קְרֵמָה (באיטלקית: Crema) היא עיר בנפת קרמונה, במחוז לומברדיה שבצפון איטליה. העיר שוכנת לגדות נהר סריו (Serio), במרחק 43 קילומטר מקרמונה ו-30 ק"מ ממילאנו. באופן מסורתי נשענה כלכלת העיר בעיקר על חקלאות ועל גידול בקר, אך כיום מיוצרים בה גם מזון, מכונות וטקסטיל: משי, קטיפה ופשתן.
ערים תאומות.
לקרמה ישנה עיר תאומה אחת:
מריה סבנקוב
מריה סבנקוב (נולדה ב-2 באוגוסט 1988, וולגוגרד) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. סבנקוב השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, בצוותא עם קטיה פיסצקי, אלונה דבורניצ'נקו, ורוניקה ויטנברג ורחלי ויגדורצ'יק שהגיעה למקום שישי.
סבנקוב החלה להתעמל בגיל 6 ומשתייכת לאגודת עירוני חולון. הישגי השיא בקריירה שלה הם :
סבנקוב שברה שיא עם נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית כאשר זו עלתה לגמר בקרב רב קבוצתי באולימפיאדת ביג'יינג מהמקום השמיני. בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי.
עוף גינאה
הידרוקורטיזון
ח&quot;ז הירשברג
הפרעה סכיזואפקטיבית
הפרעה סכיזו-אָפקטיבית (באנגלית: Schizoaffective disorder) היא הפרעה נפשית המאופיינת בשילוב תסמינים של הפרעת מצב רוח קשה (כגון חד־קוטבית - מאניה או דיכאון, או הפרעה דו־קוטבית) עם לפחות שני תסמינים עיקריים של סכיזופרניה (כגון הזיות ומחשבות שווא). שלא כמו סכיזופרניה, הדפוס הסכיזו-אפקטיבי נוטה להיות דפוס של אירועים יחידים, סיכויי ההחלמה מכל אירוע בנפרד טובים, ויש תקופות של צלילות בין האירועים. סיכויי ההחלמה אמנם גבוהים יותר מאלה של סכיזופרניה, אך נמוכים בהשוואה לאלה של הפרעות מצב רוח. האבחנה הוצעה על ידי אמיל קרפלין.
אבחנה.
האבחנה להפרעה סכיזואפקטיבית ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM-V, ההגדרה של הפרעה סכיזואפקטיבית היא:
סוגיות אבחוניות נוספות.
אבחנה לפי icd-10 היא F25.
שכיחות ואפידמיולוגיה.
שכיחות הפרעה סכיזואפקטיבית הוא כשליש מהשכיחות של סכיזופרניה. השכיחות לאורך החיים עומדת על 0.3%. השכיחות מעט יותר גבוהה בקרב נשים. הטיפוס הדו־קוטבי שכיח יותר בצעירים והטיפוס הדיכאוני שכיח יותר בזקנים.ישנן עדויות (אם כי לא חד משמעיות) שנסיבות חיים שונות כמו חיים בעוני עלולים לתרום להתפתחות ההפרעה.
גורמי סיכון.
ישנם גורמי סיכון גנטיים ופיזיולוגיים: מי שיש במשפחתם הגרעינית חולה סכיזופרניה, הפרעה דו־קוטבית או הפרעה סכיזואפקטיבית נמצאים בסיכון מוגבר לפתח הפרעה סכיזואפקטיבית.
מהלך ההפרעה ופרוגנוזה.
המחלה מתחילה בגיל ההתבגרות או הבגרות הצעירה. בחלק מהמקרים היא מתפתחת על רקע של הפרעות אישיות מאשכול א'(פרנואידית,סכיזואידית וסכיזוטיפלית), או הפרעת אישיות גבולית. ההפרעה מתאפיינת באפיזודות חוזרות, או גלים של החמרה, שיכולה לקבל אחת מהצורות האלו:
כאשר הגלים הם יותר סכיזופרניים הפרוגנוזה פחות טובה. כשהתסמינים הם בעיקר של מאניה הפרוגנוזה טובה יותר. ההפרעה עלולה לגרום לפגיעה משמעותית בתפקוד התעסוקתי, החברתי, הבין אישי והאישי: הקשרים החברתיים מצומצמים ומעטים מאוד. תיתכן תמונה של הזנחה עצמית. כמו כן יש בהפרעה זו סיכון מוגבר להתאבדות.
