אורן ג'פרי הוא עץ עמיד לכפור. האקלים בתחום תפוצתו הטבעי מאופיין על ידי קיצים חמימים יבשים וחורפים קרים וגשומים. כתלות באזור, הטמפרטורה המינימלית היא בין 2°C לבין 13°C-. הבדלי הטמפרטורות בין היום ללילה יכולות להגיע ל-19°C. במקומות מסוימים במזרח הרי סיירה נבדה נעה כמות הגשמים השנתית בין 200 ל-430 מילימטרים, ובהרי קלאמת ובמערב סיירה נבדה יכולה כמות הכמות לנוע בין 1,270 ל-1,520 מילימטרים. הצורך של העץ במים הוא מינימלי והוא אינו גדל במקומות לחים במיוחד או במקומות בהם נוצרות שלוליות עונתיות. מחקר הראה שבמזרח הרי סיירה נבדה הצחיחים יחסית קולטות המחטים לחות מהאוויר ומעבירים אותה דרך הגזע לאדמה. העץ גדל על קרקעות שמקורן אנדזיטי, גרניטי או סרפנטיני כמו גם על קרקעות שמקורן פרידוטיטי. קרקעות אלו הם בעיקר חוליות או חמרה. העץ סובל מצעים בעלי תכולת סידן נמוכה ותכולת מגנזיום, מוליבדן, ניקל וכרום גבוהים יחסית.
כתלות במקום העץ גדל בחברת אשוח לבן ("Abies concolor"), אשוח אדום ("Abies magnifica"), קלוצדרוס מפושק ("Calocedrus decurrens"), ערער מערבי ("Juniperus occidentalis"), אורן לבן-קליפה ("Pinus albicaulis"), אורן מפותל ("Pinus contorta"), אורן גמיש ("Pinus flexilis"), אורן הסוכר ("Pinus lambertiana"), אורן לבן מערבי ("Pinus monticola") ואורן הזפת ("Pinus ponderosa").
שימושים.
החשיבות הכלכלית של העץ היא ביחד השימוש בו כחומר גלם בדומה לאורן הזפת. הוא משמש לבניין בייחוד למסגרות לחלונות, משקופים לדלתות, ציפוי קירות, קורות לשלד הגג ומעקות. הוא משמש גם לבניית ארגזים ופסיסים. העץ כמעט שאינו משמש כלל כעץ נוי בפארקים.
מהשרף של אורן ג'פרי מפיקים הפטאן שהוא בדרגת טוהר יוצאת דופן עד שהוא נבחר כנקודת האפס במדידת מספר אוקטן בבנזין.
מחלות ומזיקים.
בין הגורמים החשובים שאינם ביולוגים קיים זיהום פוטוכימי המכונה "הערפיח של לוס אנג'לס", בייחוד באזור הרי סן ברנרדינו בדרום קליפורניה. הזיהום מתבטא אצל כ-90% מהעצים באזור בתופעות כמו הצהבת קצות המחטים, נשירה מוקדמת של מחטים וגידול מואט. עצים שנפגעו כך פגיעים יותר להתקפה של הפטרייה "Heterobasidion annosum" (המחלה קרויה באנגלית Annosus root rot). במזרח סיירה נבדה, עצים מתייבשים בשל חשיפה לאדמה קפואה. אורני ג'פרי רגישים למלח שמפזרים על הכבישים להפשרה משלגים. נזק לשיפה מתחולל אם הטמפרטורה יורדת ל-43°C-.
בין האיומים הביולוגיים: הפתוגן "mistletoe Arceuthobium campylopodium" ("Arceuthobium americanum"), מין דבקון ננסי שחי כטפיל על ענפי העץ. הטפיל מתקיף הן עצים צעירים והן עצים זקנים, בעיקר באזורים יבשים יותר, ומזיק להם באמצעות התנפחות של הענפים ויצירת תופעת מטאטא מכשפה. הידבקות בטפיל זה מחלישה את האורן פוגעת באיכות העצה ומקטינה את אורך חייו. הפטרייה "Verticicladiella wagenerii" תוקפת את השורשים וצובעת את עצת הירך בכחול כהה, ויכולה לגרום לפגיעה משמעותית. הפטריות "Armillaria ostoyae", "Heterobasidion annosum" ו-"Phaeolus schweinitzii" פולשות לשורשים, אבל אינן מסכנות את העץ. פטריות התוקפות את הקליפה כוללות: "Cronartium comandrae", "Cronartium comptoniae", "Peridermium harknessii" ו-"Peridermium stalactiforme". "Elytroderma deformans" היא פטריה התוקפת את המחטים וגורמת למחלה ממושכת מסוכנת. מחלה זו מתחילה בשינוי גוון המחטים והענפים לחום ועלולה להיות קטלנית אם יש הידבקויות חוזרות ונשנות. מרכז הדבקה קיים באגן אגם טאהו בקליפורניה. אורן ג'פרי פגיע פחות להידבקות במין הנמטודות "Bursaphelenchus xylophilus". הזחלים של "Coloradia pandova" אוכלים מחטים ישנות לפני פגיעה בנצרים חדשים. חיפושית הקליפה "Dendroctonus brevicomis" גרמה נזק גדול, בייחוד בעבר.
