בשנת 2009, עתרו תושבי כפר אדומים, שכונת אלון, שכונת נופי פרת, וכן תנועת רגבים, לבג"ץ בדרישה להרוס ולפנות את המבנים שבנו הבדואים בחאן אל-אחמר, כ-500 מטר מדרום לנופי פרת. סמוך לשטח בו מתוכננת בניית שכונה חדשה.
גאוגרפיה וסביבה.
כפר אדומים נמצא על גדתו הדרומית של וואדי קלט, הוא נחל פרת, כ-15 קילומטרים מצפון מזרח לירושלים. הוא נמצא בספר מדבר יהודה, על רכס שגובהו נע בין 200–450 מטרים מעל פני הים. בנחל פרת, מתחת היישוב אלון, נובע עין פואר, אחד משלושת המעיינות הגדולים בנחל. מתחת כפר אדומים נשפך אל הנחל נחל מכמש, יובלו הגדול ביותר. מדרום ליישוב עובר כביש ירושלים-ים המלח, על תוואי דומה לתוואי הדרך העתיקה שחיברה את יריחו לירושלים. ממזרח ליישוב עובר כביש האורך "דרך אלון" שנקרא כך על שם תוכנית אלון. לצדו נמצא היישוב אלון.
אופי היישוב.
מטרתם של מקימי היישוב הייתה להקים קהילה משותפת לדתיים וחילוניים, בשונה מהעיר, בה ישנם לרוב יחסי שכנות בלבד. כבר בשנותיו הראשונות קלט הכפר עולים רבים, שנותרו בו ברובם עד היום. כמו כן גרות ביישוב גם משפחות של בנים ממשיכים.
בכפר בריכת שחייה חצי אולימפית (באורך 25 מטרים) לא-מקורה. ביישוב יש גם מערכת חוגים ענפה המנוהלת על ידי רכז הקהילה והתרבות.
בשנת 1987 הוענק לכפר אדומים פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים, על "קידום ועידוד הסבלנות, הסובלנות, הכבוד וההבנה ההדדיים והשכנות הטובה בחינוך ובמעשה".
חינוך.
מתוך אידיאל, ילדי היישוב לומדים בבית ספר משותף - בית הספר הממ"ד הניסויי כפר אדומים. בית הספר משתייך לזרם החינוך ממלכתי דתי - ממ"ד, אך הוא בית ספר מעורב לדתיים וחילונים ומותאם לצרכים של כולם. בבית-הספר לומדים יותר משבע מאות תלמידים בכיתות א'-ח' שבאים ברובם מהיישובים כפר אדומים, אלון ונופי פרת.עד לפני כ-8 שנים, נסעו תלמידי התיכון ללמוד במקומות אחרים כגון: ירושלים,מעלה אדומים, או ישיבות שונות ברחבי הארץ.
בשנת 2014 הוקם תיכון בכפר אדומים הממשיך את דרך בית הספר היסודי ובו לומדים גם חילוניים ודתיים. בשנת 2018 מנה התיכון כ-150 תלמידים ואנשי צוות.
מערכת החינוך בכפר כוללת גם מעון מגיל חודשיים או שלושה וגני ילדים. בסמוך ליישוב נמצא קמפוס המכינה הקדם צבאית של עין פרת - המדרשה למנהיגות חברתית.
בשנת 1992 הוקם שבט של תנועת הצופים בכפר אדומים וניתן לו השם 'יהודה'. מאז ועד היום שבט יהודה מחנך לערכים ולעבודת כפיים את הנוער מהיישובים נופי פרת, כפר אדומים ואלון. בשבט יהודה יש כ-700 חניכים שמגיעים בכל שלישי ושבת לפעולה שמועברת על ידי צוות ההדרכה המונה כ68 מדריכים ומדריכות. בשבט קיים פרויקט ההתנדבות 'עיגולי השמחה' המנוהל על ידי צוות הפעילים. למרות שבשבט 'יהודה' משתתפים הן חניכים דתיים והן חניכים חילונים השבט משויך לעדת הצופים.
בתי כנסת.
מטרת היישוב הייתה לא רק קיום אורח חיים קהילתיים משותפים של דתיים וחילוניים אלא גם ל"כלל ישראל" (כהגדרת המקימים). לכן ישנו בית כנסת מרכזי אחד ליישוב המשלב תפילה הן בנוסח עדות המזרח והן בנוסח אשכנז. עם התרחבות היישוב נוספו עוד מניינים בשכונות המרוחקות מהית הכנסת- שגם בהן נתפילה היא כלל-ישראלית ונוסח התפילה נקבע על פי החזן שעולה באותה התפילה.
