מקור השם בשנת 1926 לאחר שבוצע מיזוג חברות בין שתי יצרניות רכב גרמניות: חברת "דיימלר-מוטורס" וחברת "בנץ" לחברת דיימלר-בנץ, והוסכם כי השם מרצדס-בנץ יהיה סימנה המסחרי של החברה, זאת במחווה למכונית החשובה ביותר של חברת דיימלר מכונית המרצדס, ובמחווה לשם משפחתו של קרל בנץ. במאי 2016 פרסם המגזין פורבס כי שווי ערך המותג מרצדס-בנץ הוא 26 מיליארד דולר אמריקני.
היסטוריה.
שורשיה של מרצדס-בנץ מתחילים עוד בשנת 1886 כאשר חלוצי תעשיית הרכב קרל בנץ וגוטליב דיימלר היו מהנדסים ויזמים המתחרים זה בזה כאשר בבעלות כל אחד מהם חברת מכוניות אשר עסקה בפיתוח ובייצור מנועים ומכוניות. בעקבות המשבר הכלכלי שפקד את גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בוצע ביוני 1926 מיזוג חברות בין חברת בנץ של קרל בנץ ובין חברת דיימלר-מוטורס שייסד גוטליב דיימלר יחד עם המהנדס וילהלם מייבאך, במסגרתו הוסכם כי השם מרצדס-בנץ יהיה הסימן המסחרי של המכוניות אשר יפותחו מעתה על ידי חברת דיימלר-בנץ החדשה וימותגו תחת שם מותג זה. באותה שנה הוצגה מכונית מרצדס-בנץ הראשונה. לאחר המיזוג של שתי החברות החלו צוותי ההנדסה שלהם לעבוד יחד כדי לעצב את סדרת מרצדס-בנץ S של החברה (לימים מרצדס-בנץ S-קלאס).
קרל בנץ וגוטליב דיימלר לא נפגשו מעולם אף על פי שעבדו במקביל ובמרחק של כמאה ק"מ אחד מן השני, זאת מאחר שדיימלר מת בשנת 1900 כ-26 שנים לפני שבוצע האיחוד.
בשנת 1936 הייתה דיימלר-בנץ החברה הראשונה אשר השתמשה במנועי דיזל במכוניות נוסעים.
החברה, כמו שאר תעשיית הרכב הגרמנית, תמכה במשטר הנאצי. היא ייצרה מנועים תעופתיים, פיתחה בלון צפלין למטרות צילום צבאי והפצצה, בנתה רכב שטח גדול בעל כושר עבירות יוצא דופן (נקרא בשם יונימוג בגרסה האזרחית), ושימשה כספקית המכוניות הרשמית לבכירי השלטון הנאצי ובראשם הפיהרר היטלר עצמו, שהיה מעריץ גדול של החברה ועשה שימוש בדגמים שונים ומגוונים של מרצדס גם בעצרות ובמצעדי ניצחון בבירות אירופה אותן כבש. בין השנים 1930 - 1943, ייצרה החברה את דגם 770, בהתאם לדרישותיהם של מנהיגי גרמניה הנאצית. אדולף היטלר נהג במרצדס-בנץ 770 בעלת חלונות חסינים לקליעים.
מיזוג נוסף של דיימלר בוצע בשנת 1998 יחד עם חברת קרייזלר אשר יחד הפכו לתאגיד דיימלר-קרייזלר. בשנת 2007 נמכרה קרייזלר ולאחר מכן שוב הוסב שם התאגיד לדיימלר AG בלבד.
בשנת 2021 הודיעה החברה כי עד 2025 לכל רכביה תהיה גרסה חשמלית.
חברת בנץ (1926—1883).
