סמית' היה מועמד פעמיים לפרס אוסקר, ב-2001 על "עלי" , וב-2006, על הסרט "המרדף לאושר". בנוסף הוא היה מועמד ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב ("עלי", "המרדף לאושר" ופעמיים, כשחקן בסדרה, על "הנסיך המדליק מבל אייר"). ב-2007 זכה בפרס סאטורן בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" על "אני אגדה".
ביוני 2002, יצא אלבומו השלישי של סמית', "Born to Reign" והוא מכר פחות משני האלבומים לפניו. באותה שנה, יצא אלבום הלהיטים הגדולים של סמית', וגם מכירותיו כשלו. הוא עזב את חברת התקליטים קולומביה רקורדס וחתם בחברת "Interscope Records". במרץ 2005, יצא אלבומו "Lost and Found" והסינגל "Switch" מתוכו הפך ללהיט וכבש את המצעדים.
ב-2005, נכנס סמית' לספר השיאים של גינס כאשר הגיע לשלוש הצגות בכורה במשך זמן של 24 שעות. ביולי אותה שנה, שימש סמית' כמנחה בקונצרט הלייב 8 בפילדלפיה.
קריירה קולנועית.
ב-1993, שיחק בסרט "תוצרת אמריקה", שהיה לתפקיד הקולנועי הראשון שלו.
ב-2008 היה סמית' לשחקן ההוליוודי המכניס ביותר, עם רווח אישי של כשמונים מיליון דולר.
ב-2012 שיחק סמית' בסרט השלישי של "גברים בשחור".
ב-2013 גילם את דמותו של הקצין סייפר רייג', בסרט "העולם אחרי".
ב-2015 שיחק בדמותו של ניקי, רמאי מנוסה, בסרט "פוקוס". בחודש דצמבר שיחק בסרט הדרמה "בלתי הפיך", עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ב-2016, יצא לאקרנים "יחידת המתאבדים" שבו הוא משחק את דדשוט. לפי הערכות, זה אמור להיות "הסרט הכי מכניס של ויל סמית'" מאז "אני אגדה". בדצמבר של אותה שנה יצא לאקרנים הסרט "יופי נסתר" בכיכובו.
ב-2019 הופיע בסרט "אלאדין" של דיסני בתור ג'יני, וכן בסרטו של אנג לי "איש מזל התאומים".
ב-2020 הופיע בסרט השלישי של בחורים רעים, "בחורים רעים לתמיד".
בשנת 2021 כיכב סמית' בתפקיד ריצ'רד ויליאמס בסרט הקולנוע "משפחה מנצחת". על תפקידו בסרט זכה סמית' בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר וקיבל מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הראשי הטוב ביותר.
תקרית הסטירה עם כריס רוק.
ב-27 במרץ 2022, במהלך טקס פרסי אוסקר ה-94 שבו זכה סמית' בפרס השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "משפחה מנצחת", סמית' סטר לכריס רוק וקילל אותו מהקהל לאחר שלעג למחלתה של אשתו של סמית', השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. ולאחר מכן, כשעלה לבמה כדי לקבל את פרס האוסקר שלו, התנצל על האירוע בפני חבריו האקדמאים ושאר המועמדים לפרס, אך לא בפני רוק. רוק בחר שלא להתלונן נגד סמית' במשטרה, ולכן לא נפתחה חקירה בנושא.
למחרת טקס האוסקר, סמית' התנצל באופן רשמי בפני רוק, וב-1 באפריל הודיע על התפטרותו מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בעקבות התקרית, ב-8 באפריל הטילה עליו האקדמיה עונש של הרחקה בת עשר שנים מטקס פרסי האוסקר.
חיים אישיים.
ב-1992 התחתן סמית' עם שרי זאמפינו. באותה שנה נולד בנם, וילארד כריסטופר, הידוע גם כ"טריי". טריי הופיע בקליפ של אביו לשיר "Just The Two Of Us". ב-1995 התגרש הזוג.
ב-1997 התחתן עם השחקנית ג'יידה פינקט, להם שני ילדים: ג'יידן (נולד ב-1998) ווילו (נולדה בשנת 2000).
סמית' ואחיו הארי הם בעלי חברת "Treyball Development Inc" בבוורלי הילס.
