בינואר 1994 מעדה בחדר השינה בביתה ושברה את אגן הירכיים. שמידט נותחה,
ועם תום תהליך השיקום החליטה להסדיר עניינים אחדים הנוגעים לסיום חייה. היא
הגיעה להבנות עם רופא המשפחה שלה, שהיה ער לתפיסותיה בדבר המתות
חסד, וביקשה מהמלחין והפסנתרן ההולנדי הארי בַּנִינְק לחבר עבורה את
המוזיקה שתנוגן בהלווייתה: "הארי אמור לחבר מחרוזת נחמדה, עם שירים משלו
ומשלי, כמו 'בכרכרונת' ו'ביום יפה של הפנטקוסט', ואחר כך זה צריך להשתנות
למשהו קלאסי. כשהכול כבר היה מסודר חשבתי לעצמי: אין ספק שהרווחתי לי איזו
חגיגונת קטנה, ואני
בהחלט מרוצה." השכם בבוקר שלמחרת יום הולדתה ה-84 שמה אנני שמידט קץ לחייה. היא
טמונה בבית הקברות "זורחפליט" (Zorgvlied) שבאמסטרדם.
יצירתה.
בשנות עבודתה במערכת עיתון "הט פארול" הצטרפה שמידט לאחדים מעמיתיה, חברי להקת
הקברט העיתונאי האמסטרדמי "הדיונון" (De Inktvis). אנני שמידט - ראשי
התיבות מ.ח. היו נחוצים כדי להבדילה מסופרת אחרת, א. שמידט - כתבה בשנים
הראשונות לפעילותה שם קטעים ושירים קברטיים לאמני קברט שונים כגון וים קאן, וים
סוֹנֶפֶלְד וקוני סטוארט.
שמידט זכתה להכרה ספרותית עם סדרת תסכיתיה לרדיו "יש בית בהולנד", סדרה שהופקו לה
91 פרקים בשנים 1958-1952. פזמון מפורסם מהסדרה, "אלי סיאנקאלי" (Ali
Cyaankali), הולחן על ידי
הפסנתרן, המנצח והמלחין ההולנדי קוֹר לֶמֵר, שגם חיבר את המוזיקה לסדרת הדרמה
הטלוויזיונית "פנסיון הומֶלֶס".
אנני שמידט הייתה חופשייה בדעותיה לזמנה, וגישתה המשוחררת לא תמיד עלתה בקנה אחד
עם רוח העם של אותה עת, אם כי הודות לאיכות יצירתה היא לא סבלה מכך במיוחד. כך
למשל לא נרתעה משימוש בשפה עסיסית - במונחי תקופתה. באחד מתסכיתיה שחה אחת
הדמויות: "...שהוא ייתן לו בעיטה בישבן..." למחרת המטיר ציבור המאזינים
גינויים ותגובות נזעמות על שירות השידור "וארה" (VARA), שהשמיע את התסכית,
ולשמידט הובהר ש"כך באמת אי אפשר". בזכות העליצות שביצירתה נשארה אהובת הציבור.
בשנת 1965 כתבה שמידט את התמליל למחזמר המקורי הראשון בשפה ההולנדית
Heerlijk duurt het langst, מילולית: "מה שטעים מחזיק הכי הרבה זמן", משחק
מילים על הפתגם ההולנדי Eerlijk duurt het langst, שמשמעו "אין טוב מדרך הישר".
המחזמר נחל הצלחה והועלה על הבמה 534 פעמים. את המוזיקה למחזמר הלחין הארי בנינק,
ששיתף עמה פעולה גם בגרסת המחזמר משנת 1968 לסדרת הטלוויזיה המצליחה שלה "כן
האחות, לא האחות".
שמידט כתבה מחזמרים רבים נוספים, בהם "ועכשיו למיטה" (1971) (En nu
naar bed), "פלנטה שכזאת" (1973) (Wat een planeet), פוקסטרוט
(1977) ו"מאדאם" (1981). בתוך כך התבסס מעמדה כמחזאית עם העלאתו של
המחזה "דמעה נושרת על הטומפוס (הגרסה ההולנדית לעוגת נפוליאון)" (1980)
(Er valt een traan op de tompoes). גם סדרת הטלוויזיה בת 12 החלקים
"פלייסטרקאדה 17" (Pleisterkade 17) קצרה הצלחה רבה בשנים 1975 - 1977.
