במשחקי הפלייאוף המשיך אלן לתרום לקבוצה כשרשם 15.6 נקודות למשחק. הוא עזר לקבוצתו לחלוף על פני אטלנטה הוקס, קליבלנד קאבלירס ודטרויט פיסטונס בדרך לסדרת הגמר של ה-NBA, שם פגשה קבוצתו את לוס אנג'לס לייקרס. גם בסדרת הגמר המשיך אלן והוכיח את מקומו בחמישייה הפותחת של בוסטון, כשהוא רושם 19 נקודות ו-9 ריבאונדים במשחק הרביעי, בדרך למהפך הגדול ביותר בתולדות סדרת הגמר, כשבוסטון חזרה מפיגור של 24 נקודות ברבע השני, לניצחון 91–97. הוא השווה את שיא השלשות במשחק בודד בסדרת הגמר עם 7 קליעות מחוץ לקשת בניצחון במשחק השישי של הסדרה, אשר בסיומו חגגה בוסטון את אליפות הליגה, ואת שיא השלשות בסדרת גמר (שיא שנשבר על ידי דני גרין בסדרת הגמר של 2013) עם 22 קליעות בששת המשחקים ב-52.4% מחוץ לקשת. במהלך העונה נבחר אלן גם לאחד משחקניה המצטיינים של קבוצתו הקודמת, מילווקי, בכל הזמנים לרגל חגיגות 40 למועדון, אך הוא נאלץ להיעדר מהטקס בשל משחקה של בוסטון מול ניו אורלינס הורנטס.
בעונת נבחר אלן בפעם השנייה ברציפות, והתשיעית בקריירה למשחק האולסטאר. הוא שימש כמחליפו של ג'מיר נלסון, ושיחק לצד חבריו לקבוצה קווין גארנט ופול פירס שנבחרו אף הם. הוא סיים את העונה עם ממוצע קליעה של 18.2 נקודות, ושיא קריירה של 95.2% מקו העונשין, תוך שהוא שובר את שיא המועדון של לארי בירד עם 72 קליעות רצופות ללא החטאה מהקו. במשחק הראשון של הסיבוב הראשון מול שיקגו בולס רשם אלן את אחד ממשחקיו החלשים בקריירה, כשקלע רק קליעה אחת מ-11 ניסיונות זריקה מהשדה, בהפסד קבוצתו. לעומת זאת במשחק העוקב, משחק מספר 2 בסדרה, קלע אלן 30 נקודות, כולל שלשת ניצחון, ובמשחק השישי בסדרה קלע 51 נקודות. בוסטון ניצחה בסדרה בשבעה משחקים, אך הודחה בסיבוב השני בשבעה משחקים מול אורלנדו מג'יק.
עם פתיחת עונת חצה אלן את רף 20,000 הנקודות בקריירה במשחק נגד וושינגטון ויזארדס. בסיום העונה, עזר אלן לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף, ולדלג מעל מיאמי היט, קליבלנד קאבלירס ואורלנדו מג'יק בדרך לגמר ה-NBA, בו פגשה בוסטון את הלייקרס פעם נוספת. במשחק השני מול הלייקרס קבע אלן שיא ליגה חדש כשקלע 8 שלשות במשחק סדרת-גמר. הוא אף השווה את השיא של סקוטי פיפן וקווין סמית' כשקלע 7 מהן במחצית הראשונה. במשחק העוקב זרק אלן 13 זריקות מהשדה, כאשר 8 מהן מעבר לקשת השלוש, והחטיא את כולן. בסיומה של הסדרה, הייתה זו הלייקרס אשר חגגה את האליפות כשניצחה את בוסטון בשבעה משחקים. בסיום העונה, עם תום חוזהו, חתם אלן לשנתיים נוספות בקבוצה תמורת סכום של 20 מיליון דולר.
