היא ציידת לילית הניזונה בעיקר מנברנים ועוד מכרסמים קטנים. היא מגוונת אותם ביונקים קטנים נוספים (בעיקר חדפים), עופות שונים, נחשים, לטאות, סלמנדרות ויצורי מים וגם מחרקים.
זוהי לילית מונוגמית החיה עם בן זוג לכל החיים. הזכר צד נברנים לנקבה וגוזליה בזמן שהיא מטפלת בהם.
רכס מיסטי
רכס מיסטי (באנגלית: Misty Range) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים, הממוקם מזרחית לדרך המהירה ביגהורן באזור קאנאנאסקיס, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גאוגרפיה.
הרכס מהווה תת-רכס של רכס היי רוק בדרום הרכסים הקונטיננטליים. שטחו של הרכס 136 קמ"ר, אורכו 18 ק"מ (מדרום לצפון) ורוחבו 16 ק"מ (ממזרח למערב). הגבוהה בהרי הרכס הוא הר ריי שגובהו 3,218 מטרים.
הרכס הוא הרכס הגבוה ביותר בהרי הרוקי הקנדיים הדרומים.
פסגות עיקריות.
הפסגות העיקריות ברכס הן:
היסטוריה.
ג'ורג' דוסון נתן לרכס מיסטי (מילולית: "הרכס הערפילי") את שמו, בשנת 1884 (וכן נתן להר סטורם (מילולית: "הר הסופה") ולהר מיסט (מילולית: "הר הערפל") את שמם באותו מועד), לאחר שחווה מזג אוויר סוער במיוחד בעת שסקר את האזור. סיבה נוספת לשם ההרים הם הערפילים המכסים אותם בחודשי החורף (אף שדוסון לא ראה ערפילים אלה).
שמו של הר ארת'וזה ניתן מאוחר יותר.
לילית אורל
לילית אורל (שם מדעי: "Strix uralensis") היא מין של דורס לילה מהסוג לילית המצויה בצפון אירואסיה.
מאפיינים.
אורך הלילית 61-50 ס"מ, מוטת כנפיה 134-110 ס"מ ומשקלה 730-500 גרם בזכרים ו-1,300-720 גרם בנקבות. הלילית לבנה עם עיטורים כהים על החזה וצידי הפנים. היא בעלת נוצות עבות המגוננות ליה מהקור, כנפיים בעלות ציצות העוזרות להם לעוף בשקט ו4 טפרים בכל רגל.
הליליות נפוצות ביערות הטייגה והיערות של צפון אירופה, מרכז אירופה וצפון אסיה מסקנדינביה עד לסחלין, קוריאה ויפן. הלילית ישנה במשך היום ויוצאת בלילות לצוד.
הלילית משתמשת בשמיעתה החדה כדי ללכוד טרף גם בחושך ובקור. היא ניזונה בעיקר מנברנים ומכרסמים נוספים. היא טורפת גם עופות שונים עד לגודל יונת ענק, שכווי אירופי או עורבני שחור כיפה. הטרף נתפס באמצעות הטפרים המעוקלים ואיתו הלילית עפה למסתורה לאכול אותו.
אנדרטת אליושה
אנדרטת אליושה, או בשמה הרשמי: למגיני המרחב הארקטי הסובייטי במלחמה הפטריוטית הגדולה (ברוסית: Защитникам Советского Заполярья в годы Великой Отечественной войны), היא אנדרטה בעיר מורמנסק שבצפון-מערב רוסיה. היא הוקמה בשנת 1974 לכבוד חיילי, מלחי וטייסי ברית המועצות אשר הגנו על העיר וסביבתה מפני התקפות גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
הקמת האנדרטה.
אנדרטה למגיני מורמנסק נועדה לקום בחמש הפינות, הכיכר המרכזית של העיר, אך הוחלט במקום זאת להקימה על גבעה הצופה אל העיר ואל מפרץ קולה, המוליך ממנה אל הים הפתוח. הכספים להקמת האנדרטה נאספו מן הציבור. בניית האנדרטה החלה ב-1969 והסתיימה ב-1974. יוצריה היו האדריכל א.א. פוקרובסקי (Pokrovsky) והפסל א.ד. ברודסקי (Brodsky). האנדרטה נחנכה בטקס חגיגי ב-19 באוקטובר 1974, לצלילי 30 מטחי כבוד של תותחים שירתה הסיירת מורמנסק במפרץ קולה.
האנדרטה.
