לאחר שלמספר נשים בריטיות ניתנה הזכות לבחור לאחר מלחמת העולם הראשונה, החליטה פנקהרסט להתמודד לבחירות הכלליות של 1918. הקמפיין שלה התמקד ב"פעולות תגמול נגד הגרמנים" וב"בריטניה לבריטים". היא הובסה בהפרש של 775 קולות בלבד על ידי ג'ון דיווידסון ממפלגת הלייבור.
המעבר לקליפורניה.
פנקהרסט היגרה לקליפורניה ב-1921, שם הפכה לאוונגליסטית ופעילה בולטת בתנועה הביאה השנייה, ואימצה את ביתה בטי. פנקהרסט הפכה לדמות מוכרת בתוכניות הטלוויזיה וכתבה ספרים בנושא הביאה השנייה של ישו.
מותה.
כריסטבל מתה ב-13 בפברואר 1958, בגיל 77, בביתה בקליפורניה. היא נקברה בבית העלמין וודלאון בסנטה מוניקה, קליפורניה.
אותות הוקרה.
ב-2006 הוצב לוח זיכרון לזכרן של כריסטבל ואמה בלונדון ליד הבית בו התגוררו. שמה ותמונתה של כריסטבל (ושל 58 מתומכי זכות הבחירה לנשים) נחקקו על פסלה של מיליסנט פוסט בכיכר הפרלמנט ונחשפו בטקס חניכה ב-2018.
רד נק
רֵד נֵק (באנגלית: Redneck, מילולית: "אדום-צוואר") הוא כינוי לאמריקאי כפרי לבן ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, חסר השכלה, עובד-כפיים ממדינות דרום ארצות הברית. הכינוי מתקשר עם שמרנות, הומופוביה, גזענות (בפרט נגד אפרו-אמריקאים, היספנים ולעיתים גם יהודים), תמיכה בזכות האזרח לשאת נשק והתנגדות לתקינות פוליטית. הכינוי נחשב למעליב, אף שתושבי הדרום משתמשים בכינוי על מנת לכנות זה את זה ואת עצמם בהומור. הכינוי מקביל במידה מסוימת ל"זבל לבן", אף שנושא פחות מטען ביקורתי ממנו, ל"קראקר" (cracker, בן טקסס, צפון פלורידה או ג'ורג'יה) ו"הילבילי" (תושבי דרום רכס הרי האפלצ'ים והרי האוזרקס, "הילבילי" הוא אדם המתגורר באזור ספר, עני, בור, חסר חינוך ומטופל בילדים רבים).
היסטוריה של הביטוי.
ב-1893 הופיע דיווח על חוואים לבנים בדרום העובדים קשה תחת כיפת השמיים ובעקבות כך ערפם אדום וצרוב-שמש. הביטוי הופיע כבר ב-1891 בתעמולת בחירות כביטוי לא-פוגעני, שקורא ל"רד נקס" לצאת ולהצביע עבור האינטרסים שלהם. בסביבות 1900 היה "רד נקס" כינוי לחברי המפלגה הדמוקרטית כפריים עניים מהדרום. קבוצה זו ניצבה בפרט נגד העשירים והמשכילים ממדינות ניו אינגלנד.
איריס (סרט)
איריס הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1968 בבימויו, כתיבתו והפקתו של דוד גרינברג, עם גדעון שמר, שמואל קראוס, ברכה נאמן וליאורה רמון בתפקידים הראשיים.
נמנה עם הסרטים הבודדים בהם שיחקה חנה רובינא.
תקציר העלילה.
יואל נאמן (גדעון שמר) הוא עיתונאי בן 40 שנמצא במשבר. הוא עומד להתגרש מאשתו שולה (ברכה נאמן) וחושב להתפטר מעבודתו בעיתון ומהעורך מישורי (ניסן יתיר) ולהוציא לאור ספר שירים של אביו המנוח.
אמו האלמנה (חנה רובינא) מנהלת בית אבות קטן ומצפה שיואל ושולה יעניקו לה נכד. הם רוצים להסתיר ממנה את העובדה שהם מתגרשים.
