"פולין קטן" מהווה את הניגוד של האזור ההיסטורי "פולין גדול" (בפולנית מתואר כ-Wielko ובלטינית כ-Maior, מילים שמשמעותן "רבתי" או "גדול יותר"). ההיסטוריון הפולני זיגמונט גלוגר מסביר, והסברו מהווה את הסברה המרכזית באשר למקור המונחים, שבפולין היה נהוג שכאשר הוקם כפר חדש בסמוך למקום יישוב ותיק, ניתן לו לעיתים קרובות שמו של מקום היישוב הוותיק בתוספת המילה "Mało" – פחות, קטן. לטענתו של גלוגר, המנהג הזה גם התקיים ברמת המאקרו, ובמהלך ימי הביניים החלו להפריד בין שני אזורים ראשיים: פולין גדול, היא ערש הולדתה של האומה הפולנית והאזור הראשי בימים עברו; לבין פולין קטן, היא האזור שהצטרף אל המדינה הפולנית באופן מאוחר יותר, ולימים גם האפיל על המרכז הקודם, פולין גדול.
השימוש המתועד הראשון במונח "פולין קטן" (Polonia Minor) הוא משנת 1242 בשפה הלטינית על ידי נסיכים פולנים מאזור פולין גדול. ככל הנראה המונח תיאר בקירוב את האזור שמזוהים כיום כפולין קטן. החל מהמאה ה-16 קיבל המונח משמעות רחבה בהרבה. עם איחודן של פולין וליטא למדינה אחת, חולק השטח הפולני מבחינה אדמיניסטרטיבית לשתי יחידות על: "פולין קטן" ו"פולין גדול". אזור פולין קטן כולל שטחים נרחבים בדרום פולין של ימינו וכן שטחים הרחק מזרחה עמוק אל תוך שטח אוקראינה של ימינו. גם במהלך המאה ה-19, לאחר שהמדינה הפולנית-ליטאית כבר נעלמה מן העולם, המשיכו רבים לכנות שטחים רבים באוקראינה ובפרט את אזור גליציה בכינוי "פולין קטן".
גאוגרפיה.
פולין קטן משתרע באזור שטח ההיקוות העילי של נהר הויסלה, ומכסה שטח רמה נרחב, הררי למחצה הכולל עמקים רבים. האזור נמתח מהרי הקרפטים בדרום ועד לנהרות פיליצה ו-וְיֶיפְּש (Wieprz) בצפון. אזור פולין קטן מחולק לארבעה חבלי ארץ גאוגרפיים מרכזיים: רמת פולין קטן, אגן סַנְדוֹמְיֶיז', הרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה ורמת לובלין.
רמת פולין קטן מהווה את חלקו הדרומי-מרכזי של אזור פולין קטן. היא כוללת רמה גאוגרפית גבוהה מאוד יחסית לפולין, ומהווה את המשכה המזרחי של חבל הארץ הגאוגרפי שלזיה עילית. במחצית הדרומית של רמת פולין קטן מצוי רכס הרי הקרפטים בכלל ובפרט הרי טאטרה. הרים אלו הם הגבוהים ביותר בפולין והם מתנשאים לגובה של למעלה מ-2,000 מטר מעל גובה פני הים. ברכסי הרים אלו מצוי מקורו של נהר הויסלה, הנהר החשוב ביותר בפולין. הוויסלה זורם משם באלכסון בכיוון צפון מזרח לאורך כ-200 קילומטר, ולאחר מכן מתעקל ופונה צפונה, כאשר רחוק בהמשכו הוא מגיע אל אזור מזוביה.
סביב גדותיו של הוויסלה מצוי עמק ארוך וצר המשתרע לאורך הנהר. במרכזו של אזור פולין קטן, עמק הוויסלה מתרחב לכדי שפלה לא גדולה המכונה אגן סַנְדוֹמְיֶיז'. אזור זה כולל אגן היקוות של מספר נהרות נוספים על נהר הוויסלה, היוצרים שפלה רחבה יחסית לאזור. ממערב ומצפון לנהר הוויסלה תנאי השטח הופכים לגבוהים יותר, ושם הרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה מתנשאים לגובה בינוני הנע בין 400 ל-600 מטרים מעל גובה פני הים. רכסי הרים אלו תחומים ממזרח ומדרום על ידי נהר הוויסלה.
מעברו השני של נהר הוויסלה (ממזרח לנהר), תנאי השטח גם כן הופכים לגבוהים יותר, ויוצרים את רמת לובלין. רמה זו נמוכה מעט מהרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה, ובעלת פני שטח אחידים יותר. בכל אזור פולין קטן ישנם אגמים לרוב, יערות ומישורים חקלאיים. תנאי השטח ההרריים של המקום שונים מהמישורים בשאר פולין, ובמהלך עונת החורף, הופך לבירת ספורט החורף של פולין.
דמוגרפיה.
