לאחר המלחמה מונה ענבר למפקד גדוד 51 של גולני, ופיקד עליו בפעילות מבצעית בלבנון. לאחר מכן שימש כראש לשכת הרמטכ"ל, משה לוי. בהמשך שימש כמפקד החטיבה המרחבית המרכזית באוגדת עזה. בשנים 1990–1992 שימש ענבר כמפקד חטיבת גבעתי. בהמשך למד בקרלייל, פנסילבניה, במכללה לביטחון לאומי של צבא ארצות הברית, ומששב ארצה מונה קצין מבצעים מיוחדים בפיקוד צפון, תחת האלוף יצחק מרדכי. בשנת 1994 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד יחידת הקישור ללבנון. בדצמבר אותה שנה ארבו פעילי חזבאללה ארבו לשיירה של צה"ל סמוך לעיירה מרג' עיון. ענבר קפץ לנקודה והוביל כוח למרדף אחר המחבלים, והרג שניים מהם. ענבר בלט בגישה לוחמנית ותקופתו כמפקד היק"ל התאפיינה במבצעים רבים כנגד החזבאללה, ובהם בין היתר מבצע ענבי זעם.
בשנים 1996–1998 היה ענבר מפקד עוצבת אתגר. ב-1999 השתחרר מצה"ל.
לאחר השחרור מצה"ל.
עם שחרורו מצה"ל, תמך בפומבי ביציאת כוחות צה"ל מלבנון ובהמשך נמנה עם מנסחי "יוזמת ז'נבה". ב-2008 השתתף בסרטון שקרא לתמוך במועמדתו של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית.
בשנים 1999–2005 כיהן כמנכ"ל חברת "פוינטר טלוקיישן" - חברה לאיתור כלי רכב, ומשנת 2005 עד 2010 כמנכ"ל קבוצת קמן אחזקות, ושימש כיו"ר פעיל במרבית חברות הבת של הקבוצה בהם תאת תעשיות ותאת טכנולוגיות. בשנים 2015–2021 שימש כחבר דירקטוריון בחברת התעופה ישראייר.
נכון ל-2011, הוא משמש מנכ"ל ובעלים של חברת "אופקי דניש", העוסקת בייעוץ ובניהול פרויקטים בתחומי מים, תשתית וסביבה. בריאיון לידיעות אחרונות העיד על עצמו: .
ענבר בעל תואר שני במדעי המדינה ובמנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי, אב לארבעה ילדים ומתגורר ביישוב תמרת.
בניין איטליה
בניין איטליה (בפורטוגזית: Edifício Itália) הוא גורד שחקים הנמצא בעיר סאו פאולו שבברזיל. הבניין כולל 46 קומות ומתנשא לגובה של 168 מטרים, השני בגובהו בסאו פאולו, אחרי מצפור העמק.
צורותיו המעוגלות של הבניין מעניקות לו מראה מיוחד. הוא מצויד במדרגות חיצוניות של בטיחות, מכיוון ששריפות כבר הצהירו בשני גורדי שחקים. ב- Circolo Italiano יש מסעדה, בר, טרקלין אצילי, חדר משחקים, חדר קריאה, חדר ביליארד, תיאטרו איטליה וגלריה. בחלקו העליון מסעדת יוקרה, ומראה לנוף הפנורמי של העיר. לבניין זה היה ערך סמלי עבור הקהילה האיטלקית, שהגיעה לעבוד בראשית המאה במטעי קפה בברזיל.
הבניין תוכנן על ידי האדריכל הגרמני-ברזילאי פרנץ היפ ונבנה בין השנים 1956–1965. הבניין מאוכלס במשרדים וכולל מרפסת תצפית לתיירים בקומת הגג.
ליאה אורגנה
פיאג'יו
Wired (מגזין)
Wired הוא מגזין טכנולוגיה בולט שיוצא לאור מדי חודש מאז מרץ 1993. הוא מתמקד בהשפעה של הטכנולוגיה על תחומי הכלכלה, התרבות, ארכיטקטורה, פוליטיקה ועוד. המגזין נמצא מאז 1998 בבעלות של חברת קונדה נאסט שבסיסה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ומחוץ לארצות הברית הוא מתפרסם בקנדה וביפן. בשנת 2009 השיק המגזין שתי מהדורות בינלאומיות באיטליה ובריטניה.
