בשנת 1992 ביקר אצל האדמו"ר מלובביץ' וקיבל ממנו ברכה.
במרץ 2011 פרסם ה"דיילי מייל" תמונות של דילן, יוצא מבית כנסת בלוס אנג'לס, כשהוא מסתתר תחת קפוצ'ון.
הופעות בישראל.
דילן הופיע בישראל שלוש פעמים: ב-1987, ב-1993 וב-2011.
בספטמבר 1987 דילן הופיע בפארק הירקון בתל אביב ובבריכת הסולטן בירושלים. ההופעה בתל אביב נקטלה על ידי מרבית המבקרים. דילן עצמו, כשנשאל על כך, הצהיר שההופעה בתל אביב הייתה הגרועה ביותר שנתן. ההופעה בירושלים נקטעה בעיצומה על ידי קצר חשמלי, לאחר 13 שירים בלבד.
ביוני 1993 הופיע דילן בהיכל התרבות בתל אביב, באצטדיון הכדורגל בבאר שבע ובנמל חיפה. הופעות אלה התקבלו הן אצל הקהל והן אצל מבקרי המוזיקה בחום רב. העיתון "מעריב" כתב לאחר ההופעה בתל אביב "בוב דילן הרוויח כל קמט ביושר".
ביוני 2011 הופיע דילן באצטדיון רמת גן מול קהל של 20,000 צופים בלבד, מתוך 30,000 כרטיסים שהוצעו למכירה. חלק מן הקהל הגיב באכזבה מההופעה, בה דילן לא פנה כלל אל הקהל. חלקו האחר שיבח את ההופעה בה דילן ניגן קטעים ארוכים יחסית בגיטרה, במפוחית ובאורגן המונד.
השפעתו העצומה של דילן ניכרת גם במוזיקה הישראלית. אמנים רבים תרגמו וביצעו גרסאות כיסוי לשיריו, בהם מאיר אריאל, אביב גפן, אהוד בנאי, הדג נחש, משינה, רמי קלינשטיין, שלום חנוך, אריאל זילבר, דויד ברוזה, דני ליטני, יהודה עדר, שלומי שבן, ושי גבסו. להקת פרויקט הגומיה אף הוציאה אלבום שכולו גרסאות כיסוי בעברית לשיריו. יהונתן גפן תרגם כמה משיריו של דילן לעברית. מבחינה מוזיקלית, דילן נתפס אצל אמנים ישראליים רבים כשילוב בין משורר מחאה לזמר פולק, ורבים ניסו לחקות את סגנונו. במיוחד התבלט בכך מאיר אריאל, שנחשב ל"דילן הישראלי" בעיני רבים. אריאל הכיר את דילן באופן אישי וטען לא אחת כי דילן היה מקור ההשראה העיקרי שלו. בהופעותיו נהג לבצע גרסה מתורגמת לשיר "Knockin' on Heaven's Door" אשר נקראת "טוק טוק טוק על דלתי מרום".
לגולאס
לגולאס הוא דמות בדיונית, מעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
ביוגרפיה.
לגולאס הוא אלף ובן למשפחת אצולה. לגולאס מופיע לראשונה בשר הטבעות כאשר אלרונד מזמן את המועצה הלבנה (וכך מקים אותה) לדון בענייני סאורון, לגולאס מצטרף לפרודו בגינס, אחיינו של בילבו בגינס - גיבור הספר "ההוביט", ואל נציגים ממספר גזעים דמויי אנוש נוספים, למסע להשמדת הטבעת של סאורון - הטבעת האחת.
במהלך העלילה חל תהליך של התקרבות והתיידדות בין גימלי הגמד ללגולאס האלף. בין הגמדים והאלפים שררה איבה בת אלפי שנים, שנולדה בעקבות סירובו של תינגול לתת סילמריל לגמדים. האלפים ראו בגמדים יצורים גסים, חמדנים וחסרי חן ואילו הגמדים ראו באלפים סנובים יהירים שלעולם לא יוכלו להעריך גמדים ואת מה שגמדים אוהבים. תהליך זה מתבטא בידידות ובשבירת דעות קדומות - כאשר גימלי מראה ללגולאס שהוא אינו מה שחשב בנוגע לגמדים.
תיאור.
לאורך הסיפור מוכיח עצמו לגולאס כבן לוויה חשוב ומועיל, וכן כלוחם אמיץ ויעיל. עקב היותו אלף, ראייתו של לגולאס חדה ביותר, והוא אמן בשימוש בחץ וקשת. הוא מצויד בפגיון מעשה חרשי האלפים, בקשת ובאשפת חיצים. לגולאס נועל סנדלים קלים שמגבירים את מהירותו.
