את השם המדעי הראשון שקיבל הצמח, "Cyclobalanopsis glaucoides", העניק הבוטנאי הגרמני ארנסט מקס שוטקי (Ernst Max Schottky; 1888–1915) ב-1912. מכיוון שהתברר שהעץ שייך לסוג אלון העביר ב-1916 הבוטנאי היפני ג'ן-איצ'י קוידזומי (小泉 源; 1883–1953) את העץ לשם המדעי "Quercus glaucoides". אלא שהשם "Quercus glaucoides" כבר היה תפוס מ-1843 למין אלון מקסיקני, ולכן שונה השם שוב והנציח את הבוטנאי שנתן את השם המדעי הראשון.
הבוטנאי הרוסי יורי מניצקי (Меницкий, Юрий Леонардович; 1937–2001) טען ב-1976 שמין זה הוא בפועל תת-מין והציע את השם המדעי "Quercus glauca" subsp. "Schottkyana".
ביאוולף (סרט, 2007)
ביאוולף (באנגלית: Beowulf) הוא סרט בלכידת תנועה תלת-ממד בריטי-אמריקני למבוגרים משנת 2007. זהו סרט הרפתקאות ופנטזיה בהנפשה ממוחשבת בבימויו של רוברט זמקיס, שנכתב על ידי ניל גיימן ורוג'ר אברי ומבוסס על השיר האפי האנגלי באותו שם. את הסרט דובבו ריי ווינסטון, אנתוני הופקינס, רובין רייט, ברנדן גליסון, ג'ון מלקוביץ', קריספין גלובר, אליסון לוהמן ואנג'לינה ג'ולי, הסרט מציג דמויות אנושיות המונפשות באמצעות אנימציית לכידת תנועה חיה, אשר שימשה בעבר בסרט רכבת לקוטב (2004) ומפלצת של בית (2006).
הסרט יצא לאור לאקרנים בבריטניה ובארצות הברית ב-16 בנובמבר 2007 על ידי Paramount Pictures ו-Warner Bros. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, ששיבחו את האפקטים הוויזואליים, לכידת התנועה והמשחק הקולי תוך ביקורת על היבטים בפרשנות השיר. הסרט היה אכזבה מסחרית, לאחר שהרוויח 196.4 מיליון דולר לעומת תקציב של 150 מיליון דולר.
בהשראת הסרט Ubisoft הוציאה את ביאוולף: המשחק (Beowulf: The Game), משחק פעולה ממוחשב ובו ביאוולף נלחם ביצורים שונים ברחבי סקנדינביה העתיקה.
עלילה.
שלהי העת העתיקה, שנת 507. הלוחם האגדי ביאוולף נוסע לדנמרק עם חייליו כולל חברו הטוב וויגלף. הם פוגשים את המלך הרותגר, הזקוק לגיבור שיכול להרוג את גרנדל, יצור דמוי טרול מעוות בצורה מחרידה בעוצמה, שתקף והרג רבים מלוחמי הרותגר במהלך חגיגה באולם המשתה. בהגיעו, ביאוולף נמשך לאשת הרותגר המלכה וילת'או.
ביאוולף ואנשיו חוגגים באולם המשתה כדי לפתות את גרנדל החוצה. כאשר החיה תוקפת, ביאוולף מרתק אותו ללא חרב ובעירום. במהלך הקטטה, ביאוולף מגלה שלגרנדל יש רגישות שמיעה והוא קורע את עור התוף של היצור. גרנדל מתכווץ בגודלו ומצליח להימלט רק לאחר שביאוולף תולש את זרועו ופוצע אותו אנושות. תודה על כך ששחרר את ממלכתו מהמפלצת, הרותגר מעניק לביאוולף את קרן השתייה הזהובה שלו, שמנציחה את ניצחונו של הרותגר על הדרקון האדיר פפניר.
