ב-2011 הפיקה רשת גרסה מחודשת בשם "מערכונים סוף" שמשודרת בערוץ HOT קומדי סנטרל וכוללת לקט של מערכונים מ-2 העונות הראשונות של התוכנית. בעקבות שידורים אלו ובעקבות ביטולה של התוכנית בטרם עת, צברה התוכנית מעמד של סדרת קאלט, במיוחד 2 עונותיה הראשונות. פינתו של דמותו של עמית לוגסי (עפר שכטר) המשיכה לעונתה השביעית והאחרונה של התוכנית "צחוק מעבודה" ששודרה גם כן בזכיינית רשת של ערוץ 2.
היסטוריה.
התוכנית כוללת התייחסויות סאטיריות והומוריסטיות לאירועי השבוע החולף, בעיקר באמצעות חיקויים, מערכונים, בדיחות וחידודים על כותרות השבוע.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-19 בספטמבר 2008 ושודרה מדי שבוע במוצאי שבת (תחילה שודרה התוכנית בימי שישי, אך עקב עליית התוכנית "הישרדות" בערוץ 10 המתחרה הוחלף יום השידור). החל מ-5 בדצמבר 2008 הצטרפו לצוות גם מיקי גבע ואלי יצפאן. העונה הסתיימה ב-7 בפברואר 2009.
העונה השנייה שודרה החל מ-15 במאי 2009 בעקבות הצלחת העונה הראשונה. העונה הסתיימה בספטמבר 2009.
העונה השלישית עלתה ב-23 בפברואר 2010. לצד המשתתפים הוותיקים שנותרו: עפר שכטר, אלי יצפאן וקובי פרג', הצטרפו לתוכנית מספר משתתפים חדשים: מיה דגן, הדר לוי, יוסי מרשק, שלומי קוריאט, שי אביבי, רועי בר נתן ושירי גדני. בכל תוכנית בעונה זו השתתף גם אמן אורח מיוחד (כמו שרית חדד ואייל גולן). העונה השלישית לא הצליחה כמו שתי העונות הראשונות וירדה מהמסך אחרי ארבעה פרקים בלבד, עקב רייטינג נמוך וביקורות שליליות.
בינואר 2022 במסגרת התכנית הסטנדאפיסטים עם רשף לוי, חשפה השחקנית רותם אבוהב, שהשתתפה בשתי עונותיה הראשונות של התכנית, כי לפני עליית העונה השלישית של התכנית, לא הודיעו לה כלל על פיטוריה ועל שינוי קאסט השחקנים של העונה החדשה.
מבנה התוכנית.
בשתי עונותיה הראשונות, בדומה לתוכנית הסאטירית "ארץ נהדרת" של הזכיינית קשת, גם "שבוע סוף!" הייתה בנויה כמהדורת חדשות אשר מדווחת באופן סאטירי על החדשות.
את המהדורה הנחה אורי גוטליב ובתחילת העונה הראשונה הנחו גם קובי פרג', עופר שכטר, רותם אבוהב ועידן אלתרמן (שהיו רוב השחקנים בעונה זו), כאשר שאר המשתתפים מופיעים במערכונים השונים. לאחר כמה תוכניות שונה כליל מבנה התוכנית, פרג' השתתף רק בדמויות, ולאחר תוכנית אחת בלבד עשה זאת גם אלתרמן, ונוספו מערכונים שבוצעו באולפן מול הקהל.
דבר זה למעשה פיצל את העונה הראשונה לשלושה חלקים שונים:
פרקים 1-4.
ארבעת הפרקים הראשונים היו כמעט נטולי חיקויים, ללא מערכוני אולפן כלל, אך לפני ואחרי כל מערכון קיימת מעין "שיחה" בין חברי הפאנל או פינה קבועה בהגשת אחד מהם. אופי התוכנית במבנה זה היה פחות סאטירי, מרבית הדמויות הקבועות היו דמויות בדיוניות ומספר הפארודיות על אישים מוכרים היה מועט מאוד.
פרקים 5-9.
בחמש התוכניות הנוספות שונה מבנה התוכנית מספר פעמים. קובי פרג' נטש את עמדת המנחה ועבר לבצע דמויות באולפן באופן חי. כמו כן, פינות ודמויות קבועות רבות לא המשיכו לחלק זה, אך נוצרו דמויות נוספות, חלקן בעלות גוון סאטירי יותר, שחלקן נשארו עד סוף העונה.
