מגעי המסחר בין בית טיודור והאימפריה המונגולית בהודו התקיימו בשנת 1600, כאשר אליזבת הראשונה העניקה לחברת הודו המזרחית הבריטית צ'רטר מלכותי במטרה לתת זכויות מסחר מועדפות בהודו. לאחר נפילת האימפריה המונגולית בהודו בשנת 1707, הודו נהייתה לאחת ממדינות הייצור הגדולות בעולם בתחילת המאה ה-18 (אשר היוותה 22.6% מהתמ"ג העולמי). לאחר עזיבת הבריטים, תמ"ג המדינה ירד באופן ניכר ועמד על 4% מהתמ"ג העולמי. במהלך המאה ה-18, חברת הודו המזרחית הבריטית השיגה השפעה גדולה בהודו. קרב פלסי ב-1757 הביא לכיבושה של בנגל, בעוד שבשנת 1857, בעקבות מספר חוזים ומלחמות עם הממלכות ההודיות, רוב תת-היבשת ההודית הייתה בשליטת החברה. בעקבות המרד ההודי ב-1857, בו התמרדו חיילים הודים כנגד הקצינים הבריטים, נמכרה החברה שנה לאחר מכן. נכסיה של חברת הודו המזרחית הבריטית היו כה עצומים, עד שהממשלה הבריטית החליטה לפלוש לשטחי המדינה. הודו שימשה בסיס עיקרי להתפשטותה של האימפריה הבריטית ברחבי אסיה והיא נחשבת למושבה החשובה ביותר של האימפריה הבריטית.
הראג' הבריטי (1858-1947).
ב-1858, ממשלת בריטניה השתלטה על השטחים ועל הסדרי האמנה של חברת הודו המזרחית הבריטית לשעבר. בשנת 1876, האזור, שכלל את הודו המודרנית, פקיסטן ובנגלדש, הפך ל"אימפריה ההודית" או בכינויו "הראג' הבריטי", בשליטת המלכה ויקטוריה שהייתה קיסרית הודו הראשונה עד 1947. צבא הודו הבריטית סייע לבריטניה במלחמות רבות, בעיקר בשתי מלחמות העולם.
תנועת העצמאות ההודית צברה תאוצה בעקבות המרד ההודי בשנת 1857, האופוזיציה לשלטון הבריטי גדלה, הן באמצעות הפיכות אלימות והן באמצעות הפיכות לא אלימות שהובילו בסופו של דבר לעצמאותה של הודו בשנת 1947. החלוקה המדינית של הודו יצרה שתי ישויות חדשות מתוך הראג' הבריטי לשעבר - הודו ופקיסטן.
דומיניון הודו (1947-1950).
הודו זכתה בעצמאותה בשנת 1947, יחד עם חלוקת הודו, שיצרה שתי ישויות חדשות: הודו ופקיסטן. באותה השנה, הודו הצטרפה לחבר העמים הבריטי. המלך ג'ורג' השישי, אשר כיהן כקיסר הודו עד 15 באוגוסט 1947, נטש את תוארו ב-22 ביוני 1948 (תוארו נזנח), ג'ורג' השישי שימש כראש המדינה הטקסי של הודו וכמלך הודו (בדומה לכך, שימש גם כמלך פקיסטן). בשנת 1950, הודו נהייתה רפובליקה וקשרה עם הכתר הבריטי נותק.
הרפובליקה של הודו (1950- עד היום).
לאחר שנהייתה רפובליקה, הודו החליטה להישאר בחבר העמים הבריטי, ומאז, בריטניה והודו מקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. הודו מהווה חברה מרכזית בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. הודו נמנעה מלקחת צד במהלך המלחמה הקרה, זאת בניגוד לעמדתה של בריטניה כחברה מייסדת בנאט"ו ובעלת ברית מרכזית של ארצות הברית. היחסים המדיניים והדיפלומטיים בין שתי המדינות היו בדרך כלל לבביים אך חסרי עומק. ראש ממשלת הודו לשעבר, העריך את יחסי בריטניה-הודו, ואמר כי בריטניה הייתה המדינה השלישית בכוחה שלא ראויה לטיפוח.
יחסים כלכליים.