טקסונומיה.
אורן ג'פרי קרוי על שם האדם שגילה אותו, ג'ון ג'פרי (John Jeffrey; 1826–1854), בוטנאי סקוטי שגילה מין עץ זה שעה שהיה במסע מחקר ב-1852 באורגון וקליפורניה. הוא גילה פרט של עץ זה בעמק שסטה בקליפורניה, סמוך להר שסטה. עד תחילת המאה ה-20 נחשב המין כזן של אורן הזפת ("Pinus ponderosa"). הוא אכן קרוב משפחה של אורן הזפת ושל אורן אנגלמן ("Pinus engelmannii" באנגלית Apache pine). מספר הכרומוזומים של המין הוא 2n = 24.
רביית כלאיים.
אורן ג'פרי יוצר בטבע רביית כלאיים באזורים חופפים עם אורן קולטר ("Pinus coulteri") ועם אורן הזפת. עם זאת, כלאיים אלו נוצרים בצורה אקראית כיוון שאין חפיפה בתקופת הפריחה של מינים אלו. ניסיונות הפריה מלאכותית מצליחים נעשו גם עם אורן מונטזומה ("Pinus montezumae").
פריווילגיה גברית
פריווילגיה גברית היא מושג שהתפתח במסגרות של לימודי נשים באוניברסיטאות לפיו בחברות שונות יש יתרונות או זכויות חברתיות, כלכליות ופוליטיות הזמינים לגברים בלבד על בסיס מינם. הגישה של גברים להטבות אלה עשויה להשתנות בהתאם למידת התאמתם לנורמה הגברית האידיאלית של החברה.
התחום נחקר לראשונה על ידי חוקרות פמיניסטיות בשנות השבעים של המאה העשרים. מחקרים אלו החלו בבחינת חסמים לצדק ושוויון חברתי בין המינים. מאוחר יותר, המחקרים החלו להתמקד בהצטלביות והטבע החופף של פריווילגיות הקשורות למגדר, גזע, מעמד חברתי, נטייה מינית, ומדרגים חברתיים נוספים.
סקירה כללית.
פריווילגיות מיוחדות ומעמד מוקנות לגברים בחברות פטריארכאליות. חברות אלה מוגדרות על ידי עליונות גברית, ובהן גברים מחזיקים ברוב הכוח, ושולטים בתפקידים של מנהיגות פוליטית, סמכות מוסרית, זכויות חברתיות ושליטה על רכוש. עם הכפיפות המערכתית של נשים, גברים זוכים ליתרונות כלכליים, פוליטיים, חברתיים, חינוכיים ומעשיים, אשר פחות או יותר אינם זמינים לנשים. האופי הממושך והבלתי מעורער של מערכות פטריארכליות כאלה, המחוזקות על פני דורות, נוטה להפוך את הפריווילגיות לבלתי מורגשות, והוא נוטה להוביל את הנהנים מזכויות אלה לייחס את מעמדם המיוחד להישגיהם הפרטיים, ולאו דווקא ליתרונות שעמם נולדו.
בתחום הסוציולוגיה, הפריווילגיה הגברית נתפסת כמשתלבת במבנה המוסדות החברתיים, למשל, כאשר גברים מחזיקים בדרך כלל בסמכות על נשים בכוח העבודה, ונהנים מהתוצר של התפקידים המסורתיים של נשים. פריווילגיות יכולות להיות מסווגות כשליליות או כחיוביות, על בסיס איך הן משפיעות על שאר החברה. חוקרת לימודי נשים, פגי מקינטוש, כותבת:
יתרונות חיוביים כוללים דברים כמו תזונה נאותה, מחסה וטיפול רפואי, ואילו יתרונות שליליים הנלווים לפריווילגיה גברית כוללים דברים כמו יתרון על פני אחרים בקבלת עבודה, או גישה מינית, או הנאה מתוצרתן של נשים.
