הרב שמואל אליעזר שטרן (נולד בכ"ה בתמוז תש"ח, 1 באוגוסט 1948) הוא דיין ופוסק הלכה ומשמש כרב במערב העיר בני ברק, מתלמידיו הבולטים של הרב שמואל הלוי וואזנר. בנוסף הוא מכהן כראש ישיבת חוג חת"ם סופר-מחנה אברהם, ורב הארגון הצלה גוש דן.
ביוגרפיה.
נולד בבודפשט, בירת הונגריה, לשלמה יצחק שטרן וצפורה בת שמואל רבה של העיר פיסקא קורלק, מגזע רבנים ודיינים ידועים בהונגריה, בשנת תש"י (1950), בהיותו בן שנתיים, עלתה משפחתו לישראל. בגיל חמש התייתם מאביו. היה מתלמידי המחזור הראשון בתלמוד תורה חוג חתם סופר בבני ברק שהוקם על ידי הרב יהודה הלוי במטרה לשמר את דרך החינוך של יוצאי הונגריה, בבחרותו למד בישיבת פרשבורג בירושלים. נישא לבתו היחידה של הנגיד אפרים קליין מארצות הברית מגדולי תומכי התורה והחסד.
שימש כמורה צדק ודיין בבית ההוראה ובבית הדין של רבו הרב שמואל הלוי וואזנר.
שימש כמגיד שיעור בישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם בבני ברק, שבראשות הרב יצחק שלמה אונגר.
לאחר פטירת הרב אונגר, בשנת תשס"ד, התמנה כממלא מקומו בראשות הישיבה.
מתגורר במערב העיר בני ברק ומשמש כרב אזורי. בשנת תשנ"ד ייסד מעל ביתו בית הוראה ובית דין בשם "שערי הוראה", בבית ההוראה משמשים מאות רבנים ומורי הוראה המורים לשואלים לפי פסיקותיו ההלכתיות. ומידי מספר חודשים אף יו"ל קובץ 'שערי הוראה'. בשנת תשס"ז הקים סמוך לביתו בית הכנסת ובית מדרש בשם "מתיבתא לתורה ולהוראה" המשמש מקום תפילה ולימוד לתלמידיו ולתושבי האזור. משנת תשע"ה הוא נשיא עמותת "אחריות" המסייעת לבעלי חוב שהסתבכו ונקלעו לקשיים כלכליים.
עמדותיו.
הרב שטרן אינו משתתף בהצבעה בבחירות לכנסת, כדעת רבו הרב שמואל הלוי וואזנר, אם כי מעולם לא קבע כי יש איסור להצביע. על אף שמשתייך לחוג החסידי, על קהל מעריציו נמנים אנשים מכל הזרמים, לבקשתו מונחים בבית מדרשו סידורים לפי נוסחיהן של כל העדות, חסידים, ליטאים ועדות המזרח. את תפילותיו נושא הרב בנוסח ספרד, אך את תפיליו הוא מניח כנוסח אשכנז.
משפחתו.
הרב שטרן נשוי ואב לשמונה עשר ילדים.
ריאליזם הגנתי
ביחסים בינלאומיים, ריאליזם הגנתי הוא גרסה של האסכולה ריאליזם. ריאליזם הגנתי מסתכל על מדינות כשחקני חיברות, והם השחקנים העיקריים בפרשיות עולמיות. ריאליזם הגנתי צופה כי אנרכיה בזירה העולמית גורמת למדינות לפתח אובססיביות לביטחון. התוצאה היא דילמת הביטחון, דילמה שבה הדחף של המדינות להגדיל את ביטחונן גדל, כיוון שמדינות אחרות מגדילות את ביטחונן. היות שביטחון הוא משחק סכום אפס, זה עלול לגרום לחוסר יציבות כשהביטחון של המדינות היריבות ירד.
בין התאוריות הבולטות של הריאליזם ההגנתי, יש את זו של הגנה התקפית, הקובעת כי יש איזון אינהרנטי בטכנולוגיה, בגאוגרפיה, ובדוקטרינה, שנזקף לטובתו של התוקף או המגן בשדה הקרב. תאוריה זו מנסה להסביר את מלחמת העולם הראשונה כסיטואציה שבמהלכה כל הצדדים האמינו שהאיזון היה לטובת התוקף, אך טעו.
