התוכנית שודרה בישראל בסוף ימי ערוץ 2 הניסיוני, טרום בחירת הזכייניות, כשתוכניות מקור רבות הופקו בערוץ מתוך תקווה להשתלב בערוץ המסחרי כשתחל פעולתו. בערוץ 2 המסחרי שודרו כמה וכמה תוכניות לייט נייט, אך "חכם בלילה" הקדימה את כולן והייתה למעשה חלוצת הסוגה בישראל. התוכנית שודרה פעם בשבוע מאולפני גבע בגבעתיים והאולפן עוצב כאולפן רדיו עם מיקרופון שדרים שהיה מונח לפני רון לוינטל. היא כללה ריאיונות, מערכונים סאטיריים ופארודיות. נגן הבית של התוכנית היה המוזיקאי צליל בירן.
פליטים יהודים לאחר מלחמת העולם השנייה
וגה סיציליה
אברהם בן-יעקב (חוקר)
אברהם בן-יעקב (30 בספטמבר 1914, י' בתשרי תרע"ה – 2 בנובמבר 2005, ל' בתשרי תשס"ו) היה היסטוריון, סופר, מחנך וחוקר יהודי בבל באלף השנים האחרונות.
ביוגרפיה.
אברהם בן-יעקב נולד בבגדאד בשנת תרע"ה (1914). התחנך ב'מדרש תלמוד תורה' ובבית הספר 'מכתב אל-תעאון' שאחר כך נקרא ע"ש 'רחל שחמון'. בניסן תרפ"ה (1925) עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים.
בשנת תר"ץ (1930) סיים לימודיו בבית הספר 'תלמוד תורה מזרחי'. בתרצ"ה (1935) סיים את לימודיו בהצטיינות ב'בית מדרש למורים (סמינר) מזרחי'.
קיבל תואר B.A. מהאוניברסיטה העברית בירושלים במקצועות חינוך וספרות עברית (1964) ולאחר מכן השלים תואר דוקטור, גם כן באוניברסיטה העברית בירושלים, עם דיסרטציה בנושא 'הגירת יהודי בבל להודו והשתקעותם בה' (1989).
בין השנים 1936–1976 עסק בחינוך ובהוראה. שימש כמנהל בית הספר הממ"ד במבשרת ציון שבירושלים וכמפקח על בתי הספר מטעם משרד החינוך. נבחר 5 פעמים כחבר 'המועצה לחינוך ממ"ד' המייעצת לשר החינוך והתרבות (1958–1975) והיה חבר המועצה הארצית של מנהלי בתי הספר הממ"ד (1965–1960).
היה חבר האיגוד העולמי למדעי היהדות (משנת 1957); חבר המועצה הארצית לענייני המועצות הדתיות (1956); חבר הוועדה לחינוך ולתרבות שליד ועד העדה הספרדית בירושלים (1942–1951); חבר ועד בית חינוך יתומים לעדת הספרדים בירושלים (1946–1949); חבר הוועד המקומי להנחלת הלשון לעם מטעם עיריית ירושלים (1954–1955); חבר הברית העברית העולמית (משנת 1967); חבר הוועד הפועל של המפד"ל והוועדה המוניציפלית שלה (1956–1963); ממייסדי הוועדה להקמת מפעלים קונסטרוקטיביים וחינוכיים בשביל העדה הבבלית בארץ ישראל (1950–1954); עם קום המדינה התמנה למזכיר כבוד של "בית הדין העליון לענייני גיוס" בירושלים; חבר המועצה האקדמית במרכז מורשת יהדות בבל.
מחקריו הקיפו פנים רבים בתולדות חיי יהודי בבל, כגון: בשטחי ההיסטוריה, החינוך והתרבות, היהדות, הספרות, השירה והפיוט, משלים, מנהגים, רפואה עממית, מקומות קדושים ופולקלור, ביוגרפיה וביבליוגרפיה של יהודי בבל.
פרסם כ-40 ספרים. בין הפרסים שקיבל:
כתב ערכים באנציקלופדיות בעברית ובאנגלית ופרסם כ-400 מאמרים בכשמונים כתבי עת ובקובצים מדעיים בישראל ומחוצה לה, רובם על יהודי בבל, כורדיסטן וארצות המזרח.
ספריו.
ספרי-מחקר.