תחלואה נלווית.
בחלק מהמקרים יש שימוש בחומרים פסיכואקטיביים כצורה של ריפוי עצמי (Self Medication).
סוגיות תלויות תרבות.
חשוב לקחת בחשבון שמה שנחשב לאמונת שווא בתרבות אחת לא בהכרח ייחשב ככזה בתרבות אחרת. כך שאם אדם מדבר לדוגמה על תופעות כמו שדים, גילגול נשמות ועוד חשוב להבין את ההקשר התרבותי בו נאמרים הדברים.
אבחנה מבדלת.
פעמים רבות ניתנת אבחנה זו באופן זמני לחולים שלא ניתן להחליט מאילו משתי הקבוצות האבחנתיות הם שייכים- האם לסכיזופרניה או שמא להפרעה במצב הרוח. זאת מאחר שבהתקפים החריפים לחולים הללו יש סימפטומים מעורבים הן של סכיזופרניה והן של הפרעה אפקטיבית מג'ורית.
כדי להבדיל הפרעה סכיזואפקטיבית מהפרעה אפקטיבית, הכוללת סימנים פסיכוטיים, חשוב לוודא שאצל חולים אלו יש גם תקופות (מעל שבועיים) של הלוצינציות ודלוזיות ללא סימפטומים אפקטיביים.
מצבים רפואיים : יש לשלול אפשרות של מצבים רפואיים שהביאו לתמונה הקלינית, כמו אפילפסיה טמפורלית או היפר-תירואיזם (פעילות יתר של בלוטת התריס), או תסמונת מוחית אורגנית.
סכיזופרניה, הפרעה דו־קוטבית והפרעות דיכאון. כאשר מופיעים תסמיני הפרעת מצב רוח ללא תסמיני סכיזופרניה - תאובחן הפרעת מצב רוח ולא הפרעה סכיזואפקטיבית.
כאשר מופיעים סימני סכיזופרניה בלבד, ללא תסמינים דיכאוניים, מאניים או מעורבי, תאובחן סכיזופרניה.
פרוגנוזה וטיפול.
תרופות: הטיפול הפרמקולוגי הוא מתן תרופות מייצבות (ליתיום, טגרטול) ולעיתים בשילוב עם תרופות אנטי פסיכוטיות . במידה ומדובר בתת-הסוג הדיכאוני, טגרטול יעיל יותר ממתן ליתיום. כאשר יש אפיזודה מאנית יש להעלות את מינון התרופות המייצבות, וכאשר יש דיכאון ניתן להשתמש בנוגדי דיכאון מסוג SSRI.
אשפוז: ייתכן צורך באשפוז, כולל אפשרות של אשפוז כפוי, בן השאר על רקע של סכנה אובדנית (סכנה זו גדולה במיוחד באפיזודות דיכאוניות) ו/או על רקע של מאניה. ככלל אנשים עם האפיזודות הדיכאוניות נוטים פחות להגיע לאשפוז מרצונם בהשוואה לאנשים עם סוגי האפיזודות האחרות
פסיכותרפיה: טיפול פסיכו-סוציאלי כולל טיפול משפחתי, טיפול קוגניטיבי ופיתוח מיומנויות, בין השאר באמצעות תיאום טיפול.
אישתי וחמותי
קירוב הדרגתי
מן (פירושונים)
בית המדרש העברי למורים
וולבק
וול-אי
יבין
אנוק איימה
אנוק איימה (בצרפתית: Anouk Aimée; נולדה ב-27 באפריל 1932; מבטאים: אָנוּק אֶמֶה) היא שחקנית קולנוע יהודייה-צרפתייה. זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרסים רבים נוספים והייתה מועמדת לפרס האוסקר.
ביוגרפיה.
איימה נולדה כפרנסואז סוריה דרייפוס (Françoise Sorya Dreyfus) בפריז שבצרפת להנרי דרייפוס, ששינה את שם משפחתו בהמשך למוריי, שחקן קולנוע יהודי ולשחקנית ז'נבייב סוריה, שחקנית קולנוע קתולית. היא גדלה כקתולית אך התגיירה כשגדלה.