בשנת 2007 תרם סמית' כ-1.3 מיליון דולר לארגונים ומקומות רבים, בהם מרכז ההנצחה לזכר יצחק רבין בישראל, ובשנת 2010 תרם קרוב למיליון דולר למספר בתי ספר בארצות הברית. סמית', אשר ידוע בשל תמיכתו במפלגה הדמוקרטית, גייס בביתו 500,000 דולר למען הקמפיין של אובמה וביידן במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2012. הוא גם הגיע כאורח לטקס הענקת פרס נובל לשלום לאובמה באוסלו.
בנובמבר 2021 הוציא לאור אוטוביוגרפיה בשם "Will".
אלניס מוריסט
ויל סמית
ZigBee
ZigBee הוא פרוטוקול לתקשורת אלחוטית מקומית בגלי רדיו, המתאפיין בצריכת הספק נמוכה, בקצב שידור איטי, וזמני התחברות מהירים. שכבות התקשורת הנמוכות (MAC, PHY) מבוססות על תקן IEEE 802.15.4. שכבת הרשת הוגדרה על ידי התאגדות ה-ZigBee.
יישומים מיועדים.
בית חכם, רשתות חיישנים ביתיים ובבתי עסק, שלט רחוק אלחוטי למוצרי שמע וחוזי, ניטור רפואי, בקרת אורות, בקרת חימום, חיבור אלחוטי של גלאי עשן, אש, תזוזה.
השם ZigBee לקוח ממחול הדבורה, המשמש להעברת מידע בין דבורים.
שימושים.
זיגבי מיועד לאפליקציות המעבירות מעט מידע ודורשות כמות נמוכה מאוד של חשמל. כדי להיות מותאם לזיגבי, המכשיר צריך להיות מסוגל לפעול עם סוללה במשך שנתיים. שימושים לדוגמה: בית חכם, תאורה חכמה, בקרת טמפרטורה, סנסורים מסוגים שונים, איסוף מידע רפואי, בקרה תעשייתית, זיהוי עשן ועוד.
בדיחה פנימית
בדיחה פנימית או בדיחה פרטית היא בדיחה שהבנת ההומור בה מותנית בידע מוקדם, צורת חשיבה או תפיסה, שיש רק לאנשים השייכים לקבוצה מסוימת. ידע, צורת חשיבה או תפיסה אלה אינם רווחים בכלל האוכלוסייה, ולכן הבדיחה עשויה להצחיק רק את אנשי הקבוצה אליה היא מיועדת.
קבוצות אלה יכולות להיות, לדוגמה:
לרוב, אין זה מן הנימוס לספר בדיחה פנימית בנוכחות אדם שאינו שייך לקבוצה אליה מיועדת הבדיחה. לרוב, גם אין טעם לנסות לחלוק עמו את הידע הנדרש להבנת הבדיחה, שכן הסבר מפורט על נסיבות הבדיחה בדרך כלל מסיר ממנה את העוקץ. שימוש בבדיחה פנימית נעשה לרוב כדי להגביר את הסולידריות הפנימית של קבוצת ההתייחסות. ניתן להשתמש בבדיחה פנימית גם כדי לרמוז בדרך עדינה לאנשים מסוימים שהם אינם שייכים לקבוצה אליה ניסו להתחבר.
לעיתים, בדיחה שסובבת סביב נושא של מקצוע מסוים יכולה להצחיק גם אנשים שלא מבינים בו לעומק, אם הבדיחה דורשת רק ידע שטחי ובסיסי בנושא. עם זאת, סביר שאלו שמתעמקים בנושא ייהנו יותר מבדיחה זו.
בדיחה זו היא בבסיסה בדיחה פרטית, אך מכיוון שאנשים רבים שאינם פילוסופים יודעים שדקארט הגה את הביטוי "אני חושב, משמע אני קיים", הבדיחה יכולה להצחיק גם אותם. ניתן להבחין שאף יש טעות לוגית בבדיחה המכונה הכחשת הפותח.
אליעזר שקדי
אליעזר (אלי) שקדי (נולד ב-16 באוגוסט 1957) הוא אלוף במילואים, מרצה ומנהל ישראלי. שירת כטייס קרב וכיהן כמפקד ה-15 של חיל האוויר הישראלי (2004–2008). כיהן כמנכ"ל אל על בשנים 2010–2014.
