שוק ההון כולל מערכת מורכבת של בנקים, ברוקרים ומוסדות פיננסיים אחרים (חברות ביטוח קרנות הנאמנות וקופות הגמל), הקשורים ביניהם באמצעות מערכות תקשורת ממוחשבות ואחרות לצורך קיום אפקטיבי ויעיל של ענייניהם העסקיים. הבורסה לניירות ערך תופסת מקום מרכזי בשוק ההון והיא למעשה טבורו של השוק, אך שוק ההון עצמו רחב-היקף וחורג הרבה מעבר לפעילותה של הבורסה, מכאן שהעסקות בשוק הפיננסי נעשות הן בבורסה והן מחוצה לה.
מטרת קיומו.
שוק ההון מפגיש בין חברות הזקוקות למימון, לפרטיים וחברות אחרות המעוניינים מצידם להשקיע את הונם כדי לייצר ערך כלכלי. אילולא היה קיים, לא היו יכולים היזמים לממש את ההזדמנויות העסקיות העומדות בפניהם ולפתח ולמכור מוצרים ושירותים חדשים מפאת העדרו של ההון הדרוש להקמת מפעלים, פרסום וכיוצא באלה. בעלי ההון שאינם רוצים או שאינם יכולים להיות יזמים בעצמם לא היו יכולים להשתמש בהונם באופן נושא פרי.
התווך היעיל בין שתי הקבוצות האלו הוא מכשיר פיננסי הכרחי בכלכלה המודרנית והוא מאפשר לחברות חדשות ולחברות קיימות לייצר ערך כלכלי ורווחה כלכלית.
גופים עסקיים כמו גם פרטיים, ציבוריים וממשלות, משתתפים באופן אינטנסיבי בפעילות בשוק ההון:
אופן פעולתו של שוק ההון.
תפקידו העיקרי של שוק ההון הוא תיעול החיסכון במשק להשקעות יצרניות תוך הקצאה נכונה של החיסכון להשקעות היצרניות המבטיחות ביותר. תהליך זה נקרא היווי ההון (CAPITAL FORMATION) והוא תנאי ומפתח לצמיחה כלכלית.
בטווח הארוך, השוק הפיננסי עושה זאת על ידי החלפת מקורות כספיים בניירות ערך:
החוסכים מעמידים כספם לרשות המשקיעים, כאשר הללו מנפיקים ניירות ערך תמורת כספי החוסכים. בחודשים ובשנים שלאחר גיוס ההון, מקבלים בעלי ניירות הערך תזרים כספי מציבור המשקיעים כתשואה על השקעתם. הבורסה מהווה מרכז לפעילות הפיננסית במשק ובה נקבע מחירם של ניירות הערך תוך תחרות חופשית בין המשתתפים במסחר. גם עסקות הנעשות מחוץ לבורסה מתבצעות בדרך כלל במחירים הנגזרים ממחירי ניירות הערך הנסחרים בבורסה.
התחרות בין החוסכים לקבלת התשואה הגבוהה ביותר (ברמת סיכון נתונה) והתחרות בין המנפיקים על המקורות הכספיים, יתעלו את כספי החוסכים אל ההשקעות היצרניות הטובות ביותר (ההשקעות שהרווחיות הצפויה מהן היא הגבוהה ביותר בכל רמת סיכון נתונה). המשקיעים בעלי תוכניות ההשקעה האטרקטיביות ביותר יוכלו ליצור אצל החוסכים ציפיות לקבלת התמורה הגבוהה ביותר, ועל כן יתרונם בתחרות על גיוס אותם הכספים. גיוס ההון נעשה כאמור על ידי הנפקת ניירות ערך. החברות שבאמתחתן תוכניות ההשקעה האטרקטיביות יותר, תוכלנה לגייס מקורות כספיים באמצעות הנפקת ניירות ערך אטרקטיביים במחיר גבוה.
יחסי גומלין.
יחסי גומלין מתקיימים בין שוק ההון לשווקים נלווים, כגון שוק הנגזרים ושוק מטבע החוץ. משקיע יכול לחלק את תיק ההשקעות שלו בין מטבעות זרים ומכשירים פיננסיים מגוונים בנוסף למניות ואיגרות חוב או במקומם.
גם גאופוליטיקה ואירועים בחדשות משפיעים על השוק בדרכים מגוונות. בישראל למשל, אין זה נדיר לראות ירידות שערים בבורסה בעקבות פיגוע.
