הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות פועלת מכוח לחוק החברות הממשלתיות, לבדיקת כשירותם והתאמתם של מועמדים לכהונת דירקטור, יושב ראש דירקטוריון או מנהל כללי בחברה ממשלתית. סעיף 18ב נוסף לחוק בשנת 1993, בעקבות דו"חות של מבקר המדינה שעסקו במינויים הפוליטיים בחברות הממשלתיות.
פעילות הוועדה.
בהתאם לחוק, "יושב ראש הוועדה שיהיה נציג שיקבע היועץ המשפטי לממשלה הכשיר לכהן כשופט של בית משפט מחוזי, והוא יבוא מקרב עובדי המדינה או מקרב עובדי השירות הציבורי, ויכול שיהיה מי שכיהן כשופט או מי שפרש מתפקידו בשירות המדינה או בשירות הציבורי". כן מכהנים בוועדה איש ציבור ונציג של רשות החברות הממשלתיות.
הוועדה מסתייעת במזכירות הוועדה, היושבת ברשות החברות הממשלתיות, ומקבלת ייעוץ משפטי מהלשכה המשפטית של הרשות.
סמכות הוועדה.
הממשלה רשאית להחליט על מינוי בניגוד לעמדת הוועדה וכך אירע בשנת 2021 כאשר עמיר פרץ מונה ליושב ראש דירקטוריון התעשייה האווירית לישראל על ידי שר הביטחון, בני גנץ, למרות שבאוקטובר 2021 פסלה הוועדה את מועמדותו של פרץ, עקב היותו חסר ניסיון עסקי בחברות ציבוריות והזיקה הפוליטית המשמעותית שבין פרץ לגנץ. עתירה נגד המינוי נדחתה על ידי בג"ץ.
יושב ראש דירקטוריון
ערכים עצמיים
וקטורים עצמיים
פאני דוראק
שרה פרנסס "פאני" דוראק-גייטלי (באנגלית: Sarah Frances "Fanny" Durack-Gately; 27 באוקטובר 1889 - 20 במרץ 1956). הייתה שחיינית אוסטרלית. האלופה האולימפית האשה הראשונה בעידן המודרני, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי וכן שיאנית עולם. בעשור השני של המאה ה-20 החזיקה בשיאי העולם בסגנון החתירה בכל המרחקים, מ-100 מטר ועד ל-1500 מטר.
ביוגרפיה.
דוראק נולדה בסידני. היא למדה לשחות סגנון חזה, בבריכות של קוג'י (פרוור בדרום מזרח סידני). אותה עת סגנון החזה היה הסגנון היחידי שבו נשים התחרו.
אלופה אולימפית.
עד לאולימפיאדת סטוקהולם (1912), נשים לא הורשו להשתתף בתחרויות השחייה. למרות שבאולימפיאדה זו החלו תחרויות לנשים גם בשחייה, מינה וויילי, חברה ויריבה לתחרויות השחייה ודוראק לא הורשו בהתחלה להשתתף בה. תחילה אסר עליהן איגוד השחייה לנשים של ניו סאות' ויילס (NSWLASA) להשתתף באולימפיאדה מטעמי צניעות. האיסור הוביל לסערה ציבורית, והן החלו לגייס כספים כדי לנסוע עצמאית. בסופו של דבר, הן הצליחו לממן את משלחתן בכוחות עצמן והשתתפו באולימפיאדה.
במשחקים עצמם זכתה דוראק במדליית זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:22.2 דקות, לפני וויילי (1:25.4 דקות) וג'ני פלטשר מבריטניה (1:27.0 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 1:19.8 דקות, שיפור לשיא של דייזי קורוון מבריטניה (1:20.6 דקות). דייזי קורוון לא השתתפה במשחה הגמר מאחר שעברה ניתוח אפנדקטומיה. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה בהמבורג, גרמניה שיפרה דוראק במשחה ל-100 מטר חופשי את שיאה העולמי והעמידה אותו על 1:18.8 דקות.
באליפות ניו סאות' ויילס בשחייה לנשים שנערכה בסידני בפברואר 1915 קבעה דוראק במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש בתוצאה של 1:16.2 דקות. שיא זה החזיק מעמד עד אולימפיאדת אנטוורפן (1920) ונשבר על ידי אתלדה בלייבטריי מארצות הברית (1:13.6 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה אף היא בסידני היא קבעה במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:56.0 דקות. שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונישבר על ידי שרלוט בויל מארצות הברית (2:47.6 דקות).
