פז חיבר את "ארץ הצבי והיעל", שהיה הראשון בספרים על שמורות הטבע בארץ, כתב וערך את כרך העופות באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, פרסם עוד כתריסר ספרים בנושאי החי והצומח בארץ ישראל וכן מאות מאמרים בנושאים אלה. במשך שנים אחדות כתב מדור דו-שבועי בשם "נופים וטבע" בעיתון על המשמר (1960–1965) ובעיתון הארץ (1966–1970). פז ערך עשרות מצגות המבוססות על צילומיו ועוסקות בהיבטים שונים של נופי הארץ על החי והצומח בהם. במשך השנים הדריך מאות סיורים ברחבי הארץ ובחו"ל.
בשנת 2000 הוענק לו פרס קרן פורד, ובשנת 2003 נבחר כחבר כבוד בחברה הישראלית לזואולוגיה.
עוזי פז נשוי לבתיה, אב לשלושה וסב לשמונה נכדים. מתגורר ברמת אפעל.
מעושר לעוני (סרט)
מעושר לעוני (באנגלית: From Prada to Nada; בתרגום חופשי: מפראדה לכלום) הוא סרט דרמה משנת 2011, הגרסה הלטינית-אמריקאית של הרומן מאת ג'יין אוסטן, "תבונה ורגישות". הסרט, חלקו בספרדית וחלקו באנגלית, כמו הכותרת שלו באנגלית.
עלילה.
הסרט מדבר על שתי אחיות עשירות ומפונקות, אשר אביהן נפטר ורכושו הולך, והן נאלצות לעבור לגור עם הדודה שלהן, בלוס אנג'לס.
ברחבי העולם.
הסרט יצא לאור לראשונה בארצות הברית בתאריך ה-28 בינואר 2011, בסה"כ ל-256 בתי קולנוע בכל העולם. בשבוע הראשון של ההקרנה, הוא היה ממוקם במקום ה-17 בטבלה השבועית, וגרף באותו שבוע כ-1.1 מילון דולר. לאחר השבוע הראשון, דורג הסרט במיקום נמוך ותואר כסרט לא איכותי.
אנתוני גרפטון
אנתוני תומאס גרפטון (באנגלית: Anthony Thomas Grafton; לפעמים נקרא Anthony T. Grafton; נולד ב-21 במאי 1950) הוא היסטוריון, וכעת מופקד קתדרה על שם הנרי פוטנאם באוניברסיטת פרינסטון. מינואר 2011 עד ינואר 2012 הוא שימש כנשיא האגודה האמריקאית להיסטוריה.
ביוגרפיה.
גרפטון רכש את השכלתו התיכונית באקדמיית פיליפס (Phillips Academy) ואת השכלתו הגבוהה באוניברסיטת שיקגו, שם למד מהתואר הראשון ועד לדוקטורט. הוא למד במשך שנה בקולג' אוניברסיטת לונדון אצל ההיסטוריון הקלאסי החשוב ארנאלדו מומיליאנו.
אחרי תקופה קצרה בה לימד במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת קורנל, קיבל גרפטון משרה באוניברסיטת פרינסטון ב-1975, בה הוא מחזיק מאז. החל מינואר 2007 הוא עורך-שותף של כתב העת "Journal of the History of Ideas".
גרפטון ידוע בשל מחקריו על המסורות הקלאסיות החל מתקופת הרנסאנס ועד למאה ה-18, ובשל עיסוקו בהיסטוריוגרפיה. ספריו הרבים מהווים מחקר מעמיק של ידענות וכרונולוגיה ועוסקים בין השאר ביוזף יוסטוס סקליגר, המלומד החשוב של תקופה הרנסאנס (1993-1983, 2 כרכים), תעוד חדשני ביחד עם ליסה ז'רדן של החינוך בעידן הרנסאנס (From Humanism to the Humanities 1986) ולאחרונה, מחקרים על ג'ירולמו קרדאנו כאסטרולוג (1999) ועל לאונה בטיסטה אלברטי (2000).
הוא חיבר מבוא מעמיק לקשר בין הלמדנות למדע בראשית העת החדשה "Defenders of the Text" (1991). ספר נגיש שלו לקהל הרחב הוא "The Footnote: A curious history" (1997), פורסם בגרמנית כ-"Die Tragischen Ursprünge der deutschen Fußnote", זהו מקרה בוחן של ההיסטוריה של ההיסטוריה, מהפרטים הקטנים.
