מעבר לתסמינים, תלונות החולה הן משמעותיות ביותר לבדיקות רפואיות המאבחנות סימנים. בהיעדר תסמינים ותלונות רלוונטיות למצב רפואי, לא יתבצעו בדיקות מתאימות שעשויות להוביל לאבחנה נכונה. מאחר שסימנים רבים מתגלים אך ורק לאחר בדיקות רפואיות מסוימות (כגון צילומי רנטגן ובדיקות דם), יש משמעות נכבדת לתלונות החולה גם בהיעדר סימנים ברורים.
סו טונג
סו טונג (נולד ב-21 בינואר 1963), ידוע גם בשם טונג שונגאווי, הוא סופר סיני מודרני שפרסם שבעה רומנים ומאתיים סיפורים קצרים, ספריו תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, גרמנית, צרפתית ואיטלקית. חלק מספריו אף עובדו לסרטים, בהם "על נשים ופילגשים" שעובד לסרט "הרם את הפנסים האדומים" והיה מועמד לפרס אוסקר ב-1991 בקטגוריית הסרט הזר. הוא מעוטר בפרסים בינלאומיים, ובסין מולדתו נחשב לסופר חשוב.
רקע כללי.
סו טונג נולד ב-21 בינואר 1963 בסין בעיר סאזהאו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו והחל ללמוד באוניברסיטת בייג'ינג בשנת 1980. לאחר הלימודים קיבל משרת הוראה בבית ספר בעיר נאנז'ינג והוא שימש כמורה זמן קצר בלבד. ב-1983 הוא הצטרף אל צוות העורכים של מגזין ספרות סיני, שראה כשליחות את טיפוחם של סופרים סינים צעירים. החל מאמצע שנות השמונים הוא סופר במשרה מלאה וכיום הוא נשוי ואב לילד וגר בעיר נאנז'ינג.
קריירה.
הפריצה של טונג אל תודעת המערב התרחשה בשנת 1991 בעקבות הסרט הרם את הפנים האדומים, שהתבסס על ספרו: נשים ופילגשים, הספר יצא לאור בסין ב-1990. הסרט היה מועמד בקטגוריית הסרט הזר. הסרט עורר רושם עז, בעקבותיו הוא זכה בפרסים במערב. הסרט שהוצג בתחרות האוסקר אמנם עבר בהצלחה את מבחן הצנזורה המחמיר של שלטונות סין, אך בתחילה בסין עצמה נאסרה הקרנת הגרסה העדכנית של הסרט. בעקבות הסרט, תורגם הספר לשפות רבות כולל אנגלית גרמנית צרפתית אך שמו שונה לשם הסרט: הרם את הפנסים האדומים.
כמו מו יאן מרבה טונג להציג תיאורי זוועות ואכזריות בספריו, מאידך כמו הסופרת הונג יינג, הוא אינו נצמד באופן אוטומטי אל הקו התרבותי פילוסופי בו דוגל המשטר הסיני. הוא נחשב לסופר צעיר מרדן בסין, ובפסטיבל הספרות בסינגפור בשנת 2003 הוא מבכה את ירידת קרנו של הסופר בסין בפרט ובעולם בכלל (ביקורת מרומזת על סין).
בספרו החשוב חיי כקיסר, מבקרי ספרות רואים בתיאור תככי חצר של ארמון סיני מסורתי אלגוריה אודות תככי השלטון בעולם המודרני. כמו כן הפתרון שמוצא הקיסר המודח דואן באי (גיבור הרומן) נטען על ידי מבקרים שהוא מנוגד לרוח הקומוניזם הסיני, דואן באי בוחר להתבודד במנזר נטוש להתאמן בהליכה על חבל בימים ובלילות לומד "המאמרות של קונפוציוס" (פתרון אנטי חברתי, ודתי.)
בשנת 2009 טונג זכה בפרס איש הספרות של אסיה על סיפרו: סירה אל הגאולה והיה לסופר הסיני השני שזכה בפרס (ג'יאנג רונג זכה בפרס בשנת 2007).
סרטים בולטים שנעשו על פי ספריו.
הסרט זכה בפרסים הבאים:
טוני ג'אדט
גידול בעצמות
גידול בעצמות הוא גידול של רקמה ניאופלסטית בעצם. גידולים בעצם יכולים להיות שפירים (לא סרטניים) או ממאירים (סרטניים).
אפידמיולוגיה.
גידול בעצם מסווג כ"גידול ראשוני" שמקורו בעצם או כ"גידול משני" (גרורה) שמקורה באיברים אחרים ששלחו גרורות לשלד. גרורות הם פי מאה יותר שכיחות מסרטן ראשוני בעצמות.
