ב-1984 הופיעה בבלט ז'יזל בתיאטרון בולשוי במוסקבה תחת ניהולה של גלינה אולנובה.
ב-1984 גם ביצעה הופעה בסרט הבלט הטלוויזיוני "Abbalett".
היא הנחתה את האירוויזיון לרוקדים צעירים 1993.
ב-1993 גילמה בלרינה בסרט "Sista dansen", שבו שיחקו גם אווה פרולינג וסטלאן סקארסגארד.
ב-2003 הוצב דיוקן שלה בגלריה הלאומית לדיוקנאות בטירת גריפסהולם.
ב-2007 החלה לעסוק בלימוד בלט וב-2010 פתחה אקדמיה משלה.
השתתפה במספר תוכניות בטלוויזיה השוודית.
דידייר מורנו
דידייר אנדרס מורנו אספרייה (בספרדית: Didier Andrés Moreno Asprilla; נולד ב-15 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר האחורי בג'וניור ברנקייה.
קריירה.
מורנו נולד בבאחו באודו שבמחוז צ'וקו שבקולומביה, אך עבר בגיל צעיר לבוגוטה. הוא שיחק במועדון הנוער של קבוצת אמריקה קאלי, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת.
ב-2011 עבר לאינדפנדיינטה סנטה פה, אך שיחק מעט, וב-30 ביולי 2013 חתם באתלטיקו וילה. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, וב-30 באוגוסט 2013 כבש את שערו הראשון בקריירה המקצועית שלו, בהפסד קבוצתו 1–2 לפטריוטס בויאקה.
ב-30 בדצמבר 2014 עבר לאינדפנדיינטה מדיין, איתה זכה בשנת 2016 באליפות קולומביה (אפרטורה).
ב-16 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לדפורטיבו לה קורוניה מהליגה הספרדית השנייה, שהפכה לקבוצתו הראשונה מחוץ לקולומביה. בסוף העונה הפסידה הקבוצה במשחק המכריע על העלייה ללה ליגה, ונשארה בליגת המשנה.
קריירת נבחרת.
ב-12 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קולומביה בניצחון נבחרתו 4–2 על נבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.
חבטת ערבה
נסירה (קבלה)
נסירה היא מונח בקבלה היהודית, המתאר את תהליך הבריאה של אדם הראשון ואשתו (אדם וחווה) מראשית בריאתם ועד מצבם הסופי. סוד הנסירה מוחל גם בהבנה של הקשר בין השכינה והאלוקות לעם ישראל, בהקבלה מסוימת לקשר בין איש לאשתו. סוד הנסירה הוא חלק מרכזי בכוונות האר"י והרש"ש בתפילה בברכות ובמצוות, בעיקר בעשרת ימי תשובה וחגי תשרי.
הנסירה מורכבת מ־4 שלבים:
רקע.
בתהליך בריאת האדם בספר בראשית, קיימת מעין סתירה פנימית. לכאורה נכתב שחווה נבראה מהירך של אדם הראשון, ומצד שני נכתב שהוא בראם ״איש ואישה ברא אותם״. כתירוץ לסתירה זו, מתואר בתלמוד ובקבלה היהודית תהליך בריאה כתהליך נסירה- אכן בתחילה נבראו באופן של ׳גב אל גב׳, אך דרוש היה כלל התהליך להגעה למצבם הסופי.
בקבלה.
בספרות הקבלה מוסבר כי סיפור הנסירה בבריאת האדם מרמז לנסירה של זעיר אנפין המקביל לזכר, מספירת מלכות המקבילה לנקבה. כאשר נבראו היו זעיר אנפין ומלכות מחוברים "אחור באחור", ונכנסו לתרדמה (בלשון הקבלה: "דורמיטא"), לאחר מכן נעשתה הנסירה ואז הזדווגו "פנים בפנים".
בקבלה מבואר כי אילו היו נבראים מלכתחילה פנים אל פנים, היו יונקים ה"חיצונים" מהאחוריים המגולים ולוקחים את ה"שפע" אליהם, ולכן נבראו בדווקא אחור באחור כי מה"פנים" אין כח לחיצונים לינק. רק לאחר שנברא אדם הראשון והחל לקיים מצוות, הוסר החשש מיניקת החיצונים וניתן היה לעשות את הנסירה. בגלל חטא אדם הראשון לא הושלם הייחוד באופן מלא.
תהליך זה חוזר על עצמו בכל ראש השנה שאז מתחדש העולם על פי היהדות. בזמן תפילות ראש השנה ותקיעת שופר נעשה תהליך ה"דורמיטא" והנסירה אך הנסירה אינה מושלמת ובכל יום ננסרת ספירה נוספת עד להשלמת הנסירה ביום הכיפורים.
מלבד הנסירה בחגי תשרי ישנן כוונות נסירה גם בשנת האדם בכל לילה המרמזת לדורמיטא, ובתפילת שחרית.
גם בפורים יש "נסירה" לאחר "דורמיטא", כש'יסוד אבא' המרומז במרדכי נעלם בשורשו, ומתגלה אחר כך.
דמוגרפיה של פינלנד
תקרית פקנאם
תקרית פקנאם (אנגלית: The Paknam Incident) הייתה עימות צבאי במלחמת סיאם-צרפת ביולי 1893. בעת שייט בפאקנאם על נהר צ'או פראיה של סיאם, שלוש ספינות צרפתיות נורו מהמבצר הסיאמי וכוח של ספינות קרב. בהמשך הקרב, ניצחה צרפת וכיתרה את בנגקוק, שסיימה את המלחמה.
רקע כללי.
הקונפליקט התעורר כאשר אוניית מלחמה בינונית של הצי הצרפתי וספינת הקרב ״קומט״ הגיעו ב-13 ביולי לפקנאם במטרה לחצות את המחסום בנהר צ'או פראיה ולהצטרף לספינת מלחמה צרפתית ״לוטין״ שכבר עגנה מול השגרירות הצרפתית בבנגקוק. הסיאמיים אסרו על ספינות-התותחים הצרפתיות לחצות את המחסום, בניגוד לאמנה הצרפתית-סיאמית של 1856, שאיפשרה מעבר חופשי לצרפת עד האי פאקנאם. המפקד הצרפתי, קפטן בורי, לא קיבל מברק של הוראות מעודכנות מפריז להישאר במקומו בפתח הנהר, כפי שלא קיבל אותן הקונסול הצרפתי אוגוסט פאבי עד למחרת. אבל פאבי יעץ לו לגבי העמדה הסיאמית והציע שיעגון את הספינה ויחכה להוראות נוספות. בורי היה נתון בלחץ מאחר שהספינות שלו יכלו לחצות הנהר רק בגאות גבוהה ובחר למלא את פקודותיו של אדמירל אדגר שישב בסייגון ולא את דברי פאבי.
הצרפתים בבנגקוק האמינו שהסיאמים מוכנים היטב לקרב. נמל הנהר היה מודרני מצויד בשישה תותחים בקוטר של שבעה אינץ׳ תחת פיקודו של קצין חיל הים הדני שקיבל תואר מלכותי תיילנדי. במעלה הנהר באי פאקנאם, הייתה המצודה פיי סואה סאמוט קטנה יותר, והייתה מצוידת בשלושה תותחים דומים. הסיאמים גם הניחו מוקשים ימיים, חביות דלק, ודינמיט בנהר - מהמבצר עד מרכז הנהר. מעל זה, יצרו מכשולים נוספים בנהר, כמו ספינות שקועות והשאירו רק מעבר צר לספינות הצרפתיות.
ישנם דיווחים סותרים לגבי גודלם של כוחות חיל הים הסיאמי באותו יום. נתונים צרפתיים מודרניים מצביעים על כך שחמש ספינות קרב עגנו ממש מעבר לכלי השיט השקועים, הן היו כמעט כל הצי הסיאמי. הרברט וורינגטון סמית שביקר בפקנאם באותו יום דיווח כי ״רק שתי ספינות תותחים סיאמיות היו נוכחות יחד עם שתי ספינות שבהן היו תותחים למטרות טקסיות - הצדעה".
התקרית.
הצרפתים בחרו לחצות את הכניסה לנהר בזמן הגאות הגבוהה רק אחרי השקיעה ב-13 ביולי. מזג האוויר היה מעונן וגשום. באותו זמן היו הסיאמיים בכוננות גבוהה ובעמדות קרב. הספינות הצרפתיות הובלו על ידי ספינת דואר קטנה ״ז'אן בטיסט סיי״. בשעה 18:15 הגשם פסק והמקלעים הסיאמיים צפו באוניות הצרפתיות שעברו את המגדלור הסמוך. כעבור כמה דקות, הצרפתים נכנסו לטווח תותחי המצודה. חיילים סיאמיים קבלו פקודה לירות שלוש יריות אזהרה; אם הצרפתים היו מתעלמים, אז הירייה הרביעית היה האות לפתוח באש על הספינות הצרפתיות.
