למרות שידע גרמנית בסיסית – יצחק מאיר וייז, שלמד בישיבתו, זכר כי היה מסוגל לתקשר בשפה אך נזקק לעזרת הבחורים לצורכי קרוא וכתוב – הוא התנגד הן לדרשות בה בבית-הכנסת והן לשילובה המלא בבתי-הספר החדשים. עמדותיו, בייחוד סכסוכו הממושך עם נוידא והצלחת יריביו להציגו כאויב הגרמנית, הובילו לכך שהשלטונות פגעו שוב ושוב במעמדו. במהלך שנותיו במשרה התעלמו ממנו בפועל רוב הקהילות מחוץ לניקולשבורג. עם מותו היה הקיטוב בין היסודות המתקדמים לאדוקים במוראביה חריף כל כך עד שנדרשו עוד ארבע וחצי שנים למצוא לו יורש, וגם אז לא היה זה רב מקומי אלא רש"ר הירש.
ריקי אלברס
ריקי אלברז
ריקי אלוורס
יואב טילן
יואב טילן (נולד ב-27 בינואר 1972) הוא אלוף-משנה בצה"ל, המשרת כקצין אג"ם של הגיס הצפוני. בתפקידו הקודם כיהן כמפקד עוצבת ראם.
ביוגרפיה.
יואב טילן הוא בנו של ישראל טילן, מהנדס וחתן פרס ביטחון ישראל, שידוע כמפתח הטנקים שוט קל ומרכבה.
שירות צבאי.
עם גיוסו לצה"ל שובץ טילן בחטיבה 211 של חיל השריון, שם עבר הכשרה כלוחם ואליה חזר אחרי קורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בשנים 1995-1996 היה מפקד פלוגה ו' של גדוד 77 מחטיבה 7, אחריה פיקד על פלוגה בקורס קציני שריון. שימש קצין אג"ם של חטיבה 7 והיה מתוכנן להתמנות למפקד גדוד 82, אולם בעקבות הדחת מפקד גדוד 71 מחטיבה 188, מונה בתחילת 2004 למג"ד 71. בעת ששימש כמפקד גדוד 71 נחטף גלעד שליט ששירת באחת הפלוגות בגדוד, בשעה שהגדוד ביצע תעסוקה מבצעית בגזרת כרם שלום. טילן לא הואשם בתפקודו הלקוי של שליט, כיוון שהגזרה שבה בוצעה החטיפה, כרם שלום, הייתה אז תחת פיקודה של חטיבת גולני. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 198 בחטיבה 460 וכסגן מפקד חטיבה 188. בתפקידו הבא שימש כמפקד עוצבת ראם ומדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. בינואר 2015 הוחלט על מינויו לקצין אג"ם של הגיס הצפוני , והוא נכנס לתפקיד באוגוסט 2015.
יואב נשוי לדנה טילן, להם שני ילדים.
אראפיראקה
אראפיראקה (בפורטוגזית: Arapiraca) היא עיר במרכז מדינת אלגואס שבברזיל. העיר שוכנת במרחק של 135 ק"מ ממערב לבירת המדינה מסייאו והיא העיר השנייה בגודלה במדינה. היא נוסדה בשנת 1924. העיר ידועה בעיקר בשל תעשיית הטבק שלה, ולפיכך נחשבת ל"בירת הטבק של ברזיל".
פביליון ד'ארסנל
פביליון ד'ארסנל (צרפתית: pavillon de l'Arsenal, פירוש: "ביתן התחמושת") הוא מוזיאון הממוקם בפריז, בירת צרפת ומוקדש לאדריכלות ותכנון עירוני של פריז.
היסטוריה.
בניין המוזיאון נבנה בשנת 1879 על ידי לורן לואי בורניש שהיה סוחר עצים וצייר, בסמוך למנזר סלסטין.
בשנת 1988 הפך למרכז של תערוכות ותיעוד בנושאים הקשורים לתכנון עירוני והאדריכלות של פריז. כיום הפעילות במוזיאון כוללת גם ספרייה העוסקת בחייהם היומיים של תושבי פריז וסימפוזיונים פתוחים לציבור בנושאי התכנון העירוני של פריז בשיתוף עם אנשים הנוגעים בדבר.
בתצוגת תערוכת הקבע של המוזיאון בשטח של 800 מטר מרובע ישנה תצוגה המראה את התפתחות העיר והאדריכלות של פריז משנת הקמתה ועד היום. בנוסף ישנם עוד שלושה חללים המשמשים לתערוכות מתחלפות בנושאי הדיור, ותכנון העיר על ידי הברון אוסמן ופרויקטים מתוכננים. בנוסף חלל נוסף מוקדש לכל האדריכלות הצרפתית.
