כקילומטר אחד דרומית-מערבית ל"כובעו של הז'נדרם" מצוי קמט נוסף – פטריית השמפיניון (Pli en Champignon de la Cernaise).
קמט זה נחשף לאחר שחיקה קרחונית מאוחרת לקימוט.
עיצוב קרחוני.
במהלך הרביעון כוסו הרי היורה בקרחונים. בתור הרביעון אירעו 20 מחזורים קרחוניים, אולם לא ידוע אם הרי היורה הושפעו מכולם או רק מחלקם, מפני שעדויות גאולוגיות ממחזור קודם נמחו באמצעות שחיקה קרחונית של מחזור חדש. עם זאת נותרו בהרי היורה עדויות משני מחזורי ההתקרחות האחרונים: "התקרחות ריס" (Riss glaciation) ו"התקרחות וורם" (Würm glaciation), ששיאה לפני כ-22,000 שנים. המחזור האחרון היה מצומצם ביורה, ולכן הותיר עדויות מקיומו ומן המחזור שקדם לו. מחזורי התקרחות אלה לא היו תלויים בהתקרחות הרי האלפים, והרי היורה היו מכוסים בכיפת קרח מקומית.
העיצוב הגאומורפולוגי של הרי היורה ברביעון הושפע בעיקר מקרחונים, במיוחד בשרשרת הגבוהה. שיעור השחיקה הקרחונית וסחיפת תוצריה במחזור האחרון נאמד ב-4,400±1,700 טונות לכל קילומטר רבוע בשנה – שיעור העומד על הסרת 6 מטרים בממוצע מגובה הרכס במחזור זה לבדו. לפי אומדן זה, שיעור השחיקה הקרחונית במחזורי ההתקרחות בפליסטוקן עומד על כ-100 מטרים, ובתוספת בליה כימית – כ-115 מטרים.
אחד הביטויים של העיצוב הקרחוני בהרי היורה הוא קרקסים קרחוניים, דוגמת Creux du Van ביורה השווייצרית שרוחבו כ-1,400 מ' ועומקו כ-150 מ'. צורת נוף זו נוצרת משילוב של בליה בתנאי קפיאה והפשרה, שחיקה קרחונית וסחיפה של תוצריהן.
היורה כיום.
התהליכים האורוגנזיים של הקימוט האלפיני נמשכים גם כיום והם מלווים בהתהוותם של מבנים חדשים ובפעילות סייסמית, תוך שיעורים גבוהים מהממוצע של התרוממות באלפים המערביים, ואף גבוהים מאלה בצפון רכס היורה. בדרום הרכס נמשך מעוות שכיוונו דומה לקימוט המקומי של היורה מהמיוקן לפליוקן.
הסיבות להתרוממות הרביעונית בהרי היורה מגוונות, והעיקרית בהן היא התרוממות איזוסטטית הנובעת מהסרת משקלה של כיפת הקרח מעל הרכס עם הפשרתה. סיבות נוספות הן תנועה טקטונית עכשווית והסרת מסה הנובעת ממפולות ומניצול של מי תהום. בנוסף להתרוממות נמשכת תנועה אופקית של הרכס לצפון-מערב בשיעור שאינו עולה על מילימטר אחד בשנה – תנועה התואמת את הדינמיקה בין הלוחות.
שיעורי ההתרוממות והתזוזה ורעידות אדמה לאורך השוליים הדרומיים של הרי היורה מצביעים על התחדשות התנתקות של סלעי הכיסוי מן התשתית.
גלויות האחים אליהו
גלויות האחים אליהו הן סדרות גלויות, שהוציאו לאור האחים מתתיהו אליהו ויוסף אליהו בארץ ישראל המנדטורית, מראשית שנות העשרים עד 1939.
הסדרות כללו כאלף דימויים; רובם של נופי ארץ ישראל ומיעוטם של מנהיגי התנועה הציונית והיישוב.
תולדות.
