טריגליצריד הוא אסטר המורכב מהכוהל גליצרול ומשלוש חומצות שומן (חומצות קרבוקסיליות ארוכות) הקשורות אליו בקשר אסטרי. הטריגליצרידים הם המרכיבים העיקריים של השומנים בעולם החי.
אסטרים חשובים.
אסטרים רבים בעולם החי נוצרים בתגובה בין כוהל ובין חומצה אצטית. האסטר פרופיל אצטט (Propyl acetate) הוא החומר המקנה לפרי האגס את ריחו; איזו-אמיל אצטט (Iso-amyl acetate) מקנה לבננה את ריחה; בנזיל אצטט (Benzyl acetate), המכיל טבעת בנזן, מקנה לאפרסק את ריחו; ואוקטיל אצטט (Octyl acetate) הוא מרכיב במיץ התפוז.
באופן דומה מורכבים אסטרים רבים מחומצה בוטירית (חומצת חמאה). אתיל בוטירט (Ethyl butyrate), הנוצר בתגובה בין אתנול ובין חומצה בוטירית, מקנה לאננס את ריחו; למתיל בוטירט ריח הדומה לזה של התפוח; ואיזו-אמיל בוטירט מקנה למשמש את ריחו.
אסטרים
פאג'
פאז'
בקטריופאז'
עונג שבת (ארכיון)
עונג שבת היה שם קוד לארגון מחתרתי שפעל בגטו ורשה ואסף מידע על יהודי גטו ורשה, ורשה רבתי וערי פולין האחרות בתקופת מלחמת העולם השנייה. הארגון גם יזם כתיבת עבודות על ההיבטים השונים של חיי הגטו ובכך היה למכון מחקר לצד היותו מיזם מתעד. כתבי הארכיון של עונג שבת שנמצאו לאחר המלחמה, מצויים כיום במכון היהודי ההיסטורי בפולין ומכונים ארכיון רינגלבלום על שם מייסד הארגון.
היסטוריה.
הפרויקט הוקם באוקטובר 1939 על ידי עמנואל רינגלבלום (היסטוריון ופעיל חברתי בג'וינט ובייוו"א). רינגלבלום תיעד ביומנו את הידיעות שהגיעו אליו בעת עבודתו במנגנון פעולות סעד יהודיות שהפעיל "המוסד לעזרה הדדית".
בנובמבר 1940 הרחיב רינגלבלום את המיזם וצירף כמה עשרות אנשי רוח (סופרים, מורים, אנשי ציבור השייכים לזרמים הפוליטיים השונים בגטו והיסטוריונים) לכתיבת הארכיון. קבוצה זו, במסווה של ארגון סיוע, אספה את המידע הגולמי לארכיון וכתבה רישומים. מרכז פעילות הקבוצה באותה עת היה הרב שמעון הוברבנד שהגיע לגטו ורשה מפיוטרקוב.
הפרויקט שם לעצמו למטרה לשמר תמונה היסטורית שלמה ואמינה של הגטו, כזאת שתעמוד באמות מידה היסטוריוגרפיות. בין מסמכיו תיאורים של המחתרת, ההתנגדות ומה שנודע בדיעבד כסימנים מתריעים לכיליון (עיתונות חשאית, פרוטוקולים מישיבות, סקירות על פעילות הגופים החשאיים היהודיים בגטו ועדויות מפי פליטים מגטאות אחרים, מחנות עבודה ומחנות שבויים), כך גם תיעד את חיי היום-יום של שוכני הגטו והאווירה ברחובותיו (כרזות, ציורים ועדויות). המימון לתפעול המיזם הגיע מארגון ה"ג'וינט".
פעולת הארגון שינתה את כיוונה ביוני 1942, כאשר החלו רציחות המוניות באזורים הכבושים במזרח. החל מאותה תקופה ניסו פעילי הארכיון להניח את ידיהם על כל תעודה גרמנית הקשורה לגירוש ולתהליך ההכחדה. בתחילת שנת 1942 נגבתה עדות משלמה בר וינר, שהצליח לברוח ממחנה ההשמדה חלמנו. העדות שנודעה כדו"ח גרויאנובסקי, הועברה לממשלה הפולנית הגולה בלונדון.