במערה אמו של גרנדל נשבעת לנקום. היא מגיעה לאולם המשתה ושוחטת את אנשיו של ביאוולף בזמן שהם ישנים. הרותגר מספר גם לביאוולף וגם לוויגלף, שישנו מחוץ לאולם במהלך ההתקפה, שזו הייתה עבודתה של אמו של גרנדל. היא האחרונה מבין שדי המים שנחשבו שעזבו את הארץ. ביאוולף ו-וויגלף יוצאים למערת השדים כדי להרוג אותה. ביאוולף נכנס לבד למערה ונתקל בשד, שלובש צורה של אישה יפה. הוא מנסה להרוג אותה בחרב אך נכשל; במקום זאת, היא מפתה אותו בהבטחות להפוך אותו למלך בתמורה לקרן השתייה ובן שיחליף את גרנדל. לאחר מכן, ביאוולף חוזר ומודיע שהוא הרג את השד. רק הרותגר לא הולך שולל, שכן גם הוא פותה על ידי השד; גרנדל הייתה תוצאה של הניסיון שלהם. הרותגר מכתיר למלך את ביאוולף ואז מתאבד בקפיצה ממבצר הטירה אל החוף שמתחת; שד המים מחבק את גווייתו שנעלמת באש.
שנים אחר כך, ביאוולף הקשיש הוא בעלה המנוכר של וילת'או, שקיבלה עליה את הנצרות והתנצרה. לביאוולף יש פילגש, אורסולה, אך הניסיון שלו עם אמו של גרנדל הותיר אותו סטרילי גם לאשתו וגם לפילגשו. ביום השנה לניצחון של ביאוולף נגד גרנדל, מחזיר אונפרת את קרן השתייה המוזהבת, אשר עבדו מצא. באותו לילה, כפר סמוך נהרס על ידי דרקון, ההופך לאחר מכן לדמות מוזהבת, שמורה על אונפרת למסור הודעה למלך ביאוולף, אבי הדרקון: "חטאי האב שבו אליו".
ביאוולף ו-וויגלף הולכים שוב למערה וביאוולף נכנס לבד. כשאמו של גרנדל מופיעה, ביאוולף נותן לה את קרן הזהב, אך היא מסרבת להפסיק את ההתקפות. הדרקון תוקף את הטירה של ביאוולף ומאיים על וילת'או ואורסולה. למרות גילו, ביאוולף עושה מאמצים רבים כדי לעצור את הדרקון וחותך את זרועו שלו תוך כדי. בסופו של דבר הוא הורג את הדרקון על ידי קריעת ליבו והוא והיצור נופלים אל החוף הסלעי שמתחת לטירה. הדרקון הופך לבנו של ביאוולף, לפני שהוא נשטף לים. כשוויגלף ניגש אליו, ביאוולף מנסה להגיד את האמת על הרומן שלו עם אמו של גרנדל, אך וויגלף מתעקש לשמור על מורשתו נקיה. אז מת ביאוולף.
כמלך החדש, וויגלף מעניק לביאוולף הלוויה נורדית. וויגלף מוצא את קרן הזהב בחול ואמו של גרנדל מופיעה ונותנת לביאוולף נשיקה אחרונה לפני שספינתו הבוערת שוקעת בים. כשאמו של גרנדל צפה בים, היא קוראת לוויגלף לבוא אליה ומציעה במשתמע לפתות אותו כשהיא מחייכת אליו בפיתוי. וויגלף בוהה בה בגועל כשהוא אוחז בקרן השתייה הזהובה, כשהסרט מתכהה ומשאיר לא ברור כיצד וויגלף מגיב.
Céline une seule fois / Live 2013
Céline une seule fois / Live 2013 הוא אלבום הופעה של הזמרת הקנדית, סלין דיון. אלבום ההופעה יצא לאור ב-16 במאי 2014, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. אלבום ההופעה מכיל שני תקליטורים, בהם דיון מבצעת את כל שיריה בגרסת אודיו ובנוסף די וי די, בו היא נראית כשהיא מופיעה בהופעה חיה עם אותם השירים.
הדי וי די צולם ב-27 ביולי 2013, בפארק קוויבק בקנדה, במהלך הופעה מיוחדת שנערכה לפני סיבוב ההופעות האירופאי שלה, שהתקיים בסתיו באותה השנה. בנוסף לכך, התקליטורים כוללים ארבעה ביצועים מהופעתה בפריז, במסגרת אותו סיבוב ההופעות האירופאי.
קידום.
על מנת לקדם את אלבום ההופעה, הוציאה מתוכו דיון את השיר "Celle qui m'a tout appris" כסינגל, באפריל 2014. דיון הכריזה לראשונה על צאת אלבום ההופעה באפריל באותה השנה, וכמה ימים לאחר מכן הוציאה את הקליפ לשיר הנושא של אלבום ההופעה.
אלבום ההופעה הגיע לעשירייה הפותחת בבלגיה, צרפת, קנדה וסין והגיע למעמד זהב בצרפת.
