בשנים 2000–2002 שיחקה קפטה בהצגה "אני פה בגלל אשתי". ההצגה גוללה את סיפורם של שלושה זוגות שבאים לטיפול קבוצתי אצל מטפל זוגי: זוג פריקים, זוג ערסים וזוג צפונים. ההצגה נחלה הצלחה רבה והשחקנים נסעו איתה לסבב הופעות בקהילות היהודיות בארצות הברית.
קפטה השתתפה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "שמש", "כאן גרים בכיף" "יצפאן עובר כל גבול", פלורנטין", "שאול", "שחר" ו"ברונו מאוהב".
לקפטה הייתה תוכנית ברדיו 90FM רדיו אמצע הדרך בשנת 2001 בשם "לחיי ההפתעה", תוכנית שבה הפתיעה מאזינים בהקדשת שיר וברכה על ידי האנשים הקרובים שלהם.
בשנת 2002 עברה קפטה עם משפחתה לקוסטה ריקה, שם רכשו 500 דונם ובנו עליה שכונת וילות ומרכז קניות. ב-2006 עברו ללוס אנג'לס שם למדה קפטה משחק אצל סטלה אדלר, היא הלכה לאודישנים ועבדה מעט בתעשייה ההוליוודית.
ב-2008 שבה קפטה עם משפחתה לישראל ושיחקה בסדרה "5 גברים וחתונה" בבימויו של אריק רוטשטיין בתפקיד אורנה, בחורה שנירו לוי מנסה להשיג בשקרים והתחזות.
בשנת 2010 השתתפה קפטה בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" שהוקרנה בערוץ 10 בסדרה היא שיחקה צרפתייה בשם סופי, שכנתה של המשפחה שעליה נסובה הסדרה, שמתעניינת בשלומם וחייה מתקתקים ומושלמים.
ב-2010 עברה קפטה סדנאות משחק אצל איבונה צ'אבק ובסדנאות הבמה.
ב-2011 שיחקה בסרט דתי בשם "עיוורת", בבימויו של אריאל כהן, בו היא משחקת את ראשל, צרפתייה שחיה בפריז, ועוזרת לבת דודתה שילדתה נחטפה.
בשנים 2009–2011 הייתה פרזנטורית של הגרה.
ב-2012 הנחתה בערוץ החיים הטובים ושימשה כפרזנטורית של סולגר.
אחיה של קפטה, ישראל קמחי, הוא מלחין ומתופף ואחותה שרון לין היא מאמנת כושר פרטית.
דיוקן (תוכנית טלוויזיה)
דיוקן היא תוכנית טלוויזיה בריטית של ה-BBC, במקור "Star Portraits with Rolf Harris", ששודרה בישראל בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית.
הפורמט.
בכל תוכנית מתארחת דמות מוכרת בציבור ונבחרים שלושה ציירים שמציירים את הדמות כפי הבנתם ופרשנותם האמנותית. לאחר שהציירים מסיימים את הציורים שלהם הם נאספים מחדש עם הדמות, ומראים לדמות את הציורים שלהם. הדמות צריכה לבחור רק בציור אחד.
הסדרה הצליחה בממלכה המאוחדת ויצרה מפגשים מרתקים ובלתי צפויים בין אישים שונים לבין האמנים שציירו אותם.
בישראל.
הערוץ הראשון רכש את הזכויות מה-BBC, והתוכנית הופקה על ידי חברת "גיל הפקות". היא שודרה החל ממרץ 2008. את התוכנית בישראל הנחה אלדד זיו.
התוכנית שודרה במשך שלוש עונות, בימי חמישי. לאחר הפסקה, עלתה העונה השנייה של הסדרה בפברואר 2010. בסוף חודש ינואר 2012 סיימה התוכנית את עונתה השלישית ובמקומה שודרה בשידור חוזר העונה השנייה של התוכנית.
החל מהעונה השלישית התוכנית שודרה באיכות HD – איכות שידור בהפרדה גבוהה.
משתתפים.
משתתפי העונה הראשונה: שלי יחימוביץ', אריה אלדד, חנה לסלאו, איתן בן-אליהו, יגאל שילון, אביגדור פלדמן ולאורה ריבלין.
משתתפי העונה השנייה: ח"כ רובי ריבלין, ח"כ אחמד טיבי, יהונתן גפן, ח"כ אנסטסיה מיכאלי, עינת שרוף ועורך הדין ציון אמיר.
בעונה השלישית השתתפו: שרית חדד, מוחמד בכרי, יוסי שריד, שלמה שרף, תיקי דיין, דניאלה וייס, נתן זך, ציפי פינס, אתגר קרת ואפרת גוש.
