שעה שעורכי הדין הביע הסתייגות מהפתיחות וההוגנות של מערכת המשפט הסינית, הגישה המוגבלת של עורך הדין בה, ושכיחות העינויים, אמר מזכיר הביטחון ג'ון לי כי המגזר המשפטי לא מבין את הצעת החוק. לעומתו, עורך דין בכיר התלונן כי חוסר היכולת או חוסר הרצון של הממשלה להקשיב "מקטב" לדבריו, וכי "זה כל כך טיפשי, כל כך יהיר".
ההפגנה השלישית: 9 ביוני 2019.
המחאה בהונג קונג.
צעדת היום.
בהמשך למחאה נגד הצעת החוק, ארגנה "החזית האזרחית לזכויות אדם" צעדה באורך שלושה קילומטרים שהתקיימה ב-9 ביוני 2019. מאות אלפי מפגינים הגיעו להפגין והיו לבושים בלבן כדי לסמל את "האור, הבהירות והצדק" בדרישה "לגנוז את החוק הרשע", "ההסגרה של סין" וקראו לקארי לאם להתפטר מתפקידה. זאת לצד הנפת דגלי טאיוואן. מנגד, למעלה מתריסר אניות שנשאו ססמאות בזכות הצעת החוק שטו בנמל ויקטוריה.
המפגינים גם ארגנו שביתה כללית בהונג קונג משעות אחר הצהריים המוקדמות ועד הלילה המאוחר. בשעות אלו הצליחה המשטרה למנוע מרכבות לעצור בקרבת ההפגנה, כדי להקשות על מפגינים נוספים להצטרף. בנוסף, היא דחקה במפגינים לצעוד מפארק ויקטוריה לפני השעה 15:00, במטרה להקל על הצפיפות. במהלך הצעדה היו כמה מקרים בהם התנועה נבלמה בשל נתיבים צרים, ובשל כך עלתה הדרישה מהמשטרה לחסום עוד כבישים לטובת המפגינים. המשטרה ניאותה לעשות כן רק לאחר שכמה מהמפגינים טיפסו מעל המחסומים וצעדו על הנתיבים השמורים לכלי רכב. לאחר מכן נחסמו כל הנתיבים.
ג'ימי שאם, מתאם החזית האזרחית אמר כי 1.03 מיליון בני אדם השתתפו בצעדה - המחאה הגדולה ביותר בהונג קונג מאז 1997 - שיעור מפגינים העולה על זה באירועי כיכר טיין-אן-מן ב-1989. המשטרה פרסמה הערכה שונה לפיה השתתפו בהפגנה 270 אלף איש.
העימותים בשעות הלילה.
במהלך הלילה, בחזית המטה של הממשלה חנו מאות מפגינים אליהם הצטרפו מפגינים נוספים שתומכים בעצמאות חבל הארץ. החזית האזרחית הודיעה רשמית על סיום הצעדה בשעה 22.00, אולם כמאה מפגינים נותרו בכיכר. קבוצות תומכות עצמאות, סטודנטים ואחרים קראו למפגינים להישאר גם ביום שאחרי הצעדה. חלק מהמפגינים קראו לאירועים נוספים כמפגן כוח נוסף, בעוד אחרים התעקשו על מחאה שקטה.
בסביבות חצות, ההתנגשות בין המפגינים למשטרה החמירה כשהממשלה הודיעה כי העברת הצעת חוק תימשך כמתוכנן, ללא שינוי. המפגינים החלו לזרוק בקבוקים וחפצי מתכת על המשטרה, שניסתה לרסס אותם בגז פלפל. קציני משטרה הגיעו למקום והתרו במפגינים כי הם "יפעילו כוח הולם". המחאה הסתיימה בשעה 03.00 לפנות בוקר, עם כמה פצועים משני הצדדים. כמו כן נעצרו 19 מפגינים; 358 מפגינים (80% בני פחות מ-25) נדרשו להתייצב בתחנת המשטרה עם תעודת הזהות שלהם.
הפגנות סולידריות ברחבי העולם.
לפחות 29 עצרות ב-12 מדינות התקיימו להבעת סולידריות עם המפגינים, כולל 4,000 מפגינים בלונדון, 3,000 בסידני ועצרות נוספות בניו יורק, סן פרנסיסקו, לוס אנג'לס, בוסטון, טורונטו, ונקובר, ברלין, פרנקפורט, טוקיו, קנברה, מלבורן וטאיפיי.
ההפגנה הרביעית: 12 ביוני 2019.
