באוקטובר 2018 בית המשפט החוקתי של אוסטריה קבע שהנהלים העוסקים בסוגיית האימוץ במקרה של סיום מערכת יחסים יהיו זהים עבור זוגות חד־מיניים וזוגות הטרוסקסואלים. לפי קביעה זו, צריכה להיות הכרה מלאה באם המאמצת כהורה בהתאם לנוהלי האימוץ, ועליה לקבל את אותן הזכויות, את אותו היחס ואת אותן החובות שאב הטרוסקסואל היה מקבל, אפילו אם הזוג המאמץ נפרד. טובת הילד חייבת להיות מובטחת בכל הליכי האימוץ, והנהלים חייבים להיות זהים עבור זוגות חד־מיניים וזוגות הטרוסקסואלים.
הגנה מפני אפליה.
קוד העבודה הפדרלי של אוסטריה כולל חוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית החל משנת 2004, בהתאם לחקיקת האיחוד האירופי. הגנה מפני אפליה על רקע זהות מגדרית אינה כלולה במפורש, אך ממומשת בפועל בהתאם לסעיף "מגדר". בינואר 2017 אוסטריה תחתית הפכה למדינה האחרונה באוסטריה שעדכנה את חוקי האפליה שלה כך שיאסרו אפליה על רקע נטייה מינית באספקת מוצרים ושירותים. אפליה כזו אסורה בכל המדינות האחרות באוסטריה עוד מלפני כן.
ב־1993 נחקק חוק הקובע שעל המשטרה להימנע מכל פעולה שעלולה להתפרש כאפליה על רקע נטייה מינית. ב־1998 העיר בלודנץ אימצה הצהרה סמלית נגד אפליות, הכוללת אפליה על רקע נטייה מינית. החל משנת 2002, בעיר וינה קיים חוק המגן על בני נוער מפני אלימות או אפליה על רקע נטייתם המינית. החוקה הפדרלית של אוסטריה מגינה על כל האזרחים במידה שווה, אם כי מספר פסקי דין של בית המשפט החוקתי אימתו שההגנות הללו לא תמיד נאכפות.
בשנת 2015 הפרלמנט האוסטרי אישר תיקונים לקוד הפלילי, שלפיהם אלימות והסתה על רקע נטייה מינית נחשבות לפשעי שנאה. התיקונים נכנסו לתוקף ב־1 בינואר 2016.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר.
טרנסג'נדרים באוסטריה מורשים לשנות את מגדרם החוקי כך שיתאים לזהותם המגדרית. אין חובה לעבור ניתוח לשינוי מין לשם כך.
ב־14 במרץ 2018 בית המשפט החוקתי של אוסטריה קבע שאזרחים המגדירים עצמם כאינטרסקס (כלומר, אינם זכר ואינם נקבה מבחינה ביולוגית) יוכלו להשאיר את שדה המגדר בתעודת הלידה שלהם ריק, או לשנותו ל"אינטרסקס", "אחר" או "X". כמו כן, בית המשפט קבע שהתערבויות רפואיות במינם הביולוגי של תינוקות ושל ילדים אינן חוקתיות ושיש להימנע מהן ככל האפשר. לפי קביעה זו, התערבויות רפואיות כאלו יכולות להיות מוצדקות רק במקרים יוצאי דופן, למשל כאשר יש סכנה לחיים. פסק הדין הסופי פורסם ב־29 ביוני 2018 ונכנס לתוקף באופן מיידי.
שירות צבאי.
להט"בים מורשים לשרת בצבא אוסטריה באופן גלוי, כלומר מבלי שייאלצו להסתיר את נטייתם המינית או את זהותם המגדרית.
החל משנת 2014, אוסטריה אפשרה לטרנסג'נדרים לשרת באופן גלוי בכוחות הצבא שלה.
טיפולי המרה.
ביוני ויולי 2018 ביקרה עמותת הלהט"ב "HOSI" זלצבורג את העמותה הנוצרית האולטרה-שמרנית "TeenSTAR" בטענתה כי "הומוסקסואליות נחשבת לבעיית זהות וסטייה". הקבוצה הציעה לקטינים טיפולי המרה בכך שלימדה אותם כי הנטייה המינית "ניתנת לשינוי" באמצעות שילוב של טיפול, קבוצות עזרה עצמית וטיפול פסטורלי, כפי שדווח בעיתון זלצבורגר נחריכן. חבר המועצה הלאומית מריו לינדנר (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית) הגיש בקשה פרלמנטרית לתשובה משר החינוך לשעבר, היינץ פאסמן, על דברי העמותה. שאלה פרלמנטרית נוספת הושקה על ידי חברת המועצה אווה דיזזיץ' (מפלגת הירוקים).
