בשנים 2001-1996 עבד פלורנטין עם המפיק הישראלי חיים סבן ביים כשבעים פרקים של סדרת הילדים "פאוור ריינג'רס". כן ביים למעלה מ-40 פרקים בסדרות אחרות, במיוחד ב-WMAC Masters, סדרת פעולה ואמנויות לחימה. ב-1998 החל פלורנטין לעבוד עם חברת "ניו אימאג'" בבעלות הישראלים דני דימבורט ואבי לרנר, ומאז ביים עבורם כעשרה סרטים. ב-1999 ביים את הסרט "גשר הדרקונים" (Bridge of Dragons) עם דולף לונדגרן. ב-2006 הוא ביים את "Undisputed II: Last Man Standing", סרט המשך לסרט בכיכובו של וסלי סנייפס, בכיכובם של מייקל ג'אי וייט, שמגלם מתאגרף מפורסם שנשפט למאסר וסקוט אדקינס גילם את בויקה, הגיבור הרוסי שחיכה לו בבית הכלא כדי להילחם נגדו. ב-2008 ביים את הסרט "רועה החוק" (The Shepherd: Border Patrol) עם ז'אן-קלוד ואן דאם. ב-2009 ביים את "נינג'ה חוזר", שמספר על יריבות בין שני אמני נינג'ה, האחד אמריקאי - הוא טוב והשני יפני - הוא רע. ב-2010 ביים את "בלתי מנוצח" (Undisputed III: Redemption), בו בויקה, הגיבור המובס מהסרט הקודם משתתף בטורניר בו נלחמים בטורניר האסירים הכי קטלניים בתבל. הסרט קיבל שני פרסים בפסטיבל "Actionfest" לסרטי פעולה בצפון קרוליינה: פלורנטין זכה בפרס הבמאי, ולארנל סטובאל, כוריאוגרף הקרבות של הסרט, זכה בפרס נוסף. ב-2011 ביים את סרט הדרמה "סופיה" עם דונלד סתרלנד וכריסטיאן סלייטר. ב-2015 ביים את סרט הפעולה "מטווח אפס".
ב 2017 ביים את הסרט ״מעשה של נקמה״ בכיכובו של אנטוניו בנדרס ואת הסרט הקדיש לאשתו שנפטרה, ברברה.
פלורנטין צילם את רוב סרטיו בבולגריה.
פלורנטין ייסד חברת הפצה לסרטי תעודה והדרכה לאמנויות לחימה, שחלק מהם ביים תחת השם הבדוי "אישימוטו". השחקן הבולט בסרטיו של פלורנטין הוא הבריטי סקוט אדקינס, שחקן טלוויזיה לשעבר, שהופיע בחמישה מסרטיו. עורכת הסרטים הקבועה שלו היא הישראלית אירית רז.
מבצר ראש מיה
מבצר ראש מיה (פירוש: ראש מים) היא מצודת דרכים צלבנית על ראש גבעה בלב שכונת רוממה הישנה בחיפה. חלקה של המצודה קבור וחלקה מעל פני השטח. המבצר קיים עוד מתקופת הברונזה אך כיום ניתן לראות רק את השרידים של מבצר צלבני. המקום מוזכר בכתבים מתקופת בית שני והמרד הגדול כמקום יישוב מבוצר. המצודה התקיימה תחת שלטון הצלבנים בממלכה הצלבנית השנייה בין המאה ה-12 למאה ה-13 אך זו היא הערכה בלבד מכיוון שבמקום נערכו עד היום חפירות חלקיות. המבצר חוזק עוד על ידי מי שלימים יקבע כמקים חיפה החדשה דאהר אל-עומר, אף מסופר כי אל-עומר אמר כי אפילו זבוב לא יכול לעבור בעיר התחתית הנמל מבלי שניתן יהיה לצפות בו מהמצודה.
במבצר קיימים מספר מבנים ובורות מים וייתכן כי היה מוקף חומה. בחפירות ארכאולוגיות שנעשו במקום ב-1973 ו-1974 בראשות ד"ר משה פראוסניץ נמצאו שרידים מהתקופה הרומית ומתקופת החשמונאים. מידות המבנה הבולט בשטח הן 20.8 מטרים ממזרח למערב, ו-13.2 מטרים מצפון לדרום ועובי הקירות הוא 2.5 מטרים.
בראש מיה אתר ההנצחה "חורשת הבנים" ואנדרטה, לזכר הנופלים בני רוממה.
ראש מיה
איציק פלורנטין
ג'מאל מגלוייר
מדליית הניצחון
צלילים במדבר
צלילים במדבר הוא פסטיבל למוזיקה ישראלית מקורית אשר מתקיים מדי שנה ברמת הנגב.
