בשנת 1994 בתקופת החפיפה עם מפקד הסיירת דורון אביטל, השתתף ארגמן במבצע עוקץ ארסי חטיפתו של מוסטפא דיראני מביתו בלבנון, לקראת סוף הפעולה נפצע בירכו מירי. באותה שנה קיבל את הפיקוד על סיירת מטכ"ל. תחת פיקודו נכשלה הסיירת בניסיון החילוץ של החייל נחשון וקסמן, בפעולה נהרג וקסמן וכן קצין היחידה ניר פורז ונפצעו מספר לוחמים בהם ארגמן עצמו, שנפגע מרסיסים בידו. בתפקידו הבא שירת במשך כשנתיים וחצי כמפקד חטיבה 55, חטיבת מילואים של הצנחנים, במקביל הדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים ועמד בראש פרויקט טכנולוגי בתחום מערכות לחימה מתקדמות.
בשנת 2000 השתחרר משירות הקבע ועבד בחברת קומברס כמנהל פרויקטים. ארגמן חזר לשירות הצבאי בעקבות פנייתו של ראש אמ"ן אהרן זאבי-פרקש ומונה לפקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין, שבאותה עת סבלה ממשבר. בהמשך פיקד על מערך המבצעים המיוחדים של אמ"ן. השתחרר בשנת 2010. והועלה לדרגת תת-אלוף. ארגמן שימש כראש אגף במטה הסייבר הלאומי.
חייו הפרטיים.
ארגמן הוא בעל תואר בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר במנהל עסקים. עוסק בריצות מרתון. בין היתר מסייע בריצה באופן קבוע לרץ שהתעוור ממחלה. ביוזמתה של רעייתו ענת, עוסקים בני הזוג בפעילות חברתית במסגרת "תוכנית גמל"א", מסגרת התנדבותית של חניכה וסיוע לבני נוער. במסגרת הפרויקט, בני הזוג חונכים באופן קבוע ילדים בני העדה האתיופית. היה פעיל במחאת "הדגלים השחורים" נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו.
צורמן
צרמניה
סלט דה בף
סלטה דה בף שפרושו סלט בקר (ברומנית Salată de bœuf) מלווה ברומניה את הארוחות החגיגיות אם כי אפשר למצוא אותו גם במסגרת תפריטים אחרים. סלט זה נפוץ בארצות רבות בעולם בשמות שונים כגון סלט בקר, סלט אוליבייה, או סלט רוסי - Beef salad, Salade de Boeuf, салат Оливье, " "(באלבנית sallatë ruse) - "ruska salata" (בולגריה, בוסניה, הרצגובינה), "Rus salatası" (טורקיה) ובהרכבים שונים, חלקם כוללים סוגים שונים של בשר וחלקם ללא בשר.
היסטוריה.
נוהגים לחשוב שבבסיסו של סלט זה עומד סלט אוליבייה הנקרא כך על שם השף לוסיין אוליבייה, רוסי ממוצא צרפתי או בלגי שנולד במוסקבה בשנת 1838 ונפטר בגיל 45 ביאלטה (חצי האי קרים). בשנת 1862, לוסיין אוליבייה ייסד במוסקבה, יחד עם שותפו יעקב פגוב, את המסעדה המפורסמת ארמיטז' שם הוא הכין והגיש את הסלט הנושא את שמו. ידוע שבמקור המתכון כלל מעדנים יקרים, חלקם מיובאים מארצות אחרות אך לא תפוחי אדמה, שנחשבו למאכל נחות. המרכיב הסודי שייחד את המנה היה המיונז המיוחד שלוסיין אוליבייה הכין בסודי סודות כאשר הוא צפון לבד במטבחו.
רבים ניסו לפענח את סוד המרכיב המיוחד אך ללא הצלחה, כיוון שהטעם המפורסם לא תואר מעולם בצורה מדויקת. התוצאה הייתה הפצת מתכונים רבים, תחילה ברוסיה עצמה ולאחר מכן בארצות הקרובות ואף המרוחקות. אפשר להסביר את הצלחתו ואת תפוצתו הרבה של הסלט בכך שהוא מאפשר ניצול של שאריות בשר וירקות מבושלים ומוחמצים שונים, דבר המתאים לכל מטבח.
מצרכים והכנה.
