בניית הסכר עוררה התנגדות עזה במצרים השוכנת במורד הנילוס מחשש שיגרום להפחתה משמעותית בכמות המים המגיעה לשטחה. מצרים דרשה את הפסקת הבניה כתנאי מקדים לניהול משא ומתן בין שתי המדינות בנושא, ואף פנתה בעניין לממשלות סין ואיטליה המעורבות בתהליך הבנייה של הסכר. בין מצרים ואתיופיה הוחלפו טיוטות להסכם בדבר אופן הפיקוח על השפעות הסכר האתיופי שטרם הבשילו להסכמות. מדינות אחרות באזור הביעו תמיכה בהקמת הסכר, לרבות סודאן שהנילוס הכחול זורם גם בשטחה ואף האשימה את מצרים בליבוי יצרים סביב הסוגיה. לטענת האתיופים בניית הסכר לא תשפיע לרעה על משטר הזרימה במורד הנילוס למצרים ואף להפך, הסכר האתיופי יגרום להגברת הזרימה לכיוון מצרים כתוצאה מהפחתת האידוי באגם נאצר. ממשלת אתיופיה מאשימה את ממשלת מצרים כי היא נוהגת בחוסר הגיון ובעיקר לאור דרישת האחרונה להעלות את חלקה מ-66% מנפח זרימת המים ל-90%. בחודש אוקטובר 2019 הודיעו המצרים כי השיחות עם אתיופיה וסודאן סביב הנושא הגיעו למבוי סתום.
במרץ 2021 ביקר נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי בסודאן, שם נשא נאום בו איים יחד עם מקבילו הסודאני, עבד אל-פתאח אל-בורהאן על האתיופים ואמר כי הם מתנגדים לבניית והפעלת הסכר, נאום זה בא לאחר שגורמים אתיופים אמרו לסודאנים ולמצרים כי בכוונתם להמשיך במילוי הסכר גם ללא הסכם בין המדינות.
מימון.
מייד עם ההכרזה על בניית הסכר ב-31 במרץ 2011 נחתם הסכם, ללא ביצוע מכרז, בסך 4.8 מיליארד דולר עם החברה האיטלקית סאליני (Salini Impregilo S.p.A) המתמחה בבנייה בתחום ההנדסה האזרחית. ממשלת אתיופיה הכריזה כי בכוונתה לממן ממקורות עצמיים את מלוא עלות הבנייה של הסכר עצמו בסך כ-3 מיליארד דולר וזאת במטרה להימנע מיצירת תלות במדינות או גורמים שלישיים העלולים להיות נתונים ללחץ והשפעה של ממשלת מצרים המעוניינת בביטול הפרויקט. לצורך כך ביצעה הנפקה של איגרות חוב המיועדות לרכישה על ידי אזרחי המדינה בלבד. מימון הטורבינות והמתקנים החשמליים המוערכת בכ-1.8 מיליארד דולר הנוספים בוצע על ידי בנקים סיניים. נראה כי העלות הנ"ל אינה כוללת את ההוצאות בגין אמצעי ההולכה לחשמל שיופק לאחר הפעלת הסכר.
ורד יריחו (אתר ארכיאולוגי)
בריט אירווין
בריטני אליזבת אירווין (באנגלית: Brittney Elizabeth Irvin; נולדה ב-10 בנובמבר 1984) היא זמרת ושחקנית קנדית.
קורות חייה.
אירווין נולדה בוונקובר וגדלה בסארי, קולומביה הבריטית. מגיל 6 רקדה בלט ושרה בפסטיבלים. בגיל 10 השתתפה בשני מחזות זמר: "Show Boat" ו-"A Christmas Carol". בגיל 12 דיבבה בסדרת הילדים "נילוס איש החלומות".
מופיעה על הבמה כזמרת בהופעות חיות בוונקובר ובלוס אנג'לס. ב-2003 הוציאה אלבום דמו.
מיחשוב לביש
אליס גייטיאן
אליס גייטיאן (באנגלית: Elise Gatien; נולדה ב-14 ביולי 1988) היא שחקנית ודוגמנית קנדית.
ביוגרפיה.
גייטיאן נולדה בקאמלופס, קולומביה הבריטית שבקנדה. היא התאמנה בריקוד מגיל צעיר ומגיל ארבע כבר הופיעה במחזות זמר. השתתפה במספר הפקת תיאטרון באסיה.
