הבית הלאומי.
בתקופת קדם תוכנית ההתנתקות הקימו שניים מתלמידי ישיבת עתניאל וחברי "מנהיגות יהודית" בתמיכת ראשי "מנהיגות יהודית" את ארגון הבת "הבית הלאומי". מטרת הארגון הייתה למנוע את קיומה של תוכנית ההתנתקות, ("הגירוש" בלשונם). במהלך פעילותו פעל "הבית הלאומי" בכמה מישורים, שהבולט שבהם היה ניסוי כלים, חסימת 39 צירי תנועה מרכזיים, אשר בעקבותיו נעצרו כ-300 פעילים. פעילות דומה שנוסתה תקופה קצרה אחר כך הנחילה הצלחה חלקית בלבד לארגון.
אנדרה דרן
אנדרה דרן (בצרפתית: André Derain; 10 ביוני 1880 - 8 בספטמבר 1954) היה צייר ומאייר צרפתי שהתפרסם כאחד הציירים הבולטים בזרם הפוביזם, אותו פיתחו הוא, אנרי מאטיס ומוריס דה ולמינק. הקשר שלו עם פבלו פיקאסו וז'ורז' בראק היה מרכזי בהתפתחותו של הקוביזם המוקדם.
ציורים הושפעו הדוויזיוניזם (פוינטיליזם) של ז'ורז' סרה אך עם השפעה של פול גוגן - במקום דויזיוניזם מדעי ומדויק השתמש בו להעברת האווירה בציור. בניגוד לדויזיוניזם, דרן ממלא אזורי צבע גדולים והרווח בין נקודות הצבע הוא הלבן של הבד אשר נותן לציור אווירה בהירה יותר - השתמש בלבן של המצע ולא יצר אותו. ציוריו סכמטיים ואין התייחסות לפרטים. התעניינותו של דריין במסכות פרימיטיביות החלה לאחר שצפה במוצגים שהוצגו במוזיאון הכושי בלונדון, והוא היה מהראשונים שאספו אמנות שבטית מאפריקה.
המשטר הנאצי נמשך במיוחד להתמקדותו המאוחרת של דרן בסגנון קלאסי, ולאימוץ הפאר היווני, המתאים לטענתם האישית לשורשים עילאיים. עם זאת ההתאמה שלו עם המפלגה הנאצית במהלך כיבושם את צרפת זיכתה אותו במקום מפוקפק בתולדות הציור המודרני.
מרכז הליכוד
מרכז הליכוד הוא המוסד העליון של מפלגת הליכוד, הרשאי להחליט בכל ענייני התנועה בין ועידה לוועידה. בין השאר, מוסמך המרכז לשנות את חוקת המפלגה. המרכז הוא הגוף הסמכותי בין ועידה לוועידה.
מרכז הליכוד, נכון ל-2022, הוא המרכז הרביעי מאז הקמת הליכוד. קודם להקמת הליכוד היה את מרכז חירות.
הליכוד הוא הסניף הישראלי של הליכוד העולמי ולכן חברי המרכז חברים בהסתדרות הציונית העולמית. המרכז בוחר את נציגיו כצירים בהסתדרות העולמית.
מבנה.
הליך הבחירה.
חברי הליכוד שצברו וותק של שנה וחצי מהתפקדותם למפלגה זכאים לבחור את הנציג המקומי. מדינת ישראל מחולקת לערים ולמועצות שהם סניפי הליכוד, לכל סניף ניתנים מספר נציגים על פי כמות בעלי זכות ההצבעה הרשומים במקום. בבחירות הבוחר מסמן מספר מועמדים לתפקיד חברי מרכז מטעם הסניף וכן את חברי מועצת הסניף. למרכז נבחרים אלו שזכו במספר הקולות הרב ביותר עד מילוי מכסת הנציגים של הסניף.
חברי סיעת הליכוד בכנסת מקבלים מינוי למרכז מתוקף כהונה וכן בעלי תפקידים נוספים. מינוי מסוג זה למרכז הוא לצמיתות וללא צורך בבחירה מחדש.
ועידת הליכוד.
בזמן התכנסותו הראשונית של המרכז לאחר בחירתו נקרא מוסד זה ועידת הליכוד. בזמן זה ניתן לקבוע חוקים בהליך פשוט ביחס להמשך הן מצד הרוב הדרוש והן מצד הליך כינוס החברים.
כהונת המרכז.
