וושינגטון ידועה גם בשל הופעותיה בסרטים "ריי" (2004), "המלך האחרון של סקוטלנד" (2006), "מר וגברת סמית'" (2005), "ג'אנגו ללא מעצורים" (2012), "ארבעת המופלאים" (2005), ו"" (2007).
ביוגרפיה.
וושינגטון נולדה ברובע הברונקס, ניו יורק לאם פרופסור ולאב ברוקר. הייתה לחברה בקבוצת "תיאטרון הנוער טאדה" שהופיעה במנהטן. סיימה תיכון וקיבלה מלגה נשיאותית באמנות. למדה וסיימה עם תואר באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
קריירה.
וושינגטון החלה את דרכה בתפקידים הראשיים בדרמות ההתבגרות העצמאיות "השיר שלנו" ו"טרמפ", עליו הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט.
התפרסמה לראשונה בתפקיד האם החד הורית צ'אניל ריינולדס בדרמת הריקוד "הריקוד האחרון".
ב-2001 הופיעה בקומדיית הפעולה "באד קומפני" בתפקיד ג'ולי חברתו של הסוכן החשאי ג'ק הייס (כריס רוק).
ב-2004 זכתה וושינגטון להערכה רבה על אחת מהופעותייה הטובות בקריירה בדרמה המוזיקלית "ריי", בה שיחקה בתפקיד דלה ביאה אשתו של אמן הג'אז האגדי ריי צ'ארלס (ג'יימי פוקס).
זכתה לחשיפה רבה באותה השנה גם בזכות תפקידה בסרטו של ספייק לי "היא שונאת אותי", בתור פטימה גודריך ארוסתו לשעבר של ההטרוסקסואל ג'ק ארמסטרונג (אנתוני מאקי), המשדלת אותו להכניס לסביות להריון בתמורה לכסף.
ב-2005 וושינגטון הופיעה בשובר הקופות "מר וגברת סמית'" בתפקיד ג'סמין
ובסרט גיבורי העל "ארבעת המופלאים" בתור אלישיה מאסטרס, חברתו של בן גרים (מייקל צ'יקליס).
וושינגטון חזרה על התפקיד גם בסרט ההמשך "".
בנוסף השתתפה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "בוסטון ליגל".
ב-2006 שיחקה בדרמה ההיסטורית "המלך האחרון של סקוטלנד" בתור קיי אמין אשתו של הדיקטטור הצבאי של אוגנדה אידי אמין (פורסט ויטאקר) ובקומדיה "איש קטן" בתור ונסה אשתו של דריל אדוארדס.
ב-2007 הופיעה בקומדיה של כריס רוק "אני חושב שאני אוהב את אשתי" בתור ניקי אהובתו לשעבר של הבנקאי הנשוי ריצ'רד קופר. ב-2008 שיחקה במותחן "גדר לבנה".
החל מ-2012, משחקת בסדרת הדרמה הפוליטית "סקנדל" של היוצרת שונדה ריימס. וושינגטון משחקת בתפקיד אוליביה פופ, הדמות הראשית, מומחית לניהול משברים שפרשה מעבודתה בבית הלבן, הקימה חברה פרטית משלה בה היא "מתקנת" משברים עם עמיתיה לעבודה, לפעמים בדרכים חוקיות ולפעמים לא, כאשר כולם קוראים לעצמם "גלדיאטורים", שלוחמים ולא מוותרים. באותה שנה שיחקה בדרמה הקומית "רק אלף מילים" לצד אדי מרפי.
ב-2013 הופיעה בשער של המגזין ונטאי פייר. בנוסף לקרירת המשחק היא גם פרזנטורית של Neutrogena.
בשנת 2016 שיחקה וושינגטון את אניטה היל בסרט הביוגרפי "באישור", העוסק בעדותה של היל לפני ועדת המשפט של הסנאט על המועמד (אז) לשיפוט בבית המשפט העליון קלרנס תומאס. על הופעתה זכתה לשתי מועמדויות לפרס אמי בקטגוריות שחקנית ומפיקה מצטיינת. בנוסף, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לתפקיד זה.
בשנת 2020 שיחקה בסרטו של ראיין מרפי "הנשף", המבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2016.
חיים אישיים.
הייתה מאורסת במשך שלוש שנים לשחקן דייוויד מוסקוו.
נישאה לשחקן ה-NFL נאמדי אסומוגה ב-2013. לזוג בת שנולדה ב-21 באפריל 2014 ובן שנולד באוקטובר 2016.
ג'סי וויליאמס
אתה לי ארץ
אתה לי ארץ הוא אלבומה השלישי כסולנית של ירדנה ארזי, שיצא ב-1984.
