בארץ עבד בעריכת דין ובפעילותו הציבורית היה חבר מועצת עיריית תל אביב ונבחר לחבר באספת הנבחרים השנייה מטעם רשימת העלייה הרביעית (עולי פולין). היה חבר הוועד הלאומי. שנת 1929 מונה לשופט, וכיהן בבית משפט השלום בתל אביב ובחיפה. בשנת 1935 מונה לבית המשפט המחוזי בתל אביב כיהן בו עד 1944. בין היתר ישב במשפטו של אברהם סטבסקי על רצח ארלוזורוב ובמשפט שהתנהל נגד סעדיה שושני על חובותיו לעיריית תל אביב. היה נשיא לשכת הכוכב מס' 13 של הבונים החופשיים.
בשנותיו האחרונות חזר לעסוק בעריכת דין, עסק בחקר משפט עברי והרצה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. היה נשיא כבוד של החברה הישראלית לחקר המקרא.
קורנגרין נפטר ב-1960, סמוך ליום הולדתו ה-77. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
בנו היחיד, דוד קורנגרין (1930–2010), היה איש חינוך, מנהלו של התיכון הראשון ברעננה, תיכון אוסטרובסקי, במשך מרבית תקופת קיומו.
נכדו ד"ר אלון קורנגרין הוא פרופסור בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן.
מארי יחיא אלשיך
רבינו חיים הלוי על הרמב&quot;ם
הצפרדע והעקרב
מלקומיה יפהפיה
"מלקומיה יפהפייה" הוא אחד מספריו האחרונים של יזהר סמילנסקי (ס. יזהר), שיצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 1998.
הספר מתאר צעיר המתעתד ללכת אל אהובתו הקרויה שולה, ובמהלך כל הספר מתועדים חיזוריו הדמיוניים, תוך כדי שהוא הולך בשדה אי-שם במישור החוף של פלשתינה-א"י בשנות ה-40. גיבור הספר מדמיין או נזכר, שהוא מגדיר צמחים יחד עם אהובתו, שולה, והם מחפשים יחדיו צמח בשם "מלקומיה יפהפייה".
מוטיב הגדרת הצמחים הוא מוטיב עיקרי בסיפור, ובו כולל המחבר מחווה לאנשי מחקר הבוטניקה בארץ ולספרות הקשורה בנושא:
מדובר בשלושת הבוטנאים שמרכיבים את 'חבורת זא"פ': מיכאל זהרי, אלכסנדר אייג ונעמי פיינברון.
יחד עם זאת, כולל יזהר גם ביקורת חריפה כנגד 'קיטלוג' הטבע לתוך מגדיר דיכוטומי, מתסכל וטכני.
הספר מתאר סיפור שהתרחש לכאורה בשנת 1938, תקופת המנדט הבריטי. יזהר קושר בין הכיבוש הבריטי את הארץ, לבין מקור שם הצמח מלקולמייה, וכך מעביר ביקורת על 'כובשי הארץ' לדורותיהם:
האמת הבוטנית המסתתרת מאחורי העלילה היא, שבבית הגידול המדובר קיים צמח נפוץ ששמו מרסיה יפהפייה, שהיא אנדמית למישור חוף הים התיכון בארץ ישראל. כך ששם הספר הוא שיבוש שמם של שני צמחים, וגיבור הספר עתיד להיכשל בניסיונו להגדיר את הצמח. יש כאן מעין אנלוגיה לניסיונות החיזור של הגיבור, שמסתיימים בלא כלום, מצד אחד. ואילו מצד שני, ס. יזהר כאילו יוצא כנגד הנטייה להגדרות ולמיפוי, לפרשנות ולתאוריות, במקום ליהנות מהאובייקט עצמו, בין שהוא פרח, ספר, או נערה. "מפני ששום יפה בעולם איננו בגבול היכולת של אף אחד לדעת ולא לאמור אותו בלי לאבד את הדבר שמיד חומק תמיד מאמירה."
באמצעות תאורים מפורטים של התרבות הצמח ודרך האבקתו של פרח צנון הבר על ידי דבור תזזיתי, למשל, מרמז יזהר בדרך אנלוגית עקיפה על הרגשות הארוטיים שמעוררת שולה בגיבור, ואכן גם במספר. שלא כבספריו הקודמים, בהם שמר על צניעות בעניינים אלו, שופע הספר מטפורות ברורות ונועזות, השאובות מחיי החי והצומח, למשיכה ארוטית.
