בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה, אשר התקיימו ב-6 בפברואר 2001, נמנו 2,805,938 מצביעים מתוך 4,504,769 בעלי זכות הצבעה, דהיינו אחוז הצבעה של כ-62.29%.
תוצאות הבחירות היו:
הבחירות התאפיינו באחוז הצבעה נמוך יותר מאשר בבחירות רגילות לכנסת (למעשה הנמוך ביותר מעולם בבחירות ארציות בישראל) ובמיוחד בהחרמת בחירות כמעט מוחלטת בציבור הערבי.
לאחר הבחירות.
למרות הבטחותיו לפני הבחירות כי לא ינהל משא ומתן על ממשלת אחדות, הרי מיד לאחר הבחירות ניסה ברק להיכנס לממשלת האחדות שהוקמה כשר הביטחון. לחץ ציבורי ובעיקר לחץ בתוך מפלגת העבודה אילץ אותו להתפטר מתפקידו כיו"ר מפלגת העבודה ומהכנסת. מכיוון שהליכוד קיבל רק 19 מנדטים בבחירות לכנסת החמש עשרה, הוקמה ממשלת אחדות לאומית רחבה, שכללה את: ישראל אחת (ששינתה את שמה להעבודה-מימד לאחר פרישת גשר), ש"ס, ישראל בעלייה, איחוד לאומי-ישראל ביתנו (שהייתה סיעה שנוצרה ממיזוג האיחוד הלאומי וישראל ביתנו, ללא פורשי חרות - התנועה הלאומית), יהדות התורה, ושלושה מפורשי מפלגת המרכז: רוני מילוא (שהקים את סיעת לב, והצטרף לליכוד במהלך הקדנציה), דן מרידור (שהצטרף לליכוד עם סיום הקדנציה) ודליה רבין-פילוסוף (שהקימה את סיעת הדרך החדשה, והתמזגה עם העבודה-מימד). בשל העובדה כי הממשלה הייתה רחבה, ומנתה 29 חברים, היה צורך להכניס שולחן קטן נוסף במרכז שולחן הממשלה הישן באולם מליאת הכנסת, כדי שיהיו מקומות ישיבה לכל השרים.
ככלל, למרות המהפך, הבחירות לא הביאו לשינויים מהותיים במדיניות הממשלה, כאשר השינוי המהותי היחידי בנושא המדיני-ביטחוני היה הפסקת המגעים המדיניים הפומביים (עם זאת, לשליחותו של עמרי שרון ניתן פומבי במהרה). האינתיפאדה השנייה המשיכה כאשר המצב הלך והחמיר בה עד ל"מרץ השחור" בשנת 2002 ומבצע חומת מגן בעקבותיו. המשק, שהצליח להתאושש לתקופה קצרה ב-1999–2000, שב והתדרדר לאחד המשברים החמורים ביותר בתולדותיו ושיאו היה צמיחה שלילית ב-2002–2003.
התפטרותו של ברק מראשות מפלגת העבודה הכניסה אותה לסחרור פוליטי פנימי: במהלך השנתיים שבין בחירות אלו לבחירות הבאות נערכו שלוש התמודדויות על ראשות המפלגה. כתוצאה מכך מעמדה של המפלגה, שהיה רעוע עוד בימי ברק (בעיקר בשל סכסוכיו עם מנגנון המפלגה), התדרדר משמעותית ובתקשורת אף נשמעו קולות רבים המספידים את המפלגה.
ברק פרש אמנם מהחיים הפוליטיים, אך חזר אליהם ונבחר שנית לראשות המפלגה ב-2007 והתמנה לשר הביטחון בממשלת אולמרט. הוא הוביל את המפלגה בבחירות לכנסת ה-18. ברק נכנס לממשלת נתניהו השנייה והתמנה שנית לשר הביטחון. במהלך כהונת הכנסת פרש עם 4 חברי סיעת העבודה והם הקימו את מפלגת העצמאות, אך לא התמודד בבחירות לכנסת ה-19.
לאומנות ערבית
אריה קטן
אריה קטן היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה בשמי הצפון, שהוגדרה בשנת 1687 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס. הקבוצה נראית כמשולש קטן בין קבוצת אריה לקבוצת הדובה הגדולה. מכיוון שהקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17, אין סיפורי עמים או מיתולוגיות ידועים בנוגע אליה.
