אוּרי אלון (נולד ב-16 במרץ 1969 בתל אביב) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לביולוגיה מולקולרית במכון ויצמן למדע, מחלוצי המחקר בביולוגיה מערכתית.
ביוגרפיה.
בצבא שירת אלון בתוכנית תלפיות ובמסגרתה סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בפיזיקה ובמתמטיקה בשנת 1989. את התואר השני סיים גם באוניברסיטה העברית בשנת 1992, ואת לימודי הדוקטור לפיזיקה תאורטית — במכון ויצמן למדע בשנת 1996. בשנת 1996 זכה במלגת רוטשילד לחוקרים צעירים מצטיינים. במסגרת הפוסט-דוקטורט התמחה במחלקה לביולוגיה בפרינסטון.
קריירה אקדמית.
בשנת 2000, כשנה לאחר סיום הפוסט דוקטורט, התמנה אלון לחוקר בכיר במכון ויצמן כאשר מחקריו התמקדו בנקודת מבט אינטרדיספלינרית המשלבת ביולוגיה מולקולרית ופיזיקה של מערכות מורכבות. ארבע שנים מאוחר יותר מונה לפרופסור חבר, ובשנת 2008 מונה לפרופסור מן המניין.
מ-2020 פרופסור אלון הוא חבר באקדמיה הישראלית למדעים.
מחקר.
אלון הוא מחלוצי המחקר של ביולוגיה מערכתית. כמו כן, מחקרו מתאפיין בשימוש בחקר רשתות ובמודלים פיזיקליים על מנת לאפיין מערכות ביולוגיות מורכבות, הכוללות רשתות של חלבונים וגנטיקה מולקולרית כמו גם תהליכים קוגניטיביים גבוהיים של התנהגות אנושית כמו יכולת אלתור ויצירתיות.
ספרו An Introduction to Systems Biology: Design Principles of Biological Circuits, שיצא לאור בשנת 2006, מציג את עקרונותיה של הביולוגיה המערכתית.
פרשיות השחיתות של לוקהיד
גרבנשיקוב
פטיציה
פסוראלן
פסוראלן (Psoralen) הוא תרכובת הבסיס היסודית, במשפחה של תרכובת כימיקל אורגני טבעי, בשם פוראנוקומרין (Furocoumarin). הוא מקורב מבנית לקומרין (Coumarin) על ידי הוספת טבעת פוראן (Furan), ועשוי להיחשב לנגזרת של אומבליפרון (Umbelliferone).
פסוראלן הוא מוטגן, רעלן פוטוטוקסי ופוטוקרצינוגני שפוגע בדנ"א וברקמות ועלול לגרום לבני אדם האוכלים אותו רגישות קיצונית לאור השמש. הוא מצוי באופן טבעי בזרעיו של צמח השרעול, וכמו כן בתאנים, בסלרי, בפטרוזיליה, בצמח הזנטוקסילום, בצמח האנג'ליקה הסינית ובתפוז ברגמוט (זן הדרי שאינו משווק למאכל, אך נמצא בתה מסוג ארל גריי). כמו כן נעשה שימוש נרחב בפסוראלן ב-PUVA, שהיא שיטת טיפול למחלות עור ויטיליגו, פסוריאזיס, אקזמה, בהרת ולימפומת עור של תאי T.
השימוש בפסוראלן צריך להיעשות בזהירות, מאחר ש רבים הם רעילים ביותר עבור בעלי חיים. אחדים מהפורוקומרינים נמצאים אף בשימוש בנחלים באינדונזיה לצורך לכידת דגים.
שימושים.
שימוש חשוב בפסוראלן הוא ב-PUVA, טיפול לבעיות עור, כגון ויטיליגו פסוריאזיס (בהרת), פסוריאזיס ואקזמה. הפסוראלן מגביר את רגישות העור לאור אולטרה סגול, ומאפשר קבלת אדמומיות בעור (החיונית לתהליך הריפוי) גם באור UVA. UVA לבדו ללא פסורלן לא גורם לאדמומיות בעור גם בעוצמות גבוהות, אך יחד עם הפסוראלן כאשר העור נחשף ל UVA הוא כן מקבל אדמומיות.
הפסוראלן נמרח תחילה על העור או נבלע דרך הפה, כדי להפוך את העור לרגיש יותר לאור, ולאחר מכן העור נחשף לקרינה על סגולה מטווח UVA. טיפול ה-PUVA הוא בעל יעילות קלינית גבוהה, אך תופעת הלוואי שלו היא הזדקנות העור וסיכון מוגבר לסרטן העור .
