בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים החל מה-8 בינואר 2014. לקראת עליית הסדרה, היו מספר ביקורות מעורבות כלפיה. למרות הביקורות, הערוץ החליט לשדר את הסדרה, והיא זכתה להצלחה בקרב הצופים.
Tug of War (אלבום של פול מקרטני)
Tug of War (בעברית: משיכת חבל) הוא אלבום הסולו השלישי של פול מקרטני, שיצא באפריל 1982. זה היה האלבום הראשון של מקרטני שפורסם לאחר פירוק Wings באפריל 1981. בסך הכל זה היה האלבום ה-11 שלו מאז התפרקות הביטלס. זה היה גם האלבום הראשון של מקרטני לאחר רצח שותפו לשעבר ג'ון לנון. האלבום הופק על ידי המפיק לשעבר של הביטלס ג'ורג' מרטין והיה מספר 1 במצעדים במדינות רבות. כמה מבקרים הכתירו אותו כחזרה למקורות של מקרטני.
הקלטה.
לאחר שחרור אלבום הסולו שלו McCartney II, להקת Wings התאחדו ביולי ובאוקטובר 1980 כדי לערוך חזרות על כמה שירים שהופיעו מאוחר יותר ב-Tug of War וב-Pipes of Peace. הוא הרגיש צורך בהכוונה, וקרא למפיק שלו, ג'ורג' מרטין, כדי להתחיל להקליט שיר שנכתב עבור הדמות של רופרט בר (שמקרטני היה הבעלים של הזכויות לדמות) ששמו "We All Stand Together", בין היתר. המפגשים היצירתיים נמשכו עד ה-9 בדצמבר, בבוקר שבו התעורר מקרטני וגילה ששותפו הוותיק לשעבר, ג'ון לנון, נורה ונהרג בלילה הקודם בניו יורק. הוא ויתר על המפגש של אותו היום על הדרך (שם הוא ודני לייני הקליטו את צד ב' של "Rainclouds") אבל גם מרטין וגם מקרטני הרגישו שעדיף לעזוב את הפרויקט ולהתחיל מחדש ברגע שהם יהיו מוכנים.
פצצת SDB
פצצת SDB (ראשי תיבות של: Small Diameter Bomb, פצצה בקוטר קטן) היא סדרה של פצצות מונחות למטוסי קרב רב־משימתיים תוצרת ארצות הברית. הדגם הנפוץ הוא GBU-39/B של בואינג שמכונה SDB I ודגם מתקדם יותר GBU-53/B של ריית'יאון המכונה SDB II נמצא בפיתוח. ייעודה הוא פגיעה כירורגית במטרות איכות ודיכוי הגנה אווירית. הפצצה נמצאת בשירות מספר מדינות, ובפרט בשירות חיל האוויר של ארצות הברית. הפצצה נמצאת בשירות חיל האוויר הישראלי בו היא מכונה ברד־חד, ומופעלת על ידי מטוסי ה־F-15I רעם, F-16I סופה ו־F-35I אדיר.
מאפיינים.
הרעיון שמאחורי ה־SDB הוא יצירת פצצה קטנה ומדויקת שתאפשר פגיעה במטרות איכותיות ממרחק. היא כוללת כנפיים בתצורת "יהלום" שמעניקים לה יכולת דאייה של כ־ והיא מדויקת מאוד. היא קטנה וקלה יותר מפצצת JDAM רגילה ולכן כל מטוס יכול לשאת יותר יחידות ממנה. פצצת SDB I נושאת כ־ של חומר נפץ מרסק מסוג AFX-757 שלו יכולת חדירה של 1,000 מילימטר בטון מזוין.
הדגם המקורי, GBU-39/B SDB I, צויד בהנחיית ניווט אינרציאלי מסויעת GPS שאפשרה לו לתקוף מטרות נייחות כגון מצבורי דלק, בונקרים, מכ"מים וסוללות טק"א נייחות. הדגם המתקדם יותר GBU-53/B SDB II של ריית'און כולל גם ראש ביות תרמי ומכ"ם עם יכולת זיהוי מטרה אוטומטי, על מנת לאפשר לתקוף גם מטרות ניידות כגון טנקים, כלי רכב ונגמ"שי חפ"ק. לדגם SDB I יש CEP של 5–8 מטר והוא משיג זאת על ידי עדכון מתמיד של מערכת הניווט האינרציאלית שלו לפי נתוני ה־GPS.
