בשנים 1941–1942 היו הבריטים בצפון אפריקה עסוקים בלוחמה עיקשת מול קורפוס אפריקה של רומל. הטנקים הבריטיים שהיו בנמצא היו חמושים בתותח 40 מ"מ שהקשה עליהם בלחימה מול הפאנצרים הגרמניים. התותחים הבריטיים אומנם היו נחותים רק במעט לעומת התותחים הגרמניים, אך הטנקים הגרמניים היו לרוב מוגנים בשריון כבד יותר. כך קרה שאבדות הטנקים הבריטים היו גבוהות מאוד. טנקי ה־M3 נשלחו לשימוש הצבא הבריטי בצפון אפריקה והשתתפו לראשונה בלחימה משמעותית במאי 1942 בקרב גזאלה, כשהם זוכים למחמאות רבות מצוותי הטנקים הבריטיים אשר לראשונה זכו לטנק בעל עוצמת אש ואמינות בביצועים אל מול טנקי הפנצר 3 ו-4 הגרמניים. ה־M3 היה מסוגל להשמיד את הטנקים הגרמניים הבינוניים מטווח ארוך יחסית, ובכך פיצה באופן חלקי על חסרונותיו הברורים. כמו כן, לפגזיו היה יתרון גדול בכושר חומר נפץ מעולה.
עם המשך הייצור נבנו כמה תתי דגמים שונים, כאשר רובם נקראו בפי הבריטים "לי", וחלקם נקראו "גרנט". חלק ממגרעות הטנק שופרו, על ידי שימוש ביציקה לבניית הטנק במקום לוחות, או על ידי ריתוך במקום מיסמור. בחלק מהטנקים הותקנו צריחים בריטיים יצוקים, שהיו מוגנים בהרבה מהמקוריים. בנוסף הוסר בחלק מהטנקים צריחון המפקד שרק הוסיף לגובה והיה מיותר.
בשנים 1942 - 1943 סופקו כ-1,300 טנקי M3 לצבא האדום במסגרת השאל-החכר.
הטנקים שימשו גם את האמריקאים בצפון אפריקה, ובאוקיינוס השקט. מגרעותיהם הרבות, בנוסף לייצור ההמוני של השרמן העדיף בהרבה, הובילו להוצאתם משרות ביחידות קו ראשון.
רק"מ ייעודי על בסיס ה-M3 שכלל טנקי הנדסה, טנקי להביור ועוד שימש עד לסוף המלחמה.
טנקי ה־M3 שרתו אחרי המלחמה בכמה צבאות, כולל אוסטרליה וברזיל, אך הוחלפו ברגע שנמצא תקציב מתאים.
כתיתה
לב אמיץ
לב אמיץ (באנגלית: Braveheart) הוא סרט קולנוע אמריקאי אפי שיצא לאקרנים בשנת 1995. מל גיבסון ביים וגם כיכב כגיבורו של הסרט, ויליאם וולאס, לוחם סקוטי בן המאה ה-13, מגיבוריה הלאומיים של סקוטלנד, שהוביל את הסקוטים במלחמת העצמאות הראשונה של סקוטלנד נגד אדוארד הראשון, מלך אנגליה. בנוסף מככבים בסרט גם סופי מרסו, פטריק מקגוהן וקתרין מק'קורמק. סיפור הסרט מבוסס על הפואמה "The Actes and Deidis of the Illustre and Vallyeant Campioun Schir William Wallace" מאת הארי העיוור ועובד לתסריט מאת רנדל וולאס.
הסרט זכה להצלחה ביקורתית וקופתית גדולה בארצות הברית ומחוצה לה, עם הכנסות של 210.4 מיליון דולר. בנוסף להצלחתו הקופתית, היה הסרט מועמד ל-10 פרסי אוסקר בשנת 1995, שמתוכם זכה בחמישה, כולל הפרס לבימוי ולסרט הטוב ביותר.
עלילת הסרט.
בשנת 1280 המלך אדוארד "ארך-הגפיים" פולש וכובש את סקוטלנד בעקבות מותו של אלכסנדר השלישי, שלא מותיר יורש לכס סקוטלנד. ויליאם וולאס הצעיר עד לבגידתו של "ארך-הגפיים", שורד את מות אחיו ואביו ונלקח למסע אל אירופה תחת חסות דודו ארגיל, שמחנך אותו.