פסוראלן גם הומלץ לטיפול באלופציה (אובדן שיער חלקי) וגם בטיפול אפרזיס, שַם הפסוראלן נמהל עם תאי הדם הלבנים שהוצאו, לפני החשיפה לקרינת העל סגולה.
הפסוראלן הוא מוטגן, ולשם כך נעשה בו שימוש במחקרים בביולוגיה מולקולרית. פסוראלן המוחדר לתא, תוך חשיפה לאור על סגול (קרינת UVA) יכול לגרום לנזק חמור ל-DNA, עד כדי אפופטוזה (השמדה עצמית מבוקרת של התא).
על אף תכונת הפוטוקרצינוגניות של הפסוראלן, נעשה בו שימוש בתור חומר משזף, בתוך תכשירי קרם הגנה מפני השמש, עד לשנת 1996 בה נאסר החומר לשימוש (כ-15 שנה לאחר שתכונת הפוטוקרצינוגניות של הפסוראלן הייתה ידועה).
פסוראלן נמצא בשימוש בתכשירי האצת שיזוף, אך על המשתמשים בהם להיות מודעים לכך שפסוראלן מגביר את רגישות העור לקרינת השמש. אנשים בעלי עור בהיר נמצאים בסיכון פי 4 לחלות במלנומה, מאשר בעלי עור כהה, כאשר המינון גבוה מידי וגורם לכוויה בעור.
הפסוראלן התגלה במצרים העתיקה וככל הנראה נעשה בו שימוש רפואי במצרים העתיקה.
אמדן (סיירת גרמנית)
Ikariam
ראלף קירקפטריק
ראלף קירקפטריק (באנגלית: Ralph Kirkpatrick; 10 ביוני 1911 - 13 באפריל 1984) היה מוזיקאי, מוזיקולוג וצ'מבליסט אמריקאי. קירקפטריק נולד בליאומינסטר, מסצ'וסטס. עיקר פרסומו בא לו מן הקטלוג הכרונולוגי שערך לסונאטות לכלי מקלדת של דומניקו סקרלטי.
חייו ועבודתו.
קירקפטריק למד תולדות האמנות באוניברסיטת הרווארד והמשיך ללימודים בפריז, אצל נדיה בולאנז'ה ואצל ונדה לנדובסקה, הצ'מבליסטית שעבודתה החלוצית העניקה חיים מחודשים לצ'מבלו. עוד השתלם אצל ארנולד דולמטש בהאזלמיר, היינץ טיסן בברלין וגונתר ראמין בלייפציג. בשנים 1933–1934 לימד באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג, אוסטריה. מלגת גוגנהיים אפשרה לו לאחר זאת לחקור כתבי יד ופרטיטורות באירופה.
משנת 1940 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ייל, שם פרסם ביוגרפיה של דומניקו סקרלטי והוצאה ביקורתית של מכלול יצירות סקרלטי (1952). רשימה מוסכמת של יצירות אלה מצוינת עכשיו במספרי קירקפטריק (שסומנו בעבר ב-Kk.ובהוצאות מאוחרות יותר ב-.K בלבד), רישום הנחשב כיום לשיטת המספור התקנית והמוסמכת לסונאטות לכלי מקלדת של סקרלטי (על אף שתי שיטות מספור מתחרות, לפחות) (ראו אופוס (מוזיקה)).
קירקפטריק הקליט מספר רב של יצירות צ'מבלו מאת באך (הקלטות ארכיב). כמו כן הפיק הוצאה של וריאציות גולדברג של באך (1938, הוצאת שירמר, ניו יורק - 37149) הכוללת דיון נרחב בעיטורים, אצבוע, פיסוק, דינמיקה ופרשנות כללית. כמו כן חיבר את "פרשנות לפסנתר המושווה של באך: מסה של מבצע", שיצאה לאור לאחר מותו.
קירקפטריק ניגן גם מוזיקה מודרנית, כולל הקונצ'רטו לצ'מבלו ותזמורת של קווינסי פורטר, סונאטה לכינור וצ'מבלו של דריוס מיו והקונצ'רטו הכפול לצ'מבלו, פסנתר ותזמורת קאמרית מאת אליוט קרטר, שהוקדש לו.
