לזימרגלאים גוף פרוק, הנושא מספר רב יחסית של גפיים עדינות העשויות מאונות שטוחות ודומות לעלעלים. האונות משמשות לתנועה, להשגת מזון ולנשימה. הזוויגים נפרדים. ההתפתחות בגלגול דרך פגית לבוגר. הם בעלי גוף דק, מוארך ועדין, שאורכו 20-40 מ"מ, שקוף וחסר שריון משני. בראשם קבוע זוג עיניים מורכבות וגדולות, וכן שני זוגות מחושים. שמם העברי נגזר ממראה רגליהם שמשמשות להם בין היתר גם לנשימה. אצל הזכרים יש בליטות על זוג המחושים השני. זוג זה משמש לאחיזה בנקבה בעת ההזדווגות. לבטן הנקבות צמוד שק ביצים גדול. הזימרגלאים נמנים עם מאכלסי השלולית הראשונים. בכל עונה בוקעים הצעירים מביצי הקיימא בתוך שבוע מהתמלאות המקווה מים. הם חיים לרוב בשכבת המים העליונה, שם הם שוחים כשגחונם כלפי מעלה.
הם ניזונים מסינון אצות מיקרוסקופיות, מחלקיקי חומר אורגני מרחף ומחסרי חוליות זעירים. הם קולטים חמצן מומס בכל שטח גופם: בתנאים של לחץ חמצן נמוך מפתחים הסרטנים המוגלובין. המסייע לקליטת החמצן מן המים. ההתפתחות מפגית לבוגר נמשכת מחודש עד חודשיים, בהתאם למין. ההתפתחות הביצים והטלתן נמשכת באופן רצוף במשך העונה. מספר הביצים המוטלות שונה במינים השונים מעשרות עד מאות.
אחד ממיני הארטמיה, Artemia salina, מסוגל לחיות בתנאי מליחות שונים מאוד ממי ים ואף לשרוד בתמיסת מלח בישול כמעט רוויה ובתמיסות מלחים אחרים כגון כסף חנקתי ואשלגן על מנגנתי. הארטמיות בעלות עמידות ויציבות. הן מסוגלות לחיות בתנאי מליחות מגוונים. מריכוז מליחות המצוי במי ים 2.9%-3.5. ועד לריכוזים של 25%-30 ולעיתים גם ב-50% מליחות.
שימושים וחשיבות: ביצים מופרות של סרטן זה מסוגלות לשהות במצב תרדמה (קריפטוביוזה) בתנאי יובש קיצוניים ולאחר שיוטבלו בתמיסה מי מלח יתפתחו ויבקעו תוך כיממה. בשל כך משתמשים בו כאורגניזם מודל בניסויים בביולוגיה התפתחותית בחלל ובניסויי רעילות. זן של" Artemia salina", שטופח לאורך חיים ממושך יותר ואורך בוגר גדול יותר, משווק בארצות הברית בכינוי המסחרי "קופי ים" (sea-monkey).
מבצע ארי-הים
מבצע ארי-הים (בגרמנית: Unternehmen Seelöwe) הוא השם שניתן לפלישה מתוכננת של גרמניה הנאצית לבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה. המבצע מעולם לא יצא אל הפועל (וחוץ מהכיבוש הגרמני באיי התעלה גרמניה לא כבשה שום שטח בריטי באירופה במשך מלחמה זו).
ההכנות למבצע החלו לאחר כיבוש צרפת, כשהגרמנים חשו שהם כבר ניצחו במלחמה במערב. הואיל ובריטניה לא הייתה מוכנה לפתוח בשיחות שלום עם גרמניה, הגרמנים חיפשו דרכים להפחית את ההתנגדות הבריטית לשלום בין המדינות.
האדמירל אריך רדר, מפקד הצי הגרמני, הקריגסמרין, היה אחראי לביצוע מספר רב של מחקרים אשר בדקו את הסבירות למתקפה גרמנית ימית לאורך תעלת למאנש. המחקרים הראשונים אשר נערכו בסביבות נובמבר 1939 קבעו מספר תנאים מוקדמים להצלחת התקיפה:
מטה פיקוד כוחות היבשה תכנן פלישה של תשע דיוויזיות מהים ועוד שתיים דרך האוויר. אתר הפלישה הנבחר היה החוף בין דובר לפורטסמות'. הפלישה נדחתה למועד מאוחר יותר ב־17 בספטמבר 1940, ולבסוף בוטלה. אדולף היטלר היה משוכנע שבריטניה תיכנע לאחר המפלה של ברית המועצות עקב תחילתו של מבצע ברברוסה ביוני 1941. בריטניה הייתה אמורה להישאר מבודדת באירופה ללא בעלות ברית ולהיכנע במהירות. כניסתה של ארצות הברית למלחמה, והמהפך בסטלינגרד גרמו לסגירת חלון ההזדמנויות שבו מבצע ארי-הים היה יכול להצליח. הכישלון לסיים את המלחמה במערב יגרום להתממשות האזהרות בדבר מלחמה גרמנית בשתי החזיתות.
