משחלת (מנוקד: מַשְׁחֶלֶת, במקומות רבים נקרא בפשטות משחיל חוט למחט) הוא כלי קטן אשר נועד לעזור להשחיל חוט דרך קוּף המחט. הצורה הנפוצה ביותר של המשחלת היא בסגנון ויקטוריאני, המורכבת מפלטה קטנה מפח אליה מחובר תיל מפלדה בצורת מעוין.
אופן השימוש במשחלת: משחילים את התיל דרך קוף המחט, פעולה קלה יותר מאשר השחלת חוט בזכות קשיחותו יחסית לחוט. לאחר מכן משחילים את החוט דרך התיל. השטח שמקיף התיל גדול משמעותית משטח הקוף, ולכן פעולת ההשחלה דרך התיל קלה יותר מאשר השחלה דרך הקוף. לבסוף מוציאים את המשחיל מהקוף, והחוט מושחל כך לתוכו.
מלחמה אחרת
מלחמה אחרת (באנגלית: Different War) הוא סרט ישראלי עלילתי קצר (15 דקות) משנת 2003.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בירושלים במהלך האינתיפאדה. פלסטינים מבית ג'אלא יורים אש באופן קבוע אל עבר שכונת גילה שבדרום ירושלים. צחי וחבריו, נערים מהשכונה, מעמידים פני חיילים ומטפסים על חומת הבטון שנועדו להגן על האזרחים מהירי, על מנת להתגרות ולצעוק אל עבר הערבים. נוני, תלמיד כתה ד' ואחיו הצעיר של צחי, מעדיף לשים על פניו איפור של אמו מאשר לשחק את החייל. על רקע הימים האחרונים של שנת הלימודים, נוני נבחר לשחק את דוד המלך בהצגת סוף השנה אליה יגיע ראש הממשלה, אך בסתר ליבו הוא חושק בתפקיד הנסיכה.
שרל פונסה
דייוויד פדרמן
דייוויד פדרמן (נולד ב-24 בספטמבר 1944) הוא איש עסקים ישראלי ואחד מבעלי מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, פדרמן מחזיק ב-29% מבעלות המועדון.
ביוגרפיה.
פדרמן נולד בתל אביב, לפני קום המדינה. הוא בנו של יצחק פדרמן, סוחר גומי וכימיקלים ושחקן כדורסל במכבי תל אביב.
ביסודי למד בבית הספר גרץ בתל אביב, ובנוסף בתיכון עירוני ה'. השתתף בפעילויות הצופים. בצה"ל שירת במערך הנ"מ והשתחרר בדרגת סרן. למד כלכלה באוניברסיטת תל אביב.
קריירה עסקית.
ב-1966 ירד מהארץ והשתקע בלונדון. בתחילה היה פדרמן ברוקר בבורסת הגומי בלונדון ולאחר מכן, במשך כ-10 שנים, עסק במסחר בחומרי גלם (קומודיטיס), בעיקר עם חברת מאן האנגלית. ב-1980 עלה בחזרה לישראל עם הון רב, וניהל במשך חמש שנים את עסקי משפחתו.
עלית תעשיות בע"מ.
יחד עם חברת מאן רכש פדרמן את השליטה בחברת "עלית תעשיות בע"מ", אחת מחברות המזון הגדולות בישראל. ב-1987 השלים את רכישת השליטה בחברת עלית. באותה שנה חזר פדרמן ללונדון לתקופה של 6 שנים, שבמהלכה מונה למנכ"ל חטיבת הקפה של קבוצת מאן ולחבר דירקטוריון בקבוצה זו. הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1989–1993.
עלית מכרה קפה, שוקולד וסוכריות בהיקף של כ-100 מיליון דולר בשנה. שווי השוק שלה עמד בעת ההשתלטות על כ-30 מיליון דולר. ב-1995 הסתכמו מכירותיה בכ-780 מיליון דולר. שווי השוק שלה הגיע ב-1997 לרבע מיליארד דולר.
ב-1993 מונה פדרמן ליו"ר עלית תעשיות בע"מ. באמצעות חברה זו הצטרפה עלית כשותפה - יחד עם חברת שטראוס, איש העסקים צדיק בינו, "ידיעות אחרונות" ו"פועלים השקעות" - בחברת רשת תקשורת והפקות (1992) בע"מ, אחת הזכייניות של ערוץ 2. פדרמן כיהן בתפקיד יו"ר רשת. כמו כן, נמנה עם מייסדי חברת ההשקעות זינגר-ברנע.
בעקבות חילוקי דעות בינו לבין קבוצת שטראוס, קנתה ממנו שטראוס את חלקו בעלית.
