עוד לפני האירוויזיון החליטה שירי מימון לשנות את החלק השני של השיר לאנגלית, וכן את שם השיר, שהפך להיות "Time to say goodbye". באירוויזיון עצמו השתתפה ישראל בשלב חצי הגמר, בו סיימה במקום ה-7 ועלתה לגמר. בגמר נאבקה ישראל על הניצחון, כשבתחילת הדרך הובילה ישראל יחד עם שווייץ, כשבין היתר נרשמו 12 הנקודות היחידות לישראל ממונקו. ישראל סיימה במקום ה-4 עם 154 נקודות והצליחה להעפיל אוטומטית לגמר האירוויזיון ב-2006.
חלקה של לבנון באירווזיון 2005.
לבנון, שמעולם לא נטלה חלק בתחרות, רצתה ליטול חלק לראשונה בתחרות בשנה זו, כאשר הזמרת שנבחרה כנציגתה של המדינה הייתה אלין לחוד עם השיר "Quand tout s'enfuit", שהייתה אמורה להופיע בחצי-הגמר של התחרות. בתחילה, לבנון הודיעה כי היא נאלצת לפרוש מהתחרות עקב אילוצים כספיים, והיא הכחישה את כל הדיווחים התקשורתיים לגבי פרישה עקב בעיות פוליטיות עם ישראל. עם זאת בסופו של דבר לבנון פרשה מסיבות אלו.
קליידוסקופ
קָלֵידוֹסְקוֹפּ (מיוונית: "צופה בתמונה יפה"; על פי האקדמיה ללשון העברית: גְּלִילוֹר), הוא מכשיר אופטי, שנועד להמחיש צורות סימטריות, וכיום משמש בעיקר לשעשוע. הוא מורכב מגליל שבתוכו מראות, המשקפות עצמים (בדרך כלל שברי זכוכית) צבעוניים שבתוכו למשתמש המשקיף מחור בקצה הגליל, כשאור מאיר מהקצה השני. בדרך כלל הוא כולל שתי מראות מלבניות המוצמדות זו לזו בשפתן המוארכת. סידור המראות בזווית 45 מעלות ייצור שמונה שכפולים של העצמים הנראים, זווית של 60 מעלות תיצור שישה שכפולים, וזווית של 90 מעלות תיצור ארבעה שכפולים. כשמסובבים את הגליל, משתנים העצמים הנצפים, והסידורים השונים של עצמים שהמראות משקפות יוצרים שפע של צורות סימטריות וצבעוניות.
את הקליידוסקופ המציא סר דייוויד ברוסטר ב-1816, והוא נרשם כפטנט ב-1817.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילונו את החידוש רָהִיב כשם תואר (תחת קליידוסקופי).
מנדולינה
מנדולינה היא כלי פריטה ממשפחת ה"לאוטה קצרת הצוואר", קרובה של העוד. היא בעלת ארבעה זוגות מיתרים וסריגים. צורתה של המנדולינה דומה לצורת שקד, ומכאן נובע שמה (באיטלקית "mandorla" - שקד). המנדולינות בנויות מעץ ומנגנים עליהן בעזרת מפרט.
כיונון ארבעת הזוגות בקוינטות כארבעת מיתרי הכינור כלומר, מי, לה, רה, סול, (מגבוה לנמוך), כאשר כל זוג מיתרים מכוונן באוניסון (אותו צליל).
תולדות המנדולינה.
איטליה נחשבת כארץ הולדתה של המנדולינה, שם היא הופיעה בתקופת הרנסאנס כהתפתחות של כלי פריטה מזרחי ושימושה היה בעיקר ככלי נגינה עממי.
קיימים סוגים שונים של מנדולינות לפי מקור המוצא: מנדולינה נפוליטנית, מנדולינה רומית, מנדולינה מילאנזית (לומברדו). הנפוצה ביותר היא המנדולינה הנפוליטנית. היא מכוונת כמו הכינור, בעלת מיתרי מתכת, סריגי מתכת, גשר ניתן להזזה ובטן בצורת שקד.
באמצע המאה ה-18 קבלה המנדולינה באיטליה את צורתה הסופית בידי משפחות בוני כלים Vinaccia ו-Ferrari. גם בוני הכינורות הידועים יצרו מנדולינות. בסוף התקופה הקלאסית ובראשית התקופה הרומנטית נודע בונה המנדולינות Calace בנאפולי, מאוחר יותר, בתחילת המאה ה-20 (De Santi (1834–1916 ברומא ו- Luigi Embergher וכן Silvestri, שפעל בקטניה, סיציליה.
