מדענים מסוימים זיהו אזורים במוח הקשורים לתפיסת החידוש, אשר מגורים כאשר אנחנו מתמודדים עם "נסיבות חריגות או מפתיעות". מידע מתקבל בתחילה בהיפוקמפוס, האתר של איחוד זיכרון לטווח ארוך, שבו המוח מנסה להתאים את המידע החדש עם דפוסים מוכרים שכבר מאוחסנים בו. כאשר הוא אינו מסוגל לעשות זאת, המוח משחרר דופמין, כימיקל הממריץ את האמיגדלה, אתר הרגש, ויוצר תחושה מענגת הקשורה לזיכרון החדש. במילים אחרות, כיף נוצר על ידי גירוי המוח עם חידושים.
סוגי כיף.
ישנם שמונה סוגים של חוויות אינטראקטיביות המזוהים כ"כיפיים":
בתרבות הפופולרית.
בעולם המודרני, "לעשות כיף" נמכר כמוצר צריכה בצורה של משחקים, טלוויזיה, צעצועים ושעשועים אחרים וגם בכל מה שקשור לבילוי משפחתי מהנה ונושאים הנוגעים ללייף סטייל. סוציולוגים מרקסיסטיים, כגון אסכולת פרנקפורט, מבקרים את ההנאה המיוצרת בייצור המוני כמחושבת וריקה מכדי לספק סיפוק מלא. ביל גריפית' מבקר את הדיספוריה הזו באמצעות קריקטורה סאטירית בשם "זיפי ראש-סיכה", השואל בצורה מכנית: "?Are we having fun yet" (האם אנחנו נהנים כבר?). השיר "She's Leaving Home" של להקת הביטלס כולל שורה, שעל פיה - כיף זה הדבר היחיד שלא ניתן לקנות בכסף ("Fun is the one thing that money can't buy").
שער טיבורטינה
שער טיבורטינה (בלטינית: Porta Tiburtina - "פורטה טיבורטינה") או שער סן לורנצו (Porta San Lorenzo - "פורטה סן לורנצו") - "שער לורנצו הקדוש" הוא שער בחומת אורליאנוס של רומא. בשער זה החלה ויה טיבורטינה.
היסטוריה.
במיקום בו ניצב השער, ניצבה קשת שנבנתה על ידי הקיסר אוגוסטוס במקום בו נפגשו שלוש אמות מים: האקווה מרקיה, האקווה יוליה והאקווה טפולה, ועברו מעל הויה טיבורטינה (דרך טיבורטינה).
הקיסר אורליאנוס שילב את הקשת בחומת אורליאנוס, והפך אותה לאחד השערים בחומה. בעת שלטונו של הקיסר הונוריוס, במאה החמישית, שופץ השער, ונבנה מבנה שער קדמי.
במהלך ימי הביניים החלו אנשים לקרוא לשער בשם "שער סן לורנצו" (שער לורנצו הקדוש) על שם בזיליקת סן לורנצו פיואורי לה מורה הסמוכה. כינויים נוספים להם זכה שער הם "קאפו דה בווה" (Capo de' Bove) או "שער טאורינה" (Porta Taurina - פורטה טאורינה) היינו "שער השוורים" על שום תגליפי גולגולות השוורים שבראש השער.
בחזית השער נערך קרב ב-20 בנובמבר 1347.
בסמוך לשער נמצאת כיום כנסיית סנטה ביביאנה.
כתובות השער.
על השער שנבנה על ידי אוגוסטוס מצויות שלוש כתובות:
פורטה טיבורטינה
שער סן לורנצו
גני סאלוסטיוס
גני סאלוסטיוס (בלטינית: Horti Sallustiani - "הורטי סאלוסטיאני") הם גנים שהוקמו על ידי ההיסטוריון הרומאי סאלוסטיוס.
הגנים המעוצבים נבנו בצפון מערב העיר רומא, באזור שלימים הפך לרובע השישי של רומא בתקופת אוגוסטוס, בין גבעת פיניקיאן לגבעת הקווירינל, ובסמוך ל"ויה סאלאריה" ולימים גם לפורטה סאלאריה.
כיום האזור בו ניצבו הגנים - אזור "סאלוסטיאנו" - משמר את השם המקורי של המקום.
היסטוריה.
