יותר מאוחר באותה שנה (1999) הלהקה הוציאה את הסינגל הראשון שלה שנקרא UnOpened ויצא בפינלנד. השיר, למרות בעיה טכנית בהקלטה, היה הצלחה גדולה בפינלנד ונכנס לעשרים השירים הנקנים ביותר בשבוע הראשון שלו. ההצעות של חברות התקליטים הבינלאומיות לא איחרו לבוא וב-1999 הוציאה הלהקה את האלבום הראשון שלה, Ecliptica. האלבום גרר התעניינות רבה של העיתונות. באותו הזמן טוני החליט להתרכז בשירה וחיפש אחר קלידן שיחליף אותו. מיקו הארקין הצטרף ללהקה בתור הקלידן והשלים את החסר.
בשנת 2000 נבחרה סונטה ארקטיקה ללוות את להקת הפאוור מטאל המוכרת, סטראטובריוס, במהלך סיבוב ההופעות האירופאי שלהם.
מסוף שנת 2000 עד לסוף שנת 2001 הלהקה עבדה על אלבומה השני, Silence, שיצא לאור ביוני 2001. עקב האלבום הלהקה יצאה לסיבוב הופעות גדול (שכלל גם את הלהקה גאמה ריי) באירופה ויפן. ב-2002 הלהקה ביצעה את הטיסה הראשונה שלה לאמריקה, וקיימה הופעות בברזיל וצ'ילה. לפי חברי הלהקה ההופעות שם היו חלק מההופעות הטובות ביותר שלהם. באותה שנה יצא לאור אלבום בהופעה חיה שכלל את הביצועים של סונטה ביפן.
בסוף שנת 2002, מיקו עזב את הלהקה מסיבות אישיות. האלבום השלישי (רביעי אם מחשיבים את Songs Of Silence) של סונטה, Winterheart's guild, הוקלט בעזרת יאנס יוהנסן, הקלידן של סטראטובריוס, שביצע את הסולואים של הקלידים באלבום, בזמן שטוני קאקו עשה את הבסיס בקלידים. האלבום יצא בשנת 2003.
לאחר אלבום הסטודיו השלישי של הלהקה, החלו החיפושים אחר קלידן לסונטה. הלהקה קיבלה מספר רב של תגובות ושניים מהפונים הוזמנו לאודישנים. מאחר ששניהם בורכו בכישורים מצוינים, החליטה הלהקה לקבוע את זהות הקלידן לפי תכונותיו. משום כך, בילו חברי הלהקה והנבחנים לילה בשתייה עד שהיו שיכורים על מנת לראות אם המועמדים מתאימים באישיותם ומבחינה מנטלית. האדם שנבחר לבסוף היה הנריק קלינגנברג, שנבחר אחר כך להופיע בסיבוב ההופעות שאחרי האלבום השלישי. סיבוב ההופעות היה מוצלח מבחינת מכירות הכרטיסים.
ההצלחה הגדולה (2004 ואילך).
בשנת 2004 שמשה הלהקה כלהקת חימום במסע ההופעות של איירון מיידן ביפן. באוקטובר באותה שנה הוציאה את הדיסק החמישי שלה Reckoning Night, שזכה גם הוא להצלחה רבה, בפרט במצעד הלהיטים הפיני. אלבום זה נחשב לאלבום המצליח של הלהקה, עם מעמד של אלבום זהב ומכירות של כ-100,000 עותקים. הלהקה תכננה מסע הופעות לקידום ההופעות אך ויתרה עליו לטובת מסע הופעות משותף עם נייטוויש, ענקית המטאל הפינית. ב-2005 הזמינה נייטוויש את הלהקה שוב להופיע ביחד, הפעם במסע הופעות לאמריקה. מסע ההופעות בוטל בסופו של דבר, אך סונטה בכל זאת הופיעה בקנדה וארצות הברית. באותה שנה הפך אלבומה השני Silence ל"אלבום זהב" כאשר מכר למעלה מ-15,000 עותקים.
בשנת 2006 יצאו האלבום/DVD החי For The sake of Revenge שכולל הקלטות מהופעות הלהקה, ואלבום האוסף The End of this Chapter שכולל שירים ידועים מדיסקים קודמים וחידושים לשירים הקלאסיים Replica ו-My Land. אלבום ה-DVD החי הפך גם הוא לאלבום זהב, ואף היה אחד מעשרת ה-DVD הנמכרים ביותר בפינלנד באותה שנה.
