אלבום הבכורה של הלהקה, חומרים רטובים, יצא במרץ 2007 בהפצת הד ארצי. מפיקו המוזיקלי של האלבום היה יובל מנדלסון. מתוך האלבום בלטו השירים ״כמו שלך״ ו-״עוגות גבינה״ שאף לווה בקליפ בבימוי אלון בנארי ואלירן קנולר. לפני הוצאת האלבום הופיעה הלהקה בטקס פרסי עמ"י. באותה שנה ניהלה הלהקה טור שבועי במגזין הנוער ״ראש אחד״, ושיתפה פעולה עם נינט טייב בכפר המוזיקה בניצנים.
באפריל 2008 הלהקה הוציאה לאור את אלבומה השני - בנות אוהבות בנים חזקים, בהפקתו המוזיקלית של יותם בן חורין ובהפצת היי פייבר הפקות. מתוך האלבום בלט השיר ״כל הבנות״ שנכנס למצעדים ברחבי הארץ.
הנושאים העיקריים בשיריהם באותה תקופה הם נושאים מוכרים ואופייניים לתלמידי בתי ספר תיכוניים ולבני נוער בפרט, כדוגמת בית הספר ("נמאס"), מורים, בחינות, שיעורי בית, משחקי מחשב ("משחקי וידאו") ובעיקר בנות ("כמו שלך", "עוגות גבינה", "בנות אוהבות בנים חזקים" ועוד). לפעמים עסקו השירים גם בנושאים כגון סמים ("תפסיקו לעשן" ו"אני מעדיף לישון"), הדחקה ("כל הילדים" ו"המשחק הלא נכון") והתעללות ("ילד מוכה" מתוך הדמו).
בשנת 2009 הפסיקה הלהקה את פעילותה. עמיר עזב את הארץ, שפלן ופוגל התגייסו ללהקת הנח"ל.
בשנת 2020 חידשו פוגל ושפלן את פעילותה של ביט 69 לתקופה קצרה. אלבומם השלישי, טימבוקטו, יצא ב-14 ביולי 2020 בהפצת נענע דיסק. מתוך האלבום שוחרר קליפ לשיר ״לייק עליי״. כמו כן, בשיר האחרון באלבום התארח זבולון מושיאשווילי. באותה שנה פתחו את הופעת האיחוד של להקת שייגעצ בהאנגר 11.
ברטולד אנגליש
ברטולד אנגליש (בגרמנית: Berthold Englisch; 9 ביולי 1851, האָצ׳פּלאָץ, שלזיה הצ'כית - 19 באוקטובר 1897, וינה) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי.
אנגליש נולד בשלזיה הצ'כית למשפחה יהודית. הוא התפרנס למחייתו כסוכן בשוק המניות.
אנגליש ניצח בתחרויות לייפציג 1879 (הקונגרס הגרמני הראשון) ובוויסבאדן 1880 חלק מקום ראשון-שלישי עם ג'וזף הנרי בלקברן ואדולף שוורץ, ולפני אמיל שאלופ, ג'יימס מייסון, הנרי בירד ושמעון אברמוביץ וינוור. בשנת 1883 הגיע למקום הרביעי בתחרות לונדון. בשנת 1887 הגיע למקום השביעי מתוך 21 מתחרים בתחרות פרנקפורט. בתחרות זו ניצח בין היתר את שמעון אלאפין, איזידור גונסברג ויוהנס צוקרטורט. בשנת 1896 ניצח בתחרות שארגן הברון רוטשילד.
פ.צ. ציריך
פ.צ. ציריך (בגרמנית: FC Zürich) היא קבוצת כדורגל שווייצרית, המייצגת את העיר ציריך. הקבוצה משחקת בליגת העל השווייצרית ברציפות מעונת 1990/1991.
הקבוצה נוסדה ב-1896 וזכתה בשלוש עשרה אליפויות, בעשרה גביעים, ופעם אחת בגביע הליגה. זוהי קבוצה בולטת בליגה השווייצרית והיא משחקת באופן קבוע במסגרות אירופיות.
היסטוריה.
המועדון הוקם ב-1 באוגוסט 1896 על ידי שלושה מועדונים מקומיים. ציריך זכתה באליפות הסופר-ליג השווייצרי הראשונה שלה בעונת 1901/02, אך לא הצליחו לשחזר את ההישג עד עונת 1923/24.
