המאובנים שלו התגלו באתר המאובנים בצ'נגג'יאנג במחוז יונאן בדרום-מערב סין, בקרבת העיר קונמינג והוא הוגדר ב-1999.
יצור קטן זה הגיע לאורך 28 מילימטרים ולגובה שישה מילימטרים והיה ככל הנראה בעל גולגולת ומבנה סחוסי של שלד רך. על גבו היה סנפיר גבי רך באורך 1.5 מ"מ שאולי שימש להיגוי. הייתה לו מערכת עיכול דומה לאלה של דגים אך לא היה לא פה רגיל, כך שהוא היה קרובם של חסרי הלסתות ששואבים את מזונם לסדק בגולגולת שאינו נחשב לפה אך מכיל לוע ואינו יכול להיסגר.
ככל הנראה היה המילוקונמינגיה החולייתן הראשון בעולם לצידו של ההייקויכטיס מאותה תקופה, אשר גם התגלה ביונאן.
יחסי סינגפור-קנדה
One Night in Eden
One Night in Eden (בעברית: לַיְלָה אֶחָד בְּעֵדֶן) הוא אלבום הווידאו השלישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. אלבום הווידאו יצא לאור ב-5 באוקטובר 1999, על ידי חברת התקליטים אנג'ל רקורדס. אלבום הווידאו הופק על ידי שרה ברייטמן ופרנק פטרסון והופץ כשנה לאחר צאת אלבום האולפן השישי שלה, "Eden".
בארצות הברית קיבל "One Night in Eden" את תואר אלבום הזהב, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה.
גבולות אושוויץ (ספר)
גבולות אושוויץ (בצרפתית: Les Frontières d'Auschwitz) הוא ספר מאת שמואל טריגנו העוסק ביחסי אירופה וישראל על רקע זיכרון השואה.
הספר יצא לאור בצרפתית בשנת 2005 ותורגם לעברית בשנת 2016 על ידי אבנר להב בהוצאת רסלינג.
הספר.
הספר נכתב על רקע היחס האירופי המורכב לשואה במאה ה-21, הכולל מחד יחס של גינוי לפשעי השואה ואף תחושת אשם מחד ומאידך עוינות כלפי מדינת ישראל שבצורתה הקיצונית באה לידי ביטוי בהשוואת מדינת ישראל לנאצים. בספר נבחן לעומק היחס האירופי לשואה, היחס למדינת ישראל ומועלות מסקנות הקושרות את יחסי אירופה וישראל ואת יחס אירופה לסכסוך הישראלי פלסטיני, על רקע הקונפליקט האירופי בזיכרון השואה.
הספר מורכב מ-13 חלקים ונספח:
דביר שוורץ כתב בביקורת על הספר: .
אנליארקטוס
אנליארקטוס (שם מדעי: Enaliarctos) הוא סוג של טורף נכחד דמוי כלב שהיה הראשון שבטורפים הימיים. הוא חי בין סוף האוליגוקן עד לתחילת המיוקן, לפני 22–24 מיליון שנה. זהו הסוג היחיד השייך למשפחת האנליארקטיים ("Enaliarctidae"). מאובניו נתגלו לחופי קליפורניה ואורגון וכללו חמישה מינים שונים.
במראהו דמה האנליארקטוס לפואיג'ילה ממשפחת הסמנטוריים, אשר חי באותה תקופה ונחשב גם הוא לטורף ימי קדום. האנליארקטוס הגיע לאורך 1.5 מטרים ובמראהו הזכיר יותר לוטרה מאשר אריה ים או ניבתן מודרני. היו לו ארבע רגליים דמויות סנפירים אך בעלי אצבעות (בדומה לתחשאים), וזנב מנוון. לעומת אריות הים שהם בעלי ניבים חרוטיים שמשמשים לציד דגים וסרטנים, היה האנליארקטוס מצויד בניבים ששימשו, ככל הנראה, לטריפת בעלי חיים יבשתיים. דבר זה מרמז גם שהיה עליו לחזור לחוף כדי להשיג מזון.
טורף ימי זה חי באופן אמפיבי בין הים והיבשה אך רוב זמנו חי במים. בניגוד לאריות הים השתמש האנליארקטוס ברגליו האחוריות כדי להאיץ בעוד אריות הים של ימינו משתמשים ברגליהם הקדמיות לשם כך. היו לו מספר מאפיינים שקיימים באריות ים, כמו שפם מעוצב לחישה, עיניים גדולות ואוזן פנימית המותאמת לשמיעה תת-מימית. נראה שדמה באורח חייו לזה של לוטרת הים.
