פרידריך נולד ב-3 בדצמבר 1941 בטירת באלנשטדט, ליואכים ארנסט, דוכס אנהלט ולאדה שרלוטה פון סטפני-מארוויץ.
בשנת 1947 מת אביו במחנה ה-NKVD המיוחד מס' 2 (לשעבר מחנה הריכוז בוכנוואלד), בהיותו בשבי ברית המועצות, ואחיו פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט ירש את תאריו. אולם, דודו אויגן, נסיך אנהלט טען שהוא צריך לקבל את ראשות הבית, מכיוון שיואכים ארנסט התחתן בנישואים מורגנטיים. בשנת 1963 מת אחיו פרידריך במינכן, לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים, ואדוארד ירש את תאריו.
אדוארד התגורר כמה שנים בארצות הברית, ועבד שם במספר משרות קמעונאיות, לפני שחזר לגרמניה בשנת 1967. הוא היה עיתונאי ובעל טור בעיתונים גרמניים רבים., ואף אירח תוכנית טלוויזיה. לאחר מכן, הפך לפרשן הטלוויזיה הגרמנית לאירועים המלכותיים. בשנת 1978 כתב אדוארד ספר על תולדות המשפחה.
בשל מאסרו של אביו במחנה ריכוז מ-1938 עד 1944, אבהותו של אדוארד נחקרה מעת לעת. בשנת 1990 אחותו הבכורה הנסיכה מריה אנטוינטה כינתה אותו "אחיה למחצה" לעיתונות, וטענה כי אביו היה היינריך הימלר. אדוארד הגיב על כך שזוהי פשוט מחלוקת בין אחים, וכי היא רוצה להכפיש את שמו. בשנת 1980 מת דודו אויגן, נסיך אנהלט ללא בנים, ובעקבות כך נשאר אדוארד הטוען היחידי לראשות הבית.
באפריל 1990 ניסה אדוארד לדרוש את נכסי המשפחה שהוחרמו על ידי שלטונות גרמניה המזרחית, אולם נכשל בתביעתו נגד העירייה, ורק בשנת 2002 הצליח לרכוש בחזרה את חלק מנכסי המשפחה.
באוגוסט 2010 הכריז אדוארד על אירוסיהם הקרבים של הנסיך ויליאם מוויילס וקייט מידלטון, אף שדובר של משפחת המלוכה הבריטית הכחיש את טענתו של אדוארד, האירוסים אכן הוכרזו כמה חודשים לאחר מכן.
באותה שנה הכריז אדוארד על ביטול החוק הסאלי בבית אסקניה, ומשום כך לאחר מותו תירש בתו יוליה קתרינה את ראשות הבית.
משפחתו.
ב-21 ביולי 1980 התחתן אדוארד עם קורין קרנליין, ממנה נולדו לו 3 בנות:
ריצ'רד איסטון
ג'ון ריצ'רד איסטון (באנגלית: John Richard Easton; 22 במרץ 1933 - 2 בדצמבר 2019) היה שחקן קנדי. היה מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד בריאן המונד בסדרת הטלוויזיה "האחים" של ה-BBC משנות השבעים של המאה העשרים.
ביוגרפיה.
איסטון נולד במונטריאול שבקנדה, בנם של מרי לואיז ולאונרד אידל איסטון, מהנדס אזרחי. הוא החל לשחק בתיאטרון לילדים, ובגיל 17 עבר לאוטווה להופיע בתיאטרון רפרטוארי. איסטון שיחק בהפקות תיאטרון אחדות ובסרטי קולנוע.
ב-2002 כיכב איסטון בתפקיד הראשי בסדרה תיעודית בת שלושה חלקים של PBS על בנג'מין פרנקלין. בין 2005 ל-2011 הופיע בדמות בנג'מין פרנקלין בסדרה של פרסומות וקטעי וידאו על הבונים החופשיים שהופקו עבור הלשכה הגדולה של מסצ'וסטס A.F. &amp; A.M.
ב-18 באוקטובר 2006, כשהופיע במחזה "חוף אוטופיה" מאת טום סטופארד בתיאטרון מרכז לינקולן, לקה בלבו והתמוטט. לבו פסק לפעום, והשחקן אית'ן הוק שהופיע לצדו הבין שנפילתו חמורה ושאל אם יש רופא בקהל, אחד מעובדי הבמה ניסה לבצע החייאה. אמבולנס הוזמן ואיסטון התאושש. הוא טופל לסידור הפרעת הקצב בלבו, וההצגה הועלתה אחרי עיכוב קצר.
