מספר מלחינים ידועים שלא קשורים כלל לגיטרה הרומנטית ניגנו או הלחינו בשבילה יצירות. למשל: לואיג'י בוקריני ופרנץ שוברט. הקטור ברליוז היה גם נגן מיומן על הגיטרה הרומנטית. הוירטואוז והכנר ניקולו פאגאניני, ניגן אף הוא בגיטרה ואנטון דיאבלי הלחין כמות כלשהי של יצירות לגיטרה.
רשימה חלקים של נגנים ומלחינים בגיטרה רומנטית.
פרדיננדו קארולי.
פרנסיסקו טארגה.
פרננדו סור.
אנטון דיאבלי.
דיוניסיו אגואדו.
מאורו ג'וליאני.
פרנסואה דה פוסה .
מטאו קרקסי .
קרל בלום .
יוהאן קספר מרץ .
נפוליאון קוזט .
אדוארד באייר .
ג'וליו רגונדי .
ז'אק בוש .
ג'וליאן ארקאס .
קרון בילום
קרון בילום (באנגלית: Caboose באמריקה הצפונית, Brake Van בממלכה המאוחדת) הוא קרון רכבת הנגרר בסופה של רכבת משא ומשמש בין היתר למגורי עובדי הרכבת. עד לשנות ה-80 של המאה ה-20 נדרשה כל רכבת משא בצפון אמריקה לגרור במאסף קרון בילום. עם פיתוח קרונות המשא ואמצעי האיתות וההתרעה במסילות הרכבת ושכלולם, פחת השימוש בקרונות בילום ובתחילת המאה ה-21 הם נעשו למחזה נדיר על המסילות.
היסטוריה.
קרון הבילום מספק לצוות הרכבת מקלט מפגעי מזג האוויר בקצה האחורי של רכבת משא. מן הקרון היה הצוות יוצא לעבודות עיתוק וכן לשמירה על הרכבת בשעה שעצרה. הקרון איפשר אף תצפית קבועה על הרכבת לצורך זיהוי תקלות שונות במשך הנסיעה: מטענים שחרגו ממקומם, ציוד הנגרר על המסילה וצירי גלגלים שנשחקו והתלהטו. לפקח הרכבת היה משרד בקרון הבילום, שבו היו נשמרים רישומי המטען של הרכבת. ברכבות משא לטווחים ארוכים היה קרון בילום שבו תנאי מגורים מינימליים לצוות, כולל מיטות ומטבח.
קרונות בילום ראשונים היו מורכבים מקרון שטוח שעליו הוקם ביתן קטן, או מקרון משא סגור. משך תקופה ארוכה היו קרונות הבילום מצוידים בדלת צדית, דוגמת קרונות משא סגורים, עד אשר הדבר נאסר בחוק בגלל הסיכון הבטיחותי שבמבנה זה. קרונות בילום מאוחרים יותר מתאפיינים במרפסת קטנה בכל אחד מקצותיהם, אשר מצידיה יכול איש הצוות לרדת מן הרכבת אף בעת תנועתה. קרון הבילום צויד בפנסים אדומים כדי לציין את סופה של הרכבת. רבים מקרונות הבילום נצבעו באופן מסורתי בצבעים בוהקים, חלקם באדום וחלקם בצבעי הקטר.
סוף עידן קרון הבילום.
התקנת בלמים נפרדים בכל קרון משא, המופעלים בלחץ אוויר, הורידה משמעותית את הצורך בקרון בילום אשר יסייע לבלימת הרכבת בצוותא עם הקטר.
החל משנות השמונים פותחו בצפון אמריקה מתקנים אלקטרוניים שאותם ניתן להצמיד לאחורי הקרון המאסף ברכבות משא, הממלאים את רוב הפעולות אותן מילא הפקח אשר אייש את קרון הבילום. המתקן, המכונה בארצות הברית FRED/EOT (ראשי תיבות של "מתקן אחורי מבזיק/מתקן מאסף הרכבת"), מנטר את לחץ האוויר במערכת הבלמים של הרכבת ומשדר אות אלחוטי על כל תקלה לקטר. המתקן אף מנטר את תנועת הקרון המאסף ומשדר זאת לקטר, כך יכול נהג הקטר לדעת כי בתחילת נסיעה "נמתחה" הרכבת לכל אורכה ולא נותר "חופש" במצמדים שבין הקרונות, ועתה ניתן להגביר את מהירות הנסיעה. מידע זה חשוב במיוחד ברכבות משא ארוכות המגיעות לעיתים לאורך של קילומטרים אחדים. המתקן אף מכיל פנס מהבהב באור אדום כך שניתן להבחין באחוריה של רכבת משא ארוכה. עם תחילת השימוש במתקן FRED/EOT הלך ודעך השימוש בקרונות בילום. היום קיימים בארצות הברית קרונות בילום בודדים בלבד, המופעלים על ידי חברות רכבות קטנות.