המחאה בהונג קונג.
המחאה חודשה ב-12 ביוני בעקבות הודעת הממשלה כי העברת החוק תימשך. נטען כי המשטרה מנעה במתכוון ממפגינים נוספים להגיע לאתר המחאה המיועד. כאשר הקהל התאסף בצד השני של הגשר המוביל למטה הממשלה, החלו התנגשויות בין המשטרה למפגינים, שבסופו של דבר הצליחו לפרוץ לנתיב התנועה הראשי בהונג קונג.
אחר הצהריים החלו כוחות המשטרה להשתמש באמצעים לפיזור הפגנות מול המפגינים שהתאספו מחוץ למתחם המועצה המחוקקת. בעודם צועקים "לסגת!", לבשו המפגינים מסיכות פנים, משקפי מגן, מטריות ושריון גוף כדי להגן על עצמם.
השוטרים הואשמו במעשיהם במהלך ההפגנות. המחנה הפרו-דמוקרטי גינה את עוצמת הכוח שהשתמשו בו וציין כי הוא אינו מידתי, שכן המפגינים הם "צעירים נטולי נשק". איגוד העיתונאים של הונג קונג האשים את המשטרה כי היא "רמסה את הכתבים", והתעלמה מביטחונם. עוד טען האיגוד כי המשטרה הפריעה באופן בלתי סביר לעבודתם, ושכמה שוטרים השתמשו בלשון גסה, כינו אותם "זבל" וצעקו "לכתבים אין זכות מיוחדת".
במהלך הלילה, 2,000 מפגינים מקבוצות דתיות קיימו משמרות מחוץ למשרדי הממשלה עם מזמורי שירה ותפילה. גם האיגודים המקצועיים, בתי העסק ובתי הספר התחייבו למחות. איגוד המורים של הונג קונג קרא לשביתה במשך שבוע. לפחות 4,000 מורים נענו לקריאה.
מחאת האימהות: 14 ביוני 2019.
ב-12 ביוני קיימה קארי לאם ריאיון ברשת TVB בו היא קוננה על כך שכאם היא לא הייתה סובלת את התנהגות ילדיה אם היו מתנהגים באלימות, כפי שעשו המפגינים הצעירים בהפגנה לטענתה. ב-14 ביוני, כ-6,000 איש (לדברי המארגנים), רובם אמהות, התאספו לבושים בשחור בגן צ'טר ודרשו מהמשטרה לבטל את הצעת החוק.
המשך המחאות בשנת 2019.
בתחילה דרשו המפגינים רק למשוך את חוק ההסגרה. בעקבות הסלמה בחומרת טקטיקת השיטור ב-12 ביוני 2019, מטרת המפגינים הייתה להשיג את חמש הדרישות הבאות (תחת הסיסמה "חמש דרישות, לא אחת פחות"):
ההפגנות נמשכו ולעיתים הדרדרו לאלימות. אחרי כחצי שנה של הפגנות נגד המשטר הסיני, התקיימו בחירות בהונג קונג לפרלמנט המקומי שתוצאותיהן כללו הישג לאופוזיציה הפרו דמוקרטית. לפרלמנט המקומי בהונג קונג לא היה כוח פוליטי משמעותי, והמחוקקים עסקו לרוב בסוגיות כמו תחבורה ציבורית ואיסוף אשפה. למרות זאת, הבחירות היו למעשה הפעם הראשונה בה תושבים יכלו להביע את דעתם בקלפי המחאות והתנהלות קארי לאם.
המחאות בשנת 2020.
משבר הקורונה.
מאז התפרצות נגיף הקורונה בסין היבשתית, מספר ההתכנסויות ירד מחשש להתפשטות הנגיף. למרות זאת, ארגונים פרו-דמוקרטיים בהונג קונג מצאו שיטות חדשות ללחוץ על הממשלה לפעול באופן תקיף יותר במטרה להגן על בריאות הציבור במחוז. המפגינים דרשו שייאסר על כל מי שביקר בסין להיכנס להונג קונג, ובין 3 בפברואר ל-7 בפברואר פתחו עובדי בתי החולים בשביתה למטרה דומה. ב-3 בפברואר אמרה קארי לאם כי רק שלושה מתוך 14 מעברי גבול בין הונג קונג לסין יישארו פתוחים ודחתה סגירה מלאה בשל "קשר הדוק מאוד" בין אנשים משני צידי הגבול שכרוכים ב"מעבר הגבול לגיטימי ואמיתי".
בחירות והמשך המחאות.
