אין אונים - במקרים מסוימים נאלצים החלשים למכור את שרותיהם או נכסיהם במחירים נמוכים במיוחד. נכונותם של החלשים יותר להציע את המשאבים העומדים לרשותם במחיר נמוך פוגעת בקבוצות החזקות. פגיעה זו גורמת לאיבה המופנית כלפי החלשים יותר וגורמת לתיוגם. הסטיגמה של סטייה מוטבעת גם באלו שפשוט לא מסוגלים להשיב מלחמה. המתייגים נוטים להעדיף כמושאים לפעולותיהם את אלו שאין לצפות מהם לתגובה מכאיבה.
סטיגמה כביטוי של יחסי כוחות חברתיים - הגורם המפעיל את התהליך המביא להפרדה בין הפושע ובין שומר החוק הוא כוחו היחסי של המתייג. הסוטה, הפושע, או הטיפוס האנטי חברתי הוא מי שמוגדר ככזה על ידי קבוצה בעלת כוח לעשות זאת. תיוגו של אדם כסוטה, מוזר, מופרע, נוקשה, נובע ממערכת יחסי הסמכות והכוח בחברה. מישל פוקו דגל בגישה זו.
הרכב הממשלה
מהרישי מהש יוגי
מהרישי מהש יוגי (מאהא = גדול, רישי = חוזה; נולד על פי המשוער ב-12 בינואר 1918, מדינת מאדהיה פרדש שבהודו – 5 בפברואר 2008, הולנד) היה מייסד תנועת המדיטציה הטרנסצנדנטלית.
חייו.
מהרישי למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת אלהאבאד בהודו, אותה סיים (בחלק מהביוגרפיות כתוב שסיים בתואר מוסמך – MA) בשנת 1940. במהלך לימודיו פגש את מי שעתיד להיות מורו והגורו שלו – סואמי ברהמאנאנדה סארסואטי (1869-1953), ג'אגאדגורו שהיה בין השנים 1941 ל-1953 השאנקאראצ'אריה של צפון הודו, ג'יוטיר מאט' – שבהרי ההימלאיה. מהרישי ייחס את תורתו למורו, אותו כינה "גורו דב".
בשנת 1955 החל להפיץ את טכניקת המדיטציה הטרנסצנדנטלית, תחילה בהודו, ובשנת 1958 החל במסע עולמי להפיץ את הטכניקות שלו של התפתחות אישית.
מהרישי פרסם מספר רב של ספרים ומאמרים שבהם הוא מכנה את המסורות הוֶודיות מהודו בשם "המדע הוודי". מתוך רצון להתאים מערכת ידע זאת לעידן המדעי, הוא יזם ב-1971 את הקמתה של אוניברסיטה שנקראה בעבר "האוניברסיטה הבינלאומית ע"ש מהרישי", וכיום קרויה "האוניברסיטה למינהל ע"ש מהרישי". במוסד זה עוסקים הסטודנטים וסגל ההוראה במדיטציה הטרנסנדנטלית, ומוצעות בה מספר תוכניות אקדמיות. חוקרים מאוניברסיטה זו עוסקים גם בעריכת ניסויים הבוחנים את מה שהם מכנים "מצבי תודעה גבוהים".
בין תלמידיו גם דמויות מפורסמות כחתני פרס נובל ומדענים ידועי שם, אסטרונאוטים, כוכבי ספורט ידועים ואמנים כמו חברי הביטלס והביץ' בויז ורבים אחרים.
מהרישי מהש יוגי הלך לעולמו ב-5 בפברואר 2008 בולודרוף שבהולנד, ער בתנוחת יוגה. ב-11 בפברואר נערכה לו לוויה ממלכתית מלאה שהוענקה לו על ידי נשיא הודו. הטקסים הוודיים נערכו על משטח מוגבה הצופה על מפגש נהרות הגנגס והיאמונה באללהאבאד.
טוני נאדר הוכרז כממשיך דרכו וראש הארגון.
בין חסידי מהרישי מהש יוגי, יש המאמינים שתרגול קבוצתי של מדיטציה טרנסנדנטלית עשוי להשפיע על איכות החיים של אנשים החיים בקרבת מקום לקבוצה המתרגלת. להשפעה זו הם קוראים אפקט מהרישי.
