הלהקה פעלה במתכונתה המקורית במחצית הראשונה של שנות ה-80 והוציאה שני אלבומים. לאחר פירוקה התאחדה מספר פעמים להופעות, ובסוף שנות ה-90 חזרה לפעילות והוציאה שירים ואלבומים חדשים, עם חברים חדשים במקום אברמוב וגולדברג שהלכו לעולמם.
פעילויות נוספות.
דותן הקים עם אחיו, אורי, את גלריית "תת-רמה" ואת גלריית "שינק-אין" שהפכו את "שינקין", רחוב הסנדלרים הנטוש של שנות השמונים למשהו שמזכיר פינה בסוהו הניו יורקי של אותן שנים. דותן ואחיו הקימו את העיתון "תתרמה", שהיה מוקדש כולו ליצירות אמנות מקוריות, לשירים ולסיפורים. העבודות שפורסמו בעיתון נוצרו במיוחד למטרה זו, והוא נחשב ליצירת אמנות בפני עצמה שהאחים דותן חתמו עליו.
בשנת 1995 הוציא דותן את אלבומו הראשון "כל האהבות אסורות". בלט בו השיר "עיניים כחולות" שזכה בקושי להצלחה. האלבום לא זכה לתשומת לב מיוחדת, ודותן עצמו לא ניסה לקדם אותו בהופעות.
בשנות ה-90 פרסם דותן שלושה ספרים:
בשנת 2005 אצר דותן תערוכת ציורים של סבו, האדריכל והאמן לאופולד קרקואר, במוזיאון הכט שבחיפה.
דני דותן יוצר עם בת זוגו דליה מבורך סרטים תיעודיים בנושאים חברתיים-ישראליים. בין הסרטים שיצרו במשותף:
דותן מתגורר בתל אביב. בתו ממיכל דינר, היא הארכיטקטית-אמנית ד"ר לני דותן. בתו עם דליה מבורך היא האמנית שאשא דותן.
בול טרייר
הבול טרייר (באנגלית: Bull Terrier) הוא גזע של כלב ממשפחת הטריירים. מקורו באנגליה. כלבים אלו בולטים בראשם הגדול, דמוי הביצה, עיניהם הקטנות וגופם השרירי. בחוק הישראלי הוא מוגדר כלב מסוכן.
היסטוריה של הגזע.
בתחילת המאה ה-19 פותח גזע זה, על מנת לשמש לקרבות כלבים, פעילות פופולרית באותם ימים. ההכלאה התבססה על זן קדום של הבולדוג אנגלי (אשר נכחד), מנצ'סטר טרייר וזן קדום של הטרייר האנגלי. הבול טרייר שילב את המהירות והזריזות של הטריירים הקלילים, עם העיקשות של הבולדוג. בהמשך הוכלא הכלב עם טרייר לבד אנגלי (אשר נכחד גם הוא) וזאת כדי להעניק לו הופעה מרשימה יותר, ולשפר את מראה הראש והרגליים. הגזע צבר פופולריות, והוכלא עם זנים רבים נפוצים כגון דלמטי, גרייהאונד, בורזוי פיטבול, אמסטף, דוג דה בורדו, ועוד. בתחילה צבעו של הכלב היה לבן בלבד, אך זיווגים עם סטפורדשייר בול טרייר הניבו גוונים נוספים. הגזע בולט בגלל ראשו המיוחד, דמוי צורת ביצה.
יחסים עם האדם ותוקפנות.
מדובר בכלבים צייתנים ולכן הם משמשים לעיתים ככלבי שמירה או הגנה. עם זאת, מדינות רבות (כולל ישראל) חוקקו איסורים כנגד גזע הבול טרייר ודומיו, בשל הסכנה בתוקפנותו נגד בני האדם.
וסט היילנד וייט טרייר
הווסט היילנד וייט טרייר (באנגלית: West Highland White Terrier, בתרגום חופשי: טרייר רמות מערביות לבן, מכונה "ווסטי") הוא גזע של תת-המין כלב הבית, מקבוצת הטריירים.
היסטוריה של הגזע.
מוצאו של הווסט היילנד וייט טרייר הוא מסקוטלנד, בדומה לקאירן טרייר והסקוטיש טרייר.