בין השנים הללו, ציריך היו ב"שנות השממה", המועדון התקשה להתמודד במעלה הטבלה ובסופו של דבר ירד ליגה בעונת 1933/34, כאשר שיחקו בליגה השנייה עד שנת 1941. בעונת 41–1940, חזרו לליגה הראשונה, כשהם יורדים שוב ליגה הפעם בעונת 1945/46. כעבור שתי עונות, חזרו לליגה הראשונה, עד לעונת 57–1956 שבה חזרו לליגה המשנית. הם עלו בחזרה לליגה הראשונה כעבור שנתיים.
תקופה זו הייתה מכונה "שנות הזוהר" של ציריך. באותן שנים, המועדון היה בשליטתו של הנשיא האגדי, אדווין נאגלי, וכלל שחקנים כמו קובי קון, פריטץ קונזלי ועוד רבים. ציריך זכו בשבע אליפויות בין השנים האלה, כאשר שלוש מאליפויותיהם השיגו באופן רצוף בין השנים 1974–1976. המועדון זכה 5 פעמים בנוסף בגביע השווייצרי ופעם אחת בגביע הליגה השווייצרית. ציריך הצליחו גם במפעלים האירופים, כאשר הגיעו בעונת 64–1963 לחצי גמר ליגת האלופות לאחר שניצחו את גלאטסראיי בשמינית הגמר ואת פ.ס.וו. אינדהובן ברבע גמר והודחו על ידי ריאל מדריד ובעונת 77–1976 הגיעו שוב לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר שניצחו את טורון פאלוסאורה בשמינית הגמר ואת דינמו דרזדן ברבע גמר רק שהפעם הפסידו לליברפול.
המועדון שב בחזרה לליגה המשנית בשנת 1988 וכעבור שנתיים חזר לליגה הראשונה. המועדון הגיע לשלב שמינית הגמר בגביע אופ"א בעונת 1998/99, אך הפסיד לרומא. המועדון זכה בשנת 2000 בגביע אחרי ניצחון בגמר על לאוזן, ובשנת 2005 אחרי ניצחון על לוצרן.
ב-13 במאי 2006 זכתה ציריך באליפות לראשונה מזה 25 שנה. בעונת החולפת הם זכו פעם שנייה באליפות ברציפות. בעונת 2008/09 חזרו לזכות באליפות לאחר עונה ללא זכייה. ב-21 באפריל 2014 זכתה ציריך בגביע השווייצרי כשגברה בגמר 0–2 על פ.צ. בזל בתום 120 דקות.
בעונת 2015/16 סיימה ציריך במקום העשירי והאחרון בליגה העליונה וירדה ליגה, אך שבה כעבור עונה אחת לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה בעונת 2016/17.
בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה באליפות ה-13 שלה, והראשונה מ-2009.
שימוש בחשמל בשבת
ביט 69
Beat69
איבר שהנשמה תלויה בו
אֵיבֶר שהנשמה תלויה בו הוא מושג הלכתי המתאר איבר בעל תפקיד ומשמעות מהותית בגוף האדם, או בגוף הבהמה. לאיבר זה יש תוקף רב מבחינה הלכתית, והוא נחשב כגוף כולו בדינים מסוימים.
הגדרת איבר שהנשמה תלויה בו.
בתלמוד הבבלי, יש מחלוקת אמוראים בנוגע למה נחשב איבר שהנשמה תלויה בו:
ידוע לנו בוודאות על איברים מסוימים הנכללים בהגדרה זו. . כלומר, הראש והכבד נחשבים כדבר שהנשמה תלויה בהם.
לשיטת הרמב"ם, גם לב נחשב אבר שהנשמה תלויה בו. רבי יעקב בן אשר (הט"ז, בעל הטורים) מוסיף גם את הריאות.
הלכה למעשה- אין הכרעה ברורה בעניין אצל הראשונים.
השלכות מעשיות.
בדיני הקדש.
כאשר אדם מקדיש חלק מגוף הבהמה (כגון האומר "רגלה של זו עולה"), ישנה מחלוקת אמוראים האם הקידוש חל על כל הבהמה, או שהוא חל רק על החלק שהוקדש. אך גם לדעת מי שסובר שהקידוש אינו מתפשט, היכן שהאדם מקדיש דבר שהנשמה תלויה בו גם הוא מודה שהקידושין מתפשטים בכל הבהמה.
בדיני ערכין.
כאשר אדם מעריך איבר שהנשמה תלויה בו (כלומר אומר "ערך לבי עלי", לדוגמה), או נודר איבר שהנשמה תלויה בו (כלומר אומר "דמי ריאותי עלי", לדוגמה), הוא חייב לתת את ערך, או את דמי, כל גופו. וכפי שפסק הרמב"ם:
בדיני נזירות.
