בקונגרס, דיפאזיו מפגין עמדה פרו-פלסטינית. לראיה, הוא הצביע נגד "החוק נגד הטרור הפלסטיני" משנת 2006, שאסר על סיוע בינלאומי מצד ממשלת ארצות הברית לממשלת החמאס של הרשות הפלסטינית "עד שתוותר על האלימות, תכיר בזכותה של ישראל להתקיים כמדינת העם היהודי, ותקבל עליה כל ההסכמים הקודמים בין ישראל לפלסטינים." ב-2015 נמנה דיפאזיו בין 19 חברי הקונגרס שמענו מכתב למזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי הקורא לו "לתעדף ביחסי ארצות הברית–ישראל את זכויות האדם של ילדים פלסטינים החיים בגדה המערבית 'הכבושה'". מכתב זה תיאר את הטיפול של מדינת ישראל בילדים הפלסטינים כ"אכזרי, לא אנושי וכסטייה בעולם".
באוקטובר 2011 דרש דיפאזיו ממחלקת העבודה של ארצות הברית לחזק את ההגבלות על שכירתם של מהגרי עבודה לעבודות ייעור המיועדות לאזרחים אמריקאים מובטלים. ב-2017 יצא דיפאזיו חוצץ נגד צו נשיאותי 13769 שנחתם על הנשיא דונלד טראמפ, ובשלהי 2019 הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ. מאז הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, שהתכנס בינואר 2019, מכהן דיפאזיו כיושב ראש ועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים של ארצות הברית.
בדצמבר 2021 הכריז דיפאזיו על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וכהונתו עתידה להיחתם עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
חיים אישיים.
דפאציו חבר בכנסייה הקתולית. הוא ואשתו, מירני ל. דאוט, מתגוררים בספרינגפילד.
סת' קלרמן
סת' אנדרו קלרמן (באנגלית: Seth Andrew Klarman; נולד ב-21 במאי 1957) הוא איש עסקים, מנהל קרנות גידור וסופר אמריקאי. הוא בעליו של העיתונים המקוונים "The Times of Israel" המתפרסם בשפות אנגלית, ערבית, צרפתית, סינית ופרסית ו"זמן ישראל" המתפרסם בעברית. קלרמן הוא גם פילנתרופ התורם מיליוני דולרים לארגונים ולמוסדות.
במאי 2019 העריך כתב העת האמריקאי "פורבס" את הונו האישי בכ-1.5 מיליארד דולר.
ביוגרפיה.
קלרמן נולד בעיר ניו יורק. כשהיה בן שש עברה המשפחה להתגורר בבולטימור, שבמרילנד. אביו היה כלכלן בריאות הציבור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ואמו הייתה עובדת סוציאלית פסיכיאטרית. הוריו התגרשו זמן קצר לאחר שעברו לבולטימור. כשהיה בן ארבע עיצב מחדש את חדרו כמו חנות קמעונאית, ושם תגי מחיר על כל חפציו, והגיש מצגת בעל פה לכיתתו בכיתה ה' על הלוגיסטיקה של קניית מניות. כשהיה בן 10 רכש את המניה הראשונה שלו, מניה אחת בג'ונסון אנד ג'ונסון (ועם הזמן שילש את ההשקעה הראשונית שלו). בגיל 12 הוא התקשר באופן קבוע לברוקר כדי לקבל הצעות להשקעה במניות.
קלרמן למד באוניברסיטת קורנל בניו יורק, תחילה למד מתמטיקה, אך בחר במקום זאת להמשיך בכלכלה. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בכלכלה והיסטוריה בשנת 1979. בזמן חופשת הקיץ בשנת הלימודים הראשונה שלו עבד כמתמחה בקרן השקעות. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חזר לאותה חברה ועבד במשך 18 חודשים לפני שהחליט ללכת לבית ספר למנהל עסקים בהרווארד.
