סאקסום (בלטינית: Saxum; מילולית: "סלע") הוא מרכז מבקרים נוצרי קתולי הממוקם באבו גוש בצד הדרך המובילה לנטף. המרכז, שנחנך בפברואר 2019 על ידי ארגון אופוס דאי, כולל מרכז מבקרים משוכלל, אולם כנסים, בית תפילה (קפלה), בית הארחה ומרכז חינוכי.
ליבו של המתחם הוא מרכז מבקרים שנועד לצליינים ומטרתו לסייע למורי דרך ולצליינים לקבל הבנה טובה ועמוקה יותר של הביקור בארץ ישראל בהקשרו לכתבי הקודש. זאת באמצעות המחשות של אזורי הארץ הקשורים לחיי ישו כגון כפר בגליל, העיר ירושלים ובית המקדש השני בתקופת חיי ישו, באמצעים מגוונים כגון מסכי מגע אינטראקטיביים, מוצגים ארכאולוגיים, מפות, דגמים וסרטים. חלק אחד מוקדש לשפות שדוברו בארץ ישראל באותה תקופה (עברית - שפת התפילה, ארמית - שפת היומיום, יוונית - שפת ההשכלה ולטינית - שפת השלטון).
ההסברים במקום ניתנים באנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית, עברית וערבית.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל הירושלמי נתן גולדשמיט יחד עם אדריכל ספרדי. הכניסה למתחם היא דרך חצר, שעל רצפתה חרוטה מפת רצפה גדולה של המזרח הקדום ובמרכזה בריכת מים שחורה. החצר מוקפת בשורת ספסלים מקורים, שמאחוריהם נפרש ציר זמן מבריאת העולם ועד דור מעשי השליחים (המאה הראשונה). הציר מחולק לאירועים היסטוריים המתוארים בכתבי הקודש ומעליהם, בקו זמן מקביל, אירועים בהיסטוריה העולמית הכללית. החצר תוכננה כך שהיא מאפשרת הדרכת קבוצות מטיילים גדולות על ידי מורה דרך באופן מיטבי, לקבלת אוריינטציה במרחב ובזמן של אירועי התנ"ך והברית החדשה. פירוט החיים בארץ ישראל בכלל ובאתרים המוזכרים בברית החדשה בפרט, נמצא בתוך המבנה פנימה.
הגבעה עליה ניצב המבנה משקיפה על אתר קריית יערים המקראית (ובפרט כנסיית גבירתנו של ארון הברית) וממנה מוביל שביל משולט לאמאוס ניקופוליס, עבור צליינים המעוניינים לעבור ברגליהם בנוף.
ורה אטקינס
ורה אטקינס (באנגלית: ; 16 ביוני 1908 – 24 ביוני 2000) הייתה קצינת ביון בריטית ממוצא יהודי-רומני במהלך מלחמת העולם השנייה. פעלה בגזרת צרפת והפעילה מאות סוכנים, במטרה לשחרר את השטח מהכיבוש הגרמני.
קורות חיים.
ורה אטקינס נולדה בעיר גאלאץ שברומניה, בת יחידה להילדה אטקינס ומקס רוזנברג, איש עסקים יהודי מצליח ברומניה. עסקיו והצלחתו הכלכלית של אביה תרמו לפיתוח קשריו הדיפלומטיים ברחבי אירופה. קשרים אלה, הקנו לאטקינס מעמד שאפשר לה איסוף מידע חשוב (שעניין את המודיעין הבריטי) בתוך הסגל הדיפלומטי הגרמני בבוקרשט.
בשנת 1931 נשלחה אטקינס לבריטניה ולמדה שם בקורס למזכירות בכירות. בשנת 1933 נפטר מקס אביה, ולאחר מכן החליטה לאמץ את שמה האמצעי של אימה, אטקינס, כשם משפחתה, בשאיפה לקבלת אזרחות בריטית נייטרלית, בגלל האנטישמיות שרבצה באירופה. שינוי שמה תרם לעיסוקיה בתקופה זו בענייני מודיעין. אטקינס חזרה לרומניה תוך שהיא עובדת כמזכירה בכירה, מתורגמנית ומנהלת יחסי ציבור של חברות זרות במשך כ-7 שנים. באותה תקופה אף התחילה לפעול כסייענית לשירות המודיעין הבריטי.
