ביולי 2022 יצא דואט שלה ושל המוזיקאי דני גלבוע כחלק מפרויקט ׳קאבר אחד בשבוע׳. הדואט הוא חידוש של השיר ׳תחנה בזמן׳ של מזי כהן.
לחנים וכתיבה לאמנים אחרים.
בשנת 2019 הלחינה את השיר "To Change" עבור הזמרת יעל דנון, זוכת התוכנית "גוט טאלנט ישראל" לשנת 2019. השיר ייצג את מדינת פנמה והגיע לשלב הגמר בתחרותבפסטיבל השירים סן רמו.
בסוף שנת 2019 הלחינה חיטמן את השיר "לא נשבר" לזמר איציק אורלב למילים של הכותבת לירון בן שמעון.
באוגוסט 2020 הוציאה חיטמן עם אריק סיני את השיר "האהבה לא תמות" אותו הלחינה למילים של הכותב ישי ויסמן.
בינואר 2021 הלחינה חיטמן לזמר רון שובל את השיר "מאמי זה שלך" אותו כתב ישי ויסמן.
הוראה.
במקביל לקריירה המוזיקלית, חיטמן עוסקת בהוראה, בדגש על לימודי פיתוח קול וגיטרה. בין היתר, לימדה בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין ובבית הספר למשחק של אורנה פורת.
חיים אישיים.
חיטמן מתגוררת בתל אביב. בשנת 2016 יצאה מהארון כבי סקסואלית וסיפרה על חייה עם אישה בראיון לעיתון "ידיעות אחרונות".
צ'ייקה (כדורגל)
צ'ייקה (ברוסית: «Футбольный клуб «Чайка»; מילולית: שחף) הוא מועדון כדורגל רוסי מהכפר פסצ'אנוקופסקויה שבמחוז רוסטוב בדרום רוסיה, המתמודד בליגה השנייה, השלישית בחשיבותה במדינה. המועדון נוסד בשנת 1997.
היסטוריה.
בשנת 1998, המועדון נרשם לליגה הראשונה של אליפות מחוז רוסטוב ובשנת 2004 זכה באליפות המחוז. בשנת 2008 ובשנים 2010–2015, השתתפה הקבוצה בליגה הבכירה של אליפות המחוזו. בשנת 2013, הקבוצה סיימה במקום הרביעי, בשנת 2014 - סיימה כסגנית האלופה ובשנת 2015 זכתה באליפות הליגה הבכירה של המחוז .
ב-26 במאי 2016, צ'ייקה קיבלה מהתאחדות הכדורגל רישיון להשתתף בעונת 2016/2017 בליגה השנייה והתאפשרה השתתפותה לראשונה בליגה המקצוענית.
בפגרת החורף של עונת 2016/2017, שמונה שחקנים והמאמן הראשי אלברט בורזנקוב עזבו את הקבוצה. ולרי בורלאצ'נקו מונה למאמן חדש ועבד עם הקבוצה במשך פחות משנה. בינואר 2018, ויקטור בולאטוב מונה למאמן החדש, אבל הוא הודח לאחר שלושה חודשים. ברם בעונת 2017/2018 סיימה במקום השלישי באליפות הליגה השנייה ובעונת 2018/2019 זכתה באליפות אזור "דרום" של ליגת הכדורגל המקצוענית והבטיחה השתתפות בעונת 2019/2020 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה (אם כי הודחה בשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל).
בעונת 2019/2020 העפילה שוב לשלב 16 האחרונות בגביע הלאומי. בתום עונת 2020/2021 התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה להוריד את צ'ייקה מהליגה הלאומית לליגה השנייה בעקבות מכירת משחקים במהלך העונה. ביולי 2021 משטרת רוסיה הודיעה על סיום חקירה בנושא והעברת התיק לידי התובע הכללי של רוסיה בעקבות מכירת משחק במהלך עונת 2020/2021 בין מועדון צ'ייקה לצ'רנומורץ נובורוסייסק, שהסתיים בתוצאה 3:1 כשהתוצאה סוכמה כבר מראש.
בעונת 2021/2022 העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל.
אצטדיון הקבוצה.
מגרש הבית הוא האצטדיון המרכזי בכפר פסצ'אנוקופסקויה המכיל 2,000 מושבים. בשל חוסר התאמת המגרש, לתקני הליגה הלאומית, לא אושר לקבוצה לארח בו משחקים במסגרת הליגה ומאז עונת 2019/2020 היא מארחת ברוסטוב ארנה, המכיל כ-43,000 מושבים.
