הרביעית, הבדלי שכר בין גברים לנשים שוללים את ההצעה של חכים כי נשים בעלות הון ארוטי רב מצליחות יותר בפן הכלכלי מנשים שאינן אוחזות במשאב זה. מדד המגדר של מכון ון-ליר בירושלים מראה כי גברים מרוויחים בממוצע 9 ש"ח יותר לשעה מנשים. במילים אחרות, אי-השוויון בין גברים לנשים במשכורת לא יכול לנבוע מהון ארוטי ולא ניתן להסביר מדוע עדיין הוא קיים בעזרת משאב ההון הארוטי. אילו תאוריית ההון הארוטי הייתה נכונה, נשים רבות היו מרוויחות שכר דומה ואף זהה לגברים.
החמישית, משום שההמשגה של הון ארוטי היא מאוד כללית ונשענת על מעט מאוד תמיכה אמפירית. חכים מציעה כי נשים מעריכות הון ארוטי פחות מגברים ופחות מעוניינות מגברים בהיבט המיני של בני זוגן, ובהיבטים הלא-מיניים האחרים של ההון ארוטי. יתר על כן, משום שגברים מעריכים הון ארוטי יותר מאשר נשים, הם מעריכים את כל האלמנטים המרכיבים את ההון הארוטי בכללותו. מחקרים קיימים אינם מאשרים את ההנחות הללו של חכים וטוענים כי מחקרים בנושאי דפוסים מגדריים של קריטריונים לבחירת שותפים מראים שלנשים אכפת פחות או יותר כמו גברים. כמו כן, לגברים לא אכפת מההון הארוטי בכללותו.
השישית, עולה השאלה מדוע גברים אשר סובלים מגירעון מיני מעוניינים לדכא את ההון הארוטי והמיניות של נשים. יהיה זה הגיוני יותר שגברים יבחרו בהתנהגות המעודדת מתירנות והפקרות מינית כדי להגביר את הנגישות של המין בשוק העבודה, ההיכרויות והנישואין.
ברבוס רוקט
ברבוס רוקט (בגרמנית: Brabus Rocket) היא מכונית על בתצורת מכונית סלון המוגדרת כמכונית קומפקטית ספורטיבית, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Brabus (שם מלא: "BRABUS GmbH") אשר מבוססת על דגם מרצדס-בנץ CLS-קלאס של יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס אשר מיוצרת משנת 2006 ועד היום.
בשנת 2006 דגם "ברבוס רוקט" שיפר את "שיא המהירות הקרקעית" ("Land speed record" ) בקטגוריית "Street-legal vehicle" במסלול ניסוי מרוצי המכוניות "Nardò Ring" באיטליה והגיע למהירות של 365.7 קמ"ש.
הר ארוהד (וושינגטון)
הר ארוהד (באנגלית: Arrowhead Mountain; מילולית: הר החץ) הוא הר הממוקם במחוז צ'לאן במדינת וושינגטון שבארצות הברית.
ההר הוא חלק מרכס קסקייד.
גובהו של ההר 1,838 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 180 מטרים מעל סביבתו.
אלן גומי
אלן גומי (בצרפתית: Alain Gomis; נולד בפריז ב-6 במרץ 1972) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע צרפתי-סנגלי.
סרטו משנת 2017 "Félicité" היה לסרט הסנגלי הראשון שהתמודד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90 (מרץ 2018). סרט מפורסם אחר שלו, הוא הסרט "Aujourd'hui" משנת 2012, שהתמודד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-62 של ברלין ובו שיחק הראפר האמריקאי סאול ויליאמס את דמותו של סצ'י, בחור שנערך לבלות את היום האחרון בחייו.
גומי הוא זוכה פרס דב הכסף של חבר השופטים (2017).
ביוגרפיה.
גומי נולד בפריז לאם צרפתייה ואב סנגלי. הוא למד היסטוריה של האמנות והשלים לימודי תואר שני בסורבון שבפריז. עבודות הווידאו הראשונות שלו היו בעיקר רפורטז'ות על חיי מהגרים בצרפת.
בשנת 2001 צילם את סרטו "L'Afrance" שזיכה אותו כעבור שנה בפרס חביב הקהל בפסטיבל ה-12 לקולנוע אפריקני במילאנו.
