היחסים שבין קהיליית איי בהאמה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה בשנת 1974, קצת פחות משנה לאחר קבלת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.
בהחלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם בנובמבר 1975 אשר קבעה כי "ציונות היא צורה של גזענות ואפליה גזעית" התנגדה איי בהאמה להחלטה והצביעה נגד לצד 34 מדינות נוספות. בהחלטה 4686 של העצרת הכללית אשר באה לחזור בה מהקביעה של ההצבעה הקודמת, המדינה הייתה אחת ממציעות ההחלטה ונכללה בין 111 המדינות שהצביעו בעדה.
בעת ההצבעה על החלטה 67/19 של העצרת הכללית ב-29 בנובמבר 2012, אשר הציעה את שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה, נמתנה איי בהאמה בין 41 המדינות אשר נמנעו בהצבעה.
יחסי גרנדה–ישראל
יחסי גרנדה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין גרנדה לבין מדינת ישראל.
היחסים בין גרנדה לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1975, קצת פחות משנה לאחר עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.
יחסי דומיניקה–ישראל
יחסי דומיניקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית דומיניקה לבין מדינת ישראל.
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1978, כמה ימים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של דומיניקה מן הממלכה המאוחדת.
ספריית קוג'אס
ספריית קוג'אס (בצרפתית: Bibliothèque Cujas) היא ספרייה ברובע הלטיני של פריז.
היסטוריה.
ספריית קוג'אס המקורית הייתה ספריית בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פריז, אוספי הספרייה פוזרו במהלך המהפכה הצרפתית, כתוצאה מכך אוספי הספרייה הנוכחיים הורכבו מ-1829.
בשנים 1876–1914 השקיעה הנהלת הספרייה מאמצים רבים על מנת לפתח את אוספי הספרייה, וב-1958 נבנה בניין הספרייה החדש.
ב-1970 פוצלה האוניברסיטה של פריז למספר אוניברסיטאות שונות, וכתוצאה מכך הפכה ספריית בית הספר למשפטים לספרייה בין-אוניברסיטאית, שנקראה החל מ-1978 בשם ספריית קוג'אס.
מ-1979 מנוהלת הספרייה בפיקוחן של אוניברסיטת פנתאון-סורבון ואוניברסיטת פנתאון-אסאס.
הספרייה מכילה 750,000 פריטים, ומהווה את הספרייה המשפטית הגדולה באירופה.
בספרייה ישנו גם ארכיון המכיל בין היתר מסמכים של האומות המאוחדות, וכמו כן ישנו אוסף של כתבים נדירים וחדר קריאה.
הספרייה שותפה, יחד עם הספרייה הלאומית של צרפת, במספר פרויקטים של שימור ודיגיטציה.
יחסי טובאלו–ישראל
יחסי טובאלו–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין טובאלו לבין מדינת ישראל.
היסטוריה.
היחסים שבין טובאלו לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כשש שנים לאחר הכרזת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.
בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) הצביעה טובאלו בעד ההחלטה, בניגוד לרוב המדינות באזור האוקיינוס השקט אשר הצביעו נגד לצד ישראל (איי מרשל, מיקרונזיה, נאורו, פלאו), נמנעו (אוסטרליה, פיג'י, פפואה גינאה החדשה, סמואה, טונגה, ונואטו) או נעדרו מן ההצבעה (קיריבטי).
יחסי ישראל–קיריבטי
יחסי ישראל–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של קיריבטי.
סקירה כללית.
היחסים שבין הרפובליקה של קיריבטי לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כחמש שנים לאחר הכרזת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.
בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) נציג קיריבטי נעדר מן ההצבעה.
קיריבטי היא אחת מ-48 מדינות העולם (בהן ישראל) שלא מכירות במדינה פלסטינית.
יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין
יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין נסיכות ליכטנשטיין.
סקירה כללית.
