האיגוד נוסד בברצלונה בשנת 1888 ובראשו עמד פאבלו איגלסיאס פוסה . על אף שהבסיס האידאולוגי להקמת הארגון היה מרקסיסטי, הוא היה ארגון לא פוליטי עד הקונגרס ה-19 שלו, ב-1920. אז, בעקבות הקמת הקומינטרן, הגדיר עצמו האיגוד כזרוע של מאבק מעמדי ויצר זיקה למפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית. עם עלייתו לשלטון של מיגל פרימו דה ריברה, ב-1923, הוקם איגוד עובדים ממשלתי בשליטתו, שקיבל מונופול ממשלתי לטיפול בכל נושאי יחסי העבודה. בעוד הקונפדרציה הספרדית של האיגודים המקצועיים ההאנרכו-סינדיקליסטים (CNT) ביקשה להילחם בממשלה, גיבש ה-UGT מדיניות של שיתוף פעולה עם הממשלה, במטרה שפעילותו תהיה חוקית.
האיגוד צמח מ-277,011 חברים בדצמבר 1930 ל-958,451 חברים בדצמבר 1931 ול-1,041,539 ביוני 1932. המגזר הצומח ביותר היה איגוד עובדי האדמה ((Federación Nacional de Trabajadores de la Tierra (FNTT), שאף תרם לרדיקליזציה של האיגוד.
המרד באסטוריאס.
ב-1934, לאחר הקמת ממשלת אלחנדרו לרו, אשר כללה גם שרים מן הקונפדרציה הספרדית של הימין האוטונומי (CEDA - Confederación Española de Derechas Autónomas), בהנהגתו של חיל רובלס פתחו פעילי UGT באזור אסטוריאס במרד "נגד הפשיזם", השביתו את המכרות וזכו גם לשיתוף פעולה מצד האנרכיסטים של CNT. בערב 4 באוקטובר 1934, יצאו הפעילים הסוציאליסטים של ה-UGT והפעילים האנרכיסטים של ה-CNT] להשתלט בנשק על עיירות ומחנות צבא באסטוריאס. הם התקדמו מאזוריהם אל הבירה אוביידו והשתלטו עליה, למעט שני מחנות צבא בהם נמשכה הלחימה, עד 6 באוקטובר. הלחימה נמשכה גם באזורים אחרים של אסטוריאס בימים הבאים. באזורים שנשלטו על ידי המורדים הוקמו מועצות שלטוניות על ידי ה-CNT האנרכיסטי או ה-UGT הסוציאליסטי. במקומות בהם הייתה שליטה אנרכיסטית הוקמו מועצות רחבות של תושבי המקום אשר ניהלו רק עניינים הכרחיים מינימליים כמו אספקת מזון. במקומות בהם הייתה שליטה סוציאליסטית, המועצות היו ריכוזיות ואנשי ה-UGT לקחו שליטה מלאה על כל העניינים.
ב-7 באוקטובר הגיעו נציגים מהאזור של חיחון ואבילס שנשלט על ידי האנרכיסטים לבירה אוביידו לבקש נשק שנדרש להם להגן על הנמל מפשיטה של כוחות ממשלת ספרד. ההנהגה הסוציאליסטית השיבה את פני הנציגים האנרכיסטים ריקם וכך הצליח הצבא הספרדי להשתלט על הנמל והאזור שמסביבו ובהמשך לדכא את המרד. כתוצאה מהמרד נהרגו כשלושת אלפים מורדים, ולאחר דיכוי המרד נעצרו כ-30,000 - 35,000 איש.
האחראי על דיכוי המרד היה הגנרל פרנסיסקו פרנקו. הצלחתו בדיכוי המרד הביאה אותו להנהגת מחנה הימין ובסופו של דבר למנהיג הדיקטטורי של ספרד.
מלחמת האזרחים.
ב-23 ביולי 1936 קמה בברצלונה המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של קטלוניה (PSUC). המפלגה היוותה את הזרוע הפוליטית של UGT ושמה לה למטרה לנצח במלחמה נגד הפשיזם של פרנקו כצעד הכרחי ומיידי, תוך דחייה (אולי אף לעתיד הרחוק) של המהפכה וכינון ה"דיקטטורה של הפרולטריון". עמדתה הפרגמטית איפשרה לה לגדול לממדים של 70,000 חברים, בהם גם בני המעמד הבינוני, שהתקבלו כשותפים רצויים במאבק. עמידתם של חברי המיליציה של המפלגה בקרב ההגנה ההירואי על מדריד הקנה לה הילה בקרב מתנגדי הפשיזם. כחברה בקומינטרן וכבעלת זיקה חזקה לברית המועצות היוותה המפלגה צינור להעברת סיוע מברית המועצות ומאיגודי פועלים קומוניסטים בעולם לטובת המלחמה. במהלך המלחמה שימש UGT הן כארגון מיליציוני צבאי והן כתשתית סיוע חברתי וכלכלי למשפחות הלוחמים. במהלך המלחמה התגלע עימות גובר והולך של UGT עם מפלגת הפועלים של האיחוד המרקסיסטי POUM ועם האנרכיסטים של CNT, שהוביל לפירור החזית העממית נגד הפשיזם.
