הירידה ברזרבה השחלתית מתרחשת בעקבות מספר גורמים. הגורם הראשון הוא איבוד תא ביצית במהלך המחזור החודשי. בכל מחזור חודשי תא ביצית אחד משתחרר בתהליך הביוץ. בנוסף, במהלך המחזור החודשי זקיקי השחלה שהיו אמורים להתבגר ולהמשיך לקחת חלק בתהליך הביוץ נאבדים בחלקם (תהליך הנקרא אטרזיה זקיקית). יתר על כן, מעט, אם בכלל, ביציות מתחדשות במהלך שנות הרבייה של האישה. כלומר, במהלך המחזור החודשי נאבד תא ביצית ובמקביל לא נוסף או מתחדש תא ביצית חדש ברזרבה השחלתית. למרות זאת, אובדן הביציות שקורה במהלך הזמן בתהליך המחזור החודשי מהווה אובדן של כבערך 10 תאי ביציות בחודש. אובדן זה מהווה רק חלק קטן בפועל מאובדן הביציות לאורך כל החיים. זאת ועוד, מנגנון נוסף התורם לירידה ברזרבה השחלתית במהלך השנים הוא ירידה בהתבטאות גנים של חלבונים המעורבים בתיקון הדנ"א על ידי שילוב הומולוגי כגון BRCA1, MRE11, Rad51, ATM.
הערכה ובדיקות.
נשים בגיל 35 ומעלה אשר ניסו להיכנס להריון לאורך שישה חודשים ללא הצלחה, צריכות בדר"כ לעבור בדיקות להערכת הרזרבה השחלתית. אין מבחן אידיאלי להערכת הרזרבה השחלתית. על מנת להגיע להערכה יחסית מדויקת נעשה שימוש במספר בדיקות סקר. אולם, אף בדיקה ספציפית אינה אמינה ביותר לחיזוי פוטנציאל הריון. אי לכך, תיאום הבדיקות מספק את ההערכה הטובה ביותר.
אחת הדרכים להערכת הרזרבה השחלתית היא בדיקת רמת ההורמון האנטי מולריאני AMH ורמת הורמון מעורר הזקיק ביום השלישי FSH ורמות אסטרדיול. קיימות בדיקות נוספות כגון בדיקת אתגר קלומיפה ציטראט (CCCT) וספירת הזקיקים האנטרליים בשחלה. בבדיקות אלה משתמשים רק חלק מהמומחים ובנסיבות מיוחדות. לבדיקות אלה יש ספציפיות טובה לחיזוי תגובה לקויה במחזורי הפריה חוץ גופית (IVF), אך יש להן ערך מוגבל יותר לחיזוי תוצאות IVF.
הן בדיקת רמת הורמון מעורר הזקיק ביום השלישי (Day 3 FSH) והן בדיקת אתגר קלומיפה ציטראט (CCCT) נפוצות בהערכת הרזרבה השחלתית. הנחת היסוד של בדיקות אלה היא שנשים עם רזרבה שחלתית טובה, יש ייצור מספיק של הורמוני שחלות מזקיקים קטנים בשלב מוקדם של המחזור החודשי כדי לשמור על הורמון ה-FSH ברמה נמוכה. לעומת זאת, נשים עם מאגר מצומצם של זקיקים וביציות, לא מספקות ייצור מספק של הורמונים בשחלות כדי לספק עיכוב תקין של הפרשת הורמון ה-FSH מבלוטת יותרת המוח. בעקבות זאת, לאותן נשים רמת הורמון ה-FSH עולה בתחילת המחזור.הורמון ה-FSH נמדד ביום השלישי למחזור מכיוון שבזמן זה רמת האסטרוגן צפויה להיות נמוכה, תכונה קריטית, שכן בדיקות רמות הורמון FSH נתונות למשוב שלילי. לפיכך, כל קביעה של FSH צריכה לכלול את רמת האסטרדיול המתאימה כדי לציין שרמת ה-FSH נמשכה כאשר רמת האסטרוגן הייתה נמוכה.
