העיירה הוקמה באופן רשמי בספטמבר באותה שנה, על ידי קולונל חוליאן מורגה, ויושבה במהרה על ידי מהגרים חדשים מוויילס. הם קראו לעיר טְרֵרַאוסון (בוולשית: עיירתו של ראוסון) על שם ד"ר גיז'רמו ראוסון, שר הפנים הארגנטינאי באותה תקופה, שתמך בהתיישבות הוולשית בארגנטינה. למרות שהתחילית "טרה" הושמטה, התושבים דוברי הוולשית וחלק מהתושבים הוותיקים עדיין משתמשים בשם המקורי.
ב-1955 הוכרזה הקמתה של פרובינציית צ'ובוט, עם ראוסון כבירתה.
במהלך שנות ה-70 הייתה בנייה מסיבית של בניינים בולטים ובהם בנייני ממשלה, מה שגרם לכך שהעיר כונתה "ברזיליה הקטנה של פטגוניה".
כלכלה.
בעיר יש נמל דיג, שנקרא פוארטו ראוסון, על חוף האוקיינוס האטלנטי, כ-5 ק"מ במורד נהר הצ'ובוט. כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על הנמל ועל השלטון הפרובינציאלי.
תחבורה.
שדה התעופה אלמירנטה מרקו אנדרס סר ממוקם כ-20 ק"מ מראוסון באזור טרלאו ומשרת את שתי הערים.
סרטו האחרון של קראפ
מחיר למשתכן
מחיר למשתכן היא שיטת מכירה של קרקעות המיועדות לבנייה של דירות בישראל, ואשר על פיה מתחרים יזמים המעוניינים לזכות במכרז לפיתוח ובנייה במתחם הקרקע שעליו יבנו הדירות למגורים, על המחיר הסופי של הדירה שאותה ישלם הקונה הסופי - המשתכן. הזוכה במכרז הוא זה המציע את המחיר הסופי הנמוך ביותר לדירה על פי תנאים שנקבעו במכרז. לצורך פרסום המכרז, ניהול התהליך ובחירת הזוכה, הוקמה מִנְהֶלֶת פרויקט ייעודית, שמפקחת על עמידת הקבלן בהתחייבויותיו מול משרד השיכון ומול רוכשי הדירות, לרבות מחירי הדירות.
היסטוריה.
בסוף שנות ה-90 של המאה העשרים יועד מחיר למשתכן לשווק 10-15% מהדירות בפרויקטים גדולים לזכאים. בשנת 2001 דובר על ייעוד כ-15,000 דירות למחיר למשתכן.
בשנים 2000–2007 נמכרו במסגרת התוכנית כ-3,500 דירות, מתוכן 1,957 דירות בעיר החרדית ביתר עילית. עסקנים חרדים ארגנו משפחות חרדיות שרכשו את הדירות כהשקעה ומספר שנים לאחר מכן מכרו אותן ברווח גבוה.
בשנים הראשונות הקריטריונים לזכאות למחיר למשתכן היו על פי מספר ילדים וותק בנישואין. בתקופת כהונתו של השר אריאל אטיאס ניתנה עדיפות ליוצאי צבא ובוטלה ההעדפה על פי מספר ילדים. בעקבות ביקורת הוספה דרישה למיצוי כושר השתכרות בחלק מהמכרזים. בשנים 2008–2012 נמכרו כ-4,000 דירות במסגרת מחיר למשתכן. בחלק מהמכרזים הגיעו מחירי הדירות לרמה גבוהה יותר ממחיר השוק ועלה קושי למכור את הדירות.
בשנת 2015 עם מינויו של משה כחלון לתפקיד שר האוצר, החליטה ממשלת ישראל להרחיב את התוכנית ולבנות במסגרתה אלפי יחידות דיור שיוצעו לזוגות נשואים או רווקים מעל גיל 35, שלא הייתה בבעלותם דירה ב-5 השנים האחרונות. אחת המטרות הייתה להוריד את מחירי הדיור בישראל.
עקב ביקוש שעולה במידה ניכרת על ההיצע, בחירת הרוכשים במסגרת "מחיר למשתכן" נעשית באמצעות הגרלה. בשנת 2016 הוחלט ליצור שתי סדרות של זכאים, על מנת להגדיל את סיכויי הזכייה של המקדימים להירשם. כך, הוחלט לשייך את הנרשמים עד אוגוסט 2016 לסדרה א', ואת כל הנרשמים לאחר מכן לסדרה ב'. רוב ההגרלות נכון למרץ 2017 מיועדות לזכאי סדרה א' בלבד, למעט הגרלות במסגרת מחיר מטרה המיועדות גם לזכאי סדרה ב', והגרלות שבאופן מיוחד פתוחות גם לזכאי סדרה ב'.
