איתור כוח המשימה של הסיירת בלגראנו כמו גם השדר של אדמירל לומברדו הובאו לידיעת ראש הממשלה הבריטית תאצ'ר וקבינט המלחמה שלה. לאחר דיונים החליט הקבינט כי הסיירת היוותה איום על הכוחות הבריטים על אף שנמצאה מחוץ לאזור הסגר הימי. ראש הממשלה החליטה לאחר התייעצות עם הקבינט לקבל את בקשת ראש מטה ההגנה אדמירל טרנס לוין לשנות את הוראות הפתיחה באש ולאשר את תקיפת הסיירת במיקום שבו נמצאה.
ב-2 במאי בשעה 15:57 שיגרה הצוללת קונקרר לעבר הסיירת הארגנטינאית שלושה טורפדות קונבנציונליים, שכל אחד מהם נשא ראש נפץ במשקל של 363 קילוגרם. שניים מהם פגעו באונייה. אחד פגע מעט מאחורי חרטומה וקטע אותו, אך המחיצות הפנימיות האטומות למים באותו חלק החזיקו מעמד ומחסן התחמושת הקדמי של הסיירת לא התפוצץ. הטורפדו השני פגע בגבול שבין הרבע השלישי והרבע הרביעי של האונייה כלפי הירכתיים, חדר לתוכה והתפוצץ בחדר המכונות האחורי. כוח ההתפוצצות פגע בשני חדרי אוכל ובאזור מנוחה של הצוות ולבסוף קרע חור בקוטר של 20 מטר בסיפון האונייה. על פי דיווחים שנאספו לאחר מכן מעריכים כי באזורים אלו נספו בהתפוצצות כ-275 אנשי צוות.
לאחר הפגיעה התמלאה האונייה במהירות בעשן. הפגיעות גם ניתקו את אספקת הכוח החשמלי שלה ולכן לא יכול היה הצוות לשדר קריאת מצוקה. הצוות ירה רקטות איתות וניסה לאותת בפנסים לאוניות הליווי של הסיירת. מים חדרו לתוכה מהירכתיים ולא ניתן היה לשאוב אותם החוצה ללא כוח חשמלי. האונייה החלה לנטות שמאלה ולשקוע בירכתיה. בשעה 16:24 פקד הקברניט בונסו לנטוש את האונייה, והפינוי לסירות ההצלה נעשה ללא פאניקה. הסיירת טבעה בהמשך.
שתי אוניות הליווי של הסיירת היו מרוחקות ממנה ולא זיהו את איתות המצוקה שלה. כאשר הן זיהו כי הסיירת נפגעה כבר ירדה החשכה ומזג האוויר הורע ופיזר את סירות ההצלה. בשלושת הימים הבאים אספו אוניות ארגנטינאיות וצ'ילאניות 772 מאנשי צוות הסיירת. 321 מאנשיה נספו, כמו גם שני אזרחים שנמצאו על סיפונה.
הסיירת הייתה השנייה מבין תשעה כלי שיט ארגנטינאים שהוטבעו במהלך המלחמה.
בעקבות הטבעת הסיירת חזרו אוניות הצי הארגנטינאי לבסיסיהן ולא מילאו תפקיד משמעותי בהמשך הלחימה. הדבר גם אילץ את מטוסי נושאת המטוסים הארגנטינאית לפעול מבסיסים ביבשה, שהיו מרוחקים יותר מאיי פוקלנד. קיצוץ כנפיו של הצי במלחמה גרם לפגיעה של ממש בכוחה ובהשפעתה של החונטה הצבאית. הצוללות הבריטיות מצדן המשיכו לפעול במים שסביב איי פוקלנד, לאסוף מידע מודיעיני, להתריע מפני התקפות אוויר ולאכוף את הסגר על האיים.
האתר שבו הוטבעה הסיירת הוגדר כקבר מלחמתי על ידי חוק שקיבל הקונגרס של ארגנטינה.
המחלוקת על חוקיות ההטבעה.
שאלת החוקיות של הטבעת הסיירת שנויה במחלוקת עד היום.
