הוריה של רייצ'ל קורי הגישו תביעות משפטיות כנגד משרד הביטחון וקטרפילר בארצות הברית וישראל, אך כולן נידחו. באוגוסט 2012 דחה בית המשפט המחוזי את התביעה שהגישה המשפחה בישראל וקבע שמותה של קורי היה תאונה שנבעה בין השאר מראות מוגבלת עקב השריון הכבד של הדחפור והחלונות הקטנים בתא המפעיל, ומרשלנותם של קורי ופעילי ה־ISM שסיכנו את עצמם ביודעין. ב־2015 דחה בית המשפט העליון את ערעורה של משפחת קורי בנושא נסיבות מותה.
לעומת זאת, הכוחות המזוינים של ארצות הברית התרשמו מיעילות ה־D9 ביהודה ושומרון וב־2003 רכשו מישראל מספר דחפורי D9R וערכות מיגון של התעשייה האווירית לישראל לקראת המלחמה בעיראק. לפי מסמכים של חיל הנחתים האמריקאי, הדחפורים זכו לחוות דעת חיוביות ביותר מהחיילים שנעזרו בהם.
D9 בתרבות.
ביצועיו של דחפור ה־D9 בשירות צה"ל, בו התגלה ככלי בעל יכולת הריסה גדולה שלא ניתן לעצירה, הפכו את המילה "D9" בישראל לשם נרדף לדחפור, גם בשימוש המטפורי ככלי יעיל ואפקטיבי שיכול להזיז דברים תקועים ולפתור בכוח מקרים מסובכים. בכתבות בתקשורת שנעשו על ה־D9 ומפעיליו הרבו הכתבות לציין את הניגוד שבין כושר ההרס והעוצמה של ה־D9 לכינוי החביב שקיבל בצה"ל "דובי".
בפרט, בעקבות הקרב בג'נין (2002) במבצע חומת מגן הפך ה־D9 לאחד הכלים המרכזיים של צה"ל ללוחמה בטרור והמוניטין שזכה לו בשימוש זה הביא רבים בציבור לקרוא להפעלה מסיבית של דחפורי D9 בעימותים עם הפלסטינים כדי להכריע את הטרור. כך למשל אמר חבר הכנסת רוברט אילטוב מישראל ביתנו ב־2006:
מנגד, ההרסנות של ה־D9 והשימוש בו להריסת מבנים עד היסוד והפיכתם למשטח עפר, הכניסו לציבוריות את הביטוי "לעלות עליו עם D9" כמטפורה להריסה עד היסוד של מבנה או מערכת שנתפשים כפגומים, לשם הקמתם מחדש. הריסת בתי דריינוף בבית אל ב־29 ביולי 2015, בעקבות פסיקת בג"ץ, הובילה את ח"כ מוטי יוגב (הבית היהודי) למטפורה "על בג"ץ צריך להרים כף של טרקטור D-9, ואנחנו כמערכת מחוקקת, נדאג לרסן את השלטון המשפטי במדינה, את הזנב שמכשכש בכלב". ב־13 באוגוסט 2015 פרסם "מעריב השבוע" קריקטורה של אורי פינק ובה מצויר דחפור D9R משוריין בחנייה של שרת המשפטים איילת שקד לעומת המכוניות הרגילות והאחידות של שאר הבכירים במשרד המשפטים, דימוי המתכתב עם דבריו של חברה לסיעה ח"כ מוטי יוגב על בג"ץ, הביקורת שמתחה שקד על בג"ץ ורצונה לערוך רפורמות משמעותיות במערכת המשפט.
בקרב השמאל הרדיקלי והפלסטינים הפך ה־D9 לשם נרדף להרסנות של צה"ל ומדינת ישראל בשטחי יהודה, שומרון ועזה. בקרב השמאל הרדיקלי נקרא ה־D9 הצה"לי בכינוי "Killdozer" (הלחם בסיסים של הורג + בולדוזר), כשם סרט קולנוע שבו כיכב דחפור קטרפילר די־9 רדוף־שדים שהחל לקטול פועלים באתר בנייה.
כלים הנדסיים ממוגנים נוספים בצה"ל.
