בסרט, ברבי ואחיותיה סקיפר, סטייסי וצ'לסי יוצאות להרפתקה באי טרופי שבו קן עושה התמחות בביולוגיה תת-ימית. באי, הבנות וקן צללו במים ומצאו דולפין אבן חן צעיר בצבע ירוק בהיר אשר לכוד בתוך המתחם. לאחר שהם מצאו אותו, ברבי פגשה נערה מסתורית בשם איילה, אשר מתברר שהיא בת ים ושהיא שומרת על דולפיני אבני החן שלכודים אצל מארלו, ביולוגית ימית חמדנית שעושה לקן את ההתמחות. מארלו מחזיקה בדולפיני אבני החן בשביל להרוויח כסף מתכונותיהם הייחודיות. במהלך הסרט הבנות וקן עושים הכל בשביל להציל את דולפיני אבני החן.
המדבבים.
במאית הדיבוב של הסרט בעברית הייתה מאיה מיטלפונקט, ומפיקת הדיבוב של הסרט בעברית הייתה ענבר שטגר עזרא.
הפצת הסרט.
הסרט הוקרן לראשונה בקנדה בערוץ YTV ב-17 בספטמבר 2017, ויום למחרת, ב-18 בספטמבר 2017, בנטפליקס ארצות הברית - דבר זה הופך את הסרט לסרט הראשון של ברבי שהופץ לראשונה בנטפליקס. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ KidZ ב-19 באפריל 2019. זה הסרט הראשון של ברבי שלא הופץ על ידי חברת ההפקה "סרטי יוניברסל".
Lionheart
תסמונת כלילית חדה
ממשלת ישראל השלושים וחמש
ממשלת ישראל השלושים וחמש (מכונה גם: ממשלת נתניהו-גנץ, או ממשלת נתניהו החמישית) הייתה ממשלת ישראל בראשותם של בנימין נתניהו ובנימין גנץ שקיבלה ב-17 במאי 2020 את אמונתה של הכנסת העשרים ושלוש. ממשלה זו היא הראשונה בתולדות ממשלות ישראל אשר כוננה במודל של ממשלת חילופים, המקנה את האפשרות לכהונתם של שני ראשי ממשלה לסירוגין: בנימין נתניהו ובנימין גנץ.
עם הקמת הממשלה מונה בנימין נתניהו לראש הממשלה, ובני גנץ לראש הממשלה החלופי, כאשר החילוף ביניהם אמור היה להתקיים ב-17 בנובמבר 2021. אולם, הכנסת התפזרה אוטומטית ב-23 בדצמבר 2020 עקב אי העברת תקציב המדינה לשנת 2020, בהתאם להסכם הקואליציוני בין הליכוד למפלגת כחול-לבן. תקציב המדינה לשנת 2020 לא הוגש על ידי שר האוצר, ישראל כץ, וראש הממשלה, בנימין נתניהו.
לאחר התפזרות הכנסת נערכו הבחירות לכנסת ה-24. ב-13 ביוני 2021 קיבלה הממשלה ה-36 את אמון הכנסת וממשלת ישראל ה-35 סיימה את כהונתה. מכיוון שהממשלה סיימה את כהונתה לפני מועד החילופים המיועד, החילופים בין נתניהו לגנץ לא יצאו לפועל.
רקע.
ממשלה זו הוקמה לאחר התפתחותו של משבר פוליטי חריף בישראל, אשר נמשך 508 יום (כשנה וחצי), ובמהלכו הוקדמו הבחירות לכנסת ה-21, והכנסות ה-21 וה-22 התפזרו ללא הקמת ממשלה. רק לאחר הבחירות לכנסת ה-23, ועל רקע התפרצות נגיף הקורונה בישראל, הגיעו ראשי המחנות היריבים בנימין נתניהו ובני גנץ להסכמה על הקמת ממשלת אחדות לאומית לשעת חירום, דבר שהוביל לפירוקה של מפלגת כחול לבן, ולהקמת ממשלת חילופים לראשונה בתולדות ממשלות ישראל.
ניסיונות להקמת הממשלה.
תוצאות הבחירות לכנסת ה-21.
