שלזוויג-הולשטיין היא המדינה הצפונית ביותר בגרמניה, והיחידה הגובלת בדנמרק. שלזוויג, האזור הצפוני במדינה, עבר במרוצת הדורות פעמים רבות בין גרמניה ודנמרק. במדינה מיעוט פריזי (רוב הפריזים מתגוררים בצפון הולנד) ומיעוט דני, רובו מתגורר לאורך הגבול. החוקה של שלזוויג-הולשטיין מדגישה את האוטונומיה התרבותית של מיעוטים אלו; פריזית ודנית הן שפות רשמיות במדינה (וכמו כן - סקסונית תחתית, השפה המדוברת בסקסוניה התחתונה). הולשטיין, האזור הדרומי של המדינה, בעל רוב כמעט מוחלט של גרמנים. הגבול בין הולשטיין לשלזוויג עובר בנהר האידר, והולשטיין נתחמת בדרום על ידי נהר האלבה.
בשלזוויג-הולשטיין שיעור הזרים הנמוך ביותר מבין מדינות מערב גרמניה - 5% בלבד. טורקים מהווים את עיקר הזרים (42,000). בנוסף להם מתגוררים במדינה 14,000 פליטים לשעבר מיוגוסלביה. ב-1996 נערך פיגוע טרור חמור נגד מעון לפליטים בליבק,
בו נהרגו עשרה פליטים ועשרות נפצעו קשה. עד היום לא נמצאו האחראים למעשה.
כ-64% מתושבי המדינה פרוטסטנטים. רק כ-6% קתולים, השיעור הנמוך ביותר בכל מדינות גרמניה.
ערים.
בירת המדינה והעיר הגדולה בה היא קיל. עריה של שלזוויג-הולשטיין קטנות, אך לרבות מהן חשיבות היסטורית ותיירותית גדולה, כשבראשן עומדת ליבק, אשר הייתה העיר הראשית של ברית ערי הנזה והעיר השנייה בגודלה בכל גרמניה של סוף ימי הביניים, לאחר העיר קלן.
פלנסבורג (Flensburg), העיר הגדולה הצפונית בגרמניה, שוכנת על הגבול הדני ומהווה את מרכז המיעוט הדני; היא ידועה בגרמניה גם בשל סיבה טריוויאלית למדי: שם נמצא המרכז המנהל את ה"נקודות השחורות" הנצברות על ידי עברייני תנועה; העיר הפכה שם נרדף לנקודות אלו. ערים גדולות נוספות בשלזוויג-הולשטיין הן נוימינסטר (Neumünster) ונורדרשטדט (Norderstedt). למקומות רבים בשלזוויג-הולשטיין שמות דניים לצד השמות הגרמניים, במיוחד לאורך הגבול הדני; לחלק מהמקומות שמות פריזיים. העיר הצפונית ביותר בגרמניה שוכנת על האי זילט שבתחומי שלזוויג-הולשטיין; באופן אירוני היא נקראת וסטרלנד (Westerland, "ארץ המערב"; בפריזית נכתב שם העיר Wäästerlön).
בעיר איטרזן נמצא גן וורדים מהגדולים בגרמניה שהוקם בשנת 1929.
בקרבת ליבק ממוקמת העיירה איסראלסדורף שלמרות שמה אין לה שום קשר לעם ישראל.
פוליטיקה וכלכלה.
ראש ממשלת שלזוויג-הולשטיין (נכון ל-2021) הוא דניאל גינתר מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) שנבחר ב-2017. כמו כן יש בממשלתו ייצוג למפלגת הירוקים ולמפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP).
בשלזוויג-הולשטיין מפלגה ייחודית - איגוד הבוחרים של דרום שלזוויג - התומכת במתן אוטונומיה מוגברת למיעוט הדני והפריזי. אחוז החסימה לא חל על המפלגה, בשל היותה מפלגת מיעוט, ולכן היא מיוצגת כיום בלנדטאג של שלזוויג הולשטיין עם 3 מושבים.
שלזוויג-הולשטיין היא מהמדינות החלשות כלכלית במערב גרמניה, בעיקר בשל בידודה הגאוגרפי. שיעור החקלאים במדינה הוא מהגבוהים בגרמניה. שיעור האבטלה במדינה ממוצע (12% נכון ל-2005). אוכלוסיית המדינה גדלה בקצב גבוה יחסית לשאר אזורי גרמניה (כשברובם האוכלוסייה דווקא מתכווצת).
