הבית הראשון המכיל את הדגלים מקודד בסדר יורד כדלהלן, סיבית 8 שמורה (תמיד אפס), סיבית 7 מציינת האם קיים מידע נלווה. היא תקבע לאפס אם אורך המידע הנלווה הוא אפס. סיביות 4 עד 6 מכילות את formula_100 לפי קידוד formula_101. הערכים הקבילים הם 1 עד 7. אין להשתמש באפס כי משמעותו 16. סיביות 1 עד 3 מכילות את formula_102 בטווח הערכים 1 עד 7 לפי קידוד formula_103 כאשר אפס שמור.
אם קיים מידע נלווה A תחילה משרשרים את אורכו ואז מחלקים את הכול ביחד לבלוקים בגודל 128 סיביות ומרפדים את הבלוק האחרון באפסים אם צריך. את אורכו של המידע הנלווה מקודדים כדלהלן. שני הבתים הראשונים משמשים לזיהוי הקידוד בהתאם. אם אורך המידע הנלווה בסיביות נמוך מ-formula_104, הוא תופס שני בתים בלבד לפי סדר בתים גדול. אם המידע הנלווה גדול יותר אך נמוך מ-formula_105, שני הבתים הראשונים יכילו את הקבועים formula_106 ואז מקודדים את אורך המידע הנלווה בארבעה בתים נוספים לפי סדר בתים גדול (סך הכול שישה בתים). אם המידע הנלווה גדול יותר (עד formula_10 בתים), שני הבתים הראשונים יכילו את הקבועים formula_108 ובשמונה בתים נוספים מקודדים את אורך המידע (סך הכול עשרה בתים). הטבלה הבאה מתארת את הקידוד:
לאחר הבלוקים של המידע הנלווה משרשרים את המסר המיועד להצפנה כשהוא מחולק גם הוא לבלוקים בגודל 128 סיביות ומרופד באפסים בהתאם, והתוצאה היא מערך הבלוקים formula_26 כאשר formula_51 תלוי באורך המידע הנלווה והמסר המיועד להצפנה בהתאם פלוס הבלוק הראשון.
לדוגמה אם בלוק formula_32 מכיל את מחרוזת הסיביות הבאה, 128 סיביות מחולקות לבתים משמאל לימין (הסיבית השמאלית בכל בית היא המשמעותית ביותר):
הכנת המונה.
לצורך הצפנה במצב מונה (Counter mode), תחילה מייצרים בלוקים של מונה כל אחד בגודל 16 בתים. את המונה אפשר לחשב מראש לפני הגעת המסר. קידוד המונה מתבצע בדרך דומה, לפי סדר בתים גדול, הבית הראשון מכיל את הדגלים, הבתים formula_113 מכילים Nonce (ערך ייחודי חד-פעמי), הבתים formula_114 מכילים את המונה. הבית המכיל את הדגלים מקודד כך ששתי הסיביות המשמעותיות (7 ו-8) אינן בשימוש, הסיביות 4 עד 6 מכילות אפס והסיביות 1 עד 3 מכילות את formula_103 לדוגמה formula_116 פירושו שאורך המונה הוא 4 בתים (הערך המקסימלי הוא 8 בתים). את המונה מצפינים באמצעות צופן הבלוקים והצפנת המידע עצמו מתבצעת עם המונה המוצפן שמשמש כמפתח בשיטה דומה לצופן זרם, בה מצפינים מילה אחר מילה ב-XOR.
ביטחון.
קיימת הוכחה שביטחון CCM עומד בשורה אחת עם אלגוריתמים אחרים כמו OCB. כדי שההוכחה תהיה תקפה יש להגביל את כמות המידע הניתן להצפנה עם מפתח יחיד שלא יעלה על formula_117 בלוקים של 128 סיביות, שזה בערך 16 מיליון טרה-בית. לגבי האימות לפי הגדרת הביטחון של האלגוריתם הסיכויים שיעלה בידי תוקף לזייף טקסט מוצפן כך שאלגוריתם האימות יחזיר אמת, בלי ידיעת המפתח הסודי הוא formula_118. לכן לא רצוי להשתמש בתג הקצר מ-64 סיביות. יתרה מזו יש צורך להגביל את מספר הפעמים שהפרוטוקול יחזיר INVALID (כאשר אחד הפרמטרים שגוי) עם מפתח נתון בהתאם לסיטואציה, למשל אם רוחב הפס נמוך לא סביר שהתוקף ינסה פעמים רבות, לעומת זאת אם ביצוע הפרוטוקול מהיר יש חשש שהתוקף ינסה פעמים רבות עד שיצליח לזייף תג אימות או לפענח את המסר. בניסוח פורמלי אם מייצגים את מספר הקריאות שנכשלו (כלומר שהאלגוריתם החזיר INVALID) עם מפתח נתון MaxErrs וכן הסיכוי לזיוף מוצלח מסומן Risk אזי:
יתרונות וחסרונות.