הקרב על בריטניה היה חלק ממבצע נשר שנועד במקור לאפשר ללופטוואפה להשיג עליונות אווירית (על פני חיל האוויר המלכותי) וכך לאפשר לצי לחצות את התעלה. יותר מאוחר התרכז הלופטוואפה בעיקר בהפצצה אסטרטגית של בריטניה שנודעה בשם הבליץ על בריטניה. הסירות שיועדו למבצע הפכו לסירות על הריין.
רובם של האנליסטים הצבאיים בימינו אינם מאמינים כי למבצע ארי-הים היה סיכוי להצליח אם אכן היה מתבצע. הקושי העיקרי היה הצי הגרמני החלש ביחס לצי המלכותי. יתר על כן, האבדות בכח אדם ובחומרי גלם אשר הצנחנים הגרמנים ספגו בארצות השפלה במאי היו רבות ולא ניתן היה להשלים את מצבת כח האדם בעת שהמבצע היה אמור לצאת לפועל.
עם זאת יש לזכור שהעליונות הבריטית בים לא הייתה כה גדולה. רוב הצי המלכותי היה באוקיינוס האטלנטי (מגן על שיירות האספקה), וכמו כן היו לבריטים כוחות בים התיכון. למרות כל זאת לבריטים הייתה עדיין עליונות מספרית על פני הגרמנים בימים ליד בריטניה.
במשחקי מלחמה שנערכו ב-1974 באקדמיה הצבאית המלכותית, תוך הנחה שהלופטוואפה עדיין לא השיג עליונות אווירית מוחלטת, הגרמנים היו מסוגלים להקים ראש חוף באנגליה, אך לאחר מספר ימים חיל הים המלכותי היה מסוגל לנתק את האספקה של הגרמנים לחיילים בחוף דבר אשר היה מוביל לבידודם ובסופו של דבר לכניעתם.
אולם, כיום נראה שלא היה צורך בפלישה ימית גדולה (כפי שתוכנן). ממסמכים מסווגים של הקבינט הבריטי אשר שוחררו לציבור ב-1998 עולה כי לאחר הכישלון של הכוחות הבריטים באירופה למנוע את נפילת בלגיה וצרפת, ונס דנקרק, איבד ראש הממשלה הבריטי וינסטון צ'רצ'יל את תמיכת הקבינט והפרלמנט. אם חיל האוויר המלכותי היה מובס, צ'רצ'יל היה מוחלף על ידי מזכיר החוץ, הלורד הליפקס אשר העדיף שיחות שלום עם גרמניה על פני מרחץ דמים באזרחים על אדמה בריטית.
מבצע יד אחים
העולם שבפנים
העולם שבפנים (באנגלית: Ghost World, "עולם הרוחות") הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טרי זוויגוף. הסרט מבוסס על נובלה גרפית בעלת אותו השם מאת אמן הקומיקס דניאל קלאוז. הסרט הוא סאטירה על התרבות הפופולרית האמריקאית הריקנית, המשתמש בצורה אירונית בפורמט של סרט נעורים. התסריט, אשר נכתב על ידי זוויגוף וקלאוז, היה מועמד לפרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר לשנת 2001. למרות שלא זכה להצלחה מסחרית, במשך השנים הפך לסרט פולחן.
עלילת הסרט.
העלילה מתרחשת בפרבר חסר שם בארצות הברית, ומתרכזת במערכת היחסים בין שתי חברות בנות-עשרה לא מקובלות בחברה: איניד (ת'ורה ברץ') ורבקה (סקרלט ג'והנסון). החברות שלהן מתחילה להתערער כאשר איניד מתחילה לגלות עניין בחיי האהבה של סימור (סטיב בושמי), רווק מבוגר ובודד.