צה"ל מפעיל ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) מסוגים שונים, בהם דחפורים, מחפרים ושופלים תוצרת קטרפילר וכן מחפרונים, מיני־מעמיסים, מפלסות ומשאיות. בעוד חלק מכלי הצמ"ה נועדו לעבודות בינוי ותחזוקה בבסיסיים עורפיים, כלים אחרים נועדו לעבוד בבסיסים שבאזורי עימות ואף בחזית עצמה, כולל השתתפות בקרבות, ולפיכך זוכים למיגון הולם. כלי הצמ"ה הממוגנים העיקריים של חיל ההנדסה הקרבית הם הדחפור (מדגם קטרפילר די־9), השופל (מדגם קטרפילר 966) והבאגר (מדגם קטרפילר 349). בכלי התקשורת לעיתים מתבלבלים ביניהם ומכנים את כולם "D9". להלן טבלה המסכמת את ההבדלים ביניהם:
מבנה רטיקולרי
IDF Caterpillar D9
דחפור די-9
שדה התעופה פואטייה-ביאר
שדה התעופה פואטייה ביאר (בצרפתית: Aéroport de Poitiers-Biard) הוא שדה תעופה הממוקם 2.5 ק"מ מערבית לעיר פואטייה שבצרפת. המטוס הראשון נחת בשדה התעופה ב-1916 וב-1924 התבצעה ממנו טיסה מסחרית ראשונה (לפריז). בשנת 2007 עבור 120,000 נוסעים בנמל תעופה זה.
בשדה התעופה נוחתות טיסות של שלוש חברות למספר יעדים בצרפת ובריטניה:
אלון זינגמן
אלון זינגמן (נולד ב-28 בנובמבר 1971) הוא במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ותסריטאי ישראלי. בין עבודותיו הבולטות, הסדרות ״שטיסל״ ו״מנאייכ״ עליהן זכה שלוש פעמים בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על בימוי בסדרת דרמה.
ביוגרפיה.
גדל בנהריה ובחיפה להורים שעלו מארגנטינה בשנות השישים. אביו היה פסיכיאטר. הוא סיים את לימודיו בתיכון ליאו בק בחיפה בשנת 1989 ובין השנים 1990 ל-1993 שירת בצה"ל. סיים תואר ראשון במגמת הפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2000) ותואר שני מעשי (MFA) בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב (2005).
קריירה.
בשנת 2000 זכה בפרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים על סרטו הקצר "כאב השיניים של הרצל".
בשנת 2002 ביים את הסרט התיעודי "מטרו" על הרכבת התחתית בברצלונה.
בשנת 2011 יצא להקרנות בבתי הקולנוע, סרטו הראשון באורך מלא, "בין השמשות". בסרט משתתפים בין השאר: ריימונד אמסלם, שמיל בן ארי, גל זייד, רותם זיסמן-כהן, יערה פלציג, אורלי זילברשץ-בנאי, נטליה פאוסט, רמי דנון ומיכאלה עשת. הסרט זכה בפרס בקטגוריית סרט הביכורים בפסטיבל חיפה.
בשנת 2013 ביים זינגמן את שטיסל, סדרת דרמה מצליחה בת 12 פרקים שעלתה לשידור בערוץ yes oh ב-29 ביוני 2013, וגרפה את מרבית הפרסים בטקס פרסי הטלוויזיה באותה שנה, כולל את פרס סדרת הדרמה הטובה ביותר, הבימוי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר.
בשנת 2014 ביים את משפחה טובה, סדרת דרמה בת 12 פרקים לערוץ הראשון, שעלתה לשידור בנובמבר 2014.
ב 2015 שודרה העונה השנייה של שטיסל גם היא בת 12 פרקים בבימויו. גם העונה השנייה זכתה להצלחה רבה בקרב הביקורת והקהל, ובטקס פרסי הטלוויזיה זכתה בשישה פרסים.
אלון זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה.
במהלך 2017–2018 שודרו שתי העונות של סדרת הדרמה כיפת ברזל (סדרת טלוויזיה) בזכיינית ערוץ 2 "קשת". גם כאן, זינגמן היה מועמד לפרס הבימוי הטוב ביותר.
באוקטובר 2018 עלתה לשידור סדרת הדרמה המנצח בבימויו של זינגמן, וזכתה לשבחיי הביקורת.
בשנת 2020 ביים את סדרת הדרמה המשטרתית מנאייכ, ששודרה בערוץ כאן 11 במהלך חודש אוגוסט באותה שנה.
