במרץ 2012 ניסחו ממשלת אוקראינה והאיחוד האירופי הסכם מחודש בין אוקראינה לאיחוד בדבר שיתוף פעולה ואפשרות להצטרף לאיחוד, לאחר שנציגי אוקראינה החלו במגעים להצטרף לאיחוד כבר בשנת 2007, תחת נשיאותו של ויקטור יושצ'נקו. ההסכם המחודש עליו דנו הנציגים במרץ 2013, נועד להחליף הסכם ביניים קודם שנחתם בין הצדדים בתקופת הנשיא יושצ'נקו, כשההסכם החדש נועד לאפשר ולהקל את דרכה של אוקראינה להצטרפות לאיחוד האירופי. רוסיה מצידה, יצרה לחץ על אוקראינה, בהתחלה על ידי סנקציות קלות ולבסוף, באוגוסט 2013, עצרה רשות המכס הרוסית כניסת סחורות מאוקראינה לחלוטין. תחת איום לנתק את אספקת הגז מרוסיה לאוקראינה, נערכה בקבינט האוקראיני הצבעה, שבסיכומה הוחלט לדחות את החתימה על ההסכם לשיתוף פעולה עם האיחוד האירופי, דבר שגרר אחריו מחאה עממית רחבה נגד החלטת הממשלה.
מהלך האירועים.
בערב 21 בנובמבר נאספו בכיכר מאידאן נזאלז'נוסטי מפגינים שמחו נגד החלטת הממשלה שלא להצטרף לאיחוד האירופי. בראש המפגינים עמדו מנהיג מפלגת אוד"ר, ויטלי קליצ'קו, מנהיג מפלגת חירות, אולג טיאגניבוק וארסני יאצניוק ממפלגת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת" בראשות יוליה טימושנקו. האופוזיציה ארגנה הפגנות גם בערים אחרות כדונצק, איוואנו-פרנקובסק, לוצק, חרקוב, חמלניצקי, אוז'גורוד ושרשרת אנושית שכללה כ-20,000 מפגינים אורגנה על ידי סטודנטים בעיר לבוב, שרובם המוחלט עזב במהלך הליל את ההפגנה אל הבתים.
בינואר הפכו ההפגנות לעימותים של ממש מול כוחות השיטור. מפגינים השתלטו על בניין עיריית קייב ובנייני ממשל אחדים. המפגינים חטפו מספר שוטרים והכו אותם. צלפי משטרה ירו על המפגינים והביאו למותם של אחדים. ב-18 בפברואר התקדמו כ-20,000 מפגינים לכיוון הפרלמנט בקריאות מחאה להחזרת החוקה למצבה שלפני 2004. כוחות הביטחון כמו גם מפגינים השתמשו בנשק, שכלל כדורי גומי וגם אש חיה, ומצד המשטרה גם גז מדמיע ורימוני הלם. בעימותים האלימים ביותר ברחובות חרושבסקי ואינסטיטוצקה נהרגו לפחות 26 אנשים, ביניהם גם 10 שוטרים, ונפצעו מאות. ב-20 בפברואר השתוללה האלימות ברחובות ונורו למוות עוד עשרות אנשים למרות החלטה על הפסקת אש. באותו יום הכריז ראש עיריית קייב על פרישתו מחברות במפלגת השלטון, והמועצה המחוקקת בלבוב הכריזה על אוטונומיה חד צדדית כצעד מתריס נגד שלטונו של ינוקוביץ'.
ב-21 בפברואר נחתם הסכם פיוס בין הממשלה והנשיא לראשי ארגוני האופוזיציה, שבמסגרתו התחייב הנשיא להשיב את חוקת 2004, המצמצמת את סמכויות הנשיא. כמו כן, התחייב הנשיא להקים ממשלת אחדות, והבחירות לנשיאות אוקראינה יוקדמו. ב-22 בפברואר השתלטו גורמי אופוזיציה על עמדות מפתח: כוחות משטרה נטשו את עמדותיהם ברחבי קייב, הפרלמנט (הראדה העליונה) הדיח את הנשיא ויקטור ינוקוביץ', פיטר את הדובר הרשמי ואת המזכיר הכללי, ושחרר מהכלא את יוליה טימושנקו, שהייתה סמל המאבק האופוזיציונרי. נבחר יו"ר לראדה העליונה ובהצבעה בפרלמנט הוחלט להדיח את ינוקוביץ' מתפקידו ולהעניק את מלוא סמכויות הנשיא ליושב ראש הפרלמנט אולכסנדר טורצ'ינוב, ידידה הקרוב של טימושנקו, עד הבחירות הצפויות. טימושנקו הודיעה כי בכוונתה להתמודד על הנשיאות בבחירות.
