ריץ' ידוע בכינוי "מלך הנפט" כיוון שבתחילת שנות ה-70 המציא את המסחר קצר המועד בנפט באמצעות מימון בנקאי, הבסיס לסחר בסחורות שאנו מכירים היום, והצליח לקבל חוזי נפט על חשבון חברות הנפט הגדולות שהתבססו על חוזים ארוכי טווח במימון עצמי ואשר שלטו בשוק. במהלך משבר האנרגיה של 1973–1974 השתמש ריץ' בקשריו במזרח התיכון על מנת לעקוף את האמברגו על ארצות ערב על מנת לרכוש נפט גולמי מאיראן ועיראק. לאחר שרכש נפט גולמי בעבור 14 דולר לחבית, ריץ' מכר את חביות הנפט לחברות הנפט בארצות הברית שהיו במחסור במחיר כפול וגרף רווחים עצומים.
חברת Marc Rich &amp; Co AG.
בשנת 1974, לאחר שלא היה מרוצה מבונוס שקיבל בחברת פיליפ ברדרס לאחר שנה מאוד מוצלחת, החליט לעזוב את החברה וליסד יחד עם שותפו פינקוס גרין וצוות סוחרים את חברת הסחר "Marc Rich &amp; Co AG" בשווייץ. בזכות הניסיון וההכרויות שצבר בעת שעבד בחברת פיליפ ברדרס והלוואה שקיבל מהוריה של אשתו, שהיו הבעלים של חברת נעליים גדולה - New England shoe manufacturing, הקים את החברה. בחברה החדשה, ריץ' וגרין היו הסוחרים הראשונים שהקימו וביססו את שוק הספוט (סחורות למסירה מיידית), וניצלו אותו לעשיית רווחים מהירים. תחת החברה החדשה, ריץ' סגר עסקאות עם משטרים דיקטטוריים שונים ומדינות תחת אמברגו, דוגמת איראן ודרום אפריקה. איראן הפכה לספקית נפט גולמי חשובה ביותר של ריץ' במשך יותר מ-15 שנים. באותה העת חברת הסחר של ריץ' הרוויחה מיליארדי דולרים מחוזי הנפט של משטר האייתוללה האיראני.
תוך פחות מעשור לאחר היווסדה הייתה חברת "מארק ריץ' ושות'" חברת סחר הנפט והטובין העצמאית הגדולה והרווחית בעולם, כשעד לאמצע שנות ה-80 החברה סחרה בכמיליון חביות נפט ביום ובכל סוגי המתכות והמינרלים.
בשנות ה-80 הוחמרו חוקי המס בארצות הברית, וב-19 בספטמבר 1983 הוגש נגדו ונגד קבוצת ריץ' אינטרנשיונל כתב אישום בגין התחמקות מתשלום מס בהיקף של 48 מיליון דולר, הונאה וסחר עם האויב שכלל ביצוע עסקות נפט לא חוקיות עם איראן במהלך סוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 בעת משבר בני הערובה באיראן - הפרה של הסנקציות שהטילה ארצות הברית על איראן באותה העת.
כתב האישום כלל 63 סעיפים תחת חוק ריקו למלחמה בפשע מאורגן שהוחל רק במקרים נדירים כנגד עבירות קשות של שחיתות ומרמה תאגידית. ריץ' ופינקוס נמלטו לשווייץ וטענו שלא יזכו למשפט הוגן כתוצאה מהלחץ והביקורת הציבורית הקשה שכבר הביעה דעתה בנושא. את המסע התקשורתי כנגד ריץ' וגרין ליווה רודולף ג'וליאני, התובע הפדרלי של מחוז דרום ניו יורק. עד שנת 2001 ריץ' היה ברשימת עשרת האנשים המבוקשים ביותר של האף.בי.איי והצליח להימלט ממספר ניסיונות מעצר.
החברות של ריץ' הגיעו להסדר עם שלטונות המס בארצות הברית ושילמו קנסות בגובה 90 מיליון דולר.
למרות האישומים והאמברגו האמריקאי, חברת מארק ריץ' ושות' המשיכה לפעול משווייץ.
