סדרת אנימציה בהפקת קרטון נטוורק שודרה בתחילת 2008, והיא מתרחשת בדטרויט בשנת 2050, היכן שרובוטים ובני אדם חיים זה לצד זה. הרובוטריקים הגיעו לכדור הארץ כדי לשמש כגיבורי-על ולהילחם נגד בני אדם רעים, כאשר השקרניקים משחקים תפקיד משני עד להופעתו של מגהטרון. הדמויות הראשיות כוללות את הרובוטריקים אופטימוס פריים, באמבלבי, בולקהד, פראול וראטצ'ט, והשקרניקים מגהטרון, סטארסקרים, בליצווינג, לונגנוט ובלאק-אראכניה. מספר דמויות שהופיעו בסדרת האנימציה המקורית וכן בסרט האנימציה הופיעו בהופעת אורח.
רובוטריקים: פריים (2010–2013).
סדרה באנימציית CGI שודרה ברשת Hub Network מנובמבר 2010 ועד ליולי 2013 וקצרה תשבחות בשל האנימציה והכתיבה שבה. היא זכתה למספר פרסי אמי לשידורי יום, לראשונה מאז "מלחמות החיות" משנת 1997, בקטגוריית הישגים פורצי דרך באנימציה, וכן למספר מועמדויות לעבודת הדיבוב (פיטר קאלן), הבימוי, הפסקול ועריכת קול). הסדרה מתרחשת בתקופת הזמן שלאחר הנובלות הגרפיות ומשחקי המחשב וקדמה לה מיני סדרה בת חמישה חלקים בשם "עליית האפלה".
בעונה הראשונה של הסדרה, מגהטרון חוזר מגלות ארוכת שנים והוא נושא עמו אנרג'ון אפל, שמסוגל להחיות לוחמים רובוטיים מתים כזומבים חסרי בינה. בניסיון להעביר את צבא הלוחמים המתים בגשר חלל בין סייברטרון לכדור הארץ, מגהטרון נחשב למת וסגנו סטארסקרים הבוגדני נוטל את המנהיגות על השקרניקים. בהמשך, הרובוטריקים נאלצים לכרות ברית עם השקרניקים כאשר עולה איום חדש משותף שנודע כיוניקרון. בעונה השנייה מתגלים מספר ממצאים עתיקים וכלי נשק סייברטרונים שקבורים בכדור הארץ, והרובוטריקים והשקרניקים נלחמים ביניהם כדי להשיג אותם. בין אותם ממצאים נמנים ארבעת מפתחות אומגה, שמסוגלים להפוך חזרה את סייברטרון לבר-מחייה. בעונה שלישית, שנקראה "רובוטריקים פריים: ציידי החיות", השקרניקים מוצאים מספר מאובנים של הפראניקים, ומתכוונים לשבט אותם כדי ליצור צבא שיכבוש את האנושות. קצוות העלילה הפתוחים שנותרו בסוף העונה השלישית נפתרו בסרט אנימציה שנעשה על הסדרה ונקרא "רובוטריקים פריים: עלייתם של הפראניקים" ("Transformers Prime: Predacons Rising")
לאורך עונותיה של הסדרה מופיעות דמויותיהם של אופטימוס פריים, באמבלבי, בולקהד, ארסי, ראטצ'ט, אולטרה מגנוס, וילג'ק וסמוק-סקרין (מסך עשן בתרגום בעברית). בצד השקרניקים מופיעים מגהטרון, סטארסקרים, סאונד-וייב, נוקאאוט, ברייקדאון, אייראכניד, שוק-וייב, דרדווינג ואחיו סקיי-קווייק, החרקניקים והפראניקים בראשות פרדקינג. הופעות האורח כללו את יוניקרון, פרימוס, אלפא טריון.
רובוטריקים: מלחמות פריים - הטרילוגיה (2018-2016).
סדרת רשת באנימציית תלת ממד ששודרה בערוץ "Machinima" למשך שלושה חלקים - הראשון "מלחמות הקומביינרים" שודר בין 2 באוגוסט 2016 ל-20 בספטמבר 2016, השני "שובם של הטיטאנים" בין 14 בנובמבר 2017 ל-9 בינואר 2018 והשלישי "כוחם של הפריימים" בין 1 במאי 2018 ל-3 ביולי 2018. הסיפור לוקח אלמנטים מהמשכיות הדור הראשון וכן מחוברות הקומיקס של IDW Publishing.
