בשלב זה נוצר רושם שכל הרציחות באו על פתרונן, אך המְּסַפֵּר ממשיך להרהר באירועים, ומגיע לפרשנות שונה לחלוטין. את פרשנותו החדשה הוא מציג לסלדום, המאשר פרשנות זו, תוך שהוא מוסיף מניע סמוי.
פרשנות.
רעיונות מדעיים הנשזרים בספר.
בעלילת הספר נשזר עיסוק ברעיונות מדעיים אחדים, ובהם התער של אוקהם, עקרון האי-ודאות של הייזנברג, משפט חוסר השלמות של גדל, פרדוקס הכללים של ויטגנשטיין, המשפט האחרון של פרמה ובעיית החדר הסיני. מידע זה הניע את המתרגמת לעברית, עינת טלמון, להוסיף הערות שוליים המסבירות בקצרה כל אחד מרעיונות אלה.
בסקירתה על הספר מונה פניה עוז-זלצברגר מאפיין זה עם מעלותיו של הספר:
לא כך התפתחה המתמטיקה.
סלדום מדבר על משפט גדל, ומציין: "זו הייתה השאלה הראשונה ששאלתי את עצמי: מדוע לא נתקלו המתמטיקאים במשך מאות שנים באף אחד מהפסוקים שאינם בני הכרעה". זו שאלה תמוהה מפיו של מי שבקי בתולדות המתמטיקה, שבה ידועים שני מקרים בולטים של פסוקים שהתגלו ככאלה שאינם בני הכרעה:
אהבת הורים לילדם.
בסקירתה את הספר מציינת רות אלמוג סוגיה הנמצאת במרכז הספר:
מיורדמוס
אטול קווג'לין
אקוויטן
דרור פקץ'
דרור פקץ' (נולד ב-15 במאי 1981) הוא רוכב אופניים ישראלי לשעבר אשר התמחה באופני שטח. הוא רוכב אופני ההרים הישראלי הראשון, שהתקבל לקבוצה מקצוענית מהדרג הראשון. כמו כן, שימש מאמן נבחרת ישראל באופני הרים, וכיום משמש כמאמן, פרשן מרוצי אופניים בערוץ הספורט ובעיקר כספורט דיירקטור של הקבוצה המקצוענית הישראלית מהדרג הראשון בעולם באופני כביש "ישראל סטארט-אפ ניישן".
פקץ' נולד בגבעתיים ומתגורר בכפר אז"ר. זכה באליפויות ישראל לנוער באופני הרים וכביש, סגנות אליפויות ישראל לבוגרים ומעל שישים ניצחונות משנת 1996 ועד היום. פקץ' זכה בעשרה פודיומים בתחרויות בינלאומיות בחו"ל ביניהם שלוש במקום הראשון ובשנת 2005 נבחר לרוכב החודש במדינות בנלוקס. לקבוצתו המקצוענית "סובארו-טרק" הצטרף לאחר שהיה לישראלי הראשון שסיים מרוץ בסבב הגביע העולמי במרץ 2006. בעונת 2007 הוא דורג במקום ה-53 בעולם, דירוג שיא לרוכב אופניים ישראלי עד אז והשני הגבוה ביותר עד היום.
את ישראל ייצג פקץ' ב-4 אליפויות עולם וב-8 אליפויות אירופה. כמו כן, השתתף במעל ל-30 מרוצים בסבבי הגביע העולמי. בנוסף, בשנת 2020 סיים את לימודיו בתואר חינוך ומדעי החברה עם הכשרה בספורט ב בהצטיינות.
ענף (פילוגנטיקה)
בביולוגיה סיסטמטית, ענף או קלייד (מאנגלית: clade) היא קבוצה טקסונומית בלתי רשמית, בה פילוגנטית הכוללת אורגניזם מסוים ואת כל צאצאיו, כלומר ענף שלם בעץ הפילוגנטי.
המונח נטבע ב-1958 על ידי הביולוג האנגלי ג'וליאן האקסלי (Huxley).
הקלדיסטיקה (בעברית: "עינוף" או "מיון לענפים"), שהיא הגישה הממיינת את האורגניזמים השונים לענפים, מכירה רק בענף (קלייד) כיחידה טקסונומית אפשרית. הטקסון ומיונים אחרים נתפשים כלא שלמים ולא מוגדרים היטב, שכן הם כוללים סיווג על פי מאפיינים של האורגניזמים, שיכולים להיות זהים גם בענפים אבולוציוניים שונים, כלומר גם אם אין אב קדמון משותף.
