בקרב האיתנים הזה, נלחמו אחים באחים, אבות נגד בניהם, וקרובים הרגו את קרוביהם. תוצאות קרב בדר היו תבוסה מרה לכופרי מכה וניצחון מוחץ למוסלמים. למוסלמים היו 14 שהידים, שישה מהם היו מהמהגרים ושמונה מהם היו מאלאנצאר. לקוריש המובסת היו 70 הרוגים ו-70 שבויים. רוב ההרוגים והשבויים היו מראשי קוריש ומנהיגיו. אחרי הקרב, פנה מוחמד להרוגי קוריש ואמר "איזה שבט רע הייתם לנביא שלכם. האנשים האמינו לי ואתם אמרתם שאני שקרן. אתם נלחמתם נגדי, והאחרים נלחמו בעדי. אתם הוצאתם אותי, והאחרים קיבלו אותי.".
בדר בתרבות המודרנית.
המושג "בדר" הפך לפופולרי בקרב צבאות וארגונים מוסלמים. בשם מבצע בדר נקראה התקפת המצרים בקרבות מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973. בסכסוך בג'אמו וקשמיר בין הודו לפקיסטן השתמשו הכוחות הפקיסטניים בשם זה, וכך גם הכוחות האיראניים במלחמתם בעיראק בשנת 1980.
האוונג'רס - דמויות
האוונג'רס הוא שמן הכולל של מספר קבוצות גיבורי-על, המתפרסמות בחוברות בהוצאת מארוול קומיקס. במשך חמישים שנות פרסומן של סדרות החוברות, הקבוצות כללו הרכבים מתחלפים ממספר רב של דמויות.
מגויסי האוונג'רס החדשים (2005).
קבוצת האוונג'רס החדשים הוקמה לאחר שמספר נבלי-על נמלטו מכלא "הרפסודה".
מגויסים אחרי מלחמת אזרחים (2007–2009).
קבוצת האוונג'רס החדשים הייתה תת-קבוצה שהסתעפה מהקבוצה הראשית ובחרה שלא לציית לרישום העל-אנושיים הפדרלי, וזאת בניגוד לקבוצות בחסות הממשלה כמו האוונג'רס העוצמתיים והאוונג'רס האפלים. האוונג'רס העוצמתיים שלאחר הרצת האוונג'רס האפלים היו קבוצה בחסות סוכנות בינלאומית.
מגויסי עידן הגיבורים (2010–2011).
דמויות שהצטרפו באופן רשמי לקבוצה אחרי מאורעות שלטון אפל ומצור.
מגויסי "גיבורים מנופצים" (2011–2012).
לאחר אירועי הפחד עצמו, הרכב הקבוצה השתנה על ידי קפטן אמריקה בזמן סיפור "גיבורים מנופצים".
מגויסי "מארוול עכשיו!" (2012–2013).
לאחר אירועי אוונג'רס נגד אקס-מן, הרכבי קבוצות האוונג'רס והאקס-מן השתנו על ידי קפטן אמריקה במהלך הרצת חוברות "מארוול עכשיו!".
מגויסי "אינסופיות" (2013-2014).
חברים שהצטרפו לקבוצה במהלך אירועי "אינסופיות".
חברי כבוד.
גיבורים אשר הוענק להם סטטוס של כבוד במהלך תקופת חייהם או לאחר מותם בעקבות מעשי גבורה והקרבה.
שומרי הגלקסיה (1978).
קבוצת שומרי הגלקסיה המקורית היא קבוצה של גיבורי-על מהמאה ה-31 שנסעו חזרה בזמן למאה ה-20 בחוברת מספר 168 (פברואר 1978). שירתו כחברי כבוד במהלך "".
האוונג'רס הצעירים.
קבוצה של גיבורי-על צעירים הממודלים לפי קבוצת האוונג'רס. לחברי הקבוצה ששרדו את "אוונג'רס: מסע הצלב של הילדים" ניתנה חברות של כבוד.
תבנית צופה
תבנית צופה (באנגלית: Observer Design Pattern) היא תבנית עיצוב שבה אובייקט הייחוס מחזיק רשימה של אובייקטים תלויים בו (מקושרים אליו) אשר כל אחד מהם נקרא צופה לגביו. אובייקט הייחוס "מודיע" לצופים עליו על שינויים המתרחשים בו, כגון שינוי ערך של פרמטר, בדרך כלל על ידי קריאה לאחת מהפונקציות שלהם.
שימושים.
