הלה (באנגלית: Hela) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Journey into Mystery #102" ממרץ 1964, פרי עטו של סטן לי ובאיורו של ג'ק קירבי. דמותה מבוססת על הל מהמיתולוגיה הנורדית. היות שדמותה מבוססת על המיתולוגיה, הלה היא אלת המוות - אך חולקת בתפקיד עם אלי מוות ושאול נוספים בקומיקס, דוגמת פלוטו ומפיסטו.
הופעתה הראשונה בקומיקס, הלה שבתה את סיף, ולאחר שתור הציע את עצמו במקומה, שחררה את הזוג. היא ניסתה להביא את תור לממלכתה פעמים רבות, גנבה נתח מנשמתו של אודין ליצירת הישות "אינפיניטי", נלחמה בפלוטו על נשמתו של אודין כשנהרג, והחלה במאמצים לזרז את תהליך הראגנארוק. היא חברה לקבוצת הדפנדרס, והצטרפה ללוקי וטיר נגד אודין. היא נראתה בפגישה עם אדוני הגיהנום כשזימנה בטעות את דמוגורג, וניסתה לגרום למלחמה. הלה לכדה את תור ואת הלוחמים שלושה בגן עדן עם יקיריהם, אך כאשר תור ראה את סיף, היא התגלתה כהלה עצמה. תור קרא תיגר על הלה: אם ינצח הוא וחבריו ישתחררו, ואם לאו - יישאר איתה לנצח. במהלך הקרב, הלה כמעט הרגה את תור, שהוריד ממנה את גלימתה וגילה שהגלימה היא מקור כוחה, ובלעדיה היא גופה חצי-רקובה ללא כוחות. הלה הובסה, ותור הוביל את חבריו החוצה.
היא פגשה את קבוצות האקס-מן והמוטאנטים החדשים, שם פגשה את אויבתה דניאל מונסטאר. ספינת הציפורניים נגלפאר, שנבנתה לשם הרגנארוק, נהרסה בידי מוציא להורג בהקרבה עצמית. לאחר שתור הציל את אנג'ל מידי המשוטטים, הלה קיללה אותו שעצמותיו יהיו שבריריות ולא יוכל להחלים מפצעיו, אך לא יוכל למות. לאחר שסבל מכאבים ממושכים ולאחר קרב עם נחש מידגרד, תור תקף את הלה עם שריון "המשמיד". כוחו של המשמיד היה חזק מזה של הלה, שנאלצה להסיר את קללתה. לאחר מכן, היא נאבקה עם מפיסטו על נשמתו של תור. כאשר אודין נכנס לשנתו, הלה ראתה זו כהזדמנות לצבירת כוח והפכה את הולקיריור לשדות-אש. דניאל מונסטאר הושפעה גם כן, ונלחמה במוטאנטים החדשים. היא יצאה מהשפעתה של הלה, ונלחמה לצד קבוצתה. לאחר קרב ארוך, הלה הובסה. לאחר הרגנארוק, הלה עברה ללאס וגאס.
הלה לקחה חלק באירועי "שלטון אפל", "" ו"מצור". כאשר משרתה פיפ הטרול נמלט עם תליון, הלה שכרה את קבוצת אקס פקטור חקירות לאתר אותו. הם הצליחו במשימה, אך כאשר גילה את כוונותיה של הלה, המשוכפל שלח את הקבוצה להציל את פיפ בעזרת תור. במהלך הקרב, המשוכפל שם את חברו לקבוצה דרווין בטווח מגע המוות של הלה, מה שגרם לו להשתנות לגרסה גברית שלה. הוא תלש ממנה את גלימתה, והותיר אותה חסרת אונים מול מתקפות המתים. במהלך אירועי "הפחד עצמו", לוקי סיכל את תוכניותיו של "הנחש" לברית עם הלה, והפעיל מניפולציה עליה ועל מפיסטו לעזרה נגדו. כאשר הנחש הובס, הלה שלחה את שפחתה לשרת את לוקי. הלה ואדוני הגיהנום נלחמו באקס פקטור ובבנה של וולפסביין, טייר, שהרג לכאורה את הלה. היא נראתה בחיים באירועי "מלחמות סודיות" כשניסתה לתקוף את אסגרד בסיועם של לוקי וטיר בניסיון לקרב את תהליך הגעתו של הרגנארוק. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה" שלאחר המלחמות הסודיות, הלה הודחה מכסה בידי אנג'לה בת אודין, אשר רצתה לשחרר את אהובתה מהל.
