התובנה שזיקת הנאה היא זכות מצומצמת המתאפיינת בהנאה מוגדרת ממקרקעין כפופים, המוקנית בדרך כלל בגלל צורך טבעי, היא זו שמובילה לאפשרות שזיקת הנאה מהווה, לעיתים, זכות של המקרקעין הזכאים, ולא של בעליהם. עם זאת זיקת הנאה היא עדיין זכות קניינית.
סוג זה של זיקת הנאה, יוצר אפשרות שהמרקעין הזכאים והמקרקעין הכפופים יהיו בבעלות אדם אחד, ובכל זאת זיקת ההנאה אינה מתבטלת, כי כאמור, היא שייכת למקרקעין ולא לבעליהם. כך, שאם המקרקעין הזכאים יימכרו, הקונה יקבל גם את זיקת ההנאה.
בזיקה מכוח שנים.
בניגוד לזיקת הנאה שנוצרת מכוח הסכם, בו רשום, בדרך כלל, בבירור לטובת מי הזיקה, הרי שבזיקה מכוח שנים, שהיא זיקה הנוצרת מעובדה, אין קביעה חד משמעית לטובת מי הזיקה.
באחד מפסקי הדין שניתנו בהקשר לזיקת הנאה, נדחתה הטענה שזיקת הנאה מכח שנים נוצרת לטובת אדם בלבד, ולא לטובת מקרקעין; טענה שמתבססת על לשון החוק בסעיף 94 לחוק המקרקעין. השקפה אחרת טענה בדיוק ההפך. בפסק הדין מובאת הכרעה מנומקת על ידי השופט בן יאיר היורדת לעמקי הפרטים, הכרעה שאינה מקבלת הגבלה כלשהי על זהות הזכאי בזיקת הנאה מכוח שנים, אם המקרקעין ואם בעליהם:
בן יאיר מסביר שההסתמכות על דיוק לשון החוק אינה תקינה:
בכך שבפסק הדין נשללת הקביעה שזיקה מכוח שנים היא תמיד לטובת המקרקעין או לטובת אדם, נוצרה השאלה איך נקבע את זהות הזכאי בזיקה מסוג זה. על כך עונה בן יאיר:
בן יאיר מביא גישות משפט שונות בעניין:
צורות זיקת הנאה.
סעיף 93 למקרקעין:
ביטול זיקת הנאה.
סעיף 96 לחוק המקרקעין – תקופת הזיקה ותנאיה: "זיקת הנאה היא לתקופה בלתי מוגבלת, זולת אם נקבעה לה תקופה בתנאי הזיקה. אולם בית המשפט רשאי, על פי בקשת צד מעוניין או היועץ המשפטי לממשלה, לבטל את הזיקה או לשנות תנאיה, אם ראה לעשות כן בגלל אי הפעלת הזיקה או בגלל שינוי בנסיבות השימוש בה או במצב המקרקעין הזכאים או הכפופים. ורשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי".
סעיף 96 קובע נסיבות מסוימות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה. זיקת ההנאה היא הזכות הקניינית היחידה שבית המשפט יכול להגביל או לבטל אותה. היכולת להגביל או לבטל אותה נובעת מהבעיות שעלולות לצוץ מעצם אופייה של זיקת ההנאה: הנסיבות כבר לא תקפות, שיבושים בפעילות כלכלית וקושי בצפיית תרחישים עתידיים. לכן, יש לבית המשפט אופציה לבטל או להגביל את הזכות הקניינית הזאת.
סעיף 96 קובע שיש שלוש אפשרויות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה:
סעיפים עיקריים לעניין זיקת הנאה.
סיכום הסעיפים הרלוונטיים לעניין זיקת הנאה:
מאבק ציבורי.
בשנת 2017 פורסם כי המבואה לבניין משרדים בשדרות רוטשילד בתל אביב בו שוכנים משרדי פייסבוק ישראל ומלון הוא שטח בו יש זיקת הנאה לציבור אך עובדה זאת לא הייתה ידועה ברבים והמקום עוצב כשטח סגור ומאובטח שנראה כחלק מבניין המשרדים. בעקבות הפרסום החלה קבוצת פעילים חברתיים להתאסף במקום על אף התנגדות החברה המפעילה את המבנה, כחלק מפעילות המחאה אף הוקרן בממקום סרט ביקורתי על חברת פייסבוק.
