שבש דגל בגרסה מוקדמת של טוטאל פוטבול, כשכל שחקן מסוגל לשחק בכל העמדות. תחתיו הונגריה זכתה לרצף של 22 משחקים רצופים ללא הפסד. במהלך זמן זה, הונגריה הפכה לאלופה אולימפית בשנת 1952 ולאלופת מרכז אירופה בשנת 1953. הביסה פעמיים את נבחרת אנגליה בכדורגל, 3–6 בשנת 1953 ו-1–7 ב-1954, וסיימה במקום השני במונדיאל 1954 לאחר הפסד מפתיע 2–3 בגמר לגרמניה המערבית. לאחר הפסד זה הונגריה הגיעה לעוד רצף מרשים של 18 משחקים ללא הפסד, שהגיע לסיומו ב-19 בפברואר 1956, עת הפסידה 1–3 לנבחרת טורקיה בכדורגל.
למרות רצף הניצחונות, שבש פוטר לאחר התבוסה 4–5 נגד נבחרת בלגיה בכדורגל ב-3 ביוני 1956. הוא נשאר פעיל בכדורגל לאורך כל חייו, עבד כמנהל וכיהן בתפקידי אימון ב-Újpesti Dózsa SC, בודפשט הונבד וב-Diósgyőri VTK.
שבש נפטר ב-30 בינואר 1986.
קריירת אימון.
אולימפיאדת הלסינקי 1952.
באולימפיאדת הלסינקי שנערכה בקיץ 1952 עלו לראשונה הונגריה בהרכב המנצח שלה, שכלל את פרנץ פושקש, שנדור קוצ'יש ושחקן משנה טוב פטר פאלוטאס. הונגריה הגיעה בקלות לגמר. בחמישה משחקים כבשו 20 שערים וספגו 2 בלבד. בחצי הביסו 0–6 את שוודיה ובגמר ניצחו 0–2 את יוגוסלביה עם שערים של פושקש וזולטן צ'יבור.
הונגריה נגד אנגליה.
שבש התכונן לצמד המשחקים בקפדנות רבה. הוא השאיל מה-FA האנגלי כדורים כבדים יותר בשביל אימון יותר טוב ושינה את מיקום מגרש האימונים של הנבחרת למגרש בממדיו של ומבלי. הוא גם סידר משחקי אימון מול קבוצות ונבחרות שמשחקות בסגנון האנגלי כדי להתכונן טוב לשיטת המשחק נגדם. בדרך ללונדון עצרו בפריס למשחק חימום נגד קבוצתו לשעבר של שבש, אולימפיקה בילנקורט, אותה הביסו 1–18. נבחרת אנגליה כללה שחקנים כמו: סטנלי מתיוס, סטן מורטנסן, בילי רייט ועוד כוכבים. הונגריה הביסה אותה 3–6 עם שלושער של נאנדור הידגקוטי וצמד של פושקש בהצגה ענקית. במשחק השני שנערך בהונגריה הפעם הביסה אותה 1–7 עם עוד משחק מרשים.
מונדיאל 1954.
הונגריה הגיעה למונדיאל עם ביטחון לאחר שלא הפסידו משחק משנת 1950. הם עברו בקלות את שלב הבתים עם ניצחונות 0–9 נגד קוריאה הדרומית ו-3–8 נגד גרמניה המערבית. ברבע גמר פגשה את ברזיל במשחק חם מאוד. הונגריה ניצחה 2–4 ובסיום המשחק התחילה קטטה בה שבש סיים עם ארבעה תפרים כתוצאה מבקבוק שבור. בחצי פגשה הונגריה את אורוגוואי, הזוכה הנוכחית של אותו מונדיאל, והמשחק נגמר בתוצאה 2–2 לאחר 90 דקות. בהארכה צמד של שנדור שלח אותה למשחק הגמר לאחר ניצחון 2–4. הונגריה קיוותה לשחזר את התבוסה לה הנחילה לגרמניה המערבית בשלב הבתים, אך ההונגרים הפסידו בגמר 2–3 במשחק שזכור בשם:"הנס של ברן".
קרב שדות הפלנור
קרב שדות הפלנור (באנגלית: Battle of the Pelennor Fields) הוא קרב המתקיים בספר השלישי של טרילוגיית "שר הטבעות" שנכתב על ידי ג.ר.ר טולקין. הקרב מתרחש בשדות הפלנור בסמוך לעיר מינאס טירית. הקרב מתנהל בין צבאות האורקים (מינאס מורגול) של ארץ מורדור לצבא העיר מינאס טירית ועוד מספר צבאות.