בתקופת הקורונה התפצל המניין המרכזי והתפתחו תתי מניינים לא רק על פי מרחק מבית הכנסת, אלא גם על פי נוסחים שונים של התפילה.
תעסוקה.
רוב התושבים עובדים בירושלים, ומיעוטם מועסק בתוך הכפר.
ענפי העבודה ביישוב:
בנייה.
שכונות היישוב.
לרחובות הכפר ניתנו שמות. חלקם קשורים לבעלי החיים והצמחים באזור היישוב, וחלקם קשורים להיסטוריית ואידאולוגית היישוב (לדוגמה, רחוב "עם אחד" מסמל את היות היישוב מעורב לדתיים וחילוניים, ורחוב "דרך פרת" על שם נחל פרת הסמוך).
ספורט מוטורי
ספורט מוטורי, הוא שם כולל למגוון ענפי הספורט בהם נעשה שימוש ברכב ממונע. הספורט המוטורי כולל מרוצים, תחרויות ומיומנות שליטה ברכב. המרוצים הנפוצים ביותר בתחום הם מרוץ מכוניות, מרוץ אופנועים, קארטינג ומרוץ סירות. עובדי המסלול שדואגים לבטיחות ויעילות המרוצים נקראים מרשלים. תחרות פורמולה 1 היא פסגת התחרויות. ספורט מוטורי מופיע בסרטים רבים. הספורט המוטורי כולל בתוכו סיכונים רבים.
בישראל קיימת "התאחדות לספורט המוטורי בישראל"
סיכונים.
ספורט מוטורי עלול לעיתים לסכן את המתחרים בו עד כדי סכנת חיים. בתחילת המאה ה-20 היו תאונות קטלניות רבות במרוצי מכוניות ואופנועים אשר אירעו מדי שנה. החל משנות ה-60 של המאה ה-20 חלה עלייה במודעות לסכנות במרוצים וסדרות המרוץ הבכירות החלו ליישם תקנות המשפרות את בטיחות המתחרים. עם השנים הפכו אירועים טרגיים לנדירים עקב השיפורים במבנה כלי הרכב, בחליפות המגן ובמבנה מסלולי המרוץ.
סלסטיט
סלסטיט (או סטרונציום גופרתי), הוא מינרל שנוסחתו SrSO4 הידוע גם בשם "סלסטין".
סלסטיט מופיע בטבע כגביש וכגוש סיבי דחוס ובדרך כלל נמצא בסלעי משקע. מופיע לעיתים קרובות בסביבת גבס, הליט וסידן גופרתי (CaSO4).
סלסטיט נמצא במקומות רבים בעולם ונכרה בעיקר בכמויות קטנות, משום שהביקוש למינרל זה נמוך. אחוז המרכיבים משתנה ממקור למקור, במדגסקר לדוגמה נמצאו גבישים כחלחלים.
בעבר הייתה בריטניה היצרנית המובילה בעולם של סלסטיט וסיפקה כ-90% מהצריכה העולמית. מקור הסלסטיט של בריטניה היה מרבץ גדול במחוז גלוסטרשייר. בזמן מלחמת העולם השנייה, השתבשה פעולת האוניות מבריטניה לארצות הברית ונדרשו מקורות סלסטיט חדשים. במקסיקו נמצא מרבץ סלסטיט חדש, שתכולת הבריום שלו הייתה גבוהה לעומת תכולת הבריום בסלסטיט הבריטי.
מרבצים נוספים של סלסטיט נמצאו בטורקיה, ארצות הברית, ספרד, איראן, אלג'יריה, פקיסטן, ארגנטינה ועוד.
Windows
שארל השמיני, מלך צרפת
שארל השמיני "החביב" (בצרפתית: Charles VIII l'Affable; 30 ביוני 1470–7 באפריל 1498), בן לשושלת ולואה, מלך צרפת מ־1483 עד 1498.
ביוגרפיה.
שארל היה בנו היחיד של המלך לואי האחד עשר, ועלה לשלטון אחרי מות אביו ב־30 באוגוסט 1483. היות שהיה בן 13 בלבד, מלכה כעוצרת בשמו אחותו, אן, נסיכת בורבון. בדצמבר 1491 נשא שארל לאישה את הדוכסית אן מברטאן שהייתה בת 15, על מנת לקבל את חבל ברטאן כנחלה של מלך צרפת.