לפופית החוף
לְפוּפִית הַחוֹף (שם מדעי: "Ipomoea imperati") הוא צמח רב-שנתי ממשפחת החבלבליים הגדל בחופי הים בכל העולם פרט לאנטארקטיקה.
קרטגו
קרטגו (בספרדית: Cartago) היא בירת מחוז קרטגו בקוסטה ריקה. העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אירסו במרחק של 25 קילומטרים מבירת קוסטה ריקה סן חוסה.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-1563 על ידי הקונקיסטאדור הספרדי חואן ואסקס דה קורונדו, והיא הייתה התיישבות הקבע הראשונה בקולוניה של קוסטה ריקה. קרטגו הייתה גם בירת הקולוניה ומקום מושב המושל הספרדי עד עצמאות מדינות מרכז אמריקה ב-1821. בשנים הראשונות לאחר מכן הבירה עברה בין קרטגו וערים אחרות, כמו סן חוסה, עד שב-1823 הבירה עברה סופית לסן חוסה.
רעידות אדמה שאירעו בשנים 1822, 1841 ו-1910 גרמו לנזקים כבדים לעיר.
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת על תוצרת חקלאית מהאזורים הכפריים באזור. ישנו גם פארק תעשייתי שבו נמצאות חברות קוסטריקניות ובינלאומיות. למרות זאת, חלק גדול מתושבי העיר עובד באזור המטרופולין של סן חוסה הסמוכה.
בעיר נמצאים מספר אתרים תיירותיים, כמו בזיליקת נואסטרה סניורה דה לוס אנחלס והריסות כנסיית סנטיאגו אפוסטול.
חינוך.
העיר היא מקום משכנו של מכון קוסטה ריקה לטכנולוגיה, אחד ממוסדות החינוך היוקרתיים ביותר בקוסטה ריקה, ואחד ממוסדות החינוך להנדסה החשובים ביותר במרכז אמריקה.
ספורט.
בקרטגו משחקת קבוצת הכדורגל קרטחינס, המשחקת בליגת העל של קוסטה ריקה. הקבוצה זכתה שלוש פעמים באליפות קוסטה ריקה והגיעה לגמר גביע אינטראמריקנה ב-1994. הקבוצה משחקת באצטדיון חוסה רפאל "פייו" מסה איבנקוביץ' בעיר.
500 Miles
(ידוע גם בשם "" או "Railroaders' Lament") הוא שיר עם שזכה לפופולריות בארצות הברית ובמערב אירופה בזמן תחיית זמר העם בשנות ה-60. מילות השיר מושרות על ידי נוסע נודד המקונן על המרחק הרב בו הוא נמצא מביתו כשהוא חסר פרוטה ומתבייש לחזור במצבו אל הבית שעזב.
לרוב, מיוחס השיר לזמרת שירי העם, הדי וסט (Hedy West) שהקליטה אותו בקליפורניה ב-1963. חלק מהקלטות השיר מייחסות אותו לצ'רלי ויליאמס (Charlie Williams) ובובי בייר (Bobby Bare) בגרסה אחת וג'ון פיליפס בגרסה שנייה, כשותפיה של הדי וסט לכתיבת השיר. ההקלטה הראשונה של השיר היא מ-1961 בתקליט של קפיטול רקורדס בביצוע להקת ג'רנימן (The Journeymen) בה היו חברים, ג'ון פיליפס, סקוט מקנזי ודיק וייסמן. יש הטוענים כי מקורו של השיר הוא בשיר עם הנקרא "" שמקורותיו לקוחים מנעימות שהיו מנוגנות בכינור בדרום ארצות הברית בשמות: "Reuben's Train" ו-"".
פרסום השיר.
השיר יצא לאור בפברואר 1962 על גבי התקליט, "College Concert", של שלישיית קינגסטון שהוקלט בהופעה חיה והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של בילבורד. במאי 1962 הוא יצא לאור בביצועם של פיטר, פול ומרי באלבום הבכורה של השלישייה שנשא את שם הלהקה ("Peter, Paul and Mary"). האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים ושהה במקום זה חודש שלם. באוקטובר 1963 יצא השיר כסינגל בביצועו של הזמר בובי בייר, שעשה שינויים קלים במילות השיר, והגיע למקום ה-7 במצעד הלהיטים האמריקאי וזכה להצלחה גם בנורווגיה שוודיה ודנמרק.
