לאחר פרישתו לגמלאות, שימש בהתנדבות כחבר בוועדת המלגות לתלמידים מצטיינים בעיריית חולון.
בשנת 1998 הוענק לפרופ' צבי גלינקה התואר "יקיר העיר חולון".
גלינקה נפטר ב-9 בנובמבר 2015, ביום הולדתו ה-91, על פי התאריך העברי. בלכתו לעולמו השאיר אחריו אשה, רותי לבית דשא (דויטש), בת למשפחת מייסדי כפר ביל"ו, אותה פגש בעת לימודיו בסמינר בגבעת השלושה ושלושה ילדים.
מאמרים שכתב.
גלינקה כתב מאמרים רבים, בעצמו ובשותפות עם עמיתי מחקר.
מוחמד איברהים אל-שעאר
שחמט באזרבייג'ן
לשחמט באזרבייג'ן מסורת ארוכה ששורשיה בתרבות עמי האזור. שחמט הוא אחד מענפי הספורט הפופולריים במדינה, ופדרציית השחמט של אזרבייג'ן מנהלת את התחרויות בתחום. השחמט נהנה מתמיכה ממשלתית, וב-5 במאי 2009 חתם נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, המכהן גם כראש הוועד האולימפי הלאומי של המדינה, על צו שיזם תוכנית פיתוח רב שנתית בתחום בתמיכת המדינה.
היסטוריה.
בימי הביניים ובאימפריה הרוסית.
השחמט מוזכר בשירת המרובעים של המשוררת מהסתי גיאנג'ווי מן המאה ה-11–12. גם המשורר חאקאני שירוואני מן המאה ה-12 ביצירתו "תוחפת אל-עיראקיין" (تحفت العراقين - "מתנת עיראק הזוגית") התייחס לאיום שבצריחים המתואמים על לוח השחמט.
מוטיבים מן השחמט מופיעים גם בחמש הפואמות "ח'מסה" ("החמישייה") או "חמשת האוצרות" ("פּנג'-כּנג'") של ונזאמי כּנג'ווי (גנג'ווי). משוררים אלה נולדו וחיו לפחות חלק מהזמן בשטחי חבל אזרבייג'ן של היום או של אזרבייג'ן רבתי.
חאג' עלי תבריזי, סופר מן המאה ה-14 ידע לנצח במשחקים עיוורים בו זמניים עם ארבעה שחמטאים והיה אלוף בתחום לא רק במולדתו אלא בכל האימפריה של האמיר טימור לנג
גם המשורר פוזולי שחי במאה ה-16 השתמש בפואמה שלו "לילא ומג'נון" באסוציאציות מעולם השחמט כשהשווה את מג'נון לרגלי ואת עצמו למלך על לוח השחמט של אהבה.
בתקופה מאוחרת יותר, בשירו משנת 1854 "המשחק של שאתראנג'" הסביר הסופר והוגה הדעות האזרי מירזה פתאלי אחונדוב את כללי המשחק השאתראנג' - אחד מאבות השחמט.
הפריחה בימי השלטון הסובייטי.
זמן קצר אחרי עליית הבולשביקים לשלטון באזרבייג'ן והקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן בשנת 1920, התחילה צמיחת ענף השחמט ברחבי המדינה שנהנתה מאוטונומיה מונכנסה בשנת 1922 במסגרת ברית המועצות. מדור השחמט הראשון בעיתונות המקומית הופיע בעיתון "באקינסקי ראבוצ'י" (הפועל מבאקו) בשנות ה-1920 המוקדמות. בשנת 1923 התנהלה האליפות המקומית הראשונה לשחמט בעיר הבירה, באקו. במקומות הראשונים זכו האחים ולדימיר מקוגונוב ומיכאיל מקוגונוב. ב-1924 התכנסה ועידה של הקומסומול האזרי ושל האיגודים המקצועיים שהחליטה על קידום המשחק בקרב ההמונים. בתחרות שהתקיימה אז בבאקו השתתפו השחמטאים הרוסים החשובים פיודור דוז-חוטימירסקי וניקולאי גריגורייב.
בסוף שנות ה-1920 קם באזרבייג'ן דור של שחקני שחמט ובתוכם האחים סריצ'ב והאחים דנילוב, או. רוסטובצב, נ. דוקטורסקי, ק. סלימחאנוב וא. ביליבין.
ברחבי אזרבייג'ן אורגנו במשך השנים הרצאות ותערוכות רבות. ב-2–3 במאי 1929 התקיימה תחרות שחמט בין צוותים מבאקו ומטביליסי.