תבנית הצופה משמשת בעיקר לייזום טיפול מבוזר באירועים (Events). תבנית העיצוב צופה נפוצה במיוחד ומשמשת באופן נרחב כמעט בכל ממשק משתמש ובספריות רבות המספקות תשתיות.
יתרונות וסיכונים.
שימוש בתבנית צופה מאפשר לנו צימוד רפוי, אובייקט הייחוס אינו צריך לדעת דבר על האובייקטים התלויים בו.
במקרים מסוימים עלולה להיווצר זליגת זיכרון אם נוצרים צופים רבים ולא זוכרים "להרוג" את הקישור לצופים. מקרה נוסף, הוא האפשרות שבה אובייקט הייחוס ישלח עדכון לא רלוונטי לאחד או יותר מהאובייקטים התלויים בו.
דוגמה.
להלן דוגמת בשפת Java שבה קלט המקלדת מטופל עבור כל שורה באמצעות תבנית צופה. הדוגמה מבוססת על שימוש בספריות java.util.Observer ו-java.util.Observable. כאשר ניתן קלט של מחרוזת ל-System.in, נקראת הפונקציה codice_1, שמיידעת את כל הצופים על האירוע (הקלט), באמצעות קריאה לפונקציית 'update' שלהם.
import java.util.Observable;
import java.util.Scanner;
class EventSource extends Observable implements Runnable {
public void run() {
while (true) {
String response = new Scanner(System.in).next();
setChanged();
notifyObservers(response);
import java.util.Observable;
import static java.lang.System.out;
class MyApp {
public static void main(String[] args) {
out.println("Enter Text &gt;");
EventSource eventSource = new EventSource();
eventSource.addObserver((Observable obj, Object arg) -&gt; {
out.println("\nReceived response: " + arg);
new Thread(eventSource).start();
תבנית Observer
בארו (בבלי)
בארו (בתעתיק מאכדית: BĀRÛ), היה סוג של קוסם ומנחש, שמקובל היה בצפון מסופוטמיה להזמינו ללכת לפני הצבא היוצא לקרב, ה'בארו' היו מקריבים קרבנות, הולכים לפני מחנה האויב, ומנסים לזרוע בו הרס ובלבול על ידי כחות מאגיים.
ה'בארו' מוזכר כבר בתעודה מימי חמורבי, והיו שהשוו את תפקידו לתפקיד בלעם בן-בעור המתואר ב. אצל הערבים הקדומים הייתה דמות דומה, של ה'שאער' ההולך לפני השבט למלחמה ומקלל את האויב קללות נמרצות ולועג לו.
צ'ק הייגל
ניאו אתאיזם
האוניברסיטה לביטחון לאומי
האוניברסיטה לביטחון לאומי (באנגלית: National Defense University; בראשי תיבות: NDU) היא מוסד להשכלה גבוהה בוושינגטון שבארצות הברית. האוניברסיטה נתמכת על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית ומטרתה מוגדרת לחנך, לטפח ולספק השראה למנהיגים מקרב הכוחות המזוינים של ארצות הברית ומנהיגים נבחרים נוספים. היא אחת מתשע עשרה האקדמיות הפדרליות של ארצות הברית.
האוניברסיטה נוסדה ב-1976 ואיחדה תחתיה את המכללה הלאומית למלחמה (NWC) ואת המכללה התעשייתית של הכוחות המזוינים (ICAF). מוסדות אלו הוקמו כתוצאה מהצורך ההולך וגדל בשילוב בין הזרועות השונות של הכוחות המזוינים.
ב-1981 צורפה לאוניברסיטה גם המכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המשולבים (JFSC), ב-1982 צורף המוסד למחשוב של משרד ההגנה (DODCI). ב-2002 הוקם במסגרת האוניברסיטה בית הספר להכשרת מנהלים לביטחון לאומי שמ-2008 נקרא הקולג' לענייני ביטחון בינלאומיים (CISA).
האוניברסיטה מוסמכת להעניק ארבעה סוגי תואר שני: .M.A בלימודי אסטרטגיה ביטחונית, .M.Sc בניהול משאבים ביטחוניים, .M.Sc בתכנון משולב ואסטרטגיה ו-.M.Sc באסטרטגיית ביטחון לאומי.
קולג'ים.
