במודל ראש עיר חזק-מועצה (Strong-mayor form), לראש העיר הנבחר ניתנת סמכות אדמיניסטרטיבית כמעט מוחלטת ועצמאות פוליטית רחבה, וכן ניתנת לו זכות הווטו בהצבעות המועצה בחלק מהערים והסמכות למנות או להדיח ראשי אגפים וועדות. ראש העיר מכין ומנהל את תקציב העיר, אם כי על התקציב להיות מאושר בידי מועצת העיר. בחלק מהערים ממנה ראש העיר מנהל אדמיניסטרטיבי ראשי שתפקידו לפקח על ראשי האגפים השונים בעירייה, להכין את התקציב ולתאם בין האגפים השונים.
ישנם מספר יתרונות במודל ראש עיר חזק-מועצה; ראשית, מבנה זה של אחריות מרוכזת מאפשר את קיומם של מנהיגים חזקים ומעניק לראש העיר את מלוא הסמכויות איתן יוכל לנהל את העיר באופן שוטף. שנית, מבנהו של המודל קובע נטילת אחריות מרוכזת על ידי ראש העיר (שלא כמו במודל ראש עיר חלש-מועצה). בנוסף, מבנהו של המודל מאפשר הזדמנות לראשי ערים איכותיים להגיע לידי הישגים מקצועיים רבים.
אך החסרונות שבמודל ראש עיר חזק-מועצה הם: סמכויות רבות מדי המרוכזות בידי אדם בודד; אין ודאות שראש העיר הנבחר יהיה בעל כישורי ניהול, דבר שעלול לפגוע בניהול השוטף של העיר; החלטות שייעשו כתוצאה ממניעים פוליטיים, וכן עידוד ליצירת פטרונים פוליטיים ומינויים/הדחות פוליטיות. המצדדים במודל מנהל עיר-מועצה טוענים שתחת המודל של ראש עיר חזק-מועצה, יכולות קבוצות אינטרסים שונות להשיג את מטרותיהן דרך ראש העיר בקלות יחסית, ולעומת זאת במודל מנהל עיר-מועצה עליהן לשכנע לשם כך את רוב חברי המועצה.
תפקיד ראש העיר במודל ראש עיר חזק-מועצה הפך לתפקיד נחשק מאוד עבור פוליטיקאים רבים; לדוגמה, רם עמנואל, שכיהן כראש סגל הבית הלבן תחת הנשיא ברק אובמה, עזב את תפקידו ורץ בבחירות לראשות העיר שיקגו, אותן הוא ניצח במאי 2011.
ראש עיר חלש-מועצה.
במודל ראש עיר חלש-מועצה (Weak-mayor form) מתפקד ראש העיר כיושב ראש מועצת העיר בלבד; אין לו סמכות רשמית מחוץ למועצת העיר, הוא אינו יכול למנות או להדיח פקידים ואין לו זכות וטו בהצבעות המועצה. לפיכך, מידת השפעתו של ראש העיר ויכולתו להביא לביצוע המטרות בהן הוא חפץ, תלויה אך ורק באישיותו וביכולת השכנוע שלו את המועצה.
היתרון העיקרי של מודל זה הוא מניעה של שימוש לרעה פוטנציאלי של ראש העיר בסמכויותיו, וכן מניעת פטרונות פוליטית. משום כך, מודל זה נפוץ בעיקר בעיירות קטנות בארצות הברית, בהן הניהול השוטף איננו מורכב מדי אך הסיכון בשימוש לרעה בסמכויות הוא רב.
החסרונות במודל זה רבים הם: לראש העיר אין סמכות ממשית איתה יוכל לנהל את העיר; ישנם ראשי אגפים וועדות רבים לתחומי אחריות שונים, ונוצרות בעיות בתיאום ביניהם; פקידים וחברי וועדות, שרבים מהם מתנדבים, חסרים לעיתים קרובות את הכישורים המתאימים לניהול רשות מקומית. ולבסוף, אמנם ראש העיר חסר סמכות ממשית, אך המצביעים עדיין מאשימים אותו בבעיות ובמחדלים שלמעשה אינם תחת שליטתו.
אלטין ללה
אלטין ללה (נולד ב-18 בנובמבר 1975; טיראנה שבאלבניה) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר. ללה הוא שיאן ההופעות במדי נבחרת אלבניה עם 79 הופעות.
