יוקרתו של הטקסטוס רצפטוס נותרה על עמדה גם כשמבקרים כמו ג'ון מיל, שהשווה למעלה מ-80 כתבי-יד יווניים, מצא אלפי הבדלים במהדורת הברית החדשה שלו מ-1707. אף על פי שהכליל אותם רק בהערות השוליים והדפיס למעשה את ה-Editio Regia, הוא הותקף על ידי אנשי כמורה באשמת כפירה; האמונה בכך שהאל הנחה את מתרגמי הביבליות בעת הרפורמציה, יותר מאשר עקשנות על ניסוח מסוים, הפכה את העמידה על טהרת הטקסטוס רצפטוס לעניין תאולוגי ולא אקדמי. ב-1831 החל מבקר הנוסח הגרמני קרל לכמן לפרסם מהדורה יוונית שנשענה לא על הנוסח המקובל אלא על כתבי-יד עתיקים ממצרים. גילוי הקודקס סינאיטיקוס על ידי קונסטנטין פון טישנדורף והעתקת הקודקס ותיקנוס והפצתו, הנחיתו מהלומה כבדה על הטקסטוס רצפטוס. נמצאו הבדלים מרובים בין הטקסטים העתיקים לבין "הנוסח המקובל", דוגמת תריסר הפסוקים האחרונים בבשורה על פי מרקוס שאינם מצויים בכתבים הישנים. בסוף המאה ה-19 התקבלה כקונצנזוס אקדמי המסקנה כי כתבי-היד הביזנטיים, שעמדו לרשות ארסמוס וממשיכיו, היו גרסאות מאוחרות וערוכות בכבדות, וכדי להגיע אל המלל המקורי היה צורך להיוועץ בנוסחים האלכסנדרוניים הקדומים שנמצאו. במהרה יצאו מהדורות ביקורתיות חדשות של הברית החדשה בשפת המקור, כמו הוצאת אלאנד-נסטלה, ששימשו בתורן בסיס לתרגומים מודרניים של כלל הביבליה (לצד עריכה-מחדש של הברית החדשה, ספרי הברית הישנה בתוך הוצאות אלו הכילו לבסוף גם גילויים ממגילות קומראן וכתבי-יד נוספים). "הנוסח המקובל" איבד כמעט לגמרי את מעמדו באקדמיה ובקרב מרבית הכנסיות הפרוטסטנטיות, אם כי שמרנים דוגמת "תנועת תרגום המלך ג'יימס לבדו" ממשיכים לייחס לו אמיתות דתית ולהתעקש על בכורתו.
מזון כלבים
מזון כלבים הוא מזון שעוצב במיוחד ומיועד לצריכה על ידי כלבים. כמו לכל אוכלי הבשר, לכלבים יש שיניים חדות, ויש להם שטחי גסטרואינטסטינליים קצרים המותאמים יותר לצריכת בשר ופחות למזון מן הצומח. על אף המבנה הביולוגי הזה, כלבים עדיין הצליחו להסתגל לאורך אלף שנים והתבססו על שאריות בשריות ולא-בשריות של המין האנושי ושגשגו על מגוון מיני מזונות. ישנם מחקרים המצביעים על כך שיכולת הכלבים לעכל פחמימות בקלות היא ההבדל העיקרי בין כלבים וזאבים.
בארצות הברית לבדה, שוק המזון לכלבים צפוי להגיע ל-23.3 מיליארד דולר עד שנת 2022.
היסטוריה.
טרם ביות כלב הבית, בהיותם כלבי בר, הכלבים דאגו לעצמם ותזונתם התבססה על דיאטה קרניבורית. לאחר ביותם והתאמתם להגנה, לעבודה ולחברה אנושית, החלו בני האדם לדאוג לצרכים התזונתיים של הכלבים, לפחות באופן חלקי. התיעוד ההיסטורי לשינוי גישה זה הוא בן 2,000 שנה לכל הפחות.
בשנת 37 לפנה"ס מדבר ורגיליוס על האכלת כלבים "בבוקוליזם".
בסביבות 70 לפנה"ס, כתב קולומלה את ספרו "על החקלאות", שבו הוא מתייחס להאכלת כלבים.
מזונות המסוכנים לכלבים.
