ועדה לעניני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי
חוק בר-למברט
חוק בר-למברט או חוק בר-למבר (באנגלית: Beer-Lambert law) הוא חוק פיזיקלי הנותן את הקשר בין בליעת אור במעבר דרך נוזל לבין ריכוז החומר הבולע בנוזל.
formula_1
תפקוד המשתנים בחוק:
כאשר ישנם מספר צורונים הבולעים אור בתמיסה, תהיה הבליעה קומבינציה ליניארית של הריכוזים שלהם:
formula_4
ניתן לחשב ריכוזו של אחד הצורונים הבולעים בתערובת כזו בשיטת ההוספה הסטנדרטית.
ניתן למצוא את מקדם הבליעה על ידי ציור גרף של הבליעה עבור ריכוזים שונים (ידועים) באותו תא. השיפוע המתקבל הוא מקדם הבליעה.
החוק נקרא על שם אוגוסט בר ויוהאן היינריך למברט.
גזירה.
חוק בר למבר הוא שילוב חוק למבר שקבע כי הבליעה יחסית לדרך האופטית וחוק בר שקבע את התלות הליניארית בריכוז. גזירת חוק בר למבר פשוטה: נחלק את הדוגמה למקטעי דרך קטנים בכיוון ניצב להתקדמות אלומת האור. עצמת האור שעבר דרך פרוסה דקה כזו נמוכה מזו שנכנסה לפרוסה בשל אובדן פוטונים שנכנסו אך נבלעו בדרך. רק חלק קטן של האור נבלע בכל פרוסה וניתן לכתוב משוואה דיפרנציאלית פשוטה.
נגדיר את כיוון התקדמות האור בתמיסה כציר Z ונסמן את עובי הפרוסה הדקה dz, הפרש עצמת האור עקב הבליעה בפרוסה הדקה dI הוא החלק היחסי formula_5 של העצמה הנכנסת I.
formula_6 או
formula_7
נניח כי לחלקיקים חתך בליעה כלומר שטח בניצב לכיוון התקדמות האור כך שפוטון נבלע אם הוא פוגע בחלקיק ועובר אם לא פגע בדרכו בחלקיק. A ו-dz הם השטח והעובי בהתאמה של הנפח בו עובר האור; כיוון ש-dz קטן הרי שניתן להניח שחלקיקים אינם "חופפים" או מסתירים זה את זה במהלך מעבר האור לאורך הפרוסה. נסמן ב-N את ריכוז החלקיקים בפרוסה ולכן מספרם של החלקיקים בפרוסה (ריכוז כפול נפח) יהיה NAdz. מכאן נובע שהחלק היחסי של הפוטונים שייבלעו במעבר דרך הפרוסה שווה לשטח האטום לאור בפרוסה σNAdz (מספר החלקיקים כפול שטח החתך של כל חלקיק) חלקי השטח הכולל A כלומר σNdz. נסמן את מספר הפוטונים הכולל בקרן האור ב-Iz ואת החלק הנבלע dIz הרי שהחלק הנבלע יהיה
formula_8
סימן המינוס נחוץ משום שיהיו פחות פוטונים ביציאה מהפרוסה מאשר בכניסה אליה. פתרון המשוואה הוא באינטגרציה של שני האגפים כך שנקבל את Iz כפונקציה של Z.
עצמת האור בכניסה לפרוסה באורך l יהיה I0 ב-Z=0 ו-Il ב-Z=l
הצבה במשוואה הקודמת של ההפרש נותנת:
כלומר
ובמונחי בליעה (A)
ובמעבר ללוגריתם עשרוני
סטיות מהחוק.
מחוק בר-למברט ישנן כמה סטיות. בריכוזים גבוהים ישנה סטייה כלפי מטה בעקבות פיזור אור, ולכן משתדלים למדוד תמיסות בריכוזים נמוכים (עד 0.1M). כמו כן, קיומם של כמה צורונים הבולעים אור באורכי גל מיטביים קרובים, עלול להקשות על קביעת ריכוז כל אחד מהם. במקרים בהם חוק לא ישים, ניתן להשתמש בשיטת העברת מטריצות.
ריצ'רד גריפית
ריצ'רד קלווין גריפית (באנגלית: Richard Clewin Griffith; 22 ביולי 1872 – 11 בדצמבר 1955) היה שחמטאי בריטי, סופר ועורך שחמט, ובמקצועו מטלורג.
חייו.
