ז'בינסקי היה מנהל גן החיות של ורשה ומחבר עשרות ספרי מדע פופולרי. עם הכיבוש הגרמני מונה על ידי הגרמנים למפקח על הגנים בעיר. הוא הסתייע בכך כדי להיכנס לגטו ורשה וכך הציל עשרות יהודים מהגטו, בהם יהודים עמם היה בקשר לפני המלחמה, וסייע להם להסתתר מחוץ לו. בין מקומות המסתור שהכין היו כלובי גן החיות וביתו הפרטי בתחומי גן החיות. הוא השקיע בכך את כספו ובהמשך קיבל סיוע מהוועד היהודי בראשות אדולף ברמן.
ז'בינסקי היה פעיל בארמייה קריובה, ולאחר דיכוי מרד ורשה היה שבוי בגרמניה. לאחר מכן, עד שחרור ורשה, המשיכה אשתו אנטונינה (Antonina), סופרת ידועה, להסתיר יהודים. בנם של בני הזוג, רישארד, עזר בטיפול ביהודים שהסתתרו בבית המשפחה.ז'בינסקי הלך לעולמו בגיל שבעים ושתיים. אנטונינה הלכה לעולמה בגיל שישים ושמונה.
לאורך שנות המלחמה הצילו בני הזוג קרוב ל-300 יהודים. מרביתם הסתתרו בבית לזמן קצר, אולם כמה מהם שהו עם המשפחה עד לסיום המלחמה.
הנצחה.
יאן ז'בינסקי קיבל את אות חסיד אומות העולם מיד ושם. הוא ביקר בישראל והשתתף בנטיעת עץ בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם. אשתו, אנטונינה ז'בינסקי, קיבלה גם כן את אות חסיד אומות העולם.
בשנת 2007 פרסמה הסופרת דיאנה אקרמן את הספר "אשתו של שומר גן החיות" (באנגלית: ""), ספר תיעודי המנציח את מעשי ההצלה שביצעו בני הזוג ז'בינסקי. הספר עובד לסרט קולנוע באותו השם (עשר שנים לאחר שפורסם) בכיכובם של ג'סיקה צ'סטיין (בתפקיד אנטונינה), יוהאן הלדנברג (בתפקיד יאן), דניאל בריהל ואחרים. בשנת 2008 נפגש ישראל גל (פינצ'בסקי) עם ילדיהם של בני הזוג, ריש וטרזה, וביקש את רשותם להוציא לאור את הספר בעברית. הוא רכש מהם את הזכויות על היומן המקורי, הביאו לישראל ובשנת 2011 הפיק את הוצאתו לאור תחת השם "גן החיים – על אנשים וחיות", בתרגום של העיתונאית אביבה לורי ובהוצאת "עם עובד". בנוסף, יצר קשר עם משרד התרבות הפולני והנהלת גן החיות בוורשה, והצליח להביא לשילוב גן החיות בוורשה במסלולן של מספר משלחות בני נוער לפולין. על פועלו זה זכה בשנת 2012 בתואר "אביר השירות המופתי" מטעם נשיא פולין דאז, ברוניסלב קומורובסקי.
אלברט נובס
אלברט נובס (באנגלית: Albert Nobbs) הוא סרט דרמה בריטי-אירי משנת 2011 שבויים על ידי רודריגו גרסיה ובכיכובה של השחקנית גלן קלוז כגבר. התסריט לסרט מבוסס על נובלה בשם חייו המשונים של אלברט נובס מאת ג'ורג' מור. הסרט קיבל ביקורות מעורבות אך הופעתן של גלן קלוז וג'נט מק'תיר זכו לשבחים. השניים זכו למועמדויות לפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך.
קצין מודיעין
קצין מודיעין (בראשי תיבות: קמ"ן) הוא קצין במטה של יחידה צבאית או משטרתית מסוימת העומד בראש מערך המודיעין של אותה מסגרת. קצין המודיעין אחראי על תכנון, תיאום, איסוף ומחקר מודיעין על היעד: מל"מ, כוונותיו, יכולותיו, מיקומו, ומצבו הכללי. כמו כן, הוא אחראי על עיבוד המידע והצגתו למפקד המסגרת.
