דאמראו הופיעה לצד מנצחים כמו ג'יימס לוויין, זובין מהטה, לורין מאזל, קולין דייוויס, כריסטוף פון דוהנאני, לאונרד סלטקין, פייר בולז, ניקולאוס הרנונקור וחסוס לופס-קובו.
וידאוגרפיה.
דאמראו הופיעה במספר מופעי אופרה שהוקלטו על DVD:
מישמיש
דקוטה (מטוס)
ריצ'רד שוורץ
ד"ר ריצ'רד ה. שוורץ (אנגלית: Richard H. Schwartz; נולד ב-10 באפריל 1934) הוא פרופסור למתמטיקה במכללת סטטן איילנד, נשיא ארגון הצמחונים היהודים בצפון אמריקה, מקים-שותף ומנהל אגודת הצמחונים האתיים והדתיים. הוא ידוע בעיקר בתור פעיל צמחוני ותומך בזכויות בעלי חיים בארצות הברית ובישראל.
קורות חיים.
שוורץ נולד בקווינס, ניו יורק. הוא לא היה צמחוני בנערותו, ומתאר את עצמו באותה תקופה כ"טיפוס של בשר ותפוחי-אדמה", שהמנה האהובה עליו היא צלי קדירה. בשנת 1975 הוא החל ללמד קורס בשם "מתמטיקה והסביבה" במכללת סטטן איילנד. הקורס השתמש במושגים מתמטיים בסיסיים כדי לחקור סוגיות אקטואליות בוערות, כמו זיהום סביבתי, הידלדלות משאבים, רעב המוני, אנרגיה, ומרוץ החימוש. הוא כותב על תקופה זו:
בתור יהודי אורתודוקסי, שוורץ החל לחקור מה ליהדות יש לומר על תזונה, אקולוגיה ויחס ראוי לבעלי חיים. התוצאה הייתה ספרו הידוע ביותר, "יהדות וצמחונות", הספר הראשון שהתפרסם באנגלית בנושא זה. הספר חוקר את הצמחונות מנקודת המבט של מקורות תנ"כיים ורבניים, ומגיע למסקנה שצמחונות היא הצורה הגבוהה ביותר של כשרות והתזונה הטובה ביותר עבור יהודים בעולם המודרני. המהדורה השנייה, מתוקנת ומורחבת, הייתה בחירת מועדון הקריאה של ארגון בני ברית באותה שנה.
מאז, שוורץ היה פעיל במגוון ארגוני צמחונות וזכויות בעלי חיים. תרומתו הייחודית הייתה העלאת המודעות הציבורית לגבי ערכי היהדות בנוגע לצמחונות וליחס מוסרי כלפי בעלי חיים. ב-3 ביולי 2005, שוורץ נכנס להיכל התהילה הצמחוני על ידי האגודה הצמחונית הצפון-אמריקאית. הטקס נערך בפסטיבל הקיץ השנתי ה-31 של האגודה, בקמפוס של אוניברסיטת פיטסבורג. ד"ר שוורץ דיבר בפסטיבל גם על "יהדות וצמחונות" ועל "עשר גישות להשגת מודעות צמחונית עד 2010". בשנת 2007 יצא הסרט התיעודי A Sacred Duty: Applying Jewish Values to Heal the World, שנוצר בהשראת כתביו של שוורץ.
שוורץ מנהל קשרים גם עם צמחונים מדתות אחרות, וכתביו עזרו לעודד את הקמתו של האיגוד הצמחוני הנוצרי ואת הקמפיין והספרות המקוריים שלהם, תחת הכותרת "מה ישוע היה אוכל... היום?". קמפיין זה התפתח לאחרונה לקמפיין הרחב יותר, "מכבדים את יצירתו של אלוהים", והשפיע מאוד על התנועה הצמחונית הנוצרית.
בנובמבר 2020 השיק שוורץ ספר דיגיטלי חדש בשם 'מהפכה טבעונית', הכולל את הטיעון הבשל והעדכני ביותר של המחבר לטבעונות מנקודת מבט יהודית, בשילוב בין המקורות היהודיים והנתונים המדעיים העדכניים ביותר. הספר כולל סקירה של התנועות הטבעוניות העכשוויות וההתקדמות בפיתוח בשר נקי (מתורבת). שוורץ משלב את החוויה האישית שלו, דיון תאורטי ואקטואלי והדרכה מעשית לחיים טבעוניים – מתזונה ועד פתרונות לשימוש בתפילין .
