נוקיה (Nokia) היא חברה פינית רב-לאומית שמוצריה העיקריים הם שירותי טלקומוניקציה, טכנולוגיות מידע ומוצרי אלקטרוניקה. החברה הוקמה בשנת 1865 ומשרדה הראשי ממוקם בעיר אספו בפינלנד. ב-2017, היו לנוקיה 102 אלף עובדים ביותר ממאה מדינות עם הכנסה שנתית של 23 מיליארד אירו. נוקיה היא חברה ציבורית בערבון מוגבל. ניירות ערך החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בהלסינקי וניו יורק. נוקיה היא החברה ה-457 הכי גדולה בעולם לפי רשימת Fortune 500.
החברה עסקה בתעשיות שונות במהלך שנות קיומה. החברה הוקמה בתור טחנת נייר ועסקה גם בגומי וכבלי חשמל אבל התפרסמה בתור חברת תקשורת וטכנולוגיה בשנות ה-90 של המאה ה-20. החברה הייתה מהיצרניות המובילות בעולם של טלפונים סלולריים וסייעה בפיתוח של GSM, 3G ו-LTE (היום עובדת על 5G), והייתה מוכרת הטלפונים הסלולריים הגדולה בעולם במשך תקופה. לאחר שיתוף פעולה עם מיקרוסופט, מחלקת הטלפונים הניידים נמכרה למיקרוסופט וכך הוקמה Microsoft Mobile בשנת 2014. לאחר הרכישה, נוקיה התחילה להתמקד יותר בתשתיות תקשורת ובאינטרנט של הדברים באמצעות פיזור השקעות בחברת המיפוי Here ורכישתה של אלקטל-לוסנט. החברה גם התחילה לפיתוח מציאות מדומה ומוצרי בריאות דיגיטלית. בבעלות נוקיה גם מעבדות בל. נוקיה היא בעלת נוקיה נטוורקס, ספקית ציוד רשת תקשורת ושירותים (לשעבר בבעלות משותפת עם חברת סימנס הייתה ידועה בשם "נוקיה סימנס נטוורקס"). המותג נוקיה חזר מאז למכשירים הניידים והטלפונים החכמים דרך הסכם המאפשר ל-HMD Global להשתמש בו.
מרכזה של נוקיה בפינלנד והיא החברה הגדולה ביותר בפינלנד, שם בשיאה, בתקופת בועת הדוט-קום, היא תרמה 4% לתוצר הלאומי הגולמי והיוותה יותר מ-20% מסך היצוא של פינלנד. יש המכנים את היחס בין נוקיה לפינלנד כ"חברה גדולה במדינה קטנה". החברה קרויה על שם העיירה נוקיה אשר בה החלה במאה ה-19 הפעילות של החברות שמאוחר יותר התאחדו לתאגיד נוקיה.
היסטוריה.
1865–1967.
שורשיה של נוקיה מתחילים בשנת 1865, כאשר מהנדס כרייה פיני-שווידי בשם פרדריק אידסטם הקים מפעל לעיבוד עץ בעיר טמפרה, פינלנד (אז הייתה שייכת לאימפריה הרוסית). שלוש שנים מאוחר יותר, אידסטם בנה מפעל שני לעיבוד עץ בעיר נוקיה. בה היו משאבי אנרגיית מים יותר טובים. ב-1871, ביחד עם חברו ליאו משלין הקים חברה משותפת בשם נוקיה.
ב-1896, אידסטם פרש מהחברה ומינה את משלין ליושב ראש. בשנת 1902 משלין הרחיב את החברה לייצור חשמל. כעבור שנתיים, אדוארד פולון הקים חברת גומי, הקים מפעל בעיר נוקיה והשתמש באותו שם.
בשנת 1922, נוקיה של משלין נכנסה לשותפות עם חברת הגומי ועם חברה ליצור כבלי חשמל. תחת שיתוף הפעולה בהנהגת פולון, חברות הגומי והכבלים עברו לעיר נוקיה וגדלו במהירות בזכות אספקת החשמל שהייתה בעיר.
משנות ה-30 עד שנות ה-90, נוקיה ייצרה בין היתר גם מסכות גז לשימוש אזרחי וצבאי.
1967–1990.
