בשלב השלישי (11-18 בספטמבר), הארמייה השנייה כבשה את מרשטי, תפסה את המעבר של נהר האולט ברופאה, והשיגה דריסת רגל לצורך כיבוש העיר דיישוארה. כאן נהנו החיילים הרומנים מתמיכתם של התושבים המקומיים, וצעירה מהכפר פאראו אף הנחתה יחידת משנה רומנית מאחורי קווי האויב. ב-19 בספטמבר נצטוותה הארמייה השנייה לתפוס עמדה הגנתית בשטחים שכבשה, ולהחזיק את קו אודורהי-פאלוש-פישר-דיישוארה-טיקושו נואו-טורקלה-סאסאוש-רומנו נואו-קארטישוארה-אבריג'.
במהלך 29 ימי המבצע, התקדמה הארמייה השנייה למרחק של יותר מ-100 ק"מ מאחורי קווי האויב.
מתקפת הנגד (26 בספטמבר - 25 באוקטובר).
אריך פון פאלקנהיין, שאך הודח מתפקידו כרמטכ"ל הגרמני, נטל את הפיקוד על הארמייה הגרמנית התשיעית והחל בהתקפה נגד הרומנים. ב-18 בספטמבר פגעו כוחות גרמניים בארמייה הרומנית הראשונה סמוך להאצ'ג, ואילצו אותם לעצור את התקדמותם ולעבור למגננה. שמונה ימים לאחר מכן תפס הקורפוס האלפיניסטי את העיר סיביו, וב-17 באוקטובר הובסה הארמייה הרומנית השנייה בבראשוב. הארמייה הרומנית הרביעית, למרות הלחץ מהאויב, המשיכה להחזיק בעמדותיה בהרים, אך ב-25 באוקטובר נסוגו הכוחות הרומנים לעמדותיהם מלפני המלחמה.
תוצאות הקרב.
לאחר שהדפו את הצבא הרומני להרי הקרפטים, החלו הגרמנים בכיבוש אולטניה. ב-26 באוקטובר הם החלו בפלישתם לאולטניה, ולמחרת בבוקר הגיעו לעיר טרגו ז'יו, שם נעצרה התקדמותם על ידי התנגדות רומנית חזקה. למחרת תקפו הרומנים את הגרמנים, והדפו אותם בחזרה לעבר הגבול. ב-29 באוקטובר התארגנו הגרמנים, וב-1 בנובמבר הם פתחו במתקפה הרבה יותר חזקה. הרומנים לא הצליחו לבלום את ההתקפה הגרמנית המחודשת, ובאמצע נובמבר נפלה טרגו ז'יו בידי הגרמנים. הגרמנים המשיכו בהתקדמותם, וב-21 בנובמבר היה כל אזור קראיובה כבוש בידיהם. ב-23 בנובמבר התרחש קרב רובאנשטי, שהיה אחת הפעולות הנועזות ביותר של הצבא הרומני, ועל אף הניצחון הגרמני בקרב, ניתן לצבא הרומני מעט מרווח נשימה. ב-26 בנובמבר נפלה כל אולטניה בידי הגרמנים, אשר הדפו את הכוחות הרומניים ממזרח לנהר אולט, ולמחרת הם החלו בהתקדמותם לעבר בוקרשט, בירת רומניה.
אזור התרבות ההונגרית.
לאחר נסיגת הצבא הרומני מטרנסילבניה, הקימה הממשלה ההונגרית ביולי 1917, הממשלה ההונגריה יצרה את "אזור התרבות ההונגרית", שכלל את מחוזות קראשו-סרני, הוניאד, סבן, פוגאראש ובראשו, שהיו מיושבים בעיקר ברומנים, וגבלו עם רומניה. מחוזות אלה קידמו בברכה את הכוחות הרומנים בעת פלישתם, ומשום כך שהם אוחדו כעת ב"אזור התרבותי", כדי למנוע מהם חשיפה כלשהי ל"שינוי זר". עד סוף המלחמה נסגרו למעלה מ-3,000 בתי ספר יסודיים רומניים בטרנסילבניה.
זיקית קצרת-קרן
זיקית קצרת-קרן (שם מדעי: Calumma brevicorne) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה.
אורכה של הזיקית 70–90 מ"מ ולעיתים עד 350 מ"מ. היא בעלת גוף ירוק בהיר עם עיניים גדולות מתגלגלות וחוטם קטן. ה"קרן" שלה מגיעה רק לאורך 2 מ"מ. הפה גדול ובתוכו לשון ארוכה היכולה לנוע במהירות קדימה לעבר טרפה. הזנב יכול להתלפף על ענפים ואף להיתלות לזמן קצר.
