מהלך הקרב.
צבא נסיכות אנטיוכיה, עתה ללא תמיכת צבא ממלכת ירושלים אך מתוגבר ביחידות צבא של רוזנות אדסה בפיקודו של בלדווין מבורק, רוזן אדסה התגייס לקדם את פני הצבא הסלג'וקי הפולש ושני הצבאות נפגשו ביום 14 בספטמבר בתל דנית בסמוך לעיירה הסורית סרמין של ימינו. הצלבנים תקפו את המחנה הסלג'וקי תוך ניצול גורם ההפתעה והצליחו לשבור את רוח הלוחמים המוסלמים שרובם לא היו מוכנים למערכה.
רוג'ר חילק את צבאו ל 3 יחידות - כנף שמאל בפיקודו של בלדווין, רוזן אדסה. מרכז בפיקודו של רוג'ר מסלרנו וכנף ימין. הצבא הצלבני תקף במערך אשלון מערך אלכסון מדורג בו כל לוחם ממוקם מאחורה ומשמאל ('אשלון שמאלי'), ללוחם שמקדימה לו. הכנף הצלבנית השמאלית ריסקה את המערך המוסלמי והמרכז כבש את המחנה, עוצמת ההתקפה הצלבנית הפיצה את הניצולים אל מחוץ למחנה שם הצליחו יחידות סלג'וקיות להתארגן בסמוך לגבעה וארגנו התקפת נגד הכנף הצלבנית הימנית בה לחמו קשתים רכובים - טורקופולים, האבירים הצלבניים איחדו שורות ושברו סופית את הצבא הסלג'וקי ששרידיו הצליחו לברוח מותירים מאחוריהם מחנה עמוס כל טוב.
לאחר הקרב.
המפלה המוסלמית בקרב תל דנית הביאה להפסקת הג'יהד כנגד הצלבנים למשך 4 שנים ורוג'ר מסלרנו הפך לדמות מרכזית בצפון סוריה, האמירויות הצפוניות חלב ושייזר הפכו תלויות ברצון הטוב הצלבני ונאלצו לשלם דמי חסות. דמשק שאף היא הייתה תחת איום צלבני נאלצה לחדש את הקשר עם הסולטנות בבגדאד כאמצעי להבטחת שלום נכסיה.
ממלכת ירושלים הצלבנית ששוחררה מאיום מיידי על השטחים הלבנוניים שבשליטתה ועל הוסלים שלה הפנתה את תשומת לבה להתרחבות ולהטלת מרותה על שטחים בעבר הירדן אדום ואילת.
מועדון הכדורגל זניט
דצ'ה
רשימת המלכים השומרית
רשימת המלכים השומרית הוא כתב יד עתיק שנכתב במקורו בשומרית, המונה את מלכי שומר משושלות שומריות ושכנות, שנות המלוכה שלהם, ומקומה של מלכותם ה"רשמית". היו שהצביעו על דמיון בין רשימה זו לבין רשימות הדורות הקדומים בספר בראשית (מאדם עד נח ומנח עד אברהם), כאשר בשתי הרשימות ישנה ירידה הדרגתית בשנות חייהם של האישים המנויים בהן, משנות חיים ארוכות מאוד בממדים מיתיים בתחילת הרשימה, עד לסדרי גודל הדומים יותר למציאות שאנו מכירים בסופה.
במהלך תקופת הברונזה, הלכה והפכה הרשימה לכלי פוליטי בידי גורמים שונים. הגרסה הסופית והיחידה המוכרת לנו, מתקופת הברונזה התיכונה, נועדה לאשש את טענות מלכי שושלת איסין להגמוניה על לרסה וערי מדינה שכנות בדרום מסופוטמיה.
תקופת ברונזה קדומה 3.
תקופת השושלות הקדומה 3א'.
שושלת לגש 1.
שושלת זו לא מוזכרת ברשימה.
האימפריה האכדית.
שושלת ארך 4.
לפי הרשימה ידוע שבשושלת הזאת היו 5 מלכים ששלטו בתקופה של כיבוש הגותים במסופוטמיה. הרשימה לא מודיעה לנו שום פרט על אותם המלכים, אפילו את שמותיהם. אנחנו יודעים את שמותיהם ממקורות אחרים.
תקופת ברונזה קדומה 4.
התקופה הגוּתית.
שושלת לגש 2.
שושלת לגש 2 (בערך 2093-2046 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה)) לא מוזכרת ברשימה, אבל אנחנו מכירים אותה היטב מהכתובות.
תקופת ברונזה תיכונה 1.
