העיטור נוסד בשנת 1886 ושימש עד שנת 1993 לציון גבורה יוצאת דופן במהלך שירות פעיל ובדרך כלל גם תוך לחימה, הוא יועד תחילה לציון קצינים מדרגת מייג'ור (מקביל לרב-סרן) כאשר העיטור המקביל לו הניתן לדרגות הנמוכות היה צלב הגבורה הניכרת. לאורך השנים היו מספר שינויים בתנאים ובדרגות שיכלו לקבל עיטור זה אך הוא נשאר עיטור הניתן לקצינים גבוהים בלבד. משנת 1993, עם השינוי בתפיסת מערכת ציון הכבוד בצבא הבריטי, הזכאות לעיטור השתנתה והופסקה ההפרדה בעיטורי הדרגות השונים. משנה זו העיטור מדרגה שנייה (שני לצלב ויקטוריה) הניתן על גבורה וניתן לכל הדרגות הוא צלב הגבורה הניכרת, כאשר אות השירות המצוין מציין שירות ופיקוד יוצאי דופן לכל דרגות הקצונה אך בעיקר לדרגות הגבוהות יותר.
תיאור העיטור.
העיטור הוא צלב מסוג צלב פאטה עשוי אמייל לבן מעוטר במסגרת זהב. במרכז העיטור מתואר כתר האימפריה הממלכתי בתוך טבעת זרי דפנה על רקע אמייל אדום. מצדו השני של העיטור מוצג סמל וראשי תיבות המונרך בתוך טבעת זרי דפנה על רקע אדום, בדומה לחלק הקדמי. העיטור תלוי על סרט אדום בעל שני פסים אדומים בפאותיו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים).
לעיטור ניתן להוסיף אבזם זהב בעל כתר במרכזו המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.
2003 בארצות הברית
2003 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 227 שנה מיום היווסדה.
מבצע טקסס
מבצע טקסס היה מבצע חשאי להצלת יהדות אירופה מידי גרמניה הנאצית באמצעות העברתם לטקסס.
ב-1938 החל לינדון ביינס ג'ונסון, אז חבר הקונגרס (ומאוחר יותר הנשיא ה-36 של ארצות הברית) לפעול באופן חשאי לסייע להקמת מפלט בטקסס ליהודים. כמה מאות יהודים היגרו בדרך זו לטקסס, דרך קובה, מקסיקו ומדינות דרום אמריקה.
ג'ונסון היה מושפע בגישתו ליהודים מהאמונות הדתיות של משפחתו ובמיוחד מסבו, שהיה חבר אחוות ישו וראה ביהודים העם הנבחר.
לה פוי
מיכאל בועז ישראל בן אברהם
צלב התעופה המצוינת
צלב התעופה המצוינת (בריטניה)
צלב התעופה המצוינת (באנגלית: Distinguished Flying Cross מוכר גם בר"ת: DFC) הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית הניתן לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה עבור פעולה של גבורה יוצאת דופן באוויר, בעיקר למשרתים בחיל האוויר המלכותי.
עד לשנת 1993, העיטור היה ניתן לקצינים בלבד כאשר עיטור מדליית התעופה המצוינת היה ניתן לדרגות הנמוכות, החל משנה זו צלב התעופה ניתן לכל הדרגות.
תיאור העיטור.
העיטור הוא צלב יווני עשוי כסף מעוטר שבמרכזו מוצג סמל וראשי תיבות חיל האוויר המלכותי. העיטור תלוי על סרט המורכב מפסים לבנים וסגולים באלכסון לאורכו של הסרט, זו היא גם תצורת הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). מצידו השני של העיטור מתואר סמל וראשי התיבות של המונרך כאשר בזרוע התחתונה נכתב שם מקבל העיטור.
לעיטור ניתן להוסיף אבזם כסף המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.
יוז הליקופטרים
צלב השירות המצוין (ארה&quot;ב)
הארכת עצמות
הארכת עצם היא פעולה רפואית כירורגית במהלכה מתבצעת הארכה של אחת מעצמות השלד.
