המערכת הופצה לראשונה במאי 2016 ביישומון אשר ניתן היה להורדה חינמית בחנות האפליקציות של גוגל לבעלי טלפונים חכמים מסדרת פיקסל. בפברואר 2017 היישומון הופץ לכלל משתמשי אנדרואיד, ושלושה חודשים לאחר מכן הופץ גם למשתמשי iOS, מה שהפך את המערכת לזמינה במגוון רחב של מכשירים
במאי 2016 התקיים כנס המפתחים שבו נחשף הרמקול החכם של גוגל ויישומון Google Allo. בכנס, מנכ"ל גוגל הסביר כי Google Assistant נועד להקל על המשתמשים. כיום, היישומון בפיתוח ומיועד לדוברי אנגלית ערבית, בנגאלי, סינית דנית, הולנדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, גוג'ארטי, הינדית, אינדונזית, איטלקית, יפנית, קנאדה, קוריאנית, מלאיאלם, מרתי, נורווגית, פולנית, פורטוגזית (ברזיל), פורטוגזית (פורטוגל), רוסית, ספרדית, שוודית, טמילית, טלוגו, תאילנדית, טורקית, אורדו ווייטנאמית בלבד. מחשבי לוח של אנדרואיד אינם בעלי גישה ליישומון אך בעתיד יתאפשרו גרסאות שיתאימו למכשירים. Google Pixelbook היה המחשב הראשון בעל גישה ליישומון. בעתיד, מכשירי Android TV צפויים להיות בעלי גישה בלעדית ליישומון.
בדצמבר 2016, השיקה חברת גוגל יישומון בן נוסף המאפשר שיפור חוויית משתמשי Google Assistant בכך שהם מאפשרים העברת מידע מכרטיס המכשיר אל היישומון. על מנת לעודד את מפתחי היישומונים לבנות פעולות נוספות שישמשו לשיפור חוויות המשתמש, הכריזה חברת גוגל על תחרות שבה היא תבחר זוכה בעל "היישומון הטוב ביותר". המנצח במקום הראשון יקבל כרטיסים לכנס הפיתוח של חברת גוגל בשנת 2018 והמחאה על סך 10,000 דולר ואילו במקום השני ובמקום השלישי הפרס היה 7,500 דולר.
ב-31 במרץ 2020 חברת yes השיקה ממיר אנדרואיד בשיתוף google לשירות הסטרימינג שלה "yes+" התומך ב-google Assistant.
מאפיינים.
המשתמשים מקיימים אינטראקציה ישירה עם היישומון, בדומה ל-Google Now. היישומון מאפשר לתזמן אירועים, תזכורות, לבצע פעולות במחשבון, חיפוש מהיר באינטרנט וכולי. בנוסף, גוגל הכריזה כי היישומון מאפשר זיהוי חפצים דרך מצלמת המכשיר, זיהוי שירים, תמיכה ברכישת מוצרים דרך שירות הקנייה של Google Express ובניית רשימת קניות על ידי גוגל הום.
ביקורת.
מגזין PC World דירג חיובית את היישומון ואמר כי היישומון מהווה סיכון תחרותי לצד מפתחי סירי וקורטנה.
יחסי החוץ של קוריאה הצפונית
יחסי החוץ של קוריאה הצפונית הושפעו בעיקר מיחס הקהילה הבינלאומית לתוכנית הגרעין הצפון-קוריאנית וקשריה הטובים במהלך ההיסטוריה עם מדינות הקומוניזם מהיותה קומוניסטית בעצמה. במהלך כל שנות העצמאות של קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית, טוענות שתי המדינות לריבונות על חצי האי קוריאה כולו. מלחמת קוריאה לא פתרה את הבעיה הזו, והותירה את קוריאה הצפונית נעולה בעימות צבאי עם קוריאה הדרומית ועם ארצות הברית, כאשר ארצות הברית מציבה לאורך השנים כוחות צבאיים באזור המפורז. בתחילת המלחמה הקרה הייתה לקוריאה הצפונית הכרה דיפלומטית אך ורק מהמדינות הקומוניסטיות. במהלך העשורים הבאים היא הקימה יחסים עם מדינות מתפתחות והצטרפה לתנועת המדינות הבלתי-מזדהות. כאשר התמוטט הגוש המזרחי בשנים 1989–1991, עשתה קוריאה הצפונית מאמצים לשפר את קשריה הדיפלומטיים עם מדינות מערביות מפותחות. בו בזמן נעשו מאמצים בינלאומיים לפתרון העימות בחצי האי הקוריאני, בייחוד כשהצפון רכש נשק גרעיני לאחר מותה של ברית המועצות, התומכת הכלכלית העיקרית שלה.
