החל משנת 2010, ולמשך חמש השנים הבאות, סיאטל צברה בממוצע עליה של 14,511 תושבים בשנה, כאשר הצמיחה נוטה מאוד לעבר מרכז העיר, כאשר האבטלה ירדה מכ־9 אחוז ל-3.6 אחוזים. מעל 45,000 בתי אב מוציאים יותר ממחצית הכנסותיהם על דיור ולפחות 2,800 אנשים חסרי בית, ועם תנועת שעת העומס השישית הגרועה ביותר במדינה.
גאוגרפיה.
העיר משתרעת על שטח של 217.3 קמ"ר ובה טופוגרפיה הררית. סיאטל היא העיר הצפונית ביותר עם לפחות 500,000 בני אדם בארצות הברית, צפונה מערים בקנדה כגון טורונטו, אוטווה, מונטריאול, ובערך באותו קו רוחב כמו זלצבורג, אוסטריה.
בשל מיקומה בטבעת האש הפסיפיק, סיאטל נמצאת באזור מועד לרעידות אדמה. ב־28 בפברואר 2001, רעידת האדמה בעוצמה 6.8 גרמה נזק ארכיטקטוני משמעותי, בעיקר באזור כיכר החלוץ (שנבנה על אדמות ששוחזרו, וכך גם מחוז התעשייה וחלק ממרכז העיר), אך גרמה רק למוות אחד. רעידות אדמה חזקות אחרות התרחשו ב־26 בינואר 1700 (מוערך בעוצמה של 9), 14 בדצמבר 1872 (7.3 או 7.4), 13 באפריל 1949 (7.1), ו-29 באפריל 1965 (6.5 ). רעידה זו ב-1965 גרמה לשלושה מקרי מוות בסיאטל באופן ישיר ואחד נוסף מאי ספיקת לב. אזור ההכרה של קסקדיה מהווה את האיום העיקרי לרעידות אדמה בעוצמה 9.0 ומעלה, שיכולה לפגוע קשה בעיר ולמוטט מבנים רבים.
אקלים.
בסיאטל יש אקלים ממוזג, המסווג כאקלים ים-תיכוני (Csb לפי שיטת קפן), אך מקורות מסוימים מציבים את העיר באזור אקלים ימי (Cfb לפי שיטת קפן). יש בה חורפים קרירים ורטובים וקיצים קלים ויבשים יחסית, המכסים את המאפיינים של שניהם. האקלים מאופיין לעיתים כאקלים "ים תיכוני שונה" מכיוון שהוא קריר יותר ורטוב יותר מאשר אקלים ים תיכוני "אמיתי", אך חולק את הקיץ היבש האופייני (שיש לו השפעה חזקה על צמחיית האזור).
גלי חום קיצוניים נדירים באזור סיאטל, וכך גם טמפרטורות קרות מאוד (מתחת ל 9- מעלות צלזיוס). אזור סיאטל הוא האזור המעונן ביותר בארצות הברית, בין היתר כתוצאה מסערות ושפלות תכופות הנעות מהאוקיינוס השקט הסמוך. עם הרבה יותר "ימי גשם" מאשר ערים אמריקאיות גדולות אחרות, סיאטל גשומה באופן תדיר. בשנה ממוצעת, לפחות 0.25 מ"מ משקעים יורדים במשך זמן של כ־150 יום, יותר מכמעט כל הערים בארצות הברית ממזרח להרי הרוקי. עם זאת, בשל העובדה שבסיאטל לעיתים קרובות יש טפטוף קל היורד במשך ימים רבים, סיאטל למעשה מקבלת פחות משקעים באופן משמעותי בהשוואה לערים רבות אחרות בארצות הברית כמו ניו יורק, מיאמי או יוסטון. בסיאטל מעונן 201 ימים מכל השנה ומעונן חלקית 93 יום.
בנובמבר, בסיאטל ממוצע גשמים יותר מכל עיר גדולה אחרת בארצות הברית. מנגד, העיר מקבלת כמה מכמויות המשקעים הנמוכות ביותר של עיר גדולה כלשהי מיוני עד ספטמבר. סיאטל היא אחת מחמש הערים הגדולות הגשומות ביותר בארצות הברית, כפי שהיא נמדדת במספר הימים עם משקעים, והיא מקבלת כמה מכמויות השמש השנתיות הנמוכות ביותר בין הערים הגדולות ב 48 המדינות התחתונות, סופות רעמים די נדירות, כאשר העיר מדווחת על רעמים רק שבעה ימים בשנה. לשם השוואה, בפורט מאיירס, פלורידה, מדווח על רעמים ב־93 יום בשנה, בקנזס סיטי ב 52, ובעיר ניו יורק ב 25.