בשנת 1967, שלוש החברות התמזגו וכך נוצר תאגיד נוקיה. החברה הממוזגת התמקדה בארבע תעשיות: יערנות, כבלים, גומי ומוצרי חשמל. בשנות ה-70 המוקדמות, נוקיה נכנסה לתעשיית התקשורת והרדיו. נוקיה גם התחילה לייצר ציוד צבאי לכוחות הביטחון של פינלנד. כגון מסכות גז ומכשירי תקשורת טקסט. נוקיה גם התחילה לייצר מכשירי קשר, מרכזיות, קבלים וכימיקלים.
לאחר הסכם הסחר של פינלנד וברית המועצות בשנות השישים, נוקיה התרחבה לשוק הסובייטי והתחילה לייצר גם מרכזיות אוטומטיות. בשנות השבעים, ברית המועצות נהייתה שוק משמעותי עבור נוקיה והרוויחה הרבה ממכירותיה במדינה (נוקיה התפרסמה בתור חברת טלפונים ניידים לאחר שמיכאיל גורבצ'וב התחיל להסתובב עם מכשיר תוצרת החברה). נוקיה גם עבדה על טכנולוגיה מדעית עם ברית המועצות. למרות יחסי החברה עם ברית המועצות, היא הייתה נייטרלית במהלך המלחמה הקרה בעוד שסחרה גם עם ארצות הברית.
בשנת 1977, קארי קאירמו מונה למנכ"ל ושינה את ייעוד החברה. באותו הזמן, פינלנד הפכה למה שנקרא "יפן הנורדית". תחת הנהגתו, נוקיה רכשה מספר רב של חברות. בשנת 1984 רכשה את יצרנית הטלוויזיות Salora, יצרנית המחשבים Luxor ב-1985 ואת יצרנית הטלוויזיות Oceanic ב-1987. זה הפך את נוקיה ליצרנית הטלוויזיות השלישית הגדולה באירופה (מאחורי Philips ו-Thomson). מותגי הטלוויזיה הקיימים המשיכו לייצר טלוויזיות עד 1996.
בשנת 1987, נוקיה קנתה את Schaub-Lorenz, מחלקת מוצרי החשמל לצרכן של Standard Elektrik Lorenz (SEL), הכללה את המותג "Graetz". היא הייתה במקור חלק מתלכיד International Telephone &amp; Telegraph (ITT) ולאחר הרכישה, מוצרי החברה נמכרו תחת מותג "ITT Nokia".
בראשון באפריל 1988, נוקיה קנתה את מחלקת המחשבים של אריקסון, אשר התחילה בתור מחלקת המחשבים של סאאב ונקראה במקור דאטאסאאב. מחשבי החברה שעד אז נקראו MikroMikko זכו לשם החדש Nokia Data.
נוקיה גם קנו את מובירה, חברת טלפונים ניידים שהיוותה את הבסיס לתעשיית הטלפונים הניידים העתידית של נוקיה. בשנת 1981, מובירה התחילה הרשת הסלולרית הבינלאומית הראשונה והראשונה שאפשרה נדידה בינלאומית. שנה מאוחר יותר, מובירה השיקה את טלפון הרכב, מובירה סנטור, הטלפון הנייד הראשון של נוקיה. באותו זמן, לא היה לחברה עניין בייצור טלפונים ניידים אשר נחשבו אז למוצרי נישה. אחרי כל הרכישות של נוקיה, רווחי החברה עלו ל-2.7 מיליארד דולר. מנכ"ל החברה קאירמו התאבד בתאריך 11 בדצמבר 1988.
בשנת 1987, מפעל כבלי החשמל של נוקיה נסגר לאחר 44 שנות פעילות.
1990–2010.
לאחר שסימו וורילטו מונה למנכ"ל, תוכנן ארגון מחדש משמעותי לנוקיה. צמיגי נוקיה, מפעל צמיגים שהיה חלק מחברת הגומי יצא מתאגיד נוקיה בשנת 1988. שנתיים מאוחר יותר, ב-1990, כל חברת הגומי התפצלה מהתאגיד. בשנת 1991, נוקיה מכרה את מחלקת המחשבים שלה, נוקיה דאטא לחברת International Computers Limited, הקודמת לפוג'יטסו סימנס. משקיעים חשבו שנוקיה נכנסה לקשיים כלכליים וכתוצאה מכך, מחיר המניה של החברה צנח. באותה תקופה, פינלנד גם חוותה את המשבר הכלכלי של תחילת שנות ה-90 והתפרקות ברית המועצות שהייתה לקוחה גדולה של נוקיה, החריפה את מצבה של החברה.
