אברי גוף ורקמות.
טכניקות ציטופתולוגיות משמשות לבדיקה של כמעט כל איברי הגוף והרקמות:
סוכנות הביטחון הפדרלית של רוסיה
סוכנות הביטחון הפדרלית או הסוכנות לביטחון פדרלי (ברוסית: Агентство федеральной безопасности) היה גוף ביטחון הפנים של ממשלת רוסיה שהוקם במקום אגף רוסיה הסובייטית של הקג"ב, שפורק.
זהו גוף לענייני ביטחון פנים, סיכול ריגול ושמירת גבולות המדינה, שפעל מנובמבר 1991 ועד ינואר 1992, עת הוחלף במשרד ממשלתי לענייני ביטחון.
מנכ"ל.
בראש הסוכנות עמד מנכ"ל שמונה בצו נשיאותי.
הערות שוליים.
שמייסר
ג'יימס קיי קיירד
סר ג'יימס קיי קיירד (באנגלית: Sir James Key Caird, 1st Baronet 7 בינואר 1837 - 9 במרץ 1916) היה ברון ומתמטיקאי סקוטי. אחד היזמים המצליחים ביותר בדנדי בין יצרני היוטה, שהשתמש בטכנולוגיה החדישה ביותר במפעליו באשטון ובקרייגי.
קיירד נודע בעניין שגילה במתן סיוע כספי למחקר מדעי. הוא היה אחד המממנים של המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית הכושלת של סר ארנסט שקלטון בשנים 1916-1914. סירת ההצלה של האונייה, הג'יימס קיירד, שבה הפליגו שקלטון ועוד חמישה מאנשי צוותו במסע אפי של 1500 ק"מ מאי הפיל אל ג'ורג'יה הדרומית, נקראה על שמו כאות הוקרה לתרומתו.
חייו.
ג'יימס קיירד נולד בדאנדי, בנו של אדוארד קיירד (1889-1806), שייסד את הפירמה קיירד (דרנדי) בע"מ בשנת 1832.
קיירד האב היה אחד מיצרני הטקסטיל הראשונים שייצרו אריג מורכב משתי וערב של יוטה. ככל שהשימוש ביוטה נעשה פופולרי יותר, כן התרחבו ושגשגו עסקיה של משפחת קיירד.
קריירה עסקית.
בשנת 1870 תפס ג'יימס קיירד את מקום אביו כראש "קיירד (דאנדי) בע"מ". בהנהגתו נבנו מפעלי אשטון מחדש, הורחבו וצוידו במילה האחרונה במיכון. ב-1905 צירפה אליה הפירמה גם את מפעלי קרייגי, שסיפקו עד אז לקיירד חלק גדול מחוטי הטוויה שלו. בסופו של דבר העסיקו שני המפעלים 2,000 עובדים. ה"אדוורטייזר של דאנדי" דיווח, שקיירד הוא מעסיק טוב, שמנהל עסק יעיל שהוא גם "מופת של רווחה לעובדים".
משפחה.
בשנת 1873 נשא קיירד לאישה את סופי גריי (1882-1843), מי שהייתה מוזה לפרה-רפאליטים, גיסתו של הצייר ג'ון אברט מיליי. בריאותה הנפשית הייתה מעורערת ונראה שקיירד לא הקדיש לה את תשומת הלב הראויה. הייתה להם בת אחת, ביאטריקס עדה (1888-1874). אשתו מתה בשנת 1882, בגיל 38, כנראה כתוצאה ממאבקה הממושך באנורקסיה. בתם מתה בשנת 1888, בת 14. לאחר מות משפחתו הקרובה, הקדיש עצמו קיירד יותר ויותר לנדבנות.
נדבנות ומימון מחקר.
ג'יימס קיירד צבר הון של ממש מעסקיו וחזר והשקיע חלק גדול מהונו בעיר הולדתו. התרומות הראויות ביותר להיזכר הן "אולם קיירד", החולש על כיכר העיר, ופארק קיירד בצפון העיר לתושבי דאנדי, הכולל גם טירה. "אולם מרייאט", שנבנה בתרומת אחותו אמה גרייס מרייאט, מתחבר אל אולם קיירד. בסך הכל, בין 1895 ל-1914 נתן ג'יימס קיירד 240,940 ליש"ט בתרומות למוסדות ולארגונים שונים בדאנדי ובמקומות אחרים. בשנת 1902 הציע קיירד 18,500 ליש"ט למנהלי בית החולים המלכותי של דאנדי להקמת בית חולים לטיפול בחולי סרטן. כמו כן העניק 1,000 ליש"ט בשנה למשך חמש שנים למימון מחקר "בטבעה של המחלה המסתורית הזאת". המתקן נפתח בשנת 1906 וקיבל את החולים הראשונים בינואר 1907.
גם אביו לפניו הזכיר את בית החולים המלכותי של דאנדי בצוואתו, בין שאר מטרות צדקה.
קיירד קיבל תואר ברון ב-8 בפברואר 1913.
קיירד נודע בנכונותו להעניק תמיכה כספית למחקר מדעי. בשנת 1913, הגיש לחברה המלכותית שק בסך 5,000 ליש"ט, שנועד למימון מחקר פיזיקלי. קיירד הציע גם לאוניברסיטת דנדי תוכניות נרחבות למעבדת פיזיקה, אבל מועצת הקולג' דחתה הצעה זו ב-1905.
קיירד עזר לממן את המשלחת לאנטארקטיקה של סר ארנסט שקלטון בשנים 1916-1914 באונייה אנדיורנס. הגדולה בסירות ההצלה של האונייה, הג'יימס קיירד, שבה עשו שישה מצוות ה"אנדיורנס" מסע של 1,500 ק"מ, בתנאים קשים ומסוכנים מאין כמותם, מאי הפיל אל ג'ורג'יה הדרומית, נקראה על שמו בהערכה לתרומתו. קיירד עצמו מת חודשיים לפני ששקלטון הגיע אל סטרומנס, ג'ורג'יה הדרומית, ולפיכך לא הספיק להיוודע על דבר חילוצם המוצלח של אנשי "אנדיורנס", שאת מסעם עזר לממן.
קיירד קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז.
מוריס 6 MS
מוריס 6 MS (באנגלית: Morris Six MS) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית "Morris Motors Limited" אשר יוצרה בין השנים 1948–1953.
סך הכול יוצרו 12,400 יחידות.
משנת 1953 יצרנית הרכב "Morris Motors Limited" הייתה חברת בת של קונצרן הרכב הבריטי "The British Motor Corporation Limited BMC".
תאוצת דגם "מוריס 6 MS" בין 0-100 קמ"ש היא 21.6 שניות.
קינגסטון (האי נורפוק)
קינגסטון (באנגלית: Kingston; בנורפוקית (שפת האי נורפוק): Daun Taun, דאון טאון, "העיר התחתית") היא עיר הבירה של האי נורפוק, אחת מטריטוריות אוסטרליה. משרדי המשנה למלכה, הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת של האי מצויים בעיר קינגסטון. העיר היא העיר השנייה בגילה ביבשת אוסטרליה, ובעלת חשיבות היסטורית ותרבותית הן לתושבי האי והן לתושבי אוסטרליה כולה.
גאוגרפיה.
קינגסטון ממוקמת על ציר מזרח - מערב במישור קינגסטון שראשיתו בחוף הים, והוא מגיע לגובה של 20 מטרים מעל פני הים, באזור מדרונות קינגסטון.
אורכו של מישור קינגסטון כ-1.5 ק"מ ורוחבו כ-400 מטרים. בקצה המערבי של המישור נמצאת גבעת פלגסטאף, שגובהה 60 מטרים מעל פני הים.
את המישור חוצים מספר נחלים ובהם נחל ווטרמיל (Watermill Creek), שמתפצל מעמק ארתור (Arthur's Vale) שבצפון מערב, ומתחבר עם נחל העיר (Town Creek) ויחדיו הם יוצרים את ביצות קינגסטון, ומימיהם נשפכים למפרץ אמילי.
מפרץ אמילי ומפרץ סלוטר (Slaughter Bay) נפתחים לעבר לגונת קינגסטון.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-6 במרץ שנת 1788 על ידי סגן פיליפ גידלי קינג ו-22 מתיישבים (ובהם תשעה אסירים ושש אסירות) שהגיעו לאי באונייה סאפליי (HMT Supply).
הם הפליגו מנמל ג'קסון שבועות ספורים לאחר הקמת המושבה הבריטית של ניו סאות' ויילס.
בראשיתו נקרא היישוב בשם סידני או מפרץ סידני, והחל משנת  1796 נקרא היישוב בשם "העיר של סידני" לכבודו של הרוזן סידני, הבריטי שכיהן כשר הפנים והיוזם של "הצי הראשון" שנשלח לאוסטרליה.
