בשנת 1961 לא הונפקו בישראל בולי דואר אוויר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולים מסדרת נוף שהונפקו לראשונה בשנת 1960, תוך שהוא מוסיף לה, בשני מועדים שונים במהלך השנה, מספר ערכים נקובים חדשים.
הבולים עוצבו בידי פרידל שטרן.
העיצוב המקורי של סדרת דואר אוויר כלל בול שהוקדש לעיר נצרת, אולם הנפקתו בוטלה עקב התנגדות הדתיים להופעה של צלב בבול ישראלי. ביטול ההנפקה לאחר הצגת הבול בפורומים בין לאומיים הובילה לחשש מפני פגיעה במעמד הבולים הישראלים בעולם.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הבולים האלו הודפסו במועדים הבאים (לפני תאריך ההנפקה):
בנוסף, חידש הדואר את מלאי הבולים מסדרה זו שאזלו בבתי הדואר, והדפיס מאחד הבולים במהלך שנת 1961 כמות נוספת לאחר מועד ההנפקה המקורי:
בולי זיכרון קבועים.
יום העצמאות.
הבולים עוצבו בידי צבי נרקיס.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מועדים לשמחה.
הבולים עוצבו בידי אשר קלדרון.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי זיכרון.
יעור.
הבולים עוצבו בידי שני מעצבים שונים.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
מכירת הבולים הופסקה כחודש וחצי בלבד לאחר שהונפקו לציבור. הפסקת המכירה הייתה תוצאה של פיחות הלירה הישראלית למול הדולר האמריקאי, ופגיעה בסוחרי הבולים אמריקאים ששימשו כסוכנים של דואר ישראל. בעקבות הפסקת המכירה והמחסור שנוצר בבולים לשימוש הדואר הוחלט על הנפקת בולים מסדרת מזלות עם הדפס רכב של ערכים נקובים חדשים.
בולי יובלות.
מילווה הפיתוח.
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בעל שם טוב.
הבול עוצב בידי אליהו ורדימון.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
התזמורת הפילהרמונית.
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מכירת הבול הופסקה כחודש וחצי בלבד לאחר שהונפק לציבור. הפסקת המכירה הייתה תוצאה של פיחות הלירה הישראלית למול הדולר האמריקאי, ופגיעה בסוחרי הבולים אמריקאים ששימשו כסוכנים של דואר ישראל. בעקבות הפסקת המכירה והמחסור שנוצר בבולים לשימוש הדואר הוחלט על הנפקת בולים מסדרת מזלות עם הדפס רכב של ערכים נקובים חדשים.
בולי אירוע.
הפועל.
הבול עוצב בידי אוסוולד אדלר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הבנק המרכזי של מזרח טימור
הבנק המרכזי של מזרח טימור (בפורטוגזית: Banco Central de Timor-Leste; באנגלית: East Timor Central Bank) הוא הבנק המרכזי של מזרח טימור שנוסד ב-13 בספטמבר 2011. נגיד הבנק הנוכחי הוא אבראו דה ואסקונסלוס.
הבנק אחראי על המדיניות המוניטרית במדינה.
הבנק המרכזי של מזרח טימור חבר ב .
רונלד פרלמן
רונלד אוון פרלמן (באנגלית: Ronald Owen Perelman; נולד ב-1 בינואר 1943) הוא בנקאי, איש עסקים, משקיע ופילנתרופ אמריקאי יהודי.
ביוגרפיה.
חברת ההחזקות שלו, "MacAndrews &amp; Forbes", היא חברת החזקות המשקיעה במספר גדול של חברות, כשביניהם חברות סיגריות, כלי רכב, מייקאפ, ליקריץ', טלוויזיה, מצלמות, ציוד מחנאות, אבטחה, משחקים, בנקים, תכשיטים וחברת הוצאה לאור של קומיקסים.
פרלמן הוא אחד התורמים הפילנתרופיים הגדולים בעולם. נכון למאי 2022 פרלמן הוא האדם ה-1,188 העשיר בעולם, עם הון מוערך של 2.6 מיליארד דולר. בשיאו, הונו נאמד בכ-14.5 מיליארד דולר, אך עסקיו נקלעו לקשיים כלכליים בשל מגפת הקורונה בארצות הברית.
בספטמבר 2017 כלל מגזין פורבס את פרלמן ברשימת "100 המוחות העסקיים החיים הטובים ביותר".
חיים אישיים.
פרלמן נישא 5 פעמים. ב-1965 נישא לבנקאית פיית' גולדינג, ממנה התגרש ב-1984. ב-1985 נישא לעיתונאית קלאודיה כהן, והשניים התגרשו ב-1995. ב-1995 נישא לפעילה הפוליטית פטרישיה דאף, והשניים התגרשו ב-1996. בשנת 2000 נישא לשחקנית אלן בארקין, והתגרש ב-2006. ב-2010 נישא לפסיכיאטרית ד"ר אנה צ'פמן.
ג'ורג'ו מורודר
ג'ובאני ג'ורג'ו מורודר (באיטלקית: Giovanni Giorgio Moroder; נולד ב-26 באפריל 1940) הוא זמר, פזמונאי, DJ ומפיק מוזיקלי איטלקי. מורודר נחשב חלוץ האיטלו-דיסקו ומוזיקת הדאנס האלקטרונית , ומכונה גם "אבי הדיסקו".
בשנות ה-70, כשהיה במינכן, הקים את חברת התקליטים Oasis Records, שאחרי מספר שנים צורפה ל-Casablanca Records (היום חלק מיוניברסל מיוזיק גרופ). הוא הפיק מספר להיטים לדונה סאמר במהלך תקופת הדיסקו בסוף שנות ה-70 ובהם "Love to Love You Baby", "I Feel Love, "Last Dance", ו"No More Tears". בנוסף הוא המייסד של אולפני "Musicland" לשעבר, בהם הקליטו "Electric Light Orchestra", "לד זפלין", "קווין", ואלטון ג'ון.
מורודר הלחין את פסקול הסרט "אקספרס של חצות", עבורו זכה בפרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב, אשר כלל את הלהיט הבינלאומי Chase. הוא הפיק מספר שירי דיסקו ללהקת "Three Degrees", שני אלבומים ללהקת "Sparks", מספר שירים לאלבום "Bitterblue" של בוני טיילר ואת הסינגל "Here She Comes" בשנת 1985. ב-1990 הלחין את "Un'estate italiana" ששימש כשיר הרשמי של גביע העולם בכדורגל 1990.
הוא עבד עם זמרים רבים ובהם: דייוויד בואי, קיילי מינוג, איירין קארה, ג'נט ג'קסון, בלונדי, פיליפ אוקי, פרדי מרקיורי ופרנס ג'ולי . מורודר ציין בעבר כי העבודה שבה הוא גאה ביותר היא כתיבת "Take My Breath Away" ללהקת ברלין עבורו זכה בשני פרסי גלובוס הזהב (הפסקול הטוב ביותר ושיר הנושא הטוב ביותר) ופרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. בשנת 1983, זכה בפרסים זהים עבור השיר "Flashdance... What a Feeling" מהסרט פלאשדאנס.
מלבד 3 פרסי אוסקר ו-4 גלובוס הזהב, מורודר זכה ב-4 פרסי גראמי, שני פרסי בחירת הקהל ומעל 100 אלבומי זהב ופלטינה.
תחילת הדרך.
מורודר נולד ב-26 באפריל 1940 באורטיז'יי שנמצאת בנפת דרום טירול שבאיטליה. אמו קראה לו הנסיירג, הגרסה הגרמנית של שמותיו הפרטיים, כשבילדותו גדל בסביבה מעורבת דוברת גרמנית, איטלקית ולדינית בצפון איטליה.
קריירה.
מורודר עשה את צעדיו הראשונים במוזיקה במועדון הסקוטי באאכן, לאחר מכן הוציא כמה סינגלים בשם "ג'ורג'ו" ובשנת 1963 כשעבר לברלין, שר באיטלקית, ספרדית, אנגלית וגרמנית.
1963–1983: תרומה למוזיקה אלקטרונית.
ב-1968 הוא עבר למינכן לעבוד כמפיק מוזיקלי ובלט כששירו "לוקי לוקי", יצא באריולה רקורדס ב-1969, וזכה באלבום זהב באוקטובר 1970. אז ייסד את אולפני Musicland הנודע והתפרסם בתחילת 1970s. הוא שיתף פעולה לעיתים קרובות עם התמלילן פיט בלוט, ובנוסף למורודר היו מספר להיטים משלו, כולל "הבן של אבא שלי" ב-1972, להיט לצ'יקורי טיפ שהגיע לראש המצעדים בבריטניה, לפני שהוציא את השיר שלווה בסינתיסייזר "From Here to Eternity" שהפך ללהיט בשנת 1977. באותה שנה השתתף בכתיבת השיר "I Feel Love" של הזמרת המתחילה דונה סאמר שהיה הראשון בז'אנר Hi-nrg. בשנה לאחר מכן הלחין את הנעימה האינסטרומנטלית "Chase", לפסקול הסרט "אקספרס של חצות. הנעימה הושמעה בתוכנית הרדיו הלילית "Coast to Coast AM" וכמוזיקת כניסה לקבוצת ההיאבקות The Midnight Express. השיר זכה להצלחה במצעדים בממלכה המאוחדת, ארצות הברית וברחבי אירופה, ובכל מקום התפשטה דיסקו-מאניה. הפסקול המלא של "אקספרס של חצות" זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-51 ב-1979.
בשנת 1979 הוציא מורודר את האלבום "E = MC²". הוא גם הוציא שלושה אלבומים בין 1977–1979 בשם "מיוניק מאשין" (Munich Machine). ב-1980 הוא חיבר והפיק שני אלבומי פסקול לסרטים: הראשון עבור "נערות מתבגרות" והשני עבור "ג'יגולו אמריקאי". אלבום כפול של הפסקול ל"נערות מתבגרות" יצא באולפני קזבלנקה עם הלהיט "On the Radio" שנכתב לדונה סאמר. הפסקול של נערות מתבגרות מכיל גם שיר שכותרתו "אהבה רעה", שנכתב ובוצע על ידי הזמרת והשחקנית שר והופק על ידי מורודר. הפסקול של "ג'יגולו אמריקאי" כלל את השיר "Call me" שביצעה להקת "בלונדי" והפיק מורודר. השיר הגיע לפסגת המצעדים בארצות הברית ובבריטניה. בסך הכל, סך ההשמעה של שירי האלבום הגיע למספר שני בהשמעות במשך 5 שבועות במצעדי הדיסקו והדאנס. ב -1982 הוא כתב את פסקול הסרט "קללת אנשי החתול" כולל הלהיט "Cat People (Putting Out Fire)" שביצע דייוויד בואי. ב-1983 הפיק מורודר את פסקול הסרט פני צלקת. במהדורה הראשונית, האלבום היה זמין רק בכמה מדינות, ואך ורק באמצעות ייבוא בארצות הברית. בנוסף חיבר מספר שירים לפסקול הסרט "פני צלקת" ובהם השיר "Scarface (Push It to the Limit)" שביצע פול אינגמן.
1984–1993: הכרה והפסקה.
בשנת 1984, מורודר הכין שחזור חדש של הסרט הדומם "מטרופוליס" (1927) ויצר פסקול עכשווי. פסקול זה כולל שבע רצועות מוזיקה פופ מאת פט בנאטר, ג'ון אנדרסון, אדם נמלה, בילי סקווייר, Loverboy, בוני טיילר ופרדי מרקיורי. הוא שילב גם שקופיות מעבר בסרט כדי לשפר את ההמשכיות והגדיל את מהירות של הסרט ל-24 מסגרות לשנייה. מאחר שהמהירות המקורית לא הייתה ידועה, הבחירה הייתה שנויה במחלוקת. גרסת הסרט המכונה "גרסת מורוד", עוררה ויכוח בקרב חובבי הקולנוע, כאשר מבקריו ותומכיו נחלקו למחנות שווים. רוב המבקרים מסכימים שגרסתו של מורודר הייתה תוספת מבורכת. בשנת 1984 עבד עם פיליפ אוקי, סולן להקת The Human League, על האלבום "Philip Oakey &amp; Giorgio Moroder" שמתוכו הצליח הסינגל "Together in Electric Dreams".