בתוכנית הראשונה במבנה זה היו שני "ראיונות" עם דמויות (שתיהן היו קבועות במבנה הקודם, מה שביסר על המשכן גם במבנה החדש). בתוכנית שלאחר מכן, פרש גם אלתרמן מתפקידו כמנחה התוכנית ועבר גם הוא לבצע רק דמויות באולפן. הראיונות הפכו בהדרגה לפאנלים ארוכים יותר ועם מספר דמויות רחב יותר, שבהמשך כללו גם דמויות קבועות, בדומה לתוכנית "ארץ נהדרת".
פרקים 10-17.
המבנה האחרון, הוא המזוהה יותר עם התוכנית. בתחילה, הוצג ב"אולפן הבחירות (2009)" של התוכנית (וכן הוכנו גם מעברונים חדשים עבור היציאות לפרסומות תחת הכותרת "ישראל בוחרת שבוע סוף!"), אך פורמט זה הפך לפורמט הקבוע והמזוהה עם התוכנית, גם אחרי הבחירות.
אורי גוטליב הפך למנחה המרכזי של התוכנית (הנחה לבדו את הפאנלים), ובשאר התוכנית (בעיקר בהגשת הפינות השונות ובהובלות בין המערכונים) ישבו לצידו גם שכטר ואבוהב. שניהם עברו לשחק באופן מלא גם בפאנלים השונים, שהתרחבו. למעשה, מבנה זה היה שונה לחלוטין מהתכנון המקורי של התוכנית, אך הוכיח את עצמו כפורמט יעיל, שכן התוכניות במבנה זה הפכו לזכורות ביותר בתוכנית. חלק מהדמויות שהתחילו בחלק האחרון של העונה הראשונה המשיכו גם לעונה השנייה. בתוכנית הראשונה של חלק זה הצטרפו הקומיקאים מיקי גבע ואלי יצפאן לתוכנית כשחקני חיזוק.
עם המעבר לעונה השנייה, מרבית פינות האולפן בהגשת מנחי התוכנית בוטלו, חלקם בהדרגה, רובם לא הופיעו בכלל.
עונה שלישית.
בעונה השלישית השתנה הפורמט של התוכנית, מפורמט של סדרת חדשות סאטירית למקבץ מערכונים שמוצגים על מספר במות קטנות על פי סדר, בדומה לתוכנית האמריקאית "סאטרדיי נייט לייב". עם זאת, מדי פעם מוצגים "מבזקים" סאטיריים על אירועי אקטואליה שונים ומשודרים לעיתים מערכוני חוץ.
שבוע סוף החדש.
לקראת העונה השלישית עברה התוכנית שינויים, ולפאנל שנשאר (קובי פרג' ועפר שכטר, ומדי פעם הופיע גם אלי יצפאן) הצטרפו מיה דגן, הדר לוי, יוסי מרשק, שלומי קוריאט, שי אביבי, רועי בר נתן ושירי גדני. שינוי זה נגרם עקב תגובות המבקרים מצד אחד ותגובות התקשורת מהצד השני.
חזרתה של התוכנית המתחרה "ארץ נהדרת" (שעליה בוסס הפורמט הקודם) אל המרקע, ועזיבתה של שני כהן אל התוכנית המתחרה היוותה את תהליך השינוי. מיד לאחר שני כהן עזבו גם אורי גוטליב, רותם אבוהב, דוד קיגלר, מיקי גבע ועידן אלתרמן.
התוכנית החדשה נקראת "שבוע סוף החדש" והיא בנויה על מערכונים בלבד, המבוססים על דמויות עממיות. רוב המשתתפים עזבו אל תוכנית חדשה בשם "קצר משפחתי" הנותנת פתרונות הומוריסטיים לבעיות משפחתיות.
הפורמט החדש מבוסס על התוכנית האמריקאית המצליחה "סאטרדיי נייט לייב". אולפן התוכנית חולק ל-4–5 סטים מתחלפים, סט מרכזי (בו נמצאת להקת הבית בהנהגתו של אלרן דקל) וקהל.
בכל תוכנית, מגיע אורח אל התוכנית, והוא משתתף במספר מערכונים ואף מופיע בפרומו התוכנית ביציאה לפרסומות.
התוכנית מתנהלת ב-2 אופנים. כל מערכון מבוצע בסט מתחלף שונה, הנבנה במהלך ביצוע המערכונים האחרים. בין כל מערכון מוצג מערכון שצולם מראש, על מנת להשיג יותר זמן.
