באופן כללי הפרחים הם רכיב קטן של הצמח הדומה לעלה, ולמעט חלקי הצוף והאבקה אינם טעימים או אכילים. למרות זאת הם רכים והם חסרי רעלים בהם מאחר שמטרתם למשוך בעלי חיים לקרבם. מספר צמחים מתגוננים מאוכלי פרחים מזיקים באמצעות "שומרי ראש" יונקי צוף כמו דבורים, צופיות או קוליבריים המגרשים כל אורח זר (כדי לשמור לעצמם את הצוף).
חלק מהמינים האוכלים פרחים בטבע בעלי מאפיינים לאכילה של חלקי צמחים נוספים כמו קליפות עץ, שורשים וכו'. מינים רבים מהרשימה הם גם אוכלי כל ויגוונו בחרקים קטנים.
דוגמאות.
מינים אלה אינם ניזונים באופן רשמי מהפרחים אלא ממאכלים נוספים אך מבין המינים שנצפו ניזונים בצורה זו ישנם את מרבית התוכאים למיניהם (לוריים, קקדואיים, דררות, תוכונים, ארות ונסטורים), קוליבריים וצופיתיים השותים את הצוף ולעיתים גם אוכלים חלק מהפרח עצמו, טוראקיים, טוקניים וכמה ציפורי שיר כמו פרושיים, אסטרילדיים, פזאיים ודרוריים שונים. גם אווזים ופסיונים יגוונו בפרחי קרקע.
מינים נוספים שיאכלו פרחים הם מכרסמים רבים, פרימטים שונים, דובים, ראקוניים וכיסאים שונים. מינים צמחוניים כמו איילים או אנטילופות וכן חזירי בר ילעסו פרחים הגדלים על הקרקע או שנפלו מהעצים. מבין הזוחלים נצפו איגואנה מצויצת וצבים יבשתיים לוחכים פרחים. צמחי מים בעלי פרחים יאכלו בידי ההיפופוטם, הקפיבארה ואייל קורא ואף בידי תחשיים או דגים שונים.
חסרי חוליות רבים יגוונו עם אכילת עלים ואבקה גם באכילת פרחים שונים, ביניהם חגבאים, פשפשאים שונים, נמלים, דבורים וצרעות, רכיכות כמו חלזון הגינה ורבי רגליים.
מוריס מיינור (1928)
מוריס מיינור (1928) (באנגלית: Morris Minor (1928)) היא מכונית קטנה אשר יוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited אשר יוצרה בין השנים 1928 – 1934 בבריטניה.
צ'ליאבינסק (פירושונים)
בוורלי הילס 90210 (2019)
בוורלי הילס 90210 (באנגלית: BH90210) היא סדרת טלוויזיה דרמטית-קומית אמריקאית שעלתה לשידור ב-7 באוגוסט 2019 בפוקס. זו הסדרה השישית בזיכיון שהתחיל עם "בוורלי הילס 90210". שחקני הסדרה המקורית ג'ייסון פריסטלי, שאנן דוהרטי, ג'ני גארת', איאן זירינג, גבריאל קרטריס, בריאן אוסטין גרין וטורי ספלינג חוזרים לסדרה החדשה, שבה הם מגלמים גרסה מוגזמת של עצמם, של חייהם במציאות ושל מערכות היחסים האמיתיות שביניהם, כל זאת על רקע ניסיון להפיק סדרה ריבוט לסדרת הטלוויזיה המקורית משנת 1990. בישראל הסדרה שודרה ב-yes.
ב-7 בנובמבר 2019 רשת פוקס ביטלה את הסדרה לאחר עונה אחת.
תקציר העלילה.
העלילה מתמקדת בצוות השחקנים המקורי של סדרת הטלוויזיה בוורלי הילס 90210 - ג'ייסון פריסטלי (ברנדון וולש), שאנן דוהרטי (ברנדה וולש), ג'ני גארת' (קלי טיילור), איאן זירינג (סטיב סנדרס), גבריאל קרטריס (אנדריאה צוקרמן), בריאן אוסטין גרין (דייוויד סילבר) וטורי ספלינג (דונה מרטין) - שכל אחד מהם מגלם הפעם את עצמו, אבל בגרסה בדיונית ומוגזמת.
