ב-1946 קודם קופרמן למשרת "סגן מושל מחוז לוד". ב-22 בספטמבר 1946 צוין האירוע בישיבת מועצה של עיריית פתח תקווה וראש העיר יוסף ספיר שלח את ברכתו וציין שהוא ראוי להיות 'מושל מדינת היהודים'.
בשירות מדינת ישראל.
עם הקמת מדינת ישראל מונה קופרמן כממונה על מחוז תל אביב במשרד הפנים כשבאחריותו ערים כמו תל אביב-יפו, בני ברק, הרצליה, כפר סבא, פתח תקווה וחולון.
ב-1963 פרש קופרמן לגמלאות והוחלף על ידי סגנו דן ברוידס.
משפחתו.
ב-1921 נשא קופרמן לאישה את רבקה בת רוזה ורפאל קוהן ששירת כמינהלן הראשי של יק"א והברון רוטשילד בזכרון יעקב. האירוסין נערכו בחודש סיוון ומסיבת החתונה נערכה בחיפה בחודש ספטמבר. לאירוע הוזמנו נכבדים ערבים רבים.
ב-1957 נכווה בכל גופו כשניסה להרחיק רכב בוער מקרבת אנשים.
קופרמן נפטר בתל אביב ב-1971 והובא לקבורה בבית העלמין של זכרון יעקב. רעייתו רבקה נפטרה בשנת 1990 ונטמנה לצידו. בתם היחידה צפרירה קופרמן (1925–2013) חייתה בתל אביב.
מורשת.
ב-2016 הציג מוזיאון העלייה הראשונה בזכרון יעקב תערוכה בשם "נאמנות כפולה" שמציגה את פועלו של קופרמן ואת הסיפור על בן המושבה שעשה חיל בשרות המנדט, לצד קשר הדוק עם גורמים ביישוב היהודי.
קונפליקט הנאמנות הכפולה.
בשלושים השנים בהם שירת קופרמן בממשל הבריטי (1918–1948) הוא הצליח, מצד אחד, לקיים נאמנות מוחלטת למנדט (שם נחשב ל-"Civil Servent" נאמן) ומצד שני שיתף פעולה עם גורמים מרכזיים ביישוב היהודי (בכירי היישוב, אנשי ההגנה והמחתרות).
קדם-אירוויזיון 2009
פונדק ג'מייקה (סדרת טלוויזיה, 2014)
פונדק ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Inn) היא מיני-סדרת דרמה בריטית בת שלושה חלקים ששודרה לראשונה בערוץ BBC One בין 21 ל-23 באפריל 2014. את התסריט כתבה אמה פרוסט, והוא מבוסס על הרומן הגותי "פונדק ג'מייקה" מאת דפנה דה מוריאה.
תקציר עלילה.
"פונדק ג'מייקה" מתרחש בשנת 1821. הוא מספר את קורותיה של מרי ילן (ג'סיקה בראון פינדלי) שאחרי מות אמה עברה לגור עם דודתה פיישנס (ג'ואנה וולי) ובעלה. כשהיא מגיעה לפונדק ג'מייקה, ביתם שבקורנוול, מרי מגלה שדודתה נמצאת תחת השפעתו של בעלה ג'וס מרלין (שון האריס). מרי מגלה שבפונדק אין אורחים והוא משמש ל"סחר חופשי" שמנהל ג'וס. היא נמשכת אל אחיו הצעיר של ג'וס, ג'ם מרלי (מתיו מקנולטי), שהוא גנב פשוט. מרי פוגשת את פרנסיס דייווי (בן דניאלס), כומר הקהילה, ואת אחותו האנה (שירלי הנדרסון).
הפקה.
צילומי הסדרה החלו בספטמבר 2013 והם נערכו בקורנוול, יורקשייר וקאמבריה (קירקבי לונסדייל). בתחילה הוחלט שהסדרה תצולם בצפון אירלנד. אחר כך התקבל מימון מחברת Screen Yorkshire. המיני-סדרה הוזמנה על ידי בן סטיבנסון ודני כהן מה-BBC.
אלסי שריגלי
אלסי שריגלי (באנגלית: Elsie Beatrice Shrigley; 30 באוקטובר 1899 - 13 במאי 1978), נולדה בשם אלסי סאלינג (Elsie Salling) וידועה גם בשם סאלי שריגלי (Sally Shrigley) הייתה פעילה טבעונית אנגלייה, מייסדת האגודה הטבעונית ונשיאתה השישית.
