עדויות לקיומה של קהילה יהודית בליפנו קיימות מראשית המאה ה-19. באותה העת הוקמו בעיר בית כנסת ובית קברות יהודי. צו מיום 25 במאי 1824 הגביל את מגורי היהודים לרובע אחד בלבד (הרוויר). במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בית כנסת שני, גדול יותר (שכונה "בית הכנסת הגדול"), ויכול היה להכיל כמה מאות מתפללים. כן הוקמו באותה תקופה מספר שטיבלאך. בדומה לשכניהם, גם היהודים בעיר התפרנסו בעיקר ממסחר ומלאכה. הקהילה היהודית הקימה מוסדות שונים כחברה קדישא, חברת ביקור חולים (1889) וקופת גמילות חסדים (1903) שהעניקה הלוואות לנזקקים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו רבים מיהודי ליפנו, ומרביתם השתקעו בוורשה. בתקופה הקצרה בה כבש הצבא האדום את העיר הוחרם רכוש רב של תושביה, ובכלל זה רכוש יהודי, וגם הצבא הפולני ששחרר את העיר בזזו את רכושם. במהלך שנות ה-20 סייע הג'וינט לקהילה לשקם את עצמה. הג'וינט הקים מטבח להזנת הילדים, ותרם כסף לקופת הגמילות חסדים, כדי לאפשר את המשך פעילותה.
באותה העת התבססו בעיר רוב התנועות הציוניות, ובהן הציונים הכלליים, פועלי ציון, המזרחי, הצה"ר. תנועות הנוער השומר הלאומי, השומר הצעיר ובית"ר הקימו אף הן סניפים בעיר. גם תנועות לא-ציוניות כאגודת ישראל והבונד הקימו סניפים בליפנו. על אף הפעילות הציונית הענפה בעיר, רוב היהודים בה היו חרדים, ובבחירות לוועד הקהילה שנערכו ב-1931 קיבלו נציגי החרדים 5 מנדטים לעומת 3 מנדטים לציונים. בבחירות שנערכו ב-1936, זכו נציגי התנועות הציוניות לרוב של 5 מול 3. יהודי ליפנו היו מעורבים גם בפוליטיקה הפולנית, וכמה מהם כיהנו כחברי מועצת העיר. רב העיר שמואל ברוט נבחר לציר בסיים ב-1928.
בסוף שנות ה-30 החלו יהודי ליפנו לסבול מאנטישמיות, ורבים מעסקיהם הוחרמו.
ערב מלחמת העולם השנייה היוו היהודים כ-40% מאוכלוסייתה של ליפנו. רבים מהם נמלטו לוורשה כאשר גרמניה פלשה לפולין בפרוץ מלחמת העולם השנייה, אך גם זו נכבשה על ידי הגרמנים תוך זמן קצר. ליפנו עצמה נכבשה ב-8 בספטמבר 1939, ותוך זמן קצר החלו חיילי הוורמאכט והגסטאפו בביזת רכושם של היהודים ובהשפלתם. החל מראש השנה, שחל ב-14 בספטמבר נאסרה עליהם הכניסה לבית הכנסת הגדול. ביום הכיפורים, שחל ב-23 בספטמבר נצטווה רב העיר לאסוף זבל סוסים מרחובות העיר. באוקטובר חויבו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב. באותו החודש נלקחו 15 יהודים בעלי נכויות, ונרצחו ביער סמוך. בנובמבר הציתו הגרמנים את בית הכנסת, ובחודשים הבאים החריבו מוסדות יהודיים נוספים ואף בתים פרטיים. המצבות בבית הקברות היהודי נהרסו, ונלקחו לשם בניית מדרכות. בדצמבר גורשו יהודי העיר לוולוצלאווק ולוורשה. אלה שגורשו לוולוצלאווק הועברו מאוחר יותר לגטו לודז', ואלו שגורשו לוורשה הועברו לגטו ורשה. ערב הגירוש עמד מספר היהודים בעיר על 2,979.
פסטיבל הסרטים בחיפה
סמנתה ג'ונס
סמנתה ג'ונס היא דמות דמיונית המככבת בסדרה מבית היוצר של HBO "סקס והעיר הגדולה". את הדמות מגלמת השחקנית קים קטרל.
היסטוריה של הדמות.
סמנתה היא אחת מארבע חברות המחפשות אהבה, תשוקה וריגוש בעיר ניו יורק. אישה גאה, בטוחה, מינית מאוד. רוב עלילותיה סובבים סביב יחסי המין התכופים ועניינים קצרים שיש לה. היא בוטה. היא מתוארת כישירה, מגנה מאוד על חברותיה ולא פוחדת מעימות. היא מציגה גם אדישות כלפי היכרויות ומונוגמיה ומרגישה שלא בנוח בכל פעם שמערכות היחסים המיניות שלה מקבלות פן רגשי.
