מוריני זומן לסגל איטליה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית, ופתח בהרכב בכל שלושת משחקיה של איטליה בטורניר. איטליה גברה על 1–3, נפרדה בשוויון 1–1 עם (מוריני הוחלף בדקה ה-66) והפסידה ל 1–2, מה שהוביל אותה למקום השלישי ולהדחה מוקדמת.
לאחר המונדיאל סיים ולקארג'י את תפקידו. תחת המאמן החדש, פולביו ברנרדיני, הוסיף מוריני שתי הופעות נוספות. האחרונה שבהן הייתה במשחקו האחרון של ברנרדיני כמאמן הנבחרת, בהפסד 0–1 ל ב-8 ביוני 1975. הייתה זו ההופעה ה-11 והאחרונה של מוריני בנבחרת, כאשר מאמנה הבא של הנבחרת, אנצו ביארזוט, לא שיתף עוד את מוריני ואף לא זימן אותו לסגל לקראת מונדיאל 1978.
מוריני נפטר ב-31 באוגוסט 2021.
רגימנט דוכס לנקסטר
רגימנט הדוכס מלנקסטר (של המלך, לנקשייר והגבול) (באנגלית: Duke of Lancaster's Regiment) הוא רגימנט חיל רגלים בצבא הבריטי. הרגימנט הוקם ב-1 ביולי 2006 על בסיס שלושה רגימנטים שפורקו וסופחו לתוכו. הרגימנטים הקודמים היו כולם מזוהים עם אזור בצפון אנגליה ורגימנט הדוכס מלנקסטר ממשיך את המסורת ומגייס את חייליו מאזורי הגיוס סביב צפון אנגליה.
מבנה הרגימנט.
הגדוד השלישי (לשעבר 'רגימנט הגבול המלכותי של המלך') פורק מספר חודשים לאחר הקמת הרגימנט.
היסטוריה.
רגימנט דוכס לנקסטר הוקם כאמור ב-1 ביולי 2006 על ידי איחוד שלושה רגימנטים היסטוריים: רגימנט לנקשייר של המלכה (Queen's Lancashire Regiment); רגימנט המלך (ליברפול ומנצ'סטר) (King's Regiment); ורגימנט הגבול המלכותי של המלך (King's Border Regiment). שלושה רגימנטים אלו גם הם הוקמו גם הם על ידי מספר גלגולים של איחוד רגימנטים כולל של סך הכל 12 רגימנטים רגליים היסטוריים, רובם הגדול מאזור צפון-מערב אנגליה. הרגימנט הנוכחי מהווה המשך ישיר לכלל הרגימנטים ההיסטוריים המרכיבים אותו, כאשר הרגימנט הרגלי ה-4 (הרגימנט המלכותי של המלך) שנוסד ב-1680 הוא הוותיק ביותר ומהוותיקים בצבא הבריטי.
מייקל פיליפ אנדרסון
מייקל אנדרסון
הכתר החלול
הכתר החלול (באנגלית: The Hollow Crown) היא סדרת סרטי טלוויזיה המבוססים על המחזות ההיסטוריים של ויליאם שייקספיר. הסדרה הופקה ושודרה בשני מחזורים. המחזור הראשון, שהופק ושודר ב-2012 כלל עיבוד למסך של המחזות ריצ'רד השני, הנרי הרביעי, חלק ראשון, הנרי הרביעי, חלק שני והנרי החמישי. המחזור השני נקרא בכותרת המשנה "מלחמות השושנים", הופק ב-2015 ושודר שנה לאחר מכן. מחזור זה כלל את המחזות הנרי השישי, חלק ראשון וחלק שני (שאוחדו לסרט אחד), הנרי השישי, חלק שלישי וריצ'רד השלישי. הסדרה התבססה על מספר עקרונות: שמירה על כל הטקסט השייקספירי של המחזות, דיוק היסטורי בעיצוב התפאורה ותלבושות, ליהוק שחקנים מהשורה הראשונה ושאיפה לגילום כל דמות (רובן דמויות היסטוריות) על ידי אותו שחקן או שחקנית על פני כל המחזות בהם היא מופיעה. השחקנים סיימון ראסל ביל ובן וישו זכו בפרס באפט"א לטלוויזיה עבור גילום דמויותיהם של סר ג'ון פאלסטאף וריצ'רד השני, מלך אנגליה, בהתאמה. שם הסדרה מבוסס על מונולוג מפורסם מן המחזה ריצ'רד השני אודות הכתר החלול המעטר ראשי מלכים.
ההפקה.
