אגף האפוטרופוס הכללי והכונס הרשמי הוא אגף במשרד המשפטים, המורכב משלושה מכלולי פעילות שונים בשלושה תחומים עיקריים: פעילות בהליכי חדלות פירעון, פיקוח על אפוטרופוסים ומנהלי עיזבון, והפעלת מערך הרשם לענייני ירושה.
נכון ל-2019 מנוהלים על ידי האפוטרופס הכללי כספים בסך 7.2 מיליארד שקל, שמנוהלים באמצעות 11 קרנות.
תפקידי האפוטרופוס.
תפקידיו העיקריים של האפוטרופוס הכללי בישראל הם:
עלון דעת ודין.
החל משנת 2006, מוציא לאור אגף האפוטרופוס הכללי, את הרבעון המשפטי, "דעת ודין". בו מתפרסמות הוראות נוהל של האגף, המיועדות בעיקר לעורכי-דין העוסקים בדיני ירושות, אפוטרופסות, כינוס נכסים ושאר התחומים המטופלים עלי ידי האפוטרופוס הכללי. בעלון מובאים אף עדכונים של פסקי דין ייחודיים ותקדימים משפטיים, הנוגעים לתחום האפוטרופוס הכללי, תוך מתן התייחסות, הערות והארות לפסקי הדין בסוגיות המשפטיות השונות.
בשטחים.
סמכותו של האפוטרופוס מוגבלת לתחומי מדינת ישראל. הגוף המנהל את הרכוש הממשלתי באזור יהודה ושומרון על פי החוק הוא יחידת הממונה על הרכוש הממשלתי והנטוש באזור יהודה ושומרון, הכפופה למנהל האזרחי.
מחלקת עזבונות לטובת המדינה.
מחלקת עזבונות לטובת המדינה היא יחידת משנה הכפופה לאפוטרופוס הכללי שתחת משרד המשפטים ומטרתה הקצאת נכסי עזבונות שנמצאים באחריות המדינה בכפוף לרצון המצווים.
הנכסים באחריות המחלקה נתרמים על ידי יהודים ושאינם יהודים ברחבי הארץ והעולם, למטרות ציבוריות וחברתיות במדינת ישראל. דרכי התרומה הנפוצות של כספים שמגיעים לאחריות המחלקה: תרומה בחיים, צוואה לטובת המדינה, או הקמת קרן נאמנות. נכסים אלה אינם חלק מתקציב המדינה, והם מועברים ישירות לייעוד שאותו קבעו התורמים (עזבונות שהוקדשו לארגון מסוים לא מועברים דרך מחלקת העזבונות ומטופלים על ידי האפוטרופוס הכללי). הנכסים אשר מתקבלים מהתורמים ומצווים לטובת המדינה מגוונים – נכסים פיננסיים, נדל"ן, זכויות יוצרים, תכשיטים וחפצי אומנות ועוד.
במסגרת המחלקה פועלים רפרנטים – עורכי דין ומנהלי חשבונות לארצות דוברות אנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית ועברית – בהתאם למדינות המוצא של רוב התורמים והמצווים.
ועדת העזבונות היא הגוף המחליט על "שידוך" בין העזבונות לפי מטרתם לבין הארגונים שהגישו בקשות לתרומה, והחלטותיה עוברות לביצוע על ידי המחלקה. ועדת העזבונות מורכבת מעובדי מדינה ומאנשי ציבור, המתכנסים לישיבות תקופתיות שבהן מתקבלות ההחלטות.
בתקשורת פורסמו מספר כתבות על ועדת העזבונות, ובין היתר נטען על ביורוקרטיה מוגזמת, דיונים לא שקופים המקשים על המבקשים, חלוקה לא שוויונית של הנכסים לטובת הציבור הדתי והחרדי, והקדשים שאינם עומדים במטרה שלשמם הוקמו. כמו כן נמתחה ביקורת ציבורית על יוסף שפר, מנהל הוועדה בעבר, שמנצל את היכרותו עם הוועדה בזמן שהיה עובד מדינה לרווחתו האישית כיום. הח"כית שלי יחימוביץ' תיארה אותו כ"מאכער".
נמרוד (יישוב)
נִמְרוֹד (או נח"ל נמרוד) הוא יישוב יהודי כפרי בהר חרמון, השייך למועצה אזורית גולן. נמרוד הוא היישוב היהודי הגבוה ביותר במדינת ישראל. גובהו 1,125 מטרים, בפסגת הר קטע.
