בעזרת מלגת טאטה ומענק מהרמן וילקי, בשנת 1947 נסע מהטה לארצות הברית ובשנים 1949–1952 עבד כעמית מחקר בצי האמריקאי. באותה תקופה עבד בתחום סינתוז החומר אמטין וסיים באוניברסיטת קנזס עבודת דוקטורט בכימיה, בהדרכתו של ויליאם אי. מקיואן.
קריירה מדעית.
בשנת 1947 הזמינה חברת "ג'וזף סיגרם ובניו" את מהטה לעבוד כחוקר במעבדת המחקר שלה בארצות הברית. הוא השתלם בה בתחום התסיסה והזיקוק. באוה תקופה חקר מהטה את הפניצילין.
בזמן שהיה למשך שלוש שנים פרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת ויבלרפורס במדינת אוהיו, ב-1957 הצטרף מהטה לחברת התרופות "בארוס ולקאם", כיום גלקסו סמית' קליין והתגייס בה לחקר החומרים בעלי פוטנציאל נאורופרמקולוגי. בשנת 1969 הצליח לבנות, לסנתז ולרשום פטנט על התרופה בופרופיון שקיבלה בשנת 1985 אשור ה-FDA כטיפול נגד דיכאון. היא יצאה לשווקים בשם ולבוטרין ואחר כך גם זייבאן, צורה שאושרה לשימוש בגמילה מסיגריות טבק.
זייבאן הייתה התרופה הראשונה שאושרה על ידי FDA להפסקת עישון. ולבוטרין נרשם לפעמים לצורך הגברת החשק המיני אצל נשים
חברת גלקס סמית קליין הרוויחה כ-900 מיליון לירות שטרלינג.
מהטה נפטר בגיל 94 באוגוסט 2014 בפיק רסורסס, בברלינגטון, צפון קרוליינה, בעקבות מחלה קצרה.
גופתו נשרפה בקרמטוריום לואו והאפר הובא לקבורה בבית הקברות קנסיקו בוולהאלה, מדינת ניו יורק.
מבחר פרסומים.
and evaluation of the antidepressant activity of the enantiomers of bupropion"," Chirality (published 2004-09-21), 5 (7): 495–500 doi:10.1002/chir.530050704,
בחייו הפרטיים.
מהטה היה נשוי ואב לשתי בנות ובן.
מדאיה
שברולט איגל
שברולט איגל (באנגלית: Chevrolet Eagle) היא מכונית משפחתית מ"סדרה CA", שבנוסף יוצרה במספר תצורות ספורטיביות, מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית אשר יוצרו בשנת 1933 בארצות הברית, קנדה, יפן, איחוד דרום אפריקה, ארגנטינה ובלגיה.
אטלנטיס (סרט, 2019)
אטלנטיס (באוקראינית: Атлантида) הוא סרט דרמה אוקראיני משנת 2019 בבימויו של ולנטין ווסיאנוביץ'. הוא הוקרן בחלק הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו בספטמבר 2019. בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-76 של ונציה זכה הסרט בפרס הסרט הטוב ביותר בתחרות האופקים. הוא מתוכנן לצאת לאקרנים באוקראינה בנובמבר 2020. הסרט מתרחש באוקראינה העתידית אחרי משבר אקולוגי, ומשלב בין רעב ללחימה של חיילים משוחררים לרעב ללחם ממנו הם סובלים כפועלי ייצור.
הסרט נכתב על ידי ולנטין וסיאנוביץ', שגם ביים, צילם והפיק, לצד איה מיסליצקי ו-ולדימיר יאצנסקו. את התפקידים בסרט גילמו לוחמים מהכוחות המזוינים של אוקראינה שלחמו בסכסוך המזוין במזרח אוקראינה ומתנדבים. את אחד התפקידים המרכזיים גילם אנדריי רימארוק - קצין לשעבר במודיעין הצבאי האוקראיני.
הסרט זכה בפרס האקדמיה האוקראינית לקולנוע.
תקציר עלילת הסרט.
