וולש מאמין באלוהים אשר מנסה לתקשר ישירות עם כל הנבראים. החזון של וולש הוא אחוד וייצוג כל סוגי הדתות ועדכונן לחיי היום המודרני. וולש ייסד את ארגון "צוות אנושות" ("Humanity's Team") כתנועה שמטרתה לאחד אנשים וליישם את רעיונות הרוחניות החדשה כפי שהם מובאים בספריו - בעיקר את הרעיון שכל בני האדם הם יחידת קיום אחת.
לפני כתיבת ספריו, וולש עבד בעבודות שונות: שדרן רדיו, עורך עיתונים, וכן ביחסי שיווק. בתחילת שנות ה-1990 וולש עבר קשיים בחייו האישיים - שרפה אשר כילתה את כל רכושו, גרושין, ותאונת דרכים אשר השאירה אותו עם שברים בצוואר. כשהחלים נותר ללא עבודה ונאלץ להתגורר באוהל באתר למחוסרי דיור. הוא הרוויח את לחמו מאיסוף פחיות שתייה ומכירתן. באותה תקופה וולש חשב שחייו נכשלו ועומדים להסתיים. אז הזדמנה לו אפשרות לעבוד כשדרן רדיו, והוא החל את מה שהוא מכנה כ'שיחות' עם אלוהים.
בשנת 2003 וולש השתתף בכתיבת הסרט "אינדיגו" יחד עם הסופר ג'מס טוימן (באנגלית: James Twyman). בשנת 2006 יצא "שיחות עם אלוהים: הסרט", אשר מבוסס על חייו של וולש.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:סופרים אמריקאים]]
[[קטגוריה:העידן החדש]]
[[קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני]]
[[קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943]]
אנסבך (נסיכות)
מייקל לוקאס
מייקל לוקאס (באנגלית: Michael Lucas; נולד בשם אנדריי לוביץ' טרביאס ב-10 במרץ 1972) הוא במאי ויזם ומנכ"ל של לוקאס אנטרטיינמנט החברה הגדולה בניו יורק לסרטים פורנוגרפיים, ומהווה דמות בולטת בקהילה הגאה.
לוקאס הוא אמריקאי יהודי יליד רוסיה, אשר ידוע כאקטיביסט ופעיל בולט בארצות הברית למען מין בטוח ונגד שימוש בסמים, והוא נוהג להעביר הרצאות בנושא ולכתוב טורים על כך בעיתונות. הוא היה בעל טור בעיתון הניו יורקי "הניו יורק בלייד".
רקע ביוגרפי.
לוקאס נולד בשנת 1972 במוסקבה שברוסיה ללב ברגמן, מהנדס, ואלנה טרביאס, מורה לספרות רוסית. בשנת 1994 קיבל תואר במשפטים מאקדמיית מוסקבה למשפטים. הוא פתח סוכנות נסיעות אותה ניהל עד שנת 1995, אז עזב את רוסיה לטובת מינכן ומשם עבר לצרפת לשנתיים הבאות. בשנת 1997 עבר לוקאס לניו יורק, שיחק בסרטי פורנו ומאוחר יותר ביים והקים חברה משלו לסרטי פורנו.
בשנת 2004 הושבע לוקאס כאזרח אמריקאי. ב-2008 נישא לבן זוגו מזה שמונה שנים, ריצ'רד וינגר; בהודעה לעיתונות שהוציא הוצגה החתונה כהצהרה לגבי זכויות נישואין להומואים. ב-2009 קיבל אזרחות ישראלית מכוח חוק השבות, כאקט של הזדהות עם ישראל (הוא לא עלה אליה בפועל).
דעות ופעילות ציבורית.
לוקאס ידוע בדעותיו על פוליטיקה ותרבות. הוא מתנגד בולט לשימוש בסמים ומקדם סקס בטוח, גם בתעשיית הפורנו וגם בקהילת הלהט"ב. בשנת 2005 הוזמן לנאום באוניברסיטת ייל שם סיפר על היסטוריית החיים שלו ותפיסותיו לגבי פורנוגרפיה. בשנת 2008 נאם באוניברסיטת סטנפורד בכנס על מקומה של תעשיית הפורנו במניעת איידס. נאומו הוביל לוויכוח סוער בעקבות מאמרו ב"ניו יורק בלייד", שם טען כי הקוראן הוא ה"מיין קאמפף" החדש, המוביל מוסלמים להרוג הומואים.
