קם, המתגוררת בתל אביב, נשואה למוזיקאי יהודה עדר. יש להם שני בנים: המוזיקאי אלון עדר והשחקן נדב עדר, ונכדים.
קריית נטפים
קִרְיַת נְטָפִים היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי באזור השומרון ליד העיר אריאל השייך למועצה אזורית שומרון.
היסטוריה.
החלטה על הכנת התשתיות ליישוב נתקבלה באפריל 1982.
ההתנחלות הוקמה בשנת 1983, סוכות תשמ"ד על ידי המורה והמחנך זכריה דורי וגרעין משפחות בני העדה התימנית. היישוב הוקם במסגרת העמותה שנקראה ע"ש היישוב. הקמת היישוב היוותה חלק מהתיישבות רחבה יותר באזור במטרה ליצור רצף התיישבותי בין ראש העין ומרכז הארץ לבין אריאל ומרכז השומרון.
שם היישוב קריית נטפים ניתן על ידי מייסד היישוב אשר קרא למקום על שם הפסוק:  (עמוס ט', י”ג).
מסביב לקריית נטפים ממצאים ארכאולוגיים רבים. ביניהם: שרידי חקלאות קדומה הכוללים: גתות, בורות מים, ועשרות שומרות עתיקות, מגדלי שמירה ששימשו את היוגבים הקדמונים. כמו כן, באזור מערות קבורה רבות. הגדולה והיפה בהן היא מערת "דריאל דאר" הנחשבת למקום קבורתו של שר האוצר של הורדוס.
במהלך 2008 התמנה לתפקיד רב היישוב הרב נתנאל עובד.
בספטמבר 2009 דחה בג"ץ עתירה שהגישה שלום עכשיו בבקשה להפסיק את העבודות במקום.
ב-30 בדצמבר 2009, בתשובה לעתירה שהגישה שלום עכשיו נגד בנייה בלתי חוקית על אדמות מדינה ואדמות פרטיות של פלסטינים ביישוב, הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא מאשרת את התכנון והבנייה של קריית נטפים (תב"ע), בעקבות אישור זה הסתיימו עבודות הפיתוח של 14 הבתים שנבנו והוקפאו על ידי בג"ץ וחודשה הבנייה ביישוב לאחר תוכנית ההקפאה.
מאפיינים.
ביישוב מתגוררות כ-180 משפחות. תוכניות ההרחבה מיועדות לקליטת 100 משפחות נוספות בשנים הקרובות. הציבור ביישוב בעל אופי הטרוגני בכל ההיבטים, לרבות: גילאים, עדות ורמה דתית.
שירותים לתושב.
ביישוב פועלים מוסדות חינוך פורמליים ובלתי פורמליים: מעון, שלושה גני ילדים (לגילאי ט.ט. חובה ועד חובה), רכז נוער ותנועת "בני עקיבא".
שירותי הדת ביישוב כוללים: שלושה בתי כנסת (אשכנזי נוסח ספרד, ספרדי ותימני), מקווה טהרה לנשים, לגברים ולכלים ושיעורי תורה למבוגרים ולילדים.
שירותי התרבות: חוגים, ספריה, שני מועדוני תרבות, בית נוער, מגרש כדורסל, מגרש כדורגל וגני שעשועים.
רבבה
רְבָבָה היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי-תורני, במרכז השומרון, סמוך לכביש 5, מערבית לאריאל. היישוב משויך למועצה אזורית שומרון וממוקם בצמוד לכפר חארס שממזרח לו והעיירה דיר איסתיא שמצפון. נכון לשנת 2021 מונה היישוב כ-540 משפחות. היישוב מנוהל באמצעות ועד מקומי.
שם הישוב.
שמו של היישוב לקוח מפסוק בספר בראשית, בו לבן ובתואל מברכים את רבקה בעת שהיא יוצאת לכיוון כנען:
השם רבבה התאים ליישוב בשל מיקומו בנחלת שבט אפרים, ככתוב בפסוק נוסף
היסטוריה.
היישוב עלה על הקרקע ב-16 באפריל 1991 לאחר שבמשך הלילה הועברו ללא אישור, במבצע מהיר, 14 מגורונים לאתר על ידי פעילי גוש אמונים באמצעות תנועת "אמנה". קדמה לכך הכשרת קרקע מהירה, שנעשתה ערב קודם, באמצעות ארבעה טרקטורים שפעלו לאור זרקורים, שבבוקר הפגינו פעילי שמאל מול האתר, וכל הנוכחים במקום נאלצו לעזוב, לאחר שהאתר הוכרז שטח צבאי סגור.
העלייה על הקרקע בוצעה יומיים לפני ביקור בישראל של מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'יימס בייקר, במטרה לקדם את תהליך השלום לקראת ועידת מדריד, והקמת ההתנחלות נתפסה כהתרסה נגדו. לאחר שהציע שמדינות ערב יכריזו על ביטול החרם הערבי תמורת הפסקת ההתנחלויות, במסגרת "מחוות אמון" לקראת ועידת השלום במדריד. בנוסף לרבבה תוכננו לקום באותה עת עוד שלוש התנחלויות. בתגובה להקמת אמר דובר הבית הלבן כי "ההתנחלויות הן מכשול לשלום, והמשך הקמתן איננו תורם לתהליך השלום". בנוסף הודיעה ארצות הברית שתסכים לשיתוף נציג פלסטיני ממזרח־ירושלים, בניגוד להבטחה קודמת שלא ישתתף נציג כזה.
ראשי גוש אמונים טענו שיש ברשותם אישור להקמת היישוב כבר שמונה שנים, על בסיס קרקע שרכשה "הקרן לגאולת קרקע" מתושב הכפר הסמוך כיפל חארת'. אולם תושב הכפר עתר לבג"ץ זמן קצר לאחר הקמת היישוב, בטענה שהקרקע שלו. וניסיון קודם להקמת מאחז במקום, בספטמבר 1988, סוכל על ידי צה"ל. השר אריאל שרון אמר, בעת ביקור בארצות הברית שבועיים לאחר הקמת רבבה, שהוא "לא ידע על הקמת רבבה, ומעולם לא היה חושב להקים התנחלות כמסר לבייקר או מנהיג אחר המבקר בישראל".
בשנת 2021 מנה היישוב כ-540 משפחות.
ליישוב קיימת תב"ע מאושרת, שתוכננה על ידי האדריכלית רחל ולדן.
מוסדות תעסוקה ומסחר.
ב-31 באוגוסט 2017 נחנך מרכז מסחרי ביישוב. במרכז בין השאר מרפאות אזוריות של קופת חולים כללית ומכבי שירותי בריאות.
שכונות בישוב.
ברבבה ישנן 8 שכונות עיקריות:
רחלים
רְחֵלִים היא התנחלות במתכונת של יישוב קהילתי דתי באזור השומרון, על כביש 60 מזרחית לאריאל, המשתייך למועצה אזורית שומרון. בסמוך ליישוב מצפון מזרח שוכן הכפר יתמא.
נכון לשנת 2017 מונה היישוב כמאה משפחות.
ועדת הקליטה שביישוב מקבלת רווקים להתגורר ביישוב, דבר שנחשב חריג ביישובים בעלי אופי דתי-לאומי.
ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת ה'תשנ"א 1991 כמאחז על שמן של תושבת שילה רחלה דרוק שנרצחה באותה שנה באזור בפיגוע ירי, ושל רחל וייס שנשרפה למוות עם שלושת ילדיה בפיגוע בבקעה ב-1988 (הפיגוע בו נרצחה דרוק אירע באוטובוס שנסע להפגנה בכיכר מלכי ישראל נגד ועידת מדריד).
בלילה הראשון הוקם היישוב כתוכנית הסוואה של ראשי יש"ע בהם זאב חבר ויעקב כ"ץ (כצל'ה), להקמתו בד בבד של היישוב שבות רחל. המתנחלים הראשונים שהגיעו כבר באותו לילה למקום הפיגוע על מנת להישאר בו, לא ידעו על כוונה זו והתעקשו על הישארות במקום. בלילה הראשון אישר צה"ל רק לנשים חברותיה של רחלה דרוק להישאר במקום, וכן לשלושה גברים שישמרו במקום.
השנים הראשונות.
בשנים 1992–1994 המקום הפך להיאחזות נח"ל תחת אחריות גדוד הבקעה של פיקוד הנח"ל. גרעיני נח"ל של תנועת הנוער בית"ר תחזקו את המקום, גרעין שר״ך (מחזור צ״ו) הקים את היאחזות רחלים הגרעין מתנועת בית״ר, גרעין אתג"ר (מחזור צ"ז) וגרעין לו"ל (מחזור צ"ח).
במשך מספר שנים הוחזק המקום על ידי קבוצה קטנה של צעירים, אשר דאגו שהמקום לא יינטש. במשך שלוש שנים היו תקופות שלא התגוררו בפועל תושבים במקום. אישורים לשהייה במקום כמעט שלא ניתנו, והמקום הוחזק תוך הסכמה בשתיקה של ממשלת יצחק רבין.
בשנת ה'תשנ"ד 1994 הגיעו שישה בחורי ישיבה מישיבת בית אל בשליחותו של הרב זלמן ברוך מלמד על מנת לגור במקום ולהקים בו מדרשה תורנית בשם "מדרשת יצחק על שם יצחק רופא" (נהג האוטובוס שנהרג באותו פיגוע במקום).
השישה התגוררו במקום בלילות, ובמשך היום למדו בישיבה בבית אל. המדרשה פעלה בשבתות בלבד בניהולו של הראל כהן, אחד מששת בחורי הישיבה, מזכירו של הרב זלמן מלמד ולימים ראש לשכתו של ח"כ יעקב כ"ץ (כצל'ה). פעילותם נתמכה בתקציב זעום מטעם תנועת אמנה אשר הרוח החיה והמארגנת מטעמה הייתה תושבת שילה וחברתה של רחלה דרוק, אורית רפפורט. למקום נאסרה כל סלילה של דרך קבע, וההגעה למקום הייתה כרוכה בקשיים לא מעטים. חשמל סופק על ידי גנרטור. הקשר הטלפוני היה רק באמצעות מכשיר קשר; שכן הצבא אסר על חברת בזק לספק תשתית טלפון למקום. כל אותה שנה הוקצו כחמישה חיילים לשמור על המקום בש"ג ובמגדל שמירה.
הסדרת היישוב.
בעת ביקורו של אלוף פיקוד המרכז במקום נחמיה תמרי ימים ספורים לפני מותו, הוא ביקש לקבוע סטטוס קוו והסיר את איומי ההריסה מהמקום. בהמשך הוקמה במקום היאחזות נח"ל וכן התבצע תהליך הגדלת ההיאחזות. ממשלת ישראל לא ראתה ברחלים יישוב עצמאי, אלא שכונה של כפר תפוח, ולכן הלמ"ס מנה את תושביו בתוך אוכלוסיית כפר תפוח. בשנת ה'תשנ"ח 1998, ביקשה מפלגת מולדת להצטרף לממשלת בנימין נתניהו. אחד התנאים שהוצג מטעמה היה אזרוח של ההיאחזות, ואכן משרד השיכון אישר תכנון שכונת מגורים במקום.
בחודש מרץ 2009, בעקבות עתירת ראש מועצת כפר א-סאוויה השכן, הוציא בג"ץ צו האוסר על המשך בנייה ואכלוס של תשעה בתים שנבנו ללא היתר על אדמות מדינה טרם הסדרת היישוב. ב-23 באפריל 2012, במהלך כהונתה של ממשלת ישראל השלושים ושתיים, החליט צוות שרים לפעול להסדרת המעמד של רחלים. בתחילת 2013 חתם אלוף פיקוד המרכז על הכרה ברחלים כיישוב עצמאי, תוך כדי כך אישר גם את נופי נחמיה (המכונה "רחלים מערב"). בכך הפכה רחלים ליישוב ה-32 במועצה אזורית שומרון. בשנת ה'תשע"ה הוקמה בסמוך ליישוב ישיבה קטנה ברוח חסידית בשם "פרי הארץ".
בנובמבר 2017 פורסמה התב"ע של רחלים.
ריחן (מושב)
רֵיחָן היא התנחלות ומושב עובדים קהילתי, חילוני באופיו, השוכן בצפון השומרון, באזור קציר. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון.
ההתנחלות עלתה על הקרקע כהיאחזות נח"ל על ידי גרעיני הנח"ל סנונית ואלעד ב-11 בספטמבר 1977. בעת ההקמה עלו טענות של ערבים לבעלות על האדמות עליהן היא הוקמה וסגנית פרקליט המדינה, פליאה אלבק יצאה לשטח לוודא שמדובר באדמות מדינה. ריחן אוזרח ביוני 1979, עת הפך למושב שיתופי. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.
היישוב היה ראשון היישובים בגוש יישובי שקד, והוקם על מנת ליצור התיישבות ישראלית בין צפון-מערב השומרון לבין כביש ואדי עארה, אזור בו מושב מי עמי היה יישוב יהודי בודד. בתחילה היישוב היה קטן מאוד ותואר כ"כמה מתיישבים, כמה אשקוביות וכמה אזבסטונים". היישוב שוכן על רכס המשתפל למערב, בגובה 387 מטר מעל הים. מצפון למורדות היישוב מצוי נחל נרבתה ומדרום ואדי לחף אל-חספה.