בתחום השיווק, מהדורה מוגבלת מציינת הגבלה על מספר העותקים המיוצר ממוצר מסוים.
בכל מוצר קיימת הגבלה טבעית על מספר העותקים המיוצר ממנו, בהתאם לכושרם של אמצעי הייצור. תיאורו של מוצר כמהדורה מוגבלת לא נועד לשקף מגבלה זו, אלא להכריז על מגבלה מלאכותית שיזם היצרן, בדרך של קביעה מראש של מספר עותקים מוגבל או תקופת הפצה מוגבלת (גם אם הביקוש יצדיק ייצור בהיקף גדול יותר ואמצעי הייצור יאפשרו זאת).
יצרן שייצר כמות מסוימת של מוצר ולא ייצר אותה שוב בעתיד, או שתקופת הייצור מוגבלת לזמן מוגדר, רשאי לטעון על מהדורתו שהיא מוגבלת. עם זאת, בהוצאה לאור של ספר, מקובל יותר שמהדורה מוגבלת תציין כמות קטנה של ספרים מפריטים בודדים ועד אלפים מעטים. פירוש המושג פרוץ וניתן לפרשנות שונה בקרב היצרנים והציבור.
ייצור מהדורה מוגבלת מקובל ביצירות אמנות, ולעיתים משמש גם בספרים, בתקליטים, ביין, במכוניות ובמוצרים נוספים. לעיתים המהדורה המוגבלת היא היחידה הקיימת, ולעיתים המהדורה המוגבלת קיימת, עם מאפיינים ייחודיים לה, לצד מהדורה רגילה - מצב שבו המהדורה המוגבלת מיועדת לאספנים או למבקשי יוקרה.
הדפס אמנותי מיוצר בדרך כלל במהדורה מוגבלת. נהוג למספר את ההדפסים במספר סידורי המכיל את מספר העותקים הכולל ואת מספרו של ההדפס מתוך כל העותקים. סימון "20/100", לדוגמה, פירושו שהדפס זה הוא העותק ה-20 מתוך 100 עותקים שנוצרו. האמן חותם על כל אחד מהעותקים של ההדפס, כהוכחה למקוריותו. לעיתים נוצר ההדפס לאחר מותו של האמן, ללא חתימתו האישית.
Claviceps
רבקה פייגין
מקדש לוקסור
מקדש לוקסור (בערבית: معبد الاقصر) הוא מקדש מצרי קדום הממוקם בגדה המזרחית של נהר הנילוס, בעיר לוקסור (תבאי העתיקה) שהוקמה בשנת 1400 לפנה"ס וידועה בשפה המצרית כ"המקלט הדרומי". המקדש נבנה עבור שלישיית האלים הנערצת, אמון, אשתו מות ובנם ח'ונסו. ונבנה בתקופת הממלכה החדשה במצרים. בשנת 1979 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית.
תיאור המקדש.
החלקים המוקדמים של המקדש שנותרו עומדים הם חדרי התפילה שמאחורי הפילון הראשון, נבנו על ידי חתשפסות, והופקעו על ידי תחותמס השלישי. חלקו העיקרי של המקדש - האכסדרה והיכל השמש, נבנו על ידי אמנחותפ השלישי עם תוספת מאוחרת של רעמסס השני, שבנה את הפילון בכניסה, ואת שני האובליסקים (אחד מהם נלקח לצרפת, ועומד כיום במרכז כיכר הקונקורד בפריז) המקשרים בין בניין חתשפסות והמקדש הראשי. רעמסס השני הוסיף למקדש סצינות מרהיבות מניצחונו על החתים בקדש בשנת 1275 לפנה"ס.
בחלקו האחורי של המקדש ישנם קפלות שנבנו על ידי תחותמס השלישי, ואלכסנדר הגדול. בתקופה הרומית, בית המקדש וסביבתו שימשו מקום מבצר ללגיונרים והיכל מושבה של הממשלה הרומית באזור.
בתקופה הנוצרית האולם המרכזי של המקדש הוסב לכנסייה. לאחר מכן, במשך אלפי שנים, המקדש היה קבור מתחת לרחובותיה ובתיה של לוקסור. לבסוף נבנה מעליו מסגד, ולאחר שגילו את המקדש, המסגד שומר ומהווה חלק מהאתר כיום.
אתרי המקדש.
פילון רעמסס השני.