הפגנות נגד חוק הביטחון הלאומי התקיימו במאי, לקראת אישור החוק. הוא הועבר ב-30 יוני. מאז אישורו, סין היא שלחה לכלא או לגלות את רוב המנהיגים הבכירים של המחאה.
מפלגות פרו-דמוקרטיות ארגנו בקיץ של 2020 פריימריז לא רשמיים, כדי לראות מי מהמועמדים שלהן הם בעלי הסיכויים הטובים ביותר להיבחר לפרלמנט של הונג קונג. רק מחצית מ-70 חברי המועצה נבחרים על ידי העם. האופוזיציה שאפה לזכות בכל 35 המושבים הנותרים – וכך לסכל מדיניות של השלטון הפרו-סיני. כתוצאה מכך, נעצרו ראשי המחנה הדמוקרטי.
ביולי, קארי לאם וממשלת סין דחו את הבחירות למועצה המחוקקת של הונג קונג בכשנה שלמה (ל-5 בספטמבר 2021) , בתואנה שלא ניתן לקיים בחירות בשל התפרצות נגיף הקורונה בסין.
האופוזיציה הדמוקרטית טענה שזהו תירוץ, שיוביל בסופו של דבר לביטול מדיניות מדינה אחת, שתי שיטות ולסיפוח מלא של הונג קונג על ידי הרפובליקה העממית של סין. תושבים הפגינו בשל הדחיה.
הבחירות התקיימו לבסוף בדצמבר 2021. במסגרת רפורמה שאושרה במרץ 2021 בוועדת הקונגרס הלאומי, הגוף המחוקק העליון בסין העממית, מספר המושבים במועצה המחוקקת של הונג קונג הורחב מ-70 ל-90 ומספר המחוקקים שייבחרו בבחירה ישירה צומצם מ-35 ל-20 בלבד. אחוז המצביעים בבחירות היה בשפל.
צנזורה.
ההפגנות צונזרו ברובן במדיה החברתית הסינית. חיפוש הכותרים "הונג קונג", "HK", ו"הצעת חוק ההסגרה" הובילו לחדשות הרשמיות ולתכני בידור. חשבונות שפרסמו תוכן הנוגע למחאה נחסמו.
רשת בלומברג פרסמה כי המפגינים השתמשו בתוכנת טלגרם כדי להסתיר את זהותם ולמנוע מעקב מצד ממשלת סין. שרתי טלגרם חוו התקפת DDoS ב-12 ביוני, ומייסד הרשת החברתית פאבל דורוב זיהה את מקור ההתקפה בסין וציין שהיא "התרחשה בזמן ההפגנות בהונג קונג".
תגובות במערב.
אפל וגוגל הסירו מחנויות האפליקציות שלהן אפליקציות שתמכו במפגינים. בנוסף בליזארד השעתה את אחד הגיימרים שהביע תמיכה במפגינים.
דריל מורי ג'נרל מנג'ר יוסטון רוקטס צייץ בטוויטר בעד המפגינים מהונג קונג, ובעקבות זאת הודיעה חברת התקשורת הסינית טנסנט כי לא תשדר שידורי ספורט בהם משחקת הקבוצה.
נונאטאק סקוט
נונאטאק סקוט (באנגלית: Scott Nunatacs) היא קבוצה של נונאטאקים בולטים, שנמצאים כ-18 ק"מ מזרחית לקרחון ריכטר ומהווים את הקצה הצפוני של הרי אלכסנדרה בארץ אדוארד השביעי, אנטארקטיקה.
היסטוריה.
תצורת הסלעים התגלתה בשנת 1902 על ידי משלחת דיסקברי לאנטארקטיקה בראשות קפטן רוברט פלקון סקוט. לויטננט קריסטיאן פרסטרוד, מנהיג קבוצת המזחלות המזרחית של משלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן (1912-1910), שטיפסה על הנונאטאק תוך כדי חקר חצי האי אדוארד השביעי, קרא לנונאטאק על שם קפטן סקוט בשנת 1911.
מונומנט היסטורי.
גלעד פרסטרוד הוא גלעד אבנים קטן, שהקים קריסטיאן פרסטרוד ב-3 בדצמבר 1911 לרגלי הכף העיקרי בצדם הצפוני של הנונאטאקים, במהלך משלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן. הגלעד הוכרז כאתר היסטורי או מונומנט (HSM66), בעקבות הצעה של ניו זילנד, נורווגיה והממלכה המאוחדת לועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
שטח כאוטי