הסרט צולם בין התאריכים 4 בפברואר – 1 במרץ 2013 באתרי צילום אותנטיים בערים ניאגרה פולז וסדברי, וכן באולפני "פיינווד" בטורונטו .
הסצנות שבהן מופיעה דמותו של וינס גריי (בגילומו של ברוס גרינווד) מציגות דמות חלקלקה ומעלות חשד לכאורה (שלא מבוסס או מופרך בסרט) שהוא קשור לרשת הפדופילים של מיקה, ובמיוחד מושכת תשומת לב סצנת אירוע ההתרמה שבה הוא יושב לשולחן אחד עם מיקה, ויקי, דיאן וניקול, תוך שהוא עד לדו-שיח בין מיקה לניקול המסבירה את מהות תפקידה. כאשר אגויאן נשאל על כך, הוא ענה "הגבולות מטושטשים במידת-מה".
על אף שהעלילה נמשכת לאורך שמונה שנים, כל הסצנות מתרחשות בעיצומו של החורף, כאשר השמיים אפורים, העננים נמוכים ושלג וקרח מכסים את הנוף, מעין מטפורה לפשע הנורא. אגויאן הסביר שלעונה בשנה יש חשיבות בסרט, משום שהעלילה סובבת סביב פגישותיה של טינה עם ניקול שהתקיימו פעם בשנה, בתאריך יום ההולדת של קסנדרה, והחורף נראה מתאים בגלל התחושה שהדברים תחת מעטה, כמו בד קנבס חלק או משהו שנמחק.
הפצה.
הקרנת הבכורה של "שבויה" התקיימה ב-16 במאי 2014 במסגרת פסטיבל הקולנוע בקאן. קודם לכן, הזכויות על הסרט נרכשו על ידי חברת A24 בשיתוף חברת DirecTV. לבתי הקולנוע בקנדה הופץ הסרט על ידי חברת , והבכורה הייתה ב-5 בספטמבר 2014, ובארצות הברית על ידי A24, והבכורה הייתה ב-12 בדצמבר באותה שנה. בישראל התקיימה בכורת הסרט ב-4 בדצמבר 2014 בהפצת "סרטי שובל".
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות בדרך כלל. במאגר הביקורות Rotten Tomatoes ממוצע הדעות החיוביות עומד על 30% בשקלול 54 ביקורות. סיכום הביקורות היה שמדובר בהחטאה נוספת מצד אטום אגויאן של סרט אווירה קודר ועגמומי המצולם יפה. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 36% בשקלול 20 ביקורות שהוגדרו "שליליות בדרך כלל".
על-פי דיווחים מפסטיבל קאן 2014, הסרט התקבל שם בקריאות בוז, עד שהשחקן הראשי ראיין ריינולדס נמנע מהשתתפות במסיבה שלאחר מכן, והעדיף ארוחת ערב עם אשתו השחקנית בלייק לייבלי. בעקבות ההקרנה בקאן, ג'סטין צ'אנג כתב במגזין "וראייטי" שזהו מותחן חטיפה מגוחך שהכניס את אגויאן, קולנוען גדול בעברו, לתחום של פרודיה עצמית. בביקורת ב"הגרדיאן" נתן פיטר בראדשו לסרט כוכב אחד מתוך חמישה, ותהה אם אדם מבוגר כתב את התסריט שאיננו משכנע עד כדי גיחוך. דייוויד רוני כתב ב"הוליווד ריפורטר" שלא די בכך שמדובר בסיפור מזויף לגמרי, אלא אגויאן עוד מקנה לסרט כובד ראש יומרני, והכללת הסרט בחלק התחרותי של הפסטיבל מהווה חוסר נאמנות לוותיקי התחרות.
סטיבן זייצ'יק כתב ב"לוס אנג'לס טיימס" שבאמצעות קפיצות בזמן, אגויאן מספק לצופים מידע והשלכות שאינם ידועים לדמויות בסרט, וכך הוא יוצר אווירת מסתורין. אך בעוד הסרט מציג פה ושם רגשות ותעלומות באופן מעודן ומענג, כמה מהסכנות והקונספירציות המתממשות, מתאימות יותר ל פנטזיות ריגול.