בשנת 2007 יצא אלבומם Unia. ב-6 באוגוסט 2007 יצאה הודעה רשמית על יציאת יאני מהלהקה עקב בעיות עם גיוסו, והחלפתו באליאס ויליאנן. יאני היה חבר מקורי בלהקה מאז 1995, ביחד עם טוני קאקו וטומי פורטימו. באותה שנה יצאה הלהקה למסע הופעות נוסף בארצות הברית, בחלקו הופיעה ביחד עם נייטוויש.
ב-2008 שיתף קאקו פעולה עם הזמר-יוצר והמעבד מארק דיקס כדי להפיק ביצועים מקהלתיים למספר שירים של סונטה ארקטיקה בקונצרט מיוחד וחד-פעמי.
ב-2009 יצא אלבומם The Days of Grays.
ב-2012 הוציאה את אלבומה Stones Grow Her Name אשר זכה לתואר אלבום זהב בפינלנד כבר בשבועו הראשון.
ב-28 במרץ 2014 יצא לאור האלבום PARIAH'S CHILD. השיר The wolves die young, מאותו האלבום, פורסם על ידי Nuclear blast בתאריך 14 בפברואר 2014. סגנונו של אלבום זה קרוב יותר לסגנון הישן של סונטה ארקטיקה.
דיסקוגרפיה (אלבומים מלאים).
ללהקה גם דיסקים "לא רשמיים" ובהם סינגלים, קאברים ושירים שפשוט לא נכללו באלבומים ה"רשמיים". הדיסקים הם:
Orientation, Successor, Takatalvi ו-Don't say a word.
יוהאן ברנולי
יוהאן ברנולי (בגרמנית: Johann Bernoulli; בצרפתית: Jean Bernoulli; 27 ביולי 1667 – 1 בינואר 1748) מתמטיקאי שווייצרי, בן למשפחת ברנולי. ידוע בתרומותיו לחשבון האינפיניטסימלי ובהיותו המורה של לאונרד אוילר.
ביוגרפיה.
יוהאן ברנולי הוא אחיו של יאקוב ברנולי ואביהם של דניאל ברנולי וניקולאס ברנולי ה-II. משפחת ברנולי תרמה למדע שמונה מתמטיקאים דגולים על פני שלושה דורות. מוצא המשפחה במקור הוא מאנטוורפן שבבלגיה, אך היא ברחה משם בעקבות רדיפות על ידי הקתולים.
יוהאן נולד בבזל, בנו העשירי של ניקולאס ברנולי, סוחר עשיר. בתחילה רצה אביו שבנו ימשיך את דרכו כסוחר, והכשיר אותו כשולייתו. יוהאן לא גילה עניין במסחר, ובשנת 1683 התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת בזל, שבה כיהן אחיו, יאקוב ברנולי, שהיה מבוגר ממנו ב-12 שנה, כפרופסור. בזמן לימודיו למד יוהאן במקביל מתמטיקה אצל אחיו. בשנת 1690 קיבל רישיון לעסוק ברפואה. הוא העדיף לעסוק במתמטיקה, ובשנת 1691 פורסם מאמרו הראשון בתחום זה, פתרון לבעיית קו השרשרת, בכתב העת Acta Eruditorum. בשנת 1694 קיבל תואר דוקטור לרפואה על מאמרו על תנוחת השריר, עבודה ברפואה המכילה אלמנטים מתמטיים רבים. לאחר מכן, היות שתקן המתמטיקאי בבזל היה תפוס על ידי אחיו, עבר יוהאן, בהמלצתו של כריסטיאן הויגנס, לאוניברסיטת חרונינגן.
אחרי שלימד את יוהאן התקשה יאקוב ברנולי לקבל את תלמידו כשווה לו ביכולת המתמטית, וטען שעל כל הישגיו להיזקף לזכותו כמורהו. יוהאן לא קיבל טענות אלה והשניים הרבו בביקורת ציבורית זה על עבודתו של זה, וב-1697 נותקו הקשרים ביניהם.
יחד עם אחיו יאקוב היה ברנולי מחלוצי השימוש בחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי של לייבניץ, תוך מציאת שימושים לתורה זו, כגון חישוב אורך ושטח של עקומות. ברנולי תרם לפיתוח התחום של משוואות דיפרנציאליות ולנושאים במכניקה ובאופטיקה.
