העבודה על הכנת חוקה דמוקרטית לפולין החלה כבר במהלך ימיו האחרונים של המשטר הקומוניסטי בפולין. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נעשו מספר ניסיונות לגבש חוקה מוסכמת, כאשר ועדה לכתיבת חוקה החלה בעבודתה. ב-1 באוגוסט 1992 אימצו שני בתי הפרלמנט הפולני "חוקה קטנה" (małej konstytucji) - מסמך ביניים שנועד להוות חוקה זמנית למשטר הפולני עד שתיכתב חוקה סופית וקבועה. החוקה הקטנה נכנסה לתוקף ב-17 באוקטובר אותה השנה. המסמך הגדיר את הסדרי המשטר בפולין פחות או יותר איך שהם היום - נשיא סמלי, ממשלה מבוססת פרלמנט בן שני בתים, מערכת משפט עצמאית, וכו'. ועדת החוקה סיימה את עבודתה בראשית שנת 1997. ב-2 באפריל 1997, לאחר דיון ארוך של האספה הלאומית - מעמד משותף של הסיים והסנאט, אושרה החוקה ברוב גדול של 541 בעד, 40 נגד ו-6 נמנעים. מאוחר יותר, ב-25 במאי אותה השנה נערך משאל עם לאימוץ החוקה. 52.71% הצביעו בעד, כאשר אחוז ההצבעה היה נמוך יחסית: 42.86% מכלל בעלי זכות הבחירה. ב-16 ביולי נכנסה החוקה לתוקפה. מלבד תיקונים לחוקה שנעשו בשנים 2006 ו-2009, החוקה נשארה ללא שיוני.
הנשיא.
ראש המדינה של פולין הוא הנשיא (Prezydent Rzeczypospolitej Polskiej), לו בעיקר סמכויות טקסיות וסמליות. הוא נחשב למנהיג העליון של המדינה, ולמייצג הראשי שלה כלפי חוץ.
הפרלמנט.
בתי הפרלמנט.
הפרלמנט הפולני מורכב משני בתים: הבית העליון, הוא הסנאט (Senat); והבית התחתון, הוא הסיים (Sejm). חברי שני הבתים נבחרים בבחירות כלליות אחת לארבע שנים. הסנאט מורכב מ-100 חברים, המייצגים כל אחד את אחד מ-100 מחוזות הבחירה של פולין לאחר שנבחרו בבחירות אזוריות. הסיים מורכב מ-460 חברים, המייצגים את פולין כולה ונבחרים באופן יחסי. אחוז החסימה עומד על 5%, ולמעט מפלגות של מיעוטים אתניים, רק מפלגות אשר קיבלו למעלה מזה יהיו רשאיות לקבל ייצוג בפרלמנט. הפרלמנט מתפזר טרם מילוי כהונתו (כאמור: ארבע שנים) במקרה וכשל בהרכבת ממשלה או לא הצליח להעביר תקציב שנתי חדש.
הסמכות המרכזית של בתי הפרלמנט היא כתיבת ספר החוקים של פולין - חקיקת חוקים ושינוי חוקים קיימים. כל חבר פרלמנט, חבר סיים או חבר סנאט, יכול ליזום הליך לחקיקת חוק או לשינוי חוק. החוק יעבור דיונים במליאות שני בתי הפרלמנט ובוועדות הרלוונטיות. לאחר מכן, החוק מועמד להצבעה, ועל מנת לעבור הוא צריך ברוב רגיל על ידי שני הבתים. במקרה והחוק עבר רק בסיים ולא בסנאט, לסיים עומדת סמכות במקרי קיצון לעקוף סירוב כזה של הסנאט.
לצד חקיקה, כיאה למשטר פרלמנטרי, לבתי הפרלמנט תפקיד משמעותי מאוד בפיקוח על פעולות הממשלה. לצד אמצעי ביקורת על שרי הממשלה ועל העומד בראשה, הסיים יכול ברוב רגיל להצביע אי אמון בממשלה, ובכך להביא להקדמת הבחירות ולהתפטרות הממשלה. לפיכך, על מנת שהממשלה תמשיך להתקיים, היא נדרשת לשמר קואליציה לאורך כל כהונתה (כאשר היא צריכה כזאת ממילא בעת הרכבת הממשלה). דברים נוספים שהפרלמנט מופקד עליהם הוא מינוי בעלי תפקידים שונים במשטר הפולני. הפרלמנט בוחר את חברי בית הדין לחוקה, חברי בית המשפט העליון, חברי בית הדין המדינתי, נציב תלונות הציבור, נשיא הבנק המרכזי של פולין, ועוד. לסנאט עומדת סמכות מיוחדת בענייני משאלי עם. בפולין לנשיא יש את הסמכות ליזום משאל עם, אך סמכות זו כפופה לאישורו של הסנאט.
