כמנכ"ל המשרד עמד בראש משלחת משרד העבודה והרווחה לוועידה השנתית של ארגון העבודה הבינלאומי של האו"ם. הוא כיהן בתפקיד עד חודש דצמבר 1984, אז הוחלף השר אהרון אוזן בשר משה קצב.
עם תום כהונתו חזר אוחיון להנהלת ההסתדרות הציונית העולמית ומונה להיות ראש המחלקה לקהילות ספרדיות (1996-1985). במהלך 11 השנים הבאות, דאג להדק את הקשר בין קהילות ספרדיות ברחבי העולם לארץ וכן הורחבה מאוד פעילות התוכנית להכשרת פעילי ציבור שמטרתה הייתה לסייע לצעירים מעיירות פיתוח לרכוש תארים אקדמיים. (לנדא).
בין השנים 2001-1975 היה פעיל במסגרת "ועד עדת המערבים" והיה בין היוזמים להקמת בית הכנסת "היכל אברהם" בשכונת בקעה בירושלים והקמת "המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה" בשכונת מחנה ישראל שבירושלים.
כחלק מפעילותו הציבורית שימש גם כחבר דירקטוריון בנק המזרחי  (1984-1976), חבר הנהלת "הקדש" בית חינוך עיוורים (2002-1980) והנהלת "קרן ילדינו" (2001-1980) ובהנהלת מוסדות אוניברסיטת בר-אילן (1994-1986).
בשנת 2010 קיבל אוחיון את אות  "יקיר ירושלים" ובימים אלו משמש כנשיא "קרן גאון" לחקר מורשת צפון אפריקה והפצתה.
השכלה.
אוחיון בוגר תואר ראשון במנהל חינוכי וקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן.
משפחה.
בשנת 1962 נישא והביא לעולם ארבע בנות ו- 22 נכדים. מתגורר בירושלים.
מטרו 2035
מטרו 2035 הוא רומן מדע בדיוני פוסט-אפוקליפטי בסדרת "מטרו" של הסופר הרוסי דמיטרי גלוכובסקי. במקור פורסם בשנת 2015, ומהווה המשך לספריו הקודמים של גלוכובסקי "מטרו 2033" ו"מטרו 2034", והוא שואב השראה חלקית ממשחק הווידאו "Metro: Last Light".
עלילה.
זו שנת 2035 והחברות השונות של מערכת המטרו הפוסט-אפוקליפטית ברכבת התחתית של מוסקבה חווה שינויים רבים. הסיעה הנאו-נאצית, הרייך הרביעי, עברה רפורמה במטרה ליצור תדמית פחות קשה, אך העניינים הסודיים שהיא מסתירה מעיני הציבור מעולם לא היו כה מחרידים. אימפריית המחתרת הסטליניסטית של הקו האדום מתמודדת עם הרעב הגדול ביותר שלה עד כה בשל התפרצות שהופכת את מלאי המזון שלהם לא אכיל. בינתיים, ברית המסחר בין האנזה והמסדר נעשים חשודים זה כלפי זה לאחר שהראשונים סיפקו לאחרונים מגויסים חדשים בעקבות הפסדים כבדים שסבלו בקרב נגד הקו האדום על השליטה בבונקר חשוב.
שנה עברה מאז הגיבור ארטיום עזב ברצון את המסדר, התחתן עם אנה אף על פי שמפקדו (וכעת חמיו) מילר התנגד לרעיון. בני הזוג עוברים לנהל חיים שקטים בתחנת הבית של הצעיר, VDNKh . אבל ארטיום לא מוכן להמשיך כך. כשהוא חוזר במחשבותיו לתקופה בה עמד על ראש מגדל אוסטנקינו, הוא בטוח שהוא הצליח בקושי לשמוע שידור מעיר אחרת. מתודלק על ידי תקווה בלתי פוסקת, ארטיום עוזב את המטרו מספר פעמים בשבוע כדי לעלות על בניין סמוך, מנסה ליצור קשר רדיו עם כל מי שעלול היה לשרוד את המלחמה הגרעינית באזורים אחרים של הפדרציה הרוסית ומחוצה לה. אף על פי שהוא הועלה לדרגת גיבור על השמדת האפלים - שגיאה שרק הוא מודע לה באמת - ארטיום זוכה עתה להתעלמות מתושבי VDNKh ונתפס כמטורף הנאחז בחזונו הלא-מציאותי לכאורה. נסיעותיו המסוכנות מחוץ לרכבת התחתית חושפות אותו לעיתים קרובות למנות קרינה לא בטוחות. גם הנישואים שלו בסכנת הכחדה, מכיוון שאנה רק מבקשת שבעלה יתחיל לתפקד שוב כרגיל; היא חולמת על יום אחד שבו היא תוכל להוליד ילד בריא.
