אז מופיעים בפנינו פלאשבקים למאורעות שקרו מאז הסרט הראשון. בהמשך לסצנה הראשונה בסרט, ג'ון יוצא מהשירותים ומבחין בדוקטור גורדון. הוא מעיר אותו ומספר לו שהצליח לשרוד את המשחק. ג'ון מחליט לטפל בו ולהפוך אותו לעוזרו הנאמן. דוקטור גורדון, שנזקק לטיפול של ג'ון, נענה לבקשותיו ושיתף איתו פעולה בכל המלכודות שנזקקו להבחנה וניתוח רפואי. לפני מותו, השאיר ג'ון לג'יל מעטפה ובה קלטת שהועברה לדוקטור גורדון אחרי מותו של ג'ון. גורדון קיבל הנחיה מג'ון לשמור על ג'יל ושאם משהו יקרה לה, הוא יתבקש לפעול במקומו. בתמורה לכך, הבטיח לגורדון שלא ישמור ממנו יותר סודות ויגלה לו איפה נמצא המקום בו הוא איבד את הרגל שלו במטרה להציל את אשתו ובתו.
גורדון מגיע אל תא השירותים בו קשור עכשיו הופמן ונזכר ברגעים הקשים ההם. הוא סוגר את הופמן בשירותים ומסיים את הסרט בצמד המילים הידועות "GAME OVER".
מאחורי הקלעים.
על פי התוספות המצויות ב-DVD "המסור: הפרק האחרון", יוצר הסדרה סיפר למעריצים כי שני האחרים בתחפושת החזיר ששיתפו פעולה עם דוקטור גורדון הם ראיין ובראד מהמלכודת הראשונה בסרט. עוד נאמר כי הופמן לא ישרוד לאורך זמן בשירותים, כך שאין לנו סיבה לצפות להמשך בנוגע אליו. היוצרים הוסיפו שהסיבה שדוקטור גורדון החליט לשתף פעולה עם ג'ון קריימר היא תסמונת סטוקהולם.
על פי התסריט המקורי של הסרט, ניצולי המלכודות היו אמורים לשתף פעולה עם דוקטור גורדון ולארגן כת שתקדיש את כל זמנה בהפצת תורתו של ג'ון ותמשיך בקיום המשחקים החולניים שלו. עוד נאמר כי בסוף המלכודת הראשונה בסרט, היינו אמורים לראות בקהל את ג'ון ולידו דוקטור גורדון, מה שהיה אמור להסביר לנו שהמלכודת ההיא הייתה בשיתוף הפעולה המלא של דוקטור גורדון. עוד, על פי התסריט המקורי, בסוף הסרט כשגורדון יוצא מהשירותים ומשאיר שם את הופמן, הוא היה אמור להגיד להופמן שמעכשיו זו המורשת שלו ובכך להשאיר פתח לסרט שמיני. חלקים אלו בוטלו כדי לא להשאיר עלילה פתוחה לסרט המשך.
יוצרי הטרילוגיה הראשונה סיפרו בראיון כי הם בטוחים שהאולפנים יעשו רימייק למסור בעוד כמה שנים, וכי הם ישמחו לקחת שוב חלק בפרויקט.
שם בן מ&quot;ב
נשיא ליטא
נשיא הרפובליקה של ליטא (בליטאית: Lietuvos Respublikos Prezidentas) הוא ראש מדינת ליטא, והמפקד העליון של צבא ליטא. גיטנאס נאוסדה הוא נשיא ליטא הנוכחי.
על המועמד לנשיאות לאסוף לפחות 20,000 חתימות מצביעים. הנשיא נבחר כל 5 שנים (לא יותר מ-2 קדנציות רצופות) על ידי אזרחי ליטא על פי זכות בחירה אוניברסלית, שווה וישירה, בהצבעה חשאית. בחירות רגילות נערכות ביום ראשון האחרון חודשיים לפני סיום כהונתו של הנשיא. ההליך לבחירות לנשיאות מוסדר בחוק הבחירות לנשיאות (1993, נוסח חדש 2013).
