בשנת 1992 החל לעבוד בחברת מיקרוסופט. הוא עבד בחטיבת הפיתוח של שירותי אינטרנט. היה מנהל חטיבת השרתים בחברה, וכיהן בתפקיד סגן נשיא החברה בתחום פרויקטים מיוחדים ומחשוב ענן, והיה אחראי לבנייה ולהפעלת פלטפורמות מחשוב, כלי פיתוח ושירותי ענן.
בשנת 2014 מונה למנכ"ל השלישי בתולדות החברה, לאחר ביל גייטס וסטיב באלמר.
בשנת 2017 יצא לאור ספרו "Hit Refresh: The quest to rediscover Microsoft's soul and imagine a better future for everyone".
בדצמבר 2018, כונה על ידי "Comparably" בתואר המחמיא "המנכ"ל הטוב ביותר של חברה גדולה באמריקה", תוך ציטוט משובים אנונימיים של עובדי מיקרוסופט. נאדלה הוביל שינוי תרבותי במיקרוסופט, ולצמיחה בחטיבת הענן של החברה. על השנה הפיסקלית של 2019 קיבל נאדלה משכורת של 43 מיליון דולר שרובה ניתן במניות.
חיים אישיים.
נאדלה משחק קריקט תחרותי וחובב שירה אמריקנית והודית.
הוא נשוי לאנופאמה, בתו של חברו ללימודים של אביו. הם מתגוררים בבלוויו, פרבר של סיאטל. לזוג נולדו שתי בנות ובן. בנם מת בשנת 2022 בגיל 26, לאחר שהתמודד בחייו עם שיתוק מוחין. נמסר כי הבן תרם במהלך חייו לפיתוחים שונים של מיקרוסופט לטובת אנשים עם מוגבלויות.
גאורגי פליורוב
גאורגי ניקולייביץ' פליורוב (ברוסית: Гео́ргий Никола́евич Флёров; 2 במרץ 1913 - 19 בנובמבר 1990) היה מדען גרעין יהודי סובייטי. אבי המאמץ הגרעיני הסובייטי. על שמו נקרא היסוד פלרוביום.
תולדות חייו.
נולד בעיר רוסטוב על הדון לאב רוסי ולאם יהודיה. למד באוניברסיטה הטכנולוגית של לנינגרד (סנקט פטרבורג) והתמחה בפיזיקה גרעינית. מורו היה איגור קורצ'טוב, עמו חלק את גילוי העקרונות הבסיסיים של תגובת השרשרת של האורניום ואת עקרונות הפעולה של כור גרעיני. בשנת 1942 הבחין פליורוב כי מאמרים בכתבי עת מדעיים שהתייחסו לביקוע גרעיני מאת מדענים בארצות הברית, בריטניה וגרמניה הפסיקו להופיע. פליורוב הסיק נכונה כי הדבר אירע בשל הפיכת התחום לסוד מדינה. סיבת הדבר יכולה להיות אחת בלבד - פיתוח נשק גרעיני. פליורוב כתב לסטלין את תובנתו והפציר בו להתרכז בבניית "פצצת אורניום" בהקדם האפשרי, כעין תמונת-מראה למכתב איינשטיין-סילארד ששיגרו אלברט איינשטיין ולאו סילארד לנשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, אשר הניע את פרויקט מנהטן.
לאחר שהנ.ק.ו.ד. יירט מסמכים בריטיים שדנו בנושא הציב סטלין בראש המשימה את איגור קורצ'טוב. בפרויקט היו מעורבים גם אברם יופה, יולי חריטון, יעקב זלדוביץ' ולב ארצימוביץ'.
לאחר עבודה בפרויקט הגרעין, תחילה במסגרת הצבא האדום ולאחר מכן כחבר צוות המכון לאנרגיה אטומית ב"עיר האטום" ארזמאס-16 ובדובנה, פרש פליורוב ב-1960 וייסד בדובנה את המעבדה לחקר ריאקציות גרעיניות, כיום חלק מן המכון המאוחד למחקר גרעיני. במעבדה זו עסק פליורוב בעיקר בחקר יסודות על-כבדים וגילויים. הוא גילה והסביר את תופעת הדעיכה הרדיואקטיבית של גרעיני יסודות אלה ויצר שני יסודות חדשים, סיבורגיום (1974, במקביל לצוות של גלן תיאודור סיבורג מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי) ובוהריום (1976). פליורוב כיהן בראש המעבדה עד לפרישתו ב-1989, במקביל כיהן כיו"ר הוועדה המדעית של האקדמיה הרוסית למדעים.
