בין השנים תק"צ - תרל"ו כיהן כרב העיר רבי חיים הלברשטאם, ממנהיגי יהדות מזרח אירופה בדורו. מרבי חיים הלברשטאם יצאו מספר שושלות חסידיות. בסוף ימיו מינה את בנו רבי אהרן, לממלא מקומו, והוא כונה "דער קרייזער רב" (רב האזור). לאחר פטירתו בשנת תרס"ג כיהן ברבנות העיר בנו רבי אריה לייב. בן נוסף רבי שלום, כיהן בעיר כראב"ד. בשנת תרפ"ט מונה לרב העיר רבי מרדכי זאב, בנו של רבי אריה לייב (בחיי אביו), שכיהן ברבנות עד הרצחו בשואה. חתנו של רבי שלום, רבי ברוך קנר, מילא את מקומו כראב"ד.
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בנובי סונץ' כ-10,500 יהודים, כשליש מתושביה. הגרמנים כבשו את נובי סונץ' בספטמבר 1939, אסרו יהודים, הגבילו את תנועתם, סימנו את בתי העסק שלהם במגני דוד ושדדו רכוש. בקיץ 1940 נשלחו למעלה מ-1,600 יהודים מהעיר למחנות עבודה באזור. במקביל הועברו לעיר מגורים יהודים מיישובי האזור, והגבילו את מגורי היהודים בעיר לאזור אחד, אם כי גטו בעיר הוקם רק ביולי 1941.
באוגוסט 1942 גורשו לנובי סונץ' יהודי יישובים סמוכים, ומספר היהודים בגטו הגיע לכ-20,000. בין ה-25 ל-28 באוגוסט 1942 בוצעה סלקציה ביהודי הגטו, וכמעט כולם גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ. בזמן הגירושים נרצחו עשרות יהודים בירי. כמה מאות יהודים שנותרו בעיר הועברו למחנות עבודה. חלק מהיהודים הצליחו לברוח מהגטו בעזרת צ'סלב ביאלק.
מקהילת נובי סונץ' שרדו את השואה כ-30 יהודים.
פתי בר
פתי בר (בצרפתית: Petit Beurre; בעברית: "חמאה קטנה") הוא סוג של ביסקוויט חמאה מהמטבח הצרפתי שהומצא ב-1886 וזכה להצלחה עולמית.
הביסקוויט המקורי.
הביסקוויט הומצא ב-8 בספטמבר 1886 על ידי לואי לפבר-איטיל (Lefèvre-Utile) מן העיר נאנט, שכינה אותו "החמאה הקטנה". צורתו מייצגת את השנה הקלנדרית. ארבע פינות לכל ארבע העונות, 14 שיניים לאורכו, 10 שיניים לרוחבו, כלומר 52 שיניים כמספר השבועות בשנה. פני הביסקוויט מחוררים ב-24 חורים כמספר השעות ביממה.
הביסקוויט זכה להצלחה רבה, אך מאחר שלואי לא רשם אותו בזכויות יוצרים, החלו חברות רבות להעתיק את המתכון והצורה. הביסקוויט נרשם בזכויות יוצרים רק ב-1888, ולואי נאלץ לקרוא לו "החמאה הקטנה המקורית" כדי לבדל אותו ממותגים של חברות מתחרות.
עטרות (אפרים)
עטרות שבנחלת שבט אפרים מוזכרת פעם אחת בתנ"ך, בספר יהושע, בתיאור הגבול הצפון מזרחי של נחלת שבט אפרים.
בתנ"ך.
על פי המסופר בספר יהושע, היא נמצאה בגבול שבט אפרים:
זיהוי.
אלברכט אלט זיהה את עטרות של נחלת שבט אפרים בחירבת אל-עוג'ה אל-פֿוקה (תל אטרוני) הנמצאת 11 ק"מ צפונית-מערבית ליריחו. זיהוי זה נחשב לדרומי מדי ועל כן שינה אלט את זיהויו לתל שייח א-דיב שמדרום לסרטבה, כ-13 ק"מ ממזרח לשילה. לזיהוי חדש זה הצטרף גם קרל אליגר. לעומת זאת, נלסון גליק הציע לזהות את עטרות בתל אל-מזר שמקומו בחלקו התחתון של ואדי אל-פארעה, על הדרך הראשית משכם למעברות הירדן בסמיכות לאדם. בשני האתרים הללו נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הישראלית התואמים קיום יישוב בתקופת כתיבת ספר יהושע.
