Unconditionally (בעברית: ללא תנאים) הוא הסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי Prism, של הזמרת האמריקאית, קייטי פרי, והחמישי באלבום מבחינה כרונולוגית. הוא נכתב על ידי פרי יחד עם ד"ר לוק, מקס מרטין, וסירקוט, והופק על ידי השלושה. הסינגל הופץ ב-16 באוקטובר 2013, טרם יציאת האלבום. בתאריך יציאת האלבום, ה-22 באוקטובר 2013, הופץ הסינגל דיגיטלית. פרי הופיעה עם השיר בטקסי ה-EMA ו-AMA לקידומו, אומנם השיר הגיע למקום ה-14 במצעד בילבורד. הסינגל הגיע למקום ה-9 במצעד שירי הפופ של בילבורד, ובכך הפך לשיר ה-13 של הזמרת שנכנס לעשירייה הראשונה במצעד זה.
ב-18 באוקטובר הופץ סרטון ליריקה לשיר, בכיכוב השחקנית ג'אנל שרטקליף והדוגמנית האנדרוגנית אריקה לינדר, כסמל לאהבה חסרת תנאים.
הקליפ הרשמי עלה לחשבון היוטיוב של הזמרת ב-19 בנובמבר 2013. בסרטון קיימות מספר סצנות המבטאות אהבה ללא תנאים, כמו אם מחזיקה את תינוקה, וזוגות מחובקים. במאי הקליפ הסביר בריאיון כי האהבה עלייה קייטי מדברת היא "כמו כוח טבע, סערה אפית וסופה", וזה דבר שרצה להנציח בקליפ.
מילות השיר מדברות על קבלת מגרעות אדם אהוב, במצב של אהבה חסרת תנאים. השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרים. קליפ השיר צבר למעלה מ-500 מיליון צפיות.
ח'ונסו
ח'וֹנסוּ היה אל הירח המצרי בתקופת מצרים העתיקה. פירוש שמו הוא "נוסע" וייתכן ששמו קשור למסעות הירח על פני השמים בלילה. יחד עם האל תחות הוא מסמל את מעבר הזמן. ח'ונסו סייע ביצירת חיים חדשים בכל היצורים החדשים. הוא היה חלק מהשלישייה האלוהית של תבאי עם אביו האל אמון ואמו האלה מות. במקדש קום אומבו סגדו לו יחד עם האל התנין סובק, אל הפריון ויוצר העולם והאלה חתחור.
חלק מתפקידיו היה גם להגן מפני חיות הבר, להעצים את הגבריות של הגברים, ולסייע בריפוי. האמונה הייתה שכשח'ונסו גורם לחצי הסהר לזרוח, נשים נכנסות להריון והבקר הופך לפורה.
ח'ונסו מתואר בדרך כלל כמומיה עם סמל של ילדות: פאת שיער, ועם שרשרת "מנית" על צווארו. בידיו הוא מחזיק מטה ושוט. יש לו קשרים הדוקים עם ילדיהם של אלים אחרים כמו הורוס ושו. לעיתים הוא מתואר כשראשו הוא ראש בז כמו הורוס שאתו הוא מזוהה כמגן ומרפא. על ראשו הוא נושא את גלגל החמה וחצי סהר.
ח'ונסו מוזכר בכתבי הפירמידה מתקופת הממלכה הקדומה השושלות החמישית והשישית המאות ה-26 עד ה-23 לפנה"ס, וכן בכתבי ארון הקבורה מתקופת הביניים הראשונה המאה ה-22 לפנה"ס. אבל עיקר חשיבותו של האל החלה בתקופת הממלכה החדשה, אז הוא תואר כ"אל הגדול מכל האלים". חלק מהמקדש הגדול בכרנך הוקדש לאל זה. על אחד הקירות במקדש הוא מתואר כנחש גדול המפרה את הביצה הקוסמית בבריאת העולם.
המוניטין של ח'ונסו כמרפא התפשטה גם מחוץ למצרים. המלך תלמי הרביעי לאחר שנרפא ממחלתו קרא לעצמו: "אהובו של ח'ונסו שהגן על הוד מלכותו וגרש את הרוחות הרעות"
פולחן לאל ח'ונסו התקיים באדפו, ממפיס והיביס. אחד מחדר הפולחן סביב הדביר במקדש אדפו הוקדש לאל ח'ונסו.