לקראת סוף שנת 1937, אטקינס הרגישה שהאנטישמיות ברומניה לא מאפשרת לה ולאמה להמשיך באורח החיים שניהלו בבוקרשט, ולכן היגרו לאנגליה. לעומת אמה, שמיד קיבלה את האזרחות הבריטית, אטקינס בהיותה ילידת רומניה נחשבה לנתינה זרה. החלטתן לעזוב את רומניה התגלתה כחשובה ביותר, משום שבדיוק באותה תקופה החלה מלחמת העולם השנייה שפגעה גם ביהודי רומניה.
פעילותה במהלך מלחמת העולם השנייה.
מאז שעזבה אטקינס את רומניה ועד לשנת 1941, היא חיה באנגליה במעמד בעייתי מאוד. משום שהייתה תושבת מדינה זרה היא לא קיבלה רישיון עבודה, ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939), נאסר עליה להתנדב לכל תפקיד בשירות הביטחון בבריטניה. באותה תקופה אטקינס המשיכה לקיים קשרים עם מכריה משירות המודיעין הבריטי מתקופת מגוריה ברומניה.
בפברואר 1941, כאשר אטקינס הוזמנה לראיון במשרד המלחמה הבריטי, המנהל למבצעים מיוחדים שהוא חלק ממשרד זה (SOE- Spacial Operations Executive) עדיין נאבק על מעמדו. כמעט שנה מאז נפילתה של צרפת ותשעה חודשים לאחר היווסדו של הארגון, נראה היה שמטרתו, לוחמה חשאית על אדמת צרפת מול הגרמנים, הגיעה למבוי סתום. עד כה אף לא סוכן בריטי אחד הצליח להסתנן לשטחה של צרפת, ובבריטניה הייתה תחושה של ניתוק מוחלט מהיבשת האירופאית. לכן, באביב 1941 הייתה עדיפות להחדרת סוכנים לצרפת בשביל לסייע לכבוש בחזרה את אדמת צרפת מהגרמנים. סוכנים אלו היו צריכים להיות אנשים מאומנים היטב שיימצאו בשטח. הם היו צריכים להעריך את הפוטנציאל הקיים בצרפת לפעילות חתרנית. רק אחרי שסוכנים וסוכנות אלו קיימו תאי גרילה פעילים, אפשר היה לחשוב על אספקת אמצעי לחימה ומשאבים אחרים ללוחמי תנועת ההתנגדות הצרפתית.
לקראת סוף המלחמה, אטקינס קבלה את התפקיד החשוב להפעיל סוכנים אלה מעבר לקווי האויב, אולם כאשר התחילה את שירותיה ב- SOE באפריל 1941 לא היה לה ולעמיתיה מושג איך להתחיל במלחמה חשאית זו.
אטקינס לא פעלה מעבר לקווי האויב, אך הייתה למפעילה המרכזית של 470 סוכנים שפעלו שם. היא הייתה אחראית להכנות להחדרתם לצרפת, והיה לה מידע על כל משימה חשאית שהוטלה על כל אחד מהסוכנים באופן אישי. היא נשאה באחריות לפעילותו של כל אחד מ"חבריה" (כפי שנהגה לכנות את הסוכנים). היא הזדהתה במיוחד עם הנשים, הסוכנות שהפעילה מעבר לקווי האויב.
תוצאות המלחמה.
אחד השיאים בפעילות סוכניה של אטקינס היה בהשתלבותם בנחיתת בעלות הברית בנורמנדי. הסוכנים הבריטים עסקו בניתוק כל קווי התקשורת הגרמנים במרחב הנחיתה. בנוסף, הם גרמו לניתוק רבים מהכוחות הגרמנים מיכולת דיווח או קבלת הנחיות מהרמות המפקדות עליהם.
לאחר המלחמה, כאשר 118 מסוכנים וסוכנות אלו לא שבו בחזרה לבריטניה, אטקינס פעלה באופן כמעט בלעדי כדי לסרוק את אירופה, לאתר אותם ולהבין מה קרה להם. היא הצליחה בכך עבור 117 מתוכם.
תוך התגברות על אי הסדר בגרמניה אחרי המלחמה, הלכה אטקינס בעקבותיהם של סוכניה עד למחנות הריכוז וההשמדה וסייעה לתפוס רבים מאלה שהרגו את הסוכנים. היא סיפקה עדויות שאפשרו להעמיד לדין רבים מהנאצים שנטלו חלק בפשעי המלחמה ולהכריע את דינם.
