מאמינים שהאינוגואיטים הם צאצאים של אנשי הת'ולה שהתפשטו ברחבי האזור הארקטי של צפון אמריקה בסביבות המאה האחת עשרה. הם השתמשו וסחרו בברזל ממטאוריטים כמו המטאוריט של קייפ יורק. ההתיישבות המוקדמת ביותר של אנשי ת'ולה שהתגלתה נמצאה באומנאק של ימינו. היו גם מגעים נרחבים עם עמים אינואיטים אחרים מאזורים שונים. בסביבות המאה ה-17, שינויי האקלים קיררו את האזורים הצפון-מערביים של גרינלנד וניתקו את האינוגואיטים מאינואיטים מאזורים אחרים.
בתקופה זו האינוגואיטים פיתחו את השפה, התרבות והאופנה הייחודיים להם - כולם שונים באופן משמעותי מעמים אינואיטים אחרים. בסביבות תקופה זו, האינוגואיטים איבדו גם את היכולת והכישורים לבנות קאיאקים או אומיאקים, מה שהגביל עוד יותר את הנסיעות והמגעים עם קהילות אחרות.
היסטוריה מודרנית.
האירופים יצרו קשר לראשונה עם האינוגואיטים בשנת 1818, כשג'ון רוס הוביל משלחת לשטחם. רוס כינה אותם "Arctic Highlanders". מאמינים שהם חיו בעבר בבידוד מוחלט, עד כדי חוסר מודעות לבני אדם אחרים, והם מצוטטים כאחת החברות הלא חקלאיות היחידות שחיו ללא סכסוכים מזוינים או לוחמה, מצב שנמשך גם לאחר מגע. אריק הולטבד, דני, היה האתנולוג הראשון שהוכשר באוניברסיטה שחקר את האינוגואיטים.
במהלך אמצע המאה ה-19, האינואיטים מבאפין ביקרו וגרו עם האינוגואיטים. האינואיטים מבאפין הציגו מחדש לאינוגואיטים כמה טכנולוגיות שאבדו להם כמו סירות, לייסטרים וחצים וקשתות. האינוגואיטים מצידם לימדו את האינואיטים מבאפין צורה מתקדמת יותר של טכנולוגיית מזחלות. מגלי ארצות אמריקאים ואירופים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 ניהלו קשרים נרחבים עם האינוגואיטים. לחוקרים רוברט פירי ופרדריק קוק היו אינוגואיטים בצוותיהם ששימשו כמדריכים. עם זאת, מגע מתמשך יותר עם זרים שינה היבטים רבים של חיי האינוגואיטים על ידי יצירת תלות בסחורות והחדרת מחלות חדשות.
האנתרופולוג והחוקר הגרינלנדי, קנוד רסמוסן, הקים עמדת מסחר באומנאק בשנת 1910. הוא גם פעל למודרניזציה של החברה האינוגואיטית על ידי הקמת מועצת ציידים עבור האינוגואיטים בשנת 1927. בתקופה זו הגיעו לאזור מיסיונרים נוצרים כדי להטיף. כתוצאה מהבידוד היחסי של האינוגואיטים, הם נותרו נעדרים מהלאומנות האינואיטית גרינלנדית הגוברת ומתהליך בניית האומה שסחף את האינואיטים במערב ובדרום גרינלנד. לעידן המלחמה הקרה שלאחר מכן היו השפעות משמעותיות על האינוגואיטים. בשנות ה-50, ארצות הברית הקימה את בסיס התעופה ת'ולה סמוך לאומנאק. זה אילץ אינוגואיטים רבים לנוע למעלה מ-116 קילומטרים צפונה לכיוון קאנאק, מה שהוכח כאסון לחיי התרבות והחברה של האינוגואיטים.
יישובים.
בני האינוגואיט חיים צפונית לחוג הארקטי בחוף המערבי של גרינלנד, בין 75°-80° N ו-58°-74° W. היישוב הצפוני ביותר היה בכפר אטה (Etah) (ב-78° 19' N), אבל הוא ננטש עקב התנאים הקשים ביותר שם. היישוב הקבוע הצפוני ביותר כיום הוא היאורפאלוק.
פיטופיק, הידוע גם בשם "דונדאס" או "ת'ולה" בפי האירופים, היה היישוב הראשי של האינוגואיטים עד 1953, כאשר הוא נעקר על ידי בסיס ת'ולה של ארצות הברית, ותושביו הועברו לקאנאק. קאנאק, שהוקם ב-1953, הוא היישוב האינוגואיטי הגדול ביותר.
הלוויית הנסיכה דיאנה
הרמן פון אופלן-ברונקובסקי
גנרל הרמן פון אופלן-ברונקובסקי (בגרמנית: Hermann von Oppeln-Bronikowski; 2 בינואר 1899 - 19 בספטמבר 1966), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון אופלן-ברונקובסקי נולד ב-2 בינואר 1899 בברלין, בירת האימפריה הגרמנית, להרמן פון אופלן-ברונקובסקי שהיה גנרל חיל הרגלים בצבא הפרוסי (1857-1925) ומריאן בהמר (1878-1971). בשנת 1912 החל פון אופלן-ברונקובסקי את לימודיו באקדמיה הצבאית כצוער, ובשנת 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרף לרגימנט האולאנים ה-10 (אוגוסט, נסיך וירטמברג). לקראת סוף השנה הועבר פון אופלן-ברונקובסקי לרגימנט הרגלים ה-118 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-4 - הנסיך קרל), ובמהלך 1918 חזר לרגימנט האולאנים ה-10 שהיה מוצב באסטוניה, ושירת בו עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון אופלן-ברונקובסקי את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון אופלן-ברונקובסקי לפרייקור, ולאחר מכן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1931 התחתן עם אדלגארד פון קלייסט, בתם של גנרל-לוטננט אדולף פון קלייסט וגרטרוד פון זידוב, ובשנת 1935 נולד בנו פרידריך-אדולף הרמן. בשנת 1936 השתתף פון אופלן-ברונקובסקי באולימפיאדת ברלין (1936), וזכה במדליית זהב ברכיבה אמנותית. בסוף ספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-10, וב-1 במרץ 1937 הועלה לדרגת מיור. כעבור כמה ימים נולד בנו השני, אלכסנדר כריסטיאן הרמן, וב-18 באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפרשים ה-10.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך המערכה בפולין פיקד פון אופלן-ברונקובסקי על יחידת הסיור של הדיוויזיה ה-24, וכבש עמה ראש גשר על הוורטה. בסוף מרץ 1940 נולדה בתו היחידה סיגריד אדלגארד, וב-1 באפריל אותה שנה הוא הועבר למטה הגייסות המהירים. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה פון אופלן-ברונקובסקי לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1941 הוא מונה למפקד גדוד בחטיבת הפאנצר ה-5, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4. בינואר 1942 מונה פון אופלן-ברונקובסקי למפקד רגימנט הפאנצר ה-35, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4, וב-1 בפברואר אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט. פון אופלן-ברונקובסקי לחם עם הרגימנט שבפיקודו בקרבות הקשים באזור בריאנסק, וב-16 באוקטובר 1942 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-204, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-22 במסגרת קורפוס הפאנצר ה-48. ב-25 בנובמבר 1942 נפצע פון אופלן-ברונקובסקי בקרבות באזור סטלינגרד, וב-1 בינואר 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, על השמדת למעלה מ-400 טנקים סובייטיים במהלך החורף על ידי יחידתו. במרץ 1943 הושמד הרגימנט שבפיקודו, ובעקבות כך הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-11, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-6. פון אופלן-ברונקובסקי לחם עם הרגימנט שבפיקודו במהלך קרב חרקוב השלישי ובמהלך קרב קורסק, ואף נפצע מתקיפה אווירית בתחילת הקרב, וב-7 באוגוסט אותה שנה קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. בתחילת אוקטובר 1943 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-100, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-21 בנורמנדי, וביוני 1944 לחם עמו כנגד הכוחות שנחתו בנורמנדי, ולאחר מכן לחם עמו במהלך הקרב על קן. ב-28 ביולי 1944 קיבל פון אופלן-ברונקובסקי על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-26 בספטמבר אותה שנה הוא הועבר לעתודת המילואים. ב-6 בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-20, ולחם עמה במבצע פרוסיה המזרחית כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, וב-1 בינואר 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לשלזיה, שם לחם עמה במהלך הקרב על ברלין. ב-17 באפריל 1945 הוא קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ולאחר מכן הוא לחם עם הדיוויזיה באזור דרזדן עד סוף המלחמה. עם תום הקרבות הוא ברח עם קבוצה קטנה לעבר הקווים האמריקניים, וב-18 במאי הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית, אולם בתחילת יוני אותה שנה הועבר לידי הצבא הבריטי.
לאחר המלחמה.
ב-30 ביוני 1947 שוחרר פון אופלן-ברונקובסקי מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בגייסאך, ומאוחר יותר הועסק כיועץ אזרחי לבונדסוור. במהלך אולימפיאדת טוקיו (1964) הוא הועסק כמנהל הראשי של קבוצת הרכיבה הקנדית, וב-19 בספטמבר 1966 הוא מת כתוצאה מהתקף לב.
נישואים בוסטוניים
תיקון קייל-בינגמן
תיקון קייל-בינגמן (באנגלית: Kyl–Bingaman Amendment), על שם הסנטורים ג'ון קייל וג'ף בינגאמן, הוא חוק בדיני ארצות הברית אשר נכנס לתוקף עם אישור תקציב הביטחון האמריקני לשנת 1997.
החוק אוסר על איסוף והפצת תצלומי לווין ברזולוציה גבוהה של מדינת ישראל והשטחים המוחזקים על ידה, אלא באישור של רשות פדרלית אמריקנית, ובתנאי שרמת הדיוק אינה עולה על זו שזמינה ממקורות מסחריים שאינם אמריקנים.
החוק קובע למעשה צנזורה אמריקנית על תצלומי לוויינים אמריקנים מסחריים של מדינת ישראל בלבד, מכל המדינות בעולם. כיוון שהמקור העיקרי לאורך שנים ארוכות של תצלומי לוויין מסחריים היה מחברות אמריקניות ומקורות הפצת תצלומים באינטרנט היו בעיקר אמריקנים, חברות דוגמת גוגל ובינג, החוק היה כלי רב-עוצמה למניעת הפצת מידע. מסיבה זו תצלומי לוויין של אתרים ויישובים בישראל, המופיעים במפות גוגל הם מטושטשים באופן מכוון.
החוק הוא תוצאה של שתדלנות ישראלית בבית הנבחרים האמריקני.
הגבלת החוק.
באוגוסט 2017 הכריזה הוועדה המייעצת על אמצעי חישה מרחוק לשימוש מסחרי, שהיא חלק ממנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי המפקחת על יישום תיקון קייל-בינגמן, כי היא בוחנת מחדש את הרזולוציה המקסימלית הקיימת לצילומי לוויין של מדינת ישראל: 2 מטר באותה עת. צעד זה ננקט בתגובה לראיות שהוצגו ולפיהן ניתן לרכוש ממקורות שאינם אמריקנים ובאופן מסחרי, תצלומי לוויין של מדינת ישראל, ברזולוציה גבוהה מן הרזולוציה המקסימלית המותרת ממקורות אמריקנים. צילומי לוויין שמקורם מחוץ לארצות הברית, ברזולוציה גבוהה מזו המותרת למקורות אמריקנים, היו זמינים באופן מסחרי מאז שנת 2012.