באותן שנים הטילו הבריטים איסורים והגבלות על המסחר עם ארצות הברית, וסגרו בפני אוניותיה את המסחר עם איי הודו המערבית הבריטיים. לבעלי האוניות האמריקנים לא נותרה כל ברירה אלא להרחיק אל מעבר לים. אוניותיהם החלו פוקדות נמלים רחוקים בסין ודרום אירופה, אלא שהפעם נאלצו להתמודד עם סכנות שלא הכירו קודם לכן. מערב הים התיכון שרץ פירטים ברברים, שפעלו מטריפוליטניה, תוניסיה, אלג'יריה ומרוקו, ותפסו שלל אוניות סוחר תמימות. מדינות אחדות, ובהן הולנד ודנמרק, העדיפו לקנות את ביטחון אוניות הסוחר שלהן בתמורה לתשלום כופר כסף לשליטי המדינות הברבריות הללו. הדבר היה זול פי כמה משימוש בצי המלחמתי הן להדברת האיום הן לליווי אוניות הסוחר, וארצות הברית נהגה כמותן. כשעלתה בקונגרס ההצעה להקים צי מלחמתי להגנת הסחר הימי, התנגדו לה חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, נציגי האיכרים ובעלי האדמות, והבעיה נשארה ללא פתרון. לחץ הסוחרים ואנשיהם בקונגרס, חברי המפלגה הפדרליסטית, נשא פרי רק ב-1793. באותה שנה נתפסו אחת-עשרה אוניות אמריקניות על ידי הפירטים הברברים במימי האוקיינוס האטלנטי; זאת ועוד, ספינות אחרות נפלו לידי פריבטירים צרפתיות ובריטיות, שמדינותיהן נמצאו אותה שעה במלחמה ולא כיבדו את הנייטרליות של הספינות האמריקניות הסוחרות עם אויבתן. ב-27 במאי 1794 אישר הקונגרס את החוק לבניית שש אוניות, תוך הסתייגות כי בנייתן תופסק אם יושג בינתיים הסכם שלום עם מנהיגי הפירטים. יתרה מכך, כל שהצליח הנרי נוקס, שר המלחמה המופקד על הצי, לחלץ מיריביו הפוליטיים הייתה הסכמה לבניית פריגטות בלבד, ארבע בנות 44 תותחים ושתיים בנות 36 תותחים, שתוכננו על ידי הארכיטקט הימי ג'ושואה המפריז מפילדלפיה.
תוכן החוק.
החוק אושר ב-27 במרץ 1794.
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (רומא)
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (באיטלקית: Galleria Nazionale d'Arte Moderna) ובקיצור GNAM הוא מוזיאון בעיר רומא בירת איטליה המוקדש לאמנות מודרנית.
המוזיאון ממוקם בוויה דלה בל ארטי, בסמוך למוזיאון האטרוסקי. במוזיאון 75 אולמות תצוגה, המציגים יצירות רבות מהמאה ה-19 והמאה ה-20, ובין היתר יצירות מעשה ידי האמנים האטלקים ג'אקומו באלה, אומברטו בוצ'וני, ג'ורג'יו דה קיריקו, ג'ובאני פאטורי, אמדאו מודיליאני, ג'ורג'י מוראנדי, ג'יאקומו מאנצו, אלברטו בורי, אנטוניו קנובה, ג'ובאני דיפרה ולוצ'יו פונטנה, וכן יצירות של אמנים שאינם איטלקיים בהם: אלכסנדר קלדר, פול סזאן, וסילי קנדינסקי, פיט מונדריאן, קלוד מונה, ג'קסון פולוק, אוגוסט רודן, וינסנט ואן גוך, ג'ון סרג'נט סינגר ואיב קליין.
היסטוריה.
ראשיתו של המוזיאון בשנת 1887 לאחר איחוד איטליה כאשר ממשלת איטליה החליטה להקים מוסדות לאומיים לאיטליה המאוחדת, ובהן מוסדות תרבות ואמנות. בשלושים השנים שלאחר הקמתו, מוקם המוזיאון בארמון התצגות שתוכנן על ידי פיו פיאצ'נטיני בשנת 1883. המוזיאון עבר למשכנו הנוכחי בשנת 1915. מבנה זה תוכנן על די צ'זארה באוזני עבור התערוכה שציינה 15 שנים לאיחוד איטליה בשנת 1911.
