בקיץ 2013 הוציאה בוסקילה את השיר "מצפן", וסיפרה כי כל מילות השיר מתייחסות לבנה הבכור. ב-7 בנובמבר 2013 הוציאה סינגל נוסף "לעבור את היום" מתוך האלבום החדש. בפברואר 2014 היא הוציאה לאור את הסינגל "לראות אותך מאושר". בפברואר 2015 הוציאה את השיר "תקשיבי לי". השיר סימל תקופה חדשה בקריירה של בוסקילה. לאחר מכן יצא השיר "מגדל" שהפך להיט ויראלי וסימן את תמיכתה בשוויון בין המינים. ביוני הקליטה את "זיכרון ישן" שנכתב על ידי משה פרץ, שזכה להצלחה רבה בהשמעות ברדיו, ובאוקטובר את "השתגעתי".
באותה השנה, שרה את השיר "מישהו הולך תמיד איתי" של עפרה חזה, בטקס פרסי אקו"ם. ב-11 בספטמבר 2016, הוציאה את אלבומה הרביעי, נושמת, שמונה שנים בדיוק אחרי אלבומה השלישי, שוברת שתיקה. האלבום מכיל שיר שהוקלט ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל וחידוש לשיר "בין האצבעות" שהלחין צביקה פיק.
2014−הווה: פרויקטים שונים.
במרץ 2019 הוציאה את הסינגל "הלב שלי עומד למכירה". השיר נכתב על ידי נועם חורב, הולחן על ידי סתיו שמש והופק על ידי תמיר צור. השיר הוא מעין בלדת פופ, בו בוסקילה שרה בלשון זכר על על שברון לב שלאחריו הלב של שבור הלב, כביכול, "עומד למכירה".. בספטמבר 2019 הוציאה את הסינגל "אני רואה אותך", שכתב והלחין אייל דביר, לכבוד נישואיה לעוזי אזולאי. עם זאת, השיר והקליפ נגנזו, לאור פרידתה מג'ורג'. ב-2 באפריל 2020, הופיעה בזאפה, במסגרת ההופעות שהתקיימו ושודרו בלייב בערוץ קשת 12 בעקבות מגפת הקורונה. ב-16 באפריל, יצא הסינגל של הזמרת קלי קלרקסון בשיתוף של בוסקילה שנקרא "I Dare You (בוא נראה)".
בדצמבר 2021, הוציאה את השיר "ממך וממני" לאחר שנה שלמה בה לא הוציאה שירים. בוסקילה הצהירה בריאיון כי: . השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום השישי במצעד של מדיה פורסט.
כשחקנית.
בשנת 1999 שיחקה בעונה הראשונה של סדרת הפשע "זינזאנה" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2004 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "שלווה" גם היא שודרה בערוץ 2. בוסקילה השתתפה במופעי הילדים של חנוכה: "לא יאומן כי פסטיגל" (2004), "פסטיגל על הזמן" (2007), "קונג פו פסטיגל" (2009), "איי פסטיגל" (2011) ו"MY פסטיגל" (2020). סך הכל בוסקילה הופיעה חמש פעמים בפסטיגל.
בשנת 2005 עשתה בוסקילה הפסקה בקריירת השירה שלה עקב משחקה בסרט הקולנוע "ימים של אהבה". בוסקילה גילמה בסרט את דמותה של מלצרית החולמת להיות זמרת, ובמקביל הוציאה בוסקילה לאור את השירים "רק אל תגיד" ו"ימים של אהבה" שהיו גם שירי הנושא של הסרט. בפסח 2015 השתתפה במחזמר "נסיך מצרים" שם גילמה את בת פרעה, לצד רינת גבאי, גיא זו-ארץ, ומירי בוהדנה.
בשנת 2016 החלה להשתתף במחזמר "מרי לו" בתפקיד קלרה, ומחודש יולי ועד חודש דצמבר 2016 שיחקה בוסקילה (לסירוגין עם שירי מימון) במחזמר "אוויטה" בתיאטרון "הבימה", בתפקיד אווה פרון. בשנת 2020 מאיה בוסקילה השתתפה בפעם החמישית בפסטיגל "#MY פסטיגל" לרגל חגיגת 40 שנים של הפסטיגל. במופע חידשה את השיר "הדרך אל הכפר" של רבקה זהר בדואט לצד איתי לוי.
בטלוויזיה.
