נכון לשנת ה'תשע"ב מונה הקהילה כ-1600. מלבד המרכז בירושלים לקבוצה קהילות בבית שמש, בביתר עילית, בשכונת אחוזת ברכפלד שבמודיעין עילית (נוסדה ב-2008) ובטבריה (נוסדה ב-2018. הקהילה מחזיקה כוללי אברכים ובתי כנסיות במקומות אלה, וכן מוסדות חינוך לגילאים שונים, בהם הישיבה הגדולה "תורת ה'", הישיבה לצעירים "אור התלמוד" בראשות הרב נפתלי אייזנשטיין בביתר עילית, ותלמודי תורה "צאן קדשים" בבית שמש ובביתר עילית.
במשך כשני עשורים, הבסיס הכלכלי של מוסדות המתמידים, היה באמצעות זיוף שמות של אלפי אנשים במשרדי הדתות, שהצטברו במשך השנים לכ-52 מיליון שקל. המערכת כללה זיופי תעודת זהות ורישום פיקטיבי ברשויות. המערכת התנהלה על ידי הרב הירשמן, חתנו של הרב לייב מינצברג מנהיג הקהילה.
בתאריך 21 בנובמבר 2010 פשטה המשטרה על משרדי המוסדות ועצרה כמה מחברי ההנהלה בחשד לזיופים בדיווח למשרד הדתות ובהם הרב הירשמן, חתנו של המנהיג הרב לייב מינצברג. בעקבות כך הוחלפו חלק מחברי ההנהלה והרב מינצברג הגביר את מעורבותו בניהול ושיקום המוסדות, תוך שהוא מורה על פיטוריו של חתנו הרב הירשמן, מה שהוביל לקרע חריף בקהילה ופרישת רבים. בנובמבר 2012 הוגש כתב אישום נגד אותם חברי ההנהלה ועוד, בגין קבלת דבר במרמה, זיוף מסמכים, שיבוש הליכי חקירה והטרדת עד. בנובמבר 2016 צירפה המדינה גם תביעה כספית להשבת כ-52 מיליון ש"ח שלטענתה הוצאו במרמה. בתאריך 7 במאי 2018 הרשיע בית משפט המחוזי בי-ם את הנאשמים בעבירות של זיוף, מרמה, הלבנת הון, שיבוש הליכים והטרדת עד. ב-24 בינואר 2019 גזר ביהמ"ש המחוזי בי-ם על הנאשמים מאסר בפועל של בין שנה לחמש שנים וכן צו חילוט על 4 ממבני הקהילה.
בעקבות הפיטורים והפניית העורף של הרב מינצברג לחתנו הרב הירשמן, מנהל המוסדות במשך 20 שנה, התפטר מתפקידו הרב חיים מן ההר ראש הישיבה גדולה ופרש מקהילת המתמידים.
הקהילה פרסמה תקופה ארוכה עלון דו שבועי בשם "תורה ודעת" העוסק בפרשת השבוע, שיחות מוסר ועוד, ואוגד לספר מדי שנה. עד עתה יצאו לאור 6 כרכים. היא מוציאה עלון שבועי בשם "לוח מתמידים" המסקר את הפעילות במוסדות הקהילה. כמו כן מוציאה הקהילה קובצי מאמרים בהלכה ובאגדה בשם "מאורות ירושלים" ואת סדרת הספרים "בן מלך" מאת הרב מינצברג.
הקהילה עורכת מדי שנה בסמוך לכ"א באדר, יום ייסוד הישיבה, מסיבה מרכזית. עוד מקיימת הקהילה משנת 1977 מדי שנה 'שבת התאחדות' במירון בשבת פרשת 'לך-לך', בהשתתפות מאות חברי הקהילה. השבת כוללת כשמונה שעות של שיעורים מאת הרב מינצברג. במוצאי שבת מתקיימים טקסי "חלאקה" במקום, בליווי תזמורת.
רבנים בולטים בקהילה הם הרב יוסף הירשמן - ראש ישיבת שומרי החומות, הרב מאיר סירוטה (מו"צ), הרב משה שיינברגר, הרב צבי ריבלין (מו"צ) הרב בן ציון גוטפרב והרב מיכל לוצקין מראשי הישיבה והרב יעקב פרידמן (מו"צ).
הקהילה מזוהה עם סיעת שלומי אמונים.
