לאחר התחלה קשה של עונת 2003 פוטר המאמן בוב הארטלי שאימן את הקבוצה מאז עונת 1999, והחליף אותו עוזרו טוני גרנאטו. גרנאטו סייע לאוולאנש להתאושש למרות היעדרות ארוכה של ג'ו סאקיק וכושר ירוד של פטריק רואה המבוגר שהיה כבר מעבר לשיאו. האוולאנש זכו באליפות הבית הצפון-מערבי בפעם השמינית ברציפות, וכך שברו שיא NHL ישן שהוחזק על ידי מונטריאול קנדיאנס. לסיבוב הראשון של הפלייאוף הגיעו האוולאנש כמועמדים ברורים לניצחון מול מינסוטה ויילד, קבוצת התרחבות שהצטרפה לליגה בעונת 2001 וזו הייתה לה סדרת הפלייאוף הראשונה בתולדותיה. האוולאנש אכן עלו ליתרון של 3:1 בסדרה, אולם הוויילד התאוששו והפתיעו את האוולאנש בשלושת המשחקים הבאים, שניים מהם בדנוור. לאחר ההפסד המפתיע פרש פטריק רואה מפעילות כשבאמתחתו מספר שיאי קריירה (שיא הניצחונות שלו נשבר מאז על ידי מרטן ברודר, שוער ניו ג'רזי דווילס).
האוולאנש החלו את עונת 2004 עם שני כוכבי התקפה מוכחים שהגיעו ממייטי דאקס אוף אנהיים, פול קארייה והפיני טמו סלאנה, אולם קארייה הושבת למרבית העונה בשל פציעות וסלאנה הפגין כושר הבקעה ירוד. השוער השווייצרי דויד אייבישר, שהיה מחליפו של פטריק רואה, נכנס בהצלחה לנעליו הגדולות של רואה. האוולאנש החמיצו את אליפות הבית הצפון-מערבי ושברו את רצף השיא שלהם לאחר שניצחו רק בשני משחקים מתוך עשרת האחרונים של העונה, אולם סיימו עם 100 נקודות בטבלה ועלו לפלייאוף. המאבק על ראשות הבית מול ונקובר קנאקס קיבל ביטוי בעבירה קשה שביצע כוכב הקנאקס טוד ברטוזי על סטיב מור מהאוולאנש במשחק בין שתי הקבוצות, עבירה שגרמה למור שברים בחוליות הצוואר וסיימה את הקריירה שלו. ברטוזי הושעה לשנה וחצי ממשחק בעקבות אותה עבירה.
בפלייאוף עברו האוולאנש בקלות את דאלאס סטארס, אולם בסיבוב השני נוצחו על ידי סן חוזה שארקס.
2006 - 2019: בינוניות יחסית.
האוולאנש חזרו מעונת 2005 שבוטלה בשל סכסוך עבודה בליגה למציאות חדשה, מציאות שבה בליגה יש תקרת שכר נוקשה. בהיותה קבוצה מושכת קהל ואחת העשירות בליגה, תקרת השכר פגעה בקבוצה שנאלצה לוותר על פורשברג, קארייה, סלאנה והמגן הוותיק אדם פוט, כדי לשמר תחת תקרת השכר את ג'ו סאקיק והמגן רוב בלייק. למרות השחקנים שאבדו לקבוצה היא סיימה עוד עונה רגילה חזקה ועלתה לפלייאוף בקלות. בפלייאוף הביסו שוב את דאלאס סטארס בסיבוב הראשון, אולם בסיבוב השני הובסו בארבעה משחקים על ידי מייטי דאקס אוף אנהיים. זו הייתה הפעם הראשונה אי פעם שהאוולאנש הפסידו בסדרת פלייאוף בלי לנצח בה ולו משחק אחד. בסיום העונה עזב המנהל הוותיק פייר לקרואה, ששירת את הקבוצה מאז 1994 כשהייתה עדיין בקוויבק, את משרתו, ומונה לנשיא כבוד של המועדון.
בעונת 2007 נשארו בקבוצה רק שני שחקנים שזכו בגביע סטנלי עם הקבוצה ב-2001 - ג'ו סאקיק והחלוץ הצ'כי מילאן היידוק. פול סטאסטני, בנו של כוכב העבר של הקבוצה פטר שטיאסטני, הגיע לקבוצה לאחר שנבחר בדראפט עוד ב-2005. הקבוצה הצעירה של האוולאנש, למרות מאזן חיובי, החמיצה את הפלייאוף בפעם הראשונה מאז שהקבוצה עברה לדנוור ב-1995.
