בשנת 1882 הצטרפה איטליה לברית המשולשת עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה, משום שכעסה על צרפת שהשתלטה על תוניסיה ב-1881, ואיטלקים רבים ראו בתוניסיה מושבה פוטנציאלית. בשנת 1915 נכנסה איטליה למלחמה לצד מדינות ההסכמה, ובעקבות כך התנהלו קרבות קשים בין אוסטריה לאיטליה (קרבות הנהר איזונצו, קרב קפורטו, קרב ויטוריו ונטו). לאחר המלחמה קיבלה איטליה את דרום טירול וטריאסטה, ובכך הושלם למעשה איחוד איטליה. כיום מתקיימים בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי. אוסטריה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-10 קונסוליות בבארי, בולוניה, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, טריאסטה, טורינו, ונציה וורונה. מאידך, איטליה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-6 קונסוליות בפלדקירך, אינסברוק, גראץ, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג.
סלובניה.
היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1992. סלובניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות במילאנו, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה וקונסוליה כללית בקופר. בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
אלבניה.
בגלל נוכחותם החזקה של אלבנים באיטליה ונוכחותה ההיסטורית של קהילת ארבארשה שם, שתי המדינות נהנות כיום מיחסים דיפלומטיים ידידותיים מאוד. ישנם קשרים ברמה גבוהה בין ממשלות אלבניה ואיטליה. שתי המדינות חברות בארגונים בינלאומיים רבים, וחולקות דעות פוליטיות משותפות על הבלקן והעולם, כאשר איטליה היא תומכת חזקה במועמדותה של אלבניה להצטרפות אל האיחוד האירופי. במהלך ביקורו האחרון של ראש ממשלת איטליה מתאו רנזי בטירנה, הוא החשיב את אלבניה כבעלת בריתה הקרובה ביותר של איטליה באזור. איטליה היא השותפה העיקרית לייצוא של אלבניה, עם 42.8% מהיצוא וגם שותפת הייבוא העיקרית עם 33.4% מכלל המוצרים המיובאים על ידי אלבניה. אלבניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-6 קונסוליות בבארי, קוסנצה, פירנצה, ג'נובה, לה ספציה ומילאנו. מאידך, איטליה מחיקה באלבניה שגרירות בטירנה ושתי קונסוליות בג'ירוקסטרה ובוולורה.
בולגריה.
בולגריה ואיטליה מקיימות ביניהן יחסים דיפלומטיים חלקיים. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים לראשונה בשנת 1879. בולגריה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, קונסוליה כללית במילאנו, ו-6 קונסוליות כבוד באנקונה, בפירנצה, בג'נובה, בנאפולי, בטורינו ובטרוויזו. מאידך, איטליה מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה, וקונסוליית כבוד אחת בפלובדיב.
גרמניה.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות נכבשו הן מדינות איטליה והן מדינות גרמניה על ידי נפוליאון, ובפעם הראשונה בתולדותיהם זכו לסוג של איחוד מדיני, תחת חסותה של צרפת. בקונגרס וינה הוחזרה עצמאותן של המדינות השונות בגרמניה ובאיטליה, אך בעוד בגרמניה נשלטו המדינות על ידי שליטים מקומיים, המדינות באיטליה נשלטו בעיקר על ידי מעצמות זרות. בשנת 1882 הוקמה הברית המשולשת בין גרמניה, אוסטרו-הונגריה ואיטליה, אולם למרות ההסכם נמנעה איטליה להצטרף למעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה, ולבסוף אף הצטרפה למדינות ההסכמה. בשנת 1848 נעשו מאמצים להביא לאיחוד גרמניה ואיטליה במהלך מהפכות אביב העמים, אולם במהלך הריאקציה לאחר מכן נכשלו הניסיונות הללו. במהלך משבר החוב האירופי בשנת 2010 סייעה גרמניה לאיטליה להתגבר על המשבר, ואף נתנה לה מענקי סיוע כדי להיחלץ מהמשבר. גרמניה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-11 קונסוליות בבארי, בולצנו, קליארי, פירנצה, ג'נובה, מסינה, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, רימיני וונציה. מאידך, איטליה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-13 קונסוליות בברמן, קלן, דורטמונד, דרזדן, פרנקפורט, פרייבורג, הנובר, קיל, לייפציג, מינכן, נירנברג, שטוטגרט ווולפסבורג.
דנמרק.
היחסים שבין איטליה לדנמרק הם יחסים דיפלומטיים חלקיים, כאשר מרביתם קשורים ביחסי הסחר שביניהם. לדנמרק יש שגרירות ברומא, ולאיטליה יש שגרירות בקופנהגן.
הוותיקן.
לאיטליה קיימת שגרירות לכס הקדוש הממוקמת ברומא, ואילו לכס הקדוש יש נונציו אפיפיורי לאיטליה שאף הוא שוכן ברומא.
יוון.
היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים שבין יוון לבין איטליה הים יחסים מיוחדים וחזקים. היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין המדינות כוננו מיד לאחר איחוד איטליה, ונחשבים כיום ליחסים לבביים. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי האנרגיה, הביטחון, התרבות והתיירות, כאשר איטליה היא שותפת הסחר העיקרית של יוון, הן ביצוא והן ביבוא.
יוון ואיטליה חולקות דעות פוליטיות משותפות על הבלקן, האזור והעולם, ומובילות תמיכה בשילובן של כל מדינות הבלקן לאיחוד האירו-אטלנטי, ומקדמות את "סדר היום 2014", שהוצע על ידי ממשלת יוון בשנת 2004 כחלק מוועידת האיחוד האירופי-מערב הבלקן בסלוניקי, לשילוב מדינות מערב הבלקן באיחוד האירופי עד שנת 2014, אז קיבלו יוון ואיטליה את הנשיאות המסתובבת של האיחוד האירופי למחצית הראשונה והשנייה של 2014, בהתאמה.
