את עונת 2019 אוליסי פתח עם מקום תשיעי כללי ב-טור דאון אנדר. וסיים שלישי ב-לה פלש ואלון, אחרי ז'וליאן אלאפיליפ ויאקוב פוגלסן. הוא סיים במקום ה-42 ב-ג'ירו ד'איטליה, וסיים שלישי בקטע הרביעי, אחרי ריצ'רד קאראפז וקיילב יואן. הוא ניצח את מרוץ גראן פרמיו קיטה די לוגאנו ואת הטור של סלובניה (ואת הקטע השלישי במרוץ). הוא סיים רביעי באליפות איטליה, וניצח את מרוץ ההכנה ביפן לקראת אולימפיאדת טוקיו 2020. הוא סיים שלישי בטור של פולין, רביעי בגרנד פרי קוויבק, ושני בגרנד פרי מונטריאול.
עונת 2020 נפתחה אצל אוליסי עם מקום שני כללי בטור דאון אנדר, 25 שניות מריצ'י פורט המנצח. לאחר מכן התחרה בטור האמירויות בתור פועל של טאדיי פוגאצ'אר, אך עדיין הצליח לסיים בעצמו בעשירייה הראשונה של המרוץ, במקום ה-9, 2:47 דקות מאדם ייטס המנצח, בעוד פוגאצ'אר סיים שני את המרוץ. המרוץ הבא של אוליסי היה כמעט חצי שנה אחרי, סטראדה ביאנקה, בשל פגרת הקורונה שנכפתה על הרוכבים, אוליסי סיים את המרוץ במקום ה-16. משם המשיך אוליסי ל, שם סיים שני לריצ'רד קאראפאס בקטע ה-3 וחמישי כללי, 3:09 דקות מרמקו אוונפול. אוליסי התחרה לאחר הטור של פולין בסדרה של מרוצים-חד יומיים באיטליה, שנפתחה עם הגראן פיימונטה, בו סיים שני לג'ורג' בנט. לאחר מכן התחרה במונומנט ג'ירו די לומברדיה וסיים שמיני את המרוץ, 5:20 דקות מיאקוב פוגלסן המנצח, אוליסי המשיך עם מקום שלישי בג'ירו דל'אמיליה, 18 שניות מאלכסנדר ולאסוב המנצח. באליפות איטליה סיים אוליסי שישי, כשנכנע לג'אקומו ניצולו המנצח בספרינט בדבוקה של שמונה רוכבים. לאחר מכן ניצולו ואוליסי רכבו ביחד במדי נבחרת איטליה באליפות אירופה, ואוליסי סייע לניצולו לזכות במדליית הזהב, בעוד אוליסי סיים במקום ה-40. לאחר אליפות אירופה, חזר אוליסי לאיטליה בשביל להתחרות ב-Settimana Internazionale Coppi e Bartali, מרוץ קטעים בו סיים אוליסי רביעי, 25 שניות מג'ונתן נארבייז המנצח. אוליסי המשיך להתחרות במרוצי קטעים ככחלק מהכנתו לג'ירו ד'איטליה, וניצח את הטור דה לוקסמבורג ושני קטעים מתוך חמישה במרוץ, מקדים את מרקוס הולגארד ב-25 שניות ואת איימה דה חנט ב-27 שניות. בג'ירו, אוליסי ניצח את הקטע ה-2 במרוץ לאחר שגבר על פטר סאגאן ומיקל הונורה בספרינט סיום, כשהקטע הסתיים בעלייה מתונה. אוליסי רשם הצלחה שנייה בקטע ה-13 במרוץ, לאחר שניצח את הקטע מתוך ספרינט מדבוקה מצומצמת לאחר פירוקים רבים בפלוטון, הקדים את ז'ואאו אלמיידה ואת פטריק קונארד.
פרשיות סמים.
אוליסי הושעה לתשעה חודשים (מיוני 2014 עד מרץ 2015) לאחר שנמצא בשתן שלו כמות חריגה של סאלבוטאמול.
הוגו ריגנולד
הוגו הנרי ריגנולד (באנגלית: Hugo Henry Rignold 15 במאי 1905 - 30 במאי 1976} היה מנצח וכנר אנגלי, הזכור בעיקר כמנהל מוזיקלי של הבלט המלכותי (1960-1957) ומנצח התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם (1968-1960).