ישנם מזונות נפוצים המיועדים לבני אדם אשר רעילים לכלבים, ביניהם שוקולד (הגורם להרעלת תאוברומין), בצל ושום (המכילים תיוסלופט וגורמים להרעלת חמצן), ענבים וצימוקים (הגורמים לאי ספיקת כליות), חלב (חלק מהכלבים רגישים ללקטוז ועלולים לסבול משלשולים ומתגובה אלרגית), אגוז מוסקט (עלול לגרום לפגיעה עצבית), אגוזי מקדמיה ועוד.
טרטספיס
טרטספיס (שם מדעי: "Terataspis"; מילולית: "מגן מפלצתי גדול") הוא סוג של חסר חוליות נכחד ממחלקת הטרילוביטים שחי בקרקעית הימים של תקופת הדבון לפני 397 מיליון שנה. המאובנים שלו נמצאו בניו יורק ובאונטריו שבקנדה. המאובנים היו שבורים ברובם, אך מדענים הצליחו לשחזר את מבנה היצור השלם.
הטרטספיס היה אחד מגדולי הטרילוביטים (אך היה קטן מהאיסוטלוס) והוא הגיע לאורך 60 ס"מ. הוא היה בעל שריון עור קוצני וסביב הצידיים והקצוות ועל הראש היו מחושים קצרים. היצור ניזון ככל הנראה מרקבובית או מנבלות וייתכן שהיה טורף של פרוקי-רגליים אחרים, תולעים ורכיכות.
בובי ג'נטרי
רוברטה לי סטריטר (Roberta Lee Streeter) שנודעה בשם הבמה בובי ג'נטרי (באנגלית: Bobbie Gentry; נולדה ב-27 ביולי 1942) היא זמרת יוצרת אמריקאית, אחת הזמרות הראשונות שביצעו והפיקו חומר שחיברו בעצמן. רבים משיריה הם בלדות קאנטרי המספרות על אירועים ומקומות מאזור ילדותה, הדלתא של מיסיסיפי, בהם להיט הפריצה שלה, Ode to Billie Joe, שכבש את צמרת מצעד הבילבורד באוגוסט 1967 ושהה שם ארבעה שבועות. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השנתי של 1967 והקנה לה שני פרסי גראמי, לאמנית המבצעת הטובה ביותר ולאמן החדש הטוב ביותר. בהמשך, בין 1968 ל-1971, צעדו אחד-עשר משיריה בבילבורד 100 וארבעה צעדו במצעד הסינגלים הבריטי לאחר שבעה תקליטים שהפיקה עד 1971, פרשה מהקלטות. במשך מספר שנים הופיעה בלאס וגאס עד שפרשה ממוזיקה.
תולדות חיים וקריירה.
נולדה בחווה במחוז צ'יקסו במדינת מיסיסיפי (כ-150 ק"מ מג'קסון וכ-20 ק"מ מהעיירה הקרבה ביותר). הורי התגרשו זמן קצר לאחר לידתה, אמה נסעה לקליפורניה והיא גדלה בחווה של הורי-אמה. בגיל שבע הלחינה את שירה הראשון על גבי פסנתר. בהמשך לימדה את עצמה לנגן גם בויברפון, גיטרה, בנג'ו וגיטרה בס. חוויות הילדות שלה מאזור דלתא של מיסיסיפי היו החומרים העיקריים של יצירתה בהמשך. בגיל 13 עברה לחיות עם אמה בארקדיה שבמחוז לוס אנג'לס בקליפורניה. עד מהרה החלה להופיע במועדונים בסביבה וזכתה לעידוד מצידו של בוב הופ. את שם הבמה של הרכיבה משמו של סרט קולנוע משנת 1952, "Ruby Gentry", שבמרכזו גיבורה המצליחה לעלות מאשפתות לקריירה מזהירה ומהכינוי שלה, בובי, קיצור של רוברטה. בגיל 18 החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ובקונסרבטוריון של לוס אנג'לס ומימנה את עצמה בהופעות ובעבודות דוגמנות.
