חזיר יער ענק או חזיר יערות (שם מדעי: Hylochoerus meinertzhageni) הוא מין חזיר יחיד בסוגו. זהו חזיר הבר הגדול ביותר והמין הגדול ביותר בממוצע במשפחה.
מאפיינים.
הזכרים יכולים להגיע לאורך של עד שני מטרים ולגובה כתף של 1.1 מטר, ומשקלם עשוי להגיע ל-275 קילוגרם שלא כמו רוב מיני חזירי בר, לחזיר זה שיער ארוך יותר המכסה את גופו, אך אלה פחות נראים ככל שהחיה מזדקנת. חזיר זה הוא ברובו שחור, על אף שהשערות הקרובות יותר לעור הן בצבע כתום עמוק. אוזניו גדולות ומחודדות, וחטיו קטנים מאוד מאלו של חזיר יבלות וגדולים מאלו של חזיר הסבך. אורך החטים מגיע ל35 סנטימטרים.
הנקבות קטנות יותר ושוקלות פחות.
חזירי יער ענקיים מצויים ביערות הגשם של מערב ומרכז אפריקה וכן ביערות ההרריים ברכס רוונזורי ועד למזרח בהר קניה והרמה האתיופית עד לגובה של 3,800 מטר ולעיתים בסוואנת שיחים דוקרנית. חזיר היער הענק הוא צמחוני וניזון בעיקר מעשב אך גם מעשבי תיבול ועלים ואפילו נבלות של בעלי חיים מתים.
שמו המדעי של המין ניתן לו לכבוד ריצ'רד מיינרצהגן, אשר ירה בקניה בפרט אשר שימש לסיווג המין, ושלח אותו למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון.
הסוואה בבעלי חיים
ניקול סאליבן
ניקול ג'וליאן סאליבן (באנגלית: Nicole Julianne Sullivan; נולדה ב-21 באפריל 1970) היא שחקנית, מדבבת וקומיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה.
סאליבן נולדה במנהטן, ניו יורק. אביה הוא הפוליטיקאי אדוארד כריסטיאן סאליבן. בגיל 7, החלה סאליבן לקחת שיעורי ריקוד והופיעה בתיאטרוני ילדים בברודוויי.
בשנת 1982, הוריה עברו למידלבורג, ניו יורק. ב-1987, לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, החלה סאליבן ללמוד תיאטרון באוניברסיטת נורת'ווסטרן. כמו כן, היא למדה באקדמיה בלונדון ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
קריירה.
ב-1995, החלה סאליבן להשתתף בתוכנית המערכונים "MADtv". בתוכנית היא גילמה דמויות רבות, בהן בריטני ספירס, דרו בארימור, ג'סטין טימברלייק, הילרי קלינטון, מג ריאן, ג'ניפר אניסטון ומלאני גריפית'. היא עזבה את התוכנית ב-2001.
בשנים 2008–2009 כיכבה בסיטקום "ריטה רוק".
בשנים 2014–2018 שיחקה בסיטקום "שחורכזה".
חיים אישיים.
מאז 2006 נשואה לשחקן ג'ייסון פקהאם, ואם לשני בנים.
פאבלו ואנדראה
פאבלו ואנדראה היא טלנובלת ילדים מקסיקנית ששודרה בשנת 2005 וכללה 100 פרקים. לסדרה יצא דיסק עם מספר שירים בהשתתפות שחקני הסדרה.
בתפקיד הראשי משחקת דנה פאולה (Danna paola) ולצידה משחק חורחה טרחו (Jorge trego). בתחרות מפורסמת במקסיקו ששמה TVyNOVELAS זכתה דנה פאולה במקום הראשון בתואר "השחקנית הטובה ביותר במקסיקו" לשנת 2005. הסדרה הוקרנה בישראל בערוץ הילדים בשנת 2007.
עלילה.
הסדרה מספרת על ילדה בת 10 ששמה הוא אנדראה סאבדרה. אנדראה היא ילדה עשירה שמגיל 10 חיה בעיר הבירה של מקסיקו עם אביה חואן קרלוס. אמה מתה כשהייתה קטנה ואנדראה לא הכירה אותה.
יום אחד אנדראה ואביה החליטו לנסוע לכפר הקסום האווסקה בשביל לבקר את סבה קריביינו סרברה, האיש הכי עני בכפר. אנדראה לא תיארה לעצמה שבאותו יום הוא ימות. .
