החל משנת 2016 מתמקדת החברה בפיתוח, ומכירות של מכ"מים מבוססי תוכנה, ניידים וקומפקטיים שמותקנים על כלי רכב קרביים ומשמשים לגילו ועקיבה אחר טילי נ"ט, כטב"מים, רחפנים, מטוסים, פגזי מרגמה, טילים וארטילריה קצרת טווח. השימושים של מכ"מים אלה הם עבור מערכות הגנה אקטיבית (APS) לכלי רכב קרביים, פתרונות הגנה אווירית לטווח קצר (SHORAD) לתמרונים כולל (Counter-UAS) ומערוכת נגד טילים / ארטילריה / פגזים (C-RAM). בנובמבר 2016 מונה דב סלע, מנהל הפיתוח העסקי שלה, למנכ"ל החברה.
בשנת 2017, החברה סיפקה מעל למאה מערכות מכ"ם לחיל הנחתים של ארצות הברית, וצבא ארצות הברית, ורווחי החברה הוכפלו. בשנת 2018, המכ"מים שולבו במערכת ההגנה נגד רחפנים של הצבא הבריטי לשיפור יכולת ה-C-UAS שלו; בחבילת הציוד Leonardo DRS (MEP) לשדרוג יכולות התמרון המגן האווירי לטווח קצר של צבא ארצות הברית (IM-SHORAD); למערכת הלחימה ברחפנים של משרד ההגנה האמריקאי כנגד איומים אוויריים לא מאוישים (UAS); ולמערכת ההגנה האקטיבית של תעש מערכות, חץ דורבן, עבור חטיבת בראדלי בצבא האמריקאי. בנוסף, חברת ראדא פתחה משרדים ומפעל ייצור בג'רמנטאון, מרילנד (RADA USA), כדי לפתח את השוק המקומי של המכ"מים הטקטיים לצבא ארצות הברית. בנובמבר 2018, גייסה ראדא 12.5 מיליון דולר מפסגות בית השקעות ומהפניקס חברה לביטוח.
בשנת 2019, המכ"מים של ראדא השתתפו במגוון משימות הגנה, כולל הפלה של רחפן איראני במיצר הורמוז על ידי רכב של חיל הנחתים של ארצות הברית, שצויד במערכת גילוי והפלה לרחפנים. הדרישה הגוברת והולכת למכ"מים טקטיים, בשילוב עם העלייה במכירות של RADA USA, הובילה להכפלה של הרווחים השנתיים ושל מחיר המניה.
בשנת 2020, חברת ג'נרל דיינמיקס מערכות קרקע (GDLS) זכתה בחוזה על סך 1.2 מיליארד דולר מצבא ארצות הברית, כדי לייצר, לבחון ולספק מערכות IM-SHORAD המשלבות את המכ"ם הרב-תכליתי ההמיספרי של חברת ראדא (MHR).
ביוני 2022 הסכימו ראדא וחברת על מיזוג ביניהן, כך שבעלי המניות בראדא יקבלו 19.5% מהחברה הממוזגת.
בית סוהר אוהלי קידר
בית סוהר אלה
בית סוהר אשל
בית סוהר גבעון
בית סוהר דמון
הלקחנים – עולמה הסודי של ארייטי
הלקחנים – עולמה הסודי של ארייטי הוא סרט אנימה יפני משנת 2010. הסרט בבימויו של הירומסה יונביאשי, התסריט הוא של הייאו מיאזאקי, בהפקת סטודיו ג'יבלי. הסרט מבוסס על ספר הילדים "הלקחנים" מאת מרי נורטון.
הסרט היה לשובר קופות ולהצלחה ביקורתית נאה. בישראל הופץ הסרט בדיבוב עברי שהופק על ידי וידאופילם אינטרנשיונל.
תקציר העלילה.
הלקחנים הם יצורים ננסיים, שחיים הודות ליכולת שלהם לקחת (לגנוב) כמויות מזעריות של מזון וחפצים קטנים מבני האדם. הם לוקחים רק חפצים בהיעדרם לא יכולים לגרום לנזק ממשי לבני האדם. שוֹ בן ה-12 עובר לגור אצל דודתו, במהלך שהותו הוא מגלה כי מתחת לאחוזה שבו הוא מתגורר עם דודתו, מסתתרים משפחת לקחנים, והוא מסתקרן מאוד, ואף משאיר כל מיני סימנים ידידותיים על מנת ליצור קשר עם אריאטי. שו איננו מושפע מדעתם השלילית של אחרים על הלקחנים. לכן הוא מתיידד עם אריאטי, לקחנית מתחילה בת 14 שפגשה אותו בעת שיצאה למסע לקיחה עם אביה.
במהלך העלילה הארוּ, המשרתת, אומרת בגלוי שהלקחנים הם יצורים מסוכנים, מיותרים שיש לסלקם ואף גרוע מכך. אמנם היא חשה בקיומם של הלקחנים, ורק כאשר היא עוקבת אחרי שו, היא מגלה את מקום המחבוא שלהם, מתחת לבית. המשרתת תופסת את הומילי, אמה של אריאטי וכולאת אותה בתוך צנצנת. אריאטי מקבלת עזרה משו, ובכוחות משותפים היא מצליחה להציל את אמה. אך הפור כבר נפל, מאחר שנתגלו, על אריאטי ומשפחתה לעזוב מיד את הבית להקים בית חדש במקום מסתור אחר.
בית סוהר דקל
פסגת הייפוינטר
פסגת הייפוינטר (באנגלית: Highpointer Peak) היא הר ברכס האימפריה הבריטית, באי אלסמר בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
ההר, שגובהו כ-1,720 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 440 מטרים מעל סביבתו.
