לבנון דלה במקורות אנרגיה, על כן מבוסס משק האנרגיה שלה על מקורות חיצוניים. יבוא דלקים לתעשייה, לתחבורה ולייצור חשמל מהווה סעיף הוצאה נכבד במשק הלבנוני. אספקת החשמל איננה עונה על צורכי המדינה, ותחנות הכוח מיושנות הדורשות תחזוקה יקרה. המצב הביא לכך שטורקיה העניקה ללבנון תחנות כוח צפות העוגנות מול החוף הלבנוני ומסייעות רק במעט לספק את צריכת החשמל המקומית.
המשבר הכלכלי בלבנון.
בשנת 2019 פרצו מחאות בלבנון לאחר שהממשלה החליטה להטיל מיסים על בנזין, טבק ושיחות טלפון מקוונות, כמו שיחות באמצעות וואטסאפ .
המחאות הובילו להתפטרותו של ראש ממשלת לבנון סעד אל חרירי.
באוגוסט 2020 אירע הפיצוץ בנמל ביירות, שהרס חלקים נרחבים מביירות וגרם לנזק רב והחריף את המשבר הכלכלי.
לבנון פנתה לקבל סיוע מהעולם אך הבנק העולמי התנה את הסיוע בפתירת הפלונטר הפוליטי מה שעיכב את הסיוע ללבנון.
המשבר הכלכלי בלבנון הדרדר ו80% מתושבי המדינה נמצאו מתחת לקו העוני, והאינפלציה הגיעה ל-215 אחוזים לירה לבנונית איבדה 85% מערכה, שיעור האבטלה עמד על 40% .
בנוסף קרן המטבע העולמית פרסמה שכלכלת לבנון התכווצה ב-22% בשנת 2020 לאחר שבשנתיים לפני כן כלכלת המדינה התכווצה בכ-10%.
ב-7 באפריל לבנון קיבלה סיוע מקרן המטבע קרן המטבע העולמי על סך 3 מיליארד דולר.
במאי 2022 סגן ראש ממשלת לבנון הודיע כי המדינה על סף פשיטת רגל וכי לא תהייה מסוגלת לשלם את חובותיה.
שחיתות.
כלכלת לבנון סובלת מרמת שחיתות גבוהה – החל בניפוח בשכר הבכירים, דרך מינויי קרובים ועד ניפוח המנגנון הממשלתי. הבעיה האחרונה היא תוצאה של המשטר העדתי הנוהג בלבנון, המחייב מינוי נושאי משרות לתפקידים בכירים על פי מפתח עדתי (בהתאם לחוקת לבנון), ולאו דווקא על פי הכישורים.
המחאה בלבנון בשנים 2019–2020.
בשנת 2019 פרצו סדרה של מחאות ברחבי לבנון, שהגיעו בתגובה לכישלונה של הממשלה למצוא פתרונות למשבר הכלכלי במדינה. ההפגנות פרצו לאחר הטלת מיסים על שיחות ווטסאפ, לאחר שהמיסים הועלו גם על צריכת בנזין וטבק. ב-18 באוקטובר הממשלה ביטלה את המס, אך צעד זה לא עצר את המהומות. האירועים הוסלמו והממשלה הכריזה על מצב חירום ושורת רפורמות נוספות, על פיהן צמצום התקציב יתבצע מהממשלה עצמה, על ידי צמצום שכר נבחרי ציבור ב-50% ומיסוי מיוחד על הבנקים. עם התפרצות נגיף הקורונה בלבנון נעצרו ההפגנות אך המצב הכלכלי המשיך להתדרדר. תוך שנה עלתה האינפלציה בלמעלה מ-60% והלירה הלבנונית איבדה שני שלישים מערכה. חוסר אמון האזרחים במטבע הוביל להיקף רחב של עסקאות בדולרים, ותופעה זו הובילה בתורה להגבלה מצד הבנקים על משיכת כסף. במקביל מחירים של מוצרים בסיסיים כמו אורז וקמח התייקרו בכ-80%, ומצד שני מאות אלפי משפחות נמצאות ללא הכנסה וללא קבלת סיוע מהמדינה. חזבאללה מנסה לעודד חוסר אמון במערכת הכלכלית-פוליטית הנוכחית כדי לנסות להגביר את השפעתו על כלכלת לבנון.
מעבר זלוגוש
מעבר זלוגוש (באנגלית: Zlogosh Passage; בבולגרית: проток Злогош) הוא מצר ים בין האי דייוויס שמדרום למעבר, לבין נקודת שבו, שבאי לייז' שמצפון למצר, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
רוחבו של מצר הים 320 מטרים.
