התקיפה הנוקלאופילית יכולה להגיע גם מעל מישור הטבעת וגם מתחתיה, ולכן נוצרים שני אפימרים. כיוון שהאפימרים הם שונים בפחמן האנומרי, ניתן לומר שהמולקולות הם אנומרים אחד של השני. לאחר סגירת הטבעת הפחמן המותקף כבר לא קרבונילי יותר, אלא הוא הפך להיות חלק מקבוצת המי-אצטל, אם החל כאלדהיד, או המי-קטאל, אם התחיל כקטון. המוסכמה היא שכאשר ההידרוכסיל נמצא מתחת למישור הטבעת הפחמן האנומרי יסומן באות formula_3, וכאשר ההידרוקסיל מעל מישור הטבעת הפחמן האנומרי יסומן באות formula_4. החלפה בין קונפורמציית formula_3 לקונפורמציית formula_4 מוטרואציה (mutarotation). החלפה זו מתאפשרת לאחר חזרה למצב הליניארי של הסוכר, ולכן על הטבעת להיפתח על מנת לעבור מוטרוטציה. כמו כן כתלות בהידרוקסיל התוקף מספר הפחמנים המרכיבים את הטבעת הסופית משתנה.
פולימריזציה של חד סוכרים.
מולקולות של חד סוכרים נקשרים זה לזה באמצעות תגובת דחיסה. בריאקציה נוצר קשר O-גליקוזידי (O-glycosidic bond) בין פחמן אנומרי של טבעת אחת לבין קבוצת ההידרוכסיל של הטבעת השנייה וגם משתחררת מולקולת מים. כאשר הפחמן האנומרי המשתתף בתגובה הוא חלק מקבוצת המי-אצטל תוצר הריאקציה יהיה אצטל, באותו האופן כאשר הוא מתחיל כחלק מקבוצת המי-קטאל התוצר יהיה קטאל.
כאשר באים לתת שם למולקולה הנוצרת בתגובה מוסכמת תבנית אוניברסלית:
ראשית מציינים את שם הסוכר שהפחמן האנומרי שלו משתתף בקשר יחד עם. בסוגרים רושמים את מספרו הפחמן האנומרי סוג הקונפורמציה בה הוא נמצא ( formula_3 או formula_4), חץ ימינה, ואז את מספרו של הפחמן עליו נמצאת מולקולת ההידרוקסיל. ולבסוף את שם הסוכר השני בקשר.
סוכרים מחזרים.
כאשר הסוכר נמצא במצבו הפתוח, הפחמן הקרבונילי שלו מסוגל להתחמצן. כאשר חדי סוכרים עוברים דימריזציה, לעיתים הפחמן הקרבונילי של שני הסוכרים משתתף ביצירת הקשר ה-O גליקוזידי. במקרה זה לא יהיה הסוכר יכול לחזר כיוון שהוא לא יוכל להיפתח למצב ליניארי. היכולת של סוכרים לחזר משמשת בבדיקות אנליטיות של כמות הסוכרים בתמיסה.
חד סוכרים בביולוגיה.
בביולוגיה לחד סוכרים כמה תפקידים מרכזיים אשר ניתן לחלק אותם לשלוש קבוצות עיקריות: מבנה, תקשורת ואגירה והפקת אנרגיה.
מבחינה מבנית החד סוכרים משמשים כחומר מוצא למולקולות ביולוגיות חשובות. לדוגמה בכל חומצת גרעין יש בסיס סוכרי של חד סוכר בשם ריבוז. כמו כן, לסוכרים תפקיד חשוב בתהליך קיפול חלבונים למבנה שלישוני. נמצא כי כאשר סוכרים מסוימים לא נקשרים לחלבונים בתהליך הקיפול, התפרקו או שהתקפלו בצורה פגומה. בנוסף אלמנטים מבניים רבים בחיידקים ובצמחים, אך גם בחיות, בנויים מפולימרים של חד סוכרים כגון, תאית וכיטין.
מבחינה אנרגטית חד סוכרים רבים עוברים פולימריזציה לרב סוכרים ומשמשים לאגירת אנרגיה בתא, אחת משתי המולקולות האורגניות הנפוצות בטבע היא העמילן, ביופולימר המשמש צמחים לאגירת אנרגיה. כמו כן התאים יודעים להפיק אנרגיה באמצעות פירוק חד סוכרים בתהליך הגליקוליזה, וכאשר התאים שייכים ליצורים אווירנים, תהליך הפקת האנרגיה ימשיך באמצעות מעגל קרבס וזרחון חמצוני.
