אצטדיון אל לאנג נבנה בשנת 1947 באתר של מתקן ישן יותר המכונה פארק אתלטיק סנט פטרסבורג. הוא נקרא על שמו של אל לנג, ראש עיריית סנט פטרסבורג לשעבר שסייע בהבאת הבייסבול בתחילת המאה ה-20 פארק המשחקים שוחזר בשנת 1976 ושופץ בהרחבה לפני שטמפה ביי רייס החלו להשתמש בו כמרכז האימונים הראשון באביב בשנת 1998. הרייס היו האחרונים בסדרה ארוכה של מועדוני בייסבול מליגת MLB שערכו אימוני אביב ואירחו קבוצות באצטדיון אל לאנג ובמרכזי הספורט הקודמים של סנט פטרסבורג. לפני הרייס, האצטדיון שימש בין היתר את היאנקיז, סנט לואיס קרדינלס, ניו יורק מטס ואת בולטימור אוריולס. האצטדיון אירח את משחק האימונים האחרון שלו במרץ 2008 והיה אתר לבייסבול חובבני ותערוכות מדי פעם בשנים הבאות.
טמפה ביי רודיס עברו לאצטדיון בשנת 2011, ובעקבות כך עבר האצטדיון שינוי מיגרש בייסבול למתחם כדורגל. מאז אוקטובר 2014, הסכם בין המועדון לעיר סנט פטרסבורג הפך את האצטדיון למתקן לכדורגל בלבד, והבעלים של הרודיס ערכו שיפוץ נרחב בתחילת 2015. בשנת 2016, הציע בעל המניות של הרודיס, ביל אדוארדס, להרחיב מאוד את תכולתו של האצטדיון ל-18,000 מושבים כחלק מהצעה שמועדונו ישתתף בליגת MLS. במאי 2017 עבר משאל עם מקומי אשר אישר לעיר סנט פטרסבורג לשאת ולתת עם הקבוצה על חוזה שכירות לטווח ארוך כדי לאפשר את הפרויקט.
באוקטובר 2018, הרודיס נרכשו על ידי טמפה ביי רייס, אשר העניקו למועדון הבייסבול את השליטה באצטדיון אל לאנג באמצעות העברת החוזה הקיים עם העיר סנט פטרסבורג לידיהם.
דיוגו רודריגש
דיוגו רודריגש (באנגלית: Diogo Rodrigues ; נולד כנראה 1490–1496 לאגוס, פורטוגל - נפטר 21 באפריל 1577 גואה, הודו) היה חוקר פורטוגלי של האוקיינוס ההודי, שהפליג באוניה בפיקודו של דום פדרו מסקרנה. הם הפליגו מזרחה מכף התקווה הטובה בתוואי שהתגלה לכיוון גואה. על שמו נקרא האי רודריגש, בין 4 ל 9- בפברואר 1528 לאחר שגילה אותו במהלך המסע שלו מגואה דרך קוצ'ין (עזב ב־15 בינואר 1528) לפורטוגל. בעקבות המסע הוא עלה לדרגה של אביר (cavaleiro). לאחר מכן הוא חזר לגואה והטביע חותם בתולדות האימפריה הפורטוגזית בתת-היבשת סביב אמצע המאה ה -16.
מסעות דיוגו רודריגש.
בראשית המאה ה -16 מונה דיוגו פרננדס פריירה לקברניט ספינת "ספטובל" שהועברה לגואה. אומרים שהוא ניווט בקשת רחבה ממזרח למדגסקר והגיע לאי רוניון, אותו כינה מיד אילאה דה סנטה אפולוניה (לכבוד אפולוניה הקדושה שיומה היה, 9 בפברואר 1507). לאחר מכן הוא המשיך מזרחה וגילה את האי מאוריציוס, אותו כינה אילה דו סירנה (שם ספינתו). משם פרננדס המשיך מזרחה וגילה את האי שכינה בשם אילה דה דייגו פרננדס, דומיגו פריז או דומינגו פריאס (שני האחרונים הם ככל הנראה תעתיקים קרטוגרפיים או קיצורים של 'דיוגו פרננדס'). אומרים שהוא גם עצר למלא מים באיים הראשון והשלישי, לפני שחזר למוזמביק.
באי דיוגו פרננדס ביקר בשנת 1509 דיוגו לופס דה סקיירה והשם 'דום גלופס' (קיצור נוסף שתועתק) מופיע לעיתים במפות. הוא עבר את שינוי השם האחרון שלו לשם האי רודריגש כמה שנים אחר כך, לאחר שהחוקר פורטוגזי נוסף בשנת 1528, עשה את דרכו חזרה לאורך האוקיינוס ההודי מגואה. הוא ניווט דרך האיים רוניון, מאוריציוס ורודריגש. הוא קרא לאיים האלה מסקרנה, על שם מפקדו פדרו מסקרנה, שהיה שם לפני כן בשנת 1512.
