מ-1972 ועד 1999 התחרו על הגביע הקבוצה שזכתה בליגת האלופות והקבוצה שזכתה בגביע אירופה למחזיקות גביע. עם ביטול המפעל של גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1999 ועד שנת 2009 (שנת ייסודה של הליגה האירופית) התחרו על הסופר קאפ הקבוצה שזכתה בליגת האלופות והקבוצה שזכתה בגביע אופ"א.
מ-1972 ועד 1997 הזוכה בסופר קאפ נקבעה לאחר מפגש כפול של הקבוצות בשיטת בית-חוץ. החל מ-1998 מתקיים משחק בודד. בין השנים 1998–2012 נערך המשחק בקביעות באצטדיון לואי השני במונקו. מ-2013 הוחלט לארח את המשחק כל שנה בעיר אחרת. ב-2013 המשחק נערך בפראג, ב-2014 נערך בקארדיף וב-2015 המשחק נערך בטביליסי.
ברצלונה (5 זכיות ו4 הפסדים) וריאל מדריד (5 זכיות ו3 הפסדים) הספרדיות, ומילאן האיטלקית (5 זכיות ו-2 הפסדים) הן המעוטרות ביותר במפעל. המדינה בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר בטורניר היא ספרד עם 15 זכיות.
בשנת 2019, לראשונה בתולדות הטורניר, התמודדו זו מול זו שתי קבוצות אנגליות, (ליברפול-צ'לסי), זאת לאחר שלגמר ליגת האלופות עלו טוטנהאם הוטספר וליברפול, ולגמר הליגה האירופית עלו צ'לסי וארסנל, כולן מהפרמייר ליג. במשחק גברה ליברפול על צ'לסי בדו-קרב בעיטות הכרעה 4-5, לאחר שבסיום המשחק והארכה התוצאה הייתה 2:2. במשחק זה שימשה סטפני פרפרט כשופטת ראשית, ובכך הייתה לאישה הראשונה ששופטת משחק בעל חשיבות עליונה במסגרת אופ"א.
סקו
טכניקות סקו הן טכניקות ציור על קיר שאינן פרסקו, ובהן נעשה שימוש בצבע המערב חומר מאגד או סידן חמצני (נקרא גם ליים) בנוסף לפיגמנט הנמשח על מצע יבש (טיח). הצבעים והחומרים המקשרים יכולים להיות ביצה (טמפרה), שמן, קזאין, או על בסיס סיליקט מינרלי.
מכיוון שהפיגמנטים לא מתערבבים בטיח, הם אינם הופכים לחלק אינטגרלי מהקיר ולכן הם פחות עמידים. הצבעים עשויים להתקלף מהקיר אך טכניקה זו מאפשרת עבודה נוחה יותר משום שזמן הייבוש ארוך יותר ומאפשר תיקוני צבע שאי אפשר לצייר בשיטת הפרסקו בגלל בסיסיות הטיח. בשיטת סקו צוירו למשל גלימות בגוון כחול משום שהפיגמנטים העתיקים לאפיס לאזולי ואזוריט אינם מתאימים כימית לעבודה על גבי טיח רטוב.
תעלה יונית
כביש 211
כביש 211 הוא כביש רוחב אזורי בדרום הארץ, המוביל ממעבר ניצנה במערב, דרך כתף ניצנה, שדמות שיזף, חולות שונרה ובקעת קורחה ועד לרמת בוקר. הכביש מסתיים לאחר 41 ק"מ, בצומת טללים שבמרכז הנגב, כ-33 ק"מ דרומית לבאר שבע.
הכביש נסלל על ידי שלטונות המנדט הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה במסגרת ההיערכות לקראת אפשרות פלישה גרמנית. השתתפותו של שמואל מיקוניס בסלילת הכביש, הביאה לכינוי הכביש: "כביש מיקוניס". בשנת 1977, ביוזמת יקותיאל אדם, אז סגן הרמטכ"ל, הוחל בסלילה מחדש של הכביש שהיה לפני כן מאוד מפותל.
ב-18 בינואר 2010, במהלך שיטפונות שאירעו בנחל ניצנה, קרס הגשר המוליך את הכביש מעליו, ויישובי פתחת ניצנה נותקו.
אוניברסיטת פיטסבורג
אוניברסיטת פיטסבורג (באנגלית: University of Pittsburgh; בדרך כלל קרויה Pitt) היא אוניברסיטת מחקר עצמאית ו"ציבורית" הממוקמת בפיטסבורג, פנסילבניה, ארצות הברית. אוניברסיטת פיטסבורג הוקמה ב-1787, וידועה כמובילה בשטחים אקדמיים מגוונים כמו פילוסופיה ורפואה, כמו גם ידועה בעבודה חלוצית בפיתוחו של החיסון נגד שיתוק ילדים, אותו פיתח יונה אדוארד סאלק, בין הישגיה השונים.
