פרנק לוקאס (באנגלית: Frank Lucas; 9 בספטמבר 1930 — 30 במאי 2019) היה סוחר הרואין וראש פשע מאורגן אמריקאי שפעל בהארלם במהלך שנות ה-60 וראשית שנות ה-70. הוא נודע במיוחד בשל כך שעקף את אנשי התיווך בסחר הסמים וקנה הרואין ישירות ממקורותיו במשולש הזהב. לוקאס התפאר בכך שהוא הבריח הרואין בהשתמשו בארונות של חיילים אמריקאים מתים, אבל לסלי "איקה" אטקינסון (Leslie "Ike" Atkinson), שותפו להברחה ממזרח אסיה, מכחיש טענה זו. סיפור חייו עובד לסרט אמריקן גנגסטר שיצא לאקרנים ב-2007, את לוקאס מגלם דנזל וושינגטון.
שנותיו הראשונות.
לוקאס נולד ב-9 בספטמבר 1930 בלה גראנג' (La Grange), קרוליינה הצפונית, וגדל בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית. הוא טוען שהמאורע שהניע אותו להיכנס לעולם הפשע היה היותו עד לרצח בת דודו בת ה-12 בידי הקו קלוקס קלאן, בשל "לטישת עיניים" בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית.
הוא היה פושע זעיר עד למאורע אחד מיוחד שאחרי קרב עם מעבידו הקודם הוא ברח לניו יורק בעצת אמו. בהרלם הוא היה מעורב בפשעים קטנים לפני שנכנס לחסותו של באמפי ג'ונסון.
יש סיבות לפקפק בקשריו של לוקאס עם באמפי, הוא טוען שהיה נהגו של ג'ונסון במשך 15 שנה, אלא שג'ונסון שהה רק 5 שנים מחוץ לכלא לפני מותו ב-1968. אשתו של ג'ונסון גורסת שהרבה מסיפוריו של ג'ונסון על עצמו ניתן לשייכם לפושע אחר ששמו זך ווקר (Zach Walker), שחי עם באמפי ומשפחתו ואחרי כן בגד בהם.
קריירת הפשע.
אחרי מותו של ג'ונסון, הגיע לוקאס למסקנה שכדי להיות מצליח יהיה עליו לשבור את המונופול של המאפיה האמריקאית בניו יורק. הוא נסע לסטילוול, אוקלהומה, ולבסוף עשה את דרכו ל-Jack's American Star Bar, אתר נופש לחיילים שחורים בחופשה. כאן הוא פגש את סמל צבא ארצות הברית לשעבר, לסלי "אייק" אטקינסון (Leslie "Ike" Atkinson) נער כפר מגולדסבורו, קרוליינה הצפונית, שהיה נשוי לאחת מדודניותיו של לוקאס. לוקאס מצוטט כאומר: "אייק הכיר כל אחד שם, כל בחור שחור בצבא, מהטבחים והלאה."
כשהתראיין למאמר במגזין שפורסם בשנת 2000, לוקאס הכחיש כי החביא סמים בתוך גופותיהם של חיילים אמריקאים. לטענתו הוא הטיס נגר מדרום קרולינה לבנגקוק אשר יבנה תחתית כפולה בארונות הקבורה.
על כל פנים, אטקינסון, המכונה "הסמל המבריח" בפי המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים,
אמר שהוא שיגר סמים ברהיטים, לא בארונות מתים.
הייתה אשר הייתה השיטה הוא השתמש, לוקאס הבריח את הסמים לתוך הארץ בקשר ישיר מאסיה. לוקאס אמר שהוא הכניס מיליון דולר ליום במכירת סמים ברחוב 116.
השופט הפדרלי סטרלינג ג'ונסון, שהיה תובע מיוחד בנושא סמים בניו יורק בעת שלוקאס ביצע את פשעיו, כינה את מבצעו של לוקאס "אחת מהברחות הסמים הבינלאומיות השערורייתיות ביותר מאז ומעולם, ממציא, שקשר קשרים מחוץ לארצות הברית ואז מכר את הסמים בעצמו ברחובות." היו לו קשרים עם המאפיות הסיציליאנית והמקסיקנית, ובבעלותו היה מונופול על שוק ההרואין במנהטן. בראיון אמר לוקאס: "רציתי להתעשר. רציתי להיות עשיר כמו דונלד טראמפ, וחי נפשי, עשיתי זאת."
