בשנת 2015 נערך מחקר בשימוש בוימפט על חולי אפילפסיה מבוגרים, עמידים לטיפול תרופתי עם אפילפסיה כללית. תוצאות המחקר הראו הצלחה ובשנת 2020 וימפט נכנסה לסל התרופות גם לחולי אפילפסיה כללית לטיפול בהתקפי טוני-קלוני.
טיפול.
לקוסאמיד היא תרופה אנטי-אפילפטית שקיבלה אישור כתרופה משלימה בטיפול בפרכוסים חלקיים וכאב נוירופתי. נערכים ניסויים קליניים במטרה לבדוק שימוש כתרופה מונותרפית (תרופה יחידה) בפרכוסים חלקיים. אין שום הוכחה שלקוסאמיד מספקת ערך נוסף על תרופות אנטי-אפילפטיות אחרות בטיפול בפרכוסים חלקים אבל היא יכולה לתת יתרון בטיחותי. נמצא שתרופות אנטי-אפילפטיות חדשות כמו לקוסאמיד, ויגבטרין, פלבאמאט, גבאפנטין, טיגאבין וריפינאמיד הן נסבלות יותר ובטוחות יותר מאשר תרופות ישנות יותר כמו קארבאמאזפין, פניטואין וולפוראט
תופעות לוואי.
לקוסאמיד היא נסבלת, בדרך כלל, בקלות אצל חולים מבוגרים שיש להם פרכוסים חלקיים. תופעות הלוואי השכיחות שגורמות להפסקת השימוש בתרופה היו סחרחורת, אטקסיה (חוסר קואורדינציה), הקאה, ראייה כפולה, בחילה, ורטיגו,ראייה מטושטשת ובעיות בשיום. תופעות לוואי אלו נצפו ב-10% מן החולים. תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות שכחה, ייאוש, תחושות עצב וחוסר תיאבון.
אזהרות.
נצפו התנהגויות אובדניות כשבוע אחרי תחילת הטיפול בלקוסאמיד. זוהי תופעת לוואי לרוב התרופות האנטי-אפילפטיות. בניסויים קליניים בטיפול ממוצע של 12 שבועות מקרי ההרהור על התאבדות היו 0.43% מתוך 27,863 החולים שנבדקו בניגוד ל-0.24% בקרב 16,029 חולים שנטלו תרופת פלצבו. התנהגות אובדנית נצפתה ב-1 מתוך 530 חולים שטופלו בתרופה.&gt;
הריון.
במחקר שנערך נמצא שהמפתח הטרטולוגי של לקוסאמיד גבוה מזה של למוטריג'ין ולבטיראצטם (קפרה). לקוסאמיד יצר פגמים שונים ביילודים אצל דגי זברה תלוי במינון ה- FDA רשם את לקוסאמיד בקטגוריה C לגבי הריון. מחקרים בבעלי חיים הראו על מוות עוברי ופיגור בגדילה. לקוסאמיד לא נבחן אצל נשים בהריון ויש לרשום אותו לנשים אלה בזהירות. בנוסף לא נקבע אם התרופה מופרשת בחלב אם.
סבילות.
לקוסאמיד נסבלת, באופן כללי, היטב אצל חולים מבוגרים שיש להם פרכוסים חלקיים. סחרחורת הייתה תופעת הלוואי השכיחה ביותר.
חמא בר גוריא
רבא בר מחסיא
רבא בר מחסיא (לפעמים מוזכר כרבה) היה אמורא בבלי בדור השלישי לאמוראי בבל.
במסכת שבת, מוזכרים עשרה מאמרים שמסר משמו של רב חמא בר גוריא, שמסר משמו של רב.
מתוכם המאמרים הבאים:
במסכת תענית מובא מאמר נוסף שמסר משמו של רב חמא בר גוריא בשם רב: .
אה אה אה אהבה
אה אה אה אהבה הוא מיני-אלבום, של הזמרת הישראלית אפרת גוש. האלבום יצא ביולי 2010 בהפקתו של תמיר מוסקט (ממקימי וחברי להקת הבלקן ביט בוקס). המיני-אלבום כולל בתוכו 6 שירים, שמתוכם כתבה והלחינה גוש חמישה. יוצא הדופן הוא "מגדלור", גרסה מחודשת לשירם של דן אלמגור ומשה וילנסקי, ששרה במקור שושנה דמארי. סינגלים נוספים שיצאו מתוך המיני-אלבום הם: "בום טראח", "ממחר דף חדש" ו"מצעד הגאווה".