הוא גם כתב על נושאים רבים בשביל "ניו רפובליק", "אמריקן סקולר" ו-"The New York Review of Books".
מפלסת שלג
מפלסת שלג הוא שם כללי לציוד מכני הנדסי שנועד לפינוי שלג מצירי תנועה בתקופת החורף. כלי צמ"ה המשמשים כמפלסות כוללים טרקטורים, דחפורים, מעמיסים קדמיים, מפלסות, חתולי שלג ואף משאיות שעליהם מותקנים כפות, "סכינים" ומתקנים שונים לפינוי שלג. המונח האנגלי Snow plow מתייחס רק לכף עצמה ולא לרכב שעליו היא מותקנת, שנקרא . כלי רכב אלה כוללים התקנים שונים מלבד כפות לפינוי שלג, בהם:
מישה לוריה
מיכאל (מישה) לוריה, (ברוסית: Михаил Лурье; נולד ב-1947 במינסק) הוא במאי ומורה לתיאטרון ישראלי יליד מינסק.
חייו.
בעל תואר ראשון בהנדסה, ותואר שני בבימוי מהאקדמיה לתיאטרון ולאומנות במינסק. טרם קבלת התואר השני, היה בין 20 סטודנטים שנבחרו מתוך 5000 מועמדים למסלול היוקרתי לבימוי ולתיאטרון באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בין מוריו המשמעותיים והבולטים בתחום - הבמאים מריה קנבל, מיכאל בודקביץ' ואנטולי אפרוס. שם היה ממקימי קבוצה שפעלה נגד המשטר הסובייטי ודיכוי היצירה התרבותית. נעצר, נחקר על ידי שלטונות ברית המועצות וגורש מהמדינה.
בשל מעמדם של הוריו שהיו פרטיזנים במלחמת העולם השנייה, אושר לו לחזור לעיר הולדתו מינסק. שם הקים קבוצת תיאטרון באוניברסיטה של מינסק והיה במאי הבית ב"תיאטרון הילדים והנוער". לאחר מספר שנים נעצר שוב בגין פעילותו הציונית ויהדותו, ובימוי הצגות שנחשבו מנוגדות להליך הרוח הטוטאליטרי. הוא עזב עם תלמידיו לאזורי מדבריות הקרח של אורל, ושם הקים קבוצת תיאטרון נוספת, שהעלתה מחזות משל דוסטויבסקי (האחים קרמזוב, החטא ועונשו ועוד).
בין השנים 1974–1980 הפך למנהל האמנותי ולבמאי ב"תיאטרון הממלכתי" בגרוזני, צ'צ'ניה. בעקבות עבודתו שם, הוזמן על ידי גורבצ'וב לביים כבמאי הבית ולהקים קבוצת תיאטרון בסטברפול. לאחר פעילותו שם, בשנת 1982, מונה למנהל אמנותי ב"תיאטרון הדרמטי הממלכתי" בטאלין, אסטוניה, ושם המשיך לביים ולפעול עד 1991, עת עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו, לימד בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ולאחר שש שנים, החל ללמד באורח קבע ולביים בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב ובירושלים. בין השנים 1998–2001 היה חבר הוועדה האמנותית של פסטיבל עכו. ביים לתיאטרון הבימה, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ועוד. במאי אורח בסנקט פטרבורג ומקיים שם סדנאות למשחק, וכן במאי ומורה ב"מעבדה למשחק ובימוי" הנודדת בכל רחבי אירופה.
זכה בפרס ראשון ב"פסטיבל הבינלאומי לתיאטרון" לברית המועצות, סקנדינביה והמדינות הבלטיות, ובפרס לבימוי מחזאות קלאסית בפסטיבל ווילינדי היוקרתי.
רק את
רק את הוא אלבום האולפן הראשון של הזמר הישראלי, עמיר בניון. האלבום יצא בשנת 1999 (יצאו לו 2 עטיפות שונות), והוא הניב 5 להיטים; "רק את" (שיר הנושא של האלבום), "כשאת עצובה", "מורה לחיים", "יש לי חלום" ו"גולן", שהפך לשיר זיכרון ידוע. במרץ 2010, השיר "געגוע" הופיע בפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה המצליחה "עספור", ועקב כך זכה לפופולריות רבה. האלבום, שנחשב ל"אלבום הפריצה" של בניון, מכר מעל 40,000 עותקים והגיע למעמד אלבום פלטינה.
