בהמשך עבר לז'אנר המוזיקה האנדלוסית, כשהשתכנע ללוות את אביו הפייטן בנגינה. מאז, שריקי ניגן במספר תזמורות אנדלוסיות, ובהרכבים מוזיקליים מקומיים וארציים, לצד גדולי הזמר האנדלוסי. הוא ייסד את "להקת אנדלוסיה של בית שמש", ונמנה עם מייסדי התזמורת האנדלוסית הישראלית ושימש בה ככנר הראשי.
שריקי לקח תפקיד מרכזי בקידום ובשימור מסורת הפיוט והמוזיקה האנדלוסית-מרוקאית בקרב הדור הצעיר בישראל, והיה מעורב בפרויקטים מוזיקליים וחינוכיים רבים. על פועלו זה, זכה בפרס לצד אביגדור אליה.
כמורה, פייטנים, זמרים ונגנים רבים למדו אצלו את יסודות המוזיקה האנדלוסית. בעשור האחרון לחייו הכשיר קבוצות ילדים ממשפחות מעוטות יכולת בבית שמש לנגן בקמנג'ה, עוד וטאר לצד שירת פיוטים של יהדות מרוקו.
שריקי שימש כמורה למוזיקה בבית הספר אליקים בבית שמש, וייסד בו מקהלה, ולאחר מכן עבר לשמש כמורה למוזיקה בבית ספר עוזיאל בעיר, שבו ייסד קונצרט חנוכה המאגד 120 ילדים.
ב-12 בנובמבר 2019 ערכה עיריית בית שמש ערב הוקרה עבורו ועבור הפייטן יוסי אלמליח (שלא בנוכחותו בשל מחלה), ובמהלכו העניק סגן ראש העיר לאשתו של שריקי מגן הוקרה על תרומתו למורשת המוזיקה האנדלוסית בישראל.
למרות עיסוקו במוזיקה, שריקי לא הצליח להתפרנס אך ורק ממקצוע זה, ולכן עבד לפרנסתו גם במחלקת התברואה והגינון של עיריית בית שמש.
הלך לעולמו לאחר מחלה ב-1 בינואר 2020 (ד' בטבת ה'תש"ף) ונקבר בבית העלמין בבית שמש.
אנדלוסלאם.
שריקי סבר שיש להתרכז במוזיקה אנדלוסית מקורית, מבלי לערב בה מוזיקה מערבית, ולכן לקראת שנת 2000 עזב את התזמורת האנדלוסית הישראלית לטובת ההרכב המוזיקלי "אנדלוסלאם" שייסד כעשור לפני כן בבית שמש. מטרת ההרכב הייתה שימור המוזיקה הצפון אפריקאית, תוך יצירת שיתופי פעולה עם זמרים ערבים ומוסלמים ממרוקו ומרחבי העולם. שריקי הופיע עם ההרכב בישראל לצד מוזיקאים מוסלמים ממרוקו, וכן בפסטיבלים אתניים מסביב לעולם, בין היתר בשוודיה לצד מוזיקאים מעיראק.
חיים אישיים.
שריקי התגורר בבית שמש, והיה נשוי ליפה. לשניים נולדו ארבעה ילדים, בהם המוזיקאים רועי ועופר שריקי.
השמיים הם הגבול (סרט)
השמיים הם הגבול (באנגלית: The Aeronauts) הוא סרט הרפתקאות ביוגרפי משנת 2019 בבימויו של טום הרפר ונכתב על ידי ג'ק ת'ורן, מתוך סיפור שכתבו יחד ת'ורן והרפר. הסרט מבוסס על הספר "נפילה כלפי מעלה" מאת ריצ'רד הולמס. הסרט הופק על ידי טוד ליברמן, דייוויד הוברמן והרפר ומככבים בו פליסיטי ג'ונס, אדי רדמיין, הימש פאטל וטום קורטני.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים Telluride ב-30 באוגוסט 2019, ואחריו הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-4 בנובמבר 2019, ובארצות הברית ב-6 בדצמבר 2019. בהמשך יצא לסטרימינג בשירות Prime Video של אמזון.
עלילה.
