בשנת 1929, פתח תחנת דלק בקנטקי שגם סיפקה אוכל לנוסעים. מההתחלה, היה סנדרס כפייתי בנושא ניקיון ושירות טוב. שני אלה בשילוב עם יכולת הבישול המדהימה שלו, הפכו את מסעדתו ללהיט. במהרה, התגלתה כקטנה מידי עבור קהל הלקוחות הגדל וכך פתח סנדרס בית קפה מעבר לכביש. בשנת 1935, קיבל סנדרס את תואר הכבוד "" ממושל מדינת קנטאקי, כינוי שדבק בו מאז. ארבע שנים לאחר מכן, השלים את תערובת התבלינים שלו. הוא היה מודאג ממחצית השעה שלקח להכין את העוף ואת השמן העמוק לטיגון; שיטה מהירה יותר לא התקבלה על דעתו. מספר תיקונים עבור סיר הלחץ שזה עתה הומצא, סיפקו לו הפתרון.
בית הקפה של סנדרס נסגר, לאחר שנבנה מחלף מהיר בין-מדינתי במקום ובגיל 66, צעד הקולונל בעל זקן התיש, כדי למכור את המתכון למסעדות. בחליפתו הלבנה, שהייתה הסמל המסחרי שלו ובעניבת חוטים שחורה, בישל ארוחות לצוותי עובדים ואם אהבו זאת, היו הבעלים משלמים לו עבור כל אחת מהמנות שהוזמנו מספר סנטים. כדי להבטיח את סודיות המתכון שלו, היו התבלינים נשלחים בדואר למוסדות. בשנת 1952 פתח יחד עם פטה הרמן את הסניף הראשון של "KFC". עד 1964, מכר סנדרס יותר מ-600 זיכיונות בארצות הברית ובקנדה ונהנה מהכנסה שנתית של 300 אלף דולר.
באותה שנה, מכר סנדרס את החברה (שהייתה כבר ידועה כ-KFC) תמורת שני מיליון דולר, אך נשאר במועצת המנהלים של החברה והפך לסמלה המסחרי. הוא נסע כ-320,000 קילומטרים בשנה כדי להופיע בציבור, בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות.
מותו ומורשתו.
לקראת סוף חייו, הקים סנדרס מספר ארגוני צדקה, המשמשים בין היתר לתרומות לנזקקים ובמימון מלגות לימודים. גם כיום, כסף מטעמו ממשיך להיתרם לבתי חולים, ואף קיים אגף על שמו בבית חולים בקנדה.
ב-16 בדצמבר 1980, נפטר סנדרס בלואיוויל, קנטקי כתוצאה מדלקת ריאות. ביוני של אותה שנה, התגלה כי הוא סובל מלוקמיה חמורה. הוא נקבר עם חליפתו הלבנה ועניבתו השחורה בבית הקברות 'קייו היל' בלואיוויל.
בליגת הבייסבול היפנית, התפתחה אגדה אורבנית בשם "קללתו של הקולונל". ב-1985, במהלך חגיגות של קבוצת האנשין טייגרס, פסל של סנדרס נזרק לנהר על ידי אוהד הקבוצה. הפסל אבד ויש הטוענים כי מאז ועד היום, הקבוצה אינה מצליחה לשחזר את יכולתה הטובה משנים עברו.
ספר בישול מאמצע שנות ה-60 בכתב ידו של סנדרס התגלה בארכיון 'KFC'. הספר כולל מספר מתכונים של סנדרס ומקבץ סיפורים. 'KFC' מתכננת לנסות מספר מתכונים מהספר ואף לפרסם את הספר באינטרנט.
קבוצת מתיל
קבוצת מתיל היא אלקיל שנגזר ממתאן, המכילה אטום פחמן ושלושה אטומי מימן. הקיצור של קבוצת מתיל הוא Me. קבוצות פחמימנים כאלו נפוצות בקרב תרכובות אורגניות. קבוצת המתיל יכולה להימצא כאניון, קטיון או כרדיקל. לאניון שמונה אלקטרוני ערכיות, לרדיקל שבעה, ולקטיון שישה. כל השלושה מאוד תגובתיים.
קטיון, אניון ומתיל רדיקלי.
קטיון מתיל.