ב-1966 הקליטה לראשונה שני שירים עם זמר הרוקבילי ג'ודי ריינולדס . בראשית 1967 הקליטה דמו שכלל את השירים "Mississippi Delta" ו"Ode to Billie Joe". הדמו הגיע לידי מפיק ומגלה כישרונות בחברת קפיטול רקורדס, שהחליטה להקליט סינגל. ההפקה הוסיפה לשירתה של ג'נטרי (שליוותה עצמה בגיטרה) תזמורת כלי קשת, על מנת לעבות את הסאונד של השיר כיוון שלא האמינו ששיר באורך של קצת למעלה מארבע דקות יוכל להחזיק את עצמו בשירה וגיטרה בלבד. גם התוכן האפל של השיר (העוסק בהתאבדות ואולי רומז להפלה בלתי חוקית) לא פעל לטובתו בשוק האמריקאי, שהעדיף שירים שמחים. הסינגל ראה אור ב-10 ביולי וכבר ב-26 באוגוסט הגיע למקום הראשון במצעד ושהה שם ארבעה שבועות, כאשר הוא מדיח מהצמרת את All You Need Is Love של הביטלס ששהה בצמרת שבוע אחד בלבד. ב-2001 נכלל השיר ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין המוזיקה רולינג סטון.
אלבום הבכורה של ג'נטרי, "Ode to Billie Joe", שראה אור בהמשך אותה שנה, הדיח מן המקום הראשון במצעד האלבומים בילבורד 200 את Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band של הביטלס. ב-1968 הופיעה ג'נטרי בפסטיבל סן רמו באיטליה עם אל באנו והגיעה למקום התשישי בשיר "La siepe".
אלבומה השני, שראה אור ב-1968, "The Delta Sweete" והשלישי "Local Gentry" (שראה אור באותה שנה), לא זכו להצלחה כאלבומה הראשון. היא החלה לשתף פעולה עם הזמר גלן קמפבל, עמו הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה והשניים הקליטו את האלבום "Bobbie Gentry and Glen Campbell", שראה אור בסוף 1968. כן שיתפה פעולה עם טום ג'ונס, אנדי ויליאמס, בובי דארין וקרול ברנט. ב-1968–1969 אירחה תוכנית אירוח ב-BBC בלונדון. התוכנית שודרה גם ברחבי אירופה ואוסטרליה.
ב-1969 הוציאה את תקליטה "Touch 'Em with Love", שזכה להערכת הביקורת והוביל לשיר היחיד שלה שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, "I'll Never Fall in Love Again".
אלבומה הבא, "Fancy", היה מועמד לפרס גראמי ושיר הנושא מתוכו הגיע למקום ה-26 במצעד. האלבום, שהוקלט באולפני FAME באלבמה, כלל גם גרסאות כיסוי (למשל ל-Raindrops Keep Fallin' on My Head ול-I'll Never Fall in Love Again) וגם שירים סיפוריים פרי עטה של ג'נטרי, שתכניהם עוסקים בסוגיות חברתיות קשות כגון אפליה, עוני ועבודת ילדים, אך העיבוד המוזיקלי שלהם קצבי ו"פופי". שיר הנושא של האלבום אופייני לג'נטרי ולאלבום. הוא מגולל סיפור אישי קטן המתרחש בדרום ארצות הברית ועוסק בשחרור האשה. התוכן הקשה, שעיקרו שיעבוד אשה על ידי גברים בעלי כוח בסביבתה, בעידוד אמה הממליצה לה על התקדמות בעולם באמצעות שימוש בנשיותה, מועבר בלחן קליט ותזמור נעים הכולל כלי נשיפה. האלבום זכה להצלחה ולהערכת הביקורת והיה מועמד לפרס גראמי.
לאחר הקלטת אלבומה האחרון "Patchwork" ב-1971, זכתה בחוזה הופעות בלאס וגאס והופיעה שם עד 1981.
חיים אישיים.
בדצמבר 1969, בגיל 25, נישאה למנהל מועדון וקזינו בן 58 בשם ויליאם הארה, הנישואים ארכו מספר חודשים והסתיימו באפריל 1970.
באוגוסט 1976 נשיאה לאיש העסקים תומאס טוטאנט, נישואים אלה הגיעו לקיצם באוגוסט 1978.
באוקטובר 1978 נישאה ג'נטרי בשלישית, לקומיקאי ג'ים סטאפורד. הנישואים נמשכו כשנה, במהלכה נולד בנה היחיד.
בין 1968 ל-1987 הייתה ג'נטרי שותפה בבעלות על קבוצת הכדורסל פיניקס סאנס.
היא מתגוררת בפרבר פרטי של ממפיס, לא רחוק מחוות הולדתה.
מחוות.