פילון רעמסס השני היא שדרת ספינקסים בעלי ראשי אדם, המשתרעת על פני 3 ק"מ. בעבר חיברה בין מקדש לוקסור לכרנך. השדרה שמשה כחלק מפסטיבל שהתרחש אחת לשנה, במהלכו דמותו של אמון עשתה את המסע מכרנך לבקר את הדומיניון הדרומי שלו. ובמקדש לוקסור הוא הפך למין אל הפוריות והפריון.
שני פסלים אדירי ממדים של רעמסס השני שומרים על הפילון. שני אובליסקים בגובה 25 מ', נמצאים לצידם, אולם היום נותר רק אחד מכיוון שהשני ניתן במתנה לצרפת. הוא נמצא כיום בכיכר הקונקורד בפריז, וידוע בשם אובליסק לוקסור.
חצר רעמסס השני.
חצר רעמסס השני היא מגרש באורך של 57 מ' ורוחב של 51 מ'. הבנוי משבעים וארבעה עמודי פפירוס, עם מבנה דמוי ניצן בקודקודם. בחלקה הצפון-מזרחי נמצא מקדש תחותמס השלישי. ואילו בחלקה הדרומי יש מספר פסלי אבן ענקיים של רעמסס השני. בצידה המזרחי נמצא מסגד אל-חג'אג'.
מסגד אבו אל-חג'אג'.
משמעות השם לוקסור היא ארמונות. בעבר לוקסור היה כפר קטן על גדות הנילוס שמקור מובלטותו בפסטיבל השנתי הנחגג עבור השיח' הסופי מהמאה ה-13 "יוסוף אבו אל-חג'אג'.
בתחילת המאה ה-19, ארכאולוגים צרפתים גילו כי פרסום הכפר הקטן אכן היה מוצדק. מכיוון שמתחת למסגד שנבנה סביב קברו של השייח', נמצא, טמון, בית מקדש עצום בממדיו. לאחר התגלית נחפר המקדש והמסגד נותר ומהווה מסגד פעיל גם היום. מהעת העתיקה, דרך התקופה הנוצרית ועד למאה ה-21, האזור מהווה מרכז לפולחן דתי.
הפילון והאכסדרה של אמנחותפ השלישי.
האכסדרה של אמנחותפ השלישי מורכבת משבעה זוגות של עמודים בצורת פרח פפירוס פתוח בגובה 16מ', התומכים בבלוקים ענקיים מאבן.
התבליטים על קירות האולם נושאים את שמותיהם של תות ענח' אמון, חרמחב, סתי הראשון, רעמסס השני, וסתי השנייה. תות ענח' אמון עיטר את הקיר המזרחי, אולם מאוחר יותר שמו הוסר על ידי חרמחב, שחרט במקום את שמו.
החג המוקדש לאמון התקיים בזמן גאות הנילוס ונמשך 24 ימים. הסירות הקדושות של השילוש הקדוש מתביי הובאו לכרנך והובלו למקדש לוקסור. התהלוכה למקדש הייתה מלווה במוזיקאים, רקדנים, כמרים, חיילים, ואת מרכבות המלך. הם התקבלו במקדש על ידי כוהנות שהציעו להם פרחים. בהמשך הערב הסירות הוחזרו לכרנך. הטקס עדיין מתבצע כיום, אולם מסיבות שונות. בכל שנה נלקחת סירה העושה את מסלולה מן המסגד לרחובות לוקסור.
אולם אמנחותפ השלישי.
אולם אמנחותפ השלישי רחב ממדים, אורכו 45 מ' ורוחבו 56 מ'. עם שורות כפולות של עמודי פפירוס בשלושה מצדדיו. הצד הצפוני שימש במקור כמתחם הכניסה למקדש.
ההיפוסטיל.
אולם אמנחותפ מוביל אל ההיפוסטיל (אולם גדול שגגו נתמך בשורות עמודים), בן 32 עמודים בעיצוב של פפירוס המסודרים בארבע שורות של שמונה עמודים כל אחת. בחלקו האחורי של האולם נמצאים ארבעה חדרים קטנים ומבוא המוביל אל חדר הלידה, הקפלה של אלכסנדר הגדול והאזור הקדוש.
הקפלה של אלכסנדר הגדול.
אלכסנדר הגדול המיר את הקפלה הבארוקית למקום קדוש. קירותיה המגולפים מתארים את אלכסנדר כפרעה.
קודש הקודשים של המקדש.
מאחורי המקום הקדוש הבארוקי, נמצאים חדרי המקדש והיכל הלידה של אמנחותפ השלישי.
