הממשלה חייבת לכלול לכל הפחות 7 חברים ולכל היותר 15 חברים, וזאת על פי החוקה. כל שרי הממשלה חייבים להיות חברי הפרלמנט האירי, האירכטס, שמתוכם שניים לכל היותר יכולים להיות חברי הסנאט האירי, הבית העליון והשאר חברי הדאל אירן, הבית התחתון. ראש הממשלה, סגנו ושר האוצר חייבים להיות חברי הדאל.
הטישך ממונה לתפקידו על ידי נשיא אירלנד על פי תמיכתו של הדאל אירן. הטישך מציג את מועמדויותיהם שאר חברי הממשלה, המאושרות על ידי הדאל והם ממונים על ידי הנשיא. שרי הממשלה מכונים לעיתים "שרי קבינט" בשונה מ"שרי מדינה" (שנקראו לפני 1977 מזכירים פרלמנטרים), שהם שרים זוטרים שהם לא חלק מהקבינט. כל אחד מהשרים אחראי בדרך כלל על אחד ממשרדי הממשלה. לעיתים ממונים שרים בלי תיק, אם כי הדבר לא נעשה מאז 1977.
בנוסף, עשויים להשתתף בישיבות הממשלה התובע הכללי, המצליף הראשי של הקואליציה וחלק מהשרים הזוטרים.
הנשיא.
נשיא אירלנד הוא לא חבר בממשלה. חוקת אירלנד לא מגדירה את הנשיא כראש הרשות המבצעת. במקום זאת הוא מאציל את הסמכות הניהולית על הקבינט לטישך. בנוסף, לנשיא אין שיקול דעת בבואו למנות את הטישך, זוהי חובה חוקתית שעליו למלא. באופן דומה ממונים השרים, על פי המלצת הטישך ובאישור הדאל.
תקופת הכהונה.
באופן רגיל, הממשלה מכהנת עד למינויו של טישך חדש על ידי הדאל אירן.
על הממשלה לקבל את אמון הדאל כדי להמשיך לכהן. במקרה שהטישך חדל לקבל את תמיכת הרוב בדאל, על הדאל להתפזר או שעל הטישך להתפטר מתפקידו. בסמכותו של הנשיא לפזר את הדאל על פי בקשת הטישך במקרה שזה איבד את אמון הדאל, אך לנשיא הזכות לסרב לבקשה כזו, ובכך הוא יכול לאלץ את הטישך להתפטר.
התפטרות הטישך כמוה כהתפטרות קולקטיבית של הממשלה. יחד עם זאת, במקרה כזה, על פי החוקה, הטישך והשרים ממשיכים למלא את תפקידיהם עד אשר תחל כהונתה של ממשלה חדשה. הנשיא יכול להורות לנשיא לפטר או לקבל את התפטרותו של שר מסוים. עם פיזורו של הדאל, השרים הם כבר לא חברי הפרלמנט ולפיכך פסולים לתפקידיהם. למרות זאת, סעיף בחוקה מאפשר להם להמשיך בתפקידיהם עד למינוי מחליפים.
סמכויות.
הסמכות הניהולית של הממשלה כפופה למגבלות מסוימות:
לשרי הממשלה אחריות משותפת לפעולותיה. כל אחד מהשרים אחראי על פעולות משרדו. פעולות משרדי הממשלה מבוצעות בשם השרים, ובדרך כלל לשר יש מידע מועט על פרטי הפעולות הללו. מצב זה סותר את כללי המשפט המקובל שאדם שקיבל סמכות, לא יכול להאציל אותה. כלל זה מסביר את המשפט המצוין בתכתובות של משרדי הממשלה "השר הורה לי לכתוב...", גם אם השר מעולם לא ראה את המסמך המדובר.
כאשר אחד מתפקידי השרים מפסיק להתקיים (בשונה משינוי שם המשרד, דבר הקורה לעיתים קרובות יותר), סמכויותיו מועברות לשרים אחרים. המשרדים שבוטלו הם: משרד התקשורת, העבודה, הדואר והטלגרף, השירות הציבורי והאספקה, שאוחדו עם משרדים אחרים.
במקרה שהממשלה לא ממלאת את חובותיה על פי החוקה, היא עלולה לקבל הוראה מבית משפט על פי צו עשה. שרים שלא ממלאים את חובותיהם החוקתיות, עלולים להימצא אשמים בביזיון בית המשפט ואף להאסר.
