בשנת 2016 כיכבה מסלני בסרט העצמאי "החצי השני" שנכתב על ידי ג'ואי קליין ובו היא משחקת לצד בן זוגה דאז טום קאלן. הופעת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל South by Southwest ב-12 במרץ 2016. מסלני שיחקה את התפקיד הראשי של לוסי בסרט הדרמה העצמאי "שני נאהבים ודוב" משנת 2016, לצדו של דיין דיהן בתפקיד רומן. 0 דרמת האינדי שני אוהבים ודוב משנת 2016, בכיכובו של דיין דהן בתפקיד רומן. הסרט עוקב אחר שתי הדמויות כשהן נפגשות באיפקס, איקאלואיט כדי למצוא שקט בחייהם. [36]
בשנת 2017 מסלני כיכבה בסרט "חזק יותר", בתפקיד ארין הארלי, מושא אהבתו של ג'ף באומן, קורבן הפיגוע במרתון בוסטון; את באומן גילם ג'ייק ג'ילנהול.
בשנת 2018 לוהקה לסדרת הדרמה של ראיין מרפי "פוזה" אך מאוחר יותר הוחלפה על ידי צארליין וודרד. היא שיחקה לצדה של ניקול קידמן בסרט הדרמה "הרסנית". בהמשך היא כיכבה לצד בריאן קראנסטון וטוני גולדווין בהפקה ברודוויי לסרט "רשת שידור" בה היא גילמה את דיאנה כריסטנסן, אותה דמות שגולמה בעבר על ידי מישל דוקרי במחזה שהוצג בלונדון. בשנת 2019 שיחקה בסרט העצמאי "Pink Wall" שביים וכתב טום קאלן.
בשנת 2020 גילמה את דמותה של האחות אליס במיני-סדרת הטלוויזיה של רשת HBO "פרי מייסון" לצדו של מת'יו ריס. בחודש ספטמבר אותה השנה טטיאנה לוהקה לתפקיד של גיבורת-העל הענקית הירוקה בסדרת טלוויזיה "" של היקום הקולנועי של מארוול כחלק משירות הסטרימינג של דיסני+. עם זאת, מסלני הכחישה זאת בחודש שלאחר מכן, ואמרה כי מדובר ב"הודעה לעיתונות שיצאה משליטה". אולפני מארוול לבסוף אישרו את ליהוקה מסלני בדצמבר 2020.
WeChat
WeChat (בסינית מפושטת: 微信, פין-יין: Wēixìn - תרגום: "הודעה קטנטונת") היא אפליקציה למכשירים ניידים המאפשרת למשתמש לנהל רבים מתחומי החיים שלו. היא החלה כיישום מסרונים לטלפונים חכמים, להעברת מסרים מיידיים, תמונות, קטעי וידאו וקול, מאוחר יותר הוסיפה אפשרות לתשלומים דרך הנייד. ולימים התרחבה כמעט לכל תחום, כולל הזמנת תור לרופא, או מסעדה, ודירוג השירות בסיום הארוחה או טיפול, העברת כסף לחבר, יומן, אנשי קשר, ניווט, מזג אוויר וכיוצא בזה. גם בעלי עסקים ועובדיהם משתמשים לנהל את העסק ואת השירות דרך WeChat.
היא שוחררה בינואר 2011 והגיעה ב-2014 להיות האפליקציה העצמאית המצליחה בעולם במונחי מספר משתמשים פעילים (זאת לאחר שעקפה את וואטסאפ). ב 2018 היו מעל מיליארד משתמשים פעילים.
האפליקציה נתמכת באנדרואיד, אייפון ,BlackBerry ,Windows Phone ו-Symbian אך ישנם גם משתמשים מבוססי אינטרנט ו-OSX (הדורשים חשבון מאושר על טלפון חכם).
היסטוריה.
WeChat התחיל כפרויקט במרכז המחקר "Tencent Guangzhou Research and Project" באוקטובר 2010. השם המקורי של האפליקציה היה "Weixin" (מבוטא וֶיְשִׁין).
האפליקציה צברה פופולריות במהירות. במאי 2011 כבר היו לאפליקציה מעל 4 מיליון משתמשים, בסוף 2011 כ-50 מיליון, ושלשה חדשים אחר כך 100 מיליון. באפריל 2012 נעשה ל "Weixin" מיתוג מחדש והשם שונה ל WeChat כדי שיתאים יותר לשוק הבינלאומי.
קצב הגידול נשאר גבוה ובינואר 2013 נרשמו כ-300 מיליון משתמשים.