בניית אתר אינטרנט
בניית אתר אינטרנט או פיתוח אתר אינטרנט (מאנגלית: Web Development) הוא עיסוק ומקצוע הכרוך בתכנון, אפיון, עיצוב ובנייה טכנית של אתר אינטרנט. העוסק במקצוע זה עיסוק של קבע נקרא בונה אתרים, ורבים מהעוסקים בו רכשו או רוכשים במהלך עשייתם, ידע בתחומי פיתוח אינטרנט נוספים כגון עיצוב אתרים (Web design), וקידום אתרים (SEO). לאחר השלמת בניית האתר הפועל ועיצובו, התוצר הסופי מועלה לשרת כדי להפכו לנגיש לקהל היעד שלו. רבים מבוני האתרים משתמשים במערכות ניהול תוכן, דוגמת ג'ומלה, דרופל, ו-וורדפרס, לבניית אתריהם, כאשר לכל מערכת היתרונות והחסרונות שלה. מערכות אלה הן למעשה תוכנות אשר מפשטות במקרים רבים את התהליך ומבטיחות תוצר סופי עשיר עם ניהול קל בהמשך.
הרקע המקצועי של העוסקים.
העוסקים בבניית אתרים הם קהל עוסקים מגוון יחסית, שאינו בהכרח חולק מאפיינים כלליים משותפים מלבד ניסיון עם עולם האינטרנט, ויכולת עבודה טכנית עם קוד (תחביר בשפת תכנות מסוימת), תוכנות מחשב, או שניהם. לחלק מהעוסקים רקע אקדמי במדעי המחשב או הסמכה במסגרת של לימודי תעודה בעבודה עם שפות תכנות שונות או תוכנות שונות לבניית אתר (על שני אלו יפורט בהמשך). היות שבפועל עיסוק זה אינו בהכרח דורש ידע פורמלי, והיות וקיים מגוון רחב של טכנולוגיות שונות לבניית אתרים אשר חלקן חופשיות ונגישות לכל דורש ללא תשלום, הרי שאין כל הכרח לרקע אקדמי לעיסוק בבניית אתרים, וגם אין כל תואר ספציפי או לימודי תעודה ספציפיים לבניית אתרים, והתחום, להיבטיו השונים, פתוח לכל המוכשר ללומדו ולפעול בו, בין אם באופן אוטודידקטי, ובין אם במסגרת אחרת.
תכנון ואפיון.
בניית אתר מתחילה לרוב בתכנון או אפיון דרישות האתר, השירותים או התכנים שיוצעו בו ואופן פעולתו והצגתו לגולשי האינטרנט.
שיטות לבניית אתר.
את השיטות לבניית אתר ניתן לחלק לשני ענפים עיקריים, בנייה הנעשית בעיקר על ידי מערכת ניהול תוכן, ובנייה הנעשית בעיקר על ידי קוד.
מערכת ניהול תוכן.
מערכת ניהול תוכן (Content Management Systems) היא תוכנה המאפשרת יצירה של תוכן באתר אינטרנט ותחזוקה שלו. תוכנה זו מהוות פלטפורמה וממשק משתמש גרפי לבניית האתר. חלק ממערכות אלו מוצעות ללא עלות, וחלקן אפשריות לשימוש בתשלום, דוגמאות: ויקס, וורדפרס, ג'ומלה, דרופל, ואחרות.
כתיבת תחביר.
שיטה זו מאופיינת בכתיבה של תחביר בשפה מקובלת מסוימת (כגון PHP) אשר האתר הוא היישום הפונקנציונאלי של התחביר הספציפי שנכתב בה. ההבדל בין שיטה זו לקודמתה הוא שעבודה עם תוכנה בונה את הקוד בשביל בונה האתר, במקום שזה יכתוב אותו בעצמו.
אנשים שהם בעלי ידע בתכנות, לפחות בשפת התכנות בה נבנה האתר שלהם, יכולים להכניס שינויים בקוד האתר שהתוכנה בה השתמשו כתבה עבורם ברמת התחביר הבסיסי של האתר. בונה האתר בעצמו או לקוחו, מחליטים יחד על השיטה העדיפה לבניית האתר הספציפי. כיום רבים מהאתרים נבנים על ידי תוכנה, מה שמאפשר ניהול קל שלהם גם על ידי אנשים שאינם בעלי ידע טכני נרחב בתחום זה, כמו למשל, לקוחות של חברות המציעות שירותי בנייה לאנשים החסרים ידע זה. יתרון נוסף בבניית אתר בתוכנה הוא שהיא מאפשרת להכניס את הלקוח עצמו אל תוך עולם הבנייה והשינוי של אתרים, ובכך פותחת בפניו דלתות שונות, אף כאלה הקשורות לאפשרות פרנסה.
