ב-2003 למדה באוניברסיטה הרוסית לידידות בין העמים. עד 2005 ניהלה את המחלקה המבצעית לפיקוח על התקשורת בלשכת העיתונות של משרד החוץ, ששמה הרשמי היה "מחלקת המידע והדפוס".
משנת 2005 עד 2008 עבדה כדוברת שגריר רוסיה באומות המאוחדות בניו יורק. בשנת 2008 חזרה למוסקבה וניהלה מחלקה בלשכת הדובר של משרד החוץ הרוסי. היא התקדמה מהר מאוד, וב-2011 מונתה לסגנית דובר משרד החוץ, אלכסנדר לוקשביץ'.
ב-10 באוגוסט 2015 מונתה למנהלת מחלקת המידע והדפוס של משרד החוץ הרוסי, והפכה לדוברת משרד החוץ. היא הפכה לפעילה מאוד בניהול מסיבות עיתונאים ובהבעת עמדות המשרד ברשתות החברתיות וניהול חשבונות משרד החוץ ברשתות החברתיות באופן שלא היה בעבר. בעת מינויה לתפקיד דוברת משרד החוץ, היא האישה הראשונה בתולדות המשרד שנושאת תפקיד זה.
היא דוברת אנגלית ומנדרינית. היא זכתה בעיטורים ממלכתיים על שירותה, ונחשבת לדיפלומטית מוערכת.
ביקורת ושערוריות.
ב-13 בנובמבר 2016 ספגה זכארובה ביקורת על התבטאויותיה בטלוויזיה הממלכתית הרוסית על כך שתוצאות הבחירות בארצות הברית הן תוצאה של קונספירציה יהודית, באומרה "אם אתם רוצים לדעת מה יקרה באמריקה, עם מי אתם צריכים לדבר? אתם צריכים לדבר עם אנשינו בברייטון ביץ', כמובן". בשכונת ברייטון ביץ' בניו יורק חיה קהילה גדולה של יהודים רוסים. היא אף דיברה במבטא יהודי סטראוטיפי.
ב-2 במרץ 2017 זכארובה סירבה להתייחס להאשמות נגד שגריר רוסיה בארצות הברית סרגיי קיסליאק שהטיח בה כתב של רשת CNN. היא ייעצה לרשת לחדול מלהפיץ חדשות מזויפות והתעקשה שקיסליאק הוא דיפלומט ידוע ומוערך היטב.
ב-28 באפריל 2017 הופיעה בYahoo! News ודנה בענייני יחסים בינלאומיים עם קייטי קוריץ. כשקוריץ העלתה את נושא ההתעללות והעינויים שעוברים אנשי קהילת הלהט"ב בצ'צ'ניה, זכארובה השתיקה את השאלה באומרה שלא מתפקידה להתייחס לנושא זה.
חייה האישיים.
ב-7 בנובמבר 2005, זכארובה נישאה לאנדריי מקארוב, בקונסוליה הרוסית בניו-יורק. יש להם בת מריאנה, שנולדה באוגוסט 2010.
זכארובה פעילה מאוד ברשתות החברתיות והיא כותבת שירה.
נשק אל הרג
ניקולאי קומליצ'נקו
ניקולאי ניקולאייביץ' קומליצ'נקו (ברוסית: Никола́й Никола́евич Комличе́нко; נולד ב-29 ביוני 1995, פלאסטונובסקאיה, מחוז המשנה דינסקוי, מחוז, קרסנודר, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי, חלוצה של רוסטוב מליגת העל הרוסית. הוא מושאל מדינמו מוסקבה.
קריירה.
הוא נולד בכפר במחוז קרסנודאר ביוני 1995 לאביו, ניקולאי אנטולייביץ', שהיה שחקן נודע בקבוצות דרוז'בה מייקופ ובקובאן.
קריירת מועדונים.
הוא למד בבית הספר לכדורגל של קרסנודאר וב-2013 הופיע לראשונה בהרכב קבוצת המילואים קרסנודאר-2. ב-17 במרץ 2014 עלה במדי הקבוצה הבוגרת במשחק של ליגת העל הרוסית בכדורגל נגד טום טומסק (1:1).
בקיץ 2016 הושאל לקבוצת סלובן ליברץ מליגת העל הצ'כית למשך עונה אחת. הוא הופיע במדיה 12 משחקים והבקיע 3 שערים. בסוף 2016 חזר לרוסיה.