בעיצומו של גירוש גטו ורשה, רינגלבלום ניסה לשכנע את תושבי הגטו למסור לו את צוואותיהם ויומניהם האישיים המתארים את חייהם בגטו, אבל ניסיון זה הצליח באופן חלקי בלבד, מאחר שרבים חשו שלאחר שנספו יקיריהם, נותרה להם רק כתיבתם. בין היתר השתמרו בארכיון זה והתפרסמו אחר כך חלק מכתבי רבי קלונימוס קלמיש שפירא (האדמו"ר מפיאסצנה).
חברי הארכיון.
בשיא פעילותו כלל הארגון כ 50–60 עובדים בשכר. חברי הארכיון פעלו תחת מידור כאמצעי זהירות ורובם לא ידעו על היקף הפעילות שלו ועל זהותם של רוב הפעילים.
מבין כל חברי הארכיון, שרדו את המלחמה רק שלושה- רחל אוירבך, הרש וואסר ואשתו- בלומה.
גורל הארכיון.
באוגוסט 1942, בעיצומו של הגירוש מוורשה וכן בפברואר 1943, הוטמנו שני חלקי הארכיון בעשר תיבות מתכת ובשני כדי חלב. החלק השלישי הוטמן באפריל 1943. שני החלקים הראשונים של הארכיון נמצאו ב־1946 וב־1950 והיוו עדות חשובה על אורח החיים בגטו ורשה. ב־2003 היה ניסיון למצוא את החלק השלישי במתחם השגרירות הסינית בוורשה, ללא הצלחה. לקראת יום השואה 2009 הודיע מוזיאון בית לוחמי הגטאות כי בסבירות גבוהה מאוד נמצא במחסניו החלק השלישי, שנחשב לאבוד, של ארכיון 'עונג שבת'.
בשנת 1999, הארכיון הוכר ונכלל במסגרת Memory of the World ("תוכנית זיכרון עולם") לתיעוד ולשימור אוספים שתרמו להתפתחות האנושית, על ידי אונסק"ו.
ב-19 באפריל 2021 נחנכה אנדרטה לזכר הארכיון ברחוב נובוליפקי בוורשה, במקום שבו הוא הוסתר במהלך המלחמה.
עונג שבת (ארגון בשואה)
פרלקסה
תקשורת שיווקית
תקשורת שיווקית (MARCOM - Marketing Communications) היא תקשורת תומכת-מכירות, המסייעת להשגת המטרות העסקיות של הארגון. היא כוללת את כל סוגי אמצעי התקשורת בהם ניתן להשתמש כדי להעביר מסרים לקהל היעד, החל משילוט, ביגוד או מחזיקי מפתחות נושאי לוגו, דרך חומר מודפס, מצגות או וידאו, ועד הפקת תערוכות ואירועים אחרים ללקוחות.
תקשורת שיווקית נחלקת לחמישה מרכיבים: פרסום, קידום מכירות, יחסי ציבור, שיווק ישיר ומכירה, ומתקיימת במנעד ערוצים, פלטפורמות וכלים, הן המוניים והן ישירים, הן אונליין והן אופליין.
הגדרת תקשורת שיווקית.
בהגדרתה הרחבה ביותר, תקשורת שיווקית היא כל פריט עליו ניתן להטביע סמליל או להעביר באמצעותו מסר, המשפיע על קהל מטרה. תאורטית, הגדרה זו צריכה לחול על כל ערוצי השיווק, כולל סוכנים, חנויות וכדומה. בפועל, כל חברה קובעת לעצמה את גבולות התקשורת השיווקית בהתאם להבנתה ולצרכיה, כולל חלוקתה של עבודת התקשות השיווקית בינה לבין ספקים חיצוניים, ובין פונקציות המטה לבין השטח, כמו גם חלוקה בין אונליין (אינטרנט, דיגיטל) ואופליין, או בין BTL (קידום מכירות, הפקות, פרסום לא המוני) ו-ATL (פרסום המוני כגון עיתונות, רדיו, טלוויזיה, חוצות, רשתות חברתיות), או בין תקשורת פנים ארגונית לתקשורת חוץ ארגונית, או בין תקשורת תדמיתית לתקשורת מכירתית. לרוב, מוסכם כי חשוב שהמסר העובר דרך מרכיבי התקשורת יהיה אחיד ומתואם, על אף שמדובר במרכיבים וערוצים שונים בעלי מאפייני תקשורת שונים.