רקע.
בעקבות חיפושיו של סאורון שליט האופל אחר הטבעת האחת, שלח את צבא האורקים (מינאס מורגול) של ממלכת מורדור על מנת למצוא את נושא הטבעת (פרודו באגינס באותה העת) בשביל לקבל את שארית כוחו. בעקבות זאת ציווה דנתור בן אוקתליון (שומר כס המלוכה במינאס טירית') להדליק את משואת המצוקה על מנת לייחל לעזרה בקרב מול צבאותיו של סאורון. כתוצאה מכך חיל הפרשים של תיאודן מממלכת רוהאן יצא לכיוון העיר מינאס טירית'. אראגורן, גימלי ולגולאס עברו בשבילי המתים כדי לקחת איתם את צבא המתים של הר דימהולט בעקבות קללה שהוטלה עליהם.
מהלך הקרב.
צבאותיו של סאורון התקדמו אל עבר מצודת אוסגיליאת בכוונה לכבוש אותה. שם חיכו להם חיל הרגלים של מינאס טירית. בהגיעם למצודה, תקפו בני האדם את צבא האורקים וניהלו קרב על שליטת המצודה כדי לפלוש אל מרחבי הפלנור המובילים אל העיר. האורקים השתלטו על המצודה ופלשו אל מרחבי הפלנור לכיוון מינאס טירית'. באותה העת התארגנו אנשי העיר למתקפה. דנתור שומר כס המלוכה שלח את בנו הצעיר פרמיר עם חיל הפרשים של צבא העיר על מנת להילחם בשולטים על אוסגיליאת; אנשיו של פראמיר נופלים בקרב אך פראמיר שורד ומצליח להגיע אל שערי העיר כשהוא מעולף ונגרר על ידי סוסו.
בו בזמן חיל הרגלים של סאורון מתקדמים אל עבר חומות העיר כשבידיהם בליסטראות ומגדלי מצור. לאחר מצור של כמה שעות, מצליחים האורקים לפרוץ את שערי העיר ולפלוש אל המעגל התחתון של מינאס טירית'. כעבור לילה ארוך של לחימה, מגיעים פרשי הרוהירים מממלכת רוהאן המובל על ידי תיאודן מלך רוהאן. לאחר נאום מוטיבציה קצר, מסתערים פרשי רוהירים על צבאות סאורון כשידם על העליונה.
כעבור דקות של לחימה והשגת שליטה בקרב, נכנסים למערך אנשי ממלכת הראדרים מהארץ הדרומית כשהם רכובים על פילי המומאקיל בשיתוף פעולה עם צבאותיו של סאורון. הפילים משיגים שליטה בקרב לזמן קצר, אולם הרוהירים מצליחים להתגבר על חיות הענק כעבור זמן קצר. באותה העת מגיעים תשעת הפרשים השחורים בהנהגת המלך המכשף מאנגמר, רכובים על יצורים מעופפים. אנגמר מסתער על תיאודן ומפיל אותו ארצה כאשר סוסו נופל עליו. המלך המכשף מגיע על מנת לחסל את תיאודן אך אאווין, אחייניתו של תיאודן, מתייצבת בינו לבין המלך המכשף על מנת להגן עליו. קרב מתנהל ביניהם אשר בסופו בעזרתו של מריאדוק ברנדיבאק מצליחה אאווין לחסל את המלך המכשף.
באותה העת מגיעות ספינותיהן של שודדי הים מארצות המערב אל הנמל שבנהר, שם מחכה להם פלוגת אורקים. מהספינות יורדים אראגורן, לגולס וגימלי המסתערים עליהם יחד עם צבא המתים מהרי הערפל. יחדיו הם מחזירים את שליטתם בקרב למגיני מינאס טירית.
כעבור שעה קלה, משיגים מגיני העיר שליטה מלאה על הקרב, ומצליחים להדוף את כוחותיו של סאורון. צבא המתים נכנס אל העיר ומטהר אותה מזרים. לאחר מכן, מכיוון שהשלימו את שבועתם, שוחררו המתים מהר דימהולט בידי אראגורן למנוחת עולמים.