שנים לאחר מכן, "ארך-הגפיים" מעניק לאביריו אדמה ופריבילגיות בסקוטלנד, כולל את זכות הלילה הראשון. בינתיים, וולאס הבוגר חוזר לסקוטלנד ומתאהב בחברת ילדותו מרון מק'לאנו והשניים נישאים בחשאי על מנת להימנע מהאפשרות שתוענק לאצילים האנגלים זכות הלילה הראשון, אלא שלאחר החתונה, וולאס מנסה לחלץ את מרון מאונס בידי חיילים אנגלים. לבסוף היא נלקחת בשבי ונרצחת באכזריות ובפומבי בידי אצילים אנגלים. בתגובה, וולאס מוביל את שבטו לטבח בחיל מצב אנגלי בעיר הולדתו ושולח את החיילים הנותרים בלנארק חזרה לאנגליה.
"ארך-הגפיים" פוקד על בנו, נסיך וויילס, לעצור את וולאס בכל אמצעי שיידרש. וולאס יוצא למרד באנגליה והשמועות אודותיו נפוצות כאשר מאות סקוטים מצטרפים אליו. הוא מוביל את צבאו לניצחון בקרב גשר סטרילינג ומשמיד את העיר יורק, תוך שהוא הורג את אחיינו של המלך ושולח אליו את ראשו הכרות. וולאס מבקש את עזרתו של רוברט דה ברוס, בנו של האציל רוברט הזקן והטוען לכתר הסקוטי. רוברט נשלט על ידי אביו שמבקש להבטיח את הכס עבור בנו באמצעות כניעתו לאנגלים. מודאג מאיום המרד "ארך-הגפיים" שולח את אשת בנו איזבלה מצרפת לנסות לנהל משא ומתן עם וולאס, על מנת להסיח אותו מהגעת כוח גיבוי אנגלי לסקוטלנד.
לאחר שהיא פוגשת אותו, איזבלה מתאהבת בו. היא מזהירה אותו מפלישה צבאית מתקרבת, וולאס מפציר באצולה הסקוטית לפעול מיד, להתנגד לאיום ולכבוש מחדש את האדמה. כשהוא מוביל את הצבא האנגלי בכוחות עצמו, "ארך-הגפיים" מתעמת עם הסקוטים בקרב בפלקירק היכן שהאצילים לוצ'לן ומורניי מקבלים כסף מ"ארך-הגפיים" ובוגדים בוולאס, מה שמוביל לתבוסה של הסקוטים בקרב. כשוולאס תוקף את "ארך-הגפיים" הוא נעצר על ידי אחד מחיילי המלך, שמתברר כלא אחר מאשר רוברט דה ברוס, אך מלא חרטה הוא מוביל את וולאס למקום מבטחים לפני שהאנגלים ילכדו אותו. וולאס הורג את לוצ'לן ומורניי בשל בגידתם ויוצא למלחמת גרילה נגד האנגלים במשך 7 השנים הבאות, בסיוע איזבלה שמנהלת עמו רומן. רוברט יוצא לפגוש וולאס באדינבורו, אך אביו של רוברט קושר קשר עם האצילים האחרים ללכוד ולהסגיר את וולאס לידי האנגלים. כשהוא מגלה על הבגידה, רוברט מתכחש לאביו. איזבלה דורשת נקמה ב"ארך-הגפיים" החולה כעת ומספרת למלך הגוסס שהשושלת שלו תמות יחד איתו וכי היא נושאת ברחמה את ילדו של וולאס.
בלונדון, וולאס מובא בפני המגיסטר האנגלי ונשפט בעוון בגידה במלכות. הוא מעונה וראשו נכרת. אפילו בעודו נתלה, נגרר ומבותר בציבור הוא מסרב להיכנע למלך. בעוד הקהל מתייפח לרחמים, המגיסטר מציע לוולאס הזדמנות אחרונה לבקש רחמים, וולאס במקום זאת צועק: "חירות!" והשופט פוקד להוציאו להורג. רגעים לפני שראשו נערף הוא רואה בחיזיון את מרון בקהל, מחייכת אליו.
בשנת 1314, רוברט, כעת מלך סקוטלנד, מוביל צבא סקוטי בפני קו טקסי של יחידות אנגליות בשדות בנוקבורן, היכן שעליו לקבל רשמית את השלטון האנגלי. כשהוא מתחיל לרכוב לכיוון האנגלים הוא נעצר ונזכר בוולאס. הוא מבקש מאנשיו להילחם עבורו כפי שהם נלחמו למען וולאס. או-אז הוא מוביל את צבאו לקרב נגד האנגלים ההמומים, בדרך להשגת חירותם.
אי דיוקים היסטוריים.
