נולדה בכורדיסטן העיראקית, לרב יצחק נח. במשפחתה ספגה חינוך דתי לאומי ציוני. עלתה ארצה כילדה עם הוריה במסגרת מבצע עזרא ונחמיה בשנת 1951. עם הגיעה לישראל התגוררה המשפחה באוהלים, ובהמשך עברה למעברת פחונים (מעברת יוחנן) הסמוכה ליבנה. כעבור מספר שנים עברה משפחתה למושב אלקוש בצפון ישראל, בשל ערכיו הציוניים של אביה. בן מנשה לא למדה עקב מצבה הכלכלי הקשה של המשפחה. בגיל שמונה עשרה נישאה וילדה ארבעה בנים. בהמשך אימצה את שיטת הלימוד של אביה הרב שלימד ב"חדר", והכינה נערים לבר מצווה בהתנדבות.
לאחר מותו של אביה החליטה בן מנשה להמשיך את דרכו. בהמשך כתבה שני ספרים. הראשון, "דומיה וסער", עוסק במחתרת טרום העלייה לארץ ישראל, בעליית "עזרא ונחמיה" בשנים 1950–1951, ובקליטתם של העולים בישראל. הספר תורגם לאנגלית, כורדית וערבית.
ספרה השני, "צלו של נודד", מתאר את תלאותיהן של שלוש משפחות אשר איבדו את ילדיהן בעת גירוש ספרד.
בנוסף, תרגמה בן מנשה משלים וסיפורים בחרוזים שמוסר השכל בצידם, ששמעה בילדותה, וכן יותר מ-300 אמרות כנף ואמרות אשר יש בהם מוסר השכל.
נפטרה במרץ 2018.
דוב רוול
דב רוול
ברנרד רוול
ברנרד רבל
אקספורט
דמפינג
מרקוס יוניוס פארה
מרקוס יוניוס פארה (בלטינית: Marcus Iunius Pera; המאה ה-2 לפנה"ס) היה דיקטטור רומאי בתקופת המלחמה הפונית השנייה.
ביוגרפיה.
הוא היה בנו של יוניוס ברוטוס פארה מצאצאיו של לוקיוס יוניוס ברוטוס. שימש כקונסול בשנת 230 לפנה"ס יחד עם מרקוס אמיליוס ברבולא, וכקנסור בשנת 225 לפנה"ס יחד עם גאיוס קלאודיוס קנטאו. לאחר קרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס מונה לדיקטטור יחד עם מרקוס פאביוס בוטאו, אולם בוטאו התפטר עוד באותו היום שמונה בטענה שלא ייתכן שיהיו שני דיקטטורים ברומא. הוא פעל בכל דרך אפשרית להגדלת הצבא הרומאי כולל גיוס פושעים ועבדים לשורותיו. אם כי סירב לפדות את השבויים שנפלו בידי חניבעל. חניבעל שלח את אחד מקציניו קרתאלו למשא ומתן, אולם פארה רק הורה לקרתאלו לעזוב את העיר. הוא ניהל גם את הקונסולאט של שנת 215 לפנה"ס מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר.
ג'אקומו בונאוונטורה
ג'אקומו בונאוונטורה (באיטלקית: Giacomo Bonaventura; נולד ב-22 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הכדורגל האיטלקית פיורנטינה ובנבחרת איטליה.
את קריירת הבוגרים שלו החל בונאוונטורה בשנת 2007 בקבוצה אטאלנטה המשחקת בסרייה א'. כעבור 7 שנים, ב-2014, נרכש על ידי מילאן תמורת 7 מיליון יורו. בספטמבר 2020 חתם בפיורנטינה.
את משחקו הראשון במדי הנבחרת האיטלקית ערך בונאוונטורה ב-31 במאי 2013, במשחק ידידות מול נבחרת סן מרינו.
מזרעה (יישוב קדום למזרח ים המלח)
יורו 2020
יורו 2020 (מכונה גם יורו 2021) היה הטורניר ה-16 של אליפות אירופה בכדורגל, שהתקיים מ-11 ביוני עד ל-11 ביולי 2021, שבו נערך משחק הגמר. היורו אמור היה להתקיים בשנת 2020, אך נדחה בשנה בשל התפרצות נגיף הקורונה. היורו התקיים ב-11 מדינות שונות כאשר בכל מדינה עיר אחת מארחת. זו הפעם הראשונה שאופ"א השתמשה בקונספט של 11 ערים מארחות, לרגל חגיגות 60 שנים לאליפות אירופה הראשונה. בטורניר השתתפו 24 נבחרות.
