בסרטון שירן מבצע ריקודים סלוניים עם בריטני צ'רי, אחת המתחרות בתחרות הריקודים הטלוויזיונית, "אז אתה חושב שאתה יכול לרקוד". כוריאוגרפיית הריקוד נכתבה על ידי נפיטאבס בסיועו של פול קרמיריאן.
בסיבוב ההופעות שירן עבד חמש שעות ביום במשך שלושה שבועות כדי להתאמן עם צ'רי.
הווידאו פורסם ב-8 באוקטובר 2014. לאחר 24 השעות הראשונות, הגיע הקליפ למעל 2.7 מיליון צפיות באתר האינטרנט יוטיוב. נכון לאוקטובר 2018, הקליפ נצפה מעל ל-2.5 מיליארד פעמים, מה שהופך את הסרטון לאחד מהסרטונים הכי נצפים ביוטיוב. הקליפ היה מועמד ארבע פעמים לפרס בטקס פרסי קליפ הווידאו של MTV, בקטגוריית קליפ השנה, והקליפ הטוב ביותר של אמן ממין זכר.
אליפות ברזיל בכדורגל 2000
אליפות ברזיל בכדורגל 2000 הייתה הפעם ה-44 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי "מועדון ה-13" (איגוד קבוצות כדורגל הגדולות של ברזיל). המשחקים החלו ב-29 ביולי 2000 והסתיימו ב-18 בינואר 2000.
רקע.
בשנת 1999 הוחלט שקביעת היורדות תתבצע על סמך שכלול תוצאות בעונת 1999 ו-1998. כל הקבוצות המשתתפות הסכימו עם הנושא. בסיום העונה, בהתאם לתוצאות קבוצת גאמה הייתה אמורה להישאר בליגה גם לעונת שנת 2000. אומנם, במהלך האליפות מועדון סאו פאולו שיתף במשחקיו שחקן שלא הייתה לו זכות לשחק עבור הקבוצה. לאחר ביטול תוצאות של משחקים אלו וחישוב מחדש התברר של גאמה צריכה לרדת ליגה. מנהלי הקבוצה לא הסכימו עם הקביעה ופנו לבית משפט. כתוצאה מהעדר ההחלטות בבית המשפט לא היה ניתן להתחיל את האליפות במועד וכתוצאה מכך, נערכה תחרות שאורגנה על ידי "מועדון ה-13" במתכונת אחרת.
בתחרות השתתפו 116 קבוצות שאורגנו במודולים:
בהמשך התחרות התקיימו משחקי שמינית הגמר, רבע הגמר, חצי המגר והגמר. בכל השלבים נערך משחק בית ומשחק חוץ.
ואסקו דה גאמה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה רביעית בתולדות המועדון.
מצב בסיום העונה.
לליגה בכירה של שנת 2001 העפילו:
שחקנים מצטיינים.
אדמר, שחקנה של סאו קייטנו כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
רומאריו שחקנה של ואסקו דה גאמה זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
שפות שמיות דרומיות
השפות השמיות הדרומיות הן אחת מהקבוצות של משפחת השפות השמיות. השפות השמיות עצמן הן חלק מענף רחב יותר של השפות האפרו-אסיאתיות. השפות השמיות הדרומיות מתחלקות לשתי קבוצות: לקבוצה המערבית, הכולל את השפות האתיו-שמיות ואת שפות דרום-ערב העתיקות, ולקבוצה המזרחית שבה שפות דרום-ערב החדשות.
השפות האתיו-שמיות מדוברות בעיקר באתיופיה ובאריתריאה, שפות דרום-ערב העתיקות נכחדו כולן, ואילו שפות דרום-ערב החדשות מדוברות בעיקר בחצי האי ערב ובאיים מדרום לו. השפות האתיופיות השונות מדוברות בידי דוברים רבים הרבה יותר מכל שפה שמית אחרת, למעט ערבית. שפות דרום-ערב דעכו מאוד לאורך השנים כיוון שלאחר הכיבוש הערבי של המזרח התיכון, הערבית נעשתה הרבה יותר דומיננטית מהן, ולכן רק המזרחיות עדיין מדוברות והן בסכנת הכחדה.
