לאחר הקורס שימש כמדריך טיסה והוצב בהצבת חירום כטייס F-4 פנטום בטייסת 201. ב-7 באוקטובר 1973, יומה השני של מלחמת יום הכיפורים השתתף במבצע דוגמן 5 שבמהלכו נפגע מטוסו באש נ"מ. חיון הצליח להטיס את מטוסו הפגוע חזרה לשטח ישראל ונאלץ לנטוש אותו, לאחר ששני מנועיו כבו באזור צפת. בבוקר ה-11 באוקטובר 1973, יומה השישי של המלחמה השתתף במשימת הפצצה של מרכז קשר בבנהא שבעומק הדלתא המצרית כחלק מרביעייה שאותה הוביל איתן בן-אליהו. לאחר ההפצצה הזניק חיל האוויר המצרי 12 מטוסי ירוט מדגם מיג 21 שארבו למבנה הפנטומים בדרכם חזרה מההפצצה ובקרב האוויר שהתפתח נפגע מטוסו של חיון ובער. חיון והנווט נטשו את המטוס זמן קצר לפני שהתרסק אל תוך כפר מצרי. לאחר צניחתו בחצר אחד מבתי הכפר ביצעו בו בני הכפר לינץ' ופצעו אותו קשה בעזרת כלים חקלאיים. לאחר מכן הועבר לכלא עבסיה בקהיר שבו עבר חקירות בעינויים. חיון הוחזר מהשבי לאחר כשבעה שבועות במצב גופני ירוד כשהוא מרותק לכסא גלגלים.
בישראל אושפז ולאחר מכן עבר שיקום. לאחר 20 חודשים מאז חזרתו מהשבי חזר לטוס כמדריך. לאחר כארבע שנים מחזרתו מהשבי חזר לטיסה מבצעית בטייסת. בשנת 1991 השתחרר חיון מצבא קבע בדרגת אל"ם לאחר שכיהן כראש מחלקת ביקורת יחידות צה"ל.
לאחר שחרורו פנה לעסקים. בתחילה ניהל עסקים בתחום המזון. הקים את רשת המזון ברגר קינג ישראל וכיהן כמנכ"ל במשך 8 שנים. לאחר שנים אחדות כיהן כמנכ"ל בזק בינלאומי עד לפרישתו בשנת 2003. כיום משמש כדירקטור וכמנכ"ל בחברות שונות בענף המזון ובענף התעופה.
חיון מתגורר בתל אביב נשוי לדפנה ולהם שלושה ילדים.
טיטאן 2
יהודים נוצרים
הכת היהודית נוצרית
הכת היהודית-נוצרית
חוג פון-נוימן רגולרי
וריפיקציה
אנגלברט המפרדינק
אנגלברט המפרדינק (באנגלית: Engelbert Humperdinck; נולד ב-2 במאי 1936) הוא זמר פופ בריטי הנודע בזכות להיטיו "Release Me", "After the Lovin'" ו-"The Last Waltz".
ביוגרפיה.
המפרדינק נולד במדראס, הודו, בשם ארנולד ג'ורג' דורסי, כבן הצעיר למשפחה בת עשרה אחים ואחיות. אביו היה קצין בצבא הבריטי, ואמו ממוצא הודי. בגיל 10 עבר יחד עם משפחתו ללסטר שבאנגליה. בגיל 11 החל בלימודי נגינה בסקסופון, ובגיל 15 החל לנגן במועדוני לילה. את נסיונותיו הראשונים בתחום השירה החל בגיל 17, כאשר חבריו עודדו אותו להשתתף בתחרות זמרים חובבים בפאב.
באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 שירת שירות חובה בחיל האתתים (חיל הקשר) של הצבא הבריטי. ב-1958, עם שיחרורו משירות, הקליט את הסינגל הראשון שלו תחת חברת התקליטים "Decca Records"; השיר, "I'll Never Fall in Love Again", לא הפך ללהיט. במקביל המשיך המפרדינק להופיע במועדוני לילה עד לשנת 1961, עת לקה בשחפת שממנה הצליח להחלים, אך בעקבותיה הופעותיו הצטמצמו.
בשנת 1964 התחתן עם פטרישיה הילי. לזוג יש כיום ארבעה ילדים ותשעה נכדים.