תקופת איסין-לרסה.
מדינות ריבוניות של אמוריים במסופוטמיה תחתונה שהיו ערי המדינה הדומיננטיות בדרום מסופוטמיה לאחר נפילת שושלת אור 3.
שושלת איסין.
מלכי השושלת הראשונה של איסין - על פי הכרונולוגיה התיכונה בין השנים 2017–1794.
שושלת לרסה.
השושלת של לרסה (בערך 1763-2025 לפנה"ס (כרונולוגיה תיכונה)) . שושלת זאת אינה מוזכרת ברשימה שהגיעה עד מלכי איסין.
גביע אלגרב
סטאמבוליסקי
קבוע הגרביטציה האוניברסלי
קבוע הגרוויטציה האוניברסלי
סל קל
סל קל הוא מותג שהפך לשם גנרי עבור כיסא נישא המותאם לתינוקות.
לרוב משמש הסל קל גם כמושב בטיחות להושבת התינוקות בבטחה בעת נסיעה במכונית. בדגמים מסוימים ניתן להסב את הסל קל כך שיחובר על עגלת תינוקות או ישמש ככיסא אוכל.
שמו של הסל קל נגזר מן הקלות שבה ניתן להעבירו ממקום למקום (למשל מן הרכב לבית) מבלי להוציא את התינוק, ובדרך כלל לסל קל יש ידית נשיאה המקלה על ניודו. לעיתים חיבורו של הסל קל לחגורת הבטיחות של הרכב נעשה באמצעות בסיס, דבר המאפשר חיבור לרכב וניתוק ממנו ביתר קלות.
בריאות השימוש בסל קל.
כיון שהישיבה בסל קל היא בתנוחה מכופפת, יצאו אורתופדים כנגד הורים המשאירים את תינוקם לזמן ממושך בסל קל. על פי המלצה זו, יש למעט את השימוש בסל קל כדי שלא לגרום להתפתחות איטית או לא-סימטרית של התינוק. מנגד, יש שטענו כי אין בדברים ממש וכי הסל קל בנוי בצורה ארגונומית שאינה גורמת נזק לתינוק.
ברוש לימוני
דורון לנצט
דורון לנצט (נולד ב-28 באוקטובר 1948) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן ברחובות, ראש מרכז קראון לחקר הגנום. אביו פרופ' משה לנצט, היה פרופסור למיילדוּת וגינקולוגיה, שימש כראש מחלקת יולדות בבית החולים קפלן, חוקר וסופר. אימו שפרה לבית גינזבורג היא נכדתו של יצחק אייזיק בן-טובים.
קורות חיים.
דורון לנצט סיים את לימודי התואר הראשון לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך ללימודי דוקטורט באימונולוגיה כימית במכון ויצמן למדע. לאחר השתלמות בארצות הברית, באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת ייל, חזר ארצה והשתלב בסגל מכון ויצמן למדע.
פרופסור לנצט היה בין מנהלי מרכז הידע הגנומי בישראל מטעם משרד המדע והוא חבר במועצת ארגון הגנום העולמי ובארגון האירופאי לביולוגיה מולקולרית.
מחקריו הגנטיים של פרופסור לנצט עסקו בין השאר במנגנון הריח באדם ובגילוי גנים למחלות תורשתיות, בהם גנים התורמים לסכיזופרניה וגנים השולטים בתגובה לתרופה לטרשת נפוצה. כן היה שותף לפיתוח בסיס נתונים מקיף לכלל הגנום האנושי ופיתח במחקריו מודל ממוחשב למוצא החיים על כדור הארץ. בשנת 2008 זכה בפרס לנדאו לגנטיקה של האדם ובאותה שנה התמנה לדירקטור בחברת קמהדע.
לנצט הוא בנו של משה לנצט פרופסור למיילדות וגינקולוגיה, ראש מחלקת יולדות בבית החולים קפלן, חוקר וסופר. דורון חי בתל אביב, היה נשוי לנויה לנצט, שחקנית ובמאית תיאטרון ולהם שתי בנות.
ביוני 2020 טען כי לא היה גל שני של נגיף הקורונה בישראל. באוגוסט הכיר בטעותו, התראיין וקבע שבהחלט היה גל כזה, ומאז לא הוסיף להתבטא פומבית בעניין הקורונה.
