ב-2 בנובמבר 1969 הופיעה הלהקה במופע של אד סאליבן וב-2 בינואר 1970 הופיעה הלהקה על שער המגזין טיים. הייתה זו הפעם הראשונה שלהקת רוק אמריקאית הופיעה על שער המגזין ועדות להצלחתה של "הבנד". עם זאת, הקשרים האישיים בין חברי הלהקה החלו להתערער.
במהלך התקופה הרבתה הלהקה להופיע וב-1972 ראה אור התקליט "Rock of Ages" המתעד את סיבוב ההופעות של 1970–1971 ונמנה על ידי מבקרי הרולינג סטון כאחד מאלבומי ההופעה החיה הטובים בהיסטוריה.
בקיץ 1973, לאחר שנה בה לא שיתפו פעולה יצירתית, הופיעה הלהקה עם גרייטפול דד ואולמן ברדרס בנד בפסטיבל Watkins Glen מול 600,000 איש. באותה עת עבר רוברסטון למאליבו, קליפורניה וזמן קצר לאחר מכן עברו לשם גם בוב דילן ושאר חברי הלהקה. המפיק דייוויד גפן החתים את דילן והבנד על חוזה שיצר את סיבוב ההופעות המאוחד של דילן והבנד הראשון מאז 1966 - Bob Dylan and the Band 1974 Tour. במקביל הקליטו הבנד עם בוב דילן את תקליטו " Planet Waves". שלוש ההופעות האחרונות (שנערכו בפורום בלוס אנג'לס) תועדו באלבום הכפול "Before the Flood" שהגיע למקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי. לאחר מופע זה הופיעו הבנד עם קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג. ב-1975 ראה אור האלבום "The Basement Tapes" שתיעד חלק קטן מן ההקלטות שערכו הבנד ודילן ב-1967 ב-Big Pink. בנובמבר אותה שנה ראה אור התקליט "Northern Lights – Southern Cross".
ביוני 1976, במהלך סיבוב הופעות, פרש הלם להקמת אולפן הקלטות בוודסטוק וריק דאנקו חתם חוזה לתחילת פעילות כזמר עצמאי. בנקודת זמן זו הציע רוברטסון (ולפי האוטוביוגרפיה של הלם - כפה את דעתו על שאר חברי הלהקה) שהבנד תודיע על הפסקת פעילותה כלהקה מופיעה. על מופע ה"גראנד פינאלה" הופקד האמרגן ביל גרהם. ב-25 בנובמבר, חג ההודיה 1976, נערכה הופעת הפרידה החגיגית של הלהקה, שכללה ארוחה מסורתית ל-2,500 מוזמנים, בה התארחו בין השאר רוני הוקינס, אריק קלפטון, פול באטרפילד, ניל יאנג, ואן מוריסון, מאדי ווטרס, ג'וני מיטשל ובוב דילן. המופע תועד על ידי מרטין סקורסזה שביים וצילם את הסרט "הוואלס האחרון", על פי תסריט שנכתב במדויק על ידי רוברטסון. בהמשך ראה אור אלבום המתעד את כל ההופעה, כולל חלקים שלא צולמו מסיבות טכניות. הלם שנא את הסרט, אשר הילל, לדבריו, בעיקר את דמותו של רוברטסון; אך בפועל, וממרחק הזמן, מתמקד הסרט לא מעט בביצועיו של הזמר-מתופף הלם.
קריירת הסולו ולהקת הבנד החדשה.
עם פירוק למעשה של הבנד ב-1976 יצא הלם לדרך חדשה. הוא הקליט את התקליט "Levon Helm &amp; the RCO All-Stars" שכלל בעיקר גרסאות כיסוי יחד עם פול באטרפילד ואחרים. ב-1978 הקליט את "Levon Helm", ב-1980 את "American Son" וב-1982 שוב תקליט ששמו "Levon Helm". על אף שבדיעבד זוכים אלבומים אלו, הכוללים גרסאות כיסוי ולא חומר מקורי, להוקרת המבקרים, הרי שבזמן אמת זכו להתעלמות יחסית. ב-1980 השתתף בפרויקט הקאנטרי "The Legend of Jesse James", בו שר את תפקידו של ג'סי ג'יימס לצד ג'וני קאש, אמילו האריס וזמרי קאנטרי מובילים אחרים. באותה שנה שיחק את אביה של לורטה לין בסרט "בתו של כורה פחם".