בשנת 1993, לאחר השקעה כושלת בשוק האבץ שעלתה בהפסדים כבדים לחברה, ריץ' מכר את החברה להנהלה ובעקבות כך שמה של החברה שונה לגלנקור. בזמן מכירת החברה, היא פעלה ב 125 מדינות בעולם עם 40 משרדים, עם מחזור עסקים של למעלה מ-30 מיליארד דולר והעסיקה 1,200 סוחרים. כיום גלנקור היא חברת המסחר בסחורות הגדולה בעולם.
חייו לאחר Marc Rich &amp; Co AG.
לאחר מכירת החברה, ריץ' הקים חברת סחר קטנה יותר שהתמקדה בתחום הנפט והמתכות, ובשנת 2003 מכר אותה. בנוסף, הייתה לו חברה שעסקה בבנייה ובשיפוץ של מבנים מסחריים ובנייני מגורים בשווייץ, ספרד, פורטוגל, צ'כיה ורוסיה.
ב-1996 נפטרה בתו גבריאל מלוקמיה בארצות הברית; הוא נמנע מלהגיע ללוויה בארצות הברית בגלל צו המעצר כנגדו. באותה שנה גם התגרש מאשתו דניס. באותה תקופה גם נמנע מלהגיע להלווית אביו בארצות הברית ואמר עליו קדיש בטלפון.
ב-20 בינואר 2001, ביום האחרון של ביל קלינטון כנשיא ארצות הברית, העניק קלינטון חנינה נשיאותית לריץ' ולגרין בטענה שלא מדובר בפשעים שמצדיקים אישום פדרלי. החנינה הייתה שנויה במחלוקת, מפני שלא נהוג לתת חנינה למי שברח מהרשויות ולא ריצה את עונשו. החנינה עוררה גם ביקורת רבה, שכן גרושתו של ריץ' הייתה תורמת גדולה למפלגה הדמוקרטית. קלינטון הסביר את החלטתו באומרו כי מצבים דומים יושבו בעבר מחוץ לכותלי בתי המשפט; שמספר עורכי דין רפובליקנים תמכו בחנינתו; וכמו כן ציין כי בכירי ממשל ישראלים רבים, לרבות ראש ממשלת ישראל דאז אהוד ברק וכן שמעון פרס, הפצירו בקלינטון לחון את ריץ' "בשל תרומתו ושירותיו למטרות צדקה ישראליות, למאמצי המוסד להציל ולפנות יהודים מארצות עוינות, ולתהליך השלום באמצעות מימון תוכניות חינוך ובריאות בעזה ובגדה המערבית." ראש המוסד לשעבר, שבתי שביט, הפציר בקלינטון גם כן לחון את ריץ, וטען כי הוא אפשר לסוכני מודיעין להשתמש במשרדיו ברחבי העולם באופן קבוע.
בתרמית מיידוף ב-2009, הפסיד ריץ' 14.5 מיליון דולר.
ריץ' התגורר בקנטון לוצרן שבשווייץ.
היה הבעלים של אתרי הסקי בסנט מוריץ שבשווייץ ובמארבלה שבספרד ובתים בספרד ובישראל.
נודע כחובב אמנות ותרבות והיה בעל אוסף אמנות נרחב שכלל ציורים של רנואר, מונה ופיקאסו.
בין תחביביו האחרים היו עישון סיגרים וסקי.
פעילות פילנתרופית.
בין פעולותיו הפילנתרופיות מימן ריץ' באופן פרטי ב-1985 את הפיצויים למשפחות הקורבנות הישראלים בפיגוע בראס בורקה בסיני, תרם עשרות מילוני דולרים לקליטת עולים מאתיופיה ורוסיה, תרם לפרויקט תגלית, יסד במוזיאון תל אביב אגף לאמנות ישראלית ובינלאומית על שם בתו גבריאלה שנפטרה, ותרם להקמת הבניין החדש של סינמטק תל אביב שנקרא מרכז ריץ' לקולנוע ישראלי, וכן להקמת הספרייה הראשית במרכז הבינתחומי הרצליה אשר נושאת את שמו. כמו כן, פעל למען דו-קיום בין ישראל לפלסטינים בהקמת תוכניות חינוך ובריאות בגדה המערבית ובעזה ובתרומותיו לוועידת הנשיא מדי שנה.
