לאחר ההצלחה של שבוע האיור הראשון הוקם אתר לשבוע האיור והתחיל לצאת קול קורא לקראת אלו הבאים אחריו. הקול קורא פנה אל מאיירים בבקשה לעבודות אשר יוצגו כאשר יש שני סעיפי חובה הראשון הוא בקשה לעבודות חדשות שהוכנו במיוחד לשבוע האיור והשני הוא בקשה לעבודות טובות.
לקראת שבוע האיור השני יצאו קולות קוראים נוספים אשר ביקשו הצטרפות של גלריות אמנות עצמאיות ובנוסף קמו יוזמות והתארגנויות ספונטניות של מאיירים צעירים.
לקראת שבוע האיור השלישי התווסף במסגרת האירועים קבלת פרס חביב הקהל של ערוץ העיצוב של Xnet ובנוסף הגיעה והשתתפה אורחת הכבוד אנל מילר, יו״ר אגודת המאיירים האמריקאית.
לקראת שבוע האיור הרביעי הוקם מרכז מבקרים באברהם הוסטל שכלל את אפטרסקול, בית ספר פופ־אפ למאיירים שקיים סדנאות וכיתות אמן על ידי מיטב המרצים ומאיירים בארץ במהלך אירועי השבוע.
חלוקת התפקידים.
יובל סער מכהן בתור היזם הראשי והמנהל האמנותי של שבוע האיור.
עידית שילוח אחראית על הניהול והאסטרטגיה.
צלילית בן נבט, משמשת הגשר מול עיריית תל אביב יפו במסגרת תפקידה כמנהלת המחלקה לאמנויות.
רוב המשתתפים במסגרת שבוע האיור הם מאיירים ישראליים צעירים, כאשר לאורך השנים מצטרפים אמנים, מעצבים ויוצרים מתחומים נוספים.
שבוע האיור מתקיים בחללים רבים במרחב העיר כמו אקדמיות, מוזיאונים, גלריות עצמאיות, חללי תצוגה אלטרנטיביים, ברים ובתי קפה, בתי מלון, מרכזים קהילתיים ועוד.
עבודה סוציאלית מודעת-עוני
עבודה סוציאלית מודעת-עוני, היא פרדיגמה בשדה המקצועי של העבודה הסוציאלית, אשר גובשה ופותחה באופן ייעודי לצורך מתן שירותים חברתיים לאנשים החיים במצב של עוני, הרואה בעוני הפרה של זכויות אדם, ומציבה במרכז את מאבקם של אנשים בעוניים.
כללי.
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני היא פרדיגמה במובן של גישה כוללנית ומשולבת (תאורטית ופרקטית), בשדה המקצועי של העבודה הסוציאלית. עבודה סוציאלית מודעת-עוני רואה בעוני הפרה של זכויות אדם, ומציבה במרכז את מאבקם של אנשים בעוניים, את הידע של אנשים בעוני ואת הסולידריות בין עובדים סוציאליים למשתמשי השירות שלהם.
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני פותחה ועובדה על ידי פרופ' מיכל קרומר-נבו מהמחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון; היא מבוססת על תאוריות ביקורתיות בעבודה סוציאלית, תאוריות רווחה חדשניות ותאוריות של טיפול התייחסותי, ואומצה בשנים האחרונות על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים כפרדיגמה מובילה בעבודת עו"ס משפחה במחלקות לשירותים חברתיים.
הפרדיגמה.
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני כוללת ארבעה היבטים מקיפים, מהם נגזרים העקרונות התאורטיים, האתיים והפרקטיים הבאים (שרק היישום המשולב שלהם יכול להיחשב כיישום במסגרת הפרדיגמה הכוללת):
ההיבט האונטלוגי.
ההיבט האונטולוגי עוסק בשאלות: מהו עוני? מי הם האנשים החיים בעוני? מהם מאפייני החיים בעוני? מה יחסם של אנשים החיים בעוני לעוניים?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, עוני הוא הפרה של זכויות אדם, המתבטאת, קודם לכל, במחסור במשאבים כספיים (חוסר בכסף); לחסר בסיסי זה מצטרף מחסור בהזדמנויות חברתיות (או נגישות מוגבלת לשירותים חיוניים) בתחום הבריאות, התעסוקה, הדיור, החינוך, ההשכלה, והרווחה; ועל שני אלה מצטרף גם מחסור בהון סימבולי, הבא לידי ביטוי בהדרה חברתית, זלזול, סטיגמה והכחשת ידע החיים של אנשים החיים בעוני (העדר כבוד וערך חברתי).
