התוצאה הייתה שמדרום לנחל שילה התרכזה אוכלוסייה נוצרית מהתקופה הצלבנית עד העת החדשה. מעידות על כך הריכוזים הנוצריים והכנסיות ביישובים טייבה (ברמת חצור ליד עפרה), סינג'יל ועאבוד, המצויים בדרום-מערב השומרון.
לדעת ארכאולוגים המקום יושב לראשונה על ידי הרומאים, שם הקימו מבצר, שהוא הבסיס ליישוב הביזנטי.
ארתור קאופמן
ארתור קאופמן (בגרמנית: Arthur Kaufmann; 4 באפריל 1872, יאשי - 25 ביולי 1938, וינה) היה פילוסוף, משפטן ושחמטאי יהודי-אוסטרי.
ביוגרפיה.
קאופמן נולד כבן שני למשפחת סוחרים יהודית אמידה ביאשי שברומניה. במהלך שנות ילדותו עקר עם אימו ואחיו לווינה, שם למד בבגרותו באוניברסיטה. למרות שלימודי המשפטים היוו את מרכז הכובד של שנותיו באוניברסיטה, קאופמן נכח דרך קבע בהרצאות בתחומי הפילוסופיה וההיסטוריה של הספרות. בשנת 1896 הוענק לו התואר דוקטור למשפטים. במשך זמן קצר התמחה באופן מעשי במשפטים, אך מצבה הכלכלי המבוסס של משפחתו איפשר לו לפרוש מעיסוק זה ולהתקיים מההון המשפחתי.
קאופמן תפס את עצמו בראש ובראשונה כפילוסוף. הוא עמל במשך שנים על ניסוחה והעלאתה על הכתב של משנתו הפילוסופית שהושפעה עמוקות מרעיונותיהם של קאנט וגתה, אך זו מעולם לא פורסמה. עבודתו היחידה שראתה אור הייתה מאמר שפרסם בשנת 1919 בנושא תורת היחסות. חיבור נוסף שכתב בצורת אגדה פילוסופית אבד, זאת בדומה לשאר עיזבונו שמקום הימצאו נותר עלום לא ידוע עד היום.
קאופמן ביקר באופן קבוע במועדון השחמט הוינאי והפך בהדרגה לשחקן בעל שם עולמי. בשנת 1892 הוא חלק מקום 5-6 (במשחק בו ניצח אדולף אלבין), בשנת 1893 חלק מקום 3-4 (במשחק בו ניצח ז'ק שוורץ) ופעמיים סיים במקום השני, בשנים 1896 ו-1897, אחרי גאורג מרקו. בשנת 1893 סיים דו-קרב עם גאורג מרקו בתיקו (בתוצאה +5 -5 =0). בשל מחלה נקטעה קריירת השחמט של קאופמן במשך שנים ארוכות. בשנת 1914/15 הגיע קאופמן למקום השני לאחר קרל שלכטר בתחרות שנערכה בווינה לזכרו של ליאופולד טרביטש, לאחר מכן זכה במקום השלישי במשחקים בשנת 1915 (בו ניצח קרל שלכטר) ובשנת 1916 (בו ניצחו שלכטר ומילן וידמר). בינואר 1917 הגיע מד הכושר של קאופמן לשיא היסטורי של 2637 והוא דורג במקום השמיני בעולם.
מסיבות שאינן ידועות חדל קאופמן לשחק בשנת 1917.
קאופמן נמנה עם מעגל חבריו הקרוב של הסופר והמחזאי האוסטרי-יהודי ארתור שניצלר, שתיאר ביומניו בפרוטרוט את מפגשיו עם קאופמן ואת הרושם העמוק שאישיותו הותירה בו. בצוואתו מינה שניצלר את קאופמן, לצידו של המשורר והסופר ריכרד בר-הופמן, ליועץ של בנו, היינריך, בשאלות הנוגעות לעיזבונו הרוחני. עזבונו של שניצלר, על הרשימות והמכתבים הרבים שנותרו בו, מהווה למעשה את המקור העיקרי לחייו והגותו של קאופמן.