אהרן שמואל ליברמן
אהרן שמואל ליברמן (באנגלית: Liebermann, ביידיש: ליעבערמאן; 20 במאי 1845, לונה, פלך גרודנה, וילנה – 18 בנובמבר 1880, סירקיוז, מדינת ניו יורק) היה סופר עברי, עיתונאי ומהפכן, חלוץ הסוציאליזם היהודי; הראשון שהטיף לסוציאליזם בעברית, מייסד כתב העת הסוציאליסטי העברי הראשון, הירחון "האמת", ואגודת הסוציאליסטית היהודית הראשונה. נודע בשמות העט "דניאל איש חמודות" ו"בר דרורא".
ביוגרפיה.
ליברמן נולד בעיירה לונה שליד הורדנה (גרודנה), שהייתה אז שייכת לאימפריה הרוסית, בנו של הסופר אליעזר דב ליברמן. אביו היה משכיל וסופר ידוע וידידם של אברהם מאפו, קלמן שולמן, אד"ם הכהן, שד"ל ואחרים. בשנת 1867 סיים את לימודיו בבית מדרש למורים בווילנה, והוסמך כמורה. בשנת 1866 נשא לאשה את רחל ממשפחת טרוצקי בווילנה וב-1869 התיישב בעיר סובאלק כמנהל ענייני הקהילה וכמורה בבית הספר הממשלתי. בשנת 1867 פרסם את מאמרו הראשון, "מכתב מביאליסטוק", בעיתון "הכרמל" (גיליון א') ובו התפלמס עם "הכותב הטעלזי" - המשורר יל"ג - על שירות היהודים בצבא הצאר.
בשנת 1870 יצא לפטרבורג ללמוד במכון הטכנולוגי, ובשנת 1871 סיים את לימודיו שם בהצטיינות במקצוע הציור והשרטוט. בשל קשיים כלכליים נאלץ ליברמן לשוב לווילנה.
בהיותו בסנקט פטרבורג נחשף ליברמן לרעיונות סוציאלים מהפכניים, ועם סיום לימודיו שב לווילנה והצטרף לחוג סוציאליסטי, 1872, ושם החל בפעילותו הפוליטית המחתרתית. הוא ניסה להקים בתוך בית המדרש לרבנים חוגים סוציאליסטיים פעילים. בשל הלשנה משטרת הצאר ערכה חיפוש גדול שם, 1875, וליברמן ניצל מהמעצר והצליח להימלט, בעוד רבים מחבריו הסוציאליסטים נעצרו ונכלאו לתקופות ממושכות.
ליברמן נמלט לברלין ומשם המשיך במנוסתו ללונדון - שם וגם שם היה פעיל בארגוני סוציאליסטים. בשנת 1876 הקים בלונדון את אגודת הסוציאליסטים העברים. ב-1877 שב ליבשת וניסה להתמקם בווינה. הוא שב לכתיבה בעברית ואף ייסד כתב עת עברי בשם "האמת". הוא נעצר בווינה, נאסר בעוון פעילות מהפכנית אסורה, 1878, שוחרר, יצא לברלין ועקב פעילותו הפוליטית נאסר בגרמניה, 1879.
כשהשתחרר ממאסרו בגרמניה, 1880, שב ללונדון והלך אחרי נטיות ליבו. בלונדון נפגש עם מוריס וינצ'בסקי, והסתבך בפרשת אהבים שערורייתית עם רחל שרה'זון, קרובת משפחתו של וינצ'בסקי, ונסע איתה לאמריקה. הוא נפל למשבר קשה באמריקה, לא מצא לו קהל ולא מצא כר לפעילותו הפוליטית. וכנראה גם שהופעל כנגדו חרם אישי בשל פרשת אהבתו. בנובמבר 1880 התאבד בביתה של אהובתו בעיר סירקוז שבמדינת ניו יורק.
בשנת 1934 הועברו עצמותיו מקברו הראשון, בסירקוז, וליברמן נטמן בבית העלמין של ה"ארבייטער-רינג" בניו יורק, בסמוך לקבריהם של סוציאליסטים וסופרים יהודים אחרים.
