הקליפ נפתח בריהאנה עומדת מול שורה של חיילים שחוזרים אחרי ריהאנה שצועקת את שורת הפתיחה של השיר ומצדיעים לה. לאחר מכן השיר מתחיל וריהאנה נראית במדבר כאשר ישנן התפוצצויות ברקע. בפזמון נראית ריהאנה מתגלגלת על אבנים שהיא מרוחה בבוץ ועומדת מאחורי קבוצה של חיילים שמחזיקה רובים. לאחר הפזמון נראית ריהאנה שהיא נמצאת בתור בונקר משחקת משחקי הימורים עם חיילים. בפזמון השני נראית ריהאנה שהיא עומדת על טנק ורוד ושרה את מילות השיר. לאחר מכן היא מתהלכת במדבר עם רובה שפניה מכוסות ברשת ולאחר מכן הבית של יאנג ג'זי מתחיל אותו הוא נראה שר שברקע חיילים יורים ויש הדי פיצוצים. בבית האחרון שלפני הפזמון ובפזמון עצמו כל הסצנות בקליפ חוזרות על עצמן על לסיומו.
ביקורות.
פיטר גסטון מ-"Spin" כתב שהקליפ של השיר מזכיר שילוב של "Rhythm Nation" של ג'נט ג'קסון ו-"Dirrty" של כריסטינה אגילרה: "בקליפ ריהאנה תפסה פאזה של מנורות שמאירות באור עמום, מתחמקת מפיצוצים במדבר ולוקחת הפסקה ממחנה אימונים כדי למרוח את עצמה בבוץ".
ג'יימס דיין מ-MTV News הראה את הקליפ למעריצים בכיכר טיימס בניו יורק כדי לשאול את דעותיהם. הרוב אמרו שהיא נראית "סקסית" בקליפ, והסכימו שהיא שונה מקליפים ותצוגות קודמות כאשר ישנה השפעה מחייה הפרטיים. ביל למב מ-"About.com" כתב: "אני חייב להודות שאני לא מבין את הנקודה של ריהאנה מזיזה את הצריח באקדח של טנק ורוד לבושה באוזניים של מיקי מאוס. נראה כי הקליפ לקח השראה במראה מאפגניסטן או עיראק כששאר השחקנים נראים קרובים ככל האפשר לאנשי צבא אמיתיים." לאמב מתח ביקורת על חוסר הרגישות והכיבוד של הקליפ בשימוש בצבא ובנשק להשמדה על מנת להציג את המלחמה באור זוהר, ואמר: "האם דאף ג'אם, חברת התקליטים של ריהאנה, צריכה להזכיר כי זה בא בעקבות המדינה ששלחה עוד 30,000 חיילים מארצנו למלחמה של ממש, בעיני רוחי זה אחד הצעדים הפזיזים ביותר והטעונים, של אמן פופ גדול בזיכרון האחרון שלי".
הופעות חיות.
על מנת לקדם את השיר ריהאנה הופיעה איתו לראשונה במופע של ג'יי זי באצטדיון Pauley Pavilion. בנוסף היא גם הופיעה עם השיר במסגרת הופעה לקידום האלבום לרגל השקת הסמארטפון Nokia X6 בלונדון. בנוסף היא גם ביצעה את השיר בטקס ה-AMA ביחד עם השיר "Wait Your Turn". כשבועיים לאחר מכן היא שוב הופיעה עם השיר הפעם בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ביחד עם השיר "Russian Roulette". כמה ימים לאחר מכן היא ביצעה אותו בטקס ה-BET Awards ובאירוע של רשת NBC.
בפברואר 2010 היא המשיכה להופיע עם השיר הפעם בתוכנית של אלן דג'נרס ביחד עם השיר "Don't Stop the Music". למחרת הא גם הופיעה ב-AOL Music Sessions עם השיר ביחד עם מספר שירים נוספים. יומיים לאחר מכן היא הופיעה עם השיר בסופרבול ביחד עם טימבלנד וג'סטין ביבר. במרץ 2010 היא הופיעה היא הופיעה עם השיר בטקס פרסי ניקלודיאון לצד שני שירים נוספים. במאי 2010 הופיעה בפסטיבל Radio 1's Big Weekend 2010, שם ביצעה את השיר כחלק מרשימת השירים של המופע ושנתיים לאחר מכן הופיעה שוב בפסטיבל עם השיר כחלק מרשימת השירים של המופע. בנוסף השיר היה חלק מרשימת השירים של סיבובי ההופעות "Last Girl on Earth Tour" ו-"Loud Tour".
