סדנאי נהנה מאוד מהפיקוד הראשון והמשיך ב"צפת" עד סוף מאי 1961. זכה למכתב שבח מאגף הדיג במשרד החקלאות.
סדנאי הוצב כקברניט לאנייה "אשל". היה לחץ זמן ולא קיבל חופשה בין ההפלגות ב"צפת" ל"אשל".
ההצלחה בהפעלת ה"אשל" גרמה לצים להפקיד בידיו של סדנאי את "עמפעל". סדנאי קיבל את האנייה בניו יורק והפליג איתה בשנים 1963–1964 גם ל. עבר עם האנייה בקריבי תוך כדי משבר הטילים בקובה ונאלץ לחצות את קווי האבטחה של צי ארצות הברית.
סדנאי הדגיש ש"עמפעל" הייתה האנייה החשובה ביותר שהפקדה בידיו. פיקד עליה כשנה זכה להערכה עצמית טובה.
האנייה "שלום".
בשנת 1963 נשלח סדנאי לסנט נזר בצרפת כמפקח ימי על בניית האנייה "שלום". עם סיום הבנייה בתפקיד משנה לרב החובל שהיה אבנר גילאי (פרוידנברג). סדנאי מעריך שהמוניטין שיצאו לו כמי שיודע להשליט משמעת הם שגרמו להצבתו לתפקיד.
קו השייט בין ישראל לארצות הברית הוכח כבלתי רווחי ו"שלום" הופנתה לקרוז תיירות לים הקריבי. ב-26 בנובמבר 1964 בהפלגת הבכורה לכיוון החדש, התנגשה בשעת לילה בערפל במכלית שמחציתה טבעה. סדנאי נמצא בתאו והתעורר עם החבטה.
הנזק היה גדול סדנאי קיבל את התאונה מאוד קשה. סדנאי טרח להגיע לאזכרה השנתית שנערכה בנורווגיה. היה היחיד מצוות ה"שלום" בכך.
בשירות צים בניו יורק.
ה"שלום" נמצאה בתיקונים בנמל ניו יורק. ב-29 בינואר 1965 סיים סדנאי את שירותו ב"שלום". ועבר לשמש כמפקח רציף 32, שנחכר מרשויות נמל ניו יורק לשימושה של צים. ורציף קטן נוסף בנמל ניוארק.
תפקידו היה לתאם בין אוניות מטענים וצוותים כולל תיקוני אוניות צים שבוצעו בניו יורק. קיום קשרים שוטפים עם ארגוני העובדים שנשלטו אז בידי המאפיה.
באותה תקופה נכנסה צים לעסקי ההובלה במכולות. סדנאי נעשה סמנכ"ל תפעול ומבצעים של צים בניו יורק. תקופת השירות שתוכננה להיות שלש שנים התארכה. בשנת 1972 כבר היה מוכן לחזור לישראל אך נדרש על ידי מנהל החברה משה קשתי להישאר שנתיים נוספות.
סדנאי ביקש וקיבל לימודים בתוכנית למנהלים באוניברסיטת קולומביה על חשבון חברת צים. הלימודים נעשו בתשע שעות במרוכז כל יום ששי בשבוע ונמשכו שנתיים.
עסקי ספנות.
בשלהי שנת 1974 חזרה משפחת סדנאי לישראל. לסדנאי לא נמצא מקום בהנהלת צים ויצא לשנת חופשה. במהלכה סיים את תפקידיו בצים.
אחד מידידיו אותו הכיר בניו יורק היה מנהל נייר חדרה שהיה מוכן לקלוט את סדנאי כסמנכ"ל לעניינים מסחריים. אך סדנאי ביקש להיות יועץ חיצוני. האתגר היה להכין מסמך על השנויים הנחוצים בעבודת נייר חדרה. סדנאי קיבל נגישות לכל פעולות החברה והכין דו"ח מפורט שקיבל תגובה חיובית ונתקבל כיועץ.
חברת הפוספטים בנגב בניהול מרדכי מקלף הייתה במהלך של התרחבות ושכרה גם היא את שירותיו של סדנאי. מנהל התפעול אלי סיוון שכר את שירותיו של סדנאי למצוא מוביל זול ונוח לפוספטים מגורענים לאירופה.
סדנאי מצא פתרון הובלה באנייה ללא סיפון ביניים שתביא כ-1,300 טון חרסית מבריטניה ועליהם כמות דומה של תאית מפורטוגל. ותייצא כ-2.500 טון פוספטים. נמצאה בנמל חיפה אנייה מתאימה "סיג" בדגל נורווגי. ובעליה הסכים לחכירה נסיונית. סדנאי הצטרף לאנייה בהפלגתה הראשונה ובדק את הפריקה וההטענה בכל הנמלים. הבדיקה הייתה מוצלחת ונחתם חוזה למספר הובלות.
