במהלך השנים ניצח מלכא עשרות תחרויות ריצה וטריאתלון בארץ ובחול והיה שותף להקמת מועדון הריצה "ריאקשן", שהוקם על מנת לקדם את הספורט האירובי בישראל ולהעלות את המודעות לשילוב ריצה ופעילות גופנית אירובית בקרב האוכלוסייה.
בשנת 2012 נבחר למאמן הריצה של חברת נייקי ישראל
אדוארד מאייר
אדוארד מאייר (בגרמנית: Eduard Meyer; 25 בינואר 1855 - 31 באוגוסט 1930) היה היסטוריון גרמני.
ביוגרפיה.
מאייר נולד בהמבורג ולמד ב-Gelehrtenschule des Johanneums ואחר-כך באוניברסיטאות בון ולייפציג. אחרי שסיים את לימודיו, שהה שנה אחת באיסטנבול. ב-1879 הוא התמנה למרצה באוניברסיטת לייפציג. הוא התמנה לפרופסור להיסטוריה עתיקה בורוצלב ב-1885, באוניברסיטת האלה-ויטנברג ב-1889 ובאוניברסיטת הומבולדט ב-1902. הוא שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד ב-1909. מאייר זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אוקספורד, סנט אנדרוז, פרייבורג ושיקגו.
כתביו.
עבודתו העיקרית היא "Geschichte des Altertums" (1884-1902; המהדורה השלישית, 1913) הוא גם פרסם את הספרים הבאים:
הוא גם כתב ערכים בEncyclopaedia Biblica (1903) ובמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה.
קמיל ז'ורדן
אפרומאן
איזיצ'יפ
איזיצ'יפ סמיקונדקטור בע"מ (באנגלית: EZchip Semiconductor) הייתה חברת טכנולוגיה ישראלית המתמחה בתכנון ופיתוח מעבדים משולבים לשימוש ברשתות תקשורת מהירה. איזיצ'יפ הייתה חברה ציבורית ומניותיה נסחרו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. איזיצ'יפ הפסיקה להתקיים כחברה עצמאית בעקבות מיזוגה לתוך מלאנוקס בתחילת 2016. לפני המיזוג הייתה כלולה מניית החברה במדד תל אביב טק-עילית ובמדד תל אביב 100.
מטה החברה שכן ביקנעם עילית.
היסטוריה.
איזיצ'יפ סמיקונדקטור הוקמה בשנת 1999 במקור כחברת הבת של חברת "לאנאופטיקס", חברה שהוקמה בשנת 1990 על ידי אלי פרוכטר ואלי הארי. פרוכטר והארי עבדו קודם בחברת "פיברוניקס", אחת החברות הראשונות בעולם שפיתחה טכנולוגיה לתקשורת על סיבים אופטיים, אך כשלה מבחינה עסקית. "לנאופטיקס" פיתחה מערכות לתקשורת נתונים בתקן Token ring, זכתה להצלחה ראשונית והונפקה בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1992. אולם בהמשך התקשתה בתחרות מול חברת סיסקו האמריקאית, בנוסף הפך תקן אתרנט לתקן המוביל בתקשורת נתונים, והוחלט על ארגון מחדש כולל הקמת חברות הזנק במסגרת החברה, על בסיס פיתוחים חדשים עליהם עבדה. בנוסף נכנסה להשקעה בחברה "קומסור", קרן הון סיכון של חברת קומברס ואיל ההון ג'ורג' סורוס.
"איזיצ'יפ" הוקמה ונוהלה על ידי אלי פרוכטר, ועסקה בפיתוח מעבדי רשת, המוטמעים בתוך הנתבים ומאפשרים הגברה משמעותית של כמות המידע ומהירות העברתו. פרוכטר סבר שעדיף לחברה להתמקד בפיתוח ושיווק רכיבים לנתבים, שאותם תמכור לספקים אחרים ולא במערכות שלמות בהם היה תחרות קשה. בין לקוחותיה היו: סיסקו, היולט פקארד, לוסנט, אריקסון, ECI Telecom וג'וניפר נטוורקס. באוקטובר 2000, גייסה ממשקיעים שונים 22 מיליון דולר לפי שווי של 122 מיליון דולר. אחר כך הגדילה "לנאופטיקס" שוב את חלקה ב"איזיצ'יפ".
בשנת 2008 מוזגה לתוך חברת לאנאופטיקס, ששינתה את שמה באופן רשמי לאיזיצ'יפ.
באמצע 2011 חנכה החברה מרכז פיתוח בקריית גת.
