השיא של המעורבות הבריטית הייתה בברית שנכרתה עם ההסתדרות הציונית העולמית והצהרת בלפור בימי מלחמת העולם הראשונה, אשר בסופו של דבר הביאה לבריטניה את המנדט הבריטי על ארץ ישראל.
האימפריה האוסטרו-הונגרית.
למרות שהיא נטלה חלק בהחזרת השלטון העות'מאני לארץ ישראל בשנת 1840 היא לא נחלה הצלחה בהשפעה על החיים בארץ. היא לא הצליחה ליטול מצרפת שותפות במתן חסות לנוצרים הקתוליים. מה שעלה בידם של האיטלקים לאחר מכן. פעילותה הרבה הייתה במתן חסות ליהודים שעלו ארצה, בירושלים מהונגריה. אחדים משירותיה לציבור נחשבו למעולים כמו הדואר, הספנות והאכסניה בירושלים (האכסניה האוסטרית).
גרמניה.
בעקבות קונגרס וינה, בו תיווכה גרמניה בין רוסיה לבין אוסטריה היא החליטה לא ליטול חלק בפעילות בארץ הקודש. המתיישבים הגרמנים בארץ, הטמפלרים זכו רק לתמיכה צוננת. רק בעקבות ביקור של וילהלם השני בשנת 1898 הורחבה הפעילות הגרמנית בארץ. כך הוקמו בירושלים כנסיית הגואל, הדורמיציון ואכסניית אוגוסטה ויקטוריה. גרמניה השלימה עם אחריותה של צרפת על המאמינים בארץ.
איטליה.
איטליה הצטרפה לפעילות המדינות האחרות בתקופה מאוחרת יחסית (תחילת המאה ה-20), עם תחילת בנייתו של בית החולים האיטלקי בירושלים, בית החולים האיטלקי בחיפה, ובית החולים האיטלקי בנצרת.
ביקורי אישים ממלכתיים.
בתקופה שבה המעצמות הגבירו את התערבותם בארץ ישראל הגיעו אלה מבקרים ממלכתיים רבים:
סגן יושב ראש המטות המשולבים
סגן יושב ראש המטות המשולבים (אנגלית: Vice Chairman of the Joint Chiefs of Staff - VJCS - מילולית: סגן יושב ראש ראשי המטה המשותף) הוא הקצין הצבאי השני בדרגתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית, והוא כפוף ישירות ליושב ראש המטות המשולבים.
תפקיד זה נוצר לאחר שנחקק חוק גולדווטר-ניקולס ב-1986 על מנת להוות תגבור לתפקיד היושב ראש ולהפחית את הנטל המוטל עליו. נשיא ארצות הברית מציע את מועמדו לתפקיד, והמועמד חייב לזכות בהצבעת רוב בסנאט. החוק קובע כי תפקיד זה יאויש על ידי קצין בדרגת גנרל ארבעה כוכבים. אם דרגתו של המועמד נמוכה מארבעה כוכבים, הוא מקודם לדרגה זו לפני כניסתו לתפקיד.
בהיעדרו של היושב ראש, הסגן הוא המנהל את ישיבות המטות המשולבים. כמו כן, סגן היושב ראש יכול לבצע פעולות כאלה אם קיבל הנחיה בנושא ממפקדו.
מגנום אופוס
מַגְנוּם אוֹפּוּס (או אופוס מגנום) הוא ביטוי לטיני שפירושו "היצירה הגדולה".
מתייחס בדרך כלל ליצירה הטובה או הפופולרית ביותר של סופר, אמן או מלחין. לרוב מדובר גם ביצירה הגדולה ביותר מבחינת היקף. לדוגמה, שלושת חלקי הקומדיה האלוהית מהווים יחד את האופוס מגנום של דנטה אליגיירי.
הביטוי נמצא בשימוש בהקשר אחר, במסורות רוחניות ומיסטיות, כגון אלכימיה, הרמטיציזם וקבלה. בהקשרים אלו, בדרך כלל הכוונה אינה ליצירה הגדולה, אלא ל"עבודה הגדולה" או ל"מטרה הגדולה". באלכימיה, זוהי אבן החכמים המסוגלת להפוך מתכת לזהב, ובתורות מיסטיות מדובר במטרת העל, שהיא האיחוד הגמור עם הרוח או האלוהים. פירוש זה דומה לשימוש המטפורי שנעשה במושג הגביע הקדוש, כביטוי למטרה הנכספת ביותר של תחום מסוים.
