הקליע שירה הקצין פגע באספלט וליבתו ניתזה ממנו אל בית השחי השמאלי של טקה. ליבת הקליע פגעה בכלי הדם הגדולים בבית החזה ובריאותיו של טקה. שכנה העוסקת ברפואה דחופה חשה תוך שניות לעבר טקה וביצעה בו החייאה, אולם צוותי הרפואה שהגיעו למקום לא הצליחו להצילו והוא נפטר כתוצאה מהלם תת-נפחי חמור. קצין המשטרה פונה לבית החולים ושם עוכב לחקירה ובהמשך נעצר על ידי חוקרת המחלקה לחקירות שוטרים.
לאחר הירי.
לפי דברי התובע מטעם מח"ש על שיחות הטלפון של השוטר למוקד: "בתחילה אמר יריתי בברך, בשיחה שלישית אומר יריתי לכיוון הרגליים".
אחד מחבריו של טקה טען לאחר התקרית שלא היה איום ממשי כלפי הקצין. מדריך נוער שטען כי גם היה עד לאירוע אמר כי הקצין נכנס לעמדת ירי אף שלא היה באינטראקציה אלימה עם הנערים ברגעים שלפני הירי, וירה לעבר טקה ממרחק של כ-30 מטרים. עוד טען המדריך, כי האבן נזרקה בתגובה לשליפת האקדח. שני עדים קטינים שטענו כי היו בזירה הודו בחקירת המשטרה כי לא היו שם. בתשאול שהתקיים לאחר האירוע, העיד אחד הקטינים כי אכן נסחט והכסף היה אמור להגיע אל טקה.
בניגוד לטענות עדי הראייה שהקצין ירה שני כדורים, במחסנית נמצאו 14 כדורים מתוך 15. בתחילה, נמסר כי בגופו של טקה נמצאו כמות אלכוהול ברמה בינונית ושאריות חשיש. במהלך משפט הקצין התברר כי אותן בדיקות בוצעו באיחור ולא במהלך הנתיחה שלאחר המוות. ממצאים נוספים שעלו תואמים את גרסת הקצין למה שהתרחש במקום ולנסיבות שהביאו אותו לירות. על פי העדויות של שני נערים שהיו נוכחים באירוע, טקה התקרב אל הקצין כשהוא מחזיק בידו אבן גדולה, או שתי אבנים בגודל כף יד, ואיים עליו: "אם תירה בי אז אני אגן על עצמי, אל תנסה".
הפולמוס הציבורי.
אף שהמחלקה לחקירות שוטרים הטילה צו איסור פרסום על כל פרט מחומרי החקירה עד להגשת כתב האישום, הופר הצו על ידי גורמים במשטרה ובמשרד הבריאות, שהפיצו גרסאות סותרות על מהלך האירועים.
הפגנות.
בהלווייתו של טקה, שנערכה ב-2 ביולי 2019, נכחו אלפי אנשים. באותו ערב הפגינו אלפי אנשים בכל הארץ כנגד אלימות משטרתית ושיטור יתר. מקצת המפגינים נקטו בפעולות אלימות, הכו ופצעו שוטרים ואזרחים בעימותים, הבעירו צמיגים וכלי רכב אחדים (אחד מהם היה של נהג שעקף מחסום משטרתי ודרס מפגינים, רכב אחר שהובער היה נטוש), חסמו כבישים וצמתים, בהם צומת קריית אתא, נתיבי איילון, צומת קסטינה, סמוך למגדלי עזריאלי בתל אביב, הכניסה לירושלים סמוך לגשר המיתרים, וכבישים נוספים ברחבי ישראל. מנגד, נפצעו עשרות מפגינים, ביניהם דווח על מקרה של פגע וברח שתועד ליד רמלה. בשעות הראשונות של ההפגנה אפשרה המשטרה את חסימות הצירים, אולם בשעות הלילה החלה בפינוי בכוח של המפגינים, תוך החרפת העימותים עמם.
בחודשיים שלאחר מות טקה קיימו פעילים מדי ערב משמרות מחאה מול בתיהם של ראשי מערכת אכיפת החוק, תחת הכותרת "באים לאחראים". בסוף אוגוסט 2019 נערכה עצרת "הסיפורים מאחורי השמות" ברחבת מוזיאון תל אביב, בה סיפרו משפחות על בניהם שנהרגו בעקבות אלימות משטרתית.
פשעי שנאה.
מספר פשעי שנאה דווחו לאחר הלווייתו של טקה:
חקירת ההדלפות.
