נשוי למרים רובינשטיין, לשעבר המשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים ומנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה. בעת מינויו כיועץ משפטי לממשלה, ביקש רובינשטיין כי תתקבל החלטת ממשלה על "הפרדת כוחות" בינו ובין רעיתו. והיא תהיה כפופה לפרקליטת המדינה בלבד.
לבני הזוג רובינשטיין ארבע בנות. אחת מהן, שרי, עורכת דין שעסקה מטעם משרד החוץ בנושאי פליטים, נפטרה ב-26 באוקטובר 2016.
אחיו הצעיר אבי היה רופא נוירוכירורג, שפנה לעסוק בעריכת דין
ספרים ומאמרים.
רובינשטיין חיבר ספרים ומאמרים בענייני משפט וממשל והסכסוך הערבי-ישראלי:
שיטת קפן
שיטת קפן לסיווג אקלימים היא השיטה הנפוצה ביותר למיון אזורי אקלים בעולם. היא קרויה על שמו של הקלימטולוג הגרמני ולדימיר קפן.
השיטה הוצגה על ידי קפן ב־1884 ועודכנה על ידיו מספר פעמים עד 1936. בסוף ימיו הוא עבד עם הקלימטולוג הגרמני רודולף גייגר שהמשיך בעדכון השיטה והיא מכונה לעיתים שיטת קפן-גייגר לסיווג אקלימים.
הסבר השיטה.
שיטת קפן מתבססת על גורמים ממוצעים של כמות המשקעים יחסית לטמפרטורה. קפן מיין את האקלים לחמישה סוגי אקלים ולארבעה תת־אזורים מכל צד של קו המשווה. קפן התייחס גם לקשר בין הצמחייה הטבעית בה מאופיין כל אזור לבין כמות המשקעים והטמפרטורה בו.
המיון.
שיטת סיווג האקלים של קפן מחלקת את האקלים לחמש קבוצות אקלים עיקריות: A (טרופי), B (צחיח), C (ממוזג), D (יבשתי) ו־E (קוטבי). האות השנייה מציינת את עונת המשקעים, ואילו האות השלישית מציינת את עונת החום.
A: טרופי.
האקלים הטרופי שמצוי באזור A, מצפון לקו המשווה עד חוג הסרטן (22 '26 23°; צפון) ומדרום לקו המשווה עד חוג הגדי (22 '26 23°; דרום), הוא אקלים שבו הטמפרטורות בממוצע בין C° 20 בלילה ל־C° 30 ביום לאורך כל השנה, עם כמויות משקעים של לפחות כ־1000 מילימטרים בשנה. ויכולה להגיע באזורים מסוימים לכ־2500 מ"מ בשנה. ההבדלים בין עונה יבשה לרטובה יכולים להיות מהותיים וחדים כמו בגשמי המונסון בתת־היבשת ההודית, ועד מקומות שבהם בעונה ה"יבשה" יורדים יותר מ־50 מ"מ גשם בחודש. ברוב המקומות בעונות הרטובות כמות הגשמים עוברת בקלות את ה־200 מ"מ לחודש ויכולה להגיע גם ל־300 מ"מ בממוצע לחודש אחד.
B: צחיח (מדברי, וערבה).
האקלים המדברי מצוי באזור B, מצפון ומדרום לאקלים הטרופי, גובל בו ויוצר הפרדה בין האקלים הטרופי לאקלים הממוזג, אקלים זה הוא אקלים חם ויבש שבו הטמפרטורה גבוהה וכמות המשקעים מעטה.
C: ממוזג.
האקלים הממוזג מצוי באזור C, בין קו רוחב 30° צפון ומדרום, עד קו רוחב 60° צפון ודרום, הוא מפריד בין האקלים המדברי ליבשתי. הוא אקלים לח שיש בו עונת קיץ חמה ועונת חורף קרה. אקלים זה נחשב לנוח ביותר לאדם, ולכן אזורי אקלים אלה נחשבים למאוכלסים ביותר בעולם ביחס לשטחם.
D: יבשתי.
האקלים היבשתי מצוי באזור D, מצפון לאקלים הממוזג עד החוג הארקטי (66° צפון) ומדרום לאקלים הממוזג עד חוג הקוטב הדרומי (66° דרום), הוא אקלים קר ורטוב שבו הטמפרטורה נמוכה וכמות המשקעים רבה.
E: קוטבי.