נוסף לכך הסוכרים משמשים להעברת אותות תוך תאיים ובין התאים והסביבה, לעיתים האות יועבר באמצעות הצמדה (מודיפיקציה) של סוכרים לחלבונים וליפידים ולפעמים על ידי היקשרות לרצפטורים. למשל: החד סוכר פרוקטוז 2,6 ביספוספט משפיע על אנזים מרכזי בתהליך הגליקוליזה בשם PFK-1, ובכך מווסט את המטבוליזם של התא.
דרכי זיהוי (אינדיקטור).
ניתן לזהות את חד-הסוכר גלוקוז במים בעזרת מקלונים לזיהוי גלוקוז (clinistix), ולאחר כמה שניות קצה המקלון יהפוך מצהוב לירוק כהה בנוכחות גלוקוז. דרך נוספת היא בעזרת תמיסת בנדיקט, תמיסה זו תהפוך את הנוזל הממיס את הגלוקוז מתכלת שקוף לכתום עכור לאחר כמה שניות עד דקות.
לקריאה נוספת.
Lehninger, A. L., Nelson, D. L., Cox, M. M., &amp; Cox, M. M. (2005). "Lehninger principles of biochemistry". Macmillan.
מונוסכריד
חד סוכר
סינת' פופ
הפרעת למידה
גרפיטי
גרפיטי הוא כל כתובת אותיות שנעשית מתוך כוונה להביע רצון כלשהו, עמדה, דעה או ביטוי עצמי. גרפיטי עשוי להיות כתובת סתמית שמטרתה ונדליזם אך ישנה תנועה של ציור גרפיטי כאמנות המשתמשת בכתובות מעוטרות כדי לייצג את שמו של האמן. בדרך-כלל מדובר בציורים שנעשים ללא הסכמת בעלי הרכוש, ועל כן מדובר בעבירה על החוק ובוונדליזם, אך גרפיטי שנעשה בהסכמה הוא חוקי לחלוטין. עם הזמן השתנתה התפיסה לגבי הגרפיטי שהפך לאמנות מקובלת במקומות רבים בעולם בדומה לציור קיר, ואמנים הפעילים בו קיבלו הכרה וקהל עוקבים. בין אמני הגרפיטי המוכרים ניתן לציין את בנקסי, Dede, אמנזיה ואחרים.
מקור המילה.
המילה "גרפיטי" מקורה במילה האנגלית "graffiti" שהיא צורת הרבים של המילה "graffito", אף שלא נהוג להשתמש בצורת היחיד. המילה הגיעה לאנגלית מהאיטלקית ומקורה במילה היוונית "גרפאין" (γραφειν) שפירושה "לכתוב". עוד אפשרות למקור מילה זו היא פירוק המילה ל- "גרף" ו"טי" שפירושו ביוונית: קווי צבע.
ב-1942 קבע ועד הלשון על הגרפיטי הארכאולוגי את המילה "חֲרֹתֶת". ביוני 2020 התקיימה הצבעה במליאה של האקדמיה ללשון העברית על שתי חלופות "חרותת" ו"קִיּוּר" – שילוב של "ציור" ו"קיר", אך לא התקבל רוב לשום הצעה. ונכון להיום אין חלופה עברית למילה גרפיטי.
היסטוריה.
גרפיטי היה קיים מאז ימי קדם - כבר באימפריה הרומית וביוון העתיקה התקיימו כתובות גרפיטי. ניתן אפילו לומר שציורי מערות קדומים הם גרפיטי.
המילה "גרפיטי" תיארה במקור כתובות וציורים שנמצאו על פסלים או על קירות, כגון כתובות שנמצאו בקטקומבות של רומא או על קירות פומפיי. מדובר הן בכתובות והן בציורים אשר נחשבו לוונדליזם מאחר שצוירו ללא הסכמת בעלי הרכוש שעליו צוירו הכתובות.
דוגמאות ראשונות של גרפיטי ניתן למצוא בעיר היוונית אפסוס (בטורקיה). ככל הנראה מדובר היה בפרסומת של בית בושת. גרפיטי ויקינגי ניתן למצוא הן ברומא והן באירלנד.
עולים לרגל כתבו את שמם על האתר בו נמצאו דוגמת הכותל וכנסיית הקבר.
בתקופה המודרנית ניתן לראות כגרפיטי את הכתובות שציירו חיילים צרפתיים על אתרים שעברו לידם במצרים במהלך מלחמות נפוליאון.