הפרדיגמה רואה את העמדות ואורחות החיים של אנשים החיים בעוני כפועל יוצא של (ולא כסיבת) המציאות החברתית של חייהם. זאת ועוד, הפרדיגמה מכירה בכך שאנשים החיים בעוני עוסקים באופן יומיומי במאמץ לשפר את חייהם ולהקטין את השפעת ביטויי העוני על חייהם, כלומר בניסיון להיאבק בעוני. הפרדיגמה מכירה בכך שזוהי התנגדות לכל דבר, גם אם היא לא בהכרח מצליחה.
ההיבט האפיסטמולוגי.
ההיבט האפיסטמולוגי עוסק בשאלות: מה יכול להיחשב כידע בתחום העוני? איך ניתן להגיע לידע באשר למצב של עוני?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, ידע הוא תוצר של הבניות חברתיות ומיקום חברתי, ועל כן המקור הראשון לידע אודות אנשים החיים בעוני ומצבם הוא האנשים עצמם. הידע הרלוונטי לאנשי מקצוע יירכש מתוך קרבה לאנשים החיים בעוני, ומתוך התייחסות לעובדה שהם מי שיודעים מהו עוני כחוויית חיים.
ההיבט האקסיולוגי.
ההיבט האקסיולוגי עוסק בשאלה: מהן העמדות האתיות שיש לאמץ ולהחזיק בנוגע לעוני?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, תפקיד אנשי מקצוע איננו להיות נייטרליים, אלא להיות מעורבים - לעמוד לצד משתמשי השירות שלהם במאבקם בעוני, ולסייע להם באופן אקטיבי כדי למצות את זכויותיהם, ולהגדיל את מידת האפקטיביות של מאבקם.
ההיבט הפרקטי.
ההיבט הפרקטי עוסק בשאלה: כיצד תיראה פרקטיקה מקצועית מודעת-עוני?
במסגרת הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני, הפרקטיקה הרלוונטית היא סל של כלים ומיומנויות המבטאים שילוב של פרקטיקה של חלוקה מחדש ושל פרקטיקה של הכרה.
הכלים והמיומנויות הללו מכוונים ליצירת יחסים מיטיבים עם משתמשי השירות, לפיתוח ידע מתוך קרבה (היכרות מקרוב עם מציאות החיים והיסטורית החיים שלהם), ולהתערבות בהקשר החיים הממשי, והתייצבות לצידם של משתמשי השירות כדי להפוך את מאבקם למצליח. לצד הדגשה והעמקה של היחסים בין העו"סים לבין משפחות החיות בעוני, מוקנה בפרדיגמה מקום חשוב לעבודת מיצוי זכויות אקטיבית (ואף להיענות לצרכים חומריים של משתמשי השירות).
יישומים.
הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני התפתחה ויושמה עד כה בשני ערוצים מרכזיים:
ברמה המקומית.
הערוץ הראשון היה תוכנית להכשרת סטודנטים במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, "עבודה פרטנית לשינוי חברתי", אשר קמה בשנת 2010. במסגרת התוכנית פותחו שני מודלים ייחודיים: מודל לפרקטיקה עם משפחות בעוני, המיועד ליישום במחלקות לשירותים חברתיים; ומודל אינטגרטיבי להכשרה של סטודנטים ואנשי מקצוע, הכולל קורסים עיוניים, פרקטיקום והדרכה. תוכנית זו הופעלה בשטח בשיתוף עם עיריית באר שבע.
ברמה הארצית.
