הוא מסוגל לבצע כל פעולה שאנו בני האדם מסוגלים לבצע, יכול לבצע פעולות ביד אחת כל פעם ובשתי הידיים גם יחד באותו זמן,
לפי איך שהמתכנת שלו מחליט.
הוא פועל על ידי בני אדם המתכנתים אותו לפי הפעולות אותן רוצים להשיג, מחליף למעשה את ידי האדם ופועל אחרת מרובוטים אחרים בעודו מסוגל לעשות פעולות שונות באותו זמן עם שתי הזרועות.
סקירה כללית.
חברת Yaskawa שמייצרת את הרובוט מספקת שירותים תעשייתיים, נחשבת ליצרנית הגדולה של הרובוטים התעשייתיים ומפעילה 60 סניפים בכל העולם. החברה פיתחה מספר רב של רובוטים והפיצה אותם ברחבי העולם.
כמו כן, גם בישראל קיימים מוצרים של החברה והמוצרים שלהם משמשים מפעלים ומקומות תעשייתיים לעבודת ידיים.
עלות הרובוט כ 70 אלף דולר. והוא נמכר ברחבי העולם דרך סניפי החברה.
מאפייני הרובוט.
הרובוט מורכב משתי זרועות, 15 צירים- 7 צירים בכל זרוע וציר בסיס נוסף במרכז הרובוט.
כל זרוע שוקלת כ-10 ק"ג ומגיעה למרחק של כ- 1,440 מ"מ, בדיוק של 0.1 מ"מ.
הרובוט מתוכנת כך שיוכל לפעול במקומות צפופים, במפעלי ייצור, ניתן להעמידו על רצפה של פס ייצור כך שיוכל לבצע פעילויות של ייצור והרכבה ולשדרג את התפוקה של המפעלים בהם הוא פועל.
בישראל הרובוט נמצא בעיקר במפעלים, אך ניתן לעשות בו שימוש גם בכל מקום אחר. בעולם ניתן למצוא אותו במקומות של הגשת מזון, הכנת משקאות וגלידות והרכבת כיסאות.
זרועותיו הארוכות מגיעות למרחקים גדולים ושיתוף הפעולה בין שתי הזרועות יוצר עבודה ותפוקה מרבית עבור ההוראות שניתנו לו.
כל זרוע יכולה להחזיק עד 10 ק"ג והתנועה שלו נשארת חלקה בכל פעולה שתינתן.
הרובוט נקרא MOTOMAN מכיוון שפעילותו מושתתת על פעילות אדם, בצורה מוטורית. בנוסף, יכול להגיע למטבח ולבצע פעולות של הכנת מזון ובישול.
אלברט מוצרי
ד"ר אלברט (אברהם) מוצרי (21 בדצמבר 1867 - 20 בפברואר 1933) היה רופא, עיתונאי, מעשירי קהילת יהודי מצרים ומנהיג ציוני.
קורות חיים.
אלברט (אברהם) מוצרי נולד בקהיר בשנת 1867, כבן לשתיים מהמשפחות היהודיות העשירות ביותר במצרים במאה ה-19; משפחת מוצרי מצד אביו דוד ומשפחת קטאווי מצד אמו רנה. ההון של המשפחה כלל עסקי בנקאות ומלונאות (בהם מלון המלך דוד) וקשרים ענפים עם הממשל המצרי. בין השותפים לעסקי המשפחה היה הברון פליקס דה מנשה.
בנעוריו קיבל חינוך יהודי מסורתי וכללי, והשלים לימודיו התיכוניים בבית ספר צרפתי בקהיר. הוריו קיוו שכמו שאר אחיו הוא יקבל תפקיד כבנקאי ומנהל בעסקי המשפחה, אך מוצרי שאף ללמוד רפואה. בשנת 1888 נסע בחשאי ללימודי רפואה בפריז, באמצעות כסף שמסרה לו אחותו. הוריו השלימו לבסוף עם החלטתו ודאגו לממן את לימודיו. בפריז הצטרף מוצרי לחוגים הציונים שכללו את אלכסנדר מרמורק ומקס נורדאו, שהתגבשו באותה תקופה סביב פרשת דרייפוס. במספר הזדמנויות אף פגש את בנימין זאב הרצל, וקיבל מידיו עותק של ספרו "מדינת היהודים" עם הקדשה אישית. כסטודנט הוא כתב מספר מאמרים לכתבי עת בעלי אוריינטציה ציונית בפריז. ביחד עם אחיו יוסף מוצרי היה ממייסדי אגודת הסטודנטים "קדימה" שפעלה למען הרעיון הציוני בפריז, וכתב בקביעות לביטאונה, עיתון בשם "קדימה". פעילותו הפוליטית העיקשת כמעט ועלתה לו בגירוש מצרפת, אך לבסוף הצליח להשיג נתינות צרפתית.
