• M. G. Laird, G. D. Mansergh &amp; J. M. A. Chappell (1971), Geology of the Central Nimrod Glacier area, Antarctica, PP 436 - 437, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 14:3, 427-468, DOI: 10.1080/00288306.1971.10421939
שיר בבוקר בבוקר
שיר בבוקר בבוקר (ידוע גם בשם "פתאום קם אדם" על פי מילותיו הראשונות) הוא שיר שכתב המשורר אמיר גלבע. את השיר הלחינו גידי קורן ושלמה ארצי, ואת העיבוד חיבר ירון גרשובסקי. הביצוע המפורסם ביותר הוא של שלמה ארצי שביצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, והגיע למקום השני.
רקע.
השיר נכתב על ידי המשורר אמיר גלבוע, ויצא לאור בספר שיריו השלישי "שירים בבוקר בבוקר" המרכז שירים שכתב בשנים 1950 - 1952. גידי קורן ושלמה ארצי הלחינו אותו, והשיר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון שהתקיים בסימן חצי יובל למדינת ישראל. כשקורן וארצי הלחינו את השיר הם לא ביקשו את רשותו של המשורר גלבוע. עם זאת, גלבע לא הביע הסתייגות מביצוע השיר בפסטיבל הזמר והפזמון. מחברי השירים לתחרות נקראו לכתוב שירים ברוח חצי יובל למדינה, כשבמקום הראשון זכה השיר "את ואני נולדנו בתש"ח", בביצוע עדנה לב.
השיר נכלל באלבום "אומרים ישנה ארץ" של שלמה ארצי. הוא דורג במקום השלישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל, ובמקום החמישי במצעד של גלי צה"ל.
"שיר בבוקר בבוקר" נחשב באופן לא רשמי לאחד מהמנוני המחאה החברתית של שנת 2011. שלמה ארצי ביצע את השיר באחת מן ההפגנות הגדולות שהתקיימו במסגרת המחאה.
תוכן השיר.
השיר מדבר על תקומת העם היהודי בארצו והתלכדותו כעם, באמצעות הדגמת תהליך העובר על אדם יחיד המתעורר לפתע משנתו ומתחיל ללכת. ההליכה היא סמל לשינוי שחל בעם היהודי.
גרסאות כיסוי.
בשנת 2007 הקליטה להקת הגרובטרון גרסת כיסוי לשיר. ב-2011 הקליטה שלישיית מה קשור גרסה לשיר, שהיוותה את הפתיח לתוכנית הטלוויזיה בכיכובה "עם סגולה".
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-62
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-62 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-8 בפברואר 2009 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2008.
סרטים עם מועמדויות וזכיות מרובות.
width="20px"|
גוסטבו לגיזמון
קרחון גרגורי
האימפריה הקמרית
זליג שטורך
זֶליג שְטוֹרְךְ (נולד ב-9 במאי 1946) הוא קלע ישראלי שהתחרה ברובה, באקדח וברובה אוויר, במסגרת נבחרת ישראל והפועל אשקלון. מניצולי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
ביוגרפיה.
זליג שטורך נולד בשנת 1946 בקזחסטן שבברית המועצות. ב-1962 ‏עלה לישראל עם משפחתו. למד עברית בקיבוץ בית קמה, ומשם עבר עם משפחתו לאשקלון ולמד חרטות בבית הספר "אורט" שבעיר. ב-1964 החל לעסוק בקליעה במסגרת הגדנ"ע. בשנת 1966 צורף לנבחרת ישראל בקליעה, ובדצמבר 1967 הוכתר לאלוף ישראל בתרגיל 60 כדור שכיבה, כשקלע 595 נקודות מתוך 600 אפשריות (תוצאה זהה לשיא הישראלי).
בשנת 1968 נמנה עם משלחת ישראל באולימפיאדת מקסיקו סיטי, שבה התחרה ברובה 3 מצבים 50 מטר והגיע למקום 51 עם 1,095 נקודות.
בשנת 1970 נמנה עם משלחת ישראל במשחקי אסיה שנערכו בבנגקוק, וזכה בשלוש מדליות קבוצתיות: מדליית זהב ברובה מצב שכיבה 50 מטר ושתי מדליות כסף ברובה 3 מצבים 50 מטר וברובה רגיל 3 מצבים 50 מטר.
