לאורך חוברות הקומיקס, בטי הפכה לחברתה-אויבתה של שריל, אך למרות התחרותיות ביניהן על לבו של ארצ'י, בטי הוקירה את ידידותה עם שריל. לאחר שוורוניקה משפילה את שריל בפומבי במהלך עלילת "Friendly Fire", ובעקבות כך בטי החלה לנהוג בקרירות כלפי ורוניקה. לבסוף, ורוניקה, שרצתה לזכות מחדש בידידותה עם בטי שחסרה לה, התנצלה בפומבי בפני שריל. לא ברור עד כמה הכותבים של "ארצ'י קומיקס"; מלבד הכותבת הולי גולייטלי (כותבת "Friendly Fire") הציגו את בטי ושריל כחברות, אך קו עלילה שהוצג ב-"Archie &amp; Friends" בתחילת שנת 2006, מראה את בטי מציעה שהיא, ורוניקה ושריל ייצאו ל'פופ'ס שוקליט" ויבלו, וורוניקה ושריל מסכימות לכך, מה שמראה שבטי ושריל עדיין חברות. במהלך עונתה הראשונה של "ריברדייל", האל קופר, אביה של בטי, חושף שסביו היה למעשה אחיו של סביו של קליפורד, אביה של שריל; מה שהפך את שריל ובטי לדודניות.
בסוף שנות ה-90, שריל החלה לצאת עם דילטון דוילי, לאחר שהשניים התכתבו באופן אנונימי באינטרנט, התאהבו, נפגשו בחיים האמיתיים, והחליטו להמשיך את הקשר הרומנטי שלהם; אם כי מאוחר יותר הקשר הרומנטי בין השניים התפוגג ולא הוזכר שוב. בשלב מסוים, רג'י ושריל ניהלו קשר רומנטי בשל הדמיון באישיותם של השניים. עם זאת, הקשר הרומנטי לא צלח והשניים נפרדו.
אחותו הצעירה של דמותו של ראג' פאטל, טינה פאטל, שהוצגה במקור ל"ארצ'י קומיקס" בשנת 2007, אך נכתבה במקום עבור סדרת הטלוויזיה "ריברדייל", שם היא מופיעה כאחת מחברותיה הטובות ביותר של שריל בלוסום.
פמברוק.
במהלך הופעתם הראשונה ב"ארצ'י קומיקס", שריל וג'ייסון התגוררו בקהילת פמברוק היוקרתית, השכנה לריברדייל, עד לביטולה השקט של סדרת הקומיקס בכיכובה ומעברה לפריז. עם זאת, שריל זכתה לפופולריות ממעריצי "ארצ'י קומיקס", והוחלט להשיב אותה בשנית. במהלך סדרות הקומיקס המודרניות של "ארצ'י קומיקס", שריל מתגוררת בריברדייל, ולא עוד בפמברוק, אם כי במספר סדרות היא ואחיה חוזרים לבקר שם חברים. (לאחר שמשפחתה כמעט איבדה את כל עושרה בסדרה אחת, הוריה החליטו לרשום אותה ואת אחיה לתיכון ריברדייל מאותן הסיבות שמשפחת לודג' רשמה את ורוניקה לבית ספר ציבורי במקום לבית ספר פרטי).
אקדמיית פמברוק הוא בית הספר הפרטי המקומי בעיירת פמברוק, ותלמידיה מתוארים לרוב כיריביהם של תלמידי תיכון ריברדייל, ומזלזלים בתלמידים המתגוררים בריברדייל ונותנים להם את הכינוי "עירוניים". התאומים בלוסום הם היחידים מפמברוק שניהלו בגלוי קשרים רומנטיים עם תלמידים אחרים מריברדייל, נוהג שרוב תלמידי אקדמיית פמברוק בקושי סבלו אלמלא עושרם והפופולריות של התאומים.
גרסאות אחרות.
אחרי המוות עם ארצ'י.
שריל, יחד עם אחיה, ג'ייסון, מופיעה בסדרת הקומיקס האפל משנת 2013, "אחרי המוות עם ארצ'י", שם נרמז כי ג'ייסון מכריח את שריל לגלות עריות. במהלך הקומיקס, ג'ייסון מבטא קנאה נגד ארצ'י, ומאוחר יותר הוא מצהיר בפני שריל כי הוא רוצה להזדקן יחד איתה מבלי שאף אחד ישפוט אותם. בחוברת השביעית, לאחר טיול עם אחיה, במהלכו היא רוצחת אותו, היא שבה אל קבוצת השורדים ומבקשת מהם לכנות אותה "בלייז".
