המסלול הקלאסי הקצר מופיע ברוב חוברות התיירות המוכרות חבילות תיור לארץ. הוא כולל כ-4 לילות בירושלים, 2 לילות בטבריה ולילה אחד בתל אביב או בנתניה. במסלול מופיעים האתרים הקלאסיים כמו טבריה, נצרת, כפר כנא, הר תבור, טבחה (עין שבע), קיסריה, האתרים הדתיים בירושלים ובבית לחם, וכן מצדה וקומראן. הם נפוצים בתוכניותיהן של קבוצות מאירופה המרכזית, מספרד ומאפריקה.
המסלול הקלאסי הוא תמצית מסעותיו של ישו בארץ הקודש וכולל את האתרים התנכיים המופיעים בברית החדשה. במשך הסיור הצליינים מבקרים בכל המקומות שבהם ישו חי למד ועשה ניסים. המאפיין החשוב בסיורים הוא אופי החוויה הדתית המלווה את הביקור באתרים הקדושים.
המסלול הצלייני הקתולי.
המסלול הקתולי מעט ארוך יותר. מאפיינת אותו שהות ארוכה יותר בירושלים וסיורים מעמיקים יותר באזור. הסיור בגליל מתרכז באתרים הקדושים לנצרות סביב הכנרת, הר האושר, טבחה, נצרת וטבילה בנהר הירדן.
מאפיינת את התיירות הקתולית תוכנית סיור קשיחה. התיירים מעוניינים בחוויה דתית רוחנית בלבד. קבוצות קתוליות באות מדרום אירופה ומאמריקה הלטינית והם העניים ביותר.
המסלול הצלייני הפרוטסטנטי.
המסלול הפרוטסטנטי הוא הארוך מבין השלושה וכולל כ-9 לילות בירושלים, 3 לילות בטבריה ולילה אחד בנתניה. התוכנית נפוצה בסיורים של קבוצות גרמניות ואמריקניות. היא כוללת ביקור ב-60 אתרים.
האתרים הנוספים על אלה שבמסלול הקלאסי הם בחלקם אתרים היסטוריים או תנכיים בטווח נסיעה של עד שעה מירושלים, כמו בית גוברין ואמאוס, וכן אתרים נוספים בגליל שעקב השהות הארוכה יותר בארץ ניתן לבקר בהם, ביניהם בית שאן, הסירה בגינוסר, חמי טבריה והגליל. בצד אתרי החובה הנוצריים יש במסלול זה הרחבה לאתרים ולמסלולים שאינם אתרי ביקור נוצריים.
מסלולי הסיור הצליינים עברו משנת 2005 שינויים משמעותיים, זאת בשל נחיתות רבות של חברות תעופה סדירות ושל טיסות שכר באילת. הוזלת מחירי הטיסות מאפשר מסלולי סיור חדשים, חלקם עוברים את הגבול ומסיירים בסיני בדרך כלל יומיים לסנטה קתרינה ולהר משה וחוזרים לאילת וממשיכים צפונה. קבוצות אלה אינן נוהגות ללון באזור ים המלח אלא חוזרות לירושלים או ממשיכות בדרכן לצפון.
יוהן קרל פרידריך גאוס
ריאו דה ז'אנרו
שני כהן
שני כהן (נולדה ב-7 בספטמבר 1980) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת ישראלית. החל מ-2010 משתתפת ב"ארץ נהדרת", תוכניתה של הזכיינית קשת.
ביוגרפיה.
כהן נולדה בפתח תקווה כבת בכורה, לבני, עורך דין במקצועו, שעלה ממצרים, ולאתי, אשת חינוך ילידת הארץ, ממוצא עיראקי. ב-1995 עברה עם משפחתה להוד השרון. אחותה הקטנה גל חלתה במחלת הסרטן בשנת 2001 בהיותה בת 18, ונפטרה מהמחלה בשנת 2002 בהיותה בת 19.
למדה בבית ספר תיכון הדרים שבהוד השרון, במגמת תיאטרון. בצה"ל שירתה כמש"קית ת"ש בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים, וכמפקדת בקורס מש"קיות ת"ש.
ב-2004 סיימה 3 שנות לימוד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. בין חבריה לכיתה היו רותם זיסמן-כהן, טלי שרון, טלי רובין ורינת מטטוב. במהלך לימודיה השתתפה בהצגה "שנה טובה לחקלאים בצפון" שכתבה וביימה יעל רונן ועלתה בבית ציוני אמריקה.