המיתוג האוניברסלי הצליח וביולי 2013 היו ל-WeChat מיליון משתמשים מחוץ לסין, וזאת לאחר ש-Tencent השקיעה מאמצים רבים לגייס כוכבים מקומיים ושחקנים מפורסמים בהודו ותאילנד. באותו זמן גם הודיעה החברה שליונל מסי ישמש פרזנטור של המוצר וכן שהחברה שוקלת הכנסת משחקים מקוונים לאפליקציה (ואכן הכניסה כאלו בהמשך).
ביוני 2014 סגרה Tencent כ-20 מיליון חשבונות בטענה שהם מציעים שירותי זנות.
לאפליקציה כ-438 מיליון משתמשים פעילים כאשר כ-33% מהם הם מחוץ לגבולות סין. היא תרמה רבות למהפכת התשלומים ללא כסף או כרטיס אשראי בסין.
ב-18 בספטמבר 2020 נאסרה להורדה עד 12 בנובמבר לכל המאוחר, בהוראת הנשיא דונלד טראמפ. הסיבה להוראה היא החשש לאיסוף נתוני משתמשים. בית משפט בקליפורניה הוציא צו מניעה נגד האיסור לחסום את האפליקציה. זאת לאחר שמוקדם יותר פורסם כי טראמפ אישר את הסכם שיתוף הפעולה בין אורקל לטיקטוק, במסגרתו וולמארט ואורקל ישתפו פעולה עם אפליקציית שיתוף הווידאו הוויראלית, ובכך נמנעה סגירתה של האפליקציה בארצות הברית.
טירת אדינבורו
טירת אדינבורו (באנגלית: Edinburgh Castle) היא טירה היסטורית הניצבת על גבעה וולקנית במרכז העיר אדינבורו, סקוטלנד.
הגבעה המכונה 'סלע הטירה' הייתה כנראה אתר התיישבות מתקופת הברונזה המאוחרת, לפי זאת נחשבת הטירה לאתר ההתיישבות הרציפה מהקדומים בבריטניה. החלקים הקדומים ביותר בטירה כיום מתוארכים למאה ה-12 כאשר מאז ועד היום היא הורחבה ושופצה פעמים רבות. טירת אדינבורו שימשה בתור כס השלטון של מלכי סקוטלנד בין המאה ה-12 ועד לתחילת המאה ה-17, לאחר מכן שימשה הטירה בעיקר סמל שלטוני חשוב ובסיס לחיילי הממלכה.
כיום חשיבותה הצבאית של טירת אדינבורו מעטה מאוד, אך היא עודנה נחשבת סמל לאומי סקוטי חשוב, היא מכילה את אוצרות המלוכה של סקוטלנד ומספר חיילים ממשיכים לשרת בה בעיקר במשימות משמר טקסיות. בנוסף לכך מכילה הטירה מספר מוזיאונים צבאיים, אנדרטה לחללים הסקוטים ששירתו בכוחות הבריטים ואף מפקדות של שני רגימנטים פעילים בצבא הבריטי הממוקמים דרך קבע באגף המערבי של הטירה.
טירת אדינבורו היא מאתרי התיירות החשובים בסקוטלנד בשל ערכה ההיסטורי ומיקומה על גבעה במרכז העיר אדינבורו.
היסטוריה.
חפירות ארכאולוגיות ברחבי הטירה שהתקיימו במהלך שנות ה-90, מצביעות על כך שבמקום התקיים מבצר גבעה החל מתקופת הברונזה המאוחרת ובמהלך תקופת הברזל. במפה של האזור שיצר תלמי במאה ה-2 לספירה, נראה כי שם היישוב במקום היה "אלואנה" (Aluana; מקום סלעי), אם כי ייתכן שההתייחסות היא לגבעה אחרת באזור. לאורך ימי הביניים ישנן מספר התייחסויות לגבי תקופה זו על ידי מספר היסטוריונים, שם היא מכונה 'טירת הגבירה' (Maiden Castle, בלטינית; Castellum Puellarum).
במהלך התקופה הרומית בבריטניה, עדויות ארכאולוגיות מצביעות על יישוב במקום שקיים קשרי מסחר עם התיישבויות רומיות באזור. לאחר עזיבת הרומאים במאה ה-6, ההתייחסות הראשונה לטירה מגיעה מהחיבור הוולשי "אי גודוד'ין" (Y Gododdin) שנכתב ככל הנראה במאה ה-7. בחיבור זה מסופר על טירת "דין אידין" (Din Eidyn; מבצרו של אידין), משם יוצא המלך גודוד'ין למסע כיבושים בדרום באזור העיר יורק, לפי חיבור זה טירת אדינבורו (בהנחה שההתייחסות היא אכן למקום זה) הייתה מבצר גבעה ששימשה את כס המלכות של ממלכת 'מיניד'וג מווינפור' (Mynyddog Mwynfawr).
