פרנסין דקארי החלה את הקריירה האקדמית שלה בקולג' אדוארד-מונפטיט, המשיכה אותה באוניברסיטת מונטריאול, תוך שהיא מתמקדת בנושא החלוקה המגדרית בסביבת הלימודים. היא סיימה דוקטורט בסוציולוגיה של המדע ב-1985. באותה שנה, החלה ללמד באופן קבוע באוניברסיטת קוויבק במונטריאול (UQAM). מאז שנת 2011, היא המנהלת המדעית של לימודי נשים בקוויבק.
פעילות מדעית וחברתית.
עבודות המחקר של דקארי מתמקדת בתאוריות של האבולוציה של השיח והפרקטיקות של הפמיניזם בקוויבק, כמו גם בנושאים הקשורים למשפחה ולעבודת נשים. דקארי היא חלוצת בבניית המערך האקדמי בלימודי נשים בקוויבק. עבודתה המחקרית והאקטיביסטית פעלה למתן לגיטימציה למחקר הפמיניסטי והרחבתו למנעד רחב של נושאים.
דקארי הייתה המנהלת של הוועדה המדעית של הקונגרס הבינלאומי הפמיניסטי למחקר, שהתקיים במונטריאול בשנת 2015.
קרל ליצמן
קרל ליצמן (בגרמנית: Karl Litzmann; 22 בינואר 1850 – 28 במאי 1936) היה גנרל גרמני אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה היה פוליטיקאי במסגרת המפלגה הנאצית.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
ליצמן נולד בעיירה נויגלובסוב שבברנדנבורג ב-22 בינואר 1850. ב-1870 התגייס ליצמן לצבא הפרוסי ובאותה שנה השתתף במלחמת צרפת–פרוסיה. ב-1895 הוא כבר החזיק בדרגת אוברסט, וב-1898 קודם לדרגת גנרל-מיור. בין 16 ביוני 1901 ל-26 באוגוסט 1907 הוא פיקד על הדיוויזיה ה-39. בין השנים 1902–1905 הוא שימש כמנהל אקדמיית המלחמה הפרוסית. ב-1905 הוא פרש מהצבא בשל חילוקי דעות עם המטכ"ל.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, חזר ליצמן לצבא, וב-18 באוקטובר של אותה שנה מונה למפקד דיוויזיית המשמר השלישית. הדיוויזיה שלו הועברה כחלק מהארמייה התשיעית לשלזיה כדי לסייע לצבא האוסטרו-הונגרי בקרב גליציה. הדיוויזיה השתתפה בקרב על הוויסלה ובקרב לודז' ולאחר מכן במתקפת הקרפטים. במהלך קרב לודז' ביצעה הדיוויזיה שלו הגנת גבורה ליד בז'זיני, ועל כך זכה ליצמן לכינוי "האריה מבז'זיני" וקיבל את הפור לה מריט. ב-1915 קיבל ליצמן פיקוד על קורפוס המילואים ה-40 ופיקד עליו במהלך הקרב השני על האגמים המזוריים. על חלקו בכיבוש קובנה, הוספו עלי אלון לעיטור הפור לה מריט שלו. וילהלם השני, קיסר גרמניה הציע לו תואר אצולה אולם הוא דחה אותו.
אחריתו.
ליצמן היה מזועזע מהתבוסה הגרמנית הצורבת במלחמת העולם הראשונה ומתנאי השלום הנוקשים של חוזה ורסאי, ותמך בקבוצות ימין לאומניות ומלוכניות. הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו ב-1927 ובה טען שהאשמה בתבוסה היא השיטה הפרלמנטרית שהונהגה בקיסרות הגרמנית. הוא דחה את רעיונות רפובליקת וויימאר וטען שהתקומה הלאומית הגרמנית דורשת חזרה ל"רוח ביסמרקיאנית". הוא ניבא שמנהיג חדש יבוא ויציל את העם הגרמני ממצוקתו על ידי השבת המלוכה.
