סוד מסחרי הוא מידע עסקי שאינו נחלת הרבים ושאינו ניתן לגילוי בנקל על ידי אחרים. סודיותו מקנה יתרון לבעליו על פני המתחרים ונדרשת השקעת מאמצים סבירים כדי לשמרו כסוד. כדי שסוד יזכה להגנה, נדרש כי יהיה בו פוטנציאל להעניק תועלת תחרותית משמעותית לבעליו וכי לא יהיה בנחלת הרבים.
סוד מסחרי במשפט הישראלי.
בישראל עוסק פרק ב' של חוק עוולות מסחריות, התשנ"ט-1999, בהגנה מפני גזל סוד מסחרי. סוד מסחרי מוגדר בחוק זה "מידע עסקי, מכל סוג, שאינו נחלת הרבים ושאינו ניתן לגילוי כדין בנקל על ידי אחרים, אשר סודיותו מקנה לבעליו יתרון עסקי על פני מתחריו, ובלבד שבעליו נוקט אמצעים סבירים לשמור על סודיותו".
התנאי היסודי הראשון בהוכחת קיומו של סוד מסחרי הוא הגדרת הבעלים לפי סעיף 5 לחוק עוולות מסחריות. לשונו הוא "לרבות מי שסוד מסחרי נמצא בשליטתו כדין", כלומר שהסוד הומצא או פותח ברשותו או שהוא רכש הזכות בתום לב.
על הסוד המסחרי להיות בעל ערך כלכלי ולהקנות לבעליו יתרון מסחרי. מדובר במידע סודי, שגילויו עשוי לחסוך למתחרים זמן, טרחה או הוצאות, או שבעליו השקיע משאבים על מנת להשיגו. בישראל לא נדרש לעשות שימוש בסוד כדי לזכות בהגנה.
על הסוד המסחרי להיות חסוי מפני הרבים, כך שלא ניתן לגלותו בצורה חוקית בקלות. בנוסף, על הבעלים מוטלת החובה לנקוט אמצעים סבירים לשמור על סודיותו. על הבעלים להגן על הסוד המסחרי בצורה אקטיבית, מידע שאינו מוגן - אינו נחשב כסוד מסחרי. הדרישה להגן על הסוד היא באמצעים סבירים, כך לדוגמה אי נעילת מחשב המכיל נוסחה כימית פרי עמל חברה עלולה להיחשב כאי שימוש באמצעים סבירים לאבטחת הסודיות. חוזי אי-תחרות ותזכיר לעובדים בעניין חובת שמירת הסודיות ייחשבו אף הם כאמצעים סבירים להגנת הסוד. אין דרישה לאמצעים פיזיים, ואמצעי מילולי כגון שלט הנושא את הכיתוב "אזור ממודר" ייחשב כאמצעי סביר להגנה על הסודיות. עקב הקושי הרב להוכיח כי מידע מסוים הוא בגדר סוד מסחרי, נהוג לנקוט במדיניות של החתמת עובדים, ספקים ולקוחות על הסכמי סודיות, המגדירים את המידע אליו הם נחשפים כסוד מסחרי, תוך אזכור סוגי המידע הטיפוסיים אליו הם עתידים להיחשף. חתימה על הסכם הסודיות מהווה הסכמה לכך שהמידע הוא סוד מסחרי.
מעסיקים נוקטים באמצעים מילוליים גם כדי להגן על עצמם מתביעות של מעסיקים קודמים – כותבות הוראות לעובדים חדשים שאסור להשתמש בידע שהביאו ממעסיקים קודמים.
ההגנה על סוד מסחרי יכולה לפקוע כאשר המידע הפך לנחלת הכלל. מידע הנגיש לציבור או מוצר מוגמר הנמכר לציבור הרחב, אינם נופלים בגדר "סוד מסחרי". כאשר מדובר בסוד מסחרי מדובר בדרך כלל במידע המצוי בידי חלק קטן מעובדי המעסיק, כגון חברי ההנהלה הבכירה או מנהלי מחלקת השיווק. בפרשת צ'ק פוינט נקבע כי מידע שאיננו ממודר, המופץ לכלל העובדים בחברה, כמו מידע שניתן לגלות אודות חברה באמצעים המודרניים הקיימים דוגמת האינטרנט - כל אלה אינם בגדר "סוד מסחרי". מכאן כי חשיפת המידע לציבור (לעיתים אף שלא ברצון הבעלים) תשלול את סודיות הסוד. עצם החשיפה עשויה להקנות לבעלים עילה נגד מפרסם המידע, אך צד שלישי שאינו קשור יוכל לעשות שימוש בסוד בלא להיות חשוף לתביעה. הסוד המסחרי אינו מגן על המידע כלפי כל צד שלישי, אלא רק אם יש חובה חוקית, חוזית או אחרת בין בעל הסוד למשתמש בו. ניתן להטיל אחריות על צדדים שלישיים גם אם פעלו בתום לב. בפרשת עלית נגד סרנגה נקבע כי עצם שיווק המוצר אינו הופך את הליך יצורו לנחלת כלל.
