בתקשורת הלונדונית הבדיונית של שלהי המאה ה-19 מתואר לסטרייד כאחד מטובי הבלשים של הסקוטלנד יארד. בסיפור ההרפתקה של קופסת הקרטון אומר הולמס כי למרות שללסטרייד יש כישרון מועט בפתרון תעלומות פשע, עקשנותו ונחישותו הן התכונות שבזכותן הוא טיפס במעלה סולם הדרגות המשטרתי. מצד שני, ב"תעלומת הכתם השני" לסטרייד הוא זה שמזהה את המאהבת הקנאית של הקורבן כרוצחת האמיתית, ואילו הולמס מאמין שהקורבן נרצח על ידי מתנקש מקצועי הקשור לגנבתם של מסמכים סודיים.
הסופר מ.ג'. טרואו כתב סדרה של 16 ספרים שבהם לסטרייד הוא הדמות המרכזית. בספרים הללו לסטרייד מתואר כבלש מוכשר מאוד. שמו הפרטי של לסטרייד בספרים אלו הוא שולטו (בדומה למשפחת שולטו מחותם הארבעה), יש לו בת צעירה שאותה הוא רואה לעיתים רחוקות, והוא נוטל חלק בסדרת הרפתקאות המבוססת על אירועים שקרו במציאות. באחד הספרים הוא פוגש את ג. ק. צ'סטרטון, ובספר אחר הרגל שלו נשברת לאחר שנפל מסיפונה של הטיטאניק.
באזכורים מאוחרים יותר מוקצן חוסר כישרונו של לסטרייד במידה רבה. אחת הדוגמאות לכך היא דניס יואי שגילם את לסטרייד ברוב סרטי הולמס של אולפני יוניברסל, כאשר הולמס מגולם על ידי בזיל רת'בון ודוקטור ווטסון על ידי נייג'ל ברוס.
לסטרייד
דיווה
דיווה (באיטלקית: Diva) הוא מונח המתאר דמות נשית מוכשרת, ידוענית ובעלת מחוות דרמטיות בולטות. מקור המונח באיטלקית ופירושו המילולי הוא "אלילה". המונח שימש לתיאור זמרות אופרה, בעיקר זמרות סופרן, בעלות יכולות ווקאליות יוצאות דופן והתגלגל להיות שם תואר נפוץ לנשים בולטות בעולם הבידור.
משפך מפריד
משפך מפריד הוא כלי מעבדה המשמש למיצוי ולהפרדה של שכבות של נוזלים שונים זה מזה במהלך סינתזה כימית. המשפך המפריד בנוי בדרך כלל כחרוט, בעל פתח כניסה עליון רחב ופתח יציאה תחתון צר ובעל ברז. לרוב משמש המשפך המפריד להפרדה בין ממס אורגני א-פרוטי, כגון אתר, לממס פרוטי, כגון מים. עקב הפרש בצפיפויות של החומרים, מרבית הממסים האורגנים צפים בשכבה נפרדת מעל פני הפזה המימית ובכך מאפשרים הפרדה פשוטה בין השתיים על ידי ריקון איטי של המשפך מצידו התחתון, עד ההגעה לגבול שבין הפאזות השונות.
פזה
מרי מורסטן
מרי מורסטן (באנגלית: Mary Morstan) היא אשתו של דוקטור ווטסון, ומופיעה בכמה מספרי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. הופעתה הראשונה היא בספר חותם הארבעה, בו היא ווטסון מתחתנים לאחר פתרון התעלומה. היא מתוארת כאישה בלונדינית בעלת עור חיוור, ובתקופה שבה היא שכרה את שירותיו של הולמס היא עבדה כאומנת. למרות שבסוף הסיפור האוצר נעלם, היא מקבלת שש פנינים ועתידה לרשת שש פנינים נוספות מאוצר אגרה.
בעיבוד של רודני גיבונס לחותם הארבעה (2001) נפרדת מרי מורסטן מווטסון ומתחתנת עם תדיאוס שולטו, ובכך שוברת את לבו של הרופא.
מוצאה.
אביה של מרי מורסטן, שכיהן בתפקיד צבאי בכיר ברגימנט הודי ומאוחר יותר הוצב באיי אנדמן, נעלם ב-1878 בנסיבות מחשידות הקשורות לתעלומת חותם הארבעה. אמה של מרי מורסטן מתה זמן קצר לאחר שילדה אותה, ואין לה קרובים נוספים באנגליה, למרות שהיא למדה והתחנכה שם. ווטסון ומרי מורסטן התחתנו בערך ב-1888.
מערכת יחסים.
