אטלס דיבב כ-100 סרטים וסדרות. ביניהם: ב-2005 דיבב את טאפווד בסרט הקולנוע "פגוש את היונים", מסביב לעולם עם פליקס/ סקוטי, המסכה חוזרת/ לוקי, באטמן/ ברוס ויין - באטמן (מאמצע שנות ה-2000 ועד היום), ב-2006 דיבב את צ'יק בסרט "מכוניות"; את לארי הנחש בסרט "ג'ונגל סיטי", את צ'יק בסרט "מכוניות" ואת שאנקס בסדרת הטלוויזיה "וואן פיס". ב-2007 דיבב את פרנסואה בסרט "רטטוי"; את צ'יקן ג'ו בסרט "תפוס ת'גלים"; את טרזן בסדרת הטלוויזיה "אגדת טרזן" ובקולנוע ב"שרק השלישי" "רטטוי" ו"מכושפת". ב-2008 דיבב ב"בולט", "טרמפ לירח" וב"עלילות ספיידרוויק". ב-2009 דיבב את שלמה ארצי בסדרת האנימציה "סלב'ס"; השתתף בדיבוב הסרט "הצ'יוואווה מבוורלי הילס" ודיבב את גלאר בסרט "פלאנט 51". ב-2010 דיבב ב: האריה מארץ עוץ/ איש הפח, נני מקפי 2/ פיל גרין, דונקי שוט/ דון קישוט, הארי ודלי הדינוזאורים/ טורי, בסרט "הנסיכה והצפרדע", ואת באטמן. ב-2011 דיבב ב: הרפתקאות הפיראטים בעולם האומנות/ רב-חובל זעף, עכברסטה/ רישרש, ג'ננה בסוואנה/ טוטו השימפנזה, מכוניות 2/ פילמור, חלומו של דולפין/ מייקל, "ג'וני טסט" את מאסטר קרוק בסרט קונג פו פנדה 2, את דמותו של נסמית' בפלאנט שין ואת קפטן הוק ב"ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא".
משנת 2012 מדבב אטלס את אל מטאדור ב"סופר סטרייקה" ואת נורמן אוסבורן בסדרה "ספיידרמן איש העכביש". באותה השנה דיבב בסרטי הקולנוע "יצאת כריש 2"/ הקטור ו"לעוף על הזמן"/ סטנדיש. מאז 2013 מדבב ב"קסם של הורים" את גוואנדיסימו ופרנסיס. ב 2014 ב"ג'ייק מציל את ארץ לעולם לא/ קפטן הוק. ב־2015 דיבב ב"לנפסט"/ טאנוס, "דאגי"/ מספר, "נינג'גו"/ קלוס, מפלצת של מלון 2/ מייק, ברבי מלכת הרוקנרול/ פין אוקספורד, בלינקי ביל/ סר קלוד, הסיפור של באטמן/ באטמן, המיניונים/ הרב, ברבי נסיכת הכוח/ הברון ון ראונדל, באזז/ ג'ואי, כוח וולטרון/ לאנס, ספיד רייסר - הדור הבא, / ג'ים. כמו כן ב-2015 בסדרות "הפיראט המהיר" ו "דאגי" ובקולנוע את הנחש ב"הנסיך הקטן" ואת ג'ו ב "ברבי ציידת האוצרות". ב-2016 דיבב אטלס את נורמן אוסבורן ב"ספיידרמן", את ליאם ב"תפוס את האגוז", את לון ג'ון סילבר ב"רובינזון קרוזו", וכמו כן בסדרות "נינג'גו", "בוב הבנאי" ו"משמר האריות - השאגה חוזרת". ב-2017 דיבב ב"טיגי הטיגריס", "הבולשת חוקרת", "קוקו חרג'וקו" ובסרט הקולנוע "מכוניות 3"/ צ'יק היקס. ב-2018 דיבב ב"בוב הבנאי" ובסרטי הקולנוע "ראלף שובר את האינטרנט" ו"להסיר את הכישוף". ב-2019 דיבב בסרטי הקולנוע "הנסיכה ושבעת הגמדים"/ ארתור, "מרגלים לא רגילים"/ קיליאן, "הנסיכה איימי" ו"אלאדין". ב-2020 דיבב בסרט "בלאגן על ארבע" את סיזר ובסרט "משפחת אדמס"/ גומז אדמס. מאותה שנה מדבב את ג'נ'גה ב"משמר האריות". ב-2021 דיבב את גאווין ב"טום וג'רי" ואת אמיר סעיד ב"וונדר וומן 1984".
