רוב התינוקות גדלים להזדהות עם הקטגוריות המגדריות התואמות את תפקודם ההורמונלי (אשר בדרך כלל, אך לא תמיד, תלוי בהיות הגנטיקה שלהם זכרית או נקבית, ולהרחבה על מקרים יוצאים מן הכלל ראו למשל אינטרסקסואליות ותסמונת אי רגישות מוחלטת לאנדרוגן - תסמונת CAIS) וזה כפוף לזהויות המגדר המקובלות בתרבותם. תסמונת CAIS שהיא דוגמה קלאסית לאינטרסקסואליות מתאפיינת בכך שעובר שהוא זכר מבחינה גנטית (בעל כרומוזומי מין XY בכלל תאי גופו, למעט אולי תאי דם אדומים) אינו רגיש לאנדרוגנים (הורמונים זכריים) שגופו מייצר, ובכך מתפתח בפועל כנקבה, יזוהה כנקבה ויגודל בהתאם כבת ויגדל להיות אשה לכל דבר ועניין. עם זאת, נשים בעלות התסמונת חסרות מחזור חודשי והן עקרות בשל היעדר רחם, אך לא יכולות לדעת על קיום הבעיה ללא בדיקה גנטית.
התגבשות הזהות המגדרית בהתאם למערכת מגדרית.
ניתן להגדיר מערכת מגדרית כסך זהויות המגדר המקובלות בתרבות נתונה (או בהגדרה צרה יותר, בחברה נתונה) מבחינה לשונית ותרבותית. בתרבות המערבית, למשל, מערכת זו היא בינארית וכוללת את זהות המגדר הגברית (masculine) והנשית (feminine), אך בתרבויות אחרות, כגון האינדונזית התאילנדית, שבט הנבאחו, או אצל ילידי האי סמואה ועוד, המערכת המגדרית מאורגנת בצורה מעט שונה (בחלק מהתרבויות קיימות שלוש זהויות מגדר חברתיות ואף יותר). בשלב ההשלמה הפסיכוסוציאלי, שהוא ההקשר המגדרי של הקשרות, סוציאליזציה ולמידה מסוגים שונים (על בסיס התשתית הביולוגית המכווינה אדם לזהות מגדר נתונה), נרקמים קשרים בסיסיים מאוד למגדר ההולם את הגוף, נלמדים תפקיד המגדר המתאימים הבסיסיים ביותר, ונרכש הבסיס ההתנהגותי להם. תהליך זה בכללותו מכונה תהליך כמו-הטבעתי (Imprinting-like process) בו נרכשת זהות המגדר בצורתה הבסיסית ביותר, ומשם עליה להתפתח בהקשריה המשניים.
יציבות הזהות המגדרית ככלל.
הכלל המקובל בקרב חוקרים, הוא שמרגע שהתהליך הושלם, לא אמור להתרחש שינוי או "היפוך" של ממש בזהותו המגדרית של אדם, והגמישות המוחית בהקשר האלמנטרי שלה באופן כללי נסתיימה, מלבד שינויים משניים בהקשרה; כך למשל ילד בן שלוש המתנהג באופן המקובל לבנות בגילו להתנהג, לא ימשיך להתנהג כך בחלוף השנים, אלא יתפתח לפי המקובל לבני מגדרו להתנהג בגיל מאוחר יותר. רוב הילדים החווים דיספוריה מגדרית בילדות לא יאובחנו בדיספוריה מגדרית בהגיעם לבגרות. הפסיכיאטר רפרטי כתב שבעוד שההתנהגות הנוגעת למגדר (ביטוי מגדרי) יכולה להשתנות עקב סטריאוטיפים או הזדהות שלהם עם אנשים שונים בחייהם, התחושה של זהות פנימית לפיה אדם הוא אשה, גבר, משהו באמצע או משהו אחר - זהות מגדרית מגובשת הוא דבר שלא ניתן לשנות. מצב זה בו זהות המגדר נקבעת ואיננה משתנה בהמשך החיים (אלא רק מקבלת ביטויים משניים שונים בכל גיל וגיל) אינו נתפס כעובדה בקרב חלק מהחוקרים, כי אם כ"כלל", ושיש גם מי שסוטים ממנו במהלך המסלול ההתפתחותי של חייהם; בולט בין חוקרים אלה הוא הפסיכולוג ריי בלנשרד, בלנשרד והדומים לו טוענים שישנם אנשים אשר מתוקף היסטוריה התפתחותית ייחודית, כן ישתנו בהקשר זה בגיל ההתבגרות, או הבגרות, בשל צירוף בן אופי ספציפי לפרפיליה של פטישיזם טרנסווסטי. גם הפסיכואנליטיקן אריק אריקסון דיבר על תופעה דומה של בלבול זהויות (אשר עשויה לכלול בלבול מגדרי) האופיינית לגיל העשרה (עיין ערך משבר זהות), וכן, הזכירו אפשרות זו גם הפסיכולוג ג'ון מאני והפסיכולוגית אנקה ארהרדט.