לקריאה נוספת.
מאמרים:
נמל התעופה הבין-לאומי ארג'ן
נמל התעופה הבינלאומי ארג'ן (בטורקית: Ercan Uluslararası Havalimanı) הוא נמל תעופה המשמש כשער האווירי העיקרי של לפקושה, בירת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, ושל הישות כולה. הנמל שוכן במישור מסאוריה, במרחק אווירי של כ-13 ק"מ מזרחית למרכז העיר לפקושה, ובמרחק של כ-40 ק"מ מערבית לעיר גזימאוסה.
היות שהרפובליקה לא זכתה להכרה בינלאומית למעט מצד טורקיה, גם נמל התעופה אינו מוכר על ידי אף מדינה מלבדה, וקוד יאט"א שלו ואף קוד ICAO שהוקצו לו אינם מופיעים ברישומים הרשמיים של שני הארגונים. בנוסף, נכון לשנת 2018 אף טיסה בינלאומית אינה יכולה להגיע אליו, אלא אם כן עצרה לחניית ביניים בנמל תעופה בתחומי טורקיה. איסור זה נמצא בדיונים מאז שנת 2006.
נמל התעופה הוקם על ידי הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה כנמל צבאי, וכונה "נמל התעופה טימבו" (Τύμβου), על שם הכפר הסמוך. לאחר פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974 והשבתת פעילותו של נמל התעופה הבינלאומי בניקוסיה, הנמל הורחב והפך לשער המרכזי של הרפובליקה בשנת 2004. במקביל הכשירה הרפובליקה של קפריסין את נמל התעופה הבינלאומי בלרנקה כשער האווירי הראשי שלה כבר ב-1975. נכון לשנת 2021 מתבצעות בנמל עבודות לסלילת מסלול טיסה חדש, ובית נתיבות חדש מדרום לו.
מהנמל יוצאות טיסות אך ורק לנמלי תעופה בטורקיה, ובהם נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק, נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן, נמל התעופה הבינלאומי אנקרה אסנבואה, נמל התעופה הבינלאומי איזמיר אדנאן מנדרס, ונמל התעופה הבינלאומי של אנטליה. טיסות המשך מגיעות למספר יעדים באירופה. כל הטיסות הפוקדות את הנמל מבוצעות על ידי חברות תעופה טורקיות.
נמל התעופה הבין-לאומי לרנקה
נמל התעופה הבינלאומי בלרנקה (ביוונית: Διεθνής Aερολιμένας Λάρνακας) הוא נמל תעופה המשמש כשער האווירי העיקרי של הרפובליקה של קפריסין, ושימש כבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה סייפרוס איירווייז, עד שהפסיקה את פעילותה ב-9 בינואר 2015. ב-2015 החלה לפעול כבסיס פעולה מרכזי עבור Tus Airways. הנמל שוכן כארבעה קילומטרים דרומית-מערבית לעיר לרנקה, סמוך לחוף הים התיכון ובין ארבעת אגמי המלח של לרנקה.
היסטוריה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הכשיר חיל האוויר הבריטי מנחת במקום, וזה הפך למתקן צבאי. עם פלישת טורקיה לקפריסין ב-20 ביולי 1974 הפך נמל התעופה הבינלאומי בניקוסיה ששימש עד אותה עת כשער האווירי העיקרי לכל האי, לזירת קרבות ונסגר. שלטונות קפריסין הכשירו את שדה התעופה בלרנקה בחיפזון וסללו מסלול טיסה המתאים לתנועת מטוסי בוכנה. הנמל נפתח לשימוש ב-8 בפברואר 1975, לאחר שהוכשרה בו תשתית בסיסית והוקמו בו מבנים טרומים. צי המטוסים של חברת הדגל הקפריסאית, סייפרוס איירווייז, נפגע באורח קשה. אחד ממטוסי החברה הושמד, מטוס שני נפגע והיתר עוכבו בשדה התעופה של ניקוסיה. החברה נאלצה להשעות את פעולתה, וחידשה אותה באופן מוגבל רק לאחר פתיחת הנמל החדש בלרנקה באמצעות שני מטוסים שנחכרו מבריטיש מידלאנד. סייפרוס איירוויז ואולימפיק איירליינס היו החברות הראשונות שהחלו את פעולתן בנמל.