בתקופת ברית המועצות קהילת המודיעין הסובייטית הורכבה ממבנה ברור של שני סוגי מודיעין: מודיעין אזרחי - הקג"ב ומודיעין צבאי - הגר"ו. שאר תפקידי הביון הוטלו על הקג"ב והייתה חלוקת תפקידים ברורה ומשום כך היריבות בין שני הגופים הללו הייתה אפילו גדולה יותר מהיריבות בין ה-CIA וה-FBI האמריקני.
ב-1991 מבנה קהילת המודיעין ברוסיה החל להתפצל לעשרות, אם לא מאות ארגונים שונים, שכל אחד מהם נטל לעצמו תפקיד באיסוף מודיעין. לצד המודיעין האזרחי, הסו"ר הרוסי והמודיעין הצבאי, גר"ו, התקיים גם ארגון מודיעין פנימי, שלמרות שמותיו הרבים התפרסם החל מ-1995 בשם פס"ב. בשנות ה-90, המודיעין האלקטרוני הוטל על פאפס"י, תפקיד שהוטל בעבר על קג"ב. ואולם החל מאמצע שנות התשעים מסתעפת מאוד עבודת המודיעין ברוסיה וכיום קשה מאוד, אף למומחי ביון רוסיים, להגדיר את עבודתם הברורה של כל אחת מסוכנויות הביון הרוסיות.
שנות ה-90 התאפיינו בתחרות סמויה וגלויה בין שירותי הביון הרוסיים בעיקר, בין זרועות ביטחון הפנים (פס"ק ואחר כך פס"ב) והמודיעין הצבאי (גר"ו) והמשטרה (אם.וה.דה). התחרותיות הביאה אף לעיתים למעצרים מוגזמים של זרים שנחשדו בריגול. כך למשל, נעצר נציג המוסד במוסקבה, בשנות ה-90 ונחשד באיסוף מידע חשאי, זאת מאחר שניסה לרכוש צילומי לוויין של חברת סובאינפורמספוטניק, חברה מסחרית של הגר"ו העוסקת בסחר בצילומי לוויין בעלי עניין. למרות מעורבות פעילה של המודיעין הצבאי הרוסי בעניין, החליט הפס"ק לגרשו מהמדינה ולהאשימו בריגול.
ב-2003, הנשיא ולדימיר פוטין, ערך ארגון מחודש במבנה קהילת המודיעין הרוסית והוקמו סוכנויות אכיפה ומודיעין ללוחמה בסמים, ארגונים אחרים הוכפפו לשירות הביטחון הפדרלי ונערך שינוי מבני במערך המודיעין המשטרתי. לפיצול המבלבל הזה בקהילת המודיעין הרוסית, הוסיף גם דמיטרי מדבדב, יורשו של פוטין. בסוף שנת 2008 הוא הקים שירות מיוחד ללוחמה באלכוהול (השירות הפדרלי לשליטה באלכוהול) והפרידו מהשירות הפדרלי למלחמה בסמים. בספטמבר 2008 מדבדב פירק את המחלקה למלחמה בטרור ובפשע המאורגן והקים במקומה את המחלקה למלחמה בקיצוניות, בצעד שזכה לביקורת נוקבת מצד מומחים למודיעין פלילי שטענו כי זה פוגע ביכולות האכיפה. ב-2010 הנשיא קידם מהלך לרפורמה משטרתית כוללת גם במערך המודיעיני. בינואר 2011 הוקם ארגון אכיפת חוק ומודיעין חדש בשם ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית, שהוא ארגון חקירות פדרלי רב-עוצמה.
אף שהתחרותיות בין זרועות הביון ברוסיה הייתה לסמויה יותר במהלך שנות שלטונו של פוטין, ב-2006 נעצר נציג נתיב ברוסיה בחשד לריגול וגורש מהמדינה. ב-2011 שוב נעצר נציג ישראלי במוסקבה באשמת ריגול, הפעם נספח צה"ל במוסקבה, אל"ם ואדים ליידרמן, שנחשד בריגול, זאת לאחר שככל הנראה ביצע התקשרויות עם התעשיות הביטחוניות ברוסיה מטעם התעשיות הצבאיות בישראל.