הנשיא מחליט על הנושאים העיקריים של מדיניות החוץ יחד עם ממשלת הרפובליקה של ליטא, מיישם מדיניות חוץ, חותם על הסכמים בינלאומיים ומגיש אותם לידי הפרלמנט לאישור. הנשיא הוא המפקד הכללי של צבא המדינה, הוא מכנס את המועצה להגנת המדינה, ממנה ומפטר את מפקד כוחות הצבא ואת ראש שירות הביטחון; מעניק את הדרגות הצבאיות הגבוהות ביותר, עוסק בנושאי הגנה מזוינת, מלחמה, הטלת מצב חירום, התגייסות. קורא את הדו"ח השנתי על המצב בליטא, מדיניות פנים וחוץ ליטא בסיימה. כנס מושב יוצא דופן של הסימאס (הפרלמנט), מכריז על בחירות רגילות לסימאס, ובמקרים שנקבעו על ידי החוקה - בחירות מוקדמות לסימאס. על פי הנוהל הקבוע בחוק, הוא מעניק אזרחות של הרפובליקה של ליטא, חנינה למורשעים, מעניק פרסי מדינה, וחותם ומפרסם חוקים שאומצו על ידי הסימאס.
המעון הנשיאותי שוכן בעיר העתיקה של וילנה, ממול לאוניברסיטת וילנה.
שם של ע&quot;ב
שם ע&quot;ב
נשיא ארמניה
נשיא הרפובליקה של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Նախագահ) הוא ראש מדינת ארמניה.
הכוח של הרשות המבצעת נתון בידי ראש ממשלת ארמניה, כאשר הנשיא נושא בתפקיד ייצוגי בלבד. על-פי התיקונים לחוקת ארמניה, שהתקבלו ב-2015, הנשיא נבחר בבחירות חשאיות על ידי הפרלמנט לתקופת כהונה של שבע שנים. משרת הנשיא מוגבלת לשתי קדנציות רצופות לכל היותר.
דרישות התפקיד.
על פי החוקה הארמנית, מתמודד לנשיאות חייב להיות אזרח המדינה, בן 35 לפחות, אשר גר בארמניה בקביעות ב-10 שנים שלפני קיום הבחירות לנשיאות.
כוח וסמכות.
החוקה הארמנית מעניקה לנשיא סמכויות עצומות, אף על פי שהיא גם מרסנת את כוחו. על פי החוקה, הנשיא:
השתייכות פוליטית.
אף על פי שטכנית הנשיא יכול להיות חבר במפלגה פוליטית, באופן מסורתי נמנעו נשיאי ארמניה מלהיות חברים במפלגה. באופן מסורתי הנשיא תומך במפלגה כלשהי או יותר במהלך הבחירות לפרלמנט ולאחר מכן, אך זה על מנת לשרת את האינטרסים שלו ולסייע לו בקידום המדיניות ולשמש לו כבסיס כוח בפרלמנט. הנשיא נוטה להיות מעל לספקטרום הפוליטי, ולשמש כמדינאי המגשר ומאזן בין הקבוצות הפוליטיות השונות בזמן שהוא לא משתייך לאף אחת מהן באופן ממשי.
גיבוש מפריט
גיבוש מפריט בגאולוגיה הוא שורת תהליכים הדרגתיים של התבדלוּת והתגבשות מינרלים שונים במאגמה במהלך התכתה, התקררותה, הובלתה והתפרצותה כלבה. לכל מינרל נקודת התכה משלו כאשר הטמפרטורה עולה, שהיא גם נקודת ההתגבשות שלו כאשר הטמפרטורה יורדת. הנקודה בה מתרחשת ראשית ההתגבשות בעת שחומרי הבנייה של הגביש מותכים נקראת "נקודת הנוֹזליוּת" (liquidus), ואוסף של נקודות נוזליות נקרא "עקומת נוֹזליוּת". הנקודה בה הגביש מוצק לגמרי ואין חומרי בנייה מותכים נקראת "נקודת המוּצקוּת" (solidus), ואוסף של נקודות מוצקות נקרא "עקומת מוּצקיוּת".
בהתגבשותם מתוך המאגמה במאגר כלשהו – תא מאגמה או סדק בקרום – יוצרים המינרלים סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים. הגיוון בהרכב סלעי היסוד נובע מהתפתחות מאגמות שונות בהרכבן, שהובלו ממקום היווצרן המקורי לעומק רדוד בו החלו להתגבש או אל פני השטח. מערכת התהליכים הראשונית המתרחשת במאגמה לאחר הובלתה כוללת התגבשות חלקית, התמזגות של חומרים זרים, התחדשות מלאי המאגמה ועירוב מאגמות.
המאגמה.
מקור החום בכדור הארץ הוא בתהליכי פירוק רדיואקטיביים המתחוללים בגלעין. עם זאת, סלעי המעטפת מצויים במצב של מוצק ראידי בשל הלחץ הרב השורר בה. המאגמה נוצרת בשלושה תהליכי התכה:
נתך סלעים.
קיימת הבחנה בין "דוֹרוֹת" של מאגמה, החשובה להבנת מוצאם של הסלעים הנוצרים ממנה:
חזית התגבשות.
