הקופי שופס אינם מורשים יותר למכור אלכוהול. עם זאת מרבית החנויות מפרסמות זאת, והאילוץ מתון יותר מאשר אוסר לחלוטין. במחווה של שיקול דעת שעדיין נדרש טכנית, קופי שופס רבים שומרים על תפריט הקנאביס מתחת לדלפק, גם כאשר הקנאביס עצמו נמצא במבט רגיל פחות או יותר. קופי שופס הולנדים מניפים לעיתים קרובות דגלים אתיופים בצבעי ירוק-צהוב-אדום או סמלים אחרים דומים של תנועת רסטפארי הג'מייקנית (הידועה בשימושה בקנאביס) באותם הצבעים כדי להצהיר על מכירתם של קנאביס, כתוצאה מהאיסור הרשמי על פרסום ישיר. שיטה זו מושכת אמנים ציבוריים רבים אשר עשויים לקבל תשלום עבור יצירת ציורי קיר בקרב קופי שופס עבור שימוש בתמונות הקשורות לרסטאפרי ורגאיי של ג'מייקה.
מדיניות הדלת האחורית.
ישנה סתירה מתמשכת בנושא במדינה, בעוד שחנויות קופי שופס מותרות למכור לקנות קנאביס בגבולות המותרים כחוק, לספקיה אסור לגדל או לייבא אותו, או למכור אותו בחנות. ישנן הצעות לתיקון מצב זה (החל מינואר 2006) לדוגמה, גידול מבוקר של קנאביס להחלפת היבוא. אחד התומכים בכך הוא הפוליטיקאי גרד לירס, השר לשעבר לענייני הגירה ומקלט, שכשהיה בפרלמנט הלאומי היה בעד הפללה נוספת של קנאביס, בהתאם למדיניות מפלגתו השמרנית, ערעור נוצרי דמוקרטי (CDA), שהתנגדה להחלת מדיניות הסמים של הולנד. כשהתמודד עם הקשיים המעשיים כשהיה ראש עיר (וכתוצאה מכך ראש המשטרה) הוא שינה את דעתו ואף הפך לסנגור הידוע ביותר כנגד אי-החוקיות של מדיניות הדלת האחורית באומרו כי היא תופסת זמן וכסף לא פרופורציונלי עבור המשטרה במעקב אחר מטעים (בעיקר מקוריים).
בשנת 2008 יזם ארגון העיריות הולנדיות "VNG" וויטופ ("פסגת העשבים", משחק מילים על צמרות הפרחים שממנו עשוי הקנאביס), בהשתתפות 33 ראשי ערים הולנדים מעיריות גדולות וקטנות כאחד לצד מפלגות פוליטיות שונות. הסיבות ליוזמה היו התיירות באזורי גבול, הקשר החזק עם אי החוקיות והפערים בין המדיניות של העיריות השונות. כל ראשי הערים הסכימו כי רצוי להסדיר את "הדלת האחורית" לחוקית. רוב ואן גיזל, ראש עיריית איינדהובן הודיע ​​כי בכוונתו להתחיל 'פיילוט פיקוח' של הנפקת רישיונות לייצור קנאביס. אך סמוך לגבולות, יש להסדיר (טוב יותר) את "דלת הכניסה" לאיסור מכירה לזרים בטענה כי יקטין מאוד את הביקוש בדלת האחורית. הכוונות היו לדון בתוצאות עם הממשלה הלאומית לפני סוף 2008. נכון לשנת 2014, דיון זה עדיין נמשך. רוב ראשי הערים והמשתמשים הרחיבו את הרצון לאפשר צורה כלשהי של טיפוח מוסדר, חוקי, למכירה לחנויות בטענה כי הדבר יפחית את שיעור הפשיעה / אלימות, יפתור את נושא הדלת האחורית ויוכל לייצר הכנסה סדירה. עם זאת, השר איבו אופסטלן חסם את ההצעות עד כה וסירב לחקור אותן כליל. ראשי הערים עדיין מנסים לאלץ את השר לפחות לחקור את המצב ולאפשר לנהל פיילוטים בנושא.
דעת קהל.
בסקר שנערך על ידי ראשי ערים על ידי העיתון "NRC Handelsblad" כ-80% מראשי הערים היו בעד "הסדרת הדלת האחורית" (כלומר הפיכתה לחוקית) ו-18% היו בעד הפיכת שוק הסמים הקלים לחופשי לחלוטין. 22% היו בעד צמצום מספר הקופי שופס ו-10% רצו לסגור את כולם. לבריי העיתון, התוצאות לא היו קשורות להשקפת דעת המפלגה הפוליטית של הנסקרים, אלא על שיקולים מעשיים, ולא אידאולוגיה.
