ב-1984 סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה וחינוך, באוניברסיטת חיפה. בה בעת ללימודיו כיהן כחבר ועד התרבות באגודת הסטודנטים של האוניברסיטה, שם ארגן בין היתר, את מופעי ימי הסטודנט.
ב-1986 סיים לפיד לימודי תכנות ומדעי המחשב במכללת הדסה בירושלים, ועבד כמתכנת עד 2020.
החל מ-1992 ערך לפיד כמאה אוספים, בעברית, צרפתית, איטלקית וספרדית עבור חברות התקליטים: הד ארצי, NMC, הליקון, פונוקול, ויזה-ארט, התו השמיני ומדיה דיירקט.
בתחילת שנות ה-90 החל את הקריירה הרדיופונית שלו בתחנת גלגלצ כעורך מוזיקלי בתוכנית "שישי חם" שהגישה יעל קרמן. כמו כן, ערך לפיד את התוכנית "סידורים" שהגישה נועה ירון ואת תוכנית האולדיז של גלגלצ. עם הקמת רדיו ללא הפסקה בשנת 1995 ערך והגיש לפיד יחד עם ירון אשבל את התוכנית "רדיו שואו".
ב-1992 החל לערוך ולהגיש תוכניות בקול ישראל. תחילה הגיש פינה שבועית בתוכניתו של יואב גינאי "טיסה לילית" ברשת ב'. לאחר מכן ובמשך שנתיים, הגיש יחד עם אהוד מנור את התוכנית "שישי אישי" ברשת ב'. ב-1995 הגיש פינות בתוכניתו של נועם גיל-אור, "דרכי נועם" וכעבור שנתיים הפך לעורך המוזיקלי שלה.
ב-2002 החל לפיד לראיין אמנים ישראלים ותיקים מהשורה הראשונה, שסיפרו על ראשית דרכם המקצועית בסדרת התוכניות "כל ההתחלות". בתוכנית התראיינו, בין היתר שייקה, גברי ופולי (הגשש החיוור), שלום חנוך, יהורם גאון, חיים טופול, חוה אלברשטיין, יהודה פוליקר, אהוד מנור, חיים חפר, ירון לונדון ונתן זך. התוכנית בת השעתיים שודרה במשך 15 שנים, בכל סוף שבוע ברשת ב' וברשת ג'. ב-2007 החל לראיין אמנים בינלאומיים (מעל מאה במספר) וביניהם: קליף ריצ'רד, טום ג'ונס, חוליו איגלסיאס, פול אנקה, ניל סדקה, איאן גילן (סולן דיפ פרפל) וקלאוס מיינה (סולן הסקורפיונס) דמיס רוסוס, גילברט או'סאליבן, הלן שפירו, קוני פרנסיס, חוזה פליסיאנו ועוד. בסך הכול שודרו כ-500 פרקים של "כל ההתחלות". שלושה פרקים מהסדרה זכו להכלל בין חמשת הספיישלים הטובים בעולם בפסטיבל ניו יורק לתוכניות רדיו. פרקי הסדרה משודרים כעת בתחנה העברית ובתחנה הלועזית של רדיו מציאוֹת, וזמינים להאזנה גם בערוץ ה-YouTube של אלי לפיד.
החל מ-2006 ובמשך 11 שנה ערך והגיש את התוכנית "מציאוֹת" יחד עם נועם גיל-אור ב-88FM.
ב-2017 החל לפיד בפרויקט מחווה לתרבות הישראלית, שבו הפיק שירים יחד עם אמנים שהתראיינו בתוכנית "כל ההתחלות" ותרמו רבות למוזיקה ולתרבות הישראלית. בשיר הראשון בפרויקט, "נהר צהוב" - גרסה עברית של דני סנדרסון לשיר Yellow River של להקת כריסטי (שנתנה את ברכתה להפקה) - השתתפו כוכבי להקות הקצב של סוף שנות השישים בישראל: עוזי פוקס, אלדד שרים ומאיר ישראל מלהקת "עוזי והסגנונות", חיימון אלגרנטי, מלהקת "האריות", חיים רומנו, שמוליק בודגוב ודני שושן מלהקת "הצ'רצילים".
