הספר נסוב סביב קטעים מספריו של האר"י. בכל פרק מובאים דברי האר"י בלשונם ועליהם שני פרושים:
בנוסף, מובאים בסיום כל חלק בספר שאלות ותשובות על החומר הנילמד:
ההקדמה.
בתחילת ההקדמה לספר כותב הרב אשלג על מטרתו בכתיבת ההקדמה: .
בהקדמה זו מאריך הרב אשלג בביאור הצורך והחובה ללמוד קבלה.
בסיום ההקדמה, הרב אשלג מדריך את הקורא לסדר הלימוד הנכון:
הדרכה זו, יחד עם הסידור ההדרגתי של החומר ושאלות החזרה המפורטות, מצביעים על ניסיונו של המחבר להעניק לספר מבנה דידקטי המאפשר לימוד שיטתי ומסודר של חוכמת הקבלה.
מבנה הספר.
הספר מחולק ל-16 החלקים הבאים:
תענית גשמים
Need For Speed
נאוה בן-צבי
נאוה בן צבי (נולדה 20 ביוני 1943) היא כימאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה למתמטיקה ולמדעי הטבע של האוניברסיטה העברית בירושלים, ממייסדות האוניברסיטה הפתוחה. כיהנה כנשיאת מכללת הדסה והחל מ-2014 מכהנת כיושבת ראש המרכז הישראלי למצוינות בחינוך. כלת פרס ישראל לחינוך לשנת התשע"ח (2018).
ביוגרפיה.
נולדה בירושלים לגד ליבלינג שברח מגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה, ולצפורה שעלתה לארץ ישראל מרוסיה, אחות בכורה לשמואל.
סיימה תואר ראשון בכימיה ופיזיקה ב-1963, תואר שני בכימיה ב-1965 ותואר שלישי בכימיה ב-1970 – כולם באוניברסיטה העברית. בשנים 1963–1965 הייתה מורה לכימיה בסגל הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
בשנת 1968 החלה את הקריירה האקדמית שלה באוניברסיטה העברית כעוזרת הוראה במכון לכימיה. בשנות ה-70 נמנתה עם החבורה הקטנה והצעירה שהקימה את האוניברסיטה הפתוחה, פיתחה חומרי למידה במדעי הטבע, בעיקר בכימיה, הייתה מרצה בכירה וראש צוות הערכה, חברה בתת-ועדה על של מדעי החיים והטבע וחברת מועצה באוניברסיטה הפתוחה בשנים 1975 – 1985.
הפיקה בארצות הברית את הסדרה המדעית "עולם הכימיה" (), ביחד עם צוות מדענים. הסדרה תורגמה לעברית ונלמדת באוניברסיטאות בישראל.
בשנת 1985 שבה אל האוניברסיטה העברית בדרגת מרצה בכיר, ב-1988 מונתה לפרופסור חבר וב-1998 מונתה לפרופסור מן המניין. ב-1992 מונתה לראש המרכז ויו"ר החוג להוראת המדעים באוניברסיטה העברית. בשנים 1992–1999 הקימה וניהלה את המרכז למולטימדיה באוניברסיטה העברית. המרכז המיועד לקידום ההוראה בחינוך הגבוה. בשנת 1994 הקימה, ביחד עם דודו רשתי, את אתר האינטרנט החינוכי "סנונית". על פעילותו של אתר זה זכתה בפרסים רבים, בהם פרס היובל למצוינות (Jubilee Award for Excellence) ופרס קיי על טכנולוגיה וחדשנות יוצאים מן הכלל במדע (Kay's Award for Outstanding Technology and Science Innovation).
הייתה פרופסור אורח במחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.
בשנת 1999 מונתה לנשיאת מכללת הדסה וכיהנה בתפקיד זה עד 2012. בין השאר עסקה במכללת הדסה בקידום נשים למקצועות טכנולוגיים.
משמשת כיו"ר של מספר ועדות לאומיות בתחום החינוך. היא עמית בינלאומי של האגודה האמריקנית לקידום המדע (American Association for the Advancement of Science). קידמה יוזמה לקידום של מנהיגות נשים בתחום הרפואה במזרח התיכון, במסגרת פרויקט "ELAM".