לא הרבה ידוע על שנותיה הצעירות של סמנתה. ידוע שהיא באה מרקע של מעמד פועלים, והיא בילתה את רוב שנות העשרה שלה כמוכרת. בעונה השלישית יש רמז שיש לה לפחות שני אחים (מינם המדויק לא מוזכר), כשהיא מזכירה כי בגיל שלה, אמא שלה "הייתה עם שלושה ילדים ובעל שיכור". היא ציינה שעברה לפחות שתי הפלות, שאחת מהן התרחשה בזמן שהיא הייתה בזמן לימודיה.
סמנתה גדולה בגילה משאר הבנות בחבורה, ויש לה חברת יחסי ציבור שלה.
בתחילה היא גרה באפר איסט סייד שבעיר, אבל בהמשך עברה לדירה יקרה ברובע אריזת הבשר.
אחת מהתכונות הטובות ביותר של סמנתה היא נאמנותה לחבריה. כאשר קארי מתוודה בפניה שהיא מנהלת רומן עם החבר לשעבר שלה והנשוי "המיסטר ביג", ובוגדת בחבר שלה, איידן, סמנתה אומרת לה ששיפוט זה לא הסגנון שלה, ומציע את תמיכתה. למרות שהיא נלחמת עם שרלוט כמה פעמים, הן תמיד מצליחות לגשר כל ההבדלים ביניהן. למרות שהתקשה להסתגל למירנדה לאחר לידת תינוק זכר, היא מוותרת על תור לעיצוב שיער נחשק עם מעצב שיער מכובד ושולחת את מירנדה במקום ונשארה מאחור כדי לשמור על התינוק ולתת לה הפסקה נחוצה. השמירה נהפכת ליצירתית כאשר סמנתה משתמשת במכשיר רוטט על מנת להריע את צרחות התינוק. למרות שמירנדה נחשבת בדרך כלל החברה הכי קרובה של קארי, סמנתה מוצגת כקרובה יותר לקארי בכמה הזדמנויות, אחת מהן היא כשקארי שונאת את טבעת האירוסין שמירנדה עזרה לאיידן לבחור לתת לקארי, אבל קארי אוהב את הטבעת החלופית שנבחרה בסיועה של סמנתה בהמשך.
לקראת סוף הסדרה סמנתה מאובחנת עם סרטן השד. בזמן המחלה, תהליך הריפוי והטיפולים היא נוהגת לשחק עם המראה שלה על ידי לבישת פאות, כובעים, כיסויי ראש שערורייתיים. באחד מהפרקים האחרונים, היא נואמת בכנס בנושא הסרטן ומקבלת מחיאות כפיים סוערות לאחר הסרת הפאה שלה על הבמה והתוודותה על כך שהיא סובלת מגלי חום. הקהל מעריך את הכנות והיושר שלה, ורבות מהנשים בקהל נעמדות ומסירות את הפאות שלהן גם כן.
מערכות יחסים.
לסמנתה היו במלך הסדרה מספר מערכות יחסים רציניות:
ג'יימס.
את ג'יימס מכירה סמנתה בבר ג'אז ולא מקיימת עמו יחסי מין בתחילת המערכת יחסים. בהמשך סמנתה מקיימת עמו יחסים אך מתאכזבת מאיבר מינו הקטן.
סמנה לא נפרדת ממנו ולאחר המשך הקשר המיני הלא מספק היא מחליטה להענות להצעתו וללכת לטיפול זוגי. בטיפול הזוגי כאשר היא מבינה שללא פעולה ישירה וברורה תצטרך להישאר בקשר הלא מספק היא מתוודה במהלך הטיפול על מחשבותיה. בתגובה מאשים אותה ג'יימס שאולי תחשוב אם איבר מינה לא גדול מדי.
הם נפרדים מיד לאחר מכן.
מריה.
את מריה, אומנית ברזילאית, מכירה סמנתה במהלך תערוכה. סמנתה מוקסמת מהאומנית הדרום אמריקאית הפרוע ונעתרת לבסוף לחזוריה. סמנתה מתוודה שהיא לסבית בפני חברותיה ההמומות. במהלך מערכת היחסים מגלה סמנתה סוג חדש של אינטימיות אך לא מצליחה להגיע לסיפוק מיני מלא ללא הגברים שדופקים על דלתותיה ומחזרים אחריה במקומות הבילוי בעיר. לבסוף מערכת היחסים נגמרת לאחר ששתי הנשים לא הצליחו למגר את הפער שנפער ביניהן. הפרידה נעשתה ברוח טובה ובצורה הדדית.
