באשר למבנה החברתי, הדמוקרטים הנוצרים מוכנים להשלים עם שינויו, כל עוד אינו מהפכני ולא נכפה על ידי המדינה. הם לא תומכים בסטטוס קוו חברתי, אלא בתהליך שינוי הדרגתי, שמתיישב עם תפיסתם על ההתפתחות האורגנית של החברה; לפיכך, הדמוקרטים הנוצרים מתנגדים למלחמת מעמדות ותומכים בנאו-קורפורטיזם – קבלת החלטות בנושאי כלכלה ועבודה תוך שיתוף פעולה בין ארגוני המעסיקים, איגודי העובדים והמדינה. הדמוקרטים הנוצרים תומכים גם במאבק העובדים על זכויותיהם באמצעים, שנקבעים על ידי איגודי העובדים הדמוקרטיים. (הדמוקרטים הנוצרים באמריקה הלטינית, שמושפעים מתאולוגיית השחרור, מתנגדים פחות לרעיון מלחמת המעמדות).
הדמוקרטים הנוצרים שוללים קפיטליזם בלתי-מאוסדר, שלדעתם גורם גם להפקרת העובדים והעניים וגם לתחרות בלתי-הוגנת בין הפעילים בשוק החופשי; הדבר מוביל את רובם לתמוך במדינת רווחה.
מצד שני, הדמוקרטים הנוצרים מתנגדים למעורבות ממשלתית רבה מדי בכלכלה ובחברה; הם דוגלים בסובסידיאריות – עיקרון, שלפיו סוגיות אזרחיות הדרושות טיפול צריכות להיות באחריותם של ארגונים מקומיים ודרגי ממשל נמוכים ככל הניתן, ורמת המעורבות הממשלתית צריכה לעלות רק אם הטיפול שלה באותן סוגיות יהיה יעיל יותר, מאשר פעילותם של ארגונים קהילתיים והרשות המקומית. (העיקרון נוסח לראשונה פורמלית במסגרת הדוקטרינה החברתית של הכנסייה הקתולית, מתוך הנחה שהאדם הנברא בצלם אלוהים כתבוני ואוטונומי צריך לשלוט בגורלו ולהשפיע על ההחלטות הנוגעות אליו – עד כמה שהדבר אפשרי במסגרת חברתית; יכולתו לממש זכות זו גבוהה יותר, ככל שהמסגרת הציבורית המשפיעה עליו מקומית ונמוכת דרג יותר).
הדמוקרטים הנוצרים מאמינים גם בריבונות התחומים – עמידתם בנפרד של תחומי החיים השונים, כאשר הגשמת האחריות בכל אחד מהם לא מסיגה את גבולו של שום תחום אחר (למרות השתלבותם ליצירת הסדר החברתי); למשל, גידול הילדים הוא תחום אחריותה של המשפחה, והגשמת האחריות בכל תחום פעילות אחר לא צריכה להפר את ריבונות המשפחה בתחום זה, כולל הגשמת אחריותה הציבורית של המדינה. (מקור הרעיון הוא פרוטסטנטי נאו-קלוויניסטי ומתבסס על ההנחה, שמסגרות חברתיות ומגזרים חברתיים שונים נבראו על ידי האל כחלק מסדר עולמי כללי, ולמרות התפתחותם והשתנותם במהלך ההיסטוריה, עליהם להישאר ריבוניים כדי שישלימו במשותף את הסדר הנברא).
בגלל אמונתם בסובסידיאריות ובריבונות התחומים, הדמוקרטים הנוצרים תומכים בחברה אזרחית חזקה, שבמסגרתה ארגונים לא-ממשלתיים ללא כוונת רווח מספקים שירותים חברתיים רבים.
משפחת אדמס (סרט, 2019)
משפחת אדמס (באנגלית: The Addams Family) הוא סרט אנימציה ממוחשבת מסוגת דרמה-קומדיה שחורה, המבוסס על רצועות קומיקס באותו השם מאת צ'ארלס אדמס. הסרט בוים על ידי קונארד ורנון וגרג טירנן, ומדבבים בו בגרסת המקור אוסקר אייזק, שרליז ת'רון, קלואי גרייס מורץ, פין וולפהארד, ניק קרול, בט מידלר ואליסון ג'ני. הסרט הופץ על ידי חברת מטרו גולדווין מאייר והוא יצא לראשונה לאקרנים ב-11 באוקטובר 2019.