הרעיון ש"קבוצה טבעית" זו של אורגניזמים תקובץ יחדיו ותקבל שם טקסונומי הוא בעל חשיבות מרכזית בסיווג הביולוגי.
כיום מתרחש מעבר הדרגתי מטקסונומיה לינאית לטקסונומיה קלדיסטית, אך שיטת מיון עולם הטבע של לינאוס עדיין נמצאת בשימוש נרחב ומופיעה בספרים רבים.
אמשטילרדם
פונקציית הזיווג של קנטור
התערבות (ייעוץ)
בתחום הייעוץ הפסיכולוגי, התערבות היא ניסיון של אדם או מספר אנשים (קרובי משפחה וחברים או אנשי מקצוע) לעזור לאדם המצוי במצוקה או במשבר, לקבל תמיכה ועזרה מקצועית כדי לשנות ולשפר את מצבו. המונח התערבות משמש גם לתיאור הפעולה והשיטה הטיפולית הספציפית בה מטופל האדם במסגרת הטיפול.
המונח התערבות משמש לתיאור פעולות תמיכה באנשים הנקלעים לקשיים אישיים שונים, בהן התמכרויות מסוגים שונים, טראומה נפשית ועוד. ההתערבות עשויה להיות ישירה, כלומר כוללת פגישות של האדם עם הגורם המטפל (פסיכולוג, עובד סוציאלי וכו'), בהן הוא מתעמת עם קשייו; ההתערבות יכולה להיות גם עקיפה, כלומר כוללת ייעוץ למשפחתו של האדם על דרכי תמיכה מומלצות שיסייעו לו להתמודד עם קשייו.
השימוש במונח התערבות בהקשר לסיוע במצבי התמכרויות, החל בשנות ה-60 על ידי ד"ר ורנון ג'ונסון, כומר אפיסקופלי שפיתח מודל התערבות במצבי אלכוהוליזם לאחר שנגמל בעצמו מההתמכרות. המודל שפיתח כולל הצטרפות לקבוצות תמיכה לאלכוהוליסטים שהקים בכנסייתו, וכן מעורבות ותמיכה של כל בני משפחתו של המכור, עם עדיפות להתערבות מוקדמת ככל האפשר, בטרם נוצרת פגיעה חמורה בחיי המכור. המודל נלמד ויושם במספר מוסדות, אך ספג ביקורת בשל אופיו הטוטאלי מדי. גישות התערבות דומות שנפוצות כיום בתחום ההתמכרויות, נוקטות בגישה מכבדת אל האדם המכור, ומדגישות גם הן את המעורבות והשינוי שצריכה כל המשפחה לעבור כדי לסייע לאדם להתגבר על ההתמכרות.
לעיתים קרובות האדם המכור לא מסכים עם רעיונות ההתערבות ולא מוכן לשתף פעולה, ואז חלק מהשיטות נוקטות בשיטה של הפתעה ועימות של בני המשפחה עם האדם על התמכרותו. תחילה פונים בני המשפחה ליועץ מומחה בתחום שמנחה אותם לגבי הדרכים המתאימות לביצוע ההתערבות, האופן בו כדאי לנהל את השיחה עם האדם המכור, ואמצעי התמיכה לצד הסנקציות שיוטלו עליו מצד בני המשפחה אם לא ישתף פעולה עם הטיפול. אחת הביקורות על הגישה היא שעימות כזה של המשפחה עם האדם המכור הוא בעל מאפיינים של הונאה עבורו, הוא עלול לחוש מותקף, והדבר עשוי להביא להתבצרותו במנגנוני הגנה ראשוניים כגון הכחשה חזקה, שיפגעו בתהליך הטיפולי. בנוסף נטען כי לא כל משפחה מסוגלת לבצע התערבות מתאימה, ולעיתים יש צורך להיעזר במנגונים אחרים לפתרון הבעיה, בהם התערבות רפואית או משפטית. מחקרים שבדקו את יעילות השיטה המקורית של ג'ונסון העלו תוצאות מעורבות: בהשוואה לשיטות אחרות, יותר מכורים שקיבלו התערבות זו נכנסו לתוכנית טיפולית לגמילה; מצד שני, יחסית לשיטות אחרות, יותר מכורים שנכנסו לגמילה נשרו במהלך התהליך הטיפולי, ובהמשך חזרו להתמכרותם.
