פסקי דין נכתבים בדרך כלל תוך הקפדה על לשון נקייה, אך לעיתים השופט חורג מכך. בפסק דין שבו קבע השופט כי כלל לא היה מקום להגשת כתב אישום, הוסיף ואמר כי מדובר בבלון: "שכל מה שיש בו באותו בלון, זה מעט אוויר חם ותו לא. אוויר זה שמילא את הבלון והגביהו אל על לשמחת הצופים ולהשתאותם, השתחרר בסופו של דבר ויצא בנפיחה יגעה, שלא זו בלבד שלא נשמעה כלל לאוזניהם הכרויות של הצופים, אלא שלא הניבה אפילו במעט ריח רע לרפואה". בערעור על פסק דין זה שללה השופטת דבורה ברלינר את השימוש באמירה זו, וציינה "זוהי אמירה בוטה וקשה במיוחד". שותפתה לפסק הדין, השופטת י' שטופמן, עסקה אך ורק באמירה זו וציינה "אכן, אין הצדקה לכך שעולם הדימויים העשיר של בית משפט קמא יעסיק את ערכאת הערעור, שהרי, איש איש וסגנונו, איש איש ודימויו. יחד עם זאת, לא אוכל להימנע מלהעיר כי זכאים המתדיינים כולם, תובעים ונאשמים כאחד, גם אלה שטענותיהם נדחות על ידי בית משפט, כי בית המשפט ינהג בהם בכבוד ובנימוס, ומוטב היה לו לבית משפט קמא להימנע מאותה הערה בוטה ומיותרת לחלוטין".
ב-8 ביולי 2008 עוררה שרת החינוך, יולי תמיר, סערה כאשר במהלך ישיבה של ועדת החינוך של הכנסת אמרה שהיא "מנקה את הזבל והחרא" של קודמיה. כעבור שעות אחדות התנצלה תמיר על שהשתמשה ב"ביטוי לא פרלמנטרי".
דבריו של יצחק לאור, במדור "תרבות וספרות" של "הארץ", שבהם כינה את גרשם שלום "שמוק אקדמי", ספגו גל רחב של ביקורת, שהופנתה כלפי לאור וכלפי עורך המדור, בני ציפר. עם זאת, כאשר במועד מוקדם יותר השתמש לאור באותו עיתון במילה "שמוק" לתיאור הפילוסוף הנאצי מרטין היידגר, איש לא מחה על כך. אלי אשד העיר על כך: "כאן כנראה הייתה הסכמה כללית של הקוראים עם לאור בעניין היותו של הנאצי היידגר 'שמוק'."
בתרבות.
בתוכנית הבידור "הקומדי סטור" היה מערכון שבו ניצב דוכן קללות ששם היה מוכר (צביקה הדר) שמכר קללות לכל סוגי האנשים.
בזיל בושון
בָּזֵיל בּוּשוֹן (בצרפתית: Basile Bouchon) היה עובד טקסטיל בליון אשר המציא בשנת 1725 שיטה לשליטה בנוּל באמצעות סרט מנוקב.
כבן של בונה אורגנים מכניים העתיק בושון את העקרון של התקן מוזיקלי נשלט צילינדרים למטלת האריגה.
החוטים לאריגה הועברו דרך קופי מחטים שיכלו להחליק לקופסה. המוטות הורמו או נותרו במקום בהתאם להימצאותו או העדרו של חור בסרט באותה נקודה. התפתחות זו נחשבת ליישום הראשון של מכונה חצי אוטומטית בתעשייה. שינויים שנעשו על ידי אחרים הובילו לבסוף לנול של ז'אקאר אשר זכה להצלחה.
חטיבת בני המושבים
בני המושבים היא חטיבה בתנועת הנוער העובד והלומד, הפועלת במרחב ההתיישבותי בכלל ומשויכת לתנועת המושבים בפרט. החטיבה פועלת במועצות אזוריות ומקומיות, בדגש על המרחב הכפרי וההתיישבות. בתחילה פעלה החטיבה אך ורק במושבי תנועת המושבים, אך בגלל פניות מועצות אזוריות ויישובים, יחד עם שינויים שחלו בכל המרחב הכפרי, החלה החטיבה לפעול גם ביישובים קהילתיים ובקיבוצים.
היסטוריה.