הסדרה הופקה על ידי סם מנדס יחד עם פיפה האריס מחברת ניל סטריט פרודקשן (Neal Street Productions) בשיתוף חטיבת NBCUniversal של Comcast עבור ערוץ BBC2. את המחזור הראשון ביימו רופרט גולד, ריצ'רד אייר ות'יאה שארוק והמחזור השני בוים על ידי מנהלו האמנותי של תיאטרון רויאל קורט, דומיניק קוק. הסדרה הופקה כחלק מחגיגות התרבות האנגלית בשנת "האולימפיאדה התרבותית -2012".
הסדרה כללה צילומי חוץ באזור קנט, כולל בטירת דובר.
פלסיוזאורודים
פלסיוזאורודים (שם מדעי: Plesiosauroidea) היא קבוצה נכחדת של זוחלים ימיים מסדרת הפלזיוזאורים. הם חיו בעידן המזוזואיקון, לפני 66–210 מיליון שנה. הם היו קרובי משפחתם של הפליואוזאורודים אך קטנים בהרבה ובעלי לסתות קטנות יותר.
לפלסיוזאורודים היה צוואר מוארך, ראשים קטנים ומבנה גוף שהזכיר כלבי ים, וככל הנראה יכלו לעלות לחופים ואולי גם להטיל שם ביצים. הם שחו בתנועת משוטים עם כל גפיהם ולא בעזרת זנבם. לבני המשפחה Polycotylidae היו צווארם קצרים ורחבים ולסתות גדולות.
הם רדפו בימים הקדומים אחרי להקות דגים אותם הם צדו עם צווארם הארוך, באמצעותו תקפו בהפתעה את הדגים. אצל חלקם נמצאו גם חלוקי אבן בבטנם, מה שעזר להם לשקוע ולא לצוף למעלה.
מאובניהם נמצאו במקומות רבים בעולם בצורה כמעט מושלמת.
קפרוסוכוס
קפרוסוכוס המכונה תנין חזיר-הבר (שם מדעי: "Kaprosuchus"; משמעות השם: "kapros"- חזיר בר, "suchus" - תנין) הוא סוג של זוחל נכחד הקרוב לתנינים מתקופת הקרטיקון מלפני 95 מיליון שנה.
מאפיינים.
מאובניו של תנין זה נמצאו במדינת ניז'ר שבקצה מדבר סהרה באפריקה, יחד עם עוד דמויי-תנינים, כגון האנטוסוכוס ("תנין הברווז") והלגנוסוכוס ("תנין הפנקייק").
אורכו הגיע ל- והיה בעל לסתות גדולות ורחבות עם שיניים חדות ביותר שחלקן מופנות כלפי מעלה ומזכירות מראה של ניבי חזיר בר, מה שנתן לו את שמו.
לקפרוסוכוס מספר מאפיינם שונים ממאפייני התנינים המודרניים. עיניו פונות קדימה ולא מעלה. מפרקי רגליו הגדולים איפשרו לו לרוץ מהר. מאפיינים אלה מצביעים, ככל הנראה, על אורח חיים יבשתי, ולא מימי כמו זה של התנינים המודרניים.
ככל הנראה תנין זה היה טורף-על בתקופתו וניזון ממרבית היצורים של הקרטיקון באפריקה, לרבות דינוזאורים. שיניו העצומות עזרו לו למחוץ את טרפו.
גלריה.
לסתות של הקפרוסוכוס:
תנין חזיר-הבר
דמויי תנינאים
דמויי תנינאים (שם מדעי: Crocodylomorpha) היא קבוצת זוחלים עתיקה מקבוצת הארכוזאוריה, ממנה נכחדו רוב המינים למעט בני סדרת התנינאים המודרניים. דמויי התנינאים החלו להתפתח בתקופת הטריאס ושגשגו בעיקר בעידן המזוזואיקון אך גם היום הם טורפי-על והטורפים הגדולים ביותר ביבשה.
בני קבוצה זו היו מגוונים מאוד וכללו מינים רחוקים מאוד מהתנינים המודרניים. חלקם היו חיות יבשה מובהקות, חלקם שחו בים (כמו הת'לאטוסוכים) ואחרים דמו באורח חייהם לתנינים המודרניים. הגדול שבהם היו הסרקוסוכוס, הדיינוסוכוס והפורוסזאורוס שהגיעו לאורך ושקלו 5–8.5 טונות. המכימוזאורוס הימי הגיעו לאורך 9 מטר.
