בשנת 2004 הוקמו במקום 2 בתי קבע, ובשנת 2005 הוקמו במקום שישה בתי קבע נוספים. תנועת שלום עכשיו עתרה לבג"ץ ב-22 בספטמבר 2005 בדרישה להרוס את המבנים ולמנוע את אכלוסם. הבקשה למנוע את האכלוס נדחתה, בגלל הצהרת המדינה שהמבנים כבר היו מאוכלסים, והדיון בעתירה עצמה נמשך מעל 4 שנים, במהלך הדיון טענו תושבי המאחז כי אדמות חרשה נמצאות לקראת סיום הפיכתן מאדמות סקר לאדמות מדינה וכל שנדרש הוא חתימה של שר הביטחון. שלום עכשיו טענה מנגד שחלק מהאדמות נמצאות בבעלות פלסטינית פרטית. בהמשך התקבלה טענת התושבים והממונה על הרכוש הממשלתי והנטוש באזור יהודה ושומרון הכריז על האדמות שבהן נמצאים המבנים שבהן עסקה העתירה כאדמות מדינה, והמדינה השיבה לבג"ץ כי בכוונתה להכשיר את המבנים. בעקבות כך, נדחתה העתירה ביחס למבנים בחרשה.
ב-4 באפריל 2019, מסרה מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים חוות דעת משפטית שנכתבה על ידי עו"ד כרמית יוליוס, ראש אשכול נדל"ן, בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, המכשירה את דרך הגישה למאחז. משמעותה של חוות דעת זו הייתה שניתן להסדיר את מעמדו החוקי, וניתן יהיה להגיש לו תב"ע.
בתחילת 2020 אושרה התב"ע הראשונה ביישוב ובתוכנית נכללות 258 יחידות דיור.
מקור השם.
מקור השם חרשה הוא מפסוק בספר נחמיה: "וְאֵלֶּה הָעוֹלִים מִתֵּל מֶלַח תֵּל חַרְשָׁא כְּרוּב אַדּוֹן וְאִמֵּר וְלֹא יָכְלוּ לְהַגִּיד בֵּית אֲבוֹתָם וְזַרְעָם אִם מִיִּשְׂרָאֵל הֵם." ()
תיירות.
בחרשה ממוקמת "תצפית גג הארץ" ממנה ניתן להשקיף על כל מישור החוף מחדרה ועד אשקלון.
גאוגרפיה.
חרשה ממוקמת במערב בנימין, בסמיכות להתנחלויות טלמון ונריה שבגוש טלמונים. חרשה יושבת על פסגת הר הנקרא 'הר חרשה', ובמורדותיו שוכן 'חורש ירון'. הוא צופה על השפלה ומישור החוף ממערב, ועל רמאללה ממזרח.
הפסגה של חרשה היא בגובה 767 מטרים.
Zotye Z500
Zotye Z500, קרויה גם" Zotye Z560) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (שם רשמי: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd", שם בסינית: "众泰汽车") אשר מיוצרת משנת 2014 ועד היום
גרסה חשמלית.
דגם "Zotye Z500 EV" אשר מיוצר משנת 2014 מיוצר ב-3 גרסאות: מנוע חשמלי לטווח 200 ק"מ, 250 ק"מ, 330 ק"מ.
הספק המנועים החשמליים נע בין 72-95 קילו-ואט.
מחיר היחידה לדגמים החשמליים עמד על 199,900-229,000 רנמינבי (שנת 2014)
ניהאט קהבצ'י
ניהאט קהבצ'י (; נולד ב-23 בנובמבר 1979 באיסטנבול) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת החלוץ.
ניהאט החל את הקריירה בבשיקטש, ובהמשך עבר לליגה הספרדית שם שיחק במדיהן של ריאל סוסיאדד ושל ויאריאל לפני ששב לבשיקטש. על אף שלא זכה באליפות במהלך הקריירה, הצליח להגיע להישגים ובהם שתי זכיות בגביע הטורקי ופעמיים סגנות בליגה הספרדית. ניהאט ייצג את נבחרת טורקיה במשך עשור, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים, עם 19 כיבושים ב-69 הופעות. בין היתר ייצג את נבחרתו בטורנירי מונדיאל 2002 ויורו 2008.
קריירת משחק.
בשיקטש.
