אין מחלוקת על כך, שקרב באוצן היה ניצחון טקטי גרמני. במהלך הקרב הוכיחו הגרמנים שוב את עליונותם הטקטית, במיוחד בלוחמת תנועה, על הצבא הסובייטי (במקרה זה, גם על הכוחות הפולניים, שלחמו תחת פיקוד הצבא האדום). הם השכילו לרכז את כוחותיהם בנקודות ההכרעה, ובדרך זו להשיג עדיפות מקומית על יריביהם בנקודות בהן בחרו לרכז את המאמץ ההתקפי שלהם, על אף שברמה האופרטיבית, לצד הסובייטי הייתה עדיפות מספרית משמעותית על הצד הגרמני במרחב באוצן. הגרמנים הפעילו במהלך מתקפת הנגד שלהם מספר יחידות עילית מנוסות (בעיקר כשמדובר בדיוויזיות הפאנצר והפאנצרגרנדיר), וניצלו היטב את העובדה, שלפחות הכוחות הפולניים שניצבו מולם היו חסרי ניסיון קרבי משמעותי. הם גם נהנו מיתרון גדול על יריביהם ברמת המקצועיות של הפיקוד ברמות הנמוכות והבינוניות.
אולם ברמה האסטרטגית נכשלה מתקפת הנגד הגרמנית בהשגת יעדיה המרכזיים. לא זו בלבד, שהכוחות הגרמניים התוקפים לא הצליחו לחבור לכוחות הארמייה התשיעית באזור ברלין ולנתק את כוחות החזית האוקראינית הראשונה מעורפם, אלא שהם אף לא הצליחו לגרום לקונייב לשנות את תוכניותיו, ולהסיט כוחות מהמאמץ ההתקפי העיקרי של החזית, שיעדו היה מתקפה על ברלין מכיוון דרום וכיתור מרחב ברלין, בשיתוף פעולה עם כוחות החזית הבלארוסית הראשונה. קונייב זיהה את המשבר המתפתח באגפו השמאלי, ותיגבר במהירות את כוחותיו במרחב באוצן בכוחות קרקע חזקים מארמיית המשמר החמישית, ובכוחות אוויר מארמיית האוויר השנייה, שבלמו את המתקפה הגרמנית תוך זמן קצר, וייצבו מחדש את החזית באזור זה.
מרבית המחקרים שעסקו בקרב נוטים להטיל את האחריות העיקרית להצלחת מתקפת הנגד הגרמנית באזור באוצן, ולאבדות הכבדות שספגה הארמייה הפולנית השנייה במהלכה, על קרול שווירצ'בסקי, מפקד הארמייה, ועל ההחלטות שקיבל במהלך הקרב. אולם הוא לא היה האחראי היחיד לכישלון. פיקוד הארמייה הסובייטית ה-52 נושא באחריות לא פחותה, שכן חוסר התיאום בין התקדמות הארמייה להתקדמות הארמייה השנייה, והפער שנוצר בחזיתה, איפשרו לגרמנים לתקוף את האגף השמאלי החשוף של הכוחות הפולניים. גם מפקד החזית, איוואן קונייב, הטיל בזיכרונותיו את מירב האחריות להצלחה הראשונית של מתקפת הנגד הגרמנית על מפקד הארמייה ה-52. אולם לדעת מספר מקורות, גם קונייב עצמו נושא בחלק מהאחריות להצלחה הגרמנית, משום שהמתין עד 24 באפריל לפני שהורה לפיקוד הארמייה השנייה להפסיק את המתקפה לכיוון דרזדן, במקום להפסיק את המתקפה ב-20 או ב-21 בחודש ולהפנות את כל כוחות הארמייה לאזור שממזרח לבאוצן באופן מיידי, כדי לסייע לארמייה ה-52 לבלום את מתקפת הנגד הגרמנית.
