מכיוון שההסתברויות למעברים מהמצבים 3 ו-4 שאוגדו יחד אל מצבים 1 ו-2 שאוגדו יחד זהות, ההסתברות למעבר מהמצב שאוגד מהמצבים 3 ו-4 למצב שאוגד מהמצבים 1 ו-2 תהיה formula_33.
בן אדם (שיר)
מוזיקה טרנסאלפינה
מוזיקה טרנסאלפינה (באנגלית: Musica Transalpina') הוא קובץ של מדריגלים שיצא לאור באנגליה בשנת 1588. המדריגלים חצו את האלפים (ומכאן שם הקובץ) במובן זה, שצורת המדריגל נלקחה מן האיטלקים, והיצירות היו ברובן הגדול איטלקיות (אם כי המילים תורגמו לאנגלית). חשיבותו של קובץ זה היא בציון ראשיתו של תור הזהב של אסכולת המדריגל האנגלי.
הקובץ "מוזיקה טרנסאלפינה" מכיל 57 יצירות נפרדות מאת 18 מלחינים, כשאלפונסו פראבוסקו הוא התורם הראשון במעלה ולוקה מרנציו השני. פראבוסקו חי באנגליה בשנות ה-60' וה-70' של המאה ה-16, הסבר אפשרי למספר הרב של יצירותיו בספר; באיטליה היה מוכר פחות, יחסית.
תולדות הפרסום.
הקובץ הופיע עם הקדשה לגילברט טאלבוט, הרוזן משרוסברי. ערך אותו ניקולאס יונג והדפיס תומאס איסט. כמה אנתולוגיות דומות יצאו מיד אחריו לאור הצלחת האנתולוגיה הראשונה. לדוגמה, ב-1590 הוציא איסט את "הקובץ הראשון של מדריגלים איטלקים"; ליצירות (רובן של מרנציו), נלוו טקסטים אנגליים מאת המשורר תומאס ווטסון. יונג עצמו הוציא כרך שני של "מוזיקה טרנסאלפינה" בשנת 1597, בתקווה לחקות את הצלחת הקובץ הראשון.
שטנדרטנפיהרר
שטנדרטנפיהרר (בגרמנית: Standartenführer, מילולית: "מנהיג יחידה") הייתה דרגה באס אס, אשר שימשה גם באס אה, NSKK (ארגון הנהגים הנאצי) ו-NSFK (ארגון הטייסים הנאצי). דרגה זו מקבילה, בערך, לדרגת אלוף-משנה בצה"ל.
היסטוריה.
הדרגה נוסדה כתואר בשנת 1925, ובשנת 1928 הפכה לדרגה ביחידות האס אה והאס אס, אשר יועדה לקצינים שפיקדו על יחידות "שטנדרטן" – גדודים שמנו כ-300 עד 500 חיילים.
בשנת 1929 פוצלה דרגת שטנדרטנפיהרר לשתי דרגות, אולם בשנת 1930 בוטלה החלוקה בעקבות התרחבות האס אס והוספת דרגות נוספות. בשנת 1933, כאשר היטלר עלה לשלטון בגרמניה, הייתה דרגת שטנדרטנפיהרר הדרגה הגבוהה ביותר של קציני השדה, והייתה פחותה מזו של אוברפיהרר באס אס ובאס אה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התפשטה מאוד הדרגה, ובוואפן אס אס, הדרגה נחשב שוות ערך לדרגת אוברסט.
טלאי הצווארון של שטנדרטנפיהרר כלל עלה אלון על שני צידי הצווארון, וזו הייתה הדרגה הראשונה של האס אה שהוצגה על שני הצדדים. משנת 1938 כללו המדים גם דרגות כתף, שהיו מקבילות לאלו של אוברסט.
Deutz AG
דויטץ אה-גה(בגרמנית: Deutz AG) היא חברה גרמנית, הפועלת בעיר קלן, המייצרת מנועי בעירה פנימית.
היסטוריה.
חברת דויטץ נוסדה בשנת 1864 בשם: N. A. Otto &amp; Cie, על ידי ניקולאוס אוטו, ממציא מנוע בעירה פנימית ארבע פעימות. בשנים הראשונות, אוטו ושותפו אויגן לנגן התמקדו רק בייצור של מנועים נייחים שאינם מיועדים לכלי רכב. באמצע 1870, הוצע להעביר את המנהל הטכני בחברה, גוטליב דיימלר, למפעל בסנקט פטרבורג, זאת כדי להפחית השפעתו לאחר שהיה להוט לייצר מנועים לכלי רכב פרטיים. דיימלר התפטר, יחד עימו עזב את החברה אף וילהלם מייבאך. דויטץ ייצרה גם מכונות חקלאיות כגון קומביינים וטרקטורים, כמו גם כלי רכב מסחריים כגון משאיות ואוטובוסים.