יורם (שמואל קראוס) הוא עיתונאי וחבר קרוב של יואל. הם עובדים באותו עיתון והעורך מישורי (ניסן יתיר) מנסה לסכסך ביניהם. בתחילת הסרט מתואר טקס הגירושים של יואל ושולה כשיורם והמדפיס חיימק'ה (יעקב בודו) משמשים כעדים לפני בית המשפט הרבני.
יורם מעודד את חברו, מכניס אותו למסיבות שתייה של החברה הבוהמית ומנסה להכיר לו בחורות ביניהן את חברתו קארין (מנדי רייס-דייוויס) אך יואל לא מוצא עניין. הוא גר כעת בדירת גג עלובה וכשהוא חוזר לביתו בלילה הוא פוגש באיריס (ליאורה רמון), נערה כבת 16 כשהיא קוראת את "ז'אן קריסטוף" של רומן רולן. היא מוצאת חן בעיניו והם מתיידדים ומסיירים ברחבי תל אביב ביום חורף סוער.
שולה לא יכולה להמשיך לשקר לאמו של יואל המצפה ממנה לנכד ומודיעה לה כי לא יהיה שום נכד, כי הם מתגרשים. האם נתקפת בהלם ומאושפזת בבית חולים מבלי יכולת לדבר ולתקשר. יורם המסוכסך עם יואל מוסר לו פרטים לא נעימים על "עברה" של איריס. יואל הנרגש מחפש את איריס ומוצא אותה בסירה בחוף הירקון. הוא כופה עצמו עליה אך מתברר לו שכל מה שאמר יורם הוא שקר והוא רץ אליו כדי לסיים את החשבון איתו.
הפקה.
הסרט צולם בתל אביב בשחור-לבן ויש בו תיאור של הטיילת, הירקון ושאר מקומות בתל אביב כפי שהיו אז ביום חורפי גשום וסוער. זה סרטו העלילתי היחיד של גרינברג שחדל לביים סרטים עלילתיים בעקבות הביקורות הקשות שקיבל בסרט זה.
הסרט יצא זמן קצר לאחר מלחמת ששת הימים ושיקף את המציאות הפוסט-הירואית של חיי הבוהמה שחרגה מגבולות הקולנוע הלאומי-ציוני שהיה נפוץ אז. הסרט נחשב לשערורייתי אז, וגם היום, בכך שהציג רומן בין גבר בן 40 לנערה בת 16.
בסרט יש גם תצוגת בגדים מסוף שנות ה-60 שאותם עיצב לסרט גדעון אוברזון.
נעימת הסרט שהולחנה על ידי דוד קריבושיי ובוצעה על ידי הזמרת אלכסנדרה הייתה באותו הזמן להיט.
אל בגדדי
הקטור הררה
הקטור מיגל הררה לופס (בספרדית: Héctor Miguel Herrera López; נולד ב-19 באפריל 1990) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הקשר ביוסטון דינמו.
קריירת מועדונים.
ראשית הקריירה.
הררה התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פצ'וקה. ב-21 ביולי 2010, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לצ'יבאס ארצות הברית במסגרת הסופר ליג של אמריקה הצפונית. ב-23 ביולי 2011, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל המקסיקנית בהפסד 1–4 לסנטוס לגונה.
פורטו.
ב-28 ביוני 2013 חתם בפורטו מליגת העל הפורטוגזית תמורת 8 מיליון אירו. ב-18 באוגוסט 2013, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד ויטוריה סטובאל. ב-22 באוקטובר 2013, קיבל כרטיס צהוב שני כבר בדקה ה-6 במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, והפך לשחקן שהורחק בשלב המוקדם ביותר של המשחק כתוצאה מכרטיס צהוב שני. ב-20 בדצמבר 2013, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד אולהאננסה.
ב-20 באוגוסט 2014, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות ניצחון 0–1 נגד ליל. ב-25 בנובמבר הבקיע שער ובישל שתיים נוספים בניצחון 0–3 נגד באטה בוריסוב.
בדצמבר הררה נבחר לכדורגלן העונה של פורטו לעונת . ב-12 בפברואר 2016 הררה ענד לראשונה את סרט הקפטן.
ב-30 במרץ 2019, הררה רשם את הופעתו ה-237 בקבוצה בכל המסגרות ובכך עלה למקום החמישי ברשימת ההופעות של השחקנים הזרים בקבוצה.
