בשנת 2002 החליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת קונטיקט, ולבסוף נבחר לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני. ב-2004 נבחר לכהונה שנייה ושוב זכה לרוב גדול ממניין הקולות. בשנת 2006 החליט להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-5 של קונטיקט. הוא הצליח לגבור על יריבתו הרפובליקנית, ננסי ג'ונסון, שכיהנה כחברה בבית הנבחרים זה 24 שנים. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-2008 ולכהונה שלישית ב-2010, ובשתי המערכות ברוב ניכר על פני יריביו.
בינואר 2011 הכריז מרפי כי הוא יתמודד על המושב הפתוח שמותיר הסנאטור העצמאי הפורש ג'ו ליברמן. לאחר שגבר על מזכירת המדינה של קונטיקט לשעבר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, הביס את יריבתו הרפובליקנית בבחירות הכלליות בנובמבר 2012. ב-3 בינואר 2013 החל את כהונתו כסנאטור. בסנאט הוא מכהן כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת החוץ ובוועידה לחינוך, בריאות, עבודה ופנסיות. בבחירות בשנת 2018 נבחר לכהונה שנייה.
מרפי נשוי לקתרין מאז אוגוסט 2007, ואב לשני בנים.
מוטלה (שוודיה)
מוטלה (בשוודית: Motala) היא עיר במחוז אסטרייטלנד שבשוודיה. העיר שוכנת לחופו של אגם וטרן.
מוטלה היא עיר הולדתו של השחיין אנדרס סורן הולמרץ, אלוף העולם ואלוף אירופה, שזכה (בין היתר) ב-4 מדליות כסף אולימפיות.
שרי עזוז
שרי עזוז (נולדה ב-15 באוקטובר 1973) היא במאית, עורכת ותסריטאית ישראלית. זוכת פרס וולג'ין לשנת 2006 בפסטיבל הקולנוע ירושלים על העריכה הטובה ביותר של הסרט "האולפן", זוכת פרס דוקאביב לשנת 2009 על העריכה הטובה ביותר של הסרט "בשם האם" וזוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2012 (יחד עם דוד אופק) על הבימוי הטוב ביותר של הסדרה "30 ש"ח לשעה".
שרי עזוז נשואה לאלי ברגר ולהם 2 בנות משותפות. בשנת 2013 הקים הזוג את חברת ההפקה שריאלי סרטים www.sarieli.com המעודדת יוצרים הכותבים תסריטים על בסיס סיפורי חיים אמיתיים.
ביוגרפיה.
עזוז למדה קולנוע בבית הספר קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות בתל אביב. במהלך השנים ערכה ובימה מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. ב-2004 ערכה וכתבה את תסריט הסרט "אור", בכיכובן של דאנה איבגי ורונית אלקבץ. בשנת 2006 שימשה כעורכת הסרט התיעודי "האולפן", עליו זכתה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים לקולנוע מטעם הרשות השנייה. ב-2007 ערכה את הסרט התיעודי "זרעי קיץ".
בשנת 2009 ערכה את סרט הקולנוע "ציון ואחיו", בו כיכבו ראובן בדלוב, עופר חיון, רונית אלקבץ וצחי גראד. באותה שנה ערכה וביימה את הסרט התיעודי "בשם האם", עליו זכתה בפרס דוקאביב על העריכה הטובה ביותר. בשנים 2012-2014 ערכה וביימה את הסדרה של הערוץ הראשון "30 ש"ח לשעה". על בימוי סדרה זו היא חלקה יחד עם דוד אופק את פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה".
ב-2015 פיתחה את תסריט הסרט "את לי לילה", בכיכובם של לירון בן-שלוש, דאנה איבגי ויעקב זדה-דניאל.
בכור המהפכה
קומאנצ'י
שבט הקומאנצ'י (אנגלית: Comanche) הוא שבט אינדיאני שהתיישב בצפון אמריקה בשטח הנקרא קומאנצ'ריה המשתרע על חלקים ממדינת ניו מקסיקו המזרחית, דרום מזרח קולורדו, דרום מערב קנזס, מערב אוקלהומה, ומרבית מצפון מערב טקסס. אנשי הקומאנצ'י מוכרים על ידי ממשלת ארצות הברית כ-אומת הקומאנצ'י שבסיסה בעיר לוטון שבמדינת אוקלהומה.
לפני שאנשי שבט הקומאנצ'י באו במגע עם האדם הלבן הם היו לקטים ציידים. ייתכן כי בשלהי המאה ה-18 מנה השבט כ-45,000 איש. הקומאנצ'י היה השבט הדומיננטי באזור המישורים הגדולים בארצות הברית.