בשנת 2016 נערך שינוי ארגוני נוסף כאשר השירות הפדרלי למלחמה בסמים ושירות ההגירה הפדרלי מוזגו אל תוך משרד הפנים, בנוסף כל הכוחות המיוחדים המשטרתיים הוצאו מאחריות משרד הפנים והועברו לאחריות המשמר הלאומי שאך זה הוקם והופקד על שמירת הסדר, ביצוע מבצעים מיוחדים, אכיפת חוקי סחר בנשק לא חוקי ותגבור כוחות עבור כוחות המשטרה.
דינמו סנקט פטרבורג
דינמו סנקט פטרבורג (כדורסל)
מועדון הכדורסל דינמו סנקט פטרבורג (ברוסית: Динамо Санкт-Петербург) היה מועדון כדורסל רוסי לגברים מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, שהתקיים בשנים 2004–2006 ושיחק בליגת העל הרוסית בכדורסל.
היסטוריה.
בתקופה הסובייטית אומנם התקיימה קבוצת כדורסל בשם דינמו סנקט פטרבורג שבשנת 1937 אף הייתה אחת מארבע הקבוצות הטובות בברית המועצות, אך לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה הודחה לליגות המשנה ולא שבה לעמדת הבכורה בליגה.
הקבוצה הוקמה מחדש ב-2004 על ידי איש העסקים ולדימיר רודיאונוב, והיא החלה להשתתף בליגה הרוסית בעונת , והתבססה על סגל של קבוצת הכדורסל אוטודור סראטוב שהועבר לסנקט פטרבורג. כבר בעונת הבכורה העפילה לפלייאוף הליגה, אך הפסידה לחימקי מוסקבה וסיימה במקום החמישי. אולם הקבוצה התנחמה בתואר אירופי כאשר זכתה ביורופליג עם הישג שיא של 20 ניצחונות רצופים. בגמר הקבוצה גברה על בי.סי. קייב. בעונה שאחר כך, הקבוצה העפילה שוב לפלייאוף הליגה והפעם סיימה שלישית.
בעונת הנהלת הקבוצה הכריזה על פשיטת רגל ובעקבות זאת הקבוצה חדלה מלהתקיים. מרבית שחקני הקבוצה עברו לאוניקס קאזאן או חזרו לסראטוב.
הכנסייה הסיינטולוגית
משבר אוקטובר 1970
דינמו סנקט פטרבורג (כדורגל)
מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג (ברוסית: Футбольный клуб «Динамо» Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג. נחשב למועדון הכדורגל השני בחשיבותו בעיר, אחרי מועדון הכדורגל זניט והוא אחד ממועדוני כדורגל הוותיקים בעיר.
בעונת 1936, הקבוצה הייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית בכדורגל יחד עם דינמו מוסקבה, דינמו קייב, ספרטק מוסקבה, צדק"א מוסקבה, לוקומוטיב מוסקבה וקרסנאיה זאריה לנינגרד.
הקבוצה זכתה במירב תוארי אליפות העיר (29 אליפויות). בזירה הלאומית הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים משמעותיים אף שסיימה 4 פעמים במקום החמישי בליגת העל הסובייטית (1940, 1945, 1946, 1952) והעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע הסובייטי (1938, 1947, 1952).
מאז התפרקות ברית המועצות הישגי השיא של הקבוצה הם מקום חמישי בליגת המשנה בעונת 2003 והעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2002 ובעונת 2017/2018. לאורך השנים המועדון פורק והוקם מחדש לפחות שמונה פעמים.
ב-2018 העתיק המועדון את פעילותו לעיר סוצ'י שבמחוז קרסנודאר, עקב קושי למצוא מגרש ביתי בסטנדרטים הנדרשים והחל לפעול תחת שם חדש – מועדון כדורגל סוצ'י. מעבר המועדון הרחק ממקורותיו, ספג ביקורת רבה בעיר סנקט פטרבורג ובמקומו הוקם מחדש באפריל 2019 מועדון הכדורגל שהתמודד באליפות העיר סנקט פטרבורג בעונת 2019/2020 וזכה בגביע העיר. בעונת 2020 זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית והבטיחה השתתפות בליגה המקצוענית החל מעונת 2021/2022.
