שמשוני (במקור לוין) בנם של שרה (ססידי) ויצחק (אייק) לוין, נולד בארצות הברית בפיטסבורג שבפנסילבניה, אביו היה תעשיין בתחום מפעלי חמצן. בספטמבר עד דצמבר 1932 למד מספר חודשים בבית הספר הריאלי, מוסד שלדבריו השפיע מאוד על חייו, אחר כך התגורר בירושלים ובלונדון בה למד בבית הספר לבנים Dulwich College. סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות אוניברסיטת פרינסטון ב-1941 ותואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר האמריקאי, השתתף בפיתוח המפציץ B-32 ובפיתוח המפציץ האסטרטגי B-36, בפורט וורת', היה אחראי על ניסויי מנהרת הרוח. הוא לא הסתפק בתכנון במשרד, אלא השתתף בפיתוח גם כטייס ניסוי.
באוגוסט 1948 הגיע לישראל עם מתנדבי מח"ל והתמנה כיועץ למפקד חיל האוויר אהרן רמז. ב-27 באפריל 1949 מונה על ידי רמז לעמוד בראש וועדה לתכנון וארגון החיל ובניית תוכנית אב לחמש השנים הבאות. המלצותיה שעיקרן ארגון מחדש של מטה החיל ותפקידו, ארגון הבסיסים ויחידות החיל וההכשרות השונות, הוגשו במספר דו"חות, אומצו והיוו את הבסיס להוראת הארגון של החיל.
בדצמבר 1948 מונה לראש אגף הנדסה, סייע בארגון והקמת המערך הטכני ובית הספר הטכני של חיל האוויר (בראשו עמד יהודה השמשוני), הביא אליו מדריכים ואנשי מקצוע מארצות הברית ואנגליה, באוקטובר 1949 מונה לראש להק ההדרכה בחיל ושלח קבוצות מכונאים להשתלמות באמריקה. מינה את סגל בית הספר לטיסה ופתח את קורס הטיס מס' 1 בסירקין. חיבר ב-1952 דו"ח שעל פיו נקבעה שיטת בחירת רכש מטוסי הסילון לחיל.
ב-1953 עבר קורס פיקוד ומטה באנגליה. באותה שנה מונה לראש מחלקת אוויר, שהיה גם סגן מפקד החיל. הרמטכ"ל משה דיין החליט להעביר את שמשוני למטה הכללי ולמנותו לסגן ראש אגף האפסנאות, החלטה זו הביאה לקרע בין דיין למפקד חיל האוויר דן טולקובסקי שאף הגיש לדיין מכתב התפטרות. לבסוף מונה שמשוני לתפקיד ביולי 1954 תוך הבטחה שבעתיד לא ימונו קצינים נוספים מהחיל ללא הסכמת מפקדו.
לאחר שחרורו ב-1956 יצא ללימודי כלכלה ומינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד. בארצות הברית עבד בייעוץ וניהל עבור הממשל האמריקאי, פרויקט בחינת כדאיות השקעות בתעופה האזרחית. בינואר 1959 שב לישראל, הוא מונה על ידי משרד ראש הממשלה לבחון את נושא המחקר ופיתוח ולגבש המלצות מדיניות בעניין. בעקבות המלצותיו החליטה הממשלה בנובמבר 1959 על הקמת המועצה למחקר ופיתוח ושמשוני הועמד בראשה עד שנת 1964, המועצה בניהולו התוותה את מדיניות המו"פ הישראלית לשנים רבות. כמו כן מונה לחבר המועצה הציבורית לייעוץ לממשלת ישראל בתחום התעופה האזרחית, וייעץ לחברת ישראטום בנושא שימוש באנרגיה גרעינית לצרכים אזרחיים. ב-1971 עמד בראש ועדת חקירה שבדקה את נסיבות התרסקותו של מטוס ערבה מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, מסקנות הוועדה היו שההתרסקות בה נהרגו שלושה אנשי צוות, הייתה תוצאה של כשל טכני והמליצה על שינויים במבנה המטוס.
