המוח הגדול מווסת את הפונקציות הקוגניטיביות והרגשיות הגבוהות יותר של המוח.
המוח הגדול מפותח יותר בבני-אדם מאשר בכל יצור אחר.
בהתאם לכך, זהו החלק הגדול ביותר של מוח האדם והוא ממלא את רוב חלל הגולגולת.
למעשה, המוח הגדול תופס כשני שלישים מן המסה הכוללת של המוח והוא גדול בהרבה מכל שאר החלקים של מערכת העצבים גם יחד.
חלוקה להמיספרות ואונות.
המוח הגדול מורכב משתי הֶמִיסְפֶרוֹת (Hemisphere, "חצי-כדור") הממוקמות משני צדדיו של המוח, הימני והשמאלי. ההמיספרות סימטריות יחסית, עם חריץ עמוק ביניהן.
שתי ההמיספרות מקושרות ביניהן באמצעות כפיס המוח (Corpus callosum). פגיעה בכפיס המוח יכולה להוביל למצב של מוח חצוי.
שתי ההמיספרות של המוח הגדול אינן משמשות בדיוק לאותם תפקודים. ישנה הצלבה בין הצדדים ימין ושמאל, כך שכל אחת מהן מקבלת מידע חושי מהצד הנגדי של הגוף וגם שולטת על התנועה המוטורית של הצד המנוגד. בהתאם לכך, ההמיספרה הימנית מחוברת בחלקה הגדול לצד השמאלי של הגוף וההמיספרה השמאלית לצד הימני של הגוף.
ההמיספרה בה נמצא מרכז השפה מכונה ההמיספרה הדומיננטית, ובעוד אצל רוב האנשים זו ההמיספרה השמאלית, כשני שלישים מהשמאליים בעלי המיספרה ימנית דומיננטית. אין קשר סיבתי בין חלוקה זו לתפקוד המוטורי- כאמור, ההשפעה היא על מרכז השפה בלבד.
ארבעת האונות.
כל המיספרה מחולקת לארבע אונות: קדמית (פרונטלית), קודקודית (פריאטלית), עורפית (אוקסיפיטלית) ורקתית (טמפורלית). אונות אלו הן אזורים גדולים של קליפת המוח אשר מבצעים תפקידים מגוונים. האונה הקדמית מופרדת מהקודקודית על ידי החריץ המרכזי (Central sulcus).
שכבות ורקמות.
כל אחת מההמיספרות של המוח הגדול מורכבת מקליפת המוח, מהחומר הלבן שמתחתיה ומגרעינים בעומק החומר הלבן.
מבנים בעומק המוח הגדול.
ההיפוקמפוס והאמיגדלה, יחד עם אזורים נוספים מתחת לקליפת המוח, לעיתים מקובצים תחת הכותרת המערכת הלימבית, אם כי אין כיום הגדרה אחת מוסכמת למושג זה.
תפקודים.
כל אחת ממערכות החישה בגוף שולחת מידע לאזור ספציפי בקליפת המוח.
לדוגמה, קליפת הראייה מקבלת מידע חושי מהעיניים.
תגובות מוטוריות או תנועות של חלקי גוף נשלטות על ידי אזור מסוים באונה הקדקדית של קליפת המוח.
שאר קליפת המוח, שאינו חישתי וגם לא מוטורי, מורכב מאזורי אסוציאציה. אזורים אלו תופסים את החלק היחסי הגדול ביותר בקליפת המוח האנושי. הם מעורבים בכל מה שקורה בין התחושה לפעולה. יש להם חלק בתהליכי זיכרון, מחשבה ושפה.
הברה
הברה היא יחידה פונולוגית, המאגדת הגאים, לפי מידת הסונוריות שלהם. ההברות הן היחידות המרכיבות מילים. מילה יכולה להיות מורכבת מהברה בודדת או ממספר הברות. כל הברה מכילה גרעין אחד בלבד שהוא החלק בעל הסונוריות הגבוהה ביותר. בשפות רבות הגרעין חייב להיות תנועה, אך יש שפות, שבהן גרעין ההברה יכול להיות גם עיצור סילאבי. מלבד גרעין, יכולות הברות לכלול גם "ראש" (Onset) - עיצור או מספר עיצורים הנמצאים לפני הגרעין, ו"זנב" (Coda) - עיצור או מספר עיצורים הנמצאים לאחר הגרעין.
סימנים מוסכמים.
הסימנים המוסכמים בתחום הפונולוגיה לתיאור מבנה ההברה הם (הרישום משמאל לימין):
סוגי ההברות.