היחס המרחבי בין הנוזלים והמוצקים מגדיר את חזית ההתגבשות של כל גוף מגמטי. לאורך חזית זו עוברת המאגמה ממצב נוזלי לחלוטין בחלקה הפנימי למצב מוצק לחלוטין בשוליה. מעטה מוצק זה דק מאוד בתחילת דרכו, והוא מתעבה וחודר במהלך ההתגבשות לחלקו הפנימי של המאגר עד לנקודת ההתגבשות הסופית שלו. בכל חזית התגבשות קיימת חלוקה דינמית וראולוגית שחלקיה העיקריים:
ההכרה בחשיבותה של חזית ההתגבשות איפשרה לראות תמונה ברורה של התבדלות והיפרדות הגבישים מהמאגמה. מתמונה זו עולה כי במהלך המחצית הראשונה של ההתגבשות מתרחש שינוי כימי קטן יחסית בנתך והיפרדות הגבישים נוחה, ואילו השינוי העיקרי מתרחש במחצית השנייה – בו היפרדות הגבישים קשה יותר ואף בלתי-אפשרית.
שלבי התגבשות.
מאחר שגוף מגמטי אינו מתקרר בבת-אחת, הוא גם אינו מתגבש בבת-אחת אלא בשלבים:
סדר ההתגבשות.
התגבשות המאגמה לסלעים היא תהליך ממושך ומורכב, המתחיל בהתגבשותם של המינרלים בתוך התמיסה המגמטית. כל מינרל מתגבש כאשר הוא שואב את האטומים הנחוצים לו מתוך הנוזל המגמטי. לאחר התגבשותו ישתנה הרכב הנוזל ויכיל ריכוז נמוך יותר ויותר של האטומים ששימשו לבניית המינרל.
התבוננות מיומנת בשקף של סלעי יסוד מאפשרת לראות איזה מן המינרלים היה הראשון להתגבש, וכן את סדר ההתגבשות של המינרלים האחרים. את המינרל הראשון ניתן לזהות באופן בו התגבש: הוא יתגבש בחופשיות, ללא הפרעה, מאחר שגבישים אחרים לא עמדו בדרכו והיה לו מקום להתפתח. המינרל שיתגבש אחריו ייאלץ להתגבש בחללים שבין גבישי המינרל הראשון, וגם הבאים אחריו יתגבשו בחללים ריקים, לפי הסדר.
שורת בואן.
סדר התגבשות המינרלים היה נושא מחקרו של הפטרולוג נורמן לוי בואן. בואן עשה זאת בהתיכו אבקות של מינרלים, קירר את הנתך ובחן מבעד למיקרוסקופ את התגבשותם. הוא בדק את הטמפרטורה בה נוצרו הגבישים והשווה אותה לזו שבה נוצרו מינרלים אחרים, וכך מצא סדר התגבשות ברור. בשנת 1911 הציג בואן את שורת בואן הקרויה על שמו – תרשים המתאר את תהליך הגיבוש המפריט של מינרלים במאגמה בטמפרטורות שונות ואת אופן גיבושם של סלעים שונים ממאגמת-אם אחת. התרשים מציג את התגבשות המינרלים במאגמה כתוצאה מירידה הדרגתית של הטמפרטורה. בהתבסס על עבודתו של בואן ועל הרכב המינרלים המצוי בסלע מסוים ניתן לשער מה היו התנאים בהם נוצר הסלע.
לפי בואן, המינרלים אינם מתגבשים בבת-אחת, אלא בסדר קבוע הנובע מטמפרטורת ההתגבשות שלהם: ב-1,800°C תחל התגבשותו של אוליבין עשיר במגנזיום, ובשלב זה פוחת ריכוז המגנזיום בתמיסה. באותה טמפרטורה מתחיל להתגבש גם אנורתיט – פלגיוקלז עתיר-סידן. השלב הבא מתרחש ב-1,500°C, אז מתחיל להתגבש אוליבין עשיר בברזל, שבסופו פוחת ריכוז הברזל בתמיסה ועולה ריכוז הנתרן, האשלגן, האלומיניום והצורן. התגבשותו של פירוקסן תחל ב-1,300°C וזו של אמפיבול, אלביט – פלגיוקלז עתיר-נתרן – וביוטיט תתרחש בין 1,100-1,000°C. ב-800°C תחל התגבשותו של אורתוקלז, והרכבה הכימי של התמיסה ישוב וישתנה עד התעשרותה בסיליקה והתגבשותו של קוורץ ב-600°C.
בעיות בשורת בואן.