החפירות הארכאולוגיות העיקריות החלו בשנות ה-30 של המאה ה-20 באתר של הטירה מהמאה ה-12 וסביבותיה, כשבראשן עמד ראלי רדפורד (Ralegh Radford). החפירות חשפו שהכף של טינטאג'ל היה אתר נזורה קלטית במעמד גבוה (לטענת ראלי רדפורד) או מבצר נסיכותי והתיישבות של סוחרים המתוארכת למאות חמישית ושישית לספירה (לדברי חופרים מאוחרים יותר), בתקופה שמיד לאחר נסיגת הרומאים מבריטניה. ממצאים של שמן זית וכדי יין מאגן הים התיכון מוכיחים כי בריטניה שמיד לאחר הרומאים לא הייתה מוצב מבודד כפי שהניחו קודם לכן, שכן מסחר נרחב בטובין בעלי ערך גבוה התנהל באותה תקופה באזור הים התיכון. ממצאים מהחפירות שמורים במוזיאון המלכותי של קורנוול (Royal Cornwall Museum) בטרורו. החפירות ב-1998 גילו אבן שעליה חקוקה כתובת בלטינית שכללה את המילה ארטוגנו (Artognou). האבן, המכונה "אבן ארטוגנו" (Artognou stone), הוסיפה פרט לפולקלור של הקשר בין טינטאג'ל למלך ארתור, אם כי היסטוריונים אינם מאמינים שהכתובת מתייחסת למלך ארתור. שתי עונות של חפירות נערכו בחצר כנסיית טינטאג'ל בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
עתיקות.
תל הקבורה הגדול ביותר מתקופת הברונזה מצוי בקונדולן (Condolden), הנקודה הגבוהה ביותר בשטח העיירה, תל נוסף הוא במנאדו (Menadue), ויש נוספים לאורך הצוקים. בתקופת הברזל היו ככל הנראה ביצורים בכפי הסלע כמו ווילפארק (Willapark) ובאראס הד (Barras Head), ובפנים הארץ בטרנלה (Trenale). שתיים מאבני המייל הרומיות שנמצאו בקורנוול הם מטינטאג'ל. המוקדמת משתיהן נתגלתה מתחת לכפריר טרתווי (Trethevy) שבין טינטאג'ל לבוסקאסל. השנייה נתגלתה בחומה של חצר הכנסייה ב-1889 והכתובת בה מתייחסת כנראה לקיסר ליקיניוס (מת בשנת 325).
קיימים שרידים עתיקים רבים אחרים בטינטאג'ל וסביבותיה, כדוגמת השקע המכונה "טביעת רגלו של המלך ארתור" (King Arthur's Footprint) באי טינטאג'ל והסלע המגולף מאזור סטראפארק (Starapark), 8 קילומטרים מזרחית לטינטאג'ל, שהוצבה מול בית הספר בקמלפורד (Camelford), דרומית מזרחית לטינטאג'ל. רודני קסלדן (Rodney Castleden) מגדיר אותם כחפצים טקסיים מתקופת הברונזה. "טביעת רגלו של המלך ארתור" היא שקע בסלע בנקודה הגבוהה ביותר בצד הדרומי של האי טינטאג'ל. הוא אינו טבעי לגמרי, לאחר שעוצב בידי אדם בשלב כלשהו. ייתכן ששימש להכתרת מלכים או ראשי שבטים כיוון שידוע שלאתר יש היסטוריה ארוכה המשתרעת מימי הביניים. השם הוא ככל הנראה המצאה של מדריך בטירה במאה ה-19.
באזור נתגלו שני צלבי אבן, שניהם הוזזו ממקומם המקורי: הפשוט יותר משניהם הוא צלב הנדרה (Hendra cross). צלב אלנט (Aelnat's), נתגלה בכפריר טרווילט (Trevillet) הסמוך והועתק למלון ורנקליף ארמס (Wharncliffe Arms Hotel) בטרוונה והוא מגולף בכישרון רב. הכתובת על הצלב בלטינית נקראת כ"אלנט עשה צלב זה למען נשמתו" (בחלק האחורי של הצלב חקוקים שמות ארבעת השליחים). שמו של אדם זה הוא סקסוני. הוא ואדם נוסף שהוזכר ב-1086 בשם אלפווי (Alfwy) הם האנגלו-סקסונים היחידים ששמם מופיע ברישומים מהאזור. אוולין הרדי מקשרת בין אחד משיריו של תומאס הרדי "לאור האבן הרונית" ("By the runic stone" 1917) לצלב אלנט.
