הידועה ביותר לאחרונה שנשאה בתואר זה הייתה המלכה האם אליזבת בווס-ליון - אמהּ של מלכת בריטניה אליזבת השנייה ואלמנתו של המלך ג'ורג' השישי. תוארה המלא "הוד מלכותה המלכה אליזבת, המלכה האם". היא נפטרה בשיבה טובה בשנת 2002 בגיל 101, לאחר שזכתה לפופולריות אדירה בקרב הציבור הבריטי, בעיקר בזכות התמיכה המוראלית שלה בעם במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1952, עם מותו של המלך ג'ורג' השישי בבריטניה, הפכה אלמנתו, אליזבת, לאמה של המלכה הצעירה. אמו של ג'ורג' השישי, המלכה מרי, הפכה, למעשה, למלכה האם לשעבר. לבקשתה, תוארה שונה ל"המלכה מרי" בלבד. עד למותה של המלכה מרי באביב 1953, היו בבריטניה שלוש מלכות: המלכה אליזבת השנייה - המלכה השולטת, המלכה אליזבת המלכה האם, והמלכה מרי, סבתה של המלכה.
בהולנד, לעומת זאת, אין שימוש בתואר 'המלכה האם': המלכה יוליאנה ויתרה על הכתר למען בתה, המלכה ביאטריקס, בשנת 1980, ומאז נודעה בתואר "הנסיכה יוליאנה".
אבו תמים אל מואיז
קסיוס דיוניסיוס לונגינוס
קסיוס דיוניסיוס לונגינוס (ביוונית: Κάσσιος Λογγῖνος; 213–273 לספירה) רטוריקן, ומבקר פילוסופי הלניסטי.
מקור שמו, קסיוס, אינו ידוע; ניתן רק לשער שהוא היה מאומץ על ידי פטרונים רומיים. הוא אולי היה יליד חומס שבסוריה, שהיא גם מקום הולדתו של דודו פרונטו, שהיה כמוהו רטוריקן. הוא למד באלכסנדריה.
לונגינוס לא אימץ את התורה החדשה שהתפתחה על ידי פלוטינוס, אלא המשיך להיות אפלטוני. בעבר ייחסו לו את הספר החשוב "מאמר על הנשגב" (De Sublimitate), שעוסק בתאוריה של השירה, אך אין ודאות שאכן הוא מחבר הספר.
לונגינוס שימש מורה, ובהמשך יועץ, לזנוביה מלכת תדמור (פלמירה) שבסוריה, שבעידודו הכריזה על עצמאות משלטון רומא. הקיסר אורליאנוס דיכא את המרד והוציא להורג את קסיוס לונגינוס.
גאליה קיסאלפינה
גאליה קיסאלפינה (בלטינית: Gallia Cisalpina, מילולית: "גאליה אשר מצד זה של האלפים") הייתה פרובינקיה רומית בצפון איטליה של ימינו. האזור נכבש על ידי רומא במהלך המלחמה הפונית השנייה, ובשל כך הפך לאחת הפרובינקיות הרומיות הראשונות. קדמו לו הפרובינקיות של סיקיליה וקורסיקה. מסיבה זו ובשל העובדה כי מבחינה גאוגרפית היה האזור חלק מאיטליה, היה תהליך הרומניזציה של תושבי הפרובינקיה מהיר. בשנת 58 שימשה כבסיס ממנו יצא יוליוס קיסר למלחמת גאליה. בשנת 42 לפנה"ס, במהלך הטריומוויראט השני, אוחדה הפרובינקיה עם איטליה כחלק מתוכניתו של אוקטביוס.
חלקה הנותר של גאליה היה "גאליה טראנסאלפינה" (גאליה שמעבר לאלפים). היו אלה שטחי גאליה שמצפון להרי האלפים ועד בלגיה של ימינו.