בחג הפסח תשע"ו מינה הרב מינצברג את בנו הרב מרדכי לרב בית הכנסת של הקהילה בשכונת התמר בביתר עילית, ואת הרב יהודה קליין לרב בית הכנסת של הקהילה בשכונת הדקל בעיר. הרב משה שיינברגר הוא רב בית הכנסת בשכונת הגפן שם. בבית שמש מונה הרב חיים הלוי חזן לרב בית הכנסת בשכונת נחלה ומנוחה, ברמת בית שמש מונה הרב חיים יוסף מינצברג (מו"ץ) ובשכונת חפציבה מונה גיסו הרב אברהם ברנד.
בשנת תשע"ח מונה הרב מנדל פרוש לרב הקהילות מודיעין עילית וגרין פארק.
בשנת תשפ"א מינה רב הקהילה הגרב"מ מינצברג את הרב מיכל לוצקין(מכהן כר"מ בישי"ג של הקהילה) לרב הקהילה ברמת בית שמש ג'2
הסכסוך עם העדה החרדית.
ישיבת המתמידים נחשבה בתחילה כחלק מהמסגרת הקהילתית והאידאולוגית של העדה החרדית. בחודש חשוון ה'תשנ"ה - נובמבר 1994, חדל רשמית הקשר בין שני הגופים, לאחר שעיריית ירושלים הקצתה מגרש בשכונת רוממה לבניית בית הכנסת המרכזי של הקהילה. הדבר התקבל בקרב אנשי העדה החרדית כסטייה מעקרונותיה, המתנגדים לכל שיתוף פעולה עם הממסד "הציוני". בעקבות כך קמו שתי קהילות של פורשי המתמידים, בשם "תפארת ירושלים" ו"אנשי ירושלים".
בהמשך בחר לייב מינצברג להפנות עורף לדרכה של העדה החרדית והורה לתלמידיו אהשי היישוב הישן להשתתף בבחירות לעירייה ולכנסת. בעקבות זאת פרשו רבים מקהילת המתמידים והקימו את קהילות 'תפארת ירושלים' ולאחר מכן 'אנשי ירושלים' ובהמשך גם 'קהילת הפרושים' כדי למשוך את הנוער ממתמידים.
בשנת 2001 הוציאו הקנאים מתוך העדה החרדית חוברת בשם "כאבה של ירושלים", ובה ציטוטים שבהם הרב מינצברג מזלזל לכאורה ברבנים שונים ובשיטת לימודם. עם זאת, חלק מרבני הבד"צ של העדה החרדית ממשיכים לקיים קשר עם הקהילה ועם הרב מינצברג עצמו.
רענן נעים
רענן נעים (31 בדצמבר 1935 - 7 בספטמבר 2009) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית מטעם המערך.
ביוגרפיה.
נעים נולד בבנגזי שבלוב ועלה לישראל בשנת 1949. בשנות לימודיו התחנך בכפר הנוער בן שמן, במוסד עליית הנוער בנווה ים, בקיבוץ תל יוסף ובבית ברל. לאחר מכן החל לעבוד בחקלאות והיה מדריך פועלים במושב העולים ספסופה.
נעים היה ממייסדי מועצה אזורית מבואות החרמון. בשנת 1963 נמנה בין מייסדי מושב רמות נפתלי, בו הוא התגורר עד יום מותו, והחל לפעול במסגרת תנועת המושבים. תחילה שימש נעים מזכיר ארגון הקניות של מושבי הגליל ולאחר מכן נבחר לרכז תנועת המושבים בגליל.
בשנים 1981–1984 כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית מטעם המערך ובמהלכה כיהן כחבר ועדת הכלכלה. בשנת 1988 התמודד לכנסת ה-12 בראשות רשימת "תנועה למען המושבים" שזכתה ל-2,838 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
בתו היא תא"ל (מיל') מיכל בן-מובחר, לשעבר ראש חטיבת הסגל באגף כוח האדם בצה"ל, ורעייתו של ראש מועצה אזורית מבואות חרמון, בני בן-מובחר.
דרק שארפ
אורי סבג
אורי סבג (נולד ב-11 בנובמבר 1931, א' בכסלו ה'תרצ"ב) הוא הנדסאי ואיש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם המערך.
ביוגרפיה.
סבג נולד באספי שבמרוקו. בשנת 1947 הצטרף לתנועת דרור במרקש ובשנים 1948–1950 פעל גם במסגרת מחתרת "המגן" של יהודי מרקש. בקזבלנקה למד סבג בבית הספר המקצועי למטלורגיה ובשנת 1950 עזב את מרוקו והיה חבר הכשרה במונברדון שבצרפת. בשנת 1951 עלה לישראל.