אך לא הרשים במחנה האימונים והושאל שוב לקבוצה צ'כית, הפעם למלאדה בולסלאב. ב-23 בספטמבר 2018 הבקיע את השער העשירי שלו במדי הקבוצה וניצב בראש טבלת מלכי השערים של הליגה הצ'כית, לעונת 2018/2019. בפתח עונת 2019/2020 הבקיע לראשונה 4 שערים במשחק במחזור השביעי של הליגה הצ'כית והוכתר למלך השערים בליגה הצ'כית משהבקיע 10 שערים ב-15 משחקים.
בינואר 2020 עבר לדינמו מוסקבה תמורת 3.5 מיליון יורו לתקופה של 4.5 שנים. את הופעת הבכורה ערך בדרבי נגד ספרטק מוסקבה, ב-29 בפברואר 2020. את שער הבכורה במדי דינמו הבקיע במשחק המחזור ה-21 נגד טמבוב, ב-7 במרץ 2020.
קריירה בנבחרת.
בשנת 2014 הופיע בשתי משחקים במדי נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 19 והבקיע 2 שערים. הוא הוזמן לנבחרת הנוער ומאז משחק במדיה. באוקטובר 2019 הוזמן לראשונה להרכב הנבחרת הבוגרת ואת הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון נבחרתו על 4:0 במשחק מוקדמות יורו 2020 שנערך באצטדיון לוז'ניקי ב-10 באוקטובר 2019.
את שער הבכורה הבקיע במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד ב-19 בנובמבר 2019 בהופעתו השלישית במדי הנבחרת.
I'm Breathless
I'm Breathless (בעברית: אני חסרת נשימה; מוכר כ-I'm Breathless: Music from and Inspired by the Film Dick Tracy; בעברית: אני חסרת נשימה: מוזיקה מתוך ובהשראת הסרט דיק טרייסי) הוא הפסקול השני של הזמרת מדונה. הוא יצא לאור ב-22 במאי 1990 כפסקול של הסרט "דיק טרייסי".
הפסקול הגיע אל המקום השני במצעד הבילבורד 200.
רקע.
מדונה עצמה שיחקה בסרט כאחת הדמויות המרכזיות. לאחר צילומי הסרט מדונה החלה להקליט את הפסקול עם מפיקים כמו פטריק לאונרד, ביל בוטרל וקווין גילברט. האלבום הקולט במשך שלושה שבועות בלבד.
הסינגל הראשון אשר יצא מהאלבום היה להיט הענק "Vogue", אשר הופק על ידי שפ פטיבון. השיר זכה להצלחה אדירה כאשר הגיע למקום הראשון ב-30 מדינות ועד היום הוא נחשב לאחד מהשירים המצליחים והמזוהים עם הזמרת. גם הקליפ לשיר באותה התקופה היה לאחד מהקליפים המדוברים ביותר ולימים, הפך לאחד מהמשפיעים ביותר כאשר הכניס את ריקוד ה"ווג" למיינסטרים.
סוגה.
מבחינה מוזיקלית האלבום מורכב בעיקר ממוזיקת ג'אז, פופ וסווינג. השירים שיקפו את אישיותה של מדונה וכן הושפעו ממערכת היחסים שלה עם השחקן הראשי בסרט וורן בייטי. מטרתה של הזמרת הייתה ליצור מוזיקה שתתאים להפקה ולסגנון של הסרט בימי הבלתי משוחדים וכך גם שרה את השירים בהתאם.
היא עיוותה את קולה שהיה צריך ואף באותה תרופה עישנה סיגריות על מנת שקולה יהיה צרוד כמישהי "חסרת נשימה". וורן ביטי והשחקן מנדי פטינקין היו שותפים לשירת 3 משירי האלבום.
קידום.
על מנת לקדם את האלבום (ואת אלבומה "Like a Prayer", שיצא באותה התקופה) מדונה יצאה לסיבוב ההופעות "Blond Ambition World Tour". סיבוב ההופעות קצר שבחים וביקורות חיוביות רבות ואף זכה בפרס בטקס פרסי "Pollstar Concert Industry". לאחר מכן הוא גם הוקלט ויצא כ-DVD עליו מדונה גם זכתה גם בפרס הגראמי הראשון שלה, כעשור לאחר תחילת הקריירה שלה. עם זאת, בשל השימוש בדימויים קתוליים בסיבוב ההופעות, קרא האפיפיור יוחנן פאולוס השני להחרים את סיבוב ההופעות.
