סוויפט לא רצתה שהמיני-אלבום יתפס בטעות כאלבום השני שלה, ולכן הוציאה אותו באופן בלעדי ברשת הקמעונאות האמריקאית וול-מארט. האלבום היה זמין רק בחנויות וול-מארט ובאתר האינטרנט של הרשת. כמו כן, הוא היה במהדורה מוגבלת משום שסוויפט הרשתה לחברת התקליטים שלה לייצר רק מספר מסוים של עותקים.
הצלחה מסחרית.
"Beautiful Eyes" הגיע למקום התשיעי במצעד 200 האלבומים של הבילבורד, עם מכירות של 45,000 עותקים בשבוע הראשון; הוא נשאר במצעד במשך 20 שבועות. המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי של בילבורד, ממנו הדיח את אלבום הבכורה שלה. עם "Taylor Swift" במקום השני, הפכה סוויפט לאמן הראשון שמחזיק בשני המקומות בו זמנית, מאז ליאן ריימס שעשתה זאת ב-1997 עם אלבומיה "Blue" (1996) ו-"Unchained Melody: The Early Years" (1997). בסך הכל, נשאר המיני-אלבום 28 שבועות במצעד. במצעד סוף השנה של מצעד 200 האלבומים של הבילבורד הגיע המיני-אלבום למקום ה-192.
נכון לאוגוסט 2012, המיני-אלבום מכר 304,000 עותקים בארצות הברית.
קידום.
"I Heart Question Mark" יצא כסינגל שיווקי לקידום מכירות "Beautiful Eyes" ב-23 ביוני 2008. סוויפט קידמה את "Beautiful Eyes" בצורה מינימלית משום שלא רצתה יתפס בטעות כאלבום השני שלה, אך הופיעה עם שיר הנושא במספר מקומות. השיר בוצע לראשונה ב-2005, בתערוכת מוזיקה שנתית שהתקיימה באנהיים, קליפורניה.
חלום בהקיץ
חלימה בהקיץ היא ניתוק של האדם לזמן קצר מסביבתו המיידית, שבמהלכו הקשר של האדם עם המציאות מטושטש ומוחלף באופן חלקי על ידי פנטזיה חזותית או דמיון הנחווים בזמן העירות. פנטזיה זו כוללת לרוב תחושות אושר, מחשבות נעימות, תקוות או שאיפות, שהאדם מדמיין שהן עומדות להתרחש.
ישנם סוגים רבים של חלומות בהקיץ, ואין הגדרה אחידה בקרב הפסיכולוגים, אך המאפיין המשותף לכל הצורות שלהם הוא ניתוק קל.
זאת משום שבשעת חלימה בהקיץ, אירועים תפיסתיים אינם רלוונטיים לחוט המחשבה שבו עוסקת מודעות האדם באותו הרגע.
היבטים שליליים.
היבטים שליליים של חלומות בהקיץ באו לידי ביטוי במהלך ההיסטוריה, לאחר שהעבודה האנושית עברה מעבודת כפיים לפסי ייצור, שלא אפשרו מרחב ליצירתיות. חלימה בהקיץ החלה להיות מקושרת לא רק לעצלות, אלא גם לסכנה. בשנות ה-50 של המאה ה-20, חלק מהפסיכולוגים החינוכיים הזהירו את ההורים לא לתת לילדיהם לחלום בהקיץ, מחשש שהילדים עלולים להישאב לתוך "נוירוזה ואף פסיכוזה".
מחקרים פסיכולוגיים.
הפסיכולוגיה הפרוידיאנית מפרשת חלומות בהקיץ כביטוי של הדחפים המודחקים, באופן דומה לאלה שנחשפים בחלומות הלילה. כמו חלומות הלילה, גם החלומות בהקיץ הם דוגמה למילוי משאלות, המבוססות על חוויות ילדות ויכולות לעלות על פני השטח בזכות צנזורה רגועה. הוא ציין כי בניגוד לחלומות הלילה, אשר לעיתים מבלבלים ואינם אחידים, נראה שיש תהליך של "תיקון משני" בפנטזיות שגורם להן להיות יותר צלולות. המצב של חלימה בהקיץ הוא סוג של מצב ביניים בין העירות (הכוללת את היכולת לחשוב באופן רציונלי והגיוני) והשינה. היחס בין החלומות בהקיץ לזיכרונות הילדות שמהם הם נובעים, דומה ליחס בין ארמונות הבארוק ברומא לחורבות העתיקות, למדרכות ולעמודים שסיפקו להם את החומר ממנו הם נבנו.