אחרי שהסרט יצא בארצות הברית, ובניגוד לביקורות השליליות, סקאוט טאפויה נתן לסרט שלושה כוכבים וכתב שגם אם הסרט "נוגס יותר מכפי שהוא מסוגל ללעוס", זהו אחד מסרטי הבארוק המהנים ביותר לשנת 2014, ותודות להופעתו השקולה של ריינולדס, הסרט אף שובר לבבות וכולל שפע הנאות, מהצילום היפה המזכיר כמה מיצירות המופת של אגויאן, עיצוב הצליל המשובח, ועד משחק מצוין של ריינולדס, ספידמן ואינוס, אותה מגדיר טאפויה "ג'סיקה צ'סטיין של הבי מובי".
שונית סטרוגו
שונית סטרוגו (נולדה ב-7 בינואר 1987) היא שחקנית כדורמים ישראלית, המשמשת גם כקפטנית נבחרת ישראל בכדורמים. משחקת בכוכב האדום בלגרד בגביע אירופה לאלופות. ייצגה את ישראל באליפות אירופה בכדורמים (2019 ו-2020).
ביוגרפיה.
סטרוגו נולדה וגדלה ביקנעם עילית. היא שיחקה טניס ובגיל 16 עברה לשחק כדורמים.
סטרוגו משחקת ומאמנת את קבוצת הכדורמים נשים של הפועל יקנעם אותה היא הקימה.
בשנת 2017 הובילה את קבוצתה, כמאמנת ושחקנית לזכייה בגביע המדינה לאחר ניצחון במשחק הגמר על הפועל פתח תקווה 10–7. היא הבקיעה 3 שערים, יותר מכל שחקנית אחרת. ביוני אותה שנה היא הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות המדינה ובדאבל.
בשנת 2019 הובילה את קבוצתה לסגנות אליפות ישראל ולגמר גביע המדינה בכדורמים נשים. באותה שנה שיחקה בקבוצת הכדורמים לנשים של הכוכב האדום בלגרד בגביע אירופה לאלופות.
בגביע האומות בכדורמים נשים שנערך בצ'כיה 2019 היא הוכתרה כמלכת השערים והשחקנית המצטיינת של הטורניר עם 25 שערים. נבחרת ישראל בראשותה סיימה במקום שלישי בטורניר מתוך עשר נבחרות.
רויס אוניל
רויס חליל אוניל (באנגלית: Royce Khalil O'Neale; נולד ב-5 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. נודע כשחקן הגנה מצטיין, המסוגל לשמור על שחקנים בכל העמדות 1 עד 4.
קריירת מכללות.
אוניל נולד בעיר קילין שבטקסס, ולמד בהארקר הייטס הסמוכה. בשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת דנוור, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 10.6 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים למשחק.
לקראת עונת 2013/2014 עבר לאוניברסיטת ביילור אשר בעיר וייקו, הסמוכה לעיר הולדתו, על מנת להיות קרוב יותר למשפחתו ולסבתו החולה. בשנתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של ביילור שיתף פעולה עם שחקני השנה השנייה טוריאן פרינס ואייזיאה אוסטין, וסייע לקבוצה להעפיל לשמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) בפעם החמישית בלבד בתולדותיה. בעונה העוקבת, שהייתה האחרונה בקריירת המכללות של אוניל, הודחה קבוצתו כבר בסיבוב הראשון של טורניר המכללות, על ידי אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה. בשתי עונותיו בביילור העמיד ממוצעים של 8.5 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית.
אירופה.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2015, חתם אוניל על חוזה בקבוצת ריזן לודוויגסבורג מליגת העל הגרמנית. לודוויגסבורג סיימה את עונת במקום השישי בליגה הגרמנית, והודחה מהיורוקאפ בשלב הבתים השני.
בעונת שיחק אוניל עבור גראן קנריה מליגת העל הספרדית. קבוצתו סיימה את אותה עונה במקום השביעי בליגה הספרדית, והודחה מהיורוקאפ על ידי הפועל ירושלים (2–0) בשלב רבע הגמר. ממוצעיו הכוללים עם גראן קנריה בשתי הליגות היו 8.3 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
יוטה ג'אז.
