מקור התעסוקה העיקרי הוא בשירות המדינה ובמגזר השירותים. הממשלה מטילה מגבלות מסחריות נוקשות על פיהן אין ביכולתו של אדם שאינו תושב האמירות להיות בעל יתר מ-49% מבית עסק. מגבלות אלו אינן חלות על אזור הסחר החופשי של פוג'יירה. התפתחות השירותים המסחריים באמירות נזקפת על פי רוב לפעילותו של השייח' סאלח א-שרקי, אחיו של האמיר. יחד עם זאת, שיעור האבטלה בפוגיי'רה גבוה במיוחד (בין 50 ל-60 אחוזים), ואילו אלו המצויים בשוק העבודה משתכרים משכורות נמוכות של כ-10 דולרים אמריקניים ברוטו לפועלי בניין עבור יום עבודה בן 12 שעות. תוכניות הפיתוח של הממשל מתמקדות בקידום התיירות, במסגרתם יפותח מתחם בעלות של מאות מיליוני דולרים ובו יחידות דיור ומלונות יוקרה.
אדמות האמירות אינן ניתנות לרכישה בידי גורמים זרים שאינם תושביה. ביכולתם של תושבי האמירות לרכוש קרקעות מידי הממשלה לאחר שהוכיחו אזרחותם.
ממשל.
פוג'יירה מצויה משנת 1974 תחת שלטונו של השייח' חמד בן מוחמד א-שרקי, בנו של השליט הקודם השייח' מוחמד בן חמד בן עבדאללה א-שרקי. השייח' מתקיים מעסקיו הפרטיים לצד תפקידו הרשמי, אך בפועל כמעט ואין אבחנה בין ממונו הפרטי לבין כספי האמירות. מתוקף סמכותו לשייח' שליטה מוחלטת בתחום התחיקה, אך מן הנוהג שאין הוא מערער על תקפות חוקים שאושרו על ידי רשויות המדינה. הקבינט באמירות מורכב מהשייח' ומשפחתו ונכללים בו גם נציגים ממשפחות מקומיות בעלות מעמד שלהם סמכות ייעוץ בלבד. החלטות הקבינט נכנסות לתוקף רק לאחר אישור השייח' והן מגולמות בצורת חוקים או כצווים מטעמו של האמיר, שאינם עומדים בפני תהליך חקיקה וניתן להם תוקף מיידי.
שרותי בריאות וחינוך.
שרותי הבריאות בפוג'יירה ניתנים על ידי מוסדות ממלכתיים ופרטיים כאחד. תושבי האמירות זכאים לטיפול רפואי ללא תשלום בבתי החולים הממלכתיים, המסובסדים במלואם על ידי הממשלה. כן הוקמו על ידי הממשלה מרפאות קהילתיות.
מערכת החינוך בפוג'יירה מכילה גם ההיא שילוב של מוסדות ממלכתיים ופרטיים. בתי הספר הממלכתיים מיועדים בראש ובראשונה לחינוך התושבים הקבועים, בעוד רבים מהתושבים שמוצאם מתת-היבשת ההודית עושים שימוש בבתי ספר פרטיים בהם אומצו כללי החינוך של מועצת ההשכלה ההודית. התעודות הניתנות על ידי בתי הספר הפרטיים מוכרות על ידי מדינות זרות שבהן מוכרת תעודת הגמר המקובלת באנגליה. בתי ספר אחרים מזוהים עם קהילות אתניות אחרות, דוגמת יוצאי פקיסטן ואיראן.
בפוג'יירה מעון ילדים יחיד שבו ניתן להשאיר ילדים מגיל שנתיים. האקדמיה של פוג'יירה מספקת שירותי חינוך בתשלום לבנים ובנות בגילאי 3.5 עד 18 ובוגריה זכאים לתעודה המוכרת באופן בינלאומי בארצות דוברות אנגלית.
דגל האמירות.
דגל האמירות בין השנים 1902–1952 היה בעל רקע אדום וללא תכנים אחרים. לאחר מכן נוסף הכיתוב "פוג'יירה" בערבית במרכז הדגל, עד עלייתו של חמד בן מוחמד א-שרקי לשלטון והחלפת הדגל בדגל הפדרלי הנוכחי בעל שלושה פסים אופקיים בצבע ירוק (למעלה), לבן ושחור כאשר משמאלם פס אנכי בצבע אדום.
