נכון לנובמבר 2021:
שווביה
רוז'ה פדרר
רובי פורת-שובל
רובי פורת-שובל (נולדה ב-15 ביוני 1957) היא שחקנית, תסריטאית, מחזאית, סופרת, במאית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
פורת-שובל נולדה במרקש שבמרוקו לסלומון וריימונד אזולאי. בילדותה עלתה יחד עם משפחתה לישראל לעיירה ירוחם. לאחר שירותה הצבאי בצה"ל למדה לתואר ראשון בחוג לתיאטרון ודרמה באוניברסיטת תל אביב ולתואר שני בסוציולוגיה וספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן. השתתפה בסמינר "סיפור" של רוברט מקי, סדנת במאים כותבים של ציפי פינס, למדה כתיבת תסריט אצל אסף ציפור ולמדה בימוי ודרמטורגיה באוניברסיטת תל אביב.
בתיאטרון.
בתיאטרון הבימה שיחקה במחזות רבים, בין היתר במחזות "בוסתן ספרדי", "נאסר א-דין", "תמרה" ו"כתם לידה"; כמו כן כתבה את המחזות: "כתם לידה", "תשליך" ו"נעמי", בו גילמה גם את התפקיד הראשי. המחזה "נעמי" הוצג במשך כעשרים שנה (בין היתר בארצות הברית, בבריטניה ובבלגיה) ופורת-שובל זכתה עליו בפסטיבל עכו בפרסים בקטגוריות "המחזה המצטיין" ו"השחקנית המצטיינת". כמו כן שיחקה במחזה "עור" שעלה בפסטיבל עכו, ועליו זכתה בפרס בקטגוריית "השחקנית המצטיינת".
בתיאטרון בית ליסין שיחקה בהצגות "אחד משלנו" ו"מות הלבנה".
בתיאטרון לילדים ולנוער שיחקה בהצגות "אריות בירושלים", "שיר שלא נגמר", "יחסים מסוכנים", וגילמה את שרה אהרנסון בהצגה "שרה גיבורת ניל"י".
ב"חג המחזה העברי" שיחקה בהצגה "אלבום משפחתי".
בנוסף, שיחקה רובי (לסירוגין עם אורלי טובלי) את תפקידה של גב' פירס, משרתת הבית במחזמר "גבירתי הנאווה" שעלה בהבימה ב-2013.
ב-2015 החלה לשחק במחזה הקומי שכתב רון קלארק וביים נתן דטנר "משפחה עליזה" לצד נורמן עיסא ויואב דונט, שעלה בהבימה גם כן.
ב־2017 שיחקה במחזה "הצמה של אבא" לצד יעקב כהן.
בספרות.
בשנת 2022 הוציאה את ספר הילדים "לשרה'יה שיר שמח".
בטלוויזיה.
פורת-שובל הייתה האישה הראשונה בערוץ 2 שהנחתה תוכנית אירוח משלה, "רובי", ששודרה בין השנים 1994–1996 במשך 3 עונות. לקראת עליית התוכנית התמחתה אצל אופרה וינפרי ופיל דונהיו. על כך סיפרה רובי בריאיון לעכבר העיר: "במשך שנה שלחו אותי ללמוד את התוכנית של אופרה... ספר הבימוי היה עבה וירד לפרטים כמו גובה העקב, שצריך להיות באורך מסוים כדי שאני אוכל לרוץ במדרגות לקהל, או גובה החצאית, או גובה הקול שלי, שהייתי צריכה להנמיך כדי להישמע יותר סמכותית... (האמריקאים הבטיחו שבתוך זמן קצר יהפכו את "רובי" למותג ישראלי) הם הנחו את המרואיינים שלי להגיד "כן רובי", "כמובן רובי".
בשנות התשעים השתתפה במספר תוכניות טלוויזיה, בהן: "בסוד העניינים", "רואים 6/6", "זהו זה!" ו"סלבריטי".
בשנת 2003 גילמה את דניס סבג לצד רמי דנון בסדרת הטלוויזיה שביים ארנון צדוק "חלומות מתוקים" ששודרה בערוץ 1. בשנת 2004 גילמה את עליזה שחר בטלנובלה שביים יצחק שאולי "מיכאלה" ששודרה ב-HOT3.
בשנת 2006 שיחקה בתפקיד אורח בעונתה הראשונה של הסדרה הקומית "אמא'לה" בכיכובה של אורנה בנאי, ושודרה במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. בשנת 2007 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "הישראלים" בכיכובם של שלישיית מה קשור, ששודרה בשידורי קשת.
