חיים אישיים.
ישי-לוי הייתה נשואה למפיק מיכה שרפשטיין, ולעיתונאי גדעון לוי (1985-1995). היא אם לשלושה. בן נוסף שלה, תום, נפטר בגיל שנה מווירוס שתקף את גופו וחדר לגזע המוח.
בתחילת שנות ה-2000 שימשה כדוברת קבוצת "פיזיקל אימורטליטי" בישראל, בראשות רעיה שטראוס בן-דרור ובן זוגה שמואל בן-דרור, קבוצה בינלאומית של אנשים המאמינה בחיי נצח.
קישורים חיצוניים.
כתבות ומאמרים פרי עטה:
שרית לוי ישי
שרית ישי
שרטוט טכני
שרטוט טכני (ובקצרה שרטוט, גם סִרְטוּט) הוא מלאכת יצירת תרשימים דו-ממדיים מדויקים של עצמים לצרכים אדריכליים, הנדסיים או לצרכים טכניים אחרים. שרטוט יכול להיעשות בעזרת עפרונות או עטים על גבי נייר ויכול להיעשות בעזרת מחשב.
השרטוט הוא עזר תכנוני ועזר תקשורתי. חלק מפרטי השרטוט מובנים גם להדיוטות, אולם יצירת שרטוטים והבנה חד-משמעית של כל פרטיהם בזמן קריאתם מחייבת למידה של הנושא. שרטוט עשוי להכיל גם סימנים ייחודיים לתחום עבורו הוא נעשה – הוא יכול להכיל סימנים שברורים לעוסקים בהנדסת מכונות, הנדסת חשמל או אדריכלות. אולם, רוב עקרונות השרטוט משותפים לכל התחומים בהם נעשים שרטוטים.
אדם שמקצועו הוא שרטוט בלבד נקרא שרטט. מרבית האנשים העוסקים בשרטוט אינם שרטטים בלבד. מלאכת השרטוט נחשבת לידע בסיסי במקצועות טכניים רבים ובעלי מקצוע רבים אינם יכולים לעבוד בלי לשרטט או בלי לקרוא שרטוטים.
עקרונות השרטוט הטכני.
שרטוטים טכנים באים לתאר באופן דו ממדי, גוף כגון מבנה או מכונה תלת ממדיים. הצגת הגופים נעשית בעזרת מספר חוקים ועקרונות לפיהם יכול אדם הקורא את השרטוט להבין את כוונתו של השרטט/המתכנן.
השרטוט הוא רישום מדויק של היטל גרפי (על נייר או על צג) הנעשה מזווית שניתן לפיה להבין את הגוף. הכיוון הראשון הוא המישור האופקי והכיוונים נוספים הם מישורים אנכיים אליו. בהיטלים הדו-ממדיים הנוצרים מגופים אלה נראה בשרטוט קו, המבדיל בין גאומטריית הגוף לרקע שלה (קו זה נקרא "קונטור").
מכיוון שבשלב הראשון של השרטוט הרקע אינו מכיל דבר, בוחר השרטט את ההיטל ממנו יתחיל. באדריכלות מקובל לדוגמה להתחיל מההיטל של המבנה על הקרקע (תוכנית העמדה) אך אין זה הכרחי ובהנדסת מכונות מקובל דווקא להתחיל בחתך המתאר את המנגנון המכני. מרגע ששורטט ההיטל הראשון, משורטטים על בסיסו היטלים נוספים או שרטוטים מעודכנים, מפורטים או מדויקים יותר.
לדוגמה, שרטוט מלא של בית פרטי עשוי להתבצע כדלקמן:
בבית הכולל לדוגמה חלק דמוי גליל אשר סביבו חלונות, הנראה בתוכנית כמעגל מקוטע, ניתן בשיטה זו לשרטט את חזית קטע זה אשר תציג את מראה החלונות המדויק על אף שאלו "מתעגלים" יחד עם הקיר. באופן דומה, ניתן לשרטט למעשה כל צורה מרחבית שהיא, בין אם מדובר בבית, במכונית, במנגנון מכני מורכב או כל גוף אחר.
תקינה.
בתחום השרטוט ישנם תקנים שונים, המשתנים ממדינה למדינה. הנהלים בפועל אף עשויים להשתנות מארגון לארגון-ארגון עשוי לנקוט כללים שונים מהתקן שהוגדר במדינתו, לפחות בניירת פנימית שלו, אלא אם למשל הוגדר לו בפרויקט מסוים כיצד לנהוג בשרטוטים שהוא מייצר.