הדוקטורט:
28. הגירת יהודי בבל להודו והשתקעותם בה (האוניברסיטה העברית בירושלים, ניסן תשמ"ז)
בן ציון נשר
הרב בן ציון נשר (נולד בכ' בתשרי תש"י 13 באוקטובר 1949) הוא רב שכונת טרומפלדור והמרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" בתל אביב ואב בית דין לדיני ממונות. חתן פרס הרב קוק.
קורותיו.
נולד בתל אביב למשפחת רבנים. אביו, הרב יצחק נשר, היה דיין בחיפה ואב בית דין בתל אביב ורב קהילת "גבורת ישראל" שבתל אביב, בנו של הרב אברהם נשר (אדלר) ונכדו של הרב משה גרודזינסקי. אמו חסידה היא בתו של הרב בן ציון מלמד, רב הקהילה הראשון ב"גבורת ישראל".
למד בתלמוד תורה אהל יעקב בתל אביב, בגיל 12 המשיך את לימודיו בישיבת אור התלמוד בעיר, שהייתה מסונפת להיכל התלמוד. בגיל 15 המשיך את לימודיו בישיבת חברון חלק מהשנים למד בחברותא עם ראש הישיבה דאז הרב משה חברוני. בתחילת שנות ה-70 נישא להדסה בנזימן מירושלים. מיד לאחר נישואיו התגורר בירושלים. שנתיים לאחר מכן, עם פטירת אביו בשנת תשל"ד (1974), התמנה לרב הקהילה ולראש כולל "שיח יצחק" שהוקם על שם אביו בתל אביב, ועבר לשם. בשנת תשמ"ד (1984) התמנה לרב המרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" ברחוב בן-יהודה בתל אביב. בשנת תשמ"ו זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על שו"ת שבי ציון.
בשנת תשס"ז 2007 התמנה למנהל אגף המשחטות במחלקת הכשרות של הרבנות הראשית לישראל, עם הרב דוד ורנר והרב אברהם יוסף. בשנת תשע"א 2011 נתמנה הרב נשר לאב בית דין לדיני ממונות מטעם המועצה הדתית תל אביב.
בשנת תשע"ג 2013 נתמנה הרב נשר לחבר בגוף הבוחר של הרבנות הראשית, כוותיק רבני השכונות בתל אביב. בשנת תשס"ד 2004 זכה בפרס הרב קוק על ספרו "שו"ת שבי ציון". בשנת תשס"ח 2008 נתמנה לחבר בוועדה המעניקה את פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית.
במרץ 2014 תשע"ד עם הקמתו של איגוד השוחטים והבודקים מונה הרב נשר לרב האיגוד.
בספטמבר 2017 תשע"ז מונה לעמוד בראשות כולל אפיקי חושן שהוא חלק ממרכז נפש יהודי בתל אביב.
משפחתו.
גיסו של הרב נשר הוא הרב יעקב רוזנצויג, רבה של אבן יהודה. דודו של הרב נשר היה הרב פרץ אריאל, רבה של מגדיאל. אחד מחתניו הוא הרב אהרון טננבאום, רב בישיבת דרך אמונה ובנו של יעקב טננבאום מנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט. הרב נשר הוא גם קרוב של הרב דוד מן.
סקיילון (חללית)
סקיילון (באנגלית: Skylon) הוא שמו של מטוס חלל בלתי מאויש הנמצא בפיתוח על ידי חברה בריטית בשם Reaction Engines Ltd. מטוס החלל סקיילון יצויד במנועים רקטיים שיוכלו להשתמש גם בחמצן מהאטמוספירה, ובאופן זה יהווה סקיילון כלי שיגור חללי בעל שלב יחיד. סקיילון מתוכנן למספר רב של טיסות חלל, והוא יוכל להציב בחלל מטע"דים במשקל של עד 15 טון. חלק ניכר מהידע הדרוש לבניית מטוס החלל שאוב ממיזם בריטי לבניית מטוס חלל - HOTOL, שהתנהל במהלך שנות השמונים של המאה העשרים, ובוטל.
מתכנני הכלי מצהירים על יכולתו לטוס לחלל ובחזרה 200 פעם, ועל הורדת מחיר השיגור לקילוגרם ביותר מסדר גודל ביחס לנהוג כיום באמצעות משגרים שונים.
מטוס החלל סקיילון הוא כלי טיס המונע באמצעות מנועי סילון המשנים תוך כדי טיסה את אופן פעולתם והפוכים למנועים רקטיים המונעים בדלק נוזלי. הכלי ישתמש במימן נוזלי הן להנעתו כמטוס סילון והן ככלי בעל הנעה רקטית. בעת הטיסה באטמוספירה יעשה שימוש בחמצן שבאוויר, ובעת הטיפוס לחלל יעבור הכלי לשימוש בחמצן נוזלי האגור במכליו.
