הפעילות השוטפת של האיגוד כוללת ערבי ומפגשי עיון ודיון, כנס שנתי מקצועי וסיורים מקצועיים לחברי האיגוד. החברים מקבלים מידע שוטף באמצעות הניוזלטר השבועי "מה בתכנון". בין השאר מתקבל ומופץ מידע גם על פעילויות בחו"ל ומידע מאיגודים מקצועיים אחרים עימם משתף איגוד המתכננים פעולה ובהם: עמותת האדריכלים, ארגון אדריכלי הנוף, האיגוד הישראלי למדעי האזור, מרכז השל, האגודה הגאוגרפית הישראלית והאיגוד הבינלאומי למתכנני ערים ואזורים (ISOCARP) בו איגוד המתכננים רשום כחבר מן המניין. לאיגוד אתר אינטרנט בו קיים פנקס המתכננים, הכולל מידע על החברים.
בנוסף מייצג איגוד המתכננים את ציבור המתכננים בדיונים על הרפורמה בתכנון ומתערב במכרזים ובחוקים אשר עלולים לפגוע באיכות התכנון, או בזכויות המתכנן.
המבנה הארגוני.
את ענייני האיגוד מנהל ועד נבחר. לצד הוועד פועלות מספר ועדות: ועדת קבלה, ועדת ביקורת, בית דין. כיום בראש האיגוד עומדות המתכננות גב' תמי גבריאלי ודר' רחל קטושבסקי. פרופ' ערן רזין משמש כסגן יו"ר האיגוד.
פעילויות קיימות ומתוכננות.
הפעילויות השוטפות של האיגוד כוללות ערבי ומפגשי עיון ודיון, כנס מקצועי שנתי בשנת 2020 הוא התקיים עיר שדרות וכן סיורים מקצועיים לחברי האיגוד. בין השאר מתקבל ומופץ מידע גם מאיגודים מקצועיים אחרים עמם אנו משתפים פעולה וביניהם: עמותת האדריכלים, מרכז השל, האגודה הגאוגרפית הישראלית, וגם האיגוד הבינלאומי לתכנון ערים ואזורים (ISOCARP) - בה איגוד המתכננים בישראל רשום כחבר מן המניין. בנוסף מוציא הארגון את ביטאון "תכנון" מדי שנה.
אמנת המתכננים.
לאיגוד המתכננים אמנה המתחייבת לחברה ולקהילה, לצמיחה ולשגשוג, למקום ולמרחב הציבורי, לסביבה ולבריאות הציבור, למגוון תרבותי ולהתחדשות, לניידות יעילה, למחוביות לעיר ולשטחים הפתוחים, לתכנון בר-קיימא, למסגרות החוק ולאיכות השלטון, לשיתוף הציבור, למקצועיות רב-תחומית ולאתיקה וכן לאיכות.
הרפורמה בארגון.
כיום הארגון פועל בתור ארגון מתנדבים ובשנת 2018 הוצעה לראשונה רפורמה כדיי להפוך את הארגון לאיגוד מקצועי זאת למרות שעדיין אין בארץ מספיק בתי ספר ללמוד המקצוע והשתלמות מקצועית מספקת לעומת מדינות אחרות.
Multi-Dimensional Warrior
Multi-Dimensional Warrior הוא אלבום אוסף מאת להקת סנטנה. האלבום דורג במקום ה-82 במצעד הבילבורד 200 לשנת 2008.
רשימת השירים.
דיסק 1
דיסק 2
רוברט סטיוארט, הוויקונט קאסלריי
רוברט סטיוארט, שנודע יותר בתוארו, לורד קאסלרֵיי, המרקיז השני של לונדונדרי (אנגלית: Robert Stewart, 2nd Marquess of Londonderry, Viscount Castlereagh, נולד בדבלין ב-18 ביוני 1769, מת בהתאבדות בנורת' קריי (North Cray), אז בקנט, וכיום רובע של לונדון, ב-12 באוגוסט 1822), היה מדינאי בריטי ממוצא אירי. כמזכיר ראשי בפועל לענייני אירלנד, היה אחראי לדיכוי המרד האירי של 1798. כיהן כשר החוץ הבריטי בסוף תקופת המלחמות הנפוליאוניות בממשלת הלורד ליברפול, והיה לו תפקיד מרכזי בעיצוב הקואליציה שהביאה למפלתו של הקיסר הצרפתי. קודם לכן כיהן בשתי כהונות נפרדות כשר המלחמה, וקידם רפורמה רחבה בצבא האימפריה הבריטית.