בשנת 2016 הסתכמה ההנחה במחיר הקרקע, שניתנה ליזמים המשתתפים ב"מחיר למשתכן", ב-1.1 מיליארד ש"ח.
ביוני 2017 החלה ההרשמה להגרלה גדולה של כ-15 אלף דירות. להגרלה זו נרשמו כ-42,000 זכאים.
בספטמבר 2017 פורסם כי בסוף חודש זה תיסגר ההרשמה לסדרה ב', כך שכל הנרשמים עד לסיום הרישום ייכללו בסדרה ב', והנרשמים לאחר מכן לא יוכנסו לסדרה זו. בחודש זה פורסם כי מועצת מקרקעי ישראל החליטה להאריך את התוכנית עד לשנת 2019. כמו כן בסוף חודש ספטמבר נפתחו הגרלות ב-3 ערים, המיועדות גם למשפרי דיור ובהן מוצעות דירות שנותרו ללא דורש בהגרלות קודמות.
בשנת 2018 הוחלט כי גם רווקים מעל גיל 26 והורים גרושים מתחת לגיל 35 יוכלו להצטרף למעגל הזכאים.
כחלק מן המאמץ להאיץ את מסירת הדירות לזכאי התוכנית, פרסמה מועצת מקרקעי ישראל הזמנה לקבלנים הבונים דירות בשוק החופשי לשווק את דירותיהם כחלק מן התוכנית.
משרד הבינוי הקים אתר ייעודי שבמסגרתו מוצגים פרויקטים במסגרת מחיר למשתכן. באתר מוצגים פרויקטים של מחיר למשתכן ביישובים שונים בישראל שאליהם ניתן להירשם להגרלה כאשר היא נפתחת. לאחר מכן מוצגות באתר תוצאותיה.
עד אוגוסט 2018 נרשמו לתוכנית יותר מ-128 אלף משקי בית, עלות התוכנית לקופת המדינה עד לספטמבר 2018 הייתה כ-5.9 מיליארד ש"ח. נכון לסוף 2018, 3,500 דירות אוכלסו, ו-25 אלף דירות קיבלו היתר בנייה מלא, כשרובן מצויות בשלבי בנייה שונים. עד סוף שנת 2018, נקבע מחיר הדירות יוצמדו למדד תשומות הבנייה.
בספטמבר 2019 קבע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, שהגרלת "מחיר למשתכן", ככל הגרלה, חייבת בהיתר ממשרד האוצר, אך העובדה שלא ניתן היתר כזה, אינה פוגעת בתוקפן של ההגרלות שהתקיימו.
בסוף 2020, הוחלפה בתוכנית "דיור במחיר מופחת" של יעקב ליצמן.
ביקורת.
התוכנית ספגה ביקורת לגבי מספר נושאים הכלולים בה. בחלק מהפרויקטים שהוצעו לזכאים, תמהיל הדירות שהוצע הוא של דירות גדולות, שאינן מתאימות למשפחות קטנות ולרווקים, ומחירן גבוה בהתאם. על פי דוח מבקר המדינה, כמעט 50% מהדירות הן של 5 חדרים ומעלה. ביקורת נוספות עסקה בעיקרון העדפת "בן המקום" היוצרת אפליה פסולה. על פי הערכות, חלק מהזוכים בהגרלות אינם מתכוונים לגור בדירות בהן זכו, הם מתכוונים להשכירן ולגור במקום אחר, ובכך לפי הטענות הם למעשה הופכים למשקיעים בנדל"ן.
עוד נמצא כי בחלק מהפרויקטים ויתרו רבים מהזוכים על רכישת דירה בשל אי התאמה בין צורכיהם לדירות המוצעות.
נטען גם כי בשל רצונה של המדינה להגיע למחירים זולים הדירות נבנות בסטנדרט נמוך. עוד נטען כי בשל רצון המדינה להאיץ את קידום הפרויקטים נמנעה מהרוכשים האפשרות לבצע התאמות מפרט כמקובל.
בביקורת על התכנית, נטען שהיא יוצרת את אפקט הקוברה, מכיוון שהיא הופכת את השוק ללא צפוי, ומובילה באופן ישיר לבריחה מסיבית של מרבית היזמים - מה שמוביל בטווח הארוך להתייקרות נוספת במחירי הדירות.