אין בידי החוקרים נתונים מדויקים ביחס לאבדות הצדדים היריבים במהלך הקרב. לפי הנתונים הפולניים הרשמיים הארמייה השנייה ספגה יותר מ-18000 אבדות, מתוכם כ-7800 הרוגים, נעדרים ושבויים (כ-22 אחוז מכוחה ערב פתיחת המתקפה הסובייטית) ואיבדה 57 אחוז מכלי הרכב המשוריינים שלה. אולם נתונים אלו מתייחסים לכל המחצית השנייה של אפריל 1945 (30-16 באפריל), ולא רק לקרב באוצן. מספר הנפגעים הסובייטיים אינו ידוע, אבל אין ספק שגם הם ספגו אבדות ניכרות במהלך הקרב. לפי מחקר רוסי עדכני, קורפוס המשמר הממוכן ה-7 לבדו ספג כ-2500 אבדות ואיבד את רוב הציוד הכבד שלו (כולל 117 טנקים ותותחים מתנייעים), הדיוויזיה ה-254 ספגה למעלה מ-1500 נפגעים בין ה-20 ל-30 באפריל 1945, ואילו הדיוויזיה ה-294 ספגה כ-1350 אבדות (רובם הגדול שבויים ונעדרים) בלחימה באזור ווייסנברג.
אין בידינו מידע מהימן לגבי אבדות הצד הגרמני במהלך קרב באוצן. במהלך רוב שלבי מלחמת העולם השנייה ניהל הצבא הגרמני רישום מסודר ומדויק יחסית של האבדות שספגו יחידותיו השונות, אך בשבועות שקדמו לכניעת גרמניה הנאצית, לא נערך רישום מסודר של מספרי הנפגעים הגרמניים, וחלק מהמסמכים שתיעדו את אבדות הצד הגרמני אבדו/הושמדו בכאוס שנוצר לאחר סיום המלחמה בזירה האירופית. לפי מקורות פולניים, שנכתבו בתקופת הרפובליקה העממית הפולנית, ספגו הגרמנים למעלה מ-20 אלף אבדות במהלך מתקפת הנגד שלהם באזור באוצן, מתוכם כ-6500 הרוגים, ואיבדו 314 כלי רכב משוריינים, אך מחקרים עדכניים יותר שעסקו בקרב העריכו, שמדובר במספרים מוגזמים ביותר.
קרב באוצן
פיג'ו סוג 184
פיג'ו סוג 184 (בצרפתית: Peugeot Type 184) היא מכונית סלון בתצורת לנדולט, בסגנון טורפדו Torpedo (car) . מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1928–1932.
ג'סטה
ג'סטה הוא סרט קומדיית נעורים ישראלי משנת 2017, בבימויו של קובי מחט, ובהפקתם של האחים אדרי והילה ערן.
עלילה.
שלושה צעירים, "פיתה" (מתן לקס), חברו לכיתה אדם (און רפאלי) וחברתם לכיתה שחר (נאיה פדרמן), פיתחו אפליקציה לנוער והתעשרו ממנה. לפתע בשיא ההצלחה נשלטת האפליקציה בידי האקר מסתורי, אשר מתברר בתור ספויילר. באותו זמן אדם מנסה להשלים עם אבא שלו.
אוזג'אן דניז
אוזג'אן דניז (בטורקית: Özcan Deniz; נולד ב-19 במאי 1972) הוא שחקן טלוויזיה, זמר, מלחין, תסריטאי ובמאי טורקי.
ביוגרפיה.
משפחתו של דניז ממוצא כורדי-מוסלמי. הוא נולד באנקרה, וגדל באיידן. את קריירת המשחק שלו החל בימי התיכון כשהציג מופעי תיאטרון שהוא כתב בעצמו, במועדוני תיאטרון חובבים מקומיים. מופע האורקסטרה הראשון שלו היה ב-1985 באיידן. ב-1988, עבר לאיסטנבול וב-1998 לגרמניה כדי לעסוק במוזיקה. הוא התגלה על ידי קבוצת מפיקים מוזיקליים במינכן בגרמניה. אלבום הבכורה שלו "Ağlattın Beni" יצא לאור ב-1992. את פרסומו קיבל כאשר יצא האלבום "Meleğim" ב-1993. ב-1994, יצא לאור אלבומו "Beyaz Kelebeğim". ב-1994, שיחק בסרט "Ona Sevdiğimi Söyle". ב-1997, לאחר שירותו הצבאי, יצא אלבומו "Yalan mı" והוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה שנקראה באותו השם.
