מילוי של מאפים בזרעי פרג מתבצע בדרך כלל לאחר השרייתם לשם ריכוך ולאחר מכן טחינה וערבוב שלהם עם חומרים ממתיקים, עם חמאה או חלב, וכו'. לעיתים קרובות מוסיפים למילוי גם נגיעות טעמים של לימון או גרידת לימון, וניל, רום, קינמון או טעמים אחרים, וכן צימוקים או שקדים. צריכה של מוצרי מאפה הממולאים בתערובת כזו עדיפה כאשר הם טריים במיוחד וזאת עקב נטיית המילוי לשינויים מהירים בטקסטורה ובטעם ככל שחולף הזמן. ניתן לרכוש באופן מסחרי תערובות זרעי פרג למילוי המוכנות לשימוש מיידי, עם חומרי טעם ותיבול כבר משולבים בהן.
השימוש בזרעי פרג נפוץ בעיקר במטבחי מרכז ומזרח אירופה. רוב השימושים הם לצורך מילוי מאפים בתערובת זרעים טחונה ומתוקה. המאפה המפורסם מכולם שבו נעשה שימוש בתערובת כזו הוא עוגת שטרודל.
במדינות הבלקן יוון ומדינות האימפריה האוסטרו הונגרית לשעבר, נהוג להכין ממתקים מזרעי פרג הדומים לטבלאות השומשום המסוכרות המוכרות מן המטבח הים תיכוני.
במטבח ההודי והפקיסטני נעשה שימוש בזרעים לבנים של פרג לצורך הסמכה ועיבוי של תבשילים בנוסף על הוספת הטעם האופייני.
בישראל השימוש הנפוץ ביותר בתערובת זרעי פרג מתוקה הוא לצורך מילוי אוזני המן בפורים.
ז'לונה גורה (כדורסל)
ז'לונה גורה (פולנית: Zielona Góra) הוא מועדון כדורסל פולני מהעיר ז'לונה גורה שבמערב פולין. הקבוצה משחקת בליגת העל הפולנית, בליגת VTB ובליגת האלופות.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1946 בשם KS ז'לונה. בעשורים הראשונים לקיומו שינה המועדון פעמים רבות את שמו. בשנות ה-60 המוקדמות המועדון נקרא "לצ'יה" ושיחק בקביעות בליגה השלישית בפולין. בעונת 1966-67, המועדון עלה בפעם הראשונה לליגה השנייה. בשנת 1968 אימץ המועדון את השם "זסטל ז'לונה גורה". בעונת 1983-84, המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה הראשונה בפולין, הוא נשאר שם שנים רבות אך בשנת 2000 נאלץ לעזוב את הליגה עקב בעיות כלכליות.
בעונת 2009-2010 ז'לונה עלתה בחזרה לליגה הראשונה ובשנים שלאחר מכן זכה המועדון להצלחה. בעונת 2011-12, המועדון סיים במקום השלישי בליגה. בעונת 2012-13 זכה המועדון לראשונה באליפות פולין ובכך העפיל ליורוליג. בהמשך העשור, המועדון הספיק לזכות בשלוש אליפויות נוספות ובשני גביעים. כמו כן התחרה בהצלחה במפעלים האירופיים ובעונת 2015/16, המועדון הגיע לרבע גמר היורוקאפ.
אושוויץ בירקנאו
רפאל לפין
ז'אק רפאל לפין (בצרפתית: Jacques Raphaël Lépine; 6 ביולי 1840 - 17 בנובמבר 1919 ) היה רופא פנימאי ופיזיולוג צרפתי, פרופסור באוניברסיטת ליון.
ביוגרפיה.
ז'אק רפאל לפין, יליד ליון, למד רפואה והחל משנת 1860 לבצע סטאז' בבתי החולים של עיר הולדתו. בשנת 1865 המשיך את לימודיו בפריז. נמנה עם תלמידיו של שארקו, בבית החולים סלפטרייר, ובין תלמידיו של בראון-סקאר. השתלם בהמשך באוניברסיטת ברלין (1867) אצל רודולף וירכו ובאוניברסיטת לייפציג (1869). במעבדתו של קארל לודוויג עשה מחקרים חשובים על העצבים הוואזו-מוטוריים של הלשון.
