ב-1977 ארגון הנשים של קניה (NCWK) נרתם ליוזמה וראה בה דרך לספק הכנסה לנשים עניות באזורים כפריים, הדריכו אותן איך למצוא זרעים של העצים המקומיים לזרוע ולטפח שתילים ולאחר מכן להעביר לאדמה, הנשים קיבלו תמריץ בסך כ-4 סנט על כל עץ שנשתל והגיע לגודל מסוים. טקס נטיעת העצים הראשון התקיים ביום כדור הארץ הבינלאומי בניירובי בנוכחות ראש העיר, וראשי ארגון הנשים של קניה והארגון הסביבתי של האומות המאוחדות באירוע ניטעו 7 עצים על שם שבעה ראשי שבטים ומנהיגים מההיסטוריה המקודמת של קניה. ניסיונות ראשונים של נטיעת עצים בקהילות הכפריות הבהירו שהתנאי להצלחה הוא הרתמות הקהילה המקומית ופעילות בהתאם לחוקי ומנהגי הקהילות השונות. המלצת הארגון הייתה לנטוע לפחות 1000 שתילים בשורה "חגורה ירוקה" שתחזיר לאדמה את לבושה הירוק, החגורות החזיקו את האדמה, סיפקו צל, שוברי רוח ובית גידול ליצורים, כך נולד שמה של התנועה.
ואנגרי חזרה וטענה שנטיעת מיליארד עצים ברחבי כדור הארץ תעצור בוודאות את ההתחממות הגלובלית. היא קיבלה תרומות רבות של שתילים מארגונים למען האישה, למען הסביבה ולמען האדם. ואנגרי קיבלה תמיכה מהאומות המאוחדות, מראשי ממשלה של מדינות ומשגרירי מדינות, ובכך התגברה על מתנגדיה.
מספר פעמים בחייה נתקלה באלימות כנגד המגמה הירוקה שלה. כשנשיא קניה באותה תקופה דניאל אראפ מוי ביקש לסגור אתרים טבעיים ראשיים בקניה כדי לבנות במקומם מגדלי פאר, ואנגרי התנגדה לכך בתוקף ואף הגנה בגופה על כריתות עצים ולכן הותקפה על ידי חיילי המדינה שקיבלו הוראה לבצע זאת מהנשיא מוי. היא נעצרה, נשפטה וריצתה מספר חודשי מאסר בכלא.
שירין עבאדי
שירין עבאדי (בפרסית: شیرین عبادی; נולדה ב-21 ביוני 1947) היא עורכת דין איראנית, פעילת זכויות אדם ומייסדת מרכז מגיני זכויות האדם. ב-2003 היא זכתה בפרס נובל לשלום על מאמציה למען הדמוקרטיה וזכויות האדם ובייחוד למען זכויות נשים, ילדים ופליטים. היא האיראנית הראשונה והאישה המוסלמית הראשונה שזכתה בפרס.
ב-2009 שר החוץ הנורוורגי, יונס גר סטיורה, פרסם הודעה לפיה פרס נובל לשלום של עבאדי הוחרם על ידי השלטונות האיראנים וכי "זו הפעם הראשונה בה פרס נובל לשלום שהוחרם על ידי הרשויות המדינה". איראן דחתה את הטענות. עבאדי חיה בגלות בלונדון מאז יוני 2009 בגלל רדיפות של אזרחים איראנים שביקרו את המשטר במדינה.
בשנת 2004 עאבדי נכללה ברשימת מאה הנשים המשפיעות של פורבס וב-2009 היא נכללה בספר הסוקר את מאה הנשים המשפיעות בכל הזמנים.
קורות חייה.
עבאדי נולדה בהמאדן באיראן. אביה, מוחמד עלי עבאדי, היה הנוטריון הראשי של העיר ופרופסור למשפט מסחרי. אמה, מינו יאמיני, חלמה להיות רופאה אך משפחתה לא אפשרה לה ללמוד. עבאדי מספרת שאמה הייתה מסורה לילדיה אך לא הייתה מאושרת. משפחתה עברה לטהראן ב -1948.