התיירות מהווה מקור הכנסה חשוב בשלזוויג-הולשטיין. לצד ליבק שהוזכרה לעיל, תיירים רבים נוהרים לחופיה ולאייה של המדינה. האי זילט הוא אתר גלישה ושיט אהוב. שלזוויג-הולשטיין היא אחת מארבע המדינות היחידות בגרמניה השוכנות לחוף הים, והמדינה היחידה השוכנת לחופי הים הצפוני והים הבלטי כאחד. תיירים גרמניים רבים עוצרים בערי המדינה בדרכם לקופנהגן ולשוודיה.
שלזוויג - הולשטיין
שלזוויג הולשטיין
אלקין
אלקינים (alkyne) הם קבוצה פונקציונלית של תרכובות אורגניות, בעלת הנוסחא CnH2n-2.
האלקין הידוע (והפשוט) ביותר הוא אֵתין, הידוע יותר כאצטילן; זהו הגז המשמש במבערים לריתוך. בעבר נהוג היה לכנות את כל האלקינים אצטילנים, אך כיום מכונה כך רק האתין.
האלקינים הם פחמימנים המאופיינים בקשר קוולנטי משולש אחד לפחות בין שני אטומי פחמן.
סידור האורביטלים בקשר המשולש גורם לכך ששני אטומי הפחמן המשתתפים בקשר, וכן שני האטומים הקשורים לאטומי הפחמן, יימצאו כולם על קו אחד. כלומר, זווית הקשר המשולש היא 180 מעלות. מולקולת האלקין הפשוט ביותר, אתין, היא קווית לגמרי. לצורה המרחבית הייחודית של האלקינים חשיבות בתגובות הכימיות בהן הם משתתפים.
נוסחת המבנה של אתין נראית מבחינה מרחבית כ: H–C≡C–H
הקשר המשולש בין אטומי הפחמן מפחית מיציבותם של האלקינים ביחס לאלקנים ולאלקאנים, והם נוטים להגיב במהירות. זוהי הסיבה לחום הרב (2,500 מעלות צלזיוס) הנוצר במבערי האצטילן, בהם האלקין מגיב בעוצמה עם החמצן שבאוויר.
הנוסחה הכללית של אלקינים בלתי-מותמרים היא CnH2n-2.
הנוסחה מתייחסת לאלקינים פשוטים, בעלי קשר משולש בודד וללא מתמירים שונים (כגון אטומי כלור, קבוצות אלקיל וכדומה).
מתן שמות לאלקינים מתבסס על עקרונות מונחון IUPAC. העיקרון המנחה הוא כי שמו של אלקין מורכב מתחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן במולקולה, ומהסופית -ין. במקרה של אלקינים המכילים למעלה מ-3 אטומי פחמן, מופיעה ספרה בתחילת השם לציון המיקום של הקשר המשולש.
אלקינים המכילים שני קשרים משולשים נקראים דיאינים. כך, למשל,4, 1-פּנְטָאדִיאִין הוא אלקין בעל חמישה אטומי פחמן ושני קשרים משולשים בקצות המולקולה.
אלקינים בהם הקשר המשולש נמצא בקצה המולקולה הם חומציים יותר מאלקנים ואלקאנים מקבילים, כיוון שאטום המימן בקצה קשור בצורה רופפת יחסית אל אטום הפחמן, ונוטה להינתק מהמולקולה (בצורת יון חיובי, כלומר: פרוטון) ולהיקשר למולקולות אחרות. חומר התורם פרוטונים מוגדר כחומצה.
מקורות ושימושים.
מבין כל הפחמימנים, האלקינים הם הנדירים ביותר; ידועים כ-1,000 אלקינים, מספר נמוך יחסית לקבוצות האחרות. אלקינים רבים משמשים כחומרי הדברה נגד פטריות. אלקינים טבעים הם חומרי הגנה ביולוגיים: צפרדעים מסוימות, למשל, מפרישות מעורן היסטריוניקוטוקסין, דיאין רעיל המרחיק טורפים מהצפרדע.
פרופין, האלקין השני בסדרה, משמש לצד האתין במבערי ריתוך. בעבר נקרא גם מתילאצטילן; את קבוצת המתיל (CH3) ניתן לראות היטב בנוסחת המבנה שלו.
אלקינים
פחמימן
פחמימנים (בלועזית ביחיד: הידרוקרבון; באנגלית: Hydrocarbon) הם תרכובות אורגניות המכילות אך ורק אטומי פחמן ומימן.
