קייל מריט מקלכלן (באנגלית: Kyle Merritt MacLachlan; נולד ב-22 בפברואר 1959) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה לשנת 1990 על תפקידו בסדרה "טווין פיקס".
התפרסם בזכות הופעותיו ביצירות של דייוויד לינץ' "קטיפה כחולה" ו"חולית", וכן בזכות תפקידיו בסדרות הפופולריות "סקס והעיר הגדולה" ו"עקרות בית נואשות".
ביוגרפיה.
מקלכלן נולד בעיר יאקימה שבמדינת וושינגטון, בן למשפחה ממוצא סקוטי. הוא הבכור מבין שלושה אחים.
מקלכלן סיים בהצלחה את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון, ולאחר מכן עבר להתגורר בהוליווד כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
מקלכלן התחתן בשנת 2002 עם עוזרת ההפקה דיסייר גרובר. לזוג נולד בן ב-2008.
קריירת משחק.
מקלכלן החל את שיתוף הפעולה הנרחב שלו עם הבמאי דייוויד לינץ' בשנת 1984, בה נבחר לתפקיד הראשי של פול אטריידאס, בנו של הדוכס לטו מנהיג בית אטריידאס, בגרסתו של לינץ' לספר המדע הבדיוני הפופולרי של פרנק הרברט "חולית".
תפקידו הקולנועי השני ב-1986, ביצירת המופת של לינץ' "קטיפה כחולה", היה זה שהפך את מקלכלן לכוכב קולנוע; בסרט התפרסם בדמותו של הסטודנט ג'פרי בומונט, שמסתבך עם הזמרת המסתורית דורת'י ואלנס (איזבלה רוסליני) ועם הגנגסטר הסדיסט ששולט בה פרנק בות' (דניס הופר). בשנה שלאחר מכן שיחק במותחן האימה "נסתר", בתור סוכן ה-FBI לויד גאלגהר.
בשנת 1990 חבר מקלכלן לדייוויד לינץ' בפעם השלישית, הפעם בהפקתו "טווין פיקס"; בסדרת המופת שנמשכה שנתיים גילם את הדמות הראשית של סוכן ה-FBI דייל קופר, הנקרא לחקור ולפענח את רצח הנערה לורה פאלמר בעיירה הפסטורלית טווין פיקס שבוושינגטון. הופעתו בסדרה זיכתה את מקלכלן בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ובשתי מועמדויות נוספות לפרס אמי. מקלכלן שיחק את התפקיד גם בסרט הקולנוע של לינץ' המבוסס על הסדרה, ""
ב-1991 שיחק בדרמה המוזיקלית של אוליבר סטון "הדלתות", בדמותו הביוגרפית של המוזיקאי ריי מנזרק, חבר להקת הרוק הפופולרית "הדלתות". ב-1994 הופיע בקומדיה שוברת הקופות המבוססת על סדרת האנימציה "משפחת קדמוני", בתור הדמות הרעה קליף ואנדרקייב.
מקלכלן השתתף גם בדרמה הארוטית "נערות שעשועים" של פול ורהובן, בתור במאי מופעי החשפנות זאק קארי; הסרט נחל כישלון קופתי, נקטל בחריפות על ידי המבקרים, ומקלכלן עצמו היה "מועמד" לפרס פטל הזהב לשחקן הגרוע ביותר על תפקידו. מקלכלן היה נבוך מעצם השתתפותו בהפקה הכושלת ועזב באמצע הפרמיירה לסרט.
לאחר דעיכה בקריירה, שנבעה בין היתר גם מתפקידו המפוקפק ב"נערות השעשועים", חזר מקלכלן לתודעה בזכות ההופעה בתור קלאודיוס (לפחות במחזה, קלאודיוס אינו אחיו של המלט, אלא האדם איתו אמו של המלט, גרטרוד, התחתנה לאחר מות אבי המלט), אחיו של המלט (אית'ן הוק) בדרמה המודרנית "המלט", המבוססת על המחזה המפורסם. בנוסף התפרסם ב-23 הופעות אורח בסדרה הפופולרית "סקס והעיר הגדולה" בתור ד"ר טרי מק'דוגל.