ביולי 2014, רכשה את החברה האמריקאית TILERA בתמורה לכ-130 מיליון דולר.
במאי 2015 נקלעה החברה למשבר, לאחר שהלקוחה הגדולה ביותר שלה, חברת "סיסקו", הודיעה שהיא לא מתכננת להשתמש בדור הבא של המעבדים של "איזיצ'יפ", אלא לפתח בעצמה מעבדים דומים. ושווי השוק של החברה בבורסה ירד במחיצת משיא של כמיליארד דולר.
ב-30 בספטמבר 2015 הוכרז כי איזיצ'יפ תימכר לחברת מלאנוקס. אולם השלמת העסקה התעכבה, לאחר שמספר משקיעים העבירו ביקורת על השווי לפיו נמכרת החברה. המיזוג הושלם ב-23 בפברואר 2016, ובעקבותיו התמזגה איזיצ'יפ לתוך מלאנוקס וחדלה להתקיים כחברה עצמאית.
משפחת קרליץ
משפחת קרליץ היא משפחה יהודית ליטאית, שהצמיחה מתוכה רבנים וגדולי תורה ידועים בליטא ובארץ ישראל, ובראשם החזון איש.
שם המשפחה קרליץ (ביידיש קארעליץ) לקוח משם העיירה קורליץ (בפולנית: Korelicze, כיום בבלארוס), שמעיד כנראה כי אבות המשפחה הגיעו משם. בדורות האחרונים ישבו בני המשפחה בעיירה קוסובה שבמחוז הורדנה (כיום בבלארוס).
ראש המשפחה היה הרב שמשון, בן המאה ה-18, שהיה חתן אחותו של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין בעל "הפרדס" ויורשו ברבנות העיר קניגסברג. הרב שמשון היה צאצא של הרב שמשון אב"ד קרמניץ, אחיו של המהר"ל מפראג, ונקרא על שמו.
נכדו של הרב שמשון, רבה של קניגסברג, היה הרב שמריהו קרליץ. בנו הוא הרב שמשון קרליץ - אביו של הרב שמריהו יוסף קרליץ, שכיהן כרבה של קוסובה ונחשב כאבי משפחת הרבנים לבית קרליץ. אשתו של הרב שמריהו יוסף קרליץ היא צאצאית ישירה של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין, בעל "הפרדס", מגדולי הרבנים והמקובלים במזרח אירופה במאה ה-18.
דור שני.
בני הרב שמריהו יוסף קרליץ:
חתני הרב שמריהו יוסף קרליץ:
אמירה בוזגלו
אמירה בוזגלו (נולדה ב-27 בינואר 1981) היא אשת תקשורת המשמשת מלהקת, עורכת תוכן ומגישה בטלוויזיה.
ביוגרפיה.
אמירה בוזגלו נולדה בתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה כקצינת חינוך.
למדה תקשורת ומנהל עסקים במסלול האקדמי המכללה למינהל. בעת לימודי התואר הראשון הכירה את דרור רפאל, שבאותם ימים היה מרצה במכללה. בתום הלימודים, הציע לה רפאל להיות העורכת והמפיקה של "תוכנית הערב - עם שי ודרור" ברדיו ת"א 102FM. במשך שנה וחצי ערכה והפיקה את התוכנית.
בהמשך, שימשה עורכת בתוכניות הטלוויזיה של קשת, ביפ ובערוץ 24. שימשה גם חלק מצוות התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".
ב-2013 שימשה פרזנטורית של חברת האופנה "פיפה" דנמרק. שנה אחר כך, צולמה לקמפיין הפרסום להלבשה תחתונה של רשת לבני נשים "את".
הגשה בטלוויזיה.
בשנת 2007 השתתפה בתוכנית היומית "שי ודרור" בערוץ "ביפ" וזו הפעם הראשונה שהייתה בקדמת המסך.
בשנת 2009 החלה את שיתוף הפעולה עם שי שטרן והופיעה לצדו בתוכנית "אל תשאל" במשך שתי עונות בערוץ ביפ ובערוץ 2.
בשנת 2011 כיכבה בדוקו-ריאליטי "בקרוב אהבה" לצד סיגל שחמון, גאיה טראוב, גילי שם-טוב, מיכל שפירא וגלית לוי בהנחיית העיתונאי אירי ריקין ב"קשת".
הגישה בערוץ 10 את התוכנית היומית "מחוץ לבועה", העוסקת בענייני הפריפריה.
הנחתה תוכניות בערוץ 24: "שישי חי", "אמירה מחפשת", "השיר שלי", "24 עד הבית" ושידרה באופן קבוע במסגרת השידורים החיים בערוץ.
