החיילים הגיעו לשדה הקרב ב-13 בנובמבר 1932 וחוו הצלחות ביומיים הראשונים, בהם הרגו כ-40 עופות. היום השלישי לעומת זאת, היה מוצלח פחות. ב-2 בדצמבר הוערך שנהרגו כ-100 עופות בכל שבוע. מרדית' הוחזר ב-10 בדצמבר, ובדו"ח שכתב טען ש-986 עופות נהרגו, על ידי 9,860 כדורים, בקצב של 10 כדורים לכל אמו. בנוסף, מרדית' טען ש-2,500 עופות נוספים מתו בעקבות הפציעות שספגו.
תוצאות.
החקלאים ביקשו פעמים נוספות עזרה מצד הצבא בשנים 1934, 1943 ו-1948, אך הבקשות נדחו על ידי הממשלה. במקום זאת, הממשלה נתנה כסף לכל אדם שיהרוג אמו. שיטה זו החלה ב-1923 והוכחה כיעילה: 57,034 תשלומים ניתנו בתקופה של שישה חודשים בלבד ב-1934.
בדצמבר 1932, הבשורה על מלחמת האמו הופצה והגיעה בין השאר לבריטניה, שם קבוצה של פעילי סביבה מחו בטענה שהמלחמה משמידה את המין הנדיר. ד"ר דומיניק סרבנטי, אורניתולוג אוסטרלי בכיר, תיאר את האירוע כ"ניסיון להשמדה המונית של עופות האמו".
פסיפאה (מיתולוגיה)
פסיפאה (ביוונית: Πασιφάη) היא דמות במיתולוגיה היוונית.
קשרי משפחה.
פסיפאה היא בתו של הליוס (השמש) ופרסה. היא נישאה למינוס מלך כרתים (בנם של זאוס ואירופה). אמם של אריאדנה, אנדרוגאוס, דיאוקליון, פדרה, גלאוקוס, קטראוס, המינוטאור ורבים אחרים. סבתה של מדיאה.
פסיפאה ומינוס.
מינוס היה ידוע כרודף שמלות. פסיפאה רצתה למנוע ממנו מלבגוד בה, ועל כן הטילה עליו כישוף שיהרוג את הנשים עמם הוא שכב. מינוס הפר את שבועתו לפוסידון ועל כן גרם לפסיפאה לתאווה בלתי נשלטת לשור לבן אותו שלח למינוס. פסיפאה פנתה לדדלוס על מנת שיתקין מתקן בו תוכל לקיים יחסי מין עם השור. פסיפאה נכנסה להריון וילדה את המינוטאור. מינוס כלא את המינוטאור במבוך.
תרבות פופולרית.
בספר בית האדס, הכרך הרביעי בסדרה גיבורי האולימפוס, פסיפאה מנסה להחזיר לעולם את המבוך של דדלוס, כשהוא שזור בקסמה האפל. הייזל מצליחה להשתמש בערפול כדי להביס את פסיפאה ולהשמיד את המבוך. אחרי שששת החצויים מתאחדים עם הקטה הם מביסים את הענק, ופרסי ואנבת' מצליחים לצאת מטרטרוס.
גביע דייוויס 1937
אתגר הטניס הבינלאומי 1937 (באנגלית: 1937 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-32 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ומשחק הגמר נערך בווימבלדון. לתחרות נרשמו 24 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת גרמניה.
המשחק על התואר נערך ב-24–27 ביולי 1937 בווימבלדון, בריטניה. נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית והפסידה עם תוצאה 1:4.
משחקי פלייאוף.
בית אמריקה.
בית זה כלל 4 נבחרות כולל אוסטרליה ויפן.
בית אירופה.
הבית כלל 20 קבוצות, כולל דרום אפריקה, ניו זילנד והרפובליקה הסינית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
משחק בין מנצחי הבתים.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה במהלך 17–20 ביולי 1937. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3.
ניקולאה פטרסקו-קומנן
ניקולאה פטרסקו-קומנן (ברומנית: Nicolae Petrescu-Comnen, 24 באוגוסט 1881 - 8 בדצמבר 1958), היה משפטן, דיפלומט, פובליצסט ופוליטיקאי רומני שכיהן כשר חוץ של רומניה ב-1938.