המיני-אלבום זכה לשבחים רבים ובמיוחד שיר הנושא שלו, "אה אה אה". בשנת יציאתו זכתה גוש בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ. השיר "אה אה אה" דורג במקום החמישי במצעד זה. לשיר צולמו בבימויים של גיא כושי ויריב פיין שבעה קליפים שונים, שמתכתבים עם מילות השיר בסיטואציות שונות במהלך 24 שעות בלבד. בכל קליפ מתואר מצב שונה שבו גוש שרה את השיר, בין אם במהלך ביצוע קעקוע, הליכה בטיילת או שהייה בביתה.
אריסטיצה רומנסקו
אריסטיצה רומנסקו (ברומנית: Aristizza Romanescu; 24 בדצמבר 1854, קראיובה – 4 ביוני 1918, יאשי) הייתה שחקנית תיאטרון רומנייה, מהחשובות בתולדות התיאטרון הרומני, מורה לדיקלום בקונסרבטוריון למוזיקה ולדרמה בבוקרשט. הושפעה באמנותה מהשחקניות סוזנה רייכנברג וקרלוטה וולטר.
זכתה להערכת עמיתים ידועים למקצוע כמו השחקן זוננטל, בשל הדיקציה ו"קול הפעמונים" שלה, והפכה לפופולרית בקרב הקהל הרומני בזמנה. עם מעריציה נמנו, בין השאר, הסופרים יון גיקה ואלכסנדרו אודובסקו.
שיחקה ביותר מ-300 תפקידים, במבחר גדול שנע מהתיאטרון הלירי והטרגדיה, ועד לוודווילים, קומדיה בופה, קומדיה הסלונית, מלודרמה, כולל מחזות מקוריים רומניים.
רקע משפחתי ושנות ילדותה.
אריסטיצה רומנסקו נולדה בשנת 1854 בקראיובה, בבית של שחקני תיאטרון: הוריה, קונסטנטין (קוסטאקה) דמטריאד ופאולינה סטאברסקו, היו אמנים ידועים בעיר. מצד אמה, היא הייתה בת דודה בדרגה ראשונה של זמרת האופרה המצוסופרן אלנה תאודוריני, ואחייניתם של השחקנים יון ולדיצ'סקו וראלוקה סטאברסקו (1882-1830).
אחיה הבכור היה משורר שכתב בכתבי העת של אלכסנדרו מצ'דונסקי ותאודור מ. סטויינסקו.
בילדותה לקחה חלק בלהקות תיאטרון בטורנו סברין, יאש, בוקרשט וגאלאץ.
הופעת הבכורה שלה כשחקנית אירעה בשנת 1872, בגיל 18, על במת התיאטרון בקראיובה, כחברה בלהקת זמר הקופלטים י.ד. יונסקו. מאוחר יותר שיחקה ביאש, בלהקת התיאטרון של מאטיי מילו דמטריאד, ובבוקרשט.
קריירה.
רומנסקו הייתה תלמידה מצטיינת של הקונסרבטוריון לאמנות הדרמה. כששיחקה על במת התיאטרון הלאומי בבוקרשט, הרשימה את יון גיקה, שהיה המנהל הראשון של התיאטרון. הוא שיבץ אותה בתפקיד הראשי בטרגדיה "רומא מובסת", מחזה בחרוזים מאת פארודי, שתורגם לרומנית על ידי יון לוקה קאראג'אלה. החל משנת 1877 הועסקה רומנסקו ב"חברה לדרמה" שנוסדה בבוקרשט על ידי מאטיי מילו וולסקו.
בתקופה זו נישאה לשחקן בינוני בשם רומנסקו, שמת כעבור כשלוש שנים.
