ז'ינולה החל את קריירת הכדורגל שלו במולדתו צרפת, מ-1995 ולמשך שבע שנים נוספות שיחק באנגליה עד לפרישתו. במהלך שהותו באנגליה שיחק בניוקאסל יונייטד, בטוטנהאם הוטספר, אסטון וילה ובאברטון. הוא היה גם שחקן סגל קבוע בנבחרת צרפת במהלך שנות ה-90.
במהלך הקריירה שלו טיפח ז'ינולה מוניטין של שחקן בעל סגנון עצמאי, שלעיתים קרובות מתעמת עם מאמניו. מאז פרישתו ממשחק בשנת 2002, ניסה כיוונים חדשים, כולל משחק בקולנוע.
קריירת מועדונים.
את משחקו הראשון כבוגר שיחק ז'ינולה בשנת 1985 במדי ספורטינג טולון, במשחק שהסתיים בניצחון 2-0 על מץ. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1985-1986, השתתף ב-14 משחקים, ובעונה שלאחריה הפך לשחקן הרכב קבוע בטולון.
אחרי שלוש עונות, עבר ז'ינולה לשחק במדי ראסינג פריז בה שיחק 61 משחקי ליגה לפני שעבר בשנת 1990 לשחק בברסט. כעבור שנתיים חתם במועדון פריז סן-ז'רמן בו שיחק שלוש שנים בתור שחקן הרכב והופיע ב-115 משחקי ליגה עבור הקבוצה בהם כבש 33 שערים.
ב-1995, ז'ינולה הצטרף למועדון הפרמייר ליג ניוקאסל יונייטד תמורת 2.5 מיליון פאונד. הוא חתם במועדון בתקופה בה ניסה המאמן קווין קיגן להפוך את ניוקאסל לאחד המועדונים החזקים באנגליה ולשם כך אפשרה לו הנהלת הקבוצה להחתים מספר כוכבים מאירופה. את עונת 1995-1996 סיימה ניוקאסל במקום השני, 4 נקודות פחות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד, וזה היה הישג הליגה הגדול ביותר של הקבוצה מזה כמה עשורים, בו היה לז'ינולה חלק חשוב. אולם מנהלי ואוהדי הקבוצה התאכזבו מכך שהקבוצה סיימה במקום השני, לאחר שהובילה בטבלת הליגה בפער של 10 נקודות מהמקום השני החל באמצע העונה.
ב-1996, ברצלונה הציעה עבורו הצעה שנדחתה על ידי ניוקאסל. ז'ינולה הצטער מאוחר על כך שמעולם לא שיחק ב"מועדונים גדולים". על מנת לחזק את הסגל, ניוקאסל שילמה סכום שיא של 15 מיליון פאונד עבור החתמת אלן שירר. למרות זאת, ניוקאסל סיימה את העונה פעם נוספת במקום השני, במרחק זעום ממנצ'סטר יונייטד. במהלך העונה, קווין קיגן התפטר מאימון הקבוצה ובמקומו מונה לתפקיד קני דלגליש.
במהלך שנתיים במועדון ז'ינולה הסתכסך עם הנהלת המועדון ועם חבריו לקבוצה. לאחר החלפתו של קיגן בדלגליש ז'ינולה לא הצליח להסתדר עם אופיו של מאמנו החדש וחיפש מוצא מהקבוצה.
טוטנהאם הוטספר החתימה אותו ביולי 1997 תמורת 2.5 מיליון פאונד, שם הצטרף לעמיתו מניוקאסל לס פרדיננד. בשנת 1999, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה של השחקנים וגם בתואר שחקן השנה של העיתונאים, בעת ששיחק בטוטנהאם השתתף בזכייתה בגביע הפוטבול ליג, לאחר ניצחון בגמר 1-0 על לסטר סיטי בומבלי. ז'ינולה היה חלק חשוב מהסגל שזכה בגביע ב-1999, לאחר שבישל את שער הניצחון לאלן נילסן במשחק הגמר, ולאחר שכבש שער ממרחק רב בניצחון 3-1 על מנצ'סטר יונייטד בחצי הגמר. אוהדי הקבוצה והנהלתה הכריזו על כניסתו של ז'ינולה להיכל התהילה של המועדון.
ביולי 2000, ז'ינולה הצטרף לאסטון וילה תמורת 3 מיליון פאונד. הוא הכריז על אכזבתו מטוטנהאם שהעבירה אותו, וטען בחדשות שההסכמה של טוטנהאם הפתיעה אותו לחלוטין. מאמן וילה, ג'ון גרגורי, איתגר את ז'ינולה וביקש ממנו להוכיח לו שהוא עדיין מסוגל לשחק היטב בפרמייר ליג ולא בליגות הנמוכות, מאחר שהיה כבר בן 33, ונראה היה שלא התכוון לשחק עוד זמן ממושך.
