היה חלק מה-"FAB 5" של אוניברסיטת מישיגן. אחרי ששיחק במישיגן נבחר על ידי וושינגטון בולטס בדראפט 1994 בבחירה מספר 5, ושיחק שם שש וחצי עונות. יכולתו בוושינגטון הייתה הגבוהה בקריירה שלו, ושם הוא הגיע להישגים האישיים היחידים שלו בקריירה: חמישיית העונה השלישית, חמישיית הרוקיז השנייה של העונה והופעה במשחק האולסטאר. בשנים 2001–2004 הוא עבר בשלוש קבוצות נוספות (דאלאס, דנוור ואורלנדו), ובשלושת השנים שאחר כך שיחק ביוסטון רוקטס. בעונותיו האחרונות חזר לקדנציות שניות במאבריקס ובנאגטס, ולאחר מכן שיחק בשארלוט בובקאטס ובפורטלנד טרייל בלייזרס. בעונה הזו חבר הווארד לגלאקטיקוס של מיאמי היט ביחד עם לברון ג'יימס, דוויין וייד וכריס בוש, ושם סיים את הקריירה.
חייו האישיים.
הווארד נחשב תושב שיקגו לאורך כל קריירת ה-NBA שלו. ב-1996 הוא קנה בית באזור הלופ הנחשב שבשיקגו. בית זה עלה לו 490,000 דולר. בית זה עדיין שלו. ב-2005 הוא קנה עוד בית בדרום פלורידה שעלה לו 11,775 מיליון דולר. בבית הזה נבנה מעגן ליאכטה החדשה שקנה שנקראה FAB 5. ב-2009 הוא רכש עוד בית בשיקגו, הפעם באזור באזור הטראמפ אינטרנשיונל הוטל &amp; טאוור, שגם הוא ממוקם בשיקגו. בית זה עלה לו 2.55 מיליון דולר.
בנו של הווארד, ג'וואן הווארד ג'וניור, (נולד ב-5 בפברואר 1992), הוא ילדה של הווארד ומרקיטה בליידן, שזכתה במקום השני בתחרות מיס מישיגן בכדורסל. אחותה התאומה הובילה את התיכון שלה לאליפות הכדורסל בנשים. הווארד הבן סיים את שנת בית הספר האחרונה שלו ב-2010 (אחרי שמסיבות משפחתיות נאלץ לפספס את שנה זו). הוא למד בבית הספר התיכון פרשינג שבדטרויט. הוא התחייב לשחק בעתיד באוניברסיטת מישיגן, היכן שאביו למד. בני-דודיו הם הכדורסלנים ג'יילן וג'יידן מקדניאלס.
ב-6 ביולי 2002 נשא הווארד לאישה את ג'ני וורדלי. בזמן הזה הווארד היה בן 29 והיא בת 27. בנם, ג'ייס, נולד מוקדם יותר בספטמבר 2001. שמו של בנם השני הוא ג'ט, הקטן יותר בשנתיים מהבן הקודם.
הווארד הוא פעיל בטיפוח נוער המשחק כדורסל דרך פעילויות. הוא עושה זאת דרך קרן ג'וואן הווארד, שעוזרת לנוער מקופח בוושינגטון הבירה ובשיקגו. הוא זוהה כאחד מ"הבחורים הטובים מהספורט" (אנגלית: "Good Guys in Sports"), והמגזין ספורטינג ניוז אמר זאת גם עקב פעילותו העקבית ותרומותיו לחברה. באפריל 2010 זכה הווארד בפרס האכפתיות לקהילה ב-NBA, על ניסיונותיו לעזור לחברה, על עבודותיו הפילנתרופיות ותרומותיו הכספיות הגדולות. אחת משותפות התרומות שלו היא מערכת בתי הספר הציבוריים בשיקגו. הווארד מכניס 30,000 ילדים לאתגר קריאה, ו-300 הקוראים הטובים ביותר זוכים להיכנס למחנה כדורסל בניהולו. הקרן של הווארד משתפת פעולה לא רק עם מערכת בתי הספר הציבוריים בשיקגו, אלא גם עם ג'ורדן ברנד, דל, EMI, אנרג'י ברנדס וה-NBA. בעזרת כל אלו למחנה שהוא מקיים ל-300 הילדים אין עלות למשתתפים.
להווארד תפקיד קטן בסדרה הבית הלבן, בה הוא מופיע בפרק "המשוגעים והנשים האלו" (הפרק החמישי של העונה הראשונה) שהתרחש ב-1999. בתפקיד זה הוא מגלם את מר גרנט, בוגר אוניברסיטת דיוק וקבוצת הכדורסל שלה, העובד עם הנשיא על כושר גופני. גרנט מצטרף למשחק כדורסל לא רשמי ביחד עם הנשיא הפיקטיבי ג'וסיה ברטלט, והם משחקים נגד חברי הצוות של הנשיא. גרנט ניצח במשחק בשביל הנשיא.