היא החלה את הקריירה הקולנועית שלה ב-1947 בהיותה בת 14. היא גילמה דמות בשם אנוק בסרטו של הבמאי אנרי קאלף ואימצה את שם הדמות כשם הבמה שלה. מאוחר יותר בחרה בשם המשפחה איימה על פי הצעתו של ז'אק פרוור. ב-1958 היא גילמה את האמנית הטראגית ז'אן אבוטרן בסרט Les Amants de Montparnasse. מאוחר יותר היא הופיעה בלה דולצ'ה ויטה, 8 וחצי, ובסרטו של ז'אק דמי לולה. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשנת 1967 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר לסרט דרמה והייתה מועמדת לפרס האוסקר כשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט שהביא לה תהילה בינלאומית גבר ואישה. ב-1980 היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן בשל הופעתה בסרטו של מרקו בלוקיו Salto nel vuoto, שבה זכה מישל פיקולי (בן זוגה בסרט) בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל קאן.
חיים אישיים.
לראשונה, נישאה לאדוארד צימרמן, בהיותה בת 17, נישואים שהסתיימו בגירושין מקץ שנה, עת נחשף רומן שניהלה עם השחקן הבריטי הנודע, טרוור האוורד, לצידו שיחקה בסרט "סאלאמנדאר הזהב", ב-1950. בעלה השני היה במאי הסרטים ניקוס פפטקיס, לו הייתה נשואה בשנים 1951–1954, ממנו יש לה בן, ילדה היחיד. היא הייתה נשואה לשחקן הבריטי אלברט פיני בין השנים 1970–1978. איימה ביקרה פעמים מספר בישראל, הייתה מיודדת אישית עם הנשיא, שמעון פרס ונחשבת לתומכת ישראל.
היא גם הופיעה בסרט Festival in Cannes בשנת 2001 כמילי מארקן.
נפפקטוס
נָפפָּקְטוֹס (ביוונית: Ναύπακτος, ביוונית עתיקה נהגה נָאוּפָּקְטוֹס, באיטלקית, ספרדית ופורטוגזית: Lepanto, לֶפָּנְטוֹ) היא העיר השנייה בגודלה ביחידה האזורית אטוליה-אקארנאניה שביוון.
נפפקטוס שוכנת לחופו של מפרץ בצדו הצפוני של מצר לפנטו, בחוף הצפוני של המפרץ הקורינתי עם חוף ארוך וטירה ונציאנית מרשימה הכוללת נמל מבוצר קטן. זה היה בסיס ימי אתונאי חשוב במהלך המלחמה הפלופונסאית בשל קרבתו לכניסה המערבית של המפרץ. כאשר השתלטו הוונציאנים על השליטה קראו לזה לפנטו. בשנת 1499 היא נפלה בידי הטורקים העות'מאניים והייתה מקום הקרב על לפנטו בשנת 1577 כאשר הליגה הקדושה, בראשות ונציה וספרד, ניצחה את הצי העות'מאני. זה היה הקרב הימי האחרון של ספינות חתירה והגדול ביותר אי פעם, עם יותר מ -400 כלי שיט שהשתתפו בו. הקרב סימן את סיום ההתרחבות העות'מאנית למערב אירופה עיקר פרסומה בא לה על שום הקרב הימי ההיסטורי שהתחולל בחופיה ב-1571, בין צי הברית של ונציה, ספרד והאפיפיור לבין הצי העות'מאני, והיה הקרב הגדול האחרון בין ספינות משוט. נמלה של נפפקטוס, שהיה לפנים הטוב שבנמלי החוף הצפוני של מפרץ קורינתוס, יכול כיום להכיל כלי שיט קטנים בלבד. שמה נגזר משתי מילים: ναύς - (נָאוּס) אונייה, ו- πήγνυμι – (פֶּגְנִימִי) לבנות, להתקין.
בשנת 1864 במנזר ליד העיר גלקסידי התגלה כרוניקה שנכתב בשנת 1703 בוא מתוארת היסטוריה של היישוב וערים נוספות באזור לרבות נפפקטוס מימי הביניים.
נאופקטוס
מרי, מלכת הממלכה המאוחדת
גלן מדירוס
גלן אלן מדירוס (באנגלית: Glenn Alan Medeiros; נולד ב-24 ביוני 1970 באי קאווי) הוא זמר אמריקאי ממוצא פורטוגזי ממדינת הוואי.
ביוגרפיה.