אחרי 1965 וכן בתקופה הפוסט-קומוניסטית ספריו בוקרו קשות, על עיוות האמת ההיסטורית, כדי להתאימה לקו המפלגה. על רולר וספריו נמתחה ביקורת קשה גם בדו"ח הסופי של ההיסטוריונים שחקרו את נושא השואה ברומניה. לדברי ההיסטוריונים, ספריו הציגו את הקורבנות המרכזיים של השואה בתור רומנים וקומוניסטים, ולא כיהודים. כתוצאה מכך האשימו אותו החוקרים בהכחשת השואה. מצד שני זה ייצג את "הקו האידאולוגי" הרשמי של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית ושל בני חסותה ברומניה.
רולר היה נשוי ואב לבת. בתו, סוניה, נהרגה בשנת 1957 עקב חבלה בראשה בנפילה לתוך בריכה בפרק אוטופן בבוקרשט, קרוב לבית ההבראה שבו טופל אביה. האסון השפיע לרעה על בריאותו של רולר.
ללא עקבות
אברהם רקנטי
וינט סרף
וינטון גריי "וינט" סרף (באנגלית: Vinton Gray "Vint" Cerf; נולד ב-23 ביוני 1943) הוא מדען מחשב אמריקאי הנחשב לאחד מ"אבות האינטרנט". יחד עם בוב קאהן. זכה, בין היתר, בפרס טיורינג, במדליית החירות הנשיאותית ובמדליה הלאומית לטכנולוגיה.
ביוגרפיה.
וינט סרף נולד בניו-הייבן, קונטיקט, למיוריאל, עקרת בית ולווינטון ת'ורסטון סרף, מנהל בתחום החלל והתעופה.
מקום עבודתו הראשון של סרף, לאחר שסיים תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת סטנפורד, היה חברת IBM, שם עבד קרוב לשנתיים כמהנדס מערכות וכמתכנת בשפת QUIKTRAN. הוא עזב את IBM כדי להמשיך את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), בה רכש את התואר השני שלו בשנת 1970 ואת התואר השלישי בשנת 1972, על עבודה שכותרתה "Multiprocessors, Semaphores, and a Graph Model of Computation" שנעשתה בהנחיית ג'רלד אסתרין. במהלך לימודיו, הוא עבד בקבוצתו של פרופ' ליאונרד קלינרוק, שהעבירה חבילות מידע לראשונה בין שני מחשבים בפרויקט "ARPANet". במסגרת פרויקט זה (1969), התקינה הסוכנות למחקר מתקדם של משרד ההגנה האמריקאי את הרשת הראשונה אשר קישרה בין המחשבים של ארבע אוניברסיטאות במערב ארצות הברית. המטרה הייתה שהמדענים בכל אחת מהן יוכלו להיכנס ולעבוד במחשבי האחרות על המחקר ההגנתי שעסקו בו במשותף (אז עדיין לא היו מחשבים אישיים וכל שעת מחשב הייתה יקרה ביותר וחושבה בחסכנות). הטכניקה שפתרה בעיה זו ידועה בשם packed switching והיא כוללת פניות לבקשת מידע המחולקות לחפיסות או חלקים קטנים (packets), שאותם ניתן לעבד במהירות מבלי לחסום את התקשורת בפני צדדים אחרים — עקרון זה עדיין משמש להרצת האינטרנט כיום. מערכת זו הגיעה למהירות תקשורת של 50 קילוביט לשנייה).
בתקופה זו, הוא פגש את רוברט אליוט קאהן, שעבד על ארכיטקטורת החומרה של ARPANet. לאחר קבלת תואר דוקטור, סרף מונה למרצה באוניברסיטת סטנפורד בין השנים 1972–1976. במהלך שנים אלו הוא עבד יחד עם קאהן על פרוטוקול TCP/IP. השניים יצרו מערכת שכיסתה את הפערים בין פרוטוקולי רשתות על ידי שימוש בתקן חדש. בפרסום הטיוטה של מפרט הכללים בדצמבר 1974, הוא נקרא תוכנית השליטה בתעבורת האינטרנט (Internet Transmission Control Program).
את התזה לתואר השלישי סרף עשה על "Snuper Computer" - מחשב שתוכנן כדי לבדוק סגירת תוכניות במחשב מרוחק. פרויקט זה גרם לו להתעניין בתחום רשתות מחשבים.
