בשנת 1664, ז'אן-בטיסט קולבר הורה על עיצובו מחדש של הגן בידי אנדרה לה נוטר, שכבר עיטר לפני כן את גני וו-לה-ויקונט (Vaux-le-Vicomte). לה נוטרה העניק לגן את צורתו בעלת הקווים הברורים, שנשמרה עד היום: הוא החדיר לציר הארמון שדרה מרכזית תחומה במזרח בבריכת מים מעוגלת, במערב בבריכה מתומנת; הוא בנה טרסה על שפת המים, לאורך המזח, וטרסה נוספת לאורך רחוב ריבולי; לבסוף, הוא בנה שתי טרסות לאורך גבולה הנוכחי של כיכר הקונקורד, עם שני פתחי כניסה.
טווילרי
טולרי
מצוות שילוח הקן
ז'אק וילנב
ז'אק ג'וזף שארל וילנב (אנגלית: Jacques Joseph Charles Villeneuve; נולד ב-9 באפריל 1971 בסן ז'אן סור רישליה שבקנדה) הוא נהג מרוצים קנדי. הוא זכה באליפות ה-CART לשנת 1995 ובאליפות העולם בפורמולה 1 לשנת 1997. ז'אק הוא בנו של נהג המרוצים ז'יל וילנב שנהרג על המסלול במרוץ פורמולה 1. גם דודו (הקרוי גם כן ז'אק וילנב) היה נהג מרוצים מוצלח שהתחרה בעיקר באליפויות בצפון אמריקה. למרות היותו קנדי, ז'אק העביר את רוב ילדותו במונקו שם גדל.
קריירה.
השנים הראשונות.
וילנב החל את קריירת הנהיגה שלו בשנת 1989 במסגרת סבב ה'אלפא'. שנה לאחר מכן, הצטרף לסבב הפורמולה 3 האיטלקי (קיים סבב כזה במדינות רבות בעולם) בו התחרה במשך שנתיים. ב-1992, עבר להתחרות בסבב היפני של הפורמולה 3 ולאחר מכן בסבב הצפון אטלנטי (צפון אמריקה) של הפורמולה 3 (סבב בו הצליחו רבות בעבר אביו ודודו). בעקבות הצלחתו בסבב זה (זכה בחמישה מרוצים במהלך העונה), הצליח וילנב להתחבר לספונסר אישי והתחיל את דרכו במסגרת סבב ה-CART. עונתו הראשונה מוצלחת למדי: הוא ניצח במרוץ אחד בעונה ונבחר ל"רוקי" (נהג שנה ראשונה) המצטיין. ב-1995, זכה וילנב באליפות ה-CART כשבדרך הוא ניצח גם במרוץ ה"אינדי 500" היוקרתי.
פורמולה 1.
החל מתחילת עונת 1995, נפוצו שמועות על ניסיונותיו של וילנב ליצור קשרים עם עולם הפורמולה 1. ואכן, וילנב חתם עם קבוצת ויליאמס-רנו לעונת 1996. כבר במרוצו הראשון באוסטרליה, סיים וילנב ראשון במקצה הדירוג וזינק מהמקום הראשון. וילנב לבסוף לא ניצח במרוץ עקב דליפת שמן, אך הצליח במהלך העונה לנצח בארבעה מרוצים ואף נשאר עם סיכוי (אם כי קטן מאד) לזכייה באליפות עד למרוץ האחרון.
בעונת 1997, זכה וילנב באליפות לאחר קרב צמוד מאוד עם מיכאל שומאכר. בתחילת המרוץ האחרון, היה וילנב מדורג נקודה אחת אחרי שומאכר וגם דורג אחריו במקצה הדירוג. אולם נהיגה מאוד קשוחה שלו הביאה אותו למצב של עקיפה במהלך המרוץ. שומאכר ניסה להתנגש בווילנב אך לא הצליח. בעקבות נהיגתו המסוכנת, נפסל שומאכר לחלוטין מהאליפות ווילנב שסיים במקום השלישי הוכתר לאלוף העולם.
עונת 1998 לא האירה פנים לווילנב לאחר שוויליאמס נפרדה מהשותפות עם רנו ולא הצליחה להעמיד מכונית תחרותית.
בעונת 1999, הצטרף וילנב לקבוצה החדשה באר. אולם הקבוצה לא הצליחה להעמיד מכונית תחרותית ווילנב סיים את העונה ללא נקודות. בעונת 2000, רכשה באר את מנועיה אצל הונדה, מה ששיפר את תחרותיות המכונית. בעונה זו ובזו שאחריה, השיג וילנב נקודות ואף הצליח להגיע לפודיום מספר פעמים, אולם לא התמודד על האליפות.