ח'ונסו החליף בהדרגה בתקופת הממלכה התיכונה בתבאי את אל המלחמה מונטו כבנה של האלה מות, הסיבה לכך הייתה הבריכה בצורת חצי סהר במקדש של האלה מות בכרנך, האל אמון אמץ אותו כבנו. עליית החשיבות של תבאי הביאה לעלייה בחשיבות של האל אמון ובהתאם לכך מות הפכה להיות אשתו.
חיבור טלפון אינטרנט
נוה עמל
רבי שמעון בן יהוצדק
רבי שמעון בן יהוצדק היה תנא מדור האחרון ויש סוברים שגם השתייך לדור הראשון של האמוראים.
עשרות ממאמרי רבי שמעון בן יהוצדק צוטטו על ידי תלמידו רבי יוחנן.
זיהויו.
ישנה מחלוקת האם רבי שמעון בן יהוצדק היה אמורא ארץ ישראלי מהדור הראשון ורבו של ר' יוחנן או תנא בדור האחרון.
ויש אומרים שהיו שני אנשים בשם זה, אחד תנא ואחד אמורא.
סיפורי ר' שמעון בן יהוצדק.
במסכת שמחות מובא מעשה פטירתו בעיר לוד ואחיו יוחנן בן יהוצדק, בא מארץ הגליל התאחר בבואו עד אחר שכבר ש"סתמו עליו את הגולל" וכיוון שהתייחסו ככהנים באו בשאלה אם הוא רשאי להיטמא לאחיו אחר שכבר קברוהו, תשובת החכמים הייתה שאסור לו להיטמא אלא יפתחו את הקבר ויראה את פני אחיו מרחוק בלבד בלי להיטמא לו.
מסופר במסכת סנהדרין שכאשר הלך בדרך יחד עם רבי חייא בר זרנוקי וריש לקיש, ריש לקיש טבע את הפתגם הידוע "הלב יודע אם לעקל אם לעקלקלות".
מובא בירושלמי כי שמעון בן יהוצדק היה משתבח בקפיצותיו שבשמחת בית השואבה.
אליהו בן חיים
הרב אליהו בן חיים (נולד ב-1940) הוא ראש ישיבה ודיין אורתודוקסי ספרדי, אב בית הדין "מקור חיים", ומנהיג בולט בקהילה הספרדית בניו יורק. ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן.
תולדותיו.
נולד בארץ ישראל. אביו סאלח בצלאל עלה מאיראן ואמו שמחה נולדה בגאורגיה. למד בישיבת פורת יוסף מפי ראש הישיבה הרב עזרא עטיה, הרב בן ציון אבא שאול והרב עובדיה יוסף. הוכר כעילוי ובגיל 17 נסמך להוראה ולדיינות בידי ראש הישיבה.
כבחור בן עשרים, התמנה בשנת 1962 כר"מ בישיבת בית הרש"ל בירושלים, וכעבור חמש שנים הפך לראש הישיבה. בשנת 1973 החל ללמד בסמינר למורים על שם הרא"מ ליפשיץ.
בשנת 1975 נשלח לשמש כרב בקהילה היהודית בטהראן שבאיראן מטעם הסוכנות היהודית. בעת המהפכה האיראנית בשנת 1979 היגר לארצות הברית עם משפחתו והתמנה כרב קהילת המשהדים הגדולה בקווינס שלימים העתיקה את מקומה לגרייט-נק, לונג איילנד.
בשנת 1993 החל ללמד כר"מ בישיבת רבנו יצחק אלחנן (ישיבה יוניברסיטי) וחמש שנים מאוחר יותר התמנה כראש ישיבה.
הרב בן חיים עוסק בצרכיה הרוחניים של הקהילה היהודית, נישואין, גיטין, גיורים, בית דין לדיני ממונות, וכן במתן הכשר "מהדרין" לבתי עסק בניו-יורק וסביבתה.
מוזיאון בית השומר
מוזיאון בית השומר הוא מוזיאון לתולדות ארגון "השומר", התפתחות כוח המגן בארץ ישראל, וההתיישבות בגליל ובאצבע הגליל הפועל בכפר גלעדי. מופעל על ידי יחידת המוזיאונים של משרד הביטחון וקיבוץ כפר גלעדי ומוכר כאתר מורשת של מדינת ישראל על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
היסטוריה.
