ספק בדין יכול להיות מחמת ספק כללי בהלכה, כגון בבעיות הלכתיות שנדונו בתלמוד ונשארו בלא הכרעה ("תיקו") ובהן אין לבית דין שאחרי התלמוד סמכות להכריע. כמו כן ייתכן ספק במקרה ספציפי מחמת העדר ראיות. בדרך כלל כאשר הדין מסופק משאירים את הרכוש בידי מי שמוחזק בו, על פי הכלל: המוציא מחברו עליו הראיה, ואפילו אם הצד השני השתלט על החפץ - בית הדין מוציא אותו מידו ומשיב את המצב לקדמותו ("חזקת מרא קמא" - חזקת הבעלים הראשונים). אך לעיתים כאשר הצד השני השתלט על החפץ - הוא נחשב מעתה לבעל החזקה בו, והצד הראשון הופך ל"מוציא מחברו".
המקור המרכזי בתלמוד ומחלוקת הראשונים.
בנושא זה עוסקת סוגיה בתלמוד המפורסמת בשם "תקפו כהן". הנושא הנדון בסוגיה הוא בהמה שיש ספק האם היא בכור, השייך לכהן. מחמת הספק ההלכה היא "המוציא מחברו עליו הראיה", והבהמה תישאר ביד בעליה, ואינו חייב לתתו לכהן. הסוגיה מתחבטת בשאלה האם כשהכהן "תקף" ולקח את הבהמה לעצמו הוא זוכה בה, מאחר שכעת הוא המוחזק בה, ובעליה הראשונים הם עכשיו "המוציא מחברו". האמורא רב המנונא הוכיח שכאשר הכהן לקח את הבכור המסופק - בית הדין אינו מוציא אותו מידו. רבה דחה את ראייתו, ורב חנניה חיזק את דברי רבה, ואף הביא ראיה שמוציאים מיד הכהן.
להלכה נחלקו הראשונים: הרמב"ם פסק כרב המנונא, שכאשר הכהן לקח את הספק - אין מוציאים אותו מידו, וכך פסק במקומות רבים נוספים, שבכל ספק, כגון בשאלות הלכתיות שהגמרא דנה בהן ולא הכריעה ("תיקו") - תפיסה מועילה. אולם תוספות פסקו כרבה ורב חנניה, שמוציאים מידו, וזוהי שיטת רוב הראשונים.
בסתירה בין עדויות.
בסוגיה אחרת בתלמוד נדון מקרה של מחלוקת על כשרותו של שטר חוב: חתימת עדי השטר אושררה בבית הדין ("מקוימת"), ומאידך הנתבע הביא עדים הטוענים שעדי השטר פסולים. בברייתא נאמר שהעדים הפוסלים את עדי השטר אינם נאמנים, כלומר, שיש תוקף הלכתי לשטר, ומאידך קבע רב נחמן שמחמת הסתירה בין העדויות הממון עומד בחזקת בעליו. מהו, אם כן, התוקף ההלכתי שיש לשטר? רש"י מסביר, שלשטר יש תוקף במובן זה שאם התובע יתפוס את ממונו של הנתבע - אין מוציאים מידו. הראשונים הסוברים שבסוגיית "תקפו כהן" הוכרע שתפיסה איננה מועילה התחבטו בהסברת דין זה, והעלו כמה חילוקים בין מצבים שונים.
אחד ההסברים הוא שסתירה בין שתי קבוצות עדים ("תרי ותרי" - שניים כנגד שניים) יוצרת ספק מוחלט, המבטל כל חזקה קודמת. לכן מי שהחפץ בידו כעת רשאי להשתמש בו מכח הספק, ואין חשיבות לעובדה שבעבר החפץ המוטל בספק היה ברשותו של השני.
תפיסה בטענת ברי.
יש אומרים, שכאשר התופס טוען שהוא בטוח בצדקתו (כמו בוויכוח על כשרות השטר) - תפיסתו מועילה. הדין שתפיסה אינה מועילה נאמר דווקא על ספק בכור, שגם הכהן אינו יודע בוודאות שזהו בכור.
תפיסה לפני שנולד הספק.
הבחנה אחרת המופיעה בראשונים: כאשר הספק התעורר לפני התפיסה (כמו בספק בכור, שהספק לגביו התעורר כבר משעת לידתו) - התפיסה איננה מועילה. כאשר הוא התעורר לאחריה - התפיסה מועילה. לדעה זו, הסוגיה האומרת שתפיסה מועילה במחלוקת בין עדים על השטר עוסקת דווקא בתפיסה קודם שנולד הספק, כאשר עדיין השטר נחשב לכשר וטרם באו העדים הסותרים את העדות הכתובה בו.