בנץ (Benz &amp; Cie) הייתה חברה להנדסה ולייצור כלי רכב אשר נוסדה בשנת 1883 בעיר מנהיים על ידי הממציא קרל בנץ ושותפיו העסקיים מקס רוז ופרידריך וילהלם אסלינגר. החברה נוסדה במקור כחברה לפיתוח מנועים וזכתה להצלחה מיידית כאשר כבר בארבעת החודשים הראשונים הצליחה למכור למעלה מ-800 יחידות של מנועי בנזין מסוג מחזור שתי פעימות אותם פיתח קרל בנץ כבר בשנת 1879. במשך השנים הראשונות להיווסדה עסקה החברה בהמצאות מוטוריות ובפיתוח מנועים, אולם בעוד קרל בנץ שאף ליישם את חזון המכוניות שלו, שותפיו העסקיים רוז ואסלינגר הביעו ספקות באשר לתמורה, על כן נאלץ בנץ במקביל לעבודתו לחפש אחר משקיעים חדשים. במוזיאון מרצדס-בנץ בשטוטגרט טוענים שמנוע הבנזין הראשון בהיסטוריה יוצר ב-1885 על ידי קרל בנץ, אף על פי שזיגפריד מרכוס היה האדם הראשון שיצר מנוע בנזין כבר ב-1870.
בשנת 1886 הציג בנץ תלת-אופן ממונע אשר נרשם כפטנט. הוא הצליח לשדרג את הכרכרה הממונעת של זיגפריד מרכוס לכלי רכב של ממש עם מערכת קירור ובלמים, שלדה עמידה וכל מה שצריך כדי לנסוע למרחקים ארוכים. לימים יהיה זה הדגם הראשון של מרצדס-בנץ. מכונית זו מודל מס' 1 הייתה בעלת מנוע בנזין מחזור ארבע פעימות, שהספקו היה 0.9 כ"ס שפיתוחה הפך את חברת בנץ ליצרנית הרכב הראשונה בעולם. דגמים מתקדמים יותר שתכנן בנץ נמכרו בכמויות גדולות (יחסית לתקופה - סוף המאה ה-19). בשנת 1890 פגש את המשקיעים יוליוס גנס ואת פרידריך פון פישר אשר הגיעו במקומם של רוז ואסלינגר והפכו לבעלים שווים בחברה. גנס ופישר העניקו לו ביטחון כלכלי וחופש פעולה כאשר הבינו את פוטנציאל ההצלחה הגלום במודל עסקי של כלי רכב ממונע. בשנת 1892 פיתח בנץ את דגם הבנץ ויקטוריה. בשנת 1901 רשמה חברת בנץ המצאה נוספת כאשר הציגה למכוניותיה ציר היגוי חדש. בשנת 1906 החל קרל בנץ לרכז את מאמציו ולהתמקד רק בפיתוח כלי רכב ופתח באותה שנה חברה חדשה בשם 'קרל בנץ ובניו' (Carl Benz Söhne) בעיירה לדנבורג.
חברת דיימלר-מוטורס (1926—1890).
דיימלר-מוטורס (Daimler-Motoren-Gesellschaft; או בקיצור DMG) הייתה חברה לייצור מנועים ומאוחר יותר חברה לייצור מכוניות אשר נוסדה בנובמבר 1890 על ידי המהנדס גוטליב דיימלר בעיר קאנשטאט (Cannstatt) שבמחוז שטוטגרט. עוד לפני שהקים את החברה שיתף פעולה גוטליב דיימלר ועבד עם המהנדס וילהלם מייבאך.
גוטליב דיימלר למד הנדסה בשטוטגרט ולאחר מכן עבד בחברות הנדסה גרמניות שונות במהלך עבודתו התנסה ורכש ניסיון במנועים. בשנת 1872 התמנה למנהל הטכני בחברה של ניקולאוס אוטו ממציא מנוע הבעירה הפנימית ארבע פעימות. בשנת 1882 עזבו דיימלר ושותפו לעבודה וילהלם מייבאך את החברה של אוטו ופתחו סדנה למנועים מבנייה עצמית משלהם. בשנת 1883 רשם דיימלר פטנט על מנוע בעל צילינדר אופקי שפיתח יחד עם מייבאך, על בסיס מנוע זה רשמו פטנט בשנת 1885 על מנוע חדש בעל צילינדר אנכי. בשנה זו רשמו בנוסף דיימלר ומייבאך פטנט על מנוע בעירה פנימית במהירות גבוהה שפעל בהצלחה ופתחו מאייד אשר אפשר להשתמש בבנזין כסוג של דלק במנועי בעירה. בנוסף בשנת 1885 שני המהנדסים התקינו דגם של מנוע הבנזין המוצלח שלהם בעל הספק של 0.5 כוח סוס בדגם של אופניים שנחשב לאופנוע הראשון בעולם. עוד הציגו בשנה זו כרכרת ארבעה גלגלים מונעת באמצעות מנוע בנזין ארבע פעימות צילינדר אחד, המצאה זו נרשמה כפטנט בשנת 1886. ובשנת 1887 הציגו דגם של סירה מונעת. בנוסף בשנת 1887 לצד פיתוח המנועים החל דיימלר בפיתוח דגמים שונים של כלי תחבורה להסעת נוסעים.