בשנת 1870 סיים לפין את הדוקטורט בפריז עם עבודה בנושא "ההמיפלגיה הפנאומונית". התחיל אחר כך קריירה מקצועית עשירה: היה למדריך בשנת 1872 ואחר כך בשנת 1874 רופא בכיר של בית חולים. החל משנת 1877, בתום מבחני ה-agrégation (הסמכה להוראה), לימד רפואה קלינית בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ליון שנפתחה לא מכבר ב-1874. במחקריו המוקדמים במעבדות שבמרתפי בית החולים הוטל דייה, חקר לפין את השינויים פתולוגיים של המוח ושל מח השדרה והיה הראשון שתיאר את התסמונת המוכרת כפסאודובולברית. תסמונת זו דומה לפגיעה בגזע המוח (ובפרט במוח המוארך או ה"בולבוס") אך הסיבה לתסמונת היא בנזקים במסלולים העצביים המובילים מקליפת המוח אל גזע המוח.
לפין נודע גם בתרומתו לרפואה הנסיונית. בין השאר, הצטיין במחקרים שביצע בעקבות קלוד ברנאר בנוגע לגליקוליזה ולפתופיזיולוגיה של הסוכרת. נחשב לראשון שהגדיר בשנת 1889 את הלבלב כבלוטה אנדוקרינית, המעורבת בוויסות רמת הגלוקוז ועל ידי כך היה אחד ממבשרי גילוי האינסולין.
בשנת 1895 תיאר את תסמונת ה"סוכרת הכלייתית", הפרעה תורשתית המתאפיינת על ידי ליקוי בספיגה מחדש של הגלוקוז בכליות.
לפין פעל רבות למען אמצעים הסברתיים, רפואיים וחוקיים למניעת ההידבקות בעגבת.
הוא נפטר בשנת 1919 במנטון.
בנו, ז'אן לפין היה נוירופסיכיאטר וכמו אביו, פרופסור באוניברסיטת ליון. הנכד, פייר רפאל לפין (1989-1901) היה מיקרוביולוג ווירולוג ידוע שנמנה עם ממציאי החיסון נגד פוליו.
אחיו של המדען, לואי לפין, היה פרפקט של מחוז סן בשנים 1897-1893 ו-1913-1897 והקים את תחרות "לפין לפטנטים".
סוכרת כלייתית
ז'אק רפאל לפין
אלייט אבקסיס
אלייט אבקסיס (בצרפתית: Eliette Abécassis; נולדה ב-27 בינואר 1969) היא סופרת יהודייה-צרפתייה. ספריה תורגמו ל-18 שפות, בהן עברית.
ביוגרפיה.
אלייט אבקסיס נולדה בשטרסבורג בשנת 1969 כבת למשפחה יהודית-מרוקאית במוצאה. אביה הוא פרופ' ארמן אבקסיס, סופר ידוע וחוקר מדעי היהדות באוניברסיטת בורדו יליד קזבלנקה. אבקסיס למדה בצעירותה פילוסופיה במוסד היוקרתי אקול נורמל סופרייר בפריז ושימשה כמרצה לפילוסופיה באוניברסיטת קאן למספר שנים. בהמשך עזבה את העולם האקדמי כדי להקדיש את כל זמנה לספרות.
ספר הביכורים של אבקסיס, "קומראן" ("Qumran"), יצא לאור בשנת 1996 לאחר עבודת מחקר של שלוש שנים במספר מדינות. הוא הפך במהרה לרב-מכר בינלאומי ותורגם ל-18 שפות, בהן עברית. בשנת 2001 היא פרסמה ספר המשך, "Le Trésor du temple" ("אוצר המקדש"), ובשנת 2004 השלימה טרילוגיה עם פרסום ספר ההמשך האחרון - "La dernière tribu" ("השבט האחרון"). שלושת הספרים משלבים תאולוגיה, היסטוריה וארכאולוגיה בעלילות מותחן הסובבות את הגילוי מעורר הסערה של מגילות קומראן.
ספר אחר שלה, "La Répudiée" ("המגורשת"), זכה בפרס הספרות "Prix des écrivains croyants" והגיע לגמר ה-"Grand Prix du roman de l'Académie française" (הפרס לרומאנים של האקדמיה הצרפתית). אבקסיס חיה שישה חודשים בשכונת מאה שערים בירושלים כחלק מתהליך הלמידה לקראת כתיבת הספר. ספר זה היה הבסיס לתסריט של הסרט "קדוש" (1999) של הבמאי עמוס גיתאי. ספר נוסף של אבקסיס שעובד לסרט הוא "Un heureux événement" ("אירוע משמח"), שהיה הבסיס לסרט באותו שם של הבמאי הצרפתי רמי בזנסון (Rémi Bezançon) . הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2009 בהוצאת כנרת.
ספרה "ספרדים" ("Sépharade", 2009), המהווה בחלקו אוטוביוגרפיה שמתכתבת עם הסיפור ההיסטורי של יהדות ספרד, אף הוא תורגם לעברית. הספר זכה בפרס על שם אלברטו בנבניסט.