תפיסה ברשות.
הבחנה הדומה לקודמת: תפיסה מועילה כאשר הרכוש השנוי במחלוקת הגיע לידי התופס בהסכמת בעליו הקודמים. הדוגמה לכך בתלמוד היא מי ששכר ספינה ושילם את דמי השכירות מראש, ולאחר מכן התעורר ספק האם המשכיר עמד בהתחייבותו, ועל כך נאמרה ההלכה שאין מוציאים את דמי השכירות ששולמו.
במקרה דומה נחלקו אמוראים, במי ששכר דירה ולאחר מכן התעורר ספק בפירוש הסכם השכירות, מה משך הזמן הכלול בו: לדעת שמואל אם המשכיר בא לתבוע את חלקו רק לאחר שהדייר כבר גר בבית בזמן השנוי במחלוקת - הדין עם הדייר. יש מסבירים זאת בכך שמגורי הדייר בזמן המסופק דומים לתפיסה בהסכמה. לעומת זאת רב נחמן סובר שגם אם המשכיר בא לתבוע את חלקו בסוף התקופה - הדין עמו, כי הקרקע עומדת בחזקת בעליה. מכאן שתפיסה איננה מועילה בקרקע, אפילו כאשר הייתה בהסכמה.
פרטי דין התפיסה.
קיים הבדל מהותי בין תפיסה כאשר הדין ברור אבל בית הדין משולל סמכות לבצע אותו (כאמור, בדיני קנסות) לבין מקרה שבו הדין מסופק:
במקרה הראשון רשאי הניזק לתפוס לכתחילה כל חפץ שהוא מרכושו של המזיק, ואחרי תפיסתו אסור לצד השני לחזור ולתפוס ממנו. עם זאת, אסור לתפוס באמצעות פניה לערכאות של גויים. לעומת זאת במקרה השני, גם במקומות בהם תפיסה מועילה - לכתחילה אסור לתפוס, והדין שתפיסתו מועילה נאמר רק בדיעבד. כמו כן, התפיסה מועילה רק אם תפס את החפץ השנוי במחלוקת, אבל לא חפץ אחר באותו ערך.
תפיסה מועילה על ידי בעל הדין עצמו, ולא על ידי שלוחו.
בספרות האחרונים.
באחרונים נדון נושא זה בהרחבה רבה, בספרים: "תקפו כהן" מאת הרב שבתי כהן, בעל 'שפתי כהן' על השולחן ערוך. "קונטרס הספקות" מאת הרב יהודה הלר, אחיו של בעל קצות החושן. "כללי תפיסה" מאת בעל 'נתיבות המשפט', חושן משפט סוף סימן כה, ועוד.
ברנרדו רוסלינו
ברנרדו רוסלינו (באיטלקית: Bernardo Rossellino) בשמו המקורי ברנרדו די מתאו דל בורה (באיטלקית: Bernardo di Matteo del Borra Gamberelli; 1409, סטינינו טוסקנה – 23 בספטמבר 1464, פירנצה) היה פסל ואדריכל איטלקי מהדור השני של אמני הרנסאנס.
חייו.
רוסלינו נולד בעיירה סטיניאנו שבקרבת פירנצה, למשפחה של חוואים ובעלי מחצבות. ב-1420 הגיע לפירנצה לבית מלאכה של אחד מהפסלים בעיר. משערים שזה היה נאני דה ברטולו (Nanni di Bartolo) שכונה איל רוסו (=הג'ינג'י) ומכאן קיבל את כינוי רוסלינו (=הג'ינג'י הקטן). אחיו היה האמן אנטוניו רוסלינו. רוסלינו הושפע מגדולי אמני פירנצה של אותה תקופה: ברונלסקי, דונטלו, גיברטי ומזאצ'ו. דזידריו דה סטיניאנו הוכשר ככל הנראה בבית מלאכתו של רוסלינו.
פרסומו כארכיטקט החל בעקבות עבודות שביצע ברומא עבור האפיפיור ניקולאס החמישי, בהם תוכנית לבניה מחדש של בזיליקת פטרוס הקדוש, תוכנית שלא בוצעה בעקבות מותו של ניקולאס החמישי.