האנדרטה היא פסל של חייל עוטה מעיל חורף וחובש קסדה, שתת מקלע תלוי על כתפו. פני החייל פונות מערבה אל עבר עמק התהילה, אתר שבו ניטשו קרבות מרים בקיץ 1941 בין מגיני מורמנסק לבין הגרמנים התוקפים. גובה הפסל לרבות בסיסו הוא 35.5 מטר. ככזה הוא הפסל השני בגובהו ברוסיה לאחר אנדרטת אמא מולדת שבעיר וולגוגרד. הפסל חלול, ומשקלו למעלה מ-5,000 טון. בתחתיתו קבועים שני תאים: באחד נטמנה קופסה ובה עפר מעמק התהילה ומאתר קרבות נוסף בנהר ורמן; באחר נטמן מיכל מי ים שנלקחו מאתר טביעתה של ספינת סיור "טומאן" מצפון למורמנסק. ספינה זו טבעה ב-10 באוגוסט 1941 תוך קרב עם שלוש משחתות גרמניות.
לפני הפסל מוצב משטח של אבן שחורה, שעליו דולקת אש תמיד. בקרבתו מוצבת אסטלת גרניט ועליה כתובת זיכרון. מאחורי הפסל ולצידו ניצב מבנה של פירמידה משולשת, שלדברי יוצרי האנדרטה מסמל דגל אדום המונף בחצי התורן. בשולי האתר מוצבים שני תותחי נ"מ, שכמותם ניצבו על אותה גבעה במהלך המלחמה.
ב-9 במאי 1975 נקבר חייל סובייטי אלמוני מתחת לפסל, לכן אש התמיד דולקת באנדרטה.
בשנת 2004 הוצב באתר כותל ועליו לוח זיכרון לערים גיבורות ברוסיה, שמורמנסק היא אחת מהן. אז גם הוטמנה באתר קופסה ובה עפר מערים אלו.
גיאורגי השביעי, מלך גאורגיה
סווארקה
דמויי-קנגורו
דמויי-קנגורו (שם מדעי: Macropodiformes) היא תת-סדרה מסדרת הקנגוראים ובה הגדולים שבכיסאים. הגדול שבהם הוא קנגורו אדום שגובהו עד 2 מ' ומשקלו יכול להגיע ל-150 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים עוד יותר כמו הפרוקופטודון שהגיע למשקל 230 ק"ג. ואולם רוב המינים בתת-הסדרה קטנים בהרבה.
יצורים אלה חיים רק באוסטרליה והאיים הקרובים אליה וניזונים בעיקר מעשב וצמחייה דומה או מעלים. הם חיים הן ביערות גשם טרופיים והן בין ערבות פתוחות ובין סלעים ואפילו במדבריות הקשים של מרכז היבשת.
הם ידועים בעיקר בגלל הרגלם לקפץ, דבר העוזר להם להינצל מסכנות וכן לנוע במהירות על האדמה. לנקבות ישנו כיס בתוכו גורם מוצא מחסה וגם יונק ממנו עד לבגרות.
מעבר הייווד
מעבר הייווד (באנגלית: Highwood Pass) הוא מעבר הרים באזור קאנאנאסקיס שבפרובינציית אלברטה שבקנדה. מעבר ההרים נמצא בהרי הרוקי הקנדיים, מערבית להר ריי והר ארת'וזה ברכס מיסטי, דרומית למעבר אלבו. מעבר הייווד הוא מעבר ההרים הסלול הגבוה ביותר בקנדה- המעבר מתנשא בגובה של 2,210 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה.
המעבר נמצא בתוך הפארק הפרובינציאלי פיטר לוהיד ועובר לאורכו הכביש המהיר אלברטה 40.
מעבר הייווד מהווה את מקורו של נהר הייווד. שביל קאנאנאסקיס עובר דרך מעבר ההרים, ומקשר בין מספר רב של אתרי מחנאות ואתרי נופש.
המעבר סגור מדי שנה בין דצמבר ליוני, על מנת להגן על חיות הבר החיות לצידו.
פוסומים
פוסומים (באנגלית: possums) היא קבוצה לא-טקסונומית בתת-סדרת דמויי-קוסקוס שכוללת יונקי כיס החיים באוסטרליה ובגינאה החדשה. חלקם גם הפכו למינים פולשים בניו זילנד ובסין.
הפוסומים משויכים לאחת מהמשפחות הבאות בתת-סדרת דמויי הקוסקוס: פוסומים זנבות-טבעת, פוסומים ננסיים, פוסומים מנוצי-זנב, פוסומי דבש וקוסקוסיים; עם זאת, אחדים מהסוגים במשפחות הללו אינם שייכים לקבוצה. הפוסומים מגוונים בגודלם מהמין פוסום זנב-טבעת נחושתי שגודלו כחתול ועד למין פוסום ננסי זוטי שקטן מן העכבר. אורכם 5-12 ס"מ ומשקלם 10-50 גרם. הם בעלי פרווה צמרירית או חלקה וזנב ארוך שמשמש אותם לטיפוס ואחיזה.