קובץ שעורים
ישראל רנד
ישראל רנד (נולד ב-1963) הוא חזן ישראלי, משמש כחזן הראשי בבית הכנסת הגדול ברמת גן ומלמד "בבית הספר המרכזי לחזנות" בפתח תקווה.
ביוגרפיה.
רנד נולד בתל אביב. למד בילדותו אצל החזן שלמה רביץ והיה סולן להקת הילדים שלו, כמו כן היה סולן בלהקת הילדים "פרחי ירושלים" של יגאל צליק. לאחר מכן למד במכון הישראלי לחזנות, בניהולו של המנצח אלי יפה, והיה תלמידו של החזן נפתלי הרשטיק ומשה שטרן.
בעבר שימש רנד כחזן בבית הכנסת "היכל מאיר" בתל אביב. בשנים 1994-2005 שימש כחזן בבית הכנסת המפטון בלונג איילנד, ניו-יורק.
רנד הופיע בקביעות במשך 25 שנים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית במסגרת סדרת הקונצרטים השנתית של האנסמבל "יובל" בניצוחו של הד"ר מרדכי סובול. בשנת 2010 השתתף רנד ביחד עם גולן אזולאי בהצגה "קרליבך חי" בתיאטרון יידישפיל העוסקת בחיי הרב שלמה קרליבך, וכן בהצגות נוספות בתיאטרון האידישפיל, ובתיאטרון אספקלריא. משנת 1990 הוא מופיע ברחבי העולם עם מיטב התזמורות ואולמות הקונצרטים הגדולים בעולם.
בשנת 2006 הכיר את העיתונאית התחקירנית מלי קמפנר בעת שערכה סדרת תחקיר על תופעת ההאזנה המחודשת לחזנות וההתעניינות בה, ונישא לה לאחר שחזרה בתשובה.
בשנת 2008 פורסם שרנד הודה בשליחת נערת פיתוי לחזן נפתלי הרשטיק בו התחרה, ואת צילומי הפגישה העביר לגבאי בית הכנסת הגדול בירושלים על מנת להביא לפיטוריו. הוא טען שזו הייתה נקמתו על התעמרות מתמשכת של הרשטיק בו.. בעקבות זאת הפסיק הרשטיק את כהונתו כחזן הראשי בבית הכנסת הגדול שהחל מאז יסודה ב-1982, על אף פסיקת בורר, הדיין הרב שלמה דיכובסקי קרוב משפחתו, שהוא יכול להמשיך בתפקידו כי הוא עמד בפיתוי.
בונפיקיוס השלישי
טוראית בנג'מין
טוראית בנג'מין (באנגלית: Private Benjamin) הוא סרט קומי אמריקאי משנת 1980 בכיכובה של גולדי הון. הסרט היה אחד משוברי הקופות הגדולים של תחילת שנות ה-80. הוא היה מועמד לפרס אוסקר בשלוש קטגוריות: שחקנית ראשית, שחקנית המשנה והתסריט המקורי.
תקציר עלילת הסרט.
ג'ודי בנג'מין היא יהודייה צעירה, שמתגייסת לצבא ארצות הברית לאחר שבעלה הטרי נפטר מהתקף לב במהלך קיום יחסי מין בליל הכלולות שלהם. כבר בטירונות היא מגלה כי הצבא הוא לא בדיוק מה שהובטח לה בלשכת הגיוס. בימים הראשונים היא סובלת מהמשמעת הצבאית ואף שוקלת לפרוש, אך לאחר תקופה מסוימת מסתגלת ואף זוכה לשבחים ממפקדיה. באחת החופשות מהצבא היא פוגשת בהנרי טרמונט, רופא צרפתי שרמנטי ומתאהבת בו. הרומן שלהם נמשך תקופה קצרה מאוד – הנרי חייב לחזור לפריז.
ג'ודי, שנחושה להמשיך את היחסים מצליחה להשיג לעצמה הצבה לשרת במפקדת כוחות נאט"ו בבריסל. עם הגיעה לאירופה היא מחדשת את הקשר עם הנרי והוא מציע לה נישואין. סרן לואיס, המפקדת של ג'ודי, מגלה כי הנרי חבר במפלגה קומוניסטית ודורשת ממנה להיפרד ממנו, אחרת היא תאלץ אותה לפרוש מן הצבא. ג'ודי בוחרת לפרוש מן השירות ועוברת להתגורר בביתו של הנרי בפריז.
