ב-12 בינואר 2010 התרחשה רעידת אדמה עזה בעוצמה 7 בסולם ריכטר, שפגעה בעיר והותירה הרס רב ולמעלה מ-230,000 הרוגים. בעיר הבירה נהרסו מבני שלטון רבים ובהם ארמון הנשיאות.
היסטוריה.
עד הגעתו של כריסטופר קולומבוס בשנת 1492 לאי היספניולה (הכולל היום את האיטי ואת הרפובליקה הדומיניקנית), האי היה מיושב בידי שבטים ילידיים. אוכלוסיית הילידים כללה כ-400 אלף נפש, אוכלוסייה שנעלמה כ-30 שנה לאחר הגעת הכובש הספרדי, בעיקר בעקבות אלימות מצד הספרדים.
עם הגעת הספרדים, הפך האזור למדינת חסות ולאחר כמה עשרות שנים ספרד החלה לשלוט באופן ישיר על האזור, עד שננטש על ידה בשנת 1606 (ספרד שלטה באופן רשמי על שטח זה עד שנת 1697). בעשורים שלאחר מכן סוחרים הולנדים וצרפתים החלו לסחור באזור פורט-או-פרנס.
פורט-או-פרנס נוסדה בשנת 1749 על ידי מתיישבים צרפתים שגידלו באזור סוכר במטעים. ב-1770 החליפה את קאפ-האיטיין כבירת המושבה, שנקראה אז סנט דומיניק. ב-1804, כאשר האיטי קיבלה עצמאות, הפכה העיר לבירת המדינה. העיר נכבשה לזמן קצר על ידי הבריטים ב-4 ביוני 1794.
בשנת 2008 פגעה סופה טרופית בעיר, וגרמה למותם של כ-800 איש ולהרס של כ-22,000 מבנים.
רעידת האדמה.
ב-12 בינואר 2010 פגעה בעיר רעידת אדמה בדרגה 7.0 בסולם ריכטר. רעידת האדמה גרמה נזק רב לעיר העתיקה ולמרבית ממבני השלטון בעיר, שכללו את הפרלמנט, בית המשפט העליון ומבני ממשלה רבים. כשבוע לאחר מכן התרחשה רעידת אדמה נוספת בדרגה 5.9, שגם היא גרמה לנזק רב.
בשנת 2012 פגע הוריקן סנדי בעיר. ההוריקן גרם באופן ישיר למותם של כ-75 נפשות ולנזק של כרבע מיליארד דולרים. ריבוי המתים, הפצועים והחולי, והקושי בטיפול רפואי ובהגיינה, תרמו להתפרצות מחודשת של מחלת הכולרה ולמותם של כ-5,000 איש נוספים.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-1.2 מיליון תושבים, כאשר רובם ממוצא אפריקאי. ישנם גם מיעוטים אסייתים, ערבים והיספנים.
קלאס
קלאס הוא משחק ילדים המצריך אבן ושרטוט על הקרקע. השרטוט מתבצע בדרך כלל באמצעות גיר או אבן-גיר, או שהוא שרטוט מוכן מראש, המצוי למשל במגרשי משחקים. השרטוט מכיל מתחמים סגורים, בהם רשומים מספרים סודרים. המשחק מיועד לשני משתתפים לפחות, אף כי ניתן לשחק בו גם כמשתתף יחיד לצורך תרגול.
מהלך המשחק.
המשחק משוחק בתורים, כאשר בכל תור, כמו בגומי, חוזר כל שחקן לאתגר האחרון שניצב בפניו בתור האחרון, בו לא עמד. כמו בגומי, מכונים שמות השלבים "ראשון" "שני" וכן הלאה, במלעיל.
בכל שלב במהלך ביצוע התור, ממשיך השחקן לשחק ואף עובר לשלב הבא, כל עוד ביצע את כל המשימות ללא רבב. נכשל השחקן בפרט מתוך המשימה - עובר התור לשחקן הבא אחריו בסבב.