בשנת 1972 נמנה עם משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן והספיק להשתתף בתחרות רובה קליבר זעיר מצב שכיבה מ-50 מטר, שבה הגיע למקום 57 עם 589 נקודות. הסייף דן אלון, שראה את תחילת האירוע של השתלטות מחבלים על ספורטאי המשלחת הישראלית, סיפר זאת לארבעת חבריו למשלחת ולחדר, הנרי הרשקוביץ, שאול לדני, יהודה וינשטיין, וזליג שטורך. הם הבינו שהם חייבים לברוח מיד. כדי לא לעורר רעש הלכו לאט אל מרפסת חדרם, וממנה קפצו למטה, וכך ניצלו. את זיכרונותיו מאירוע זה הציג בסרט הדוקומנטרי "היום ה-11: ניצולי מינכן 72'", ששודר בערוץ ההיסטוריה.
התחרה גם במשחקי אסיה 1974, שנערכו בטהראן.
ביולי 1979 נמנה עם רביעיית קלעים ששברה את השיא הישראלי בתרגיל 60 כדור שכיבה, עם הישג של 2,369 נקודות.
מכבי נתניה (כדורסל נשים)
מכבי רמת גן (כדורגל)
מכבי רמת גן הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר רמת גן, שנוסדה עוד ב-1939 בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, והמשיכה לשחק גם לאחר קום מדינת ישראל, עד להתמזגותה עם הכח תל אביב, ליצירת "הכח מכבי רמת גן" שהיום נקראת הכח עמידר רמת גן.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1939, ונרשמה בהתאחדות לליגה המחוזית במחוז תל אביב ב' של עונת 1939, שם סיימה במקום ה-11. עונה לאחר מכן סיימה במקום ה-10 במחוז שומרון בליגת המשנה - ליגה ב', עם 0 ניצחונות. בעונות הבאות הקבוצה השתפרה וסיימה במקום ה-4 ובמקום ה-6 בליגת המשנה, למרות שהליגה לא הושלמה. הקבוצה המשיכה בליגה השנייה גם לאחר הקמת מדינת ישראל, וב-1949/1950 שיחקה בליגה המיוחדת ששיבצה את הקבוצות בליגות, סיימה במקום הראשון ב"בית השרון", מה שהשאיר אותה בליגה השנייה שנוסדה שנתיים לאחר מכן - ליגה ב'. ב-1951/1952 פספסה הקבוצה את העלייה לאחר שסיימה במקום השני, 4 נקודות מתחת להפועל כפר סבא שנלחמה איתה על העלייה לליגה הבכירה דאז - ליגה א'. בשנים הבאות נחלשה הקבוצה ורק שרדה בליגה באופן גבולי, עד שבעונת 1956/1957 סיימה במקום האחרון בליגת המשנה (ליגה א') וירדה לליגה השלישית (ליגה ב').
בסיום עונת 1958/1959, עקב מצוקה כלכלית הקבוצה התאחדה עם קבוצת הכח תל אביב, שאומנם לא שינתה את שמה עד 2 עונות לאחר מכן ב-1962 אז הוקמה רשמית הכח מכבי רמת גן, קבוצה שזכתה לאחר מכן ב-2 אליפויות ו-2 גביעים בישראל.
הקבוצה המאוחדת החדשה לקחה את אצטדיונה של מכבי רמת גן המקורית, אצטדיון גלי גיל, אך היא הורכבה בעיקר משחקני הכח כיוון שהם היו בכירים יותר (הכח תל אביב שיחקה בליגת המשנה לעומת מכבי רמת גן ששיחקה בליגה השלישית). על כן המשיכה קבוצת מכבי רמת גן להתקיים בעזרת שחקניה בליגה ב' עד לעונת 1968/1969, אז התאחדה הקבוצה עם "מכבי רמת השקמה", שבגלגולה כיום נקראת מכבי השקמה/רמת חן, ולמעשה הפסיקה להתקיים בשמה והתפרקה.
נובה (סאם אלכסנדר)
טענות נגד הלגיטימיות של ישראל בעולם
לאורך השנים הועלו סימני שאלה בדבר הלגיטימיות של מדינת ישראל מצד מדינות וגורמים שונים. בפרט עלתה השאלה האם מדינת ישראל צריכה להתקבל כישות פוליטית לגיטימית והאם יש לה זכות קיום.