לעיתים יש משמעות רבה לידיעה של התקנים שבהם נעשה שימוש בשרטוט מסוים-יש שתי שיטות הטלה ("זווית ראשונה" הנהוגה ברוב העולם ו"זווית שלישית" הנהוגה בארצות הברית, קנדה, יפן ואוסטרליה) ובמקרים מסוימים ניתן יהיה לפרש את השרטוט בדרך שונה. במקרה זה מקובל לסמן קונוס קטום לצד היטל שלו כדי לסמן את השיטה הנהוגה. באופן דומה, סימול של מחבר ריתוך מסוים יכול להתפרש במספר דרכים, בהתאם לתקן שבשימוש.
בישראל נהוגים מספר תקנים ובהם תקנים כללים (כגון ת"י 130 – מידות גיליון, 162 – עקרונות הצגה כלליים, 189 – רישום מידות), תקנים לסיבולות (ת"י 865, 1010), שרטוטי מבנים (ת"י 1226) וסימולים (כמו ת"י 2553 סמלי ריתוך).
שרטוט ידני-טכניקה וכלי עבודה.
נייר.
שרטוט מתבצע לרוב על גבי נייר לבן או על גבי נייר שרטוט שקוף. העבודה על גבי ניירות שקופים מאפשרת העתקה פשוטה מנייר לנייר, עבודה על גבי שכבת שרטוט שונה שניתן לראות אותה וכן שילוב של טכניקות שרטוט ורישום המשלבות שרטוט משני צידי הדף. שימוש בנייר שקוף מאפשר למשל, בתכנון אדריכלי, להניח תוכניות של מפלסים שונים אחת מעל השנייה ולזהות השפעות הדדיות בין המפלסים או מערכות העוברות ממפלס למפלס.
סוג נוסף של נייר לבן לשרטוט נקרא "נייר מילימטרי" והוא נייר עליו מודפסת מראש רשת קווים מילימטרית המסייעת בשרטוט.
כלי שרטוט.
השרטוט עצמו נעשה בעזרת עיפרון, עיפרון מכני, עט או רפידוגרף. הרפידוגרף, עט שרטוט מקצועי בעל עוביי קו שונים, משמש לרוב לשרטוט הסופי, בניגוד לעפרונות הניתנים בקלות למחיקה המשמשים תוך כדי תהליך תכנון או סקיצה.
שרטטים מקצועיים מחזיקים לרוב ערכה שלמה של עטים בעלי ראשים מסוגים ובעוביים שונים בהתאם לצורכי השרטוט. כמו כן, כלי עבודה שימושי בשרטוט הוא המחק. מחקים מקצועיים למחיקת דיו קיימים גם כן אולם המחק משמש לא רק כלי לתיקון טעויות אלא לעיתים כלי שרטוט בפני עצמו – למשל ביצירת קו מקווקו.
שרטוט בעידן המחשב.
השימוש במחשב ככלי עזר לשרטוט החל להתפתח בהדרגה כבר בשנות ה-60 עם תוכנות עזר שונות אשר פותחו במיוחד לפרויקטים גדולים בתחום הנדסת הרכב והתעופה. תוכנות שרטוט מסחריות צברו תאוצה והשתכללו מאוד מאז שנות ה-80 אז החל בהדרגה השרטוט הממוחשב להפוך מכלי עזר המייעל את העבודה לכלי מקצועי מחויב. השרטוט הממוחשב שירת תחילה את תחום הנדסת המכונות אשר עבור הטכנולוגיה המתפתחת נדרשה כבר רמת דיוק בשרטוט הטכני אשר רק המחשבים איפשרו (לדוגמה, מידות מדויקות לעיבוד שבבי, כגון יצירת קדח למיסב או מיקום גלי הנעה לתמסורת). בתחום האדריכלות וההנדסה האזרחית החל השימוש הנפוץ בתוכנות שרטוט מעט מאוחר יותר, שכן מדובר בתחום בעל רמות דיוק וקני מידה שונים.
תוכנות השרטוט הראשונות היו מבוססות על פקודות תכנות והשתכללו בהדרגה לכלים גרפיים מורכבים יותר. קפיצת המדרגה הראשונה הייתה מעבר למידול תלת-ממדי-יצירת מודל (מידול) בתלת מימד. בנוסף לשיפור הדיוק והיעילות, המעבר לשימוש במחשבים במידול ושרטוט אפשר לייצר בפעולה מהירה ובודדת חתכים, תוכניות ומבטים מתוך מודל תלת ממדי של גוף, שבעבר נעשו בעבודה ממושכת באופן ידני. תוכנות שרטוט בימינו, כדוגמת אוטוקאד או SolidWorks, מאפשרות כלים אלה של בנייה תלת ממדית וגזירת שרטוטים דו-ממדיים מתוכה. עם זאת, כמעט תמיד נדרש עיבוד נוסף של השרטוט הדו-ממדי המלווה בכיתוב, תוספות, פירוט ואפקטים גרפיים אחרים.