מריה קנטאקוזינו
משה יאיר וינשטוק
הרב בנציון משה יאיר וינשטוק (י"ג באדר תרנ"ט, 23 בפברואר 1899-ט' באב תשמ"ב, 29 ביולי 1982) היה מקובל נודע ומחברם של 84 חיבורים כמניין שנות חייו, ברובם המכריע ספרי קבלה וחסידות, ספרי שירת קודש, וכמה חיבורים היסטוריים על תולדות חכמי ישראל ובהם על תולדות חסידות ללוב ובפרט על סבו, ר' דוד צבי שלמה בידרמן, האדמו"ר הרביעי של חסידות ללוב, שכונה בירושלים "ר' דוד'ל". היה מתלמידיו הבולטים של "בעל הסולם", הרב יהודה לייב הלוי אשלג. מייסד מתיבתא "תורת חסד".
קורות חייו.
נולד בירושלים, נצר לשושלת חסידי קרלין וחסידי ללוב. אביו, הרב מרדכי דוד וינשטוק, היה חתנו של האדמו"ר מלעלוב רבי דוד צבי שלמה בידרמן ונכדו של הרב ברוך בנימין ויינשטוק (ביידיש: וויינשטאק), שהיה הדיין הראשון של העדה החרדית האשכנזית בירושלים.
בצעירותו למד בישיבת עץ חיים בראשות הרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי ובישיבת חיי עולם שהקים סבו, הרבי מללוב, בשנת תרמ"ו בעיר העתיקה, ונסמך לרבנות. נישא לבת דודו, הדס דבורה וינשטוק.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, בהיות הרב וינשטוק בחור צעיר (המלחמה פרצה בהיותו כבן 15) כשהשלטון העות'מאני הוציא צו על האפלת הבתים בלילה, הוא יצא לחצר ביתו ולמד תורה לאור הלבנה.
היה בסכנת גיוס לצבא הטורקי, אך ניצל הודות לסבו, הרבי מלעלוב, שהחביאו בביתו במשך כתשעה חודשים עד שחלפה הסכנה. היה מקורב גם לדודו ואחי אמו, ר' שמעון נתן נטע בידרמן.
היה נערץ על יהודים ונכרים כאחד. כשהיה צריך להתאשפז בבית החולים, אף מעשנים כבדים שלא היו יהודים שומרי מצוות או שהיו גויים שהיו שכניו לחדר נמנעו מלעשן בשבת כדי לא לצערו.
לאחר עלייתו של הרב אשלג לארץ ישראל בתרפ"א (1921) החל ללמוד אצלו את חכמת הקבלה. בנוסף למד עם המקובלים, הרב חיים שאול הכהן דוויק, מראשי ישיבת בית אל, ומחותנו הרב ישעיה אשר זעליג מרגליות.
במלאת השלושים לרבי יואל טייטלבוים מסאטמאר, הספיד אותו רבי אשר שמואל הכהן כ"ץ בעיר מאנטרעאל, ובין היתר אמר בהספדיו: "שמעתי מזקיני שבשנת תרצ"ב כשהי' מרן רבינו זי"ע בטברי' הלך לבקר את אחד המקובלים דשם ושמו ר' משה יאיר, כשנכנס מרן רבינו זי"ע אליו נבהל ר' משה יאיר מאור פניו ואמר להעומדים סביבו "אינכם רואים כי קרן עור פניו" (איר זעט נישט ווי זיין פנים שיינט?), והוסיף לומר שיש להרב מקראלי צורה כתינוק שלא טעם טעם חטא".
אף שתמך בדרכה של העדה החרדית, היה מהמשתתפים הקבועים בסעודה השלישית שערך הרב קוק.
נפטר בט' באב תשמ"ב לאחר מחלה ממושכת. בניו הקימו מכון להוצאת ספריו 'מכון להוצאת כתבי הגרמ"י וינשטוק שע"י קרן שפת משה ירושלים'. שניים מבניו, יוסף מנחם ויצחק שמואל, סייעו בעריכת הכתבים.
בנו, הרב יצחק שמואל וינשטוק, חיבר מספר ספרים העוסקים בהיסטוריה של תולדות החסידות. חתנו הוא האדמו"ר מאשלג.
חיבוריו.
סגנון חיבוריו הוא ליקוט, שילוב, חיבור ועריכה אנציקלופדית בין התלמוד, הקבלה, ותורת החסידות, הלכה ומדרש. בספריו הוא מגלה בקיאות עצומה בכל ספרי הקבלה שנדפסו עד היום. מטרתו הייתה לקשר את תורת החסידות רבת הענפים אל חכמת הקבלה, בחיבורו המקיף "סידור הגאונים והמקובלים והחסידים" בירר וחקר מקורות של מנהגים שונים.