שיטות מולקולריות.
סוג אבחון נוסף הוא אבחון מולקולרי באמצעות PCR, שהוא רגיש יותר מאשר מבחני הלטקס או תרבית חיידקים. שיטות PCR הוכחו כרגישות יותר מבדיקות LAT או תרבית, והן ספציפיות ביותר. עם זאת, מבחני PCR טרם הפכו לשגרה במסגרות קליניות.
ריצוף.
"H. influenzae" היה האורגניזם הראשון שכל הגנום שלו רוצף. הפרויקט הושלם על ידי קרייג ונטר (Craig Venter and his team) וצוותו ב"מכון לחקר הגנום" ( ). חיידק זה נבחר מכיוון שאחד ממובילי הפרויקט, חתן פרס נובל המילטון סמית', עבד על כך במשך עשרות שנים והצליח לספק ספריות DNA איכותיות. הגנום מורכב מ־1,830,140 זוגות בסיסים של DNA בכרומוזום מעגלי יחיד המכיל 1740 גנים המקודדי חלבון, 2 גנים של tRNA ו- 18 גנים נוספים של RNA. שיטת הרצוף ששימשה הייתה של ריצוף גנום שלם "בשיטת רובה הציד", שהושלם ופורסם בעיתון המדעי "Science" בשנת 1995.
אינטראקציה עם החיידק "Streptococcus pneumoniae".
הן את "H. influenzae" והן את "S. pneumoniae" ניתן למצוא בדרכי הנשימה העליונות של בני האדם. במחקר שנערך התברר ש-"S. pneumoniae" תמיד התגבר על השפעתו של "H. influenzae" על ידי התקיפה שלו בהידרוגן פרארוקסיד, תוך הסרת מולקולות השטח החיוניות להישרדורתו של "H. influenzae".
כאשר שני החיידקים ממוקמים יחד בתוך חלל האף, תוך שבועיים, רק "H. influenzae" שורד. כאשר כל אחד מהם ממוקם בנפרד בחלל האף, כל אחד מהם שורד. כאשר בדקו את רקמת דרכי הנשימה העליונות בעכברים שנחשפו בו זמנית לשני מיני החיידקים, נמצא מספר גדול במיוחד של נויטרופילים (תאי חיסון). בעכברים שנחשפו רק לאחד המינים, לא נצפתה נוכחות של תאים נויטרופילים.
בבדיקות המעבדה נמצא כי נויטרופילים שנחשפו לחיידקי "H. influenzae" מתים, היו תוקפניים יותר בתקיפת "S. pneumoniae" מאשר נויטרופילים שלא נחשפו. לחשיפה לחיידקי "H. influenzae" מתים לא הייתה כל השפעה על חיידקי "H. influenzae" חיים.
שני תרחישים עשויים להיות אחראים לתגובה זו:
לא ברור מדוע "H. influenzae" אינו מושפע על התגובה החיסונית.
מושק סיני
כביש 651
כביש 651 הוא כביש רוחב אזורי שמתחיל בצומת פל-ים, שממזרח ליישוב הקהילתי קיסריה, ונגמר בצומת איטונג שבפרדס חנה-כרכור. אורכו הכולל של הכביש הוא כ-5 ק"מ.
דיכוי מח עצם
דיכוי מח עצם הוא הירידה בייצור תאי דם האחראים על הובלת החמצן בגוף (תא דם אדום), תאים הפועלים כחלק ממערכת החיסון (תא דם לבן) ותאים המשתתפים בקרישת הדם (טסית דם). דיכוי מח העצם נגרם בעיקר כתוצאה מסרטן (מחלה), הקרנות, כימותרפיה ותרופות כגון אזתיופרין.
עקב הירידה בייצור תאי הדם, סימני התופעה הם של אנמיה, לויקופניה ותרומבוציטופניה.
גורמים.
סרטן.
סרטנים הפוגעים בדם כגון לוקמיה או אשר מעורבת בהם פגיעה של מח העצם עלולים להוות גורם לדיכוי מח העצם.
כימותרפיה.
טיפול כימותרפי לסוגיו, עלול לפגוע ברקמות במח העצם אשר יוצרות את תאי הדם השונים ובכך לגרום לדיכוי מח עצם.
רדיותרפיה.
טיפול באמצעות קרינה עלול לגרום לדיכוי מח עצם אצל המטופל, ובעיקר שמדובר על הקרנות בעצמות גדולות כגון עצמות האגן אשר מכילות כמות גדולה של מח עצם.
ניתוחים.
