מאטס וילאנדר (בשוודית: Mats Wilander; נולד ב-22 באוגוסט 1964 בוקשה, שוודיה), הוא טניסאי עבר שוודי, אשר דורג ראשון בעולם. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 זכה וילאנדר בשבעה תוארי גראנד סלאם, שלוש זכיות באליפות צרפת הפתוחה, שלוש זכיות באליפות אוסטרליה הפתוחה וזכייה אחת באליפות ארצות הברית הפתוחה. ב-1988 זכה וילאנדר בשלושה תוארי גראנד סלאם מתוך ארבעה ודורג במקום הראשון בדירוג הטניס העולמי.
הוא זכה במהלך הקריירה ב-33 תוארי יחידים (מתוכם שמונה תארים בסדרת המאסטרס), בשבעה תוארי זוגות והיה מהכוחות הבולטים בנבחרת הטניס השוודית, שהעפילה שבע פעמים ברציפות לגמר גביע דייוויס במהלך שנות ה-80.
קריירה כשחקן.
הסבב העולמי.
וילאנדר זכה בשני תוארי טניס חשובים לנוער ולאחר מכן ב-1980 החל את הקריירה המקצוענית שלו בבוגרים. זכייתו הראשונה באליפות צרפת הפתוחה ב-1982 הדהימה את עולם הטניס, מאחר שהיה בלתי מדורג בתחרות, והצליח לגבור על המדורג שני באליפות איוון לנדל בסיבוב הרביעי. ברבע הגמר הוא ניצח את המדורג חמישי ויטאס גרולאטיס ובחצי הגמר גבר על המדורג הרביעי חוזה לואיס קלרק. במשחק הגמר הוא ניצח את המדורג שלישי גיז'רמו וילאס בארבע מערכות. זכייה זו הפכה את וילאנדר לטניסאי הצעיר ביותר בהיסטוריה שזוכה בתואר גראנד סלאם (שיא שנשבר לאחר מכן על ידי מייקל צ'אנג ובוריס בקר) ולטניסאי הראשון שזוכה באליפות צרפת הפתוחה בהופעת הבכורה (רפאל נדאל שחזר את ההישג בשנת 2005).
ב-1983 זכה וילאנדר לראשונה באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר שגבר על ג'ון מקנרו בחצי הגמר. בגמר הוא פגש שוב את איוון לנדל והפעם גבר עליו בשלוש מערכות בדרך לזכייה בטורניר. אליפות אוסטרליה הפתוחה שוחקה על משטח דשא באותן שנים. וילאנדר נותר עד היום הזוכה הצעיר בהיסטוריה של אליפות אוסטרליה הפתוחה (19 ושלושה חודשים).
ב-1984 זכה וילאנדר בפעם השנייה ברציפות באליפות אוסטרליה הפתוחה כשגבר על סטפן אדברג ברבע הגמר ובמשחק הגמר ניצח בארבע מערכות את הטניסאי הדרום אפריקני קווין קארן.
ב-1985 זכה וילאנדר בפעם השנייה באליפות צרפת לאחר ניצחון בגמר על איוון לנדל. באותה שנה הפסיד וילאנדר בגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה לסטפן אדברג ובהמשך העפיל לחצי גמר אליפות ארצות הברית, תוך שהוא מסיים את השנה במקום השלישי בדירוג העולמי.
ב-1986 דורג וילאנדר במקום השני בדירוג העולמי אחרי איוון לנדל. באותה השנה לא הצליח לעבור את הסיבוב הרביעי בשלושת טורנירי הגראנד סלאם שבהם השתתף (אליפות ארצות הברית, אליפות צרפת ווימבלדון), אולם סיים את השנה במקום השלישי בדירוג בזכות הישגיו בטורנירים משניים.
ב-1987 העפיל וילאנדר לשני משחקי גמר, באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. אולם בשני משחקי הגמר הפסיד ליריבו המושבע איוון לנדל. בטורניר ווימבלדון הודח בסיבוב הרביעי על ידי פאט קאש האוסטרלי.