במהלך עונת 2008 חזרו לקבוצה כוכביה הוותיקים, אדם פוט ופטר פורשברג. ההגנה התחזקה גם בבלארוסי הוותיק רוסלן סליי. אף על פי שסיימו את העונה במאזן זהה לעונה הקודמת, הספיק הפעם המאזן לעלייה לפלייאוף. האוולאנש עברו בסיבוב הראשון את סן חוזה שארקס, ופגשו בסיבוב השני את יריבתם הגדולה דטרויט רד וינגס לאחר הפסקה בת שש שנים. הרד וינגס הביסו את האוולאנש בארבעה משחקים.
את עונת 2009 סיימו האוולאנש אחרונים בחטיבה המערבית עם מאזן של 32 ניצחונות בלבד, לעומת 45 הפסדים ו-5 הפסדים בהארכה או דו-קרב מכות עונשין - המאזן הגרוע ביותר של הקבוצה מאז המעבר מקוויבק ועד אז. ג'ו סאקיק, הכוכב והקפטן של הקבוצה בכל ימיה בדנוור, ששיחק רק ב-15 משחקים במהלך העונה, הודיע על פרישה מפעילות בסיומה, ואת תפקיד הקפטן קיבל אדם פוט. המאמן טוני גרנאטו סיים קדנציה שנייה בקבוצה, והוחלף על ידי שחקן העבר ג'ו סאקו שקיבל לראשונה קבוצת NHL כמאמן. תחת סאקו התאוששה הקבוצה, סיימה במאזן חיובי את עונת 2010 וחזרה לפלייאוף, שם נוצחה על ידי סן חוזה שארקס בסיבוב הראשון.
עונת 2010/11 הייתה החלשה ביותר של האוולאנש מאז המעבר לדנוור ועד 2016/17. היא סיימה אותה במקום ה-14 והלפני אחרון בחטיבה המערבית, עם 30 ניצחונות ו-68 נקודות בלבד. גם עונות 2011/12 ו-2012/13 היו חלשות והסתיימו בתחתית הליגה. עם סיום עונת 2012/13 התמנה שוער העבר של הקבוצה, פטריק רואה, למאמן. תחת רואה השתפרה הקבוצה וזכתה באליפות הבית המרכזי, אך בפלייאוף נוצחה במפתיע בסיבוב הראשון על ידי מינסוטה ויילד. למרות ההדחה נבחר רואה למאמן העונה ב-NHL וזכה בגביע ג'ק אדמס.
הקבוצה חזרה לסורה בעונת 2014/15, סיימה במקום האחרון בבית המרכזי והחמיצה את הפלייאוף. עונה לאחר מכן, ב-2015/16, השתפרה הקבוצה ונאבקה עד שלהי העונה על מקום בפלייאוף, אך לבסוף כשלה בניסיון. בסיום אותה עונה הודיע פטריק רואה על עזיבתו את עמדת המאמן.
עזיבתו של רואה לא הביאה מזור לקבוצה, שסיימה את עונת 2016/17 עם המאזן הגרוע בליגה בהפרש גדול מהמקדימות אותה, והגרוע ביותר שלה מאז שעברה לדנוור - 22 ניצחונות ו-48 נקודות בלבד.
בשתי העונות שלאחר מכן חזרו האוולאנש בקושי לפלייאוף מהמקום השמיני בחטיבה המערבית, כך שבשתיהן נפגשו בפלייאוף עם הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר בחטיבה. בעוד ב-2017/18 הודחו האוולאנש כצפוי על ידי נאשוויל פרדטורס, ב-2018/19 הצליחו האוולאנש להפתיע את קלגרי פליימס ולהדיח אותה בחמישה משחקים בטרם הודחו בסיבוב השני במשחק שביעי ומכריע על ידי סן חוזה שארקס.
2019 - ההווה: שיבה לצמרת.
לעונת 2019/20 התייצבו האוולאנש אחרי מהפכה בסגל, שבתוכה בלטו רכישתם של החלוצים נאזם קאדרי מטורונטו מייפל ליפס ואנדרה בורקובסקי מוושינגטון קפיטלס, והחתמתו של המגן קייל מקאר, ה-MVP של ליגת המכללות האמריקאית בעונה הקודמת. המהפכה בסגל הוכיחה את עצמה, כאשר בעונה הרגילה, שהופסקה לפני סיומה עקב מגפת הקורונה, דורגו האוולאנש שניים בחטיבה המערבית.