נמצא כי ישנו קשר בין ניתוחים גדולים לבין דיכוי מח עצם. קשר זה אינו מובן במלואו אך נחשד כי התופעה נגרמת כתוצאה מהיחלשות מערכת החיסון בעקבות הניתוח או בעקבות ההרדמה.
תרופות.
תרופות המדכאות את מערכת החיסון כגון אזתיופרין (המשמשת בין השאר למניעת דחיית איברים מושתלים בגוף) עלולות לגרום לדיכוי של מח העצם אצל המטופל. בנוסף נמצא גם שתרופות אחרות כגון אנטיביוטיקה NSAIDs עלולות לגרום לדיכוי של מח העצם.
תסמינים.
בדיכוי מח עצם ישנה ירידה בייצור של תאי הדם השונים ולכן תסמיני המחלה יהיו של ירידה בכמות תאי הדם האדומים, ירידה בכמות תאי הדם הלבנים וירידה בכמות טסיות הדם.
מחסור בכדוריות דם אדומות.
ירידה בכמות תאי הדם האדומים נקראת גם אנמיה ותסמיניה יהיו:
מחסור בתאי דם לבנים.
ירידה בכמות תאי הדם הלבנים נקראת גם לויקופניה ותסמיניה יהיו:
מחסור בטסיות דם.
ירידה בכמות טסיות הדם נקראת גם תרומבוציטופניה ותסמיניה יהיו:
טיפול.
הטיפול בדיכוי מח עצם משתנה בהתאם לגורם. אם תרופות הן הגורם לדיכוי מח העצם ניתן לשקול שינוי של סוג התרופה (לדוגמה החלפת התרופה אזתיופרין המשמשת בדיכוי מערכת החיסון לאחר ניתוח השתלת איברים בתרופה Mycophenolate). בדיכוי מח העצם הנגרם כתוצאה מסרטן קשה יותר לטפל ופעמים רבות ניתנת המלצה למטופל להימנע מפעילות העלולות לגרום לו לדימומים כגון: פעילות ספורטיבית, גילוח, אכילת ירקות חיים או אכילת מזונות קשים. כדי למנוע זיהומים, מומלץ על המטופלים לשמור על היגיינה, לשטוף שריטות וחתכים, להימנע מאכילת ירקות ופירות חתוכים העלולים להכיל חיידקים ולהימנע מלהימצא באזורים העלי צפיפות אנשים גבוהה. במידת הצורך מטופלים הסובלים מדיכוי מח עצם מאושפזים.
ויק סיישס
אליאס ויקטור "ויק" סיישס ג'וניור (באנגלית: .Elias Victor "Vic" Seixas Jr; נולד ב-30 באוגוסט 1923) הוא טניסאי עבר יהודי-אמריקאי, בשיאו דורג במקום שלישי בעולם (1953).
סיישס זכה ב-15 תוארי גראנד סלאם בכל 4 הטורנירים, 2 ביחידים (וימלבדון 1953 וארצות הברית 1954), 5 בזוגות גברים (אוסטרליה 1955, צרפת 1954, צרפת 1955, ארצות הברית 1952 וארצות הברית 1954) ו-8 בזוגות מעורבים (צרפת 1953, וימבלדון 1953, וימבלדון 1954, וימבלדון 1955 וימבלדון 1956 וארצות הברית 1953–1955), 7 פעמים ביחד עם דוריס הארט מארצות הברית ו-1 עם שירלי פריי מארצות הברית.
ביחד עם טוני טראברט הוביל את נבחרת ארצות הברית לזכייה בגביע דייוויס (1954).
ביוגרפיה.
סיישס נולד וגדל בפילדלפיה, בן לאמא ממוצא אירי ואבא יליד ברזיל ממוצא יהדות פורטוגל. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא שרת כ-3 שנים כטייס בחיל האוויר של ארצות הברית ובשנת 1949 סיים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
קריירת טניס.
סיישס השתתף 28 פעמים באליפות ארצות הברית משנת 1940 ועד שנת 1969. הוא זכה באליפות פעם אחת בשנת 1954, הגיע פעמיים למשחק הגמר (1951 ו-1953), פעמיים הגיע לשלב חצי הגמר (1955 ו-1956), פעמיים הגיע לשלב רבע הגמר (1957 ו-1958) ו-8 פעמים לסיבוב הרביעי (1947, 1948, 1952, 1959, 1960, 1962, 1964 ו-1965).