בהשכלתו סבג הוא בוגר המדרשה למינהל ציבורי והנדסאי. בשנים 1953–1956 היה חבר קיבוץ צאלים. לאחר מכן הוא החל לעבוד כמסגר במפעלי "אורון" בערבה ובשנת 1957 החל להדריך בהכשרות מקצועיות שקיים משרד העבודה בבאר שבע. בשנת 1963 מונה למפקח על החינוך המקצועי במשרד העבודה, תפקיד בו שימש עד לבחירתו בשנת 1968 למזכיר מועצת פועלי באר שבע.
פעילותו הפוליטית החלה עם הצטרפותו למפא"י בשנת 1951. משנת 1959 היה סבג חבר מרכז המפלגה ובשנת 1971 חבר לשכת המפלגה. במקביל לתפקידו במועצת הפועלים בבאר שבע נבחר לכהן גם בוועדה המרכזת של הסתדרות העובדים הכללית (1974–1982). מתפקידו במועצה הוא פרש בשנת 1981. בשנים 1984-1981 כיהן סבג בכנסת ה-10 מטעם המערך. והיה חבר בוועדת הכלכלה, וועדת העבודה והרווחה.
בבחירות המוניציפליות של שנת 1984 שנערכו בבאר שבע, התמודד מטעם מפלגת המערך על תפקיד ראשות העיר מול ראש העיר המכהן אליהו נאווי אך לא עלה בידו להיבחר לתפקיד זה.
ב-1 בנובמבר 1988 נכנס אורי סבג לכנסת ה-11, בעקבות פרישתו של עדיאל אמוראי.
בשנת 2002 זכה סבג באות יקיר באר שבע.
בשנת 2018 פרסם את ספרו: ״אין לי ארץ אחרת״
סבג נשוי לאביבה, אב לשלושה ילדים ומתגורר בבאר שבע.
מאצ'אס
האחד עשר של דני אושן
האחד עשר של דני אושן (אנגלית: Ocean's Eleven) הוא סרט קולנוע אמריקני משנת 1960, בבימויו של לואיס מיילסטון, ובכיכובם של "חבורת העכברושים" פרנק סינטרה, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פיטר לופורד וג'ואי בישופ. בסרט הופיע גם אנסמבל של שחקנים כדוגמת שירלי מקליין, אנג'י דיקנסון, סיזר רומרו, הנרי סילבה, ריצ'רד קונטה, נורמן פל ובאדי לסטר.
בשנות ה-2000 נעשתה טרילוגיה של סרטים המבוססת על הסרט, בבימויו של סטיבן סודרברג - אושן 11, אושן 12 ואושן 13, בכיכובם של ג'ורג' קלוני, בראד פיט, מאט דיימון, אנדי גרסיה, אליוט גולד, ברני מק, דון צ'ידל וג'וליה רוברטס בין היתר.
עלילה.
חבורה של ותיקי מלחמת העולם השנייה מגויסת על ידי דני אושן וג'ימי פוסטר כדי לשדוד חמישה בתי קזינו בסטריפ של לאס וגאס בלילה אחד: סהרה, ריוויירה, דזרט אין, סנדס ופלמינגו.
החבורה מתכננת שוד מורכב ביותר בדייקנות של מבצע צבאי. ג'וש הווארד לוקח עבודה כנהג משאית זבל בעוד האחרים מתצפתים על בתי הקזינו. מטענים ממולכדים מושתלים על מגדל התקשורת וכן מערכות הגיבוי האלקטרוניות בכל קזינו מחווטות מחדש.
בדיוק בחצות של ליל השנה החדשה, המגדל מפוצץ, ולאס וגאס מוחשכת לחלוטין. מערכות הגיבוי פותחות את כלובי הקופות במקום להדליק מחדש את האורות, ואנשי החבורה הנמצאים בפנים חומקים לקופות ומרוקנים אותן. הם אוספים את הכסף לתוך שקי אשפה של בית המלון, חוזרים חזרה לקזינו ומתמזגים עם הקהל. ברגע שהאורות חוזרים לפעול, הגנבים יוצאים ללא הבחנה ומשאית הזבל בה נוהג ג'וש אוספת את השקים. נדמה שהמבצע עבר ללא דופי.
אולם, טכנאי המבצע, טוני ברגדורף, לוקה בהתקף לב פתאומי באמצע הסטריפ ומת. הדבר מעלה את חשדות המשטרה, החושבת שיש קשר בין המקרים.