בעקבות האיסור של רוסיה מהשתתפות אולימפיאדת חורף 2018 ולקיחת מדליות מספורטאים רוסים רבים, הסכים האוליגרך הרוסי מיכאיל פרוכורוב, בעל השליטה בקבוצת הכדורסל ברוקלין נטס, לממן תביעת לשון הרע בניו יורק נגד רודצ'נקוב. בתביעה נטען שרודצ'נקוב הכפיש שלושה ביאתלטים רוסים - אולגה זייצבה, יאנה רומנובה ואולגה וילוחינה - כאשר רודצ'נקוב כלל אותם ברשימת הספורטאים שלקחו סמים משפרי ביצועים כחלק מהתוכנית בשליטת המדינה שהשחיתה את אולימפיאדת החורף בסוצ'י. הנשים, שנשלחה מהן מדליית הכסף בה זכו כחלק מהנבחרת, ביקשו פיצויים בסך 10 מיליון דולר כל אחת.
באפריל 2018, רודצ'נקוב, באמצעות עורך דינו, ג'ים וולדן, הגיבו לתביעתו של פרוחורוב תחת התביעת השתקה וטענו שתביעתו של פרוחורוב הייתה קלת דעת ומכוונת להגביל את האנשים מלממש את זכויות התיקון הראשון שלהם לחופש הדיבור. על פי דיווחים שפורסמו, סביר להניח שהמדינה תבעה בשם שמות של אנשים אחרים שמימנו את התביעה נגד רודצ'נקוב וכן כמידע על נכסיו של פרוחורוב. "לפרוחורוב יש כאן נכסים", אמר וולדן. "אנחנו צריכים ללכת לאבטח אותם בזריזות, אם הוא לא מתכוון להוציא אותם מהארץ. אתה יכול לצפות שזה מה שנראה בהמשך." וולדן הצהיר כי לדעתו התביעה של פרוחורוב נועדה בכוונה לחשוף את מקום הימצאו של רודצ'נקוב בארצות הברית ולאפשר לסוכני ממשלת רוסיה למצוא אותו.
לאחר חשיפת הפרשה.
לאחר שרודצ'נקוב התפטר מתפקידו הוא נמלט לארצות הברית, בה הושם תחת תוכנית פדרלית להגנת עדים.
הוא הופיע בסרט התיעודי של נטפליקס איקרוס משנת 2017, בבימויו של בריאן פוגל. "באיקרוס", רודצ'נקוב מתאר את מעורבותו בקנוניה לסייע לספורטאים רוסים לנצח במבחני סמים במשחקים האולימפיים. ב-4 במרץ 2018, "איקרוס" זכה בפרס האוסקר לפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר.
ננאד בייליצה
ננאד בייליצה (בקרואטית: Nenad Bjelica; נולד ב-20 באוגוסט 1971 באוסייק) הוא כדורגלן עבר קרואטי, ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן את קבוצת אוסייק מליגת העל הקרואטית.
בייליצה שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות בקרואטיה, ספרד, גרמניה ואוסטריה, ובשנת 2000 נבחר לכדורגלן השנה בקרואטיה. עם זאת, לא הצליח לזכות בתארים קבוצתיים לאורך הקריירה. הוא ערך תשע הופעות במדי , ונמנה עם סגל הנבחרת לטורניר יורו 2004.
לאחר פרישתו פנה בייליצה לקריירת אימון, אותה החל באוסטריה, וממנה המשיך לאיטליה ולפולין בטרם שב למולדתו כמאמן קבוצת הפאר, דינמו זאגרב.
קריירת משחק.
תחילת הקריירה בקרואטיה.
בייליצה, יליד העיר אוסייק, החל את דרכו בקבוצת הנוער של מטלאק מעיר הולדתו. ב- עבר לקבוצת הנוער של המועדון הבכיר בעיר, אוסייק, ובאותה העונה אף ערך שתי הופעות במדי הקבוצה בליגת העל היוגוסלבית.
בעונת , עונת הבכורה של ליגת העל הקרואטית, היה בייליצה לשחקן חשוב במערך הקבוצה, ואף כבש שבעה שערי ליגה שסייעו לקבוצתו לסיים במקום השלישי בטבלה.
כבר לאחר שלוש הופעות בעונת , עזב בייליצה לספרד. בסך הכול ערך בייליצה 28 הופעות ליגה במדי אוסייק, בהן כבש שבעה שערים.
אלבסטה.
