בליל ה-6 באוקטובר ובוקר ה-7 באוקטובר 1973 נעו כוחות צה"ל על הציר מבלי שהותקפו על ידי המארב. בין היתר נעו על הציר חפ"ק אוגדv 143 (אוגדת שרון) וכוחות מחטיבת השריון 217 בפיקודו של אלוף-משנה נתן ניר. חטיבה 217 הייתה אחת מחטיבות המילואים של אוגדה 162, בפיקודו של האלוף אברהם אדן. האוגדה התגייסה ביום הקודם ועמדה לקבל מידי אוגדת סיני את האחריות על הגזרה הצפונית של החזית. חטיבה 217 נעה מערבה על גבי מובילי טנקים בציר הצפוני של סיני, המתמשך מאל עריש אל רומני ובלוזה.
בשעה 5:00 לפנות בוקר ירדו מהמובילים בסמוך לרומני טנקי הגדוד הקדמי של החטיבה, גדוד 113 בפיקודו של סגן-אלוף אסף יגורי. הטנקים של הגדוד נעו מערבה על פני המארב המצרי מבלי שהותקפו על ידו. בשעה 5:30, כאשר הגיע למקום הגדוד השני, גדוד 142 (בפיקודו של סא"ל נתן פירעם) והחל לרדת מהמובילים, פתחה הפלוגה המצרית באש עליו. במכת האש הראשונה נפגעו ועלו באש שני טנקים, זחל"ם, משאית וכלים נוספים של הגדוד.
מפקד החטיבה ניר פקד על גדוד 113, שבינתיים הגיע לבלוזה להסתובב, לשוב אל אזור הקרב ולחסל את המארב המצרי. מפקד האוגדה אדן שמע את הפקודה ברשת הקשר והתנגד לה. הוא סבר שבכך משיגים המצרים את מטרתם – עצירת כוחות המילואים הישראלים מלהגיע לחזית. לדעתו היה מקום להשאיר את ההתגברות על המארב לכוחות האוגדה שהתקרבו למקום הקרב ממזרח, אך לאחר שהסביר לו ניר את ממדי המארב הוא ביטל את התנגדותו.
גדוד 113 שהיה עדיין בהתארגנות וכלל 10 טנקים וזחל"ם תקף את המארב ללא סיוע ארטילרי. בשעה 6:30 לערך הגיע גדוד 113 במטרה "לשטוף" את המארב המצרי אך מיד בתחילת ההסתערות נפגעו מספר טנקים, נהרגו 7 חיילים (בהם הקמב"ץ וקצין האג"ם של הגדוד) ו- 12 חיילים נפצעו. חיילי הקומנדו המצרי לחמו ביעילות ושיגרו אמצעי נ"ט רבים. בשלב זה החליט המג"ד אסף יגורי להיערך לקרב מחדש. כיוון שהטנקים של חטיבה 217 התקשו לתמרן בדיונות העמוקות באזור המארב, ביקש המח"ט ניר תגבורת של חיל רגלים. חיילי החרמ"ש של האוגדה טרם הגיעו לחזית. על כן שלח האלוף אדן אל ניר שני צוותים של סיירת שקד, שהיו ממונעים על גבי שמונה זחל"מים, לאחר שפגש אותם במקרה ליד מפקדת הגזרה הצפונית של צה"ל בבלוזה. הקרב עם פלוגת הקומנדו המצרית נמשך שלוש שעות שבמהלכן נחסם הציר לתנועה. לחימת חיילי הסיירת סייעה בחיסול המארב.
תוצאות הקרב.
בסופו של הקרב נותרו פזורות בשטח גופותיהם של כ-70 חיילים מצרים. מפקד הפלוגה המצרית נפל בשבי צה"ל. בקרב נהרגו עשרה חיילי צה"ל ולמעלה מ-20 נפצעו.
מפקד האוגדה אדן העריך את לחימת פלוגת הקומנדו המצרית כמוצלחת. עם זאת, המארב לא הצליח בסופו של דבר לעכב באופן משמעותי את הגעת אוגדה 162 לחזית, שכן האוגדה ניתבה את יתר כוחותיה שנעו מערבה אל ציר תנועה מקביל, שעקף את אזור רומני מדרום.
גדוד 113 של חטיבה 217 נפגע קשה למחרת במסגרת מתקפת הנגד הכושלת של צה"ל בסיני ומפקדו אסף יגורי נפל בשבי המצרי.