התקבלה למחלקת המשפטים באוניברסיטת טהראן ב-1965, ובסיום לימודיה ב-1969 היא עברה בהצלחה את הבחינות להיות שופטת. לאחר תקופת התמחות בת שישה חודשים היא החלה את הקריירה שלה כשופטת במרץ 1970. מ-1975 עד 1979 היא כיהנה כנשיאת בית המשפט העירוני בעיר טהראן. עבאדי, שתמכה המהפכה וקיוותה שהמפכה תביא את איראן להיות אחת המדינות המשפיעות בעולם. בשנת 1979, השלטון החדש קבע שאישה אינה יכולה לכהן כשופטת. לכן הורדה שירין עבאדי מתפקידה כנשיאת בית המשפט העירוני, לתפקיד עוזרת משפטית באותו בית משפט. השופטות מחו על השינוי במעמדן ומשרד המשפטים נתן להן את התואר "מומחיות במשפט". עבאדי לא יכלה לסבול את המצב והגישה בקשה לפרישה מוקדמת. היא קבלה רישיון לעריכת דין רק ב-1993 ועד לקבלתו, כתבה ספרים וכתבות לעיתונאים מקומיים. עבאדי העבדה כמרצה למשפטים באוניברסיטת טהראן והמשיכה לפעול למען של נשים וילדים.
פעילותה כעורכת דין.
כעורכת דין עבאדי ייצגה פרו בונו משפחות של אזרחים שנפגעו מהמשטר. היא ייצגה את משפחתו של דריוש פורואהאר, אינטלקטואל ופוליטיקאי, מנהיג מפלגת האומה האיראנית, שנרצח בביתו יחד עם אשתו. פורואהאר היה אחד מהאינטלקטואלים האיראנים שכפי הנראה שנרצחו בעקבות התנגדותם לרפובליקה האיראנית. ב-1999 בהפגנות הסטודנטים נהרג הסטונדט עזאת אברהים-ניג'ד ועוד כ-200 סטודנטים נפצעו. לטענת משתתפים בהפגנה הוא נהרג מאנשי כוחות הביטחון. עבאדי ייצגה את משפחתו של עזאת ודרשה לחקור את הפרשה ולהעמיד לדין את האחראים. לאחר עיכוב ממושך בשאלה מי היה בעל סמכות שיפוטית בעניין עזאת, דחה אותו בית המשפט המהפכני את הבקשה לקיים משפט משום שלא הוגש כתב אישום על אדם ספציפי באופן רשמי ומאז מותו.
עבאדי הגנה גם על מקרים שונים של התעללות בילדים, בניהם המקרה של הילדה, אריאן גולשאני. גולשאני נוצלה במשך שנים והוכתה למוות על ידי אביה ואחיה החורג. מקרה זה זכה לתשומת לב בינלאומית וגרם למחלוקת באיראן. עבאדי השתמש בפרשה זו כדי להאיר את הבעיתיות בחוקים של משמורת על ילדים באיראן, לפיה מעניקים משמורת בגירושין בדרך כלל לאב. גם במקרה של אריאן, שם העידה האם בבית המשפט כי האב מתעלל והתחננה לקבל משמורת על ביתה.
עבאדי סייעה בניסוח הצעת חוק נגד התעללות פיזית בילדים, אשר הועבר על ידי הפרלמנט האיראני בשנת 2002. כמו כן, חברות הפרלמנט ביקשו מעבאדי לנסח הצעת חוק שתאפשר לאישה להתגרש מבעלה על בסיס חוקי השריעה, אך חברי פרלמנט לא אפשרו להצעה לעבור.
הזכייה בפרס נובל.
ב-10 באוקטובר 2003 זכתה עבאדי בפרס נובל לשלום על מאמציה למען הדמוקרטיה וזכויות אדם, ובמיוחד למען זכויותיהם של נשים וילדים. ועדת הפרס ציינה שעבאדי היא "אדם אמיץ "ש"מעולם לא הבחין באיום על ביטחונה [האישי]". באיראן, אנשי ממשל לא הגיבו או היו ביקורתיים בנוגע לבחירתה של עבאדי, הם כינו את הזכייה מהלך פוליטי של מוסד פרו מערבי וביקרו את עבאדי שלא כיסתה את שערה בטקס פרס נובל. אמצעי התקשורת המדינתיים באיראן פרסמו, בקצרה, את זכייתה של עבאדי בסוף מהדורות החדשות של הערב. נשיא איראן, מוחמד ח'אתמי, לא בירך את עבאדי באופן רשמי על זכייתה ואמר שהוא מקווה שהיא תתעל את הזכייה בפרס לטובת איראן ושלום עולמי וציין שפרסי נובל למדעים חשובים ואילו פרס נובל לשלום הוא "לא מאוד חשוב".
ב-14 באוקטובר בשדה התעופה בטהראן קבלו את פניה של עאבדי כ-10,000 אלפים איש (בעיקר נשים).
לאחר הזכייה בפרס נובל.