בעונת 2003, התדרדרה באר ומנהל הקבוצה החדש לא אהב את העובדה שווילנב מקבל שכר גבוה אך ביצועיו חלשים. לפני המרוץ האחרון של העונה, פוטר וילנב מהקבוצה.
וילנב נשאר ללא קבוצה לעונת 2004, אך עם זאת, החליט לא לנסות את מזלו במסגרת אחרת. שלושה מרוצים לסיום העונה, נקרא וילנב להחליף את יארנו טרולי בקבוצת רנו, אך לא הצליח להשיג אף לא נקודה אחת. לקראת עונת 2005, חתם וילנב בקבוצת סאובר. וילנב הצליח להשיג תוצאות דומות לאלה של חברו הצעיר לקבוצה פליפה מאסה וכך נשאר בקבוצה גם בעונת 2006. אולם בעונה זו, תוצאותיו לא היו טובות. נהג הניסוי של הקבוצה, הצעיר הפולני רוברט קוביצה הראה יכולות גבוהות, אפילו ביחס לנהגים הרשמיים - וילנב וניק היידפלד. לאחר תאונה קשה במרוץ גרמניה, ביקש וילנב שלא להתחרות במרוץ הבא בהונגריה. הקבוצה ביקשה מקוביצה להחליף אותו למרוץ זה, אך החלפה זו הפכה לקבועה והקבוצה הודיעה כי הגיעה לסיכום על סוף העסקתו של וילנב בקבוצה. בכך הסתיימה למעשה קריירת הפורמולה 1 של וילנב.
לאחר הפורמולה 1.
בשנת 2007, הצטרף וילנב לקבוצת פז'ו עמה התמודד במרוץ 24 השעות של לה מאן יחד עם שני נהגים נוספים (אחד מהם, מארק ובר היה גם כן נהג פורמולה 1 לשעבר). כשעתיים לפני סיום המרוץ, עוד הייתה הקבוצה מדורגת במקום השני, אולם תקלת מנוע חייבה את וילנב לפרוש.
במקביל, ניסה וילנב להצטרף למרוצי הנאסקאר אולם הצליח להתקבל רק לסדרה מדרג שלישי. עם זאת, בעקבות תצוגות נהיגה מרשימות בסבב, הוחלט לאפשר לו להתחרות ישירות בסבב הראשי (Nextel Cup).
בטקס הפתיחה של אולימפיאדת ונקובר (2010) היה וילנב אחד מנושאי הדגל האולימפי.
חיים אישיים.
למרות היותו קנדי, גדל וילנב בשנות ילדותו במונקו ולאחר מכן בשווייץ. התחרויות הראשונות בהן השתתף היו באיטליה.
ב-29 במאי 2006, התחתן וילנב עם ג'ואנה מרטינז. לזוג שני ילדים (נכון לינואר 2008): ז'ול שנולד ב-14 בנובמבר 2006 וז'ונאס שנולד ב-23 בדצמבר 2007. ביוני 2006, הוציא ז'אק סינגל (מה שגרם לכמה הלצות מצדו של מיכאל שומאכר). בפברואר 2007, הוציא וילנב את אלבומו הראשון (והיחיד נכון לינואר 2008). האלבום נחל כישלון מוחלט כאשר נמכרו כ-233 עותקים בלבד בקוויבק ועוד כשלושים מחוץ לקוויבק. בסך הכול, נמכרו פחות מ-300 עותקים של האלבום.
וילנב מחזיק בבעלות על מועדון לילה ופאב במונטריאול בשם newtown - התרגום המילולי לאנגלית של שמו (Villeneuve - 'עיר חדשה' בצרפתית).
012 קווי זהב
הקולג' המלכותי למוזיקה
הקולג' המלכותי למוזיקה הוא אחד המוסדות המוזיקליים הראשונים במעלה בעולם, השוכן בדרום קנסינגטון, לונדון, אנגליה.
מקורות.
את בניין הקולג' תכנן סר ארתור בלומפילד.
הקולג' המלכותי למוזיקה שוכן בדרום קנסינגטון, לונדון, בשכנות לאימפריאל קולג', מול רויאל אלברט הול, סמוך לקולג' המלכותי לאמנות ודקות הליכה ממוזיאון המדע, מוזיאון הטבע ומוזיאון ויקטוריה ואלברט - כור ההיתוך האמנותי, המדעי והתרבותי החשוב ביותר, אולי, של הבירה.
מאז שנת 1882, כשהנסיך מוויילס, שהיה לאדוארד השביעי, הקים את הקולג', הוא מקושר עם משפחת המלוכה. הפטרונית שלו כיום היא אליזבת השנייה, מלכת אנגליה. במשך 40 שנה כיהנה אליזבת, המלכה האם כנשיאה; בשנת 1993 התמנה הנסיך צ'ארלס לנשיא והמלכה האם הייתה לנשיאה אמריטה.
