בית הדין של אמריקה (באנגלית: Beth Din of America) הוא בית דין, המשמש יהודים בכל ארצות הברית כפורום ליישב מחלוקות בתהליכי דין תורה, השגת גיטין ואישור סוגיות של מעמד אישי יהודי. הוא נוסד בשנת 1960 והוקם מחדש בשנת 1994. המוקד של בית דין של אמריקה הוא בתחומים של דיני משפחה, גירושין יהודיים ומעמד אישי, וגם שפיטה של סכסוכים כספיים. בית הדין מזוהה עם מועצת הרבנים של אמריקה (RCA) וממומן על ידי האיחוד האורתודוקסי (OU). המנהל הנוכחי של בית הדין הוא הרב שלמה וייסמן, שהחליף את הרב יונה ריס בשנת 2008.
מנהיגות.
בית הדין של אמריקה מפוקח על ידי דירקטוריון, אבל אותו הגוף אינו מכריע בתיקים או קובע מדיניות בתחום סוגיות ההלכה היהודית. על פעילותו של בית דין של אמריקה מפקחת הנהגתו הרבנית, שחבריה הם:
פעולות היום-יום וניהול תיקים של בית הדין של אמריקה מנוהלים על ידי צוות המבצעים של בית-דין, המורכב מהרב שלמה וייסמן (מנהל), הרב מיכאל זילברמן (רכז גיטין) וג'ורדנה מונדרו (עורך דין מינהלי). בנוסף, הרב איתמר רוזנסווייג הוא עורך "Jewishprudence", בלוג המפרסם עדכונים על מדיניות הארגון ודיונים על ההלכה היהודית ותורת המשפט.
קריית חינוך אורט דנציגר
קריית חינוך אורט דנציגר (קרוי גם: "תיכון אורט דנציגר קריית שמונה", "אורט-דנציגר", לשעבר: "בית הספר דרכא-דנציגר קריית שמונה") הוא בית ספר תיכון מקיף, שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) בקריית שמונה המופעל על ידי רשת אורט.
היסטוריה.
"קריית חינוך אורט דנציגר", תיכון ממלכתי קריית שמונה, נוסד בשנת 1965, כתיכון המקיף היחיד בעיר.
בית הספר "דנציגר" נוסד בשנת 1961 עם הקמת שתי כיתות תיכוניות שהתגבשו לבית הספר "מעלות" (במיקום של בית הספר הדתי "המתמיד" כיום), בהנהלתו של עזרא דנוס. ב-1 בספטמבר 1960 נפתח בית-הספר העל-יסודי הדו-שנתי "מעלות" במבנה שבנייתו הושלמה רק כעבור שנה. מחזור א' צמח עם בית-הספר. כשהתלמידים סיימו שתי שנות לימוד, נפתחה כיתה לשנה שלישית (י"א), ולאחר שנה נוספת כיתה י"ב.
מחזור א' קיבל את פרס החינוך.
עם התרחבותו של בית-הספר התיכון, נוצרו מסגרות-מדרג לדו-שנתי, תלת-שנתי וארבע-שנתי.
בספטמבר 1965, כאשר מנה בית הספר 500 תלמידים ו-20 מורים, עבר בית הספר למשכנו החדש ונקרא "דנציגר" על שם משפחת דנציגר הנדבנית האמריקאית.
בנובמבר 1965 נחנך בית הספר בטקס בנוכחות שר החינוך והתרבות, זלמן ארן, שר האוצר פנחס ספיר, ראש המועצה דוד מורה ונציג המשפחה.
בטקס חנוכת בית הספר הצהיר שר החינוך זלמן ארן כי במרוצת הזמן ילמדו בבית הספר 1,500 תלמידים.
המבנה בעל 3 קומות, על שטח של 50 דונם. התלמידים למדו בשתי מגמות: עיונית ומקצועית. התלמידים למדו ביום לימודים ארוך וניתן להם לעבור ממגמה למגמה במשך התקופה הראשונה של לימודיהם, וגם לבחור מקצועות לימוד.
בית-הספר שואף למעורבות בנעשה בחיי הקהילה בקרית-שמונה תוך שילוב תוכניות חינוכיות להגברת המודעות והעשייה כמו: "בית-ספר מתנדב" ו"אזרחות פעילה".
עשרות תלמידים ממשפחות צד"ל לומדים בבית-הספר.
בית הספר ממוקם ברחוב הירדן 25 בקריית שמונה.
משנת 2016.
