חייה.
רוברטס נולדה בכפר רוסגדבן שבמחוז קרנארבונשייר (כיום בגוויניד') בוויילס בבקתה משפחתית בשם Cae'r Gors. אביה, אוון רוברטס (Owen Roberts), עבד ככורה במחצבות הלווחה שבאזור. לאחר סיום לימודיה בתחום השפה הוולשית במכללה האוניברסיטאית של צפון וויילס שבבנגור השתלמה כמורה ולימדה בכמה בתי־ספר בדרום ויילס.
ב־1928 נישאה למוריס ט. ויליאמס, אותו פגשה במסגרת מפגשים של מפלגת פלאיד קמרי הלאומנית. יחד עם ויליאמס קנו את בית הדפוס וההוצאה־לאור גווסג ג׳י (Gwasg Gee) שבעיירה דינביך, אליה עברו לגור ב־1935. בית־הדפוס פרסם ספרים, חוברות ואת השבועון ”אי ואנר“ (Y Faner, ”הדגל“), בו כתבה רוברטס דרך קבע. אחרי מותו של ויליאמס ב־1946, המשיכה לעבוד בבית־הדפוס למשך עשר שנים נוספות.
לאחר פרישתה נשארה לגור בדינביך עד למותה ב־1985. בשנת 2011 פרסם אלן ל'ויד (Alan Llwyd) ביוגרפיה אודותיה בשפה הוולשית, תוך שהוא נעזר ביומנים ובמכתבים כדי לשפוך אור חדש על חייה האישיים ויחסיה עם ויליאמס. לאחר מותה Cae'r Gors, הבקתה בה נולדה וגדלה, שוקמה לאחר מאבק ממושך להשגת התקציב לכך והפכה למוזיאון אודותיה.
יצירתה.
היה זה מותו של אחיה במלחמת העולם הראשונה שהניע אותה לכתוב. בכתיבה השתמשה כדרך להתמודד עם האובדן.
קובץ הסיפורים הקצרים הראשון שפרסמה היה O Gors y Bryniau (מביצת הגבעות), בשנת 1925. קובץ הסיפורים הקצרים המצליח ביותר שפרסמה נקרא Te yn y Grug (תה בין שיחי־האברש, 1959), והוא מהווה אסופה של סיפורים אודות ילדותה של ילדה במחוז קרנארבונשייר. בנוסף לסיפורים קצרים, כתבה רוברטס גם רומנים, שמפורסם שבהם נקרא Traed mewn Cyffion (כפות־רגליים בשלשלאות, 1936), ומתאר את חייה הקשים של משפחת כורים. בשנת 1960 פרסמה את האוטוביוגרפיה Y Lôn Wen (השביל הלבן).
מרבית סיפוריה וספריה מתרחשים על רקע אזור מחצבות הלווחה בו גרה בצפון וויילס. היא עצמה העידה שהמקור לחומרים שביצירתה היה ”מהחברה בה גדלתי, חברה עניה בתקופה עניה … מאבק תמידי כנגד העוני. אך הדמויות לא הגיעו עד לתחתיתו של עוני זה: הן נאבקות בו, מפחדות מפניו“. יצירתה עוסקת בחייהם השגרתיים של אנשים צנועים ובדרך בה הם מתמודדים עם קשיים והתפכחות מאשליות. לאחר שעברה לגור בדינביך ונישאה, החלה לכתוב רומנים וסיפורים העוסקים באופן מובהק יותר בבדידות.
יצירתה מיוחדת בעשירותה הן בתחום הלשוני והן בדקות ההבחנה. תפקידן של נשים בחברה ורעיונות מתקדמים לגבי החיים ואהבה מהווים נושאים מרכזיים ביצירתה.
בנוסף, רוברטס קיימה גם קשר ספרותי קרוב עם סונדרס לואיס (Saunders Lewis) במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים. מכתבים אלה, שקובצו בשנת 1992 בספר בשם Annwyl Kate, Annwyl Saunders: gohebiaeth (קייט יקרה, סונדרס יקר: חליפת מכתבים), מציירים תמונה של החיים בוויילס באותה התקופה, בליווי הערותיהם של שני ענקים ספרותיים אלה על אירועים שהתרחשו בוויילס ובעולם.
רבות מיצירותיה תורגמו לשפות אחרות, אך עברית איננה ביניהן.
דוקסיציקלין
דוקסיציקלין היא תרופה השייכת למשפחת האנטיביוטיקות הטטראציקליניות, והשימוש הנפוץ בה היא לטיפול במגוון רחב של זיהומים. דוקסיציקלין של חברת פייזר (תחת שם המותג Vibramycin) קיבל את אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי משנת 1967.
