פעילות קרחונית עיצבה את פני השטח של נורדאוסטלנדט במשך כמה עידני קרח. מישורים חלקים והרים בעלי מתאר מעוגל הם הנוף השכיח ביותר. ההרים הגבוהים ביותר באי בגובה של 600 מטרים מעל פני הים נמצאים בצפון האי. חלקו המזרחי של האי מכוסה בקרחונים והאזורים החשופים מועטים, אם כי בעשורים האחרונים הקרחונים נמסו במידת מה וחשפו שטחי קרקע חדשים. שני הקרחונים העיקריים באי הם קרחון אוסטפונה (Austfonna), ששטחו הוא 8450 קמ"ר המהווים כ-58% משטח האי, וקרחון ווסטפונה (Vestfonna), ששטחו 2445 קמ"ר. בין שני הקרחונים הללו משתרע השטח החשוף הגדול ביותר באי. קרחון בראסוולברין (Bråsvellbreen) הוא סעיף של קרחון ווסטפונה. ב-1937–1938 התנתק ממנו גוש הקרח הגדול ביותר שתועד אי פעם בסבאלברד. גוש ברוחב של 30 ק"מ גלש למרחק של 20 ק"מ לתוך מימי האוקיינוס.
עולש קיי
עולש קיי (נולד ב-1946) הוא אדריכל ישראלי, שותף בכיר ומנהל בקיסלוב קיי אדריכלים ומרצה במחלקה לארכיטקטורה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
ביוגרפיה.
עולש בעל תואר בוגר מהמחלקה לעיצוב סביבתי ותעשייתי בבצלאל, ובעל תואר מגיסטר מהמחלקה לארכיטקטורה במכון פראט (Pratt) שבניו יורק. החל מ-1996 ועד היום הוא מרצה בכיר במחלקה לאדריכלות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל ירושלים. אשתו היא ליאורה קיסלוב.
משנת 1979 ועד היום, שותף ומנהל במשרד קיסלוב קיי אדריכלים העוסק בספקטרום רחב של תחום התכנון אדריכלי - החל מתכנון שכונות ומתחמים עירוניים, דרך תכנון מפורט של מבני מגורים, מבני ציבור ומסחר וכלה בפעולות שיקום, החייאה ושימור של נקודות ורצפים אורבניים. עבודתו של עולש מיישמת אינטרפרטציה מיוחדת לאדריכלות מקומית ללא חיקוי סגנונות עבר או גלישה לנוסטלגיה, מייצרת צירופים מקוריים של מרכיבי בניין על שימושם וצורותיהם, מחברת בין ישן וחדש, ומגלה אוצרות חבויים במציאות האורבנית. עולש דוגל בהתבוננות והקשבה לקולות העולים מהשטח ושזירתם של אלו בתוך מעשה אומנות אדריכלי מוגמר, אשר בתורו, נושא אחריות כבדה בעיצוב פני החברה ועתידה. מ 1996 ועד היום הוא יועץ לעבודתו של דר. גלן יאגו מטעם מכון מילקן בארצות הברית בבדיקת פיתוח יפו, יישובי הגליל ונושא משק המים בקו החוף.
ב-1997 היה ממקימי עמותת "יפו יפת ימים" - לקידום ופיתוח המערך האורבאני של יפו וקיום החיים הדו לאומיים בין ותיקים וחדשים - יהודים וערבים. בין השנים 2001 - 2010 כיהן כיו"ר עמותת יפו יפת ימים, פעיל בכיר וחבר הנהלה. כיום מתמקדת העמותה בעתיד נמל יפו והדייגים, דילמת הרכבת הקלה, בעיות החינוך באזור ובעיות התדמית האלימה של יפו.
בשנת 1998 יצר פיסול סביבתי - מקווה מים סמלי, גשר מתכת דק עבור צינור מים ראשי תל אביב, מרחף מעל נתיבי אילון כציון כניסה לעיר. הוזמן ואושר לביצוע על ידי מינהל הנדסה עיריית תל אביב, לא בוצע מפאת חוסר תקציב.
פרויקטים מיוחדים.
