בסוף השיר ניתן לשמוע קול פיצוץ, שנחלש לאחר שניות ספורות שלאחריהן נשמעים צעדי ריצה, דבר שמוביל לתקתוקי השעון ולפתיחת השיר הבא באלבום, Time.
לפני יציאת האלבום, כאשר בהופעות נוגנה הגרסה הראשונה של האלבום The Dark Side of the Moon, השיר On the Run הופיע כ-"The Travel Sequence", והוא לא נוגן במוזיקה אלקטרונית, אלא על ידי תופים, גיטרה ובאס.
דיבורים בשיר: בדומה למוטיב החוזר בכל שירי האלבום, גם בשיר זה ניתן לשמוע דיבורים.
השיר היחידי באלבום, שבו קיבלו כל חברי הלהקה קרדיט על השיר. Time מוכר בתחילתו הארוכה עם צלצולי ותקתוקי שעונים, שהוקלטו כניסיון באולפן על ידי אלן פרסונס, לאו דווקא בשביל האלבום הזה. השיר מדבר על הזמן, ועל התופעה שבה הזמן נראה שעובר מהר ככל שמישהו מזדקן, מה שבדרך כלל מוביל לייאוש ועצב על פספוסי הזדמנויות בעבר.
ביצוע השיר - השיר מתחיל עם תקתוקי שעונים שונים, שכל אחד מהם הוקלט בנפרד בחנות עתיקות, שאחריהם מגיע מעבר בעל אופי מסתורי, שבו תופי סטיל דראם של ניק מייסון בולטים במיוחד. את השיר שרים ריצ'רד רייט ודייוויד גילמור, ומילותיו מדברות על תחושתו של רוג'ר ווטרס בנוגע למוטיב הזמן האבוד והמרוץ של החיים שבסופו זקנה. סולו גיטרה וחזרה על השיר Breathe מביאים לסוף השיר (חלק מהשיר נקרא Breathe (Reprise) עקב החזרה על השיר Breathe. חזרה נוספת מופיעה ב-Any Colour You Like).
השיר הוא השני באורכו באלבום, אחרי Us and Them, ומפורסם בסולו הגיטרה של גילמור אחרי הפזמון הראשון, שנחשב אחד מהסולואים המוצלחים שלו.
The Great Gig in the Sky.
קטע העוסק בפחד מהמוות ובדת. את השיר מבצעת קלייר טורי. את השיר הזה הלחין ריצ'רד רייט, שלו גם ניתן הקרדיט היחידי על השיר, דבר שגרם לקלייר טורי לתבוע את פינק פלויד, 30 שנה לאחר ההקלטות.
השיר נכתב בתחילה כקטע אינסטרומנטלי בלבד. הוחלט להוסיף אליו קולות. לשם כך נבחרה הזמרת קלייר טורי. הקטע אותו היא שרה לא נכתב מראש אלא אולתר על-ידה בזמן ההקלטה, כשההכוונה היחידה שקיבלה הייתה לחשוב על טרגדיות, אסונות ומוות. כשיצאה מההקלטה לאחר שאילתרה את כל הקטע, היא הרגישה נבוכה מאוד ואף התנצלה בפני היוצרים על ההקלטה.
שירתה קשה לחיקוי, ולכן בהופעות חיות שרו את הקטע שתיים ואף שלוש זמרות.
גם בשיר זה, בדומה לשירים אחרים באלבום, ניתן לשמוע דיבורים בשיר שהוקלטו על ידי רוג'ר ווטרס במהלך ההקלטות:
Money.
נחשב לאחד מהשירים הבולטים באלבום, והבאס ליין שמנוגן בו על ידי רוג'ר ווטרס הפך למוכר על ידי בסיסטים רבים. זהו גם השיר היחיד באלבום שיצא כסינגל. מאפיין מפורסם נוסף של השיר הן דגימות קול של קופה רושמת וצלצול מטבעות שפותחות את הרצועה ובהמשך משתלבות בקצב השיר.
שיר זה מתאר את חולשת האדם לכסף, את התאווה שלו לכך וכמה שגורם זה נהפך כבר לכמעט מחלה בקרב האנושות.
שיר זה כולל בתוכו מאפיינים רבים של הפינק פלויד: אפקטים קוליים מיוחדים, סולואים של כלים מגוונים כגון הגיטרה והסקסופון, שינוי קצב תכופים, קצב שבור ומאפיינים מוזיקליים רבים נוספים.