היסטוריה.
בישראל.
פצצות ה־SDB נמצאות בשימוש חיל האוויר הישראלי החל מ־2009. כיום הם מבצעיות על מטוסי ה־F-15I רעם, ה־F-16I סופה וה־F-35I אדיר.
חיל האוויר הישראלי ערך שימוש ראשון מאושר בפצצת SDB במבצע צוק איתן ב־2014, אך ישנם דיווחים לא מאומתים שהוא השתמש בפצצה באופן לא מאושר כבר במבצע עופרת יצוקה ב־2008. לטענת סוריה, ב־28 במרץ 2019 מטוס F-35I של חיל האוויר הישראלי השתמש בפצצות SDB מדגם GBU-39 כדי להשמיד מחסני טילים איראניים בחלב במסגרת סכסוך ישראל–איראן–חזבאללה בסוריה.
צומת עין אפק
צומת עין אפק הוא צומת מרכזי בצפון הקריות. הצומת מקשר בין כביש 4 בציר עכו-חיפה לכניסות לקריית ביאליק (כביש 7911) ולקריית מוצקין. מן הצומת ניתן להגיע לשמורת עין אפק, שכונת אפק ושכונת נאות אפק בקריית ביאליק, ובקריית מוצקין לשכונת נווה גנים ולחלקה הצפוני של העיר. בצומת ממוקמת תחנת מטרונית הנקראת "תחנת עין אפק".
ברד-חד
קטלין בוגוואי
אמה בראונלו
אמה בראונלו (באנגלית: Emma Brownlow; 1832–1905) הייתה אמנית התקופה הוויקטוריאנית, הידועה ביותר בציוריה המתארים סצינות מהחיים בבית היתומים - "פאונדלינג הוספיטל", בלונדון.
ביוגרפיה.
אמה הייתה בתו של ג'ון בראונלו, שגדל בבית היתומים. הוא התפתח בתוך המוסד עד שהפך למנהלו. ג'ון בראונלו כתב כמה ספרים על המוסד, וכן את הרומן הנס סלואן (1831). הרומן הזה השפיע מאוחר יותר על צ'ארלס דיקנס בספרו - אוליבר טוויסט, שאף הכניס את דמותו של המנהל ג׳ון בראונלו לתוך ספרו דיקנס היה חבר של משפחת בראונלו.
אמה הפכה לאמנית, שהפיקה סדרה של ציורים בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, המתארים סצינות מהחיים בבית היתומים. היא גם ציירה דיוקנאות וציורים של חיי היומיום. היא הציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות. הציור הבולט ביותר שלה היה "מצאה מחדש את אמה״, שהוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1858.
היא פגשה את בעלה דונלד קינג, דרך המעורבות שלה במקהלת בית היתומים. דונלד קינג היה זמר מקצועי. בני הזוג עברו מאוחר יותר לניו זילנד. אחרי נישואיה, ציירה לעיתים נדירות, הקדישה את עצמה למשפחתה.
יצירות.
אמה בראונלו יצרה ארבעה ציורים באותו פורמט המתאר סצנות מבית היתומים "פאונדלינג הוספיטל" ומוצגות באופן קבוע במוזיאון בית היתומים. ציור השמן הראשון, משנת 1858, נקרא "מצאה מחדש את אמה" שמתאר ילדה מהמוסד שהוחזרה לאמה. מאחורי השולחן עומד אביה ג׳ון בראונלו מנהל בית היתומים. זהו הציור הבולט ביותר מבין הארבעה. הציור הבא שלה נעשה ב-1863, "הטבילה", ואחריו "חדר החולים" (1864), ציור שמן על בד המציג גרסה רומנטית של ילד המטופל בבית היתומים. הציור הרביעי הוא שכותרתו "נטילת חופשה" (1868) מראה את ההחלטה לקראת יציאת היתומים לתחילת העבודה מחוץ לבית היתומים, כשהנערים מוערכים מול חברי צוות המוסד.