ניקולאה פטרסקו (השם קומנן נוסף מאוחר יותר) נולד כבנו של משפטן ושל מורה שניהלה פנימיית בנות. הוא למד בבתי הספר של בוקרשט, רומניה. את לימודיו האוניברסיטאיים בתחומי המשפטים, הספרות וההיסטוריה התחיל באוניברסיטת בוקרשט והמשיך ללימודי דוקטורט בפריז, צרפת. לאחר לימודיו שב לבוקרשט ועבד כעורך דין, פרקליט מדינה וגם פרופסור לכלכלה ומשפט תעשייתי בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בוקרשט. הוא נרשם כחבר במפלגה הליברלית ונבחר לפרלמנט הרומני בבחירות הראשונות לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הייחוס והשם.
בתקופת שהותו בצרפת פטרסקו פרסם ספר שירים תחת השם Nicolae Petrescu-D'Artagnan, שם המרמז למוסקטר של אלכסנדר דיומא האב. ב-1902 הוסיף לשם משפחתו את השם Comnen, שמה של משפחה קיסרית ביזנטינית, שלפי טענתו הוא היה מצאצאיה. הוא התיידד עם בת זוגו העתידית, אישה יפה ממוצא הונגרי פשוט. לפני שנשא אותה לאישה שלח אותה ללימודי צרפתית בלוזאן ומצא בטריאסטה רוזן איטלקי זקן ועני, שתמורת קצבה הסכים לאמץ אותה. בהזמנות לחתונה היא הוצגה כרוזנת.
הקריירה הדיפלומטית.
לפי הצעתו של יון (יונל) ברטיאנו פנה פטרסקו לקריירה דיפלומטית - הוא התמנה שגריר בשווייץ וכיהן בה מ-1923 עד 1928 ובו זמנית היה נציג רומניה בחבר הלאומים. מפברואר 1928 עד מרץ 1930 כיהן כשגריר בגרמניה ומ-1930 עד 1932 היה שגריר בותיקן. ב-1932 שב לגרמניה לכהונה שנייה בשגרירות, שנמשכה עד 1938. ב-1938 נקרא לרומניה והתמנה לתת מזכיר מדינה ובהמשך מונה להיות שר החוץ של רומניה וכיהן בתפקיד זה מ-17 בפברואר עד 21 בדצמבר 1938. בסיום תפקידו כשר חוץ יצא לכהונה נוספת כשגריר בוותיקן. לאחר עלייתו לשלטון של יון אנטונסקו יצא בדימוס והתיישב בפירנצה, שבאיטליה.
תוכנית יישוב יהודי רומניה באפריקה.
בנובמבר 1938, בעת ביקור של קרול השני, מלך רומניה בבריטניה, ניהל פטרסקו-קומנן מגעים עם שר החוץ הבריטי, אדוארד פרדריק לינדלי ווד, הרוזן הראשון מהליפקס, על יישוב יהודי רומניה בטריטוריה בריטית באפריקה.
הפובליציסטיקה וספריו.
פטרסקו-קומנן פרסם מאמרים רבים בעיתונות השווייצרית והצרפתית בנושא חלקה של רומניה במלחמת העולם הראשונה, מאמציה וקורבנותיה. בסיום פעילותו הדיפלומטית, לאחר שהתיישב בפירנצה, הקדיש עצמו לפובליציסטיקה ובין היתר תקף את המשטר הקומוניסטי של רומניה.
במהלך חייו פרסם ספרים בנושאים משפטיים והיסטוריים ובהם:
סטפני (אונייה)
סטפני הייתה אוניית סוחר קפריסאית שהובילה מחבלים פלסטינים לפיגוע בישראל ונלכדה על ידי סטי"ל של חיל הים הישראלי ממערב לראש הנקרה ב-28 במרץ 1979.
פרטי האירוע.
האונייה יצאה ב-25 במרץ 1979 מנמל טריפולי שבלבנון כשהיא מובילה מטען מלט. שישה מחבלים יצאו בסירות גומי מטריפולי ומנהר אל-בארד ועלו על "סטפני" בלב ים. עקב תקלה במנוע הפליגה האונייה לקפריסין, ולאחר תיקון התקלה יצאה מלימסול לכיוון פורט סעיד.
בעקבות התרעות שהתקבלו בחיל הים הוגברו סיורי הבט"ש, וב-28 במרץ 1979 בלילה גילה הסטי"ל אח"י אילת, בפיקודו של סרן אודי דביר, את "סטפני", כ-50 מייל ממערב לראש הנקרה, והחל במעקב מרוחק אחריה. בשעות הבוקר, כאשר "סטפני" הגיעה למרחק של 60 מייל מחיפה, התקרבה אח"י אילת אליה לשם זיהויה.