רבות מתפיסותיו האידאולוגיות של לוקאס מתבססות על זהותו היהודית ועל הקשר העמוק שלו למדינת ישראל. בהתבגרותו בברית המועצות שהייתה ידועה באנטישמיות שבה שגרמה ללוקאס ולאחרים להצניע את יהדותם. בשנת 2007 הניו יורק בלייד התחיל לפרסם טור דעות קבוע של לוקאס. במרץ 2010 לוקאס החל לכתוב טור עבור הירחון, אדבוקט, כאשר הוא מתמקד בישראל, ההתנגדות בחברה הרוסית להומואים, והדיון הציבורי סביב המסגד אותו מקימים במתחם מגדלי התאומים. בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הודיע לוקאס על כוונתו להגיע לישראל ולעודד את ההומואים המשרתים בצה"ל.
הסרט Men of Israel.
"הגברים של ישראל" הוא סרט פורנו שביים מייקל לוקאס. העיתון "ידיעות אחרונות", כמו גם כתב העת "The Atlantic" והמגזין "אאוט", ציינו אותו בהבלטה כסרט הפורנוגרפי ההומואי הראשון שמצולם בישראל עם צוות שחקנים כל-ישראלי. מייקל לוקאס ציין כי מטרתו בסרט הייתה לקדם את התרבות הישראלית וכן את התיירות לישראל בכך שישנה את התדמית של ישראל באמצעי התקשורת הפופולריים.
לאחר השלמת הסרט פרסם לוקאס באתר חדשות של קהילת הלהט"ב מכתב פתוח שבו האשים את ההומואים המצויים בארון בכך שהם פחדנים ומביישים את מדינת ישראל:
הסערה סביב המרכז הגאה בניו יורק.
בפברואר 2011 עורר לוקאס סערה סביב קבוצה פרו-פלסטינית שתכננה להיפגש במרכז הלהט"בי בניו יורק. הקבוצה, Siege Busters, תכננה לקיים במרכז מסיבת התרמה למימון ספינה שתשוט לחופי עזה במטרה "לשבור את המצור" על עזה. לוקאס מחה על הכוונה ואיים לפעול למען החרמת המרכז. הוא טען כי ישראל היא המדינה היחידה שידידותית ללהט"בים במזרח התיכון, שהקבוצה המארגנת היא אנטישמית שמטרתה הפצת שנאה כלפי ישראל, ושהומואים בחברה הפלסטינית מעונים ונרצחים. בעקבות התערבותו של לוקאס ביטל המרכז את האירוע בהסבר שהארגון המארגן אינו ארגון מהקהילה הגאה.
הסערה התעוררה מחדש כעבור מספר חודשים, כאשר המרכז אישר לקבוצת "קווירים נגד האפרטהייד הישראלי" להיפגש בשטח המרכז. לוקאס מצידו שב לקרא להחרמת המרכז, ובהודעת התגוננות מצד המרכז נטען כי הוא מספק מרחב למגוון קולות בקהילה הלהט"בית לקיים שיח במגוון נושאים. עם זאת, בתחילת יוני 2011 החליט המרכז להשהות את השכרת החדרים לאירועים סביב הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
חטיבה 99
לינדה קוזלווסקי
לינדה קוזלווסקי (באנגלית: Linda Kozlowski; נולדה ב-7 בינואר 1958)
היא שחקנית קולנוע, אמריקאית שהתפרסמה בטרילוגיית הקומית האוסטרלית "קרוקודיל דנדי" .
חיים אישיים.
קוזלווסקי נולדה בעיירה פיירפילד שבקונטיקט.
למדה אופרה ב"בית הספר ג'וליארד".
הכימיה בין קוזלווסקי לשחקן האוסטרלי פול הוגאן שהתבטאה בסרט "קרוקודיל דנדי" גלשה גם למערכת יחסים בחייהם האישיים.
בשנת 1990 נישאה קוזלווסקי להוגאן, לזוג ילד אחד ביחד.
קריירת משחק.
התחילה את דרכה על בימות אוף ברודוויי, שם הופיעה במשך כשנתיים.
התקבלה לתפקיד ראשון בברודוויי ב-1984 והייתה אחת מצוות שחקני המחזה "מותו של סוכן", השתתפה לאחר מכן גם בגרסה הטלוויזיונית.
קוזלווסקי פרצה בקומדיה האוסטרלית שוברת הקופות "קרוקודיל דנדי", ע"פ תסריטו של כוכב הסרט וחברה לסט הצילומים פול הוגאן.
