השנייה, אאודי R8 LMS GT4, גרסה שנועדה להתחרות במרוצי GT4. היא כוללת את המנוע V10 אך בהספק של 496 כוחות סוס ו-3.0 מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה, המהירות היא 250 קילומטרים לשעה. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ניו יורק באפריל 2017.
מהדורות מיוחדות (מוגבלות).
אאודי הציגה שלוש מהדורות מיוחדות ל-R8 שיוצרו בייצור מוגבל. הראשונה, אאודי R8 אי-טרון, היא גרסת הייצור למכונית הקונספט שהוצגה ב-2009. היא כללה שני מנועים חשמליים המספקים יחד 462 כוחות סוס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 92 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 450 ק"מ. היא האיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.9 שניות והגיעה למהירות מרבית של 249 קילומטרים לשעה. משקלה עומד על 1,840 ק"ג. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2015, ויוצרו בסופו של דבר רק 100 יחידות.
השנייה, אאודי R8 דיסניום, היא גרסה מיוחדת שיוצרה כדי לחגוג עשור לאאודי R8 (בתרגום מלטינית שמה הוא אאודי R8 "עשור"). היא כוללת אבזור משודרג, צבע אפור-ברונזה, חישוקי הגלגלים בקוטר 20 אינץ', בנוסף השימוש בסיבי פחמן בדגם הוריד את משקלו. היא משתמשת במנוע הכי חזק שיש, V10 פלוס עם 620 כוחות סוס והאצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.1 שניות ומהירות של 331 קילומטרים לשעה. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2019, הייצור הוגבל ל-222 יחידות.
השלישית, אאודי R8 סטאר אוף לוסיס, היא העתק של הגרסה של אאודי R8 המופיעה בסרט יפני משנת 2016. היא הוצגה בינואר 2019 בטוקיו.
ייצור ומכירות.
המכונית מיוצרת בגרמניה, במפעל אאודי בנקארסולם על ידי אאודי ספורט. הכנת המפעל לייצור ה-R8 עלתה 28 מיליון איורו. ממוצע ההרכבה במפעל אאודי הוא כ-20 מכוניות ליום. כ-120 עובדים מרכיבים את 5,000 המרכיבים השונים של המכונית בתהליך ידני. ה-R8 עוברת תהליך בדיקה קפדני בעזרת טכנולוגיית טומוגרפיה ממוחשבת. רובה המכריע של השלדה עשוי אלומיניום, המפחית ממשקלה, אך עם זאת שומר על חוזק.
מכירות.
להלן נתוני המכירות באירופה, ארצות הברית, קנדה ובשאר העולם.
במדיה.
סרטים וסדרות.
כחלק ממסע הפרסום של אאודי, הופיעה המכונית בשלל סרטים כמו: רונין, רובוטריקים ושני סרטי איירון מן.
בסרט אני, רובוט הופיע דגם קונספט עתידני של ה-R8, בעל יכולת ריחוף, ללא גלגלים, המגיע למהירות של כ-400 קילומטרים לשעה ובעל נהיגה אוטונומית. הדמות הראשית בסרט מצליחה לצאת מתאונות קשות במיוחד לאורך הסרט, וזאת כדי להדגיש במסע הפרסום את נושא הבטיחות של הדגם המציאותי.
המכונית הופיעה גם בעונה השנייה של הסדרה מסודרים. אחד מפרקי התוכנית "תעשיות על" בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק עסק בתהליך ייצור האאודי R8.
משחקי וידאו.
גם כחלק ממסע הפרסום, דגם המכונית מופיע בשלל משחקי נהיגה ומרוצים, למחשב ולקונסולות המשחקים השונות, ביניהם: GTR Evolution ,Burnout Paradis ,Need For Madnesss 2, אספלט 8, אספלט 9. במשחק Drift City, דגם האאודי R8 מכונה "URe3".
שדמות נריה
פולמוס קיטוס
פולמוס קיטוס היה התנגשות בין הכוח הרומאי בפרובינקיית יהודה ובין יהודים בסביבות השנים 115–117 במקביל למרד התפוצות.
המקורות אודות האירועים מועטים ועמומים. המשנה מזכירה תקנות אבלות שגזרו בעקבות "פולמוס של קיטם" שאותו היא מאזכרת בין פולמוס של אספסינוס (המרד הגדול) ו"פולמוס אחרון" (מרד בר כוכבא), אכן אינה מציינת פרטים אודות האירוע.