בשנת 1880, בעזרת מלגה שהושגה על ידי יון גיקה, השתלמה השחקנית בפריז, יחד עם בן זוגה גריגורה מנולסקו, ועם נוטארה ויוליאן. המורה שלה שם היה לואי ארסן דלונה. בשובה למולדתה, הופיעה בתיאטראות הלאומיים בבוקרשט וביאשי, במחזות רבים רומניים וזרים: "אובידיו" (יוליה) ו"באר הבלנדוזיה" (ג'טה) מאת וסילה אלכסנדרי, "מכתב אבוד" (זוייה טראחאנאקה) (1884) ,"לילה סוער", "הצרה" (אנקה) מאת קאראג'אלה, "רומיאו ויוליה" (יוליה), אותלו (דסדמונה) ומקבת' מאת שייקספיר, "מזימה ואהבה" מאת שילר (לואיזה), טרטיף מאת מולייר, "רוי בלאס" (המלכה) ו"הרנאני" (דוניה סול) מאת ויקטור הוגו, "רוחות" מאת איבסן (גברת אלווינג), לצידם של עמיתים כמו גריגורה מנולסקו, קונסטנטין נוטארה, שטפאן יוליאן ואחרים.
בשנת 1891, ארגנה יחד עם בן זוגה, מנולסקו, סיור בווינה של התיאטרון הלאומי הרומני בבוקרשט, שהיה גם הסיור הראשון של הלהקה בחו"ל, עם ההצגות "המלט" ו"רומיאו ויוליה"; כך העלתה את קרנה של האמנות הדרמטית בארצה.
המשחק של רומנסקו הצטיין במושלמות תנועותיה, המתואמות עם דיקלום ללא פגם בקול שעינג את האוזן. "מעודי לא שמעתי דיקציה כזאת ומתיקות קולית כזאת" אמר עליה זוננטל. הרשימה גם המימיקה שלה בהבעה העזה של ריגושיה.
בשנת 1892 ליוותה רומנסקו את מנולסקו, שחלה בסרטן בגיל צעיר, לטיפולים שלא הצליחו למנוע את מותו, אצל פרופ' פיאן בפריז. בשנת 1903 פרשה מהבמה, אך לימדה בקונסרבטוריון (אקדמיה) לתיאטרון בבוקרשט בין השנים 1883 - 1914. עם תלמידותיה נמנו כוכבות של התיאטרון הרומני, בהן מריה ונטורה, לוצ'יה סטורדזה-בולנדרה, מריה פילוטי וסוניה קלוצ'רו.
בפרישתה מהתיאטרון קיבלה קצבה כה זעירה, ששנה לאחר מכן הצטרכה לקבל לסיוע נוסף בשווי 100 ליי "מתוך קרן הרחמנות" של המדינה, כדבריה; משום כך בשנת 1904 בזכרונותיה לא המליצה לצאצאיה ללכת בעקבותיה לקריירה של שחקן תיאטרון.
רומנסקו שיחקה בתפקיד אחות רחמנייה, לצידם של קונסטנטין נוטארה, אריסטיד דמטריאדה, אלווירה פופסקו ואחרים, בסרט הראינוע הראשון ברומניה - "עצמאותה של רומניה", שהופק על ידי גריגורה ברזיאנו בין השנים 1911–1912.
רומנסקו מתה בחוסר כל ביאשי, בשטח החופשי של רומניה, ביוני 1918, בימי מלחמת העולם הראשונה, והובאה לקבורה בבית הקברות "אטרניטאטיה".
מוזיקה קלאסית - התקופה הרומנטית
בית הכנסת מאיור (ברצלונה)
בית הכנסת מאיור (Sinagoga Major de Barcelona) הוא בית כנסת עתיק, הנמצא ברובע הגותי של העיר ברצלונה.
בית כנסת זה מהעתיקים באירופה. הערכות מסוימות סוברות שהוא נבנה בראשית ימי שליטת הרומאים באזור במאה הרביעית לספירה, וזאת בגלל ממצאים מהתקופה הרומית של העיר שנמצאו בבית הכנסת. עם זאת, העדויות הממשיות לקיומו הן מן המאה ה-13 לספירה.
בית הכנסת שימש כבית הכנסת הגדול של הקהילה היהודית בברצלונה (אחד מתוך ארבעה שפעלו בעיר) והוא עדות לקהילה היהודית החזקה שפעלה בעיר עד לסוף המאה ה-14 בימי גירוש ספרד. אז ננטש בית הכנסת וכמעט נשכח, עד שהתגלה על ידי ז'אומה ריירה אי סאנס (Jaume Riera i Sans) בשנות ה-80 של המאה העשרים.
כיום חזר בית הכנסת מאיור לפעול. הוא מממן את עצמו בעיקר על ידי ביקורי תיירים, המגיעים אליו בתמיכת עיריית ברצלונה.
משה חבושה
משה חבושה (נולד ב-1961) הוא מוזיקאי, פייטן, חזן ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה.