התועלת לצרכן מושגת כאשר הטמפרטורות האופייניות לתהליך הן כאלה, בהן הצד החם – חם מהסביבה, והצד הקר – קר מהסביבה.
העצמה של התהליך מושגת אם לתהליך נוסף שינוי מצב צבירה: שילוב של דחיסה ופליטת חום גורם לגז להתעבות למצב נוזל; החומר המבצע את העבודה בתהליך שאיבת החום נקרא "קרר" (Refrigerant). החלק במתקן בו מתרחשת ההתעבות קרוי "מעבה", ומהווה מחליף חום, לרוב צינור מתכת מפותל בצורת נחשון, אליו צמודות צלעות קירור לשיפור פיזור החום. הנחשון המפותל נקרא גם בשם "סוללה"; מהסוללה זורם הנוזל אל שסתום התפשטות, המכוון כך שהלחץ ביציאה ממנו נמוך יותר מלחץ ההתעבות, ולכן מתרחשת רתיחה (רתיחה היא התהליך ההפוך מהתעבות). המעבר ממצב צבירה נוזלי לגזי מחייב שהקרר יקבל מהסביבה את החום הכמוס לרתיחה או התאיידות; תהליך זה קורה בחלק המתקן הנקרא "מאייד", שהוא סוללה הדומה לזו של המעבה. מזגן אוויר דו-תכליתי (לקירור ולחימום) מתוכנן כך שבו הסוללות יכולות להחליף תפקיד בעת המעבר ממזג אוויר חם לקר, זאת באמצעות שסתום תלת כיווני או ארבע כיווני, המורכב על קווי הצנרת המחברת את המזגן והסוללות, וגורם להיפוך כיוון הזרימה של הקרר.
את הכוח המניע מספק המדחס: מצד אחד הוא דוחס את הקרר לתוך המעבה, ומצד שני יונק, או שומר על לחץ נמוך, במאייד.
החלפת החום עם הסוללות נעזרת במפוח, ואפשר שתתבצע במספר שלבים:
הסבר פיזיקלי-תרמודינמי.
על פי החוק השני של התרמודינמיקה חום זורם ממקום חם למקום קר יותר, לכן משאבת חום פועלת לכאורה בניגוד לחוק הטבע משום שזרימת חום ממקום קר למקום חם יותר מקטינה את האנטרופיה. הקטנת האנטרופיה מקוזזת בפעולת משאבת החום, כלומר האנטרופיה של החומר המקורר יורדת, אך האנטרופיה של המערכת כולה (האנטרופיה של הסביבה, העולם), גדלה. במקרר או מזגן הקיזוז מושג כאשר אנרגיה מכנית מומרת לחום. במקרר ספיגה הקיזוז נעשה במעבר חום ממקור חם עוד יותר אל אחד המאגרים.
התרמודינמיקה של משאבת חום דומה לזו של מנוע חום, אולם כיווני זרימת החום והשקעת האנרגיה הפוכים.
היחס בין הנפח, הלחץ והטמפרטורה בחומר, מיוצגת על ידי משוואת המצב של החומר. עבור גזים:
formula_1
משוואת מצב זו אפשר להציג בצורה של משטח תלת-ממדי, בגז אמיתי המשטח ייקטע על ידי האזורים בהם החומר מחליף מצב צבירה.
הקשר בין הנפח, הלחץ והטמפרטורה מוכתב גם על ידי קיבול החום של הגז, עבור תהליך אדיאבטי קווזיסטטי, כלומר תהליך איטי ללא איבוד חום לסביבה, מתקיים גם היחס הבא:
formula_7
או לחלופין:
formula_8
כאשר
formula_9
formula_10 = מקדם קיבול החום הסגולי בנפח קבוע
formula_11 = מקדם קיבול החום הסגולי בלחץ קבוע.
מהמשוואות והיחסים האלו נובע שדחיסת גז גורמת לחימומו, ומאידך כאשר מניחים לו להתפשט הוא מתקרר.
העבודה המושקעת בדחיסה היא:
formula_12
אינדקס1 מציין מצב לפני הדחיסה, אינדקס2 מציין מצב לאחר הדחיסה.
הערך של formula_13 כפי שנמדד בניסויים הוא 1.2 עד 1.7
משוואות אלו נכונות עבור גז אידיאלי, לצורך תכנון הנדסי הערכים האלו מהווים קירוב טוב.