בעת מלחמה נהגו אנשי השבט לקחת לעיתים שבויים משבטים חלשים יותר, ולאחר מכן היו מוכרים אותם כעבדים לכובשים הספרדים ומאוחר יותר למקסיקנים. בנוסף, היו לוקחים אלפי שבויים מהמתיישבים הספרדים, המקסיקנים והאמריקאים.
כיום מונה אומת הקומאנצ'י 15,191 חברים בלבד כאשר מתוכם גרים כ-7,763 באזור שבטי סביב העיר לוטון ובאזורים בסביבת דרום מערב אוקלהומה. מסיבת האיחוד השנתית של אומת הקומאנצ'י נערכת בוולטרס, אוקלהומה באמצע יולי.
שפת הקומאנצ'י היא שפה נומית של האוטו-אזטקים ולעיתים מסווגת כניב שושון.
השם "קומאנצ'י" לקוח מהשם שניתן להם על ידי שבט היוט, "קימנטצי" שפירושו אויב.
ממשל.
בסיס האם של אומת הקומאנצ'י ממוקם בעיר לוטון במדינת אוקלהומה. שטח השיפוט השבטי שלהם ממוקם במחוזות קדו, קומאנצ'י, קוטון, גריידי, ג'פרסון, קיוואה, סטפנס וטילמן שבמדינת אוקלהומה. חברות בשבט מחייבת 1/8 קשר דם (כלומר, לפחות סב-רב אחד).
החל מ-1 ביוני 2012, וולאס קופי הוא יושב ראש השבט, אד אשיטי משמש כסגנו, רוברט קומאצ'יט משמש כמנכ"ל השבט, רוברט טיפקוני כמזכיר האוצר, רון רד אלק ממלא מושב ראשון ויונבי טרי ממלא מושב שני.
פיתוח כלכלי.
השבט מפעיל משרד שיכון משל עצמו ומנפיק לוחיות רישוי לרכבי השבט. לשבט יש מחלקה ללימודים גבוהים שעיקר פעילותה מתמקד במתן מלגות ועזרה כלכלית לצורך לימודיהם של חבריו. בנוסף מפעיל השבט את מכללת אומת הקומאנצ'י בלוטון, אוקלהומה. בבעלותו עשר חנויות עישון שבטיות וארבעה בתי קזינו. בתי הקזינו נקראים "קזינו אומת הקומאנצ'י" בלוטון, "קומאנצ'י רד ריבר קזינו" בעיר דבול שבאוקלהומה, "קומאנצ'י ספר קזינו" בעיר אלגין שבאוקלהומה ו-"קומאנצ'י סטאר קזינו" בעיר וולטרס שבאוקלהומה.
רקע היסטורי.
התהוות.
שבט הקומאנצ'י הופיע כקבוצה ייחודית זמן קצר לפני שנת 1700 כאשר התנתק משבט השושון שחי במעלה נהר הפלאט במדינת וויומינג. בשנת 1680 רכש השבט סוסים משבט הפואבלו ולאחר מכן התנתק משבט השושון והסוסים אפשרו לאנשיו ניידות גדולה יותר בחיפושם אחר שטחי צייד.
הסוס נטל חלק מרכזי בהתהוותה של תרבות הקומאנצ'י. חשיבותו האסטרטגית הייתה גדולה ובני השבט נדדו דרומה והתמקדו בחיפוש אחר סוסים נוספים יותר מאשר בחיפוש אחר עדרי הבאפלו. ייתכן כי בני הקומאנצ'י היו הקבוצה הראשונה מבין ילידי המישורים הגדולים שהטמיעו את הסוסים בתרבותם והציגו אותם בפני שבטים נוספים באזור.
ההגירה הראשונית הביאה אותם לאזור הדרומי של המישורים הגדולים, הנפרש מנהר ארקנסו ועד למרכז טקסס. עד 1700, הגיעו בני השבט לניו מקסיקו של היום ולאצבע הצפונית של טקסס, תוך שהם דוחקים את שבט הליפן אפאצ'י דרומה, לאחר שגברו עליהם בקרב בן תשעה ימים שנערך בשנת 1723 לאורך הריו דל פיירו (נהר ויצ'יטה). עד שנת 1777 נסוג שבט הליפן אפאצ'י עד לנהר הריו גראנדה ושבט המסלרו אפאצ'י נסוג לקוהווילה.
