השודדים הגיעו אל חוות המסתור שממערב לאתר השוד כשעה לאחר סיומו, בערך בזמן שבו נמסרה למשטרה ההודעה הראשונה על השוד. שם ספרו את שללם - 2,631,684 לירות (בעיקר בשטרות של לירה ו-5 לירות) וחילקו אותו ביניהם בחלקים שווים בקירוב - כ-150 אלף לירות לכל אחד.
לאחר השוד.
מהאזנה לרשת הקשר המשטרתית הבינו השודדים שהמצוד אחריהם התקדם מהר מששיערו ועל כן הקדימו את מועד עזיבת החווה. הם עזבו את המקום באמצעות כלי רכב שונים מאלו ששימשו אותם לשוד. לפני כן עשו מאמץ למחוק כל טביעת אצבע מבנייני החווה והחפצים שהותירו בה. הם התכוונו גם להעלות אותה באש, אך האדם שהופקד על המשימה לא הצית אותה, וכאשר התברר הדבר לאחרים לא ניתן היה לתקן את הטעות, שכן המשטרה כבר הגיעה לחווה.
שוטרי משטרת בקינגהאמשייר פתחו בחקירת השוד, ובצהרי היום שלאחריו צורפו אליהם לעזרה שוטרים מהענף לפשעים מאורגנים וכלכליים של משטרת המטרופולין של לונדון. השוטרים פתחו בסריקות בשטח שסביב אתר השוד, וחמישה ימים לאחריו גילו את חוות המסתור כשהיא נטושה. הם מצאו בה את כלי הרכב ששימשו לשוד, מזון, שקי שינה ומצעים, שקי דואר ריקים ופריטים נוספים. למרות שהשודדים התאמצו למחוק את כל טביעות האצבעות מהחפצים, נמצאו במקום טביעות אצבע וכף יד שכנראה השתייכו אל חלקם.
למרות מחלוקת בקרב אנשי צוות החקירה המשטרתי פורסמו בציבור תמונות של החשודים בהשתתפות בשוד. עקב כך ירדו רוב השודדים למחתרת. בכל זאת הצליחה המשטרה לתפוס 12 מהם עד סוף 1963. מרביתם נעצרו בתוך מספר שבועות.
ב-20 בינואר 1964 החל משפטם של 13 נאשמים בשוד בעיר איילסברי שבבקינגהאמשייר. בשל מספר הנאשמים והעניין הציבורי הרב במשפט הוא לא נערך בבית המשפט המקומי אלא באולם שהוכשר לשם כך במשרדי העירייה. המשפט נמשך 51 ימים והוצגו בו 613 מוצגים ו-240 עדים. אחד הנאשמים זוכה בנימוק של "אין להשיב לאשמה" (כלומר שהתביעה לא הציגה כלל ראיות לכאורה שעליו להתגונן מפניהן). האחרים הורשעו על ידי חבר המושבעים ונדונו לעונשי מאסר. שבעה מהם נדונו ל-30 שנה, ארבעה ל-20 עד 25 שנה ואחד ל-3 שנים. העונשים שנפסקו נחשבו לחמורים במיוחד ביחס לעבירות שבהם הורשעו הנאשמים. אחד הנאשמים, שנדון ל-24 שנות מאסר, כלל לא היה שותף לשוד אלא סייע לאחד השודדים להתחבא. הוא נחשב כמי שנעשה לו עיוות דין. הוא מת בכלא כעבור שש שנים. בעקבות ערעורים שהוגשו זוכו כמה מהנאשמים מחלק מהעבירות שיוחסו להם ועונשי חלק מהם הופחתו.
בסך הכל זוהו 21 איש כקשורים לשוד (אחד מהם בטעות, כאמור). חמישה מהם לא נתפסו מעולם. שניים משלושת הנותרים ברחו אל מחוץ לבריטניה. אחד מהם (ברוס ריינולדס) שב לבריטניה לאחר שאזל כספו ונתפס שם ב-1968. שני שב לבריטניה מרצונו ב-1966. השלישי הסתתר בבריטניה עד 1966 ואז נתפס. כולם נדונו למאסר. נידוני השוד השונים שוחררו לאחר ריצוי 4 עד 12 שנות מאסר.
שניים מהנידונים ברחו מכלאם. אחד מהם נתפס שוב לאחר שלוש שנים. השני, רוני ביגס (Ronnie Biggs), ברח מהכלא ב-1965 ושהה מחוץ לבריטניה במשך 36 שנים (5 שנים באוסטרליה והיתר בברזיל). בשנת 2001, בגיל 72, שב מרצונו לבריטניה להמשך ריצוי עונשו. הוא שוחרר בשנת 2009 ומת כעבור ארבע שנים.
