הספר עוסק בחוצן "מיקרומגס" חייזר והוגה דעות ענק ממדים בן הכוכב סיריוס. מיקרומגס מוגלה מהכוכב שלו לאחר שפרסם ספר שהכעיס את הרשויות והוא נודד ביקום יחד עם חברו, מזכיר האקדמיה של כוכב הלכת שבתאי. הזוג מגיע לכדור הארץ ותוך חיפוש חיים הם מגלים ספינה ובה משלחת אנשי אקדמיה, פילוסופים בני אסכולות שונות. למרות ההבדלים העצומים בגדלים החיזרים מזהים ייצורים תבוניים באוניה ומנהלים איתם דיון פילוסופי. מיקרומגס משמש בספר כהתגלמות העקרונות של תקופת הנאורות ודרך עיניו בוחן וולטר ומעביר ביקורת על תושבי כדור הארץ. כמו בקנדיד, הביקורת של וולטר מכוונת אל הפילוסופים של תקופתו.
הספר ראה אור בתרגום לעברית של ניר רצ'קובסקי בהוצאת נהר בשנת 2009.
המרת כספים
המרת מטבעות
המרת מטבע
אתאיזם חדש
אתאיזם חדש או נאו-אתאיזם הוא זרם מחשבתי ורעיוני באתאיזם שהופיע סביב שנת 2005 ושקע במידה רבה בשנות ה-2010. גישה זו גורסת שלדת השפעה שלילית על החברה האנושית, שהיא מובילה לאלימות ולבורות, ושעל האתאיסטים לבקר באופן פעיל את הרעיונות הדתיים ולחשוף את הכשלים הרציונליים הקיימים בה, לגישתם.
הגישה קודמה על ידי מספר כותבים פופולרים: ריצ'רד דוקינס, ויקטור סטנג'ר, כריסטופר היטצ'נס, לורנס קראוס, דניאל דנט וסם האריס, אשר ספריהם משמשים כבסיס להרבה מהרעיונות עליהם נסמכת הגישה. דוקינס, היטצ'נס, דנט והאריס מכונים לעיתים בבדיחות כ"ארבעת הפרשים", ברמיזה לארבעת פרשי האפוקליפסה מהברית החדשה.
המונח "אתאיזם חדש" נטבע לראשונה בכתבה במגזין הטכנולוגיה Wired בשנת 2006.
שבעה קרובים
תופעת ורבורג
תופעת ורבורג (Warburg Effect) המכונה גם גליקוליזה אירובית, היא תופעה ביוכימית המאפיינת תאי סרטן ומוגדרת כגליקוליזה מוגברת בסביבה עשירה בחמצן.
במטבוליזם של תאים נורמלים קצב הגליקוליזה יורד כאשר יש רמות גבוהות של חמצן. תאים סרטניים, לעומת זאת, ממשיכים לייצר ATP במסלול הגליקוליזה גם כאשר הסביבה רוויה בחמצן. למעשה אוטו ורבורג, אשר על שמו נקראת התופעה, מצא כי רוב ה-ATP המיוצר על ידי תאי סרטן נוצר דרך גליקוליזה.
תכונה זו מקנה לתאים הסרטניים מספר יתרונות:
ג'ק דניאל'ס (ויסקי)
ג'ק דניאל'ס (באנגלית: Jack Daniel's) הוא מותג טנסי ויסקי אמריקני. הוא אחד ממותגי האלכוהול בכלל והוויסקי בפרט הפופולריים ביותר בעולם. הוא מאופיין בטעם מתקתק, חלק וקל יחסית לשתייה. את מזקקת ג'ק דניאל'ס הקים ג'ק דניאל בגיל 13 בלבד. כיום ממוקמת המזקקה בלינצ'בורג, בירת מחוז מור שבטנסי.
ג'ק דניאל'ס מכיל 51% תירס לפחות. המשקה עובר את תהליך מחוז לינקולן ומיושן בחביות עץ אלון חרוכות.
וויסקי טנסי.
ג'ק דניאלס הוא לא ויסקי אמריקאי טיפוסי מסוג בורבון, אלא - ויסקי טנסי:
ויסקי זה חייב להיות מיוצר במדינת טנסי בארצות הברית, וכן חייב לעבור סינון דרך פחם פעיל מסוג עץ מייפל.
מותגים.
Old No. 7 Black Label - הבקבוק המוכר והנמכר ביותר, 40% אלכוהול (עד אוקטובר 2004 הכיל הוויסקי כ-43% אלכוהול).