באופן תקין רמת אסטרדיול ביום השלישי למחזור אמורה להיות נמוכה- דבר המשקף פעילות נמוכה באופן טבעי של השחלות במועד זה. רמות אסטרדיול מוגברות נובעות מגיוס מוגבר של זקיקים בלתי-בשלים, המופיע בנשים עם רזרבה שחלתית ירודה. רמות אסטרדיול גבוהות יכולות לעכב את ייצור הורמון ה- FSH המופרש מבלוטת יותרת המוח, ובכך להסוות את אחד הסימנים לירידה ברזרבה השחלתית אצל נשים בגיל המעבר. לפיכך, מדידה של רמות FSH וגם של אסטרדיול עוזרת להימנע מבדיקות FSH שליליות.
אף על פי שהוכח כי ל-FSH יש קורלציה עם הרזרבה השחלתית, כיום נקבע כי בדיקת הורמון אנטי-מולריאני (AMH) הוא מבחן ביוכימי שימושי יותר. עם זאת, רמות גבוהות של הורמון זה יכולות להימצא גם אצל נשים עם תסמונת השחלות הפוליציסטיות, אשר פוגעות בפוריות הנשית. אי לכך, שילוב של בדיקת ההורמון האנטי-מולריאני AMH ואולטרסאונד טרנס-ווגינלי לספירת מספר הזקיקים האנטרליים בשחלה היא ככל הנראה הדרך הטובה ביותר להעריך את הרזרבה השחלתית ופוריות עתידית.
הערכה נוספת לרזרבה השחלתית היא בחינת השחלות באמצעות אולטרה-סאונד גניקולוגי ולקבוע את גודלן (ידוע כי ככל שהשחלות מתרוקנות מתאי הביציות, הן נוטות להיות קטנות יותר), ולבחון את מספר הזקיקים האנטרלים בסונוגרפיה.
סטן מורטנסן
סטנלי הארדינג מורטנסן (; 26 במאי 1921 – 22 במאי 1991) היה כדורגלן ומאמן אנגלי, ששיחק בעמדת החלוץ.
מורטנסן היה כובש שערים מחונן ששיחק לאורך רוב הקריירה בקבוצת בלקפול ובנבחרת אנגליה. מורטנסן זכור בעיקר ככובש השלושער הראשון, והיחיד עד כה, בגמר גביע ה-FA באצטדיון ומבלי, הכובש הראשון לזכות אנגליה בטורניר מוקדמות מונדיאל, וכובש שער הבכורה של אנגליה בתולדות המונדיאלים, כאשר כבש את שערה הראשון של הנבחרת בטורניר הבכורה שלה, מונדיאל 1950.
קריירת משחק.
תקופת מלחמת העולם השנייה.
מורטנסן החל את קריירת המשחק בגיל מאוחר יחסית, וזאת בעקבות התגייסותו בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, כמפעיל אלחוט בחיל האוויר המלכותי. הוא נפצע כאשר מטוסו התרסק, והיה הניצול היחיד באותה ההתרסקות. הוא הצטרף לבלקפול בשנת 1941, אך בזמן שירותו בסקוטלנד רשם מספר הופעות לא רשמיות במדיה של אברדין, ואף שיחק כשחקן אורח בארסנל, במדיה כבש 25 שערים ב-19 הופעות בלבד.
באותן השנים נכלל מורטנסן בסגל נבחרת אנגליה. ב-25 בספטמבר 1943, במהלך משחק מול , נפצע אייוור פאוול הוולשי, ומורטנסן נכנס לשחק בשורות היריבה במקומו. המהלך הפתיע את 80 אלף הצופים באצטדיון, וכן חלק מהעיתונאים והשחקנים על המגרש שלא ידעו על הצעד ולא זיהו את מורטנסן עד לחלק השני של המשחק, כאשר חלקם חשבו כי פאוול חזר למגרש. אנגליה ניצחה בסיום בתוצאה 3–8.
לאחר המלחמה.
מורטנסן היה לאחד מהכובשים הגדולים בתולדות בלקפול, עם 197 שערי ליגה ב-317 הופעות. כמו כן, רשם הצלחה מיוחדת גם במסגרת גביע ה-FA, כאשר בין 1945 ל-1950 כבש ב-12 משחקים רצופים במסגרת הגביע, כולל שערה השני של בלקפול בהפסד 2–4 למנצ'סטר יונייטד בגמר הגביע בעונת .