שמו של היישוב נובע מקרבתו למצודת נמרוד, והוא נמצא בקרבת היישובים הדרוזים מסעדה, מג'דל שמס ועין קנייא, והמושב נווה אטי"ב. היישוב הוקם על ידי גרעין נח"ל "גוונים" לעין זיוון ב־31 בינואר 1981. טקס העלייה על הקרקע נערך ביום העצמאות של מדינת ישראל בשנת 1982. בינואר 1999 הפך היישוב לאזרחי. נכון לשנת 2019 מתגוררות ביישוב 6 משפחות. כלכלת היישוב מתבססת על תיירות ונופש. במקום מופעלות בקתות אירוח (צימרים).
קשר גליקוזידי
קשר גליקוזידי (Glycosidic bond) הוא קשר כימי קוולנטי בין קבוצת המיאצטל של מולקולת סוכר, כגון גלוקוז, לבין קבוצה כהלית. כתוצאה מהיווצרות הקשר נוצר אצטל.
קשר גליקוזידי קיים בין חד-סוכרים בדו-סוכרים, אוליגו-סוכרים ורב-סוכרים. דוגמה לקשר כזה הוא הקשר של גלוקוז לפרוקטוז במולקולת הסוכרוז. הקשר נוצר באמצעות תגובת קונדנסציה שבה חוברות קבוצות הידרוקסיל (OH) משני חד-סוכרים. בתגובה זו נוצרת מולקולת מים ושני הסוכרים מחוברים דרך אטום חמצן. הקשר הגליקוזידי מתפרק כאשר מופרש אנזים מתא אל מחוצה לו, ובהשקעתה של מולקולת מים הדו סוכרים מתנתקים.
קשר N-גליקוזידי הוא קשר בין המיאצטל (למשל ריבוז) לבין קבוצת NH על טבעת ארומטית. קשר כזה מצוי בין ריבוז או דיאוקסיריבוז בנוקלאוטידים, אבני הבניין של ה-RNA וה-DNA.
גורמי מחלות מסוימים גורמים לניתוק קשרים גליקוזידיים באתרים מסוימים בתא. החיידק הגורם לדיזנטריה, למשל, מנתק קשרים גליקוזידיים ב-rRNA, המרכיב את הריבוזומים, שם מיוצרים חלבוני התא. יצור החלבונים נפסק והתא מת במהרה.
בלדת רוק
ברוק כבד, המושג בלדות רוק מציין שירים הבולטים במלודיות ובהבעת רגש, לרוב רגשות מלנכוליים. בלדות הרוק עומדות בניגוד לשירים המאפיינים בדרך כלל את הרוק הכבד, המאופיינים בדרך כלל בקצב שמח וקופצני, או לחלופין בדיסטורשן כבד ומהירות מסחררת. בלדות הרוק מהוות את אחד המאפיינים הבולטים של הז'אנר גלאם מטאל.
הלהקה אשר נחשבת ללהקת האם של בלדות הרוק היא סקורפיונז, אשר החלה לכתוב בלדות מלאות רגש בשלהי שנות השבעים, אשר המפורסמת שבהן היא "Still Loving You" ("עדיין אוהב אותך"), הנחשבת עד היום לאחת מקלאסיקות הרוק האהובות ביותר. עם זאת בלדות רוק נכתבו גם לפני כן.
מאפיינים.
בלדות הרוק הן לרוב איטיות יחסית, מאופיינות בהרבה רגש, שירה נקייה וסולואים מלודיים, בדרך כלל של גיטרה חשמלית; ותמיד מדברות על אהבה או על נושאים עצובים. שיטת נגינה שנפוצה מאוד בבלדות רוק היא "פירוק אקרודים"- נגינה בנפרד של כל אחד מהתווים המרכיבים את האקורד. צורת נגינה זו, במיוחד כשהיא נעשית לאט, נותנת למלודיה נופך רגשי ועדין. כמו כן, לעיתים קרובות ישנו שימוש בכלים אשר לרוב לא משתמשים בהם בשירי רוק כבד שאינם בלדות, כמו קלידים, פסנתר וגיטרה אקוסטית, אשר מעדנים את הצליל.
בלדות בסגנונות השונים.
בלדות הרוק אינן מהוות סגנון בפני עצמן, ולמעשה הן מצויות באחדים מסגנונות הרוק והמטאל.
רוק כבד/גלאם מטאל (hard rock).
הסגנון הבולט ביותר בבלדות שלו הוא הרוק קלאסי-כבד על גווניו השונים, ובמיוחד הגלאם מטאל, אשר מקדיש חשיבות רבה לבלדות, ולמעשה רוב להקות השיער, כתבו בלדות עצובות ומרגשות. כמות הבלדות שנכתבו בסגנון הרוק הקלאסי-כבד בכלל גלאם מטאל בפרט היא עצומה, להלן המפורסמות שבהן:
הבי מטאל קלאסי (heavy metal).
סגנון נוסף אשר מתאפיין בהרבה בלדות הוא מטבע הדברים אחיו התאום של גלאם מטאל, ההבי מטאל הקלאסי. בשל היות ההבי מטאל יותר כבד ו"קשוח", הבעת הרגש בסגנון זה היא פחותה מאשר בגלאם מטאל, אך אף-על-פי-כן, בלדות הרוק די נפוצות בהבי מטאל, אם כי משקלן אינו כה גדול כמו בגלאם מטאל. להלן הבלדות המפורסמות בתחום ההבי מטאל:
פאוור מטאל (power metal).
למרות היותו של הפאוור מטאל סגנון עדין ומלודי, מעטות הן הבלדות בסגנון זה:
מל ברוקס
מֶלווין "מֶל" קַמינסקי (באנגלית: Melvin "Mel" Kaminsky; נולד ב-28 ביוני 1926) ידוע יותר בשם הבמה שלו מֶל בּרוּקס, הוא במאי קולנוע, שחקן, תסריטאי, מפיק, מלחין ובדרן יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר כיוצר של פארסות ופרודיות.
ברוקס ידוע בפרודיות שלו לז'אנרים בקולנוע, על אנשים בתעשיית הקולנוע ואף על עצמו.
שלושה מסרטיו של ברוקס ממוקמים ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר של מכון הסרטים האמריקאי. "אוכפים לוהטים" במקום ה-6, "המפיקים" במקום ה-11 ו"פרנקשטיין הצעיר" במקום ה-13.
ברוקס הוא אחד מהאנשים היחידים שזכו בפרסי האוסקר, אמי, גראמי וטוני גם יחד.
ראשית חייו.
נולד בשם מלווין קמינסקי בברוקלין, ניו יורק. כילד חולני וחלש, חבריו לכיתה הציקו לו ולעגו לו, דבר שגרם לו לפתח הומור עוקצני וחד. הוא החל לעבוד בתור בדרן במקומות תיירותיים, והחל לצבור ביטחון בתחום זה. לאחר לימודיו בבית הספר התיכון ע"ש אברהם לינקולן במשך שנה, ברוקס למד בבית הספר התיכון איסטרן דיסטריקט ולאחר מכן למד שנה בברוקלין קולג' פסיכולוגיה. הוא שירת במלחמת העולם השנייה בצבא ארצות הברית והשתתף בקרב הארדנים.
ראשית הקריירה.
כאמור, ברוקס התחיל את הקריירה שלו בתחום עסקי השעשעושים כבדרן באתרי תיירות, והתמחה בחיקויים של כוכבי סרטים. לאחר שהתחיל לצבור ניסיון, הוא החל לעבוד כתסריטאי לקומדיות טלוויזיה.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20, חבר ברוקס אל קרל ריינר, תסריטאי ובדרן גם הוא, והפכו לצמד קומיקאים מצליח.
ברוקס החל לעבוד בתעשיית הקולנוע כשחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי. סרטו הראשון של ברוקס היה "המבקר" אשר יצא בשנת 1963, סרט אנימציה קצר באורך 4 דקות שמציג צורות וצבעים פשוטים, במהלכו נשמע קולו של ברוקס כזקן זועף שקנה כרטיס לסרט ולא מבין למה ביזבז עליו 2 דולר. הסרט זכה בפרס האוסקר.
ביחד עם באק הנרי, ברוקס יצר סדרת טלוויזיה מצליחה בשם "Get Smart" בכיכובו של דון אדמס כסוכן חשאי. הסדרה הוסיפה למוניטין של ברוקס כסאטריקין מבריק. הסרט "שחק אותה סמארט" מבוסס על סדרה זו.