בשאלה זו נחלקו הרמב"ם והרמב"ן. לדעת הרמב"ם הבחירה באבות הייתה בגלל האישיות שלהם שהייתה שלמה מהבחינה האנושית המוסרית וכן מבחינת אמונתם ודבקותם בה'. לעומת זאת, הרמב"ן כותב שאהבת ה' את אברהם היא בראש ובראשונה בגלל שאברהם שמע בקול ה' וקיים את הציוויים הקשים שהוא נצטווה בהם – ההליכה לארץ כנען והעקידה (שהם שניים מתוך עשרת הניסיונות).
האבות ומצוות התורה.
אף על פי שהאבות נחשבים ליהודים הראשונים, פשט הסיפור המקראי מורה שה' ציווה אותם במצוות ברית מילה בלבד, ואילו כל שאר מצוות התורה ניתנו לעם ישראל רק עם יציאתם ממצרים. כמה הוגים התמודדו עם התמיהה שנקודה זו מעלה.
הדעה החז"לית בכמה מדרשים סוברת, שבניגוד לפשט הכתובים, האבות ומשפחותיהם קיימו את כל מצוות התורה. טענה זו מבוססת בעיקר על הפסוק לפיו אמר ה' ליצחק: "עקב אשר שמע אברהם בקולי, וישמור משמרתי, מצוותי, חוקותיי ותורותי", שמורה שאברהם קיים מצוות רבות שה' ציווהו. רב סעדיה גאון מצביע גם על פסוק נוסף לפיו ה' אמר על אברהם: "כי ידעתיו למען אשר יצווה את בניו ואת ביתו אחריו ושמרו דרך ה'", שמורה שאברהם שמר על מסורת משפחתית דתית. עם זאת, רס"ג מסייג את הדברים ואומר שיש מצוות שעוד לא היו שייכות בזמן האבות, כגון המצוות שהן זכר ליציאת מצרים. הרמב"ן נוקט בסייג נוסף, ומוכיח שהאבות קיימו את המצוות רק כאשר היו בארץ ישראל, שהרי בחוץ לארץ מסופר שיעקב התחתן עם שתי אחיות בניגוד לאיסור המקראי.
הוגים אחרים לא נקטו בדרך המדרשית הזו, וסיפקו הסברים מדוע מצוות התורה לא ניתנו לאבות. הרמב"ם כתב שהאבות "לא שמרו כלל דברי התורה" (ובכל זאת ראויים הם לעולם הבא בגלל שלמות האמונה ותיקון המידות שלהם). רבי חסדאי קרשקש מסביר שמצוות התורה לא היו נצרכות עבור אברהם אבינו במעלתו הרוחנית הגבוהה, ועבורו היה די במצווה אחת בלבד של ברית מילה כדי להגיע לשלמותו. רבי יוסף אלבו כותב שה' המתין ולא נתן את התורה לאבות, משום שרצה לתת את התורה במעמד גדול, כדי לתת אמינות לסיפור מתן התורה. לעומת הסברים אלו, הרמב"ם בספרו מורה נבוכים מציג סדרת שאלות שבתוכה השאלה מדוע נתן האל את המצוות בזמן מסוים ולא קודם לכן או אחר כך, וטוען שתשובה מספקת לשאלות כאלו היא שכך חפץ האל או שכך גזרה חכמתו.
הרב חיים מוולוז'ין טוען שהאבות לא קיימו את התורה מדין מצווים. אבל הם הבינו שהמצוות מביאות תיקון נפלא לעולם, ואז בדרך כלל שמרו את המצוות. אבל במקרים אחדים השיגו שמכח משהו בשרש נשמתם היה מוכרח להם לתקן את העולם על ידי מעשה שאחרי מתן תורה תהיה עבירה כמו יעקב שנשא שתי אחיות. וזו היא הסיבה שה' המתין לתת התורה כדי לתת הזדמנות לאבות לעבור על העבירות שנצרכים לקיום העם ותיקון העולם.
אפגניסטאן
קרן התוכנה אפאצ'י
קרן התוכנה אפאצ'י (באנגלית: Apache Software Foundation, בראשי תיבות: ASF) מספקת "מטריית תמיכה" לפרויקטי קוד פתוח של קהילת אפאצ'י. הפרויקטים של קהילת אפאצ'י מתאפיינים בתהליך פיתוח שיתופי ברישיון תוכנה פתוח. תוכנות מבית אפאצ'י מופצות תחת תנאי רישיון אפאצ'י.