הסינגל השני בפרויקט של אלי לפיד היה גרסה עברית של אבי קורן, לשירו של שארל אזנבור: "באביב את תשובי חזרה". בהקלטת השיר השתתפו כוכבי להקת הנח"ל של שנות השישים: מירי אלוני, שולה חן, אופירה גלוסקא, אלי מגן ומוטי פליישר (שהגיע במיוחד מארצות הברית להקלטה). בין היתר השתתפו בנגינה: אלונה טוראל בפסנתר, אהרל'ה קמינסקי בתופים ופטר ורטהיימר בכלי נשיפה.
הסינגל השלישי בפרויקט היה גרסה מחודשת לשיר "האיש על הצב", שכתבו שלום חנוך ורוב האקסלי ובוצע במקור על ידי "חבורת לול". בהקלטה החדשה השתתפו "החברים של אריק" - אמנים שאיתם עבד אריק איינשטיין: מוני מושונוב, דורי בן-זאב, מישה סגל ורוב האקסלי. בשיר מנגנים: משה לוי - קלידים, אלון הלל - תופים, אלון אולארצ'יק - בס, שלמה מזרחי וחיים רומנו - גיטרה חשמלית. השיר ראה אור ביום הולדתו ה-80 של אריק איינשטיין.
הסינגל הרביעי בפרויקט היה גרסה מחודשת לשיר "קול אורלוגין", שכתבו דידי מנוסי ויוחנן זראי ובוצע במקור על ידי ריקה זראי. בהקלטה החדשה השתתפו אריק סיני, אילנית וריקה זראי, שהקליטה בצרפת את ערוץ השירה שלה. בשיר מנגנים: עדי רנקט - פסנתר, ז'אן פול זימבריס - תופים, אלי מגן - קונטרהבס, עמוס עבר הדני - גיטרות. השיר ראה אור ביום השנה למותה של ריקה זראי. קובי אשרת עיבד את כל שירי הפרויקט.
החל ממאי 2020 החל לפיד לערוך ולהגיש פינה מוזיקלית בתוכניתו של עידן קוולר "שישבת" בגלי צה"ל, בשם "המציאוֹת של אלי לפיד" המתייחסת לאירועי השבוע בשילוב שירים מיוחדים ונדירים.
החל מינואר 2021, מנהל לפיד את "רדיו מציאוֹת", המשדר מוזיקה נוסטלגית לועזית, 24 שעות, שבעה ימים בשבוע. בתחנה משמש לפיד גם כעורך מוזיקלי של עשר תוכניות בסגנונות מוזיקליים שונים, המשודרות בכל ימות השבוע. בינואר 2022 התווספה תחנה נוסטלגית עברית לרדיו מציאוֹת. גם היא משדרת 24 שעות, שבעה ימים בשבוע. נוסף לניהול התחנה, משמש בה לפיד גם כעורך מוזיקלי של 8 תוכניות שונות של מוזיקה ישראלית בסגנונות שונים.
ללפיד הייתה גם קריירה מוזיקלית קצרה כזמר: בצעירותו בנהריה היה סולן להקת "הלפידים". לאחר מכן, בין השנים 1977–1984 הקליט לפיד מספר שירים שיצאו על גבי תקליטי שדרים: הראשון מביניהם כלל את השירים "שנית לדרך" (מילים: אילן גולדהירש, לחן: מרקו בכר) - השיר צעד במצעד השבועי של גלי צה"ל ורשת ג' ב-1977, ואת "רוצה רק אותך" - גרסה עברית שכתב לפיד לשיר Soldier of Fortune של להקת דיפ פרפל. ב-1978 הקליט לפיד את השירים: "הלכת אחרי" (מילים: מירית שם אור, לחן: צביקה פיק) ו-"כרטיס נסיעה" (מילים: משה בן-שאול ואלי בכר, לחן: צביקה פיק). את ארבעת השירים עיבד אלדד שרים. ב-1984 כתב ושר לפיד, גרסה עברית לשיר של לוצ'ו דאלה "עוד כוס של יין", בעיבודו של רמי לוין.
לפיד מתגורר בתל אביב ואב לאריאל, דנה ומיכאל.
יחסי אנגולה–מולדובה
יחסי אנגולה–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אנגולה לבין רפובליקת מולדובה.
היסטוריה.