מפעלים פטרוכימיים בישראל.
בתחילת המאה ה-21 השתלט פדרמן על חברת מפעלים פטרוכימיים בישראל ונכנס באמצעותה לעסקת רכישת גרעין השליטה בבתי זיקוק חיפה (בז"ן) ולעסקאות נוספות. בשנת 2013 נקלעה חברת הפטרוכימיים לקשיים עקב תוצאותיה הכלכליות הרעות של בתי זיקוק חיפה. בשנת 2014 הוכרז על כוונה להגיע להסדר חוב בחברה במסגרתו דוללו בעלי המניות ובהם פדרמן באופן משמעותי.
מכבי תל אביב.
פדרמן מחזיק ב-29% ממועדון כדורסל מכבי תל אביב והוא חבר דירקטוריון, בעבר שימש כסגן יו"ר המועדון.
חיים אישיים.
לדייוויד ולאשתו נולדו ארבעה ילדים. בתם, שלי, נפטרה בדצמבר 2014 לאחר מאבק במחלת הסרטן. ילדיו הם עדי, דני ותמי. דני היה מנכ"ל מכבי תל אביב במשך 4 שנים. נכדתו היא השחקנית נאיה פדרמן.
סרט נסיוני
דברה ברהן סלאסי
דברה ברהן סלאסי (געז ደብረ በርሃን ሥላሴ) היא כנסייה אתיופית, השוכנת כקילומטר מזרחית-צפונית-מזרחית מפאסיל גמב, המתחם המלכותי ההיסטורי בעיר גונדר שבצפון אתיופיה. הכנסייה שוכנת בקצה המזרחי של העיר על גבעה מיוערת בגובה של 2,239 מטר מעל פני הים. משמעות שמה הוא "הר השילוש הנאור" והיא מוקדשת לשילוש הקדוש (סלאסי). הכנסייה נחשבת לאחת הידועות והחשובות בין 44 הכנסיות של גונדר, ועיטורי תקרתה הם מהמראות המוכרים ביותר של אתיופיה.
היסטוריה.
הכנסייה הראשונה שהוקמה במקום הייתה עגולה בקוטר של 30 מטרים. לפי הכרוניקה של הקיסר ייאסו הראשון (מלך בין השנים 1682-1706), היא הוקדשה על ידי הקיסר עצמו בחג הטמקת בשנת 1693. באותו מעמד תלה הקיסר בכנסייה שני פעמונים אותם קיבל במתנה מהמושל ההולנדי של בטאוויה; צעד חריג במסורת הנוצרית האתיופית. עוד מינה הקיסר 150 איש כדי לשרת בקודש בכנסייה, והעניק לה שטחי קרקע. גגה של כנסייה זו נשען על-גבי 12 עמודים, שכל אחד מהם ייצג את אחד השליחים ועוטר בדמותו. הכנסייה נפגעה ממכת ברק שגרמה לשרפה בשנת 1707, אך תוך שנתיים לכל היותר הנזק תוקן; אם כי לא ברור אם במועד זה שוחזר המבנה לפי המתווה העגול או שמא כבר הוקם המבנה המלבני הנוכחי. בכל אופן, ייתכן שהמזבח וחלק מהריהוט הפנימי שהיו עשויים אבן, שרדו ושולבו במבנה הנוכחי. הכנסייה כמעט שלא נפגעה ממעשי הביזה של הקיסר תוודרוס השני בשנים 1864 ו-1866, ושרדה גם את החורבן שהתרגש על גונדר, ובמיוחד על כנסיותיה (42 מתוך 44), מידי צבא בשנת 1888. לפי האגדה נמנעה התקפה אחרונה זו בזכות נחיל דבורים שהדף את התוקפים.
האתר.
האתר מוקף בשתי חומות היקפיות עגולות, ובחומה החיצונית משולבים 11 מגדלים נושאי כיפות וכן מבנה שער - כולם בני שתי קומות. הקומה התחתונה במגדלים משמשת למגורי נזירים והעליונה כבית תפילה. בשער קבועים שתי קשתות עשויות אבן גיר אדומה. עוד משולב בחומה מבנה בעל תקרת קמרון חבית המכונה "חדר התוף", ואשר משמש כבפטיסטריום וקפלת תפילה.