בתחילה היו הציידים-מגדלים מוציאים מקבוצת הגורים את הגורים הלבנים ומשתמשים בגורים הכהים בלבד, אך לאחר תאונת עבודה בה צייד ירה בטעות בווסט היילנד וייט טרייר שלו שהיה בצבע כהה, הם החליטו להשתמש בכלבים הלבנים שמאוד בולטים במהלך הציד.
מבנה כללי.
זהו כלב שרירי עם לסת חזקה (על מנת שיוכל להביא את הטרף), וציפורניים חזקות לחפירה.
בריאות.
הווסט היילנד וייט טרייר הוא כלב שרירי וכדי לשמור על בריאותו ועל מבנה גוף בריא הוא זקוק לפעילות גופנית מתמשכת של לפחות 45 דקות ביום.
לווסטי יש הרגלי אכילה שונים משאר הגזעים וכדי לשמור על פרוותו לבנה ובריאה רצוי להאכילו במזון טבעי כמו בשר ואורז. מזון יבש ותעשייתי גורם לפרווה להשחים.
הווסט היילנד וייט טרייר, בדומה לשאר הטריירים, זקוק למריטת שיער מגיל צעיר ולא לתספורת, על מנת שפרוותו תישאר בריאה.
צ'או צ'או
צ'או צ'או (אנגלית: Chow Chow) הוא גזע כלבים השייך לכלבי השפיץ ומוצאו במזרח הרחוק. הצ'או צ'או הוא כלב יוצא דופן בשל לשונו ופיו הסגולים ובשל רגליו האחוריות הישרות לחלוטין.
היסטוריה של הגזע.
הצ'או צ'או הוא אחד מגזעי הכלבים העתיקים ביותר. מוצאו הרשמי הוא מסין, אך יש הטוענים שמונגוליה היא מולדתו האמיתית ומסתמכים על ממצאים המראים שכבר לפני 3000 שנים השתמשו המונגולים בכלבים כבדים ושחורי-פה כבכלבי מלחמה. במשך רוב ההיסטוריה שלו, שימש הצ'או צ'או כלב ציד פראי. ידוע גם שהוצב ככלב שמירה במקדשים, ויוחסו לו כוחות מיסטיים ועל טבעיים שעזרו כביכול בגירוש כוחות האפלה. במאות האחרונות גידלו אותו הסינים לצורכי אכילת בשרו וסחר בפרוותו. הגזע הגיע לאירופה לקראת סוף המאה ה-19 בספינות סחר אנגליות יחד עם סחורה נוספת מהמזרח. בבריטניה אומץ על ידי המלכה ויקטוריה, הנסיכה מוויילס, וגבירות אחרות מבנות האצולה.
מבנה כללי.
גובה: 46-51 ס"מ. משקל: 25-30 ק"ג.
פרוות הכלב ארוכה, סבוכה ועבה. צבעה אחיד והיא בצבעים: קרם, חום בהיר, כחול אפור, אדמוני או שחור.
הגזע ניחן בשני מאפיינים מיוחדים:
גזע זה קשה לריבוי.
תוחלת חייו כ-15 שנים.
חרקירי
קישון
ספוקו
סֶפּוּקוּ (ביפנית: 切腹, שילוב הקנג'י של "חתך" ו"בטן") היא מילה יפנית שמקורה בשפה הסינית, המציינת התאבדות טקסית המתבצעת על ידי חיתוך הבטן בפגיון או בוואקזישי. ספוקו ידוע בעולם המערבי גם כ"הרקירי" או "חרקירי" (יפנית: 腹切り, "חיתוך הבטן").
סוג נוסף של התאבדות טקסית, שנועדה לחזק את ערכי הסמוראים היא ג'ונשי (殉死) – ליווי האדון המת. מתורגם לעיתים כ"התאבדות מתוך נאמנות".
מאפיינים.
הספוקו הוא חלק מהבושידו (武士道), קוד ההתנהגות של הסמוראי. כדי להימנע מנפילה בשבי והבושה הכרוכה בכך, היה מורה הדאימיו (האדון הפיאודלי) לסמוראי שלו לבצע ספוקו.
בתקופות מאוחרות יותר, הורשו לוחמים שנשבו לבצע ספוקו במקום להיות מוצאים להורג. מטרת הספוקו העיקרית הייתה לשמר את כבוד הלוחם במותו, ולכן אלו שלא השתייכו למעמד הסמוראים לא הורשו ולא היה מצופה מהם לבצע ספוקו.
