לאחר האקטיבציה שלהם, קומפלקסי Cdk-ציקלין של שלב ה-S מזרחנים אתרים רגולטוריים שונים הנמצאים בחלבונים המרכיבים את קומפלקס הקדם-שעתוק (Pre-replication complex), שהתכנסו במהלך תחילת השעתוק שהתרחש בשלב G1. לא זו בלבד שזרחון חלבונים אלו מאקטב את שלב האתחול של שכפול ה-DNA, הוא גם מונע התכנסות מחדש של קומפלקסי קדם-שעתוק חדשים. כתוצאה מכך, כל כרומוזום משוכפל פעם אחת בלבד במהלך מחזר תא יחיד, וכך התא מוודא שמספר הכרומוזומים הנכון יישמר גם אצל תאי הבת.
קומפלקסי Cdk-ציקלין של שלב המיטוזה מסונתזים כבר במהלך שלב ה-S ושלב ה-G2, אך הפעילות שלהם מעוכבת עד לאחר שסינתזת הדנ"א מסתיימת. לאחר האקטיבציה שלהם, קומפלקסים אלו משרים דחיסה של הכרומוזומים, שבירה של מעטפת הגרעין, סידור של סיבי כישור החלוקה והתייצבותם של הכרומוזומים הדחוסים במישור המשווה. לאחר אירועים אלו, קומפלקסי Cdk-ציקלין אלו מאקטבים את יצירתו של קומפלקס APC, קומפלקס רב-חלבונים המכווין את מעכבי האנפאזה לפרוטאוליזה מתווכת-יוביקוויטין ובכך מוביל לאני-אקטיבציה של קומפלקסי החלבונים המחברים את הכרומטידות-אחיות בשלב המטפאזה. פירוק של מעכבים אלו מאפשר, למעשה, את המעבר לשלב האנפאזה, שבמהלכו נפרדות הכרומטידות האחיות זו מזו, וכל אחת מוסעת לעבר הקוטב אליו פנתה במטפאזה. בהמשך שלב האנפאזה, מכווין קומפלקס ה-APC את הציקלינים של שלב המיטוזה לפירוק פרוטאוליטי. כתוצאה מכך, הפעילות של קומפלקסי Cdk-ציקלין של שלב המיטוזה מתמעטת באופן משמעותי, דבר המאפשר לכרומוזומים החדשים שהופרדו להיות משוחררים ופחות דחוסים, וכן להתהוות של ממברנות הגרעין סביב 2 תאי הבת בשלב הטלופאזה וכן לחלוקת הציטופלזמה בין 2 תאי הבת במהלך הציטוקינזה.
בית חולים גולדה השרון
בית חולים השרון
שידור דיגיטלי
שידור דיגיטלי הוא השימוש באותות ספרתיים כחלק מטכנולוגיית השידור של הרדיו והטלוויזיה. השידור הדיגיטלי מתקדם בהשוואה לשיטות השידור האנלוגיות. בשיטות השידור הדיגיטליות, רכיבי הקול ורכיבי התמונה מקודדים באופן דיגיטלי (האותות מתורגמים לרצף של סיביות), ולרוב מתווספים אליהם גם נתונים נוספים כגון לוח משדרים, כתוביות ותרגום, ופירוט אודות התוכן המשודר. בדרך כלל, הדיונים והפעולות הקשורות בשידור הדיגיטלי מתמקדים בשידורי הטלוויזיה.
השידור הדיגיטלי מיושם בשידורי הלווין, הכבלים ובשנים האחרונות גם בשידורים הקרקעיים.
יתרון שיטת השידור הדיגיטלי (בהשוואה לשידור האנלוגי):
בכל העולם מתקיים תהליך של מעבר לשידור דיגיטלי שמלוה בהפסקת השידור האנלוגי. במרבית המדינות תהליך המעבר הסתיים או שהוא בשלבי סיום.
שידור דיגיטלי בישראל.
חברת בזק שידרה רדיו דיגיטלי בשיטת DAB כניסוי משנות התשעים ועד 2007.
yes הטלוויזיה בלוויין משדרת טלוויזיה דיגיטלית.
חברת הטלוויזיה בכבלים, HOT החלה לשדר בתקן דיגיטלי בשנת 2001. השידור האנלוגי הופסק כליל בשנת 2014.
החל מאוגוסט 2009, מופעל בישראל שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי של מספר ערוצי טלוויזיה - עידן+. השידור האנלוגי הופסק בשנת 2011. הערוצים הישראליים שמופצים חינם דרך הלוויין עמוס מועברים גם-כן באופן דיגיטלי.
