על פי התאוריה הכלכלית קיימות שתי השקפות עיקריות להגדרת היעילות הכלכלית, אך שתיהן רואות במעורבות הממשלתית בתהליך הכלכלי כגורם המשפיע ביותר. השקפה אחת רואה במעורבות הממשלה כגורם מפריע להשגת היעילות, והשנייה רואה בממשלה כגורם שמעורבותו הכרחית על מנת למנוע פגיעה ביעילות הכלכלית כתוצאה מפעילותם של כוחות השוק החופשי.
הזרם המרכזי של התאוריה הכלכלית רואה בכוחות השוק החופשי את המכשיר היעיל ביותר להקצאת המקורות ביחס לאלטרנטיבות האחרות, אך נדרשת רמה מסוימת של מעורבות ממשלתית על מנת להסדיר את אופן פעילותו ולמנוע כשלים אפשריים. בעיקר מדובר על מעורבות בתהליכי המקרו של השוק כמו למשל בנוגע למדיניות הפיסקלית והמוניטרית של המדינה.
לעומת זאת בתהליכים המתנהלים ברמת המיקרו של השוק כמו למשל בפעילותן של חברות עסקיות, ישנן תאוריות המצדדות בהימנעות מוחלטת של מעורבות ממשלתית, ולעומתן כאלה הרואות בה צורך חיוני הנדרש לקיומו של שוק כלכלי חופשי ומתפקד.
כבר במאה ה-19 פרסמו הפילוסופים של הכלכלה הליברלית הקלאסית את השקפתם כתומכי אסכולת "הממשלה הקטנה", המוכרת גם כ"לסה פר", המצדדים בביטול או קיום מינימלי של מעורבות הממשלה בתהליכים הכלכליים. בשנות השלושים של המאה ה-20 התחזק מעמדם של הכלכלנים מן האסכולה המוסדית ובראשם הכלכלנים הקיינסיאנים אשר ראו ברמה מסוימת, ובהתאם לצורך גם גבוהה, של מעורבות ממשלתית בתהליכים הכלכליים, כהכרח חיוני לשם שמירה על תפקודה של המערכת הכלכלית.
הגדרת המטרה.
יעילות היא רק אחת מיעדיה של מערכת כלכלית ועליה להשתלב בצרכים ובדרישות נוספות המשולבות בפעילותה. כך למשל השגת יעילות כלכלית עלולה לעמוד בניגוד לערכים כמו צדק ומוסר. שיטות ניהול מסוימות עשויות לשפר את היעילות הכלכלית אך לעשות זאת בדרכים בלתי מוסריות או בלתי צודקות. מאבק תמידי מתקיים בין הדרישה להשגת היעדים הכלכליים לבין הפגיעה בערכים חשובים אחרים כגון: רווחת העובד, איכות הסביבה, זכות הקניין, ומניעת אפליה.
רות לומפ
יצחק אורפז
יצחק אוורבוך
הקרטל
הקרטל היא להקת רוק ישראלית שפעלה בין השנים 2008–2012. הלהקה יצרה וביצעה רוק משולב במוזיקה אלקטרונית. ההרכב פרץ בשנת 2009 עם הלהיט "לשים לך דיסק" מתוך אלבום הבכורה "זימה", שהופק על ידי סולני ההרכב, יקיר בן-טוב ויונתן גלילה.
שני שירים מתוכו ("סופשבוע", "לא בנאדם") נלקחו לסדרה מסודרים ו"לשים לך דיסק" נלקח (בגרסת מאש-אפ עם השיר "הזמן עושה את שלו" של אברהם טל) לפרסומת לפסטיבל סלקום ווליום ערד 2010.
קורות הלהקה.
צמד היוצרים והמפיקים של "הקרטל", יקיר בן טוב (שירה וקלידים) ויונתן גלילה (שירה וגיטרות) הכירו שנים קודם להקמת ההרכב וניגנו יחד בהרכבים שונים, בעיר הולדתם נתניה. הקרטל הוקמה רק ב-2008, בנתניה, כאשר במהלך ניסיונות משותפים של השניים נולד הסאונד הייחודי שליווה את ההרכב עד לפירוקו. ללהקה הצטרפו נגן הבס דני שניידרמן והמתופף טל רונן, שלימים הוחלפו בעמית שטריקר כנגן בס וזוהר ברזילי על התופים.
בן טוב וגלילה אחראים גם לחזון האומנותי, שיווק ההרכב ולרבים מהרעיונות שמלווים את הפרויקט מתחילתו.
