במהלך החקירה פגי החלה לצוד את כלי הנשק, מצאה היכן רובם מוסתרים והעבירה אותם למשרד לעניינים האסטרטגיים. היא הפסיקה את שיתוף הפעולה עם הווארד כשגילתה שהוא הפעיל עליה מניפולציות כדי שתגנוב עבורו את דמו של קפטן אמריקה. הסתבר שארגון ביון רוסי בשם "הלוויתן" עמד מאחורי שוד כלי הנשק שפיתח סטארק ואף הוא אחראי לגל רציחות של פושעים שהעזו להניח את ידם על כלי הנשק במקום להעבירם לארגון.
בשלב מסוים המשרד לעניינים האסטרטגיים הצליח לעלות על עקבותיו של ארגון הלוויתן ושלח את סוכניו, כולל פגי קרטר, לרוסיה ושם הצטרפו אליהם פלוגת הקומנדו המייללים שלחמו עם קפטן אמריקה במלחמת העולם השנייה. ביחד הם חילצו מבית יתומים נטוש את ד"ר איבצ'נקו שהיה אסיר של ארגון הלוויתן.
בהמשך הסתבר שכל זה היה חלק מהמזימה של איבצ'נקו כדי לפרוץ למשרד לעניינים האסטרטגיים ולגנוב משם כלי נשק. איבצ'נקו (שמתברר כי הוא יוהאן פנהוף, המכונה דוקטור פאוסטוס) הוא בעל יכולת היפנוזה והוא גורם למפקד הארגון רוג'ר דולי לעזור לו במזימה ולאחר מכן ללבוש חליפה שתכנן סטארק שגרמה למותו. לפנהוף הצטרפה סוכנת של לוויתן המכונה דוטי. דוטי היא תוצר של פרויקט החדר האדום של לוויתן, שתכליתו לאסוף ילדות יתומות ולהפוך אותן למתנקשות על בדומה לסיפור הרקע של נטשה רומנוף. דוטי עוקבת אחרי פגי קרטר על ידי התחזות לשכנתה ובשלב מסוים אף מפלילה אותה. בעצם היא גם זו שפיתתה את הווארד סטארק, הידוע בחולשתו לנשים, על מנת שהוא יגלה לה איפה שמורים כלי הנשק המיוחדים שלו. התוכנית שלה ושל פנהוף הייתה לגנוב את כלי הנשק של סטארק ולנקום בסטארק עצמו, אשר אחראי בעקיפין למותו של אחיו של פנהוף, על ידי כך שסטארק המהופנט יפזר גז קטלני שהוא המציא בטעות על העיר ניו יורק. השפעת הגז גורמת לאנשים להפוך לכעין זומבים צמאי דם ולהרוג זה את זה באכזריות.
פגי, ביחד עם הסוכנים ג'ק תומפסון ודניאל סאוסה ובעזרתו של אדווין ג'רוויס, הצליחו לסכל את המזימה וללכוד את פנהוף.
בסצנה האחרונה של הסדרה נראה פנהוף היושב בכלא נפגש עם ארנים זולא מה שמסמן את גיוסו של פנהוף להידרה החדשה שעתידה לצמוח בתוך ארגון .
עונה 2.
בתחילת העונה הסס"ר לוכדים את דוטי אנדרווד אשר מנסה לפרוץ לבנק בעקבות סיכה שהסס"ר לא יודעים בשביל מה היא. בו בזמן מגלים כי דניאל סוזה הוא ראש הסס"ר של לוס אנג'לס ומתרחשת שם חקירה על רוצח סדרתי שמנהגו הוא להפוך את נעלי הנרצחות שהן נשים בלבד אך להפך מבדרך כלל, הנרצחות אשר נזרקות לאגם, נמצאת נרצחת אשר הקפיאה לחלוטין את האגם כולו ביום קיץ שמשי וחם. סוזה שב למשרדו עם קצוות חוט מעטים ומבקש מתומפסון, המפקד של הסס"ר ניו יורק תגבורת ותומפסון בוחר לשלוח את קרטר, אף על פי שהיא באמצע חקירת דוטי אנדרווד.
שחקנים ראשיים.
השחקן קוסטה רונין מופיע בתפקיד אנטון ואנקו, יוצר שותף של כור הקשת יחד עם סטארק (כפי שנרמז בסרט "איירון מן 2"). ברידג'ט רגן מופיעה בדמותה של דוטי, המציגה את עצמה כנערה מעיירה קטנה באיווה שעוברת לגור ליד קרטר ומתגלה כחלק מפרויקט החדר האדום. כמו כן בתפקידי אורח מופיעים ניל מקדונו בתפקיד טימותי "דאם דאם" דוגאן וטובי ג'ונס בתור ארנים זולא.