לאחר המלחמה.
עם ביסוס שלטונו ב-1938, הוציא פרנקו את UGT מחוץ לחוק. כזה היה המצב עד מותו ב-1975. עם חזרת הדמוקרטיה לספרד השתקם גם איגוד העובדים כאיגוד סוציאליסטי הדוגל בעבודה יצרנית של עובדים מאוגדים וחופשיים, מדגיש את חירות המחשבה, צדק חברתי, שוויון הזדמנויות וסולידריות חברתית. נכון ל-2017 היו מאוגדים בארגון כמיליון עובדים בבכ-83,000 איגודים מקומיים.
ארגומנט (אנליזה מורכבת)
רום כרמל 1300
רום כרמל 1300 הייתה מכונית משפחתית מתוצרת אוטוקרס ("תעשיות רום כרמל") אשר יוצרה והורכבה בטירת כרמל דרומית לחיפה בין השנים 1976–1978.
הדגם הראשוני של "רום כרמל 1300" התבסס על דגמי הגלבוע, ובהמשך התבסס על דגם "13/60" קודמתה, שהתבססה על ה"סוסיתא 12".
"רום כרמל 1300" קרויה על שם רום כרמל שהיא הנקודה הגבוהה ביותר בהר הכרמל בגובה 546 מטר מעל פני הים.
תצורות "רום כרמל 1300".
דגם ה"רום כרמל 1300" נבנה מפיברגלס. מנוע הרכב בנפח 1,297 סמ"ק היה מתוצרת "פורד UK" של דגם האסקורט. הדגם יוצר בתצורת סדאן, ממנה נמכרו 1,250 יחידות ובתצורת סטיישן ומסחריות שיוצרו עבור דואר ישראל ומהן נמכרו 330 יחידות.
הרצח באיים הקריביים
הרצח באיים הקריביים (A Caribbean Mystery) הוא ספר מסוגה ספרות בלשית שנכתב על ידי אגאתה כריסטי, הספר פורסם לראשונה בבריטניה על ידי "מועדון הפשע קולינס" ב-16 בנובמבר 1964 ובארצות הברית על ידי דוד, מיד ושות' כשנה לאחר מכן. המהדורה הבריטית נמכרה בשש עשרה שילינגים ובמהדורה האמריקנית ב-4.50 דולר.
בעת פרסום הספר הביקורות שנכתבו התרשמו שספר זה של אגאתה כריסטי דומה במאפיניו לעבודות המוקדמות שלה, היו שאף הגדירו את הספר כפריט חובה לכל נופש באיים הקריביים שצריך "חופשה מהחופשה".
שתיים מהדמויות הראשיות בספר הופיעו מחדש בספר "גברת מרפל נוקמת" שפורסם בשנת 1971. ג'ייסון רפיאל חוזר ומופיע לאחר מותו, ועוזרתו אסתר וולטרס עוזרת למיס מרפל בפרקים הראשונים של הספר הנ"ל.
תקציר העלילה.
העלילה מתרחשת באתר הנופש "גולדן פאלם" על האי סנט אונורה (אחד מהאיים הקריביים). לאחר שגברת מרפל סבלה מהתקף בריאותי כלשהו אחיינה שלח אותה לחופשה על חשבונו באתר הנופש. היא מדברת עם רב-סרן פלגרייב, אדם המרבה לנסוע ולטייל עם הרבה סיפורים לחלוק. היא יושבת, מקשיבה חלקית, עד שפאלגרייב מספר סיפור על אדם שרצח ונמלט מעונשו יותר מפעם אחת. כאשר פלגרב שואל אותה אם היא רוצה לראות תמונה של הרוצח, היא מקשיבה בדריכות - אבל אחרי שהוא מחפש בארנק שלו את התמונה, הוא פתאום משנה את הנושא. גברת מרפל מרימה את ראשה לראות מדוע ומבחינה בכמה אנשים בסביבתם.