בנוסף, על מנת לקדם את האלבום מדונה ביצעה שירים מתוכו גם בטקס פרסי ה-VMA של שנת 1990 ובטקס פרסי אוסקר של אותה שנה. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Vogue" אשר יצא ב-20 במרץ 1990 ו-"Hanky Panky" אשר הגיע למקום ה-10 בארצות הברית ולמקום ה-2 בבריטניה.
הצלחה וביקורת.
הפסקול זכה לביקורות חיוביות, במיוחד של שיריו של סטפן סונדהיים אך גם השירה של מדונה זכתה לביקורות חיוביות. חלק מהמבקרים ביקרו את העובדה שבפסקול היו שירים שלא היו ממש קשורים לסרט וראו אותם כ"לא נחוצים". השיר "Sooner or Later" מתוך האלבום זכה בפרס אוסקר בטקס פרסי האוסקר של שנת 1990 בקטגוריית: "השיר המקורי הטוב ביותר עבור סרט", מדונה עצמה לא קיבלה קרדיט על הזכייה אלא סונדהיים עצמו אשר כתב והלחין את השיר.
מבחינה מסחרית, הפסקול זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האירופאי הרשמי וכמו כן, גם באוסטרליה ויפן. ביפן זכה להצלחה גדולה במיוחד כאשר היה לאלבום הנמכר ביותר במדינה באותה השנה. בארצות הברית האלבום הגיע למקום השני וזכה למעמד פלטינה כפולה. סך הכול, נמכר הפסקול בכ-7 מיליון עותקים ברחבי העולם, דבר אשר הופך אותו לאחד מהפסקולים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
נלו בילדרמן
סולומון "נלו" בילדרמן (4 באוגוסט 1925 - 20 בינואר 2019) היה מאמן שחייה, כדורמים ושחייה צורנית ישראלי, שופט בינלאומי בקפיצות למים, שחייה וכדורמים. אימן את נבחרת רומניה בשחייה (1956–1958) ואת נבחרת ישראל בשחייה וכן את נבחרת ישראל בכדורמים ושל רומניה. משנת 1963 שימש כחבר בהנהלת איגוד השחייה בישראל במשך עשרות שנים, וכיהן כיושב ראש הוועד המקצועי שלה. היה יושב ראש השחייה הצורנית בישראל, ומייסד ומאמן אגודות שחייה וכדורמים רבות. בשנים 1961–1967 אימן את אלופת ישראל בכדורמים הפועל תל אביב שניצחה בכל משחקיה (1962–1965). מייסד קבוצת השחייה הצורנית הראשונה בישראל, ואת קבוצת הכדורמים לנשים הראשונה בישראל. מייסד והעורך של שנתון השחייה והחוברת "שחייה וכדורמים".
ביוגרפיה.
בילדרמן נולד לאריה לייב ואאוריקה לבית פרידמן וגדל בבוקרשט שברומניה. בנעוריו היה חבר בארגון "דור חדש" של הציונים הכלליים.
בשנת 1940 נפטרה אמו. באותה שנה שלח דודו של האב, שהיה רב ביישוב, סרטיפיקט לעלייה לארץ. אולם, השגרירות הבריטית נסגרה בשל המלחמה עוד בטרם הגיע הסרטיפיקט.
המשטר הלגיונרי גירש את המשפחה מביתה והם עברו לגור אצל דודתו, אחות אביו. בנוסף, נשלח לעבודות כפייה, כמו שאר בני כיתתו.
לאחר המלחמה החל לעסוק בעיתונאות ובכתיבה וכן הכין סרטים תעודיים בתחום הספורט עד שבשנת 1948 השתתף בתחרויות שחייה וכדורמים. באותה שנה הוסמך למאמן כדורמים ושחייה מטעם בית הספר למאמנים שבבוקרשט שליד המכון לחינוך גופני. בשנת 1954 ניהל את בית הספר למאמנים. בשנת 1953 הכיר את ניקול, שעבדה בחנות ספרים, והשניים נישאו ב-1954.
באולימפיאדת מלבורן (1956) אימן את השחיין אלכסנדרו פופסקו , שהגיע למשחה הגמר במשחה ל-200 מטר פרפר, בו סיים במקום שמיני.
ב-1958 שפט בתחרות הקפיצות למים במסגרת אליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה.
בעקבות עלייתם של קרובי משפחה וגם אחותו, החליטו בני הזוג לעלות גם הם ובקשתם אושרה ב-1958. למרות זאת השלטונות סגרו את הגבולות ובילדרמן פוטר מעבודתו.