שרון הר פז (נולדה ב-1954) היא סופרת, עורכת לשונית ועורכת תכנים ישראלית.
חייה.
הר פז נולדה בתל אביב. למדה מו"לות באוניברסיטה הפתוחה, ובהמשך פרסמה ספר שירה, שלושה רומנים, וכן תרגמה לעברית והוציאה לאור שני רומנים אמריקאים. עורכת תוכן ועורכת לשונית של מספר ספרים.
במקביל הגישה הר פז ברדיו פינות על נושאים שונים: "לצפון בגאוה" (1999); "גאים בגליל" (2002); "פינת הנשים המסוללות" (2004-2005), וכן "קול ברלין מקציר" בתוכנית "קול ברלין", בברלין, גרמניה, בהגשת אביב רוס.
הר פז יסדה את ההוצאה לאור "קציר מלים", שהוקמה במטרה להוציא לאור ולשמש במה לסִפרות לסבית ופמיניסטית. הוצאת ספרים זו היא היחידה בישראל המתמחה בסוגה ספרותית זו. ב-1997 הוציאה לאור את ספרה "סגול", שבתקופה זו היה הרומן הלסבי העברי הראשון. הספר עוסק בסיפור אהבה בין קריינית ברדיו ומאזינתהּ.
ספריהּ של הר פז עוסקים בפילוסופיה של החיים ובמהות הקיום האנושי (אקזיסטנציאליזם) לכל גווניו, תוך שימוש בסגנון המקראי ובערכים מהמקורות היהודיים. דמויותיה מבוססות על פנטזיות רומנטיות המנסות להתאים עצמן ולהתערות במציאות הישראלית.
הר פז גם מנחה סדנאות לכתיבה יוצרת מטעם ההוצאה לאור "קציר מלים" שבבעלותה.
רבקה מק'קינון
קתרין מק'קינון
נבחרת הרפובליקה של אירלנד בכדורגל
דוד לאו
הרב דוד ברוך לאו (נולד בכ"א בטבת ה'תשכ"ו, 13 בינואר 1966) הוא הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול. בעבר שימש רב העיר מודיעין והיישוב שוהם.
ביוגרפיה.
דוד לאו נולד בתל אביב. בן לרב ישראל מאיר לאו, לימים הרב הראשי לישראל, וחיה איטה, בתו של הרב יצחק ידידיה פרנקל, רבה של תל אביב. בחגיגת בר המצווה שלו השתתפו הרב הראשי לישראל שלמה גורן, רבנים אדמו"רים ודיינים, וכן פוליטיקאים ונכבדים נוספים.
למד בישיבת היישוב החדש, שלוש שנים בישיבת בית מתתיהו וחצי שנה בישיבת פוניבז' בבני ברק. היה חניך בתנועת הנוער "עזרא" בתל אביב. את שירותו בצה"ל, אותו סיים בדרגת רב-סרן, עשה ברבנות חיל המודיעין.
שימש רבו הראשון של היישוב שוהם. משהוקמה העיר מודיעין, נבחר לרבה האשכנזי של העיר, לצד הרב הספרדי הרב אליהו אלחרר. הרב לאו היה מופקד אז על מערך שיעורי התורה, הכשרות, העירובין ומחלקת נישואין והרב אלחרר הקים וניהל את מערך המקוואות.
הרב לאו היה הרב הראשון בישראל שעסק במתן תשובות הלכתיות באמצעות האינטרנט, באתר האינטרנט "מורשת". החל מקיץ 2006 ועד לבחירתו לתפקיד הרב הראשי האשכנזי לישראל הופיע מדי יום שישי בתוכנית הטלוויזיה "שאלת רב" בערוץ הראשון, העוסקת בשאלות ותשובות הלכתיות. מאז שנת 1999 שידר את הפינה היומית "נקודה יהודית" ברדיו קול חי.
הרב לאו פרסם מאמרים בקבצים שונים כגון "תחומין" ו"מוריה". כמו כן, ערך את ספר השו"ת של אביו "יחל ישראל". ערך ופרסם ספר זיכרון לסבו הרב יצחק ידידיה פרנקל בהוצאת מכון ירושלים. בשנת תשס"ח (2008) פרסם את הספר "משכיל לדוד", העוסק בנושאי יוחסין, גיור, הלכות צבא ועוד.
בי"ז באב תשע"ג (24 ביולי 2013) נבחר לרב הראשי האשכנזי לישראל. בכך היה לאדם הצעיר ביותר שנבחר לתפקיד זה, בגיל 47. הוא זכה לתמיכת ראש הממשלה בנימין נתניהו ומפלגות יהדות התורה וש"ס.
