בהמשך שיחק במדי מכבי תל אביב, ואף הבקיע שער במשחק הגמר על הגביע הארץ-ישראלי בשנת 1941 (נגד הפועל תל אביב). בשנת 1947 שיחק עונה אחת במדי הפועל רמת גן, ולאחריה עבר לשחק בקבוצת הפועל תל אביב. החלפת הקבוצות של פריצנר הייתה חריגה בנוף הכדורגל הישראלי והארץ ישראלי, באשר נאמנות לזרם (הפועל/מכבי) נגזרה מהזדהות אידאולוגית. ב-28 במרץ 1953 כבש פריצנר רביעייה במדי הפועל תל אביב, במהלך הניצחון הגדול ביותר של הקבוצה בליגה, 8–0 מול הפועל רמת גן, קבוצתו הקודמת.
לאחר 6 שנים בהפועל תל אביב חזר להפועל רמת גן ואת שאר הקריירה כשחקן עשה במדיה. לזכותו של פריצנר 13 שערים במדי הפועל רמת גן, ובאמצע עונת 1959/1960 מונה למאמן הקבוצה. כמאמן רשם 31 משחקים (13 ניצחונות - 6 תיקו - 12 הפסדים).
פריצנר נודע גם כאלוף ישראל בהטלת כידון (בשנת 1941 עם 53.49 מ') ובהדיפת כדור ברזל (בשנת 1938 קבע 11.75 מ', ובשנת 1939 אלוף ישראל עם 12.02 מ'). לאחר פרישתו מאימון הפועל רמת גן, פריצנר עבד כקצין במשטרה (במחלקת החקירות) והיה גם קצין בצבא.
פריצנר נפטר ב-16 במרץ 2007.
אריאן 4
אריאן 4 (בצרפתית: Ariane 4) היה משגר לוויינים וחלליות, ממשפחת אריאן שפותח על ידי המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל (CNES) עבור סוכנות החלל האירופית (ESA). הוא יוצר על ידי ArianeGroup ושווק על ידי Arianespace.
עד פיתוחו של אריאן 5, שיגר כ־50% מהלויינים המסחריים אשר שוגרו לחלל.
מידע.
אריאן 4 ידוע כ"סוס העבודה" של משפחת אריאן. מאז טיסת הבכורה שלו ב־15 ביוני 1988, עד ה־15 בפברואר 2003, שיגר לחלל 113 שיגורים מוצלחים של לוויינים. הוא הוכיח כי הוא משגר אידיאלי להשקת לווייני תקשורת, למחקרים מדעים ולתצפיות.
המשגר יכול לשאת שניים עד ארבעה מאיצים. פירוש הדבר שהוא יכול לשגר לוויינים למסלול במשקל 2000 עד 4300 ק"ג למסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (GTO), כמעט פי שלושה מהמשגר אריאן 3.
אמדן (סיירת)
אמדן (בגרמנית: Emden) הייתה סיירת קלה של הצי הקיסרי הגרמני, שפעלה באוקיינוס ההודי בחודשים הראשונים שלאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בפרק זמן זה יירטה כשלושים ספינות סוחר, כמעט כולן בריטיות, והטביעה שתי ספינות מלחמה של מדינות ההסכמה. "אמדן" הוצאה לבסוף מכלל פעולה בידי הסיירת האוסטרלית "סידני" (Sydney) באיי קוקוס (קילינג) שבאוקיינוס ההודי ב-9 בנובמבר 1914. כחמישים מאנשי צוותה הצליחו להשתלט על ספינת מפרש שחנתה באיים, וכמעט כולם הצליחו לחזור בסופו של דבר לארצם.
כלל אנשי צוות האניה עוטרו בצלב הברזל לאחר שנפלה, כמו גם האמדן עצמה. ארבע אוניות הושקו במרצות השנים עם השם "אמדן", כולן נשאו את סמל צלב הברזל כאות זיכרון לאמדן - האחרונה בהן פריגטה מסדרת ברמן שירתה את הצי הגרמני בין 1983 ל-2013.
שרות מבצעי.