העולם שבפנים הוא עיבוד קולנועי לסיפור בהמשכים "Ghost World", אשר הופיע בחוברת הקומיקס "אייטבול" (Eightball) של קלאוז. העלילה מבוססת ברובה על סיפור זה, אך מכילה גם קטעים ואלמנטים מסיפורים אחרים שהופיעו בקומיקס. דמותו של סימור, שאינה מופיעה בסיפור המקורי, מבוססת על מספר דמויות משניות המופיעות בקומיקס. שינוי נוסף במעבר מהקומיקס לקולנוע הוא צמצום חשיבות דמותה של רבקה.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
מדינה לכאורה
מדינה לכאורה היא מדינה שהוכרזה על ידי העומדים בראשה, ואף עמדה בקריטריונים של המשפט הבינלאומי הפומבי לקיומה של מדינה כגון סממני עצמאות סמליים, כמו בולים וחוקה, גבולות מוגדרים ואף הכרה מסוימת של מדינות לכאורה אחרות, אך לא זכתה להכרה רשמית כלשהי של מדינה אמיתית בקיומה. חלק מן המדינות לכאורה היו בגדר תעלול פרסומי וחלקן נבעו מצורך אמיתי.
ישויות בעלות סממנים של מדינה אך אינן עומדים בקריטריונים של "מדינות לכאורה".
מדינת אכזיב.
מתחם קטן בחוף אכזיב שמצפון לנהריה. אלי אביבי הגיע למקום ב-1952 ושכר שני מבנים על החוף, במטרה לשפץ אותם. הוא בנה שם את ביתו (שבסיסו בנוי אבן וקומותיו העליונות עץ) בטכניקות בנייה וגימור שונות מהמקובל, ופתח בו מוזיאון אקלקטי. הוא הכריז על המקום כ"מדינת אכזיב", בחר המנון ודגל, הנפיק דרכונים ובמשך תקופה גם החתים את דרכוני המבקרים במקום. מתוך דרכון המדינה: "תושבי המדינה: רינה ואלי אביבי. ממשל: נשיא נבחר פה אחד, בפה שלו. המנון: המיית גלי הים. דגל: בתולת הים האגדית, על רקע אכזיב". המקום לא זכה להכרה מדינית וכיום מתגוררת בו תושבת אחת, רינה אביבי, אלמנתו של אלי אביבי.
ממלכת העולם האחר.
ממלכת העולם האחר ( The Other World Kingdom-OWK) הייתה מדינה לכאורה ששכנה בתוך מתקן נופש מסחרי גדול, שנפתח בשנת 1996 בבניינים שניטען שהיו חלק מטירה מהמאה ה-16 הממוקמת בעיירה Černá בצ'כיה. אמנם המדינה לא הוכרה על ידי אף מדינה אחרת, אך שמרה על מטבע משלה, דרכונים, משטרה, בתי משפט, המנון ודגל לאומי. המשטר במדינה היה מונרכיה אבסולוטית כשאורח החיים של הנתינים היה סאדו-מאזוכיסטי בסגנון Femdom (שליטה נשית). הממלכה מתקיימת כיום כאתר אינטרנט בלבד.
אורניה.
בשלהי ימי האפרטהייד הציע רמטכ"ל צבא דרום אפריקה לשעבר, גנרל קונסטנד וילויון, להקים מדינה אפריקנרית עצמאית באזור אורניה הלא-מיושב שבדרום אפריקה. היוזמה נקראה גם "ישראל האפריקנרית". בספרו של אלון ליאל, שגריר ישראל לשעבר בדרום אפריקה, "צדק שחור", הוא מספר שפיליון, אחד מידידי ישראל הגדולים, פנה אליו בנובמבר 1993 וביקש ממנו את נוסח ההסכמים בין ישראל לרשות הפלסטינית, כדי לנסות להגיע עם השלטון השחור של מנדלה להסכם דומה לזה שהשיג ערפאת מול יצחק רבין - של מדינה עצמאית. בסופו של דבר החליט פיליון לרוץ לפרלמנט המשותף לשחורים ולבנים. מפלגתו, "חזית החופש", זכתה בתשעה מושבים (מתוך 400 צירים). ב־2001 פרש פיליון מהפרלמנט לחוותו. כ־600 חוואים נענו להצעה של פיליון להקים יישוב אפריקנרי במדבר אורניה השומם. בשנת 2004, במקביל לחגיגות העשור לסיום האפרטהייד, וכמחאה על התנהגות ממשלת דרום אפריקה, החליטו להנהיג מטבע בשם "אורא" המיועד ללבנים בלבד. עיקר הכלכלה באורניה מושתת על חקלאות. אין מדובר במדינת לכאורה בהיעדר הכרה דה פקטו.