כיום מקובל להסתכל על השפות השמיות הדרומיות כעל קבוצה בעלת כמה מאפיינים משותפים, ולא כעל ענף המחייב מקור משותף אחד לכולן. מערכת היחסים בין המקור המשותף המשוער של השפות האתיו-שמיות ובין המקור המשותף המשוער של שפות דרום-ערב החדשות אינה ידועה, ואילו שפות דרום ערב העתיקות מציגות גיוון רב באיזוגלוסות שלהן עם שתי הקבוצות האחרות ואף עם שמית מרכזית (הקבוצה הכוללת את השפות השמיות הצפון-מערביות, את הערבית ואת שפות צפון-ערב העתיקות). כך למשל בשבאית כינויי הגוף בגוף שלישי הם בה״א כמו בעברית (הוא, היא, הם, הן) ואילו בקתבאנית, במינאית ובחצרמותית הכינויים הם בשׁ/ס כמו בשפות דרום-ערב החדשות.
מיון השפות במשפחה.
השפות השמיות הדרומיות מתחלקת לשני ענפים – המערביות והמזרחיות (המסומנות בכוכבית נכחדו):
אגם אולמיסטה
אגם אולמיסטה (באסטונית: Ülemiste järv) הוא הגדול באגמים המקיפים את העיר טאלין, בירת אסטוניה.
האגם ממוקם בדרומה של טאלין. אורכו המקסימלי הוא 4.1 קילומטרים, רוחבו המקסימלי הוא 3.2 קילומטרים ושטח פניו הוא 9.43 קילומטרים רבועים. מפלס מימיו נמצא בגובה של 35 מטרים מעל פני הים. עומקו הממוצע הוא 2.5 מטרים ועומקו המקסימלי - 4.2 מטרים. אורך חופיו מגיע ל-15.2 קילומטרים.
האגם מקבל את עיקר אספקת מימיו מהנהרות קורנה ופיריטה. אגן הניקוז שלו משתרע על שטח של 99 קילומטר רבוע.
האגם מספק 90% ממי השתייה של טאלין. בחופו הצפוני ממוקם מכון טיהור לשם שאיבת המים והכשרתם לאספקה לצרכנים.
נמל התעופה לנארט מרי טאלין ממוקם על גדתו המזרחית של האגם. ב-18 במרץ 2010 ערך מטוס מטען שהתכונן לנחות בנמל נחיתת אונס על פני משטח הקרח של האגם, שהיה קפוא באותה עת. שניים מאנשי צוותו נפצעו וכטונה של דלק מטוסים דלפה ממנו אל האגם. זיהום זה נוקה בהמשך.
קרל מונדי השלישי
יוהאן דה ויט
יוהאן דה-ויט (24 בספטמבר 1625 – 20 באוגוסט 1672) היה דמות מפתח בפוליטיקה ההולנדית באמצע המאה ה-17, תקופה בה היא שימשה שחקן מרכזי בסחר העולמי, ואשר נחשבת לתור הזהב של הולנד. בין השנים 1653–1672 כיהן דה-ויט כ"פנסיונר הגדול" של הולנד (מעין נשיא). דה-ויט התפטר ממשרתו במהלך "שנת האסון" של הולנד שבה הותקפה על ידי צבאות זרים. התפטרותו לא מנעה מן ההמון בהאג לבצע בו ובאחיו קורנליוס לינץ' אכזרי שהוביל למותו בגיל 46.
ראשית חייו.
יוהאן נולד למשפחה מן המעמד הגבוה בדורדרכט, עיר חשובה באותה עת בדרום הולנד. הוא למד בבית הספר הלטיני של העיר ולאחר מכן באוניברסיטת ליידן שם הצטיין בלימודי משפטים ומתמטיקה. בהיותו בן 20 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת אנגרס בצרפת ולאחר מכן התמחה כמשפטן בעיר האג.
בשנת 1650 שימש כנציג העיר דורדרכט במועצה של הולנד ובסופה של אותה שנה התמנה לפנסיונר של העיר (נשיא העיר). בשנת 1652, בהיותו בן 27, נקלע יוהאן להפגנה של אספסוף זועם בעיר פליסינגן. רבים ראו בהצלחתו להרגיע את ההמון הפגנה של יכולת הנהגה ברמה הלאומית.
הפנסיונר הגדול.
בשנת 1653 נבחר דה ויט לראשות המועצה של מחוז הולנד. בשל היותו המחוז החשוב ברפובליקה ההולנדית, היווה דה ויט בפועל הפנסיונר הראשי (נשיא) של מדינת הולנד כולה, בייחוד משום שבאותה עת תפקיד ראש המדינה - הסטאדהאודר לא היה מאויש. דה ויט קידם את הסחר הבינלאומי של הולנד והקפיד על שמירה על סובלנות דתית הן בתוך זרמי הדת הנוצרית והן כלפי דתות זרות.
