על סמך דו"ח החקירה והערכות של בעלי השלטון, ב 6 במרץ 1942, נלקח הורנשטיין למעצר הגנתי ברמה שלוש (נחשבת לרמה "מאוד מסוכנת") והועבר למחנה הריכוז בוכנוואלד שבגרמניה ב-7 במאי 1942, שם היה תחת מעקב תמידי ולא הורשה לעבוד. בינתיים, אמו חולדה הורנשטיין, גורשה מדיסלדורף לטרזיינשטט שבצ'כיה ב-21 ביולי 1942. ג'ורג' הורנשטיין נרצח על ידי אנשי האס אס במחנה הריכוז בוכנוואלד ב־3 בספטמבר 1942. ההכרזה על מורשתו היהודית, שאותה ביצע בשנת 1942 באחת מתקופות השבי של הגסטאפו, הוכרזה פעמים רבות ושימשה דוגמה להתנגדות היהודית למשטר הסוציאליסטי הלאומי (הנאציזם).
רודריק קוקו
רודריק קוקו (בצרפתית: Rodrick Kuku; נולד ב-6 באפריל 1986) הוא ג'ודוקא קונגולזי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לוונדר מתיאו הדומיניקני.
שמואל ירונדי
רבי שמואל ירונדי מגירונה (ה'צ"ה 1335 - ?) היה ראשון שחי ופעל בספרד במאה ה-14. נודע בחיבורו ההלכתי 'אוהל מועד' שיצא לאור על ידי הראשון לציון רבי חיים אברהם גאגין, קרוב לחמש מאות שנה לאחר כתיבתו.
אוהל מועד.
לא הרבה ידוע על רבי שמואל בן רבי משולם ירונדי, והוא נודע בעיקר על שם חיבורו ההלכתי 'אוהל מועד', המחולק לנושאים, דרכים ונתיבים. עוד מראשית תקופת האחרונים לא זכה ספרו לפופולריות רבה, בין השאר בשל התפשטותו של הספר ארבעה טורים אותו חיבר מספר שנים קודם לכן רבי יעקב, בנו של הרא"ש שהיה מחשובי הראשונים. הספר 'אוהל מועד' מופיע פעמים בודדות בספר היסוד ההלכתי בית יוסף. בדומה לספר תורת הבית של הרשב"א, גם הספר אוהל מועד נכתב בגרסה ארוכה ומקוצרת, אך לידינו הגיעה רק זו המקוצרת. הספר עוסק בעיקר בהלכות המקבילות לטורי אורח חיים ויורה דעה בספר ארבעת הטורים, ומיעוטו מקביל לנושאים הנידונים בחלקים אבן העזר וחושן משפט בספר זה.
הספר נדפס לראשונה בירושלים בין השנים ה'תרמ"ו-ה'תרס"ד (1888-1904) בידי הראשון לציון רבי חיים אברהם גאגין.
אוהל מועד (ספר)
ב.מ.וו 600
ב.מ.וו 600 (בגרמנית: BMW 600) היא מכונית מיקרו מתוצרת יצרנית הרכב ה-גרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1957–1959 בגרמניה. הרכב היה בעל הנעה אחורית והעיצוב כלל 2 דלתות: דלת קדמית רוחבית ודלת אחורית, בצד הימני של הרכב. במכוניות שיוצאו לארצות הברית בוצעה התאמה לתקן האמריקאי ואורך הרכב הוגדל ב-4.6 ס"מ. במהלך השנים יוצרו 34,813 יחידות ומחירו עמד על 3,984 מארק גרמני (שנת 1957, בגרמניה).
אדריכלות הייטק
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-31
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-31 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1978, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1977.
זוכים ומועמדים.
עמית באפט"א: פרד זינמן
פיסי אושרוביץ
משה-מוריץ (פִּיסִי) אושרוביץ (19 בנובמבר 1925 - 30 בינואר 2016) היה נגן אקורדיון, חצוצרן ונגן ויברפון. אחד מחלוצי הג'אז בישראל (לצד מל קלר וסטו הכהן למשל). בשנות החמישים והשישים הוביל הרכבי ג'אז שניגנו בבתי מלון ומועדונים בתל אביב. בין תלמידיו אלברט פיאמנטה ודני גוטפריד, שהובילו את הדור הבא של הג'אז הישראלי.
תולדות חייו.
