בשנת 1986 הפיקה את המוזיקה עבור הפסקול של הסרט התיעודי "The Celts" של רשת ה-BBC. המוזיקה שהפיקה לסרט תיעודי זה יצאה בשנת 1987 לשווקים באלבום הסולו הראשון שלה בשם "Enya", אך אלבום זה משך מעט מאוד תשומת לב באותה עת. כמעט עשור לאחר מכן, בשנת 1996, השתמשה להקת "The Fugees" בדגימה מתוך השיר "Boadicea" מתוך האלבום הזה, לצורך שירם המצליח "Ready or Not".
בשנת 1987 סיפקה אניה קולות רקע לאחדים משיריה של שינייד או'קונור עבור אלבום הבכורה שלה "The Lion and the Cobra".
הפריצה הגדולה.
בשנת 1988 יצא לשווקים אלבומה של אניה "Watermark" והפך להצלחה עולמית. השיר "Orinoco Flow" אשר נכלל באלבום זה, הגיע לראש מצעד הפזמונים הבריטי. האלבום נמכר בכשמונה מיליון עותקים ברחבי העולם.
שלוש שנים לאחר מכן, הוציאה אלבום נוסף בשם "Shepherd Moons", אשר זכה להצלחה מסחרית רבה ונמכר בעשרה מיליון עותקים ברחבי העולם. אלבום זה זיכה את אניה לראשונה בפרס גראמי. השירים "On Your Shore" (מתוך האלבום "Shepherd Moons"), ו-"Exile" (מתוך האלבום "Watermark"), ו-"Epona" (מתוך האלבום "Enya") הופיעו בשנת 1991 בפסקול הסרט ההוליוודי "סיפורי לוס אנג'לס". השיר "Ebudae" הופיע גם בפסקול הסרט של רובין ויליאמס משנת 1990, "צעצועים". בפסקול הסרט "גרין קארד" משנת 1990 נכללו שיריה "River", "Watermark", ו- "Storms In Africa". בשנת 1992 נכלל השיר "Book Of Days" בפסקול הסרט "הרחק מכאן". השיר "Marble Halls" נכלל בפסקול הסרט "עידן התמימות" ב-1993.
בשנת 1992 יצאה לשווקים גרסה מחודשת של האלבום של אניה, "Enya".
בשנת 1995 יצא לשווקים אלבומה "Memory of Trees" מתוכו הצליחו במיוחד השירים "Anywhere Is" ו-"On My Way Home".
בשנת 1997 יצא לשווקים אלבום אוסף של מיטב שיריה של אניה אשר נקרא "Paint The Sky With Stars: The Best of Enya".
החזרה.
לאחר חמש שנים של פסק זמן, יצא לשווקים בשנת 2000 אלבומה המצליח "A Day Without Rain" ("יום ללא גשם"). אלבום זה נחשב לאלבום הנמכר ביותר של אניה עד היום. השיר מתוכו "Only Time" נכלל בשנת 2001 בפסקול הסרט "אהבה בחודש נובמבר". לאחר פיגועי 11 בספטמבר השיר "Only Time", שימש כמנגינת הרקע לשידורי רדיו וטלוויזיה רבים אשר הציגו את הדיווחים על הפיגועים. על אף שבתחילה הביעה אניה את מורת רוחה מן השימוש שנעשה בשיר זה לצד המראות הקשים, הסכימה בסופו של דבר להוציא מהדורה מיוחדת של השיר ב-20 בנובמבר 2001, אשר כל הרווחים ממנה היו קודש למשפחות הקורבנות.
בשנת 2001 הקליטה אניה את השיר "May It Be" מתוך הפסקול של הסרט ההוליוודי המצליח "" - הסרט הראשון מתוך טרילוגיית סרטי שר הטבעות. בווידאו קליפ של השיר הוצגו גם קטעים נבחרים מתוך הסרט עצמו.
בנובמבר 2005, יצא לשווקים אלבומה השמיני - "Amarantine" אשר זכה להצלחה רבה. האלבום זכה בפרס גראמי על האלבום הטוב ביותר של "מוזיקת העידן החדש" לשנת 2007.
בשנת 2015, הוציאה את האלבום "Dark Sky Island", מתוכו יצא השיר המצליח "Echoes in Rain".
Nail Within
נייל וית'ין (Nail Within) היא להקת דת' מטאל מלודי ישראלית מתל אביב.
