לקראת כתיבת הספר, נפגשה עינת וראיינה את גיבורי פרשת "העסק ביש" שנותרו בחיים, וכך יצרה את עלילת הספר. בסיפור זה מסופר על עשרה צעירים יהודים ממצרים, תשעה בחורים ובחורה אחת. אשר הוטל עליהם על ידי גורם אנונימי מהארץ לרגל ולחבל עבור מדינת ישראל. הפעולה שנדרשה מהם נועדה לכישלון מכמה סיבות. החוליה לא הייתה מוכנה כראוי לפעולה, לא הייתה סיבה הגיונית לביצוע הפעולה ומפעיליה לא היו ידועים. חברי המחתרת נאסרו באשמת ריגול למען ישראל וזאת בעקבות בגידה, רשלנות וחוסר מקצועיות של מפעיליהם בארץ. במשפט שתוצאותיו נקבעו מראש נידונו שניים מהם למוות בתלייה ושישה לתקופות מאסר ארוכות. שני מעורבים אחרים בפרשה התאבדו – אחד מהם בבית הכלא המצרי.
שם הספר "המשימה האבודה" נבע מכך שהמשימה הייתה משימה שמלכתחילה נועדה לכישלון.
רקע היסטורי על הפרשה.
"עסק הביש" היה למעשה כינוי לכישלון מספר פעולות ביטחוניות של חוליה יהודית שפעלה במצרים בראשית שנות החמישים והייתה מורכבת מיהודים מקומיים. תפקידה היה לחבל ולשבש את יחסיה של מצרים ושליטיה החדשים עם ארצות המערב, בריטניה וארצות הברית בפרט בזמן שמצרים ניהלה משא ומתן על עתיד תעלת סואץ.
בינואר 1955 אחד עשר חברי החוליה נעצרו בחשד להנחת פצצות בבתי קולנוע, משרד דואר ובמרכזי מידע של ארצות הברית בקהיר ובאלכסנדריה והואשמו בפעילות מטעם שירותי הביטחון הישראלים שמטרתה לחבל ביחסים בין מצרים לבין המערב. חברי החוליה נחשפו במהלך ניסיון להפעיל פצצת תבערה בקולנוע באלכסנדריה.
על שניים מהם, ד"ר משה מרזוק ושמואל עמר, נגזר עונש מוות והם הוצאו להורג, על שישה מהם נגזרו עונשי מאסר ארוכים והם שוחררו בשנת 1968 והגיעו לארץ. שני סוכנים נוספים ישראלים נשפטו בהיעדרם.
בישראל סברו כי ההוראה להפעיל את החוליה הייתה מוטעית. בעקבות כך התנהל ויכוח בשאלה, מי נתן את ההוראה לבצע את הפעולה במצרים. נראה כי ראש הממשלה בישראל, משה שרת, לא קיבל דיווח על המבצע. שר הביטחון פנחס לבון טען כי גם הוא לא ידע דבר על כך. אולם ראש אגף המודיעין בנימין ג'יבלי, הצהיר שקיבל הוראה בעל פה מלבון לבצע את הפעולה. הרמטכ"ל, משה דיין, ראה גם הוא את שר הביטחון כנושא באחריות. לאור זאת החליט ראש הממשלה להקים וועדה שהורכבה מנשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן והרמטכ"ל לשעבר יעקב דורי. תפקיד הוועדה היה לחקור את הפרשה ולקבוע מי נתן את ההוראה. מכאן קיבלה הפרשה את שמה הנוסף פרשת לבון.
הוועדה לא הגיעה למסקנות חד משמעיות. כתוצאה מפרשה זו ומחילוקי דעות בממשלה פרק לבון מתפקיד שר הביטחון. גם בנימין ג'יבלי הועבר מתפקידו. בעקבות התפטרות לבון חזר בן-גוריון לכהן בתפקיד שר הביטחון.
ייחודו של הספר.
ייחודו של הספר הוא שהסופרת אינה מתמקדת בצד ההיסטורי המדויק של הפרשה ואינה מתמקדת בהתנהלותו של הממסד הישראלי. הספר כתוב מנקודת מבטם של חברי החוליה עצמם, ובין דפיו נחשף הקורא לתחושותיהם של הגיבורים ולרגשותיהם. כך למשל מתואר מצבם של הגיבורים בתוך הכלא המצרי, רגעים לפני מותם, מפי הסוהר המצרי: "פניו היו שקטים ועיניו היו פקוחות בלי צל של פחד עד הרגע האחרון ממש".
