עוביידה חטאב (בערבית: عبيدة حطاب; נולד ב-14 ביולי 1992) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבַּלָּם.
קריירה.
חטאב החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של הפועל נצרת עילית ומכבי אחי נצרת, ובגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ חתם חטאב בהכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-3 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 0–0 נגד מכבי עירוני בת ים בגביע הטוטו. בינואר חתם בהפועל חיפה, אך לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה, ובתום העונה חזר להכח. ב-25 בינואר 2013 הבקיע חטאב את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.
בקיץ חתם חטאב בהפועל תל אביב. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 1–3 להפועל עכו. שבוע לאחר מכן הסגיר את עצמו למשטרה לאחר שנחשד כי דרס אדם למוות. חטאב ערך עוד הופעה אחת במדי הפועל תל אביב בגביע המדינה, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
בקיץ חטאב חתם בבני סכנין, במדיה ערך שלוש הופעות, וב-4 בינואר 2016 חתם בהפועל עכו, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.
את עונת 2016/2017 החל חטאב ללא קבוצה, ובינואר הצטרף להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-9 באוקטובר 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי פתח תקווה, במדיה שותף בשני משחקים כמחליף. ב-31 בינואר 2018 חזר לקדנציה שנייה בבני סכנין.
ב-5 בפברואר 2019 חתם חטאב במועדון ספורט אשדוד, ובמחזור האחרון של עונת 2018/2019 כבש את שער הניצחון מול הפועל חיפה שהשאיר את הקבוצה בליגת העל.
ב-16 בנובמבר 2020, חטאב חתם בהפועל חדרה עד לסיום העונה, לאחר פציעתו של ויסאם רבאח.
ב-16 בינואר 2021 חתם חטאב בבני יהודה תל אביב לעונה וחצי. בסיום אותה העונה, עונת 2020/2021 נשר עם בני יהודה לליגה הלאומית.באפריל 2022 שוחרר מהקבוצה.
מחוץ למגרש.
בדצמבר 2014 היה חטאב מעורב בתאונת פגע וברח בה נהרג אדם, ולאחר שהורשע בהפקרתו הוא נידון ל-15 חודשי מאסר. ביוני 2019 החל לרצות את עונשו.
ב-9 בינואר 2020 ניצב חטאב מול ועדת השחרורים בכלא חרמון במטרה להקדים את שחרורו מהכלא.
האריה מארץ עוץ
האריה מארץ עוץ (באנגלית: Lion of Oz) הוא סרט פנטזיה והרפתקאות מונפש קנדי-בריטי משנת 2000, המבוסס על הספר "האריה של עוץ ותג האומץ", המשמש כפריקוול לספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת רוג'ר ס. באום, נינו של ליימן פרנק באום, המחבר של סדרת ספרי עוץ. הסרט בוים על ידי טים דיקון, נכתב על ידי אלנה לסר וקליף רובי, והופק על ידי חברת CinéGroupe. הסרט מתמקד בהגעתו של האריה הפחדן לארץ עוץ, העוצר את המכשפה המרשעת של המזרח המנסה להשיג את הפרח הקסום של עוץ.
הסרט הופץ להקרנה ביתית ב-DVD. הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2000 על ידי Sony Wonder. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2010, עשור לאחר הפצת הסרט במקור, על ידי קלסיקלטת. אורך הסרט הוא כ-74 דקות.
תקציר העלילה.
הסרט מבוסס על הסיפור "האריה של עוץ ותג האומץ", המשמש כפריקוול לסיפור "הקוסם מארץ עוץ". הסרט עוקב אחר אריה, אריה קרקס המוצג בכלוב ומפחיד את המבקרים. יום אחד, אוסקר, פעלולן הכדור הפורח, מחליט לקחת את אריה למסע בכדור הפורח. במהלך המסע, הזוג נכנס לסערה שבסופה הוא הגיע לארץ עוץ. בארץ עוץ, השניים נפרדו לאחר שאריה נפל מהכדור פורח. במהלך שהותו בעוץ, אריה פוגש את המכשפה המרשעת של המזרח, אשר מאיימת עליו שישיג לה את הפרח הקסום של עוץ, כאשר אם הוא לא ישיג לה אותו הוא לא יפגוש לעולם את אוסקר.