קישורים חיצוניים.
ביקורת
קפלת פטרוס הקדוש בשלשלאות
טאוור גרין
טאוור גרין (אנגלית: Tower Green) הוא אזור בתוך מצודת לונדון שבו הוצאו להורג בעריפת ראש שתי מלכות רעיות של אנגליה וחמישה אצילים בריטים.
טאוור גרין שוכן בשטח פתוח בחלק הדרומי של קפלת פטרוס הקדוש בשלשלאות. עריפת ראש בטאוור גרין, שמעטים בלבד הורשו לגשת אליו, הייתה זכות יתר של אישים בכירים; הנידונים למוות לא נאלצו לספוג עלבונות מההמון, והמונרך לא זכה לפרסום שלילי. אסירים אחרים הוצאו להורג בפומבי בגבעת מצודת לונדון או בסמוך לגבולות המצודה, או בטייברן שבקצה השני של העיר. במרכז המתחם הייתה כיכר קטנה מרוצפת בגרניט, ובה ניצב בעבר הגרדום שבאמצעותו בוצעו ההוצאות להורג הבלתי פומביות. ריצוף הגרניט נוצר לפי הוראה מיוחדת של המלכה ויקטוריה.
במהלך ימי הביניים שימש האזור כאתר קבורה. כתוצאה מהנחת אבני הגרניט במאה ה-19 נערכו חפירות רדודות לצורך הקמת יסודות, ובמהלך החפירות נתגלו שרידיו של בניין ששכן באתר. התוכניות ההיסטוריות של מצודת לונדון אכן כללו מבנה ששכן בטאוור גרין. המבנה נהרס ב-1684, ונבנה מחדש כעבור שנה. זמן קצר לאחר מכן הוא הועבר שוב. ככל הנראה שימש המבנה כבית המשמר עבור השומרים שקדו לשומרי מצודת לונדון (Yeomen Warders). ההוצאות להורג בטאוור גרין נערכו בתוך המבנה על מנת לשמור על פרטיותם של האצילים.
ידוע כי האישים הבאים הוצאו להורג בטאוור גרין:
ראשו של כל אחד מהאישים שלעיל נערף באמצעות גרזן, למעט ראשה של אן בולין שנערף באמצעות חרב. הגופות של כל האישים הללו נקברו בקפלת פטרוס הקדוש בשלשלאות.
בסאראב הרביעי הצעיר
בסאראב הרביעי
בסאראב הצעיר
בסאראב הזקן
ולאד הנזיר
ולאד הנזיר (ברומנית: Vlad Călugărul, (1425 - נובמבר 1495 בטרנסילבניה), הידוע בכתבי היסטוריונים רומנים כולאד הרביעי היה וויווד (שליט) של ולאכיה בתקופה קצרה בשנת 1481 ולאחר מכן בין השנים 1482–1495.
אביו היה ולאד דראקול ואמו אשת אצולה וולאכית ששמה קלטונה. הוא היה אחיהם למחצה של ולאד המשפד, ראדו היפה ומירצ'ה השני.
פרטים ביוגרפיים ומקור שמו.
הוא נולד לוולאד דראקול מחוץ לנישואים והוסמך בגיל צעיר כנזיר בשם פכומיוס, ברומנית - פכומייה (Pahomie), לכן קראו לו ולאד "הנזיר". במהלך שלטונו של ולאד המשפד, בעודו עדיין בגלות בטרנסילבניה, תחת הגנתם של בורגנים סקסונים מהעיר סיביו הוא כונה על ידיהם "סקרדוס ולאקורום" (הכומר של הרומנים). עוד בשנת 1457 התלונן עליו ולאד המשפד באיגרת אל נכבדי העיר בראשוב (קרונטאט) שהוא שואף לחתור תחתיו ודרש לסלקו מחבל האמלש הסמוך לגבול ולאכיה
בסופו של דבר, מימש ולאד הנזיר את שאיפותיו רק כעבור 25 שנה.
רקע שלטונו.
אביו, ולאד דראקול, החזיק בשלטון קודם לכן, וכך גם אחיו מירצ'ה השני, ראדו היפה, ולבסוף גם ולאד המשפד.
המאה ה-15 הייתה תקופה לא יציבה בוולאכיה, והשלטון עבר מאחד לשני במהירות.
שני אחיו הצעירים, ולאד השלישי (לימים "המשפד") וראדו, היו בני ערובה במשך מספר שנים באימפריה העות'מאנית, לאחר שאביהם, נדרש להשאיר אותם במסגרת ההסכם עם הסולטאן בנוגע להשבת השלטון לידיו. אביו עלה לכס המלכות לראשונה בעקבות מותו של אחיו (דודו של ולאד הנזיר) אלכסנדרו אלדיה.