ריאליסטים מבניים הגנתיים לא מסכימים עם הענף החדש של נאו-ריאליזם (הלוא הוא ריאליזם התקפי) בנוגע לשאלה: האם המדינות חייבות תמיד למקסם את העוצמה היחסית שלהן על פני כל מטרה אחרת. בעוד הריאליסט ההתקפי מאמין שזה המצב, ריאליסטים הגנתיים מאמינים כי מאזן ההגנה התקפית עלול להעדיף את המגן, ובכך ליצור את האפשרות שמדינה תשיג ביטחון. בדרך כלל מתייחסים ליכולת מכה שנייה בארסנל נשק גרעיני כמציין את עליונותה של ההגנה במאזן ההגנה ההתקפית עבור המדינות שברשותן יכולת זו. עם זאת, בעולם רב־קוטבי יכולת מכה שנייה אינה מספקת את אותו האפקט כבעולם דו־קוטבי (לדוגמה, במהלך המלחמה הקרה). ריאליסטים הגנתיים נבדלים גם מעמיתיהם ההתקפיים באמונה שמדינות עשויות לאותת על כוונותיהן אחת לשנייה. אם מדינה יכולה לתקשר עם מדינה אחרת ולהגיד לה כי כוונותיה לא יפגעו בה, ניתן להתגבר על דילמת הביטחון. לבסוף, הרבה ריאליסטים הגנתיים מאמינים כי פוליטיקה פנימית עשויה להשפיע על מדיניות החוץ של מדינה: הם נוטים להתייחס אל מדינות כעל קופסאות שחורות ..
בעידן המודרני, מספר קבוצות כלכליות ופוליטיות מפיקות תועלת מהאפקטים של ריאליזם הגנתי, הן במונחים של פעילות כלכלית שנוצרת על ידי אספקת משאבים וטכנולוגיה הדרושה כדי להגביר את הביטחון העצמי של המדינה, והן במשוב חיובי שמגיע מאי היציבות בביטחון של מתנגדים כפי שזו נתפסת באמצעות התבוננות השוואתית.
פינוי גוש קטיף
דון בלות'
דונלד וירג'יל "דון" בלות' (באנגלית: Donald Virgil "Don" Bluth; נולד ב-13 בספטמבר 1937) הוא אנימטור, במאי, מפיק ותסריטאי אמריקאי. בלות' ידוע כמתחרה העיקרי של חברת וולט דיסני בתקופה שקדמה לרנסאנס של דיסני. הוא ביים סרטי אנימציה כמו סודה של נים (ידוע גם בשם "על קסמים ועכברים" ; 1982), פייבל והחלום האמריקאי (1986), המסע לעמק החלומות (1988), גן עדן לכלבים (1989) ואנסטסיה (1997). בנוסף, מוכר בזכות המעורבות שלו בלייזרדיסק של המשחק "מאורת הדרקון". הוא האח הגדול של המאייר פרד טובי בלות'.
ראשית חייו והשנים בדיסני.
בלות' נולד באל פאסו, טקסס, בנם של אמלינה ווירג'יל רונסיל בלות'. סבא רבא שלו היה הלמנה פראט, מנהיג צעיר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. הוא משושלת אנגלית, גרמנית וסקוטית.
כילד באל פאסו, הוא רכב על סוסו לבית הקולנוע בעיר לצפות בסרטי דיסני, מאוחר יותר אמר בלות', . בגיל שש עבר עם משפחתו לפייסון, יוטה, שם הוא גר בחווה המשפחתית. בשנת 1954, בגיל 17, משפחתו עברה לסנטה מוניקה, קליפורניה, היכן שלמד את שנתו האחרונה בתיכון. בלות' למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה למשך שנה אחת ואחריה התקבל לעבודה בחברת וולט דיסני. הוא התחיל בשנת 1955 כעוזר של ג'ון לונסברי בסרט היפהפייה הנרדמת. בשנת 1957, שנתיים בלבד לאחר שנשכר, עזב את החברה. לאחר מכן בלות' בילה שנתיים וחצי בארגנטינה בשליחות הכנסייה ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. הוא חזר לארצות הברית, שם הוא פתח את "תיאטרון האחים בלות'" עם אחיו הצעיר טובי, אף על פי שהוא מדי פעם עבד עבור דיסני.
בלות' חזר למכללה וקיבל תואר בספרות האנגלית בריגהם יאנג. בשנת 1967, הוא חזר לעסוק באנימציה והצטרף לאולפני פילמיישן מבצע תסדיר עבור סדרות כמו The Archies ואחרים. בשנת 1971, הוא חזר לעבוד במשרה מלאה בדיסני שם הוא עבד על רובין הוד, פו הדב וטיגר גם, הרפתקאות ברנרד וביאנקה ובימויים על חברי הדרקון אליוט. המעורבות האחרונה שלו עם חברת דיסני בשנת 1978 הייתה בהפקת הסרט הקצר, "The Small One".
