בדצמבר 2009 פרסם הירחון פורבס-טראוול כי האנדה הוא נמל התעופה המדויק בעולם במשך שנתיים רצופות, 94.3% מכלל הטיסות היוצאות ו-88.6% מהטיסות הנכנסות מגיעות בזמן.
בשנים 2019 ו-2020 זכה הנמל במקום השני בדירוג "שדה התעופה הטוב בעולם" של SKYTRAX, וכשדה הגדול המדויק והנקי ביותר.
היסטוריה.
הנמל הוקם בשנת 1931. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה נמל הבית של אימפיריאל ג'פניז איירווייז.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה האנדה באתר Airliners.net
תת-חבורת סילו
כלא צבאי
מאייר גוגנהיים
מייר גוגנהיים
מצפה קק
אנה סטפן
אנה סטפן (ברוסית: Aнна Стефан; נולדה ב-13 באוגוסט 1979) היא במאית, שחקנית וכתבת טלוויזיה עיתונאית.
ביוגרפיה.
סטפן נולדה בצפון סיביר שברוסיה הסובייטית דאז. הבכורה מבין חמש בנות. אביה העיתונאי אלכסנדר סטופניקוב הוגלה לסיביר, לפני הולדתה. המשפחה נדדה לאוקראינה ואביה נאלץ לעזוב אותם בשל ביקורתו על שלטונות ברית המועצות שהביאה לגירושו. לאחר מכן הם עברו למינסק, בירת בלארוס. לאחר שש שנים בגלות, חבר אליהם האב. סטפן למדה בבית ספר יהודי, הייתה חניכה ולאחר מכן מדריכה בהשומר הצעיר. בבלארוס למדה גיטרה ושירת מקהלה בבית ספר למוזיקה (1994-1989).
בהיותה בת חמש עשרה עלתה לישראל לבדה במסגרת מיזם נעל"ה, שהתה במשך שנה בקיבוץ משמר העמק, בקיבוץ הזורע יש לה משפחה מאמצת איתה היא בקשר עד היום. למדה בתיכון למדעים על"ה בהרצליה, במגמות היסטוריה, פילוסופיה ומוזיקה בשנים 1995–1998. ב-1997 עלתה משפחתה של סטפן לישראל. אביה לאחר עלייתו ארצה פתח נציגות של רשת הטלוויזיה הרוסית NTV. בין השנים 1997–2001 למדה נגינה בצ'לו בהדרכת לובה רבין בקונסרבטוריון באשדוד.
קריירה.
ב-1998 החלה סטפן את לימודי המשחק בבית הספר בית צבי. בשנת 1999 זכתה במלגה מטעם קרן שרת אמריקה ישראל, על ביצוע של דמותה של בלנש מהמחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס.
בשנים 2001–2002 עבדה ככתבת של מהדורת החדשות היומית ב- NTV International\RTVI, הערוץ הבינלאומי בשפה הרוסית, בו היא סיקרה פיגועים בתקופת האינתיפאדה השנייה.
בשנת 2003 שיחקה בתפקיד בלה, בסרט הטלוויזיה "היה או לא היה" בבימויים של נינה וסלבה צ'פלין.
בשנים 2003–2004 ביימה סטפן 13 פרקים של תוכנית התיירות השבועית "ללא גבולות" בערוץ "ישראל פלוס".
בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "טניה 403" לצידו של יוסי פולק בבימויו של עודד רסקין.
בשנת 2005 שיחקה סטפן בסרט "ילדי CCCP" בבימויו של פליקס גרצ'יקוב לצדו של וולדימיר פרידמן. הסרט זכה בפרס הדרמה הטובה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, זוכה פרס המבקרים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי, מוסקבה, הסרט הטוב בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע, אילת 2007. באותה השנה שיחקה בתפקיד יוליה בסרט "קרוב לבית", בבימויים של וידי בילו ודליה הגר.
בשנת 2005 הייתה זמרת אורחת במועדון הבארבי בתל אביב בהופעה של להקת בלקן ביט בוקס. בפעם אחרת הייתה זמרת אורחת בהופעתה של רונה קינן.
