בשיתוף עם המועצה הלאומית לאמנויות, הקרן מימנה תוכנית Writer-in-Residence בשנות 2007-2008; ב-2008 הקרן שיתפה פעולה עם ארגון Queer Peace International (QPI) להוציא לאור את הספר Breaking Free: Sexual Diversity and Change in Emerging Nations אשר בוחן את הדרכים בהן מיעוטים מבחינת זהות מינית או מגדרית מעצימים את עצמן במדינות מתפתחות, כיצד הם מחנכים את קהילותיהם, ואיזו עבודה משותפת הם עושים עם ארגונים בינלאומיים.
פאבלו ארמרו
פאבלו אסטיפר ארמרו (בספרדית: Pablo Estifer Armero; נולד ב-2 בנובמבר 1986) היה כדורגלן קולומביאני ששיחק בעמדת המגן השמאלי בנבחרת ובמשספר קבוצות אירופיות וברזילאיות.
קריירה.
ארמרו החל את הקריירה המקצועית שלו באמריקה קאלי מהליגה הקולומביאנית הראשונה בה שיחק 4 עונות וסייע לה לזכות באליפות בשנת 2008. בשנה שלאחר מכן עבר לפלמיירס מהליגה הברזילאית איתה הגיע לחצי גמר אליפות סאו פאולו. ב-2010 היה אמור לעבור לפארמה, אך הקבוצה לא יכלה להחתים שחקנים זרים נוספים, והחוזה בוטל. לבסוף, באוגוסט 2010 חתם באודינזה מסרייה א' והיה המגן השמאלי במערך הקבוצה. הוא התחרה על מקום בהרכב עם גבריאל סילבה, אך לרוב זכה. בעקבות ההצלחה בליגה האיטלקית הוא נבחר לנבחרת העונה של הסרייה א' בעונת .
בינואר 2013 ארמרו הושאל לנאפולי עד תום העונה עם אפשרות לרכישה בתום העונה. נאפולי ניצלה אופציה זו ורכשה חצי מזכויות המכירה של השחקן תמורת 4 מיליון אירו. בינואר 2014 ארמרו הושאל לוסטהאם יונייטד עד תום העונה ושיחק 5 משחקים. ביוני 2014 אודינזה קנתה בחזרה מנאפולי את כרטיס השחקן של ארמר והוא נכלל בהרכב הראשון על חשבון גבריאל סילבה. כעבור עונה והוא הושאל למילאן לעונת . באפריל 2015 הושאל לפלמנגו. בינואר 2017 חתם בבאהיה. בינואר 2018 חזר ארמרו לאחר עשור לקבוצת נעוריו אמריקה קאלי שם שיחק עונה אחת. בסום העונה הוא שוחרר ובמרץ 2019 חתם בקבוצת סנטרו ספורטיבו אלגואנו. שלושה שבועות לאחר החתימה שלו הוא נמצא מבלה במועדון לילה והקבוצה החליטה לשחרר אותו. הוא חתם כהעברה חופשית בקבוצת גוארני מליגת המשנה הברזילאית הוא שיחק שלושה משחקים עד תום העונה ואז שוחרר מהקבוצה.
נבחרת קולומביה.
ארמרו שיחק בנבחרות קולומביה הצעירות והשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 2003, בו קולומביה הגיע למקום הרביעי. ב-2008 שיחק לראשונה בהרכב נבחרת קולומביה במשחק ידידות נגד שהסתיים בניצחון קולומביה 2-5. הוא נמנה עם סגל הנבחרת לקופה אמריקה 2011, ואת שער הבכורה שלו בנבחרת כבש ב-22 במרץ 2013 במשחק נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ארמרו הופיע עם קולומביה בכל משחקי המוקדמות מלבד אחד, וזומן גם למונדיאל 2014. ארמרו הבקיע את השער הראשון של נבחרתו במונדיאל במשחק נגד בשלב הבתים.
ארמרו זומן ושיחק מספר משחקים בודדים עד שנת 2017.
איליי ואלאך
ססאר ארסו
ססאר ארסו אמפוסטה (בספרדית: César Arzo Amposta; נולד ב-21 בינואר 1986 בויאריאל שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
ארסו החל לשחק במחלקת הנוער של ויאריאל מעיר הולדתו, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-23 במרץ 2003 במשחק נגד ריאל סוסיאדד, אך לא הצליח לבסס את מעמדו בסגל הפותח של הקבוצה. במקביל שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ספרד, ובמדי הנבחרת הצעירה ערך ארבע הופעות.