ב-1975, הוא עזב את דיסני מאחר שלדעתו היא נטשה את סגנון האנימציה הקלאסי שלהם. הוא ועמיתיו ג'ון פומרוי (John Pomeroy) וגארי גולדמן (Gary Goldman) החלו לעבודה על סרט קצר הראשון של בלות', "בנג'ו, חתול ערימת העץ"" (Banjo the Woodpile Cat).
ב-2015 הודיע בלות' ביחד עם גולדמן כי לאור הפופולריות של "מאורת הדרקון" ו"מאורת הדרקון 2" בכוונתם ליצור סרט אנימציה מסורתי באורך מלא שימומן מתרומות. בתחילה, היו אמורות התרומות לעבור דרך אתר "kickstarter" אך מהר מאוד הוחלפה כתובת התרומות לאתר "indiegogo". בין האחד ל 7 בנובמבר בערך פרסם בלות' בערוץ היו טיוב שלו סקיצות מהסרט וב-17 בנובמבר וה-24 בנובמבר הופיע בלות' בתוכנית האינטרנט נוסטלג'יה קריטיק, במטרה לגייס תרומות למימון הסרט.
קאפח
קאפח הוא שם משפחה יהודי-תימני, שמשמעותו "קִפֵּחַ" או "יבש".
תוכנית העקירה
פייטל היינה אפרים
פייטל היינה אפרים (בגרמנית: Veitel Heine Ephraim; 1703–1775) היה ראש קהילת יהודי ברלין ופרוסיה, בנקאי, בעל מטבעה ותומך תנועת ההשכלה היהודית.
תולדות חייו.
אפרים היה חוכר המטבעה המלכותית של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ופרידריך השני, מלך פרוסיה. בעת מלחמת שבע השנים התרוקנה כמעט לגמרי קופת הממלכה ובעידודו של המלך הטביע אפרים מטבעות של אוסטריה, רוסיה ומספר מדינות גרמניות עם כמות פחותה של כסף וזהב. הדבר הוביל להתעשרותו, שהייתה לצנינים בעיני רבים. הדבר התבטא בחרוז פופולרי מאותם ימים:
אולם, אפרים זכה להגנת המלך, התעשר ואף זכה בפריבילגיה מלכותית ששיחררה את משפחתו (וכן את משפחת דניאל איציג, שותפו) מהחוקים המפלים כנגד יהודים בפרוסיה והשווה את מעמדו למעמד של סוחר נוצרי. פריבילגיה זו הוענקה עד שנת 1790 רק לקומץ יהודים בשל תרומתם לכלכלת המדינה ולמאמץ המלחמה הפרוסי. אפרים הקים ארמון גדול ומפואר בברלין ("Ephraim-Palais" ב-Poststraße 16, כיום משמש כמוזיאון) ושיכן בו כמה מסופרי תנועת ההשכלה.
בשנת 1761 הביאו איציג ואפרים בפני ממשלת פרוסיה הצעה להקמת מוסד חינוכי לילדי עניים יהודים על מנת לעשותם "מועילים יותר לממלכה". בבית ספר זה אמורים היו הילדים ללמוד תורה, חשבון, מדעי הטבע, גרמנית וצרפתית יחד עם חינוך להיגיינה ונימוסים. על אף שהממשלה נתנה את ברכתה למוסד, הוא לא קם בימי חייו של אפרים. לאחר מותו ציווה על הקמת בית מדרש ובית ספר "חינוך נערים" ברוח ההשכלה בברלין, שני המוסדות פעלו עד עליית הנאצים לשלטון.
אפרים נקבר בבית הקברות הישן ברובע מיטה.
לאפרים נולדו שלושה בנים: בנימין (1728–1750), יוסף (1730–1786) וזכריה (1736–1779). משפחת אפרים נודעה כפטרונית של משכילים רבים בהם משה מנדלסון, ישראל מזמושץ' ויצחק סטנוב. נכדתו, מריאן מאייר (שנקראה אחריה נישואיה מריאן פראו פון אייבנברג), הייתה בעלת סלון ספרותי וקיימה התכתבות ענפה עם יוהאן וולפגנג פון גתה.
נבחרת צפון קוריאה בכדורגל נשים
בית הקברות היהודי הישן בברלין