הכפר האתנולוגי היה אחד משיאיה של תערוכת פריז, מארגני תערוכת שיקגו ביקשו ליצור תצוגה שתאפיל עליו. התצוגה בבניין האנתרופולוגיה, שבראשה ניצב פרדריק וורד פאטנם (Frederic Ward Putnam), מבכירי האנתרופולוגים באמריקה, התיימרה להציג את התקדמות האבולוציה של האדם. התצוגה החלה בתערוכה ארכאולוגית, המשיכה בתערוכות של פריטים פולקלוריסטיים של אינדיאנים משבטים שונים מצפון אמריקה ומדרומה ומוצגים פולחניים ויומיומיים של שבטים שונים מרחבי העולם והסתיימה בשני פסלים בגודל טבעי של סטודנטים לבנים מודרניים מאוניברסיטאות עילית בבחינת שיא ההתפתחות האנושית. התצוגה האתנוגרפית העשירה והמפורטת הייתה בסיס לתכולתו של מוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע. תצוגה נוספת של הארכאולוגיה של האדם, בה הוצגה התפתחות האדם על ידי סדרת שלדים הולכת ומזדקפת של הומינידיים ובני-אדם קדומים, התקיימה בביתן הממשלתי שאירח אותה כחלק מתצוגת המכון הסמיתסוני. בנוסף כללה תערוכה זו גם "תמונת חיים באמריקה" בעת נחיתתו של קולומבוס על חופיה.
מבין המוצגים המוזרים ניתן למנות חריץ גבינה של 11 טון בתצוגת "גבינת מָמוּת'" מקנדה, דגם של הפסל ונוס ממילו עשוי 680 קילוגרם שוקולד, פסל כסף של השחקנית עדה רהן (Ada Rehan) שעיטר את תצוגת מכרות מונטנה ומודל של פסל החירות עשוי כולו מלח.
אירועי תרבות.
במסגרת "הרחוב הקהירי" נחשף הציבור האמריקאי לריקוד בטן. הייתה זו למעשה גרסה מעובדת של הריקוד שנקראה "הוּצִ'י-קוּצִ'י" שהומצאה על ידי האמרגן סול בלום שאף כתב את הלחן ה"אוריינטלי אותנטי", לחן זה שימש מאז פעמים רבות כלחן מזרחי וכיוון שבלום לא רשם עליו זכויות יוצרים הוא לא זכה ליהנות מתמלוגים וממזכה. הריקוד והרקדנית שנקראה "מצרים הקטנה" (Little Egypt) מוזכרים תדיר כאחת מן האטרקציות המרכזיות של התערוכה.
הפסנתרן והמלחין סקוט ג'ופלין הדהים את הקהל והלהיב אותו בנגינת הרגטיים שהייתה חידוש מסעיר באותה תקופה.
המלחין דבוז'אק, שביקר בשנה זו בארצות הברית, ניצח בתערוכה על הסימפוניה השמינית שלו במסגרת "יום בוהמיה" (12 באוגוסט), במקביל חיבר את הסימפוניה "מן העולם החדש" ואת "רביעיית אמריקה".
מוצרי מזון.
בתי האוכל שאפו אף הם למשוך ולהציע לקהל מוצרים חדשים. בין מוצרי המזון שהוצגו לראשונה בתערוכה היו גומי לעיסה בטעם פירות, ממתק פופקורן מצופה בוטנים ומולסה שנקרא לימים Cracker Jack והיה לאחד החטיפים הפופולריים בארצות הברית, סוגים שונים של דגני בוקר, דייסת שיבולת-שועל קלה להכנה (Quaker Oats, "קוואקר") ועוד. כמו כן נמכר לראשונה "צמר גפן מתוק".
אירועים מיוחדים.
יום שיקגו.
ב-9 באוקטובר צוין בתערוכה "יום שיקגו", היה זה יום השיא של התערוכה, בו נמנו 716,881 מבקרים, שיא ששבר את שיא מספר המבקרים בתערוכת פריז (397,000).
היום צוין לזכר השרפה הגדולה של שיקגו שהתחוללה בעיר בין ה-8 ל-10 באוקטובר 1871, לציון האומץ והתושייה של אנשי שיקגו והשתקמותה המהירה מן האפר ועד היותה "בירת העולם" ולו ליום אחד. על מנת לאפשר לקהל גדול ככל האפשר להגיע, סגרו אנשי עסקים את חנויותיהם ומפעליהם, מחירי כרטיסי הרכבת לשיקגו הוזלו והמשטרה הקפידה על מעצר מנהלי ליום אחד של עבריינים ידועים.