במהלך הסרט, אריה מציל בגבורה את הפרח הקסום של עוץ מידיה של המכשפה, בעזרת חברים שפגש. בסיום המסע, אריה איבד את האומץ שלו והפך לאריה פחדן. הסרט מסתיים כאשר אריה פוגש את דורותי, טוטו, הדחליל ואיש הפח, אשר הוא יוצא איתם לקוסם עוץ, שהוא בעצם אוסקר.
דמויות ומדבבים.
דיבוב הסרט בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי אסנת סדן.
הדפסת איברים
הדפסת איברים היא שיטה ליצירת איברים מלאכותיים בטכניקות הדפסה בתלת מימד, זאת על מנת ליצור תחליף לחומרים ביולוגים טבעיים מרמת הרקמה ותתי מבנים, כמו שסתומים ועד רמת איברים שלמים המתפקדים בעצמאות יחסית. השימוש העיקרי כיום הוא לשם השתלות איברים, ולכן המחקר כיום מתמקד בעיקר בהדפסת איברים חיוניים, אך ניתן גם למצוא מחקרים אשר מתמקדים בשיפור היכולות האנושיות של איברים קיימים. כמו כן מתבצעים מחקרים רבים במרכיבי איברים חיוניים כמו שסתומי הלב ועורקים, ומאמצים אלו כבר נושאים פרי.
אופן ההדפסה לרוב יתבצע בשיטה הנפוצה של שורה אחר שורה. בשיטה זו, לאחר מיפוי מרחבי של האיבר הרצוי, והכנת חומרי המוצא לאיבר, מודפסים ביריעות דו ממדיות דקיקות בזו אחר זו שורות שורות של חומר ביולוגי, היוצרות יחדיו את המבנה המורפולוגי של האיבר. כמו כן מלבד תהליך ההדפסה ישנו צורך במוכנות של הרקמה לתפקוד, הכוללת תקשורת בין תאית הומאוסטאזיס כימי-ביולוגי בין תאי וכדומה. מסיבה זו פותחו אינקובטורים ייעודיים, אשר לאחר ההדפסה קולטים את התוצרים, ומספקים להם סביבה טובה לגידול, כך שמתאפשר איחוי החומר הביולוגי, והפיכתו לאיבר בעל יכולת תפקוד.
היסטוריה.
בשנת 1984 הגיש ממציא בשם צ'ארלס הול בקשה להכרה בפטנט של טכנולוגית הדפסה אשר ביכולתה להדפיס מבנים תלת ממדיים. צ'ארלס קרא לה "טכנולוגיות ליטוגרפיה בסטריאו" (stereo lithography technology). אך עד לראשית המאה ה-21 המצאה זו נותרה ברובה אזוטרית. בד בבד כבר אז התחילו ניסיונות ליצור רקמות תאים בעלות מבנה מרחבי המאפשר תפקוד בגוף חי באמצעות גידול תרביות תאי גזע על תבניות המייצגות את השלד של האיבר. אך שיטה זו הייתה מוגבלת הן מבחינת המבנים אליהם היה יכול החוקר להכווין את התאים לצמוח, והן מבחינת עושר אפשרויות השילוב של חומרים שונים ברקמה התאית. לכן באזור תחילת העשור השני למאה ה-21 ניתן לראות מחקרים הולכים ורבים המשלבים בין היכולות הדינמיות של ההדפסות התלת ממדיות לבין גידול תרביות של חומרים ביולוגים.
בשנת 2019 הדגימו מדענים ישראלים מאוניברסיטת תל אביב פריצת דרך מדעית של הדפסת לב חי מרקמותיו של תורם אנושי, לראשונה אי פעם, בעזרת מדפסת תלת-מימד. זאת לאחר תהליך של הנדסה גנטית שבו הפרידו החוקרים תאי שומן שנהפכו לתאי גזע בעזרת מניפולציות מתחום הנדסת רקמות, אשר שימשו בתוך תערובת ייחודית לייצור תאי שריר לב חי ופועם
חומרי המוצא.
