לכן, לאחר קצירת השעורה היו מביאים את השיבולים לעזרה, חובטים אותם בקנים כדי להוציא את הגרעינים, ולפני טחינתם היו קולים אותם באבוב עשוי נחושת.
שימושי חול.
חז"ל מזכירים את האבוב גם ככלי שהשתמשו בו לקלייה שלא בבית המקדש.
במשנה מוזכר "אבוב של קלאים" עשוי חרס, כאחד מכלי החרס שאינם מקבלים טומאה משום שאין לו בית קיבול. הרמב"ם פירש שכלי זה משמש לעשיית "קליות הפולים והאפונים וזולתן מן הגרעינים הגסים".
זוטי SR7
זוטי SR7 (באנגלית: Zotye SR7) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית כלי הרכב הסינית Zotye Auto (שם רשמי: Zotye International Automobile Trading Co., Ltd, שם בסינית: 众泰汽车) אשר מיוצר משנת 2015 (שנת מודל 2016) בסין.
צ'ארלס ויין
צ'ארלס ויין (אנגלית: Charles Vane) (1680 - 29 במרץ 1721) היה פיראט אנגלי, שפעל בבהאמה בסוף תור הזהב של הפיראטיות.
ויין ככל הנראה נולד באנגליה בסביבות שנת 1680. אחת מיוזמות הפיראטיות הראשונות שלו הייתה בהנהגתו של הנרי ג'נינגס, בתקיפתו של ג'נינגס את מעגן ההצלה של צי האוצר הספרדי ההרוס בשנת 1715 מול חופי פלורידה. עד 1717 פיקד ויין על כלי השיט שלו והיה ממנהיגי רפובליקת הפיראטים בנסאו. בשנת 1718 נלכד ויין והסכים להפסיק את מעשיו הפליליים וקיבל חנינה של המלך. אולם חודשים ספורים לאחר מכן הוא ואנשיו, כולל אדוארד אנגלנד וג'ק רקהאם, חזרו לפיראטיות. בניגוד לכמה ממפקדי פיראטים בולטים אחרים באותו הזמן כמו בנג'מין הורינגולד וסמואל בלמי, ויין היה ידוע באכזריותו, והכה לעיתים קרובות, עינה והרג מלחים מספינות שתפס. בפברואר 1719, נתקל ויין בסערה באיי המפרץ ועגן באי לא ממוגן. לאחר שהתגלה על ידי ספינה בריטית חולפת, הוא נעצר והובא לפורט רויאל שם הועמד בסופו של דבר למשפט ונתלה במרץ 1721.
קריירת פיראטים.
מעט ידוע על ראשית חייו של ויין. הוא גר בפורט רויאל לפני שהפך לפיראט, אך סביר להניח שהוא לא נולד שם. ויין עבד עם הנרי ג'נינגס במהלך מתקפתו של ג'נינגס על מחנה ההצלה של צי האוצר הספרדי הפגוע בשנת 1715. ויין פעל לראשונה כקברניט עצמאי בקיץ 1717. בחורף של אותה שנה היה ממנהיגי הפיראטים שפעלו מנסאו.
כאשר הגיעה הידיעה לפיראטים כי המלך ג'ורג' הראשון הרחיב את הצעת החנינה לכל הפיראטים שרצו להיכנע, הנהיג ויין את הפיראטים שהתנגדו לקבל את החנינה, שכללה רבים בעלי נטיות יעקוביטיות. ב־23 בפברואר 1718 הגיע קפטן וינסנט פירס לנסאו בספינה ״פניקס״, בניסיון לגרום לפיראטים באי להיכנע. ויין נלכד יחד עם הספינה שלו, ה״לארק״. בנג'מין הורינגולד, תומאס ניקולס ואחרים דחקו בפירס לשחרר את ויין כמחווה של טוב לב, מה שהוא עשה. ויין לאחר מכן קיבל את חנינת המלך. אולם ב־21 במרץ, ויין ואנשיו (כולל אדוארד אנגלנד וקליקו ג'ק רקהאם) הפכו שוב לפיראטים וכבשו ספינה ג'מייקנית. ויין הפליג חזרה לנסאו והטריד את פירס שוב ושוב. ויין עזב את נסאו ב -4 באפריל, ארבעה ימים לאחר מכן פירס עזב עם אוניית הצי הבריטי ״פיניקס״, ונסאו נשלטה שוב ​​על ידי הפיראטים.