ארבעה עשורים לאחר המלחמה הגדולה בין הרובוטריקים לשקרניקים על כדור הארץ, שני הפלגים חזרו לסייברטרון, ואופטימוס פריים הביס את מגהטרון בדו-קרב אחרון. בכך הוא הביא לסיום המלחמה ולהקמתה של מועצת העולמות בראשותם של רודימוס פריים, סטארסקרים וגבירת הלהבה, השולטים בסייברטרון ובכוכב קמינוס באמצעות שלום שברירי ביניהם. אולם, עלייתם של הקומביינרים מביא לחורבן והרס בקמינוס וגורם לווינדבלייד - הדוברת בשם הטיטאנים - לצאת למסע נקמה. בינתיים, הקומביינר ויקטוריון יוצא למסע משלו בחיפוש אחר אניגמת הקומבינציה. עם סיום מלחמת הקומביינרים, הטיטאנים נעורים משנתם וטריפטיקון מתחיל לזרוע הרס בסייברטרון. כדי להביסו, ווינדבלייד אוספת קבוצה של רובוטריקים ושקרניקים כדי שיקימו לתחייה בן ברית עתיק-יומין.
רובוטריקים: המלחמה על סייברטרון - הטרילוגיה (2020).
סדרה בתלת ממד שהחלה בשידור ברשת Netflix ב-30 ביולי 2020. שלושת חלקי הטרילוגיה מביאים את סיפור מקורה של המלחמה הגדולה בין הרובוטריקים לשקרניקים על סייברטרון, החיפוש אחר האולספארק שמביאם לכדור הארץ ושיתוף פעולה בין-ממדי בין הרובוטריקים, השקרניקים וצאצאיהם המקסימלים והפראניקים (מהמשכיות "מלחמות החיות").
שלומית רמון-קינן
שלומית רמון-קינן (נולדה ב-6 בנובמבר 1942) היא פרופסור אמריטה בחוג לספרות כללית והשוואתית ובחוג לספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. חברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 2013.
ביוגרפיה.
שלומית רמון-קינן נולדה ב"הדסה" בהר הצופים בירושלים. למדה בגימנסיה רחביה ("הגימנסיה העברית") ועשתה את שירותה הצבאי בצה"ל בלשכת דובר צה"ל. הוריה עלו מגרייבו, עיירה קטנה בפולין. אביה, אברהם רמון, היה סמנכ"ל משרד החינוך ואחר כך סמנכ"ל הביטוח הלאומי. אמה, חנה ניוטה, הייתה מורה.
היא בוגרת תואר ראשון ושני מהאוניברסיטה העברית, שניהם בהצטיינות יתרה. תואר ראשון בחוג לאנגלית ובחוג לתרבות צרפת (1962-66), למדה בחוג לחינוך לצורך קבלת תעודת הוראה ואחר-כך עשתה תואר שני בחוג לאנגלית (1966-68), אף הוא בהצטיינות יתרה.
עשתה דוקטורט ביוניברסיטי קולג', לונדון בהדרכתו של פרופ' פרנק קרמוד (Kermode), קיבלה את תואר הדוקטור ב-1974. במסגרת הפוסט דוקטורט שהתה באוניברסיטת ייל ובאקול פרטיק דה אוטז אטיד בפריז (1977-78). עשתה שבתונים רבים בלונדון.
ב-1966 החלה ללמד כעוזרת הוראה בחוג לאנגלית באוניברסיטה העברית, ב-1975 התמנתה למרצה, ב-1978 התמנתה למרצה בכירה, ב-1980 התמנתה לפרופסור חבר במחלקות לאנגלית ולספרות השוואתית וב-1989 התמנתה לפרופסור מן המניין. בשנים 1991–2004 הופקדה על הקתדרה על שם רנה לנג ללימודים הומניסטיים. בשנים 4–1993 עמדה בראש המרכז ללימודי הספרות. בשנים 89–1987 עמדה בראש החוג לאנגלית ובשנים 8–1997 עמדה בראש המחלקה לספרות השוואתית. בשנים 04–2000 הייתה המייסדת והמנהלת של בית הספר לספרות, מסגרת המאחדת את החוגים הספרותיים השונים. בשנת 2004 יצאה לגמלאות כפרופסור אמריטה. לאחר פרישתה המשיכה במחקר ואף לימדה שני קורסים בהתנדבות. במהלך השנים הנחתה ארבעים ושלושה דוקטורנטים.