בשנת הלימודים תשע"ז (2016/2017) אחוז הזכאים לבגרות עמד על 81.9% מהתלמידים
בספטמבר 2018 פרסמה רשת "דרכא": "אחת מהמטרות המרכזיות של "דרכא-דנציגר" הייתה שילוב תלמידות במקצועות טכנולוגיים, והמטרה הוכתרה בתור הצלחה ניכרת: 66% מהתלמידים במגמת מדעי המחשב היו בנות, שרשמו ממוצע ציונים של 92. במגמת אלקטרוניקה 60% בנות, עם ממוצע ציונים של 88. במגמת פיזיקה 62% בנות שרשמו ממוצע ציונים של 84. גם במתמטיקה - 63% הן בנות עם ממוצע ציונים של 86".
"דרכא-דנציגר" שם לעצמו למטרה לחזק את השפה האנגלית בקרב התלמידים, ולכן כל התלמידים מכוונים למסלול של 4–5 יח"ל באנגלית, כיעד פדגוגי מרכזי.
ממאי 2020.
במאי 2020 נבחרה רשת אורט לנהל את תיכון דנציגר בעיר בנוסף לתיכון המתמיד, לאחר שרשת תיכונים "דרכא" החליטה שלא לגשת למכרז ולסיים את דרכה בעיר קריית שמונה ואף ויתרו על כספי השקעות של מיליונים בבית הספר שהתכוונו לדרוש חזרה.
יחידת את&quot;ר
יחידת דיה או יחידת אֲתַ"ר (ראשי תיבות של איסוף תקיפה רשתית) הייתה יחידה מובחרת תחת חיל התותחנים שעסקה באיסוף מודיעין והפעלת אש ברמה האוגדתית. היחידה תקשרה עם סוללות ארטילריות, מטוסי ומסוקי קרב, מרגמות, טנקים, נשק מונחה, תצפיות ועוד.
היחידה חולקה ל־2 צוותים:
בתחילת שנת 2020 נסגרה היחידה ופעילות יחידת רוכב שמיים נמשכה באופן עצמאי.
היסטוריה.
המחזור הראשון של היחידה גויס באוגוסט 2018, לאחר בעיות לוגיסטיות ובעיות אחרות. חצי מהחיילים הועברו לגדוד 869 בחיל האיסוף הקרבי והחצי השני המשיך למסלול ולאחר מכן לפיקוד.
המחזור השני גויס רק במרץ 2019 וכלל שני צוותים שהגיעו ליחידה המבצעית בגזרה הצפונית. מחזור זה הוא בעצם המחזור המבצעי הראשון. בכך נחנכה היחידה כיחידה מבצעית, אך לא במלואה. ממחזור גיוס זה הגיוס ליחידה נעשה סדיר.
מחזור אוגוסט 19 כלל שני צוותי דיה וצוות רוכש אחד.
ממחזור נובמבר 2019 גויס בכל מחזור צוות אחד.
במרץ 2020 הוחלט על סגירת היחידה במתכונתה וזאת לאחר שהועלו שאלות אודות הרלוונטיות המבצעית של היחידה. במסגרת ההחלטה, פעולת יחידת רוכב שמיים תימשך כמו לפני הקמת יחידת האת״ר ואילו פעולת צוותי הקרקע המוכשרים תועבר ליחידת מודיעין מטרות 869.
הכשרה.
עם הגיוס לחיל התותחנים, החיילים עוברים גיבוש בן שלושה ימים כדי להגיע ליחידות המיוחדות ובראשן יחידת האת"ר.
אלו שנבחרו בגיבוש להגיע ליחידה מגיעים לפלוגת ההכשרה במחנה שבטה ומחולקים לצוותי דיה. הטירונות נמשכת כ־4 חודשים ובסופה החייל מוכשר לרובאי 05.
האימון מתקדם נמשך כ-4 חודשים נוספים ובסופו החייל מוכשר לרובאי רובאי 07.
צוותי דיה עוברים את ההכשרה שלהם במסגרת בית הספר לאת"ר באגד 425 במחנה שבטה, הכוללת אימוני לוחמת סבך, לוחמה בשטח בנוי ושטח פתוח, ניווטים, הסמכה בתפעול אמצעי הלחימה של היחידה, הסוואה, תצפית ועוד.
לאחר האימון המתקדם באגד 425 מתקיים אימון מיוחד בבסיסי היחידה שאורכו אורך כחודשיים נוספים ובו הלוחמים מתמקצעים במקצועות הייחודים להם.