האוניברסיטה לביטחון לאומי מורכבת מחמש קולג'ים:
קרן אורה
שקל (יחידת משקל)
שקל (באכדית: šiqlu שיקלו) היא יחידת משקל בימי קדם המוזכרת גם בתנ"ך, ששימשה לתשלום כסף וזהב. השימוש הראשון במושג שקל ידוע ממסופוטמיה בערך ב-3000 לפנה"ס ושימש כיחידת משקל אכדית של כ-11 גרם שעורה. השקל המקראי היה שקול לסלע. שקל אחד שווה 20 גרה, ומנה אחד שווה 60 שקלים. במשך הזמן השקל הפך ליחידת מטבע. כיום מידת משקל זו רלוונטית בעיקר אצל יהודים דתיים ומסורתיים למצוות פדיון הבן. השקל של חז"ל שקל חצי מהשקל המקראי. במקרא נזכר גם "שקל הקודש" ששימש עבור צורכי המשכן והמקדש.
חישוב משקל השקל המקראי.
על פי ספר שמות () בעניין של מפקד באמצעות מחצית שקל, נאמר כי השקל שווה ל-20 גרה.
פעם נוספת נשנה גם בנביא שהשקל שווה 20 גרה. לפי הנאמר בפסוק זה ניתן גם לחשב, כי 60 שקלים שווים מנה אחד. "וְהַשֶּׁקֶל, עֶשְׂרִים גֵּרָה, עֶשְׂרִים שְׁקָלִים, חֲמִשָּׁה וְעֶשְׂרִים שְׁקָלִים, עֲשָׂרָה וַחֲמִשָּׁה שֶׁקֶל, הַמָּנֶה יִהְיֶה לָכֶם. (). מכאן גם ניתן ללמוד שבתקופה ההיא השתמשו בין היתר בשלוש אבני משקל: בני 15, 20 ו-25 שקלים שמשקלם הכולל, כאמור, שקול למנה.
על פי חז"ל () השקל המקראי ("שקל הקודש") היה שווה בערכו לסלע המופיע במשנה ובתלמוד והיה שווה 4 זוזים. השקל התלמודי לעומתו היה בשווי של חצי השקל המקראי/סלע, והכיל רק שני זוזים.
על פי רש"י שקל אחד גם שווה לארבעה זהובים, ובסך הכל חצי אונקיה. (). הרמב"ן מסכים איתו אך טוען "כי המלכים הנוכחים פחתו את הזהובים, כך שהדינרין שבתלמוד גדולים מן הזהובים בזמננו קרוב לשליש השקל, והשקל שווה לשלשה רבעים של אונקיה למשקל של הארץ הזאת (צרפת)".
על פי הרמב"ם משקלו המקורי של השקל המקראי היה משקל 320 גרעיני שעורה תרבותית, וחז"ל הוסיפו עליו ועשהו כמשקל מטבע הסלע של בית שני ששקל 384 גרעיני שעורה בינוניות. על פי הרמב"ם ערכי המטבעות היו כדלקמן: הסלע שווה ל-4 דינרים, והדינר שווה ל-6 מעות (גרה), מעה שווה ל-2 פונדיון, ופונדיון שווה ל-2 איסרים, ואיסר שווה ל-8 פרוטות. על כן משקל מעה-גרה שווה 16 שעורות, איסר שווה ל-4 שעורות, ומשקל פרוטה שווה ל-0.5 שעורה ()
שני שלישי השקל המקראי נקראים פים, שהיא יחידת מידה עתיקה למשקל, השווה לכ-7.56 גרם (לפי ממוצע משקלן של אבני המשקל שנתגלו ביהודה.
בדיני עבד עברי שיש מישהו שרוצה לפדות אותו, יש לחשב את שנות העבודה עד היובל או עד השמיטה. "וְחִשַּׁב, עִם קֹנֵהוּ, מִשְּׁנַת הִמָּכְרוֹ לוֹ, עַד שְׁנַת הַיֹּבֵל;,וְהָיָה כֶּסֶף מִמְכָּרוֹ בְּמִסְפַּר שָׁנִים, כִּימֵי שָׂכִיר, יִהְיֶה עִמּוֹ" (), כאשר שכר עבודה של שנה תמימה שקולה למנה, על פי רש"י, דהיינו 60 שקלי כסף מקראיים.
לגבי חובת הענקה לעבד בשעת שחרורו, קובע הרמב"ם, שיש לתת לו לא פחות משווה ל-30 שקלים/סלעים.
אזכורים.
השקל מוזכר בתנ"ך מספר פעמים, ברובן כמידת משקל למתכת הכסף, אך גם זהב.
בסיפור קניית מערת המכפלה, מסופר שאברהם רוכש ב-400 שקלי כסף עוברים לסוחר.