ניתן לחלק הברות למספר סוגים לפי קריטריונים שונים, כגון קיום / אי-קיום "זנב" הברה ומספר העיצורים ב"זנב":
חלוקת ההברות לפי הסוגים.
הברות פשוטות.
הברה פתוחה.
- של תנועה אחת בלבד.
הברה סגורה.
- של עיצור נזיל אחד בלבד.
הרכבי ההברות.
להברות יש מבנה מקטעי פנימי המורכב מ:
לפי סולם המסומננות, ההברה המסומננת ביותר היא הברה עם ראש וגרעין וללא זנב (CV) לפיכך, בכל השפות נמצא הברה פתוחה, אבל יש שפות שאוסרות על קיום הברה סגורה (CVC).
רמת הסונוריות המותרת בזנב ההברה משתנה משפה לשפה, לדוגמה, את המילה המושאלת מאנגלית, "פופקורן", רוב דוברי העברית יבטאו כמילה בת שלוש הברות "פופ-קו-רֶן", ולא כמילה בת שתי הברות "פופ-קורְן", מפני שזנב-הברה עם רמת סונוריות גבוהה כל כך אינו אפשרי בעברית, ואילו רוב דוברי האנגלית יבטאו אותה, כמילה בת שתי הברות.
היכל התרבות (תל אביב)
היכל התרבות ע"ש צ'ארלס ברונפמן (לשעבר ע"ש פרדריק ר. מאן) הוא אולם הקונצרטים העיקרי של תל אביב-יפו, ובנוסף לקונצרטים מוצגים בו לעיתים מחזות זמר, מופעים ונערכים בו כנסים. והוא כנראה האולם הראשון בישראל שקיבל את הכינוי "היכל תרבות". בצמוד להיכל התרבות נמצאים תיאטרון הבימה, "ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו" וגינת יעקב. גם כיום הוא עדיין אחד האולמות הגדולים ביותר בישראל ומונה 2,479 מקומות ישיבה.
ההיכל משמש כמשכנה הקבוע של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובנוסף לה הופיעו בו תזמורות מפורסמות מרחבי העולם, ובהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של לונדון, תזמורת פילדלפיה, הפילהרמונית של ניו יורק והתזמורת הסימפונית של טורונטו. עם הסולנים שהופיעו על בימת היכל התרבות נמנים ליאונרד ברנשטיין, יצחק פרלמן, יהודי מנוחין, דניאל בארנבוים, אייזק שטרן, ארתור רובינשטיין ועוד.
בנוסף לקונצרטים מתקיימות בהיכל הופעות פופ ורוק של זמרים מהמובילים שבמוזיקה הישראלית בהם: היהודים, שלמה ארצי, משינה, שרית חדד, אייל גולן, משה פרץ, ריטה ויהודה פוליקר.
היסטוריה.
בניין היכל התרבות תוכנן על ידי האדריכלים דב כרמי, זאב רכטר ויעקב רכטר וכך גם "ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו" הצמוד לו. בנייתו של "היכל התרבות" נמשכה ארבע שנים והייתה מלווה בקשיים שאפיינו את מדינת ישראל הצעירה. האולם נחנך ב-1 באוקטובר 1957. בראש צוות ההקמה של היכל התרבות עמד המשורר, הפזמונאי, המחזאי ואיש התרבות - עודד אבישר. אבישר כיהן כמנכ"ל הראשון של ההיכל במשך 10 השנים הראשונות של הקמתו.
"גן יעקב" השוכן בצמידות להם תוכנן על ידי יעקב רכטר.
שני רחובות סמוכים להיכל התרבות, האחד מקביל לו ואחד ניצב לו, קרויים על שם שני אישים הקשורים להיסטוריה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית: ברוניסלב הוברמן וארטורו טוסקניני.
התוכנית לשינוי מבנה ההיכל.
בשנת 2005 נודע שעיריית תל אביב-יפו מתכננת שינוי רחב היקף במבנה ההיכל אשר עיקר מטרתה לדברי העירייה הוא שיפור האקוסטיקה באולם ובניית חדרי חזרות. על תוכנית השינויים הופקד משרד האדריכלים קולקר-קולקר-אפשטין והיא זכתה לתמיכה רבה ממספר גורמים, בהם המנצח זובין מהטה אשר תקף את מצב היכל התרבות בשעתו: "האולם הזה לא ראוי, גם אם אוהבים את הארכיטקטורה אנחנו צריכים לשמר את זה מבחינת הצליל ומהבחינה הזאת זה פשוט לא מתקבל על הדעת מה שקורה עכשיו".
