האירוע נחקר ונלמד בתור מקרה בוחן להתנהגות צוות בתנאי משימה ממושכת ולחוצה, והיווה אבן דרך בגיבוש נהלים בהמשך. בתיעוד של נאס"א, לא הוזכרה המילה "שביתה" או "מרד".
לאחר השביתה.
הצוות המשיך במשימה לעוד מספר שבועות לפני חזרתו לכדור הארץ. זו הייתה הפעם האחרונה שאסטרונאוטים היו בתחנת חלל עד לתוכנית מיר ומעבורות החלל בשנות ה-90 של המאה ה-20.
משימת סקיילאב 4 תרמה רבות למדע בניסויים שהם ביצעו. בוצעו תצפיות רבות של כדור הארץ ושל השמש. במהלך המשימה נאספו למעלה מ-20,000 תמונות של כדור הארץ וכ-75,000 תמונות של השמש, שצולמו באורכי גל ברחבי הספקטרום מהאור הנראה ועד רטנגן ועל-סגול
ב-21 בינואר 1974, גיבסון הצליח לצלם היווצרות של התפרצות סולארית בפעם הראשונה מהחלל.
בין התמונות הרבות של כדור הארץ מהחלל, התברר שהצוות צילם את אזור 51. הדבר גרם למחלוקת בין גופים שונים, שכן על פי החוק, כל התמונות של נאס"א חופשיות לציבור. בסופו של דבר, התמונה פורסמה יחד עם כל האחרות אולם לא קיבלה תהודה ציבורית למשך שנים.
במהלך המשימה האסטרונאוטים ביצעו 1,214 הקפות סביב כדור הארץ. הם נסעו 34.5 מיליון ק"מ ושהו 84 ימים, 1 שעה ו-16 דקות בחלל. סקיילאב 4 הייתה המשימה המאוישת האחרונה לתחנת החלל, אולם התחנה עצמה דעכה ונפלה ממסלולה רק בשנת 1979. הצוות עצמו מעולם לא טס שוב לחלל.
הליכות חלל שבוצעו.
במהלך המשימה בוצעו מספר הליכות חלל
מיקום החללית לאחר החזרה.
נכון ל-2018, תא הפיקוד של סקיילאב 4, שחזר לכדור הארץ, נמצא בתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון.
טלאי המשימה.
עקב טעות בתיאום בין גופים בנאס"א, אף על פי שהמשימות המאוישות לסקיילאב נקראו באופן רשמי סקיילאב 2, סקיילאב 3 וסקיילאב 4, הסימון של טלאי המשימה היה לפי מספור המשימות המאוישות - "סקיילאב I", "סקיילאב II" וסקיילאב 3" בהתאמה.
טלאי המשימה של סקיילאב 4 כלל את המספר "3" בגדול, כאשר הוא מקיף את שלושת תחומי המחקר של המשימה: העץ מייצג את חקר ותצפיות כדור הארץ. אטום המימן, שהוא אבן הבסיס של היקום, מייצג את חקר היקום ותצפיות על השמש. האדם מייצג את יישום המדע והמחקרים הרפואיים.
מנהרת אספסיאנוס וטיטוס
מנהרת אספסיאנוס וטיטוס (בטורקית: Titus Tüneli, מנהרת טיטוס) היא מערכת תעלות ומנהרות רומית באתרהּ של העיר ההיסטורית סלאוקיה פייריה, נמלהּ של אנטיוכיה ההלניסטית והרומית, כיום בגבולות חבל האטיי בטורקיה. המערכת נועדה להטיית מי שיטפונות עונתיים שגרמו לנזקים בתוך העיר ולהצטברות סחף במעגני הנמל.
חציבת התעלות והמנהרות החלה בהוראת אספסיאנוס (69–79 לסה"נ), נמשכה בימי בנו ויורשו טיטוס (79–81 לסה"נ) והושלמה ככל הנראה במאה השנייה, בימי הקיסר אנטונינוס פיוס (138–161 לסה"נ). כתובת שגולפה בסלע בכניסה למנהרה הראשונה (העליונה) מייחסת את בנייתה לקיסרים אספסיאנוס וטיטוס.
