טוּרֵן (בצרפתית: Touraine) היא פרובינציה-לשעבר בצרפת וחבל ארץ היסטורי ומסורתי באזור עמק הלואר, כ-200 ק"מ מפריז, בחבל סאנטר-עמק הלואר. בירת הפרובינציה הייתה העיר טור. עקב השינויים האדמיניסטרטיביים של 1790, חולק שטח הפרובינציה בין המחוזות אנדר (Indre), אנדר ולואר (Indre-et-Loire), ולואר ושר (Loir-et-Cher). טורן נודעה במיוחד בשל ריכוז הטירות המרשימות, בהן כמה מהמפורסמות ביותר בצרפת, ובשל תעשיית היין שלה.
היסטוריה.
מקור השם טורן הוא משמו של שבט הטורונים הקלטי, שאכלס את האזור סביב ראשית הספירה הנוצרית. בשנת 1044 עבר השלטון בחבל לידי שושלת אנז'ו (מקורו של בית פלנטג'נט ממנו באו מלכי אנגליה). מעוזם היה בטירת שינון. בשנת 1205 הפכה טורן לדוכסות. במאות ה-15 וה-16 היא הייתה לאזור המגורים החביב על מלכי צרפת, שהקימו בה טירות מפוארות (כגון טירת שנונסו, טירת אמבואז ועוד). באותה תקופה כונה האזור "גנה של צרפת" ונכתבו עליו שירים כגון "O beau pays de la Touraine" ("הו הארץ היפה של טורן"). ב-1584 הפכה הדוכסות לפרובינציה, וזו פורקה ב-4 במרץ 1790 במהלך התיקונים שנעשו בעקבות המהפכה הצרפתית.
גשר סווינאסונד
מים קלים
מים קלים הם מים שמורכבים מהאיזוטופים הקלים והנפוצים ביותר של חמצן ומימן 1H216O. במילים אחרות, מים קלים הם האיזוטופולוג הקל ביותר של מים. ריכוז המים הקלים במים המצויים בטבע הוא בין 99.73%-99.76% (ריכוז מולי). לצריכת מים קלים אין כל תועלת בריאותית על פני צריכת מי ברז רגילים
איזוטופולוגים של מים.
איזוטופים הם סוגים שונים של אותו יסוד כימי שנבדלים במשקל של הגרעין. ההבדל במשקל נובע מהעובדה כי הגרעינים של האיזוטופים מכילים מספר שונה של נייטרונים (אך אותו מספר של פרוטונים). מולקולות בעלות שילובים שונים של איזוטופים הן איזוטופולוגים של אותה מולקולה.
מולקולת מים מכילה שני אטומי מימן ואטום חמצן אחד. למימן שני איזוטופים יציבים - פרוטיום 1H (H) ודאוטריום 2H (D). לחמצן שלושה איזוטופים יציבים - 16O, 17O, 18O.
איזוטופים אלה יוצרים תשע מולקולות-איזוטופולוג של מים:
מולקולת 1H216O היא הקלה ביותר במכלול של איזוטופולוג של מים והיא נחשבת כקלאסית או מים קלים. מונואיזוטופ של מולקולה זו לא קיים בטבע, ועל מנת לקבלו נעשה שימוש בטיהור רב שלבי או סינתזת מיסודות מוצא - 1H2 ו 16O2 . מים המצויים בטבע מהווים תערובת של מגוון איזוטופים כאשר ריכוזו של האיזוטופולוג הקל הוא הגבוה ביותר, ועולה בהרבה על ריכוזם של שאר האיזוטופולוגים יחדיו. ב-1,000,000 מולקולות של מים טבעיים ימצאו, בממוצע, 997,284 מולקולות 1H216O, 31 מולקולות 1HD16O, 390 מולקולות 1H217O וכ- 2,005 מולקולות 1H218O. ריכוז של מולקולות מים המכילות איזוטופים כבדים של D, O17, O18 במים טבעיים, משתנה בהתאם לסטנדרטים הבסיסים המופעים בתקנים SMOW ו-SLAP.
תקנים בינלאומיים.
ריכוז של האיזוטופים הכבדים של מימן וחמצן במים הטבעיים מבוקר על ידי שני סטנדרטים בינלאומיים:
לפי תקן SMOW ערכם האבסולוטי של דאוטריום וחמצן-18 במי האוקיינוס:
D /1H =(155,76±0,05)•10−6, שזה PPM 155.76, 18O /16O =(2005,20±0,45)•10−6, שזה PPM 2005. לפי תקן SLAP D/H=89•10−6, שזה PPM 89, 18O/16O=1894•10−6, שזה PPM 1894. תקן SLAP מאפיין את המים הטבעיים הקלים ביותר על פני כדור הארץ. הקלילות של המים בחלקים השונים של כדור הארץ שונה.
