פיניקס מוקפת בהרים. בצפון-מזרח הרי מק'דול, "הרי המכל הלבן" (White Tank Mountains) במערב ו"הרי אמונה טפלה" במזרח, הרי פיניקס ו"הרי נחל סולט" דרומית לה. חלקים משני ההרים הדרומיים נכללים בשטח המוניציפלי של פיניקס. גדילתה של העיר גורמת להקמת שכונות גם בהרים הסובבים את העיר.
אקלים.
פיניקס שוכנת בצפונו של מדבר סונורה ועל כן מזג האוויר בה הוא צחיח ומדברי. הטמפרטורה בקיץ דומה לקיץ הישראלי והיא בין החמות בארצות הברית עם ממוצע של 107 ימים עם מעל 38 מעלות חום. ממוצע 300 ימי שמש בשנה וימי גשם מועטים עם ממוצע של 204 מ"מ גשם בשנה. חודש יולי בדרך כלל הוא החודש הגשום ביותר בשנה, בספטמבר 2014 ירדו כמות שיא של גשמים ביממה אחת, 84 מ"מ ושברו שיא של 75 שנים שעמד על 74 מ"מ. הלילות יכולים להיות קרירים בגלל מזג אוויר המדברי. החורף רוב הזמן חמים עם ממוצע של 20 מעלות צלזיוס. ביוני 1990 הגיעה הטמפרטורה לשיא כל הזמנים עם 50 מעלות צלזיוס. לעיתים נדירות הטמפרטורות בעיר יורדות אל מתחת לאפס, הפעם הראשונה שנמדדו היו בנובמבר 1956 והאחרונה במרץ 1987, בהתאם לכך גם שלג הוא אירוע נדיר בעיר השלג נרשם לראשונה בעיר ב-1898 ומאז הצטברות של 0.15 ס"מ נרשמה רק שמונה פעמים. סופת השלגים הכבדה ביותר נרשמה בינואר 1937 כאשר העיר נצבעה לבן במשך שלושה ימים.
בניגוד לאזורים המדבריים ששם קיים הבדל גדול בטמפרטורות בין היום והלילה, עם השנים בעיר זה כבר לא קורה בגלל ריבוי הבנייה של המדרכות והבניינים שאוגרים את אור השמש במשך היום ומשאירים אותו חם גם בשעות הלילה.
דמוגרפיה.
נכון ל-2010 פיניקס היא העיר החמישית המאוכלסת ביותר בארצות הברית עם 1,615,017 תושבים, מה שהופך אותה לבירה המאוכלסת ביותר בארצות הברית. בשנת 2016 הפכה העיר לעיר הצומחת ביותר בארצות הברית עם 88 לידות מדי יום. העיר מאוכלסת כמעט במידה שווה בין גברים לנשים כאשר גברים מהווים 50.2% מהאוכלוסייה, הגיל הממוצע הוא 32.2, כאשר רק 10.9% מהאוכלוסייה בני מעל גיל 65, 98.5% מאוכלוסיית העיר מתגוררת במשק בית עם ממוצע של 2.77 נפש. ההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר היא 47,866 דולר וההכנסה המשפחתית למשק בית היא 54,804 דולר, לזכרים הכנסה חיצונית של 32,820 דולר לעומת נשים עם הכנסה ממוצעת של 27,466 דולר.
נכון ל-2010, 63.5% הם דוברי אנגלית, 30.6% ספרדית, 2.5% הודית או שפה אירופאית אחרת, ו- 20.6% שפה אסיאתית כלשהי.
נכון ל-2014, 66% מאוכלוסיית העיר הם נוצרים ואילו 26% טענו שאין להם כלל השתייכות דתית, 7% מהאוכלוסייה כוללים יהדות, בודהיזם, אסלאם והינדואיזם.
פשע.
עד שנות השישים הפשע היה בעיה מרכזית בעיר ובשנות השבעים אפילו יותר החמיר והיה אזור הפשע הגדול באריזונה. עם הצמיחה בשנים האלה, הפשע הגדול היה באחזקה והונאת קרקעות, הונאות קרקעות אלה הביאה לאחד ממקרי הרצח הידועים לשמצה בעיר כאשר בשנת 1976 סופר בשם דוב בולס נרצח על ידי מכונית תופת, ההערכות הן שנרצח על ידי ארגוני פשיעה כיוון שסיקר בעיתון את ההונאה בקרקעות שמתקיימת בעיר מה שלא מצא חן בעייני הפושעים. מקס דנלאפ הורשע ברצח מדרגה ראשונה. מאז שנת 2003 שבה היה שיא של 241 מקרי רצח בשנה צנחו עד שנת 2014 ל-114מקרי רצח בלבד.