בין רפובליקת אנגולה לרפובליקת מולדובה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-30 באוקטובר 1994 בניו יורק בטקס מיוחד בו נערכה חתימה על מזכר הבנות מיוחד המאשר באופן רשמי את כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של מולדובה, הייצוא המולדובני לאנגולה בשנת 2018 עמד על 1,747 דולר אמריקאי. לא היה מעבר סחורות בכיוון ההפוך באותה השנה.
פולימרים ואינטגרלים מסלוליים
פולימרים הם מולקולות ענק המורכבות מיחידות חוזרות הקשורות ביניהן, הנפוצים הן בעולם החי כלו למשל ב-DNA והן בתעשייה כמו למשל בפלסטיק. פולימרים שמקורם מהטבע מכונים פולימרים טבעיים. בנוסף להם קיימת קבוצה גדולה נוספת של פולימרים מלאכותיים או חצי מלאכותיים שנקראים פולימרים סינתטיים או חצי-סינתטיים בהתאמה. המבנה המיוחד והארוך של פולימרים מעניק להם תכונות פיזיקליות מיוחדות, כמו קשיות, קשיחות, ויסקו-אלסטיות, ונטייה ליצור מבנים זכוכיתיים וקריסטליים למחצה. הפולימרים נחקרים בכל מיני ענפים, והחקר הפיזיקלי שלהם בפיזיקה של חומר מעובה מתעניין בפלוקטואציות התרמיות שלהם, בתכונות המכניות, ובקיניטיקה של התגובות הכוללות תהליכי פירוק הפולימרים למונומרים או פילמור המונומרים אל פולימרים.
משום שהפולימרים הם מולקולות גדולות, תכונותיהם הפיזיקליות בדרך כלל הן מסובכות בשיטות ניתוח דטרמיניסטיות. על כן, הגישה הסטטיסטית בדרך כלל היא היעילה במקרה שלהם, במיוחד אם מדובר בסקלה גדולה. הסיבה העקרונית להצלחה של תיאורם בגישה זו היא גודלם הגדול, תכונה המאפשרת את תקפות הגבול התרמודינמי, אף על פי שמדובר במולקולות סופיות.
הפלוקטואציות התרמיות משפיעות באופן רציף על הצורה של הפולימרים בתמיסות. כדי למדל את התופעה משתמשים בעקרונות של מכניקה סטטיסטית ודינמיקה. גישת האינטגרל המסלולי היא גישה יעילה לטיפול בבעיות כאלו ומציעה דרך נוחה לחשב ממוצעים סטטיסטיים. האינטגרל המסלולי בעולם הפולימרים מתחשב בכל התצורות המרחביות האפשריות לפולימר, ממשקל אותן סטטיסטית, גם בנוכחות שדה חיצוני (ובצימוד לאמבט חום תרמי שקובע את הטמפרטורה של המערכת). הרבה בעיות שלא נפתרו קודם לגישה זו נפתרו כבר באמצעותה בצורה מוצלחת, כמו הנפח האסור, שזירה, חיבורים (links) וקשרים (knots), וכו'. מדענים בולטים תרמו לפיתוח תחום זה כוללים פייר ז'יל דה-ז'ן, מאסאו דוי, פרידריך וויגל וקלינרט האגן.
הקדמה לגישת האינטגרל המסלולי.
שיטת אינטגרלי המסלול (לא לבלבל עם אינטגרלים קווים) היא תיאור של מכניקת הקוונטים שעל פיה, למשל, ניתן להציג את הסתברות המעבר של חלקיק מנקודה אחת לאחרת כסכום (אינטגרל) על כל המסלולים האפשריים בהם החלקיק יכול לעבור בין שתי הנקודות. שיטה זו פותחה על ידי הפיזיקאי חתן פרס נובל ריצ'רד פיינמן ב-1948. גישה זו מצטרפת לאלו של שרדינגר והייזנברג כתיאור נוסף של מכניקת הקוונטים. היא מדגישה את השוני בין המכניקה הקוונטית והמכניקה הקלאסית, כיוון שבזו האחרונה, מעבר חלקיק בין שתי נקודות נתונות מתבצע לאורך מסלול אחד ויחיד. אינטגרלי מסלול הוכיחו את עצמם כיעילים מאוד לצורך פיתוח התמונה הפיזיקלית, ופתרון של בעיות רבות בתורת הקוונטים, וההכללה שלהם לתורת שדות היא כיום השפה המקובלת של הפיזיקה התאורטית, במיוחד כאשר רוצים לדבר על חישובים הפרעתיים.