ריו לארגו
ריו לארגו (בפורטוגזית: Rio Largo) היא עיר במדינת אלגואס שבברזיל. העיר שוכנת במרחק 27 ק"מ צפון-מערב לבירת המדינה, מסייאו והיא העיר השנייה בגודלה במטרופולין של מסייאו.
ריו לארגו נוסדה בשנת 1830 וב-1915 זכתה למעמד של עיר. כלכלתה התבססה בעיקר על גידול סוכר, סיבי טקסטיל, וטבק, אם כי מאז שנות השבעים של המאה ה-20 חלה התפתחות משמעותית של ענפי התעשייה והשירותים.
סוויפט (שפת תכנות)
סוויפט (אנגלית: Swift) היא שפת תכנות שפותחה על ידי אפל לפיתוחי iOS, macOS, watchOS, tvOS ולינוקס. השפה הוצגה לראשונה בכנס המפתחים העולמי של אפל - WWDC. השימוש בשפה הֵחֵל כאשר גרסה 6 של Xcode הושקה בתאריך 9 בדצמבר 2014.
קוד לדוגמה.
var apples = 5
var oranges = 10
print("I have \(apples) apples and \(oranges) oranges")
// I have 5 apples and 10 oranges
קבוט
קבוט או קאבוט הוא שם משפחה.
קאבוט
דאבוש
דאבוש או דבוש הוא שם משפחה יהודי טריפוליטאי.
דבוש
יוסט
יוסט הוא שם משפחה ממקור גרמני (Jost).
מגדל רמז
מגדל רמז הוא מגדל מגורים בן 31 קומות ברחוב רמז 6 בתל אביב ובו 40 יחידות דיור.
טרם בנייתו נקנה הבניין על ידי קבוצה מאורגנת בת מספר משקיעים פרטיים שאורגנה על ידי אורי חייצ'וק, שכל אחד מהם רכש מספר קומות מ–30 קומותיו, שטח כל קומה 500 מ"ר. הקבוצה רכשה את המגרש ב-2007 לאחר שהציעה 41 מיליון דולר במכרז שערכה שירותי בריאות כללית.
המגדל עוצב על ידי משרד האדריכלות "משה צור אדריכלים", וכן משרד "דו אדריכלים" כאדריכל משנה, הרכישה היא סימטרית - מי שקנה את הקומה התחתונה ביותר רכש גם את העליונה, וכך הלאה עד נקודת האמצע. עיצוב הפנים של החללים המשותפים במגדל הוא של האדריכל פיצו קדם והחברה המבצעת הייתה א. דורי. במגדל בריכה וספא.
מיקומו של המגדל נמצא בלב תל אביב ומן חלונתיו משקיף נוף לקו הרקיע של העיר. הבניין נראה כתיבה אנכית מזכוכית.
בפברואר 2022, התרחשו מספר הפגנות של אוהדי בית"ר ירושלים כנגד בעלי בית"ר, משה חוגג, הגר במגדל, במהלך אחת ההפגנות רימון הלם הושלך לעבר המגדל, כתוצאה מכך קירות הזכוכית שבו נופצו.
מרקיז היינס
סנטנה דו איפנמה
סנטנה דו איפנמה (בפורטוגזית: Santana do Ipanema) היא עיר בחלקה המערבי של מדינת אלגואס שבברזיל העיר נוסדה בשנת 1875 על גדות נהר איפנמה. מקור השם איפנמה הוא "מים רעים" בשפת הילידים. בסוף המאה ה-18 הגיעו למקום מיסיונרים שבנו בו כנסייה. בשלב זה התפתחו במקום החקלאות וגידול בעלי החיים.
בשנת 1836 הוגדר המקום כיישוב, שב-1875 הוכרז ככפר וב-1921 כעיר. בעיר פועלת כיום האוניברסיטה של מדינת אלגואס.
שומה לפי מיטב השפיטה
תזמורת הגדנ&quot;ע
תזמורת הגדנ"ע הייתה תזמורת סימפונית ישראלית של נערים ונערות בגילאי 12–18 שהוקמה בשנת 1953 במסגרת הגדנ"ע והופיעה בארץ וכן בחוץ-לארץ, שם זכתה להצלחה ותהילה וגם זכתה ארבע פעמים במקום הראשון בתחרויות בינלאומיות. התזמורת הייתה הבסיס וקרש הקפיצה לנגניה הצעירים להשתלב מאוחר יותר בתזמורות הסימפוניות המקצועיות המובילות ובחיי המוזיקה הקלאסית בישראל.