בשנת 1862 בלונדון מגיעים הטייסים ג'יימס גליישר ואמיליה רן לשיגור בלון האוויר החם. אף על פי שהיא רדופה מזכרונות בעלה המנוח פייר, ממשיכה אמיליה לשמור על חזות אמיצה. במקביל, בפלאשבק, מופיע ג'יימס בפני החברה המלכותית ומסביר תאוריה שלו שניתן לחזות מזג אוויר בכדור פורח, אך נתקל בתגובות של צחוק. כשג'יימס חוזר לביתו, הוא מדבר עם הוריו, והם מנסים לשכנע אותו להתמקד בשיטת מדע מבוססת יותר.
על הכדור הפורח, מתחילים ג'יימס ואמיליה לעבור דרך שכבת הענן. עד מהרה הם נתקלים בסופה אלימה המסחררת את הכדור. בפלאשבק משכנעת אנטוניה את אחותה אמיליה להשתתף בחיי החברה. באותו פלאשבק פונה ג'יימס אל אמיליה ושואל אותה אם התסכים להיות הטייסת שלו בזמן שינסה להוכיח את התאוריות שלו, והיא מסכימה. בכדור הפורח, מגלה אמיליה שג'יימס לא הביא בגדים המתאימים לטמפרטורה הצונחת, ומחליטה לרדת. ג'יימס מסרב, והם מתווכחים. אמיליה מסכימה להמשיך לעלות, אך מבהירה לג'יימס שהם יצטרכו להתחיל לרדת בקרוב.
ג'יימס מתחיל לחוות היפוקסיה כשהם עולים, ומתעקש להמשיך. אמיליה מספרת לו שפייר הקריב את עצמו כדי להצילה בטיסת בלון קודמת, וג'יימס מסכים לרדת. אמיליה מגלה שקפא השסתום של שחרור הגז בראש הבלון. כשג'יימס מאבד את הכרתו, אין לה ברירה אלא לטפס על החלק החיצוני של הבלון ולפתוח את השסתום מלמעלה. עם כוויות הכפור על ידיה, היא נאבקת עם השסתום, ומכוונת שחרור איטי של הגז. אמיליה מאבדת את הכרתה ונופלת הצידה מהכדור, אך ניצלת על ידי החבל הקשור סביב מותניה.
הפקה.
בדצמבר 2016, אולפני אמזון רכשו את זכויות הסרט לתסריט של ג'ק תורן. באמצע 2018 אושר כי פליסיטי ג'ונס ואדי רדמיין מככבים בסרט. הם חזרו לעבוד יחד לאחר "התאוריה של הכול" משנת 2014, בבימויו של ג'יימס מארש, מכיוון שעבודתם בעבר וחברותם האמיתית עזרו להם לשתף פעולה גם בסרט זה. הצילומים החלו בתחילת אוגוסט באולפני קולנוע במערב לונדון.
מיקומי הצילום באנגליה כללו את מכללת הצי המלכותי, גריניץ', פארק ריג'נטס, לונדון, בית קליידון, בקינגהאמשייר, הספרייה הבודליינית באוקספורד ופארק וורת'הם בלונדון. סצנות מרכזיות תוכננו עבור IMAX והם כוללים יחסי רוחב לאיימקס והן עבור בתי קולנוע עם מסכים גדולים יותר ובפורמט גדול.
דיוק היסטורי.
הסרט מבוסס על מיזוג בין הטיסות המפורטות בספרו של ריצ'רד הולמס משנת 2013 "נופלים כלפי מעלה" (). טיסת כדור פורח המשמעותית ביותר המתוארת בסרט מבוססת על טיסתם של האווירונאוטים הבריטיים ג'יימס גליישר והנרי קוקסוול ב-5 בספטמבר 1862, כשבלון הגז הפחמי שלהם הגיאע לשיא הגובה העולמי של 11,000 מטרים (כ-36,000 רגל). עם זאת, בעוד גליישר מופיע בסרט, קוקסוול הוחלף על ידי אמיליה רן, דמות בדיונית.
בנוסף לקוקסוול, האנשים בפועל שהרכיבו את הדמות של אמיליה כוללים את:
מערכת היחסים של אמיליה עם בעלה פייר מבוססת בעיקר על טיסותיה של סופי בלנשארד עם בעלה ז'אן-פייר בלנשארד ואילו מותו של פייר נכתב בהשראתו של תומאס האריס ב-25 במאי 1824.
מור אפרים
מור אפריים (נולדה ב-18 בינואר 1988) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת מ.כ רמת השרון בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
אפריים נולדה בירושלים למשפחה ממוצא אתיופי, ואומצה כתינוקת על ידי זוג הורים ממושב נבטים, שם גדלה. שיחקה מגיל צעיר בקבוצת הכדורסל של קיבוץ חצרים ובמקביל כדורגל במושב.