למרות זאת, ארטיום ממשיך בעקשנות בשגרה הבלתי הגיונית לכאורה. נראה כאילו מסירותו זוכה לתשובה עם הגעתו של הומר (אחת הדמויות הראשיות "במטרו 2034") לתחנת הבית שלו. השניים מסתבכים במהרה בפרשיות שמתעלות על הידע שלהם. הם יוצאים למסע ברחבי המטרו בחיפוש אחר תשובות ומצטרפים אליהם דמויות חדשות וישנות לאורך הדרך, כולל פרסומות שכבר הופיעו בספריו הקודמים של גלוכובסקי מהזיכיון. המסע הארוך והמסוכן של ארטיום מגיע לשיאו בגילוי הסודות האפלים ביותר של המטרו.
היסטוריה.
Joystiq הזכירה לראשונה את שם הספר במאמר שפורסם ב-1 במרץ 2013. במאמר נטען כי הספר ייכתב על ידי דמיטרי גלוכובסקי והוא יהיה זמין גם מחוץ לרוסיה. ב-23 במרץ 2013, במהלך PAX East 2013, גלוכובסקי עצמו פירט כמה מההיבטים הסיפוריים של משחק הווידאו "Metro: Last Light" וחשף כי הוא כותב ספר חדש שמתרחש ביקום "מטרו", תחת הכותרת "מטרו 2035", המאשר את החדשות שפורסמו קודם.
הרומן תואר כמי שמספר את אותו סיפור כמו במשחק "" - ובכך שוב הוצג ארטיום כגיבור ראשי - אך בפירוט ובאורך גדול יותר מהמשחק עצמו. הכותב הצהיר כי תוך כדי כתיבת העלילה והדיאלוגים למשחק, הסיפור צמח מחוץ למסגרת של משחק וידאו ולכן החליט לכתוב עליו ספר. באפריל 2014 הצהיר גלוכובסקי באמצעות טוויטר: "הגיע הזמן להודות: "מטרו 2035" נמצא בעבודה וייתכן שייצא בשפה הרוסית בהמשך השנה", אולם הספר לא פורסם בשנת 2014 ותאריך השחרור הסופי אמור היה להיות להיחשף בשנה שלאחר מכן. במארס 2015 פרסם גלוכובסקי תמונה באינסטגרם של כריכת "מטרו 2035" ואמר למעריציו כי גרסת הדפוס המלאה של הרומן עתידה להגיע ביוני 2015. חודשיים לאחר מכן פרסם גלוכובסקי את הגרסה הסופית של הכריכה באינסטגרם והודיע שהרומן סוף סוף הושלם.
החל ממרץ 2015 פורסמו מדי יום פרקים של "מטרו 2035" בעיתון החינמי "Metro" המופץ ברכבת התחתית של שבע הערים הרוסיות הגדולות ביותר - תחילה בעיר סנקט פטרבורג.
ב-12 ביוני 2015 (עם פרסום הספר סוף סוף ברוסיה), האתר הרשמי לקוראים הפולנים "מטרו יוניברסום 2033" חשף כי העבודה על התרגום הפולני לספר כבר בשלב מתקדם מאוד. אינסיגניס, המו"ל הפולני, כיוון לשחרר את הגרסה המתורגמת בסתיו 2015 והסתפק בהבטחה שמטרו "2035" יגיע למדפי חנויות הספרים הפולניות ב-4 בנובמבר 2015 - כמו פיטר, הרומן שתורגם מרוסית לפולנית מאת פאוול פודמיוטקו. בסוף אותו חודש הודפס תרגום הונגרי מאת יוזף גורטיוט על ידי הוצאת יורופה קוניווקיאדו. זמן קצר לאחר מכן, הכותב הצהיר כי גרסת הספר לאנגלית לא תצא לפני שנת 2016 לכל המוקדם. המהדורה האנגלית הגיעה לבסוף בתחילת דצמבר 2016.
קרחון לוגן (קנדה)
קרחון לוגן (באנגלית: Logan Glacier) הוא קרחון הזורם בשטח מדינת אלסקה שבארצות הברית ובהמשך בשטח פרובינציית יוקון שבקנדה.