בשנת 2008 החלה לגלם את רונית בסדרת הטלוויזיה שביימו עודד לוטן ודפנה לוין "עד החתונה" בערוץ 2.
בשנת 2010 החלה לגלם את שולה אמויאל, אימו של מוטי אמויאל (שלום מיכאלשווילי) בסדרת הפשע של HOT3, "עספור" שיצרו גיא עמיר וחנן סביון. ובאותה שנה חזרה לגלם את רונית בעונתה השנייה של הסדרה "עד החתונה"
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הקומית של ערוץ 10 "חברות" שיצרה ומככבת בה ליטל שוורץ. בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח של מרלן המנקה בסדרה הקומית שיצר נאור ציון, "עממיות" ושודרה בזכיינית ערוץ 2, רשת.
בשנת 2016 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת המתח שיצרו גיא עמיר וחנן סביון ל-HOT3 "פצועים בראש" בתפקיד נורית תמיר, אשתו של אהוד (רמי דנון). באותה שנה שיחקה בסדרה הקומית "סופשלי" את רבקה חסון, אימו של שחר חסון שגם יצר את הסדרה, ושודרה ב-ערוץ הילדים לצופי Yes. בנוסף, במאי של אותה שנה שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרת הקומית ששודרה ב-ערוץ 10 "נפלת חזק", שם גילמה את נורית גבע, אימו של מיקי גבע, שגם יצר וכתב את הסדרה.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרה הדרמה הקומית "בת אל הבתולה" של רשת הכבלים HOT המבוססת על הסדרה האמריקאית "ג'יין הבתולה".
בקולנוע.
בשנת 1989 ביצעה את תפקידה הראשון בקולנוע בסרטם של אורי ובני ברבש "אחד משלנו" כאשר גילמה את ליזה לצד אלון אבוטבול ושרון אלכסנדר.
בשנת 1993 השתתפה בסרטו של שמעון אזולאי "מחפשת בעל על ארבע".
בשנת 2004 גילמה את ז'נט שושן בסרטו של אבי נשר "סוף העולם שמאלה".
בשנת 2007 גילמה את בתיה בדרמה התקופתית של אורי פסטר "מלך של קבצנים".
בשנת 2008 גילמה את תרז בסרט השני של הטרילוגיה של רונית ושלומי אלקבץ "שבעה", זוכה שני פרסי אופיר.
בשנת 2012 גילמה את רחל לוי, אימה של זהבה (יעל טוקר) בדרמה הקומית "רווקה פלוס" בבימויו של דובר קוסאשווילי.
בשנת 2013 גילמה את תפקיד האם בסרט הקצר "לאהוב בקושי" שביים נדב משעלי.
בשנת 2014 גילמה שוב את תרז בסרטם של רונית ושלומי אלקבץ "גט - המשפט של ויויאן אמסלם".
בשנת 2017 גילמה את מלכה בסרטו של דובר קוסאשווילי "זוג יונים".
תביעות על הפרת זכויות יוצרים.
פורת-שובל תבעה את אבי נשר, במאי הסרט סוף העולם שמאלה, באשמת הפרת זכויות ושלילת הקרדיטים המגיעים לה. לטענתה, נשר עשה שימוש בסיפור חייה לעלילת הסרט אך הציג את התסריט כפרי דמיונו, בעוד פורת-שובל שימשה מקור השראה בלבד. עוד טענה כי התסריט שונה בניגוד להסכמתה וכי נשר ניכס לעצמו בלעדית את היצירה. במאי 2011 פסק בית המשפט כי היא תקבל חצי מיליון שקל על זכויות היוצרים לסרט.
בדצמבר 2009 פסק בית משפט השלום בתל אביב כי פורת-שובל הפרה את זכויות היוצרים של התסריטאית שרה עזר, שהייתה שותפתה לעיבוד הקולנועי למחזה "נעמי" של פורת-שובל. לטענת עזר, פורת-שובל הגישה את תקציר התסריט, שכלל פירוט של דמויות חדשות ועלילה חדשה שנוצרו למען התקציר, לצורך קבלת תקציבים מקרן הקולנוע הישראלי, כשרק היא חתומה על כתיבתו, ללא ציון שמה של עזר, בניגוד לסיכום המוקדם בין השתיים. השופט פסק פיצויים בסך 10,000 שקלים לטובת עזר.
חיים פרטיים.
פורת-שובל נשואה בשנית לד"ר ישי שובל, אורולוג פרטי, ולהם שני ילדים.
מתגוררת בתל אביב.