הלהקה הוקמה ב-2001 על ידי מוזיקאים מלהקות המטאל הישראליות ביטרייר, עזאזל, הורקור ובצפר, ואלבומה הראשון, "Nail Within", יצא ב-2003. ניר נקב מלהקת סיילם שימש כמתופף בהקלטת האלבום. האלבום זכה לביקורות טובות אך הלהקה התפרקה על רקע חילוקי דעות בין חבריה ולא הייתה פעילה בין 2003 ו-2007. בתקופה זו פתח הגיטריסט מתן כהן בקריירה בינלאומית מצליחה עם להקת בצפר. נייל וית'ין חזרה לפעילות בסוף 2007 ומתכננת את הוצאתו של האלבום השני.
אלבום הבכורה כולל הופעות אורח של מספר זמרי דת' מטאל נודעים, ביניהם זאב טננבוים מסיילם, מילה פטרוצה מקריאייטור ותומס לינדברג מאט דה גייטס. הוא הופק בידי האריס ג'ונס (שהפיק בין השאר בעבר את קריאייטור וסודום) וזאב טננבוים, וכולל השפעות חזקות של ת'ראש מטאל.
בישראל זוכה הלהקה לפעמים לכינוי "סופרגרופ" מכיוון שהוקמה על ידי מוזיקאים שהיו כבר מוכרים בסצנת המטאל הישראלית בזמן הקמת הלהקה.
כפר (פירושונים)
רשימת דויטש ליצירות שוברט
יצירות שוברט ברשימת דויטש מסודרות לפי "מספרי D" בגרסה המעודכנת של הקטלוג הכרונולוגי של יצירות פרנץ שוברט בעריכת אוטו אריך דויטש.
מספרי D מ-851 עד 900.
D 851 to D 900
מספרי D מ-901 עד 950.
&lt;**1. "Gute Nacht"
מרטון (פירושונים)
דומם וכדור שיקוף
דומם וכדור שיקוף הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בנובמבר 1934.
תיאור היצירה.
במרכז היצירה ניתן לראות בקבוק, מוטל על עיתון שנמצא על ספר. מימין לבקבוק ניצב פסל של ציפור ולה פני אדם. פסל ציפור זה הופיע גם ביצירה מאוחרת של האמן "עולם אחר 2". ציפור זו ניתנה לאמן במתנה על ידי חמיו.
זו אחת מהיצירות בהן עסק האמן בבחינת בבואות ראי, השתקפויות במים והשתקפויות בכדור. זהו חלק מעיסוקו בפרספקטיבות שונות, שכן השתקפות בכדור מאפשרת משחק עם הפרספקטיבה המוצגת לצופה.
בבקבוק משתקפים חדרו של האמן ודמותו של אֶשֶר עצמו, ליד שולחן העבודה במרכז ההשתקפות. האלמנטים המרכיבים את ה"דומם" נמצאים בתוך רקע שחור, מלבד ההשתקפות לא יכול הצופה לראות את החדר, אף שמנקודת מבטו, לכאורה, היה צריך לראות את יתר החדר סביב. עובדה זו משרה אווירה סוריאליסטית על הציור.
יצירה זו מזכירה יצירה מאוחרת יותר, "יד וכדור שיקוף".
קווטרבק
דומם ומראה ספירלית
ואראז'דין
וָארָאזְ'דִין (בקרואטית: Varaždin; בהונגרית: Varasd; בגרמנית: Warasdin; בלטינית: Varasdinum) היא עיר בצפון-מערב קרואטיה, 81 קילומטרים צפונית לזאגרב, בירת קרואטיה. נכון ל-2001 התגוררו בעיר 41,434 תושבים על שטח של 34.22 קמ"ר וכ-81,000 בשטח המטרופולין של העיר. העיר שוכנת בסמוך לנהר הדראווה, וידועה בעיקר בשל מבני הבארוק, ותעשיות הטקסטיל, המזון, והמחשוב.
היסטוריה.
ההתייחסות הראשונה בכתב לוואראז'דין היא מ-1181, כאשר בלה השלישי, מלך הונגריה מזכיר במסמך משפטי את המעיינות החמים של ואראז'דינסקה טופליצה.
ב-1209 הכריז אנדראש השני, מלך הונגריה על ואראז'דין כרובע מלכותי חופשי. העיר הפכה למרכז הכלכלי והצבאי של צפון קרואטיה. בשל פלישות האימפריה העות'מאנית, בוצרה העיר סביב המבצר הישן וקיבלה את הצורה האופיינית לימי הביניים המכונה ואסרבורג (Wasserburg). בתחילת המאה ה-13 הגיעו האבירים ההוספיטלרים לוואראז'דין ובנו בה כנסייה ומנזר.