מקומו של רוסלינו בהיסטוריה של הארכיטקטורה נקבע בזכות הפרויקט של הבנייה מחדש של העיירה פיינצה עבור האפיפיור פיוס השני, בשנים מ-1459 עד 1464. רוסלינו יישם במבנה זה לראשונה את העקרונות הרנסאנסיים של תכנון הערים ההומניסטי, שבהמשך אומצו בערים נוספות באיטליה.
ביוגרפיה של רוסלינו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
יצירות חשובות נוספות משלו:
שרה ריינרטסן
שרה ריינרטסן (באנגלית: Sarah Reinertsen; נולדה ב-22 במאי 1975) היא אתלטית אמריקאית פאראלימפית.
ביוגרפיה.
ריינרטסן היא ילידת הנטינגטון, ניו יורק ובוגרת בית ספר התיכון הנטינגטון. היא נולדה עם ליקוי בצמיחת עצם שלבסוף הביאה להפיכתה לגידמת מעל הברך בהיותה בת שבע.
אחרי שכרתו את רגלה, היא החלה לרוץ ושברה את שיא העולם ל-100 מטר לנשים קטועות מעל הברך כשהייתה בת 13.
היא הייתה האשה קטועת הרגל הראשונה שהתחרתה באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בקונה, הוואי.
במירוץ של שנת 2004, נפסלה מכיוון שלא עלה בידה לעמוד בזמן של קטע האופניים, תוך שהיא פיגרה ב-15 דקות. היא שבה ב-2005 והשלימה את התחרות בלמעלה מ-15 שעות.
פרט למרתון וטריאתלון, ריינרטסן גם מתחרה במרוצי אופניים.
ב-2006 היא השתמשה ב-Total Knee 2000 Ossur וב-Talux Foot כשהיא התחרתה עם בן זוגה לשעבר Peter Harsch ב-The Amazing Race 10. הם סיימו את המירוץ במקום השביעי.
מאז 1991 היא השיגה מספר שיאי אתלטיקה:
היא הופיעה על גבי השער של המגזין Runner's World והוכתרה כאחת משמונה "גיבורות הריצה".
היא הופיעה גם בתמונת השער של המגזין Triathlete ושל מגזין Max Sports &amp; Fitness. היא השתתפה במסע הפרסום ל-Lincoln MKZ ב-2007. באוקטובר 2009 היא צולמה בעירום חלקי לגיליון הגוף של מגזין ESPN the Magazine.
היא הייתה מתאמת השיווק של Ossur והדוברת של "התאחדות האתלטים המאותגרים" (Challenged Athletes Foundation).
כיום היא מתגוררת ומתאמנת במחוז אורנג', קליפורניה. היא גם עובדת כנואמת מוטיבציה.
אנג'י זפטה
ברנארדו רוסלינו
פיסיקה קלאסית
פיזיקה קלסית
פיסיקה קלסית
סליידר
אייר שוודיה
אייר שבדיה
רצח (מחזה)
רצח הוא מחזה מאת חנוך לוין.
תקציר העלילה.
המחזה מורכב מסדרה של רציחות, ראשית של נער ערבי בידי שלושה חיילים, שלוש שנים לאחר מכן אביו של הנער, שרק ביקש לדעת מה היו מילותיו האחרונות של בנו, רוצח חתן בליל חתונתו, תוך טענה שהוא היה אחד החיילים, אונס את כלתו, ורוצח גם אותה. המערכה הבאה, כעבור חמש שנים נוספות, מתחילה בהרהוריו של פועל בניין קשיש ובאינטראקציה שלו עם צמד זונות המנסות לשדוד אותו, כשלפתע נשמע פיצוץ והמון זועם תופס את הפועל כשעיר לעזאזל ועושה בו לינץ'. באפילוג, שמתרחש שנתיים לאחר המערכה שלישית, אחד משלושת החיילים מהמערכה הראשונה, שהתעוור באחת המלחמות, מחפש אחר אביו של הנער על מנת לומר לו מה היו מילותיו האחרונות לפני שמת. בשתי נקודות במהלך המחזה - לאחר רצח הנער ולאחר רצח הפועל - מופיע שליח על הבמה המכריז על שינוי מהותי במצב בין שני העמים, ראשית ממצב מלחמה למצב שלום ולאחר מכן ממצב שלום למצב מלחמה, אך להכרזות אלה אין כל השפעה על מעשי הרצח שהתרחשו או שעתידים להתרחש.
ניתוח המחזה.