פרס באפט"א לאפקטים החזותיים הטובים ביותר (באנגלית: BAFTA Award for Best Special Visual Effects) הוא פרס שנתי המוענק על הישגים בתחומי האפקטים המיוחדים והאפקטים החזותיים.
לאוניד איליץ' בובר
לֵאוֹנִיד אִילִיץ' בּוּבֶּר (ברוסית: Леонид Ильич Бубер; 19 בדצמבר 1916 - 7 בספטמבר 2005) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו בהתקפה במהלך מלחמת החורף (היה אז בדרגת לויטננט).
ביוגרפיה.
נולד כ"אברהם" בעיר ניקולאייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של עובד. סיים בית ספר של שבע שנים ובית הספר המקצועי מטעם מפעל לבניית הספינות בעיר. בהמשך עבד כרתח ב של העיר.
התגייס לצבא האדום ב-1935, סיים בית הספר לחיל רגלים של אודסה. בהיותו מפקד רגימנט סיור מס' 82 באוגדת סיור מס' 33 השתתף בפלישת ברית המועצות לפולין ומלחמת החורף שם כמפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט סיור מס' 212 באוגדת סיור מס' 49 של הארמייה ה-13 בחזית צפון-מערבית שם במהלך קרבות ליד הכפר טרנטילה (בפינית Terenttilä) ב-13 ו14 בפברואר 1940 היה בראש הרגימנט שלו ובהמשך ב-17 בפברואר צלח את הנהר טייפאלניוקי. במהלך הקרבות הללו נפצע שלוש פעמים ועוטר בעיטור "גיבור ברית המועצות". לאחר השיקום מן הפציעות הגיע כסגן מפקד הקורסים לפיקוד במכללה הצבאית-פוליטית של העיר לנינגרד והועבר איתה בתחילת המלחמה לעיר שויה במחוז איוונובו בעורף.
מדצמבר 1941 נשלח לעסוק בהרכבת רגימנט מס' 167 של דיוויזיית הרגלים ה-16 וב-1942 הגיע כסגן מפקד לחזית מלחמת העולם השנייה. בקרב קורסק נפצע במהלך הדיפת מתקפה וורמאכט ב-5 ביולי 1943 והועבר לבית החולים במוסקבה. היה חבר הוועד היהודי האנטי-פשיסטי עד לפיזורו ב-1948 אחרי המלחמה המשיך את השירות בצבא האדום באסיה התיכונה במחוז הצבאי של טורקמניסטן (יש עדיות שהודות לכך שרד את חיסול הוועד) ובמוסקבה. מינואר 1944 עד ל-1946 האזין לקורסי האקדמיה הצבאית על שמו של פרונזה. ב-1957 חזר למוסקבה וב-1958 שוחרר מן השירות הפעיל.
לאחר שחרורו עבד כמורה בשיעורי הכנה לצבא של בית הספר מס' 354. התגורר ועבד במוסקבה. נקבר בבית הקברות "פראובראז'נסקויה".
משפחתו.
אשתו חנה רויאק. להם בת ליובוב.
קווילמזאורוס
קווילמזאורוס (שם מדעי: Quilmesaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים אשר חי בתור הקרטיקון לפני 66–83 מיליון שנה ונכחד עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. המאובנים שלו התגלו ב-2001 בערבות פטגוניה, שם נתגלו מספר עצמות רגליים, כנראה של השוקה וחלק מהירך שהתאימו למבנה הרגל של מרבית האבליזאורים. דינוזאור זה קרוי על שם השבט האינדיאני קווילמס . שם המין קרוי ע"ש החוקר פיליפ קורי, חוקר בכיר של מאובני תרופודים.
המאובנים הראשונים של הדינוזאור נמצאו בחנרל רוקה שבריו נגרו בארגנטינה. עצמות הרגל שנמצאו היו ארוכות יחסית ומצוידות לנוע במהירות. הם השתייכו לתרופוד טורף קרוב לקרנוטאורוס. מעריכים שאורכו הכולל של הדינוזאור הגיע ל-5.3 מטר, כך שהוא היה מטורפי- העל של האזור. לא נמצאו מאובני ידיים אך סביר שהן היו זעירות ביותר בהשוואה לדינוזאור. מספר מדענים מעריכים שהם היו שייכים לסוגים אחרים של אבליזאורים כמו האוקזאורוס, הקרנוטאורוס והפיקנונמוזאורוס בפרטים קטנים, כך שמין זה למעשה מבוטל.