בשנים 2001 ו-2002 דורגה פיניקס במקום הראשון במדינה במקרי גנבות הרכב שבה כאשר עם מעל 22,000 ו-25,000 מקרי גנבה בהתאמה, הם ירדו מאז מדי שנה עם 7,200 מקרים בלבד ב-2014, ירידה של כמעט 70%. עם סיום העשור הראשון של המאה העשרים התרבו בעיר מקרי הפשיעה בענייני סמים. נושא פשע נוסף שעל פי ההערכות מקורו בסמים הוא חטיפה, בשנים אלו אף כונתה פיניקס "בירת החטיפות של ארצות הברית", על פי החשד, החוטפים הם חלק מקרטלי הסמים שבאים ממקסיקו.
כלכלה.
בתחילת דרכה כלכלת פיניקס הסתמכה בעיקר על חקלאות. מסילת הרכבת שהגיע לפיניקס במאה ה-19 עזרה לשנע את פירות ההדר והצמר מפיניקס לשאר חלקי ארצות הברית. בשני העשורים האחרונים כלכלת פיניקס צמחה והתפתחה במהירות בזכות גידול האוכלוסייה המשמעותי. רבים מתושבי האזור מועסקים בעבודות ממשלתיות. מפעלי היי טק נפתחו בעיר מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1998 העבירה חברת אבנט, חברת שיווק אלקטרוניקה מהגדולות בעולם, את משרדיה הראשיים לפיניקס. חברות הייטק רבות פתחו משרדים גדולים בפיניקס ובהן: איביי, גוגל, AOL, אינטל, אמזון ועוד.
העיר מתבססת גם על תיירות קיץ ותיירות גולף בפרט עם מעל ל-200 מסלולי גולף.
חינוך ותרבות.
חיי תרבות בפיניקס מפותחים מאוד. מוזיאונים, היכלי תרבות ומרכזי אופרה. 'מוזיאון פיניקס לאמנות' הוא המוזיאון הגדול ביותר של אומנות חזותית בדרום-מערב ארצות הברית. מוזיאונים מפורסמים נוספים הם: 'מרכז המדע של אריזונה' ו'מוזיאון ההיסטוריה של פיניקס'. בעיר נמצא גם היכל הסימפוניה של פיניקס שבו ארבעה אולמות המארחים הופעות של תזמורות פילהרמוניות, אופרה וריקודי בלט. בשל מזג האוויר הנוח בעיר ישנם אטרקציות רבות בשטחים פתוחים שמושכות אליהן מדי שנה אלפי תיירים. בין היתר הוא גן חיות ללא מטרות רווח שהוקם ב-1962, גן החיות התפרסם כיוון שפיתח מוניטין לשימור בעלי חיים מזנים נכחדים, בסמוך לגן החיות נמצאים הגנים הבוטניים של פיניקס שנפתחו ב-1939, הגנים זוכים לשבחים בינלאומיים בשל תערוכות האומנות שלהם ותוכניות החינוך, בגנים יש את האוסף בגדול ביותר בארצות הברית של צמחים צחיחים.
אירועים שנתיים רבים בפיניקס וסביבתה משאירים אחריהם מורשת עשירה והיסטוריה והם כוללים מופע סוסים הגדול בעולם, חגיגה של התרבות היפנית, השוק ההודי של פאבלו גראנדה, פסטיבל השבוע במטבח הסיני, חגיגה קבועה בדצמבר לחנוכה, חגיגה לימי הביניים ולתרבות הסקוטית.
פיניקס היא ביתה של אוניברסיטת המדינה של אריזונה, אחת האוניברסיטאות המובילות בארצות הברית בחקר החלל.
ספורט.
לפיניקס נציגות בכל אחת מארבע הליגות המקצועניות הבכירות בצפון אמריקה: ה-NFL (פוטבול), ה-NBA (כדורסל), ה-MLB (בייסבול) וה-NHL (הוקי קרח), היא העיר הגדולה ביותר ללא קבוצה בליגת הכדורגל ה-MLS.
תחבורה.
שני נמלי תעופה גדולים משרתים את פיניקס. נמל התעופה 'סקיי הארבור' ממוקם מעט מזרחית לפיניקס. הוא הנמל תעופה הגדול באריזונה והתשיעי בעומס הטיסות בארצות הברית ו-18 בעולם. רק ב-2006 שירת יותר מ-41 מיליון בני אדם. הנמל משרת יותר מ-100 יישובים. נמל תעופה נוסף הוא 'נמל תעופה פיניקס-מסה' שהוא קטן יותר. בעבר זה היה בסיס חיל האוויר האמריקאי אך אוזרח ב-1993. ישנם עוד שלושה נמלי תעופה קטנים יותר המשרתים בעיקר מטוסי מנהלים ומטוסים קטנים.
ממשל.
מועצת העיר מורכבת מראש עיר ומשמונה חברי מועצה, בניגוד לראש עיר שנבחר בבחירות עירוניות כלליות, חברי מועצת העיר נבחרים רק על ידי המחוזות אותן הם מייצגים, כאשר גם ראש העיר וגם חברי המועצה נבחרים אחת לארבע שנים.
בלק הוק
לוקינו ויסקונטי
לוקינו ויסקונטי, דוכס מודרונֶה (באיטלקית: Luchino Visconti di Modrone; 2 בנובמבר 1906 - 17 במרץ 1976) היה במאי תיאטרון, במאי קולנוע וסופר איטלקי, מאבות הנאו-ריאליזם האיטלקי.
חייו.
ויסקונטי נולד למשפחת אצולה עשירה (אחת מהעשירות בצפון איטליה) במילאנו. בגיל 30 עבר לפריז והחל לעסוק בקולנוע כעוזר במאי שלישי בסרטו של ז'ן רנואר, "Une partie de campagne" (1936), הודות להיכרות עם ידידה משותפת, קוקו שאנל. לאחר סיור קצר בארצות הברית, שם ביקר בהוליווד, הוא שב לאיטליה להיות עוזרו של רנואר שוב, הפעם בסרט "La Tosca" (1939), הפקה שהופסקה באמצעה בשל מלחמת העולם השנייה, ואחר כך הושלמה על ידי הבמאי הגרמני קרל קוך.
ויסקונטי הצטרף, יחד עם רוברטו רוסליני ל-"salotto" של ויטוריו מוסוליני (בנו של בניטו מוסוליני, שהפך באותה תקופה לפטרון הקולנוע ואומנויות אחרות) ושם, ככל הנראה, פגש גם את פדריקו פליני. יחד עם ג'אני פוצ'יני, אנטוניו פייטרנג'לי וג'וזפה דה סנטיס כתב את התסריט לסרטו הראשון כבמאי: "אובססיה" (Ossessione) (1943), סרט הנאו-ריאליזם האיטלקי הראשון, שהוא עיבוד לא רשמי ולא מאושר לספרו של ג'יימס מ. קיין "הדוור מצלצל פעמיים".
בשנת 1971 את הסרט מוות בוונציה. בסרט השתתפו דירק בוגרד בתפקיד גוסטב פון אשנבך, מוזיקאי (בספרו של מאן הוא סופר) מצליח ומפורסם ברחבי אירופה, שמנהל אורח חיים קפדני ונזירי, שמחליט לצאת מעירו מינכן כדי לטייל בוונציה, שבה הוא מתאהב בנער יפהפה בשם טאדז'ו אותו מגלם ביורן אנדרסן.
ויסקונטי היה גם במאי תיאטרון מהולל. בשנים 1960-1946 הוא ביים הופעות רבות של קבוצת התיאטרון רינה מורלי-פאולו סטופה, עם ויטוריו גסמן, כמו גם מספר אופרות ובהן ההעלאה מחדש של יצירתו של גאטנו דוניצטי "אנה בולנה" (על חייה של המלכה אן בולין) בלה סקאלה בשנת 1957 בכיכובה של מריה קאלאס.
הוא נפטר ברומא בגיל 69.
ויסקונטי
ויסקונטי (באיטלקית: Visconti) הוא שם משפחה איטלקי נפוץ שמקורו עוד בימי הביניים המאוחרים.
ריצ'רד
ריצ'רד הוא שם אנגלי, שמקורו בשם הגרמני "ריכרד" (Richard), שנגזר מהמילים Ric ("מלך") ו-Hard ("חזק" או "כביר").
ריצ'ארד
המרכז לטכנולוגיה חינוכית
המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח), חברה לתועלת הציבור הפועלת למען קידום מערכת החינוך בישראל ומתמקדת בשילוב טכנולוגיה ופדגוגיה. מטח נוסד ב-1971 בעקבות החלטת ממשלה מספר 78 מיום 25 באוקטובר 1970 כשותפות בין מדינת ישראל ו"יד הנדיב". מנהלה הראשון והמייסד היה ד"ר יונה פלס. מנכ"ל מטח כיום הוא יוסי בידץ.
המרכז נמצא בתל אביב ומעסיק כ-600 עובדים נכון לשנת 2020, לרובם תארים מתקדמים במגוון מקצועות הלימוד וכן בתכנון לימודים, במדידה והערכה ובטכנולוגיה.