בשנת 2015 התפרסם ספרה "באין לי מולדת" ("Aliyah"), המתכתב עם האקטואליה באמצעות סיפורה האישי של הגיבורה, מורה בבית ספר תיכון, אם לשניים, המתמודדת עם סיפור אהבה חדש לגבר ובמקביל עם תחושות מצוקה וחרדה השוררות בקרב רבים מיהודי צרפת.
אלכסנדר סטנוייביץ'
אלכסנדר סטנוייביץ' (בסרבית: Александар Станојевић; נולד ב-28 באוקטובר 1973 בבלגרד), המכונה "סאלה", הוא כדורגלן עבר סרבי, וכיום מאמן.
קריירת משחק.
סטנוייביץ' החל לשחק במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד, והיה קפטן קבוצות הנוער של המועדון עד שחלה בגיל 17 והושבת מכדורגל לכמעט שנתיים. כשהבריא חזר לשחק והיה כדורגלן מקצועי עד שפרש ממשחק בגיל 30, בעונת . במהלך הקריירה הספיק לשחק במיורקה הספרדית, אוביליץ' בלגרד, OFK בלגרד, פרטיזן בלגרד ו-MOL וידי ההונגרית.
קריירת אימון.
את קריירת האימון שלו החל כמאמן כדורגל בקבוצת הנוער של OFK בלגרד ובשנת 2004 עבר לתפקיד עוזר המאמן בקבוצה הבוגרת. בשנת 2006 החל לאמן את הקבוצה הסרבית FK סרם, אותה עזב לאחר עונה אחת. הוא חזר למועדון נעוריו, פרטיזן בלגרד, שם שימש כעוזר המאמן. בשנת 2007 הפך לעוזר מאמן נבחרת סרביה ועונה לאחר מכן אימן את נבחרת סרביה עד גיל 19, עמה הגיע למקום שלישי באליפות אירופה לנוער. בשנת 2008 החל לאמן את פרטיזן בלגרד, עמה זכה בשתי אליפויות, אחת בעונת ואחת בעונת . בנוסף לכך זכה סטנוייביץ' עם פרטיזן בלגרד גם בגביע הסרבי ב-2011. בשנת 2012 עזב את פרטיזן בלגרד ועבר לאמן את קבוצת דליאן ארבין הסינית וממנה עבר לאמן את בייג'ינג גוואן, אותה הוביל בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון לליגת האלופות האסיאתית.
ב-25 באפריל 2014 נחת סטנוייביץ' בישראל וסיכם את תנאיו כמאמן מכבי חיפה. ב-28 בדצמבר, לאחר 15 מחזורים בהם השיגה מכבי חיפה 19 נקודות, התפטר סטנוייביץ' מתפקידו.
באוגוסט 2019 מונה למאמן א-זמאלכ המצרית, אך פוטר לאחר שבוע.
ב-2 בספטמבר 2020 חזר לקדנציה שנייה ומונה למאמנה של פרטיזן בלגרד. הוא עזב את תפקידו בפרטיזן ב-26 במאי 2022 לאחר הפסד בגמר הגביע הסרבי לכוכב האדום בלגרד.
סגנון.
סטנוייביץ' הוא מאמן הדוגל בכדורגל ישיר ומהיר. הוא מוערך כמאמן בלתי מתפשר, הדבק בדרכו. המערך הקבוצתי המועדף עליו הוא 1-3-2-4. הוא משתמש בטכנולוגיה של כדורגל, עובד עם סטטיסטיקות ומחויב מאוד לעבודתו.
פרשת השיר בחדר ההלבשה.
לאחר שפרטיזן בלגרד, אותה אימן, זכתה בפעם השנייה באליפות סרביה, במשחק דרבי מול יריבתה המושבעת, הכוכב האדום בלגרד, צולם סטנוייביץ' בחדר ההלבשה של קבוצתו כשהוא שר יחד עם שחקני הקבוצה שיר אוהדים של קבוצתו, אשר כלל ביטויים פוגעניים כלפי הקבוצה היריבה. הסרטון זכה לפרסום גדול וסטנוייביץ' סומן כאויב הקבוצה היריבה. בשנת 2014 סיכם סטנוייביץ' עם התאחדות הכדורגל הסרבית על מינויו למאמן הנבחרת הלאומית, אולם לחצים שהפעילו עסקני כדורגל סרביים, יריבים מאז פרשת השיר, הביאו להכשלת המינוי.
ארגו
ונטורה