התקדמות משמעותית עוד יותר הייתה הוספת אסוציאטיביות (קיום יחסי גומלין בין אלמנטים במודל) – במקום מערך נקודות, המוגדרות כל אחת לחוד לפי מיקומן במרחב ומחוברות באמצעות קווים, יש גוף הבנוי מאלמנטים שונים (כגון נקודות, קווים ומשטחים) הקשורים ביניהם. על פי רוב, גישה זו מאפשרת להכניס שינויים במודל בקלות, בהנחה שהמודל נבנה כהלכה-השינוי שחל על הגוף חל על כל האלמנטים הרלוונטיים ואין צורך לערוך כל נקודה בנפרד (עם זאת, תוכנות שמרו על יכולת עריכה של נקודות בודדות). מודל תלת ממדי אינו נחוץ בכל מקרה (למשל, בשיטות ייצור דו ממדיות כגון חיתוך, או בעיצוב פנים) ובמקרה שכן, לעיתים העבודה עליו יכולה לדרוש עבודה ראשונית ממושכת.
התקדמות נלווית לאסוציאטיביות, שנולדה גם בעקבות התקדמות מערכות ההפעלה ויכולות פיתוח תוכנה, הייתה יצירת הרכבות של מספר גופים הקשורים אחד לשני-היכולת לשנות בקלות כל גוף בנפרד ויכולת ההרכבה להתעדכן בשינויים במודלים הנכללים בה הורידה זמן תכנון רב. עד אותו שלב היה נהוג לעשות מודל הבנוי ממספר גופים (מספר אלמנטים בקובץ אחד) ומאותו שלב החלו לעבוד עם מודל הכולל מספר מודלים, אשר לרוב כל אחד כולל גוף אחד (מספר קבצים המקושרים אחד לאחר). להתפתחות זו היו השלכות בתחום התכנון, משום שהיא אפשרה להכניס יחסי גומלין ודרגות חופש (למשל-גוף הנע בתוך קדח, על קו מוגדר או על גבי משטח), אך בהיבט השרטוט היא אפשרה לשרטט גופים מורכבים יותר של מערכות עליהן עובדים מספר מתכננים במקביל וכן לעדכן באופן אוטומטי את מספר החלקים בשרטוט (למשל, מספר הברגים) או לחלופין לייצר כתבי כמויות. יכולת זו נהיית משמעותית יותר ככל שמדובר במערכת מורכבת יותר.
התרחבות השימוש במכונות ייצור מתקדמות, התפתחות מערכות המידע ועליית הדרישות של צרכני התוכנה הובילה להתפתחות נוספת-הוספת מאפיינים או פרמטרים לכל חלק (כגון חומר גלם, משקל, מחיר, תיאור, מספר קטלוגי וכדומה). נתונים אלו ניתן היה לנהל במערכת מידע וכן לשלבם באופן אוטומטי בשרטוט. כל עדכון בנתון מסוים שמופיע במערכת המידע משפיע על השרטוט ולהפך-עליית מחירים של חומרי גלם שתוזן למערכת המידע תשפיע על חישוב המחיר הסופי של מערכת. שינוי שמות חלקים והרכבות מתוך התוכנה מתעדכן במערכת המידע וכן בשרטוט. דוגמה נוספת לנתון שמוכלל ממערכת המידע הוא סטטוס אישור של שרטוט-התוכנה יכולה לשאוב את הסטטוס ממערכת המידע והאישור יופיע על גבי השרטוט, בלי צורך של המנהל המאשר להתעסק בשרטוט ובלי להמתין לשרטט או מתכנן שיעדכנו את השרטוט.
בעבר יכולת רינדור גרפיקת תלת-ממד מציאותית הייתה בלעדית לתעשיות הקולנוע ועם התקדמות יכולות המחשוב והתוכנה נכנסה גם לעולם התיב"מ. תוכנות התיב"מ קיבלו יכולות לבנות פרספקטיבה מדויקת ואף הדמיות של גופים, מכונות, מבנים ואתרים שלמים לרבות אפקטים המדמים באופן כמעט מושלם את המציאות. על פי רוב השימוש ברינדור שמור לתצוגת המחשה (סרטונים ותמונות שיווקיות) אך לעיתים נוהגים לצרף לשרטוט תמונה ריאליסטית של המודל.