בין הרחובות 33 ו-40 שניים מנתיבי התנועה עוברים במנהרת גבעת מוריי במרכז הכביש (על מנת לאפשר נסיעה מהירה). ברחוב 40 עולה השדרה על כביש מוגבה המקיף את תחנת גרנד סנטרל ואת בניין מט לייף (בעבר - בניין פאן אם) ובניין הלמסלי.
בין גרנד סנטרל לרחוב 97 עוברות מתחת לרחוב מסילות הברזל של רכבת מטרו-נורת'. ברחוב 97 עולים קווי מסילת הברזל אל מעל הקרקע ועוברים על גשר המכונה "ויאדוקט שדרת פארק" (Park Avenue Viaduct) המוביל את מסילות הברזל אל מעבר לנהר הארלם.
מעברו השני של נהר הארלם ממשיכה השדרה ונקראת באותו שם.
לצידי השדרה נמצאים הנהלות החברות או סניפים ראשיים של החברות: בלומברג, סיטיגרופ, קולגייט-פלמוליב, מט לייף, KPMG, ג'י פי מורגן צ'ייס ושות' ו-UBS וכן מלון וולדורף-אסטוריה ובניין סיגראם.
היסטוריה.
בעת הקמתה נקראה השדרה בשם "השדרה הרביעית" ועברו בה פסי הרכבת של חברת רכבת ניו יורק והארלם. מסילות הרכבת עברו דרך מנהרה שנחפרה בגבעת מוריי, וזו כוסתה והונחו עליה משטחי דשא, אשר בשנת 1860 כונו "פארק". בשנת 1967 החלו לכנות בשם שדרת פארק את השדרה בין רחוב 42 ותחנת גרנד סנטרל, ובשנות ה-70 של המאה ה-19 הורדו מסילות הברזל בין רחובות 56 ו-96 אל מתחת לאדמה. בשנת 1888 הגיעה השדרה צפונה עד לנהר הארלם.
בשנת 1936 נבנה הגשר המקיף את תחנת גרנד סנטרל על מנת לאפשר תנועה רציפה בשדרה, ובשנת 1937 הפכה מנהרת מוריי היל לחלק מהשדרה ואפשרה תנועה מהירה של כלי רכב דרכה.
ב-5 במאי 1959 החליטה מועצת העיר ניו יורק לשנות את שם השדרה הרביעית שבין הרחובות 17 ו-32 ל"שדרת פארק דרום".
בשנת 1963 נבנה בניין פאן-אם מעל הגשר שבין תחנת גרנד סנטרל לבניין הלמסלי, כאשר מנהרה בתוך הבניין מאפשרת תנועת כלי רכב.
אסטוניה באירוויזיון
אסטוניה השתתפה באירוויזיון כ-28 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1994 ונעדרה פעם אחת ב-1995. ב-1993 ניסתה אסטוניה לראשונה להשתתף בתחרות, אך כשלה להעפיל לתחרות מסיבוב מוקדמות המיון של התחרות.
לאחר ניצחונה של אסטוניה ב-2001 עם השיר "Everybody" של טאנל פדאר, דייב בנטון ו-2XL, היא הפכה למדינה הסובייטית הראשונה שניצחה בתחרות.
היסטוריה.
לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991, ביקשה אסטוניה להצטרף לשורות התחרות ב-1993 כמדינה עצמאית. אולם, עקב ריבוי המדינות שרצו להשתתף בתחרות נאלצה אסטוניה, ביחד עם 6 מדינות נוספות, להתחרות בתחרות מקדימה בשם "העפלה למיליסטריט", בתקווה להיות אחת משלוש המדינות שתקבלנה את הניקוד הגבוה ביותר, דבר שיקנה להן כרטיס כניסה לתחרות ב-1993.
בתחרות "העפלה למילסטריט" שנערכה ב-3 באפריל 1993 בסלובניה, ליובליאנה, הגיעה אסטוניה למקום החמישי עם חמישים ושבע נקודות עם השיר "Muretut meelt ja südametuld" אשר בוצע בשפה האסטונית על ידי יאניקה סילאמה, ובכך היא נותרה אחת מ-4 המדינות שלא השתתפו לבסוף בתחרות ב-1993.
