בשנת 1939 הקימה בני עקיבא את ישיבתה הראשונה - ישיבת כפר הרא"ה. היעד של הישיבה לא היה הנחלת השכלה כללית אלא טיפוח הרוח החלוצית. מסיבה זו בשנים הראשונות הייתה הישיבה בכפר הרא"ה מושתתת על לימודי קודש בלבד. נע"ם, לעומת זאת, דגלה בהקמת מוסד תורני שיושתת על לימודי קודש ברמה גבוהה וישלב בו לימודים כלליים, מתוך מטרה לטפח דור של בני תורה משכילים. במחצית הראשונה של שנות ה-40 ערכה התנועה כינוסים וועידות ובהם הועלה הצורך בהקמת מוסד כזה. מדי שנה בחופשת הקיץ נערך כינוס התנועה בפרדס חנה, והמקום היה מוכר היטב לראשי התנועה. בשנת 1945 הקימה נע"ם את מדרשית נעם והמקום שנבחר לשכן בו את המוסד החדש היה פרדס חנה. התלמידים הראשונים היו חניכי תנועת הנוער.
פעילות נוער מזרחי כתנועת נוער לא האריכה ימים, ועיקר התמקדותה היה בטיפוח מוסדות המדרשייה בפרדס חנה.
משפט הוויראליות
במכניקה ובייחוד במכניקה אנליטית ובמכניקה סטטיסטית, משפט הוויראליות מקשר בין הממוצע על הזמן של האנרגיה הקינטית של המערכת, formula_1, והממוצע על הזמן של האנרגיה הפוטנציאלית ,formula_2.
המשפט קובע שבמערכת שתנועתה סופית, כלומר מערכת בה גם בזמן אינסוף המרחק בין הגופים סופי, ושהאנרגיה הפוטנציאלית שלה היא פונקציה הומוגנית מסדר formula_3 של הקואורדינטות, אזי: formula_4.
ניסוח המשפט.
נגדיר ממוצע על הזמן של גודל כלשהו: formula_5. המשפט קובע שבמערכת בה התנועה מוגבלת לאזור סופי של המרחב לכל זמן, והאנרגיה הפוטנציאלית שלה לא תלויה במהירויות, מתקיים: formula_6. כאשר formula_7 היא האנרגיה הקינטית הכוללת של המערכת, formula_8 האנרגיה הפוטנציאלית וformula_9 הקואורדינטות המוכללות.
אם האנרגיה הפוטנציאלית היא פונקציה הומוגנית מסדר formula_3 של הקואורדינטות אזי המשפט מקבל את הצורה formula_4.
הוכחה.
האנרגיה הקינטית formula_12 היא פונקציה הומוגנית מסדר שני של המהירויות, לכן על פי משפט אוילר לפונקציות הומוגניות נקבל: formula_13.
במערכת מכנית בה האנרגיה הפוטנציאלית לא תלויה במהירויות מתקיים: formula_14. כאשר formula_15 הוא הלגראנז'יאן וformula_16 הם התנעים המוכללים.
לכן נקבל:
נזכור כעת ש: formula_18 ולכן:
נסמן: formula_20. כעת נבצע ממוצע על פי הזמן עבור האיבר השמאלי בביטוי הימני:
לכן: formula_24.
כאשר formula_8 היא פונקציה הומוגנית מסדר formula_26 של הקואורדינטות אז על פי משפט אוילר לפונקציות הומוגניות נקבל: formula_27 ולפיכך: formula_28.
מסקנות ושימושים.
בעיית קפלר.
מסקנה פשוטה של המשפט מתקבלת עבור בעיית קפלר. עבור כח משיכה ניוטוני מתקיים: formula_29 ולכן formula_30 ומכאן formula_31. כאשר formula_32 היא האנרגיה הכוללת של המערכת. מכאן ניתן להסיק שאם תנאי המשפט מתקיימים אזי האנרגיה בהכרח שלילית. כלומר תנועה סופית תתקיים אם ורק אם האנרגיה שלילית. תוצאה זו זהה לתוצאה הידועה לנו מפתרון בעיית קפלר הנותנת תנועה אליפטית או מעגלית אם האנרגיה שלילית. עבור שאר האפשרויות תתקבל תנועה לא סופית.
גלקסיות.