בעולמם של הסמוראים, הספוקו היה מעשה של אומץ שזכה להערכה במקרה של לוחם שהובס, איבד את כבודו או נפצע פצעים אנושים. בביצוע הספוקו יכול היה לוחם שכזה למות בכבוד ואף לזכות במוניטין וכבוד נוסף בשל המעשה. המוות בספוקו היה כואב במיוחד וממושך יחסית, ולכן לעיתים ביקש הסמוראי המתאבד מידידיו לערוף את ראשו ולהביא עליו את הקץ במהירות.
אם אפשר זאת הזמן, היה הספוקו מלווה בטקס פרטני. הלוחם היה לובש את מחלצותיו, יושב על מחצלת מיוחדת כשחרבו מולו ומתכונן למוות בכתיבת פואמת מוות. כשעוזרו ניצב לצידו, היה הלוחם פותח את הקימונו שלו, נוטל את חרב הווקיזאשי הקצרה או את הטאנטו (פגיון) ודוקר את בטנו בתנועה אחת משמאל לימין ותנועה שנייה מעלה באלכסון, לכיוון הלב. משום שרוב הסמוראים אינם מצליחים לגמור את הספוקו בעת התנועה השנייה, לרוב, היה עוזרו של הסמוראי עורף את ראשו בתנועה טקסית המותירה חיבור דק בין הראש לגוף כך שהראש יפול לידיו של הסמוראי וכך הראש היה "יושב" על ידי הסמוראי.
ספוקו ביפן המודרנית.
הספוקו נאסר רשמית ברסטורציית מייג'י, 1868. עם זאת, עשרות אנשים ביצעוהו מאז, כולל קבוצה גדולה של אנשי צבא ב-1895 כמחאה על החזרת שטחים לסין, הגנרל נוגי ואשתו במותו של הקיסר מייג'י ב-1912, וחיילים ואזרחים שהעדיפו מוות על פני שבי במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1970 ביצע הסופר יוקיו מישימה ספוקו פומבי במפקדת הצבא היפני לאחר שכשל לשכנע את ראשיו לבצע הפיכה ביפן. עוזרו של מישימה לא הצליח לעורפו בשלושה ניסיונות, והוא נערף לבסוף על ידי אדם אחר.
ספוקו במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר התבוסה.
הרבה קצינים בכירים של האימפריה היפנית העדיפו להתאבד בספוקו מאשר ליפול בשבי. בין הידועים ביותר:
בתרבות.
הספוקו מופיע בספרים ובסרטים רבים על יפן. דוגמה לספוקו מרכזי ניתן למצוא בסיפורם של 47 הרונין.
במהלך השנים, יצאו מספר סרטים על הסיפור.
הסרט האחרון, "47 Ronin" יצא ב־2013 בכיכובו של קיאנו ריבס.
אבו דבי
אבו ד'אבי
אלפנטינה
תרמז
תרמז (באוזבקית: Термиз/Termiz; בפרסית ترمذ, תעתיק מדויק: תרמד'; ברוסית: Термез) היא העיר הדרומית ביותר באוזבקיסטן בירת מחוז סורחן דריה. העיר שוכנת על גבול אפגניסטן ובקרבת המשולש עם טג'יקיסטן כ-480 ק"מ דרום-מערבית לבירה טשקנט וכ-60 ק"מ צפון-מזרחית לעיר האפגנית מזאר-י שריף. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 מתגוררים בעיר 189,500 בני אדם.
נהר האמו דריה הוא הגבול בין המדינות באזור תרמז. ניתן לחצות אותו רק דרך "גשר הידידות" שנבנה בשנת 1982.
אקלים.
האקלים בתרמז הוא אקלים צחיח קר (aWk לפי שיטת קפן). העונה הקרה והגשומה נמשכת מאוקטובר עד מרץ, ואילו העונה החמה והיבשה נמשכת מאפריל עד ספטמבר. שלג יורד במשך ימים בודדים בשנה, לרוב בשיא עונת החורף (דצמבר לפברואר).
פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (10 במרץ 1503 – 27 ביולי 1564) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1556 ועד יום מותו.
ביוגרפיה.
פרדיננד הראשון נולד במדריד לפיליפ היפה, מלך קסטיליה מבית הבסבורג, ורעייתו חואנה המשוגעת. הורי אמו היו פרננדו השני מלך אראגון, ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, והורי אביו היו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומארי, דוכסית בורגונדיה.