בקולנוע.
בסרטי ההוביט ושר הטבעות של פיטר ג'קסון, השחקן הבריטי אורלנדו בלום מגלם את לגולאס האלף.
רמדאן
חודש רמדאן (בערבית: رَمَضَان, תעתיק מדויק: רַמַצַ'אן) הוא החודש התשיעי בשנה המוסלמית. בחודש זה חלה מצוות הצום במהלך היום, שהיא אחד מחמשת עמודי האסלאם.
הייחוד העיקרי של חודש רמדאן באסלאם הוא הצום (איסור אכילה ושתייה) שמקיימים המוסלמים בכל יום של החודש מעלות השחר ועד השקיעה. במהלך היום אסור גם לעשן ולקיים יחסי מין, ובמהלך החודש לא נערכות חתונות. בניגוד לימים, הלילות ברמדאן הם בעלי אווירת חג ופסטיבל. החודש נמשך 29 או 30 ימים (בתלות במועד ראיית מולד הלבנה בסיום החודש), ולקראת סיומו חל לילת אל-קדר, שבו על פי המסורת המוסלמית ניתנה הגרסה הראשונה של הקוראן למוחמד. בסיומו של החודש חל עיד אל-פיטר, מועד מוסלמי החל בשלושת הימים הראשונים של חודש שוואל.
הרמדאן נחשב לחג במשך חודש של קדושה, אחווה ושמחה בתרבות המוסלמית, ובעידן המודרני הוא מתאפיין, בין היתר, בריבוי צרכנות ותוכני בידור.
מקור השם.
מקור השם "רמדאן" בשורש הערבי "ר.מ.ץ'." ( ر.م.ض.), הקרוב למילה העברית "רמץ" - "חום לוהט". נראה שחודש זה חל בשיא הקיץ בתקופה שקדמה לאסלאם, שבה היו מעברים את השנה.
מועד החודש.
בשל מאפייניו של הלוח המוסלמי כיום, יכול החודש לחול בכל עונות השנה, ומועד תחילתו נע אחורה בכ-11 ימים בכל שנה, יחסית ללוח הגרגוריאני השמשי, כלומר הוא משלים סיבוב מלא בין עונות השנה מדי כ-33 שנה. ביחס ללוח העברי, רמדאן מקביל או קרוב מאוד לחודש עברי (החודשים בשני הלוחות הם חודשים ירחיים, אך ייתכן הפרש של יום–יומיים בשל הבדל בהגדרת תחילת החודש הירחי), אבל זז חודש אחד אחורה בעקבות כל שנה מעוברת. כמו כל חודשי הלוח המוסלמי, תחילתו וסופו של החודש נקבעים לפי מולד הירח הנראה, לכן הם אינם ידועים מראש בדיוק. יום הצום הראשון ברמדאן מתחיל בבוקר שלאחר ראיית הלבנה החדשה, והאחרון מסתיים עם ראיית הלבנה החדשה של החודש הבא.
בעבר, בהיעדר תקשורת, היו מועדי החודש נקבעים מקומית בהתאם לראיית מולד הלבנה, ועל כן אירעו הבדלים של יום-יומיים בין מקומות רחוקים, אך עם פיתוח אמצעי התקשורת (כמו הטלגרף) החל מועד החודש להיקבע אזורית וארצית. בתקופה העות'מאנית הלכו ערביי ארץ ישראל לפי קביעת בית הדין השרעי באיסטנבול, ובתקופת המנדט לפי קביעת בית הדין השרעי בקהיר. כיום מסתמך מרבית העולם המוסלמי-סוני על קביעתו של בית הדין השרעי בריאד, ערב הסעודית או על קביעת בתי דין ארציים אחרים, וייתכן הבדל בקביעת מועד תחילת החודש לפי קביעות של כמה גופים. ישנה גם מחלוקת בשאלת אפשרות הסתמכות על חישובים אסטרונומיים ושימוש באמצעי עזר כמו טלסקופ להכרזה על תחילת רמדאן וסופו. לוב בהנהגת מועמר קדאפי התאפיינה בהכרזה על מועדי תחילת החודש וסופו שלא כמו במרבית העולם המוסלמי.