לאחר שהשלים את לימודיו בפריז והוסמך כרופא, חזר למצרים ויזם יוזמות לשיפור החיים ברובע היהודי בקהיר. בין היתר הוא היה אחראי להקמת קליניקה רפואית חינמית ובית ספר מקצועי. היה חבר במועצה המנהלת של בתי הספר היהודיים, ומתוקף תפקידו דאג להגביר את לימודי העברית בבתי הספר. הוא הרבה להרצות בערבית וצרפתית מעל במות קהילתיות שונות למען הרעיון הציוני.
בשנת 1912 הוא נסע לארץ ישראל לשם הלוויית אביו, דוד מוצרי, בהר הזיתים. במהלך ביקורו בארץ ישראל הוא נשא לאישה את מזל (מתילדה) מני, בתו של השופט מלכיאל מני. הזוג השתקע תחילה בירושלים ומוצרי עבד ביחד עם ד"ר זאב ברין וד"ר אריה גולדברג במכון רפואי שהקימו, כדי לטפל בבעיות רפואיות כגון כלבת, שעד אז לא ניתן להן מענה רפואי במרפאות בארץ ישראל. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ארץ ישראל ביחד עם אשתו מזל בגין אזרחותו הצרפתית, והזוג נסע והתיישב בקהיר.
במצרים בני הזוג מוצרי היו מעורבים בהקמה של שורה ארוכה של מוסדות יהודיים וציוניים, כולל את ההסתדרות הציונית של מצרים (ביחד עם בן דודו של אלברט, יעקב (ז'ק) מוצרי, שעמד בראשה), שלוחה של תנועת מכבי בקהיר, תזמורת עברית, תנועת צופים עבריים, בית מלאכה לילדים יהודים, וכן ד"ר מוצרי החזיק והפעיל קליניקה רפואית חינמית. במהלך שנות מלחמת העולם הראשונה הוא התנדב לצבא הבריטי, ושימש כרופא צבאי באסמאעיליה. באותו הזמן אשתו מזל (מתילדה) שנותרה במצרים פעלה רבות למען היהודים הארצישראלים שגורשו למצרים במהלך המלחמה. בתקופה זאת ואחריה ביתם של בני הזוג מוצרי שימש כמקום אירוח עבור מנהיגים ציוניים כגון חיים ויצמן ויצחק בן-צבי בעת ביקורם במצרים.
בשנת 1920 הוא ייסד את העיתון התלת-לשוני ישראל (בצרפתית: Israël), שיצא לאור בשפות צרפתית, ערבית ועברית. העיתון היה השופר לציונות במצרים אך גם תמך בלאומיות המצרית המתפתחת, ולא ראה סתירה בין המטרות הלאומיות המצריות למטרות הלאומיות היהודיות. העיתון פנה לא רק ליהודים במצרים, אלא גם לקהילות יהודיות אחרות במזרח וכן לקהל הקוראים הלא-יהודים. אלברט מוצרי היה העורך הראשי של העיתון והרוח החיה מאחוריו עד פטירתו.
ד"ר אלברט מוצרי נפטר בקהיר בשנת 1933 (כ"ד בשבט תרצ"ג). אשתו מזל המשיכה את פרסום העיתון ישראל עד שנת 1939, והייתה לאחת הנשים הראשונות במצרים שעמדה בראשות עיתון.
לבני הזוג היו שני ילדים, יהודית ומכבי מוצרי-מני. מכבי היה קצין בכיר בהגנה ובפלמ"ח וממעצבי תפיסת הביטחון של היישוב, שנפל בקרב במלחמת העצמאות של ישראל.
עאהד עזאם
עאהד עזאם (בערבית: عاهد عزام; נולד ב-14 בינואר 1992) הוא כדורגלן דרוזי-ישראלי המשחק בעמדות הקשר בבני אילת.
קריירה.
עזאם נולד בשפרעם, ישראל, למשפחה דרוזית. גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 2011/2012. ב-4 בדצמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כאשר פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–0 על מכבי תל אביב במחזור ה-14 של ליגת העל. עזאם שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל, וביוני 2013 היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה לטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל. את שערו הראשון בקריירה כבש עזאם ב-14 בדצמבר 2013, בתיקו 1–1 מול מכבי פתח תקווה.
