לזכותו של ודג'ווד נזקפת תרומה משמעותית לטכנולוגיה, על היותו הראשון שפיתח שיטה להעתקת תמונה למדיה קבועה באמצעים כימיים.
בניסוייו הרבים עם חום ואור, וייתכן גם בעזרת עצות על כסף חנקתי מן המורה שלו אלכסנדר צ'ישולם, וג'ווד יצר תחילה סירי חרס מצופים בכסף חנקתי וכן נייר ועור לבן כמדיה להדפסה. להצלחה הגדולה ביותר זכה עם העור הלבן. אף על פי שבמקור ניסה ליצור תמונות בעזרת "קמרה אובסקורה", ניסיונותיו לא צלחו. ההישגים הגדולים ביותר שלו היו ההדפסה של פרופיל של אובייקט באמצעות מגע ישיר עם נייר, ובעזרת שיטה דומה העתיק ציורים שקופים על זכוכיות, בעזרת מגע ישיר וחשיפה לאור השמש.
לא ידוע בדיוק באיזו תקופה ביצע את ניסוייו, אך ידוע שייעץ לג'יימס ואט על תהליך הצילום בערך בשנת 1790. ואט כתב לודג'ווד:
בערך ב-1790 המציא ודג'ווד שיטה שמבוצעת בעזרת כתמים כימיים שיוצרים צללית של האובייקט, בעזרת כיסוי הנייר בכסף חנקתי, וחשיפת הנייר, עם האובייקט כלפי מעלה, אל אור טבעי, ואחר כך לשמר בחדר חושך. ביסוס תהליך זה, שניתן לחזור עליו, היווה את תחילת הצילום כפי שהוא מוכר כיום. בכך הפך ודג'ווד לאחד הנסיינים הראשונים בצילום, ולראשון שראוי לתואר "צלם".
ודג'ווד פגש בכימאי צעיר בשם האמפרי דייווי במרפאה פנאוטמית בבריסטול, בזמן שוודג'ווד שהה שם בגין מחלת השחפת. דייווי כתב עבור ודג'ווד עבודה שמסכמת את מחקריו. העבודה פורסמה בעיתון של המכון המלכותי של בריטניה הגדולה, ונקראה "דין וחשבון על שיטת ההעתקת ציורים לזכוכית, באמצעות אור על כסף חנקתי. הומצא על ידי ת. ודג'ווד הנכבד." המאמר תיאר את פרטי התהליך וההישגים של ודג'ווד, אך העיתון לא היה באותה עת נפוץ כפי שהוא כיום. באותו זמן המגזין היה נייר קטן אשר היה מודפס מעת לעת, וסיפר בעיקר על מחקרים חדשים בתחום התינוקות, ומתוך הקהל המצומצם שקרא את העיתון, מעטים אף יותר היו אנשים בעלי השפעה.
עם זאת, עבודתו של ודג'ווד הגיעה לאוזניהם של כימאים אחרים. דייוויד ברוסטר, שהיה מאוחר יותר חבר קרוב של ויליאם הנרי פוקס טלבוט, חקר גם הוא את הנושא. המחקרים החלו להניב תוצאות יותר ויותר מפותחות, כשכולם מבוססים על הידע הראשוני שהציע ודג'ווד.
קים יו-נה
קים יון-אה (), הידועה גם בתור יונה קים בסדר שם מערבי, היא מחליקה אומנותית דרום קוריאנית בעבר. קים היא אלופה אולימפית (ונקובר 2010), סגנית אלופה אולימפית (סוצ'י 2014), פעמיים אלופת העולם (2009 ו-2013), ואלופת תחרות ארבע היבשות לשנת 2009. כמו כן, זכתה שלוש פעמים בגמר הגרנד פרי להחלקה אומנותית, הייתה אלופת העולם לצעירים לשנת 2006, זכתה בגמר הגרנד פרי לצעירים בעונת 2005–2006, והייתה האלופה הדרום-קוריאנית שש פעמים.
קריירה.
קים יון-אה נולדה בבוצ׳ון. בהיותה בת 6, עברה משפחתה להתגורר בעיר גונפו, פרובינצת קיונגי. יון-אה החלה להחליק על הקרח בגיל 7 בהדרכת אמה.
בשנת 2003, בגיל 12, זכתה באליפות קוריאה הדרומית להחלקה אומנותית, והייתה לזוכה הצעירה ביותר בתחרות.