מחול אירובי
מחול אירובי הוא פעילות אירובית המתבצעת על ידי תנועות וצעדים מעולם המחול והתנועה ולצלילי מוזיקה, בדרך כלל כספורט פנאי.
פעילות אירובית היא פעילות גופנית המתבצעת על ידי קבוצות שרירים גדולות, בתנועה מחזורית, בעצימות תת-מרבית ולזמן ממושך ברצף, שמטרתה שיפור ‏סיבולת אירובית (סיבולת לב-ריאה).
היסטוריה.
בשנת 1969, ג'קי סורנסון, אשת טייס אמריקאי, רקדנית ומורה לריקוד בנתה שיעור המורכב מתרגילי התעמלות וצעדי ריקוד בליווי מוזיקלי על מנת לספק פעילות לנשות הטייסים בבסיס. מספר שנים לאחר מכן ג'יין פונדה, שחקנית מפורסמת, הפכה לתומכת נלהבת של התחום, ופתחה סטודיו משלה ולימדה בו.
עשור מאוחר יותר, נוספה לתחום המחול האירובי המדרגה האירובית. ג’ין מילר, אתלטית מקצועית ומדריכת מחול אירובי, אשר סבלה מפציעה בברך, ניסתה לשקם את ברכיה על ידי אימון על המדרגות האחוריות בביתה אשר באטלנטה, ג’ורג’יה (ארצות הברית). כך נולד הרעיון לאימון במחול אירובי על מדרגה.
מאז ועד היום, עבר תחום המחול האירובי שינויים ושיפורים רבים. בין השאר עבודה על משטח מיוחד הבולם זעזועים, תוספת של נעליים מיוחדות לאימון האירובי ועוד.
כיום, כמעט בכל מכון כושר קיים סטודיו המיועד לשיעורי אירובי שונים וזהו אחד מענפי ספורט הפנאי הפופולריים ביותר.
כבד את אביך ואת אמך
מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל
מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל הוא בית החולים הגדול בישראל לרפואת ילדים. בית החולים ממוקם בפתח תקווה בסמוך לבית החולים בילינסון ופועל בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב. הוא קרוי על שם ארווינג והלן שניידר, ונמצא בבעלות שרותי בריאות כללית.
היסטוריה.
את בית החולים הקים בשנת 1991 פרופסור יהודה דנון, אשר ניהל אותו עד שנת 1997.
מרכז שניידר מתמחה בתחומי השתלות מח עצם ואיברים, המטולוגיה-אונקולוגיה, סוכרת, מכון הלב, אימונולוגיה, וכירורגיית ילדים (בית החולים מתמחה ומרכז בתוכו טיפולים בפקטוס אקסקבטום בישראל), שירותי הדמיה ועוד. בבית החולים פועלת יחידה לטיפול משפחתי, המסייעת בייעוץ לילדים ובני משפחתם הנתקלים בקשיים במהלך האשפוז.
בית החולים קרוי על שם משפחת שניידר, שתרמה את מרבית הכספים להקמתו. חזונם של בני הזוג שניידר היה כי בית החולים יהווה גשר לשלום, ובית החולים מטפל בילדים מכל רחבי ישראל וממדינות סמוכות, במקרים מיוחדים. בית החולים שייך לקבוצת שירותי בריאות כללית.
בשנת 2012 מרכז נפרולוגי בניהולה של מרים דוידוביץ קיבל הכרה שמרכז ארצי לטיפול בילדים עם אי-ספיקת כליות. מבוצעים בו השטלות רבות כל שנה.
בשנת 2017 החלה הקמתו של מגדל אשפוז בן שמונה קומות, שיוקם בסמוך לבניין הנוכחי (מכיוון דרום) על שטח כולל של 36,000 מ"ר. ב-2021 החלה הקמתו של חניון תת-קרקעי שישמש את באי מגדל האשפוז ובתי החולים, החניון נבנה על חשבון חניון קרקעי קיים שנהרס לקראת העבודות.
נאמני מרכז שניידר.
עמותת הידידים של מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל נקראת ״נאמני מרכז שניידר״ ופועלת לגיוס תרומות מאז הקמת בית החולים בשנת 1992.
הנשיאה הראשונה של העמותה הייתה אורה הרצוג, רעיית נשיא מדינת ישראל שכיהן בזמנו. כיום, הוועד המנהל מורכב מהגרעין המייסד של הארגון, מאנשי עסקים ומדמויות מפתח שנרתמו לעשייה ופועלים בהתנדבות מלאה.