הרמיונה (פירושונים)
ארמיוני
ארמיוני (ביוונית: Ερμιόνη; ביוונית עתיקה: Ερμιόνη῾, נהגה הֶרְמִיוֹנֵה) היא עיר יוונית עתיקה וכיום עיירה ואתר נופש פופולרי במזרח הפלופונסוס, ממול האי אִידְרָה. ניתן להגיע אליה בהפלגה בת שעתיים בסנפירית מאתונה. ארמיוני הוא גם שם האפארכיה (פרובינציה) של אותו האזור, שבירתה קראנידי. לדברי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, ייסדו את הרמיונה הדריאופים (Dryopes), שגורשו על ידי הראקלס ואנשי מאליס מחבל הארץ שנקרא בימיו דוריס.
אמורים
ארגון התיירות העולמי
ארגון התיירות העולמי (באנגלית: United Nations World Tourism Organization, בראשי תיבות UNWTO) הוא סוכנות של האומות המאוחדות העוסק בנושאי תיירות. מטה הארגון שוכן במדריד, בספרד. ארגון התיירות העולמי אחראי לעריכת דירוג התיירות העולמי. ארגון התיירות העולמי מהווה גורם מרכזי בתחום התיירות בעולם במיוחד באיסוף נתונים סטטיסטיים על תנועת התיירות. הארגון מייצג גופי תיירות ציבוריים מרוב מדינות העולם והנתונים שהוא מפרסם מאפשרים עריכת השוואת גידול התיירות ומגמותיה בעולם כולו.
מטרות הארגון.
לארגון תפקיד מרכזי בקידום פיתוח תיירות אחראית, בת-קיימא ונגישה לכל, מתוך גישה מיוחדת לאינטרסים של מדינות מתפתחות.
הארגון מקדם את ישומו של "הקוד האתי העולמי לתיירות", מתוך רצון להבטיח כי המדינות החברות, יעדי התיירות ועסקי התיירות יפיקו את המירב מן היתרונות הכלכליים, חברתיים ותרבותיים שבתיירות, בעוד שימזערו ככל הניתן את ההשפעות החברתיות והסביבתיות השליליות שבתיירות.
ארגון התיירות העולמי מחויב ל"מטרות הפיתוח של המילניום" (Milennium Development Goals) שאת השגתן התחייבו 189 מדינות חברות באו"ם להגשים עד שנת 2015.
היסטוריה.
את ניצניו של ארגון התיירות העולמי ניתן למצוא עוד בשנת 1925 כאשר נוסד בהאג הקונגרס הבינלאומי של הארגונים הרשמיים לזרימת תיירות (International Congress of Official Tourist Traffic Associations, ר"ת ICOTT). הקונגרס הפך בשנת 1934 לאיחוד הבינלאומי של ארגוני תעמולת תיירות (International Union of Official Tourist Propaganda Organizations).
לאחר מלחמת העולם השנייה ולאור העלייה בתיירות הבינלאומית, שב והתארגן האיחוד הבינלאומי של ארגוני תעמולת תיירות, תחת השם האיחוד הבינלאומי של ארגוני הנסיעות הרשמיים (International Union of Official Travel Organizations, ר"ת IUOTO). ארגון זה פעל כארגון טכני, לא ממשלתי, והורכב מארגוני תיירות לאומיים, קבוצות בתעשיית התיירות וארגוני צרכנים. מטרותיו של ארגון IUOTO היו לא רק בקידום התיירות באופן כללי, אלא אף למצות את המיטב מן התיירות כמרכיב בסחר העולמי וכאסטרטגיה כלכלית למדינות מתפתחות.
בשלהי שנות ה-60 נוכח ארגון IUOTO בצורך בשינוי נוסף כדי לקדם את תפקידו ברמה הבינלאומית. באספה ה-20 של ה-IUOTO שנערכה בטוקיו בשנת 1967, הוכרז על הצורך ביצירת גוף בין-ממשלתי עם היכולות לפעול ברמה הבינלאומית בשיתוף פעולה עם סוכנויות בינלאומיות, ובמיוחד עם האומות המאוחדות. לאורך כל שנות קיומו קיים ה-IUOTO קשרים הדוקים עם האומות המאוחדות והועלו הצעות להפיכת הארגון לחלק מן האומות המאוחדות. אולם בסיום הכינוס הוחלט כי אף על פי שהארגון יקיים קשרים הדוקים עם ארגון האומות המאוחדות, הוא ימשיך לשמור על אוטונומיה ניהולית וכלכלית.