בשנת 1957 קיבלה התזמורת תגבורת של נגנים מתזמורת צה"ל ושינתה את שמה ל"תזמורת גדנ"ע-צה"ל" או "תזמורת הנוער הישראלית" (באנגלית: Israeli National Youth Orchestra).
ייסוד התזמורת.
רעיון הקמת התזמורת נהגה בשנת 1953 על ידי אלוף-משנה עקיבא עצמון, המפקד (השני) של פיקוד הגדנ"ע, שבנעוריו ניגן מוזיקה קלאסית בכינור. הוא ניסח את חזונו במנשר מיוחד שכתב לקראת הקונצרט הראשון של התזמורת:
עצמון גייס תקציבים והתמסר להיבטים הלוגיסטיים והמִנהליים, ונעזר בהיבטים המקצועיים-מוזיקליים של הקמת התזמורת בעמנואל עמירן-פוגצ'וב, מפקח מרכז במחלקת הפיקוח על החינוך המוזיקלי שליד משרד החינוך והתרבות, ובעוזרו בן-ציון אורגד, שניהם מלחינים בעצמם. כמנצחים של התזמורת וכמדריכיהם של 71 הנערים והנערות שנקבצו ובאו להשתתף בתזמורת, נבחרו המוזיקאים ארטור גלברון מירושלים ואיתן לוסטיג מתל אביב. לימוד נגינת היצירות והחזרות לקונצרט הבכורה נמשכו כחמישה חודשים, בסופי-שבוע במחנה הגדנ"ע בגבעת אולגה, שהוכשר והותאם לקליטת הנגנים. שני המנצחים-מדריכים היו צריכים להתגבר על קשיים רבים, בהם חוסר בנגנים של ויולות (נגני כינור היו בשפע), חוסר בנגנים בכלי נשיפה למיניהם והיעדר ניסיון של רוב הנגנים בנגינה משותפת בצוותים תזמורתיים. בחופשת הפסח של שנת 1953 נקראו הנגנים הצעירים לכנס של חמישה ימים מרוכזים ומפרכים של הכנות לקונצרט ובתוספת של אימוני גדנ"ע רגילים כמו תרגילי סדר, מסעות לילה ואימון גופני. המאמצים נשאו פרי. בתום הכנס התקיימה מעין חזרה גנרלית, שאליה הוזמנו בני המשפחות ומורי הנגינה של הנגנים, לקראת קונצרט הבכורה הפומבי, שנערך בחודש אוגוסט בבית ציוני אמריקה בתל אביב. התזמורת ניגנה יצירות של יוהאן סבסטיאן באך, אנטוניו ויוואלדי, וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרנץ שוברט ובלה בארטוק, וכן שתי יצירות של מלחינים ישראלים: קראל שלמון וחנוך יעקבי, וזכתה לתשואות הקהל.
המנצח והפסנתרן אריה ורדי שימש בעבר כמפקד התזמורת.
מאפייני התזמורת.
התזמורת לא הייתה תזמורת צועדת של בני-נוער שמנגנת בעיקר בכלי נשיפה, תופים ומצלתיים, אלא תזמורת סימפונית, שהקנתה לנגניה ערכים חינוכיים ותרבותיים של למידה ונגינה בצוותא של מוזיקה קלאסית והופעות בפני חיילים וקהל מאזינים צעירים, שבחלקם לא נחשפו קודם לכן למוזיקה קלאסית. זו הייתה תזמורת נוער של חובבים שלא קיבלו שכר בעד נגינתם, שהקדישו את זמן הפנאי שלהם לתזמורת בהתנדבות. מספר נגנים היו מבאר שבע, שנחשבה אז לפריפריה, והגיעו לחזרות חרף הקשיים. המועמדים נדרשו לעמוד במבחני כניסה קפדניים. הנגנים קיבלו מהגדנ"ע מזון ולינה בכנסים השנתיים כשם שקיבלו גדנ"עים אחרים בפעילויות אחרות. ההוצאות השוטפות של התזמורת כוסו על ידי פיקוד הגדנ"ע, וכאשר יצאה התזמורת למסעות בחוץ-לארץ גויסו תרומות מגופים לא-מסחריים.
בקונצרטים הראשונים של התזמורת הופיעו הנגנים בחאקי וחולצות צהובות, ואילו הסולן בן ה-10 דניאל בארנבוים (לימים פסנתרן ומנצח נודע) הופיע ליד הפסנתר במכנסיים קצרים לבנים.
לימים לבשו כל הנגנים חולצות לבנות. להופעות בחוץ-לארץ לבשו ביגוד יצוגי עם סמל הגדנ"ע.