נולד ברומניה והכיר מילדותו מוזיקה צוענית. מנעוריו החל לנגן אקורדיון עם הצוענים. בשנות מלחמת העולם השנייה שהה במחנה עבודה וניגן לקצינים. אז גם גילה את הג'אז מתוך האזנה לרדיו. לאחר המלחמה עבר לעיר פלוישט. מאוחר יותר אימץ את הוויברפון ככלי העיקרי שלו, כיוון שהתאים יותר לג'אז. ב-1950 עלה לישראל והחל לעבוד תחילה כנגן בתזמורות בבתי מלון ולאחר מכן כמנצח על תזמורת. תחילה במלון הריביירה בבת ים, בקוקטייל בר בתל אביב, במלון שרתון תל אביב ולאחר מכן הוביל את תזמורת הריקודים של מלון קטה-דן בתל אביב, שהייתה הרכב הסווינג המקצועי ביותר בישראל של אותם ימים והמקום היחיד כמעט בו נוגן ג'אז מקצועי, רובו על ידי נגנים עולים מרומניה ואנגלו-סקסים. ב-1955 ניגן עם ליונל המפטון בעת ביקורו בישראל. אושרוביץ (שנודע בפי כל בכינוי "פי-סי") המשיך להוביל את תזמורתו עד אמצע שנות השבעים. במקביל הופיע כסולן עם תזמורת חיל האוויר בניצוחו של אריך טייך בתוכנית המוזיקה השבועית של גלי צה"ל "תיבת נח" שהוקלטה בבית החייל בצל אביב. כאשר הקים אהרלה קמינסקי את מועדון בר-ברים, הזמין את אושרוביץ להיות אחד מחברי הלהקה הקבועה של המקום.
בשנת 1967 פתח אושרוביץ את אולפן ההקלטות "סטודיו 28" בו הקליטו בין השאר עדנה גורן, יפה ירקוני, מתי כספי ועוד.
במשך כל ימיו פעל אושרוביץ' כמורה למוזיקה והעמיד דורות של מוזיקאים בבית הספר למוזיקה "הד".
כן עבד אושרוביץ כמעבד מוזיקלי (תחת שמו משה אושרוביץ) עבור חברות התקליטים מקולית והד ארצי, בין עיבודיו: "אל המעיין" (עמנואל עמירן), "אנו באנו ארצה" (בביצוע עליזה גבאי), "צל עץ תמר" (אפרים וינשטיין/ חיים קוברין בביצוע לילית נגר), "דודה הגידי לנו כן" (עמנואל הרוסי/ משה וילנסקי בביצוע יוסף גולנד), "פזמון ליקינתון" (לאה גולדברג/ רבקה גוילי-ברוידא בביצוע עליזה גבאי), "שיר ערש נגבי" (יחיאל מוהר/ משה וילנסקי בביצוע שמשון בר-נוי).
חתו פרס יקיר תל אביב.
משה אושרוביץ
הג'וב הבריטי
הג'וב הבריטי הוא סרט מתח מ-2008 בבימויו של רוג'ר דונלדסון, שתסריטו נכתב על ידי דיק קלמנט ואיאן לה פרנה, בכיכובם של ג'ייסון סטיית'האם, המבוסס על שוד בנק לוידס שהתבצע ב-1971 ברחוב בייקר במרכז לונדון, שממנו נשדדו כסף ודברי ערך, שלא נמצאו מעולם. המפיקים טוענים כי הסיפור לא סופר בשנת 1971 לכאורה כדי להגן על חבר בולט של משפחת המלוכה הבריטי. לדברי המפיקים, הסרט נועד לחשוף את האמת בפעם הראשונה, למרות שהוא כולל אלמנטים בדיוניים.
הקרנת הבכורה התקיימה בלונדון ב-18 בפברואר 2008. הסרט הוקרן גם בבריטניה ב -29 בפברואר 2008, ובארצות הברית ב-7 במרץ 2008. והרוויח 64.8 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה.
שירותי הביטחון הבריטית (MI5) הביעו עניין בכספת הממוקמת בסניף של בנק לויד'ס בפינת רחוב בייקר ומרילבון רוד. הכספת הייתה שייכת לגנגסטר מיליטנטי אפרו אמריקאי, מייקל X (פיטר דה ג'רזי), והכילה תמונות ערום של הנסיכה מרגרט, שהוא שמר עליהן כדי למנוע מהשלטונות הבריטיים לעצור אותו. מרטין לאב (ספרון בורוז), דוגמנית לשעבר שקשורה בקשר באופן רומנטי עם סוכן ה-MI5, טים אוורט (ריצ'רד לינטרן), נתפסת בנמל התעופה הית'רו מבריחה סמים לתוך המדינה, וכדי להימנע מהליכה לכלא היא עושה עסקה עם השלטונות ומסכימה לאחזר את התמונות.
