החפירות באללח' הנפיקו כ-500 טקסטים כתובים, בעיקר משכבה VII (תקופת הברונזה התיכונה) ושכבה VI (תקופת הברונזה המאוחרת). נדרש לבצע מחקר השוואתי עם הטקסטים שנמצאו במארי ובאוגרית. פסלו של אד-רימי כלל מידע אוטוביוגרפי על חייו כאדם צעיר, עלייתו לשלטון ומלחמותיו. הפסל נמצא במוזיאון הבריטי. בנוסף, נמצאו טקסטים כתובים באכדית אשר מכילים מידע אסטרולוגי, אך בעיקר מידע על המשפחה השלטת, הכנסותיה ומסמכים מנהלתיים המתעדים את זרימת הסחורות לתוך הארמון ואל מחוצה לו.
חטיבת המחקר של אמ&quot;ן
ועדת חו&quot;ב
סמנתה ריילי
סמנתה לינט "סאם" ריילי (באנגלית: Samantha Linette "Sam" Riley; נולדה ב-13 בנובמבר 1972). היא שחיינית אוסטרלית ממוצא אבוריג'יני, בעלת 3 מדליות אולימפיות משתי אולימפיאדות, אחת כסף ושתיים ארד, אלופת עולם במשחה ל-100 מטר ול-200 מטר חזה, בעלת 3 מדליות עולמיות ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה.
ריילי נולדה בבריזביין, קווינסלנד. היא החלה לשחות על מנת להתגבר על האסתמה ממנה סבלה. היא התאמנה תחת הדרכתו של סקוט ולקרס, ביחד עם סוזי אוניל.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 זכתה ריילי במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות. בנוסף, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:11.15 דקות.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה ריילי במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.25 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.01 דקות ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:32.63 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד בדצמבר 1993 זכתה ריילי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה (1:07.77 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:24.75 דקות).
אלופה ושיאנית עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה ריילי בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:07.69 דקות, לפני גוהונג דיי (1:09.26 דקות) ויואן יואן (1:10.19 דקות) שתיהן מסין ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 2:26.87 דקות, לפני יואן (2:27.38 דקות) ובריג'יט בקו מבלגיה (2:28.85 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:06.95 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה באוגוסט 1995 זכתה ריילי בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.81 דקות, 5 מאיות השנייה איטי משיא העולם של חברתה לאגודה רבקה בראון (2:24.76 דקות) והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:02.93 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בדצמבר 1995 זכתה ריילי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:05.70 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש נוסף של 2:20.85 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.46 דקות.
ריילי הגיעה לאולימפיאדת אטלנטה (1996) תחת עננה כבדה של חשד לאימרוץ וזאת לאחר שנימצאה חיובית בבדיקת סמים שיגרתית שנערכה לה לפני כן. מאמנה הודה שהורה לתת לה כדורים נגד כאב ראש שהכילו חומרים אסורים. היא קיבלה רשות להשתתף באולימפיאדה ונאלצה להתמודד עם המבוכה והלחץ שהפרשה עוררה. במשחקים עצמם זכתה ריילי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.08 דקות, אחרי ארצות הברית (4:02.88 דקות) ולפני סין (4:07.34 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.18 דקות, אחרי פני היינס מדרום אפריקה (1:07.73 דקות) ואמנדה בירד מארצות הברית (1:08.09 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.91 דקות, המנצחת הייתה היינס (2:25.41 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' בשנת 1998 סיימה ריילי במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.63 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.80 דקות.
היא ניסתה לחזור לתחרויות לקראת אולימפיאדת סידני. אימוניה השתבשו לאחר שסבלה מדלקת כליות. במבחנים האוסטרלים עצמם היא נוצחה על ידי שחיינית בת 14 לייזל ג'ונס ועזבה את הבריכה בדמעות. היא פרשה לאחר מכן משחייה תחרותית.
מותחן פוליטי
מותחן פוליטי הוא מותחן קולנועי או ספרותי שעוסק במאבקי כוחות פוליטיים. במותחנים פוליטיים משולבות לרב מספר תוכניות, בדרך כלל לא חוקיות, שמטרתן להעניק למישהו כוח פוליטי, בעוד יריביו מנסים למנוע ממנו את קבלת הכח. מותחנים כאלה יכולים לכלול תרחישים פוליטיים מקומיים ובינלאומיים כאחד. הבחירות לנשיאות ארצות הברית ומלחמת העולם השנייה חוזרים במותחנים פוליטיים רבים.
המותחן פוליטי שונה ממותחנים אחרים משום שהעלילה שלו עוסקת באירועים בסדר גודל ארצי: פיגועי טרור, ריגול, פעילויות שונות של מוסדות המדינה וכו'. האירועים במותחן פוליטי בדיוניים לרב, אך מתרחשים במדינות אמיתיות ובדיוניות. לפעמים האירועים מתקשרים לאירועים אמיתיים מהעבר.
בביקורתו לסרט מזימות זרות מנסה המבקר אריק לנדגארד לספק תשובה לשאלה "מה בונה מותחן פוליטי?":
שמואל דוד אונגר
הרב שמואל דוד הלוי אונגר (תרמ"ו - ט' באדר תש"ה ; 1886–1945) היה ראש ישיבה ורב העיר נייטרה בסלובקיה. ממנהיגי יהדות סלובקיה. היה רבו וחותנו של הרב חיים מיכאל דב ויסמנדל. ישיבתו בנייטרה הייתה הישיבה האחרונה באירופה הכבושה שהמשיכה לתפקד בתקופת מלחמת העולם השנייה. הרב אונגר נפטר מרעב ומחולשה בעודו מסתתר מהנאצים ביער קאלישטי (Calisch) בתחילת 1945.