לפי המקורות ב-'דברי הימים של אירלנד', בשנת 638 לאחר מלחמתו של אי גודוד'ין, מבצרו (שנקרא במקורות אלו "אטין") נכבש על ידי האנגאלים מדרום ובראשם מלך נורת'מבריה אוסוולד וממלכת גודוד'ין הובסה. כתוצאה מכך אזור אדינבורו נכבש והפך לחלק ממלכת נורת'מבריה שהפכה בעצמה לחלק מממלכת אנגליה במאה ה-10, אך זמן קצר לאחר מכן נסוגו האנגלים ואדינבורו הפכה לחלק מסקוטלנד במהלך כהונתו של אינדלף, מלך סקוטלנד. מבחינה ארכאולוגית, נראה כי התקיים רצף התיישבותי מאז לפחות התקופה הרומית, אך ישנן מעט עדויות לגבי אופי ההתיישבות.
במהלך כהונתו של מלקולם השלישי, מלך סקוטלנד (תחילת המאה ה-11), הטירה הפכה למוקד כוח חשוב בממלכה. בנו הצעיר דייוויד הראשון (מלך 1124–1153) פיתח את אדינבורו לכדי מושב הכס של ממלכת סקוטלנד. בתקופה זו ביצורי הטירה היו ככל הנראה עשויים מעץ, אך עם זאת שני מבני אבן הוקמו במאה ה-12; 'בית התפילה סנט מרגרט' שהוקם לזכר אימו של דייוויד ועודנו ניצב הראש הגבעה; וכנסייה על שם מריה הקדושה שניצב במורד הגבעה במקום בו עומד היום מוזיאון המלחמה. בשנת 1174 המלך ויליאם הראשון נפל בשבי הצבא האנגלי בקרב אלוויק, במהלך המשא ומתן לשחרורו הוא נאלץ לוותר על מספר טירות בהן גם אדינבורו. לאחר 12 שנים שבהן שלטו האנגלים בטירה, היא ניתנה חזרה לוויליאם כחלק מנדוניה כאשר נישא לביתו של הנרי השני אמנגרדה. לקראת סוף המאה ה-12 מקומה של טירת אדינבורו בתור המרכז המלכותי של ממלכת סקוטלנד התבסס ורוב ענייני הממלכה נקשרו בה.
מלחמות העצמאות הסקוטיות.
במרץ 1296 פלשו צבאות אנגליה תחת המלך אדוארד הראשון לסקוטלנד ונפתחה מלחמת העצמאות הראשונה של סקוטלנד. כתוצאה מפלישה זו האנגלים כבשו את הטירה לאחר מצור בן שלושה ימים, אוצרות הכתר הסקוטי כמו גם ספרי החוקים והממשל נלקחו והועברו לאנגליה. האנגלים הביאו בנאים ומהנדסים שעבדו על הטירות שהקים אדוארד ברחבי צפון ויילס (בהם קרנארבון וקונווי) כדי לשקם ולהרחיב את טירת אדינבורו, בנוסף הוצב חיל מצב אנגלי בן 325 חיילים בטירה. לאחר מותו של אדוארד בשנת 1307 השליטה האנגלית בסקוטלנד החלה להחלש ובמרץ 1314 הצליח רוזן מורי עם כוח צבאי סקוטי לכבוש חזרה את הטירה בתקיפת פתע לילית. ארבעה חודשים לאחר מכן הביס הצבא הסקוטי תחת המלך רוברט דה ברוס את הצבא האנגלי בקרב בנוקברן מה שהביא לסיום המלחמה.
בשנת 1333 המלך האנגלי אדוארד השלישי, נחוש להכניע את ממלכת סקוטלנד ולהביאה תחת השלטון האנגלי, פלש שוב לסקוטלנד ונפתחה כך מלחמת העצמאות השנייה של סקוטלנד. הטירה נכבשה ב-1335 ושוב שיקמו האנגלים את הביצורים והציבו בה כוח לוחם, כשהם מחזיקים בה למשך כשש שנים. ב-1341 הוביל סר ויליאם דוגלאס תקיפה על הטירה, כאשר התוקפים הובילו עגלה עם אספקה לטירה וכשנפתחו השערים הם פרצו פנימה והביסו את חיל המצב האנגלי שמנה כ-100 חיילים.