בשנת 2014 התפרסם שמו של עובד הדואר המלכותי שמסר לכנופיית השודדים את המידע על רכבת הכסף.
מהכסף שנשדד נמצא רק סכום של כ-400 אלף לירות. יתר הכסף הולבן ונעלם או הוצא על ידי השודדים, שמקצתם חיו לזמן מה חיי מותרות מחוץ לבריטניה או מימנו את שהותם שם מחלקיהם בכספי השוד כאשר התקשו להתפרנס שם אחרת.
בעקבות השוד הוחמרו מיד אמצעי הביטחון שננקטו להגנת רכבות הדואר, לרבות התקנת אמצעי ביטחון בקרונות שנשאו את משלוחי הכסף.
הקרון שנשדד הוחזק כראייה במשך שבע שנים לאחר השוד ולאחר מכן הושמד על מנת שלא יהווה יעד לאספנים. קרון אחר מהרכבת שומר ומוצג בתחנת רכבת בקיימברידג'שייר.
השוד בתרבות.
פרשת השוד זכתה למספר רב של אזכורים בתרבות הבריטית. תשעה ספרים נכתבו אודות הפרשה, שניים מהם כבר ב-1964 וב-1965. מקצת הספרים נכתבו על ידי משתתפי השוד עצמם. פורסמו 12 ביוגרפיות ואוטוביוגרפיות על משתתפי השוד, וכן חמש ביוגרפיות של השוטרים שחקרו את הפרשה. שני סרטי קולנוע ושש תוכניות טלוויזיה הופקו אודות השוד או בהשראתו. השוד זכה לאזכורים רבים נוספים במסגרת סרטים, ספרים, שירים ומשחקי מחשב.
טיפול
טיפול הוא ניסיון לתקן בעיה הפוגעת בבריאותו או תפקודו של האדם. על פי רוב הטיפול מתבצע בעקבות תהליך האבחנה.
תפקיד האבחנה בהליך הטיפולי.
אַבְחָנָה היא הליך ברפואה ובפסיכולוגיה שבו מתקבלת החלטה על זהות התופעה הרפואית או הפסיכולוגית שממנה סובל המטופל.
האבחנה מושגת בעזרת בירור האנמנזה (תולדות החולה), דהיינו, היסטוריה רפואית או נפשית ושימוש בכלים אבחוניים נוספים.
לעיתים ניתן להגיע לאבחנה בצורה מהירה, אך ישנם מקרים שבהם גיבוש האבחנה מצריך תהליך ממושך יותר הכולל ביצוע של בדיקות מרובות.
תסמין מסוים יכול להיגרם על ידי תהליכים פתולוגים שונים.
אבחנה מדויקת היא אבחנה המשקפת נאמנה את מצבו של המטופל. אבחנה לא מדויקת אינה מצביעה על המקור האמיתי של הבעיה ו/או מצביעה על מקור שגוי.
מצבים מסוג זה מכונים שגיאות מסוג I ו-II והם מעידים על פגיעה בדיוק ונכונות של המדידה.
החשיבות של האבחנה המדויקת היא בהשלכות שלה על התהליך הטיפולי. זאת משום שבמצבים בהם האבחנה שגויה הגורם האמיתי לא מקבל מענה טיפולי והוא עלול להחמיר את מצבו של האדם. כמו כן, המשאבים הכרוכים במתן טיפול לא מתאים מבוזבזים לריק ואינם מובילים לשיפור במצבו של האדם. במקרים חמורים יותר, טיפול שגוי יכול אף לגרום לנזק.
סוגי טיפול.
קיימים סוגים רבים של טיפולים אשר נבדלים ביניהם על פי הגורם המטפל, סוג הבעיה המטופלת, כלי הטיפול ועוד.
טיפול עצמי.
טיפול עצמי הוא כל פעולה שאנשים עושים למען בריאות הגוף ובריאות הנפש של עצמם.
טיפול עצמי כולל תחומים כמו תזונה, ניקיון, קנייה או תיקון של ביגוד, פעילות גופנית הנעשית כדי לשמור על כושר גופני (להבדיל מספורט למטרות הנאה או פרנסה) ופניה לגורמים טיפוליים.
ריפוי עצמי.