ב-1965 חלה נקודת מפנה בקריירה המוזיקלית של המפרדינק, כאשר חבר לאמרגן גורדון מילס, שהיה גם מנהלו של הזמר הנודע טום ג'ונס. בהמלצתו של מילס, המפרדינק אימץ את שמו של המלחין הגרמני בן המאה ה-19 אנגלברט הומפרדינק, כשם הבמה שלו. וחידש את חוזה ההקלטות עם חברת "Decca Records". את מסלול ההצלחה שלו החל בבלגיה בשנת 1966, כאשר ייצג את בריטניה בתחרות זמר בקנוק. מאוחר יותר באותה שנה הופיע במכלן והקליט קליפ בזיברוג'. כמו כן להיט שלו בשם "Dommage, Dommage" כיכב במצעד הלהיטים הבלגי.
בתחילת 1967 כיכב ביצוע שלו לשיר "Release Me" במצעד עשרת הגדולים בבריטניה, שם הגיע למקום הראשון ודחק את "Strawberry Fields Forever/Penny Lane" של להקת הביטלס. השיר הצליח גם במצעדים בארצות הברית. השיר שמר על מקומו בטבלת 50 הגדולים במשך למעלה משנה, ונאמד כי מכר למעלה מ-85,000 עותקים ליום בשיא הפופולריות שלו. לימים הפך להיות שירו המזוהה ביותר של המפרדינק.
בעקבות להיטו הוציא המפרדינק שתי בלדות פופ מוצלחות נוספות, "There Goes My Everything" ו-"The Last Waltz", שהקנו לו תדמית של זמר פופ סנטימנטלי ודביק, ממנה הסתייג כשהעדיף לכנות את עצמו כ"זמר בן זמננו" או "מבצע מסוגנן". בסוף שנות ה-60 הקליט מספר אלבומים מצליחים, בהם Release Me, The Last Waltz, A Man Without Love, Engelbert Humperdinck. בתקופה זו כיכב בתוכנית טלוויזיה שנשאה את שמו, אך ירדה מהמסך לאחר שישה חודשי שידור עקב רייטינג נמוך.
בתחילת שנות ה-70 המשיך בלוח הקלטות עמוס שהניב שירים כגון "We Made It Happen," "Sweetheart," "Another Time, Another Place," ו-"Too Beautiful To Last". ב-1976 הקליט את "'After the Lovin", שהגיע למצעד עשרת הגדולים בארצות הברית וסימן שיא קריירה נוסף עבור המפרדינק. השיר היה מועמד בשתי קטגוריות פרס גראמי היוקרתי למוזיקה, קיבל מעמד של סינגל זהב ומאוחר יותר הפך לאלבום פלטינה וזכה בקטגוריית השיר המושמע ביותר. אלבום הנושא את אותו שם הגיע למצעד 20 הגדולים של ארצות הברית. במקביל המפרדינק השקיע בתדמית ההופעתית הססגונית שלו והושפע מסגנון ההופעות של ברודוויי. הוא הופיע בלאס-וגאס והקליט הופעות חיות.
בשנות ה-80 הוא המשיך לקיים כ-200 הופעות לשנה ובמקביל לנהל חיי משפחה. ב-1989 זכה לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד וזכה בפרס גלובוס הזהב כאיש הבידור של השנה. במקביל התגייס לאירועי צדקה עבור ארגונים כמו הקרן לחקר מחלת הלוקמיה, הצלב האדום האמריקני וארגוני סיוע לחולי איידס. הוא אף כתב שיר עבור אחד הקמפיינים בשם "He's a gentleman".
ב-1989 הוציא אלבום בשם "Star of Bethlehem", שנכתב על ידי הפזמונאי הגרמני דיטר בוהלן, ויצא גם בשם "Ich Denk An Dich" בגרמניה. ב-1996 שר המפרדינק את ההמנון האמריקאי הלאומי בפתיחת תחרות מכוניות המירוץ של דייטונה. בשנת 2000 כיכב במצעד האלבומים הבריטי עם "Engelbert At His Very Best". הוא שב לככב שם ארבע שנים לאחר מכן כשזכה לפופולריות נוספת עם השתתפותו בתשדיר פרסומת.
באביב 2003 שיתף פעולה עם המפיק זוכה פרס גראמי ארט גרינהאו, ביצירת אלבום גוספל בשם "Always Hear the Harmony: The Gospel Sessions". האלבום היה מועמד לפרס גראמי של אותה שנה.
באוגוסט 2005 הציע המפרדינק את אופנוע ההארלי דוידסון שלו למכירה פומבית במטרה לגייס כספים לטובת החילוץ הרפואי האווירי של עיר ילדותו, לסטר. ב-2009 הוענק לו תואר תושב של כבוד מטעם מועצת העיר לסטר.