בהזדמנויות שונות מתכנסים הסנאט והסיים למושב אספה משותף. דבר זה קורה בשלוש הזדמנויות שונות: בטקס השבעתו של נשיא חדש לפולין, בהליך הדחה של נשיא מכהן, ובעת מילוי תפקידי נשיא שנבצר לו מלמלא את תפקידו. עד היום, אירעה רק ההזדמנות הראשונה. מעמד כזה מכונה "האספה הלאומית" (Zgromadzenie Narodowe).
המפלגות.
המפלגות הגדולות:
מפלגות המשנה:
הממשלה.
אחת לארבע שנים, לאחר שנבחר פרלמנט, כאמור, ראש המפלגה שהצליח להרכיב קואליציה וממשלתו זכתה לאמון הפרלמנט ולאישורו הסמלי של הנשיא הופך לראש ממשלת פולין.
ראש הממשלה.
ראש הממשלה, או בשמו הרשמי נשיא מועצת השרים (Prezes Rady Ministrów), הוא מי שעומד בפועל בראש הרשות המבצעת, היא ממשלת פולין. אחת לארבע שנים, לאחר שנבחר פרלמנט, ראש המפלגה שהצליח להרכיב קואליציה וממשלתו זכתה לאמון הפרלמנט ולאישורו הסמלי של הנשיא הופך לראש ממשלת פולין. עם מינויו על המועמד לראשות הממשלה להציג תוכנית עבודה לממשלתו. אף על פי שלנשיא מעמד רשמי גבוה יותר מזה של ראש הממשלה, זה האחרון נחשב בכל זאת לאישיות הפוליטית החשובה ביותר ברפובליקה הפולנית. לראש הממשלה עומדות רובן ככולן של הסמכויות הניהוליות והביצועיות של המדינה, הגם שישנה חפיפה בתחומים מסוימים עם סמכויותיו של הנשיא. ראש הממשלה נושא באחריות מול בתי הפרלמנט, אשר בסמכותן לפטרו כל העת בהצבעת רוב. לנשיא אחריות על שריו הכפופים לו, כאשר מלבד זאת יש לו גם סמכויות פיקוח על השלטון המקומי של פולין, והוא יכול גם לתקן תקנות וצווים ממשלתיים.
האדם שכיהן בתקופת הכהונה הארוכה ביותר בתולדות הרפובליקה השלישית היה דונלד טוסק, אשר שימש בתפקיד כשבע שנים בין 2007 ל-2014. עם מינויו לנשיאות המועצה האירופית ב-30 באוגוסט 2014, התפטר מתפקיד ראש הממשלה ובכירת מפלגתו (המצע האזרחי) אווה קופאץ' מכהנת מאז בתפקיד ראש הממשלה.
הקבינט.
הקבינט, או בשמו הרשמי מועצת השרים (Rada Ministrów), הוא הגוף הכולל את נשיא מועצת השרים (ראש הממשלה), סגן נשיא מועצת השרים, והשרים. שרי הממשלה מופקדים כל אחד על משרדו שלו, והם חייבים באחריות כלפי ראש הממשלה. כמו ראש הממשלה, כך גם כל ממשלתו צריכה להיות מאושרת על ידי הסיים הפולני ובכפוף לאישור סמלי של הנשיא. השרים בדרך כלל מהווים את ראשי המפלגות החברות בקואליציה, אך לעיתים כמה מהם גם אנשי מקצוע מחוץ למערכת הפוליטית.
מערכת המשפט.
הרשות השופטת ממלאת תפקיד חשוב בתהליך קבלת ההחלטות בפולין. המוסדות העיקריים שלה כוללים את בית המשפט העליון (Sąd Najwyższy), בית המשפט העליון המנהלי (Naczelny Sąd Administracyjny), בית הדין לחוקה (Trybunał Konstytucyjny), ובית הדין המדינתי (Trybunał Stanu).