במהלך אותה תקופה, גדלה אוכלוסיית הקומאנצ'י באופן דרמטי הודות למהגרים שהגיעו משבט השושון ואימוצם של נשים וילדים רבים שנלקחו בשבי מקבוצות יריבות. הקומאנצ'י לא יצרו מעולם יחידה שבטית אחת ומאוחדת, אלא נחלקו בין 12 קבוצות אוטונומיות שנקראו להקות. קבוצות אלה חלקו שפה ותרבות אחת ורק לעיתים רחוקות נלחמו זו בזו. ישנה הערכה כי שבט הקומאנצ'י שבה אלפי אנשים מקרב המתיישבים הספרדים, המקסיקנים והאמריקאים שחיו על אדמתם. פרופסור קרטיס מארז (Curtis Murez) מהמחלקה ללימודים אתניים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, גורס כי כתוצאה מכך התפתחו בני תערובת בשטחי הספר.
באמצע המאה ה-19, מכרו בני הקומאנצ'י סוסים לסוחרים ולמתיישבים הצרפתים והאמריקאים ולאחר מכן למהגרים שעברו באזורם בדרכם לחיפוש זהב בקליפורניה. בני הקומאנצ'י גנבו את מרבית הסוסים משבטים וממתיישבים אחרים ויצרו לעצמם תדמית של גנבי סוסים מדופלמים שלא פסחו גם על גנבת בקר. הגנבות הללו הובילו לעיתים למלחמות עקובות מדם. בני שבט הקומאנצ'י הצליחו לשים את ידם על מספר רב של סוסי פרא והיו כישרוניים במיוחד באילופם. מספרם של סוסי הפרא שחיו באזור קומנצ'ריה נאמד כ־2,000,000. לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, נזקק כל אחד מבני השבט להחזיק ברשותו סוס, ואלה שהיו לוחמים, אף יותר. כאשר אוכלוסיית הקומאנצ'י מנתה 30,000 - 40,000 איש, היו ברשות השבט 90,000 עד 120,000 עודפי סוסים.
הלחימה הייתה חלק נכבד מהווי חייהם של הקומאנצ'י. בני השבט היו יריבים ראויים שפיתחו אסטרטגיות לשימוש בכלי מלחמה מסורתיים על גבי סוסים. פשיטות הקומאנצ'י אל תוך מקסיקו התרחשו באופן מסורתי בעתות של ירח מלא כשהראות בלילה הייתה טובה. מכאן נולד המונח "ירח קומאנצ'י" (Comanche Moon) שבמהלכו ביצעו פשיטות למטרות גנבת סוסים וכלי נשק וכן נטילת שבויים. מרבית הפשיטות אל תוך מקסיקו התרחשו במדינת צ'יוואווה ובמדינות השכנות בצפון.
קבוצות.
בחברת הקומאנצ'י היו ארבע רמות של אינטגרציה חברתית-פוליטית:
דוגמה לדיוויזיה כזו המבוססת על פוליטיקה נמצאת בדיוויזיית "יפרוקה" (Yaparʉhka) המוכרת כדיוויזיה נפרדת. בגלל שוני בתרבות ובשפה בהשוואה להקות קומאנצ'י אחרות, הם הפכו למוכרים כ-"יאפ" (Yap - אוכלי השורשים) בניגוד ל-"קוטסוטוקה (Kʉhtsʉtʉhka - אוכלי הבאפלו). דיוויזיית יפרוקה הכילה כמה וכמה קבוצות מגורים אזוריות כגון "קטטו-טו" (Ketahtoh Tʉ), "מוטצו-טו" (Motso Tʉ) ו-"פיביאניגוואי"
בניגוד לשכניהם מצפון, שבטי השיאן והאראפהו, הקומאנצ'י לא פיתחו את הרעיון הפוליטי ליצירת "ניסיון" או "שבט". הקומאנצ'י הכירו זה בזה כ-"נומונו" ולהקות נלחמו זה בזה לעיתים רחוקות; על אף זאת ה-"קאווארו-נו" נהגו במדיניות נגד התיישבות הספרדים והאינדיאנים בניו מקסיקו בהפרדה מוחלטת מבני ה-קוטסוטוקה. כתוצאה מכך, בתקופה שבה חברת הקומאנצ'י החלה להתפרק, החלו ה-"פנטוקה-נו", שפעם כובדו והטילו אימה, לספק גששים אינדיאנים לצבא ארצות הברית ולטקסנים כנגד בני קומאנצ'י אחרים שעדיין נלחמו בהם ושוטטו בחופשיות.