קבוצה זו אינה קבוצת הפחמימות - ההבדל בין השתיים גדול, בעיקר מפני שהפחמימות מכילות גם אטומי חמצן.
מבחינים בין שלושה סוגי פחמימנים, לפי סוגי הקשרים הקוולנטיים בין אטומי הפחמן שלהם:
פחמימנים
אכסיומה
סופי ז'רמיין
ז'אן לה-רון דאלמבר
גדעון
אלקנול
דלהי
טריטוריית הבירה הלאומית דלהי (National Capital Territory of Delhi - NCT), החופפת בגבולותיה למטרופולין דלהי (דלהי: "दिल्ली" או "Dillī" בהינדי ובנגלית, ו־"" באורדו), היא טריטוריית איחוד מיוחדת המנוהלת במשותף על ידי ממשלת הודו, ממשל מקומי ושלושה תאגידים עירוניים - "המועצה העירונית ניו דלהי", המהווה את עיר הבירה של הודו ובשטחה מצוי מושב הממשל המרכזי, "התאגיד העירוני של דלהי" (האחראי על רוב שטח המטרופולין) ו"מועצת מחנה דלהי" (בפיקוד הצבא ההודי).
דלהי היא המטרופולין ה-8 בגודלו בעולם מבחינת גודל האוכלוסייה, והשני בהודו (אחרי מומבאי) - במטרופולין דלהי מתגוררים למעלה מ-18 מיליון בני אדם. מבחינת שטחה היא הגדולה בהודו.
היסטוריה.
דלהי הישנה (Old Delhi), הממוקמת על גדתו המערבית של נהר היאמונה (אחד מיובלי הגנגס), מיושבת ברציפות מאז המאה ה-6 לפני הספירה, ויש שרידים להתיישבות אנושית במקום מהמאה ה-11 לפני הספירה. העיר התפתחה מאז האימפריה המאורית. שרידי שבע ערים התגלו במטרופולין של דלהי, והמישור מסביב זרוע בשרידיהם. ב-1206 קוטב א-דין אייבק ייסד במקום את "סולטנות דלהי", שאחד השרידים המרשימים ממנה הוא הקוטוב מינאר.
במאה ה-14 התחזקה הסולטנות וכבשה בהדרגה את מרבית הודו.
דלהי הישנה נבנתה על ידי השליט המוגולי שאה ג'האן ב-1638, והוקפה ביצורים אדירים. מצויים בה כמה מהבניינים היפים והמפוארים בעולם - כמו המבצר האדום (Red Fort) ומסגד הג'אמה (Jama Masjid) הענקי. העיר נבזזה פעמים רבות בתולדותיה. ב-1739 כבשוה כוחות מלך פרס נדיר שאה. אלפים מתושביה נטבחו, וכס הטווסים המפורסם, שעמד באולם קבלות הפנים הציבוריות, נלקח והובא לאיראן. העיר נבזזה פעמיים נוספות באמצע המאה ה-18. ב-1857, בפרוץ המרד ההודי בבריטים, צרו עליה חיילים בריטים במשך ארבעה חודשים ולבסוף כבשוה.
המאה ה-20.
בראשית המאה ה-20 התגוררו בדלהי 150,000 איש. ב-1912 החליטו השלטונות הבריטיים להעתיק את בירתם לדלהי, ולשם כך הוכרז על מבצע בנייה עצום ממדים - בנייתה של דלהי החדשה. רק בתחילת שנות ה-30 הסתיימה הבנייה והנציב העליון הבריטי עבר להתגורר בה. לאחר עצמאות הודו חוותה דלהי פריחה כלכלית, שהביאה לגדילה משמעותית באוכלוסייתה בעקבות הגירה של כפריים רבים אל העיר. עם זאת, התעצמות העיר תרמה גם לצפיפות רבה, פקקי תנועה וזיהום אוויר ולמצוקת דיור.
כלכלה ותחבורה.
דלהי היא אחת הערים המפותחות ביותר בהודו מבחינה כלכלית, ומהווה את המרכז הכלכלי של צפון הודו. ההכנסה לנפש בדלהי, היא השלישית מבין כל מדינות הודו.
דלהי מהווה צומת מרכזי במערכת הרכבות המפותחת של הודו ובעיר מספר תחנות רכבת. מדלהי יוצאים גם קווי אוטובוס רבים לכל חלקי הודו. בפאתי העיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי על שם אינדירה גנדי.
בשנת 2004 נפתח בעיר הקו הראשון של רכבת תחתית. לנסיעות קצרות, נפוץ בעיר השימוש באוטו-ריקשה.
אקלים.