זכריה קלאי כותב, שאם גבולות נחלת שבט אפרים ביהושע פרק ט"ז חופפים לנחלת שבט אפרים כמתואר ברשימת ערי הלויים ביהושע כא, יש להעדיף את הזיהוי הצפוני יותר של גליק, בתל אל-מזר, שכן עטרות הוא היישוב הצפוני ביותר בנחלת אפרים. אם, לעומת זאת, גורסים שהגבולות בפרק ט"ז מצומצמים מאלו המשתמעים מרשימת ערי הלויים, יש להעדיף את הזיהוי בתל שייח א-דיב.
בעת הקמת היישוב חמרה, במעלה נחל פרעה, שבעה קילומטרים צפונית מערבית מתל אל-מזר, כונה היישוב גם עטרות ו"עטרה", כשם עטרות של נחלת שבט אפרים.
פתיבר
אנני איזלי
אנני איזלי (באנגלית: Annie Easley; 23 באפריל 1933 - 25 ביוני 2011) הייתה מדענית אפרו-אמריקאית בתחום מדעי המחשב, מתמטיקה והנדסת חלל.
ביוגרפיה.
איזלי נולדה באלבמה וגדלה בימים שלפני התנועה לזכויות האזרח. אמה של איזלי הקפידה להזכיר לה, שהיא יכולה להשיג כל מה שתרצה - בתנאי שתעבוד קשה. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, נסעה לניו אורלינס, שם היא למדה רוקחות במשך שנתיים. בשנת 1955 הגישה בקשת עבודה בוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA) ותוך שבועיים התקבלה לעבודה. בזמן קבלתה לעבודה היא הייתה אחת מארבעה אפרו-אמריקאיים מתוך 2,500 עובדים.
במהלך חייה היא עבדה במרכז לואיס ובארגון החלל נאס"א. היא הייתה חלק מהצוות המוביל ולקחה חלק בפיתוח טיל הקנטאור. איזלי הייתה חלק מצוות האחראי על פיתוח פונקציות מתמטיות מורכבות שנדרשו על ידי מדענים לפיתוח.
בפיתוח הקריירה שלה ב-NACA ומאוחר יותר בנאס"א, היא השלימה קבלת תואר במתמטיקה באוניברסיטת קליבלנד.
מודל הייזנברג
מודל הייזנברג – יכול להתייחס לשני מודלים במכניקה סטטיסטית.
יעקב בלופולסקי
יעקב בֵּלוֹפּוֹלְסְקִי (ברוסית: Яков Борисович Белопольский; 6 במאי 1916 – 5 במאי 1993) היה אדריכל יהודי-סובייטי, התפרסם בתכנון שיקום מספר ערים לאחר מלחמת העולם השנייה ובנה אנדרטות לזכרה המתפרסות על פני אירופה ואסיה.
קורות חיים.
הוא נולד בקייב, למד במוסד (אקדמיה) לאדריכלות במוסקבה בין 1932 ו-1937. מ-1938 השתתף בתכנון ארמון הסובייטים, מבנה פנימי של אולם קבלות הפנים, אולם הכניסה לאורחים בעולם התצוגה הסובייטי בתערוכת ניו יורק של 1939. באותו הזמן גם תכנן מספר אנדרטות לזכר גיבורי ברית המועצות.
אחרי מלחמת העולם השנייה השתתף בתוכניות שיקום של נובורוסיסק ומוסקבה. חבר באקדמיית האמנויות של ברית המועצות מ-1983. נקבר בבית הקברות החדש של מחוז דונסקוי.
יצירתו.
בין הפרויקטים בתכנונו נמנים: פרויקט גדת הפרונזה, קרקס מוסקבה, ספריית אקדמיית המדעים וספריית אקדמיית מדעי הרפואה של ברית המועצות ואוניברסיטת אחוות העמים יחד עם שותפים נוספים. מוזיאון אחוות הלוחמים הסובייטית-פולנית בלנינו. פסל לזכר גנרל ניקולאי ואטוטין בקייב. טריפטיכון המורכב משלושה פסלים: הלוחם-המשחרר בפארק טרפטו שבדרום ברלין, אמא מולדת על גבעת ממאי בוולגוגרד והעורף - לחזית במגניטוגורסק (לפי סדר ההקמה). מרכז העסקים "זניט".
יאפ פנראט
יאפ פנראט (בהולנדית: Jaap Penraat; 1918–2006) היה פעיל המחתרת ההולנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם מהולנד.
ביוגרפיה.