ב-1994, כאשר עשתה אסטוניה את הופעת הבכורה בתחרות הדבר לא נחל הצלחה והיא סיימה את גמר התחרות במקום ה-24 עם שתי נקודות.
התוצאה הנמוכה ב-1994 מנעה מאסטוניה את היכולת להשתתף בתחרות ב-1995 עקב החלטתו של איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו להשתתף בתחרות עקב ריבוי המדינות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים להשתתף בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שמשתתפות על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור המשתתפות בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר. נכון ל-, מדובר בהיעדרות היחידה של אסטוניה בתחרות.
הישגים.
אסטוניה השתתפה בתחרות כ-25 פעמים: מתוכן היא ניצחה פעם אחת ב-2001 עם השיר "Everybody" של טאנל פדאר, דייב בנטון ו-2XL ונמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם אזרבייג'ן, לטביה, רוסיה, פורטוגל, פינלנד, יוגוסלביה, טורקיה, מונקו, בלגיה, סרביה ויוון. אסטוניה מעולם לא הגיעה למקום השני בגמר התחרות ולאחר ניצחונה בתחרות, הפכה אסטוניה לאחת המדינות שניצחו בתחרות אך מעולם לא התמקמו במקום השני בגמר התחרות יחד עם פורטוגל, סרביה, לוקסמבורג, יוון, לטביה, פינלנד, יוגוסלביה ואוסטריה. לאחר ניצחונה של אסטוניה ב-2001, אסטוניה הפכה למדינה הסובייטית הראשונה שניצחה בתחרות כאשר אחריה נמצאת לטביה שניצחה ב-2002.
אסטוניה הגיעה, שנה שנייה ברציפות, להישג מרשים כאשר אירחה את התחרות בארצה ב-2002, בה הגיעה עם השיר "Runaway" של אנה סהלין למקום השלישי בגמר התחרות. אסטוניה הגיעה למקום ה-4 פעם אחת ב-2000 עם השיר "Once In a Lifetime" של אינס ופעם אחת למקום ה-5 ב-1996 עם השיר "Kaelakee hääl" של מריה ליס אילוס ואיבו לינה.
הישגה הגרוע ביותר של אסטוניה בגמר התחרות הוא המקום ה-24 אליו הגיעה פעמיים: בפעם הראשונה בתחרות ב-1994, כאשר עשתה את הופעת הבכורה בתחרות עם השיר "Nagu merelaine" של סילבי וראייט. הישגה הנמוך בתחרות ב-1994 מנע מאסטוניה את היכולת להשתתף בתחרות ב-1995 עקב החלטתו של איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו להשתתף בתחרות עקב ריבוי המדינות שביקשו להצטרף לשורותיה. בפעם השנייה אסטוניה הגיעה למקום ה-24 בתחרות ב-2011 עם השיר "Rockefeller Street" של גטר יאני, אף על פי כי השיר האסטוני, יחד עם השיר הצרפתי, היה אחד השירים המובילים לניצחון באתרים של הימורי התחרות. אסטוניה מעולם לא סיימה את גמר התחרות במקום האחרון ומעולם לא סיימה את גמר התחרות עם אפס נקודות, אולם היא הגיעה פעם אחת למקום האחרון בשלב חצי-הגמר של התחרות ב-2016.
ניתן לסכם את הישגיה של אסטוניה בתחרות כמעורבים: בשנים הראשונות בהן השתתפה בתחרות היא הצליחה להתמקם במקומות גבוהים בגמר התחרות, מהחלת שלב חצאי-הגמר היא כשלה לעיתים להעפיל לגמר התחרות אולם סיימה מספר פעמים כאחת מעשר המדינות שהגיעו לעשרת המקומות הראשונים בתחרות. מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004 אסטוניה הצליחה לעלות לגמר התחרות שבע פעמים ב-2009, 2011, 2012, 2013, 2015, 2018 ו-2019.
שפה.