ארגון התיירות העולמי נוסד בסופו של יום בהמלצת האומות המאוחדות, בהחלטה 2529 של האספה ה-24 של האו"ם.
בשנת 1970 הצביעה האספה הכללית של ה-IUOTO בעד הקמת ארגון התיירות העולמי אשר יהיה מבוסס על החוקה של ה-IUOTO ולאחר שההחלטה אושררה על ידי 51 מדינות, ב-1 בנובמבר 1974 נוסד ארגון התיירות העולמי.
באספה ה-15 של הארגון בשנת 2003 החליטה המליאה להפוך את הארגון לסוכנות של האומות המאוחדות. לדברי המזכיר הכללי של הארגון, צעד זה בא כדי להגביר את המודעות העולמית לארגון ואת ההכרה לחשיבותו, זאת כדי שתיירות תתפוס את מקומה כשוות ערך לפעילויות אנושיות מרכזיות אחרות.
נכון לשנת 2008 חברות בארגון 154 מדינות בעולם. עוד משתתפים בארגון כ-350 מוסדות חינוכיים, אגודות תיירות מקומיות וגופים פרטיים. מדינת ישראל חברה בארגון התיירות העולמי החל משנת 1975.
במשך שנים שרר בלבול לעיתים תכופות בין ארגון התיירות העולמי לבין ארגון הסחר העולמי, כיוון ששני הארגונים חלקו באותן ראשי תיבות: WTO. מצב זה פסק באופן רשמי ב-1 בדצמבר 2005, כאשר האספה הכללית של ארגון התיירות העולמי אישרה את הוספת האותיות UN לתחילת ראשי התיבות של שם הארגון באנגלית וברוסית: UNWTO. בצרפתית ובספרדית נותרו ראשי התיבות של הארגון כשהיו: OMT .
המזכיר הכללי של ארגון התיירות העולמי מאז שנת 2010 הוא טאלב ריפעי, יליד ירדן, בעל תואר דוקטור בתכנון אזורי מאוניברסיטת פנסילבניה. ד"ר ריפעי ביקר בישראל פעמים רבות.
"ברומטר" התיירות העולמי.
אחת מפעולות ארגון התיירות העולמי היא מעקב מתמיד אחר מגמות התיירות בעולם. אלה מתפרסמות במה שהארגון מכנה בשם "ברומטר" התיירות העולמי (UNWTO World Tourism Barometer).
במסגרת ה"ברומטר" מתפרסם דירוג יעדי התיירות בעולם, לפי מדינות. דירוג אחרון של מדינות מכיל נתוני תיירות לשנת 2006:
לא נפסיק לשיר
לא נפסיק לשיר היה שעשועון טלוויזיוני מוזיקלי ששודר בערוץ 2 במסגרת קשת ובהפקת טדי הפקות. שני מתחרים נדרשו לזהות שירים על פי מילים וצלילים מתוך השיר, למצוא כמה שיותר שירים על נושא מסוים, להשלים מילה בשיר וכדומה.
פורמט.
על כל מתחרה, בתורו, היה למצוא ולשיר שיר בו מופיעה המילה שביקש המנחה. אם מצא שיר כזה קיבל צליל (או צליל נוסף) מהבית או הפזמון של השיר אותו יש לגלות. המתחרה שזיהה את השיר ראשון ניצח בסיבוב וכל המשתתפים היו שרים יחד את השיר.
בכל תוכנית הופיע גם זמר ששר את אחד השירים שזיהו המתחרים.
לכל מתחרה היו שני ידוענים כעוזרים.
המתחרה שצבר את מספר הנקודות הגבוה ביותר עלה לגמר ובו נתבקש, לפי אותה שיטה של מילים וצלילים, לזהות שיר ללא עזרה מאחרים.
בינואר 2003, פורמט התוכנית נרכש להפצה בינלאומית על ידי חברת "אקשן טיים" האירופאית, המתמחה בהפצת פורמטים ובהפקת תוכניות לשוק הבינלאומי. אך שיווקה בשוק הבינלאומי לא הצליח.
שלבים בתוכנית.
תוכנית טיפוסית של "לא נפסיק לשיר" כללה מספר שלבים שונים:
שידור התוכנית.