בין הפרויקטים של קרן התוכנה אפאצ'י ניתן למצוא את שרת ה־Web הנפוץ בעולם - Apache HTTP Server ומסנן דואר הזבל SpamAssassin. הקרן גם מארחת מאות פרויקטים בתחום Java שרובם הפכו לתקן דה-פקטו בתחום הנדסת התוכנה. בנוסף, מתארחים בקרן גם מימושי הייחוס והדגם של תקנים רבים בתחומי Java ו-Java EE וכן בתחומי XML ו-SOA.
מיזמים.
נכון למרץ 2017 יש בקרן אפאצ'י כ-300 מיזמים ראשיים וכ-60 מיזמים באינקובטור. ביניהם:
סנט וינסנט והאיים הגרנדים
שירת ימי הביניים של יהדות ספרד
שירת ימי הביניים של יהדות ספרד היא שירה שנכתבה בעברית על ידי יהודים מספרד המוסלמית, אל-אנדלוס, בתקופת ח'ליפות קורדובה, פחות או יותר סביב השנים 950 עד 1492. יש המתייחסים לשירה כסוגה על פי מאפיינה הצורניים והתוכניים ולכן לא בהכרח שנכתבה במסגרת הזמנים המוזכרת, כמו כן לא הייתה מוגבלת לערי אנדלוסיה וזרחה ברחבי העולם המוסלמי, באיטליה ובצרפת. לשירים שנכתבו בתקופה זו מאפיינים כללים במבנה ובנושאים. מקובל שנושאי השירה נחלקים לשירת הקודש ולשירת החול כאשר שירת הקודש עוסקת באל ובדת וכיום מהווה חלק ממחזור התפילה בבית הכנסת ושירת החול עוסקת במגוון רחב של נושאים מחיי השגרה וההגות.
שיריהם של משוררי ספרד זכו ללחנים רבים בכל תפוצות ישראל לאורך השנים וגם בתקופה המודרנית. ייחודה של שירה זו, שחוברה על ידי מי שעברית לא הייתה שפת אמם אלא בגדר לשון קודש ותפילה ובשגרתם דיברו ופעלו בערבית, כמו כן שורשיה הצורניים בשירה הערבית ואילו נושאיה ומושאיה מן ההווי של אותם משוררים כיהודים החיים בגולה. כמו כן שירת ספרד העברית לא פרחה על לוח חלק אלא נטועה בהתפתחות כלכלית ותרבותית שראשיתה במיסוד ישיבות התלמוד באנדלוסיה ואיתה העלאה תקדימית על הכתב של מחקר השפה העברית, ייסוד הדקדוק העברי, ולמשורריה תפיסה אסתטית שהייתה ריאקציונרית באופייה לשירה העברית שקדמה להם, המכונה גם שירת הפיוט הארצישראלי בעוד זה דגל בלשון חז"ל השטופה דרש ואלגוריה על חשבון הדיוק הלשוני והצורני, השירה החדשה ביקשה לשוב ליסודות העברית במקרא, אם כי לא מתוך ניכור להשפעה זרה ואף ניתן למצוא דוגמאות לשזירת השפה הערבית בשירה העברית לכדי שירה מעורבת, ייתכן מתוך תפיסה לשונית שלשפות אלה קרבה או מקור משותף (ראו אברהם אבן עזרא).
נושאי השירים הנפוצים.
שירי חול נאספו בספרי שירה (דיוואנים) על פי המשוררים.
משוררים ידועים.
עם הבולטים במשוררי תקופה זו נמנים (לפי שנת לידתם):
הרקול פוארו
הרקול פוארו (בצרפתית: Hercule Poirot) הוא דמות בדיונית של בלש בלגי, אחת הדמויות המפורסמות ביותר שהגתה מחברת ספרי הבילוש אגאתה כריסטי. הבלש הופיע ברבים מספריה, החל מהראשון שבהם "הרצח המסתורי בסטאייל" שהופיע בשנת 1920 ולרבות בספריה הנודעים "מוות על הנילוס" ויצירת המופת "רצח באוריינט אקספרס" ועד לספר "מסך המוות - חקירתו האחרונה של פוארו", שנכתב בשנות ה-40 של המאה ה-20 ופורסם לאחר מותה של כריסטי.
דמותו.
