כשנשיא מצרים ג'מאל עבד אל נאצר ביקר בקזבלנקה, הוכנסו לכלא בהוראתו צעירים יהודים שצפו בשיירתו, ובהם הרב שלמה משה עמאר. לאחר מספר שעות פעל הרב מונסונגו לשחררם.
נחשב כמקורב לרב רפאל ברוך טולדנו ולרב עובדיה יוסף, שאיתו התייעץ בנושאי עגונות וממזרים שעלו לפתחו כדיין בבית הדין. כן שמר על יחסי ידידות עם רבי יואל מסאטמר.
כפועל יוצא מתפיסתו שיש לחנך את ילדי יהודי קהילות מרוקו לאורח חיים של שמירת מצוות, התנגד לעליית הנוער ושלח נערים לישיבות בישראל כדי להרחיקם מאנשי העלייה.
לאחר פטירת אביו בד' באלול ה'תשנ"ד (אוגוסט 1994), מונה יחד עם הרב שמעון סויסה למחליפו, ושניהם כיהנו בתפקיד רבה הראשי של מרוקו. התנאי שלו לכהן בתפקיד היה לא לקבל שכר על תפקידו. בשנת 1998 מונה בידי מועצת הקהילות היהודיות במרוקו לכהן כרבה היחיד של מרוקו וכאב בית הדין שלה לאחר פרישת הרב סויסה מתפקידו, ובמסגרת תפקיד זה גם היה אחראי על צורכי הדת של הקהילות היהודיות במרוקו.
בחודש יולי 2009 העניק לו מוחמד השישי מלך מרוקו את סמל האבירים במסדר הכס.
לאחר פטירת אשתו בדצמבר 2010, ובשל מצבו הרפואי, עלה לישראל והתגורר אצל ילדיו בירושלים, ובמודיעין עילית אצל בנו הרב ידידיה
נחשב כמקורב לארמון המלוכה ברבאט, ולמלך מרוקו מוחמד השישי. האחרון, כאות הערכה על פועלו של הרב מונסונגו, לא אישר מינוי של רב חדש תחתיו לאחר שעלה ארצה, ובאירועי הממלכה הרשמיים שהתקיימו לאחר עלייתו ארצה, הושאר כיסא ריק לכבודו.
בחודש אפריל 2017 עבר אירוע מוחי שבעקבותיו אושפז בבית חולים.
הלך לעולמו ב-7 באוגוסט 2018, לאחר שאושפז בבית חולים שערי צדק יום לפני כן. בהלווייתו השתתפו אלפים, ונקבר בהר המנוחות.
במהלך חייו ערך חיבורים של חכמי יהדות מרוקו שנותרו בכתבי יד, ו-12 מהם יצאו לאור.
בנו הוא הרב יוסף מונסונגו, מראשי ישיבת "דרכי חיים". חתנו הוא הרב ראובן אמויאל, ר"מ בישיבת "אוצר התורה". תלמידו הוא הרב שלמה משה עמאר.
קדם-אירוויזיון 1988
סגנון חיים
ניקולאי סליצ'נקו
ניקולאי אלכסייביץ' סליצ'נקו (ברוסית: Николай Алексеевич Сличенко; 27 בדצמבר 1934 – 2 ביולי 2021) היה שחקן תיאטרון, שחקן קולנוע, במאי תיאטרון וזמר סובייטי ורוסי. היחיד ממוצא צועני שהוענק לו התואר אמן העם של ברית המועצות (1981). חתן פרס ברית המועצות (1987).
ביוגרפיה.
ניקולאי סליצ'נקו נולד ב-27 בדצמבר 1934, ליד בלגורוד במשפחת צוענים. חלק מילדותו נפלה על מלחמת העולם השנייה. במלחמה איבד ניקולאי קרובי משפחה רבים, כילד אביו נורה לנגד עיניו ב-1942.
לאחר המלחמה, המשפחה התיישבה בחווה קולקטיבית צוענית במחוז וורונז', אז שמע ניקולאי על קיומו של תיאטרון צועני במוסקבה.
בשנת 1951, ניקולאי התקבל אל התיאטרון "רומן", שבו הוא עבד עם שחקנים מובילים של התיאטרון. כיכב במספר סרטים, כולל הסרט "חתונה במלינובקה" (1967).
בשנת 1977 הוא הפך למנהל אמנותי של תיאטרון הצוענים "רומן" , התיאטרון הצועני המקצועי היחידי בעולם.
בתיאטרון, בקולנוע ועל הבמה סליצ'נקו ביצע שירים צוענים, שירי פופ ורומנסים ישנים.