קרובת משפחה של המנדולינה היא המנדולה. המנדולה בנויה כמו מנדולינה גדולה ומפיקה צלילים יותר נמוכים.
אסכולות מנדולינה ברחבי העולם.
נגני מנדולינה וירטואוזים ובוני כלים היגרו מאיטליה לארצות שונות באירופה, במזרח ובארצות הברית ובכך תרמו להתפשטות העולמית של המנדולינה. כיום הכלי נפוץ בכל העולם ומיוצר בייצור המוני. בישראל נודעו בוני הכלים סגל (גבעתיים), ג. רון (קריית חיים) וכיום אריק קרמן (תל אביב).
בעקבות הפצת המנדולינה בעולם נוצרו גם אסכולות נגינה נוספות על זו האיטלקית ובכך חלו שנויים במבנה הכלי. הבולט ביותר הוא שינוי מבנה גב המנדולינה הנפוליטנית המסורתית. המנדולינה החדשה היא בעלת גב שטוח ולא בעלת גב עגול (כלי זה הפך למקובל מאוד באמריקה).
כיום קיימות בעולם מספר שיטות - אסכולות מרכזיות של נגינה במנדולינה. ראשית, האסכולה האיטלקית האותנטית שמנגנים בה במנדולינות נפוליטניות ומנדולינות איטלקיות אחרות. האסכולה הגרמנית דומה מאוד לאסכולה האיטלקית ומעודדת כתיבה של מוזיקה חדשה. האסכולה היפנית מתמחה בנגינה וירטואוזית ובמוזיקה מודרנית. בארצות הברית מנגנים לרוב במנדולינות שטוחות בעלות פתחי תהודה דומים (אך יותר פתוחים) לאות f (בדומה לפתחי הכינור) מפתוח בוני הכלי Gibson מוזיקת בלוגראס, קאנטרי וג'אז. האסכולה "הרוסית" הגיעה ארצה עם העלייה והתבססה בבאר שבע (ראו בהמשך).
מלחינים רבים כתבו יצירות מיוחדות למנדולינה או השתמשו בכלי ביצירותיהם. מן החשובים בהם:
ויואלדי, דומניקו סקרלטי, מוצרט, בטהובן, ורדי, הומל, מהלר, איגור סטרווינסקי, הינדמית, ארנולד שנברג, וברן ובולז
גם מלחינים בישראל כתבו יצירות לכלי זה. בניהם: פאול בן-חיים, צבי אבני, חיים אלכסנדר, אייל אדלר, עודד זהבי, אבנר דורמן, משה יעקובסון בנימין בילסקי ומיכאל וולפה.
המנדולינה בישראל.
בארץ המנדולינה נחשבת לכלי עממי או לכלי נגינה קל לחובבי מוזיקה. תזמורות של חובבי נגינה בכלי נוסדו החל משנות ה-20 של המאה ה-20 בהתיישבות החלוצית בעמק יזרעאל ובעמק הירדן במועצה אזורית מגידו. התזמורת בעמק הירדן ובמועצה אזורית מגידו, משיכות פעולתן גם כיום.
הוותיקה בין התזמורות, שממשיכה פעולתה ברצף משנות ה-40 ועד היום היא תזמורת שפיה, הידועה גם כאנסמבל הישראלי לכלי פריטה מיסודו של משה יעקובסון, שכתב ספרי לימוד לכלי ועיבד מאות יצירות לכלי פריטה.
ליד בית החרושת למלט ביישוב נשר התקיימה תזמורת כלי פריטה בשנות ה-20 במאה הקודמת. חברים מן התזמורת המשיכו בנגינה בתזמורת "מצלול" בחיפה, אשר קיימת עד היום.
תזמורת נוספת קמה לפני כ־35 שנים בראש העין ומייסדה הוא בנימין בילסקי.
כיום תזמורת כלי הפריטה הישראלית - ראש העין אשר החלה את דרכה לפני ארבעה עשורים, היא תופעה ייחודית בעולם המוזיקה הישראלי והבינלאומי. היא מייצגת את התחדשות המנדולינה ככלי קלאסי מוביל ושונה בעולם המוזיקה. רפרטואר התזמורת חדשני ומשלב מוזיקה קלאסית ומודרנית.