דיו לבא מן הדין
כלכלת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
כלכלת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה הייתה שונה מכלכלת ברית המועצות ומכלכלותיהן של שאר מדינות הגוש המזרחי, בגלל הקרע בין הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה לשאר מדינות הגוש המזרחי בשנים 1948–1954, שהביאה את יוגוסלביה לניהול כלכלה עצמאית שכללה סחר משמעותי עם המערב. עד 1951 אמנם פעלה הממשלה הקומוניסטית להלאמה ופיתוח ריכוזי של הכלכלה, אולם משנת 1951 הוחל בביזור הכלכלה.
היסטוריה.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
עד מלחמת העולם השנייה, יוגוסלביה הייתה בעיקרה מדינה כפרית שהיה בה אך מעט תעשייה. המלחמה פגעה קשות במדינה ותשתיותיה ומעט התעשייה היוגוסלבית נפגעו קשות במלחמה. לאחר המלחמה הוחל בשיקום המדינה בהתאם לתוכנית חומש ושימוש בהתנדבות רבת היקף. הושם דגש על שיקום תשתיות ופיתוח תעשייה כבדה שתנצל את משאבי הטבע של יוגוסלביה. התעשייה החדשה שהוקמה הייתה כולה בבעלות המדינה. כל התעשייה שפעלה תחת השלטון הגרמני הוחרמה על ידי ממשלת יוגוסלביה ופיצוי, נמוך, ניתן רק לאלו שהוכיחו שלא שיתפו פעולה עם הגרמנים. בתי המלאכה והתעשייה הפרטיים לא הולאמו, אולם הממשלה דרשה מהם לפעול על פי הוראותיה לגבי מה לייצר ואיך לשווק את התוצרת.
כבר בשנת 1945 הועבר חוק של רפורמה קרקעית על פיה הוחרמו קרקעות מבלעי אחוזות שלא עיבדו אותן. על פי החוק, כל אחוזה בגודל של 450 דונם ומעלה של אדמה מוברת או 35 דונם ומעלה של אדמה מעובדת שלא על ידי בעליה הופקעו תמורת פיצוי של שווי תוצרת של שנה אחת. בנוסף הוחרמו אדמות שהיו ברשות גרמנים ונתיני אויב אחרים. הקרקעות חולקו לפרטיזנים, לנכי מלחמה ולקרבנות הטרור הפשיסטי, בהתאם לסיסמה: "האדמה שייכת לאלה שחורשים וזורעים אותה". במקביל הוחל בעידוד מעבר לגידולים שהממשלה ראתה אותם כרווחיים יותר, בהקמת תחנות להחכרת כלים חקלאיים ובעידוד חקלאים ליצור קואפרטיבים לעיבוד משותף. אולם תהליך הקואפרציה היה מוגבל וזה היה אחד התחומים שבהם ביקר הקומינפורם את טיטו ביולי 1948.
הכלכלה נוהלה מלמעלה בדומה לנהוג בברית המועצות. השלטון הגדיר בפירוט את המקצועות, תפקידיהם והנורמות שעליהם להשיג ופריון מעבר לנדרש תוגמל בבונוסים. שכר עובדי הכפיים היה שווה בערך לשכר הפקידים.
בעקבות הקרע בין טיטו לסטלין ב-1948 סולקה יוגוסלביה מהקומינפורם והוחרמה על ידי מדינות הגוש המזרחי. משלא נכנעה, נותקו באמצע 1949 כל יחסי המסחר בין הגוש המזרחי ויוגסלביה, שפעלה למצוא שותפות מסחר במערב ובכל מדינה שתסכים לסחור עמה. במסגרת זאת חתמה יוגוסלביה גם הסכם סחר עם ישראל.
בינואר 1950 סיכם העיתונאי תיאודור וויט את המצב בכלכלת יוגוסלביה ואת הדילמה בפניה עמד טיטו:
ביזור 1951–1965.
ביולי 1950 חוקק חוק שהניח את היסוד לביזור הכלכלה, ובשנת 1951 הוחל בארגון מחדש של השלטון הכלכלי של יוגוסלביה לקראת כניסת החוק לפועל בשנת 1952. המפעלים הועברו להנהלה של פועליהם והרשויות המקומיות קיבלו אחריות על פיתוח הכלכלה המקומית שממנה היה עליהן לשאוב את תקציבן. בקול העם תואר בשנת 1959 מידת העצמאות של הנהלות המפעלים: