תא הנהג הגדול מעוצב בדומה לפיטרבילט 379 ונועד לשדר עוצמה. השמשה הקדמית גדולה ומחולקת לשני חלונות שמעליהם מגיני שמש. משני צידי תא הנהג ניצבים צינורות מפלט גדולים ואנכיים. ה"גריל" שבחזית תא המנוע גדול בשטחו וגבוה, ומלפניו יש בדרך כלל לוח או סבכת מגן ממתכת. משני צידי ה"גריל" ועל הגג מותקנים פנסים ואורות דרך. תא הנהג עשוי מאלומיניום על מנת להפחית במשקל ולהקטין את צריכת הדלק. כברירת מחדל מותקן עליו (ועל תא השינה, אם קיים) גגון אווירודינמי להפחתת הגרר. לפני תא הנהג מצוי תא המנוע, הבולט קדימה כמו "אף" ארוך. היתרון בתצורה זו היא נוחות הגישה למנוע, דבר שמקל במיוחד על תיקונים בשטח.
המשאית מוצעת עם מספר דגמי מנועים לבחירת הלקוח, ובהם מנועי דיזל של "Paccar" ו"קאמינס", כאשר ההספקים הם בטווח של . המנוע כולל בקרה דיגיטלית Smartlinq שמנטרת את המנוע בזמן אמת ומעבירה מידע על ביצועיו ותקינותו לנהג וכן לאחראי על תקינות הרכב. המידע מוצג לנהג בזמן אמת על גבי מחוונים ומסך מגע בגודל . דגמי המנועים הנפוצים הם:
במדינות גדולות, דוגמת ארצות הברית ואוסטרליה, מסע הובלה יכול להימשך מספר ימים ועל כן משאיות רבות מציעות
תא שינה (sleeper) שממוקם מאחורי תא הנהג וכולל מיטה, מיזוג אוויר ותאי אחסון לחפצים אישיים. תא השינה מאפשר לנהג לעשות הפסקות מנוחה ואף לישון בלילות מבלי להיות תלוי במלונות דרכים (מוטל motel).
בפיטרבילט 389 ניתן לבחור האם להוסיף תא שינה או לא (פיטרבילט מציעה את שתי האפשרויות). קיימים תאי שינה במספר תצורות הנוספים לתא הנהג (בהן תא שינה עם גג נמוך) וכן עם תא שינה בתוך תא הנהג (קבינה). על תא הנהג ותא השינה מותקן כברירת מחדל גגון אווירודינמי להפחתת הגרר והקטנת צריכת הדלק.
מאפיינים נוספים:
איוואן ורגיץ'
איוואן ורגיץ' (באיטלקית: Ivan Vargić; נולד ב-15 במרץ 1987) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בקופר מהליגה הסלובנית השנייה.
קריירה.
כילד שיחק ורגיץ' בקבוצת הנוער של אוסייק, ובשנת 2006 החל להשתלב בקבוצת הבוגרים של המועדון. לאחר שתי השאלות קצרות הוא חזר למועדון, אך שיחק רק 36 משחקי ליגה לאורך 7 עונות.
ב-5 בפברואר 2013 חתם על חוזה לארבע שנים וחצי ברייקה. במהלך עונת 2015/2016 שמר על רשת נקייה במשך 783 דקות, משך הזמן השני באורכו ללא ספיגה בתולדות ליגת העל הקרואטית.
ב-1 בפברואר 2016 חתם בלאציו תמורת 2.7 מיליון אירו, אך המשיך לשחק ברייקה עד לתום העונה.
ב-3 בספטמבר 2018 הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה עד לתום העונה.
ב-6 בפברואר 2020 הושאל לקופר מהליגה הסלובנית השנייה עד לתום העונה.
לאבנה
לובופודיה
לובופודיה (שם מדעי: Lobopodia, מיוונית עתיקה: λοβός (לובוס) בד, ποδός (פודוס) רגל) היא קבוצה המכילה מספר קבוצות של חסרי חוליות מפותחים שהתקיימו החל מהקמבריון ואולי שרדו עד היום (בהתאם לחלוקה). בעבר סברו שכל בני הקבוצה היו מינים ימיים שנכחדו והיו דמויי תולעים בעלי רגליים גוצות. הפרט בקבוצה מכונה לובופודיאן (Lobopodian).