קריירה.
ללה נולד בטיראנה וכבר בגיל 9 הצטרף לקבוצת הילדים של דינמו טירנה. בשנת 1991 היה עם נבחרת הנערים של אלבניה במחנה אימונים בגרמניה, ובעקבות המצב ביטחוני באלבניה החליט להישאר בגרמניה. הוא עבר במחנה פליטים בפולדה, ושיחק במדי בורוסיה פולדה, אחרי שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת. ב-21 ביולי 1998, עבר להנובר 96 ששיחקה אז בליגה השנייה בגרמניה. ב-30 ביולי 1998, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד קרלסרוהה. בעונת עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ללה רשם במדי האנובר 296 הופעות, 149 מתוכם בליגה הראשונה וכבש 9 שערים, רק אחד מהם בתקופתו כשחקן בליגה הראשונה. בעונת , הוא הפך לקפטן הקבוצה עד . בקיץ 2012 סיים את החוזה שלו בהנובר 96, ועבר לקבוצת המילואים של באיירן מינכן אחרי 14 שנה. ללה ערך 3 הופעות בלבד, ובאוקטובר 2012 פרש מכדורגל בעקבות פציעה.
ללה הוא שיאן ההופעות של נבחרת אלבניה בכל הזמנים עם 79 הופעות, בהן כבש 3 שערים. ב-29 במרץ 2003 כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2004. ב-11 ביוני 2003 כבש את שערו השני במדי הנבחרת. בנוסף ללה שימש כקפטן הנבחרת עד לפרישתו.
ב-3 במרץ 2014 מונה על ידי לעוזר מאמן בנבחרת אלבניה על ידי המאמן הראשי ג'יאני דה ביאסי.
מצר ליטקה
מְצַר ליטקה (ברוסית: Пролив Литке; "Proliv Litke") הוא מצר ים במפרץ קרגינסקי (Карагинский залив) שבים ברינג, לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי קמצ'טקה שברוסיה. המצר מפריד בין קמצ'טקה ממערב לבין האי קרגינסקי (Карагинский остров) ממזרח.
רוחבו של המצר נע בין 21 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 72 ק"מ ואורכו למעלה מ-120 ק"מ.
המצר מכוסה קרח מדצמבר ועד יוני.
קרוי על שם מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני פיודור ליטקה.
לחופו המערבי של המצר (בצדו של חצי האי קמצ'טקה) שוכן היישוב אוסורה (Оссора) שמשמש כמרכז אדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה קרגינסקי.
כחליל השברק
כַּחְלִיל הַשַּׁבְרָק (שם מדעי: "Polyommatus icarus ") הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים. הוא אחד ממיני הפרפרים הנפוצים בעולם ומצוי באסיה ובאירופה, דבר הבא לידי ביטוי בשמו האנגלי של המין Common Blue (כחול נפוץ). בעבר כינויו העברי היה "כחליל מצוי" בדומה לשם האנגלי. תת-המין המעופף בישראל הוא:Polyommatus icarus zelleri והוגדר על-פי פרטים שנתפסו בדרום אירופה.
כחלילי השברק בולטים בצבעם הכחול. הם בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. כנפי הזכרים בחלקן העליון כחולים-תכולים ובעלי סיומת בעלת קו שחור ותיחום לבן. חלקן התחתון של כנפי הזכרים אפור בגוון קרמי ומעוטר בכתמים כתומים ובנקודות שחורות. צדן העליון של כנפי הנקבות חום-תכול עם כתמים כתומים אשר יוצרים מעין פס כתום רציף, ובחלקן התחתון של כנפי הנקבות ישנו דמיון לחלקן התחתון של כנפי הזכרים רק שהגוון נוטה יותר לחום ושל הזכרים נוטה לאפור-תכול. ישנו קושי מסוים להבחין בין נקבות כחליל השברק לכחליל הגרניון - מה שעוזר בזיהוי הוא שימת לב למיקום הנקודות או העדרן בהשוואה בין כנפיהם התחתונות של שני מיני הכחלילים.