מילאה וממלאת בהתנדבות תפקידים בכירים בגופים מרכזיים כולל ייצוג של ישראל בארגון "אימפקט אקדמי" (Academic Impact) של האו"ם, יו"ר של תחרות המדענים הצעירים בישראל, יו"ר הוועד המנהל של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים, ויו"ר הוועדה למדע וטכנולוגיה לחטיבות הביניים של משרד החינוך. בתפקיד זה הובילה את ההחלטה להוסיף לתוכנית הלימודים את תורת האבולוציה, כך שכל תלמידי כיתות ח' וט' בחטיבות הביניים בארץ ילמדו את הרקע התאורטי להתפתחות מגוון המינים על פני כדור הארץ, כפי שהוא מוכר למדע.
בשנת 2002, מונתה על ידי מנכ"ל משרד החינוך, רונית תירוש, ליו"ר הוועדה לבדיקת הוראת המתמטיקה במערכת החינוך, וב-2008 שוב מונתה על ידי שרת החינוך, יולי תמיר, ליו"ר הוועדה.
פרסים והוקרה.
בשנת 2006 זכתה בפרס למנהיגות גלובלית מטעם אוניברסיטת דרום פלורידה.
נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות שבפתיחת יום העצמאות תשס"ז.
בשנת 2015 נבחרה לקבל את עיטור יקיר ירושלים.
ב-18 במרץ 2018 הודיע שר החינוך כי הוחלט להעניק לנאוה את פרס ישראל לשנת 2018 למפעל חיים בתחום החינוך. ועדת הפרס, בראשותה של השופטת בדימוס שרה פריש, ציינה בנימוקיה כי:.
חיים אישיים.
פרופ' בן צבי מתגוררת בירושלים. הייתה נשואה לד"ר עמוס בן צבי עד מותו בשנת 2017.
מרכוס הייסליפ
יצחק אדרי
אקספו 1970
מלקומיה יפהפייה
ההרים הקנטבריים
רכס ההרים הקנטבריים (בספרדית: Cordillera Cantábrica) הוא רכס הרים בצפון ספרד.
גאוגרפיה.
רכס ההרים הקנטבריים נמשך לאורך כ-480 ק"מ במקביל לים בצפון ספרד, מהרי הפירנאים במזרח ועד למפרץ ביסקאיה בצפון ועובר בשטחי הקהילה האוטונומית של חבל הבסקים, ובקנטבריה, אסטוריאס, קסטיליה ולאון וגליסיה.
הפסגה הגבוהה ביותר ברכס שוכנת במסיב "פסגות אירופה" (Picos de Europa) ונקראת טורה דה סרדו (Torre de Cerredo), בגובה 2,648 מ' מעל פני הים.
בעלי חיים וצמחייה.
באגן הצפוני והרטוב של הרכס נפוצים בעיקר עצי אשור ואשוח בעוד שבמורדות הדרומיים הבהירים והיבשים יותר ניתן למצוא אלונים ואורנים. אוכלוסיית בעלי החיים ברכס מגוונת וייחודית וכוללת דוב חום קנטבריאני (Ursus arctos pyrenaicus) וסוג של שכווי (T. urogallus cantabricus). הרכס הוא גם ביתם של הזאב האיברי (Canis lupus signatus), של צפיר הפירנאים (Rupicapra pyrenaica).
גאולוגיה.
ההרים הקנטבריים מהווים אחד משני הרכסים שנוצרו במהלך היווצרותו של מפרץ ביסקאיה. הרכס השני התוחם את המפרץ הוא רכס ארמוריקן (Armorican).
רכס זה הוא חלק מהמסיב האיברי – מסיב שהחל להיווצר בקמבריון ומכיל רצף של סלעי משקע ומאובנים מהפלאוזואיקון. רצף המסלע נוצר במניפות סחף ומהווה אחד הרצפים השלמים באירופה.
מבחינה גאולוגית ניתן לחלק את ההרים הקנטבריים לשלושה חלקים:
הרי אסטוריאס.
הרי אסטוריאס (Macizo asturiano) מהווים את מערב הרכס. המסלע של אזור זה הוא בעיקר סלעי ים רדוד מהקמבריון לאורדוביק, עם מעט סלעי ים עמוק מהסילור עד הקרבון. ברבים מסלעים אלה חלה התמרה בדרגה גבוהה לצפחות ירוקות או התמרה בדרגה נמוכה יותר לאמפיבוליט, ולמרביתם פצילות לווחית.