בטורניר זכתה נבחרת איטליה לאחר שניצחה 3:2 בבעיטות הכרעה את נבחרת אנגליה.
מבנה הטורניר.
בטורניר השתתפו 24 נבחרות שחולקו ל-6 בתים בני 4 נבחרות כל אחד, כאשר 2 הראשונות בכל בית עלו לשמינית הגמר, ואליהן הצטרפו 4 הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית שלהן בעלות המאזן הטוב ביותר.
החל משלב שמינית הגמר, נערכו המשחקים בשיטת גביע (נוקאאוט), לפיה הנבחרת המפסידה מודחת מהמשך הטורניר.
המארחות.
בעקבות התפשטות הקורונה הוחלט באפריל 2021 שהמשחקים שהיו אמורים להתקיים בדבלין יועברו. שלושת המשחקים של שלב הבתים התקיימו בסנקט פטרבורג והמשחקים בשלב שמינית הגמר הועברו לוומבלי. המשחקים שהיו אמורים להתקיים בבילבאו הועברו לסביליה, כאשר תכולת האצטדיון תעמוד על 30% ממספר המקומות המרבי.
פריסת האצטדיונים.
תריסר אצטדיונים נבחרו לקחת חלק באירוח הטורניר והם:
סידור האצטדיונים שנבחרו:
מתוך 11 הערים שנבחרו, 7 מעולם לא אירחו את טורניר היורו: באקו, סנקט פטרבורג, קופנהגן, בוקרשט, סביליה, בודפשט וגלאזגו.
מתוך 11 המדינות שנבחרו, 6 מעולם לא אירחו את טורניר היורו: אזרבייג'ן, דנמרק, הונגריה, רומניה, רוסיה וסקוטלנד.
מתוך 11 האצטדיונים שנבחרו, רק 2 אירחו את טורניר היורו: הסטאדיו אולימפיקו והאמסטרדם ארנה. אמנם אצטדיון ומבלי המקורי אירח משחקים ואת הגמר של יורו 1996, אבל אצטדיון ומבלי החדש נבנה על הריסותיו ולכן לא נחשב. האצטדיון היחידי שבנייתו החלה לקראת הטורניר הוא האצטדיון בבודפשט. אצטדיון נוסף שתוכנן בבריסל נתקל בקשיים ובדצמבר 2017 נלקחה הזכייה של בריסל שהייתה העיר ה-13 שתוכננה לארח את הטורניר, וכל 4 המשחקים שתוכננו להתקיים באצטדיון הועברו לאצטדיון ומבלי שבלונדון.
העפלה ליורו.
ביורו 2020 משחקות 24 נבחרות – 20 נבחרות שהעפילו משלב הבתים – הנבחרות אשר סיימו בשני המקומות הראשונים בכל בית במוקדמות.
ארבע נבחרות נוספות העפילו דרך שלב הפלייאוף, בו התמודדו ארבע הנבחרות הטובות בכל דרג (שלא העפילו מהבתים) על כרטיס נוסף ליורו.
הגרלה.
הגרלת הבתים נערכה ב־30 בנובמבר 2019.
הנבחרות דורגו לארבע קבוצות בהתאם לביצועיהם במוקדמות:
בעקבות קיום התחרות במספר מדינות, לכל בית הוגדרו שתי מארחות:
בנוסף להתניות האלה אוקראינה וקוסובו לא שובצו באותו בית עם רוסיה מסיבות פוליטיות.
להלן הרכב קבוצות הדירוג כפי שנקבעו לאחר סיום שלב הבתים:
הערות:
הבתים.
בית א'.
מבית זה העפילו איטליה מהמקום הראשון לאחר שהביסה את שווייץ וטורקיה, ויילס מהמקום השני ושווייץ שסיימה שלישית, אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. טורקיה סיימה במקום הרביעי עם המאזן הגרוע ביותר בשלב הבתים.
בית ב'.
בלגיה ודנמרק העפילו, פינלנד סיימה במקום השלישי, ולא העפילה לשמינית הגמר.
רוסיה סיימה במקום ה-4 עקב ההפסד לדנמרק בפער גדול מזה שניצחה את פינלנד בבית המשולש ביניהן.
בית ג'.
מבית זה העפילו הולנד ואוסטריה, שעשתה זאת לראשונה בתולדותיה. אוקראינה שסיימה שלישית העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3.
מקדוניה הצפונית סיימה במקום ה-4 בהופעת הבכורה שלה בטורניר.
בית ד'.