לאחר שעזב את נסאו, ויין פשט על ספינות ברחבי איי בהאמה. הוא צבר מוניטין של אדם אכזרי. לעיתים קרובות הוא וצוותו הכו או עינו מלחים שנלכדו כדי לאלץ אותם למסור את חפצי הערך שלהם. בערך באותו הזמן צוותו של ויין שינה את שם הספינה מלארק, וקראו לה ה״ריינג'ר״. ויין שייט שוב ​​במאי וביוני וכבש, בין היתר, ספינה צרפתית בת עשרים תותחים שהפכה לספינת הדגל החדשה של ויין.
ויין חזר לנסאו ב 22 ביולי 1718, כאשר וודס רוג'רס הגיע לנסאו לתפקידו כמושל החדש. ספינותיו של רוג'רס לכדו את ויין בנמל. הספינה של ויין הייתה גדולה מכדי לעבור באחת משתי הכניסות לנמל, והשנייה נחסמה על ידי הצי רוג'רס. באותו לילה הפך ויין את הספינה הצרפתית לספינת אש, הצית אותה והיא הפליגה לעבר ספינותיו של רוג'רס. ספינת האש לא הצליחה לפגוע בצי של רוג'רס אך הספינות נאלצו להתרחק, תוך חסימת המעבר הימי. ויין פתח מעבר קטן עם 24 התותחים, ונמלט מהכניסה הקטנה יותר עם ספינתו ״הקתרין״.
ויין שדד ספינות מהבהאמה ביולי, ועבד עם צ'ארלס ייטס, קברניט ״הקתרין״ המקורי. הספינה ״בריגנטינה״ שכבש אותה ויין, הפכה לספינת הדגל החדשה שלו.באוגוסט הפליג לצ'ארלסטון ותפס שם שמונה אוניות. לאחר שתפס את ספינת העבדים, העביר את העבדים אל סיפונה של ספינת ייטס. ייטס הפליג עם העבדים ונכנע למושל דרום קרוליינה בתמורה לחנינה. סוחרי צ'ארלסטון לקחו שתי ספינות בפיקודו של וילאם רט, כדי לצוד את ויין. רט לא הצליח למצוא את ויין, אך ספינותיו איתרו וכבשו את אוניית הפיראטים ״סטדה״ שהסתתרה.
באוגוסט ויין טיפל בספינתו ליד אבקו, שם השותף שלו ניקולס וודאל הבריח לו אספקה ​​ותחמושת. הורניגולד, שהפך לצייד של הפיראטים יחד עם מקורבו ג'ון קוקראם עקבו אחרי ואן, שנמלט. הורניגולד וקוקראם תפסו את וודאל, שנכלא על ידי רוג'רס.
ויין חזר לנסאו בספטמבר להתחתן, ואיים לכבוש את העיר מחדש. באוקטובר הפליג לעבר אוקטראקוק ושם פגש את שחור הזקן. אולי ניסה לשכנע אותו לאחד כוחות. שני הצוותים חגגו במשך מספר ימים, אך התפצלו לאחר מכן.
באוקטובר ויין פשט על הספינה ״אלוטורה״, תוך שהוא שודד משקאות ובעלי חיים. ב־23 בנובמבר הבחין ויין בפריגטה גדולה, אך כשהניף את הדגל, ענתה הפריגטה בהעלאת דגל חיל הים הצרפתי ופתחה באש. הספינות הנוספות שלו נעלמו, ולכן הוא הורה על נסיגה. צוותו של ויין ראה בכך מעשה של פחדנות. הצוות הצביע על העברת הפיקוד לטובת קליקו ג'ק רקהאם. ויין ושש עשרה אנשים נוספים שתמכו בו, כולל בן זוגו הראשון רוברט דיל, הורדו לסירה.
ויין הפליג לאיי המפרץ וכבש ספינות בדרך שעל אחת מהן קיבל את הפיקוד רוברט דיל. בפברואר 1719 נתקלו ויין ודיל בהוריקן ונפרדו. ויין נזרק לאי לא מיושב. כאשר הגיעו אוניות אנגליות לשאוב מים ליד האי, ויין ניסה להצטרף לאחד הצוותים שלהם בשם כוזב. אבל הוא הוכר על ידי אחד מאנשי הצוות ונעצר.
ויין נלקח לעיר ספרדית בג'מייקה והוחזק בכלא זמן מה. ב־22 במרץ 1721 הוא נשפט בגין פיראטיות ונמצא אשם. לוויין נודע כי גם דיל נשפט, הורשע ונתלה זמן מה קודם.
ויין נידון למוות, וב־29 במרץ הוא נתלה בפורט רויאל.
