בהונגריה פעל להצלת יהודים. הוא התחפש לקצין צבא הונגרי ולעיתים לקצין צלב החץ בשמו המזויף, היה מגיע למשרדי רישום ממשלתיים, שם דרש לקבל תעודות לידה של אנשים שאת שמם המציא. את פעילותו ריכז בערים המופצצות שם היה בלבול ממשלתי רב. כשהיו עוזבים הפקידים את חדריהם כדי לחפש בארכיונים היה "מושך" טופסי תעודות לידה ודרכונים. את הטפסים היה ממלא בפרטים אישיים של יהודים, רושם אותם כנוצרים, וכך מחלצם מתחום הגטו. לאחר מכן היה הולך לגטאות, מצביע על יהודים שעמדו בהמון ודורש ממפקד המחנה לשחררם בשל היותם "נוצרים".
נוסף לכך, יעקב יצר קשר עם מוסדות הצלב האדום ושגרירויות זרות ובעזרתם סיפק ניירות מזויפים ליהודים. הוא הכין ניירות כאלה גם לאמו ולאחותו אך איחר את המועד שכן השתיים כבר היו בדרכן למחנה ההשמדה אושוויץ. בפעמים אחרות, בעת התפרצות מגפת טיפוס הבטן בקרב היהודים, היה עובר במדי אס-אס בין המחנות ומחלק זריקות ליהודים. כך בגיל עשרים בלבד הציל מאות יהודים בגטאות דברצן, קושיצה, אגר, מישקולץ ועוד.
בדרך לארץ ישראל.
באמצע יולי 1944 צורף וייס לשיירת כ-1500 הציונים ופעילים אחרים, שבהשתדלות מוסדות יהודים בחו"ל ובאמצעות קשרי הד"ר ישראל קסטנר וועד ההצלה עם השלטונות, הורשו לצאת מהונגריה על מנת לעלות ארצה. השיירה הובלה תחילה למחנה מיוחד בברגן-בלזן ושם היה יעקב מפעילי העבודה התרבותית הציונית. שישה חדשים שהו במחנה ווייס היה בקבוצת הכשרה חקלאית. במכתב לחבריו כתב כי הוא מעדיף להיות פועל כפיים בארץ ישראל מאשר סטודנט בנכר. לאחר מכן הרכבת המשיכה לשווייץ. כשנתקבלו בקושי 800 סרטיפיקטים שחולקו לבעלי משפחות - הצטרף יעקב עם כמה מחבריו אל העולים בלי סרטיפיקט.
ארץ ישראל.
ב-1945 עלה לארץ ישראל עם מספר מחבריו באוניית המעפילים וויל ד'אורן שעגנה בנמל חיפה ב-2 בספטמבר. הם הועברו כולם למחנה המעצר בעתלית. בעלי הרישיונות שוחררו אחרי ימים מספר וכ-200 מעפילים, ויעקב בתוכם, הוחזקו כששה שבועות כלואים במחנה, עד שלוחמי ההגנה (ליתר דיוק הפלמ"ח) תקפו את המחנה שהיה שמור בידי חיילים בריטיים, ושחררו אותם. אז נודע ליעקב ממכתבה של אחותו, שאמו נרצחה בתאי הגזים במחנה אושוויץ. בעזרת חבריו מחו"ל מצא את הקשר למחתרת אצ"ל, נתקבל לשורותיה והשתתף בפעולות-קרב רבות, ששיאם הייתה פריצת כלא עכו לשחרור אסירי אצ"ל ולח"י.
חייו בארץ ישראל.
לאחר שחרורו עבר לנתניה וגר ברחוב העלייה, שם החל לעבוד למחייתו בעבודות כפיים ולמד ליטוש יהלומים תוך שהוא מצטרף לאצ"ל, בנוסף על פעילותו בבית"ר. את זמנו לפעילות בארגונים הציוניים הקדיש בערבים לאחר שעות העבודה.
הפעילות במחתרת באצ"ל.
במסגרת פעילותו במחתרת האצ"ל, בה כונה "שמעון", השתתף בפעולות רבות - ביניהן שתי ההתקפות על מחנה הנופש הצבאי הבריטי בנתניה, פיצוץ הגשר בנתניה - בית-ליד, פגיעה במהלך הרכבות, וכן מיקוש כבישים בזמן שהבריטים הטילו מצב צבאי על היישוב היהודי. ב-4 במאי 1947 השתתף בפריצה לכלא עכו ובשחרור 27 הלוחמים הכלואים שם. בעמדת-חיפוי יחד עם אבשלום חביב ומאיר נקר, ובקרב שהתפתח אחר ביצוע הפעולה נתפסו השלושה. במבצע זה נתפסו עוד שני לוחמי אצ"ל נוספים, והחמישה הועמדו למשפט צבאי.