עקרונות.
החוקה של קוריאה הצפונית קובעת את מדיניות החוץ של המדינה. בעוד שסעיף 2 בחוקה מתאר את המדינה כ"מדינה מהפכנית", סעיף 9 אומר כי המדינה תפעל להשגת איחוד קוריאני, לשמור על ריבונות המדינה ועל עצמאותה המדינית ועל "אחדותה הלאומית".
מאמרים רבים מתארים במפורש את מדיניות החוץ של המדינה. סעיף 15 קובע כי המדינה "תשמור על הזכויות הלאומיות הדמוקרטיות של בני ארצו בחו"ל ועל זכויותיהם הלגיטימיות כפי שהוכרו על ידי המשפט הבינלאומי" וסעיף 17 מסביר את האידיאלים הבסיסיים של מדיניות החוץ של המדינה.
חלקים אחרים של החוקה מסבירים מדיניות חוץ אחרת. סעיף 36 אומר כי סחר החוץ של קוריאה הצפונית ייערך "על ידי גופים של המדינה, מפעלים, וארגונים חברתיים ושיתופיים" בעוד על המדינה "לפתח סחר חוץ על עקרונות של שוויון מלא ותועלת הדדית". סעיף 37 מוסיף כי המדינה תעודד "מוסדות וארגונים במדינה לנהל הון או חוזים משותפים עם תאגידים זרים יחידים, להקים ולהפעיל מפעלים מסוגים שונים באזורים כלכליים מיוחדים." יתר על כן, סעיף 38 אומר כי קוריאה הצפונית תיישם מדיניות תעריפים של הגנה "כדי להגן על הכלכלה הלאומית העצמאית". בעוד שסעיף 59 אומר כי הכוחות המזוינים של המדינה "יבצעו את הקו המהפכני הצבאי הראשון". במונחים של זרים אחרים, סעיף 80 אומר כי המדינה תעניק מקלט לאזרחים זרים שנרדפו "למען אנשים אשר נאבקים למען שלום ודמוקרטיה, עצמאות לאומית וסוציאליזם או לחופש העיסוקים המדעיים והתרבותיים".
אך בסופו של דבר, כפי שמוסבר בסעיפים 100–103 ו -109, יושב ראש ועדת ההגנה הלאומית (NDC) הוא המנהיג העליון של המדינה, עם מונח שהוא זהה לחברי מועצת העם העליונה או ל- SPA (לחמש שנים), כפי שנקבע בסעיף 90, המכוון את הכוחות המזוינים של המדינה, ומנחה את ענייני המדינה, אך לא נקבע על-ידו רק משום שהוא עדיין אחראי על ה- SPA. במקום זאת, יו"ר NDC פועל להגן על המדינה מפני כוחות חיצוניים. כיום, קים ג'ונג-און, הוא הנבחר של מפלגת הפועלים של קוריאה (WPK), יו"ר ה- NDC, ובעל תפקידים מובילים רבים אחרים. החוקה גם מסבירה, בסעיף 117, כי נשיא ה-SPA, יכול לכנס את האספה הזאת, מייצג את המדינה ומקבל "מכתבי אמנה משגרירים ממדינות אחרות". בנוסף לכך, לממשלה של קוריאה הצפונית יש סמכות "לכרות אמנות עם מדינות זרות ולנהל עניינים חיצוניים" כאמור בסעיף 125. קוריאה הצפונית היא אחת המדינות המעטות שבהן מתן מתנות עדיין ממלא תפקיד משמעותי בפרוטוקול הדיפלומטי, כאשר סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית (KCNA) דיווחה מדי פעם בפעם שמנהיג המדינה קיבל סלסלת פרחים או מתנה אחרת של מנהיג זר או ארגון. לדוגמה, במהלך ביקורה ב -2008 בפיונגיאנג, נתנה מזכירת המדינה האמריקאית מדליין אולברייט לקים ג'ונג-איל כדורסל חתום על ידי מייקל ג'ורדן, כאשר הוא התעניין בכדורסל וב-NBA. קוריאה הצפונית מתייחסת להגנתה ברצינות, ומאיימת על מדינות שמאיימות על ריבונותה, ומגבילה את פעילותם של דיפלומטים זרים.