הקווילמזאורוס היה כנראה צייד או אוכל נבלות של טרף קטן ששרר בתקופתו כמו טיטנוזאורים ענקיים, מיני ייחודיים של הדרוזאוריים ונודוזאוריים ודרומאוזאוריים זריזים. עם זאת באזור שלטו זוחלים גדולים יותר כמו המפוזאורוס והגיגאנוטוזאורוס העצומים.
הילד על הסלעים
הילד על הסלעים (בצרפתית: Garçon sur les rochers) הוא ציור של אנרי רוסו.
אודות הציור.
הילד על הסלעים צויר על ידי רוסו בין השנים 1895 ל-1897.
בהמשך, נרכש הציור על ידי אספן האמנות צ'סטר דייל בשנת 1927. לאחר מכן, בשנת 1963, הורש הציור לגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון.
הציור קיבל ביקורות טובות ותואר כ"שירה מסתורית" ו"כוח חלומי". על פי הערותיו של ניקולס פיוך על הציור:
במאי 1999, שימש הציור שימש ככריכה של גיליון ה-19 של כתב העת של האיגוד הרפואי האמריקני.
יחידה 684
יחידה 684 (בקוריאנית: 684부대) הייתה יחידה צבאית בחיל האוויר של הרפובליקה של קוריאה. שמה הרשמי של היחידה היה "יחידה מס' 2325 בחטיבה ה-209" ( בקוריאנית: 2325부대 209파견대). היחידה הוקמה בהוראת נשיא דרום קוריאה פארק צ'ונג הי (PARK CHUNG HEE ) במטרה לבצע חיסול ממוקד במנהיג הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה הצפונית - קים איל-סונג. היחידה הוקמה באפריל 1968 ופורקה בסוף אוגוסט 1971.
רקע.
בשנת 1968, על רקע המתיחות הגוברת בין צפון לדרום קוריאה על מעורבותן במלחמת וייטנאם, חדרו חברי יחידה 124, השייכת לכוחות המיוחדים של צפון קוריאה, אל דרום קוריאה כדי לבצע חיסול ממוקד בפארק צ'ונג-הי נשיא קוריאה הדרומית.
31 חברי היחידה חצו רגלית את האזור המפורז הקוריאני המפריד בין צפון לדרום קוריאה, על מנת להגיע לסיאול. מנהיג צפון קוריאה, שהקים את היחידה, קיווה שההתנקשות בפארק צ'ונג-הי תוביל להפיכה קומוניסטית בדרום קוריאה. לאחר שהיחידה נתגלתה בדרכה על ידי 4 חיילים ושוטרים, דיווחו הללו על כך לרשויות הביטחון. כתוצאה מכך, החלו חיפושים אחריהם. לבסוף חברי היחידה התגלו ליד הבית הכחול, מעונו של הנשיא, וקרב יריות נפתח בין כוחות היחידה לכוחות הביטחון הדרום קוריאנים. לאחר 9 ימים של מרדפים אחרי 31 חברי היחידה, רובם נתפסו. בתקרית נהרגו 26 חיילים ואזרחים דרום קוריאנים, 66 נפצעו ושלושה חיילים אמריקאים נהרגו.
הקמת היחידה.
לאחר כישלון הפשיטה על הבית הכחול, פארק צ'ונג-הי החליט להקים יחידה צבאית שתכלול 31 לוחמים (בדומה ליחידה 124 הצפון קוריאנית) אשר מטרתה תהיה להתנקש בקים איל-סונג. שמה של היחידה, יחידה 684, נגזר מתאריך הקמתה: אפריל 1968. הלוחמים נבחרו מקרב פושעים לשעבר ופרחחים מהרחוב, בהבטחה כי לאחר ביצוע המשימה יזכו למחילה. כמו כן, נבחרו גם על פי מראם החיצוני, כפי שיאנג דונג-סו, מדריך לשעבר של יחידה 684, תיאר: "Intelligence officers approached the men who looked like they might have played sports and had a strong physique and recruited them...These people were either a shoeshine boy, a newspaper boy, a cinema worker or a bouncer." (דונג-סו, 2018).
