מועדון הכדורגל הראשון בעיר קומסומולסק על אמור הוקם בשנת 1910, אך קבוצה מקצוענית שהתמודדה באליפויות הלאומיות הוקמה רק בשנת 1937 כאשר קבוצת סטרויטל המקומית נטלה חלק בגביע ברית המועצות.
בשנים 1957-1970 כמה קבוצות ייצגו את העיר במסגרת הליגה הסובייטית השנייה.
קבוצת הכדורגל "סמנה" הוקמה בשנת 2002 בחסות העירייה ומפעל המטוסים של קומסומולסק על אמור (КнААЗ) שמימן את הקבוצה, שהתמודדה לאורך כל שנות קיומה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. בעונת 2007 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות ובעונת 2008 אף סיימה כסגנית אלופת המזרח של הליגה השנייה.
הישג השיא היה בעונת 2015/2016 כשהקבוצה זכתה באליפות המזרח של הליגה אך סירבה להעפיל לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בשל אי יכולת לעמוד בהתחייבויות הכלכליות של הליגה.
בעונת 2017/2018 סיימה במקום השני בליגה אך בעקבות קשיים כלכליים לא הצליחה לקבל את הרישיונות הנדרשים להשתתפות בליגה בעונת 2018/2019 והקבוצה הפכה לקבוצה חובבנית.
אצטדיון.
המועדון אירח את משחקיו באצטדיון אוונגרד שנפתח בשנת 1982 במלאת יובל 50 לעיר ומכיל 16,000 מושבים. האצטדיון שימש כמגרש הבית לאורך של שנותיה של הקבוצה. כיום בתחומו פועל בית ספר לכדורגל. ב-2016 האצטדיון שופץ, הוחלפה התאורה והוחלף חיפוי הדשא, הותקנו מצלמות אבטחה ושופץ היציע הצפוני. חודש לוח התצוגה האלקטרוני המציג את תוצאת המשחק.
ג'וזף מרי ג'אקארד
הרכבת התחתית של שיראז
הרכבת התחתית של שיראז (בפרסית: متروی شیراز, בתעתיק: Metro-yé Shiraz) היא מערכת של שישה קווי רכבת תחתית בעיר שיראז שבאיראן. כיום, פעיל רק קו אחד, אחד נוסף מצוי בבנייה וארבעת הקווים האחרים נמצאים בשלבי תכנון. הבניה החלה בשנת 2001 והקו החל לפעול באופן רשמי ב-11 באוקטובר 2014.
קווים.
קו מספר 1.
העורק הראשי של מערכת הרכבת התחתית של שיראז, ממנו מסתעפים שאר הקווים. ב-11 באוקטובר 2014 התחיל לפעול באופן רשמי רק באופן חלקי (11 ק"מ בלבד). בקו יש 19 תחנות מתחת לפני האדמה ותחנה אחת על פני השטח.
קו מספר 2.
קו מספר 2 של הרכבת התחתית של שיראז נמצא בבנייה ואורכו הצפוי הוא 15 ק"מ וצפויות להיות בו 13 תחנות. הוא יסתעף מקו מספר 1 בתחנת "כיכר אימאם חוסיין" (12 במספר).
קו מספר 3.
קו מספר 3 של הרכבת התחתית של שיראז נמצא בשלבי תכנון. אורכו הצפוי הוא 10 ק"מ וצפויות להיות בו 7 תחנות.
קווים מספר 4–6.
קווים אלו נמצאים בשלבי תכנון.
פסגת אלן (אנטארקטיקה)
פסגת אלן (באנגלית: Allen Peak) היא פסגה בקצהו הצפוני של רכס סנטינל שבאנטארקטיקה,
גובה הפסגה 1,880 מטרים מעל פני הים (והיא ההר ה-1986 בגובהו באנטארקטיקה).
הפסגה ממוקמת 9 קילומטרים מערבית להר ואייט ארפ.
היסטוריה.
גילוי הפסגה.
הפסגה התגלתה על ידי לינקולן אלזוורת', במהלך טיסתו חוצת אנטארקטיקה ב-23 בנובמבר 1935.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה קרויה על שם רוברט ג'י. אלן הבן (.Robert J. Allen Jr), קרטוגרף ומומחה אנטארקטיקה בסקר הגאולוגי של ארצות הברית. בשנת 1962 עזר אלן בהכנת מפת אזור פסגת אלן ורכס סנטינל. בין השנים 1950–1979 שימש אלן כיועץ עבור הסקר בפעילותו הבינלאומית של הסקר. מאז שנת 1982 היה אלן חבר במחלקת המפות המיוחדות.
