קבוצה נוספת שמיוחסים לה סיפורי מופתים היא זו של הצדיקים הנסתרים. המשותף לקבוצה זו שהיא אינה מורכבת מצדיקים ורבנים ידועים אלא מפשוטי עם, רובם בעלי מלאכה פשוטים. האנשים הנכללים בקבוצה זו נחלקים לשניים: אלו שאינם נחשבים תלמידי חכמים וכוחם העל-טבעי מיוחס לצדיקותם, ואלו שהצליחו להסתיר את גדלותם בתורה. רוב "הצדיקים הנסתרים" קשורים במידה מסוימת לתחום הקבלה. החזון איש, שלו עצמו מיוחסים סיפורי מופתים, נהג לשלוח אנשים אל משה יעקב רביקוב, "הסנדלר", שנחשב "צדיק נסתר".
כיום ארגוני צדקה שונים מרבים לעשות שימוש בסיפורי מופתים כדי לעודד תרומות לארגוניהם. אולם נשמעת ביקורת על כך בטענה כי נעשה שימוש מופרז באמצעי זה, ויש בו ניצול לרעה של אנשים בזמן מצוקה.
1928 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1928 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה.
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
הנהגת ערביי ארץ ישראל
דרו
דֶרוֹ (בספרדית: Daireaux) היא עיירה בפרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה.
במפקד שנערך בשנת 2010 נמנו בעיירה 12,122 תושבים, גידול אוכלוסין של 10.9% ביחס למפקד קודם משנת 2001 שבו נמנו 10,932 תושבים.
ראש העיר הוא אסטבן חורחה הרננדו, חבר מפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי UCR (Unión Cívica Radical).
1927 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1927 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה.
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
הנהגת ערביי ארץ ישראל
מארק אייצ'יסון יאנג
1926 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1926 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה.
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
לורד פלומר היה איש צבא גוי, היחיד שהצליח להשליט סדר וביטחון מבחינת התנקלויות של ערבים ליהודים ומנע שפיכות דמים רבה של יהודים וערבים (מה שהיה מצוי בשנים הקודמות תחת שלטונו של הרברט סמואל). בנוסף, לורד פלומר דאג לתקציבים עבור היישוב היהודי באותן השנים וגם דאג לצמצם את ההבטחה שהייתה מצויה בקרב בתושבים בארץ ישראל באותה תקופה.
12 שעות של קולנוע/מושג
"12 שעות של קולנוע/מושג" היה ערב הקרנת סרטי קולנוע ניסיוניים שהתקיים בסינמטק תל אביב בשנת 1974. הערב, שאורגן על ידי רפי לביא, היה אחד מהקרנות הוידאו ארט המסודרות הראשונות בישראל. ההקרנה לוותה בחוברת משוכפלת ובה הוקדש דף לכל אמן.
בערב, שהיה אחד מן האירועים המרכזיים בהתפתחות מדיום הוידאו ארט בישראל השתתפו כ-16 אמנים. רבים מאמנים אלו היו קשורים לרפי לביא והיוו חלק מרכזי מ"דלות החומר". סרטים אלו מציגים פן מושגי, חריף שחלק מן האמנים הפלאסטיים נטשו במהלך שנות השמונים של המאה ה-20 לטובת חזרה לציור מסורתי יותר.
בין הסרטים שהוקרנו:
אמנים נוספים שהשתתפו: ג'ורג פרברוץ, דוד גרינברג, דוד ריף, הנרי שלזניאק, ז'ק קתמור,
מיכאל רורברגר, מישל אופטובסקי ומשה סולסקי.
מצת מכונה
מצת יד
אמרי חיים
גול!2
גול! 1
גול!3
כת הקיסר
שוט פתוח
שוט סגור
טייסת האיתן
טייסת המל&quot;טים השלישית
פוסט-פרודקשן
פוסט-פרודקשן (באנגלית: Post-production, או בקיצור: פוסט בעברית: גְּמַר־הֲפָקָה) הוא חלק מתהליך עשיית סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, תוכניות רדיו, פרסומות, וידאו קליפ ועוד. המונח מתייחס לכל שלבי ההפקה של התוצר הסופי, אשר נעשים לאחר סיום שלב ההפקה (כלומר: ימי הצילומים או ההקלטות).
