חלק מארכיון נחמיה אלוני ובו העתקי תצלומי כתבי יד וטיוטות של מחקרים הופקד בספריית יד יצחק בן-צבי. חלקו האחר של הארכיון הופקד לידי הספרייה הלאומית, על ידי אלמנתו של אלוני בשנת 1995.
וגנר (מכתש פגיעה)
מכתש וגנר הוא מכתש פגיעה בקוטב הדרומי של כוכב חמה אשר קרוי על שמו של המלחין, תאורטיקן המוזיקה והמסאי הגרמני ריכרד וגנר. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976. המכתש ממוקם ליד מכתשי הפגיעה באך (הקרוי על שמו של המלחין הגרמני יוהאן סבסטיאן באך) ושופן (הקרוי על שמו של המלחין והפסנתרן הפולני פרדריק שופן).
ז'יבוי
ביטש
ביטש (בהונגרית: Büttös) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בביטש התגוררו יהודים בודדים.
אגודת חובבי המוזיקה
אגודת חובבי המוזיקה היא אגודה ישראלית שנוסדה בשנת 1938, במטרה לאפשר לחובבי המוזיקה הקלאסית להאזין למוזיקה קאמרית ברמה גבוהה.
היסטוריה.
האגודה קמה ברחובות בשנת 1938, על ידי זאב אייזנר. באותן שנים לא היו מכשירי רדיו ברוב הבתים ורוב האנשים לא יכלו להרשות לעצמם רכישת גרמופון ותקליטים. לפיכך, מטרת האגודה הייתה דאגה לחינוך מוזיקלי לילדים והבאת אמנים מבצעים למושבה. אייזנר עסק גם בחלוקת תוכניות קונצרטים לבתי התושבים, יצר קשר עם הנגנים, קבע את תוכניות הקונצרטים ועוד.
בין תושבי רחובות היו רבים שנמלטו מגרמניה הנאצית במסגרת העלייה החמישית, זו שהביאה את נגני התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית מייסודו של ברוניסלב הוברמן. תושבים חדשים אלה ראו במוזיקה הקלאסית חלק בלתי נפרד מתרבותם ומחייהם. ביניהם הייתה משפחת הבר-שיים, שבביתם היו שני פסנתרים. בנם למד נגינה בפסנתר אצל מיכאל טאובה, מנהל התזמורת הארץ-ישראלית בתל אביב.
האגודה בחרה ועד ונקבעו חמישה עד שישה קונצרטים לעונה. הקונצרט הראשון התקיים בחצר בית דונדיקוב, ב-6 בפברואר 1938, בביצוע הפסנתרנית נדיה אטינגון-רייכרט. הקונצרטים הבאים התקיימו בבית האיכר, שם היה אולם מתאים, עד שעברו בעונת 1959–1960 לאולם ויקס במכון ויצמן למדע. בקונצרט השני ניגנו הכנר לורנד פניבש ואחותו, הוויולנית אליס פניבש-רוזנברג, עולים מהונגריה ונגנים בתזמורת. הקונצרט החמישי נערך תחת כיפת השמיים, בחצר משפחת דונדיקוב, בגן של אסתר ומשה סמילנסקי. גם הנגנים בקונצרט זה היו מאלה שהוברמן גייס לתזמורתו לפני מלחמת העולם השנייה.
ב-30 במרץ 1963 נערך קונצרט של ילדי רחובות לרגל יובל לייסוד האגודה. בפרס השני זכה החלילן אבנר בירון, בן ה-14. שופטי התחרות היו אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', אליס פניבש-רוזנברג, אורי שוהם ומטעם האגודה, ד"ר לווינסון ויחיאל פלדי.
ב-1953 הופיע ברחובות הכנר יאשה חפץ, שוויתר על שכרו ותרם אותו לקידום המוזיקה ברחובות.
צ'נייטה
צ'נייטה (בהונגרית: Csenyéte) הוא כפר קטן ועני במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר מאוכלס ברובו באזרחים ממוצא צועני.
בצ'נייטה התגוררו יהודים בודדים.
Pocophone F1
Pocophone F1 הוא טלפון חכם שפותח על ידי שיאומי, והוכרז ב-22 באוגוסט 2018. זהו מכשיר ביניים אשר מציע מפרט דגל במחיר נמוך ממתחרים אחרים.