ניתן להאריך כל עצם. אולם, הארכת עצמות מתבצעת לרוב על עצמות גליליות ארוכות (כגון עצמות הגפיים). הארכת גפיים מבוססת על יכולת הריפוי הטבעי של העצם (קרוי קלוטזיס או דיסטרקציה אוסטאוגנזית) - היכולת למלא חללים שנוצרים בעצם בעזרת רקמת עצם חדשה. יכולת זו היא שמאפשרת ריפוי שברים, אך אם ייווצר חלל קבוע על ידי הפרדה מדודה של חלקי העצם, העצם והרקמות סביב לה יתארכו במאמץ למלא את החסר.
היסטוריה.
הארכת גפיים בוצעה כבר בשנת 1903 על ידי אלסנדרו קודיבילה מבולוניה, איטליה. בשנות ה-50 של המאה העשרים פיתח האורתופד הסובייטי ד"ר גבריל איליזרוב מתקן חיצוני דמוי שני גלגלי אופניים מקבילים המחוברים ביניהם ואשר חישוריהם מחזיקים בשני חלקי העצם המנותקים. על ידי סיבוב אומים מופרדים הגלגלים והרווח בין שני חלקי העצם גדל. רק בתחילת 1970 הטכניקה התוודעה מחוץ לגבולות ברית המועצות (מקורגן שבסיביר דרך לקו שבצפון איטליה, לניו יורק שבארצות הברית ולשאר העולם) ומאז המתקן שהמציא, על גלגוליו, הפך לסטנדרט טיפולי.
התוויות.
הסיבות לביצוע הארכת גפיים מגוונות וכוללות:
באורתו-כירורגיה של הפנים מבצעים ניתוחים למתיחת עצם לצורך תיקון עיוותים בפנים ושחזור חסרים גרמיים.
משך הטיפול ומגבלותיו.
אף שניתן להאריך את העצם באופן בלתי מוגבל, הרקמות מסביב מוגבלות ביכולת התארכותן ובמיוחד העצבים, כך שלא מקובל להוסיף מעבר ל-20% מאורך העצם המקורי. על מנת שהעצם תוכל למלא את החלל ולהתרפא בסופו של דבר על קצב ההארכה להיות כ-1מ"מ ביום. עם סיום תהליך ההארכה מתחיל תהליך ריפוי העצם. עבור כל חודש הארכה דרושים שלושה חודשי ריפוי לערך. בסוף תהליך הריפוי לאזור המוארך חוזק זהה לשאר העצם. ניתן להוציא את מתקן הקיבוע כשנה לאחר סיום ההארכה.
טכנולוגיות הארכה.
מאז כניסת מכשיר האיליזרוב לשימוש נרחב לקראת 1980, פותחו מתקנים שנועדו לפתור חלק מהחסרונות שבמכשיר (כגון זיהומים וצלקות מרובות). אלו מחולקים למתקנים חיצוניים ופנימיים. בהארכת עצמות ברפואת פה ולסת נעשה שימוש במתקנים ייעודיים פנימיים או חיצוניים.
מתקנים חיצוניים.
אלו מבוססים על מכשיר האיליזרוב, חלקם עושים שימוש במוט במקום בטבעת, כך שמוכנסים פחות מוטות דרך העור. כטיפול בשילוב עם או ללא מסמר קיבוע פנימי וחלקם אף מונחים מחשב, מתקנים אלו נמצאים בשימוש נרחב כיום. מתקנים לדוגמה הם האורתופיקס וה-TSF. עלות מתקנים אלו היא כ-$4,000. מעבר לאי הנוחות והסיכון לזיהומים שבהרכבת המתקן למשך למעלה משנה, הטיפול בשיטה עשוי גם לכאוב.
מתקנים פנימיים.
מאז שנות ה-80 המאוחרות של המאה הקודמת פותחו מתקנים פנימיים המושתלים בתוך חלל העצם ומטרתם לפתור את בעיית הזיהום וחוסר הנוחות למטופל. מפתחי המתקנים נתקלו לא אחת בבעיות הקשורות לאופן ההפעלה של המכשיר שכן על המכשיר להיות נשלט ללא מגע ישיר ועליו לייצר מספיק כח על מנת לעמוד בכוחות המשיכה הפועלים בגפיים. על כן קיימים היום מספר מצומצם של מכשירים פנימיים ומסיבות שונות הם תופסים נפח שוק מצומצם. דוגמאות למתקנים פנימיים: ה-FITBONE וה-ISKD. יש לציין שמחיר המתקנים הללו מהווה מחסום שימוש מהותי שכן עלות מתקן פנימי עשויה להאמיר אל מעל $20,000 לא כולל עלויות הניתוח, והם אף סובלים מאחוז לא מבוטל של תקלות. באמצע 2011 חברה מארצות הברית החלה לשווק מתקן פנימי המופעל על ידי סיבוב מגנט חיצוני. מספר רב של חברות קטנות ורב-לאומיות עוסקות בניסיון לפתח מתקן פנימי שיהווה אלטרנטיבה ראויה למתקנים החיצוניים.