מבנים חילוניים בולטים.
בית הספר היסודי של טינטאג'ל הוקם ב-1914 בכפריר טרוון (Treven) הקרוב, ונועד להחליף את בית הספר של הכנסייה (נוסד 1874), והוא הורחב מאז. התלמידים שממשיכים לבית ספר תיכון מגיעים לבית הספר המקיף על שם סיר ג'יימס סמית (Sir James Smith's School) בקמלפורד הסמוכה. המבנה המכונה "בית המתנות" (The Gift House) הצמוד לסניף הדואר הישן נרכש על ידי אגודת הצדקה של נשות טינטאג'ל (Trustees of Tintagel Women's Institute).
היכל המלך ארתור.
היכל המלך ארתור (King Arthur's Hall) בטינטאג'ל הוא מבנה גדול שנבנה בשנות ה-30 במאה ה-20. הוא נבנה על ידי יצרן אבקת פודינג בשם פ. ט. גלסקוק (F. T. Glasscock) כמטה של "חבורת האבירים של השולחן העגול" (Fellowship of the Knights of the Round Table). מגוון של אבנים מקורנוול שימש לבנייה ו-73 הוויטראז'ים המתארים את אגדות המלך ארתור הם מעשי ידיה של ורוניקה וול (Veronica Whall), וכמו כן יש במבנה כמה ציורים של ויליאם האתרל (William Hatherell).
"מסדר חבורת האבירים של השולחן העגול" (Order of the Fellowship of the Knights of the Round Table) הוקם בבריטניה ב-1927 על ידי פרדריק תומאס גלסקוק (איש עסקים מלונדון שפרש לגמלאות, נפטר ב-1934) על מנת לקדם את האידיאלים הנוצריים והתפיסה הארתוריאנית על אבירות בימי הביניים. גלסקוק היה תושב של טינטאג'ל והקים את אולם המלך ארתור על האתר בו שכנו בעבר בית העירייה ואולם המסחר. ההיכל משמש גם כאתר כנסים לבונים חופשים, ומשכן לארבעה גופים של הבונים החופשיים.
בתי מלון.
מלון טירת המלך ארתור (King Arthur's Castle Hotel), כיום "מלון טירת קמלוט" (Camelot Castle Hotel) נפתח ב-1899. הוא היה פרי יוזמתו של סר רוברט הרווי (Sir Robert Harvey), והאדריכל היה סילוונוס טרוואיל (Silvanus Trevail). במקור הוא היה מיועד כמלון בנקודת הקצה של מסילת הרכבת מקמלפורד שמעולם לא נבנתה. החזית היא קירות הנוטים פנימה, מגדל כניסה ראשי מתרומם לגובה של חמש קומות ובכל פינה יש מגדל בן ארבע קומות. במגדלים יש משיקולי והם מתרוממים שלוש קומות מעל יתרת הבניין. האולם הגדול בקומה הראשונה תוכנן סביב העתק של השולחן העגול מטירת וינצ'סטר והוא כולל ארקדות רומנסקיות עם עמודים משיש איטלקי.
בטרוונה עצמה קיים מבנה שהיה בעבר מלון ורנקליף (Wharncliffe Hotel), שהוסב לדירות (סמוך להיכל המלך ארתור). צלב האבן המכונה "צלב אלנט" ניצב בחצר. המלון קרוי על שם הרוזן ורנקליף (Earl of Wharncliffe), שהיה בעל הקרקע הגדול ביותר בקהילה עד שנכסיו נמכרו בתחילת המאה ה-20. מול מלון ורנקליף ניצב מלון טינטאג'ל לשעבר, שהיה ידוע פעם כמלון פריס (Fry's Hotel). זה היה המסוף לכרכרות בימים לפני שהוקמה מסילת הברזל לקמלפורד בשלהי המאה ה-19 (שנסגרה ב-1966).
בסמוך לנקודת דנדרהול (Dunderhole Point) על צוק גלבה עומד בניין שהיה שייך למחצבת לווחה. הבניין שימש במשך שנים רבות כאכסניית נוער.
כנסיות וקפלות.
כנסיית קהילת טינטאג'ל.