החיים עם ארצ'י: חיי הנישואין.
בשנת 2010, שריל בלוסום הופיעה בהופעת קמיע אורח בחוברת הראשונה של "החיים עם ארצ'י: חיי הנישואין", כשחקנית העובדת במלצרית בעבודה זמנית בלוס אנג'לס. התברר כי הוריה נישלו אותה מבחינה כלכלית, משום שלא הסכימו לכך שהיא עברה לשם כדי לממש את חלומה להיות שחקנית. במקביל, אחיה, ג'ייסון, החל לעבוד עבור מר לודג'.
שריל חזרה ל"החיים עם ארצ'י" בחוברת #21 (יולי 2012). בחוברת זו, שריל חוזרת לריברדייל; אך עם זאת, היא אינה מגלה לבני משפחתה וחבריה בבית שהיא חולה בסרטן השד.
ניו ריברדייל.
שריל בלוסום הופיעה בחוברת "Archie #13", הופעתה הראשונה בסדרת הקומיקס "ניו ריברדייל". בסדרה זו, שריל הוצגה כמלכת הכיתה של תיכון ריברדייל, שלא מעוניינת להתיידד עם ורוניקה לודג' לאחר שזה עתה עברה לריברדייל. בסדרה זו, שריל בלוסום היא הדמות הלסבית היחידה בריברדייל.
ביקורת.
בשנת 2011, שריל בלוסום דורגה במקום ה-92 ברשימת "100 הנשים הסקסיות ביותר בקומיקס" שפורסמה ב-"Comics Buyer's Guide" ונכתבה על ידי ברנט פרנקנהוף.
דודו באוכנר
דודו באוכנר (נולד ב-1980) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, במאי ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
דודו באוכנר נולד וגדל בפתח תקווה. בשנים 1996–1999 למד במגמת תיאטרון בתיכון ליידי דייוויס והיה סולן ושחקן בלהקת "עבר, הווה ועתיד" בפתח תקווה בניהולו של המוזיקאי עוזי חיטמן. בצה"ל עשה שירות צבאי מלא בחיל האוויר בתפקיד לוחם כיבוי אש, חילוץ והצלה.
הוא בוגר סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, בו למד בשנים 2003–2006. בתקופת לימודיו בסטודיו שיחק בשלושה סרטים חרדיים. בתום לימודיו ביים מערכוני בידור של מועדון הסטנד-אפ "קאמל קומדי קלאב"; אחר-כך שיחק בהצגה "חי בסרט" בתיאטרון חיפה, ביחד עם קבוצת השחקנים הצעירה של תיאטרון חיפה, מאת ובבימויו של שמעון מימרן. בשנים 2006–2009, שיחק בהצגות ילדים ונוער במסגרות המדיטק, תיאטרון העמותה לילדים ונוער, תיקי מילשטיין הפקות ותיאטרון הקיבוץ.
בשנים 2010–2014 הפיק, ביים ושיחק בהצגה "חנוך לוין בצבעים", מופע מחווה לחנוך לוין בהשתתפות גבי עמרני. בשנת 2012 כתב, ביים, שיחק ושר ב"קברניט עם רגל מעץ", מחזמר משיריו של בני ברמן, בהשתתפות אריק סיני. ביים את "סינדרלה", הפקת ילדים לחנוכה בכיכובה של רוני דואני; את הצגת הבידור "או אני או הקזינו" ואת המופע המוזיקלי של אריק סיני "שרים אהבה".
באוכנר שיחק בסדרות הטלוויזיה "איש חשוב מאוד", "רמזור", "שלטון הצללים" ו"המנצח". הוא שיחק בסרטי הקולנוע "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן", "תפוחים מן המדבר", "ילד טוב ירושלים", "מסע הטבעת" ובקופרודוקציה הישראלית- רוסית "הואן גוכים".תמונות יפואיות, המלך (פרי יצירתו-כתיבה בימוי והפקה)
באוכנר הוא היוצר, המנחה והעורך של שתי תוכניות רשת: "עד 120", ששודרה ב-Mako ובוואלה! בשנים 2014–2016 ו"קבלן קולות" ששודרה ב-ynet ב-2019. אלו תוכניות ראיונות סאטיריות עם פוליטיקאים ואנשים ידועים. בין המרואיינים: מירי רגב, אבי כץ, יורם שפטל, עופר שלח, חיים כץ, משה פייגלין, עיסאווי פריג', ישראל אהרוני, דוד ביטן ודודי אמסלם.
