המחזות "יומן חוף ברייטון" ו"טירונות" הוסרטו לקולנוע, ו"בדרך לברודוויי" הוסרט כסרט טלוויזיה. בסרט "יומן חוף ברייטון" גילם ג'ונתן סילברמן את דמותו של יוג'ין, ובטירונות גילם את הדמות מתיו ברודריק, אשר שיחק בשני המחזות בברודוויי. ב"בדרך לברודוויי" גילם את הדמות קורי פארקר.
צ'ק פוסט (אזור)
צ'ק פוסט הוא שמו של אזור תעשייתי-מסחרי מישורי בחיפה, בדרום מפרץ חיפה. גבולותיו הם נחל קישון בצפון, מסילת החוף והעיר התחתית במערב, נשר ונווה שאנן בדרום, ובמזרח המועצה האזורית זבולון ואזור שבחלקו מחוץ לתחום שיפוט.
היסטוריה.
אזור הצ'ק פוסט לא היה מיושב בתקופת המנדט, וכנראה גם לא לפני כן, אולם בסמיכותו ישבו הכפרים חוואסה ובלאד א-שייח', והוא שימש עורף ומבואה למרכז חיפה ממזרח ומצפון כמו גם שטחי חקלאות. המקום קרוי על שם צומת דרכים מרכזי בו, החולש על הכניסה לחיפה מכיוון מזרח, שבעת שלטון הבריטים ניצבו בו עמדות בידוק לאיתור לוחמי מחתרות בין היוצאים והבאים אל העיר, ובאנגלית - Check Post. המונח דבק בפי תושבי המטרופולין והוחל על כל האזור שסביב הצומת.
בשנים שלאחר קום המדינה סבל האזור מהזנחה, בשל הביצה שהתהוותה בו מדי חורף. בשנות ה-50 של המאה ה-20 נבנתה במקום טחנת קמח ובסביבתה מספר בתי מלאכה ותעשייה זעירה. הוקם מפעל הזרע שסיפק תצרוכת חקלאית לכל רחבי הארץ עד שנהרס בשנת 2010 לצורך הקמת רובע מת"מ 2.
בין שנות ה-60 וה-80 הוקמו שפע מוסכים וסדנאות מלאכה ונפחות, על שמם נקראו הרחובות המרכזיים.
בהמשך, עם הידלדלותו העירונית של מרכז העיר, נוספו באזור מרכזי קניות, בהם הבולט הוא קניון לב המפרץ (ה"סינמול") במחלף קישון. אל הפעילות הזאת נוסף מספר קטן של עוגני היי-טק, ונפתחו מכללות. צ'ק פוסט הוא היום, עם זאת, בעיקר מתחם של תעשיות לואו-טק, תחבורה ואולמי שמחות, והריכוז הגדול ביותר של חנויות לממכר רהיטים בחיפה.
בשנות ה-2000 החלו להסלל כבישים מהירים בתוך האזור והחל תהליך של פינוי מפעלים מזהמים.
גאוגרפיה ותחבורה.
במהלך השנים התרחב האזור המכונה צ'ק פוסט. צומת הצ'ק פוסט ההיסטורי מהווה את מפגש כביש 4 וכביש 752 של היום, והוא הורחב לבלי הכר. כמוהו הורחבו גם שדרות ההסתדרות, שעוברות לאורך כביש 4 צפונה בדרכן לעכו ובעשור הראשון של המאה ה-21 נוספה להן תשתית מטרונית. מעל צומת הצ'ק פוסט נמתח מחלף שייעודו להתגבר על עומסי התנועה הכבדים שבגינם זמן רב האזור נחשב כפקק התנועה הגדול של חיפה.
בקרבת הצומת הושלמה ב-2009 חפירת הפתח המזרחי של מנהרת הכרמל, שנפתחה לתנועה בסוף 2010. הפתח משולב במחלף גדול-ממדים כחלק מחיבורו עם מערכת הכבישים של "נתיבי המפרץ", ולצידו מתוכנן לקום מתחם מסחרי גדול. מנגד, צפוי לקום מערך רכבל להסעת המונים, שתחנתו התחתונה תמוקם בצ'ק פוסט והעליונה באוניברסיטת חיפה. את האזור כולו משרתת תחנת הרכבת מרכזית המפרץ, שנקראת על שם הקניון שבסמוך אליו הוקמה, כמו גם מסוף האוטובוסים "מרכזית המפרץ" במחלף קישון, שם מתחיל כביש 75. בסמיכות לצומת הצ'ק פוסט נותרו שרידי מסילה של רכבת העמק ההיסטורית, שחלפה במקביל לתוואי כביש 752 (שהוביל לנצרת) בדרכה מזרחה.
