שמו של היישוב השתנה פעמים רבות במהלך ההיסטוריה, וחיסריה הייתה קרויה בעבר אוגוסטה (Augusta), דיוקלטיאנופוליס (Diocletianopolis), אלקסיופוליס (Alexiopolis) וטופליצה (Топлица). האקלים הנוח והמעיינות החמים משכו למקום מתיישבים מתקופות קדומות. היה במקום יישוב פרהיסטורי לפני האלף הרביעי לפנה"ס. היישוב התראקי שהוקם סביב המעיינות החמים היה שייך לממלכת אודריסה. סביב המעיינות הוקמו מבנים הקשורים לפולחנים דתיים ולמרפא. מכלול המקדשים הגדול של התראקים בסטרוסל מתוארך לתקופה זו.
לאחר כיבוש הפרובינקיה של תראקיה בידי הרומאים בשנת 46 לספירה נבנתה עיר רומית גדולה סביב המעיינות המינרליים. בשנת 293 העניק הקיסר דיוקלטיאנוס ליישוב מעמד של עיר והחל בביצור היישוב בחומה מאסיבית ויישום תוכנית עיור. מהעיר דיוקלטיאנופוליס נותרו שרידים מרשימים. החומה מגיעה במקומות רבים לגובה של 11 מטרים והשער הדרומי מתנשא לגובה של 13 מטרים. במבצר היה 44 מגדלים.
אל העיר העתיקה אפשר היה להיכנס בארבעה שערים גדולים. האדריכלות האורבנית מרוכזת בפארק המרכזי של העיר ועד מעיין מומינה סולצה. במקום זה שרידי מבנה ציבורי בן שתי קומות שהמתחם שלו מסתיים בארקדה מרשימה. בסמיכות למבנה שוכנות המרחצאות על שטח של כ-2,000 מטרים. המרחצאות של דיוקלטיאנופוליס הן בין המרחצאות הרומיות הבודדות שהשתמרו בחצי האי הבלקני. המרחצאות השתמרו כמעט עד הגג. הקירות והרצפות חופו בשיש לבן והשתמשו במי המעיינות לחימום המרחצאות.
מכלול המבנים המייצגים בפארק מומינה סלזה (בבולגרית: парк Момина сълза), כולל גם אמפיתיאטרון שנשמר היטב. היה זה אחד מהמקומות החביבים על האנשים מתקופה זו שהגיעו לדיוקלטיאנופוליס לנופש ובידור. האמפיתיאטרון היה בצורת קרקס שבו נערכו תחרויות ספורט ומרוצי חיות. הוא נבנה במחצית הראשונה של המאה הרביעית ופעל על פי חוקי הדת הנוצרית החדשה שאסרה על שפיכות דמים. ב-306 נבנה המבנה במעיין מומינה באניה שבו יש כתובת שהשתמרה באורך 16 מטרים שבה מוזכרים הקיסר גלריוס ואביו ליקיניוס.
אחרי שהנצרות הפכה לדת רשמית באימפריה הרומית בעשורים הראשונים של המאה הרביעית הפכה דיוקלטיאנופוליס למרכז נצרות חשוב – מושב של בישוף. עשר הבזיליקות הנוצריות המוקדמות מהמאה הרביעית למאה השישית, שנתגלו בעיר, משקפים את הייחודיות של התפתחות האדריכלות הנוצרית הקדומה. ניתן לראות זאת בכנסיות שנחשפו והשתמרו היטב. בולטת במיוחד בזיליקה שנבנתה באמצע המאה החמישית על חלק מהקסרקטין של העיר העתיקה, היחידה שנחשפה הבנויה משתי ספינות. מקורות היסטוריים מדווחים כי באותה תקופה העיר מדורגת במקום השלישי בין הערים בפרובינקיה תראקיה לאחר פיליפופוליס (פלובדיב) וברואה (סטארה זאגורה).
לאחר נפילת האימפריה הרומית, העיר המשגשגת ירדה מנכסיה. כאשר היא נכללה בגבולות בולגריה, הייתה זו רק עיר מבוצרת קטנה. בתקופת השלטון העות'מאני היא המשיכה להידרדר, ובשלב מסוים הייתה העיר המשגשגת רק מקבץ של בתים קטנים בתוך חורבות רומיות רבות, ששימשו את האיכרים מהכפרים הסמוכים כמקור לאבנים ותוך כדי כך הם חוללו הרס ניכר לשרידים מהתקופה הרומית.