בשנות השישים המאוחרות, הפסיכולוגים הקוגניטיביים ג'רום ל. זינגר מאוניברסיטת ייל וג'ון ס' אנטרובס מהסיטי קולג' של ניו יורק, יצרו שאלון חלום בהקיץ - "שאלון התהליכים הדמיוניים" (IPI), ששימש כדי לחקור חלומות בהקיץ. הפסיכולוגים לאונרד גיאמברה וג'ורג' הובה השתמשו ב-IPI וגילו כי התמונות הדמיוניות של החולמים בהקיץ נבדלות ביניהן בשלוש דרכים: עד כמה בהירים ומהנים היו החלומות בהקיץ, עד כמה הם מלאי רגשי אשמה או פחד, ועד כמה "עמוק" אנשים נכנסו לתוך החלום בהקיץ.
במקביל, חוקרי הפסיכולוגיה ההומניסטית מצאו דוגמאות רבות לאנשים בעלי קריירה יצירתית או אמנותית, כגון מלחינים, סופרים ומפיקי סרטים, שפיתחו רעיונות חדשים באמצעות חלומות בהקיץ.
מחקר עדכני.
מחקרו של אריק קלינגר בשנות השמונים הראה כי רוב החלומות בהקיץ הם על אירועים רגילים ויומיומיים, והם עוזרים להזכיר לאדם את המשימות השגרתיות. מחקרו של קלינגר הראה גם כי מעל 75% מהעובדים ב"עבודה משעממת", כמו מצילים ונהגי משאיות, משתמשים בחלומות בהקיץ כדי "להקל על השעמום" של המשימות השגרתיות שלהם. קלינגר מצא כי פחות מ-5% מהחלומות בהקיץ של העובדים כוללים מחשבות מיניות מפורשות, וגם חלומות בהקיץ אלימים הם נדירים.
במחקר אחר נמצא כי תלמידי תיכון ישראלים שקיבלו ציון גבוה בשאלון החלומות בהקיץ IPI, היו יותר אמפתיים מאשר תלמידים שקיבלו ציון נמוך. פסיכולוגים מסוימים, כגון ג'וזף א. שור, משתמשים בדימויים הנפשיים שנוצרו במהלך החלימה בהקיץ של המטופלים שלהם, כדי להסיק תובנות על מצבם הנפשי וכדי לקבוע אבחנות.
מחקר אחר שפורסם ב-2009 הראה גם שהחלומות בהקיץ, בדומה לחלומות הלילה, הם זמן שבו המוח מייצב למידה. חלומות בהקיץ יכולים גם לעזור לאנשים למיין את הבעיות שלהם ולהגיע להצלחה. מחקר שבוצע עם דימות תהודה מגנטית תפקודי הראה כי אזורים במוח הקשורים לפתרון בעיות מורכבות מופעלים במהלך חלימה בהקיץ.
נחום מהורודנה
ריצ'רד קייסי, ברון קייסי
ריצ'רד גווין גרדינר קייסי, ברון קייסי (באנגלית: Richard Gavin Gardiner Casey, Baron Casey; 28 באוגוסט 1890 – 17 ביוני 1976) היה מדינאי ודיפלומט אוסטרלי ששירת כמושל הקולוניאלי של בנגל בין השנים 1944 – 1946 וכמושל הכללי ה-16 של אוסטרליה בין השנים 1965 – 1969.
ראשית חייו.
קייסי נולד בעיר בריזביין לאביו, ריצ'רד גרדינר קייסי, בעל מקנה עשיר ממוצא אירי וחבר הבית התחתון של הפרלמנט של קווינסלנד, ולאמו, אבלין, בתו של ג'ורג' האריס, גם הוא בעל מקנה עשיר וחבר הבית העליון של הפרלמנט של קווינסלנד. ב-1893 עברה המשפחה למלבורן ואביו היה לבעל חברה עשיר.
קייסי התחנך בבתי ספר במלבורן ונרשם לימודי הנדסה באוניברסיטת מלבורן, שם למד בשנים 1909 – 1910, אך לאחר מכן נסע לאנגליה ונכנס ללמוד בטריניטי קולג' בקיימברידג', שם הוא השלים את לימודי התואר הראשון שלו ב-1913 ואת לימודי התואר השני שלו ב-1918.