סמל הקבוצה.
מהקמתה ועד 2017 השתמשה הקבוצה בסמל כדור על רקע גלי ים. כיוון שהקמע של הקבוצה היה שחף, שהוא גם התרגום המילולי לשם המועדון מרוסית ("צ'ייקה"), בשנת 2017 הפך השחף גם לסמל הקבוצה הרשמי. לקראת עונת 2020/2021 בוצע שינוי נוסף לסמל הקבוצה, השחף בגרסה מאוירת יותר וסמלית.
הישגים.
אליפות ליגת הכדורגל המקצוענית
הגביע הרוסי בכדורגל
יחסי סודאן-צ'אד
יחסי צ'אד–סודאן
הלל פבזנר
הרב הלל פֶּבְזְנר (ביידיש: פעווזנער; כ"ט בשבט תרפ"ב, 27 בפברואר 1922 - ד' בתשרי תשס"ט, 3 באוקטובר 2008) היה רב, פוסק, ומנהיג יהודי בצרפת. כיהן כרבם של חסידי חב"ד בצרפת במשך 55 שנים, וכאב"ד ועד רבני ליובאוויטש בצרפת. ייסד את בית הספר היהודי-תורני הראשון בפריז לאחר מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד במינסק, רוסיה הסובייטית (כיום בלארוס), בנם הבכור של הרב אברהם ברוך והרבנית אלטא. אביו היה מנהיגם הרוחני של חסידי חב"ד בעיר מינסק ומרבני העיר - שלוחו של הרבי הריי"צ למינסק. אמו היא בתו של הרב מנחם מענדל הילביץ, רב בעיירה זמבין שהיה חתנו של רבי אברהם סגל-לנדא מזמבין, מצאצאי החכם צבי ומחסידי הרבי ה"צמח צדק".
בהיותו ילד בן 8, בשנת תר"צ (1930), נעצר אביו על ידי השלטונות הסובייטיים עקב פעילותו הדתית לשימור וחיזוק היהדות, וגורש מהעיר לגלות למשך שנתיים. משפחתו עברה להתגורר בבית הורי אמו בעיר סנובסק, ולאחר שחרורו עברו לחרקוב, שם חזר אביו לעסוק בפעילות יהודית והיה חבר במחתרת החסידית. בשנת תרצ"ט (1939) נעצר אביו שוב באשמת "חבר במחתרת קלריקלית אנטי סובייטית" ונידון לחמש שנות גלות במחוז קזיל ארדא בקזחסטן, שם הסתלק בשנת ה'ת"ש, כשהוא בן חמישים שנה.
שנות נעוריו עברו עליו בלימוד תורה בישיבות תומכי תמימים חב"ד המחתרתיות. מפאת רדיפות השלטון הסובייטי, נדדו התלמידים מעיר לעיר. תחילה למד בעיר ברדיצ'ב, שם למד גם אחיו שלום דובער (שנרצח כעבור זמן על ידי הנאצים). מברדיצ'ב נדד לז'יטומיר ומשם לוורונז'.
בימי מלחמת העולם השנייה נמלט יחד עם חסידי חב"ד רבים לסמרקנד. בתום המלחמה יצא עם משפחתו מברית המועצות והגיע לעיר בענסהיים, ומשם למחנה העקורים פוקינג שבגרמניה, שם למד בישיבת תומכי תמימים שנפתחה במקום בראשות הרב אברהם אליהו פלוטקין.
בתקופה זו, סייע בארגון הברחתם של חסידי חב"ד מגבולות ברית המועצות, הן ברוסיה והן בפראג. לאחר תקופה קצרה בפראג, חזר לספסל הלימודים בפוקינג.
בשנת תש"ז הגיע לפריז ולמד שם בישיבת תומכי תמימים. הוסמך לרבנות על ידי הרב שניאור זלמן גרליק, הרב נחום שמריהו ששונקין והרב אברהם אליהו פלוטקין.
בחנוכה תש"ט נשא לאשה את עשקא, בתם של סלאווא ור' אריה דוב איידלמאן מחשובי חסידי חב"ד שברחו מרוסיה.
לאחר נישואיו כיהן כמשגיח בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בעיירה ברינואה. לאחר תקופה עבר לתפקיד מגיד שיעור בישיבה, תפקיד בו שימש עד שנת תשל"ט, במשך כשני עשורים.
לצד בקיאות בש"ס ובפוסקים, התמצא גם במדעים שונים.
רבנות.
