הישיבה הגבוהה בני דוד הממוקמת בעלי, הוקמה על ידי הרב יהודה סדן בשנת ה'תשס"ח, ואחר שנה הצטרף הרב עקיבא קשתיאל, וכיום שניהם עומדים בראשה. לישיבה כמה מסלולי לימוד לאברכים, מבחני רבנות, לימוד עיון ברמה גבוהה, חו"מ - לימודי דיינות. רוב תלמידי הישיבה מתגייסים לשירות מלא אחר שנתיים או שלוש שנות לימודים, הישיבה מאפשרת להתגייס לצה"ל במסגרת הסדר אחר שלוש שנות לימודים בישיבה, ובנוסף מתחייבים כלפי הישיבה לעוד שנתיים לימודים (מלבד התחייבות כלפי הצבא במסגר ההסדר)., נכון לשנת ה'תשפ"ב לומדים בישיבה כ - 280 תלמידים (200 בחורים, ו80 אברכים).
מדרשה לבנות לקראת שירות לאומי ע"ש דניאלי זוננפלד בתפוח, שהקימה הרבנית גאולה ניסים ובראשות הרב שחר ורטמן. ובשנת הלימודים ה'תשפ"ב נפתח מסלול לבוגרות שירות לאומי בראשות הרבנית מולדת פוני.
המכינה במעלה אפרים שבבקעת הירדן, היא שלוחה של המכינה ונפתחה בשנת הלימודים ה'תשע"ו, בעקבות רצון לחזק בפיתוח בקעת הירדן, בראש המכינה עומד הרב אליעזר בראון, המכינה פועלת בסדר לימוד זהה של המכינה בעלי, מדי שבוע רבני המכינה נוסעים לשלוחה במעלה אפרים ומעבירים שיעורים..
ישיבת עוז ואמונה היא ישיבה גבוהה הנמצאת בשכונת נווה שאנן בדרום תל אביב, בראשות הרב יצחק פנירי. הישיבה הוקמה על ידי הרב אחיעד אטינגר, לאחר רציחתו בפיגוע בצומת אריאל ב-17 במרץ 2019, מוסדות בני דוד לקחו חסות על המכינה לבקשת משפחת המנוח, בנוסף ללימוד הישיבה פועלת להחזרת היהדות לשכונה: גאולת בתי כנסת שננטשו או נבזזו, סיורים מודרכים בשכונת נווה שאנן, הישיבה מכנה פעולות אלו, "להחזיר עטרה ליושנה", בנוסף הישיבה פועלת להקמת גרעין תורני לחיזור פעיליות תורניות בשכונה, ותמיכה למשפחות נזקקות בסיוע כלכלי, הישיבה מונה כ-50 תלמידים ואברכים.
מכינת 'דרך אבות' שבבני ראם ליוצאי אתיופיה ע"ש סלומון טקה, נפתחה בשנת הלימודים ה'תשפ"ב, מיועדת לבוגרי כיתה יב' בני הקהילה האתיופית, נפתחה בעקבות המהומות שהיו בה'תשע"ט, מטרת המכינה שינוי תפיסה בקרב קהילת יוצאי אתיופיה תוך מתן מענה מהשטח לחיבור לזהות הישראלית ולהשתלבות בחברה הישראלית, ומונה כ - 30 בחורים.
בכלל המוסדות לומדים כ-800 תלמידים.
בוגרים ידועים.
מן המכינה יצאו קצינים בכירים, ובהם:
Hominoidea
Hominidae
Homininea
Rodentia
Gorilla
Castoridae
Gorilla gorilla
Castor
Pan troglodytes
יחידת לוטם
לוטם - החטיבה להתעצמות טכנולוגית מבצעית, או בקיצור "חטיבת ההתעצמות" (לשעבר "היחידה לתקשוב וטכנולוגיות מידע"), היא יחידה טכנולוגית-מבצעית באגף התקשוב בצה"ל. לוטם מספקת פלטפורמות ומפתחת מערכות בתחומי התמחותה ליחידות צה"ל השונות ולגופים ביטחוניים נוספים.
ייעוד ותחומי האחריות.
ייעוד היחידה הוא ייזום, פיתוח, הקמה, תפעול ותחזוקה של מערכי תקשוב אינטגרטיביים כלל-צה"ליים, גיבוש ארכיטקטורה ותקנים טכנולוגיים תקשוביים עבור כלל צה"ל. משימה זו כוללת:
מיזמים.
רבים מהמיזמים של לוטם נחשבים מסווגים. חלק מהמיזמים שזכו לפרסום:
היסטוריה, הווה וכוונות לעתיד.
