בעבר היו מספר מקרים שבהם זוכה הפרס זכה גם בפרס נובל לשלום; לדוגמה, ב-1996 זכה בפרס זה ארגון "רופאים ללא גבולות", ולאחר מכן זכה הארגון גם בפרס נובל לשלום ב-1999. גם זוכה פרס נובל לשלום לשנת 2018 דניס מקווגי, זכה בפרס זה בשנת 2016.
Liberation
Liberation (בעברית: גאולה) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, אשר יצא לאור ב-15 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים RCA. זהו גם האלבום הראשון של אגילרה מזה שש שנים לאחר שאלבומה האחרון יצא ב-2012.
הפקה.
אגילרה עבדה עם מספר רחב של מפיקים וכותבים על האלבום ביניהם פארל ויליאמס ולינדה פרי בשלבים המוקדמים של העבודה על האלבום אך השירים איתם לא נכנסו בסוף לאלבום ובנוסף לכך עבדה גם עם קניה וסט אנדרסון פאאק, צ'י פופ, מייק דין וטיילה פארקס אשר השירים עליהם עבדה איתם כן נכנסו לאלבום.
בנוסף לכך, באלבום היו גם מספר אמנים אורחים: דמי לובאטו, הזמר הג'יימקני שנסיאה, זמרת הרגאיי קידה, הראפר גולד לינק, הראפר טי ווי דולה סיינג והראפר 2 צ'יינז.
משה פרנס מרוטנבורג
רבי משה פרנס מרוטנבורג היה אחד מהראשונים, הוא חי ופעל בעיר רוטנבורג שבגרמניה בשלהי המאה ה-13 או בראשית המאה ה-14, מתלמידי המהר"ם מרוטנבורג, ומחבר 'ספר הפרנס'.
קורות חייו.
אין בידינו ידיעות על קורות חייו של רבי משה פרנס או התקופה המדויקת בה חי, אולם מדברי הראשונים שחיו בדורות שאחריו המזכירים את ספרו, כמו המהרי"ל, עולה שקיבל תורתו מתלמידי מהר"ם מרוטנבורג, ואולי אף ממהר"ם עצמו. לאחר הוצאת ספר הפרנס לאור, אושררה השערה זו מתוכן הספר, המלא במובאות מדברי מהר"ם מרוטנבורג.
ספר הפרנס.
רבי משה פרנס כתב את ספר הפרנס שלא ראה אור במשך מעל חמש מאות שנים. על פי המובא בהקדמת המו"ל של הספר, כתב יד של ספרו התגלגל לידי ר' שמריהו צוקרמן, שהיה מחותנו של רבי יעקב אטלינגר, שהעבירו לרבי דוד לוריא (הרד"ל) שהחל לערוך את הספר ולהגיהו בשנת התקצ"ב (1832), אך לא הספיק להשלים את המלאכה. קרובו, רבי שמואל לוריא לקח אליו את כתב היד של הספר, ובשנת התרל"ה (1875) רכש ממנו רבי משה שמואל הורוויץ את כתב היד, ולאחר שסיים את מלאכת הגהת הספר, הוציאו לאור בשנת התרנ"א (1891).
כך תיאר החיד"א בספרו הביבליוגרפי שם הגדולים את ספר הפרנס:
אביגיל (סרט)
אביגיל (ברוסית: Эбигейл) הוא שמו של סרט קולנוע רוסי מסוגת הרפתקאות ופנטזיה, בהפקת KD Studios, בבימויו של אלכסנדר בוגוסלבסקי. בכיכובה של טינאטין דלאקישווילי. הסרט תוכנן לעלות לאקרנים בהפצה מסחרית ברוסיה ב-11 באפריל 2019, אך בהמשך התאריך נדחה ל-22 באוגוסט 2019. הסרט הוקרן ב-500 בתי קולנוע במקסיקו החל מה-5 בדצמבר 2019.
עלילה.
הנערה הצעירה אביגיל חיה בעיירה, שגבולותיה נסגרו לפני שנים רבות בגלל מגפה מסתורית של מחלה קטלנית.
כאשר אביגיל מגלה יכולות יוצאות דופן, היא לומדת כי העיירה שלה הוא למעשה מקום מלא קסם וכי המגפה לא הייתה אלא כיסוי לרשויות, על מנת להסתיר זאת ולחטוף את קוסמי העיירה. היא מחליטה לאתר את אביה שנלקח בתואנה כי הוא נגוע במגפה, עוד כשהיא הייתה ילדה.
