בפברואר 2006 מכר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות את אחד העותקים בסכום של 2.9 מיליון דולרים - הסכום הגבוה ביותר ששולם עבור תצלום עד אותה עת. היה זה אחד הסכומים הגבוהים ששולמו אי פעם על תצלום במכירה פומבית (נכון ל-2012 הוא תופס את המקום החמישי ברשימת התצלומים היקרים בהיסטוריה).
בנוסף להדפסה, שתי הגרסאות הנוספות שמורות במוזיאון. את המחיר הגבוה של ההדפסה ניתן לייחס לחד-פעמיותו של התצלום, שלא ניתן לשעתקו.
ציד חד הקרן
הפנתאון של פריס
אנדור לילינטל
אנדור לילינטל (בהונגרית: Andor Arnoldovich Lilienthal; 5 במאי 1911 - 8 במאי 2010) היה שחמטאי יהודי-הונגרי בדרגת רב-אמן.
קורות חיים.
במהלך הקריירה הארוכה שלו שיחק נגד עשרה אלופי עולם וניצח את עמנואל לסקר, חוסה ראול קפבלנקה, אלכסנדר אלכין, מקס אויבה, מיכאל בוטביניק ווסילי סמיסלוב.
לילינטל היה שחמטאי פעיל, וכתב מאמרים לבטאוני שחמט עד לשנת חייו האחרונה.
לילינטל נולד במוסקבה להורים יהודים ממוצא הונגרי שחזרו להונגריה בהיותו בן שנתיים. הוא שיחק בנבחרת הונגריה בשלוש אולימפיאדות, בשנים 1933, 1935 ו-1937. בשנת 1935 היגר לברית המועצות, והתאזרח ב-1939.
לילינטל השתתף שמונה פעמים בגמר אליפות ברית המועצות בשחמט ותוצאתו הטובה ביותר היא מקום ראשון משותף עם איגור בונדרבסקי באליפות שנת 1940 - לפני סמיסלוב, בולסלבסקי, בוטביניק ופאול קרס. הוא העפיל פעם אחת לתחרות המועמדים על אליפות העולם, בשנת 1948.
בשנים 1951–1960 שימש לילינטל כמאמנו של אלוף העולם לעתיד טיגראן פטרוסיאן. לילינטל פיתח יחסי חברות עם סמיסלוב בשנת 1938, והיה עוזרו בדו-קרבות בין סמיסלוב לבין בוטביניק על אליפות העולם.
לילינטל פרש משחמט תחרותי בשנת 1965 וחזר להונגריה בשנת 1976.
לילינטל הוא אחד השחמטאים הבודדים עם תוצאה מאוזנת מול קפבלנקה. להלן ניצחונו על קפבלנקה בתחרות הייסטינגס משנת 1935:
הופעות באולימפיאדות.
אנדור לילינטל השתתף בנבחרתה האולימפית של הונגריה בשלוש אולימפיאדות.
פרנקו קוסטנסו
פרנקו קוסטנסו (בספרדית: Franco Costanzo; נולד ב- 5 בספטמבר 1980) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער. הוא מכונה מאגו בלאנקו (Mago Blanco) - הקוסם הלבן.
קריירה.
קוסטנסו נולד בעיר ריו קוארטו שבפרובינציית קורדובה, ארגנטינה, החל לשחק בקבוצת הנוער של עיר הולדתו ועבר לאחר מכן לריבר פלייט. בארגנטינה נחשב קוסטנסו לשוער העתיד של ארגנטינה אך פציעות חוזרות פגעו בהתקדמותו. במדי ריבר זכה קוסטנסו בשלוש אליפויות בטרם עבר בקיץ 2005 לדפורטיבו אלבס מהליגה הספרדית.
קוסטנסו שיחק עונה אחת באלבס, ובסיומה ירדה הקבוצה ליגה. בסוף העונה עבר לפ.צ. בזל, אז אלופת שווייץ ואחד המועדונים המצליחים במדינה. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה ואהוד מאוד על אוהדי הקבוצה. יכולתו במהלך עונת 2007/2008 הביאה להתעניינות מצידן של קבוצות צמרת מאירופה. לקראת עונת 2008/09 מונה קוסטנסו כקפטן הקבוצה. בקיץ 2011 עבר לאולימפיאקוס היוונית, ולאחר עונה אחת במועדון פרש ממשחק פעיל.
בקיץ 2013, לאחר שנה שלא שיחק, החליט לחזור מפרישתו, וחתם בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה מליגת העל הצ'יליאנית.
קוסטנסו היה שוערה הראשון של הנבחרת הארגנטינאית הצעירה וזכה איתה באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20 בשנת 1999. הוא ערך את הופעתו היחידה במדי הנבחרת הבוגרת בשנת 2003 במשחק הכנה לקופה אמריקה מול נבחרת אורוגוואי.
תארים.
נבחרת ארגנטינה הצעירה
Constitution avenue
יהדות גורי
יהודי גורי התיישבו בעיר גורי שבגאורגיה בוודאות אחרי המאה ה-17 וההערכה היא שהיהודים הראשונים הגיעו לעיר בתחילת המאה ה-19. בשנת 1866 היו בעיר 281 יהודים כאשר סך כל האוכלוסייה מנתה כ-5,000 איש. אוכלוסיית יהודי גורי כללה סוחרים מקומיים ובעלי מלאכה.
בתחילת המאה ה-20 עלתה רמתם הכלכלית של יהודי גורי. בשנת 1915 היו 104 יהודים בגורי (כ-16-17 משפחות) שהיו מרוכזים באזור אחד.
בימי מלחמת העולם השנייה התארגנה בעיר קהילה שנרשמה כחוק בשנת 1946 ולרשותה עמד מבנה של בית כנסת ברחוב צ'לוסקיצנב 16, שהיה פתוח עד לראשית 1953 לפחות. הרב הראשי באותה השנה היה מרדכי דברשוילי. היה מאחד הרבנים שעזרו לעלייה ציונית לא״י בעזרת חבר הישיבה שבה הולך למד ביחד עם רפאל אלאשוילי.
לאחר פטירתו של מרדכי דברשוילי כל ספרי הקודש שהיו ברשותו נתרמו לבית הכנסת.
ב-7 באוגוסט 2008, במהלך המלחמה בדרום אוסטיה, פתחה גאורגיה במבצע לכיבוש בירת דרום אוסטיה הבדלנית, צחינוואלי. ביום למחרת, תקפה רוסיה כתגובה בחלקים שונים של גאורגיה. בין הערים שספגו הפגזות כבדות הייתה העיר גורי, שנמצאת סמוך לגבול עם דרום אוסטיה. מחוץ ליהודי גורי, נמצאו בעיר גם ישראלים שהתכוונו לפקוד קברי משפחותיהם בתשעה באב שחל ב-10 באוגוסט. הסוכנות היהודית יצרה קשר עם היהודים המתגוררים בדרום אוסטיה ובסביבתה, מתוכם כ-200 איש באזור גורי, והציעה להעבירם לטביליסי.
יהדות פותי
יהודי פותי התיישבו בפותי לאחר שנת 1858, ולאחר שקיבלה מעמד של עיר. רב העיר באותה תקופה שירת גם את יהודי סוחומי ויהודי בתומי. עקב היותה עיר נמל הגיעו אל העיר מלבד יהודים אשכנזים גם יהודי סוג'ונה, יהודי בנדזה ויהודי כותאיסי. בשנת 1886 היו בעיר 161 יהודים, מתוכם 54 איש ששהו בעיר באופן זמני. משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד תחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 כיהן כרב בפותי הרב מיכאל אליאשווילי, שהוצא להורג על ידי השלטונות הסובייטיים.
בשנת 1945 נרשמה הקהילה היהודית במקום באופן רשמי והועמד לרשותה מבנה שנבנה בראשית המאה ה-20 ושכן ברחוב צחקאיה 35. בית הכנסת פעל עד ראשית 1953 לפחות.