מטס הזיכרון לקרב על בריטניה
המצור על סבסטופול (1941-1942)
המצור על עכו (1189-1191)
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735-1739)
תוכנית האו&quot;ם להקמת מיליציה יהודית חמושה ב-1947-1948
הרעב הסובייטי 1932–1933
Remember The Time
ראיו ואיקאנו
ראיו ואיקאנו דה מדריד (בספרדית: Rayo Vallecano de Madrid) הוא מועדון כדורגל ספרדי משכונת ואיקאס (Vallecas) במדריד. המועדון נוסד בשנת 1924 ומשחק בלה ליגה. האצטדיון הביתי של המועדון, שנקרא על שם השכונה, אצטדיון ואיקאס, מכיל כ-14,700 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
ב-29 במאי 1924 נוסד המועדון בשם "אגרופסיון דפורטיבה אל ראיו". בשנת 1947 שונה שמו ל"אגרופסיון דפורטיבה ראיו ואיקאנו" ובשנת 1995 נקבע שמו הנוכחי "ראיו ואיקאנו דה מדריד". בתחילת דרכה שיחקה קבוצת המועדון בהתאחדות כדורגל מדרידאית מקומית.
בעונת 1999/2000 סיימה הקבוצה את הליגה הראשונה בספרד במקום התשיעי, שהוא המקום הגבוה ביותר שאליו הגיעה בליגה הראשונה בספרד עד לאותה עונה. בעקבות כך, המועדון שיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים במסגרת גביע אופ"א בעונת 2000/2001. הקבוצה הגיעה עד לרבע הגמר, כשבשלב שמינית הגמר ניצחה את ז'ירונדן דה בורדו מצרפת. בשלב רבע הגמר הפסידה לקבוצת דפורטיבו אלבס מספרד והודחה מהטורניר.
בעונת 2006/2007 הגיעה הקבוצה לשלב שמינית גמר הגביע הספרדי, שם הפסידה לסביליה. בעונת 2009/2010 הגיעה הקבוצה שוב לשלב שמינית גמר הגביע הספרדי והפסידה למיורקה. בעונת 2011/2012 חזרה ראיו ואיקאנו לליגת העל כאשר סיימה בעונה החולפת במקום השני בליגת המשנה, ובכך לראשונה שיחקו ארבע קבוצות מקהילת מדריד בליגת העל הספרדית: ראיו ואיקאנו, ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד וחטאפה.
בעונת 2015/2016 שינתה הקבוצה את מדי החוץ שלה והסיפה את צבעי הקהילה הגאה, בפס המופיע על החולצה.
פאקו חאמס מונה לתפקיד מאמן הקבוצה בקיץ 2012, ובעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השמיני בליגה הראשונה. זהו המקום הגבוה ביותר אליו הגיעה בספרד. הקבוצה הייתה אמורה להשתתף בליגה האירופית בעונת 2013/2014, אך הושעתה מפעילות במפעלים האירופאיים של אופ"א עקב אי-עמידה בתנאים הפיננסיים שמציבה ההתאחדות האירופית. בעונה זו הגיעה למקום ה-12.
בסיום עונת 2020/2021 שבה ללה ליגה לאחר שהגיעה למקום השישי בליגה השנייה וגברה בגמר הפלייאוף שבין הקבוצות שהגיעו במקומות 3–6 על ז'ירונה. במשחק הראשון היא הפסידה בתוצאה 1–2 אך בגומלין היא ניצחה בתוצאה 2–0 והעפילה לליגה הראשונה (3–2 בסיכום שני המשחקים).
את עונת 2021/2022 פתחה הקבוצה בצורה טובה, ואת העונה סיימה במקום ה-12.
סגל הקבוצה.
נכון ל-13 באוגוסט 2022
(קפטן שני)
(קפטן)
(בהשאלה מאלאבס)
(בהשאלה מאתלטיקו מדריד)
ראיו ואיקנו
9 עד 5
ג'ורג' מקללן
ג'ורג' ברינטון מקללן (באנגלית: George Brinton McClellan, 3 בדצמבר 1826 - 29 באוקטובר 1885) היה מייג'ור גנרל בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית ומפקד צבא ארצות הברית לתקופה קצרה (1 בנובמבר 1861 - 11 במרץ 1862). נודע בזכות האופן המוכשר בו ארגן את צבא האיחוד ואת ארמיית הפוטומק מוקדם במלחמה, אך ספג ביקורות קשות על חוסר האגרסיביות שלו ועל כישלונותיו ללחוץ אויב חלש ממנו. היה מעורב פוליטית במפלגה הדמוקרטית עוד בזמן שירותו בצבא, והתמודד מטעמה בבחירות על נשיאות ארצות הברית ב-1864, בה נחל הפסד לאברהם לינקולן.
שנותיו המוקדמות.