בשנים האחרונות נודע מקלכלן בעיקר בזכות תפקידו בחמש עונות סדרת הדרמה "עקרות בית נואשות" בתור אורסון הודג', בעלה של ברי ואן דה קאמפ (מרשה קרוס).
בשנת 2011 השתתף מקלכלן בסדרה "איך פגשתי את אמא" בעונתה השישית בתפקיד "הקפטן".
צפורה טלשיר
צִפורה (ציפי) טַלְשִׁיר (1946 – 3 באוקטובר 2016) הייתה פרופסור מן המניין במחלקה למקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוגרפיה.
צפורה טלשיר נולדה ב-1946 ברומניה, עלתה לישראל ב-1951, וגדלה בפתח תקווה. בבגרותה עברה לירושלים ולמדה את כל תאריה באוניברסיטה העברית בירושלים: תואר ראשון במקרא ובהיסטוריה של עם ישראל ותארים שני ושלישי במקרא. עבודת הגמר שלה הייתה על סיפור פילוג המלוכה במלכים א' יא–יב, בהדרכת פרופ' יצחק אריה זליגמן. בהשראתו ובהדרכתו של זליגמן בחרה לכתוב את עבודת הדוקטור שלה על: "עזרא החיצוני: מקור ותרגום"; לאחר פטירתו של זליגמן, את מלאכת ההדרכה סיים פרופ' עמנואל טוב. עבודת הדוקטור הוגשה ב-1984. מיד עם סיום לימודי התואר השני החלה ללמד באוניברסיטה העברית. בשנת 1991 הוצע לה מסלול עם קביעות באוניברסיטת בן-גוריון והיא עברה לבאר-שבע, תחילה בדרגת מרצה, עלתה לדרגת מרצה בכירה ב-1995, לפרופסור חבר ב-2000, ולפרופסור מן המניין בשנת 2003. במחלקה מילאה תפקידים שונים, בשנים 99–1998 הייתה ראש המסלול למקרא במחלקה, ובמשך 4 שנים, 2001–2005, שימשה כראש המחלקה למקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום. היא הקימה במחלקה את התוכנית ללימודי הספרות היהודית והנוצרית בתקופה ההלניסטית-רומית.
טלשיר עשתה את שנות ההשתלמות והשבתון שלה בארצות הברית, באנגליה ובגרמניה: בראשית דרכה, בשנת 1984–1983, שהתה בפילדלפיה, באוניברסיטת פנסילבניה, במחלקה ל-Religious Studies, והשתתפה שם בהכנת בסיס הנתונים ל-Computer Assisted Tools for Septuagint Studies. ב-9–1988 יצאה לשבתון לוולפסון קולג' באוקספורד, ולאחר מכן למחלקה ללימודי המקרא באוניברסיטת שפילד, שם השתתפה בהכנת הכרך הראשון של המילון של העברית הקלאסית. ב-1–1990 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת ברקלי, במחלקה ללימודי המזרח הקרוב, וב-11–2010 בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת טיבינגן.
טלשיר השתתפה בוועדות האוניברסיטה – ועדת השתלמויות וועדת המשנה להעלאות של הפקולטה למדעי הרוח והחברה, בוועדות המדעיות של הוצאות הספרים של יד בן צבי ומוסד ביאליק, ובחו"ל הייתה חברה בוועד המנהל של החברה לחקר הספטואגינטה. היא לוקחת חלק בשני מפעלים מדעיים בהשתתפות צוות חוקרים מכל רחבי תבל: היא עורכת את המהדורה המדעית של ספר דברי הימים במסגרת ה-Biblia Hebraica Quinta, ועורכת-על של חטיבת הנביאים הראשונים בעבור ה-Oxford Hebrew Bible.
צפורה טלשיר הייתה נשואה לדוד טלשיר שנפטר ב-5 בינואר 2017, פרופסור במחלקה ללשון העברית באוניברסיטת בן-גוריון, ולהם ארבעה ילדים, ובהם גייל טלשיר. הובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ מעלה החמישה .
מחקריה.
