם הוא בארומה מיוזיק. בעקבות האלבום זכה סקעת בתואר "זמר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת תשע"ב.
ב-28 באוקטובר 2013 הראל סקעת הוציא את השיר "עכשיו" יחד עם המלחינים Jason Reevesו Rune Westberg.
באותה תקופה הקליט סקעת מספר שירים במסגרות שונות: עבור האלבום "2 צדדים למטבע", שיצא בשנת 2011, הקליט גרסה מחודשת לשירה של שרית חדד "הכאב הזה"; עבור הפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" בשנת 2012 הקליט את השיר "אני" למילותיו של הרן פרנס, שנהרג באסון המסוקים.
החל ממרץ 2012 השתתף באופרת הרוק "כמעט נורמלי" בבימויו של חנן שניר, בתיאטרון הבימה, לצידה של איילת רובינסון. כמו כן, בחנוכה אותה שנה גילם את דמותו של פיטר פן במחזמר "פיטר פן" לצידן של רוני דלומי ורוני דואני.
בשנת 2013 גילם את אלאדין במחזמר "אלאדין" לצד שירי מימון ואלי יצפאן.
בשנת 2014 הראל הוציא קליפ שנקרא "שיבואו עלינו" יחד עם נתן גושן שיצר את השיר והלחין.
סקעת שימש כשופט בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" – מהעונה השנייה ועד העונה השישית של התחרות, ששודרו בשנים 2014–2019.
ב-2016 פרסם, בין היתר, דואט מיוחד עם נסרין קדרי בשיר "מילים שקטות", שנכלל באלבומה השני, "בנאדיק". באותה שנה גם ביצע את שיר הנושא של הסרט "גאליס קונקט", "את לי הכל". מלבד זה, ב-2016 החל סקעת להופיע במחזמר "עלובי החיים" בהפקת "הבימה" (בתפקיד מריוס פונמרסי), לצד אמיר דדון ושחקנים כמו רוני דלומי, אבי קושניר, מיקי קם וחנה לסלאו.
האלבום הרביעי ואחריו.
ב-2017 יצא לאור אלבומו הרביעי, שנקרא "אהבה מסובבת הכל", כשם השיר האחרון שהוציא לקראת סדרת מופעים בשם "מופע עשור". כמו כן פרסם ארבעה שירים באנגלית. באותה שנה, גם הופיע בתפקיד "פיליאס פוג" במחזמר המבוסס על הסיפור "מסביב לעולם בשמונים יום". באותה שנה, הוציא עוד שני סינגלים: "אהבה זו אהבה" ו"בין השמיכות" שזכו להצלחה רבה.
הראל נבחר להיות מופע החימום של להקת "טייק ד'את", כשהופיעו בישראל.
בשנים 2004–2010 זכה הראל בתואר זמר השנה בטקס נבחרי ערוץ הילדים.
לאחר 5 עונות כשופט בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון החליט סקעת לעזוב ולעבור לתוכנית בית ספר למוסיקה. אף חזר להיות שופט אורח חד פעמי בעונה 7.
ב-2020 הוציא את אלבום ההופעה "ההופעה - היכל התרבות תל אביב", הכולל הקלטות של שירים שביצע בהופעתו בהיכל התרבות. האלבום כולל גרסאות כיסוי לשירים "עטוף ברחמים" ו"אני חיה לי מיום ליום" של ריטה בשיתופה, וגרסת כיסוי לשיר "הללויה" בשיתוף להקת שלוה.
ב-25 ביוני 2020 זכה בפרס במסגרת טקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE", בו גם הופיע עם השיר "כולם אותו דבר".
בשנת 2020 סקעת הצטרף כמורה לעונה הרביעית של בית ספר למוסיקה. באותה שנה חזר להפקת הפסטיגל במסגרת מופע לציון 40 שנה לקיומו של הפסטיגל, סקעת חידש במופע את להיטו "לעוף" וביצע את השיר "לנצח נשאר" של הזמר והשחקן אמיר פיי גוטמן להנצחת משתתפי הפסטיגל לשעבר שהלכו לעולם, ביניהם עפרה חזה, ספי ריבלין, עוזי חיטמן, יגאל בשן, מאיר בנאי, ענת אלימלך ופיי גוטמן עצמו. בשנה זו הוציא את הסינגל "כל היום" בשיתוף עם אניה בוקשטיין, וב-2021 הוציא את הסינגל "חזק על הרצפה".