משפטו והוצאתו להורג.
במשפטו נשא וייס נאום האשמה נגד השלטון הבריטי:
וייס ושני חבריו למבצע, מאיר נקר ואבשלום חביב, נידונו למיתה. בתא הנידונים למוות שרו השלושה משירי בית"ר. וייס חרט באותו התא את סמל האצ"ל, הנמצא שם עד היום כמוצג היסטורי.
בפראג, קיבלה אחותו אדית מברק אודות המשפט וגזר הדין, ומיד ביקשה ויזה לנסיעה לישראל. כאן נפגשה עם מפקד הצבא אך תחנוניה לא הועילו. האצ"ל ניסה להציל את השלושה, בין היתר על ידי חטיפת שני סרג'נטים (סמלים) בריטיים כבני ערובה, אך ללא הועיל. ב-י"ב באב תש"ז, 29 ביולי 1947, הועלו שלושתם לגרדום כשהם שרים את שירת "התקווה", קריאתו האחרונה הייתה טוב למות בעד ארצנו (המשקיף, 30.7,47). בתגובה, למחרת, האצ"ל תלה את שני הסרג'נטים הבריטיים בחורשה סמוכה לנתניה. יעקב וייס נטמן עם שני חבריו בצפת.
בארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל נשמרו שני מכתבים, שכתב וייס בזמן ששהה בבית הסוהר המרכזי בירושלים, כנראה בסוף מאי 1947. במלאת 73 שנים לפריצה לכלא עכו הוצגו המכתבים. באחד ממכתביו נפרד וייס מחבריו וממפקדיו והוא ביקש מהם להמשיך בדרכו כדי שמותו לא יהיה לשווא. הוא ציין שאיננו מפחד ושהשלים עם גורלו.
על שמו נקראו רחובות במספר מערי ישראל (תל אביב - יפו, באר שבע, ירושלים, נתניה ואשקלון).
בשנת 1982 הנפיק דואר ישראל גליונית זיכרון ובה דיוקנו בין שאר הרוגי המלכות. בבית הקברות היהודי העתיק בצפת הוקמה אנדרטה לשבעה עולי הגרדום.
בלקהוק
אדובי פוטושופ
אדובי פוטושופ (באנגלית: Adobe Photoshop), או בקיצור פוטושופ, היא תוכנת עריכה גרפית, שפותחה על ידי אדובי מערכות. תוכנה זו היא הנפוצה ביותר בשוק עיבוד תמונות מפת סיביות.
פיתוח הגרסה הראשונה החל ב־1987 על ידי תומאס נול וג'ון נול.
הגרסה החדשה ביותר היא 2020 Photoshop CC (שעברה מחבילת Creative Suite לחבילת Creative Cloud). בעבר התוכנה נמכרה בשתי גרסאות: הראשונה מכונה "Photoshop" והיא מכילה את הכלים הבסיסיים מהגרסאות קודמות, וגרסה הנקראת "Photoshop Extended" המכילה כלים נוספים לעריכת גרפיקה תלת־ממדית, עריכת וידאו ועוד. החל מהגרסה Photoshop CC יש את הכלים מ"Photoshop Extended" אך אין גרסה מקבילה ללא כלים אלו.
התוכנה משלבת מגוון רחב של כלי גרפיקה מתקדמים לכל תחומי עיבוד ובניית תמונה ובשל כך פוטושופ היא התוכנה הפופולרית ביותר בקרב אנשי מקצוע וחובבים. צלמים רבים משתמשים בפוטושופ כ"חדר חושך דיגיטלי" לצורך ליטושי תמונה שנעשים בחדרי חושך בזמן פיתוחי הפילמים. התוכנה מאפשרת לצלמים לבצע עיבודים שונים כמו הבהרה/הכהייה של תמונה, חידודים, טשטושים, חיתוכים, ותיקוני צבע שונים. טכניקות אלו מאפשרים לתקן בעיות שונות וסטיות גוונים שנוצרו בעת הצילום.
מאפיינים.
כיום השימוש בתוכנה גלש מתחום עיבוד התמונה השייך לצלמים ומפיקי דפוס, ועבר אף לתחום המשתמשים הביתיים והחובבנים היוצרים אפקטים ויצירות רישום היכולות להגיע גם לרמה מקצועית.
התוכנה, כמו תוכנות גרפיקה רבות בעשור האחרון, משתמשת בשיטת חלוקה לשכבות (Layers), כך שאפשר להחיל שינויים רק על חלק מהתמונה, או להזיז חלקים ממנה. לדוגמה, ניתן ליצור קולאז' המורכב מכמה תמונות, בעוד שלכל תמונה אפשר להוסיף מסגרת, לטשטש את הקצוות, למחוק חלקים, לחתוך חלקים לא רצויים, לסובב, להזיז ולשפר מבלי להשפיע על השכבות האחרות.