ב-2008 נכלל שמו של איסטון בהיכל התהילה של התיאטרון האמריקני.
נפטר ב-2 בדצמבר 2019.
אדוארד ספלירס
אדוארד ג'ון ספלירס (באנגלית: Edward (Ed) Speleers; נולד ב-7 באפריל 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק אנגלי. ידוע בעיקר מתפקידו בסרט אראגון ומהסדרה הבריטית אחוזת דאונטון.
ביוגרפיה.
ספלירס נולד בצ'יצ'סטר, מחוז סאסקס שבאנגליה כבנם השלישי של ג'ון וגיל. הוריו התגרשו בגיל 3 כשאמו עברה לספרד ואביו ללונדון.
הוא החל להופיע בהצגות בבית ספרו כמו חלום ליל קיץ, חשמלית ושמה תשוקה וריצ'רד השלישי הוא למד בקולג' איסטבורן ועזב אותו ב-2006 כדי להשתתף בסרטו הראשון. קודם לכן הוא ניסה להתקבל לסרט בתור פיטר פבנסי אך הפסיד את התפקיד לויליאם מוזלי.
הוא החל להופיע ב-2006 בסרט אראגון בו שיחק את אראגון עצמו. על משחקו הועמד לפרס סאטורן לאותה שנה. לאחר שנתיים שיחק בסדרות טלוויזיה כמו "Echo Beach" ו"Moving Wallpaper". בשנים שלאחר מכן שיחק בכמה סרטים קצרים כמו בתור Deathless כג'ון ריי וסדרת הפנטזיה Witchville כג'ייסון גרינט.
ב-2011 שחק בסרט "מקום בודד למות בו" בתפקיד אד. בשנה שאחריה הצטרף לסדרה הבריטית המצליחה "אחוזת דאונטון" בתור ג'יימס קנט. על תפקידו בסדרה זכה בפרס גילדת שחקני המסך יחד עם שאר חברי הסדרה.
ב-2014 שיחק בסרט הקומדיה פלסטיק בתור סם. לאחר שנתיים שיחק בסרט הפנטזיה אליס מבעד למראה כג'ימס הרקורט. שנה לאחר מכן שיחק בוולף הול בתפקיד אדוארד סימור, דוכס סומרסט.
ב-2017 שיחק בסרט של אנדי סירקיס "לנשום" בתור קולין קמפבל. שנה לאחר מכן, ב-2018 שיחק בסרט האימה "הבית שג'ק בנה" של לארס פון טרייר, בתור אד. באותה שנה שיחק גם בעונה הרביעית של הסדרה "זרה" בתור סטיבן בונט.
כיום הוא מתגורר בלונדון נשוי לאסיה מייסי ואב לילד אחד.
אד ספלירס
Akt או פרוטאין קינאז B (PKB) הוא פרוטאין קינאז הספציפי לזרחון של סרין/תריאונין המשחק תפקיד חשוב במגוון תהליכים תאיים, בהם שגשוג תאי, שעתוק, אפופטוזה והישרדות תאית, מטבוליזם של ליפידים ושל גלוקוז, אנגיוגנזה ועוד.
בגלל פעילותו הפרו-הישרדותית בקרב תאים, Akt הוא אונקוגן בולט מאוד. למעשה, מסלול מעבר האותות בו הוא משמש מרכיב מרכזי - מסלול PI3K-Akt, הוא מסלול מעבר האותות בו קיים מספר המוטציות הרב ביותר בגידולים סרטניים אצל בני אדם, בלמעלה מ-40% מכלל סוגי הגידולים השונים. מסיבה זו הפך Akt לאטרקטיבי מאוד בתחום חקר הסרטן. נוסף על כך, פעילות לקויה של Akt מקושרת גם לסוכרת מסוג 2, למחלות קרדיו-וסקולריות ונוירודגנרטיביות וכן להיפוטרופיה שרירית.
מבנה.
ל-Akt יש 3 איזופורמים שונים - Akt1, Akt2 ו-Akt3, אשר חולקים הומולוגיה רחבה עם פרוטאין קינאז A, G וC. כל שלושת האיזופורמים של Akt בנויים מ-3 דומיינים שמורים: בצד האמיני - דומיין הומולוגי לפלקסטרין (PH domain), במרכז - דומיין קינאז (kinase domain), ובצד הקרבוקסילי - דומיין בקרתי (regulatory domain ובקיצור RD) בעל מוטיב הידרופובי, שלו מאפיינים של קינאז AGC. לעיתים הדומיין הקרבוקסילי מכונה בפשטות hydrophobic motif (ובקיצור HM) בגלל המוטיב ההידרופובי המופיע בו.