ממוקם 22 קילומטרים מערבית לפסגת ברבאו (הגבוה בהרי הרכס).
לקריאה נוספת.
• Jack Bennett, Not Won in a Day: Climbing Canada's Highpoints, PP 88-89
בית סוהר השרון
מאיה מעוז
מאיה מעוז (נולדה ב-7 ביולי 1973) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
מעוז נולדה בשנת 1973 ברמת גן. היא בוגרת בית הספר התיכון "תלמה ילין". שירתה בלהקה צבאית ולמדה משחק במחזור ל"ד (1996) של בית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי". במסגרת לימודיה, זכתה ב-13 מלגות הצטיינות (ירושלמי, זעירי, רודנסקי, קרן אמריקה – ישראל ועוד). עם סיום לימודיה הייתה מועמדת לפרס אנשי השנה בקטגוריית התיאטרון, ובשנים 1998 ו-1999 הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי. בשנת 1998 נבחרה לאחת מעשרת הצעירים המבטיחים של ישראל במסגרת חגיגות שנת היובל למדינה. בשנת 2001 הייתה מועמדת שוב לפרס התיאטרון הישראלי, בקטגוריית שחקנית המשנה. בשנת 2009 זכתה בפרס השחקנית המצטיינת ע"ש ישראל פלס מטעם פסטיבל "פותחים במה" העשירי של תיאטרון בית ליסין. בשנת 2016 זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בטקס פרסי התיאטרון הלאומי הבימה. בשנת 2019 זכתה בפרס הדסה ומיכאל קלצ'קין על תפקידה כמרתה במחזה "מי מפחד מוירג'יניה וולף".
בשנת 1998 כאשר שיחקה בהצגה "אותלו", הותקפה מעוז באלימות על ידי השחקן ג'וליאנו מר ועזבה את ההצגה. לכשתקף מר גם את מחליפתה, הוא הורחק מן ההצגה והשחקן יורם טולדנו נקרא להחליפו, כאשר גם מעוז שבה לשחק בהצגה.
בתיאטרון.
בתיאטרון חיפה: בשנת 1996 גילמה את לילית בהצגה "תשובה" מאת נוריאל טוביאס, בבימויו של אילן תורן. בשנת 1997 גילמה את הרפר בהצגה "מלאכים באמריקה" מאת טוני קושנר, בבימויו של רוני פינקוביץ'. באותה שנה גילמה את טייבל'ה בהצגה "טייבל'ה והשד שלה" מאת יצחק בשביס זינגר, בבימויו של מיכאל רזניקוביץ'. בשנת 1998 גילמה את דזדמונה בהצגה "אותלו" מאת וויליאם שייקספיר, בבימויו של יוסי פולק. בשנת 1999 גילמה את מריה בהצגה "להיות או לא להיות" מאת ארנסט לוביטש, בבימויו של רוני פינקוביץ'.
בתיאטרון בית ליסין: בשנת 2000 גילמה את ליסה בהצגה "הרומן הראשון שלי" מאת דונלד מרגוליס, בבימויו של אבישי מילשטיין. בגין משחקה בהצגה זו, מעוז הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2001. בשנת 2005 גילמה את גליה בהצגה "יומנים" מאת אורן יעקובי, בבימויה של קארין סיגל. בשנת 2008 גילמה את רבקה בהצגה "עלמה ורות" מאת גורן אגמון בבימויו של מיכה לבינסון. בשנת 2009 גילמה את שרה בהצגה "פרינסס מרי 7" מאת יואב מיכאלי, בבימויו של רוני פינקוביץ'. בגין משחקה בהצגה זו, זכתה מעוז בפרס השחקנית המצטיינת מטעם פסטיבל "פותחים במה" העשירי של תיאטרון בית ליסין.
בתיאטרון הספרייה: בשנת 1996 גילמה את אשת המושל בהצגה "מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברטולט ברכט בבימויו של עידו ריקלין. בשנת 2000 גילמה את פרידה בהצגה "טעות ברצח" מאת ג'נט גרין, בבימויו של מיטקו בוזקוב. באותה שנה גילמה את אשת פוטיפר במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת", מאת אנדרו לויד וובר וטים רייס, בבימויו של משה קפטן. בשנת 2001 גילמה את מולי בהצגה "מולי סוויני" מאת בריאן פריל, בבימויה של אתי רזניק. באותה שנה גילמה את מרילה במחזמר "האסופית" מאת ל.מ. מונטגומרי, אותו גם ביימה מעוז לצד משה קפטן. בשנת 2002 גילמה את סטפני בהצגה "דואט לאחת" מאת טום קמפינסקי, בבימויה של אתי רזניק.
בתיאטרון באר שבע: בשנת 2004 גילמה את וואלס ברייאר בהצגה "לא כולל שינה" מאת ליסה לומר, בבימויו של אלון אופיר.
בתיאטרון המסחרי: בשנת 2002 גילמה את הלנה במחזמר "קטנטנות" מאת סמדר שיר, בבימויו של משה קפטן. בשנת 2007 גילמה את מלכת נרניה במחזמר "נרניה" מאת ק.ס לואיס, בבימויו של משה קפטן.
בתיאטרון הקאמרי: בשנת 2011 גילמה את עדנה בהצגה "האסיר בלב העיר" מאת ניל סיימון, בבימויו של אלון אופיר. באותה שנה גילמה את ציקי בהצגה "בעל למופת" מאת יהושע סובול, בבימויה של איה קפלן. בשנת 2013 גילמה את מארי בהצגה "הם יורים גם בסוסים" מאת הוראס מק'קוי, בבימויו של שלומי מוסקוביץ'.