מאובנים רבים של יצור זה נמצאו לחופי אורגון, לחופי האוקיינוס השקט, שם ניזון לצד מיני לווייתנאים קדומים ועופות ימיים.
אנליארקטיים
פרנץ אלכסנדר
פֶרֶנץ אלכסנדר (בהונגרית: Alexander Ferenc; בודפשט, 22 בינואר 1891 – פאלם ספרינגס, קליפורניה, 8 במרץ 1964) היה רופא, פסיכיאטר, הונגרי-יהודי ואמריקאי, פרופסור באוניברסיטה, פסיכואנליטיקאי, חלוץ הרפואה הפסיכוסומטית, מייסד "האסכולה של שיקגו". אביו, בֶּרְנַאט אלכסנדר (1927-1850), היה סופר הונגרי ממוצא יהודי ופרופסור לפילוסופיה ואסתטיקה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ביוגרפיה.
פרנץ אלכסנדר הוא בנם של ברנאט אלכסנדר ורגינה ברסלר. הוא למד לימודי רפואה באוניברסיטת גטינגן שבגרמניה ואחרי שחזר לבודפשט עסק בהיבטים הביוכימיים של מחלות הנפש ואחר כך במקרים שלא התאימו לגישה האורגנית הקלאסית. משנת 1919 עבד ולמד במכון הפסיכואנליטי בברלין. המנטור שלו היה קרל אברהם. ב-26 בפברואר 1921 נשא לאישה בשרלוטנבורג את אנה וניאר, סופרת ילידת טריאסטה. לאחר מכן עזב לארצות הברית, וב-1932 מונה למנהל של המכון הפסיכואנליטי בשיקגו. בין השנים 1956 ו-1964 היה מנהל המכון למחקר בתחום הפסיכיאטריה והפסיכואנליטי של בית החולים מאונט סיני (לוס אנג'לס). בין 1957 ו-1964 היה מרצה מן המניין באוניברסיטת דרום קליפורניה כפרופסור לפסיכיאטריה קלינית. הוא מילא תפקיד חשוב בהפצת הפסיכואנליזה בארצות הברית. הוא התמקד יותר בפסיכואנליזה קלאסית מאשר בהתערבות טיפולית. העבודות הידועות ביותר שלו נוגעות לתפקידן של הפרעות פסיכיאטריות בהתפתחות מחלות גופניות ופיתוח הבטים פסיכוסומטיים. הוא ניסה לחקור את הדינמיקה הפסיכולוגית של מחלות גופניות רבות.
עבודותיו העיקריות.
בשפת המקור:
איוולגה (רכבת)
איוולגה (המכונה "EG2Tv"), שמשמעותו זהבן מחלל, היא רכבת נוסעים חשמלית שתוכננה על ידי מפעל הקרונות של טבר (TVZ) שבבעלות Transmashholding לשירות ברכבות הנוסעים ברוסיה. הרכבת מיוצרת מאז 2014 ונכנסה לשירות רכבת מוסקבה בשנת 2017.
שתי הרכבות הראשונות היו בשימוש במסלול האקספרס ממוסקבה - לנובופרדלקינו בשנים 2017–2018 לפני הארכת קו המטרו במוסקבה וקו סולנצבסקאיה. מאז 2018 הרכבות משמשות את סניף אוסובו של קו בלארוס לקראת ההשקה של קו D1 בטבעת המרכזית במוסקבה.
נכון לאוקטובר 2019 נוצרו 46 יחידות שמסוגלות לאכלס 1,638 נוסעים ברכבת בעלת 5 קרונות.
סמנטוריים
סמנטוריים (שם מדעי: Semantoridae) היא משפחת טורפים ימיים קדומה שהתקיימה בעידן הקנוזואיקון בין סוף האוליגוקן לתחילת המיוקן לפני 24-7.25 מיליון שנה. לצד האנליארקטיים המשפחה נחשבת לראשונת הטורפים הימיים שממנה התפתחו אריות הים, כלבי הים והניבתן החיים כיום. קבוצה עתיקה זו ידועה ממספר מאובנים שהתגלו באזורים שונים כמו צרפת, קנדה וקזחסטן.