היחידה הוקמה ב־3 במרץ 2003 כמסגרת לתוכה התמזגו מספר יחידות, שהיו קודם לכן בחיל התקשוב ובחטיבת התקשוב המטכ"לית. שמה של היחידה נבחר על ידי מפקדה הראשון, תא"ל יהוא אבן זהב והוצמדו לו ראשי התיבות "היחידה לתקשוב וטכנולוגיות מידע".
יחידות לוטם שוכנות במספר בסיסים במרכז הארץ, ובעיקר מחנה צריפין ומחנה מקלף ברמת גן. ישנה תוכנית לרכז את כל יחידותיה של מסגרת זו בבאר שבע, במסגרת פרויקט הקמפוס הטכנולוגי שיוקם בצמוד לאוניברסיטת בן-גוריון, אליו יועברו כמעט כל יחידות אגף התקשוב.
במאי 2021 הוענקה לראשונה סיכה למשרתים ביחידה ובה הסמל החדש של היחידה.
Pan paniscus
Myocastoridae
Myocastor coypus
Homo sapiens
Platyrrhini
Mesocricetus
Anthropoidea
Arvicola terrestris
Tarsii
Tarsius
Chiroptera
Perissodactyla
Sirenia
Equidae
Dugong dugon
Equus kiang
Hydrodamalis giga
Trichechidae
Equus caballus
Edentata
Equus burchelli
Dasypodidae
Equus grevyi
Pholidota
Equus quagga
Hyracoidea
Equus asinus
Procavia capensis
Equus hemonius
Procovia syriaca
Rhinocerotidae
Dermoptera
Ceratotherium simum
Tubulidentata
Baluchitherium
Mysticeti
Tapiridae
Phocoenidae
Tapirus
Hippopotamidae
מד כושר
מד כושר הוא שיטה מקובלת לדירוג של שחקני שחמט, המבוססת על מודל סטטיסטי פשוט ויציב, והמנוהלת על ידי התאחדות השחמט העולמית (פיד"ה). לפי שיטה זו, לכל שחמטאי פעיל יש דירוג מספרי, המעודכן באופן קבוע לפי הניצחונות וההפסדים שלו במשחקים תחרותיים, באופן הלוקח בחשבון גם את רמתם של היריבים שמולם שיחק: ניצחון נגד שחקן חזק מקנה יותר נקודות מניצחון נגד שחקן חלש ממנו.
ציון מד הכושר אמור לשקף את יכולתו של השחמטאי בדרך של חיזוי התוצאות שלו, ולענות על השאלה כיצד צפוי להסתיים דו-קרב בין שני שחקנים, אף אם מעולם לא שיחקו זה כנגד זה. הסולם הוא לוגריתמי - שחקנים בעלי ציוני מד כושר formula_1 ו- formula_2 אמורים (בתוחלת) לחלק ביניהם את הנקודות במשחק ביחס של formula_3 ל-formula_4&lt;/math&gt;}}. לדוגמה, דו-קרב בן 11 משחקים בין שני שחקנים שהפרש מד הכושר שלהם 400 נקודות, אמור (בתוחלת) להסתיים בתוצאה 10:1, ואילו הפרש של 32 נקודות אמור (שוב, בתוחלת) להסתיים בתוצאה של 6:5.
את השיטה פיתח הפיזיקאי והשחמטאי ארפד אלו (Elo) בשנות ה-50 של המאה ה-20, והיא אומצה על ידי פיד"ה, לאחר שינויים והתאמות, ב-1970. מלבד בשחמט, השיטה משמשת לדירוג שחקנים וקבוצות גם בכמה ענפי ספורט אחרים.
היסטוריה ותיאור המודל.
הצורך בדירוג השחמטאים הרואים עצמם מועמדים לתואר הוכר מאז שהוחל בקיום תחרויות על הזכות להתמודד בדו-קרב עם אלוף העולם בשחמט. מאז ראשית המאה ה-20, הדירוג נקבע על-פי הישגי השחקנים בתחרויות, בדרך של צבירת ניקוד על ניצחונות. הקביעה כמה נקודות יש להעניק לכל הישג היא שרירותית, וארגוני השחמט השונים השתמשו בשיטות שונות. בפדרציית השחמט של ארצות הברית (USCF) הייתה מקובלת "שיטת Harkness", המבוססת על אותו עיקרון.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 פיתח הפיזיקאי והשחמטאי ארפד אלו, בשיתוף עם ה-USCF, שיטה סטטיסטית עקבית לדירוג השחקנים. העבודה התבססה על רעיונות שהציגו הסטטיסטיקאים ראלף בראדלי ומ. טרי ב-1952.
