בתעשיות כמו מכונות, ברזל ופלדה, חברות גרמניות נמנעו מתחרות, ובמקום זאת הסתמכו על איגודי הסחר. גרמניה הייתה מנהיגה עולמית בגלל ה"מנטליות הקורפורטיסטית" שלה, המסורת הביורוקרטית היציבה ועידוד מצד הממשלה. קשרים אלה הסדירו תחרות ואפשרו לחברות קטנות לפעול בצילן של חברות גדולות בהרבה.
מלחמת העולם הראשונה.
במלחמת העולם הראשונה (1914-1918) גייסה גרמניה במהירות את כלכלתה האזרחית למאמץ המלחמתי. הכלכלה סבלה תחת המצור הבריטי, אשר ניתק את גרמניה מאספקה.
רפובליקת ויימאר.
הכלכלן הבריטי ג'ון מיינרד קיינס גינה את הסכם ורסאי משנת 1919 וטען שהוא הרסני לשגשוג הגרמני והגלובלי. בספרו "התוצאות הכלכליות של השלום", קיינס תיאר את ההסכם כ"שלום קרתגוני"; ניסיון מוטעה להרוס את גרמניה בשם הנקמנות הצרפתית, במקום ללכת לפי העקרונות היותר הוגנים למען שלום בר-קיימא שנקבעו בארבע-עשרה הנקודות של הנשיא וילסון, אשר גרמניה קיבלה על עצמה בשביתת-הנשק. קיינס טען שסכומי הפיצויים שנדרשו מגרמניה היו הרבה יותר ממה שבאפשרותה לשלם, וכי אלה יביאו לחוסר יציבות דרסטית. הכלכלן הצרפתי אטיין מנטוקס חלק על ההשלכות הכלכליות של קיינס (1946). לאחרונה טענו כלכלנים כי הגבלת גרמניה לצבא קטן בשנות העשרים של המאה העשרים חסכה לגרמניה כל כך הרבה כסף כך שיכלה להרשות לעצמה לשלם את תשלומי השילומים.
למעשה, סך השילומים הגרמניים שבוצעו בפועל היו נמוכים בהרבה מכפי שציפו. בסך הכל הגיעו 20 מיליארד מארקים גרמניים (מקביל לשווי של כ-5 מיליארד דולר אמריקאי או כ-1 מיליארד ליש"ט בריטיים). התשלומים הגרמניים הסתיימו בשנת 1931.
המלחמה והאמנה באו בעקבות ההיפר-אינפלציה של ראשית שנות העשרים, שגרמו להרס המבנה החברתי והיציבות הפוליטית בגרמניה. במהלך האינפלציה, ערך המטבע של האומה, "Papiermark", איבד מערכו, ומשנת 1918 צנח מ-8.9 לדולר אמריקאי אחד, ל-4.2 טריליון לדולר אמריקאי עד נובמבר 1923.
השפל הגדול פגע קשה בגרמניה: לא היו לה הלוואות אמריקאיות חדשות, האבטלה זינקה בעיקר בערים הגדולות, שבתמורה הזינה קיצוניות ואלימות בימין הקיצוני ובשמאל הקיצוני, כשמרכז הספקטרום הפוליטי נחלש. גרמניה שילמה כשליש מתשלומי המלחמה שלה לאחר שהושעו ב-1932 על ידי ועידת לוזאן. כישלון הבנקים הגדולים בגרמניה ובאוסטריה ב-1931 החמיר את משבר הבנקאות העולמי.
גרמניה הייתה בין המדינות שנפגעו בצורה הכי קשה מהשפל הגדול, משום שההתאוששות והשיקום של הענפים העיקריים מומנה על ידי הלוואות זרות שאין ביכולתן להתקיים ולשרוד לאורך זמן. כאמור, תשלומי הפיצויים הפחיתו את כדאיות ההשקעות, ואולי החשוב מכל, הממשלה יישמה מדיניות צנע נוקשה שהביאה לדפלציה.