הפקה.
שיווק.
טיזר ראשון של הסרט יצא ב-9 בנובמבר 2018. הקדימון המלא פורסם באפריל 2019.
אלישבע מזי&quot;א
אלישבע מזי"א (נולדה ב-23 באפריל 1981) היא מנהלת ישראלית. מנכ"לית תיאטרון החאן. ממייסדי עמותת רוח חדשה, אותה ניהלה במשך כעשר שנים.
ביוגרפיה.
אלישבע היא בתם של יואב, טייס, חקלאי ומורה דרך; ועדנה מזי"א, מחזאית, סופרת, תסריטאית ובמאית. יש לה אח בכור. גדלה בנהלל ובתמרת. למדה בתיכון "העמק המערבי" שבקיבוץ יפעת.
שירתה בצה"ל ביחידה 8200. בוגרת תואר ראשון ב בהצטיינות ובעלת תואר שני בתקשורת פוליטית - שני תאריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
הייתה ממייסדי עמותת רוח חדשה, וכיהנה מטעמה כסגנית יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. בין השנים 2007–2016 שימשה כמנכ"לית העמותה. בשנת 2017, הייתה במשך תשעה חודשים בתפקיד ראש המטה של מנכ"ל משרד האוצר.
החל מסוף 2017 משמשת כמנכ"לית תיאטרון החאן.
מפרסמת מאמרים בידיעות אחרונות.
בשנת 2018 בחר בה גלובס ברשימת 70 הצעירות המבריקות של ישראל.
חיים אישיים.
נשואה לאסף מרגלית, מנהל בחברת היי-טק, ומתגוררת במוצא. לשניים ילדה משותפת.
פרל ביילי
פרל מיי ביילי (באנגלית: Pearl Mae Bailey; 29 במרץ 1918 – 17 באוגוסט 1990) הייתה שחקנית וזמרת אפריקאית-אמריקאית. לאחר הופעות בוודוויל, היא הופיעה לראשונה בברודוויי במחזמר "St. Louis Woman" בשנת 1946. היא זכתה בפרס הטוני על תפקיד הכותרת בהפקה הכולה-שחורה של "Hello, Dolly! " ב-1968. ב-1986, היא זכתה בפרס אמי על תפקידה בתור הפיה הסנדקית, בספיישל ABC "Cindy Eller: A Modern Fairy Tale".
הביצוע שלה לשיר "Takes Two to Tango" היה להיט בעשירייה הפותחת במצעדים בשנת 1952. היא קיבלה את פרס מפעל החיים של גילדת שחקני המסך ב-1976, ואת מדליית החירות הנשיאותית ב-17 באוקטובר 1988.
תחילת דרכה.
ביילי נולדה בניופורט ניוז שבווירג'יניה, לאיש הדת ג'וזף ג'יימס ואלה מיי ריקס ביילי. היא סיימה את לימודי התיכון בבית הספר על שם בוקר טי וושינגטון בנורפוק, וירג'יניה, העיר הראשונה באזור להציע חינוך גבוה עבור תלמידים שחורים.
היא שרה לראשונה על במה כשהייתה בת 15. אחיה ביל ביילי היה בתחילת הקריירה שלו בתור רקדן סטפס, והציע לה להשתתף בתחרות חובבנית בתיאטרון פרל בפילדלפיה. ביילי זכתה בתחרות, ונחתמה להופיע בתיאטרון בשכר של 35$ לשבוע, למשך שבועיים. עם זאת, התיאטרון נסגר במהלך השבועיים, ולא שילמו לה את שכרה. מאוחר יותר היא זכתה בתחרות דומה בתיאטרון אפולו שבהארלם, והחליטה להמשיך לפתח קריירה בתחום הבידור.
קריירה.