מפרט.
חומרה.
הפוקופון F1 משתמש בערכת השבבים Snapdragon 845. בגרפיקה משולב במכשיר אדרנו 630. מסך המכשיר בגודל 6.18 אינץ'.
מצלמה.
לטלפון יש מצלמות אחוריות כפולות המבוססות על EXMOR RS מתוצרת סמסונג. בחזית, כולל המכשיר מצלמה באיכות של 20 מגה פיקסל עם צמצם 2.0/f.
זיכרון.
הפוקופון F1 מיוצר עם זיכרון RAM של 6 ג'יגה בייט, ועם אחסון של 64–128 ג'יגה. בשני המקרים קיימת אפשרות להרחיב את הזיכרון של המכשיר ל-256 ג'יגה בייט.
תוכנה.
פוקופון F1 משתמש במערכת ההפעלה MIUI המפותחת על ידי שיאומי. כמו כן המכשיר מבוסס על מערכת ההפעלה אנדרואיד 9.
סוללה.
המכשיר מיוצר עם סוללת ליתיום של 4,000 מיליאמפר. הסוללה מדגם Quick Charge 3.0 פותחה על ידי חברת קוואלקום. על פי בדיקה שנערכה, הסוללה מספיקה ל-94 שעות.
מכירות.
מאז הוכרז המכשיר באוגוסט 2018, הוא הפך לרב מכר עם 700 אלף יחידות שנמכרו עד דצמבר.
ביקורות.
פוקופון F1 זכה לביקורות אוהדות למדי. פעמים רבות כונה המכשיר כ"מכשיר דגל במחיר מציאה". חוזקות בולטות של פוקופון הן במצלמה ובסוללה.
לה פיוריטה
סוצ'ייטה פוליספורטיבה לה פיוריטה הוא מועדון כדורגל מסן מרינו מהעיר מונטג'ארדינו. המועדון נוסד בשנת 1967 וכיום משחק בליגת העל של סן מרינו.
עבד אל חכים חאג' יחיא
אלזה, דוכסית וירטמברג
אלזה, דוכסית וירטמברג (בגרמנית: Elsa von Württemberg; 1 במרץ 1876 - 27 במאי 1936) הייתה נסיכה גרמנית מבית וירטמברג.
ביוגרפיה.
אלזה נולדה ב-1 במרץ 1876 בשטוטגרט, ממלכת וירטמברג, והייתה הבת התאומה הבכירה של אויגן, דוכס וירטמברג, בנם של אויגן, דוכס וירטמברג ומתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה, וורה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. אחותה התאומה הצעירה הייתה אולגה, דוכסית וירטמברג.
ב-28 בינואר 1895 פרסם בית המלוכה הבריטי כי אלזה מיועדת להתחתן עם אלפרד, נסיך אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, בנם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה ונכדה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם הנישואים מעולם לא התרחשו.
ב-6 במאי 1897 התחתנה אלזה בשטוטגרט עם אלברכט, נסיך שאומבורג-ליפה, בנם של וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ובטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה ארבעה ילדים.
בני הזוג התגוררו בפפאפשטט, וב-27 במאי 1936 מתה אלזה בביתה.
משפחתה.
ב-6 במאי 1897 התחתנה אלזה בשטוטגרט עם אלברכט, נסיך שאומבורג-ליפה, בנם של וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ובטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה ארבעה ילדים:
דסיור מפוספס
דסיור מפוספס (שם מדעי: Myoictis - אטימולוגית: נמייה-עכברית) הוא סוג של טורף כיס קטן וססגוני דמוי נמייה קטנה ממשפחת נמיות הכיס, הכולל 4 מינים החיים ביערות הגשם של האי גינאה החדשה אשר בשליטת פפואה ואינדונזיה. כל מיני הדסיור המפוספס קרויים על שמם של זואולוגים וחוקרי טבע.
טקסונומיה.
