הספר מושתת על תיעוד מגוון מארכיונים יישוביים וישראליים, אבל - ובעיקר - על יסוד התיעוד של שני ההליכים המשפטיים שנערכו לו אחד על ידי המפלגה הקומוניסטית הפולנית והשני על ידי רשויות החוק בפריס, שניהם לאחר מלחמת העולם השנייה. תיעוד אשר לא נתפרסם עד כה ואשר נמצא בפולין ובפריס, חשיבותו העיקרית בחשיפת הפן האחר – הפן הלא נודע ולא מוכר באישיותו של הבן – מי שאכן היה גם קאפו, ואולי גם התאכזר ליהודים חרדים, אבל מי שהיה, באותה עת, גם חלק מן המערך של הפעילות המחתרתית באושוויץ – בירקנאו. תיעוד המציג גם את פעילותם של תאי המחתרת השונים במקום הנורא הזה אבל גם את חלקו של הבן בתוכה, פעילות מגוונת ואמיצה להצלת חבריו הקומוניסטים ואסירים אחרים במחנה. סאגה אשר חלקי הגבורה בה נוכסו על ידי חבריו מן החוגים הקומוניסטים ואשר מטעמים פוליטיים ואחרים 'מחקו' אותו מן הזיכרון הקולקטיבי של קבוצתם, 'אידו' אותו ואת החלקים ההירואיים של דמותו מן העולם והותירו אותו – את הבן – ובסופו של דבר - רק עם כתמי הדם של הקאפו האכזר על ידיו ועל בגדיו.
הספר תר אחר התשובות לשאלות האם היה הבן, אם כן, מעין גיבור שייקספירי? גיבור מן הזן של מקבת'. כזה שהיה גם רשע וגם טראגי? גם מתנשא ואכזר אבל גם אמיץ? האם יכול היה להיות בעל תפקיד ראש צריף כפי שאכן ביקשו חבריו שיהיה - ולהגיע למעמד שהגיע אליו - ללא התכונות הללו? האם יכול היה לשרוד את התפקידים הנוראים הללו ללא התכונות האלה? האם עשה רק לעצמו או שעשה גם לטובת אנשיו מקורביו? האם גם הוא הוכרע בלחץ האימתני שהיה שם והיה קורבנו? האם נכונות טענותיו שנוכס מתהילתו ונותר רק עם הדם על הידיים? האם היה שונה גורלו – גם אם עשה מה שעשה – אילו לא היה הבן של אביו הפוליטיקאי המפורסם? האם היה לכעין גיבור של מעין טרגדיה יוונית?
מחקרו הנוכחי של פרילינג נוגע בשאלת נוכחותם של חוגי הימין ביישוב בתחומי העפלה, הסיוע וההצלה בתקופת השואה, השיתוף החשאי עם שרותי הביון הבריטים, האמריקנים ואחרים, ובניית הכח והעפלה אחרי המלחמה.
ספרים שכתב.
Friling, 2014. A story of a Kapo in Auschwitz,
History, Memory and Politics,
University
of  New England Press, the Schusterman
Center for Israel Studies/Brandeis University Press, 325+xiii pp.
טוביה פרילינג, להלך בגדולות, שיתוף פעולה של ציונים-רוויזיוניסטים וגרמנים אנטי נאצים בניסיון להכרעת הרייך השלישי, המכון הבינלאומי לחקר השואה, יד ושם, ירושלים, 2015, עמ' 122
מבחר ממאמריו.
Que faut-il faire pour obtenir un Etat
Et que faut-il faire pour ne pas le perdre ?
The Joint Jewish communities and organizations of Geneva, "Israel at 60 -marching towards peace", special booklet, Geneva, Switzerland (French)
Israeli Holocaust Historiography? Israel Studies, a Series Subject, vol.
14, no. 1, pp.123 - 169.
issue", "The Israelis and the Holocaust, Israel
Studies, a Series Subject, vol. 14,
no. 1, Tuvia Friling (Guest Editor")",
Indiana University Press, (English), pp. V- XVII.
David Ben-Gourion, Journal 1947-1948, Les Secrets de la Creation De L'etat
D'Israel"', Tuvia Friling and Denis Peschanski (eds.), (French)" La Martinière",
Paris, pp. XLII – LXXII.