פסגת אלן
משאל העם על ביטול המלוכה באוסטרליה, 1999
משאלי העם לבחירת דגל ניו זילנד, 2015–2016
משאל העם על רשות לונדון רבתי, 1998
פטרו מוהילה
פטרו מוהילה (באוקראינית: Петро́ Моги́ла, ברומנית: Petru Movilă -פטרו מובילה; ברוסית: Петр Симеонович Могила↵פיוטר סימאונוביץ' מוגילה Петро Симеонович Могила, בפולנית: Piotr Mohyła פיוטר מוהיווה; 31 בדצמבר 1596 (לפי לוח השנה היוליאני:10 בינואר 1597 סוצ'אבה - 1 בינואר (לפי לוח השנה היוליאני 11 בינואר 1647) קייב היה כומר ותאולוג אוקראיני בן למשפחת אצילים רומנית מובילה מחבל מולדובה. הוא היה בישוף של הכנסייה האורתודוקסית של קונסטנטינופול וכיהן כמיטרופוליט של קייב, הליץ' (גליציה) ושל כל רוס בשנים 1647-1633
פטרו מוהילה הוביל שיפוצים והתחדשות הפעילות הדתית האורתודוקסית בכנסיות עתיקות של קייב, כולל בקתדרלת סופיה הקדושה. בשנת 1632 השיג ממלך פולין ולדיסלב הרביעי את ההכרה בעצמאות הכנסייה האורתודוקסית בארצו ביחס לזו היוונית-קתולית. הודות למאמציו הוקם מוסד החינוך החשוב ביותר בזמנו באוקראינה- האקדמיה על שם מוהילה בקייב.
מוהילה הוכרז כקדוש של הכנסיות האורתודוקסיות האוקראינית, הרוסית והרומנית.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
פטרו מובילה נולד בשנת 1596 בעיר סוצ'אבה בדרום בוקובינה, בנסיכות מולדובה כבנו של הבויאר סימיון מובילה, לימים שליט ולאכיה, ושל מרגיטה לבית חירה (Hâra), בת של הלוגופט גברילאש חירה ולימים נזירה בשם מלניה. במקורות אחדים היא מוזכרת כמלניה זולקייבסקי. ייתכן כי הייתה לה קרבה משפחתית עם משפחת האצולה הפולנית ז'ולקייבסקי. לאביו היו אחים שנודעו גם כן כדמויות חשובות בתולדות הנסיכויות הרומניות:ירמיה מובילה, נסיך מולדובה בשנים 1595–1606 וגאורגה מובילה, לימים מיטרופוליט מולדובה. סבא-רבא שלו היה שליט מולדובה, פטרו רארש.
אחות של פטרו, שנודעה כקיאז'נה, אחר כך בפולין כרגינה או ריינה מוהיליאנקה התחתנה עם הנסיך מיכל וישניובייצקי. בנה היה ירמי וישניובייצקי.
אחרי רצח אביו סימיון בשנת 1607 נדד פטרו מובילה עם אמו האלמנה ועם אחיו ברחבי ולאכיה ואחר כך התיישבו באופן קבוע במערב אוקראינה - פולין קטן.
הם חיו זמן מה בקמניץ-פודולסקי ובשנת 1608 עברו לטירתו של סטניסלב ז'ולקייבסקי, בה נשארו 16 שנה.
מוהילה למד קודם בבית עם מורים פרטיים, אחר כך למד אצל הנזירים של בית הספר של "האחווה" (בראטסטבו") האורתודוקסית "העלייה לשמיים" של לבוב וככל בנראה ב"אקדמיה זמויסקה" בזמושץ' מיסודו של הקנצלר יאן זמויסקי (1594) (אף על פי שלא הזכיר אקדמיה זו בכתביו). ייתכן שלמד שם את השפות הקלאסיות - יוונית ולטינית, כמו כן סלבונית, בלארוסית עתיקה ופולנית, דקדוק, פואטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, תאולוגיה. לטענות לפיהם למד אחר כך בהולנד ובצרפת - באוניברסיטת סורבון בפריז (כטענה ב"תולדות הכנסייה של רוסיה" מאת מורביוב) אין סימוכין.
לפי מנהג האצילים הפולנים התאמן מוהילה בנשק והשתתף בלפחות שני קרבות של הפולנים נגד הטורקים העות'מאנים בצוצורה (1620) וחוטין (1622).
התחלת הקריירה הכנסייתית.