וורילטו פרש מניהול החברה בינואר 1992 והוחלף על ידי יורמה אוליה, אשר היה ראש מחלקת הטלפונים הניידים של נוקיה משנת 1990 והמליץ לא למכור את המחלקה. אוליה החליט להפוך את נוקיה לחברה המתמקדת בתקשורת ומכר מחלקות לא קשורות כמו מחלקת החשמל. אסטרטגיה זאת הצליחה והחברה גדלה במהירות באותן שנים. רווחיה של נוקיה גדלו מרווח שלילי ב-1991, למיליארד דולר בשנת 1995 וארבעה מיליארד דולר בשנת 1999.
הטלפון הנייד לגמרי הראשון של נוקיה לאחר המובירה סנטור היה המובירה סיטימן 900 אשר הושק בשנת 1987. נוקיה עזרה בפיתוח של רשת ה-GSM בשנות ה-80 ופיתחה את רשת ה-GSM הראשונה ביחד עם סימנס, המקדימה ל-Nokia Siemens Network. שיחת הטלפון הראשונה על רשת ה-GSM בוצעה בראשון ביולי 1991 על ידי ראש ממשלת פינלנד, הארי הולקרי באמצעות ציוד של נוקיה על רשת בתדר 900 מגה-הרץ אשר נבנתה על ידי נוקיה והופעלה על ידי רדיוליניה. בנובמבר 1992, הושק מכשיר הנוקיה 1011, הטלפון הנייד הראשון בייצור המוני התומך ברשת ה-GSM.
Salora, חברת בת של נוקיה אשר יצרה טלוויזיות הפסיקה את פעילותה בשנת 1995.
ב-12 ביוני 1996, נוקיה מכרה את מחלקת הטלוויזיות שלה לחברת Semi-Tech. מפעל הטלוויזיות שלה בגרמניה נסגר בספטמבר של אותה שנה.
נוקיה הייתה הראשונה שמכרה מקלטי טלוויזיה בלוויין בממלכה המאוחדת והתחילה לעשות זאת במרץ 1997. ב-1998 נוקיה נבחרה לספקית מקלטי הטלוויזיה הקרקעית של הממלכה המאוחדת.
באוקטובר 1998, נוקיה עקפה את מוטורולה והפכה ליצרנית הטלפונים הניידים עם נתח השוק הכי גדול ובדצמבר אותה שנה, ייצרה את מכשירה המאה מיליון. מכשיריה של נוקיה הפכו למוצלחים מאוד במדינות אירופה, אפריקה, אסיה ואוקיאניה. מכשירים אלו גם היו החלוצים בתחום משחקי המובייל בזכות הפופולריות של סנייק אשר הגיע מובנה ביחד עם הרבה ממכשירי החברה. בשנת 2003, נוקיה יצרה את הטלפון הנייד הנמכר ביותר בכל הזמנים, נוקיה 1100, ואחריו בשנת 2005, נוקיה 1110.
במאי 1999, נוקיה השיקה את מוצרי האינטרנט האלחוטי הראשונים שלה. בינואר 2000, ויוסוניק רכשו את חטיבת המסכים של נוקיה. ב-26 באפריל 2001, נוקיה שיתפה פעולה עם Telefonica כדי לספק מודמי DSL ונתבים בספרד.
בשנת 1998, נוקיה הקימה ביחד עם Psion, סוני, אריקסון ומוטורולה את סימביאן אשר התחילה בתור מערכת הפעלה למחשבי כף יד וטלפונים חכמים. נוקיה השיקה את ה-9210 Communicator ב-2001 המריץ סימביאן ומאוחר יותר יצרו את הסימביאן סדרה 60, אותה מערכת הפעלה הגיעה עם המכשיר הראשון של נוקיה עם מצלמה, ה-7650. נוקיה וסימביאן הפכו ליצרני החומרה והתוכנה לטלפונים חכמים הכי גדולים בעולם באותה תקופה, ובפברואר 2004, נוקיה הפכה לבעלת השליטה בסימביאן. ביוני 2008, נוקיה קנתה את כל המניות של סימביאן.
בשנת 1998, החברה הכניסה 20 מיליארד דולר ממכירות ועשתה 2.6 מיליארד דולר רווח. בשנת 2000, נוקיה העסיקה 55 אלף עובדים והיה לה נתח שוק של 30% בתחום הטלפונים הניידים, כמעט פי 2 ממתחרתה המובילה, מוטורולה.