מערכת אישורי הסחר ההוגן של FLO International מכסה תחום גדל של מוצרים כולל בננות, דבש, תפוזים, קקאו, כותנה, פירות יבשים, ירקות ופירות טריים, מיצים, אגוזים, שמני מאכל צמחיים, זרעים, קינואה, אורז, תבלינים, סוכר, תה, ויין.
כמו רוב הניסיונות לפיתוח בינלאומי, היוזמה של אישורי סחר הוגן זוכה לביקורת מצדדים שונים של הזירה הפוליטית. כמה כלכלנים וצוותי חשיבה שמרנים רואים בסחר ההוגן סוג של סובסידיה שמעכבת פיתוח. חלקים בשמאל הפוליטי מאשימים את הסחר ההוגן על שהוא לא מאתגר כראוי את מערכת הסחר העולמית הנוכחית.
בשנת 2006 היקף המכירות העולמי של מוצרים בעלי אישורי סחר הוגן הסתכמו בסך 1.6 מיליארד לירות שטרלינג, עליה של 41% בהשוואה לשנה הקודמת.
נכון לדצמבר 2006, 569 ארגוני ייצור ב-58 מדינות מתפתחות היו בעלי אישורי סחר הוגן.
משטרת היישובים
משטרת הישובים
הילה זהרור
הילה זהרור (נולדה ב-18 בדצמבר 1980 ונולדה כהילה זערור) היא זמרת, מוזיקאית ושחקנית. זהרור הופיעה בתפקידים ראשיים ומרכזיים במופעים מוזיקליים רבים, מחזות זמר, הצגות ילדים ועל במות התיאטרון הרפרטוארי. מחברת ומלחינה של שירים ומופיעה עם הרכב נגנים במופע מיצירותיה. אלבום השירים שלה (2007 - הילה זהרור) חובר והולחן על ידה והופק בידי לני בן בשט.
ביוגרפיה.
הילה זהרור נולדה בפתח תקווה ולמדה בקונסרבטוריון העירוני. היא החלה בלימודי כינור בגיל 8 ולאחר מכן פסנתר וגיטרה. כתבה והלחינה שירים מגיל צעיר מאוד. בשירותה בצה"ל הייתה זמרת בלהקות הצבאיות של חיל הים וחיל החינוך. בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. השתתפה בהצגות מוזיקליות רבות ומחזות זמר שהועלו בבית צבי ובתיאטרון הספרייה ברמת גן, בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון בית ליסין, מופעים מוזיקליים שונים, פסטיבלים, הצגות נוער וילדים, דיבוב לסרטים, ג'ינגלים, בימות זמר. מופיעה כזמרת מלווה בהרכב של ריקי גל, בהרכב ההופעות של שלמה ארצי, בשירה ובגיטרה אקוסטית. הילה מופיעה ברחבי הארץ עם הרכב נגנים במופע המורכב מיצירותיה.
טלוויזיה.
"קלינקה מיה", במאי איתן לונדנר, "הקרקס של רינת", ערוץ הופ.
״בית המשאלות״, במאי חיים בוזגלו, ״סרוגים״, במאי לייזי שפירא.
במת תיאטרון.
"הדבר האמיתי" - בתפקיד דבי, במאי: הלל מיטלפונקט, תיאטרון בית ליסין. "המורדים" - בתפקיד מיכאלה הצעירה, במאי: עמרי ניצן, תיאטרון הקאמרי. "קרוב יותר" - בתפקיד אליס. במאי: דן ענבר, תיאטרון הספרייה. "השושנה המקועקעת" - בתפקיד רוזה. תיאטרון הספרייה. "האסופית" - בתפקיד האסופית, במאי: משה קפטן, תיאטרון הספרייה. "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת ילדים מוזיקלית, במאי: יקי מחרז, הפקת נאווה הפקות. "אגדה על קערה ומצקת" - בתפקיד הנסיכה, תיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת. "מיקה שלי" - בתפקיד הילדה המספרת, במאי גדי ענבר. "רדיו גאגא" - בתפקיד המפיקה, במאי אמיר גוטמן, הצגה מוזיקלית בהפקה מסחרית. "שמונה בעקבות אחד" - בתפקיד נעה, במאי: רפי ניב, תיאטרון הקיבוץ. "אורי" - בתפקיד דליה, במאי: משה קפטן, תיאטרון ארצי לנוער עם נאווה הפקות. המחזמר "אוליבר" בתפקיד שרלוט, במאי משה קפטן. הפקת יריב יפת ותיאטרון בית ליסין,"אבק" תיאטרון גבעתיים. ״מימי ויויו״, חסידה הפקות.