בגרסת הקליעה, בכל תור, מטיל השחקן הפעיל את האבן ומנסה לקלוע אל המשבצת בה רשום מספרו של השלב בו הוא נמצא. בתחילת המשחק ינסה לקלוע אל המשבצת בה רשום "1" וכן הלאה. לאחר שקלע השחקן אל תוך המתחם (נחיתת האבן על קו המפריד בין המתחמים אינה נחשבת קליעה), עליו לקפוץ לפי תבנית תנועות מוגדרת מראש, התואמת את השרטוט, תוך איסוף האבן מן המקום אליה הוטלה. בשום מקרה לא ידרוך השחקן על הקווים ולא יזיז את רגליו שלא על ידי קפיצה.
שרטוט נפוץ לקלאס נקרא "שמיים". בשרטוט זה שלוש משבצות עוקבות, בהן מניחים רגל אחת, צמד משבצות בהן מניחים שתי רגליים, רגל בכל משבצת, משבצת בודדת ואחריה צמד משבצות. לאחר מכן חצי מעגל או מעגל שלם, המכונה שמיים, ובו מבוצע סיבוב באוויר של 180 מעלות, מתוך מטרה לחזור בדרך בה הגיע השחקן.
בגרסת הדחיפה, יש לדחוף את האבן בתור N תוך קפיצה על רגל אחת ממשבצת N ואילך עד לסוף המסלול, שאז יש להרימה ולשוב בניתור ממשבצת למשבצת. דריכה שלא בתוך המשבצות ממש או עצירת אבן שם או הורדת רגל מהוות פסילה ועילה להעברת תור. לאחר שהושלמו תורים כאלה כמספר המשבצות, על השחקן לעבור בין המשבצות ללא אבן בעיניים עצומות (שלב עיוור, במלעיל). לאחר מכן זכאי השחקן לעמוד בגבו אל הקלאס ולקלוע אבן אל אחת המשבצות. המשבצת שהופכת כך לקנין השחקן נקראת "קוֹן". לבעל הקון מותר לדרוך על שוליו ולהוריד בו רגל, וליריביו אסור לדרוך על שוליו או להכניס אבן לתוכו ללא אישור. הקנס על שימוש בקון ללא היתר הוא איבוד תור כפול.
מקור.
מקורו של המשחק לא יודע. ממצאים ארכאולוגים שנמצאו במצרים, ביוון, ברומא ובמקומות אחרים, ייתכן והיו גרסה מוקדמת של המשחק עם תוכנית מלבנית או ספירלית.
ההתייחסויות הראשונות המתועדות למשחק בעולם דובר האנגלית מתוארכות לסוף המאה ה-17, בדרך כלל תחת השם "סקוטש-הופ" או "סקוטש-הופר". ספר המתעד משחקים שנערך בין 1635 ל-1672 על ידי פרנסיס ווילובי מתייחס ל'סקוטש הופר'. בספר נוסף משנת 1677, המשחק מכונה "סקוטש-הופרס".
המשחק ידוע בשמות רבים בשפות שונות, ואף באותה שפה זכה למספר שמות (בגרמנית ואיטלקית יש למשחק יותר מעשרה שמות שונים), ויש לו עשרות גרסאות שונות.
מקור שם המשחק בעברית - "קלאס", אינו ידוע. החוקרת רבקה אייפרמן מהמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, תיעדה את המשחק באנציקלופדיה מחקרית של משחקי ילדים שערכה בשנות ה-60 של המאה ה-20. המשחק החל להיות נפוץ בישראל בתקופת המנדט הבריטי.
לנרד סקינרד
לנרד סקינרד (באנגלית: Lynyrd Skynyrd) היא להקת רוק אמריקאית אשר החלה לפעול באופן רשמי בתחילת שנות ה-70, וזכתה להצלחה רבה בתחילת דרכה. הלהקה ניגנה בסגנון הרוק הדרומי, שהוא שילוב בין סגנונות הבלוז רוק והקאנטרי, אותו מנגנות בעיקר להקות שמקורן בדרום ארצות הברית.
לנרד סקינרד דורגה במקום ה-95 בקטגוריית "האמנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין הרולינג סטון.
בשנת 2006 הונצחה הלהקה בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
תולדות הלהקה.
הלהקה הוקמה באמצע שנות ה-60 על ידי מספר חברי ילדות, אשר למדו יחד באותו בית ספר תיכון. שם הלהקה נגזר משמו של המורה לספורט השנוא עליהם, ליאונרד סקינר, שהיה רודה בתלמידים בנים בעלי שיער ארוך.