אברהם כלפון (רב)
רבי אברהם כלפון ("האבר"ך"; 1735, ליוורנו איטליה - 1819, צפת) היה פרשן מקרא ותלמוד, משורר, כרוניקאי ומנהיג קהילת יהודי טריפולי בסוף המאה ה-18.
קורות חיים.
נולד לגביר רפאל כלפון בליוורנו שבאיטליה, שאליה הגיעה משפחתו מלוב, בן למשפחת גבירים וסוחרים משפיעים שהנהיגו את יהדות טריפולי במשך תקופה ארוכה במשרת ה"קאייד". נימול על ידי הרב חיים אבן עטר ששהה באותה עת בליוורנו.
הרב כלפון לא למד בישיבה, אלא אצל מלמדים פרטיים. בין היתר נמנה עם תלמידיהם של הרבנים מסעוד חי רקח, דוד טייאר, רוחים הדיין, ומשה לחמייש.
בסיום לימודיו נישא לבתו של הגביר ישעיה ארביב, ולאחר מכן ככל הנראה הצטרף לאביו בניהול עסקי המסחר שלו, תוך קביעת עיתים לתורה. בגיל 19 הוא כבר נמצא חתום על הסכמה, לצד אביו ולצד דייני טריפולי, הרבנים דוד טייאר ובנימין ואתורי, שבה הוצמדו לו התארים "גביר" ו"החכם השלם". בגיל 26 כבר הוכר בעירו כבעל כישרון פיוטי, והתבקש לכתוב קינה על מצבת הרב מסעוד חי רקח.
בצעירותו הקים בביתו ספרייה, שהייתה מהגדולות ביותר בטריפולי, והכילה ספרי מדרש, הלכה, מוסר, אגדות, היסטוריה, פילוסופיה ושירה. בנוסף הכילה הספרייה כתבי יד עתיקים ונדירים, והעתקים של כתבי יד שהעתיק בעצמו, במקרים שבהם לא יכל להשיג לעצמו את כתב היד המקורי. מהאוסף שהיה בספרייה זו שאב מידע רב לספריו שחיבר.
כדי לתעד את עברה ההיסטורי של יהדות טריפולי, חקר רבות בארכיוני הממשל המקומי, והעלה על הכתב את הממצאים שמצא. כך גם תיעד בכתב חידושים, סיפורים, מאורעות היסטוריים ופסקי הלכה ששמע משד"רי ארץ ישראל שביקרו בביתו.
ניהל קשרים והתכתבות עם החיד"א, הפיץ את ספריו בלוב, ופגש אותו בליוורנו מאוחר יותר בחייו (1804-5).
בשנת 1778 מונה לשמש כקאייד וכמנהיג קהילת יהודי טריפולי עד לשנת 1781. בתקופה זו עסק בפעילות ציבורית, ובמקביל לא הזניח את ספרייתו ועבודת כתיבת חיבוריו. בפעם השנייה שבה מונה לתפקיד הקאייד, בין השנים 1792–1795, הייתה זו תקופה שבה חוותה הקהילה מספר זעזועים קשים. בשנים 1793–1795 יהודי טריפולי סבלו רבות עקב סכסוך בין השליט הקרמאנלי של לוב לבין מורד מוסלמי בשם עלי ברע'ול (ברגול) שהגיע בראשות צי קורסארים מאלג'יריה. כחלק מהסכסוך, גם הקהילה היהודית הייתה מטרה לאלימות, ובנו של הרב כלפון עצמו, דוד, הועלה באש על המוקד ביחד עם אישים נוספים. על כך חיבר הרב כלפון קינה רוויית כאב. לבסוף גורשו המורדים מטריפולי והקהילה היהודית ניצלה מסכנה קיומית, ועל כך חוגגים יהודי לוב פורים שני מדי כ"ט בטבת - "פורים ברגול". בשבת של לפני כ"ט בטבת נוהגים יהודי לוב לשיר את הפיוט "מי כמוך" שחיבר הרב כלפון לזכר הנס של הצלת הקהילה היהודית.
