רש"י על התלמוד מפרש שהשם "בן דרוסאי" הוא שם של שודד, שכדי לא להיתפס היה במנוסה כל העת, ולכך לא היה לו פנאי לבשל את מאכליו לגמרי והיה אוכלם באמצע בישולם, כאשר אך היו ראויים מעט לאכילה. אך יש משערים ש"בן דרוסאי" פירושו: בן לשבט הדרוזי, שהיו רגילים לבשל בישול קל.
הביטוי.
הביטוי מופיע במקומות שונים בתלמוד. הוא מופיע בהקשר של הלכות השהיה, לאחר המשנה שבה מצוין שאפשר להשהות מאכל כלומר להשאירו מערב שבת "מבעוד יום" - לפני כניסת השבת על אש הכירה, בתנאי שהמאכל מבושל, מכיוון שאינו מצווה על "שביתת כלים" ומותר לאוכל של יהודי להתבשל במהלך השבת. האיסור הוא גזירת חכמים, כדי להימנע מהחשש שיהפוך את הפחמים או יאוורר אותם, ובכך יגביר ויבעיר את האש, פעולות האסורות בשבת:
כלומר, אם המאכל היה מבושל כדי שיעור מאכל בן דרוסאי, מתירים להשהות אותו על גבי מקור חום.
הופעה נוספת של הביטוי היא בהקשר של צלייה:
כלומר, שאם צולים מצד אחד, כשיעור מאכל בן דרוסאי, זה לא נחשב צלייה המחייבת מן התורה (אולם נאסר מדרבנן).
המונח משמש גם במקרים נוספים, לדוגמה, איסור הבישול של בשר וחלב יחד, תקף משעה שהתבשיל מוכן כמאכל בן דרוסאי.
מאכל בן דורסאי
מתקפת הטרור המשולבת בדרום ישראל (2011)
שער תלמי
שער תלמי (באנגלית: Ptolemy's Gate) הוא הספר השלישי בטרילוגיית ברטימאוס - סדרת ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2005. תרגום עברי של אורי בלסם יצא לאור ב-2007 בהוצאת כתר.
כמו שאר הספרים בטרילוגיה, שער תלמי מתרחש בלונדון מודרנית, אבל בעולם שבו קסם הוא דבר רגיל, והקוסמים הם החברה הגבוהה, ובעמדות כוח. הממשלה מורכבת מקוסמים, והם ומתייחסים אל פשוטי-העם כנחותים. הדמויות הראשית הן ברטימאוס, שד עוקצני בדרגת ג'ין, הקוסם נתנאל, כעת בן 17, וקיטי ג'ונס, פשוטת עם.
הרקע העלילתי.
בעולם הדומה לשלנו מלבד קיומם של הקסמים, שולטת בריטניה בעולם. שליטתה נחלשת, עקב מרידות חוזרות ונשנות ברחבי האימפריה - ובעיקר באמריקה, מושבה נידחת, בה נלחמים הבריטים בחוסר הצלחה.
הממשלה הבריטית לא יציבה, לאחר שעברה שני ניסיונות הפיכה בשנים האחרונות. בנוסף, מתגלים יותר ויותר אנשים בקרב פשוטי העם שפיתחו עמידות בפני קסמים, ונערכות הפגנות רבות נגד הממשלה.
עלילת הספר.
האימפריה הבריטית מתחילה להתמוטט עקב מלחמה לא מוצלחת מחוץ והפגנות מתחזקות
והולכות מצד פשוטי העם. מתברר שישנו גם ניסיון השתלטות של השדים על העולם,
מה שיחרוץ את גורלם של ברטימאוס ונתנאל לנצח. קיטי ג'ונס מתגוררת בזהות
בדויה בלונדון, נתנאל מאתר אותה, המחזאי מייקפייס זומם השתלטות על הממשלה
באמצעות הטמעת שדים בתוך בני אדם, השדים משתלטים על בני האדם שמארחים אותם,
ומנסים להשתלט על העולם, נתנאל וברטימאוס מפעילים את המטה של גלדסטון
והורגים את כל השדים, נתנאל מקריב את עצמו במאבק כדי להציל את העולם מהשתלטות השדים.
צורת הכתיבה.
גם ספר זה מסופר מנקודת המבט של שלושת הגיבורים, כאשר ברטימאוס כותב בגוף ראשון, ומוסיף הערות שוליים שנונות, והפרקים של נתנאל וקיטי בגוף שלישי. המיוחד בספר זה, הוא שחלק מהפרקים של ברטימאוס מתרחשים בעבר, בתקופתו של תלמי.