בגרסת CS4 נוספו כעשרה כלים המאפשרים לייבא קובצי 3ds שנוצרו בתוכנת 3D Studio Max לפוטושופ, תוך כדי אפשרויות שינוי כגון סיבוב, היפוך, שינוי מיקום וכדומה. כמו כן נוסף תפריט בשם 3D המאפשר לערוך את העצמים התלת ממדיים או גם ליצור עצמים כאלה בטכניקות מתקדמות כגון שינוי תאורה, אפשרויות צביעה מיוחדות, יצירת צורות (למשל גליל, כדור, תיבה), אנימציות תלת ממדיות ועוד. הכלי והתפריט נכללים בגרסת Photoshop Extended בלבד (או בגרסת CC).
מאפייני העריכה העיקריים של התוכנה.
אפשרויות השמירה.
התוכנה משתמשת לשמירת השכבות וכל מידע נלווה בסיומת psd, שהוא פורמט השמירה הבסיסי של התוכנה, המאפשר המשך עבודה בזמן מאוחר יותר. כמו כן, ניתן לייצא את הפרויקט לקובץ תמונה בשלל פורמטים, כמו PNG, JPEG ו־GIF, המיועדים לתחומים שונים, מתצוגה אינטרנטית ועד הפקות דפוס איכותיות במיוחד.
קובץ Pdf הוא בעצם קובץ פוסטסקריפט ברמה 3. הוא שומר על מאפיינים רבים ביניהם מידע על הגרפיקה הווקטורית כמו מסלולים ומלל.
פוטושופ און־ליין.
ברשת האינטרנט ניתן למצוא עזרים רבים לפוטושופ, החל מעדכונים באתר התוכנה, כמו גם דברים שנוצרו על ידי המשתמשים, כגון מברשות חדשות, באמצעותן ניתן לצייר ולצבוע באופנים שונים. לדוגמה, מברשת המכילה קובץ תמונות של נחשים ובאמצעות הציור איתה ניתן ליצור אשליה של סריג כלשהו.
משתמשים ותיקים כותבים לעיתים מדריכים לעזרת החדשים, המלמדים אותם על מספר כלים בסיסיים ומתקדמים. מדריכים אלה מלווים לרוב בתמונות ובסרטונים המדגימות את מיקום הכלים ואופן השימוש בהם.
ישנם אתרי אינטרנט שמאפשרים עריכת תמונות הדומה לפוטושופ מבלי להוריד את התוכנה, לדוגמה pixlr.
דרישות מערכת.
פוטושופ ביוניקס ולינוקס.
כרגע, לא קיימת לפוטושופ (או ליתר התוכנות מחבילת היצירה של אדובי) תמיכה רשמית מצד מפתחי התוכנה למערכות הפעלה שאינן ווינדוס או מקינטוש, אם כי ניתן להריץ גרסאות ישנות יותר במערכות הפעלה תואמות יוניקס דרך Wine. הפתרון שאותו Wine מספק חלקי בלבד והוא מכסה בעיקר גרסאות ישנות יחסית דוגמת CS4, CS6 ו-CC 2014, ולא נתמך רשמית על ידי אדובי. חלופות אחרות הן להריץ את התוכנה על מכונה וירטואלית שמריצה ווינדוס או מקינטוש, או להשתמש בתוכנות חופשיות, דוגמת GIMP של פרויקט גנו או Krita של KDE.
השועל והעורב
משל השועל והעורב (ידוע גם כ"בת-העורב והשועל"), הוא משל מפורסם של איזופוס. הן המשורר ז'אן דה לה פונטן, והן המשורר הרוסי, איבן אנדרייביץ' קרילוב, עיבדו את המשל על פי דרכם, ופרסמו אותו בספרי המשלים שלהם.
המשל ולקחו.
במשל זה, עובר השועל ליד עץ, שעליו יושב עורב ובפיו גבינה. השועל, שחושק בגבינה, מחמיא לעורב על מראהו ה"מרהיב" ומבקש ממנו גם להשמיע את קולו הערב. העורב, אשר לא חושד בדבר, פוצח בשיר, והגבינה נופלת מפיו היישר לידי השועל, אשר נמלט עם שללו. מוסר ההשכל של המשל, הוא שיש להיזהר מדברי חנופה, כדי לא ליפול בפח.
עלילת המשל הידוע מוזכרת כבר בספרות העת העתיקה, למשל בכתביו של הורטיוס.