אחדות מההגבלות שמטיל חוק עובדים זרים על העסקתו של עובד זר אינן חלות על העסקתו של עובד זר מומחה.
כללי מיסוי מיוחדים למומחה זר.
בתקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שהייה לתושב חוץ), התשל"ט-1979 מוגדר "מומחה חוץ", שהוא עובד זר שמתקיימים בו כל אלה:
מומחה חוץ זכאי לנכות מהכנסתו, בשל תקופת שהותו בישראל אך לא יותר מ-12 חודשים, הוצאות אש"ל. הוא אינו זכאי בתקופה זו לנקודות זיכוי שלהן זכאי עובד זר.
מעסיקו של עובד זר חייב בהיטל על העסקת עובדים זרים, בשיעור של עד 20% מהמשכורת המשולמת לעובד הזר. היטל זה אינו חל על העסקתו של עובד זר ששכרו לפחות כפול מהשכר הממוצע במשק (בלי תלות בשאלה האם הוא מומחה זר).
חוזה העבודה עבור עובד זר.
בהיותו עובד זר חלים על מומחה זר כל הכללים החלים על עובד זר. בהיותו עובד חלים על מומחה זר כל דיני העבודה הישראלים.
על מעסיק של עובד זר מוטלת חובה חוקית מכוח חוק עובדים זרים לערוך חוזה עבודה בכתב, בשפה השגורה בפיו של העובד הזר.
בחוזה יש לפרט את תנאי העבודה שסוכמו בין המעסיק לבין העובד הזר, ובלבד שתנאים אלה אינם נופלים מהוראות יחידת הסמך לעובדים זרים במשרד התעשייה והמסחר, כתנאי לקבלת אשרת עבודה בישראל.
בנוסף לכך, חייב חוזה העבודה לכלול את הפרטים הבאים:
על חוזה העבודה לפרט גם את חובותיו של המעסיק להסדרת ביטוח רפואי למומחה הזר, להעמיד לרשותו מגורים הולמים, להפקיד כספים לזכותו ולהבטחת יציאתו מישראל.
עריכת חוזה עבודה כחוק ומסירת העתק ממנו לעובד הזר, היא תנאי להעסקה חוקית של עובד זר בישראל. הפרת הוראה זו על ידי המעסיק היא עבירה על החוק, והמעסיק צפוי לקנס.
ג'יימס, דוכס יורק
ג'יוזפה טורנאטורה
גביע הצדקה
קרוסיפיקס
קְרוּסיפיקס (מלטינית cruci fixus - "קבוע על צלב") הוא צלב שעליו דמותו של ישו בתנוחת צליבה. הקרוסיפיקס הוא אחד מסמליה העיקריים של הנצרות ומסמל את קורבנו של ישו ואת מותו בדרך של צליבה. השימוש בקרוסיפיקס מקובל ברוב הזרמים הכנסייתיים הגדולים.
בקרוסיפיקסים מופיעה בדרך כלל על הצלב הכתובת INRI, שמסמלת את ראשי התיבות בלטינית IESVS·NAZARENVS·REX·IVDÆORVM, כלומר "ישו מנצרת, מלך היהודים". בכנסיות מזרחיות הכיתוב עשוי להיות שונה במקצת - INBI, שמקורו במקור היווני של הכתובת.
פופס פוסטר
ג'ורג' מרפי "פופס" פוסטר (אנגלית: George Murphy "Pops" Foster; 19 במאי 1892 - 28 באוקטובר 1969) היה מוזיקאי ג'אז אשר ניגן באופן מקצועי בטובה, חצוצרה, וקונטרבס. פופס נודע בעיקר בזכות נגינת הקונטרבס שלו, שליוותה במשך שנים את חצוצרתו של לואי ארמסטרונג.
חייו.
פוסטר נולד בדרום לואיזיאנה לצ'ארלי ואנני פוסטר. משפחתו היגרה לניו אורלינס בתחילת המאה העשרים, כשהיה בערך בן 10. אחיו הבכור וילארד החל לנגן בגיטרה ובבנג'ו; ג'ורג' החל בצ'לו אך במהרה החליף לבס. פוסטר נישא פעמיים במהלך חייו, פעם אחת ב־1912 לברטה פוסטר, וב־1936 לאלמה פוסטר.
הקריירה.
כבר ב־1907 החל פופס לנגן באופן מקצועי. בתקופה ההיא ניגן עם ג'ק קארי, קיד אורי, ארמנד פירון, ג'ו "קינג" אוליבר ורבים אחרים.
