בחלק ממקצועות הרפואה השונים נדרשת התמחות ראשונית ברפואה פנימית כתנאי לקבלה. בין המקצועות ניתן למנות את מקצוע האימונולוגיה, קרדיולוגיה, אנדוקרינולוגיה, גסטרואנטרולוגיה, המטולוגיה, נפרולוגיה, ומחלות זיהומיות. כחלק מההסכם שהושג בעקבות שביתת הרופאים במהלך 2011 הוצע לרופאים שמעוניינים להתמחות ברפואה פנימית מענק התמחות על סך 300 אלף ש"ח (ברוטו), ע"ר העובדה שרופאים שסיימו את הסטאז' החלו תרים פחות אחר מקצועות הרפואה הפנימית ויותר אחר מקצועות 'זוהרים' יותר כגון מקצועות הכירורגיה, התמחות ברפואת ילדים ועוד. תרמו לכך בעיקר העובדה שלאחר סיום ההתמחות - רופאים פנימאים מומחים (שאינם הולכים לתת-התמחות לאחר שסיימו את ההתמחות ברופאה פנימית) מרוויחים לרוב פחות כסף מרופאים מומחים במקצועות אחרים. המענק האמור בא כביכול לנסות ולאזן את המצב מול ההתמחויות האחרות, אך למעשה מדובר בתוספת דלה מאוד, שכן את הסכום האמור (300 אלף שקלים) מרוויחים אפילו מתמחים במקצועות הכירורגיה תוך פרק זמן קצר יחסית בחייהם המקצועיים. עד כה לא הוצעה תוספת שכר נוספת למתמחים במקצוע הרפואה הפנימית - יתירה מכך, גם מתן המענק האמור הופסק לאחר כ-7 שנים.
מטא סנדיפורד-ארטסט
מטא סנדיפורד-ארטסט (באנגלית, Metta Sandiford-Artest; נולד בשם רון ויליאם ארטסט הבן, באנגלית: .Ronald William Artest, Jr; ) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת הסמול פורוורד. ב-12 עונותיו הראשונות בקריירה נקרא רון ארטסט, ובשנת 2011 שינה את שמו למטא וורלד פיס (Metta World Peace). בשנת 2020 שינה שוב את שמו ל"מטא סנדיפורד-ארטסט".
סנדיפורד-ארטסט שיחק 15 עונות בליגת ה-NBA ונחשב בשיאו לאחד מטובי שחקני ההגנה בליגה ואף זכה בתואר שחקן ההגנה של העונה בשנת 2004. עם זאת, הוא נחשב לשחקן בעייתי והושעה על ידי הנהלת ה-NBA עד לסוף עונת עקב תקיפת אוהד.
קריירה ב-NBA.
ארטסט נבחר במקום ה-16 בדראפט ה-NBA 1999 על ידי שיקגו בולס. בעונת הרוקי שלו, , הוא נכלל בחמישיית הרוקיז של השנה. הוא שיחק שנתיים וחצי במדי שיקגו, במהלכן קבע ממוצעים של 12.5 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.9 אסיסטים ו-2 חטיפות בממוצע למשחק.
ב-2002 הועבר ארטסט לקבוצת אינדיאנה פייסרס, בטרייד שבמסגרתו הועברו רון מרסר, בראד מילר וקווין אולי בתמורה לג'יילן רוז, טרוויס בסט ונורמן ריצ'רדסון. בעונת הוא קבע ממוצעים של 18.3 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק. במהלך העונה הוא נכלל בנבחרת המזרח למשחק האולסטאר של ה-NBA, ובסיומה זכה בתואר שחקן ההגנה של העונה ב-NBA.
ב-19 בנובמבר 2004, היה מעורב בקטטת פייסרס-פיסטונס. 45 שניות לפני סיום המשחק בין אינדיאנה פייסרס לדטרויט פיסטונס בפאלאס של אובורן הילס, כשהתוצאה היא 82–97 לפייסרס, ביצע ארטסט עבירה קשה על בן וולאס, שבתגובה הכה את ארטסט בפניו והדף אותו על שולחן המזכירות. לאחר מכן השליך אוהד דטרויט כוס עם קרח מהיציע על ארטסט, בתגובה עלה ארטסט ליציע ותקף את האוהד, מה שגרם לאוהדים ולשחקנים נוספים להצטרף לקטטה. בעקבות האירוע, ארטסט הושעה על ידי הנהלת ה-NBA עד סיום העונה (73 משחקים - ההשעיה הארוכה ביותר בתולדות הליגה שלא קשורה בסמים). ארטסט הפסיד מההשעיה כ-7 מיליון דולר שהיה אמור לקבל על פי חוזהו בפייסרס.
