בינואר 1217, מספר חודשים לאחר מיניו של הונוריוס השלישי לאפיפיור בעקבות מותו של אינוקנטיוס השלישי, זכה דומיניקוס לאישור מלא על הקמת מסדר מטיפים. כדי להתמודד עם המכשול שהציבה ההחלטה מוועידת לטראנו, הוחלט כי המסדר יקום תחת התקנון הנזירי של אוגוסטינוס. לבחירה בתקנון האוגוסטיני פן נוסף מלבד הבירוקרטי. כזכור, דומיניקוס החל את דרכו ככומר בעיר אוסמה, כנסייה ששויכה למסדר האוגוסטיני. בנוסף לכך חברי המסדר הדומיניקני מצאו בתקנון האוגוסטיני זהות רבה לדרך שבה שאפו לעצב את המסדר החדש: צניעות, דאגה לחלשים והטפה.
מאפייני המסדר הדומיניקני.
הדומיניקנים ראו עצמם קודם כל כמשרתי האמונה האורתודוקסית, ועל כן מטרתם העיקרית היא הטפה נוצרית, בין אם לחיזוק הקהילה המקומית ובין אם בתהליך המרת דת בחלק ממאבק במינות של אוכלוסייה מקומית. כדי לייעל את פעילות המסדר הוחלט על חלוקה לשלוש חטיבות שפעלו במקביל: הראשונה הורכבה מנזירים וכמרים שסייעו לאנשי דת מקומיים; השנייה סייעה לנזירות בהסגר; והשלישית פעלה להפצת עקרונות המסדר בקרב המקומיים. מאפיין בולט נוסף במסדר הדומיניקני הוא חינוך רחב כחלק אינטגרלי ומהותי בחייו של חבר במסדר. החשיבות שחברי המסדר ראו בחינוך הייתה כה גדולה עד הכנסתו לתקנון הראשון של המסדר לצד הטפה וישועת הנשמות.
מותו.
בשנת 1219 הזמין האפיפיור הונוריוס השלישי את דומיניקוס וחברי המסדר להתאכסן בבזיליקה הישנה של סנטה סבינה, שעד היום נחשבת ככנסייה הראשית של המסדר. תקופת חייו האחרונה של דומיניקוס הוקדשה לביסוס המסדר שהקים ועתה עמד בראשו. בשל זאת, דומיניקוס הרבה בנסיעות ארוכות ברחבי אירופה במטרה לסייע לבתי המסדר שהחלו להתרבות ברחבי היבשת. דומיניקוס נפטר ב-6 באוגוסט 1221 בגיל 51, במהלך ביקור שערך בבולוניה שבאיטליה. דומיניקוס הוכר כקדוש על ידי האפיפיור גרגורי התשיעי בשנת 1234.
יום חגו הוא ה-8 באוגוסט, קודם לוועידת הוותיקן השנייה היה זה ב-4 באוגוסט.
המירוץ למיליון
המירוץ למיליון (באנגלית: The Amazing Race - "המירוץ המדהים")
היא תוכנית מציאות אמריקאית, בה מתחרים צוותים בצוותים אחרים במטרה להגיע לסוף המירוץ ולזכות בפרס הכספי - מיליון דולר.
המתחרים שואפים להגיע ראשונים לסוף "קטע המירוץ" כדי להימנע מהדחה. בכל קטע מרוץ (למעט "קטעי מרוץ ללא הדחה") מודח הצוות שהגיע אחרון, עד אשר נשארים שלושה זוגות במשחק. בנקודה זו, הצוות שמגיע ראשון לסוף קטע המירוץ זוכה בסכום כסף גדול (בדרך כלל מיליון דולר). התוכנית המקורית נוצרה על ידי אליס דוגניירי וברטרם ון מאנסטר ומשודרת בארצות הברית משנת 2001. התוכנית זכתה ב-13 פרסי אמי, מתוכם שבע זכיות רצופות (2003 - 2009) בקטגוריית תוכנית המציאות הטובה ביותר. התוכנית משודרת במדינות נוספות בפורמט זהה. באפריל 2008, הודיעה זכיינית ערוץ 2 "רשת", שתפיק לתוכנית גרסה ישראלית שתקרא גם "המירוץ למיליון".
במהלך המירוץ הצוותים עוברים בין מדינות שונות ומשתמשים במגוון אמצעי תובלה, כולל מטוסים, מוניות, מכוניות מושכרות, רכבות, אוניות ואף פילים. רבות מהמשימות המבוצעות על ידי הצוותים מציגות את הגאוגרפיה של האזור או את תרבות ומנהגי המקום. ב-14 באוקטובר 2020 עלתה לשידור העונה ה-32.