ב־1921 הוא עבר לסנט לואיס כדי לנגן בלהקות של צ'ארלי קריית' ודווי ג'קסון. בלהקות הללו הוא יצר את הבסיס לנגינתו בהמשך. הוא זכה לכינוי פופס בגלל שהוא היה הרבה יותר מבוגר מכל הנגנים האחרים איתם ניגן.
ב־1929 פוסטר עבר לניו יורק שם הוא ניגן בלהקה של לואי ראסל ולואי ארמסטרונג עד 1940. הוא ניגן עם כמה מהגדולים שניגנו בתקופה ההיא והיה קול קבוע בתוכנית הרדיו "זהו ג'אז". בסוף שנות הארבעים החל לנגן בכל העולם, בעיקר בצרפת. כמו כן הוא ניגן בכל ארצות הברית כולל שיבה לניו אורלינס.
במהלך שנות החמישים פופס ניגן בכל העולם, עם מוזיקאים דגולים. בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים הוא ניגן עם ארל הינס בהרכב קטן. הוא הופיע בכל ארצות הברית ובאירופה, אך נשאר מבוסס בסן פרנסיסקו שם נפטר.
האוטוביוגרפיה שלו פורסמה ב־1971; בהצלבה עם מקורות אחרים נמצאים מספר אי דיוקים.
אבנר בר חמא
אבנר בר חמא (נולד ב-1946) הוא אמן בין-תחומי ישראלי, כיהן כראש המסלול לאמנות במכללת האקדמית לחינוך "תלפיות", וכיום מרצה בכיר במכללה, בה הוא אוצר "הגלריה האחרת". וראש המדור לאמנות פלסטית במועצה הישראלית לתרבות ואמנות וחבר המועצה..
קורות חייו ויצירתו.
בר חמא נולד במרוקו, ועלה לישראל בשנת 1956 למעברת קריית גת עם הוריו ומשפחתו. משנת 2016. כיום, תושב ירושלים. בר חמא, שירת בשליחויות ציוניות שונות, מטעם הסוכנות היהודית. הוא שירת בבלגיה, בקנדה ובצרפת בתפקידים שונים. בשנים 1966–1973 הוא למד אמנות בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב (קלישר), וב ברמת השרון. לאחר לימודיו, אותם סיים בהצטיינות, הוזמן להצטרף לסגל ההוראה בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב והתמנה בהמשך למנהלו הפדגוגי. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1977. במקביל, לאורך שנות השבעים, עסק בר חמא בהדרכת מורים לאמנות במשרד החינוך מטעם הפיקוח, והיה חבר הוועדה העליונה לחינוך לאמנות. בשנת 1978 יצא בר חמא בשליחות לבריסל, מטעם מחלקת החינוך של הסוכנות היהודית ובני עקיבא, למשך יותר משנתיים. לאחר שובו ארצה, בתחילת שנת 1981, התמנה לראש המסלול לאמנות במכללה האקדמית לחינוך "תלפיות" בתל אביב (כיום בחולון). בין השנים 1988–1992 היה נציג הסוכנות היהודית במזרח קנדה וישב ארבע שנים במונטריאול. בשנת 1995 שב בר חמא לתפקידו כראש המסלול לאמנות במכללה האקדמית לחינוך"תלפיות" בתל אביב, וייסד במסגרת זו את "הגלריה האחרת",אותה הוא אוצר עד היום.
את המסלול לאמנות במכללת 'תלפיות', ניהל עד שנת 2006, ומאז ממשיך ללמד במכללה כמרצה בכיר. כיום הוא מרצה במכללה ואוצר 'הגלריה האחרת'.
בין השנים 2001–2002 כיהן בפריז כנציג המחלקה לחינוך למערב אירופה מטעם הסוכנות היהודית, ובמסגרת זו מיפה את כל בתי הספר היהודים באירופה המערבית במסגרת מחקר שהוגש לסוכנות. מחקר זה זכה לשבחים רבים של ראשי הסוכנות ושימש מסמך תיעוד, בו השתמשו ומשתמשים בקרית מוריה בירושלים, בה מתנהלת הכשרת השליחים השונים לגולה.