רכבת ישראל הפסיקה את השימוש בקרונות בילום ברכבות המשא שלה בסוף שנות ה-60, עם התקנת מערכות בלימה בכל קרונות המשא. במוזיאון רכבת ישראל מוצגים שני קרונות בילום, האחד של הרכבת המנדטורית ואילו השני קרון בילום מצרי, כנראה שלל מלחמה.
מחבר
מחבר של יצירה ספרותית הוא האדם שכתב אותה, הסופר. המונח מחבר נוצר בתורת הספרות כדי להבחין בינה ובין המספר, שהוא פרסונה ספרותית המשמשת בתוך עלילת הסיפור או השיר (בשירה המספר קרוי "דובר").
מחבר היצירה.
מעבר להיותו האדם שברא את היצירה, אפשר לאפיין את המחבר לעומת הדמות הספרותית המחקה אותו, המספר. דמותו של המספר היא בעלת אופי ומאפיינים משל עצמה, ואלה אינם זהים בהכרח לאלה של המחבר. מחברים נוהגים לעיתים לשלב אלמנטים אוטוביוגרפיים בדמותו של המספר, ולכן חשובה ההבחנה ביניהם. המספר יכול להיות גיבור העלילה, אך קורה לא פעם שדמותו אינה ברורה וחבויה בסיפור בגוף שלישי, לעיתים כמספר יודע כל. חילוץ דמותו של המספר עשויה ללמד גם על זהותו של המחבר, במיוחד בספרים שלא נודע מחברם. קריאה זהירה בספרי התנ"ך, למשל, יכולה ללמד על דמויות אחדות של מחברים ומספרים המעורבות ביצירת ספר אחד. (ראו עוד להלן).
ספרות עיונית.
ביצירות עיוניות, כספרי מחקר או מדע פופולרי לא קיימת בדרך כלל דמות מובחנת של מספר, והמחבר עצמו מוכר כמספר, כמוסר העובדות וכזה שמחווה דעתו לגביהן. בספרי אסופות ובכתבי עת המחבר עשוי להיות העורך, או העורכים, של האסופה.
דוגמאות.
המחבר בספרי התנ"ך.
שיטות ביקורת המקרא השונות עסקו לעיתים בחילוץ דמותו של המחבר והמחבר המובלע וביצירת ההבחנה בינו ובין מספרי הסיפור. בספר דברים, למשל, מוצג משה כמספר העיקרי, כשמרבית הספר היא נאומו האחרון קודם מותו. בחיבורו "מאמר תאולוגי-מדיני" עמד ברוך שפינוזה על ההבחנה שיש לערוך בין המספר - משה, לבין המחבר - דמות שהמסורת אמנם ייחסה גם כן למשה אך זאת בניגוד לרושם המתקבל מקריאת הספר עצמו וההבחנה ההכרחית בין דמויותיהם של המספר והמחבר.
כמו כן, על פי ביקורת המקרא ספרים אחדים בתנ"ך נדמים כיצירה ספרותית אחת, אך בעצם משולבות בסיפור דמויות אחדות של מספרים, לפעמים כתוצאה של עריכה וכתיבה של מחברים אחדים.
עד שתבין אותי
עד שתבין אותי הוא סינגל הבכורה של הזמרת שירי מימון, מתוך אלבום הבכורה "שירי מימון". הפזמון נכתב והולחן על ידי הזמרת בתי.
הפקה.
כאשר בתי אספה חומרים לאלבומה "נסה אותי" היא החליטה שהשיר "עד שתבין אותי" אינו מתאים לה. בתי שכמו שירי מימון חתומה בהליקון החליטה להעביר אותו לזמרת אחרת, והשיר הועבר למימון שאספה גם היא חומרים לאלבום הבכורה שלה. השיר היה בעשרת הראשונים של המצעדים בישראל והועמד יחד עם שני הסינגלים הבאים שלה לתואר "שיר השנה" ב-2005.
