בשנת 1984, חנוך היה לראשון בעולם שפיתח את הבדיקה לחלבון עוברי. באותו הזמן מכללת תל חי, אשר הייתה באותו הזמן מכללה אזורית, החליטה לעבור להיות מכללה אקדמית וביקשה לפתוח מחלקת ביוטכנולוגיה. המכללה פנתה אל חנוך כדי שיבוא להקים את מחלקת הביוטכנולוגיה, וחנוך הסכים בשמחה. התוכנית אושרה כתוכנית תלת שנתית למהנדס ביוטגנולוגיה BA. חנוך היה מקים התוכנית, ראש המחלקה והדקאן, הוא היה ראש בית הספר למדעים (בשנת 86–1985).
חנוך היה טס מדי שבוע בכל יום שלישי לקריית שמונה, מרצה במכללת תל חי וחוזר בבוקר למחרת להרצות באוניברסיטת תל אביב. מהלך זמן זה חנוך היה מרצה חיצוני מאוד מבוקש. הוא הרצה בכל רחבי הארץ בתנועה הקיבוצית, במועדונים ועוד.
בסוף שנות ה-80 חנוך קיבל הצעה לעזור להקים בית ספר ללבורנטים רפואיים והוא הסכים. באותן שנים חנוך כתב את תוכנית הלימודים והקים את בית הספר ללבורנטיים "יעד" המוקם בת לאביב למול כיכר רבין.
בשבתונים הבאים חנוך עבד ב- ב-JOHNS HOPKINS UNIVERSITY, ובשבתון האחרון עבד בטקסס במרכז מ' ד' אנדרסון CANCER RESEARCH.
כיום חנוך הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב. מאז היציאה לפנסיה חנוך הקים חברת סטארט אפ, אשר מפתחת גישה חדשה לחיסון נגד משפחה של סרטן אנושי שמקורם ברקמת אפיתל (המכונה אדנוקרצינומות) של איברים שונים בגוף.
חנוך הוא גם שחקן שח, והיה ראש המועדון לסקר לשחמט.
Activities and Societies.
American Soc. of Human Genetics, American Society of Cancer Research, European Society of Human Genetics, Israel Society of Human Genetics.
Former Head of the Department of Human Molecular Genetics, Sackler School of Medicine, Tel Aviv Israel. Former Head of the Bioetechnology (and founder) of Tel Hai Academic College and former Dean of the School of Science and Technology (Biotechnology, Environmental Sciences and Computer Sciences) in Tel Hai Academic College, Israel. Visiting professor at various major universities and Research Institutes in the USA (University of California School of Medicine, Stanford University, Johns Hopkins School of Medicine, MD Anderson Cancer Research Center, University of Texas, Houston, and the National Cancer Institute, NIH, Bethesda, Maryland.)
יחסי עומאן–שווייץ
יחסי עומאן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות עומאן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין סולטנות עומאן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין סולטנות עומאן הם יחסים דיפלומטיים חמים שהתחממו והתחזקו ב. עומאן מהווה יעד יחסית פופולרי לתיירים שווייצרים.
שווייץ ועומאן כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1973, שנתיים לאחר עצמאותה מן הממלכה המאוחדת. השגרירות השווייצרית במסקט, בירת עומאן, נפתחה בחודש נובמבר 2014, כאשר השגרירות השווייצרית בריאד הייתה האמונה על עומאן קודם לכן. עומאן פתחה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ, ב-2018, יחד עם קונסוליה בז'נבה.
יחסים כלכליים.
במגזר הכלכלי, שווייץ ועומאן התרכזו בעיקר בשיפור ובחיזוק קשרי המסחר שביניהן. הסכם דו-צדדי בנושא קידום והגנה על השקעות בין שתי המדינות נחתם לתוקפו בשנת 2005. אמנה למניעת כפל מס שמגיע מתחבורה אווירית בינלאומית נחתמה בשנת 2009. בשנת 2014 נחתם הסכם סחר חופשי בין איגוד הסחר החופשי האירופי, בו חברה שווייץ, לבין מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ, בה חברה עומאן.
סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס ועומאן אייר מפעילות קווים יומיים בין עומאן לשווייץ. הקווים תורמים לתיירות העומאנית ומביאות למדינה תיירים שווייצרים רבים.
שווייצרים בעומאן.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בעומאן שמונים ושבעה אזרחים שווייצרים. בנוסף אליהם, קיימת נוכחות מתמדת של תיירים שווייצרים באזור.
אלה גולדשטיין
אלה גולדשטיין (מקסוול) (30 בינואר 1927 – 22 בדצמבר 1997) הייתה פסנתרנית ארצישראלית, אחייניתה של רחל המשוררת.
קורות חיים.
נולדה בשם אלאונורה בחרבין לבת שבע (ורה) ולאוריאל (אורי) גולדשטיין (1887–1961).
אמה, בת שבע, נולדה בסראטוב שברוסיה, למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון בלייפציג ובתום לימודיה שבה לרוסיה. היא לימדה מוזיקה בקונסרבטוריון במוסקבה.
אביה, אוריאל, היה כנר ומנצח והכיר את בת שבע בעת לימודיו בקונסרבטוריון. בני הזוג נישאו ב-1919. הוריה, יחד עם צ'ליסט בשם מילשטיין הופיעו במוסקבה בשם "שלישיית מוסקבה". בני הזוג עזבו לחרבין, שם הקימו קונסרבטוריון וגרו למעלה מ-10 שנים.
גולדשטיין החלה בלימוד נגינה בפסנתר עם אמה בגיל 5. גולדשטיין ביצעה בגיל שבע לראשונה קונצ'רטו של מוצרט עם תזמורת בניצוח אביה, ועשתה את הופעת הסולו הראשונה שלה בגיל תשע. לאחר מכן הופיעה בקונצרטים ברחבי סין ויפן.
עקב התקפות היפנים על חרבין עזבו הוריה עמה ב-1938 ועלו לארץ ישראל. בתל אביב השתקעו באחת מן הדירות שרכש סבה, איסר לייב בלובשטיין. גולדשטיין ערכה סיבוב הופעות בארץ ישראל. היא המשיכה עם אביה לאמסטרדם, שם למדה שנה וחצי אצל הפסנתרן הרוסי אלכסנדר בורובסקי וסיימה לימודיה באקדמיה למוזיקה של אמסטרדם.
גולדשטיין שבה לארץ ישראל עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שם הפכה לסולנית מובילה עם התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית, והופיעה איתה בכ-70 קונצרטים בארץ ישראל, מצרים, לבנון וירדן. בשנים 1944–1945 יצאה לסיור מוצלח בן תשעה חודשים בדרום אפריקה. במרץ 1946 הופיעה יחד עם יהלי וגמן בקונצרט בשני פסנתרים.
באוקטובר 1946 יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית. אמה תכננה להתלוות אליה, אולם חלתה ונפטרה זמן קצר לפני כן.
בשנת 1947 הופיעה לראשונה בקרנגי הול, בניו יורק. באותה השנה ערכה קונצרטים עם המנצחים סרג' קוסביצקי, ליאונרד ברנשטיין וארטור רודז'ינסקי.
השתקעה בארצות הברית בתחילת שנות ה-50.
בשנת 1953 זכתה בפרס הראשון (מיליון לירטות) בתחרות הפסנתר הבינלאומית "פרוצ'יו בוסוני" (Ferruccio Busoni) בבולצנו. בעקבות זכייתה הוזמנה לסיבוב הופעות שכלל 62 קונצרטים באיטליה.
גולדשטיין הקליטה בשנות ה-50 יצירות של בטהובן, ברהמס, שומאן ומוסורגסקי במספר חברות תקליטים (בעיקר Concert Hall Society).
בנובמבר 1955 הגיעה לסדרת הופעות בישראל.
נישאה בניו יורק במאי 1962 לג'ון נוט מקסוול (1932–1995). לשניים נולדו בת ובן. הפסיקה להופיע והתמקדה בגידול ילדיה עד לסוף שנות ה-70. ערכה קונצרטים שוב עם התזמורת הסימפונית של צפון ג'רזי.