הליך מדורג
דופן עקומה
דופן עקומה הוא אחד מההלכות שנאמרו למשה מסיני, ומשמש להגדרת דיני דופן הסוכה. לפי הלכה זו, יש להכשיר סוכה אף במקרה שבין הדפנות לסכך הכשר מפריד סכך פסול. טעם ההכשר הוא, משום שמחשיבים את הסכך הפסול הצמוד לדופן, כאילו הוא המשכה של אותה הדופן - אלא שנתעקם, ומשכך נמצא שהדופן נמשכת עד הסכך הכשר.
מהות ההלכה.
כאמור היתר זה משמש בדיני סוכה, על פי התורה, על מנת שסוכה תהיה כשרה, יש לסכך אותה בסכך כשר בלבד. על מנת שסכך יחשב ככשר, הוא נצרך לעמוד בשלושה תנאים: א. שיהיה עשוי מדבר הצומח, כגון עצים וכדומה. ב. רק כאשר הוא אינו מקבל טומאה (למעט למשל, אם נעשה ממנו כלי) ג. רק כשהוא תלוש מן הקרקע. כל חומר אחר הרי הוא פסול לסיכוך.
אף כאשר סיככו את הסוכה בסכך כשר, אם ישנו רווח בין הדופן לסכך בשיעור של יותר מג' טפחים (עד ג' טפחים הוא כשר מדין לבוד), הסוכה פסולה, מאחר שאין קשר בין הדופן לסכך. אמנם כאשר באותו רווח מונח סכך פסול, הסוכה תהיה כשרה מדין 'דופן עקומה', פירוש הדבר, שבמקרה כזה מתייחסים לסכך הפסול שנמצא בין הסכך הכשר לדופן כאילו הוא המשכה של הדופן, ומשכך נמצא שהדופן סמוכה לסכך הכשר, והסוכה כשרה.
לדוגמה בית שגגו נהרס, אך בצדדיו סמוך לקירות, ישנה תקרה שפסולה לסיכוך, ניתן לסכך באמצע הגג, ומה שבצדדיו יחשב כדופן עקומה, והוסכה תהיה כשרה.
הגבלות לדין.
בתלמוד נאמר, שדין זה של דופן עקומה שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשך הדופן, נאמר רק כאשר שיעור הסכך הפסול הוא עד ארבע אמות, אך מעבר לכך אי אפשר להכשיר על ידי דין דופן עקומה.
הגבלה נוספת, אף היא מופיעה בתלמוד, דין דופן עקומה נאמר רק ב'סוכה גדולה', כלומר, שיש כאשר יש בסכך הכשר את השיעור המינימלי של הסוכה, שהוא שבעה טפחים על שבעה טפחים, אך בפחות מכך אי אפשר להכשיר על ידי דופן עקומה.
יש מי שכתב שדין דופן עקומה נאמר רק במקרה שהדפנות מגיעות בגובהן לסכך הפסול, אך במקרה שאינן מגיעות לסכך, אין להכשיר מדין גוד אסיק - על מנת להגביהן, ומדין דופן עקומה.
להלכה.
דין זה של דופן עקומה נפסק להלכה בשולחן ערוך. פולמוס נרחב ישנו באחרונים, האם כאשר מכשירים סוכה שיש בה סכך פסול מדין דופן עקומה, מותר גם לאכול ולישון תחת הסכך הפסול או לא. להלכה נפסק בשולחן ערוך, שההלכה אמנם מכשירה את הסוכה על ידי "דופן עקומה" ביחס למקום שתחת הסכך הכשר, אך אינה מתירה לאכול ולישון תחת הסכך הפסול שנחשב כדופן.
אלרואי (ספר)
אלרואי (באנגלית: The Wondrous Tale of Alroy) הוא ספר שנכתב על ידי ראש ממשלת בריטניה, בנג'מין דיזראלי, ויצא לאור בשנת 1833.
גיבור הספר הוא דוד אלרואי, בן המאה ה-12, שהיה "חוטר מגזע ישי" ובנו של ריש גלותא דבבל, שהם מצאצאי דוד המלך. לאלרואי ויכוח עם דודו בוסתנאי, שהיה ראש הגולה, על מהותם של חיי הגולה. בעוד שבוסתנאי משלם את המס לשליט הערבי, אלרואי אינו מוכן לשלם את המס. אלרואי היה אחד מחולמי שיבת ציון בימי הביניים, ששנא את הגלות ותר אחרי החופש והעצמאות. בתקופת חייו מצב היהודים היה קשה מבחינה כלכלית ומדינית ואנשים חיפשו את המשיח שיושיע אותם. אלרואי ניסה להקים תנועה משיחית, וזו נכשלה. הצלחתו היחידה הייתה הדיפת הסלג'וקים המוסלמים לזמן קצר.
