כאשר n הוא ממד המרחב, הסימון formula_6 מייצג את הנפח ה- "n-2" ממדי של "צלע מוכללת" "F", ו- formula_7 הוא השינוי בזווית הדיהדרלית המוכללת - דהיינו הזווית בין שתי פאות "n-1" ממדיות סמוכות שהחיתוך שלהן הוא לאורך הצלע המוכללת "F". במקרה הדו-ממדי ("n = 2") עם עקמומיות קבועה, נוסחת שלפלי שקולה למשפט גאוס-בונה.
ניאמץ (מחוז)
המחוז ניאמץ (ברומנית: Neamț) הוא מחוז בחלק של חבל מולדובה הכלול בצפון-מזרח ברומניה של ימינו, בגבול בין הרי הקרפטים המזרחיים ולרמות של מולדובה.
שלושה כפרים בלבד - ביקאז-קיי, ביקאזו-ארדליאן ודמוק - אינם נחשבים מבחינה היסטורית חלק מחבל מולדובה, אלא מחבל טרנסילבניה.
המחוז הוא כיום חלק מהמאקרו-אזור 2, "צפון-מזרח", של רומניה.
האזור נודע ביופיו של המסיב צ'אחלאו ובנופיו בכלל. בירת המחוז היא העיר פיאטרה ניאמץ. שטח המחוז הוא 5,890 קמ"ר, כ-2.47% משטח רומניה. את המחוז חוצים הנהרות מולדובה, סירט (בין דולזשט לסקויין), ביסטריצה (בין ברושטן לבוהוש), וכן ביסטריצ'וארה, ביקאז, קרקאו וטרקאו. אגמיו העיקריים הם איזבורו מונטלוי, פנגראץ, ואדור ובטקה דואמניי, בעלי חשיבות הידרואנרגטית.
הגובה המרבי במחוז הוא 1,907 מ' (פסגת אוקולאשו מארה במסיב צ'אחלאו).
אוכלוסיית המחוז מונה 470,766 תושבים (2011). במחוז ניאמץ נמצאים אחדים מחשובי המנזרים של חבל מולדובה, לרבות מנזר ניאמץ.
גאוגרפיה.
עמדה גאוגרפית.
מחוז ניאמץ גובל במחוז הרגיטה במערב, במחוז סוצ'אבה בצפון, מחוז יאשי ומחוז ואסלוי במזרח ובמחוז בקאו בדרום.
צורות הנוף.
ההרים מכסים 45% משטח המחוז ונמצאים בחלק המערבי שלו. הם משתייכים לרכס הקרפטים וביתר דיוק לקרפטים המזרחיים החיצוניים. גובהם המרבי מגיע ל-1907 מ' - פסגת אוקולאשו מארה שבמסיב צא'חלאו.
בכיוון מזרח הנופים מנמיכים גובה בהדרגה עד למישור הנהר סירט. הנקודה הנמוכה ביותר במחוז היא בגובה 169 מ'.
הידרוגרפיה.
מזרח המחוז נחצה על ידי הנהר סירט ועל ידי נהר מולדובה.
נהר אחר, ביסטריצה, יורד מהרי רודניי, נכנס למחוז וחוצה אותו מצפון-מערב לדרום-מזרח, כולל דרך העיר פיאטרה ניאמץ. אפיקו נחסם על יסי סכר ביקאז, היוצר אגם מלאכותי בשם "איוורול מונטלוי" (Izvoru Muntelui) (בתרגום:"מעין ההר") ששטחו 33 קמ"ר. ביסטריצה מקבלת בעיר ביקאז יובל בשם נהר ביקאז החופר בדרכו מכיוון מחוז הרגיטה, קניון צר בין ההרים - קאילה ביקאזולוי (Cheile Bicazului). זהו אחד המעברים הנדירים המאפשרים קשר בין חבל מולדובה ולחבל טרנסילבניה.
אקלים.
האקלים במחוז הוא יבשתי, עם קיצים חמים ויבשים וחורפים קרים וארוכים.
היסטוריה.
תולדות המחוז קשורים להיסטוריה של כל החבל ההיסטורי מולדובה. החל משנת 1859 הפך לחלק מהנסיכויות הרומניות המאוחדות שקיבלו בשנת 1862 את השם רומניה וב-1881 הפכו לממלכה.
אחרי ביטול המחוזות (județe) על ידי המשטר הקומוניסטי בשנת 1950 הם אוחדו ל"אזורים" (מחוקים לנפות הקרויות "ראיונים") לפי הדגם הסובייטי. בין השנים 1968-1950 מחוזות אלה נכללו בערך לאזור בקאו.
