ב-4 במאי 2007 פוטר לקומפט מהלהקה על ידי הסולנית לי. הסיבות הרשמיות לפיטוריו מעולם לא אושרו רשמית. את מקומו תפס הגיסטריסט של הלהקה Dark New Day, טרוי מקלוהורן.
Mourningside.
בזמן היותו חבר באוונסנס, יצר לקומפט את הלהקה Mourningside, בה הוא הופיע כגיטריסט וכזמר רקע. חברים נוספים שהיו חלק מהלהקה הם ג'ק וויס (סולן), רוקי גריי (מתופף), ג'ף בואי (גיטרה בס) ודווין קאסל (גיטרה). הלהקה הופיעה בסנט לואיס שבמיזורי שמו גם בליטל רוק, ארקנסו, שם צברה הלהקה מעריצים רבים, אולם היא קיבלה הכרה עולמית באמצעות אוונסנס.
בדומה ל-Kill System, גם ל-Mourningside אין חוזה הקלטות רשמי, אולם הלהקה הוציאה 7 אלבומי EP. השיר הראשון של הלהקה נקרא "Painting the Eyes", והוא יצא בתקליטור מיוחד לקידום הלהקה בשנת 2005.
Machina.
בשנת 2005 חבר לקומפט ביחד עם פיל טיילר ללהקה Future Leaders of the World. לאחר מספר שינויים שנעשו בלהקה, היו חברים בה ג'ק וויס, ת'אד אבלס ורוקי גריי, וכן שונה שם הלהקה ל-Machina. הלהקה הוציאה אלבום EP בשנת 2007 והופיעה רבות ברחבי ארצות הברית.
We Are the Fallen.
לקומפט הצטרף ללהקה We Are the Fallen אותה עזר להקים, ובנוסף הוא שותף לכתיבת השירים. הלהקה מורכבת ממשתתפת אמריקן איידול 7 קארלי סמיתסון, מארטי אובריין ומחבר להקת אוונסנס לשעבר בן מודי ורוקי גריי. חברי הלהקה הופיעו לראשונה בפני הציבור במסיבת עיתונאים בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-22 ביוני 2009. We Are the Fallen הופיעה עם שני שירים, "Bury Me Alive", הסינגל הראשון של הלהקה, וכן עם השיר "Going Under" של אוונסנס. אלבום הבכורה של הלהקה, Tear the World, יצא ב-10 במאי 2010.
אורי בן ברוך
ליקה כהנת ברהן ברוך (בשמו העברי, "אורי בן ברוך"; (1898 – 21 בדצמבר 1984) היה מחשובי מנהיגי ביתא ישראל במאה ה-20. כיהן כמנהיג רוחני חשוב של ביתא ישראל מאמצע שנות השלושים של המאה ה-20 ועד פטירתו, עסק בפעילות ציבורית רחבה למען עליית קהילתו לישראל.
ילדותו ונערותו.
נולד בשם ברהן לדבתרה ברוך אדהנן שהיה סמכות דתית עליונה בביתא ישראל עד לפטירתו ולמנקוויש איתמר, בכפר בלנגב שבמחוז בגמדר שבאתיופיה. ברוך הוא הבן השלישי לאחר קס צגהון ברוך וקס טמייט ברוך מתוך 8 אחים ואחיות. בנעוריהם למדו שלושת האחים לימודי דת מאביהם וממלמדים נוספים. אביו היה ידיד קרוב של ד"ר יעקב פייטלוביץ, אשר ביקר מספר פעמים בכפר של דבתרה ברוך ודן עמו רבות בענייני דת. אחיו התאום של דבתרה הוא דניאל אדהנן תלמידו של יוסף הלוי. קס ברוך נשא לאישה את אסתר לוי והקים משפחה ענפה. מבין בניו, ממשיכי דרכו, היו אבבה ברהן ועקיבא ברהן.
לימים, כשברוך אדהנן, אביו של ברוך, הגיע לשֶׂיבתו ביקש הציבור למנות ליורש את קס ברוך לליקה כהנת. קס ברוך סירב בטענה כי אינו הבן הבכור. לאחר שכנועים רבים נענה להפצרות והוכתר בטקס מרשים בנוכחות 120 אנשי דת וכלל הציבור בשנת 1935.
פעילותו כמנהיג רוחני.
עיקרי פועלו כמנהיג רוחני:
סיוע לאבלים.