בפברואר 2011, במשחק נגד הלייקרס, קלע אלן את השלשה מספר 2,561 ובכך עבר את רג'י מילר במספר הקליעות לשלוש הרב ביותר בקריירה ב-NBA. אלן העמיד ממוצע של 16.5 נקודות בעונה הסדירה בשיאי קריירה של 49.1% קליעה מהשדה ו-44.4% מהשלוש. במשחקי הפלייאוף עזר אלן לקבוצתו להדיח ב את ניו יורק ניקס של כרמלו אנתוני ואמארה סטודמאייר בסיבוב הראשון, אך הקבוצה כשלה בסיבוב השני מול מיאמי היט של דוויין וייד ולברון ג'יימס והודחה בחמישה משחקים. אלן קלע במשחקי הפלייאוף 18.9 נקודות למשחק ב-57.1% מקשת השלוש.
בעונת , והוא בן 37, שיפר אלן את שיא הקריירה באחוזי קליעה מחוץ לקשת השלוש אותו קבע בעונה הקודמת והעמיד אותו על 45.3%. במשחקי הפלייאוף העפיל אלן עם בוסטון עד לגמר המזרח בו הודחה מול מיאמי בשבעה משחקים.
מיאמי היט (2012–2014).
ביולי 2012 תם חוזהו של אלן בבוסטון, והוא הפך לשחקן חופשי. הוא סירב להצעתה של בוסטון סלטיקס לחתום על חוזה לשנתיים תמורת 12 מיליון דולר, ובחר לעבור למיאמי היט בה חתם על חוזה לשלוש שנים תמורת שלושה מיליון דולר לעונה.
אלן השתלב במהרה במיאמי כשחקן העולה מהספסל בחמישייה השנייה. הוא תרם לאורך העונה 10.9 נקודות למשחק, וסייע למיאמי לסיים את העונה במאזן הטוב בליגה. במשחק השלישי של הסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף מול קבוצתו הראשונה בליגה, מילווקי באקס, קלע אלן את השלשה ה-322 בקריירה במשחקי הפלייאוף, ושבר את שיאו הקודם של רג'י מילר. מיאמי העפילה עד לסדרת הגמר של הליגה, שם פגשה את סן אנטוניו ספרס. אל המשחק השישי בסדרה הגיעה מיאמי בפיגור של 2–3, קלע אלן שלשה כשעל השעון 5.2 שהשוותה את תוצאת המשחק, ושלחה את הקבוצות להארכה. בהארכה, כשמיאמי ביתרון 100–101, חטף אלן כדור ממאנו ג'ינובילי, וסחט עבירה 1.9 שניות לסיום, קלע את שתי הזריקות החופשיות, וקבע את תוצאת הסיום 100–103. מיאמי ניצחה גם במשחק השביעי, וזכתה באליפות השנייה ברציפות.
אלן המשיך והיה לבורג מרכזי בקבוצה בעונת , וממוצע הדקות שלו אף עלה במעט, למרות גילו המבוגר. קבוצתו שוב הגיעה לגמר הליגה ופגשה את סן אנטוניו ספרס בשחזור גמר השנה הקודמת, אולם בסיום הסדרה הייתה ידה של סן אנטוניו העליונה.
בסיום העונה חלו שינויים במיאמי והעיקרי שבהם, כוכב הקבוצה לברון ג'יימס חזר לקליבלנד קאבלירס, עלו דיווחים בכלי התקשורת כי אלן יעבור גם הוא עמו, גם מיאמי וקבוצות נוספות הביעו בו עניין רב למרות גילו המבוגר (39). אך הוא הודיע כי הוא מעדיף פסק זמן כדי לחשוב, ובסופו של דבר לא שיחק בעונת במדיה של אף קבוצה, אך הודיע כי עוד לא פורש ולקראת עונת יחליט אם לחזור לשחק, בסופו של דבר גם בעונת 2015/2016 למרות דיווחים במהלך העונה על משא ומתן עם קבוצת מיאמי היט נשאר אלן כשחקן חופשי, אך לא הודיע רשמית על פרישה ממשחק פעיל.
פרישה.
באוקטובר 2016 הודיע על פרישה באופן סופי, את הודעת הפרישה פרסם בטור בפליירס טריביון בצורת "מכתב עצמי" אל ריי אלן הצעיר שעכשיו מתחיל את צעדיו הראשונים בכדורסל המקצועני. בין השאר כתב שם "תשמע הרבה שהקליעה של ריי אלן היא מתת אל, אלוהים יעניק לך דברים רבים, קליעה זה לא אחד מהם. רק עבודה קשה תעשה זאת". בעת פרישתו דורג במקום ה-22 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 24,505 נקודות, ובמקום הראשון בתולדות הליגה בשלשות, עם 2,973..