גרמי שמיים מעניינים נוספים.
בקבוצה יש מספר גלקסיות, אך כולן עמומות ולא ניתנות לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. הבהירות מביניהן הן NGC-3344 ו-NGC-3486, שלהן בהירות מדרגה 10.5 וקוטר של כ-6 שניות קשת.
Hanny's Voorwerp היא ערפילית פליטה מסתורית שככל הנראה מחזירה אור מקוואזר שכבה לפני כ-100,000 שנים.
ג'ורג' ר. ר. מרטין
ג'ורג' ריימונד ריצ'רד מרטין (באנגלית: George Raymond Richard Martin; נולד ב-20 בספטמבר 1948), הוא סופר מדע בדיוני ופנטזיה, תסריטאי ומפיק אמריקאי ממוצא יהודי. בעברו היה מדריך עיתונאות. נודע בעיקר ככותב סדרת הספרים "שיר של אש ושל קרח" עליה מבוססת סדרת הטלוויזיה המצליחה של HBO "משחקי הכס".
ביוגרפיה.
נולד בשם ג'ורג' ריימונד מרטין (George Raymond Martin) בניו ג'רזי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית בעיקרה, אם כי סבו היה יהודי. בוגר תואר ראשון ושני בעיתונות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנות השבעים היה מרטין כותב פורה של סיפורים קצרים, וזכה במספר פרסי הוגו ונבולה לפני שהתחיל להפנות את תשומת לבו לרומנים. אף על פי שרוב עבודתו עוסקת בפנטזיה או באימה, כמה מספריו המוקדמים הם ספרי מדע בדיוני המתרחשים בעולם עתידני.
בשנות השבעים הוא החל לעבוד כעורך בטלוויזיה. הוא עבד על הסדרה "אזור הדמדומים" ועל הסדרה "היפה והחיה". כעורך ספרים, ערך את סדרת הספרים "קלף משוגע".
ב-1996 מרטין חזר לכתיבת נובלות, והחל לכתוב את סדרת "שיר של אש ושל קרח", היצירה המפורסמת והמצליחה ביותר שלו. הסדרה עוסקת במאבקים סביב השלטון בממלכת וסטרוז, ממלכה גדולה בעולם במצב המקביל לימי הביניים. "שיר של אש ושל קרח" מאופיינת בדגש הניתן לתככים הפוליטיים שסביב האירועים, כמו גם בבנייה עשירה וריאליסטית של עולם פנטזיה שבו יש בתי אצולה, אבירים, דרקונים, כשפים ואל-מתים.
הסדרה, כך על פי רבים, התחילה גל חדש בספרות הפנטזיה, גל שהפך את המגמה שג'ון רונלד רעואל טולקין הוביל - מגמת הפנטזיה האפית, שבה הטובים והרעים ברורים, כל אחד מהם איתן בעמדתו. בספריו של מרטין כל הדמויות "אפורות" - בכולן יש מאפיינים טובים ורעים, ושיפוטן נתון בידי הקוראים.
בנוסף לחמשת ספרי "שיר של אש ושל קרח" שפורסמו (ושני הספרים המתוכננים לעתיד), מרטין כתב גם חמש נובלות המתרחשות בעולם הסדרה, כל אחת מהן בתקופה שונה: "האביר הלא-משוח", "החרב המושבעת", "אביר המסתורין", "הנסיכה והמלכה" ו"אש ודם" שעוסק בהיסטוריה של בית טארגאריין.
סדרת הטלוויזיה המצליחה "משחקי הכס" מבוססת על סדרת ספריו "שיר של אש ושל קרח", הוא אחד ממפיקיה בפועל, ואף כתב כמה פרקים בה.
הוא היה שותף ליצירת משחק מחשב "Elden Ring".
1400 לפנה&quot;ס
1427 לפנה&quot;ס
1426 לפנה&quot;ס
496 לפנה&quot;ס
287 לפנה&quot;ס
217 לפנה&quot;ס
218 לפנה&quot;ס
202 לפנה&quot;ס
264 לפנה&quot;ס
241 לפנה&quot;ס
ויין רוני
ויין מארק רוּני (באנגלית: Wayne Mark Rooney; נולד ב-24 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ וכיום מאמן את קבוצת די. סי. יונייטד. רוני שיחק גם בנבחרת אנגליה, בה הוא שימש כקפטן עד לפרישתו ממנה באוגוסט 2017. ב-15 בנובמבר 2018 חזר רוני לנבחרת אנגליה למשחק פרידה בו ציין את משחקו ה-120 במדיה. ווין רוני הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת אנגליה ושל מנצ'סטר יונייטד.