לוקאס בטח רק בקרובי משפחתו ובחבריו הקרובים מצפון קרולינה כדי לטפל בפעולות ההרואין השונות.
הוא חשב שקיימת סבירות נמוכה שהם יגנבו ממנו. הוא הצהיר שההרואין שלו "קסם כחול", היה 100-98% טהור כשהוברח מתאילנד.
לוקאס צוטט כאומר שהונו נאמד "בסביבות 52 מיליון דולר", רובו בבנקים באיי קיימן. ונוסף לכך כמעט 1,000 קילוגרמים של סם המצוי ברשותי" עם רווח פוטנציאלי של 300,000$ לקילו.
שולי הרווח העצומים איפשרו לו לרכוש נדל"ן בכל רחבי הארץ, בכללם בניינים בדטרויט, ודירות בלוס אנג'לס ומיאמי. הוא גם קנה חוות בת כמה אלפי אקרים בצפון קרולינה שבה הוא גידל 300 ראשי בקר של אנגוס שחור, בכללם פרי הרבעה ששוויים 125,000 דולר.
לוקאס התרועע עם שמנם וסלתם של עולם הבידור, הפוליטיקה והפשע, ואמר אחרי-כן שהוא פגש את הווארד יוז במועדון הטוב ביותר בהרלם באותם ימים.
אם כי היו ברשותו כמה מעילים מפרוות חורפן וצ'ינצ'ילה ופרטי לבוש נוספים, העדיף לוקאס להתלבש רגיל על מנת לא למשוך אליו תשומת לב. הוא היה אבא לשבעה ילדים, ביניהם בת, פרנסין לוקאס-סינקלייר, ובן, פרנק לוקאס הבן.
כשהוא נעצר באמצע שנות השבעים, כל רכושו של לוקאס הוחרם.
המעצר והשחרור.
בינואר 1975, פשטו על ביתו של לוקאס בטינק, ניו ג'רזי
כוח משימה בן עשרה סוכנים מקבוצה 22 של המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים ו-10 בלשים ממשטרת ניו יורק שהיו קשורים למחלקה למלחמה בפשע המאורגן (OCCB)
בביתו מצאו הרשויות 584,683$ במזומן.
בשלב מאוחר יותר הוא הורשע בהפרת חוקי הסמים הפדרליים ושל מדינת ניו ג'רזי. בשנה שאחרי-כן הוא הורשע ונידון ל-70 שנה בכלא.
כשהורשע, לוקאס סיפק הוכחות שהובילו להרשעתם של יותר מ-100 אנשים שהיו קשורים לסחר בסמים. על מנת להבטיח את ביטחונו, הוא הושם ב-1977 בתוכנית להגנת עדים.
ב-1981, אחרי חמש שנים בהן היה נתון במעצר, תקופת מאסרו הפדרלית בת הארבעים שנה ותקופת מאסרו המדינתית בת השלושים שנה הופחתו לזמן שבו הוא ישב בכלא בתוספת מאסר עולם על תנאי.
ב-1984 הוא נתפס והורשע בניסיון להחליף אונקיה אחת של הרואין ו-13,000$ תמורת קילוגרם אחד של קוקאין.
סניגורו היה קטגורו לשעבר ריצ'י רוברטס והוא נידון לתקופת מאסר של שבע שנים. הוא שוחרר מבית הכלא ב-1991.
משפחתו.
לוקאס התחתן עם ג'וליאנה פרט, מלכת יופי מפוארטו ריקו (לא מיס פוארטו ריקו כפי שמתואר בסרט אמריקן גנגסטר). השניים קנו זה לזו מתנות יקרות בכללן מעיל שהיא שילמה עבורו 125,000$ ועוד כובע תואם ב-40,000$. גם היא נכלאה בשל תפקידה בפעילותו הפלילית של בעלה ושהתה חמש שנים מאחורי סורג ובריח. אחרי שהשתחררה מהכלא הם חיו בנפרד מספר שנים, וג'ולי שבה לפוארטו ריקו. אולם, הם התפייסו ב-2006, והיו נשואים כ-40 שנה.