לפי דרישת מפקד הסטי"ל הסיר רב החובל של "סטפני" כיסוי ברזנט שהיה על הסיפון, ומתחתיו התגלתה ספינת גומי עם מנוע. רב החובל טען שאחד מאנשי הצוות רכש את הסירה. מפקד הסטי"ל הורה לרב החובל לרכז את כל אנשי הצוות, שמונה במספר בקדמת הסיפון.
עם קבלת אישור להשתלט על האונייה בלב ים, עלה צוות של שבעה ימאים מהסטי"ל בפיקוד קצין הנשק עופר על האונייה. במהלך בדיקת אנשי הצוות הגיחו ממבנה בירכתיים חמישה מחבלים חמושים שהסגירו עצמם, ואחד מהם זוהה כמפקד החוליה.
חוליה של לוחמי שייטת 13 נשלחה במסוק לשם השלמת ההשתלטות על האונייה.
ממצאים.
באונייה התגלו כמויות גדולות של אמצעי לחימה, ובהם רקטות נ.ט. מדגם M72 לאו, רקטות ומטול RPG-7, רובה M16 עם מטול רימונים M-203 ורובי קלשניקוב.
מפקד חוליית המחבלים הובל במסוק לחקירה בחוף. ויתר המחבלים הובלו באח"י אילת, לבסיס חיפה. האונייה הושטה על ידי צוותה והגיעה ולאחר חצות למפרץ חיפה.
מסקנות.
התברר שהמחבלים תכננו פיגוע הרג המוני באחד מערי החוף של ישראל, עם שובו של ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, מטקס החתימה על הסכם השלום בין ישראל למצרים, שנערך ב-26 במרץ בוושינגטון.
בעקבות לכידת האונייה, ובהתחשב בסיכונים השונים שבפעולה זו, קבע מפקד חיל הים, האלוף זאב אלמוג נהלים לעריכת השתלטות מסוג זה, ובהם הקביעה שבהשתלטות יעסקו לוחמי שייטת 13, המיומנים מכולם בפעולה זו.
גורלה.
לאחר תפיסתה שימשה כאוניית מטרה לתרגול השתלטויות לשייטת 13, ומטרה לירי טילי גבריאל עבור ספינות הטילים. בשלהי שנת 1983, במהלך ירי אימון ניקב טיל גבריאל את התחתית והספינה טבעה לא הרחק מחופי הארץ.
אייקו, נסיכת יפן
הנסיכה אייקו, המכונה הנסיכה טושי (ביפנית: 敬宮愛子内親王; בתרגום לעברית: טושי-נו-מיה-אייקו-נאשינו; נולדה ב-1 בדצמבר 2001) היא הבת היחידה של קיסר יפן, נארוהיטו ואשתו הנסיכה מסאקו.
המשך השושלת.
הלידה עוררה התרגשות עזה ביפן, כיוון שיורש העצר ורעייתו ניסו להרות במשך שמונה שנים. רשתות הטלוויזיה במדינה הפסיקו את מתכונת השידורים הרגילה, ועברו לשדר צילומים של מסאקו, נסיכת יפן בת ה-37 מגיעה לבית היולדות המלכותי ומנופפת לקהל. הנסיכה מסאקו סירבה לבדוק את מין העובר בהיריון, ובעם היפני התעוררו תקוות כי מדובר בבן. לקיסר יפן לשעבר, אקיהיטו, שני בנים: הקיסר הנוכחי, נארוהיטו ואחיו פומיהיטו, נסיך אקישנו, אבי הנסיכות מאקו וקאקו. מאז 1965 לא נולד בן בשושלת המלוכה היפנית. החוק היפני מאפשר רק לבנים לרשת את הקיסר, כך שהולדת הנסיכה החדשה עדיין לא סיפקה יורש עצר לכס הקיסרות. ביפן התעורר ויכוח האם יש לשנות את החוק כדי לאפשר גם לאישה לשבת על כס הקיסרות. ראש ממשלת יפן ג'וניצ'ירו קואיזומי יזם חוק שיאפשר לאישה לשבת על כס הקיסרות, כדי לפתור את משבר ההמשכיות. הוויכוח הסתיים ב-6 בספטמבר 2006, כאשר קייקו, נסיכת אקישנו, אשתו של פומיהיטו, נסיך אקישנו, ילדה בן, הנסיך היסאהיטו (悠仁親王).
שמה.