בשנת 2017 זכה בפרס דב הכסף בפסטיבל ברלין לקולנוע בשל סרטו "Félicité".
שרה בלצ'ר
שרה בלצ'ר (באנגלית: Sara Blecher) היא במאית ומפיקת קולנוע דרום אפריקאית.
ביוגרפיה.
במקור מדרום אפריקה, בלצ'ר ומשפחתה עברו לניו יורק כשהיא הייתה בת 12. משפחתה ממוצא יהודי-ליטאי, דבר המשתקף גם בעבודתה. זמן אחרי תקופה קצרה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוושינגטון די. סי., בלצ'ר עברה לגור בפריז במשך שנה, ובחזרתה לארצות הברית, נרשמה ללימודי קולנוע בניו יורק. בשנת 1992, זמן קצר לאחר סיום לימודיה בחוג לקולנוע באוניברסיטת ניו יורק, היא חזרה לדרום אפריקה. היא עבדה בתור עיתונאית עבור תאגיד השידור של דרום אפריקה (SABC), והחלה ליצור ולביים סדרות, יחד עם אמה, הילרי בלצ'ר, במסגרת חברת ההפקה שהקימה בצ'ר, CINGA Productions.
בלצ'ר ביימה את הסרטים התיעודיים "Surfing Soweto" ו-"Kobus And Dumile". היא הייתה מועמדת לפרס הבימוי הטוב ביותר בפרסי פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק"  של 2013, עבור הסרט העלילתי הראשון שלה "Otelo Burning", המספר את סיפורו של אוטלו בוטלז בן ה-16, וכיצד הוא לומד לגלוש בתקופת האפרטהייד בדרום אפריקה. הסרט זכה ב-17 פרסים ברחבי העולם. הסרט הוא בזולו, עם כתוביות באנגלית, ומככבים בו ג'אפטה ממבולו, תומאס גומדה, וטשפאנג מוהולמי. בעקבות ההצלחה של "Otelo Burning", בלצ'ר זכתה למימון מהקרן הלאומית לקולנוע וווידאו (NFVF) של דרום אפריקה, להפקת מספר סרטים מתוכננים.
בכורת סרטה השני, "איינדה, התקיימה ב-10 באוקטובר בפסטיבל הסרטים של לונדון, וזכה בכיבודים בינלאומיים בפסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס ב-2015.
ביולי 2018, יצא סרטה "Mayfair". בכורת הסרט התקיימה בדרבן, ב-21 ביולי. הסרט הוא מעין סרט גנגסטרים, מהז'אנר של "הסנדק", אך על פי מבקרים, הוא חורג ומתעלה על הז'אנר בכך שמביא רבדים נוספים, ביניהם מבט נשי על עולם זה, וההקשרים הייחודיים של דרום אפריקה, מהגרים, והשפעת העוני והתערבות ארגונים והפוליטיקה שלהם.
נכון לסוף שנת 2018, סרטה הבא, "Barry", הוא בשלבי קדם הפקה.
בלצ'ר היא חברה מייסדת בארגון Sisters Working in Film and Television (SWIFT), ארגון שנוסד בדרום אפריקה לשם העצמת נשים בתעשיית הקולנוע, קידום שוויון מגדרי, והכרה בהצטלביות שבחוויותיהן של נשים בתחומים שלפני ומאחורי המצלמה, בתעשייה שבכל ההיסטוריה שלה בשליטה גברית, ובמיוחד של קולנועניות של צבע בתעשייה שבעיקרה לבנה.
בלצ'ר רואה בהיותה אישה שמייצרת קולנוע אחריות, וגם כאשר עיקר הסיפור הוא בין אב לבין, כדוגמת סרטה האחרון, היא סבורה שהאופן שבו האלימות שבסרט מוצגת, וכן קשרים קהילתיים ונושאים אחרים. לדבריה, ההשפעה על הסרט הייתה רבה: "מה שמתחיל כקרב יריות סטנדרטי, הופך להיות המסע הרגשי של הגיבור... אני חושבת שזה המבט הנשי".
