משימה בלתי אפשרית 2 הוא סרט פעולה משנת 2000 שבויים על ידי ג'ון וו ובו מככב טום קרוז, אשר שימש גם כמפיק הסרט. זהו סרט שני בסדרת סרטי הקולנוע משימה בלתי אפשרית שמתבססים על סדרת הטלוויזיה באותו שם. קרוז שחוזר לתפקיד כסוכן אית'ן האנט מה-IMF, סוכנות סודית ביותר לריגול ופעולות חשאיות.
עלילת הסרט.
אית'ן האנט (מגולם על ידי טום קרוז), בזמן חופשה, מעודכן על ידי ה-IMF שמישהו השתמש בזהותו על מנת לסייע למומחה הרוסי לביו-כימקלים ד"ר וולדימיר נקהורוביץ' (מגולם על ידי רייד סרבדזיג'ה) מחברת ביוקייט תרופות להיכנס לארצות הברית, אך בכוונה ריסק את המטוס במסלולו.
נקהורוביץ', חבר ותיק של האנט, יידע את ה-IMF על ביקורו, בו תכנן להעביר ווירוס חדש הקרוי כימרה ואת נוגדנו, בלרופון, אשר אותם הוא נאלץ לפתח על ידי ביוקייט, לידי ה-IMF. עם התרסקות המטוס, ה-IMF מודאג שהווירוס השתחרר, מאמין כי סוכן ה-IMF לשעבר שון אמרוז (מגולם על ידי דוגריי סקוט) אחראי לתאונה.
ה-IMF שולח את האנט וצוותו לבדוק זאת, אך מכריח אותו לכלול את ניה נורדוף-הול (מגולמת על ידי טנדי ניוטון), גנבת מקצועית, שכעת פועלת בסביליה, אשר תוכל להתקרב לאמברוז.
אחרי שהוא מגייס את ניה, האנט פוגש את צוותו, גאון המחשבים לות'ר סטיקל (מגולם על ידי וינג ריימס) והטייס בילי באיירד (ג'ון פולסון) בסידני, שם ממוקמים מעבדות ביוקייט ומפקדתו של אמברוז. ניה מתקרבת לאמברוז ומתחילה לחפש מידע הקשור לווירוס כימרה.
במירוץ סוסים, אמברוז נפגש בשקט עם מנכ"ל ביוקייט, ג'ון ק. מקלוי (מגולם על ידי ברנדן גליסון), ומראה לו סרטון של השפעת וירוס הכימרה על גופו של אחד מעמיתיו של נקהורוביץ' שנלקח מביוקייט, בכך הוא מאלץ את מקלוי לשתף פעולה איתם. ניה מצליחה לגנוב את הסרטון מספיק זמן על מנת להעביר אותו להאנט וצוותו, אשר מבין שהוירוס כימרה נותן 20 שעות השהייה לפני שהוא גורם למוות תוך השמדה המונית של תאי הדם האדומים של הקורבן.
צוות הIMF חוטף את מקלוי ולומד כי נקהורוביץ' למעשה הזריק לעצמו את הכימרה, הדרך היחידה בה יכול היה להבריח את הווירוס מביוקייט, ושהיו בידיו כל הדגימות הידועות מהבלרופון, אשר כעת מצויים בידיו של אמברוז. אמברוז סחט את מקלוי לקנות ממנו את הווירוס בשלושים ושבע מיליון פאונד ומבטיח להחזיר את כל הדגימות של הבלרופון. צוותו של האנט מתכנן לפרוץ לביוקייט ולהשמיד את הווירוס. אמברוז, כשהוא מתחזה להאנט, מסדר את ניה וגורם לה לחשוף את תוכניתו של האנט. אמברוז מאבטח את ניה ומתכנן לפשוט על ביוקייט בעצמו כדי לשמור על הווירוס.
האנט מצליח להשמיד הכל מלבד דוגמית אחת מהווירוס לפני שאמברוז מפריע לו, וקרב יריות מתפתח. האנט מבין כי אמברוז מחזיק בניה וחודל מלירות, תוך שאמברוז פוקד על ניה להשיב את הדוגמית האחרונה מהוירוס. כשהיא עושה זאת, היא מזריקה לעצמה אותה, ובכך מונעת מאמברוז פשוט להרוג אותה כדי להשיג אותו. כשאמברוז לוקח את ניה ובורח מהמעבדה, האנט מפעיל שעון עצר של 20 שעות ועוזב לפני שהאבטחה של ביוקייט מגיעה.