לימודים והכשרה בתחום.
בישראל נלמד תחום שוק ההון במסגרת תארים אקדמיים וכן במסגרת קורסים ללימודי תעודה. התחום נלמד במסגרת תואר ראשון בבנקאות ושוק ההון או תואר בכלכלה ושוק ההון הנלמד במכללות אקדמיות שונות בישראל. קיימת גם אפשרות ללמוד אודות התחום במסגרת התמחות לבחירת הסטודנטים במסגרת תואר במקצועות כגון מנהל עסקים או כלכלה. כמו כן, קיימת תוכנית לתואר שני בבנקאות ושוק ההון.
בלימודי תעודה בתחום שוק ההון מתמקדים בענפים שונים כגון ניתוח טכני, אופציות מעו"ף, מסחר בבורסה בארצות הברית ועוד. קיימים גם קורסים להיכרות עם שוק ההון לחסרי רקע קודם בתחום. כמו כן קיימים קורסים המכינים את המשתתפים בהם לקראת מבחנים שנערכים על ידי רשות ניירות ערך למקצועות כגון ניהול תיקי השקעות, ייעוץ השקעות ושיווק השקעות. בלימודי התואר והתעודה הסטודנטים מכירים מושגים מרכזיים בפעילות שוק ההון ומפתחים מיומנויות פרקטיות. חלק מן הקורסים לתעודה מתאימים לעובדים מנוסים בגופים פיננסיים כגון בנקים ובתי השקעות, המעסיקים שולחים את העובדים לאותן הכשרות כדי לפתח את הכישורים המקצועיים.
קרב רגילוס
קרב אגם רגילוס (Regillus) היה קרב ספק מיתולוגי ספק היסטורי, בו ניצחו הרומאים את כוחות הברית הלטינית. לפי מסורות שונות, התנהל הקרב בשנים 509 לפנה"ס, 496 לפנה"ס או 493 לפנה"ס.
מקומו של האגם אינו ידוע בוודאות, אך לפי ההיסטוריון טיטוס ליוויוס, הוא נמצא באזור טוסקולום, עיר עתיקה בלאטיום. לפי מקורות מסוימים, עמד בראש הצבא הלטיני לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, מלכה האחרון של רומא, שגורש על ידי לוקיוס יוניוס ברוטוס מכס המלכות, גלה לקימה לחצרו של אריסטודמוס מקומאי וניסה להשתלט מחדש על רומא. בראש הכוחות הרומים עמדו הדיקטטור אפיוס פוסטומיוס וסגנו טיטוס איבוטיוס. את המורדים הנהיגו, כאמור, אוקטאביוס מאמיליוס וטארקוויניוס סופרבוס ובניו.
תוצאות הקרב לא היו חד-משמעיות, ונראה שבעקבות אי ההכרעה נחתמה ברית חדשה בין הליגה הלטינית לבין רומא, שהעניקה לשני הצדדים מעמד שווה, ברית צבאית משותפת וחלוקה של שלל מלחמה.
לפי המסורת הרומית, נבנה מקדש קסטור ופולוקס לאות תודה על ניצחון העיר רומא. על פי האגדה, נשבע הדיקטטור פוסטומיוס כי אם ינצח בקרב יבנה מקדש לקסטור ופולוקס. השניים הופיעו רכובים על סוסים בשדה הקרב והצילו את הרפובליקה הרומית. מאוחר יותר הופיעו אלו בפורום ובישרו לתושבי העיר כי עירם ניצלה. המקדש נבנה במקום בו, על פי האגדה, הופיעו התאומים ובנייתו הושלמה בשנת 484 לפנה"ס.
משדדה
מַשְׂדֵּדָה היא כלי חקלאי המשמש לעבודות גימור שונות על פני השדה: שבירת רגבי אדמה גדולים אחרי החרישה, יישור השטח, כיסוי זרעים וכדומה. זאת בשונה מהמחרשה המשמשת לעיבוד עמוק יותר של הקרקע, ומהקלטרת המשמשת לעיבוד בעומק בינוני.
ההיסטוריה של המשדדה.
פעולת השידוד מוזכרת כבר בתנ"ך:
בדומה לחרישה, גם פעולת השידוד נעשתה בתחילה על ידי האדם לבדו. בהמשך, נגררה המשדדה על ידי שוורים וסוסים, ובחקלאות המודרנית היא נגררת באמצעות טרקטור.
באירופה ידוע השימוש במשדדות מימי הביניים.
