הדיוויזיה הוקמה ב-10 בינואר 1942, והועמדה תחת פיקוד קרל אייבל. הדיוויזיה נשלחה עד מהרה לחזית המזרחית, ולחמה באזור פולוצק ורוסלאבל, כחלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין באזור וורונז', ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לאזור סטלינגרד, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות הקשים על הדון, וב-21 בינואר 1943 אף נהרג קרל אייבל בעקבות טעות בזיהוי על ידי חיילים איטלקים. במהלך הקרבות הקשים ירדה מצבת הדיוויזיה אל פחות מ-2,000 חיילים, וב-17 בפברואר 1943 צורפו שרידי הדיוויזיה לדיוויזיה ה-387.
קרל אייבל
גנרל קרל אייבל (בגרמנית: Karl Eibl; 23 ביולי 1891 - 21 בינואר 1943), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
אייבל נולד ב-23 ביולי 1891 בגויזרן, אוסטריה עילית, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הלאנדווהר ה-21, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל אייבל עיטורים רבים, ואף הועלה לדרגת האופטמן.
לאחר המלחמה נשאר אייבל בצבא אוסטריה, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ואף הועלה לדרגת מיור. לאחר האנשלוס הצטרף אייבל לוורמאכט, ומונה בסתיו 1938 למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-132, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך המערכה בפולין לחם אייבל עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-44, וקיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. באביב 1940 מונה אייבל למפקד הרגימנט ה-132, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-44 ואף כבש את העיר שיניולה, ועל כך קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן נשאר אייבל עם יחידתו בצרפת, ומאוחר יותר הועבר לסלובקיה, וב-1 בפברואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם אייבל עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-29, ועל פעולותיו בז'יטומיר ובאומן קיבל ב-31 בדצמבר 1941 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 בינואר 1942 מונה אייבל למפקד הדיוויזיה ה-385, ולחם עמה באזור פולוצק ורוסלאבל, כחלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין באזור וורונז', ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לאזור סטלינגרד, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24. ב-19 בדצמבר 1942 הועלה אייבל לדרגת גנרל לוטננט, וקיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועבר אייבל לעתודת המילואים, וב-20 בינואר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-24 שלחם באותה עת בקרבות קשים באזור הדון. הקורפוס ספג אבדות כבדות, ומשום כך יצא אייבל למחרת לסייר בקווים הקדמיים של הקורפוס. במהלך סיורו נתקל אייבל בחיילים איטלקים, ובגלל הערפל הכבד הם חשבו אותו לרוסי ופתחו עליו באש. אייבל נפצע קשות מרסיסי רימון יד שהוטל עליו, וכעבור כמה שעות מת בכפר ניקולאייבקה, כתוצאה מאובדן דם. לאחר מותו הועלה אייבל ב-1 במרץ 1943 לדרגת גנרל חיל הרגלים.
פרס הרב טולדאנו לספרות תורנית
פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים
פתיחת בארנס
פתיחת בארנס (אנגלית: Barnes Opening) היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע:
פתיחה זו נקראת על שמו של תומאס וילסון בארנס, שחמטאי אנגלי שהביס את השחקן פול מורפי שמונה פעמים, באחד המשחקים נגד מורפי אף הגיב למסע 1.ה4 עם 1...ו6, הגנה שמכונה הגנת מורפי. פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה ועקב כך מסווגת תחת הקטגוריה A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).
אסטרטגיה.
מתוך 20 המהלכים הראשונים החוקיים בשחמט, הסופר ורב-האמן אדמר מדניס טוען שהמסע 1.ו3 הוא הגרוע ביותר. למרות שהמסע כן משפיע על המשבצת המרכזית ה4, אך את אותה ההשפעה ניתן להשיג על ידי כמעט כל מסע ראשון אחר. המסע 1.ו3 לא מפתח אף כלי, אינו פותח טורים או אלכסונים עבור כלים, ויתרה מכך מעכב את פיתוחו של הפרש שבצד המלך על ידי תפיסת המשבצת הטבעית עבורו, ו3. מסע זה גם משבש את מבנה הרגלים בצד המלך, חושף את המלך הלבן שעדיין לא הצריח דרך אלכסון ה1-ח5, ופותח גם את אלכסון ז1-א7 נגד הצרחה אפשרית בצד המלך.