מתתיהו ויוסף אליהו נולדו בעיר קורפו למלכה (לבית בללי) ולאברהם אליה (Elia), פעיל התנועה הציונית בקורפו, אחים ל: מטילדה, מזל, ישעיהו, משה, שבתאי, דוד ולאסתר. הם עלו בשנת תרע"ד 1914, והתיישבו עם משפחתם בסמוך לנווה צדק, ועבדו בבית דפוס בבעלותם בעיר יפו. במלחמת העולם הראשונה, בשנת 1917, הם גורשו מתל אביב, יחד עם תושביה, ובהיותם נתינים זרים, שלא התעתמנו, ובמיוחד נתיני יוון - מדינת אויב לטורקיה, הם נרדפו, ונשלחו עם מאות יהודים לעיר חמה שבסוריה, ואחר כך לקושטא.
בתום המלחמה חזרו לארץ ועברתו את שמם ל-אליהו. הם הקימו חנות למכשירי כתיבה ברחוב בוסטרוס ביפו, ואחר ברחוב נחלת בנימין בתל אביב, ועברה לרחוב הרצל. הם היו ליבואנים של מוצרי חברת פרקר Parker הבריטית, ובהם: דיו, סוגי עט נובע, ועזרים נוספים, על היבוא והמסחר הייתה פרנסתם; ובמקביל, פתחו במפעל הגלויות שנועד להציג את מראות ארץ ישראל המסורתיים כמו הכותל המערבי וקבר רחל ואת מפעל ההתיישבות הציוני החדש, במושבות כגון פתח תקווה וחדרה, בקיבוצים כגון דגניה ועין חרוד ובערים כגון ירושלים וחיפה. מחצית מדימויי הנוף היו מתל אביב; "וגם פורטרטים של אישים - מנהיגים ציונים ודמויות חשובות ליישוב היהודי בארץ, ביניהם הרצל, נורדאו, סוקולוב, אחד-העם, ביאליק, דיזנגוף, הברון אדמונד דה-רוטשילד, טרומפלדור", וז'בוטינסקי. ד"ר דליה לוי, החוקרת את מפעלם כתבה כי "בשנים 1939-1920 הם היו המפיקים הגדולים ביותר של גלויות ארץ-ישראל".
צלמים וצילום.
בסדרת הגלויות שולבו צילומים פרי עבודתם של צלמי ארץ ישראל באותה תקופה, חלקם שעבודתם מומנה על ידי הקק"ל, כגון אברהם סוסקין וזולטן קלוגר.
ועדה לדיור לאומי
ועדה לדיור לאומי (בראשי תיבות: וד"ל) היא ועדה שהוקמה לפי חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע”א-2011, שאושר בכנסת ב-3 באוגוסט 2011. הוועדה עוסקת באישור של תוכניות לדיור לאומי, שהן תוכניות להקמתן של שכונות מגורים בנות 200 יחידות דיור לפחות, שיש בהן דירות קטנות וגדולות, כך שיש בהן מענה למגוון צורכי מגורים.
וד"ל הוקמה בכל מחוז (ישנם שישה מחוזות), וחבריה הם נציגים של משרדי ממשלת ישראל הנוגעים בנושא, נציג הגופים הציבוריים העוסקים באיכות הסביבה ונציג הארגונים המקצועיים בתחומי התכנון והבנייה. יושב ראש של כל ועדה הוא יושב ראש הוועדה המחוזית או עובד של משרד הפנים. הגשת תוכנית לאישור הוועדה היא בסמכותם של משרדי הממשלה, רשות מקרקעי ישראל, הוועדות המחוזיות לתכנון ולבנייה, הוועדות המקומיות לתכנון ולבנייה ורשויות מקומיות. התוכניות יכללו גם בנייתן של דירות להשכרה, לתקופת שכירות של 10 שנים לפחות. בנוסף הוקמה ועדה ארצית לדיור לאומי.
היסטוריה חקיקתית.
התוכנית להקמתן של ועדות לדיור לאומי, לשם הקמה מהירה של דירות מגורים, הוצגה לראשונה ב-7 במרץ 2011, על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר השיכון אריאל אטיאס ושר הפנים אלי ישי.
בדברי ההסבר להצעת החוק נומק הצורך בוועדה:
אף שהצעת החוק באה לתת מענה מהיר למצוקת הדיור, נכללו במחאת האוהלים, שהחלה כארבעה חודשים לאחר הצגתה של התוכנית, גם צעדי מחאה מצד חלק מהמוחים נגד הצעת החוק, בטענה שהיא משרתת בעיקר את הקבלנים ובעלי ההון.
החוק אושר בכנסת ב-3 באוגוסט 2011.