הלה הופיעה ב"", "האוונג'רס התאספו!" ובסרט האנימציה "הענק הירוק נגד תור". היא הוזכרה במשחק הווידאו ", והופיעה במשחק הפייסבוק ". את דמותה בסרט הלייב אקשן "" גילמה השחקנית קייט בלאנשט.
סנצ'ס
שגיא מלמד
שגיא מלמד (נולד ב-1965) הוא מומחה לגיוס משאבים, פובליציסט, סופר ומדריך קראטה. הוא מכהן כסגן נשיא לפיתוח משאבים במכללה האקדמית עמק יזרעאל ע"ש מקס שטרן, שותף בחברת הייעוץ "משיג", ופעיל לקידום היחסים בין ישראל לתפוצות ובין היהודים לבין תרבויות ודתות אחרות.
ביוגרפיה.
שגיא מלמד נולד וגדל בקיבוץ רמת יוחנן, דור שלישי למייסדי הקיבוץ. סביו וסבותיו משני הצדדים עלו לישראל מאירופה. בצה"ל שירת בחיל השריון בשנים 1984–1988. במהלך האינתיפאדה הראשונה פיקד על מחלקה מבצעית בגדוד שריון. תפקידו האחרון בשירות קבע היה מפקד יחידת "רחף". בתפקידו האחרון במילואים שירת כקצין קישור לצבא ירדן.
מלמד הוא בעל תואר מוסמך מאוניברסיטת הרווארד (1996) בלימודי המזרח התיכון עם התמחות במשא ומתן ובפתרון סכסוכים, ובוגר תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה (1994). הוא בוגר התוכנית לניהול עסקי בכיר של המרכז הישראלי לניהול (2008).
באוניברסיטת הרווארד הקים מלמד את מדריך הקריירה למזה"ת של האוניברסיטה: (The Harvard Middle East Career Directory, 1996-1994). – פרויקט המחבר בין מעסיקים לעובדים פוטנציאליים בתחום המזרח התיכון. במסגרת פעילותו הציבורית באוניברסיטת הרווארד כיהן כחבר הנהלה של "האוניברסיטה של המזה"ת".
ב-1998 שב מלמד עם משפחתו מבוסטון לישראל. בשנים 1998–2003 ניהל את "שותפות 2000" בין קהילת יהודי קליבלנד, אוהיו לקהילת אזור בית שאן, במסגרת הסוכנות היהודית בה כיהן גם כמנהל אזור בית שאן. בהמשך לפעילותו בבית שאן הקים את המרכז לשיתוף פעולה חוצה-גבולות עם ירדן: The Jordan Valley Cross- Border Cooperation Center – שיתוף פעולה כלכלי וחברתי בין ישראל לירדן.
מלמד כיהן כסגן נשיא לקשרי חוץ ופיתוח משאבים במכללה האקדמית תל-חי (2009-2003). בהמשך כיהן כראש מערך פיתוח משאבים עולמי באוניברסיטת בר-אילן (2010-2009).
הוא מכהן כסגן נשיא לקשרי חוץ ופיתוח משאבים במכללה האקדמית עמק יזרעאל (2019-2010). במסגרת תפקידו במכללה היה מיוזמי ומקימי המרכז למחקר ביחסי יהדות ונצרות (Galilee Center for Studies in Jewish-Christian Relations).
הוא שותף בקבוצת 'משיג', אשר להקמתה היה שותף ב-2003 ובמסגרתה הוא מסייע לארגונים ללא מטרות רווח להקים ולשדרג יכולות גיוס תרומות פנים-ארגוניות.
מלמד, שהוא בעל חגורה שחורה דאן 4, מתאמן בקראטה בשיטת שוטוקאן מאז 1989, תחת הדרכתם של סנסיי נתן בן הרוש (דאן 8) וסנסיי סרז' שוראקי (דאן 9). בשנת 2003 ייסד את מועדון הקראטה שוטוקאן הושעיה וכיהן כראש המועדון וכמדריך הראשי. במהלך העשור לפעילותו העמיד מועדון הקראטה של הושעיה מעל 30 בעלי חגורות שחורות, אשר כמה מהם אף הקימו בהדרכתו של מלמד מועדוני קראטה משלהם.
הוא חבר דירקטוריון של הארגון "בודו למען השלום",
בו משמשות אמנויות לחימה כאמצעי לקירוב לבבות ושבירת סטריאוטיפים בין יהודים לערבים.
