הוא התנדב להנהיג משלחת לעיר דאלי, בירתו של הסולטאן סולימאן, הריבון של המורדים המוסלמים ביונאן, סין. גרנייה ביצע בהצלחה את המשלחת ההרפתקנית הזאת. כאשר זמן קצר לאחר מכן מפקדו במשלחות לאגרה מת, גרנייה קיבל את הפיקוד על המשלחת, וניהל אותה בבטחה לאורך נהר היאנגצה, ובחוף הסיני. עם שובו לצרפת הוא התקבל בהתלהבות. הכנת הדוחות שלו נקטעה על ידי המלחמה הצרפתית-פרוסית, ובזמן המצור על פריז שימש גרנייה כקצין מטה ראשי ופיקד בפועל על הגזרה השמינית. חוויותיו במהלך המצור פורסמו בעילום שם בפיליטון בעיתון לה טמפס, והופיעו בנפרד בדפוס (1871).
בשובו לקוצ'ינצ'ינה, מצא את הנסיבות הפוליטיות שם שליליות ולא אפשרו המשך חקירה נוספת, ולכן נסע לסין, וב-1873 הלך בעקבות הנתיב העליון של נהר היאנגצה עד למפלים.
התערבות בטונקין.
גרנייה סיים את חייו בנסיבות במחלוקת פוליטית. בסוף 1873 הוא נשלח על ידי אדמירל דופרה, מושל קוצ'ינצ'ינה, לטונקין, כדי ליישב מחלוקת בין שלטונות וייטנאם לבין היזם הצרפתי ז'אן דופואיס. גרנייה היה משוכנע שהגיע הזמן לכיבוש צרפתי של טונקין. גרנייה כבש את האנוי, בירת טונקין, ב־20 בנובמבר 1873. בשבועות הבאים תפס כוח צרפתי קטן תחת פיקודו את רוב המצודות בדלתא של הנהר האדום. השלטונות הווייטנאמיים, שנואשו מהקרבות עם הצרפתים וכוחותיהם, פנו אל מנהיג כנופיה סיני ידוע לשמצה, ליו יונגפו, שיבוא לעזרתם עם צבא השודדים שלו - "הדגל השחור".
תבוסה ומוות.
ב-21 בדצמבר 1873 התקרב ליו יונגפו וכ-600 מחייליו, שצעדו תחת ה״דגל שחור״, אל השער המערבי של האנוי. צבא וייטנאמי גדול הלך בעקבותיהם. גרנייה החל להפגיז את הדגלים השחורים עם תותח שדה שהיה מוצב מעל השער, וכשהחלו להפגע הפולשים, גרנייה הוביל קבוצה של 18 חיילים צרפתים מהעיר כדי לרדוף אחריהם. ההתקפה נכשלה. גרנייה, שהוביל שלושה אנשים במעלה הגבעה בקרב כידונים עם השודדים הסינים, נדקר למוות על ידי כמה מהם. קצין צרפתי נוסף, יצא מהמצודה לעזור לגרנייה אך גם הוא נהרג בראש אנשיו. שלושה חיילים צרפתים נוספים נהרגו בגיחות אלה, והאחרים ברחו למצודה לאחר נפילת קציניהם.
קולונל תומאזי, היסטוריון הודו-סין הצרפתית, פירט על גרנייה:
בצהריים ב-21 בדצמבר הוא היה בשיחה עם השגרירים כשמתורגמן רץ, והודיע ​​כי חבורות של ״דגלים שחורים״ תקפו את העיר בשער המערבי. הוא מיהר מיד למקום, אבל כמה מאנשיו הגיעו לשם לפניו, והאש שלהם הספיקה לאלץ את השודדים לסגת מאחורי משוכות הבמבוק. תותח של 40 מ"מ הגיע למצודה. גרנייה החזיק תריסר חיילים, שלושה מהם גררו את התותח הקטן, ועזב את העיר כדי לרדוף אחרי האויב. כשהתותח לא היה מסוגל לזוז במהירות על פני השדות, הוא השאיר אותו מאחור עם התותחנים. לאחר מכן הוא חילק את תשעת החיילים שנשארו איתו לשלוש קבוצות. שתי הקבוצות הראשונות פנו שמאלה וימינה, כדי להתקרב זו אל זו, בעוד הוא צעד באמצע, ואחריו רק שני חיילים. כקילומטר וחצי מהעיר מצא את עצמו לפני סכר, והחליק ונפל כשניסה לחצות אותו. כמה מהתוקפים שהיו מאחורי הסכר נמלטו, ואחרים פתחו באש. באותו רגע היו שני החיילים המלווים של גרנייה 100 מטר מאחוריו. אחד מהם נהרג מפגיעת כדור. גרנייה ירה את ששת הכדורים מהאקדח שלו בניסיון להציל את עצמו, אבל השודדים הקיפו אותו, דקרו אותו בחרב וסכין, חתכו את ראשו, השחיתו את גווייתו, וברחו. שתי הקבוצות האחרות של החיילים, שהגיעו הצליחו רק להחזיר את גופתו להאנוי.