בסדר עולם רבה נכתב . על פי כרוניקה זו האירוע התרחש באמצע העשור השני או בתחילת העשור השלישי של המאה השנייה.
ההיסטוריה אוגוסטה מציינת שבתקופת אדריאנוס "פרקו עול אותן אומות אשר טראיאנוס בעבר הכניע", בין היתר בארץ ישראל, בה "ניעורו הלכי רוח מרדניים". בנוסף, קיימת עדות אפיגרפית על כך שהתנהלה לחימה בארץ ישראל בשנים הללו.
מכיוון שהאירוע לא הותיר את רישומו בהיסטוריה, יש הסכמה בקרב החוקרים שהיקפו היה קטן יחסית.
לא ידוע על סדר המאורעות המדויק. יודעים שבשנת 116 נשלחה וקסיליה של הלגיון השלישי קירנאיקה לירושלים למטרות תמיכה בלגיון העשירי פרטנסיס. בשנת 117 מינה הקיסר טראיאנוס את לוסיוס קווייטוס, שדיכא את המרידות במסופוטמיה, למושל יהודה והוסיף לגיון שני למצבת כוח האדם הרומאי בפרובינקיה (ככל הנראה היה זה הלגיון השני טראיאנה) ויש להניח שקווייטוס קיבל את מינויו כדי לדכא תסיסה ביהודה. דבר זה הפך את יהודה לפרובינקיה פרוקונסולרית (כלומר פרובינקיה שנציבה היה קונסול לשעבר) וזה מדגים את הרצינות שהרומאים התייחסו לאיום והחשש שלהם מרידות יהודיות.
היקף ההתנגשות, מקומה הגורמים לה ותוצאותיה, וכן הקשר שלה למרד התפוצות אינם ידועים.
יש המזהים את לוליאנוס ופפוס כמנהיגי המרד, מכיוון שמסופר עליהם בתלמוד שנהרגו על ידי טראיאנוס. שם מסופר ש"נהרגו שמעיה ואחיה אחיו" ויש המשערים שאלה הם השמות העבריים של לוליאנוס ופפוס. על-פי מגילת תענית הם הוצאו להורג בי"ב באדר. יש הסבורים שלמרד זה רומז התלמוד בסיפורו על "הר המלך".
המשנה מדברת על פולמוס קיטוס אשר בעקבותיו גזרו חכמים כי הכלות בחתונתן לא ישימו עטרות בראשן לאות אבל, ושאדם לא ילמד את בנו יוונית.
רמת אלון
מרכז תפוצה
מרכז תפוצה הוא אזור גאוגרפי אשר בו קבוצה של יצורים חיים עברו ביות, או שגדלים באופן טבעי בבר. לדעת חוקרים רבים, מרכז התפוצה בדרך כלל זהה למרכז השונות הגנטית.
מקורות גנטיים של צמחים מאזורים אלו משמשים במטרה לאתר קרובי בר של גידולי תרבות, וכן לטיפוח ולזיהוי גנים בעלי חשיבות חקלאית (לדוגמה כמקור לגנים דומיננטיים לעמידויות למחלות). מידע על מרכזי התפוצה של מיני צמחים חשוב גם במטרה למנוע אובדן גנטי כתוצאה מהכחדתם של אקוטיפים וקווים מסורתיים וכתוצאה מהרס בתי גידול. שימור מאגרים גנטיים אפשרי בעזרת שימורם של זרעים בבנקי גנים, או שמירה של המינים בבית גידולם הטבעי.
מרכזי ואווילוב הוגדרו על ידי ניקולאי ואווילוב כאזורים גאוגרפיים בהם החל ביות צמחים. ואווילוב קבע שצמחים לא בויתו באופן מקרי אלא באופן מכוון באזורי מרכזי התפוצה.
הנרי רוס פרו
נויה צייטשריפט פיר מוזיק
Die neue Zeitschrift für Musik (גרמנית: כתב העת החדש למוזיקה) הוא כתב עת מוזיקלי מייסודו של רוברט שומאן. כתב העת הופיע לראשונה באפריל 1834 בעזרתו של יוליוס קנר (Julius Knerr), העורך הרשמי הראשון. בשנת 1835 הפך רוברט שומאן רשמית לעורך הראשי של העיתון.
בשנת 1854, שומאן פרש מעריכתו של כתב העת. ובשנת 1855, התמנה פרנץ ברנדל כעורך של כתב העת. פרנץ ברנדל, הגה את הביטוי האסכולה הגרמנית החדשה, והיה ממתנגדי השמרנים שביניהם היו שומאן, ברהמס ועוד. דבר זה הוביל למלחמת הרומנטיקנים.