תצוגות המוזיאון סודרו לפי אזורי איטליה השונים, וכן הוקצו שטחי תצוגה לאמנים זרים. בין שתי מלחמות העולם נרכשו בעיקר יצירות של אמנים איטלקיים בני התקופה. בין השנים 1933–1934 הקים האדריכל באוזני אגף חדש למוזיאון, ואגף זה הציג עד שנת 1945 תערוכה המוקדשת לעשור לעליית הפשיסטים לשלטון באיטליה.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, תחת הנהלתו של פאלה בוקארלי, רכש המוזיאון יצירות רבות של אמנים זרים כגון מונדריאן, מודיליאני, מור ופולוק, לצד יצירות של אמנים בני התקופה. כמו כן הציג המוזיאון תערוכות מושאלות של פיקאסו, מונדריאן ופולוק.
מראה חדש לגלריה הלאומית לאמנות מודרנית ברומא: המנהלת החדשה, כריסטיאנה קולו, לא בזבזה זמן בהצגת חזונה מאז הגעתה לבירה בשנת 2015. קולו תיארה את השינויים במוזיאון כ"ארכאולוגיים ", הנוגעים ל"גילוי מחדש של הארכיטקטורה שלו דרך האור והחלל." עבודות השיפוץ, שהסתיימו בסוף שנת 2016, מדגישות את האירוח, ויש להן את הגיבוי של שר התרבות דאריו פרנצ'שיני. רצפת זכוכית המראות של אלפרדו פיררי במרכז סאלה דלה קולון, הוחלפה בשטיח עבה, עם ספות ושולחנות. האזור פתוח לציבור ואנשיו יוכלו ליהנות מקפה שם גם אם לא יבקרו במוזיאון עצמו. השיפוצים של המעצב הספרדי Marti Guixé כוללים שינויים בחנות הספרים ופתיחת הגנים.
אבי זמיר
אבי זמיר (נולד ב-22 במאי 1958 בגבעתיים) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון בין השנים 2008–2011 כיהן כראש אכ"א. כיום מכהן כמנכ"ל חברת גינדי TLV.
ביוגרפיה.
זמיר נולד בגבעתיים, התגייס לצה"ל ב-1977 במסגרת גרעין נח"ל בנערן בבקעת הירדן. הוא עזב את הגרעין לאחר מספר חודשים. שובץ מחדש בחיל השלישות ומילא שורה של תפקידים בחיל, בהם קצין שלישות באגד ארטילרי, קצין שלישות של חטיבה 500, קצין שלישות של חטיבת מילואים בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, מפקד קורס קציני שלישות, ראש ענף קצינים בבה"ד 11, קצין שלישות באוגדה, ראש ענף תכנון כוח אדם מילואים בחתומכ"א, שתחת פיקוד אכ"א, ראש מנהל הגיוס וראש מחלקת סדיר במפקדת זרוע היבשה. ב-2001 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת תכנון ומנהל כוח אדם (רח"ט תומכ"א) באכ"א. ב-2005 מונה לראש מטה אכ"א והוביל את חטיבת הפרט באגף.
ביולי 2008 הועלה זמיר לדרגת אלוף ומונה לראש אגף משאבי האנוש במקום אלעזר שטרן. שבוע לאחר כניסתו לתפקיד שונה שם האגף, על-פי המלצתו של זמיר, בחזרה ל"אגף כוח האדם". זאת לאחר שקודמו בתפקיד יזם ב-2006 את שינוי השם ל"אגף משאבי אנוש". זמיר פרש מצה"ל בשנת 2011.
לאחר פרישתו מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בחברת פרטנר, אך עזב את החברה לאחר חודשיים בתפקיד. בין השנים 2011–2014 שימש כמנכ"ל חברת תדיראן הולדינגס.