השיטה מבוססת על ההנחה שלכל שחקן יש "כושר אמיתי", שאינו ידוע ואינו ניתן למדידה ישירה; הכושר האמיתי עשוי להשתנות עם הזמן, אך הוא אינו משתנה במהירות. אם הניצחון במשחק היה נקבע באופן ישיר על ידי הכושר האמיתי של שני היריבים, אפשר היה למדוד את ציוני הכושר האמיתי בקלות. בפועל, מניח המודל של אלו, מגריל השחקן מעין "כושר רגעי" בכל משחק, והשחקן בעל הכושר הרגעי הגבוה יותר - מנצח. הכושר הרגעי תלוי בכושר האמיתי, אך הוא עשוי להיות נמוך או גבוה ממנו. מד הכושר מתעדכן באופן שוטף על-פי הישגי השחמטאי, הנקבעים על-פי ציוני מד הכושר הרגעיים שלו במשחקים השונים. אלו, בתורם, נקבעים על ידי מד הכושר האמיתי, גם אם בזה לא ניתן לצפות באופן ישיר. על ידי עדכון מד הכושר באופן מתאים (כפי שיוסבר בהמשך), אמורים הניצחונות וההפסדים להצטבר באופן כזה שמד הכושר יהיה אומד חסר הטיה של ציון הכושר האמיתי.
כדי לפשט את המודל שלו, אלו אינו מנסה לחזות את הסיכוי לניצחון או לתיקו, אלא מודד רק את הנקודות הנצברות במשחק. מנקודת מבט זו, תיקו נחשב כחצי ניצחון וחצי הפסד, ורק מספר הניצחונות (הכולל מחצית ממספר תוצאות התיקו) קובע.
בעבודתו המקורית, הציע אלו שהכושר הרגעי מתפלג התפלגות נורמלית, שהערך הממוצע שלה שווה לכושר האמיתי, וסטיית התקן מכוילת באופן כזה שהפרש של 200 נקודות יביא לחלוקה צפויה של הנקודות במשחק ביחס של 3:1. ה-USCF אימץ את המודל ב-1960, ובחר את הערך 1500 כציון הממוצע של שחקן רשום במועדון.
אם הכושר הרגעי מתפלג נורמלית, אז ההפרש בין שני ציוני כושר רגעי (של שני שחקנים יריבים) אמור גם הוא להיות בעל התפלגות נורמלית. מדידות שנעשו לאורך זמן, הראו שהנחה זו אינה תואמת את המציאות. מסיבה זו, ובעקבות ניתוח תאורטי, תוקנה ההנחה לכך שהציון הרגעי מתפלג לפי התפלגות הערך הקיצוני (שהיא ההתפלגות של הערך המקסימלי של משתנים מקריים רבים). פירושה של הנחה זו הוא שבדרך-כלל ציון הכושר הרגעי נמוך במעט מציון הכושר האמיתי, אך מפעם לפעם הוא גבוה ממנו במידה משמעותית. מכאן נובע, מתמטית, שההפרש בין הציונים הרגעיים מתפלג לוגיסטית - דבר המקנה לשחקנים חלשים סיכוי גבוה יותר מזה שנותן להם המודל הקודם (משום שהזנבות של ההתפלגות הלוגיסטית דועכים כמו formula_5, ולא כמו בהתפלגות נורמלית שקצב הדעיכה שלה, formula_6, מהיר בהרבה).
ב-1970 אימץ פיד"ה את השיטה המתוקנת. אלו עצמו כתב על השיטה ואופניה השונים את הספר 'דירוג שחקני שחמט, עבר ועתיד', שפורסם ב-1978.
פרטים טכניים ושיקולים תאורטיים.
משמעות הציון.
כאמור לעיל, ההפרש בין ציוני הכושר הרגעיים של שני מתחרים, שציון הכושר האמיתי שלהם formula_1 ו- formula_2, מתפלג לוגיסטית, סביב ההפרש formula_9. מן הנוסחאות המתארות את ההתפלגות הלוגיסטית אפשר לחשב שכל נקודה אמורה להיות מחולקת בין שני הצדדים ביחס של formula_10.
על-פי ה-USCF, לאמן אמור להיות דירוג של 2200–2400, ואמן בינלאומי, דירוג 2400 ומעלה. הפרש של 200 נקודות פירושו שדו-קרב בן 8 משחקים אמור להסתיים בתוצאה החריגה 6:2. בדרך כלל הפער בין מתמודדים בתחרויות אינו מגיע לרמה כזו.
אתחול.