זיקית זו מותאמת לחיים על העצים והענפים של יערות מזרח מדגסקר. היא יכולה להסוות את עצמה במהירות הן מטורפים והן מטרפה הכולל חרקים שונים כמו חגבים ופרפרים. בלילות הזיקית פעילה פחות ונחה בין הענפים ומשנה את צבעה.
אין סכנה לזיקית אך חלק מביציה נאכלות על ידי חולדה שחורה שחדרה למדגסקר.
קרב אולטניה
קרפדת רוריימה
קרפדת רוריימה (שם מדעי: "Oreophrynella quelchii") היא מין קרפדה ממשפחת הקרפדיים הנפוצה באמריקה הדרומית האנדמית להר רוריימה שבוונצואלה, ברזיל וגיאנה. קרפדה זו היא קרובת משפחתה של קרפדת המפל החיה באותם אזורים.
אורכה רק 20 מ"מ והיא בעלת גוף שחור אך הגרון והבטן צהובים. על גופה גבשושיות והיא בעלת ראש עגול ואצבעות רגליים חזקות וגדולות במיוחד. היא אינה יכולה כמעט לקפוץ.
הקרפדה חיה ביערות לחים על הר רוריימה ועל הרי טפואי נוספים. לעיתים היא חיה גם בין הסלעים אך אינה חיה במים כלל אלא בין הענפים. היא נמלטת מטורפים כמו נחשים על ידי קיצה למטה.
הקרב על טרנסילבניה
יצחק בן יעקב די לאטיש
רבי יצחק בן יעקב די לאטיש היה מלומד יהודי בפרובנס במאה ה-14, מחבר הכרוניקה "תולדות יצחק" שחלקה המפורסם בשם "שערי ציון" המבוסס על "סדר הקבלה" לרבי מנחם המאירי מהווה מקור חשוב לתולדותיהם של חכמי פרובנס בדורו ובדור שלפניו.
מלבד ספרו זה שאותו חיבר בשנת 1340, כתב גם פירוש לחמשה חומשי תורה בשם "קריית ספר".
משפחתו.
רבי יצחק בן יעקב די לאטיש היה נכדו של רבי יצחק בן יהודה די לאטיש בן דורו ומכרו של הרשב"א, וכנראה נינו של רבי יהודה בן יצחק די לאטיש, מחברם של חיבורים רבים ובהם פירוש לרוב מסכתות התלמוד והמשנה.
מתיאורים בכתביו עולה כי היה נכדם של רבי משולם ב"ר משה ב"ר יהודה מבדריש ושל רבי אליעזר מטרשקון ובנו רבי עמנואל מטרשקון. כן היה בן דודו של רבי גרשון מבדריש מחבר ספר השלמן.
חיסריה
חיסריה (בבולגרית: Хисаря) היא עיירת נופש קטנה ברשות המקומית חיסריה (בבולגרית: община Хисаря) שבמחוז פלובדיב במרכז בולגריה. חיסריה שוכנת בגובה 370 מטרים מעל פני הים בשולי רכס ההרים סרדנה גורה. אקלימה נוח, ובתחומיה שופעים עשרות מעיינות חמים, שמושכים לעיר תיירים בולגרים וזרים.
נכון ל-2016 מתגוררים בעיירה 7,121 תושבים, וכ-15,000 תושבים ברשות המקומית כולה.
גאוגרפיה.
העיירה חיסריה שוכנת במרכז הרשות המקומית הקרויה על שמה, כשהיא צמודה למורדות הדרומיים של רכס סרדנה גורה (בבולגרית: Средна гора), המקביל מדרום לרכס הרי הבלקן. הגובה הממוצע של האזור הוא 346 מטרים מעל פני הים. העיירה שוכנת 44 קילומטרים צפונית לעיר פלובדיב, ו-24 קילומטרים דרומית לעיר קרלובו.
פני השטח נקבעו על ידי המורדות המתונים של רכס סרדנה גורה המשתפל בהדרגה דרומה לעבר מישור תראקיה העילי (בבולגרית: Горнотракийска низина).
אקלים.