מאז 2006 מפרסם מלמד מאמרים פובליציסטיים. הוא בעל טור וכותב אורח בעיתונים ובאתרים שונים, בהם:
Cleveland Jewish News, The Times of Israel, Canadian Jewish News, Jewish Journal, St Louis Light, Virtual Jerusalem, Bridges for Peace, הזמן הירוק וישראל היום.
ב-2012 ראה אור ספרו הראשון "בנארצי" בהוצאת אחיאסף. הספר מאיר מנקודת מבט אישית מגוון נושאים ואתגרים הניצבים בפני מדינת ישראל והעם היהודי, ביניהם יחסי יהודים-ערבים, הקשר בין יהודי ישראל ליהודי התפוצות, צה"ל, סוגיות של שלום, מוסר ומלחמה ונושאי כלכלה וחברה. בשנת 2013 יצא הספר לאור באנגלית תחת הכותרת Son of My Land. במסגרת נסיעותיו ברחבי העולם, מלמד מרצה בפני קהילות יהודיות ונוצריות ברחבי תבל על נושאים אלו ואחרים.
בפברואר 2016 נבחר לנשיא מועדון הבוגרים של אוניברסיטת הרווארד בישראל.
ב-2016 ראה אור ספרו "גיוס תרומות, המדריך הישראלי המעשי" בהוצאת מטר.
ספרו Mindful Fundraising יצא לאור ב-2021 בהוצאת גפן, וכלל פרק על גיוס תרומות בשעת משבר שנכתב במהלך מגפת הקורונה ב-2020.
מאז 1998 מתגורר שגיא מלמד בהושעיה, יישוב קהילתי דתי בגליל התחתון. הוא נשוי לבטסי ואב לארבעה.
קישורים חיצוניים.
מבחר מאמרים
The Times of Israel
The Times of Israel (בעברית: טיימס אוף ישראל או זמן ישראל) הוא עיתון מקוון בשפות אנגלית, ערבית, צרפתית, סינית (בעבר) ופרסית שסוקר "התפתחויות בישראל, במזרח התיכון וברחבי העולם היהודי". בנוסף לכך הוא מפרסם חדשות וניתוחי מצב. לעיתון קיימת מהדורה מקוונת עצמאית בשפה העברית הנקראת זמן ישראל.
האתר מארח בלוגים רבים. הנהלתו יושבת בשכונת המושבה הגרמנית שבירושלים.
היסטוריה.
האתר הושק בפברואר 2012. המייסד והעורך שלו הוא דיוויד הורוויץ, עורכם לשעבר של "ג'רוזלם פוסט" ו"ג'רוזלם ריפורט". יו"ר מועצת המנהלים הוא סת' קלרמן.
בתחילה היה בשפה אנגלית בלבד. בפברואר 2014 השיק מהדורה ערבית בעריכת סוהא חליפא ומהדורה צרפתית בעריכת סטפני ביטן. באוקטובר 2015 הושקה מהדורה פרסית בעריכת אבי דוידי. המהדורות הללו מתבססות בעיקר על תוכן מתורגם מהמהדורה האנגלית אך גם על תוכן מקורי של העורך ועל בלוגים באותה השפה.
מהדורה סינית הושקה במאי 2015 אולם פעילותו הופסקה בהמשך.
בפברואר 2014, שנתיים אחר יציאתו, טען The Times of Israel שיש לו כשני מיליון קוראים. ובשנת 2017 קהל הקוראים שלו התרחב והגיע ל-3.5 מיליון איש. באותה שנה האתר טיפל בנושא של נדא אמין והצליח להביא אותה לישראל.
זמן ישראל.
ב-1 במאי 2019 החלה לפעול גם מהדורה עברית בשם "זמן ישראל", בעריכתה של בירנית גורן. לעומת המהדורות הערבית, הצרפתית והפרסית, המהדורה העברית כוללת מערכת עצמאית ומתבססת על תוכן עצמאי. האתר בנוי בפורמט של פיד והוא מפרסם ידיעות חדשותיות בלעדיות לצד טורי פרשנות, זירת בלוגים, ידיעות מתורגמות מאתר The Times of Israel וכותרות מאתרי חדשות מובילים תחת מדור "חדר החדשות". עם כותביו נמנים שלום ירושלמי, אביב לביא, אמיר בן דוד, טל שניידר, תני גולדשטיין, אבנר הופשטיין, ויובל יועז.
The time of israeli
The Jewish Journal of Greater Los Angeles