הונגה טונגה
הונגה טונגה (באנגלית: Hunga Tonga) הוא הר געש תת-ימי הממוקם כ-30 ק"מ דרומית לאי פונואפו (Fonuafoʻou; הידוע גם בשם פלקון) המשתייך לטונגה.
מיקום גאוגרפי.
הר הגעש הונגה טונגה הוא חלק מקבוצת הרי געש פעילה מאוד הנקראת רכס טונגה ומתנשאת מניו זילנד עד מזרחית לפיג'י. הר הגעש נמצא 100 ק"מ מעל אזור סייסמי פעיל. גובהו של ההונגה טונגה 149 מטר ושטחו 390 דונם.
ההונגה טונגה שוכן בין שני איים המהווים שרידים משתיים משפות הקלדרה שהתפרקו. שני האיים נמצאים במרחק של כ-1.66 ק"מ ואורכו של כל אחד מהאיים 2 ק"מ. האיים והר הגעש מורכבים בעיקר מהחומר אנדזיט (סלע יסוד געשי הדומה לבזלת).
התפרצויות.
ב-16 במרץ 2009, התפרץ הר הגעש ופלט עשן, אפר, אדים ולבה לאוויר מעל האוקיינוס. ההתפרצות כיסתה את אחד האיים הסמוכים באפר, קברה מתחת לאפר בעלי חיים וצמחים והשמידה את כולם. ב-21 במרץ דיווח הגאולוג הראשי של טונגה, קלפי מפי (Kelepi Mafi), כי בין שני הפתחים עיקריים של ההתפרצות נוצר אי חדש מקרקע געשית. שטחו מאות מטרים רבועים, וגובהו בשיאו 120 מטרים.
הר הגעש התפרץ שוב בדצמבר 2014 - ינואר 2015. מההתפרצות נוצר אי שחיבר בין הונגה טונגה לאי הונגה ה'אפאי (Haʻapai), האי החדש מכונה הונגה טונגה-הונגה ה'אפאי. בתחילה סברו החוקרים שהאי יעלם תוך מספר חודשים בעקבות זרמי הים, אולם לאחר שישה חודשים קצב הבלייה של האי הואט מאוד. הערכה היא כי האי יחזיק מעמד בין 10 שנים ל-30 שנה. זהו האי הראשון שנתון למעקב לווייני מרגע היווצרותו. חוקרים ממרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א חוקרים את היווצרות האי. לדבריהם, קיים דמיון בין היווצרות האי הזה להיווצרות איים קדומים דומים במאדים.
ההתפרצויות ב-2021 ו-2022.
ב-20 בדצמבר 2021 נרשמה התפרצות ראשונה, והתפרצות נוספת, חזקה יותר, אירעה ב-15 בינואר 2022. ההתפרצות יצרה ענן אפר, גז וקיטור שהגיע לגובה 20 קילומטרים. הסקר הגאולוגי של ארצות הברית העריך שההתפרצות גרמה לרעידת אדמה בעוצמה של 5.8 שבעקבותיה נוצרו גלי צונאמי בטונגה, בפיג'י, ונואטו ובסמואה האמריקנית. מספר יישובים פונו בדרום יפן. גלים גבוהים שהגיעו בשיאם ל-1.5 מטרים והצפות נצפו גם בחופי קליפורניה ודרום אמריקה. בטונגה, טופו השישי, פונה מהארמון המלכותי בבירה והתקשורת מהממלכה נותקה כליל. בתים רבים באיים החיצוניים של טונגה ובחוף נהרסו. שלושה אנשים מתו בטונגה כתוצאה מהצונאמי ובהם אישה בריטית אחת . בנוסף, שניים טבעו למוות בעקבות גל גדול שפגע בהם בצפון פרו, מרחק של כ-10,000 ק"מ משם. ההתפרצות גם הותירה את מרבית האי הוולקני מתחת למים.