במרכז חברים כ-3,700 צירים המורכבים מחברי ליכוד שנבחרו בבחירות בסניפי התנועה בערים ומצירים מתוקף תפקידם. לאחר תקופת ועידת הליכוד המרכז ממשיך לפעול עד בחירת מרכז חדש ולקיום ועידה נוספת. המרכז רשאי ברוב של חבריו לשנות החלטה שנתקבלה בוועידה. החלטות המרכז נותרות בתוקף במהלך תקופת כהונתו, ומובאות לאשרור בוועידה הבאה לאחר קבלתן. אם הוועידה אינה מאשרת את תוקף החלטות המרכז היוצא, הן פוקעות.
עד 2006 היה המרכז אמון על בחירת חברי הכנסת של התנועה, אולם מספר שבועות לפני הבחירות הכלליות ב-2006 בחר המרכז לקבל את הצעתו של היו"ר דאז, בנימין נתניהו, ולשנות את חוקת התנועה כך שהסמכות לבחירת הח"כים תועבר למתפקדים. חברי המרכז בוחרים את תאריך ההצבעה לראשות התנועה ולהרכבת הרשימה, וכן החלטה על התקשרות של מפלגת הליכוד עם גוף פוליטי אחר דורשות החלטת מרכז ברוב קולות.
בתנועת הליכוד כ-118 אלף מתפקדים נכון לשנת 2019. מתפקדים אלו בוחרים את יו"ר התנועה ואת הרכב הרשימה.
לפי חוקת הליכוד, המרכז צריך להתכנס מדי שישה חודשים ולפחות פעם אחת בשנה.
כיום יו"ר המרכז הוא חיים כץ.
ראשי מרכז הליכוד.
ראשי מרכז הליכוד קובעים את סדר היום בישיבות המרכז בתיאום עם יו"ר המפלגה. במקרים של חילוקי דעות מכריעה עמדת יו"ר המפלגה.
פרי דה רום
עזריאל אוכמני
עזריאל אוכמני (18 בפברואר 1907 – 22 בנובמבר 1978) היה מתרגם ועורך עברי, בעל המונחון "תכנים וצורות" לספרות כללית ועברית, וכן משורר עברי, שפרסם את שיריו תחת שם העט רן עדי.
חייו.
נולד בשם עזריאל שוורץ בסאנוק שבגליציה, אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. השלים לימודי רבנות בבית המדרש לרבנים בוורשה. הצטרף לתנועת הנוער החלוצית "השומר הצעיר", ויצא ללמוד חקלאות מטעמה באוניברסיטת טולוז שבדרום צרפת. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, והיה בין מייסדי קיבוץ עין שמר, שבו היה חבר כל חייו, ובו גם עברת את שמו. היה בעלה של הסופרת רבקה גורפיין.
בכל שנותיו בארץ לא עסק בחקלאות אלא בהוצאת עיתוני השומר הצעיר, בעריכת ספרים בהוצאת ספרית פועלים מראשיתה, בתרגום ספרות ריאליסטית מספרויות אירופה ובפובליציסטיקה בעיתונות מחנה העבודה. היה מעורכי כתב העת "מאזנים" של אגודת הסופרים, והדפים לספרות של השבועון "השומר הצעיר" שהפך לימים ליומון "משמר", ואחר כך לביטאון מפלגת הפועלים המאוחדת, "על המשמר".
בשנותיו האחרונות כתב במפתיע כמה ספרי שירה, שעליהם חתם בשם העט "רן עדי" – צירוף של שמות נכדיו. תרגומו ל"מות וירגיל" מעיד על יכולתו בתחום התרגום. אבל גולת הכותרת של מפעלו הספרותי הוא המונחון לספרות עברית וכללית: "תכנים וצורות". במונחון נתן ביטוי למגוון כישוריו הספרותיים.
עזריאל אוכמני - "עזרי", כפי שכונה בפי מכריו - נפטר בכ"ב בחשון תשל"ט, 22 בנובמבר 1978 בעין שמר.
רוברט ג'ונסון
רוברט ג'ונסון (באנגלית: Robert Johnson; 8 במאי 1911 - 16 באוגוסט 1938) היה מוזיקאי, זמר בלוז וגיטריסט אמריקני. בתקופת חייו הקצרה הקליט ג'ונסון מעט מאוד, אך הוא הותיר חותם משמעותי ונמנה עם הידועים שבזמרי הדלתא בלוז.
המוזיקה של רוברט ג'ונסון.
