הוא בן לשושלת שריף העשירה, שצברה מיליונים על ידי ייצור פלדה. אביו, מוחמד שריף, היה איש עסקים ותעשיין מהמעמד הבינוני-גבוה, שמשפחתו היגרה מאנטנאג בקשמיר למטרות עסקים, ולבסוף התיישב בכפר ג'טי אומרה במחוז אמריצר בפנג'אב בתחילת המאה העשרים. משפחתה של אמו הגיעה מפולוואמה. בעקבות חלוקת הודו ב-1947, הוריו היגרו מאמריצר ללאהור.
שריף היה נשיא הליגה המוסלמית הפקיסטנית שהיא המפלגה הפוליטית הגדולה ביותר בפקיסטן ומרכיבה את הממשלה.
שריף הוא אחד מעשירי פקיסטן ובעלים של הקונגלומרט קבוצת איטפק (Ittefaq Group). ב-2005 הוערך הונו בכ-1.4 מיליארד דולר.
ביולי 2018 נגזרו עליו 10 חודשי מאסר וקנס של 8 מיליון ליש"ט לאחר שהורשע בפרשת שחיתות. יחד עמו הורשעו גם בתו וחתנו. הן נחשפו ב"מסמכי פנמה". הוא שוחרר מהכלא לצורך קבלת טיפול רפואי ועבר לגור הבריטניה.
באפריל 2022 מונה אחיו, שהבז שריף, לראש הממשלה.
הפיגוע בהר נוף
קרפנטר
קרפנטר (Carpenter) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו נגר.
טוביה סולמי
טוביה סולמי (נולד ב-1939) הוא משורר ישראלי, חוקר יהדות תימן.
ביוגרפיה.
טוביה סולמי נולד בשכונת התקווה בתל אביב. למד היסטוריה של ארצות האסלאם באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1965–1969 ערך את הביטאון "אפיקים" שהקים, בין השאר, לצד יוסף דחוח-הלוי, ומאז משמש כחבר הנהלה ומערכת. הנהיג את המאבק בדבר חטיפת ילדי תימן ב-1966, והיה חבר בוועדה הציבורית שעסקה בעניין זה. ב-1967 השתתף במאבק תושבי תוחלת שעל חורבותיו נבנה כפר חב"ד. בין השנים 1969–1993 עבד כמזרחן במשרד הביטחון. חבר הנהלה בעמותות "אעלה בתמר" ובית מורשת יהדות תימן בראש העין. מאז 1966 סולמי מנהל את בית יהודי תימן בפתח תקווה. זוכה פרס שבזי לשירה לשנת תשס"ה 2005. יקיר העיר פתח תקווה לשנת תשע"א.
הטבח בהר נוף
חואן, רוזן ברצלונה
חואן מספרד, רוזן ברצלונה (דון חואן קרלוס תרזה סילבריו אלפונסו דה בורבון ובטנברג; 20 ביוני 1913 - 1 באפריל 1993) היה בנו השלישי של מלך ספרד אלפונסו השלושה עשר ויורש העצר המיועד שלו. אביו הודח ממלכותו עם כינון הרפובליקה הספרדית השנייה ב-1931. חואן לא זכה למלוך, ותחת מלכותו של בנו, המלך חואן קרלוס הראשון, הוקמה בספרד מונרכיה חוקתית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
חואן נולד ב-20 ביוני 1913 בסגוביה, לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד וויקטוריה אאוחניה, נסיכת בטנברג. הוא היה ילדם השישי (מתוך שבעה (ארבעה בנים ושלוש בנות), לרבות בן, הילד הרביעי, שמת בלידתו). לפני שמלאו לו שמונה עשרה נאלץ אביו להשעות את סמכויותיו כמלך ולצאת לגלות ברומא שבאיטליה עם משפחתו.
חואן התגייס לצי המלכותי הבריטי. ב-1935, לאחר השלמת אימוניו היה זכאי לקבל דרגת קצין בצי לו ויתר על אזרחותו הספרדית, אך את זאת סירב לעשות. באותה שנה נישא ברומא לאשתו הנסיכה מריה. נולדו להם ארבעה ילדים - פילאר, חואן קרלוס, מרגריטה ואלפונסו (שנהרג בתאונת נשק בגיל 15).