קס ברהן ברוך תיקן תקנה כי כל מנחם ייתן צדקה על מנת לעזור לאבלים לממן את הוצאות ההלוויה, ימי השבעה והשלושים. ובכך מנע מהמשפחות האבלות הוצאות כבדות וטרדה רבה בתקופה קריטית זו בחייהם, שבה היו שרויים בצער עמוק על אובדן יקיריהם ושבמקרים רבים עתידם הכלכלי היה לוט בערפל. תקנה זו התפשטה במהרה בכל רחבי קהילות ביתא ישראל באתיופיה. מנהג זה נשמר עד היום בקרב יוצאי אתיופיה בישראל.
בקיאותו בשושלת ביתא ישראל.
בקיאותו של קס ברהן יחד עם אחיו קס צגהון הייתה לשם דבר והם נחשבו לברי סמכא בענייני ההיסטוריה ומנהגים דתיים של ביתא ישראל. חוקרים רבים שיחרו לפתחו של הקס הגדול הן באתיופיה והן בישראל כדי לברר סוגיות הקשורות בהיסטוריה ובמנהגי ביתא ישראל.
פעילות ציונית.
הקמת הארגון "קהילות בית ישראל".
בשנת 1966 הקים קס ברהן ברוך את ארגון קהילות בית ישראל שמטרתו הייתה לקדם את העלייה לישראל שבו היו נציגים מכל המחוזות שהתגוררו בהם יהודים. ארגון זה שנקרא בתחילה " "חברת היהודים שגרים באתיופיה", היה מזוהה עם הקו השמרני של המנהיגות הרוחנית. בין חברי הארגון הבולטים נמנו: קס ברהן ובניו אבבה ועקיבא, מיכאל אשכול, גטהון טזזו ממו,מולאו ממו, קייס אמהה נגט, גולה תסמה, גטהון ברוך, אדהנני וובשת, ועוד.
בין פעולות הארגון: שליחת מכתבים לראשי הממשלות, נשיאים וכל גורם שיכל לעזור בזמנו. במכתבים אלו סקר בין היתר, קס ברהן ברוך, את מצבם הרוחני והכלכלי הירוד של יהודי אתיופיה עקב פעולות המיסיון, העוינות וההפליה מצד השלטון וכן חוסר תקצוב של מורים לעברית ויהדות במחוזות המרוחקים דוגמת תיגראיי וכן את התנגדותו לתוכנית חומרה . בעקבות פעילות זו נעצרו הקס הגדול ובנו אבבה, בשנת 1969, באשמת "פעילות חתרנית נגד שלטונו של הקיסר היילה סלאסי". גורם מהסביבה העביר לשלטונות מסמכים בעברית מטעם משפחתם החתומים בחותמות עגולות עם סמל מגן דוד מוטבע עליהם. האב ובנו הובאו בפני הקיסר ונתבקשו להסביר את פשר החותמת המסמכים והפעילות הציונית והרוחנית שנלוותה עליהם. לאחר מספר שעות בחברת הקיסר ויועציו (ובניהם השר היהודי תדסה יעקב), החליט הקיסר לשחרר את השניים ואף אישר לקס ברהן להמשיך להשתמש בחותמת. בנוסף שיגר עמם מלווים חמושים בחזרה לכפרם.
במהלך שנת 1971 עם בואו של עובדיה חזי בשליחות מטעם הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה כדי לעקוב אחר פעילויות האגודה לרווחת הפלאשים ולגשר בסכסוך שנוצר בין יונה בוגלה, נציג הוועד הציבורי והאגודה באתיופיה, לבין מיכאל אשכול וכהני הקהילה. בביקורו מונה על ידי הליקה כהנת אורי בן ברוך כראשה ונציגה הראשי של הקהילה מול המוסדות בישראל. .שיתוף הפעולה עם הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה לבין ארגונו של הקס הגדול נתן דחיפה משמעותית למאבק העלייה.