זמן קצר לאחר פתיחת עונת 1992/1993 בליגה הספרדית, הצטרף בייליצה לאלבסטה. בייליצה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוקטובר 1992, כשעלה כמחליף בדקה השבעים בניצחון 0–4 על ריאל בורגוס. עד לסוף חודש ינואר 1993 רשם שש הופעות ליגה ועוד שלוש הופעות בגביע, ואף כבש שער אחד במסגרת הגביע, אך בעקבות חילופי המאמנים והגעתו של האורוגוואי ויקטור אספראגו, איבד בייליצה לחלוטין את מקומו בסגל. עד לתום העונה שותף פעם אחת בלבד, כמחליף לתשע דקות וזאת לאחר למעלה מארבעה חודשים בהן לא שותף כלל, וסיים את העונה עם שבע הופעות ליגה בלבד. אלבסטה הצליחה להינצל מירידה בפלייאוף מול מיורקה. בעונה לאחר מכן, עדיין תחת אספראגו, פתח בייליצה בהרכב במחזור הפתיחה של העונה, הוחלף במחצית, ומאז לא שותף כלל בליגה עד לתום העונה.
לאחר שסיים עונה שלמה כמעט ללא דקות משחק, זכה בייליצה לתקווה מחודשת להיכלל בסגל לקראת עונת 1994/1995, לאחר שאספראגו סיים את דרכו במועדון. תחת המאמן בניטו פלורו הפך בייליצה לשחקן מפתח בקבוצה, כאשר ערך 31 הופעות ליגה, מהן פתח ב-27, וכבש שישה שערים. ההישג המרשים של אלבסטה באותה העונה היה ההעפלה לחצי גמר הגביע, אחרי שבשלב רבע הגמר הדיחה את אתלטיקו מדריד. בייליצה כבש את שער הניצחון שלוש דקות לסיום משחק הגומלין (1-0 לאלבסטה), והעלה אותה לחצי הגמר (2-1 בסיכום במפגשים), שם הודחה על ידי ולנסיה. בליגה הפסידה אלבסטה לסלמנקה בפלייאוף נגד הירידה, אך ניצלה לבסוף מירידת ליגה בעקבות הורדתן של סביליה וסלטה ויגו עקב איחור בתשלומים ובהגשת מסמכים להתאחדות הכדורגל הספרדית. לבסוף בוטלה הורדתן של הקבוצות, והליגה הוגדלה ל-22 קבוצות כדי לפתור את הבעיה.
בייליצה המשיך לעונה נוספת באלבסטה תחת בניטו פלורו, שהוחלף בהמשכה באיניאקי סאס. הוא ערך ארבעים הופעות ליגה באותה העונה, כולן למעט אחת בהרכב הפותח, בהן קבע שיא קריירה אישי של 13 שערי ליגה. עם זאת, הוא לא הצליח למנוע את ירידתה של אלבסטה שהפסידה בפלייאוף 0–2 בסיכום שני מפגשים לאקסטרמדורה. בסיום העונה, ולאחר ארבע עונות במועדון, עזב בייליצה את הקבוצה, בה ערך בסך הכול 79 הופעות ליגה בהן כבש 19 שערים.
ריאל בטיס ולאס פאלמס.
לקראת עונת 1996/1997 בליגה הספרדית העליונה עבר בייליצה לריאל בטיס של המאמן לורנס סרה פרר, שם שיתף פעולה עם בן ארצו, רוברט יארני. הקבוצה רשמה הצלחה בליגה הספרדית כאשר סיימה רביעית בטבלה, בעונה בה בייליצה היה בעיקר שחקן משלים, שרשם 27 הופעות ליגה, מתוכן עשר בהרכב, וכבש פעמיים. באותה העונה העפילה הקבוצה לגמר הגביע, כאשר במפגש הראשון של חצי הגמר מול סלטה ויגו, כבש בייליצה את השער היחיד וקבע את תוצאת הסיום, 1-0 לבטיס. עם 1-1 בגומלין, עלתה בטיס למפגש מול ברצלונה בגמר. בייליצה נותר על הספסל ולא שותף בהפסדה של בטיס 2–3 לאחר הארכה.