ביילי התחילה את הקריירה שלה בשירה וריקודים במועדונים השחורים של פילדלפיה בשנות ה-1930, ועד מהרה החלה להופיע גם באזורים אחרים של החוף המזרחי. בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, ביילי תיירה ברחבי ארצות הברית עם מופע של האגודה למען החייל. לאחר סיבוב ההופעות, היא התיישבה בניו יורק. ההצלחות שלה כמופע סולו במועדונים הובילו לשיתופי פעולה עם גדולי הבדרנים של התקופה, כגון קאב קלוואיי ודיוק אלינגטון. בשנת 1946, ביילי הופיעה בבכורתה בברודוויי במחזמר "St. Louis Woman". עבור הופעתה זו, היא זכתה בפרס דונלדסון לכוכבת ברודוויי החדשה. בין הופעותיה על הבמה והמסך הגדול, ביילי המשיכה להקליט תקליטים ולצאת לסיבובי הופעות. בימים המוקדמים של הטלוויזיה, ביילי התארחה בתוכנית של רשת CBS, "Faye Emerson's Wonderful Town". מאוחר יותר, היא ארחה מופע בידור משלה ברשת ABC, "The Pearl Bailey Show" (ינואר–מאי 1971).
ב-1967, ביילי וקאב קאלוויי כיכבו בהפקה הכולה-שחורה של "הלו, דולי!". סיבוב ההופעות של ההפקה היה כל כך מוצלח, שהמפיק דייוויד מריק העלה את המופע בברודוויי, שם הוא היה ללהיט ענק. ביילי זכתה בפרס טוני מיוחד על תפקידה ו-RCA ויקטור הוציאה אלבום פסקול של המופע.
בעקבות סדרת הבידור שלה בטלוויזיה בשנת 1971, היא סיפקה קולות עבור אנימציות כגון "Tubby the Tuba" (1976) ו"השועל והכלבלב" של דיסני (1981). היא חזרה על תפקידה בתור "דולי" בברודוויי בשנת 1975. הלו, דולי! בשנת 1985, בגיל 67, היא השלימה את התואר שלה בתאולוגיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון הבירה.
ביילי כתבה מספר ספרים: "The Raw Pearl" (1968), "Talking to Myself" (1971), "Pearl's Kitchen" (1973), ו-"Hurry Up America and Spit" (1976). בשנת 1975 היא מונתה כשגרירה מיוחדת לאו"ם על ידי הנשיא ג'רלד פורד. הספר האחרון שלה, "Between You and Me" (1989), מספר על חוויותיה במסגרת ההשכלה הגבוהה. ב-19 בינואר 1985, היא הופיעה בשידור טלוויזיוני בינלאומי של חגיגות הגאלה ה-50 להשבעת נשיא ארצות הברית, לכבוד מינויו השני של רונלד רייגן. ב-1988 העניק רייגן לביילי את מדליית החירות הנשיאותית.
חיים אישיים.
ב-19 בנובמבר 1952, נישאה ביילי למתופף הג'אז לואי בלסון בלונדון.
מאוחר יותר, באמצע שנות ה-1950, הם אימצו בן, טוני. באפריל 1960 נולדה בתם, די די ג'יי בלסון. טוני בלסון נפטר בשנת 2004. דידי בלסון נפטרה ב-4 ביולי 2009, בגיל 49, חמישה חודשים לאחר שנפטר אביה.
ביילי, שהייתה רפובליקנית, מונתה על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון כ"שגרירת האהבה" של ארצות הברית ב-1970. מאוחר יותר, היא הופיעה בקמפיין הבחירות של הנשיא ג'רלד פורד ב 1976 הבחירות.
היא קיבלה את מדליית הארד ב-1968, אות הכבוד הגבוה ביותר המוענק לאזרחים על ידי העיר ניו יורק.
ביילי הייתה חברה טוב של השחקנית ג'ואן קרופורד. ב-1969, קרופורד וביילי הצטרפו לעמיתתן ג'יפסי רוז לי בקבלת פרס מטעם USO (ארגון התמיכה בחיילים). באותה השנה, ביילי הוכרה בתור "אשת השנה" של ה-USO. כשנפטרה קרופורד במאי 1977, ביילי הספידה אותה ושרה בלוויה שלה.
מותה.
פרל ביילי נפטרה בבית החולים האוניברסיטאי על שם תומאס ג'פרסון בפילדלפיה ב-17 באוגוסט 1990, בעקבות סתימת עורקים. ביילי נקברה בפארק הזיכרון רולינג גרין בווסט צ'סטר, פנסילבניה.
בעלי ארבע גפיים
ספר הפרנס
טפג'ריים
טפג'ריים (שם מדעי: Tapejaridae) היא משפחת זוחלים מעופפים מסדרת הפטרוזאורים שחיו בתור הקרטיקון והיו קרוביהם של משפחת האזדרקיים הגדולה וקרובים רחוקים יותר של האורניתוכיריים והפטראנודוניים.
מאפיינים.