גריפית, יליד לונדון, זכה באליפות בריטניה בשחמט בשנת 1912 שהתקיימה בריצ'מונד. זו הייתה השתתפותו היחידה באליפות שחמט של בריטניה. באותה שנה פרסם ביחד עם ג'ון וייט ספר שזכה לפרסום רב, Modern Chess Openings. לספר פורסמו מהדורות רבות והמהדורה ה-15 יצאה בשנת 2008, בעריכת רב האמן האמריקאי ניק דה פירמיאן.
בין השנים 1920 ל-1937 ערך גריפית את הביטאון British Chess Magazine; בשנת 1940 עשה זאת שוב למשך מספר חודשים.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש גריפית כגזבר כבוד של איגוד השחמט הבריטי וכאחד ממנהליו.
הרולד סונדרס
הרולד סונדרס (באנגלית: Harold Saunders; 1875 - 13 ביולי 1950) היה שחמטאי בריטי.
קריירה.
סונדרס הגיע למקום השני בתחרות לונדון, בשנת 1913. (ניצח: ג'ורג' אלן תומאס). באותה שנה הגיע למקום הרביעי בתחרות צ'לטנהאם (ניצח: פרדריק ייטס ). בתחרות המשנית של הייסטינגס 1919 חלק סונדרס מקום 7–8, בתחרות המשנית של הייסטינגס בשנת 1924/5 חלק מקום 5–7, בתחרות אדינבורו 1926 הגיע למקום החמישי (ניצח: פרדריק ייטס) ובתחרות לונדון 1926 חלק מקום שלישי, לאחר פרדריק ייטס וויקטור בורגר.
את תוצאותיו הטובות ביותר השיג סונדרס בתחרויות סקרבורו, שם חלק בשנת 1926 מקום ראשון עם אדגר קול אך הפסיד לו במשחק ביניהם ולבסוף הפסיד בפליי-אוף לג'ורג' אלן תומאס 0–2 כך שסיים במקום הרביעי.. בשנת 1927 הגיע למקום התשיעי (ניצח: אדגר קול),
חלק מקום 4–6 בשנת 1928 (ניצח: ויליאם וינטר) וחלק מקום ראשון עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר בשנת 1929.
באליפות אנגליה בשנת 1932 הגיע סונדרס למקום ה-12 (ניצח: מיר סולטאן חאן).
באביאר
הקונסיירז'רי
הקונסיירז'רי (בצרפתית: Conciergerie) הוא אחד השרידים המרכזים מארמון הסיטה (Palais de la Cité), שהיה מקום מושבו של הכס המלכותי הצרפתי מהמאה העשירית ועד למאה ה-14. כיום, במקום הארמון שוכן היכל הצדק של פריז במבנה שנמשך לאורך רציף האורלוז' (Quai de l’Horloge), על האיל דה לה סיטה, שברובע הראשון של פריז.
חלק מהארמון הוסב לבית סוהר בשנת 1370, לאחר שננטש על ידי שארל החמישי ויורשיו. בית הסוהר שכן בקומת הקרקע של המבנה בצמוד לרציף האורלוז' ושני המגדלים שבו; הקומה שמעליהם נשמרה עבור הפרלמנט. בית הסוהר של הקונסיירז'רי נחשב בזמן שלטון הטרור כמקום ההמתנה להוצאה להורג. מעטים יצאו ממנו לחופשי. המלכה מארי אנטואנט נאסרה בו בשנת 1793 לפני שהוצאה להורג.
האתר ההיסטורי נשמר כיום על ידי המרכז הלאומי למונומנטים, שקיבל את הפיקדון עליו בצו מה-2 באפריל 2008.
ניתן להגיע אל הקונסיירז'רי דרך תחנות המטרו: סיטה, סן-מישל ושאטלה.
מקור השם קונסיירז'רי.
המילה קונסיירזרי מציינת ראשית את מקום מגורי השוער (בצרפתית: concierge - קוֹנְסְיֶירְז'), ובמובן רחב יותר, את בית הסוהר שבו מוחזקים האסורים. השוער היה הממונה על הארמון המלכותי וכן על הנרות (בצרפתית: cierges) שבעזרתם הוא הואר. גם כיום, בבתי דירות רבים הקונסיירז' הוא השוער והאחראי על האחזקה.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי.
הארמון העירוני היה מקום מושבם של רוזני פריז. בארמון זה התגורר המלך אודו הראשון. איג קאפה הקים בשטחו את היכל הקורייה רז'י (Curia Regis, המועצה המלכותית) ושיכן בו מגוון מהשירותים האדמיניסטרטיביים שלו. רובר השני שיפץ את המבנה בתקופת שלטונו.
סן-לואי.