לאחר פרסום תוצאותיהן של הבחירות לכנסת העשרים ואחת שנערכו ב-9 באפריל 2019, נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין נפגש ב-15 וב-16 באפריל עם נציגי הרשימות הנבחרות, כאשר לראשונה בהיסטוריה, הדיונים שודרו בשידור חי. 65 חברי כנסת ("הליכוד", "ש"ס", "יהדות התורה", "ישראל ביתנו", "איחוד מפלגות הימין" ו"כולנו") המליצו לנשיא להטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על ראש הממשלה המכהן בנימין נתניהו, בעוד 45 חברי כנסת ("כחול לבן", "העבודה" ו"מרצ") המליצו על חבר הכנסת בני גנץ. פרט לאלו, חברי הכנסת מטעם "חד"ש-תע"ל" ו"רע"ם-בל"ד" נמנעו מלהמליץ על מועמד כלשהו. בתום סבב התייעצויות זה, ב-17 באפריל, ריבלין החליט להעניק את המנדט להרכבת הממשלה לנתניהו.
לאחר שלא הצליח להרכיב ממשלה במשך 28 הימים שעמדו לרשותו, נתניהו ביקש מהנשיא אורכה של 14 יום נוספים, לפי סעיף 8 ל, וזו ניתנה לו ב-13 במאי. ב-30 במאי, עם תום האורכה, ולאחר שלא הצליח לגשר על הפערים האידיאלוגיים בין "יהדות התורה" ו"ש"ס" ל"ישראל ביתנו" בנושאי דת ומדינה וגם כשל בניסיונו לצרף את "העבודה" של אבי גבאי לממשלה, נתניהו השיג עם "הליכוד" רוב לפיזור הכנסת, באמצעות המפלגות הערביות "חד"ש-תע"ל" ו"רע"ם-בל"ד", וחקיקת חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת עברה, מבלי שהוא החזיר את המנדט לנשיא. בעקבות זאת פסקו ההליכים להרכבת הממשלה, והם התחדשו לאחר הבחירות הבאות.
תוצאות הבחירות לכנסת ה-22.
לאחר פרסום תוצאותיהן של הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, שנערכו ב-17 בספטמבר, נפגש הנשיא ריבלין ב-22 וב-23 בספטמבר עם נציגי הרשימות הנבחרות. 55 חברי כנסת ("הליכוד", "ש"ס", "יהדות התורה" ו"ימינה"), שהתקבצו כ"בלוק הימין", המליצו לנשיא להטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על נתניהו, בעוד 54 חברי כנסת ("כחול לבן", "הרשימה המשותפת" ללא מפלגת "בל"ד", "העבודה-גשר" ו"המחנה הדמוקרטי") המליצו על גנץ. פרט לאלו, חברי הכנסת מטעם "בל"ד" ו"ישראל ביתנו" נמנעו מלהמליץ על מועמד כלשהו.
עוד בטרם הודיע הנשיא על החלטתו בעניין הענקת המנדט להקמת הממשלה, הוא הציג מתווה להקמת ממשלת אחדות לאומית – משרדי הממשלה יחולקו באופן שווה בין שני הגושים (מבלי להתחשב בגודלן האלקטורלי), סמכויות ממלא מקום ראש הממשלה יוגדלו בשינוי בחוק וראש הממשלה יוכל לצאת לנבצרות ללא הגבלת זמן, כשסמכויותיו יועברו לממלא מקומו. עם זאת, המגעים לכינונה של ממשלת אחדות מסוג זה כשלו, וב-25 בספטמבר ריבלין הודיע כי הוא החליט להעניק את המנדט לנתניהו, לאחר שזה התחייב לו כי ישיב את המנדט אם ייכשל ולא יוביל לפיזור הכנסת כמו בפעם הקודמת. מעיוון שלא עלה בידו להרכיב ממשלה, הוא החזיר את המנדט לנשיא ב-21 באוקטובר. יומיים לאחר מכן, ב-23 באוקטובר, הטיל הנשיא ריבלין את מלאכת הרכבת הממשלה על גנץ. במקביל למאמצים לכינון ממשלת אחדות, נשקלה האפשרות לכינון ממשלת מיעוט בתמיכה חיצונית של "הרשימה המשותפת". לאחר כישלון המאמצים לכינון ממשלת אחדות בעקבות אי ההסכמה על זהות זה שיהיה ראשון ברוטציה בראשות הממשלה, ולאחר שהניסיון לכינון ממשלת מיעוט סוכל, גנץ החזיר את המנדט לנשיא ב-20 בנובמבר.
בעקבות כישלון שני המועמדים בניסיונם להרכיב ממשלה, עמדה לרשות הכנסת תקופה בת 21 ימים, בהתאם ל ב, בטרם הכנסת תתפזר באופן אוטומטי ויוכרזו בחירות נוספות. עם זאת, במהלך תקופה זו לא עלה בידו של אף חבר כנסת להשיג המלצה כתובה מצד 61 חברי כנסת, וב-11 בדצמבר הכריזה הכנסת העשרים ושתיים על פיזורה. בעקבות זאת פסקו ההליכים להרכבת ממשלה, והם התחדשו לאחר הבחירות הבאות.