חברה ב-Society for Narrative Literature, באיגוד הבינלאומי לספרות השוואתית (IACL) ובארגון הבינלאומי לפרופסורים לאנגלית (IAUPE.) לימדה כפרופ' אורחת במחלקה לספרות השוואתית באוניברסיטת הרווארד ב-1990 וכן באוניברסיטת הלסינקי ובאקדמיה הפינית ב-1993. נשאה הרצאות מרכזיות בכנסים אחדים של החברה הבינלאומית לחקר הספרות הנרטיבית במקומות שונים בארצות הברית ובאירופה, בכנס של האגודה הבינלאומית לספרות השוואתית, באתונה, ג'ורג'יה ב-1995, בוועידה לספרות ורפואה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ב-2003, וכן בקינגס קולג' בלונדון ב-2006. הוזמנה כמרצה אורחת ב"אוניברסיטה החופשית" של ברלין ב-2014.
שלומית רמון-קינן נשואה לגיא קינן, דמוגרף שעבד בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולהם שני ילדים. יש לה שני אחים – מורי רמון, שעוסק במדעי המחשב והקוגניציה ומלמד באוניברסיטה העברית ודורית יפעת, בעבר אוצרת במוזיאון תל אביב.
מחקריה.
תחום מחקרה המרכזי של שלומית רמון-קינן הוא תאוריה ספרותית ובאופן ממוקד יותר – נרטולוגיה (תורת הסיפורת).
ספריה.
מושג הדו-משמעות – הדוגמה של ג'יימס (1977)
ספר המבוסס על הדוקטורט של רמון-קינן. בעזרת כלים מתחום הלוגיקה, היא פיתחה מודל לתופעה של דו-קיום של שתי פרופוזיציות הסותרות זו את זו, תופעה המפרה את "חוק הסתירה" של הלוגיקה הקלאסית. בעזרת כלים השאובים מן הנרטולוגיה הפורמליסטית והסטרוקטורליסטית, בין השאר מאמרם של פרי ושטרנברג שיוזכר להלן, היא העבירה מודל זה לתחום הסיפורת. דו-משמעות סיפורית היא קיומן זו בצד זו של שתי פבולות (פבולה היא רצף אירועים הניתן להפשטה מן הטקסט), שהטקסט לא מאפשר לבחור ביניהן. באופן קונקרטי, מתבטאת דו-משמעות סיפורית במה שפרי ושטרנברג קוראים "רב-מערכתיות במילוי פערים".
חלקו השני של הספר מיישם את הכלים שפותחו בחלק התאורטי על ארבע יצירות מרכזיות של הנרי ג'יימס, שידוע בנטייתו לדו-משמעות: "סיבוב הבורג" (The Turn of the Screw) ,“The Lesson of the Master”, “The Figure in the Carpet”, ו-The Sacred Fount. בפרק האחרון היא מציגה דוגמאות מיצירות ספרות בנות זמננו שמתאפיינות בדו-משמעות סיפורית.
הפואטיקה של הסיפורת בימינו (1983)
הספר עושה סיסטמטיזציה של תחום הנרטולוגיה. הוא אינו מציע תאוריה נרטולוגית חדשה, אלא מציג – תוך דגשים, איוכים ודעות של המחברת – גישות מרכזיות ביחס לנרטיב הבדיוני, בכללן ביקורת חדשה, פורמליזם, סטרוקטורליזם ופנומנולוגיה של קריאה. הספר אינו מתארגן סביב 'אסכולות' או תאורטיקנים בודדים, אלא סביב סוגיות כגון אירועים, זמן, נקודת תצפית, רמות נרטיביות, ייצוגי דיבור (כולל "דיבור עקיף חופשי"), תהליך הקריאה. ההיבטים השונים שנידונים בספר מומחשים באמצעות מגוון רחב של דוגמאות מספרויות לאומיות שונות. ספר זה, שנכתב במקור באנגלית כחלק מן הסדרה New Accents, ראה אור לראשונה ב-1983 והפך לספר לימוד, אשר תורגם לשמונה שפות: עברית, פינית, ערבית, צ'כית, יפנית, סינית, סרבית וקרואטית. ב-2002 יצא לאור מחדש בידי ההוצאה כחלק מעשרה רבי- המכר שלהם ורמון-קינן כתבה אחרית דבר חדשה. באחרית הדבר היא ניסתה לתאר את השינויים שחלו בדיסציפלינה מאז יצא ספרה לאור, ובכלל זה - השקפתה על התחום.
מבט מעבר לספק – סיפר, ייצוג, סובייקטיביות (1996)