הפקה.
לאחר הצלחת אלבומה הקודם, "מה נשמע", המשיכה ארזי לעבוד עם היועץ האמנותי גברי מזור ועם המפיק והמנהל המוזיקלי ירוסלב יעקובוביץ', שאף הלחין כמה משירי האלבום. גם באלבום זה המשיך בעלה של ארזי, המהנדס נתן תומר, לשמש כמפיק, לאור החלטתם להוציא את כל אלבומיה באופן פרטי.
האלבום מסמל את תחילת תקופת ההצלחה של ארזי וזכייתה הראשונה בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל. באותה שנה אף זכתה ארזי בפרס "כינור דוד".
שיר הנושא, "אתה לי ארץ", הוזמן על ידי רשת ג' במיוחד ליום העצמאות ה-36 של מדינת ישראל ויצא לרדיו במאי 1984.
ב-12 ביוני אותה שנה הוצג השיר לראשונה במצעד הפזמונים ושהה במצעד 11 שבועות מתוכם שבועיים במקום הראשון. במצעד הפזמונים העברי השנתי תשמ"ד הוא הגיע למקום ה-11 (לצד השירים "הביתה" (6), "חפץ חיים" (9) ו-"שוק הכרמל" (40) מאלבומה הקודם מה נשמע) וארזי הוכתרה כאמור כזמרת השנה.
בעקבות הבחירה בה הציגה ארזי במהלך המצעד השנתי את הסינגל הבא מתוך האלבום "ההצגה הגדולה". הוא נשאר במצעד 13 שבועות מהם שבועיים במקום הראשון ודורג בהמשך במקום השמיני במצעד הפזמונים העברי השנתי תשמ"ה.
סינגל נוסף מתוך האלבום היה "יש ונדמה", לחנם של מוטי לוי ומשה דניאל לשיר של רחל המשוררת ששהה במצעד 11 שבועות ודורג 33 במצעד הפזמונים השנתי 1985.
לאחר השתתפותה של ארזי בקדם אירוויזיון 1985 עם השיר עוד נגיע יצאה מהדורה נוספת של האלבום ובו הוחלף השיר "זריחה" בשיר "עוד נגיע". השיר הוצג במצעד הפזמונים ב-16 באפריל 1985 ושהה בו 12 שבועות מהם שבוע אחד בפסגה. במצעד הפזמונים השנתי 1985 השיר הגיע למקום הרביעי - המקום הגבוה ביותר של ארזי במצעד.
האלבום נמכר בלמעלה מ-20 אלף עותקים תוך זמן קצר והיה לאלבום הזהב הראשון של ארזי כסולנית. זמן קצר לאחר מכן הגיע גם אלבומה הקודם "מה נשמע" לתואר "אלבום זהב".
בשנת 1993 עלה האלבום לראשונה על גרסת CD ובשנת 2009 הוצא מחדש על ידי חברת התקליטים פונוקול.
בודה (מיתולוגיה)
__ללא_תוכן_עניינים__
בּוּדָה (געז: ቡዳ) הוא ישות מיתולוגית שהאמונה בו נפוצה במזרח וצפון אפריקה. לפי אמונה זו לבודה יש את כוחות העין הרע ויש בכוחו להשתלט על אנשים, לשנות את צורתם לצורת צבוע ולבצע דברים מרושעים לרבות קניבליזם. באתיופיה ובאריתריאה הישות נקשרת לאוכלוסיות שהם חסרות אדמה ואשר עיקר פרנסתם קשור לייצור של מוצרים מתוך חומרי גלם כדוגמת קדרות, בורסקאות, נפחות ואריגה.
על פי האמונה העממית באתיופיה לחוה היו 30 ילדים והיא החביאה 15 מהם, כאשר מצא אותם האל קילל אותם, את חלקם הפך לחיות וחלק אחר השאיר בדמותם האנושית ואלו הם אבות הבודה. לפי תפיסות אלו הבודה הוא צבוע (אמהרית: "ג'יב") המחופש לאדם בשעות היום ואשר לובש את צורתו המקורית בלילה והיא דמותו האמיתית. הבודה עצמו אוכל אנשים ומוצץ את דמם לא רק פיזית כי אם רוחנית לאחר שהטיל עליהם את עין הרע. כינוי נוסף שניתן לאדם כזה הוא "ג'ריתם" שמשמעותו זנב, כלומר זנב הצבוע שאינו קיים כאשר הוא בצורת אדם.
