מנחה הטלוויזיה ברנרד פיבו נהג להציג את השאלון בפני אורחיו בתוכניתו "אפוסטרוף". בהשראת פיבו, אימץ את השאלון מנחה התוכנית "סטודיו למשחק" ג'יימס ליפטון, והוא נוהג להציג לאורחיו גרסה מותאמת של השאלון. ליפטון מתייחס לפעמים בטעות לשאלון כהמצאה של מרסל פרוסט. בעקבות ליפטון נוהג גם עמנואל הלפרין להציג כמה מהשאלות הבולטות בשאלון, בתוכניתו "סדנה למשחק" המשודרת בערוץ 8. שאלון דומה מופיע באופן קבוע בעמוד האחורי של המגזין וניטי פייר, והוא הפך לסימן ההיכר של המגזין. באוקטובר 2009 השיק המגזין גרסה אינטראקטיבית של השאלון, שעורך השוואה בין התשובות שנתנו ידוענים שונים. המנחה הרוסי ולדימיר פוזנר נוהג גם כן להציג את השאלון לאורחיו בתוכנית הראיונות שלו.
השאלות.
פרוסט לא אימץ את השאלון המקורי באנגלית באופן מדויק. בנוסף לתרגום השאלון לצרפתית, הוא הפריד בין השאלות, התעלם מכמה מהן והוסיף אחרות. להלן השאלות והתשובות שנתן בשנת 1890 והוא בן עשרים:
הרשיון הציבורי של מוזילה
חיים מילר
חיים מילר (29 באפריל 1921 – 26 בספטמבר 2020) היה חבר קיבוץ כפר מנחם שזכה להכרה ציבורית עקב פעילותו כחבר תנועת הנוער "השומר הצעיר" וכלוחם ומפקד בפלמ"ח ובהגנה, ובין השאר, ביחידות הפלי"ם, הנוקמים, המחלקה הגרמנית, ובארגון פעילות העפלה לארץ ישראל.
ביוגרפיה.
מילר נולד בווינה ועלה לארץ ישראל במרץ 1939, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, כחניך תנועת הנוער השומר הצעיר בעלייה בלתי לגלית. הוא הצטרף לגרעין שנועד להקים את קיבוץ כפר מנחם. חברי הגרעין שהו במשך שנה וחצי בקיבוץ עין השופט, ולאחר מכן המתינו במושבה כפר הדר, ליד רמתיים, עד לקבלת אישור העלייה על הקרקע.
מילר התגייס לפלמ"ח ובמקביל עבד בקיבוצו במסגרות. תחילה שירת במחלקה הגרמנית של הפלמ"ח, עד שהיחידה הועברה אל הצבא הבריטי. לאחר מכן, שירת בפלי"ם, ובחוליית הנוקמים או ה"נקם", אשר בנוסף לפעילותה המיוחדת, ארגנה עליית מעפילים לארץ ישראל והברחה של נשק ותחמושת. הוא מונה לפקד על מחנה מעפילים בצרפת, ואחר כך השתתף בפיקוד על אוניית המעפילים "תל חי". כאשר חזר לארץ הועבר למסגרת ההגנה המרחבית, ושירת כמפקד אזורי בסביבות קיבוצו כפר מנחם, ובמבצע יואב במלחמת העצמאות. לאחר הקמת מדינת ישראל עבד במחלקת הביטחון של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
בסוף שנת 1946 התחתן עם הדסה כהן בת משמר הירדן, והקים עמה משפחה. לחיים והדסה נולדו שתי בנות ושני בנים, והם אימצו אל משפחתם שלושה ילדים. הדסה נפטרה ממחלה בשנת 2004.
ב-2008 יצא סרט המתאר את קורות חייו.
מילר קיבל בשנת 2015 את "פרס יקיר התעשייה הקיבוצית".
בערב יום השואה 2016 ראיינו את מילר בערוץ 10 שאמר: "אז, כולם רצחו - אז גם אני. זו הייתה תגובה, פשוט תגובה" ו-"היום לא הייתי עושה את זה, אבל אני לא מצטער".
חיים נפטר בקיבוצו כפר מנחם ב-26 בספטמבר 2020 בגיל 99, והובא למנוחות בבית העלמין של הקיבוץ.