בנוסף נקבע כי בעלי הסוד ראויים להגנה גם אם המידע ידוע לציבור, אך התנאי הוא כי השימוש בידע הציבורי יוביל לייצור מוצר אשר יניב תוצר שאינו קיים ברשות הציבור כעת. אין דרישה שכל המידע יהיה סודי כדי לזכות בהגנת הסוד המסחרי. למשל, הנוסחה של קוקה-קולה כוללת חומרים ידועים, ורק הנוסחה היא סודית.
לשם קביעת היותו של מידע מסוים בגדר סוד מסחרי, יש לייחס חשיבות גם לשאלה כיצד ראו הצדדים את המידע המועבר ביניהם. יש ביחסי אמון בהקשרים הנוגעים לטיפול בסוד המסחרי כדי לחזק כי צדדים ראו מנקודת מבטם הסובייקטיבית כי מדובר בסוד מסחרי.
גזל סוד מסחרי.
גזל סוד מסחרי הוא עוולה נזיקית המוסדרת בפרק ב' סעיף 6, לחוק העוולות המסחריות, תשנ"ט–1999. הסעיף אוסר על גזל סוד מסחרי ומגדיר חלופות שונות להתהוותו כדלהלן:
זהותו של יוצר הסוד ודרך נטילת הסוד.
ניתן לראות ניסוי שהוא ערך בקרב עובדים בשאלה: כיצד העובדים תופסים את קיומו של הסוד המסחרי. בנוסף העלה טענה חשובה כיצד נתפס סוד מסחרי בעיני העובדים ומה המצב החקיקתי בארץ בנושא:
הדין הישראלי אינו מתייחס גם לשאלה של מוחשיות המידע- האם נטילת המידע היא מראשו של עובד או באמצעות אמצעי מוחשי חיצוני. בפסיקה ההתייחסות הבולטת ביותר היא שכל עוד מדובר במידע שמצוי בראשו של העובד מדובר בחלק מן הכישורים שלו – פ"ד אביב זלצר . היו גם פסקי דין שבימ"ש התייחס לעובדה שהמידע לא נלקח באופן מוחשי וקבע שזה לא מונע להגדיר את זה כסוד מסחרי.
טענתו של פרופ' פלדמן היא כי המצב הנוכחי מעלה את האפשרות לשינוי בחקיקה בהתאם לאינטואציות של העובדים, אם מידע ששונן אינו נתפס כסוד מסחרי וכפעולה בלתי חוקית כמו מידע שניטל באמצעים חוקיים ישנה סכנה שהחוק לא מכוון התנהגות ויש לשנותו. עם זאת כיום החוק אינו קובע דבר בנוגע לזהות היוצר או דרך נטילת המידע.
מחלף רמלה דרום
מחלף רמלה דרום הוא מחלף המקשר את כביש 40 וכביש 431. הוא נפתח לתנועה בפברואר 2009 ביחד עם פתיחת חלקו המזרחי של כביש 431.
המחלף נמצא מדרום לרמלה בין מצליח לישרש ומכאן שמו. הוא נבנה בתצורת מחלף יהלום עם שני גשרים בתוואי כביש 40 שהוסט בחלקו לטובת המחלף. ממערב למחלף זה נמצא מחלף רמלה מערב שמקשר את רמלה ובאר יעקב לכביש 431 בדרך נוספת הנקראת כביש 200. במחלף עלולה להיווצר בעיה בטיחותית עקב נתיבי האצה קצרים.
המחלף נבנה על ידי חברת דניה סיבוס.
המחלף הוא מסוג מחלף יהלום.
קומלינאים
קומלינאים (שם מדעי: Commelinales) היא סדרה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, ממחלקת החד פסיגיים. מאפיין בולט של המשפחה הוא גבעול חלש יחסית ובעל פרקים בולטים.
משפחות.