ב-1983 איחד מחדש את הבנד, ללא רובי רוברטסון. הלהקה הופיעה עד 1986, אז, במהלך סיבוב הופעות, התאבד הקלידן ריצ'רד מנואל. הרכב הלהקה התרחב ונשכרו נגנים רבים שהתחלפו במהלך השנים. הדמות הבולטת בה בתקופה זו הייתה דמותו של הלם. האלבום המצליח ביותר מאותה תקופה הוא "Jubilation" מ-1998, שנועד לציין 30 שנה לייסוד הלהקה.
ב-1998 הופיעו הלם, האדסון ודאנקו יחד עם נגנים נוספים (בהם ד"ר ג'ון, בילי פרסטון, ג'ו וולש, זאק סטארקי וקלרנס קלמונס) במסע ההופעות של רינגו סטאר שהוכתר בשם "Ringo Starr and His All-Starr Band".
ב-21 ביולי 1990 השתתף הלם יחד עם האדסון ודאנקו במופע ענק של "The Wall" בברלין בשיתוף אמנים אורחים רבים, כגון ואן מוריסון, שינייד או'קונור, סינדי לאופר, הסקורפיונס, ובריאן אדמס, כדי להנציח את נפילת חומת ברלין וכדי לגייס כספים לקרן מיוחדת שנותנת סעד לנפגעי אסונות.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 התגלה בגרונו סרטן גרון והומלץ לו לכרות את מיתרי הקול. הלם סירב וביצע סדרת טיפולים שהצילחו להכניס את הגידול לנסיגה וריפוי במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג. אולם קולו לא שב להיות כמקודם והתווספה לו צרידות כרונית.
The Midnight Ramble.
בשנת 2000 שב הלם לחוותו בוודסטוק ("The Barn"; "האסם") וגיבש שם סדרת מופעים בהשתתפות נגנים אורחים. סדרת המופעים, שנמשכה לכל אורך העשור הראשון של המאה ה-21, נקראה "The Midnight Ramble". בין הנגנים שניגנו אצל הלם נכללים בתו, אמי הלם יחד עם אלביס קוסטלו, אמילו האריס, מייביס סטייפל, דונלד פייגן, בילי בוב תורנטון, קריס קריסטופרסון, ריקי לי ג'ונס, נורה ג'ונס ורבים אחרים. כל הופעה סיים הלם בשיר "The Weight".
קאמבק.
ב-2007 חש הלם בריא ובטוח מספיק על מנת להקליט אלבום נוסף. האלבום, "Dirt Farmer", התקבל בהתלהבות והלם יצא למסע הופעות גדול ומצליח בחוף המזרחי של ארצות הברית וקנדה. באותה שנה זכה האלבום בפרס גראמי לתקליט הפולק הטוב ביותר.
ב-30 ביוני 2009 ראה אור תקליטו "Electric Dirt" והלם הופיע בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן. האלבום זכה בפרס גראמי שחודש במיוחד - פרס גראמי לתחום האמריקנה, שנוצר על ידי להקת הבנד. ב-2010 הופק עבור פסטיבל הסרטים South by Southwest סרט תיעודי על חייו " Ain't in It for My Health: A Film About Levon Helm". ב-2011 ראה אור התקליט "Ramble at the Ryman" המתעד הופעה חיה של הלם בנאשוויל, טנסי. גם תקליט זה זכה בפרס גראמי לתחום האמריקנה.
מותו והוקרתו לאחר מותו.
ב-18 באפריל 2012 אושפז הלם במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג. חברים רבים עלו לרגל אל מיטת חוליו, בהם חברי הבנד. הלם נפטר למחרת. הוא נקבר בוודסטוק לא רחוק מקברו של ריק דאנקו.