בשנת 1889 רשם דיימלר פטנט על מנוע V שני צילינדרים הראשון בעולם אותו פיתח יחד עם מייבאך. בשנה זו גם נמכרה מכונית היוקרה הראשונה שפותחה על ידי גוטליב דיימלר לסולטן מרוקו, וכשנה לאחר מכן הקים דיימלר את חברת דיימלר-מוטורס על מנת לייצר את קו דגמי מכוניות דיימלר ההולך וגובר. בשנת 1900 מת גוטליב דיימלר ולאחר מכן מייבאך החל לנהל את החברה. בשנת 1903 ביצעה החברה מעבר לעיר שטוטגרט בעקבות שרפה אשר כילתה את מפעליה, ובשנת 1922 ביצעה מעבר נוסף הפעם לברלין. מפעלים אחרים נוספים היו לחברת דיימלר-מוטורס בערים מרינפלדה (Marienfelde) בקרבת ברלין וזינדלפינגן (Sindelfingen) בקרבת שטוטגרט. אמנם במקור עסקה חברת דיימלר מוטורס בעיקר בפיתוח ובייצור מנועי בנזין, אך לאחר הצלחה של מספר יחידות של מכוניות מרוץ אשר נבנו על פי חוזה עבור איש עסקים בשם אמיל ילינק, החלה החברה בשנת 1902 בייצור דגם של מכונית בשם מרצדס אשר הייתה מצוידת במנוע ארבעה צילינדרים. מכונית המרצדס זכתה להצלחה ובחלוף השנים הפכה למוצר העיקרי של חברת דיימלר-מוטורס, במקביל גדל כושר הייצור של החברה אשר הרחיבה את קו דגמי מכוניות המרצדס לאחר שפיתחה מספר דגמים נוספים של מכוניות הנושאות את שם זה.
מקור השם מרצדס.
אמיל ילינק היה איש עסקים יהודי-אוסטרי עשיר (בנו של הרב אהרן ילינק) שהשתתף במרוצי מכוניות. המכוניות של חברת דיימלר-מוטורס מצאו חן בעיניו, והוא הסכים להזמין כמות גדולה של מכוניות מרוץ חדשות - בתנאי ששם המכוניות יהיה "מרצדס" על שם בתו הקטנה מרצדס, חברת דיימלר הסכימה להצעה שהעניקה לה ביטחון כלכלי. באפריל 1900 אמיל ילינק וחברת דיימלר הגיעו להסכם עבור מכירת מכוניות ומנועים של דיימלר לילינק, בו נקבעו מחירי שוק ותנאי המכירה. בנוסף שני הצדדים הסכימו כי יש לפתח מנוע חדש אשר יישא את השם דיימלר-מרצדס כאשר הייתה זו הפעם הראשונה בה השתמשה חברת דיימלר בשם מרצדס כמותג. כחודש לאחר מכן ביצע ילינק הזמנה גדולה נוספת כאשר רכש 36 מכוניות דיימלר מצוידות במנועי 8 כוחות סוס בעלות כוללת של 550,000 מרק גרמני. במקביל בשנת 1900 הציגה דיימלר את מכוניות המרוץ מרצדס עם מנוע בהספק 35 כ"ס, אשר היו המכוניות החזקות ביותר בתקופתן. מאז נודעו כל מכוניות החברה בשם זה.
דיימלר בנץ AG.
האיחוד.