התזמורת הופיעה בישראל ומחוצה לה, וקיימה קונצרטים רבים עם תזמורות סימפוניות ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הסימפונית של אלבמה של בריסטול באנגליה והתזמורת הסימפונית של רויטלינגן בגרמניה. התזמורת הופיעה לאורך השנים בפסטיבלים נחשבים מהגדולים בעולם, ביניהם הפסטיבל החשוב ביותר בעולם לכלי פריטה - "היורו פסטיבל" הנערך על ידי EGMA כל ארבע שנים בברוכזאל שבגרמניה. כן הופיעה התזמורת בפסטיבלים רבים נוספים ובהם הפסטיבל הבינלאומי ברמירמונט- צרפת, בביאליסטוק שבפולין ובפסטיבל הבינלאומי בוונציה לזכר נפגעי הצונאמי ביפן.
בשנת 2016 יזמה התזמורת פרויקט מוזיקלי היסטורי ומיוחד במינו ארבעה מלחינים ישראלים מובילים: נועם שריף, בועז בן משה, חיים פרמונט ויוסף ברדנשווילי, הלחינו יצירות משותפות לתזמורת כלי פריטה ותזמורת סימפונית. קונצרט הבכורה ההיסטורי שנערך בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית של רוטלינגן בגרמניה זכה להצלחה רבה ושודר ברדיו פעמים רבות. קונצרט שני התקיים בישראל בשנת 2018 ובו הופיעה התזמורת עם אותן היצירות בשיתוף התזמורת הקאמרית הישראלית בתל אביב.
בשנת 2017 התזמורת יזמה וארחה את פסטיבל כלי הפריטה הבינלאומי הראשון בראש העין.
תזמורת כלי הפריטה קיימה קונצרטים רבים ברחבי הארץ ולקחה חלק בפסטיבלים כמו- "צלילים במדבר, פסטיבל "כלי הפריטה" בנתניה, " הכליזמרים" בצפת, פסטיבל "פליציה בלומנטל" ופסטיבל ירושלים לאמנויות.
בשנת 2020 הוזמנה התזמורת להשתתף בפסטיבל הבינלאומי לכלי פריטה –"דיברטימנטו" הנערך בלוקסמבורג בהשתתפות 350 מוזיקאים מכל אירופה.
מנהלה המוזיקלי והמנצח הוא הצ'לן עדיאל שמיט. מנהלה הכללי של התזמורת הוא רזיאל מהצרי, שמשמש גם מנהל תזמורת כלי הפריטה הצעירה, שהוקמה ב-2012.
כיום ממשיכות פעולתן מספר תזמורות נוספות: במועצה האזורית מגידו, קמה תזמורת הר ועמק בשנת 1987, על ידי ראשוני הבנים והבאים אחריהם, בתנועה הקיבוצית וכן תזמורת חובבים קטנה באזור נתניה ומודיעין. הרכב נוסף הוא רביעיית קרמן.
אסכולת באר שבע.
בעיר באר שבע קמה "אסכולה", אשר מתייחסת לכלי ככלי אמנותי לכול דבר כאחיו של הכינור והצ'לו, כלומר כלי נגינה אמנותי ווירטואוזי. אסכולת נגני באר שבע במנדולינה, נוסדה והתפתחה החל משנת 1970 על ידי המורה לכינור ולמנדולינה שמחה נתנזון בקונסרבטוריון העירוני בעיר. בשל היותו כנר לימד נתנזון את תלמידיו את מיטב הרפרטואר לכינור וספרי המתודות של גדולי הכנרים, לצד הרפרטואר המקורי למנדולינה.
נגינה זו מתאפשרת בשל הכוונון השווה של שני הכלים. במרוצת השנים נרקמה טכניקת נגינה חדשה במנדולינה, המבוססת על נגינה וירטואוזית ואמנותית
של הרפרטואר הכנרי בנוסף על רפרטואר המנדולינה. נגני המנדולינה מנגנים את מרבית יצירות הסולו של תזמורת המנדולינות העירונית בבאר שבע שנפתחה ונוהלה תחת ניצוחו של שמחה נתנזון ורשמה הצלחות בינלאומיות גם תחת ידי המנצח ומורה המנדולינה שהחליף אותו לב חיימוביץ', אשר ניצח על תזמורת המנדולינות למעלה מ30 שנים. מחליפו והמנצח הנוכחי הוא נגן הדוברה והמנצח טדי שושניקוב.
אחת הדוגמאות לשינוי טכני בנגינה היא אחיזת המפרט.