ב-2018 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, יחד עם ג'ייסון קיד וסטיב נאש בנאומו אמר אלן "המסר שאני רוצה להעביר. תעבדו קשה רק ככה אפשר להצליח".
מחוץ למגרש.
ב-1998 שיחק בסרטו של ספייק לי "יש לו את זה" בתפקיד ג'יזס שאטלסוורת', שחקן כדורסל הטוב בתיכונים שהאוניברסיטאות מתקוטטות על שירותיו.
אלן פעיל בהפצת זיכרון השואה, החל מ-2017 הוא מדריך וחבר דירקטוריון במוזיאון השואה. הוא ביקר לראשונה במוזיאון השואה ב-1998 והביקור לדבריו טלטל אותו ומאז בכל הקבוצות בהן שיחק כשהגיעו לוושינגטון לשחק נגד וושינגטון ויזארדס, היה לוקח מאנשי הקבוצה לסיורים במוזיאון. באוגוסט 2017 ביקר במחנה ההשמדה אושוויץ ופרסם ב"פליירס טריביון" מאמר המתאר את רשמיו מהביקור.
ב-2022 ביקר בשילה הקדומה ובמקומות שונים נוספים במועצה אזורית בנימין.
חיים פרטיים.
מתגורר בפלורידה, נשוי ואב לחמישה.
סטטיסטיקת קריירה.
נכון ל-1 ביולי 2014
תארים והישגים.
אליפות ה-NBA:
מדליית זהב אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2000
מבנה פסים
בפיזיקה של מצב מוצק, מבנה פסים של מוצק מתאר את תחומי האנרגיה המותרים עבור האלקטרונים בגביש. מכיוון שאורך הגל של האלקטרון הוא מסדר גודל של המרחק בין יוני הגביש המחזורי, מתרחשת תופעה של עקיפה שממנה נובע מבנה הפסים. מבנה הפסים של החומר משפיע על המאפיינים החשמליים והאופטיים של החומר.
מדוע קיימים פסים.
באטום יחיד, מאכלסים האלקטרונים רמות בדידות של אנרגיה הנקראות אורביטלים. כאשר מספר אטומים מצטרפים יחד למולקולה, מספר דרגות החופש של האלקטרונים גדל ואטומים חולקים רמות משותפות. מספר הרמות המולקולריות פרופורציונלי למספר האטומים. בגביש מספר האטומים הוא מסדר גודל של formula_1 לסמ"ק או יותר, ולכן מספר הרמות גדל באופן משמעותי. ההפרש בין הרמות קטן עד כדי כך שהוא מסדר גודל של אנרגיה האופיינית לאינטראקציה בין האלקטרונים לפונונים, ולאי הוודאות באנרגיה על פי עקרון אי הוודאות של הייזנברג, עבור טווחי זמן ארוכים מספיק. כתוצאה מכך ניתן למעשה להתייחס לרמות האנרגיה כאל פס רציף. עם זאת, בתחומי אנרגיה מסוימים לא נוצרות רמות אנרגיה חדשות כלל, ללא תלות במספר האטומים המתווספים למבנה. בתחומים אלו אין לאלקטרון הנמצא בגביש מצבים מותרים. הוא איננו יכול להיות בעל אנרגיה בערכים מתחומים אלו, ולכן בתחומים אלו מתקבל פער אסור.
מתכות, מוליכים למחצה ומבודדים.
לכל מוצק יש מספר רב (אינסוף, באופן תאורטי) של פסי אנרגיה, המופרדים בפערים אסורים. עם זאת, מרובם מתעלמים, מכיוון שהאנרגיה שלהם מספיק גבוהה כך שבאופן מעשי אלקטרון המגיע לאנרגיה כזו בורח מהמוצק.
רוחב הפסים תלוי בתכונות אטומי הסריג, ומשתנה עם העלייה באנרגיה. כמו כן לעיתים פסים מותרים חופפים ומתקבל פס רחב יחיד.
במתכת, הפס המאוכלס הגבוה ביותר מלא באופן חלקי באלקטרונים ללא תלות בטמפרטורה, ולכן למתכות מוליכות גבוהה.