המעטפת היא האמצעית משלוש השכבות הקונצנטריות הראשוניות המרכיבות את כדור הארץ, וביחד עם הגלעין מרכיבה יותר מ-99% מנפחו. המעטפת משתרעת מתחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ' – המצוי בתחתית הקרום בעומק של 25–35 ק"מ מתחת לקרום יבשתי ו-6–11 ק"מ מתחת לקרום אוקייני, ועד לתחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג בעומק של 2,890 ק"מ – בגבול עם הגלעין החיצוני.
בעומק שבין 100 ו-350 ק"מ במעטפת שוררת טמפרטורה גבוהה, בעטיה מותכים כ-2 אחוזים מסלעיה ומתאפשרת תנועה איטית מאוד של חומרים. בעומק העולה על 350 ק"מ הטמפרטורה גבוהה יותר ומגיעה עד 4,000 מעלות צלזיוס, אך הלחץ הרב מונע את התכתו של המסלע.
מבנה המעטפת.
המעטפת מצויה בתחום שבין שני תחומי אי רציפות: תחום אי הרציפות מוהו בגבולה העליון ותחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג בגבולה התחתון, והיא נחלקת לשתי שכבות עיקריות:
המעטפת העליונה.
השכבה העליונה של המעטפת משתרעת מתחום אי הרציפות מוהו ועד לעומק של כ-670 ק"מ. מהירות הגלים הסייסמיים משתנה תוך כדי מעברם במעטפת העליונה, עובדה המעידה על שינויים בצפיפות החומר לפיהם נהוג לחלק את המעטפת העליונה לשתי רצועות:
המעטפת התחתונה.
השכבה התחתונה של המעטפת עבה יותר ומשתרעת מתחתית המעטפת העליונה ועד לתחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג בעומק 2,900 ק"מ לערך. מעלייה במהירותם של גלים סייסמיים עולה כי חלק זה של המעטפת מתאפיין בעלייה חדה של כ-20% בצפיפות לעומת המעטפת העליונה.
הרכב המעטפת.
המעטפת מורכבת בעיקר מסלעי סיליקט עשירים במגנזיום וברזל. חום רב גורם לסלעים לעלות אל עבר הקרום שם הם מתקררים ויורדים בחזרה אל הליבה. מאמינים כי תנועה זו (זהה למנורת לבה) היא הגורם לתנועת הלוחות הטקטוניים.
מאז קבלתה של פרדיגמת טקטוניקת הלוחות השתנו התפיסות הנוגעות להרכבה של מעטפת כדור הארץ. את האמונה הרווחת באותה עת ואת הקשר בין הרכבה של המעטפת העליונה לזה של מטאוריטים תיארו הגאוכימאי והמינרלוג הניו זילנדי בריאן מייסון (Brian Mason, 1917–2009), שהיה בין חלוצי המחקר המטאוריטי, והגאולוג הבריטי ארתור הולמס (Arthur Holmes, 1890–1965).
בשנת 1965 יצאה מהדורה שנייה לספרו של הולמס "Principles of physical geology" משנת 1944, בה ציין כי:
אף שסלעי אקלוגיט עשויים לייצג את המעטפת הראשונית או קרום אוקייני מופחת, קיימת בעיה בהשערת המעטפת העליונה האקלוגיטית: קסנוליתים של אקלוגיט נדירים בקימברליט, ואילו תפוצתם של קסנוליתים פרידוטיטיים בו גבוהה.
גם מייסון, במהדורה השלישית של ספרו "Principles of Geochemistry" שיצאה בשנת 1966, מתייחס לקשר בין הרכבה המשוער של המעטפת העליונה – פרידוטיט וכמויות קטנות של פלגיוקלז, להרכבם של מטאוריטים כונדריטיים. עם זאת, הוא הצביע על מחלוקת הנוגעת לתחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ': בעוד חלק מהחוקרים ראו בו גבול פיזיקלי הנובע משינוי במהירות מעבר גלים סייסמיים, ראו בו אחרים גבול כימי בדמות הבדל בהרכב הסלעים המתבטא במודל לפיו למעטפת העליונה הרכב אולטרה-מאפי – שלושה רבעים דוניט או פרידוטיט ורבע בזלת תולאיטית.