בעונת הושאל ארסו לרקראטיבו ולבה, העולה החדשה לליגה הספרדית, ובעונה שלאחר מכן הושאל לריאל מורסיה. לקראת עונת שוחרר מוויאריאל וחתם ברקראטיבו ולבה, במדיה שיחק עונה נוספת. לאחר עונה אחת ברקראטיבו עזב ארסו את הקבוצה וחתם לארבע עונות בריאל ואיאדוליד. לאחר שלוש שנים במועדון עבר ארסו לגנט מליגת העל הבלגית. אחרי שלוש עונות בבלגיה, חזר ארסו לספרד בינואר 2014, וחתם בריאל סרגוסה מהליגה הספרדית השנייה.
ב-25 ביוני 2014 הגיע ארסו לישראל וחתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2014 ערך ארסו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1-1 מול הפועל באר שבע במסגרת המחזור הראשון של עונת . ב-1 בינואר 2015, ארסו היה מעורב בעימות עם שחקן הקבוצה עומר אצילי ועם המאמן מנחם קורצקי בעקבותו הוצא ארסו מאימון הקבוצה. לאחר מכן, התנצל ארסו בפני אצילי וקורצקי והוחלט כי ארסו יעמוד לדין משמעתי פנימי ויחזור לאימונים. ב-1 באפריל 2015 נפצע ארסו במהלך משחק אימון פנימי, קרע את המיניסקוס ונדרש לתקופת החלמה ארוכה. בתום העונה, החליטה בית"ר שלא לממש את האופציה שהייתה לה על ארסו ובכך סיים הבלם את דרכו במועדון.
ב-26 ביוני 2015 חתם ארסו בקבוצת א.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. לאחר עונה אחת, עבר לקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית בחוזה לשנתיים.
ב-29 בדצמבר 2017 חזר ארסו לספרד וחתם בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה השנייה, שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בדצמבר 2018 עקב פציעה בברך.
סארלואי
סארלואי (בגרמנית: Saarlouis, בצרפתית: Sarrelouis) היא בירת מחוז סארלואי שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. כפי שנגזר משם העיר, היא שוכנת על הנהר סאר והיא נבנתה כמבצר בשנת 1680 ונקראה על שמו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
היסטוריה.
על פי הסכמי ניימכן שנחתמו ב-1678–1679, עברה דוכסות לורן לידיה של צרפת. ב-1680 הורה לואי הארבעה עשר לבנות מבצר להגנת הגבול המזרחי החדש על גדות הנהר סאר. מבצר זה נקרא סארלואי (Sarre-Louis). המהנדס הצבאי המפורסם סבסטיאן דה וובאן בנה את העיר שתוכננה על ידי המושל הראשון שלה טומס דה שוסיי (Thomas de Choisy). ב-1683 ביקר לואי הארבעה עשר במבצר והעניק לו את סמלו. על הסמל מופיעים השמש העולה ושלושה פלר דה ליס. המוטו שעל הסמל הוא "Dissipat Atque Fovet" (היא (השמש) מפזרת (את העננים) ומחממת (את הארץ)).
ב-1697, על פי הסכם רייסווייק, רוב חלקיה של דוכסות לורן השיגו שוב את עצמאותם, אך סארלואי וסביבתה נותרו כמובלעת צרפתית. במהלך המהפכה הצרפתית שונה שמה של העיר לסאר ליברה (Sarre-Libre), אך שמה המקורי הושב לה ב-1810. על פי חוזה פריז (1815) עברו סארלואי וכל השטח שנודע מאוחר יותר כחבל הסאר, לשליטתה של פרוסיה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה כבשו כוחות צרפתים את סארלואי. חבל הסאר הפך להיות מדינת חסות של חבר הלאומים למשך 15 שנים. ב-1933 הציפו רבים מחברי המפלגה הנאצית את חבל הסאר, מאחר שהיה זה החלק היחידי של גרמניה שנותר מחוץ לשליטת הרייך השלישי. כתוצאה מכך, קבוצות אנטי-נאציות הובילו מערכה לדרישה שהחבל ישאר תחת שליטת חבר הלאומים כל עוד אדולף היטלר שולט בגרמניה. יחד עם זאת, רגשות אנטי-צרפתיים היו מושרשים בסאר זה מכבר, ומעטים היו בגלוי בעד צרפת. ב-13 בינואר 1935, עם חלוף 15 השנים, נערך משאל עם בחבל ו-90% מהמצביעים הביעו את רצונם להסתפח לגרמניה.
