חרמש הוקמה ב-1983 כהיאחזות נח"ל, ובאפריל אותה שנה אוזרחה, למרות התנגדותו של רענן ויץ, שטען שאין במקום מספיק קרקעות ואין גרעין התיישבותי מתאים לאזרוח המקום. בנובמבר 1983 הוחל בבניית בתים במקום. התנועה המיישבת של חרמש הייתה תנועת חרות-בית"ר.
שמו של היישוב הוא על שם כלי העבודה החקלאי חרמש.
תושבי המקום כללו עולים מברית המועצות יחד עם ילידי ישראל.
באוקטובר 2002, נרצחו בפיגוע ביישוב שלוש מתושבות היישוב, אורנה אשל, הדס תורג'מן ולינוי סרוסי.
במהלך הכנת תוכנית ההתנתקותהוצע לפנות את היישוב ואת מבוא דותן יחד עם 4 היישובים שפונו בצפון השומרון (גנים, כדים, שא-נור וחומש), אך למעשה הוחלט שלא לפנותם.
ביישוב בריכת שחיה, גן ילדים, גן שעשועים, מגרש ספורט, מקווה ומועדון נוער.
ביישוב מתגוררות כ-70 משפחות.
הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ
הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ (באנגלית: Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives; בקיצור: ATF) היא הרשות האמריקנית לאכיפת חוקי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ. במרץ 2003, הרשות פוצלה על ידי המחלקה לביטחון המולדת לשני גופים נפרדים: ATF - הרשות לאכיפת החוקים שעברה ממשרד האוצר למחלקת המשפטים, ו־TTB - הרשות לאכיפת חוקי המסים, כחלק ממחלקת האוצר. הרשות מפעילה מעבדה לזיהוי חומרי נפץ בבלטסוויל, מרילנד. הרשות נהנית מתקציב שנתי של 1.12 מיליארד דולר (נכון ל-2010) ומועסקים בה כ-5,000 סוכנים. היא הוקמה ב-1 ביולי 1972.
בתחילת שנות התשעים, הרשות פיתחה תוכנית למאבק חינוכי בכנופיות הרחוב, שכוללת הדרכות בבתי ספר (תוכנית GREAT). עד 2002 הסוכנות הייתה חלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית ובעקבות חוק הפטריוט הועברה לידי אחריות מחלקת המשפטים של ארצות הברית.
היסטוריה.
ה־ATF הייתה חלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית והוקמה בשם "מעבדת ההכנסות" (Revenue Laboratory) של לשכת הכנסות הפנים במחלקת האוצר בשנת 1886 ואולם בפועל יש לראות את שורשי הרשות מלשכת האיסור, גוף שהוקם בלשכת ההכנסות בשנת 1920. הרשות הפכה למחלקת עצמאית בתוככי מחלקת האוצר ב-1927 וכעבור שלוש שנים הוכפפה למחלקת המשפטים של ארצות הברית, ב־1930 והפכה, לזמן קצר, לחטיבה ב־FBI ב־1933.
בתקופת היובש היחידה הוחזרה למחלקת האוצר של ארצות הברית והפכה ליחידת מיסוי האלכוהול (Alcohol Tax Unit ,ATU) של לשכת הכנסות הפנים. בשנת 1942 היחידה גם החלה לעסוק באכיפת חוקי אחזקת חומרי נפץ.
בתחילת שנות ה-50 לשכת הכנסות הפנים הפכה לשירות הכנסות הפנים וליחידה נוספו תפקידי אכיפת חוקי מיסוי הטבק ושם היחידה שונה לחטיבת מיסוי טבק ואלכוהול (Alcohol and Tobacco Tax Division – ATTD).
ב־1968 עבר החוק לפיקוח על כלי ירייה והיחידה שינתה את שמה שוב והפכה לחטיבת חומרי נפץ, הטבק והאלכוהול (Alcohol, Tobacco, and Firearms Division) והחלה לשאת מאז את ראשי התיבות AFT ולאורך שנות ה-70 גדלו סמכויות הרשות והקיפו מאבק בנשק לא חוקי ובחומרי נפץ.