היסטוריה.
לפני הקמת דינמו.
כבר בשנת 1901 ארגן האנגלי ג'ון ריצ'רדסון את ליגת הכדורגל הפטרבורגית, שהפכה לליגת הכדורגל הראשונה ב. במקביל, האלופה הראשונה של העיר נקבעה מבין שלוש קבוצות אנגליות - "נבקה", "ויקטוריה" ו"נייבסקי", שהיוו את הגרעין למועדוני הכדורגל של סנקט פטרבורג.
מהקמתה ועד פירוק ברית המועצות.
מועדון הכדורגל דינמו לנינגרד הוקם ב-1922 כקבוצת הכדורגל של שירות הביטחון גפא"ו. ב-18 באפריל 1923 הייתה לחלק מהתאחדות הספורט של דינמו שהוקמה על ידי פליקס דזרז'ינסקי, כאגודת הספורט של המשטרה הסובייטית וכוחות הביטחון הסובייטיים והחל משנת 1924 נושאת את השם "דינמו".
ב-22 במאי 1936 נוסדה ליגת העל הסובייטית שנפתחה במשחק בין דינמו ללוקומוטיב מוסקבה שהסתיים בניצחון 3:1. הקבוצה הייתה אז לאחת משבע מייסדות ליגת העל הסובייטית ונצמדה לצמרת טבלת ליגת העל בשנים הראשונות: בעונת 1941, עד 4 ביוני אותה שנה ניצבה במקום השני בליגה אך פרוץ מלחמת המולדת הגדולה קטעה את עריכת טורניר האליפות עד שנת 1945 כשסיימה במקום החמישי, כך גם בעונה לאחר מכן, בעונת 1946 והיא נשארה בליגה הבכירה עד 1954, כשסיימה עשירית בליגה והחליטה לתת את מקומה בליגה לקבוצה אחרת, קבוצת טרודובוי רזרביי לנינגרד. בשנים 1955–1961, בשורות הקבוצה שיחק חלוץ יהודי בשם ישראל "זוליק" אולצ'אנסקי.
ב-1963 הקבוצה חזרה לליגה הבכירה, אך למשך עונה אחת בלבד שבה סיימה במקום 16 וזו הייתה העונה האחרונה שלה בליגה הבכירה.
ב-1976 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל, שהיווה לליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות והיה זה להישג הגדול ביותר עד התפרקות ברית המועצות, כשהקבוצה שיחקה בליגת המשנה הסובייטית ובליגה השנייה ולא הגיעה להישגים ממשיים, אף שהעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע.
לאחר התפרקות ברית המועצות.
לאורך כל שנות ה-90, הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובשנת 2000 איבדה את מעמדה המקצועני ונשרה לליגה החובבנית, בשל קשיים פיננסיים.
בשנת 2003 התערערו היחסים בין הקבוצה לעירייה, כאשר נשיא דינמו, סרגיי אמלין, תמך בבחירות לראש עיריית סנקט פטרבורג, באנה מרקובה, סגנית מושל העיר לשעבר, שלבסוף הפסידה בבחירות לולנטינה מטוויינקו שנבחרה למושלת העיר. נטען שהסיבה העיקרית לפירוק הקבוצה בשנת 2003 הייתה תמיכת נשיא המועדון ביריבתה של מטוויינקו. העירייה הפסיקה לממן את הקבוצה אחרי 2003 ומאז היא נמצאת בידיים פרטיות.
חוסר הביטחון הכלכלי השפיע גם על יכולותיה בספורט: ב-2004 שוב הודחה לליגה החובבנית ונקראה בשם פטרוטרסט סנקט פטרבורג אף שבעונת 2002/2003, הקבוצה העפילה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי, אחרי ניצחון 2:0 על צסק"א מוסקבה.
ב-19 במרץ 2007 הקבוצה הוקמה מחדש בשם דינמו סנט פטרבורג, היא התמודדה תחילה בליגה השנייה וב-2009 העפילה לליגת המשנה הרוסית.