היה בין הוגי, מתכנני, מקימי ודרי שכונת רבי חנינא הנושקת לשוק הפשפשים ביפו; החייאה אורבנית וקהילתיות עירונית כאלטרנטיבת מגורים בתל אביב. שכונה פלורליסטית המחברת אנשים מתרבויות שונות שבבסיסה יצירת דיאלוג בין הישן לחדש ובין הצעיר לוותיק. באזור מתפורר של צפון יפו, תוך הקשבה למגוון הקולות שעולים מן השטח, קמה לאט לחיים שכונה מן ההריסות. בתכנון קפדני, בניין ליד בניין, בזהירות ובתשומת לב - כל בניין במיקומו המיוחד, עם ההיסטוריה שלו, ודרישות המשתמשים בו - ותיקים וחדשים כאחד.
השכונה קצרה פרסים ותשבחות רבים והפכה לאחת השכונות המדוברות והנחשקות באזור המרכז.
שמעה (דמות מקראית)
שִׁמְעָה הוא בנו של ישי ואחי דוד, מוזכר ב בשם: שַׁמָּה, וזו הופעתו הראשונה בתנ"ך.
דמותו.
ב מופיע לראשונה שמעה כבן השלישי של ישי, אבי דוד, בסיפור משיחת דוד למלך: . בפסוק זה מסופר כי גם שמעה לא נבחר על ידי ה'. הופעתו השנייה והשלישית בתנ"ך היא בספר שמואל ב' פרק יג' ובפרק זה מצוין כי היה אביו של יונדב: . ספר דברי הימים, ברשימת היחס של בני ישי, מציין אף הוא כי היה האח השלישי, בכתיב: שִׁמְעָא: . בספר מצוין שמו בכתיב שִׁמְעָא, אך כאביו של יהונתן: .
התלמוד הבבלי מייחס לרבי חייא ייחוס גניאולוגי המגיע עד שמעה אחי דוד. במסכת כתובות מסופר: .תרגום: .
בניו.
בתנ"ך נזכרים שני בנים לשמעה – האחד חכם, יונדב בן שמעה, והשני גיבור – יהונתן בן שמעי (קרי: שמעה). יהונתן נזכר כמי שנלחם בפלשתים ביחד עם דוד. הוא הרג את אחד מארבעת ילדי הרפה מגת הפלישתית, שהיה בעל שש אצבעות בכל יד ורגל (שמואל ב כא, כ-כא). יונדב נזכר כרעו החכם של אמנון-יורש העצר של דוד, אשר חז"ל התייחסו אל חכמתו כאל חכמה לרשעה, כלומר חוכמה לעשות את הרע, אולי בגלל התוצאות הרעות שהביאה העצה 'החכמה' שלו על אמנון.
פירוש שמו.
לדעת מרטין נות, השם שמעה או שמה הוא שם תאופורי מקוצר המגיע מהשמות המורכבים מהשורש ש.מ.ע.
הנצחת שמו.
היישוב שמעה בהר חברון, השייך למועצה האזורית הר חברון, ממוקם דרומית לעיר חברון, בסמוך לא-סמוע, נקרא על שמו של שמעה, אחיו של דוד המלך. היישוב הוקם בסיוע תנועת אמנה.
אראמיס נייט
אראמיס נייט (באנגלית: Aramis Knight; נולד ב-3 באוקטובר 1999) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם בזכות השתתפותו בסרט "המשחק של אנדר", ולאחר מכן בשל תפקידו כ-M.K. בסדרת הדרמה "אדמת הפקר" ברשת AMC.
ביוגרפיה.
נייט נולד ב-3 באוקטובר 1999 בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדל בשכונת וודלנד הילס שבעמק סן פרננדו. אביו ממוצא פקיסטני והודי, ואילו אימו ממוצא אנגלי, אירי וגרמני.
קריירה.
בשנת 2005 נייט החל לשחק בפרסומות ובתפקידי מסך קטנים. מאז, הוא הופיע כשחקן אורח במספר סדרות טלוויזיה מובילות כגון "בוסטון ליגל", "פשע מן העבר", "דקסטר", "NCIS", "האנה מונטנה", "הלוחשת לרוחות", "בית חולים כללי", "מלקולם באמצע", "בניחוש חוקר", "צוות עקרב" ו-"אבודים". בשנת 2007 שיחק בסרטו הראשון "חקירה מעבר לקווים", מותחן פוליטי בכיכובם של ריס וית'רספון, ג'ייק ג'ילנהול ומריל סטריפ. בשנת 2010 שיחק תפקיד קטן בסרטו של גארי מרשל "יום האהבה", ובשנת 2012 הופיע בסרטו שובר הקופות של כריסטופר נולאן "עלייתו של האביר האפל". בשנת 2013 אף שיחק בתור בין בסרט המדע בדיוני "המשחק של אנדר" בכיכובו של אסא באטרפילד, אשר הסרט מבוסס על הספר באותו השם משנת 1985 אשר מתמקד בסיפורו של אנדר והתמודדותו עם המבחנים השונים אשר הוא עובר בבית הספר ללחימה.
