סלומון ורובין, כשליחי התנועה, עלו לארץ ישראל וביום ט"ו באב תרמ"ג רכשו את אדמת השבט הבדואי א־זביד מידי משפחת עבו מצפת; על השטח, בן 2,500 דונם, שילמו 5,000 רובל. לאחר רכישת הקרקע הצטרפו עוד שבע משפחות מהגרעין המייסד והחלו לעבד את אדמת המושבה, שנקראה בתחילה "מי מרום". סלומון בחר למקום את השם "יסוד המעלה" לפי הפסוק . בשל היעדר רישיונות בניה נאלצו המתיישבים להקים לעצמם אוהלים וסוכות למגורים וסבלו מרעב וממלריה שהכתה במקום שהיה רווי ביצות. במהלך השנים היה למנהיג המתיישבים ומנע את התפוררות המושבה שכרעה תחת נטל המלריה, התאבדות חברים, יבולים דלים והתנכלויות שלטוניות. ב-1900 עמדה המושבה בפני פשיטת רגל ויק"א התכוונה לחסל אותה, אך בהשתדלות המתיישבים וסלומון בראשם, הושגה פשרה.
ב-1903 השתתף סלומון כנציג המושבה בכנסייה הארצישראלית הראשונה (והיחידה) בזכרון יעקב.
בב' בכסלו תרס"ה (1904) נהרג במושבה אביו, ישראל יעקב סלומון, בן 86, על ידי גנבי לילה.
שנת השמיטה ב-1910 הגיעה לאחר שנתיים של בצורת, שנה נוספת של יבול דל פירושה היה גזירת כליה על המושבה. הקהילה המקומית התפלגה בעקבות המחלוקת האם לשמור שמיטה לחומרה או לנהוג היתר מכירה בקרקע ולהמשיך ולעבד אותה (מחלוקת שעברה בקו השבר בין "חסידים" ומתנגדים בקרב המתיישבים). ויכוח רבני על אפשרות היתר מכירה התחולל בחצר ביתו של סלומון, שהנהיג את הקו התקיף וחייב היתר מכירה על מנת לקיים את המושבה. הרב קוק רבן של יפו וירושלים, התיר את המכירה ורידב"ז, רבה של צפת, שלל. הוויכוח הוכרע לבסוף לפי שיטתו של הרב יצחק אלחנן ספקטור וסלומון היה מראשוני המתיישבים שחרשו בשנת שמיטה בארץ ישראל.
פישל סלומון
שלמה גינצברג
יודי
יוֹדי (השם הרשמי כעת בבלארוסית: ЁДЫ Іоды, ברוסית: Иоды, בפי היהודים יוֹד בלועזית: Iody, Jody, ולפעמים גם Yod, Jod, או Yodi) היא כפר בבלארוס שהייתה עיירה יהודית בפולין הליטאית אשר צמחה סביב אחוזה בשם זה. השם נגזר ממילה "יודס", שפירושה בליטאית "שחור", כנראה רמז ליער השחור שסביבה. באמונה האלילית של השבטים הבלטיים "יודס" הוא גם שמו של שד היערות. אחרי החלוקה השלישית של פולין בשנת 1795, יודי נכללה בנפת דיסנה, פלך מינסק של הקיסרות הרוסית. ב-1843 הנפה הועברה לפלך וילנה עד סופה של מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1903 בוטל כלפי יודי האיסור משנת 1882 על היהודים להתיישב בכפרים. בעקבות ההיתר הוקמה ביודי קהילה יהודית ויהודים מהסביבה התחילו לעבור אליה. אחרי המלחמה, כתוצאה ממאבק בין הצבאות האדום, הפולני והליטאי, היא נכללה בגבולות פולין, תחילה בנפה דיסנה ומ-1 בינואר 1926 בנפה בראסלב של מחוז וילנה. אוכלוסייתה מנתה בשנות ה-20 של המאה ה-20 קרוב ל-500 נפש. (479 ב-1921, מתוכם 238 יהודים).לפי מפקד של שנת 1931 היו ביודי 744 תושבים ו-117 בתים. ואילו בכפר חקלאים יהודים קיסלובשצינה המרוחקת מיודי כ 7 קילומטרים- 26 בתים ו-118 תושבים. כיום היישוב לא קיים. עד מלחמת העולם השנייה האוכלוסייה גדלה, עקב מעבר יהודים מהכפרים והעיירות, והגיעה עד קרוב ל-500 יהודים. כיום במקום העיירה קיים כפר קטן, המשתייך לנפת שרקובשצינה מאז שנת 1940 במחוז ויטבסק שבבלארוס.