במרץ 2009 השתתפה בוסקילה בתוכנית המציאות "האח הגדול VIP" בערוץ 2 של קשת, אותה סיימה במקום העשירי. בוסקילה התארחה בתוכנית "TLV - עושים את תל אביב" בשנת 2011 בעונה השנייה לצד מור סילבר הסטייליסטית שלה. בשנת 2012 השתתפה בוסקילה בעונה השנייה של סדרת הדוקו-ריאליטי "חי ב-LA LA לנד" של yes, והגיעה בה למקום הראשון, כשהפרס לזוכה הוא הפקת סינגל בחברת התקליטים הגדולה גפן רקורדס.
בשנת 2014 שימשה כשופטת בתוכנית המציאות "משפחה בהופעה" ששודרה בערוץ 24.
בסוף שנת 2018 השתתפה בעונה השישית של "הכוכב הבא לאירוויזיון" בקשת 12. היא העפילה לשלב גמר התוכנית, שנערך ב-12 בפברואר 2019, וסיימה במקום הרביעי.
במהלך שנת 2021 השתתפה מאיה בתוכנית הדוקו-ריאליטי גולסטאריות עונה 3. במהלך הצילומים לאחר סכסוך עם ליטל סמדג'ה מאיה הפכה למודחת השנייה של העונה.
חיים אישיים.
בשנת 2005 התארסה לדוגמן דודי מליץ, אולם הזוג ביטל את החתונה ונפרד לאחר מספר חודשים.
ב-2011 נישאה למתן כהן, וב-1 בדצמבר 2012 נולד בנם המשותף לני. ב-2013 השניים התגרשו.
בספטמבר 2019 נישאה בשנית לעוזי אזולאי. ב-15 באפריל 2021 השניים התגרשו.
בוסקילה מתגוררת בתל אביב-יפו.
פיטנגו
פיטנגו או פיטנגה הוא כינויה של איגניה חד-פרחית ("Eugenia uniflora") שהוא צמח טרופי שמוצאו מברזיל. נעשה בו שימוש בגינון כגדר חיה, הניתנת לגיזום. הצמח אינו נמנה עם צורכי מים, ירוק כל השנה, פורח באביב ונותן פירות בקיץ. פירותיו אכילים, עדינים וחמצמצים, ובצבעי כתום, אדום ובמינים מסוימים גם סגול כהה (כמעט שחור).
ככל שצבע הפרי כהה יותר, כך הוא מתוק ובשל יותר. בכל פרי ישנם בין 1 ל-3 גלעינים.
שמות הפרי.
מקור השם פיטנגו או פיטנגה הוא בפורטוגזית. באנגלית הוא נקרא "דובדבן סורינאם", בהודו הוא מכונה "דובדבן ברזיל", ובצרפתית הוא מכונה "סֶריזיֶיה דה-קאיֶין", על שם העיר בגיאנה הצרפתית.
שימושים.
פרי הפיטנגו עובר שינויי צבע רבים עד להבשלתו - החל בירוק בהיר, המשך בכתום אדום ועד לבורדו כהה - אז הוא מוכן לאכילה. בשנות ה-70 של המאה ה-20, נמצא על ידי ע' להב בגינת ביתו בנהריה, זן גדול וטעים במיוחד. הזן נקרא "גתית" על שם בעלת הבית. מטפח הצמחים אפרים סלור, עסק בהפצתו. פרי הגתית הוא כתום, מצולע וגדול. יש לו ארומה מיוחדת, המבדילה אותו מפירות הפיטנגו הרגילים. אף על פי כן נכשלו עד היום הניסיונות לגדל את פרי הפיטנגו בצורה מסחרית, בגלל חיי המדף הקצרים שלו ובגלל היותו קשה מאוד לקטיף. הפירות קטנים ולכן יש לקטופם בידיים, מה שהופך אותם ליקרים מאוד. יחד עם השימוש בפירותיהם למאכל, נעשה שימוש בעליהם לשם הרחקת חרקים על ידי פיזור עלים על הרצפה ודריכתם, תהליך המשחרר שמן דוחה חרקים. קליפת העץ מכילה הרבה טאנין.
הפיטנגו בישראל.
למרות מוצאו הטרופי השיח גדל מצוין גם בתנאים סובטרופיים. הוא הגיע לארץ לראשונה בשנות העשרים, על ידי שמואל צבי הולצמן. זהו שיח צפוף ותדיר-ירק, ונוח לעיצוב. עליו בעלי גוון ירוק חזק וניצניו ניחנים בגוון אדמדם. כמו כן, אין הוא צורך מים רבים ולכן משמש כצמח גדר-חיה. הפיטנגו בארץ פורח פעמיים שלוש ונותן שניים עד שלושה יבולים.
גידול.