בית המשפט העליון הוא הערכאה העליונה של המשפט הפולני, ובמקרה של ערעור על פסיקותיהן של ערכאות נמוכות יותר, בתי המשפט המחוזיים והאזוריים, הערעור מובא לבית המשפט העליון. שופטי בית המשפט העליון מתמנים על ידי המועצה לבחירת שפוטים (Krajowa Rada Sądownictwa) ומתמנים לכל ימי חייהם. בית המשפט העליון המנהלי מהווה את הערכאה העליונה בענייני משפט אזרחי, ובמקרה של ערעור על פסיקותיהן של ערכאות נמוכות יותר, בתי המשפט המחוזיים והאזוריים המנהליים, הערעור מובא לבית המשפט העליון המנהלי. בית הדין לחוקה הוא הסמכות הראשית בפרשנות החוקה, ותפקידו לוודא שחוקי בתי הפרלמנט אינם סותרים את החוקה, ואם הם כאלו, בסמכותו לבטל חוקים סותרים אלו. שופטי בית הדין לחוקה נבחרים על ידי הסיים לכהונה בת תשע שנים. בית הדין המדינתי הוא מוסד משפטי ייחודי יחסית. תפקידו המרכזי הוא לשפוט את הנהגת המדינה ואישים בכירים בה במקרה ועברו על החוק. מדובר באנשים כמו הנשיא, חברי הממשלה, אנשי הבנק המרכזי, ועוד. מלבד שפיטה וענישה פלילית, לבית הדין סמכויות מיוחדות: ביכולתו לקדם הליך הדחה לבעל התפקיד, לשלול פרסים ואותות רשמיים שקיבל הפושע, ועוד. סמכויות מיוחדות אלו נועדו לבצע מעין "הרשעה ציבורית" לפושע.
חלוקה מנהלית.
החלוקה המנהלית הנוכחית של פולין הוחלה בשנת 1999 והיא מבוססת על שלוש רמות של חלוקה: שטחה של פולין מחולק ל-16 פרובינציות (województwa), דרגת החלוקה המנהלית הגבוהה ביותר. הפרובינציות מחולקות ל-380 מחוזות (powiaty), אשר כוללות 314 מחוזות רגילים לצד 66 ערים ברמת מחוז. המחוזות, מהווים את דרגת החלוקה המנהלית השנייה, ותחתיהן נמצאות המועצות האזוריות, 2,459 הגמינות.
פולין והאיחוד האירופי.
כחלק מהצטרפותה של פולין לאיחוד האירופי, קיבלה על עצמה פולין הסכמים לפיה חלק מההחלטות הפוליטיות במדינה יהיו כפופות למנגנונים הפוליטיים של האיחוד האירופי, כאשר מרבית ההחלטות עדיין מנוהלות באופן עצמאי.
בשנותיה באיחוד הייתה שותפה פולין להסכמים שונים כחלק מהאיחוד, אולם גם השמיעה ביקורת מול האיחוד האירופי בטענה להתערבות יתר בעצמאות מערכת המשפט הלאומית, ומחאות נגד אחד מעקרונות המשפט האירופי, עליונות הדין האירופי.
כאשר ייסדה פולין את הלשכה למשמעת שופטים שמטרתה לאפשר סנקציות על גורמים ברשות השופטת שלא עמדו בתקנות, טענו גורמים באיחוד האירופי שזוהי הפרה של עקרונות הבסיס של האיחוד האירופי מכיוון שהמהלך מסכן את עצמאות מערכת המשפט של פולין. בשנת 2020 ניסתה הנציבות האירופית למנוע קיומם של השינויים המתוכננים, אולם טענותיה נדחו על ידי ממשלת פולין.
בקיץ 2021 חייב בית הדין העליון של האיחוד האירופי את פולין להשהות את פעילות לשכת המשמעת לשופטים, ופולין התחייבה לממש זאת, אם כי לא התחייבה על מועד. בחודש אוקטובר פסק בית הדין לענייני חוקה בפולין שבמקרים מסוימים ישנה עליונות לחוק הפולני מול החוק האירופי, זאת בניגוד לעקרונות המשפט האירופי. בהמשך החודש טענה הנציבות האירופית שפולין לא עמדה בהתחייבותה ובית הדין האירופי הטיל על פולין קנס של מיליון אירו ליום עד לפירוק הסופי של הלשכה.
צבא וביטחון.