לג'וינט בארצות הברית היו באותם ימים סכומים משמעותיים והם היו יכולים לעמוד בהוצאה, אבל באותם ימים היו חוקים קפדניים בארצות הברית בנוגע להעברת כספים למדינות אחרות, והג´וינט נהג להקפיד שלא לעבור על החוקים הללו.
המכתב, כמו מכתבים דומים, הגיע ל"ועדת ההצלה ליהודי אירופה" בארץ ישראל, אולם בדיון שהתנהל בוועדה הובעה התנגדות להשתמש בכסף שנועד למימוש החזון הציוני לטובת הצלת יהודים. על פי מסמכים מאותה תקופה יצחק גרינבוים, שהיה אז ראש ועדת ההצלה, בתמיכת אליעזר קפלן (הגזבר) אמר שיש לשמור על הכסף שבקופת הוועד לשם הכשרת ארץ ישראל לשרידי היהודים. לעומתו, דוד רמז, מאיר יערי, יוסף שפרינצק ואחרים היו מוכנים לתת כל מה שיש לטובת ניסיון ההצלה.
על הסיבה שהמנהיגים היהודים לא סייעו לתוכנית באופן נחרץ, חלוקות הדעות. הרב וייסמנדל טען שהמנהיגים הציוניים ראו לנגד עיניהם אך ורק את גורל המדינה היהודית העתידית ולא היו מוכנים להשקיע הרבה למען הצלת יהודי אירופה. אחרים טוענים, שהייתה אי ודאות רבה ביחס לרצינותו של המשא ומתן עם הנאצים. לטענתם, הרעיון שהיה אפשר לבטל את ההשמדה תמורת שוחד נראה דמיוני, ולכן לא היה טעם להקצות לנושא זה סכומים גדולים. כמו כן, חששו מנהיגי הציונות ומנהיגים יהודיים בארצות הברית להסתכסך עם בעלות הברית שמא יואשמו בפשעי מלחמה בשל העברת כספים ואספקה לאויב באמצע המלחמה. על פי טענה נוספת, מנהיגי הסוכנות ביררו אצל השלטונות הבריטיים, והבינו שהבריטים לא יאפשרו ליהודים להיכנס לארץ ישראל, ומכאן שהיהודים יקלעו שוב למלתעות הנאצים. כל הכספים שגויסו על ידי הנהגת היישוב היהודי בארץ ישראל (כופר הישוב) והגיעו לנאצים, יועדו בסופו של דבר למימון מנגנון ההשמדה הנאצי.
המגעים עם הגרמנים בנושא נמשכו כשנה, והופסקו בקיץ ה'תש"ג (אוגוסט 1943). המחלוקת בנושא קיימת עד היום.
הגירושים נמשכו וגם ויסמנדל ופליישמן עצמם נשלחו לאושוויץ. ויסמנדל הצליח לקפוץ מהרכבת הנוסעת וניצל (אך משפחתו וילדיו נספו באושוויץ), ואילו גיזי פליישמן נרצחה שם.
חווה חקלאית
חווה חקלאית או משק חקלאי היא צורת התיישבות המתבססת על חקלאות בה מתגוררים בדרך כלל בני משפחה אחת, המעבדים שטחי קרקע נרחבים, בדרך כלל בעזרת עובדים שכירים.
בחווה חקלאית מספר מבני מגורים בודדים המשמשים לבעלי המקום ולעובדיהם. החוות מתבססות בדרך כלל על ענפי חקלאות בודדים. קיימות חוות לגידול חיות משק: פרות וצאן להפקת חלב ומוצריו ובשר, אך גם חוות לגידולי שדה: חיטה, כותנה ועוד. בעידן המודרני חוות חקלאיות עשויות להיות גם בבעלות חברות מסחריות או קהילות.
בעברית לא קיים מינוח מיוחד לסוגים מסוימים של חוות. באנגלית יוחד המונח ranch לחוות לגידול בעלי חיים, בעוד שהמונח הכללי לחווה הוא farm.
חוות לגידול גידולי שדה.
חוות שדה הן בדרך כלל בעלות שטחי עיבוד נרחבים. מגדלים בהם גידולים ככותנה, ירקות, דגנים ופרחים. את התבואה מאחסנים באסם.
רבות מחוות אלה מצוידות בציוד חקלאי ממוכן לעיבוד שטחים בהיקף נרחב, כמערכות השקיה ניידות ומכונות חקלאיות מתקדמות. דוגמה לחווה כזו היא חוות יזרעם שבנגב הצפוני.
חוות לגידול חיות משק.