סלעי הקמבריון מתחלקים לשלוש שכבות:
סלעי האורדוביק שעוביים 500–1,000 מ' כוללים פצלים שחורים ולווחה. על סלעים אלה חלה השקעה בעובי 3 ק"מ של זרמי עכירות, מעליה אי התאמה ואחריה השקעה נוספת בעובי 400 מ' של פצלים שחורים מהסילור.
בדבון חלה העתקה בחלק זה של הרכס, המתבטאת בגראבנים שכיוונם הכללי מזרח-מערב: העתקה לא סימטרית במזרח, העתקה סימטרית במרכז ומבני העתקה גדולים במערב.
הרי קנטבריה.
הרי קנטבריה (Las Montañas de Cantabria) מהווים את מרכז הרכס – אזור התחום ממערב ומדרום-מערב על ידי סלעים מהפרקמבריון.
מסלע הרכס החל להיבנות בקמבריון התחתון, בשכבה בעובי 1–1.5 ק"מ המכילה פצלים ואבן חול פלדשפטית לחלופין, עם מעט קונגלומרט. הקמבריון התיכון מתבטא בשכבה בעובי 200 מ' של אבן גיר גלאוקוניטית או נודולרית אדומה או ירוקה המכילה מאובנים. סלעי הקמבריון העליון מתבטאים בשכבות מתחלפות של אבן חול ופצלים המכילים מאובני טרילוביטים ומעליהם 500 מ' של קוורציט מסיבי לבן.
רצף אורדוביקי שלם מצוי בשוליים המערביים של חלק זה, והוא מורכב בעיקר מפצלים שחורים. עם זאת, לאורך מרבית האורדוביק היה האזור מעל פני הים וחלה בו סחיפה.
סלעי הסילור מורכבים מ-150 מ' של פצלים שחורים ומעליהם 300 מ' בשכבות מתחלפות של פצלים ואבן חול המלוכדת בתמיסות ברזליות. במערב חלק זה מתוחה מעל שכבות אלה רצועה של 600 מ' הכוללת דולומיט, אבן חול, חוואר ופצלים מהדבון, הנעדרת במזרח.
סלעי הקרבון מתחלקים לשני חלקים:
בפרם חלה פעילות טקטונית, העתקה וגעשיות, והותירו בעיקר אבן גיר ומעט קונגלומרט, פצלים וסלעים געשיים אלקליניים. במהלך הטריאס חלה התאדות לגונרית שהותירה משקעי גבס.
במהלך היורה והקרטיקון שקע האזור מתחת לים, אולם השקעה זו נסחפה ברובה.
ההרים הבסקיים.
ההרים הבסקיים או הרי וסקוס (Montes Vascos) מהווים את מזרח הרכס, הגובל במזרחו בפירנאים. אזור זה – שחלו בו קימוט וסחיפה ניכרים – מורכב מאבן גיר שוניתית.
תיירות.
ההרים הקנטבריים מציעים מגוון מסלולי הליכה וכן מסלולי טיפוס מאתגרים. כמו כן, מצויים ברכס מספר אתרי סקי.
היינריך גרינפלד
היינריך גרינפלד (בגרמנית: Heinrich Grünfeld; 21 באפריל 1855 - 26 באוגוסט 1931) היה צ'לן יהודי-בוהמי-אוסטרי; אחיו של אלפרד גרינפלד.
גרינפלד נולד בפראג, ולמד בקונסרבטוריון של עיר זו. בשנת 1875 יצא לברלין ולימד במשך שמונה שנים באקדמיה החדשה לאמנויות הצליל (Neue Akademie der Tonkunst). הוא ארגן יחד עם הפסנתרן קסאוור שארוונקה (Xaver Scharwenka) והכנר גוסטב הולנדר (Gustav Holländer) (ובהמשך עם אמיל זאורט (Émile Sauret), מקס פאואר (Max Pauer) ופלוריאן זאייץ) (Florian Zajic) ערביות טריו, שנעשו פופולריות ביותר. גרינפלד התמנה לצ'לן החצר בארמונו של וילהלם מלך פרוסיה.
פיליפ קורנגרין
יורם בינור
יורם בינור (נולד ב-26 בספטמבר 1954) הוא עיתונאי ישראלי המתמחה בסיקור תחום הערבים ישראלים ושטחי יהודה והשומרון וחבל עזה.
ביוגרפיה.
עם גיוסו לצה"ל התנדב בינור לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במילואים שירת כקצין באחת מחטיבות המילואים של הצנחנים.