הפירמידה של המלך אמנמחת השני מהשושלת ה-12 נפגעה קשות. בסמוך אליה נמצאים מספר קברים של נשות מלוכה המכילים כמות גדולה של תכשיטים. הפירמידה של סן אוסר השלישי הייתה חלק ממתחם גדול שכלל פירמידות קטנות יותר של נשות חצר המלך, וכן פירמידה נוספת בדרום. בגלריית קבר הנמצאת בסמוך לפירמידה זו נמצאו שני אוצרות הקשורים לבנותיו של המלך. הפירמידה השחורה מתוארכת לשלהי תקופת שלטונו של אמנמחת השלישי, ואף על פי שהיא נפגעה במשך השנים היא עדיין נחשבת לאחד המונומנטים המרשימים באתר, מלבד שתי הפירמידות של סנפרו. פירמידיון (אבן הקצה) הגרניט של הפירמידה השחורה מוצג לציבור בהיכל הראשי של המוזיאון המצרי בקהיר. בסמוך לפירמידה נמצא קברו של המלך חור מהשושלת ה-13, ואתר הקבורה של נובהטפטי-קרד שככל הנראה הייתה בתו.
בדחשור יש פירמידות נוספות המתוארכות לתקופת השושלת ה-13. עד כה נחקרה מתוכן רק זו של אמני קמאו (ככל הנראה מדובר במלך סהטפיבר).
מסביב לדחשור נמצאו בתי קברות רחבים של פקידי ממשל מתקופת הממלכה הקדומה והממלכה התיכונה. דחשור היה הנקרופוליס המלכותי בתקופת שלטונו של אמנמחת השני מהשושלת ה-12.
בשנת 2017 התגלו בדחשור שרידי פירמידה נוספת המתוארכת לתקופת השושלת ה-13.
יהודה סאלאס
יהודה סאלאס (נולד ב-7 בדצמבר 1970) הוא זמר ישראלי בסגנון מוזיקה יוונית.
קורות חיים.
סאלאס נולד ב-1970 וגדל בירושלים.
חיבתו הגדולה של יהודה סאלאס למוזיקה היוונית, נגינת הבוזוקי והשירה גם יחד, החלו כבר בילדותו. את מירב שעותיו הקדיש סאלאס להאזנה למוזיקה יוונית ולנגינת בוזוקי וגיטרה. בנעוריו הופיע במועדונים כשלעיתים הוא מלווה עצמו בנגינת בוזוקי.
סאלאס החל להופיע במועדון "מול הסלע" בבת ים, ולאחר מכן במועדון "הפוסידון", בו הופיע כשלוש שנים לצד זמרים רבים מיוון שהגיעו להופעות בארץ.
המדעטק
מכון עמיאל
מכון שטראוס-עמיאל וברן-עמיאל הוא מכון להכשרת שליחים רבנים ומחנכים לתפוצות.
המכון מבית רשת אור תורה סטון, מכשיר שליחים מחנכים ורבנים בעלי גישה דתית-לאומית-ציונית שיהוו הנהגה קהילתית, חינוכית ורוחנית. המכון פועל במטרה לחזק את הזהות היהודית של יהודי התפוצות ולמנוע התבוללות. מטרת ההכשרה היא לתת למשפחות שליחים להתמודדות ולעבודה עם הקהילה בחו"ל.
המכון הוקם ב-1998 על ידי הרב אליהו בירנבוים יחד עם הרב שלמה ריסקין, רבה של אפרת. הם ראו שישנו צורך גדול בהכשרת מנהיגים רוחניים לקהילות השונות ולתפקידים הרבים בעולם.
תחומי פעילות.
המכון עוסק בשלושה תחומים עיקריים:
הכשרה – הלימודים במכון כוללים מגוון נושאים המיועדים להכשיר את שני בני הזוג לשליחות משמעותית.
שיבוץ – חיבור ישיר מול קהילה או דרך אחד מארגוני השליחות (בני עקיבא, מורים שליחים, רבני קמפוס, תורה מציון). לאחר מציאת תפקיד, לומדים יחד את החוזה עד לחתימה.
ליווי – לאורך השליחות צוות המכון נמצא בקשר מתמיד עם השליחים – טלפונים, מיילים, ניוזלטר, ביקורים בקהילות, כנסים אזוריים, קבוצת פייסבוק ייחודית ועוד.
