אצבע מאשימה גם הופנתה לצלאח א-דין וריצ'רד לב הארי. קונרד נקבר בכנסייה של העיר צור שנהרסה במהלך כיבוש העיר על ידי הממלוכים.
מחקר בשם "The Assassination of Conrad of Montferrat: Another Suspect" מאת פטריק ווליאמס טוען כי אנרי משמפן, העתיד לתפוס את השלטון במדינה הצלבנית המשתקמת, הוא חשוד נוסף וכי הרצח בוצע בהסכמה אם לא בתמיכה של ריצ'רד לב הארי. עובדה אחת ברורה, שבעה ימים לאחר הרצח ומחשש כי בהיעדר שליט לממלכת ירושלים תתפשט האנרכיה ויאבדו הישגי מסע הצלב, נישא אנרי משמפן לאיזבל והיא בהריון מקונרד.
קונרד ממונפראטו כדמות ספרותית.
דמותו של קונרד ממונפראטו מופיעה במספר לא מבוטל של ספרים וסרטים העוסקים במסעי הצלב ובחייו של ריצ'רד לב הארי.
בספרות.
וולטר סקוט (באנגלית: Walter Scott) (14 באוגוסט 1771 - 21 בספטמבר 1832) שהיה משורר וסופר סקוטי פורה שנודע בעיקר בזכות הרומנים ההיסטוריים, כתב ספר בשם הקמיע (אנגלית: The Talisman) המתאר את מסע הצלב השלישי ובו מופיעה דמות בשם קונרד ממונסראט המתוארת כ"קופיף פטפטן" ("marmoset" and "popinjay")
קונרד מופיע כנבל גם בספרו של הסופר הבריטי בן זמננו (נולד ב-1939) גרהם שלבי - המלכים של תוכניות שווא.
בספר זה מתואר קונרד כארכי-נבל דמוני ובפרק המופיע במהדורה האמריקאית של הספר מתוארת סצנה בה תוקף קונרד את איזבל ואונס אותה.
דמות זו של קונרד חופפת סטראוטיפ האופייני לרומאנים גותים בהם מופיע האיטלקי כדמות מושחתת, משחיתה וסאדיסטית.
אלן גורדון סופר נוסף בן זמננו (יליד 1959) משלב את קונרד ממונפרטו בעלילת הרומן ההיסטורי "האלמנה מירושלים" (אנגלית: The Widow of Jerusalem) המתאר את תולדות מסע הצלב השלישי ומנסה לרדת לחקר פרשית הרצחו של קונרד ממונפראטו.
בסרטים.
בסרטו של ססיל ב. דה-מיל מסעי הצלב משנת 1935 מגלם השחקן האוסטרי גוז'ף שילדקראוט את דמותו של קונרד כתככן בוגדני הזומם לרצוח את ריצ'רד לב הארי.
בסרט "צלאח א-דין" (1963) הבמאי המצרי יוסף שאהין מתאר את קונרד כדמות שלילית החותרת ביחד עם בן בריתו - המלך הצרפתי פיליפ תחת מאמציו של ריצ'רד לב הארי.
קונרד ממונפירה
קונרד ממונפרה
מרגריט דה ולואה
אוברי בירדסלי
אוברי בירדסלי (Aubrey Beardsley; 21 באוגוסט 1872 - 16 במרץ 1898) היה צייר ומאייר אנגלי, הידוע באיוריו האירוטים בסגנון האר נובו. סגנון עבודתו של בירדסלי מאופיין בשימוש בקווים מעוגלים ובמשטחי צבע חלקים, בהשפעת הדפסי העץ היפאנים (Shunga).
חייו.
אוברי בירדסלי נולד בברייטון, ובשנת 1883 עקרה משפחתו ללונדון. בשנים שלאחר מכן הוצג בירדסלי כ"גאון מוזיקלי צעיר" והוא הופיע במספר קונצרטים עם אחותו. לאחר סיום לימודיו הוא עבד במספר משרות משרדיות כגון במשרד לאדריכלות ובמשרד של חברת ביטוח. בעקבות עידודם של הציירים אדוארד ברנז ג'ונס (Edward Burne-Jones) ופייר פובי דה שאבאן (Pierre Puvis de Chavannes) הוא נרשם אל בית הספר לאמנות בווסטמינסטר (Westminster School of Art).
