אכן, היא נודעה בשל קור רוחה בתחרויות. באחת מהופעותיה הידועות ביותר של טורישצ’בה, בגביע העולם 1975 באצטדיון ומבלי הישן בלונדון, הופתעו הצופים למשמע הקול הרם של וו המתכת הנשבר, שתמך בכבלים. המקבילים המדורגים פשוט התפרקו והתרסקו על הקרקע בסיום התרגיל שלה, בדיוק אחרי שהיא ירדה מהם. טורישצ’בה בירכה לשלום את השופטים, וצעדה ברוגע מהמקום בלי אפילו לפנות לאחור להתבונן במה שעלה בגורלו של המכשיר. היא המשיכה וניצחה בקרב רב בכל המקצים וזכתה לבסוף בכל התרגילים במדליות זהב. כעבור שנים רבות היא אמרה, שבאותו רגע היא נזכרה בדבר אחד בלבד – שהיא חייבת להשלים את התרגילים שלה ו"לדבוק בכך".
מאמנה, ולדיסלאב רסטורוצקי, אמר עליה: "לודמילה תילחם עד מוות בכל מצב".
טורישצ'בה גם נודעה בשל התנהגותה האדיבה. באולימפיאדת מונטריאול (1976) הקיפה את הבמה וניגשה באופן אישי לברך את האלופה נדיה קומנץ' ולחצה את ידה לפני שקיבלה את המדליה שלה עצמה.
חיים לאחר הפרישה וחיים אישיים.
ב-1977 נישאה לאצן ולרי בורזוב, האלוף האולימפי בריצות ל-100 ול-200 מטר באולימפיאדת מינכן (1972). היא נבחרה לוועדה הטכנית של התעמלות האמנותית לנשים מטעם התאחדות ההתעמלות הבינלאומית (International Gymnastics Federation) (FIG) ב-1981.
טורישצ'בה נותרה פעילה בענף ההתעמלות כמאמנת, שופטת בינלאומית ובעלת תפקיד בהתאחדות ההתעמלות האוקראינית. אחת מבנות חסותה הייתה ליליה פודקופאייבה, זוכת מדליית הזהב באולימפיאדת אטלנטה (1996) בתחרות הקרב רב.
לאחר התפרקות ברית המועצות מתגוררת באוקראינה והייתה נציגת אוקראינה בפדרציה הבינלאומית להתעמלות.
P (סיבוכיות)
NP (סיבוכיות)
רודולף לנגה
רודולף לַנגֶה (בגרמנית: Rudolf Lange; 18 באפריל 1910 - 23 בפברואר 1945) היה מפקד משטרת הביטחון והאס דה בריגה. הוכר כאחד מהמבצעים הראשיים של השמדת יהודי לטביה בתקופת השואה.
יחידת הקומנדו בפיקודו רצחה עשרות אלפי יהודים והוא פיקד על הריגות המוניות.
השתתף בועידת ואנזה כמומחה לרצח המוני.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
לנגה נולד למשפחה פרוטסטנטית בעיר וייסוואסר בפרוסיה-שלזיה. אביו היה מפקח בנייה ברשות הרכבות. לאחר סיום התיכון למד משפטים באוניברסיטת יינה, קיבל תואר דוקטור במשפטים ב-1933 וגויס על ידי הגסטפו של מחוז העיר האלה. הוא הצטרף לאס דה בנובמבר 1933, ובשנת 1936 הצטרף לאס אס.
לנגה עלה במהירות במנגנון הטרור של המשטר הנאצי. הוא גם אימץ את האידאולוגיה של האס אס, כפי שניתן לראות, בין היתר, בפרישתו מהכנסייה בשנת 1937. מ-1936 הוא עבד במטה הגסטפו בברלין. במאי 1938 הועבר לווינה על מנת לפקח על סיפוח מערכת המשטרה האוסטרית, שם עבד עם וולטר שטלקר, שלימים נהיה הממונה עליו בריגה. ביוני 1939 הועבר לשטוטגרט.
בספטמבר 1939 אוחדו סוכנות הביטחון והמשטרה של גרמניה הנאצית לתוך המשרד הראשי לביטחון הרייך בראשותו של ריינהרד היידריך.
ממאי עד יולי 1940 שימש במשרדי הגסטפו של ויימאר וארפורט, כסגן ראש הסיפ"ו בקאסל. בספטמבר 1940 קודם לתפקיד סגן מפקד המשטרה של ברלין, ובאפריל 1941 הועלה לדרגת סרן באס אס.