רוברט ג'ונסון הקליט בסך הכל 29 שירים במהלך הקריירה שלו, בשתי תקופות. התקופה הראשונה שבה הקליט הייתה נובמבר 1936, בעת שהותו בסן אנטוניו, טקסס, וביוני 1937 הקליט עוד, בדאלאס, טקסס. 13 משיריו הקליט פעמיים. כמה משיריו הידועים ביותר היו: "Love In Vain", "Come On In My Kitchen", "Sweet Home Chicago", "Cross Road Blues". בשנת 1961 ליקט ג'ון האמונד את שיריו מחדש באלבום King of the Delta Blues Singers, והשיב את העניין הציבורי כלפי ג'ונסון.
נושאי שירתו היו ייאוש, בדידות, חברות ונדודים. באותן שנים של משבר כלכלי וחברתי (שנות השפל הגדול), האוכלוסייה האפרו אמריקאית הושפעה רבות מהנצרות (בעיקר מהבפטיזם). בשירו "Hellhound on My Trail" מתאר ג'ונסון מפגש בדרכים עם השטן, נושא שלקוח מההוויה הדתית. השפל הגדול לווה בקרב הקהילה האפרו-אמריקאית בנדודים ובחיפוש אחר עבודה. השיר "I Am a Steady Rollin Man" מתאר את הנדודים בדרכים על הציר מהמיסיסיפי לשיקגו.
אחד המאפיינים הבולטים במוזיקה של ג'ונסון, ומאפיוניה הייחודיים, הוא הדינמיות שלה. אריק קלפטון, שמנה את ג'ונסון עם מקורות ההשפעה המוזיקליים העיקריים שלו, והקליט את אלבום המחווה לשיריו של ג'ונסון, Me And Mr. Johnson, ציין בראיון כי בשביל לנגן את המוזיקה של ג'ונסון נדרשים שני נגנים.
אגדת השטן.
לפי אגדה שנפוצה על ג'ונסון, בצעירותו בכפרי מיסיסיפי, הוא שאף בכל מאודו להיות מוזיקאי בלוז גדול. בתחילת הקריירה שלו הוא לא הצליח לכבוש את לב הקהל ולכן הוא "הודרך" בידי כוח על טבעי ללכת עם הגיטרה שלו לצומת דרכים מסוימת בחצות. שם, לפי האגדה, פגש באדם שחור גדול ממדים (השטן), שעשה עמו עסקה. לאחר שג'ונסון הסכים השטן לקח את הגיטרה שלו וכיוון אותה. השטן ניגן כמה שירים ואז החזיר את הגיטרה לג'ונסון, ובכך העניק לו את שליטתו בנגינה בכלי. אגדה זו היא למעשה וריאציה של סיפור העסקה עם השטן מפאוסט של גתה, בתמורה לנשמתו, רכש ג'ונסון את כישרונו הווירטואוזי בבלוז. צומת הדרכים מזוהה עם הצומת של Highway 61 ו-Highway 49 בעיר קלארקסדייל, מיסיסיפי. המקום הפך אתר עלייה לרגל לחובבי בלוז. לפי פרשנויות נוספות, שירו "Me and the Devil Blues" ו-"Cross Road Blues" קשורים בסיטואציה אגדית זו. האגדה זכתה לאזכור בסרט "אחי, איפה אתה?", בדמותו של נגן הגיטרה טומי ג'ונסון המוכר את נשמתו לשטן.
העניין הרב בדמותו נובע בין היתר מנסיבות מותו. נפוצה שמועה כי הורעל על ידי בעל קנאי, אולם גם לאחר מותו היו שמועות על כך שהוא עוד חי בטקסס.
ג'ונסון מת ב-16 באוגוסט 1938, בגיל 27 ו-100 ימים. בעקבות זאת הוא צורף, באופן אנכרוניסטי, למועדון 27 והוא נחשב לחבר המפורסם הראשון במועדון.
השפעתו וחותמו.
ג'ונסון הוא מנציגיו הבולטים של זרם הדלתא בלוז, וסגנונו הייחודי השפיע על זמרים אחרים בדלתא של המיסיסיפי. בשנות השישים ביצעו הרולינג סטונז גרסאות לכמה משיריו של ג'ונסון. בנוסף הייתה ליצירתו של ג'ונסון השפעה על להקת לד זפלין, בפן הרית'ם אנד בלוז שממנו התפתח הצליל המחוספס שלה. גם להקת קרים ביצעה כמה משיריו של ג'ונסון, כאשר הביצוע המוכר ביותר שלה לאחד משיריו הוא זה של השיר 'Crossroads' מהאלבום 'Wheels of Fire', אותו הם ביצעו בהופעה חיה. אריק קלפטון הקליט אלבום שלם משיריו של ג'ונסון, בשם 'Me and Mr. Johnson', והוא ציין את השפעתו של ג'ונסון על סגנונו כמכרעת.
ג'ונסון בתרבות.