היישוב הוקם מחדש בשם חיסריה במחצית השנייה של המאה ה-17 על חורבות המבנים מהתקופה הקדומות ומימי הביניים. משמעות המילה "היסר" בטורקית הוא מבצר, אבל ייתכן שהשם "קיסריה" הוא המקור שייתכן שהשתמשו בו במהלך השנים בהתייחס לתפארת לשעבר של העיר.
ב-1878 לאחר שחרור בולגריה, נכללה חיסריה במחוז רומליה המזרחית; לאחר איחוד בולגריה בשנת 1885 היא הפכה לחלק מבולגריה.
חיסריה שגשגה שוב כאשר המעיינות המינרלים התגלו מחדש והמקום הפך למקום בילוי פופולרי.
לאחר שבולגריה הצטרפה לאיחוד האירופי בשנת 2007 שימשו תוכניות מימון שונות לשחזר את החורבות העתיקות, לשפץ את הפארק ואת תשתיות הרחובות, והפכו את העיירה לפנינה אמיתית של ספא, טבע ומורשת היסטורית. העצים בני המאה בפארקים, שהם בית גידול של מיני ציפורים רבים, והמלונות החדשים המפוארים והמפוארים ובתי הארחה הזולים עם מרכזי הספא, ספורט והנופש הפכו את חיסריה לאתר נופש מועדף נופש להתרגעות, שיקום לאחר ניתוחים, טיפול במחלות ומקום חביב על מבקרים זרים ובולגרים לארגון סמינרים עסקיים ואירועים.
דתות.
כעיר הנמצאת בצומת הדרכים ההיסטורית, חיסריה היא יישוב של דתות ואמונות שונות. החל מהפולחנים המסתוריים של התראקים והאורפיזם, דרך הבזיליקות של הנצרות הקדומה ועד ימינו. בעיר פועלים שלוש כנסיות אורתודוקסיות, שתי הכנסיות קתוליות, כנסיות אוונגליות ומסגד.
הכנסייה האורתודוקסית של פנטלאון הקדוש שוכנת במרכז. היא נבנתה ב-1889. מרשימים במיוחד ציורי הפרסקו המשחזרים את כל סיפורי הביבליה. הם צוירו על ידי אמן מקומי בסגנון ציורי הפרסקו של מנזר רילה. הקדוש המגן של הכנסייה הוא הפטרון של הרופאים והמיילדות. החג של הכנסייה הוא ב-27 ביולי. כנסיית העלייה לשמים שוכנת בנפת מומינה באניה והושלמה בספטמבר 1883. הכנסייה הוכרזה מונומנט תרבותי ב-1975. החג של הכנסייה ב-15 באוגוסט. הכנסייה של סנט דמטריוס בווריגובו היא העתיקה ביותר. היא נבנתה בשנים 1845–1850. היא נשרפה במהלך מרד אפריל ונבנתה מחדש ב-1882. ברצפת הכנסייה יש לוח שיש המתוארך לאירוע. ב-1856 נבנה בחצר בית הספר הכנסייתי הראשון ביישוב. ב-16 ביולי 1982 היא הוכרזה מונומנט תרבותי.
הכנסייה הקתולית על שם פטרוס ופאולוס בנפת מילומיר נבנתה ב-1882. ציורי הפרסקו נעשו על ידי האמן סטויאן איזוב. בכנסייה יש אכסניה. יום החג של הקדוש המגן הוא 29 ביוני. הכנסייה הקתולית "המשפחה הקדושה מנצרת" היא הכנסייה החדשה ביותר בעיירה. הבנייה הושלמה ב-2005.
המסגד בחיסריה נבנה ב-1464. הוא שוכן בשער המערבי של חומת המבצר. הוא נבנה כאשר חיסריה הייתה יישוב עות'מאני. המסגד נהרס במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ורק צריח המסגד שרד. המסגד פועל בקיץ.