ביוטכנולוגיה.
חברות ומכוני מחקר רבים עוסקים כיום בפיתוח טכנולוגיות ביולוגיות המבוססות על תאים, תאי גזע או חומרים שונים המסוגלים לבנות עצם. תהליכי מחקר אלו מצויים בראשיתם וצפוי שיחלוף עוד זמן לא מועט עד שיבוצע בהם שימוש נרחב בבני אדם.
הארכת גפיים בישראל.
בישראל אורתופדים מעטים בעלי מומחיות בהארכת גפיים, זאת לאור כמות נמוכה יחסית של כ-70 הארכות גפיים המבוצעות בישראל כל שנה, אחוז ניכר מהן בילדים. ד"ר אלכסנדר לרנר למד את הטכניקה במרכז בקורגן ממפתח הטכניקה ד"ר איליזרוב, ולאחר עלייתו לישראל בתחילת שנות התשעים היה מהמייסדים של השיטה בארץ.
מירב הניתוחים מבוצעים במרכזים רפואיים בעלי מומחיות בתחום (סוראסקי, העמק וגליל מערבי) ונעשה שימוש כמעט בלעדי במתקנים חיצוניים.
מתיחת עצם הפנים והלסתות מבוצעת במחלקות לכירורגית פה ולסת והיא חלק מתחום הטיפול בהפרעות התפתחותיות של מבנה הפנים והלסתות (אורתו-כירורגיה של הפנים).
מלאכים על סוסים
מלאכים על סוסים (באנגלית: Angels on horseback) הוא מתאבן פופולרי במטבח האנגלי העשוי מבשר צדפה העטוף בבשר חזיר מטוגן (בייקון). המאכל נאכל באופן מסורתי בתום ארוחת חג המולד (לפני המנות האחרונות).
המאכל דומה ל"שטנים על סוסים" אף הוא מהמטבח האנגלי או ל"חזירים בשמיכה" הפופולריים במטבח האמריקאי.
המאכל כולל בשר צדפה אשר נעטף בבייקון ונאפה בתנור או נצלה בגריל. לרוב הצדפה והבייקון מתובלים ברוטב חריף או בחמאה. לאחר הצלייה המאכל מוגש על קלי.
היסטוריה.
מקורו של מאכל זה במטבח האנגלי, אולם הוא מבוסס על מאכל בשם זה מהמטבח הצרפתי: "anges à cheval". אזכורו הראשון של המאכל מופיע בספר הוויקטוריאני "ספרה של גברת ביטון על ניהול הבית" משנת 1888. בעוד שמטבח הצרפתי מדובר היה בבשר חלזונות, המטבח האנגלי הפך מאכל יוקרה זה למאכל עבור אוכלוסייה ברמה כלכלית נמוכה יותר, באמצעות החלפת המרכיב היקר (שאינו מקובל במטבח האנגלי) במרכיב זול ומקובל (בשר צדפות).
המאכל זכה במהירה לפופולריות באנגליה, והפך לחלק מסורתי מארוחות חגיגיות, ובייחוד נאכל בתום ארוחת חג המולד. כעשור לאחר הגעתו לאנגליה, בשנות ה-90 של המאה ה-19 הגיע המאכל לארצות הברית (המאכל מאוזכר במאמר של "הניו יורק טיימס" משנת 1896). המאכל הגיע לשיא פופולריותו בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20.
שטנים על סוסים
שטנים על סוסים (באנגלית: Devils on horseback) הם מתאבן מסורתי מהמטבח האנגלי הנאכל באופן מסורתי במהלך ארוחת חג המולד, לצד, או במקום, מלאכים על סוסים.