מספר אגדות אורבניות נקשרו במשמעות המספר "7" המוטבע על מותג זה, אך לא ברור אם ישנה משמעות לכך ומהי.
Gentleman Jack- ויסקי מעט מעודן יותר, עובר סינון כפול דרך פחם עץ מייפל, חלק יותר לשתייה מה-No. 7 - בעל 40% אלכוהול.
Silver Select - ויסקי סינגל ברל בעל 50% אלכוהול.
אף על פי שהתיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את האיסור על משקאות חריפים ברמה הפדרלית, החוקה איננה אוסרת על מדינות ומחוזות לחוקק חוקים מקומיים המגבילים את הסחר באלכוהול בתחומם. מזקקת ג'ק דניאלס עצמה נמצאת במחוז מור (Moore) שהוא "מחוז יבש" ואסורה בו מכירת אלכוהול, ולכן ג'ק דניאלס איננו נמכר כלל במחוז בו הוא המיוצר, למעט בחנות המזכרות של המזקקה עצמה.
קרב שטלופנן
קרב שטלופנן (התרחש ב-17 באוגוסט 1914 ליד העיר שטלופנן, כיום נסטרוב) היה הקרב הראשון שפתח את החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה במהלכו הגיס הגרמני הראשון של הארמייה השמינית הצליח להסיג לאחור חלק מהארמייה הרוסית הראשונה ואף לשבות חלק מחייליה. קרב זה היה הראשון במערכה שנודעה לאחר מכן כהפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית במהלכה ניסתה האימפריה הרוסית לכבוש את שטחי פרוסיה המזרחית מידי הקיסרות הגרמנית.
הרקע לקרב.
פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
רצח יורש העצר האוסטרו-הונגרי, פרנץ פרדיננד, ב-28 ביוני 1914 על ידי לאומן סרבי הניע את האימפריה האוסטרו-הונגרית להכריז מלחמה על סרביה במהלך יולי 1914. האימפריה הרוסית, בעלת ברית של סרביה, הכריזה מלחמה על אוסטרו-הונגריה. הקיסרות הגרמנית הייתה בעלת ברית של אוסטרו-הונגריה ולכן הכריזה מלחמה על רוסיה ובעלת בריתה, צרפת. שרשרת אירועים זו הובילה לפריצת מלחמת העולם הראשונה. במצב זה גרמניה הייתה צריכה להילחם בשתי חזיתות - בצרפת ממערב וברוסיה ממזרח. המטה הכללי הגרמני ידע שמלחמה בשתי חזיתות תפצל ותחליש את גרמניה בצורה משמעותית ולכן עליהם למצוא דרך להילחם בחזית אחת בלבד. לשם כך הגה הגנרל הגרמני אלפרד פון שליפן תוכנית למלחמה מול רוסיה וצרפת שנקראת על שמו, תוכנית שליפן. הגרמנים העריכו שלצבא הרוסי ייקח מספר שבועות לארגן את צבאם עד שיוכלו לפתוח במתקפה (או ליתר דיוק - "ביום ה-39"). לפיכך, במסגרת מסגרת זמן זו על גרמניה להכניע את צרפת. לפי תוכנית שליפן, גרמניה תוכל להכניע את צרפת במהירות אם תפלוש אליה דרך בלגיה ומשם תתקדם במהירות אל פריז. המטה הכללי הגרמני האמין שצבא גרמניה יוכל להכניע במהירות עד צרפת ולכבוש את פריז (כמו במלחמת צרפת–פרוסיה) ואז להעביר את עתודות הלוחמים אל המזרח, שם תחל הלחימה מול צבאה של רוסיה.
באופן מעשי, ב-4 באוגוסט החלה הלחימה בחזית המערבית באופן רשמי עם פתיחתו של קרב לייז'. בחזית המערבית נחלו הגרמנים בחודש אוגוסט הצלחות עם ניצחונותיהם בקרב לייז' והמערכה על הגבולות. בעוד עיקר צבאם נלחם במערב מול צרפת ובריטניה, הגרמנים ציפו שהרוסים יארגנו את צבאם ואז יחלו הקרבות בחזית המזרח. הגבול הגאוגרפי בין רוסיה לגרמניה הוא גבול רחב (משתרע לאורך של כ-1600 קילומטרים) ומישורי שעובר באזור פרוסיה המזרחית. הגרמנים ציפו שרוסיה תפלוש אם כן ישירות לפרוסיה המזרחית במטרה לכבוש את בירת המחוז דאז, קניגסברג (בשנות האלפיים, "קלינינגרד"). למרות שעיקר צבאם היה מרוכז בחזית המערבית, הגרמנים ציפו שהארמייה השמינית שנשארה להגן על פרוסיה המזרחית תוכל לעצור את ההתקפות הרוסיות ולהמשיך להחזיק באזור עד אשר הקרבות בחזית המערבית יסתיימו ועיקר הצבא הגרמני יועבר לחזית המזרחית.