למרות שווטסון ומורסטן "התאהבו ממבט ראשון", מערכת היחסים ביניהן בזמן שהיו נשואים לא הייתה יציבה. ב"הרפתקת האיש המעוקם" נוסע ווטסון ביחד עם הולמס לפתור תעלומה של מוות שהתרחש בחדר נעול, וזאת למרות שרק בקיץ שלפני כן הוא התחתן. מורסטן מגלה מידה רבה של דאגה לבריאותו של ווטסון כאשר היא שולחת אותו לנופש הבראה בכפר בתעלומת עמק בוסקומב, אך לאחר מותה, שלא מוזכר בצורה ישירה בספרים, חוזר ווטסון לגור עם הולמס ולא מדבר על כך. לאחר מכן מתחתן ווטסון לפחות עוד פעם. מורסטן מתה בפרק הזמן שבין הסיפור "הבעיה הסופית" לבין "תעלומת הבית הריק". טענה זו מוסברת בעובדה שבמכתב הפרידה שלו מווטסון הולמס כותב "מסור-נא את איחולי למרת ווטסון..."; לאחר שהולמס "חוזר לחיים" ווטסון כותב "בדרך זו או אחרת נודע לו דבר השכול המעציב שפקדני עם מות אשתי..."; בסיפור "הפרשה של קבלן-הבניין מנורווד", שהתרחשה זמן קצר לאחר חזרתו של הולמס, ווטסון חוזר לגור ברחוב בייקר 221 ב'.
מארי מורסטן
ניקולאס הקדוש
מבחנה
מבחנה היא כלי מעבדה המשמש לאחסון דגימות של נוזלים. מבחנה עשויה בדרך כלל מגליל זכוכית אטום מצידו התחתון ובעל פתח הניתן לסגירה בפקק מצידו העליון.
פעמים רבות השימוש במבחנה הוא רב פעמי, למרות שעלות ייצורה נמוך. לחלק ממכוני המחקר והאוניברסיטאות יש בית חרושת קטן לזכוכית המייצר מבחנות.
המבחנה הרגילה אינה כלי אנליטי: לא נרשמים עליה סימונים למידות נפח כלל. קיימות מבחנות ממגוון חומרים, כגון זכוכית ופלסטיק. קיימות גם מבחנות בקטרים שונים ובאורכים שונים.
בנוסף, מבחנה הוא שם כללי לכלים רבים שצורתם הכללית דומה.
סוגים ושימושים.
כימיה.
מבחנות עבור עבודות כימיות כלליות עשויות בדרך כלל מזכוכית, עבור עמידות טובה יותר לחום כימיקלים קורוזיביים ולחיים ארוכים יותר. מבחנות עשויות זכוכית רחבה, בעיקר זכוכית בורוסיליקט יכולות לעמוד בטמפרטורות גבוהות, עד מאות מעלות צלזיוס.
מבחנות שמיועדות למטרות כימיה זמינות במספר רב של מידות, בדרך כלל מ-50 עד 200 מ"מ אורך ומ-10 עד 20 מ"מ רוחב. חלקים עליונים במבחנות לעיתים קרובות כוללות שפות מתרחבות כדי לסייע לשפוך את תכולת המבחנה.
במבחני כימיה יש בדרך כלל תחתית שטוחה, עגולה או חרוטית. כמה מבחנות עשויות לקבל פקק זכוכית או פקק מתברג. המבחנות מסופקות לעיתים קרובות עם זכוכית קרקעית קטנה או אזור זיגוג לבן ליד דף עבור תיוג עם עיפרון.
מבחני הבדיקה נמצאים בשימוש נרחב על ידי כימאים כדי להתמודד עם כימיקלים, במיוחד עבור מבחני ניסוי איכותיים. תחתיות המבחנות מעוגלות על מנת למנוע אובדן המוני כאשר שופכים נוזל, קל יותר לשטיפה, ומאפשר ניטור של הנוזל. הצוואר הארוך והצר מאט את התפשטות הגזים לסביבה.
המבחנות הם מכולות נוחות לחימום כמויות קטנות של נוזלים או מוצקים עם מבער בונזן או מבער אלכוהול. המבחנה מוחזקת בדרך כלל על ידי הצוואר עם מהדק או מלקחיים. על ידי הטיה של המבחנה, התחתית יכולה להיות מחוממת עד מאות מעלות צלזיוס בלהבה, בעוד שהצוואר נשאר קריר יחסית, דבר זה מאפשר לאדים להתעבות על הקירות שלה. צינור רותח הוא צינור בדיקה גדול המיועד במיוחד עבור נוזלים רותחים.