אגודה שיתופית להתיישבות
פונקציות מרומורפיות לא קבועות על משטח רימן קומפקטי
רפי הר לב
רפאל הר-לב
רפאל הר לב
תאתים
ברני סנדרס
ברנרד "ברני" סנדרס (באנגלית: Bernard "Bernie" Sanders; נולד ב-8 בספטמבר 1941) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כסנאטור מטעם מדינת ורמונט מאז 2007. סנדרס הוא החבר העצמאי שכיהן בקונגרס לאורך התקופה הממושכת ביותר בהיסטוריה האמריקאית. סנדרס ניסה ללא הצלחה להיות המועמד הנשיאותי של המפלגה הדמוקרטית ב-2016 וכן שוב ב-2020 עד לפרישתו מהמרוץ לנשיאות.
בתור דמו-סוציאליסט, סנדרס ידוע בהתנגדות שלו לאי-שוויון כלכלי. במדיניות פנים, הוא תומך באופן כללי בזכויות עובדים ומקדם ביטוח בריאות אוניברסלי, חופשת לידה בתשלום, השכלה גבוהה ללא שכר לימוד, ותוכנית כלכלית שאפתנית שמטרתה ליצור עבודות שמתמודדות עם התחממות עולמית. במדיניות חוץ, סנדרס תומך בכלליות בהפחתת התקציב הצבאי וחיפוש פתרונות יותר דיפלומטיים ושיתופיים. בנוסף, הוא מאמין כי צריך לשים דגש גדול יותר על זכויות עובדים ודאגות סביבתיות כשמנהלים משא ומתן על הסכמי סחר בינלאומיים. פרשנים רבים הצביעו על ההשפעה הרבה של תפיסות העולם שלו על הפוליטיקה במפלגה הדמוקרטית מאז הקמפיין שלו לנשיאות 2016.
סנדרס נולד וגדל ברובע ברוקלין שבניו-יורק. בעודו סטודנט, הוא היה מארגן מחאות אקטיבי בזמן התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח. אחרי שעבר לגור בוורמונט, הוא נבחר להיות ראש העיר של ברלינגטון ב-1981 בפער של עשרה קולות ונבחר מחדש שלוש פעמים. ב-1990 הוא ניצח בבחירות שהפכו אותו לחבר היחיד של בית הנבחרים של ארצות הברית מוורמונט. סנדרס שירת בבית הנבחרים במשך 16 שנים לפני שנבחר לסנאט של ארצות הברית ב-2006; הוא נבחר מחדש ב-2012 וב-2018.
באפריל 2015, סנדרס הכריז על התמודדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית ב-2016. למרות ציפיות התחלתיות נמוכות, סנדרס זכה בתמיכה של 23 מדינות ובערך 43% מהקולות, לעומת ה-55% שזכתה בהם הילרי קלינטון. הקמפיין שלו זכה לתשומת לב על ההתלהבות של התומכים שלו, וכמו כן הדחייה של תרומה כספית גדולה מתאגידים, התעשייה הפיננסית וכל Super PAC שהוא. ביולי 2016, הוא רשמית תמך בקלינטון כנגד הרפובליקני דונלד טראמפ, בעודו מעודד את התומכים שלו להמשיך את "המהפכה הפוליטית" שהקמפיין שלו התחיל. בפברואר 2019, סנדרס הודיע על כך שינסה שנית לזכות במועמדות הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית.
ב-8 באפריל 2020 הודיע סנדרס על פרישתו מהמרוץ לנשיאות.
ראשית חייו.
סנדרס נולד בברוקלין, ניו יורק. אביו, אליאס סנדר-גוטמן, נולד ב-19 בספטמבר 1904 בעיירה סוופניצה (Słopnice) בגליציה (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) למשפחה יהודית, וב-1921, בגיל 17, היגר לארצות הברית ושינה את שם משפחתו לסנדרס. אמו, דורותי לבית גלסברג, נולדה בניו יורק ב-2 באוקטובר 1912 לזוג מהגרים יהודים מפולין (אביה נולד ברדזין פודלסקי) ורוסיה. כל בני משפחת אביו נרצחו במהלך השואה בפולין. המשפחה הייתה בת למעמד בינוני-נמוך והדאגה לפרנסה הייתה דבר שבשגרה. סנדרס טען כי כך ניטעה בו תודעה מעמדית חזקה, שהובילה אותו לסוציאליזם. אחיו של סנדרס, לארי סנדרס, הוא כיום פוליטיקאי החבר במפלגת "הירוקים" של אנגליה וויילס, במחוז אוקספורדשייר באנגליה. בנו של לארי, אחיינו של סנדרס, ג'ייקוב, הוא חבר לשעבר במועצת העיר של אוקספורד מטעם הירוקים.