כבר ב-1929 חזר בו ליצמן מדעותיו המלוכניות והצטרף למפלגה הנאצית. המוניטין שלו כגיבור מלחמה סייע מאוד לתעמולת המפלגה. ב-1932 הוא נבחר ללנדטאג הפרוסי. בנובמבר של אותה שנה הוא נבחר גם כאחד מנציגי המפלגה הנאצית ברייכסטאג. ב-6 בדצמבר הוא נשא נאום ברייכסאג בו תקף בחריפות את נשיא גרמניה פאול פון הינדנבורג ודרש ממנו למנות את היטלר כקנצלר גרמניה. ב-15 בדצמבר הוא ויתר על מקומו ברייכסטאג. בבחירות שנערכו ב-5 במרץ 1933 הוא נבחר מחדש לרייכסטאג, אך ויתר על מקומו ב-2 באפריל. ביולי הוא הצטרף למועצת המדינה הפרוסית של הרמן גרינג. בנובמבר של אותה שנה הוא נבחר לרייכסטאג בפעם השלישית, והפעם החזיק בתפקיד עד מותו ב-28 במאי 1936 בגיל 86.
ב-1939 קראו הנאצים לעיר לודז' ליצמנשטאט (Litzmannstadt) על שמו של ליצמן.
בנו של ליצמן, קרל-זיגמונד ליצמן הצטרף לאס אה ובהמשך נעשה לגנרלקומיסר של נציבות הרייך אוסטלנד. נכדו ולטר ליצמן הצטרף ללופטוואפה ולאחר מכן לחיל האוויר של צבא העם הלאומי והגיע לדרגת אוברסט. נכדתו אורסולה ליצמן התפרסמה כצלמת.
פייתיה ויליאמס
פייתיה ויליאמס (באנגלית: Faithia Williams; נולדה ב-5 בפברואר 1969) היא שחקנית, מפיקה במאית ויוצרת קולנוע ניגרית.
תחילת דרכה.
ויליאמס נולדה באיקג'ה, שבמדינת לאגוס בניגריה, ומוצאה ממדינת דלתא. היא באה ממשפחה פוליגמית, בה אביה היה נשוי לשתי נשים. היא אחת משישה ילדים, וגדלה בדת הקתולית.
אחרי סיום לימודי התיכון, היא למדה במכון הפוליטכני של מדינת קווארה. היא לא הייתה תלמידה מצטיינת, ולא הצליחה להתמקד על כיוון קריירה. אביה דחק בה ללמוד חשבונאות, אך היא נכשלה במבחני הכניסה.
בעת שעבדה כפקידה בחברת מחשבים, הצליחה בעזרת ידיד להיות מלוהקת בתפקיד בסרט, ומשם התחילה קריירה במשחק.
קריירה.
ויליאמס כיכבה, הפיקה וביימה סרטים בתעשיית הסרטים הניגרית. T’alo pa Chief היה הסרט הראשון בו שיחקה תפקיד ראשי, והסרט היה פופולרי מאוד בניגריה, ומיצב אותה ככוכבת עולה. מאז הפיקה לפחות 15 סרטים.
ב-2008, היא זכתה בפרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר בשפה אפריקאית, וסרטה "Iranse Aje" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית.
באפריל 2014 היא זכתה בפרס האקדמיה לשחקנית הטובה ביותר,
וב-2015 בפרס Africa Magic Viewers Choice לסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית (יורובה) עבור סרטה "Iya Alalake".
חיים אישיים.
היא הייתה בעבר נשואה לשחקן הנוליווד, סעידי בלוגון. השניים נישאו בשנת 2000, ולאחר מספר שנות פרידה, התגרשו רשמית ב-2014. ב-2017 חזרה להשתמש ויליאמס בשם נעוריה. יש להם יחד שני ילדים.
מיימי מק'קוי
מיימי מק'קוי (באנגלית: Maimie McCoy; נולדה ב-1 בנובמבר 1980) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיליידי דה וינטר בסדרה "המוסקטרים" (2014–2016).
ביוגרפיה.
מק'קוי נולדה בנורת'אלרטון שביורקשייר. היא למדה בבית הספר סטוקסלי. בתחילה הייתה רקדנית, ואחר כך למדה אמנויות הבמה באוניברסיטת מטרופוליטן לונדון, וסיימה תואר BA בהצטיינות בשנת 2001. מק'קוי היא בתם של מסעדן, יוג'ין מק'קוי, ואשתו ברברה. אחיה הבכור רורי הוא בעל מסעדות בלונדון, ואחיה הצעיר יוג'ין הוא שחקן.