החל משנת 1884 היה בירדסלי שותף לקבוצה של אמנים אשר הוציאו את כתב העת המאויר "ספר הצהוב" (Yellow Book). בירדסלי שימש כעורך האמנותי של ארבעת הגליונות הראשונים של כתב העת ואף יצר בעצמו חלק מן האיורים. בנוסף, היה בירדסלי מקורב אל התנועה האסתטית (Aestheticism) הבריטית, שהייתה דומה במאפייניה לתנועות הדקדנס והסימבוליזם הצרפתי. בנוסף בין הפרסומים הרבים שאייר ידועה המהדורה האנגלית הראשונה של המחזה "סלומה" (Salome) מאת אוסקר ויילד. בנוסף יצר גם קריקטורות בעלות גוון פוליטי.
אף על פי שבירדסלי זוהה כהומוסקסואל בעקבות קשריו עם ויילד ועם כותבים אנגלים אחרים, וכן בשל מוטיבים הומוארוטיים בעבודותיו, נשארו הפרטים אודות מיניותו בגדר תעלומה. שמועות שונות טענו כי היה מעורב בקשר עם אחותו, מייבל, אשר הרתה ממנו אך הפילה את הוולד. תקופות רבות בחייו היה בירדסלי חולה כרוני. הוא נפטר במנטון (Menton) שבצרפת ממחלת השחפת בגיל 25 בלבד.
נבחרת גביע דייוויס של ספרד
נבחרת גביע דייוויס של ספרד היא נבחרת הטניס של ספרד המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי העולמי. הנבחרת מורכבת משחקני הטניס הבכירים שלה.
נבחרת הדייוויס של ספרד זכתה שש פעמים בגביע דייוויס (גביע דייוויס 2000, גביע דייוויס 2004, גביע דייוויס 2008, גביע דייוויס 2009, גביע דייוויס 2011 ו-גביע דייוויס 2019) והגיעה לשלב הגמר שלוש פעמים (גביע דייוויס 1965, גביע דייוויס 1967 ו-גביע דייוויס 2003).
ספרד משחקת בגביע דייוויס משנת 1921.
נכון לשנת 2011 ספרד שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 184 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-114. מנואל סנטנה הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הרב ביותר, 46 בסך הכל, והוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 92 במספרם.
כיום, ספרד נחשבת לאחת הנבחרות החזקות בגביע דייוויס, הסיבה העיקרית לכך היא שלנבחרת שלושה שחקנים הנמצאים באופן קבוע בין עשרת השחקנים הטובים בעולם בסבב ה-ATP העולמי.
ספרד משחקת בצבעים כתום ולבן. . קפטן הנבחרת הוא שחקן העבר סרג'י ברוגרה.
קישורים חיצוניים.
נבחרת גביע דייוויס של ספרד - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס
פרנסואז ד'אובינייה
גנסיוס
גנסיוס הקדוש מרומא (מת ב-286 או ב-303) הוא קדוש נוצרי שהפך למרטיר. יום חגו ב-26 באוגוסט 25 באוגוסט (ימי מותו על פי האמונה) או ה-3 בינואר.
גנסיוס הקדוש היה שחקן אשר נשכר לשחק במחזה אשר לעג לאמונה הנוצרית בטבילה. במהלך הופעה ברומא מול הקיסר דיוקלטיאנוס שינה גנסיוס את דעתו והמיר דתו לנצרות. גנסיוס טען כי הוא רואה חזונות של מלאכים ושהוא הפך למאמין בישו. בשל מעשיו אלה, הוא הוצא להורג.
יוליוס אבולה
יוליוס אבולה (איטלקית: Julius Evola; 19 במאי 1898 - 11 ביוני 1974), שנודע גם כברון ג'וליו צ'זארה אנדראה אבולה, היה פילוסוף, מיסטיקן, סופר, אמן ופוליטיקאי איטלקי שהשתייך לזרם הפרניאלי בפילוסופיה. אבולה נודע בעיקר בשל מעורבותו בפוליטיקה של איטליה הפשיסטית עד שהיא חדלה להתקיים בתום מלחמת העולם השנייה. כתביו והגותו היוו השראה גם להתהוותן ולביסוסן האידאולוגי של קבוצות וזרמים נאו-פשיסטיים שקמו לאחר מלחמת העולם השנייה באיטליה ובעולם.