סרטן העצמות הוא פחות שכיח מתוך מחלות הסרטן ומתפתח בדרך כלל אצל צעירים. אוסטאוסרקומה היא השכיחה ביותר ומאובחנת בעיקר בגילאי העשרה. מחלת פאג'ט של העצם מעלה את הסיכון לחלות בסרטן העצמות ולכן המחלה שכיחה גם בקרב אנשים מעל גיל 60. סרקומה ע"ש יואינג נפוצה בקרב צעירים בגילאים 10 עד 20. הסיבות לסרטן העצמות אינן ידועות, אך קיימים מצבים המעלים את הסיכון לחלות במחלה כמו חשיפה לקרינה, מחלות עצם שונות, טיפולים כימותרפים ו-גנים.
גידולים ראשוניים.
גידולים ראשוניים מתחלקים לגידולים שפירים וגידולים ממאירים. המקום הנפוץ ביותר לצמיחת גידולים ראשוניים הוא בעצם השוקה ובעצם הירך. בין הגידולים המאירים יש שכיחים יותר ופחות. אוסטאוסרקומה היא השכיחה ביותר ומתפתחת במטפיזיס, אזור הגדילה של העצם. כונדרוסרקומה הוא גידול ראשוני המתפתח מרקמות עדינות המרכיבות את הסחוס. כורדומה הוא גידול המתפתח ממיתרי הגב. גידול ראשוני פחות שכיח הוא סרקומה ע"ש יואינג. גידול זה מתפתח ברקמות עדינות של אגן הירכיים, צלעות, עצם הזרוע ו-עצם הירך. פיברוסרקומה הוא גידול ראשוני ברקמות החיבור של העצמות. גידול זה מתאפיין בגידול תאי פיברובלסט. גידול חיידקי ראשוני, נוצר בעצם העָצֶה (כמו בטרטומה) או בעצם הזנב.
גידולים משניים.
מכיוון שגידול שפיר מתוקף הגדרתו אינו שולח גרורות, כל הגידולים המשניים בעצמות הם גידולים ממאירים. גידולים ממאירים אלו הגיעו מאיברים אחרים הנגועים בסרטן. בין סוגי הסרטן הנפוצים ששולחים גרורות לעצמות ניתן למנות את סרטן הערמונית, סרטן השד וסרטן הריאות.
סטטיסטיקות אמינות אודות השכיחות והתמותה בגידולים ממאירים בעצם קשות למציאה, בעיקר באוכלוסייה המבוגרת (בני 75 ומעלה) מכיוון שגידולים ששלחו גרורות לעצם נרפאים לעיתים נדירות ולכן ביופסיות לגילוי מקור הגידול לא נעשות כמעט.
תסמינים.
הסימפטומים של סרטן העצמות משתנים על פי גודל הגידול ומיקומו. הסימפטום הנפוץ ביותר לגידול בעצם הוא כאב שהולך ומחריף עם הזמן ועם צמיחת הגידול. חולים רבים לא ירגישו בשום סימפטום מלבד כאב. סימפטומים נוספים יכולים לכלול:
האזור הסמוך למקום הגידול יהיה רגיש יותר ולכן ייווצרו סימפטומים נוספים בהתאמה. תחושת הכאב גוברת בדרך כלל בשעות הלילה. נפיחות באזור הגידול מופיעה רק כאשר הגידול גדול מאוד. קושי לזוז קורה כאשר הגידול מתפשט לאזור מפרק. חלק מהגידולים בעצם נוטים להחליש את העצם ובכך עלולים לגרום לשברים פתולוגים (שברים שמרחשים באופן ספונטני ולא בעקבות גורם חיצוני).
איבחון.
אבחון ראשוני של סרטן העצם מבוסס על תסמינים וסימנים שכיחים. אבחון אובייקטיבי יתבצע לאחר ביופסיה של מח עצם ובדיקות רנטגן.
טיפול.
הטיפול בסרטן העצם משתנה ותלוי בסוג הסרטן. באופן כללי ישנם שלושה סוגי טיפול:
כימותרפיה והקרנות.
כימותרפיה והקרנות יכולות להיות יעילות ביותר בחלק מסוגי הסרטן (כדוגמת הסרקומה של איוויג) אך עשויות להיות בלתי מועילות בסוגים אחרים (כמו כונדרוסרקומה).
טיפול בעזרת אולטרה-סאונד ממוקד יכול להיות יעיל בהקלת הכאב הנגרם מגידולים ממאירים (ראשוניים ומשניים) ובגידולים שפירים.