סוגי משדדות.
משדדות קיימות בסוגים ובגדלים שונים, בהתאם ליעדן. הן לרוב בנויות ממסגרת קשוחה, אליה מוצמדים דיסקיות, שיניים, שרשרת מקשרת ועוד אמצעי עיבוד. במקומות קרירים יותר, הסוגים הנפוצים יותר של משדדות, הן משדדת הדיסקיות ומשדדת השרשרת. ברם, בניו זילנד ובאוסטרליה, באזורי גידול בקר, משתמשים במשדדות החודים.
משדדות שרשרת משמשות בעבודות קלות יותר לדוגמה ישור אדמה מעובדת, או כיסוי זרעים, בעוד שמשדדות דיסקיות משמשות בעיקר לעבודה קשה יותר כמו פירור גושי האדמה.
יש גם סוגים מגוונים של משדדות כח, המונעות בתמסורת מהטרקטור במקום להסתמך רק על משקל המשדדת ותנועת הטרקטור.
שימושים שאינם חקלאיים.
באצטדיונים ובמגרשי ספורט אחרים משתמשים לצורכי תחזוקה במשדדות קלות. תחזוקה זו כוללת יישור השטח, טיפול בעקבות צעדים עמוקים ובחריצים משמעותיים. כמו כן המשדדה משמשת לחריש ביטחוני של חופי הים על מנת לוודא כי אין בחול חפצים חשודים או חפצים העלולים לפגוע ברוחצים ובמערכי שמירת גבול ליצירת שביל טשטוש כדי להקל על איתור טביעות רגליים.
דובר (דלאוור)
דובר (באנגלית: Dover) היא בירת מדינת דלאוור שבארצות הברית, וכן בירת מחוז קנט.
נכון לשנת 2008 מתגוררים בעיר 35,811 תושבים.
היסטוריה.
דובר נוסדה בשנת 1683 על ידי ויליאם פן, אשר קיבל מהמלך צ'ארלס השני, מלך בריטניה את הזיכיון לאדמות דלאוור ופנסילבניה.
בשנת 1717 תוכננה העיר על ידי מועצה מיוחדת.
במהלך המהפכה האמריקאית ומלחמת האזרחים האמריקנית שימשה העיר כנקודת הכינוס של המיליציות של דלאוור.
עד לאחר תום מלחמת האזרחים הייתה דלאוור מדינה בה הותרה העבדות, אף שלא היה בה מספר רב של עבדים. במהלך מלחמת האזרחים הייתה המדינה מדינת גבול- מדינה אשר נשארה חברה באיחוד אך עדיין הותרה בה העבדות.
כלכלה.
עיקר כלכלת דובר מתבססת על שירות המדינה. רוב האדמיניסטרציה של דלאוור נמצאת בדובר (אשר אינה העיר הגדולה במדינה, היא וילמינגטון).
בקרבת העיר נמצא בסיס חיל האוויר דובר, המעסיק רבים מתושבי העיר.
השכלה.
בדובר נמצאת אוניברסיטת מדינת דלאוור, ומכללת ווסלי. כמו כן נמצא בעיר קמפוס של המכללה הטכנית והקהילתית דלאוור.
תרבות.
בית האופרה של דובר נבנה בשנת 1904. הבניין נקרא כיום מרכז שוורץ לאומנות ומשמש את התזמורת הסימפונית של דובר.
בעיר מצוי מוזיאון מדינת דלאוור, מוזיאון סוול ס. ביגס לאומנות אמריקאית (Sewell C. Biggs Museum of American Art) וכן הספרייה המדינתית של דלאוור.
גאוגרפיה.
דובר ממוקמת ב- "43 '9 39° צפון, "36 '31 75° מערב.
שטחה של העיר 58.8 קמ"ר מתוכם 58 קמ"ר שטחי יבשה, ו- 0.8 קמ"ר שטחי מים (1.32%).
קלטרת
קלטרת, או מקלטרת, או קולטיבטור בלעז היא כלי עבודה חקלאי, המיועד לעיבוד שכבת הקרקע העליונה של שדה וזאת להבדיל מהמחרשה, לדוגמה, המיועדת לעיבוד עמוק יותר של האדמה. הקלטרות השונות משמשות לעקירת נבטים של עשבים שוטים, ליישור קרקע, לפירוק רגבים, לאוורור הקרקע ולהכנת מצע זרעים לזריעה או שתילה בשטח חלק או על פני ערוגות.
מבנה.