אמברוז בוחר לתת לניה לשוטט ברחובות סידני בהלם, ודורש ממקלוי למעשה להעביר את השליטה בביוקייט, או שהזיהום של ניה יגרום למגפה כלל עולמית שתהרוג 17 מיליון אנשים באוסטרליה בלבד; תוכניתו של אמברוז היא לעשות הון כשמחירי המניות של ביוקייט ירקיעו שחקים בשל ביקוש לבלרופון. צוותו של האנט מצליח לאתר ולהסתנן לפגישה, ולגנוב את דגימות הבלרופון תוך הבסת רבים מאנשיו של אמברוז.
לות'ר ובילי מאתרים את ניה אשר הגיעה לקצה צוק, ובכוונתה להתאבד כדי למנוע את התפשטות הכימרה. כששני סוכני ה-IMF מביאים את ניה להאנט, הוא ואמברוז מתאבקים זה בזה. כשדקות ספורות נותרו בשעון העצר של 20 השעות, האנט מביס את אמברוז והורג אותו, ואז מזריק לניה את הבלרופון. האנט מדווח ל-IMF על הצלחת המשימה; ה-IMF מנקה את התיק הפלילי של ניה, ומאפשר להאנט להמשיך את חופשתו איתה בסידני.
הפקה.
הפקת הסרט הסתבכה והופסקה למספר שבועות בהם התסריט נכתב מחדש. כתוצאה מכך דאגריי סקוט וטנדי ניוטון איבדו את הסיכוי לככב בתפקידים ראשיים בסרטים אחרים. קרוז ווו התווכחו מספר פעמים במהלך הצילומים על הבדלים יצירתיים, אך שניהם המשיכו ברוח טובה.
האולפנים הביעו דאגה בנודע לבטיחות צילומי הכניסה של אית'ן האנט בסרט, בהם הוא מטפס על סלעים. קרוז סירב לוותר על הרעיון לאחר שלא יכול היה לחשוב על דרך טובה יותר להציג מחדש את הדמות. לא הייתה רשת בטיחות כשצילם את הקטע, אך הייתה לו רתמה. הוא פרק את כתפו בעת ביצוע הקפיצה של האנט מצוק אחד לאחר.
סברה (הלכה)
סברא
סברא הוא מונח הלכתי, המתאר היגיון פשוט, שאינו נצרך לדין מפורש בתורה, אך נקבע על פי הגיון פשוט של חכמי התורה. כוחה של הסברא תקף הן בדיני המשפט העברי, והן בדיני איסור והיתר.
כך למשל אחד הדינים הנלמדים מסברא הוא הכלל שלא יהא חוטא נשכר.
מקור.
כוחה של הסברא בהלכה גדול כל כך, עד שכאשר ישנו פסוק מסוים המבהיר הלכה מסוימת שניתן להבין אותה מסברא שואלים חכמי התלמוד "למה לי קרא, סברא הוא" (=למה לנו פסוק? הרי סברא היא), כך למשל שואלת הגמרא על חכם שרצה לומר כי דין המוציא מחבירו עליו הראיה נלמד מהפסוק , למה צריכים אנו פסוק? הרי סברא היא שמי שרוצה להוציא מחבירו ולא טוב לו המצב הנוכחי הוא זה שצריך לחפש ראיות לדבריו, כמו שהחולה הוא זה שהולך לרופא ומוכיח לו שהוא חולה ורק אז יטפל בו הרופא ולא אם יבוא לרופא, כשאין לו סיבה הגיונית לחשוש שמא הוא חולה.
חשיבות הסברה.
יש שטענו שדין שנלמד מסברא ייחשב כדין דאורייתא, אך יש שטענו שהוא עדיין ייחשב דרבנן וכן משמע מלשון הראשונים.
גם הדינים הנלמדים מסברא, מתחלקים לשניים: ישנם כאלו שאין צורך לכל פסוק כדי להוכיח אותם כמו חיוב החזרת הלוואה כספית (שנלמדת מסברת ), וישנם כאלו שיש צורך לפסוק כדי לדעת אותם כמו דיני מזיק וניזק, אך גם הם מתקבלים על הדעת.
הרמב"ם כותב במשנה תורה, כי עלינו לקרב את התורה ככל האפשר לדרך הסברא, אך חלילה מלתלות אותה בסברא, ולקיים אותה רק כאשר מבינים את סברותיהם או בהתאם למסתבר.