בשנת 1983 הקים את קרן הגידור "קבוצת באופוסט" , אשר ניהלה, נכון לתחילת 2014, נכסים בהיקף של 27 מיליארד דולר. מאז נוסדה ועד 2014 הניבה הקרן תשואה שנתית ממוצעת של 17% - לעומת תשואה של 11% שרשם מדד המניות S&amp;P 500 באותה התקופה. בשנת 2007, בשיאו של משבר האשראי, רשמה באופוסט את שנתה הטובה מעולם, עם תשואה של 52%. ב-9 ביוני 2014, הקרן הרוויחה יותר מ-900 מיליון דולר ביום אחד, לאחר שיצרנית התרופות האמריקאית מרק הסכימה לרכוש את חברת איידניקס פארמה בה השקיעה.
בשנת 1991 פרסם את הספר "Margin of Safety" ("מרווח ביטחון"), שזכה במהלך השנים לתואר "התנ"ך של משקיעי ערך".
מעורבות פוליטית.
במשך השנים היה קלרמן תומך נלהב של המפלגה הרפובליקנית. בשנת 2012, תרם לקמפיין הבחירות לנשיאות של מיט רומני, המועמד הרפובליקאי, בתקווה להדיח מהבית הלבן את הנשיא, ברק אובמה. אך בבחירות 2016, הודיע קלרמן על תמיכה בהילרי קלינטון, המועמדת הדמוקרטית, והזהיר כי דונלד טראמפ אינו מתאים לכהן כנשיא ארצות הברית ואמר שהוא "סובל מהפרעה". באוקטובר 2017, אמר בכנס סגור של מנהלי קרנות גידור בוול סטריט כי הנשיא טראמפ הוא "סכנה לדמוקרטיה", והזהיר כי "בגרמניה הנאצית הייתה חוקה לפני שהיטלר עלה לשלטון". הכנס בו דיבר קלרמן היה סגור לתקשורת, אולם הקלטה שלו הודלפה למגזין "ניו יורק".
מעורבות בישראל.
קלרמן פעיל ב-The Israel Project, קבוצת תומכים פרו-ישראלית שאוספת ומספקת מידע על ישראל לעיתונאים. הוא תרם לארגון ארבעה מיליון דולר בין השנים 2008–2010. הוא המשקיע העיקרי באתר The Times of Israel, עיתון מקוון שהושק ב-2012 בשפה האנגלית ומדווח על ישראל, האזור והעולם היהודי. כמו כן תרם לפרויקט תגלית.
קרן הגידור של קלרמן היא בעלת מניות בחברת איתוראן הישראלית. בשנת 2021, השקיעה הקרן בחברות איירון סורס ואאוטבריין, זמן קצר לפני הנפקתן בבורסה.
פילנתרופיה.
קלרמן הקים את קרן משפחת קלרמן (לה נכסים בסך 255 מיליון דולר נכון לשנת 2010) אשר תורמת למטרות רפואיות, לארגונים יהודיים (כמו הוועד היהודי האמריקני, הפילנתרופיות היהודיות המשולבות של בוסטון ואקדמיה לגאן) ולמטרות ישראליות. קלרמן הוא יו"ר חברת ההיסטוריה העומדת בפנינו ומפתח תוכניות כיתתיות למאבק באנטישמיות ובבוטות.
בשנת 2013 תרם קלרמן את ההון העיקרי למימון, בסך 61 מיליון דולר, להקמת בניין באוניברסיטת קורנל בשם "סת' 79" ובניין המדעי למדעי הרוח של בית קלרמן, הידוע יותר בכינוי קלרמן הול. שנה לאחר מכן הוא תרם כסף לבית הספר למינהל עסקים בהרווארד כדי לבנות מרכז כנסים ואודיטוריום בשם קלרמן הול, שנפתח בשנת 2018. בשנת 2019 הודיעה אוניברסיטת קורנל כי קלרמן תרמה כספים משמעותיים כדי לסייע בהקמת תוכנית מלגות חדשה לדוקטורט בבית הספר, מלגות קלרמן.
התפרצות נגיף הקורונה
בעקבות מוטציות בנגיפי קורונה נוצרו זנים אלימים, בכמה מקרים אירעו התפרצויות המוניות של הנגיף.
