דרכה של הישיבה גובשה בידי הרב עדין אבן ישראל שטיינזלץ, שהעביר בה שיעורים והתוועדויות וכן קיים פגישות אישיות עם התלמידים. ניכרת בישיבה השפעה חזקה של תנועת החסידות בכלל, ושל הגות חסידות חב"ד, ברסלב, ופשיסחא-קוצק.
בלימוד העיון קיימת תוכנית הדרגתית, שבה מתמקדים תחילה בהבנת הגמרא או המשנה עצמה ללא מפרשים, ולאחר מכן דקדוק ברש"י. ראשונים נוספים נלמדים בהדרגה בכיתות הגבוהות. השיעור הכללי אינו מועבר כהרצאה על בימת בית המדרש אלא סביב שולחן ובתורנות בין כל הר"מים, ובתקופת הקיץ אף בידי הבחורים עצמם.
בלימוד משולבים לימודי הלכה, כולל ספרות השו"ת, וכן התייחסות לרקע ההיסטורי. בישיבה כולל דיינות וכולל רבנות. כן מתקיימת תוכנית ללימוד מעשי של שחיטה והלכותיה. שיעור שבועי בתלמוד והלכה מועבר בידי הרב שבתי רפפורט. קיימת בישיבה תוכנית של לימוד מסכת מהתלמוד הירושלמי (בדרך כלל המקבילה למסכת הבבלית הנלמדת) על הסדר, בעזרת כלים מסורתיים ומחקריים.
הישיבה מעודדת כתיבה של תשובות הלכתיות, מאמרים אקדמיים וכתיבה ספרותית. כתב העת "טורמיסין" משמש למטרה זו ורואה אור כפעם בחודש. לצדו קיימים מספר כתבי עת נוספים לסיכום 'זמן' (סמסטר) או שנת לימודים.
בישיבה מועברים שיעורי תנ"ך בידי הרב אביה הכהן; שיעורים ב"משנה תורה להרמב"ם" ביד הרב דוד פיאלקוף; שיעורי חסידות וזוהר. קיימת "חבורת גריסה" שבמסגרתה לומדים תלמוד בהיקף של שלושה דפים ביום. בעבר הייתה קיימת תוכנית של לימודי תוספתא בהנחייתו של הרב דוד פיאלקוף.
מוטיבים חסידיים
רוחה של תנועת החסידות באה בישיבה לידי ביטוי בעיסוק רב יחסית בתפילה ובכוונה בתפילה, בלימוד ספרי חסידות וב"חבורות התבוננות". נערכות בישיבה התוועדויות בתאריכים מיוחדים, כגון ימי פטירת של דמויות, המיועדות גם לבוגרים ולאחרים. בעבר הן נערכו על ידי הרב שטיינזלץ. מתקיימות גם התוועדויות בהיקף קטן יותר.
תוכנית לבני חו"ל.
בישיבה החלה לפעול בתשע"ב תוכנית לדוברי אנגלית בוגרי מוסדות חב"ד בחו"ל (דרום אפריקה, רוסיה, ארצות הברית, בריטניה) המתקשים להשתלב במוסדות חב"ד.
המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ואתנוגרפיה על שם סאנה
המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ואתנוגרפיה על שם ג.א. סאנה (איטלקית: Museo Archeologico Nazionale G.A. Sanna) בעיר סאסארי נחשב למוזיאון הגדול בצפון ומרכז סרדיניה. הוא עשיר בממצאים מכל התקופות. המדורים העיקריים של המוזיאון הם ארכאולוגיה, אתנוגרפיה ואמנות. מדור האתנוגרפיה אינו פתוח לציבור. מוזיאון הציורים La pinacoteca כולל 360 ציורים מהמאה ה-14 - המאה ה-19 ומעט גם מהמאה ה-20 על נושאים דתיים. המוזיאון נקרא על שם ג'ובאני אנטוניו סאנה (Giovanni Antonio Sanna), שהיה גם בעל רוב האוספים. סאנה, יליד העיר, היה יזם, כלכלן וחבר הפרלמנט האיטלקי במאה ה-19. הוא בנה מכרה, ייסד בנק ותרם לפיתוחו של האי. יסודו של המוזיאון הוא באוסף העתיקות של סאנה, אליו נאספו אוספים של אישים אחרים וכך היה למוזיאון השני בחשיבותו באי. במוזיאון ספרייה וארכיון היסטורי. המוזיאון בנוי ממשטחים רחבים וישרים וערוך במיוחד לביקורי בעלי מוגבלות. בשנת 2000 הושלם המדור של העת החדשה. מאז הוא משתמש לכינוסים בינלאומיים מדעיים.
