לאחר שאימץ במקצת סגנון חזותי של גלאם רוק עבור הופעתיו החיות (שכלל שימוש באיפור עיניים ונצנצים), מקנה התייחס לשאלות על נטייתו המינית ממגזין "Attitude" בסירוב לתייג את עצמו, ואמר "אני צעיר. אני כאן כדי להתנסות בכך" ושהוא "למד דברים רבים". בריאיון נוסף עם "Attitude" במאי 2020, מקנה אמר על נטייתו המינית שהוא "לא יכול לתייג אותה", אבל הוסיף כי הוא די קרוב לפאנסקסואל, ואמר "לעולם לא הייתי באמת אומר שהמיניות שלי מוגבלת למגדר כלשהו או כל דבר אחר ... אני יכול לקרוא לזה פאנסקסואל, תלוי עם מי אני מדבר. אני מתקשה לדמיין את זה בשום דרך אחרת". באותו ריאיון אמר כי הוא היה במערכת יחסים פתוחה, אך לא אמר עם מי.
דעותיו הפוליטיות.
מקנה מכיר בכך שהוא נחשב זמר "פוליטי" או "מחאתי". הוא לא רואה את עצמו כ"מוביל השיח" אלא כאדם ששר על דברים שעמיתיו כבר מדברים עליהם. במשך רוב עבודתו הראשונית, מקנה אמר שהוא ניסה למצוא השראה למילים ונושאים בחייו הפרטיים. עם זאת, הוא הרגיש שחייו האמיתיים הם כה שגרתיים, ופנה לסוגיות חברתיות ופוליטיות שהרגיש שצריכים לדון עליהן. עם זאת, באלבומו השני, מקנה הרגיש כי כל כך הרבה דברים קרו לו, והוא יכול להשתמש בחוויות אישיות יותר עבור המילים שלו.
ביוני 2018, מקנה הופיע ב-Labour Live, פסטיבל מוזיקה שמאורגן על ידי מפלגת הלייבור. הוא הצביע למפלגת הלייבור בבחירות הכלליות בשנת 2019.
ביולי 2020, הוא חתם על מכתב גלוי לשרת השוויון הבריטית, ליז טראס, בקריאה לאסור טיפולי המרה ללהט"בים מכל סוג שהוא.
זאב פלדמן
זאב פלדמן (נולד ב-7 באפריל 1957) הוא נוירוכירורג ישראלי. הקים ומנהל את היחידה לנוירוכירורגיה של הילדים במרכז הרפואי תל השומר, יו"ר האיגוד הישראלי לנוירוכירורגיה, יו"ר ארגון הרופאים עובדי המדינה (אר"מ) ומ"מ יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י).
ביוגרפיה.
פלדמן נולד בתל אביב להורים ניצולי שואה. הוא גדל והתחנך בבית ספר היובל ובתיכון עירוני א' בעיר תל אביב. בשנת 1976 התגייס ושירת בחיל הרפואה. בשנת 2014, שוחרר משרות ביטחון בדרגת רב-סרן.
את לימודי הרפואה סיים בשנת 1986 בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת ת"א, כשהוא מתמחה בנוירוכירוגיה. את התמחותו ערך בשנים 1987–1993 בבית החולים סורוקה בבאר שבע ובמרכז הרפואי רבין.
בשנים 1990–1991, עבר השתלמות בתחום חבלות הראש ב-Baylor College of Medicine ובין השנים 1995–1997 השתלם בניתוחי אפילפסיה וניתוחי מוח בילדים ב-Baylor College of Medicine בעיר יוסטון, טקסס, ארצות הברית.
עם חזרתו לארץ בשנת 1997, נבחר פלדמן להקים את היחידה לנוירוכירורגיה של הילדים בבית החולים תל השומר.
בספטמבר 2016, נמנה פלדמן עם הצוות הרפואי שטיפל בנשיא המדינה לשעבר שמעון פרס.
פלדמן שימש כיו"ר האיגוד הנוירוכירוגי הישראלי בין השנים 2009–2017. הוא חבר בוועדות הבחינות והאתיקה של האיגוד האירופאי הנוירוכירורגי ובוועדת האתיקה של האיגוד העולמי לנוירוכירוגיה (WFNS).
מאז שנת 2010 משמש ד"ר פלדמן כנציג העמיתים בדירקטוריון ארם גמולים בע"מ ומשנת 2013 הוא ממלא את תפקיד יו"ר הדירקטוריון. בין השנים 2009–2013 שימש כיו"ר ועד רופאי המרכז הרפואי שיבא, ובשנת 2017 נבחר שוב לתפקיד.