התהליך של העברת חום ממאגר חם למאגר קר תוך הפקה של אנרגיה מכנית נקרא מנוע חום. התהליך ההפוך של העברת חום ממאגר קר למאגר חם נקרא משאבת חום, וכינויו המדעי: מנוע קרנו.
נצילות.
נצילות משאבת חום בפעולתה כמקרר או כמזגן מוגדרת כיחס שבין כמות החום המוצאת מהמאגר הקר לבין העבודה שהושקעה לשם כך; ליחס זה קוראים גם "מקדם הביצועים של משאבת החום", COP:
formula_14
הנצילות גדלה ככל שההפרש בין טמפרטורת הפנים לטמפרטורת הסביבה קטן, והיא הולכת וקטנה ככל שהפרש הטמפרטורות גדל.
הנצילות של משאבת החום בפעולתה לחימום, מוגדרת כיחס שבין כמות החום Q המועברת למאגר החם, לבין העבודה W המושקעת לשם כך
נוסחאות אלה מראות את הגבול התאורטי העליון לנצילות לפי מחזור קרנו; ניתן להסיק מהן שאפשר לשפר יעילותה של משאבת חום, היינו להפחית כמות העבודה הנדרשת אם שאיבת החום תתבצע ממאגר חם שהטמפרטורה שלו קרובה לטמפרטורה הרצויה לצרכן, למשל מעומק האדמה, במקום מהאוויר הסמוך לבניין.
מחזור אוויר.
במערכות מיחזור אוויר הקרר הוא האוויר. עקרון הפעולה דומה למה שתואר לעיל, אך ללא שינוי מצב צבירה. התהליך אינו במעגל סגור, אלא לאחר שהאוויר עשה את עבודת הקירור, הוא נפלט אל מחוץ למטוס. האוויר הקר משמש: (1) למיזוג ודיחוס האוויר במטוס הטס בגובה רב, הן בתא הנוסעים והן בתא הצוות; (2) לקירור מכשירי המטוס וכן מקררי המזון והמשקאות (במטוס המוביל מטען הדורש קירור, וגם לרווחת הנוסעים).
הטורבינה והמדחס הנמצאים במתקני מחזור אוויר אינם חלק עקרוני במערכת, אלא נוספו כדי לשפר בה את היעילות, ולאפשר בקרה יעילה של הספיקה, הלחץ והטמפרטורה.
אמצעי־לחימה
רפאל - מערכות לחימה מתקדמות בע&quot;מ
בולוניה (נפה)
נפת בולוניה (באיטלקית: Provincia di Bologna) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,702 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 944,297 נפש. בירתה של הנפה בעיר בולוניה.
הנפה גובלת בנפת פרארה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת רוונה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בפירנצה ובפראטו ובפיסטויה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת מודנה במחוז אמיליה-רומאניה במערב.
החלקה (סטטיסטיקה)
בסטטיסטיקה או בעיבוד תמונה, החלקה היא שיטה למציאת תבניות ודפוסים בגרף תוך כדי הקטנת הרעשים או העלמתם לחלוטין.
צמצום כמות הערכים בגרף.
שיטה זו מחשבת מכל n נקודות בגרף נקודה אחת שערכה הוא הערך הממוצע של ה-n נקודות, כך שאם התחלנו מ-N נקודות בגרף, בסוף יהיו לנו N/n נקודות בגרף. החיסרון המרכזי בשיטה זו הוא שנקודות הקיצון קטנות (כל מקסימום מקומי יורד קצת וכל מינימום מקומי עולה קצת).
שיטת "החלון הנודד".
שיטה זו מחשבת כל נקודה בגרף כממוצע של k נקודות לפניה עד k נקודות אחריה (סך הכל ממוצע של 2k+1 איברים). אם התחלנו מ-N נקודת בגרף, נסיים עם N-2k נקודת כי לא ניתן לבצע את השיטה הזו על k הנקודות הראשונות ועל k הנקודות האחרונות. החיסרון המרכזי בשיטה זו הוא אותו חיסרון כמו בשיטה הקודמת, אך בשיטה זו הוא קצת פחות מורגש.
ממוצע משקולות בשיטת "החלון הנודד".
בשיטה זו, כל נקודה עדיין תהיה ממוצע של k נקודות לפניה עד k נקודות אחריה, אך לכל נקודה יינתן משקל שונה בחישוב הממוצע. ישנן שיטות שונות למציאת המשקל הרצוי לכל נקודה:
שיטת מקדמי הבינום של ניוטון:
שיטה בה כל הנקודות מקבלות ערכים לפי המקדמים הבינומיאליים בבינום של ניוטון. אם לדוגמה נרצה לעשות ממוצע של 2 נקודות אחורה עד 2 נקודות קדימה, המקדמים של הנקודות יהיו לפי מקדמי בינום של חזקה רביעית: 1, 4, 6, 4, 1, כלומר הערך המחושב של הנקודה יהיה:formula_1 .