השיר Money הוקלט כולו מחדש בשנת 1981 לאלבום האוסף A Collection of Great Dance Songs, בגלל בעיות של זכויות יוצרים עם חברת התקליטים. גילמור הקליט מחדש את השיר וביצע לבד את כל התפקידים בשיר: באס, גיטרה, תופים, קלידים, אך את החלק של הסקסופון ביצע דיק פרי, כמו בגרסה המקורית.
בסרט The Wall, בזמן השיר "The Happiest Days Of Our Lives", ישנה הפסקה קצרה במוזיקה ומתחילה סצנה בבית ספר - המורה של פינק לוקח לו את ספר השירים שלו ומלגלג עליו. המורה קורא בקול את מילות השיר שכתובות על הדף, ואלה בדיוק מילותיו של Money.
Us and Them.
אורכו של השיר הוא כמעט 8 דקות (7:48), ומכיל בתוכו שני קטעי סולו של סקסופון. כמו כן, גם בשיר זה ניתן לשמוע את אלמנט "הדיבורים" באלבום. בגרסה הראשונית של האלבום, שהוקלטה ב-1972, נקרא השיר בגרסתו הראשונה - "The Violence Sequence". השיר עוסק בחברה ובנטייה של אנשים לא להקשר לאנשים השונים מהם. בנוסף, השיר הוא גם "מלחמה" בין רצון האזרחים לבין רצון הממשלה שלהם. פרשנות נוספת שקיימת היא שהשיר מתאר את השקפת עולמו של רוג'ר ווטרס, שהושפע מכך שאביו מת במלחמת העולם השנייה.
Any Colour You Like.
רצועה זו היא אינסטרומנטלית והיא מהווה המשך ישיר לרצועה הקודמת.
היצירה עצמה חסרת מילים, וכוללת צליל מסונתז ושירת סקאט. אורך היצירה הוא 3 דקות ו-25 שניות. הלהקה השתמשה באפקטים מתקדמים ביותר לתקופה ההיא, לקלידים ולגיטרה. הסינתיסייזר של חברת EMS חובר לסרט טייפ ארוך שחזר על עצמו בלוּפּים, ובכך יצר את סולו הקלידים העולה והיורד. בשאר השיר השתמש דייוויד גילמור בשתי גיטרות עם אפקט UniVibe כדי ליצור את סולו הגיטרה ההרמוני.
שם השיר מגיע מתשובה שאחד מטכנאי הקול נהג לחזור עליה בקביעות: "You Can Have It Any Colour You Like" (תוכל לקבל את זה באיזה צבע שתרצה), שמתכתבת עם האמרה הידועה של הנרי פורד שתיארה את המודל טי: "אתה יכול לקבל אותה באיזה צבע שתרצה, כל עוד היא שחורה" - ובכך מחזקת את האלמנט האפל שמצוי בשמו של האלבום ובתכנים המורבידיים שהוא עוסק בהם. עטיפת האלבום, המציגה מנסרה שקופה על רקע שחור, ואשר קרן אור נשברת בה לכל צבעי הקשת, גם היא מתייחסת לכותרת זו.
משמעות נוספת לשיר היא חוסר הבחירה בחייו של אדם בחברה, בעוד הוא מצוי באשליה שאכן יש לו אפשרויות בחירה. רוג'ר ווטרס תיאר כך את מוכרי החרסינה בקיימברידג': "אם היה להם סט של צלחות חרסינה, וכולן היו באותו הצבע, הם היו אומרים- 'את יכולה לקבל אותם מותק.. עשרה פני, בכל צבע שתרצי, הן כולן כחולות'. אם כך זה מעניין.. הם מציעים בחירה במקום שהיא איננה [...] אתה יכול לבחור אבל בסוף הכל כחול"
חלק מהשיר מכונה גם בשם Breathe (Second Reprise) עקב הדמיון במקצב והסוף הדומה לפזמון של Breathe. המינוח "חזרה שנייה" מתייחס לחזרה הראשונה, המובהקת המופיעה בשיר Time.
Brain Damage.
מילות השיר: רוג'ר ווטרס הצהיר שהמילים על "האיש המשוגע", נכתבו על חברו ומנהיג הלהקה לשעבר - סיד בארט.