כנסיית סנט מטריאנה (Church of St Materiana), שמה הרשמי של כנסיית קהילת טינטאג'ל, שייכת לכנסייה האנגליקנית מאז הרפורמציה באנגליה. היא נבנתה במקור בתקופה הנורמנית. ניקולאוס פבזנר אינו בטוח לגבי תאריך ההקמה ומשער כי בבנייה הנורמנית משולבים אלמנטים סקסוניים, וכי ייתכן שהמגדל נבנה במאה ה-13 או במאה ה-15. הכנסייה שוכנת על צוק בין טרוונה וטירת טינטאג'ל והוכרזה כבניין רשום מדרגה I. הכנסייה הראשונה באתר הוקמה ככל הנראה במאה השישית לספירה, ככנסיית בת של הכנסייה המכונה מינסטר (Minster) בבוסקאסל הסמוכה. אלו הן שתי הכנסיות היחידות המוקדשות לסנט מטריאנה, שמה הלטיני של קדושה וולשית מהמאה החמישית הידועה יותר בשמה הוולשי מדרין, נסיכת גוונט (Madryn, Princess of Gwent).
הכנסייה הנוכחית יכולה להיות משלהי המאה ה-11 או מתחילת המאה ה-12. המגדל נבנה כשלוש מאות שנים אחר-כך, והשינוי המשמעותי מאז היה שיקום ב-1870 בתכנון אדריכל הכנסיות ג'יימס פירס סנט אוביין (James Piers St Aubyn). שינויים שבוצעו אחר-כך כללו הזזת העוגב (פעמיים) וויטראז'ים חדשים לחלק מהחלונות: רבים מהם מתארים קדושים, כולל סנט מטריאנה, סנט ג'ורג' וסנט פיראן. אגן הטבילה הוא נורמני שגולף באופן גס מקוורץ פורפירי. בכנסייה יש שלושה עותקים מודרניים של ציורים של אמנים ידועים ואבן המייל הרומית (שהוזכרה בפסקת העתיקות). במגדל יש שישה פעמונים המתוארכים מ-1735 עד 1945.
שטח בחצר הכנסייה נחפר בשנים 1990–1991 על ידי יחידת הארכאולוגיה של קורנוול. האנדרטה לנופלים במלחמות מקרב הקהילה הוצבה בצד המערבי של חצר הכנסייה וצלב חצר מודרני (1910) הוצב בכניסה הדרומית.
קפלת הטירה.
בטירה הייתה קפלה נורמנית על שם סנט ג'ולייטה, שכיום היא חרבה, ונחפרה על ידי הצוות של ראלי רדפורד. זהו בניין מלבני פשוט שבו אזור המזבח נבנה מאוחר יותר מהספינה המרכזית.
קפלות בטרתווי וטרוונה.
בטרתווי (Trethevy) יש קפלה על שם סנט פיראן והייתה קפלה אנגליקנית בטרקנאו (Treknow), כפרירים השייכים למועצה של טינטאג'ל (Civil parish). בימי הביניים הייתה גם קפלה על שם דיוניסיוס הקדוש בטרוונה: היריד השנתי נערך ביום חגו (19 באוקטובר).
בית הכומר.
בית הכומר (vicarage) הישן נבנה בתחילת המאה ה-17 והרחבות משמעותיות בוצעו במבנה בשלהי המאה ה-18 ואמצע המאה ה-19. בשטח בית הכומר נמצאת קפלת פונטווראולט (Fontevrault Chapel) ושובך שהוא אחד השמורים ביותר בקורנוול. ב-2008 החליטה הדיוקסיה של טרורו לרכוש מבנה מגורים חדש לכמרים העתידיים ולמכור את בית הכומר הישן.
האתר והקרקעות בבעלות הכנסייה היו משכנם של הכמרים כבר מהמאה ה-13 כאשר הבנפיקיום הגיע לידי מנזר פונטווראו (abbaye de Fontevraud) בצרפת. מ-1925 עד 2008 היה שימוש בחלק מהמבנים החיצוניים של בית הכומר כקפלה (קפלת פונטווראולט -Fontevrault Chapel). השם מנציח את המנזר באנז'ו בצרפת שטינטאג'ל הייתה תחת חסותו בימי הביניים (הקומונה קרויה כיום Fontevraud-l'Abbaye), שנוסד על ידי רובר מארבריסל (Robert d’Arbrissel).
כנסיות מתודיסטיות.