מאני וארהרדט המשילו את התפתחות הזהות המגדרית, לפחות כאשר זו נעשית על פי הכלל והסדר המתואר לעיל - להתפתחות שפת האם והמבטא: שפת האם כקטגוריית-על בהקשר הפסיכו-לינגוויסטי הפרטי, היא בדרך כלל יחידה, ואלו המבטא, הפרגמטיקה, התחביר, ונגזרות אחרות של מאפיין אנושי זו, המשתדרגות עם השנים; אך שפת-אם, או "שפה עיקרית", לרוב יש רק אחת, ומסלול התפתחותי זה, דומה, על פי מאני וארהרדט, לזה של זהות המגדר. עם זאת, רוב ממצאיו של מאני שנויים במחלוקת, והוא אף נחשף מזייף ממצאי מחקר על מטופלו דייוויד ריימר.
עם כל האמור לעיל, נכון לשנת 2018, לא ידוע בבירור באיזו מידה האטיולוגיה של זהות מגדר מושפעת מגורמים ביוכימיים (פרינטאליים, ובפרט אפי-נטאליים) ומסיבה זו כיום צומצם מחקר זה בהיקפו למשל להסקת מידע ממחקרי אורך, מחקרי תצפית בסביבה טבעית בבעלי חיים והסקה והיקש לוגי.
סיבתיות למחקר אטיולוגי על התפתחות הזהות המגדרית.
מחקר אטיולוגי זה, כמו מחקרים אטיולוגיים אחרים בפסיכולוגיה התפתחותית עלול לנבוע מסקרנותם של פרטים שונים העוסקים בו בעיקר במטרה להבין מדוע קיימים אנשים טרנסג'נדרים. ללא עניין זה, כפי הנראה מחקר זה היה מצומצם יותר בהיקפו, ונוגע בעיקר לפן הביולוגי של ההתפתחות, ופחות לפן המוחי-נפשי שלה. חוקרים בתחום זה הם מעטים יחסית והתקדמותו איטית.
עם זאת, אחת הביקורות כלפי חוקרים מסוימים העוסקים בנושא זה באופן עקבי הוא שהם מבקשים להבין מהם הגורמים המדויקים למטרנסג'נדריות ואף הומוסקסואליות (שלרוב נקשרות בנון קונפורמיות מגדרית בילדים), במטרה למנוע אותם. מסיבה זו חוקרים מסוימים הואשמו בהטיה מחקרית, הומופוביה ואף טרנספוביה, בפרט תוך צידוד במקרים של טראומות והתאבדויות של נבדקים אחדים שהשתתפו בניסויים כאלה והתרחשו לכאורה בעקבות השתתפות בהם. חוקרים כאלה עשויים לטעון כנגד ביקורות אלה כי חקירתם נובעת מסקרנות גרידא וכי זמן רב מדי ישבה האנושות בבורות בהקשר לנושאים אלה; עוד הם עשויים לטעון כי ביקורות כאלו נובעות מתסכול שחשים מבקרים מסוימים מעצם עבודתם וכי ההשלכה של ההתנגדות הסוציו-פוליטית לעבודתם המחקרית מעכבת את התהליך המדעי בכללותו. הפסיכולוגים ריי בלנשרד וג'יי מייקל ביילי (J. Michael Bailey), זכו לביקורת על שימוש בנומנקלטורה שהגיש בלנשרד, המתארת "3 סוגים" של נשים טרנסקסואליות, הנתפסת כנומנקלטורה בעייתית. הפסיכולוג קנת צוקר ספג ביקורת על ניסויים קוגניטיביים-ביהייביוריסטים שערך על ילדים נון-קונפורמיים מגדרית במטרה לחקור את האטיולוגיה של ביטויי הטרנסג'נדריות שלהם; האקטיביסטית הטרנסג'נדרית-טרנסקסואלית לין קונוויי כינתה באחד ממאמריה את סדרת ניסויים אלה מצד צוקר "התעללות בילדים"; צוקר מצידו האשים אותה בלשון הרע ופגיעה בשמו המקצועי ללא בסיס, ואיים בתביעה משפטית בדרישה להסיר את הדברים.