בתחילת עונת ביקש ארטסט מהנהלת אינדיאנה להעביר אותו בטרייד, והוצב ברשימת השחקנים הלא פעילים של הפייסרס. דרישתו גרמה לקרע חברתי בינו לבין שאר שחקני הקבוצה, ואף נשיא הקבוצה לארי בירד התאכזב מרצון השחקן. ב-25 בינואר 2006 עבר ארטסט לסקרמנטו קינגס תמורת פרדראג סטויאקוביץ'.
אף על פי שארטסט עבר מאינדיאנה באמצע העונה ותדמיתו הבעייתית, הוא השתלב בסקרמנטו במהירות והפך לשחקן משמעותי בחלק ההגנתי, והתחבר למאמנו ריק אדלמן. ארטסט הוביל את סקרמנטו ל-14 ניצחונות רצופים, וסיים איתה במקום השמיני במערב והעפיל לפלייאוף.
הוא הושעה מהמשחק השני בסיבוב הראשון בפלייאוף כנגד סן אנטוניו ספרס, לאחר שנתן מרפק לפניו של מאנו ג'ינובילי. סקרמנטו הפסידה 2–4 בסדרה והודחה מהפלייאוף. לאחר תום העונה הוא ניסה לגרום להשארת בונזי ולס בקבוצה, ללא הצלחה.
ב-14 באוגוסט 2008, הועבר ארטסט בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס. הוא הצטרף לשני שחקנים מובילים נוספים של יוסטון, יאו מינג וטרייסי מקגריידי. בתגובה למעבר אמר יאו מינג כי הוא מקווה שארטסט לא יריב יותר ולא ירדוף אחרי אוהדים ביציע. כבר בפתיחת הליגה נשרקה לחובתו העבירה הטכנית הראשונה שלו, לאחר תקרית עם שחקני דאלאס מאבריקס.
לקראת עונת שינה ארטסט את שמו למטא וורלד פיס. ב-22 באפריל 2012, במשחק נגד קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, שלח וורלד פיס מכת מרפק לראשו של ג'יימס הארדן, תוך כדי שהוא חוגג הטבעה. בעקבות המכה, וורלד פיס הורחק באופן מיידי מהמשחק, ואילו הארדן לעומתו נשאר על הפרקט במשך מספר דקות, עד אשר עזב את המשחק לצורכי הערכה רפואית. מאוחר יותר נמצא כי הארדן ספג זעזוע מוח מהמכה. ב-24 באפריל 2012, חרף התנצלותו של וורלד פיס
בפני מעריצי אוקלהומה, הוחלט להרחיקו מ-7 משחקים, מה שהסב לו הפסד שהוערך ב-348,000 דולר.
המחלוקת סביב סנדיפורד-ארטסט.
על אף כישרונו ככדורסלן, סנדיפורד-ארטסט עורר מחלוקות רבות סביב התנהגותו הבעייתית. בעונתו הראשונה ב-NBA הוא היה מושא לביקורת, עקב הגשת מועמדות להתקבל כעובד ברשת סירקט סיטי (Circuit City Stores) על מנת לזכות בהנחת העובד של אותה חברה.
סנדיפורד-ארטסט הושעה ל-3 משחקים בשנת 2003, עקב הריסת מצלמת טלוויזיה במדיסון סקוור גארדן, ול-4 משחקים נוספים לאחר שהתעמת עם מאמן מיאמי היט פט ריילי. כמו כן, הוא הושעה מספר פעמים עקב עבירות בלתי ספורטיביות.
באחד מאימוני אינדיאנה פייסרס, סנדיפורד-ארטסט הגיע לבוש בחלוק רחצה. הוא הושעה ל-2 משחקים בתחילת עונת 2004/05 על ידי המאמן ריק קרלייל לאחר שביקש שחרור מהקבוצה למשך חודש על מנת שיוכל לעבוד על אלבום הראפ שלו.
במשחק בין אינדיאנה פייסרס לבוסטון סלטיקס שמר סנדיפורד-ארטסט על פול פירס וכדי למנוע מהכדור להגיע לפירס וסנדיפורד-ארטסט ניסה להוריד את מכנסיו של יריבו על ידי משיכתם. סנדיפורד-ארטסט התנצל אחר כך בפני פירס על מעשהו בטלוויזיה.