בשנת 2002, ז'ינולה חתם באברטון, בה שיחק רק 5 משחקים לפני שהכריז על פרישתו ממשחק במאי 2002, זמן קצר לאחר שדייוויד מויס התמנה למאמן הקבוצה. הוא הצהיר על כוונתו להתחיל קריירת משחק או קריירת אימון.
קריירה בינלאומית.
אף על פי שז'ינולה היה שחקן צרפתי מאוד בולט, הוא לא זכה להשתתף באופן סדיר בנבחרת צרפת, בה שיחק רק 17 פעמים במהלך הקריירה שלו.
במהלך משחק מוקדמות למונדיאל 1994, צרפת הייתה זקוקה לתוצאת תיקו במשחק הביתי נגד בולגריה במשחק האחרון בשלב, כאשר התוצאה כבר הייתה 1-1, ז'ינולה איבד את הכדור במקום להשתהות איתו, וכתוצאה מכך בולגריה חטפה את הכדור ואמיל קוסטדינוב כבש שער ניצחון מפתיע עבור הבולגרים והדיח את צרפת. מאמן צרפת, ז'ראר הוייה, האשים את ז'ינולה בהפסד, ואמר שהוא חתם על חיסולו של הכדורגל הצרפתי. אחרי שאוהדי הכדורגל הצרפתים לעגו לו, ז'ינולה עבר לשחק באנגליה.
מאמניה הבאים של צרפת לא זימנו יותר את ז'ינולה לטורנירים גדולים, והוא שיחק את משחקו האחרון בנבחרת בשנת 1995.
קריירה קולנועית.
ז'ינולה שיחק בשני סרטים מאז שפרש מכדורגל. הוא שיחק את הדמות המרכזית בקומדיה הקצרה אדון פיירקול, ואת דמותו של רב-טוראי דיטר מקס בסרט המלחמה הטיפה אחרונה ב-2005.
ז'ינולה התפרסם בעת ששיחק באנגליה, כאשר כיכב בפרסומת טלוויזיה של חברת לוריאל למוצרי שיער. הוא גם שיחק בפרסומת של הטלוויזיה הצרפתית למכוניות.
אילנית גרשון
אילנית גרשון (נולדה ב-10 בינואר 1982) היא שחקנית, זמרת ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה.
אילנית גרשון נולדה בתל אביב בשנת 1982. למדה תיאטרון, מחול ומוזיקה בבית הספר לאומנויות תל אביב. בגיל 17 עברה לתיכון תלמה ילין, שם סיימה בהצטיינות את לימודי התיאטרון.
בשנים 2001–2003 עשתה את שירותה בצה"ל בלהקת חיל החינוך, לצד לירון לב. בשנת 2006 סיימה לימודים בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב.
גרשון הייתה בזוגיות עם השחקן טל וייס, ולשניים נולדו תאומים ב-20 באוקטובר 2016.
פילמוגרפיה.
שירה.
במקביל לעבודותיה בתיאטרון, הקליטה את הסינגל "מחכה" עם הגיטריסט באלדי אולייר במסגרת הפרויקט מעברים בזמן – תקליטו המשותף עם בנו, ברק אולייר שיצא לאור בשנת 2008. ב-8 ביולי 2014 הוציאה את הסינגל - "לשכוח אותי" בהפקתו המוזיקלית של ברק אולייר. ב-23 בפברואר 2015 השניים הוציאו את הסינגל "כל רגע" - שיר שכתב, הלחין ועיבד ברק אולייר.
בחודש אוקטובר 2015 פנתה למימון המונים באינטרנט על מנת לגייס כסף עבור הקלטת אלבומה הראשון - פרויקט "מתנות שמורות". הפרויקט (אלבום משותף עם המוזיקאי ברק אולייר) - זכה להצלחה גדולה בפלטפורמת ההדסטארט וגייס למעלה מ-75,000 שקלים למימושו. בעזרת התמיכה שקיבלה, האלבום יצא לאור בינואר 2019.
טלוויזיה.
בספטמבר 2007 השתתפה בסדרה "בילי" לערוץ ג'טיקס, קומדיית מצבים ישראלית שכתבו גיא עמיר וחנן סביון, בה שיחקה את התפקיד הראשי של חייזרית בשם בילי.