היחסים בין אסטוניה לליכטנשטיין כוננו ב-7 במרץ 2016. אזרחים אסטונים יכולים לבקר בליכטנשטיין וזאת ללא צורך באשרה. גם אזרחי ליכטנשטיין יכולים לבקר באסטוניה ללא צורך באשרת כניסה עקב אמנת שנגן.
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מנוהלים על ידי איגוד הסחר החופשי האירופי בו חברה ליכטנשטיין. בשנת 2018 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על קצת פחות משבע מאות אלף אירו בלבד. ליכטנשטיין היא שותפת הסחר ה-112 בגודלה של אסטוניה, בהתחשב בגודלה הקטן כמיקרו מדינה זהו מיקום משמעותי.
ניקודם קארו
ניקודם קארו (בגרמנית: Nikodem Caro; 23 במאי 1871 – 27 ביוני 1935) היה תעשיין כימי ויזם, אבי תעשיית החנקן הגרמנית.
ביוגרפיה.
קארו נולד בלודז' לאלברט קארו שהגיע ללודז' מפוזן ורוזה לבית רובינשטיין מורשה. סבו של קארו מצד אביו היה דמות ידועה בתנועת הרפורמה. בשנת 1888 החל ללמוד כימיה באוניברסיטה הטכנית המלכותית בשרלוטנבורג. בשנת 1892 הוא הוכתר בתואר דוקטור על ידי אוניברסיטת רוסטוק. הוא הקים לעצמו מעבדה כדי לעבוד כיועץ ובמסגרת זאת קשר קשרים עם אדולף פרנק. השניים חיממו סידן קרביד וקרביד בריום בתוך זרם של חנקן ומצאו ששניהם סוחפים חנקן. הם הסיקו מכך שקרבידים אלקליים סוחפים חנקן בטמפרטורות גבוהות. ב-31 במרץ 1895 הם הגישו את הפטנט הראשון המשותף שלהם, על ייצור ציאנידים מקרבידים, במיוחד בריום ציאניד.
בעקבות הפטנט פנתה אליהם חברת דינאמיט ובקשה מהם למצוא דרך לייצור נתרן ציאניד לצורך טיהור זהב מתוך עפרות עם תכולת זהב נמוכה. במסגרת מחקריהם הם גילו תהליך לייצור ציאנמיד הסידן מקרביד סידן עם חנקן יבש בכ-1,100 מעלות צלזיוס.
בשנת 1900, גילה קארו שחימום ציאנמיד הסידן עם אדים מייצר אמוניה.
קארו הקים שורה של בתי חרושת. בין השאר הקים בשנת 1908 בבידגושץ' בית חרושת גדול לדשן מבוסס סידן ובשנת 1915, במסגרת המאמץ המלחמתי של מלחמת העולם הראשונה הקים בחוז'וב בית חרושת חדיש לייצור חנקן לתעשיית הדשן.
קארו היה נשיא הסינדיקט הבינלאומי של תעשיית החנקן. בשנת 1913 קיבל מהקיסר ווילהלם את התואר פרופסור ולאחר מכן היה ל"יועץ סתרים".
בשנת 1926 הצטרף לוועד להוצאת אנציקלופדיה יודאיקה בעברית ובגרמנית של הוצאת אשכול. בשנת 1932 היה מעורב במשפט מתוקשר במסגרת סכסוך עם חתנו שנפרד מבתו.
מיינד האנטר
מיינד האנטר (באנגלית: Mindhunter) היא סדרת טלוויזיה מסוגת דרמת פשע פסיכולוגית אמריקאית שנוצרה על ידי היוצר ג'ו פנהול ומבוססת על הספר "Mindhunter: Inside the FBI's Elite Serial Crime Unit" מאת ג'ון דאגלס ומארק אולשייקר. עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בפלטפורמות של נטפליקס ב-13 באוקטובר 2017, ועונתה השנייה עלתה לשידור ב-16 באוגוסט 2019.
תקציר העלילה.
