דיפין
דיפין (באנגלית: Deepin, ידועה גם כLinux Deepin או Hiweed Linux) היא הפצת לינוקס סינית מבוססת דביאן. החל משנת 2019, וואווי מספקת מחשבים ניידים המגיעים עם הפצה זו כמערכת ההפעלה ברירת המחדל.
תוכנה.
ההפצה משתמשת בסביבת שולחן עבודה ייחודית לה בשם DDE, המבוססת על Qt. החל מגרסה 15.10, ההפצה משתמשת בגרסה המבוססת גם על מנהל החלונות של KDE, הקרויה dde-kwin.
כמו כן, ההפצה כוללת רשימת תוכנות ברירת מחדל שיוצרו על ידי צוות פיתוח ההפצה:
מרבית מיישומים אלו הם יישומי קוד פתוח עם גישה חופשית לקוד המקור שלהם, אך חלקם, דוגמת Deepin Cloud Scan, מסחריים וקוד המקור שלהם אינו זמין באופן ציבורי.
בנוסף לאלה, התוכנה מגיעה עם תוכנות קוד פתוח וקנייניות נוספות, דוגמת הדפדפן גוגל כרום, Crossover ,סטים וחבילת היישומים המשרדיים WPS Office.
תגובות.
ההפצה זכתה למחמאות הודות למראה שלה. עם זאת, ההפצה ספגה ביקורת רבה על כך שאספה סטטיסטיקות על משתמשים בחנות האפליקציות שלה, אך הפסיקה זאת לאחר ההתנגדות לכך.
ספרות ילדים ונוער (כתב עת)
ספרות ילדים ונוער הוא כתב עת ישראלי, שבו מתפרסמים מאמרים העוסקי בספרות ילדים ונוער. גיליון ראשון של כתב העת יצא לאור במאי 1974, בהוצאת משרד החינוך והתרבות. מייסד עתב העת ועורכו הראשון היה גרשון ברגסון, שערך את כתב העת במשך 31 שנים. בשנת 2006 החליפה אותו ד"ר סלינה משיח, וההוצאה לאור של כתב העת עברה למכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. בשנת 2018 מונתה ד"ר רננה גרין-שוקרון לעורכת כתב העת.
בגיליונו הראשון של כתב העת הציג העורך את מטרתו:
Come Out and Play (אלבום)
Come Out and Play (בעברית: בוא החוצה ושחק) הוא אלבום האולפן האחד עשר של הזמרת-יוצרת הבריטית קים ויילד. האלבום יצא לאור ב-27 באוגוסט 2010, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק גרמניה. כמו כן, מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
האלבום הגיע למקום העשירי במצעד האלבומים של גרמניה.
רקע והוצאה.
האלבום הופק על ידי הנריק גואמוס, וכל שיריו פרט ל-"Real Life" ו-"My Wish Is Your Command", נכתבו על ידי קים ויילד עצמה, בשיתוף עם פזמונאים נוספים. בנוסף לכך, נמכר האלבום בלמעלה מ-80,000 עותקים באירופה.
בסמוך לצאתו של האלבום, עלתה גרסתו המקורית לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. בהמשך, יצאה גרסת דלוקס דיגיטלית שלו, שעלתה לאפל מיוזיק.
Come Out and Play
רות צ'פנגטיץ'
רות צ'פנגטיץ' (באנגלית: Ruth Chepngetich; נולדה ב-8 באוגוסט 1994) היא אתלטית קנייתית, אלופת העולם (דוחה 2019) בריצת מרתון. בעלת התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים בריצה זו.
ביוגרפיה.
צ'פנגטיץ' נולדה וגדלה במחוז עמק ריפט.
צ'פנגטיץ' זכתה בריצת מרתון איסטנבול בנובמבר 2017 בתוצאה של 2:22:36 שעות.
במרתון פריז שנערך בשנת 2018 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:22:59 שעות. היא הגנה על תוארה במרתון איסטנבול שנערך בנובמבר אותה שנה לאחר שקבעה שיא מסלול חדש של 2:18:35 שעות.
צ'פנגטיץ' זכתה במרתון דובאי שנערך בינואר 2019 לאחר שקבעה שיא אישי חדש ושיא מסלול חדש של 2:17:08 שעות.