בספר זה, נע הסופר בין השם נתנאל, שמו מלידה, ושמו ה"אמיתי" של הקוסם, ובין השם ג'ון מנדרייק, אותו קיבל נתנאל בגיל 12, כדי להתערות בעולם הקוסמים, וזאת במטרה להדגיש את השינוי שעבר עליו במהלך הספרים. לקראת סוף הספר, כשנתנאל מקריב את עצמו למען ברטימאוס, הוא חושב שמאז ומעולם החשיב את שמו לנתנאל בלבד - הוא אומר שבאותו הרגע ראה את נתנאל האמיתי, ולא את ההצגה שהיה ג'ון מנדרייק.
BT (סדרת טנקים)
ה-BT (ברוסית: Быстроходный танк (БТ), "בייסטרוחודני טנק", מילולית: "טנק מהיר") הייתה סדרת ייצור תוצרת ברית המועצות של טנקים קלים, שיוצרו במספרים גדולים בין השנים 1932 ל-1941. על אף שלטנקים בסדרה זו היה מיגון קל, הם היו בעלי חימוש טוב וניידות גבוהה לעומת טנקים מקבילים מאותה תקופה.
היורש הישיר של סדרת ה-BT היה ה-T-34, שהוצג לראשונה ב-1940 ותפס את מקומם של כל הטנקים הסובייטיים המהירים, כמו גם טנקי חיל הרגלים והטנקים הבינוניים בשורות הצבא האדום.
תכנון.
לדגמי טנקי ה-BT המוקדמים הייתה "יכולת המרה" לנסיעה על כבישים, פיתוח של המתכנן ג'יי. וולטר כריסטי כדי להפחית את הבלאי הגבוה ממנו סבלו זחלי הטנקים בשנות ה-30: בתוך שלושים דקות, היה צוות הטנק מסוגל להסיר את הזחל ולהתאים את רצועת המנוע אל הגלגלים האחוריים ביותר בכל צד, מה שאיפשר את נסיעה על כבישים במהירות גבוהה מאוד. ניתן היה לשלוט בכיוון הנסיעה של הטנק באמצעות זוג הגלגלים הקדמי. אף על פי כן, כוחות השריון הסובייטיים מצאו שליכולת ההמרה אין שימוש פרקטי במדינה בה יש כבישים סלולים מעטים כל כך, ועקב כך גם נוספו לטנק סיבוכים ומשקל מיותר. יכולת ההמרה הוסרה מהדגמים המאוחרים יותר.
כריסטי, מכונאי מכוניות מרוץ מניו ג'רזי, ניסה ללא הצלחה לעניין את משרד החימוש של צבא ארצות הברית לאמץ את תכנון מזקו"ם הכריסטי שלו. סוכנים סובייטיים מנציגות הסחר Amtorg, עשו שימוש בקשריהם הפוליטיים בניו יורק כדי לשכנע אנשי צבא ואזרחים אמריקניים לספק תוכניות ומאפיינים של מזקו"ם הכריסטי לברית המועצות. לפחות שני דגמי טנקים בעלי מזקו"ם כריסטי מסוג M1931 נרכשו (ללא צריחים) בארצות הברית ונשלחו תחת מסמכים מזויפים שתיארו אותם כ"טרקטורים לעבודה חקלאית". הטנקים הועברו בהצלחה למפעל KhPZ בחרקוב. הדגם המקורי סומן בברית המועצות כ'טנק מהיר' ובקיצור BT (שנקרא מאוחר יותר BT-1). בהתבסס על דגמים אלה ועל תוכניות שהושגו, פותחו שלושה אבות טיפוס לא חמושים, ה-BT-2, שהושלמו באוקטובר 1931. ייצור המוני של הטנק החל ה-1932 ומרבית הכלים צוידו בתותח בקוטר 37 מ"מ ובזוג מקלעים. מחסור בתותח מסוג זה הוביל לכך שחלק מהכלים צוידו בשלושה מקלעים. עיצוב השריון המשופע בחזית הטנק, שהחל באב הטיפוס M1931, אומץ בהמשך בטנקים סובייטיים נוספים ומאוחר יותר נעשה בו שימוש גם בשריון הצד.
ה-BT-5 והדגמים שאחריו צוידו בתותח בקוטר 45 מ"מ.
היסטוריה מבצעית.
טנקים מסדרת BT שירתו במלחמת האזרחים בספרד, קרב חלקין גול, מלחמת החורף, הפלישה לפולין והשלבים הראשונים של מלחמת העולם השנייה.