במים טבעיים ריכוז משקלם של איזוטופים כבדים יכול להגיע ל-2.97 גרם/ק"ג. מים טבעיים המתקרבים לתקן SLAP לגבי כמות האיזוטפולוג 1H216O ואף אלו שעברו טיהור מיוחד על-מנת להגדיל איזוטופולג מסוג זה, נקראים 'מים קלים באופן מיוחד' (הגדרה פחות רשמית, המתואמת לתנאים אמיתיים).
במים קלים חלקו של האיזופוטולוג הקל ביותר ( % מולי): 99.76 &lt; 1H216O ≤ 100. אם נוציא ממים, העונים לדרישת תקן SMOW, את כל המולקולות של האיזוטופים הכבדים, אשר חלקם המסתי הוא -2.97 גרם/ק"ג ונחליפם ב 1H216O, אזי המסה של 1 ליטר מים הקלים מבחינה איזוטופית, תקטן ב-250 מ"ג. לכן, הפרמטרים של מים קלים, וראשית כל "הקלות" שלהם וההרכב איזוטופי, ניתנים למדידה בעזרת שיטות כמו ספקטרומטרית מסה, gravimetry, NMR ו- laser absorption spectroscopy.
תכונות ומאפיינים של מים קלים.
איזוטופים נבדלים מעט זה מזה בתכונות פיזיקליות וכימיות. עם זאת, הבדלים אלה חסרי משמעות מעשית במקרה של מי ברז רגילים, המכילים ממילא ריכוז אפסי של מים כבדים.
הפקת מים קלים וייצורם.
לצורך הפקת מים קלים פותחו שיטות ומתקנים אשר מאפשרים להפחית במידת מה את נוכחות של דאוטריום במים תוך שמירה על ההרכב האיזוטופי של החמצן המקורי. תהליך העושה שימוש בשיטת "מי טל" מפחית את האיזוטופים הכבדים של דאוטריום וטריטיום וכולל פעולות של קירור מים והפשרתם לאחר מכן, אך היקף ההפחתה של דאוטריום במקרה זה קטן למדי. דילול משמעותי של איזוטופי דאוטריום מושג על ידי שימוש באלקטרוליזה, אבל ההספק בשיטה זו נמוך ביותר.
למרות שירידה בדאוטריום מביאה לעליה בריכוז של 1H216O, האפקטיביות של דילול הדאוטריום בלבד מהמים מוגבלת. גידול משמעותי בריכוז של 1H216O במים אפשרי רק כאשר מדללים גם את המולקולות המכילות איזוטופים כבדים של 17O, 18O. דרך יעילה לייצור מים קלים טהורים במיוחד וריכוז 1H216O גבוה בקנה מידה תעשייתי, שהוצעה בפטנט, עושה שימוש במעבר של מים במגדל זיקוק לצורך הסרת כמות גדולה מאוד של מולקולות המכילות איזוטופים כבדים של מימן וחמצן, וכתוצאה מכך הגדלה משמעותית של הריכוז של 1H216O. המים הקלים המתקבלים בדרך זו מתאפיינים ברמה גבוהה של הומוגניות של ההרכב האיזוטופי.
חסידות טריסק
חסידות טריסק היא חסידות ווהלינית (אז האימפריה הרוסית, כיום אוקראינה), ענף מחסידות צ'רנוביל. אדמו"רי החצר כיהנו גם בפולין. לפני מלחמת העולם השנייה היא הייתה חסידות גדולה בת כעשרים אלף חסידים. החסידות נכחדה בשואה.
כיום מכהנים מספר צאצאים של השושלת, אך אין להם חצר של ממש.
הדור הראשון.
החסידות הוקמה על ידי רבי אברהם מטריסק (תקס"ו - ב' בתמוז תרמ"ט), בנו החמישי של רבי מרדכי מצ'רנוביל. נישא לריקל, בתו של רבי יעקב אריה מקאוולא בנו של רבי מרדכי מנישכיז. כיהן כמגיד ואדמו"ר בעיר טוריסק אחרי פטירת אביו בשנת תקצ"ז. ספרו מגן אברהם הוא ספר יסוד של חסידות טריסק בפרט ושל חסידות צ'רנוביל בכלל.