טנק המבצעים
הבחירות לנשיאות ישראל (2000)
הבחירות הארבע-עשרה לנשיאות ישראל נערכו במליאת הכנסת ב-31 ביולי 2000, כ"ח בתמוז ה'תש"ס. הנבחר היה מיועד להחליף את הנשיא המכהן עזר ויצמן, שהתפטר כשנתיים לאחר שנבחר לתקופת כהונה שנייה, בעקבות ידיעות לפיהן קיבל סכומי כסף גדולים מאיש העסקים אדוארד סרוסי מבלי שדיווח על כך במהלך כהונתו כחבר הכנסת וכשר.
בעקבות שינוי בחוק ב-1998, הנשיא נבחר על ידי הכנסת לתקופת כהונה אחת בלבד בת שבע שנים, במקום תקופת הכהונה בת חמש שנים עם אפשרות להאריכה בחמש שנים נוספות.
הבחירה.
פרס היה מועמדה של קואליציית אהוד ברק המתפוררת, אבל בשל מעמדו האישי הבטיחו לו רבים את תמיכתם. טרם ההצבעה החשאית בכנסת העריכו הפרשנים שפרס יזכה ללא קושי. בסיבוב הראשון קיבל קצב 60 קולות, ופרס 57 קולות. משלא זכה אחד המתמודדים לקולות רוב חברי הכנסת, נערך סיבוב הצבעה שני, כדרוש בחוק. בתום ספירת הקולות, נופף חבר ועדת הקלפי, חבר הכנסת ראובן ריבלין בידיו, וסימן לחבריו כי הושגה הכרעה לטובת קצב. 120 חברי כנסת הצביעו - 57 בעד שמעון פרס ו-63 בעד קצב, שנבחר לכהונת נשיא מדינת ישראל.
יום לאחר בחירתו, ב-1 באוגוסט 2000, כ"ט בתמוז ה'תש"ס הצהיר קצב אמונים במליאת הכנסת.
הגדלת חזה
כביצה
כביצה הוא יחידת מידה לנפח של מוצקים שנהגה בתקופת חז"ל, וכמו כן הוא אחד משיעורי תורה בעל משמעות במספר תחומים הלכתיים. על פי המשמעות המקורית, שיעור כביצה שווה לנפחה של ביצת תרנגולת ממוצעת. מאז המאה ה-18, יש מפוסקי ההלכה שקבעו כי שיעור כביצה שווה דווקא לנפחן של שתי ביצים.
יחידת המידה.
ביצה היא יחידת המידה הקטנה ביותר מבין יחידות המידה לנפח של מוצקים שרווחו בתקופת חז"ל. המידות האחרות הן: קב (24 ביצים), סאה (6 קבים), איפה (3 סאים), כור (10 איפות). יחידת המידה לנפח של נוזלים, הלוג - שווה לשש ביצים. בתקופות מאוחרות יותר, כשיחידות המידה הללו יצאו משימוש, קיבלה הביצה הטבעית תפקיד של יחידת מידה בסיסית שעל פיה ניתן לחשב את הגדלים האחרים. בפרט שימש החשבון הזה על מנת לקבוע את השיעור המינימלי של בצק להפרשת חלה, שעל פי ההלכה הוא "עשירית האיפה", ועל פי החשבון יוצא 43.2 ביצים.
שימוש נוסף שנעשה ביחידת המידה ביצה הוא בקביעה בתקופת הראשונים באירופה, שם לא היו זיתים נפוצים. בהיעדר זיתים, השיעור ההלכתי הנפוץ של "כזית" התפרש איפא על ידם כחצי כביצה, ומאוחר יותר עלתה גם האפשרות של שליש ביצה. קביעה זו משמשת גם בעת המודרנית, כאשר מקובל בספרות ההלכתית להניח שהמחלוקות השונות לגבי גודל מידת הביצה הן בעלי משמעות גם לשיעור "כזית".
בתלמוד מופיע כמו כן קשר בין מידות הנפח למידות האורך, לפיו ארבעים סאה הם שלוש אמות מעוקבות, וחושב על פי זה שרביעית הלוג היא 10.8 אצבעות מעוקבות ("אצבע" היא 1/24 מאמה), ומכאן גם שביצה היא 7.2 אצבעות מעוקבות. באופן זה ניתן לראות את מערכת יחידות הנפח ומערכת יחידות האורך כמערכת אחת שכל הגדלים בה תלויים זה בזה. מכיוון שמידות האורך הן מידות טבעיות, חכמים בתקופות שונות השתמשו בהן על מנת לחשב את מידות הנפח.
שיעור כביצה.