שאיפת אדי הטולואן עלולה להיות קטלנית והיא הדרך המהירה ביותר לריכוז מרבי בדם. רמות חשיפה נמוכות גורמות עייפות, בלבול, חולשה, התנהגות הדומה לשכרות, אובדן זיכרון, בחילה, אובדן תיאבון, ואבוד ראיית צבע ושמיעה. תופעות אלו חולפות בתום החשיפה. שאיפת כמות גדולה עלולה לגרום אובדן הכרה ומוות. טולואן עלול לגרום פגיעה בתפקוד הכליות.
לטולואן מסיסות נמוכה מאוד במים ולכן אינו יכול לצאת מהגוף בשתן; כדי לסלקו יש לחמצן את הטולואן באמצעות cytochrome P450 לבנזיל אלכוהול. בריאקציה נוצרים גם חומרים מסרטנים, למשל בנזאלדהיד.
הטולואן כלול ברשימת 189 החומרים המוגדרים מסוכנים על ידי ה- USEPA במסגרת חוק האוויר הנקי שנחקק בארצות הברית בשנת 1990.
המוסד לבטיחות ולגיהות קובע את הערכים המרביים לחשיפה:
סירת הצלה
סירת הצלה (באנגלית: lifeboat) היא סירה ייעודית, המהווה חלק מציודה של אונייה, ומשמשת במקרי חירום בהם נשקפת סכנת חיים לאנשים על סיפונה ויש לנטוש אותה. סירת הצלה מצוידת במשוטים ומפרש ולעיתים קרובות גם במנוע. הסירה עמידה במיוחד לשיט בים סוער, ומצויים בה מים, מזון וציוד הצלה.
סירות הצלה מודרניות עשויות על פי רוב מפיברגלס, מהן המסוגלות לשאת עד 150 איש, והן נחלקות לכמה סוגים עיקריים לפי צורת המבנה ושיטת ההורדה למים: סירות פתוחות, סירות סגורות, סירות המורדות למים באמצעות כבלי פלדה ממנופים מיוחדים (דוויתות), וסירות המחליקות על גבי מסילה ומגיעות אל המים בנפילה חופשית מן הסיפון. סירת הצלה מתנפחת, העשויה גומי ומשמשת לאותה מטרה, נקראת רפסודת הצלה.
בשם "סירת הצלה" נקרא גם כלי שיט ייעודי, המשמש להצלת חיים בים, בדרך כלל במימי החופים, ויוצא מתחנת הצלה בחוף.
לינדה בראון
גרז סלווה
גרז סלווה (בפולנית: Gersz (Hersz, Georg, George, Henryk Jerzy) Salwe (Salve); 12 בדצמבר 1862, ורשה - 15 בדצמבר 1920, לודז') היה שחמטאי יהודי-פולני ותעשיין מצליח.
בשנת 1897 הגיע סלווה למקום השני באליפות לודז'. בשנת 1898 הוא ניצח באליפות לודז'. בשנת 1903 הגיע למקום הרביעי באליפות השלישית של רוסיה שהתקיימה בקייב (ניצח: מיכאל צ'יגורין). סלווה הגיע לשיא הקריירה השחמטאית שלו בשנת 1906, עת ניצח באליפות הרביעית של רוסיה שהתקיימה בסנקט פטרבורג. הוא הקדים בתחרות זו את עקיבא רובינשטיין ובנימין בלומנפלד.
בשנת 1906 הגיע למקום הרביעי בתחרות לודז' ובאותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות נוספת. באותה שנה חלק מקום 6-7 בתחרות נירנברג (ניצח: פרנק מרשל) וחלק מקום 5-6 בתחרות אוסטנדה (ניצח: קרל שלכטר).
בשנת 1907 הגיע למקום הרביעי בתחרות לודז' ולמקום השמיני בתחרות אוסטנדה. באותה שנה הגיע למקום התשיעי בתחרות קרלסבד (ניצח: עקיבא רובינשטיין). באליפות החמישית של רוסיה שהתקיימה בלודז' חלק מקום 3-4 עם אז'ן זנוסקו-בורובסקי אחרי עקיבא רובינשטיין ושמעון אלאפין.
בשנת 1908 הגיע למקום ה-13 בווינה, חלק מקום 7-9 בפראג, הגיע שני, אחרי פרנק מרשל בתחרות דיסלדורף, הגיע שלישי, אחרי עקיבא רובינשטיין ופרנק מרשל בתחרות לודז' והגיע שני, אחרי שמעון אלאפין בתחרות ורשה.