מכיוון שמטרות עסקיות משתנות בדרך כלל על-פי קהלי מטרה, מוצרים, שפות, תרבויות וכו', תקשורת שיווקית טובה חייבת להיות גמישה אך בו בזמן גם קשוחה. גמישה - להתאמות מקומיות, אולם קשוחה - בתוך סטנדרטים ברורים, עם אסטרטגיה בהירה ובאותה "הופעה" ("Look &amp; Feel") ככל שניתן בכל המקומות ובכל סוגי המדיה. אחידות זו תורמת משמעותית גם ליצירת מיתוג (Branding) תוך חיסכון באמצעים תדמיתיים. כמו כן, כל ארגון מחליט מהו התקציב המופנה לתקשורת השיווקית ומה החלוקה התקציבית בין מרכיבי ותמהילי התקשורת.
תקשורת שיווקית תדמיתית עושה בדרך כלל שימוש באמצעים כמו פרסום, יחסי ציבור, קידום מכירות. כדי להשיג מטרות ממוקדות, עדיפים בדרך כלל אמצעים טקטיים ממוקדים כמו טלמרקטינג, דיוור ישיר, אימייל מרקטינג, סמינרים, תערוכות והדגמות, ניהול קהילות, פרסום בנקודת המכירה, רימרקטינג, ועוד - שמופעלים כלפי קבוצות קהלים מוגדרות ומובחנות איתן ניתן להחזיק קשר גם בהמשך ("Follow Up"), בין היתר על מנת למדוד באופן ברור את תוצאות המאמץ השיווקי. ניהול מסעות לקוח ומשפכי שיווק, לרבות תקצוב, ניהול ספקים ורכש מדיה, אפיון והקמת תשתיות, ומדידה ובקרה - הם ליבת העשייה של מקצוע המרקום.
יודגש, כי תקשורת שיווקית אופטימלית חייבת לשלב אמצעים מגוונים ולשאוף ליצירת תגובה ולאפשר דו-שיח. אחרת, בהגדרה, אין זו תקשורת (Communications), אלא רק אמירה (Promotion) חד-כיוונית.
במקרים רבים והולכים כוללת התקשורת השיווקית גם מרכיבים של תקשורת פנים-ארגונית, או מטא-ארגונית והיברידית, בעיקר כדי לייצר הבנה ולהעמיק רתימה סביב מטרות עסקיות, ארגוניות ושיווקיות, בתחומים רחוקים מעט יותר מהשיווק השוטף מול הלקוחות - כגון התקשורת הדרושה לגיוס עובדים חדשים או לשימור הקיימים (מה שמכונה "מיתוג מעסיק"), לגיוס או לשימור משקיעים, ולקידום תהליכי טרנספורמציות ארגוניות ואחריות תאגידית.
תקשורת שיווקית משולבת.
תקשורת שיווקית משולבת (נקראת גם IMC - Integrated Marketing Communication) משקפת גישה שיווקית מודרנית המסנכרנת בין אמצעי התקשורת השונים על מנת להעביר מסר אחיד לקהל המטרה. בניגוד לגישה הישנה והמסורתית שעושה שימוש בכלים תקשורתיים אחדים על מנת להעביר את המסר, באמצעות גישה שיווקית משולבת, ניתן למצות את מירב הפוטנציאל מכל כלי תקשורת בפני עצמו וביחד עם שאר הכלים התקשורתיים כמו יחסי ציבור, פרסום, קידום מכירות, שיווק ישיר, תקשורת פנים ארגונית, עיצוב אריזות ושיווק דיגיטלי. זאת על מנת להעביר מסר אחיד, עוצמתי וחזק.
ניהול תקשורת שיווקית.
אנשי ומנהלי תקשורת שיווקית (מרקום, מאנגלית: marketing communication) אחראים על התקשורת השיווקית של החברה.
תפקידם נפרד ונגזר מזה של מנהל/ת השיווק, והם אלו שבונים מותג ומוציאים לפועל את האסטרטגיה השיווקית ואת התכנית והתקציב הביצועי. מנהלי השיווק אמונים ואחראים על האסטרטגיה ועל התמהיל השיווקי (ה-5'P/ממים: מוצר, מחיר, מיקום, מכירות, מטרות-לקוחות) - ומנהלי המרקום אמונים על היישום והביצוע ועל ניהול הספקים, הערוצים והתשתיות.