בשנים 2005–2006 למדה משחק ובימוי ב-The Academy of Science of Acting and Directing) ASAD), האקדמיה למשחק ובימוי בלונדון. בשנת 2006 למדה משחק ב"סטודיו של מיכאיל צ'כוב" בלונדון. שם שיחקה בהצגה Return במסגרת ה-Playground Studio בלונדון (2005) ובהצגה "בחאי" מאת סופוקלס בתיאטרון COSMOS בלונדון (2007-2006).
בשנת 2008 שיחקה בהצגה "סינגוגה" במסגרת קבוצת תיאטרון מסתורין שהציגה בפסטיבלים בינלאומיים לתיאטרון חזותי בסיביאו, רומניה, לובלין, פולין וירוואן, ארמניה. באותה שנה גילמה את דמותה של כריסטינה בסדרת הדרמה "לאהוב את אנה" ששודרה בערוץ 10 בבימויו של ציון רובין.
בשנת 2009 השתתפה אנה בסדרה הקומית "טקסי דרייבר", ששודרה בערוץ 2, בבימויו של איתן ענר (עונה 1) ואיתן צור (עונה 2).
בשנת 2010 שחקה בתפקיד ראשי במיני סדרה קומית "טרויקה" בבימויו של לאון פרודובסקי, ששודרה בהוט 3. סטפן שיחקה בתפקיד הראשי של ורוניקה, ארוסתו של מישה (הנרי דוד) ונכדתו של אוליגרך (ארמן ג'יגרחניאן). באותה השנה שיחקה בסדרת הדרמה "בלו נטלי" ששודרה ב-YES, בבימויו של עודד לוטן (עונות 1,2).
משנת 2010 משחקת סטפן בהצגה "ערבה" מאת אהרן מגד בתיאטרון נוצר, בעיבודה ובימויה של דלית מילשטיין.
בשנת 2011 סטפן ביימה וערכה דרמטורגיה של הצגת היחיד "לקחת נשימה" של עידית נוידרפר.
בשנת 2011 הצטרפה סטפן לתיאטרון מלנקי בניהולו האמנותי של הבמאי איגור ברזין ושיחקה בשלל הצגות של התיאטרון: "גולם", "הנזיר השחור" מאת צ'כוב, "דברי אלי כמו גשם" מאת טנסי ויליאמס. הצגה אשר כללה שני מחזות קצרים ואנה סטפן גילמה בה את שתי הדמויות הראשיות, "ברשת" איבוד לרשימות מהמרתף מאת דוסטויבסקי.
בין השנים 2013 ל-2015 עבדה אנה סטפן ככתבת לענייני תרבות בערוץ 9 עבור מהדורת החדשות היומית, תוכנית סיכום שבועית ושלל התוכניות של הערוץ.
בשנת 2015 הצטרפה אנה סטפן לתיאטרון בית לסין בהצגה "עקר בית".
משנת 2011 עד היום משתפת פעולה עם תיאטרון נוצר בבת ים. הצגה "ערבה", מאת אהרן מגד, בימוי דלית מילשטיין בתפקיד חנה, הצגה אורסטיאה מאת אייסכילוס, בימוי אבישי מילשטיין, תפקיד קסנדרה, מחזה מקורי מאת ובבימויו של ירון אדלשטיין, תפקיד מור.
משנת 2012 ועד 2014 מעבירה סטפן שלל סדנאות ללימוד משחק, כתיבה יוצרת והעצמה אישית בפרויקט "להיות נערה" של עיריית בת ים ובמסגרות פרטיות.
משנת 2015 ועד היום מרצה אנה סטפן בבית הספר הגבוה למדיה חשיפה לימודי חוץ של האוניברסיטה הפתוחה. מרצה לעבודה עם שחקנים ולבימוי.
בשנת 2017 כתבה, ביימה והפיקה את הסרט הקצר אה הא בא. עורך 20 דקות. הסרט השתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה 2018.
בשנת 2018 כתבה וביימה סרט דוקומנטרי באורך 50 דקות The Square of Broken Hopes. הסרט מספר על הרצח ההמוני, אשר קרה בזמן המהפכה האחרונה באוקראינה, קייב (2014) ועל שריפת האנשים בעיר אודסה. הסרט שופך אור על אירועי המהפכה מזווית, אשר לא מדוברת מאז האסון, שהתרחש. הסרט הוקרן ברוסיה, ישראל ובפרלמנט האירופי בבריסל.
ביולי 2020 חשפה כי הותקפה מינית על ידי משה איבגי בתחילת שנות ה-20 של חייה.