האוניברסיטה נוסדה בשם אקדמיית פיטסבורג ב-1787, במה שהיה אז ספר אמריקאי, אחד המוסדות הוותיקים ביותר שהוענקה להם הזכות להורות השכלה גבוהה בארצות הברית. פיטסבורג התפתחה מאוניברסיטת ווסטרן של פנסילבניה לשינוי בכתב הזכויות שלה ב-1819, והיא העתיקה את מושבה למקומה הנוכחי בשכונת אוקלנד שבפיטסבורג ב-1908, אז קיבל בית הספר את כינויו הנוכחי, אוניברסיטת פיטסבורג. במשך רוב ההיסטוריה שלה, הייתה פיטסבורג מוסד פרטי עד שהייתה לחלק מה-Commonwealth System of Higher Education (אוניברסיטאות עצמאיות שגם מקבלות מימון מן המדינה) ב-1966.
עלייתה הדרמטית של אוניברסיטת פיטסבורג מהתחלתה הצנועה כמוסד של ספר למעמדה הנוכחי נזקפת באופן חלקי לזכות יכולתה לעמוד בלחצים מוקדמים שהופעלו עליה לנטוש את מחויבותה לחינוך ליברלי.
במשך שנות קיומה קנתה לעצמה פיטסבורג מוניטין במנעד רחב של דיסציפלינות אקדמיות בכללן פילוסופיה, פיזיקה, אסטרונומיה, היסטוריה של המדע, כתיבה יוצרת, כימיה, מנהל עסקים, מדעי החיים, ג'אז, הנדסה, חינוך, יחסים בינלאומיים, ומגוון של מקצועות, המשתייכים למדעי הרפואה והבריאות. ב-2006 מוקמה פיטסבורג באשכול העליון של 7 אוניברסיטאות המחקר הציבוריות הטובות בארצות הברית ונמנתה בין 26 אוניברסיטאות המחקר המובילות בארצות הברית, דורגה על ידי שבועון החדשות האמריקאי U.S. News &amp; World Report בצמרת עשרים האוניברסיטאות הציבוריות ומוכרת גם כאחת הטובות באוניברסיטאות ברחבי העולם בלימודים רב-תחומיים. אוניברסיטת פיטסבורג היא אחת מ-62 החברות של התאחדות האוניברסיטאות האמריקנית (Association of American Universities), היא אחת מהאוניברסיטאות שהוצאותיהן על מחקר הן הגבוהות ביותר ובית הספר לבריאות שלה ממוקם כאחד מעשרת מוסדות המחקר האמריקאיים, שהוצאותיו על בריאות הן הגבוהות ביותר, היא משקיעה כ-430 מיליון דולרים על ביומדיקל ומדעי הרפואה מדי שנה. אוניברסיטת פיטסבורג ובית הספר לרפואה שלה מצויים בקשר הדוק עם המרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג, מרכז רפואי אקדמי מוביל, שבו מתבצעים רוב השתלות האיברים בארצות הברית. הדבר הביא להיותה של אוניברסיטת פיטסבורג בעלת תפקיד מוביל במחקר תאי הגזע, הגנה נגד טרור ביולוגי והנדסת רקמות.
אוניברסיטת פיטסבורג ידועה בציבור בשל בניין קתדרלת הלמידה שלה (המתנשאת לגובה של 163 מטרים), בניין ההוראה הגבוה ביותר בחצי הכדור המערבי, ובנוי בסגנון נאו-גותי. היא ידועה גם בשל אגודת האתלטים המצליחה שלה , המתחרה בליגה הגבוהה של הקולג'ים בארצות הברית, Division I.
גוזל (אונייה)
גוזל הייתה אוניית משא, מראשונות האוניות בצי העברי של היישוב היהודי בארץ ישראל. גוזל הייתה בבעלות חברת המלט העברית, מפעל נשר חיפה, ופעלה בין השנים 1927-1932. האונייה נרשמה באנגליה והפליגה תחת דגל בריטי. גוזל סימנה את ראשית המפנה לעצמאות ימית, להצלחת היישוב, גם בשיט מסחרי בנוסף על ראשיתן של הצלחות בדיג, ראשית כיבוש הימים.