מכילה מספר מצומצם של משפחות, על פי שיטת המיון של APG II מ-2003:
אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח
אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull) הוא סרט הרפתקאות, הרביעי במספר בסדרת אינדיאנה ג'ונס, שיצא לאקרנים ב-22 במאי 2008. הסרט בוים על ידי סטיבן ספילברג, הופק על ידי ג'ורג' לוקאס והאריסון פורד שב לככב בתפקיד הראשי. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1957, ובו נלחם אינדיאנה ג'ונס נגד סוכני ברית המועצות על ממצא ארכאולוגי בשם גולגולת הבדולח.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1957, בזמן המלחמה הקרה. אינדיאנה ג'ונס ושותפו מאק נחטפים על ידי סוכנים סובייטים בראשות קולונל ד"ר אירינה ספאלקו ומובאים למחסן צבאי באזור 51 שבנבדה, בו מוחבאים פריטים מסוימים בעלי ערך וכוח רב על ידי הממשלה האמריקאית. הסוכנים מאלצים את השניים לגלות להם את מקום הימצאותה של גופה חנוטה מתקרית רוזוול המכילה כוחות על טבעיים, כביכול. ג'ונס נלכד כאשר שותפו בוגד בו ובקושי מצליח להימלט מנבדה, תוך שהוא מגיע לעיירת ניסוי לפיצוץ גרעיני, ונמלט ממנו בעור שיניו. במהלך המהומה במחסן בעת הימלטותו של ג'ונס, מתרסקת פינה באחד הארגזים, שבתוכו נחשף ארון הברית, תזכורת לסרט הראשון.
ג'ונס נאלץ להתפטר ממשרתו באוניברסיטה לאחר שהוא מואשם על ידי ה-FBI בשיתוף פעולה עם הקומוניסטים ובוחר לעזוב. אולם, בחור צעיר בשם מאט ויליאמס, עוצרו ומשכנעו לחפש אחר קולגה של ג'ונס, הארולד אוקסלי, שנעלם בפרו במהלך חיפושים אחר ממצא ארכאולוגי בשם גולגולת הבדולח. בפרו, ג'ונס מגלה כי אוקסלי אושפז בבית חולים לחולי נפש ובתאו השאיר רמזים למיקומו של הקבר בו חבויה גולגולת הבדולח - קבר פרנסיסקו דה אוריאנה, קונקיסטאדור מהמאה ה-16 שנעלם תוך שהוא מחפש את העיר האבודה אקאטור.
הכוחות הסובייטים לוכדים את ג'ונס ומאט ומובילים אותם למחנה בו לכודים גם אוקסלי ומריון, שג'ונס מגלה להפתעתו כאימו של מאט וכי הוא אביו. בהימלטם משביים, ולאחר מרדף בג'ונגלים של פרו, מגיעה החבורה למקדש אקאטור. ג'ונס מצליח לפתוח את הכניסה לחדר המלכות באמצעות גולגולת הבדולח, בו מצויים 13 שלדי בדולח, שאחד מהם ללא גולגולתו. כאשר קולונל ספאלקו מחזירה את הגולגולת למקומה, השלדים, המתבררים כישויות חייזריות, מתחילים בתהליך של העברת ידע. קולונל ספאלקו תובעת לעצמה את הידע הרב שהחייזרים מתכוונים לשתף, אך הם מגלים את כוונותיה הרעות, והיא נשרפת מכמות האנרגיה שעוברת דרכה. ג'ונס וחבריו נמלטים מהמקום ועדים לחורבן שנשאר מאחור. לאחר שג'ונס חוזר לביתו, הוא הופך לדיקן שותף ומתחתן עם מריון.
הפקה.
בסוף שנות ה-70 חתמו ג'ורג' לוקאס וסטיבן ספילברג על חוזה עם חברת סרטי פרמאונט להפקת חמישה סרטים על הארכאולוג אינדיאנה ג'ונס. בשנת 1989, לאחר אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון, לוקאס נתן לסדרה לדעוך לאחר שלא מצא עלילה מתאימה. בשנת 1992, בזמן הפקת הסדרה אינדיאנה ג'ונס הצעיר, לוקאס החל להתעניין בגולגולת הבדולח, וחשב שממצא ארכאולוגי זה יהיה מעניין בדיוק כמו שארון הברית היה בשודדי התיבה האבודה. אולם, ספילברג ופורד לא היו מעוניינים, והפיתוח הופסק כאשר לוקאס החל לעבוד על סרטי מלחמת הכוכבים.