Eia Mater, fons amoris, me sentire vim doloris fac ut tecum lugeam
Fac ut ardeat cor meum in amando Christum Deum ut sibi complaceam
Sancta Mater, istud agas crucifixi fige plagas cordi meo valide
Tui nati vulnerati tam dignati pro me pati poenas mecum divide
Fac me vere tecum flere crucifixo condolere donec ego vixero
Iuxta crucem tecum stare te libenter sociare in planctu desidero
Virgo virginum praeclara mihi iam non sis amara fac me tecum plangere
Fac ut portem Christi mortem passionis eius sortem et plagas recolere
Fac me plagis vulnerari cruce hac inebriari ob amorem filii
Inflammatus et accensus, per te, Virgo, sim defensus in die iudicii
Fac me cruce custodiri morte Christi praemuniri confoveri gratia
Quando corpus morietur fac ut animae donetur paradisi gloria. Amen
תרגום השיר לעברית.
עדו אברביה פרסם תרגום של השיר לעברית, שנפתח בשורות:
אם מוכת יגון עומדת, מול הצלב בוכה, רועדת, שם תלוי ישוע בנה.
את לבה המתיפח להב הכאב פולח, מה נורא הוא יגונה.
מה נוגה היא, מה סובלת הקדושה, האם לילד האחד ואין אחר,
הכואבת, הדואבת, הרועדת למראהו של הבן המתיסר.
מי האיש עיניו יבשו כי יראה אמו של ישו נמקה ביגונה?
מי ימנע קולו מבכי, עת יזכר את הצדקת החוזה בצער בנה?
על חטאי עמו כפר הוא, ראו איככה מתיסר הוא, בשוטים ילקו אותו.
ראו הבן החף מפשע, הגווע, חסר-ישע, המוציא את נשמתו.
אם האהבה, הרשיני כאבך לשאת, למדיני כאן אתך להתאבל.
נא עזרי לי, שאצליח לאהב את המשיח, ואזכה בחסד אל.
אם קדושה במרום רקיע, את פצעיו של המושיע לו חרת בתוך לבי,
לו אוכל לחלק בסבל שבעבורי סבל הוא, שכפר על עווני.
לו נתן לי באמת לבכות את בנך המת, כל עוד בחיים אני.
מול הצלב כאן לעמד ויחדיו אתך לספד, זה יהיה כל רצוני.
בתולה קדושה, אם חסד, אנא אל תהיי כועסת, כי אבכה עמך יחדיו.
כך אשא זכרו של ישו, את מותו, את יסוריו, בלבי אחקק פצעיו.
בכל מכאוביו פצעיני, בשכרון הצלב מלאיני, באהבתי אליו.
כי תבער בי אש-אלה, את מחסה לי מגבה בהגיע יום הדין.
לו הצלב רק ישמרני, מות ישוע יזכני בחסדו ממרומים.
ובכלות גופי למות, נשמתי תזכה לשבת בגן עדן לעולמים.
קדוש
דאלאס מבריקס
Stabat Mater
ביוריתמוס
ביוריתמוס (קצב חיים: biorhythm; ביו (bio)= חיים. ריתמוס (rhythm)= קצב) היא תאוריה פסבדו מדעית המחפשת דפוסים של שינויים בפיזיולוגיה, רגשות ואינטלקט, תוך התייחסות לשלושה מחזורים ב"קצב הגוף":
לכל מחזור ישנם שני שלבים: החלק הראשון הוא השלב החיובי. החלק השני הוא שלילי (בגרף אפשרי, בהתאם למיקום העקומה לעומת קו האפס). מסלול כל מחזור מתחיל בנקודת אפס ונמשך מעליו עד שמגיע לנקודת מקסימום המכונה "נקודה מיני קריטית חיובית".
העקומה במסלולה חוצה את קו האפס ונמשכת מתחתיו עד שמגיעה לנקודת מינימום המכונה "נקודה מיני קריטית שלילית".
הנקודה בה חוצה העקומה את קו האפס היא "נקודה קריטית" זו הנקודה בה המחזור עובר משלב לשלב.
לנקודת מפנה זו מתלווה תחושה של אי יציבות זמנית.
הביוריתמוס אינו סיבה ותוצאה כשלעצמו אלא שינויים מתמשכים הקובעים את רמת היכולת משלוש הבחינות.
מבחינה חזותית, ישנו צופן מקובל עבור כל מחזור: הפיזיולוגי מצוין באדום, הרגשי בכחול והאינטלקטואלי בירוק.