קנאב
קֶנָאבּ (באנגלית: Kanab) היא עיירה במחוז קיין במדינת יוטה שבארצות הברית. מתיישבים אירופאים הגיעו לראשונה לאזור ב-1864, והעיירה נוסדה ב-1870 כאשר עשר משפחות של מורמונים התיישבו באזור. מספר התושבים בשנת 2013 היה 4,300.
היסטוריה.
מקור שם המקום בשפת של בני הפאיוט, עם האינדיאנים ששכן במקום קודם לכן, ופירושו "מקום עצי הערבה". מורמונים הגיעו לראשונה לאזור בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19. הניסיון הראשון להתיישב במקום נעשה ב-1864 שעה שהוקמה מצודת קנאב (Fort Kanab) על גדות ערוץ קנאב (Kanab Creek). התקפות של אינדיאנים אלצו את התושבים לנטוש את המקום שנתיים אחר-כך. ב-1870 נעשה ניסיון חוזר, כאשר עשר משפחות של מורמונים התיישבו במצודה. המתיישבים קיבלו עידוד ממנהיג המורמונים בריגהם יאנג שביקר פעמיים במקום וסייע בתכנון היישוב.
במשך שנים רבות היה היישוב אחד היישובים המבודדים ביותר בארצות הברית. נהר הקולורדו מנע גישה למקום ממזרח ומדרום וניתן היה להגיע תוך קשיים ניכרים בדרכי עפר בכיוון מערבה ללאס וגאס דרך אריזונה. רק המסע בן ה-37 קילומטרים לאורדרוויל ביוטה לקח ארבעה ימים. מצד שני הבידוד משך לאזור אנשים דוגמת סופר המערבונים ז'אן גריי (Zane Gray; 1939-1872) שהתגורר בעיירה מספר שנים. ב-1927 נפתח גשר נאוואחו מעל נהר הקולורדו בסמוך לליז פרי והכביש שעבר עליו (כיום כביש מספר 89A) הקל על הקשר בין קנאב ליישובים שמדרום לנהר.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 היה האזור חביב על הוליווד בשל אווירת המערב הפרוע שהשרו נופיו ויותר ממאה מערבונים וסדרות טלוויזיה צולמו באזור.
לצורך בניית סכר קניון גלן הוארך במיוחד כביש 89. הכביש מגיע מדרום מזרח חוצה את הקולורדו בגשר קניון גלן ליד פייג' וממשיך לקנאב. הכביש הגיע לקנאב ב-1957, ובכך הפכה קנאב להיות תחנת מעבר לתיירים בדרכם צפונה לפארקים הלאומיים ברייס וציון או דרומה לאגם פאוול ולגרנד קניון, והעיר התרחבה.
בינואר 2006 העבירה מועצת העיירה בראשות ראש העיירה דאז קים לאוסון החלטה בלתי מחייבת שכותרתה "המשפחה הטבעית: חזון לעיר קנאב" שבו הגדירו את המושג "משפחה טבעית" כחתונה בין גבר לאישה "כפי שהוסמך על ידי אלוהים". החלטה זו שנוסחה על ידי קבוצת לחץ שמרנית מסולט לייק סיטי, עוררה זעם בחוגים ליברליים וארתור פרומר (Arthur Frommer), מחבר מדריכי טיולים ידוע כינה את קהילת העיירה כהומופובית ודרבן תיירים להחרים את העיירה.
גאוגרפיה.
תיאור כללי.
קנאב שוכנת במערב רמת קולורדו במחוז קיין בדרום יוטה על הגבול עם אריזונה בגובה 1,515 מטרים מעל פני הים. שטחה של העיר על פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית הוא 36.4 קמ"ר, מתוכם כ-100 דונם (0.28%) מים.
קנאב שוכנת בלב האזור המכונה "המעגל הגדול" ("Grand Circle"), כשסביבה אתרי תיירות מרכזיים דוגמת המונומנט הלאומי צוקי השני (Vermilion Cliffs National Monument), הפארק הלאומי ברייס קניון, הפארק הלאומי גרנד קניון (הגדה הצפונית), הפארק הלאומי ציון ואגם פאוול. אתרי תיירות סמוכים נוספים כולל את המונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה (Grand Staircase-Escalante National Monumen), הפארק המדינתי דיונות החול קורל פינק (Coral Pink Sand Dunes State Park), מערת מוקווי (Moqui Cave) הנמצאת בבעלות פרטית ומקלט חיות המחמד הגדול ביותר בארצות הברית השייך לאגודת "Best Friends Animal Society".