Best Thing I Never Had
Best Thing I Never Had (בעברית: הדבר הטוב ביותר שאף פעם לא היה לי) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה הרביעי 4 השיר יצא לאור כסינגל השני מן אלבום ב-1 ביוני 2011. השיר נכתב על ידי בייבי פייס, ג'יי קיו וביונסה נואלס, והופק על ידי סימבוליק וואן. השיר הוא שיר מסוג פופ - R&amp;B, ובמקור לא נכתב כבלדה. מילות השיר מדברות על נקמה וקארמה. הזמרת שרה על כך שאינה רוצה להיות שבורת לב, וכיצד היא שמחה להשאיר את החבר שלה מאחור, כיוון שאינו מזהה את הפוטנציאל לחיים מאושרים איתה. ביונסה ציינה כי השיר אמור לגלות עניין לכל מאזין, ללא קשר למינו.
"Best Thing I Never Had" קיבל ביקורות חיוביות רבות ממבקרי המוזיקה, שטענו שהשיר הוא המשך של שיר העבר של ביונסה "Irreplaceable", כי שניהם מדוברים על נושאים דומים. נוסף על כך, המבקרים שיבחו את קולה של ביונסה, ואת פתיחת השיר.
"Best Thing I Never Had" הוא בין השירים המצליחים מאלבומה של ביונסה "4", הוא הגיע למקום ה-16 במצעד בילבורד הוט 100 של ארצות הברית, ולמקום ה-4 במצעד ההיפ הופ וה-R&amp;B של ארצות הברית. כמו כן, השיר הגיע למקום ה-3 בבריטניה, ולמקום ה-2 באירלנד. השיר הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה, בשוודיה ובארצות הברית עם מכירות של מעל ל-1,000,000 עותקים. בנוסף, הוא הגיע למעמד זהב בניו זילנד, בקנדה ובבריטניה.
וידאו קליפ.
הקליפ של "Best Thing I Never Had", בוים על ידי דיאן מרטל, וצולם במחוז ווסטצ'סטר ב-15 ביוני 2011, ובפורט גרין, ברוקלין, ב-16 ביוני 2011. ב-20 ביוני 2011, ביונסה פירטה על שמלת הכלולות שהיא לובשת בקליפ. היא אמרה שזו שמלה של חברת האופנה "Barachi" שהיא ראתה בחלון ראווה לפני כשנה כשהייתה בטקס פרסי הגראמי. לפני צילום הווידאו, נואלס נזכרה בשמלה, שהיא כפי שתוארה "פנטזיה יפה", וכשחברי קבוצת המחקר שלה התקשרו, התגלה כי השמלה הייתה עדיין בחנות. בקליפ נראית ביונסה בשמלת כלה, מתכוננת לחתונתה ונזכרת במאהב הקודם שלה, שלעולם לא נתן לה את תשומת הלב שהגיע לה. מבקרים שיבחו את מראה של ביונסה בשמלת כלה, ושיבחו את יכולתה לשיר ישירות למצלמה.
וידאו אלטרנטיבי (חלופי).
ב-26 ביולי 2011, הודיעה נואלס על כוונתה לבצע וידאו קליפ חלופי לשיר. היא ביקשה ממעריציה לשלוח אליה תמונות מיום חתונתם, או תמונות על חוויות מיום הנשף הבית ספרי, אשר יכללו בגרסה החדשה לקליפ. הווידאו החלופי תוכנן לצאת בחודש ספטמבר, 2011 אך יצא בסופו של דבר ב-11 באוקטובר באותה השנה.
דבי ריינולדס
מארי פרנסיס "דבי" ריינולדס (באנגלית: Mary Frances "Debbie" Reynolds; 1 באפריל 1932 – 28 בדצמבר 2016) הייתה שחקנית וזמרת אמריקאית. ריינולדס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1964, על הופעתה בתפקיד מרגרט בראון בסרט "מולי בראון הבלתי נלאית". בתה הייתה השחקנית קארי פישר, שגילמה את דמותה של ליאה אורגנה בסדרת הסרטים האייקונית מלחמת הכוכבים.
ביוגרפיה.
ריינולדס נולדה באל פאסו, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא סקוטי-אירי ואנגלי. מקסין וריימונד פרנסיס ריינולדס, וגדלה בעיר ברבנק שבמחוז לוס אנג'לס.
ריינולדס נולדה בזמן השפל הגדול, וגדלה בביתם של סבהּ וסבתהּ מאחר שאביה היה מחוסר עבודה. כילדה הייתה פעילה בתנועת הצופים וכנערה זכתה בתחרות מלכת היופי של ברבנק. שינתה את שמה הפרטי לדבי לאחר שחתמה על חוזה מקצועני עם חברת "האחים וורנר".
קריירה.
משחק.
ריינולדס פרצה בשנת 1950 בסרט "שלוש מילים קטנות" עם הופעה שזיכתה אותה במועמדות לפריצת השנה של פרס גלובוס הזהב. באותה שנה שיחקה גם בסרט המוזיקלי "שבועיים של אהבה" לצידה של ג'יין פאוול.
הפכה לכוכבת קולנוע בשנת 1952 לאחר שכיכבה באחד המיוזיקלים הגדולים בכל הזמנים "שיר אשיר בגשם" בתפקיד השחקנית הצעירה קת'י סלדן, בה מתאהב כוכב הראינוע דון לוקווד (ג'ין קלי).
באמצע שנות ה-50 הופיעה בקומדיות "המלכודת העדינה" בתור השחקנית ג'ולי ג'יליס לצידו של פרנק סינטרה, "צרור של אושר" של נורמן טאורוג בתפקיד אשת המכירות פולי פריש, שהקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב בתפקיד קומי/מוזיקלי ו"סוזן ישנה פה" בתור הנערה סוזן לנדיס.
ב-1963 השתתפה ריינולדס במערבון "כיצד נכבש המערב" בתור הרקדנית לילי פרסקוט.
ריינולדס הייתה מועמדת בשנת 1964 לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בדרמה הביוגרפית "מולי בראון הבלתי נלאית", בתור הפעילה החברתית וניצולת אוניית ה"טיטניק" מרגרט בראון. את פרס האוסקר ואת פרס גלובוס הזהב, לו הייתה מועמדת, הפסידה ריינולדס לג'ולי אנדרוז שקטפה את הפרסים על הופעת הבכורה שלה בסרט "מרי פופינס".
ב-1966 הופיעה בתור נזירה בסרט "הנזירה המזמרת", וב-1967 בקומדיה "גירושין בנוסח אמריקה" בתור ברברה הרמן, המתגרשת מבעלה ריצ'רד (דיק ואן דייק) לאחר 17 שנות נישואים.
בשנת 1969 קיבלה ריינולדס תפקיד ראשי בסיטקום על שמה, "המופע של דבי ריינולדס" וזכתה במועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר בסדרה קומית. ב-1971 שיחקה בסרט המתח "מה קרה להלן?" לצידה של שלי וינטרס.
ב-1996 שיחקה ריינולדס בדרמה הקומית של אלברט ברוקס "אמא" והועמדה בפעם הרביעית בקריירה שלה כמועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בתור ביאטריס, אמו של התסריטאי ג'ון הנדרסון.
ב-1997 הופיעה ריינולדס בתפקיד ברניס, אמו של המורה לאנגלית הווארד בראקט (קווין קליין) בקומדיה "בפנים ובחוץ".
ריינולדס השתתפה מ-1999 עד 2006 בעשרה פרקים בקומדיית המצבים "ויל וגרייס" בתור בובי, אמה של מעצבת הפנים גרייס אדלר (דברה מסינג), וקיבלה מועמדות לפרס אמי על הופעת האורח הטובה ביותר בשנת 2000. ב-2001 שיחקה בסרט הטלוויזיה "These Old Broads" שיצרה בתה קארי פישר, לצד שירלי מקליין, ג'ואן קולינס ואליזבת טיילור. ב-2016 הופיעה לצד בתה בסרט התעודה "Bright Lights" על הקשר הקרוב בין השתיים, סרט שהוקרן בפסטיבל קאן.
בינואר 2015 הוענק לה פרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
מוזיקה.
ב-1957 שיחקה לצידו של לזלי נילסן בקומדיה תמי והרווק ושרה את שיר הנושא "Tammy". השיר הגיע לראש מצעד הבילבורד, העניק לריינולדס אלבום זהב, והיה מועמד לאוסקר. שירים נוספים של ריינולדס שהגיעו למצעד 25 השירים הגדולים בבילבורד, היו "A Very Special Love" (ב-1958) ו-"Am I That Easy to Forget" (ב-1960).
בשנת 1959 הוציאה ריינולדס את אלבומה הראשון "Debbie". ב-1991 יצא אלבום האוסף שלה, "The Best of Debbie Reynolds".
במקביל לקריירת המשחק שלה, כיכבה ריינולדס כזמרת במשך עשור בשנות ה-60, כ-3 חודשים מדי שנה, במופע קברט מצליח במלון ריביירה בלאס וגאס.
חיים אישיים.