סן-לואי (לואי התשיעי) בנה במקום את כנסיית סנט שאפל בין השנים 1242 ל-1248. בחלקו הצפוני ארמונו של סן-לואי השיק לנהר הסן במבנה יחיד, שנקרא "החדר על המים", שהיה אגף של מגדל "בומבק" (Bon-bec), וקיבל את שמו משום שבו נמצא החדר שבו בוצעו ה"חקירות" (העינויים) שהפיקו וידויים מהמעונים.
פיליפ הרביעי.
פיליפ הרביעי, "היפה", בנה מחדש את הארמון. העבודות הסתיימו בשנת 1313 בעזרתו של אנגרר דה מריני. פיליפ הרביעי הורה לבנות גם את האולמות הגותיים הגבוהים של הקונסיירז'רי, שהם השרידים היחידים של הארמון הישן שנותרו עד ימינו. פיליפ ביקש להפקיע ולהשתלט על מובלעות שהיו בשטח המלכותי.
אולם המשמר.
חדר המשמר נבנה בסביבות שנת 1310 ושימש כחדר ההמתנה בקומת הקרקע של החדר הגדול.
החדר הגדול.
החדר הגדול היה החדר שבו נהג המלך לישון את שנת הצדק (lits de justice) שלו ובו נכלל גם חדר אירוח. הסעודות הוגשו על שולחן שיש שחור (ממנו נותר זכר בקונסיירז'רי). היה זה חדר גדול מידות שנתמך על ידי שורת עמודים.
אולם נושאי הנשק.
אולם נושאי הנשק (La salle des Gens d’armes) היה חדר האוכל של המשרתים החמושים.
ז'אן השני.
סביב שנת 1350 הקים ז'אן השני בפינת ארמון הסיטה את הפוויליון המרובע של המטבחים שייעד עבור "פשוטי" ארמון המלך. ארבע הגזוזטראות המערביות של חדר השורים בודדו משאר החדר בעזרת קירות ומוטות. במטבח זה הוכנו ארוחות למסיבות מלכותיות שבהן השתתפו מאלפיים ועד לשלושת אלפים אורחים.
מגדל השעון.
ז'אן השני הקים מגדל בפינה הצפון-מזרחית של הארמון, שנקרא "מגדל השעון" (בצרפתית: tour de l’Horloge), שכן בו הותקן השעון הציבורי הראשון בצרפת בסביבות שנת 1371. שעון זה הוחלף בשנת 1585, בתקופת כהונתו של אנרי השלישי, בשעונו של ז'רמן פילון, שנותר מאז על כנו.
ב-22 בפברואר 1358, אטיין מרסל, מנהיג הסוחרים של פריז שמילא תפקיד המקביל לראש עיריית פריז, אסף כ-3000 איש ועלה אל ארמון המלך, פרץ בכוח אל לשכת המלך ורצח שני מרשלים לעיני יורש העצר, שארל מנורמנדי, לימים שארל החמישי.
שארל החמישי.
שארל החמישי החליט לנטוש את ארמון הסיטה לטובת אוטל סן-פול.
קונסיירז'רי
מינכהאוזן
אואז
אואז (בצרפתית: Oise) הוא נהר בצפון צרפת. מקורו בבלגיה, והוא נשפך אל נהר הסן. על שמו של נהר האואז נקראים מחוזות צרפת אואז ועמק האואז ובעבר גם מחוז סן ואואז.
אלבינו
זרבובים
קלר אפשטיין
עקרב (פירושונים)
דלי (פירושונים)
השיירות לירושלים
השיירות לירושלים היו אמצעי התחבורה העיקרי לירושלים הנצורה בחודשים הראשונים של מלחמת העצמאות. עם פרוץ מלחמת העצמאות, כוונו פעולות טרור רבות מצד כפריים ערבים כנגד התחבורה היהודית ברחבי הארץ. עובדה זאת הקשתה במיוחד על התחבורה לנקודות יישוב מבודדות, שהתחברו לריכוזי היישוב היהודי באמצעות דרך גישה יחידה העוברת בשטח עוין וניתנת לחסימה. ירושלים הייתה היישוב המבודד הגדול ביותר (כ-100,000 תושבים יהודים). מערך ההגנה של השיירות שפעל בין החודשים נובמבר 1947 ועד אפריל 1948 התמגן בחלקו בכלי רכב משוריינים. מערך הגנת ואבטחת השיירות אויש בלוחמי הפלמ"ח וההגנה, נהגים בשכר ומתנדבים.
רקע.
חשיבות ירושלים והדרכים אליה.