(2014) “Organizing Jewish Resistance:
The Decision-Making and executive array in the Yishuv Rescue Operations
During the Holocaust”, in: Jewish
Resistance against the Nazis, Patrick Henry [ed.], Catholic University Press, Washington D.C, pp. 245-278.
Evolution of Holocaust Memory in Israel- What to Remember? What to Forget"? Israel Studies, Summer
2014, vol. 19, Issue 2, Indiana University Press, (English), pp. 51-69.
קישורים חיצוניים.
על ספרו מי אתה ליאון ברז'ה?
מיקה הקינן
מיקה פאולי הקינן (פינית: Mika Pauli Häkkinen; נולד ב-28 בספטמבר 1968 בעיר ונטה) הוא נהג מרוצים פיני. זכה באליפות העולם בפורמולה 1 בשנים 1998 ו-1999 והתחרה באליפות גרמניה למכוניות סלון מ-2005 עד 2007.
קריירה.
ההתחלה.
הקינן השתתף בצעירותו במרוצי קארטינג רבים בפינלנד וזכה במספר פרסים. את הקריירה המקצועית שלו החל במסגרת סבב הפורמולה אופל וזכה בסבב זה באליפות אירופה. ב-1990 זכה הקינן באליפות בריטניה בפורמולה 3, אז גם יצר את קשריו הראשונים עם עולם הפורמולה 1. הוא שימש אז כנהג מבחן עבור קבוצת בנטון. הוא התחרה בפורמולה 3 מול יריבו לעתיד בפורמולה 1, מיכאל שומאכר וחתם לבסוף על חוזה עבור קבוצת לוטוס שהתחרתה אז בפורמולה 1.
פורמולה 1 עם לוטוס.
למרות שבתקופה הזו נהוג היה שנהגים לא מבצעים "קפיצה" ישירות מפורמולה 3 לפורמולה 1 אלא מתחרים קודם בפורמולה 3000, הקינן הצליח מעבר למצופה בעונתו הראשונה. עם זאת, לא יכול היה להיות בין המתחרים על האליפות עקב חולשתה של קבוצת לוטוס יחסית לקבוצות האחרות. ב-1992, שיפרה לוטוס את המכונית והקינן סיים את העונה במקום השמיני.
פורמולה 1 עם מקלארן.
בגיל 24, לאחר שתי עונות בפורמולה 1, עזב הקינן את לוטוס. שמועות נפוצו על מעבר אפשרי לוויליאמס אך לבסוף הוא חתם בקבוצת מקלארן. אולם הסתבר כי המעבר לא היה פשוט כל כך: מקלארן רצו לשמור על הכוכב העולה מיכאל אנדרטי האמריקאי, בו בזמן שאיירטון סנה האגדי המשיך בקבוצה, מה שהפך את הקינן לנהג ניסוי. בספטמבר, נפטרה הקבוצה מאנדרטי שהיה מאכזב ובכך התאפשר שובו של הקינן להתחרות. כבר במרוצו הראשון בגרנד פרי של פורטוגל, הצליח הקינן לתפוס עמדת זינוק טובה יותר מסנה, אולם לא הצליח לסיים את המרוץ עצמו לאחר יציאה מהמסלול. במרוץ שלאחר מכן, ביפן, הצליח הקינן לסיים את המרוץ ואף לעלות לפודיום (כלומר, אחד משלושת המקומות הראשונים).
בעקבות עזיבתו של סנה לקבוצת וויליאמס, הפך הקינן ב-1994 לנהג המוביל של מקלארן. אולם הקינן לא הצליח להגיע לתוצאות טובות, בעיקר בשל קשיים טכניים רבים ברכב עקב השינויים הרבים שעשתה מקלארן בספקי המנועים שלה, מה שהביא לאי יציבות טכנית.
בסוף 1995, נפצע הקינן קשה. צמיג שהתפוצץ במהלך מרוץ אוסטרליה גרם לו להתנגשות בקיר בטון. הקינן הובהל לבית חולים חסר הכרה, שם שהה מספר ימים בתרדמת. חזרתו למסלול הייתה רק לקראת תחילת עונת 1996. בעקבות התאונה, נשאר הקינן עם שיתוק קל בפנים.