השתתף בפרסומות לבזק בינלאומי, קופת חולים מכבי, בנק לאומי ותשדירי בחירות. באוכנר מרבה לעסוק בדיבוב, בעיקר למגזר החרדי, דיבב בסדרת ההנפשה "חבורת תריג".
דודו באוכנר נשוי, אב לשלושה ילדים ומתגורר בהרצליה.
כתב יד טופקאפי
כתב יד טופקאפי הוא אחד מכתבי היד העתיקים ביותר של ספר הקוראן, והוא נכתב במאה ה-8 לספירה (שלהי המאה הראשונה בלוח השנה האסלאמי).
כתב היד הזה שמור בארמון טופקאפי, באיסטנבול שבטורקיה.
כתב היד משויך לעות'מאן בן עפאן.
גודלו של כתב היד הוא 41 ס"מ על 46 ס"מ. הוא מכיל יותר מ-99% מהקוראן, כשלמעשה רק שני עמודים (23 פסוקים) חסרים.
תופעת רנו
קרב באנוקברן
קרב באנוקברן (בגאלית סקוטית: Blàr Allt nam Bànag או Blàr Allt a' Bhonnaich, באנגלית: Battle of Bannockburn) היה קרב שנערך בין ה-23 ל-24 ביוני 1314 במסגרת מלחמת העצמאות הסקוטית הראשונה בין צבא ממלכת סקוטלנד, בפיקודו של רוברט דה ברוס, לצבא ממלכת אנגליה, בפיקודו של אדוארד השני, והסתיים בניצחון סקוטי מכריע. אף על פי שלא הביא לסיום המלחמה, אשר נמשכה כ-14 שנים נוספות, היווה הניצחון נקודת ציון בהיסטוריה של סקוטלנד.
ב-1313, לאחר שדרש רוברט דה ברוס מכל תומכיו של מלך סקוטלנד המודח ג'ון באליול להכיר בו כמלכם או לאבד את אדמותיהם, פלש אדוארד השני לסקוטלנד. בנוסף, באותה עת הייתה נתונה טירת סטירלינג, מצודה סקוטית שנכבשה על ידי האנגלים, תחת מצור של צבא סקוטי. המלך אדוארד כינס צבא רב עצמה, שהורכב מחיילים מאנגליה, מאירלנד ומויילס, במטרה להסיר את המצור - הצבא הגדול ביותר שפלש אי פעם לסקוטלנד. הניסיון להגיע לטירה ולהסיר את המצור נכשל, לאחר שנחסמה דרכו של הצבא האנגלי על ידי צבא סקוטי קטן יותר, בפיקודו של רוברט דה ברוס.
הצבא הסקוטי נחלק לשלוש יחידות שכונו "סקילטרון", עליהן פיקדו רוברט דה ברוס, אחיו אדוארד ברוס ואחיינו, רוזן מוריי. לאחר שסר הנרי דה בוהון נהרג על ידי ברוס ביומו הראשון של הקרב, נסוגו הכוחות האנגליים וחנו למשך הלילה. סר אלכסנדר סטון, אציל סקוטי שתמך באדוארד ולחם בשורות הצבא האנגלי, ערק באותו לילה לצידו של ברוס וסיפק לו מידע אודות מיקומו של מחנה האנגלים והמורל הנמוך השורר בו. רוברט דה ברוס החליט לצאת למתקפה כוללת, ולהשתמש ביחידות הסקילטרון במערך התקפי, אסטרטגיה אותה לא ניסה קודמו, ויליאם וולאס. הצבא האנגלי הובס בקרב סדור אשר הסתיים במותם של מספר מפקדים בולטים, כולל רוזן גלוסטר וסר רוברט דה קליפורד, ובנפילתם בשבי של רבים אחרים.
הניצחון על האנגלים בבאנקבורן הוא הניצחון המפורסם ביותר בהיסטוריה הסקוטית, והונצח פעמים רבות במשך מאות שנים באמנות ובשירים. הקרן הלאומית לסקוטלנד (National Trust for Scotland) מפעילה את מרכז המבקרים בבאנקבורן (שהיה ידוע בעבר כ"מרכז המורשת של באנקבורן", Bannockburn Heritage Centre). אף על פי שמיקומו המדויק של הקרב אינו ברור, הוקמה אנדרטה מודרנית בשדה מעל אתר משוער של שדה הקרב, בו ככל הנראה חנו הצבאות היריבים, ולצידו פסל של רוברט דה ברוס שתוכנן על ידי פילקינגטון ג'קסון (Pilkington Jackson). האנדרטה ומרכז המבקרים הסמוך נחשבים לאתרי התיירות הפופולריים ביותר באזור.
רקע.