העונה הראשונה מתרחשת בשנת 1977 - ראשית ימי הפסיכולוגיה הפלילית והפרופילאות הפלילית בלשכה הפדרלית לחקירות - ונסובה סביב סוכני ה-FBI הולדן פורד וביל טנץ', יחד עם הפסיכולוגית ונדי קאר, שמשתייכת ליחידה למדעי ההתנהגות של ה-FBI בחטיבת ההדרכה באקדמיית ה-FBI בקוונטיקו, וירג'יניה. לאורך העונה, השלושה מראיינים רוצחים סדרתיים כלואים במטרה להבין את דרך חשיבתם ודפוסי פעולותיהם, בתקווה ליישם את הידע אותו הם רוכשים לאורך הראיונות ולפתור מקרים לא פתורים.
העונה השנייה מתרחשת בין השנים 1980-1981; והיא נסובה סביב מעשי הרצח באטלנטה בין השנים 1979-1981.
פיתוח והפקה.
פיתוחה של הסדרה החלה בשנת 2009, כששרליז ת'רון נתנה את ספר הפשע העלילתי "Mindhunter: Inside the FBI's Elite Serial Crime Unit" לדייוויד פינצ'ר. בינואר 2010, פרויקט "מיינד האנטר" הוקם על ידי חברת ההפקות "פוקס 21", שקיבלו את הספר (שנכתב על ידי סוכן ה-FBI בדימוס ג'ון אי. דאגלס והסופר מארק אולשייקר), יחד עם ערוץ הכבלים "HBO". התסריטאי סקוט באק נשכר לכתיבת הפיילוט. פינצ'ר, שהיה ידוע בעיקר כבמאי ומפיק סרטים, הרגיש באותה תקופה שהמדיום הטלוויזיוני "זר לו לחלוטין" עד שעבד על הדרמה הפוליטית "בית הקלפים", שלשמו הפיק וביים כמה פרקים. כאשר פינצ'ר סוף סוף חש בנוח עם המדיום הטלוויזיוני לאחר "בית הקלפים", ת'רון הציעה למחזאי והתסריטאי ג'ו פנהול לכתוב את הפרויקט, במקום באק. בדצמבר 2015 הסדרה עברה לשירות הסטרימינג של נטפליקס, לאחר ש"פוקס 21" נשרה מהפרויקט.
דמותו של הולדן פורד מבוססת על סוכן ה-FBI ג'ון א. דאגלס, מחבר הספר, ודמותו של ביל טנץ' מבוססת על סוכן ה-FBI החלוצי רוברט ק. רסלר. דמותה של ונדי קאר מבוססת על החוקרת הפסיכיאטרית אן וולברט בורג'ס, פרופסורית בולטת במכללת בוסטון, ששיתפה פעולה עם סוכני ה-FBI ביחידה למדעי ההתנהגות, וקיבלה מענקים לביצוע מחקר על רוצחים סדרתיים, אנסים סדרתיים ותוקפים מיניים. עבודתה של בורג'ס מבוססת על טיפול בניצולי טראומה מינית והתעללות, ובחינת תהליך המחשבה של עבריינים אלימים. דמויותיהם של הרוצחים הסדרתיים בסדרה עוצבו על פי פושעים שהורשעו בפועל ודיאלוגים בתאי הכלא שלהם שנלקחו מראיונות אמיתיים. אף על פי שמעולם לא נאמר במפורש, משתמע כי הרוצח שנצפה מבצע עבודות שירות במספר קטעים קצרים לאורך הסדרה הוא דניס ראדר, רוצח ה-BTK.
בפברואר 2016, הודיעה נטפליקס כי הפקת הסדרה תתקיים בפיטסבורג שבפנסילבניה. צילומי העונה הראשונה החלו במאי 2016, ואודישנים פתוחים נערכו ב-16 באפריל וב-25 ביוני 2016. הסדרה חודשה לעונה שנייה עוד לפני עלייתה בנטפליקס.
במקור דווח כי העונה השנייה תכלול שמונה פרקים; עם זאת, בסופו של דבר, העונה כללה תשעה פרקים. צילומי העונה השנייה התקיימו בין אפריל לדצמבר 2018. במאי העונה השנייה היו פינצ'ר, אנדרו דומיניק וקארל פרנקלין.