הפרובינקיה הוקמה ב-146 לפנה"ס אחרי ניצחונה של רומא במלחמה הפונית השלישית. בעקבותיו חולקו שטחי קרתגו בין בעלות בריתה של רומא בצפון אפריקה והשאר הפכו לפרובינקיה חדשה בשם "אפריקה וטוס".
לאחר ניצחונו של יוליוס קיסר על מתנגדיו בקרב תפסוס בשנת 46 לפנה"ס הוא קרע חלק מממלכת נומידיה, שמלכה יובה הראשון נלחם נגדו, וייסד פרובינקיה חדשה בשם אפריקה נובה. הקיסר אוגוסטוס איחד את שתי הפרובינקיות תחת השם "אפריקה פרוקונסולריס", שהפכה להיות פרובינקיה סנאטורית.
תהליך יישובה של הפרובינקיה, שהתחיל בזמנו של גאיוס גרקכוס, הגיע לשיאו תחת שלטונו של אוגוסטוס, אשר ייסד עשרות קולוניות רומיות וכתוצאה מכך הפרובינקיה עברה תהליך של רומאניזציה.
הרפורמות של דיוקלטיאנוס הובילו לחלוקת הפרובינקיה לפרוביניקיות קטנות יותר ששמן: "טריפוליטניה" ו"אפריקה ביזאנה" ו"אפריקה זאוגיטנה".
הפרובינקיה נכבשה על ידי הוונדלים בשנת 430, והם הקימו בה ממלכה שבירתה קרתגו. אירוע זה סימל את תחילת שקיעת התרבות הרומית בפרובינקיה. המצביא הביזנטי בליסריוס הביס את הוונדלים בשנת 533 וסיפח מחדש את הפרובינקיה. היא הפכה לחלק מ"המחוז הפרטוריאני של אפריקה" ו ומאוחר יותר חלק מ"האקסרכיה של אפריקה". היא נכבשה שוב על ידי הערבים בשנת 685 כמעט ללא התנגדות.
השריר העגול הגדול
השריר העגול הגדול (TA: Musculus teres major) הוא אחד השרירים המחברים בין עצם השכם לעצם הזרוע. השריר ממוקם מתחת לעצם השכם והוא מהווה, יחד עם שריר הגב הרחיב את הדופן האחורי של בית השחי. כיווץ השריר מביא לסיבוב פנימי של הזרוע ולקירובה לגו. כאשר הזרוע במנח כיפוף, פועל השריר להנעתה לכיוון פשיטה.
תיאור.
תחילתו של השריר העגול הגדול בצד האחורי של הזווית התחתונה של עצם השכם.
חלקו המרוחק של השריר נאחז בשפה התיכונה של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע.
עצבוב.
השריר העגול הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי והשביעי (C6, C7) דרך עצב תת-עצם השכם התחתון (Nervus suprascapularis).
דפנה ברק ארז
דמיון מזרחי (אלבום)
דמיון מזרחי הוא אלבומה ה-11 כסולנית של ירדנה ארזי, שיצא ב-1989.
הפקה.
האלבום כלל עשרה שירים המבוססים על מוזיקה ערבית אשר מקורה בלבנון, עיראק, מצרים ועוד, בהם להיטים של גדולי הזמר הערבי כמוחמד עבד אל-והאב, פיירוז, משפחת בנדלי ואחרים. כולם תורגמו לעברית על ידי שאפיק סלמן ונכתבו בגרסה שונה מזו של סלמן על ידי אהוד מנור. האלבום, בהפקתו המוזיקלית של ירון בכר, נחשב לאחרון אלבומיה הגדולים של ארזי. הוא אמנם זכה להצלחה יחסית בישראל (נמכר ב-40 אלף עותקים) וגם בעולם (בעיקר באירופה ואפילו ביפן), אך הוא מסמל את תקופת הדעיכה של ארזי כזמרת הפופולרית ביותר בישראל.
באלבום זה נקטה ארזי קו ברור בעמדותיה הפוליטיות. הבחירה להוציא תקליט המבוסס על מוזיקה ערבית בעיצומה של האינתיפאדה הראשונה, עוררה מחלוקת וכעס רב. ארזי לא היססה לשיר שורות כמו "מנגן חליל הנצח שיר אחד לשני עמים" (מתוך "חליל הנצח") ואף לשיר בית בערבית במסגרת שיר הנושא של האלבום. בעקבותיו הגיעו לארזי מכתבי הערצה רבים מהעולם הערבי, עליהם מבוסס השיר "מכתב" שכתבו לה רחל שפירא וירוסלב יעקובוביץ' לאלבומה "מתוך שאהבתי" שיצא ב-1995. בעקבות "דמיון מזרחי" נבחרה ארזי כזמרת השנה הישראלית בשטחים ואף הוזמנה להופיע במצרים.