בגלל המוות של אדון קריביינו, אנדריאה ואביה היו מוכרחים להישאר זמן מה בכפר, שם אנדראה פוגשת את פאבלו איבנייס שבדיוק כמו סבה- הוא ילד פשוט מהכפר. פבלו, בן גילה של אנדראה הוא ילד עצמאי ובוגר שחי בהאווסקה ויש לו אח צעיר שקוראים לו מרטין. מאז הטרגדיה של מוות הוריו, שניהם גרים עם דודתם גרטרודיס ובת דודתם אלמה.
אנדראה שגדלה על הסיפורים שסיפר לה סבה לפני שנפטר (מה שגרם לה להתגעגע אליו) מגלה שלמעשה הוא לא מת ושהכל חלק מסוד שאסור לו לספר. יום אחר יום, פבלו ואנדראה חווים יחדיו הרפתקאות שהם חולקים עם חבריהם.
אלבום שירים.
אלבום מוזיקה מלווה לסדרה יצא ב-12 בספטמבר 2005
השירים:
אגם פויאנג
אגם פּוֹיָאנְג (בסינית: 鄱阳湖, בפין-יין: Póyáng Hú) הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר ברפובליקה העממית של סין וממוקם בצפון מחוז ג'יאנגשי שבדרום-מזרח המדינה.
גודל השטח עליו משתרע האגם משתנה מאוד בין עונת הגשמים לעונת היבשה. בממוצע שטח פני האגם הוא 3,585 קילומטרים רבועים, עומקו 8 מטרים ונפחו כ-25 קילומטרים מעוקבים. צורתו של האגם דומה לדלעת, צר בצפון ורחב יותר בדרום, כשסמוך למרכז עובר נהר היאנגצה. האגם מהווה בית גידול לכחצי מיליון עופות נודדים כמו גם לאלקרן הגדות (אייל בעל ניבים), והוא יעד מועדף על צפרים. האגם ניזון מהנהרות גאן ושְׂיוֹ ומחובר ליאנגצה בתעלה שאורכה קילומטר אחד. האגם מווסת את גובה פני המים ביאנגצה כשהוא קולט עודפים ממי הנהר או מתרוקן אליו.
נושאי איכות הסביבה.
מ-2002 נאסר הדיג באגם.
מאז 2007 גוברים החששות כי הדולפינים מהמין פוקנה הודית ("Neophocaena phocaeniodes"), הידוע מקומית כ"גְ'יָאנְגג'וּ" ("חזיר נהר"), השוכנים באגם פויאנג עלולים ללכת בדרכו של הבָּאיגִ'י, ולהיכחד.
נשמעו קריאות לנקיטת פעולה על מנת להציל את הדולפין, שממנו נותרו כ-1,400 פרטים, בין 700 ל-900 ביאנגצה, ועוד כ-500 באגמים פויאנג ודונגטינג.
רמת האוכלוסייה ב-2007 הייתה פחות מחצי ממספר הדולפינים ב-1997 והאוכלוסייה פוחתת בקצב של 7.3% לשנה.
דליית חול מקרקעית האגם הפכה למקור הכנסה משמעותי באזורים הגובלים באגם פויאנג. אך עם זאת, פרויקטים נרחבים של דליית חול היו הסיבה העיקרית לגוויעתה של אוכלוסיית חיות הבר המקומיות. דליית חול מעכירה את מימי האגם והדולפינים אינם יכולים לראות למרחק אותו יכלו לראות קודם, והם חייבים להסתמך על מערכת הסונאר המפותחת שלהם כדי להימנע מלהתנגש במכשולים או כדי למצוא מזון. אוניות גדולות נכנסות או עוזבות את האגם בקצב של שתיים בדקה וצפיפות שיט כזו משמעה שהדולפינים מתקשים לשמוע את מזונם, והם גם אינם יכולים לשחות בחופשיות מגדה לגדה.
בהיסטוריה.
בין 30 באוגוסט ל-4 באוקטובר 1363, בשלהי שלטונה של שושלת יואן על סין, נערכו סדרה של קרבות ימיים על אגם פויאנג. הקרבות התנהלו בין הצי בראשותו של ג’וּ יוּאֶן ג’אנג, מפקד צבא המורדים המכונה "מינג", לבין צֶ'ן יוּאוּלְיָאנְג, מפקד צבא המורדים המכונה "האן". קרבות אלו נחשבים כקרב הימי הגדול ביותר בהיסטוריה בהתחשב בכמות האנשים משני הצדדים שהשתתפו בהם (כ-800,000). הצי של צבא מינג הצליח להטביע רבות מספינות צבא האן והקרב הסתיים ב-4 באוקטובר כאשר צֶ'ן יוּאוּלְיָאנְג, מפקד צבא האן נהרג מפגיעת חץ וצבא האן התפזר. חמש שנים אחר כך כבש צבאו של ג’ו יואן-ג’אנג את עיר הבירה של שושלת יואן, "חאנבליק" (כיום בייג'ינג) והוא הכתיר עצמו לקיסר תחת השם "חוֹנג ווּ" (洪武 - "לחימה נרחבת") בשושלת חדשה, היא שושלת מינג.