קחטאן
שבט קַחְטָאן (בערבית: قحطان או القحطاني; באנגלית: Qahtān או Kahtān) הוא קונפדרציה שבטית ערבית, שמקורה בתימן ודרום חצי האי ערב, המורכבת משלושה שבטים עיקריים. הוא נחשב, לצד השבט עדנאן (عدنان), שמקורו במרכז, צפון ומערב חצי האי ערב, לקבוצה שממנה יצאו שאר השבטים הערביים. כיום בני השבט ושבטי המשנה שלו ממוקמים בתימן, בערב הסעודית, בעיראק, בכווית, בקטר ובאיחוד האמירויות. רוב השבטים הקחטאניים מזוהים עם צאצאיו של קחטאן בן הוד, אשר על שמו נקרא השבט.
השבט המורחב קחטאן מתחלק לשלושה שבטים מרכזיים: סנהאן (Sanhan سنحان), ג'ונב (Junb جنب) ורופיידה (Rufaida رفيدة). כל שבט מרכזי מחולק לתת-שבטים רבים, וכל תת-שבט מחולק למשפחות שונות:
ביקורופא
ביקורופא היא רשת מרפאות לרפואה דחופה בישראל, המפעילה מרפאות המטפלות בטראומות גופניות (חבלות וחתכים) ובמחלות שאינן דורשות אשפוז. החברה הנותנת שירות לכלל הציבור ולחיילי צה"ל בפרט. לרשת 30 מרפאות בפריסה ארצית, והיא מעסיקה כ-600 עובדים מתוכם כ-350 רופאים.
היסטוריה.
ב-1993 הוקמה רשת ביקור רופא בע"מ כחברה פרטית לשירותי רפואה ראשונית דחופה לכלל האוכלוסייה בישראל. במאי 2000 תכננה החברה לגייס כ-5 מיליון דולר על ידי הנפקת מניותיה בבורסה בתל אביב, אולם בסופו של דבר הנפקה זו לא יצאה אל הפועל. החברה הונפקה בבורסה מעט לאחר מכן. ב-2001 החברה החזיקה ב-15 מרפאות ברחבי ישראל, ובעלי שליטה בחברה: "אפק מהנדסים" ו"שחר אחזקה" שהחזיקו ב-46% ממניות החברה, מכרו את החזקותיהם בחברה לחברת השירותים הרפואיים הישראלית "שח"ל" שנסחרה בבורסה של שווייץ, תמורת 7.8 מיליון דולר. ב-2005, לרשת היו כבר כ-19 מרפאות, ושח"ל מכרה את החברה תמורת 14.7 מיליון דולר לחברת ההחזקות IEL, שהיו"ר שלה היה מורט מנדל, ששימש כיו"ר וכמנכ"ל של Parkwood Corporation ויו"ר קרן מנדל, עד לפטירתו באוקטובר 2019.
שירותי הרשת.
ביקורופא מפעילה 30 מרפאות בישראל מהצפון ועד לדרום.
החברה נותנת שירותי רפואה המתחלקים ל-2:
סעדיה אלקיים
סעדיה ("סופאפו") אלקיים (כ"ב בכסלו תר"ץ, 24 בדצמבר 1929 - ו' באדר תשט"ו, 28 בפברואר 1955) היה לוחם ומפקד בצנחנים בדרגת רב-סרן, מעוטר עיטור העוז. לזכרו נקראה הפעולה בחאן-יונס מבצע אלקיים.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב לאליהו ואסתר. דור שלישי בארץ. סבו היה יועץ השולטן המרקשי, אשר עזב את כהונתו מאהבתו הרבה לציון, והוא היה יהודי יחיד בין הערבים בלוד שבה גר. אביו, שירש את בית-מסחרו העדיף לגור בתל אביב. אחרי שסעדיה סיים את לימודיו בבית-הספר לדוגמה למד שנתיים בגימנסיה העברית "הרצליה" ולאחר-מכן סיים את לימודיו במוסד החקלאי בבן-שמן.בסיום לימודיו החל לעבוד כחקלאי במספר קיבוצים. בקיבוץ חולתה שבגליל העליון דבק בו הכינוי "סופאפו" על שם "סופפים", כינוי לחלק במנוע הטרקטורים, שבהם אהב להתעסק. לאחר מכן, החליט להתגייס לפלמ"ח.
מלחמת העצמאות ותקופת פעולות התגמול.
אלקיים היה לוחם בגדוד השלישי בחטיבת יפתח ולחם בחזיתות שונות בהם פעולת סאסא, כיבוש נבי יושע, פיצוץ גשר מירון, כיבוש עין זיתים, התקפה על הרובע הערבי בצפת, בלחימה בלטרון, כיבוש חדותה, גמזו ודניאל, בכיבוש לוד ורחובות. בלחימה בבית חאנון ובמבצע יואב במהלך הלחימה נפצע פעמיים.