בשנת תשי"ג, לאחר הגירתו של הרב זלמן שמעון דבורקין מפריז לניו יורק מונה לרב קהילת חב"ד בצרפת.
בשנת תשכ"ב (1962) התמנה לרב בית הכנסת "זיביצן" ברחוב ראזיע בפריז.
בשנת תשמ"ח (1988), עם התרחבות הקהילות החב"דיות בצרפת, הוקם ועד רבני ליובאוויטש בצרפת, כשהרב פבזנר עומד בראשו ומכהן כאב בית הדין.
בתחילת שנות החמישים לאחר הגעתו לצרפת החל במתן כשרות לחלב ישראל. עם השנים הלך והתפתח לכדי מערכת כשרות ענפה. בשנת תשל"א 1971 התחיל לראשונה במתן הכשר על יין בורדו ויינות נוספים.
שיטתו בכשרות הייתה מחמירה. הוא סבר כי בחליבה לא ניתן לסמוך על משגיח ש"יוצא ונכנס" (כלומר, מגיע לכמה רפתות זה אחרי זה). לדבריו, הדבר הועיל רק בימים עברו, שהגוי לא יכניס בהמות טמאות או חלב טמא, מחשש שיתפס בידי המשגיח, אולם בזמננו הם יכולים לעדכן זה את זה בטלפון.
פעל גם בבניין מקוואות. לאחר נפילת מסך הברזל נסע למדינות חבר העמים ופעל שם לבניית מקוואות טהרה.
הרב פבזנר היה ממייסדי וחבר נשיאות של מרכז רבני אירופה.
"סיני".
בשנת תשכ"ה הקים את מוסד החינוך "סיני" במטרה להעניק חינוך יהודי שורשי לילדים היהודים בפריז. לימים הפך "סיני" לאחד מבתי הספר היהודיים הגדולים בפריז, המתפרס על פני 4 מבנים גדולים (הרביעי בשם "בית הלל" נוסף לאחר פטירתו) ומונה אלפי תלמידים החל מגיל גן עד לתיכון. במשך עשרות שנים כיהן כנשיא ומנהל המוסדות.
בתשרי תשנ"ב חנך בניין בן 7 קומות של מוסדות חינוך "סיני" לכל הגילאים, מקווה, בית חב"ד ועוד.
בתשנ"ה הקים את בניין היכל מנחם, בתשס"ג הקים בניין החינוך נוסף ובו גני ילדים, בית ספר יסודי ומקצועי, כולל אברכים ועוד.
פטירתו.
נפטר בד' בתשרי תשס"ט מדלקת ריאות חריפה. בהלווייתו ספדו לו הרבנים דוד משה ליברמן, יוסף סיטרוק, דוד משאש ועוד. במהלך הלוויה הוכתר בנו הרב אברהם ברוך לממלא מקומו ברבנות. נטמן בהר הזיתים שבירושלים.
ביום השלושים לפטירתו נערך במוסד "סיני" בפריז מעמד זיכרון והכתרה רשמי לבנו.
הוקרה.
בשנת 2008 זכה בעיטור לגיון הכבוד מידי נשיא צרפת ז'אק שיראק, עיטור מסדר הכבוד החשוב ביותר בצרפת.
הנצחתו.
קריית החינוך "בית הלל", הרביעית במספר של מוסד "סיני" בפריז, נקראת על שמו. הקומפלקס, הכולל מעונות יום ופעוטונים, בית ספר יסודי, ועוד, נחנך בשנת תשע"ד.
בובת נייר (ספר)
בובת נייר (באנגלית: Paper Doll) הוא רומן מאת רוברט ב. פארקר, שיצא בעברית בשנת 1994 בהוצאת אור-עם. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של פארקר, הבלש הפרטי ספנסר. זהו הספר ה-20 בסדרת הספרים שכתב פארקר אודותיו.
עלילת הספר.
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פארקר, בלש משטרה לשעבר וחייל בצבא ארצות הברית שלחם במלחמת קוריאה, נשכר על ידי לודון טריפ, בעל הון מבוסטון, לחקור את הירצחה של אשתו, אוליוויה.
יחסי בורקינה פאסו–סין
יחסי בורקינה פאסו–סין הם היחסים שבין בורקינה פאסו לרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה.
משנת 1961 עד שנת 1973 הכירה בורקינה פאסו בטאיוואן כמדינה עצמאית, ולא קיימה יחסים דיפלומטיים עם סין.
ב-25 באוקטובר 1971 התנגדה בורקינה פאסו בעצרת הכללית של האומות המאוחדות לצירופה של סין למועצת הביטחון של האומות המאוחדות.