אם נצפה אזור ביקום שמלא באופן חריג בגלקסיות, ניתן להניח שהגלקסיות הללו נעו ביחד זמן ממושך, ולכן ניתן להפעיל את משפט הוויראליות. כיון שהכוח הפועל הוא כוח משיכה גרביטציוני, מתקיים הקשר: formula_33. ממדידות של אפקט דופלר ניתן למצוא את המהירויות היחסיות של הגלקסיות ואז מהפעלת משפט הוויראליות ניתן למצוא את המסה הכוללת של האזור כולל החומר האפל שבו. כאשר ביצע פריץ צוויקי את המדידות האלו בשנת 1933, הוא גילה שהמסה הכוללת של האזור בו צפה גדולה בהרבה מהמסה של החומר הנראה באזור זה. גילוי זה גרם לצוויקי לחזות את קיומו של החומר האפל.
משפט הויראליות
הבודדים
הבודדים הוא סרט דרמטי ישראלי משנת 2009 בבימויו של רנן שור ובכיכובם של סשה אגרונוב ואנטון אוסטרובסקי. עוד משתתפים בסרט: צחי גראד, הנרי דוד ורותם זיסמן-כהן. הסרט תורגם לאנגלית והופץ תחת השם "The Loners".
עלילת הסרט, העוסקת לראשונה בקולנוע הישראלי בחיילים בודדים, מתארת את השתלטותם של שני כלואים על "אגף הבודדים" שבכלא שש. הכלואים, חיילים בודדים ממוצא רוסי וקווקזי, לוחמים בחטיבת גולני, נשלחו לכלא 6 לאחר שהורשעו במכירת נשק לארגון חמאס, וכעת הם דורשים משפט חוזר.
רקע.
תסריט הסרט נכתב בהשראת אירועים אמיתיים: בשנת 1997 התקיים מרד אסירים בכלא שש, שהיה נדיר בהיקפו, אשר במהלכו השתלטו מספר כלואים על חדר האוכל, ולכדו מספר מדריכי-כלואים וסמלים.
תקציר העלילה.
סשה בלוחין, לוחם בחטיבת גולני, מתבשר שהתקבל למבדקי קצונה. הוא יוצא לחגוג ביחד עם חברו לגדוד - גלורי. שני החיילים הם חיילים בודדים, עולים חדשים (סשה מרוסיה וגלורי מאחת ממדינות הקווקז), ללא קרובי משפחה בישראל. זמן מה לאחר מכן, השניים נעצרים, מואשמים ומורשעים כי מכרו את נשקו האישי של סשה לחמאס, אשר השתמש בנשק לצורך ביצוע פיגוע בחדרה, שבו נהרגו חמישה אזרחים.
שני הלוחמים, אשר נתפסים כבוגדים, לא רוצים לאבד את כבודם כלוחמים בצה"ל, ודורשים משפט חוזר. אולם המערכת הצבאית איננה מתעניינת ברצונותיהם, ומחליטה לשחרר אותם מהצבא ולהעביר אותם לבית כלא אזרחי, להמשך ריצוי עונשם. מצב זה גורם להם להשתלט על "אגף הבודדים" בו הם כלואים, לחטוף מדריך כלואים, סמל ומש"קית ת"ש כבני ערובה ולדרוש מאלוף הפיקוד משפט חוזר.
במהלך אירוע החטיפה, מתוודים השניים בפני אילנית, מש"קית הת"ש, כי סשה שכח את נשקו האישי אצל זונה אותה ביקר כשהשניים יצאו לחגוג יחד. על מנת לסייע לו, גנב גלורי נשק מנשקיית היחידה ומסר אותו לסשה, על מנת שלא יתגלה כי איבד את נשקו.
לדברי במאי הסרט, רנן שור, שאף להעמיד גיבור מורד, עולה חדש, המתכתב עם דמותו של סאלח שבתי.
נונינו
נונינו היא חברת מזקקות אלכוהול איטלקית שהוקמה על ידי אורזיו נונינו בשנת 1897. החברה היא בבעלות משפחת נונינו שמנוהלת כיום על ידי ג'יאנולה נונינו ובניטו נונינו. שלוש הבנות שלהם: כריסטינה, אנטונלה ואליזבתה גם הן עובדות בחברה. החברה מייצרת בעיקר גראפה. שנים רבות המזקקה הייתה כושלת, עד שג'יאנולה נונינו שעומדת כיום בראש החברה גרמה למיתוג הגראפה שלהם כמוצר יוקרתי. את המוצרים של החברה היו מחלקים באירועים של ידוענים איטלקים, ועד מהרה הוא הפך למבוקש מאוד בקרב החוגים העליונים של איטליה.
משרדי החברה נמצאים בפריולי שבאיטליה.
מותגי החברה.
החברה זכתה במספר פרסים על חדשנות בתחום הגראפה, לדוגמה בפרס לאונרדו של הוועדה לאיכות איטלקית לשנת 2003.