בגיל 12 הצטרפה לקבוצת הכדורגל של הפועל באר שבע ושיחקה שם עד לאחר שירותה הצבאי, אותו ביצעה בבסיס צאלים כספורטאית מצטיינת.
נכון לשנת 2020 אפריים היא סטודנטית לתואר שני בחינוך באוניברסיטת בן-גוריון. את התזה שלה היא כותבת על עיצוב הזהות בקרב מאומצים ממוצא אתיופי.
בנוסף, עובדת כמדריכת ערכים של ספורט בבתי ספר יסודיים בבית קמה וגבעות בר, וכן נמנית עם המרצות הבכירות במסגרת אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט, ומרצה בנושאים של הגשמה עצמית והשפעת הספורט על חייה.
בשנת 2018 כתבה והוציאה לאור את הספר "המסע ביער", המספר על חוויות אישיות ומקומן ביחס לחברה, דרך עיניו של ילד החווה מסע לגילוי עצמי מחדש ובחירה של הדרכים בחייו.
קריירה מקצועית.
מועדונים.
בשנת 2009, לאחר שחרורה מהצבא, עברה אפריים לארצות הברית לשחק בליגת המכללות בעיירה פולסקי, טנסי, במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College), שם שיחקה ארבע עונות בהן זכתה עם הקבוצה בארבע אליפויות מחוז. בנוסף הגיעה להישגים אישיים רבים:
בעונת 2010/2011 כבשה 9 שערים ונכללה בנבחרת השחקניות הראשונה במחוז (TranSouth All conference first team).
את עונת 2011/2012 סיימה עם 19 שערים וכשחקנית השנה במחוז. במהלך העונה הוכתרה פעמיים כ"שחקנית השבוע" ובתום העונה נכללה בנבחרת השחקניות השנייה הארצית (NAIA 2nd team All American). בסיום העונה דורגה במקום ה-11 בדירוג הארצי של ממוצע עם ממוצע של 1.06 שערים למשחק.
גם את עונתה האחרונה בקולג' (2012/2013) סיימה כשחקנית השנה במחוז ועם הישגים אישיים מרשימים: מקום תשיעי בדירוג הארצי של כובשות השערים (24 שערים בסך הכל); מקום רביעי בדירוג הארצי של ממוצע הבקעת שערי ניצחון במשחק; מקום עשירי ארצי בניקוד הכללי לשחקניות הכדורגל. בסיום העונה נכללה בנבחרת השחקניות השלישית הארצית (NAIA 3rd team All American).
בשנת 2014 חזרה אפריים לישראל והצטרפה במחצית עונת 2013/2014 למ.ס קריית גת, שם שיחקה ארבע עונות, בהן שימשה גם כקפטנית הקבוצה. בעונת 2014/2015 זכתה בתואר השחקנית המצטיינת של הליגה, ובעונת 2015/2016, בה הבקיעה 10 שערים, סייעה לקבוצה לזכות לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה.
בעונת 2016/2017 זכתה אפריים עם מ.ס קריית גת באליפות הראשונה בתולדות הקבוצה כאשר היא מבקיעה 8 שערים. בעונת 2017/2018 זכתה עם מ.ס קריית גת באליפות שנייה ברציפות כאשר היא כובשת 16 שערים.
לקראת עונת 2018/2019 עברה אפריים לשחק בשורות אס"א תל אביב. את העונה סיימה כמלכת השערים של הקבוצה עם 12 שערים, וכן סייעה לה לזכות בדאבל, כאשר היא כובשת שני שערים בחצי גמר הגביע ושער נוסף בגמר.
בעונת 2019/2020 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון, אולם העונה לא הגיעה לסיומה המתוכנן והופסקה לאחר 14 מחזורים בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-13 באפריל 2020 הוכרז על סיום הליגה והענקת האליפות לרמת השרון שצעדה במקום הראשון בהפרש של 5 נקודות מקבוצת מ.ס קריית גת שבמקום השני. בעונה זו כבשה אפריים 11 שערים שזיכו אותה בתואר מלכת שערי הקבוצה ובמקום השני בדירוג הכובשות בליגה כולה.
נבחרת ישראל.
בשנת 2015 זומנה לסגל הבוגרות של נבחרת הנשים של ישראל. את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-22 באוקטובר נגד נבחרת קזחסטן.