נשוי לציפורה, בתם של הדסה והרב יצחק רלב"ג, חבר מועצת הרבנות הראשית לישראל ולשעבר יו"ר המועצה הדתית בירושלים.
לאחר שמינה את גיסו, הרב מרדכי רלב"ג, לאב בית דין, שאף שהוא מצוי בניגוד עניינים מחמת הקרבה המשפחתית, הוגשה עתירה לבג"ץ, שבעקבותיה נקבע כפתרון ביניים שעד להקמת מנגנון לבחינת מינוייו, כל מינוי שיבקש הרב לאו לעשות יצריך אישור של היועץ המשפטי לבתי הדין הרבניים, שאין במינוי ניגוד עניינים. באוגוסט 2022 הורה בג"ץ על ביטול מינוי של הרב רלב"ג.
המטופוביה
המטופוביה או המופוביה (המו = דם, פוביה = פחד קיצוני) היא פוביה מפני דם. היא מוגדרת במדריך ההפרעות הפסיכיאטרי DSM-IV-TR כפוביה ספציפית מסוג דם-פצע. מוערך כי בין 3 ל-4 אחוזים מהאוכלוסייה סובלים מהמטופוביה. אנשים הסובלים מהתופעה מתקשים לתפקד כאשר הם רואים דם ולעיתים גם כשהם שומעים על דם. הקושי מתבטא בנשימה כבדה, הזעה, תחושת בחילה, סחרחורת ולעיתים עילפון. הפחד מתגבר ככל שכמות הדם גדולה יותר (פצע גדול יותר) וככל שהדם מוחשי יותר (החל מצפייה באדם פצוע בטלוויזיה ועד דם של האדם עצמו).
המטופוביה היא פוביה ייחודית, בכך שלאחר תגובת החרדה ישנה ירידה פתאומית בדופק ובלחץ הדם. ירידה זו עלולה לגרום לסחרחורת או התעלפות. לא ברור לגמרי מהו מקור התופעה, אך חוקרים מסוימים מעריכים את מקורה עוד בימי קדם, ולדעתם התופעה הייתה רפלקס ששימש כהגנה מחיות טרף, בכך שגרמה לאדם חיוורון ועילפון ממראהו של דם, המצביע על סכנה, ובכך גרמה לאדם להיראות כמת, ועזרה לו להינצל מחיות טרף שונות.
הברינג
רובע הֶבְרִינְג של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Havering, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא במזרח לונדון החיצונית.
גאוגרפיה.
רובע הברינג גובל בדרומו ברובע בקסלי הנמצא מעברו השני של נהר התמזה, במערבו ברובע רדברידג' ורובע בארקינג ודאגנהאם, בצפונו במחוז אסקס ובמזרחו במחוז ת'ורוק.
הערים העיקריות שברובע הם הערים רומפורד, הורנצ'רץ', אפמינסטר וריינהאם.
היסטוריה.
ההתיישבות באזור מקורה בראשית התקופה האנגלו - סקסית. במקום עמד ארמון הברינג והאדמות סביבו היו שייכים למלכים האנגליים ולאחריהם למלכים הסקסונים. ככל הנראה היה זה אדוארד המודה שהפך את הארמון לארמון המרכזי של בית המלוכה, ולכן היה הרובע באותה עת בירת אנגליה. מאז שנת 1465 ועד שנת 1891 היה הרובע מוגדר כ"אזור חופשי".
השם "הברינג" מוזכר לראשונה במסמכים מהמאה ה-12. ישנן מסורות (השנויות במחלוקת) לפי מקור השם בטבעת (באנגלית: רינג) שהוענקה לאדוארד המודה על ידי יוחנן המטביל (אגדה המופיעה על ויטראז' משנת 1407 בקפלת רומפורד).
עם הקמת מסילות הרכבת וכן קווי הרכבת התחתית של לונדון וקישור אזור הרובע למרכז לונדון הפכו אזורי רומפורד ואפמינסטר וכן מרבית הברינג לאזורי מגורים מבוקשים לתושבי לונדון שרצו להמשיך ולעבוד במרכז העיר, אך להתגורר בפרוור מרוחק מההמולה והזיהום של העיר. אזור הרובע עבר שני גלי בנייה - הראשון - בשלהי התקופה הוויקטוריאנית וראשית התקופה האדוארדיאנית. בתקופה זו נבנו אזורי אפמיסנטר, פארק אמרסון ופארד גידיאה לאורך קווי הרכבת שהובילו אל מרכז לונדון. גל הבנייה השני החל בשנות ה-30 של המאה ה-20 עם קישור הרובע למערכת הרכבת התחתית של לונדון. במסגרת גל בנייה זה נבנו מגורים בעיקר לבני מעמד הפועלים אשר עבדו במפעל פורד הקרוב באזור דאגנהאם ברובע בארקינג ודאגנהאם.