השתתפה כפאנליסטית בתוכניות "מה אתם אומרים" של קשת ערוץ 2, "הדיבור" עם אלירז שדה, "דיבור ישיר", בהנחיית גואל פינטו, "עולם הזהר", לצד איציק זהר בערוץ 24, ו"ג’ודי ואלירז" ברשת 13.
אחד האירועים הטלוויזיוניים שאליו נקלעה אמירה הוא עימות טלוויזיני מול פרופסור אמיר חצרוני שהתבטא בגזענות כלפיה ("לא היה קורה כלום אם ההורים שלך היו נשארים במרוקו ונרקבים שם"). העימות קרה במסגרת תוכנית הבוקר של הזכיינית "קשת", בהנחיית יואב לימור וגלית גוטמן. אותו עימות סוקר בהרחבה במשך ימים בכל כלי התקשורת האפשריים ואף הגיע עד לדיון בכנסת. בשנת 2019 הוגשה כנגדה וכנגד הזכיינית קשת תביעת לשון הרע על ידי פרופסור חצרוני.
משנת 2015 מלמדת והגתה קורס "ליהוק ותחקיר" אשר מתקיים אצל הזכיינית "קשת" 12, בבית הספר למקצועות הטלוויזיה "מייק מדיה".
חיים אישיים.
בשנת 2016 נישאה בוזגלו למשה בן שימול. בשנת 2019 ילדה את בנם הבכור.
דיסטמיה
חלמיש כור-אש
חלמיש כור-אש (באנגלית: Flint Fireforge) הוא אחת הדמויות המרכזיות בסדרת הספרים המרכזית של ספרי רומח הדרקון. חלמיש הוא גמד גבעות מזדקן, לוחם חזק וידידו הטוב ביותר של תניס חצי-אלף. חלמיש (203–352 אחה"ח) נולד כבן שני למשפחה בת שלושה-עשר ילדים והוא צאצא למנהיג כפר בית-גבעות בשם רֶגהָר כור-אש, אחד השבטים הגדולים באותו הכפר. שם אמו אינו ידוע, ואביו היה דוּרְגָר כור-אש, אשר נלחם יחד עם אביו במלחמת שער-הגמדים, דבר אשר ביסס את שנאתו של חלמיש לשבט גמדי ההרים. אחד מאחייניו של חלמיש הוא גַ'סְפֶר כור-אש, אשר היה מחסידיה של סהר-פז בעידן החמישי.
חלמיש היה אומן נגרות ונהג לייצר צעצועי עץ לילדים, אותם העניק במתנה ללא כל תמורה. בנוסף היה גם חרש מתכות מהמעלה הראשונה, ורבים מתושבי אבנסיניה ביקשו לעצמם את יצירותיו. סימן ההיכר שלו היא קסדת רעמת הגריפון שלו.
שנותיו הראשונות.
ילדותו בבית גבעות.
חלמיש נולד בחוות משפחתו בבית-גבעות, בה עבד ברגע שיכול היה לעשות זאת. כאשר היה צעיר, שנא לעשות זאת, ובתחבולות גרם לאֶחיו הקטנים ממנו לבצע את מטלותיו במקומו. אחיו הגדול, אַיְילְמַאר כור-אש, הביא אותו בסוד אומנות הנפחות ובמשך זמן זה, התקרב חלמיש לאחיו הגדול. בצעירותו, נהגו חלמיש ואיילמאר לצאת להרפתקאות באזור הרי כרוליס בחפשם אחרי אוצרות. באחת מן ההרפתקאות הללו גילו חלמיש ואחיו מערת הובגובלינים. לאחר שהרגו את רוב יושבי המערה, גילו את חדר האוצר של שבט ההובגובלינים. בפסגת ערימת האוצרות ניצב לו גרזן נוצץ, אותו לקח איילמאר לעצמו בעוד חלמיש מילא כיסיו באבני חן ומטבעות. הם קראו לגרזן בשם הגרזן התַרְקָני, מאחר שהמערה הייתה קרובה למצודת פקס תרקס. שנים לאחר מכן, ביום מִילוֹא הזקן של חלמיש, איילמאר העניק את הגרזן התרקני לחלמיש כמתנה. איילמאר אולץ לפרוש מחיי הרפתקנות בגיל צעיר ואמר לחלמיש כי "בגלל שנלחמת כמו נערה, אתה 'צטרך ת'גרזן הזה יותר ממני". חלמיש איבד גרזן הזה יותר מאוחר בזמן בו נלחם כנגד גמדי אופל.
שהותו בקאלינסטי.