רקע.
ישראל הוקמה על בסיס החלטת החלוקה של ארגון האומות המאוחדות, והיא חברה בארגון מאז ה-11 במאי 1949, אך נכון לשנת 2019, 30 מהמדינות החברות באו"ם אינן מכירות בישראל. בנוסף לכך מספר מנהיגים ערבים ובפרט פלסטינים ניהלו לאורך השנים קמפיין לדה-לגיטימציה של ישראל, הקורא למדינות אחרות לחדול לתמוך בלגיטימיות של ישראל או בזכות קיומה.
נורמליזציה דיפלומטית והלגיטימיות של הישות המדינית.
מנקודת מבט בינלאומית, ישראל עומדת בסטנדרטים הבסיסיים ללגיטימציה כמדינה. אף על פי כן 30 מדינות החברות באו"ם לא מכירות בה, כולל 18 מתוך 21 המדינות אשר חברות בליגה הערבית. מצד שני, ישנן חברות בליגה הערבית שכן מכירות בישראל: מצרים, ירדן, מאוריטניה והרשות הפלסטינית. בנוסף לכך, רוב חברות הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי מכירות בישראל. בשנות ה-90 של המאה ה-20 תנועות מוסלמיות ותנועות שמאל בירדן תקפו את הלגיטימציה של הסכם השלום בין ישראל לירדן. קבוצות מסוימות בירדן דורשות את ביטול הנורמליזציה של היחסים הדיפלומטיים עם ישראל. בשנת 2002 אימצה הליגה הערבית בפה אחד את יוזמת השלום הערבית בפסגת ביירות. יוזמת השלום הערבית קראה לנורמליזציה מלאה של יחסי ישראל-ערב בתמורה לנסיגה ישראלית מלאה מהשטחים שנכבשו ביוני 1967. חבר משפחת המלוכה הסעודית תורכי אל-פייסל כי במסגרת התוכנית מדינות ערב יכירו בלגיטימציה של ישראל באזור ויכוננו נורמליזציה מלאה עמה, וישימו קץ לסכסוך הישראלי-ערבי. בעקבות הסכמי אוסלו, ישראל והרשות הפלסטינית הכירו על פי החוזה בזכות של כל אחד לשלוט על אזורים מסוימים. הדבר חיזק את סמכותה המשפטית של ישראל ואת הלגיטימיות שלה בעולם. החמאס, לעומת זאת, אינו מכיר בלגיטימיות של מדינת ישראל וכפועל יוצא גם את הלגיטימיות של הסכם אוסלו.
רטוריקה.
בעקבות הבחירות ברשות הפלסטינית ב-2006 וההשתלטות של החמאס על רצועת עזה המונח "דה-לגיטימציה" הפך נפוץ ברטוריקה סביב הסכסוך הישראלי-פלסטיני. כנגד העיסוק בסוגיית הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל כישות מדינית נטען למוסר כפול אשר מבדיל בין הלגיטימיות של ישראל ליתר מדינות העולם. לטענת ראש הסוכנות היהודית נתן שרנסקי כאשר זכות היסוד של ישראל להתקיים נשללת - לבד בין כל העמים בעולם - גם זו אנטישמיות".
דורי גולד, נשיא המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, סבור שה"קמפיין לדה-לגיטימציה של ישראל" מבוסס על שלושה עקרונות - "שלילת זכותה של ישראל לביטחון", "תיאורה של ישראל כמדינה פלילית" ו"הכחשת ההיסטוריה היהודית". אלן דרשוביץ ציין טיעונים מרכזיים בנרטיב של הדה-לגיטימציה אשר כוללים טענות על כך שישראל היא ישות "קולוניאלית", האמונה שהפיכתה של ישראל למדינה הייתה לא חוקית, השוואה בין ישראל לאפרטהייד, והצורך ביישום של פתרון המדינה האחת. לטענת המשפטן הקנדי ארוין קוטלר מספר ההחלטות האנטי-ישראליות שהועברו על ידי האו"ם לאורך השנים מהווים דוגמה לניסיונות דה לגיטימציה של ישראל מצד מדינות שונות.
שר החוץ הקנדי לשעבר, , אפיין את הדה-לגיטימציה של ישראל כאנטישמיות החדשה.
ניווט חופי