שרונה מרקט הוקם בשנת 2015, כחלק מפארק שרונה שבדרום הקריה, בין בתיה המשוחזרים של המושבה הטמפלרית. הפרויקט הוקם על ידי חברת גינדי החזקות השוק הוקם בהשקעה של למעלה מ-530 מיליון ש"ח ובהשראת שווקים בעולם בהם בורו (Borough Market) שבלונדון, צ'לסי (Chelsea Market) שבניו יורק ולה בוקריה שבברצלונה, והוא משתרע על שטח של 8,700 מ"ר.
בשרונה מרקט פועלים מעל ל־90 חנויות קמעוניות, דוכני אוכל, מעדניות וחנויות גורמה של יצרנים מקומיים. המתחם, מתמחה במוצרי מזון ומהווה אטרקציה תיירותית בשל ההיצע המגוון, הפעילויות הקולינריות והפעילויות התרבותיות.
במתחם מסעדות ודוכני אוכל, מעדניות גבינות, דגים ופירות ים, חומץ בלסמי, תבלינים, בשר, פירות וירקות, יינות ובירות, מאפים בעבודת יד ובתי קפה. בשרונה מרקט אפשר למצוא מגוון מסעדות שף כמו "ג'יג'י קובלה" של קבוצת מחניודה, "מיזאקי" של השף "המזנון" של השף אייל שני, "הקוסם" של השף אריאל רוזנטל. ועוד מגוון מסעדות "רוטיסרי", "ג'ונאם תל אביב", "פיתה בסטה" ועוד.
נכון לשנת 2018, ביקרו בשרונה מרקט כ־16 מיליון מבקרים מהארץ וכ-4 מיליון תיירים מהעולם.
על אף שהשוק פועל בימי שבת וחג, פועלים בו עסקים בעלי תעודות הכשר לצד עסקים שאינם שומרים כשרות ומוכרים בין היתר בשר חזיר ומאכלי ים.
היסטוריה וארכיטקטורה.
שרונה מרקט שוכנת בפאה הדרומית של מושבת הטמפלרים, בין רחוב הארבעה ורחוב קפלן. המושבה שרונה, נבנתה בשנת 1871 של המאה ה-19 על ידי משלחת טמפלרים מגרמניה, שביקשו לבטא את רעיונותיהם החדשניים בתחום החקלאות והבנייה. עם כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים, התיישב במושבה המנדט הבריטי ובנה במתחם בתים חדשים, ששינו במעט את הצביון הכפרי שלו. בשנת 1947, הועברה המושבה מהבריטים לידי היהודים ושימשה כבסיס הרשמי והראשון של ההגנה ובאותה התקופה ובשל המצור על ירושלים, שימשו המבנים השונים בשרונה את משרדי הממשלה עד שנת 1955, אז עברו לירושלים.
בשנת 2006, החליטה ממשלת ישראל לשמר ולשחזר 36 בתים בשרונה – 5 מהם הועברו בעבודה מורכבת ומיוחדת למתחם שרונה.
שרונה מרקט, תוכנן עוצב על ידי האדריכלים קיקה ברא"ז ואורי בן דרור ומיכאל אנקווה מסטודיו מו. את הליווי והייעוץ הקולינרי העניק ירון קסטנבוים.
החל משנת 2018, היועצת הקולינרית שמסייעת ביצירת תוכן קולינרי ייחודי היא אפרת אנזל.
באוקטובר 2019 מכרה גינדי החזקות את החזקותיה במתחם שרונה מרקט, מלבד החניון במתחם, לחברות ביג ומגה אור בתמורה ל-160 מיליון שקל.
פיגוע הירי בשרונה מרקט.
ב־8 ביוני 2016, אירע פיגוע הירי במסעדת מקס ברנר שבשרונה מרקט, על ידי מחבלים פלסטינים ובו נרצחו 4 בני אדם ונפצעו 16 נוספים.
צעירי קריית מלאכי
צעירי קריית מלאכי (נקראה גם: "דור שני") הייתה להקה ישראלית, שפעלה בין השנים 1987–2011. הלהקה נחשבה ללהקה שונה בנוף הישראלי של שנות ה-80 ויש שראו בשיריה תוכן מחאתי.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בשנת 1987 על ידי יאיר רוזנבלום, אליו הצטרף גדי ענבר כבמאי וכותב השירים, כלהקה העירונית של העיר קריית מלאכי. הרעיון להקמת הלהקה עלה בעקבות הצלחת להקת הנוער צעירי תל אביב. לאורך השנים, התבססה הלהקה על מחזורים של בני נוער שהתחלפו מדי שנה.