מרחק חובה מבתי ספר.
בשנת 2008 החליטה ממשלת הולנד כי אין להקים עוד בתי קופי שופס ברדיוס של 250 משטח בתי הספר. באמסטרדם משמעות הדבר היא סגירת 43 בתי קופי שופס נוספים (בשנים קודמות המספר הצטמצם מ-350 ל-228). ראש עיריית אמסטרדם יוב כהן העדיף לא לשנות את המצב הקיים אך נענה בחוסר רצון. הוא ציין כי חנויות קופי שופס כבר אינם רשאים למכור ללקוחות מתחת לגיל 18, ולכן למדיניות לא תהיה השפעה רבה.
לקראת סוף שנת 2013 אמר ראש עיריית אמסטרדם אברהרד ואן דר לאן כי בשנת 2014, חלק מהחנויות הסמוכות לבתי ספר ייאלצו להיסגר. היה דיון בנושא בשאלה האם הן יצטרכו להיסגר לחלוטין או רק בשעות הלימודים, והאם יוכלו לנהל עסקים לאחר השעה 18:00 ובסופי שבוע, אם יהפוך לחוק.
תיירות.
לכל עירייה משלה ישנה מדיניות קופי שופ. חלקן אינן מאפשרות את קיומם. מרבית העיריות נשלטות על ידי מפלגות פרוטסטנטיות קפדניות, או גובלות בבלגיה וגרמניה ואינן מעוניינות לקבל "תיירות סמים" מאותן מדינות. במאמר שנערך ב-19 במרץ 2005 ב-"Observer" צוין כי מספר החנויות ההולנדיות ירד מ-1,500 ל-750 בחמש השנים הקודמות, בעיקר בגלל לחץ מצד ממשלת הקואליציה השמרנית. המדיניות "ללא צמיחה" של ערים הולנדיות רבות משפיעה על רישוי חדש. מדיניות זו מצמצמת אט אט את מספר הקופי-שופס, מכיוון שאיש אינו יכול לפתוח חדשה לאחר סגירתה. מרבית העיריות הגדירו אזור מסוים (למשל סביב בתי ספר ובתי ספר תיכוניים) שבו אסור להכניס קופי שופס, שעשויים להיות ממאה מטרים למספר קילומטרים. עיריית טרנאוזן הציבה תמרורים המראים את הדרך לקופי שופס והחליטה להגביל את חוקי העזר המקומיים לקנאביס ממאי 2009.
במאסטריכט בתי הקופי שופס אסורים לתיירים זרים. הוצע אמצעי שנוי במחלוקת להנהגת מערכת חברות "Wietpas" (הולנדית) או "העברת עשבים שוטים" - שנדחפה בעיקר על ידי מפלגות פוליטיות נוצריות במסגרת ממשלת הקואליציה ההולנדית. מעבר זה אם יעבור עתיד להגביל את מכירת הקנאביס של החנויות לתושבי הולנד באמצעות כרטיס חבר בלבד. האיסור על תיירים זרים החל בשלושה מחוזות דרומיים ב-1 במאי, והוא אמור להימשך בפריסה ארצית עד סוף 2012. למרות הפגנות נחרצות מצד בעלי החנויות, שופט בהולנד אישר חוק חדש שיאסור על כניסת תיירים זרים לחנויות הקנאביס. עורכי דין המייצגים את בעלי החנויות הבטיחו לערער על פסק הדין ומחאות בעניין נמשכת. לעיריות אכן יש שליטה כלשהי בעניין, לדוגמה בתי קופי שופס בעיר הבירה התיירותית אמסטרדם עדיין מוכרים לזרים ללא כל אפליה או דרישות / מגבלות נוספות.
עישון במקום.
מפרקי עישון היו נפוצים בחנויות הקופי שופס. מאז ה-1 ביולי 2008 חל איסור על עישון טבק בהולנד האוסר עישון טבק בכל המלונות, המסעדות והחנויות. לכן, זה בלתי חוקי כעת לעשן מפרקים המכילים טבק בקופי שופס. אף על פי שעדיין ניתן לעשן בונגים ומפרקי קנאביס טהורים בתוך המקום, עישון סיגריות או מפרקים המכילים טבק מותר רק בחדר עישון נפרד. מרבית בתי הקופי שופס עדיין מוכרים מפרקים מעורבים / ריסים, כלומר המכילים טבק מעורבב עם קנאביס, ומתירים ללקוחות לעשן בחדרים בקומה העליונה או בקומה התחתונה. בניגוד לברצלונה, בה ישנו צורך לבקש חברות כדי להצטרף לקופי שופ פרטי, באמסטרדם כל אחד יכול ללכת ישירות לחנות ולקנות קנאביס.