חיים אישיים.
סקעת מתגורר בתל אביב. נשוי לסגן שר החוץ מטעם יש עתיד, עידן רול. השניים הורים לבן ולבת, שנולדו בהליכי פונדקאות בארצות הברית.
סקעת יצא מהארון בסרט תעודה בשם "הראל סקעת שובר שתיקה" (בהפקה של טלי אשכולי), ששודר בערוץ 2 ב-25 באוקטובר 2010, ואמר, כפי שהוזכר גם בפרסומים מקדימים: "כשיהיה לי בן זוג, לא אסתיר אותו בבית". בסרט אישר סקעת כי מורת הרוח שהופגנה בעקבות הופעתו בעצרת שציינה שנה לפיגוע בברנוער הקהילה הגאה בתל אביב, בלי לחשוף את נטיותיו המיניות, מילאה תפקיד בהחלטתו לצאת מהארון, אך הוא ביקש לבחור לו את המועד המתאים. בעקבות הסרט הוטחה בסקעת ביקורת על התחמקותו מחשיפה ישירה, לצד ביטויי תמיכה מצד מעריצים.
סקעת פעיל בארגוני צדקה המעניקים תמיכה לילדים עם מוגבלויות. אמו של הראל פעילה בעמותת תהל"ה התומכת בהורים ובני משפחות הקהילה הלהט"בית.
בשנת 2017 קרא סקעת לנוער מהקהילה הגאה לא להתגייס לצה"ל ולא לשלם מיסים בעקבות סירוב משרד הרווחה לאפשר אימוץ ילדים לזוגות חד-מיניים. בהמשך, הסביר את עצמו ואמר שלא הייתה בו שום כוונה להמריד כנגד המדינה. אלא שכאשר כתב את הפוסט הוא היה בלהט הרגע וכעס מאוד. סקעת גם התנצל על כך באופן פומבי.
לסותו
האימפריה הרומית הקדושה
האימפריה הרומית הקדושה (בלטינית: Sacrum Romanum Imperium, בגרמנית: Heiliges Römisches Reich, באיטלקית: Sacro Romano Impero), או בשמה המאוחר - הרייך הראשון (וגם HRE לעיתים באנגלית), הייתה ישות מדינית שהתקיימה במרכז אירופה ובמערבה לאורך ימי הביניים והעת החדשה. האימפריה צמחה בחלקה המזרחי של האימפריה הפרנקית, לאחר שזאת חולקה בהסכם ורדן (843), והתקיימה קרוב לאלף שנים, עד לפירוקה בשנת 1806 בעקבות תבוסת האימפריה בקרב אוסטרליץ.
על אף שמרכז האימפריה היה בגרמניה ובאוסטריה לאורך רוב שנות קיומה, האימפריה לא הייתה גרמנית בלבד, והיא שלטה על עמים רבים.
שמה של האימפריה.
שמה של האימפריה המורכב משלוש המילים "אימפריה", "רומית" ו"קדושה" נמצא בשימוש מתקופת שלטונו של פרידריך ברברוסה:
בשנת 1034 כונו השטחים שבבעלותו של הקיסר קונראד השני בשם האימפריה הרומית, ב-1157 היה שמם האימפריה הקדושה. תחילת השימוש במונח האימפריה הרומית הקדושה מתוארכת לשנת 1254, ואילו השימוש בביטוי האימפריה הרומית הקדושה של האומה הגרמנית (בלטינית: Sacrum Imperium Romanum Nationis Germanicae) (בגרמנית: Heiliges Römisches Reich Deutscher Nation) הופיע לראשונה בשנת 1512, לאחר שעבר וריאציות אחדות בסוף המאה ה-15.