אבסולוטיזם בצרפת
הדובה הגדולה
הדובה הגדולה או העגלה הגדולה (מיוונית עתיקה: ἄρκτος וגם Ἄμαξα; בלטינית: Ursa Major) היא קבוצת כוכבים שנראית במשך כל השנה במרבית החצי הצפוני של כדור הארץ. את הדובה הגדולה ניתן לראות בשעות הערב באביב ובקיץ. זוהי קבוצת כוכבים גדולה וקלה לזיהוי, שמורכבת מכוכבים בהירים יחסית. עבור צופה הממוקם בישראל, כוכבים מסוימים בדובה הגדולה נשארים תמיד מעל האופק ואינם שוקעים, זאת בשל קרבתם לקוטב הצפוני השמימי. תכונות אלה הופכות אותה לשימושית במיוחד לצורכי ניווט, והיא מופיעה במיתולוגיות של עמים רבים.
החלק העליון של הדובה הגדולה, שמורכב משבעה כוכבים בצורת עגלה עם יצול, נקרא העגלה הגדולה והוא אולי קבוצת הכוכבים הידועה ביותר. פלג גופה הקדמי של הדובה, או חלקה הקדמי (המערבי) של העגלה, שימש ימאים ונוודים למציאת כוכב הצפון (פולאריס), משחר ההיסטוריה.
בתנ"ך נאמר:
מקובל לזהות את גרם השמיים עַיִשׁ או עָשׁ שבפסוקים אלו עם הדובה הגדולה, זיהוי שהוצע לראשונה על ידי רב סעדיה גאון. זיהויים אפשריים אחרים הם ההיאדות או ארקטורוס.
הדובה הגדולה, שרוב כוכביה שייכים לצביר הכוכבים הקרוב ביותר לכדור הארץ - כ-75 שנות אור - נקראת לעיתים (אך ורק ביחס לשבעת הכוכבים הבולטים) גם "העגלה הגדולה" וגם "המחבת", "המחרשה", "הכף" או "המצקת" הגדולה (באנגלית שמה של הקבוצה הוא The big dipper). בכתבים עבריים עתיקים היא מוזכרת בשם מְזָרֶה - כף, או כלי המשמש להפרדת הפסולת מהתבואה.. שיומים אלה נדחקו מפני השימוש האסטרונומי בציור "הדובה הגדולה" לציון כוכבים ספציפיים.
ייתכן כי המילה "מזרות" בפסוק באיוב מתייחסת לדובה הגדולה והדובה הקטנה בתור כפות.
מאפיינים בולטים.
שמות כוכבי העגלה הגדולה מימין לשמאל (לפי האיור) הם דובהה, מראק, פקדא (פח'ד'), מגרז, אליות, מיזר ואלקאיד, ושמותיהם לפי סימון באייר מ-α (אלפא) עד η (אטא) בדובה גדולה לפי סדר זה. למיזר יש כוכב בן לוויה בשם אלקור, שבקושי ניתן לראיה על ידי העין הבלתי-מזוינת, ושימש מימי קדם כמבחן ראיה: לפי המסורת, הרומאים היו מצווים על הנבחן לספור את הכוכבים בקבוצה, ולפי המספר שאמר הנבחן היו מחליטים אם להפכו למפקד או לא.
את כוכב הצפון (פולאריס) ניתן למצוא על ידי המשך הקרן בין מראק לדובהה ומדידת חמישה צעדים באורך המרחק ביניהם, לכיוון הצד שבו נמצא יצול העגלה. על ידי סיבוב קשת ממגרז דרך שאר כוכבי הידית, מגיעים לארקטורוס (α ברועה דובים), הכוכב הבוהק ביותר בשמי הצפון, ואחריו לספיקה (α בבתולה). מלבד דובהה ואלקאיד, כל כוכבי המחבת הגדולה הנראים בבירור נעים לכיוון נקודה משותפת במזל קשת. לעומת זאת, דובהה ואלקאיד נעים בכיוון שונה משאר הכוכבים, ולכן צורת העגלה הגדולה משתנה משמעותית כל 100 אלף שנים.
בתרבות הערבית קיימת קבוצה שנקראת "ניתורי האיילה" - סדרה של שלושה זוגות כוכבים:
כוכבים אלו נמצאים לאורך גבולה הדרום-מערבי של המערכת, "אצבעות הדובה". W בדובה גדולה הוא אבטיפוס לסוג כוכבים כפולים משתנים שקרובים מאוד זה לזה עד כדי כך שהאטמוספירות שלהם מתחככות והם לאט לאט מתקרבים זה לזה עד להתנגשות. ל-48 בדובה גדולה יש מערכת שמש עם שלוש פלנטות שמסת שתים מהן 0.76 ו-2.54 מסות צדק. הוא ידוע גם כוריהאט ספטה-רישי.
גרמי שמיים עמוקים.