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בספרד שלח אותו אביו המלך הגולה להשתתף בה, אך ליד הגבול הצרפתי אסר אותו הגנרל אמיליו מולה ושילחו כלעומת שבא.
חואן ומשפחתו חיו ברומא ובקאן שבצרפת. בימי מלחמת העולם השנייה גרו עם אמו המלכה ויקטוריה אוג'ני בלוזאן שבשווייץ. בהמשך התגוררו בפורטוגל. בשלהי חייו של חואן, לאחר שבנו חואן קרלוס היה למלך, שבו הוא ואשתו לספרד ושם סיים את חייו.
טענתו לכתר הספרדי.
לאחר ששני אחיו הגדולים של חואן ויתרו על מעמדם כיורשי העצר של אביהם הפך הוא ליורש העצר המיועד של המלוכה המושעית. כדי להדגיש את טענתו לכתר החל להשתמש לאחר מות אביו בתואר רוזן ברצלונה, שאותו נשא אביו בחייו.
בשנת 1947 הכריז שליט ספרד פרנסיסקו פרנקו כי המדינה היא מלוכה. חואן ראה בכך את החזרת המלוכה על כנה, אך פרנקו העדיף להשאיר את כס המלכות ריק ובכך לשמר את מעמדו שלו כמנהיג העליון.
בפגישה שנערכה בשנת 1948 בין חואן לבין פרנקו הוסכם כי בנו הנסיך חואן קרלוס בן ה-10 יעבור לספרד להשלמת חוק לימודיו. ב-1969 הכריז פרנקו על חואן קרלוס כיורשו. בכך פסח על חואן, שפרנקו חשש כי הוא ליברלי מדי בדעותיו וכי לא יקיים את מורשתו בספרד. דבר זה בא לחואן כהפתעה (פרנקו האמין שחואן קרלוס יקיים את המשטר שהקים, אך המלך הצעיר תמך דווקא בדמוקרטיזציה של המדינה).
אחרית חייו.
בשנת 1977, שנתיים לאחר מות פרנקו והכרזת חואן קרלוס כמלך, ויתר חואן על טענתו למלוכה. בתמורה העניק לו בנו המלך רשמית את התואר רוזן ברצלונה.
חואן נפטר ב-1993 והובא לקבורה בכבוד מלכים תחת השם חואן השלישי. הוא נקבר בפנתיאון המלכותי הספרדי באל אסקוריאל.
חואן היה האביר ה-1165 במסדר גיזת הזהב.
משפחתו.
ב-12 באוקטובר 1935 התחתן חואן עם מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות ולואיז, נסיכת אורליאן, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
חואן דה בורבון
ג'יבר ג'אבר
ג'יבר ג'אבר (באנגלית: Jibber Jabber) היא סדרת אנימציה ממוחשבת קנדית. הסדרה שודרה לראשונה בספטמבר 2007 בערוץ בטלוויזיה הקנדי לילדים "YTV", ובערוץ הילדים בדיבוב לעברית ב-2008. אורכו של כל פרק מלא הוא 22 דקות המתחלק לשני פרקים הכוללים אחת עשרה דקות כל אחד מהם.
עלילה.
עלילת הסדרה מתמקדת בשני אחים בעלי דמיון מפותח עם רצון עז להרפתקאות. בכל פרק הם נסחפים להרפתקה אחרת תוך כדי כך שהם נכנסים באופן רציני לדמויות ולאווירה המותאמת (סביבתם מבקרת את התנהגותם כמוזרה אם כי מייחסת אותה להיותם ילדים מופרעים), החוויה מסתיימת כאשר הם לכאורה מביסים את האויב או המטרד העומד לפניהם ולאחר מכן הם חוזרים לשגרה ואל המציאות.
אדריכלות בישראל
גביע דייוויס 1939
אתגר הטניס הבינלאומי 1939 (באנגלית: 1939 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-34 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בהברפורד ליד פילדלפיה. לתחרות נרשמו 27 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ממלכת יוגוסלביה.
המשחק על התואר נערך ב-5-2 בספטמבר 1939 בעיירה ליד פילדלפיה, ארצות הברית. נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם תוצאה 2:3.