קורות חייו.
נולד בשנת תרמ"ו (1886) בפישטני בסלובקיה לרב יוסף משה אונגר. בגיל צעיר התייתם מאביו. למד בעירו בישיבת דודו, הרב נוח ברוך פישר, ולימים נישא לבתו, מרים לאה. בגיל צעיר התמנה למשרת הרב בקהילה היהודית הקטנה בקרומפק ואחר כך עבר לשמש כרב בטירנוי. כחמש עשרה שנה ישב בטירנוי ועסק בהוראה ובחינוך.
נבחר כנשיא מרכז הקהילות האורתודוקסיות ("לאנדעס קאנצליי") ונמנה עם הרבנים הראשונים שהצטרפו לתנועת אגודת ישראל מקרב רבני הונגריה וסלובקיה. בתרצ"ה השתתף במשלחת הרבנים לארץ ישראל מטעם אגודת ישראל, שכללה בין היתר את הרב יעקב מאיר בידרמן, הרב זלמן סורוצקין והרב יוסף שלמה כהנמן. בתרצ"ז השתתף בכנסייה הגדולה השלישית שנערכה במרינבאד ושימש כשליח הציבור בעצרת התפילה והזעקה שנערכה בתחילת הכינוס.
בשנת תרצ"א, לאחר פטירתו של הרב אברהם אהרן כ"ץ, רבה של נייטרא, נבחר למלא את מקומו. כדי לשכנעו לעבור לעירם, הציעו פרנסי קהילת נייטרא לממן את ישיבתו ולסייע בהרחבתה. לאחר הקמת הרבנות הראשית בישראל, יזמה העדה החרדית בראשות משה בלוי ודוד פוטאש הקמת מוסד מתחרה בתל אביב, והרב אונגר נקרא לכהן בו, אך לבסוף התוכנית לא יצאה לפועל.
ב-1937 נישאה בתו, ברכה רחל לתלמידו הרב חיים מיכאל דב ויסמנדל.
במשך 40 שנים שבהן עסק בהרבצת תורה, העמיד הרב אונגר אלפי תלמידים מסלובקיה, הונגריה וממדינות נוספות, מהם היו לרבנים וראשי ישיבות. בישיבתו לימד ספרי מוסר כמו מסילת ישרים, חובות הלבבות ואיגרת הרמב"ן. בכל יום ראשון נערך מבחן בגמרא ובמוצאי שבת מבחן על פרשת השבוע עם פירוש רש"י. השלטונות העריכו את פועלו ובאופן נדיר אף הסכימו לממן את בניית המקווה בישיבה.
תקופת השואה.
רדיפת היהודים בסלובקיה החלה למעשה עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, בעקבות הסכם מינכן ב-1938 בו חולקה צ'כוסלובקיה לשתי מדינות נפרדות. סלובקיה בראשות הכומר יוזף טיסו הפכה למדינת חסות של גרמניה הנאצית. טיסו ואנשי משמר הלינקה פעלו נגד היהודים ומתנגדי המשטר בסלובקיה.
בניסן תש"ב (מרץ 1942) החל גירוש יהודי סלובקיה למחנות ההשמדה בפולין. הרב אונגר עצמו זכה במעמד מיוחד מטעם השלטונות ואף קיבל מינוי לרב ראשי ליהודי סלובקיה. ביתו והשטח מסביבו הוכרזו כשטח חסות וגם לשוטרים היה אסור להיכנס אליו. למרות זאת, לעיתים פרצו לשם אנשי משמר הלינקה, וכהגנה מפניהם נבנו במקום בונקרים בהם התקבצו פליטים יהודים רבים מפולין ומגאליציה. בחסות הרב אונגר שהו מאות תלמידים ורבנים שהצליחו להימלט לישיבתו והמשיכו ללמוד תורה עד גירושם לאושוויץ בי"ז אלול תש"ד (1944).
כל אותה העת פעל הרב אונגר יחד עם חתנו הרב וייסמנדל להציל יהודים רבים ככל האפשר. בראשית המלחמה שלח את חתנו ללונדון כדי להשיג אישורי כניסה לקנדה למשפחות מיהודי סלובקיה, אך ללא הצלחה. מאוחר יותר היה הרב אונגר שותף לתוכניות ההצלה שיזמה קבוצת העבודה.
בעקבות המרד שפרץ בסלובקיה כנגד שלטונו של יוזף טיסו, גורשו גם תלמידי ישיבתו יחד עם אחרוני יהודי נייטרה לאושוויץ. גם בנו, בן ציון אונגר, נלקח למחנה סרד ושם נרצח. הרב אונגר ששהה באותו זמן בהרי זובור (Zobor) הסמוכים לנייטרה. בעקבות מחלתו הוא נאלץ להישאר בהרים ולהסתתר שם עם בנו, הרב שלום משה אונגר. בימים הנוראים של אותה שנה שהה בעיר באנסקה ביסטריצה. כמה שבועות אחר כך, בעקבות כיבוש העיר על ידי הגרמנים וחיסול המרד הסלובקי, ברח ליער קאלישטי. באותה תקופה הוא המשיך ללמוד תורה ברבים. כאשר הרגיש שסופו קרב אמר לבנו שיאמר לתלמידיו ללמוד בהתמדה, להתפלל בכוונה, ולהימנע מדיבור בשעת התפילה.
בט' באדר תש"ה (1945) נפטר ביער מרעב ומחולשה ונקבר שם באופן זמני. לאחר המלחמה הובא לקבורה בפישצ'אן שבה נולד, בסמוך לקברות אביו.