מבנה המוזיאון.
במוזיאון ארבע-עשרה מדורים לפי סדר התקופות, מהעידן הפרהיסטורי עד העת החדשה:
העידן הפרהיסטורי.
העידן הפרהיסטורי: מהתקופה הפלאוליתית התחתונה עד תקופת הברונזה הקדומה מ-חצי מיליון שנה עד 2,000 לפנה"ס.
המפקדה הארצית
המפקדה הארצית (מ"א) היה הגוף שהופקד על הניהול הכולל של ארגון ההגנה.
תולדות המפקדה הארצית.
המפקדה הארצית הוקמה ב-1930, לאחר שמוסדות היישוב הכירו בצורך תיאום ההגנה המאורגנת ליישובים תחת פיקוח אזרחי, כחלק מלקחי מאורעות תרפ"ט. עד אז התנהל ארגון "ההגנה" מול ועדים מקומיים בערים השונות שלא היו כפופים לו ופעלו לרוב באופן עצמאי. עם הקמתה, הוכפפה המפקדה הארצית תחת הוועד הלאומי והסוכנות היהודית בראשותו של דוד בן-גוריון. המפקדה הייתה מורכבת הן מנציגי ההסתדרות שייצגו את מחנה הפועלים והן מנציגי המחנה האזרחי (סוחרים, תעשיינים והתאחדות האיכרים) בחלוקה שווה של 3-4 נציגים לכל מחנה. עקב החלוקה הפוליטית למפלגות והאינטרסים המנוגדים, התגלעו ויכוחים לא מעטים והטיפול של המפקדה בבעיות שנוצרו היה לעיתים מלווה בחשדנות ובסחבת. בשנת 1938, לאחר מאבק ארוך צורף גם נציג של הפועל המזרחי, שמעון וסרמן.
כדי לשפר את תפקוד המפקדה הארצית ולמסד את ארגון "ההגנה" כצבא לכל דבר, הוחלט ב-1937 להעמיד רמ"א - ראש המפקדה הארצית שאותו מינתה הסוכנות, וב-1939 הוחלט למנות ל"הגנה" מטה כללי שהיה אחראי לצד המבצעי של הארגון, תחת מרות המפקדה הארצית. המפקדה הארצית שימשה מעתה כמעין דרג מדיני, גוף הקובע מדיניות כוללת למטכ"ל "ההגנה" ולרמטכ"ל העומד בראשו. כמו כן עסקה המפקדה בצד הכלכלי של הארגון, ברכש נשק וכלי לחימה ובגיוס אנשים. המפקדה הארצית והמטכ"ל כונו בשם "הפיקוד העליון".
בנובמבר 1942 הוחלט על הקמת ועדות:
עוד ב-1947 חתר דוד בן-גוריון לביטול המפקדה הארצית על מנת שלא לערב גוף פוליטי בהנהגת הצבא העתידי. ב-2 במאי 1948 שלח בן-גוריון לרמ"א, ישראל גלילי, מכתב המודיע על סיום כהונתו, וזה נכנס לתוקף למחרת (ראו גם מרד הגנרלים). חלק מסמכויות המפקדה הועברו למטכ"ל של צה"ל וחלקן הועברו למחלקת הביטחון בסוכנות (שהתפתחה למשרד הביטחון).
חברי המפקדה הארצית.
ראשי המפקדה הארצית:
עם החברים במפקדה לאורך השנים נמנו:
ראש המטה הארצי
מוריס ורטהיים
מוריס ורטהיים (באנגלית: Maurice Wertheim; 1886, ניו יורק - 27 במאי 1950, קונטיקט) היה בנקאי השקעות יהודי אמריקאי, שחמטאי, תורם לשחמט, איש איכות הסביבה ונדבן. מימן את מרבית פעילות השחמט בארצות הברית בשנות ה-40.
קורות חיים.
ורטהיים נולד בניו יורק בשנת 1886 למשפחה יהודית. סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1906 וירש כחצי מיליון דולר מאביו, שהצליח בחברה לייצור סיגרים. באוגוסט 1914 הגיע לירושלים במסגרת סיוע יהודי-אמריקאי לקהילה היהודית בעיר עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. נכנס לתחום ההשקעות הבנקאיות בשנת 1915, וייסד את חברתו "מוריס ורטהיים בע"מ" בשנת 1927 תוך פיתוח עסקים מוצלחים מאוד בנושאי מיזוגים ורכישות. במהלך מלחמת העולם השנייה שרת בשכר של דולר לשנה במטה המלחמה לנושא הייצור במינהל הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.