דומיין ה-PH נתגלה בתחילה בחלבון פלקסטרין, שהוא חלבון המטרה העיקרי שעובר זרחון על ידי פרוטאין קינאז C בטסיות דם. ככלל, דומיין PH יכול ליצור אינטראקציות עם תוצרים ליפידים ממברנליים המיוצרים על ידי פוספואינוזיטיד 3 קינאז (PI3K), כדוגמת פוספטידילאינוזיטול 3,4,5-טריפוספט (PIP3). אנליזה ביוכימית של Akt חשפה שדומיין ה-PH שלו יכול לקשור הן את PIP3 והן את פוספטידילאינוזיטול 3,4-ביפוספט (PI(3,4)P2) באפיניות זהה. לדומיין ה-PH יש תפקיד חשוב הן בשינוע של Akt לממברנה והן זיהוי על ידי קינאזות הנמצאות במעלה הזרם ל-Akt (כלומר - מזרחנות אותו)
דומיין הקינאז (או הדומיין הקטליטי), אשר ממוקם בחלק המרכזי של החלבון, חולק דמיון רב עם קינאזות AGC אחרים כמו פרוטאין קינאז A, פרוטאין קינאז C, p70S6K ו-p90RSK. כמו קינאזות רבים אחרים, גם ל-Akt יש לולאת אקטיבציה שמורה החשובה מאוד לאקטביציה שלו, המסומנת על ידי מוטיב DFG (חומצה אספרטית-פנילאלנין-גליצין) ומוטיב APE (אלנין-פרולין-גלוטמט), בתחילת הלולאה ובסופה, בהתאמה. הלולאה ממוקמת באונה הקרובה יותר לצד הקרבוקסילי של החלבון (c-lobe), ובה קיים שייר תריאונין שמור, שזרחון שלו הוא צעד הכרחי לאקטיבציה של Akt.
בנוסף, לכל 3 האיזופורמים של Akt יש תוספת של כ-40 חומצות אמינו בצד הקרבוקסילי של החלבון (דומיין RD או HM). אזור זה מכיל מוטיב הידרופובי של F-X-X-F/Y-S/T-Y/F (פנילאלנין - X - X - פנילאלנין/טירוזין - סרין/תריאונין - טירוזין/פנילאלנין), כאשר X יכול להיות כל חומצה אמינית אחרת, והוא שמור אצל כל משפחת קינאזות ה-AGC. אצל כל היונקים, הרצף שנמצא ב-3 האיזופורמים של Akt הוא זהה - FPQFSY (פנילאלנין-פרולין-גלוטמין-פנילאלנין-סרין-טירוזין), מלבד מאחד הוריאנטים של Akt3, Pkbγ-1, המתקבל משחבור חליפי אצל האדם ואצל העכבר, החסר את המוטיב הזה. לכן ביונקים, זרחון של שייר התריאונין הממוקם בללואת האקטיבציה בדומיין הקינאז ושל שייר הסרין הממוקם בדומיין הרגולטורי (RD), חיוניים לאקטביציה מלאה של Akt.
בקרה.
מנגנון אקטיבציה.
פעילותו של Akt מבוקרת במורד הזרם לקולטני גורמי גידול מסוג טירוזין קינאז, כדוגמת חברי משפחת EGF, אינסולין, PDGF, FGF ו-VEGF. ה-RTK מאקטב את הקינאז PI3K, או בצורה ישירה או בצירוף של חלבונים אדפטורים כדוגמת IRS1 ו-IRS2. לאחר מכן, PI3K מזרחן את PIP2, כך שבמקומו מתקבל PIP3. בשלב הזה, Akt נקשר ל-PIP3 בממברנת התא, דבר המתבטא בשינוי קונפורמציונלי שמביא לזירחונו של Akt בעיקר ב-2 אתרים שמורים: האחד בשייר של סרין - Ser473, והשני בשייר של טירוזין - Thr308, ובכך לאיקטובו של Akt. המיקום המדויק של שיירי הסרין והתריאונין השמורים משתנה בין האיזופורמים השונים של Akt - Ser473 ו-Thr308 ב-Akt1; Ser474 ו-Thr309 ב-Akt2; Ser472 ו-Thr305 ב-Akt3. בנוסף, את שייר התריאונין מזרחן PDK1, ואת שייר הסרין מזרחן mTORC2, והדבר מביא לאקטיבציה של Akt.