שמות מותג אחרים כוללים את Monodox, Microdox, Periostat, Vibra, Oracea, Doryx, Vibrox, Adoxa, Doxyhexal, Doxylin, Doxoral, Doxy-1 וAtridox hyclate.
שימוש רפואי.
בנוסף לאינדיקציות הכלליות לשימוש של כל חברי קבוצת האנטיביוטיקה טטרציקלין, דוקסיציקלין משמשת לעיתים קרובות לטיפול במחלת ליים, בדלקות כרוניות בבלוטת הערמונית, בסינוסיטיס, במחלות דלקתיות של האגן, באקנה ובזיהומי ריקציה.
הדוקסיציקלין משמש גם בטיפול מונע נגד מלריה (לא לשימוש לטיפול ראשוני). עיכוב זה קשור למנגנון הפעולה של התרופה. שהוא ספציפי לפגיעה בצאצאים, וכתוצאה מכך חלוקת התא נפגמת ואינה נורמלית.
הדוקסיציקלין משמש גם לטיפול בעיוורון הנהרות. תפקידו לתקוף את חיידקי הוולבכיה הטפילים בתולעים הגורמים למחלה.
התרופה משמשת גם לטיפול ומניעה של אנתרקס (שנגרם על ידי "Bacillus anthracis") ועכברת. היא גם יעילה נגד "Yersinia pestis" (הגורם המדבק של מגפת דבר), והיא נרשמה לטיפול של מחלת ליים וקדחת הבהרות של הרי הרוקי.
משום שדוקסיציקלין היא אחת התרופות שהוכחו כיעילה בטיפול בקדחת הבהרות של הרי הרוקי, התרופה ניתנת לשימוש גם לילדים לטיפול במחלה זו. אחרת, היא איננה מיועדת לשימוש בילדים מתחת לגיל שמונה שנים.
מחקר.
בנוסף לשימושים הקיימים של דוקסיציקלין כאנטיביוטיקה, נחקרים שימושים אפשריים נוספים שלו. בין השאר, במינונים מסוימים דוקסיציקלין יכול לעכב את האנזימים מטריקס מטאלו-פרוטאינאז, ועל כן נחקר השימוש בו במקרים של ארוזיות חוזרות בקרנית ומחלות אוטואימוניות.
התוויות נגד.
האזהרות ותופעות הלוואי של דוקסיציקלין דומות לאלה של תרופות אחרות החברות בקבוצת האנטיביוטיקה טטרציקלין.
פריחה בחלקי גוף החשופים לשמש דווחה ב-7.3-21.2 אחוזים מהאנשים שנטלו דוקסיציקלין לטיפול מונע במלריה. מחקר אחד בדק משטרים ושיטות שונות למניעת מלריה ומצא שדוקסיציקלין לא גרמה לאחוז גבוה יותר באופן משמעותי מכל האירועים בעור בהשוואה לתרופות אחרות נגד מלריה. הפריחה חולפת לאחר הפסקת השימוש בתרופה.
בניגוד לחברי קבוצת טטרציקלין אחרים, דוקסיציקלין יכולה להיות בשימוש בחולים עם אי ספיקת כליות. דוקסיציקלין מומלצת לטיפול בילדים שפיתחו דלקת ריינוסינוסיטיס חריפה.
פרמקוקינטיקה.
קומלפקסים של דוקסיציקלין ויוני מתכת אינם יציבים בחומצה, ולכן יותר דוקסיציקלין נכנס לתריסריון לקליטה בהשוואה לתרכובות טטרציקלין קודמות. בנוסף, לאוכל יש פחות השפעה על הספיגה מאשר על ספיגה של תרופות קודמות. ריכוזי דוקסיציקלין בסרום מופחתים רק ב-20% לאחר האוכל, לעומת 50% בטטרציקלינים אחרים.
SAM LEVY
מכס בישראל
מסי ייבוא בישראל
מסי הייבוא בישראל מתחלקים לסעיפים שונים, לפי סוג המוצר, מחירו, ופרמטרים רבים נוספים. מיסים אלה מכונים לעיתים בלשון הדיבור "תשלום מכס", אך למעשה מכס הוא רק אחד ממרכיבי התשלום על ייבוא עצמאי של חבילות. רשות המיסים שבמשרד האוצר אחראית על גביית המכס ועל הבקרה בנמלי התעופה והספנות.
היסטוריה.