סיאטל חווה את הגשמים הכבדים ביותר שלה במהלך נובמבר, דצמבר וינואר, ומקבלת בערך מחצית מהגשמים השנתיים שלה (בנפח) בתקופה זו. גשם קל וטפטוף הם צורות המשקעים הבולטות בשארית השנה. לדוגמה, בממוצע פחות מ־41 מ"מ של גשם יורדים ביולי ובאוגוסט. מדי פעם סיאטל חווה אירועי מזג אוויר מעט משמעותיים יותר. אירוע כזה התרחש ב־2–4 בדצמבר 2007, כשהיא סובלת מהוריקן. סך כל המשקעים עלה 350 מ"מ באזורים מסוימים עם רוחות העולות על 209 מייל בשעה (130 קמ"ש) לאורך חוף אורגון. זה הפך לאירוע השני הכי רטוב בהיסטוריה של סיאטל כאשר מעט מעל 130 מ"מ (5.1 אינץ') של גשם ירדו על סיאטל בפרק זמן של 24 שעות. חוסר הסתגלות לגשם הכבד של העיר גרם לחמישה מקרי מוות, שיטפונות ונזקים נרחבים.
בסתיו, חורף וראשית האביב מאופיינים לעיתים קרובות בגשם. החורף קריר ורטוב עם דצמבר, החודש הקריר ביותר, בממוצע 8 מעלות צלזיוס, עם 28 ימים בשנה שהן מגיעות לנקודת הקיפאון, ו-יומיים שבהם הטמפרטורה נשארת קפואה או מתחת למשך כל היום. לעיתים נדירות הטמפרטורה יורדת ל-6 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. הקיצים הם שטופי שמש, יבשים וחמים, כאשר אוגוסט, החודש החם ביותר, עם טמפרטורות גבוהות בממוצע של 27 מעלות צלזיוס, ומגיעים ל־32 מעלות צלזיוס ב-3.1 יום בשנה. בשנת 2015 רשמה העיר 13 יום מעל 33 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה החמה ביותר שנרשמה רשמית הייתה 39 מעלות צלזיוס ב־29 ביולי 2009, הטמפרטורה הקרה ביותר שנרשמה הייתה 18- מעלות צלזיוס ב־31 בינואר 1950. החלון הממוצע לטמפרטורת הקפאה הוא 16 בנובמבר עד 10 במרץ, ומאפשר עונת גידול של 250 יום.
בסיאטל בדרך כלל יורד מעט שלג בחורף. שלג כבד הוא נדיר. כמות השלג השנתית הממוצעת, שנמדדה בשדה התעופה Sea-Tac, היא 17.3 ס"מ. מעונת החורף לעונת החורף, הכמויות יכולות להיות משתנות במיוחד. שלג ליום בודד שגובהו 15 ס"מ או יותר התרחש ב 17 יום בלבד מאז 1948, ורק שלוש פעמים מאז 17 בפברואר 1990. אירוע שלג בינוני התרחש במשך שבועיים בדצמבר 2008, כאשר מעל 30 ס"מ של שלג ירד ונתקע ברוב הכבישים במהלך השבועיים ההם, כאשר הטמפרטורות נותרו מתחת ל-0 מעלות צלזיוס, מה שגרם קשיים נרחבים בעיר שאינה מצוידת לפינוי שלג. בפברואר 2019, סיאטל חוותה את החודש המושלג ביותר שלה מזה 50 שנה (מאז ינואר 1969), עם שלג של 20.2 אינץ', הכל בין התאריכים 3–11 בפברואר, עם 6.4 אינץ' ב-8 בפברואר ו-6 אינץ 'נוספים ב-11 בפברואר. סופת השלג המתועדת הגדולה ביותר התרחשה בין התאריכים 5–9 בינואר 1880, כאשר השלג נערם לגובה של 1.8 מטרים. מה - 31 בינואר עד 2 בפברואר 1916 אירוע שלג כבד נוסף התרחש עם שלג בגובה של 29 אינץ' (74 ס"מ) על הקרקע בזמן שהאירוע הסתיים. עם רשומות רשמיות משנת 1948, השלג הגדול ביותר ליום אחד הוא 20.0 אינץ '(51 ס"מ) ב-13 בינואר 1950. השלג העונתי נע בין אפס ס"מ בשנים 1991–1992 ל-171 ס"מ ב־1968–1969. חודש ינואר 1950 היה חמור במיוחד, והביא עימו 57.2 אינץ' (145 ס"מ) של שלג.
אזור ההתכנסות במפרץ פיוג'יט הוא תכונה חשובה במזג האוויר של סיאטל. באזור ההתכנסות, אוויר המגיע מצפון פוגש אוויר הזורם מדרום. שני זרמי האוויר מקורם מעל האוקיינוס השקט, זרימת האוויר מפוצלת על ידי ההרים האולימפיים למערב סיאטל ואז מתאחדת במזרח. כאשר זרמי האוויר נפגשים, הם נדחפים כלפי מעלה, וכתוצאה מכך נוצרות סערות. סופות רעמים הנגרמות כתוצאה מפעילות זו הן בדרך כלל חלשות ויכולות להופיע צפונית ודרומית לעיר, אך סיאטל עצמה כמעט ולא מקבלת יותר מאשר רעמים מזדמנים וממטרי ברד קטנים. דצמבר 2006 הוא יוצא מן הכלל כשהביא גשמים כבדים ורוחות משב רוח עד 69 מייל לשעה (111 קמ"ש), אירוע שלא נגרם על ידי אזור ההתכנסות והיה נפוץ ברחבי צפון מערב האוקיינוס השקט.
אחד החריגים הרבים למוניטין של סיאטל כמיקום לח מתרחש בשנות אל ניניו, כאשר מערכות מזג אוויר ימיות עוקבות עד דרום קליפורניה ופחות מהמשקעים הרגילים יורדים באזור פוגט סאונד.
דמוגרפיה.
נכון למפקד האוכלוסין לשנת 2019 בעיר היו 753,675 תושבים.
על פי סקר הקהילה האמריקאית 2012–2016 (ACS), החלוקה הגזעית בעיר הייתה 65.7% לבן לא היספני, 14.1% אסייתים, 7.0% ממוצא אפריקני, 6.6% היספנים או לטיניים מכל גזע, 0.4% אמריקאים ילידים, 0.9% תושב האי האוקיינוס השקט, 0.2% גזעים אחרים ו-5.6% שניים או יותר מגזעים מעורבים.
מבחינה היסטורית אוכלוסיית סיאטל הייתה לבנה בעיקר. במפקד 2010 שנערך הראה כי סיאטל הייתה אחת הערים הגדולות הלבנות ביותר במדינה, אם כי חלקם של התושבים הלבנים ירד בהדרגה. בשנת 1960 היו לבנים 91.6% מאוכלוסיית העיר, ואילו בשנת 2010 הם היו 69.5%. על פי סקר הקהילה האמריקאית 2006–2008, כ 78.9% מהתושבים מעל גיל חמש דיברו אנגלית בלבד בבית. מי שדיבר שפות אסייתיות שאינן שפות הודו-אירופיות היוו 10.2% מהאוכלוסייה, ספרדית דוברה על ידי 4.5% מהאוכלוסייה, דוברי שפות הודו-אירופיות אחרות היוו 3.9%, ודוברי שפות אחרות מהווים 2.5%..
אוכלוסיית ילידי החוץ בסיאטל גדלה ב-40% בין המפקדים 1990–2000. האוכלוסייה האסייתית באזור סיאטל מקורה בסין, הונג קונג, דרום מזרח אסיה, וכן טאיוואן. אזור סיאטל הוא גם ביתם של אוכלוסייה וייטנאמית גדולה המונה יותר מ 55,000 תושבים, וכן למעלה מ 30,000 מהגרים סומלים. אזור סיאטל-טקומה הוא גם ביתם של מהגרים הקמבודים מהגדולים ביותר מקהילות בארצות הברית, המונות כ-19,000 אמריקאים מקמבודיה, ואחת הקהילות הסמואיות הגדולות ביותר ביבשת אמריקה, עם למעלה מ 15,000 איש הם בעלי אבות סמואים.
על פי מחקר שנערך על ידי המרכז לחקר Pew ב-2014, הקבוצות הדתיות הגדולות ביותר בעיר הן נוצרים (52%), ואחריהן חסרי דת (37%), הינדים (2%), בודהיסטים (2%), יהודים (1%), מוסלמים (% 1) ועוד מגוון של דתות אחרות קטנות. על פי אותו מחקר של מרכז המחקר של Pew, כ-34% מהאסיאטלים הם פרוטסטנטים, ו-15% הם קתולים. בינתיים 6% מהתושבים בסיאטל מכנים עצמם אגנוסטים ואילו 10% מכנים עצמם אתאיסטים.
בשנת 1999 ההכנסה הממוצעת של משק בית בעיר הייתה 45,736 דולר וההכנסה הממוצעת למשפחה הייתה 62,195 דולר. לזכרים הכנסה חציונית של 40,929 דולר לעומת 35,134 דולר לנשים. ההכנסה לנפש בעיר הייתה 30,306 דולר. 11.8% מהאוכלוסייה ו-6.9% מהמשפחות נמצאות מתחת לקו העוני. מבין האנשים החיים בעוני, 13.8% הם מתחת לגיל 18 ו-10.2% הם 65 ומעלה.