הודו היא המשקיעה הזרה השלישית בגדולה בבריטניה. בעוד שבריטניה היא שותפת הסחר ה-18 בגדולה בעולם של הודו והמשקיעה הזרה השלישית בגדולה בהודו (אחרי ארצות הברית ויפן). מספר רב של אמנות, מזכרי הבנה והסכמי סחר דו-צדדיים נועדו לחזק את הקשרים הכלכליים בין המדינות. בשנת 2005, נחנכה ועדת הכלכלה והמסחר המשותפת (JETCO) בניו דלהי, שמטרתה היא הגדלת ההשקעות הדו צדדיות של בריטניה והודו.
צמיחתם של חברות רב לאומיות הודיות תרמו רבות לעסקיה של בריטניה וכלכלתה. נכון לשנת 2014, שווי החברות ההודיות שבסיסן בבריטניה היה 19 מיליאד פאונד. כמו כן, חברות אלה מעסיקות מעל 100,000 תושבים בבריטניה. קבוצת טאטא מעסיקה 60,000 תושבים בבריטניה. ממשלת בריטניה בחרה בהודו כאחת משותפיה המסחריים המשפיעים ביותר, משום שהיא מהווה את אחד מהמשקים המהירים ביותר בעולם. בשנת 2013, הקים קמרון משלחה מסחרית שכללה מעל 100 נציגים, תאגידים רב לאומיים, תאגידים בינוניים וקטנים ואוניברסיטאות להודו. בהשוואה למשלחת הסחר של 2010, בריטניה והודו ניהלו משא ומתן על מנת להכפיל את היקף הסחר עד 2015. בעקבות המשלחה המסחרית, סך יצוא הסחורות והשירותים הבריטים להודו עלו ב-14% בחודשי ינואר-ספטמבר 2013. ב-6 עד 8 באוקטובר באותה השנה, ראש ממשלת בריטניה, תרזה מיי, ביקרה בהודו לצורך ביקור בילטראלי.
יחסים פוליטיים.
הודו ובריטניה מקיימות מגעים פוליטיים בעיקר באמצעות הארגונים הרב צדדיים, לרבות חבר העמים הבריטי, ארגון הסחר העולמי והבנק לפיתוח אסיה. שלושה נשיאים הודים ביקרו בבריטניה : סוורפלי רדקרישנן ביוני 1963, רמזוואמי ונקטרמן באוקטובר 1990 ופרטיבה פטיל בשנת 2009. המלכה אליזבת השנייה ביקרה בהודו בנובמבר 1963, אפריל 1990 ובאוקטובר 1997. כמו כן, ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג ביקר בבריטניה בשנת 2006.
דייוויד קמרון היה מעורב באופן פעיל בשיפור היחסים שבין הודו לבריטניה ובהגברת שיתופי הפעולה בתחום העסקים, הביטחון, האנרגיה, שינויי האקלים, החינוך, המחקר, הפוליטיים ועוד. קמרון ביקר בהודו ב-18 עד 20 בפברואר 2013 וב-14 בנובמבר 2013. בעקבות ביקורו, שר החוץ הבריטי לשעבר, ויליאם הייג ושר האוצר של בריטניה לשעבר, ג'ורג' אוסבורן ביקרו בהודו במסגרת ביקור בילטראלי ביולי 2014. במהלך ביקורם, הכריז אוסבורן כי יוקם פסל של גנדי בכיכר הפרלמנט של לונדון על מנת לציין את יום השנה ה-100 להחזרתו של גנדי להודו מדרום אפריקה. ב-14 במרץ 2015, אמר קמרון כי "מערכת היחסים שלנו עם הודו נשארו קרובים לאורך ההיסטוריה וממשיכים להתחזק באמצעות כבוד הדדי, שיתופי פעולה ומסחר", הוא הוסיף וציין כי הפסל "יחזק את הקשר הידידותי בין הדמוקרטיה העתיקה בעולם לבין הגדולה ביותר".
יום השוויון לנשים
יום השוויון לנשים נחגג בארצות הברית ב-26 באוגוסט כדי לציין את קבלת התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית ב-1920, אשר אוסר על המדינות בארצות הברית וגם על הממשל הפדרלי עצמו מלמנוע זכות בחירה לנשים. ביום זה מציינים הישגים הקשורים לשוויון מגדרי. היום נחגג לראשונה בשנת 1973, והוא מוכרז מחדש בכל שנה מאז על ידי נשיא ארצות הברית.
היסטוריה.
התאריך נבחר כדי להנציח את היום בו מזכיר המדינה ביינברידג' קולבי חתם על ההצהרה למתן זכות חוקתית לנשים להצביע. בלה אבזוג, שהייתה חברת קונגרס מטעם מדינת ניו-יורק, הציעה פעמיים לקבוע את ה-26 באוגוסט בתור יום השוויון לנשים: פעם אחת ב-1971, אחרי השביתה הגדולה של 1970 שקיימו הנשים בארצות-הברית בקריאתן לשוויון. ושוב ב-1973, בזמן המאבקים על אישורו של התיקון לשוויון זכויות.