בשנת 1934 התקיימה האליפות הראשונה לשחמט של אזרבייג'ן. המנצח בה היה סלימחאנוב שהפך בשנת 1935 ליושב ראש ארגון האזרבייג'ני. ב-1936 התקיימה גם האליפות הראשונה לנשים שבה זכתה רוז'דסטבנסקאיה.
ב-1936 א. פוליסקאיה מבאקו הפכה לאליפת הנשים של דרום קווקז. ב-1938 נפתח בבאקו גם בית ספר לשחמט עבור נשים במסגרת מועדון השחמט והדמקה של באקו.
בימי מלחמת העולם השנייה הצטמצמה הפעילות בתחום השחמט. ב-1942 התקיים בבאקו משחק בין סאלו פלור לוולדימיר מקוגונוב. המשחק הופסק אחרי 10 סיבובים כשמקוגונוב הוביל 5½-4½.
ביוני-יולי 1943 ניצח פלור בטורניר כפול מול מקוגונוב, דוד ברונשטיין, ארצ'יל אברלידזה וסורן אברמיאן בתוצאה 8:5.
החל משנת 1947 באזרבייג'ן התקיימו כל שנה אליפויות לשחמט.
החל משנת 1960 התקיימו גם אליפויות שחמט לנשים.
לימודי השחמט התפתחו באופן פעיל החל משנות 1950. תפקיד חינוכי חשוב בקידום הספורט הזה בקרב הנוער מילא מועדון השחמט שבהיכל הפיונירים בבאקו, בניהולו של סורן אברמיאן.
מועדוני ספורט כמו "נפטצ'י", "ספרטק", "נאוקה", "אנרגיה", "מדיק", "איסקרה" ואחרים פתחו מחלקות פעילות לשחמט.
בשנות ה-1950 הצטיינו א. זיינאלי, ס. חלילביילי (האמן הראשון בשחמט של אזרבייג'ן) וולדימיר בגירוב (כמה פעמים אלוף הרפובליקה) כמובילים בין שחקני השחמט במדינה. אלמר מהראמוב, פ. סידייפזאדה, א. פבלנקו, ב. לויטס, ל. ליסטנגרטן, א. פריבורוצקי, ג. גובשלישוו, ל. גולדין, א. מורגולב ור. קורסונסקי השיגו ניצחונות באליפויות. א. דרדרוב, א. שחטחטינסקי, ר, אמירחאנוב וד. אבקארוב השתתפו בכמה אליפויות רצופות.
בשנים 1970–1980 הצטיין דור חדש של שמחטאים צעירים:א. חוסיינוב (אלוף דרום קווקז בשנת 1982), א. סחרוב, א. וליבייוב, ס. סולימנוב, ק. אסקאריאן, א. אבשלומוב, ח. רסולוב, ס. גולייב, האחים ג'אבארוב, ג. גויאייב ועוד.
בשנות ה-1980 השיג גארי קספרוב הישגים יוצאי דופן והפך לאלוף עולם.
בין השחמטאיות מאזרבייג'ן בלטו טטיאנה זטולובסקיה, מ. מרטירוסובה, נונה אבנסובה (קאראקשיאן), א. טוקרז'בסקיה, א. גורבולבה, א. פירבודאגובה, ח. נבייבה, ס. אלזסגארובה, ו. ג'בראילובה, נ. אגאבביאן, א. סאאקובה, א. אלייבה, א. סופייבה (אלופת ברית המועצות לנשים בשנת 1986 שהשתתפו באליפויות ובתחרויות אחרות. הקבוצה הלאומית לנשים של אזרבייג'ן זכתה בשנת 1986 בתחרות הספורט של לאומי ברית המועצות.
פרט להיכל הפיונירים והתלמידים על שם יורי גגארין בבאקו (שבו התאמנו שחמטאים כמו קספרוב, בגירוב, זטולובסקיה, מהראמוב ואחרים) ולמועדונים עירוניים, אגודות ספורט כמו "ספרטק", בורווסטניק", "נפטצ'יק", "דינמו", "מחסול" ואחרים פתחו מועדוני שחמט גם בכפרים
בשנת 1968 הוקם באזרבייג'ן בית הספר הראשון לשחמט לילדים ולנוער, החל מ-1982 - בית הספורט הממלכתי לשחמט של משרד החינוך. בשלהי שנות ה-1970 פעלו ברחבי הרפובליקה מעל 50 בית ספר לספורט לילדים ולנוער שכללו גם לימודי שחמט. החל מ-1982 התקיימו גם פסטיבלים לשחמט בקרב התלמידים.