Metallica
צפעונים
צִּפְעוֹנִים (שם מדעי: "Viperinae"), תת-משפחה של נחשים ארסיים ממשפחת הצפעיים החיים באירופה, אסיה ואפריקה (חוץ מהאי מדגסקר).
תת-משפחה זו כוללת את רוב הנחשים הארסיים החיים בארץ.
השמות צִפְעוֹנִי וְהַצְּפִעוֹת מוזכרים במקרא בפסוקים שונים, ובאזכור הבא מוסבר ההבדל בין נחש שאינו ארסי היודע לנשוך לבין נחש ארסי המכיש ומפריש ארסו
ָָָָָָָָָָ* : "אַחֲרִיתוֹ כְּנָחָשׁ יִשָּׁךְ וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ"
סוגים.
בתת-המשפחה יש 12 סוגים:
ישיבת בית אל
ישיבת בית אל היא ישיבה גבוהה ציונית דתית בראשות הרב זלמן ברוך מלמד, הממוקמת ביישוב בית אל שמצפון לירושלים. הישיבה הוקמה על ידי הרב מלמד בשנת ה'תשל"ח, ונכון לשנת ה'תשפ"א (2021) לומדים בה כ-280 תלמידים ו-120 אברכים.
הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי היה מנהל הישיבה משנת ה'תשמ"ו ועד פטירתו בשנת ה'תשפ"א.
דרך הישיבה.
הישיבה מחנכת את תלמידיה לאור תורתו של הרב קוק ובנו הרב צבי יהודה, ובראשם הקשר והחיבור של עם ישראל לארץ ישראל ולתורת ישראל. כמו כן, הישיבה מצהירה על קו חינוכי של גדלות בכל תחומי החיים מתוך תודעת שליחות לעם ישראל. הישיבה מדגישה באופן יחסי את לימוד הבקיאות, לצד לימוד עיון. מדי חודש נערכים מבחנים על עשרים דפי גפ"ת. כמו כן מתקיימים בישיבה לימודי אמונה (מחשבת ישראל). הישיבה ממשיכה את הקו האידאולוגי של ישיבת מרכז הרב וחלק מהרבנים, כולל הרב מלמד, הם בוגרי ישיבה זו.
הישיבה מחנכת לשירות בצה"ל ומרבית הבחורים מתגייסים דרך מסלול הסדר מרכז או ישיבות ההסדר (חיצוני לישיבה) ומיעוטם לשירות מלא.
רבני הישיבה.
בעבר לימדו בישיבה גם הרב איתמר אורבך, הרב משה דימנטמן, הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב שלמה פישר, הרב חיים שטיינר והרב שבתי סבתו. ישנם רבנים נוספים המעבירים שיעורים בישיבה אך אינם מוגדרים כר"מים, דוגמת הרב יהודה מלמד, הרב שמעון קליין, הרב חיים בן שושן והרב ראובן ששון.
Yeshiva.org.il.
אתר האינטרנט של הישיבה היווה פריצת דרך בתחום האינטרנט הדתי, בהיותו האתר העברי הראשון שהציע שיעורי תורה לקריאה, צפייה והאזנה.
למידה מרחוק
למידה מרחוק (נקראת גם "הוראה מרחוק", "לימוד מרחוק", "חינוך מרחוק" או "למידה מבוזרת") היא מערכת הוראה או למידה המקשרת בין מורה ותלמיד אשר אינם נמצאים באותו מקום ולעיתים גם לא באותו אזור זמן, ולכן בחלק גדול מהמקרים פעילות התלמיד אינה מתבצעת בו זמנית עם זו של המורה. ברוב המקרים, הלמידה מרחוק דורשת מהלומד עבודה עצמאית ואחריות רבה יותר מאשר הלמידה הפרונטאלית מול המורה.
למידה מרחוק החלה במאה התשע עשרה בהספקת "השכלה בכתב" לתלמידים ללא נגישות למרכזי למידה מסיבות גאוגרפיות או בשל לקות. מאז שנות השבעים של המאה העשרים התפתחו מערכות אלו למערכות למידה משולבת מחשב. מערכות כאלה נפוצות בארצות מפותחות ומתפתחות בעולם ומשרתות מיליוני תלמידים. טכנולוגיות התקשוב נתנו דחיפה עצומה למערכות למידה מרחוק ולמידה מקוונת והמחקר החינוכי בוחן מודלים שונים של למידה והוראה מרחוק כדי לנצל את הטכנולוגיה בצורה מיטבית.