לרגל היום התקיים בשטח התערוכה "קרנבל" שכלל צעדה מרובת משתתפים וזיקוקין די-נור.
אירועי הקונגרס העולמי.
על מנת לשוות לתערוכה ערך רציני, אינטלקטואלי ובעל חשיבות ולא אירוע בידורי בלבד, התקיים במסגרתה קונגרס נרחב שיוחד לבחינת המדע והאתיקה לקראת המאה ה-20 (לפי הגדרתו נוצר לשם "חקירה אינטלקטואלית ומוסרית של התקדמות האנושות" ו"יצירת הרמוניה בין כל תחומי הדעת") ב-20 מחלקות ו-225 תתי-מחלקות שיוחדו לנושאים השונים. כפי שקולומבוס גילה עולם חדש, ביקשו הנוכחים לבחון את הסוגיות שהציב בפניהם העולם הטכנולוגי והמדעי החדש ובמסגרת זו קידום נשים, חוקי עבודה ומסחר בינלאומי, סוגיות של מוסר, מדע ודת וכדומה. במסגרת זו גם הוצגה לראשונה הפסיכולוגיה לציבור הרחב.
מבנה הקונגרס (World's Congress Auxiliary Building), מבנה קלאסי גדול ומרשים, נבנה במרוחק מהעיר הלבנה, באזור הלופ, ולכן היה אחד מהמבנים הבודדים של התערוכה העולמית ששרדו לאחר ש"העיר הלבנה" נשרפה ברובה בשנת 1894. מאז תום התערוכה משמש המבנה את מכון האמנות של שיקגו.
פרלמנט הדתות התקיים בין התאריכים 11 בספטמבר - 27 בספטמבר. היה זה האירוע הראשון בו נפגשו נציגי כל הדתות המוכרות ממערב וממזרח לרב-שיח בין-דתי. הרצאת הפתיחה נערכה על ידי נציג ההינדואיזם, סוואמי ויווקאננדה, שעורר עניין וכבוד רב. 7,000 משתתפי המושב קמו והריעו לו בעמידה מספר דקות. כמו כן הוכרו בהשתתפות בפרלמנט דתות ואמונות חדשות כגון הבהאים, המדע הנוצרי והספיריטואליזם.
הקונגרס האנתרופולוגי הבינלאומי התקיים בין התאריכים 28 באוגוסט - 2 בספטמבר.
בין ה-9 ל-11 באוגוסט התקיים קונגרס המתמטיקאים הבינלאומי הראשון. במסגרת זו נשא נשיא הקונגרס, פליקס קליין, קריאה ליצירת קונגרס מתמטיקאים קבוע. גוף זה, הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים התכנס לראשונה כעבור ארבע שנים בציריך וממשיך להתכנס מאז באופן קבוע.
קונגרס הנשים הבינלאומי התקיים במשך שבוע ועסק במקומן של נשים בחברה. במהלך הקונגרס התקיימו 81 מושבים שאורגנו על ידי נשים מכל רחבי ארצות הברית. 500 נשים הגיעו מ-27 מדינות להשתתף בכינוס. 150,000 איש ואישה השתתפו במושבים השונים. מכל אירועי התערוכה, המספר הגבוה ביותר של אנשים פקדו את כנס הנשים. לצד קונגרס הנשים, הוקמו מספר מבנים שכללו שני חללים שהציגו אומנות נשים, מבנה לטיפול בילדים ומעונות לנשים שנועדו לנשים שהגיעו לבדן או עם ילדים ליריד.
סופרג'יסטיות ובראשן סוזן ב. אנתוני פעלו להקמת הביתן והחתימו עצומה את הרעיות והבנות של שופטי בית המשפט העליון, חברי קונגרס ובעלי שררה אחרים.
קונגרסים אחרים עסקו בעבודה, רפואה, מסחר וכלכלה, ספרות, היסטוריה ופילוסופיה.
יום כיפור ה'תרנ"ד.
ב-20 בספטמבר, יום כיפור ה'תרנ"ד, נסגר למבקרים הכפר הטורקי שבמידוויי, שרבים ממפעיליו היו יהודים, והמסגד שבו הוסב לבית כנסת בו נערכו תפילות היום הקדוש.
אירועי רצח סביב התערוכה.