ביוגרפיה.
ריגנולד נולד בקינגסטון על התמזה, באנגליה, למנצח הוגו צ'ארלס ריגנולד ולזמרת האופרה אגנס מאן. בשנת 1910,בן 5, היגר עם הוריו לויניפג, קנדה.
כילד החל ללמוד נגינה בכינור אצל ג'ון ווטרהאוז בוויניפג וניגן בתזמורת של תיאטרון ויניפג. לאחר שובו לאנגליה בשנת 1921, למד באקדמיה המלכותית למוזיקה ואחר עבד זמן מה כנפח.
בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-20, ניגן ריגנולד בכינור עם להקות ג'אז וריקודים שפעלו אותן שנים, בהן לה של מנטובני, ג'ק הילטון, ג'ק האריס, פרד הרטלי, אמברוז, ליו סטון וג'יי וילבור. ריגנולד זכה להערכה רבה כנגן ג'אז וב-1936 כתב עליו כתב העת גרמופון: . בשנות מלחמת העולם השנייה על תזמורות סימפוניות, הוא החל לנצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ואחר על התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, החל בשנות ה-40' המאוחרות. בהמשך לכך באו תקופתו כמנהל המוזיקלי של הבלט המלכותי וכהונתו הממושכת בתזמורת ברמינגהאם. לאחר מכן, התקדם ריגנולד לניצוח על תזמורת משלו, תזמורת הקזינו של לונדון.
ריגנולד הוציא הקלטות רבות עם נגנים אלה, שלא מעט מהן הוצאו מחדש על תקליטורים מודרניים. מוזיקאים קלאסיים אחרים, כגון לאון וסידוני גוסנס עשו כמותו, אבל ההקלטות המוקדמות הללו של ג'אז וריקודים חוללו מידה מסוימת של סלחנות מתנשאת כלפי ריגנולד בהמשך הקריירה שלו (כפי שקרה מאוחר יותר לאנדרה פרווין. הקלטות משנות ה-20', שבהן ריגנולד מנגן עם תזמורתו של ג'ק הילטון, כוללות את "Oh, Lady Be Good" של ג'ורג' גרשווין מ-29 במרץ 1926, ואת "גברים מעדיפים בלונדיניות" של אירווינג ברלין מ-17 באוגוסט 1926. שתיהן לחברת קול אדוניו באולפני החברה בהייס, מידלאסקס. בהמשך, בהדרכת הילטון, ייסד וניהל להקה משלו, שניגנה בראשית מלחמת העולם השנייה.
ריגנולד התחתן שלוש פעמים: ב-1934 עם ריטה מרי גיילור (השחקנית מולי גיי); ב-1941 עפ פיליס סטנלי; וב-1948 עם פטרישה הורטון. משני נישואיו הראשונים היו לו שתי בנות.
אסור (שיר)
אסור הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי יהונתן מרגי. השיר יצא לאור ב-8 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים מובייל1 מיוזיק כסינגל השני מתוך המיני-אלבום "מה יהיה".
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-5 במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי יהונתן מרגי, יונתן גולדשטיין וטליסמאן, הולחן על ידי מרגי וגולדשטיין והופק על ידי גולדשטיין.
יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
השיר עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עם צאת האלבום "מה יהיה".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרגי ב-8 בספטמבר 2019.
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.6 מיליון.
טרולדהאוגן
Formicoidea
קרחון דז'ראסי
קרחון דז'ראסי (באנגלית: Djerassi Glacier; בבולגרית: ледник Джераси) הוא קרחון על האי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 2.8 קילומטרים ורוחבו 1 קילומטרים.
הקרחון זורם בעמק תלול, דרומית לקרחון גוריצ'נה ומערבית לראשו של קרחון מאלפיגי, צפונית מזרחית לראשו של קרחון מקנזי, וצפונית-צפונית מזרחית לקרחון פירוגוב.
קרחון דג'ראסי מנקז את המדרונות המערביים של רמת הארווי, ואת המדרונות הצפוניים של הר פארי, וזורם לכיוון צפון מערב ונשפך אל מפרץ לנוסה צפונית לפסגת ונצ'אן.
היסטוריה.
