ב-MTV נאמר כי "נדיר למצוא אלבום מחודש עם מראה כל כך עכשווי כמו האלבום הזה". השירים החדשים באלבום זכו גם הם לשבחים מהמבקרים. הבלדה "For All Time" הוגדרה על ידי AllMusic כ"שלמות מצוינת". הרולינג סטון הגדיר את הגרסה החדשה לשיר Wanna Be Startin' Somethin' כ"נהדר. הוא [Akon] הופך את השיר לבלדת פסנתר המשתהה על המילים". המגזין האינטרנטי PopMatters כתב שהגרסה החדשה לשיר "The Girl Is Mine" טובה יותר מהמקור ולא מאבדת כלום למרות העדרו של פול מקרטני. עם זאת המבקרים הסכימו כי הגרסאות החדשות לא היו מלאות השראה כמו השירים המקוריים. חלקם אף טענו כי הבחירה באומנים האורחים הייתה שגויה. AllMusic הוסיף ש"מסיבה מסוימת סופר-סטארים דוגמת ג'סטין טימברלייק או כריס בראון לא השתתפו בעוד ש-Akon, פרגי ו-Will.i.am כן".
מכירות ומצעדים.
האלבום נחשב להצלחה מסחרית. הוא הגיע למקום הראשון במצעדי המכירות של 11 מדינות באירופה, מקום שני בארצות הברית, מקום שלישי בבריטניה ומקום בעשיריה הראשונה ב-30 מדינות נוספות. האלבום שהה שלושה שבועות בראש המצעד הצרפתי ושבועיים בראש המצעד הבלגי. לאלבום הוענק מעמד של אלבום זהב ב-11 מדינות. בצרפת הגיע למעמד של זהב כפול ובפולין למעמד של אלבום פלטינה.
בארצות הברית הגיע האלבום למקום השני במכירות בשבוע בו יצא לאור עם מכירות של 166,000 עותקים. מכיוון שמדובר באלבום מחודש הוא לא נכלל בבילבורד 200, אך נכנס למקום הראשון ב-Top Pop Catalog Albums ושהה בו 10 שבועות רצופים. מכירות האלבום בארצות הברית בשנת 2008 הגיעו ל-688,000 עותקים. עד למותו של ג'קסון ב-2009 מכר האלבום 1.2 מיליון עותקים בארצות הברית ושלושה מיליון עותקים נוספים ברחבי העולם.
גונבאד-א קבוס (מגדל)
צילה צבס
שפרה צילה צבס (לבית צ'רניאק) (נולדה ב-1945) היא רופאה ישראלית, מומחית לרפואה גרעינית, פרופסורית לרפואה גרעינית בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, לשעבר מנהלת המכון לרפואה גרעינית בבית החולים תל השומר (1992–2012)
תחומי עניין.
צבס מתעניינת בתחומי האנדוקרינולוגיה - התירואיד והפראתירואידים, באונקולוגיה - במיוחד בטיפול ביוד רדיואקטיבי ובאבחון האונקולוגי במיפויים המשולבים של PET-CT ו-SPECT-CT.
תחומי מחקרה: רפואה גרעינית ותחומים הנוגעים לאונקולוגיה, אנדוקרינולוגיה ובחקר הפרעות ומחלות מוחיות.
ביוגרפיה.
צבס נולדה ב-1945 באנטופול שבבלארוס לרוקחת גניה (גיטל) לבית פלדשטיין ופנחס צ'רניאק - פרופסור לרפואה גרעינית וממייסדי הרפואה הגרעינית בעולם. אחות לעירית, יהודית ולאברהם. ב-1950 עלתה משפחתה לישראל. תחילה גרו במעברות, וכאשר החל אביה לעבוד כרופא בבית החולים הדסה, גרו בירושלים. בשנת 1951 עברו לרחוב שולמית 3 בתל אביב, בין השאר כדי להיות קרובים למשה סתוי, דודה של גניה.
צבס סיימה את לימודי הרפואה בית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1977 סיימה התמחות ברפואה גרעינית
בין השנים 1992–2012 ניהלה את המכון לרפואה גרעינית במרכז הרפואי חיים שיבא, לאחר צאתה לגמלאות מונתה ליועצת בכירה במכון. מכהנת כיועצת בכירה גם במכון לרפואה גרעינית בבית חולים השרון, מרכז רפואי רבין, בפתח תקווה
משפחה.
