המבנה נחנך ב-1931 והוא קרוי על שם האחים בריל, שהחזיקו חנות הלבשה בקומת הרחוב של הבניין. במקור הוקם הבניין על ידי אברהם אי. לפקורט (Abraham E. Lefcourt), שרצה להקים בניין שיתחרה בבניין קרייזלר ואמפייר סטייט בילדינג אולם בשל השפל הגדול נאלץ למתן את הבנייה. מתכנן הבניין היה האדריכל ויקטור ברק (Victor Bark Jr). מעל הכניסה הראשית מוצב פסל ראש של אלן אי. לפקורט, בנו של יזם הבניין שנפטר בפברואר 1930 מאנמיה בגיל 17 והבניין, רשמית נקרא על שמו. הבניין תוכנן במקורו עבור משרדי ברוקרים, אך בשל השפל הגדול הושכרו המשרדים שבו למשרדי הוצאה לאור של מוזיקה. הבניין הפך לריכוז חברות הכתיבה, ההפקה ואולפני ההקלטות הגדול במדינה ובשנות השישים שכרו בו משרדים 120 עסקי מוזיקה נפרדים.
למרות השינויים הנרחבים בסביבתו, נותר הבניין שמור ועדיין מאכלס עסקי מוזיקה רבים. ב-2010 נכנס לרשימת שימור המבנים העירונית של ניו יורק (official city landmark). באוגוסט 2015 נודע כי הבניין נמכר לקבוצת משקיעים, בהם הראל ויזל, מבעלי רשת האפנה הישראלית פוקס-ויזל.
תקופת ה"ביג בנד".
בתקופה שבין השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה התבססו בבניין בעיקר מוציאים לאור וכותבי שירים וקטעי ג'אז לתזמורות ה"ביג בנד" של התקופה.
בין התזמורות שעבורן נכתבו שירים בבניין נמנו תזמורת בני גודמן, תזמורת גלן מילר ותזמורותיהם של טומי דורסי וג'ימי דורסי. בין הכותבים נמנים ג'וני מרסר ואירווינג מיילס.
שנות ה-50 וה-60.
כותבי מוזיקה אמריקאית פופולרית שהושפעו ממסורת שירי "ספר השירים האמריקני הגדול" שנכתבו בסמטת טין פאן, מרית'ם אנד בלוז שחור (בעיקר להקות הבנות של חברת מוטאון) ומקצבי מוזיקה לטינית, שכתבו עבור חברות מוזיקה שישבו בניו יורק בבניין בריל יצרו את מה שנודע כ"צליל של בניין בריל". רובם היו לבנים ילידי העיר ולא מעטים מהם היו יהודים.
לדברי קרול קינג, חדרי הכותבים היו קטנים וצרים. הם אכלסו פסנתר ושני כיסאות עבור המלחין/נגן ועבור הפזמונאי. הקירות לא היו עבים או מבודדים והכותבים היו יכולים לשמוע מעבר לקיר זוג כותבים אחר כותב שיר אחד, דומה מאוד. הלחץ ליצירת עוד ועוד להיטים עבור מצעד הפזמונים היה גדול וצוותי כותבים התחרו אלו באלו ליצירת הלהיט הבא עבור כל אחד מכוכבי חברת ההקלטות, כאשר מפיקים מוזיקליים כדון קירשנר (מחברת "אלדון מוזיק", מפיקם של ניל סדקה, ניל דיימונד, בובי דארין, קרול קינג ואחרים) מאיצים בהם.
בין הכותבים נמנים קרול קינג וג'רי גופין, ברט בכרך והאל דייוויד, ג'רי ליבר ומייק סטולר, ניל דיימונד, בובי דארין, ניל סדקה, פול סיימון, פיל ספקטור, בן אי. קינג, טוני אורלנדו, ג'יימס טיילור, פול אנקה, בילי ג'ואל ועוד. חלק מהכותבים הפכו לזמרים בולטים וחלקם היו למפיקים נודעים.
בין השירים המאפיינים את הסגנון נמנים River Deep – Mountain High ,To know him is to love him, Yakety-Yak, The The Loco-Motion ועוד. בין המבצעים של שירי הסגנון נמנות להקות הבנות ה"שירל'ס" (The Shirelles), ה"שנגרי-לה'ס" (the Shangri-Las), ה"רונט'ס" (the Ronettes) ה"קריסטלס" (the Crystals), להקות הבנים "הדריפטרס" ו"האחים אברלי" וזמרים כקוני פרנסיס, בובי וי, בובי דארין, דיון וורוויק ועוד.