המחוז ניאמץ נוצר מחדש בימי ניקולאה צ'אושסקו בשנת 1968 על בסיס המחוזות לשעבר ניאמץ ורומאן. החלק המערבי של המחוז ניאמץ הישן סופח למחוז הרגיטה ולמחוז סוצא'בה, בעוד שהעיר בוהוש סופחה למחוז בקאו.
המחוז הישן ניאמץ (Județul Neamț).
בשנת 1930 שטחו של המחוז הישן ניאמץ היה 3,977 קמ"ר ואוכלוסייה של 198,670 תושבים.
ההרכב האתני היה כדלהלן:
90.3% - רומנים, 6.3% יהודים, 1,2% הונגרים.
לפי דתות:90.5% נוצרים אורתודוקסים, 6.7% יהודים, 2.3% - נוצרים רומיים-קתוליים.
בירת המחוז הייתה העיר פיאטרה, הקרויה כיום פיאטרה-ניאמץ.
מחוז הישן היו 4 נפות:
במחוז היו שלוש ערים:פיאטרה ניאמץ, טרגו ניאמץ ובוהוש.
ההרכב האתני של אוכלוסיית הערים היה כדלקמן:
69,6% - רומנים, 24,7% יהודים, 1.3%- הונגרים.
המחוז הישן רומאן (Județul Roman).
בשנת 1930 שטח המחוז רומאן היה 1880 קמ"ר ואוכלוסייתו 151,918 תושבים עם צפיפות של 80,8 תושבים/קמ"ר. ההרכב האתני היה כדלהלן:
רומנים - 90.7%, יהודים 4,7%, צוענים - 1,2%, הונגרים - 1,4%.
לפי דתות: 73,2% - נוצרים אורתודוקסים, 21.4% - נוצרים רומיים-קתוליים, 4,9% - יהודים. בירת המחוז הייתה העיר רומאן.
המחוז חולק לשתי נפות:
המחוז כלל עיר אחת בלבד - רומאן.
האוכלוסייה העירונית כללה 28,823 תושבים, כשה רכבה האתני היה כדלהלן:
רומנים - 71.9%, יהודים - 20.6%, צוענים 2.1%, 1.3% - הונגרים, 1.4% - גרמנים.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית המחוז לפי נתוני מפקדים שונים:
קבוצות אתניות ושפות.
אוכלוסיית המחוז שהייתה בגדילה מתמדת החל מתום מלחמת העולם השנייה ירדה באופן חד אחרי המהפכה הרומנית (1989) עקב הגירה המונית אל מערב אירופה. אחרי שנת 2007 בעקבות פיתוחה של כלכלת רומניה בנסיבות שילובה באיחוד האירופי, המגמה היא שוב לגדילה.
מחוז ניאמץ הוא מחוז כפרי במהותו, שבו 63.37% מתושביו חיים בכפרים ורק 36.63% מתגוררים בערים.
עד מחצית המאה ה-20 רוב האוכלוסייה הייתה רומנית עם מיעוט יהודי חשוב בערים (כ-20%). מאז העלייה וההגירה של היהודים בשנים 1948-1952 ושוב 1960-1980 המיעוט היהודי הפך לשולי. בימינו ההרכב האתני של המחוז הוא מאוד הומוגני. המיעוט האתני החשוב ביותר הוא המיעוט הקטן הצועני (רומה). גם חלק גדול מהמיעוט הגרמני הקטן היגר לגרמניה.
ההרכב האתני כפי שבא לידי בטוי בנתוני המפקד משנת 2002 הוא כדלהלן:
רומנים - 98.66% (547,122) צוענים 1.08% (6036), ליפובנים 0.07% (424), הונגרים 0.05% (307), יהודים 0.02% (150), גרמנים 0.01% (107), אחרים 0.07% (370)
ההרכב לפי שפת אם -הוא כדלהלן:רומנית - 99.43% (551,370 ,כולל צוענים רבים, יהודים וכו'), רומאני (0.43% (2436), הונגרית 0.04% (268)
דתות.
עד לשנות ה-1950 היה קיים כאמור מיעוט יהודי חשוב בערים - כ-20% מהתושבים. הוא הפך לזעיר ביותר אחרי עליית היהודים לישראל.
כיום הרכב האוכלוסייה לפי דתות הוא כדלהלן:
חלוקה מנהלית.
כפרים.
במחוז ניאמץ נמצאים 73 "קומונות" - כפרים גדולים ו-347 כפרים יותר קטנים.
כלכלה.
האוכלוסייה העובדת מהווה 40.96% מכלל האוכלוסייה.
חקלאות.
במחוז ישנם 2,837,890 דונם שטחים חקלאיים, כלומר 48% משטח המחוז.