ההבדל במועד חודש רמדאן ביחס לעונות השנה מביא לכך שמשך הצום היומי משתנה משנה לשנה כתלות במשך הזמן שבין עלות השחר (זמן תפילת פאג'ר) לשקיעת החמה (זמן תפילת מע'רב) בכל נקודה בכדור הארץ. בישראל משך צום רמדאן נע בין 11.5 שעות בסוף דצמבר (מ־5:10 ועד 16:40 לפי שעון חורף ישראלי לאופק ירושלים) ל־16 שעות (החל מ־3:50 ועד 19:50 בסוף יוני לפי שעון קיץ ישראלי). הקושי בצום משתנה גם הוא לפי אורך היום, תנאי האקלים המקומי ושינויי מזג האוויר.
ב־2019 הובילה מחלוקת בין גופי דת מוסלמיים להבדל של יום בסיום צום רמדאן והתחלת עיד אל-פיטר בין המדינות במזרח התיכון ואף להבדל בתוך קהילות מוסלמיות מקומיות בישראל וברשות הפלסטינית. בישראל וברשות הפלסטינית נמסר תחילה על תחילת החג על בסיס הכרזת בית הדין הסעודי, אך בהמשך נמסרה הודעת דחייה מטעם המופתי של ירושלים, מוחמד חוסיין, בין השאר בגלל אי-הצלחה לצפות בירח החדש בפועל בתחום הארץ, אף באמצעות טלסקופ שהוצב בעראבה, ובדומה להחלטת המופתי של ירדן. יש שקישרו את ההבדל שהתגלע בהכרזת סיום רמדאן למאבק פוליטי בין מדינות. למרות ההכרזה על הדחייה, בכמה קהילות מקומיות בישראל וברשות הפלסטינית הוחלט לציין את החג לפי ההכרזה הסעודית. בחברון פיזרה המשטרה הפלסטינית בכוח תפילת חג במסגד המשתייך לפלג חזב א-תחריר, שבחר לציין את החג לפי הקביעה הסעודית שהקדימה את מועד החג כנגד קביעת הרשות הפלסטינית שאיחרה.
רקע כללי.
רמדאן בקוראן.
המצווה לצום ברמדאן מופיעה בקוראן בסורת אל-בקרה. על פי הקוראן, בחודש זה החלו פסוקי הקודש של הקוראן לרדת אל מוחמד.
רובין מפרש את המשפט "אשר הורד בו הקוראן" ברוח המסורת על פיה בחודש זה החל תהליך התגלות הקוראן לנביא מוחמד, פרק אחר פרק, במשך כ-20 שנה. הביטוי "הישועה", אפשר שהוא שם נרדף לקוראן עצמו. מועד הצום, רק לאחר ראיית הירח, נרמז על פי רובין במשפט "על כל הרואה את מולד הירח של חודש זה".
חשיבות דתית.
המצוות העיקריות במהלך רמדאן הן:
איסורים אלו תקפים בכל אחד מימות החודש מעלות השחר (זמן תפילת פג'ר) ועד שקיעת החמה (זמן תפילת מע'רב).
בצום רמדאן חייב כל מוסלמי בוגר (בן 11–13), גברים ונשים כאחד. פטורים מהצום חולים, נוסעים, קשישים, נשים הרות ונשים בזמן הווסת, אלה חייבים להשלים את ימי הצום שהחסירו במועד מאוחר יותר, או לתרום לצדקה במקרה שאינם יכולים לצום כלל. עיקרי הדינים של צום רמדאן מפורטים בקוראן עצמו, בסורת אל-בקרה.
המוסלמים מתייחסים לחודש זה של התבוננות פנימית, התקרבות לאל, עבודת המידות, בדגש על צניעות ואיפוק, כפרה על עוונות (בעקבות חדית' המבטיחה סליחה לצמים), עשיית מעשי חסד והזדהות עם הרעב והקושי שהוא מנת חלקם של עניים ובעלי מצוקה. במשך החודש כולו מקובל להקפיד הקפדה יתרה על דיני אסלאם שאינם מיוחדים לראמדן, כמו תפילה, הימנעות מרכילות, הימורים וחטאים מוסריים אחרים, ובמהלך החודש נהוגה התחזקות דתית במצוות (כמו הצום והתפילות) גם אצל מוסלמים בעלי הקפדה פחותה של מצוות האסלאם בשגרה, וגוברת ההשתתפות בשיעורי דת ודרשות. שילוב המוטיבים של רמדאן (צום, קיום מצוות, תפילות והשתתפות בשיעורי דת ודרשות) מסייע להתחזקות דתית של המשתתפים. בתפילת הצוהרים של יום השישי בחודש רמדאן משתתפים מתפללים רבים מהרגיל במהלך השנה.