משפחת דנקן היא משפחה ממוצעת שחיה בעיר דנוור עם שבע נפשות במשפחה. טדי, האחות השנייה (אחרי פי. ג'יי), מצלמת יומן וידאו מודרך על חייה מאז שאחותה, צ'ארלי בת התשעה חודשים, נולדה. ביומן הווידאו טדי נותנת לה עצות שכשתהייה בגילה תדע לבחור בדרך הנכונה. טדי מצלמת את יומן הווידאו שלה במצלמת וידאו ביתית ומסיימת כל יומן וידאו במשפט ההיכר שלה "בהצלחה צ'ארלי" (באנגלית: Good Luck Charlie).
בעונה השלישית איימי בהיריון ועומדת ללדת. בשבעת הפרקים הראשונים בני המשפחה סקרנים לדעת אם היא תלד תינוק או תינוקת, אך איימי רוצה שזו תהיה הפתעה. בפרק השביעי, פרק ספיישל בן 45 דקות, נולד תינוק. הוא נקרא טובי ואן קנובי דנקן בשמו המלא, או בקיצור טובי דנקן.
בפרק הבכורה של העונה הרביעית הופיעו שחקני הסדרה יחד עם ה"חבובות". בסוף העונה השלישית בית משפחת דנקן נהרס על ידי טרמיטים מסוכנים שהביא בוב (האב) מהעבודה. תחילת העונה הרביעית מראה את שהותם בבית-המלון, ובפרק השני נראית משפחת דנקן חוזרת לביתה המשופץ. צ'ארלי וטובי חוגגים יום הולדת באמצע העונה, צ'ארלי - יום הולדת 4 וטובי - יום הולדת שנה. בפרק האחרון טדי נוסעת לאוניברסיטה ועושה יומן וידאו אחרון לאחותה צ'ארלי.
גוד לאק צ'ארלי, הסרט: יוצאים לחופשה.
לאור הצלחת הסדרה, ב-2 בדצמבר 2011 שודר לראשונה הסרט "" (באנגלית: !Good Luck Charlie, It's Christmas). הסרט זכה להצלחה רבה, ושודר לראשונה בישראל בתרגום לעברית ב-27 בינואר 2012.
הסרט מתמקד בנסיעה המתוכננת של משפחת דנקן להוריה של איימי לרגל חופשת חג המולד. העלילה מסתבכת כשאיימי וטדי מאבדות את דרכן, בעוד שאר המשפחה נוסעת לבית הוריה של איימי. איימי וטדי עוברות שלל הרפתקאות במטרה להתאחד עם שאר המשפחה, כאשר בוב, גייב, צ'ארלי ופי. ג'יי יוצאים לחפש את בנות המשפחה החסרות ועוברים הרפתקאות שונות בעצמם. בסיום הסרט, כל המשפחה מתאחדת ואיימי מגלה לכולם שהיא בהריון. חלק מעלילת הסרט ממשיכה לעונה השלישית, שם איימי בהריון עם טובי.
ימטלנד
מחוז ימטלנד (בשוודית: Jämtlands län, יֵמְטְלָנְדְס לֵן) הוא השלישי בגודל שטחו בין מחוזותיה המנהליים של שוודיה, ואחד הדלילים מבחינת אוכלוסייתו. הוא גובל במחוזות וסטרבוטן, וסטרנורלנד, יבלבורג ודלארנה ובנורווגיה. בירתו היא העיר אסטרסונד (Östersund, 43,800 תושבים ב-2005).
המחוז מהווה 12 אחוז משטחה של שוודיה, ורובו מורכב מרמות הרריות ושממות שלג. אין יישובים מעל 4,000 נפש מלבד הבירה. המחוז נוסד בראשית המאה ה-19 כאיחוד מנהלי של החבלים הריידלן וימטלנד, וסמלו מציג את סמלי שתי הפרובינציות ההיסטוריות. מבחינה פוליטית בולטות במחוז מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה ומפלגת המרכז, מה שאינו שכיח בשוודיה, אולם מבטא את זיקתו של האזור לנורווגיה השכנה.
מרביתם של התושבים חיים סביב האגם סטוּרכן (Storsjön, "האגם הגדול"). הכלכלה מושתתת בעיקר על חברות קטנות, כשסקטורים בולטים הם תעשיית העץ ותיירות.