חתניו של רבי אברהם היו: אחיינו רבי אפרים מרגליות (נכדו של השערי תשובה), רבי שמואל מקרילוביץ, אחיינו רבי ישראל בן רבי יצחק מסקווירא, אחיינו רבי מרדכי מקוריסטשוב וקרובו רבי דוד ממקארוב.
הדור השני.
על פי גזירת ממשלת רוסיה נאלצו רבי מנחם נחום ואחיו רבי מרדכי מקוזמיר לנסוע מהעיר טריסק בסביבות שנת תרמ"ה. רבי מנחם נחום עבר לעיר סלאוויטא, ואחר כך עבר לכפר קטלנה שליד בריסק שבליטא.
הדור השלישי.
בניו של רבי מנחם נחום מטריסק-בריסק היו:
בניו של רבי יעקב אריה:
ניגוני טריסק.
את ניגוני טריסק שהיו שרים החסידים בערב חג שבועות בעיירה הרוביישוב (שם נפטר הרבי מטריסק). העלה על הכתב החזן אברהם שטוקהמר, ושלח את תוויהם למכון ייוו"א שבוילנא טרם השואה.
לאחר השואה.
מרבית חסידי טריסק נספו בשואה. צאצאי האדמו"רים המשיכו לכהן באדמו"רות בארץ ישראל, במערב אירופה ובארצות הברית.
אדמו"ר נוסף בשם טריסק היה רבי דוד מרדכי העשיל מטריסק שטפנשט בארצות הברית. היה בנו של רבי יצחק מאיר העשיל (חתן רבי אפרים מרגליות ממאצ'יב חתן רבי אברהם מטריסק) ונכדו של רבי שמואל מקרילוביץ חתנו של רבי אברהם מטריסק. היה חתנו של רבי פנחס מבורשא ובזיווג שני של קרובו רבי מרדכי זוסיא מטריסק יאס. נפטר בכ"ב בטבת תשכ"ד, נקבר באוהל ויז'ניץ בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
בשנות ה-90 החל לכהן בירושלים הרב משה מרדכי אייכינשטיין (בן הרב דב בער ר"מ באיתרי, בן הרב מנחם צבי אייכינשטיין גאב"ד סנט לואיס, חתנו של רבי משה מרדכי מטריסק).
נהר טורניו
טורניוניוקי
נהר טורנה
נצח (פירושונים)
חידושי רבנו חיים הלוי
חידושי רבנו חיים הלוי הוא חיבור שכתב רבי חיים סולובייצ'יק, אבי שיטת בריסק, והוא נסוב על עניינים שונים במשנה תורה לרמב"ם.
יצא לאור לראשונה בשנת תרצ"ו, כ-18 שנים אחרי פטירתו של ר' חיים. במשך שנים רבות היה ספר זה הספר היחיד של הרב סולובייצ'יק שנדפס.
חשיבות הספר.
הספר נחשב לאבן יסוד בשיטת בריסק המפורסמת, תלמידי השיטה מייחסים חשיבות מיוחדת לאמור בספר ומדייקים בכל מילה הכתובה בו. הלימוד בספר אינו מתוך רפרוף בעלמא, אלא נעשה מתוך עיון מעמיק, וכלשון בני המחבר בהקדמה: "כי אין הספר הזה כשאר ספרים הנקנים בקריאה ועיון בעלמא, רק ספר של לימוד, שאינו נקנה רק ביגיעה ועיון ועמל רב בדרכה של תורה, ואשרי מי שיעמוד על אמתתן ועומקן של דברים גם אחרי היגיעה והעיון המרובה בינו זאת".
רבי יצחק זאב סולובייצ'יק היה מורה לבניו ללמוד את הספר כצורתו עוד לפני שידעו את התלמוד. בנו רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק העיד כי הוא למד את הספר לאחר בר מצווה, על פי הוראת אביו, והיה בקיא בו בעל פה.
גדולי ישראל התייחסו לספר בהערצה מיוחדת. וביניהם רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, שכתב הגהות לספר "חידושי רבינו חיים הלוי", ועוד.
כתיבת הספר.
רבי חיים מבריסק כתב חידושים רבים והיו בביתו ארגזים שונים של חידושי תורה שכתב. עם זאת, הוא בירר את חידושיו מספר פעמים, והרשה להכניס רק את החידושים שהיה בטוח ללא ספק כי הם אמת לאמיתה. הוא גם דייק בכל מילה שכתב בספר, וחידושים ארוכים ומפולפלים כלל במילות בודדות. כך כותבים בניו של המחבר ב"הקדמת בני המחבר" לספר: