גראנד טר
גראנד-טר
גרנד-טר
פריפורט
פריפורט (באנגלית: Freeport) היא עיר, מחוז ואזור סחר חופשי באי גרנד בהאמה שבאיי בהאמה. ב-1955 הוענק שטח של ביצות וצמחייה נמוכה בהיקף של 202 קמ"ר על ידי ממשלת איי בהאמה לוואלס גרובס, יזם ממדינת וירג'יניה שבארצות הברית, כדי שיפתח את האזור. פריפורט התפתחה להיות לעיר השנייה בגודלה באיי בהאמה. את העיר משרת נמל תעופה בינלאומי. רשות הנמלים של גרנד בהאמה מפעילה בעיר אזור סחר חופשי, שהוקם ב-1955 על פי הסכמה של הממשלה שהעסקים באזור לא ישלמו מיסים עד ל-1980 ומאוחר יותר הוארך תוקפו של הסכם זה עד שנת 2054. בהמשך הורחב השטח שהוענק ל-526 קמ"ר.
האקלים בעיר הוא אקלים טרופי. ענף התיירות, שבשיאו היה בהיקף של מיליון תיירים בשנה, דעך קצת מאז 2004 עקב השפעתן של שתי סופות טרופיות שהכו את האי. כמה אוניות תענוגות עוגנות באי מדי שבוע.
אנדרוס טאון
אנדרוס טאון (באנגלית: Andros Town) היא עיר במחוז "אנדרוס צפון" באי אנדרוס שבאיי בהאמה. העיירה היא בירת האי. נכון ל-2012 בעיירה ישנם 2,433 תושבים. גובה העיירה הוא 13 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה.
אנדרוס טאון ממוקמת בחלקה הדרום־מערבי של המדינה, כ-60 קילומטר דרומית לבירה נסאו. השטח סביב אנדרוס מישורי ביותר. הים נמצא ליד העיירה מצפון־מזרחה. האזור מיושב בדלילות. בסביבות העיירה צומח בעיקר יער סוואנה.
אקלים.
טמפרטורה.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 24 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אוגוסט, כאשר הטמפרטורה בחודש הזה היא 27 מעלות צלזיוס, והקר ביותר הוא ינואר, עם 20 מעלות צלזיוס בממוצע.
גשמים.
ממוצע הגשמים השנתי הוא 1,603 מילימטרים.
החודש עם כמות הגשמים הגדולה ביותר הוא יוני, עם ממוצע של 250 מ"מ של גשמים, והחודש עם כמות הגשמים הנמוכה יותר הוא ינואר, עם ממוצע של 21 מ"מ של גשמים.
קלרנס טאון
קלרנס טאון (באנגלית: Clarence Town) היא עיר באי ומחוז לונג אילנד שבאיי בהאמה. העיר היא בירת האי ופועלות בה מרינה, שתי מסעדות ורציף שבו עוגנת ספינת דואר על בסיס שבועי. כמו כן פועלים בעיר מכולת קטנה, תחנת דלק, פאב, תחנת משטרה, סניף דואר ומרכז קהילתי. בעיר נמצאות שתי כנסיות, אחת אנגליקנית והשנייה קתולית.
קיבדו
קיבדו (בספרדית: Quibdó) היא בירת מחוז צ'וקו שבמערב קולומביה, בסמוך לנהר אטרטו. שטחה של העיר הוא 3,337.5 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתה מונה 97,714 תושבים, רובם אפרו-קולומביאנים ובני הקפוזו.
היסטוריה.
בזמנים פרה-היסטוריים יער הגשם צ'וקו שימש כמחסום עיקרי בין מסו-אמריקה לבין תושבי האנדים, וכן הלחות הגבוה באזור הרחיקה גם את המתיישבים הספרדים. אינדיאנים בני שבט האמברה העניקו את השטח למסדר הפרנציסקנים בשנת 1648, שבטים אויבים תקפו את השטח כדי למנוע את ההתיישבות, אך הם נסוגו בתום שש שנות לחימה.
במאה ה-19 רצו למצוא נתיב שיט שמחבר בין האוקיינוס השקט לאוקיינוס האטלנטי, מלבד מצר מגלן. אז התגלתה התעניינות באזור צ'וקו מצד הקולוניאליזם האירופאי, שכן אלכסנדר פון הומבולדט הציע לחצות את יבשת דרום אמריקה דרך נהר אטרטו. הרעיון נגנז ונתיב השיט החדש הרצוי הושג על ידי הקמת תעלת פנמה. באותה התקופה חקרו את אזור צ'וקו, זהב ופלטינה נמצאו בקרבת נהר אטרטו, והדבר הבטיח את צמיחתה של העיר קיבדו ואת מעמדה כבירת המחוז.
אקלים.
בקיבדו אקלים טרופי של יערות גשם (לפי שיטת קפן) לח ומעונן במיוחד בו כמעט ולא ניכר שינוי בין העונות השונות. זוהי העיר הגשומה ביותר בדרום אמריקה, וכן העיר הגשומה ביותר מבין הערים בעלות שטח זהה או גדול ממנה - למשל, מונרוביה בירת ליבריה, סופגת 3 מטרים פחות של גשמים בשנה לעומת קיבדו. מקורה של כמות הגשמים הנכבדת בעיר בהרי האנדים שממזרח לעיר, החוסמים את הרוחות המגיעות ממערב, אזור ההתכנסות הבין-טרופי, וכך במהלך השנה הודות גם לזרם הומבולדט, הרוחות מצטברות בצפון היבשת בקו האורך בו נמצאת העיר. התוצאה היא שהאוויר הלא-היציב והמתרומם המגיע מאזור ההתכנסות הבין-טרופי, נאלץ לעבור מעל למישור צ'וקו וכשהוא מתקרר נותרת בו לחות רבה.
ממטרי גשם מלווים בסופות ברקים יורדים על העיר מדי יום, ופרקי הזמן בהם ניתן לראות את השמש נמשכים לעיתים רחוקות מספר שעות לאחר הזריחה.
רבי אברהם בן הרמב&quot;ם
אישטוואן באטורי, שליט טרנסילבניה (1529–1530)
אישטוואן באטורי שומיואי שליט טרנסילבניה (בהונגרית: Somlyói Báthory István, 1477–1532 אלבה יוליה) היה אציל הונגרי, שליט טרנסילבניה בשנים 1530-1529, אביו של השליט אישטוואן באטורי שהפך לסטפאן באטורי, מלך פולין.
ביוגרפיה.
אישטוואן באטורי שומיואי נולד בשנת 1477 למיקלוש באטורי סאניסלופי (1498-1445) ולז'ופיה באנפי לושונצי. היו לו עוד שני אחים וארבע אחיות.
ב-26 בנובמבר 1519 ניכס לעצמו באמצעות הסכם ובאמצעים צבאיים מידי הענף אצ'די של משפחת באטורי את העיר סינרוואראליה, בימינו סיאן, במרמורש, יחד עם השוק ומחצית האחוזה הנספחת לאותה עיר. באותה תקופה הפך אישטוואן באטורי למקורב של יאנוש סאפויאי. התמנה לאישפאן של המחוז סבולץ' ובשנים 1521-1522 מילא כנראה תפקיד של סגן השליט (וויבוד) של טרנסילבניה. בשנת 1524 מוזכר שמו בתעודות שכתבו קרוביו, בניו של יאנוש באטורי סטניסלופי - פטר ואימרה - כמכהן עדיין בתפקיד אישפאן של סבולץ'. ב-13 בספטמבר 1523 מינתה אותו מלכת הונגריה מריה לבית הבסבורג כאישפאן של מחוז ברג וכמפקד העיר מונקאץ'. כיהן בשני תפקידים אלה עד לקרב מוהאץ'. בשנים 1524-1523 יחד עם אנדראש באטורי.
בפברואר 1530 מינה אותו יאנוש סאפויאי, שבינתיים הוכתר למלך הונגריה, לשליט טרנסילבניה (וויבוד או בהונגרית - ואיידה). אחרי שבאותה תקופה שלחו הסקסונים הטרנסילבנים אגרות אמונים למלך פרדיננד הראשון, מלך הונגריה, אישטוואן באטורי אילץ אותם בכוח הזרוע לחזור בהם מהחלטתם. בשנת 1531 הצית באטורי את העיר טורדה מפני שראשיה הכריזו על נאמנות לפרדיננד.
משפחתו.
אישטוואן התחתן עם קטלין טלגדי ונולדו להם 8 ילדים: ארבעה בנים וארבע בנות.
בלונדי (כלבה)
בלונדי (בגרמנית: Blondi; 1941 - 29 באפריל 1945) הייתה כלבתו של אדולף היטלר, מנהיג גרמניה הנאצית. הכלבה זכתה לפרסום רב על ידי מערכת התעמולה הנאצית. באפריל 1945, סמוך להתאבדותו, הורה היטלר לתת לבלונדי את כמוסות הציאניד שהוצעו לו, כדי לבדוק את יעילותן, ובכך הוא הביא למותה.
היסטוריה.
בשנת 1921 היה בבעלותו של היטלר כלב מגזע רועים גרמני בשם פוצ'ל. הכלב קפץ לתוך השוחה בה התחפר היטלר במהלך מלחמת העולם הראשונה ונשאר עמו שם כשנה וחצי. היטלר שהעריץ צייתנות ונאמנות פיתח מאז יחס מיוחד לגזע זה. בסופו של דבר פוצ'ל נעלם, ככל הנראה נגנב, והיטלר היה שבור.
בלונדי ניתנה להיטלר בשנת 1941 כמתנה ממרטין בורמן, מבכירי המשטר הנאצי. משרתו האישי של היטלר היינץ לינגה העיד לאחר המלחמה כי היטלר לא היה מסוגל ליצור קשרים רגשיים עם בני אדם וכי ידידתו הטובה ביותר הייתה בלונדי. את מזונה קיבלה הכלבה בשעה שבה סעד היטלר את ארוחותיו, והיא אכלה לצדו לעיתים קרובות. כשבלונדי חלתה היטלר הורה להביא למענה ביצים ובשר רזה ודרש לקבל דיווחים יומיים על מצבה. לדברי לינגה, "היה לו קל יותר לחתום על גזר דין מוות לקצין בצבא מאשר לעכל ידיעה שלילית על מצבה של הכלבה".
לעומת זאת, מזכירתו של היטלר, טראודל יונגה, סיפרה ברבות הימים כי פילגשו של היטלר אווה בראון תיעבה את הכלבה, ולעיתים הייתה בועטת בה.
בלונדי הפכה לגיבורת תרבות. היא כיכבה בתעמולה הנאצית, שביקשה להציג את היטלר כחובב חיות. פוסטרים שלה עם בעליה נמכרו ברחבי גרמניה. בעקבות פרסומה של בלונדי, גרמנים רבים אימצו כלב מזן רועה גרמני משלהם.
ב-16 בינואר 1945, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, עבר היטלר לגור בפיהררבונקר בברלין, ולקח איתו לשם את בלונדי. שם הוא הרבה לשחק עמה, ואף הרשה לה לישון במיטתו. בתחילת אפריל 1945 המליטה בלונדי בבונקר חמישה גורים שבניו של יוזף גבלס ששהו אז בבונקר, נהגו לשחק איתם. היטלר העניק לאחד הגורים את השם "וולף", השם הפרטי האהוב עליו והמתקשר לשמו, אדולף. היטלר נהג ללכת מדי יום למכלאת הכלבים וללטף את הגור וולף, שאף אדם אחר לא הורשה לגעת בו.
מותה.
בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה אמר היטלר: "אני מוקף מכל עבר רק בוגדים ובגידות, רק המזל הרע נאמן לי - המזל הרע ובלונדי, כלבת הרועים שלי".
ב-29 באפריל 1945, לאחר שחיילי הצבא האדום כבר כבשו חלקים נרחבים מברלין, הורה היטלר לכלבן שלו, סמל פריץ טורנוב, להרעיל את בלונדי. הוא אמר שאסור שהחיה תיפול בידי הרוסים, והוסיף כי רק המחשבה על כך עושה אותו חולה. כן הייתה להיטלר מטרה נוספת - בדיקת יעילותן של כמוסות הציאניד שסופקו לדיירי הבונקר על ידי רופאו ד"ר לודוויג שטומפפגר. טורנוב פתח את פיה של בלונדי וריסק לתוכו במלקחת את כמוסת הציאניד. הכלבה צנחה מיד על צידה "כאילו נפגעה ממכת ברק", לפי דיווחו של אחד העדים. היטלר לא רצה להיות נוכח בהמתה אבל לאחר מכן בא כדי "להיפרד לשלום מהכלבה". אחד העדים סיפר שהיטלר נראה כאילו עטה על עצמו "מסכת מוות משלו ובלי לומר מילה...הסתגר בחדרו". מותה של בלונדי התקבל בעצב על ידי האנשים שנותרו בבונקר. ארנה פליגר, אחות ששהתה בבונקר, סיפרה כי מותה של בלונדי השפיע על הנוכחים יותר מהתאבדותה של אשתו בראון.
לאחר מכן לקח טורנוב את חמשת הגורים מידי ילדיו של גבלס, העלה אותם לגינת קנצלרית הרייך וחיסל אותם ביריות. בהמשך, מצאו חיילי הצבא האדום במקום את שרידיה של בלונדי ושל אחד הגורים.
המפלגה הלאומנית-דמוקרטית (רומניה)