החל משנת 2016 משמש פלדמן כיו"ר הדירקטוריון של מכון המחקר הכלכלי "שורש". מאז שנת 2017 משמש כיו"ר משותף של ועדת תחום הנויורוכירוגיה ילדים של האיגוד העולמי לנוירוכירוגיה.
בשנת 2018 נבחר פלדמן לכהן כיו"ר ארגון הרופאים עובדי המדינה (אר"מ).
החל מ-2018 משמש פלדמן כסגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י).
חיים אישיים.
פלדמן מתגורר בהוד השרון. הוא נשוי ולו 4 ילדים.
The Whirlwind
The Whirlwind הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק מתקדם הרב-לאומית טראנסאטלנטיק, שיצא ב-23 באוקטובר 2009.
האלבום כולל יצירה אחת ארוכה שנקראת "The Whirlwind" שנכתבה על ידי ניל מורס וחולקה ל-12 רצועות.
רקע.
לאחר שטראנסאטלנטיק התפרקה לראשונה ב-2002 (לאחר פעילות של שלוש שנים והוצאת שני אלבומי אולפן), ניל מורס פנה לקריירה כמוזיקאי נוצרי. הוא הוציא מספר אלבומי סולו, ואז החל לכתוב את היצירה הזו, The Whirldwind. לאחר שכתב את כל היצירה, הוא שיתף בה את כל חברי הלהקה, והם באו אליו לסטודיו ועזרו לו להקליט ולעבד את היצירה, והיא יצאה על שם הלהקה וכך הלהקה התאחדה באופן רשמי.
בריאן פריי
לא ייאמן (מיני-סדרה)
לא ייאמן (באנגלית: Unbelievable) היא מיני-סדרת דרמה אמריקאית המבוססת על מקרה אמיתי של חוסר אמון משטרתי בסיפורה של נערה שעברה אונס באיומי סכין; דבר המאלץ אותה לחזור בה מעדותה במשטרה ולהיות מורשעת בתלונת שווא. הסדרה עוסקת בתופעת האונס השני והאשמת הקורבן המתרחשת כאשר נשים קורבנות אונס נאלצות לעבור חקירה פולשנית על ידי נציגי רשויות המשטרה והחוק באופן חסר רגישות, המעמיק את הטראומה ומשחזר אותה שוב ושוב.
המיני-סדרה בת שמונת הפרקים נוצרה בשיתוף סוזנה גרנט, איילת ולדמן ומייקל שייבון ועלתה ב־13 בספטמבר 2019 לנטפליקס.
תקציר העלילה.
הסדרה מציגה מקרה של אישה צעירה בת שמונה עשרה, בשם מארי אדלר (בגילומה של קייטלין דיוור) הגרה בקהילה תומכת, ומתלוננת שנכפתה ונאנסה באישון לילה באיומי סכין על ידי גבר חבוש במסכת סקי. במהלך החקירה, החוקרים מבהירים לאדלר שאינם מאמינים לסיפורה, ובסופו של דבר, לאחר חקירות חוזרות ונשנות, היא חוזרת בה וטוענת שבדתה את פרטי המקרה. בעקבות זאת, אדלר מואשמת בהגשת תלונת שווא, משלמת קנס של 500 דולר ומתחייבת לשורה של תנאים בהם מפגשים עם קצין מבחן ועם פסיכולוגית. המקרה מוביל את אדלר לאבד את הדיור המוגן בו גרה, את חבריה ואת מקום עבודתה.
רק מספר שנים אחר כך, בעקבות עבודת בלשות מאומצת של שתי שוטרות מקולורדו, הבלשית גרייס ראסמוסון (בגילומה של טוני קולט) והבלשית קארן דובל (בגילומה של מריט וובר), האנס, המתברר כסדרתי, נתפס ונעצר. התמונות שנמצאו ברשותו מאמתות את סיפורה של מארי ואת נקודות העיוורון של רשויות המשטרה והחוק שהיו אמונות על המקרה.
עיבוד המקרה לסדרת טלוויזיה.
הסדרה מבוססת על מקרה אמיתי ונסמכת על עבודת תחקיר של כריסטיאן מילר וקן ארמסטרונג שהתפרסמה באתר החדשות הניו יורקי ללא כוונת רווח פרופובליקה ובפרויקט מרשל.
