בשנת 1692 השיג תומאס טאו מכתב ממושל ברמודה - רישיון שמתיר לו להיות ״פריוואטיר״ - ״שכיר חרב״ ימי, שיכול לתקוף ספינות של ארצות הנמצאות במלחמה עם בריטניה. בעלי הון מברמודה סיפקו לו את הספינה בת 70 טון, חמושה בשמונה תותחים ומופעלת על ידי 46 אנשים. טאו וקברניט נוסף השיגו מסגן מושל ברמודה אישור להשמיד מפעל צרפתי מול חופי מערב אפריקה. טאו הפליג בחודש דצמבר, לכאורה כדי לשמש כפרוואטיר נגד מאחזים צרפתיים בגמביה. הוא יצא לדרך לצד הפיראט ג'ורג' דיו על סיפון הספינה ״איימי״. זמן קצר מחוץ לנמל הם נפרדו בעקבות סערה בים. הספינה של דיו נפגעה בסערה, אך הצליחה להגיע לבדה למפרץ סלדנה בדרום אפריקה, שם הוא נעצר על ידי ההולנדים. זמן לא רב אחרי שיצאו מברמודה הודיע ​​טאו לצוות על כוונתו לפנות לפיראטיות, וביקש את תמיכתם מכיוון שהוא לא יכול לאכוף את התוכנית הבלתי חוקית ללא הסכמתם. על פי הדיווחים, ענה הצוות של טאו בקריאה״ "שרשרת זהב או רגל מעץ, נעמוד איתך!" הפיראטים המשיכו לבחור קצין ראשון, מנהג פיראטי מקובל לאזן את כוחו של הקברניט.
טאו הגיע לים האדום ותפס ספינה גדולה בדרך מהודו לאימפריה העות'מאנית בשלהי שנת 1693. הספינה נכנעה ללא התנגדות רצינית, ולא היו נפגעים. הפיראטים של טאו פשטו על אוצרות האוניה, בשווי של 100,000 ליש"ט בזהב וכסף בלבד, בלי לקחת בחשבון את הערך של שנהב, תבלינים, אבני חן ומשי שנתפסו. 45 הגברים של טאו חלקו אחר כך ביניהם 1,200 ל -3,000 ליש"ט לאדם, וטאו עצמו קבל כ -8,000 ליש"ט. טאו דחק בצוותו לצוד ולשדוד את הספינות האחרות בשיירה ההודית, אך הוא נכנע לדעתו שסגנו, ולא תקף. הוא חזר לכיוון כף התקווה הטובה, ועצר ביישוב הפיראטים של אדם בלדרידג' בסנט מרי במדגסקר כדי לטפל בספינה.
טאו הגיע חזרה לניופורט באפריל 1694. בנימין פלטשר, מושל מחוז ניו יורק, התיידד איתו ועם משפחתו.
שייט פיראטים שני.
בנובמבר 1694 קנה טאו רישיון ״פריוואטיר״ חדש מהמושל פלטשר ויצא לשייט נוסף. הפעם צוותו היה מעט יותר קטן 30–40 איש. ג'ון אירלנד שימש כנווט בספינה ״אמיטי״ של טאו במהלך השייט השני שלהם, אם כי טען לאחר לכידתו שגם הוא וגם טאו נאלצו לשרת תחת איומי הצוות של הספינה. על פי תצהירו, הצוות איים על שניהם במהלך מה שהיה יכולה להיות נסיעה מניו יורק לבוסטון כדי להתכונן למאבק נגד הצרפתים. עם זאת, כשהגיעו למדגסקר, ככל הנראה טאו הגדיל את כוחו ל -50 או 60 איש.
הם הגיעו למיצר באב אל מנדב בפתח ים סוף באוגוסט 1695, שם מצא טאו כמה פיראטים נוספים בתקווה לשכפל את הצלחתו הקודמת, כולל הנרי אברי בספינת המלחמה החמושה בעוצמה שלו. כמו כן היו גם פיראטים שהכיר, כג'וזף פארו ותומאס ווייק, ויליאם מאי, וריצ'רד וואנט. טאו ושאר הקברניטים החליטו להפליג בתיאום.