שידורים דיגיטליים
פוליאדנילציה
פוליאדנילציה (רב-אדנול, באנגלית: Polyadenylation) היא תהליך בגנטיקה שבו נוסף "זנב" המכיל כ-200–250 נוקלאוטידים מטיפוס אדנין לקצה 3' של מולקולת ה-mRNA.
התהליך מתרחש בתאים איקריוטיים ומתבצע לרוב מיד לאחר סיום תהליך השעתוק. כך, בתאים איקריוטיים, RNA בוגר מכיל זנב ארוך של פוליאדנין בקצה 3' שלו. בחלק מהגנים עשוי להתווסף זנב פוליאדנין באחד מתוך מספר אתרים בגן, בתופעה הידועה כפוליאדנילציה אלטרנטיבית (alternative polyadenylation) ולפיכך הפוליאדנילציה עשויה ליצור יותר מאפשרות אחת לתעתיק של גן מסוים, בדומה לשחבור חליפי.
לזנב הפוליאדנין חשיבות ליציבות ה-mRNA. הזנב מתקצר לאורך הזמן, וכשהוא קצר דיו ה-mRNA מפורק על ידי אנזימים. פוליאדנילציה עשויה להתרחש גם בחיידקים, אולם שם היא פועלת באופן הפוך בכך שהיא מעודדת (ולא מעכבת) את פירוק ה-RNA.
כיום סבורים שחשיבות התהליך היא בכך שהוא תורם ליציבות ה-mRNA, ומגביר את ביטוי ה-mRNA, וזאת במקרים שאותו mRNA נושא פוליאדנין במצב נורמלי.
רקע על RNA.
מולקולות RNA הן מולקולות ביולוגיות גדולות המורכבות מיחידות בניין של נוקלאוטידים: אדנין (A), ציטוזין (C), גואנין (G) ואורציל (U). מולקולות RNA נבנות (משועתקות על בסיס תבנית DNA. גדיל ה-RNA מסונתז, כמקובל בכתיב הגנטי, מקצה ה-'5 ועד לקצה ה-'3. ב-RNA שעובר פוליאדנילציה, נוסף זנב ה-poly(A) לקצה ה-3'.
RNA שליח (mRNA), הוא RNA שבו יש את האזור המקודד שמשמש כתבנית לתרגום לחלבון, ויתר ה-RNA בו הוא אזור לא מתורגם (untranslated regions; UTR). על אף שלאזורים אלו אין תרומה ישירה לרצף החלבון, נודעים להם תפקידי בקרה חשובים והם ממלאים תפקיד מכריע בקביעת היציבות של מולקולת ה-mRNA. בנוסף קיימים RNA שאינם מתורגמים (non-coding RNAs), שבדומה לאזורים לא מתורגמים, לרבים מהם עשויים להיות תפקידים בקרתיים.
פוליאדנילציה בגרעין.
בפוליאדנילציה בגרעין התא זנב poly(A) נוסף ל-RNA בסוף השעתוק. במולקולות mRNA זנב ה-poly(A) מגן על המולקולה מפירוק אנזימטי בציטופלזמה ועוזר בסיום השעתוק, ייצוא ה-mRNA מהגרעין ובתרגום. כמעט כל ה-mRNA האוקריוטיים עוברים תהליך של פוליאדנילציה. יוצא מן הכלל הוא mRNA של היסטונים, שבו אין זנב poly(A) ובמקום זאת הוא מסתיים במבנה של stem-loop ורצף עשיר בפורינים.
הקומפלקס האחראי על פוליאדנילציה בגרעין של אוקריוטיים עובד על תוצרי RNA פולימראז II, כדוגמת pre-mRNA. קומפלקס החלבונים מבקע את מולקולת ה-RNA בקצה ה-3' ומוסיף זנב poly(A) בסופה. הביקוע מתבצע בעזרת אנזים CPSF (Cleavage and polyadenylation specificity factor) ומתבצע בפועל 10–30 בסיסים במורד הזרם ביחס לאתר הקשירה. בדרך כלל באתר הקשירה מופיע מוטיב פוליאדנילציה AAUAAA, אך קיימים גם מוטיבים אחרים. שני חלבונים נוספים המעורבים בתהליך ומוסיפים ספציפיות לאתר הקשירה הם CstF ו-CFI:
באדם רבים מאתרי הפוליאדנילציה מכילים מוטיב AAUAAA, אולם מוטיב זה פחות נפוץ בצמחים ובפטריות.