תרופות.
אחד החששות העיקריים בסרטן העצמות הוא בריחת עצם ודלדול העצם. ישנן תרופות המגדילות את חוזקן של העצמות. תרופות נוספות ניתנות להקלה על הכאב.
ניתוח.
לעיתים טיפול בסרטן משלב ניתוח לקטיעת חלקית או מלאה של אחד או יותר מהגפיים. בניתוח קטיעה חלקית מסירים רק את העצם הנגועה בסרטן. עצם זו מוחלפת בשתל עצם ממקום אחר בגוף או בעצם מלאכותית. במקרים של קטיעה מלאה אפשר להשתמש בפרוטזות.
תחזית ריפוי (פרוגנוזה).
תחזית הריפוי תלויה מאוד בסוג הסרטן, במיקומו ובמידת התפשטותו אך באופן כוללני ניתן לומר כי גידולים שפירים בעצם הם בעלי אחוזי ריפוי גבוהים (אף כי גידולים אלו עלולים להפוך לממאירים), כמו גם גידולים ממאירים מקומיים (שלא שלחו גרורות).
פיאז
פיאז (בטורקית: Piyaz, מפרסית پیاز, בצל) הוא סלט מהמטבח הטורקי המוגש בראשית הארוחה כמזה. הסלט עשוי משעועית, ביצה קשה וירקות ומתובל בבצל, פטרוזיליה ואוג הבורסקאים (סומאק).
באנטליה נהוג להוסיף לסלט שמן שומשום, והסלט מוגש כמנה עיקרית.
באדנה הסלט עשוי מבצל וסומק בלבד.
גרסאות שונות של הסלט עשויות לכלול ארטישוק, אפונה, ותפוח אדמה.
מעכבי משאבות פרוטונים
מעכבי משאבות פרוטונים או מעכבי משאבות מימן (באנגלית: Proton pump inhibitors; PPI) הם קבוצה של תרופות שפעולתן העיקרית היא הפחתה ארוכת טווח של ייצור החומצה הגסטרית בקיבה. קבוצת תרופות זו יעילה בעיכוב הפרשת חומצה, והיא לעיתים קרובות מחליפה קבוצת תרופות שקדמה לה אנטגוניסטים ל-H2. רוב התרופות בקבוצה זו הם נגזרות של בנזימידזול (Benzimidazole), על אף שקיימות גם תרופות שהן נגזרות של אימידזופירידין (Imidazopyridine) שלהם תכונות שונות במקצת. תרופות אלו הן בין התרופות הנמכרות ביותר, ונחשבות בטוחות יחסית, אולם צריכת ריכוזים גבוהים או שימוש ארוך טווח במעכבי משאבות פרוטונים עלול להעלות את הסיכוי לשבירת עצם.
קיימים מעכבי משאבות פרוטונים רבים ביניהם אומפרזול, לנסופרזול, דקסלנסופרזול (Dexlansoprazole), אזומפרזול (Esomeprazole), פנטופרזול (Pantoprazole) ורבפרזול (Rabeprazole).
התוויה.
שימוש במעכבי משאבות פרוטונים עשוי להיעשות במסגרת טיפול בבעיות שונות ביניהן: דיספפסיה, כיב פפטי (אולקוס), רפלוקס קיבתי ושטי (צרבת), laryngopharyngeal reflux, תסמונת בארט, מניעת דלקת רפידת הקיבה, סינדרום זולינגר-אליסון, גסטרינומה ומצבים אחרים שבהם יש הפרשת יתר של חומצה.
יעילותו של הטיפול במעכבי משאבת מימן לא נבחן בכל אחד מהמקרים, על אף השימוש הנרחב שנעשה בהם במצבים אלו. כך למשל מעכבי משאבת מימן לא משנים את אורכה של תסמונת ברט. הבדיקה המקובלת להערכת הצלחת הטיפול במעכבי משאבת מימן בחולי רפלוקס קיבתי ושטי היא ניטור חומציות ושט. ה-FDA ממליץ על לא יותר מ-3 סדרות טיפול של 14 יום בשנה.
תופעות לוואי.
באופן כללי נחשבים מעכבי משאבת מימן כתרופות בטוחות ותופעות לוואי בטווח הקצר הן נדירות למדי. תופעות הלוואי השכיחות הן כאב ראש, בחילה, שלשול, כאב בטן, עייפות וסחרחורת. בשימוש ארוך טווח תופעת לוואי אפשרית היא היפומגנזמיה.