בספטמבר 1695 התקרבה שיירת המלך ההודי המוסלמי המוגול עם 25 ספינותיו למיצר מנדב, ועברה על פני הפיראטים במהלך הלילה. טאו וחבריו הפיראטים רדפו אחריהם. ה״אמיטי״ תקפה את אחת מספינות המוגולים, כנראה הייתה זאת ״הפתח מוחמד״. טאו נהרג בקרב זה, שעל פי הדיווחים מירי תותח. מותו הביא לדמורליזציה, והצוות שלו נכנע מיד. מאוחר יותר הצוות שוחרר כש״פנסי״ של אברי כבשה את ה״פתח מוחמד״. לאחר שיפוצים בחוף, החליפו את שם הספינה ״אמיטי״ ובזזו אוניות באוקיינוס ההודי בפיקוד הקברניט ריצ'רד בובינגטון.
מורשת.
אתר הקבורה של טאו אינו ידוע, אך אומרים שהוא אביו של אדם שיצר ממלכה בחוף המזרחי של מדגסקר. בנוסף נטען כי טאו היה ממקימי מושבת הפיראטים המסתורית (ויש הסבורים בדיוני) של ליברטטיה. המלך ויליאם השלישי הורה לקפטן ויליאם קיד לצוד כמה שודדי ים - תומאס טאו וג'ון אירלנד ביניהם, אך טאו כבר היה מת כשקיד הפליג לחפש אחריו.
הדגל האישי של טאו מתואר לעיתים קרובות כדגל עם זרוע לבנה אוחזת בחרב קצרה על רקע שחור.
אליהו הרנון
אליהו הרנון (1931 – 25 בספטמבר 2019) היה פרופסור בתחומים של דיני הראיות וסדר הדין הפלילי וראש הקתדרה ע"ש סילבן מ' כהן בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
הרנון נולד בעיר צ'רנוביץ כשזו הייתה חלק מרומניה, ועלה לארץ ישראל בילדותו. את שלושת תאריו האקדמיים במשפטים – מהתואר הראשון ועד הדוקטורט – השלים באוניברסיטה העברית, כאשר את עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בנושא ביזיון בית המשפט, הנחה פרופ' שלו גנוסר. במהלך לימודי התואר השלישי שהה הרנון לצורכי מחקר באוניברסיטת אוקספורד ובקינגס קולג' לונדון. הרנון הצטרף כמרצה לפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בשנת 1963, ובשנת 1967 עלה לדרגת מרצה בכיר. הגם שלמשך תקופה קצרה ביותר לימד סדר דין אזרחי, הוא התמקד לאורך כל שנותיו המקצועיות בהוראת דיני ראיות וסדר דין פלילי. בשנת 1965 שהה לצורכי מחקר, כמלגאי של קרן פולברייט, באוניברסיטת פנסילבניה.
בשנים 1975–1977 ניהל הרנון את המכון לקרימינולוגיה של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, ובשנת 1978 מונה כחוקר אורח במכון מקס פלנק למשפט פלילי בינלאומי והשוואתי שבגרמניה. כן ניהל את המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי ע"ש הארי סאקר. במשך שנים ארוכות היה חבר בוועדה המייעצת לסדר דין פלילי וראיות, תחילה תחת שופט בית המשפט העליון אליהו מצא ולאחר מכן תחת השופטת מרים נאור. מחקר שערך בשנות ה-80 של המאה ה-20 עבור ועדת ציבורית בראשות שופט בית המשפט העליון בדימוס דוד בכור, שמונתה על ידי שר המשפטים משה נסים, היווה בסיס חשוב שהוביל שנים מאוחר יותר להקמתה של הסניגוריה הציבורית.
הרנון יצא לגמלאות בשנת 1999. בשנת 2009 יצא לכבודו ספר הכולל אסופת מאמרים בתחומים שלימד וחקר, מגמות בדיני ראיות ובסדר הדין הפלילי – אסופת מאמרים לכבודו של פרופסור אליהו הרנון, בעריכת ד"ר ענת הורוויץ ופרופ' מרדכי קרמניצר. בין תלמידיו הרבים לאורך השנים באוניברסיטה העברית: נשיאי בית המשפט העליון אהרן ברק ומרים נאור, שופט בית המשפט העליון אלכס שטיין, סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה רון סוקול, סגנית הסניגור הציבור הארצי ענת הורוויץ, פרופ' אדריאן צוקרמן מאוניברסיטת אוקספורד, שופט בית משפט השלום בתל אביב מוקי לנדמן, נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין וחבר הכנסת דב חנין. הרנון פרסם במהלך הקריירה האקדמית שלו כ-50 מאמרים אקדמיים בעברית ובאנגלית, וכן חמישה ספרים אקדמיים (לרבות ספר חשוב בן שני חלקים בנושא דיני ראיות).