צבס בת לפרופ' פנחס צ'רניאק, הייתה נשואה למתמטיקאי פרופ' גדעון צבס (1939–2000) מבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
אחיה, הפרופ' אברהם צ'רניאק, היה פרופ' לכירורגיה באוניברסיטת תל אביב, ואחיינה הוא טייס הקרב לשעבר אריק צ'רניאק.
אקדמיה, ומחקר.
צבס היא פרופסור חבר לרפואה גרעינית בבית הספר לרפואה על שם סאקלר, באוניברסיטת תל אביב.
במהלך 30 השנים האחרונות נבחרה צבס לפתח ולנהל את הקורסים ללמודי ההמשך לרופאים ברפואה גרעינית במסגרת החוג לדימות של בית הספר ללמודי המשך באוניברסיטת תל אביב. כמו כן כיהנה צבס כיושבת ראש וועדת ה'בורד' לבחינות ההתמחות ברפואה גרעינית של ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י).
משמשת שנים רבות יועצת לנושאי הרפואה הגרעינית למשרד הבריאות בישראל. כיהנה כחברת וועדה מייעצת לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית בווינה (סבא"א) ובוועדות המקצועיות של האיגודים האירופאי והאמריקאי לרפואה גרעינית. כיהנה כנשיאת האיגוד הישראלי לרפואה גרעינית
נושאים בהם פיתחה צבס שיטות מיפוי ואבחון חדישות נמנים התמחותה במיפויי מח לאבחון תהליכים מוחיים, ומיפויי עצם לאפיון ואבחון טראומות של שברי הליכה ומאמץ.
השתתפה בכתיבת 104 מאמרים מדעיים, וב-10 ספרים מאמרי מערכת ופרקים.
הרפובליקה של מקדוניה הצפונית
הרפובליקה של צפון מקדוניה
עונת יובש לבנה
עונת יובש לבנה (באנגלית: A Dry White Season) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 1989, בבימויה של אוזאן פלסי ובכיכובם של דונלד סאת'רלנד, יורגן פרוכנו, מרלון ברנדו, ג'נט סוזמן, זקס מוקיי וסוזן סרנדון. הסרט נכתב על ידי קולין וולנד ואוזאן פלסי בהתבסס על הרומן באותו השם מאת אנדרה ברינק. רוברט בולט גם תרם תיקונים לתסריט, ללא קרדיט. הסרט מתרחש בדרום אפריקה בשנת 1976, ועוסק בנושא של האפרטהייד. ברנדו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
עלילה.
ב-1976, בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, בן דו טויט (דונלד סאת'רלנד) הוא מורה בבית ספר ללבנים בלבד. יום אחד בנו של הגנן שלו, גורדון נגובנה (וינסטון נטשונה), מוכה ואז מועלם על ידי המשטרה הלבנה על השתתפות בהפגנה שקטה למען מדיניות חינוך משופרת לשחורים, אשר עם הגעת המשטרה הופכת לטבח בילדים. גורדון מבקש את עזרתו של בן, המסרב לו מחמת אמונו במשטרה. בהמשך, מתגלה שהילד מת, וגם גורדון נתפס על ידי המשטרה, והוא עובר עינויים בידיו של קפטן סטולץ (יורגן פרוכנו). נגד רצון משפחתו, בן מנסה לגלות יותר על היעלמותו של הגנן שלו בעצמו. בפעם הראשונה הוא מבין את שרואות עיניו, את שלילת הזכויות וחוסר האונים של התושבים השחורים. הכתבת האידאולוגית, מלני ברואר (סוזן סרנדון), מסייעת לבן לחשוף את ה"התאבדות" של גורדון לאחר שעונה על ידי המשטרה. הוא מחליט להביא את האירוע הזה בפני בית משפט בעזרת עורך הדין איאן מקנזי (מרלון ברנדו), אבל הוא מפסיד. הוא ממשיך לפעול בעצמו ותומך בקבוצה קטנה של שחורים, כולל הנהג שלו סטנלי מקהאיה (זקס מוקיי), במאמציהם לגלות מה קרה לגורדון.