Mayfair יצא באותו השבוע שבו תעשיית הקולנוע בדרום אפריקה הורעשה בשל סדרת האשמות של הטרדה מינית נגד בכיר התעשייה קאלו מטבנה. במסגרת SWIFT, בלצ'ר, היו"ר הנוכחית של SWIFT, הייתה חלק מקמפיין #ThatsNotOK נגד הטרדה מינית, ואומרת שהיא מרגישה שיש שינוי תודעתי היום בתעשייה לעומת העבר. הארגון הפיק סרטון קצר על הטרדה מינית במקום העבודה שהוקרן לפני כל סרט בפסטיבל דרבן בה הייתה בכורת הסרט שלה.
חיים אישיים.
בלצ'ר נשואה ויש לה שלושה ילדים.
דו-מתכת
דו-מתכת (ידוע גם בתור צמד מתכות או בי מטאל) הוא התקן המשמש לתרגום שינוי טמפרטורה לתנועה מכנית.
מבנה.
הדו-מתכת מורכב משני פסי מתכת או סגסוגות שונות, בדרך כלל פלדה ונחושת או פליז, בעלות מקדם התפשטות שונה, אשר מוצמדים זה לזה לכל אורכם באמצעות מיסמור, ריתוך או הלחמה. בגלל מקדמי ההתפשטות השונים של הפסים, בשילוב העובדה שמתכות דקות הן אלסטיות, שינויי טמפרטורה גורמים לפס המשולב להתעקם לכיוון אחד עם עליית טמפרטורה ולכיוון ההפוך עם ירידת הטמפרטורה. ככל שאורך פס הדו מתכת גדול יותר, גדלה הרגישות לשינויי טמפרטורה.
נוסחת עיקום.
העיקום של פס דו מתכת ניתן לחישוב באמצעות הנוסחה:
כאשר formula_2 ,formula_3, formula_4, formula_5 הן מודול האלסטיות והעובי של שני החומרים. formula_6 מחושב על ידי הנוסחה
כאשר α1 ו-α2 הם מקדמי ההתפשטות השונים, ו-ΔT הוא שינוי הטמפרטורה היחסי למצב בו לדו-מתכת אין עקמומיות.
שימושים.
התקני דו-מתכת משמשים במגוון רחב של יישומים בתחומי המכניקה והחשמל. בין ההתקנים בהם נעשה שימוש בדו-מתכת ניתן למצוא שעונים, וסתי חום, מדחומים ומבטחים.
היסטוריה.
פס הדו-מתכת הראשון הידוע נוצר במאה ה-18 על ידי יצרן שעונים בשם ג'ון הריסון, הנחשב לממציא ההתקן. הוא ייצר את ההתקן בשנת 1759 עבור כרונומטר, על מנת לפצות על השפעת שינויי טמפרטורה על הקפיץ המאזן. הפס הורכב ממתכות שהוצמדו באמצעות סימרור, אך בהמשך פיתח הריסון שיטה להצמדת פליז מותך לפלדה.
בית מצורעים
מקדם התפשטות
הקרב על המארן (1918)
הקרב על המארן (1914)
קאספאר דייוויד פרידריך
הדיוויזיה ה-30 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-30 (בגרמנית: 30. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-20 במרץ 1871, וחייליה גויסו מאלזס, ובפרט מאזור שטרסבורג ומץ.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-15 בפיקוד ברתולד פון דיימלינג, אשר היה חלק מהארמייה השביעית בפיקוד יוזיאס פון הרינגן. הדיוויזיה השתתפה בבלימת הכוחות הצרפתיים שפלשו לאלזס במסגרת קרב מילוז, ולאחר מכן השתתפה בקרב לורן שנערך באוגוסט 1914, שבו בלמו הארמייה השביעית והארמייה השישית את המתקפה הצרפתית, תוך שימוש בטקטיקת נסיגה ומשיכת הכוחות התוקפים לעמדות הגנה מוכנות מראש, ולאחר מכן לחמה בקרב הראשון על האן ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 היא נטלה חלק בקרב איפר השני, ובשנת 1916 לחמה בקרב ורדן ובקרב על הסום. בשנת 1917 היא השתתפה בקרב השני על האן ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא השתתפה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
נבחרת דנמרק בכדוריד נשים