קרחון פורמן (האי אלכסנדר)
קרחון פורמן (באנגלית: Foreman Glacier) הוא קרחון בהרי האבר בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מערביים של פסגת דימיטרובה, ואת המורדות המערביים של פסגת בריז, וזורם לכיוון דרום - דרום-מזרח ונשפך אל קרחון פאלסטרינה, צפונית לרכס בלן שבהרי אוניברסיטת סופיה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון נסקר על ידי משלחת הסקר האנטארקטי הבריטי אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1975–1976.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1980 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של דייוויד אלכסנדר פורמן (David Alexander Foreman) מכונאי מטוסים של משלחת הסקר האנטארקטי הבריטי, בתחנת אדלייד בין השנים 1973–1976.
קרחון פורמן
פלאולוקסודון קפריסאי
פלאולוקסודון קפריסאי (שם מדעי: Palaeoloxodon cypriotes) הוא מין נכחד של פיל מהסוג פלאולוקסודון, אשר חי בקפריסין במשך הפליסטוקן שלפני 780,000 עד 9,000 שנה לפני זמננו. ממצאי פיל קדום זה התגלו בידי החוקרת הבריטית דורות'יאה בייט ב-1902 בגבעה בקירניה שבצפון קפריסין וכמה ממצאים התגלו באזורים דרומיים יותר. ממצאים אלה כללו בעיקר שרידי שיניים טוחנות, אך גם שריד לעצם ירך גדולה וכמה חטים. המין תואר ב-1904 בידי בייט, אשר קראה לו על שם הימצאו בקפריסין.
מין זה עבר גמדות איים בדומה לכמה מיני פילאים נוספים מהים התיכון כמו פלאולוקסודון מנאידריינסיס, פלאולוקסודון פלקונרי, כמה תת-מינים של פיל ישר-חט, ממותת כרתים גמדית, ממותה למרמוראי וכן לצד מיני היפופוטמיים ואיילים שעברו גמדות דומה.
פיל קטן זה הגיע עד לגובה של 1.4 מטר בכתפיו ולמשקל של 200 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל חטים קצרים יחסית אך מעוקלים. ככל הנראה הוא התפתח מהמין היבשתי פיל ישר חט שהיה כבד כמו פיל אפריקני במשקל של מעל 10 טון. בעת האירוע המסיני של אמצע הפליסטוקן היגרו פילים אלה לאיים וכאשר הים התיכון נסגר הם "נתקעו" באי. מאחר שלא היו בו הרבה טורפים והמזון היה מועט הם הפכו לגמדים. הם שרדו עד 9,000 שנה לפני זמננו, בתחילת ההולוקן וכנראה נכחדו בידי שבטים אנושיים שחצו את הים.
ייתכן שפילים אלה אף שולבו במיתולוגיה היוונית בדמות הקיקלופים בעלי העין האחת, מאחר שהגולגולת שלהם כללה חור עבה במרכז המצח.
אביהו פנחסוב
סטגוטטרבלודון
סטגוטטרבלודון (שם מדעי: Stegotetrabelodon; משמעות השם: "ארבע שיני חטים מקורות") הוא סוג נכחד של פילאי, אשר חי במשך סוף המיוקן עד תחילת הפליוקן בערבות של אפריקה ושל אירואסיה. סוג זה משויך למשפחת הפיליים לצד הממותה, הפלאולוקסודון והפילים הקיימים והוא נחשב לסוג הקדום ביותר במשפחה זו. הוא תואר לראשונה ב-1941.
הסטגוטטרבלודון היה פיל גדול מאוד, בגובה של 4 מטרים ומשקל ממוצע של 11–12 טונות (12.1–13.1 טון קצר), אצל המין "Stegotetrabelodon syrticus". לצידו התגלו עוד 2 מינים: "Stegotetrabelodon orbus" ו-"Stegotetrabelodon lybicus". מרבית המאובנים התגלו באפריקה, בין השאר באוגנדה וקניה אך גם באיטליה ובחלק מאסיה. ישנה מחלוקת על שרידי עקבות רחבות שהתגלו במדבר של אבו דאבי ואולי שייכות אליו. ממצאים אחרים שבעבר שויכו אליו נחשבים כיום למאובני פילאים אחרים כמו המסטודון, הסטגודון והטטרלופודון (Tetralophodon).