הלימה בין זוויג לזהות מגדרית מיוחסת.
אצל מרבית האנשים ישנה הלימה בין המין הביולוגי שלהם לבין המגדר המיוחס להם מצד הסובבים אותם (ומכאן גם הלימה בין הזהות המגדרית שלהם למין הביולוגי שלהם). על פי הערכה, כ 3% מהאוכלוסייה חשים תחושת של חוסר התאמה (בעוצמות שונות) בין המין הביולוגי שלהם לבין זהותם המגדרית. טרנסג'נדר הוא מונח הכולל קשת רחבה של זהויות אשר קשורות לחוסר ההלימה ולהתנהגויות שאינן תואמות בין היות האדם זכר או נקבה, לבין התחושות המגדריות שלו או שלה.
לימודי מגדר.
זהות מגדרית הייתה מאז ומתמיד נושא לדיון פילוסופי, ואף משמשת מושא מחקר מרכזי של הפסיכולוגיה מראשיתה. בעוד שהפסיכולוגיה חוקרת בעיקר את המכניזמים הנוגעים להתפתחות אישית בהקשר של זהות מגדר, תפקידי מגדר, ונטיות מגדריות, הרי שבעשורים האחרונים התפתח תחום מחקר חדש, "לימודי מגדר", המתמקד בהיבטים החברתיים והתרבותיים של הזהות המגדרית (בפרט של נשים) אך פחות במכניזמים הללו. לימודי המגדר הם רב-תחומיים במהותם, משום שהם מבקשים לבחון את השפעתם של חלוקת התפקידים המגדרית, של זהויות מגדריות ושל ייצוגיהן על תחומי פעולה וידע שונים בחברות האנושיות. כיום פועלות במוסדות אקדמיים רבים ברחבי העולם מחלקות ללימודי מגדר, אשר משלבות הוראה ופעילות מחקרית בתחומים שונים, בהם היסטוריה (והיסטוריה של מגדר), סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, משפטים, תולדות האמנות פסיכולוגיה, ומדע המדינה.
להבדיל מלימודי פסיכולוגיה (למשל, לימודי תואר שני בפסיכולוגיה במחלקה למגדר ומיניות) שנלמדים במידה רבה מנקודת ראות של נוירופסיכולוגיה ופסיכואנליזה, לימודי המגדר נלמדים בעיקר מנקודת ראות פוסט-מודרנית ופמיניסטית, דבר הגורר אחריו ביקורת ציבורית רחבה וטעונים כי לימודים אלו הם יותר בגדר של תעמולה מאשר מדע חברתי ממשי.
קו מז'ינו
ביצורים
ביצורים הם מבנים צבאיים שנועדו ללוחמה הגנתית. גורמים שונים השתמשו בביצורים לאורך אלפי שנות היסטוריה, במבחר רחב של עיצובים הולכים ומורכבים. הפעולה של שיפור ההגנה של אזור מסוים נקראת "ביצור". מבנים מבוצרים נקראים מבצרים או מצודות. ביסוד הביצורים עומדות שתי תכליות עיקריות: מניעת מעבר וחדירה של כוחות עוינים, והגנה על מתחם מסוים (ועל מערך ההגנה עצמו) מפני פגיעות פיזיות כגון ירי קליעים.
סוגי ביצורים.
אלמנטים הגנתיים וביצוריים.
להלן אלמנטים הגנתיים שלרוב אינם עומדים בפני עצמם אלא משולבים כחלק ממערך ביצורים מהסוגים שתוארו לעיל.
ז'אן ז'אק רוסו
אסון ביילמר
אסון בֵּיילְמֶר (בהולנדית: Bijlmerramp) הוא אסון תעופה שהתרחש ב-4 באוקטובר 1992. מטוס בואינג 747-258f בתצורת מטען של חברת אל על, בטיסה מספר 1862, התרסק על שני בנייני מגורים בשכונת ביילמר בדרום-מזרח אמסטרדם שבהולנד. באסון נהרגו 43 אנשים, בהם צוות הטיסה שמנה שלושה אנשי צוות ישראלים ונוסעת ישראלית אחת. אסון זה הוא התאונה האווירית הקטלנית היחידה של "אל על" שקרתה כתוצאה מתקלה במטוסה.
מהלך האירוע.
הטיסה מניו יורק לאמסטרדם.