ריצ'רד.
את איל המלונות העשיר מכירה סמנה בזמן עבודת יחצנות שהיא מבצעת עבורו. לאחר התחלת קשר רעוע סמנתה וריצ'רד מתחילים לקיים מערכת יחסים מינית סוערת ומלאת תשוקה. לאחר שהוא מניע את הקשר ביניהם לקשר מונוגמי ומתוודע מולה על אהבתו היא מתמסרת אליו לחלוטין ומבינה שהיא מאוהבת בו גם. בהמשך לאחר שסמנתה חושדת שהוא מנהל רומן מאחורי גבה היא מרגלת אחריו בסתר ותופסת אותו מקיים יחסי מין עם אחרת. סמנתה הנפגעת נפרדת מריצ'רד ברוח זעם ונוטרת לו טינה זמן ממושך. לאחר שלל התנצלויות מצידו הם חוזרים לתקופה קצרה, אך חוסר אמונה של סמנתה בו מערער את היחסים והם נפרדים שוב סופית.
סמית' ג'רוד.
את סמית' (בשמו המקורי ג'יסון לואיס) יפה התואר מכירה סמנתה במסעדה בה הוא עובד כמלצר. למרות שכלל הנשים במסעדה שמות להן למטרה לפתות אותו סמנתה היא זאת שמצליחה לבסוף. לאחר שבתחילה סמנתה לא מעוניינת בקשר רציני איתו הוא משכנע אותה אט אט לעשות כן. סמנתה מעוניינת להוקיר לו טובה על הסיפוק המיני שהוא מעניק לה ומחליטה לעזור לו בקריירת המשחק הכושלת שלו. סמנתה בונה את דמותו מחדש (גם על ידי שינוי שמו) וממתגת אותו כדוגמן לוהט.
ג'רי מלווה את סמנתה לאורך כל מחלה ונשאר לצידה עד לסוף הסדרה. מערכת היחסים ביניהן שנבנתה לאט ובדרגה עם עליות ומורדות במהלכה נשארת מערכת היחסים האיתה ביותר שחווה סמנתה בסדרה ומספקת לדמות פן חיובי ועתיד ורוד.
יון אולה סאנד
יון אולה סאנד (בנורווגית: Jon Ola Sand; נולד ב-21 בדצמבר 1961) הוא המפקח על תחרות האירוויזיון החל משנת 2010 ובפועל מאירוויזיון 2011 עד לשנת 2020. הקודם לו בתפקיד היה סבנטה סטוקסליוס משוודיה.
על עבודתו.
סאנד הוא איש טלוויזיה נורווגי העובד עבור ערוץ השידור הציבורי הנורווגי NRK (ראשי תיבות של: Norsk Rikskringkasting). הוא עסק רבות בעבודה בהפקות גדולות ב-NRK, בערוצי טלוויזיה נבחרים, וכן בחברות הפקה עצמאיות. סאנד הוא חבר באקדמיה הבינלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה. הוא הפיק וביים מגוון רחב של תוכניות, כגון קונצרט פרס נובל לשלום, טקס פרסי הקולנוע הנורווגי, ואת הבחירה הנורווגית הלאומית לאירוויזיון (Melodi Grand Prix).
בשנת 2010 מונה סאנד למפיק הראשי של תחרות האירוויזיון ה-55, שנערכה באותה עת בארץ מוצאו נורווגיה בעיר אוסלו. באותה עת היה סאנד מפיק טלוויזיה בערוץ הטלוויזיה הנורווגי NRK, שהיה אחראי על הפקת התחרות באותה שנה.
ב-26 בנובמבר 2010 מונה סאנד מטעם מנהלי ה-EBU, איגוד השידור האירופי, מפיק האירוויזיון, למפקח הרשמי של התחרות ("ESC Executive Supervisor"). זאת לאחר שהקודם לו, סבנטה סטוקסליוס, החליט להתפטר מהתפקיד. בשנת 2011 ערך סאנד את הופעת הבכורה שלו כמפקח על תחרות האירוויזיון בדיסלדורף.
בספטמבר 2019 פורסמה באתר האינטרנט של איגוד השידור האירופי, מודעת "דרושים" למציאת מפקח כללי חדש לתחרות האירוויזיון. בהודעה מטעם איגוד השידור נמסר כי אירוויזיון 2020 יהיה התחרות האחרונה בה ישמש סאנד בתפקידו.
ג'ארד ס. גילמור