שם הסוג Polyommatus פירושו "רב-עיניים" והוא ניתן לו בשל הכתמים העגולים אשר מזכירים אישוני עיניים. שם המין Icarus מתייחס לאיקרוס הגיבור מהמיתולוגיה היוונית אשר היה בנו של הרב-אמן דדלוס. על-פי הסיפור בנה דידלוס לו ולבנו כנפיים אשר אפשרו להם לעופף אל-על. דידלוס אסר על בנו להתקרב לשמש בשל החשש שחומה ימיס את הדונג ששימש כדבק בכנפיים. איקרוס אשר הוקסם מאורה של החמה עופף קרוב מידי, הדונג הותך, הוא איבד את כנפיו ונפל אל מותו בטביעה בים. ייתכן שהבחירה בשם הגיבור הנקשר בשמש היא ציון הכחליל כאחד מפרפרי היום אשר זקוקים לפעילותם לחומה של השמש.
אזור מחיה.
תפוצת המין רחבה והוא מעופף בצפון אפריקה, באירופה, במזרח התיכון, בקווקז ובאזורים ממוזגים נרחבים של אסיה עד לסיביר.
בארץ הוא שכיח למדי עד לגבול המדבר. בסיני הוא נמצא לאורך אזורי החופים ונדיר במרכז חצי-האי.
שלבי התפתחות.
הביצה.
הנקבה מטילה ביצים יחידות על מיני שברק, אספסת, לוטוס, דבשה ותלתן. ביצה קמורה, ועגולה בבסיסה צבעה ירקרק ומשתנה לגוון ירוק אפור לקראת בקיעת הזחל.
הזחל.
הזחל בצבע לבן קרם וראשו שחור. בדומה למיני פרפרים רבים ישנה סברה שגם כחלילי השברק מקיימים קשר סימביוטי עם נמלים.
הגולם.
בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחליל השברק הוא מטיפוס גולם החגורה - הפרפר הבוגר מגיח בפרק זמן של עשרה ימים.
סאי
סאי (ביפנית: 釵) הוא כלי נשק ופגיון המשמש במסורת אמנויות הלחימה קראטה, טגומי וקובודו בסגנון אוקינאווה. רכיבי הסאי הם מוט, חוד ושתי שיניים בצדדים. ידית הסאי לרוב מצופת עור, והסאי משמש בתרבות הפופולרית ככלי המזוהה עם נינג'ות.
היסטוריה.
לפני הגעתו של הסאי למחוז אוקינאווה, מדינות כמו תאילנד, וייטנאם, סין, מלזיה ואינדונזיה עשו שימוש בסאי. צורתו האינדונזית של הסאי נקראה "צ'אבאנגה" או "טז'אבאנג", ושימוש את מתרגלי הסילת. הסאי ככל הנראה פותח מהטרישולה, מעין קלשון, ועקב העובדה שמקור הטרישולה הוא באסיה, יש להניח שהסאי הומצא בהודו במקביל לעליית ההינדואיזם והבודהיזם. באוקינאווה, המשטרה המקומית השתמשה בסאי לעצירת פושעים, ונסיך אוקינאווה משנת 1668 עשה שימוש בסאי ככלי נשק. הסאי פותח לג'יטה, בעל עיצוב דומה לסאי אך בעל רק שן אחת בצד, ולעיצוב המאנג'י - בעל יוקו אחת כלפי מעלה ושנייה כלפי מטה.
טכניקה.
לוחמים משתמשים בסאי בדרך כלל בזוגות: אחד בכל יד. הסאי נלמד בתרגול הקיהון והקאטה, וכולל הגנות ומתקפות ברמות גבוהות. הסאי משמש בעיקר לדקירות קצרות במקלעת הצליאק, אך יש בו גם טכניקות הגנה. ישנן דרכים שונות לאחיזה בסאי, הנותנות רבגוניות וקטלניות ללחימה: דרך אחד היא לתפוס את הטסוקה, ולדחוף את האצבעות במרווחים בין היוקו והטסיום. זה מאפשר לתפעל את הסאי כך שיהיה לחץ על הזרוע, ועוזר לשמור על האגודל בעת מתקפה נגדית. דרך נוספת היא ריכוז כוח האגרוף על הטסוקה, ובזמן שהטסיום משמש לדקירה, היוקו מסוגלות להגן על היד ממתקפה. השיטה הנפוצה ביותר היא אחיזת כל היד על הטסוקה, כמו הקטאנה והואקיזאשי.
לקריאה נוספת.
פומיו דמורה - "סאי: נשק הקראטה של ההגנה העצמית"
יחסי איראן–בלארוס