תילו סרצין
תילו סאראצין
צ'אנגוון
F-89 סקורפיון
נורת'רופ F-89 סקורפיון (אנגלית: Northrop F-89 Scorpion) היה מטוס קרב סילוני שעוצב בשנת 1948 כמטוס מיירט לכל מזג אוויר עבור חיל האוויר האמריקאי והיה בשימוש משמר האוויר הלאומי של ארצות הברית. למרות היותו מעוצב עם כנף ישרה שמקטינה את הביצועים, הייתה לו יכולת תימרון טובה מאוד. היה זה מטוס הקרב הראשון בחיל האוויר האמריקאי שצויד בטילים מונחים, והיה גם הראשון שנשא רקטת אוויר-אוויר גרעינית - ה-AIR-2 ג'יני.
אותו-ח'גל
אוּתוּ-חֶ'גַל היה מלך שומר הראשון אחרי מאות שנים של שלטונם של אכדים וגוּתים. מלך במאה ה-22 לפנה"ס. הוא השתייך לשושלת החמישית של ארך. מלך בין השנים 2114-2120 לפי הכרונולוגיה התיכונה, והשנים 2055–2048 לפי הכרונולוגיה הנמוכה.
היה מושל של ארך, הוא התמרד נגד הגוּּתים בעזרת מושלים שומריים אחרים בסביבות המאה ה-22 לפני הספירה. אחרי הניצחון הוא הכריז על עצמו כמלך.
בכתובת ששרדה מתיאור מלחמתו של אותו-ח'גל בגותים מתואר איך עודד אותו-ח'גל את חייליו באומר:
לאחר הניצחון הוא לא הצליח לשמר את מעמדו ולאחר כמה שנים אור-נמו, שליט אור, הכריז על עצמו מלך ויסד את השושלת אור 3.
בתו של אותו-ח'גל נישאה לאור-נמו. בנם מנישואים אלה שולגי ירש את אביו אור-נמו לאחר מותו.
עמוס כץ
עמוס כץ (נולד ב-29 בספטמבר 1940) הוא איש צבא ישראלי בדימוס, שכיהן כמפקד חטיבה 188, מפקד אוגדה 252 וקצין שריון ראשי, והשתחרר בדרגת תת-אלוף. כץ קיבל את עיטור המופת על פועלו במלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה.
כץ נולד ברחובות, בן להורים יוצאי גרמניה. למד בבית חינוך לילדי עובדים ובתיכון עבר ללמוד בקיבוץ שריד. היה חבר בגרעין נח"ל. ב-1960 התגייס לצה"ל ועשה את רוב שירותו בחיל השריון. תחילה שירת כאיש חימוש בגדוד 82 של חטיבה 7 ובהמשך עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים בגדוד 82. בהמשך שירת סגן מפקד פלוגה וקצין המבצעים הגדודי. ב-1964 היה חבר במשלחת החשאית של צה"ל לגרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון האמריקנים. לאחר הקמת גדוד ה"מגח" (שמו העברי של הפטון) הראשון, גדוד 79, מילא בו תפקיד מפקד פלוגה ומפקד קורס מפקדי טנקים.
במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגת צוערי קורס קציני שריון שסופחה לגדוד 46, והצטרפה לגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. כץ השתתף בקרבות ההבקעה בפתחת רפיח במהלכם נפגע הטנק שלו והוא נכווה בכל חלקי גופו, הוא המשיך להילחם לאחר שהחליף טנק, ובמהלך הקרב באותו יום השמיד עשרה טנקים מצריים וסייע בחילוץ כוחות הנח"ל המוצנח. בהמשך המלחמה נאלץ להחליף עוד שלוש פעמים את הטנקים עליהם פיקד, השתתף בקרבות בח'אן יונס, קנטרה ובאזור גשר פירדאן על תעלת סואץ. על הדוגמה האישית לאנשיו בהמשיכו למלא את משימתו אף שנפצע, עוטר בעיטור המופת.