היקף.
פריווילגיות גבריות אינן מחולקות באופן שווה בין כל הגברים. אלה שמתאימים ביותר לנורמה הגברית האידיאלית נהנים מרוב הזכויות. בחברות פטריארכליות האידיאל הזה, שהוא קיים בבסיס החברה אך בלתי מושג עבור רוב הגברים, מתואר כ"לבן, הטרוסקסואלי, סטואי, עשיר, חזק, קשוח, תחרותי ואוטונומי". חוקרי לימודי גבריות מתייחסים לנורמה הגברית האידיאלית הזו כגבריות הגמונית. בעוד שכל הגברים נהנים מפריווילגיה גברית במידה מסוימת, אלה הנראים בבירור שונים מהאידיאל ההגמוני אינם יכולים להפיק ממנה את התועלת המלאה במצבים מסוימים, במיוחד בחברת גברים אחרים שמתאימים יותר. גברים שחוו בריונות ואלימות במשפחה, בפרט, אינם עשויים לקבל את העובדה שהם נהנים מזכויות יתר. סוגים אלה של אלימות כפויה קשורות לרעיון של "גבריות רעילה", התוצר של היררכיות של דומיננטיות שהן מובנות באידיאל הגבריות, ושדרכן חלק מהגברים נפגעים מגברים אחרים או מהמגבלות המושמים עליהם. עם זאת, הם עדיין מחזיקים בפריווילגיות לעומת נשים או לעומת גברים אחרים בעלי מאפיינים פחות הגמוניים (לדוגמה, גברים לבנים לעומת גברים שחורים, או גברים הטרוסקסואליים לעומת גברים הומואים).
אי-הנראות של הפריווילגיה הגברית נוכחת למשל בדיונים על פערי השכר בארצות הברית; הפער מוגדר בדרך כלל על ידי ציון השכר של נשים כאחוז מזה של גברים. אך אם שכר נשים היה משמש כקו בסיס, זה היה מדגיש את הדיבידנד שגברים זוכים לו בצורת שכר גבוה יותר (32% בשנת 2005). במסחר, הדומיננטיות הגברית מבחינת בעלות ושליטה על ההון הפיננסי וצורות אחרות של עושר יצרה השפעה גברית לא מידתית על מעמדות העובדים ועל גיוס עובדים ופיטוריהם. בנוסף, נטל לא פרופורציונלי מוטל על נשים בשוק העבודה כשמצופה מהן להיות האחראיות הכמעט-בלעדיות לטיפול בילדים ובבית; נשים עלולות להיות מפוטרות או מנועות מקידום במקצוען בשל כך, מה שמציב אותן בעמדת חסרון כלכלי ביחס לגברים.
המושג פריווילגיה גברית אינו חל על התרחשויות בודדות, או שימוש בכוח פיזי אינדיבידואלי, אלא הוא מתאר את אחד ממבני הכוח המערכתיים הרבים הקיימים באופן מצטלב ואשר שלובים ברוב החברות והתרבויות.
דוגמה לזכאות הגברית במסגרות אקדמיות ממוסדות ניתן לראות בשכיחות של גברים המחליטים כיצד ייבנו תוכניות הלימודים וכיצד מלמדים היסטוריה וספרות ברחבי העולם. מבחינה היסטורית, כל אלה שהחזיקו בתואר נשיא ארצות הברית היו גברים. הממשלה האמריקאית ברמה הלאומית, כולל הסנאט ובית הנבחרים, היא ברובה גברים, וכך גם במדינות ברחבי העולם.
מחקר.
המחקרים הראשונים בתחום הפריווילגיה הופיעו יחד עם מחקרן של פמיניסטיות בתחום לימודי הנשים בשנות ה-70 של המאה ה-20. תחום מחקר זה החל בבחינת החסמים לשוויון וצדק מגדרי. מאוחר יותר, החוקרות החלו להתמקד בהצטלביות והטבע החופף של פריווילגיות הקשורות למין, גזע, מעמד חברתי, נטייה מינית, ומדרגים חברתיים נוספים.