ריץ' תרם גם למרכז למחקר על שם סלואן-קטרין, למרכז המחקר הרפואי באוניברסיטת ייל, למרכז הרפואי רבין ולמכון דנה-פרבר לחקר הסרטן.
ריץ' עמד מאחורי קרן ריץ' - אחת הקרנות הגדולות הפועלות בישראל אשר מנוהלת על ידי אבנר אזולאי ואשר השקיעה למעלה מ-135 מיליון דולר בשני עשורים האחרונים. הקרן הוקמה על ידי ריץ', אשתו לשעבר - דניס ושותפיו העסקיים: אלקה אקל ופינקוס גרין. הקרן תרמה במשך השנים למוסדות תרבות, חינוך ובריאות ישראלים שונים בהם תוכנית המצטיינים במדעי הרוח והחברה באוניברסיטת ת"א, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, סינמטק תל אביב, תיאטראות הקאמרי, הבימה ובאר שבע, המרכז הבינתחומי הרצליה, בית החולים שערי צדק, בית ברל, מוזיאון תל אביב ומוזיאון ישראל.
ריץ' סייע באמצעות קשריו וממונו בהעלאת יהודים מתימן ואתיופיה בתחילת שנות ה-80 ובשנות ה-90.
במהלך כל אותם שנים סייע ריץ' לארגוני מודיעין ישראלים במידע על איראן ובשימוש במשרדיו על ידי סוכני מודיעין.
הוקרה.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 קיבל פרסים ואותות רבים בהם:
משפחתו.
ריץ' נישא בשנת 1966 לדניס אייזנברג ולשניים נולדו שלוש בנות. ריץ' ורעייתו התגרשו בשנת 1996. לאחר מכן הוא נישא לגיזלה רוסי, והתגרש ממנה ב-2005.
ריץ' נפטר משבץ מוחי בגיל 78 ב 26 ביוני 2013 בביתו אשר בקנטון לוצרן בשווייץ. נקבר בקיבוץ עינת בישראל.
אלמר פאד
אלמר ג'יי. פאד (אנגלית: Elmer J. Fudd) הוא דמות בדיונית של צייד מה"לוני טונס", סדרה בהשתתפות הארנב המצויר באגס באני אשר נוצרה על ידי האחים וורנר.
מטרתו של אלמר לצוד ארנבים, אך הוא אף פעם לא מגשים מטרה זו. יש לו מבטא יוצא דופן, שבו הוא ממיר את העיצורים R ו-L ב-W. דוגמה: "תהיו מאוד, מאוד בשקט. אני צד אוְּנבים". בסרטון "The Old Grey Hare" משנת 1944 הוא אף ביטא את שמו "המל פאד". יש לו גם צחוק מתגלגל, שמרגיז לעיתים דמויות אחרות ומהווה מושא לבדיחות. לעיתים מוצג אלמר בסרטונים אחרים כבעל מקצועות שונים כגון: עורך-דין ומנהל בית מלון.
בדרך כלל מככב אלמר פאד לצד באגס באני או דאפי דאק ולעיתים גם עם סילבסטר. הסרטונים הידועים ביותר שבהם הופיע הם הסרטונים של צ'אק ג'ונס "What's Opera, Doc?",
"Rabbit of Seville" ו-"!Duck! Rabbit! Duck".
בסרטון "rabbit, fire" הודה פאד שהוא עוסק בציד בשביל הספורט בלבד בגלל היותו צמחוני.
גמאלמה
הר גַמָאלַמָה (באינדונזית: Gunung Gamalama קרוי גם "פסגת טרנאטה") הוא הר געש שכבתי פעיל באי טרנאטה, השוכן במחוז מאלוקו צפון באיי מאלוקו שבאינדונזיה.
תיאור.