כתובת במוצא המנהרה השנייה מציינת את הקיסר אנטונינוס פיוס. על אף מערכת ההטיה נסתם המעגן הפנימי לחלוטין במאה החמישית. את מקומו כנמל אנטיוכיה מילא מעגן סן סימיאון שמדרום לו, והעיר סלאוקיה פייריה איבדה מחשיבותה.
מערכת הטיית מי השיטפונות מתחילה בסכר ובערוץ גישה באורך כ-55 מטר. המים מתכנסים לתוך מנהרה מפולשת שאורכה כ-90 מטר, חצובה כולה בסלע. תעלת ביניים חצובה באורך 64 מטר מחברת בין מוצא המנהרה הראשונה לבין פתח המנהרה השנייה, שאורכה כ-31 מ'. מפתח המנהרה השנייה יוצאת תעלת ההדחה, אורכה כ-635 מ', וממנה מוזרמים המים אל הים. האורך הכולל של מערכת ההטיה הוא 875 מטר. אורך שתי המנהרות החצובות מגיע ל-121 מ'. הקיבולת ההידראולית של המערכת מוערכת ב-70 מטר מעוקב לשנייה והקיבולת ההידראולית של קטעי המנהרות היא פי שניים מזה. המנהרות והתעלות נכרו במסלע גירני, ככל הנראה תוך ניצול סדקים וחללים קרסטיים.
המערכת נבנתה בפיקוח מהנדסי הצבא הרומי ובעבודת פרך של עבדים ושל שבויים. לא מן הנמנע שהיו בהם יהודים שנשבו במהלך המרד הגדול. מקישים זאת מעדותו של יוסף בן מתתיהו על שליחת שבויים יהודים שנפלו בידי אספסיאנוס לחציבת תעלת קורינתוס, אך אין ראיות ישירות לכך שהועבדו במנהרות סלאוקיה פייריה.
מאז 15 באפריל 2014 נכללת מערכת זו ברשימה הראשונית של האתרים המועמדים להכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל היותה "שריד מרשים מהתקופה הרומית בגודלו, בהשתמרותו ובמאפייניו האדריכליים וההנדסיים".
קישורים חיצוניים.
סיור לאורך המנהרות והתעלות
סיור מצולם בנתיבי המערכת
פסטיבל הזמר והפזמון 1960
פסטיבל הזמר והפזמון 1960 היה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל והראשון בתולדות התחרות.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות ה' באייר תש"ך, 2 במאי 1960, בהיכל התרבות בתל אביב-יפו בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת גארי ברתיני והמפיקים הם: ישראל דליות, נקדימון רוגל ויצחק שמעוני.
השיר "ליל החג" נכתב במקור בערבית ותורגם על ידי יוסף ליכטבאום. לשיר קיימים שני ביצועים, ביצועו של ג'ו עמר וביצועהּ של לילית נגר. בביצוע המשותף שרו הזמרים את הבית הראשון בשפת המקור.
כל שיר הושמע בשני ביצועים והשיר הזוכה גם בביצוע משותף. השיר שזכה בתחרות הוא "ערב בא" והפרס שהוענק לזוכה עמד על 1500 לירות, שהעניק שר החינוך והתרבות אבא אבן. השיר הזוכה הוקלט שוב והופיע בתקליטון.