בשל התדלדלות נכסי המשפחה במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר קאופמן בשנת 1918 יחד עם אחותו הצעירה מלווינה להתגורר בעיר האוסטרית מריאצל. לאחר מכן התגוררו השניים במשך השנים 1920-1922 בעיר המרחצאות האוסטרית אלוטסה. החל מ-1923 התגורר במשך כעשור כאורח של התעשיין האוסטרי וילהלם פון גוטמן בטירת וירטינג בקרבת למבאך שבצפון אוסטריה. רק לאחר-מכן שב להתגורר בדירה בווינה.
במודעת האבל שהודיעה על מותו של קאופמן ב-25 ביולי 1938 נכתב כי סיבת מותו הייתה דום לב, אך גורמים אחרים מצביעים על כך ששם קץ לחייו. הוא הובא לקבורה בחלקו היהודי של בית הקברות במרכזי בווינה, וקברו נהרס בעקבות ההפצצות על העיר במהלך מלחמת העולם השנייה. קאופמן מינה את אחייניותיו אליס וסופי קאופמן, בנותיו של אחיו לודוויג, כיורשותיו. באותה תקופה חיו השתיים בפריז, בה המשיכו להתגורר גם לאחר מלחמת העולם השנייה. עד היום, כל הניסיונות לאתר את עיזבונו הרוחני של קאופמן וכן למצוא צילומים המתעדים אותו ואת חייו עלו בתוהו.
חוק שכר מינימום
ז'ק שוורץ
ז'ק שוורץ (בגרמנית: Jacques Schwarz; ינואר 1856 - 13 ביוני 1921) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי.
בשנת 1880 חלק שוורץ מקום 5–6 בתחרות גראץ (ניצחו: אדולף שוורץ, יוהנס מינקויץ' מקס וייס). בשנת 1881 חלק מקום 7–8 בתחרות ברלין (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן). בשנת 1883 הגיע שוורץ למקום התשיעי בתחרות נירנברג (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור). בשנת 1889 הגיע למקום השלישי בתחרות דסאו. בשנת 1890 חלק מקום 6–7 בתחרות וינה (ניצח: מקס וייס). בשנת 1893 ניצח בתחרות וינה, לפני גאורג מרקו. בשנת 1895 הגיע למקום החמישי בווינה (ניצחו: קרל שלכטר ומקס וייס).
רחבת חניה (מטוס)
רחבת חניה למטוס (אנגלית Airport ramp או Apron) היא חלק בשדה תעופה המיועד לחניית מטוסים, ובה עולים הנוסעים אל המטוסים ויורדים מהם, מטען וכבודה מועמסים עליהם ונפרקים מהם, וכן מתבצעות בה פעולות נוספות הקשורות בתחזוקת המטוסים כמו תדלוק. בעת חניית מטוסים קלים ברחבת החניה, ולעיתים גם מטוסים גדולים, מוצמד לגלגליהם מתקן עגינה המונע מהם לנוע באופן אקראי.
רחבת החניה עשויה להיות ממוקמת בצמוד לבניין הטרמינל, דבר המאפשר את עליית הנוסעים אל המטוסים באמצעות גשרי עלייה למטוס או במרחק ניכר מהם, ואז נדרשת העברתם בכלי רכב כלשהו.
תעופה אזרחית
תעופה אזרחית הוא המושג המתאר את אחד משני ענפי התעופה העיקריים, תעופה אזרחית ותעופה צבאית. תחום זה ומקיף את תחום התעופה האזרחית הפרטית והמסחרית בעולם. רוב המדינות בעולם חברות בארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) ופועלות באמצעותו תוך שיתוף פעולה כדי לבסס תקינה משותפת ואחידה, וכן המלצות לאופן התנהלותה של התעופה האזרחית בעולם.
התעופה האזרחית עוסקת בשני תחומים עיקריים:
מאפייני הענף.
התעופה האזרחית מאפשרת שינוע של נוסעים וטובין ברחבי העולם. שני המאפיינים העיקריים של הענף הם ההקפדה ההכרחית על מקצוענות ובטיחות והיכולת לנוע בין מדינות, תוך מעבר בשמיהן של מדינות אחרות. מכיוון שהטסת כלי טיס כבדים מן האוויר היא מסוכנת מטבעה, התעופה האזרחית התפתחה כענף עם רגולציה מאוד משמעותית. הגופים הרגולטוריים, המייצגים את האינטרסים של הציבור הרחב, מעורבים בכל התהליכים הקשורים לתעופה אזרחית, כבר בהתחלת תהליכי התכנון - הן עם המדובר בכלי טיס, הן עם המדובר בתשתיות השונות והן עם מדובר בהכשרת כוח אדם וקביעת קריטריונים להסמכה ולשמירת כשירות.