פעולות השמדה בלטביה.
ביוני 1941 צורף לנגה לצוות הפקודה של האיינזצגרופן, בראשות וולטר שטלקר. הוא נהפך למפקד יחידת הקומנדו איינזצקומנדו 2 (EK2) והיה אחד האנשים הבודדים שהיו מודעים לצווי הפתרון הסופי. הוא הודה כי המטרה של EK2 היה פתרון רדיקלי של "הבעיה היהודית" על ידי הריגת כל היהודים בלטביה.
באותו זמן, שירת לנגה גם כמפקד שירות הביטחון והיה אחראי על מחלקה מספר ארבע של האס-דה בלטביה, שריכזה את כל פעילות הארגון במדינה. המטה שלו התמקם בריגה. הוא נתן צווים לחוליות לטביות שארגנו הגרמנים, לביצוע מעשי טבח בערים קטנות יותר. אחד מהם היה טבח ילגבה ביולי 1941, שבמהלכו חוסלו 1,500 -2,000 יהודי העיר ילגבה בידי יחידות המשטרה הגרמנית ומשטרת העזר הלטבית.
לנגה היה אחראי על החלק של לטביה בתוכנית המשטר הנאצי לגירוש יהודים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה לריגה. בהתאם לכך הוא הוציא בנובמבר 1941 צווים מפורטים להנריך לוזה, שהיה כביכול השליט של לטביה, לשילוחם של 50,000 יהודים למזרח, חציים לריגה וחציים לבלארוס. במקביל, היה מעורב בארגון בניית מחנה הריכוז סלספילס, שנועד לקלוט את המגורשים. מחנה זה לא היה מוכן בעת הגעת היהודים, לכן החליט לשלוח את המשלוחים לחווה נטושה ליד ריגה שנקראה יונגפרנהוף ושהוגדרה כמחנה ריכוז מאולתר. היהודים במשלוחים הראשונים לא שוכנו מיד בגטו, אלא נשארו במחנה יונגפרנהוף.
בנובמבר 1941 היה לנגה מעורב בתכנון וביצוע רצח של 24,000 יהודי לטביה מגטו ריגה וכ-1,000 יהודים גרמנים שהובאו ברכבת הראשונה של המגורשים, פשע הידוע כטבח יער רומבולה. במאי 1942 הוציא לנגה צו להרוג את כל היהודים ששרדו בגטו דאוגבפילס. רק כ-450 יהודים נשארו לאחר פעולה זו, שבה הוצאו להורג ילדים, תינוקות, חולים ועובדי בית החולים.
בינואר 1942 נקרא לנגה על ידי היידריך להשתתף בועידת ואנזה. הוא היה בעל הדרגה הנמוכה ביותר מקרב קציני האס אס בוועידה, אולם היידריך הזדקק לו בשל ניסיונו בביצוע רצח המוני של יהודים מגורשים, וכן משום שריגה הייתה באותה תקופה יעד הגירוש העיקרי של היהודים.
בשנת 1942, הפך לנגה לאובר-שטורמבנפיהרר (סגן-אלוף) במשרד הראשי בריגה, וב-1945 התמנה לראש האס דה והסיפ"ו בורתגאו (שטחי פולין שסופחו לרייך) בדרגת שטנדרטנפיהרר (אלוף-משנה).
מותו ותאור דמותו.
דווח כי לנגה נהרג במערכה בפוזנן ב-23 בפברואר 1945, אך יכול להיות שהוא התאבד.
לנגה עשה לעצמו שם כאחת מהדמויות המאיימות ביותר מקרב האחראים על גטו ריגה. יוסף ברמן, ניצול של אחד ממחנות הריכוז שנוהלו על ידו, תיאר אותו כך: "הוא היה הרוצח הגדול ביותר שהכרתי מעודי... והוא היה אחד מהאנטישמים הידועים ביותר לשמצה במאה העשרים. הוא שנא את היהודים עד כדי כך שהוא לא יכול היה להסתכל עליהם".
רודולף לאנגה
נורד
הסופר קלאסיקו הספרדי
מלון פנינסולה (הונג קונג)
רני פלק
רענן (רני) פלק (נולד ב-1953) הוא טייס קרב לשעבר בחיל האוויר הישראלי, שירת כמפקד בסיס רמת דוד, כמפקד בסיס חצרים וכנספח אווירי בארצות הברית, סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף. כיהן כמנכ"ל המשרד לביטחון פנים מתחילת 2005 עד יוני 2008. וכמנכ"ל המכללה האקדמית גליל מערבי בשנים 2011–2014.