ריפוי עצמי הוא התנהגות אנושית שבה אדם עושה שימוש בחומר או השפעה חיצונית (אֶקְסוֹגֶנִית) כלשהי, מתוך מטרה לטפל בתחלואה גופנית או נפשית שהוא סובל ממנה, בכוחות עצמו ללא ייעוץ או מעקב רפואי.
תוספי תזונה ותרופות שלא מצריכות מרשם רופא, הם בין החומרים הנפוצים ביותר המשמשים לריפוי עצמי. על פי רוב, חומרים אלו משמשים לטיפול ביתי בבעיות רפואיות שכיחות.
התערבות חינוכית והוראה מתקנת.
הוראה מתקנת היא תחום בחינוך העוסק בטיפול בבעיות למידה, על ידי שימוש בשיטות וטכניקות הוראה אישיות. זו מועברת על ידי מומחים ללקויות למידה, בעלי תואר שני בלקויות למידה, ופסיכולוגים חינוכיים.
הצורך בהוראה מתקנת נובע מהנחת היסוד לפיה כל תלמיד זכאי לשוויון הזדמנויות במימוש הפוטנציאל הלימודי שלו. זאת משום שבחברה המערבית המודרנית יש להשכלה חשיבות רבה בקביעת מעמדו הכלכלי והחברתי של האדם. הצלחתו תבוא לידי ביטוי בהשתלבותו בעבודה, בהסתגלותו החברתית ובהתאמתו הרגשית כבוגר.
אימון אישי.
אימון אישי (נקרא גם קואוצ'ינג) הוא תהליך המכוון לסייע לאנשים מתפקדים להציב ולהשיג מטרות, להתגבר על מכשולים ולשמר מוטיבציה.
האימון האישי מיועד להוביל אל הגשמת מטרות מתוך היכולות והכישורים הקיימים בידי המתאמן תוך התערבות ממוקדת וקצרת מועד המתמקדת בהקניית כלים וחיזוק תכונותיו של המתאמן. כמו כן, שיטה זו אינה מתעכבת על עברו של המתאמן אלא בכאן ועכשיו.
פסיכותרפיה - טיפול פסיכולוגי.
פסיכותרפיה (או טיפול נפשי) הוא טיפול במשברים, בהפרעות ובמצוקות נפשיות באמצעים שונים, אשר חלקם הם מפירות הפסיכולוגיה. רוב שיטות הטיפול נעשות באמצעות קשר מילולי בין המטפל למטופל. כלל המטפלים המציעים פסיכותרפיה, ושהם מותרים על פי חוק לעסוק בה במדינתם, נכנסים בהגדרה הרחבה של "פסיכותרפיסטים".
טיפול התנהגותי.
טיפול התנהגותי הוא טיפול פסיכולוגי המתבסס על תאוריית הלמידה הביהייביוריסטית. הטיפול מניח שהפרעות נפשיות הן דפוסי התנהגות, או הרגלים לא יעילים שנלמדו במהלך החיים. מטרת הטיפול היא שינוי דפוסי ההתנהגות של המטופל תוך שימוש בעקרונות ביהייביוריסטים כמו התניה קלאסית והתניה אופרנטית.
טיפול קוגניטיבי.
טיפול קוגניטיבי הוא שיטת טיפול פסיכולוגי המבוססת על ההנחה שדפוסי חשיבה משפיעים על ההתנהגות, ושמקורן של הפרעות רגשיות הוא בדפוסי חשיבה מעוותים. הטיפול הקוגניטיבי מתמקד בזיהוי דפוסי החשיבה הלקויים והקניית דפוסים סתגלניים במקומם. הטיפול מתבסס הן על עקרונות מתחום הלמידה, והן על ניתוח לוגי ושכנוע מילולי-שכלתני.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי הוא טיפול פסיכולוגי המבוסס על שילוב של רעיונות מהטיפול ההתנהגותי והטיפול הקוגניטיבי.
השיטה משלבת את הרעיון לפיו על מנת ליצור שינוי אצל המטופל יש צורך בשינוי בתפישת המציאות, כפי שנעשה בטיפול הקוגניטיבי, עם הרעיון לפיו יש צורך ליצור שינוי בהתנהגות המטופל ולכן יש צורך גם בלמידה ותרגול של התנהגויות חדשות, כפי שמקובל בטיפול ההתנהגותי.
טיפול סלידה הוא סוג של טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
טיפול נרטיבי.
טיפול נרטיבי היא שיטת טיפול נפשי שעוסקת בסיפור חייו של המטופל, קשייו ומצוקותיו, ובבניית סיפור (נראטיב) חדש, המקל על ההתמודדות עם הבעיות.
טיפול באמנויות.