בשנים 2003-1997 כיהן כדירקטור בבנק הפועלים. כיום הוא מכהן כדירקטור בבנק דיסקונט ובחברה הכלכלית של המרכז הבינתחומי הרצליה, וכן משמש כיועץ למדען הראשי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה. בנוסף, הוא מכהן כיושב ראש הוועד המנהל של עמותת "שיעור אחר", המעניקה סיוע לחינוכם של ילדים ממשפחות מעוטות יכולת, כמזכיר כבוד של כפרי הנוער רמת הדסה וקריית יערים, כיועץ משפטי פרו בונו לארגון "הרוח הישראלית" של הסוכנות היהודית ולארגון קרן שמש וכחבר בוועד המנהל של פסטיבל הסרטים דוקאביב.
כלילא
כלילא (עטרה) הוא תכשיט שענדו בתקופת המשנה והתלמוד.
התכשיט.
בזמן בית המקדש השני, נהוג היה לעשות עטרה לחתנים מזהב או מכסף. העטרה הייתה צבועה ומצוירת בגפרית ומלח. עטרות אחרות, זולות יותר, היו עשויות מוורדים והדסים. היו גם סוגים אחרים.
האיסור על ענידת כלילא לאחר חורבן בית המקדש.
לאחר חורבן בית המקדש, אסרו החכמים את לבישת הכלילא. לפי שיטת רב, האיסור הוא רק על עטרת מלח וגופרית. עטרות אלו נעשו מאבן מלח הצלול כאבן הבדולח, ומצוירת בשרטוטים שונים ליופי, באמצעות חומר הגפרית (הציורים הם תצריבים שחורים שנצרבים על כלי כסף וזהב באמצעות חומר כימי החורט את הכלי שעליו מפעילים אותו - רש"י), אבל לא נאסרו עטרות מהדסים ווורדים. לפי שמואל גם על עטרות מהדסים וורדים חל האיסור, אך על עטרות "קנים וחילת", עטרות פשוטות יותר, לא חל האיסור, ולפי לוי בר סיסי חל האיסור גם על עטרות אלו.
אודות כך מסופר כי רב הונא ורב חסדא ישבו לפני ראש הגולה, וראש הגולה שאל את רב הונא מנין האיסור ללבוש כלילא. השיב לו רב הונא כי מדובר בתקנת חכמים, כמובא במשנה: "בפולמוס של אספסיינוס גזרו על עטרות חתנים ועל האירוס". בינתיים קם רב הונא להתפנות. אמר לו רב חסדא: כתוב בפסוק: , וכי מה עניין מצנפת אצל עטרה? הרי מצנפת מבגדי כהונה היא! - אלא לומר לך: בזמן שמצנפת בראש כהן גדול - עטרה בראש כל אדם, נסתלקה מצנפת מראש כהן גדול - נסתלקה עטרה מראש כל אדם. בינתיים בא רב הונא, כאשר שמע את דבריו של רב חסדא הוא קם ונשבע כי פרשנותו של רב חסדא אינה נכונה, שכן הפסוק אינו דן כלל באיסור לענוד כלילא אלא רק מצטט את דברי הנבואה אודות חורבן בית המקדש, ביטול הכהונה ובגדי הכהונה (ביניהם המצנפת של הכוהן הגדול) והגליית המלך צדקיהו לבבל, אך "בכל זאת", אמר רב הונא, "חסדא שמך ו"חסדאין" (חסודים ונאים) הם דבריך".
ענידת התכשיט ברשות הרבים בשבת.
במסכת שבת, בסוגיית ענידת תכשיט ברשות הרבים מחשש שמא יבואו להסירו ברשות הרבים, להעבירו ארבע אמות ברשות הרבים ובכך לעבור על איסור מהתורה - מלאכת הוצאה, מובאת מחלוקת החכמים אודות כלילא, שהיה מלבוש יקר שענדו על הראש ליופי, ובו היו שני מינים: "ניסכא" - דבר העשוי כולו מזהב וממתכת יקרה, והשני הזול יותר היה "רוקתא" - רצועה שמצוירת בזהב ובאבנים טובות המודבקים עליה בצורה מפוזרת. מדובר ככל הנראה בכלילא מסוג אחר, שלא נאסר על ידי חז"ל.
בתלמוד קיימת מחלוקת אמוראים, בפרשנות לדברי המשנה. לפי אחת מהפרשנויות, המחלוקת היא אודות הסוג הזול יותר. רב אוסר, כי סבר שהתכשיט העיקרי הוא זה היקר ולכן יש לגזור גם על התכשיט העשוי בצורה הזולה יותר, ואילו שמואל סבר שעיקר התכשיט מיועד בעיקרו בצורה הזולה, והתכשיט בצורתו של "אניסכא" הוא טפל, ואין לגזור על התכשיט העיקרי משום הטפל. לפי גרסתו של רב אשי, המחלוקת היא על התכשיט היקר "ניסכא" ונחלקו האם יש לחשוש באשה חשובה שמא תוציא את הכליל מראשה כדי להתפאר בו ולהראותו לחברתה, ותבוא לידי טלטולו ברשות הרבים. גרסתו המקילה של רב אשי התקבלה להלכה, על פי עדותו של רב שמואל בר בר חנה שהעיד בפני רב יוסף (לאחר ששכח את תלמודו) שמסר בעבר בשם רבו רב שכלילא מותרת, ומכאן שאפילו רב התיר את ה"רוקתא".
לפסקו המקל של שמואל הצטרף גם לוי, מגדולי חכמי ארץ ישראל. כאשר הוא דרש זאת, יצאו בעיר נהרדעא עשרים וארבע נשים הלבושות במלבוש זה. כאשר בדור מאוחר יותר דרש זאת רבה בר אבוה בבית המדרש שבעיר מחוזא העשירה, יצאו ממבוי אחד בלבד 18 נשים עם כליל.
השריר הסותם החיצון
השריר הסותם החיצון (תקן טרמינולוגיה אנטומיקה: Musculus obturator externus) הוא אחד משרירי הירך התיכונים. הוא ממוקם עמוק בחלק העליון תיכון של הירך. כיווץ של השריר הסותם החיצון מסובב את הירך לכיוון חיצוני. מיקום השריר וחיבוריו הצמודים למפרק הירך מאפשרים לו לפעול כמייצב של המפרק, שכן בכיווצו הוא מצמיד את ראש הירך למקומו במרחשת.
תיאור.
תחילתו של השריר הסותם החיצון בשולי הנקב הסתום של האגן ובקרום הסותם (Membrana obturatoria) חלקו המרוחק של השריר נאחז בגומץ תל הירך שבאזור צוואר עצם הירך.
עצבוב.
השריר הסותם החיצון מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השלישי והרביעי (L3, L4) דרך העצב הסותם.
לאה גולדברג בחמישה בתים
לאה גולדברג בחמישה בתים (באנגלית: The Five Houses of Lea Goldberg) הוא סרט תיעודי על חייה של המשוררת לאה גולדברג, בבימויו של יאיר קדר.הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל דוקאביב לשנת 2011. זהו הסרט הראשון בסדרת הָעִבְרִים. זוכה פרס תחרות הקולנוע הדוקומנטרי בקטגוריות העריכה, המוזיקה המקורית ועיצוב הפסקול לשנת 2011.
עלילה.
הסרט מספר את סיפור חייה של המשוררת לאה גולדברג באמצעות חמישה בתים (או פרקים), שיחות עם חבריה, צילומי וידאו וסטילס מארכיונים, קטעי שירה ופזמונים, טיפוגרפיה אמנותית ווידאו ארט. בין האמנים המשתתפים בסרט: קרולינה, מיכל בת-אדם, חוה אלברשטיין, יגאל שדה ואחרים.
פרסים והוקרה.
הסרט זכה בשלושה פרסים – פרס העריכה, פרס המוזיקה המקורית ופרס הפסקול, בתחרות הסרטים הדוקומנטריים הישראלים לשנת 2011, והוקרן בעשרות יישובים בישראל בפני קהלים שונים, בערוץ 2 ובערוץ 10.
הפקה.