קטיון מתיל (CH3+) הוא יון חיובי של מתיל הקיים במצב צבירה גזי אך לא נצפה באחר. תרכובות מסוימות נחשבות כמקור של CH3+. לדוגמה, פרוטונציה של מתנול נותנת מגיב אלקטרופילי חזק:
אניון מתיל.
אניון מתיל (CH3-) קיים רק במקרים מיוחדים. לפעמים מתייחסים למתיל ליתיום או לתרכובות גריניאר דומות כמקורות לCH3- אך זהו תאורטי בלבד. מגיבים כאלו נוצרים בדרך כלל ממתיל הלידים:
כאשר M היא מתכת אלקלית.
מתיל רדיקלי.
מתיל רדיקל (CH3) קיים כגז דליל, אך בריכוז גבוה יותר הוא עובר דימריזציה לאתאן.
בוטילן
פטריות שק
פטריות שק (שם מדעי: Ascomycota) הן מערכה המשתייכת לממלכת הפטריות. ישנם כ-30,000 מינים של פטריות שק.
פטריות השק יוצרות גופי פרי מתפטיר דיוקריוט n+n, חלקן פטריות מקרוסקופיות טפיליות. נבגים מייננים נוצרים בתוך נואדות, הנבגים נוצרים בתוך תא הפטריה באמצעות מיוזה ומיטוזה. למעשה נוצר תרמיל בעל שמונה נבגים.
לקורים של פטריות השק יש ספטה, וזרימה של ציטופלסמה בין החלקים מתאפשרת באמצעות חורים די גדולים בדפנות.
רבייה.
פטריית השק מתרבה באמצעות נבגים, הנבגים נוצרים כאשר קיימים תנאי סביבה טובים לפיזורם. נבגי פטריית השק מפוזרים באמצעות הקונידיה (תא הרבייה של פטריית השק, אשר תפקידו לפזר הנבגים). תא הקונידיה נוצר בקצהו של קור הקונדיופורס, אשר יכול להתפתח במגוון צורות, מידות וצבעים. רביית פטריות השק מתבצעת על ידי ערבוב ציטופלסמה של שני תאי רבייה, המתרחשת כאשר אלו נפגשים ומתחברים זה לזה.
כאשר זוג תאי הרבייה מתחברים נוצר מבנה משולב בו נפגשים גרעיני האפלואידים. בתוך מבנה זה מתפתחים קורים בעלי תאים דיקריוטים, כאשר הקורים הללו מגיעים לסביבה המתאימה, אלו מתמקמים, ושם נבג יכול להיווצר. כאשר נוצר נבג, הוא מכיל גרעין מכל הורה (שני גרעינים שונים), שני הגרעינים מוקפים על ידי קור, ושילובם יוצר גרעין זיגוטה. הזיגוטה בעלת שני הגרעינים, עוברת תהליך מיוזה (במהלכו מוכפל מספר הגרעינים לכדי ארבעה גרעינים), לאחר מכן עוברת הזיגוטה תהליך מיטוזה, המכפילה ומפרידה את מספר הגרעינים לכדי שמונה גרעינים. הגרעינים הפרודים אל נבג שק, כך שבכל מנבג לרוב קיימים שמונה נבגים. באמצעות נקבוביות/ פתח הקיים במנבג משוחררים הנבגים, לאחר שחרורם מפוזרים הנבגים על ידי זרמי אוויר הרחק מן המנבג. לאחר התמקמות הנבג, הנבג מנץ ויוצר תפטיר.
ישנן שני זנים של פטריות שק:
שלנגל
Google Video
פריץ האבר
האבר
תהליך האבר-בוש
נקודת המסתורין
נקודת המסתורין (אנגלית: The Mystery Spot) הוא אתר תיירות הסמוך לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
מפעיליה של בקתה באתר טוענים כי מתרחשות בה לכאורה תופעות הסותרות את חוקי הפיזיקה המקובלים באשר להשפעת כוח הכבידה של כדור-הארץ. לטענתם הדבר גורם לכך שהמבקרים במקום נראים נוטים בזווית לא טבעית כלפי מישור הקרקע, כדור מתגלגל במעלה קרש ועוד מספר תופעות דומות.
כללי.