לעומת זאת המבקרים מצביעים על כמה חולשות ביניהן:
סירטואינים
נואה ובסטר
נואה ובסטר (Noah Webster; 16 באוקטובר 1758, הרטפורד - 28 במאי 1843, ניו הייבן) היה מחבר, עורך, מוציא לאור, מילונאי, עיתונאי ומשפטן אמריקאי. הוא תרם לאחדות הלשונית-לאומית במדינתו ובזכות חיבוריו הבלשניים "מחקרים על הלשון האנגלית" (Disseratations on the English Lanuage, 1789), "מילון תמציתי של הלשון האנגלית" (A Compendious Dictionary on the English Language, 1807) ובמיוחד "מילון אמריקאי של השפה האנגלית" (An American Dictionary of the English Language, 1828), שנודע בשם מילון ובסטר, הצטמצמה הזיקה של ארצות הברית לאנגליה בענייני לשון. לדברי אדריאן הייסטינגס הבטיח בכך ובסטר את הפער התשתיתי שהיה נחוץ להפרדה בין הלאומים ולהדגשתו הייחודית והנפרדת של הלאום האמריקאי.
ובסטר נולד במערב הרטפורד שבקונטיקט לנואה ומרי (סטיל) ובסטר. הוא למד משפטים באוניברסיטת ייל והוסמך כעורך דין. הוא היה מקורב לחוגם של פקחי הרטפורד (Hartford Wits). לאחר לימודיו פעל כמורה והקים מספר מוסדות חינוך פרטיים. בין היתר ערך, הוציא לאור וכתב מאמרים עיתונאיים.
עמדותיו היו פדרליסטיות והוא אף ייצג את המפלגה בבית הנבחרים בקונטיקט בשנים 1800 ו-1802–1807.
ובסטר פעל למען ביטול העבדות. מאמציו להגן על עבודותיו מפיראטיות תרמו להתפתחות חוק זכויות היוצרים האמריקאי.
לוז'אני
לוז'אני (באוקראינית: Лужани, ברומנית: Lujeni - לוז'ן, לפעמים Lujani או Lujan, ביידיש: לוז'אן, בגרמנית: Luzan, לפעמים Luschany) הוא יישוב עירוני קטן בנפת (ראיון) קוצמן במחוז צ'רנוביץ בצפון בוקובינה, בימינו באוקראינה. מספר תושביו 4,744, רובם אוקראינים או רוסינים ("רוטנים").
העיירה שוכנת בגובה 179 מ' על הגדה השמאלית של הנהר פרוט, במרכז נפת קוצמן, במרחק 16 ק"מ מן העיר צ'רנוביץ. לוז'אני זכה רשמית למעמד של עיר בשנת 1968 בימי השלטון הסובייטי באוקראינה.
היסטוריה.
ימי הביניים.
באמצע ימי הביניים היה היישוב חלק בהחבל ההיסטורי בוקובינה, תחת שלטונה של נסיכות מולדובה.
דרכו עברה במאה ה-18 הדרך שחיברה את סניאטין בפולין, דרך שיפניץ, עם צ'רנוביץ', אז על הגדה השמאלית של הנהר פרוט. האזור היה מכוסה יערות, שנכרתו מאוחר יותר, עד שבימינו הפך למעין ערבות. דרך זו שימשה תכופות בעבר את צבאות מלכי פולין בפלישותיהם למולדובה.
תאריך הקמת היישוב אינו ידוע בדיוק. באופן רשמי אומץ היום 7 באוקטובר 1453 שבו נחתם חוזה המציין רכישת המקום על ידי בויאר בשם פיודור ויטולד מידי קוסטיה וראניץ', בנו של דרגומיר וראניץ', אחד מאנשי חצרו של השליט אלכסנדרו הטוב, תמורת 400 זהובים עות'מאנים.
מאותן השנים קיימת באופן רשמי בלוז'אני כנסייה אורתודוקסית עתיקה "העלייה לשמיים" (ווזנסנסקי) שנבנתה לכאורה בשנים 1453–1455 מיוזמת אותו פיודור ויטולד. חוקרים קבעו לאחרונה כי למעשה כנסייה הייתה קיימת במקום גם קודם לכן, מפני שציורי הקיר שלה נוצרו ככל הנראה במאה ה-14.
ב-1582 נמכרה האחוזה לירמיה מובילה, לימים שליט מולדובה (1595–1600, 1600–1606). ממנו עברה אחרי מותו לידי אחיו למחצה, סמיון מובילה, שליט מולדובה (1606–1607).
בהמשך עבר המקום לרשותו של הטמאן איסק באליקה וליורשיו, אחד מהם, הכרוניקן מירון קוסטין שהחזיק בית ביישוב. אחרי הוצאתו להורג בשנת 1661, עברה לוז'אוני לידי בנו, ניקולאיה קוסטין. בתו, מריה, קיבלה אותה כנדוניה בשנת 1754 כשנישאה לבויאר בשם מאקרי. אחר כך נישאה בשנית לבויאר יורדאקי לוקי, סטולניק גדול.
מפקד האוכלוסין של פיוטר רומיאנצב בשנים 1772–1773 מצא באחוזה של מריה מאקרי מורה, שני כמרים, 15 חיילים, 48 משלמי מיסים; יהודי בשם פרוים ו-12 צוענים.
השלטון האוסטרי.
בינואר 1775 חבל בוקובינה סופח על ידי האימפריה ההבסבורגית והפך לדוכסות בוקובינה בחסות הכתר, במסגרת אוסטריה רבתי. לוז'אן נכללה במחוז קוצמן. במפקד משנת 1774 מנתה 84 משפחות. בשנת 1784 הגיע מספר המשפחות ל-155.
ממשפחת לוקי (יורדאקה, אחר כך ג'ורג'ה) עבר היישוב בשנת 1810 לידיו של ניקולאיה סטרטולאט, (גיסו של ג'ורג'ה לוקי) שמכר אותו בשנת 1821. במכרז, תמורת 3,600 גולדן, זכו בו הארמני הפולני דוד קבדבו אנטונוביץ' ובנו, אנטון. משפחת אנטונוביץ' מכרה אותו ב-1875 למשפחה ארמנית אחרת - בוגדן ומריה בוטושאן.
משנת 1892 האחוזה עברה לידיה של גרטרוד דה טורוסייביץ' ולנכדים של אנטונוביץ', דוד ואדולף דה אברהמוביץ'.
בשנת 1866 היישוב הפך לתחנה בקו הרכבת לבוב—צ'רנוביץ', שבוקם על ידי החברה "למברג-צ'רנוביץ - יאסי אייזנבהן". ב-12 ביולי 1868 חברה אחרת "נוי בוקובינר לוקאלבהן גזלשאפט" הקימה את הקו לוז'אני-זליש'צ'יקי. מסביב לתחנת הרכבת לוז'אני קמו בתים וחנויות חדשים ובית החרושת לסוכר. הקמתו הביאה חקלאים רבים בסביבה לגדל סלק סוכר.
במאה ה-19 התחזקה במקום התיישבותם של גרמנים ויהודים.
השלטון הרומני.
בשנת 1918 בתום מלחמת העולם הראשונה ואיחוד בוקובינה עם רומניה לוז'אני סופחה לרומניה, בחלק מנפת שיפניץ.
באותה תקופה אוכלוסיית העיירה הייתה מורכבת מרוב אוקראיני, מיעוט רומני ומיעוט יהודי.
בין שתי מלחמות העולם הוקם בית דואר ומרפאה מטעם קופת הביטוח הסוציאלי של צ'רנוביץ'.
ימי מלחמת העולם השנייה.
בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב משנת 1939 האולטימטום הסובייטי לרומניה ביוני 1940 צפון בוקובינה סופחה על ידי ברית המועצות במסגרת הרפובליקה הסובייטית האוקראינית.
שנה לאחר מכן רומניה בברית עם גרמניה פלשה לבוקובינה הצפונית והשטח היה שוב בשליטה רומנית בשנים 1941–1944.
באותן השנים יהודי המקום נפלו קרבן לשואה.
השלטון הסובייטי המחודש והאוקראיני.
בעת המלחמה שלו נגד גרמניה הנאצית ובת הברית שלה, רומניה, כבש הצבא האדום את צפון בוקובינה בשנת 1944 והאזור חזר להיות חלק מאוקראינה הסובייטית, כחלק מאזור צ'רנוביץ. בשנת 1968 היישוב קיבל מעמד רשמי של עיר.
החל משנת 1991 כשאוקראינה הפכה לעצמאית, לוז'אני היא חלק מה"ראיון" קוצמן.
דמוגרפיה.