בין השנים 1936–1946 סארלואי נקראה סארלאוטרן (Saarlautern, לאוטרן היא סיומת מקובלת למקומות יישוב בגרמניה), מתוך ניסיון של הנאצים לתת לשם העיר צליל גרמני.
לאחר מלחמת העולם השנייה נכבש החבל שוב על ידי צרפת. במשאל עם שנערך ב-1955 הצביעו רוב התושבים בעד איחוד עם גרמניה המערבית וב-1 בינואר 1957 נעשה החבל למדינה העשירית שלה.
ב-1980 חגגה סארלואי 300 שנים לייסודה.
הביצורים.
גם כיום, שולט המבצר על המבנה המשושה של העיר. בנוסף למבנים שנבנו על ידי וובאן, נותרו כמה חלקים של הבנייה שנעשתה במאה ה-19, כאשר הפרוסים קיבלו את השליטה על העיר. לאחר 1887 כמה חלקים של המבצר נפגעו, אך כמה מהם, כמו עמדות הירי, הקסרקטינים, הביצורים בצורת משולש והאנדרטה לזכרו של מישל נה שהיה מרשל צרפת, נותרו בשלמותם.
כלכלה ותשתיות.
סארלואי ידועה במפעלי הפלדה והברזל שלידה ובמכרות שלה. כיום, חברת פורד היא המעסיק הגדול בעיר, והמפעל של החברה מייצר את המכוניות פורד פוקוס ופורד קוגה.
הנמל של סארלואי הוא השמיני בגודלו מבין הנמלים הפנימיים של גרמניה. העיר שוכנת במרחק של 20 דקות נסיעה מהגבול עם צרפת ו-45 דקות נסיעה מלוקסמבורג, בירת לוקסמבורג.
גליום ניטריד
גליום ניטריד (Gallium Nitride, GaN) הוא מוליך למחצה בינארי ממשפחת III-V המורכב מהיסודות גליום וחנקן. לגליום ניטריד פער אנרגיה ישיר המקנה לו יתרונות ביישומים אלקטרואופטיים. השימוש הנפוץ ביותר של הגליום ניטריד הוא בדיודות פולטות אור (LED), מאז שנות התשעים.
גליום ניטריד הוא חומר בעל קושיות גבוהה והוא בעל מבנה גבישי הקסגונלי המכונה וורציט (Wurzite). גבישים נקיים של גליום ניטריד הם שקופים לאורכי הגל הנראה.
לגליום ניטריד פער אנרגיה רחב של 3.4 אלקטרון וולט, המאפשר יישומים מיוחדים באלקטרואופטיקה והתקנים להספק גבוה ולתדרים גבוהים. גליום ניטריד הוא המצע המאפשר דיודות פולטות אור בצבע סגול (באורך גל של 405 ננומטר), מבלי הצורך להשתמש במניפולציות אופטיות.
תכונות.
גליום ניטריד הוא בעל קושיות גבוהה ויציבות מכנית. כמו כן, הוא בעל מוליכות תרמית וקיבול חום גבוהים. גליום ניטריד הוא מוליך למחצה בעל פער אנרגיה ישיר רחב של 3.4 אלקטרון וולט.
ניתן לגדל שכבות דקות של גליום ניטריד על מצעים כגון ספיר או סיליקון קרביד. החומר אינו נסדק למרות אי התאמה בפרמטר הסריג מול מצעים אלה.
ניתן לאלח (לסמם) גליום ניטריד באמצעות אטומים של חמצן או סיליקון ליצירת מוליך למחצה מסוג N, ולאלח באמצעות מגנזיום לקבלת מוליך למחצה מסוג P. עם זאת, הוספת סיליקון ומגנזיום עלולה לגרום לחומר להיות פריך יותר.