מרבית הפרטים בסדרה מופיעים בדיוק כפי שהתרחשו במציאות, אולם מספר מהשמות שונו. השם מארי הוא שמה האמצעי של קורבן הפרשה; שמו של האנס האמריקאי שפעל בוושינגטון ובקולורדו בין השנים 2008–2011 הוא מארק אולירי. במהלך השנים עד שנלכד הוא אנס עשרים ושמונה נשים ונדון ל-327 שנות מאסר. בחקירתו, תיאר גם את מקרה האונס שהתרחש בוושינגטון ותואר בסדרה וטען שהשאיר עדויות בזירה שיכלו להביא למעצרו ולמנוע את מקרי האונס הנוספים.
חוק תגמול לחייל הנפגע בהצלת חיי הזולת
חוק תגמול לחייל הנפגע בהצלת חיי הזולת, תשכ"ה–1965 קובע כי "חייל שהקריב חייו או נעשה נכה עקב הצלת אדם מסכנת קיפוח חייו, דינו לכל דבר כדין נכה צבא-הגנה לישראל או חייל שנספה במערכה, לפי העניין". החוק אושר בכנסת החמישית ב-22 ביולי 1965.
היסטוריה חקיקתית.
החוק אושר בכנסת ב-22 ביולי 1965, יחד עם אישורו של חוק התגמולים לנפגעים בהצלת נפש, תשכ"ה–1965, שבשנת 1976 בוטל והוחלף בפרק "זכויות מתנדבים" בחוק הביטוח הלאומי.
דברי ההסבר להצעת חוק התגמולים לנפגעים בהצלת נפש מציגים את הנסיבות שהובילו לחקיקת שני חוקים אלה:
מאז אישורו לא חל שינוי בחוק זה. במרץ 1967 הוכרז החוק כחוק שיקום, כהגדרתו בחוק שירות ביטחון.
החוק קובע כי הנסיבות בהן יראו פעולה כפעולת הצלה ייקבעו בתקנות באישור ועדת העבודה של הכנסת. התקנות הותקנו ב-25 בפברואר 1968, וניתן להן תוקף למפרע מיום כניסתו של החוק לתוקף, 1 באוגוסט 1965. התקנות קובעות שפעולת חייל שהקריב חייו או נעשה נכה עקב הצלת אדם מסכנת קיפוח חייו היא פעולת הצלה אם נעשתה בנסיבות אלה:
מימוש החוק.
בהתאם לחוק זה החליט אגף משפחות הנצחה ומורשת במשרד הביטחון להכיר בסרן תמר אריאל כחלל צה"ל ובמשפחתה כמשפחה שכולה, לאחר שהוצגו בפני המשרד ראיות המעידות שתמר אריאל, שנספתה בסופת שלגים בנפאל בעת שהייתה בחופשה, נספתה במהלך ניסיון להציל חיים של אחרים.
ועדת העבודה של הכנסת
בואינג-סאאב T-7 רד הוק
הבואינג-סאאב T-7 רד-הוק (באנגלית: Boeing/Saab T-7 Red Hawk, בתרגום חופשי: "נץ אדום") הוא מטוס אימון סילוני חד מנועי על-קולי מתקדם שפותח בשותפות בין חברות בואינג וסאאב. המטוס זכה במכרז ה-TX של חיל האוויר של ארצות הברית שתוכנן להחלפת מטוסי ה-T-38 טאלון המזדקנים. המכרז יכלול ייצור כולל של 351 כלי טיס, 46 מדמי טיסה, אימון אחזקה ותמיכה בעלות כוללת של 9.2 מיליארד דולר אמריקאי.
ב-16 בספטמבר 2019 חיל האוויר הכריז על הסימון והכינוי של כלי הטיס החדש. הכינוי רד-הוק ניתן כמחווה למטוס ה-P-40 וורהוק וטייסי הטסקיגי מיימי מלחמת העולם השנייה שכונו "זנבות אדומים" (Red Tails) בשל הצבע העז של הזנבות של מטוסי ה-P-51 מוסטנג שהם הטיסו. ההכרזה לוותה בתמונה בה מטוס ה-T-7 עומד ליד מטוס P-51C משוחזר הצבוע בצבעי הטסקיגי, כאשר זנב המטוס החדש צבוע באדום.
יחסי אלג'יריה–סודאן
יחסי אלג'יריה–סודאן (בערבית: العلاقات الجزائرية السودانية, באנגלית: Algeria–Sudan relations) הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין הרפובליקה של סודאן.
רקע.