קריירת תרגום.
אטלס תרגם כ-15 סדרות וסרטים משנת 2009 ועד היום. בין הסדרות: המכשפים מוויברלי פלייס, קסם של הורים (דיסני), ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא, קלרנס, זאק וקודי, מר מוכשר, אסטרו-דג, ג'וני טסט, עכבראסטה, המחליפים, טוטלי ספייס, אומי-זומי, הסוכן המיוחד אוסו, טיגי הטיגריס ועוד.
במאי דיבוב.
בשנת 2012 החליף את עמיחי בר טוב באולפני אלרום ושיתף פעולה עם גלי נשר ב"חבורת הגופים" ו"תיק תיק תק" וב- 2013 ביים את "כלב חשאי" ואת הסרט "מפינגווינים ממדגסקר".
סטרלה (טיל כתף)
יעקב גלבוע
יעקב גלבוע (2 במאי 1920 - 9 במאי 2007) היה מלחין ישראלי.
יעקב גלבוע (ארווין גולדברג) נולד בקושיצ'ה, צ'כוסלובקיה. מגיל שלוש גדל בווינה, שם למד נגינה בפסנתר מגיל שמונה.
בשנת 1938 עלה לארץ ישראל בזכות מלגת לימודים לטכניון בחיפה. אחרי מלחמת העצמאות, בה שירת בפלמ"ח, החל לעבוד כמנהל חשבונות בעיריית תל אביב. בשנת 1980 יצא לגמלאות והקדיש את כל זמנו להלחנה.
לימודים וראשית קריירה.
גלבוע החל ללמוד מוזיקה בארץ ישראל, תחילה בכוחות עצמו, מספר "תורת ההרמוניה" של ארנולד שנברג, ואחר אצל יוסף טל בירושלים. הוא הספיק לסיים את לימודיו בבית המדרש למורים בירושלים לפני שהתגייס לפלמ"ח בשנת 1947. אחרי המלחמה המשיך ללמוד בעצמו ולבסוף למד באופן פרטי תזמור אצל פאול בן-חיים, בין השנים 1953 עד 1956. בשנים אלה החל להלחין בסגנון פוסט-רומנטי ים-תיכוני. יצירותיו משנים אלה היו:
את השנים הבאות הקדיש גלבוע לחיפושי סגנון חדש, לאחר שסגנון הכתיבה הקודם לא ענה עוד על דרישותיו. הוא בחן את שיטת שנים-עשר הטונים, הסריאליזם והנאו-אימפרסיוניזם, בעיקר של ליגטי ואף השתתף בקורס למוזיקה חדשה בקלן, בהדרכת שטוקהאוזן ואחרים, אך סגנונם לא ישר בעיניו ולאחר שובו ארצה החל ליצור לו סגנון משלו, המאחד את סגנון האוואנגרד עם מאפיינים מזרח תיכוניים וחופשי מכל אסכולה מוגדרת.
רשימה חלקית של יצירותיו.
אחת מיצירותיו החשובות של יעקב גלבוע היא "שנים-עשר החלונות של שאגאל בירושלים" (1966), עשרים וארבעה קטעים קצרים, מחציתם ווקאליים ומחציתם אינסטרומנטליים. הקטעים הווקאליים מוקדשים לשנים-עשר שבטי ישראל, קטע לכל שבט, וסדר נגינתם תלוי ברצון המנצח, אך עליו להקדים קטע אינסטרומנטלי לכל קטע ווקאלי. בביצוע הבכורה השתתפו זמרת הסופרן פרידל טלר-בלום, זמרים ונגנים מן התזמורת והמקהלה של התזמורת הסימפונית ירושלים, רשות השידור, עם הפסנתרן פרנק פלג והמנצח איתן לוסטיג, 1968. היצירה זכתה בפרס אנגל לשנת 1973.
טיילת דניאל האז
Visual Studio .NET
טיילת ריצ'רד גולדמן
קולמן הוקינס
קולמן רנדולף הוקינס (באנגלית: Coleman Randolph Hawkins;
21 בנובמבר 1904 – 19 במאי 1969), ידוע גם בכינויים "הוק" ("Hawk") ו"בין" ("Bean"), היה סקסופוניסט טנור אמריקאי, שהשפיע רבות על הג'אז. הוא היה מוזיקאי הסווינג הראשון שעשה שימוש בכלי הנגינה. יכולת האלתור שלו שהתפתחה בנגינת הסולו בתזמורות הביג בנד בהן השתתף היוותה השראה למבשר הבי בופ לסטר יאנג ולנגנים כצ'ארלי פארקר וג'ון קולטריין ואיפשרה לו לקחת חלק בהתפתחות זו ולהמשיך לנגן עד שנות השישים המאוחרות.