בדומה כותב הרמב"ם:
דיוקן שלונסקי
אונורה מירבו
אונורה-גבריאל ריקטי, הרוזן ממירבו (בצרפתית - Honoré Gabriel Riqueti, comte de Mirabeau; 9 במרץ 1749 - 2 באפריל 1791) היה מדינאי צרפתי בתקופת המהפכה הצרפתית. מירבו היה גם סופר, דיפלומט, בונה חופשי ועיתונאי. הוא נודע בכושר נאומו וביכולתו הפוליטית. במהלך המהפכה הצרפתית נמנה עם המהפכנים המתונים המעדיפים מונרכיה קונסטיטוציונית על פי המודל של הממלכה המאוחדת. הוא ניהל מגעים כושלים עם בית המלוכה שנועדו לשמור על מוסד המלוכה. מותו ממחלת לב נחשב לאחת מנקודות המפנה במהפכה הצרפתית.
קורגן
קורגאן
נוסחת פריס (שידור)
נוסחת פריס (באנגלית: Friis transmission equation) בהנדסת מערכות תקשורת, משמשת מהנדסי תקשורת לקביעת הספק המתקבל באנטנה (בתנאים אופטימליים) כאשר מאנטנת המקור נובע שידור במרחק מה בהספק ידוע מראש. הנוסחה עוצבה על ידי מהנדס התקשורת האמריקני-דני הארולד פריס בשנת 1945 כשעבד במעבדות בל.
הצורה הבסיסית של הנוסחה.
בצורתה הפשוטה ביותר, נוסחת פריס היא כדלהלן:
כשישנן שתי אנטנות, יחס ההספק בכניסת אנטנת הקליטה formula_1 להספק המשודר באנטנת השידור formula_2 נתון ע"י:formula_3
כאשר formula_4 ו formula_5 הם הגברי האנטנות (בהנחת איזוטרופיות), אורך הגל הוא formula_6 ו formula_7 הוא המרחק בין שתי האנטנות.
צורה נוספת של המשוואה היא:
בהנדסת מערכות רדיו נהוג לחשב באמצעות הנוסחה את הניחות בערוץ, כלומר דווקא את ההפרש ב-dB בין הספק השידור לבין הספק הקליטה; על כן, לרוב משתמשים מהנדסי רדיו בנוסחה השקולה:
formula_9
שבה הקבוע 32.442 מתקבל כתוצאה מציון המרחק בקילומטרים, והתדירות במגה-הרץ.
הצורות הפשוטה הזו באה לידי ביטוי כאשר התנאים האידיאלים הבאים מתקיימים:
שינויים בנוסחה הבסיסית.
האפקט של חוסר תיאום העכבות, חוסר כוונון האנטנות והקיטוב וספיגה של הספק יכולים להיכלל על ידי הוספת איבר נוסף לנוסחה; לדוגמה:
כאשר
formula_25 הוא מקדם הספיגה.
מטוס תקיפה
מטוס תקיפה הוא סוג של מטוס קרב שתוכנן ומשרת בתפקיד הפצצה טקטית. בניגוד למטוסי קרב ומפציצים אסטרטגיים מגביהי טוס, מטוס תקיפה נחשף לאש מהקרקע בין אם זה נשק קל, או טילי כתף למיניהם, וכן צריכים לפגוע במדויק במטרות קטנות ומגובה נמוך. בשל כך מטוסי תקיפה מתוכננים להיות איטיים, יציבים, משוריינים ובעלי יכולת נשיאת חימוש טובה.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
התעופה הצבאית החלה עם כדורים פורחים ומטוסים קלים שמטרתם הייתה תצפית וטיווח ארטילריה. במהרה החלו להשתמש במטוסים כארטילריה מוטסת כאשר הטייס היה זורק רימונים או פצצות על עמדות האויב. יעילות השיטה הייתה דלה בגלל גודל החימוש המוגבל וחוסר הדיוק שלה. בהמשך המלחמה השתפרה טכנולוגיית התעופה: יוצרו מנועים חזקים יותר, נוספו נושאי פצצות ייעודיים שנשאו פצצות מתחת לכנפיים במקום בידי הטייס, ומיגון מוגבר לצוות. כל אלו הוסיפו ליכולת של המפציץ להגיע קרוב למטרה ולהטיל את החימוש בצורה מדויקת יחסית. מטוס התקיפה הייעודי הראשון בשירות מבצעי היה מתוצרת גרמניה, שהיה גם המטוס הראשון עם מבנה פלדה בייצור סדרתי.
בין המלחמות.