מדחא
מדחא (בערבית: مدحاء) היא מובלעת של סולטנות עומאן, שממוקמת בתוך שטחה של איחוד האמירויות הערביות, עם שטח של 3.2 קמ"ר, המובלעת היא חלק ממחוז מוסנדם על אף ריחוקו משאר שטח מחוז מוסנדם. המובלעת היא שוממת ברובה ולא מפותחת, במובלעת מתגוררים כ-3,000 תושבים בלבד. בתוך מובלעת זו יש מובלעת נוספת - העיירה נחווה השייכת לאמירות שארג'ה.
במדחא מרבית השטח אינו בשימוש, החלק שכן בשימוש הוא שמכיל מספר כבישים, בית ספר, סניף דואר, תחנת משטרה, בנק עומני, ומבנים שמספקים חשמל ומים לתושבי המובלעת.
היסטוריה.
המובלעת שנמצאת במדחא, נחווה הוקמה לאחר שמדחה החליטה להצהיר אמונים לעומאן, החלטה שלא עלתה בקנה אחד עם אנשי העיר. בסוף שנות השלושים או תחילת שנות הארבעים של המאה העשרים שלטו שתי 'חמולות' בחצי האי מוסנדם, אל-קאסימי משארג'ה שלימים תהיה חלק מאיחוד האמירויות הערביות והשנייה היא אבו סעיד מעומאן. אל קאסימי ייצג את הצד של איחוד האמירויות כיום, או שארג'ה, בזמן שאבו סעיד ייצג את הצד התומך בעומאן. על תושבי חצי האי הוטל לקבוע למי הם רוצים להצהיר אמונים. בעוד שמדחה החליטה להצטרף לסולטנות העומאנית, תושבי הכפר נחווה החליטו להצטרף לשארג'ה וכך הפכו למובלעת בתוך מובלעת. הגבולות נקבעו לאחר התייעצות של השלטון הבריטי בחוף שביתת הנשק ובראשו ג'וליאן ווקר עם שבטי האזור. על אף שההתייעצויות החלו בשנות הארבעים, רק בשנת 1969 נקבעו הגבולות הסופיים שבתוקף גם כיום.
מרדכי ויליג
הרב מרדכי יצחק ויליג (באנגלית: Mordechai Willig; נולד ב-ה' באייר ה'תש"ז; 25 באפריל 1947) הוא רב אורתודוקסי וראש ישיבה בישיבה יוניברסיטי.
חינוך.
יליד ניו יורק, סיים את לימודיו בישיבת רבנו יעקב יוסף, וקיבל תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1968 מישיבה יוניברסיטי, ולימודי תואר שני בהיסטוריה יהודית בשנת 1971 מבית הספר למדעי היהדות ע"ש ברנרד רבל. הוא היה תלמידו של הרב יוסף דוב סולובייצ'יק.
חיים מקצועיים.
בשנת 1973 מונה הרב ויליג לראש ישיבה בישיבה אוניברסיטה. הוא מכהן בתפקיד זה, לצד תפקידו כראש כולל של כולל העליון, וכסגן ראש כולל בכולל לדיינות.
הרב ויליג מכהן כרב בית הכנסת ישראל הצעיר של ריברדייל , הברונקס, ניו יורק, מאז 1974.
בחודשי הקיץ, הרב ויליג מתפקד כראש הכולל של כולל מורשה.
הרב ויליג הוא גם אב בית דין של בית הדין של אמריקה, בית הדין של הסתדרות הרבנים דאמריקה. הוא היה שותף בכתיבת ההסכם טרום נישואין של מועצת הרבנים באמריקה, יחד עם הרב זלמן נחמיה גולדברג.
בשנת 1989 הוא חקר תלונות על ברוך לאנר ובשנת 2003 התנצל בפני הקורבנות על כך שלא עצר את ההתעללות.
ספרים.
הרב ויליג חיבר את סדרת ספרי "עם מרדכי": על מסכת ברכות (1992); שבת (2005) וסדר מועד (2010), וד' חלקי שו"ע.
משפחה.
הרב ויליג מתגורר עם אשתו בריברדייל, ניו יורק. יש להם תשעה ילדים ומעל 50 נכדים. ארבעה מילדיו גרים בישראל ומלמדים בישיבות שונות, בהן ישיבת תורה אור ואש התורה בירושלים וישיבת ראשית ירושלים בבית שמש. בנו מלמד בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק.
הצ'מפס