שטח הגנים נרכש על ידי סאלוסטיוס ככל הנראה ממשפחתו של יוליוס קיסר במאה הראשונה לפנה"ס. סאלוסטיוס, שהתעשר במהלך כהונתו כמושל פרובינקיית "אפריקה", הקים את הגנים לרווחת משפחתו. הגנים נותרו בבעלות משפחתו של סאלוסטיוס עד תקופת שלטונות של הקיסר טיבריוס אשר רכש את הגנים. הקיסר נרווה נפטר באחת הווילות שבגן בשנת 98. הגנים נהרסו במהלך ביזת רומא על ידי הגותים בשנת 410.
במהלך המאה ה-17 רכש לודויקו קרדינל לודוויזי, אחיינו של האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר את שטח הגנים, והקים בהם את וילה לודוויזי. במהלך הקמת הוילה התגלו שרידי הגנים ופסלים רבים שניצבו בהם.
תיאור הגנים.
הגנים כללו מקדשים רבים וביתנים רבים, בהם מקדש לאלה ונוס, היפודרום ונימפאום. כמו כן הוצבו גנים פסלים רבים, אובליסק מצרי שהיה למעשה העתק רומי ולא אובליסק מצרי מקורי. אובליסק זה ניצב כיום בחזית כנסיית טריניטה דאי מונטי בראש המדרגות הספרדיות. בין היצירות שהתגלו בגנים ניתן למנות את כד בורגזה, שהתגלה במאה ה-16 ומוצג כיום במוזיאון הלובר, את "הגאלי הגוסס" ואת "הגאלי המתאבד" וכן את כס לודוויזי שהתגלה בשנת 1887 ואת כס בוסטון שהתגלה בשנת 1894.
הקיסר אורליאנוס, שהתגורר במבנים שבגנים, בנה בגנים את אכסדרת מיליאנסיס (בלטינית: porticus Miliarensis) אשר שימשה אותו לאימונים אישיים ולאימון סוסיו. אכסדרה זו, שמשמה עולה שאורכה היה 1,000 צעדים, לא נתגלתה, וייתכן שלא התקיימה, ומדובר באכסדרה שהייתה חלק מהדומוס אורוס.
מובילאיי
מוֹבִּילְאַיי טכנולוגיות ראיה בע"מ (Mobileye), המוכרת במותג מובילאיי, היא חברה העוסקת בפיתוח טכנולוגית נהיגה אוטונומית וייצור ומערכות סיוע מתקדמות לנהג (), המבוססות על טכנולוגיות עיבוד תמונה, שבבי מחשב, ותוכנה. במרץ 2017 נמכרה מובילאיי לאינטל. המשרדים הראשיים של מובילאיי ומרכז הפיתוח ממוקמים בירושלים, ומשרדי המכירות פרוסים ברחבי העולם - ירושלים, תל אביב, חיפה, פתח תקווה, ניו יורק, דיסלדורף בגרמניה, שנגחאי בסין וטוקיו שביפן.
היסטוריה.
מובילאיי נוסדה בישראל בשנת 1999 על ידי פרופסור אמנון שעשוע כאשר פיתח את מחקרו האקדמי למערכת ראייה שיכולה לזהות כלי רכב באמצעות מצלמה ואלגוריתמי תוכנה על מעבד.
מובילאיי הקימה את מרכז המחקר הראשון שלה בשנת 2004, והשיקה את הדור הראשון של מעבד EyeQ1 ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 2008. הטכנולוגיה הציעה סיוע לנהג כולל AEB (בלימת חירום אוטומטית). אחד מכלי הרכב הראשונים שהשתמשו בטכנולוגיה זו היה הדור החמישי של BMW סדרה 7. גרסאות עוקבות של השבב שוחררו ב-2010, 2014 ו-2018.
ב-2013, הודיעה מובילאיי על מכירת 25% מהמניות למשקיעים ב-Blue-chip תמורת 400 דולר למניה, והעריכה את החברה בכ-1.5 מיליארד דולר.
מובילאי ייצאה להנפקה בבורסת ניו יורק בשנת 2014. היא גייסה 890 מיליון דולר לפי שווי שוק של 15 מיליארד דולר. עד סוף השנה, הטכנולוגיה של מובילאיי הוטמעה ב-160 דגמי מכוניות שיוצרו על ידי 18 יצרני OEM שונים.
ב-2017 חשפה מובילאיי מודל מתמטי לבטיחות בנהיגה של רכבים אוטונומיים. המאמר מתאר מערכת בשם Responsibility-Sensitive Safety (RSS) אשר מגדירה את נושא האחריות וזהירות ברכבים אוטונומיים ועשויה לשמש פוליסות ביטוח למחוקקי תחבורה בבואם להסדיר רגולציה בנושא.