באופן דומה מתואר האופן שבו הסתירו את אהבתם לארץ: "שם היו שולפים בזריזות ובחיפוי של עץ או מבנה נטוש את פיסת הבד הלבנה עליה שורטט בטוש כחול סמל של מגן דויד ונוגעים בו". את אהבתם לארץ ממחיש גם תיאור ההתרגשות בעלייה לארץ ובלבישת המדים של צה"ל לראשונה: "ויקטור היה הראשון שזכה לנסוע לאימונים של ממש בישראל", ""ויקטור היה נרגש עד דמעות כשלבש מדי צה"ל בפעם הראשונה". נקודת המבט הייחודית עולה גם מתיאור אהבתם של סוזי וויקטור על ידי מכתבים: "סוזי שלי, באיזה מהירות עברו הימים שלנו יחד. לא מספיק ימים. לא מספיק שעות. לא מספיק רגעים..."
ביקורת.
הביקורות מציינות שעמלה עינת בחרה להתייחס בספרה לגורלם הטרגי של גיבורי הפרשה עצמם ולא התייחסה למשמעות המדינית ולהשלכות הפוליטיות של הפרשיה. בביקורות ישנה התייחסות לכך שעינת חקרה את הפרשה היטב הן מתוך פרטים היסטוריים והן באמצעות ריאיון עם גיבורי הפרשה שנותרו בחיים וקרוביהם של שאר חברי המחתרת. בזכות הידע של עינת ודמיונה הפורה היא הצליחה ליצור עלילה סוחפת המעמידה במרכז את הצעירים חברי המחתרת.
עינת העבירה את הסיפור בצורה מציאותית באמצעות תיאור פעולותיהם של חברי המחתרת, אשר אספו חומר מודיעיני כדי להכין משימות עתידיות. בנוסף להעברת החלקים ההיסטוריים של הפרשה, מתארת עינת את יחסיהם של החברים זה עם זה ומשרטטת ברגישות ובאיפוק את ההתרחשויות מנקודת מבטם של הצעירים, את עולמם הפנימי, חייהם, אהבותיהם וסבלם. התלישות, חוסר ההכנה הראויה והבלבול מועברים היטב ויוצרים הזדהות אצל הקוראים.
בשנת 2018, במסגרת פרויקט 70 שנה למדינת ישראל, נבחר הספר המשימה האבודה על ידי משרד החינוך לרשימת הספרים המומלצים לנוער בנושא מלחמות ישראל.
גיורא זינגר
גיורא זינגר (נולד ב-16 בדצמבר 1983) הוא סטנדאפיסט, שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
גיורא זינגר נולד בעיר טרנופול שבאוקראינה, ברית המועצות, בנם של ז'אנה,אחות במקצועה, ובוריס, דוקטור להיסטוריה.
בשנת 1990 עלה לישראל עם משפחתו והם השתכנו בכפר סבא, בה גדל והתחנך מגיל 6.
זינגר למד בתיכון אורט שפירא בעירו במגמת מחשבים, ולאחר לימודיו שירת במשך 6 שנים בשירות חובה וקבע ביחידות התוכנה של צה"ל בתפקיד תוכניתן. במהלך שירות הקבע סיים תואר ראשון במדעי המחשב במכללה למנהל.
בשנת 2009, עם סיום לימודי התואר ושירותו הצבאי, השתלב זינגר בתעשיית ההייטק בתפקיד מתכנת.
ב-2010 עשה שנת מכינה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, וב-2011 התקבל למסלול לימודי משחק תלת-שנתי בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, שם למד בין השנים 2011–2014. לאחר סיום לימודיו עזב סופית את עולם התוכנה והחל להתמקד בעולם הבמה בלבד.
סטנדאפ.
זינגר החל את דרכו כאמן סטנד-אפ עוד במהלך שירותו בצה"ל בשנת 2005 במסגרת ערבי הבמה הפתוחה של מועדוני הסטנדאפ קאמל קומדי קלאב וקומדי בר בתל אביב בהם גדל והתפתח בתור סטנדאפיסט ובהם השתלב והופיע באופן קבוע בתור אמן בית,
בשנת 2015, לאחר שסיים את לימודי המשחק, יצא במופע סטנדאפ יחיד בשם "הקומי-ניסט" בו הוא מספר בין היתר על חייו כישראלי ממוצא רוסי.