פריחת הרוקנרול שביסס תעשיית מוזיקה בדרום ארצות הברית בערים כנאשוויל וממפיס, טנסי; הפלישה הבריטית ששינתה את הסוגה המוזיקלית הפופולרית ופריחת סגנון הפולק והזמרים-יוצרים שכתבו את שיריהם בעצמם, הביאו לשינוי בתעשיית המוזיקה ולדעיכת משרדי הכותבים בבניין בריל לקראת סוף שנות השישים. עם זאת חמישה מתוך 14 השירים באלבומם הראשון של הביטלס, Please Please Me הם גרסאות רוקנרול לשירי בניין בריל.
קית' לנגפורד
קית' לנגפורד (באנגלית: Keith Langford; נולד ב-15 בספטמבר 1983 בפורט וורת') הוא כדורסלן אמריקאי אשר שיחק לאחרונה בעמדת הגארד בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית.
קריירה.
לנגפורד החל את דרכו כשחקן בליגת הפיתוח של ה-NBA בשנת 2005. במהלך עונת 2007–2008 שיחק שני משחקים במדי קבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA ולאחר מכן עזב לפלקנסטרו ביאלה מליגת העל האיטלקית.
בעונת 2008–2009 שיחק בשורות וירטוס בולוניה עימה זכה בגביע היורוצ'לנג', המפעל השלישי בחשיבותו בכדורסל האירופי, כשהוא נבחר כ-MVP של טורניר הפיינל פור. אחרי ההצלחה באיטליה, הוחתם בקיץ 2009 על חוזה עתק בקבוצת חימקי מוסקבה, עימה שיחק ביורוליג בעונת 2010–2011 והעמיד ממוצעי קליעה מרשימים ואף האריך את חוזהו. ואולם, בקיץ 2011 נחתך מהקבוצה לאור פציעות שבגינם נעדר לנגפורד מהמגרש לתקופה של כמה חודשים.
בסתיו 2011 חתם על חוזה לעונה אחת במכבי תל אביב. לאחר שזכה עם הצהובים בארבעה תארים הכוללים את אליפות הליגה, גביע הליגה, גביע המדינה ואליפות הליגה האדריאטית, היה נראה כי לנגפורד בדרך להאריך את חוזהו בקבוצה לשנה נוספת, אך לבסוף חתם לשנתיים בארמאני מילאנו, בה שיתף פעולה עם שחקן נוסף ששיחק במכבי תל אביב, ריצ'רד הנדריקס.
בעונת 2013/14 הוביל לנגפורד את קבוצתו לשלב רבע הגמר של היורוליג, שם פגשה קבוצתו את מכבי תל אביב, קבוצתו לשעבר, לסדרה של הטוב מחמישה משחקים. יתרון הביתיות בסדרה היה שייך למילאנו, שאירחה את שני המשחקים הראשונים. במשחק הראשון, פיגרה מכבי קצת יותר משתי דקות לסיום ב-12 נקודות, אך הצליחה להשוות את התוצאה מספר שניות לסיום, כשאת הקאמבק מובילים טייריס רייס וריקי היקמן. ללנגפורד הייתה הזדמנות להכריע את המשחק מקו העונשין, אך החטאה קריטית שלו בשניות הסיום שלחה את המשחק להארכה, בסיומה מכבי נצחה 99- 101 במשחק שהפך לאחד הגדולים בתולדות המועדון. לנגפורד וקבוצתו ניצחו במשחק השני בביתם, אך הפסידו בשני המשחקים הבאים בתל אביב, למרות הופעת ענק של לנגפורד במשחק הרביעי (28 נקודות). מכבי ניצחה בסדרה 1–3 והמשיכה לזכייה היסטורית ביורוליג. לנגפורד סיים כמלך הסלים של היורוליג לעונה זו, כשקלע בממוצע 17.6 נקודות למשחק.
בעונה זו הוביל לנגפורד את קבוצתו לזכייה באליפות איטליה, לראשונה מאז עונת 1995/96. למרות זאת, ובעקבות ההדחה ברבע גמר היורוליג שמשמעותה החמצת הפיינל פור הביתי באותה עונה, החליטה מילאנו שלא להחתים את לנגפורד על חוזה חדש לעונות הבאות.
ב-4 ביולי 2014, חתם לנגפורד לשנתיים בקאזאן הרוסית.