האקלים הקוטבי מצוי באזור E, מסביב לקצות ציר כדור הארץ, מצפון לאקלים המושלג עד קו רוחב 90° צפון ומדרום לאקלים המושלג עד קו רוחב 90° דרום, הוא אקלים קר ויבש שבו הטמפרטורה נמוכה מ־C° 10 כל השנה וכמות המשקעים מעטה.
ספיר
סַפִּיר היא אבן חן השייכת למגוון צבעים של המינרל קורונדום. קורונדום באיכות של אבן חן שצבעה אדום מכונה "אודם" (רוּבי) ושאר גוני הקורונדום באיכות של אבן חן מכונים "ספיר".
מאפיינים.
אבני ספיר מצויות בטבע באמריקה הצפונית, במדגסקר, בברזיל, בהודו, בתאילנד וסרי לנקה בתוך סלעים ובחלוקי נחל. לעיתים ניתן למצאן ליד נהרות, שלשם נפלטו בתהליך טבעי. חברת שפע ימים טענה שמצאה אבני ספיר באגן הניקוז של נחל הקישון.
הקורונדום (אודם וספיר) הוא המינרל הטבעי בעל הקשיות הגבוהה ביותר אחרי המואסניט והיהלום. הקשיות של הקורונדום נובעת בעיקר מהקשרים של חמצן ואלומיניום במינרל. קשרים אלה של שני יסודות קלים יחסית גורמים לאטומי החמצן והאלומיניום להיות קשורים בצפיפות גבוהה, ולכן, בנוסף לקשיותו, לקורונדום גם צפיפות גבוהה במיוחד.
צבעה הטבעי הנפוץ של אבן הספיר הוא כחול, שנוצר כתוצאה מתוספת ברזל וטיטניום. הגוון השחור באבני הספיר נוצר כתוצאה מנוכחות מגנטיט או ספינל.
תופעה אופטית מעניינת, המאפיינת אבני ספיר, היא התופעה המכונה "אסטריזם" – שלושה קווי אור על פי האבן היוצרים צורת כוכב. תופעה זו נוצרת רק בספיר מלוטש המכיל מחטים של המינרל רוטיל.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הספיר היא אבן ההולדת של חודש ספטמבר.
ספיר מלאכותי.
הודות לעמידותו בפני שריטות וחול, ושקיפותו, כולל לאור תת-אדום, הספיר משמש לייצור חיפויים לשעוני יוקרה, ראשי טילים ועוד.
בטכנולוגיה משמש ספיר מלאכותי אשר מיוצר בשיטות של גידול גבישים, או שיטות מהירות יותר כמו לחיצה איזוסטטית חמה.
אחת השיטות הנפוצות ביותר לייצור ספיר היא שיטת צ'וחרלסקי (Czochralski) שבה גרעין התגבשות בצורת מוט ספיר קצר ודק מוכנס לתמיסת קורונדום, ואחר-כך נמשך החוצה בתנועה סיבובית איטית מאוד. התמיסה מתגבשת על המוט באותו כוון גבישי לכדי חד-גביש באיכות גבוהה. ספיר מלאכותי הוא בעל צבע שקוף לחלוטין, אלא אם נוספו לו אילוחים בכוונה תחילה לצורך שימוש כמוליך למחצה.
ספיר מלאכותי משמש במערכות אופטיות בהן נדרשת שקיפות גבוהה וקשיות גבוהה, למניעת שחיקה ושריטות בתנאי סביבה קשים, בייחוד שחיקה מחול.
ניקולו טרטגליה
ג'רולמו קרדנו
קרדנו
קארדאנו
ציניות
ציניות היא עמדה המאופיינת באי אמון עמוק כלפי בני אדם, מתוך אמונה כי הם אנוכיים מטבעם, נשלטים על ידי הרגש ומושפעים במידה מכרעת מאותם אינסטינקטים פרימיטיביים שסייעו לאדם לשרוד בטבע הפראי בטרם התפתחו הציוויליזציות האנושיות.
המקור הלשוני של המונח בשמה של תנועה ביוון העתיקה מיסודו של אנטיסתנס, שנקראה "ציניקנים" אף כי אמונותיה היו אחרות.
התנהגות צינית.
בימינו, המילה משמשת בדרך כלל לתאר, את דעותיהם של אלו שנוטים לפקפק בכנות האנושית, במוסריות ובאלטרואיזם: אלו הטוענים כי רק מניעים אנוכיים מכתיבים את ההתנהגות האנושית. ציניקן מודרני מתייחס בבוז לנורמות חברתיות, בפרט כאלו שמשמשות מטרות סמליות ולא מעשיות, והוא נוטה לבטל חלק ניכר מהאמונות הפופולריות ולהחשיב את כללי המוסר המקובלים כמיושנים או אף כשטויות גמורות.
