בספטמבר-אוקטובר 1953 היה ליועץ בשגרירות ישראל באנגליה וממלא מקום השגריר. בתפקידו זה ניהל את הקשרים עם הבריטים סביב ההכנות למלחמת סיני.
בסוף 1957 מונה למנהל מחלקת ארצות הברית במשרד החוץ. בסוף 1959 הוא הוקפץ ללונדון לכמה שבועות למלא את מקום השגריר. בשנת 1961 מונה אבנר לשגריר ישראל בנורווגיה, תפקיד שגריר ראשון לאחר שנים רבות בהם היה במשרד החוץ. בהמשך מונה לשגריר ישראל בקנדה, וסמנכ"ל המשרד לענייני אירופה. במשך השנים היה מספר פעמים חבר משלחת ישראל לאומות המאוחדות.
שנים מאוחרות.
בשנת 1972 נבחר לתפקיד נציב תלונות הציבור, ה"אומבודסמן" הראשון של מדינת ישראל.
בשנת 1974 מונה על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר לתפקיד מזכיר הממשלה. תקופה קצרה לאחר מכן התפטרה מאיר מתפקידה ואבנר נותר בתפקיד תחת ראש הממשלה יצחק רבין. אחד האירועים המרכזיים בתקופת כהונתו הייתה ההחלטה על "מבצע אנטבה".
לאחר חילופי השלטון נבחר, בתמיכת ראש הממשלה מנחם בגין, לנשיא אוניברסיטת חיפה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1981. הוא עסק בעיקר בגיוס תרומות לאוניברסיטה והקים רשת אגודות שוחרים של האוניברסיטה בקהילות היהודיות בחו"ל.
עם פרישתו לגמלאות שב לגור בירושלים, ובילה את זמנו בקריאת ספרות ועיתונות פוליטית.
חיים אישיים.
אבנר נישא במרץ 1950 ליעל לבית פוגל, פליטה מגרמניה אותה פגש באחת מהרצאותיו בלונדון בפני צעירים יהודים מטעם הסוכנות היהודית בנושא עלייה לארץ ישראל. לשניים נולדו שלושה ילדים.
גרשון אבנר נפטר בשנת 1991, במהלך מלחמת המפרץ הראשונה, ממחלת לב. על מצבת קברו בהר המנוחות בירושלים נכתב: "עשה למען העם והמדינה, בתבונה וביושר".
עיריית ירושלים קראה רחוב על שמו בשכונת תלפיות מזרח.
מונרך
מונרך הוא ראש המדינה, במדינות בעלות ממשל מונרכי.
מינוח.
המילה "מונרך" באה מהביטוי היווני "monos archein" שמשמעותו "שליט יחיד" ושהתייחס לשליט אבסולוטי ביוון העתיקה. עם הזמן נוספו מילים כמו אוטוקרט או דיקטטור שגם הן מתארות שליט יחיד, והמילה מונרך כיום מתייחסת לרוב למערכת מסורתית של שלטון מורש.
מונרכים נשאו בתארים שונים במקומות ובזמנים שונים. תואר המונרך הנפוץ ביותר כיום הוא מלך, והוא גם התואר ששימש בעברית בתקופת התנ"ך. מקור המילה "מלך" בשפה האכדית (malku או maliku במיתוס הבריאה הבבלי), ופירושה המקורי הוא 'יועץ'.
העברת התפקיד.
מונרך על פי רוב יורש את תפקידו, אך לעיתים נתפס תפקיד זה בהפיכה, וישנם גם מקרים בהם נבחר המונרך. המונרך שולט עד מותו, אלא אם הוא מופל ותפקיד המונרך נלקח ממנו.
רוב המונרכים גדלים בתוך משפחת מלוכה בתוכה הם לומדים על חובותיהם העתידיות ומורישים את כתרם עם מותם לאחד מחברי אותה משפחה, בדרך כלל לבן הבכור. כתוצאה מכך רוב המונרכיות היציבות נשלטות במשך מאות שנים על ידי משפחת מלוכה אחת.
ישנן מעט מדינות בהן נוהגים לבחור את המונרך, כמו מלזיה, הוותיקן או האימפריה הרומית הקדושה והאיחוד הפולני-ליטאי בעבר. יש המגדירים גם את המנהיג העליון באיראן כמונרך אבסולוטי נבחר.
סמכויות המונרך.