בריטניה או ארגנטינה לא הכריזו מלחמה באופן רשמי במהלך העימות ביניהן. המשמעות של הכרזת אזור הסגר סביב איי פוקלנד על ידי בריטניה לא הייתה ברורה, שכן מושג זה לא היה מוכר במשפט הים. נראה שהכרזתו נועדה לקצר את משך הזמן הדרוש להכרעה אם כלי שיט שנכנס לתחום הסגר הוא עוין או לא. למרות אי הבהירות של משמעותו המשפטית כובד אזור הסגר על ידי רבים מכלי השיט של מדינות שלא היו צד למלחמה. שאלה נוספת שהייתה שנויה במחלוקת היא האם הסיירת שהוטבעה נמצאה באותו זמן בדרכה לתקיפת הכוחות הבריטים באיי פוקלנד או בדרכה חזרה לבסיסה.
למחרת ההטבעה פרסמה ממשלת ארגנטינה הודעה על הטבעת הסיירת על ידי הצי הבריטי. ההודעה הטעימה שהסיירת הוטבעה בהיותה מחוץ לאזור הסגר הימי שעליו הכריזה בריטניה. ממשלת ארגנטינה הכריזה כי ההטבעה הייתה מעשה של תוקפנות שהיה מנוגד למגילת האו"ם ולהחלטה 502 של מועצת הביטחון של האו"ם. לעומת זאת, מדברים שפורסמו של קצינים בכירים בצי הארנטינאי עולה כי הם הבינו בבירור כי בריטניה עלולה לתקוף כלי שיט וכלי טיס שלהם גם מחוץ לאזור הסגר הימי והבינו את הסיכון שהיה כרוך בכך.
אישים לא מעטים בבריטניה טענו גם הם כי הטבעת הסיירת הייתה שימוש לא מוצדק בכוח לאור מיקומה מחוץ לאזור הסגר הימי. בתוכנית טלוויזיה ב-BBC במאי 1983 התעמתה אזרחית בריטית עם ראש הממשלה תאצ'ר בנוגע להחלטתה לתקוף את הסיירת, וטענה כי ההתקפה סיכלה יוזמה להשכנת שלום בסכסוך על איי פוקלנד של נשיא פרו. תאצ'ר הגנה על ההחלטה להטביע את הסיירת, כשהיא מדגישה את האיום שנשקף ממנה כלפי הכוחות הבריטים.
בדו"ח מ-1994 של משרד ההגנה של ארגנטינה נכתב כי תקיפת הסיירת הייתה אקט מלחמתי חוקי. לעומת זאת, ב-2012 אמרה נשיאת ארגנטינה כריסטינה קירשנר כי הטבעת הסיירת הייתה פשע מלחמה.
בשנת 2000 ניסו קרובים של הימאים שנספו על סיפון הסיירת לתבוע את בריטניה בבית הדין האירופי לזכויות אדם בנימוק שהסיירת הותקפה מחוץ לאזור הסגר הימי שעליו הכריזה בריטניה. בית הדין דחה את התביעה על הסף בנימוק שהיא הוגשה באיחור.
בשנת 2003, חשף הקברניט של הבלגראנו קפטן הקטור בונסו בסרט תיעודי של הנשיונל ג'יאוגרפיק שלא רק שהסיירת לא הייתה בדרך לנסיגה, אלא שפיקדו עליה לתקוף את כוחות הבריטים.
זכויות להט&quot;ב באוקלהומה
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במדינת אוקלהומה שבארצות הברית התקדמו במאה ה־21. עם זאת, להט"בים באוקלהומה עדיין עשויים לחוות מספר קשיים שהטרוסקסואלים אינם חווים מבחינת החוק. נישואים חד־מיניים וכן אימוץ על ידי זוגות חד־מיניים חוקיים באוקלהומה מאוקטובר 2014, אך חוקי המדינה אינם אוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, וההערכה היא שבערך 62,000 עובדים להט"בים באוקלהומה עשויים להיות חשופים לאפליה בתחום העבודה.
מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק.
פעילות מינית של אנשים מאותו המין חוקית באוקלהומה משנת 2003, כשבית המשפט העליון של ארצות הברית ביטל את חוקי מעשי הסדום בכל המדינות שבהן היו חוקים כאלה בפסק דין לורנס נגד טקסס.
נישואים חד־מיניים.