במסגרת המחאות נהרגו על פי ארגוני זכויות אדם 125 בני אדם, 65 טרם נמצאו, ו-1,890 נפצעו.
התפתחות משבר בינלאומי.
ב-22 בפברואר, לאחר הדחת הנשיא ויקטור ינוקוביץ' מתפקידו, הורה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין להשתלט על חצי האי קרים. בפברואר 27, השתלטו כוחות רוסים על בנייני הפרלמנט בחצי האי קרים ודגל רוסיה הונף עליו. בהמשך השתלטו כוחות מזוינים רוסים וכוחות פרו-רוסים על נמל תעופה בנמל סבסטופול ודווח על פטרולים של חמושים בנמל התעופה בבירת חצי האי, סימפרופול. בעקבות כך קרא הפרלמנט האוקראיני למדינות המערב 'לאשרר' את מחויבותן לאוקראינה ובנוסף קרא לאו"ם לערוך ישיבה מיוחדת בעקבות העימותים.
ב-2 במרץ סגרה אוקראינה את המרחב האווירי שלה והכריזה על גיוס מילואים כללי. מפקד חיל הים האוקראיני, האדמירל דניס ברזובסקי, הודיע כי נשבע אמונים לרשויות הרוסיות בחצי האי קרים.
במדיה.
ב-2015 יצא לאור הסרט "חורף באש: מאבקה של אוקראינה לחופש" (Winter on Fire: Ukraine's Fight for Freedom), המתעד את תשעים ושלושה הימים של הפגנות האזרחים והדיכוי האכזרי של כוחות השיטור המיוחדים "ברקוט", בבימויו של יבגני אפינבסקי. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר באורך מלא ולפרס אמי לבידור בפריים-טיים על הצטיינות יוצאת דופן ביצירת סרטים דוקומנטריים.
בתחילת שנת 2022 הסרט הועלה לנטפליקס.
אדמונד מקמילן
אדמונד מקמילן (באנגלית: Edmund McMillen; נולד ב-2 במרץ 1980) הוא מעצב משחקי וידאו שידוע בעיקר בזכות עבודתו על המשחקים העצמאיים: Super Meat Boy, עקדת יצחק והרימייק שלו. מקמילן הופיע בסרט הדוקומנטרי משחקים עצמאיים: הסרט, שהציג את חייהם של מספר מפתחים עצמאיים במהלך הפיתוח של שלושה משחקים עצמאיים גדולים: Super Meat Boy של אדמונד מקמילן וטומי רפנס, FEZ של פיל פיש ו-Braid של ג'ונתן בלו.
ביוגרפיה.
מקמילן נולד בסנטה קרוס, קליפורניה, ארצות הברית. בילדותו עסק רבות בציור והתמקד בעיקר במפלצות. את מרבית ילדותו בילה עם סבתו שהיוותה את מקור התמיכה העיקרי שלו. סבתו אספה את ציוריו וניתן לראותם במשחק The Basement Collection אותו יצר מקמילן אשר יצא לאור ב-2012.
העיסוק הגרפי הראשוני של מקמילן היה ביצירת קומיקס עצמאי. הוא פרסם מספר חוברות בכיכובו של Meat Boy - הדמות הראשית במשחק Meat Boy שיצא באוקטובר 2008 ובמשחק ההמשך שהצליח מאוד Super Meat Boy כקידום מכירות למשחקים. משחק ההמשך יצא לקונסולת המשחקים Xbox 360 ולמחשב אישי. מקמילן גם פיתח את המשחקים עטורי הפרסים: Gish, Aether, The Binding of Isaac ו Coil.