האקלים באזור הוא אקלים מעבר בין אקלים סובטרופי המושפע מהקרבה לאגן הים התיכון לאקלים יבשתי של מרכז אירופה. החורף כאן חמים יחסית ונוח בשל גושי אוויר חם המגיעים מדרום ונבלמים ברכס סרדנה גורה. שכבת השלג היורדת נשמרת על הקרקע בממוצע 27 ימים בשנה. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 21.4°C, הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 1.1°C, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.5°C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 500 מילימטרים, בעיקר בין יוני לאוקטובר. האביב מגיע מוקדם והוא חמים יחסית. הקיץ מאופיין בטמפרטורות גבוהות ביולי ובאוגוסט, בלחות נמוכה וברוחות קלות. הסתיו שמשי, חמים וארוך. הרוחות המזרחיות דומיננטיות ומהירותן הממוצעת 1.1 מטרים בשנייה. רוחות עזות נדירות, ולכן מזג האוויר בחורף נוח.
אין מפעלים המזהמים את המים או את האוויר ברשות המקומית חיסריה.
מעיינות חמים.
בתחומי העיר חיסריה נובעים 22 מעיינות חמים הנבדלים זה מזה בהרכבם הכימי-פיזיקלי, בטמפרטורה שלהם וביכולת הריפוי המוכחת שלהם. חיסריה היא המקום הראשון בבולגריה שבו החלו להשתמש בבלנאותרפיה. ב-1882 אישר המושל הכללי של רומליה המזרחית את "התקנות להפעלת מרחצאות חיסריה". כימאי בולגרי בדק את הרכב המים מחמשת מעיינות, הפעם הראשונה שנערכה בדיקה למים מינרליים בבולגריה.
המים המינרליים ממעיין מומינה באנייה (בבולגרית: Момина баня) מכילים את הריכוז הגבוה ביותר של רדון, ונובעים בטמפרטורה של 41°C, ולכן הם המתאימים ביותר לטיפול במחלות אורולוגיות, מחלות של הכליות ובעיות במפרקים. המים מכילים מעט מינרלים, הם חסרי צבע וחסרי ריח, וטעמם נעים. מים ממעיין זה היו בין חמשת המעיינות שנבדקו ב-1882.
גם המים המינרליים ממעיין מומינה סלזה (בבולגרית: Момина сълза – "שושן העמקים") מכילים מעט מינרלים, אבל מכילים יסודות קורט רבים – מנגן, אבץ, קובלט, נחושת ואחרים. שתיית מי המעיין מסייעת בטיפול במחלות של מערכת העיכול. הטמפרטורה של המעיין היא 42°C.
בסמוך למעיין מומינה סלזה יש מעיין שמימיו פושרים בטמפרטורה של 31°C ונועד לשטיפת עיניים. ברדיוס של 100 מטרים של אזור זה יש כמה מעיינות הנבדלים אלה מאלה בתכולתם הכימית ובטמפרטורה שלהם. טופליצה (בבולגרית: ) הוא המעיין החם ביותר (51°C) ועליו נבנו המרחצאות הראשונות מתקופת הרומאים. המים משמשים לבלנאותרפיה, והם מועילים למחלות גינקולוגיות. בסמוך אליו נובע מעיין ביסטריצה (בבולגרית: Бистрица), שטמפרטורת מימיו 45°C, המשמש לרחצה בלבד. הוא משמש לטיפול במחלות עור. מולם נובע מעיין סבז'סט (בבולגרית: Свежест – "רעננות"). טמפרטורת המים במרחצאות היא 41°C ובבריכה הם יורדים ל-37°C. המים משמשים לטפל בנוירוזה.
בסמוך למכלול זה של מעיינות חמים יש שרידי מרחצאות רומאיות גדולות, שנתגלו ב-1935. הארכאולוגים מתארכים אותן למאה הרביעית לספירה. הן בנויות מלבנים וקירותיהן בעובי שבין מטר ל-2 מטרים. הרצפה והקירות מחופים בשיש לבן. המרחצאות כללו חדרי קלדריום (caldarium – "חדר חם") ופריג'דריום (frigidarium – "חדר קר"), מקום למנוחה, ושתי בריכות שחייה באורך 15 מטרים, ברוחב 5 מטרים ובעומק של 1.40 מטרים. בחדרים אחרים בוצעו טיפולים רפואיים לאחר הרחצה, עיסויים ומשיכה בשמנים ריחניים. חדר הרחצה היה גם נימפאום – מקדש לנימפות, שלהן סגדו כאלות של המעיין והמים המרפאים. במרחצאות פעלה גם מערכת חימום. צינורות חרס הובילו את המים מתחת למרצפות השיש של הרצפה והקיטור תועל למעלה בין הקירות הכפולים.
היסטוריה.