ביוגרפיה.
פלק נולד במושב מרחביה. בנם של עדינה ושמחה. למד עד כיתה י"ג והוכשר כהנדסאי מכונות. ב-1972 התגייס לקורס טיס (מספר 73) ובמהלך מלחמת יום הכיפורים, בעודו בקורס, שירת כאיש צוות קרקע בטייסת 107 בבסיס חצרים. לאחר הקורס שובץ בטייסת 116, טייסת מטוסי A-4 סקייהוק. עבר הסבה למטוסי F-4 פנטום ושירת בטייסת 69, ב-1977 סיים בהצטיינות קורס מדריכי טיסה ושירת כמדריך בקורס אימון מתקדם. בדצמבר אותה שנה היה מעורב בתאונה אווירית במהלך אימון קרב אוויר בין מטוסי פנטום למטוסי F-15 איגל, במהלך האימון התנגש מטוסו במטוס פנטום אחר, פלק נאלץ לנטוש יחד עם נווטו ונפצע ואילו הפנטום התרסק ושני אנשי צוותו, , מפקד טייסת 69, והנווט נהרגו. פלק חזר להדריך בבית הספר לטיסה ושירת כסמ"ט ב' בטייסת 110.
ב-1980 יצא עם משלחת חיל האוויר להסבת טייסת 117 למטוסי F-16 פייטינג פלקון, בשובו התאמן עם עמיתיו לקראת הפצצת הכור העיראקי אך לא נבחר לאחד מהטייסים שהשתתפו במבצע. במלחמת לבנון הראשונה השתתף במבצע ערצב 19 והיה חלק ממבנה הטייסת שהשתתף בתקיפת חטף של סוללות הטילים הסוריות. במהלך קרב אוויר המוני שהתפתח במלחמה, הפיל שני מטוסי מיג סוריים. לאחר המלחמה מונה לסמ"ט א' בטייסת 69.
באוגוסט 1984 מונה לראש מדור במחלקת מבצעים של חיל האוויר, ובין השאר היה אחראי לתכנון תקיפת מפקדת אש"ף בתוניס באוקטובר 1985 (מבצע רגל עץ), מבצע ההפצצה ארוכת הטווח המרוחקת ביותר שביצע חיל האוויר. פלק היה מתוכנן לשמש כמפקד טייסת 69, אך בעקבות מותו של מפקד טייסת 253 נקרא להחליפו. הוא השתתף יחד עם אילן רמון ודן חלוץ בצוות בחינת מטוס הלביא בקרבות אוויר מול F-16C. לאחר תפקיד זה יצא ללימודים בבית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקאי באלבמה ותואר ראשון באוניברסיטת אובורן. ב-1989 מונה למפקד טייסת 101 ובהמשך שירת כראש ענף וכראש מחלקת מבצעים. לאחר שנתיים של לימודי תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת חיפה, מונה ב-1996 למפקד בסיס רמת דוד וב-1998 למפקד בסיס חצרים. במהלך כהונתו הוכשר גם כטייס מסוקי בל 212 ואף השתתף בפעילות מבצעית של חילוץ פצועים. ב-2001 מונה לנספח חיל האוויר בארצות הברית, שירת בתפקיד זה במהלך שלוש שנים, במהלכן אירע אסון מעבורת החלל קולומביה בו נהרג אילן רמון, חברו לקורס הטיס ולהסבה למטוסי ה-F-16.
לאחר שיחרורו, מונה בינואר 2005 למנכ"ל המשרד לביטחון פנים וכיהן בתפקיד עד ליוני 2008 תחת השרים גדעון עזרא ואבי דיכטר. שימש יו"ר ועדת ההיגוי הלאומית של פרויקט עיר ללא אלימות. באפריל 2011 מונה למנכ"ל המכללה האקדמית גליל מערבי, תפקיד בו כיהן עד פברואר 2014.
פלק נשוי ואב לארבעה, בנו משרת אף הוא כטייס בחיל האוויר. אחיו של פלק, , טייס קרב אף הוא, נהרג בתאונת אימונים ב-1988.
רענן פלק
קנקון
קנקון (בספרדית: Cancún) היא עיר חוף בחופה המזרחי של מקסיקו בחצי האי יוקטן במדינת קינטנה רו. נכון לשנת 2015 מתגוררים בעיר כ-774,000 תושבים.
העיר מהווה אתר תיירות בינלאומי בשל חופיה, ומרבית כלכלתה מתבססת על התיירות.
היסטוריה.