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכתה צ'פנגטיץ' במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:32:43 שעות, לפני האלופה היוצאת רוז צ'לימו מבחריין (2:33:46 שעות) והלליה ג'ואנס מנמיביה (2:34:15 שעות).
מארי, נסיכת בונפרטה
מארי, נסיכת בונפארטה (בצרפתית: Marie prinses Bonaparte; 2 ביולי 1882 – 21 בספטמבר 1962) הייתה נסיכה ממשפחת בונפרטה, אשתו של גאורגיוס, נסיך יוון ודנמרק, סופרת ופסיכונליטיקאית מוקדמת, מתלמידיו של זיגמונד פרויד.
ביוגרפיה.
מארי נולדה בסן-קלו, בפרברי פריז לרולנד בונפארטה, נכדו של לוסיאן בונפרטה ומארי-פליקס בלאן. המשפחה הייתה עשירה מאוד. בשנת 1907 היא התחתנה עם גאורגיוס, נסיך יוון ודנמרק.
בשנת 1925 הגיעה מארי בונפרטה לווינה ועברה טיפולים אצל פרויד. לאחר מספר פגישות, ביקש ממנה בעלה להפסיק את הטיפול. למרות זאת, היא הייתה בקשר מתמיד עם פרויד. כאשר סיפחו הנאצים את אוסטריה, הפעילה מארי בונפרטה את קשריה לצורך חילוצו של זיגמונד פרויד וחלק מהארכיון שלו מאוסטריה.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה היא עזרה למשפחת המלוכה היוונית להסתדר בצרפת.
מארי בונפרטה החלה לעסוק בפסיכואנליזה בצרפת ובשנת 1926 הקימה אגוד לפסיכואנליזה הצרפתי. היא הייתה הפסיכואנליטיקאי הראשון בצרפת שעסק בתחום ללא השכלה רפואית. היא פעלה תוך שיתוף פעולה עם ז'אן לאמפל-דה חרוט שאותה הכירה אצל זיגמונד פרויד. מארי בונפרטה פעלה בתחום הפסיכואנליזה עד לשנת 1962.
מארי בונפרטה תרגמה לצרפתית מספר ספרים של פרויד ואף כתבה מספר ספרים בעצמה.
משפחתה.
למארי היו שני ילדים:
Deepin
מארי, נסיכת בונפארטה
אלברט קלוד
פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר
פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר (באנגלית: Primetime Emmy Award for Outstanding Drama Series) הוא תואר כבוד שהוענק על ידי "האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים" (ATAS) לשם הכרה בתוכניות טלוויזיה מסוגת דרמה הטובות ביותר בשעות הפריים טיים בארצות הברית. הפרס ניתן במסגרת טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים. הפרס הראשון ניתן בשנת 1951 בטקס פרס אמי ה-3.
החל מהענקתו הראשונה ב-1951 ועד 1954 כונה "פרס אמי למופע הדרמטי הטוב ביותר", בשנים 1955–1956 הוענק בשם "פרס אמי לסדרה הדרמטית הטובה ביותר". ב-1957 לא הוענק הפרס, בעוד שב-1958 הוענקו שני פרסים - "פרס אמי לסדרה הדרמטית עם דמויות מתמשכות הטובה ביותר" ו"פרס אמי לסדרה הדרמטית ללא המשכיות הטובה ביותר". גם ב-1959 הוענק הפרס בשתי קטגוריות נפרדות, הפעם הוענקו הפרסים בנפרד לתוכניות עם אורך מתחת לשעה ומעליה. בשנים 1960–1964 הוענק הפרס תחת השם "הישג תוכנית מצטיינת בתחום הדרמה", ב-1966 שונה שמו בפעם השישית, והוענק תחת השם "התוכנית הטובה ביותר - דרמה". בשנים האחרונות הפרס מוענק תחת השם "סדרת הדרמה הטובה ביותר".
זכיות מרובות.
4 זכיות
3 זכיות
2 זכיות
ויג'יי פרשאד
ויג'יי פרשאד (בהינדי: বিজয় প্রসাদ; נולד ב-14 באוגוסט 1967) הוא היסטוריון אמריקאי יליד הודו. פרסם ספרים רבים וכתב טורי פרשנות בעיתונות. הוא העורך הראשי של הוצאת הספרים "LeftWord" המוציאה לאור ספרים המשקפים את השמאל הפוליטי באסיה. כמו כן משמש כמנהל מכון מחקר בשם "Tricontinental" מיסודו של ארגון הסולידריות עם תושבי אסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית .
פרשאד הוציא לאור מעל לעשרים וחמישה ספרים. בין הנושאים הנסקרים בספריו נמנים האביב הערבי, ההתקוממות בלוב, ההיסטוריה של מדינות העולם השלישי והסכסוך הישראלי-פלסטיני.
הוא מגדיר את עצמו כמרקסיסט ואנטי-ציוני. חבר במועצה המייעצת האמריקאית של תנועת החרם על ישראל, שהיא חלק מתנועת ה-BDS העולמית.
משנת 1996 עד 2017 שימש כפרופסור להיסטוריה של דרום אסיה ויחסים בינלאומיים במכללת טריניטי בהרטפורד, קונטיקט. בשנים 2013 עד 2014 היה גם יושב ראש המכללה על שם אדוארד סעיד באוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בשנת 2010 מונה פרשאד לעמוד בראש המכון ללימודים בין תחומיים במכללת טריניטי. קבוצה של פרופסורים שלחה למכללה מכתב בו הם מוחים על המינוי, לאור עמדותיו של פרשאד ופעילותו לקידום חרם אקדמי על ישראל. הנהלת המכללה דנה בנושא זה עם נציגי הפדרציה היהודית בקונטיקט והליגה נגד השמצה, אך המינוי נותר בעינו.
קורות חייו.
ויג'יי פרשאד נולד וגדל בקולקטה, הודו. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בדהראדון עבר לארצות הברית, שם סיים תואר ראשון בהיסטוריה במכללת פומונה (קליפורניה) ב-1989, ותואר דוקטור באוניברסיטת שיקגו בשנת 1994.
עמדותיו.
פרשאד הוא מרקסיסט, ובין השאר ייסד בהודו פורום של אנשי שמאל. בספרו "חתולים שמנים וכלבי ריצה" הוא מציג את השקפותיו בנושאי קפיטליזם וסוציאליזם.
במאמר לכתב העת The Nation פרש פרשאד את חזונו למאבק סוציאליסטי. לדבריו, תנועות שמאל צריכות להתארגן טוב יותר כדי לצבור כוח, אחרת רעיונות פרוגרסיביים טובים לא יוכלו לצאת לפועל. כמן כן קרא לתנועות שמאל לאמץ השקפה ארוכת טווח במאבקים חברתיים ולא להתמקד בתוצאות בטווח הקצר.
בביקורתו של הקפיטליזם הוא מצביע על אסון בופאל כדוגמה למקרה שבו תאגידים דואגים רק לרווחים ומזלזלים בחיי אדם. רווחי חברת יוניון קרבייד היו גבוהים, ועל אף זאת היא לא השקיעה באמצעי בטיחות במפעליה בהודו ובווירג'יניה המערבית. כמו כן הביע ביקורת על האם תרזה ועל האפיפיור יוחנן פאולוס השני, שפעלו למען קורבנות האסון אך טענו כי מדובר בתאונה גרידא ולא ייחסו ליוניון קרבייד כל אחריות תאגידית.
לעיתים קרובות פרשאד מותח ביקורת על מדיניות החוץ של ארצות הברית, וקורא לשים קץ להגמוניה האמריקאית ולאימפריאליזם. כמו כן קרא לבטל את הסיוע האמריקאי לישראל.
עם פרוץ אירועי האביב הערבי והפלת שלטון מובארכ במצרים בשנת 2011 השווה פרשאד את האירועים למהפכה המקסיקנית שהחלה עם הפלת הדיקטטור פורפיריו דיאס בשנת 1911. בהקשר זה כתב: "מעמד האיכרים והפועלים התקומם בצורה ספונטנית, אך כדי להתקדם מעבר לכך עליו להתארגן ביעילות ולהשתלט על מוקדי הכוח, אחרת המהפכה תדוכא." על פי פרשאד, אירועי האביב הערבי עוררו מחדש את "שני הנושאים ללא מענה" בארצות ערב: פוליטיקה (חופש ממונרכיות ודיקטטורות) וכלכלה (מעבר לכלכלה עצמאית). הוא ביקר את תגובתו ופעולותיו של ברק אובמה לאחר ההפיכה במצרים, וטען שמדיניותה של ארצות הברית במזרח התיכון נכשלה.