לאחר המלחמה מונה לסגן מפקד גדוד 46, לקצין אג"ם בחטיבה 401. באוגוסט 1968 מונה למפקד גדוד 46 עליו פיקד עד נובמבר 1969, בתקופה זו השתתף הגדוד במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ. ב-1971 מונה לסגן מפקד חטיבה 14 וב-1973 יצא להשתלמות בבסיס השריון האמריקאי בפורט נוקס.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים חזר לישראל, וקיבל פיקוד על גדוד שריון, גדוד 71 שהסתפח לחטיבה 7, והורכב ברובו מחיילים ומפקדים שהגיעו מחוץ לישראל ושובצו תוך כדי לחימה. הגדוד בפיקודו השתתף בכיבוש מזרעת בית-ג'אן והמובלעת בסוריה, במהלך המלחמה נפצע בראשו מרסיס. לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 188 אותה נקרא לשקם לאחר שספגה אבדות כבדות מאוד, כולל נפילתו של מפקדה יצחק בן שהם. החטיבה בפיקודו השתתפה במלחמת ההתשה בגזרה הסורית, שנמשכה במשך מספר חודשים, ובלחימה בפתחלנד. יום לפני סיום התפקיד נפצע באורח קשה מאוד בתאונת דרכים, ושבר את חוט השדרה.
לאחר חצי שנה של שיקום חזר לצבא. הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ושימש קצין אג"ם של פיקוד המרכז, ב-1978 נשלח להשתלמות בבסיס הצבא האמריקאי בפורט לוונוורת' ובשנת 1979 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס האימון ליחידות שדה בצאלים ולמפקד אוגדה 220. ב-1982 כיהן כראש מטה פיקוד הצפון שעסק בהכנות לקראת מבצע שלום הגליל, ומילא תפקיד זה במהלך השלבים הראשונים של מלחמת לבנון.
ב-1983 מונה לקצין שריון ראשי, תחת מפקד גייסות השריון, האלוף משה בר כוכבא, ובמקביל פיקד על עוצבת סיני. בתקופתו הוקמה מפקדת חילות השדה ומפקדת החיל עברה תחת אחריותה. ביולי 1986 סיים את תפקידו. לאחר מכן עסק בפרויקטים אחרים והיה נציג משרד הביטחון בדרום אפריקה. השתחרר משירות הקבע ב-1991 והמשיך לשרת עוד שנים ממושכות בשירות מילואים פעיל.
כץ בעל תואר שני במדע המדינה ובמתמטיקה מאוניברסיטת חיפה. עוסק בחקלאות בגידול הדרים ואבוקדו. ב-2020 יצא לאור ספרו "בדרכי, שריונר – בשדות הקרב במקום שדות הלחם".
גדיניה
גדיניה (פולנית: , קשובית: Gdiniô) היא עיר בצפון פולין ובה כרבע מיליון תושבים.
גדיניה יושבת לשפת מפרץ גדנסק שבדרום הים הבלטי, כ-15 ק"מ מהעיר גדנסק - שעימה ועם העיירה סופוט היא יוצרת אגד ערים, שמכונה "שלוש-הערים". זוהי עיר-נמל ומספנות חשובה.
היסטוריה.
ההיסטוריה של גדיניה היא במידה רבה ההיסטוריה של פומרניה המזרחית. בעת העתיקה ישבו באזור סלאבים, שבהם נמזגו השפעות פרוסיות-בלטיות. בימי הביניים אוחד מזרח-פומרניה עם פולין ונפרד ממנה לצורות שונות של עצמאות מספר פעמים; 1253 הייתה השנה בה נזכר לראשונה השם "גדיניה" – כפר-דייגים פומרני - ואז גם נבנתה כנסייה, הראשונה בפולין הבלטית.
בתחילת המאה ה-14 כבש המסדר הטבטוני את החבל מידי פולין וסיפחו לפרוסיה. בחלוף כ-150 שנה לאחר שרשרת העברות-בעלות, שלאחריהן מלחמת שלוש-עשרה השנים בין הפרוסים לטבטונים (1454–1466), הייתה פומרניה המזרחית קצהו המערבי של כתר-פולין תחת האיחוד הפולני-ליטאי, והיא עתה חלק מפרוסיה המלכותית. סמוך לתום המאה ה-18, לאחר חלוקתה של פולין לראשונה - וכשסממנים גרמניים הואצלו על "Gdingen" — גדיניה, היו בכפר 21 בתים בסך הכל.
ב-1870, כשממלכת פרוסיה הפכה לחלק מהקיסרות הגרמנית, נמנו בגְדינגן כאלף ומאתיים תושבים והמקום התפתח כעוגן תיירותי פופולרי למדי, עם מסחר וספנות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, וביתר-שאת לאחר חתימת חוזה ורסאי - שהיווה את ראשית ביתורו של מזרח גרמניה, יחד עם חלקים נוספים של מה שהייתה פרוסיה המערבית הייתה גדיניה לחלק מהרפובליקה של פולין החדשה.