הסרט מתחיל במונולוג של רוברט דה ברוס הטוען שהיסטוריונים אנגליים ישללו את הסיפור שהוא מתעתד לספר, אך "ההיסטוריה נכתבת על ידי אלו שתולים גיבורים" ואכן ישנם מספר אי דיוקים היסטוריים בסרט:
סרט המשך.
בפברואר 2018 נודע שהאולפנים עובדים על פיתוח סרט המשך בשם "רוברט דה ברוס" שיתמקד בדמותו של רוברט דה ברוס עם אנגוס מק'פיידן בתפקיד הראשי.
סימס
ברוך בר ליבוביץ
הרב ברוך דוב בֶּר (בער) ליבוביץ (תר"ל, 1870 - ה' בכסלו ת"ש, 1939) היה ראש ישיבת כנסת בית יצחק, מחבר ספר ברכת שמואל וממנחילי דרך הלימוד בעולם הישיבות.
תולדות חייו.
נולד בפולדובצה, פרבר של סלוצק, שם למד ונודע כעילוי. בבחרותו הלך ללמוד בישיבת וולוז'ין, שם הפך לתלמידו המובהק של רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק.
נשא לאשה את פייגא - בתו של הרב אברהם יצחק צימרמן, אב"ד הלוסק. אחר שחותנו עבר לקרמנצ'וג תפס את מקומו ופתח שם ישיבה. בשנת תרס"ד התמנה לראש ישיבת כנסת בית יצחק בסלובודקה. בשנת תרפ"א העביר את הישיבה יחד עם חתנו, הרב ראובן גרוזובסקי לווילנה, ובתרפ"ו לקמניץ. נסע לארצות הברית למשך מספר שנים כדי לגייס כספים לישיבתו.
על פטירתו סיפרו שני תלמידיו המקורבים, הרב נח שימנוביץ והרב מאיר פנטל שהיו לידו בשעת חוליו: שכשעתיים לפני מותו אמר "הרבי בא" וביקש לומר להם דבר תורה ששמע מרבו, רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק. התאמץ לעמוד על רגליו ונפל על המיטה בעוד פיו ממלמל את דברי רבו.
דרכו הלימודית.
במקום להדגיש תירוץ קושיות או סתירת תירוצים, הדגיש דרך הלימוד שכללה איך להקשות קושיה, כיצד לתרץ תירוץ ואיך להטיל ספק. הוא הדגיש תמיד כי התורה אינה נקנית על פי כללי הלוגיקה של השכל האנושי, אלא את התורה צריכים ללמוד על פי כללי ודרכי התורה, ולכן יש לפתח את השכל על פי התורה ולא את התורה על פי שכלו של האדם. כשהיה מזכיר שם של אחד האמוראים או הראשונים היה מזכירו בחרדה אומר "דער היילגער (הקדוש) רבא" "דער היילגער (הקדוש) רשב"א", וכן הלאה.
היה תלמידו של רבי חיים סולובייצ'יק בכל נפשו ומהותו, התבטל בפניו לחלוטין ובספריו עוסק רבות בביאור דבריו.
הקפיד מאוד על לימוד מפי רב, היה אומר כי אינו יכול להבין איך יכול אדם לחיות ללא רב, וראה את האושר הכי גדול לאדם שזכה לרב. הוא ראה ברב את המשכיות התורה מדור לדור מרב לרב עד משה רבנו.
הקפיד על בחורים שהקשו באמצע השיעור, ופעם אחת אמר:
ניגוניו.
הרב ליבוביץ הלחין ניגונים רבים. בעת מלחמת העולם הראשונה שהה עם ישיבתו במינסק. ברצונו לעודד את הבחורים, החל ללמדם משיריו, באישורו של רבו רבי חיים סולובייצ'יק, ששהה אף הוא במינסק. רבי חיים אף נהג לבקר את ניגוניו. ניגוניו השתמרו על ידי משפחתו, וכן על ידי הרב משה שמואל שפירא ששמע ממנו בעת חתונת בנו רבי יעקב משה, שנערכה בברנוביץ', שם למד הרב שפירא. בין ניגוניו: "קול דודי", "שים שלום" ו"צור ישראל-ועתה בנים"
חלק מניגוניו יצאו בדיסק "ניגוני רבי ברוך בר ליבוביץ'", תשע"ד, על ידי ה"מגיד מישרים" הרב לוי יצחק שושן.
ברכת שמואל
ברכת שמואל היא סדרה בת ארבעה ספרים העוסקת בפלפולים על התלמוד בבלי בשיטת בריסק שנכתב על ידי רבי ברוך בער לייבוביץ, ראש ישיבת קמניץ.