המפרדינק פיטר את המנהל האישי שלו ושכר את בנו לתפקיד, לאחר שהראשון סירב לבקשתם של חברי להקת הגורילז להשתתפותו של המפרדינק באלבומם Plastic Beach, מבלי להתייעץ עמו.
ב-1 בדצמבר 2011 הופיע המפרדינק בפעם הראשונה בישראל, בהיכל נוקיה.
בתחרות הזמר של האירוויזיון בשנת 2012 שהתקיימה בבאקו, ייצג המפרדינק את בריטניה בשירו "Love Will Set You Free". בתום הקראת הניקוד, מוקם השיר במקום הלפני-אחרון.
ב-2 ביוני 2015 הופיע שנית בישראל, הפעם בהיכל התרבות בתל אביב. ב-17 ביוני 2017 חזר והופיע בישראל, במרכז הקונגרסים בחיפה, ובנייני האומה בירושלים.
אוגדת מפץ
אוכל איטלקי
טיטן 3A
הטיטן 3A או טיטן IIIA הוא משגר לוויינים וחלליות אמריקאי, בן למשפחת טילי הטיטן ששוגר 4 פעמים בין 1964 ל-1965. המשגר שימש לבחינת שלב התראנסטייג' שיועד לשמש את המשגר העתידי - הטיטן 3C. שלב התראנסטייג' הורכב על שני שלבים שנלקחו ממשגר הטיטן 2. הטיטן 3A שימש גם כבסיס למשגרי הטיטן 3C.
הטיטן 3A שוגר לראשונה ב-1 בספטמבר 1964 אך שלב הטראנסטייג' נכשל ולא להגיע למסלול. ניסוי נוסף ב-10 בספטמבר עבר בהצלחה. שני שיגורים נוספים בוצעו ב-1965 ונשאו למסלול לוויינים ניסיוניים שפותחו על ידי מעבדת לינקולן ב-MIT.
כל 4 השיגורים בוצעו מ-LC-20 מנמל החלל קייפ קנוורל.
פקודת סלע
פקודת סלע הייתה התוכנית הצה"לית למעבר מהגנה להתקפה במלחמת יום הכיפורים. הפקודה היוותה למעשה תוכנית אב מטכ"לית והוגדרה כתוכנית מגננה, אך בפועל התכנון העיקרי במסגרת התוכנית היה מעבר מהיר משלב בלימה קצר להתקפת נגד כוללת.
על פי התכנית, לפיקוד הדרום הוקצו שלוש אוגדות לביצוע התכנית: אוגדה 252, שנועדה להחזיק בקו התעלה ואוגדות 143 ו162 שנועדו לביצוע מתקפות נגד ולמעבר למתקפה. על פי לוח הזמנים שהוגדר לפיקוד דרום, ב-16 השעות הראשונות (ש+16) יתבצע קרב מגננה על ידי הכוחות הסדירים, ובמקביל יתבצע גיוס כוחות המילואים. לאוגדות המילואים הוקצו 72 השעות הראשונות (ש+72) להתארגנות והיערכות להתקפות נגד. עד 120 השעות הראשונות (ש+120) היו אמורות להיות שתי אוגדות הערוכות להתקפת נגד ואוגדה אחת ערוכה לחצייה אפשרית של התעלה; לאחר 120 השעות הראשונות היו אמורות להיות שתי אוגדות ערוכות לחציית התעלה.
על פי הפקודה חיל האוויר יזדקק לשתי יממות להשמדת מערך הגנת הנ"מ של מצרים וסוריה כדי שיוכל להפנות את כוחו להשמדת ריכוזי הכוח של האויב.
על פי הפקודה חיל הים אמור היה להיות במגננה מול חופי מדינת ישראל למניעת תקיפה של כוחות אויב. זאת תוך קבלת סיוע אוויר. בליל 4–5 אוקטובר בוצע תרגיל חילי רחב בשם "קשתית" של מערך חיל הים בתרגול המגננה על חופי מדינת ישראל. הכוחות כללו את כל ספינות הסער הפעילות באותו זמן. על פי תורת הקרב הוזמן סיוע אוויר נרחב לאיתור ביום האויב ולתקיפתו. זאת על פי תורת הקרב לספינות הסער. מטוסי הפנטום אף היוו ביום אויב של טילי סטיקס בטיסה נמוכה עם אורות נחיתה דולקים.
ואלרונה
אוניברסיטת קולורדו