אדית שטיין (בגרמנית: Edith Stein; 12 באוקטובר 1891 - 9 באוגוסט 1942) הייתה פילוסופית יהודייה ילידת גרמניה. היא התנצרה והפכה נזירה כרמליתית בשם תרזה בנדיקטה.
שטיין נספתה במחנה הריכוז אושוויץ, ולאחר מותה הוכרזה על ידי הכנסייה הקתולית בתור קדושה ובתור מרטיר.
חייה והתנצרותה.
שטיין נולדה ביום כיפור תרנ"ב, אוקטובר 1891, בעיר ברסלאו שבגרמניה בשם יהודית, אך נקראה בעיקר אדית. היא הייתה תלמידתו של הפילוסוף אדמונד הוסרל.
בהיותה בת 25 קיבלה את התואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת פרייבורג עבור חיבורה "Zum Problem der Einfühlung", בו הציגה את הניתוח הפנומנולוגי הראשון בעולם לתופעת האמפתיה, בהדרכתו של הוסרל.
אדית שטיין שמשה כעוזרת-מחקר של הוסרל וכחברת סגל אוניברסיטת פרייבורג, במקביל לתלמיד אחר, מרטין היידגר, ויחד ערכו את כתביו של הוסרל לפרסום.
בגיל 30 המירה את דתה לנצרות קתולית, והקדישה את חייה לנזירות במסדר הכרמליתי, לאחר שויתרה על משרת ההוראה בפרייבורג והאסיסטנטורה עם הוסרל, לטובת הוראה בבית ספר קתולי לבנות, בין השנים 1922–1932.
נראה כי הסיבות להתנצרותה היו קודם כל השפעתו של הוסרל, שאף הוא היה יהודי מומר; כן היא הושפעה מספרה האוטוביוגרפי של תרזה הקדושה מאווילה (פילוסופית ואם כנסייה, ממעצבות דרכו של המסדר הכרמליתי), 'המבצר הפנימי', שעל פי עדותה של שטיין, גרם לה להארה רוחנית. פנייתה לנצרות הקתולית דווקא, נבעה מן הרושם הרב שהותירו בה מחוות רליגיוזית שראתה בכנסייה קתולית, כמו כריעה וכדומה.
זהותה היהודית.
גם לאחר התנצרותה המשיכה שטיין לראות עצמה חלק מהעם היהודי. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היא פנתה כנזירה כרמליתית לאפיפיור פיוס האחד עשר, במטרה לשכנעו לפעול להצלת העם היהודי. במהלך תקופת שלטונה של המפלגה הנאצית בגרמניה וכניסתם לתוקף של חוקי נירנברג, כתבה שטיין מחזה אלגורי, בו הזדהתה עם אסתר המלכה המתחננת על עמה.
מותה.
לאחר שהתנצרה והפכה לנזירה כרמליתית, חיה שטיין במנזר בגרמניה. עם מימוש הפתרון הסופי ושליחת יהודי גרמניה להשמדה, היא הוברחה ב-31 בדצמבר 1938 למנזר כרמליתי בעיר אכט [Echt] בלימבורג בהולנד, בו הוסתרה עם אחותה רוזה. במנזר הסתתרה עוד יהודייה מומרת שהפכה לנזירה כרמיליתית, רות קנטורוביץ [Ruth Kantorowicz], אותה שטיין הכירה מילדות. במנזר רות הייתה למזכירה של אדית והדפיסה עבורה את כל כתביה. ב -2 אוגוסט 1942 תפס הגסטפו את שתי האחיות והמזכירה, כחלק מ'מבצע איסוף יהודים מומרים'והן נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר שנלכדו קיבלה על עצמה שטיין את הדין ואמרה לאחותה: "בואי אחותי, נשוב אל עמנו". היא נספתה באושוויץ שבוע לאחר מכן, ב-9 באוגוסט 1942.
הכרזתה כקדושה.