ביוגרפיה.
שריגלי נולדה בלונדון להורים סקנדינבים, קרל והילדה סאלינג, ודיברה דנית באופן שוטף. מאוחר יותר, עברה המשפחה להתגורר בהמפסטד. בין השנים 1932–1939, עסקה בהוראת פסנתר. בשנת 1939 התחתנה עם רופא השיניים וולטר שריגלי (Walter Shrigley). במלחמת העולם השנייה, התנדבה בשירותי הכבאות.
שריגלי הייתה פעילה ב, אולם לאחר שהאגודה סרבה לאפשר לחבריה הטבעונים לפתוח שלוחה להסברה טבעונית ולהשתמש במגזין האגודה כבמה להסברה טבעונית, החליטו מספר חברים לעזוב את האגודה הצמחונית על מנת לפתוח אגודה חדשה לקידום טבעונות. בנובמבר 1944, האגודה הטבעונית נוסדה על ידי דונלד ווטסון, אליס שריגלי וארבעה חברים נוספים. בשנת 1947, פרסמה שריגלי במגזין האגודה הטבעונית 'חדשות הטבעונות' רשימת מוצרים טבעונים. רשימה זו היא ככל הנראה רשימת המוצרים הטבעונים הראשונה בהיסטוריה. בשנות הששים נבחרה לכהן כנשיאת האגודה הטבעונית. בין השנים 1940–1958, פעלה בארגונים נופסים דוגמת East Surrey Vegetarian Society ו-London Vegetarian Society.
פונדק ג'מייקה (פירושונים)
פיג'ו סוג 31
פיג'ו סוג 31 (בצרפתית: Peugeot Type 31) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "Runabout (car)" , 3 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1900–1902.
יוצרו 7 יחידות בלבד.
אריקה האגינס
אריקה האגינס (לבית ג'נקינס; נולדה ב-5 בינואר 1951) היא פעילה ומחנכת אפרו-אמריקאית. האגינס נמנתה בעבר בין מנהיגי מפלגת הפנתרים השחורים.
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
האגינס נולדה בשם אריקה ג'נקינס בבוושינגטון הבירה, הילדה האמצעית מבין שלושה במשפחה. לאחר סיום לימודיה בתיכון ב-1966, האגינס למדה במכללת המדינה צ'ייני, ואז עברה לאוניברסיטת לינקולן, שם פגשה את מי שעתידה הייתה להינשא לו, ג'ון האגינס, שלחם במלחמת וייטנאם. האגינס סיימה תואר שני בסוציולוגיה.
הפנתרים השחורים.
בגיל 13, השתתפה האגינס במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות, אז נולדה בה התודעה שברצונה לפעול למען עמה. היא הצטרפה למפלגת הפנתרים השחורים בשנת 1968, בגיל 18. האגינס הפכה לאחת ממנהיגי סניף לוס אנג'לס ומאוחר יותר הובילה את סניף המפלגה בניו הייבן, קונטיקט יחד עם שתי נשים נוספות, קתלין ניל קליבר ואיליין בראון. כתוצאה של סכסוך דמים בין הפנתרים השחורים לארגון מהפכני שחור US Organization, אשר הוצת על ידי הבולשת הפדרלית, בעלה ג'ון האגינס נורה למוות עם עוד עמית, אלפרנטיס "באנצ'י" קרטר, ב-17 בינואר 1969 בקמפוס של UCLA.
משפטי הפנתרים השחורים בניו הייבן.
ב-1969, חברי תא הפנתרים השחורים של ניו הייבן עינו ואז רצחו את אלכס ראקלי, חבר מפלגה בו הם חשדו שהוא מודיע של הבולשת. האגינס הרתיחה את המים בהם השתמשו המענים של ראקלי. יחד עם מייסד הפנתרים השחורים, בובי סיל, האגינס הואשמה ברצח, חטיפה וקשירת קשר. במהלך המשפט שלה, היה ניתן לשמוע את קולה של האגינס בהקלטה של החקירה של ראקלי, אשר הושמעה על ידי התביעה. המשפט עורר מחאות ברחבי ארצות הברית, בעיקר על ידי קהילות שחורות ופעילי זכויות אדם, אשר לא האמינו שחברי הפנתרים השחורים יכולים לקבל משפט צדק. כתוצאה, בחירת חבר המושבעים הייתה הארוכה ביותר בתולדות המדינה. במאי 1971 המושבעים הגיעו למבוי סתום של 10 בעד זיכויה ו-2 בעד הרשעתה של האגינס, ולא נערך לה משפט חוזר.