סיים דוקטורט במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד והצטרף לאוניברסיטת תל אביב ב-1966 בה מונה לפרופסור בחוג למדעי המדינה וכיהן כחבר הסגל האקדמי עד 1974. הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לתכנון מערכת הלימודים בפקולטה למדעי החברה והיה עמית במרכז ללימודים מתקדמים במדעי ההתנהגות שבאוניברסיטת סטנפורד. ב-1969 היה ממייסדי חברת טכם-טכנולוגיה מתקדמת בע"מ, והיו"ר שלה. החברה פעלה בתחום של ייעוץ ארגוני, ניתוח מערכות מידע ופיתוח מערכות מחשבים ותוכנה לשוק האזרחי והצבאי והיא הייתה מהחברות שהיוו את הבסיס לתעשיית ההיי-טק בישראל. שמשוני שימש יו"ר החברה עד 1973. ב-1976 מכר יחד עם שאר מייסדי החברה את מניותיה לחברת תדיראן.
בתחום הפוליטי הצטרף שמשוני למפלגת רפ"י. ב-1969 נבחר לחבר מועצת העיר הרצליה מטעם סיעת המערך.
ב-1977 היה שותף להקמת מפלגת ד"ש בראשות יגאל ידין, בעקבות מינויו של ידין לסגן ראש הממשלה והשר האחראי על פרויקט שיקום השכונות, מונה שמשוני לנהל את הפרויקט ועמד בראשו במשך 5 שנים.
היה נשוי לרוז ואב ל-4 ילדים, בנו תא"ל ד"ר יוני שמשוני, כיהן כסגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה בצה"ל.
דני שמשוני
מחנות ההסגר בקפריסין
יב&quot;א 545
קונסטנטין חבנסקי
קונסטנטין יורייביץ' חבנסקי (ברוסית: Константин Юрьевич Хабенский) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון רוסי ממוצא יהודי, קיבל תואר האמן העממי של רוסיה (2012). התפרסם במערב בעיקר בשל הופעותיו בסדרת סרטי משמר הלילה (משמר הלילה, משמר היום) בתפקיד אנטון גורודצקי, והופעתו בסרט מבוקש.
מאז אוקטובר 2021 משמש כמנהל אמנותי של התיאטרון האמנותי של מוסקבה על שם צ'כוב.
ביוגרפיה.
חבנסקי נולד וגדל בעיר לנינגרד. למד במכון למשחק בסנקט פטרבורג במשך 5 שנים עד לשנת 1995.
לפני הופעותיו בסדרת סרטי משמר הלילה, נודע כשחקן תיאטרון וטלוויזיה. חבנסקי שיחק בתיאטרון סאיטיריקון במוסקבה ובתיאטרון לנסובייט בסנקט פטרבורג.
הוא התפרסם ברוסיה בעקבות השתתפותו בסדרה הבלשית "כוח המחץ" שהקרנתה החלה בשנת 2000 ונמשכה 6 עונות.
מאז 2003 הוא משחק בתיאטרון לאמנות של מוסקבה וממשיך להצטלם לסרטים רבים.
הוא היה נשוי לאנסטסיה חבנסקאיה מה-12 בינואר 2000 ועד למותה עקב סרטן המוח ב-3 בדצמבר 2008 והיא בת 35 בלבד. ממנה נולד לו בן יחיד, איוואן שנולד ב-25 בספטמבר 2007 במוסקבה.
לחבנסקי הוענק פעמיים פרס סטניסלבסקי הבינלאומי על תפקידו כאדמירל אלכסנדר קולצ'ק בסרט אדמירל בפרס נוסף בשנת 2014. כמו כן הוענק לו פרס נשר הזהב (האוסקר הרוסי), על תפקידיו בסרט האדמירל, ובסרט "יועץ ממלכתי".
בשנת 2014 לשחקן הוענק גם פרס ניקה על תפקידו בסרט "הגאוגרף השתוי" ובשנת 2016 הוענק לו פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קינוטאבר, על תפקידו בסרט "האספן", סרט בעל קונספט ייחודי המתבטא באמצעים ויזואליים דלים למדי. הסרט כולו מתרחש במשרדו של גיבור הסרט כשהעלילה מתפתחת בעזרת שיחות טלפון שהוא מקבל, כאשר הדמות אותה מגלם חבנסקי היא היחידה שנראית בסרט כאשר שאר הדמויות משתתפות אך ורק באמצעות קולם.