רובע הברינג הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של רומפורד והרובע העירוני של הורנצ'רצ' שהיה חלק ממחוז אסקס. שמו של הרובע מקורו בשמו של האזור החופשי של הברינג שנמצא במקום הרובע עד שנת 1892
שכונות.
הרובע שמר על אופיו המקורי (כפי שהיה בשתי תנופות הבנייה שלו) וגם כיום מרבית שכונות הרובע הן שכונות גנים פרווריות. בחלקו הדרומי של הרובע, המצוי באזור התמז גייטווי נעשה פיתוח רב, אולם בצפונו של הרובע, הנמצא בסמוך לחגורה הירוקה לא ניתן לבנות בנייה צפופה.
שכונות הגנים של הרובע כוללות את הורנצ'רץ', פארק אמרסון, פארק גידיאה, רומפורד ואפמינסטר.
שכונות נוספות ברובע הן:
אוכלוסין.
ברובע מתגוררים כ- 226,200 תושבים ב-93,000 משקי בית. אף ששטחו של הרובע 111 קמ"ר, מחצית משטחי הרובע מהווים שטחים ירוקים מוגנים (חלק מהחגורה הירוקה, ולכן תושבי הרובע מתגוררים בכ-60 קמ"ר בלבד.
ברובע שיעור אבטלה של 2.6% (הנמוך ביותר בלונדון רבתי), ושיעור פשיעה נמוך ביותר.
אחוז התושבים הלבנים ברובע גבוה ביותר ביחס לרובעי לונדון האחרים - 95.1% לבנים ברובע.
מסחר ותעשייה.
ברובע הברניג כ-7,000 בתי עסק. אזור המסחר העיקרי ברובע הוא אזור רומפורד, הסמוך לתחנת הרכבת המקומית. אזור התעשייה העיקרי של הרובע הוא אזור ריינהאם הסמוך לנהר התמזה.
שוק רומפורד הממוקם בצפון רומפורד הוא השוק הגדול ברובע (וברבעים הסמוכים). אזורים מסחריים נוספים מצויים בהורנצ'רץ' ובאפמינסטר.
במרכז רומפורד מצוי אתר חיי לילה פופולרי - באזור ריכוז מועדוני הלילה ואתרי בידור גדול (שני בגודלו ובהיקפו לאזור הוסט אנד של לונדון), אולם מלבד אזור זה, אין אתרי בידור אחרים ברובע.
מועצת הרובע מנסה לקדם תוכניות לבניית קזינו ברובע
תחבורה.
כביש M25 מהווה את הגבול בין הרובע לאזור צפון אוקנדון. כמו כן חוצים את הרובע דרך A12 (באזור רומפורד (ודרך A13 (באזור ריינהאם) המהווים חלק מהכביש המעגלי המקיף את לונדון.
קו דיסטריקט של הרכבת התחתית של לונדון חוצה את הרובע ועוצר בתחנות אלם פארק (Elm Park), הורנצ'רץ' (Hornchurch), גשר אפמינסטר (Upminster Bridge) ואפמינסטר (Upminster). ברובע פועלת מערכת ענפה אל אוטובוסים.
שלטון מקומי ופוליטיקה.
רובע הברינג מחולק ל-18 אזורי בחירה בהם נבחרים 54 חברי מועצת הרובע: ברוקלנדס (Brooklands), קרנהאם (Cranham), אלם פארק (Elm Park), אמרסון פארק (Emerson Park), גידיאה פארק (Gidea Park), גושייז (Gooshays), האקטון (Hacton), הארולד ווד (Harold Wood), פארק הברינג (Havering Park), היטון (Heaton), היילנדס (Hylands), פטיטס (Pettits), ריינהאם (Rainham) וונינגטון (Wennington), רומפורד טאון (Romford Town), סנט אנדרוז (St Andrews), דרום הורנצ'רץ' (South Hornchurch), גבעת הסנאים (Squirrels Heath - סקוורלז הית') ואפמינסטר (Upminster).