התערוכה העולמית היוותה גורם משיכה לידיים עובדות. בפרט מצאו בה פרנסה נשים צעירות, חסרות הכשרה וניסיון, שנדרשו לעבודה כזבניות, כרטיסניות ודיילות בביתני התערוכה וכן כחדרניות בבתי המלון הרבים שנפתחו בסמוך לשטח התערוכה עבור התיירים הרבים. עשרות נשים צעירות נפלו טרף לאחד הרוצחים הסדרתיים הראשונים בהיסטוריה, הנרי ה. הולמס, שבנה מלון במיוחד למטרת פיתוי ורצח נשים אלה וקורבנות נוספים. לא ידוע בדיוק כמה אנשים רצח הולמס, אך האומדן עומד בוודאות על כמה עשרות.
על נעילת התערוכה העיב רצח קרטר האריסון, ראש העיר האהוד, על ידי פטריק פרנדרגסט, צעיר מעורער בנפשו בן 25 שביקש להתקבל כיועץ משפטי, אך נדחה על הסף. פרנדרגסט הגיע לביתו של ראש העיר בערב ה-28 באוקטובר, יומיים לפני טקס הנעילה המתוכנן, וירה בו מטווח קרוב. הוא זכה להגנה מידי הפרקליט קלרנס דרו, אך הוצא להורג ב-13 ביולי 1894. דרו קרא לאיש עליו הגן "רפה שכל מטורף ואומלל".
נעילת התערוכה.
במקום הטקס המפואר שתוכנן, ובו תוכננה הענקת פרסים ושחזור נחיתתו של קולומבוס בחופי אמריקה, נערך טקס אשכבה לראש העיר האריסון. טקס האבל התקיים באולם המופעים המרכזי. בעוגב הענק נוגן מארש אבל מאת פרדריק שופן. בשעה 16:45, עם השקיעה, ירתה ספינת הקרב "מישיגן" 21 מטחי ירי תותחים, כאשר נדם קול המטח האחרון צנחו 1,000 הדגלים אל הקרקע. 200,000 מבקרים שרו את ההמנון בבכי עצור.
לאחר התערוכה.
התערוכה, למרות חששות כבדים שליוו אותה לכל אורכה, הסתיימה לבסוף ברווח של כמיליון דולר. הרווח חולק ל-30,000 מחזיקי המניות.
הגלגל הענק של התערוכה העולמית של שיקגו המשיך לפעול במידויי פלזנס עד אפריל 1894, אז הועבר לצפונה של העיר שיקגו. ב-1904 הוא הועבר לסנט לואיס לכבוד התערוכה העולמית של סנט לואיס ואולימפיאדת סנט לואיס (1904). הגלגל נהרס באופן מבוקר ב-1906. אולם התערוכה שיווקה לעולם את המצאת הגלגל הענק, ובשיקגו עצמה פעיל מזה שנים רבות גלגל ענק המוצב ב-Navy Pier על שפת ימת מישיגן.
העיר הלבנה ננטשה ברובה. על שטחה הוקם פארק ג'קסון. בארמון האומניות שוכן כיום מוזיאון המדע והתעשייה של שיקגו. ב-8 בינואר 1894 התחוללה שרפה אשר כילתה את רוב העיר הלבנה. ב-1918, לרגל 25 שנים לתערוכה, הוצב העתק ברונזה מדויק של פסל הרפובליקה (שחלש על האגן הגדול בעיר הלבנה) במקום בו היה ביתן החשמל.
בין ההשפעות של התערוכה ניתן למנות את הפיכתה של שיקגו, מעיר על שפת "המערב הפרוע", לעיר מרכזית בכלכלה ובתרבות האמריקאית. בעיר זו רוכזו מוזיאונים חשובים ומרכזים אקדמאים לאמנות ולאדריכלות. התערוכה הזניקה את רפורמת "העיר היפה" בערי ארצות הברית הגדולות, אשר שמה דגש על אדריכלות קלאסית מונומנטלית, שדרות רחבות ופארקים.
ליינהרד טען שהתערוכה מסכמת את המאה ה-19, בעוד שנכשלה כליל לחזות את המאה ה-20. האדריכלות ומושגי היופי היו אירופאיים-קלאסיים ולא חדשניים. החידושים היו עדיין חשמל וטלפון. לא נחזו בה לא הקולנוע, לא הרדיו, לא המכונית ולא המטוס, שיבואו שנים ספורות לאחר מכן. היא הביעה ביטחון ואופטימיות בעולם, כפי שהוא היה, כ-20 שנה לפני מלחמת העולם הראשונה.
התערוכה הקולומביאנית
פרדוקס קנטור
התערוכה הקולומביאנית העולמית
היריד העולמי של שיקגו (1893)
היריד הבינלאומי של 1893
עיסא בולאטה