הגותו הפילוסופית הייתה מהולה ברעיונות מיסטיים ואזוטריים הלקוחים מאמונות ומזרמים פילוסופיים שונים, הן ממזרח והן ממערב, בהם מטפיזיקה, הרמטיקה, טנטרה, בודהיזם, טאואיזם ועוד. כתביו של אבולה עסקו גם בנושאים אחרים בהם התעניין ושילבו ביניהם - כמו טבע וטיפוס הרים, ההילה המיסטיקנית של הגביע הקדוש, היסטוריה ודקדנס.
אבולה החשיב עצמו לנציג המשמר של מסורות רוחניות בעידן המודרני, בו המסורתיות נזנחת לטובת ערכים אחרים. רעיונותיו המרכזיים ועיקרי משנתו נשזרים בשלושת הספרים שכתב: "Revolt Against the Modern World" ("מרד כנגד העולם המודרני") שיצא לאור ב-1934; "Men Among the Ruins" ("האדם בין החורבות") שיצא לאור ב-1953, ו-"Ride the Tiger" ("רכב על הנמר") שראה אור ב-1961.
אבולה ניסה להשפיע בזמנו באמצעות רעיונותיו הן על הפשיזם והן על הנאציזם החל מהיווצרותן של האידאולוגיות הללו ועד להתמוטטות המשטר הפשיסטי באיטליה ב-1943, וכשזה נפל - הוא נמלט לגרמניה הנאצית. בעודו שוהה בגרמניה, הביע התנגדותו לרפובליקת סאלו הסוציאלית והועסק בחברה המדעית הנאצית, ה"אננארבה", בחקר של ארגון הבונים החופשיים. בתום המלחמה הוא חזר לאיטליה, שם כתביו זכו לפופולריות רחבה בקרב חוגים ימניים ותנועות נאו-פשיסטיות לאומניות צעירות. בהיקף רחב יותר - גם קבוצות רדיקאליות, אנטי דמוקרטיות ולאומניות ברחבי העולם כולו הושפעו מכתביו והגותו, כמו גם מלומדים ואינטלקטואלים יחידים ששאבו ממנו השראה בדרגות שונות. האינטלקטואל האיטלקי פרנקו פרארזי, אחד המלומדים שהושפעו מאבולה, טען כי "דעותיו של אבולה הן מהרדיקליות והעקביות ביותר במאה העשרים בצאתן כנגד הדמוקרטיה, הליברליות, ערכי השוויון והחופש".
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות.
ג'וליו צ'זארה אנדראה אבולה נולד ברומא למשפחה אריסטוקרטית סיציליאנית. הוא שרת כפקח ארטילריה במלחמת העולם הראשונה ברמת אסיאג'ו שבצפון-מזרח איטליה - החזית האלפינית בקמפיין הצבאי שבין האימפריה האוסטרו-הונגרית לבין איטליה. בתום המלחמה, נמשך אבולה לאמנות, במיוחד לזרמים אוונגרדיים, ואף התרועע עם הפוטוריסט האיטלקי פיליפו תומאזו מארינטי למשך תקופה קצרה. בהמשך הוא היה לאחד מנציגי זרם הדאדאיזם באיטליה, כשיצירותיו הפואטיות וציוריו תאמו ברוחן לסגנון. ב-1922, לאחר שהגיע למסקנה שזרמי האוונגרד הפכו לממוסחרים מדי, החל במקביל לגבש דעות על כניסה לעולם האקדמיה, וצמצם את מידת התעניינותו באמנות, דבר שהתבטא גם בהפחתת יצירות הציור והשירה שיצר.
בסביבות 1920 החל לגלות עניין רב בתורות הנסתר, במיסטיקה, בטרנסצנדנטליות רוחנית ובחקר תורות 'בלתי-רציונליות'. עם הזמן הוא הקדיש הרבה להבנת עולם הנסתר, סודות האלכימיה והמיסטיקה, כמו גם רעיונות רוחניים אוריינטליים מתוך הבודהיזם טיבטי, הוג'ריאנה והיוגה.
ב-1927 הקים אבולה ביחד עם מיסטיקנים ואינטלקטואלים איטלקים אחרים, את הארגון "Gruppo di Ur". מטרת הארגון הייתה לספק משמעות רוחנית ושכלתנית לתנועה הפשיסטית שהתחילה לצמוח אז באיטליה, דרך החייאת האמונות הפאגאניות הרומיות.
מעורבותו בפשיזם.