בריאן בויטנו
בריאן אנתוני בויטנו (באנגלית: Brian Anthony Boitano; נולד ב-22 באוקטובר 1963 במאונטן ויו קליפורניה) הוא מחליק אמנותי על קרח אמריקאי בעבר, שהתחרה בקטגוריית גברים יחידים. הוא אלוף אולימפי (קלגרי 1988), פעמיים אלוף עולם (ז'נבה 1986 ובודפשט 1988) ו-4 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית.
בשנת 1982 היה בויטנו למחליק האמנותי האמריקאי הראשון שביצע את תרגיל ה"טריפל אקסל" (½3 סיבובים) ללא נפילה ונחיתה על רגל אחת. בשנת 1987 הוא ביצע קפיצה של שלושה סיבובים עם יד שמאל מורמת ישרה באוויר (Tano triple lutz).
ביוגרפיה.
בויטנו נולד במאונטן ויו קליפורניה.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים בויטנו במקום שביעי בקטגוריית גברים יחידים.
באולימפיאדת סרייבו (1984) סיים בויטנו במקום חמישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה באוטווה, קנדה הוא סיים במקום שישי.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה בויטנו במדליית ארד, אחרי אלכסנדר פדייב מברית המועצות בריאן אורסר מקנדה.
אלוף עולם.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה בויטנו במדליית זהב בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר ופדייב.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה בויטנו במדליית כסף בקטגוריית גברים יחידים, אחרי אורסר ולפני פדייב ולא הצליח להגן על תוארו.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה בויטנו במדליית זהב בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר וויקטור פטרנקו מברית המועצות. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה לפני אורסר ופטרנקו. במהלך התחרות הוא ביצע קפיצה עם ארבעה סיבובים (quadruple jump) אך נחת על שתי רגליו.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש בויטנו מספורט תחרותי. הוא חזר להתאמן בשנת 1993 ובאולימפיאדת לילהמר (1994) סיים במקום שישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים ולא הצליח להגן על תוארו.
חייו האישיים.
בדצמבר 2013 בחר בויטנו לצאת מהארון כהומו במחאה, לאחר שנבחר להיות חבר במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סוצ'י (2014) שברוסיה המארחת, מדינה שבה נחקקו ביוני אותה שנה, חוקיים הומופוביים שהובילו לפגיעה בזכיותיהם של אנשי קהילת הלהט"ב והתגברות האלימות כלפיהם ובנוסף הגבירו את החשש, לביטחונם האישי של הלהט"בים האורחים ותומכיהם, המשתתפים במשחקים.
כיום, מתגורר בויטנו בסן פרנסיסקו
בתרבות.
בסרט "סאות'פארק הסרט" יש שיר "What Would Brian Boitano Do?" (מה בריאן בויטנו היה עושה?).
קמלוט (מחזמר)
קמלוט (באנגלית: Camelot) הוא מחזמר שנוצר על ידי אלן ג'יי לרנר (מחזה ופזמונים) ופרדריק לאו (מוזיקה), המבוסס על אגדת המלך ארתור כפי שעובד ברומן הטטרלוגי של ט.ה. ווייט, "המלך לשעבר ולעתיד".
ההפקה המקורית מ-1960, בבימויו של מוס הארט, בניצוחם של רוברט ראסל בנט ופיליפ ג' לאנג ובכיכובם של ג'ולי אנדרוז וריצ'רד ברטון, רצה בתיאטרון מג'סטיק בברודוויי במשך 873 הופעות, זכתה בארבעה פרסי טוני ועלתה במשך השנים במספר חידושים (האחרונה שבהם- הפקה ניו-יורקית ב-2008) ובהפקות זרות, ואף זכתה לגרסה קולנועית ב-1967. אלבום ההפקה המקורית היה הנמכר ביותר בארצות הברית במשך 60 שבועות, ע"פ דרוג LP. המחזמר הפך גם להיות מזוהה עם ממשל קנדי, שאף כונה לעיתים "עידן קמלוט".
עלילה.
מערכה I.