שיטת "סביצקי-גוליי":
שיטה שהומצאה בשנת 1964 על ידי אברהם סביצקי ומרסל גוליי לפיה בוחרים לכל נקודה k נקודות לפניה עד k נקודות אחריה ומתאימים לאותו קטע גרף (קטע של 2k+1 נקודות) פולינום מסדר הקטן מ-2k+1. הרעיון המרכזי הוא ליצור גרף מוחלק מצד אחד, ומצד שני לשמור על גובה נקודות הקיצון בצורה מיטבית או לפחות לשמור על השטח מתחת לגרף. בשביל להגיע לפתרון הנ"ל, משתמשים בשיטת הריבועים המינימליים, אשר תראה לנו איך להגיע בצורה אופטימלית בין הפולינום שיצרנו לבין הגרף הנתון.
שיטה זו נחשבת אחת השיטות המוצלחות ביותר כיום להחלקת גרפים.
חשפנית
חשפן
קומיטטוס
הקומיטטוס היה אחד מהמוסדות של השבטים הגרמאניים העתיקים שישבו בצפון אירופה עד לנפילת האימפריה הרומית. פירוש המושג הוא "בני-לוויה".
המנהיג של קבוצת הלוויה סיפק את כל צורכיהם של בני לווייתו, כמו לבוש, מזון וכלי מלחמה, ובעת ניצחון העניק להם חלק מהשלל. בתמורה בני הלוויה הבטיחו למנהיגם ציות, נאמנות ושירות צבאי. כיוון שהמלחמות היו פרטיות, כלומר א-שבטיות, מוסד זה פורר את המערכת השבטית הגרמאנית במאות ה-1 וה-2 לפסה"נ.
הקבוצות הורכבו מלוחמים חופשיים שהתאגדו סביב מנהיג צבאי בעל הצלחות בקרב, והתחייבו לבוא לעזרתו בעת מלחמה ולהיות הצבא שלו. הקשר בין חברי מוסד זה לא היה תמיד משפחתי ולעיתים השתייכו לשבטים שונים. הקשר בין הפרטים במוסד זה חוזק בשבועה, שהנציחה את הזכויות והחובות ההדדיות והעניקה להן את ההכשר של כוחות עליונים.
בני הלוויה הצטרפו למנהיג מסוים כדי לנצח בקרב ולקבל תהילת עולם, ולכן בחרו במנהיג שהאמינו שיספק להם זאת כיוון שכבר היו לו ניצחונות בקרבות קודמים. לבני הלוויה היה כדאי להצטרף אליו גם משום שהוא סיפק להם את כל צורכיהם, ואף העניק להם שלל ממלחמות. למנהיג היה כדאי שיתקבצו סביבו בני לוויה, כי הם היוו את צבאו.
המסירות של בני הלוויה למנהיג הייתה גבוהה מאוד והם היו מוכנים להקריב עצמם על מנת להגן על האדון. בן לוויה שנשאר בחיים אחרי מות אדונו בקרב נחשב כבזוי.
הקומיטטס, כמו הבוצ'לריוס והאנטרוסטיונס, היו שלד לשיטה הפיאודלית שהתפתחה מאוחר יותר באירופה של ימי הביניים.
בית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה
בית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה (ICTR) היה גוף שיפוטי שהקימה מועצת הביטחון של האו"ם במטרה לדון בפשעים נגד האנושות שבוצעו במהלך רצח העם ברואנדה בשנת 1994.
ההחלטה על הקמת בית הדין התקבלה במועצת הביטחון ב-8 בנובמבר 1994, וב-22 בפברואר 1995 נקבע כי מקום מושבו יהיה בעיר ארושה שבטנזניה. לבית הדין ניתנה הסמכות לדון בעבירות של רצח עם, פשעים נגד האנושות וכן פשעי מלחמה מסוגים מסוימים, שבוצעו נגד רואנדים ברואנדה עצמה או על ידי רואנדים במדינות השכנות לה, במהלך 1994. לצד בית הדין הוקם גם בית דין לערעורים.
בית הדין סיים את פעילותו ונסגר ב-31 בדצמבר 2015.
ההליכים.