סרט המשך בשם "משפחת אדמס 2" עתיד לעלות לאקרנים ב-8 באוקטובר 2021.
תקציר העלילה.
חייהם של משפחת אדמס עומדים למבחן כאשר הם מוצאים את עצמם פנים מול פנים מול מארחת תוכנית ריאליטי ערמומית ובו בזמן גם נאלצים להתכונן אל בואם של משפחתם המורחבת עבור חגיגה גדולה.
הפקה.
לאחר רכישת הזכויות על רצועות הקומיקס של "משפחת אדמס", הסרט נועד להיות מופק באולפני סרטי יוניברסל כסרט אנימציית סטופ-מושן תחת שרביט הבימוי של טים ברטון ולהיות מופק על ידי המפיק כריס מלדאנרי. עם זאת, בשנת 2013, הוכרז כי חברת "מטרו גולדווין מאייר" תפיק סרט אנימציה שיתבסס על רצועות הקומיקס של "משפחת אדמס", עם תסריט מאת פמלה פטלר.
באוקטובר 2017, הוכרז כי הסרט יבוים ויופק על ידי קונארד ורנון, עם שותפות בהפקת הסרט לצידם של גייל ברמן ואלכס שוורץ, ושהתסריטאי מאט ליברמן יערוך תיקונים לתסריט, והסרט יופק על ידי אולפני "Cinesite Studios", עם המפקחת טבית'ה שיק שתפקח על הסרט עבור חברת "MGM". בדצמבר 2017 פורסם כי השחקן אוסקר אייזק נמצא במגעים לדיבוב דמותו של גומז אדמס בסרט. ביוני 2018, אייזק אישר שהוא ישתתף בסרט לצידם של שרליז ת'רון, אליסון ג'ני, בט מידלר, קלואי גרייס מורץ, פין וולפהרד וניק קרול.
ביולי 2018, איימי גרסיה הצטרפה לצוות המדבבים. באוגוסט 2018, אלזי פישר הצטרפה לצוות המדבבים. בנובמבר 2018, קתרין אוהרה ומרטין שורט הצטרפו לצוות המדבבים. באוגוסט 2019, סנופ דוג, טיטוס בורגס וג'ניפר לואיס הצטרפו לרשימת המדבבים, כשמקביל אושר שסנופ דוג ידבב את הדודן "זה".
יציאה לאקרנים.
הסרט יצא לאקרנים ב-11 באוקטובר 2019, תחת הפצתם של חברת מטרו גולדווין מאייר.
מוזיקה.
את שיר הנושא של הסרט "Haunted Heart", שרה הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה. השיר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, כסינגל הראשון מתוך פסקול הסרט. את שיר הנושא השני של הסרט, שרה הזמרת הלטינית קרול ג'י, "My Family".
אחמדו אהידג'ו
אחמדו באבטורה אהידג'ו (באנגלית: Ahmadou Babatoura Ahidjo; 24 באוגוסט 1924 - 30 בנובמבר 1989) היה פוליטיקאי קמרוני שכיהן כנשיא קמרון הראשון בשנים 1960–1982.
ביוגרפיה.
אהידג'ו נולד בגארואה שבקמרון, בתקופת השלטון הבריטי והתחנך כמוסלמי. את לימודיו התיכוניים עשה בבירה הקולוניאלית יאונדה. בשנת 1942 הצטרף אהידג'ו לשירות הציבורי כמפעיל רדיו בשירות הדואר. במסגרת עבודה זו נדד אהידג'ו ברחבי קמרון. עבודה זו חיזקה את נטיותיו הלאומיות של אהידג'ו. בשנת 1946 החל להיות פעיל בפוליטיקה המקומית. בשנת 1957 כיהן כנשיא האספה המחוקקת של קמרון ובאותה השנה הפך אהידג'ו לסגן ראש הממשלה בפועל. בשנת 1960 נבחר אהידג'ו לראשות הממשלה ולנשיאות. היא כיהן כראש ממשלה מינואר ועד מאי באותה השנה. הוא ניצח בבחירות לנשיאות שנערכו בשנים 1965, 1970, 1975 ו-1980. בשנת 1976 התרחש ניסיון כושל להפילו מהשלטון. שלטונו התאפיין בהתנהגות דיקטטורית ויציבות רבה. אהידג'ו נחשב למנהיג שמרן במיוחד ופחות כריזמטי לעומת נשיאים אחרים באפריקה לאחר האימפריאליזם.