שמידט הייתה מיודדת
מאוד עם המאיירת ההולנדית פיפּ ווסטנדורפ (Fiep
Westendorp), מאיירת הסדרה "ייפ וינקה" כמו גם את רוב סיפרי הילדים שכתבה הסופרת.
בין שיריה, כתבה בשנת 1956 את מילות השיר הראשון שבוצע בתולדות תחרות הזמר האירוויזיון אשר נערכה לראשונה בשנה זו, "הציפורים של הולנד", אשר השתתף והגיע תחילה למקום השני בתחרות הלאומית בהולנד לבחירת שני שירים לייצוג המדינה בתחרות אירוויזיון זו.
ביוגרפיות.
עוד בחייה נכתבו עליה ספרים, ונרקמו תוכניות לחבר לה ביוגרפיות. שמידט התרחקה ככל הניתן מתשומת הלב שהופנתה כלפיה. לביוגרף האנס פוֹחֶל הבהירה כי יהיה עליו לחכות עד שתמות. פוחל נפטר זמן קצר לאחר מותה-היא, וספרו הושלם על ידי איש הספרות ההולנדי האנס ון דֶן בֶּרְח. הביוגרפיה התפרסמה בשם "רק חכה עד שאני אמות", ותיאר בפרט את יצירתה לתיאטרון.
בספרה "אף פעם אל תעשה מה שאמא שלך אומרת" כתבה חוקרת ספרות הילדים והנוער ההולנדית יוֹקֶה לינְדֶרְס על ספרי הנוער של שמידט, אם כי לא זכתה לשיתוף פעולה מצד יורשיה של הסופרת.
בשנת 2002 ראה אור הספר "אנה" (Anna), ביוגרפיה מאת הסופרת והעיתונאית ההולנדית אנייט ון דר זייל (Annejet van der Zijl). המחברת זכתה לשיתוף פעולה מלא מצד יורשיה של שמידט, וספרה נחשב כיום לביוגרפיה המוסמכת ביותר. סדרת טלוויזיה בשבעה חלקים בשם "אנני מ.ח." מבוססת על ספרה זה, ושודרה בטלוויזיה הציבורית ההולנדית והפלמית בשנת 2010.
חיבורים ביבליוגרפיים.
בשנת 2009 ראתה אור ביבליוגרפיה מאוירת של כתבי אנני שמידט מאת החוקר מרסל
ראדחֵייפּ. הביבליוגרפיה חוברה בשיתוף עם בנה של הסופרת, פליפ ון דאון, וסוקרת,
לצד ספריה,
גם את המהדורות המיוחדות לאספנים, את ספרי השמע ותרגומיה, וכן את תרומותיה
לעיתונים ולכתבי עת. כל התיאורים שבספר מלווים באיורי צבע. נוסף על כך
מובאת סקירה של פרסומים על אודות הסופרת.
פרסים ועיטורים.
פרסים שהוענקו לה לאחר מותה.
בשנת 1991 ייסד מכון בומה לתרבות (Stichting Buma Cultuur) פרס על שם אנני מ.ח. שמידט לשיר הקברט הטוב ביותר.
הקפה (תעופה)
הקפה היא תבנית טיסה מקובלת של כלי טיס סביב מסלול הטיסה. התבנית חלה על מטוסים הנמצאים בשלבי המראה או נחיתה.
התבנית הומצאה כמענה לתנועה המתגברת סביב שדות תעופה. סידור התנועה לתבנית מקובלת מאפשרת פישוט שליטה על כלי הטיס במרחב השדה ויצירת סדר ברור ואחיד של פעולות הן לטייס והן לפקח הטיסה.
שלבי ההקפה.
צורת ההקפה היא מלבן אשר צלעותיו הארוכות מקבילות למסלול. הצלע הנושקת למסלול נקראת צלע נגד הרוח. בדרך כלל הצלע הזאת תהיה הימנית במלבן של ההקפה, אך בשדות תעופה בעלי מסלולי טיסה מרובים הכיוון עשוי להשתנות. במקרה של מסלולים מקבילים, לרוב במסלול הימני צלע נגד הרוח תהיה השמאלית ובמסלול השמאלי צלע נגד הרוח תהיה הצלע הימנית, כך שאין מגע בין מסלולי הטיסה של המטוסים.