למרות העניין המאגי, אוכלוסיות אלו שהאמינו בבודה השתמשו בשירותיהם של אותן אוכלוסיות ובמוצריהם, אך נזהרו מהם. האמונה גם גורסת כי הבודה מעביר את כוחותיו לצאצאיו. ההשלכות של אמונה זו על קבוצות מסיומות, בייחוד נפחים, היו לדחוף אותם לשוליים, להתרחק מהם פיזית ואף לבצע טקסים כנגדם. פעמים רבות קורה כי ישנם האשמות של אוכלוסיות כלפי אנשי הבודה כאשר הטענה המרכזית היא שאחד מהם נאכל, במצב כזה ישנם טקסים אשר מבוצעים והאדם אשר חשוד ב"אכילת" הקרבן נאנס לבקש את סליחתו.
ביתא ישראל.
החל מהמאה ה-15 ואילך נושלו ביתא ישראל מאדמותיהם על ידי הקיסרים האתיופים ובמקביל לכך החלו היהודים יותר ויותר לעסוק במלאכות שאינן קשורות למלאכת האדמה לרבות בנפחות וקדרות. במאות ה-17 וה-18 רובם המוחלט של בעלי מלאכות אלו באימפריה האתיופית ובעיקר בשטחים האמהרים והתגרים היו יהודים. לאור העבודה שביתא ישראל היו יהודים רק החמירה את התפיסה כלפיהם כבודה. היהודי שהוא הבודה תואר כיצור אשר גרם לצליבתו של ישו והנוצרים החבשים ראו במצבם הירוד של היהודים כבודה כהוכחה לכך שהם נבחרי האל. הנוצרים גם ייחסו למנהג הקרבת הקורבנות, בעיקר קרבן הפסח של ביתא ישראל כטקס שנתי המסמל את צליבתו של ישו ושהנפח היהודי סימל את האדם אשר היה מעורב בהכנת המסמרים לצליבתו. כמו כן הואשמו בהוצאת גופות של נוצרים מתוך קברים כאשר הללו מחופשים לצבועים למען טקסים דתיים. על מצבם של היהודים והשלכותיה של אמונה זו מדווח הנוסע ג'יימס ברוס:
מרכוס
T-50 גולדן איגל
קוניטרה (מחוז)
מחוז קוניטרה (בערבית: مُحافظة القنيطرة) הוא מחוז של סוריה, אחד מ-14 מחוזות, שמשתרע בדרום-מערבה של המדינה. יחד עם מחוז דרעא ומחוז א-סווידא הוא מרכיב את החורן - חבל הארץ היסטורי הנזכר כבר בתנ"ך. שטחו של המחוז 1,200 קמ"ר ואוכלוסייתו הוערכה בשנת 2010 בכ-87,000 תושבים. המחוז מחולק לשתי נפות ובירתו היא העיר קוניטרה. המחוז גובל עם לבנון, ישראל וירדן. מרבית המחוז נכבש על ידי ישראל בשנת 1967 במהלך מלחמת ששת הימים, ובשנת 1973 במהלך מלחמת יום הכיפורים. החלק שנכבש שייך עתה למדינת ישראל והוא מוכר כרמת הגולן.
המחוז נוסד בשנת 1964 על ידי סיפוח נפת קוניטרה (שהשתייכה למחוז דמשק) ונפת פיק (שהשתייכה למחוז דרעא) לכדי יחידה ניהולית אחת. הסיבה ליצירת המחוז היא ככל הנראה הצורך בניהול הגולן כיחידה אחת משום חשיבותו הצבאית אל מול הלחימה כנגד מדינת ישראל בשנות ה-60.
נפות.
המחוז מחולק לשתי נפות ושש תתי-נפות:
נפת קוניטרה - בצפון המחוז.
נפת פיק - בדרום המחוז.
דמוגרפיה.
נכון לדצמבר 2021, חיים בחלק הישראלי של הרמה כ-53 אלף איש: כ-27 אלף יהודים, כ-24 אלף דרוזים והשאר עלווים. בחלק הסורי, במחוז קוניטרה, מתגוררים כ-105 אלף תושבים שמורכבים מדרוזים, סונים, צ'רקסים, טורקמנים ופליטים פלסטינים.
לפני 1967 אוכלוסיית מחוז קוניטרה (רמת הגולן) הייתה 147,613, שכלל גם 17,000 פליטים פלסטינים, שהתגוררו בשתי עיירות, 163 כפרים ו-108 חוות. במהלך מלחמת ששת הימים נמלטו או גורשו בין 80 ל-131 אלף מתושבי רמת הגולן, כולל תושבי העיירה הגדולה ביותר של המחוז, קוניטרה, שאוכלוסייתה מנתה 27 אלף תושבים, ותושבי ב-139 כפרים וב-61 חוות.