ב־1 ביולי 1972 ATF הפכה לגוף עצמאי במחלקת האוצר בשם הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק, וחומרי הנפץ (Bureau of Alcohol, Tobacco, and Firearms; מילולית: הלשכה לאלכוהול, טבק וחומרי נפץ). היחידה המשיכה לאכוף חוקים בתחום מיסוי האלכוהול והטבק אך התמקדה במאבק בכלי נשק לא חוקיים וחומרי נפץ.
לאחר מתקפות ה-11 בספטמבר הנשיא ג'ורג' וו. בוש הקים את המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית והרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק, וחומרי הנפץ הועברה מאחריות מחלקת האוצר למחלקת המשפטים והרשות שינתה שמה ללשכת האלכוהול, הטבק, כלי נשק וחומרי נפץ (Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms, and Explosives), ברם הסוכנות המשיכה לשאת את ראשי התיבות המקוריים ATF.
ב־24 בינואר 2003 משימת איסוף המס הפדרלי מהפקת מוצרי טבק ואלכוהול ותפקידי הפיקוח הקשורים להגנת הציבור בנושאי הפקת אלכוהול שהיו באחריות ATF ורשות המיסים האמריקאית הועברו לאחריות הלשכה למסחר ומיסוי טבק ואלכוהול (Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau, TTB) שאך זה הוקמה.
ארגון ומבנה.
לרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק, וחומרי הנפץ ישנם מספר משרדי שדה בערים הגדולות בארצות הברית: אטלנטה; בלטימור; בוסטון; שרלוט; שיקגו; קולומבוס; דאלאס; דנוור; דטרויט; יוסטון; קנזס סיטי; לוס אנג'לס; לואיוויל; מיאמי; נשוויל; ניוארק; ניו אורלינס; ניו יורק; פילדלפיה; פיניקס; סן פרנסיסקו; סיאטל; סיינט פול; טמפה; וושינגטון די. סי.. ישנם גם סניפים במדינות אחרות כמו קנדה, מקסיקו, אל סלוודור, קולומביה, עיראק, והקריביים.
טל מנשה
טל מנשה היא באופן רשמי שכונה של ההתנחלות חיננית בצפון-מערב השומרון הממוקמת בסמוך להתנחלוית שקד וריחן למעשה המקום מתפקד כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית שומרון, היישוב הוא הקטן ביותר בגוש יישובי שקד.
שמו של טל מנשה הוא על שם נס גיזת הצמר של גדעון, שהיה משבט מנשה (). על פי המסורת, הנס התרחש בסמוך למיקום היישוב.
היסטוריה.
טל מנשה החלה בשנת 1991 כגרעין התיישבות של בוגרי הטכניון ובוגרי כולל מר"ץ ממבשרת ציון, אשר ביקשו להתיישב מצפון לג'נין. באופן זמני התגוררו חברי הגרעין המייסד במושב שדה יעקב שבעמק יזרעאל. לאחר שיצחק רבין נבחר לראשות הממשלה ב-1992, הופנו חברי הגרעין להתיישבות בצמוד ליישובים שקד וחיננית. מכיוון שבאותה תקופה כבר לא הכריזה הממשלה על הקמת יישובים חדשים מעבר לקו הירוק, הוקמה טל מנשה באופן רשמי כשכונה של חיננית, אך עם מזכירות ומוסדות נפרדים ונציג נפרד במועצה האזורית שומרון. כיום היישוב שייך למסגרת של תנועת אמנה השייכת לזרם הפוליטי של גוש אמונים.
לקראת הבחירות לראשות מועצה אזורית שומרון, בנובמבר 2007, החליט היועץ המשפטי לממשלה שלטל מנשה לא יהיה נציג נפרד במועצה האזורית ולא יהיה לה ועד מקומי נפרד, אלא היא תוכלל בתוך חיננית במסגרת של ועד משותף (החלטות דומות ניתנו גם לגבי ההתנחלויות נופי פרת ושבות רחל). עתירה של שני היישובים לבג"ץ, בבקשה לנציגים נפרדים, נדחתה. בבחירות התמודדו שתי רשימות: רשימה של אנשי טל מנשה בשיתוף עם חלק מאנשי חיננית שכונתה "ביחד" ורשימה של חלק אחר מתושבי חיננית. בבחירות למועצה האזורית נבחר נציג מטל מנשה, ובבחירות לוועד המקומי נבחרו שלושה נציגים של רשימת "ביחד", שניים מהם מטל מנשה ואחד מחיננית ושני נציגים מהרשימה האחרת. בעקבות תוצאות הבחירות פנו אחדים מתושבי חיננית ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה נוספת להפריד בין היישובים.