גם אחרי פגרת הקורונה, עם תחילת הפלייאוף, הפגינו האוולאנש כושר מצוין. בהנהגתם של קארדי, בורקובסקי, וכוכבה הוותיק של הקבוצה ניית'ן מקינון, הצליחה הקבוצה בבית המוקדם שנוסף לפלייאוף באותה שנה עבור ארבע המדורגות ראשונות בחטיבה, סיימו אותו עם שני ניצחונות מול הפסד אחד בהארכה, ושמרו על דירוגם במקום השני - אבל איבדו את שוערם הפותח, הגרמני פיליפ גרובאואר, שנפצע ולא חזר לשחק עוד בפלייאוף.
בסיבוב הראשון הביסו את אריזונה קויוטיס תוך גילוי עליונות מוחלטת, בדרך לסדרה מול דאלאס סטארס בסיבוב השני.
הסדרה מול הסטארס התעלתה לרמה גבוהה מאוד והייתה מרובה בשערים. האוולאנש סבלו עם זאת מיכולת בינונית של השוער המחליף הצ'כי פאבל פרנסוז, והחליטו לשחק בחלק השני של הסדרה עם שוערם השלישי מייקל הצ'ינסון. בעזרת יכולת משופרת של הצ'ינסון חזרו האוולאנש מפיגור בסדרה וכפו משחק שביעי ומכריע, שהגיע להארכה, בה ספגו האוולאנש שער מכריע והודחו בקושי רב. קייל מקאר זכה בגביע קאלדר כרוקי העונה ב-NHL.
יריבויות.
היריבות הגדולה של האוולאנש היא עם דטרויט רד וינגס, תוצאה של חמש סדרות פלייאוף בין הקבוצות בשבע השנים הראשונות של האוולאנש בדנוור. היריבות החלה כבר בעונת 1996, הראשונה של האוולאנש בדנוור, כאשר במהלך סדרת הגמר החטיבתי ביניהן ספג שחקן הרד וינגס כריס דרייפר עבירה קשה מקלוד למיה ונאלץ לעבור ניתוח שחזור בפניו. האוולאנש ניצחו את הרד וינגס בדרך לזכייה בגביע סטנלי. עונה לאחר מכן, במשחק עונה רגילה בין הקבוצות, פרצו תשע קטטות בין השחקנים, כולל קטטת שוערים - דבר נדיר למדי - בין פטריק רואה למייק ורנון. הקבוצות נפגשו שוב בגמר החטיבתי, והפעם ניצחו הרד וינגס בדרך לזכייה משלהם בגביע סטנלי.
בתקופת קוויבק, היריבה הגדולה של הקבוצה הייתה מונטריאול קנדיאנס, הקבוצה הגדולה והוותיקה של קוויבק. רוב מפגשי הפלייאוף ביניהן הסתיימו בניצחון של הקנדיאנס.
קהל.
האוולאנש ידועים בקהל הנאמן שלהם, שקיבל אותם בהתלהבות מיד כשעברו לעיר מקוויבק. כמעט בכל משחקי הקבוצה, הן ב"מקניקולס ארנה" והן בבול ארנה החדש, נמכרו כל הכרטיסים. בין תחילת העונה הראשונה שלהם בדנוור, עונת 1996, ועד תחילת עונת 2006, נמכרו כל הכרטיסים עד האחרון שבהם לכל משחק בית.
סגל שחקנים.
נכון ל-20 במאי 2022
קארל אורף
שירות הביטחון פדרלי של רוסיה
שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה
ניקולאיה מברוגני
ניקולאיה מברוגני (ביוונית: Νικόλαος Μαυρογένης ; ברומנית Nicolae Mavrogheni, ניקולאוס פטרו מברויֶניס, 1735 פארוס – 30 בספטמבר 1790 ביאלה, צפון בולגריה של היום) היה שליט פנריוטי של נסיכות ולאכיה בין 6 באפריל 1786 – ספטמבר 1790.
רקע משפחתי, ילדותו ולימודיו.
משפחת מברוגניס מקורה באצולה ביזנטית שנמלטה מקונסטנטינופול אחרי כיבוש העיר על ידי הטורקים העות'מאנים והגיעה בהתחלה לפלופונסוס והחל משנת 1715 התיישבה באיים הקיקלדים בסנג'ק נאקסוס, חלק מהאלייט העות'מאני של הארכיפלג (ג'זירה) שבהנהגת מפקד הצי הטורקי, הקפודן פאשה. סבו של ניקולאוס מברוגניס היה אחד מנכבדי האי. ניקולאוס פטרוס מברוגניס נולד באי פארוס בשנת 1738. את לימודיו עשה באי סיפנוס.
הקריירה שלו בצי הטורקי.
מברוגניס עבר לקונסנטינופול (איסטנבול) והתמנה למזכיר בשרות הדרגומנים של הצי העות'מאני. בשנת 1770 מונה בעצמו לדרגומן של הצי.