בכנסת ה־23.
תוצאות הבחירות לכנסת ה-23.
לאחר פרסום תוצאותיהן של הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, שנערכו ב-2 במרץ, הנשיא ריבלין נפגש ב-15 במרץ עם נציגי הרשימות הנבחרות. 61 חברי כנסת ("כחול לבן", "הרשימה המשותפת", "ישראל ביתנו" ו"העבודה-גשר-מרצ" ללא אורלי לוי-אבקסיס) המליצו לנשיא להטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על גנץ, בעוד 58 חברי כנסת ("הליכוד", "ש"ס", "יהדות התורה" ו"ימינה") המליצו על נתניהו. פרט לאלו, ביקשה חברת הכנסת לוי-אבקסיס להתפצל לסיעת היחיד "גשר" ונמנעה מלהמליץ על מועמד כלשהו. למחרת, ב-16 במרץ, ריבלין העניק את המנדט להקמת הממשלה לגנץ.
עם קבלת המנדט מן הנשיא, החלו בכחול לבן בקידום חקיקה שתאסור על ראש ממשלה לכהן מעל שתי קדנציות ולכהן תחת כתבי אישום, והציבו את ח"כ מאיר כהן כמועמד להחלפת יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין, שנבחר במהלך השבעת הכנסת העשרים ואחת מטעם "הליכוד" ומאז המשיך לכהן מבלי שנבחר מחדש. במקביל, צוותי המשא ומתן של "הליכוד" ו"כחול לבן" המשיכו לדון בהקמתה של ממשלת אחדות על רקע התפרצות נגיף הקורונה בישראל והאתגרים הבריאותיים והכלכליים שהציבה המגפה בפני המדינה. בשלב זה התגלעו חילוקי דעות בהנהגת כחול לבן, בעוד יאיר לפיד ומשה יעלון התנגדו בתוקף לישיבה עם נתניהו בכל מצב, ודחפו להמשך החקיקה נגד נתניהו ולמיצוי האפשרות להקים ממשלת מיעוט, גנץ וגבי אשכנזי נטו להסכים להצעת נתניהו להצטרף לממשלת חירום, בה תהיה חלוקה שווה של המשרדים לשרים, ותתקיים רוטציה על ראשות הממשלה.
לאחר פסיקת בג"ץ בעניין בחירת היושב ראש, התפטר אדלשטיין מתפקידו ובג"ץ הוציא צו המורה לכנסת לקיים בחירות לתפקיד. בעקבות כך, העביר נתניהו מסר לכחול לבן כי בחירתו של כהן תשים קץ למגעים לכינון ממשלה. בשל כך, עם כינוס מליאת הכנסת לבחירת יושב הראש ב-26 במרץ, הגיש גנץ את מועמדותו לתפקיד על מנת להותיר פתח להקמת ממשלה. בתגובה, לפיד ויעלון הודיעו כי הם רואים מינוי זה כהסכמתו של גנץ להצטרף אל נתניהו, והכריזו על פירוק השותפות עימו. "יש עתיד" ו"תל"ם" התפצלו מהסיעה לרשימת "יש עתיד – תל"ם", בעוד "חוסן לישראל" שמרה על שמה "כחול לבן". לאחר בחירתו של גנץ לתפקיד יושב הראש, ועם פירוק השותפות עם לפיד ויעלון, הצהיר גנץ על כוונתו להקים יחד עם נתניהו ממשלת אחדות. חילוקי הדעות בגוש המרכז-שמאל לגבי הישיבה עם נתניהו הובילו לשינויים נוספים במבנה הסיעות בכנסת – חברי הכנסת יועז הנדל וצבי האוזר התפצלו מ"תל"ם" לסיעה עצמאית בשם "דרך ארץ" במטרה להצטרף אל הקואליציה הנבנית, חברות הכנסת פנינה תמנו-שטה ור'דיר מריח התחלפו במעברה של זו הראשונה מ"יש עתיד – תל"ם" אל "כחול לבן" והשניה בכיוון ההפוך, ועמיר פרץ ואיציק שמולי יצאו מרשימת "העבודה-מרצ" בחזרה אל מפלגתם "העבודה" על מנת להצטרף לממשלה (ללא מרב מיכאלי).