הסרט הופק על ידי יאיר קדר ויצא בסיוע הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ושירות הסרטים הישראלי.
טיי בארל
טיילר ג'רלד "טיי" בארל (באנגלית: Tyler Gerald "Ty" Burrell; נולד ב-22 באוגוסט 1967) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כפיל דאנפי בקומדיה של רשת ABC משפחה מודרנית. על תפקיד זה הוא זכה ב-2011 וב-2014 בפרס אמי בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בקומדיה, וב-2013 זכה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית.
ביוגרפיה.
בארל גדל בקליפורניה שבארצות הברית. לפי הסדרה "מצא את שורשייך" סבתא רבתא-רבתא-רבתא-רבתא שלו הייתה אישה ממוצא אפרו-אמריקאי שהייתה שפחה. משפחתו ניהלה עסק משפחתי. בנערותו עסק בפוטבול. ב-1993 הוא קיבל מאוניברסיטת "Southern Oregon University" תואר ראשון בתיאטרון. בעת לימודיו באוניברסיטה הוא עבד כמוזג ב"פסטיבל שייקספיר" באורגון. בהמשך קיבל תואר שני באמנות מטעם אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.
בין עבודותיו הראשונות בתחום המשחק ניתן לכלול את הופעותיו בסרט בלאק הוק דאון ובהצגות מקבת' (ברודוויי), Corners (אוף ברודוויי), The Blue Demon, Burn This, ו-Show People. הוא היה תסריטאי משני ושחקן בהפקה המקורית של הקומדיה The Red Herring O' Happiness שבוימה על ידי ראסל דיבל. עבודותיו בתיאטרון כוללות גם הופעה וכתיבה בהצגה Babble לצד אחיו של בארל, דאנקן. אחת מהופעותיו הראשונות של בארל בטלוויזיה הייתה כקצין מבחן ב.
ב-2004 שיחק בסרט האימה "שחר המתים".
בהמשך הוא לוהק לתפקיד אוליבר בארנס, מנתח פלסטי רדוד עם כוונות טובות, בקומדיית המצבים של CBS, Out of Practice (2006). הסדרה בוטלה לאחר זמן קצר. לאחר ביטול הסדרה גילם בארל את אלאן ארבוס בסרט "פרווה: דיוקן דמיוני של דיאן ארבוס".
ב-2008 לקח בארל חלק כשחקן בסרט הענק הירוק המבוסס על קומיקס בעל אותו שם.
ב-2007 הוא שיחק בסרט ובקומדיית המצבים בחזרה אליכם, בה שיחק לצד פטרישיה היטון וקלסי גראמר, של רשת Fox. הסדרה בוטלה ב-2008.
בארל ידוע בעיקר בשל תפקידו בסדרה בת 11 העונות קומדיית המצבים של ABC משפחה מודרנית. הסדרה התחילה ב-23 בספטמבר 2009, והסתיימה ב-8 באפריל 2020. הוא היה מועמד על תפקידו בסדרה לפרס אמי ב-2010, וזכה בפרס בשנה לאחר מכן. היה מועמד עוד מספר פעמים וזכה בפרס זה שוב בשנת 2014.
בשנת 2017 שיחק בקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצידה של סקרלט ג'והנסון.
חיים אישיים.
בארל נישא לאשתו, הולי, בשנת 2000. הם התגוררו בניו יורק עד מעברם לסולט לייק סיטי ב-2008. בהמשך העתיק הזוג את מגוריו לדרום קליפורניה בשל עבודתו של בארל במשפחה מודרנית. ב-18 במרץ 2010 דווח לתקשורת כי בארל ואשתו אימצו ילדה, פרנסס. בארל הוא מעריץ מושבע של Oregon Ducks, פורטלנד טרייל בלייזרס וניו יורק מטס.
קוד הצללים
פרנק מק'קורט
פרנסיס "פרנק" מק'קורט (באנגלית: Frank McCourt; 19 באוגוסט 1930 - 19 ביולי 2009), היה מורה וסופר אירי-אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לספרות ומוכר בשל ספרו האפר של אנג'לה, המתאר את ילדותו הענייה באירלנד.
תולדות חייו.