טבילת האש הראשונה של הטנקים מסדרת BT התרחשה במהלך מלחמת האזרחים בספרד: גדוד טנקי BT-5 נלחם בצד הרפובליקני ותותח ה-45 מ"מ שלו השמיד בקלות את הטנקים הקלים תוצרת איטליה וגרמניה שלחמו בצד הלאומני.
קרב חלקין גול.
במהלך קרב חלקין גול שנערך בין מאי לספטמבר 1939, השתמשו כוחות הצבא האדום במספר רב של טנקים קלים מסדרת BT, והאחרונים מילאו תפקיד חשוב בתבוסה שנחלו הכוחות היפניים בקרב זה. מצד שני, הקרב חשף את המגרעות של הטנקים מסדרה זו. הם הושמדו בקלות על ידי חוליות "ציידי טנקים" החמושים במטעני חבלה. בשל הטמפרטורות הגבוהות (מעל 38 מעלות צלזיוס) בהם פעלו והחום שנפלט ממנועי הבנזין שלהם, נפגעו טנקי ה-BT-5 וה-BT-7 מבקבוקים מלאי בנזין (נודעו מאוחר יותר בכינוי "בקבוקי מולוטוב") שהביאו להתלקחות הטנק אף ללא שהוצתו לפני שהושלכו על מטרתם. כאשר תדרך הגנרל גאורגי ז'וקוב את סטלין על הקרב הוא ציין עובדה זו באומרו ש"...טנקי ה-BT היו מעט דליקים...". לעומת זאת, זכה תותח ה-45 מ"מ להערכה רבה מצד צוותי הטנקים היפניים, בשל עוצמתו ודיוקו.
לאחר הקרב, נחלקו מפקדי הצבא האדום לשני מחנות: מחנה אחד יוצג על ידי ותיקי מלחמת האזרחים בספרד, כמו גנרל פאבל ריצ'אגוב מחיל האוויר הסובייטי, הגנרל דמיטרי פבלוב מחיל השריון ומרשל ברית המועצות גריגורי קוליק, ראש מנהל הארטילריה הסובייטית וחביבו של סטלין. במחנה השני יוצג על ידי ותיקי קרב חלקין גול, גיאורגי ז'וקוב וגריגורי קרבצ'נקו מחיל האוויר הסובייטי. תחת ענני המחלוקת, הלקחים מהמערכה הראשונה האמיתית של ברית המועצות בה שולבו יחד שריון, ארטילריה ומטוסים בחלקין גול לא הופקו. כתוצאה מכך, במלחמת החורף היו טנקי ה-BT מוצלחים פחות, ונדרשו לסובייטים שלושה וחצי חודשים ויותר ממיליון חיילים כדי לבצע את מה שהשיג ז'וקוב בחלקין גול בתוך עשרה ימים.
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, ירד קרנה של קבוצת ותיקי מלחמת האזרחים בספרד, כאשר המרשל קוליק הועמד למשפט צבאי והורד בדרגה. גנרל ז'וקוב ומרבית ותיקי קרב חלקין גול מונו לראשי פיקודים ברוסיה האירופית כדי להתמודד מול הארמיות הגרמניות.
מלחמת העולם השנייה.
טנקי ה-BT-5 וה-BT-7 נטלו חלק בפלישה הסובייטית לפולין ב-1939 ובמספרים גדולים במהלך הקרבות של 1941, כאשר אלפים מהם הושמדו או ננטשו. מעטים נותרו בשירות ב-1942 אך הפכו לנדירים לאחר מכן. הצבא האדום תכנן להחליף את טנקי סדרת ה-BT ב-T-34, והחל לבצע זאת כאשר החלה הפלישה הגרמנית לברית המועצות במבצע ברברוסה.
במהלך השבועות האחרונים של מלחמת העולם השנייה נטל מספר גדול של טנקי BT-7 חלק במבצע סערת אוגוסט, הפלישה הסובייטית למנצ'וריה, באוגוסט 1945. הייתה זו פעולתו המבצעית האחרונה של ה-BT.
מורשת טכנולוגית.
סדרת טנקי ה-BT סיפקה לצבא האדום, לראשונה, כמויות גדולות של "טנקי פעולה רחוקה" (הגרסה הסובייטית לטנקי חיל פרשים) בשנות ה-30, וניידות עדיפה בהרבה על דגמי טנקים מתחרים. סיבות אלה הביאו לניסויים וליצירתן של גרסאות רבות של הדגם, שנערכו במפעל KhPZ בחרקוב.