איווט קופר
איווט קופר (באנגלית: Yvette Cooper; נולדה ב-20 במרץ 1969) היא פוליטיקאית בריטית חברת מפלגת הלייבור. קופר מכהנת כנציגת מחוז נורמנטון, פונטיפרקט וקאסלפורד בפרלמנט של הממלכה המאוחדת משנת 2010 (בשנים 1997–2010 כיהנה כנציגת מחוז פונטיפרקט וקאסלפורד). כיהנה כמזכירה ראשית במשרד האוצר ושרת העבודה והפנסיה בקבינט של גורדון בראון.
ביוגרפיה.
קופר נולדה באינוורנס שבסקוטלנד וגדלה בהמפשייר. היא למדה בתוכנית המשולבת פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, לאחר מכן למדה באוניברסיטת הרווארד והשלימה תואר שני בכלכלה מבית הספר לכלכלה של לונדון. עבדה כעמיתת מחקר במרכז ביצועים כלכליים בבית הספר לכלכלה של לונדון ובשנים 1995 עד 1997 עבדה ככתבת כלכלית בעיתון האינדיפנדנט.
ב-1990 הצטרפה למפלגת הלייבור. היא שימשה עוזרת מחקר לשר האוצר בממשלת הצללים של הלייבור, בתקופת לימודיה בארצות הברית ייעצה לקמפיין הבחירות לנשיאות של ביל קלינטון ב-1992. בשובה לבריטניה שימשה יועצת לשרת הצללים הרייט הרמן. ב-1997 נבחרה לנציגת מחוז פונטפרקט וקסלפורד בפרלמנט הבריטי, הא כיהנה בוועדת החינוך והתעסוקה. ב-1999 מונתה לסגנית שר במשרד הבריאות. ב-2002 מונתה לשרה זוטרה במשרד המשפטים. ב-2003 מונתה לסגנית שר במשרד סגן ראש הממשלה. לאחר הבחירות ב-2005 מונתה לשרה במשרד סגן ראש הממשלה ולאחר מכן שימשה שרה זוטרה במשרד השיכון. בינואר 2008 מונתה למזכירה הראשית במשרד האוצר, האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. ב-2009 מונתה לשרת העבודה בקבינט. לאחר הפסד הלייבור בבחירות ב-2010, שימשה שרת העבודה, שרת החוץ, השרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות ושרת הפנים בממשלת הצללים של הלייבור.
ב-2015 הודיעה על כוונתה להתמודד לראשות מפלגת הלייבור, היא זכתה לכ-17% מקולות המצביעים וסיימה שלישית אחרי ג'רמי קורבין המנהיג הנבחר ואנדי בורנהאם. לאחר הבחירות הפסיקה לכהן כממשלת הצללים של הלייבור. בנובמבר 2021 מונתה על ידי מנהיג הלייבור קיר סטארמר לשרת הפנים בממשלת הצללים שלו.
קופר נשואה ואם לשלושה. בן זוגה הוא אד בולס, בכיר במפלגת הלייבור שכיהן במקביל אליה בקבינט של בראון.
קדשי קדשים
אל-מועתצם
ישורון (פירושונים)
סמואל בושאר
סמואל בושאר (בצרפתית: Samuel Bochart; 30 במאי 1599 - 16 במאי 1667) היה מזרחן צרפתי וחוקר המקרא, כומר בכנסייה הרפורמית הצרפתית .
בושאר היה תלמידו של תומאס ארפניוס , ורבו של פייר דניאל אואה.
לשני כרכי ספרו "Geographia Sacra seu Phaleg et Canaan" (גאוגרפיה של ארץ כנען, קן 1646) נודעה השפעה עמוקה על פרשנות המקרא במאה ה-17.
טקס פרסי אנני ה-41
טקס פרסי אנני ה-41 (באנגלית: 41st Annie Awards) נערך ב-1 בפברואר 2014 ובמהלכו הוענקו פרסים על תחום ההנפשה בקולנוע ובטלוויזיה בשנת 2013. הטקס נערך באולם "רויס הול" שבארצות הברית, והונחה על ידי פטריק וורברטון.
זוכים ומועמדים.
פרסים כלליים מרכזיים.