חיים ומורשת בגואה.
מושל סלסט.
דיוגו רודריגש הקים את בסיסו בגואה, למד את השפה המקומית, היה יוזם הבנייה של המבצר בגואה ומושל האי סלסט (לימים חלק מבומבי, מומבאי הנוכחית). האי הושכר לו מ-1535 עד 1548 לאחר ההסכם בין המשנה למלך הפורטוגלי דום נונו דה קונאה ובאדור שאח הסולטן מגוג'אראט, שמסר את האיים לרשות פורטוגל. הוא נודע גם בשם מסטרה דייגו בגלל תרומותיו האמנותיות לייפוי העיר סלסט. כמו כן, יזם את שיקום מצודת דיו. המצודה נחשבה כבלתי ניתנת לכיבוש ועמדה על תילה במשך יותר מארבע מאות שנים, למרות מספר רב של ניסיונות לכיבושה. דייגו היה גם הבעלים של החוף שנקרא חוף קולבה בגואה, שהועבר לצאצאי משפחתו כחלק מהרכוש המשפחתי, זהו אותו כפר בו הקים את בית המגורים הענק שלו בשנת 1551.
מפקד מבצר רחול.
רודריגש היה מושל רחול בסלט, גואה, העיירה הראשית שהייתה ברשות הפורטוגזים במהלך הכיבוש המוקדם שלהם באזור. במקום נבנו מבצר וכנסייה, שנחשבת לראשונה באזור סלט. הכנסייה ברחול הוקמה עד סוף שנת 1565, במקום מקדשים הינדים. היא נבנתה בבוץ עם גג סכך. כינו אותה כנסיית האם (Matriz) של כל דרום גואה ונקראה Igreja da Nossa Senhora de Neves. הארכיבישוף הראשון של גואה, דום גספר חורחה דה לאה פררה בחר את מיקום הכנסייה, ורודריגש היה אחראי על הביצוע עצמו.
חוסה ניקולאו דה פונצ'ה כתב כי דיוגו רודריגש נפטר בקולווה, גואה ונקבר בתוך כנסיית האם (מטריס). על קברו נכתב: "כאן שוכב דיוגו רודריגש (נקרא) 'או דו פורטה / קפטן מבצר זה, שהרס את המקדשים בשטחים האלה. הוא נפטר ב -21 באפריל של שנת 1577." המצבה שלו ושרידיו נמצאים עדיין בתוך הכנסייה, בסמוך למזבח איגרג'ה דה נוסה סנהורה דה נבס משנת 1577.
המקדשים ההינדיים של סלט בגואה הושמדו על ידי דיוגו אשר פיקח באופן אישי על הריסתם בשנת 1567. המעשה הוביל ליציאתם ההמונית של ההינדים מהשטחים שהוחזקו על ידי הפורטוגזים. ההינדים לקחו את אליליהם מעבר לנהר זוארי לשטחי מלכי סונדו ההינדים. בין המקדשים שנהרסו היו מקדשי שרי רמנאתי, שרי שנטדורגה ושרי מנגשי. כמו כן נהרסו על ידי דייגו תשעה מקדשים בכפר מרגאו, הוא תוגמל בהכנסות מהאדמות השייכות למקדשים.
ההרס הופעל כאשר הותקף ישועי וכשקהילת הילידים לא צייתה לדיוגו רודריגש. כעונש, הוא שרף את מקדש רמנת. תושבי הכפר הגישו נגדו תביעה לבית משפט בגואה. השופט הורה לדיוגו לבנות מחדש את המקדש. בתמיכת הארכיבישוף פרימז והמועצה המחוזית. למרות זאת, קיבל דייגו פקודה מהמשנה למלך לשרוף את מקדשי סלטה. המשנה למלך הוציא גם גזירה בדצמבר 1565 האוסרת על הקמת מקדשים חדשים ותיקון הקיימים. דבר הפקודה : "אני מורה בזאת שבאזור כלשהו בבעלות אדוני המלך, אף אחד לא צריך לבנות מקדש הינדי ואסור לתקן מקדשים כאלה שנבנו כבר ללא אישורי. אם צו זה יופר, מקדשים אלה ייהרסו. הטובין שבהם ישמשו לכיסוי ההוצאות על עבירה זו"
הרכוש וההכנסות של המקדשים נמסרו לרשות הכנסייה. התאריך המדויק בו הרס דיוגו רודריגש את מקדש מלסה דווי (שיהפוך בעתיד לכנסיית גבירתנו של ההתעברות) היה ב -7 במרץ 1567 . תושבי הכפר הצליחו להוציא מהמקדש אלילים אחדים. ספרים קדושים ויצירות אמנות שהעצימו את יופיו של המקדש. המקדש נהרס ללא רחם. רודריגש עזב את הכפר לאחר הצבת צלב במקום הבולט ביותר.