היקף המושג לובופודיה משתנה ממחבר למחבר. ההגדרה המצמצמת ביותר שלו מתייחסת למערכת של טקסונים פנתרופודיים מהקמבריון שיש להם גפיים גמישות בלתי פרוקות, למשל "Aysheaia", הלוצגניה ("Hallucigenia") ו-"Xenusion". הגדרה רחבה יותר של לובופודיה תכלול גם את המערכות הקיימות בימינו נושאי ציפורניים ודובוני מים. בהגדרה הרחבה ביותר הלובופודיה היא על-מערכה מונופילטית הכוללת את כל שלוש המערכות הפנתרופודיות.
המאובנים העתיקים ביותר והכמעט שלמים של לובופודיה מתוארכים לקמבריון תחתון. כמה מהם נתגלו בלאגרשטטן מהאורדוביק, הסילור והקרבון. חלקם בעלי חלקים קשים: טפרים, לוחיות שריון או קוצים המשתמרים בדרך כלל כמיקרו-מאובנים פחמניים או שהותמרו למינרלים בשכבות מהקמבריון.
טקסונים מייצגים.
הסוגים הידועים ביותר כוללים לדוגמה את ה-"Aysheaia", שמאובניהם התגלו בפצלי ברג'ס בקנדה והדומים לנושאי ציפורניים מודרניים, והלוציגניה ("Hallucigenia") שמאובנים שלה התגלו באתר המאובנים בצ'נגג'יאנג ובפצלי ברג'ס. הטקסון האחרון שוחזר במקור עם רגליים דמוי כלונסאות הליכה ארוכים ובליטות גב בשרניות מסתוריות, ונחשב במשך תקופה ארוכה כדוגמה עיקרית לדרך שבה ערך הטבע ניסויים בעיצובי גוף המוזרים והמגוונים ביותר במהלך הקמבריון. עם זאת, תגליות נוספות הראו כי שחזור זה הציב את החיה במהופך: ההבנה ש"כלונסאות ההליכה" היו בעצם קוצים על גב היצורים הבהירה כי הבליטות הבשרניות על גב היו למעשה רגליים. שחזור שני זה החליף גם את מיקום הקצוות הקדמיים והאחוריים של היצור, מה שחקירה נוספת הראתה כשגויה. מחקר שפורסם ב-2014 הגיע למסקנה המבוססת על הטפרים של ההלוציגניה שהיא הייתה אב קדמון של נושאי הציפורניים המודרניים.
מיקרודיקטיון (Microdictyon) ואוניכודיקטיון ("Onychodictyon") הם סוגים בולטים דומים להלוציגניה, אבל עם לוחיות דמויות רשת במקום קוצים. החברים בסוג זה גם הם מאבות נושאי הציפורניים ודובוני המים.
לטקסונים נוספים כדוגמת "Luolishania" ו-"Ovatiovermis cribratusshows" יש איברים משוכללים דמויי מניפה שכנראה יצרו "סלים" לסינון מזון.
מורפולוגיה.
מרבית מיני הלובופודיה היו באורך של כמה סנטימטרים, אם כי אורכם של דובוני מים נע בין 0.1 ל-1.5 מילימטרים. גופם מורכב מטבעות, אף על פי שלעיתים קשה להבחין בהן, משום המרווח הקצר ביניהן (0.2 מילימטרים) והיותן שטוחות. בחתך רוחב היו המינים ורגליהם מעגליים. צורת רגליהם, המכונות לובופודים (lobopods), היא באופן כללי חרוטית ההולכת ומוצרת מהגוף ועד הקצוות בעלות הטפרים. הרגליים הארוכות והחסונות ביותר הן באמצע הגוף, כאשר אלו הסמוכות לראש ולזנב יותר דקות. הטפרים מקומרים מעט. אורכם יחסי לאורך הרגל אליה הם צמודים. העיניים דומות לעיניים של פרוקי-רגליים מודרניים כפי שהודגם ב-"Miraluolishania haikouensis".
המעיים של מיני הלובופודיה יוצאי דופן בכך שהם ישרים, אחידים לכל אורכם, ולעיתים נשמרים במאובנים בשלושה ממדים. בכמה מהמאובנים המעיים היו מלאים בבוץ. המעיים בנויים מצינור מרכזי לאורך כל גוף הלובופודיאן, שכמעט ואינו משתנה ברוחבו, לפחות לא באופן שיטתי. הוא עשוי להיות מוקף בסעיפים (diverticulae, שלוחות חלולות) חוזרים ונשנים סדרתית דמוי כליה. בכמה מהמאובנים השתמרו המעיים של הלובופודיאן בשלושה ממדים. השתמרות זו לא התרחשה בשל תהליך התאבנות בזרחות שבדרך כלל אחראי להשתמרות של מעיים בשלושה ממדים, מכיוון שתכולת הזרחה במעיים היא פחות מ-1%. המעיים מורכבים מקוורץ ומוסקוביט. רוחבם של המעיים של מינים השייכים לפריאפולידה משתנה לאורכם, והם רחבים ביותר במרכז הגוף. מיקומם בחלל הגוף מקובע באופן רופף כך שייתכן שהיו גמישים.