השורה "And if the band you're in starts playing different tunes", מתייחסת לתקופה האחרונה של סיד בלהקה, שבה נגינתו שיקפה את מצבו הנפשי. לדוגמה, הוא החל לנגן שיר מסוים כשהלהקה הייתה מנגנת שיר אחר, והכל בזמן הופעה חיה. תופעות אלו קרו כשהוא כבר היה על סף קריסה נפשית.
Eclipse.
השיר הוא הרצועה העשירית והאחרונה של האלבום, ומהווה המשך ישיר של Brain Damage, ובדרך כלל שתי הרצועות מנוגנות זו אחר זו בזמן השמעתן. ליקוי החמה הוא ככל הנראה התייחסות לשיגעון. האלבום נחתם באותו אופן בו הוא מתחיל - צלילי פעימות לב. גם בשיר הזה יש התייחסות ללהקה המכוונת מהשיר Brain Damage במשפט everything under the sun is in tune (מתייחס למשפט and if the band you are in starts playing different tunes). לאחר סיום המוזיקה שומעים דפיקות לב, וגם משפט שנאמר בעוצמה חלשה מאוד, כך שכמעט לא מבחינים בו:
"there is no dark side of the Moon really ... as a matter of fact it's all dark"
את השיר שר רוג'ר ווטרס וליוו אותו דייוויד גילמור וריצ'רד רייט. אחרי שווטרס עזב את הלהקה, שר גילמור את השירה המובילה בהופעות החיות. השיר הוכנס לאלבום ה"טוב ביותר" של הלהקה, .
אורך השיר הוא 2:03 דקות, כאשר המנגינה העיקרית מסתיימת ב-1:30, ומופיע צליל של פעימות לב מהרצועה הראשונה, "Speak to Me", המופיע שוב ב 9/8, ובהדרגה דועך לשתיקה. הרמונית, השיר מורכב מהתקדמות של 4 אקורדים חוזרים: D, D/C, B♭maj7 ו-A7sus4 שמוביל ל-A7. הליין של הבס הוא ארבעה אקורדים בסדר יורד.
נתונים מסחריים.
התקליט מחזיק בשיא גינס של הישארות רציפה במצעד מכירות האלבומים של מגזין "בילבורד" - הוא נשאר במצעד 741 שבועות רצופים. התקליט כל-כך חשוב ומשפיע על כל מוזיקת הרוק מאז שעד היום הוא חוזר מדי פעם למצעדי הלהיטים. גרסה מחודשת בפורמט SACD שיצאה בשנת 2003, לרגל שלושים שנה לצאת האלבום, נכנסה אף היא למקום הראשון של מצעד Billboard. נכון לשנת 2010 התקליט בגרסאותיו השונות נמכר ביותר מ-45 מיליון עותקים.
גרסת כיסוי.
בשנת 2005 הוציאו חברי הרכב הרגאיי, Easy Star All-Stars אלבום כיסוי מלא ל-The Dark Side of the Moon בשם Dub Side of the Moon (דאב הוא תת-סגנון של הרגאיי) בגרסת הכיסוי בולט במיוחד השיר Money בו צלילי הקופה הרושמת והמטבעות הוחלפו בקולות של אדם המעשן מתוך באנג ומשתעל תוך כדי.
להקת Dream Theater נהגה לארגן הופעות בהן ניגנה את האלבום במלואו.
להקת המחווה המובילה בישראל - Echoes - Pink Floyd Tribute Band, מבצעת את האלבום במלואו באופן קבוע במהלך הופעותיה בהרכב המונה 10 נגנים. בשנת 2015 חברה הלהקה למנצח והמפיק גיל שוחט ויחד הם העלו את המופע ECLIPSE בו הלהקה ביצעה את שירי האלבום.
קלינינגרד
קלינינגרד (ברוסית: Калининград, בגרמנית: Königsberg) היא עיר נמל לחוף הים הבלטי ובירתו של מחוז קלינינגרד, מובלעת רוסית בין פולין לבין ליטא. שטחה של העיר 215.7 קילומטר רבוע והיא מאכלסת כ-460,000 תושבים (2016). העיר הייתה סגורה לתיירים עד 1989, ושימשה עיר אסטרטגית צבאית, עקב קרבתה לנמל היחיד באזור שאינו קופא בחורף.