אדם המקבל על עצמו נזירות בדבר שהנשמה תלויה בו, כגון שאמר "ראשי נזיר", "כבדי נזיר" וכדומה, נחשב כנזיר.
תרומת איבר.
אסור לאדם חי לתרום איבר הנחשב כ"איבר שהנשמה תלויה בו", גם אם הוא מודע לכך ומסכים מדעתו.
וולז' מוסטאר
מידורי איטו
מידורי איטו (יפנית: 伊藤みどり; ) היא מחליקה אמנותית על הקרח, אלופת העולם (פריז 1989), וזוכת מדליית כסף באולימפיאדת אלברוויל (1992). ב-1988 הפכה איטו לאישה הראשונה אשר ביצעה בהצלחה את קפיצת האקסל המשולשת (Triple Axel).
ביוגרפיה.
איטו נולדה בנגויה, יפן, והחלה להחליק בגיל 5. בגיל 8 ביצעה בהצלחה את הקפיצה המשולשת הראשונה שלה. איטו השתתפה באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח לבני נוער ב-1981 וב-1984. לאחר מכן השתתפה באליפות העולם לבוגרים ב-1984, והגיעה למקום השביעי. ב-1985 זכתה באליפות יפן לבוגרים.
בשנת 1988 השתתפה באולימפיאדת החורף בקלגרי, בה הגיעה למקום החמישי. בהמשך 1988, היא הפכה לאישה הראשונה אשר ביצעה בהצלחה את קפיצת האקסל המשולשת בתחרות. היא ביצעה קפיצה זו גם ב"תחרות NHK Trophy" לשנת 1988, וגם באליפות העולם לשנת 1989. זכייתה באליפות העולם בשנת 1989, הייתה הפעם הראשונה בה זכתה מתחרה אסיאתית בתואר; היא קיבלה את הציון 6.0 (הציון הגבוה ביותר שניתן על ידי שופט בספורט) מ-5 שופטים. ב-1990 הגיעה למקום השני באליפות העולם, וב-1991 הגיעה למקום הרביעי. בתחרות "גביע לליק" ב-1991, ניצחה את אלופת העולם קריסטי ימאגוצ'י, בכך שהשלימה בתוכנית הארוכה 6 קפיצות משולשות, שכללו את קפיצת האקסל המשולשת.
לאחר טעויות בתוכנית הקצרה במהלך אולימפיאדת אלברוויל (1992), הייתה איטו במקום הרביעי לפני שביצעה את התוכנית הארוכה. בתחילת התוכנית הארוכה, היא נפלה במהלך ביצוע קפיצת האקסל המשולשת, ולכן הוסיפה קפיצת אקסל משולשת בסוף התוכנית; את האקסל האחרון ביצעה בהצלחה, והפכה למחליקה הראשונה שביצעה בהצלחה אקסל משולשת באולימפיאדה. איטו זכתה במדליית הכסף, והתנצלה בפני מדינתה על כך שלא זכתה בזהב.
לאחר מכן פרשה איטו מהחלקה תחרותית, והפכה למחליקה מקצועית; היא הפכה לאישה הראשונה שביצעה קפיצת אקסל משולשת בתחרויות מקצועיות. כמו כן היא הופיעה במופעי החלקה על קרח ביפן. במהלך עונת 1995-96 חזרה איטו להחלקה תחרותית, אך לא זכתה להצלחתה הקודמת.
בשיא הקריירה שלה, איטו נחשבה למחליקה אמנותית חזקה מאוד, ותוכניות ההחלקה שביצעה כללו אלמנטים של קפיצות הדומים לאלו של המחליקים (הגברים) הטובים ביותר של אותה תקופה. נוסף על כך שהייתה הראשונה לבצע קפיצת אקסל משולשת, הייתה איטו האישה הראשונה שביצעה בהצלחה שילוב קפיצות משולשת-משולשת (כלומר קפיצה משולשת שלאחריה באה עוד קפיצה משולשת). לצד זאת, איטו התקשתה ב-compulsory figures, לפני שחלק זה בתחרויות בוטל לאחר עונת 1990, וגם בהתמודדות עם התקשורת היפנית לאחר זכייתה באליפות העולם.
במהלך אולימפיאדת נאגנו (1998) שנערכה ביפן, זכתה איטו להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה.
מימאוגרפיה
שמעון אלאפין
שמעון אלאפין (Semyon Zinovievich Alapin; 7 בנובמבר 1856, וילנה - 15 ביולי 1923, היידלברג), היה שחמטאי יהודי-ליטאי, מנתח פתיחות ומחבר חידות.
קריירה.