בסרט שיחקה בתפקיד הכתבת הניו יורקית סו צ'רלטון והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
השניים שיתפו פעולה יחד גם בסרט ההמשך המצליח "קרוקודיל דנדי 2" ובסרט השלישי "קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס" שהצליח יחסית בקופות אך נכשל בקרב המבקרים.
שיחקה בנוסף גם בהפקתו הקומית של הוגאן "אוטוטו מלאך".
ב-1995 הופיעה בסרט האימה "כפר הארורים" בתפקיד ג'יל מק'גוון, מנהלת בית הספר בו לומדים הילדים המדיומים.
חטיבה 17
חטיבה 164
ניל דונאלד וולש
דם מזויף
אקוניה
אָקוּניָה (בספרדית Acuña או Ciudad Acuña) היא עיר השוכנת במדינת קואווילה במקסיקו. העיר ממוקמת בנתיב נהר הריו גראנדה (או ריו בראבו בשמו המקומי), המסמן את הגבול בין מקסיקו לארצות הברית ומשמש כנקודת מעבר בין הגבולות דרך סכר נהר אמיסטד וגשר דל ריו-אקוניה המחבר בין אקוניה במקסיקו לעיר דל ריו שבטקסס.
היסטוריה.
התיעוד הראשון לראשית ההתיישבות באקוניה הוא מה-27 בדצמבר 1877. אקוניה הוקמה על ידי קבוצת מתיישבים בראשות דומינגו אוריאס, אירינאו קסיאס ארוואלו ואשתו מקסימינה אספינוסה. בשנת 1880 הקהילה קיבלה מעמד של עיירה תחת שמה הראשון "גארסה גאלאן" (Garza Galán). בשנת 1884 שונה שם היישוב ל"קונגרגסיון לאס ואקאס" (Congregación las Vacas) ושמו שונה ל"וייה אקוניה" בשנת 1912 על שמו של משורר מקסיקני בשם מנואל אקוניה. וייה אקוניה קיבלה מעמד עיר ב-16 בספטמבר 1951, ושמה שונה לסיודד אקוניה.
מייקל הדג'ס
מייקל אלדן הדג'ס (באנגלית: Michael Alden Hedges; 31 בדצמבר 1953 – 2 בדצמבר 1997) היה מלחין אמריקאי, גיטריסט אקוסטי, זמר וכותב שירים.
הדג'ס למד גיטרה קלאסית באוניברסיטת פיליפס שבאוקלהומה. לאחר מכן, בשנים 1979 עד 1982, למד הלחנה במכון פיבודי למוזיקה שבעיר בולטימור. באותן שנים החל ליישם הדג'ס את הטכניקות הקלאסיות שלמד, וכן טכניקות חדשות על הגיטרה האקוסטית. בשנת 1981 הוחתם בחברת התקליטים האמריקאים וינדהם היל.
הדג'ס נהרג בגיל 43 בתאונת דרכים מצפון לסן פרנסיסקו.
רשימת אלבומים.
לאחר מותו יצאו האלבומים הבאים:
האור
פח&quot;ח
פלר&quot;ק
תואם PC
אפשניק
מאור (פירושונים)
היהודי הבין-לאומי
היהודי הבין-לאומי (באנגלית: The International Jew) הוא שמה של סדרה בת ארבעה ספרונים אנטישמיים שנכתבו על ידי ארנסט לייבולד, ויליאם ג. קמרון ובוריס ברסול. הסדרה היא אוסף של מאמרים בשם "היהודי הבין-לאומי: בעיית העולם העיקרית" שהופיעה בעיתון ה"דירבורן אינדיפנדנט" שבבעלות התעשיין הנרי פורד במהלך שנת 1920.
המאמרים התבססו בעיקר על הפרוטוקולים של זקני ציון.
תפוצה והשפעה.
סדרת 'היהודי הבינלאומי' נחלה הצלחה גדולה מאוד בארצות הברית ובאירופה. בארצות הברית בלבד הופצו כחצי מיליון עותקים. הסדרה תורגמה לרוב השפות האירופאיות, בהן גרמנית, רוסית וספרדית. בגרמניה, הסדרה זכתה לפופולריות הגדולה ביותר והייתה נר לרגליה של התנועה האנטישמית. המוציא לאור הגרמני, תיאודור פריץ, הדפיס בין השנים 1920–1922 שש מהדורות של הסדרה, ועד לשנת 1933 הדפיס 29 מהדורות.