וגה מתקרב למערכת השמש במהירות של כ-13.9 ק"מ לשנייה ובשל תהליך ההתפתחות שלו ככוכב הסדרה הראשית, עולה עוצמת ההארה שלו. כתוצאה מכך בעוד כ-210,000 שנים יהיה וגה הכוכב הבהיר ביותר בשמים.
לווגה יש הילה של אבק חם מסביבו, דבר העשוי לרמז על תהליך היווצרות של כוכבי לכת במרחק של כ-11 מיליארד ק"מ ממנו.
היסטוריה.
12,000 שנים לפני הספירה הצביע ציר הסיבוב של כדור הארץ אל עבר וגה כך שווגה היה אז כוכב הציר הצפוני, אך בשל נקיפת ציר כדור הארץ מצביע כיום ציר הסיבוב אל הכוכב פולאריס. בעוד כ-12,000 שנים יחזור וגה להיות כוכב הציר הצפוני.
בשל בהירותו הבולטת, היה וגה מוכר ברוב התרבויות שמצפון לקו המשווה: בתרבות האינואיטית הוא נקרא "האשה הזקנה", אצל הפולינזים הצפוניים הוא נקרא "כוכב השנה" שכן מועד תחילת השנה נקבע על פיו. הכוכב היה מוכר גם באשור, שם נקרא "השופט השמימי", באכד, שם נקרא "חיי השמים" ובבבל, שם נקרא "שליח האור". במצרים העתיקה ובהודו הוא זוהה עם נשר ושמו בערבית היה "הנשר הצולל" (אנ-נאסר אל וואקי - النسر الواقع) והמילה "וואקי" שובשה לשמו הנוכחי.
וגה היה הכוכב הראשון (חוץ מהשמש) שצולם כבר בשנת 1850 בשיטת דאגרוטיפ וכן הכוכב הראשון שבאורו התגלו קווי בליעה בשנת 1872.
החזית העממית לשחרור פלשתין
הג'יהאד האיסלאמי
הג'יהאד האסלאמי
גדודי חללי אל-אקצא
גדודי חללי אל-אקצא (בערבית: كتائب شهداء الأقصى, תעתיק מדויק: כתאא'ב שהדאא' אלאקצא) הוא שם כולל למספר התארגנויות טרור שונות שהוקמו בתחילת האינתיפאדה השנייה וביצעו פיגועי התאבדות וירי כנגד אזרחים וחיילים ישראלים. בעת הקמתם הם היו ארגון מסודר, המקבל מימון והוראות מההנהגה המרכזית של הפת"ח, אך במהלך האינתיפאדה התפוררו למספר רב של תאים מבודדים, שחלקם המשיכו לפעול בהתאם להנחיות בכירי הפת"ח, אך חלקם פעלו באופן עצמאי, וחלק אחר בצמוד להנחיות ומימון של חזבאללה.
היסטוריה.
תחילת הפעילות.
גדודי חללי אל-אקצא החלו את פעולתם באוקטובר 2000, בימיה הראשונים של האינתיפאדה השנייה. בשלב הראשון, הוגבלו הפיגועים לירי בכוחות צה"ל ומעשי רצח באזרחים ישראלים, בתחומי יהודה שומרון ועזה, ובשנת 2001 הם היו גורם הטרור המוביל בשטחים. עם זאת, לקראת סוף אותה שנה הם כבר החלו בפיגועים המוניים גם בתוך תחומי הקו הירוק.
למרות הרושם הראשוני של תנועת מחאה עממית, העמדה הרשמית של גורמי הביטחון הייתה ונשארה ש"גדודי חללי אל-אקצא" היה שם כיסוי לחוליות טרור של הפת"ח. הנחה זו קיבלה ביסוס עם חשיפתם של מסמכים במוקטעה במהלך מבצע חומת מגן. ממסמכים אלה עולה כי הארגון זכה למימון ולאספקה של אמל"ח ממנגנוני הביטחון הפלסטיניים. יותר מכך, בחלק מהפעולות של הארגון השתתפו אנשי כוח 17 - המשמר הנשיאותי של הרשות הפלסטינית. במשפט שהתנהל נגדו, טען מרואן ברגותי, בעבר מנהיגם של הגדודים בגדה המערבית, כי הקמתם של הגדודים הייתה הכרחית עבור פת"ח, שכן אחרת היה הארגון היה מאבד מכוחו ברחוב הפלסטיני מול החמאס.
לאחר חיסול ראא'ד כרמי.
ב-16 בדצמבר 2001 נענה יו"ר הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת ללחצים מצד ארצות הברית וקרא בנאומו להפסקת אש. יש הטוענים כי לאחר מכן הייתה תקופה בת כחודש שבה רמת האלימות הייתה נמוכה יותר ומעורבות גדודי חללי אל-אקצא בטרור פחתה. לגרסתם, חיסולו ב-14 בינואר 2002 של בכיר הגדודים בטול-כרם, ראאד כרמי, הוא ששינה את פני הדברים.
לעומתם, לאחר חיסולו של אל-כרמי נטען בתקשורת על ידי דוברים ישראלים, כי אל-כרמי תכנן "מגה-פיגוע" והסלמה של ממש בפעולות הטרור, וחיסולו מבעוד מועד, מנע זאת. לדברי שר הביטחון בנימין בן אליעזר "האיש עמד לבצע פעולות גדולות נגד ישראל תוך ימים ספורים". גם בראיונות וכתבות בעיתונות הכתובה, בהם התראיין ראאד אל-כרמי עצמו, הוא הבהיר כי הוא נחוש בדעתו להמשיך בפעולות הטרור נגד ישראל ואף להרחיבן. בריאיון ל-CNN ב-23 באוגוסט 2001, כחצי שנה לפני חיסולו הוא הצהיר: "אנו מאמנים את הנוער לבצע פעולות בתוך ישראל. אנו מאמנים בני 17–18 לתקוף מתנחלים, לחטוף חיילים בתוך שטח ישראל". רק בחודשיים האחרונים שלפני חיסולו היה אל-כרמי אחראי לשלוש פעולות טרור שונות, אשר שתיים מהן לפחות, אילו התממשו, היו עלולות לגרום למותם של אזרחים רבים: ב-19 בנובמבר 2001 - ירי לעבר מונית סמוך לצומת שבי שומרון. כתוצאה מהירי נפצעו שלושה אזרחים ישראלים, האחד באורח קשה והאחרים באורח קל. אחד הפצועים היה רב היישוב שבי שומרון. 28 בנובמבר 2001 - ניסיון הוצאת שני מפגעים מתאבדים מטול כרם לישראל. הפיגוע סוכל בשל הערכות מוגברת של כוחות הביטחון לאורך קו התפר באזור טול כרם. 5 בדצמבר 2001 - ניסיון הוצאת מפגע מתאבד מטולכרם לישראל. הפיגוע נמנע בשל מה שנראה כתאונת עבודה של המתאבד, אשר המטען שהיה על גופו התפוצץ סמוך ליישוב מעלה אפרים.
מכל מקום, בין אם היה זה אכן החיסול שהוביל להסלמה בפעילות הגדודים ובין אם ההסלמה הייתה מתוכננת מראש, גדודי חללי אל-אקצא הגבירו מאוד את פעילותם ובעיקר עברו כעת לבצע פיגועי ירי והתאבדות בשטחי ישראל שבתוך "הקו הירוק". תקופה זו, בין ינואר 2002 למרץ 2002, נחשבת לתקופת השיא בפעילותם. גורמים במערכת הביטחון בישראל הצביעו על תקופה זו גם בתור תקופה בה בכירי פת"ח והרשות איבדו בהדרגה את השליטה על הגדודים, ואלו החלו לבצע טרור באופן עצמאי, ללא המתנה להנחיות מצד הבכירים. הפיגועים הגדולים שביצעו הגדודים באותה תקופה היו הפיגוע באולם ארמון דוד, הפיגוע במחסום עין עריכ והפיגוע בשכונת בית ישראל.
לאחר מבצע חומת מגן.
ב-29 במרץ 2002, לאחר חודש טרור עקוב מדם בו נרצחו 135 ישראלים, מרביתם כתוצאה מפיגועי חמאס, יצא צה"ל למבצע חומת מגן בשטחי יהודה ושומרון. בעקבות מבצע חומת מגן התפוררה ההנהגה הראשית של הארגון והוא התפורר לתאים שונים שהקשר העיקרי ביניהם הוא השימוש בשם גדודי חללי אל-אקצא לנטילת אחריות. החל משלב זה ניתן לחלק את התאים השונים בארגון לשלוש קבוצות:
הקמת ממשלת חמאס.