במינים הפרימיטיביים של הפריאפולידה ונושאי ציפורניים מודרניים יש שכבה של שרירים טבעתיים חיצוניים ושכבה פנימית של שרירים אורכיים. לנושאי ציפורניים יש שכבת ביניים שלישית של שרירים אלכסוניים שזורים בין שתי השכבות האחרות. אבל מערכת השרירים של מאובן לובופודיאן המכונה Tritonychus מדגימה תבנית הפוכה. השרירים החיצונים הם שרירים אורכיים והשכבה הפנימית בנויה משרירים טבעתיים.
מגוון.
במהלך הקמבריון הפגינו מיני הלובופודיה רמה משמעותית של מגוון ביולוגי. לעומת זאת מהאורדוביק ומהסילור מוכרים רק מין אחד מכל תקופה, ועוד כמה מינים מהקרבון (מזון קריק). עובדה זו נובעת ממיעוט של לאגרשטטן יוצאי דופן במרבצים שאחרי הקמבריון.
פילוגנטיקה.
לדעתו של הפלאונטולוג הבריטי גראהם באד (Graham Budd) מייצגת הלובופודיה שלב בסיסי שממנו צמחו המערכות נושאי ציפורניים ופרוקי-רגליים, כשהסוג "Aysheaia" מייצג את האב הקדמון, כשסוגים כדוגמת "Kerygmachela" ו-"Pambdeleurion" מייצגים שלב מעבר המוביל דרך מחלקת הדינוקרידידה למבנה הגוף של פרוקי-הרגליים.
באד רואה בתחילת השריון בלובופודיאנים משוריינים שנחשבו (בתחילה) כמקום חיבור לשרירים, כהתאמה לאפשר שליטה עדינה יותר בשרירים של הגפים הארוכות יותר הקיימות בקבוצה. להשקפתו של באד מייצגים לובופודיאנים משוריינים קלייד.
מחקרים מאוחרים יותר מראים שלשלוש המערכות הפנתרופודיות יש לובופודיאנים בקלייד שלהם. מכאן שלובופודיאנים הם פרפיליטיים, וכוללים את האב הקדמון המשותף של פרוקי-הרגליים, נושאי הציפורניים ודובוני המים.
אינגריד פטרס
אינגריד פטרס (בגרמנית: Ingrid Peters; נולדה ב-19 באפריל 1954) היא זמרת גרמנייה.
ביוגרפיה.
פטרס נולדה ב-19 באפריל 1954 בחבל הסאר.
לאחר התיכון היא למדה במכללה לחינוך וגם השלימה תואר שני.
ב-1973 החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזמרת בלהקה.
ב-1976 הוציאה את אלבומה הראשון ונכללו בו מספר שירים שזכו להצלחה.
ב-1979 וב-1983 ניסתה לייצג את גרמניה באירוויזיון כשלקחה חלק בתחרות המקדימה.
ב-1986 ייצגה את מדינתה באירוויזיון בברגן עם השיר "Über die Brücke geh'n" וסיימה במקום השמיני עם 62 נקודות.
מ-1987 ועד 1994 הנחתה את התוכנית "Die sechs Siebeng’scheiten" של ARD במסגרתה נערך חידון לתלמידי בתי ספר.
היא הופיעה פעמים רבות בקונצרטים של חג המולד בכנסיות.
היא שימשה מספר שנים כמגישה ברדיו.
ב-2007 היא קיבלה פרס מטעם מושל מדינת חבל הסאר, בנימוק לקבלת הפרס נאמר עליה שהיא מהווה שגרירה של מדינה זו ומהווה סמל לאהדה.
בנוסף למוזיקה היא עוסקת גם בציור ובאמנות.
צלחתן סנפירי
צַלַּחְתָּן סְנַפִּירִי (שם מדעי: Platax teira) הוא מין של דג גרם ימי ממשפחת הצלחתניים, החי במימי האזור האינדו-פסיפי. לעיתים הוא מגודל באקווריומים שונים.