FutureSex/LoveSounds
FutureSex/LoveSounds (בעברית: סקס עתידי/צלילי אהבה)הוא אלבומו השני של זמר הפופ האמריקאי ג'סטין טימברלייק. טימברלייק היה מעורב בכתיבת כל 13 שירי האלבום ובהפקת 10 מתוכם, יחד עם טימבלנד ודנג'ה ואמנים נוספים. הקלטת האלבום החלה בנובמבר 2005 והוא יצא לחנויות ב-12 בספטמבר 2006. האלבום נמכר ברחבי העולם בלמעלה מ-14 מיליון עותקים ברחבי העולם, תוך שהוא מגיע למעמד של פלטינה ×5 באוסטרליה ובקנדה ולפלטינה ×4 בארצות הברית.
האלבום היה מועמד למספר פרסים נחשבים: שני פרסי גראמי בקטגוריות "אלבום השנה" ו-"אלבום הפופ הטוב ביותר", שני פרסי המוזיקה האמריקאית בקטגוריות "אלבום הנשמה המועדף" ו-"אלבום הרוק/פופ המועדף" ולפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריה "האלבום הבינלאומי הטוב ביותר". מכל חמש המועמדויות זכה האלבום רק בפרס המוזיקה האמריקאית בקטגוריה "אלבום הנשמה המועדף", אך האלבום זיכה את טימברלייק עצמו במספר פרסים ובשנה שלאחר יציאת האלבום זכה טימברלייק בפרס "הזמר הבינלאומי הטוב ביותר" מטעם ה-BRITS, "זמר הפופ/רוק המועדף" מטעם ה-AMA ו-"זמר השנה" מטעם ה-VMA.
מהאלבום יצאו שישה סינגלים: "SexyBack", "My Love", , "LoveStoned", "Until the End of Time" ו-"Summer Love". ארבעה מתוכם זכו בפרס גראמי: "SexyBack", "My Love", ו-"LoveStoned".
בינואר 2007, לאחר יציאת האלבום, יצא טימברלייק לסיבוב הופעות בשם "FutureSex/LoveShow", במהלכו הופיע 119 פעמים באמריקה הצפונית ובאירופה.
סינגלים.
SexyBack.
ב-7 ביולי 2006 שיר ראשון מהאלבום יצא כסינגל - "SexyBack" אשר בביצועו משתתף גם טימבלנד. הסינגל היה הראשון של טימברלייק מאז . הסינגל זכה להצלחה רבה והגיע למעמד פלטינה 3× בארצות הברית ולפלטינה 6× בקנדה. גם במצעדי הפזמונים הצליח השיר ובהגיע למקום הראשון בשלושה ממצעדי הבילבורד ביניהם מצעד ההוט 100. השיר הגיע למקום הראשון גם בבריטניה, אירלנד, אוסטרליה, גרמניה, ניו זילנד ונורווגיה, ובטקס הגראמי לשנת 2007 זכה השיר בקטגוריה "תקליט הדאנס הטוב ביותר".
My Love.
עם יציאת האלבום, ב-26 בספטמבר 2006, שיר נוסף מתוכו יצא כסינגל - "My Love" שבביצועו משתתף גם הראפר T.I. "My Love" הצליח גם הוא להעפיל למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ולחמשת המקומות הגבוהים במצעדי פזמונים נוספים ברחבי העולם. השיר גם זכה בפרס גראמי בקטגוריה "שיתוף הפעולה ראפ/שירה הטוב ביותר".
What Goes Around.../...Comes Around.
"What Goes Around.../...Comes Around" הוא שיר האלבום השלישי שיצא כסינגל, והוא יצא בתאריך 8 בינואר 2007. השיר, שבגרסת האלבום אורך כשבע וחצי דקות, קוצר בשביל הגרסה שיועדה לשידור ברדיו. השיר הגיע למקום הראשון בשלושה ממצעדי הבילבורד: ההוט 100 ומצעד שירי הפופ האמריקאים ובמצעד הבילבורד האירופי. השיר הגיע גם למעמד פלטינה בארצות הברית ולפלטינה כפולה באוסטרליה. השיר היה מועמד לשני פרסי גראמי בקטגוריות "תקליט השנה" בה גם זכה.
LoveStoned, Until the End of Time ו-Summer Love.
הסינגל הרביעי משירי האלבום הוא: "Summer Love".