למחרת העוזרת ויקטוריה מוצאת את רב-סרן פלגרייב מת בחדרו, גברת מרפל משוכנעת שהוא נרצח. היא מבקשת מד"ר גרהם למצוא את התמונה שפלגרייב הזכיר, כאשר היא מעמידה פנים שזאת תמונה של האחיין שלה. בינתיים, היא מראיינת את אנשים שנכחו באתר הנופש: טים ומולי קנדל, הבעלים של המלון; פרסקוטס, כומר ואחותו; מר ג'ייסון רפאל, טייקון שמרותק לכיסא גלגלים; ג'קסון, המטפל / מעסה / משרת של מר רפאל; אסתר וולטרס, מזכירתו של מר ג'ייסון; לאקי דייסון האמריקאית ובעלה, גרג; ואדוארד ואוולין היילינגדון. על החוף, גברת מרפל רואה את גברת דה קספירו, אישה בחופשה שאומרת שהיא זוכרת את רב-סרן פלגרייב כי היו לו עיניים רעות. גברת מרפל מתקנת אותה שיש לו עין מזכוכית, אבל היא עדיין אומרת שהם היו מרושעות.
ויקטוריה מודיעה לבני הזוג קנדל (בעלי המלון) שהיא לא זוכרת שראתה את התרופה ללחץ דם גבוה, סרניט, בחדר של רב-סרן פלגרייב לפני מותו, אולם התרופה הייתה מונחת על שולחנו לאחר מותו. באותו לילה, ויקטוריה נמצאה מתה לאחר שנדקרה. מולי מתחילה לחלום סיוטים. גברת מרפל מוצאת את ג'קסון מביט במוצרי הקוסמטיקה של מולי, ג'קסון מספר לגברת מרפל שאם מוסיפים לאחד ממוצרי הקוסמטיקה הללו את הצמח בלדונה (צמח מרפא כלשהו), זה עלול לגרום לסיוטים. למחרת בלילה, טים מוצא את מולי על הרצפה מחוסרת הכרה, ככל הנראה לאחר מנת יתר של כדורי שינה. בשלב זה המשטרה מעורבת, והטבח, אנריקו, מספר להם (למשטרה) שהוא ראה את מולי אוחזת סכין גדולה לפני שיצאה החוצה. גברת מרפל שואלת את האחרים אם רב-סרן פלגרייב סיפר לאנשים על התמונה. אחרים טוענים כי פלגרייב אמר שזאת לא תמונה של רוצח נשים אלא של רוצחת בעלים. תוצאות הנתיחה לאחר המוות של פלגרייב מגלות שהוא הורעל.
בלילה, טים מתעורר ומגלה שאשתו נעלמה. הם מוצאים את מה שנראה כמו גופתה בנחל, אבל מסתבר שזוהי גופתה של לאקי, שתי הנשים היו דומות זו לזו. גברת מרפל מעירה את מר רפאל והם הולכים לביתם של טים ומולי קנדל. שם הם מוצאים את טים שבדיוק מציע למולי יין. גברת מרפל אומרת לג'קסון לקחת את היין. היא מראה אותו למר רפאל, ואומרת שיש בו סם קטלני. היא מסבירה כי טים הוא רוצח הנשים שזוהה על ידי רב-סרן פלגרייב. גברת מרפל חשבה שפלגרייב ראה את ההילינגדונים ואת הדייסונים מימינם כשהם דיברו על החוף בערב לבו הוא נרצח, אבל מאוחר יותר הבחינה כי לפלגרייב עין מזכוכית בעינו הימנית, כך שלא היה יכול לראות אותם. טים ומולי לעומת זאת ישבו משמאלו. טים תכנן להרוג את אשתו ולכן היה צריך להרוג את רב-סרן פלגרייב אשר זיהה אותו. לאחר מכן הוא הרג גם את ויקטוריה, שסיפרה כי זכרה את הסרניט (התרופה ללחץ דם) שהיה מונח על שולחנו של פלגרייב. טים שם את בלדונה במוצרי הקוסמטיקה של מולי כדי לגרום לה להיראות משוגעת בפני האחרים. טים ביקש מאשתו לפגוש אותו ליד הנחל, אבל מולי הושפעה מהבלדונה ושוטטה בלילה ולא הגיע לשם. טים ראה את לאקי וחשב בטעות שזאת אשתו ולכן הרג אותה. הוא עמד להרעיל את מולי כגברת מרפל נכנסה.
אסתר וולטרס מתעקשת שטים איננו הרוצח. טים צועק עליה כדי לשתוק. הוא תכנן להתחתן עם אסתר אחרי מותה של מולי, מפני ששמע שהיא עומדת לרשת סכום גדול של כסף מג'ייסון רפאל.
הדמויות הספר.