לאחר קבלת תואר דוקטור, סרף מונה למרצה באוניברסיטת סטנפורד בין השנים 1972–1976. במהלך שנים אלו הוא עבד יחד עם קאהן על פרוטוקול TCP/IP. זהו פרוטוקול של תקנים סטנדרטיים השולטים בשידור הנתונים בין הצמתים והתחנות ברשת. תקנים אלה תקפים עד היום ומהווים שפה אוניברסלית המאפשרת לכל מחשב, מכל סוג, להתקשר לכל מחשב אחר. כתוצאה מכך התחברו ל-ARPANET רשתות נוספות והחלה להיווצר התשתית למה שנקרא היום "אינטרנט".
בשנת 1976 עבר לעבוד בסוכנות למיזמי מחקר מתקדמים (DARPA) של מחלקת ההגנה, ועבד שם עד לשנת 1982.
כסמנכ"ל של חברת MCI בין השנים 1982–1986, הוביל סרף את הפיתוח של דואר MCI, שירות הדואר האלקטרוני המסחרי הראשון שניתן באינטרנט. סרף חזר לחברת MCI בשנת 1994 ושימש כסמנכ"ל בכיר לאסטרטגיה טכנולוגית. בתפקיד זה, הוא הנחה פיתוח של אסטרטגיה שיתופית מנקודת מבט טכנית. לפני כן, שימש כסמנכ"ל בכיר בחברת MCI לארכיטקטורה וטכנולוגיה, והוביל צוות של ארכיטקטים ומהנדסים לתכנן רשתות תקשורת מתקדמות, הכוללות פתרונות מבוססי אינטרנט לצורך העברה של מידע משולב, טקסט, סאונד ושירותי וידאו לעסקים ולצרכנים פרטיים.
סרף הצטרף למועצת המנהלים של ICANN (הגוף המפקח על הרשת) בשנת 1999, ונותר בתפקיד עד לשנת 2007; הוא היה יו"ר מועצת המנהלים.
היה חבר במועצה המייעצת של נשיא בולגריה לשעבר, גאורגי פרבאנוב, קבוצה שהוקמה ב-8 במרץ 2002. הוא גם חבר בגוף המייעץ של קבוצת Eurasia.
סרף עובד גם במיזם האינטרנט הבין-כוכבי, ביחד עם מרכז המחקר של נאס"א, JPL, שמטרתו קביעת תקן לתקשורת מכוכב לכוכב, באמצעות אמצעי תקשורת המתבססים על רדיו/לייזר.
סרף עובד בחברת גוגל כסגן נשיא ו"מטיף טכנולוגי" מספטמבר 2005. במסגרת תפקידו הוא אחראי על זיהוי טכנולוגיות חדשות המאפשרות לתמוך בהתפתחות מוצרים ושירותים מתקדמים מבוססי אינטרנט מבית גוגל.
בפברואר 2006 השתתף בשימוע שנערך בפני ועדת הסנאט האמריקאית למסחר, מדע ותחבורה בנושא "נייטרליות הרשת". סרף האשים חברות כגון "COMCAST" ו"VERIZON" על כוונה לא תחרותיות ופרקטית בכל הנוגע לתלכיד של טכנולוגיה לתקשורת אלקטרונית למרחקים. סרף טוען שכמעט מחצית מהצרכנים ללא בחירה משמעותית של ספקי פס רחב.
בשנת 2008 הוביל שינוי שבא לקדם את קיומם של אתרים שאינם מכילים תווים לפי קוד ASCII (כגון אותיות בעברית), בכפיפות לכוח המשימה ההנדסי של האינטרנט (IETF).
ב-1 ביולי 2012 החל לכהן כנשיא ה-ACM, בקדנציה של שנתיים.
סרף נשוי לסיגריד, מאז 1966, ולזוג שני בנים: דוד ובנט.
פרסים והוקרה.
סרף זכה למספר תוארי כבוד, ביניהם תוארי דוקטור מהמכון הטכנולוגי של ציריך, קולג' הקפיטול, אוניברסיטת פיזה, אוניברסיטת גטיסבורג, פוליטכניק ברוקלין ועוד.