ביקורות.
גרג קוט מ-"Chicago Tribune" אמר כי "ריהאנה לוחצת על השיר עם עזרה של יאנג ג'זי". מוניקה הררה מבילבורד כתבה: "ריהאנה למעשה לוקחת את עמדת ההיפ הופ ואפילו מגייסת את הראפר האולטימטיבי יאנג ג'זי". הררה המשיכה ואמרה "אף כי אנו לא מוצאים את ריהאנה באזור הנוחות האופייני לה, הרי זה לא בדיוק מה שהיא כיוונה אליו עם החומר החדש שלה - והוא עובד". אלקסיס פטרידיס מה-The Guardian כינה את השיר כנקודת השיא של האלבום (לצד השיר "Rude Boy"): "שניהם מנצלים את הסגנון הקולי המושך ביותר של ריהאנה, מונוטוני." לאה גרינבלט מ-"Entertainment Weekly" הגיבה על סגנון הקול של ריהאנה ועל האישיות שהיא מאמצת בשיר: "ריהאנה מנפנפת בהיפ-הופ שלה, נשענת בכבדות על המבטא הקריבי שלה".
פרעות פאס (1912)
הטריטל
נמל התעופה קרוידון
נמל התעופה קרוידון (באנגלית: Croydon Airport) היה שדה תעופה בדרום מטרופולין לונדון שבבריטניה, אשר שימש כנמל התעופה האזרחי המרכזי של לונדון מאז תום מלחמת העולם הראשונה ועד לשלהי שנות ה-40. הוא נסגר בשנת 1959.
תולדות נמל התעופה.
שנות העשרים והשלושים.
מקורו של נמל התעופה קרוידון הוא בשני שדות תעופה קטנים, בדינגטון (beddington) וואדון (Waddon), שהוקמו בגבול בין הרבעים קרוידון וסאטון במהלך מלחמת העולם הראשונה ולצרכיה. הם שכנו ממזרח וממערב לכביש ציבורי (Plough Lane).
לאחר תום המלחמה הוחלט לצרף את שני שדות התעופה לשם יצירת נמל תעופה מרכזי ללונדון לטיסות בינלאומיות. הוא החל לפעול ב-29 במרץ 1920. המבנים הראשונים בנמל היו מגדל פיקוח מעץ ומבנה מכס. הכביש הציבורי הוסיף לפעול במרכז נמל התעופה החדש במשך מספר שנים; התנועה בו נעצרה מדי פעם לפי צורכי הפעילות האווירית בנמל.
הטיסות הבינלאומיות הראשונות מהנמל יצאו לפריז ולאחר מכן לאמסטרדם ורוטרדם. ב-1923 החלו טיסות לנמל התעופה ברלין טמפלהוף, והנמל הפך לבסיס פעולה של חברת אימפריאל איירווייז. קרוידון היה נמל התעופה הראשון בעולם שהפעיל פיקוח אווירי.
במהלך שנות העשרים התרחב נמל התעופה. בשוליו המזרחיים הוקמו המבנה הראשון בבריטניה שיועד לשמש כטרמינל לטיסות ומגדל פיקוח חדש, שנחנכו ב-1928. בנמל הוקמו מספר מוסכי מטוסים ולצד הטרמינל הוקם בית מלון. הטרמינל והמלון תוכננו בסגנון האדריכלי הנאו-קלאסי. מהנמל פעלו טיסות לאירופה ולרחבי האימפריה הבריטית. הוא שימש גם כבסיס לשירותי הדואר לארצות האימפריה.
שמו של הנמל החל להלך לפניו בזכות פעילותם ממנו של חלוצי תעופה שונים וביניהם:
ראש ממשלת בריטניה לעתיד וינסטון צ'רצ'יל השתתף בשיעורי טיסה רבים במטוסים שהמריאו מנמל קרוידון.
ב-11 ביולי 1936 המריא מהנמל המטוס אשר הוביל בהמשך את הגנרל פרנקו מהאיים הקנריים למרוקו הספרדית, מהלך אשר החיש את פרוץ מלחמת האזרחים בספרד.
גם תאונות טיסה היו מנת חלקו של הנמל. בחמורה שבהן, ב-9 בדצמבר 1936, התרסק מטוס דאגלס DC-2 של חברת KLM בעת המראה מהנמל בטיסה לאמסטרדם. 15 מ-17 נוסעיו נספו.
קו טיסות בין קרוידון לטבריה (ארץ ישראל).
