במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1880 מכונה האזור בשם "קראוות אל-מסעודי". בשנות ה-70 של המאה ה-19 עברו קרקעות האזור לבעלות הסולטאן עבדול חמיד השני והפכו לאדמות הכתר, "ג'יפתליק" בטורקית עות'מאנית. בעקבות זאת דבק באזור הכינוי "פארעה אל-ג'יפתליק" - אדמות הכתר של ואדי פארעה. כינוי זה נשאר בשימוש גם לאחר שממשלת המנדט הבריטי העבירה את האדמות לבעלות פרטית של משפחות משכם, טובאס ובית דג'ן, בשנות ה-20 של המאה ה-20. תושבי הכפר היו אריסים שעיבדו את הקרקעות עובר המשפחות משכם.
בתקופת המנדט הבריטי.
במפקד האוכלוסין שערכה ממשלת המנדט ב-1931 נמנו ביישוב 1056 תושבים ב-179 מבנים. השם קראווה מופיע בחלוקה המנהלית של הארץ משנת 1947 ובכך זכה להכרה מוניציפלית משלטונות המנדט.
ב-1940 החלו הבריטים לתכנן הקמת מבנה משטרה בג'יפתליק, תוך התבססות על מבנה הממשל העות'מאני שהיה קיים במקום. רשויות התכנון הכינו כ-3 חלופות לפי דגם של תחנה כפרית (2nd Class Police Station). בניין משטרת הג'יפתליק הושלם ב-1941 ושימש את המשטרה הבריטית עד לסיום המנדט. משטרת הג'יפתליק הייתה חלק משורה של מבני משטרה שהקימו הבריטים לאורך גבולם המזרחי שכללו גם את משטרת צמח, משטרת טובאס ומשטרת יריחו.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967.
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עבר משליטה ירדנית לישראלית. בנובמבר 1967 פשטו חיילי צה"ל על העיירה גרשו את התושבים והרסו חלק מהמבנים ואת התשתית החקלאית (משאבות מים וציוד חקלאי). זאת מאחר שהאזור שימש ציר כניסה למחבלים שחדרו מירדן לישראל. המשפחות משכם בעלי האחוזות במקום, פנו לצה"ל בדרישה לקבל פיצויים על ההרס. תחילה הכיר צה"ל בזכאותם לפיצוי, אחר כך חזר בו והם הגישו תביעה על סך 24 מיליון ל"י ועתירה לבג"ץ. בשנות ה-70 הותר לתושבים לחזור ליישוב. חלק מהתושבים במקום הם בדואים, שחלקם גורשו מהנגב בשנות ה-50.
אוכלוסייה.
על פי נתוני הלשכה הפלסטינית לסטטיסטיקה, מנתה אוכלוסיית פארעה אל-ג'יפתליק בשנת 2007 כ-3,500 תושבים, שהתגוררו ב-692 יחידות דיור. כ-45% מהאוכלוסייה באותה שנה הייתה בת פחות מ15 שנים ורק 2.7% מעל גיל 65. כ-35% מהתושבים הם פליטים פלסטינים וצאצאיהם. בכפר בית ספר המופעל על ידי אונר"א ובו 950 תלמידים.
מאז פרוץ האינתיפדה השנייה בשנת 2,000 ועד שנת 2011 עזבו כ-100 משפחות את הכפר.
מצב כלכלי-חברתי.
פארעה אל-ג'יפתליק הוא אחד היישובים העניים בגדה, 45% מתושביו מצויים מתחת לקו העוני. שיעור האנאלפביתיות עמד בשנת 2007 על כ 11% (מקרב האנאלפביתים כ 75% נשים); מבין יודעי קרוא וכותב ל-20% אין כל השכלה פורמלית, 28% היו בעלי השכלה יסודית בלבד ורק 2.7% השלימו לימודים אקדמיים. 90% מהמועסקים בכפר עוסקים בחקלאות, 5% במסחר, 3% עובדים אצל מעסיקים יהודים ו 2% שכירים במגזר הציבורי או הפרטי, שיעור האבטלה עמד בשנת 2011 על 10%. כ-30% מהתושבים החזיקו מקנה, בעיקר כבשים (15,500), בקר (65 ראשי בקר) ו-180 כוורות דבורים.
תשתיות.
על פי דו"ח של עמותת במקום שפורסם ב-2008:
תוכניות מתאר.