בין שלבי ההפקה הנכללים בשלב הפוסט:
קולנוע נסיוני
הסכסוך הישראלי-פלסטיני בראי הקולנוע
ריאליזם ציוני
טייסת המל&quot;טים ה-3
מפת כוכבים
מפת כוכבים או מפת שמים היא מפה המתארת את מראה השמים בשעות הלילה תוך ציון מיקום הכוכבים, המזלות והגלקסיות כפי שהם מופיעים בשמי הלילה.
בדומה למפות של כדור הארץ, גם מפות אלה מחולקות באמצעות רשת קואורדינטות על מנת להקל על מציאת גרמי השמים השונים המופיעים במפות.
היסטוריה.
מאז ראשית ההיסטוריה, ואף קודם לכן, בתקופות פרה היסטוריות, נעשה שימוש בגרמי השמים על מנת לאפשר ניווט בשעות הלילה. מפות אלה שימשו לאורך ההיסטוריה ככלי לצורכי ניווט.
התקופה הפרה היסטורית.
מפת הכוכבים הקדומה ביותר התגלתה בגרמניה בשנת 1979. מפה זו נוצרה על חט שנהב של ממוטה, ככל הנראה לפני כ-32,500 שנים לערך, ובה תגליף הדומה בצורתו לקבוצת הכוכבים אוריון.
מפה פרה היסטורית נוספת התגלתה על קיר מערת לאסקו שבצרפת, והציגה את קבוצת הכוכבים כימה. מפה זו צוירה ככל הנראה לפני כ-10,000 - 33,000 שנים.
מפת כוכבים נוספת, בת כ-21,000 שנים, התגלתה במערת לה טטה דו ליון שבה מצוירת קבוצת הכוכבים שור וייתכן שבסמוך לציור זה צוירה גם קבוצת הכוכבים כימה.
העת העתיקה.
מפת הכוכבים ההיסטורית הקדומה ביותר היא מפה שצוירה בתקופת המדינות הלוחמות בסין (476 - 221 לפנה"ס).
מיוון העתיקה (התקופה ההלניסטית) שרד העתק מהמאה השנייה של פסל של הטיטאן אטלס המחזיק על כתפיו את גלובוס כיפת השמים. פסל זה מתאר את גרמי השמים שהיו ידועים בתקופה זו, וכן מחלק את השמים באמצעות גריד על מנת לתת מיקום באמצעות קואורדינטות לגרמי השמים. על פי מיקום גרמי השמים ניתן להסיק כי הפסל המקורי התבסס על תצפיותיו של האסטרונום היווני היפרכוס, שנערכו לפני שנת 125 לפנה"ס.
מהתקופה הרומית שרד זודיאק דנדרה משנת 50 לפנה"ס - תגליף אבן הממוקם בתקרת מקדש דנדרה שבמצריים, המתאר את המזלות.
ה"אלמגסט", ספרו של האסטרונום היווני תלמי, שהתפרסם במהלך המאה ה-2 לספירה, וכלל 13 כרכים, נחשב ליצירת הפאר של האסטרונומיה היוונית, והציג גרסה משוכללת של המודל הגאוצנטרי לפיו כוכבי הלכת נעים סביב כדור-הארץ.
ימי הביניים.
המפה העתיקה ביותר ששרדה מתקופה זו היא מפת הכוכבים דונהואנג שהתגלתה במערות מוגאו שלאורך דרך המשי. במפה זו, משנת 705 לערך, שאורכה 210 ס"מ ורוחבה 24.4 ס"מ מתוארים 1,345 כוכבים.
מפת כוכבים נוספת מתקופה זו צוירה על ידי האסטרונום הפרסי עבד אל-רחמן א-סופי בשנת 964 אשר הייתה חלקו מספרו "ספר כוכבי השבת".
בתקופת שושלת סונג בסין יצר האסטרונום הסיני סו סונג אטלס ובו חמש מפות שבהן מפורטים 1,464 כוכבים. אטלס זה תוארך לשנת 1092, והיווה למעשה עדכון של ה"אלמגסט".
מפת הכוכבים האירופאית הקדומה ביותר היא ה-"De Composicione Spere Solide" אשר צוירה ככל הנראה בווינה שבאוסטריה, בשנת 1440.
עידן התגליות.
במהלך עידן התגליות נעשה שימוש רב במפות כוכבים לניווט ימי. מרבית מפות הכוכבים בתקופה זו התבססו על תצפיותיהם של המלחים ההולנדים פיטר דירקסון קייסר ופרדריק דה הוטמן משנת 1595, אשר היוו את הבסיס לגלובוס השמים אשר יצר ידוקוס הונדיוס בשנת 1601.