היסטוריה.
ממשלת אירלנד נוצרה על פי חוקת אירלנד משנת 1937, חוק השרים והמזכירים משנת 1924 ועל פי תיקונים לחוקה הכוללים הוראות מפורטות בנוגע למעמד ולתפקידי הממשלה באופן כללי. לממשלת אירלנד קדמה המועצה המבצעת של מדינת אירלנד החופשית שפעלה משנת 1922 ועד 1937.
כל הממשלות מאז 1989 הוקמו על בסיס תמיכה של קואליציה של שתי מפלגות או יותר. ממשלת הקואליציה הראשונה הוקמה ב-1948. הטישך תמיד היה חבר המפלגה הגדולה בקואליציה וכמעט תמיד מנהיג מפלגה זו, כשהיחיד מבין ראשי הממשלה שלא היה מנהיג מפלגתו היה ג'ון קוסטלו.
שרי הממשלה הנוכחית.
ממשלת אירלנד הנוכחית החלה את כהונתה ב-27 ביוני 2020. שרי הממשלה הם:
רישיון MIT
רישיון MIT הוא רישיון לתוכנה חופשית, שמקורו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). הוא רישיון חופשי מתירני ומאפשר שימוש חוזר גם בתוכנה קניינית, בתנאי שעותק של הרישיון יצורף לעותקי התוכנה. תוכנה קניינית תישאר קניינית למרות שיש בה רכיבים ברישיון MIT. רישיון זה הוא גם 'תואם GPL', כלומר הרישיון החופשי GPL מאפשר שילוב רכיב ברישיון MIT בתוכנה ברישיון GPL והפצה מחדש תחת רישיון GPL.
חבילות תוכנה בולטות המשתמשות ברישיון MIT באחת מגרסאותיו הם: Expat, מונו, Ruby on Rails, Node.js, לואה (מגרסה 5.0 ומעלה), Wayland, jQuery, FreeRTOS ומערכת החלונות X11.
הרישיון.
צורה נפוצה של רישיון MIT (מהאתר הרשמי של מיזם התוכנה החופשית, שהוא גרסה בשם "רישיון Expat"), מוגדרת באופן הבא:
Copyright (c) &lt;year&gt; &lt;copyright holders&gt;
Permission is hereby granted, free of charge, to any person obtaining a copy of this software and associated documentation files (the "Software"), to deal in the Software without restriction, including without limitation the rights to use, copy, modify, merge, publish, distribute, sublicense, and/or sell copies of the Software, and to permit persons to whom the Software is furnished to do so, subject to the following conditions:
The above copyright notice and this permission notice shall be included in all copies or substantial portions of the Software.
THE SOFTWARE IS PROVIDED "AS IS", WITHOUT WARRANTY OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO THE WARRANTIES OF MERCHANTABILITY, FITNESS FOR A PARTICULAR PURPOSE AND NONINFRINGEMENT. IN NO EVENT SHALL THE AUTHORS OR COPYRIGHT HOLDERS BE LIABLE FOR ANY CLAIM, DAMAGES OR OTHER LIABILITY, WHETHER IN AN ACTION OF CONTRACT, TORT OR OTHERWISE, ARISING FROM, OUT OF OR IN CONNECTION WITH THE SOFTWARE OR THE USE OR OTHER DEALINGS IN THE SOFTWARE.
הסלר
הסלר (בגרמנית: Häßler, Hasler) הוא שם משפחה.
אזור קפילרי
אזור קפילרי או "אזור שוליים נימי" (באנגלית: "Capillary Fringe") הוא שכבת קרקע הנמצאת מעל מפלס של מי תהום שבו נמצא מים בגלל נימיות.
המים באזור קפילרי נקראים מים נימיים (גם: "מי קיבול" או קפילריים), והם מוחזקים בנקבוביות קטנות בכוחות קפילריים - כוח הנימיות. מים אלו זמינים לצמחים מכיוון שהם מוחזקים על ידי מתח פנים בלבד (בניגוד למים היגרוסקופיים למשל).
האזור הקפילרי נמצא בתווך בין מפלס מי התהום לתווך הבלתי רווי.
במקורות שונים ניתן למצוא מילים נרדפות למונח זה: אזור מים נימיים/קפילריים, אזור נימי/קפילרי, סְפָר נימי/קפילרי.