מטוס החלל סקיילון יוכל לטפס לגובה של 26 ק"מ ולהגיע למהירות של 5.4 מאך בכוח מנועי הסילון המוזנים במימן, בטרם ישתנה אופן פעולתם להנעה רקטית טהורה.
מעמד גאוגרפי מוגן
מעמד גאוגרפי מוגן או כינוי מקור מוגן (באנגלית: Protected Geographical Status; מכונה בקיצור PGS) הוא שמה של מסגרת משפטית המוגדרת במערכת המשפט של האיחוד האירופי, אשר נועדה להגן על שמותיהם של מאכלים אזוריים. בתוך מסגרת משפטית זו, ישנן תתי הגדרות כגון PDO, PGI ו-TSG. החוק (אשר מיושם במדינות האיחוד האירופי, ובהדרגה גם במדינות מחוצה לו, באמצעות הסכמים בילטראליים בינלאומיים) מבטיח כי רק מוצרים אשר יוצרו באזור יכולים להימכר תחת שם המותג שלו. חקיקה זו נכנסה לפועל החל משנת 1992. מטרת החוק היא להגן על המוניטין של המאכלים האזוריים, לקדם פעילות חקלאית וכפרית, להבטיח ליצרנים לקבל פרמיה עבור המוצרים האותנטיים שלהם, ולחסל את התחרות הבלתי הוגנת והונאת הלקוחות מצד ספקי המאכלים הבלתי-מקוריים, אשר מוצריהם עלולים להיות מאיכות נחותה יותר או בעלי טעם שונה.
מסגרת משפטית זו מגנה על מוצרים כגון יינות, גבינות, שינקן, נקניקים, מאכלי ים, זיתים, בירות, חומץ בלסמי ואפילו על לחמים, פירות, בשר נא וירקות מקומיים. בפרט מזוהה סטטוס ה'מעמד הגאוגרפי המוגן' עם מאכלים כגון גורגונזולה, פרמזן (פרמיג'יאנו רג'אנו), פאי החזיר של מלטון מוברי, גבינת אסיאגו, קממבר ושמפניה, אשר יכולים להיות משווקים בשמות אלה רק אם יוצרו באזורים המזוהים עמם. כך למשל, כדי שגבינה מסוימת תוכל להיחשב כגבינת רוקפור, יש להכינה מהחלב של סוג מסוים ביותר של כבשים, ולהחמיץ את החלב במערות טבעיות סמוך לעיירה רוקפור-סור-סולזן, סמוך למחוז אוורון בצרפת, היכן שהגבינה מושפעת מנבגיו של עובש מסוים שגדל באותן המערות.
רוברט מונדבי
רוברט ג'רלד מונדבי (באנגלית: Robert Gerald Mondavi; 18 ביוני 1913 - 16 במאי 2008) היה מהכורמים המובילים בקליפורניה. שיפוריו הטכניים והאסטרטגיות השיווקיות שלו, הביאו הכרה עולמית ליינות עמק הנאפה בקליפורניה. הוא קידם במיוחד את ייצורם ושיווקם את היינות המתויגים כזניים, על פני אלו המתויגים כאזוריים, מה שהפך, בסופו של דבר, למקובל ביינות. מכון רוברט מונדבי למדעי היין והמזון באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, נפתח באוקטובר 2008, לזכרו.
היסטוריה משפחתית.
הוריו של רוברט מונדבי היגרו מאזור מארקה באיטליה והתיישבו בעיר היבינג, שבמינסוטה. רוברט ג'רלד מונדבי נולד בווירג'יניה, מינסוטה. ממינסוטה עברה משפחת מונדבי ללודי, קליפורניה, שם הוא למד בבית הספר התיכון לודי. בלודי, אביו צזאר, הקים עסק מצליח לאריזת פירות בשם C. Mondavi and Sons, אריזת ומשלוח ענבים לחוף המזרחי. מונדבי סיים את לימודיו באוניברסיטת סטנפורד ב-1937, עם תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים. בסטנפורד היה חבר אחוות "פי סיגמא קאפא". ב-1943, הצטרף מונדבי לאביו ואחיו פיטר, לאחר שהמשפחה רכשה מידי ג'יימס מופיט את יקב צ'ארלס קרוג הנמצא בסנט הלנה, קליפורניה. את היקב ייסד צ'ארלס קרוג ב-1861.