לפני עונת 2006–2007 שהייתה לעונת הבוגרים הראשונה שלה, יו-נה עברה להתגורר בטורונטו, קנדה. המחליק לשעבר מקנדה, בריאן אורסר, זוכה מדליית הכסף באולימפיאדות החורף 1984 ו-1988 היה מאמנה בשנים 2007–2010.
קים היא המחליקה הדרום קוריאנית הראשונה שזכתה במדליה באירוע של איגוד ההחלקה הבינלאומי. היא אחת מהספורטאיות ומהדמויות הציבוריות המזוהות ביותר בקוריאה הדרומית, ונחשבת לאחת המחליקות האומנותיות הטובות ביותר בהיסטוריה.
קים קבעה בשנת 2010 שלושה שיאי ניקוד ליחידות: בתוכנית הקצרה, בתוכנית הארוכה, ובניקוד הכולל. שיא הניקוד שקבעה בתוכנית הקצרה נשבר בשנת 2014 על ידי המחליקה מאו אסדה מיפן. בנוסף, היא המחליקה הראשונה שעברה את ספי 200, 210, ו-220 הנקודות בשיטת השיפוט של איגוד ההחלקה הבינלאומי.
סמואל ליב בלנק
שמואל ליב-בלנק
שמואל-לייב בלאנק
יהדות בסרביה
עימאד תלחמי
עימאד תלחמי (בערבית: عماد تلحمي; נולד ב-1959) הוא יזם עסקי וחברתי, יו"ר ומייסד "Babcom Centers".
ביוגרפיה.
תלחמי נולד בשנת 1959 בכפר הדרוזי עספיא, למשפחה נוצרית. הוא נשוי ואב לארבעה ומתגורר בעספיא. אחד מחמשת אחיו הוא פרופסור שיבלי תלחמי בעל הקתדרה לשלום ופיתוח באוניברסיטת מרילנד ועמית בכיר במכון ברוקינגס. אביו, זכי תלחמי, היה המורה הראשון בכפר אחרי מלחמת העצמאות וחינך דורות של ילדי הכפר.
עימאד סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול במכללת שנקר. בשנים 1983–2008 עבד בחברת דלתא גליל, שם הכיר את דב לאוטמן. במהלך השנים נרקם קשר אישי בין תלחמי ללאוטמן.
ב-2008, עם פרישתו של לאוטמן מדלתא, פרש גם עימאד מהחברה והחליט לפנות ליזמות עסקית פרטית. בהמלצת יוסי ורדי, הגה עימאד את החזון להקים מיזם גדול בגליל שיספק שרותי Call Centers ושירותים אחרים, במטרה לעזור לנשים וגברים ערבים ויהודים להשתלב בשוק העבודה בפריפריה, תוך שיתוף פעולה עם עובדים ולקוחות יהודים. עימאד בחר לקרוא לחברה שהקים בשם "באבקום"' צמד מילים עם "צליל של הייטק"' שיש לו משמעות ברורה בשפה הערבית – הדלת ("באב") שלכם ("קום"). Babcom מתמקדת בשתי מטרות עיקריות: השקעה באנשים ומתן שירותים איכותיים הכוללים מוקדי שרות, תוכנה ושירותים אחרים. כיום (2020) החברה מעסיקה כ-3,000 עובדים ערבים ויהודים ו-80% מהם נשים. החברה פרוסה על 12 אתרים ברחבי הארץ מצפון ועד דרום. בשנת 2011 רכשה חברת מטריקס 50.1% ממניות באבקום.
ב-2014 הקים עימאד בשותפות עם חמי פרס ואראל מרגלית קרן השקעות וסוג של חממה בשם "תקווין" ("בראשית" בערבית). קרן השקעות זו נועדה ליזמים ערבים להשתלב בהצלחה בסטארט אפ ניישן הישראלי ולממש את עצמם בתחום ההייטק ולאפשר להם לקדם בהצלחה חברת הזנק בבעלותם.
תלחמי פעיל מאוד בתחום החברתי, בעיקר בפרויקטים המקדמים דו קיום, שוויון הזדמנויות בשוק העבודה למגזר הערבי וקידום הפריפריה, ובנוסף הוא מכהן כחבר דירקטוריון במספר מועצות ודירקטוריונים והשתתף בכמה פרויקטים אשר שותפים למחויבותו, ביניהם: אוניברסיטת חיפה, המכון הישראלי לדמוקרטיה, קרן לאוטמן, עמותת תפוח, אלפאנר, קו משווה ובקולקטיב אימפקט.