בשנת 2015 החל לשחק בסדרת האקשן וההרפתקאות "אדמת הפקר" של רשת AMC בין התפקידים הראשיים בתור M.K, נער מתבגר ממוצע לכאורה שאנרגיה אפלה מוחבאת בתוכו. במרץ 2017 שבה הסדרה לעונה שנייה, וב-22 במאי 2018 שבה הסדרה לעונה שלישית שסיימה את שידוריה לאחר מכן, כאשר הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-6 במאי 2019.
בשנת 2021 גילם את כארים / פגיון אדום בסדרת הטלוויזיה "גברת מארוול" בשירות הזרמת המדיה של "דיסני+", והיא חלק מהיקום הקולנועי של מארוול.
אחמד מג'דלאני
אחמד עבד א-סלאם חסן מג'דאלני (בערבית: أحمد مجدلاني) הוא פרופסור ופוליטיקאי פלסטיני.
מג'דלאני נולד ב-1956 בדמשק, סוריה להורים פליטים פלסטינים. את הדוקטורט שלו עשה ב"אוניברסיטת הכלכלה הלאומית והעולמית" שבסופיה, בולגריה.
בין השנים 2006-2005 מג'דלאני שימש בתפקיד שר בלי תיק בממשלה התשיעית של הרשות הפלסטינית, והיה אחראי לנושאים הקשורים בגדר ההפרדה. בשנת 2009 מג'דלאני מונה על ידי מחמוד עבאס לשר העבודה. בדצמבר 2011 מג'דלאני התפטר מתפקידו לאחר שערורייה שנתעוררה בעקבות דברים שאמר, בלא ידיעה שהוא מוקלט, כנגד ארגון העובדים הממשלתיים.
עאישה ראתב
עאישה ראתב (בערבית: عايشة راتب; 22 בפברואר 1928 - 4 במאי 2013) הייתה משפטנית מצרית, השרה השנייה והשגרירה הראשונה בתולדות מצרים.
ביוגרפיה.
עאישה ראתב נולדה ב-1928 בקהיר. היא סיימה לימודי משפטים בהצטיינות באוניברסיטת קהיר בשנת 1949 ואחר כך עברה לפריז שבצרפת לצורך השלמת לימודיה, שם הצטיינה. סיימה לימודי תואר ראשון במשפט ציבורי בהצטיינות בשנת 1950. בשנת 1955 סיימה את לימודיה לדוקטורט במשפטים באוניברסיטת קהיר. ראתב הייתה האישה הראשונה שהתמנתה למרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת קהיר. ראתב הייתה מרצה במשפט הבינלאומי, וכיהנה בתפקיד ראש המחלקה למשפט הבינלאומי באוניברסיטת קהיר. אחד ממחקריה עסק בנושא "חוקיות המאבק הפלשתינאי".
המבחן האמיתי הראשון לעקרונות בהם האמינה ועליהם הגנה היה כאשר צורפה ל"וועדת המאה" (لجنة المئة) - אספה מכוננת המפתחת את החוקה, שכשמה מספר חבריה 100: 50 מהם חברי פרלמנט ו-50 אינם, לכנס הלאומי עם תחילת כהונת הנשיא אנואר סאדאת. היא נבחרה כחברת הוועדה המרכזית שדנה בסעיפי החוקה לשנת 1971, וכאשר רוב קולות חברי הוועדה המרכזית תמכו בהרחבת והעמקת סמכויות נשיא המדינה, ד"ר ראתב התנגדה לכך בנוכחות הנשיא סאדאת עצמו. למרות ביקורתה על הרחבת סמכויות נשיא המדינה, בחר בה אנואר סאדאת כשרה לענייני הרווחה בשנת 1971.
לאחר מכן נבחרה ד"ר ראתב לחברה בוועדה המרכזית בארגון אל-איתיחאד אל-אשתראכי (الاتحاد الاشتراكي), השתתפה בכנס הכללי, וריכזה את סעיפי החוקה הבעייתיים בהתייעצות עם עמיתיה האקדמיים.
מאבקה למינוי שופטת.