מיכאל פולק בעל מפעלי המלט נשר ליד חיפה רצה להיות גם בעלים של אמצעי תובלה ימית לתוצרתו, ולכן רכש באנגליה אונייה קטנה ששימשה קודם לכן להעברת בלוקים בין הולנד לבריטניה.
גוזל הייתה אוניית משא שטוחה ורחבה מדגם סקונר חופים דו-תרני בעל מנוע עזר עם שוקע רדוד. צוותה של גוזל כלל ששה ימאים, מתוכם רב החובל והמכונאי אנגלים וארבעה ספנים ערביים. גוזל הגיעה לארץ ישראל לקראת חורף 1927, ונקראה בתחילה 'נשר' אך מיד הוחלף שמה ל'גוזל'. גוזל הובילה מלט מבית החרושת נשר אל חופי הים התיכון משנת 1928 ועד שנת 1932. במחצית הראשונה של 1929 הייתה גוזל מושבתת לזמן מה, בגלל שבית החרושת לא הצליח לייצר מספיק מלט לייצוא. היא נמכרה עקב ירידה ביצוא המלט שלא הצדיק אחזקת האונייה.
על סיפון הגוזל מאז נרכשה, עבד מטעם ביח"ר נשר זאב הים כקצין סיפון מנוסה. עם עזיבתו של הקפטן האנגלי בשנת 1928, קיבל הים את הפיקוד על האונייה, ומאז הוא נחשב "רב החובל העברי הראשון" (הגם שרשמית לא היה מוסמך כרב חובל עד שנת 1939).
האנייה גוזל נמכרה לחברת ספנות איטלקית ובהמשך נמכרה לקניה. היא נגרטה בסוף המאה ה-20, לאחר 72 שנות שירות.
ליאו מסי
לוחם בלתי חוקי
לוחם בלתי חוקי הוא מונח לא רשמי ללוחם שאינו זכאי למעמד של שבוי מלחמה לפי אמנת ז'נבה השלישית, מכיוון שאינו משתייך לצבא סדיר או למיליציה שקיבלה על עצמה את דיני המלחמה.
המונח אינו מופיע באמנות המסדירות את דיני המלחמה, והוא פותח במדינות מסוימות כדי לאבחן לוחמים כאלו מלוחמים הזכאים למעמד של שבויי מלחמה לפי אמנת ז'נבה השלישית. מכיוון שהאמנות המסדירות את המשפט ההומניטרי מכירות בשתי קטגוריות - לוחמים ואזרחים - עצם קיומה של קטגוריה שלישית, קטגוריית הלוחמים הבלתי חוקיים, שנוי במחלוקת, ומרבית מדינות העולם אינן מכירות בה. ישנם הרואים בטרוריסטים לוחמים בלתי חוקיים.
רקע היסטורי.
אמנות האג וז'נבה.
דיני המלחמה הוסדרו במקור בשתי אמנות האג ובשלוש אמנות ז'נבה הראשונות, שתוקנו עם חתימת אמנת ז'נבה הרביעית בשנת 1949. באותן אמנות נקבע היחס ללוחמים ולאזרחים, בעת הקרב ולאחריו: לוחמים הם מטרה לגיטימית (במגבלות מסוימות), אולם עם נפילתם בשבי הם זכאים למעמד של שבוי מלחמה. מעמד זה מבטיח להם זכויות שונות שהחשובה בהן היא חסינות מפני העמדה לדין על מעשים שעשו כלוחמים (למעט מעשים המהווים הפרה של הדין הבינלאומי). אזרח לעומת זאת אינו מטרה לגיטימית (לכל היותר ניתן להצדיק פגיעה באזרח אם מדובר בתוצאת לוואי מידתית של פגיעה ביעד צבאי), אולם אם הוא נוטל חלק בפעולות איבה הוא אינו זכאי למעמד של שבוי מלחמה (למעט אם דובר בהתנגדות ספונטנית בעת הגיע כוחות האויב בתנאים מסוימים). אזרח שנטל חלק בפעולות איבה יועמד לדין פלילי על מעשיו. כמו כן, אזרח שיש לגביו חשש ממשי, ניתן בתנאים מסוימים להחזיקו במעצר מינהלי. עם זאת, בשונה משבוי מלחמה, אזרח ישוחרר מיד לאחר שסיים לרצות את עונשו הפלילי, או לאחר שנמצא שלא עולה ממנו אישית סכנה המצדיקה מעצר מינהלי.
במקביל, הכיר המשפט הבינלאומי המנהגי בכך שאזרח הלוקח חלק בפעולות איבה, מאבד את חסינותו ומהווה מטרה לגיטימית כל עוד הוא לוקח חלק ישיר בפעולות אלה.