בעונת 1950/1951 היה מורטנסן למלך השערים של הליגה האנגלית, עם שלושים שערי ליגה שסייעו לקבוצתו לסיים במקום השלישי בטבלה. בנוסף, העפיל עמה בפעם השנייה בקריירה לגמר הגביע, אך שוב לא הצליח לסייע לקבוצתו לזכות בתואר, כאשר בלקפול נוצחה 0–2 על ידי ניוקאסל יונייטד. שנתיים לאחר מכן, באחת מהופעותיו הזכורות בקריירה, הוביל מורטנסן את בלקפול לזכייה בגביע האנגלי לעונת . במשחק הגמר פגשה בלקפול את בולטון וונדררס. המשחק זכה לכינוי "הגמר של מתיוס", בעקבות הופעתו המרשימה של סטנלי מתיוס, אך הכובש המצטיין במשחק היה מורטנסן, שהיה הראשון לכבוש שלושער בגמר הגביע האנגלי באצטדיון ומבלי, והיחיד עד כה. במשחק הגמר הדרמטי עלתה בולטון ליתרון לאחר שתי דקות, אך מורטנסן איזן. בהמשך עלתה בולטון ליתרון 1–3, אך מורטנסן הוסיף שני שערים, כולל שער דקה לסיום, וקבע שוויון 3-3. בלקפול כבשה שער נוסף בתוך תוספת הזמן, וזכתה בגביע האנגלי הראשון בתולדותיה.
מורטנסן המשיך לשחק בבלקפול עד לסיום 1954/1955. הוא מחזיק בהישג מרשים, כאשר סיים בראש טבלת מלך שערי הקבוצה בכל עונה במשך עשר עונות רצופות, החל בסיומה של מלחמת העולם השנייה ועד לסיום דרכו בקבוצה.
מורטנסן בן ה-34 עבר לקראת עונת להאל סיטי בליגת המשנה, אך הקבוצה סיימה אחרונה בטבלה וירדה לליגה השלישית. הוא המשיך לשחק במדיה עונה נוספת בליגה השלישית, וממנה עבר לסאות'פורט, גם היא מאותה הליגה.
בסיום עונת הודיע מורטנסן כי יפרוש ממשחק פעיל בתום העונה, בגיל 37, בעקבות פציעות חוזרות בברך. עם זאת, במרוצת ארבע השנים הבאות הוא המשיך לשחק בקבוצות חובבים.
נבחרת אנגליה.
מורטנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה אחרי מלחמת העולם השנייה. ב-25 במאי 1947, ימים ספורים לאחר יום הולדתו ה-26, ערך מורטנסן בכורה בנבחרת של וולטר וינטרבוטום במשחק ידידות מול . הוא כבש את שער הבכורה שלו כבר בדקה הראשונה, והדהים עם רביעייה בהופעת הבכורה שלו בדרך לניצחון 0–10. הוא כבש גם בשני משחקיו הבאים במדי אנגליה, ופעמיים נוספות כבש שלושער, בניצחון 2–4 על במשחק ידידות בנובמבר 1947, ושלושער בניצחון 2–6 על במסגרת אליפות הבית הבריטית באוקטובר 1948.
אנגליה, שלא הייתה חברה בפיפ"א ולכן לא השתתפה בטורנירי המונדיאל טרם מלחמת העולם, רשמה הופעה ראשונה במוקדמות מונדיאל 1950. משחקי אליפות הבית הבריטית שימשו גם כבית בטורניר המוקדמות, ומורטנסן, שכבש את השער הראשון בניצחון 1–4 על בקארדיף ב-15 באוקטובר 1949, היה לכובש הראשון בתולדות אנגליה במוקדמות המונדיאל.
לאחר שסיימה בפסגת הבית במאזן מושלם של שלושה ניצחונות, העפילה אנגליה למונדיאל 1950 בברזיל. במשחקה הראשון בתולדות המונדיאלים, ניצחה אנגליה 0–2 את . מורטנסן, שכבש את השער הראשון במשחק, היה לכובש הראשון בתולדות אנגליה במשחקיה בגביע העולם. הוא שותף גם בצמד ההפסדים, 1-0 ל ול, שסיימו את דרכה של אנגליה כבר בתום שלב הבתים.
ב-25 בנובמבר 1953 ערך מורטנסן את הופעתו האחרונה במדי אנגליה, כאשר כבש שער אחד בתבוסה 3–6 ל במשחק ידידות. בסך הכול רשם מורטנסן 25 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש 23 שערים, ממוצע של 0.92 שערים למשחק.
לאחר הפרישה.