קיימות מגוון רחב של מערכות למידה מרחוק, החל ממערכות המחקות את מודל הלמידה המסורתי וכלה במערכות המיישמות: "... שינוי מן היסוד [של] פילוסופיות חינוך, אמצעי הוראה, שיטות לימוד, מסגרות לימוד ואת דרכיו של הפרט לרכוש ידע", בין השאר באמצעות קורס פתוח מקוון מרובה משתתפים או תוכנת לומדה.
היסטוריה.
למידה מרחוק היא רבת-שנים. יש המקדימים את הופעתה למאה השמונה עשרה, אך התאריך המקובל יותר הוא סוף המאה התשע עשרה. ההתפתחות הטכנולוגית לוותה את התפתחות הלמידה מרחוק ולכן מקובל לבחון את התפתחות הלמידה המרוחקת על פי הטכנולוגיה ששימשה לגשר על המרחק ולהנגיש את המידע. אמצעים טכנולוגיים חדשים הוסיפו לאמצעים הקודמים ולא ביטלו אותם. ניתן לראות שילוב של כל האמצעים כאשר האינטרנט מוביל את כל התהליך. המושג "למידה מרחוק" החליף את המושג "השכלה בכתב" והוקמו אוניברסיטאות פתוחות בהן ניתן להגיע לתארים מתקדמים בדרך של למידה מרחוק. מערכות למידה מרחוק משולבות במסגרות הלימוד הפורמליות והבלתי פורמליות ומוסיפות "קומה וירטואלית" לבתי הספר.
השיטות הפדגוגיות להוראה ולמידה מרחוק משולבות בהתפתחות הטכנולוגית. אנדרסון מדמה את הקשר בין השניים לריקוד שבו הטכנולוגיה קובעת את הקצב ויוצרת את המוזיקה, בעוד הפדגוגיה מגדירה את המהלכים. לעיתים האמצעים הטכנולוגיים משפיעים על הפדגוגיה עד כדי כך שהם המובילים את התפתחותה שכן הזמינות של הטכנולוגיה קובעת במידה רבה איזה מודלים פדגוגיים יכולים להתפתח ולהפוך למציאותיים ונגישים לשימוש.
מבחינים בשלושה שלבי התפתחות בהתאם לטכנולוגיית העברת המידע הזמינה בכל תקופה.
התפתחות שיטות למידה מרחוק.
דור ראשון.
למידה בהתכתבות באמצעות הדואר שהחלה במאה ה-19, בהתחלה בעיקר במקומות רבי-שטח בהם האוכלוסייה הייתה דלילה, הן באנגליה, הן בארצות הברית (בעיקר מרכז ארצות הברית) ומאוחר יותר - מרכז אוסטרליה, ניו זילנד ועוד, נועדה לתת בין השאר מענה לבעיית האוכלוסייה ממעמדות אחרים, פרט למעמד העליון שהיה המעמד מנחיל ההשכלה עד אותה עת. ההוראה התבססה על לימוד עצמי באמצעות טקסטים. התקשורת בין התלמיד והמורה, שנמצאו במקומות שונים, נעשתה באמצעות שירותי הדואר. נוכחות המורה הייתה רק בחומר הכתוב ונוצרו שיטות כתיבה שניסו לייצר תחושת מעורבות ואכפתיות של המורה.
דור שני.
הדור השני התחיל בשנות ה-30 של המאה ה-20. עם השימוש ברדיו לתקשורת המונים. שיטה זו של למידה מרחוק התפשטה החל מתום מלחמת העולם השנייה באותם מקומות בהם הונהגה הלמידה בהתכתבות ומאותן סיבות ולכן התקיימה בעיקר במקומות שהיו בהם בתי ספר קטנים שלימדו בקבוצות רב-גליות. באותה תקופה התקיים גם לימוד באמצעות קלטות שמע.עם התחלת השימוש בטלוויזיה, ומאוחר יותר בקלטות וידאו (החל משנות ה-60) שימשו גם אלה למטרות לימודיות. תקשורת באמצעות טלוויזיה ומאוחר יותר קלטות וידאו (החל משנות ה-60). גם בארץ הוקמה הטלוויזיה החינוכית על סמך הרעיון להשתמש בשידורי טלוויזיה לצורכי חינוך.