ב-25 בינואר 2006 ניצחה תנועת חמאס בבחירות למועצה המחוקקת, הפרלמנט הפלסטיני. ניצחון זה, והקמת הממשלה הפלסטינית על טהרת אנשי התנועה בעקבותיו, הוביל לעימות ישיר בין חלק מהקבוצות שבגדודי חללי אל-אקצא לבין אנשי חמאס. במהלך 2006 גבר המתח שבין אנשי חמאס ופת"ח, והדבר הוביל להדרדרויות חוזרות ונשנות לעימותים אלימים בין התנועות, בהם גדודי חללי אל-אקצא התייצבו לצד פת"ח.
הסכם החנינה.
ביולי 2007 הסכימו 178 פעילים בגדודי חללי אל-אקצא ביהודה ושומרון להפסיק את הטרור והאלימות נגד ישראל, להניח את נשקם ולמסרו לכוחות הרשות הפלסטינית בתמורה להפסקת המצוד עליהם מצד ישראל. ב-2008 הצטרפו עוד פעילים לעסקה ובסך הכל 300 פעילים פורקו מנשקם. עסקה זו סימנה את סוף דרכו של הארגון ביהודה ושומרון והיוותה חלק מירידה דרסטית בטרור בשטחים בשנים אלו. לעומת זאת, ברצועת עזה המשיכו פעילי גדודי חללי אל-אקצא בירי רקטות לעבר ישראל.
חזרה לפעילות ביהודה ושומרון.
עיקר כוחן של גדודי חללי אל-אקצא ביהודה ושומרון נשאר בשכם ובג'נין. הן עסקו בעיקר בפלילים: סחר בסמים, גניבת מכוניות וכדומה. בשנת 2021 שבו גם לפעילות טרור. הם נרדפו לא רק בידי ישראל אלא גם על ידי מנגנוני הביטחון הפלסטינים שהיו כפופים לאבו מאזן. הם פעלו במימון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ובסיועו.
אנטון אדריאן מוסרט
אנטון אדריאן מוסרט (הולנדית: Anton Mussert, , 11 במאי 1894 – 7 במאי 1946). פוליטיקאי לאומני הולנדי ששיתף פעולה עם הכובשים הנאצים.
חייו.
מוסרט, מהנדס מים במקצועו, היה פעיל מצעירותו בתנועות לאומניות הולנדיות. בשנת 1931, עוד לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הקים ביחד עם אחרים תנועה לאומנית בהולנד שנקראה "התנועה הנאציונל-סוציאליסטית של הולנד" (NSB). מראשיתה לא הזדהתה התנועה עם עקרונות המפלגה הנאצית הגרמנית במלואם, במצעה לא נכללו סעיפים אנטישמיים והיא שמה את הדגש על לאומיות הולנדית עם גוון סוציאליסטי. במרוצת הזמן התנועה הקצינה ואימצה עמדות אנטישמיות. בשנת 1936 נתקבל מוסרט אצל היטלר.
בתקופת הכיבוש הנאצי בהולנד הציע מוסרט להקים מדינה של "הולנד רבתי" שיכללו בה גם חבל פלנדריה בבלגיה וחלקים מצפון צרפת. הגרמנים דחו את ההצעה ומנעו ממוסרט השפעה של ממש על הממשל בהולנד.
בשנת 1941 ערכו הנאצים למוסרט ביקור מצולם במחנה הריכוז דכאו.
בשנת 1942 התירו הגרמנים למוסרט לכנות עצמו בתואר "מנהיג העם ההולנדי", אך היה זה תואר ריק מתוכן ומוסרט נשאר בגדר משתף פעולה ללא השפעה שלטונית אמיתית. מוסרט לא תמך ברדיפת היהודים וניסה גם להציל בודדים מהם. כן לא צידד מוסרט בהקמת לגיון המתנדבים ההולנדי בשנת 1941, אך היה חסר השפעה ממשית למנוע את הקמתו. הלגיון הוקם ומשך אליו כ־25,000 מתנדבים הולנדיים שלחמו בחזית הרוסית במסגרת הוואפן אס אס (האס אס הקרבי).
עם תום המלחמה נעצר מוסרט, הועמד לדין על בגידה והוצא להורג בירייה בהאג ב־7 במאי 1946, ימים אחדים לפני יום הולדתו ה־52.
אסכולת שיקגו (סוציולוגיה)
בסוציולוגיה, אסכולת שיקגו מתייחסת לניסיון המהותי הראשון לחקור את הסביבה האורבנית על ידי שילוב של תאוריה ואתנוגרפיה בעיר שיקגו. במהלך שנות העשרים ושנות השלושים של המאה ה-20, סוציולוגיה אורבנית זוהתה עם המחקרים שהוצאו מבית הספר לסוציולוגיה של שיקגו.