החל משנת 2015 מכהן כמנכ"ל חברת גינדי TLV. כמו כן, החל משנת 2015 מכהן כדירקטור בלתי תלוי בדירקטוריון חברת חד-אסף תעשיות בע"מ.
זמיר הוא בעל תואר BA רב-תחומי במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, הוא בוגר הקורס הניהולי הבכיר של מערכת הביטחון.
זמיר מתגורר בנס ציונה, נשוי ואב לשלושה.
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית
The Gutter Twins
The Gutter Twins (הגאטר טווינז) היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית, שהוקמה על בסיס שיתוף פעולה מוזיקלי בין גרג דולי ומרק לאנגן. שירי הלהקה מתאפיינים בצליל אפל ולעיתים גותי, ומילים שמושפעות מהביוגרפיות המורכבות של שני המוזיקאים.
רקע.
הקריירה המוזיקלית של גרג דולי ומארק לאנגן החלה בשנות ה-80, דולי כמנהיג האפגן ויגס ולאנגן כסולן סקרימינג טריז. שתי הלהקות היו חתומות בחברת סאב פופ, ופעלו מחוץ לסצנת הגראנג' המרכזית באותה תקופה שהייתה ממוקמת בסיאטל. השניים נפגשו כבר בשנת 1989, אך לא שיתפו פעולה עד לשנות ה-2000, לאחר ששתי הלהקות שלהם התפרקו. באותו הזמן לאנגן הקליט אלבומי סולו ושיתף פעולה עם אמנים רבים, ודולי הזמין אותו להקליט ולהופיע עם הטוויילייט סינגרז, להקתו החדשה. במקביל השתתף דולי באלבומי הסולו של לאנגן.
בשנת 2003 התגבש הרעיון שהשניים יקימו פרויקט חדש. דולי מספר ששמע לראשונה על שיתוף הפעולה ביניהם כשנשאל על כך בריאיון עם עיתונאי איטלקי, לו סיפר לאנגן על הרעיון וקבע את שם הלהקה. ההקלטות לקראת אלבום חדש החלו בסוף אותה שנה.
Saturnalia.
לאנגן ודולי הקליטו שיר אחד בשנת 2003, אך זנחו את ההקלטות לתקופה ארוכה בעקבות פרויקטים אחרים בהם היו מעורבים - דולי עם הטוויילייט סינגרז והלהקה האיטלקית Afterhours, ולנאגן כסולן קווינז אוף דה סטון אייג' ואמנים נוספים. השניים הופיעו לראשונה כ-The Gutter Twins בשנת 2005 במועדון ברומא. בשנת 2006 השתתף לאנגן בשני אלבומים של הטוויילייט סינגרז ואף הצטרף לסיבוב ההופעות שלה. באותו הזמן חזרו השניים לעבוד על הפרויקט המשותף ולהקליט שירים חדשים. הלהקה חתמה בלייבל איתו התחילו את דרכם, סאב פופ. בספטמבר 2007 הודיעו כי העבודה על האלבום הסתיימה, ו-"Saturnalia" יצא מספר חודשים לאחר מכן, במרץ 2008.
בספטמבר 2008 הוציא ההרכב מיני-אלבום בשם "Adorata" הכולל שמונה שירים, שישה מתוכם הם גרסאות כיסוי לשירים של אמנים שונים. מרבית ההקלטות לאלבום נערכו בזמן העבודה על אלבום הבכורה של הלהקה.
The Gutter Twins יצאו לסיבוב הופעות בארצות הברית ובאירופה באוגוסט 2008, ובמסגרתו הופיעו בישראל.
הגאטר טווינז
הגאטר טווינס
אפריקה המערבית
אפריקה המרכזית
מלחמת גאורגיה–רוסיה
מלחמת גאורגיה–רוסיה (בגאורגית: რუსეთ–საქართველოს ომი) הייתה סכסוך צבאי שפרץ בתחילת חודש אוגוסט 2008 בעקבות חילופי אש כבדים בין כוחות צבא גאורגיה לכוחות הבדלנים של אבחזיה ודרום אוסטיה ולכוחות צבא רוסיה וכוח שמירת השלום הרוסי ששהה במחוזות אלה.