בשנת 1924 הוקמה הסתדרות הנוער העובד. בני נוער במושבים החליטו להצטרף לנוער העובד והקימו סניפים במושבים: ב-1925 הוקמו הסניפים בבלפוריה ובמרחביה ב-1926 בכפר יחזקאל ובנהלל, ב-1927 בנחלת יהודה, ב-1929 בתל עדשים ובכפר גדעון, ב-1933 בכפר מלל עין-חי ועוד.
כבר בוועידה הראשונה של הנוער העובד בשנת 1926 השתתפו נציגים של מושבי עמק יזרעאל כחלק מצירי הוועד המחוזי של עמק יזרעאל. בדברי הפתיחה שלו לוועידה דיבר מזכיר הנוער העובד ישראל גלילי על חשיבות הקשר בין הנוער העובד להתיישבות העובדת בכלל ועם הנוער שלו בפרט:
בין הדוברים בוועידה היו גם שמריהו גוטמן ממרחביה, אשר דיבר על הצרכים הייחודיים של הנוער במושבים ודויד, פנחס וצפורה מנהלל אשר דיברו על ההתלבטות בנהלל האם להצטרף לנוער העובד.
בני נוער מהמושבים היו פעילים מרכזיים גם בוועד המחוזי עמק יזרעאל של הנוער העובד, ביניהם שמריהו גוטמן ממרחביה וצבי גרינשפן וסמיק שטרנברג מבלפוריה. נציגים ממושבי עמק יזרעאל אף הצטרפו למזכירות הארצית של הנוער העובד. חלקם נשלחו לתפקידי הדרכה בנוער העובד בעיר.
בשנת 1930 הקימו בבלפוריה חברי הנוער העובד מהמושבים בלפוריה, כפר יחזקאל, מרחביה ותל עדשים את "ארגון בוגרי הנוער העובד למושב עובדים", לימים "קבוצת העבודה של ארגון אפרים" (בקיצור ארגון אפרים). באותה שנה התכנסה הוועידה השנייה של הנוער העובד. ועידה זו עסקה בשאלת יעדי ההגשמה של הנוער העובד. בוועידה זו דיברו צבי גרינשפן וסמיק שטרנברג, שניהם ממושב בלפוריה, בזכות המושב כיעד הגשמה בנוער העובד. בהחלטות הוועידה נרשם: זאת כחלק מההכרה במושב העובדים כאפיק הגשמה בנוער העובד.
בשנת 1933 הוקמה תנועת המושבים והארגונים בארץ ישראל. תנועה זו איגדה את המושבים ואת הארגונים המיועדים להתיישבות מושבית. ועידת תנועת המושבים בשנת 1935 עסקה גם בשאלת החינוך במושב. את נושא הנוער במושבים הציג חבר מושב כפר יהושע דוד ברש. לוועידה הוזמנו מזכיר הנוער העובד ישראל גלילי ונציגים של הנוער במושבים גואל לויצקי (ירקונה), יגאל הורוביץ (נהלל), סמיק שטרנברג (ארגון אפרים) ומשה דיין (נהלל). אשר הציגו בדבריהם את פעילות הנוער העובד במושבים. בוועידה החליטה תנועת המושבים שכלל הנוער במושבים צריך לפעול במסגרת הנוער העובד. עוד החליטה הועידה על הקמת ועדת הנוער במושבים והנחתה אותה לשתף פעולה עם הנוער העובד.
בפועל ועדת הנוער הוקמה רק בשנת 1938.
בשנת 1936 הקים ארגון אפרים את מושב בית שערים, המושב הראשון מיסודה של הסתדרות הנוער העובד.
בשנת 1951 בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, הוקמו במסגרת הנוער העובד והלומד חטיבות נפרדות לבני איחוד הקבוצות והקיבוצים ולבני הקיבוץ המאוחד.
עם הקמת המדינה והעליות הגדולות של שנות ה-50, בייחוד מארצות האסלם, שילשה עצמה תנועת המושבים והפכה לכוח המוביל ביישוב הארץ. בני המושבים הוותיקים ובני איחוד הקבוצות והקיבוצים נענו לקריאתם של דוד בן-גוריון ושמואל דיין לסייע להתיישבות העולים החדשה ולשלוח מדריכים למושבי העולים החדשים. בתחילה מפעל השליחות כלל כ-15 מדריכים שהדריכו ב-45 מושבי עולים, אולם עם הזמן התרחב המפעל. ההדרכה כללה פעילות נוער, וכן הכשרה חקלאית ואידאולוגית לערכי המושב. בהמשך הוכשרו מדריכים חדשים מקרב בני העולים עצמם. הצלחת הפעילות הובילה לכך שבשנת 1957 רוב גדול של הנוער במושבי העולים התחנך בנוער העובד. הגידול המהיר של פעילות הנוער העובד במושבי העולים בשיתוף עם ועדת הנוער במושבים יצר צורך במרכז חינוכי שילווה את התהליכים החינוכיים הייחודיים במושבים בכלל ובמושבי העולים בפרט. ב-1959 כינסה ועדת הנוער של תנועת המושבים את ועידת הנוער המושבי. הוועדה החליטה לקרוא לנוער העובד להקים חטיבה נפרדת לנוער במושבים, בדומה לחטיבות הקיבוציות.