ביוגרפיה.
שקדי נולד ברמתיים למשה שקדי, ניצול משואת יהודי הונגריה ששרד בבית הזכוכית, ולנחמה שעלתה ממצרים. שני הוריו היו אנשי חינוך שניהלו את מוסד גבעת הוד לילדים ממשפחות מצוקה. שקדי גדל בהוד השרון ובכפר סבא. בנעוריו היה כדורגלן במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, למד בתיכון כצנלסון ובבית הספר למחוננים של אריקה לנדאו באוניברסיטת תל אביב. הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת בן-גוריון, ותואר שני בניהול מערכות מבית הספר ללימודי מוסמכים של הצי שבמונטריי בקליפורניה שבארצות הברית. נשוי לד"ר ענת שקדי, ואב לשלושה.
טייס קרב.
שקדי התגייס לקורס טיס בשנת 1975, וסיים אותו בשנת 1977 במגמת קרב כחניך מצטיין. הוא שירת כטייס A-4 סקייהוק ("עיט") במשך שנה, ביצע הסבה להטסת מטוס מיראז', ושירת בטייסת 253 ("טייסת הנגב") בבסיס חיל-האוויר איתם שבסיני. בשנת 1980 השתתף בקורס ההסבה הראשון למטוס F-16 ("נץ") שנערך בישראל, והוצב בטייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה") בבסיס רמת דוד. בשנת 1981 עבר לבית הספר לטיסה שבחצרים, ושירת כמדריך וכמפקד קורס שלב מתקדם במגמת קרב. בשנת 1982, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כאשר הטיס את F-16 נץ 107 הפיל בקרבות אוויר שני מטוסים סוריים מדגם מיג-23.
בשנת 1986 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון, ומונה לסגן מפקד טייסת 116, טייסת A-4 סקייהוק בבסיס נבטים. בשנת 1987 היה חבר בצוות ההקמה של טייסת ה-F-16D ("ברק") הראשונה של החיל, טייסת 101 ("טייסת הקרב הראשונה"), בבסיס חצור, והיה סגן מפקד הטייסת. בשנת 1989 מונה למפקד מגמת קרב בבית הספר לטיסה. בשנת 1991 עמד שקדי בראש צוות ההקמה של טייסת F-16D חדשה, טייסת 109 ("טייסת העמק"), ברמת דוד, ופיקד עליה עד שנת 1993.
בשנת 1993 מונה לראש ענף קרב במחלקת מבצעים שבלהק אוויר, ובשנת 1994 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש המחלקה. בשנת 1998 שב מלימודי תואר שני בארצות הברית, ומונה למפקד בסיס רמת דוד. ביולי 2000 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק אוויר (רל"א). בפברואר 2002 מונה לראש מטה החיל (רמ"ט). במהלך שירותו צבר מעל 3,000 שעות טיסה, במגוון מטוסים ומסוקים.
מפקד חיל האוויר.
ב-4 באפריל 2004 הועלה לדרגת אלוף, מונה למפקד חיל האוויר הישראלי והחליף את האלוף דן חלוץ שמונה לסגן הרמטכ"ל.
על בחירת שקדי לתפקיד הגיב האלוף במיל' הרצל בודינגר, מפקד החיל לשעבר, .
במאי 2005 הוענק לשקדי עיטור "אות לגיון ההצטיינות" בדרגת מפקד על ידי מפקד חיל האוויר האמריקאי, הגנרל ג'ון פ. ג'אמפר.
תחת פיקודו המשיך חיל האוויר בביצוע סיכולים ממוקדים ושיפר את ביצועיו תוך פגיעה ביותר מחבלים והורדה ניכרת של מספר האזרחים הבלתי מעורבים שנפגעו בתקיפות: ב-2007, על כל כ-30 מחבלים שנהרגו בסיכולים ממוקדים נהרג אזרח אחד (לפי שקדי עצמו, עם סיום תפקידו ב-2008 היה היחס 1:24). חיל האוויר השתלב ב"טקטיקת הבועה" בסיוע לכוחות הקרקע בלוחמה בשטח בנוי, בהשמדת חוליות נ"ט וחוליות קסאם, דבר שהתבטא היטב במבצע ימי תשובה ובמבצע גשמי קיץ.