קורוזל טאון, שהיא העיר הצפונית ביותר בבליז, נוסדה ב-1848 על ידי פליטים מהמרד של אנשי המאיה נגד השלטון הספרדי בחצי האי יוקטן השכן. מרד זה, הידוע בשם "מלחמת הקאסטות", החל כמלחמה כנגד הספרדים, אך בסופו של דבר הפך למלחמה כנגד המסטיסים, בני תערובת של אינדיאנים וספרדים, שהיו בני ברית מובהקים של הספרדים ולפיכך אויבים מושבעים של בני המאיה.
טבח שהתרחש בעיר בלאקאר, מעוז מסטיסי במרחק כ-50 ק"מ מצפון לקורוזל, גרם בסופו של דבר להגירתם של אלפי מסטיסים מבלאקאר וסביבותיה. בין השנים 1848 – 1856 חצו מעל 10,000 פליטים את ריו אונדו, הנהר שכיום מהווה את הגבול בין מקסיקו לבליז. מהגרים אלה חיפשו מקלט בצפון בליז ועקב כך גדלה אוכלוסייתה של קורוזל טאון ל-4,500 תושבים. ג'יימס בלייק, שהיה הבעלים של האדמות במחוז קורוזל, אפשר להם להתיישב באזור וסייע להם להקים ענף כלכלי חדש, גידול קני סוכר.
הפליטים המסטיסים היו רחוקים מלשבת בהשקט ובבטחה בקורוזל, שכן האינדיאנים של המאיה מהבסיס של סנטה קרוס בראבו שבמקסיקו (כיום, קארייו פוארטו), ביצעו כמה פלישות לעיר. כצעד הגנתי, הפכה קורוזל להיות עיר מבוצרת והמבצר פורט באלרי נבנה במקום ב-1870. כיום, שרידי המבצר הם חלק מבית הדואר המרכזי של קורוזל.
המהגרים הביאו איתם את תרבות המסטיסים: השימוש בשפה הספרדית ובשפת המאיה של יוקטן, הדת הקתולית ותרבות המאיה, את המבנה המשפחתי שלהם ואת אורח חייהם. עד מהרה התפתח העתק מקומי של החברה היוקטנית בתחומי המושבה שהייתה בשליטה בריטית.
מעבר למפרץ, מול קורוזל, שוכנות חורבותיה של סרוס (Cerros), שהייתה אחת ממרכזי הסחר החשובים ביותר של תרבות המאיה לאורך החוף ושם התפתחה המלוכה הראשונה של תרבות זו. שרידי העיר כוללים כמה מקדשים, כיכרות, תעלות ומבנים נוספים.
בתוככי קורוזל ניתן לראות שרידי אתר נוסף מתרבות המאיה מהמאה ה-14, הידוע בשם סנטה ריטה. הפירמידה, ששכנה בנקודה הגבוהה בעיר, שלטה על האזור במשך יותר מאלפיים שנה. לאחרונה נתגלו אתרי קבורה עשירים בחפצי קבורה ותכשיטים. סנטה ריטה הייתה ככל הנראה חלק מצ'טומל העתיקה, בירת המאיה האזורית בתקופת ניסיון הכיבוש הספרדי הראשון בראשית המאה ה-16. חורבות סנטה ריטה שוכנות ליד בית החולים של קורוזל.
אולג'ובס - AllJobs
מחוז קוסטופול
מחוז קוסטופול (פולנית: Powiat kostopolski) אחד מבין אחד עשר המחוזים בפרובינציית וולין וויוודה (וולהיניה) מתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה, הנמצא בדרום-מזרח פולין. המושב המנהלי (Siedziba) היה בקוסטופיל. השטח ברובו שייך היום לאוקראינה וחופף לערך לראיון קוסטופיל במחוז רובנו.
רצח יהודי מחוז קוסטופול.