הם מתחלקים כדלהלן:
בתחום החקלאות מגדלים דגן, במיוחד תירס, כמו כן סלק סוכר וגידולים אחרים. מגדלים גם פירות וירקות וכן בעלי חיים - בעיקר בקר וצאן.
בשנת 2002 חיו במחוז 119,748 חזירים, 114,833 ראשי בקר, 24,213 סוסים.
החוות העיקריות המגדלות בעלי חיים נמצאות בג'ירוב, מרג'ינן, סקויין, זנשט, טריפשט, רומאן, דומבראבה רושיה ופיאטרה ניאמץ.
44% מהאדמה מכוסה יערות - 2,613,300 דונם.
תעשייה.
במחוז מיוצגים ענשפי התעשייה הכימית, תעשיית המכונות, ועיבוד המתכות והעץ, מפעלי צלולוז ונייר. כמו כן תעשיית חומרי הבניין, המזון והטקסטיל
על נהר ביסטריצה נבנה בימי השלטון הקומוניסטי אחד הסכרים הגדולים ברומניה, סכר ביקאז, שיצר את האגם המלאכותי ביקאז-איזוורול מונטלוי. מי האגם משמשים את תחנת הכוח ההידרו-אלקטרית ביקאז-סטז'ארו
תיירות.
אטרקציות.
המחוז כולל שניים מתוך 9 הפארקים הלאומיים של רומניה:
פסטיבל סרטי הנשים הבין-לאומי המטאטא המעופף
פסטיבל סרטי הנשים הבין-לאומי המטאטא המעופף (בטורקית: Uçan Süpürge Kadın Filmleri Festivali, ידוע בשמו באנגלית: Flying Broom International Women's Film Festival) הוא פסטיבל סרטים שנתי המתרחש באנקרה, אשר מכיר בתרומות נשים לקולנוע.
הפסטיבל יוסד על ידי הלימה גונר בשנת 1997 על מנת להעלות את המודעות ולהילחם למען זכויות נשים, במסגרת פעילות הארגון הפמיניסטי הטורקי, המטאטא המעופף (Uçan Süpürge).
זהו פסטיבל סרטי הנשים היחיד המתקיים בטורקיה.
מטרות.
המטרה המוצהרת של הפסטיבל היא "לבחון את עולם הקולנוע מפרספקטיבה פמיניסטית, וליצור מרחב שמאפשר שיח על חוויותיהן של נשים; כמו כן, להכיר במאיות, טורקיות ומשאר העולם, לקהל הפסטיבל."
תוכן הפסטיבל.
הפסטיבל מקבל סרטים בקטגוריות הבאות: סרטים באורך מלא, סרטים תיעודיים (עד 60 דקות), קצרים, ואנימציה. בנוסף, בפסטיבל מתקיימים גם פאנלים ותערוכות.
פרסים כוללים:
במסגרת הפסטיבל מוענק גם פרס FIPRESCI (Fédération Internationale de la Presse Cinématographique) (הפדרציה הבינלאומית למבקרי קולנוע)
בכל שנה נבחרת תמה לפסטיבל. למשל, בשנת 2005, התמה הייתה "אהבה", ובפסטיבל הוקרן בין יתר הסרטים הסרט של רונית אלקבץ ושלומי אלקבץ, "ולקחת לך אישה", אשר זכה באותה השנה בפרס FIPRESCI. בשנת 2010 הייתה התמה "רשע", והוקרנו סרטים המתמקדים בבעיות העומדות בפני נשים מקבוצות מוחלשות או שוליים שונות, ביניהן עובדות מין, מהגרות, פליטות, נשים עניות ולסביות.
הפסטיבל פועל גם על פי עקרונות פמיניסטיים של הנגשה, וכדי למנוע מהתכנים להפוך לאליטיסטיים. חלק מהסרטים מוקרנים בחינם, ובמהלך הפסטיבל נוהגים המבקרים לרכוש כרטיסים נוספים כדי לאפשר למחוסרי אמצעים גם להשתתף בפסטיבל.
שלמה גולדברג
שלמה (ג'ינג'י) גולדברג (נולד ב-16 בספטמבר 1956) הוא שחקן, בדרן, כותב, מגיש וסטנדאפיסט ישראלי.
ביוגרפיה.
גולדברג נולד בפולין לגולדה ופייבל גולדברג ועלה לישראל עם משפחתו כשהיה בן חודשיים. גדל ביפו, ולמד תיאטרון בבית הספר לאמנויות רננים בתל אביב.
החל את דרכו המקצועית בעולם הבידור בגיל 12 ב"התיאטרון מארץ עוץ" כשהשתתף בהצגות הילדים "היידי בת ההרים" בשנת 1968 ו"חנהל'ה ושמלת השבת" בשנת 1971.