תנועת הכוחות בחזית המזרחית.
ב-30 ביולי כשהיה ברור לכל הצדדים שעומדת לפרוץ מלחמה, הורה הצאר להתחיל לנייד את הכוחות אל עבר הגבול המערבי של רוסיה כדי להתעמת עם צבאות אוסטרו-הונגריה וגרמניה. כאמור קודם לכן, הארמייה השמינית הגרמנית הייתה הכוח הצבאי היחיד שהגן על פרוסיה המזרחית. הארמייה הרוסית הראשונה (בפיקודו של פאול פון רננקמפף) והארמייה הרוסית השנייה (בפיקודו של אלכסנדר סמסונוב) היו באזור הגבול מול גרמניה ומספרם היה גבוה בהרבה מזה של הגרמנים. מצב זה הוביל את הפיקוד הרוסי להחלטה לצאת להתקפה על פרוסיה המזרחית ולא לחכות לשאר הצבא על מנת לכבוש במהירות את פרוסיה המזרחית ולפתוח חזית נוספת מול גרמניה בתקווה שהלחץ שנוצר על צרפת בחזית המערבית יוקל. ב-12-13 באוגוסט נכנסו הארמיות הרוסיות (הראשונה והשנייה) אל שטחי פרוסיה המזרחית. התוכנית הרוסית הייתה שהארמייה הראשונה תפלוש מצפון-מערב והארמייה השנייה תתקוף מדרום. מבחינה מספרית, הארמייה השמינית תוכל להתמודד מול כל ארמייה רוסית בנפרד (שכן לגרמנים הייתה אספקה וציוד מתקדם יותר מלרוסים) אך כנגד שתי הארמיות הרוסיות אין לארמייה השמינית כל סיכוי, וכך פרוסיה המזרחית תיפול לידי האימפריה הרוסית.
מהלך הקרב.
בעת פלישתה לפרוסיה המזרחית לא נתקלה הארמייה הראשונה בהתנגדות כלשהי מצד הגרמנים. הרוסים המשיכו להתקדם בימים שלאחר מכן בשטח האויב כאשר הם מתרחקים יותר ויותר ממקורות האספקה שלהם. גנרל מקסימיליאן פון פריטוויץ, מפקד הארמייה השמינית הגרמנית, ידע שבקרב ישיר מול הצבא הרוסי אין לארמייה השמינית סיכוי ולכן רצה להורות על נסיגה מפרוסיה המזרחית. הוראה זו עומדת בניגוד לרעיון בתוכנית שליפן לפיה על הגרמנים להחזיק מעמד בחזית המזרחית עד אשר החזית המערבית תוכרע ועיקר הצבא יועבר למזרח. קווי ההגנה של הארמייה השמינית הגרמנית נפרסו ליד גומבינן (כ-32 קילומטר מערבית לגבול הרוסי) אך יחידות קטנות של הצבא נפרסו לאורך כל החזית. ההוראה שקיבלו יחידות אלה הייתה שלא להיכנס לקרב עם האויב אלא לסגת חזרה אל שאר הצבא בגומבינן במידה והן נתקלות באויב. הארמייה הרוסית הראשונה המשיכה בהתקדמות שלה עד שנעצרה ליד העיר שטלופנן (כיום נסטרוב) מסיבה שלא הייתה ברורה לגרמנים (ככל הנראה על מנת לחכות שהארמייה הרוסית השנייה תתקדם ושתי הארמיות יוכלו לפעול ביחד כנגד הארמייה הגרמנית השמינית). אופיו הפחדן של פריטוויץ, שהעדיף שלא ליצור מגע עם האויב אלא להורות על נסיגה, עמד מנגד לאופיו של הגנרל הרמן פון פרנסואה שהיה מפקד הגיס הראשון של הארמייה השמינית. פרנסואה החליט שבניגוד להוראות של פריטוויץ עליו לצאת ולהילחם מול הארמייה הראשונה הרוסית לפני שיספיקו שתי הארמיות לאגף ולפתוח בהתקפה משולבת על הצבא הגרמני. למרות בקשותיו ששאר הארמייה תצטרף אליו, לא זכה לפרנסואה לתמיכת מפקדו.