בליל י"ג באלול, 1942 הגרמנים החליטו להשמיד כליל את כל יהודי המחוז. האוקראינים שתפו פעולה עם השלטון הנאצי וחפרו תעלות ליד קוסטופול במקום שנקרא חוטינקה (Chotenka) והובילו לשם את היהודים העירומים אשר נזרקו לתעלות ונורו למוות.
החליפות העבאסית
הכנסיה הארמנית
גביע דייוויס 1935
אתגר הטניס הבינלאומי 1935 (באנגלית: 1935 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-30 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ומשחק הגמר נערך בווימבלדון. לתחרות נרשמו 17 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". ירידה משמעותית במספר המשתתפים ניתן לייחס למתח הפוליטי באירופה. בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת גרמניה.
המשחק על התואר נערך ב-27-30 ביולי 1935 בווימבלדון, בריטניה. נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 0:5. בכך היא זכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות.
משחקי פלייאוף.
בית אמריקה.
בית זה כלל 6 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת הבית הצפוני שיחקו 4 נבחרות כולל הרפובליקה הסינית.
בתת הבית הדרומי ברזיל ניצחה את אורוגוואי. בהמשך, נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק על ראשות הבית ונבחרת ארצות הברית הוכרזה כמנצחת.
בית אירופה.
הבית כלל 11 קבוצות, כולל אוסטרליה, יפן, ניו זילנד ודרום אפריקה. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
משחק בין מנצחי הבתים.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 24-20 ביולי 1935. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4.
מרי ליאון
מרי פרנסס ליאון (באנגלית: Mary Frances Lyon; 15 במאי 1925 - 25 בדצמבר 2014), הייתה גנטיקאית אנגלית. היא נודעת בעיקר בזכות גילוי השתקת כרומוזום ה-X.
ילדות והשכלה גבוהה.
מרי ליאון נולדה ב-15 במאי 1925 בנוריץ', אנגליה, בת בכורה מתוך שלושה ילדים, להורים שהיו עובד מדינה ומורה בבית ספר. היא למדה בבית ספר יסודי בברמינגהאם. לדבריה, שם היא התחילה להתעניין במדע והחליטה לעסוק בו בבגרותה, בזכות מורה שהסבירה את המדע באופן ברור ומרתק ובזכות ספרי מדע שבהם זכתה בתחרות כתיבת חיבורים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, היא למדה בגירטון קולג', בתוך אוניברסיטת קיימברידג' שהייתה המכללה לנשים הראשונה שהוקמה באנגליה. היא מעידה שהייתה הגבלה של 500 נשים לעומת מעל 5000 גברים באוניברסיטה, ושעל אף שהנשים עברו את אותם הקורסים, ההתנסויות הפרקטיות והמבחנים כמו הגברים, הן לא קיבלו תואר אמיתי בסיום לימודיהן אלא רק תואר "בשם". מקצוע הלימודים הראשי שלה היה זואולוגיה, ובנוסף היא למדה גם פיזיולוגיה, כימיה אורגנית וביוכימיה והתעניינה באמבריולוגיה. לדבריה, בעקבות מלחמת העולם השנייה היחס לנשים השתנה והחל מ-1948 החלו לקבל נשים לאוניברסיטת קיימברידג' באופן רשמי. היא המשיכה ללימודי הדוקטורט (דבר שהיה יוצא דופן עבור נשים) ביחד עם רונלד פישר, שהיה פרופסור לגנטיקה בקיימברידג', ובמהלך הדוקטורט אפיינה זן עכברים מוטנטי עם מוטציה בשם pallid, עבודה שלאחר מכן היא פרסמה במאמר. במהלך הדוקטורט, היא עברה לאדינבורו ושם השלימה את לימודיה ב-1950 וזכתה בתואר ד"ר.
מחקר.