זיקית קצרת קרן
פורמולה 1 עונת 1951
עונת 1951 היא העונה השנייה בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו שמונה מרוצים - שבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה אליהם נוסף מרוץ האינדיאנפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית. במהלך העונה התקיימו 14 מרוצי פורמולה נוספים, שלא נכללו כחלק מהאליפות. חואן מנואל פנג'יו ניצח שלושה מרוצים במהלך העונה והוכתר כאלוף בסיומה.
תקציר העונה.
העונה נפתחה בגרנד פרי השווייצרי, שהתקיים מסלול פתוח על הכביש בסמוך לברן. אלפא רומיאו שלטה במרוץ ונהגיה זינקו מארבעה מתוך חמשת המקומות הראשונים. חואן מנואל פנג'יו, זינק מהפול פוזישן ושמר על ההובלה לאורך כל המרוץ, שהתקיים בתנאי גשם. מרוץ האינדיאנפוליס התקיים שלושה ימים לאחר הגרנד פרי השווייצרי. למרות שהמרוץ נחשב לחלק מסבב האליפות, הנהגים האירופאים לא לקחו בו חלק. פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הבלגי, אחריו זינקו אלברטו אסקרי וג'וזפה פארינה. פארינה ניצח את המרוץ בפער של 3 דקות על אסקרי, שסיים במקום השני.
פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הצרפתי, אך איבד את ההובלה לאסקרי. פארינה זינק מהמקום השני, אך התחלה רעה למרוץ הורידה אותו למקום ה-12. הוא שיפר את המיקום בהדרגה עד שלקח את ההובלה במרוץ כשאחריו היו חוסה פרוילאן גונזלס מקבוצת פרארי ולואיג'י פגיולי במקום השלישי. תקלה ברכבו של פארינה אפשרה לגונזאלס לקחת את ההובלה. במהלך העצירה בפיט ג'ונזאלס העביר את רכבו לאסקרי ופגיולי, שהיה במקום השני, העביר את רכבו לפנג'יו. בעיה בבלמים של אסקרי אפשרה לפנג'יו לקחת את ההובלה ולסיים כמנצח.
צריכת דלק עדיפה של מכוניות הפרארי על פני אלפא רומיאו איפשרה לגונזלס לרשום ניצחון ראשון עבור קבוצתו של אנצו פרארי בגרנד פרי בריטניה. הקבוצה רשמה עוד צמד ניצחונות רצופים במערב-גרמניה ובאיטליה לאחר שאסקרי ניצל פרישות של פנג'יו עקב תקלות מכניות שונות. מרוץ סיום העונה התקיים ברחובות ברצלונה. אסקרי זינק מהפול פוזישן, אך איבד את ההובלה לפנג'יו בהקפה הרביעית. פנג'יו סיים את המרוץ כמנצח וזכה בתואר האליפות הראשון מתוך חמישה בקריירה.
דירוג האליפות.
שיטת הניקוד.
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 4 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
שנבדלו מכל מרחק
שנבדלו מכל מרחק הוא כותר ספר אוסף שיריה השישי של המשוררת הישראלית זלדה, אשר ראה אור בתשמ"ד 1984 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, סמוך למועד פטירתה.
כותר הספר, שיריו וביטויים שטבעה בו זלדה, זכו לציטוט בחברה הישראלית.
זלדה הקדישה את הספר ל"ידידי נפשי".
איציק אוחנון
איציק (יצחק) אוחנון (נולד ב-15 בפברואר 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר גובהו 2.06 מטרים.
קריירה מוקדמת.
אוחנון גדל בבת ים והחל את קריירת המשחק שלו במכבי בת ים החל מגיל קט סל. הוא אחיהם הבכור של הכדורסלנית ליאל אוחנון ואליאב אוחנון. איציק אוחנון שיחק בנוער של מכבי רעננה, אך פרץ כשעבר לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל גליל עליון בעונת 1999/2000 בליגת העל בכדורסל.
במסגרת אליפות אירופה לנבחרות עתודה בשנת 2000 היה אוחנון חלק מהסגל שהגיע לגמר האליפות וזכה במדליית הכסף.
בעונת 2000/2001 שיחק אוחנון במדי בני הרצליה, ואת עונת 2001/2002 שיחק במדי הפועל ירושלים איתה הגיע עד לחצי גמר גביע ספורטה.
קריירת מכללות.