ג'יאנולה נונינו העומדת בראש החברה זכתה בפרס International Eva Prize בשנת 2009.
פרסים שמעניקה החברה.
פרס כנות הזהב.
ב-29 בנובמבר 1975 ייסדו ג'אנולה נוניניו ובעלה את פרס כנות הזהב (מאיטלקית: Risit d'Aur Award, מאנגלית: Golden Rootstock Award). בכל שנה, סכום נכבד של כסף יוענק ליקב פריוליאני שיטע את הגפנים הטובות ביותר מן הזנים העתיקים של האזור: ריבולה ג'יאלה (ענב), שיופטינו (ענב), טאזלנגה (ענב), פיגנולו (ענב) ועוד.
זוכי הפרס:
פרס נוניניו הבינלאומי.
בשנת 1975 חברת נונינו ייסדה את פרס נונינו הבינלאומי לשימור המסורת הפריולית.
זוכי הפרס
פרס העיתונות.
משפחת נונינו גם העניקה פרס עיתונות לכתבות משפיעות בתחום הגראפה:
תוכי נזירי
תוכי נזירי (שם מדעי: "Myiopsitta monachus", מוכר גם בכינוי "קוואקר" מאנגלית: Quaker, ולעיתים אף "קוויקר") הוא המין היחיד בסוג "Myiopsitta" שבמשפחת התוכיים. התוכי נפוץ באמריקה הדרומית. צבעיו של התוכי הם ירוק, אפור ומעט כחול.
בישראל מכונה בטעות "דררה אפורת לחי", אך אין קשר בין דררה לתוכי הנזירי.
תפוצה.
התוכי הנזירי נפוץ בעיקר באמריקה הדרומית: בדרום-מזרח ברזיל, אורוגוואי, צפון-מזרח ארגנטינה ועוד. ברוב האזורים תפוצתו רחבה ובחלק מן האזורים ניצוד והפך לנדיר. בטבע מתאגד התוכי הנזירי ללהקות גדולות.
בישראל המין הפך לפליט-תרבות (מין פולש). להקות של קוואקרים נצפו לראשונה באזור רמת אביב בשנים 2008–2009, ומשם התפשטו לכל גוש דן. בשנת 2013 נצפו להקות קוואקרים באזור ראש העין.
בשנת 2019 נצפו להקות תוכי נזירי בעיקר באזור השרון. נראו פרטים מקריית עקרון בדרום עד דרום רמת הגולן ומושבות קינון תועדו בירושלים.
נראה שיכולתו לבנות קנים (בשונה מרוב התוכים) מקנה לו יתרון בתחרות עם מין התוכי הוותיק יותר בארץ, דררת קרמר, באזורי חפיפה בין המינים.
תיאור.
רוב גופו של התוכי הנזירי ירוק-בהיר. צבע אזור הלחיים, הצוואר והבטן אפור-בהיר. צבע הזנב ירוק והכנפיים ירוקות עם מעט כחול. מקורו של התוכי הוא בצבע חום ורגליו אפורות. עיניו של התוכי שחורות. את אפו מסתירות נוצות, כך שאינו נראה לעין. הדו-צורתיות הזוויגית נמוכה, כלומר מבחינה חיצונית אין הבדלים בין הזכר לנקבה, ועל כן כדי לזהות את מין התוכי, לוקחים לרוב דגימת דם. לעומת זאת הבחנה בין פרט צעיר לפרט בוגר ניתנת לבדיקה על פי המצח, שכן אצל הצעירים המצח ירוק.
התוכי הנזירי מגיע לאורך של עד כ-30 ס"מ ולמשקל של עד כ-250 גרם.
התוכי הנזירי נצפה מקנן בעצי אורן ואקליפטוס גבוהים, בקני ענק בגודל מטר מרובע עם מספר כניסות ועשרות פרטים המצטופפים יחד.
תזונה.
בטבע ניזון התוכי הנזירי בעיקר מזרעים הכוללים מיני דגנים, פירות, ירקות, מיני פרחים מסוימים ואף תולעים וזחלים למיניהם, דבר נדיר למדי אצל תוכי. בשבי, בנוסף למזונות אלו, לעיתים הם אוכלים תערובות זרעים, גרעינים, מאכלי ביצים ותוספות מינרלים. לצעירים מוסיפים לתפריט גם חסילונים, שחשובים להתפתחותם. מזונות מסוימים, כמו אבוקדו, עגבנייה ושוקולד עלולים לגרום לתוכי זה ואחרים הרעלת מזון.
רבייה.