Gish זכה בפרס "משחק ההרפתקאות של השנה" ו"המשחק העצמאי של השנה" ב-2004. Coil היה מועמד לפרס בקטגוריית חדשנות בפסטיבל משחקים עצמאיים ה -2009. מקמילן היה האומן והאנימטור המקורי של המשחק Braid לפני שהתפקיד עבר לדייוויד הלמן. Braid זכה בפרס על חדשנות ב-2006 לפני שיצא ובמספר פרסים נוספים ב-2008 כולל פרסים על משחק הפלטפורמה הטוב ביותר והמשחק המקורי שניתן להורדה הטוב ביותר על ידי אתר Gamespot. המשחק Aether זכה לתשבחות בפסטיבל IndieCade ב-2009.
מקמילן ושותפו טומי רפנס הקימו את Team Meat - חברה למשחקי וידאו עצמאיים. באוקטובר 2008 יצא המשחק Meat Boy לאור. משחק ההמשך Super Meat Boy הופץ לשירות ה– "Live Arcade" של קונסולת המשחקים Xbox 360 ב– 20 באוקטובר 2010 ודרך Valve ב-30 בנובמבר 2010. המשחק היה אמור לצאת גם בקונסולת המשחקים נינטנדו Wii, אבל העניין נזנח. בגלל חוסר העניין של חברת סוני, חתמו Team Meat על חוזה המונע מהמשחק לצאת לפלייסטיישן 3. המשחק זכה להצלחה מסחררת שהתעלתה על זו של המשחק המקורי Meat Boy. בעקבות כך אמר טומי רפנס "הרגשנו שעשינו זאת... בפעם הראשונה."
חייו האישיים.
מקמילן נשוי לדניאל מקמילן, לה הציע נישואין בכנס משחקים עצמאיים כאשר עלה לבמה בזמן שהמשחק Gish זכה בפרס.
מיקרוקוד
מיקרוקוד (באנגלית: Microcode) הוא פקודות לביצוע ברמת החומרה במעבדים של מחשבים ויחידות ממוחשבות אחרות, כגון בקרים ממוחשבים. המיקרוקוד מעורב בפעולת שכבות גבוהות יותר, כמו קוד סט הפקודות של המעבד או מערכת הפעלה בשפת תכנות. מספר הפקודות המיקרוקוד הוא קטן והפעולות שהן יכולות לבצע הן פשוטות.
קידוד בשפת מיקרוקוד נעשה לרוב על ידי מהנדס בזמן בניית המעבד. הקידוד נקרא מיקרו תכנות (microprogramming) ותוצר הקידוד נקרא מיקרו תוכנית (microprogram).
מערכת פתוחה
מערכת פתוחה (באנגלית: Open System) היא מערכת מחשב התומכת בסטנדרטים המאפשרים לה לעבוד בשיתוף עם מערכות אחרות ומאפשרת הגירה קלה של מערכות ממנה ואליה.
המשמעויות של עבודה בשיתוף ושל הגירה נמדדות על פי שני מאפיינים:
המונח נוצר בשנות ה-80 של המאה ה-20 והתייחס אז למערכות UNIX. המערכות הסגורות היו מערכות קנייניות כגון: מערכות הפעלה למיינפריים ומערכות מיקרוסופט ואפל. במשך השנים התייחס המושג יותר למערכות קוד פתוח, כגון: Linux. חלק מיצרני המערכות הקנייניות, כגון: IBM, סאן מיקרוסיסטמס ו DEC ניסו להתאים את המערכות הקנייניות שלהם לסטנדרטים פתוחים. גם חברת מיקרוסופט תמכה בהדרגה בסטנדרטים כאלה.
הרכבל לכותל
הרכבל לכותל הוא מיזם עתידי שעיריית ירושלים מתכננת לבנות באגן העיר העתיקה שבירושלים, כדי ליצור מענה תחבורתי לעומסי התנועה הכבדים במקום ולאפשר גישה קלה לאזור הכותל ועיר דוד.
הממשלה אישרה את המיזם במאי 2017, ובספטמבר 2020 פרסמה עיריית ירושלים מכרז לבחירת יזם לפרויקט.
היסטוריה.
הרעיון להקמת רכבל לשיפור הנגישות להר ציון עבור התיירים המבקרים במקום, עלה לראשונה בשנת 1961. חברה שווייצרית תכננה רכבל שיכיל 80 קרוניות ויוכל לשנע 1,000 נוסעים בשעה. הרעיון לבסוף נגנז, בעיקר עקב הפגיעה הצפויה בנוף.