בשנת 2016 כיכב בסרט "גובה החובות". עלילת הסרט מתמקדת בארתור, מניפולטור שחצן שעובד כגובה חובות בחברת ענק, עם הכנסה יפה ומוניטין טוב בין העובדים, אך ברגע אחד הכל מתמוטט כשסרטון וידאו מזעזע בכיכובו מגיע לאינטרנט והופך אותו למטרה לשנאה ורכילות בלתי פוסקת. ארתור הוא האדם היחיד שיודע שמדובר בזיוף שנולד מתוך נקמה אבל מבחינת כל שאר הסובבים, זוהי האמת. עכשיו הוא כלוא במגדל הזכוכית בו הוא עובד, לבד מול כל העולם. הסרט מהווה מותחן פסיכולוגי שכולו הצגה של שחקן אחד ובו דמותו של חבנסקי היא היחידה שמופיעה על המסך.
חבנסקי גילם את דמותו של טרוצקי בסדרת טלוויזיה באותו שם וזכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה. בשנת 2017 ביים את סרטו הראשון, סרט השואה סוביבור.
הוא לוהק לגלם את יורי לויטן בסדרת טלוויזיה בשם "מדברת מוסקבה", אך בשל קשיים שונים שצצו בהפקה, צילומיה לא יצאו לדרך והפרויקט נגנז.
באוקטובר 2021 מונה לשמש כמנהל אמנותי של התיאטרון האמנותי של מוסקבה על שם צ'כוב. במהלך כהונתו יזם הקמת קרן לתמיכה פיננסית בתיאטרון כאשר בנק VTB הצטרף כספונסר.
פעילות חברתית.
בשנת 2008 חבנסקי הקים את "קרן קונסטנטין חבנסקי" (Благотворительный фонд Константина Хабенского) שמטרתה לסייע ולהקל על ילדים החולים במחלות אונקולוגיות או מחלות חשוכות מרפא. בטקס הענקת הפרס "האמן העממי של רוסיה" חבנסקי הגיע עם סיכה ובה הכתובית "ילדים מחוץ לפוליטיקה". לדברי השחקן הוא רצה להסב את תשומת הלב לילדים היתומים, שסבלו באותה תקופה מהחוק החדש שהתקבל ואסר על תושבי ארצות הברית לאמץ ילדים רוסיים (חוק דימה יאקובלב). בזמן שידור תוכנית הטלוויזיה "בשידור חי עם ולדימיר פוטין", מסיבת עיתונאים שנתית שבה הנשיא עונה לשאלות הצופים בשידור חי, בשידור משנת 2006 חבנסקי שאל אודות הקשיים שבהם נתקלים הורי הילדים החולים, הנמצאים בחדרי מיון והפנה את תשומת לבו של פוטין לחובתה של המדינה לסייע לילדים חולים.
משנת 2010 חבנסקי חנך תיאטראות פיתוח על שמו ברחבי רוסיה. בתקופת הבחירות לנשיאות רוסיה 2012 חבנסקי תמך במיכאיל פרוכורוב לנשיאות.
ב-12 ביוני 2020, במהלך ציון יום רוסיה, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק לו את פרס הפדרציה הרוסית בתחום הפעילות ההומניטרית, כהכרה בקרן קונסטנטין חבנסקי שהשחקן ייסד בשנת 2008 כקרן סיוע לילדים החולים במחלות אונקולוגיות.
חייו האישיים ומשפחתו.
מינואר 2000 חבנסקי היה נשוי לאנסטסיה סמירנובה, עיתונאית ושדרנית רדיו מסנקט פטרבורג שנפטרה בדצמבר 2008, בגיל 35 כתוצאה מגידול במוח. מאנסטסיה יש לו בן, איוואן חבנסקי, שנולד בספטמבר 2007 וחי עם סבתו בברצלונה, ספרד.
חבנסקי נישא בשנית בקיץ 2013 לאולגה ליטבינובה (ילידת 1981), שחקנית תיאטרון מוסקבאית. לשניים נולדה בת, אלכסנדרה, ביולי 2016. בספטמבר 2018 נודעה שהיא בהריון שוב.
אביו של חבנסקי, יורי אהרונוביץ' (נולד ב-1946), היה יהודי, עבד כמהנדס בתחום אנרגיית המים ונפטר בשנת 2004. אמו, טטיאנה ניקולינה, הייתה אף היא מהנדסת ומרצה למתמטיקה. אחותו הבכורה של קונסטנטין היא נטליה חבנסקאיה, זמרת וסולנית הרכב המוזיקה היהודי של סנקט פטרבורג. חיה כיום בגרמניה.
גורדון בנשפט