הלהקה שאבה השראה רבה מלהקת האחים אולמן, שהיו האבות המייסדים של סגנון הרוק הדרומי. לאחר שניגנו מספר שנים יחד, הוציאו לאור את אלבומם הראשון ב-1973 בשם "Pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd" (בתרגום לעברית: "מבטאים את זה לֶ-נֶרד סְקִי-נֶרד"), אשר זכה להצלחה רבה במולדתם, והכיל מספר שירים שנחשבים עד היום לקלאסיקות של הרוק הדרומי - כגון "Tuesday's Gone", "Simple Man" ו-"Free Bird", אשר הפך לאחד מהמנוני הרוק הדרומי.
חברי הלהקה המייסדים היו:
הלהקה זכתה לפרסום רב ולמעריצים רבים כבר בתחילת דרכה.
בשנת 1974 יצא לאור אלבומה השני של לנרד סקינרד - "Second Helping". האלבום זכה להצלחה דומה לזו של קודמו, בעיקר בזכות השיר הראשון באלבום - "Sweet Home Alabama", שהפך גם הוא לאחד מהמנוני הרוק הדרומי.
"Sweet Home Alabama" נכתב כתגובה לשירו של ניל יאנג, "Southern Man", שבו הוא תוקף את אנשי הדרום בארצות הברית על יחסם הגזעני כלפי האפרו אמריקאים. חברי הלהקה היו מזוהים עם חלקה הדרומי של ארצות הברית, וסולן הלהקה, רוני ואן זאנט, נהג להתעטף בהופעות עם דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה, מנהג אשר אימצו לאחר מכן גם מעריצי הלהקה. הגיטריסטים של הלהקה, התאפיינו בנגינת גיטרה טכנית במיוחד, הבולטת בשיר "Free Bird". ואן זאנט הדביק להם את הכינוי "Three Guitar Army״ ולסגנון הנגינה התייחס כ ״Triple Guitar Attack".
במהלך סיבובי ההופעות פרש בוב בורנס שהתקשה לעמוד בעומס הנפשי הכרוך בסיבוב הופעות חובק עולם והלהקה גייסה את המתופף ארטימוס פייל שתפס את מקומו.
בשנת 1975 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן "Nuthin’ Fancy." הלהקה המשיכה להופיע ולהצליח, תוך כדי שהיא מושכת אחריה עשרות אלפי מעריצים נלהבים להופעות.
הגיטריסט אד קינג שלא התחבר לסגנון החיים הפרוע של הלהקה עזב את הלהקה בעיצומו של סיבוב הופעות לאחר ליל פורענות שבמהלכו נעצרו ואן זאנט וטכנאי הגיטרות של קינג. השניים שוחררו מהמעצר זמן קצר לפני העלייה לבמה וכתוצאה מכך קינג נאלץ לנגן על גיטרה תקולה - מה שהעלה את חמתו וגרם לעזיבתו עוד באותו לילה.
הלהקה המשיכה להופיע וליצור עם שני גיטריסטים בלבד והוציאה את האלבום "Gimme Back My Bullets".
במקביל הלהקה המשיכה לחפש גיטריסט נוסף שימלא את מקומו של אד קינג ולבסוף גייסה את הגיטריסט סטיב גיינס, אחיה הצעיר של זמרת הליווי קייסי גיינס. את אחת מהופעותיה הוציאה הלהקה על גבי תקליט כפול ב-1976, שנקרא "One More From The Road".
תאונת המטוס והמשך דרכה של הלהקה.
בשנת 1977 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן החמישי שלה, "Street Survivor", אך שלושה ימים לאחר יציאת האלבום פקדה את הלהקה טרגדיה. מטוס הלהקה מדגם Convair CV-240 התרסק במדינת מיסיסיפי בארצות הברית. בהתרסקות נספו הסולן רוני ואן זאנט, הגיטריסט סטיב גיינס, זמרת הליווי קייסי גיינס, וכן עוזר אמרגן הלהקה דין קילפטריק. יתר חברי הלהקה נפצעו. בעקבות הטרגדיה, הופסקה פעילות הלהקה.