אהידג'ו התפטר מהנשיאות בנובמבר 1982 מסיבות בריאותיות, והוחלף על ידי פול בייה. בתחילה התקיימו יחסים טובים בין אהידג'ו לבייה, אך השניים הסתכסכו ביולי 1983. כשנה לאחר מכן אהידג'ו נידון למוות בזמן שהותו בגלות. בשנת 1984 הומר עונש המוות למאסר. בשנותיו האחרונות אהידג'ו חילק את זמנו בין סנגל לצרפת. הוא נפטר כתוצאה מהתקף לב בנובמבר 1989 בדקר שבסנגל.
על שמו נקרא אצטדיון ביאונדה.
האחים רוסו
אנתוני ג'יי. רוסו (באנגלית: Anthony J. Russo; נולד ב-3 בפברואר 1970) וג'וזף "ג'ו" וינסנט רוסו (Joseph "Joe" Vincent Russo; 19 ביולי 1971), הידועים בכינוי האחים רוסו (Russo brothers), הם צמד אחים תסריטאים, במאים ומפיקים אמריקאים.
את רוב יצירותיהם הם ביימו יחדיו, ומפעם לפעם הם עובדים כמפיקי קולנוע, תסריטאים, שחקנים ועורכים לחוד.
ביוגרפיה.
אנתוני וג'ו רוסו נולדו וגדלו בעיר קליבלנד שבמחוז קויאהוגה במדינת אוהיו, שם הם התחנכו בתיכון הפרטי "בנדיקטין". האב, בזיל, למד משפטים והתמקצע כעורך דין כשבהמשך מונה לשופט, בעוד האם, פטרישיה, הייתה עקרת בית. ג'ו יצא ללימודים עצמאיים באוניברסיטת איווה, אותם הוא סיים עם התמחות באנגלית ובכתיבה, כשלאחר מכן הוא הצטרף לאנתוני בלימודי תואר שני כסטודנט באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. אז, השניים החלו ביצירת סרטם הראשון, "Pieces", אותו הם מימנו באמצעות הלוואות סטודנטים וכרטיסי אשראי. לאחר הקרנה מוצלחת בפסטיבל קולנוע, המפיק סטיבן סודרברג התפעל מן השניים ופנה אל הצמד בהצעה להפיק את סרטם הבא, יחד עם שותפו השחקן ג'ורג' קלוני. פרויקט זה היה קומדיית הפשע "ברוכים הבאים לקולינווד".
לאחר שאהב את עבודתם של השניים על "ברוכים הבאים לקולינווד", המפיק קווין ריילי שכר את האחים לבימוי פרק הפיילוט של "Lucky" עבור ערוץ הטלוויזיה "FX Networks". רון הווארד היה מעריץ של אותו פיילוט, והייתה לו יד בשכירת האחים לבימוי הפיילוט של קומדיית המצבים "משפחה בהפרעה" של "FOX". על אותו פרק, השניים זכו בפרס אמי לבידור בפריים טיים. ב-2006, האחים שבו לקולנוע וביימו את הקומדיה הרומנטית של אוון וילסון "אני, אתה והוא". שנה אחר כך, ב-2007, הם הצטרפו לצוות ההפקה של "Carpoolers" של "ABC", אז שימשו כמפיקים בפועל וכן ביימו כמה פרקים. ב-2009, הם חברו לדן הרמון ביצירת "קומיוניטי" של "NBC", ומעבר לתפקידם כמפיקים הם ביימו חלק ניכר מפרקיה לאורך העונות. הם שבו ל-"ABC" ב-2011, אז סייעו לדייוויד כספי בבימוי "הכול לטובה".
ביולי 2012, האחים רוסו נשכרו על ידי אולפני מארוול לסרט גיבורי-העל עתיר התקציב ביקום הקולנועי של מארוול ", על מנת לשמש כבמאיו. הסרט יצא לאקרנים ב-2014, וזכה להצלחה רבה - הכנסותיו עמדו על $714,083,572 וממוצע הביקורות החיוביות היה כ-89%. בעקבות כך, הם נשכרו לשוב ולביים סרט המשך. " יצא לאקרנים ב-2016, וזכה להצלחה גדולה עוד יותר משל קודמו - הכנסותיו עמדו על $1,153,304,495, וממוצע הביקורות החיוביות היה כ-91%.