בהמשך לכך ייצג את בריטניה בקונגרס וינה והיה מאדריכלי הקונצרט האירופי והברית הקדושה נגד הסנטימנט המהפכני שהופרח ברחבי אירופה וערער על המשטרים האבסולוטיים השמרנים והריאקציונרים לאחר פרוץ המהפכה הצרפתית. סדר הכוחות האירופי החדש שהקים החזיק מעמד במשך כמאה שנים, עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. משנת 1812 ואילך, קאסלריי היה מנהיג בית הנבחרים (Leader of the House of Commons), התואר השני במעלה בממשל הבריטי לאחר ראש הממשלה.
ללורד קאסלריי היה חלק משמעותי במאבק לביטול סחר העבדים האטלנטי, והוא הביא לסדרת הסדרים בין בריטניה להולנד, צרפת, ספרד ופורטוגל שלפיהם הסכימו אותן המדינות להגביל את סחר העבדים. לצד הלורד פלמרסטון נחשב למדינאי הבריטי שתרם יותר מכל אחר לביטול העבדות. מעמדו הציבורי התערער לאחר המלחמות, לנוכח שפל כלכלי שהכה את בריטניה ותסיסה אזרחית שנגרמה עקב חקיקת חוקי הדגן ודיכוי ממשלתי כפי שנראה בטבח פיטרלו. הוא חשד שנרדף בידי מתנגדיו ובריאותו הנפשית התערערה עד אשר התאבד ב-1822 בגיל 53. ירש אותו בתפקיד שר החוץ יריבו משכבר הימים ושנוא נפשו, ג'ורג' קנינג. פעילותו המדינית והפוליטית ביססו אותו כמעין "נמסיס" בעבור התנועות המהפכניות שקמו ברחבי אירופה והעולם כולו, בהשראת המהפכה הצרפתית ובעקבותה.
שנותיו המוקדמות.
תחילת דרכו.
רוברט סטיוארט נולד ב-18 ביוני 1769 (שהייתה גם שנת הולדתם של נפוליאון ושל הדוכס הראשון מוולינגטון) בדבלין, ממלכת אירלנד (אשר הייתה כפופה לריבון, ממלכת בריטניה הגדולה) למשפחת אצולה אנגלו-אירית רמת מעלה. משפחת סטיוארט היו במקור מתיישבים סקוטים באירלנד וחברים בכנסייה הפרסבטריאנית ולא הכנסייה האנגליקנית הממוסדת. משפחתו הייתה משפחה רבת השפעה, שרבים מבניה נשאו משרות מפתח מדיניות. כבר מעת הולדתו נדמה היה, כי מקצועו והדרך שאליה יפסע בחייו קבועים לפי מוצאו. אמו, שרה פרנסיס, מתה בעת לידה בהיותו כבן שנה. חמש שנים לאחר פטירתה של אמו, אביו, רוברט סטיוארט האב, נישא בשנית, לפרנסיס פראט.
סטיוארט עצמו חווה ילדות נוחה כאשר גם אביו וגם אמו החורגת קידמו וטיפחו אותו לקראת קריירה מדינית. הדמות שהשפיעה עליו יותר מכל בעת ילדותו היה סבו החורג, צ'ארלס פראט, לימים הרוזן קאמדן. פראט היה מדינאי, עורך דין, שופט ופוליטיקאי מטעם המפלגה הוויגית. בעידוד סבו החורג נרשם ללימודים בקולג' סנט ג'ון אשר באוניברסיטת קיימברידג', ב-1786. סטיוארט עצמו, בדומה לאימו, סבל מבריאות לקויה, ובעטיה גם הפסיק לבלי שוב את לימודיו באוניברסיטת קיימברידג' שנה לאחר שהחל בהם, ב-1787, אף על פי שהפגין במהלכם מוטיבציה רבה והישגיו בהם היו גבוהים. ב-1790 נבחר רוברט סטיוארט לפרלמנט האירי כציר עצמאי מטעם מחוז דאון היושב באלסטר (לחופי הים האירי), אך במקביל היה מקורב למפלגה הוויגית. משפחתו השקיעה כספים רבים לממן את התמיכה בו בבחירות, ומאמצים אלו צלחו, והביאו לניצחונו בבחירות ולבחירתו לפרלמנט היושב בדבלין. בתפקידו זה לא השקיע מאמץ רב, ואף לא בלט ביותר.