עקרונות העריכה של המגזין התבססו בתחילה על הרעיונות של מרשל מקלוהן, תאורטיקן תקשורת קנדי שנחשב לפטרון הרוחני של המגזין בשלביו המוקדמים. המגזין התפרסם במיוחד בשל עקרונותיו הליברליים ותמיכתו בכלכלה החדשה. מבקרי המגזין הדביקו לו את הכינוי המזלזל "האיבר המרכזי של האידאולוגיה הקליפורנית", שכוון במיוחד נגד הליברטריאניזם שלו שהשפיע רבות על השקפת העולם של משתמשי האינטרנט הראשונים.
רק לאחר התפוצצות "בועת הדוט קום" בשנת 2000, כשצוות העריכה צומצם באופן דרמטי, שינה המגזין את פניו לכיוון יותר מיינסטרימי תחת שרביטו של העורך הראשי החדש והנוכחי כריס אנדרסון. המגזין "Wired" והקבוצה "Wired News" (האחראית על האתר Wired.com) היו בבעלות נפרדת משנת 1998 עד ליוני 2006, אז הודיעה קונדה נאסט על הסכם לרכישת Wired News תמורת 25 מיליון דולר ועל התאחדות המגזין עם האתר. המהדורה המקוונת של המגזין מציעה מבחר מאמרים בחינם ומתקיימים בה באופן קבוע דיונים פעילים. היה מראשוני המגזינים שהוציאו מהדורת אייפד, עם השקת המכשיר.
Wired ידוע במונחים החדשים שטבע ובכללם "הזנב הארוך" ו"מיקור המונים". כמו כן מפרסם Wired מאז 1996 רשימה שנתית של מוצרי "vaporware" - עשרת המוצרים המדוברים והמבטיחים ביותר שמעולם לא יצאו לציבור בסופו של דבר. עם כותבי הטורים הקבועים של המגזין נמנים סופר הסייברפאנק ברוס סטרלינג והפרופ' למשפטים לורנס לסיג.
Maniac Mansion
וויבודינה נובי סאד (כדורסל)
וויבודינה סרביהגאז נובי סאד (בסרבית: КК Раднички Србијагас Нови Сад) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר נובי סאד בצפון סרביה. המתמודדת בליגת העל הסרבית.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1948, ובעונת 1961/92 העפילה לליגה השנייה. בשנת 1970 עברה לשחק באולם נובקבל. בעונת 1974/75 החלה להשתתף בליגת העל היוגוסלבית. אך ירדה חזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. בשנת 1980 החלה הקבוצה לשחק במרכז ספנס החדש, המכיל 11,500 מקומות ישיבה. בעונת 1988/89 חזרה לליגת העל ותפסה מקום בצמרת. בעונת 1994/95 ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת. בסוף שנות ה-90 החלו בעיות כלכליות בקבוצה והיא התמזגה עם מספר קבוצות כדי לשרוד בליגה הראשונה.
עידן חדש.
בשנת 2000, כשהקבוצה שיחקה בליגה השנייה, התחלף צוות הניהול והקבוצה יצאה לדרך חדשה. במקביל נחתם הסכם חסות על ענקית הנפט "סרביהגאז". והקבוצה חזרה מהר מאוד לליגת העל ולצמרת הליגה הסרבית.
בעונת 2002/03 סיימה במקום השמיני והגיעה עד לחצי גמר הגביע. בעונת 2003/04 סיימה במקום שלישי וגם לחצי גמר הגביע והודחה על ידי הכוכב האדום בלגרד.
כמו כן, השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית בעונות 2005/06, 2007/08, 2008/09.
החל מעונת 1990/91 משתתפת הקבוצה במסגרת האירופאית. המפגש הראשון בתולדותיה היה מול קבוצת קאנטו מאיטליה בגביע קוראץ'. בהמשך השתתפה גם ביורוצ'לנג' ויורוקאפ. השלב הכי גבוה שהגיעה אליו הקבוצה, היה שמינית גמר היורוצ'לנג' בו הודחה על ידי קבוצת אוניקס קאזאן מרוסיה.
הכינוי של הקבוצה הוא "חגבים" (Grasshoppers), והיא מארחת בהיכל הגדול של מרכז ספנס המכיל 8,000 מקומות ישיבה.