ב-1999 שיחק בסדרת הטלוויזיה "Aşkın Dağlarda Gezer" שכתב בעצמו.
ב-2002, כיכב בתפקיד הראשי בסדרה "Asmalı Konak". דניז כתב את התסריט וגם ביים את הסרט Ya Sonra? (אשר תורגם לאנגלית כ-And Then What?). הסרט היה מהסרטים הרווחים ביותר בטורקיה ב-2011.דניז היה שותף להפקת הסדרה וכתיבת התסריט (מדובר בסדרה אהבה אסורה)
דניז זכה לפרסום בישראל לאחר ששיחק בתפקיד הראשי בטלנובלה הכלה מאיסטנבול. בנוסף, לאחר 8 שנים שבהן לא הופיע על במה, דניז הגיע לישראל באפריל 2019 לשתי הופעות בהיכל מנורה מבטחים. במופע שר משיריו ואירח גם את אסלי אנבר, המשחקת את כלתו בסדרה.
אלבומים.
חלק מאלבומיו של דניז יצאו על ידי חברת התקליטים DMC:
גמר הליגה האירופית 2018
גמר הליגה האירופית 2018 התקיים בפארק אולימפיק ליון בליון, צרפת ב-16 במאי 2018, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2017/2018 היא אתלטיקו מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 0–3. הייתה זו המהדורה ה-47 של המפעל, והתשיעית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.
אתלטיקו מדריד זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, והראשונה מאז גמר הליגה האירופית 2012. כל זכיותיה (כולל הראשונה ב-2010) התרחשו בעידן הליגה האירופית. אתלטיקו השתוותה לליברפול, יובנטוס ואינטר מילאנו כסגנית הזכיות במפעל, והיא היחידה מבין הארבע שמעולם לא הפסידה בגמר המפעל. היא העמיקה את שליטת קבוצות הכדורגל הספרדיות במפעל עם הזכייה ה-11 של קבוצה ספרדית מלה ליגה, יותר מכל מדינה אחרת. מנגד, מרסיי המשיכה את המאזן הקבוצתי והלאומי הצרפתי העגום במשחקי גמר המפעל. הייתה זו הופעתה השלישית של מרסיי בגמר, והיא כשלה לנצח בכל אחד מהמפגשים. גם בפעם הקודמת, בגמר גביע אופ"א 2004, הפסידה מרסיי לקבוצה ספרדית, ולנסיה. בסך הכול חמש פעמים העפילה קבוצה צרפתית למשחק גמר המפעל, אך בכל המקרים נותרה ללא ניצחון. בעבר נפגשו אתלטיקו ומרסיי פעמיים במסגרת אירופית. בשני המקרים נפגשו השתיים בליגת האלופות, והמאזן עמד על ניצחון אחד לאתלטיקו ותוצאת תיקו אחת.
אתלטיקו מדריד החלה את דרכה האירופית באותה העונה בשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שסיימה את העונה החולפת במקום השלישי בטבלת הליגה הספרדית. היא נשרה לליגה האירופית לאחר שסיימה שלישית בבית. מרסיי התחילה את דרכה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית, אליו העפילה לאחר שסיימה חמישית בליגה הצרפתית בעונה החולפת. היא חלפה על פני שני סיבובי מוקדמות בדרך לשלב הבתים של המפעל. בעקבות זכייתה של אתלטיקו, היא זכתה במקום בשלב הבתים בעונת 2018/2019 בליגת האלופות. עם זאת, מאחר שהבטיחה את מקומה בשלב זה גם דרך מיקום הליגה שלה, הכרטיס עבר לאולימפיק ליון, שסיימה שלישית בליגה הצרפתית באותה העונה.
במשחק עצמו הצטיין קשרה הצרפתי של אתלטיקו, אנטואן גריזמן, שכבש את השער הראשון בדקה ה-21 וקבע את תוצאת המחצית. ארבע דקות בתוך המחצית השנייה השלים גריזמן צמד, ודקה לסיום קבע גבי את תוצאת הסיום, 3-0 לאתלטיקו מדריד.
הדרך אל הגמר.
אתלטיקו מדריד.