בישראל ניתן לראות גרפיטי מימי מלחמת העולם הראשונה, הנמצא באחד מבתי המושבה הטמפלרית וילהלמה (בני עטרות). הגרפיטי צויר על ידי חיילים בריטיים ששהו במושבה. בתקופת המנדט הבריטי, צוירו גרפיטי על הקירות של בתי פרדס ערביים בשרון בתקופת המנדט, ובהם תיאורים חזותיים של סצנות מחיי היום יום, כמו גם ממחזור החיים החקלאי שהתקיים במקום.
גרפיטי במאה ה-20.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הופיעה הכתוב Kilroy was here, "קילרוי היה כאן" . כתובת גרפיטי זו התפשטה ברחבי ארצות הברית ואירופה וליוותה את כוחות הצבא האמריקאיים והפכה לסמל לאומי כמו הדגל. בשלב מסוים התווסף לכתובת גם ציור - דמות של ראש קרח עיניים ואף מציצים מעל חומה ושתי כפות ידיים נשענות עליה. במאה ה-20, ובייחוד לאחר מלחמת העולם השנייה, נהגו כנופיות עירוניות בארצות הברית ליצור גרפיטי על ידי ריסוס צבע על קירות באתרים ציבוריים על מנת לסמן את הטריטוריה שלהם. פעמים רבות התקשרו הכתובות לתרבות מוזיקת ההיפ הופ והראפ. עם הזמן התנתק המנהג מ"תרבות הכנופיות" ונעשה נפוץ, וכן מורכב ואמנותי יותר. במקרים ספורים אף החליטו בעלי הקירות לא למחוק את הגרפיטי. דוגמה לכך בישראל, היא השארת הגרפיטי על בניין גן העיר ועל בניין עיריית תל אביב לאחר רצח רבין.
פוסט גרפיטי.
פוסט גרפיטי או אמנות רחוב (Street Art), היא אמנות המוצגת במקומות ציבוריים, בעיקר ברחובות העיר, כחוק וכשלא כחוק. (ישנם ציורים ("פיסים") המאושרים על ידי הרשויות).
היא מופצת בדרך כלל תוך כדי שימוש בספריי צבע, מדבקות (סטיקרים),רולרים, מטפים הממולאים מחדש בצבע, טושים ושאר אמצעים שאינם נחשבים מסורתיים בתרבות הגרפיטי. לרוב נובעת אמנות הרחוב מרצון האמנים לחשוף את יצירותיהם, דעותיהם הפוליטיות והחברתיות וכדומה, אך גם הפגיעה עצמה ברכוש מאפשרת מחאה. אי החוקיות שבעניין נחשבת לעיתים כ"חלק מהמשחק".
הפוסט גרפיטי החל במהלך שנות ה-80 ותחילת שנות התשעים של המאה ה-20 על ידי אמני הרחוב Cost ו-Revs אשר היו הראשונים להפיץ את שמם בעזרת טכניקות שונות מהמקובל. את המושג "פוסט-גרפיטי" טבע האמן הצרפתי stak. לרוב נוצר וויכוח בין אומני ה"גרפיטי המסורתי" לבין אומני רחוב שלא באישור לגבי אותנטיות, שיכולים להביא ל"ביפים".
עם השנים, ובמיוחד הודות לצמיחת רשת האינטרנט, הפכה אמנות הרחוב לתנועה כלל עולמית ופעילותה ניכרת גם בישראל. אמנים מכל העולם (ובעיקר מאירופה) מחליפים ביניהם סטיקרים בדואר וזוכים להכרה, הוקרה, והפצה של יצירותיהם.
ההיבט החוקי.
בשל היותו של הגרפיטי ציור על רכושו של אחר בניגוד להסכמתו, מדובר בפעולה בלתי חוקית. כדי להילחם בתופעה הקצו ערים רבות קירות מיוחדים למען אמני גרפיטי, מתוך כוונה לאפשר לאמנים לפתח את אמנותם מחד, מבלי שיעברו על החוק מאידך. אחרים מתנגדים לגישה זו בטענה שאפשרות ביצוע הגרפיטי בצורה חוקית אינה מקטינה את ביצועו בצורה בלתי חוקית, וגם משום שמלאי המקום בקירות החוקיים מוגבל ולעיתים ישנו צורך לכסות אחד את השני. יש ערים בהן התארגנו קבוצות של אזרחים נגד גרפיטי, הפועלים באופן שיטתי למחיקת ציורי הגרפיטי.