בשעה 18:30, נפתחה האש בשני סיבובים לאזהרה אבל הצרפתים המשיכו הלאה, והירי השלישי היה אש חיה אבל גם ממנה התעלמו הצרפתים. אחריה נורתה הירייה הרביעית, והספינות הקרב התיילנדי פתחו באש על הצרפתים. אחת הספינות הצרפתיות החזירה באש אל המבצר בעוד שהשנייה ירתה על הספינות התיילנדיות. לפחות שתי יריות מהמבצר פגעו באוניה הצרפתית, אבל הירי מהמבצר היה לא יעיל. תחת פיקודו הישיר של המפקד הדני, רישליה, היו במבצר שלושה דנים נוספים. שניים מהם היו חדשים בתיילנד ולא דיברו סיאמית. על פי דיווחו של וורינגטון-סמית, "הקצינים האלה התרוצצו חסרי נשימה במבצר במעלה ובמורד המדרגות ובמתקני הנשק, נתנו פקודות בשפות שאף אחד מהתותחנים לא הבין". מצב דומה היה על סיפון ספינות-התותחים הסיאמיות שבהן היו הצוותים הסיאמיים בלי הכשרה, כך שמפקדיהם הדנים התרוצו כדי להנחות את התותחנים, ואז חזרו לגשר כדי לנווט את הספינה ולהדריך את חדר המכונות. לאחר שירו שתי יריות, פרץ התותח דרך הסיפון ויצא מכלל שימוש. במבוכה שלאחר מכן הספינה התיילנדית השנייה ״ההכתרה״ כמעט טובעה על ידי הצרפתים שירו שני פגזים לתוכה. חלק מהספינות הצרפתיות הנילוות נפגעו. תוך 25 דקות פרצו הספינות הצרפתיות דרך קו ההגנה הסיאמי, מה שעלה בחיי חמישה-עשר סיאמיים ושני צרפתים.
זמן קצר לאחר מכן עברו הספינות הצרפתיות את מבצר פאי סואה בפקנאם. אחרי "חמש דקות של ירי מטורף מהסוג הפרוע ביותר." סירות-התותחים עברו ללא הפרעה.
אחרי התקרית.
למחרת בבוקר, צוותה של הספינה ״ז'אן בטיסט סיי״ (ספינת הדואר) היה עדיין על סיפון ספינתם המקורקעת, כך שהסיאמים שלחו כוח ותפסו את ספינת הקיטור. לאחר מכן הם ניסו להטביע אותה, אך נכשלו. האסירים טופלו באכזריות על פי דיווחים צרפתיים, אבל המידע הזה הופרך על ידי וורינגטון סמית'.
יום לאחר מכן, הגיעה ספינה צרפתית נוספת לפקנאם ושלחה קבוצת של מלחים כדי להחזיר את ספינת הדואר, אבל כאשר הם עלו על הספינה החיילים הסיאמיים שכבשו אותה, הדפו את התקפתם. קפטן בורי עגן מול שגרירות צרפת בבנגקוק בסביבות השעה 22:00 ב־13 ביולי. ספינות הנשק שלו היו ממוקדות בארמון המלכותי להפעיל לחץ על הסיאמים כדי שיסכימו לפתור סכסוכים טריטוריאליים רבים שהתעוררו עם צרפת.
בניסיון למנוע את כניסתם של הצרפתים לנהר צ'או פראיה, הסיאמיים התנגדו להסכם צרפת-סיאם משנת 1856, והעניקו לצרפתים תירוץ למעשיהם הבאים. ספינות הקרב הצרפתיות יחד עם פאבי עזבו את בנגקוק ב-24 ביולי, והטילו מצור על הנהר מ-29 ביולי ועד 3 באוגוסט.
בעקבות המצור, נפגעו אינטרסים כלכליים ופוליטיים בריטיים יותר מאלה של הצרפתים (הסחר הבריטי היווה 93% מיצוא סיאם), לכן המצור הפחיד את הבריטים שהפעילו לחץ על הממשלה הסיאמית והצרפתית להגיע להסדר מוסכם ביניהן.
ההסכם הסופי נתן שליטה צרפתית של שטחים משמעותיים ממזרח לנהר המקונג, שטח ששייך בימינו למדינת לאוס. נוסף על כך, קבלו הצרפתים שליטה על שטחים נוספים לאורך המקונג ועיר הנמל צ׳נטבורי. לבסוף נאלצו הסיאמים לשלם פיצויים - שלושה מיליון פרנקים לצרפתים. ההסכם הסופי נחתם ב-3 באוקטובר 1893.
לוקה אורלנדו