בשנת 1909 חלק מקום 8-10 בתחרות סנקט פטרבורג. (ניצחו: עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין). באותה שנה הגיע למקום החמישי באליפות השישית של רוסיה שהתקיימה בווילנה (ניצח: עקיבא רובינשטיין).
בשנת 1910 חלק סלווה מקום 11-14 בתחרות המבורג (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1911 חלק מקום 17-18 בתחרות קרלסבד (ניצח: ריצ'רד טייכמן), באותה שנה חלק מקום 2-3 עם אלכסנדר פלמברג, אחרי עקיבא רובינשטיין בתחרות ורשה. בשנת 1912 הגיע למקום השלישי בתחרות ורשה, באותה שנה חלק מקום 9-11 בתחרות באד פיסטיאן, הגיע למקום העשירי בתחרות וילנה, באליפות רוסיה השביעית (ניצח: עקיבא רובינשטיין), הגיע למקום השלישי בתחרות לודז', אחרי יפים בוגוליובוב ואלכסנדר פלמברג.
בשנת 1913 ניצח סלווה בתחרות לודז', וחזר על ניצחונו באותה תחרות בשנת 1914. באליפות השמינית של רוסיה חלק מקום 10-11 (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ'). במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הגיע שני בתחרות לודז' בשנת 1915, ניצח ב-1916 והגיע שני, אחרי עקיבא רובינשטיין בשנת 1917.
סלווה קיים מספר דו-קרבות בלודז'. בשנת 1903 סיים בתיקו דו-קרב מול עקיבא רובינשטיין +5 -5 =0 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1904 הפסיד לעקיבא רובינשטיין +3 -5 =2. בשנת 1904 סיים בתיקו מול מיכאל צ'יגורין +1 -1 =0, בשנת 1905 ניצח דו-קרב מול ז'ק מיזס +2 -1 =0. בשנת 1906 הפסיד בדו-קרב מול מיכאל צ'יגורין +5 -7 =4. בשנת 1908 הפסיד לעקיבא רובינשטיין +1 -3 =4. בשנת 1909 ניצח דו-קרב מול גרז רוטלוי +8 -5 =3 ובשנת 1910 הפסיד בדו-קרב גומלין לגרז רוטלוי +1 -3 =6. בשנת 1913 הפסיד לאולדריך דוראס +0 -2 =2 וליפים בוגוליובוב +3 -5 =2.
בין השנים 1913–1914 הוציא לאור עיתון ביידיש בשם Ershte Jiddishe shakh-zeitung.
קוריוליס
בית הסוהר חרמון
בית הסוהר חרמון הוא בית סוהר של שירות בתי הסוהר שהוקם בשנת 1998 על גדות נחל צלמון בסמוך ליישוב מע'ר שבגליל התחתון המזרחי.
המבנה.
בית הסוהר חרמון הוא אחד מבין שני בתי הסוהר המרכיבים את אשכול בתי הסוהר באתר "כלנית". הראשון הוא בית הסוהר צלמון שנחנך בשנת 1996.
רמת אבטחה בבית הסוהר היא בינונית והוא מאוכלס באסירים שנותרו להם עד 5 שנות מאסר או אסירים בתהליך גמילה מסמים או אלכוהול או שאינם משתמשים כלל בסמים.
בית הסוהר קרוי על שמו של נציב בתי הסוהר פרופסור צבי חרמון (במקור נקרא "בית הסוהר רקפת"). בית הסוהר שנחשב לפורץ דרך בתחום בתי הסוהר בעולם בכלל ובישראל בפרט, תוכנן על ידי האדריכל שמואל שילה.
מרבית בתי הסוהר בישראל ממוקמים במבנים ישנים מתקופת המנדט הבריטי, בית הסוהר חרמון - כחלק ממגמה של שירות בתי הסוהר בישראל, הוקם כמכלול בניינים חדשים בצורת קמפוס ובעלי אופי מודרני ועכשווי. ייחודו של בית הסוהר חרמון הוא בכך שהוא מתפקד כבית סוהר המאכלס אסירים בתהליך שיקום ובדרכם אל החופש, והדבר בא לידי ביטוי הן בעיצוב בעל האופי האזרחי שבו והן במערך ההתנהלות הכללי בתוך המתחם.
בית הסוהר חרמון היווה ניסיון חדשני בשירות בתי הסוהר הישראלי לשיפור תנאי המאסר של האסירים, ולהשבת הכבוד והערך העצמי של האסיר על ידי מתן תנאי דיור הולמים וסביבה אסתטית. בבית הסוהר חרמון נכלאו אנשים מפורסמים, בהם שר האוצר לשעבר אברהם הירשזון, ראש עיריית בת ים לשעבר שלומי לחיאני, שר התיירות לשעבר סטס מיסז'ניקוב והשחקן משה איבגי.