הלהקה התחילה את דרכה במסע הופעות משותף יחד עם להקת הדג נחש, בסיבוב הופעות. האלבום הראשון, "זימה" זכה לביקורות טובות בקרב התקשורת והתעשייה, והשירים "לשים לך דיסק" ו"רוקדת עם כולם" הפכו ללהיטים. האלבום הופץ בחברת NMC\הד ארצי. התכנים באלבום נגעו בעיקר לסיטואציות בינו לבינה בישראל 2011, למעט הלהיט "לשים לך דיסק" שעיקרו מיאוס מהמוזיקה הנעימה והנוגה שהושמעה תדיר בתחנות הרדיו בישראל 2009. בנוסף, הוציא ההרכב רמיקס לשירו המצליח של אברהם טל "אורות", חודשים ספורים לפני יציאת האלבום אורות לחנויות.
מופע ההשקה לאלבום נערך במועדון הבארבי ב-16 בספטמבר 2009, כאשר בין השאר התארחו במופע להקת הדג נחש, להקת מרסדס בנד ולהקת הדורבנים.
מיד לאחר ההשקה, הופיעה הלהקה בכל רחבי הארץ. בהופעות התארחו מארינה מקסימיליאן בלומין, חברי הלהקה מרסדס בנד, גיא מר מהדג נחש ואמנים נוספים. לחלק גדול מההופעות ההרכב הצטרפה דמות, חציה אדם חציה נשר, אשר הייתה עולה בשיא ההופעה ומנתצת מחשבים, מסכי טלוויזיה וכו'. הדמות (בפי ההרכב נקראה "איש הנשר"), זכתה לפופולריות בקרב קהל המעריצים של ההרכב, ותפקדה כסוג של אלטר אגו של הלהקה.
ב-2011 השתתף ההרכב בפרויקט הקאברים של נדב ביטון "שני צדדים למטבע", בביצוע משלהם לשיר "הכל בגלל האהבה".
ביולי 2011 הפיקו גלילה ובן טוב את מוזיקת הפתיחה לתוכנית "שישי חם" המשודרת מדי שישי בגלי צה"ל.
בסוף ינואר 2012 יצא אלבומם השני של הקרטל, גם הוא בהפצת בחברת הד ארצי\NMC. מתוך האלבום יצאו לאור הסינגלים "עם כל מה שהיה", שיר הנושא לאלבום שהפך ללהיט, "רואים את הסוף" ו"איפה אבא שיראה אותך ככה".
ביולי 2012 הודיעה הלהקה על פירוקה, לאחר ארבע שנות פעילות.
אברהם קויפמן
בית הקברות הצבאי אל-עלמיין
בית הקברות הצבאי אל-עלמיין הוא בית קברות בעיירה אל-עלמיין בצפון מצרים, כ-130 קילומטרים ממערב לאלכסנדריה. נקברו בו חיילי האימפריה הבריטית, שנהרגו במצרים ובלוב במלחמת העולם השנייה. קבורים בו 7,342 חללים ומונצחים באנדרטאות שבו 12,472 חללים ונעדרים. זהו בית הקברות האימפריאלי השני בגודלו ממלחמת העולם השנייה.
רקע.
מלחמת העולם השנייה בצפון אפריקה ניטשה על היעדים של שליטה בים התיכון ובתעלת סואץ, המקשרים בין אירופה לבין המפרץ הפרסי והמזרח הרחוק. המערכה שם החלה בספטמבר 1940, כאשר פלש הצבא האיטלקי בלוב למצרים. התקפת נגד בריטית בחודש דצמבר הדפה את האיטלקים חזרה ללוב ועד לעיר בנגאזי, אך בחודש פברואר 1941 החלו להגיע כוחות גרמנים ללוב והדפו את הבריטים שם. באמצע שנת 1941 שוב עברו הבריטים להתקפה בלוב, אך עד סוף השנה דעכה תנופתם. באביב 1942 עברו הגרמנים והאיטלקים שוב למתקפה, הדפו את הבריטים מלוב וחדרו לעומק מצרים, אך נבלמו בקיץ ליד אל-עלמיין. המערכה הגיעה לשיאה בקרב אל-עלמיין השלישי באוקטובר ונובמבר 1942, שבו הביסה הארמייה הבריטית השמינית את יריביה. הישג זה בצירוף עם נחיתות בריטיות ואמריקניות באלג'יריה ובמרוקו באותו חודש (מבצע לפיד) הביא לנסיגת הכוחות הגרמנים והאיטלקים לתוניסיה, שם הם נכנעו כעבור חצי שנה, במאי 1943.