צלעות ההקפה.
צלע מתה.
צלע מתה היא צלע נוספת והיא מהווה את נקודת הכניסה להקפה של המטוסים הבאים עם כיוון הנחיתה. צלע זאת מקבילה לצלע נגד הרוח, והיא נמצאת באותו הצד עימה (כלומר בכיוון המנוגד לצלע עם הרוח) אף על פי שייתכן ולא יהיה בה שימוש כלל, במיוחד במקרה של מסלולי טיסה מרובים בהם אין מקום לצלע נוספת.
צלע נגד הרוח.
צלע נגד הרוח היא הצלע הנושקת למסלול הטיסה. בהמראה או בנחיתה משתמשים בביטוי צלע נגד הרוח כיוון שהתנועה בצלע הזאת תכוון תמיד נגד הרוח, כיוון שתנועה נגד הרוח מגדילה את המהירות האווירית לעומת המהירות הקרקעית ומאפשרת המראה או נחיתה בטוחות וקצרות יותר.
צלע צולבת.
צלע צולבת (Crosswind leg) היא הבאה אחרי צלע נגד הרוח והיא נמצאת בניצב אליה. מטוס שממריא צריך בצלע זו לצבור מהירות וגובה, לקפל את כני הנסע ולהתכונן לבצע פנייה לצלע עם הרוח. נקודת המפגש בין צלע זאת לצלע נגד הרוח היא נקודת היציאה של המטוסים מההקפה, כלומר המקום בו הטייס מנווט וטס בעצמו.
צלע עם הרוח.
צלע עם הרוח (Downwind leg) היא נקודת הכניסה של כל מטוס הנכנס להקפה מהכיוון ההפוך לכיוון הנחיתה (אם כיוון השדה הוא 270° אז כל מטוס הבא בטווח שבין כיוונים 0° ל־180° נחשב לכיוון המנוגד לכיוון הנחיתה). בצלע זאת הטייס מקבל את הוראות הפקח ואת המספר שלו בתור לנחיתה.
צלע בסיס.
צלע בסיס היא הצלע שלפני הפיינל, בצלע זאת הטייס צריך להקטין מהירות אוויר להנמיך למהירות גישה ולבצע בדיקות חיוניות לקראת נחיתה. אם ישנן חריגות כל שהן ביכולתו של כלי הטיס לבצע נחיתה בטוחה צלע זאת היא ההזדמנות האחרונה לזהות אותן.
פיינל (הצלע הסופית).
בצלע הסופית המטוס מתיישר על המסלול ומתחיל בגלישה אל המסלול. בצלע זאת מתבצעת הנחיתה והיא נחשבת למסוכנת בהקפה. בביטול נחיתה המטוס עובר מצלע פיינל ישר למצב של צלע עם הרוח, כלומר הוא אוסף מהירות וגובה כדי להגיע לתנאי טיסה בטוחים.
הליכה סביב.
הליכה סביב היא שם למצב בו הטייס מבטל את הנחיתה והוא צריך לבצע פעולות בסדר מסוים כדי לנסוק ולאפשר למטוס הקפה נוספת. לאחר "הליכה סביב" מתבצע ניסיון נחיתה נוסף. הליכה סביב מתבצעת כאשר לא ניתן להשלים את הנחיתה באופן בטוח, למשל במקרה שהתנאים הבאים מתקיימים: המסלול לא פנוי, המטוס גבוה או נמוך מדי, המטוס לא מיושר עם המסלול ואין יכולת לתקן זאת בבטיחות ואין קשר עין עם המסלול.
נקודות כניסה.
במדינות שונות ישנן נקודות כניסה להקפה מקובלות ואף מאושרות או אסורות על פי החוק. בארצות הברית ואירופה למשל נקודת הכניסה המקובלת היא בזווית 45° לצלע עם הרוח, בקנדה מגדל הפיקוח עשוי להורות על כניסה להקפה בצלע עם הרוח, צלע בסיס או אף ישירות לפיינל.
ברוך דוב בר ליבוביץ
מפאלדה, נסיכת סבויה
הנסיכה מפאלדה מסבויה (2 בנובמבר 1902 - 27 באוגוסט 1944) הייתה נסיכה איטלקית, אחותו של מלך איטליה האחרון אומברטו השני.
ביוגרפיה.