יחסי איראן–שווייץ
יחסי איראן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
איראן ההיסטורית (1600–1979).
אזרחים שווייצריים התיישבו באזור איראן (אז נשלט על ידי האימפריה הספווית) כבר ב, רובם עסקו במלאכת הכנת השעונים, מקצוע מבין המקובלים ביותר בשווייץ באותה התקופה. היחסים הכלכליים שהתנהלו בין השושלת הקאג'ארית לבין הקונפדרציה השווייצרית חוו זינוק במהלך המאה התשע עשרה.
ב-1873 חתמו שווייץ ואיראן על אמנת ידידות ומסחר. אזרחים איראניים החלו להגיע לשווייץ עם עליית שושלת פהלווי לשלטון בתור תיירים, פליטים וסטודנטים. לאחר תחילת ההגירה האיראנית לשווייץ נחתמו שני הסכמים בין שתי המדינות; הסכם ידידות והסכם בנושא מעמד תושב קבוע לאיראנים בשווייץ. שני ההסכמים נחתמו בשנת 1934.
בשנת 1919 פתחה שווייץ קונסוליה רשמית בטהראן, זו שודרגה למעמד שגרירות בשנת 1936.
ראש ממשלת איראן, מוחמד מוסאדק למד באוניברסיטת נשטאל שבשווייץ את תוארו השלישי במשפטים. מוסאדק סיים את התואר בשנת 1911. גם מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה האיראני, למד בפנימייה שווייצרית, הוא סיים את לימודיו שם בשנת 1935.
תקופת משטר האייתוללות (1979–2000).
החל משנת 1984, הקורבנות האיראניים של מלחמת איראן–עיראק קיבלו טיפול רפואי בשווייץ, זאת כאשר מספר חברות שווייצריות פעלו וכוננו עסקאות של מיליארדי דולרים בעיראק באותו הזמן.
עלי פאלחיאן, פוליטיקאי איראני ואיש דת אשר שירת כחבר במועצת החכמים השלישית של איראן וכשר המודיעין של הרפובליקה האסלאמית של איראן בקבינט של הנשיא האשמי רפסנג'אני, הואשם בבית המשפט בשווייץ על תכנון הרצח של קאסם רג'אווי, אחיו של מנהיג הארגון מוג'אהדין ח'לק, מסעוד רג'אווי. רג'אווי נרצח בעיר ז'נבה ב-24 באפריל 1990 לאור היום על ידי סוכנים שנשלחו על ידי גורם לא ידוע.
בשנת 1992 נעצר באיראן האנס בולר, עובד של החברה השווייצרית "Crypto AG", באשמת ריגול נגד איראן. בהמשך שוחרר בולר על ידי הרשויות האיראניות לאחר שהחברה שילמה איגרת חוב של מיליון דולר אמריקני. זמן קצר לאחר שחרורו של בולר מהכלא האיראני פיטרה אותי Crypto AG וחייבה אותו לשלם סכום של מיליון דולר. התקשורת השווייצרית והמגזין הגרמני דר שפיגל סיקרו את המקרה בשנת 1994 כאשר במרכז הסיקור החברה Crypto AG והשאלה האם היא עובדת עם המודיעין המערבי.
המאה ה-21 (2000–הווה).
שווייץ החלה בשיתוף פעולה ברמה הלאומית עם איראן בשנת 2006 בנושא אסונות טבע.
בחודש פברואר בשנת 2009 עצרה המשטרה האיראנית את מרקו קאמפף, הדיפלומט השווייצרי שנמצא בתפקיד בא הכוח של ארצות הברית באיראן (או באופן רשמי: "המזכיר הראשי של האינטרסים האמריקניים באיראן"). המשטרה עצרה את קאמפף באשמת עבירות מין לאחר שנמצא יחד עם אישה אזרחית איראן במכונית. הדיפלומט זומן חזרה לשווייץ באופן מידי.
כמדינה נייטרלית, שווייץ ייצגה את האינטרסים של מדינות רבות באיראן ושימשה כ"כוח מגן" שלהן. שווייץ ייצגה גם את האינטרסים של איראן במספר מדינות. שווייץ ידועה בשל היותה כוח מגן לארצות הברית באיראן, ובשנת 2017 הפכה גם לכוח מגן של ערב הסעודית באיראן.