האוכלוסייה של הכפר יודי בימינו - 424 (נכון ל-2009), עדיין לא הגיעה למחצית האוכלוסייה לפני המלחמה עקב השמדת היהודים. בכל המועצה האזורית של יודי יש רק 1,286 תושבים.
הקהילה היהודית.
היהודים בעיירה עסקו במסחר ובמלאכה. סביבה היו כמה כפרים של חקלאים יהודים. בעיירה פעלו בית כנסת גדול ומוסדות קהילתיים אחרים. הילדים היהודים קיבלו חינוך בבית הספר הפולני, והשלימו אחרי הלימודים את הלימודים היהודיים בשני חדרים ותלמוד תורה אחד. בעיירה פעלו הארגונים "החלוץ" ו"בית"ר". בעיירה היה רב ושוחט. בקהילה היו בעלי טחנות קמח, סוחרי פשתן, בעלי חנויות מכולת, של צרכים חקלאיים, של טקסטיל, עור, ובעלי מלאכה - חייטים, סנדלרים, עגלונים, פחחים, נפחים, ספרים, שענים, רצענים, קצבים, אופים ועוד.
הקהילה בשואה.
בספטמבר 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, האזור נכבש על ידי הצבא האדום, ובסוף יוני 1941 על ידי הצבא הגרמני. ב-17 בדצמבר 1941 (כ"ז בכסליו תש"ב) יהודי יודי נורו ליד בורות שנחפרו בקצה העיירה, על ידי הצבא הגרמני (2–3 חיילים בלבד) והמשטרה המקומית, ובעזרה פעילה של תושבי העיירה, בעיקר הפולנים, שאף פנו אל הגרמנים בבקשה לא להקים גטו אלא לרצוח בהקדם את יהודי העיירה, מספר הנרצחים נע בין 400 ל-500 איש, כולל יהודים מהכפרים הקרובים, שהובלו לגיא ההריגה ביודי. חלק מצעירי העיירה הצליחו לברוח לעיירות הסמוכות וליערות, היו לוחמים נועזים ביחידות הפרטיזנים הסובייטיים. חלקם נפלו בקרבות.
לפי תיאורה של הוועדה המיוחדת הסובייטית לחקירת פשעי הנאצים, הגיעו ליודי כשמונים גרמנים ושוטרים, ובמשך יומיים רצחו באכזריות כארבע מאות וחמישים איש בתוכם מאה שהובאו קודם מהכפרים הסמוכים. האנשים הובאו בקבוצות של עשרים שלושים איש ונורו ליד הבור. הבור היה פתוח במשך חודש וחצי לאחר מכן, ונורו שם יהודים שנתפסו בסביבה.
מכס מילר
חגיז
1976 בברית המועצות
1976 בברית המועצות הייתה השנה בה נחגגה השנה ה-59 למהפכת אוקטובר.
מנגנון היציבות הפיננסי האירופי
ג'נסן אטווד
ג'נסן אטווד (באנגלית: Jensen Atwood; נולד ב-25 באוגוסט 1976) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
אטווד גדל בדרום לוס אנג'לס. יש לו שתי אחיות קטנות ושני אחים גדולים. הוא למד משחק ב"California State University, Long Beach" בלוס אנג'לס.
בשנת 2005 הוא גילם את מושא אהבתה של השחקנית זוכת האוסקר האלי ברי בסרט שהפיקה אופרה וינפרי לרשת ABC, "עיניהם הביטו באלוהים" המבוסס על הרומן האותו שם. בסרט הוא שיחק גם לצד מועמדת האוסקר רובי די. בנוסף, הוא ידוע בשל תפקידו כווייד רובינסון בסדרת הטלוויזיה "תיבת נח". "תיבת נח" היא סדרת הטלוויזיה הראשונה שהציגה גברים שחורים הומוסקסואליים בתפקידים הראשיים. בראיונות שהעניק, טען אטווד כי גילום וייד היה התפקיד המאתגר ביותר שביצע.