מולדובה.
איטליה הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהכירו במולדובה ב-21 בפברואר 1992 לאחר עצמאותה מברית המועצות והפיכתה מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית לרפובליקה. בשנת 2014 שיבח שר החוץ האיטלקי את מולדובה על ניסיונותיה להתקרב למערב אך להשאיר את קשריה עם המזרח חזקים וחמים. איטליה מחזיקה שגרירות בקישינב, בירת מולדובה, אך שגרירה הוא שגריר תושב בוקרשט, בירת רומניה, הסמוכה למולדובה תרבותית וגאוגרפית.
מונקו.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מונקו לאיטליה כוננו ב-25 באפריל 1875. איטליה מיוצגת במונקו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בתוך מונקו עצמה שהיא עיר מדינה.
מונקו מיוצגת באיטליה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת המדינה. כמו כן, מונקו מיוצגת באיטליה גם בדרג הקונסולרי באמצעות אחד עשר קונסוליות שהיא מחזיקה בערים בארי, אנקונה, קליארי, בולוניה, ג'נובה, פירנצה, מילאנו, נאפולי, טורינו, פאלרמו וונציה.
סן מרינו.
שתי המדינות מנהלות יחסים דיפלומטיים מלאים. איטליה, יחד עם הוותיקן היא אחת משתי המדינות היחידות בעולם המיוצגות בסן מרינו בדרג השגרירות (השלישית היא אינה ישות שאינה עצמאית - המסדר הריבוני הצבאי של מלטה). מבחינה כלכלית, אין הבדלה בין איטליה לסן מרינו וזו הסיבה שנתוני סחר בין שתי המדינות אינם מפורסמים - הגבול פתוח והסחר בין שתי המדינות הוא החופשי ביותר בעולם. איטליה מיוצגת בסן מרינו באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסן מרינו, בירת המדינה.
סן מרינו מיוצגת באיטליה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת המדינה. סן מרינו מיוצגת באיטליה גם בדרג הקונסולרי באמצעות 10 קונסוליות שהיא מחזיקה בבארי, בולוניה, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, נאפולי, רוונה, רימיני, טורינו, וונציה.
ספרד.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר איחוד איטליה. היחסים בין איטליה לספרד נותרו חזקים ואמינים במשך מאות שנים בגלל קשרים פוליטיים, תרבותיים והיסטוריים שונים בין שתי המדינות. ספרד מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-20 קונסוליות באלגרו, בארי, בולוניה, קליארי, קטאניה, קטנזארו, פירנצה, ג'נובה, ליוורנו, מילאנו, נאפולי, נוברה, פאלרמו, פרוג'ה, רוונה, טרנטו, טורינו, ונציה, ונטימיליה וורונה. מאידך, איטליה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד, ו-19 קונסוליות בא קורוניה, אליקנטה, ברצלונה, בילבאו, בורגוס, קאסטיון דה לה פלאנה, סאוטה, ז'ירונה, איביזה, חרס דה לה פרונטרה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מאלגה, אוביידו, פלמה דה מיורקה, פמפלונה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה וסרגוסה.
פורטוגל.
מאז איחוד איטליה בשנת 1861, המדינות מנהלות יחסים דיפלומטיים ישירים. היחסים בין המדינות החלו בתקופת האימפריה הרומית. כיום שתי המדינות חברות בארגוני האיחוד האירופי, אזור שנגן גוש האירו, נאט"ו, ה-OECD, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE), האיחוד הלטיני, ארגון הסחר העולמי, הבנק העולמי וארגוני האו"ם השונים. בנוסף, מאז שנת 2018 יש לאיטליה מעמד של משקיפה בקהילת המדינות הדוברות פורטוגזית. כמו כן קיימים בין המדינות סחר הדו-צדדי, קהילות מהגרים הדדיים וחילופי תרבות אינטנסיביים, וכן תיירות הדדית חזקה. איטליה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון, ו-3 קונסוליות באלבופיירה, פונשל ופורטו. מאידך, פורטוגל מחזיקה שגרירות ברומא, ו-10 קונסוליות בבארי, בולוניה, ג'נובה, ליוורנו, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, טריאסטה, טורינו וונציה.
קרואטיה.
היחסים בין המדינות כוננו ב-17 בינואר 1992. קרואטיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות בבארי, מילאנו, ג'נובה, פאדובה, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב וקונסוליות בבויה, פולה, רייקה, ספליט ואומאג.
שוודיה.
לממשלה האיטלקית יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות ברומא. בדצמבר 1935 איטליה הפציצה אמבולנס שוודי באימפריה האתיופית, ובעקבות כך פרצו בשוודיה הפגנות. כיום (2019) הקשרים מתוארים כחזקים, במיוחד עקב המהגרים האיטלקים שהתיישבו בשוודיה לאחר מלחמת העולם השנייה, ועקב המספר הגדל והולך של שוודים הנוסעים לאיטליה בטיסות צ'רטר. מאז שלהי 1940 שחקני כדורגל שוודיים רבים מצליחים במועדוני כדורגל איטלקיים.
יחסים עם מדינות אמריקה.
אורוגוואי.
בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים חזקים ועמידים.
לאיטליה שגרירות במונטווידאו, ו-3 קונסוליות של כבוד בקולוניה דל סקרמנטו, במונטווידאו ובפייסנדי. לאורוגוואי שגרירות ברומא, ו-4 קונסוליות של כבוד (בבולוניה, ג'נובה, ליבורנו וונציה).