גוגל דודל
תאגיד בינלאומי
Fox Broadcasting Company
Dexter
לבנון הירקון
לַבְנוּן הירקון (שם מדעי: "Acanthobrama telavivensis", 'לַבְנוּן תל אביב') הוא מין דג מים מתוקים השייך למשפחת הקרפיוניים. המין הוגדר ב-1973 על ידי מנחם גורן, לב פישלזון ואתלווין טרוואבאס (Ethelwynn Trewavas).
לבנון הירקון הוא מין אנדמי לישראל. עד לפני כ-50 שנים היה נפוץ במערכת נחלי החוף של ארץ ישראל, אולם בשנות ה-50 וה-60 חלה ירידה חדה במספריו, וכיום הוא נמצא על סף הכחדה.
תיאור.
זהו דג קטן: אורכו עד 120 מילימטרים. צבעו אפור-כסוף, וקשקשיו קטנים. הוא נוהג לשחות סמוך לקרקעית הנחל. הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים ומאצות. עונת הרבייה שלו היא בין החודשים מרץ לאוגוסט. את ביציו הוא נוהג להטיל על אבנים או על צמחים שבנחל.
שיקום המין.
בקיץ 1999 נחנך פרויקט לשיקום אוכלוסיית הדג, בשל התייבשות קטעים נרחבים מהנחל. הפרויקט החל ביזמת ד"ר מנחם גורן מאוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם רשות נחל הירקון, הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב ורשות הטבע והגנים. הצלחת הפרויקט הייתה חלקית: הדגים שרדו וגדלו, אך לא העמידו דור חדש. ממצאי מחקר שהתקיים במעבדה האיכטיולוגית שבאוניברסיטת תל אביב הביאו לתכנון מערך החזרה חדש שבנבחן בשטח בפרק הירקון. בדצמבר 2005 נחנכה לצד הירקון בריכה המשמשת כמערכת חצי טבעית, מימיה מי הירקון, אך תנאיה מבוקרים – היא אינה מאפשרת יציאת לבנונים לנחל או חדירה של מיני דגים מן הנחל לבריכה. ממצאי המחקר במעבדה תוצאות הבדיקה בבריכת הלבנונים יושמו במספר שמורות טבע ובמהלך השנים שוחררו למערכות מהונדסות אלה אלפי דגי לבנון. כיום הוא מוגדר כבמצב שימור פגיע.
בסקר שנערך בשנת 2016 נמצא כי הדג שב למרבית חלקי הירקון.
הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה
הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה (בצרפתית: Le Conservatoire national supérieur d'art dramatique) הוא בית ספר לאמנות הדרמה השוכן בעיר פריז.
הלימודים בבית הספר נמשכים שלוש שנים. בכל כיתה משתתפים שלושים תלמידים (15 בנות ו-15 בנים) וכמו כן כמה סטודנטים הבאים ממדינות אחרות בעולם. בשנת 2001 פתח בית הספר גם קורסים בתחום הבימוי. נכון ל-2013, מנהלת בית הספר היא קלייר לאסן דארקויי (Claire Lasne Darcueil).
אולם התיאטרון.
במסגרת אולם התיאטרון של הקונסרבטוריון מתקיימות סדנאות באולם הישן. האולם נבנה בשנת 1811 בידי האדריכל פרנסואה ז'וזף דלנוי (François-Joseph Delanoy). באולם הזה פגש לראשונה הקהל הפריזאי את לודוויג ואן בטהובן בשנת 1828, כשניגן תחת ידו של המנצח פרנסואה האבנק שעמד בראש התזמורת של החברה לקונצרטים של הקונסרבטוריון.
באולם זה גם נוצרו כמה מיצירותיו של הקטור ברליוז: הסימפוניה הפנטסטית 1830, "הרולד באיטליה" 1834, רומיאו ויוליה 1839 ויצירות נוספות. התיאטרון מארח מדי פעם הצגות מן התיאטרונים בעיר פריז, כמו למשל בשנת 2006 הקוורטט מאת היינר מילר, בבימוי מתיאס לאנגוף .
נושאי הלימוד.
בית הספר מלמד תורות בתחומי האמנות הדרמטית. הוא עוסק בנושאי הידע התאורטי והשליטה המעשית, בתרגול מתמיד בתחום המקצועי של משחק התיאטרון.