השראה לדמותו של הרקול פוארו שימש פליט מבלגיה שכריסטי התוודעה אליו בהיותה אחות רחמנייה בימי מלחמת העולם הראשונה. כריסטי, שכל עולמה האישי וספרותי היה אנגלי, בחרה בגיבור שכולו גילום של הגינונים הגאליים, זאת כדי להדגיש את הייחודיות שבאישיותו. פוארו תואר על ידי כריסטי כנמוך קומה בעל ראש דמוי ביצה ושפם מטופח. פוארו הוא בעל גינוני אדיבות ואבירות, הדור בלבושו ומקפיד בדיבורו בשפה האנגלית שאינה שפת אמו. פוארו הוא בעל הכרת ערך עצמו, חסר כל ענווה ומייחס את הצלחתו בפתרון התעלומות ל"תאים האפורים הקטנים", כפי שהוא מתאר את תאי מוחו. פוארו הוא בעל הגיון חד וחריף המתבסס על חוש לסימטריה; כל מה שאינו תואם את מהלך העובדות הטבעי או חורג מהסדר הטבעי של חפצים וראיות, הוא בעיניו בלתי סימטרי ומהווה קצה חוט לפתרון התעלומה, אותה הוא פותר בהגיונו החריף.
פוארו שירת במשטרת בלגיה. כשוטר צעיר ירה פוארו והרג פושע מיואש שהתבצר על גג מבנה וירה על עוברים ושבים ברחוב. לאחר קריירה ארוכה במשטרה פרש פוארו, עקר ללונדון, והפך לבלש פרטי. כבלש פרטי מצא עצמו פוארו מנהל חקירות ברחבי העולם, ובין היתר סייע לממשלות שונות בחקירות סבוכות במיוחד, ובהן בין היתר לצבא הצרפתי. עזר כנגדו הוא ידידו האנגלי קפטן ארתור הסטינגס, איש הצבא הבריטי בדימוס, מסור ונאמן אך משולל דמיון. דמות העוזר מופיעה בספריהם של רבים מיוצרי הספרות הבלשית, על מנת לגרום לקורא לחוש כי הוא מבין את החקירה טוב יותר מעוזרו של הבלש. באופן דומה יצר ארתור קונאן דויל את דמות העוזר הנאמן וה"מרובע" של הבלש שרלוק הולמס בדמותו של ד"ר ווטסון.
כנגד דמותו של פוארו הציבה כריסטי את דמותו של רב פקד ג'אפ. איש משטרה שמרני, שפוארו תמיד סותר את פתרונותיו השגרתיים ומעמידו על כיוון החקירה והפתרון האמתיים. גם דמות זו של איש המשטרה, המשמש משקל שכנגד לבלש, נפוצה בספרות הבלשית – ארתור קונאן דויל יצר את דמותו של המפקח לסטרד, שאינו יכול כלל להתחרות במוחו הגאוני של שרלוק הולמס, וארל סטנלי גרדנר יצר את דמות המפקח טראג כדמות איש המשטרה, שפרי מייסון מצליח תמיד להקדימו בפתרון התעלומות.
דמותו של פוארו הופיעה בסרטי קולנוע רבים, וגולמה על ידי שחקנים נודעים כפיטר יוסטינוב ואלברט פיני.
הטלוויזיה הבריטית הפיקה את הסדרה "פוארו", המבוססת על סיפורי פוארו. הסדרה הצליחה מאוד ושידורה נמשך לסירוגין מאז שנת 1989 והמשיך גם בשנת 2013. את דמותו של פוארו בסדרת הטלוויזיה גילם השחקן דייוויד סושה, שחקן בריטי יליד לונדון, שהציג דמות שכולה צרפתית-בלגית.
הסופרת הבריטית סופי האנה כתבה בעקבות כריסטי, סדרת ספרי "הרקול פוארו" משלה, שבהם: "רצח בראשי תיבות" שראה אור ב-2014, "ארון סגור" שראה אור ב-2016, שניהם תורגמו בין היתר לעברית. ספרה "The Mystery of Three Quarters" (2018) לא תורגם נכון לאוגוסט 2018.
ספרים של אגאתה כריסטי בהם מופיע הרקול פוארו.
כריסטי כתבה 43 ספרים שגיבורם הוא הרקול פוארו (בהם מספר קובצי סיפורים קצרים). הספר האחרון בסדרת פוארו הוא "מסך המוות" (במקור: Curtain - Hercule Poirot`s last case), שהופיע בשנת 1975 אולם נכתב בסוף שנות ה-40.
ספריה של אגאתה כריסטי אשר גיבורם הוא הרקול פוארו:
פצלי שמן