לאחר מכן הועברו הלוחמים לאי סילמידו, אי לא מיושב הנמצא סמוך לעיר אינצ'ון בדרום קוריאה. האימונים היו ברוטאליים וחסרי רחמים, כאשר נאסר הן על הלוחמים והן על מאמניהם ליצור קשר עם העולם החיצון. במהלך האימונים 7 לוחמים נהרגו: על פי משרד ההגנה הקוריאני שני לוחמים הוצאו להורג על ניסיון עריקה; לוחם אחד הוצא להורג כי איים על מאמנו, ושלושה נוספים הוצאו להורג או נהרגו לאחר תקרית בה הם ברחו מהאי ואנסו אישה מקומית. באוקטובר 1968 נקבע יום ה-ע ליציאה לביצוע המשימה. התכנון היה לצאת בספינות גומי לצפון קוריאה. תוך כדי ההכנות הגיעה ההוראה מהבית הכחול לבטל את המשימה. אין מידע על סיבות הביטול, אך ההערכה היא כי נשיא דרום קוריאה חשש מלהבעיר את האזור ולפגוע בדטאנט שבין ארצות הברית וברית המועצות. עם ביטול המשימה המשיכה היחידה להתקיים, אך תנאי ההעסקה של לוחמיה ומאמניה הופרו. על פי דו"ח שיצא בשנת 2006 נמצא כי שלושה חודשים לאחר שהוצבו בסילימידו, המפקדים הפסיקו לחלק משכורות למאמני היחידה וניתן להם אוכל ברמה נמוכה. מאמן לשעבר של היחידה העיד כי בשנתיים הראשונות להקמת היחידה מאמניה היו מפקדי אימונים, אך עם הזמן אלו השתחררו משירותם הצבאי והממשלה לא הפנתה משאבים להחליפם באנשים מקצועיים וחיילים זוטרים נשלחו להחליפם.
המרד.
בעקבות שיפור ביחסים בין צפון לדרום קוריאה, המשימה להתנקש בקים איל-סונג נזנחה, אך חברי יחידה 681 הונחו להישאר באי סילמידו בבידוד ללא יכולת לתקשר עם העולם. על רקע זה, ב-23 באוגוסט 1971, התארגן מרד של לוחמי היחידה ואלה פנו נגד מאמניהם. הם רצחו 18 מתוך 24 המאמנים שהיו על האי, החרימו ספינה וברחו ממנו. עם הגעתם לחוף השתלטו על אוטובוס על מנת להגיע לסיאול. הם נתקלו בכוחות ביטחון ומשטרה ואלו נלחמו בהם. מספר לוחמים התאבדו בזריקת רימון, נוספים נהרגו בפיצוץ האוטובוס, וארבעה שניצלו את הפיצוץ נאסרו, הובאו למשפט צבאי והוצאו להורג במרץ 1972.
תודעת הציבור.
הממשל הדרום קוריאני הטיל חיסיון על פרטי יחידה 684 והמרד ב-1971, ומסמכים רבים אודותיהם הושמדו. בשנת 2003 יצא סרט בשם אשר הפך לשובר קופות, והביא את המקרה לתודעה הציבורית. עד שנת 2001 קוריאה הדרומית הכחישה את השמועות על כך ששלחה מרגלים לצפון קוריאה, אך לאור התחממות היחסים בין שתי המדינות תחת מדיניות אור השמש, ממשלת דרום קוריאה החלה לאשר את קיומם של המרגלים, ואת קיומה של יחידה 684. בעקבות זאת משפחות אשר נפגעו מהמדיניות החשאית נגד צפון קוריאה החלו לצאת בקריאות לקבלת פיצויים מהממשלה. בשנת 2006 הוקמה ועדה על מנת שתוציא דו"ח רשמי לבדיקת מאורעות היחידה והמרד.. משפחות הקורבנות ממרד יחידה 684 תבעו את ממשלת דרום קוריאה על שפגעה בהם. תחילה ממשלת קוריאה סרבה להכיר בבני משפחותיהם כקורבנות משום שלא נכנסו לאדמת אויב, אך לבסוף בית משפט קבע שהמשפחות יפוצו בסכום של 217,000$. בפסק הדין נכתב כי: "The Silmido agents were not informed of the level of danger involved with their training, and the harshness of the training violated their basic human rights”, כמו כן, בית המשפט הכיר בעוגמת הנפש שנגרמה בעקבות הכחשת הממשלה עד שנת 2006.