משחקי פלייאוף.
בית אמריקה.
תת הבית הצפוני כלל 6 נבחרות כולל אוסטרליה, הפיליפינים ויפן.
בתת-הבית הדרומי שובצה ברזיל בלבד. עם זאת, היא לא התייצבה למשחק מול אוסטרליה והאוסטרלים הוכרזו מנצחי הבית.
בית אירופה.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל ניו זילנד, הרפובליקה הסינית והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
משחק בין מנצחי הבתים.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 26-24 באוגוסט 1939. נבחרת ממלכת יוגוסלביה הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4.
רמזי גבאי
רמזי גבאי (נולד ב-23 ביולי 1948), הוא אלוף-משנה במילואים, יו"ר מכון היצוא, ויו"ר איגוד תעשיות הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים בישראל. כיהן בעבר כמנכ"ל חברת אופיס טקסטיל (1987–2009), שזכתה בתואר "יצואן מצטיין". חתן פרס התעשייה לשנת 1997.
ביוגרפיה.
רמזי נולד בעיראק בשנת 1948 לפרח ויהודה גבאי. בשנת 1951 עלה עם הוריו ארצה. למד בתיכון אוהל שם ברמת גן וסיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות.
בשנת 1966 התגייס לחיל האוויר. מילא תפקידי מטה בבסיס חצור ובין היתר כיהן כשליש, מפקד טייסת מנהלה, ועוד. בשנת 1982, בגיל 34, הועלה לדרגת אלוף-משנה והוטל עליו להקים את מחלקת התכנון בחיל האוויר ולעמוד בראשה. ב-1986 מונה לתפקיד מנהל הגיוס של צה"ל, ועמד בראשו עד שחרורו בשנת 1987.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת אופיס טקסטיל, שהייתה באותה העת חברה תעשייתית קטנה בשליטת תע"ש, לאחר שמנהלה הקודם נפטר. תחת ניהולו גדלה החברה והחלה לייצא את תוצרתה ברחבי העולם, זאת על אף שמצב הטקסטיל בישראל החל לדעוך. כל מתחרותיה של אופיס, שבאותה עת היו גדולות ממנה עשרות מונים (בהן כיתן וארגמן) החלו להפסיד ובסופו של דבר נסגרו ונמכרו. במהלך אותן שנים זכה רמזי בפרס תעשיין מצטיין, פעמיים זכתה החברה בניהולו בתואר יצואן מצטיין, בפרס הגלובוס הירוק ופרסים נוספים. בשנת 2010 החל רמזי לשמש כיו"ר חברת אופיס טקסטיל בע"מ וב-2014 התמנה כיושב ראש חברת MD פולימרים בע"מ.
במקביל מילא רמזי תפקידים רבים בהתנדבות. בין היתר כיהן משך מספר קדנציות כמ"מ וכסגן ראש עיריית רמת גן, מכהן החל משנת 2011 כיו"ר מכון היצוא הישראלי (קדנציה שנייה), מכהן כיו"ר איגוד הטקסטיל והאפנה בהתאחדות התעשיינים (קדנציה שלישית), דירקטור במוסד לביטוח לאומי ועוד.
רמזי הוא הבכור מבין ארבעה ילדים. אחותו היא יו"ר מכבי עירוני רמת גן, אורה גלזר. נשוי ואב לשלושה.
אלכסנדר בוסטמנטה
סר ויליאם אלכסנדר קלארק בוּסטַמָנְטֶה (William Alexander Clarke Bustamante 24 בפברואר 1884 - 6 באוגוסט 1977) היה ראש ממשלתה הראשון של ג'מייקה מקבלת עצמאותה ב-1962 ועד 1967, לפני כן כיהן כראש השרים (1953-1955). בוסטמנטה הקים ב-1943 את מפלגת הלייבור של ג'מייקה ועמד בראשה עד 1974. נחשב גיבור לאומי בארצו.
תולדות חייו.
נולד בהנובר, ג'מייקה לאם ממוצא מעורב ולאב ממוצא אירי-קתולי. שמו בלידתו היה ויליאם אלכסנדר קלארק, אולם הוא אימץ לו את השם בוסטמנטה על שם חבר ספרדי.