כבר בתחילת הפעילות נרשם סדנאי כחברה "קוראל שירותי ים". הצלחתו של סדנאי בספנות נבעה מאופיו. אלי סיון סמנכ"ל התפעול בחברת הפוספטים בנגב אמר עליו
החברה הנורווגית הציעה אונייה אחרת בבעלותם, "סוקנטון" בעלת מאפיינים דומים ל"סיג" נחתם הסכם לשנה והוארך לפעילות משותפת 12 שנה. שבע שנים בייצוא פוספטים ואחר כך ביצוא כימיקלים.
נראה שנקודת החוזק העיקרית של סדנאי הייתה יכולתו ליצור שיתופי פעולה. בנוסף לשותפות עם החברה הנורווגית עשה הסכם עם חברת עמילי מכס שעבדו במשותף עם "קוראל שירותי ים".
רוב התאית מקורה בעיר "פיגואירה דה פוז" בפורטוגל. במאמצי שכנוע רבים של סדנאי הוגדל המעגן של העיר לקלוט את אוניות החברה.
ארגון יבוא הגרעינים - המדינה מייבאת גרעינים מהחוף המערבי של ארצות הברית. בכיר במשרד המסחר והתעשייה פנה לסדנאי לנהל את כל הפעילות הזאת שנעשתה לפי דרישת ממשלת ארצות הברית באוניות אמריקאיות.
שירותי ים.
חברת קוראל שירותי ים הייתה הסוכנת בישראל של החברה האיטלקית TRINACRIA שבנתה את נמל חדרה.
הפעילה שירותים לחברת ישראמקו בקידוחי נפט. ולחברות אחרות הפועלות במים הכלכליים של ישראל.
קונסול כבוד של פורטוגל.
כפועל יוצא מקשרי המסחר קיבל סדנאי תואר של קונסול כבוד של פורטוגל בחיפה.
ב-16 באוגוסט 1997 זכה בתואר אבירות "דון מריטו" כמצטיין -תאר מכובד בפורטוגל.
בנובמבר 2006 זכה סדנאי בתאר כבוד "גרנד מאסטר במסדר הכבוד של הפורטוגלים"
העברת הניהול.
בשנת 1987 הכניס את יונתן איזקוב לעסקי החברה. איזקוב עבר מסלול הכשרה בתפקידים שונים ובשנת 2004 מונה כמנהל הכללי של החברה.
עיסוקים ציבוריים.
לשכת הספנות - סדנאי נעשה חבר בוועד לשכת הספנות. עיקר הכעסוק היה השתדלות לצמצם נזקים מול רשות הנמלים. בתפקידו בוועד ייצג את האוניות שהובילו מטען כללי. אניות המכולה נחשבו לעילית בצי הסוחר וקיבלו עדיפות מעבר למגיע להן על חשבון אניות המטען הכללי..
החברה הכלכלית חיפה - סדנאי פעל במסגרת החברה הכלכלית בחיפה. היו"ר היה אז יונה יהב וסדנאי ביקש להקים ועדת שייט ולעמוד בראשה. יהב הסכים וסדנאי תפקד כך במשך חמש שנים. בתקופה שלאחר מכן נעשה . בשנים אלה ניסה לקדם את בניית המרינה בראש הכרמל. למרינה היו מתנגדים רבים והנושא לא יצא אל הפועל. סדנאי אחוז תסקול פרש סדנאי מהחברה הכלכלית.
מרכז השייט חיפה.
סדנאי היה מודע לאופן שבו איפשר הים לתכונותיו הטובות לעלות. לכן שאף שילדים ימצאו דרך סלולה ובטוחה לשם. ראה את עצמו כמי ששפר עליו גורלו והצליח על כן עליו לפתוח נתיבים שיאפשר הצלחה לאחרים. בשנת 2004 הצליח לגרום להקמת מועדון שייט בנמל הקישון.
עם חשיפת פרשת הקישון עמל להעביר את המועדון לחזית הים של בית חולים רמב"ם. בעצה אחת עם יונה יהב ועם אנשי ציבור אחרים. פעל ברקאי להתאת החוף השקט למרכז שייט. היה עליו להפעיל את מלוא כובד השפעתו ולהשקיע אישית סכומים נכבדים כתרומה. לאחר שבע שנות עבודה נפתח המרכז ב-2 ביולי 2010 וסדנאי זכה לכך שהמרכז נקרא "מרכז השייט על שם ראובן סדנאי". סדנאי המשיך לעודד מצוינות בין השייטים.
השכלה.