במרץ 2010, לאחר ארבע תוכניות בלבד, הוחלט ברשת להוריד את התוכנית מהמסך, עקב נתוני רייטינג נמוכים, ביקורות לא מפרגנות, ועלותו הגבוהה במיוחד של כל פרק, עלות שנעה בין 150–200 אלף דולר לפרק.
מערכונים סוף.
ב-2011 הפיקה רשת גרסה מחודשת ל-2 העונות הראשונות של "שבוע סוף" שיועדו לשידור בערוץ החדש הוט קומדי סנטרל. מבנה התוכנית כולל בעיקר מערכוני חוץ ולעיתים כלל חלק ממערכוני האולפן שנשארו אקטואליים. "מערכונים סוף" כוללת 17 פרקים.
גניזת מערכונים מאתר רשת.
עונתה הראשונה של התוכנית לא עלתה כלל לאתר וערוץ היוטיוב של רשת, וממנה הועלו מספר קטעים מכל תוכנית.
העונה השנייה של התוכנית עלתה לאתר של הזכיינית, אך קטעים רבים מכל תוכנית הוצאו ממנה טרם העלייה, ואילו למרבית הקטעים שנשארו הועברה עריכה אשר שינתה מספר דברים (כגון שינוי המוזיקה, קיצור פאנלים, גניזה מוחלטת של מספר מערכונים ועוד). דבר דומה גם בעונתה השלישית של התוכנית.
בוקס אופיס מוג'ו
הקוצרים
הקוצרים (פלמית: The Harvesters; 1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. זוהי יצירה גדולה, 119 × 162 ס"מ, ומהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה.
תמונת הקוצרים מתארת את החודשים יולי-אוגוסט. צבעי התמונה וסגנונה מעבירים לצופה את חום הקיץ המעיק: האיכרים תשושים מעבודה ומיוזעים, התבואה בוהקת בשמש וכמעט מסנוורת. בין האיכרים הנחים מעבודתם ניתן לראות אחד השרוע למרגלות עץ כאשר פיו פעור; ובין האיכרים העובדים ניתן לראות איכר הנושא כד מים בידו, כנראה להשקיית האיכרים הנחים, כשגבו שפוף מעייפות ומאמץ.
הציור מתאר את השלבים השונים של קציר השיבולים. כעשר אלומות כבר נקצרו ונאספו, חלקן עומדות וחלקן שוכבות, לצידם של האיכרים הנחים. מעט שיבולים נמצאות בשדה, כשהן כבר קצורות והן שוכבות מחכות לאילום האלומות, וחלק מהשיבולים נמצאות בשדה וטרם נקצרו כלל.
כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור.
פיירפוקס לאנדרואיד
פיירפוקס לאנדרואיד הוא דפדפן אינטרנט שמפותח על ידי ארגון מוזילה עבור סמארטפונים ומחשבי טאבלט עם מערכת הפעלה מסוג אנדרואיד. כמו בגרסה של פיירפוקס למחשב אישי, הוא משתמש במנוע Gecko, ותומך בתכונות כגון סנכרון עם Firefox Sync, חסימת עוקבי אינטרנט ותוספות שונות.
הגרסה הראשונית של פיירפוקס לאנדרואיד קיבלה את שם הקוד Fennec ומותגה "Firefox for mobile", היא תמכה בתחילה ב-Maemo, אחר כך גם באנדרואיד, במיגו וב-Firefox OS. התמיכה ב-Maemo ובמיגו בוטלה מאוחר יותר.
היסטוריה.
ארגון מוזילה הכריז על פיתוח "Firefox for mobile" בסוף 2009, תחילה עם תמיכה לטלפון N900 עם מערכת הפעלה Maemo של נוקיה, שהיה טלפון חכם מוביל באותה עת.
"Firefox for mobile", שוחרר לראשונה עבור Maemo, בשם הקוד "Fennec", בינואר 2010 עם גרסה 1.0, ולאנדרואיד במרץ 2011 עם גרסה 4.0, שעוד קודם הושקה גרסת אלפא לאנדרואיד. התמיכה ב-Maemo הופסקה לאחר גרסה 7, שהושקה בספטמבר 2011. מקור שם הקוד Fennec הוא בשועל קטן מסוג פנק הנפוץ במדבריות צפון אפריקה, והוא אנלוגיה לגודלו המצומצם של דפדפן זה בהשוואה לפיירפוקס.