ההופעה הראשונה של סיישס בטורניר גראנד סלאם מחוץ לארצות הברית נערכה באליפות צרפת בשנת 1950 שבה הגיע לשלב רבע הגמר והפסיד לירוסלב דרובני מצ'כיה (דורג 1) ב-4 מערכות (7-5, 17-15, 5-7, 6-4).
הפעם הראשונה שבה סיישס הופיע באליפות וימבלדון הייתה בשנת 1950. הוא הגיע לשלב חצי הגמר שבו הפסיד לבאדג' פאטי מארצות הברית (דורג 5) ב-4 מערכות (6-3, 5-7, 6-2, 7-5) שלבסוף זכה בתואר. בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את ג'ון ברומיץ' מאוסטרליה (דורג 8) ב-4 מערכות (1–6, 5-7, 6-4, 3-6) ובשלב רבע הגמר הוא ניצח את אריק סטארגס מדרום אפריקה (דורג 4) ב-5 מערכות (7–9, 8-6, 6-3, 2-6, 5-7).
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1951 הגיע סיישס למשחק הגמר שבוא הפסיד לפרנק סג'מן מאוסטרליה ב-3 מערכות (4–6, 1–6, 1–6). באותה שנה הוא דורג במקום רביעי בעולם.
באליפות וימבלדון שנערכה בשנת 1952 דורג סיישס במקום שלישי אך הפסיד בשלב רבע הגמר להרברט פלאם מארצות הברית (דורג 6) ב-4 מערכות (6-4, 3-6, 6-3, 7-5). בטורניר זוגות גברים הוא הגיע למשחק הגמר ביחד עם אריק סטארגס והם הפסידו לקן מקגרגור ופרנק סג'מן מאוסטרליה ב-3 מערכות (6-3, 7-5, 6-4).
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא דורג במקום ראשון בטורניר, אך הפסיד כבר בשלב רבע הגמר לקן רוזוול מאוסטרליה (דורג 8) ב-5 מערכות (3-6, 6-2, 7-5, 5-7, 6-3).
באליפות אוסטרליה שנערכה בשנת 1953 הגיע סיישס לשלב חצי הגמר שבו הפסיד לקן רוזוול מאוסטרליה ב-4 מערכות (6-3, 2-6, 7-5, 6-4), שלבסוף זכה בתואר.
באליפות צרפת שנערכה בשנת 1953 הגיע סיישס למשחק הגמר שבו הפסיד ב-4 מערכות לקן רוזוול (3–6, 4–6, 6–1, 2–6). הוא זכה ביחד עם דוריס הארט מארצות הברית בתואר לזוגות מעורבים לאחר ניצחון במשחק הגמר על מורין קונולי מארצות הברית ומרווין רוז מאוסטרליה ב-3 מערכות (4–6, 6–4, 6–0).
אלוף וימבלדון.
באליפות וימבלדון שנערכה באותה שנה הוא זכה בתואר ליחידים הראשון שלו לאחר ניצחון במשחק הגמר ב-3 מערכות על קורט נילסן מדנמרק (9–7, 6–3, 6–4). בטורניר לזוגות גברים הוא הגיע לשלב חצי הגמר ביחד עם גרדנר מלוי מארצות הברית שבו הפסידו ב-4 מערכות לזוג מאוסטרליה. בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם דוריס הארט הם זכו בתואר לאחר ניצחון על אנריקה מוראה מארגנטינה ושירלי פריי מארצות הברית ב-2 מערכות (7-9, 5-6).
באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא הגיע למשחק הגמר שבו הפסיד ב-3 מערכות לבן ארצו טוני טראברט (3–6, 2–6, 3–6) וזכה בתואר בזוגות מעורבים ביחד עם דוריס הארט לאחר ניצחון על ג'וליה סמפסון מארצות הברית ורקס הארטוויג מאוסטרליה ב-3 מערכות (6–2, 4–6, 6–4).
באליפות אוסטרליה שנערכה בשנת 1954 הגיע סיישס למשחק רבע הגמר שבו הפסיד למרווין רוז ב-4 מערכות (8-6, 9-7, 9-11, 6-4) שלבסוף זכה בתואר.
באליפות צרפת שנערכה בשנת 1954 הוא הגיע למשחק רבע הגמר שבו הפסיד לארתור לרסן מארצות הברית ב-4 מערכות (6-4, 1-6, 8-6, 6-1) וזכה בטורניר לזוגות גברים ביחד עם טוני טראברט לאחר ניצחון על לו הוד מאוסטרליה וקן רוזוול ב-3 מערכות (6–4, 6–2, 6–1).