אמדן הושקה בשנת 1908 ונכנסה לשירות כשנה לאחר מכן. היא הייתה חמושה בעשרה תותחי 4.1 אינץ' ושני משגרי טורפדו. בשנת 1910 נשלחה "אמדן" למזרח הרחוק, ושם נשארה משך כל השנים עד השמדתה, כאשר נמל הבסיס שלה היה בצ'ינגדאו, מובלעת גרמנית בצפון-מזרח סין. פרט לסיורים ולהפגנות נוכחות, עסקה הסיירת עד מלחמת העולם במספר פעולות קרביות בעלות אופי של שיטור קולוניאלי. בשנת 1913 קיבל את הפיקוד על פלגת הסיירות, כולל "אמדן", סגן אדמירל הגרף מקסימיליאן פון שפה. באותה שנה קיבל את הפיקוד על הספינה לויטננט-קומנדר קארל פון מילר (Müller) ולסגנו מונה לויטננט-קפיטן הלמוט פון מיקה (Mücke). שלושת אלה נותרו בפיקוד גם בפרוץ המלחמה.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ המלחמה, ובעיקר עם הצטרפות בריטניה, ברור היה שהאימפריה הגרמנית שמעבר לים בסכנה, כולל הנחלות והבסיסים שבמזרח הרחוק. כיוון שכך, הרימה פלגת הסיירות עוגן, ורוב ספינותיה, בפיקוד שפה, עשו דרכן מזרחה אל האוקיינוס השקט. עוד לפני הפלגת הסיירות, מיד עם פרוץ המלחמה, תפסה "אמדן" את שללה הראשון: אוניית הקיטור הרוסית "ריאזן", והביאה אותו לנמל הבית בצ'ינגדאו. בהמשך, ביוזמת מפקדה, יחד עם ספינת עזר, נשלחה לפעולה כפושטת עצמאית לאוקיינוס ההודי.
במשך כעשרה שבועות של פעולה, לרוב תחת הסוואה, היא יירטה עשרות ספינות סוחר של מדינות ההסכמה. דרך פעולתה האופיינית הייתה איום על הספינה המיורטת, שנצטוותה לעצור, וצייתה, לנוכח ההפתעה ויחסי הכוחות הבלתי שווים. אז עלה עליה צוות השתלטות. ספינות מובילות פחם נשארו בפיקוד גרמני כ"תחנות דלק ניידות", ורוב האחרות הוטבעו לאחר שצוותן הורד מהן וכל סחורה מועילה נפרקה. הצוותים קיבלו יחס הוגן ושוחררו לאחר זמן קצר, דבר שהוציא שם להתנהגותה ה"אבירית" של ה"אמדן".
בין פעולות היירוט של אוניות סוחר, הפגיזה "אמדן" באמצע ספטמבר את מדרס שבהודו ופגעה באופן רציני במאגרי הדלק שבמקום. בסוף אוקטובר היא חדרה במסווה לנמל פנאנג (Penang) שבמלאיה (כיום בחלקה היבשתי של מלזיה) והטביעה את הסיירת הרוסית "ז'מצ'וג" (Жемчуг). לאחר צאתה מן הנמל הטביעה "אמדן" את המשחתת הצרפתית "מוסקט" (Mousquet), שרדפה אחריה, אך הוטעתה תחילה לחשוב שהמדובר בספינה בריטית.
פעולתה של "אמדן" באוקיינוס ההודי, שנחשב ל"אגם בריטי", אילצה את הבריטים להפנות חלק מהצי המלכותי הבריטי לשם סילוק האיום ושימשה כשלעצמה, לבד מן הנזק הישיר לספינות ולסחורות, הסחה מוצלחת. עם התחלת משלוח הכוחות מאוסטרליה ומניו זילנד לעזרת הבריטים, הפכה אבטחת דרכם, באותם ימים (תרתי משמע) בהם פעלה "אמדן", לחיונית.
קרב איי קוקוס.
ב-9 בנובמבר 1914 פשטה "אמדן" על האי דיירקשן (Direction) שבאיי קוקוס, בו עברו מספר קווי תקשורת חשובים. צוות שהורד מן הספינה חיבל בקווי התקשורת ובתחנת האלחוט. בזמן שהות הצוות באי, נוצר מגע בין "אמדן" לסיירת הקלה האוסטרלית "סידני", בעלת תותחי 6 אינצ'ים. זו האחרונה, אשר שהתה באותו אזור לצורך אבטחת שיירות החיילים האוסטרלים והניו זילנדים שעשו דרכם באוקיינוס ההודי לעזרת בריטניה, קיבלה התרעה מן הבריטים שעל האי קודם להגעת ה"אמדן".