הרמות הגבוהות שאליהן הגיעה האבטלה חיזקו את כוחה של המפלגה הנאצית, (ששמה המלא היה: מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומנית-סוציאליסטית) צברה כוח פוליטי נוסף והחלו לפעול במדיניותה הבלתי אנושית נגד המיעוט היהודי, ההתנגדות הפוליטית וקבוצות רבות אחרות. לאחר שנבחרו לשלטון, נקטו הנאצים שורה של צעדים מהירים לביטול הדמוקרטיה. מדיניות הסחר שלהם כללה משטר מדיניות אוטרקית שמטרתו לבטל את כל הייבוא, כגון מוצרי מזון, שניתן להחליפם בתחליפים מקומיים או בחומרי גלם לתעשיות הצרכניות. רק ייבוא של עפרות ברזל ופריטים דומים נחשבו לנחוצים משום שמטרתה העיקרית של הממשלה הייתה לחזק את כושר הייצור של מוצרים צבאיים. באופן מעניין, הן הקבוצות הגרמניות הנרדפות והן הלא נרדפות סבלו מהמדיניות האוטרקית המגבילה.
רווחה ותעסוקה.
בגרמניה מערכת רווחה ענפה המספקת לאזרחים שירותים שונים. למערכת הרווחה החברתית בגרמניה שורשים היסטוריים עמוקים; החל בקשר ההדוק בין הפרט לחברה שנוצר לאחר הרפורמציה, דרך תחייתה של הממלכה הפרוסית לאחר מלחמת שלושים השנים, כמו גם ראשית המהפכה התעשייתית. מערכת הרווחה העתיקה נתפסת כהיבט חיובי של החברה הגרמנית, וגרמנים רבים מתגאים בה. המערכת מספקת ביטוח רפואי אוניברסלי (אם כי לא ממשלתי), דמי אבטלה, קצבאות ילדים ושאר צרכים חברתיים.
כלכלת גרמניה נאלצה לספוג את עלויות איחודם מחדש של חלקי המדינה, גורם שיש התולים בו את האשמה העיקרית לקצב הצמיחה האיטי של גרמניה לעומת מדינות אחרות באיחוד האירופי. עד היום, באזורים שהשתייכו למזרח גרמניה אין עוד תשתית כלכלית ראויה להקמת עסקים קטנים ובינוניים, אשר עמדו ביסוד הצלחתה הכלכלית של מערב גרמניה.
מידע סטטיסטי.
תל"ג: 2,271 מיליארד דולר &lt;br&gt;
תל"ג לנפש: 27,600 דולר&lt;br&gt;
מטבע : אירו&lt;br&gt;
אינפלציה: 0.8%&lt;br&gt;
חוב חיצוני: אין נתונים&lt;br&gt;
עבודה: 33.7% תעשייה, 2.7% חקלאות, 63.9% שירותים&lt;br&gt;
אבטלה: 4.7%
תעשייה.
תעשייה ובנייה היו אחראים ב-2003 לכ-29% מהתוצר מקומי הגולמי ואף חלק יחסי גדול יותר אם לוקחים בחשבון שירותים נלווים. ענפים אלו מעסיקים כ-26.4% מכוח העבודה האזרחי הגרמני.
גרמניה מצטיינת בייצור מכוניות, כלים מכניים וכימיקלים.
ענפים עיקריים&lt;br&gt;
יבוא: מכשור, כלי רכב, כימיקלים, מזון, טקסטיל, מתכות &lt;br&gt;
יצוא: מכשור, כלי רכב, כימיקלים, מזון, טקסטיל, מתכות, מוצרי תעשייה &lt;br&gt;
חשמל: הפקה 525.356 מיליארד קוט"ש.
תקשורת.
טלפון: 46.5 מיליון קווים&lt;br&gt;
טלפונים סלולריים: 15.318 מיליון טלפונים סלולריים&lt;br&gt;
אינטרנט: ישנן 625 ספקיות התקשרות לאינטרנט&lt;br&gt;
רדיו: 77.8 מיליון מקלטים.&lt;br&gt;
עיתונות: 5,480 עיתונים מודפסים בגרמניה.&lt;br&gt;
טלוויזיה: 9,513 תחנות שידור בברודקאסט, 51.4 מיליון מקלטים
בגרמניה פועלות בורסות אחדות, בהן מתנהל מסחר בניירות ערך ובחוזים על מדדים, מטבעות וסחורות.
כמו כן מתנהל מסחר "מעבר לדלפק" (otc) באיגרות חוב, גרמניות וזרות.
הבורסה העיקרית, מהחשובות בעולם, היא בורסת ניירות הערך של פרנקפורט.
הידרתים
הידרתים (שם מדעי: Hydrozoa) היא מחלקה במערכת הצורבים, הקרובה למדוזות, שושנות ים ואלמוגים. חיות אלו הן טורפות - הן צדות את טרפן באמצעות תאים צורבים (נמטוציסטים) שמצויים בזרועות הציד.