בישראל נהוג מכס על מוצרים רבים ומגוונים. בראשית שנות המדינה נעשה שימוש אגרסיבי במכסים בשיעור גבוה והגבלות מנהלתיות כדי להגן על היצור המקומי. בשנות ה-60 הורדו שיעורי המכס, אך הם הועלו מחדש לאחר מלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 נחתם הסכם סחר חופשי עם השוק המשותף, שבו הסכימו מדינות השוק המשותף וישראל להפחית בהדרגה את המכס על יבוא ויצוא מישראל. במהלך שנות התשעים הוחלט על מדיניות לפיה יש לחשוף את המשק הישראלי לייבוא מתחרה, באופן גורף ככל שניתן. עם זאת מכסים רבים, כגון בתחום המזון, נותרו על כנם. בתקופתם של יאיר לפיד ומשה כחלון כשרי אוצר, נעשה מאמץ להוריד את מרבית המכסים גם בתחום המזון, כחלק מהמאבק ביוקר המחיה הגבוה בישראל.
סוגי מסי הייבוא.
מסי הייבוא בישראל מתחלקים ל-3 קטגוריות עיקריות:
ניתן לקבל החזר על מכס ששולם על מרכיבים ששימשו לייצור מוצרים ליצוא. החזר זה נקרא הישבון.
כל זאת נוסף על תשלום עמילות מכס, הנדרש מחפצים שנבדקו במדגם אקראי על ידי רשות המכס, אשר כוללת את כל החבילות אשר נשלחו על ידי שירותי החבילות הפרטיים, כגון EMS ו-DHL, מדגם מבין החבילות הנותרות, וחבילות אשר הגיע לרשות המיסים מידע מודיעיני מקדים על ניסיון הברחת חפצים בתוכן.
מס הבלו
ג'אקמל
ג'רמי (עיר)
גואיוטה
גואיוטה (בספרדית: Guayota) הוא שד במיתולוגיה הגואנצ'ית. השם שלו מגיע אולי מהמילה האבוריג'ינית "Wa-yewta" (המשחית), שיכול להיות קשור לפעילות וולקנית.
על פי האגדה חי גואיוטה בתוך הר טיידה שבטנריפה. במיתולוגיה של הגואנצ'ים היה גואיוטה מיוצג בדרך כלל ככלב שחור המלווה בעדת שדים, שנקראים טיביקנה, אף הם בדמות כלבים שחורים מכוסים בפרווה. על פי האגדה חטף גואיוטה את אל השמש והאור מאגק וכלא אותו בהר, ועקב כך חשך כל העולם. הגואנצ'ים פנו בבקשת עזרה לאל העליון אצ'מן. אצ'מן נלחם בגואיוטה, שחרר את מאגק מכלאו בהר, כלא במקומו את גואיוטה וחסם את הפתח העליון של א'ציידה בחרוט סוכר. מאז לכוד גואיוטה בטיידה. כשהיו הגואנצ'ים עולים על טיידה בזמן התפרצות געשית הם נהגו להדליק מדורות על מנת להבהיל את גואיוטה.
קיים דמיון בין גואיוטה לבין אלים מרושעים בתרבויות אחרות, המתגוררים אף הם בהרי געש, דוגמת האלה פלה במיתולוגיה של הוואי המתגוררת בהר הגעש קילוואה. את ההתפרצויות התכופות מהר זה מייחסים ילידי הוואי לפרצי הזעם של האלה.
חנה מלוטק
חנה מְלוֹטֶק (בשם נעוריה: גורדון; ביידיש: מלאָטעק; באנגלית: Eleanor (Chana) Mlotek; 9 באפריל 1922 – 4 בנובמבר 2013, שם) הייתה מוזיקולוגית, מלחינה וחוקרת שהתפרסמה בעיקר בחקר השיר העממי ביידיש.
ביוגרפיה.
מלוטק נולדה בניו יורק. ומגיל 22 ועד סמוך לפטירתה עבדה בייוו"א כארכיונאית וכחוקרת שפת היידיש, בעיקר בתחום שירי העם ביידיש. במסגרת זו היא פרסמה מספר ספרים ואסופות של שירי יידיש. בעלה, יוסף מלוטק, היה שותף לחיבור חלק מספריה.
היא פרסמה בשני כרכים אסופה של שירי יידיש מתקופת השואה, וכן מחקר מקיף על השירה ביידיש ב-500 השנים האחרונות. כן פרסמה מאמרים רבים בעיתונים ובכתבי עת.
משנת 1970 פרסמה יחד עם בעלה בעיתון "פארווערטס" מדור לאיתור שירים נשכחים.
קישורים חיצוניים.
A Yiddishe Momme of Music, Chana Mlotek, Dies at 91, "The New York Times", November 4, 2013