בינואר 2015 במקביל לקריירת הסולו הקים זינגר ביחד עם 2 סטנדאפיסטים נוספים, יוסי גבני ועומר בורשטיין, את שלישיית בערך, במסגרתה הם החלו ליצור מערכוני רשת הומוריסטיים וסאטיריים אותם העלו ליוטיוב ולפייסבוק. המערכון הראשון שלהם - מאחורי הקלעים של דאעש היה להצלחה מסחררת והגיע למיליוני צפיות ברחבי העולם בתוך זמן קצר וזיכה אותם בין היתר בריאיון לעיתון "הניו יורק טיימס".
בתחילת 2016, במקביל לקריירת הסולו שלהם, יצאו השלושה גם במופע משותף של שלישיית בערך שהיה מבוסס על קטעי סטנדאפ ומערכונים והעלו לרשת עשרות מערכונים ויראליים במסגרת ערוצי היוטיוב והפייסבוק שלהם.
בינואר 2022 העלה סרטון פארודיה על השיר קאקדילה של עומר אדם.
טלוויזיה.
בשנת 2009 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "קומדי בר" בהנחיית יעקב כהן ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 השתתף בסדרה הקומית "דובדבני וקובץ'" ששודרה בערוץ 2
בשנת 2011 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי בר" בהנחיית נטלי דדון ששודרה גם היא בערוץ 2.
בשנת 2012 השתתף בעונה השנייה בסדרת הדרמה "בלו נטלי", ששודרה ב-Yes, בתפקיד אנדריי.
בשנת 2014 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "זגורי אימפריה".
בשנת 2018 השתתף בתפקיד ראשי, ביחד עם חבריו לשלישיית בערך ואסף אטדגי, בסדרת הדוקו-דרמה "קיסריה אקספרס" בהוט, התוכנית עוסקת בשלישיית בערך, אותה החליט האמרגן אסף אטדגי להביא כל הדרך להופעה בתיאטרון קיסריה. וביחד איתו הם עוברים חויות מצחיקות ומטלטלות המפגישות את עולם הזמר המזרחי ביחד עם עולם הסטנדאפ.
החל מפברואר 2020 משתתף בסדרה הקומית "קומדי סטאר" בערוץ רשת 13.
חיים אישיים.
בשנת 2016 התחתן זינגר עם שלי. הזוג מתגורר בתל אביב.
לזוג ילדה שנולדה ב-2019.
נהג' אל-בלאע'ה
נַהְג' אל-בַּלַאעַ'ה (בערבית: نهج البلاغة) "דרך הרהיטות", או "פסגת הרטוריקה", הוא אוסף של נאומים, דרשות, מכתבים ואמרות חכמה המיוחסים לעלי בן אבי טאלב, בן דודו של מוחמד, הח'ליף הרביעי והאמאם הראשון לתפיסת השיעה. הספר נחשב ליצירת מופת של הספרות הערבית, ולאורך השנים צבר פופולריות והערצה רבה.
החומרים שהובאו בנהג' אל-בלאע'ה לוקטו על ידי המשורר, התאולוג והפוליטיקאי אבו אל-חסן מחמד בן אל-חסין, הנודע בכינויו אל-שריף אל-רצ'י, שחי בבגדאד בין סוף המאה ה-10 לתחילת המאה ה-11, תחת השושלת הבויהית. לפי התפיסה המסורתית, עד לאיסופם על ידי אל-שריף אל-רצ'י היו החיבורים מפוזרים כפרגמנטים בכל רחבי העולם האסלאמי. אל-רצ'י לא היה הראשון שניסה לאספם לכדי חיבור אחד, אך היה לראשון שהצליח להפוך את חיבורו לספר קנוני של ממש.
החיבור, מהווה חלק משמעותי מהקורפוס הספרותי של האסלאם השיעי המתהווה של תקופת חייו של אל-רצ'י. התכונות הלשוניות הגבוהות שיוחסו לו מזכירות במידת מה את רעיון האעג'אז (ההפלאה) של הקראן, לפיו הוא כתוב באופן מושלם כל כך שלא ייתכן שאדם הוציא אותו תחת ידיו.
מעמד הספר ותוכנו.