הוא למד בבית הספר התיכון על שם ג'יימס מדיסון בברוקלין, שבו למדו גם שני סנאטורים יהודים נוספים שמכהנים או שכיהנו עמו בסנאט האמריקאי; צ'אק שומר (דמוקרט ממדינת ניו יורק) ונורם קולמן (רפובליקני ממינסוטה). שנה לאחר סיום לימודיו בתיכון נפטרה אמו, בגיל 46, ושלוש שנים לאחר מכן נפטר אביו.
סנדרס סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת שיקגו ב-1964, שם הצטרף ל"איחוד החופשי", גוף שפעל נגד מלחמת וייטנאם והפרדה גזעית של אפרו-אמריקאים בקמפוסים. ומיד עם סיום לימודיו, נסע לישראל ובמשך מספר חודשים התנדב בקיבוץ שער העמקים. הוא חזר לארצות הברית והשתקע עם אשתו הראשונה, דברה שילינג, במדינת ורמונט. עבד לפרנסתו במקצועות שונים, ובכללם גם כנגר וכעיתונאי עצמאי.
קריירה פוליטית מוקדמת.
בזמן לימודיו באוניברסיטת שיקגו, הצטרף סנדרס לליגה הסוציאליסטית הצעירה (Young People's Socialist League), ארגון הצעירים של המפלגה הסוציאליסטית האמריקאית, ונטל חלק במאבק התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית כמארגן סטודנטים במסגרת "הקונגרס לשוויון גזעי" ("Congress of Racial Equality") ו"ועדת התיאום הסטודנטיאלית הלא אלימה" ("Student Nonviolent Coordinating Committee"). תחת ראשותו התאחדו סניפי אוניברסיטת שיקגו של שתי התנועות לתנועה משותפת אחת. בינואר 1962 הוביל סנדרס מצעד לבניין ההנהלה של אוניברסיטת שיקגו כדי למחות על מדיניותו של נשיא האוניברסיטה ג'ורג' וולס בידל של הפרדה גזעית במעונות הסטודנטיאליים. "אנו מרגישים שזהו מצב בלתי נסבל כאשר סטודנטים שחורים ולבנים של האוניברסיטה לא יכולים לחיות יחדיו בדירות בבעלות האוניברסיטה", אמר סנדרס בהפגנה. לאחר מכן, נכנסו סנדרס ועוד 32 סטודנטים נוספים לבניין ההנהלה וחנו מחוץ ללשכת הנשיא, במה שהיה לשְׁבִיתַת השֶׁבֶת הראשונה של התנועה לזכויות האזרח בהיסטוריה של שיקגו. אחרי שבועות של שְׁבִיתות שֶׁבֶת, הקימו בידל והאוניברסיטה ועדה לחקר האפליה הגזעית באוניברסיטה.
ג'ון מאהוני, אז חבר ב"קונגרס לשווין גזעי", תיאר את סנדרס ב-2016 כ"אחלה גבר, יהודי טוב מברוקלין, אבל הוא לא היה יותר מדי כריזמטי. אחת החוזקות שלו אבל הייתה היכולת לעבוד עם קהל רחב של אנשים, על אף שהוא לא מסכים עם זה". ב-1963 השתתף סנדרס במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות, בו נשא מרטין לותר קינג את נאומו ההיסטורי "יש לי חלום". באותו קיץ הורשע בהתנגדות למעצר במהלך הפגנה נגד הפרדה גזעית בבתי הספר הציבוריים של שיקגו, ונקנס ב-25 דולרים (מקביל ל-209$ ב-2019).
הקריירה הפוליטית של סנדרס החלה ב-1971, כשהצטרף למפלגת "Liberty Union", שהתנגדה למלחמת וייטנאם. הוא ניסה להיבחר מטעמה מספר פעמים לסנאטור ומושל ורמונט, ללא הצלחה ובעקבות זאת עזב אותה ב-1979.