לאורך כהונתו הארוכה, כוחו התבסס על סיעת "המדינה" הרפובליקאית שייצגה את מעמד הסוחרים הבינוני-גבוה, זאת כנגד סיעת "אורנג'" שייצגה את המעמד הבינוני-נמוך ושאפה למנהיג חזק שייוצג על ידי בית אורנג'.
במהלך כהונתו נאלץ דה ויט להתמודד עם אנגליה במספר מלחמות על השליטה בימים. לאחר מלחמת הולנד-אנגליה הראשונה (1652–1654) הצליח דה ויט לחתום על הסכם שלום שהביא לשגשוגה של הולנד בשנים הבאות. בנספח הסודי של ההסכם נכתב שויליאם השלישי שהיה ינוקא באותה עת לא ימונה לעולם לתפקיד הסטאדהאודר של הולנד. הסכמה זו תאמה את האינטרסים של אנגליה והולנד שהיו שתיהן רפובליקאיות באותה עת. בשנים 1665–1667 הוביל דה ויט את הולנד לניצחון מזהיר על אנגליה לאחר מלחמה ימית ממושכת נוספת ביניהן.
עם תום המלחמה, בניסיון להביא לפשרה בין הסיעה הרפובליקאית לסיעת אורנג' הציע דה ויט שויליאם יתמנה בהגיעו לגיל 23, בשנת 1673, כקפטן-גנרל של הרפובליקה אך תפקיד הסטאדהאודר שנשא אביו של ויליאם יבוטל. דה וויט הביא לקבלת "הצו הנצחי" שהצהיר כי הקפטן-גנרל או האדמירל-גנרל של ארצות השפלה לא יכול להיות גם סטאדהאודר באף מחוז. מעבר לכך, מחוז הולנד השעה את עצם התפקיד של סטאדהאודר, ולאחר מכן עשו כך גם המחוזות האחרים.
רציחתו של דה ויט.
בשנת 1672, הידועה בהולנד כ"שנת האסון", תקפו צבאות צרפת ואנגליה את הרפובליקה ההולנדית וסיכנו את עתידה. בחודש יוני באותה שנה נפצע דה ויט קשה על ידי מתנקש הולנדי והחליט להתפטר מתפקידו. אולם צעד זה לא הספיק לאויביו הרבים. אחיו קורנליוס, שזמן קצר קודם לכן שימש סגן מפקד הצי בניצחון בקרב בסולביי כנגד הצבאות התוקפים, הואשם על ידי ההמון בבגידה והושלך למאסר בעיר האג. קורנליוס עבר עינויים קשים, אך לא הודה בפשע שלא ביצע, ולמרות זאת נשפט להישלח לגלות. כאשר יוהאן ביקר את אחיו כדי לסייע לו בארגון היציאה לגלות, הותקפו שניהם על ידי חברי המליציה של האג. השניים נורו למוות וגופותיהם הושלכו להמון שביתר אותן ואף תועד אוכל את הכבד של כל אחד מן האחים. האירוע היה מעשה הרצח הברוטלי ביותר בתולדות הולנד, והיסטוריונים מודרניים רואים בו מעשה מאורגן שנעשה בתמיכת ויליאם השלישי, לימים מלך אנגליה.
הניצחון עבור סיעת אורנג' היה מושלם; "הצו הנצחי" בוטל, וויליאם נבחר לסטאדהאודר של הולנד, זיילנד ואוטרכט ומונה גם לקפטן-גנרל ואדמירל-גנרל של ארצות השפלה.
חיים אישיים ומקצועיים.
בשנת 1655 התחתן יוהאן דה ויט עם ונדלה ביקר, בתו של ראש עיריית אמסטרדם באותה עת. לזוג נולדו שלוש בנות ובן.
בצד היותו פוליטיקאי, היה דה ויט גם מתמטיקאי נחשב. בשנת 1659 פרסם דה ויט נספח לתרגום להולנדית של "הגאומטריה" מאת רנה דקארט. בחיבור זה, "אלמנטה קורבאום לינארום", הגדיר דה ויט את השימושים העיקריים של התבנית הריבועית, צעד חשוב בשדה האלגברה הליניארית.