בקרב באה לידי ביטוי עליונותה של "סידני" בחימוש ובמהירות, ולאחר מספר שעות נאלצה "אמדן", שנפגעה קשות, לעלות על שרטון באי צפון קילינג, כדי שלא לטבוע. כיוון ש"סידני" המשיכה לירות, הניפה "אמדן" דגל לבן. "אמדן" ספגה 131 הרוגים ו-65 פצועים. יתר אנשי הצוות נפלו בשבי. כן נפלו בסופו של דבר בשבי צוותי ההשתלטות שיצאו מ"אמדן" לצורך תפיסת אוניות סוחר שיורטו אך לא טובעו.
קורות הניצולים.
צוות הנחיתה, בפיקודו של מיקה, שנותר באי דיירקשן, מצא בו ספינת מפרשים, השתלט עליה, ועשה דרכו לפדאנג (Padang) שבסומטרה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים (כיום אינדונזיה. הולנד נותרה נייטרלית במלחמת העולם הראשונה). בפדאנג יצרו אלה קשר עם נציגים גרמנים ובעזרתם מצאו ספינה גרמנית שהוליכה אותם סמוך לחופי אל-חודיידה שבתימן, אז בשליטה של האימפריה העות'מאנית, בעלת בריתה של גרמניה. לאחר מסע תלאות, בים סוף וביבשה, וקרב עם מורדים או שודדים (הדבר לא הוברר), בו נהרגו ונפצעו כמה מהם, הגיעו באביב 1915 למסילת הברזל החיג'אזית ומשם לקונסטנטינופול, בירת האימפריה. דרכם מן האימפריה העות'מאנית לגרמניה הייתה רצופה קבלות פנים ואותות הוקרה שונים.
קלארנס ג'ונסון
קלארנס לאונרד "קלי" ג'ונסון (אנגלית: Clarence Leonard "Kelly" Johnson; 27 בפברואר 1910 - 21 בדצמבר 1990) היה מהנדס אווירונאוטיקה ונבחר על ידי המגזין Aviation Week &amp; Space Technology לאחד החלוצים הגדולים והחשובים בהיסטוריה של התעופה. קלי היה מנהל הצוות הראשון בסדנת הבואשים של לוקהיד והשתתף בפיתוחם של יותר מ-40 מטוסים.קלי טבע את המונח KISS שהפך לעקרון מנחה בעיצוב ופיתוח מוצרים.
מת'יו רבין
מת'יו רבין (באנגלית: Matthew Joel Rabin; נולד ב-27 בדצמבר 1963) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי הבולט בעבודותיו בתחום הכלכלה ההתנהגותית, מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
רבין סיים ב-1984 תואר ראשון בכלכלה ומתמטיקה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, בה שימש גם כעוזר מחקר במכון לחקר העוני. את הדוקטורט בכלכלה בתחום משחקים לא שיתופיים, אותו קיבל ב-1989, עשה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. רבין החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1989, ב-1996 קודם לפרופסור חבר וב-1999 לפרופסור מן המניין. בשנים 2001 עד 2005 היה עמית מקארתור, הוא עמית בחברה האקונומטרית מאז שנת 2000 וחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2002. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-2014 עבר לכהן כפרופסור לכלכלה התנהגותית באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2001 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40.
מחקריו הבולטים של רבין עוסקים בתחום הכלכלה ההתנהגותית, בין עבודותיו נכלל פיתוח "מודל רבין להוגנות", מודל זה מכליל את נושא ההוגנות והאלטרואיזם לתוך פונקציית התועלת של הפרט. עבודות בולטות אחרות מתייחסות להטיה בהתנהגות הפרטים בנוגע להעדפת ההווה ומחקרים נוספים בתחום האי-רציונליות לכאורה, כמו חוק המספרים הקטנים.
מאמריו הבולטים והמצוטטים ביותר:
משרד ההגנה הרוסי
מתיו רבין
דנמרק במשחקים האולימפיים