הפסטיבל נוסד בשנת 1997 על ידי המלחין, חבר קיבוץ שדה בוקר, מיכאל וולפה. וולפה הוא גם המנהל האמנותי של הפסטיבל מיום היווסדו.
הפסטיבל מתקיים במקומות שונים ברחבי רמת הנגב במשך מספר ימים ובמסגרתו מתקיימות הופעות, סדנאות וסיורים באזור. מטרת הפסטיבל היא להציג "מגוון רחב ככל האפשר של העשייה המוזיקלית בארץ: פיוטים, זמר עברי, רוק, ג'אז, מוזיקה מודרנית, יוצרים ונגנים צעירים לצד וותיקים, מחול, משחק, מוזיקה להרכבים קטנים ומוזיקה סימפונית בתמהיל הפרוע שמאפיין את הפסטיבל מאז ראשית דרכו."
במסגרת הפסטיבל מתקיימות מחוות למלחינים וכותבים של הזמר העברי ושל מוזיקה קלאסית ישראלית. בכלל זה התקיימו מחוות לדוד זהבי, משה וילנסקי, נתן אלתרמן, לאה גולדברג ואחרים. הפסטיבל שם דגש על השתתפות מוזיקאים בתחילת דרכם, כמו תלמידי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים לצד אמנים מוכרים כמו ברי סחרוף, הראל סקעת, שלומי שבן והרכבים ישראליים וותיקים כמו סימפונט רעננה והסינפונייטה הישראלית באר שבע.
כוכב 1914–1915
כוכב 1914-1915 (באנגלית: Star 1914–15) היה אות מערכה אשר הוענק על ידי הממלכה המאוחדת לחברי הכוחות המזוינים של בריטניה ומדינות ההסכמה. העיטור אושר להענקה בשנת 1918 וניתן עבור השתתפות פעילה בזירות ובמערכות השונות בין התאריכים ה-5 באוגוסט 1914 וה-31 בדצמבר 1915.
פרטים אשר קיבלו את העיטור, קיבלו גם את מדליית המלחמה הבריטית ומדליית הניצחון. סך הכל כ-2,366,000 עיטורים הוענקו ובכללותם 283,500 שהוענקו לחיילי הצי המלכותי הבריטי ו71,150 לחיילים קנדיים.
פני הארדווי
שדה התעופה גיברלטר
שתי דפיקות לב
שתי דפיקות לב הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1972, שביים שמואל אימברמן והופק על ידי סרטי רול.
התסריט, מאת משה הדר, שאוב ממקרה אמיתי שאירע באותן שנים: תורם זרע פרץ למעבדתו של הגניקולוג לו מכר את זרעו לצורך הפריות מלאכותיות ואיתר את שם הצעירה לה ניתן זרעו. הידיעה עוררה בימים ההם רעש ציבורי גדול.
עלילה.
גיבור הסרט (יהודה ברקן) הוא סטודנט צעיר המתפרנס מתרומת זרע. בשל תאונת מטוס קל אותו הטיס, הוא הופך לאימפוטנט. הדבר גורם לו לתחושות קשות על אי יכולתו להביא ילדים, ומעוררות אותו לחפש את האישה האחרונה שהופרתה מתרומת הזרע שלו. לאחר שהוא מוצא אותה ואת בנה, שייתכן והוא בנו, חיי הנישואים שלו וגם חיי הנישואים שלה נהרסים. דן עוקב באפן אובססיבי אחר האישה שהופרתה מזרעו, ורצונו להיות מעורב בחיי בנה מערערים את חיי הנשואין שלה, ואת חיי הזוגיות שלו עם בת זוגו נורית (מונה זילברשטיין).
שחקנים.
תפקידי משנה:
שיר הנושא של הסרט, "עד סוף הקיץ" נכתב על ידי אהוד מנור הולחן על ידי מישה סגל, ובוצע על ידי אלי מגן עבור הסרט. השיר זכה לביצועים רבים מאז.
פיליפופוליס
סרדיקה
התקופה הפליאוליתית התחתונה
תקופה פליאוליתית תחתונה
בעלי פרסות
רזבאן קוצ'יש
רזבאן קוצ'יש (ברומנית: Răzvan Cociş; נולד ב-19 בפברואר 1983 בקלוז'-נאפוקה שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים.