שלמה שהם
שלמה שהם (נולד ב-1949) הוא שופט בדימוס, שימש כיושב ראש ועדת שחרורים וכסגן הממונה הארצי על ועדות השחרורים, שימש כנציב הדורות הבאים היחיד, בשנים 2002–2006. סגן נשיא עולמי ל-NIFG ארגון העל של הנציבויות למען הדורות הבאים.
מכהן כראש תוכנית SGLA, התוכנית להכשרת מנהיגי העתיד וחבר דירקטוריון ב-World Intellectual Forum.
ביוגרפיה.
נולד בחיפה, ולמד משפטים באוניברסיטת בר-אילן. היה בעל משרד עורכי דין בתל אביב, ובשנת 1983 מונה כשופט בית משפט השלום באשדוד. בשנת 1995 פרש מתפקידו השיפוטי ומונה כיועץ משפטי לוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת.
בשנת 2001 נבחר על ידי ועדה ציבורית לכהן כנציב הדורות הבאים בכנסת. הוא כיהן בתפקיד בשנים 2002–2006, ולאחריו לא מונה נציב במקומו.
שימש כמרצה למשפטים באוניברסיטאות בר-אילן, האוניברסיטה העברית בירושלים ואוניברסיטת תל אביב. שימש כעמית כבוד קרן ברטלסמן בגרמניה. לימד מנהיגות חינוכית מוכוונת עתיד במכללות לחינוך, וכיום מלמד במכללת אוהלו שבקצרין. מחבר הספר "Future Intelligence" העוסק בחשיבת עתיד וביצירת עתיד רצוי. מעביר סדנאות וקורסים ברחבי העולם ובישראל כמנחה בקורסי הכשרה למנטורים, להכשרת מנחים למדיטציה דינמית.
יוצר מדיטציית "ניגון" - נפש גוף ונשמה.
בשנת 2010 הוענק לו פרס "מקדם העתיד" במסגרת הכינוס השנתי הראשון למדעי חקר העתיד, שנערך באוניברסיטת בר-אילן.
התערבות
בוריס קולקר
בוריס גריגורוביץ' קוֹלְקֶר (ברוסית: Борис Григорьевич Колкер; ) הוא מורה לשפות, מתורגמן, ובלשן לשפות עזר (interlinguistics) יהודי מולדובי - אמריקאי. מחברם של שלושה ספרי לימוד פופולריים לאספרנטו.
חייו.
קולקר נולד בטירספול, מולדובה הסובייטית, וגר במשך רוב חייו בברית המועצות. מ־1993 מתגורר בארצות הברית. כיום (2010) גר בקליבלנד. הוריו הגיעו מהעיירה בַּאלטָה, במחוז אודסה באוקראינה. אבות אבותיו, מקורם מהעיירה קולקי בצפון־מערב אוקראינה. רבים מקרובי משפחתו גרים בישראל.
בוריס קולקר למד את השפה הבינלאומית אספרנטו ב־1957. הוא דוקטור לבלשנות, עם דיסרטציה בנושא בלשנות האספרנטו. מחבר של שלושה ספרי לימוד לאספרנטו, מאמרים על שפות עזר וסקירות ספרים. הודות לפופולריות של ספרו "Vojaĝo en Esperanto-lando" ("מסע בארץ האספרנטו"), שהוא גם קורס לשיפור הידע באספרנטו וגם מדריך לתרבות האספרנטו, רבים מכנים אותו "מורה הדרך לארץ האספרנטו".
חבר האקדמיה לאספרנטו. חבר כבוד של UEA (אגודת האספרנטו העולמית). עורך-משנה של כתב העת הבינלאומי "Monato". במשך שני עשורים ניהל ברוסיה קורס המוני בהתכתבות, שבמסגרתו קיבלו תעודת גמר כ־900 משתתפים. לימד אספרנטו באוניברסיטאות סן פרנסיסקו והרטפורד בארצות הברית. כיום מנהל קורס בינלאומי להשבחת הידע באספרנטו באינטרנט. בתקופות שונות, בברית המועצות וברוסיה, היה בין המייסדים והמנהיגים של ארגונים כלל־ארציים של אספרנטיסטים.
בוריס קולקר הרצה ונאם ברבים מהכינוסים הכלל־עולמיים של אספרנטו (החל מהכינוס ה־48 בסופיה בשנת 1963 עד לכינוס ה־92 ביוקוהאמה ב־2007), וניהל את נושא הכינוס הכלל־עולמי בתל אביב ב־2000. פרסם מאמרים בכתב העת של אגודת האספרנטו הישראלית "ישראלה אספרנטיסטו", שהוא מנוי עליו לכל חייו.
ערלוי
פורושה