יהודי פותי
יהודי סוחומי
יהודי סצ'חרה
רוברט וקסלר
רוברט איי. וקסלר (באנגלית: Robert I. Wexler; נולד ב-2 בינואר 1961) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז ה-19 של פלורידה בשנים 1997–2010.
תחילת דרכו.
וקסלר נולד בקווינס, ניו יורק, לסוני וסנדרה וקסלר. משפחתו עברה מניו יורק לדרום פלורידה כשהוא היה בן עשר. וקסלר סיים את תיכון הוליווד הילס בהוליווד, ויותר מאוחר הלך ללמוד באוניברסיטת אמורי למשך שנתיים. משם עבר לאוניברסיטת פלורידה, שם סיים את התואר הראשון שלו במדע המדינה ב-1982. וקסלר קיבל את תואר במשפטים מבית ספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ב-1985 והיה עורך דין פרטי לפני שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית.
קריירה פוליטית.
הסנאט של פלורידה.
וקסלר שירת בסנאט מדינת פלורידה משנת 1990 ועד 1996, לפני שנבחר לבית הנבחרים הארצי של ארצות הברית בבחירות 1996, כשהוא ממלא את המושב הפתוח שהתפנה על ידי הארי ג'ונסון, דמוקרט.
בקונגרס הארצי.
במושב ה-110 של הקונגרס הארצי, הוא מכהן כבר את כהונתו השישית בבית הנבחרים של ארצות הברית. יש לו מוניטין של "ישירות" בגישתו ושככזה משקף את רצון מצביעיו ומאוויהם. וקסלר הושם כאחד מ-50 המנהיגים היהודים המשפיעים ביותר ברשימת המגזין היהודי "פורווארד"
וקסלר פרץ לתודעת הלאומית, בבחירות לנשיאות בשנת 2000, המרוץ המפורסם בין מי שהיה אז מושל טקסס, ג'ורג' וו. בוש לבין אל גור, כאשר המחוז שלו היה במוקד המחלוקת על ההצבעות והספירה מחדש של הקולות. מאז הוא עבד כדי להבטיח כי כל מכונות ההצבעה האוטומטיות ינפיקו קבלה על ההצבעה כ"עקבה מנייר". הוא הגיש תביעות משפטיות ברמה מקומית וארצית על מנת להפוך את הנושא מחייב מבחינה חוקית. ב-2007, חוק "העקבה מנייר" הפך לחוק מדינה בפלורידה.
כחבר בוועדת המשפטים היוקרתית בבית הנבחרים, היה נוכח בדיונים על פרשיות שמיקדו את תשומת הלב הציבורית לגבי יושרה והגינות בממשל. עוד במהלך שנות ה-90, בזמן ממשלו של ביל קלינטון, היה למבקר גלוי בוועדה, להליכי שימועי ההדחה כנגד הנשיא קלינטון. ב-2007, התנגד בוועדה זו לתוכנית הציתות לאזרחים אמריקניים ולמדיניות של התובע הכללי לשעבר אלברטו גונזאלס. בנוסף כחבר גם בוועדת השירותים הפיננסיים, השתמש במעמדו זה כדי לסייע לציבור בוחריו בפלורידה ולכל המדינה במשבר ביטוח הבתים של שאירע עקב כמה אסונות טבע שפקדו את המקום.
נושאי פנים הקרובים לליבו הם, ביטוח בריאות לאומי לכל, יוזמות להזלת מרשמי תרופות, במיוחד למבוגרים וטיפול רפואי מיוחד שיתאים עבור צורכיהם, שיפור הקצבאות לחיילים משוחררים, העלאת המימון לבתי הספר הציבוריים ומדיניות אנרגטית יעילה המורידה את התלות של אמריקה בנפט זר. בין חקיקותיו הבולטות, כללו גם קצבת מרשם תרופות זול למבוגרים וחוק אשר מרחיב את קרן הביטוח הלאומי לדורות הבאים. וקסלר גם תומך בזכות האישה להפלה, בזכויות ההומוסקסואלים וכן בפיקוח על נשיאת נשק אישי.