לאחר המלחמה כינס הצבא הבריטי את גופות חללי הקרבות מאתרי הקבורה הרבים שבהם נקברו במצרים ובלוב. חללים אלו – מבריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה והודו – נקברו בשישה בתי קברות במדינות אלו. אל-עלמיין הוא הגדול שבהם.
בית הקברות.
בית הקברות נמצא בעיירה אל-עלמיין, במרחק מועט מחוף הים התיכון. הוא מתחם מוקף חומה דמוי מלבן שצלעותיו הרחבות פונות בקירוב לצפון ולדרום. שטחו הוא כ-200 דונם. הכניסה אליו היא מצפון, דרך אנדרטת אל-עלמיין (ראו להלן). במרכז שטח בית הקברות ניצבת אבן הזיכרון. צלב ההקרבה הוצב כשהוא מוגבה על גבי מבנה במרכז הצלע הדרומית של האתר.
החללים נקברו בבית הקברות ב-36 חלקות. הם נהרגו בכל שלבי המערכה בצפון אפריקה, אך מרביתם נהרגו בקרב אל-עלמיין השלישי, שבו היו לבריטים ולבעלי בריתם כ-4,600 הרוגים ונעדרים. 7,240 מן החללים הם חיילי האימפריה הבריטית, ומתוכם 815 הם אלמונים. יתר החללים הקבורים באתר (102) הם בני אומות אחרות. ארבעה מן הקבורים באתר עוטרו בעיטור צלב ויקטוריה - העיטור הצבאי הגבוה ביותר של האימפריה הבריטית.
בשטח בית הקברות נטועים עצים ושיחים, אך בשונה מן הנהוג במרבית בתי הקברות האימפריאליים אין נטועים בו דשא ופרחים ואדמתו החולית חשופה, בשל האקלים המדברי.
בצמוד לחומה המזרחית של האתר ניצב כותל הנצחה (El Alamein Cremation Memorial), שעליו נחרתו שמותיהם של 603 חיילים מצבא הודו. הם נהרגו במערכה בצפון אפריקה וגופותיהם נשרפו בהתאם לאמונתם.
אנדרטת אל-עלמיין.
לאורך צלעו הצפונית של בית הקברות ניצבת אנדרטת אל-עלמיין, שעל גביה הונצחו שמות 11,869 חיילים ואוויראים של צבאות האימפריה הבריטית, שנהרגו במערכה במזרח התיכון ומקום קבורתם לא נודע.
האנדרטה היא אכסדרת קשתות מאבן גיר שאורכה כ-80 מטרים. שני טורי מדרגות מובילים אל גג האנדרטה השטוח, שממנו נשקף מראה בית הקברות כולו, מראה המדבר סביב והים שמצפון. על חזיתה הצפונית של האנדרטה מופיע הכיתוב הבא (באנגלית):
באכסדרה זו נחרתו שמות החיילים והאוויראים של האימפריה הבריטית
שנפלו בלחימה ביבשה או באוויר במקום בו נפגשות שתי יבשות
ושגורלות המלחמה מנעו מהם קבר ידוע ומכובד
ביחד עם רעיהם הנחים בבית קברות זה
עם חבריהם לנשק מן הצי המלכותי והימאים מצי הסוחר
הם קיימו עבור המערב את הקשר עם המזרח והיטו את מהלך המלחמה
1939-1945
ברצפת השיש של האכסדרה נכתבה באותיות ארד כתובת זו:
לתהילת האלוהים
ולזכרה הנצחי של הארמייה השמינית
23 באוקטובר – 4 בנובמבר 1942
שמות הנעדרים נחרתו על גבי 300 לוחות הצמודים אל כותלי האנדרטה. 8,687 הנעדרים מכוחות היבשה נהרגו ברובם במערכה בצפון אפריקה (עד ה-19 בפברואר 1943), ומקצתם – 333 – נהרגו בסוריה, לבנון, עיראק ופרס. 3,182 האוויראים הנעדרים נהרגו בכל זירות המלחמה במזרח התיכון ובאפריקה – מיוון ועד מדגסקר ומלוב ועד פרס. הם השתייכו לכוחות בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, הודו ודרום אפריקה.
מידע נוסף.
בית הקברות והאנדרטה נחנכו ב-24 באוקטובר 1951 – למחרת יום השנה התשיעי לקרב אל-עלמיין – על ידי פילדמרשל ברנרד לו מונטגומרי, שהיה מפקד הארמייה השמינית במהלך קרב זה.