חשיבות.
אזור הצ'ק פוסט מרכז מגוון שימושים מסחריים, שהתפתחו במהירות הודות לנגישותו הטובה לרוב חלקי המטרופולין, שפע מקומות חניה, ריחוק מאזורי מגורים ועלות קרקע נמוכה. יתרונות אלו הובילו לכך שלקראת סוף המאה ה-20 המקום הפך לאלטרנטיבה נוחה למרכז חיפה מבחינת פעילות כלכלית. הקמת תחנות תחבורה גדולות במחלף קישון ב-2002-2001 הביאה לחיזוק נוסף של האזור, כאשר לאחר הקמתן כל נוסעי האוטובוסים בין צפון הארץ לחיפה נדרשו להחליף אוטובוס בצ'ק פוסט. המקום הפך ליחידה שמחברת בין העיר ופרווריה, ובה-בעת עוצרת נתח מהותי מהפעילות העירונית בשערי העיר.
במקביל לעלייה בערכו המסחרי של האזור חלה, לפיכך, נסיגה בחשיבותם של אזורי מסחר ותיקים כהדר הכרמל והעיר התחתית. בצד תהליכים אלה, ערכו האורבני של הצ'ק פוסט נותר נמוך, בין היתר כי איש לא מתגורר בו והוא אזור "מת" בשעות הערב. חרף מרכזיותו, הוא מעולם לא שימש למגורים; אין בו מגרשים המיועדים למטרה זו, ותחת זאת הוא משמש מקור משיכה לפעילות תעסוקתית ויוממית לכל הצפון, מבלי שיתקיים רצף בינו לבין אזורי המסחר הישנים בעיר ובהדר. הזיהום שנגרם מהמפעלים הסמוכים שמצפון וחילחל אל התשתיות של הצ'ק פוסט השפיע גם הוא על כשירותו לתפקד כרקמה עירונית שיכולה לקיים קהילה עם מאפיינים עירוניים ואזרחיים בדומה לשכונות אחרות.
עיריית חיפה החלה בעשור הראשון של המאה ה-21 בביצוע פעולות שיקום במקום, כחלק ממחשבה לשוות לו אופי עירוני יותר, וכחלק מכך בוצעו עבודות תשתית ברחובות הצ'ק פוסט.
הפארק הלאומי בריכות מאנה
הפארק הלאומי בריכות מאנה (באנגלית: Mana Pools National Park) ואזורי הספארי של סאפי (Sapi) וצ'וורה (Chewore) הם אתר מורשת עולמית צפונית-מזרחית לאגם קאריבה, בצפון-מערב זימבבואה ולאורך גבולה עם זמביה. בריכות מאנה, המשתרעות על כ-2,200 קמ"ר, הוכרזו כפארק לאומי בשנת 1963, ואזורי הספארי של סאפי וצ'וורה (ששטחם 3,390 ו-1,180 קמ"ר, בהתאמה) הוכרזו כפארק לאומי ב-1964.
ברכות מאנה ואזורי הספארי נמצאים על נהר הזמבזי התחתון, וכוללים אזורים נרחבים של המדרונות המבותרים של הנהר, המתנשאים לעיתים לגובה של מאות מטרים. באזור נמצא גם החלק הטבעי האחרון של הזמבזי התיכון.
בריכות מאנה הן שמורת טבע במערב זימבבואה, שהיא פארק לאומי. הן נמצאות בנהר הזמבזי התחתון, אזור ההופך לאחר עונת הגשמים למרחב של אגמים. עם התייבשות האגמים העונתיים ונסיגתם, מושכים האגמים חיות גדולות רבות הבאות לחפש מים, דבר ההופך את הבריכות לאחד מהאתרים הידועים ביותר באפריקה לצפייה בחיות בר.
בשפת שבט השונָה המקומי, מאנה פירושו ארבע, והכוונה לארבע הבריכות הקבועות באזור, הנוצרות על ידי פיתולי נהר הזמבזי התיכון. באזור זה, שגודלו כ-2,500 קילומטרים רבועים, על גדות הנהר, נמצאים איים, שרטונות ובריכות מים, המוקפים ביערות מהגוני, תאנות בר, באובב והָבֶנֱה. זהו אחד מן הפארקים הלאומיים הפחות מפותחים באפריקה הדרומית. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בוטלה תוכנית לבניית סכר שנועד להנעת תחנת כוח הידרואלקטרית, דבר שהיה גורם להצפת האזור כולו.