גם בעונת 1996, לא הצליחה הקבוצה להעמיד מכונית ראויה והקינן לא הגיע להישגים מרשימים. בעונת 1997, העמידה חברת מרצדס את מנועיה לרשות הקבוצה. המנועים היו טובים, אך עמידתם הטכנית הייתה מקרית למדי, מה שהכריח את הקינן לפרוש שלוש פעמים במהלך מרוצים בהם הוביל. הקינן זכה לבסוף במרוץ האחרון של העונה, כאשר שותפו לקבוצה דייוויד קולטהרד איפשר לו לעבור למקום הראשון ממש לפי קו הסיום.
בעונת 1998, הקינן סוף סוף זכה למכונית אמינה. במהלך העונה, זכה הקינן בשמונה מרוצים, והפך בסיום העונה לראשונה לאלוף העולם בפורמולה 1. הקרב על האליפות היה קשה אל מול מיכאל שומאכר והקינן הבטיח את האליפות רק במרוץ האחרון בעונה.
בעונת 1999, התפתח שוב קרב על האליפות, אלא ששומאכר נפצע ופרש באמצע העונה. עם זאת, התפתח קרב חדש אל מול אדי אירוויין. אירוויין הוביל על הקינן בארבע נקודות לפני המרוץ האחרון של העונה, אולם הקינן זכה במרוץ ובאליפות שנייה ברציפות.
תחילת עונת 2000 הייתה בעייתית עם כשלים טכניים רבים. מאמצע העונה, הקינן צמצם בהדרגה את הפער ממיכאל שומאכר, אולם הפער הסתבר בסופו של דבר כגדול מדי עבורו והוא נאלץ להסתפק בסגנות.
בעונת 2001, ניצח הקינן רק בשני מרוצים והביע את רצונו לקחת פסק זמן. בסוף העונה, יצא הקינן ל"שנת שבתון" ממנה לא חזר בסופו של דבר לעולם הפורמולה 1.
ב-2004, החליט הקינן לחזור למסלול. הוא השתתף במספר מרוצים פורשה במסגרת הסבב הסקנדינבי. תחילה היו דיבורים על חוזה אפשרי עם קבוצות ב.א.ר-הונדה או אף עם ויליאמס-ב.מ.וו, אולם לבסוף הוא חתם בקבוצת מרצדס למרוצי DTM והפך לנהג רשמי של הקבוצה החל משנת 2005. בעונתו הראשונה, ניצח הקינן במרוץ שנערך בבלגיה וסיים את העונה במקום החמישי. ב-2006 איכזב הקינן עם מקום שישי וללא אף ניצחון במרוץ. בסוף העונה, שוב נפוצו שמועות על חזרתו לפורמולה 1. הקינן הוזמן לנסיעת מבחן בקבוצת מקלארן, אולם תוצאות גרועות במיוחד שכנעו אותו לא לחזור. בשנת 2007 ניצח הקינן במרוץ נוסף.
הישגים.
פורמולה 1.
הקינן התחרה ב-161 מרוצים. במהלכם, זינק 26 פעמים מה"פול פוזישן" (זינוק מהמקום ראשון), זכה ב-20 מרוצים, ועלה 51 פעמים לפודיום. הוא זכה ב-420 נקודות דירוג וקבע 25 פעמים את זמן ההקפה המהירה ביותר במרוץ.
הקינן זכה פעמיים באליפות העולם בפורמולה 1 - ב-1998 וב-1999.
הקינן ניצח בשני מרוצים במסגרת מרוצי ה-DTM.
תורת הקשרים
תורת הקשרים היא תורה טופולוגית, החוקרת את ההיבטים המתמטיים של קשרים, של מבנים דומים להם (כמו שזרים וצמות), ושל הכללות מתמטיות שלהם. מלבד היישומים שלה במתמטיקה עצמה, יש לתורה זו יישומים גם בכימיה, בפיזיקה ובתחומים נוספים, כגון חישוב קוונטי.
עיסוק מרכזי של תורת הקשרים הוא לענות על השאלה מתי שני קשרים נתונים הם זהים זה לזה.
קשרים, דיאגרמות ושזרים.