ניהאט החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של בשיקטש, אליה הצטרף בגיל 16. לקראת עונת , בגיל 17 קודם ניהאט לסגל הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן הוולשי, ג'ון טושאק. בעונת הבכורה שלו רשם 11 הופעות ליגה, בהן כבש שני שערים, וזכה עם הקבוצה בגביע הטורקי. ניהאט לא שותף בצמד משחקי הגמר מול גלאטסראיי, בהם גברה בשיקטש על יריבתה בדו-קרב בעיטות עונשין. בשלהי אותה העונה פגשה בשיקטש את האלופה גלאטסראיי במסגרת גביע הנשיא, שמו של הסופר קאפ הטורקי במהדורתו האחרונה עד ל-2005. ניהאט עלה מהספסל בדקה השבעים, במצב של שוויון 1-1. המשחק הלך להארכה, ובדקה ה-113 כבש ניהאט את השער שהעניק לקבוצתו 1–2 וזכייה בתואר.
לאחר עונת הבכורה, תפס ניהאט מקום קבוע יותר בהרכב של קבוצתו. על אף שבשיקטש החליפה מאמן פעמיים במהלך שתי העונות הקרובות (קרל-היינץ פלדקאמפ החליף את טושאק במהלך עונת , והוחלף בעצמו על ידי הנס-פיטר בריגל לאחר כחצי שנה), הוסיף ניהאט למאזנו שישים הופעות ליגה ו-14 כיבושים, כאשר בשיקטש הייתה פעמיים ברציפות לסגנית האלופה בעונות אלו. ניהאט התקדם והיה לאחד משחקניה החשובים של הקבוצה, עד שעזב אותה בינואר 2002, לאחר ארבע עונות וחצי בשורות הקבוצה. בסך הכול כבש ניהאט 27 שערי ליגה עבור בשיקטש ב-114 הופעות.
ריאל סוסיאדד.
בינואר 2002, במהלכה של עונת 2001/2002 נרכש ניהאט על ידי המועדון הספרדי, ריאל סוסיאדד. מאמן הקבוצה באותה התקופה היה ג'ון טושאק, המאמן שהעלה את ניהאט לבוגרים בבשיקטש. סוסיאדד שילמה עבור החלוץ כחמישה מיליון אירו, וניהאט הצטרף לסגל בו שיחק בין היתר בן ארצו וחברו לנבחרת, טייפון קורקוט. ב-26 בינואר ערך ניהאט את הופעת הבכורה שלו, כשהחליף את צ'אבי אלונסו בדקה ה-72 בהפסד החוץ 1–3 לסלטה ויגו. פחות משבועיים לאחר מכן כבר ערך הופעה שלישית בקבוצה וראשונה בהרכב הפותח, בהפסד החוץ 0–2 לברצלונה. את שערו הראשון בספרד, ושער הליגה היחיד שלו באותה העונה, כבש ניהאט ב-24 בפברואר בשוויון 2-2 ביתי מול ראיו ואיקאנו, שאף היה לאחד ממשחקיו האחרונים בקבוצה של המאמן טושאק.
עונת 2002/2003, תחת המאמן הצרפתי ריינלד דנואה, הייתה לעונת הפריצה של ניהאט ואחת הטובות בקריירת המשחק שלו. ניהאט פתח את העונה עם צמד במחזור הפתיחה בניצחון 2–4 על אתלטיק בילבאו, במשחק שנחשב לדרבי של חבל הבסקים. ניהאט הצטיין במדי קבוצתו במהלך העונה, והוביל אותה למאבק אליפות עיקש מול ריאל מדריד. סוסיאדד אף לא הפסידה למדריד במהלך העונה, עם שוויון 0-0 בחוץ וניצחון 2–4 בבית, בו כבש ניהאט את השער השלישי של קבוצתו. שיתוף הפעולה בחוד בין ניהאט לדרקו קובאצ'ביץ' היה פורה ומוצלח, וסוסיאדד הובילה את הטבלה לאורך רוב המחצית הראשונה של העונה. היא נותרה צמודה לפסגה והצליחה להעפיל למקום הראשון בשלבים הסופיים של העונה, אך איבדה את המקום הראשון מחזור אחד בלבד לסיומה, בעקבות הפסד 2–3 לסלטה ויגו, בו כבש ניהאט צמד שלא הספיק לקבוצתו. בסך הכול כבש ניהאט 23 שערי ליגה באותה העונה, וסיים במקום השני (במשותף עם רונאלדו) בטבלת מלך השערים, עם שישה בלבד פחות מרוי מקאיי. הוא אף זכה בפרס דון בלון לשחקן הזר המצטיין של הליגה הספרדית באותה העונה.