באוקטובר 2018 אסרה מנהלת החינוך בזלצבורג על קיום סדנאות טיפולי ההמרה של עמותת "TeenSTAR" עד לתוצאה של הסקירה. אף על פי שמשרד החינוך הודיע על איסור התאחדות העמותה, ועל צו עד חג המולד 2018, נכון לפברואר 2019, לא פורסם שום צו, והעמותה המשיכה לעבוד בבתי ספר. באפריל נאסרה סופית התאחדותה.
בדצמבר 2018 הוגשה לפרלמנט החלטה הקוראת לאסור על טיפולי המרה בקטינים על ידי מריו לינדנר. תחילה נמנעה ועוכבה ההצבעה על ידי קואליציית מפלגת העם האוסטרית ושלטון מפלגת החירות האוסטרית. עם זאת, בהצבעה ב-13 ביוני 2019, המועצה הלאומית אישרה את ההחלטה. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, NEOS – אוסטריה החדשה והפורום הליברלי, מפלגת "JETZT", שני החברים העצמאיים ומפלגת העם האוסטרית הצביעו כולם להחלטה בעד ההצבעה כאשר מפלגת החירות האוסטרית התנגדה. ב-2 ביולי 2019, המועצה הלאומית אישרה את ההחלטה בהצבעה סופית. בהצבעה זו הצביעה מפלגת החירות האוסטרית בעד גם כן בנימוק כי "תמיד יש לתת עדיפות לילדים ולמתבגרים". ההחלטה קראה לממשלת אוסטריה "להגיש באופן מיידי למועצה הפדרלית הצעת חוק ממשלתית האוסרת על שימוש בקטינים בטיפולי המרה וטיפול מתקדם" על ידי קביעת מועד לפני הקיץ. כעת, איסור על טיפולי המרה ממתין לאישור.
סדר יום ציבורי.
בפוליטיקה.
ב־1995 בית הדין הבינלאומי לזכויות אדם יזם דיון פוליטי בנושא האפליה והרדיפה של להט"בים באוסטריה. לאחר מכן נערכו הדיונים הפרלמנטריים המשמעותיים הראשונים בסוגיה זו, ביוזמת מפלגת הפורום הליברלי שהתנגדה בתקיפות לאפליית הומוסקסואלים, שבה בעת הייתה קיימת בסעיף 209 של חוק העונשין האוסטרי. מפלגת הפורום הליברלי תמכה גם בשוויון מוחלט לאזרחים חד־מיניים, כולל נישואים ואימוץ ילדים. סעיף 209 בחוק העונשין האוסטרי קבע גיל הסכמה גבוה יותר לגברים הומוסקסואלים (18), בעוד שגיל ההסכמה עבור הטרוסקסואלים ולסביות היה 14. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית וכן מפלגת הירוקים הביעו גם הן תמיכה ביחס שווה לזוגות חד־מיניים.