בשנת 2011, דיבבה את מאדי פיצפטריק בסדרה החיים היפים של זאק וקודי. כמו כן שרה את שיר הפתיחה בסדרה "הכוורת" בערוץ הופ, דיבבה את דמותה של קוקו-לוקה בסדרה "הסרטים המצוירים של מיני" ששודרה בערוץ "דיסני ג'וניור" וכן, בסדרות "סם הסנדוויץ'", "", "אמה ודין", "וונדי", "היורשים", "וויספר", גינת המשאלות ו"בובות פיניפון".
בשנת 2015 שיחקה בתוכנית "שורום זורום", לצד רינת גבאי וירדן הראל.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה מקיף מילאנו, לצד קים אור אזולאי ונאיה בינשטוק.
קולנוע.
גרשון דיבבה מספר רב של סרטי קולנוע, רובם מיועדים לילדים. בין הסרטים שדיבבה:
שיחקה בסרטה העצמאי של הבמאית דניאל ג'יידלין, "Folie A Trois" בתפקיד נטלי.
גדוד בגרמיאן
גדוד בגרמיאן (בארמנית: Բաղրամյան, בגאורגית: ბაგრამიან, ברוסית: Баграмяна) היה גדוד המורכב ברובו מארמנים המשינים שהתגוררו באבחזיה. הגדוד הוקם באבחזיה במהלך מלחמת אבחזיה (1992-1993) הם נלחמו לצד כוחות הבדלנים האבחזים. הגדוד נקרא על שמו של המרשל הארמני-סובייטי המוערך, הובאנס בגרמיאן (Քրիստափորի Բաղրամյան), והוקם במטרה להגן על הארמנים המתגוררים באבחזיה מפני ההפרזה בשימוש בכוח על ידי צבא גאורגיה. הגדוד נוסד בפברואר-מרץ 1993, ומפקדה הראשון היה ואגארשאק אראמוביץ' קוסין (Вагаршак Арамович Косян).
הפלוגה הארמנית הראשונה הוקמה בנובמבר או בדצמבר 1992. הגדוד נוסד לאחר קרב גגרה, לאחר שהיו כבר ארבע פלוגות ארמניות בכוחות הבדלנים האבחזים, על ידי שר ההגנה של אבחזיה הבדני. לגדוד התגייסו גם ארמנים ממקומות אחרים. אף על פי שרוב הגדוד היה מורכב מארמנים השתייכו לגדוד גם רוסים, אבחזים, גרמנים ואף אזרים.
הפעולה הראשונה של הגדוד התקיימה ב-15 במרץ 1993, וב-4 ביולי של אותה שנה, הועברו חיילי הגדוד, יחד עם מיליציה של קונפדרציית עמי ההר של הקווקז ומיליציות אבחזיות, לכאורה על ידי כוחות ימיים רוסיים, לעיר טקווארצ'לי והם החלו משם בצפון מחוז סוחומי לכיוון העיר סוחומי. עד לסוף יום המחרת, ה-5 ביולי, הם כבשו את שרומה, טאמישי וקמאני, וגרמו לאבדות כבדות בקרב הגאורגים. באותו שבוע השתתף הגדוד בטבח קמאני. בספטמבר של אותה שנה השתתפו בטבח סוחומי. לאחר מכן השתתף הגדוד גם בקרבות בגולריפש ואוצ'מצ'ירה, ובסופו של דבר נשלחו למחוז גאלי. לאחר מכן נשלח הגדוד לעמק קודורי ליד הכפר לאטה, שם ספגו אבדות כבדות.
ב-10 במאי 1998, במהלך מלחמת אבחזיה השנייה, נפתחה אש על מבנים של המנהלה ותחנת הכוח במזיאורי. איש לא נפגע בהתקפה. סוכנות הידיעות פריים ניוז שבסיסה בטביליסי, דיווחה כי ההתקפה בוצעה על ידי הגדוד. פקידים גאורגיים רשמיים האשימו כי הגדוד נשלח על ידי השלטונות הבדלניים של אבחזיה כדי לבצע פעולות ענישה וטיהור אתני במחוז גאלי המפורז, שרוב אוכלוסייתו גאורגים, ולצבא אבחזיה אסור היה להיכנס אליו. לאחר המלחמה בוטל הגדוד.
לאון בן זקן
לאון בן זקן (בערבית: ليون بن زاكين; 31 בדצמבר 1928, טנג'יר - מאי 1977), היה רופא יהודי ידוע במרוקו שהפך לרופאו האישי של המלך מוחמד החמישי (סבו של המלך הנוכחי) ולשר היהודי הראשון בממלכה והממשלה הראשונה שלאחר קבלת העצמאות ב-1956. מונה תחילה כשר הדואר ולאחר מכן לשר הבריאות, תפקיד בו כיהן עד שנת 1958.