ב-2010 מגזין דה מרקר בחר את עימאד כאחד מ-101 המשפיעים לטובה על החברה והכלכלה הישראלית. ב-2013 קיבל את אות "יקיר הכרמל" על מנהיגות פורצת דרך בתחום העסקי ושימוש דוגמה ומופת לכך שכל יעד הוא בר השגה מטעם אוניברסיטת חיפה. ב־2018 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה לאות כבוד על פועלו לשילוב עשייה חברתית בעסקיו מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-2018 אוניברסיטת הרווארד בארצות הברית שילבה בתוכנית הלימודים האקדמאית שלה CASE STUDY שעוסק כולו בתלחמי וחברת באבקום סנטרס. ב-2019 הוא קיבל את פרס הכלכלה ע"ש הוגו רמנסיאנו מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מיאנמר במשחקים האולימפיים
מיאנמר משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לונדון (1948) (עד 1988 בשמה הקודם, בורמה). היא נעדרה מהמשחקים רק פעם אחת, מאולימפיאדת מונטריאול (1976), ומעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
עד כה, אף ספורטאי בורמזי לא זכה במדליה אולימפית, והישגי הספורטאים הבורמזים היו נמוכים למדי. אחד ההישגים הבולטים שייך לרץ המרתון תין סומבווגאן שסיים במקום ה-18 באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). מרימת המשקולות איה חינה נאן סיימה במקום הרביעי באולימפיאדת אתונה (2004), אך התוצאות שהשיגה נמחקו לאחר שהתברר כי השתמשה בחומרים אסורים.
קורט פאהלן
קורט פאהלן (בגרמנית: Kurt Pahlen; 26 במאי 1907 - 24 ביולי 2003) היה מנצח, מלחין ומוזיקולוג אוסטרי.
חייו.
קורט פאהלן נולד בווינה ושם למד מוזיקה ומדעי המוזיקה. בשנת 1929 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה ותואר קאפלמייסטר. לאחר הצלחות ראשונות בווינה נאלץ להימלט מאימת הנאצים לדרום אמריקה, שם היה פעיל באוניברסיטה של מונטווידאו, כיהן במשך שנים כמנהל מוזיקלי של בית האופרה המפורסם של בואנוס איירס, תיאטרו קולון, וכן לימד בבית הספר על שם פסטלוצי בבואנוס איירס.
ספריו הרבים בנושאי מוזיקה תורגמו לשפות רבות. באמצעות שידוריו ברדיו ובטלוויזיה ודברי ההסבר שנשא בפסטיבלי מוזיקה באירופה (בהם הפסטיבלים של זלצבורג, ורונה, מינכן, וינה וברגנץ) נחשף לציבור הרחב. חובבי אופרה, בעיקר, אך גם מוזיקאים, זמרים ומנצחים מוקירים את סדרת מדריכי האופרה "אופרות העולם" בהוצאתו, העוסקים באופרות מפורסמות.
קורט פאהלן, שהתגורר במנדורף שבשווייץ מת מסיבוכים בעקבות נפילה, שאירעה במהלך ימי מוזיקה לילדים, שארגן בלנק (גם היא בשווייץ).
המועצה התעשייתית מגדל תפן
ארוין רבאו
אֶרְוִין מרדכי רָבַּאוּ (Rabau; 15 בנובמבר 1899, ברלין – 15 ביוני 1983, ישראל) היה רופא גינקולוג וכירורג ישראלי. לימד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב. ניהל מחלקת נשים ויולדות בבתי החולים בילינסון, הירקון, ותל השומר.
אודות.
רבאו נולד בברלין ולמד בגימנסיה ההומניסטית. במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל התותחנים הגרמני. רבאו היה ציוני פעיל וחבר בתנועת הנוער הציונית "בלאו וייס" ("כחול לבן"). הוא למד עברית, משנה ותלמוד יחד עם ד"ר הרי הלר וגרשום שלום אצל אברהם בלייכרודה.
אחר כך למד רפואה בהיידלברג ובברלין, ובשנת 1924 קיבל תואר דוקטור לרפואה. הוא הועסק במשך תקופה כרופאו האישי של אחד מעשירי גרמניה, ואחר כך עבד בבית החולים הנודע "מואביט" (Moabit) בברלין במשך כעשר שנים. משנת 1930 היה סגן מנהל המחלקה לגינקולוגיה ומיילדות. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה רבאו לארץ ישראל.
בארץ ישראל ומדינת ישראל.