עד התחרות ב-1999, מדינות חויבו לשיר בשפה הרשמית של המדינה וב-1994, 1996, 1997 ו-1998 השירים אשר שלחה אסטוניה לתחרות היו באסטונית. החל מביטול חוק השפה ב-1999, אסטוניה שלחה בעיקר שירים באנגלית כאשר באסטונית היא שלחה שלושה שירים. מדי פעם אסטוניה שלחה שירים בשפות נוספות שאינן אנגלית ואסטונית, כך למשל השיר ב-2004 הושר בורו, השיר ב-2008 הושר בסרבית, גרמנית ופינית והשיר ב-2018 הושר באיטלקית.
הצבעות.
פינלנד נוהגות להעניק לאסטוניה מספר רב של נקודות, אולם אסטוניה נוהגת להעניק מספר רב של נקודות לרוסיה ושוודיה. ב-1996, 1998, 2009 ו-2018 (הצבעת הקהל), פינלנד העניקה לאסטוניה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. ב-2003, 2007, 2013, 2015 ו-2016 (הצבעת הקהל), אסטוניה העניקה לרוסיה את מספר הנקודות הגבוה ביותר וב-1998, 1999, 2011 (חצי-גמר וגמר), 2012 (חצי-גמר וגמר) ו-2016, אסטוניה העניקה לשוודיה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות.
אסטוניה באירוויזיון 2009.
בתגובה לפעולותיה של רוסיה בדרום אוסטיה ומלחמת גאורגיה–רוסיה, התפרסמו דיווחים כי אסטוניה עלולה לא להשתתף בתחרות ב-2009, אם כי, למרבה האירוניה, אסטוניה העניקה את מרב הנקודות לרוסיה ב-2008. באוגוסט 2008, שרת התרבות האסטונית, לייני ג'נס, דיווחה על החרם המשותף של המדינות הבלטיות, אסטוניה, ליטא ולטביה, על התחרות. מקבילה של שרת התרבות האסטונית, שר התרבות הליטאי, ג'ונאס ג'וקאס, אמר כי "מוקדם מדי לדון בחרם" שכן "החלטות ספונטניות עשויות להחריף את מאמצי הדיפלומטים ולהחריף את המצב".
מאוחר יותר לטביה הכחישה בתוקף את דיווחי החרם המשותף על התחרות והודיעה כי היא תשתתף בתחרות ב-2009, ליטא כן השתתף בתחרות שהתקיימה במוסקבה ב-2009 ורשות השידור האסטונית אישרה בספטמבר 2008, כי בשל לחץ וביקוש ציבורי, אסטוניה כן תשתתף בתחרות ב-2009. בתחרות אסטוניה (להקת "Urban Symphony" עם הסולנית סנדרה נורמסלו) הגיע למקום השליש בחצי הגמר אך רק למקום ה-15 בגמר.
בלו נוט (חברת תקליטים)
בלו נוט תקליטים (באנגלית, "Blue Note Records" ; בתרגום חופשי, "תקליטי התו הכחול") היא חברת תקליטים אמריקאית המתמחת בסגנון הג'אז. החברה הוקמה ב-1939 בידי אלפרד לאיון ומקס מרגוליס. זמן קצר לאחר ההקמה הצטרף להנהלה גם פרנסיס וולף. בשנת 2006 החברה הרחיבה את פעילותה ונהייתה לחברת גג שמקדמת מוזיקה למבוגרים, החברה נמצאת כיום בבעלות קבוצת EMI. את השם החברה שואבת מהבלו נוט שהוא מאפיין של הבלוז והג'אז.
סגנון מוזיקלי.
כאמור, בלו נוט התמקדה מאז ומעולם בסגנון הג'אז. באופן יותר מפורט, היא החלה את דרכה יחד עם מהפכת הבי בופ ורבים מהאלבומים החשובים של סגנון זה הוקלטו בבלו נוט. עם הזמן בלו נוט נהייתה מזוהה עם ההארד בופ, כאשר המוזיקאים המובילים בה היו הרבי הנקוק, הוראס סילבר, ארט בלייקי, לי מורגן, גראנט גרין, ג'ימי סמית', ופרדי האבארד. עם זאת, כמעט כל המוזיקאים החשובים של הג'אז, על כל סוגיו, הקליטו בבלו נוט בכמות זו או אחרת.
מורשת.