הרב כלפון היה משורר וכותב פורה. עניין רב הוא מצא בכתיבת קורותיה של קהילת יהודי טריפולי וקורות מנהיגיה בדורות שקדמו לו, וכתביו מהווים מקורות היסטוריים חשובים אודות הקהילה. ספרו "סדר הדורות" עוסק בהיסטוריה של יהדות טריפולי. רק חלקים ממנו השתמרו עד ימינו, אך אלו מהווים את אחת מהכרוניקות היחידות אודות הקהילה. ספריו "מחנה אברהם" ו"מעשה צדיקים" מספרים את סיפורם של רבנים ודמויות חשובות בתולדות הקהילה והיהדות. בנוסף חיבר ביוגרפיה על מכרו החיד"א. מלבד ספרים אלו, חיבר ספרי הגות רבניים; ספרו "חיי אברהם" עוסק בטעמי דינים ומנהגים; ספרו "לקט אברהם" מביא מדרשים, סיפורים וחידות; ספרו "לקט הקציר" (תקע"ב) עוסק בחלק אורח חיים של השולחן ערוך, ויצא לאור בישראל במהדורה חדשה בשנת 1992; ספרו "מליצי יושר" עוסק באתיקה. בנוסף לאלו ישנם עוד חיבורים רבים שלו כלפון בכתב יד.
אהבתו וכמיהתו לארץ ישראל באה לידי ביטוי בשיריו ובכתביו השונים. בשנת 1806 עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת, שם חי ופעל בעשור וחצי האחרונים לחייו.
משפחתו.
לא ידוע כמה ילדים היו לרב כלפון, אך בכתביו הוא מזכיר שמונה מהם:
רפאל - בנו הבכור, חיים - נפטר במגפה בשנת ה'תקמ"ו, נהוראי - נפטר באותה מגפה, בת - נפטרה באותה מגפה, דוד - נרצח על ידי מושל טריפולי, לאלהום - נפטרה לאחר סיבוך בלידה, רחמים - כיהן במשרת ה"קאייד" והדפיס את הספר "חיי אברהם" של אביו, ואסתר.
גרפיקת תלת-מימד
אריה נווה
פרפרוניים
פַּרְפָּרוֹנִיִּים (שם מדעי: Chaetodontidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים, החיים בשוניות אלמוגים ברחבי הימים האינדו-פסיפים וניזונים מיצורים קטנים בעזרת חוטם ארוך. גופם גבוה ופחוס לצדדים כצורת עלה. הפרפרוניים נפוצים בעיקר בימים הטרופים והסובטרופים. דגים אלה אינם מצטיינים בשחייה. הפרפרוניים חיים לרוב ביחידות או בזוגות, ורק לעיתים בלהקות קטנות. קרובי משפחתם הדומים להם מאוד הם בני משפחת הקיסריים, החיים באותם שוניות.
אנטומיה.
האורך הממוצע, אליו מגיעים הפרפרוניים - הוא כ-12–22 סנטימטר. המין הגדול ביותר, "Chaetodon ephippium", מגיע לאורך 30 סנטימטר. יש להם פה קטן, הנמצא בדרך כלל בקצה בליטת מוארכת.
השיניים של הפרפרוניים קטנות ודמויות זיפים. סנפיר הגב וסנפיר השת - גבוהים וארוכים ומשמשים לשחייה. הצעירים לרוב שונים מן המבוגרים בצורתם ובעיקר בצבעיהם.
תזונה.
הפרפרוניים, ניזונים מפוליפים של האלמוגים, מזואופלנקטון, אצות פלנקטוניות וחסרי חוליות. השוני בסוגי המזון בין המינים הרבים יוצר הפרדה אקולוגית המורידה את רמת התוקפנות בין המינים.
רבייה.
הרבייה מתבצעת תוך כדי שחרור ביציות וזרע לגוף המים. הביציות צפות על פני המים והזכר מפרה אותם. אצל כמה מינים, בעיקר מהסוג פרפרון, מתרחשים חילופי מין, ונקבות מבוגרות הופכות לזכרים.
פרפרוניים בחופי ישראל.
בחופי הים התיכון אין מינים ממשפחה זו אך במימי מפרץ אילת מצויים 16 מינים:
סוגים.
המשפחה כוללת 129 מינים בסוגים הבאים:
חיים שהם
חיים שהם (1 במאי 1935 - 25 בפברואר 1994) היה לוחם בשייטת 13 ולימים רופא היחידה, רופא ראשי של חיל הים ופיקוד הדרום, בדרגת אלוף-משנה, מנהל המרכז הרפואי יוספטל באילת, ומנהל המרכז המשולב לרפואה גריאטרית שהם, הקרוי על שמו, בשנים 1989–1994.
משפחה.
שהם נולד בתל אביב, בן שני לנח ומרים רטנובסקי. אביו היה איש העלייה השלישית שהקים ב-1925 עם ברל כצנלסון את "דבר" והיה מנהל הדפוס של העיתון. אמו מרים קלצקין בת נווה צדק, נחשבת למורה להתעמלות הראשונה בישראל.