התחלות פוליטיות.
ב-1791 ערך מסע לאירופה היבשתית וביקר בממלכת צרפת החוקתית, וכך עמד נוכח שלביה המוקדמים של המהפכה הצרפתית וחזה בנאומים בתוך האספה הלאומית הצרפתית. הוא התפעם מכישרונם הרטוריים של חברי האספה, זאת בהתחשב בקשייו שלו בנאומים לאורך כל חייו. אף על פי כן, הכאוס השלטוני שהמהפכה הביאה לה, כפי שהוא עצמו צפה בה במסעו לצרפת, הובילה את סטיוארט להתחיל לחזור בו מדבקותו ומשיתוף הפעולה שלו עם המפלגה הוויגית, שהייתה בעלת סנטימנט מהפכני-למחצה. בחזרה באירלנד הוא פעל באופן פרגמטי במטרה לחזק את השפעתו שלו ולעלות בשדרת ההנהגה: הוא תמך בממשלה כל עוד הביעה סלידה מן המהפכה בצרפת, ובמקביל תמך בקידום רפורמות חברתיות למניעת תסיסה דומה בארצו שלו, כולל אמנציפציה חלקית ומוגבלת לקתולים.
ב-1793 הוקמה באירלנד מיליציה כדי להתמודד מול אפשרות של פלישה צרפתית לאי כ'דלת אחורית' לבריטניה, ורוברט סטיוארט התגייס אליה כקצין בדרגת לייטננט קולונל (סגן-אלוף בקירוב). בשנת 1794 נישא רוברט סטיוארט לאמיליה הוברט (Hobart), שהייתה אף היא בת למשפחת אצולה אנגלו-אירית רמת מעלה. לזוג לא נולדו ילדים, אך נישואיהם היו מוצלחים ושמחים. לאורך הקריירה של סטיוארט אמיליה תמכה בו וחיזקה אותו. באותה שנה, הודות לזכאותו למועמדות בשל קשרים משפחתיים, נבחר לפרלמנט הבריטי. בהדרגה התקרב סטיוארט למפלגה הטורית, בעיקר עקב נאמנותו האישית לויליאם פיט הבן, עליה זכה לימים לתגמולים לא מעטים.
סטיוארט תמך במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה לבלימת המהפכה הצרפתית אך לעיתים ביקר את אופן התפעול והביצוע שלה. היה זה דרך עמדותיו התקרב יותר ויותר לתחום השפעתו של ראש הממשלה ויליאם פיט הבן. ב-1794 נענה להצעתו של פיט וניתן לו מושב בפרלמנט הבריטי היושב בווסטמינסטר (לונדון) במקביל למושב הפרלמנטרי שאחז בו בדבלין. לצד זאת, באותה העת עדיין ריכז את עיקר פעילותו הפוליטית בתוך אירלנד כך שנמנע עקרונית מלהתערב בנושאים הנוגעים לכלל האיים הבריטיים. ב-1796 ניתן לאביו תואר האצולה "המרקיז הראשון של לונדונדרי" ובעקבות כך ניתן לסטיוארט הבן תואר האצולה "ויקונט קאסלריי".
המזכיר הראשי לענייני אירלנד.
המרד האירי.
ב-1795 נתמנה דודו של רוברט סטיוארט, הרוזן השני מקמדן (Camden) ללורד לויטננט (Lord Lieutenant, מעין משנה למלך) של אירלנד. בשל חוסר ניסיונו של קמדן, שסבל גם מחוסר פופולריות, הפך רוברט סטיוארט, שחזר לאירלנד, ליועצו, וכוחו ככזה גדל בהדרגה, כאשר גם סמכויותיו באירלנד גדלו בהתאם: שומר חותם המלך באירלנד (Keeper of the King's Signet for Ireland, מעין שר בלי תיק וחבר הקבינט) ואחר כך שר האוצר. בשל היעדרויות תכופות של המזכיר הראשי לענייני אירלנד (Chief Secretary for Ireland), האחראי לניהול היום יומי של הארץ, הפך סטיוארט, הלורד קאסלריי, למזכיר הראשי בפועל בשנת 1798 וכיהן כשני לדודו, הרוזן מקמדן.