לפיכך נערכו אודישנים לחברי המחזור הראשון של הלהקה על ידי יאיר רוזנבלום ובסיומם נבחרו 16 בני ובנות נוער שהפכו לחברי הלהקה. בני הנוער שנבחרו סיפרו לימים כי את הרעיונות לשיריהם היו מעלים יחד עם הצוות המוזיקלי בישיבות משותפות. לאחר הקמתה, החלה הלהקה להופיע על מגוון במות בארץ ומחוץ לה, במסגרת זאת ביצעה הלהקה את ההופעה הפותחת של פסטיבל ערד כאשר היה בשיא הפופולריות שלו.
הפריצה הגדולה של הלהקה התרחשה בשנת 1989, כאשר להקת "צעירי תל אביב" עזבה את פינתה המוזיקלית הקבועה בתוכנית "זהו זה!" ולהקת צעירי קריית מלאכי (שהוצגה בשם "דור שני") נקראה להחליפה. מקור שמה נבע מכך שרוב חברי הלהקה היו דור שני להורים שעלו ארצה בעיקר ממדינות צפון אפריקה.
לעומת להקת "צעירי תל אביב" שעסקה בעיקר בתוכן צעיר ובידורי, להקת "דור שני" עסקה בנושאים הנחשבים "כבדים" יותר כמו אפליה, קיפוח, עדתיות, פריפריה ואבטלה. בין שיריהם ניתן למצוא מספר להיטים שעוסקים בנושאים הללו כמו "אמא שלי ממרוקו", "אבא מובטל", "פושע צעצוע" ו"סינדרלה".
שירי הלהקה נחשפו רבות בתוכנית "זהו זה!", ובהתאם הוזמנה הלהקה להופעות רבות בעקבות התוכנית. יתר על כן נושאי השירים שלא היו נושא שיח מקובל קיבלו לפתע מקום בשיח ובתרבות השירה העברית.
לאחר עונה אחת סיימה הלהקה את ההשתתפות בתוכנית בעיקר משום שרוב חברי המחזור הראשון התגייסו, ונותרו בה נערות בלבד. באותה העת לתפקיד מנהל הלהקה נכנס רוני אבירם, בעת שניהל אבירם את הלהקה השתנו מעט נושאי השירים והתמקדות בפריפריה ועדתיות התחלפה בנושאי נוער כלל ישראלים. הופעה נוספת של הלהקה בטלוויזיה הייתה עם הקמתו של ערוץ 2 בסדרת הנעורים "דור חדש" בגילומם של חברי הלהקה.
לרגל חגיגות החמישים להקמת קריית מלאכי התאחדו ותיקי הלהקה למופע חד פעמי.
אבירם ניהל את הלהקה עד לשנת 2011, אז החליט ראש העירייה מוטי מלכה לסגור את הלהקה.
במהלך השנים חלק מבוגרי המחזורים של הלהקה ניסו להמשיך בתחום השירה והבידור בין היתר בלהקות צבאיות ומחוץ להן.
ראובן פייזר
ראובן מ. פייזר (נולד ב-15 באפריל 1931) הוא גיניקולוג ישראלי, כיהן כפרופסור לגינקולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, לשעבר מנהל מחלקת נשים ויולדות א', בבית היולדות הקריה בתל אביב (1981-1996).
ביוגרפיה.
פייזר נולד בפרדס חנה לבתיה ואריך. אביו, אשר השתלם בגרמניה בגידולי הדרים עבד בארץ בפרדסים של פרדס חנה. אמו, לפני נישואיה הייתה שחקנית בתיאטרון האהל.
פייזר סיים את בית הספר העממי ובית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה שהיה שלוחה של בית הספר הריאלי בחיפה ובתוספת ללימודים העיוניים למדו גם לימודי חקלאות ומסיבה זו למדו בבית הספר התיכון – גימנסיה שנה נוספת סך הכל חמש שנים. במהלך הלימודים גויס פייזר להגנה.
בשנת 1950 התגייס פייזר לצה"ל. השתחרר בדרגת סמל לאחר שירות כסמל מודיעין באילת.