בשנת 1939 רכש ג'ורג' פרת'ר שטח אדמה הנמצא במרחק של כ-5 ק"מ צפונית לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה, כדי להקים בו את ביתו. לטענתו של פרת'ר, המודדים שסיירו במקום לקראת בניית הבית, הבחינו בהפרעות למצפן שבידם. מאוחר יותר אף הסתבר, לטענתו, שהבקתה שנבנתה סטתה מספר מטרים ממקומה המקורי.
מאחר שלכאורה התגלתה בבקתה נטייה לא טבעית של עצמים ביחס למישור הקרקע (משיכה של שלוש עד חמש מעלות לכיוון דרום-מערב), הפך פרת'ר את הבקתה בשנת 1941 לאתר מסחרי בשם "The Mystery Spot" - "נקודת המסתורין", והמבקרים בו מוזמנים להתנסות בחוויה שונה ומיוחדת בתחושתם באשר למיקומם במרחב.
בבקתה מספר אלמנטים, ובהם: מדרגות שהעומד עליהן נראה נוטה לכיוון הקרקע בעוד שהוא עצמו מרגיש כעומד באופן רגיל, קרש הגורם לכאורה לכדור להתגלגל מלמטה למעלה, קרש מפולס שחציו נמצא בתחום שטח הסטייה וחציו לא, והמבקר שעומד על קצה הקרש שבתחום הסטייה נראה גבוה בכ-15 ס"מ מהעומד בצידו האחר של הקרש.
סביבת הבקתה אף היא אינה רגילה, שכן העצים שמסביבה גדלו כך שחלקם התחתון פונה לכיוון הבקתה ורק חלקם העליון "התיישר" והמשיך לצמוח בניצב לאדמה.
הסבר לתופעה.
התופעה היא אשליה אופטית המוכרת ממקומות רבים בעולם, כולל בישראל במקום הנקרא הכביש המכושף. האשליה נוצרת מכך שהסביבה מוטה, באופן טבעי ואולי גם מכוון, בצורה לא רגילה לצופה האנושי, והמוח מפרש את יחסי הגבהים בצורה לא נכונה. מפעילי האתר מספרים לתיירים על מספר תאוריות חלופיות, הנעות בין נוכחות של גז מטשטש ועד להשפעה של חוצנים.
משפט הקונבולוציה
גיא בר-עוז
גיא בר-עוז (נולד בישראל, 1967) הוא פרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה ומומחה לארכאוזואולוגיה. הוא ייסד את המעבדה לארכאוזואולוגיה במכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה, ועומד בראשה. מחקריו עוסקים בשחזור תרבויות וסביבות קדומות, לימוד השפעות האדם על סביבות עתיקות, תהליך ביות בעלי החיים וראשית החקלאות, תרבות ואוכל, ואכילת בשר ואבולוציה של האדם.
קריירה אקדמית.
בר-עוז למד באוניברסיטת תל אביב, שם השלים בשנת 1994 תואר ראשון במדעי החיים ובשנת 1998 תואר ראשון בארכאולוגיה. התארים המתקדמים נעשו בהנחיית פרופ' תמר דיין במחלקה לזואולוגיה. במסגרת התואר השני בזואולוגיה ואקולוגיה (1996), התמחה בר-עוז בארכאוזואולוגיה ובמסגרתו עיבד ופרסם את מאסף שרידי בעלי החיים (עצמות, שיניים, קרניים) בן כ-16,000 שנה, מהאתר הכבארי-גאומטרי נווה דוד. עבודת הדוקטורט שלו שאושרה בשנת 2001, שינויים תרבותיים ואקולוגיים במישור החוף המרכזי בסוף תקופת הקרח האחרונה השוותה בין דגמי שימור העצמות והתנהגות הציד בארבעה אתרים אפיפלאוליתיים (11,500-20,000 שנים לפני זמננו). העבודה אפשרה, לראשונה באופן שיטתי, להשוות בין דגמי הציד של בני התרבות הנטופית למנהגי הציד הקדם-נטופיים באזור גאוגרפי דומה. כך הודגם כי הציד הנטופי התמקד בבעלי חיים קטנים (כארנבות וצבים) על חשבון הפרסתנים הבינוניים והגדולים (יחמור ושור הבר), ככל הנראה בשל צפיפות אוכלוסין גוברת והולכת. גרסה מעודכנת של הדוקטורט פורסמה כספר בהוצאת Brill : "Epipalaeolithic Subsistence Strategies in the Levant: A Zooarchaeological Perspective".