על אף תמיכת העירייה ומספר גורמים נוספים לתוכנית זו, שאותה קידם דני קייזר, מהנדס העיר באותה עת, קמו גם מתנגדים רבים ובהם קודמו בתפקיד, ישראל גודוביץ, והלל שוקן, ראש בית הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב.
בספטמבר 2006 אושרה התוכנית סופית במועצת עיריית תל אביב-יפו ומאז שנה זו הייתה בשלבי ביצוע מתקדמים. השיפוץ הסתיים באפריל 2013, וכחלק מהשינויים שבוצעו במבנה הופחת מספר המקומות ב-250. בתחום האקוסטיקה התקבל ייעוץ מאחד ממהנדסי האקוסטיקה הבכירים בעולם, יסוהיסה טויוטה. לתכנון עבודות השיפוץ נבחר משרד האדריכלים קולקר-קולקר-אפשטין מירושלים. באולם בוצעו עבודות שיפוץ רחבות שנועדו להתאימו לתקנים ולחוקים בני זמננו, אך בעיקר לשפר את איכותו, הן איכות הצליל והן חווית ההזנה הכללית של הקהל. מערכות טכניות משוכללות הותקנו בו המאפשרות העלאת מופעים מגוונים על במת האולם המרכזי. לבניין הוספו שטחים בהיקף של כ-5000 מ"ר בעיקר בקומות שמתחת לפני הקרקע ובהם חדרי חזרות, חדרי הלבשה שטחי אחסנה וספריית תווים. התוספת העיקרית בקומות אלו היא שני אולמות: אולם ע"ש סלע בן 200 מקומות לידידי התזמורת ואולם רב-תכליתי בן 400 מקומות המאפשר גמישות רבה השימוש מהופעת סולן יחיד ועד חזרות של התזמורת בהרכב מלא עם מקהלה.וב-1 במאי 2013 התקיימה הופעת הבכורה לאחר שדרוג ההיכל, בהופעת התזמורת הפילהרמונית הישראלית. עבודות השיפוץ אכן השיגו את מטרתן העיקרית, שיפור איכותו האקוסטית של האולם ויצירת מקום ראוי לנגינת התזמורת.
בעת השיפוץ הוקמו מתחת למפלס הכניסה גם מתקנים הנדסיים בהם מערכת מיזוג אוויר חדשה המשרתת את כל המבנה.
לרגל חגיגות ה-60 להיכל התרבות, הושק בחודש אוקטובר 2017 אולם המופעים התת-קרקעי החדש – 'אולם צוקר', בתרומתם של רבקה סקר ועוזי צוקר, המכיל עד 400 איש. אולם המופעים החדש הוקם בהשקעה של כ-25 מיליון שקלים, עם מערכת סאונד ותאורה מהמתקדמות בעולם, וחידושו יאפשר תצורות הושבה שונות: החל מסידור מושבים קלאסי, המיועד למופע פרונטלי, דרך סידור טבעתי למופע זירה, והתאמה לאירועי תרבות ובמה, לטקסים, לימי עיון ולמגוון רחב של אירועים, וגם כאולם חזרות לתזמורת הפילהרמונית הישראלית ולקונצרטים קאמריים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, כיתות אמן והרכבים מוזיקליים שונים.
ניופאונדלנד ולברדור
ניופאונדלנד ולברדור (נהגה "נִיוּפֶנְלֶנד", באנגלית: Newfoundland and Labrador; בצרפתית: Terre-Neuve-et-Labrador) היא העשירית והאחרונה מבין הפרובינציות שהצטרפה לקנדה.
גאוגרפיה.
ניופאונדלנד ולברדור היא הפרובינציה המזרחית ביותר של קנדה, והיא ממוקמת בקצה הצפון-מזרחי של צפון אמריקה. בירתה של הפרובינציה היא סנט ג'ונס. הפרובינציה מורכבת מהאי ניופאונדלנד וחלק מחצי האי לברדור השוכנים לחוף האוקיינוס האטלנטי. הפרובינציה גובלת יבשתית בעיקר עם קוויבק הנמצאת מערבה לה, אך גם עם טריטוריית נונאווט, לאורך גבול קצר באי קיליניק.
באי אוכלוסייה מאוד גדולה של אייל קורא הנאמדת ב-100,000 פרטים.
שם הפרובינציה.