במראם הזכירו יצורים אלה את הלוטרות ובעבר גם נחשבו לשייכים למשפחת הסמוריים. מראם היה מוארך ודק עם צוואר וזנב ארוכים, ראש בעל לסתות קצרות עם ניבים גדולים והיו להם גפיים מותאמות לתנועה יבשתית וללא סנפירים. הם נעו במהירות בעזרת זנבם הארוך בדומה ללוטרות.
ממבנה גופם נראה שלא התאימו לחיים בימים והאוקיינוסים אלא רק במים מתוקים, שם דגו דגים ויצורי מים דומים. עם זאת מבנה גופם מראה על התאמה לחיים אמפיביים.
דסמנטופוקיים
דסמנטופוקיים (שם מדעי: Desmatophocidae) היא משפחה נכחדת של טורפים דמויי כלב מהקבוצה טורפים ימיים. משפחה זו כללה שלושה סוגים אשר חיו בתקופת המיוקן. המאובנים שלהם נמצאו לחופי יפן והחוף הפסיפי של אמריקה הצפונית, כך שהם חיו בעיקר במימי צפון האוקיינוס השקט.
הדסמנטופוקיים דמו במראם לכלבי הים המודרניים והתאימו לחיים במים באותה מידה. היו אלה יצורים גדולים כמו האלודסמוס ("Allodesmus") שהגיע לאורך 2.5 מטר ולמשקל 360 קילוגרם והיה טורף מרשים בעל ניבים גדולים שנועדו לרסק טרף במלתעותיו. סוגים אחרים לעומתו היו בעלי מבנה שיניים המותאם יותר לציד דגים מתמחה והם אולי היו יכולים לאכול מתחת למים. לטורפים אלה הייתה אוזן פנימית ששימשה לשמיעה תת-מימית ושפמים ארוכים. עם זאת היו להם כפות רגליים רחבות מעט והיה להם זנב קצר בקצה גופם, זנב שהתנוון אצל כלבי הים החיים כיום.
הם חיו במימי המיוקן לצידם של לווייתנאים גדולים לחופיה המערביים של אמריקה הצפונית כמו בקליפורניה ואורגון.
סטריז' (רכבת)
הסטריז' (ברוסית Стриж; ' סיס החומות') היא רכבת מהירה מתוצרת רוסית, המשמשת את קווי הרכבות הבינעירוניים במדינה. נוצרה על ידי חברת Talgo הספרדית.
מידע כללי.
הרכבות פועלות בקווים בין מוסקבה לניז'ני נובגורוד מאז 1 ביוני 2015 ובין מוסקבה לברלין מאז 17 בדצמבר 2016. בקו מוסקבה - ניז'ני נובגורוד הם עוצרים בתחנה אחת עד שלוש ומחברים בין שתי הערים תוך 3 שעות ו-35 דקות (כשהן עוצרות רק בעיר ולדימיר). הקרונות נמשכות על ידי קטר מדגם EP20.
בשנת 2016 חברת הרכבות הרוסית קישרה גם את מוסקבה וברלין באמצעות הסטריז'. זמן הנסיעה בין שתי הערים הוא קצת יותר מ-20 שעות.
לקראת מונדיאל 2018 רכשה חברת הרכבות הרוסית רכבות מדגם Talgo רחבות גוף לשירותים אחרים. הקרונות נמשכו על ידי קטרי EP1 במזרח למרינסק ואילו על ידי קטרי EP20 מערבית למרינסק.
בקזחסטן פעלו מאז 2013 רכבות Talgo רחבות גוף, שנבנו על ידי Tulpar-Talgo הספרדית. בשנת 2016 רכבות Talgo רחבות גוף ביצעו נסיעות מבחן בהודו.
קווים.
רכבת סטריז' פועלת כיום בשני קווים:
יחסי מולדובה–סלובניה
יחסי מולדובה–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין רפובליקת סלובניה.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לרפובליקת סלובניה כוננו ב-27 באוקטובר 1993.
באפריל 2003 ביקר נשיא מולדובה פטרו לוצ'ינסקי בסלובניה. בשנת 2004 נפגשו נשיא סלובניה יאנז דרנובשק ונשיא מולדובה ולדימיר וורונין ודרנובשק קרא לכינון ברית ביטחונית עם מולדובה.
סלובניה תומכת בכניסת מולדובה ל אך זו מצידה אינה מעוניינת.
יחסי אנטיגואה וברבודה–מולדובה
יחסי אנטיגואה וברבודה–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנטיגואה וברבודה לבין רפובליקת מולדובה.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנטיגואה וברבודה לבין רפובליקת מולדובה כוננו ב-18 בנובמבר 2011.