באפריל 2004 אושר איסור חוקתי על נישואים חד־מיניים באוקלהומה, לאחר שהסנאט של המדינה הצביע בעד האיסור ברוב של 38–7 ובית הנבחרים הצביע בעדו ברוב של 92–4. ב־2 בנובמבר 2004 אזרחי אוקלהומה אישרו במשאל עם תיקון לחוקת המדינה, שאוסר להכיר בנישואים חד־מיניים ובכל זכות חוקית אחרת לזוגות שאינם נשואים. משאל העם עבר ברוב של 76%–24%.
ב־14 בינואר 2014 השופט טרנס קרן, שכיהן כשופט בבית המשפט המחוזי במחוז הצפוני של אוקלהומה, קבע שההחלטה שהתקבלה במשאל העם בנובמבר 2004 אינה חוקתית. בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית אישר את החלטת בית המשפט המחוזי ב־18 ביולי 2014.
ב־6 באוקטובר 2014 בית המשפט העליון של ארצות הברית דחה את הערעור של מדינת אוקלהומה ואישר באופן סופי את החלטת בית המשפט המחוזי, שלפיה האיסור על נישואים חד־מיניים אינו חוקתי. לאחר שבית המשפט דחה את הערעור, מספר מחוזות במדינה, בהם מחוז אוקלהומה, החלו להנפיק רישיונות נישואים לזוגות חד־מיניים.
אימוץ והורות.
אוקלהומה מתירה אימוץ לזוגות נשואים וכן למבוגרים יחידים שאינם נשואים, ללא קשר לנטייה מינית. משמעות הדבר היא שזוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים במשותף במדינה החל מ־6 באוקטובר 2014, כשנישואים חד־מיניים הפכו לחוקיים.
באוגוסט 2007 בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית הורה למדינת אוקלהומה להנפיק תעודת לידה מתוקנת עבור ילד שאומץ על ידי זוג חד־מיני שנישא במדינה אחרת. לפי קביעת בית המשפט, על תעודת הלידה המתוקנת להציג את שמותיהם של שני ההורים המאמצים.
חוק שנחתם על ידי מושלת אוקלהומה מרי פאלין במאי 2018 מאפשר לסוכנויות אימוץ לסרב למקם ילדים בבתים מסוימים אם הדבר מפר את האמונה הדתית או המוסרית שלהן. החוק ספג התנגדות מקבוצות שפועלות לזכויות להט"ב, בטענה שהוא מתיר אפליה נגד להט"בים שמעוניינים לאמץ ילדים.
הגנה מפני אפליה.
חוקי אוקלהומה אינם כוללים הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
עם זאת, בעיר נורמן ישנה מדיניות האוסרת אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בהעסקת עובדים, בדיור ובשירותים ציבוריים. כמו כן, בערים אדמונד, אוקלהומה סיטי וטלסה החוק אוסר אפליה על רקע נטייה מינית במקומות עבודה ציבוריים.
פשעי שנאה.
חוק פשעי השנאה של אוקלהומה אינו כולל פשעים שנעשים על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. עם זאת, חוק פשעי השנאה הפדרלי של ארצות הברית כולל פשעים כאלה החל משנת 2009.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר.
מדינת אוקלהומה מאפשרת לטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם החוקי לאחר הצגת צו של בית משפט המאשר זאת. אין חובה לעבור ניתוח לשינוי מין לשם כך.
באוגוסט 2018 בית ספר מקומי בעיירה אשילה נסגר למספר ימים עקב חשש ביטחוני, לאחר שתלמידה טרנסג'נדרית בת 12 קיבלה איומי רצח וכן איומי קטיעת איברים, הצלפות וסירוס מאחד ההורים של תלמיד אחר בכיתתה.
המשמר הלאומי.
בינואר 2012 מייק ריינולדס, נציג בבית הנבחרים של אוקלהומה, העלה הצעת חוק שמטרתה להסדיר מדיניות מקומית של "אל תשאל, אל תספר" במשמר הלאומי של אוקלהומה. (מדיניות זו מנעה בעבר מהומוסקסואלים ומלסביות לשרת בצבא ארצות הברית באופן גלוי, עד שבוטלה בשנת 2011.) הצעת החוק נדחתה בפברואר 2012.