1988 הייתה שנת השיא בקריירה של וילאנדר. בינואר הוא זכה בפעם השלישית באליפות אוסטרליה הפתוחה, שהתקיימה הפעם על משטחים קשים. הוא גבר בחצי הגמר על בן ארצו סטפן אדברג בחמש מערכות. בגמר גבר על פאט קאש בחמש מערכות ובכך הפך לשחקן היחיד שזכה באליפות אוסטרליה גם על מגרשי דשא (פעמיים) וגם על משטחים קשים.
וילאנדר העפיל באותה השנה גם לגמר אליפות צרפת הפתוחה וניצח את אנרי לקונט הצרפתי בשלוש מערכות, כשהוא מציג משחק הגשה כמעט מושלם. הוא החמיץ רק שתי הגשות ראשונות מתוך 73 בכל המשחק (97%).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שוב העפיל וילאנדר לגמר ופגש בפעם השלישית ברציפות את איוון לנדל. במשחק שנמשך קרוב לחמש שעות ניצח בחמש מערכות וזכה בתואר הגראנד סלאם השביעי והאחרון בקריירה. הוא עלה למקום הראשון בדירוג העולמי, כשהוא מדיח את לנדל שהיה במקום הראשון שלוש שנים ברציפות. וילאנדר החזיק במקום הראשון במשך 20 שבועות עד שלנדל חזר למקום הראשון בינואר 1989. הוא היחיד בהיסטוריה שזכה בארבעה תוארי גראנד סלאם עד גיל 20. וילאנדר הודיע על פרישה ממשחק באופן רשמי באוקטובר 1996.
גביע דייוויס.
וילאנדר היה שותף בכיר להישגי הנבחרת השוודית בגביע דייוויס במהלך שנות ה-80.
ב-1983 העפיל וילאנדר ביחד עם הנבחרת לגמר בפעם הראשונה בקריירה. הנבחרת השוודית הפסידה בגמר 2–3 לנבחרת אוסטרליה (אף על פי שוילאנדר ניצח בשני משחקי היחידים שלו). ב-1984 שוב העפילה הנבחרת ביחד עם וילאנדר לגמר, כשהפעם הנבחרת ניצחה את נבחרת ארצות הברית 1–4 וזכתה בתואר. ב-1985 זכתה הנבחרת השוודית בתואר בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון על נבחרת מערב גרמניה 3-2 בגמר במינכן.
ב-1986 וילאנדר היה שותף לעלייה של הנבחרת לגמר, אולם לא השתתף במשחקי הגמר בשל חתונתו. הנבחרת השוודית הפסידה בגמר 2–3 לנבחרת אוסטרליה. ב-1987 הוא שיחק בגמר הרביעי שלו עם הנבחרת, והיה שותף לניצחון בגמר 0–5 על נבחרת הודו. גם בשנים 1988–1989 העפילה הנבחרת השוודית לגמר, אולם הפסידה פעמיים לנבחרת מערב גרמניה. 1995 הייתה השנה האחרונה שבה וילאנדר השתתף בגביע דייוויס, אולם בשני משחקיו האחרונים בטורניר מול נבחרת ארצות הברית הפסיד לאנדרה אגסי ולפיט סמפראס.
המאזן הכולל של וילאנדר במשחקי גביע דייוויס עומד על 16–36 במשחקי יחידים ו-2–7 במשחקי זוגות.
למרות המאזן המרשים שלו, המשחק הזכור ביותר שלו בגביע דייוויס היה דווקא משחק הפסד ברבע הגמר של 1982 מול נבחרת ארצות הברית. הוא התמודד מול ג'ון מקנרו במשחק שנמשך חמש מערכות, הפסיד במערכה האחרונה 15–17 במשחק שנמשך 6 שעות ו-32 דקות והיה הארוך ביותר בהיסטוריה של גביע דייוויס.
לאחר הפרישה.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל מונה וילאנדר לקפטן נבחרת הדייוויס של שוודיה. הוא עבד תקופה מסוימת כמאמנו של מאראט סאפין ואימן טניסאים נוספים. וילאנדר משמש כיום כפרשן טניס בטלוויזיה ביורוספורט, הוא מתגורר באיידהו, ארצות הברית. וילאנדר נשוי ואב ל-4 ילדים.