אנשים מפורסמים שעבדו בדויטץ כוללים את אויגן לנגן, גוטליב דיימלר, וילהלם מייבאך, פרוספר ל'אורנג', רוברט בוש ואטורה בוגאטי.
במהלך מלחמת העולם השנייה החברה היצטוותה לייצר ארטילריה ופעלה בשם Klöckner Humboldt Deutz AG. בלילה שבין ה-3 וה-4 ביולי 1943 נהרס מפעל החברה כמעט לחלוטין בהפצצה אווירית של בנות הברית.
מ-1892 עד 1970 החברה בנתה מספר רב של דגמי קטרים בהספק מ-4 ועד 2000 כ.ס., עד 1927 נבנו קטרים רק עם המנוע בנזין ומ-1927 לרוב עם מנוע דיזל.
כלי רכב מסחריים המצוידים במנועי דויטץ היו פופולריים בין שנות ה-60 ושנות ה-80 של המאה ה-20 ונמכרו תחת המותג Magirus Deutz.
נכון לתחילת המאה ה-21 דויטץ ייצרה בעיר קלן מנועי דיזל עם קירור נוזלי וקירור אוויר. מנועי דיזל גדולים יותר יוצרו במפעל החברה במנהיים. לדויטץ מפעלי ייצור מנועים גם במדינות אחרות, כולל ספרד, ומיזם משותף לייצור מנועים בסין. דויטץ מתמחה בייצור מנועים ימיים המונעים בדלק נוזלי או בגז. (כולל גז המופק ממטמנה). ב-1995 דויטץ מכרה את תחום ייצור מכונות חקלאיות בחברה – Deutz-Fahr – לחברה האיטלקית SAME, ושמה של זו שונה ל-SAME Deutz-Fahr.
מנועי דויטץ.
דויטץ מייצרת מנועים של 4 עד 500 קילו ואט, המקוררים באוויר, שמן או מים עם תוחלת חיים של 20,000 עד 30,000 שעות עבודה עד הצורך בשיפוץ כללי. מנועי החברה מצויים בכל רחבי תבל. מנועי דויטץ עם קירור אוויר ידועים בכך שאינם קופאים ואינם רותחים בטמפרטורות סביבה קיצוניות. תפוקתם זהה למנועים אחרים, אולם גודלם קטן יותר כיוון שאין הם מכילים רדיאטור. בשנת 2007 נמכרה חטיבת "דויטץ מערכות כוח" לקרן השקעות פרטיות בשם 3i, ודויטץ התרכזה בייצור מנועים קומפקטיים ללקוחות קצה. בשנת 2012 מכרה חברת SAME את החזקותיה בדויטץ לחברת וולוו. לאחר העסקה וולוו היא בעלת יותר מ-25% מחברת דויטץ והיא בעל המניות הגדול בחברה. חברה SAME Deutz-Fahr ממשיכה להחזיק 8.4% מחברת דויטץ.
אויגן סאנגר
מקש Insert
מקש ה-Insert (לפעמים נקרא גם Ins) הוא מקש במקלדות מחשב המשמש למעבר בין מצבי עריכת טקסט שונים במחשבים אישיים (PC) או במעבדי תמלילים:
המצבים אינם גלובליים בכל המחשב ואפילו לא ליישום אחד, אלא הם מקומיים לתיבת הטקסט שבו נלחץ מקש ה-Insert.
סקירה כללית.
בסביבות המחשוב מבוסס הטקסט הישנות, כשהסמן היה נמצא במצב שכתוב, הסמן היה מיוצג במין בלוק שסימן את התו עליו הוא נמצא. במצב הכנסה, הסמן מסומן בסרגל אנכי שנפוץ מאוד ביישומים המודרניים, או בקו תחתון מתחת לתו עליו הסמן נמצא.
מצב שכתוב מכונה גם מצב תסריט, ולפעמים מכונה גם כמצב אוברסטרייק, שהוא מונח בטיפוגרפיה.
בחלק מהמקלדות מקש הInsert נעדר ומקש ה-Delete ממלא את מקומו בגודל כפול.
שימוש ביישומים.