הוקינס ניגן עם רבים ממוזיקאי הג'אז הגדולים ביותר בתקופתו, החל בלואי ארמסטרונג, בני קרטר וג'נגו ריינהארדט, וכלה בת'לוניוס מונק, מיילס דייוויס ומקס רואץ'.
תולדות חייו.
הוקינס נולד במדינת מיזורי ולמד בקנזס. הוא ניגן מגיל צעיר פסנתר וצ'לו ואל הסקסופון הגיע בגיל תשע. ב-1921 הצטרף ללהקה בשם "Jazz Hounds" ונדד עמה בהופעות ברחבי ארצות הברית עד שהגיע עמה לניו יורק, שם הצטרף ללהקתו של פלטשר הנדרסון, עמו שהה עד 1934. בתחילה קיבל תפקידי בס בסקסופון בס במסגרת חטיבת קצב (דבר יוצא דופן למדי) וניגן גם בקלרינט, אולם בהמשך ניגן בעיקר בסקסופון טנור. הנדרסון נתן להוקינס חופש אמנותי גדול ודון רדמן, המעבד בתזמורתו של הנדרסון, יצר עבורו תפקידי סולו מורכבים בהשפעתו של חבר אחר שהצטרף לתזמורת ב-1924, לואי ארמסטרונג.
בשנת 1934 עזב הוקינס את תזמורתו של הנדרסון ונענה להזמנה להצטרף לתזמורתו של ג'ק היילון בלונדון. הוא נדד באירופה עד 1939, רוב הזמן כסולן. בשנת 1937 הופיע עם בני קרטר וג'נגו ריינהארדט. עם חזרתו לארצות הברית הקליט עיבוד לסטנדרט "גוף ונשמה" (Body and Soul). הקלטה זו הייתה לאבן דרך בהתפתחות הג'אז; הוקינס מתעלם כמעט לגמרי מהקו המלודי, למעט ארבע התיבות הראשונות, וחוקר בסולו שלו את המבנה ההרמוני של הקטע באופן שמסכם את תפקיד הסולן בסווינג ומבשר את תפקיד הסולן בבי-בופ.
בהמשך חבר להרכב שמנה את ת'לוניוס מונק, מיילס דייוויס, מקס רואץ' ואוסקר פטיפורד במועדון ברחוב 52 והיה למארגן הקלטת הבי בופ הראשונה עם דיזי גילספי ומקס רואץ' בפברואר 1943, בהיותו המבוגר שבחבורת הצעירים. הוא הקליט גם עם ג'יי ג'יי ג'ונסון ופאטס נאבארו והופיע עם ג'אז בפילהרמונית.
ב-1948 הקליט יצירה חלוצית בשם פיקאסו לסקסופון-סולו. בשנות החמישים הופיע באירופה ובארצות הברית במסעי הופעות ופסטיבלים. בשנות השישים הופיע באופן קבוע במועדון הוילג' ונגארד בניו יורק. הוא המשיך לשתף פעולה, הן עם אמנים מובילים בבי בופ (השתתף בהקלטת התקליט "ת'לוניוס מונק וג'ון קולטריין" ב-1960 ובסוויטה "We Insist! - Freedom Now" של מקס רואץ') והן עם אמנים ותיקים כדיוק אלינגטון, בן ובסטר, רוי אלדרידג', אוסקר פיטרסון, הרב אליס וריי בראון.
זאב טננבוים
זאב טננבוים הוא זמר ישראלי, סולן להקת הדת' מטאל הישראלית סיילם.
ביוגרפיה.
טננבוים החל להתעניין במוזיקת הבי מטאל בסוף שנות השבעים, כשהאזין לבלאק סבאת', לד זפלין ודיפ פרפל. הוא חבר בסיילם כסולן החל מהקמתה ב-1985 ועד היום. טננבוים איננו זמר דת' מטאל טיפוסי ושר לרוב בצווחות חסרות מלודיה וצרודות האופייניות לבלאק מטאל, בהתאם לסגנונה המוזיקלי של הלהקה המערב סוגים שונים של מטאל קיצוני. באלבומה של סיילם, "Necessary Evil", הוא גם ביצע שאגות וגרואלינג האופייניים לזמרי הדת' מטאל המסורתי.