הערוץ השני בו התפתחה הפרדיגמה הוא הערוץ של המחלקות לשירותים חברתיים. ערוץ זה נפתח בשנת 2014 עם החלטת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ליישם את הפרדיגמה בתוכנית "מפ"ה - משפחות פוגשות הזדמנות". בהמשך יושמו עקרונות הפרדיגמה גם בתוכניות נוספות, והמשרד אף החל מטמיע ומנחיל את רוחה ועקרונותיה במסגרת ההכשרות המקצועיות שהוא מעביר לאנשי המקצוע הפועלים במסגרתו. המשרד אימץ בסופו של דבר רשמית את התפיסה של הפרדיגמה, ועליה מבוססת כיום (2022) במוצהר "התפיסה אשר מובילה את המחלקות לשירותים חברתיים בסיוע לאנשים הסובלים מעוני והדרה".
מודל ארגוני.
במסגרת התוכניות השונות בהן יושמו עקרונות הפרדיגמה ברמה המקומית והארצית, הלכו והתגבשו במשך השנים גם עקרונות המודל הארגוני הנדרש לצורך יישום בפועל של הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני. במרכזו של המודל הארגוני הזה עומד עו"ס משפחה שעוסק בתחום בדרך של פרקטיקה ישירה (מבוססת יחסי אימון), אשר מצריכה את התקיימותם כל הרכיבים הבאים: הכשרה מקצועית ייעודית בתחום של עבודה סוציאלית מודעת-עוני; עומס עבודה מותאם לאופי העבודה בתחום; הדרכה וליווי מקצועי ייעודי; ליווי של גורם מקצועי המתמחה במיצוי זכויות; זמינות של סל מענים גמיש; וחתירה להרחבת גבולות היישום הפרטני, דרך עבודה בקהילה, גם למישור של גיבוש פרקטיקת מדיניות כללית.
שיח מקצועי.
הוועדה למלחמה בעוני בישראל אימצה גישה המבוססת על עקרונות הפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני במסגרת הדין וחשבון וההמלצות שהגישה עם סיום עבודתה ביוני 2014, וקראה לאימוץ מדיניות מודעת-עוני כוללת וליישום של פרקטיקה מודעת-עוני, בכל הגופים הציבוריים הפועלים במדינה.
בינואר 2019 פרסם כתב העת ביטחון סוציאלי גיליון מיוחד שהוקדש לפרדיגמה של עבודה סוציאלית מודעת-עוני; במוסדות אקדמיים בישראל נלמדת הפרדיגמה, על היבטיה השונים, מזה זמן, במסגרת קורסים שונים; הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני זוכה להתעניינות גם בחוגים אקדמיים ומקצועיים ברחבי העולם, והוצגה בשנים האחרונות בשורת כנסים בינלאומיים.
בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת Policy Press ספרה של קרומר-נבו "Radical Hope: Poverty-Aware Practice for Social Work".
הספר מתאר את מרכיביה העיקריים של הפרדיגמה עבודה סוציאלית מודעת-עוני, ואת הרקע התאורטי הרב-תחומי שבו היא מעוגנת, ומציג את האפשרויות הגלומות בשילוב הפרדיגמה בפרקטיקות המקצועיות של עבודה סוציאלית. הספר זכה בפרס ספר המחקר הטוב ביותר לשנת 2021 מטעם האגודה האמריקאית לעבודה סוציאלית ומחקר (SSWR). בשנת 2021 תורגם הספר ויצא לאור באיטלקית בהוצאת Erickson, ובשנת 2022 יצא הספר לאור גם בעברית, תחת הכותר "תקווה רדיקלית: פרקטיקה מודעת-עוני בעבודה סוציאלית", בהוצאת פרדס.
קאורי מצומוטו
קאורי מצומוטו (ביפנית: 松本薫; נולדה ב-11 בספטמבר 1987) היא ג'ודוקא יפנית, האלופה האולימפית מלונדון 2012 ומדליסטית הארד מריו 2016. מצומוטו היא פעמיים אלופת העולם מהשנים 2010 ו-2015.
קריירה.
בשנת 2005, כאשר הייתה בת 17, מצומוטו זכתה במדליה הראשונה שלה בקריירה הבוגרת כאשר זכתה במדליית ארד בטורניר 'World Cup Sofia'. בשנת 2008 זכתה באליפות אסיה לאחר שניצחה בגמר את קאנג סין-יונג הדרום-קוריאנית. באותה השנה היא זכתה בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי כשניצחה בגמר את בת-ארצה ג'יורי מיאמוטו.