במשך שנים הייתה שטיין סמל ומופת בעולם הקתולי בשל מותה על אמונתה, כמו המרטירים בראשית הנצרות. במאי 1987 הכריז האפיפיור יוחנן פאולוס השני כי היא 'מבורכת' (דרגת הקנוניזציה השלישית מבין ארבע), והיא הוכרה כמרטירית (למרות שנספתה בשואה על רקע יהדותה), בטענה שנשלחה למחנה-הריכוז, ביצגה את עמדתה המוסרית של הכנסייה הקתולית של הולנד, כנגד הנאציזם. בנאום שנשא יוחנן פאולוס בעיר קלן שבגרמניה אמר:
באוקטובר 1998 הכריז עליה יוחנן פאולוס כ'קדושה', שהיא דרגת הקדוּשה הגבוהה ביותר בכנסייה הקתולית. הכרתה כקדושה הייתה תוצאה של "נס רפואי", כאשר נודע בדיעבד שתפילתה, שנים רבות קודם לכן, ליד מיטתה של ילדה (תרזה מקארתי) שסבלה מהרעלה קשה של פרצטמול בחדר הטיפול הנמרץ בבית-החולים הכללי בבוסטון, הביאה כביכול להחלמתה הספונטנית. רופא הילדים בחדר-המיון, רונאלד קליינמן, העיד על המקרה בפני הטריבונאלים של הכנסייה, וזו הכירה במאורע כנס שמאפשר את השלמת הקנוניזציה לדרגה הגבוהה ביותר.
ב-1999 הוכרזה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני כקדושה הפטרונית של אירופה, יחד עם קתרינה מסיינה ובריגיטה משוודיה.
יאו
WorldWideWeb
WorldWideWeb הוא דפדפן האינטרנט הראשון בעולם, וגם התוכנה הראשונה לעריכת HTML בתצורה WYSIWYG. התוכנה יצאה לראשונה ב-26 בפברואר 1991 על ידי המדען הבריטי טים ברנרס-לי. בגרסתו הראשונה הדפדפן רץ על מערכת ההפעלה NeXTSTEP. בהמשך שינה ברנרס-לי את שמה של התוכנה ל-Nexus כדי למנוע בלבול עם ה-World Wide Web.
הדפדפן WorldWideWeb היה לתוכנה הראשונה שהשתמשה לא רק בפרוטוקול ה-FTP להעברת קבצים אלא גם בפרוטוקול ה-HTTP, שהומצא על ידי ברנרס-לי בשנת 1989. בזמן כתיבתה, תוכנת ה-WorldWideWeb הייתה היחידה שאיפשרה לצפות ב-Web. קוד המקור של התוכנה פורסם לרשות הציבור ב-1993.
מהליה ג'קסון
מהליה ג'קסון (באנגלית: Mahalia Jackson תעתיק מדויק: מהייליה ג'קסון, 26 באוקטובר 1911 - 27 בינואר 1972) הייתה זמרת גוספל אפרו-אמריקאית. היא זכתה לכינוי "מלכת הגוספל" ונחשבת על ידי רבים כזמרת הבולטת ביותר בסוגה מוזיקלית זו. בזכות קול הקונטראלטו העוצמתי והייחודי שלה, הפכה ג'קסון לאחד מהגורמים הבולטים להפצת מוזיקת הגוספל בארצות הברית וברחבי העולם. במשך הקריירה שלה היא הקליטה 30 אלבומים (רובם עבור קולומביה רקורדס), ו-12 מתוכם היו לאלבומי זהב.
ילדות.
מהליה ג'קסון נולדה בשכונת העוני קרולטון שבניו אורלינס, לצ'ריטי קלארק ולג'וני ג'קסון. שמה בלידה היה מהלה ג'קסון (Mahala Jackson) והיא כונתה על ידי משפחתה "היילי". היא גרה עם משפחתה המורחבת שכללה 13 נפשות בדירת שלושה חדרים ונקראה בשם דודתה שעל פיה התנהלו העניינים בבית המשפחה. אביה היה סוור וספר ומאוחר יותר הפך למטיף בכנסייה בפטיסטית. כשנולדה סבלה מ- genu varum (רגלי O בלשון העם) והרופאים ביקשו לנתחה על ידי שבירת עצמות רגליה ואיחוין מחדש, אך אחת מדודותיה התנגדה לכך בתוקף ואימה נהגה לעסות בילדותה את רגליה בעזרת מי שטיפת הכלים המשומנים. רגליה לא מנעו ממנה לתרגל ולהציג צעדי ריקוד בפני הנשים הלבנות שאת בתיהן ניקו אימה ודודתה.