מה שהפריע לד'יזראלי יותר מכל בסיפור חייו של אלרואי זה שהוא לא היה צריך להילחם רק בשלטונות ממלכת פרס, אלא גם בדעות היהודים שהיו נגדו מחמת יראתם את מלך פרס. ייתכן והוא רצה לגנות את היהודים שממירים את דתם או שמשלימים עם מצבם הנחות, עם היותם חסרי זכויות במדינות בהם הם חיים.
קובת א-נג'מה
קובת א-נג'מה (בערבית: قبة النجمة, "כיפת הכוכבים") הוא הר המתנשא מעל היישוב כוכב השחר, לדרומו, נמצאת במערב שמורת נחל ייט"ב. פסגת ההר היא בגובה 724 מטר מעל פני הים.
ההר מהווה נקודת תצפית גבוהה המשקיפה על אזור נרחב ביותר מרכס הר הזיתים-הר הצופים בירושלים בדרום עד לחרמון בצפון. הוא חלק משמורת הטבע כוכב השחר.
נמוך מעט מהפסגה ממוקם מקאם סת זהרה. שנקרא על שם אשה בשם סת זהרה, הקדושה לתושבי הכפר הסמוך דיר ג'ריר, הידועה כ"פטרונית הלידות והתינוקות". המקאם בנוי על יסודות קדומים, כעדות הנדבכים התחתונים הגדולים, שחלקם מסותת בסיתות שוליים עם זיז בולט. פתחו של המבנה פונה צפונה, כנהוג ברוב קברי השיח' בארץ. על פי מאמר של ספי בן-יוסף משנת 1996, במקום "סימני קמיעות בד, סמרטוטי נדר ומנורות שמן של חרס ופח מעידים על שימוש פעיל של תושבי המקום באתר כמקום תפילה, בקשה ונדרים. סמוך לקבר ניצב עץ זית עתיק יומין המטופל בקפידה, וכן עץ אשחר עבות". כיפת המבנה שהייתה שלמה עד סוף המאה ה-21, הרוסה כיום.
כ-200 מטר דרום מזרחית לשיא הגובה, על השלוחה, יש מצפור היקפי על שם רחבעם זאבי.
למרגלות ההר, בגובה של 610 מטר מעל פני הים, נמצאת חירבת א-נג'מה. ריכוז מערות מגורים ומחסנים, שרידי מבנים ובורות מים של יישוב חצי נוודי שהיה במקום במאות השנים האחרונות.
Coiled coil
Coiled coil הוא מוטיב מבני בחלבונים, המורכב משניים עד שבעה סלילי אלפא (Alpha helix) הכרוכים ומלופפים זה בזה בדומה לחבל שזור (צמדים ושלשות הם הנפוצים ביותר). מבנים רבים מסוג זה מעורבים בתפקודים ביולוגיים חשובים כגון בקרה על ביטוי גנים (פקטורי שעתוק). דוגמאות ראויות לציון הם חלבונים כגון: אונקופרוטאינים c-fos ו-jun (מכילים גנים בעלי רצף DNA הגורם לסרטן) וחלבון השריר טרופומיוזין (Tropomyosin).
מבנה מולקולרי.
לרוב מכילים רצף של שבע חומצות אמינו כתבנית קבועה. הסלילים אשר על פני השטח מקיימים אינטראקציות ביניהם, יכילו בדרך כלל, שיירים הידרופוביים כגון לאוצין (Leucine) המסודרים במבנה המכונה רוכסן לאוצין. הדרך המועדפת ביותר מבחינה תרמודינמית, עבור שני סלילים להתארגן בסביבה המוקפת מים כגון ציטופלסמה, היא להישזר זה בזה ובין חומצות להן שיירים הידרופיליים. כך נוצר מחסום על פני השטח המספק כוח תרמודינמי המניע את היצמדות הסלילים והפיכתם לצמד (דימריזציה).
סלילי האלפא עשויים להימצא באוריינטציה מקבילה או לא מקבילה (Parallel או Antiparallel). לרוב יאומץ סיבוב שמאלי (ראו תרשים 1). בטבע ובחלבונים אשר יוצרו במעבדות, נצפו סלילים מלופפים בעלי סיבוב ימני (Right handed) למרות שסידור זה אינו מועדף תרמודינמית.
היסטוריה של סלילים מלופפים.