ורטהיים היה שחמטאי-חובב ברמה גבוהה, שנהנה מהמשחק והשקיע מאמץ גדול במשחקיו בשחמט בהתכתבות. הוא התעניין גם בתיאטרון, בדיג, בשמירת הטבע ובאמנות. הוא תרם 2,000 אקרים (8.1 קמ"ר) במזרח לונג איילנד לממשלת ארצות הברית בשנת 1947 והשטח הפך ל-"שמורת הטבע ורטהיים". ורטהיים תרם את האוסף הגדול של ציורים אימפרסיוניסטים צרפתים למוזיאון האמנות פוג באוניברסיטת הרווארד עם מותו.
תרומותיו העיקריות לשחמט בארצות הברית הן כפטרון וכמארגן. ורטהיים מימן את הדו-קרב בין שמואל רשבסקי לישראל הורוביץ שבאליפות ארצות הברית בשנת 1941 חלקו את המקום הראשון-שני ובדו-קרב ביניהם על המקום הראשון ניצח שמואל רשבסקי +3 =13 -0 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).
ורטהיים תמך כספית במועדון השחמט במנהטן במעבר לאזור טוב יותר בשנת 1941. הוא הגה את הרעיון לדו-קרב שחמטאי בשנת 1946 בין ארצות הברית וברית המועצות במוסקבה, שכנע את מחלקת המדינה של ארצות הברית שזה יסייע להפשרת המלחמה הקרה ומימן את הנסיעה ועלות המלונות לנבחרת האמריקאית.
ורטהיים נפטר מהתקף לב ב-1950. ב-1951 אורגנה תחרות שחמט לזכרו, בה ניצח שמואל רשבסקי.
ורטהיים הוא חתנו של הנרי מורגנטאו (האב) ואביה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן.
חיסיון מפני הפללה עצמית
חיסיון מפני הפללה עצמית הוא עיקרון משפטי לפיו אדם רשאי להימנע מפעולה העשויה להפליל אותו. בליבת העיקרון מצויה הזכות שלא להשיב לשאלות בחקירה (זכות השתיקה).
בשיטות משפט רבות, לא ניתן לחייב אדם להודות בעובדה או למסור מידע שיביאו להטלת אחריות פלילית עליו. החיסיון מספק מגוון הגנות וזכויות, למשל - חשודים, ונאשמים רשאים שלא להשיב לשאלות בחקירת משטרה, להימנע ממסירת מידע ומסמכים וכן שלא להעיד במשפטם או שלא להשיב בבית משפט תשובות שעשויות להפלילם.
בשיטות משפט בהן החיסיון מפני הפללה עצמית חל באופן מלא, השתיקה או היעדר שיתוף הפעולה לא ישמשו נגד חשודים ונאשמים והם לא ייענשו על כך. היקף הזכות משתנה בין מדינות שונות, וחלק מהמדינות כלל אינן מכירות בזכות זו.
בישראל.
בישראל מוסדרת הזכות להימנע מהפללה עצמית בסעיף 47 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971:
בדיני המס.
החיסיון מפני הפללה עצמית, אף שלכאורה נראה כאילו נפרש על פני כל אינטראקציה בין הפרט לגוף שלטוני, אינו חל בכל הנוגע לדיווח על הכנסות לרשות המיסים. בת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי נקבע שהחיסיון מפני הפללה עצמית חל בבתי המשפט בלבד ולא ברשויות המדינה האחרות. זאת בניגוד לתיקון מספר 5 לחוקה האמריקאית שם מוגדרת הזכות לחיסיון מפני הפללה עצמית באופן רחב. אולם מכיוון שעדיין חייבים שמירה כלשהי על זכות החסיון מפני הפללה עצמית, ניתן לעגן את שמירת הזכות בהפעלת חובת הסודיות שחלה על עובדי מס הכנסה מתוקף תפקידם, חובה המעוגנת באופן קונקרטי בסעיף 232 לפקודת מס הכנסה, וכן בסנקציה הקבועה בסעיף 234 לפקודת מס הכנסה לעובד הקשור לגביית מס ושהפר את חובתו לשמור על סודיות הנישומים.
מנחם מנדל קמניץ
מנחם די לונזאנו