את הזרעים מוציאים מהפרי, מנקים אותם מציפת הפרי שמכילה חומרים מעכבי נביטה ומייבשים בשמש משך יום אחד. הזרע זקוק לחודשיים עד לנביטה וגדל במגוון גדול של אקלימים וקרקעות אך מעדיף אקלים טרופי וקרקע לחה, מנוקזת היטב וחומצית מעט (מכל מקום עדיף שלא תהיה מלוחה). לשתול במקום שאינו חשוף לרוחות ולקור או לאור שמש מלא. מהפריחה עד הפרי עוברים שלושה שבועות ואיכותו תלויה מאוד בהשקיה ובתזונה בזמן התפתחות הפרי. הצמח עמיד מאוד בתקופות יובש ארוכות, אך זקוק להרבה מים מזמן הפריחה ועד זמן הבשלת הפרי. על מנת לקבל פרי איכותי, מומלץ לקחת ייחורים משיח שידוע שפריו טוב, כדי לקבל עץ זהה גנטית. לא ידועות מחלות וטפילים המיוחדים לפיטנגו אך תיתכן נגיעות של הפרי ברימות של זבוב הפירות הים תיכוני.
פרסי ביש שלי
פרסי ביש שלי (; 4 באוגוסט 1792 – 8 ביולי 1822) היה משורר אנגלי, מחשובי המשוררים בתקופה הרומנטית, ובעלה של הסופרת מרי שלי.
ביוגרפיה.
פרסי ביש שלי נולד בסאסקס אנגליה למשפחה עשירה, הוא היה הבכור מבין שישה ילדים. האב טימותי שלי היה בעל אחוזה וירש את תואר ה"ברונט" המשפחתי אחרי מות אביו סיר ביש שלי.
שלי חונך באופן פרטי בביתו, אחר כך בבית הספר "Sion House Academy" ובקולג' "איטון". ב-1810 התחיל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד. פרסומו הראשון היה רומן גותי ""Zastrozzi" שבו ביטא דעות אתאיסטיות. שלי ואחותו אליזבת פרסמו יחד אוסף שירים בשם "Original Poetry by Victor and Cazire"". ב-1811 הוא סולק מהאוניברסיטה, יחד עם חברו תומאס ג'פרסון הוג, כשכתב חיבור בשם "הצורך באתאיזם". הוא סירב לדרישת אביו לחזור בו מדעותיו שכללו אתאיזם, צמחונות, אהבה חופשית ורדיקליזם. כתוצאה מכך התנכר אליו אביו. הנתק מאביו היה סופי כששלי ברח לסקוטלנד כדי להתחתן עם הארייט ווסטברוק, בתו בת ה-16 של בעל בית-קפה.
שלי נסע לאירלנד לקדם רפורמות פוליטיות, שירו "המלכה מֶבּ" ("Queen Mab: A Philosophical Poem") יצא לאור ב-1813. בשיר מובעות דעותיו הרדיקליות של הפילוסוף ויליאם גודווין. שלי ביקר את גודווין בלונדון, שם פגש את בתו מרי והתאהב בה. ביולי 1814 ברחו שלי ומרי לשווייץ בלווית ג'יין קלרמונט, אחותה החורגת של מרי (מאוחר יותר שינתה את שמה לקלייר).
אחרי שישה שבועות חזרו השלושה לאנגליה מרוששים. אביה של מרי סירב לדבר אתה או עם שלי. הם התיישבו בלונדון, מנסים להתחמק מנושים. שלי כתב אז את שירו "אלסטור, או רוח הבדידות" (""Alastor, or The "Spirit of Solitude"), השיר לא עורר אז תשומת לב מרובה, אך נחשב לאחר מכן כשירו החשוב הראשון.
ב-1815 ירש שלי מסבו סכום של 1,000 פאונד לשנה, שהקל על מצבו הכלכלי. בשלב זה היו לו בת ובן שילדה אשתו הארייט. מרי שחייתה איתו ילדה בת שמתה ימים אחדים אחרי הלידה, ובן, ויליאם, שמת בגיל 3.
ב-1816 נסעו פרסי, מרי וקלייר אחותה של מרי שוב לז'נבה. הם פגשו שם את לורד ביירון ואת ידידו ג'ון פולידורי. תחרות חיבור סיפור אימה שערכו הארבעה ביניהם הוליד את הרומן הידוע של מרי שלי "פרנקנשטיין". לביירון הייתה השפעה על כתיבתו של שלי, שיחות שניהלו וסיורים שערכו היוו השראה לשיריו. גם שלי השפיע על כתיבתו של ביירון באותה עת.