ב-2015 היה חבר סגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל שזכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים. בעונת הוביל את קבוצתו לסגנות ליגת ה-VTB.
בעונת זכה לנגפורד שנית בפרס אלפונסו פורד, בהיותו מלך הסלים של העונה הסדירה ביורוליג, עם 21.8 נקודות בממוצע למשחק.
ב-17 ביולי 2017 חתם לנגפורד בשנג'ן לאופרדס הסינית, ושוחרר מהקבוצה כמה חודשים לאחר מכן.
ב-18 במרץ 2018 חתם במכבי ראשון לציון עד תום העונה.
ב-26 במרץ במשחק הבכורה שלו נגד בני הרצליה קלע לנגפורד 20 נקודות, מסר 5 אסיסטים ולקח 5 ריבאונדים.
ב-14 ביולי 2018, חתם לנגפורד לעונה אחת בפנאתינייקוס.
מבצע טורקיז
מבצע טורקיז (בצרפתית: Opération Turquoise) היה מבצע תחת פיקוד צרפתי שנערך ברואנדה ב-1994 תחת מנדט של האו"ם. אף על פי שהמבצע לכאורה היה במטרה להגיש סיוע הומניטרי, הרי שלאחר סיומו עלו טענות רבות שלמבצע היו מטרות נוספות ובהן הצלת הממשלה הזמנית ומניעת ניצחון החזית הפטריוטית הרואנדית (RPF).
הרקע למבצע.
ב-1990 פלשו לרואנדה כוחות ה-RPF (החזית הפטריוטית הרואנדית שהקימו בני טוטסי) מבסיסם באוגנדה. נשיא רואנדה, בן ההוטו, האשים את הטוטסי בניסיון לתפוס את השלטון בכוח ולשעבד את בני ההוטו. היחסים הרעועים בלאו הכי בין שני השבטים החריפו.
לחץ בינלאומי אילץ את ממשלת רואנדה ואת ה-RPF לחתום באוגוסט 1993 על הסכמי ארושה, שנועדו לשים קץ למלחמת האזרחים. בדצמבר 1990 פורסם מסמך, המכונה "עשרת הדיברות של ההוטו", אשר היווה בסיס תעמולתי כנגד הטוטסי. שליח או"ם, הגנרל דאלאיירה, אשר הגיע לרואנדה ב-1993, לא חש בסכנה מיוחדת והציע לשלוח רק כוחות מועטים "לשמור על השלום באזור".
האו"ם החזיק בקיאגלי כוח שמירת שלום מתוך מטרה לוודא שקיום הסכמי ארושה מתבצע.
הפלת מטוסם של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה ונשיא בורונדי, המדינה השכנה, כיפריאן נטאריאמירה ב-6 באפריל 1994 היווה את העילה לפרוץ רצח העם ברואנדה. למחרת נרצחה ראש ממשלת רואנדה, אגתה אווילימנגימאנה ויחד איתה נרצחו עשרת חיילי האו"ם הבלגים שנועדו לשמור על ביטחונה. לאחר רצח זה פרשה בלגיה מכוח השלום של האו"ם, ה-UNAMIR.
יחידות צבא מערביות מבלגיה, מצרפת, מאיטליה ומארצות הברית, הגיעו למקום על מנת לאבטח את פינוי הזרים, לבנים.
עם תחילת רצח העם ברואנדה החל גם ה-RPF במתקפה על אזורי השליטה של ממשלת ההוטו מתוך מטרה להפיל את הממשלה ועד סוף יוני הוא התקרב לניצחון מוחלט. יחידות ה-RPF ביצעו פיגועים בתחום שליטתם. אולם פיגועים אלו לא התקרבו לרמתו של רצח העם שבוצע על ידי הממשלה בבני הטוטסי.
האינטרסים של צרפת ברואנדה.
רואנדה מעולם לא הייתה מושבה צרפתית, אולם אף על פי כן צרפת ראתה בה כחלק מאזור ההשפעה שלה באפריקה. הממשלה הרואנדית בנשיאותו של ז'ובנל הביארימנה והממשלה הצרפתית בראשותו של פרנסואה מיטראן היו בקשרים קרובים. בנוסף לכך, שני הנשיאים היו ידידים אישיים. עוד לפני תחילת רצח העם, ב-1990 הצרפתים סייעו לממשלת ההוטו השלטת בהספקת כוח צבאי ותמיכה דיפלומטית שכללה גם התערבות צבאית מתוך מטרה להציל את הממשלה במהלך מתקפה בידי ה-RPF.