כמו את כל אלבומיה לאורך השנים, גם את "דמיון מזרחי" הוציאה ארזי בהפקה עצמאית, והוא נחשב ליקר מבין אלבומיה. לפי הערכות בתעשייה הושקעו בו למעלה מרבע מיליון דולר. בנוסף, הפיקה ארזי סדרה של קליפים ללהיטי האלבום, ביניהם "אל תאמר", "מה נתת לי" ושיר הנושא.
המעבד המוזיקלי ירון בכר לקח את השירים לכיוון רוקיסטי ברור, אך עשה שימוש בכלי נגינה אתניים וערביים. לצורך האלבום הוטס לארץ במיוחד הבסיסט יוסי פיין.
באלבום מופיע גם שיר אחד מקורי, "אלף לילה ולילה", שכתבו מנור ובכר. הוא נכנס למצעד הפזמונים ב-30 במאי 1989 ושהה בו 12 שבועות. כמו כן נכנס למצעד הפזמונים השנתי תשמ"ט והתברג במקום ה-11.
שק לי
שק בתחת
תחנה בדרך
תחנה בדרך הוא אלבום אולפן של הזמרת הישראלית ירדנה ארזי, שיצא ב-1989.
רקע.
אלבום הוא למעשה האחרון בתקופת הצלחתה הגדולה של ארזי בשנות השמונים, ואחריו החליטה לפרוש לשלוש שנים מחשיפה תקשורתית. בכך תמו ימי הזוהר שלה. האלבום הוא אלבום אוסף, ובו גם שירי שנות החמישים בעיבודים חדשים. את האלבום הפיק מוזיקלית אריק רודיך, והוא גם האלבום הראשון של ארזי ללא יועצה האמנותי גברי מזור שליווה אותה לאורך כל שנות הצלחתה.
את האלבום הקליטה ארזי במקביל להקלטת אלבומה "דמיון מזרחי", ובמרכזו חידושים ללהיטים כמו "שאני עמך" של אסתר עופרים, "בת הדייג" של מרים אביגל, "מול הר סיני" של להקת הנח"ל ושושנה דמארי ו"בין פרחי הגן" שארזי עצמה ביצעה במסגרת המופע "קונגרס הצחוק הציוני" בשנת 1972.
במיוחד לאלבום זה התאחדה לראשונה שלישיית שוקולד מנטה מסטיק וביצעה שני שירים, אף הם גרסאות כיסוי ללהיטי עבר: "ונצואלה" ו"נערה ממש אוצר". לשיר "ונצואלה" הופק קליפ מיוחד.
בנוסף, ריכזה ארזי באלבום מבחר משיריה המוכרים לאורך השנים, כ"בן אדם", "היא רוקדת", "עגילי דמאר", "דרישת שלום", "יש ונדמה" ו"הכינור הנאמן", מחרוזת שירי רועים עמה הופיעה באותה התקופה, וגרסת רמיקס לשיר "מה נתת לי" שערך יזהר אשדות במיוחד להפצה בינלאומית.
שני שירים חדשים ליוו את הדיסק. הראשון בהם "האיש מן החלום" נכתב במיוחד למצעד הפזמונים השנתי תשמ"ח, שהה במצעד 18 שבועות מהם שלושה בפסגה והגיע למקום השביעי במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ט לצד "אלף לילה ולילה" מהאלבום דמיון מזרחי.
השני הוא "כאבים רחוקים" שיצא לרדיו ב-28 בנובמבר 1989 ושהה במצעדי הפזמונים 24 שבועות רצופים (השיר הוותיק ביותר של ארזי במצעדי הפזמונים). במצעד הפזמונים השנתי תש"ן דורג במקום ה-12 וארזי זכתה בתואר "זמרת העשור".
אליעזר רובינשטיין
אליעזר רובינשטיין (5 במאי 1926 – 29 ביולי 1989) היה פרופסור לבלשנות באוניברסיטת תל אביב.
חייו.
אליעזר רובינשטיין נולד בליטא ב־1926, ובגיל שבע עלה לארץ ישראל עם הוריו. למד בישיבה ואחר כך בגימנסיה אהל שם ברמת גן. למד לימודי תעודת הוראה במכללת לוינסקי לחינוך. החל ללמד בבנימינה, לחם במלחמת העצמאות ואחריה לימד בבית הספר יהלום שברמת גן, שם הורה עשר שנים.
