בלומברג (באנגלית: .Bloomberg L.P) היא חברה פרטית המספקת שירותים פיננסיים בתחומי התוכנה, המדיה והמידע. בלומברג תופסת שליש משוק המידע הפיננסי הבינלאומי המוערך בכ-16 מיליארד דולר, בהתחשב ברווחיה המוערכים ב-6.9 מיליארד דולר. בלומברג יוסדה על ידי איש העסקים האמריקאי-יהודי מייקל בלומברג (ראש העיר לשעבר של ניו יורק), בעזרתם של תומאס סקונדה, דנקן מקמילן וצ'ארלס זיגר בשנת 1981, יחד עם החזקות של 30% אשר ניתנו למריל לינץ' בתמורה להשקעה בחברה. החברה מספקת כלי תוכנה פיננסיים כגון ניתוחים מתמטיים ופלטפורמות למסחר בסחורות, שירותי מידע וחדשות לחברות וארגונים פיננסיים מסביב לעולם באמצעות מערכת מחשוב מרכזית המכונה ה-Bloomberg Terminal, המוצר העיקרי שמייצר לחברה הכנסות. מרבית הלקוחות משתמשים רק בחלקיק זעיר מ-30,146 הפונקציות של התוכנה. בלומברג התפתחה עם השנים, וכיום מכילה שירות חדשות בינלאומי, לרבות פרסומים בטלוויזיה, רדיו, האינטרנט והעיתונות המודפסת.
המטה הנוכחי של החברה ממוקם במגדל בלומברג, שדרות לקסינגטון 731 במידטאון מנהטן, ניו יורק. הבניין מכונה גם בשם 'חצר המקור' (One Beacon Court) בשל המבנה המלבני המואר בצורת המקור אשר מכסה את המגדל, והחצר המרוצפת בקומת הקרקע שלו.
החברה התאגדה בדלאוור כשותפות מוגבלת בשנת 1981 ושימשה כעסק החל משנת 1983. מייקל בלומברג מחזיק ב-85% מהקבוצה. השירות העיקרי של בלומברג הוא השכרת מנויים למרכז המידע הפיננסי שלה. כמו כן, היא מפעילה ערוץ טלוויזיה פיננסי בשם טלוויזיית בלומברג, ותחנת רדיו עסקית בניו יורק בשם WBBR, בהפסד. קיימים כיום מעל 300,000 מנויים לטרמינל המידע של בלומברג ברחבי העולם. בשלהי שנת 1996 רכשה בלומברג בחזרה שליש מהחזקותיה המקוריות של מריל לינץ' בה, בעבור 200 מיליון דולר, מה שהעריך את שווי החברה ב-2 מיליארד דולר בזמנו. לעומת זאת, ביולי 2008 הסכימה מריל לינץ' למכור את יתר 20% החזקותיה בבלומברג בחזרה בתמורה לסכום מדווח של 4.43 מיליארד דולר, מה שהעריך את שווי החברה כבר ב-22.5 מיליארד דולר.
בולון-סור-מר
בּוּלוֹן-סור-מֵר (בצרפתית: Boulogne-sur-Mer) היא עיר במחוז פה-דה-קאלה בצפון צרפת. העיר, השוכנת לחוף מצר דובר שבתעלת למאנש, היא נמל הדיג הגדול במדינה. מיקומה באחת הנקודות הקרובות ביותר גאוגרפית לאי הבריטי הפך אותה במהלך ההיסטוריה למעוז בעל חשיבות צבאית ולאתר קרבות.
היסטוריה.
בתקופה הרומית נקראה העיר "בונוניה" והייתה בסיס חשוב של "הצי הבריטי" של הצי הרומי. בשנים 55 לפנה"ס ו-54 לפנה"ס שימשה את כוחותיו של יוליוס קיסר בניסיון הפלישה לבריטניה, ובשנת 43 לספירה היוותה ראש גשר לפלישת קלאודיוס אל האי הבריטי. בסוף המאה השלישית הגיע לאזור שבט מוריני, אחד מן השבטים הבלגיים שחדרו לשטחי האימפריה הרומית. בני השבטים התנצרו ב-633 על ידי הבישוף הקדוש אודמר.