אטווד הופיע בקליפי מוזיקה רבים, בין היתר בשיר "Soldier" של דסטיניז צ'יילד, "Hands Tied" של טוני ברקסטון, בקליפים של אשנטי וביונסה נואלס, "Superwoman" של ליל מו, "I Wish I Wasn't" של הת'ר הדלי ו"You Don't Have To Cry" של שנטה מור וקני לטימור. הוא עשה קולות רקע באחד מאלבומיו של טייריס גיבסון. הוא הופיע על שערי המגזינים Krave Magazine, Bleu Magazine וBallroom Rockstar Magazine. הוא דיגמן לרשתות "Coors Light", "KFC", "K-Swiss" ו"AT&amp;T".
אטווד דיבר בעבר נגד הומופוביה בקהילה האפרו-אמריקאית בטענה שצריך שוויון. הוא תומך בזכויות הלהט"ב.
הקרן האירופית ליציבות פיננסית
שכון הרבנים
אנג'ליקה ברידג'ס
אנג'ליקה ברידג'ס (באנגלית: Angelica Bridges; נולדה ב-20 בנובמבר 1973) היא שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית.
בנובמבר 2001, בעת שהייתה בת 27, הופיעה על שער המגזין פלייבוי בעירום.
ברידג'ס היא סולנית להקת "Strawberry Blonde". היא הנחתה ושרה במופע החשפנות "Fantasy" שהציג בלאס וגאס.
הלוקהיד מרטין X-44 (באנגלית: Lockheed Martin X-44) המכונה גם MANTA (ראשי תיבות של: Multi-Axis No-Tail Aircraft) היה עיצוב מוצע למטוס של חברת לוקהיד מרטין שנבחן על ידי נאס"א וחיל האוויר האמריקאי. המטוס יועד לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולות טיסה מלאות ללא מייצבי זנב (אנכיים או אופקיים). היכולת להפנות את האף מעלה או מטה הייתה מושגת באמצעות הנעה וקטורית. עיצובו הכללי של המטוס התבסס על ה-F-22 ראפטור אך עם כנף דלתא וללא כנפי זנב.
עיצוב ופיתוח.
ה-X-44 תוכנן על מנת לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולת שליטה המבוססת על הנעה וקטורית בלבד. חתך המכ"ם של המטוס הוקטן משמעותית בגלל הסרת הכנפיים והמייצבים האחוריים, שאת מקומם ימלאו מנועים בעלי יכולת הנעה וקטורית.
עיצוב ה-X-44 היה מבוסס על ה-F-22, אך עם כנף דלתא מלאה וללא הכנפיים האחוריות. אם היה המטוס נבנה והופך למבצעי יכולת נשיאת הנשק שלו הייתה גדולה מזו של ה-F-22 בגלל כנף הדלתא הגדולה שלו. ה-X-44 תוכנן כך שיצמצם בבעיות המכניות, יגביר את יעילות הדלק ויהיה זריז יותר. המימון לפרויקט ה-X-44 בוטל בשנת 2000.
לוקהיד מרטין X-44 MANTA
הפקעה בישראל
רבנו נסים
רב נסים גאון
המומינים - דמויות
להלן פירוט של מרבית הדמויות בסדרת ספרי המומינים. בנוסף לשלוש הדמויות הראשיות בסדרה, הסדרה כוללת כמות גדולה יחסית של דמויות משנה. השמות המקוריים השוודיים של דמויות הסדרה רשומים בסוגריים.
על מנת לראות את רשימת הדמויות בסדרת האנימציה "המומינים" לחצו כאן.
סיווג הדמויות.
הדמויות השונות המופיעות בספרים פעמים רבות משויכות לזן מסוים.
ההבדלים בין הדמויות בסדרת הספרים לבין הדמויות בסדרת האנימציה.
הדמויות הבאות, אשר נוצרו במיוחד עבור העיבוד הטלוויזיוני היפני לסדרת המומינים, אינן מופיעות בסדרת הספרים המקורית של טובה ינסון:
הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין
הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין שנקראה בעבר אגף רישום והסדר מקרקעין היא רשות במשרד המשפטים המנהלת את מרשם המקרקעין בישראל. הרשות ידועה בשם טאבו.
הרשות פועלת באמצעות תשע לשכות רישום מקרקעין אזוריות אשר במקביל אליהן מתקיימות לשכות מפקחי מקרקעין בעלי סמכויות שיפוטיות בנושאים הנוגעים לרישום מקרקעין ולסכסוכים בבתים משותפים. סמכויות המפקחים מקבילות לסמכויות שופטים בבית משפט השלום. כן מפעילה הרשות חמש לשכות הסדר מחוזיות העוסקות בהסדרת קרקעות שטרם הוסדרו, בהתאם לשיטת טורנס.