בחוות אלו מגדלים בעיקר חיות משק להפקת בשר, כפרות, כבשים, חזירים וכדומה.
קיימות גם חוות לגידול סוסים וחיות משק אחרות שאינן משמשות לבשר. החוות הללו כוללות בנוסף למבני המגורים, גם מבנים למגורי החיות, כרפתות, אורוות, לולים ודירים.
חוות לייצור חלב.
המאפיין חוות לייצור חלב הוא גודלן המשתנה. גודל החווה נגזר ממספר ראשי הבקר או הצאן החולבות בה, ומשיטת ההזנה הנהוגה בה. חווה לייצור חלב עשויה להחזיק החל מעשרות ועד לאלפי ראשי בקר או ראשי צאן. החווה עשויה להחזיק בשטחי מרעה גדולים, לגדל חלק או את כל המספוא הדרוש לה, או לחלופין לרכוש את מזון הבהמות בשוק. כאשר הבהמות ניזונות ממזון מוכן, הן מוחזקות ברפת, ומובלות משם לחליבה מספר פעמים ביום. גידול זה נקרא "גידול אינטנסיבי" והוא נועד לשפר את תפוקת החלב של הבהמות לעומת גידול במרעה. המונח "גידול אינטנסיבי" מצביע על גידול בחצר סגורה, האכלה מבוקרת וחליבה קבועה ואינו מציין דווקא הזרקת הורמונים או תוספים למיניהם.
כל חווה כזו מצוידת במתקן לתחמיץ, ובמתקני אחסון לגרעינים.
חוות לולים.
חוות לולים מתחלקות לשני סוגים: חוות גידול עופות לבשר, וחוות להטלת ביצים. בחוות אלו מספר העופות עשוי להגיע למאות אלפים ואף למיליונים. בחוות הטלה תעשייתיות גדולות עשוי להיות צמוד לחווה מפעל לשבירת ביצים, ומפעל לעיבוד תעשייתי של התוצרת.
חוות חקלאיות בעולם.
חוות חקלאיות נפוצות במיוחד בארצות הברית ובקנדה. חוות לגידול בקר נפוצות גם בדרום אמריקה (בעיקר בצ'ילה וארגנטינה), שם הן ידועות בשם אסטנסיה (Estancia), ובאוסטרליה, בה מצויה החווה החקלאית הגדולה ביותר בעולם לגידול בקר - חוות אנה קריק שבדרום אוסטרליה, המשתרעת על שטח של 110,000 קילומטר מרובע (פי חמישה משטחה של מדינת ישראל).
בעידן הסובייטי היו נפוצות בברית המועצות חוות חקלאיות שיתופיות - הקולחוזים והסובחוזים, שהופעלו על ידי איכרים במשותף, והיו בלתי יעילים.
במדינת ישראל קיימות חוות למגוון מטרות. בעשרים השנים האחרונות הוקמו עשרות חוות, בעיקר בנגב (חוות בודדים) על הנתיב שמכונה "דרך היין" בכביש 40, בתחום מועצה אזורית רמת הנגב. חוות הבודדים הללו מתבססות ברובן על תיירות לא פחות מאשר על חקלאות. לאחר מלחמת ששת הימים אומצה השיטה ברמת הגולן, בשטחיה הוקמו חוות לגידול בקר. מאז 1980 החלו להקים חוות גם בשטחי יהודה והשומרון, ומספר החוות באזור זה מגיע לעשרות.
צוות אמריקה
1965 בישראל
1965 בישראל הייתה השנה בה חגגה 17 שנה מיום היווסדה.
פוליטיקה.
המאבקים בין דוד בן-גוריון ולוי אשכול, בין היתר על רקע החלטתו של זה האחרון (ב-1964) שלא להקים ועדת חקירה נוספת לחקר "העסק הביש", מגיעים לשיא בשנה זו. בוועידת מפא"י בפברואר נערך עימות חריף בין השניים שבו נשאו אישים בכירים במפלגה (ביניהם משה שרת, שהיה על ערש דווי) דברים חריפים נגד בן-גוריון. מרבית הצירים הצביעו בעד עמדתו של אשכול. ב-3 ביוני הגיעו הדברים לקרע סופי: לאחר שמרכז מפא"י בחר את אשכול ברוב גדול למועמד המפלגה לראשות הממשלה, פורש בן-גוריון עם רפ"י מן המפלגה (ב-1 בספטמבר) הודחו בן-גוריון, יוסף אלמוגי, שמעון פרס וחנה למדן ממפא"י על רקע זה).