בישראל, התוכנית משודרת בערוץ הטיולים: ב-yes, וב-HOT.
המירוץ.
הצוותים.
כל אחד מהצוותים בתוכנית (עשרה עד שנים-עשר צוותים, בהתאם לגרסה) מורכב משני אנשים שיש בינם איזושהי מערכת-יחסים, מלבד עונה 8, שהייתה "מהדורת משפחה" בה השתתפו צוותים של ארבעה (גם ילדים צעירים).
הצוותים מייצגים קשת דמוגרפית של גילאים, גזעים, נטיות מיניות, ומערכות-יחסים שונות.
מערכות-יחסים שיוצגו בתוכנית כללו זוגות נשואים לאורך זמן, אחים (כולל תאומים), הורה וילד, בני דודים, חברים (שותפים, אחוות אחים, ידידים, חברים מהתיכון, חברי ילדות ועוד), בני-זוג בעלי קשר רומנטי (גם הטרוסקסואלים וגם הומוסקסואלים) וזוגות שנפרדו ("אקסים"). לאף אחד מהצוותים אין מערכת-יחסים מקצועית - כמו מורה/תלמיד, רופא/פציינט או איש עסקים/לקוח.
היחסים בין בני הצוות תחת לחץ התחרות היא אחד מעיקרי התוכנית. חברי-הצוות חייבים להתחרות בכל התחרות ביחד: הם לא יכולים להיפרד (מלבד כאשר מונחים לעשות כך על ידי רמז, אף כי זמנית בלבד) או להמשיך לבד. אם חבר-צוות נפצע ואינו מסוגל להמשיך במירוץ, הצוות חייב לפרוש ביחד. עם זאת, עד כה קרה רק פעמיים שחבר-צוות מסוים נפצע והוא ובן זוגו החליטו להמשיך במירוץ (דייב וקונור בעונה 22 שפרשו מאוחר יותר ואלכסה ורז בעונה 4 של הגרסה הישראלית שהודחו בלי לפרוש, אף על פי שאלכסה נפצעה בפינלנד). שני חברי הצוות חייבים להגיע ביחד לנקודת סוף קטע המירוץ כדי לעשות צ'ק-אין. בתוכנית קיימת הזדמנות לראות כיצד מערכת-היחסים נבנית במהלך המירוץ. היבטים רבים של ההפקה כמו הצגת צילומים משלב הליהוק של הזוגות המשתתפים, הקדימונים לפרקי התוכנית והדיון של המנחה עם הצוותים המודחים, מדגישים את השפעת התחרות על מערכות-היחסים.
כסף.
בתחילת כל קטע-מרוץ, כל צוות מקבל סכום כסף קצוב במזומנים, ביחד עם הרמז הראשון שלהם. במשך המירוץ, כל ההוצאות (אוכל, נסיעות ותחבורה, לינה, דמי כניסה לאטרקציות, אספקה) ממומנות מסכום זה. יוצאת מן הכלל היא קניית כרטיסי-טיסה (ובעונה 8, גם בנזין), בה משלמים הצוותים על ידי כרטיס אשראי שמספקת להם ההפקה. כל כסף שנשאר בסיום קטע-מרוץ יכול לשמש בקטע-המירוץ הבא.
הסכום שמקבלים הצוותים משתנה מקטע לקטע. לעיתים, הסכום שמקבלים הצוותים הוא נמוך מאוד (בעונה 1, 10 ו-12, הצוותים תוקצבו באפס דולר למשך אחד מקטעי המירוץ, ובעונה 4 צוותים קיבלו רק דולר אחד לכל אחד משני קטעי-המירוץ האחרונים). לעיתים הצוותים צריכים להרוויח את כספם לקטע מרוץ כלשהו (לדוגמה, על ידי מכירת פרחים ב"מחסום" בקטע המירוץ השלישי (מונגוליה-וייטנאם) בעונה 10). לעיתים, צוותים שסיימו במקום האחרון ב"קטע מרוץ ללא הדחה" אולצו להחזיר את כל הכסף שאספו, ולא לקבל כלום בתחילת קטע המירוץ הבא.