בשימוש לא מדויק ועל בסיס הכתוב לעיל, "ציניות" יכולה לעיתים לתאר התנהגות או דרך חשיבה שהיא קרה, תועלתנית ומחושבת. לאדם שאין בו אמונה בטוב לבם של בני אדם אחרים עשויים להיות פחות עכבות בשימוש בגישה מחושבת וחסרת חמלה, אך זה אינו בהכרח המקרה עבור כל הציניקנים.
למרות הדימוי השלילי של הציניקנים, ניתן לטעון שהם פשוט "מסרבים להביט בעולם דרך משקפיים ורודים" ואינם חוששים משחיטת פרות קדושות. לרוב, ציניקנים נוטים לראות את עצמם ככאלה, ומחשיבים את עצמם כבעלי חשיבה פתוחה ומשוחררת, ואת מבקריהם בתור אנשים הטומנים את ראשם בחול.
הציניקנים עשויים להיראות כאילו הם מאמצים אורח חשיבה של "אל תתערב, זה רק יכול לגרום צרות", אבל חוסר המעש שלהם לרוב נובע מאמונה פטאליסטית עמוקה יותר לפיה לא ניתן לשנות דבר ממילא. לכן לעיתים משתמשים במילה "ציניות" כדי לתאר פסיביות הנובעת, לכאורה, מהשקפה מפוכחת על העולם.
מבקרי הציניות נוטים להתייחס לציניות כאל צורה של ניהיליזם וכפוגעת במהלך החיים התקין.
ציניות וסרקזם.
בעברית הישראלית השתרש השימוש במילה "ציניות" כמילה נרדפת לסרקזם, אף ששימוש זה אינו נכון, כך הוא נתפש בחברה. ציניקן עשוי להשתמש בסרקזם כדי לומר אמירות ציניות, אך אין זה מתחייב מהמציאות.
כדוריות לבנות
מכוסי-זרע
ארתור גובינו
אבישג השונמית
בתנ"ך, אֲבִישַׁג הַשּׁוּנַמִּית הייתה המשרתת האישית של דוד המלך בסוף ימיו.
במקרא.
אבישג הובאה לדוד על ידי יועציו כדי לפתור את בעיית הצינה שאחזה בו. לפי , דוד לא קיים יחסי אישות עם אבישג:
לאחר מותו של דוד ולאחר סכסוך הירושה בין שלמה לאדוניהו שהוכרע בניצחונו של שלמה, הייתה אבישג העילה להריגתו של אדוניהו בפקודת שלמה:
המהרש"א במסכת סנהדרין מסביר את הסיבה לחיוב המיתה של אדוניהו, על ידי שלמה המלך, לפי המשנה שנמצאת באותו מקום. על פי המשנה, אסור להשתמש בשרביטו של מלך, אלא בידי המלך עצמו. שלמה הוכתר למלוכה אחרי דוד אביו, ולכן לו מותר להשתמש בשרביטו של המלך (משמע, גם באבישג). לאדוניהו, שנחשב הדיוט, אסור להשתמש בשרביטו של המלך ולכן עצם זה שהוא מבקש את אבישג לאישה, מעיד שהוא מחשיב את עצמו למלך ובכך, הוא למעשה מורד במלכות שלמה וידוע שהמורד במלך, דינו מיתה.
בתלמוד.
הגמרא במסכת סנהדרין מספרת שאבישג ביקשה מדוד שיתחתן איתה, אך דוד סירב משום שכבר היו לו 18 נשים. אבישג התלוננה שזהו רק תירוץ בטענה שדוד כבר זקן ולא מסוגל להיות עם אשה. בתגובה, דוד קרא לבת-שבע ובא עליה 13 ביאות.
בתלמוד הבבלי במסכת סנהדרין מתואר היתר מיוחד של חכמים לדוד להתייחד עם אבישג למרות שלא הייתה נשואה לו. הגמרא אומרת שחכמים העדיפו לתת לדוד להתייחד עם אבישג מאשר לומר לו לגרש את אחת מנשותיו כדי שיוכל להתחתן עם אבישג והיא תהיה מותרת להתייחד עמו. האמוראים לומדים מהעדפה זו את חומרתם של הגירושין.
בגמרא במסכת סנהדרין אומרת שאבישג, למרות שהייתה יפה, לא הגיעה אפילו לחצי יפיה של שרה.
מנחם מנדל מקוצק