בחלוף 19 שנה לאחר שנפרדו דרכיהם, עם סיומה של הסדרה המקורית, השחקנים מתאחדים מחדש כדי להפיק ריבוט לסדרה. לשם כך, עליהם ליישב את סכסוכי העבר ההיסטוריים שביניהם, כמו כן על כל אחד מהם להתמודד עם בעיות בחייו האישיים.
שחקנים ודמויות.
צוות השחקנים הראשי מורכב משחקני הסדרה המקורית המגלמים גרסאות בדיוניות של עצמם. הדמויות הבדיוניות והסיפורים שלהם נוצרו בהשראת אירועים מחייהם האמיתיים של השחקנים.
הפרק הראשון של הסדרה כולל קטעי ארכיון של לוק פרי, שנפטר זמן קצר לפני תחילת הצילומים. הפרק גם מוקדש לזכרו.
גרבטקה
אוקטובר (כתב עת)
אוקטובר (ברוסית: Октябрь) הוא ירחון ספרותי הרואה אור מאז 1924 בברית המועצות וברוסיה שלאחר התפרקות ברית המועצות.
היסטוריה.
כתב העת נוצר על ידי קבוצת סופרים ומשוררים בשם "אוקטובר" (על שם מהפכת אוקטובר) וגיבש קו קומוניסטי המקורב לתכתיבי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשנותיו הראשונות היה ביטאון איגוד הכותבים הפרולטרים במוסקבה ולאחר מכן השתייך לאיגוד היוצרים של ברית המועצות. גם בתקופה הקשוחה פחות, ההפשרה של חרושצ'וב, שמר הכתב העת על קו סטליניסטי נוקשה.
בין היתר פורסמו בירחון יצירות מאת סרגיי יסנין, ולדימיר מאיאקובסקי, מיכאיל זושצ'נקו, אנדריי פלטונוב, ארקדי גאידר, אלכסנדר טברדובסקי, קונסטנטין פאוסטובסקי, אלכסיי טלסטוי וולנטין קטייב. כן פורסמו תרגומי שירה כגון יצירות מאת ליון פויכטוונגר, אנרי ברביוס, רומן רולן, תאודור דרייזר, מרטין אנדרסן נקסה, היינריך מאן ועוד, שנודעו בהשקפת עולם סוציאליסטית.
החל משנות השבעים פורסמו גם יצירות ליברליות יותר, אך עדיין היטב בתחומי המותר לפי תכתיבי המפלגה. כך התפרסמו בירחון מיצירות אנטולי ריבקוב, בלה אחמדולינה, אנדריי ווזנסנסקי, יבגני יבטושנקו ועוד.
בתקופת הגלאסנוסט החלו להתפרסם בירחון יצירות שהיו אסורות בברית המועצות, כגון "חיים וגורל" מאת וסילי גרוסמן, שהתפרסם רק ב-1988, אף שחובר כעשרים שנה קודם לכן או המחזה "אדם וחוה" מאת מיכאיל בולגקוב ואף יצירות מאת דיסידנטים כאנדריי סחרוב, אנה אחמטובה, אלכסנדר גאליץ' ואנטון דניקין. כן ראו אור באותה עת יצירות מאת גולים רוסים שהיו אסורים בפרסום כולדימיר נבוקוב, סרגיי דובלטוב ואחרים. באותה עת, עוד טרם התפרקות ברית המועצות, הפך הירחון לכתב העת הראשון שקיבל מימון ממשלתי ללא התערבות בתכנים וסימל את עידן הפרסטרויקה וחופש הביטוי. להגדרה זו הוביל מכתב תמיכה פומבי בירחון שחיברו מספר אנשי רוח, בהם דמיטרי ליכצ'וב, אולג יפרמוב, מארק זכארוב ואלפרד שניטקה.
לאחר התפרקות ברית המועצות המשיך הירחון להופיע.
תכנים.
כתב העת מפרסם סיפורים בהמשכים, פואמות, סקירות וביקורת ספרות וקולנוע. זהו כתב העת החשוב ביותר בתחום הקולנוע הסובייטי.
כיבוש תוניס (1574)
כיבוש תוניס בשנת 1574 סימן את הכיבוש האחרון של תוניס על ידי האימפריה העות'מאנית מהאימפריה הספרדית. זה אירוע בעל משמעות רבה, משום שקבע שצפון אפריקה תהיה תחת שלטון מוסלמי ולא נוצרי, וסיים את הכיבוש הספרדי של צפון אפריקה, שהתחיל בזמן איזבלה הראשונה מקסטיליה ופרדיננד השני מאראגון. כיבוש תוניס בשנת 1574 "קבע את השליטה העות'מאנית על המגרב המזרחי והמרכזי".