מעטפת כדוה&quot;א
המעטפת
פאולו מלדיני
פאולו מלדיני (באיטלקית: Paolo Maldini; נולד ב-26 ביוני 1968, מילאנו, איטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדות ההגנה בקבוצת מילאן, שימש כקפטן הקבוצה, וכיום הוא משמש כמנהל הטכני שלה. מלדיני נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים בכל הזמנים. במהלך הקריירה שלו מלדיני הגיע להישג נדיר כשהשתתף בלמעלה מ-1,000 משחקים רשמיים.
קריירה.
1985 - 1987: הבכורה במילאן ותחילת הקריירה.
מלדיני החל את קריירת המשחק שלו כבר במועדוני הנוער של מילאן, הקבוצה שבה שיחק לאורך כל הקריירה המקצועית. ב-20 בינואר 1985 ערך מלדיני את משחק הליגה הראשון שלו בקבוצה כאשר היה בן 16 בלבד. בעונה שלאחר מכן מלדיני אשר היה בן 17 בלבד הפך להיות שחקן הרכב במילאן כאשר הוא תפקד תחילה בתור מגן ימני עם הספרה 3 על הגב, שהוענקה לו משום שאביו נהג לשחק איתה גם כן. מאוחר יותר החל מלדיני לשחק בתור מגן שמאלי בעקבות יכולתו הטובה ברגל שמאל. את ההופעה הראשונה שלו בגביע האיטלקי הוא ערך ב-21 באוגוסט 1985, ואת ההופעה האירופית הראשונה שלו בקבוצה הוא ערך ב-18 בספטמבר אותה שנה. מלדיני כבש את שער הליגה הראשון מתוך ה-29 שכבש, ב-4 בינואר 1986 נגד קומו.
1987 - 1991: ההצלחה הבינלאומית הראשונה ו"בני האלמוות".
האליפות הראשונה אותה לקח מלדיני עם מילאן, הייתה בעונת 1987/1988 תחת המאמן אריגו סאקי. אותה אליפות הייתה לתואר הראשון שמלדיני זכה בו. אותו סגל, שאותו אימן אריגו סאקי, כונה "בני האלמוות" בעקבות רמת השחקנים ששיחקו בה, רוברטו דונאדוני, קרלו אנצ'לוטי, מרקו ואן באסטן, רוד חוליט, פרנק רייקארד ופאולו מלדיני היו לטובים ביותר באותה התקופה.
תחת אריגו סאקי, מלדיני היה משחק לצידם של אלסנדרו קוסטקורטה, מאורו טאסוטי ופרנקו בארזי בחוליית ההגנה, אותה הגנה נחשבת גם היום לאחת מחוליות ההגנה הטובות בהיסטוריה. בעונת 1987/1988 מילאן ספגה סך הכול 14 שערים מה שמקבע את חוליית ההגנה הזו לאחת מן הגדולות בתבל. לאחר פרישתו של פרנקו בארזי מלדיני החל לשתף פעולה עם אלסנדרו נסטה. באותה השנה בנוסף לאליפות איטליה מלדיני היה שותף לזכיית מילאן בסופר קאפ האיטלקי.
בעונות 1988/1989 - 1989/1990 היה מלדיני שותף לצמד הזכיות הרצופות של מילאן בליגת האלופות, בסופר קאפ האירופי ובגביע העולם למועדונים.
ב-19 בפברואר 1989 ערך מלדיני את הופעתו ה-100 בליגה האיטלקית. באותה שנה הוא אף זכה בפרס בראבו אשר ניתן לשחקן הטוב ביותר בעולם עד גיל 23.
בעונת 1990/1991, שהייתה עונתו האחרונה של סאקי כמאמן מילאן, היא הגיעה רק לרבע גמר ליגת האלופות ולמקום השני בליגה האיטלקית, כשפעם נוספת היא הייתה בעלת ההגנה הטובה בליגה: מילאן ספגה בסך הכל 19 שערים.
1991 - 1996: ההצלחה נמשכת עם "הבלתי מנוצחים".
מלדיני ומילאן המשיכו לשלוט באירופה בכלל ובאיטליה בפרט, בעונת 1991/1992 מלדיני היה שותף לעונה הבלתי מנוצחת של מילאן בליגה האיטלקית. בסך הכול מילאן הצליחה להישאר בלתי מנוצחת באיטליה במשך זמן שיא של 58 משחקים רצופים, מה שהעניק להם את השם "הבלתי מנוצחים".