עקב היות המסע 1.ו3 מסע חלש, הוא אינו משוחק לעיתים קרובות. למרות זאת, זה כנראה לא מסע הפתיחה הנדיר ביותר. לאחר 1.ו3 ה5 חלק מהשחקנים ממשיכים עם מסע אף יותר תמהוני, 2.מו2, שמכונה לעיתים התקפת השועל המטוגן, פתיחת המלך הנודד, ההמרשלג, טאמבלוויד, פתיחת צלע החזיר, או חצי בירד כמו שנקראת לרוב בממלכה המאוחדת, מכיוון שהמסע 1.ו3 הוא חצי ממסע הפתיחה של פתיחת בירד 1.ו4. דוגמה למשחק ששוחק ככה הוא המשחק בין סימון וויליאמס ומרטין סימונס בסיבוב האחרון של אליפות בריטניה 1999, כאשר לוויליאמס לא הייתה מטרה לשחק למענה. מסע נוסף הוא 2.ה4 שנקרא פתיחת ראש המלך.
למרות החסרונות הברורים, 1.ו3 לא מהווה בהכרח הפסד עבור הלבן. שחור יכול להרוויח יתרון משמעותי באמצעים הרגילים כגון קידום הרגלים למשבצות המרכז ופיתוח מתמיד של כלים כדי לשלוט במרכז הלוח.
אם הלבן מגיב במסע 1 ... ה5, המשחק עשוי להפוך לפאסיבי יותר. לרוב זה קורה לאחר ו.ו3 ה5 2.פח3 ד5 3.פו2 (שנועד להימנע מהמסע 3 ... ר:פח3 שמחליש את צד המלך) פו6 4.ה3 פג6 5.רה2 רג5 6.O-O O-O. ללבן אמנם אין כוח במרכז הלוח אבל הוא מקווה ליצור בו חור בשביל לשבור את השליטה של השחור.
אם הלבן ישחק יותר מדי מהלכים סתמיים וישאיר קווים שפותחים את המלך שלו לאחר המסע 2.מו2, הוא עשוי לקבל מט מהר מאוד בתחילת המשחק. דוגמה אחת: 1.ו3 ד5 2.מו2 ה5 (השחור מקדם שני רגלים למרכז הלוח ומכין את עצמו לפיתוח מהיר) 3.ה4 רג5+ 4.מז3 מהז#5.
מט טיפשים.
פתיחת בארנס יכולה להוביל למט טיפשים, 1.ו3 ה5 2.ז4 מהח#4. מכל מסעותיו החוקיים של הלבן רק מסע חוקי אחד מאפשר מט במסע אחד והוא 2. ז4, מהלך נוסף מאפשר מט כפוי בשני מהלכים והוא 2.ח3 (3.ז3 חוסם את השח ולאחר מכן נאכל, 3 ... מה:ז#3).
פתיחת סארגוסה
פתיחת סארגוסה היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע:
מכיוון שהלבן משחק בדרך כלל באגרסיביות בפתיחה, פתיחת סארגוסה נחשבת לפתיחה נדירה ומוגדרת A00 על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט.
היסטוריה.
הפתיחה הפכה לפופולרית במועדון שחמט סרגוסה (סרגוסה, ספרד) בשנת 1919. שנה לאחר מכן חבר המועדון חוסה ז'אנקוזה ניתח פתיחה זו ב-"Revista del Club Argentino". בשנת 1922 בעיר מנהיים בגרמניה נערך טורניר נושא בין שלושה שחקנים, זיגברט טאראש, פאול לאונהרדט וז'אק מיזס, שדרש ממשתתפיו לפתוח במסע 1.ג3, טאראש ניצח.