מארק ויליאמס (שחקן קולנוע)
מארק ויליאמס (באנגלית: Mark Williams; נולד ב-22 באוגוסט 1959) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי בריטי. הוא ידוע במיוחד בזכות תוכנית המערכונים "The Fast Show" של ה-BBC וכן בתפקידו כארתור ויזלי בסדרת סרטי הארי פוטר. החל מ-2013 מככב ויליאמס בתפקיד הראשי בדמות האב בראון בסדרת הטלוויזיה באותו שם .
ביוגרפיה.
נולד בעיר ברומסגרוב שבווסטרשייר. הוא שיחק במגוון של סרטי קולנוע כגון "נסיך ג'אטלנד", "שייקספיר מאוהב", "אבק כוכבים" עיבוד לרומן מאת ניל גיימן וכן הופיע בכמה מסרטי הארי פוטר בתפקיד ארתור ויזלי. הוא השתתף בסדרות טלוויזיה רבות, הבולטות שבהן התוכנית "The Final Curtain", הסדרה הקומית "קארי ובארי", הדרמה התקופתית "תבונה ורגישות" על פי הרומן באותו שם של ג'יין אוסטין ובסרט הטלוויזיה המוזיקלי "ויוה בלקפול".
ויליאמס הגיש תוכניות דוקומנטריות כגון: Mark Williams' Big Bangs על ההיסטוריה של חומרי הנפץ, והתוכנית Mark Williams on the Rails, Industrial Revelations
ב-2012 השתתף ויליאמס בעונה השביעית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בתפקיד בריאן ויליאמס, אביו של רורי המלווה של הדוקטור.
מ-2013 מופיע ויליאמס בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "האב בראון".
הוא אוהד של מועדון הכדורגל אסטון וילה ושל ברייטון אנד הוב אלביון.
הרישיון הציבורי של מוזילה
הרישיון הציבורי של מוזילה (מאנגלית: Mozilla Public License, ידוע גם בראשי התיבות MPL) הוא רישיון תוכנה המשמש לתוכנה חופשית. הוא שימוש לראשונה עבור תוכנות בפרויקט מוזילה אבל משמש גם לתוכנות רבות אחרות.
הרישיון הוא רישיון copyleft חלש (דומה במידת מה ל־LGPL) - שימוש בו מחייב הפצת שינויים בתוכנה, אולם שימוש בו כספריה לא מחייב הפצת שינויים בתוכנית שמשתמשת בו. להבדיל מרישיון ה-LGPL, הוא חל על כל קובץ בנפרד, ולא על כל התוכנית או כל הספרייה.
היסטוריה.
כאשר חברת נטסקייפ החליטה לשחרר את קוד המקור של הדפדפן שלה וליצור את פרויקט מוזילה היא החליטה לכתוב רישיון תוכנה מתאים. גרסה 1.0 התבררה כמנוסחת בצורה לא מתאימה ולכן שוחרר עדכון לנוסח, שהוא גרסה 1.1.
בשנת 2010 החלה קרן מוזילה לכתוב גרסה חדשה של הרישיון: 2.0. לגרסה הזו יש ניסוח פחות משפטי ומסורבל. כמו כן היא אמורה לפתור בעיות תאימות עם מספר רישיונות פופולריים לתוכנה חופשית. הגרסה הסופית פורסמה בשלושה בינואר 2012.
שאלון פרוסט
שאלון פּרוּסט הוא סדרה של 30 שאלות אישיות, שהתפרסם בשם זה בשל התשובות שנתן לשאלון הסופר הצרפתי הנודע מרסל פרוסט.
פרוסט גילה את השאלון בסוף המאה התשע עשרה, בעודו נער. השאלון הופיע בספר וידויים בשפה האנגלית משנת 1860 בשם "אלבום לרישום מחשבות, רגשות", שהיה שייך לחברתו אנטואנט, בתו של הנשיא לעתיד פליקס פור. מרסל הצעיר התבקש למלא את השאלון בשני אירועים חברתיים בחייו: הראשון במסיבת יום ההולדת של אנטואנט כשהיה בן 13, ופעם נוספת כשהיה בן 20, אז סיפק תשובות מעט שונות. באנגליה של אותה תקופה נפוצו משחקי מסיבה מסוג זה, שנועדו לחשוף טעמים ושאיפות אישיות. כתב היד המקורי של תשובותיו משנת 1890 שהתגלה בשנת 1924, נמכר במכירה פומבית שנערכה במאי 2003 עבור 102,000 אירו.