בעונת 1992/1993 זכתה מילאן שוב באליפות איטליה, באותה השנה מלדיני עזר למילאן להגיע לגמר ליגת האלופות שבו הפסידה הקבוצה 1-0 לאולימפיק מרסיי. באותה עונה מלדיני כבש את שערו הראשון במסגרת אירופית בניצחון קבוצתו 1-0 נגד סלובן ברטיסלאבה. בנוסף לכך באותה שנה ערך מלדיני את הופעתו ה-200 בליגה האיטלקית.
בעונת 1993/1994 זכתה מילאן פעם נוספת באליפות איטליה בפעם השלישית ברציפות, כשהיא מסיימת עם ההגנה הטובה ביותר, מלדיני וחבריו ספגו אך ורק 15 שערי ליגה. מלדיני אף עזר למילאן להגיע בפעם השנייה ברציפות לגמר ליגת האלופות. בגמר הדפו מלדיני וחבריו להגנה את "קבוצת החלומות" של ברצלונה בהנהגת יוהאן קרויף כמאמן וחריסטו סטויצ'קוב ורומאריו בהתקפה. מילאן הצליחה לנצח ולזכות בגביע השלישי שלה, כשמלדיני הצליח יחד עם חבריו, לשמור על שער נקי בניצחון 4-0 על ברצלונה.
אחרי הזכייה השלישית בליגת האלופות וההגעה לגמר מונדיאל 1994 עם נבחרת איטליה, מלדיני זכה לתשבחות ותארים אישים רבים, וביניהם כדורגלן העונה של עיתון "World Soccer," מקום שלישי בפרס כדור הזהב ומקום חמישי בפרס שחקן השנה של פיפ"א.
בעונת 1994/1995 זכתה מילאן בסופר קאפ האיטלקי, אך נחלה אכזבה ולא הצליחה לזכות באליפות הליגה האיטלקית לאחר שלוש זכיות רצופות. למרות הכישלון בליגה האיטלקית, עזר מלדיני למילאן להגיע בפעם השלישית ברציפות לגמר ליגת אלופות, שבו הפסידה לאייאקס 1-0. באותה עונה מלדיני הגיע שני רק לג'ורג' ואה בפרס שחקן השנה של פיפ"א. מלדיני הגיע להופעה ה-300 בליגה האיטלקית ב-17 בפברואר 1995.
בעונת 1995/1996 זכה מלדיני באליפות החמישית שלו.
1996 - 2001: מינוי לקפטן, כישלונות ואליפות 1999.
בעקבות עזיבתם ופרישתם של מספר שחקני מפתח, מילאן החלה לצבור תוצאות מאכזבות בשנים הבאות. היא הפסידה בסופר קאפ האיטלקי של 1996 לפיורנטינה, והודחה באותה עונה כבר בשלב הבתים של ליגת האלופות. מילאן כשלה להעפיל לכל מסגרת אירופית במשך שנתיים רצופות.
בסוף עונת 1996/1997, בעקבות פרישתם של מאורו טאסוטי פרנקו בארזי, מונה מלדיני לקפטן הקבוצה. למרות הכשלונות הרבים של מילאן באותן שנים, בהנהגתו של מלדיני הגיעה מילאן לגמר הגביע האיטלקי לשנת 1998, שבו הפסידה.
בעונת 1998/1999 הצליחה מילאן לשוב ולזכות באליפות הליגה האיטלקית. מלדיני ערך את הופעתו ה-400 בליגה האיטלקית ב-25 באפריל 1999. מילאן לא הצליחה לזכות בסופר קאפ האיטלקי של שנת 1999 כשהפסידה לפארמה.
בעונת 1999/2000 המשיכה מילאן בכישלונותיה כשהגיעה רק למקום השלישי בליגה האיטלקית וסיימה במקום האחרון בביתה בליגת האלופות.
בעונת 2000/2001 הודחה מילאן כבר בסיבוב המוקדמות השני להעפלה לליגת האלופות ונחלה כישלון מהותי בזירה המקומית, כשסיימה במקום השישי בליגה האיטלקית.
2001 - 2007: עידן חדש של הצלחות.
מילאן שבה להיות כוח דומיננטי בזירה האיטלקית והאירופית תחת קרלו אנצ'לוטי. בעונת 2001/2002 הגיעה מילאן למקום הרביעי בליגה האיטלקית, מיקום שהעלה אותה לליגת האלופות. בנוסף הגיעה מילאן לחצי גמר גביע אופ"א, מה שהיווה הסיום הטוב ביותר שלה במסגרת זאת. באותה עונה מלדיני זכה בפרס הקריירה הלאומית שמוענק לשחקן מעל גיל שלושים אשר משחק בליגה האיטלקית.