את פרטי חורבן המקדש ניתן למצוא בדו"ח אירם אום גומז ווז מיום 12 בדצמבר 1567, המציין כי המקדש נהרס כליל ב־14 במרץ 1567. דייגו רודריגש הרס 280 מקדשים בסלט בלבד. המאמינים שהשתמשו באותם מקדשים הועברו בעיקר לאזורי הכיבוש החדשים שבהם שלטו הפיאודלים של הסולטאן אדיל שאהה מביג'אפור. בהיותם הינדים בעצמם, הם לקחו את המשימה להקל על יצירת מקומות מגורים חדשים לפליטי הכפרים שנהרסו.
משפחה ומורשת.
לרודריגש היו שני בנים, ניקולאו ואינאסיו רויז, מאישה השייכת למשפחת פרבה - אצולה פיאודליים הינדית. האשה ויטולה פורוב דסאי, נישאה לו ב־29 בנובמבר 1512 כפי שנמצא בארכיונים. המשפחה השתמשה בקיצור השם, לשם מלכותי - רויז במקום בצורה הפשוטה של רודריגש, עד סוף המאה ה -19 .
האנדרטה הניצבת בקולבה, גואה מעוטרת עם כתובות של משפחת רויז (רודריגס) בגואה. אנדרטה נבנתה מחדש כמבנה גדול יותר בשנת 1857 ועומדת על כנה. שכן אחד הנכדים הגדולים של דייגו נפטר לפתע בגלל מחלה בגיל צעיר 38 שנה. זאת הייתה המשפחה היחידה בקולבה, עם שורשים למשפחת רויז (רודריגש).
אחד מהצאצאים מבנו ניקולאו, עדיין מתגורר בבית האבות שנבנה על ידי רודריגש בקולבה. חלקים מנכסי חוף קולבה בגואה קשורים למשפחה, אבל מנוהלים על ידי הממשל הודי. האנדרטה המשפחתית מוחזקת על יד צאצאי המשפחה.
The Claypool Lennon Delirium
The Claypool Lennon Delirium היא להקת רוק פסיכדלי אמריקאית, שכרגע מורכבת מהבסיסט והזמר לס קלייפול, ידוע בעבודתו בפרימוס והגיטריסט והזמר שון לנון.
היסטוריה.
הלהקה נוסדה ב-2015, כשקלייפול ידע שפרימוס הולכת לקחת הפסקה של שנה לאחר סיבוב הופעות לצד The Ghost Of a Saber Tooth Tiger ו-Dinosaur Jr. הוא שמר על קשר עם הזמר של The Ghost of a Saber Tooth Tiger, שון לנון, שלא תכנן שום פרויקט מוזיקלי לשנה הבאה.
התחילו לעלות להם רעיונות ליצירת להקת רוק פסיכדלי ורוק מתקדם. קלייפול הזמין את לנון אליו לשתות יין, להריץ כמה רעיונות ולנגן בתופים.
במשך שישה שבועות הם כתבו והקליטו עשרה שירים כששניהם מנגנים ושרים על כלים שונים, ומנסים כלים אחרים חוץ מהכלים הרגילים שלהם, בס וגיטרה. ב-2016 הם הוציאו את אלבומם הראשון, Monolith of Phobos. האלבום דורג במקום הראשון במספר קטגוריות של בילבורד, ביניהם Top Vinyl Albums, Top Alternative Albums.
בפברואר 2019, לנון וקלייפול הוציאו את אלבום האולפן השני שלהם, South Of Reality. האלבום נכתב והוקלט במשך חודשיים בסטודיו של קלייפול בקליפורניה, וקדם לו שחרורו של הרצועה בת השש דקות, "Blood And Rockets". הלהקה יצאה לסיבוב הופעות קצר לקידום התקליט בסוף 2018, עם תאריכים רצופים באביב 2019.
אריק אדלמן
אריק אדלמן (באנגלית: Eric Steven Edelman; נולד בשנת 1951) הוא דיפלומט אמריקאי אשר כיהן כתת-מזכיר ההגנה של ארצות הברית למדיניות ושגריר ארצות הברית בטורקיה ופינלנד.