משנת 2002 לומדת סטפן תהליכי התפתחות בעזרת הילינג קריסטלים בהנחיית אורית כהן רז.
סטפן מטפלת באמצעות קריסטלים ומעבירה סדנאות ומפגשים אישיים של תהליכי התפתחות והתבוננות הפנימית.
תפקידים.
במה
סרטים
טלוויזיה
בימוי\עבודה ככתבת
23 דקות
23 דקות היה מגזין נוער שבועי ישראלי העוסק בענייני אקטואליה. מגישי התוכנית הם תלמידי מגמות תקשורת בבתי ספר תיכוניים ברחבי הארץ.
מנחי התוכנית דנים בנושאים המרכזיים שעלו על סדר היום במגזיני החדשות הכלליים בישראל ובעולם במהלך השבוע, בעיקר בתחומי חברה ותרבות. במרבית התוכניות מתארחים גם בני נוער הקשורים אישית לנושאים הנדונים בה. ההתבוננות בנושאים אלו היא מנקודת מבט של צעירים בישראל, תוך מתן ביטוי לרעיונות ולנושאים הקרובים לליבם של התלמידים.
המגזין שודר בכל יום חמישי בשעה 14:30 בערוץ 2, ועם סגירת הערוץ הועבר מועד השידור ליום חמישי בשעה 19:30 בערוץ 23.
שידור המגזין הופסק עקב סגירת הטלוויזיה החינוכית, פרקו האחרון שודר ב-1 באוגוסט 2018.
מצפה פאלומר
מצפה הכוכבים פלומר
אקארי
טאווקס
תרצה יובל
פונקציית שקילות
עין אל-כנסה
פרדוקס היפהפייה הנרדמת
בעית היפהפייה הנרדמת
בעית היפהפיה הנרדמת
בעיית היפהפיה הנרדמת
פרדוקס היפהפיה הנרדמת
היפהפייה הנרדמת (פירושונים)
יוהאן גוטליב גאהן
יוהאן גוטליב גאהן (בשוודית: Johan Gottlieb Gahn; 19 באוגוסט 1745 - 8 בדצמבר 1818) כימאי ומטלורג שוודי, מגלה המנגן.
קורות חייו.
יוהאן גוטליב גאהן נולד ב-1745 בעיירה ווקסנאברוק (Voxnabruk), שבפרובינציית הלזינגלנד (Hälsingland) בשוודיה. הוריו היו הנס יקוב גאהן ואנה מריה שולצן. היו לו שני אחים. למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת אופסלה בשנים 1762 עד 1770, שם הכיר את קרל וילהלם שלה המגלה הראשון של החמצן, היכרות שהובילה לשיתוף פעולה מדעי שנמשך שנים רבות. משנת 1767 הועסק כאסיסטנט של הכימאי הנודע טורברן אולוף ברגמן. עם תום לימודיו הוסמך כמהנדס מכרות, והתקבל לקולגיום המכרות השוודי (Bergskollegium), במסגרתו פעל כל ימיו. פעילותו החלה במכרה הנחושת בעיירה פאלון (Falun), שבפרובינציית דלרנס. בעקבות העסקתו בפאלון עבר להתגורר שם. בפאלון היה שותף בהקמת מפעלים לייצור גופרית, חומצה גופרתית ו"הצבע האדום של פאלון" (צבע בגוון אדום כהה ששימש לצביעת בתי עץ ואסמים). לפי אחד המקורות גילה ברצליוס את הסלניום במפעל החומצה הגופרתית של גאהן.
פעילותו המקצועית.
פעילותו המקצועית הראשונה הייתה הכנסת שיפורים טכנולוגיים משמעותיים בשיטות היתוך הנחושת, בעיקר בדרך השימוש במוצרי הלוואי של ההיתוך. ביניהם: גופרית, סולפט הברזל ו"הצבע האדום של פאלון". ב-1769 גילה, באמצעות אנליזת "צינור הנשיפה" (blowpipe), שעצמות מכילות זרחן
ב-1774 גילה את תגליתו המדעית החשובה. גילוי יסוד מתכתי חדש, המנגן, על ידי חיזור של פירולוזיט (מנגן דו-חמצני) באמצעות פחמן.
נפטר בפאלון ב-8 בדצמבר 1818.
ספינל (קבוצה)
יאומן וורדרס