חומרי המוצא המשמשים להדפסות מורכבים לרוב מחלבונים שונים החיוניים לעיצוב וגידול הרקמה כמו קולגן וג'לטין המשמש בחלק מן המקרים כחלק מן השלד המבני המחזיק את התא, מחומרי "דיו ביולוגי " (Bio-Ink) המדמים את הסביבה החוץ תאית בגוף החי כמו אלג'ינט או PEGDMA, וכן מתרביות תאים שונים המכילים בין היתר תאי גזע, תאי שריר ותאי סחוס. לרוב התאים המשמשים להדפסה נלקחים מגופו של מיעד השתלת האיבר זאת על מנת למנוע דחייה אימונית של הגוף הקולט. חומרי המוצא הם אחת הבעיות המורכבות ביותר בעת הדפסה של רקמות או איברים, זאת כיוון שמחד על החומרים להתאים לתכונות הכימיות והמכניות המתאימות להדפסה תלת ממדית ומאידך על החומרים להיות מסוגלים לתפקד כחלק מרקמה חייה. במחקר ישנה הפרדה בין חומרי מוצא המיועדים לרקמות קשות כמו עצמות, לעומת חומרים המועדים לרקמות רכות כמו כלי דם, כאשר במקרים מורכבים נדרשת הדפסה שולבת של שני החומרים בלי לפגום בתפקוד האחד של השני.
תבנית ההדפסה.
על מנת להפעיל את המדפסת התלת ממדית ישנו צורך להכניס תוכנית פעולה למערכת ההדפסה. לרוב התוכנית תיוצר באמצעות סריקה של איבר חי המשמש כמודל לאיבר המודפס. במקרה זה יעשה שימוש בסורק מסוג MRI או CT על מנת להעריך מבחינה מרחבית את המבנה הייחודי של האיבר המשתנה מפרט לפרט. לאחר הסריקה אלגוריתם ממוחשב יבצע אנליזה על הקלט כך שיופרד האיבר לפרוסות דקות המורדות לחומרים השונים המרכיבים כל שכבה ושכבה הניתנות להדפסה בזו אחר זו וייצור מהן קובץ המהווה את תבנית ההדפסה.
מכונת ההדפסה.
מכונות ההדפסה המיועדות להדפסת רקמות מיוצרות במיוחד לשימוש בחומרים ביולוגים, זאת בשל המורכבות הן של האלגוריתם והן של החומרים הביולוגים. מכונת הדפסה בתלת מימד סטנדרטית עובדת עם חומרים פלסטיים אחדים המודפסים שכבה אחר שכבה כאשר עיקר הפעולה היא בניית המבנה המרחבי. במקרה של הדפסת חומר ביולוגי החומרים המכילים את השכבה הבודדת צריכים להיות משולבים יחדיו, כמו כן רבים מהחומרים הביולוגים נמצאים במצב צבירה נוזלי, על כן כאשר מודפס שכבה מסוימת עלולה להתרחש דיפוזיה וכך המבנה ישבר, או יפעפע לשכבות תחתונות יותר, מה שנמנע בהדפסות סטנדרטיות באמצעות קיבוע של השכבה (לרוב באמצעות חשיפה לאור) שבמקרה זה אינו מתאפשר. במכונת הדפסה ביולוגית לרוב בשל המורכבות, התנועה בציר ה Z תהיה של ראש המזרק ולא של משטח ההזרקה כמו ברוב המכונות הפשוטות. דרגת חופש זו של המזרק מאפשרת יכולות מבניות טובות יותר וגמישות באלגוריתם ההזרקה.
בשנת 2015 ג'מה רדמונד יצרה את המדפסת הביולוגית הראשונה שיכולה להשתמש ב-10 חומרים שונים במקביל. פיתוח זה מאפשר הדפסת רקמות מורכבות, כמו כלי דם בתוך איברים.
שיטת ההדפסה.