מותו של גרנייה סיים למעשה את התקופה הצרפתית הראשונה בטונקין. ממשלת צרפת התכחשה למעשיו של גרנייה, ומיהרה לחתום הסכם שלום עם הווייטנאמים, ולנטוש את רוב טענותיה בטונקין.
הישגים.
התהילה הראשית של גרניה נשענת על העובדה ששנים הגה את הרעיון לחקור את המקונג וביצע את החלק הגדול יותר של העבודה. בסופו של דבר בתקופה הקולוניאלית הצרפתית זכה גם הוא לכבוד בטונקין - גילויו וכיבושו את העיר סללו את הדרך להשתלטות הצרפתית על טונקין בשנות השמונים.
הנצחה.
ב־1883, תשע שנים לאחר מותו של פרנסיס גרנייה, נהרג גם קצין הצי הצרפתי אנרי ריבייה בידי השודדים מהדגל השחור, בטונקין, בנסיבות דומות להפליא. גרנייה וריבייה זכו לכבוד בתקופת הקולוניאלית הצרפתית כשני האישים הצרפתים הבכירים בכיבוש טונקין. בשנת 1884, במהלך מלחמת סין-צרפת, נקראו על שם שניהם ספינות קרב שהשתתפו בקרב על טונקין.
במהלך המצור על טויאן קואנג (נובמבר 1884 - מרס 1885), אנשיו של ליו יונגפו, שהשתייכו לצבא הסיני הנצור, הקניטו את אנשי חיל המצב הצרפתי בשירה על שני קורבנותיהם המפורסמים ביותר: "גרנייה ! ריבייר! גרנייה! ריבייר!" בשנת 1943 הוציאה הודו-סין הצרפתית בול דואר להנצחת גרנייה.
ספינת מלחמה נקראה על שמו במלחמת העולם השנייה, וספינה נוספת נבנתה בשנות השבעים ופעילה בסיוע הומניטרי באזורים שונים בעולם.
רעידת האדמה בקליפורניה (יולי 2019)
רעידות האדמה בקליפורניה היו שתי רעידות אדמה עיקריות שהתרחשו ב-4 ביולי 2019 ב-17:33:48 לפי השעון המקומי (ב-00:33:48 בשעון UTC) וב-5 ביולי 2019 ב-20:19:52 לפי השעון המקומי (6 ביולי 2019 ב-03:19:52 בשעון UTC). כתוצאה מרעידת אדמה זו נהרג אדם אחד ו-25 נפצעו. נכון ל-2021, זו רעידת האדמה החזקה ביותר באזור במאה ה-21 .
קופה אמריקה 2021
קופה אמריקה 2021 (בפורטוגזית: CONMEBOL Copa América Brasil 2021) הוא הטורניר ה-47 של קופה אמריקה, גביע אליפות אמריקה הדרומית לנבחרות בכדורגל הנערך בברזיל בין 13 ביוני ל-10 ביולי 2021. הטורניר היה אמור להתקיים ב-2020 אך נדחה בשל מגפת הקורונה. בנוסף ל-10 הנבחרות הדרום אמריקאיות המשתתפות באופן קבוע בטורניר, הוזמנו שתי נבחרות נוספות, נבחרות אוסטרליה וקטר, לבסוף שתיהן ביטלו את השתתפותן.
ארבע הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב רבע הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה רביעית בבית המקביל, השנייה שיחקה מול השלישית וכן הלאה.
על פי התכנון הטורניר היה אמור להתקיים במקביל בארגנטינה ובקולומביה, אבל שתי המדינות ביטלו את האירוח בגלל התפשטות נגיף הקורונה, לכן החליטה ההתאחדות הדרום אמריקאית שהטורניר יערך בברזיל.
משחק הגמר נערך ב-10 ביולי באצטדיון המרקנה בריו דה ז'ניירו, ובו ניצחה נבחרת ארגנטינה את נבחרת ברזיל בתוצאה 0–1.
נבחרות.
(מחזיקת הגביע) (מארחת)
המשחקים.
שלב הבתים.
בית א'.
ארבע הנבחרות שיסיימו את שלב הבתים בארבעת המקומות הראשונים יעפילו לשלב רבע הגמר, בו ישחקו מול ארבע הנבחרות שיסיימו ראשונות בבית המקביל, בהצלבה.
בית ב'.
4 הנבחרות הממוקמות בארבעת המקומות הראשונים בכל בית יעלו לשלב רבע הגמר.
סטטיסטיקה.
מלכי השערים.
4 שערים
3 שערים
2 שערים
מלכי הבישולים.
5 בישולים
3 בישולים
2 בישולים
מצטיינים.
מצטייני הטורניר:
נבחרת הטורניר:
אולסון (עיר)
אולסון () היא עיירה במחוז מרה ורומסדל בנורווגיה. לאולסונד נמל לים והיא ידועה באדריכלות אר נובו.
היסטוריה.
על פי האגדה מייסד השושלת הנורמנית רולו הוא יליד האי ייסקה שמצפון-מערב לאולסון. פסלו של רולו מוצב בפארק באולסון.
ב־1835 מנתה אוכלוסיית אולסון 482 תושבים. אולסון הוכרה כעיירה ב־1848. בשנים 1875 ו־1922 הועברה חלק מבורגונד הסמוכה לתחומי אולסון. ב־1900 מנתה אוכלוסיית אולסון כבר 11,777 תושבים.
בלילה של 23 בינואר 1904 חוותה העיירה שרפה קשה. העיירה שנבנתה בעיקרה במבני עץ, עלתה בלהבות ותושבי העיירה נאלצו לעוזבה בין לילה. אדם אחד נספה בשרפה, ו־10,000 תושבים נותרו ללא קורת גג. הקייזר וילהלם השני מגרמניה נהג לנפוש בסונמרה (Sunnmøre), ובעקבות השרפה שלח שלוש ספינות מצוידות להקמת מגורים זמניים לתושבים. בהמשך נבנתה העיירה מחדש תוך שימוש באבן ובלבנים בסגנון אר נובו, בהתאם לאדריכלות שהייתה נהוגה באותה העת. בשל כך בנויה העיירה ברובה בסגנון אחיד, כשרוב המבנים נבנו בין 1904 ל־1907.
במהלך הכיבוש הגרמני של נורווגיה במלחמת העולם השנייה, זכתה אולסון לכינוי "לונדון הקטנה" בשל ההתנגדות לכיבוש. 180 מתושבי העיירה נהרגו במלחמה.
ב־1968 אוחדה רוב בורגונד לאולסון ובכך האוכלוסייה בעיירה יותר מהכפילה את עצמה והגיעה ל־38,589 תושבים. ב־1977 הופרד האי סולה מאולסון.
גאוגרפיה.
העיירה בנויה על מספר איים. מרכז העיירה בנוי על האיים אספויה (Aspøya) ונורוויה (Nørvøya), ובאיים הסה (Hessa) ואוקסנויה (Oksnøya) נמצאים בתי מגורים. האי אלינגסויה מחובר באמצעות מנהרה תת-ימית באורך של כ-3.5 ק"מ (Ellingsøytunnelen).
שדה התעופה של אולסון (שסימול IATA שלו הוא AES) משמש למספר טיסות ביום לאוסלו, ברגן, טרונדהיים וקופנהגן.
Truck Simulator (סדרת משחקים)
Truck Simulator היא סדרת משחקים מז'אנר סימולציות ניהול ממוחשבות. נכון ל-2019, זוהי הסדרה החמישית הנמכרת ביותר בז'אנר, לאחר הסימס, RollerCoaster Tycoon, פלייט סימולטור ו-Simcity, עם למעלה מ-10 מיליון כותרים שנמכרו.
המשחק הוא בבסיסו חינוכי, ומטרתו היא הובלת פריטים במשאית סמי-טריילר על פי חוקי התנועה הנפוצים במקומות שונים, וניהול צי רכב של חברת הובלה גדולה. סדרת המשחקים מפותחת ומופצת מראשיתה ועד היום על ידי חברת SCS Software.
סדרת המשחקים.
18 גלגלי הפלדה.
הסדרה הראשונה של SCS software, עם כ-8 כותרים, שכל אחד מהם עומד בפני עצמו.
במשחק השחקן נוהג במשאית סמי-טריילר במקומות שונים בעולם תוך כדי ביצוע משימות מגוונות והובלת נגררים מסוגים שונים.
בכל משחק שהתווסף לסדרה נוספו אפשרויות חדשות, מקומות חדשים לנהוג בהם וכן משאיות מדגמים חדשים.
Bus Driver.