חילופי שליטים תכופים בצל המאבקים בין האימפריה העות'מאנית ובין עמי האזור.
שני אחיו מירצ'ה השני וולאד המשפד היו מפקדי צבא מנוסים, ושניהם ראו הצלחה בקרבות נגד העות'מאנים. בשנת 1447, אח שלו מירצ'ה השני ואביו, ולאד דראקול נתפסו ונהרגו באכזריות במהלך מסע צבאי שניהל נגדם יאנוש הוניאדי בוולאכיה. יותר מאוחר, בשנת 1456 הוצב ולאד השלישי, "המשפד", על כס השלטון על ידי העות'מאנים. בשש שנות מלוכתו הראשונה הפך ולאד המשפד לאויב מושבע של המעצמה העות'מאנית בה ניהל מאבק מזוין. אחרי הדחתו, ולאד המשפד כפליט בטרנסילבניה נכלא לשנים רבות על ידי מלך הונגריה, מתיאש הוניאדי. אח שלו, ראדו היפה, השיג את השלטון בעיקר עקב העובדה שהיה ידיד נאמן של הסולטאן העות'מאני. אחרי חילופי שלטון חוזרים בין ראדו היפה ובין בסאראב הזקן לאיוטה, ופטירתו של ראדו בגלות טרנסילבניה, עלה שוב בסאראב הזקן על כס המלכות, רק כדי לאבדו בשנת 1476 לידי ולאד המשפד, ששוחרר לבסוף מן הכלא ההונגרי והוחזר לשלטון בסיועם של כוחות הונגרים-טרנסילבנים ושליט מולדובה, שטפן הגדול. אולם כעבור חודשים מעטים נהרג ולאד המשפד בקרב עם בסאראב הזקן בשנת 1476. באוגוסט 1477 ולאד הנזיר נמצא בפגראש, בגבול ולאכיה, בציפייה לגייס תמיכה על מנת להחליף את לאיוטה. בנובמבר, 1477 אכן בסאראב הזקן, שהפך לחביב הטורקים, הודח סופית על ידי שטפן הגדול, שליט מולדובה. במקומו הועלה לכס המלכות בסאראב הצעיר צפלוש שגם הוא נכנע בהמשך לעות'מאנים, בניגוד לציפיות השליט המולדבי.
עלייתו לשלטון ומלוכתו הראשונה.
אחרי שבסאראב הצעיר צפלוש, שהפך לבן ברית נאמן של הטורקים, השתתף בשנת 1481 בפשיטתם במולדובה והובס יחד איתם בקרב רמניקו סראט (ב-8 ביולי 1481), נכנס שוב שטפן הגדול, שליט מולדובה, עם כוחות צבאיים לוולאכיה והדיח אותו. במקומו הועלה לכס המלכות מירצ'ה, בן נוסף מחוץ לנישואים של ולאד דראקול. אך מול התנגדותם של התושבים, וגילוי הקשרים שיצר גם מירצ'ה עם העות'מאנים, שטפאן והונגריה הדיחו והחליפו אותו עם ולאד הנזיר.
מלוכתו של ולאד הנזיר התחילה בספטמבר 1481, וארכה חודש-חודשיים. בסאראב הצעיר "צפלוש" גייס לוחמים בחבל אולטניה שם נהנה מתמיכתם של הבויארים ממשפחת קראיובסקו והצליח להבריח את ולאד הנזיר בחזרה לטרנסילבניה, זאת לפני התאריך 16 בנובמבר 1481.
מלוכתו השנייה.
בדומה לרבים מקודמיו, מן הרגע שעלה לשלטון בשנת 1482, לא נשאר נאמן לקו המדיני האנטי-עות'מאני של שטפן הגדול,
אלא עבר לצד הטורקים. כפי שמסביר ההיסטוריון ק.ג'ורסקו, "הבאיים שעל יד הדנובה היו הרבה יותר קרובים מצבאו של שטפאן או זה של המלך ההונגרי".
ולאד הנזיר ליווה את הסולטאן באיזיט השני במסע הכיבוש של המבצרים קיליה וצ'טאטיה אלבה. כמן כן השתתף בסתיו 1484 בפשיטת הביילרביי של רומליה, עלי, על מולדובה, בהיעדרו של שטפאן ששהה אז בקולומיה.
באיגרת לסולטאן בשנת 1492 הבטיח לסולטאן את מסירותו ונאמנותו.