ב-2006, עבאדי לקחה חלק ביוזמת נובל לנשים שהוקמה על ידי שש זוכות בפרס נובל לשלום לתמיכה בקבוצות נשים ברחבי העולם בקמפיין למען צדק, שלום ושוויון.
עבאדי הסכימה לייצג את שבעה מנהיגים של הקהילה הבהאית באיראן שנעצרו ב-2008. באפריל באותה השנה, פרסמה עבאדי הודעה כי "האיומים על חיי, ביטחוני ועל חיי משפחתי, שהחלו לפני זמן מה, החריפו", האיומים התייחסו לנאומיה מחוץ לאיראן וההגנה על קהילת המיעוט הבהאי באיראן. בדצמבר 2008 סגרה המשטרה האיראנית את המשרדים של מרכז מגיני זכויות אדם, הארגון שהקימה עבאדי.
בנובמבר 2009, בעת שהותה בלונדון טענה עבאדי שמדליית פרס נובל לשלום והדיפלומה שלה נלקחו מהכספת בבנק שלהם, לצד עיטור לגיון הכבוד וטבעת שקיבלה מאגודת העיתונאים הגרמנית וכן שחשבון הבנק שלה הוקפא. משרד החוץ האיראני הכחיש את האשמות.
בשנת 2020 פרסמה מכתב פתוח בו היא מבקרת את המהפכה האיראנית.
אספסת מצויה
אַסְפֶּסֶת מְצוּיה (שם מדעי: "Medicago polymorpha") היא מין צמח בסוג אספסת. הצמח הוא חד שנתי.
הצמח אכיל ומשמש כירק במטבח הסיני.
קסר אל-סיר
קצר א-סר
לותארינגיה
אל-סייד
ראס אל עין
ערב אל נעים
קורנל ווסט
מדד הביג מק
שירין איבדי
DLL hell
הביטוי DLL hell בלשון מדוברת, משמש לתיאור סיבוכים שנובעים משימוש בספריית קישור-דינמי (DLL) במערכות הפעלה חלונות של מיקרוסופט. למרות שהביטוי DLL hell ייחודי לחלונות, לעיתים משתמשים בו במקום הביטוי הכללי יותר Dependency hell, כנראה בגלל החריזה.
הסיבוך יכול לבוא לידי ביטוי בהודעות שמופיעות כאשר מנסים להפעיל תוכנה במחשב. לדוגמה: "A Required DLL File, xxxx, was not found" או "The procedure entry point xxxx couldn't be located in xxxx.DLL". לעיתים לא תופענה הודעות, אבל היישום יפעל באופן לא תקין.
תקלות DLL נפוצות.
תקלות DLL hell מופיעות בדרך כלל לאחר התקנה או הסרה של תוכנות ממערכת ההפעלה. התקלות יכולות לנבוע מקונפליקט בין גרסאות של DLL, קושי למצוא את קובצי ה-DLL המתאימים, וריבוי עותקים של קובצי DLL.
גרסאות לא תואמות.
גרסה מסוימת של ספריית קישור-דינמי יכולה להיות תואמת לתוכנית אחת ולא תואמת לתוכנית אחרת. מערכות ההפעלה חלונות פגיעות במיוחד לאי תאימות גרסאות בגלל הדגש על קישור דינמי בשפת C++ ואובייקטים של OLE. מחלקות בשפת C++ מייצאות שיטות רבות, ולכן שינוי יחיד במחלקה יכול לפגוע בתאימות עם תוכניות שנבנו מול גרסאות מוקדמות יותר. לדוגמה, תיקון "באג" בתוכנה אחת יכול להסיר מאפיין של תוכנה אחרת.
עד לגרסה XP, מערכת ההפעלה חלונות הייתה פגיעה לתקלות כאלה מכיוון שטבלת ה-COM הייתה משותפת לכל המשתמשים ולכל התהליכים. כלומר, אם תוכנית רצתה ליצור עותק של המחלקה היא נאלצה להשתמש ביישום הנוכחי של אותה מחלקה. כתוצאה מכך, אם תוכנה חדשה התקינה אובייקט COM חדש היא יכלה בלי כוונה לפגוע בתוכנות אחרות.
ג'ורג' וואסוף
תחרות (ספורט)
בספורט, תחרות היא פעילות ספורטיבית בין שני משתתפים או יותר, המתחרים על הישג מסוים, כגון שיא, גביע או אליפות בליגה. תחרות ספורט היא מצב שתוצאותיו האפשריות נתפסות כניצחון או הפסד. תחרויות ספורט, כגון משחקי הליגה בכדורגל או האולימפיאדה, מושכות עניין ציבורי רב.