מבית זה העפילו אנגליה, קרואטיה וצ'כיה שסיימה שלישית אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. סקוטלנד סיימה במקום ה-4 עם נקודה בודדת.
בית ה'.
מבית זה העפילו שוודיה וספרד. סלובקיה שסיימה במקום השלישי הודחה עקב מאזן שערים שלילי אל מול הקבוצות שסיימו במקום ה-3 בבתים המקבילים. פולין סיימה במקום ה-4 ללא ניצחון.
בית ו'.
מבית זה העפילו צרפת, גרמניה ופורטוגל שסיימה שלישית, אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. הונגריה סיימה במקום ה-4 ללא ניצחון.
דניאל מובשוביץ
הרב דניאל מובשוביץ (בכתיב יידי: מאוושאוויץ; כונה גם: דניאל סידרעֶר, ור' דניאל מקלם; ה'תר"מ, 1880 - ה' באב ה'תש"א (משוער), 29 ביולי 1941) היה ראש ישיבה ומשגיח ליטאי, מראשי תנועת המוסר בעשורים שלפני מלחמת העולם השנייה, מנהיגו הרוחני של ה"תלמוד תורה" בקלם, וחתנו של רבי נחום זאב זיו, בנו של "הסבא מקלם".
ביוגרפיה.
נולד בעיירה סידרא, הסמוכה לגבולה הצפון-מזרחי של פולין, לרב משה גרשון מובשוביץ, רב העיירה ולימים גם רבה של דומברובה ביאלוסטוצקה ונובי דוור, כולן עיירות הסמוכות זו לזו בנפת סוקולקה.
בעשור הראשון של המאה ה-20, למד בכנסת ישראל שבסלובודקה, אצל רבי נתן צבי פינקל "הסבא מסלובודקה" שהיה לומד בחברותא עם אביו בשהותו בסדרה מדי שנה בחודשי הקיץ; בסלובודקה למד עם יחזקאל ברשטין ואהרן קוטלר. בתקופה זו הכיר את רבי אברהם דב כהנא שפירא רבה של קובנה, שהתרשם ממנו ומובא שאמר עליו: "לא ידוע לי מקיום [אדם] מופלג בכשרון בדומה לו בכל רחבי ליטא". לאחר לימודיו בסלובודקה עבר ללמוד ב"תלמוד תורה" הנודע בקלם אצל רבי צבי הירש ברוידא וגיסו רבי נחום זאב זיו בנו של "הסבא מקלם".
לאחר פטירתו של רבי נחום זאב (הרנ"ז) בשנת ה'תרע"ו (1916), נשא דניאל מובשוביץ את בתו חיה לאשה. לזוג לא היו ילדים. גיסיו, חתני רנ"ז האחרים, היו אף הם אישים בולטים בתנועת המוסר: רבי אליהו אליעזר דסלר ורבי גרשון מיאדניק.
בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 (ה'תר"פ), נעשה הוא "מנהל התלמוד תורה", תפקיד המקביל לתפקידם של ראש ישיבה ומשגיח בישיבות הרגילות. הוא היה המנהיג הרוחני של "קלם", ובתוקף מעמדו זה - מראשי תנועת המוסר בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. בתחילת כהונתו בקלם היה בה עדיין רבי ראובן דב דסלר והם כיהנו בצוותא, לאחר עזיבתו של רבי ראובן דב את קלם, התמנה כמנהל רוחני לצידו, גיסו רבי גרשון מיאדניק.
כותבי קורותיו מציינים את היותו "טהור וקדוש ועניו" מלבד כישרונו ועמלו בלימוד התורה, בשל סגנון עבודתו הרוחנית זכה להערצתו של רבי אלחנן וסרמן שדבק בו לאחר פטירת רבו החפץ חיים.
פטירתו בשואה.
בה' באב ה'תש"א, 29 ביולי 1941 נרצח בידי משטרת העזר הליטאית תחת פיקודו של גרמני נאצי, איש הגסטפו מקובנה. יחד עמו הובלו אל מותם: גיסו רבי גרשון מיאדניק, דודתם נחמה ליבה ברוידא, בני משפחתם, וכל תלמידיו ששהו באותה עת בישיבה. נמסר מפי עדי ראייה שהחבורה צעדה כששירת "אדון עולם" בפיה וכי רבי דניאל קיבל היתר ממנהיג הרוצחים לשאת נאום קצר על קידוש השם לפני ההוצאה להורג.
העדויות המפורטות על הוצאתו להורג וצורת התנהגותו בעת הריגתו התפרסמו בגיטאות בליטא מפי ניצולים.
דניאל מקלם
אוניברסיטת מיזורי