הושמעו מצד מדינות המערב טענות לשיתוף פעולה שווייצרי בתוכנית הגרעין האיראנית במהלך העשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
בנובמבר 2011 חקרה שווייץ תקיפות מינוריות שאירעו במתחם השגרירות האיראנית במדינה.
פאל קרי
פַּאל קֵרִי (במקור קראמר, בהונגרית: Kéri Pál; בודפשט, 5 אפריל 1882 – ניו יורק, 6 בפברואר 1961) היה עיתונאי יהודי הונגרי-אמריקאי, מתרגם ספרות, נאשם במשפט טיסה.
ביוגרפיה.
קרי נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט קראמר וברטה מילר. כעיתונאי, הוא התקבל תחילה בעיתון אשט ( Est-ערב בהונגרית), וזכה במהרה להכרה לאומית ככתב פוליטי. בשנת 1911 התקבל לתא "הבונים החופשיים". הוא השתייך לחוגו של הרוזן מיהאי קארואי ומילא תפקיד מרכזי במהלך מהפכה החרציות בשנת 1918. ב־21 במרץ 1919, כמזכירו של קארואי, ומטעמו הוא פרסם תצהיר שהעביר את השלטון ל"פרולטריון של עמי הונגריה", תצהיר שלא תיאם מראש עם קארואי, אך קארואי התייצב מאחוריו. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה קרי חבר ב"מנהלת העיתונות" שלפחות חמישה משבעת חבריה היו יהודים: פרנץ גנדר (קראוס), מיקלוש פרגו (שניצר), פאל קרי, לאיוש מאדיאר (מילהופר), אוסקר גלרט (גולדמן).
בשנת 1920 הואשם קרי שהיה הסופר ואינטלקטואל שעמד מאחורי התכנון של רצח אישטוואן טיסה. לפי כמה עדויות, הוא הוציא את שעונו בסביבות ארבע אחר הצהריים ביום הרצח ואמר: "טיסה לא יהיה בחיים בעוד שעה וחצי". השופט במשפט גזר עליו עונש מוות בתלייה בשנת 1921, אך בשנת 1922 הוא הועבר לרוסיה הסובייטית במסגרת חילופי אסירים. לאחר שהות קצרה במוסקבה עבר לווינה, שם הצטרף לסגל העיתון ההונגרי שהופיע בווינה. בשנת 1924 הוא התפרסם כעיתונאי ב-"Arbeiteriter Zeitung""", ואז ערך את "פולקסוויל" בעיר האוסטרית גראץ. בשנת 1934 עבר לפראג בירת צ'כוסלובקיה, אך נמלט לפריז לאחר הכיבוש הנאצי. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 נסע דרך ספרד ופורטוגל לארצות הברית, שם עבד שוב כעיתונאי. הוא נפטר בשנת 1961 בניו יורק.
מידע נוסף.
בתרגום לעברית (לפי סדר עוקב):
סרינדה סוואן
סרינדה סוואן (באנגלית: Serinda Swan; נולדה ב-11 ביולי 1984 בקולומביה הבריטית) היא שחקנית קנדית. אביה, סקוט סוואן, הוא במאי תיאטרון, שחקן ומנהל אולפן משחק. היא מתנדבת בעמותות צדקה הומניטריות.
ארנסט וילימובסקי
ארנסט וילימובסקי (בפולנית: Ernst Wilimowski; 23 ביוני 1916 – 30 באוגוסט 1997) היה כדורגלן פולני-גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. נחשב לאחד הכובשים הגדולים בכל הזמנים.
וילמובסקי היה לשחקן הראשון שהבקיע ארבעה שערים במשחק אחד במונדיאל, כאשר עשה זאת בשמינית גמר מונדיאל 1938 נגד נבחרת ברזיל וחמש דקות אחרי מבקיע ארבעת השערים הראשון, לאונידס דה סילבה, אך שער אחד מתוכם נפסל. הוא כבש 1,175 שערים בקריירה ו-554 שערים מתוכם רשמיים, ולפי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (IFFHS) נתון זה מציב אותו ככובש ה-12 הפורה ביותר בתולדות הכדורגל העולמי.
ביוגרפיה.