פאל שאנדור (פוליטיקאי)
פאל שאנדור (בהונגרית: Sándor Pál, שם קודם שלזינגר; 17 באפריל 1860 – 6 בפברואר 1936) היה פוליטיקאי וכלכלן הונגרי-יהודי. במשך 35 שנה, משנת 1901 ועד מותו, למעט בתקופת של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היה חבר באספה הלאומית של הונגריה. אשתו הייתה זמרת האופרה אירן באנו, והוא היה אחיה של אמה שאנדור, אשתו של המלחין המפורסם זולטאן קודאי.
ביוגרפיה.
שאנדור נולד בהודמזוושרהיי למשפחה יהודית. אביו היה מור שלזינגר, ואמו קטלין דויטש. הוא למד במכון הבונים החופשיים בבודפשט ובדרזדן, סיים את לימודיו באקדמיה למסחר בבודפשט ואז עבד במיזם המשפחתי, בחברת סחר התבואה שלזינגר ופולקוביץ'. בתום סיום את שירות החובה בצבא, בגיל 21, החברה שלחה אותו לאנטוורפן ללמוד את עולם העסקים המודרני, משם חזר כדי לקחת לידיו את ניהול החברה בשל מחלת אביו. בשנת 1904 היה הנשיא המייסד של "איגוד הסחר הלאומי ההונגרי", ונשאר נשיא האיגוד עד מותו. הוא התפטר מתפקידו בעסק המשפחתי בשנת 1912 מכיוון שמונה למנכ"ל חברת החשמליות של בודפשט. כאשר החברה הולאמה בשנת 1920, התפטר. בשנת 1927 נסע לטייל ברחבי העולם. הוא פרסם את חוויותיו בעיתון "פסטר לויד". עד מותו מילא תפקיד משמעותי בחיי המסחר ההונגריים, והיה אחד המניעים והמקדמים העיקריים בהתפתחותם.
לראשונה הציג את מועמדותו לאספה הלאומית ההונגרית בבחירות 1896, אך לא נבחר. הוא ניסה שוב בשנת 1901, ואז זכה להצלחה. מנקודה זו ואילך הוא נבחר לפרלמנט בכל הבחירות שנערכו. הוא פרש מהחיים הפוליטיים בעת ניצחונה של מהפכת החרציות. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919 נרדף ונכלא ברחוב מרקו ואחר כך בכלא בודפשט. שוחרר רק לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי הקצר ואז חזר לחיים הציבוריים.
בין 1896 לבין 1905 ייצג בפרלמנט את המפלגה הליברלית, בין 1906 לבין 1910 היה על מפלגתי ובין 1910 לבין 1918 היה נציגו של "מפלגת העבודה הלאומית", משנת 1919 עד 1926 תחת המפלגה הלאומית הדמוקרטית, ובשנת 1926 עד 1931 שוב היה על מפלגתי. לבסוף, משנת 1931 עד מותו, היה חבר במפלגה הליברלית הלאומית (ששינתה את שמה ל"מפלגת החירות האזרחית" בשנת 1935). בשנת 1935, לבקשת ראש הממשלה גיולה גמבש, הוא קיבל על עצמו את תפקיד סגן יו"ר בית הנבחרים (אגב, אכן היה החבר הוותיק ביותר בבית). בנוסף לטיפול בעניינים מסחריים, הוא נאם מספר פעמים בפרלמנט כדי להגן על יהדות הונגריה וזכויותיה והוא היה פעיל גם בקהילה היהודית. שאנדור נפטר ב־6 בפברואר 1936 בבודפשט והובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
אמה שאה
אמה שאה (בערבית: ايما شاه; נולדה ב-7 ביוני 1981) היא זמרת, מלחינה, פסנתרנית, גיטריסטית, שחקנית, תסריטאית, רקדנית ובמאית כוויתית ממוצא איראני.
ביוגרפיה.
אמה נולדה בכווית ב-7 ביוני 1981.
אמה למדה אופרה, צילום וסרטים. היא משכה תשומת לב באמצעות האקטיביזם שלה, השקפותיה הרדיקליות, נקודות מבט מעוררות מחלוקת ולעיתים קרובות גם אקסצנטריות.
את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון היא עשתה במחזה "Silence" שנכתב על ידי הרולד פינטר. אחרי מחזה זה, היא הופיעה במחזה "The rhinoceros" שנכתב על ידי אז'ן יונסקו, "The old women and the poet" שנכתב על ידי יוקיומיסמיה, "Debate between night and day" שנכתב על ידי מוחמד אפנדי אל-גזירי ו-"The Meteor" שנכתבו על ידי דורינמט.