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
נשר של דם
דאטסון סוג 17
דאטסון סוג 17 (באנגלית: Datsun Type 17) היא מכונית קטנה מתוצרת יצרנית כלי הרכב היפנית Datsun (שם רשמי: Datsun Motor Corporation) אשר יוצרה בין מאפריל 1938–1939 ביפן.
בשנת 1934 השתלטה יצרנית המכוניות ניסאן על Datsun.
שווינציאן (מחוז משנה)
הגשר (סדרת טלוויזיה)
יונתן שונרי
יונתן שונרי (1931 – 19 ביולי 2015) היה בלשן שחקר את תרגומי המקרא.
ביוגרפיה.
יונתן שונרי נולד בשם יונתן קצלך בבן שמן למלכה וזאב, ובילדותו עברתו הוריו את שם משפחתם לשונרי. אמו שימשה כאם הבית ואביו שימש מנהל האחזקה בכפר הנוער.
בשנת 1957 קיבל תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1967 השתתף במחקר בראשות ד"ר יצחק שלזינגר שמטרתו ללמוד את שפת הסימנים הישראלית.
עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' חיים רבין, עסקה בתחום "העקרונות הפרשניים של רב סעדיה גאון, על פי תרגומו הערבי לספר תהילים" הוא הגיש אותה בשנת 1970, במסגרת האוניברסיטה העברית.
בשנת 1975 הגיע שונרי לאוניברסיטת בריגהאם יאנג על מנת לתרגם לעברית את ספר מורמון, מספרי הקודש של המורמונים. הוא התגורר בפרובו, יוטה מאחר שלימד באוניברסיטה.
בשנת 1983 הוא פרסם ספר 'Ivreet meresheet = Hebrew from the beginning', בהוצאת אוניברסיטת בריגהאם יאנג.
בשנים 1993–1994 שימש כמורה ללשון בתיכון האקדמיה למוזיקה בירושלים. שימש יועץ לשוני של האנציקלופדיה לבית ישראל, בעריכת רפאל הלפרין, שיצאה לאור בשנת 1996
באמצע שנות ה-90 עמד בראש ועדה שמינה שר החינוך, אמנון רובינשטיין, שהמליצה להכין תוכנית לימודית ייחודית לילדי הקראים מכיתה א' עד כיתה י"ב.
בשנת 2009 ייסד עמותה בשם "יד לילד ולנער - עמותה לילדים ולנוער בסיכון". עסק גם ברפואה אלטרנטיבית.
בשנת 2010 התלונן במשטרה כי הותקף ללא סיבה בגן הפעמון בירושלים, אחרי שהוזמן להגיע לשם. רוב שנותיו התגורר בירושלים, באזור רחביה.
נפטר ב-19 ביולי 2015 והובא לקבורה בהר המנוחות.
צ'פוד
צ'פוד (בהונגרית: Csapod) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי צ'פוד.
בצ'פוד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
אגיאגושסרגן
אגיאגושסרגן (בהונגרית: Agyagosszergény) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
באגיאגושסרגן חיו 15 יהודים בשנת 1880
גריגורי רודצ'נקוב
גריגורי מיכאילוביץ' רודצ'נקוב (ברוסית: Григорий Михайлович Родченков; נולד ב-24 באוקטובר 1958) הוא מדען ופקיד רוסי, שעמד בראש המעבדה הלאומית לסמים בספורט ברוסיה, המרכז למניעת סמים בספורט (Антидопинговый Центр), שממוקם במוסקבה והושעה על ידי הסוכנות העולמית למניעת סמים בספורט (WADA) בנובמבר 2015 בגין הקמת תוכנית הסמים המשוכללת של רוסיה הממומנת על ידי המדינה.