בין השנים 1953–1959 למד פייזר רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. כדי לעמוד בהוצאות הלימודים נאלץ לעבוד בעבודות רבות ושונות במהלך הלימודים.
פייזר התמחה בבית החולים רמב"ם בחיפה במיילדות וגינקולוגיה. בסיום התמחותו עבר לבית החולים העירוני ליולדות בקריה בתל אביב, ונתמנה לסגן מנהל המחלקה, סגנו של פרופ' שלמה יונה רנצו טואף.
במילואים בצה"ל שירת פייזר כרופא צבאי, והשתתף במלחמת ששת הימים ומלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 1981 מונה פייזר למנהל המחלקה בבית החולים העירוני ליולדות בקריה בתל אביב, אותה ניהל עד שנת 1996.
כן בהמשך מונה לפרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
בנוסף לעיסוקו של פייזר ביילוד וגיניקולוגיה עסק בפריון, ומעקב הריון.
מתלמידיו.
פרופ' יוסף בנימין לסינג לשעבר מנהל בית החולים ליס לנשים וליולדות, פרופ' אריאל יפו, פרופ' עמירם ברעם, פרופ' פואד מוחמד עאזם, מנהל היחידה לפריון ולהפריה חוץ־גופית בבית החולים איכילוב, פרופ' חיים יעבץ, פרופ' יובל ירון מנהל היחידה לאבחון גנטי טרום לידתי במרכז הרפואי תל אביב, ד"ר שפרה זוהר לשעבר מנהלת מחלקה גיניקולוגית בבית החולים זיו.
מגילת הטמפלרים שהתגלתה במחלקה הגיניקולוגית על ידי פייזר.
ב-1930 הוטמנה מגילת היסוד של הטמפלרים בקיר בית הספר בשרונה, שהפך לבית החולים ליולדות בקריה. שנים לאחר מכן היא נחשפה במקרה במהלך שיפוץ.
לאחר גירוש הגרמנים והסתלקות הבריטים, הוסב המבנה ב-1949 לבית החולים ליולדות הקריה.
מאולם הכניסה נמתח מסדרון קצר שהוליך למשרדו של מנהל מחלקת היולדות הפרופ' פייזר ולקיר שלו הוצמד ארון גבוה ומסיבי.
באחד השיפוצים באמצע שנות השמונים החליט פייזר לפנות את הארון. הארון לא היה מחובר לקיר, וכשהוא סולק ממקומו התגלה בקיר שמאחוריו לוח אבן משיש חברוני בגוון לבן-ורוד. גודל הלוח היה כ-50 על 35 ס"מ, הוא בלט כשלושה ס"מ מהקיר, והוא נקבע בגובה פני אדם מעל הרצפה. בתוך האבן החברונית הקשה היה מונח גליל מתכת אפור מצופה אבץ שהולחם ונאטם משני צדדיו.
כשפתחו את הגליל נתגלה לוח נחושת שעוביו כסנטימטר ועליו חקוקה כתובת בגרמנית. מלבד לוח הנחושת, נארזו בגליל מטבעות מנדטוריים עטופים בנייר מיוחד משוח בשמן פרפין. המטבעות הוטבעו ב-1927 בהנפקה הראשונה של כסף ארץ-ישראלי. כן הוטמנו בגליל המתכת כעשרה שרטוטים אדריכליים בהעתקת שמש של תוכניות המבנה במבטים שונים.
האוצר הועבר להנהלת בית החולים ומוסגר בלוח תצוגה, וזה נתלה בחדר הישיבות. עם העברת בית החולים ליולדות למִתחם איכילוב ביוני 1997 הועברה הוויטרינה למשרדו של פרופסור יוסי לסינג, מנהל בית החולים ליס לנשים וליולדות.
משפחה.
פייזר נשוי ללילי לבית רסין, חברה בהנהגת ויצו העולמית, וחברת אגודת הידידים וחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב, אב לנעמי, דפנה, אביבה והתאומים ערן ודניאל. מתגורר בצפון תל אביב.
דודו היה הד"ר דניאל (פריץ) פייזר. בן דודו היה הפרופ' עלי פייזר, אביו של הפרופ' עמוס פייזר.
מלך הסלים של היורוליג
גודש תנועה
אל. איי. נייט
שון ריקר (באנגלית: Shaun Ricker; נולד ב-1 בנובמבר 1982), הידוע יותר בשם הבמה שלו, אל. איי. נייט הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.