עונה לאחר מכן התקשתה סוסיאדד לשחזר את ההצלחה, ורשמה עונה חלשה מאוד בליגה, שהסתיימה במקום ה-15 בלבד. ניהאט ערך 32 הופעות ליגה באותה העונה והוביל את טבלת הכובשים של קבוצתו עם 14 כיבושים. סוסיאדד שיחקה באותה העונה בליגת האלופות, ואף צלחה את שלב הבתים מהמקום השני (אחרי יובנטוס ולפני גלאטסראיי ואולימפיאקוס), לפני שהודחה בשמינית הגמר על ידי אולימפיק ליון. על אף שהיה הכובש המצטיין בקבוצה ושותף בכל שמונת משחקיה של הקבוצה באירופה, לא הצליח ניהאט להשיג שער במפעל האירופי הבכיר. בעונת 2004/2005, תחת המאמן חוסה מריה אמורוטו, שוב אכזבה סוסיאדד וסיימה במקום ה-14 בליגה. ב-19 בפברואר, במחזור ה-24 של העונה, ספג ניהאט פציעה ברצועה הצולבת הקדמית, שסיימה עבורו את העונה והשביתה אותו לכחצי שנה. עד לפציעה צבר ניהאט 13 שערי ליגה ב-23 הופעות, ועל אף שהחמיץ כשליש ממשחקי הקבוצה בליגה, עדיין סיים כמלך שעריה.
על אף ההתעניינות הגוברת מצד מועדונים נוספים באירופה, המשיך ניהאט לעונה נוספת בקבוצה, כאשר הוא נחוש להשאיר אותה בליגה. סוסיאדד, שהחליפה מאמן פעמיים במהלך העונה, סיימה את העונה בפער של נקודה בלבד מהקו האדום והצליחה לשרוד בליגה, עם שבעה שערי ליגה של ניהאט ב-32 הופעות. במהלך העונה היה ניהאט קרוב לעזיבה ולהצטרפות לספרטק מוסקבה, אך נאלץ לוותר על המעבר עקב פציעתו של קובאצ'ביץ', שותפו להתקפה.
את תקופתו בת ארבע וחצי העונות בסוסיאדד סיים ניהאט בתום העונה, כשלזכותו 58 שערי ליגה ב-133 הופעות במדי הקבוצה.
ויאריאל.
ב-16 במאי 2006 חתם ניהאט בשורות ויאריאל. ניהאט חתם על חוזה לחמש עונות במדי הקבוצה של מנואל פלגריני, ועבר אליה בהעברה חופשית לאחר שחוזהו בסוסיאדד הסתיים והוא סירב לחתום על חוזה חדש. עונת הבכורה של ניהאט ספגה מכה משמעותית כאשר ב-22 בנובמבר קרע שוב את הרצועה הצולבת הקדמית, ושוב נאלץ להיעדר חודשים ארוכים מהסגל. למעשה, עד לתום העונה שותף לעשר דקות נוספות בלבד כמחליף במחזור הנעילה של העונה. בלעדיו סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה לגביע אופ"א.
ניהאט חזר לכושר במהלך הקיץ, ופתח את עונת 2007/2008 כשהוא משתלב בחוליית ההתקפה החזקה של הצהובים לצד רובר פירס וג'וזפה רוסי. את שער הליגה הראשון שלו במדי הקבוצה כבש כבר במחזור השלישי, עם שער ניצחון מול מיורקה, והמשיך לעונה מרשימה של 18 שערי ליגה (מלך שערי הקבוצה) ב-34 הופעות, הופעה מכובדת בגביע אופ"א עם ארבעה שערים והעפלה לשלב הנוקאאוט הראשון, וסגנות בספרד, שמונה נקודות פחות מהאלופה ריאל מדריד, ועשר יותר מהבאה אחריה, ברצלונה. סגנות שנייה לניהאט בליגה הספרדית, ורביעית בקריירה. בעקבות העונה המרשימה, בחר העיתון הספרדי אל מונדו בניהאט לשחקן המצטיין של הקבוצה.
עונת עונת 2008/2009 הייתה לאחרונה של ניהאט בקבוצה, ובכלל בליגה הספרדית. הוא שוב סבל מפציעות חוזרות ונשנות שהגבילו אותו ל-23 הופעות בכל העונה (19 בליגה וארבע נוספות באירופה). רק בתשעה מקרים פתח ניהאט בהרכב, והוא סיים את העונה ללא שערים. בסך הכול בשלוש עונות במדי ויאריאל כבש ניהאט 18 שערי ליגה ב-62 הופעות.
חזרה לבשיקטש.