בתחום המודיעין הצבאי, אספקת מידע אודות מטרות אויב מסייע לרוב במאמץ האש. קצין המודיעין מתואם מבצעית עם קצין האג"ם ומונחה מקצועית לרוב על ידי חיל המודיעין.
בצבאות נאט"ו סימולו הוא G2 ממטה האוגדה ומעלה ו-S2 ממטה החטיבה ומטה.
בחיל המודיעין הישראלי, הכשרת קצין מודיעין מתבצעת בבית הספר למודיעין, בה"ד 15, כאשר מתקיימת הכשרה בנפרד לקמ"ני גדוד ולשאר קמ"ני היחידות (באמ"ן, בחטיבות ובפיקודים). קציני המודיעין עוברים חפיפות ייעודיות ביחידות אליהן הם מגיעים, אשר מתאימות לאופי עבודתן.
יש לי אשה ילדה ולמברטה ואני גר בתל אביב
ג'רי ריאן
Resurrection - Soundtrack
14 מילים
"14 מילים" הקרוי גם "14/88" (באנגלית: Fourteen Words) הוא שמו של המשפט "We must secure the existence of our people and a future for White Children" (תרגום לעברית: "אנו מחויבים להבטיח את המשך קיומו של עמנו, ועתיד עבור ילדים לבנים"), שזוכה לשימוש תדיר על ידי קבוצות גזעניות שונות הדוגלות בעליונות לבנה (white supremacy). השם ניתן למשפט משום שהוא מכיל 14 מילים. המונח עשוי להצביע גם על המשפט: "Because the beauty of the White Aryan woman must not perish from the earth" (תרגום לעברית: "כי אסור שהיופי של האישה הארית הלבנה ייעלם מהעולם"), שאף הוא כולל 14 מילים.
מקור המונח.
שני המונחים נטבעו לראשונה על ידי דייוויד ליין, טרוריסט מורשע ופעיל מרכזי בארגון העליונות הלבנה המכונה "המסדר" (The Order) שפעל בארצות הברית. המונח הראשון מבין השניים, שהוא המוכר יותר, מתבסס על הצהרה הכוללת 88 מילים, שנטבעה במקור על ידי אדולף היטלר בכרך הראשון, פרק השמיני, בחיבורו מיין קאמפף:
קבוצות נאו-נאציות שונות מרבות להשתמש בשילוב המספר 14 יחד עם המספר 88, וזאת בין היתר כ-14/88, או כ-1488. כמו כן, הספרה 8 מתייחסת גם לאות השמינית במסגרת האלפבית האנגלי (האות H), ומשכך השילוב 88 (HH) מתייחס גם למונח "Heil Hitler" (הייל היטלר).
המונח זוכה לתפוצה רחבה ברשת האינטרנט, ובדגש על אתרי גזענות ועליונות לבנה למיניהם.
היינריך ליסט
היינריך ליסט (בגרמנית: Heinrich List; ) היה חסיד אומות העולם מגרמניה שנתפס בעת ניסיון הצלתו של יהודי בתקופת מלחמת העולם השנייה, נכלא במחנה הריכוז דכאו ונספה.
חייו.
היינריך ליסט היה איכר קתולי מארנסבאך (Ernsbach) שבמדינת הסן בגרמניה. בנו יעקב לחם בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.
בנובמבר 1941, עם תחילת הגירוש של יהודי גרמניה למזרח, העניקו בני הזוג ליסט, היינריך ומריה אשתו, מקלט ליהודי פרדיננד שטראוס, אותו הכירו לפני המלחמה על רקע עסקי. בני הזוג הסתירו את שטראוס עד מרס 1942. פועל שעבד בחוותם של בני הזוג ליסט הלשין עליהם. שטראוס עצמו נמלט לשווייץ וכך שרד בשואה.
ליסט נאסר ונשלח למחנה הריכוז דכאו, שם נרצח באוקטובר 1942. בנו יעקב הוכרז כנעדר בחזית המזרחית באוגוסט 1944. לבני הזוג היינריך ומריה ליסט הייתה בת נוספת, מרגרט.