תוצאות הבחירות לכנסת השישית אכזבו את בן-גוריון: למרות שרפ"י זכתה בעשרה מושבים, היא לא הצליחה לנגוס באופן משמעותי בכוחה של מפא"י, והמערך (האיחוד בין מפא"י ואחדות העבודה - פועלי ציון, עליו הוחלט ב-19 במאי בשנה זו) זכה ב-45 מנדטים בבחירות (לעומת 42 מנדטים בבחירות 1961). גם תקוותו של מנחם בגין להגביר את כוחו באמצעות הקמת (26 באפריל) גח"ל ("גוש חרות-ליברלים") נכזבה והגוש זכה ב-26 מנדטים בלבד (לעומת 34 לשתי המפלגות ביחד ב-1961). קודם לבחירות, באוגוסט, מתפצלת סופית מק"י, והפורשים האנטי ציוניים מקימים את רק"ח. אורי אבנרי מקים את רשימת "העולם הזה-כוח חדש" ונבחר לכנסת כסיעת יחיד.
בתחום יחסי החוץ, מעוררת ההחלטה (14 במרץ) לקיים יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה המערבית מחלוקת חריפה. ביום הגשת כתב ההאמנה של השגריר הראשון של גרמניה המערבית בישראל (19 באוגוסט) מתקיימות הפגנות המוניות. ישראל וסינגפור מקיימות ביניהן קשרי סיוע, ובכלל זאת סיוע צבאי של ישראל למדינה הצעירה.
בתחום הכלכלי-חברתי, בעקבות מסקנות ועדת אלמוגי מועבר חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום, ה'תשכ"ה-1965. על פי החוק, הוקמה "הרשות לבינוי ופינוי אזורי שיקום" שתפקידה היה לטפל במצוקת הדיור ברחבי ישראל, וניתנו לה סמכויות לפנות שכונות עוני בכפייה, ללא הסכמת תושביהן. הרשות נכשלה במשימתה ופורקה בשנת 1975.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-1965 (30 בנובמבר) נבחר טדי קולק לראשות עיריית ירושלים (כיהן בתפקיד זה 28 שנה).
פרופלור
אלעזר דוידמן
רנד אל'תור
רנד אל'תור (באנגלית: Rand al'Thor), הוא גיבור סדרת הפנטזיה "מחזור כישור הזמן" מאת רוברט ג'ורדן. רנד הוא הדרקון שנולד שוב, גלגולו של מנהיג כוחות האור שלידתו מחדש נחזתה בנבואות.
אישיותו.
רנד משתנה מאוד לאורך הספרים. הוא עובר גילגולים רבים. בתחילת הסדרה רנד הוא רועה צאן פשוט הגר עם אביו ביער המערב על יד הכפר "שדה אמונד". רנד הוא ילד ביישן בן 18, אשר מעביר את זמנו במטלות היומיות של רועה צאן, משחק עם שני חבריו פרין אייברה ומאט קוטון. הכל יודעים שרנד והנערה היפה בכפר, אגווין, עתידים להתחתן כאשר יגיעו לגיל המתאים. הכל משתנה כאשר לילה אחד מופיעים טרולוקים, אשר נראה שהם מחפשים מישהו, ואשר מחריבים את החווה של רנד ופוצעים את אביו. לאורך עלילת הספר הראשון הוא נחשף לעולם. רנד למד מאביו דבר ושמו ה"ריק". באמצעות הריק רנד יכול לדחוק את רגשותיו ולהיות ממוקד בדבר אחד בלבד. רנד לומד שליטה עצמית ומתפתחות בו תכונות של גיבור. בסיום הספר הראשון הוא מגלה כי הוא יכול לתעל את החצי הגברי של הכוח האחד. רנד מתחיל להעשות מנהיג. רוב הזכרים שתיעלו את הכוח השתגעו עם השנים. עם הזמן רנד שומע קול בתוך ראשו ומבין שזה לואס ת'רין שהשתגע לפני מותו, אבל לפעמים הוא נותן עצות (כמו איך להשתחרר מהתיבה של האג'ה האדומה בבארות דומאי).לקראת הספרים המאוחרים בסדרה, רנד – כעת "הדרקון" – הוא כבר המתעל החזק בעולם, והוא נאבק (ומפסיד) בשיגעון אשר הולך ומשתלט עליו. בהמשך הסדרה רנד מתחיל להעשות קשוח מאוד. הוא טוען שזו דרכו היחידה להתמודד עם אדון האופל. בטרילוגית הסיום רנד מבין שהוא איננו כלי נשק ומתחיל לפתוח את רגשותיו ומפסיק להדחיק אותם.