המשך דרכה.
במהלך השנתיים בהן חיכתה האגינס בכלא למשפט, כולל חלק מזמן זה בבידוד, היא למדה מדיטציה כאמצעי להתמודד עם מצבה וההפרדה מבתה התינוקת. מאז שחרורה מהכלא, היא הפכה את הפרקטיקה הרוחנית לחלק מהאקטיביזם שלה, והחלה לפעול כנואמת, מנחה, ובהדרכה לחינוך למען שחרור, לא רק של שחורים אלא של כל קבוצת דיכוי המבוסס על מגדר, גזע, גיל, מיניות או תרבות. כשיצאה מהכלא ב-1971, הפכה לעורכת וכותבת עבור עיתון הפנתרים השחורים. ב-1974, יצא ספר שירים פרי עטה, שתיארו את חוויות הכליאה והשחרור שלה. הספר, "Insights and Poems", נכתב בשותפות עם יואי ניוטון, ממנהיגי ומייסדי הפנתרים. מאז, הופיעו שיריה ומאמריה במגוון כתבי עת וספרים.
בשנת 1972, היא עברה לקליפורניה ושם נבחרה למועצת הפיתוח הקהילתי בעיר ברקלי. היא הייתה המנהלת של בית הספר הקהילתי של מפלגת הפנתרים השחורים באוקלנד בין השנים 1973–1981. בתקופה זו, היא הייתה לאישה הראשונה והשחורה הראשונה (מכל מגדר) להיבחר למועצת החינוך של מחוז אלמדה.
החל משנת 1981, עשר שנים אחר שחרורה מהכלא, חזרה האגינס לבתי הכלא כדי לשתף עם אסירים, ובמיוחד בני נוער, את פרקטיקת המדיטציה שלה ולשתף אותם בחוויותיה במערכת המשפט והכליאה. כשראתה שהשיטה שלה זוכה להצלחה, הרחיבה את פעילותה גם לבתי ספר ומרכזים קהילתיים.
בשנות ה-1990, בשיא המודעות למחלת ה-AIDS, הצטרפה האגינס בתור האישה הראשונה בארגון לפרויקט שאנטי, כרכזת פרויקטים. היא פיתחה תוכנית תמיכה לנשים וילדים בעלי צבע החיים עם HIV/AIDS בשכונות המצוקה של סן פרנסיסקו. אחר כך סייעה בהקמת תוכניות תמיכה בכל רחבי העיר עבור הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים החיים עם HIV/AIDS.
מאוחר יותר, הייתה האגינס לפרופסור לסוציולוגיה בלייני קולג' שבאוקלנד ובקולג' העירוני של ברקלי. בנוסף, היא הרצתה באוניברסיטאות סטנפורד, קורנל, ואוניברסיטת קליפורניה. בין השנים 2003–2011, שימשה כפרופסור ללימודי נשים ומגדר באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט ובאוניברסיטת קליפורניה סטייט. בין 2008–2015 שימשה כפרופסור לסוציולוגיה ולימודים אפרו-אמריקאים במכללות הקהילתיות של מחוז פרלטה.
מאז, פועלת האגינס כמנחה במסגרת World Trust, ארגון ללא מטרת רווח אשר פועל למיגור גזענות באמצעות סרטים, תוכניות לימוד וסדנאות. האגינס בעיקר מנחה מפגשים שמטרתם לעורר דיאלוג, שהיא מאמינה שהוא הכרחי לטרנספורמציה גלובלית, ומשתמשת בסרטונים שמתעדים את ההשפעה של מערכות אי-שוויון גזעי.
חיים אישיים.
האגינס נישאה ב-1967 לג'ון האגינס, מנהיג לשעבר של סניף הפנתרים בלוס אנג' לס, קליפורניה. בתם, מאי האגינס, נולדה כשהאגינס הייתה בת 20. תוך 3 חודשים מהולדתה של מאי, האגינס התאלמנה כאשר ג'ון האגינס נורה על ידי קבוצה יריבה בקמפוס של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בינואר 1969. להאגינס יש גם שני בנים, אחד מהם בנו של ג'יימס מוט, הסולן של The Lumpen, להקת השירה של הפנתרים השחורים.
קלי רורבאך