הווארד הופיע בסרט "חולמים כדורסל" (באנגלית: "Hoop Dreams") ב-1994. ב-15 באוגוסט 1999 השתתף הווארד בפרק "האומנות בגיב אנד טייק" בסדרה ארליס. בנוסף, הוא השתתף בפרק "ה-FAB 5 של מישיגן" בעונה החמישית של הסדרה "מעבר לתהילה" ששודר ב-2005. הוא גם הופיע ב-9 בנובמבר 1996 בעונה השנייה של הסדרה "זמן בילוי" בפרק "החתן" (באנגלית: Son-in-Law).
נחל א-רקד
זרמי עכירות
האחיות יוספי
אופירה ורווית יוספי
פלטיאל
אלן האטון
אלן האטון (באנגלית: Alan Hutton; נולד ב-30 בנובמבר 1984 בגלאזגו, סקוטלנד) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים.
האטון הצטרף לגלאזגו ריינג'רס ב-4 בספטמבר 2010 והחל לשחק בקבוצות המילואים והנוער של המועדון. ב-22 בדצמבר 2002 האטון ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים נגד פרטיק ת'יסל במסגרת ליגת העל הסקוטית. היה זה המשחק הראשון והאחרון של האטון בעונה זו.
ב-23 במרץ 2004 כבש האטון את השער הראשון שלו בקבוצת הבוגרים, בעונה זו היו לו 11 הופעות במדי הקבוצה. האטון ביסס את מעמדו בקבוצה והיה שחקן הרכב קבוע עד שנת 2008 בה עבר לטוטנהאם הוטספר מהליגה האנגלית בסכום שמוערך ב-9 מיליון לירות שטרלינג.
בתחילת עונת 2009–2010 הושאל האטון לסנדלרנד ובתום העונה חזר לשורות ההוטספר.
באוגוסט 2011 עבר לאסטון וילה בשורותיה חתם על חוזה ל-4 שנים. ב-22 בדצמבר 2012 הושאל לנוטינגהאם פורסט מליגת המשנה האנגלית. ב-29 בינואר 2013 הושאל למיורקה הספרדית עד לסוף העונה. ב-28 בפברואר 2014 הושאל לבולטון וונדררס מהליגה האנגלית השנייה.
בסוף עונת 2018/2019 שוחרר מאסטון וילה. ב-19 בפברואר 2020 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
בית החולים האוניברסיטאי הדסה, עין-כרם
היסטוריה של אמריקה הלטינית
ההיסטוריה של אמריקה הלטינית מתייחסת לאזורים ביבשת אמריקה בהם דוברים שפות לטיניות (בעיקר ספרדית, פורטוגזית וצרפתית), ומשתרעים על פני רוב השטח שמדרום לארצות הברית. עד גילוי אמריקה ב-1492 הם אוכלסו באינדיאנים-ילידים, ואימפריות מקומיות כגון המאיה, האינקה והאצטקים שלטו בחלקים ניכרים מהם. בשלהי המאה ה-15 ובמהלך המאות ה-16 וה-17, כבשו מעצמות אירופיות, בעיקר האימפריה הספרדית והאימפריה הפורטוגזית חלקים ניכרים מיבשת אמריקה. המעצמות הכובשות דיכאו את התרבויות והדתות המקומיות, והנחילו במקומן את תרבויותיהן הן ואת הנצרות הקתולית. לחלק מהמקומות, במיוחד בברזיל ובאיים הקריביים, הובאו עבדים מאפריקה, שאף להם הייתה השפעה על התרבות המקומית. בראשית המאה ה-19 החלו מרבית מדינות אמריקה הלטינית להכריז על עצמאותן, ומקביל החלה השפעה פוליטית וכלכלית גוברת והולכת של ארצות הברית. רבות מהן ידעו שנים ארוכות של אי-יציבות פוליטית והפיכות ובחלקן כוננו מדי פעם משטרים דיקטטוריים שפגעו בזכויות האזרח. נכון ל-2019, במרבית מדינות אמריקה הלטינית מונהגים משטרים דמוקרטיים.
היסטוריה פרה-קולומביאנית.
התקופה שלפני גילוי אמריקה בידי כריסטופר קולומבוס ב-1492 מכונה התקופה הפרה-קולומביאנית.