אחיה למחצה, פאבל (פנחס) גולדשטיין, בנו של אוריאל מנישואיו הראשונים, עיתונאי במקצועו, היה אסיר פוליטי בברית המועצות במשך 13 שנים. עלה מברית המועצות לישראל ב-1971 ונפטר בישראל ב-1982.
אלה גולדשטיין נפטרה בניו ג'רזי ונטמנה בבית עלמין שם.
יוז'ף בלוך
יוז'ף בלוך (בהונגרית: Bloch József; בודה (עיר), 5 בינואר 1862 – בודפשט, 6 במאי 1922) היה כנר, מורה למוזיקה ומלחין הונגרי-יהודי. הוא היה אחד המורים מהדור הראשון של בית הספר לכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, ואחד המייסדים של הוראת הכינור בהונגריה.
ביוגרפיה.
מוריו הראשונים בגימנסיה למוזיקה בבודפשט היו אליוש גובי, קארוי הובר ורוברט ולקמן מהנגנים הטובים של הונגריה במאה ה-19. בלוך המשיך את לימודיו אצל שרל דנקלה בקונסרבטוריון למוזיקה בפריז. בסיום לימודיו שם בשנת 1889, הפך בלוך לחבר ברביעיית כלי הקשת בעלת השם העולמי הובאי-פופר ובין 1889 לבין 1992 ניגן ביחד עם ינה הובאי ברביעייה הקמרית הזאת. עוד באותה שנה, שנת 1889, במקביל לנגן והמורה למוזיקה ינה הובאי, החל בהוראת כינור באקדמיה למוזיקה בבודפשט. תחילה כמורה לא מן המניין וכמורה סגל קבוע משנת 1898. משנת 1904 כיהן באקדמיה גם כמנהל החוג להכשרת מורים לכינור. הוא "גידל" והכשיר דור שלם של כנרים ומורים לכינור.
אִימְרֶה וַאלְדבַּאוּאֶר, מאוחר יותר מרצה אף הוא באקדמיה למוזיקה מהלל ומשבח את יוז'ף בלוך בעבודתו בשם: ""המורים לכינור עם הובאי" כלהלן":
"הוא (בלוך) זכה בזכויות נצחיות בהבהרת המושגים הבסיסיים של הנגינה בכינור, בקביעת שיטות ההוראה, בהכנת תוכניות הלימודים ובקביעת סדר ההוראה של החומר הנלמד. חמשת הכרכים של ספרו להוראת נגינה בכינור עמדו במבחן הזמן לאורך חמישים שנה, בעת שהפדגוגיה צעדה קדימה במהירות ברחבי אירופה. זכויותיו ומעלותיו של בלוך מסתכמות לא רק בכך שסיפק מבנה אורגני של טכנולוגיה שהכילה את כל הערכים שהספרות המקצועית יצרה ברחבי העולם, אלא שבלוך הוסיף להם אין ספור צעדים חדשים ומקוריים." "לעיתים רחוקות יכולים אנו למצוא חריצות, רצון טוב, מבט רחב ומקיף, וזהירות מקצועית אצל מחבר ספרי לימוד כמו המורה הגדול הזה."
העבודה הפדגוגית החשובה ביותר שלו הייתה: "בית הספר לכינור בחמישה חלקים" (1904); אך הוא היה מוכר וידוע גם כמלחין בשל יצירותיו המוכרות, "Ouverture Solennelle (אופוס 57)", "פתיחה" "הונגרית", "רפסודיה הונגרית", "קונצ'רטו לכינור", יצירות לרביעיית מיתרים, וקטעים ואטיודים לכינור.
לקריאה נוספת.
ובתרגום לעברית:
טווסון לוקסנום
טווסון לוקסנום (שם מדעי: Thalassoma lucasanum) הוא מין של דג גרם ממשפחת השפתוניים החי במימי האוקיינוס השקט בטווח של חצי האי באחה קליפורניה לפרו ומגיע עד לאיי גלאפגוס. לעיתים מגדלים אותם כדגי נוי באקווריום.