סגן קינג הקים מבנה על הגבעה מעל העיר, אבל ריבוי השורשים באדמה גרמה לו לקרוא למבנה ולגבעה בשם "גבעת השורשים".
צורת העיר.
העיר העתיקה, שנבנתה בשנת 1788 היא מספר רחובות מתפתלים הנמצאים בסמוך לרציף קינגסטון. העיר המודרנית, שתוכננה על ידי חיל ההנדסה המלכותי בשנת 1830, מתוכננת בסגנון "גריד" רומי. העיר החדשה כוללת שתי שדרות בכיוון מזרח-מערב: רחוב המפרץ, ורחוב קווליטי, המהווים את הרחובות הראשיים של העיר. שתי שדרות אלה מחוברות ברחובות חוצים: רחוב פיר (Pier Street, רחוב הרציף), רחוב באונטי (Bounty Street, רחוב שפע) ורחוב בליי (Bligh Street) שכיום מהווה הדרך המובילה לבית הממשלה.
הממשל העירוני.
אין ממשל עירוני לעיר, ואין לה גבולות מוניציפליים רשמיים. תפקידי הממשל העירוני מבוצעים על ידי ממשלת האי.
אתר מורשת עולמית.
העיר קינגסטון מהווה חלק מאתר המורשת העולמית קינגסטון וארתורס וייל. העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית ב-31 ביולי 2010, כחלק מאתרי הנידונים האוסטרליים - עשרה אתרים ששימשו למגורי אסירים שגורשו מבריטניה לאוסטרליה.
חיל הנחתים הרוסי
המצעד למען חיי נשים
המצעד למען חיי נשים (March for Women's Lives) הייתה הפגנה למען הזכות לבצע הפלות, נגישות לאמצעי מניעה וחינוך מיני לכל, שנערכה ב-25 באפריל 2004 בשדרה המרכזית של וושינגטון, המול, ארצות הברית. מארגנות המצעד העריכו שהשתתפו כ-1.15 מיליון מפגינים והכתירו אותו כ"המחאה הגדולה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. מקורות אחרים, העריכו שמספר המשתתפים בהפגנה היה נמוך יותר ונע בין 500,000 ל-800,000 אלף. במצעד נאמו כ-120 דוברות החל מהשעה 10:00 בבוקר ועד 14:00. בין הדוברות היו סוזן סרנדון, וופי גולדברג, קת'לין טרנר, הילרי קלינטון ומובילות דעה וידועניות נוספות.
ההפגנה אורגנה על ידי שבעה ארגוני זכויות אדם וארגונים פמיניסטיים בהם: האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, ארגון נשים לאומי (NOW) ואחרים. קואליציית הארגונים שארגנה את ההפגנה כללה גם ארגוני נשים אפרו-אמריקאיות, ולטיניות דבר שהוביל להרחבת התפיסה של זכות נשים על גופן - הזכות ללדת, הזכות למעקב רפואי לפני ואחרי לידה וחינוך מיני לכל (חינוך מיני לא היה נגיש למיעוטים בארצות הברית). המצעד למען חיי נשים סימל תפיסה חדשה בשיח על זכות האישה על גופה שכלל גם את הזכות לפריון, שלכאורה הייתה שמורה רק לארגונים שמרנים שהתנגדו להפלות.
תכנון המצעד החל ב-2003 כחלק מקמפיין למינוי שופטים לבית המשפט העליון, התומכים בזכות האישה על גופה (pro-choice). המצעד לא רק ביקש לשים על סדר היום הציבורי את נושא הגישה להפלות ותכנון משפחה אלא גם לאותת לקונגרס שיש לנושא תמיכה ציבורית רחבה. המצעד למען חיי נשים היה ההפגנה הגדולה שנערכה בנושאים אלו מאז 1992 בוושינגטון.
ההכנות למצעד כללו הקמת אתר אינטרנט למצעד, בניית רשת של קשרים עם ארגונים מקומיים, ארגוני סטודנטים ואחרים. מפגשים אורגנו ברחבי ארצות הברית בהם דנו המשתתפים במטרות המצעד וכן גויסו משאבים לתחבורה להפגנה.
במקביל התקיימה הפגנה קטנה של קבוצות שמרניות המתנגדות להפלות.
סוורקר השני, מלך שוודיה