מחקרים גנטיים מצביעים על כך שתושביה הראשונים של יבשת אמריקה היו עמים נוודים שהגיעו אליה מאסיה, כנראה דרך גשר היבשה שחיבר בין שתי היבשות עד לפני כ-11,000 שנים במקום בו נמצא היום מצר ברינג. לא ידוע בדיוק מתי התרחשה נדידה זו. יש הסבורים שהחלה לפני כ-17 אלף שנים, ויש הסבורים שהחלה אף לפני כ-50 אלף שנים. העדויות המוקדמות ביותר לנוכחות אנושית ביבשת מתוארכות ללפני כ-12,500 שנה, נמצאו באתר מונטה ורדה שבצ'ילה, והן משויכות לתרבות קלוביס.
מאז אמצע האלף ה-2 לפנה"ס, התפתחו במרכז אמריקה מספר תרבויות, ובהן האולמקים, טאוטיווקאן, מאיה, הזפוטקים, המישטקים, הוואסטקים, טרסקאן, הטולטקים והאצטקים. תרבויות אלה רכשו ידע רב במתמטיקה, אסטרונומיה ורפואה, היו להן לוחות שנה מתקדמים, הם ידעו לבנות מבנים מרשימים ובהם פירמידות, וכן עשו שימוש (מועט) בגלגלים. ממצאים בצפון מקסיקו גילו שימוש בשיטת ספירה על בסיס ויגסימלי. כמה מהערים שהקימו, ובהן טאוטיווקאן, טנוצ'טיטלאן וצ'ולולה היו מהערים הגדולות ביותר בעולם באותה העת, והתגוררות בהן עשרות ומאות אלפי בני אדם.
באמריקה הדרומית התפתחו מאז האלף ה-3 לפנה"ס תרבויות כגון תרבות ולדיביה (באקוודור של ימינו), נורטה צ'יקו (בצפון פרו של ימינו), הקניארים (אקוודור), צ'אווין (פרו), מואיסקה (קולומביה), תרבות מוצ'ה (פרו), קצ'ואה (ממנו צמחה אימפריית האינקה), איימרה (בוליביה) וקמבבה (אמאזוניה). לעמים אלה היו הישגים רבים בחקלאות, ובין היתר בייתו את התירס, השעועית, המניהוט והכותנה, ואף הם רכשו ידע בתחומי הרפואה וההנדסה.
התקופה הקולוניאלית.
ישנן סברות כי נוסעים אחרים קדמו לקולומבוס, והוא עצמו סבר שהגיע להודו, אך מסעו ב-1492, בשליחות הכתר הספרדי שינה את פני ההיסטוריה ביבשת, ובעקבותיו יצאו מגלי ארצות וקונקיסטאדורים לאזורים החדשים שהתגלו. ב-1494 חתמו ספרד ופורטוגל על חוזה טורדסיאס שחילק את תחומי ההשפעה שלהן בעולם החדש, וזאת עוד בטרם ידעו מה טיבו ובאילו אזורים הוא משתרע. קולומבוס עצמו הגיע בתחילה רק לאיים הקריביים, ורק במסעו השלישי, ב-1498 התקרב לחופי ונצואלה שבאמריקה הדרומית. במסעו הרביעי, ב-1502 דרך על אדמת מרכז אמריקה, באזור פנמה וקוסטה ריקה של ימינו. גם הפורטוגלים לא טמנו ידם בצלחת, וב-1500 הגיע פדרו קברל לברזיל של ימינו, שבהתאם לחוזה טורדסיאס, נכללה בתחום ההשפעה של פורטוגל, אף שזו לא ידעה על קיומה.
במהלך 300 השנים הבאות שלטו ספרד ופורטוגל במרבית שטחי דרום ומרכז אמריקה, וכן בחלק מהאיים הקריביים, בעוד שאנגליה, צרפת, ובמידה מצומצמת יותר גם הולנד, השתלטו על אזורים בצפון אמריקה ובאיים הקריביים.
המושבות הספרדיות.
אוצרות הטבע שנתגלו בעולם החדש דרבנו את הספרדים לשלוח משלחות נוספות, ולכבוש בהדרגה נתחים נרחבים מיבשת אמריקה. ב-1493 ייסד קולומבוס את העיר הספרדית הראשונה, איסבלה, באי היספניולה, וב-1496 נוסדה העיר סנטו דומינגו. בתוך שנים ספורות, התאכזבו הספרדים לגלות כי מרצבי הזהב באיים דלים. אוכלוסיית התושבים המקומיים, ששועבדה לעבוד במכרות הזהב, הידלדלה במהירות, כתוצאה מדיכוי, עבדות, רעב, מחלות והרג המוני.