בחייהם המשותפים בפריז מתגלה צדו האחר של הנרי הוא מנסה לשלוט בכל צעדי של ג'ודי, מאלץ אותה לחתום על הסכם ממון ואף בוגד בה עם האקסית שלו ועם המשרתת. לג'ודי נמאס מהתנהגותו והיא עוזבת אותו באמצע טקס הנישואין שלהם.
סדרת המשך.
בעקבות הצלחת הסרט הפיקה רשת CBS סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם. הסדרה שודרה במשך 3 עונות בשנים 1981 – 1983 וזכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב.
פלנה
ג'ררדו ביק
ג'ררדו ביק (נולד ב-10 בספטמבר 1961) הוא פרופסור חבר לכימיה באוניברסיטת בר-אילן.
אודות.
ביק נולד בארגנטינה ועלה לישראל בשנת 1979. הוא סיים תואר ראשון, שני ודוקטורט (בהצטיינות יתרה בהנחיית פרופ' חיים גילון) במחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודי הפוסט דוקטורט עשה במכון פסטר בליון, צרפת. כשחזר לארץ הוענקה לו מלגת יגאל אלון למדענים צעירים. בשנת 1999 הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן ובשנת 2003 מונה לפרופסור חבר.
משנת 1992 הוא חוקר עמית בחברת התרופות Rhone-Poulenc והיה שותף בפיתוח תרופות נגד סרטן העושה שימוש בריפוי גנטי.
הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת פריז 5 במהלך שנת 2010. הוא חבר בוועדת העורכים של כתב העת Journal of Combinatorial Chemistry.
גביע ארץ ישראל בכדורגל
עמנואל מנזורולה
עמנואל מנזורולה הוא פרופסור לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון ומחברם של ספרי לימוד בכימיה. מחקריו עוסקים בתחום התרמודינמיקה של התמיסות.
מנזורולה נולד באספהאן שבאיראן. הוא למד לתואר בכימיה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בכימיה פיזיקלית ותואר ראשון ושלישי בהנדסה כימית מאוניברסיטת בן-גוריון.
בין השנים 1982 ל-1996 שימש כראש המחלקה לכימיה במכללה הטכנולוגית בבאר-שבע. מאז 1986 הרצה במשרה חלקית באוניברסיטת בן-גוריון כפרופסור חבר. בשנים האחרונות שימש כמרצה וכראש המחלקה לחוזי מחקר במכללה האקדמית להנדסה בנגב.
מנזורולה הוא מחבר ספרי לימוד כימיה. בנוסף, הוא עורך פטנטים במשרד לוצאטו את לוצאטו, ובשנת 2004 הפך לשותף במשרד.
בואינג 247
בואינג 247 (באנגלית: Boeing 247) היה מטוס נוסעים מתוצרת בואינג. המטוס טס לראשונה בפברואר 1933, ונכנס לשירות במאי אותה שנה.
המטוס היה מטוס הנוסעים הראשון שכל חלקיו היו ממתכת, והוא התחרה בעיקר בדאגלס DC-2.
פיתוח.
פיתוח המטוס החל לאחר שבשנת 1931 התרסקה בקנזס טיסה של TWA, הסיבה לתאונה היה חלק עץ במטוס שהתפרק, לאחר התאונה החלה דרישה מצד חברות התעופה למטוסים עשויים מתכת בלבד.
המטוס היה מהיר יותר ממטוסי הקרב שהיו באותה תקופה, בנוסף יכול היה לנחות עם מנוע אחד בלבד.
המטוס הופעל על ידי שני מנועי כוכב R-1340 תוצרת פראט אנד וויטני, והוצג לראשונה בתערוכה העולמית של שיקגו בשנת 1933.
גרסאות.
247 הגרסה הראשונית למטוס.
247A גרסה מיוחדת עבור לופטהנזה, נבנו ארבעה מטוסים.
247D ו-247E גרסאות משופרות עם מנועים חזקים יותר.
247Y גרסת ניסיון, נבנו שני מטוסים.
C-73 גרסה צבאית, שיפור של גרסה 247D, נבנו 27 מטוסים.
תלמוד עשר הספירות
תלמוד עשר הספירות הוא ספר קבלה של הרב יהודה לייב הלוי אשלג, "בעל הסולם", על כתבי האר"י ובו מבוארים בהרחבה עניינים בחכמת הקבלה בסדר לימוד מובנה.
הספר יצא לאור החל בשנת תרצ"ו (1935–1936) והוא הרחבה של ביאורו הקודם של הרב אשלג על ספר עץ החיים, הניקרא בשם "פנים מאירות" ו"פנים מסבירות".
מבנה הספר.