במרץ 2017 הודיעה אינטל כי תרכוש את מובילאיי תמורת 15.3 מיליארד דולר, והעסקה הושלמה באוגוסט 2017. זו העסקה הגדולה ביותר בתולדות המשק הישראלי.
באוקטובר 2018 מובילאיי וולקסווגן פרסמו תוכנית למסחר של Mobility as a Service (MaaS) בישראל. החברה החלה בניסויי robotaxi עם רכבים חשמליים NIO במאי 2020 לאחר עיכוב בהגעת רכבים של וולקסווגן. ב-2021 הושקה בתערוכת IAA Mobility במינכין בגרמניה.
ב־2018, דואר ישראל השיקה בול על טכנולוגיית מובילאיי כחלק מהסדרה על הישגיים ישראלים.
מובילאיי הדגימה נסיעה במכונית אוטונומית המצוידת במצלמות בלבד ברחובות ירושלים בינואר 2020 לאחר מכן ניסה את המכוניות במינכן ובניו יורק.
בדצמבר 2021, אינטל הודיעה על תוכניתה להסב את מובילאיי לחברה ציבורית באמצעות הנפקה של מניות חדשות שיונפקו ב-2022, תוך שמירה על בעלות הרוב בחברה.
שיתופי פעולה.
מובילאיי יצרה מספר שותפויות עם יצרניות רכב מאז הקמתה. החברה השיקה סדרות מרובות עבור LDW על רכבי Cadillac STS ו-DTS ועל רכבי BMW 5 ו-6. בשנת 2016, מובילאיי ודלפי יצרו שותפות לפיתוח מערכת נהיגה אוטונומית כמעט מלאה עד 2019. בתחילת 2017, הכריזה מובילאיי על שותפות עם BMW לשילוב הטכנולוגיות בכלי רכב שיצאו לשוק בשנת 2018. בשנת 2018, הכריזה על שותפויות עם BMW, ניסאן ופולקסווגן. בשנת 2019, מובילאיי ו-NIO הודיעו כי ישתפו פעולה בפיתוח AVs לשוקי צרכנים בסין ובטריטוריות מרכזיות אחרות. ביולי 2020, מובילאיי ופורד הכריזו על עסקה שבה מובילאיי תספק את הציוד והתוכנה המבוססים על מצלמות EyeQ שלה על פני קו המוצרים הגלובלי של פורד. גם בשנת 2020, מובילאיי הודיעה על שותפות עם WILLER29 והשיקה שירות רובוטקסי ביפן, טייוואן ודרום מזרח אסיה ועם Geely עבור ADAS. באותה שנה הודיעה אינטל כי רכשה את Moovit, חברת פתרונות ניידות כשירות (MaaS), כדי לשפר את היצע ה-MaaS של מובילאיי.
בפברואר 2021, Transdev Autonomous Transport System (ATS) יחד עם Lohr Group ומובילאיי יצרו שותפות לפיתוח ופריסה של מעבורות אוטונומיות, ובאפריל הודיעה מובילאיי על שותפות עם Udelv על רכב ההובלה החשמלי לנהיגה עצמית מהדור הבא של החברה שנקרא "טרנספורטר", במטרה להתחיל בפעילות מסחרית ב-2023. במאי 2021, Toyota Motor Corp בחרה במובילאיי בספק הגרמני ZF לפתח ולספק מערכות עזר לנהג עבור מספר פלטפורמות רכב. החברה גם החלה שותפות עם Mahindra בשנת 2021.
טסלה.
באוגוסט 2015 הודיעה חברת טסלה, כי תשתמש בטכנולוגיה של מובילאיי על מנת לאפשר את פתרון ההנעה העצמית שלה, שישולב במכוניות מדגם S החל מאוגוסט 2015. טסלה לא שיתפה את הכוונות שלה עם מובילאיי ולאחר ההתרסקות הקטלנית הראשונה של מודל S האוטונומית ביוני 2016 הכריזה מובילאיי על סיום שיתוף הפעולה עם החברה. שתי החברות הביעו חוסר הסכמה לגבי גרימת התאונה כאשר מנכ"ל מובילאיי טען כי טסלה "דחפה את גבולות הבטיחות" וכי טייס אוטומטי הוא "מערכת סיוע לנהג" ולא "מערכת ללא נהג". מובילאיי גם פרסמה הצהרה כי המערכות שלה לא תוכננו לזהות "פנייה רוחבית לרוחב נתיב" ולא יהיו להן יכולות אלו עד 2018.
טכנולוגיה.