ברומנית, הסלט נקרא תחילה סלט רוסי. בספר הבישול הרומני המפורסם של סנדה מרין משנת 1936 לא מופיע מתכון לסלט רוסי. במהדורה ה-12 משנת 1946 מופיע בעמוד 30 מתכון של סלט רוסי הכולל תפוחי אדמה, גזרים, שעועית ירוקה וחלבון ביצה מבושלים וחתוכים לקוביות, אפונה ירוקה מבושלת ומיונז בהכנה ביתית. תוספות אפשריות היו ג'לי בקר (כמו ברגל קרושה), שינקן, או בשר דג מבושל.
בעמוד 32 מופיע סלט בשם Vinegreta (Salade de Boeuf) אותו מכינים בדיוק כמו הסלט הרוסי אך בתוספת בשר מבושל או צלוי חתוך לקוביות קטנות.
ארגמן (פירושונים)
ג'יי פי מורגן צ'ייס
ג'יי פי מורגן צ'ייס (באנגלית: JPMorgan Chase) הוא תאגיד בנקאי אמריקאי רב-לאומי הפעיל בתחום ניירות ערך, השקעות ובנקאות קמעונאית.
זהו הבנק הגדול בארצות הברית לפי שווי נכסיו.
החברה היא ספק עיקרי של שירותים פיננסיים, עם נכסים של כ-2 טריליון דולר. קרן הגידור של החברה היא אחת מקרנות הגידור הגדולות בארצות הברית.
ג'יי פי מורגן צ'ייס הוקמה בשנת 2000, כאשר בנק צ'ייס מנהטן התמזג עם בית ההשקעות והבנק המסחרי JP Morgan &amp; Co שהוקם על ידי ג'יי. פי. מורגן במאה ה-19.
החברה ג'יי פי מורגן צ'ייס פועלת בתחום בנקאות ההשקעות כמו גם ניהול נכסים, בנקאות פרטית, ניהול העושר הפרטי וכן בחטיבת השירותים לניירות ערך.
פעילות הנאמנות במסגרת הבנקאות הפרטית וניהול עושר פרטי נעשית באמצעות בנק JPMorgan Chase, NA - הנאמן בפועל.
תחת המותג צ'ייס החברה מפעילה בנקאות קמעונאית בארצות הברית וכן שירותי כרטיסי אשראי בארצות הברית ובקנדה, ובנקאות מסחרית.
מטה החברה הכללי שוכן בבניין צ'ייס מנהטן פלאזה 1 בפארק אווניו 270 ברובע מנהטן שבניו יורק, כאשר הנהלת הבנקאות הקמעונית והמסחרית יושבת במגדל צ'ייס, באזור הלופ שבשיקגו.
ג'יי פי מורגן צ'ייס הוא אחד מארבעת הבנקים הגדולים של ארצות הברית עם בנק אוף אמריקה, סיטיגרופ ווולס פארגו.
היסטוריה.
ג'יי פי מורגן צ'ייס, במבנה הנוכחי שלה היא תוצאה של שילוב מספר גופים בנקאיים גדולים בארצות הברית בעשור האחרון, כולל בנק צ'ייס מנהטן, JP Morgan ושות', בנק ONE, בית ההשקעות בר סטרנס ובנק וושינגטון מיוצ'ואל.
למעשה, הבנק מורכב ממיזוג גופים פיננסים קדומים יותר, כגון בנק הכימיכלים, האנובר יצרנים, First Chicago Bank, הבנק הלאומי של דטרויט, הבנק המסחרי של טקסס, Providian Financial וכן Great Western Bank.
בנק הכימיקלים של ניו יורק.
חברת "ניו יורק כימיקלים" נוסדה בשנת 1823 כיצרנית של כימיקלים שונים.
בשנת 1824, החברה עדכנה את עיסוק החברה לפעילויות בנקאית בכך יצרה את בנק הכימיקלים של ניו יורק.
אחרי 1851, הבנק הופרד מחברת האם שלו וגדל באופן אורגני, וכן באמצעות סדרה של מיזוגים, ובעיקר עם Corn Exchange Bank בשנת 1954, Texas Commerce Bank (אחד הבנקים הגדולים בטקסס) בשנת 1986, וManufacturer's Hanover Trust Company ב-1991.
בין שנות השמונים והתשעים של המאה ה-20 פרץ בנק הכימיקלים של ניו יורק כאחד המובילים במימון עסקאות רכישה ממונפות. בשנת 1984, השיקה בנק הכימיקלים של ניו יורק שותפות השקעות להשקעה בעסקאות פרייבט אקויטי לצד המממנים פיננסיים שונים.