פרסים.
2000 פרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר על "כאב השיניים של הרצל" בפסטיבל ירושלים.
2010 פרס סרט הביכורים על בין השמשות בפסטיבל חיפה.
2011 פרס הסרט האקומני על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג.
2011 פרס התאחדות בתי הקולנוע על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג.
2013 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל.
2015 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל - עונה 2.
חיים אישיים.
נשוי לאתי לי-און זינגמן, עורכת קולנוע. ולהם שלושה ילדים.
שבטי מלחמה
שבטי מלחמה (באנגלית: TribalWars) הוא משחק רשת אסטרטגי מרובה משתתפים בזמן אמת המבוסס על ימי הביניים. במהלך המשחק מנהל השחקן כפר ומפתח אותו בדרכים שונות, כאשר המטרה היא להמשיך ולהתרחב ולכבוש כפרים נוספים. המשחק היה קיים במשך מספר שנים בגרסה ישראלית עד לסגירתו בשנת 2013.
עקרונות המשחק.
כל שחקן מקבל בתחילת המשחק כפר. בכפר ניתן לבנות מבנים, שבעזרתם ניתן לאסוף משאבים ולאמן חיילים.
במשחק ניתן ליצור רשימת חברים, להקים שבטים, שהם מעין בריתות בין שחקנים.
מטרת המשחק היא להגיע למקום ראשון במספר הנקודות. ככל שכובשים יותר כפרים או משדרגים כפרים קיימים עולים בניקוד. בניגוד למשחקי רשת אחרים, בשבטי מלחמה השרתים לא מתאפסים. שרת המשחק מסתיים רק כשיש איחוד שחקנים בלתי מנוצח (שבט) או שחקן בלתי מנוצח.
משאבים.
במשחק, ישנם משאבים שונים. ביניהם:
שבט.
ניתן להקים שבטים, שהם כאיחוד של מספר שחקנים בברית אחת. השבט יכול להכריז מלחמות, ליצור בריתות והוא מסייע לשחקנים שבתוכו להתקדם.
פרימיום.
על אף שהמשחק חינמי, קיימת במשחק אפשרות VIP הנקראת חשבון פרימיום, בה לשחקן עזרים שמסייעים לו לנהל את כפריו.
הפרימיום נקנה בצורת נקודות פרימיום שבעזרת ניתן לקנות חשבון פרימיום או הטבות נוספות.
במשחק קיימות מספר אפשרויות שיכול לבצע שחקן עם נקודות פרמיום בלבד.
הפרמיום נקנה בנקודות ואפשר לפרוט אותו להמון אפשרויות שונות כגון:חשבון פרמיום, יצור משאבים משופר, עוזר חווה ועוד.
סוניה וולגר
סוניה וולגר (באנגלית: Sonya Walger; נולדה ב-6 ביוני 1974 בהאמפסטד, לונדון) היא שחקנית בריטית שזכתה לפרסום בעיקר לאחר שגילמה את דמויותיהן של פנלופה 'פני' ווידמור בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ושל אוליביה בנפורד בסדרה "הבזק לעתיד".
ביוגרפיה.
וולגר למדה בבית הספר הפרטי והפנימייה לבנות "וויקומב אבי", בבקינגהמשייר באנגליה. לאחר מכן למדה ספרות אנגלית במכללת כרייסט צ'רץ', המשתייכת לאוניברסיטת אוקספורד. בנוסף לאנגלית, בקיאה וולגר גם בשפות צרפתית וספרדית. השפה הספרדית שגורה בפיה גם בשל העובדה שאביה ארגנטינאי.
קריירת משחק.
בשנת 2006 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הקומי "קפאין" לצד מינה סוברי קתרין הייגל. ב-2008, שיחקה וולגר בתפקיד בקי, בפרק אחד של הסדרה "רציחות במידסומר". ב-2009 כיכבה בשני פרקים של סדרת הדרמה והפשע "הסגן". ב-2001 היא שיחקה את דמותה של דונה ברנס בסדרה של רשת HBO האמריקאית, "מוחו של הגבר הנשוי" וב-2002 שבה הסדרה לעונה שנייה.
בגרסה הבריטית של הסדרה המצליחה "זיווגים", ששודרה ב-2003, שיחקה את סאלי הרפר.