כתב העת כלל בעיקר ביקורות מוזיקה. בימיו של שומאן, ביקורת המוזיקה לא התייחסה על פי רוב לביצועים, אלא ליצירות מוזיקליות חדשות שנכתבו באותה תקופה. שומאן הרשה לעצמו לבקר מלחינים ויצירות בהתאם לתפישת עולמו האמנותית, כמו שהובעה בגילוי הדעת הרעיוני שלו - Davidsbund. שומאן עצמו עבד בעיתון עד יוני 1843. בעיתון זה פורסם גם גילוי הדעת של ריכרד וגנר במאמר "היהדות במוזיקה". המאמר ספג ביקורת חריפה, הן על תוכנו והן על הנהלת העיתון שפרסמה אותו. בעיתון גם הביע שומאן, במאמר חד-פעמי שנים לאחר שפרש מעריכתו, את התלהבותו מהכישרון הצעיר והלא-ידוע, אז בן 20 בלבד, יוהנס ברהמס.
נקודת זבריצקי (סרט)
נקודת זבריצקי (באנגלית: Zabriskie Point) הוא סרט שיצא לאור ב-1970 בבימויו של מיכלאנג'לו אנטוניוני, והוא מתמקד בתנועת תרבות הנגד שפעלה בארצות הברית באותה עת. הסרט מספר, מנקודת מבט אוהדת, את סיפורו של זוג צעירים: מזכירה צעירה ואידיאליסטית ובחור רדיקלי ולוחמני, ומביא בצורה זו לצופה מסר אנטי ממסדי. למרות כישלונו הכפול של הסרט, הן בקופות והן אצל מבקרי הקולנוע, הפך במהרה לסוג של סרט פולחן. הסרט, שהיה סרטו היחיד של אנטוניוני שהופק בארצות הברית, התפרסם גם הודות לפסקול שלו שהורכב בעיקר ממוזיקה פסיכדלית מתקדמת שנכתבה במיוחד לסרט וכלל אמנים מפורסמים כמו להקות פינק פלויד וגרייטפול דד.
לזוג כוכבי הסרט, מרק פרצ'ט ודריה הלפרין, לא היה כל ניסיון במשחק לפני השתתפותם בסרט. את התסריט כתב אנטוניוני בשיתוף עם עמיתו, יוצר הסרטים האיטלקי, פרנקו רוזטי, המחזאי האמריקאי סם שפרד התסריטאי טונינו גוארה וקלייר פפלו – באותה עת, שותפתו לחיים של אנטוניוני. הסרט היה השני בסדרה בת שלושה סרטים דוברי אנגלית שביים אנטוניוני עבור המפיק האיטלקי קרלו פונטי ואולפן מטרו גולדווין מאייר. הראשון היה יצרים ב-1966 והשלישי היה זהות גנובה ("The Passenger") ב-1975.
שם הסרט מתייחס לנקודת זבריצקי הנמצאת בעמק המוות בקליפורניה. אזור מדברי מבותר ששימש כאתר הצילום של חלק מהסרט וזכור במיוחד כאתר בו מתרחשת סצנת האורגיה המדברית ההמונית.
סיפור העלילה.
מרק (מרק פרצ'ט) הוא סטודנט המעורב בפעילות פוליטית אנטי ממסדית בקולג' בו הוא לומד. לאחר שהוא משיג אקדח ומבוקש על ידי המשטרה בחשד כי ירה והרג שוטר, הוא גונב מטוס קל וטס בו מעל המדבר. בעת טיסתו הוא מזהה מכונית נוסעת ובה דריה (דריה הלפרין) - מזכירת איש עסקים העוסק בפיתוח נדל"ן ואידיאליסטית המושפעת מרעיונות ילדי הפרחים, הנוסעת מלוס אנג'לס לכנס בפיניקס. הוא מלווה את המכונית בטיסה, נוחת ומצטרף לדריה בנסיעה במכונית. בנקודת זבריצקי הם עוצרים ומשוטטים בנוף המדברי תוך כדי החלפת דעות ותובנות פילוסופיות. בתוך כך הם מתאהבים וכשהם מתחילים לתנות אהבים הם מוצאים את עצמם מוקפים בעשרות זוגות וקבוצות המתנים גם הם אהבים בנוף המדברי.