לאחר שמפלגת הפורום הליברלי לא הגיעה לסף 4% האלקטורים בבחירות 1999, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ומפלגת הירוקים החלו לקדם את הסוגיה הזו. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית קיבלה החלטה בסוגיית היחס השווה לזוגות חד־מיניים במהלך הכנס הדו־שנתי שערכה: הועלתה הצעה להסדרת זוגיות רשומה המתירה לזוגות חד־מיניים, בין היתר, לאמץ את הילד הביולוגי של בן או בת הזוג. בשנת 2004 מפלגת הירוקים הציעה לאפשר לזוגות חד־מיניים נישואי חוזה שיוסדרו באופן הדומה להצעתה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
עם זאת, ההתקדמות בחקיקת החוקים הייתה מצומצמת. בשנת 1998 אוסטריה החלה להכיר בזכותם של האזרחים להימנע ממסירת עדות נגד בן או בת הזוג שלהם, גם כאשר מדובר בזוגות חד־מיניים, בהתאם לתיקון הקוד הפלילי. ביוני 2002 בית המשפט החוקתי של אוסטריה ביטל את סעיף 209 בקוד הפלילי, מה שהוביל להוספת סעיף 207b כתחליף בעקבות הצעת הקואליציה של מפלגת העם האוסטרית ומפלגת החירות האוסטרית. סעיף 207b הוריד את גיל ההסכמה ל־14 עם הפרש גילאים שאינו גדול מ־3 שנים בין מקיימי יחסי המין. סעיף זה אוסר גם לקיים יחסי מין עם קטין מתחת לגיל 16 בתמורה לתשלום או לגמול. בעקבות החלטת בית הדין האירופי לזכויות אדם בשנת 2003, זוגות חד־מיניים החלו לקבל את אותן הזכויות של זוגות הטרוסקסואלים במסגרת נושאי חוזה. בשנת 2005 מפלגת הירוקים הביעה תמיכה נחרצת בזוגיות רשומה לזוגות חד־מיניים במהלך קמפיין הבחירות שערכה בווינה. ב־26 ביולי 2006 נישואים חד־מיניים הוכרו בפעם הראשונה על ידי המדינה, כאשר אנג'ליקה פראסל, אישה טרנסקסואלית עם שני ילדים, קיבלה אישור מבית המשפט החוקתי לשנות את מגדרה החוקי לנקבה, בעוד שהיא עדיין נשואה לאשתה.
קארין גסטינגר, שרת המשפטים האוסטרית וחברה לשעבר במפלגת הברית למען עתיד אוסטריה, נאבקה למען זכויותיהם של זוגות חד־מיניים בתחומי השיכון והטיפול הרפואי בדצמבר 2005. עם זאת, המאבק לא הצליח בסופו של דבר.
רוב התומכים בזכויות הלהט"ב באוסטריה התקשו להאמין שהקואליציה של השמרנים והסוציאל-דמוקרטים ב־2007 תוביל לצעדים משמעותיים ומהירים למען שוויון הזכויות. אף על פי ששרת המשפטים, מריה ברגר מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הצהירה על כוונתה לקדם את זכויות הלהט"ב במדינה, היא ציפתה להתנגדות כבירה מצד מפלגת העם האוסטרית השמרנית, משום שמצבה בממשלה היה זהה למצבה של שרת המשפטים הקודמת גסטינגר.
יתר על כן, מריה פקטר, שכיהנה כיו"ר הוועדה הפרלמנטרית של הרשות השופטת וכשרת הפנים מטעם מפלגת העם האוסטרית, הביעה מספר פעמים את התנגדותה לזוגיות רשומה עבור זוגות חד־מיניים. למרות ההתנגדות, זוגיות רשומה אושרה בדצמבר 2009 ברוב של 110–64 מחוקקים.
מפלגות שמרניות, בהן מפלגת העם האוסטרית ומפלגת החירות האוסטרית, נוטות להתנגד לזכויות להט"ב.
פוליטיקאים להט"בים מוצהרים.
באוסטריה, פוליטיקאים להט"בים מוצהרים כוללים את אולריקה לונאצק, מנהיגת מפלגת הירוקים לשעבר וסגנית נשיא הפרלמנט האירופי. לונאצ'ק נבחרה למועצה הלאומית בשנת 1999, ונשארה חברה בה עד 2009. בשנת 2009, היא הפכה לחבר הפרלמנט האירופי הלסבית המוצהרת הראשונה. היא פרשה מהפוליטיקה בשנת 2017. בשנת 2017 הפך מריו לינדנר (SPÖ) לפוליטיקאי ההומוסקסואל הראשון שנבחר למועצה הלאומית. גרלד גרוש, חבר המועצה הלאומית בין השנים 2008–2013 ומנהיג המפלגה של הברית לעתיד אוסטריה בין השנים 2013–2015, יצא מהארון כהומוסקסואל בשנת 2013 רגע לפני פרישתו מהפוליטיקה בשנת 2015. חברת המועצה הפדרלית אווה דזידזיץ' (מפלגת הירוקים) וחברת בקהילת Gemeinderat ו-Landtag של וינה פייקה אל-נגאשי (ירוקים) שתיהן לסביות. באפריל 2019 נבחר גאורג דג'ונדה (SPÖ) כראש העיר ההומוסקסואל הראשון באוסטריה, בעיר אוברנדורף ביי זלצבורג.