רוקי בלבואה
נחל סנסן
נַחַל סַנְסַן הוא נחל אכזב שמסלולו מתחיל מערבית ליישוב הקהילתי צור הדסה, 150 מטר מתחת להר סנסן (ג'בל סנאסין) - פסגה בגובה 733 מעל פני הים - ממנה נשקף מלוא נופו של הנחל. משיפולי הר סנסן הנחל נמשך דרום-מערב, בין שלוחת מטע לבין שלוחת סנסן.
הנחל עובר דרך "שמורת רכס סנסן", בה שרידים קדומים באתר "חרבת סנסן" וריכוזי חורש אלון מצוי ואלון התולע. למרגלות חורבת סנסן, על הצלע הדרומית בעמק הרחב של יובל נחל סנסן, פורחות חלמוניות גדולות מדי שנה בחודש נובמבר. הנחל עובר ברובו בנוף של טרשי אבן גיר. כקילומטר דרומית למושב מטע מתחבר לנחל סנסן יובל בשם "נחל גרס" בו יש שני מעיינות "עין גרס עילית" ו"עין גרס תחתית" (כ-400 מטר מדרום מזרח למושב מטע) מי המעיין נובעים מחפירה שנעשתה על ידי האדם. במסלול הזרימה הקצר שלו צמחייה הכוללת נענה משובלת וטיון דביק.
אורך הנחל בתחום הרי ירושלים מגיע ל-14 ק"מ, מסלול הנחל מסתיים בחיבורו לנחל האלה בעמק האלה דרומית לקיבוץ נתיב הל"ה, נחל האלה הוא יובל של נחל לכיש המגיע אל הים ליד נמל אשדוד.
תצורת מוצא
תצורת מוצא היא תצורה גאולוגית בחבורת יהודה. התצורה נחשבת לשכבה החשובה בהרי יהודה שכן היא בנויה משכבות חוואר צהבהב האטום למים. ממנה נובעים מעיינות רבים בהרי ירושלים. מבחינים בה היטב מכביש 1 בקטע מתחת לקריית יערים (קריית טלז-סטון).
התצורה נמצאת מעל תצורת בית מאיר. עוביה המשוער כ-16 מטר ולעיתים עשירה במאובנים. הוא יוצרת טרסה של קרקע טרה רוסה ורנדזינה - תלוי במסלע הקרוב. הטרסות האלה מהוות את השטחים הפוריים של הרי יהודה הן בשל שפע המים והן בשל טיבה של האדמה.
מחשופים משכבה זו מצויים באזור נס הרים, מבשרת ירושלים ובמדרונות המערביים של הרי ירושלים, כמו בשמורת המסרק.
הספר האדום הקטן של התלמידים
הספר האדום הקטן של התלמידים (בדנית: Den Lille Røde Bog For Skoleelever) הוא מדריך זכויות לתלמידים, שנכתב על ידי שני מורים דנים, יספר הנסן וסרן יאן הנסן והודפס לראשונה בדנמרק בשנת 1969. הספר תורגם לשפות רבות בתחילת שנות השבעים. שם הספר מתייחס לפורמט בו הודפס - ספר כיס בכריכה אדומה, ושם שהוא פרפרזה על שם ספרו של מאו דזה-דונג - "הספר האדום הקטן".
הספר מעודד צעירים לאמץ גישה ביקורתית כלפי נורמות חברתיות ומנחה אותם כיצד לעשות כן. מתוך 200 העמודים בספר, 20 עוסקים במין ו-30 עוסקים בסמים, כולל אלכוהול וטבק. הספר מתאר לעיתים את המבוגרים כנמרים של נייר ודן בחובותיהם של המורים, במשמעת, באינטליגנציה ובבתי ספר מסוגים שונים.
המהדורה האנגלית נפסלה על ידי הצנזורה בבריטניה ונמכרה במחתרת. בשנת 1979 יצאה המהדורה העברית אותה תרגם וערך יעקב לורך עם בתו רונית לורך-לומברוזו. תרגום הספר ייחודי יחסית בכך שכל מהדורה, כולל זו העברית, עודכנה לפי המצב החוקי והחברתי במדינה בה הוא יצא, כך לדוגמה קיימות גרסאות שונות באנגלית לבריטניה, ארצות הברית ואוסטרליה. הספר במהדורתו העברית נדיר יחסית ולא פשוט למצאו.