חזרה לארץ - המכון מלווה ועוזר לשליחים בחזרתם ארצה. הליווי והעזרה הם במציאת מקום מגורים, עבודה חדשה לשני בני הזוג ועזרה ככל הניתן עם הביורוקרטיה.
התוכנית מיועדת לבעלי הסמכה לרבנות ו/או תעודת הוראה ו/או ניסיון בחינוך בלתי פורמלי דוברי שפה זרה. הלימודים נערכים פעם בשבוע לגברים ופעם בשבועיים לנשים בגוש עציון.
בוגרי המכון.
במשך שנות פעילותו של המכון עמיאל (נכון ל-2021) עברו בשערי המכון למעלה מ-1000 תלמידים ותלמידות. הבוגרים משרתים כרבנים ומורים בקהילות יהודיות רבות, ובהן:
המכון מלווה את הבוגרים בקהילה היהודית בחו"ל, אליה הם נשלחים. הרב אליהו בירנבוים, מנהל המכון, מסייר יחד עם שאר צוות המכון, באופן שוטף בקהילות בהן משרתים שליחים ושליחות בוגרי המכון וכן בקהילות הממתינות להגעת מנהיגים רוחניים. הרב בירנבוים סוקר את מצב הקהילות בהן הוא מבקר, במדור דו-שבועי (הנקרא "רב עולמי") בעיתון מקור ראשון. הוא מציין את הבעיות העומדות בפני הקהילות ואת תרומת ההנהגה הרוחנית של הקהילה להמשך קיומה
תוכנית ההכשרה.
תוכנית הלימודים מורכבת מכמה תתי תוכניות המכשירות שליחים ושליחות.
בשטראוס-עמיאל ההכשרה מיועדת לרבנים המיועדים לרבנות קהילה ובברן-עמיאל ההכשרה היא בתחום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי לשליחות חינוכית בתפוצות. הלימודים של הרבנים ושל המחנכים מתקיימים יחד באותה כיתה. הנשים מוכשרות בתחום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי בתוכנית ע"ש קלאודיה כהן.
ההכשרה עוסקת בנושאים שונים ומגוונים מתחום ההלכה, רבנות מעשית, קירוב וחינוך. בנוסף, נרכשים כלים פרקטיים כגון רטוריקה, שיווק, ניהול הקהילה, גיוס כספים ועוד.
מערבא.
התוכנית משלימה את ההכשרה של הרב המיועד לקהילה ספרדית ברחבי העולם מתוך הבנה שיש להכיר לעומק את אופי הקהילה הספרדית ואת הציפיות שלה מן הרב או המנהיג הרוחני. התלמידים נמצאים גם בתוכניות שטראוס-עמיאל וברן-עמיאל.
הקרב על אנגאור
הקרב על אנגאור (Battle of Angaur) היה קרב במלחמת העולם השנייה, שהתחולל באי אנגאור, בדרום מערב האוקיינוס השקט (כ-860 קילומטרים ממזרח לאיים הדרומיים בפיליפינים). קרב זה היה הקרב השישי, והאחרון, במערכה על איי מריאנה ופלאו, מערכה שהייתה חלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. הקרב נערך בין ה-17 בספטמבר 1944 ל-30 בספטמבר 1944, ובמהלכו כבשו האמריקאים את האי מידי היפנים.
רקע.
אנגאור הוא אי געשי זעיר, אורכו 4.8 קילומטרים והוא מופרד מהאי פלליו על ידי מצר ברוחב 9.7 קילומטרים. באי הייתה אוכלוסייה ילידית קטנה מאוד שהתפרנסה מחקלאות, דיג וכריית פוספטים. ב-1944 מנה חיל המצב היפני על האי 1,400 חיילים, שהיו תחת פיקודו של מפקד גזרת פלאו, לוטננט גנרל סאדאה אינואה.
איי פלאו נמצאים, כאמור, במרחק כ-900 ק"מ מאיי הפיליפינים, מרחק שהיה מאפשר למפציצים שימריאו משדות תעופה באיי פלאו לתקוף את היפנים שם. מיקומם זה הפך אותם ליעד אסטרטגי עבור ארצות הברית. העובדה שהאיים היו מוגנים בכוחות חלשים בלבד הפכו אותם ליעד אטרקטיבי לאחר כיבוש איי מרשל, אולם לצי האמריקני לא היו די נחתות, והמבצע נדחה עד לסיום כיבוש איי מריאנה, דחייה שהייתה משמעותית מאוד לחיוניות המבצע.