בלוגוספירה
בונה כינורות
מצפור עמק
מצפור העמק
דני עפרוני
דני עפרוני (נולד ב-17 בנובמבר 1958) הוא אלוף (מיל') בצה"ל. בתפקידו האחרון כיהן כפרקליט הצבאי הראשי.
כיום (דצמבר 2019) מרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
עפרוני גדל בטירת כרמל ולמד בבית הספר "דגניה" ביישוב, ולאחר מכן בחטיבת הביניים בבית הספר הריאלי בחיפה.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 504 כמפעיל סוכנים, הן בלחימה בדרום לבנון והן ביהודה ושומרון. בשנת 1990, לאחר סיום לימודי משפטים, עבר לשרת בפרקליטות הצבאית. בין השנים 1991–1993 שימש בתפקיד הממונה על התביעה הצבאית בנפות יהודה.
בשנת 1993 חזר לתפקיד מודיעיני, כמפקד מרחב צפון ביחידה 504 של אגף המודיעין. בשנת 1996 שב לפרקליטות הצבאית ומונה לתפקיד סגן התובע הצבאי הראשי. החל משנת 2000 שימש כפרקליט צפון, ובשנת 2003 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לתפקיד הסנגור הצבאי הראשי.
בשנת 2004 מונה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי. בתפקידו זה, בין היתר, פעל למימוש רפורמה מבנית בפרקליטות הצבאית וקידום שינויים משמעותיים בדין המשמעתי בצה"ל. בשנת 2009 פרש מצה"ל. בהמשך כיהן כסמנכ"ל בחברת תשתיות אמריקאית.
בתפקיד פצ"ר.
ב-15 בספטמבר 2011 מונה לפצ"ר במקום האלוף אביחי מנדלבליט והועלה לדרגת תת-אלוף. בספטמבר 2012 הועלה לדרגת אלוף ובטקס בו הוענקה לו דרגת אלוף הבהיר לרמטכ"ל ולחברי המטכ"ל כי: "מחויבותכם לשלטון החוק, הקפדתכם על שילוב הפצ"ר ואנשיו בצמתי החלטה ובגיבוש תוכניות פעולה, וגישתכם העניינית להערותינו גם כשהן כוללות סייגים ואיסורים, הן נורמות התנהגות ראויות המקלות על המשפטן הצבאי במילוי תפקידו החשוב, ומהוות דוגמה אישית לפקודיכם".
בתפקידו כפצ"ר הורה לאחר מבצע עמוד ענן לפתוח בחקירה יזומה לבירור נסיבות מותם של כ-70 בלתי מעורבים במהלך המבצע. ביחס לאירוע בשכונת בשכונת בשג'אעיה ב-30 קבע עפרוני כי הירי בוצע בהתאם להוראות הדין הישראלי והבין־לאומי, שכן "כוון לעבר מרגמות ומפעיליהן, במטרה לנטרל אותם מהמשך ביצוע ירי מתמשך ואינטנסיבי לעבר כוחות צה"ל, אשר שם אותם תחת סכנת חיים ממשית ומיידית". הוא קבע כי ניתן לתקוף ביתו של מפקד בחמאס כאשר הוא מנהל משם את מערך הלחימה של הגדוד, ובכך הופך הבית למטרה צבאית. עוד קבע כי הרס רבי-הקומות בסוף המבצע נבע מכך שהוכח כי בבניינים אלה פעלו חדרי מבצעים של חמאס. לאחר חקירה הורה לסגור ללא כתבי אישום את תיק החקירה בפרשת הרג נהג המונית זכריא דראגמה, וכן במקרה של הסטודנטית לובנא חנש שנהרגה מכדורים שנורו לעבר משליכי בקבוקי תבערה.
באוקטובר 2015 סיים את תפקידו כפרקליט הצבאי הראשי.
לאחר הפרישה מצה"ל.
לאחר פרישתו מצה"ל עפרוני הוא חבר בסגל המכון למחקרי ביטחון לאומי ומרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.
בשנת 2018 זכה באות "אביר איכות השלטון" בקטגוריית "צבא וביטחון" מטעם התנועה לאיכות השלטון. בנימוקי הבחירה נאמר כי האות ניתן לו: .
חיים אישיים והשכלה.
עפרוני גר במודיעין-מכבים-רעות, נשוי, ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים.
תרנגול ג'וואי
אנחה