מכיוון שכלי טיס יכולים לטוס בין מדינות, תוך שהם עוברים בשמיהן של מדינות אחרות, רוב מדינות העולם חברות ב|ארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO). ארגון זה מגבש תהליכי אסדרה, שיטות עבודה מחייבות ותקנים טכניים כדי לאפשר למדינות השונות לסמוך האחת על השנייה בכל הקשור לתעופה האזרחית. כך למשל, הארגון מכתיב את הרגולציה לבניית מטוסים, את התקנים לבניית שדות תעופה, את קריטריוני הבטיחות וכדומה. בכל מדינה ישנה רשות מדינתית האחראית לעמוד בהגדרות הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, למתן רישיונות לגופים הפועלים בשטחה הריבוני או רשומים אצלה, לקביעת הרגולציה המקומית, לפיקוח על הגופים השונים ולאכיפה. בישראל רשות זו היא רשות התעופה האזרחית, בארצות הברית זו רשות התעופה הפדרלית ובאיחוד האירופאי, זו הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה.
התעופה האזרחית מהווה מרכיב חשוב בכלכלת העולם והשפעתה מוערכת בסדר גודל של 3.6% מהתל"ג העולמי (שהם כ 2.7 טריליון דולר אמריקאי),
לפי IATA, בענף התעופה כיום (2019), מועסקים כ 10 מיליון איש באופן ישיר ומעל 65 מיליון איש בענף ובתעשיות שתומכות אותו. לטענת הארגון 35% מערך הסחורות המשונעות בעולם משונעות באמצעות התעופה האזרחית, וזאת אף על פי שמדובר רק ב 1% מהסחורות במונחים של משקל. להערכת הארגון יש בעולם יותר מ 30,000 מטוסים (לא כולל תעופה כללית) ולמעלה מ-3700 שדות תעופה שמשרתים את חברות התעופה.
מרכיבי עולם התעופה האזרחית.
בהקשרו הרחב יותר עשוי מושג התעופה האזרחית להתייחס גם ל:
מגמות מרכזיות בענף.
נפח השימוש בתעופה האזרחית עולה כבר כמה עשרות שנים ברציפות כפי שהאיור שלעייל מדגים.
תוכניות להתמודדות עם הצורך לאפשר יותר ויותר טיסות, תוך שיפור הבטיחות והיכולת לעמוד בזמנים מתנהלות ברחבי העולם. שתיים מהתוכניות העיקריות הן , בארצות הברית ו, באיחוד האירופאי.
החיבור של עולם התעופה האזרחית ביחד עם המהפכה הדיגיטלית הביא למספר מהפכות בענף. ראשית, מכיוון ש"כל אחד" כיום, יכול להזמין כרטיסי טיסה ישירות מהמחשב הביתי שלו, או, אפילו, מההטלפון הסלולרי, חברות התעופה, שדות התעופה, מפעילי המרחב האווירי, גם הם, פועלים במשותף ליצירת מערכות מידע שיוכלו לתת לצרכן את תמונת הטיסות האפשריות, איזו טיסה מתוכננת בין אלו יעדים ובאיזה שעות וכדומה. כדי לתמוך את הפעילות הזו, שמאיצה בהתמדה, נוצרו מערכות ממוכנות לכירטוס, לטיפול בתהליכי ההרשמה לטיסה, "צ'ק אין", לניהול רשימות הנוסעים והכבודה, להגשת מרשי הטיסה ושיתוף התמונה האווירית בין המדינות השונות ועוד.
בתחום הטיסה עצמה, התפשטות היכולת של הטייסים לדעת את מיקומו העצמי של המטוס בדיוק רב באמצעות נווט לוויני, הכנסת מערכות ADSB ו TCAS, כל אלו יחדיו, מאפשרים לצופף את התעבורה האווירית ולהגדיל את ספיקת הנוסעים והטובין ברחבי העולם.
אירועי טרור שכוונו, בעבר, נגד התעופה האזרחית הביאו לכך שהאבטחה הפיזית של הטיסות חוזקה באופן משמעותי ובין השאר, הוקמו גופים להגנה על התעופה האזרחית בארץ ובעולם.