סדנאי בעל תואר MSc בעסקים מאוניברסיטת קולומביה שם למד בנוסף לתפקידו כמנהל סניף צים בניו יורק.
תחביב עיקרי - שייט.
יאכטות הי תמיד משאת נפש אצל סדנאי בין השנים 1980–1990 הפליג מדי שנה עם קבוצת חברים ביאכטות שכורות בדרם טורקיה. בסיום הפלגה אחת כבר החלו לתכנן את השנייה וסדנאי תמיד היה ה בהפלגות אלה. לכל מסע היה מתכונן מראש עם ספרי הניווט והמפות. החברים סמכו על הידע וההכנות של סדנאי. מדי שנה שכרו ספינה גדולה יותר.
סדנאי רכש סירת קטמרן והחזיק במרינה נהריה. הפלגות בקטמרן מסוכנות הגלים עלולים לשבור אותו. לימים מסר את הקטמרן למועדון שייט חיפה. ורכש ספינת מפרש שקרא לה "NOA'S ARK" על שם נועה נכדתו הראשונה.
בשנת 1997 רכש בשוודיה ספינה באורך 12 מטר וקרא לה NOA TOO בסוף חודש מאי יצאה 1998 בשיט לישראל על ידי סדנאי וחבריו יעקב כהנוב אברמסקי וניניו. ההפלגה כללה חניות רבות באיים ומעגנים. בהיותו בסיציליה החל לסבול מכאבים ברגליים והתפתחה דלקת בערמונית.
הספינה הועגנה למשך שלוש שנים במרינת ניקולסון בטורקיה ואחר כך נמסרה לפירוק. הספינה הבאה NOA III נרכשה בסלובניה במאי 2004. אף כי סדנאי כבר היה חולה המשיך בהפלגות עם חבריו. הפליג למערב הים התיכון והחזיר אותה לישראל.
OA III מוחזקת דרך קבע במעגנת הקישון. השתתף בשיוטים וערך עמה הפלגות מחוץ לישראל. באוקטובר 2002 זכה במקום שני ב"שיוט פלצור" שנערך במפרץ חיפה.
תחביבים נוספים.
מוזיאון מורשת ימית - סדנאי בהיותו נער עסק בבניית דגמי אניות. במהלך חייו אסף פרטי ימאות. הקים מוזיאון פרטי בחברת קוראל שירותי ים והיה גאה להציג אותו למבקרים.
קריאת ספרים - סדנאי על אף כל עיסוקיו מצא זמן וקרא ספרים רבים. הפנים מהם מסר אישי והתייחס אליהם. גם ערך יומן מה קרא ומה עוד יקרא.
מטוסים קלים - בשנת 1964 כאשר שהה בארצות הברית בתיקוני אניית נוסעים "שלום" הוציא לאחר קורס קצר רישיון טיסה למטוסים קלים.
ציור בסוף שנות התשעים החל לצייר. למד ציור עם מורה פרטי האמן אנטוניו מונטרוזו. צייר בעיקר ספינות ונופים מחופי הים.
הנצחה.
מרכז השיט בחיפה הנמצא מערבית לנמל חיפה בחזית הים של מרכז רפואי רמב"ם - נקרא על שמו של ראובן סדנאי.
מועדון השייט חיפה מקיים בחג החנוכה מדי שנה שיוט בינלאומי על שמו של סדנאי.
משפחה.
בשנת 1949 התחבר עם אסתר פרידמן אותה הכיר בפעילות משותפת ב"צופים". ב-9 בינואר 1955 במהלך חופשה משירותו ב"תמר" הפכה החברות הפכה לנישואים. לאחר הנישואים עברו לגור ברח' איילות שעל הכרמל. לזוג נולדה בת טלי.
אם המשפחה שושנה סדנאי הלכה לעולמה בשנת 1976 והאב נח סדנאי נעשה מטופל סיעודי עד פטירתו בשנת 1980.
אח בוגר - סדנאי היווה מודל לאחיו הצעיר ממנו ב-13 שנה רמי סדנאי. ששירת כלוחם בשייטת 13, עבד כצולל מקצועי בדוברות קידוחי נפט בים הצפוני. פתח בית ספר לצלילה בחאן אל-עומדאן בעכו. בכל עניין חשוב היה רמי סדנאי מעריך מאוד את עצותיו של אחיו הבוגר.
פטירה ושארים.
בשנת 1996 התגלתה לסדנאי מחלה ממארת והוא המשיך במעשיו שנים רבות. נקבר בחלקת הימאים בבית העלמין "גן עדן" בקיבוץ עין כרמל.
כאשר נפטר השאיר אחריו סדנאי את אלמנתו אסתר סדנאי, בתו טלי ושלושת נכדיו נועה, גיא ואריאל איזקוב.