קוצ'יש גדל במחלקת הנוער של אוניברסיטאטה קלוז'. עד מהרה השתלב בקבוצה הבוגרת וב-2004 חתם בשריף טירספול ממולדובה שם שיחק שנתיים. הוא חתם על חוזה שפג ב -31 בדצמבר 2009 בלוקומוטיב מוסקבה עבור €2600,000. הוא כבש את השער הראשון שלו בליגה הרוסית מול רובין קאזאן. ב-1 במרץ 2010 חתם בטימישוארה עד לסיום העונה עם אופציה ל-5 שנים. ב-22 במאי חתם קוצ'יש בא-נסר מערב הסעודית. ב-25 בפברואר 2011, הוא הושאל לקפרטי לבוב האוקראינית. הוא כבש את השער הראשון שלו בקרפטי בניצחון 0-1 על שחטאר דונצק. ביוני 2011 חתם בקפרטי, אך כעבור חודשיים חתם על חוזה עם רוסטוב ל-3 שנים.
נבחרת לאומית.
ערך את משחק הבכורה שלו בנבחרת רומניה ב-17 באוגוסט 2005 במשחק מול אנדורה. כיום יש לו 49 הופעות ו-2 שערים במדי הנבחרת ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008.
מתרגמים עבריים
מתרגמים עבריים יהודים ומבני דתות ואומות העולם השונות, עסקו מאז העת העתיקה בתרגום חבורים וכתבים נחשבים בתקופתם, מעברית ולעברית, משלל שפות. תרגומיהם, פרשנותם הבחירה במילים ובניסוחים, לקחו חלק בהנחלת החיבורים לציבור הרחב ולהפצתם.
העת העתיקה.
תרגום חיבורים נבחרים מעברית לשפות לעז, החל בימי עזרא ונחמיה, בתקופת שיבת ציון וראשית תקופת בית שני, במאה ה-5 לפנה"ס. באותה עת, השפה המדוברת אצל חלק ניכר מהפזורה היהודית הייתה ארמית, ששימשה גם כלינגואה פרנקה של הממשל הפרסי. חלק מחז"ל לא רוו נחת מהתרגומים; וכך למשל, רבי יהודה הכריז: "המתרגם פסוק כצורתו הרי זה בדאי והמוסיף עליו הרי זה מחרף ומגדף" (קידושין מ"ט א). על פי מסורות, שונות תורגם המקרא למספר שפות שרווחו באזור הסהר הפורה: מצרית עתיקה, עילמית, מדית, ארמית ויוונית; מהם שרדו התרגומים בארמית ויוונית.
מפעל תרגום המקרא ליוונית המדוברת, הגדול והנודע בעת העתיקה הוא תרגום השבעים (הקרוי ביוונית: Μετάφραση των Εβδομήκοντα) החל באלכסנדריה במאה ה-3 לפנה"ס. ככל הידוע, המתרגמים היו יהודים שהתגוררו באלכסנדריה. "תרגום השבעים" הציל מכליה מספר חיבורים עבריים במקורם, שנשתמרו אך ורק במהדורתם המתורגמת, ולפעמים המקוצרת, כגון ספר מכבים ב'. עקילס הגר, אשר היה תלמידם של רבי אליעזר, רבי יהושע בן חנניה ורבי עקיבא, יצר תרגום מקרא ליוונית נוסף, שהתאפיין במחויבותו למסורות חז"ל; רק קטעים ממנו שרדו.
המתרגם אונקלוס תרגם את המקרא לארמית, על פי רוב ללא פרשנות; תרגום אונקלוס זכה להתקבלות אצל האמוראים בבבל. בארץ ישראל נכתבה סוגת תרגומים פרשניים אשר שילבו וציטטו מספר חיבורי תרגום. כאלו "התרגומים הירושלמים" של יונתן בן עוזיאל ותרגום ירושלמי, מהם שרדו חלקים.
ימי הביניים וראשית העת החדשה.
חלק ניכר מהפילוסופיה של ימי הביניים נכתבה במרחב השפה הערבית, ממרכז אסיה עד חצי האי האיברי. על כן, תורגמו חיבורים וחלקים נבחרים ממנה לעברית במשך ימי הביניים ועד ראשית העת החדשה. רוב המתרגמים היו יהודים, שבחרו את החיבורים הנחשבים בתקופתם בתחומי הפילוסופיה, הרפואה והאסטרונומיה. מעברית ללועזית, לרוב ערבית, תורגמו חיבורים בספרות ההלכה.
רבי סעדיה גאון תרגם את המקרא לערבית במאה ה-10. חיבור-תרגום זה הקרוי תרגום התפסיר הוא בדרך כלל פרשני. הוא התקבל בקרב קהילות היהודים במרחב דובר הערבית בימי הביניים.
אפרים שילה