הנצחה.
מורים ותלמידים בתיכון במיכלשטאדט תיעדו את הסיפור וזה הגיע לידיעת יד ושם. בשנת 1992 הכיר יד ושם בהיינריך ומריה ליסט בתור חסידי אומות העולם. בעיר הסמוכה ארבך אים אודנוולד נקרא רחוב על שם היינריך ליסט.
קמ&quot;ן
בג&quot;ץ אדם נגד הכנסת
בג"ץ אדם נגד הכנסת עוסק בחוקתיות של תיקון מספר 3 לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי"ד-1954, שהעניק סמכויות נרחבות לממונה על המעברים בהקשר של כליאת אדם ללא משפט, כחלק מניסיון המדינה לפתור את בעיית ההסתננות מאפריקה לישראל. בית המשפט קבע שהתיקון אינו חוקתי כיוון שאף אם תכליתו ראויה והאמצעים להגשמתה רציונליים, הרי שאמצעים אלו פוגעים בפרט מעבר להכרח הנדרש ומכל מקום פוגעים בו באופן שאינו מידתי.
רקע.
ההסתננות מאפריקה לישראל החלה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 והתרחבה במידה ניכרת החל משנת 2007. לפי נתוני רשות האוכלוסין וההגירה, נכון לאפריל 2013 נכנסו לישראל כ-65,000 אנשים באורח בלתי חוקי דרך גבול ישראל-מצרים, ומתוכם כ-55,000 עודם בישראל. כ-17,000 מתוכם הסתננו בשנת 2011. בעקבות זאת, בשנת 2012 חוקק תיקון מספר 3 לחוק למניעת הסתננות. בנוסף הקימה המדינה את גדר הגבול ישראל-מצרים, ובנתה מתקן שהייה עבור המסתננים באזור כלא קציעות שבנגב.
במהלך 2012 ובמיוחד בסופה וב-2013 חלה ירידה ניכרת במספר המסתננים, ירידה שיוחסה לצעדים אלה. קיימת מחלוקת בשאלה מהו הגורם העיקרי (הגדר או התיקון לחוק).
עיקרי התיקון.
התיקון החיל את ההגדרה "מסתנן" על כל מי שנכנס לישראל שלא דרך תחנת גבול ואינו תושב ישראל, וכך איפשר את החזקתם במשמורת של המסתננים (כלומר, את כליאתם).
סעיף 30א לתיקון קבע שממונה ביקורת הגבולות רשאי לשחרר מסתנן בערובה מטעמים הומניטריים שפורטו בחוק, או אם שוכנע כי מתקיים אחד מאלה:
סייג: "לא ישוחרר מסתנן בערובה אם שוכנע ממונה ביקורת הגבולות כי התקיים תנאי מהתנאים המפורטים להלן:
תוצאת התיקון הייתה שרוב המסתננים שנכנסו לישראל החל מיוני 2012 נכלאו למשך שלוש שנים (בעיקר במתקן הכליאה "סהרונים") במקום 60 ימי הכליאה המרביים בחוק הכניסה לישראל, ועילות השחרור במועד מוקדם יותר היו בפועל מצומצמות. כמו כן, הביא התיקון לכך שגם מסתננים שעברו עבירה פלילית, נחקרו או הואשמו ביחס אליה נכלאו על פי חוק זה (וזאת על פי נוהל שקבע היועץ המשפטי לממשלה).
בעקבות תיקון זה עתרו לבג"ץ מספר אזרחי אריתריאה, שבעת הגשת העתירה הוחזקו במשמורת על פי התיקון לחוק, ועמותות הפועלות למען זכויות אדם: א.ס.ף - ארגון סיוע לפליטים ומבקשי מקלט בישראל, מוקד סיוע לעובדים זרים, האגודה לזכויות האזרח בישראל, קו לעובד, המרכז לקידום פליטים אפריקאים.
בג"ץ, בהרכב מורחב של תשעה שופטי בית המשפט העליון, דן בשאלת חוקתיותו של ההסדר.
הדיון בבג"ץ.
טענות הצדדים.
טענות העותרים.