גילוי הקרחון.
הקרחון מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1980.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שמו של המדען הבולגרי-אמריקאי קארל דז'ראסי (Carl Djerassi) ממציאי הגלולה למניעת היריון.
וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים באזור אשר נקראו על שם חלוצים בתחום הרפואה.
פינה רקורדס
פינה רקורדס (באנגלית: Pina Records) היא חברת תקליטים פורטוריקנית, אשר נוסדה על ידי רפאל אנטוניו פינה נייבס בשנת 1996. כמו כן, זוהי חברת התקליטים המפורסמת והמצליחה ביותר בתעשיית מוזיקת הרגאטון. נכון להיום, אמני הדגל של חברת התקליטים הם ור.ק.מ &amp; קני-ווי.
רקע.
פינה רקורדס הוקמה בשנת 1996, על ידי רפאל אנטוניו פינה נייבס. מאותה השנה ועד 2016, הוחתמו דרך חברת התקליטים עשרות אמנים שונים, ביניהם דון צ'זינה, דדי יאנקי, ציון &amp; לנוקס, אם סי קאג'ה, דון עומר וכולי. באותן השנים יצאו דרך חברת התקליטים עשרות אלבומים ושירים שזכו להצלחה ברחבי העולם.
בשנת 2017, יצא לאור שירה של נאטי נטשה "Criminal", דרך חברת התקליטים. השיר זכה להצלחה בינלאומית והפך לשיר המצליח ביותר שיצא דרך חברת התקליטים, כאשר צבר למעלה מ-1.7 מיליארד צפיות, ונמכר בלמעלה מ-7 מיליון עותקים. הדבר הוביל לכך שחברת התקליטים זכתה להצלחה בפני עצמה. בהמשך, יצא האלבום IlumiNATTI, דרך חברת התקליטים אשר המשיך את קו ההצלחה של "Criminal", כאשר קיבל את תואר הפלטינה הלטינית בארצות הברית. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה נטשה, הפכה היא לחלק משלושת אמני הדגל של חברת התקליטים, יחד עם פלאן בי ור.ק.מ &amp; קני-ווי שנחשבים לאחד מהצמדים הלטיניים המצליחים בהיסטוריה.
יחסי אלג'יריה–דרום אפריקה
יחסי אלג'יריה–דרום אפריקה (בערבית: العلاقات الجزائرية الجنوب أفريقية, באנגלית: Algeria–South Africa relations) הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין רפובליקת דרום אפריקה.
היסטוריה.
ראשית היחסים הפוליטיים בין שתי המדינות נמצאת בשנות ה-50 וה-60. שתי המדינות פיתחו את היחסים על רקע הסכסוכים הפנימיים שלהן ושזכו להתעלמות מצד מועצת הביטחון של האו"ם.
בשנת 1961, באמצעות דרכון אתיופי מזויף, נסע נלסון מנדלה למרוקו בה אומן על ידי החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. בספרו Long Walk to Freedom חשף מנדלה כי המאבק שלו באפרטהייד קיבל השראה רבה ממאבקה של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. כמו כן באותה תקופה החזית הלאומית האלג'יראית סיפקה נשק לקונגרס הלאומי האפריקני. מנדלה הצהיר כי "הצבא האלג'יראי הפך אותי לגבר". אלג'יריה הייתה המדינה הראשונה בה ביקר מנדלה לאחר שחרורו מהמאסר.
בשנת 1974, במהלך של תמיכה בתנועה נגד האפרטהייד, שר החוץ של אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה פעל לגירוש נציגות דרום אפריקה מהעצרת הכללית של האומות המאוחדות, בראשותה עמד באותה שנה; הוא טען כי צירי דרום אפריקה לא לגיטימיים משום שהם מייצגים מיעוט לבן.
כחלק מתמיכתה בקונגרס הלאומי האפריקני, רכשה אלג'יריה אמצעי לחימה וציוד מעקב מדרום אפריקה תמורת יותר מ-15 מיליון דולר ב-1997, ו-51.3 מיליון דולר ב-1999, במטרה להילחם במלחמת האזרחים שהתרחשה במדינה. בנובמבר 1997 נפתחה שגרירות דרום אפריקה באלג'יר.
יחסים כלכליים.