על פי משרד המשפטים, הורשע טקה בסיוע למעשה גנבה, ושני תיקי חקירה נוספים שנפתחו נגדו עמדו בדיונים בעת מותו. נתונים חסויים אלה מהרישום הפלילי של טקה נחשפו כתגובה לפרסומים כוזבים של העיתונאי אבי אשכנזי והרשתות החברתיות, שלפיהם היו לטקה 14 תיקי חקירה פתוחים, וכי בעת מותו היה אמור לשהות במעצר בית על הפעלת מעבדת סמים. המחלקה לחקירות שוטרים פרסמה הודעה ולפיה פורסמו דיווחים שגויים לגבי עברו הפלילי של טקה וכי תקיים בדיקה בנוגע להפצתם. בהמשך דיווחה כתבת המשטרה ליה ספילקין כי לטקה לא יוחסו עבירות אלימות ולא הוטל עליו מעצר בית. לפי סליפקין, הוא הורשע בעבירה אחת – סיוע לגנבת בקבוק יין בעת היותו קטין – והוגשו נגדו שתי תלונות בגין איומים: האחת לאחר שהשליך בקבוק מים במסגרת ויכוח עם אחותו (תלונה ממנה חזרה בה אחותו) והאחרת לאחר ויכוח עם אחות רפואית. בעקבות ההדלפות ביקש ראש היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות מן היועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה פלילית כנגד מי שהפיץ את המידע אודות הרישום הפלילי של טקה "במזיד על מנת לצייר את המנוח כמי שאינו קורבן תמים". ב-18 ביולי 2019 פרסם היועץ המשפטי לממשלה הודעה חריגה, ולפיה מעשה הדלפת חומרי החקירה "לא נעשה על דעת גורמי אכיפת החוק" והועברה לבירור של המשנה ליועץ לעניינים פליליים וכן לבירור מול משרד הבריאות, האחראי על המרכז הלאומי לרפואה משפטית.
בדיון שנערך במאי 2020, קבעה שופטת בית משפט השלום בחיפה כי לטקה לא היה רישום פלילי הרלוונטי לעניין התקרית עם הקצין.
ביקורת על התנהלות המשטרה.
יומיים לאחר הירי, שנחקר על ידי מח"ש, זומן אחד העדים לירי למתן עדות בתחנת משטרת זבולון, אליה השתייך הקצין היורה. לטענת העד ואביו, השוטרים האשימו אותו בהתפרעות קודמת ורמזו לו כי יש לו מה להפסיד מעדותו כנגד הקצין היורה. לטענת הסנגורית הציבורית המחוזית במחוז חיפה, עו"ד ענת מיסד-כנען, שוטרי תחנת זבולון נהגו לערוך חיפושים בלתי חוקיים על נערים כהי עור, ללא חשד סביר וללא הסכמתם, ופתחו להם תיקי חקירה פליליים משהביעו התנגדות לכך.
בעקבות הירי הקטלני והמחאה שהצית, בחנה המשטרה כיצד התמודדו ארגוני משטרה במדינות אחרות עם תופעות שיטור יתר, והחליטו להחליף את יחידת יועצת המפכ"ל לענייני נשים ביחידה "לשוויון מגדרי ולמגוון תרבותי". לדברי המשטרה, היחידה "תהיה אמונה על קידום ופיתוח הכשירות התרבותית במשטרה, ועל מתן כלים לשוטרים כדי לשפר את הממשק עם אוכלוסיות מיוחדות בחברה הישראלית, כל אחת על פי תרבותה הייחודית" בנוסף החליטה המשטרה לשלוח קציני משטרה לסיורים באתיופיה, על מנת "ללמוד על חיי הקהילה וחיי התרבות שלה". על מהלכים אלה נמתחה ביקורת, בטענה כי בעיית שיטור היתר נובעת מיחס מפלה של שוטרים כלפי צעירים כהי עור, שמרביתם נולדו ממילא בישראל, בעוד שתוכניות "כשירות תרבותית" תולות את האשמה בהבדלי התרבות בין ישראל לבין אתיופיה.
שלושה שבועות לאחר הירי נודע כי הקצין היורה הוא בן-דודה של ראשת אגף משאבי אנוש במשטרה, ניצב עינת גיל צובארי. לטענת המשטרה הופקד הטיפול במקרה בידי סגנה של ניצב צובארי, אולם לטענת עורך הדין איציק דסה המייצג את משפחת טקה, קיים ניגוד עניינים מובהק בהפקדת התיק בידי פקודה הישיר של ניצב צובארי. עו"ד דסה הוסיף וטען כי היחס המועדף לבן-דודה של ניצב צובארי בא לידי ביטוי בשחרורו המהיר למעצר בית, בניגוד למקובל במקרים דומים, בשיכונו בבית מלון ובהכפשות השקריות שהפיצה דוברות המשטרה.