באזורי הבריכות והספארי נמצא ריכוז גדול של חיות בר, כולל חיות הנמצאות בסכנת הכחדה. ביניהן יש למנות ריכוז גדול של קרנפים צרי-שפה (במיוחד בצ'וורה, שם נמצא אחד הריכוזים הגדולים שלהם ביבשת), פילים, נמרים, ברדלסים וזאבים טלואים. בשמורה נמצא הריכוז הגדול ביותר בזימבבואה של היפופוטמים ותנינים, ובעונה היבשה גם אוכלוסיות גדולות של תאו אפריקני ומספר מיני אנטילופה. לאורך הנהר נמצא מגוון גדול של עופות השייכים ל-380 מינים לפחות.
בין הסיבות לציון המקום כאתר מורשת עולמית צוין היופי הבלתי רגיל של האתר, היותו אחד המקומות הייחודיים לצפייה בשפע של מיני חיות בר ובמספרים גדולים, והיותו בית גידול טבעי למינים רבים בסכנת הכחדה, של צמחים, ציפורים ובעלי חיים.
בורסקאות
בורסקאות הוא מקצוע בענף עיבוד העור. עיבוד עור ובורסקאות הם מן העיסוקים העתיקים ביותר שידועים בתולדות האנושות.
התהליך התעשייתי.
הבורסקאים מעבדים עור של חיה כך שלא ירקב, בדרך כלל תוך שימוש בטאנין, תרכובת חומצתית אשר מונעת הירקבות העור (ואף מעניקה צבע לעור). מקור השם "טאנין" הוא משם הפעולה בלטינית של ימי הביניים ובצרפתית עתיקה, שבעצמו נגזר מהמילה "tannum" שמשמעותה בלטינית קליפת עץ האלון (שבו יש טאנין). מקור המילה בעברית הוא מארמית; והצמח אוג הבורסקאים (המכיל טאנין) מעיד כי גם בעברית קיים הקשר בין המקצוע והחומרים בהם נעשה שימוש. בעת העתיקה אוג הבורסקאים היה ענף חקלאי בפני עצמו.
תהליך הבורסקאות משנה את מבנה החלבון של העור, כך שהוא לעולם לא ישוב להיות עור גולמי (שהוא בהיר יותר). במקרה של עיבוד עור לעור-גולמי אין צורך בטאנין (אלא רק בהסרת הבשר והשיער; וייבושו). תוך כדי הסרת השיער מנוקה גם סיבית העור ובכך ניתן בקלות רבה יותר להחדיר טאנין. הבורסקאות מונעת גם התנפחות בשל חשיפה למים ומגדילה את יכולת העור לשרוד חשיפה לחום או רטיבות.
עיבוד צמחי (Vegetable tanning) הוא שיטת העיבוד הקדומה ביותר לעור. העור מעובד בתערובת קומפוסט על בסיס צמחי (מכילה בעיקר טאנין), למשך 6 חודשים. העור הצמחי הוא היקר ביותר והפחות נפוץ מכולם.
העיבוד הצמחי משמר את תכונותיו ה"נושמות" של העור גם לאחר העיבוד. בזכות זה ניתן לעצבו על ידי ריכוכו בתמהיל דבק על בסיס מים, שתפקידו לייצב את העור ולמנוע את ריכוכו אם יירטב לאחר מכן. טכניקה זו משמשת לייצור מסיכות ונציאניות מסורתיות. העור המעובד באופן צמחי גם סופג שומן, ומסוגל "להשתזף" כאשר אינו מוגן מפני אור.
כשאינו משומן, העור המעובד באופן צמחי הוא בעל מרקם קשה יחסית ולא גמיש ואין מרבים להשתמש בו עבור גפת הנעל. לעומת זאת, עבור סוליות הוא אידיאלי בשל היכולת שלו לשנות את צורתו לפי כף הרגל. כמו כן הוא נפוץ בשימוש להכנת נעליים אורתופדיות בהתאמה אישית. כמו כן, עור המעובד באופן צמחי משמש למוצרים אתניים מסורתיים, למוצרים בעבודת יד ולמוצרים הדורשים חוזק של החומר מפני שחיקה.
סיכוני בריאות.
התהליך התעשייתי המודרני לעיבוד עורות עושה שימוש נרחב בכימיקלים מסוכנים באופן ישיר, ועקיף על ידי זיהום מקורות מים משפכי המפעלים. רוב תפוקת תעשיית הבורסקאות היא בהודו וסין.בשנת 2012 דירג הארגון הסביבתי השווייצרי "הצלב הירוק" את הבורסקאות בין חמש התעשיות המסוכנות בעולם.