הסרט מספר על החיים בדונבאס לאחר שאוקראינה ניצחה במלחמה עם רוסיה והשיבה לידיה את השטחים הכבושים. האירועים בסרט מתרחשים בשנת 2025, "שנה לאחר תום המלחמה". השטח כבר הוכרז כבלתי מיושב והסביבה כה הרוסה עד כי שינוי נראה בלתי אפשרי בטווח הזמן נראה לעין. ההרס והחורבן שולטים בכל. לדברי במאי הסרט: "זה אסון שלא רק נעצר בסביבה הקרובה, אלא מחלחל לכל עבר דרך האנשים. כולם מתמודדים עם טראומת עבר ומנסים לשלוף משהו מחייהם."
הפקה.
מרבית השחקנים הם חיילים לשעבר ומתנדבים של הכוחות המזוינים של אוקראינה ואת אחד התפקידים המרכזיים גילם אנדריי רימארוק, לוחם לשעבר שהשתתף בקרבות במסגרת מלחמת האזרחים באוקראינה והלחימה בדונבאס ועובד כעת בקרן "חזור לחיים". החובשת לודמילה בילקה והמתנדב וסילי אנטוניאק הצטלמו אף הם. הצילומים התרחשו בעיקר במריאופול בינואר-מרץ 2018.
רמפיקתיים
רמפיקתיים או דגי סכין חוליים (שם מדעי: Rhamphichthyidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים במים מתוקים טרופיים באמריקה הדרומית.
דגים אלה קולטים את סביבתם בעיניהם וגם באמצעות שדה חשמל מאיברים המצויים מצידי גופם. הגוף מוארך עם סנפירים קצרים מאוד, "רעמה" מעל הגב ורעמה נוספת מתחת הבטן. הראש צר ובעל חוטם ארוך דמוי-חדק וחסר שיניים.
אלו מינים די קטנים באורך 15 ס"מ בממוצע. הם ניזונים ממיני חסרי חוליות קטנים בקרקעית הנהר או האגם וקולטים אותם באמצעות שדה החשמל שהם מייצרים. אלו יצורי לילה שבמשך היום מתחפרים בחולות הקרקעית.
סוגים.
חלק מהסוגים ("Hypopygus" ו-"Steatogenys") משויכים לעיתים למשפחה דומה - היפופימיים ("Hypopomidae").
היפופימיים
היפופימיים (שם מדעי: Hypopomidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים בנהרות טרופיים בפנמה וברחבי אמריקה הדרומית בכל המדינות למעט בצ'ילה. מרבית המינים חיים באגן האמזונאס הגדול אך חלק חיים גם בריו דה לה פלטה ובנהרות ואפיקים קטנים יותר.
אלו מינים קטנים מאוד שאורכם המקסימלי 5.9 ס"מ. דגים אלה קולטים את סביבתם בעיניהם וגם באמצעות שדה חשמל מאיברים המצויים מצידי גופם אך השדה אינו חזק מספיק להמם טרף קטן כמו דגים קטנים או חרקים.
הגוף שלהם מוארך ובייחוד הזנב אך הסנפירים קצרים מאוד וכמעט בלתי נראים. במקומם ישנה "רעמה" הבולטת מתחת לסנפירי החזה ועד הזנב הדק. הם בעלי ראש קטן בעל עיניים קטנוץ וחוטם ארוך דמוי-חדק חסר שיניים.
לעיתים נדירת הם מוחזקים כדגי נוי באקווריום.
סוגים.
2 סוגים ("Hypopygus" ו-"Steatogenys") משויכים לעיתים למשפחה דומה - רמפיקתיים ("Rhamphichthyidae").
שלום אביחצירא
הרב שלום אביחצירא (ה'תרנ"ג, 1893– ו' באדר ה'תשל"ד, 1974) היה דרשן, אב בית הדין ורבה של קולומבשאר (נקראה גם: בצאר), שבאלג'יריה. ומאוחר יותר, רב במרסיי שבצרפת, מחבר ספרים.
קורות חיים.
נולד בתאפילאלת שבמרוקו לאסתר ולרב אהרון אביחצירא, בנו של הרב יעקב אביחצירא בשנת 1893 (ה'תרנ"ג). בצעירותו למד בישיבת "אביר יעקב" של סבו.
בשנת 1920 (ה'תר"ף) עבר להתגורר בקולומב-בשאר (בצאר) שבאלג'יריה, וכיהן שם כדיין וכרבה הראשי של העיר. יחד איתו הגיעו לעיר גם אחיו, הרבנים ישראל (בבא סאלי הגדול) ויוסף (בבו סו), שיחד עסקו במתן שירותי הדת לקהילה היהודית בעיר.