אתלטיקו מדריד.
ב-3 ביולי 2019 הודיעה אתלטיקו מדריד על סיכום עם השחקן וכמה ימים לאחר מכן חתם לשלוש שנים בקבוצה.
ב-18 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד יובנטוס בו כבש גם את שער הבכורה שלו בקבוצה. שלושה ימים לאחר מכן ערך הררה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בתיקו 0-0 נגד סלטה ויגו.
במרץ 2022 עזב את אתלטיקו וחתם ביוסטון דינמו.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, הררה שיחק בנבחרות הצעירות של מקסיקו וזכה עם הנבחרת האולימפית במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון (2012). ב-16 באוקטובר 2012, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–2 נגד . ב-4 בספטמבר 2015, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד .
הררה השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2013, מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2016, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018.
קוטון פיטסימונס
לוול "קוטון" פיטסימונס (באנגלית: Lowell "Cotton" Fitzsimmons; 7 באוקטובר 1931 – 24 ביולי 2004) היה מאמן כדורסל אמריקאי, אשר אימן בליגת ה-NBA בין השנים 1970–1996. זכה פעמיים בתואר מאמן השנה, בעונות ו-. מאזנן הכולל של קבוצות ה-NBA אותן אימן לאורך הקריירה הוא 832 ניצחונות לעומת 775 הפסדים (51.8%) בעונה הסדירה, ו-35 ניצחונות לעומת 49 הפסדים (41.7%) בשלב הפלייאוף. לאורך הקריירה אימן ב-1,607 משחקי NBA בסך הכול, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום השישי בתולדות הליגה.
בשנת 2021 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור "תורם לכדורסל".
נעורים וקריירת מכללות.
פיטסימונס נולד בעיר האניבל שבמיזורי, וגדל בבאולינג גרין הסמוכה. בגיל 10 זכה לכינוי "קוטון" (באנגלית: Cotton, כותנה) על ידי חבריו לכיתה, בשל שיער ראשו אשר דמה לסיבי כותנה. בסיום לימודיו התיכוניים עבד במפעל לייצור לבנים, וכן שיחק כדורסל בליגת חובבים ושימש כשופט במשחקי ליגות תיכונים.
בשנת 1952 החל ללמוד ב"מכללת האניבל-לגראנג'", ולאחר שנה אחת עבר לאוניברסיטת מידווסטרן אשר בוויצ'יטה פולס, טקסס. ב-3 עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת אימון.
בליגת המכללות.
בשנת 1958 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של "מכללת מוברלי" אשר במיזורי. פיטסימונס נשאר בתפקיד זה במשך 9 עונות, ולאורך התקופה רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות חיובי 223–59. בשתי העונות האחרונות זכתה מוברלי באליפות ליגת ה-NJCAA – הליגה הבכירה בארצות הברית למכללות קהילתיות, מכללות מדינה ומכינות קדם-אקדמיות.
לקראת עונת 1967/1968 מונה לעוזר מאמן בקבוצת אוניברסיטת המדינה של קנזס ("קנזס סטייט"), תחת המאמן טקס וינטר הנודע כממציא התקפת המשולש. בעונה העוקבת החליף פיטסימונס את וינטר כמאמן הראשי של הקבוצה, והוביל אותה למאזן 14–12. בעונתו השנייה והאחרונה בקנזס זכתה הקבוצה באליפות מחוז ה-"Big Eight", אך הודחה מטורניר אליפות המכללות כבר בשלב שמינית הגמר (Sweet Sixteen), כשהפסידה מול אוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו.
בליגת ה-NBA.
בקיץ 1970 החליף פיטסימונס את ג'רי קולנג'לו כמאמן הראשי של פיניקס סאנס, לקראת עונתה השלישית בליגת ה-NBA. בשתי עונותיו בפיניקס הציגו הסאנס יכולת טובה עם 48 ו-49 ניצחונות, בהתאמה, אך בשתיהן הקבוצה לא העפילה לפלייאוף בשל חוזקן של קבוצות מחוז ה-Midwest בו שיחקה. השחקנים הבולטים של הקבוצה באותה תקופה היו קוני הוקינס, דיק ואן ארסדייל ופול סיילאס.