גרסאות נוספות.
בעקבות הצלחת השיר הוא זכה לגרסאות רבות נוספות שתרמו גם הן להעלאת הפופולריות שלו. בין היתר, בוצע השיר על ידי: ארבעת האחים, סוני ושר, ג'ואן באאז, המשחרים, פיטר וגורדון, ג'קי דה-שאנון (Jackie DeShannon), רישאר אנטוני (Richard Anthony), פרנקו בטיאטו (Franco Battiato), היווימן (The Highwaymen), ניק קייב, רבה מקנטייר (Reba McEntire), ההוטרס (The Hooters) ואלכסנדר ריבאק. ב-2014 התפרסם ביצוע משותף של ג'סטין טימברלייק, קארי מאליגן וסטארק סנדס שהופיע בפסקול הסרט "בתוך לואין דיוויס".
גרסאות בישראל.
ב-1966 יצא לאור תקליט של השחקנית אביבה מרקס, "מתוק מיין" ובו, בין היתר השיר "500 מייל". הפזמון מושר באנגלית והבתים תורגמו לעברית.
טוויד הידס
טוויד הידס (באנגלית: Tweed Heads) היא עיירת חוף במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. העיירה שוכנת במרחק של 830 ק"מ מצפון לבירת המדינה סידני בסמוך לגבול עם קווינסלנד. טוויד הידס סמוכה ל"עיירה האחות" קולאנגאטה (Coolangatta) שהיא פרבר של העיר גולד קוסט. שתי המדינות שוכנות באותו אזור זמן, אך מאחר שבניו סאות' ויילס נהוג שעון קיץ ובקווינסלנד הוא לא נהוג, ומאחר וראש השנה האזרחית חל בחצי הכדור הדרומי בעונת הקיץ, נהוג לומר כי בטוויד הידס ניתן לחגוג את כניסת השנה החדשה פעמיים תוך שעה אחת, פשוט על ידי חציית הרחוב.
בין השנים 1903-1961 הייתה טוויד הידס מקושרת לרשת הרכבות של קווינסלנד. תחנת הרכבת ההיסטורית של העיר נמצאת כיום במרכזו של פארק עירוני.
אוכלוסיית העיירה מנתה 7,525 תושבים במפקד 2011
ב-1823 היה החוקר ג'ון אוקסלי (John Oxley) האירופאי הראשון שראה את עמק טוויד. חוטבי עצים הגיעו לאזור ב-1844 ובעקבותיהם, לאחר שהשטח המיוער נחשף, הגיעו חקלאים שגידלו מטעי בננה וקנה סוכר וניהלו משקי חלב. במקביל התפתח ענף הדיג. ב-1871 הוקם בית הספר הראשון וב-1947 הוכרז על הקמתו של מחוז טוויד.
מרטינה שסטל
האי הגדול של ארץ האש
האי הגדול של ארץ האש (בספרדית: Isla Grande de Tierra del Fuego) הוא אי גדול בדרום אמריקה, המופרד מהיבשת על ידי מצר מגלן. זה האי הגדול ביותר בארכיפלג ארץ האש. החוף המזרחי של האי גובל בים ארגנטינה. הריבונות על האי מחולקת בין צ'ילה ובין ארגנטינה. היישובים העיקריים על האי הם אושואיה וריו גראנדה, שניהם בחלק הארגנטיני.
בצפון מזרח האי ממוקם מפרץ סן סבסטיאן, אזור בו התגלה זהב במחצית השנייה של המאה ה-19.
שטח האי 47,992 קמ"ר, והנקודה הגבוהה באי היא הר דרווין שגובהו 2,488 מטרים והוא שוכן בחלק הצ'יליאני.
קופס הארבור
קופס הארבור (באנגלית: Coffs Harbour) היא עיר חוף במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק של 540 ק"מ מצפון לבירת המדינה סידני ו-390 ק"מ מדרום לבריזביין. אוכלוסייתה מנתה 45,580 תושבים במפקד 2011.