קריירה צבאית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הצטרף קייסי לכוח האימפריאלי האוסטרלי כקצין בדרגת לוטננט. הוא היה אחראי על שמירת השבויים הגרמנים מצוות הספינה אמדן לאחר הקרב באיי קוקוס. לאחר מכן הוא השתתף במערכת גליפולי כשלישו של מייג'ור גנרל ויליאם ברידג'ס. קייסי עמד בסמוך לברידג'ס כאשר זה נפגע מירי צלף ומת שלושה ימים מאוחר יותר. בהמשך הוא שירת בצרפת, שם זכה בעיטור הצלב הצבאי והועלה לדרגת מייג'ור. ב-1918 הוא קיבל את אות השירות המצוין. ביוני 1919 הוא פרש מהצבא והועבר לכוחות המילואים כשהוא משרת כקצין מודיעין במשרה חלקית במלבורן.
באותה שנה מת אביו של קייסי והוא שב למלבורן כדי לקחת אחריות על עסקיו של אביו. הוא עסק בכך עד 1924, עד אשר ראש ממשלת אוסטרליה, סטנלי ברוס מינה אותו כקצין הקישור שלו בלונדון, תפקיד אותו מילא עד 1931 כשהוא שולח דוחות פוליטיים וכלכליים סודיים לברוס וליורשו ממפלגת הלייבור, ג'יימס סקאלין. ב-1926 הוא נשא לאישה את אתל מריאן סאמר ראיין, בתו של סר צ'ארלס ראיין. לזוג נולדו שני ילדים.
קריירה פוליטית.
ב-1931 שב קייסי לאוסטרליה ונבחר לפרלמנט האוסטרלי מטעם מפלגת אוסטרליה המאוחדת. ב-1933 מינה אותו ראש הממשלה, ג'וזף ליונס כעוזר שר וב-1935 הוא מונה להיות שר האוצר.
ב-1939 נבחר רוברט מנזייס לתפקיד ראש הממשלה בפעם הראשונה. הוא ראה בקייסי כיריבו ומינה אותו לתפקיד הזוטר יותר של שר האספקה והפיתוח. ב-1940 התפטר קייסי מהפרלמנט כאשר מנזייס מינה אותו להיות השגריר הראשון של אוסטרליה בארצות הברית. תפקיד זה היה חשוב מאוד בתקופת המלחמה, אך גם שימש כאמצעי להרחיק את קייסי מהפוליטיקה המקומית האוסטרלית. קייסי היה בוושינגטון כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמה והוא שיחק תפקיד חשוב בכריתת הברית בין אוסטרליה לבין ארצות הברית.
ב-1942 עבר קייסי לקהיר כאשר מינה אותו וינסטון צ'רצ'יל להיות "שר תושב" (Minister Resident) למזרח התיכון, למורת רוחם של ראש הממשלה ג'ון קרטין ושל גורמים במשרד החוץ הבריטי. בתפקיד זה הוא לקח חלק פעיל בניהול משא ומתן בין ממשלת בריטניה, ממשלות בעלות הברית, מנהיגים מקומיים ומפקדי כוחות בעלות הברית בשטח. ב-1944, כאשר הסתיימה הפעילות הצבאית במזרח התיכון, מינתה ממשלת בריטניה את קייסי להיות מושל בנגל, תפקיד אותו מילא עד 1946. במהלך תקופת כהונתו היה עליו להתמודד עם תוצאות הרעב ששרר שם ב-1943. כמו כן היה עליו להתמודד עם הדרישות הקולניות לעצמאות הודו מבריטניה.
ב-1946 שב קייסי לאוסטרליה בתקווה להיבחר שוב לפרלמנט ולהיות מנהיג המפלגה הליברלית האוסטרלית החדשה שמנזייס הקים ב-1944 כחלק מהארגון מחדש של המחנה השמרני. קייסי סירב לקבל תואר אצולה כדי לשמר את סיכוייו בשדה הפוליטיקה. עם זאת, הוא הגיע מאוחר יותר כדי לארגן את בחירתו לתפקיד בו הוא חשק. בספטמבר 1947 הוא שוכנע להיות הנשיא הפדרלי של המפלגה הליברלית והוכיח עצמו כמגייס תרומות מוכשר, בין השאר עקב קשריו החברתיים והעסקיים. אף על פי שמנזייס עדיין ראה בו כיריב, ואף על פי שקייסי ראה עצמו כמועמד עתידי לראשות הממשלה, יצרו השניים מערכת של שיתוף פעולה הדדי.