וטרלו (בלגיה)
וָטֶרלוֹ (בולונית: Waterlô, בצרפתית והולנדית: Waterloo) היא רשות מקומית ולונית, הממוקמת בפרובינציה ברבנט הוולונית, בלגיה. נכון לשנת 2006, ברשות חיים כ-29,315 איש. סך הכול שטחה הוא 21.03 קילומטרים רבועים, בצפיפות של כ-1,394 איש לכל קמ"ר.
אף על פי שוטרלו היא רשות עצמאית, היא משמשת בפועל כפרבר אמיד של בריסל. כרבע מתושבי העיר אינם בלגים, ויש בעיירה קהילה גדולה של דוברי אנגלית. רבים מהתושבים הזרים עובדים בבריסל, המרכז המנהלי של האיחוד האירופי. וטרלו היא מקום מושבו של בית ספר סנט ג'ון הבינלאומי, אחד מבתי הספר הוותיקים והגדולים בבלגיה. מטהו האירופאי של מסטרקארד גם הוא ממוקם בווטרלו.
קרב ווטרלו.
וטרלו ידועה בעיקר בזכות קרב ווטרלו שנערך בה ב-18 ביוני 1815, בין הקיסרות הראשונה של נפולאון בונפרטה לבין הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית (הממלכה המאוחדת, פרוסיה, אוסטריה ואחרות), בפיקודם העיקרי של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון וגבהרד לברכט פון בליכר. בעיירה ישנה מצבה בצורת אריה (המביט לכיוון צרפת), לזכר הקרב הנקרא תל האריה (צרפתית: La Butte du Lion). אטרקציות אחרות בעיירה הקשורות לקרב הן מוזיאון ולינגטון והכנסייה הקתולית של יוסף הקדוש, בה נאמר שוולינגטון התפלל לפני צאתו לקרב. כיום, נמצאים בכנסייה לוחות זיכרון לזכר הנופלים ההולנדים והאנגלים בקרבות.
אטימולוגיה.
שמו של המקום, ממקור הולנדי, ככל הנראה לקוח מהמילה "Water", שמשמעותה מים, והמילה Lo, שמשמעותה העתיקה היא יער. ככל הנראה, ההתיישבות המוקדמת באזור הייתה ליד יער ביצתי.
פסארגאדה
פסארגאדה (בפרסית: پاسارگاد פאסארגאד; ביוונית: Πασαργάδες פאסרגאדס) הייתה בירתה הראשונה של הממלכה האחמנית לאחר שהייתה לשושלת. היא נוסדה בידי כורש במאה ה-6 לפנה"ס, ושמה הנוכחי הגיע מיוונית, אך ייתכן שמשמעותו המקורית היה "גן פרס". העיר שוכנת בעמק הנהר פולוואר, בפרובינציית פארס בדרום-מערבה של איראן, כ-70 ק"מ צפונית-מזרחית לעתיקות פרספוליס. ארמונותיה של העיר, גניה והמאוזולאום המיוחס לכורש, הם דוגמה טובה להתפתחות האומנויות והאדריכלות האחמניות, ומאז שנת 2004 מוכרזת פסארגאדה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
המלך כורש בחר להקים את בירתו סמוך לאתר הקרב בו הביס את מדי בשנת 550 לפנה"ס, והעבודות להקמת העיר החלו בסביבות שנת 546 לפנה"ס. כאשר כורש נהרג בשנת 530 לפנה"ס נטמן לפי הסברה בפסארגאדה, והמאוזולאום שלו הוא השריד הידוע ביותר השוכן בה כיום. פסארגאדה שימשה כבירת הממלכה עד שדריווש הראשון, שמלך אחרי קָמְבּוגִ'יַה השני (כנבוזי) בנו של כורש, החליט להקים לו בירה חדשה בפרספוליס. עם זאת, פסארגאדה נותרה מרכז חשוב עד שהממלכה נכבשה בידי אלכסנדר מוקדון בשנת 330 לפנה"ס. לפי הרודוטוס ומספר היסטוריונים נוספים, ביקר אלכסנדר בקברו של כורש בעיר ושיפץ אותו.