הקרחון זורם במורדותיו הצפוניים של הר לוגן שביוקון, לכיוון צפון מערב, דרך הגבול בין קנדה - ארצות הברית והופך למוצאו של נהר צ'יטינה.
מקור השם.
הקרחון נקרא בשם זה בשל קרבתו להר לוגן. השם ניתן לו על ידי וועדת הגבולות הבינלאומית של קנדה וארצות הברית בשנת 1912.
לקריאה נוספת.
• Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P. 97
דמיטרי גלוכובסקי
דמיטרי אלכסייביץ' גלוכובסקי (ברוסית: Дми́трий Алексе́евич Глухо́вский; נולד ב-12 ביוני 1979) הוא סופר ועיתונאי רוסי הידוע בעיקר בזכות רומן המדע הבדיוני "מטרו 2033" וספרי ההמשך שלו. כעיתונאי, דמיטרי גלוכובסקי עבד בחברת EuroNews, RT ועוד. גלוכובסקי התגורר בישראל, בגרמניה ובצרפת אך מתגורר כיום במוסקבה.
ראשית חייו.
דמיטרי גלוכובסקי נולד וגדל במוסקבה למשפחת אינטליגנציה. אביו אלכסיי היה אורולוג. סביו היה גאולוג. הוריו של דמיטרי למדו יחד בפקולטה של ​​עיתונאות, אבל לאחר לידת בנם, התמקדה האם בחינוך הבן, כאשר אביו של דמיטרי עבד עבור החברה הממשלתית לרדיו וטלוויזיה, היה כתב וגם תרגם שירה סרבית וכתב שירים משלו.
דמיטרי סיים את לימודיו בבית ספר במחוז ארבט, וכבר אז החליט להפוך לסופר, כאשר הגה את הרעיון ל"מטרו 2033" בגיל 15. בגיל 17 עזב את רוסיה ללמוד בישראל והתגורר בה ארבע וחצי שנים. במהלך חייו למד עברית וקיבל תואר אוניברסיטאי בעיתונאות ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים תואר זה בעברית, באופן לא שונה מסטודנטים ישראלים שהיו ברובם מבוגרים ממנו בחמש שנים. בזמן שדיבר על החוויה, הוא אמר: "הפכתי לחובב ישראל אחרי שגרתי שם, לא שהתחלתי להרגיש את עצמי כיהודי, אבל בהחלט התחלתי להרגיש כישראלי."
קריירה.
בשנים 2002 - 2005 עבד בפלטפורמת המדיה האירופית העולמית EuroNews בליון הצרפתית, לאחר מכן שב לרוסיה והמשיך את הקריירה שלו רוסיה היום שאך נוצרה. במהלך שלוש שנים הוא טייל בעולם, נכלל בחבורת העיתונאים שעבדה בקרמלין (ונודעה בכינוי "תא כתבי הקרמלין"), ביקר בנמל החלל בייקונור ובאזור פגיעת הקרינה של תחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, כמו גם בקוטב הצפוני, ממנו ביצע שידור ישיר ביולי 2007 שהיה לשידור הראשון בעולם מחוג הקוטב הצפוני. הוא עבד גם עם תחנת הרדיו הגרמנית דויטשה ולה וערוץ הטלוויזיה הבריטי סקיי ניוז. בשנים 2007 - 2009 עבד ברדיו מאיאק. הוא סיקר את מלחמת לבנון 2006 ככתב מלחמה, וכתב דיווחים תחת הפגזת מרגמה. הוא כתב טורים עבור "הרפרס בזאר", "ל'אופסיאל ופלייבוי".
גלוכובסקי החל לכתוב את "מטרו 2033" כרומן הראשון שלו בגיל 18 ואז פרסם אותו באתר שלו בשנת 2002, זמין לכולם לקריאה בחינם כניסוי אינטראקטיבי ומשך מיליוני קוראים ברחבי העולם. הספר התפרסם לראשונה בצורה מודפסת בשנת 2005 על ידי הוצאת ACT, ולאחר פרסום ספר ההמשך שלו הפך לזיכיון מולטימדיה הכולל סדרת משחקי וידאו מצליחה ביותר. אחריו הגיע "מטרו 2034" בשנת 2009, שהפך לרב המכר של רוסיה באותה שנה. היה זמין גם בחינם באינטרנט, הן כטקסט והן כפרויקט אמנות שיתופי עם דולפין והאמן החזותי אנטון גרצ'קו.
ספריו.
"מטרו אור אחרון: הבשורה על פי ארטיום".