המצר מחבר בין מפרץ בוקה לבין מצר ז'רלאש.
מעבר נוסף המקשר בין שני גופי מים אלה הוא מעבר סומר.
היסטוריה.
מיפוי המעבר.
המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
המעבר נקרא על שם הכפר זלוגוש שבמערב בולגריה.
גבעת ביקון (קונטיקט)
גבעת ביקון או ביקון היל (באנגלית: Beacon Hill) היא גבעה המשקיפה על חוף האוקיינוס האטלנטי, המצוייה 1.9 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר ניו הייבן במדינת קונטיקט שבארצות הברית.
הגבעה מתנשאת מעל שפך נהר פארם אל תוך האוקיינוס, כ-2 קילומטרים צפונית למפרץ לונג איילנד.
הגבעה היא הפסגה הדרומית הבולטת ביותר של רכס מטאקומט המשתרע ממפרץ לונג איילנד ליד ניו הייבן, קונטיקט, צפונה דרך עמק נהר קונטיקט שבמדינת מסצ'וסטס ועד גבול מדינת ורמונט .
הגבעה ידועה בנוף הנשקף ממנה לעבר ביצות המלח בסובבות אותה, ובשל מערכות אקולוגיות ייחודיות בה וצמחים נדירים הגדלים עליה.
את הגבעה חוצים מספר שבילי הליכה, שהידוע בהם הוא שביל ברנפורד שאורכו 45 קילומטרים.
גאוגרפיה.
גובהה של הגבעה 40 מטרים מעל פני הים (מפרץ לונג איילנד הסמוך); ומתנשאת לגובה של 30 מטרים מעל סביבתה.
אורכה של הגבעה 1.3 קילומטרים ורוחבה 0.5 קילומטרים.
הגבעה מצויה בשטח המוניציפלי של העיר ברנפורד.
נהר פארם זורם לאורך צידה המערבי של הגבעה, וביצה מלוחה משתרעת מדרום ומדרום-מזרח לגבעה. הכביש המהיר מספר 1 של ארצות הברית (U.S. Route 1) עובר מצפון לגבעה.
מחצבת סלעים קטנה (מחצבת ג'ונסון) שננטשה בשנת 1942, מצויה בהקצה הדרומי של הגבעה.
הגבעה מהווה את הקצה הדרומי של רכס מטאקומט הממשיך לכיוון צפון.
גאולוגיה.
גבעת ביקון, כמו חלק גדול מרכס המטקומט, מורכבת מסלע בזלתי וולקני. הגבעה התגבשה בסוף תקופת הטריאס עם הפרדותה של יבשת צפון אמריקה מיבשת אפריקה ומאירואסיה. לבה שבקעה מהבקע והתמצקה כשהתקררה, יצרה את שכבות הבזלת, שעוביים מאות מטרים. תנועת העתקים ופעילות רעידות אדמה מאוחרים יותר הטו את השכבות ויצרו את צוקי גבעת ביקון.
המדרונות העליונים של הגבעה חמים ויבשים, ובין השכבות המוטות מצויים נקיקים קרירים ולחים, דרדרות בזלת לרגלי הבקעים, מהווים מייצרים שילוב של מערכות אקולוגיות ומיקרו-אקלים, המאפשר מערכת אקולוגית שאינה קיימת ביתר שטחי קונטיקט.
פנאי ושמירת טבע.
בגבעת ביקון שבילי הליכה (הידוע בהם הוא שביל ברדפורד) וכן אתרי פיקניק, וצפייה בציפורים.
קרן ברנפורד (Branford Land Trust) פעלה להכרזה על הגבעה כשמורת טבע, ומתחזקת את האתר.
חשמלית היסטורית, המופעלת על ידי מוזיאון חשמלית החוף, מאפשרת גישת מטיילים לבסיס הגבעה מהעיר ברנפורד. חשמלית זו היא החשמלית הוותיקה ביותר הפועלת בארצות הברית.
תעלול או ממתק
תעלול או ממתק (באנגלית: "Trick or treat") הוא מסורת ליל כל הקדושים הנהוגה במספר מדינות ברחבי העולם. בליל כל הקדושים ילדים מחופשים עוברים בין בתים ומבקשים ממתקים על ידי שימוש בביטוי "תעלול או ממתק", כאשר "ממתק" כוונתו לבקש סוכריות, ובמספר תרבויות נהוג לתת כסף במקום, ו"תעלול" כוונתו איום לפגיעה בבעלי הבית או ביצוע ונדליזם ברכושם, כאשר לרוב מדובר באיום סרק. לרוב נהוג לבצע זאת בערב ה-31 באוקטובר, ובעלי בתים המעוניינים להשתתף במנהג נוהגים לקשט את חזית ביתם ולהשאיר אור דולק או ממתקים מחוץ לדלתם.