ההכרה בתרומתה במהלך המלחמה.
במשך מרבית שנות המלחמה, תוך שירותה במנהל למבצעים מיוחדים, אטקינס עדיין לא קיבלה אזרחות בריטית, ומ-6 בדצמבר 1941, יום הכרזת המלחמה על רומניה, היא אף נחשבה לנתינת מדינת אויב.
רק בשנת 1944, אישר משרד הפנים הבריטי את אזרחותה. הדבר אפשר לגייס אותה סוף סוף באופן רשמי לשירות העזר לנשים של חיל האוויר הבריטי (WAAF) ולהעניק לה דרגה של רב-סרן.
בשנת 1946 נסגר המנהל למבצעים מיוחדים וורה אטקינס סיימה את תפקידה בלי שסיפורה ייחקר ויפורסם עד לשנת 2005. רק בשנת 1997 החליט משרד ההגנה הבריטי להעניק לה "עיטור מפקד" במסדר האימפריה הבריטית. ורה אטקינס נפטרה ב-24 ביוני 2000.
יורגיטה יורקוטה
יורגיטה יורקוטה (בליטאית: Jurgita Jurkutė; נולדה ב-23 באפריל 1985) היא שחקנית ודוגמנית ליטאית, זוכת התחרות מיס ליטא לשנת 2007.
ביוגרפיה.
יורקוטה נולדה בפלונגה, ליטא והחלה לדגמן בגיל חמש עשרה.
קריירה.
בשנת 2000 זכתה בתחרות "דוגמנית העל של ליטא" שאורגנה על ידי סוכנות פורד והשתתפה בתחרות דוגמנית העל העולמית.
היא למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטת וילנה, בנוסף היא גם השתתפה בתוכנית לבחירת מנחים לערוץ "MTV ליטא".
היא נבחרה למיס ליטא 2007 והייתה נציגת ליטא במיס עולם 2007.
משנת 2008 משחקת את התפקיד הראשי של ג'ולנטה בסדרת הדרמה-קומית "נשים משקרות טוב יותר" המשודרת בערוץ TV3. נכון לשנת 2020 לתוכנית 13 עונות.
בשנת 2011 גם שיחקה במיני סדרה האיטלקית "I cerchi nell'acqua".
בשנת 2014 בפסטיבל הסרטים של וילניוס היא זכתה בתואר "השחקנית הליטאית של הנשה" על תפקידה בסרט "Pakeliui".
בשנת 2016 שיחקה בסרט הרוסי "גיבור" של הבמאי יורי ואסילייב. בשנת 2020 שיחקה בקומדיה הרומנטית "Tobulas Pasimatymas" בתפקיד הראשי.
הנחיה.
מ-2009 ועד 2012 הנחתה את הגרסה הליטאית של רוקדים עם כוכבים הנקראת "Šok su manimi".
ב-2010 הנחתה את התוכנית "Chorų karai" שהיא הגרסה הליטאית של תוכנית המציאות "Clash of the Choirs".
היא הנחתה את טקס ההגרלה של אליפות אירופה בכדורסל 2011 שהתארחה בליטא ובמהלכו נחלקו הנבחרות לבתים.
ימים אדומים
ימים אדומים הוא רומן היסטורי שנכתב על ידי הסופר רם אורן, המספר את סיפורם של שני זוגות אוהבים שגורלם נקשר בקשר דמים. הזוג הראשון הוא שושנה בורוכוב, בתו של דב בר בורוכוב, המנהיג הציוני, ותומאס וילקין, קצין בולשת בריטי. הזוג השני הוא רוני בורנשטיין ואברהם ("יאיר") שטרן, מנהיג מחתרת לח"י. סיפורם של הזוגות הוא סיפור אהבה, מלחמה והקרבה, המתנהל בתקופת שלטון הבריטים ומאבק המחתרות. שם הספר נגזר משירו המפורסם של אברהם "יאיר" שטרן, "חיילים אלמונים".
על המחבר.
רם אורן הוא סופר ישראלי מצליח שזכה בפרסים רבים. ספריו נמכרים ביותר בארץ, ורובם אף תורגמו לשפות אחרות, בעיקר לאנגלית ולצרפתית. בנוסף להיותו סופר, הוא מו"ל, עיתונאי ועורך. ספריו הראשונים היו רומנים וספרי מתח, אך לאחר הספר "ימים אדומים" הוא כתב רומנים היסטוריים נוספים.
תקציר העלילה.