צוות שנותר ללא כסף יכול לנסות לאסוף כסף בכל דרך שלא מפרה את החוקים המקומיים, לדוגמה ללוות כסף מצוות אחר או לקבץ נדבות אך אסור להם למכור את חפציהם האישים, הצוות מרק ומייקל מהעונה ה-14 בגרסה האמריקאית מכרו את חפציהם כדי לשלם לנהג המונית שלהם וכתוצאה מכך קיבלו עונש של שעתיים פעמיים [4 שעות] בנקודת הסיום אבל למזלם זה היה קטע מרוץ ללא הדחה. גם שי ועדי בעונה 4 של הגרסה הישראלית, מכרו את מעיליהם כדי לשלם לנהג המונית שלהם. עם זאת, שי ועדי
לא קיבלו עונש אבל הודחו מהמירוץ בסוף אותו הקטע. המתחרים מספרים על קיומו של סכום כסף למצב חירום, כ-200 דולר, שיכול לשמשם במצבים קיצוניים, אבל לא כאמצעי לשלם איזושהי פעילות שקשורה למירוץ.
סָמַן דרך.
סמני דרך (באנגלית: Route Markers) הם דגלים שמסמנים מקומות שהצוותים צריכים להגיע אליהם. רוב סמני הדרך מוצמדים לקופסאות שבתוכם מעטפות רמז, אבל חלקם מסמנים המקומות שהצוותים צריכים להגיע אליהם כדי להשלים משימה. לרוב, הצבעים של סמני דרך הם צהוב ואדום, אך יש מקרים יוצאי דופן (סמני הדרך בעונה 1 היו בצבעי צהוב ולבן ובעונה 8 בצבעי צהוב, לבן ושחור; בווייטנאם, שבה לדגל בצבעי צהוב ואדום יש משמעות לאומית, סמני הדרך היו בצבע צהוב בלבד).
רמזים.
מידע על הדרך.
רמזי "מידע על הדרך" (סימן דרך בגרסה הישראלית) (באנגלית: Route Information clues) מנחים את הצוותים לאן ללכת. בדרך כלל, הרמז מספק לצוותים רק את שם היעד הבא; על הצוותים להסיק לבד איך להגיע לשם.
בעונה 1, קופסת הרמז הכילה מספר רמזים זהה למספר הצוותים המתחרים, כך שצוות יכול היה לשער כמה צוותים מאחוריו. בעונות הבאות, קופסת הרמז כללה מספר משתנה של רמזים כך שצוות בדרך-כלל לא יכול היה לקבוע את מיקומו הנוכחי על ידי ספירת הרמזים שנשארו.
צומת.
צומת(באנגלית: Detour) מציג בפני הצוות החלטה בין שתי משימות. הצוותים מקבלים כמה פרטים על כל אחת מהמשימות. לרוב תדרוש אחת המשימות מיומנות מיוחדת (כוח פיזי, התמודדות עם פחד, יכולת מחשבתית) ואילו המשימה השנייה תדרוש זמן רב יותר או הסתמכות על מזל. ההחלטה באיזו משימה לבחור נעשית אך ורק על ידי הצוות. צוות יכול לבחור להחליף משימות כמה פעמים שירצה, אך הוא מפסיד בכך זמן.
סיבוב פרסה.
הסמן סיבוב פרסה (באנגלית: U-Turn), שהופיע לראשונה בעונה 12, דומה לפורמט של "מעצור". סמן סיבוב פרסה ממוקם מיד אחרי צומת. צוות שמגיע לסמן פניית פרסה יכול לבחור להפעיל אותו על צוות אחר. הצוות שיקבל הפעלה של פניית פרסה יצטרך להשלים את משימת הצומת שאותה לא ביצע (כלומר, הצוות חייב להשלים את שתי משימות הצומת). כל סמן פניית פרסה יכול להיות מופעל רק פעם אחת וכל צוות יכול להפעיל פניית פרסה רק פעם אחת במירוץ כולו. צוות שהפעיל פניית פרסה נגד צוות שכבר עבר את סמן פניית פרסה, למעשה בזבז אותו, ולא יוכל להשתמש בו בהמשך המירוץ (איימי ומאיה מעונה 25, לדוגמה, הפעילו פרסה על אדם ובטאני. לעומת זאת, אדם ובטאני לקחו קיצור דרך בתחילת אותו היום ובעקבות כך, הפרסה לא הופעלה). מהעונה ה-17 הופיע גם סיבוב פרסה כפול שבו (בניגוד לסיבוב פרסה) יכולים 2 צוותים לסובב 2 צוותים כרצונם. צוות אחד אינו יכול לסובב שני צוותים אלא רק אחד. בעונה השנייה הישראלית כל הזוגות בחרו למי הם שמים סיבוב פרסה. הזוג שקיבל הכי הרבה קולות, נאלץ לבצע גם את משימת הצומת השנייה.