מחקריה החשובים ביותר של טלשיר נוגעים לתרומת התרגום היווני של התנ"ך (הספטואגינטה), יחד עם המגילות המקראיות מקומראן, לתולדות נוסח המקרא ולתולדות התהוות ספרות המקרא. אלה העדים הקדומים ביותר לתהליכים שעברו על ספרי המקרא עד שהגיעו לידינו בצורתם הנתונה. יש בהם נתונים רבי פנים לגלגולי הטקסטים המקראיים, ועדות מפליאה לכך שכמה מספרי המקרא היו קיימים במהדורות שונות – כגון מהדורה מורחבת 'הרמוניסטית' של התורה, נוסח קצר וארוך של ספר ירמיהו, ועיצוב שונה באופן מהותי של ספר מלכים, שבמהדורותיו עסקה טלשיר במיוחד. טלשיר עסקה גם בהיסטוריוגרפיה המקראית, הקדומה והמאוחרת, ובמיוחד ביחס בין ספרי שמואל-מלכים וספר דברי הימים. מלבד אלה, כתבה טלשיר נגד הזרם המינימליסטי שמאחר את ספרות המקרא כולה לתקופה הפרסית-הלניסטית.
ספריה.
המסורת הכפילה על פילוג המלוכה
ספרה זה של טלשיר, שיצא בעברית (1989) ובמהדורה מתוקנת באנגלית (1993), עוסק בסיפור מיוחד על פילוג המלוכה שנשמר רק ביוונית, ונספח אחרי מלכים א יב 24 של תרגום השבעים. זהו סיפור ארוך ומעוצב להפליא הבנוי מחומרים המצויים גם בתנ"ך וגם בספטואגינטה במלכים א יא, יב ו-יד. השאלה הראשונה שנדונה היא אם הסיפור הזה היה קיים פעם בעברית. הספר מביא ראיות לכך שאכן כן ואף נעשה ניסיון לשחזר את המקור העברי שעמד לעיני המתרגם, כך שהקורא יכול לקרוא את הסיפור העלום הזה בעברית מקראית שוטפת ולעקוב אחר מבנהו ומשמעותו. השאלה השנייה היא איזו מן הגרסאות קדומה מחברתה, האם החומר המקראי או כפילו הייחודי לתרגום היווני. הספר מוכיח שלב אחר שלב שהמסורת הכפילה היא עיבוד מאוחר, מדרשי בטיבו, של החומר המקראי המקביל.
עזרא החיצוני – מקור ותרגום
הספר יצא ב-1999 בסדרת הפרסומים המקצועית על תרגום השבעים. רוב הספר המכונה עזרא החיצוני הוא למעשה תרגום יווני של חומר המצוי בספרים המקראיים: דברי הימים ב לה–לו, עזרא א–י ונחמיה ח. ייחודו בסיפור ארוך שנוסף בפרקים ג–ד של עזרא החיצוני ועניינו בתחרות חכמתית בין הנערים שומרי ראש המלך סביב הנושא מהו הדבר החזק בעולם. הם נושאים נאומים חוצבי להבות על יתרון היין, המלך, והאשה, וגם על האמת, והמנצח הוא זרובבל, הזוכה בתמורה להיתרים לעלייה לירושלים ולבניית המקדש והעיר. הסיפור הזה נשמר רק ביוונית ואין לו מקביל במקום אחר. הספר בנוי שלושה פרקים הדנים בשלוש שאלות יסוד: הפרק הראשון דן ביחס בין עזרא החיצוני ובין הספרים המקראיים דברי הימים, עזרא ונחמיה, מבחינת ההרכב והמבנה. הנחת היסוד היא שעזרא החיצוני נוצר על בסיס הספרים המקראיים במטרה מרכזית אחת: לשלב את סיפור הנערים – הבמה לעליית זרובבל – בתולדות שיבת ציון. הפרק השני דן בנוסח השונה שעמד לעיני המתרגם בפרקים המקבילים לספרים הקאנוניים. הנחת היסוד כאן היא שנוסח המסורה מכאן והנוסח המשתקף מן היוונית של הספר החיצוני משקפים תהליכים דומים של התפתחות הנוסח אחרי שדרכיהם נפרדו. בפרק השלישי נדונה טכניקת התרגום של המתרגם של עזרא החיצוני. זהו מתרגם יוצא דופן הטורח רבות להביא תרגום מלומד בשפה יוונית טובה שאלמלא היה קיים הנוסח העברי-ארמי אפשר היה לטעות לחשוב שנכתב יוונית מלכתחילה.
עזרא החיצוני – פירוש ביקורתי-טקסטואלי