בסוף המאה ה-14 עבר המבצר של ואראז'דין לידי הדוכסים של צלייה (כיום בסלובניה). במהלך המאות הבאות עברה ואראז'דין תחת שליטתם של בעלים שונים, החשובים שבהם היו ביאטריס לבית פרנקופן; גאורג, מרקגרף של ברנדנבורג-אנסבאך מבית הוהנצולרן, שבנה את בית העירייה; וברון איוון אונגנאד (Ivan Ungnad) שחיזק את הביצורים הקיימים. בסוף המאה ה-16 הפך הדוכס טאמאש ארדודי (Tamás Erdődy), הבאן של קרואטיה, לבעלים של המצודה כשהוא נוטל על עצמו את המעמד העובר בירושה של השליט של ואראז'דין (ז'ופאן), והמצודה נשארה בבעלות משפחת ארדודי עד 1925.
ב-1756 בחר הבאן פרניו נאדאשדי (Franjo Nadásdy) בווארארז'דין כמקום משכנו הרשמי, והעיר ואראז'דין הפכה לבירת קרואטיה כולה. היא אירחה את הסאבור (הפרלמנט של קרואטיה) ואת המועצה המלכותית הקרואטית שנוסדו על ידי הקיסרית מריה תרזה של האימפריה הרומית הקדושה (כלומר אוסטריה).
לתקופות של הרפורמציה והקונטרה-רפורמציה הייתה השפעה רבה על ואראז'דין. עם בואם של הישועים נוסדו הגימנסיה והמנזר, וכנסיות ומנזרים נבנו בסגנון הבארוק. במאה ה-18 הייתה ואראז'דין מקום מושבם של אצילים קרואטים רבים, וב-1756 היא הפכה למרכז האדמיניסטרטיבי של קרואטיה. אש פרצה בעיר ב-1776, הרסה את מרבית העיר, וגרמה להעברת המוסדות האדמיניסטרטיביים בחזרה לזאגרב.
עד תחילת המאה ה-19 נבנתה ואראז'דין מחדש והורחבה, כשהמסחר והאומנויות הזעירות משגשגים, ואליהם נוספו מאוחר יותר ייצור לבנים ומשי. בתקופה זו נבנו התיאטרון, בית הספר למוזיקה, ובית מכבי האש.
במאה ה-20 התפתחה ואראז'דין כמרכז התעשייתי של צפון מערב קרואטיה. בית החרושת לטקסטיל טיוואר ("Tivar") נוסד ב-1918. במלחמה בין סרביה לקרואטיה ב-1991 סבלה ואראז'דין מעט עד שהבסיס הגדול הסמוך של הצבא העממי היוגוסלבי נכנע במהירות, ולכן היה מספר קטן של קורבנות בנפש. מבסיס זה נלקח נשק רב (בעלות מוערכת של 600 מיליון דולר) לצבא הקרואטי החדש.
מורשת.
באמצעות המונומנטים הייחודיים והמורשת האמנותית שלה מייצגת ואראז'דין את המכלול האורבני העשיר והשמור ביותר בקרואטיה.
המצודה שבעיר העתיקה היא דוגמה יפהפייה לסגנון המבצרים של ימי הביניים. הבנייה החלה במאה ה-14, ובמאה ה-15 נוספו לה מגדלים עגולים האופייניים לאדריכלות גותית בקרואטיה. כיום שוכן במקום מוזיאון העיר.
הגלריה לאומנים ותיקים ובני זמננו שוכנת בארמון סרמאג' (Sermage), שנבנה בסגנון רוקוקו ב-1750.
ב-1523 בנה גאורג, המרקגרף של ברנדנבורג-אנסבאך את בית העירייה בסגנון בארוק מאוחר, כששלט האצולה של ואראז'דין מתנוסס בתחתית המגדל, והוא המשיך לתפקד כבית העירייה עד ימינו. כל יום שבת מתבצע טקס חילופי המשמר לפני בית העירייה.
הקתדרלה של ואראז'דין, לשעבר הכנסייה הישועית, נבנתה ב-1647, ומאופיינת בחזית בארוקית קלאסית, מזבח וציורים מהמאה ה-18.