בפולין קטן מתגוררים כשמונה מיליון תושבים. האזור מיושב יחסית, ורוב האוכלוסייה בו כפרית, אוכלוסייה הכוללת מאות רבות של כפרים הפזורים ברחבי האזור. לעיתים הכפרים מתפרנסים בעיקר מחקלאות, ולעיתים הם מהווים פרברים של הערים והעיירות שברחבי פולין קטן.
שפה, זהות ותרבות מקומית.
באזור פולין קטן מדברים בניב פולני מקומי המובחן משאר חלקי פולין. הניב המקומי הוא הנפוץ ביותר בפולין, והוא מדובר גם באזורים רחבים מחוץ לאזור פולין קטן. הניב מחולק לשלושה ניבי משנה: ניב לובלין הכולל את צפון מזרח פולין קטן, ניב סנדומייז' הכולל את מערב האזור, וניב סאנוק הכולל את דרום מזרחו. לניב של פולין קטן הייתה השפעה רבה על ניבים פולניים אחרים, בעיקר על הניב הפולני השלזי. לאורך השנים הוא היה לניב הפולני המוביל ביצירה הפולנית, בעיקר לאורך ימי הביניים והרנסאנס. עם זאת, במהלך המאות האחרונות, פינה הניב של פולין קטן את מקומו לניב המזוביאני הוורשאי, שהפך לניב הפולני הראשי.
במבוסס על הניב המקומי, לאורך השנים הייתה לתושבי פולין קטן זהות מסוימת שהייתה מובחנת ושונה משאר האזורים בפולין, אשר מלבד שפה התאפיינה גם בתרבות מקומית ייחודית. הזהות המקומית נשחקה עם השנים, אך קיבלה תפנית מסוימת אם חלוקתה הסופית של פולין בשנת 1795, אז רובו ככולו של אזור פולין קטן הועבר לשליטה אוסטרו-הונגרית והופרד מדינית משאר האזורים של פולין. ההפרדה המדינית יצרה ניתוק מסוים של פולין קטן מהחלק הרוסי והפרוסי, ובמקביל ספג האזור מורשת אוסטרית שהשפיעה במידת מה על פולין קטן והוסיפה לייחוד המקומי. למרות זאת הזהות המקומית של תושבי פולין קטן המשיכה להיות מוגבלת, כאשר זו הצטמצמה עוד יותר עם הקמתה של פולין מחדש בתום מלחמת העולם הראשונה (1918), אז שולב פולין קטן מחדש בפולין כולה. מאז הזהות המקומית חזרה להיות שולית יחסית, אם בכלל קיימת. למרות זאת, יש בנמצא כמה ארגונים פוליטיים ותרבותיים לא ממשלתיים אשר מנסים לטפח את מורשת האזור וזהותו. דוגמה בולטת לכך זה ארגון "איגוד הכפרים והמחוזות של פולין קטן" (Stowarzyszenie Gmin i Powiatów Małopolski) - אשר מהווה ארגון לשיתוף פעולה בין מועצות מקומיות שונות באזור. כמו כן מגזינים שונים מסקרים את פולין קטן ויושבים בו.
המטבח המקומי של פולין קטן כולל מאכלים ומאפיינים שמזוהים היום היטב עם המטבח הפולני. מאכל בולט שכזה הוא הכעך (הבייגל), אשר הומצא בצורתו המודרנית בקרקוב. בנוסף לכך האזור מזוהה גם עם גבינות איכות מסוימות, לרבות גבינת האוסציפק (Oscypek). מוצר פופולרי אחר במטבח של פולין קטן הוא משקה הבירה על גווניו השונים, אשר מיוצר במקום ומיוצא ממנו. במרחבים הכפריים באזור נהוג לבצע שימוש רב במיונז ובפסטה. האזור מתאפיין גם בתלבושות עממיות מסורתיות ייחודיות שקנו להם גם אחיזה באזורים אחרים בפולין. לצד זאת מדי שנה נערכים בפולין קטן שורה של פסטיבלים עממיים אשר רבים מהם מפארים את המורשת המקומית של האזור.
לק לציפורניים
מניקור
מניקור הוא סוג של טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים.
הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור.
לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות.
במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות.
מקור השם.
השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית "manucure" המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (Manus) ו"טיפול" (Cura).
אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5,000 שנים.
כיום מקובל לומר בעברית "לעשות צפרניים" כשהכוונה למניקור. מתברר שהיה זה צירוף לשוני שמופיע במקרא, וכוונתו גזירת צפורניים.
"וְגִלְּחָה, אֶת-רֹאשָׁהּ, וְעָשְׂתָה, אֶת-צִפָּרְנֶיהָ."
סניטציה.
המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור אם הטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות.
המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה.
לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי.
צורה.
לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור.
ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים.
שערוריות קשורות.
במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק.
פדיקור