דגימות של הדסיורים המפוספסים נאספו על ידי נוסעים מערביים בגינאה החדשה כבר ב-1828, אך בתחילה הם שויכו לסוג פסקוגל; הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1858 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, שקיבל דגימה מגינאה החדשה וחשב שמדובר בטקסון מונוטיפי; בהמשך, התברר שיש להוסיף לסוג החדש שני מינים נוספים שהתגלו עוד קודם לכן אך סווגו כפסקוגלים. הטקסונומיה ומעמד המינים של מיני הדסיור לא היו ברורים דיים עד תחילת המאה ה-21, ורק בשנת 2005 נקבע סופית מעמדם על ידי הזואולוגית פטרישיה וולי שחקרה את האנטומיה והגנטיקה של הדגימות שנאספו במשך השנים וגילתה אגב כך מין רביעי הקרוי על שמה.
אנטומיה.
הדסיור המפוספס הוא טורף כיס ססגוני למדי: הפרווה שלו בצבע חום בהיר או כהה בהתאם למין, והראש כתום או אדמדם בוהק. למרבית המינים, המותניים, הצלעות ופלג הגוף האחורי בצבע כחלחל-כסוף, והבטן צהבהבה או אפורה. לאורך הגב, ישנה למרבית המינים רצועה עבה בצבע חום בהיר, צהבהב או קרם, אשר לאורכה שלושה פסים אנכיים ועבים בצבע שחור. לדסיור המפוספס מבנה גוף צר וגמיש, ראש מחודד, וזנב ארוך ושעיר במיוחד שעוביו וצבעו האדמוני משתנים בין המינים. יש לו אוזניים קצרצות ועגלגלות, עיניים גדולות, ורפידות בולטות על כפות הרגליים הדקיקות. אורך הגוף של הדסיורים המפוספסים נע בין 17 ל-25 ס"מ, אורך זנבם 15–23 ס"מ ומשקלם כ-200 גרם.
ביולוגיה.
הדסיורים המפוספסים אנדמיים כאמור לגינאה החדשה, אך הם מצויים גם במספר איים קטנים נוספים ליד גינאה. הם חיים ביערות גשם טרופיים לאורך רכסי ההרים והעמקים, וניתן למצוא אותם בגבהים של 1,600-650 מטר מעל פני הים. הם מסוגלים לטפס על עצים, אך חיים וצדים על הקרקע בעיקר. הדיווחים הסותרים של הזואולוגים אודות שעות הפעילות של הדסיורים, עשויים להצביע על כך שחלקם פעילי יום וחלקם פעילי לילה. אין מידע רב אודות האקולוגיה והביולוגיה של הדסיורים המפוספסים, ועל פי המידע הזמין, נראה שהם אינם חופפים זה לזה. התזונה שלהם כוללת חרקים, חסרי חוליות ועכבישאים, לצד עכברים, חולדות קטנות, לטאות, עופות קטנים ואולי גם חסילונים החיים במים מתוקים. לנקבת הדסיור 4–6 פטמות בהתאם למין; הכיס שלה הוא למעשה קפל עור אשר אינו מפותח דיו כאצל הקנגורו.
אלשוגג'
אלשוגג' (בהונגרית: Alsógagy) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
באלשוגג' התגוררו יהודים בודדים.
פלניגלה
פסקוגלה
צ'ובאד
צ'ובאד (בהונגרית: Csobád) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי צ'ובאד.
בצ'ובאד התגוררו יהודים בודדים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
ליצן קטן נחמד
ליצן קטן נחמד הוא שיר ילדים נפוץ אותו כתבה והלחינה שָׂרָה לֵוִי-תַּנַּאי. השיר בדרך כלל נלמד בגני הילדים.
שיר זה פורסם בשנת 1960 בספרי השירים "זמר חן" ו"שירים לשנות הלימודים הראשונות", ולאט לאט נעשה נפוץ יותר ויותר.
לשיר עיבודים וביצועים שונים, הראשון שבהם הוא משנת 1959. לעיתים נקרא השיר "ליצן קטן שלי".
השיר מושמע בעיקר בימי פורים, או מוזכר בקונוטציה פורימית, אך למעשה אין שום אזכור לחג במילות השיר.
ישנם אתרים בהם נכתב כי הלחן הוא עממי, אך הלחן המקורי הוא של שרה לוי-תנאי.
מילות השיר ביידיש.
קליינע פיינע פייאץ
טאנצט מיט יעדער איינער
מיין קליינע פייאץ
אפשר עסט טאנצן מיט מיר?
אפשר, אפשר, אפשר עסט טאנצן מיט מיר?