המשטרה הלבנה מגלה את פעילותם, ומעכבת כמה מהאנשים האחראים. כדי להגיש תביעה אזרחית, בן אוסף תצהירים, ומסתיר את המידע בביתו. בן מספר לבנו על התוכניות שלו. בנו ובתו שניהם מכירים את מקומות המסתור, ולאחר שהמשטרה פשטה על הבית וערכה בו חיפוש, יש פיצוץ ליד מקום מסתור, כי בתו של בן בגדה בו וסיפרה למשטרה על המקום, אבל לפני כן, בנו הציל את המסמכים. אשתו של גורדון, אמילי (ת'וקו נטשינגה), נהרגת כאשר היא מסרבת להיות מפונה מביתה. בן מאבד את משרתו, ואשתו ובתו עוזבות אותו. הבת מציעה לאביה לקחת את המסמכים למקום בטוח יותר.
הם נפגשים במסעדה ובן נותן לה מסמכים מזויפים, אשר היא מיד מוסרת לקפטן סטולץ. היא אז מגלה שבמקום לתת לה את המסמכים, בן נתן לה ספר על אמנות. בסוף, בן נדרס על ידי סטולץ, שבתורו נורה על ידי סטנלי, כנקמה.
הפקה.
הבמאית אוזאן פלסי הייתה כל כך מחויבת ליצירת סרט שמדייק בפרטים של האפרטייד בדרום אפריקה, שהיא נסעה לסווטו בזהות בדויה, והתחזתה לזמרת, כדי לחקור את המהומות שהתרחשו באותה התקופה. השחקן מרלון ברנדו כל כך התרשם ממעשיה של פלסי, שהוא יצא מתוך הפרישה שלו כדי לשחק את התפקיד של עורך הדין לזכויות אדם; הוא גם הסכים לעבוד עבור תשלום איגוד (4,000 דולר), שזה הרבה פחות משכרו הרגיל. גם סאת'רלנד וסרנדון הסכימו לעבוד במשכורות מופחתות, והסרט תוקצב ב-9 מיליון דולר בלבד.
הסרט צולם באולפני פיינווד בבקינגהאמשייר, שבאנגליה, ובלוקיישנים בזימבבואה.
האחים וורנר דחו את הסרט לפני שהוא הגיע ל-MGM, שם עשה היסטוריה בתור סרט האולפן הראשון שבוים על ידי אישה שחורה, הסרט הראשון בו מרלון ברנדו בוים על ידי אישה, לא כל שכן שהיא הוציאה אותו מפרישתו עבור הסרט, וכן הסרט הראשון בו במאי שחור (מכל מגדר) ביים שחקן למועמדות לאוסקר.
פול ניומן התלהב מהפרויקט, וביקש לגלם את בן דו טויט. אך פלסי הרגישה שהוא כוכב גדול מדי, ונוכחותו תאפיל על הסיפור והמשמעות של הסרט. ב-MGM הסכימו, וכך לוהק לתפקיד דונלד סאת'רלנד.
ביקורת וקבלה.
הסרט יצא בעת שדרום אפריקה עברה סערות פוליטיות והיו בה הפגנות רבות. הסרט עצמו נאסר תחילה להקרנה בדרום אפריקה על ידי הצנזורה הלאומית, אשר קבעה שהוא יכול לפגוע במאמציו של הנשיא דה קלרק למען רפורמת האפרטהייד. האיסור הוסר מאוחר יותר, בספטמבר 1989, והסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים של Weekly Mail ביוהנסבורג.
הופעתו של ברנדו זיכתה אותו במועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, והוא זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של טוקיו. פלסי זכתה בפרס "אורסון ולס" עבור הישג קולנועי יוצא דופן.
בקופות.
"עונת יובש לבנה" הרוויח 3.8 מיליון בארצות הברית, כנגד תקציב של 9 מיליון דולר.
המבקרים.
הסרט קיבל בעיקר ביקורות חיוביות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ביקורות חיוביות מצד 81% מהמבקרים, עם דירוג ממוצע של 6.9 מתוך 10. ברנדו, בסרטו הראשון מאז 1980, זכה לשבחים מיוחדים עבור תפקידו הקטן אך מרכזי.