בסקוטלנד ובחלקים מבריטניה ומאירלנד המנהג מוכר עוד מהמאה ה-16, בדומה למסורת התחפושות, כאשר בתקופה זו היה נהוג לעבור בין בתים ולבקש אוכל בליל כל הקדושים. על אף היותן מזוהות עם המנהג זמן רב יותר, הביטוי "תעלול או ממתק" היה נפוץ תחילה במדינות אחרות, ביניהן ארצות הברית וקנדה, ורק מאוחר יותר בסקוטלנד ובאירלנד. באמריקה הצפונית הפך המנהג למסורת של ליל כל הקדושים החל משנות ה-20 של המאה ה-20.
בתחילת המאה ה-21 מתקיימת מסורת זו בעיקר בארצות הברית, בקנדה, באירלנד ובממלכה המאוחדת (אנגליה, ויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד), וגם בקרב מיעוטים גדלים באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד בהונג קונג וביפן.
ליל הקבצנים.
ליל הקבצנים מתאר ביצוע "תעלול או ממתק" לפני ליל כל הקדושים. אירוע זה נוצר עקב חשש מביטחון הילדים הקטנים המשתתפים בפעילויות "תעלול או ממתק" ללא השגחה, ולכן הם משתתפים במנהג לפני ליל כל הקדושים, בתאריך הנקבע לפי היום בו מתרחש החג בכל שנה. ליל הקבצנים מתחיל לרוב לאחר שעות הלימודים בבתי הספר ומסתיים בשעות הערב.
בית חמאווי
בית חמאווי הוא אחד המבנים הראשונים של שכונת בת גלים בחיפה, שהוקם בשנת 1923 (ה'תרפ"ג). הבית שימש כבית מגורים לרב משה חמווי, אחד ממייסדי השכונה, ומשפחתו. מבנה הבית משמש כאתר מורשת בישראל בזכות עיצובו האדריכלי.
מבנה הבית.
הבית הוא אחד המבנים הראשונים של שכונת בת גלים בחיפה, שתוכננה על ידי האדריכל ריכרד קאופמן. האחראי הישיר לעיצוב המבנה איננו ידוע. מדובר במבנה אבן חד קומתי, שתוכנן על ציר סימטרי מובהק. בחזית הבית מרפסת מקורה בעלת פתח קשתי, ומאחוריה חזית בעלת שלושה חלונות טריפוריים. מעל מרפסת הכניסה נמצא גמלון ואבן בצורת צדף, עליה רשומה שנת הקמת הבית והפסוק “אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני”. בעבר, היה הבית מוקף בבוסתן ובו בריכה, מזרקת אבן ואדניות בנויות. בפנים הבית קירות בעלי עיטורים צבעוניים, ואריחי רצפה מאוירים, ייחודיים לכל חדר.
על פי סקר השימור, שהוכן על ידי עיריית חיפה בסוף שנת 1993, מתואר הבית כמבנה בעיצוב ארכיטקטוני מיוחד בעל ערך אסתטי גבוה.
באפריל 2019, קרסה התקרה בבית חמאווי, והובילה לשריפה במקום.
ניסיון שיפוץ הבית.
בנובמבר 2012, התקבלה תוכנית לשיפוץ הבית, בה הוחלט להוסיף למבנה בניין בן שש קומות, ובו 15 יחידות דיור ועליית גג. לתוכנית החדשה היו כ-40 מתנגדים, שכללו את תושבי השכונה, אדריכלים ואת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הסיבות להתנגדות:
בוועדה שהתקיימה בפברואר 2015, הוחלט שמבנים הנמצאים ברשימת השימור של עיריית חיפה, ובית חמאווי ביניהם, לא ישונו או יהרסו.
בספטמבר 2019, דנו פעם נוספת על התוכנית לשיפוץ הבית.
דוד לייבל
הרב דוד לייבל (נולד בשנת ה'תשי"ד, 1954) הוא ראש כולל, ראש ישיבה ואיש עסקים חרדי, מקים הרשתות אחוות תורה ואברטק.
ביוגרפיה.