היסטוריה.
לאחר 1945 סיפקה ברית המועצות את הסיוע הכלכלי והצבאי שאיפשר לקוריאה הצפונית לפלוש לקוריאה הדרומית ב-1950. הסיוע וההשפעה הסובייטית נמשכו ברמה גבוהה במהלך מלחמת קוריאה. זו הייתה רק ההתחלה של קוריאה הצפונית, כפי שנוהלה על ידי הסיעה אשר פעלה כתנועה לאומנית קוריאנית אנטי-יפנית, שבסיסה היה במנצ'וריה שבסין, כשבראשה היה קים איל-סונג שהנהיג את התנועה הזו ומאוחר יותר הקים את מפלגת הפועלים של קוריאה. בסיועם של חיילים סיניים, לאחר 1950 ובמהלך המלחמה שנכחו במדינה עד 1958 נתנו לסין מידה מסוימת של השפעה בקוריאה הצפונית. ב-1961 הסכימה קוריאה הצפונית להסכמי ביטחון הדדיים ורשמיים עם ברית המועצות ועם סין, שלא הסתיימו רשמית עד היום. במקרה של סין, חתמו קים איל סונג וצ'ו אן-לאיי על הסכם הידידות הסינית-צפון-קוריאנית של סיוע ושיתוף פעולה, לפיו התחייבה סין הקומוניסטית לתת לאלתר סיוע צבאי בכל דרך שהיא לבעלת בריתה נגד כל התקפה חיצונית. האמנה אומרת:
יו"ר הרפובליקה העממית של סין ונשיאות מועצת העם העממית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה, שנקבעו, בהתאם למרקסיזם-לניניזם ועקרון האינטרנציונליזם הפרולטרי, ועל בסיס של כבוד הדדי לריבונות המדינות ולשלמות טריטוריאלית, אי-תוקפנות הדדית, אי-התערבות בענייניה הפנימיים של האחרת, שוויון ותועלת הדדית, סיוע הדדי ותמיכה הדדית, לעשות כל מאמץ כדי לחזק ולפתח יחסי הידידות של אחווה, שיתוף פעולה וסיוע הדדי בין הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה, לשמור על ביטחון שני העמים, ולשמור על שלום אסיה והעולם. הצדדים החתומים ימשיכו לעשות כל מאמץ לשמור על שלום אסיה והעולם וביטחון כל העמים. במקרה שאחד הצדדים מותקף על ידי כל מדינה או מספר מדינות במשותף, ובכך נעשה למעורב במצב מלחמה, יעביר הצד השני באופן מיידי סיוע צבאי בכל האמצעים העומדים לרשותו. הצדדים החתומים, יפעלו על עקרונות של כבוד הדדי לריבונות, אי-התערבות בענייניה הפנימיים של האחרת, שוויון ותועלת הדדית וברוח שיתוף הפעולה הידידותי, וימשיכו לתת זה לזה כל סיוע כלכלי וטכני אפשרי על עקרונות הסוציאליזם של שתי המדינות וימשיכו לגבש ולפתח שיתוף פעולה כלכלי, תרבותי, מדעי וטכני בין שתי המדינות. הצדדים החתומים סבורים כי האיחוד של קוריאה חייב להתממש על פי עקרונות השלום והדמוקרטיה וכי פתרון כזה תואם בדיוק לאינטרסים הלאומיים של העם הקוריאני ולמטרת שימור השלום במזרח הרחוק.
אמנה זו נחתמה פעמיים, בשנים 1981 ו-2001, ובתוקף עד 2021.
במשך רוב המלחמה הקרה נמנעה קוריאה הצפונית מלהתייצב לצד כלשהו בפיצול הסיני-סובייטי, אך במקור הוכרה רק על ידי מדינות הגוש הקומוניסטי עד 1958 כאשר אלג'יריה הכירה בה.