שרידי הבסיס של הכנסייה המוקדמת, העגולה, נראים מסביב לחלקו המזרחי של המבנה הקיים, הנח על פודיום שמטרתו לגשר על הפרשי הגובה של הקרקע. המבנה הנוכחי מלבני בצורתו, אורכו 27 מטרים ורוחבו 7.4 מטרים. הוא מוקף בארקאדה מאוחרת יותר שרוחבה 2.3 מטרים. הארקדה נישאת על ידי 24 עמודים ובצידה המזרחי היא מעוגלת בצורת אפסיס (אם כי לכנסייה עצמה אין אפסיס). בחזית הכנסייה קבועות שתי דלתות אליהן מוליכות שבע מדרגות, ובכל אחת מחזיתות הצד, שלוש דלתות נוספות.
חלל הכנסייה מחולק על ידי מחיצה (בדומה לאיקונוסטאזיס אורתודוקסי), לאולם המרכזי ול"קדסט" (החלק הקדוש). פנים הכנסייה מעוטר כולו בעושר רב. העיטורים, המתוארכים לשנים 1815 עד 1825, מכסים את כל הקירות, את התקרה ואפילו את הדלתות. התקרה עשויה קורות עץ וביניהן מצוירים בשורות, דמויות מלאכים צבעוניים, שרק ראשיהם וכנפיהם נראים. חלק מהשורות פונות אל הכניסה ואחרות לעבר הקדסט. בד שהודבק על הקירות שימש לציור עיטורי הקיר, ואלה כוללים סצינות מחייהם של הצלוב והבתולה, וכן דמויות של קדושים שונים. על קיר הכניסה (הקיר המערבי), נראית מרים מלכת השמים לצד מלכים וקדושים שונים; וכן מצוירת דמותו של מוחמד קשור לגמל ונהוג על ידי השטן. במחיצה החוצצת בין האולם המרכזי לבין הקדסט, קבועות שתי דלתות, והיא מעוטרת, בין היתר, בשלוש דמויות המייצגות את השילוש הקדוש ומתחתן ציור של צליבת ישו.
נבוזראדן
נְבוּזַרְאֲדָן (בבבלית נבו-זר-אידין, Nabû-zēr-iddin - האל נבו נתן צאצא) היה איש צבא בבלי בכיר, אשר השתתף בכיבוש וחורבן יהודה ב-586 לפנה"ס.
מקור שמו.
פירוש שמו באכדית Nabû-zēr-iddin הוא "האל נבו נתן זרע", מהמילים נַדַנֻ nadānu קשורה לעברית "נָתַן", זֶרֻ zēru קשורה לעברית "זֶרַע".
נבוזראדן במקורות.
במקרא.
בספרי מלכים וירמיהו מתואר נבוזראדן כ"רב טבחים" (במובן של טבח, רצח) בצבאו של נבוכדנצר השני, מלך בבל. בתיאור חורבן יהודה בשנת 586 לפנה"ס מוצג נבוזראדן כמפקד בפועל של הצבא הבבלי שהחריב את ירושלים, כמוציא לפועל של ההגליות וכמי שמינה את גדליהו בן אחיקם כאחראי על התושבים שנותרו בה. הוא גם הבכיר הבבלי ששחרר את הנביא ירמיהו מאזיקיו לקראת הגליית התושבים, ואפשר לו להישאר חופשי ביהודה, אם ירצה בכך.
בתיעוד הבבלי.
בתעודה בבלית, שהתגלתה בתחילת המאה ה-20, הוזכר נבוזראדן כראשון מבין בכירי הממלכה ונראה שהיה מקורב במיוחד למלך נבוכדנצר.
תוארו ותפקידו.
קיימות לפחות שלוש אפשרויות לתרגום תוארו כ"רב טבחים":
נבוזראדן בתלמוד.
חז"ל פרשו את שמו של נבוזראדן כ"אריוך" מפני שהיה נוהם כאריה. במסגרת זו, הוא מתואר כאיש הצבא ששלח נבוכדנצר ליהודה בשל פחדו מהקרב.
המדרש מקשר בין רצח הנביא זכריה בן יהוידע, לבין נבוזראדן והחורבן כ-250 שנה לאחר הריגתו של זכריה (החלקים שבארמית תורגמו לעברית):
בתלמוד במסכת סנהדרין וגיטין, מסופר שנבוזראדן הזדעזע והתגייר בעקבות המעשה הזה.
איתוראן
איתוראן איתור ושליטה בע"מ היא חברה המתמחה בשירותי איתור ומיגון לרכב ולנהג, בסיכול גנבות, איתור כלי רכב ומתן שירותי מידע, ניווט ועזרה בדרך. איתוראן היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק. בעבר נסחרה מניית החברה גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והייתה כלולה במדד תל אביב 125 ובמדד תל אביב טק-עילית.
היסטוריה.
הקמת החברה.