תוכנית פיתוח שהכין המנהל האזורי הישראלי לאזור, השאירה 40% מתושבי העיירה מחוץ לגבולותיה. בשנים 2005–2007 נהרסו על פי צווי מנהל אזרחי כ-30 מבנים שנבנו ללא היתר. על פי עמירה הס האיסור המוטל בפועל על בנייה פלסטינית חדשה בג'יפתליק גרם לעזיבה של כ-180 משפחות בראשית שנות האלפיים.
ראו גם.
משטרת הג'יפתליק
קאמבק (תוכנית טלוויזיה)
קאמבק הייתה תוכנית הומור סאטירית בערוץ HOT-קומדי סנטרל. התוכנית כוללת מערכונים הומוריסטים, ראיונות עם ידוענים ושירים. מנחה התוכנית הוא אורי גוטליב, שמגלם את דמותו של בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה, שמנסה להנחות תוכנית אירוח. הוא מלווה במעיין בלום, שמגלם מספר דמויות היסטוריות מתחלפות. בתוכנית מתארחות מגוון דמויות משנה, המגולמות בידי שחקנים שונים. בעונה השנייה, גוטליב מגלם דמות בשם "לי-כיף תמרי", בלום הפך לשחקן מן המניין, והמגיש המשני הוא אחת מהדמויות הקבועות.
אפוקליפס
אפוקליפס (באנגלית: Apocalypse - אפוקליפסה) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "X-Factor #5" מיוני 1986, ונוצרה על ידי הכותבת לואיז סימונסון והמאייר וולטר סימונסון. כדמות מהעידן המודרני של הקומיקס, אפוקליפס הופיע במספר כותרים של אקס-מן כולל סדרות ספין אוף ומהדורות מוגבלות.
אפוקליפס הוא האלטר-אגו של עין סבאח נור, מהמוטאנטים העתיקים ביקום מארוול. אפוקליפס היה היריב העיקרי של קבוצת אקס פקטור באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, עד שנהרג ככל הנראה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. הוא חוזר כחלק מאירוע הקרוסאובר "", אך בסוף הקרוסאובר דמותו נחשבת למתה בשנית. בשנת 1995 פורסמה קשת הסיפור הפופולרית "עידן אפוקליפס", המספרת על ציר זמן חלופי בו אפוקליפס כבש את רוב העולם, אשר מחליף זמנית את יקום מארוול הראשי. במהלך אירוע הקרוסאובר ", אפוקליפס קם לתחייה פעם נוספת.
דמותו של אפוקליפס מדורגת במקום ה-24 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים, לפי IGN. את דמותו של אפוקליפס גילם בהופעת קמע בסצנה שאחרי הכתוביות בסרט הלייב אקשן " השחקן ברנדן פדר, ובתפקיד מלא בסרט "" היה זה השחקן אוסקר אייזק.
ביוגרפיה בדיונית.
מקור, הזמנים העתיקים עד לעידן המודרני.
עין סבאח נור נולד בעקבה העתיקה לפני כ-5000 שנים ביקום מארוול, ונחשב לאחד מן המוטאנטים הראשונים, אם לא הראשון. הוא נולד עם עור אפור ושפתיים כחולות, מה שגרם לשבטו לנטוש אותו והוא נמצא בידי נוודים, אשר מנהיגם זיהה את הפוטנציאל שבו. מנהיגם העניק לו את שמו "עין סבאח נור" או "הראשון", וגידל אותו לפי כללי הישרדות החזקים. בזמן זה, קאנג הכובש נסע אחורה בזמן למצרים העתיקה והשתלט עליה כפרעה ראמה-תות. הוא שולח את הגנרל אוזימנדיאס להביא אליו את עין סבאח נור, הבורח עם שבט הנוודים מאוזימנדיאס. לפני מותו, מנהיגם מגלה במערה טכנולוגיה השייכת לגזע "השמימיים" החוצני והעתיק. עין סבאח נור נשבע לנקום ונכנס לבירתו של ראמה-תות במסווה של עבד, ומושך את תשומת לבה הרומנטית של אחותו של אוזימנדיאס. כאשר היא רואה את עורו ושפתיו ובורחת להגנת אחיה, זעמו של עין סבאח נור גרם לו לשנות צורה לצורה ענקית ולגלות את יכולותיו המוטאנטיות המלאות. ראמה-תות ברח ועין סבאח נור השתמש בטכנולוגיית השמימיים כדי לשעבד את אוזימנדיאס כחוזה עתידות עיוור עשוי אבן, ומכריז על עצמו כאפוקליפס.