קריירה.
בתיאטרון.
ב-2004 גילמה את ברוריה במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" מאת סמי גרונמן שביים אילן רונן בתיאטרון הבימה. במחזמר זה שרה את השיר "שיר ערש". ב-2005 שיחקה בהצגה "טקסי" שכתבה וביימה סיגל אבין במסגרת "צעירי הבימה". ב-2006 גילמה את לואיז בהצגה "נודניק" מאת פרנסיס וובר שביים משה נאור. ב-2013 גילמה את אלייזה דוליטל, התפקיד הראשי לצד נתן דטנר במחזמר "גבירתי הנאווה" שכתב אלן ג'יי לרנר וביים משה קפטן.
בטלוויזיה.
ב-2005 שיחקה בסרט "מה אתה סח?" שכתב אבנר ברנהיימר (על פי הסיפור הקצר "מה יש לך" מאת גפי אמיר) וביים איתן צור. בדצמבר 2006, הפעילה ודובבה את הבובה אביגיל בעונה הראשונה של "רחוב סומסום" - הסדרה הרביעית בערוץ הופ!. בנובמבר 2007, שיחקה בשמונה תוכניות ספיישל של התוכנית "רק בישראל" בערוץ 2 של קשת, לרגל חגיגות 40 שנה לטלוויזיה הישראלית. כהן השתתפה בתוכניות בדמותה של סול בר, כתבת השטח השנואה על לימור, אשר תעשה הכל כדי להיות מראיינת מוערכת, אולם ללא הצלחה. ב-2007 גילמה את סיוון, השותפה החדשה של אפרת (אורנה בנאי) בהצגות הילדים, בסדרה "אמא'לה" בערוץ 2 של קשת, שכתבה תמר מרום וביים רם נהרי ששודרה בערוץ 2. ב-2008 גילמה מעריצה בסדרה "שולץ" מבית yes, שיצרו גורי אלפי, שחר סגל ורועי בר נתן. בשנים 2008–2009 גילמה את נועה דיין בסדרה "דני הוליווד" מבית yes, לצד רן דנקר, שירה קצנלנבוגן, שי פלד ועוד. באותן שנים גילמה דמויות שונות ב"שבוע סוף" בערוץ 2 של רשת, שהייתה לתוכנית הסאטירה המתחרה.
ב-2010 גילמה מזכירה קולית בסרט הקולנוע "זוהי סדום" שביימו אדם סנדרסון ומולי שגב.
החל מ-2010 משתתפת ב"ארץ נהדרת", תוכניתה של הזכיינית קשת. בין השאר חיקתה בתוכנית את דמויותיהן של דנה ספקטור, מירי בוהדנה, סיון רהב מאיר, ענבל אור, יעל פוליאקוב, אורטל עמר, עדן בן זקן, צופית גרנט, רינה מצליח, קרין גורן וקרן מרציאנו.
ב-2017 השתתפה בסדרה "נופלות על הרגליים". ב-2011 דיבבה את ליסה בסרט "דרושות אמהות במאדים". בעבר הופיעה כהן בפרסומת למתחם האופנה בקניון ארנה הרצליה.
משנת 2010 עד 2020 כהן הייתה הפרזנטורית של מסע הפרסום של "9,000,000", המותג של איי.די. איי. חברה לביטוח, ומגלמת את מזכירתו של הסוכן הפיקטיבי "שוקה".
בשנת 2018 כהן דיבבה את דמותו של אולי פיל בסדרה המוזיקלית הנושאת את שמו "אולי פיל" אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית. משנת 2020, מגלמת את דמותה של דפנה בסדרה "הנחלה".
בשנת 2021 החלה כהן להשתתף בסדרה "השוטרים", ומגלמת את אשתו של גיבור הסדרה אלון שנהב, אותו מגלם צחי הלוי. באותה שנה, כיכבה לצדו של יניב ביטון בסדרת הדרמה "עלומים", על תפקידה בסדרה קיבלה כהן מועמדות ראשונה לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
חיים אישיים.
ב-2007 כהן נישאה לגלעד ורובל, ולהם שלוש בנות, והם מתגוררים בתל אביב.
באוקטובר 2013 סיפרה על מאבקה עם מחלת האנדומטריוזיס, שבעקבותיה נאלצה לעבור ניתוח בשווייץ.