מבחנה מלאה במים וסולדת לתוך מבחנה מלאת מים משמשת לעיתים קרובות כדי ללכוד גזים, למשל: בהדגמת אלקטרוליזה.
מבחנה עם פקק משמשת לעיתים קרובות לאחסון זמני של דגימות כימיות או ביולוגיות.
ביולוגיה.
מבחנות משמשות את הביולוגיה והמדעים הקשורים לטיפול בעיבוד כל מיני אורגניזמים חיים, כגון עובש, חיידקים, שתילים, ייחורים בצמחים, וכו'. כמה מתלים עבור מבחנות נועדו להחזיק את הצינורות בצורה אופקית, כדי למלא את פני השטח במבחנה.
מבחנות שמיועדות למטרות ביולוגיה עשויות בדרך כלל פלסטיק צלול (כגון פוליסטירן או פוליפרופילן) על ידי הזרקת פלסטיק ומושלכות לפח האשפה לעיתים קרובות לאחר השימוש. מבחנות פלסטיות עם מכסה בורג נקראות לעיתים קרובות 'מבחנות פלקון' לאחר שיוצרו על ידי בקטון דיקינסון.
רפואה.
ברפואה קלינית, מבחנות סטריליות שהאוויר בהן הוסר, נקראות "וקוטיינר", משמשות לאסוף ולקיים דגימות של נוזלים פיזיולוגיים כגון דם, שתן, מוגלה ונוזל סינוביאלי. מבחנות אלה בדרך כלל אטומות בפקק גומי, ולעיתים קרובות יש תוסף מסוים להציב את הצינור עם צבע פקק המציין את התוסף. לדוגמה, החלק העליון במבחנה כחולה הוא בדיקה של 5 מ"ל המכיל ציטרט נתרן כמו נוגדי קרישה, המשמש לאיסוף דם עבור קרישה ובדיקות גלוקוז-6-פוספט דהידרוגנאז.
שימושים אחרים.
מבחנות מועברות לפעמים לשימושים מזדמנים מחוץ לסביבות המעבדה. למשל, כמו אגרטלי פרחים, כלי זכוכית עבור שוטים חלשים מסוימים, או מיכלים עבור תבלינים. מבחנות יכולות לשמש גם לגידול מלכת נמלים במהלך החודשים הראשונים שלה לצורך פיתוח.
ז'וזפ גווארדיולה
נחום שטיף
נחום שְׁטִיף (בכתב רוסי: Нохем Штиф; ביידיש: נוֹחעֶם שטיף) (29 בנובמבר 1879, רובנו – 7 באפריל 1933, קייב), או בשם העט שלו, בעל-דמיון, היה בלשן, סופר, מוציא לאור, עורך, מבקר ספרות, מתרגם ופילולוג של השפה היידית.
כתב ותרגם מהשפות רוסית, גרמנית, אוקראינית ויידיש.
מנעוריו נטל שטיף חלק בפעילויות מפלגת הפועלים הסוציאליסטית היהודית (ה"סיימיסטים") והמפלגה הלאומית היהודית (ה"פולקיסטים").
בשנת 1914 ייסד את סדרת ספרי הילדים "פֿאַר אונדזערע קינדער" (יידיש: "עבור ילדינו"; אודסה-קישינב) בבית הוצאת הספרים של מו"ל ספרי יידיש האגדי בוריס קלצקין.
בשנת 1925 כשהתגורר בברלין, הגה רעיון לייסד מכון מחקר למדעי יידיש. המכון הוקם בווילנה ונקרא ייווא, המכון למחקר יהודי. שטיף עצמו לא היה נוכח בפתיחת המכון.
מערב אפריקה
מערב אפריקה הוא אזור גאוגרפי בחלק המערבי של יבשת אפריקה. הגדרת תחומיו של האזור משתנה. המדינות הנכללות בהגדרת האו"ם לאזור זה הן:
כל המדינות באזור, למעט מאוריטניה, מרכיבות את הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS).
על פי האו"ם, גם האי סנט הלנה, טריטוריה בריטית באוקיינוס האטלנטי נכללת באזור זה.
בתקופת הקולוניאליזם רוב האזור היה תחת שליטת צרפת, והשפעות התרבות הצרפתית ניכרות עד היום.
רקע.
הגבול המזרחי של מערב אפריקה עובר ממערב לקו האורך 10°. האוקיינוס האטלנטי מהווה את הגבול המערבי והגבול הדרומי של האזור. הגבול הצפוני של האזור הוא מדבר סהרה ועיקול הניז'ר נחשב החלק הצפוני ביותר של האזור.