מרבית המינים במחלקה זו חיים במים מלוחים אך חלקם חי גם במים מתוקים. ברוב חברי המחלקה ישנו שילוב במחזור החיים הכולל שלב מדוזה ושלב פוליפ ואילו בחלקם קיים רק אחד משלבים אלו. במצב הפוליפ הפרט מקובע לקרקע ואינו בעלי יכולת תנועה, כדי להתרבות ולהפיץ פרטים לאזורים אחרים מנץ הפוליפ מדוזות שהן בעלות יכולת תנועה והתרבות. רוב הרבייה של מחלקה זו היא באמצעות רבייה א-מינית, באמצעות הנצה.
הידרה.
הפרט המפורסם מבין פרטי המחלקה היא ההידרה (ממנה נובע שמה של המחלקה כולה) המשמשת במחקרים רבים בביולוגיה. ההידרה קיבלה את שמה מכך שהיא בעלת יכולת רגנרציה - כשחותכים את ההידרה למספר חלקים כל חלק גדל להיות הידרה חדשה. תכונה זו מזכירה את ההידרה במיתולוגיה היוונית.
ההידרה היא דו-שכבתית כאשר השכבה החיצונית היא האפידרמיס והפנימית אנדודרמיס. בין השכבות ישנה המזוגליאה שהוא שכבה דקה וחסרת תאים. מרבית נפחה נובע משכבת העיגון Bazal Lamina. תאי האפיתל הם מוסקולריים המכילים סיבי שריר אורכיים בעלי יכולת התכווצות.
בשכבה הגסטרודרמלית מופיעים תאי עיכול טבעתיים Nutritive muscle cell. התאים בעלי כל אברוני תא אך בעלי פונקציה של שרירים.
Cnidocyte - תאים צורבים באפיתל החיצוני. זהו תא רגיל בעל מבנה של תא טיפוסי שנוסף לו מנגנון צריבה. שמות התאים הצורבים ניתנים על שם מנגנון הצריבה.
Nematocyst - מנגנון צריבה נפוץ המכיל קפסולה ובתוכה צינור מפותל דמוי צלצל המזריק את הטוקסינים הצורבים. לתא הצריבה מחוברים תאי עצב סנסוריים וריס חישה Cnidocil. כך יודע התא מתי לפעול.
תאי הביניים Intersistal cell המצויים בהידרה הם תאים טוטיפוטנטיים המתמיינים לתאים מסוגים שונים לפי הצורך. התא הצורב שמופעל אינו ממוחזר אך במקומו ייווצר תא חדש על ידי התמיינות תא ביניים.
9 לפנה&quot;ס
9–1 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 9 – 1 לפנה"ס
הנרי השלישי, מלך אנגליה
הנרי השלישי (באנגלית: Henry III; 1 באוקטובר 1207 - 16 בנובמבר 1272) היה מלך אנגליה משנת 1216 ועד מותו. בנו של המלך ג'ון.
עד שנת 1227 שלטו בממלכה עוצרים שלקחו על עצמם את התפקיד עד שהנרי הגיע לבגרות.
לאחר שלא יכול היה לעמוד בהתחייבויותיו הכספיות לאפיפיור, קיבל הנרי השלישי בשנת 1258 את תביעות האצולה ("תקנות אוקספורד") שכללו בין השאר הקמת מועצה בת חמישה עשר ברונים, שייבחרו על ידי חבריהם למעמד, אשר תייעץ למלך ותבקר את פעולות המינהל.
מריבות פנימיות בין האצילים סיפקו למלך את העילה להודיע בשנת 1261 על נסיגתו מהסכמתו הקודמת לדרישותיהם. הפרת ההסכם גרמה באפריל 1264 להתלקחות מרד גלוי בראשותו של סימון דה מונפור. לאחר הניצחון על המורדים בקרב אושם העביר הנרי השלישי, שהיה זקן וחולה, את שרביט המלוכה לבנו, אדוארד הראשון, מלך אנגליה.
נודע ביחסו העוין ליהודים, ואילצם לענוד אות קלון על בגדם בצורת לוחות הברית: "כל יהודי ישא על חזהו על לבושו העליון בכל מקום אשר ילך או ירכב, הן בעיר והן מחוצה לה, כעין שני לוחות לבנים עשויים בד או קלף מעוגל בקצהו."
ב-1259 חתם על חוזה פריז יחד עם לואי התשיעי מלך צרפת.
ילדותו.