אתר סטטי לעומת דינאמי.
את אתרי הרשת ניתן לחלק חלוקה גסה לאתרים סטטיים ודינאמיים, כאשר ייתכן ובונה אתרים מסוים יבקש להתמקד בעיסוקו על בניית סוג מסוים כזה של אתרים.
שלבים לבניית אתר.
על פי רוב, בניית אתר תתבצע לפי מספר שלבים כלליים היוצרים תוואי כללי לעבודה כולה.
אחזקת אתר.
בהתאם למטרת האתר לעיתים מבוצעים שלבים נוספים, כגון הבטחת איכות, או שמעורבים בבנייתו אנשי מקצוע, כגון מתכנתים או גרפיקאים. מאחר שאין דרך אחידה לבניית אתר, התהליך יכול לקחת פרק זמן קצר או ארוך, בהתאם לרמת המורכבות הנדרשת. העלויות משתנות ונעות בין חינם לבין חוסר גבול עליון – כתלות בגורמים דוגמת יכולות השרת, עבודת מקים האתר, עיצוב ייחודי, הפלטפורמה הטכנולוגית וכן הלאה.
בדרך כלל, לאחר סיום תהליך בניית האתר, יחלו תהליכים מקבילים של קידום אתרים במנועי חיפוש או פרסום באינטרנט, על מנת להביא לידי מיצוי את היתרון שבבניית האתר.
מיתוס עשרת האחוזים של המוח
מיתוס עשרת האחוזים של המוח (מוכר גם כמיתוס 8 האחוזים או 5 האחוזים) הוא אגדה אורבנית הטוענת שאדם ממוצע משתמש רק בעשרה אחוזים ממוחו ואילו שאר חלקי המוח נשארים ללא שימוש, אולם ניתן להתאמץ ולשפר את האינטליגנציה ובכך להגדיל את אחוז השימוש במוח.
ב- 1996 יצא הסרט פנומן שעוסק באדם שמסוגל פתאום להשתמש בחלקים יותר נרחבים במוחו. ב-2014 יצא סרט המדע בדיוני לוסי (נכתב ובוים על ידי לוק בסון) העוסק במיתוס ואף מייחס לו כוחות על טבעיים.
מקור המיתוס.
קיימות מספר השערות באשר למקור הטענה. יש הטוענים כי מקורה בציטוט שגוי של אלברט איינשטיין, אך אפילו האנשים העובדים בארכיון אלברט איינשטיין באוניברסיטה העברית לא מצאו שום אזכור לציטוט, כך שיכול להיות שגם זה רק מיתוס. אחרים טוענים שמקור הטענה באבי הפסיכולוגיה המודרנית ויליאם ג'יימס, מתוך מאמר שכתב ב-1908 ובו נאמר "אנחנו משתמשים רק בחלק קטן של הפוטנציאל המנטלי והפיזי שלנו". אחרים טוענים כי המקור הוא בקארל לאשלי, שפרסם תוצאות מחקר שעשה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, בו הסיר חלקים מקליפות המוח של חולדות ולמרות זאת הן המשיכו לתפקד וללמוד דברים חדשים. כמו כן, ממצאים רפואיים בהם רואים אצל נפגעי מוח שונים הראו שאף על פי שחלקים במוח הוסרו או נפגעו, האדם ממשיך לתפקד כרגיל כפי שהוכח במחקר מ-1980 שנערך על ידי הנוירולוג ד"ר ג'ון לורבר. דוגמה נוספת היא פציינטים שעברו הסרה של חלק הימני או השמאלי במוחם והתפקוד היום יומי שלהם לא נפגע, כפי שהוצג במחקר של לין קיי פול מ-2019.
הפרכת המיתוס.
הנוירולוג בארי בירשטיין כתב מספר ראיות להפרכת הטענה: מחקרים על נזק מוחי מוכיחים כי כמעט ואין מקום במוח שניתן לפגוע בו בלי לגרום לקריסת מערכות קריטית במוח.