לשארל השמיני היו תביעות לכתר ממלכת נאפולי (שכללה את העיר נאפולי באיטליה ואת האי סיציליה) כירושה מסבתו מארי מאנז'ו, שהייתה בתם של לואיג'י השני, מלך נאפולי ושל יולנדה מאראגון. ב-1489, האפיפיור אינוקנטיוס השמיני, שהיה מסוכסך עם פרננדו הראשון, מלך נאפולי, הציע לשארל השמיני את כתר ממלכת נאפולי. עם מות פרננדו הראשון (25 בינואר 1494) שארל השמיני הכריז על עצמו כמלך נאפולי וירושלים. לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו שחשש מאלפונסו השני, מלך נאפולי (יורשו של פרננדו הראשון), קרא לשארל השמיני לפלוש עם צבאו לאיטליה ולכבוש את נאפולי. (הייתה זו תחילתן של המלחמות באיטליה שבהן היו מעורבים גם מלכי צרפת הבאים, לואי השנים עשר ופרנסואה הראשון).
כדי להבטיח את צרפת מפלישה בהיעדרו, חתם שארל השמיני על הסכמים עם אוסטריה ועם אנגליה. הוא הקדיש כספים רבים כדי להקים צבא גדול, כלי מצור ותותחים. שארל אסף את צבאו בעיר ליון שבצרפת ויצא למסעו באיטליה במרץ 1494. הוא עבר עם חיל הרגלים שלו ועם פרשיו דרך כל איטליה. בנובמבר נכנס לפירנצה ובדצמבר לרומא ללא כל התנגדות. ב-22 בפברואר 1495 הגיע לנאפולי, גירש את אלפונסו השני והכתיר את עצמו למלך נאפולי.
אך לואי השני, דוכס אורליאן (לואי השנים עשר, מלך צרפת לעתיד), שהיה נינו של ג'אן גָלֵאָצוֹ הראשון, דוכס מילאנו ונכדה של ולנטינה ויסקונטי (בתו של ג'אן גלאצו) פלש אף הוא עם צבאו לאיטליה במטרה לכבוש את מילאנו. לודוביקו ספורצה התחרט עד מהרה על כך שהזמין את הצרפתים לאיטליה והצטרף לליגה של ונציה שבה לקחו חלק במלחמה נגד הצרפתים פרננדו השני, מלך אראגון, מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והאפיפיור אלכסנדר השישי.
ב- 6 ביולי 1495 התחולל קרב פורנובו (באזור העיר פארמה באיטליה). היה זה הקרב החשוב הראשון במסגרת המלחמות האיטלקיות. כוחות הליגה של ונציה גברו על אלה של שארל השמיני, אבל במחיר של כ- 2,000 הרוגים לעומת כ- 1,200. בקרב זה שארל השמיני איבד כמעט את כל השלל שלקח במערכה באיטליה, ועד אוקטובר של אותה שנה הוא שב לפריז. במשך שנתיים שלוש לאחר מכן הוא ניסה לשקם את צבאו, אך נקלע לחובות כבדים בגלל הרפתקתו הצבאית באיטליה.
שארל השמיני מת ב־7 באפריל 1498 כתוצאה מתאונה בטירת אמבואז שבה נולד (על גדותיו של נהר הלואר בצרפת). היות שכל ילדיו מתו בינקותם ולא היה לו בן שיוכל לרשתו, בן דודו לואי השנים עשר ירש את הכתר.
משפחתו.
מנישואיו לאן מברטאן נולדו לשארל 4 ילדים:
מיהי הראשון
חמאה
חמאה היא מוצר חלב המופק בתהליך חיבוץ של שמנת או חלב. החמאה משמשת בין השאר למריחה, טיגון, אפייה ותיבול ונחשבת למצרך מזון בסיסי ברחבי העולם. החמאה עתירה בשומן רווי ונמנית בין המזונות התורמים לעלייה ברמות הליפופרוטאינים מסכני הבריאות בדם.
נגזרות של המונח "חמאה" נפוצות בשמם של מגוון ממרחים עתירי שומן מן הטבע, כגון: חמאת בוטנים, חמאת שקדים, חמאת קקאו ועוד. גם שמה של החומצה הבוטירית המופיעה בחמאה שהחמיצה, נגזר מן השם היווני לחמאה.
סכין חמאה מיועד למריחה של החמאה על לחם.
תהליך הפקת החמאה.