בהיותה בת 6 מתה אמה והיא ואחיה עברו לחסות דודתה שעל שמה נקראה. על ג'קסון ועל הילדים הצעירים האחרים בבית היה לעבוד מעלות החמה ועד שקיעת השמש בעבודות הבית ובייחוד בניקיון. הם נענשו בעונשים פיזיים כשלא מילאו את המטלות שלהם לשביעות רצון הדודה ונעדרו פעמים רבות מבית הספר. באותן שנים התפתחה אהבתה לשירה ובמיוחד לשירה בכנסייה אותה פקדה משפחתה.
משנות ה-20 ועד שנות ה-40.
כבר בגיל 13 היא החלה לעבוד מחוץ לביתה כמבשלת וככובסת. ב-1927, במהלך המעבר הנרחב של אפרו-אמריקאים מדרום ארצות הברית לצפונה, עברה ג'קסון בת ה-16 בגפה לשיקגו אל אחד מדודיה. מיד עם בואה, היא עלתה לשיר בצורה ספונטנית בתפילת יום הראשון בכנסייה בשיקגו, ביצעה את השיר המועדף עליה באותה עת: "Hand Me Down My Favorite Trumpet, Gabriel"
והוזמנה להצטרף למקהלת הכנסייה הבפטיסטית "גרייטר סיילם". בהמשך, היא החלה להופיע ברחבי העיר יחד עם "זמרי הגוספל של ג'ונסון" – אחת מחבורות הגוספל המקצועיות הראשונות.
ב-1929 פגשה ג'קסון את הכומר תומאס דורסי, שנודע בכינוי "אבי מוזיקת הגוספל" והוא החל להדריך אותה מוזיקלית. באמצע שנות ה-30 של המאה העשרים הם החלו להופיע ביחד ברחבי ארצות הברית כשג'קסון שרה את המזמורים שחיבר דורסי באירועים כנסייתיים ובעצרות דתיות. שירו של דורסי, " Take My Hand Precious Lord", הפך לשיר המזוהה ביותר עם מהליה ג'קסון. שיתוף הפעולה בין ג'קסון ודורסי נמשך 14 שנים. באותן שנים שטרם פרסומה, עסקה במגוון עבודות: חדרנית במלון, כובסת ושמרטפית.
ב-1931 הקליטה בפעם הראשונה. היה זה השיר "You Better Run, Run, Run" וכיום לא ידועים פרטים רבים על הקלטה זו והיא למעשה אבדה. הביוגרפית לוריין גורו טוענת כי באותה עת הוסיפה ג'קסון לשמה הפרטי את האות "I" ונקראה מעתה מהליה. במאי 1937 היא הקליטה סט נוסף של הקלטות בחברת התקליטים דקה כשמלווה אותה בפסנתר אסטל אלן. התקליט כלל את השירים: "God's Gonna Separate The Wheat From The Tares," "My Lord," "Keep Me Everyday," ו- "God Shall Wipe All Tears Away". התקליט לא הצליח מבחינה מסחרית וחברת דקה הניחה לה לעזוב.
ב-1947 היא חתמה על חוזה הקלטות עם חברת אפולו רקורדס וב-1948 הקליטה את שירו של ויליאם הרברט ברוסטר, " Move On Up A Little Higher". ההצלחה הייתה מיידית וחנויות התקליטים לא הצליחו לענות על הביקוש. התקליט נמכר ב-8 מיליון עותקים והזניק את ג'קסון לתהילה. שנים רבות לאחר מכן, ב-1998, זכה השיר לכבוד ונכלל ב"היכל התהילה של פרס גראמי".
מיד אחרי ההצלחה בארצות הברית הגיעה גם ההצלחה באירופה וג'קסון הפסיקה לשיר בכנסיות והחלה להופיע בקונצרטים בארצות הברית ובאירופה. גם הליווי המוזיקלי השתנה ואם לפני פרסומה שרה בלווית פסנתר או עוגב בלבד, הרי שעכשיו הליווי והעיבודים הפכו בדרך כלל לתזמורתיים.
בשנים שלאחר מכן, הוציאו ג'קסון וחברת תקליטי אפולו הקלטות נוספות של שירי גוספל ואלו זכו להצלחה גדולה הן בארצות הברית והן במדינות כמו צרפת, דנמרק, נורווגיה ומדינות נוספות באירופה המערבית.
משנות ה-50 ועד שנות ה-70.