לקולג' השפעה עצומה על התפתחות המוזיקה במאה השנים האחרונות. כמה מן הדמויות המכובדות והמשפיעות ביותר בתולדות המוזיקה הבריטית עברו בשעריו. המנהל הנוכחי הוא הקלרינטן והמלומד ד"ר קולין לוסון.
תוכנית לימודים.
הקולג' מלמד את כל היבטי המוזיקה הקלאסית המערבית מתואר ראשון עד דוקטורט. בקולג' גם חטיבה צעירה, שבה לומדים 300 ילדים מגיל 8 עד 18 בשבתות. עוד פועל בקולג' מוזיאון מקיף לכלי נגינה, הפתוח לציבור, ראו להלן.
מוזיאון כלי נגינה.
מוזיאון כלי הנגינה של הקולג', המהווה חלק מן המרכז לתולדות הנגינה, מכיל אוסף, בעל פרסום בינלאומי, של יותר מ-800 כלי נגינה ואביזרים מסביבות 1480 עד ימינו. בין המתנות שניתנו למוסד מאז הקמתו בשנת 1883 אוספים חשובים, שהעניקו הראג'ה סר סורינדרו מוהון טאגור (1884), הנסיך מווילס (שהיה למלך אדוארד השביעי) (1886), סר ג'ורג' דונלדסון (1894), א. ג'. הופקינס (1911), א. א. ק. רידלי (1968), ג'פרי הרטלי (1985), אמריליס פלמינג (2002), ריצ'רד וולטון (2003) וקריספיאן סטיל-פרקינס (2003). האוסף עבר למוזיאון חדש בשנת 1970.
המוזיאון מציג גם כמה מן הציורים המפורסמים ביותר מאוסף הקולג', ביניהם שני דיוקנאות של יאן לדיסלב דוסק וגיאורג הנשל.
המוזיאון פתוח לקהל הרחב מיום שלישי עד שישי בשעות 14:00 עד 16:39. בחופשות חג המולד והפסחא המוזיאון סגור.
אוספים אחרים.
הודות לחזון המייסדים, בייחוד סר ג'ורג' גרוב, מחזיק הקולג' המלכותי באוספי מחקרים בעלי חשיבות בינלאומית.
במורשת עשירה זו כלול חומר רב ומגוון, מן המאה ה-15 ואילך, לצד פרטיטורות מקוריות בכתב יד המלחין, ביניהן רביעיית מיתרים אופוס 64/1 של היידן, קונצ'רטו לפסנתר ק. 492 של מוצרט והקונצ'רטו לצ'לו של אלגר. אוספים מקיפים יותר מציגים את מוזיקה של רוברט האוולס ופרנק ברידג' ומוזיקה לקולנוע מאת מלקולם ארנולד וסטנלי מאיירס. בין יותר מ-300 דיוקנאות מקוריים נמצא דיוקנו של ובר שצייר ג'ון קוז בשנת 1826 (תמונתו האחרונה של המלחין), דיוקן של היידן מעשה ידי תומאס הארדי משנת 1791 ותמונת פארינלי שצייר ברתולומיאו נאזארי, כשהזמר הנודע היה בשיא תהילתו.
10,000 הדפסים ותצלומים מהווים את הארכיב הנכבד ביותר של תמונות מוזיקאים בממלכה המאוחדת. 600,000 תוכניות הקונצרטים של הקולג' המלכותי למוזיקה מתעדות חיים קונצרטנטיים משנת 1730 עד היום.
אמהרים
אמהרים (אמהרית: አማራ, געז: አምሐራ) הם אומה או קבוצה אתנית, שמקורה בקרן אפריקה, והחיים ברובם במדינת אמהרה שבחבל ההיסטורי חבש בצפון הפדרציה האתיופית. עם זה התגבש כחלק מקבוצת העמים החבשים (געז: "ሐበሻ") בתקופת החושך האתיופית במאות ה-9 וה-10, האמהרים נהפכו לקבוצה המשפיעה באימפריה האתיופית כאשר שושלת הקיסרים האמהרים, השושלת הסולומונית עלתה לשלטון בתחילת המאה ה-13. האמהרים משתייכים לעמים האתיושמים ומסווגים במשפחת . שפתם האמהרית הנכתבת בכתב געז נהפכה לשפת הקיסרות האתיופית מתחילת המאה ה-14 וכיום היא שפתה הרשמית של אתיופיה כמו כן היא השפה השמית השנייה במספר דובריה לאחר הערבית.
רקע.
מקור השם.