אסטרטגיה.
הפתיחה 1.ג3 נראית בהתחלה כמסע סתמי. הוא פותח אלכסון למלכה, אך הוא מהווה מעט מאוד השפעה על תפיסת המרכז. הוא מהווה הכנה למסע ד4, אבל הלבן היה יכול לשחק את המסע מיד גם ללא ההכנה. בנוסף, הרגלי במשבצת ג3 מונע מהפרש בצד המלכה להתקדם למשבצת זו ובכך גורם לחיסרון ללבן.
מסע זה אינו נוראי, אך למרות זאת ישנה סבירות גבוהה שהוא יוביל למערכות מבוססות, כמו הגנת קארו-קאן הפוכה או הגנה סלאבית (אבל עם יותר טמפו ללבן); וריאציית ההחלפות בגמביט המלכה הנדחה, לאחר 1.ג3 ה5 2.ד4 ה:ד4 3.ג:ד4 ד5; למצב מבוסס אבל פאסיבי של פתיחת רגלי המלכה לאחר 1.ג3 פו6 2.ד4 או 1.ג3 ד5 2.ד4; או למצב של הגנה סקנדינבית הפוכה לאחר 1.ג3 ה5 2.ד4 ה:ד4 3.מה:ד4?! פג6 4.מהא4.
לשחור יש מספר תגובות למסע, הנפוצות ביותר (והאפקטיביות ביותר) הן 1 ... ד5, 1... ה5, ו 1...פו6. לאחר 1...ד5, לבן יכול לנסות להגיב באמצעות גמביט פלנטו, 2.ה4?!, למעשה תגובה לא שגרתית להגנה סקנדינבית. לאחר 2...ד:ה4, 3.מהא4+ מחזירה את החייל, אבל שחור זוכה לפיתוח מהיר עם 3..פג6 4.מה:ה4 פו6 5.מהג2 ה5. גם התגובה 1...ו5 היא סבירה כאשר 2.ד4 מגיע למצב ההגנה ההולנדית שבו הלבן שיחק את המהלך הפאסיבי ג3.
התגובה 1...ג5 היא גם אפשרית, אבל נותנת ללבן יותר אפשרויות ממסעים אחרים להעביר את הסיטואציה לפתיחות רגילות שיכולות לזכה את הלבן ביתרון קל. המסע 1...ג5 2.ה4, הופך את המצב לווריאצית אלאפין של ההגנה הסיציליאנית. ההמשך 1...ג5 2.ד4 גם אפשרי, כאשר 2...ג:ד4 (2...ו6 3.ה4 ד5 מעביר את המצב להגנה צרפתית אחרי 4.ה5 או 4.ה:ד5, גם אפשרי) 3.ג:ד4 ד5 מעביר את המצב לווריאצית החילופים הרגילה של ההגנה הסלאבית (בדרך כלל מגיעים אליה דרך 1.ד ד5 2.ג4 ג6 3.ג:ד5 ג:ד5 ג:ד5), שנותן ללבן יתרון קל.
המסע 1...פג6 אפשרי גם כן, היות הוא מעביר את המצב למערכת 1.פג3 (עם היפוך צבעים), כאשר שחור מנסה תוכנית מפוקפקת עם ג5 וד5. לאחר 2.ד4 ד5, השחור מחזיק במצב בלתי רגיל זה עם קשיים מעטים.
בארי ג'קסון (שחקן)
בארי ג'קסון (באנגלית: Barry Jackson; 29 במרץ 1938 - 5 בדצמבר 2013) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה.
ג'קסון נולד בברמינגהאם ב-29 במרץ 1938. בקולנוע שיחק בסרטים "בתו של ריאן", "בארי לינדון", "אלופי ההפלות", "The Raging Moon", "מיסטר לאב" וב"וימבלדון - אהבה בלבן".