רוב בני הקבוצה היו טורפים, אך חלקם ניזונו רק מדגים ואף מצמחים כמו ה-Chimaerasuchus. אחרים היו טורפים יבשתיים קטלניים כמו הקפרוסוכוס. הגדולים שבדמויי התנינאים טרפו אף דינוזאורים.
דמויי תנין
לובה פורטונה
לוּבָּה פוֹרטוּנָה (1914 – 1999) הייתה שופטת בית המשפט המחוזי בחיפה, מהשופטות הראשונות במדינת ישראל.
ביוגרפיה.
לובה רוזנטל נולדה בשנת 1914 בליטא. התחנכה בגימנסיה עברית של רשת "תרבות". היא למדה שנה אחת כלכלה מדינית, ולאחר מכן עברה ללמוד משפטים באוניברסיטת קובנה. בשנת 1936 סיימה את לימודי המשפטים ובשנת 1939 עלתה לארץ ישראל. היא עברה את מבחני המשפט הארץ ישראליים בשנת 1945, והוסמכה כעורכת דין בשנת 1946. היא עבדה תחילה במשרדו של משה בן זאב ובשנת 1948 הצטרפי לפרקליטות במחוז חיפה. במהלך 1949 היא כיהנה בתובעת כלכלית והופיעה במשפטים של סוחרים שהואשמו בהפקעת מחירים ובזיוף מצרכים. במסגרת תפקידה כיהנה כמזכירת הוועדה לבחינת סדרי הדין במשפט הפלילי בראשות השופט שמעון אגרנט, שהוקמה במרץ 1949 ובוועדת המבחן לנאשמים צעירים הראשונה בישראל, שהוקמה בחיפה. בשנת 1951 קודמה לכהן כסגנית פרקליטת מחוז חיפה. בשנת 1952, לאחר שילדה תאומים, פרשה מהפרקליטות ופתחה משרד עצמאי.
ביולי 1954 מונתה על ידי הוועדה לבחירת שופטים לשופטת שלום. היא הושבעה לתפקידה ב-10 ספטמבר 1954 ונכנסה לעבוד כשופטת בחיפה ב-12 בספטמבר 1954. בינואר 1961 היא נפצעה בתאונת דרכים כשהתדרדר רכב בו נסעה. בפברואר 1962 היא קבעה בפסק דין תקדימי שחוק חופשה שנתית חל גם על עוזרות בית. בספטמבר 1970 היא נתמנתה לשופטת בבית המשפט המחוזי בחיפה. בתחילת 1973 היא ישבה בהרכב שדן את רשת הריגול בו השתתף אודי אדיב.
בשנת 1976 פרשה לגמלאות. לאחר מכן כיהנה כיושבת ראש ועדה מייעצת לצד השירות לאימוץ ויושבת ראש ועדת שחרורים.
הייתה פעילה בסניף חיפה של איגוד הסורופטימיסט הבינלאומי. בנוסף, הייתה יושבת ראש הוועדה למען הנערה הסוטה.
לובה פורטונה הייתה נשואה לעמנואל פורטונה (1911–2001), מהנדס כימי ותעשיין, מבעלי מפעל "תַּסְבִּין", יו"ר סניף חיפה של התאחדות התעשיינים, ואם לשלושה בנים ובת. נפטרה ב-1999, בגיל 85.
המסך הלבן
המסך הלבן היא להקת פאנק ישראלית, המונה את המוזיקאים גיל (גילברט) ברויד, גבריאל ברויד (יליד 1990), וסתיו בן שחר. הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, הנושא את שמה, ב-2016.
רקע ביוגרפי ומוזיקלי.
גיל (גילברט) ברויד וגבריאל ברויד הם בני דודים, שהדקו את הקשר ביניהם בגיל ההתבגרות. גיל גדל ביישוב בן שמן שבהרי ירושלים, ואילו גבריאל, יליד 1990, חי כילד בארצות הברית ובבלגיה. הוא עלה עם משפחתו לישראל בגיל עשר. בעבר, גילברט וגבריאל ברויד היו חברים בלהקת הפאנק "שעלת נפוצה", עמה אף הוציאו אלבום. סתיו בן שחר, הצלע השלישית בלהקה, היה חבר בלהקת "חיה מילר" והופיע עם שלום גד ועם יהוא ירון וזאב טנא.
ההרכב מרבה לעבוד עם המוזיקאים רייסקינדר, רם אוריון, ורד אקסס, האמונים על ההפקה והעיבודים של חלק ניכר מיצירתם. כמו כן, הלהקה מרבה להשתתף בשיתופי פעולה רבים עם מוזיקאיות ומוזיקאים שונים.
מילים.