בשנת 1959, התקיימה הוועידה השביעית של הנוער העובד. בוועידה זו הוחלט על הצטרפות הבונים-התנועה המאוחדת לנוער העובד, על שינוי שמה של התנועה ל"הסתדרות הנוער העובד והלומד העברי בארץ ישראל" ועל מעבר לפעולה באמצעות חטיבות: חטיבה חינוכית, חטיבה מקצועית, חטיבת בני איחוד, חטיבת בני הקיבוץ המאוחד, הבונים וחטיבת בני המושבים. בכך קיבל הנוער העובד את הבקשה של ועידת הנוער במושבים. הקמת החטיבה נועדה בין השאר לייצר במה משותפת לפעילות בני המושבים הוותיקים והחדשים (מושבי העולים), ברוח מחלקת ההדרכה של ועדת הנוער ובניהולה.
ניסיונות פרישה מהנוער העובד והלומד.
בסוף שנת 2006 הודיעה תנועת המושבים, כחלק משינויים ארגוניים כלליים, כי ברצונה להפריד את חטיבת בני המושבים מתנועת הנוער העובד והלומד החל מ-28 בדצמבר 2006, מתוך כוונה להתאים את צורכי בני המושבים לצורכי המרחב הכפרי האקטואליים כפי שראו אותם.
תנועת הנוער העובד והלומד פתחה במגעים להשארת בני המושבים כחלק מהתנועה האם. כמו כן, כמהלך קונסטרוקטיבי שנועד לחזק את השותפות בין התנועות, נכנסו מדריכים מתנועת הבוגרים של התנועה להדרכה בבני המושבים והעסקת הצוות המרכזי של התנועה עברה להיות תחת המעטפת הארגונית של הנוער העובד והלומד, תוך הבטחה להמשך האוטונומיה זאת, בתיווך שלום שמחון ובתיאום עם מזכ"ל חטיבת בני המושבים, אייל עוזון.
ב-3 באוקטובר 2018 החליטה מועצת תנועת המושבים לפעול לפיצול בני המושבים מהנוער העובד והלומד ולהקים תנועה עצמאית בשם "תנועת הנוער בני המושבים" עקב טענות על כך שתנועת הנוער העובד והלומד לא נהגה בשקיפות בהקצבות שקיבלה עבור חניכי חטיבת בני המושבים. בתגובה לדברים אלו טענה תנועת המושבים ש"לא הייתה כל אמת שהיא בהשמצות שהופצו כנגד הנוער העובד והלומד".
במשך מספר חודשים פעלו במקביל שני גופים תחת השם בני המושבים: "חטיבת בני המושבים" בנוער העובד והלומד ו-"תנועת בני המושבים" של תנועת המושבים. במאי 2019 קיבלה הנהלת תנועת המושבים החלטה לחזור לשתף פעולה עם תנועת הנוער העובד והלומד בהפעלת חטיבת בני המושבים.
לאחר מאבק ארוך בין שני הגופים הוקמה התנועה החדשה על ידי ראשי המועצות האזוריות בוגרי בני המושבים וארגון השומר החדש. שירי ארדיטי, מנהלת החטיבה עד אותה הנקודה סיימה פעילותה בעמותת בני המושבים ועברה עם הצוות המרכזי של התנועה לארגון השומר החדש . במעבר זה התפצלו אלפי חניכים, מעשרות מועצות ומאות יישובים.
סמלים ואידאולוגיה.
חמשת ערכי התנועה הם: שוויון ערך האדם, דמוקרטיה מהותית, סוציאליזם, ערך העבודה וציונות.
ערכים אלו זוקקו באמצעות תהליך דמוקרטי שערכה התנועה בשנים 2017–2018 והתבססו על עקרונות המושב בהלימה לאתגרי המציאות המודרנית
"הקמת המושב - מקור לאידאולוגית בני המושבים"'