בזכות התערבות של גורמים מישראל ובראשם חזי עובדיה, הועלה נושא העלייה באופן רשמי מול הממשלה האתיופית כחלק מעסקת יהודים תמורת נשק. המשא ומתן נוהל במספר מישורים ובהם המחוזי ונערך בין מושל גונדר, קולונל ילמה מנגיסטו, לבין ראש הקהילה ליקה כהנת ברהן ברוך, בנו אבבה ברהן ומיכאל אשכול. רשימת העולים, שהייתה איחוד משפחות ליוצאי אתיופיה שבישראל, כללה 150 נפשות, אורגנו בידיו ופעילים נוספים וחולקו לשלוש קבוצות. הקבוצה הראשונה כללה 62 איש, בראשם קס ברהן, עלתה באוגוסט 1977, השנייה בדצמבר, והאחרונה בוטלה לאור ניתוק היחסים הביטחוניים בין המדינות בעקבות חשיפתו של שר החוץ הישראלי, משה דיין, על אספקת הנשק לאתיופיה בזמן מלחמת אוגדן
פנייתו לראשון לציון הרב עובדיה יוסף.
בשנת 1973 עם כניסתו של הראשון לציון הרב עובדיה יוסף לתפקיד הרב הראשי לישראל, שלח ארגונו של קס ברהן מכתב דרך עובדיה חזי בשאלה ובקשה בהכרת בביתא ישראל כיהודים לכל דבר ועניין. פסיקתו של הרב עובדיה לממשלת ישראל בראשות גולדה מאיר הייתה חד משמעית וקבעה כי דין ביתא ישראל כדין תינוק שנשבה ומצווה לפדותם. הרב עובדיה ציין את פנייתו של ארגון "קהילות בית ישראל" בתשובתו הידועה לעובדיה חזי בתאריך ז' באדר א' תשל"ג (9 בפברואר 1973):
בעקבות פסיקה היסטורית זו הוחל חוק השבות בתאריך 3 במרץ 1975 כ' באדר תשל"ה על ביתא ישראל ובכך נסללה הדרך להבאתם לישראל.
הסוכנות היהודית ביקשה מהקס שיעלה לישראל ובעקבותיו יעלו גם שאר קהילות ביתא ישראל. תחילה סירב הקס לבקשה מכיוון שטען שהמנהיג נשאר עד שאחרון היהודים עוזב ורק לאחר מכן הוא עולה. לאחר לחצים ושכנועים שהופעלו עליו על ידי הממסד בישראל החליט בשנת 1977 לעלות לירושלים כשהוא מוריש את עיקר העשיה הציונית באתיופיה בידיו הנאמנות של בנו אבבה.
בישראל.
בישראל המשיך לפעול למען עליית קהילתו. הוא שלח מכתב לראש ממשלת ישראל מנחם בגין ובו הוא מתאר את מצבם העגום של יהודי אתיופיה ודורש שתחודש העלייה לאלתר וכן מבקש להיפגש עימו בהקדם במטרה לקדם את העלייה . קייס ברהן נפגש עם הרב הראשי דאז הראשון לציון, הרב עובדיה יוסף, ועם גורמים נוספים כדי לקדם את העלייה ואף זכה לראות חלק רב מבני עמו עולים ארצה דרך סודאן.
קס ברהן נפטר בכ"ז כסליו תשמ"ה 21 בדצמבר 1984 נר שלישי של חנוכה. הוא נטמן בבית העלמין באשדוד.
פטירתו זכרו והנצחתו.
בית הכנסת לעולי אתיופיה שהוקם ברובע ב' בעיר אשדוד וכן בית הכנסת "שיבת ציון" לקהילת ביתא ישראל בעיר לוד, קרויים ע"ש המנהיג. בנוסף לכך עיריית אשדוד הנציחה את זכרו וקראה רחוב על שמו ועל שם אביו ,ברובע ט' בעיר.
סמור (קומיקס)
סמור (באנגלית: Weasel) או וויזל הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דדפול ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Cable #3" מיולי 1993, ונוצרה על ידי הכותב פביאן ניצ'זה והמאייר ג'ו מדוריירה.
סמור הוא האלטר אגו של ג'ק האמר, ידיד, עוזר, ברוקר מידע וסוחר נשק עבור דדפול. אף על פי שסמור אולי חברו הטוב ביותר של דדפול, זה האחרון עדיין מתעלל בו או פוגע בו לעיתים קרובות, בגלל מצבי הרוח התכופים שלו ומצבו הנפשי הרעוע. לאחרונה הופיע סמור כנבל בסדרת קומיקס המפגישה בין דדפול לספיידרמן, במהלכה טען כי דדפול הרס את חייו.
את דמותו של סמור מגלם בסרט הלייב אקשן "דדפול" ו"דדפול 2" השחקן טי. ג'יי. מילר.
ביוגרפיה בדיונית.
מקור אפשרי, פעילויות ראשוניות עם דדפול.