פרסים נוספים בהם זכה:
תיאו וולקוט
פארק מושתהיד
דיאגרמת הרצספרונג-ראסל
חיל האוויר ההלני
הצבא ההלני
מסילת הברזל קארס-אחלכלכי-טביליסי-באקו
מסילת הברזל קארס-אחלכלכי-טביליסי-באקו או מסילת הברזל קארס-טביליסי-באקו (טורקית Bakü-Tiflis-Kars או BTK) הוא פרויקט קו רכבת אזורי מתוכנן המחבר בין טורקיה, גאורגיה ואזרבייג'ן. ההערכה הייתה שהפרויקט יסתיים בשנת 2010 אולם נדחה לשנת 2013. בפברואר 2014 הודיע שר התחבורה של אזרבייג'ן, זייה ממדוב, כי הפרויקט לא יושלם לפני המחצית השנייה של 2015. בספטמבר 2015 נדחתה שוב הפתיחה לתאריך לא ידוע ב-2016, ובעקבות פגישה חמישית בפברואר 2016, הכריזו משרדי החוץ של שלוש המדינות כי קו הרכבת יושלם בשנת 2017. קו הרכבת נפתח ב-30 באוקטובר 2017.
המסילה.
בסך הכל מתוכננות לבניה 98 ק"מ של מסילה חדשה שתעבור מקארס לאחלכלכי מתוכם 68 ק"מ יעברו בשטח טורקיה ו-30 ק"מ יעברו בשטח גאורגיה. בנוסף יחודשו הקווים הקיימים בין אחלכלכי לטביליסי ובין טביליסי לבאקו, השייכים לרכבת גאורגיה, ויעברו מודרניזציה.
קו מסילת הברזל החדש מיועד לספק מסלול נסיעה אלטרנטיבי לקו הקיים, קו מסילת הברזל קארס-גויומרי-אחלכלכי, שיצא מכלל שימוש כבר בשנת 1993, כאשר טורקיה סגרה את גבולה עם ארמניה כתמיכה לאזרבייג'ן בסכסוך שלהם על נגורנו קרבאך שהביא למלחמת נגורנו קרבאך בין הארמנים והאזרים דוברי הטורקית. בינואר 2005, נחתם הסכם רב צדדי בין טורקיה, גאורגיה ואזרבייג'ן המסדיר את אופן ולוח הזמנים של המסילה. אולם האיחוד האירופי וארצות הברית הצהירו כי לא יתמכו ולא יסייעו בקידום תהליך בניית המסילה.
על פי ההסכם תממן אזרבייג'ן את תוואי המסילה שעובר בגאורגיה בהלוואה של 220 מיליון דולר למשך 25 שנה בריבית שנתית של 1% בלבד. הסכם ההלוואה המטפל בעניין כבר נחתם בין אזרבייג'ן לחברה הממשלתית הגאורגית "מראבא-קארסי ראילרואד אל.אל.סי". בספטמבר 2007, העבירה קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן את 50 מיליון דולר הראשונים של ההלוואה.
ב-21 בנובמבר 2007, פתחו באופן רשמי נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי ונשיא טורקיה עבדוללה גול את העבודות על מסילת הברזל בטקס הנחת אבן הפינה בכפר מראבא שבדרום גאורגיה, ופסי הרכבת הראשונים הונחו במרץ-אפריל 2008.
שמואל חיימוביץ' (ספורטאי)
שמואל מרדכי חיימוביץ' (1953 - 30 באוגוסט 2017) היה אלוף פאראלימפי, אדריכל ומתכנן ערים ישראלי, וממונה נגישות ארצי בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
ביוגרפיה.
חיימוביץ' נולד בכפר טורץ שבמחוז סאטו מארה שבצפון טרנסילבניה ברומניה, ובשנת 1963 עלה לישראל עם משפחתו. בגיל 6 החל להתנייד בכסא גלגלים בעקבות תאונת דרכים. בשנת 1965 הוא החל לעסוק בספורט נכים במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן. לאורך השנים אומן על ידי אברהם ברונר, ומשנת 1970 החל להתאמן בלחיצת משקולות בשכיבה.
אחרי סיום לימודי אדריכלות ותכנון ערים בפקולטה לאדריכלות ובינוי ערים בטכניון, החל חיימוביץ' לעסוק במקצוע. בשנים 1979 – 1983 עבד כשכיר ולאחר מכן כבעל משרד עצמאי ברמת השרון, במסגרתו הוא עסק בתכנון וייעוץ אדריכלי בהתמחות בנושא נגישות לאנשים בעלי מוגבלויות בסביבה הבנויה. פעילותו בתחום הנגישות התקיימה בייעוץ, בין היתר כיועץ נגישות לעיריית תל אביב, בחקיקה, בהוראה ובתקינה. בשנת 1994 מונה לחבר ועדת המומחים של מכון התקנים הישראלי לתקן נגישות 11706, בראשה עמד משנת 2001 ועד לפטירתו. כמו כן היה חיימוביץ' נציג מכון התקנים בקבוצת העבודה להכנת תקן הנגישות של ארגון התקינה הבינלאומי.