השיר מפי בחורה מיואשת מיחסים עם בן זוגה שנמאס לה שהוא לא מבין אותה ונגמר לה הסבלנות, היא פונה עליו כשהוא צוחק עליה בציניות ש"עד שהוא יבין אותה היא כבר לא תהיה איתו", היא עוזבת אותו ומתחילה מסע חדש בלעדיו ומרגישה שנפתחו לה דרכים חדשות בהם היא תוכל להמשיך בלעדיו.
פיגועי באלי 2005
Hopes and Fears
Hopes and Fears הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הבריטית קין.
האלבום הגיע היישר למקום הראשון במצעד מכירות האלבומים בבריטניה עם יציאתו בשנת 2004, וקיבל מאז 8 פעמים פלטינה. בנוסף, האלבום זכה בפרס המוזיקה הבריטית עבור האלבום הטוב ביותר בפברואר 2005.
עם מכירות של כ-6 מיליון עותקים, האלבום דורג במקום ה-16 ברשימת האלבומים הבריטיים הנמכרים ביותר של המילניום הנוכחי.
אנדרטת הלוחמות בוייטנאם
וורלדוויד פלאזה 1
גשר מארין פארקווי גיל הודג'ס ממוריאל
דספרדו
דספרדו (באנגלית: Desperado) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת נאו נואר-מערבון משנת 1995, שכתב, הפיק וביים רוברט רודריגז. הסרט מהווה את החלק השני בטרילוגיית מקסיקו, ומככבים בו אנטוניו בנדרס וסלמה הייק.
תקציר העלילה.
אהובתו של אל מריאצ'י, נגן גיטרה, נהרגת על ידי אנשיו של ברון סמים בשם בוצ'ו, ואף פוצעים את ידו של מריאצ'י כדי שלא יוכל לנגן עוד. מריאצ'י, המחפש נקמה, מגיע לעיירה קטנה במקסיקו, סנטה ססילה, שם מרכז פעולתו של ברון הסמים. מריאצ'י רוצה לתפוס את תשומת הלב של הברון, ועושה זאת על ידי הריסת עסקיו ורצח רבים מאנשיו. באחד מעימותיו עם אנשיו של בוצ'ו, אל מריאצ'י נפגע קשות, וקרולינה, מוכרת ספרים שלה קשרים עם הברון, אוספת אותו לחנות הספרים שלה ומטפלת בו. בגידתה גורמת לברון לשרוף את חנות הספרים שלה, שהוא עזר לה להקים, וביחד עם אל מריאצ'י היא יוצאת לנקום בו. שני חבריו "קאמפה" ו"ניקו" המסייעים לו במסע הנקמה מוצאים בו את מותם. במהלך מסע הנקמה מגלה אל מריאצ'י שברון הסמים בוצ'ו הוא אחיו. אל מאריצ'י הורג את אחיו כדי למנוע את הריגתה של קרולינה שהתאהב בה.
הפקה.
בליהוק, האולפנים רצו שקרולינה תשוחק על ידי בלונדינית, אך לאחר האודישן של סלמה הייק, הם החליטו לתת לה את התפקיד. התפקיד הזה הכיר לצופים אמריקאים את הייק, ועזר לקידומו של אנטוניו בנדרס בהוליווד.
בסרט מופיע, בתפקיד קטן, הבמאי קוונטין טרנטינו, שהוא חבר טוב של רודריגז, במאי הסרט.
ישיבת חזון עובדיה
ישיבת חזון עובדיה רוממה היא ישיבה גדולה חרדית–ספרדית השוכנת בשכונת רוממה בירושלים.
הקמת הישיבה.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשל"ג (1973) במתכונת כולל על ידי הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ויועדה עבור אברכים נשואים במטרה להכשירם כרבני קהילות ברחבי הארץ. את הקמת הכולל יזם הרב עובדיה יוסף לאחר שראה כי קיים מחסור רב ברבנים ודיינים הבקיאים בהלכה בקהילות השונות. בראשות הישיבה העמיד הרב עובדיה את בנו הרב יצחק יוסף.