בגיליון יוני 1696 של Acta Eruditorum הציג יוהאן ברנולי את בעיית הברכיסטוכרון כאתגר למתמטיקאים, וכשנה לאחר מכן פורסמו פתרונות שונים של חמישה מתמטיקאים: יוהאן ברנולי עצמו, אחיו יאקוב ברנולי, אייזק ניוטון, גוטפריד לייבניץ והמרקיז דה לופיטל.
ב-1705 חזר יוהאן לבזל לבקשת חמיו, ותכנן לקבל משרת פרופסור ליוונית, אך מות אחיו יאקוב אפשר לו לקבל את משרתו של האח כפרופסור למתמטיקה.
בשנת 1713, בוויכוח בין לייבניץ וניוטון לגבי מי משניהם המציא את החשבון הדיפרנציאלי, תמך ברנולי בלייבניץ, שהיה עמו בקשר, ובעקבות כך, בין השאר, היה זה החשבון של לייבניץ אשר היה נפוץ יותר באירופה. כחלק מתמיכתו פתר ברנולי בעיות אחדות שניוטון לא הצליח לפתור.
יוהאן חקר רבות את המשוואה formula_1 ופיתח את סדרת ברנולי. נזקפים לזכותו גם גילויים רבים בניווט. הוא ידוע גם בזכות היותו מורהו של לאונרד אוילר והתכתבויותיו הרבות.
ב-1738 יצא לאור ספרו "הידראוליקה". בשנת 1742 יצאו לאור כל כתביו בארבעה כרכים בלטינית.
במהלך חייו קיבל יוהאן עיטורי הוקרה רבים, כולל חברות באקדמיה למדעים של פריז, ברלין, סנקט פטרבורג ועוד.
יוהאן מת בשנת 1748 בבזל. על קברו נכתב כי היה "הארכימדס של דורו".
דוד ובת שבע
מעשה דוד ובת שבע הוא סיפור תנ"כי, המתואר ב ו. בסיפור מתואר כיצד דוד המלך רואה מגג ארמונו אישה יפת מראה מתרחצת, ולאחר שמתברר לו שמדובר בבת שבע, אשתו של אוריה החתי, הוא מזמן אותה אליו, שוכב עימה והיא הרה לו, כל זאת בשעה שבעלה נמצא הרחק, במלחמה מול בני עמון. כדי להסתיר את מעשהו גורם דוד למותו של אוריה במלחמה, ואז נושא את בת שבע לאישה. אחד משיאי המעשה הוא תוכחתו הקשה של נתן הנביא אל דוד, הידועה כמשל כבשת הרש. לאחר שדוד מתוודה שחטא, הוא נענש בכך שהבן שנולד מהריונה של בת שבע, מת.
התיאור המקראי של החטא מעצים מאוד את חומרת המעשה, ומשך את תשומת לבם של פרשנים רבים במשך הדורות. חז"ל הציעו פירושים שונים, בהם גם פירוש המנקה את דוד מעבירה ממש, הן מאיסור הניאוף והן מאיסור שפיכת הדמים, ומציג את המעשה כחטא מוסרי. פירושם התקבל על ידי חלק מהפרשנים בימי הביניים וב, בעוד אחרים חולקים עליו ומציעים הסברים שונים. הדיון ההלכתי בסיפור מהווה דוגמה לדיון במשמעות הפשט, דיון שהתעורר מחדש בתחילת המאה ה-21, והיה חלק מוויכוח בשם "תנ"ך בגובה העיניים", ובו היה מעשה דוד ובת שבע סוגיה מרכזית.
סיפור המעשה.
הקשר ורקע.
סיפור המסגרת למעשה דוד ובת שבע הוא המלחמה הקשה של ממלכת דוד בבני עמון. שיאו של , הפרק שלפני סיפור המעשה, מתאר מצב שבו צבא ישראל מוקף על ידי בני עמון ובני בריתם, כאשר יואב בן צרויה מפקד על הצבא ונערך לקרב הקשה במילים דרמטיות: הקרב מסתיים בניצחון מוחץ של צבא ישראל, המרתיע את בעלי בריתם של בני עמון מלהצטרף שוב למלחמה נגד ישראל.
, שבו מתחיל תיאור המעשה, פותח בהמשך המלחמה: , כלומר דוד לא הצטרף לצבא במלחמתו. ניתן להסיק מהכרונולוגיה המקראית שבאותה עת היה דוד בערך בן 47. דוד נותר בירושלים ולא התלווה לצבאו, מעשה שאותו רואים כמה מן הפרשנים כפגם מוסרי, שהוביל לחטאים שבאו לאחר מכן.
בת שבע ואוריה החתי.