יישומי מעבדי תמלילים מודרניים משתמשים במצב הכנסה כברירת מחדל, אבל אפשר לעבור למצב כתיבה על ידי הקשה על מקש ה-Insert. יישומים מסוימים מסמנים במצב שכתוב את הסמן כעבה, בניגוד לסמן הצר הסטנדרטי. אחרים משתמשים בסמן הצר עבור שני המצבים, ומציינים עם את מצב השכתוב עם המילה "OVR" בשורת המצב.
כשמקש ה-Insert נלחץ יחד עם מקש ה-Ctrl או מקש ה-Shift, יכול גם להעתיק או להדביק בWindows. האפשרות הזאת הגיעה מסטנדרט ה-Resource Access Control Facility של IBM.
קוראי מסך משתמשים במקש ה-Insert בקיצורי המקשים לקריאת טקסט או לפתיחת תפריט ההגדרות של קורא המסך.
תל שושן
תל שושן, המוכר גם כתל זן המזרחי, הוא תל הממוקם בעמק בית שאן הצפונית, כ-2 קילומטר מצפון לקיבוץ נווה אור, וכחצי קילומטר מדרום מזרח לתל זן. במפת הקרן לחקר ארץ ישראל, שיצאה לאור במהדורתה הראשונה בשנת 1880, התל מצוין בשם "תל אבו אל גמל" (Tell Abu el Jemel).
תל שושן הוא אחד ממספר רב של תלים הסמוכים לנתיבו של נחל תבור בכלל, ולשפכו לנהר הירדן בפרט (תלים כגון תל שמט, תל זן ותל כיתן). עובדה זאת מעידה, לפי נחמיה צורי, על חשיבותו של נחל תבור כנתיב תעבורה בימי קדם.
במהלך סיור שנערך באתר מטעם נציגי מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי ב-1922, נמצאו שרידי דרך סלולה, אתר קבורה ערבי, וחרסים מהתקופה הרומית ומהתקופה הערבית על קודקוד התל ועל קצה שלוחתו המזרחית.
אקהיסארספור
מועדון הספורט והנוער אקהיסאר (בטורקית: Akhisar Belediye Gençlik ve Spor Kulübü), הידועה בכינוי אקהיסארספור או אקהיסרספור, היא קבוצת כדורגל טורקית מהעיר אקהיסאר, אשר הוקמה בשנת 1970 ומתמודדת בליגה הטורקית השנייה. למועדון תחרות עזה עם המועדונים טורגוטלוספור ומניסאספור.
אקהיסארספור העפילה לליגה הבכירה בטורקיה לראשונה בתולדותיה בשנת 2012. ב-10 במאי 2018 זכתה לראשונה בגביע הטורקי.
היסטוריה.
אקהיסארספור נוסדה ב-1970 ממיזוגן של שלוש קבוצות כדורגל שונות: Güneşspor, Gençlikspor ו-Doğanspor מהעיר מניסה. מייסד הקבוצה היה אילמאז אטבארוט שהיה נשיא הקבוצה הראשון.
המועדון התחרה בליגות האזוריות והחובבניות בטורקיה עד 1984, כאשר ההעפילה לליגה הרביעית בחשיבותה. עשר שנים מאוחר יותר, ב-1994, הקבוצה חזרה לליגה החובבנית למשך עונה אחת.
ב-1995, אקהיסארספור חזרה לליגה השלישית. בעונת 2000/2001, הקבוצה התקדמה לליגה השנייה ותשע שנים לאחר מכן העפילה לליגת המשנה. הקבוצה זכתה באליפות הליגה והעפילה לליגת העל הטורקית.
הקבוצה סיימה את עונת הבכורה במקום 14. את עונת 2016/2017, אקהיסאר סיימה במקום השביעי, שהוא הישג השיא שלה בליגה.
ב-10 במאי 2018 זכתה הקבוצה בגביע טורקי, שהיה לתואר הראשון בהיסטוריה שלה, שהעניק להם לראשונה את הזכות להשתתף בפעם הראשונה בליגה האירופית.
עונת 2020/21 הקבוצה סיימה במקום האחרון בליגה ובעקבות כך ירדה לליגה שלישית.
מטריצת מעברים
ריאן גייג'
ריאן גייג' (באנגלית: Ryan Gage; נולד ב-17 בינואר 1983) הוא שחקן אנגלי המופיע בתיאטרון, בטלוויזיה, בקולנוע ובמשחקי וידאו.
ביוגרפיה.