ב-16 באוגוסט 1973, אישר הקונגרס את החלטה H.J. Res. 52, אשר קבעה כי ה-26 באוגוסט יהיה יום השוויון לנשים וכי "נשיא מוסמך לציין את ההצהרה בדבר ההנצחה של היום ההוא ב-1920 שבו נשים אמריקאיות קיבלו לראשונה את הזכות להצביע". באותו יום, הנשיא ריצ'רד ניקסון פרסם את ההצהרה 4236 ליום השוויון לנשים, אשר החלה במילים: "המאבק של נשים לזכות הצבעה היה רק הצעד הראשון לקראת השתתפות מלאה ושווה של נשים בחיים במדינתנו. בשנים האחרונות, עשינו צעדים ענקיים אחרים על מנת לתקוף אפליה על בסיס מין באמצעות החוקים שלנו ועל ידי סלילת דרכים חדשות לשוויון הזדמנויות כלכלי לנשים. היום, כמעט בכל מגזר של החברה שלנו, נשים הן גורם חשוב בתרומתן לאיכות החיים האמריקאית. ולמרות כל זאת, עדיין נותר הרבה לעשות".
עד 2017, כל נשיא מאז ריצ'רד ניקסון פרסם הצהרה הקובעת את ה-26 באוגוסט כיום השוויון לנשים. למשל, ב-25 באוגוסט 2016, הנשיא אובמה כתב בהצהרתו כי: "היום אנחנו חוגגים את יום השנה להישג יוצא הדופן הזה, כדי לכבד את החלוצות ואת הסופרג'יסטיות שקירבו אותנו קצת יותר אל עבר עתיד משגשג, בו אנחנו מצליחים להגן על הזכויות החוקתיות של נשים ונערות ועל מאבקן למען שוויון".
נסטיה ליוקין
נסטיה ליוקין (באנגלית: Nastia Liukin; נולדה ב-30 באוקטובר 1989) היא מתעמלת מכשירים רוסית-אמריקאית לשעבר. האלופה האולימפית בתחרות קרב-רב אישי בשנת 2008, שם זכתה גם במדליית הכסף במכשיר הקורה, מקבילים מדורגים ובקטגוריה הקבוצתית (אולימפיאדת בייג'ינג 2008). אלופת העולם במכשיר הקורה בשנת 2005 ו-2007 ואלופת העולם על מקבילים מדורגים בשנת 2005. בנוסף זכתה במדליית הזהב ארבע פעמים בקרב רב באליפות ארצות הברית, פעמיים בקטגוריית הצעירים, ופעמיים בקטגוריית הבוגרים.
ביוגרפיה.
ליוקין נולדה במוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. בת יחידה לשני אלופים אולימפיים: ולרי ליוקין מדליסט זהב באולימפיאדת סיאול 1998, ואנה קוצ'נבה מדליסטית התעמלות אומנותית. משפחתה היגרה לארצות הברית כשנסטיה הייתה בת שנתיים וחצי, לאחר התפרקות ברית המועצות.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במלבורן שבאוסטרליה בשנת 2005 זכתה ליוקין במדליית הזהב הראשונה שלה במכשיר המקבילים והקורה ומדליית כסף בקרקע ובקרב-רב. ב-2006 זכתה ליוקין בגביע האמריקאי במקום הראשון בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה בשנת 2007, זכתה נסטיה ליוקין במדליית זהב במכשיר הקורה וכסף במקבילים מדורגים ובקטגוריית הקבוצות.
זהב באולימפיאדת בייג'ינג.
באולימפיאדת בייג'ינג זכתה ליוקין ב-5 מדליות: 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. את תחרות הקרב-רב אישי סיימה במקום הראשון בציון 63.325. בתחרות הקבוצתית זכתה במדליית הכסף יחד עם שון ג'ונסון, אלישה סקרמונה, סמנטה פסצ'זק ובריג'יט סלואן והופיעה בשלושה גמרים אישיים במכשיר הקרקע, הקורה ומקבילים מדורגים. זכתה במדליית כסף במכשיר הקורה והמקבילים ובמדליית הארד במכשיר הקרקע.
ב-2009 זכתה בפרס ESPY לספורטאית השנה.