ללוקאס יש ששה בנים ובת אחת, פרנסין מג'ולי. פרנסין נכנסה לתוכנית להגנת עדים ביחד עם לוקאס ב-1977 ומאז השיקה את האתר Yellowbrickroads העוזר לילדים שהוריהם הוכנסו לכלא.
לוקאס נפטר בניו ג'רזי ב-30 במאי 2019.
טבי (פירושונים)
ז'אן טירול
ז'אן טירול (צרפתית: Jean Tirole; נולד ב-9 באוגוסט 1953) הוא כלכלן צרפתי, פרופסור באוניברסיטת טולוז ומכהן בה כיו"ר מועצת המנהלים של הקרן על שם ז'אן-ז'אק לפון (Fondation Jean-Jacques Laffont-TSE). טירול הוא מהחוקרים הבולטים בתחום הארגון התעשייתי, תורת המשחקים, בנקאות, כלכלה התנהגותית וכלכלת מידע, מחברם של ספרי לימוד פופולריים ומעל 160 מאמרים אקדמיים. טירול הוא מהכלכלנים המצוטטים והמשפיעים ביותר בעולם.
טירול הוא חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2014.
ביוגרפיה.
טירול נולד בטרואה שבצרפת. ב-1976 סיים לימודי הנדסה באקול פוליטקניק, וב-1978 קיבל תואר נוסף בהנדסה מאקול נסיונל דה פון. במקביל סיים תארים מתקדמים (Diplôme d'Etude Approfondie ו-Docteur de 3ème Cycle) במתמטיקה של תורת ההחלטות באוניברסיטת פארי דופן. ב-1981 סיים את לימודי הדוקטורט בכלכלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בהנחייתו של אריק מסקין. טירול חזר לצרפת ועבד עד 1984 כחוקר ב"אקול נסיונל דה פון". בשנים 1984 עד 1992 עבד ב-MIT, זכה למלגת סלואן ולמלגת גוגנהיים וקודם לפרופסור מן המניין. ב-1992, במהלך שנת שבתון שבה עבד על ספרו, קיבל הצעה מעמיתו לכתיבה, ז'אן ז'אק לפון, להפוך את אוניברסיטת טולוז לאוניברסיטה ברמה בינלאומית בתחום הכלכלה. השניים ייסדו את המכון לארגון תעשייתי, ובית הספר לכלכלה והמכון נכנסו ברבות הימים לרשימת המוסדות המובילים בעולם בתחומם. בשנים 1994 עד 1996 כיהן פרופסור באקול פוליטקניק. נכון ל-2010 מכהן כפרופסור באוניברסיטת טולוז, ומאז מותו של לפון ב-2004 עומד טירול בראש המכון לארגון תעשייתי וקרן ז'אן-ז'אק לפון בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה.
משנת 1995 חבר טירול במועצה של בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה. בשנים 1996 עד 2006 ומאז 2008 מכהן טירול במועצת היועצים הכלכליים לראש ממשלת צרפת.
טירול ביקר מספר פעמים בישראל כאורח כבוד והרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודתו.
מחקריו הבולטים של טירול עוסקים בתחומים הקשורים בהתנהגות הפירמה, כגון ממשל תאגידי, תמריצים ותורת החוזים, רגולציה, עבודתו משלבת תאוריות מתורת המשחקים עם כלכלת מידע, יישומם במודלים של התנהגות ארגונים פרטיים וציבוריים והתנהלותם בשווקים.
ספרו פורץ הדרך מ-1988, The Theory of Industrial Organization, הפך לבסיס ללימוד תאוריית הארגון התעשייתי, בספר נסקרו נושאים כגון כלכלת קוד פתוח, פול פטנטים והסכמים שבשתיקה בין חברות. באותה שנה ניסח עם אריק מסקין את עקרון שיווי משקל משוכלל מרקובי (Markov perfect equilibrium), סט כללים לפתרון סוגיות בתורת המשחקים ובארגון תעשייתי.