בעיר הבירה, באקו, התנהלו מספר תחרויות כלל-סובייטיות ובינלאומיות:האליפויות של ברית המועצות ה-29 וה-49 לשחמט גברים (1972,1961), האליפות ה-23 של ברית המועצות לנשים (1963), התחרות הבינלאומית ה-20 של מועדון השחמט המרכזי של ברית המועצות. באליפויות ברית המועצות לקבוצות - התמקמה הקבוצה הרפובליקנית של אזרבייג'ן כדלהלן:ב-1951 - במקום 5, ב-1958 - במקום 10, ב-1960 במקום 9, ב-1952 במקום 10, ב-1969 ו-1972 במקום 9, ב-1981 במקום 14, ב-1985 במקום 7 ו-8.
בתחרות לאומי ברית המועצות הקבוצה הרפובליקנית של אזרבייג'ן התמקמה כדלהלן: ב-1959, 1963, 1967 - במקום 9, ב-1975 - במקום 11, ב-1979- במקום 13, ב-1983 במקום 11, ב-1986 - במקום 14 (גברים) ובמקום הראשון (נשים)
ספרים בתחום השחמט.
ספרי השחמט הראשונים - של ר. ספארוב פורסמו בשפה הרוסית בשנת 1928 - "משחק השחמט" וב-1932 "קורס שחמט למתחילים".
בהמשך פורסמו גם בשפה האזרית תרגום משל הקורס לשחמט של מקס אווה (1936) ו"קודקס השחמט של ברית המועצות"- המהדורה השלישית (1938). בימי המשטר הסובייטי החל ממרץ 1981 פורסם באזרית וברוסית מוסף לשחמט דו-ירחי של העיתון "ספורט". מדורי שחמט קבועים הופיעו גם בעיתונים "קומוניסט" "בקינסקי קבוצ'י" ("הפועל מבאקו"), "וישקה" (הצריח), "באקו". פעמיים בחודש שודרו בטלוויזיה תוכניות דו-חודשיות "מועדון השחמט" ו-"בית הספר למאמני שחמט".
סטטיסטיקה ביחידים.
נכון לאוקטובר 2018 לאזרבייג'ן היו 24 רבי אמנים פעילים, 30 אמנים בינלאומיים ו-151 שחמטאים בעלי תארים בינלאומיים בכלל.
להלן רשימת 10 השחמטאים המדורגים ראשונים של אזרבייג'ן (כולם רבי-אמנים), נכון לאוקטובר 2018:
נשים.
עשר השחמטאיות הטובות ביותר באזרבייג'ן, נכון לאוקטובר 2018:
שיאים קבוצתיים.
גביע נשיא אזרבייג'ן.
במסגרת תחרות גביע נשיא אזרבייג'ן, שהוקדשה לנשיא השלישי של אזרבייג'ן העצמאית, היידר אלייב (2003-1993) שהתקיימה על במת התיאטרון "אונס" בעיר באקו בין 7 במאי - 9 במאי בשנת 2009 התחרתה נבחרת אזרבייג'ן (בהרכב: טיימור רג'אבוב, ווגאר גשימוב, שחריאר ממדיארוב, קדיר חוסיינוב, ראוף ממדוב) מול נבחרת העולם (בהרכב: וישוואנתן אנאנד, ולדימיר קרמניק, אלכסיי שירוב וסרגיי קריאקין). האורחים ניצחו ב-21.5:10.5.
שחמט בהתכתבות.
תחרויות ראשונות של שחמט בהתכתבות התחיל להתקיים החל מאמצע שנות ה-1970. ב-1976 הוקמה ועדה אחראית על משחקי השחמט בהתכתבות במסגרת פדרציית השחמט של אזרבייג'ן. 4 תחרויות התנהלו באזרבייג'ן (מנצחים: ל. וולושין 1975-1974;ס. ודובין 1978-1977; ו. צטוריאן 1981–1983 וס. סרבריאקוב 1984–1985. פ. אטיישב, תושב באקו, תפס את המקום הראשון בתחרות השנייה של ברית המועצות ובהתכתבות הוא היה לאלוף האולימפיאדה השלישית בחבר בקבוצת ברית המועצות. קבוצת אזרבייג'ן תפסה את המקום ה-11 מבין 13 קבוצות באליפות ברית המועצות (באליפות השישית - במקום 10–11 מבין 17, ובתחרות השביעית במקום השלישי בין 17 קבוצות).
יוזף ביהלר
ד"ר יוזף ביהלר (בגרמנית: Josef Bühler; 16 בפברואר 1904 - 22 באוגוסט 1948) היה פוליטיקאי נאצי ששימש כמזכיר המדינה בממשל הכללי של פולין בזמן מלחמת העולם השנייה.
ראשית חייו.