בדרך כלל שולט המונרך בצורת שלטון יחיד. כיום ישנן מונרכיות בהן למונרך כוח אבסולוטי (ר' מונרכיה אבסולוטית), אך ישנן גם מונרכיות בהן המונרך מוגבל במערכת חוקים וזו נקראת מונרכיה חוקתית. ישנן גם בעת המודרנית מונרכיות בהן לשליט תפקיד סמלי יותר ופחות קבלת החלטות או שליטה בפועל.
נשים מונרכיות.
על אף שבאירופה של ימי הביניים כמעט לא היו נשים שליטות, אין זו תופעה מודרנית. במהלך ההיסטוריה היו מנהיגות רבות ברחבי העולם. בשושלות העתיקות ביותר הידועות לנו, כמו אלו של מצרים העתיקה, ניתן למצוא נשים פרעוניות.
תארים מונרכיים באירופה.
באירופה ישנם מספר תארים אותם יכול מונרך לשאת. לכל אחד מתארים אלו יש צורה זכרית ונקבית (חוץ מלאפיפיור). הצורות הנקביות משמשות לא רק במקרה שהמונרך היא אשה, אלא גם כדי לתאר את נשות המונרכים. אולם בעלה של מונרכית לא מקבל אוטומטית את תוארה (לדוגמה, פיליפ, דוכס אדינבורו לא היה מלך הממלכה המאוחדת למרות שהיה נשוי למלכה אליזבת השנייה).
התואר הנפוץ ביותר למונרך במהלך ההיסטוריה של אירופה היה נסיך או נסיכה, אולם במהלך המאה ה-19 וה-20 רוב המונרכיות הקטנות באירופה נעלמו והתמזגו לישויות ריבוניות גדולות יותר, ולכן התואר מלך או מלכה הפכו לנפוצים ביותר כיום.
לחלק מהתארים הללו ישנן מספר משמעויות שונות שלאו דווקא מתייחסות למונרך. לדוגמה, נסיך או דוכס יכול להיות פשוט חבר משפחת מלוכה.
בתוך האימפריה הרומית הקדושה היו עוד תארים רבים ששימשו למונרכים על אף שבדרך כלל הם היו תוארי כבוד בלבד, כמו מרקגראף, לנדגראף ועוד.
תארים מונרכיים באמריקה.
מונרכיות היו קיימות ביבשת אמריקה הרבה לפני הגעת המתיישבים האירופאים. כשהאירופאים הגיעו הם קראו למונרכיות האלו ממלכות ולמונרכים מלכים. רבים מהמונרכים באמריקה היו למעשה נשים, אך האירופאים לא הבינו זאת.
דוגמאות לתוארי מונרכים באמריקה:
המונרך הראשון בצפון אמריקה לאחר ההתיישבות האירופאית היה אוגוסטין הראשון, שהכריז על עצמו כקיסר מקסיקו בשנת 1822. בברזיל מלכו קיסרים מבית המלוכה הפורטוגלי בין השנים 1822 ל-1889. מונרכים אירופאים אלו הודחו בשל סיבות רבות, בעיקר בשל לחצים מארצות הברית הרפובליקאית.
כיום קיימות 10 מונרכיות אמריקאיות רשמיות, אולם כולן נשלטות על ידי מונרך אחד - אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. מדינות אלו הן החברות האמריקאיות בחבר העמים הבריטי: קנדה, ג'מייקה, ברבדוס, בהאמה, בליז, גרנדה, סנט לוסיה, סנט וינסנט והגרנדינים, אנטיגואה וברבודה וסנט קיטס ונוויס.
מבחן IQ
שמעון נוה
שמעון נוה (הקר) (נולד ב-1948) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. הקים ועמד בראשו של המלת"ם (המכון לחקר תורת המערכה) בצה"ל, נחשב להוגה פורץ דרך ומעורר מחלוקת בתחום האמנות המערכתית. כיום עומד בראש הסדנא למצביאות מערכתית.
שירות צבאי.
שמעון נוה נולד בחדרה, בשנת 1966 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב נוה לצנחנים כמפקד מחלקה ובהמשך מונה למפקד פלוגה. בשנת 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים. בהמשך היה נוה מפקד גדוד 450 ולאחר מכן פיקד על גדוד גפן, גדוד קורס קציני החי"ר בבה"ד 1. במלחמת לבנון הראשונה שימש קצין אג"ם של עוצבת האש. בהמשך שירת כמפקד חטיבת ביסלמ"ח וכמפקד אוגדת העמקים. נוה הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
פעילותו האקדמית וההכשרתית.