הציורים צוינו לא רק בגלל ייצוגם את החיים בבית היתומים, אלא גם על הכללתם רפרודוקציות של ציורים מפורסמים מאוסף בית היתומים, כולל שתי יצירות מרכזיות של ויליאם הוגארת ואחת על ידי בנג'מין ווסט. קתרין רואץ' מציינת כי העבודות של אמה בראונלו מציגות דרמה של גאולה ותקווה עבור ילדים יתומים באמצעות ייצוגים ויזואליים. יש שטוענים כי בציורים אלה הציירת המשיכה את העבודה של אביה, לשם קידום הערכים של המוסד באמצעות תמונות של חיי היומיום וטקסים שהיו נהוגים בו."
אמה בראונלו גם ציירה עבודות קטנות יותר המתארות סצנות ודיוקנאות של ילדים.
Who's That Girl (שיר)
Who's That Girl (בעברית: מי הבחורה הזו) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך פסקול בעל אותו השם. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך הפסקול של הסרט "מי הנערה הזו?" אשר יצא בשנת 1987 ובו כיכבה מדונה עצמה. השיר יצא ב-23 ביוני 1987, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר וסייר רקורדס.
מאוחר יותר, יצא השיר בשנית בשנת 2009, כחלק מאלבום הלהיטים שהוציאה הזמרת: Celebration.
רקע וכתיבה.
כאשר צילומי הסרט "מי הנערה הזו" החלו, מדונה פנתה לפטריק לאונרד וביקשה ממנו ליצור שיר אשר משקף את אופי אישיותה בסרט. לבקשתה, לאונרד יצא דמו של השיר עליו ביססה מדונה את מילות השיר אותם כתבה בעצמה.
תחילה, הסרט היה אמור להיקרא בשם "Slammer" ולכן גם השיר היה קרוי ככה אך מאוחר יותר שמו של הסרט התחלף לשמו הנוכחי וכך גם שם השיר.
השיר הולחן באמצעות מכשור וכלים כמו תופים ובס וכלים נוספים. השיר שואב השראה מהתרבות ההיספנית אשר באה לידי ביטוי בשילוב של מילים בספרדית מתוך השיר וחזרה כפולה של משפטים אשר התאפיינה אז בשירה היספנית.
הצלחה.
השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפך לשיר ה-6 של מדונה לעשות זאת. בנוסף הוא הגיע למקום הראשון גם בבריטניה, הולנד, קנדה, אירלנד ובלגיה. השיר היה מועמד לפרס גראמי עבור "השיר הטוב ביותר מפסקול" ולפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר".
הקליפ לשיר הציג את מדונה לא כדמותה בסרט אלא כאישה ספרדייה אשר מחפשת אוצר. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו בסיבוב ההופעות שלה באותה שנה "Who's That Girl World Tour" ומאוחר יותר ביצעה אותו בסיבוב ההופעות שלה "Rebel Heart Tour" בפעם הראשונה מזה 28 שנים שבהן לא ביצעה את השיר בסיבובי ההופעות שלה. במהלך השנים לשיר נעשו מחוות וגרסאות כיסוי רבות.
ימי בגין
ימי בגין היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית ישראלית ששודרה בערוץ כאן 11, ועוסקת בימי כהונתו של מנחם בגין כראש ממשלת ישראל.
על הסדרה.
הסדרה מתמקדת בתולדות כהונת מנחם בגין כראש ממשלת ישראל, מהמהפך ועד התפטרותו. החל מהסכם השלום עם מצרים, דרך בחירות 1981 וכלה במלחמת לבנון הראשונה.
בסדרה משולבים קטעי ארכיון, ובהם קטעים שלא שודרו מעולם, וראו אור לראשונה בסדרה.
הסדרה הופקה במסגרת המיזם המשותף של קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן אבי חי וקרן מיימונידיס.
תגובות.
הסדרה עוררה תגובות מעורבות. נשמעו טענות לפיהן הסדרה "מרדדת את בגין" וכי היא "יותר עדות מפענוח".
אגודת הקוסמים
"אגודת הקוסמים - האגודה לקידום אמנות הקסמים בישראל" היא עמותה המוקדשת לפיתוח אמנויות האשליה בישראל.
על פי תקנון האגודה, מטרותיה הן: העלאת רמת אמנות הקסמים, עידוד היצירה המקורית בתחומי אמנות הקסמים, החלפת ידע בין החברים, קיום פעילויות מקצועיות וחברתיות, בהן מפגשים תקופתיים ושנתיים, השתלמויות וסדנאות וכן ניהול הספרייה המקצועית של התחום בישראל.
היסטוריה.