החל משנת 1972, מציג בר חמא את יצירותיו בישראל ובשאר העולם ועד היום יצר כ-30 פסלים ומיזמים אמנותיים. בארץ מוצבות יצירותיו בתל אביב, ירושלים, חיפה, באר שבע, גבעת זאב, מעלה אדומים, קריית גת, בית שאן, ירוחם, אשדוד, בת-ים ועוד ובחו"ל, בבריסל ובמיאמי. בשנת 1998, נבחרה עבודת קיר שלו ופסל שלו, לרחבת הכניסה למגדלי טרייד טאואר (TRADE TOWER), ובאותה שנה גם עוצבה על ידיו האנדרטה לזכר הנופלים בני קריית גת (ביניהם גם חבריו). הצעתו לאנדרטה לחללי הטרור בירושלים, נבחרה בשנת 2013 על ידי ועדה מטעם העירייה, ועדיין לא בוצעה.
בשנת 2009 ייסד בר חמא את הגלריה "הלל 17" בירושלים, הוא אצר בה את התערוכות "אימפרה-ציוניזם", "גלו-יה" ו"מביעה אומר" ותערוכת פתיחה לזכרה של מבקרת התרבות צפורה לוריא.
בנובמבר 2009, הוא הוזמן להציג בברלין בתערוכה הקבוצתית "שלום-קיר-חופש" בה משתתפים אמנים מעיראק-אירן-פלסטין-אירופה וישראל.
בשנת 2013 יצא לאור ספר האמן שלו: " 'הר-שדה-בית'- מיצבי מצב 1995–2013, בעריכת המשוררת חוה פנחס כהן. בספר ששה מאמרים שנכתבו על ידי מיטב החוקרים מהארץ ומחו"ל,(פרופ' זיוה עמישי מייזלש, כלת פרס ישראל לאמנות - פרופ' מרגרט אולין (Margaret Olin), מאוני' ייל בארצות הברית, ד"ר בתיה ברוטין - צפורה לוריא - דפנה נאור - אביבה וינטר ורונית דקל). הספר, בהוצאת ראובן מס, מתרכז בעיקר בעבודותיו בין השנים 1995–2013 וכולל ראיון מקיף עם העורכת חוה פנחס כהן ומאמרי מחקר מגוונים על עבודותיו.
בר חמא כיהן כחבר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות במשך ארבע שנים, ובשנת 2017, התמנה ליו"ר המדור לאמנות פלאסטית.
שרה בריטברג-סמל
ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו
ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו (אנגלית: John Churchill, 1st Duke of Marlborough; 5 ביוני 1650 – 27 ביוני 1722) היה מצביא ומדינאי אנגלי, שפעל בשלהי המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18. אומץ הלב שגילה וכישוריו הדיפלומטיים סייעו בקידומו המהיר, בחסות פטרונו ג'יימס, דוכס יורק, לימים המלך ג'יימס השני. בשלהי המאה זנח מרלבורו את המלך הקתולי, והעביר את תמיכתו למלך הפרוטסטנטי ויליאם מאוראנז'.
מרלבורו שירת בהצטיינות באירלנד ובפלנדריה במהלך מלחמת הברית הגדולה. תחת שלטונם של ויליאם ומרי השנייה שררו יחסים עכורים בינם לבין מרלבורו ורעייתו רבת ההשפעה, שרה. מרלבורו נחשד בקשר עם המלך הגולה ג'יימס השני, הודח מכל מינויו הצבאיים והאזרחיים ונכלא באופן זמני במצודת לונדון. רק לאחר מותה של מרי, ובצל החשש מפני מלחמה אירופית גדולה נוספת, השתפרו יחסיהם של המלך ומרלבורו.
השפעתו של מרלבורו בחצר המלוכה הגיעה לשיאה עם עלייתה לשלטון של המלכה אן לבית סטיוארט, שהייתה חברתה הקרובה של שרה. מרלבורו קודם לדרגת קפטן-גנרל בצבא הבריטי, ובהמשך הוענק לו התואר דוכס מרלבורו. הוא זכה להכרה בינלאומית בזכות הישגיו בקרבות מלחמת הירושה הספרדית, בהם קרב בלנהיים וקרב ראמיאי. ברבות השנים הורעו היחסים בין אן לבין שרה, ובעקבות כך דרשו הטורים מהמלכה להדיחו, כיוון שרצו לחתום על הסכם שלום עם צרפת. הוא חזר לגדולה פעם נוספת עם עלייתו לשלטון של ג'ורג' הראשון ב-1714, אך אז החלה בריאותו להידרדר במהירות, ולאחר סדרת אירועי שבץ מוחי הוא נכנע למחלתו ומת במיטתו באכסניית וינדזור ב-27 ביוני 1722.
תחילת הקריירה (1650 - 1678).
בית אש.