ב-1994 קיבל נוה תואר דוקטור בהיסטוריה, וספרו הראשון "אמנות המערכה: התהוותה של מצוינות צבאית", שראה אור ב-2001, מבוסס על עבודת הדוקטורט. בספר הוא מתבסס על רעיונות אמנות המערכה (operational art) הסובייטית ועל גישת תורת המערכות המורכבות אשר מאפשרות יחד לבחון את פעולות המערכת באמצעות יחסי הגומלין הנוצרים בין הפרטים המרכיבים אותה והשפעתם על המכלול. בספרו הוא מבחין בארבע אבני דרך בהתפתחות תורת המערכה: האחת היא המחשבה הצבאית של המאה ה-19, השנייה היא הבליצקריג, השלישית היא התגבשותה של תורת המערכה הסובייטית במחצית הראשונה של המאה העשרים, הרביעית היא תאורית המערכה המשולבת האמריקאית שיושמה במלחמת המפרץ. הספר זכה בשנת 2002 לפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
ב-1995 הקים ביחד עם תא"ל במיל' דב תמרי את המלת"ם (המרכז לחקר תורת המערכה) ולימד באוניברסיטת תל אביב. המלת"ם פורק ב-2005 עקב דוח ביקורתי של מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, שמתח ביקורת על כך שתורת המערכה לא הועלתה על הכתב ועל אי-סדרים בניהול המכון. בעקבות כך פרש נוה מפעילותו בצה"ל. לפעילותו בצה"ל בשנים אלו נודעת השפעה נרחבת על תפיסת ההפעלה של הצבא ועל קצינים מובילים רבים בצה"ל, ביניהם הרמטכ"ל לשעבר משה יעלון, הרמטכ"ל הנוכחי אביב כוכבי, האלוף גרשון הכהן, תא"ל גל הירש ואחרים. ההשפעה הרבה לה זכה באותן שנים הובילה ליצירת מחלוקת בין מחנה תומכי גישתו ואלו המתנגדים לחידושים שביקש להנחיל. החל משנת 2014 חזר נווה להדריך בצה"ל במסגרת "הסדנא למצביאות מערכתית" לתתי-אלופים ומקבילים להם במגזר הציבורי, המתקיים תחת המכללה לביטחון לאומי
נוה נשוי לחוקרת ספרות עברית ומגדר פרופ' חנה נוה ולזוג ארבעה ילדים. אחיו הצעיר הוא פרופסור ראובן הקר.
מנזר באת'
מנזר באת' (אנגלית: Bath Abbey), או בשמו המלא כנסיית המנזר של פטרוס הקדוש, באת' (The Abbey Church of Saint Peter, Bath), היא כנסייה אנגליקנית ומנזר בנדיקטי לשעבר בעיר באת' בסאמרסט, אנגליה. המנזר נוסד במאה ה-7 לספירה, אורגן מחדש במאה ה-10 ונבנה מחדש במאות ה-12 וה-16. המבנה הנוכחי הוא אחת הדוגמאות הטובות, הגדולות והמפורסמות ביותר לסגנון גותי אנגלי ניצב ().
הכנסייה היא בניין רשום בעלת תוכנית קרקע בצורת צלב. בתוך הכנסייה יש מקום ל-1,200 אנשים. היא משמשת לפולחן דתי, לטקסים אזרחיים והרצאות. המבנה מכיל מספר מונומנטים ואנדרטאות לאנשים ראויים לציון.
ב-1999 חגגה הכנסייה יובל 500 שנים להקמתה.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
בשנת 675, אוסריק, מלך הוויץ העניק לאם המנזר ברתה 100 היידים ליד בית כדי להקים מנזר לנשים. מאוחר יותר הפך מבנה זה למנזר לגברים תחת פטרונותו של הבישוף של ווסטר.
המלך אופה ממרסיה לקח בכוח בהצלחה את "המנזר המפורסם ביותר בבאת'" מהבישוף ב-781. ויליאם ממאלמסברי מספר שאופה בנה מחדש את כנסיית המנזר בסטנדרטים כה גבוהים עד שהמלך אדווי תיאר אותה כ"בנויה באופן נפלא".