בעונת 1997/1998, תחת לואיס אראגונס, חווה בייליצה ירידה במעמדו המקצועי. עד למחצית העונה הספיק לערוך שלוש הופעות ליגה בלבד, כולן כמחליף, ושתי הופעות נוספות בגביע אירופה למחזיקות גביע, אף הן מהספסל. בחלון ההעברות בינואר 1998, לאחר עונה וחצי בבטיס, עבר בייליצה ללאס פאלמס מליגת המשנה. הוא ערך 11 הופעות ליגה רצופות (עשר מתוכן בהרכב) וכבש שער בודד, אך סיים את העונה בשלהי חודש מרץ עקב פציעה. הוא המשיך לעונה נוספת בלאס פאלמס, אך שוב החמיץ משחקים רבים עקב ריבוי פציעות, וסיים את עונת עם 13 הופעות ליגה בלבד. בסיום העונה שב בייליצה למולדתו לאחר שבע עונות רצופות בספרד.
אוסייק וקאיזרסלאוטרן.
לקראת עונת , חזר בייליצה לקבוצת נעוריו אוסייק. במדיה של הקבוצה שב בייליצה לכושר משחק, וכבש שבעה שערי ליגה ב-16 הופעות שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה במקום השלישי. עונה לאחר מכן פתח בייליצה היטב וסייע לקבוצתו להעפיל לראשונה לסיבוב השלישי בגביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה את ברונדבי ואת ראפיד וינה. בייליצה בלט בעיקר בדו-קרב מול ראפיד וינה, בו כבש צמד במשחק הראשון (2-1 לאוסייק) ואת השער הראשון בגומלין (2-0 לאוסייק). עד לחודש ינואר רשם בייליצה 14 הופעות ליגה, בהן כבש תשעה שערים.
כושרו הגבוה של בייליצה זימן לו מעבר בחלון ההעברות של ינואר אל הבונדסליגה, אז חתם במדיה של קייזרסלאוטרן של המאמן אנדראס ברמה. בייליצה שיתף פעולה עם שחקנים בכירים ובהם יורי דז'ורקף ומריו באסלר הוותיקים ומירוסלב קלוזה הצעיר, ועד לתום העונה כבש שער ליגה בודד ב-13 הופעות. על הופעותיו באותה העונה זכה בתואר כדורגלן השנה בקרואטיה לשנת 2000, וכן להופעת בכורה בנבחרת קרואטיה.
בעונה לאחר מכן מיעט בייליצה לשחק, וגם בשתי העונות הבאות שותף בעיקר כמחליף. הוא סיים את דרכו בקבוצה בתום עונת 2003/2004, אחרי שלוש וחצי עונות במועדון, כשבמאזנו 65 הופעות ליגה מתוכן 41 בהרכב, וחמישה שערים.
שלהי הקריירה באוסטריה.
לקראת עונת עבר בייליצה לאדמירה ואקר מדלינג מהבונדסליגה האוסטרית, שם ערך 52 הופעות וכבש 12 שערים בשתי עונות. בתום עונתו השנייה במועדון, לא הצליחה הקבוצה לשרוד בליגה הבכירה, ובייליצה עזב לפ.צ. קרנטן מליגת המשנה האוסטרית, לקראת עונת . הקבוצה נבנתה כדי להילחם על ההפעלה לבונדסליגה, אך סיימה את העונה במקום השביעי והמאכזב. בייליצה עצמו סיפק מספרים מרשימים כשכבש 11 שערים (עונה שנייה בקריירה עם מספר דו-ספרתי של שערי ליגה) ב-29 הופעות. ב-15 בספטמבר 2007, זמן קצר לאחר פתיחת העונה, פוטר מאמן הקבוצה ובייליצה התמנה למאמן זמני-שחקן, תפקיד אותו מילא עד לתום העונה, כאשר הוא כובש שישה שערים ב-29 הופעות, אך מוביל את הקבוצה לירידה לליגה השלישית מהמקום העשירי בטבלה. ב-30 ביוני 2008, עם תום העונה, פרש בייליצה ממשחק פעיל בגיל 37.
נבחרת קרואטיה.
כחודש לאחר מעברו לקאיזרסלאוטרן, ובעיצומה של השנה בה נבחר לכדורגלן השנה בקרואטיה, זכה בייליצה בן ה-29 להופעת בכורה במדי נבחרת קרואטיה, תחת המאמן מירקו יוזיץ'. הוא עלה כמחליף בדקה ה-76 בניצחון 0–1 על במשחק ידידות. כחודש לאחר מכן ערך הופעה רשמית ראשונה, שוב כמחליף, כאשר עלה במקומו של רוברט פרוסינצ'קי בדקה ה-63 בניצחון 1–4 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. בחודשים הבאים ערך שתי הופעות נוספות במשחקי ידידות, אך לא זומן לסגל לקראת מונדיאל 2002.