בבחירות למועצה האזורית שומרון בנובמבר 2012 לא התקיימו בחירות בחיננית וטל מנשה. הנהלות האגודות של שני היישובים הגיעו להבנות על אופן חלוקת התפקידים ביניהם ובכך ממשיכים להתקיים זה בצד זה שתי קהילות המוגדרות כיישוב אחד אך מתפקדות לכל דבר ועניין כיישובים נפרדים.
בשנת 2013 אושרה התב"ע הראשונה של היישוב.
הרכב האוכלוסייה.
בטל מנשה מתגוררות יותר ממאה משפחות דתיות. התושבים עוסקים במגוון רחב של עבודות - עובדי הייטק לצד אנשי חינוך ועובדים סוציאליים, קבלני בניין וסוחרים, שכירים ועצמאים. ביישוב גרים ישראלים ותיקים וכן עולים מצרפת, מגרמניה, מארצות הברית, מדרום אמריקה ומחבר המדינות.
טבע בתחומי היישוב.
כחלק מתפישת ההשתלבות בסביבה הטבעית, הוקמו בטל מנשה מספר פארקים ציבוריים:
חינוך.
טל-מנשה מורכב מאוכלוסייה דתית תורנית. אורחות חיי התושבים מתנהלים לפי ההלכה היהודית ובהנחיית הרב ראובן עוזיאל, רב היישוב והרב האזורי של צפון השומרון.
בטל מנשה מוסדות חינוך לגיל הרך, גני ילדים ובית ספר יסודי תורני אזורי בשם "טללי אורות" (בו לומדים כ-200 תלמידים). בבית הספר קיים 'גן תלמודי', אשר התלמידים שותפים בו לעבודה חקלאית, פינת חי פעילה, חדר מחשבים וכדומה. בגיל העל-יסודי לומדות הבנות באולפנית בפרדס חנה, והבנים בישיבה התיכונית "נתיבות דרור" באור עקיבא, בישיבת בני עקיבא כפר הרואה, בישיבה התיכונית בית שמואל שבחדרה ועוד.
מ-2004 פעלה בטל מנשה במשך מספר שנים מדרשה לבנות ("מדרשת טל מנשה"), ששילבה שירות לאומי עם לימודים תורניים עבור בנות השירות הלאומי באזור. המדרשה פעלה תחת חסותו של הרב חיים דרוקמן, שהרצה אחת לחודש במדרשה. וסניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
בטל מנשה קיים בית כנסת אחד מרכזי, בו מתקיימים כל מנייני התפילה, זאת על פי התפיסה של אחדות הקהילה ומניעת ריבוי ופיצול מניינים. נוסח התפילה מעורב ונקבע על פי נוסח החזן. כל ערב מתקיים לימוד משותף של "הדף היומי" בגמרא. כמו כן מתקיימים שיעורים של רב היישוב, הרב ראובן עוזיאל, בנושאי פרשת השבוע, תנ"ך, תלמוד בעיון, שיעורי נשים, כמו כן, מתקיים "סדר ערב" פעם בשבוע, לילדים הצעירים.
התפילות מתקיימות כיום בבית הכנסת "טל-גנים", שהוקם על ידי משרד הביטחון משרידי בית הכנסת של היישוב המפונה גנים.
תרבות.
בטל מנשה פועלים מקווה לנשים, ספרייה, ו"חדר נוער" בו מתקיימת אחת לשבוע פעילות לכל שכבת גיל בכיתות ז'-י"ב על ידי רכז הנוער. ביישוב מתקיימים מופעי תרבות בתקופת החגים, חוגי תורה לילדים, פעילויות בספרייה, וחוגי ספורט לילדים. כמו כן מתקיימים ערבי נשים לנשות היישוב והסביבה.
יקיר
יַקִּיר היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי במערב השומרון השייך למועצה אזורית שומרון והוקם בפברואר 1981. היישוב מונה כ-450 משפחות.
שם היישוב.