בית הספר מאגד בתוכו מודרניזם ומסורת ולכן יש בתוכו שתי צורות לימוד: כיתה וסדנה. בכיתה מפרשים טקסטים (מתוך הידע שנרכש במסורת התיאטרונית רבת השנים) דבר המאפשר לתלמידים להתמודד עם תורתו של אמן בעל שם. באמצעות לימוד ותרגול מתמידים ועבודה שבעיקרה מבוססת על קשר אישי. בעוד הסדנאות מאפשרות לתלמידים להתנסות בשיטות שונות בתחום המשחק. הלימוד כאן נעשה בדרך קולקטיבית.
שמות הקורסים.
אינטרפרטציה, מסכה, אלתור, ריקוד, טאי צ'י, שירה, סייף, הגייה, דרמטורגיה, תולדות התיאטרון, תרבות אמנותית כללית, תנועה בימתית.
התמחויות.
עבודה עם תלמידים בבתי ספר אחרים, הקלטות ברדיו צרפת בפריז.
כניסה לתיאטרון מקצועי.
מאז שנת 1971 התיאטרונים הלאומיים הצרפתים מאפשרים לאמנים צעירים, כניסה רכה יותר אליהם, ובמיוחד לאלה שסיימו בהצלחה את הקונסברטוריונים המרכזיים של פריז ושטרסבורג. הם מציעים להם חלל ובו מתקיימים מפגשים עם במאים המביאים עימם מחזות ותוכניות לבימוי הצגות שונות. התיאטרון הלאומי לצעירים, מממן כמה מתוכניות אלו, ומאפשר כניסה מהירה למוכשרים שנבחרו. מדובר באגודה המבוססת על חוקי האגודות והעמותות משנת 1901 (ללא מטרת רווח). התיאטרון הלאומי לצעירים ממומן בידי משרד התרבות והתקשורת הצרפתי.
תלמיד היוצא מלימודי אחד משני הקונסברטוריונים המרכזיים, זוכה לתמיכה בת שלוש שנים. וכך שחלק משכרו ממומן בידי המדינה. בדרך זו נוצר מצב של היצע איכותי בתחום המשחק, ובמקביל גם חיסכון תקציבי לבמאי ולמנהלי התיאטרונים. בצורה זו מוצאים את תלמידי בתי הספר האלה מופיעים בתיאטרונים המקצועיים, כמו תיאטרון הקומדי פראנסז, תיאטרון נאנטר-אמנדיה ועוד.
שירותים מבוססי מיקום
הקונצנזוס המדעי
אוטו רמר
אוטו ארנסט רמר (בגרמנית: Otto Ernst Remer; 18 באוגוסט 1912 - 4 באוקטובר 1997) היה קצין גרמני בוורמאכט שמילא תפקיד מכריע בהכשלת קשר ה-20 ביולי להתנקשות בחייו של אדולף היטלר.
בשנת 1950 נמנה עם מייסדי מפלגת הרייך הסוציאליסטית (בגרמנית: Sozialistische Reichspartei, ובקיצור SRP).
ביוגרפיה.
רמר נולד בעיירה הגרמנית נויברנדנבורג וגדל במשפחה פרוטסטנטית. הוא היה נשוי פעמיים והיו לו שני בנים מנישואיו הראשונים ובת מהשניים. בשנת 1932, כשהיה בגיל 20, התנדב לשירות צבאי.
שירותו הצבאי במלחמת העולם השנייה.
בספטמבר 1939, בזמן הפלישה של גרמניה הנאצית לפולין, הוא היה אובר-לויטננט בוורמאכט, והיה מפקד פלוגה בחיל הרגלים הגרמני. רמר שירת במערכה בבלקנים שבה פלשו מדינות הציר ליוון וליוגוסלביה, כמו גם במבצע ברברוסה שבו פלשה גרמניה הנאצית לברית המועצות.
באפריל 1942 נעשה מפקד גדוד, הצטרף לרגימנט העילית "גרוסדויטשלנד" ("גרמניה הגדולה") ופיקד על גדוד הנשק המיוחד, הגדוד הרביעי, שהיה גדוד מסייע ברגימנט. בפברואר 1943 פיקד על גדוד 1 (גדוד משוריין) של רגימנט הגרנדירים "גרוסדויטשלנד", לאחר שהרגימנט הורחב לדיוויזיה, חיפו חייליו, שהיו רכובים על זחל"מים (רכבים קרביים משוריינים המונעים באמצעות שני זחלים מאחור וזוג גלגלים בחזית להיגוי), על נסיגת הוואפן אס אס במהלך הלחימה בחרקוב.