אלו יצורים שוכני עצים ברובם והם יורדים לקרקע לעיתים רחוקות. הם ניזונים מצוף, פירות, עלים ובעלי חיים קטנים. רובם פעילי לילה.
גואנפצין
גואנפצין (באנגלית: Guanfacine, נמכרת בשם המסחרי "Intuniv") היא תרופה המשמשת לטיפול בהפרעת קשב והיפראקטיביות (ADHD) וביתר לחץ דם. התרופה משמשת כאגוניסט אדרנגי מסוג אלפא-2 על ידי השפעתו של הקולטן אלפא-2 אשר תפקידו לווסת את שחרורו של המעביר העצבי נוראדרנלין בתא הקדם סינפטי. גואנפצין עובד בדומה לקלונידין.
ביוני 2015 הודיעה טבע על השקת הגרסה הגנרית של INTUNIV Guanfacine במינון 1 מ"ג, 2 מ"ג, 3 מ"ג ו-4 מ"ג בארצות הברית - טבליות Guanfacine בשחרור מושהה.
שימושים רפואיים.
Guanfacine משמש כטיפול לא ממריץ לבד או עם ממריצים לטיפול בילדים ובני נוער עם הפרעת קשב והיפראקטיביות. כמו כן הוא משמש לטיפול בלחץ דם גבוה.
גואנפצין ידוע כתרופת קו-שני לטיפול בהפרעת קשב וריכוז כשקיים ברקע חרדות או הפרעות נפשיות אחרות, או כשהמטופל סובל מלחץ דם גבוה.
התרופה אושרה על ידי ה-FDA ב-2010 אך לא רשומה בישראל, וניתן לקנות אותו רק ביבוא אישי עם טופס 29, בישראל ניתן לייבא; מ"ג Guanfacine ER 1,2,3,4 וכן מ"ג Guanfacine Hydrochloride 1,2.
תופעות לוואי.
תופעות לוואי של גונאצפין תלויות מינון.
בשכיחות של 10%: ישנוניות, עייפות, כאבי ראש, כאב בטן.
בשכיחות של פחות מ-10%: סיוטים, סחרחורת, חוסר אנרגיה, האטה בקצב הלב, לחץ דם נמוך, תחושת חולשה כאשר עומדים במהירות, בחילות, שלשולים, עצירות, יובש בפה, בריחת שתן ופריחה.
תופעות לוואי אופייניות כגון עייפות, עצבנות, כאבי בטן, יכולות להימשך שבוע או שבועיים. כשמגדילים את המינון, עלולה להיות אותה תקופת הסתגלות.
דמויי-וומבט
דמויי-וומבט (שם מדעי: "Vombatiformes") היא תת-סדרה מסדרת הקנגוראים החיים ביבשת אוסטרליה. רוב המשפחות בסדרה נכחדו ונותרו ממנה רק 4 מינים בשתי משפחות: קואליים - בה המין קואלה ווומבטיים - בהם המינים וומבט מצוי, וומבט שעיר-אף דרומי ווומבט שעיר-אף צפוני.
מינים אלה צמחוניים לחלוטין ומראם מגושם מעט. רבים מהם כמו הקואלות ישנים הרבה מזמנם, מה שעוזר להם לעכל את העלים הדלים בקלוריות.
בעבר היו משפחות גדולות מאוד מהקבוצה ובהם הגדול שבכל הכיסאים - הדיפרוטודון שהגיע למשקל 2,700 ק"ג - כמו קרנף. היו ביניהם גם טורפים גדולים כמו אריה הכיס הנכחד.
נכה לא חצי בן אדם
סרקומת הרחם
סרקומת הרחם (באנגלית: Uterine sarcoma) היא קבוצת גידולים ממאירים המתפתחת מהשריר החלק או מן רקמת חיבור של הרחם. גידולים מהסוג הזה מייצגים 4% - 9% מכלל סוגי סרטן הרחם. כמו כן, יש שיעור שכיחות שנתי של כמעט 2 ל-100,000 נשים.
היסטולוגיה.
הגידולים מחולקים לקבוצות הבאות:
סיווג.
גידולים מסוג ליומיוסרקומה כיום מדורגים ומסווגים על פי מערכת 2009 FIGO:
סרקומת קרצינומה.
מחולקת לשלבים הבאים:
סרקומות סטרומליות אנדומטריאליות.
מסווגת כסרקומת קרצינומה, למעט סיווגים שונים עבור גידולי שלב 1.