הוועדות לדיור לאומי הופעלו תחילה בהוראת שעה למשך 18 חודשים, עד 11 בפברואר 2013. בהמשך הוארכה הפעלתן, עד 11 באוקטובר 2013, ובצעד נוסף הוארכה הפעלתן עד 11 באוגוסט 2015. צעד זה כלל גם שלל תיקונים בחוק, הרחבת סמכויותיהן של הוועדות.
בריין גאן
בית החולים דנה לילדים
חוק הווד&quot;לים
וד&quot;ל
שמואל מליקה
שמואל מליקה (1 בינואר 1947 – 16 באוגוסט 2011) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת השוער במספר קבוצות בליגה הראשונה בישראל ובנבחרת ישראל.
אביו מאיר מליקה היה שוער בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. בניו, ירון ומאיר מליקה היו שחקנים בליגת העל. מאיר היה חלוץ במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל, וירון היה שוער במכבי תל אביב.
קריירה כשחקן.
מליקה החל את דרכו בנוער של מכבי תל אביב בגיל 11, ובגיל 16 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בפתיחת עונת 1965/1966 עבר לבני יהודה תל אביב כשוער ראשי, וזומן לנבחרת הנוער של ישראל, איתה השתתף וזכה בגביע אסיה לנוער. בעונת 1967/1968 זכה מליקה בגביע המדינה במדי בני יהודה, ובאותה עונה רשם שתי הופעות בנבחרת ישראל, מתוכן אחת במשחקים האולימפיים 1968. בעונת 1972/1973 חזר למכבי תל אביב. בעונת 1975/1976 עבר מליקה להפועל חולון מהליגה השנייה, ונשאר במדי הקבוצה 4 עונות. בעונת 1979/1980 חזר מליקה לליגה הראשונה כשוער הפועל ראשון לציון, שם נשאר שנתיים עד שפרש.
למליקה שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות נגד , ונגד במשחקים האולימפיים 1968.
קריירת האימון.
לאחר שפרש מקריירת המשחק, המשיך מליקה בהפועל ראשון לציון כמאמן השוערים של הקבוצה הבוגרת וכל מחלקות הנוער. לאחר מכן עבר למכבי תל אביב שם היה 10 שנים כמאמן נערים ומאמן שוערי מחלקות הנוער. בתקופתו במכבי זכה ב-7 אליפויות וגביע אחד עם הקבוצות השונות. לקראת עונת 1993/1994 עבר מליקה לאמן את מחלקת הנוער של בית"ר תל אביב. בעונת 1995/1996 עבר מליקה למחלקת הנוער של הפועל רמת גן, שם אימן עד יומו האחרון, למעט הפסקה בתחילת שנות האלפיים.
ב-16 באוגוסט 2011 נהרג מליקה בתאונת אופנוע.
קינג קמפ ג'ילט
קִינְג קְמפּ גִ'ילֵט (באנגלית: King Camp Gillette; 5 בינואר 1855, פּוֹן דוּ לַאק (Pond du Lac), ויסקונסין - 9 ביולי 1932, לוס אנג'לס) היה איש עסקים וממציא אמריקני. נודע בעיקר בשל המצאת סכין הגילוח.
ביוגרפיה.
ג'ילט, שנולד בוויסקונסין, גדל בשיקגו. בשנת 1890 הוא נישא לאלנטה ('לנטי') אלה גיינס (Gaines, 1951-1868), ובשנה הבאה נולד בנם היחיד.
סכין הגילוח.
קינג קמפ ג'ילט עבד בשנות התשעים של המאה ה-19 כאיש מכירות עבור החברה שפיתחה את הפקק לבקבוקים (פקק העשוי עיגול מתכת בצורת כתר ובחלקו הפנימי אטם משעם. נפוץ עד ימינו). בראותו כיצד הפקק מושלך לאשפה עם היפתח הבקבוק, עלה בדעתו לפתח להב לגילוח פשוט וזול, שאף הוא יושלך לאחר השימוש. הדרך הנפוצה לגילוח עד לסוף המאה ה-19 הייתה באמצעות תער, וזה נזקק להשחזה תכופה, ובנוסף, לא היה בטיחותי ביותר. כלי גילוח בעלי להבים בטיחותיים פותחו בשלבים מוקדמים יותר של המחצית השנייה של המאה ה-19, אך לא זכו לתפוצה המונית.