עד סוף שנות השמונים, פיתח בנק הכימיקלים של ניו יורק את המוניטין שלו עבור מימון השתלטויות על חברות, בניית קבוצות מימון ממונף וייעוץ עסקי.
בנקודות רבות לאורך ההיסטוריה, היה בנק הכימיקלים של ניו יורק הבנק הגדול בארצות הברית (גם במונחים של נכסים או נתח שוק הפקדונות).
בשנת 1996 רכש בנק הכימיקלים של ניו יורק את בנק צ'ייס מנהטן והחליף את שמו לשם המוכר יותר צ'ייס.
בשנת 2000, החברה המאוחדת רכשה JP Morgan &amp; Co ושלבה את שני השמות כדי ליצור מה שמכונה כיום ג'יי פי מורגן צ'ייס.
בסוף אוגוסט 2014 סוכנות הידיעות בלומברג פרסמה כי שרתי חברת הבנק jp morgan נפרצו. בהמשך התברר כי במהלך הפריצה נגנבו פרטיהם של 80 מיליון לקוחות המחזיקים חשבון בבנק.
הנהלת הבנק האשימה את ממשלת רוסיה כאחראית לפריצה.
החברה שומרת על מטה הבנק ההיסטורי של בנק הכימיקלים של ניו יורק ב-270 פארק אווניו בניו יורק וכן על היסטוריית מחיר המניה המקורית.
קומקוואט
קומקוואט או תפוז סיני (שם מדעי: "Citrus japonica") הוא עץ פרי וצמח ננסי בעל פרחים ממשפחת הפיגמיים וההדרים. פירותיו משמשים למאכל ודומים לתפוז, אולם הם קטנים ממנו בהרבה וגודלם קרוב לזית אירופי.
תיאור.
עצי או שיחי הקומקוואט הם ירוקי עד וצומחים לאט. הם מגיעים לגובה של בין 2.5–4.5 מטרים, וענפיהם דלילים, לעיתים בעלי קוצים קטנים. עליהם בצבע ירוק כהה ומבריק, פרחיהם לבנים, בדומה לפרחי הדרים אחרים, הפירות מופיעים בבודדים או באשכולות. מניב כל השנה.
העץ קטן וקישוטי וניתן לגידול בעציץ במרפסת מוארת.
מקור הצמח בדרום אסיה ואסיה פסיפיק. ההתייחסות ההיסטורית הראשונה לקומקוואט, מופיעה בספרות סין ממאה ה-12. מאז הוא גודל בהצלחה ביפן, טאיוואן, הפיליפינים ודרום-מזרח אסיה. הוא הובא לאירופה בשנת 1846 על ידי רוברט פורטיון (Robert Fortune), שהיה אספן עבור "חברת הגינון המלכותית" בלונדון, וזמן קצר לאחר מכן הוא הועבר לצפון אמריקה.
מקור השם קומקוואט (Kumquat) נובע מההגייה הקנטונזית "גאם-גוואט" (מנדרינית: Jīnjú, מילולית "תפוז זהב"). קליפתו רכה, ובשל המרירות שלו, הוא משמש בעיקר להכנת ריבות, רטבים וממתקים.
סיווג.
קרל פטר תונברג סיווג בשנת 1784 בספרו "פלורה ג'פאניקה" (Flora Japonica) את הקומקוואטים כ-"Citrus japonica". בשנת 1915 וולטר ט. סווינגל סיווג אותם מחדש ובודד אותם לגן "פורטונלה" (Fortunella), שנקרא על שמו של רוברט פורטיון.
נמצאו שישה מינים של פורטונלה:
זנים.
קומקוואט עגול.
קומקוואט עגול - הוא עץ ירוק עד, המייצר פירות אכילים בגוון צהוב-זהוב. הפרי קטן בדרך כלל ועגול, אבל יכול להופיע גם בצורת אליפסה. לקליפה יש טעם מתוק, אך הפרי חמוץ במרכזו. הפרי ניתן לאכילה בלי צורך לבשלו, ומשמש בעיקר להכנת ריבה. הוא גדל כצמח נוי וניתן להשתמש בו כבונסאי. צמח הקומקוואט מסמל "מזל טוב" בסין ובמדינות אסיאתיות אחרות, שם הוא גם ניתן לפעמים כמתנה במהלך ראש השנה הסיני. הוא נפוץ יותר מקומקוואטים אחרים וניתן לגדל אותו בסביבה ביתית.
קומקוואט אליפסי.