בימי הביניים הותקף האזור בפלישות של ויקינגים, שלאחר התיישבותם במקום נקראו "נורמנים". בולון הייתה לבירת דוכסות של האימפריה הרומית הקדושה, בעלת זיקה לארצות השפלה. עם שליטיה נמנו גוטפריד מבויון ואחיו בולדווין מבולון, שניהם מראשי מסע הצלב הראשון ונשאו בתואר מלכי ירושלים. ככל סביבתה, הייתה גם בולון נתונה בשלטון האנגלים במשך רוב מלחמת מאה השנים, ואילו ב-1450 חזרה לשלטון צרפת. בין השנים 1544–1550 הושמה העיר תחת מצור אנגלי, שהיה חלק מהמלחמות האיטלקיות והסכסוך הבריטי בסקוטלנד. המצור הגיע לסיומו ב"שלום בולון", שסיים גם את הסכסוך הבריטי בסקוטלנד, והעיר חזרה לשלטון צרפתי בתמורה לכופר בסך 150,000 ליש"ט.
בתקופת המלחמות הנפוליאוניות ריכז נפוליאון בונפרטה 200,000 חיילים מן הגרנד ארמה במחנה ענק בשטח העיר, במסגרת מערכת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית, כדי להגן על צרפת מפני פלישה ולהיערך לפלישה אפשרית לבריטניה.
בראשית מלחמת העולם הראשונה, בסתיו 1914, רוכזו בבולון כוחות בריטיים שנועדו לבלום את המירוץ אל הים של הגרמנים ולספק עתודה לחזית. בעת מתקפת האביב הגרמנית באביב 1918 תקפו כוחות גרמניים את העיר במסגרת מתקפת "ג'ורג'ט", שנבלמה בזכות מתקפת נגד משולבת של מדינות ההסכמה.
במלחמת העולם השנייה הוצב בעיר חיל מצב בריטי. הכוח נכנע להתקפה גרמנית מאסיבית שבוצעה במאי 1940 במסגרת המערכה על צרפת. חלק מן הכוח הצליח לסגת לדנקרק ופונה במבצע נועז. העיר נפגעה קשה בקרבות, היא בוצרה כחלק מהיותה מעוז של החומה האטלנטית והנמל שלה בוצר והפך לנמל צבאי גרמני רב-חשיבות בתעלת למאנש אל מול בריטניה. ב-15 ביוני 1944 הפציצו מטוסי חיל האוויר המלכותי הבריטי את נמל בולון בפצצות טולבוי בנות 5 טון והשמידו אותו כליל. באוגוסט 1944 נכבשה העיר על ידי כוח קנדי.
עקב ההרס הרב בעיר הוקמו בה בשנות החמישים והשישים מבנים מודרניסטיים וברוטליסטיים כצעד לשיקום העיר ותשתיותיה.
כלכלה.
באופן מסורתי התבססה כלכלת המקום על דיג. העיר היא נמל הדיג הגדול בצרפת וכ-7,000 מתושביה מתקיימים על תעשיית הדיג. במשך שנים רבות הופעל קו מעבורת בין בולון לדובר אך הוא הופסק ב-1995 לאחר פתיחת מנהרת התעלה.
חינוך ותרבות.
ב-1905 נערך בעיר כנס האספרנטו העולמי הראשון, ומאז מהווה העיר מוקד לפעילות בתחום שפת אספרנטו.
בעיר מתקיימים קורסים לתרבות ושפה צרפתית במסגרת ה-Universités de l'été מן הוותיקות בצרפת.
כן נמצא בעיר קמפוס של אוניברסיטת חוף האופאל (Université du Littoral Côte d'Opale).
בולון
יוליה פישר
יוליה פישר (נולדה ב-15 ביוני 1983) היא כנרת יהודיה גרמנית. פישר היא גם פסנתרנית מקצועית, אך לא מרבה בנגינת פסנתר בהופעותיה.
קורות חיים.
יוליה פישר נולדה במינכן, גרמניה לאם גרמנייה יהודיה, שהיגרה לגרמניה מקושיצה שבסלובקיה ב-1972, ולאב גרמני שבאותה השנה היגר מסקסוניה שבמזרח גרמניה למערבה.
יוליה התחילה ללמוד לנגן בכינור עוד לפני שהייתה בת ארבע. חודשים ספורים לאחר מכן החלה ללמוד פסנתר מאמה. פישר מעידה כי אחיה וגם אמה ניגנו בפסנתר, והיא רצתה להביא כלי נוסף למשפחה. היא החלה ללמוד במוסד רשמי לנגינה - לאופרד מוצרט באאוגסבורג. בגיל תשע החלה ללמוד באקדמיה למוזיקה במינכן. פישר זכתה בפרסים יוקרתיים רבים - ביניהם, התחרות הבינלאומית יהודי מנוחין לכינור, בה בחן אותה יהודי מנוחין בכבודו ובעצמו. היא זכתה בפרס הראשון של ביצוע סולו של באך ב-1995, ובתחרות האירוויזיון השמינית לנגנים צעירים ב-1996.
בסתיו 2004 הוציאה את הדיסק הראשון שלה: קונצ'רטי רוסיים לכינור עם יעקוב קרייצברג והתזמורת הרוסית.
הרפרטואר שלה (מבאך ועד פנדרצקי, מוויולדי ועד שוסטקוביץ) כולל יותר מארבעים יצירות עם תזמורת ועוד כשישים יצירות של מוזיקה קמרית.
יוליה מנגנת על כינור גואדניני משנת 1742. ויש ברשותה כינור סטרדיוואריוס שכינויו "בוטן" (Bootn) משנת 1716.
סביאן
סאביאן (אנגלית: Sabian) היא חברת מצילות קנדית ידועה המתמחה בייצור ובעיצוב דגמי מצילות שונים. סביאן ידועה כיצרנית מצילות ייחודיות והיא נחשבת לאחת מהחברות הטובות והמובילות בשוק המצילות לצד זילדג'יאן, פייסטי, מיינל ואחרות.
היסטוריה.
סביאן נוסדה בשנת 1981 על ידי רוברט זילדג'יאן, בנו של אבדיס זילדג'יאן השלישי, ששימש כבעלים של יצרנית המצילות הנודעת זילדג'יאן. החברה קמה לאחר מותו של אוודיס זילדג'יאן השלישי; בנו הבכור ארמנד הפך לבעלי החברה. עקב הנסיבות שגם גרמו לסכסוך בין האחים ארמנד ורוברט ולהליכים משפטיים בין השניים, עזב רוברט את זילדג'יאן והקים יצרנית מצילות משלו, לה הוא קרא סביאן.
שם החברה הוא למעשה חיבור של שתי האותיות הראשונות של שמות שלושת ילדיו של רוברט – סאלי, ביל ואנדי.
לאחר הקמת החברה, החלו אנשיה לייצר שתי סדרות של מצילות – HH (Hand Hammered) ו-AA. שתי הסדרות מיוצרות עד היום ונחשבות לסדרות המובילות של סביאן; לצד Vault ו-Paragon שיוצרו מאוחר יותר. כיום יושב ראש החברה הוא אנדי זילדג'יאן, הצעיר מבין ילדיו של רוברט.
שוסטקוביץ
הנהר האדום (אסיה)
הנהר האדום (בסינית: 红河, ב: Sông Hồng) ידוע גם כ-נהר האם (בווייטנאם) וכ-נהר יואן (בסין) הוא נהר המתחיל בדרום-מערב סין עובר דרך וייטנאם ונשפך ל-מפרץ טונקין. הנהר ידוע בהצפותיו הרבות.
הנהר קיבל את שמו עקב צבע מי הסחף מלאי הטין האדמדמים-חומים של הנהר. הדלתא של הנהר הוא האזור החקלאי העיקרי בווייטנאם ומשמש בעיקר לגידול אורז.
רחבה מפומבדיתא
Jennifer Lopez
פיזיקה עד המאה ה-20
פרגוד
דורון סולומונס
דורון סולומונס (נולד ב-1969) הוא אמן וידאו ארט ישראלי ומנהל מחלקת הווידאו בכאן דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה.
דורון סולומונס נולד בלונדון שבאנגליה. בוגר תיכון לאומנויות תלמה ילין. משנת 1991 ועד שנת 1994 למד אומנות במדרשה לאמנות ברמת השרון. משנת 1994 ועד שנת 2016 עבד כעורך וידאו בחברת החדשות. סולומונס לימד אמנות בבית הספר לאומנות קלישר בתל אביב ובמדרשה לאומנות ברמת השרון, והקים יחד עם סרג'יו אדלשטיין את ארכיון הווידאו ארט בסינמטק תל אביב 2001. החל משנת 2017 משמש מנהל מחלקת הווידאו בכאן - תאגיד השידור הישראלי.
עבודות הווידאו ארט שלו עוסקות ברמה הישירה בתרבות הצריכה, וברמה הרחבה יותר מסריו הם חברתיים ופוליטיים.
בהתייחסו לקשר שבין עבודתו בתאגיד השידור והיותו אומן הוא אומר כי מבחינתו כל כתבה היא סיפור, וכמו כל סיפור, אם מספרים אותו טוב, הוא מעניין, מרגש ומשנה תודעה. הרעיון הוא לספר אותו מזווית פחות צפויה ובכלים שאינם בהכרח שגרתיים.
כיום הוא מתגורר ברמת גן יחד עם אשתו, האומנית דינה שנהב, ושלושת ילדיהם..
אמנות.