מרטין ניגשת לחברה טרי (ג'ייסון סטיית'האם), סוכן מכירות במזרח לונדון המקושר לאנשי פשע, ואומרת לו שאם הוא יצליח להרכיב את הכנופיה שתעזור לה לשדוד את הבנק, הוא יזכה לתגמול, אך היא לא מספרת לו על התמונות שבתוך הכספת. טרי מגייס קבוצה קטנה, הכולל בתוכה את אחד העובדים שלו, אדי (מייקל גיבסון), דייב (דניאל מייס), קווין, במבאס, גיא זינגר. בעודו סורק את הבבנק, דייב רץ לתוך הגנגסטר המקומי Lew Vogel (דייוויד סושה), שעבורו הוא עשה כמה סרטים פורנוגרפיים.
הכנופיה שוכרת חנות למוצרי עור ליד הבנק וחופרת מנהרה לתוך הכספת. הם שודדים את הכספות, אבל טרי מתחיל לחשוד כאשר מרטין מראה עניין רב בתיבה אחת. ההתרעה על השוד מגיעה ממפעיל רדיו ששומע את התקשורת של מכשירי הקשר של הכנופיה, אבל עד שהם מאתרים את הבנק, הכנופיה כבר יוצאת לדרך. השוד מעורר דמויות חשובות רבות של העולם התחתון, שהשתמשו בבנק, כולל ליו פוגל, שהחזיק בפנקס ובו תיעוד שוחד שנתן לשוטרים. ליו פוגל מודיע למייקל X על השוד, שחושד בגייל בנסון (האטי מוראהן) - המאהבת של חאכים ג'מאל - שריגלה עבור MI5, ואז הוא רוצח אותה. פוגל מחליט שנוכחותו של דייב מחוץ לבנק המסוים הזה לא הייתה צירוף מקרים, ומענה אותו לקבלת מידע על השוד. שני שוטרים מושחתים נשלחים למוסך של טרי, וחוטפים שם את אדי. בינתיים, טרי מגלה בשלל השוד תצלומי העירום של פקידי ממשלה בכירים, ומשתמש בהם כדי לדרוש מסוכנות הביון דרכונים וזהויות חדשות עבור חברי הכנופיה.
אנשיו של פוגל עוקבים אחרי במבס וגיא זינגר ורוצחים אותם. אדי מסרב לשתף פעולה עם פוגל, אשר הורג את דייב ומאיים להרוג את אדי, אלא אם כן טרי יענה לדרישותיו; טרי מסכים להיפגש עם פוגל בתחנת פדינגטון כדי להחליף את הפנקס עבור אדי. טרי מארגן את הפגישה לאותו זמן שבו יאסוף את הדרכונים החדשים. פוגל נבהל ומנסה לברוח, תוקף אותו - ונעצר על ידי המשטרה. טרי משוחרר. מייקל X נעצר. אדי יורש את סוכנות הרכב של טרי, בעוד קווין ומרטין מתחילים להתכונן לחיים חדשים עם הכסף שגנבו. טרי ומשפחתו עוזבים את אנגליה ונהנים מחיים חסרי דאגות על סירה במקום שטוף שמש.
רקע היסטורי.
הסרט מבוסס בחלקו על עובדות היסטוריות על השוד ברחוב בייקר. כנופיה חפרה מינהרה לסניף של בנק לוידס בצומת רחוב בייקר ומרילבון רוד בלונדון, בליל 11 בספטמבר 1971 ושדדה את החפצים שהיו מאוחסנים בכספת. השודדים שכרו חנות למוצרי עור בשם "לה סאק" הסומה לבנק, וחפרו מנהרה במרחק של כ 12 מטרים, מתחת למסעדת עוף מטוגן בשם Chicken Inn, שהייתה ממוקמת בין הבנק לבין "לה סאק". העבודה על המנהרה לקחה כשלושה שבועות של עבודה בסופי שבוע.
רוברט רולנדס, חובב רדיו, שמע במקרה שיחות בין השודדים לבין התצפיתן שלהם שעל הגג. הוא יצר קשר עם המשטרה והקליט את השיחות, שהתפרסמו לאחר מכן. הסרט כולל הקלטות שנרשמו על ידי רולנדס, כגון הערה של התצפיתן כי "כסף עשוי להיות האלוהים שלך, אבל לא שלי, ואני עף מפה".