רקע כללי.
תוניס נכבשה בתחילה על ידי העות'מאנים תחת פיקוחו של ברברוסה בשנת 1534. בשנה שלאחר מכן, הקיסר הרומי הקדוש צ'ארלס החמישי יצא במשלחת צבאית גדולה וכבש אותה בחזרה בקרב 1535. הוא הקים חיל מצב ושליט וואסל. המושל של אלג'יר אולוג'י עלי פאשה כבש את תוניס בשנת 1569 עבור האימפריה העות'מאנית, אולם בעקבות הניצחון הנוצרי בשנת 1571 בקרב על לפנטו הצליח ג'ון מאוסטריה לכבוש את תוניס בחזרה באוקטובר 1573.
כיבוש תוניס.
בשנת 1574 ניסו וילם מאורנז' ושארל התשיעי מצרפת ניסו להשיג את תמיכתו של השליט העות'מאני סלים השני, כדי לפתוח חזית חדשה נגד מלך ספרד פליפה השני. סלים השני שלח את תמיכתו דרך שליח, שהשתדל ליצור קשר עם ההולנדים עם מוריסקוס המורד בספרד ועם שודדי הים באלג'יר. סלים שלח גם צי גדול לתקוף את תוניס בסתיו 1574 ובכך הצליח להפחית את הלחץ הספרדי על ההולנדים.
לקרב לה גולטה, סלים השני גייס צי של בין 250 ל-300 אוניות מלחמה, עם כ-75,000 איש. על הצי העות'מאני פיקד סינאן פאצ'ה ואלג'יי עלי. [9] הצי העות'מאני בשילוב כוחות שנשלחו על ידי מושלי אלג'יר, טריפולי ותוניס, נוצר כוח משולב של כמאה אלף חיילים. הצבא תקף את תוניס ואת לה גולטה; העיר לה גולטה, שהוגנה על ידי 7,000 איש, נפלה ב־24 באוגוסט 1574. הכוחות הנוצרים האחרונים במבצר קטן מול תוניס נכנעו ב־3 בספטמבר 1574.
חואן מאוסטריה ניסה להסיר את המצור עם צי מנאפולי וסיציליה אך נכשל עקב מזג האוויר. הכתר הספרדי, שהיה מעורב מאוד בהולנד ובמחסור גדול בכספים לא הצליח לעזור משמעותית.
סרוואנטס השתתף באירועים אלה כחייל והיה בין כוחותיו של דון חואן מאוסטריה שניסו לחלץ את העיר. הוא טען כי העות'מאנים ביצעו 22 תקיפות נגד מבצר תוניס, ואיבדו 25,000 איש, בעוד שרק 300 נוצרים שרדו. הוא כתב על הקרב:
"בגולטה ובמבצר ביחד, החזיקו בקושי 7,000 חיילים. איך יכול היה כוח כה קטן, נחוש ככל שיהיה, לצאת ולהחזיק בעצמו כנגד צבא אויב כה גדול. ואיך אתה יכול שלא תאבד מעוז כאשר הוא מוקף בצבא עיקש ורב מאוד, ובאדמה שלו?
עבד אל-מליק, מלך מרוקו העתידי, השתתף בכיבוש תוניס 1574 לצד העות'מאנים.
לאחר הכיבוש.
הצלחתם של הטורקים בפיקוד אוקשיאלי בקרב גולטה הפחית את הלחץ הספרדי על ההולנדים, והוביל למשא ומתן בוועידת ברדה. עם זאת, לאחר מותו של צ'ארלס התשיעי, במאי 1574, העות'מאנים תמכו במרד 1575–1576, והקימו, בשנת 1582, קונסוליה באנטוורפן (דה טורקס-גריקס נאטי).
העות'מאנים חתמו על הפסקת אש עם ספרד, והעבירו את תשומת ליבם לסכסוך שלהם עם פרס (1578–1590).
הכתר הספרדי הגיע לפשיטת רגל ב־1 בספטמבר 1575.
יחסי גרמניה–סינגפור
יחסי גרמניה–סינגפור מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת סינגפור והרפובליקה הפדרלית של גרמניה. לסינגפור שגרירות בברלין ולגרמניה יש שגרירות בסינגפור.
היסטוריה.