כנגן ואמן מקליט, נודע בעיקר בביצועי הצ'מבלו שלו ליצירות המקלדת של יוהאן סבסטיאן באך ודומניקו סקרלטי. הוא הקליט גם בקלוויקורד (למשל, את האינוונציות לשניים ושלושה קולות של באך) ובפורטה-פיאנו (בייחוד יצירות של מוצרט).
ראלף קירקפטריק מת בגילפורד, קונטיקט בגיל 72.
ברקוניים
ברקוניים (שם מדעי: Braconidae) היא משפחה של צרעות טפיליות ואחת ממשפחות החרקים העשירות ביותר. ברחבי העולם קיימים בין 50,000 ל-150,000 מינים שונים המחולקים ל-45 תת-משפחות ו-1,000 סוגים.
צבעם לרוב חום-שחור, אך ידועים גם מינים צבעוניים. הנקבה מטילה לרוב את הביצה הטפילית בזחלים של חיפושיות, זבובים או פרפראים.
יו'אן לונג
צו'אן וואן
טו'אן מאן
בית פאצי
בית פאצי (באיטלקית: Pazzi) הייתה משפחת אצולה טוסקנית, שעסקה בעיקר בבנקאות במהלך המאה ה-14 וה-15 בפירנצה.
הם ידועים בעיקר בשל "מזימת פאצי", שבה ניסו בני המשפחה להתנקש בחייהם של שניים מראשי המשפחה היריבה בשליטה על פירנצה, משפחת מדיצ'י. ב-1478 הותקפו לורנצו דה מדיצ'י, שניסה לפגוע באינטרסים של בני משפחת פאצי, ואחיו ג'וליאנו בקתדרלה של פירנצה. ג'וליאנו נרצח אך לורנצו הצליח להימלט. בתגובה תלו אנשי פירנצה את פרנצ'סקו סלוויאטי, הארכיבישוף של פיזה, שצידד במשפחת פאצי. האפיפיור סיקסטוס הרביעי, שתמך במשפחת פאצי, הכריז על נידויו של לורנצו דה מדיצ'י והטיל חרם על פירנצה. עקב כך נפוצו שמועות שהאפיפיור היה מעורב ברצח בקתדרלה. תגובתם של אנשי פירנצה, שהיו ברובם תומכי מדיצ'י, הייתה קשה והמשפחה ברחה מן העיר.
אנדראה ד'פאצי היה גם מצנט אשר מימן בין היתר את בנייתו של משכן הפרנציסקנים בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה, הידוע לעיתים כ"קפלת פאצי" (1442–1444), על ידי פיליפו ברונלסקי.
שם המשפחה נובע מטענתם כי הם מצאצאי "פאצו" (Pazzo, "המשוגע"), חייל שהיה בין הראשונים לעלות על חומות ירושלים במסגרת המצור על ירושלים ב-1099 במסגרת מסע הצלב הראשון. על פי המסורת, פאצו הביא עמו לפירנצה אבן מכנסיית הקבר. אנשי פירנצה נהגו להעניק לאיש משפחת פאצי את הכבוד בהדלקת אש מאבן זו ביום שבת הקדוש שלפני חג הפסחא, שתועבר לאש מזבח הקתדרלה של פירנצה ומשם תועבר אש לכל פירנצה. ביום למחרת, חג הפסחא, יודלקו זיקוקים מטיל בצורת יונה שיעבירו את האור לכל העיר.
את "מזימת פאצי" יזם יאקופו דה פאצי (1421-1480) שהיה גם ראש המשפחה, הוא רקם ובצע את הקנוניה יחד עם קרובי משפחתו, נזירים ומהפכנים אחרים.
הקושרים.
תולדות בית פאצי, ובייחוד "מזימת פאצי" מוזכרים במספר יצירות תרבות פופולרית. בין היתר, עוסק משחק המחשב Assassin's Creed II באופן חלקי ב"מזימת פאצי".
כמו כן, המשפחה מוזכרת רבות בסדרת הטלוויזיה "הסודות של דה וינצ'י"
מדיאטק הייטק
מדיאטק הייטק היא מכללה חיפאית למחשבים וטכנולוגיה, המשמשת כזרוע ההדרכה וההטמעה של מטריקס
בצפון. החברה מקיימת קורסי מחשבים, טכנולוגיה ואלקטרוניקה כקורסים פתוחים לקהל הרחב וכהכשרות ייעודיות המבוצעות על פי דרישות ארגונים בבית המכללה או בכיתות חיצוניות בארגונים. בבית מדיאטק הייטק ממוקם המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל.
מכללת מדיאטק
פאולוס הדיאקון