נפטר ב-2 ביולי 2021.
איץ ומיץ
איץ ומיץ הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1996–1997 בשידורי קשת ערוץ 2.
התוכנית נסובה סביב שני חייזרים בשם איץ ומיץ שבאו מכוכב בשם "הפוכולוס" ונחתו על גג של בניין רב קומות, שם הם פגשו את שולי השכנה שזכתה להתיידד איתם ויחד הם מתגברים על המזימות של נפתלי הדייר המרושע מהמרתף. בעונה הראשונה הגישו איץ ומיץ תוכנית בשם "הפוכולוס באוויר" אשר בה בין היתר ענו על מכתבים מהצופים. בעונה השנייה שמו דגש על העלילות עצמם. בעקבות התוכנית יצאו בובות בדמותם בתור מוצרים נלווים. מספר תשדירים בכיכובם על איסוף האשפה האישית ושמירה על הסביבה, שודרו במסגרת השידורים של הזכיינית קשת בערוץ 2 באותן השנים.
כמו כן, הם כיכבו, עם מספר בובות נוספות, בפרסומת לעיתון "כולנו".
דמויות.
דמויות ראשיות.
דמויות אורחות:
פרנסיס ח'יאט
פרנסיס (בֵיי) ח'יאט (בערבית: فرنسيس الخياط; נולד ב-1882; מת - ?) היה שופט ערבי נוצרי בבית המשפט העליון בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל.
למד משפטים בפריז. ב-1920 התמנה לשופט בבית המשפט המחוזי ביפו. ב-1922 התמנה לבית המשפט העליון בירושלים. יצא לגמלאות ב-1944. כיהן גם כשופט בבית הדין העליון של העדה היוונית-קתולית.
נשא בתואר "מפקד" מסדר האימפריה הבריטית (CBE). ב-1946 מונה לקונסול אל סלוודור בירושלים.
טליה פישר
טליה פישר היא משפטנית ישראלית המכהנת כפרופסורית מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. פישר היא זוכת פרס פתאל לשנת תשע"ח על מחקריה בתחום המשפט הפלילי. בעבר זכתה בפרס צלטנר לחוקרת צעירה בשנת 2009, ובפרס חשין לחוקרת צעירה בשנת 2012. בין השנים 2015–2017 כיהנה כסגנית הדקאן למחקר.
ביוגרפיה.
פישר השלימה את שלושת תאריה בפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית. את התואר הראשון קיבלה בשנת 1996, את תוארה השני קיבלה ב-1998, ואת התואר השלישי קיבלה בשנת 2004 על עבודה שכותרתה: "ההפרדה בין מדינה למשפט". עם השלמת הדוקטורט הצטרפה לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, כיהנה כמרצה (עד 2008), כמרצה בכירה (2008–2011) וכפרופסורית חברה (2011–2015), וב-2015 הועלתה לדרגת פרופסורית מן המניין. בין השנים 2015–2017 כיהנה כסגנית הדקאן למחקר.
בעבר כיהנה כחברה באקדמיה הצעירה הישראלית, כחברה בהאקדמיה הגלובלית הצעירה וכחברה בפורום הצעיר באקדמיה הישראלית למדעים. כן כיהנה כמנהלת מכון טאובנשלאג למשפט פלילי, כעמיתת מחקר במרכז ספרא לאתיקה שבאוניברסיטת הרווארד וכחברה בקבוצת מחקר "הלגיטימציה של המשפט הפלילי המודרני" במכון ללימודי משפטים מתקדם שבאוניברסיטה העברית.
כיהנה כחוקרת וכפרופסורית אורחת באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת הרווארד.
מחקריה ופרסומים נבחרים.
חוקרת בעיקר בתחום המשפט הפלילי, דיני ראיות, משפט מנהלי ופרוצדורלי, ניתוח אמפירי של החוק ויישומים הסתברותיים במשפט פרוצדורלי. בין פרסומיה:
ז'ורז'יניו (כדורגלן איטלקי)
ז'ורז'ה לואיז פרלו פיליו (Jorge Luiz Frello Filho, הידוע בכינוי זורז'יניו, Jorginho; נולד ב-20 בדצמבר 1991) הוא כדורגלן איטלקי-ברזילאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת צ'לסי ונבחרת איטליה.
קריירה.