ישנן מספר גלקסיות בדובה הגדולה, שכוללות את הצמד M81 ו-M82 מעל ראש הדובה, וגלקסיית גלגל הרוח שהיא גלקסיה ספירלית מצפון-מזרח לאלקאיד. עצמי מסיה נוספים כוללים את ערפילית הינשוף ושתי גלקסיות מוט ספירליות M108 ו-M109. הקואורדינטות לעצם M40 הן של כוכב כפול. בסך הכל קבוצת הכוכבים מכילה כ-50 גלקסיות, שבהירות נראית רובן היא מדרגה 10 או יותר.
חבצלת החוף
חבצלת החוף (שם מדעי: "Pancratium maritimum") היא צמח חוף ממשפחת הנרקיסיים, הפורח בקיץ לאורך חופי הים התיכון.
פריחת החבצלת גדולה ומרשימה, בייחוד כיוון שהיא פורחת בשלהי הקיץ (יולי עד אוקטובר), כאשר רוב הצמחייה התייבשה כבר. היא עושה זאת בזכות בצלה, שאגר מים ומזון בחורף הקודם. זרעיה מצופים בשכבת שעם המאפשרת הפצת הזרעים דרך הים.
גובהה מגיעה עד ל-60 סנטימטר ועל כל גבעול בין שניים לעשרה פרחים. הפרי דומה לביצה, בכל פרי שלושה חדרים שבכל אחד מהם יש 20 זרעים.
חבצלת החוף נפוצה לחופי הים התיכון, אך היא מופיעה גם בחופי האוקיינוס האטלנטי ובאזור האירו-סיבירי.
בישראל חבצלת החוף היא פרח שכיח, אך עם זאת היא צמח מוגן. חבצלת החוף מופיעה בסמל העיר נתניה.
החבצלת במקרא.
החבצלת נזכר פעמיים במקרא כצמח הגדל בשרון: . הוא משמש גם סמל להפרחת השממה: .
אין למילה 'חבצלת' זיהוי מוסכם בקרב התרגומים והפרשנים הקדומים. ייתכן שמדובר בשם כללי לצמחים או שם נרדף לוורד (שלעיתים נקראת בטעות 'שושנה') וגם כשם צמח ספציפי בישעיהו. רוב הזיהויים המוצעים הם לצמחים גאופיטים בעלי פרחים גדולים ממשפחת השושניים (לִילִי) או הנרקיסיים. הצמח הקרוי בימינו חבצלת החוף הוא רק הצעה אחת מני רבים לזיהוי החבצלת המקראית. בתרגום התנ"ך לאנגלית חבצלת השרון נקראת Rose of Sharon ("ורד השרון" או "שושנת השרון").
שימושים רפואיים.
היוונים השתמשו בבצל חבצלת החוף להכנת תרופות להמרצת פעילות הלב ולהשפעה על דרכי הנשימה. לפני קום המדינה הפיקו הערבים מבצל החבצלת תרופות נגד נזלת.
פאנצר סימן 1
פאנצר סימן 1, או בשמו המלא פאנצרקאמפוואגן 1, היה הטנק הראשון שיוצר בייצור המוני בגרמניה הנאצית. אף שתוכנן כטנק אימונים, אי יכולתה של התעשייה הגרמנית לספק דגמים מתקדמים יותר הובילה להשתתפותו במערכות בין השנים 1939 ל-1941. בין היתר לקחו טנקי פאנצר 1 חלק במלחמת האזרחים בספרד, בפלישה לפולין, במערכה על צרפת, במערכה על נורווגיה ובפלישה לברית המועצות.
רקע.
לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, חיפשו קצינים גרמניים בכירים את הסיבות למחדל. המסקנה העיקרית הייתה שגרמניה לא מסוגלת לעמוד במלחמה ממושכת נגד אויבותיה המערביות. גרמניה הייתה זקוקה לשיטת לחימה חדשה, שתאפשר לה להכניע את אויבותיה במהירות. לתמונה נכנסו מספר קצינים גרמניים, שבראשם היינץ גודריאן, שהתבססו על תאוריות מלחמה ממוכנת שהגו תאורטיקנים צרפתיים ובריטים. הגרמנים בנו תורת לחימה שנקראה בפיהם בליצקריג (מלחמת בזק). השיטה הייתה מבוססת על שימוש מסיבי ומרוכז בטנקים וחי"ר ממוכן, חדירה מהירה ועמוקה אל מעבר לקווי האויב, השתלטות על נקודות מפתח והכרעת המערכה במהירות. כשבידיה תורת לחימה זו, החלה גרמניה לבנות את כוחותיה.