ב-5 במרץ 2007 נעצר סנדיפורד-ארטסט על ידי המשטרה לאחר שתקף אישה בביתו ופצע אותה. הוא הושעה מיידית מסגל סקרמנטו קינגס. ב-10 במרץ הודיעו הקינגס על חזרתו של סנדיפורד-ארטסט לקבוצה, במקביל להמשך החקירה. ב-3 במאי נשפט וורלד פיס ל-20 יום בכלא ולעבודות שירות. סנדיפורד-ארטסט ישב עשרה ימים בכלא ועבד עשרה ימים נוספים בעבודות שירות.
ב-14 ביולי 2007 הודיעה הנהלת ה-NBA על השעיית סנדיפורד-ארטסט משבעה משחקים, עקב בעיותיו עם החוק.
בעונת 2011/2012 סנדיפורד-ארטסט הושעה ל-7 משחקים ימים ספורים לפני הפלייאוף בגלל שנתן מרפק לראשו של ג'יימס הארדן.
פּא (בערבית: پاء) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה, כוואריאנט של בא, כדי לייצג את העיצור /p/ (כמו פּ"א דגושה). האות נוצרה בשפות שעברו להשתמש באלפבית הערבי וכללו את הצליל הזה כמו פרסית ואורדו, משם עברה האות לשימוש גם בשפה הערבית במילים משפות זרות, לדוגמה پاسكال (פסקל).
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד'ארז.
מגוב נוכרי
מגוב נוכרי הוא מגוב לפריצת שדות מוקשים המתחבר לרכב קרבי משוריין (רק"ם) כגון טנקים, נגמ"שי חיל ההנדסה וכן הלאה. ה"נוכרי" משרת בצה"ל בחיל ההנדסה ובחיל השריון.
ה"נוכרי" בנוי מזוג קבוצות גלגלי מתכת כבדים בעלי בליטות (בדרך כלל ארבעה גלגלים בקבוצה), המרכב הרתום לטנק באופן שכל קבוצת גלגלים נמצאת לפני אחד מזחלי הטנק. הגלגלים חופשיים על צירם, ואינם מחוברים להינע כלשהו. הגלגלים מתגלגלים מכוח תנועת הטנק שמאחוריהם ועקב משקלם הכבד מפעילים את המוקשים שנמצאים לפני הזחלים של הכלי. ה"נוכרי" בנוי כך שהפיצוץ של המוקש יעיף את המגוב כלפי מעלה במקום לגרום להם לנזק קבוע. הנוכרי מסורבל מאוד בתנועה, במיוחד בשטחים חוליים, מאט את תנועת הטנק אליו הוא רתום, ודורש מנהג הטנק מיומנות גבוהה. באזורי דיונות יש עדיפות למגוב מחרשה ולאמצעי פינוי מוקשים אחרים.
ה"נוכרי" משמש לפריצת הדרך לרק"ם שעליו הוא מותקן ולאלה שנוסעים בטור בעקבותיו. לטנק שדוחף את הנוכרי יש אפשרות לגרור בנוסף גם עגלה 34 טעונה בשתי שרשראות של בנגלורים, שאותן הוא משחרר בתחילת השד"ם. כאשר הטנק מגיע לקצה השד"ם הוא מפעיל את שרשרת הבונגלורים ונוצרת פרצה רחבה ובטוחה באורך של עשרות עד מאות מטרים. העגלה נרתמת לטנק עם פין המאפשר לגזור אותו בפיצוץ שנשלט מתוך הטנק.
כדי לפנות דרך רחבה ובטוחה יותר משתמשים באמצעי פריצת מוקשים שונים, בהם מגוב רציף המותקן על גבי דחפורי די־9 משוריינים, רקטות ריצוף (כגון ה־CARPET) וצפע שריון.
בצה"ל מצוי דגם נוסף של מגוב נוכרי הנקרא "נוכרי קל", וניתן להתקינו על טנקי מרכבה סימן 4 החדשים.
דף עד
דף עד לרישום והנצחה של הנספים בשואה הוא טופס שהונפק על ידי מוסד יד ושם כחלק מפרויקט ההנצחה שלו, ובו קרוביהם ומכריהם של קורבנות השואה מוסרים את פרטיהם. ניתן לקבל טפסים בשפות רבות ולמלא טפסים אלו בשפות רבות.
היסטוריה של דפי העד.
יד ושם פעל כבר בשלהי מלחמת העולם השנייה, בעיקר בארץ ישראל ובבריטניה. בשנת 1953 נחקק חוק זכרון השואה והגבורה – יד ושם, תשי"ג–1953. חלק מהגדרת תפקידו הוא לשחזר את שמותיהם, פניהם וגורלותיהם האישיים של היהודים שנרצחו בשואה. בהתחלת הדרך נדרש כי על כל דף תהיה חתימת אדם נוסף המאשר את נכונות הפרטים, אך כיום די במילוי הטופס.