קריירת מועדונים.
רוני נולד וגדל בליברפול שבאנגליה, והחל את הקריירה בקבוצת אברטון, במדיה שיחק בקבוצת הבוגרים כבר בגיל 16, ובאוקטובר 2002, לפני יום הולדתו ה-17, הפך לכדורגלן הצעיר ביותר שהבקיע שער בליגה האנגלית (השיא נשבר מאז פעמיים), כשכבש את שער הניצחון של אברטון מול האלופה ארסנל. לאחר הופעותיו המוצלחות במדי אברטון ובמדי נבחרת אנגליה ביורו 2004 התחילו מועדונים להתעניין בו. מנצ'סטר יונייטד וניוקאסל יונייטד התחרו ביניהן מי ירכוש את השחקן, כשבסוף קנתה אותו מנצ'סטר יונייטד בסכום של 23 מיליון ליש"ט. רוני היה רק בן 18 באותו הזמן ומכירתו הייתה בין המכירות הגדולות של נער אי פעם. בהמשך השנה זכה בפרס נער הזהב של עיתון "טוטוספורט".
לאחר שעבר למנצ'סטר יונייטד בקיץ 2004 רק השתפר רוני והעצים את יכולותיו, עד כדי כך שבמשחקו הראשון בקבוצה ב-28 בספטמבר 2004 נגד פנרבחצ'ה כבש שלושה שערים ובישל אחד. למרות זאת, עונתו הראשונה במנצ'סטר יונייטד הסתיימה מבלי שהקבוצה זכתה בתארים, כאשר סיימה במקום השלישי בליגה האנגלית והודחה ברבע גמר ליגת האלופות. בעונה זו היה רוני מלך השערים של הקבוצה עם 11 שערים, וזכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית.
בעונת זכה רוני עם מנצ'סטר יונייטד בגביע הליגה, לאחר שכבש שני שערים בניצחון 0:4 על ויגאן את'לטיק במשחק הגמר, ונבחר לאיש המשחק. גם בעונה זו לא הצליחה יונייטד לזכות באליפות, וסיימה במקום השני, כאשר רוני שוב מלך השערים של הקבוצה עם 16 שערים ב-36 הופעות במדי הקבוצה בליגה, שהקנו לו את תואר הכדורגלן הצעיר של השנה בפעם השנייה ברציפות.
בקיץ 2006 שיחק רוני בטורניר אמסטרדם אך קיבל כרטיס אדום והורחק מהטורניר לאחר שתקף את פפה עם מרפקו. בעקבות התקיפה קיבל עונש הרחקה לשלושה משחקים מהתאחדות הכדורגל האנגלית. בחלק הראשון של עונת נכנס רוני לבצורת של 10 משחקים ללא שערים, אך הוא שבר אותה כשהכניס שלושער במשחק נגד בולטון. בהמשך העונה האריך רוני את החוזה שלו במועדון עד לשנת 2012. ברבע גמר ליגת האלופות כבש רוני שער בהפסד 2:1 לרומא, ובמשחק הגומלין כבש שער נוסף בניצחון קבוצתו 1:7. בחצי הגמר כבש צמד שערים בניצחון 2:3 מול מילאן, אך במשחק הגומלין הפסידה קבוצתו 3:0 והודחה מהמפעל. בעונה זו גם זכה לראשונה עם מנצ'סטר באליפות אנגליה, ועם 23 שערים בכל המסגרות (14 בליגה) היה מלך השערים של הקבוצה בצוותא עם כריסטיאנו רונאלדו.
בעונת לקח רוני חלק חשוב בזכייה של מנצ'סטר יונייטד באליפות ובליגת האלופות, ובעונת זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות. במחזור השני של עונת הבקיע רוני את השער ה-100 שלו במדי מנצ'סטר יונייטד, בניצחון 0–5 על ויגאן את'לטיק. בעונה זו זכה בתואר כדורגלן השנה באנגליה על פי בחירת השחקנים ובפרס כדורגלן השנה באנגליה על פי בחירת העיתונאים, לאחר שהבקיע 34 שערים בכל המסגרות.