ז'ורז'יניו נולד בעיירה אימביטובה הנמצאת במדינת סנטה קטרינה בברזיל. בגיל 15 הוא עזב לאיטליה והצטרף למחלקת הנוער של הלאס ורונה. ביוני 2010, הושאל ז'ורז'יניו לקבוצת סמבוניפססה מהליגה השלישית באיטליה. בעונה זו ערך במדיה 31 הופעות ואף הבקיע שער וסיפק 10 בישולים. ב-4 בספטמבר 2011, ערך ז'ורז'יניו את הופעת הבכורה שלו במדיה של הלאס ורונה כמחליף בדקה ה-76.
ב-18 בינואר 2014 חתם ז'ורז'יניו בשורות נאפולי בחוזה של 4 וחצי שנים, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הגביע האיטלקי נגד רומא, הפך את התוצאה ל-2–3 ובכך העלה את נאפולי לגמר הגביע. ב-5 העונות שלו בנאפולי ז'ורזיניו היה מהשחקנים הבולטים בקבוצה ונחשב לאחד הקשרים הטובים בסרייה א'.
ב-14 ביולי 2018 חתם ז'ורז'יניו בצ'לסי בחוזה ל-5 שנים, באותו היום, מאוריציו סארי שאימן את ז'ורז'יניו בנאפולי מונה למאמן הקבוצה. את שערו הראשון בקבוצה כבש במחזור הראשון של הפרמייר ליג בניצחון של צ'לסי על האדרספילד.
קריירת נבחרות.
לז'ורז'יניו אזרחות איטלקית שמאפשרת לו לשחק בנבחרת איטליה, הוא זומן לצמד המשחקים נגד ספרד וגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף בדקה ה-89 נגד ספרד.
הקרנבל של מיכל
הקרנבל של מיכל הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1995–1996 בערוץ 2 והגיעה לרייטינג חסר תקדים. הרייטינג של שעת השידור, יום שבת, שמונה עד אחת עשרה בבוקר היה 5%- 4% אחוזים. הרייטינג שהוצב כיעד היה 9 אחוזים ובפועל התוכנית הצליחה להגיע ולשמור על רייטינג של 14% עד 15% לאורך כל העונה. בעקבות הצלחת התוכנית הופקו קלטות וידאו, חמישה ספרים, בובות בדמותו של אבנר ומוצרים שונים.
תוכן התוכנית.
התוכנית חולקה לשני חלקים:
החלק הראשון נסוב סביב חייה של מיכל ינאי ושל החבר הטוב שלה אבנר. בכל פרק, לאבנר הייתה בעיה שונה ומיכל עזרה לו לפתור אותה באמצעות שירים, סיפורים ושיטות מקוריות יותר, ומדי פעם הגיעו גם אורחים לחדרם.
החלק השני הוא מופע בו היו משחקים, שירים וכוכבים אורחים.
את שיר הפתיחה של התוכנית כתב והלחין ירון כפכפי וביצעה מיכל ינאי.
בין סדרות הרצף שהוצגו היו: השכונה של גופי, בת הים הקטנה, קופיקו, אלאדין, הגרגולים ו.
כח נתי
המכשול הימי בגבול רצועת עזה
המכשול הימי בגבול רצועת עזה הוא מכשול ימי בחוף זיקים שבעוטף עזה, שהוקם על ידי אגף הנדסה ובינוי ומנהלת גבולות ותפר במשרד הביטחון. מטרתו של המכשול היא למנוע פיגועים מהים בגבול ישראל-רצועת עזה.
המכשול מורכב משלוש שכבות - שכבה מתחת לפני הים, שכבה נוספת שתורכב מאבן שריון ושכבה שלישית של גדר "תלתלית". כמו כן נבנתה בצמוד גדר נוספת שמקיפה את המתחם מהצד העזתי של הגבול.
מלבד המכשול, נפרסה מערכת חיישנים שמגלה ומתריעה מפני ניסיונות חדירה של צוללים או שחיינים מכיוון רצועת עזה. אורך המכשול הימי הוא כ-200 מטרים, רוחב הבסיס שלו הוא 50 מטרים, ומעל לשובר הגלים תימתח הגדר ברום של 6 מטרים.
היסטוריה.
במאי 2018 החלו עבודות ההקמה של המכשול הימי.
בדצמבר 2018 פורסמו תמונות בו נראה המכשול בשלבי הקמה סופיים, בו הוצבה הגדר התלתלית של שכבת האבן.
קצפת (תוכנית טלוויזיה)
קצפת הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה מ-1997 עד לשנת 1998 בערוץ הילדים. תוכנית זו מהווה המשך לתוכנית "הקרנבל של מיכל" ששודרה בערוץ 2.