לאחר כ-40 שנים בקולומב-בשאר, בשנת 1962 (ה'תשכ"ב) עבר להתגורר במרסיי שבצרפת, וכיהן שם במשרה רבנית.
בתקופת רבנותו, עסק בין השאר בשאלת הגרים הבאים להתגייר לשם אישות, בשאלה זו הכריע רבי שלום שיש לקרב בזמן הזה גרים אלו, ולאפשר להם להתגייר ולהינשא כהלכה.
הלך לעולמו בשנת 1974 (ו' באדר ה'תשל"ד) ונקבר במרסיי.
משפחתו.
הרב שלום נשא תחילה את ביתו של הרב מסעוד שטרית, ולאחר שהתגרש, נישא בשנית לרחמא בת אליהו אביחצירא. במקביל נישא לסעדה, ולאחר שהתגרש ממנה, נישא לרחל.
שמעון הבשי
צדוק העוועשי
אנדרה הולנד
אנדרה הולנד (באנגלית: André Holland; נולד ב-28 בדצמבר 1979) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי בעל תפקידים מוצלחים רבים בתיאטרון ובקולנוע.
ביוגרפיה.
הולנד נולד וגדל באלבמה והתחנך בבית הספר התיכוני הקתולי ע"ש ג'ון קרול. בגיל 11 השתתף לראשונה בהצגה אוליבר! בתיאטרון הקיץ בירמינגהם. הוא למד לימודי משחק באוניברסיטת פלורידה ובהמשך במרכז לימודים גדול בלונדון. בשנת 2006 קיבל תואר שני באמנות יפה מאוניברסיטת ניו יורק.
הוא הופיע החל מ-2006, אז שיחק באחד מפרקי הסדרה המשטרתית חוק וסדר ובאותה עת עבד על מחזות תיאטרון שונות. סרטו הקולנועי הראשון היה "Sugar" מ-2008.
על סרטו משנת 2016, אור ירח של בארי ג'נקינס בתפקיד "קווין", הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה ובשלושה פרסי אוסקר והולנד קיבל שבחים וביקורות טובות על משחקו.
יואב רייטר
יואב רייטר (נולד ב-6 ביוני 1975), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה, סגן אלוף המכביה (1993) במשחה ל-100 מטר פרפר ונוירוכירורג בעיסוקו.
ביוגרפיה.
רייטר נולד וגדל ברמת גן. בילדותו התגורר באלנטאון, פנסילבניה ארצות הברית בשל לימודיו האקדמיים של אביו ושם החל לשחות במרכז קהילתי יהודי בעירו. כשחזר לישראל הוא התאמן בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה בהדרכתם של חיים נעסה, ירון אילתי, רביב שלהבת והלמוט לוי וכבר בהיותו בן 13 זכה בתואר שחיין מצטיין ארצי לבני גילו. בהיותו בן 16 הוא עבר לחיפה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתו של ארנון אבני ושם סיים את לימודיו בתיכון עירוני ה'. בצבא הוא שרת כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.
אלוף ישראל.
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה רייטר בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.79 שניות, לפני יואב מאירי (58.63 שניות) וניר שמעוני, שניהם מהפועל ירושלים. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.82 דקות, אחרי יואב מאירי (2:09.89 דקות) ולפני ערן צלר.
בתחרות השחייה של המכביה ה-14 שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה רייטר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.00 שניות, אחרי דן קטלר (55.82 שניות) ולפני ג'ף פופל (57.42 שניות), שניהם מארצות הברית.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכה רייטר במדליית כסף אישית, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.67 שניות, אחרי יואב מאירי (57.05 שניות) ולפני ערן הירש, חברו לקבוצת מכבי חיפה.
בשנת 1997 למד רייטר באוניברסיטת אוקלנד במישיגן. בשנתו הראשונה הוא זכה ב-NCAA דרגה שנייה, במדליית זהב במשחה ל-200 יארד פרפר ובמדליית ארד במשחה ל-100 יארד פרפר והיה שותף לשתי מדליות כסף במשחי שליחים (4x50 יארד מעורב ו-4x100 יארד מעורב) ביחד עם עידו מירון.