ב-11 בספטמבר 2014 חתם עזאם לארבע שנים בעירוני קריית שמונה, ששילמה תמורתו כ-650 אלף שקלים. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–0 על הפועל תל אביב. את שערו היחיד במועדון כבש ב-18 באוקטובר 2014, בניצחון 3–0 על מכבי פתח תקווה. בסך הכל ערך 26 הופעות ליגה במדי עירוני קריית שמונה, שסיימה את העונה במקום השני.
ב-5 ביולי 2015 חזר להפועל חיפה במסגרת עסקת העברתו של רועי שוקרני שעשה את הדרך ההפוכה, אולם כבר בתחילת העונה קרע את הרצועה הצולבת ולא שותף במשחקי הקבוצה בעונה זו.
ב-10 בינואר 2017, לאחר שנה וחצי שלא שיחק, חתם עזאם בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית.
ב-30 ביולי 2017 חתם עזאם בהפועל רובי שפירא חיפה מליגה א'. ב-1 בנובמבר 2018 חתם במכבי עירוני קריית אתא מליגה א'.
ב-27 ביולי 2019 חתם עזאם לעונה אחת במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית.
ב-4 בספטמבר 2020 חתם עזאם בקבוצת איחוד בני שפרעם מליגה ב', קבוצת כדורגל של עיר הולדתו.
ב-17 במרץ 2021, עזאם חתם במועדון ספורט טירת הכרמל.
אלבר מוצירי
אברהם מוצירי
אלדו מנוציו
אלדו פיו מָנוּציוֹ הזקן, או בשמו הלטיני, אלדוס פיוס מנוקיוס, או אלדוס פיוס מנוטיוס (באיטלקית: Aldo Pio Manuzio; בלטינית נהג לחתום Aldus Mannucius, אחר כך Manucius ולבסוף Aldus Pius Manutius; 1449 בסיאנו - 6 בפברואר 1515 ונציה) היה מלומד הומניסטי איטלקי שפעל בוונציה והפך לדפס ומוציא לאור מפורסם, מייסד בית הדפוס האלדיני בוונציה שנודע באיכות הגרפית ובדרך כלל, בדיוק הדפסותיו. נקרא "הזקן" כדי להבדילו מנכדו, אלדו מנוציו הצעיר.
אלדו מנוציו הזקן המציא את הדפוס הנקרא "איטלקי", קבע את השימוש המודרני בנקודה ופסיק ופיתח את המראה המודרני של הפסיק. הנהיג פורמט קטן וזול של ספרים עטופים בוולום, שדמו לספרים בכריכה רכה של ימינו.
תחילת דרכו.
אלדו מנוציו למד לטינית ברומא אצל גספרינו דה ורונה ודומיציו קלדריני, ויוונית בפרארה אצל גוארינו דה ורונה. ב-1482 שהה במירנדולה אצל חברו ללימודים, ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה. כשפיקו דלה מירנדולה עבר לגור בפירנצה, מצא למנוציו עבודה כמורה של שני אחייניו, הנסיכים מקארפי, אלברטו השלישי פיו וליונלו פיו. מנוציו ואלברטו פיו שמרו על קשר ידידות כל חייהם, וייתכן מאוד כי אלברטו פיו מימן מאוחר יותר את ההדפסות הראשונות של אלדו מנוציו (אולי חמשת הכרכים של כתבי אריסטו).
באותה תקופה הבשילה שאיפתו העיקרית של אלדו לשמר את הספרות וההגות היוונית וגם את מורשת הספרות הרומית בעזרת מהדורות מודפסות.
בשנת 1490 הוא התיישב בוונציה, והקים בה את בית הדפוס שלו. עיר זאת הייתה אז, חוץ מיעודיה המסחריים, מרכז החשוב ביותר ללימודים קלאסיים הודות לכתבי היד והספרים היווניים של הספרייה המרצ'יאנית שהוקמה על ידי הקרדינל בסריונה כאכסניה לאוספי ספריו.
בוונציה קישר מנוציו יחסי עבודה וידידות עם אנשי רוח ואמנים מקומיים בני תקופתו ועם רבים מקרב חכמי יוון שנפלטו מביזנטיון אחרי כיבוש העיר על ידי הטורקים ב-1453.