פנראט נולד באמסטרדם. בילדותו סייע לשכניו היהודים בתור גוי של שבת. הוא היה אדריכל במקצועו.
פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים.
עם כיבוש הולנד על ידי הוורמאכט במלחמת העולם השנייה סייע ליהודים להסתתר וזייף עבורם מסמכים שהציגו אותם כארים. בנוסף הבריח כ-400 יהודים לספרד הנייטרלית באמצעות הסוואתם כפועלים עבור החומה האטלנטית.
פנראט נתפס, נכלא ועונה, אך לא חשף את דבר פעילותו. לאחר שחרורו מהמעצר המשיך לפעול להצלת יהודים עד 1944. כאשר עמדה פעילותו בסכנת גילוי, נמלט והסתתר עד שחרור הולנד בתחילת 1945.
לאחר המלחמה.
פנראט הפך למעצב נודע באמסטרדם, ובשנת 1958 עבר לארצות הברית, שם המשיך בפעילותו האמנותית.
פנראט מת בגיל 88 בביתו בהרי קטסקיל בניו יורק, שלוש שנים לאחר מות אשתו, ג'טי. הוא הותיר אחריו שלוש בנות: מרג'לין, מיר, ונואל.
הנצחה.
בשנת 1997 העניק יד ושם לפנראט את התואר חסיד אומות העולם.
אינפיניטי בית השקעות
קבוצת ההשקעות אינפיניטי היא קבוצת ההשקעות החמישית בגודלה בישראל על פי דירוג Dun's 100 לשנת 2013.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1997 על ידי איש העסקים אמיר איל המשמש כיו"ר דירקטוריון הקבוצה והבעלים היחידי. נכון לסוף 2013 קבוצת אינפיניטי מנהלת נכסים בהיקף של כ-37 מיליארד ש"ח עבור לקוחות פרטיים, מוסדיים ותאגידים.
בשנת 2010 נבחרה אינפיניטי על ידי ועדת המכרזים של דירקטוריון חברת החשמל להיות הגוף המנהל של קרן הפנסיה של עובדי חברת חשמל המסתכמת לסך של כ-28 מיליארד ש"ח. בשנת 2016 התקיים מכרז לבחירת גוף ניהול לקרן הפנסיה של עובדי חברת החשמל בו זכה בית השקעות הלמן-אלדובי. קבוצת ההשקעות אינפיניטי מעסיקה כ-120 עובדים ומשרדיה ממוקמים בבית אופק שבהרצליה פיתוח.
חברות בקבוצה ותחומי פעילותן.
תחומי פעילותן
הקבוצה אינה עוסקת בפעילויות פיננסיות אחרות, כגון: חיתום והנפקות, ניהול נוסטרו, הנפקת מוצרים פיננסים (תעודות סל, מוצרים מובנים,זאת מתוך מטרה להימנע מניגודי עניינים.
סטפן סמית
מודל הייזנברג (קלאסי)
מודל הייזנברג הקלאסי הוא מודל מתמטי במכניקה סטטיסטית המשמש לתיאור פרומגנט, או כל מערכת שקולה של יחידות הנמצאות בסריג ומבצעות אינטראקציית שכנים קרובים. המודל הוא מקרה פרטי של מודל n-וקטור, עבור formula_1.
הגדרה.
עבור סריג בעל d ממדים ועבור סט של ספינים באורך יחידה:
בכל נקודת סריג ממוקם ספין אחד.
ההמילטוניאן המתאר את המערכת מוגדר כך:
כאשר:
הוא קבוע הצימוד או מקדם אינטראקציית השחלוף בין הספינים.
תכונות.
משוואה זו נקראת משוואת הייזנברג פרומגנט המתמשכת או בקיצור "מודל הייזנברג" והיא אינטגרבילית כסוליטון.
משפטי אוסקר ויילד
משפטי אוסקר ויילד (באנגלית: The Trials of Oscar Wilde) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1960 המבוסס על מקרה תביעת דיבה, והתיקים הפליליים שלאחר מכן, בהם היו מעורבים אוסקר ויילד והמרקיז של קווינסברי. הסרט הופק על ידי אירווינג אלן, נכתב על ידי אלן וקן יוז ובוים על ידי יוז, אלברט ברוקולי והרולד הות' על פי תסריט מאת קן יוז ומונטגומרי הייד, המבוסס על המחזה "The Stringed Lute" מאת ג'ון פורנל. הסרט הופק על ידי "Warwick Films" והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.