שוט הסחה
שוט הסחה (באנגלית: Cut away) היא טכניקת עריכה מתחום הקולנוע, שמטרתה העיקרית איננה דרמטית (להעצים את הדרמטיות של הסצנה), כי אם טכנית - למנוע טעויות של המשכיות, כמו למשל ג'אמפ קאט.
השיטה של טכניקה זו היא: בין שני שוטים, המציגים התרחשות של אותה הפעולה, מכניסים שוט נוסף, אשר מציג התרחשות אחרת לגמרי שמתרחשת באותו המקום.
דוגמה לשימוש בטכניקה הזו: בשוט ראשון רואים דמות נשית ליד שולחן בבית קפה, כשהיא מעשנת ואפופה בעשן. בשוט שלאחר מכן נראה שוט טנדו של האישה, כאשר מעברו השני של השולחן נראית דמות גברית. האישה עדיין מעשנת, אך הפעם העשן סביבה מפוזר הרבה יותר. על מנת למנוע מן הצופה להבחין בטעויות המשכיות של העשן - ניתן יהיה להשתמש בשוט הסחה, ובין שני השוטים האלו להכניס שוט שלישי, שבו נראית פינה אחרת בחלל בית הקפה, כזו שלא רואים בה את שתי הדמויות הקודמות כלל. באופן זה, הצופה ישתכנע שהעשן התפזר לו במהלך המעבר לשוט הנוסף. אלמלא היה נוסף השוט הזה - השינוי בפיזור העשן היה מודגש בצורה הרבה יותר משמעותית עבור הצופה.
בסרטי סטודנטים טכניקה זאת ידועה לשמצה גם כ"שוט מאפרה", בעקבות הנטייה של סטודנטים להשתמש בדמויות מעשנות ובשל חוסר מקצועיותם בבימוי. במהלך הצילום מצולם קלוז-אפ של מאפרה, והוא מוכנס בין שני שוטים כדי למנוע בעיות בהמשכיות.
המשכיות
מרלון ג'קסון
מרלון דייוויד ג'קסון (באנגלית: Marlon David Jackson; נולד ב-12 במרץ 1957) הוא זמר, כותב שירים, רקדן אמריקאי, לשעבר חבר ב"חמישיית הג'קסונים", ואח בכור של כוכבי הפופ מייקל ג'קסון וג'נט ג'קסון.
קריירה.
ילדותו ו"חמישיית הג'קסונים".
נולד בגארי שבאינדיאנה, השביעי מעשרת ילדיהם של ג'וזף וקתרין ג'קסון. אחיו התאום, ברנדון, נפטר 24 שעות לאחר לידתו. משפחת ג'קסון השתייכה באותה העת למעמד הבינוני-נמוך כאשר האם, קתרין, השתייכה לזרם עדי יהוה וגידלה את ילדיה על פיה. האב, ג'וזף, היה פועל בבית חרושת לפלדה, שהופיע לעיתים עם להקת הרית'ם אנד בלוז "The Falcons". ג'ו גידל את ילדיו באופן קשוח ושתלטני ונהג להתעלל בהם פיזית ונפשית באמצעות מכות וכינויי גנאי.
בשנת 1962, כשמרלון היה עוד ילד קטן, אחיו הגדולים ג'קי, טיטו וג'רמיין הקימו להקה עם שניים משכניהם מילפורד הייט וריינוד ג'ונס, "The Jackson Brothers". בשנת 1963 הצטרפו מרלון ואחיו הקטן מייקל ללהקה, לאחר שכבר אז הפגינו יכולות שירה וריקוד. בתחילה הופיעו כמנגנים בכלי הקשה. בשנים הראשונות של הלהקה נאמר כי מרלון מתקשה לשיר ולרקוד בו-זמנית. למרות זאת הוא התאמן בהתמדה והיה לזמר, כותב שירים, מפיק ורקדן. מייקל ג'קסון כתב בספרו "הליכת ירח" על מרלון: "מרלון הוא ועדיין אחד האנשים הכי נחושים שאי-פעם הכרתי. הוא גם בדחן אמיתי וקונדס. הוא רגיל להיות זה שתמיד מסתבך בימים ההם כי היה שוכח צעד בריקוד או שורה בשיר, אבל זה כבר שייך לעבר הרחוק".