מהלך הקרב.
הקרב החל ב-11 בספטמבר 1944 בהפגזת החוף מן הים על ידי אוניית המערכה טנסי, סיירות, ובהפצצה אווירית שבוצעה על ידי מפציצי SBD דונטלס, שהמריאו מנושאת המטוסים ווספ (Wasp). שישה ימים לאחר מכן, ב-17 בספטמבר, נחתה הדיוויזיה ה-81 בפיקודו של מייג'ור גנרל פול ג' מיולר, בחופים הדרום והצפון מזרחיים של האי. המכשול המשמעותי בפני כוחות הנחיתה היו בתחילה מוקשים, כמו גם הצפיפות על החופים; התקפות נגד יפניות לא היו חזקות בשלב הראשון, אך ההתנגדות הפכה קשה יותר ויותר ככל שהתקדמו האמריקאים לכיוון "הקערה" (The Bowl), גבעה ליד אגם סאלום בחלק הצפון מערבי של האי. בחלק זה של האי תכננו היפנים להיאחז עד הסוף המר. החל מה-20 בספטמבר תקף הרגימנט ה-322 באופן חוזר ונשנה את "הקערה", אך 750 המגינים הצליחו להדוף את ההתקפות בסיוע ארטילריה, מרגמות, ומכונות ירייה. אולם הרעב והצמא הגוברים והולכים של המגינים, בצד ההתקפות וההפגזות הבלתי פוסקות, החלו להשפיע על היפנים. ב-25 בספטמבר הצליחו האמריקאים לחדור ל"קערה"; במקום להילחם ביפנים שהסתתרו במערות החליטו האמריקאים להשתמש בבולדוזרים ולחסום את הכניסות. ב-30 בספטמבר הסתיים כיבוש האי.
לאחר הקרב.
עוד במהלך הקרב הוחל בבנייתם של שדות התעופה, אך הדחייה בתחילת הנחיתות באיי פלאו הביאה לכך ששדות התעופה לא היו מוכנים עד תחילת המערכה בפיליפינים, באוקטובר 1944. אדמירל ויליאם הלסי, מבכירי הצי האמריקני, טען לפני הפלישה לאיי פלאו שהמבצע לא הכרחי; היסטוריונים צבאיים רבים מסכימים לטענה זו. לדבריהם, ההישג העיקרי היה הניסיון הקרבי שרכשה הדיוויזיה ה-81.
מיד לאחר הקרב הדיוויזיה ה-81 הצטרפה באופן מיידי לקרב על פלליו, כסיוע לדיוויזיית הנחתים ה-1 שנתקלה בהתנגדות עזה מאוד במרכז ההררי של האי.
הפי טרי פרנדס
הפי תרי פרנדס
מתחם הפירמידות בגיזה
מתחם הפירמידות בגיזה או הנקרופוליס של גיזה הוא אתר ארכאולוגי השוכן על רמת גיזה, במרחק קצר מקהיר שבמצרים. מתחם זה של מונומנטים עתיקים שוכן במרחק של כ-8 קילומטרים מהעיר גיזה שעל הנילוס, ובמרחק של כ-25 קילומטרים בכיוון דרום-מערב ממרכז קהיר. הפירמידה הגדולה של גיזה, המצויה במתחם זה, היא המונומנט היחיד שנותר משבעת פלאי תבל.
תיאור.
נקרופוליס מצרי עתיק זה מורכב מפירמידת ח'ופו (הידועה בכינוי "הפירמידה הגדולה של גיזה"), פירמידת חעפרע הבינונית, פירמידת מנכאורע הקטנה יותר, וכן קבוצת בנייני לוויין מפוארים הידועים בכינוי "פירמידות המלכות", סוללות ופירמידות עמק. הספינקס הגדול שוכן בצד המזרחי של המתחם, ופונה לכיוון מזרח. הדעה הרווחת בקרב האגיפטולוגים היא שפני הספינקס מתארים את פניו של פרעה חעפרע. בסמוך למונומנטים הללו נמצאים קבריהם של פקידי ממשל בכירים ומונומנטי קבורה מאוחרים יותר (תקופת הממלכה החדשה ואילך) המסמלים את הכבוד כלפי אלו שקבורים בנקרופוליס.