בשנת 1931 החליטה חברת אימפיריאל איירווייז לחנוך קו תעופה בין קרוידון להודו דרך טבריה שבארץ ישראל, באמצעות נחיתות על פני ים כנרת במטוס ימי.
הטיסה הייתה משולבת במטוס ימי ובמטוס רגיל. ב-21 באוקטובר 1931 נחת המטוס הימי הראשון מסוג "S-17 Scipio Short" על פני הכנרת. הנוסעים הועברו מטבריה אל שדה התעופה צמח ומשם המריאו להודו דרך בגדאד במטוס יבשתי. לאחר שבשנת 1942 התרסק אחד המטוסים הימיים בכנרת בגלל סופה עזה פסקו הנחיתות הימיות שם.
מלחמת העולם השנייה.
ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 נסגר הנמל לפעילות אווירית אזרחית והפך לבסיס מטוסי קרב של חיל האוויר המלכותי. במסגרת זאת השתתפו מטוסיו בקרב על בריטניה.
ב-15 באוגוסט 1940, במהלך הקרב על בריטניה, הותקף הנמל על ידי חיל האוויר הגרמני. מבנים בו ניזוקו לרבות בניין הטרמינל האזרחי, כארבעים מטוסי אימון שחנו בנמל הושמדו וששה חיילים נהרגו. בהפצצה נגרמו אבדות כבדות בנפש וברכוש במפעלים אזרחיים ששכנו בסמוך לנמל. שמונה מ-22 המטוסים הגרמנים התוקפים הופלו. ב-1944 הפך הנמל לבסיס של פיקוד התובלה של חיל האוויר המלכותי.
סגירת הנמל.
לאחר תום המלחמה, בפברואר 1946, שב קרוידון לשמש כנמל תעופה אזרחי. הוא השתרע על פני שטח של כ-1.25 קילומטרים רבועים. פעלו בו אז שלושה מסלולי טיסה:
כבר לאחר המלחמה התברר כי קרוידון לא יוכל כלל להתרחב לפי צורכי התעופה האזרחית המודרנית, אשר הצריכה מסלולים ארוכים יותר ושטחי חניה רחבים יותר, וזאת בשל הבנייה בדרום לונדון אשר הקיפה אותו מכל צדיו. בנייה זו וקרבת הנמל למרחבים האוויריים של נמלי התעופה הית'רו וגטוויק עוררה גם חששות בטיחותיים. ב-1946 נבחר לפיכך הית'רו שבמערב מטרופולין לונדון לשמש כנמל התעופה העיקרי של העיר.
פתיחת בסיס חיל האוויר המלכותי נורתהולט שבמערב לונדון לטיסות אזרחיות הפחיתה את נפח הפעילות בנמל קרוידון. בספטמבר 1946 יצאו ממנו 218 טיסות בשבוע ליעדים בבריטניה, אירלנד ויבשת אירופה. בשנה שלאחר מכן יצאו ממנו 56 טיסות בשבוע.
ב-1952 נפלה ההחלטה לסגור את נמל קרוידון, אך הוא הוסיף לפעול במשך שבע שנים בשירות מטוסים קטנים. הוא נסגר ב-30 בספטמבר 1959.
האתר כיום.
מאז סגירת הנמל נבנתה שכונת מגורים על חלקו המערבי של שטחו לשעבר, ומבני תעשייה נבנו בחלקו המזרחי, בסמוך לבניין הטרמינל. שמות רבים מהרחובות שנבנו על שטח הנמל נקבעו בהשראת עברו (Imperial Way, Spitfire Way ועוד). חלק משטח הנמל לשעבר מהווה עד היום שטח פתוח, ומשמש כפארק ירוק וכאתר לטיולים ולמשחקי ספורט.
מקצת ממבני נמל התעופה עומדים עדיין על תילם. הבולטים שבהם הם בניין הטרמינל ומגדל הפיקוח המשולב בו. בניין הטרמינל () נקרא כיום בית שדה התעופה. הוא משמש כבניין משרדים וחללו הפנימי הנרחב משמש לעיתים לאירוח סעודות. בשנת 1997 הוצב על גבי כן לפני חזית הבניין מטוס מדגם דה הבילנד הרון (Heron) – דגם המטוס שהוביל את טיסת הנוסעים האחרונה מהנמל. מתקרת אולם הטרמינל תלוי מטוס נוסף – מטוס אימון מדגם דה הבילנד טייגר מות'. במבנה מגדל הפיקוח שוכן מרכז המבקרים של נמל התעופה לשעבר. מלון שדה התעופה מוסיף לתפקד כמלון מסחרי.