בפברואר 2020 הודיע שר המשפטים אמיר אוחנה כי בעקבות התנהלות מח"ש בפרשה, החליט להקים ועדת בדיקה ממשלתית לחקירת התנהלותה הכללית של מח"ש, ובכוונתו להביא את התוכנית לאישור הממשלה. בתגובה הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, כי לדעתו קיימת מניעה משפטית להקים ועדה בתקופת בחירות.
בדיון הוכחות שנערך במסגרת משפטו של הקצין היורה במאי 2020, העביר השופט ביקורת על מח"ש על כך שבנתיחה לאחר המוות לא בוצעו בדיקות לגילוי אלכוהול וסמים בדמו של טקה, אף על פי שממצאי הבדיקה עשויים היו לאפשר לבית המשפט להעריך את מידת הסכנה שבה היה שרוי הקצין. לאור עדות חוקרי מח"ש כי לא ביצעו דגימות DNA לאבנים שנמצאו בזירת הירי, הדגיש השופט כי היה מקום לבצע השוואה של ממצאי הדנ״א בשטח עם ממצאי ה-DNA של שאר הנערים שנכחו בתקרית, כדי לברר את זהות המיידים.
בנוסף למשפט הפלילי תבעה משפחת המנוח פיצויים מן הקצין היורה ומן המשטרה במשפט אזרחי, בגין מעשיהם במהלך ולאחר תקרית הירי, ופורסם שתקבל פיצוי של 1.8 מיליון ש"ח.
החזרת השוטר היורה לעבודה במשטרה.
ב-11 בפברואר 2021 הודיע מפקד מחוז חוף, ניצב יורם סופר, כי החליט להחזיר לעבודתו במשטרה את השוטר כקצין מבצעים. ההחלטה נתקלה בביקורת ציבורית ובוטלה על ידי מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי, למחרת היום כאשר הודיע כי השוטר לא יוחזר למשטרה, אלא למערך הכבאות.
השלכות פוליטיות.
גל המחאה נגד שר המשפטים ונגד השר לביטחון פנים, חברי מפלגת הליכוד, נטל חלק פוליטי במסגרת מסע הבחירות לכנסת העשרים ושתיים. רשימת כחול לבן הקימה מטה במטרה להעביר קולות של יוצאי אתיופיה אליה תוך הדגשת העובדה כי ברשימת כחול לבן שובצו שני חברי כנסת מקהילת יוצאי אתיופיה (פנינה תמנו-שטה וגדי יברקן), בעוד שברשימת הליכוד נדחק חבר הכנסת אברהם נגוסה למקום ה-51. בנוסף הקים הפעיל החברתי אבי ילאו את מפלגת צדק, המאגדת קבוצות מחאה שונות בחברה הישראלית, לרבות ישראלים יוצאי אתיופיה. מפלגת צדק קבלה כשלושת אלפים קולות, ולא עברה את אחוז החסימה.
הנריק רוס
הנריק רוס (1 במאי 1910 1 במאי 1991) היה צלם יהודי-פולני שהועסק על ידי המחלקה לסטטיסטיקה במסגרת היודנרט בגטו לודז' בתקופת השואה בפולין הכבושה. רוס צילם בחשאי את מעשי הזוועה של הנאצים (כגון תליות בפומבי) בעודו פועל באופן רשמי בהסכמת מנהל התעסוקה של גרמניה הנאצית.
חלק מתפקידיו הרשמיים של רוס היה צילום דיוקנאות לשם תעודות זהות. הוא הצליח לפתח טכנולוגיה שאיפשרה לו לצלם עד 12 אנשים בתשליל אחד. השלטונות הגרמניים סיפקו לו סרט צילום לעבודות אותן הקצו לו, והפיתוח הסודי הזה איפשר לו ליצור או לשמור סרט נוסף, בו יכול היה להשתמש לשם צילום באופן מחתרתי.
תמונותיו הבלתי רשמיות של רוס כללו אירועים מחיי היום-יום, חגיגות קהילתיות, ילדים חופרים בערמות מזון, ומחפשים שאריות מזון, וכן קבוצות גדולות של יהודים מובלים לגירוש ומועברים לקרונות.