ב־1958 החל ללמוד בחוג החדש ללשון עברית של אוניברסיטת תל אביב, ששכנה באותם ימים באבו כביר. ב־1962 סיים את התואר הראשון. ב־1965 קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
פועלו ומחקרו.
בשנת 1968 קיבל תואר דוקטור. הדיסרטציה, "המשפט השמני בעברית של ימינו", ראתה אור בשנת תשכ"ט כספר, שנהפך לנכס צאן ברזל להכרת התחביר בעברית המודרנית.
לימד באוניברסיטת תל אביב מ־1968. ב־1985 היה לפרופסור מן המניין. כיהן כראש החוג ללשון עברית בשנים 1975–1979, 1983–1985 וב־1989.
אליעזר רובינשטיין היה הראשון שניתח סמנטית ותחבירית בעזרת טכניקות עבודה מודרניות את שפת המקרא. הוא הצביע על התמורות שחלו בה וגלגולה לעברית בת ימינו. מאמריו בנושא הם מסד לבלשנות המקראית. את רעיונותיו העלה על הכתב במאמרים רבים בכתבי עת שונים ובספרו משנת 1980: "העברית שלנו והעברית הקדומה".
אנשים זרים
אנשים זרים הוא אלבום של ירדנה ארזי, אשר יצא ב-1992.
האלבום עורר ציפיות גבוהות לקראת שובה של ארזי לעשייה מוזיקלית אחרי שלוש שנות שתיקה. לצורך האלבום גייסה ארזי את המפיק יעקב גלעד ואת שותפו המרכזי ליצירה, יהודה פוליקר. לצדם שימש כמנהל מוזיקלי המוזיקאי גלעד עצמון. החיבור בין עצמון לארזי עורר הרמת גבה בתעשיית המוזיקה, לצד ביקורת שלילית על האלבום, למרות שזכה להצלחה וזכה בתואר אלבום זהב. בכל תקופת ההקלטות שמרו ארזי וגלעד על דממה תקשורתית, והדפו כל ניסיון לדלות פרטים על הכיוון המוזיקלי. לבסוף בחרו בקו אתני עם נגיעות יווניות, וכן בטקסטים מורכבים ועמוקים של יונה וולך, לאה גולדברג ותרצה אתר.
העבודה על האלבום "אנשים זרים" נמשכה כשלוש שנים. ב-13 באוקטובר 1991 הוציאה לאור ארזי סינגל ראשון לרדיו, הלהיט ילדה יחפה שכתבו לה אסתר שמיר וגלעד עצמון. השיר, שתיאר בצורה קודרת וכואבת את המצב אז במדינה, עורר עניין תקשורתי רב בשל שובה של ארזי לפעילות וזכה להצלחה גדולה, ושהה 20 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג' מהם 3 שבועות בראש. השיר רומז לירדנה ארזי עצמה אשר הייתה "ילדה יחפה קלועת צמות."
בעקבותיו יצאו הסינגלים "ארמון הקרח" שכתבו אסתר שמיר וגלעד עצמון (12 בינואר 1992, 10 שבועות במצעד הפזמונים), "שיר אישה בחורף" ("אהבתנו היא תשבץ") שכתבו יהונתן גפן ויהודה פוליקר (8 במרץ 1992, 7 שבועות במצעד הפזמונים), "מתוך הנשכחות" שהלחין יהודה פוליקר למילים של לאה גולדברג (19 באפריל 1992, 5 שבועות במצעד הפזמונים) ו"הבובה של גוגול", שהלחין דני שושן למילים של יונה וולך (16 באוגוסט 1992, 10 שבועות במצעד הפזמונים).
בנוסף יצאו הסינגלים "דמעת אמא שלי", לחן של גלעד עצמון לטקסט של תרצה אתר (24 במאי 1992) ו"כל זה ואני" לחן של שאול בן אמיתי למילים של יונה וולך (29 בנובמבר 1992) אשר צעדו שבוע אחד בלבד במצעד הפזמונים. סינגל נוסף מהאלבום "אולי אני אבודה" נכתב על ידי יעקב גלעד ללחן של השיר Eleni שביצעה במקור הזמרת היווניה חאריס אלקסיו והיה ללהיט גדול.
במצעד הפזמונים העברי השנתי דורגו השירים ילדה יחפה במקום השביעי ו"שיר אישה בחורף" במקום ה-12, אך ארזי הפסידה את תואר זמרת השנה לגלי עטרי.