ב-2 במאי 2012, בעת הופעה בניו ג'רזי, ביצעו ברוס ספרינגסטין ואי סטריט בנד את השיר "The Weight" כמחווה להלם. השיר בוצע לזכרו גם בטקס חלוקת פרס גראמי ב-10 בפברואר 2013 על ידי אלטון ג'ון, ממפורד אנד סאנז ואמנים נוספים.
ב-3 באוקטובר 2012 התקיים קונצרט הצדקה "Love for Levon" בניו ג'רזי, שנועד לגייס כספים על מנת לאפשר למשפחתו של הלם להפעיל את חוות "האסם" בוודסטוק ולהמשיך את הופעות ה-Midnight Ramble ואולפן ההקלטות במקום. בין האורחים בקונצרט היו רוג'ר ווטרס, ג'ו וולש, גרג אולמן מהאולמן ברדרס בנד, לוסינדה ויליאמס, ג'ייקוב דילן, ג'ואן אוסבורן ועוד.
הסכסוך עם רובי רוברטסון.
הבסיס היצירתי של רוברטסון בראשית תקופת הבנד היה החיבור שלו למוזיקאי הדרומי השורשי הלם, שאף לימד אותו את ההיסטוריה של דרום ארצות הברית ואירח אותו בארקנסו על מנת שיוכל לספוג אווירה באופן בלתי אמצעי. אין מחלוקת על כך שרוברטסון שאב מחוויות אלה רעיונות רבים לשיריו ושלהלם הייתה תרומה ניכרת לעיצובם. בשנת 1993 פרסם הלם ספר אוטוביוגרפי בשם "This Wheel's on Fire: Levon Helm and the Story of The Band". בספר זה האשים הלם את רוברטסון על כך שגנב לעצמו את הקרדיט לרבים משירי הבנד, בפרט הלהיטים "The Night They Drove Old Dixie Down" ו-"The Weight" ובכך גרף הון לעצמו על חשבון חבריו ועל כך שפירק למעשה את הלהקה בהחלטה שלו, מבלי לקבל על כך את הסכמת החברים.
ב-1994 נכללה הבנד בהיכל התהילה של הרוקנרול. רובי רוברטסון ושאר החברים הגיעו לטקס, אך הלם סירב להגיע ולהתייצב יחד עם רוברטסון על אותה במה.
רוברטסון ניסה לפצות את הלם, הילל את תפקידו כמוזה שלו וכמדריך הנאמן שלו בהלכות הדרום, אך עמד על כך שאת השירים חיבר בעצמו. רוברטסון אף ביקר את הלם על ערש דווי אך לא זכה למחילה מפורשת.
בית הכנסת אבריטש
בית הכנסת 'אבריטש' (בשמו המלא: בית הכנסת ע"ש האדמו"ר רבי אברהם דב מאבריטש) הוא בית הכנסת מהמאה ה-19, השוכן בלב העיר העתיקה בצפת וידוע, בין היתר, בעקבות הינצלותם של עשרות מתפללי בית הכנסת בזמן רעידת האדמה הגדולה של 1837, כאשר מייסד בית הכנסת האדמו"ר רבי אברהם דוב מאבריטש ציווה לתלמידיו להתאסף סביבו ולהשתטח על הארץ. כל תלמידיו של הרב שפעלו לפי הוראתו ניצלו והאבנים שעל-גבם לא קרסו.
היסטוריה.
בית הכנסת הוקם בשנת ה'תקצ"ב (1832) על ידי רבי אברהם דב אויערבך מאבריטש, מחבר הספר 'בת עין' ומצאצאי הבעל שם טוב שעלה לישראל שנה קודם לכן מהעיר אווריטש שבמחוז ז'יטומיר שבאוקראינה וקבע את מקומו בצפת. הוא ממוקם בסמטת אלקבץ בצפת, בסמוך לבתי הכנסת אבוהב, האלשיך והאר"י האשכנזי והיווה מקום התפילה והלימוד המרכזי לקהילה החסידית בצפת במאה ה19.
בית הכנסת בזמן רעידת האדמה בצפת ולאחריה.