בשנות ה-1620 נסע מוהילה לאוקראינה שהייתה באותה תקופה שרויה בסערות פוליטיות מסיבות פנימיות וחיצוניות, אחר לרבות סיפוחם של שטחים אוקראינים רבים על ידי פולין.
בשנים 1621–1626 הוא קיבל מספר אחוזות באזור קייב. הוא החליט באותן השנים לסגת לחיי נזירות מתוך התגלות פנימית ובהשפעת אב הלאוורת קייב-פצ'רסק, הארכימנדריט זכרי קופיסטנסקי.
אחרי 1622 הוא התכונן מבחינה רוחנית באחוזתו ברובייז'ובקה, בה הקים כנסייה מוקדשת ליוחנן החדש מסוצ'אבה. אחרי כן התיישב בלאוורת פצ'רסק, שהייתה המרכז הפוליטי, התרבותי, הדתי והחינוכי של אוקראינה. פרט לזכרי קופיסטנסקי התוודע מוהילה למיטרופוליט איוב בורצקי, חפאמבו ברינדה ולקבוצת מלומדים וכמרים שהטיפו לשחרור לאומי ולשמירת המורשת הלאומית.
תרומותיו למעמד הכנסייה, לחינוך ולתרבות באוקראינה.
חוסר היציבות הפוליטי באזור פגע בכל תחומי החיים באוקראינה. הוצאו לאור מעט פרסומים או עיתונים ובתי ספר רבים נסגרו.
באותה תקופה מצב הנצרות האורתודוקסית היה רגיש בגלל התחרות עם הכנסייה הקתולית ובמידה פחותה יותר עם הכנסיות הפרטוסטנטיות שהפיצו את אמונותיהן בקרב האצולה בשטחי פולין, ליטא, בלארוס ואוקראינה. אצילים אורתודוקסים רבים המירו דתם לנצרות רומית-קתולית ויוונית-קתולית כדי לשמור על הפריבילגיות שלהם תחת שלטון פולין.
בשנת 1627 עבר מוהילה לגור בקייב והוסמך רשמית כנזיר במנזר פצ'רסק. בסתיו 1627 בגיל 31 הוא נבחר לאגומן וארכימנדריט של המנזר פצ'רסק.
בשנת 1628 בשירו ודרשתו Хрест Христа Спасителя і кожної людини ("הצלב של ישו הגואל ושל כל אדם באשר הוא אדם") שפורסמו ב-1632, קרא מוהילה למגנטים המקומיים לשוב לאמונת אבותיהם.
ב-1632 אחרי מותו של המיטרופוליט איוב בורצקי הוא התמנה לבישוף קייב.
פטרו מוהילה נבחר בתפקיד בגלל בקיאותו הרבה, מוצאו הנסיכי ומכיוון שראו בו האדם הנכון שיוכל להתמודד עם איום התעמולה הישועית המתגברת. הוא הוכתר בתפקיד הרם ב-28 באפריל 1633 בנוכחות הפטריארך תאופנס של ירושלים שייצג את הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול, קירילוס לוקאריס.
בשנת 1632 הוא נאם בפולנית בסיים וביקש מהשלטון הפולני להגן על זכויות המאמינים הנוצרים האורתודוקסים, להסיר את האיסורים הנוגעים לבניית כנסיות אורתודוקסיות, פתיחתם של מכללות, בתי דפוס שישרותו את הציבור האורתודוקסי והחזרת הכנסיות והמנזרים שנלקחו ממנו.
Хрест Христа Спасителя і кожної людини»
תוך כדי פעילותו למשך 5 שנים כאגומן בפצ'רסק, הצליח פטרו מוהילה להעלות את קרנו של המנזר בזירה הדתית והתרבותית.
הוא דאג לשיפוצם של המנזרים ושל המערות שבהם נמצאו שרידי קדושים חשובים, והמשיך בפעילות הדפוס של קודמיו, תוך הוצאתם לאור של ספרי תפילה ולימודים. הצליח להחזיר לכנסייה האורתודוקסית את קתדרלת סופיה הקדושה בקייב, את המנזר וידוביצקי ועוד מספר כנסיות שנמצאו עד אז ברשות הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית. כמו כן בשנת 1633 הקים את המנזר גולוסיבסקי בקייב.
מוהילה שאף לחזק את הרוח הנוצרית האורתודוקסית ולחזק את הזהות הלאומית המקומית ואת רמת ההשכלה באוקראינה, ברוסיה ובנסיכויות הרומניות.
האקדמיה והמכללות.