יוביק (רומן)
יוּבּיק (באנגלית: "Ubik") הוא ספר מדע בדיוני מ-1969 מאת הסופר האמריקאי פיליפ ק. דיק. הוא נחשב לאחת מהיצירות המוערכות ביותר של דיק, וב-2010 הוכלל ברשימה שערך מגזין טיים של 100 הספרים הכי טובים מ-1923. בסקירת הספר עבור מגזין טיים, כתב הסופר לב גרוסמן על הספר שהוא "סיפור אימה מטלטל ואקזיסטנציאליסטי, סיוט שממנו אתה לא בטוח אף פעם אם התעוררת ממנו". הספר עוקב אחר ג'ו צ'יפ, טכנאי העובד עבור ארגון רונצ'ייסטר, המציע שירותי-נגד ל"פסיונים", אנשים בעלי יכולות פסיונים כגון חזיית עתיד, קריאת מחשבות, טלקינזיס וכיוצא בזה. צ'יפ הוא טכנאי המסוגל לקבוע האם קיים פסיון בסביבה. בעולם בו הספר מתרחש, ישנם ארגוני פסיונים, אשר מציעים את שירותיהם של אנשים אלו, לכל צורך שיכול לעלות, ובפרט לטובת ריגול תעשייתי. בעקבות תאונה, ספק פיצוץ מכוון, ג'ו צ'יפ וחבריו מוכרחים להבין במהירות מה השתנה בעולם בו הם חיים, וכיצד לפתור את התעלומה שגורמת לכולם להיעלם ולמות מוות אלים.
עלילה.
בשנת 1992, האנושות התיישבה בירח וכוחות פסיונים הם נפוצים. גיבור הספר, ג'ו צ'יפ, הוא טכנאי שקוע בחובות, העובד עבור ארגון רונסייטר, ארגון של מתמידרים, אנשים בעלי יכולת ביטול של יכולות פסיוניות. צ'יפ מתפעל ציוד מכני שמסוגל לקבוע האם ישנה נוכחות של פסיונים ומהי מידת הכוח שלהם, והוא אחד מהבכירים בארגון רונסייטר. בנוסף אליו, יש בארגון רונסייטר אנשים עם יכולות טלפתיות, טלקינזיס וחיזוי עתיד, כל אלו יחד מסייעים ללקוחותיהם להבטיח את הפרטיות שלהם על ידי ביטול היכולות של פסיוניים שיכולים להימצא סביבם. החברה מנוהלת על ידי גלן רונסייטר ואשתו המנוחה אלן, שמצויה במצב של "חצי-חיים". זהו מצב של הקפאת גופה במיכל המאפשר לנפטרים יכולות הכרתיות לתקשורת, המוגבלים בפרקי זמן קצרים יחסית. בזמן שרונסייטר מתייעץ עם אשתו, הוא מגלה שהתודעה שלה נפרצת על ידי פולש בשם ג'ורי מילר, נער שמצוי אף הוא במצב של "חצי חיים" באותו "בית חיים" שאלן ממוקמת בו.
כשאיש עסקים נודע בשם סטנטון מיק שוכר את ארגונו של רונסייטר כדי שיבטיח את מפעליו בירח מפני ריגול תעשייתי, מרכיב רונסייטר צוות של 11 מאנשיו הטובים ביותר בתחומם, לרבות מגויסת חדשה בשם פט קונלי. בחורה מסתורית עם יכולת פסיונית ייחודית של ביטול אירועי ההווה על ידי חזרה לעבר ושינויו, אשר ג'ו צ'יפ בחן והזהיר את רונסייטר מפניה בשל חששו מיכולותיה החזקות. רונסייטר וצ'יפ, שני היחידים בחבורה שאינם בעלי יכולות פסיוניות, נוסעים יחד עם החבורה לירח, שם הם מגלים שהמשימה היא מלכודת שאורגנה ככל הנראה על ידי החברה הפסיונית של ריי הוליס, המתחרה העיקרי עם ארגונו של רונסייטר. פיצוץ של פצצה פוצע אנושות את רונסייטר על המקום, מבלי לפגוע משמעותית בשאר. החבורה, בהובלתו של ג'ו צ'יפ, נסוגים במהירות לספינה שלהם, במירוץ נגד הזמן להביא את גופתו של גלן רונסייטר בזמן ל"בית החיים". הם מצליחים להכניס אותו למצב של "חצי חיים" במתקן שיש להם בחללית, אולם עם הגיעם ארצה מסתבר שאין ביכולתם ליצור שום קשר עם רונסייטר, ובלית ברירה, הם קובעים תאריך לקבורתו.