הכפר נכבש במבצע ברק, במהלך מלחמת העצמאות, על ידי גדוד 55 של חטיבת גבעתי. מספר ערבים נהרגו וכ-20 נפלו בשבי. ההיסטוריון מרדכי בר-און, שהשתתף כמפקד מחלקה בכיבוש הכפר זרנוגה, העיד: "לא היה שם כל גירוש והכפר היה ריק לחלוטין כאשר הגענו אליו".
לאחר מלחמת העצמאות.
כמה מאות דונמים מן השטחים החקלאיים של זרנוגה נמסרו לקבוצת שילר.
בבתים הנטושים וסביבם הוקמו מעברות זרנוגה א' וב', שאליהן הגיעו בשנות ה-50 עולים מצפון אפריקה.
המעברות צורפו לרחובות בשנת 1957.
בשנות השישים חוסלו המעברות ובמקומן הוקמה שכונת קריית משה.
מסגד הכפר ובית עלמין (שאיננו תחום ואיננו מסומן) מדרום למסגד הם השרידים היחידים שנותרו מן הכפר.
השטח הפתוח בין קריית משה לשכונת וייסגל (שכונת רחובות הצעירה) קיבל אישורי בנייה בשנת 1991, אולם תכנון מפורט לבניית שכונה החל רק בשנת 2003. אז החליטה העירייה להקים פארק ציבורי בשטח בית הקברות והמסגד ולהסיט מעט את בתי השכונה.
בשנת 2009 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד עיריית רחובות, במטרה למנוע בנייה על שרידי בית העלמין.
בסוף 2012 נדחתה העתירה, כיוון שלטענת בג"ץ העותרים לא הצליחו להוכיח שבשטח הספיציפי עליו הוגשה העתירה אכן התקיים בית קברות.
במקביל, התחייבה העירייה לשמר את מבנה המסגד ולהעתיק ממקומם קברים, אם יימצאו כאלה בשטח הפארק, בהתאם לחוקי רשות העתיקות ובתיאום עם גורמי הדת המוסלמים.
מקראקן
מקראקן (באנגלית: McCracken) הוא שם משפחה ושמם של מספר מקומות יישוב.
הווארד שולץ
הווארד שולץ (באנגלית: Howard Schultz; נולד ב-19 ביולי 1953) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, כיהן כמנכ"ל ויו"ר רשת בתי הקפה סטארבקס.
קורות חיים.
שולץ נולד וגדל בשיכון בברוקלין שבניו יורק, בן למשפחה יהודית ענייה. אביו, פרד, היה חייל משוחרר ונהג משאית ללא השכלה, ואמו איילין עקרת בית. בזכות הצטיינותו בספורט קיבל מלגת לימודים לקולג' וסיים תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת צפון מישיגן ב-1975.
לאחר הלימודים עבד כסוכן מכירות בחברת זירוקס ובהמשך בחברת כלי הבית האמארפלסט (Hammarplast). הוא זיהה את חברת סטארבקס מסיאטל שהזמינה כמויות גדולות של מכונות קפה ביחס לגודלה, שהתבררה כחברה המתמקדת במכירת פולי קפה בחמישה סניפים, שולץ הצטרף אליה כסוכן מכירות. הוא ניסה לשכנע את בעלי החברה לפתוח בתי קפה, וכשלא הצליח בכך עזב את החברה. הוא הקים ב-1985 בית קפה בשם "Il Giornale" ולאחר שנתיים רכש את סטארבקס. תוך מספר שנים הפכה החברה בהנהלתו לרשת בתי הקפה הגדולה בעולם. בדצמבר 2016 הודיע כי יעזוב את תפקיד המנכ"ל באפריל 2017 וימשיך לכהן כיו"ר החברה. ביוני 2018 הודיע על התפטרותו מתפקיד היו"ר.
בשנים 2001–2006 היה שולץ בעל השליטה בקבוצות הכדורסל סיאטל סופרסוניקס מליגת ה-NBA ושל סיאטל סטורם מליגת ה-WNBA.
שולץ הקים את חברת ההשקעות מוורון (Maveron), דרכה הוא מחזיק במניות חברות כגון גרופון, אי ביי ופינקברי. הונו הוערך על ידי פורבס בכ-2.9 מיליארד דולר. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית והוזכר כמועמד אפשרי מטעמה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. בינואר 2019 הודיע כי בכוונתו להתמודד כמועמד עצמאי, אך לאחר בחירתו של ג'ו ביידן הודיע כי לא יתמודד לנשיאות.
שולץ נשוי לשרי ואב לשלושה.
מצב הטבע
מצב הטבע הוא מושג בו משתמשים פילוסופים שונים במחשבה מדינית, כאשר מדובר על המצב בו חיו אנשים לפני היווצרות השלטון.
הוגים שונים מתארים את מצב הטבע בצורה שונה.
לדוגמה, תומאס הובס מתאר את המצב הטבע כמלחמת כל בכל (אדם לאדם זאב). לעומתו ג'ון לוק סובר שמצב הטבע הוא מצב בו כל אדם נשמע לציווי השכל שלו, וזה מנחה אותו לפי משפט הטבע. כלומר, האדם פועל לפי ריסונו הפנימי, אינו נשלט על ידי כוח כפייה חיצוני, ולמעשה ישנו כיבוד הדדי אוניברסלי של הזכויות הטבעיות שהן חיים, חירות ורכוש. בני האדם מכבדים את הזולת וקניינו, מתוך הנחה שהתבונה מחייבת גם את הזולת לנהוג בדרך זו.
ז'אן-ז'אק רוסו הציג עמדת נגד להשקפות של חלק מקודמיו, ולזו של תומאס הובס במיוחד, בכל הנוגע לאופי מצב הטבע. עדות אחת לעמדתו הנגדית ניתן לראות בחיבורו של רוסו, מאמר על המקור והיסודות לאי-השוויון בין בני-האדם. "[בזמן ש] פילוסופים... חשו בצורך ללכת אחורה למצב הטבע... אפילו לא אחד מהם הגיע לשם... כל אחד מהם, בקצרה, בהתבטאות מתמדת על רצונות, שקיקה, דיכוי, יצרים, וגאווה, העביר למצב הטבע רעיונות שנרכשו בחברה; בכך, הדיבור על הפראי, הם תיארו את האדם החברתי". רוסו, אם כן, התייחס למצב הטבע כמצב קדם-חברתי מוחלט, הנשקף לא רק באופי הסביבה, אלא גם, ובאופן החשוב ביותר, במאפיינים של האדם עצמו.
האדם במצב הטבע, טען רוסו, מונע מתוך אהבה עצמית, אך מסוגל להרגיש גם חמלה – הוא לא אגרסיבי ולוחמני, אלא, חרד ורודף שלום. אם מתקיים במצב הטבע סכסוך בין שני אנשים על פריט מזון, לדוגמה, כל אחד מהמשתתפים "יראה במעשי האלימות האלה אירועים טבעיים בלבד, בלי שמץ של רגשות חוצפה או פגיעה, או כל תחושה אחרת, זולת החדווה או הצער של הצלחה או כישלון". בהיותו זר לכל קשר חברתי, האדם במצב הטבע מנותק מכל הדאגות, הגישות, והיצרים שתלויים בהכרה שלו בקיומם של אחרים, ובהיותו עומד בקשר כלשהו אליהם: '[בני אדם במצב הטבע] לא שימרו סוג של קשר אחד עם השני, וכתוצאה מכך היו זרים לנהנתנות, כבוד, הערצה, ובוז; לא היה להם מושג קלוש בדבר 'שלי' ו-'שלך', או השגה אמיתית של צדק'.
מאי גולן
פלורה מאי בדרה-גולן (נולדה ב־3 במאי 1986, כ"ד בניסן ה'תשמ"ו) היא פעילה חברתית וחברת הכנסת מטעם הליכוד. ממובילות המאבק נגד המסתננים מאפריקה לישראל, בעיקר באזור דרום תל אביב. יו"ר עמותת "העיר העברית".
ביוגרפיה.
גולן נולדה וגדלה בקרבת התחנה המרכזית הישנה בתל אביב, כילדה מחוץ לנישואין לאם מבית חרדי. אימה של גולן עלתה עם משפחתה מעיראק ב-1950, במבצע עזרא ונחמיה, בגיל 3.
למדה בבית הספר היסודי "ביאליק" בדרום תל אביב. בגיל 9 התראיינה עם אמה בחדשות "מבט" של הטלוויזיה הישראלית, במסגרת כתבה על דו"ח העוני השנתי. בעקבות הראיון הוזמנה למספר תוכניות טלוויזיה והתארחה בתוכנית "בשידור חי עם דן שילון". בעקבות השידור הועברה באמצע כיתה ה' לבית הספר "א.ד. גורדון" שבצפון העיר. בהמשך למדה בבית הספר תיכון עירוני ד', ובאמצע השנה עזבה את בית הספר ולמדה לימודים אקסטרניים.
גולן זכתה לפרסום בשנת 2012, בעקבות ראיונות בתוכנית הרדיו של ז'וז'ו אבוטבול ברשת ב', שבהם סיפרה על המאבק בשכונות דרום תל אביב.
בשנים 2012–2013 כתבה את הבלוג "החיים על פי מאי", המתאר את חייה לצד המסתננים באזור התחנה המרכזית הישנה בת"א. תחילה פורסם הבלוג באתר הקהילתי של שכונות דרום תל אביב, ובהמשך באתרה הפרטי.
בבחירות לכנסת ה-19 הוצבה במקום ה-10 ברשימת "עוצמה לישראל", שלא עברה את אחוז החסימה. בשנת 2013 הקימה את עמותת "העיר העברית", אשר הכריזה על התמודדותה בבחירות למועצת עיריית תל אביב, אך נפסלה מסיבות טכניות.
באוקטובר 2014 ארגנה והובילה מחאה נגד החלטת בג"ץ לפסול סעיפים בחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), בהשתתפות מאות אנשים. באוגוסט 2015 נמנתה עם מובילי המחאה נגד החלטת בג"ץ להגביל את משך השהייה במתקן חולות ובכך להביא לשחרורם המיידי של מרבית העצורים במתקן.
גולן ספגה ביקורת כאשר פורסם, שבינואר 2017 פרסמה בפוסט בפייסבוק נתונים מסולפים במכוון אודות מספר האזרחים האריתראים שנכנסים לישראל באמצעות אשרות תייר דרך נתב"ג ונשארים במדינה ללא היתר. בחודשים שלאחר מכן צוטטו נתונים אלה פעמים רבות על ידי פעילים למען הגירוש וזכו להד תקשורתי.
גולן מרואיינת לעיתים קרובות באמצעי התקשורת בישראל ומתארחת בפאנלים פוליטיים בערוצי הטלוויזיה השונים בנושא המסתננים מאפריקה והחיים לצידם בדרום תל אביב. רואיינה גם בגופי תקשורת בינלאומיים כמו BBC, פוקס ניוז, i24News ו-RTVI.
בשנת 2014 נבחרה לאחת מ-66 הנשים הישראליות שכדאי להכיר של עיתון "הארץ" באנגלית, ולרשימת 101 האנשים המשפיעים על תל אביב של מגזין "Time Out תל אביב". בתום שנת תשע"ה נבחרה לאשת השנה בתחום החברה של השבועון "בשבע".
בדצמבר 2018, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הודיעה על התמודדותה בפריימריז לרשימת הליכוד לכנסת. לאחר הפריימריז נבחרה למשבצת הצעירים מספר 33 ברשימת הליכוד, ולאחר פרישת פנחס עידן קודמה למקום 32, ונבחרה לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצבה במקום ה-34 ברשימת הליכוד ולא נכנסה לכנסת העשרים ושתיים.
ב הוצבה שוב במקום ה-34, ונבחרה ל, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע עלתה גולן למקום ה-30 ברשימה, לאחר פרישתם של ארבעה חברי כנסת שעברו למפלגת תקווה חדשה, ונבחרה לכנסת.
חיים אישיים.
גולן התלוננה מספר פעמים שהותקפה על ידי מסתננים. לדבריה ב-2012 הותקפה על ידי מסתננים ברח' נווה שאנן כשעברה במקום עם צוות צילום צרפתי שהגיע לתעד את החיים בשכונה, ב-2013 היא ואמה הותקפו על ידי שתי מסתננות מאריתראה בשוק התקווה, ב-2014 הותקפה על ידי שתי נשים אריתראיות לאחר שהעירה להן על עשן שיוצא מדירתן. ובדצמבר 2015 הותקפה על ידי מסתננים בסמוך לאולם אירועים.
גולן רווקה ומתגוררת בתל אביב.
ויליאם א' דאגלס
מקרקן
ברט מקרקן
אליניקוב
אוליצ'ים