המוזיאון הוקם על ידי אנשי "השומר", ובראשם מאיר ספקטור, רחל ינאית בן-צבי ונחום הורביץ בשנת 1969 במטרה להציג את תולדותיהם של ארגון "השומר" והארגון ממנו צמח, "בר גיורא", ואת תפקידיהם בהתיישבות, בגיוס נשק ובהגנת היישוב. מבנה המוזיאון תוכנן כמעין מגדל שמירה על צלע ההר הצופה לעבר אצבע הגליל וחצר תל חי.
אוצר המוזיאון ותצוגתו כוללים מסמכים היסטוריים, צילומים, דגמים ובהם ה"מדאפה" (בערבית: חדר האורחים) שבהם התקבלו תושבי האזור וחדרם של מניה וישראל שוחט, דיוראמה אור-קולית, חיזיון אור-קולי, מבחר כלי נשק, דגלים ופריטי לבוש של חברי "השומר". בחדר הנצחה מוצגים קורות חייהם של חברי "השומר", ובאגף אחר מוצגות עבודותיה של הפסלת בתיה לישנסקי בת דורם של אנשי "השומר". במוזיאון מוצג גם סיפורן של הנשים חברות "השומר", שיצאו למאבק על שוויון חובות וזכויות בארגון וביססו בכך תקדים ודגם לחיקוי.
בין המוצגים במוזיאון נמצאים דגלו המקורי של הארגון ועליו סיסמתו , הרובה של יוסף טרומפלדור, אותו קיבל מאנשי "השומר" עם הגיעו להגנה על תל חי, וספרים על תולדות "השומר" וחבריו, בהם "יזכור" שראה אור בשנת 1916.
משנת 2008 פועל המוזיאון במתכונת חדשה, לאחר שיפוצו במלאת מאה שנים לייסוד "בר גיורא". התצוגה החדשה נוצרה בעיצובו של האדריכל אורי אברמסון ובשיתוף עם עמותת מורשת "השומר". המבקרים עוברים בין תחנות שונות ומפעילים סרטוני מולטימדיה, בין השאר של הצלם יעקב בן דב, המראים את תקופת העלייה השנייה, וברקע מוקראים מכתבים שכתב איש "השומר" למשפחתו.
בית השומר
ביברקט
חומט
IMS/DC
IMS/DC הוא רכיב בשרת היישומים לניהול תנועות IMS הפועל על מחשבים מרכזיים של חברת IBM תחת מערכת ההפעלה z/OS ומערכות הפעלה שקדמו לה. IMS/DC פותח ב 1966 עבור תוכנית אפולו, תוכנית חלל של ארצות הברית. במקביל לפיתוח IMS/DC פותח גם בסיס נתונים שנקרא IMS/DB. השילוב בין שני המוצרים שפותחו באותו מרכז פיתוח הוא מוצלח. IMS/DC, מצליח פחות ממתחרהו CICS. פלח השוק של CICS הוא כ 70% ושל IMS/DC כ 20%.
סעיד א-שאווה
חאג' סעיד א-שאווה (ערבית: سعيد الشوا; תעתיק מדויק: סעיד אלשוא; 1868 – אוקטובר 1930) היה פוליטיקאי ערבי-פלסטיני. שימש כראש העירייה הראשון של העיר עזה, בשנים 1906–1917. לאחר מכן היה חבר במועצה המוסלמית העליונה בראשות המופתי חאג' אמין אל-חוסייני.
ביוגרפיה.
סעיד א-שאווה נולד בשנת 1868 למשפחה מיוחסת באזור חבל עזה. לפני כניסתו לחיים הפוליטיים עבד בענף ייצוא תבואה והיה מגדולי הסוחרים הערבים בדרום ארץ ישראל. בשנת 1904 התמנה לחבר במועצה האזורית עזה, ובשנת 1906 התמנה לראש העיר הראשון של העיר. במהלך כהונתו הוא בנה בית חולים בעיר, וכן מספר מסגדים ובתי ספר. הוא פיתח קשרים הדוקים עם הממשל העות'מאני, ובייחוד עם הצבא העות'מאני. בגלל קשרים אלו, לאחר שהצבא הבריטי כבש את ארץ ישראל במהלך מלחמת העולם הראשונה, א-שאווה הודח מתפקידו. הוא סיים את כהונתו כראש עיריית עזה בשנת 1917.