מק'קוי הופיעה בפרקים של סדרות הטלוויזיה "רופאים", "The Bill", "להעיר את המתים" ו"טאגארט".
ב-2009 הופיעה מק'קוי בסדרת הדרמה קומית "Personal Affairs" בתפקיד ניקול פלמרסטון-אמורי. זה היה התפקיד הראשי הראשון שלה והיא הייתה מועמדת על הופעתה לפרס "TV Quick" לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בדצמבר 2012 שיחקה מק'קוי בתפקיד ג'ויס האטו הצעירה בהפקה של ה-BBC לדרמה "Loving Miss Hatto" מאת ויקטוריה ווד.
באפריל 2013 הופיעה מק'קוי בתפקיד אורח בפרק "Rocket" בסדרה "אנדוור", בה גילמה את אליס וקסין, סטודנטית שהייתה מכרה ותיקה של מורס. בהמשך אותה שנה כיכבה בסרט קצר "Fare" יחד עם כריסטיאן קוק. מ-2014 עד 2016 גילמה את מיליידי דה וינטר בסדרה "המוסקטרים".
בתיאטרון שיחקה מק'קוי באוקטובר 2006 במחזה "אהובת הקצין הצרפתי" בתיאטרון ריצ'מונד.
חיים אישיים.
מק'קוי נשואה לשחקן ג'יימס בולר, וב-2015 נולדה להם בת.
מיימי מקוי
NXT TakeOver (2014)
NXT TakeOver היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-29 במאי 2014, באוניברסיטת פול סייל שבווינטר פארק, פלורידה וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע. האירוע היה האירוע הראשון בסדרת אירועי NXT TakeOver.
הפקה.
אירוע זה היה האירוע השני של NXT אשר שודר בערוץ של ה-WWE Network לאחר האירוע NXT Arrival, שנערך בפברואר 2014. הביטוי "TakeOver" שומש לראשונה באירוע הזה ובחודשים שלאחר מכן, ביטוי זה הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. כמו כן, האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT.
אירוע.
צוות השידור כלל את טום פיליפס, ויליאם ריגל וביירון סקסטון. הפאנל של לפני האירוע כלל את מתאבק העבר, כריסטיאן, פול היימן ורנה יאנג.
קרבות מקדימים.
האירוע נפתח עם הקרב של אדם רוז נגד קמאצ'ו. רוז ביצע את מהלך הפארטי פאול בשביל לנצח בקרב.
בקרב השני, האסנשן (קונור וויקטור) הגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד אל לוקאל וקאליסטו. ויקטור הצמיד את אל לוקאל לניצחון לאחר שהוא ביצע ביחד עם קונור את המהלך המשותף שלהם, Fall of Man.
לאחר מכן, סמי זיין התחרה נגד טיילר בריז על המועמדות לתואר אליפות ה-NXT. במהלך הקרב, זיין ביצע על בריז את הבלו ת'אנדר בומב, אך לא הצליח לנצח אותו. מנגד, בריז ביצע על זיין את בעיטת הסופרמודל שלו, אך גם הוא לא הצליח לצאת עם ידו על העליונה. הקרב הסתיים לאחר שזיין ניסה לבצע על בריז את מהלך הסיום שלו, ה-Helluva Kick, אך בריז הצליח לחמוק מכך ולבצע את מהלך "בעיטת היופי" ולנצח בקרב.
לפני הקרב הבא היה קטע שבו מוג'ו ראולי התעמת עם רוסב ולאנה. רוסב היה הדומיננטי בתיגרה שהייתה ביניהם.
בקרב הלפני אחרון, שארלוט התחרתה מול נטליה על אליפות הנשים הפנויה של NXT. במהלך הקרב, נטליה ביצעה על שארלוט את מהלך ההכנעה שלה, השארפשוטר, שחמקה מכך וביצעה במקום את מהלך ההכנעה שלה, הפיגר אייט לגלוק, שממנו נטליה הצליחה להתחמק. שארלוט הייתה הפעם זאת שביצעה את השארפשוטר על נטליה, אך נטליה חמקה מכך. שארלוט הצמידה את נטליה לניצחון לאחר שביצעה את מהלך ה"ברירה הטבעית" ובכך זכתה באליפות הנשים של NXT.
הקרב המרכזי.