אפוקליפס עזר לקבוצת "אחוות המגן" הנוסעים בזמן להביס את פלישת גזע הברוד החוצני לצד האווטאר הראשון של אל הירח ח'ונסו. באלף השנים הבאות הוא נסע ברחבי העולם, שכנע תרבויות שונות כי הוא אל ותמרן אותם למלחמות. צאצאיו הפכו לשבט אקבה, והוא פגש את גזע "הנצחיים" האלמותי ואת חבריו איקריס וסרסי שהתייחסו אליו ביראה ובכבוד. הוא נלחם באסגרדי תור בשנת 1013 עם גלגולם הראשון של פרשי אפוקליפס, וזאת לאחר שקיבל מידע מראמה-תות כי תור יגרום לו צרות בעתיד.
הוא פגש את סרסי שוב במאה ה-12, ועורר את כוחותיו המוטאנטיים של הצרפתי בנט דופרי/אקסודוס. הוא הביס את המצביא ולאד צפש במהלך המאה ה-15, וצפש נעשה למלך הערפדים דרקולה. בשנת 1859, אפוקליפס עובר לאנגליה פוגש את המדען הבריטי נתניאל אסקס, ולומד ממנו על טבע המוטאנטים. אפוקליפס משתמש בטכנולוגיית השמימיים כדי להפוך את אסקס למיסטר סיניסטר העוצמתי, וכופה עליו ועל מועדון הלפייר לעזור לו בתוכניתו לכיבוש העולם. סיניסטר מתנגד לאפוקליפס, וכולא אותו בתרדמת. דרקולה תקף את שבט אקבה בשנת 1897 כנקמה על תבוסתו, והם העירו את אפוקליפס שהביס אותו בעזרת אברהם ואן הלסינג. הוא חזר לתרדמתו וקיווה להישאר בה כמאתיים שנה, עד שאוכלוסיית המוטאנטים בעולם תעלה.
אלווד מיד
ד"ר אלווד מיד (אנגלית: Elwood Mead; 16 בינואר 1858 - 26 בינואר 1936) פרופסור, פוליטיקאי ומהנדס, ראש לשכת הטיוב של ארצות הברית במחלקת הפנים של ארצות הברית בשנים 1924-1936, בהם הוקמו בין השאר, סכר גרנד קולי וסכר הובר.
חייו.
מיד נולד בכפר פטריוט שבדרום מזרח אינדיאנה. הוא קיבל תואר ראשון במדעים בהתמחות בחקלאות מאוניברסיטת פרדו בשנת 1882. הוא לימד מתמטיקה בקולג' החקלאי של קולורדו בשנים 1883-1884 ו-1886-1888 ובין לבין קיבל תואר מוסמך בהנדסה אזרחית. בשנת 1888 הוא מונה למהנדס של וויומינג ועם הפיכתה למדינה עסק בניסוח חוקי המים שלה. החוקים שניסח היוו מודל לחוקי מים ברוב מדינות מערב ארצות הברית, כמו גם לאוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה וקנדה. בשנת 1899 עבר לוושינגטון ונטל על עצמו תפקיד של יועץ לענייני השקיה במשרד הניסיונות של מחלקת החקלאות של ארצות הברית. בשנת 1901 ידו הימנית נדרסה על ידי קרון טרולי, בעת שהוא ניסה לטפס לתוכה. בשנת 1904 הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרדו על תרומתו לתחום ההשקיה, ומאז נודע כד"ר מיד.
בין השנים 1907-1915 הוא כיהן כיו"ר ועדת הנהרות ואספקת מים בוויקטוריה, אוסטרליה. עם שובו לארצות הברית הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה והיה יו"ר ועדה ציבורית של קליפורניה לניצול יעיל של הקרקע. בתקופה זאת הוא פעל לביצוע תוכניות להתיישבות כפרית מתוכננת. על פעלו בתקופה זאת הוא צוין כאחד מגדולי המארגנים של תנועת התיישבות. בשנת 1924 הוא מונה על ידי נשיא ארצות הברית, קלווין קולידג', לראש לשכת הטיוב של ארצות, חלק ממחלקת הפנים של ארצות הברית.