רמי בן ברק
קלמן מן
כולל ברודסקי
כולל ברודסקי היה כולל אברכים שפעל בסוף המאה ה-19 בוולוז'ין, על שמו של איל ההון והתעשיין היהודי ישראל ברודסקי מקייב שהקים ומימן אותו.
היסטוריה.
ישיבת וולוז'ין הוציאה מתוכה במשך השנים מאות תלמידי חכמים וגדולי תורה, ונוצר צורך להכשירם לשמש כרבנים ומורי הוראה בערים ובקהילות היהודיות ברחבי האימפריה הרוסית. לשם כך הגו ראשי ישיבת וולוז'ין, בראשות הנצי"ב, רעיון לייסד כולל מיוחד שבו תלמד קבוצה נבחרת מבוגרי הישיבה במשך תקופה של מספר שנים בלי עול ודאגות פרנסה.
בסוף שנת תרמ"ו (1886) נפגש הרב מאיר לוין, חתנו של ראש הישיבה הקודם, הרב אליעזר יצחק פריד, עם התעשיין ישראל ברודסקי, מייסד ענף הסוכר ברוסיה וענף תעשייני הסוכר במשפחת ברודסקי, והציע לו ליטול על עצמו את החסות והמימון של כולל האברכים. ברודסקי נעתר וייסד קרן של עשרים וחמישה אלף רובל לאחזקת אברכי הכולל.
את תקנון הכולל ניסח הרב מאיר לוין, על דעתו של ברודסקי, והוא נחתם בכ"ד באלול תרמ"ו. נקבע כי הכולל ימנה עשרה תלמידים מצטיינים שיקבלו מימון מלא במשך כחמש שנים, אז יתקדמו האברכים למשרות רבנות ובמקומם ייכנסו אברכים חדשים. במקרה שבאמצע התקופה יתפנה מקום לאחר שאברך יקבל משרה רבנית, יתקבל לכולל אברך חדש. בפועל כמעט ולא קרה שאברך פרש באמצע התקופה, משום שהמימון לכל אברך היה בסדר גודל של משרה רבנית מכובדת, ומשום כך העדיפו האברכים להשלים את תקופת הלימוד וההכשרה הרבנית.
בתקנון הכולל נאסר על תלמידיו לנסוע מוולוז'ין לבתיהם במשך כל תקופת לימודיהם ללא הסכמת מנהל הישיבה. גם לאחר שקיבלו את אישורו, הותר להם לנסוע לתקופה שאינה עולה על שישה שבועות בשנה.
על פי התקנון, האחראים לבחירת האברכים לכולל היו ראש הישיבה ומנהלה. לכולל נבחרו הבוגרים המצטיינים ביותר של הישיבה, והם כונו "הברודסקאים".
בשנת תרמ"ז החלה קבוצת האברכים הראשונה את לימודיה בכולל. עם חברי הקבוצה נמנו, בין היתר, הרב שמחה זליג ריגר, הרב אליהו אהרן מילייקובסקי, הרב שמואל צבי שחור (לימים מילא את מקומו של אביו הרב מיכאל שחור בעיר יז'יורי שבמחוז גרודנה), הרב שלום אליעזר רוגוזין, הרב ראובן גורדון ועוד. בהמשך למדו בכולל אברכים נוספים ובהם הרב משה לנדינסקי.
בשנת תרנ"ב (1892) נסגרה ישיבת וולוז'ין, אולם "כולל ברודסקי" המשיך לפעול כרגיל, משום שלא נחשב חלק מהישיבה. כמה שנים לאחר סגירת הישיבה שב לוולוז'ין הרב רפאל שפירא לכהן בה ברבנות ומתוך מטרה לכונן מחדש את הישיבה. בשלב הראשון פרס את חסותו על כולל ברודסקי, ובעקבות זאת נמשכו אברכים נוספים לבוא ולהתגורר בוולוז'ין, ותוך זמן שבה וולוז'ין לשמש מקום תורה מרכזי.
על פועלו של ישראל ברודסקי ועל חלקו בכינונה מחדש של ישיבת וולוז'ין בזכות "כולל ברודסקי", כתב ההיסטוריוגרף החרדי יעקב ליפשיץ: .
חרוסקי
רונן בן-טל
לאסרו קארדנס
לאסרו קארדנאס דל ריו
לאסרו קארדנס דל ריו
שנפלד