לאחר השלמת הדוקטורט, מרי ליאון הצטרפה לקבוצת מחקר בראשות קונרד האל וודינגטון (אשר תחת הנחייתו עבדה בסוף עוד בסוף הדוקטורט). הקבוצה מומנה על ידי מועצת המחקר הרפואי וחקרה מוטגנזה (יצירה של מוטציות) ואת הסיכונים הגנטיים הנגרמים על ידי קרינה ונשורת גרעינית, על רקע הדאגה ממלחמה גרעינית. ליאון עסקה בחקר מוטציות גנטיות שונות של עכברים: המשיכה את מחקרה על מוטציית ה-pallid וחקרה מוטציות נוספות. דוגמאות למוטציות היו מוטציה של מערכת העצבים בשם ataxia, שגרמה לעכברים קושי בהליכה, ומוטציה של האוזן הפנימית בשם twirler, אשר העכברים שנשאו אותה התרוצצו במעגלים, טלטלו את ראשיהם וסבלו מחוסר שיווי משקל. ב-1955 הקבוצה, ובכללה מרי ליאון, עברה ליחידת הרדיוביולוגיה בהרוול, שם היה יותר מקום לעכברים.
בהרוול היא המשיכה לחקור, ובנוסף למוטציות הקודמות בדקה גם מוטציה מנומרת (mottled), שהזכרים אשר נשאו אותה לעיתים מתו כעוברים, או שחיו והיו בעלי פרווה לבנה. זאת בעוד הנקבות בעלות המוטציה היו בעלות פרווה מגוונת. על ידי רבייה מכוונת ומחושבת של העכברים בעלי המוטציה, היא חקרה את מעבר המוטציה בין הדורות והסיקה לגבי מיקום המוטציה על כרומוזום ה-X. זאת, ביחד עם גילויים חדשים באותו הזמן לגבי כרומוזום ה-X של היונקים, הביאו אותה להעלות את ההשערה לגבי השתקת כרומוזום ה-X.
מרי ליאון פרסמה מאמרים רבים בנושא קרינה, מוטגנזה כימית ומחקר של גנים בעלי מוטציות. בשנים 1962 עד 1987 היא כיהנה כראשת תחום הגנטיקה במחלקת הרדיולוגיה של מועצת המחקר הרפואי בהרוול. היא המשיכה לחקור עד 1990, אז פרשה ממחקר פעיל.
השתקת כרומוזום X.
עבודתה המוכרת ביותר היא גילוי התופעה של השתקת כרומוזום X, הידועה גם בשם "ליאוניזציה" על שמה של מרי ליאון. היא גילתה את התופעה הציטוגנטית החשובה בעת מחקר בנושא סכנות קרינה בשנת 1961. מחקרה בנושא הסביר את מנגנון השליטה הגנטי על כרומוזום ה-X. המחקר מגלה את הסיבה לכך שנשים רבות הן נשאיות למחלות שונות הקשורות לכרומוזום X, אך הן בריאות ואינן מראות את תסמיני המחלות האלו. לדוגמה, מחלה כזו היא ניוון שרירים על שם דושן, מחלה גנטית קטלנית, בה האישה תהיה חולה רק אם המוטציה קיימת אצל שני ההורים שלה, ואילו גבר יהיה חולה אם אמו נשאית.
המנגנון מתרחש בשלב העוברי של התפתחות הנקבה ביונקים (כולל בבנות אדם), כאשר ישנם כבר כמה מאות תאים בעוברית. בכל תא בנפרד מתרחשת מתילציה (הוספת קבוצות מתיל ל-DNA) לאחד מכרומוזומי ה-X (של האם או של האב), והכרומוזום הזה נדחס ומנוטרל. התהליך אקראי, ולכן בכל תא של העוברית יושתק כרומוזום X אחר. כלומר, בחלק מהתאים של העוברית יתבטא כרומוזום X מהאם (וכרומוזום X מהאב יושתק) ובשאר התאים יתבטא כרומוזום X של האב (וכרומוזום X מהאם יושתק). הכרומוזום המושתק ממשיך להיות משוכפל במיטוזה, אך לא משועתק ולכן לא מתבטא בתא. דוגמה מוחשית למנגנון ההשתקה הוא התבטאות צבע פרווה בחתולים.
פרסים.