יוליוס וילהלם ריכרד דדקינד
ארנסט סטאברו בלופלד
ארנסט סטאברו בלופלד (באנגלית: Ernst Stavro Blofeld) הוא דמות רשע דמיונית מסדרת ג'יימס בונד שנכתבה על ידי איאן פלמינג. בלופלד הוא גאון רשע העומד בראש ארגון הפשע העולמי SPECTRE (ראשי תיבות של SPecial Executive for Counter-intelligence, Terrorism, Revenge and Extortion - הנהלה מיוחדת למודיעין נגדי, טרור, נקמה וסחיטה) ואויבו המושבע של סוכן השירות החשאי הבריטי. בנסיונותיו להשתלט על העולם, הוא ושליחיו, משתמשים בטרור, סחיטה ונקמנות. הוא מופיע בתור האנטגוניסט הראשי והעיקרי של כל סדרת ג'יימס בונד של איאן פלמינג וסדרת הסרטים.
בלופלד מופיע או נשמע בשמונה סרטי ג'יימס בונד רשמיים: "מרוסיה באהבה" (1963), "כדור הרעם" (1965), "אתה חי רק פעמיים" (1967), "בשרות הוד מלכותה" (1969), "יהלומים לנצח" (1971), "לעינייך בלבד" (1981), בסרט "ספקטר" (2015), שם התגלה שהוא אחיו החורג של בונד, ובסרט "לא זמן למות" (2021). הוא מופיע גם בסרט ג'יימס בונד הלא־רשמי "לעולם אל תאמר לעולם לא" (1983). ריבוי הופעותיו של בלופלד הופך אותו לרשע המתמיד ביותר מכל הרשעים בסרטי ג'יימס בונד ואויבו המושבע של בונד עצמו.
בלופלד ידוע בעיקר כגיבור קירח, אולם הודות לטבען של מזימותיו המרושעות הוא מסוגל לשנות את הופעתו החיצונית. בלופלד מופיע כמעט תמיד עם חתול פרסי לבן. לתקופה קצרה הייתה זו כמעט מוסכמה לא להראות את פניו של בלופלד ורק להראות תקריב שלו מלטף את החתול שלו. מוסכמה זו נשברה בסרט "אתה חי רק פעמיים" ובסרטים שלאחריו.
בלופלד חזר לסדרת הסרטים ב-2015 עם גילומו של השחקן האוסטרי המפורסם כריסטוף ואלץ, שגילם גרסה מודרנית יותר וחדשה יותר של בלופלד הנקראת "פרנץ אוברהאוזר" בסרט "ספקטר".
בלופלד וחתולו שימשו כהשראה לדמויות נבלים רבות (בעיקר פארודיות). בין היתר בסדרות המצוירות "חוש-חש הבלש" (דוקטור רשע) ו"דיינג'רמאוס" (ברון סילס גרינבק). פארודיות נוספות לדמותו מופיעות בסדרת סרטי אוסטין פאוורס (Dr Evil), בסרט זולנדר (Mugatu), מר הודו (Mogambo), ספייס וורלד (צ'יף) ואף במערכון מתוך העונה הראשונה של הקרקס המעופף של מונטי פייתון.
תַ'א (בערבית: ثاء) היא האות הרביעית באלפבית הערבי. לפניה באה האות תא ואחריה האות ג'ים.
האות ת'א מייצגת את העיצור /θ/ (כצירוף th במילה האנגלית think. זוהי גם ההגייה המקורית של ת"ו רפה). התעתיק המקובל שלה לעברית הוא "ת'". בערבית לבנטינית ת'א נהגית כעיצור /s/ (כמו סמ"ך), וברוב הניבים המצריים והצפון אפריקאים היא נהגית כעיצור /t/ (כמו ת"ו). יוצאים מן הכלל הם הניבים הפלסטיניים הכפריים, התוניסאיים, האלג'יראים הכפריים וחלק מהלוביים, שם ת'א נותרת כהגייתה התקנית.
ת'א היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ח'א, ד'אל, צ'אד, ט'א וע'ין). על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים, כמו האלפבית הדרום-ערבי מופיעה אות לייצוג הפונמה הזו, באלפבית הפיניקי, המקור לאלפבית הערבי הצליל כבר לא היה קיים. כך עוצבה ת'א כגרסה של תא (הקישור לתא נעשה כנראה עקב דמיון פונטי), וללא שום מקבילה פיניקית.
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד'ארז".
ג'ון לואיס פון נוימן
הילד הבוכה