ביוני 2017 חתם אוניל על חוזה בז'לגיריס קובנה הליטאית, אך כחודש לאחר מכן קיבל שחרור מהקבוצה לטובת הצטרפות ליוטה ג'אז מליגת ה-NBA. בשתי עונותיו הראשונות ביוטה קלע 5.1 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפם מהספסל של דונובן מיטשל וג'ו אינגלס.
בינואר 2020 חתם על הארכת חוזה ביוטה ל-4 עונות נוספות (החל מעונת ), בסך כ-36 מיליון דולר.
פיג'ו סוג 181
פיג'ו סוג 181 (בצרפתית: Peugeot Type 181) היא מכונית משפחתית בסגנון גוף "טורפדו" , מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו, אשר יוצרה בין השנים 1925–1928.
פאולו סורנטינו
פאולו סורנטינו (באיטלקית: Paolo Sorrentino; נולד ב-31 במאי 1970) הוא במאי, מפיק וסופר איטלקי.
ביוגרפיה.
נולד בנאפולי ברובע ארנלה. בגיל 16 התייתם משני הוריו אשר נפטרו מהרעלת פחמן חד-חמצני שנפלט מתנור. בהתייחסות לכך הוא סיפר:
"לי מראדונה הציל את החיים. במשך שנתיים שאלתי את אבי אם מותר לי ללכת למשחק חוץ של נאפולי, מאחר שבילינו את סוף השבוע בבקתת המשפחה ב[עיירת הנופש] רוקאראזו , בכל פעם שביקשתי ללכת, הוא ציין שאני עדיין קטן מדי. בפעם הזו סוף סוף הרשה לי ללכת:אמפולי-נאפולי. צלצל השוער. חשבתי שהוא מודיע לי שהגיע חברי לאסוף אותי. במקום זה הוא הודיע לי שקרתה תאונה."
סורנטינו החל כבמאי מקומי, אשר עוסק בנושאים הפנימיים הבוערים של איטליה, ושל עירו נאפולי בפרט - פוליטיקאים מושחתים, עולם המאפיה, פערי הדורות ועוד. את הפריצה שלו עשה סורנטינו בעקבות סרטו מ-2004 "ההשלכות של האהבה", שמתאר איש עסקים בודד שעובד בעל כורחו עם הקאמורה - המאפיה הקמפאנית. ב"חבר המשפחה" תיאר את עולם ההלוואות של השוק האפור וב"דיוו"- בפוליטקאי מעורר המחלוקת ג'וליו אנדראוטי. לאחר מכן, הוא עבד על "זה בוודאי המקום", סרט באנגלית שבו מגלם שון פן את דמותו של המוזיקאי רוברט סמית'. ב"יפה לנצח" מתוארים חיי הלילה של רומא מעיניו של ג'פ גמברלה, עיתונאי ופנסיונר, וב"נעורים" המלחין בדימוס פרד בלינגר (מייקל קיין) והמוזקיאי מייק בויל (הארווי קייטל) יוצאים לחופשה בהרי האלפים, שם יתעמתו עם משקעי העבר. סרטו האחרון "הם" היא ביוגרפיה על שערוריותיו של סילביו ברלוסקוני.
בנוסף על סרטיו, ביים וכתב סורנטינו מספר סדרות טלוויזיה: "הקבוצה" על יחידת משטרה בפישינולה נאפולי, הסדרות הקומיות "שבת ראשון שני" ו"הקולות שבפנים" על בסיס מחזותיו של אדוארדו דה פיליפו, ושתי הפקות הענק האפיפיור הצעיר והאפיפיור החדש - דרמות מומצאות על חיי האפיפיור האמריקני הראשון, פיוס השלושה-עשר ועל אנשי הותיקן. סורנטינו ציין כי מבחינתו, כל אחת מן הסדרות היא למעשה "סרט בן 10 שעות". זאת ועוד, סורנטינו נוהג לשתף פעולה ברוב יצירותיו עם השחקן טוני סרבילו והצלם לוקה ביגאצי .
פרסים ופסטיבלים.