לוחמה זעירה
מטאליקה (אלבום)
עריק
ג'וני שועלי
ג'וני אסף שועלי (נולד ב־22 בפברואר 1967) הוא זמר, נגן וכותב שירים ישראלי. סגנונו אישי מאוד ומלא ניגודים – מנגינות רכות עם צליל אקוסטי לצד עיבודים מלאי דיסטורשן וצלילים אלקטרוניים משונים, מילים על זוגיות שבהם רומנטיקה לירית מתפתלת בתוך תיאורים פשוטים וריאליסטיים ומבט מודרני על היהדות.
ביוגרפיה.
שועלי גדל בעיר גבעתיים. הוא בנו של הצייר יואב שועלי ונכדו של שמואל שועלי (פוּקְסגֶלבּ), ממייסדי קיבוץ עין שמר.
בשנת 1991 הצטרף שועלי כזמר ונגן בס וגיטרה אקוסטית ל"רעש", להקה שהקים ידידו אמיר קרטס עם עודד פרח ורע מוכיח.
בשנת 1994 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה "רעש רק רעש. ק.". את מרבית השירים בו כתב ושר קרטס, אך דווקא השירים של שועלי הם שהפכו ללהיטים – "נוסע לבד", "חנן", "כל דקה" והלהיט הגדול ביותר, "לעיתים". ההשמעות הרבות של "לעיתים" סייעו רק מעט להצלחה המסחרית של האלבום ונמכרו ממנו כ־5,000 עותקים בלבד, אך הוא זכה לשבחים רבים מהמבקרים וצוין כאחד האלבומים העבריים הטובים בסיכומי שנת תשנ"ה על ידי מוזיקאים רבים, בהם רמי פורטיס וענבל פרלמוטר. באותה שנה יצא גם האלבום "סימנים של חולשה" של ברי סחרוף ששועלי ניגן בו בגיטרה בס ברוב השירים.
ב־1995 יצא "האלף ואחד", אלבום הסולו הראשון של שועלי. כל חברי רעש השתתפו בנגינה ואליהם הצטרפו אסף אמדורסקי, חיים לרוז, סימון מן ואחרים, כולל הזמרת טל ירון ששרה בשיר "מקום בלב". רוב השירים נכתבו על ידי שועלי עצמו וחלקם על ידי אר'לה, ידידו החוזר בתשובה, ששמו המלא אריה תגורי לא הופיע בקרדיטים, או במשותף על ידי שניהם. הקו הכללי באלבום היה אקוסטי ולירי יותר מזה של רעש, אך היו בו גם לא מעט רגעים של מוזיקה ניסיונית ואלטרנטיבית. בביקורת על האלבום במוסף "תרבות מעריב" נכתב כי שועלי הוא "מוזיקאי בחסד" ו"בעל קול מלטף". השיר הבולט באלבום היה "עכשיו", בעל הפזמון "אַל תְּחַפְשִׂי מַשְׁמָעוּיוֹת בַּשָּׁמַיִם" – שיר אהבה שקט, שבדומה ל"לעיתים" זכה להשמעות רבות ברדיו, אך לא הצליח לקדם באופן משמעותי את מכירות האלבום. בתקופה זו נראו גם הסימנים הראשונים להתקרבותו של שועלי לדת – למשל, השיר "כדור פורח" (שנכתב על ידי אר'לה) סיפר בלשון חצי-ריאליסטית חצי-מטפורית על חזרה בתשובה של איש חילוני אמיד; שועלי עצמו הפסיק לנגן בשבת והחל להופיע לרוב עם כובעים שונים (במקום כיפה).
ב־1996 יצא האלבום השני של רעש, "תמימות". שועלי שר בו בעיקר קולות רקע וכתב מילים רק לשיר אחד, "אל תוותרי". גם האלבום הזה זכה לביקורות טובות אבל מכירות מועטות. באותה שנה הפיק שועלי את האלבום של יעל לוי "שוך הסערה", שבו השתתף בנגינה גם אמיר קרטס.
ב־1998 ניגנו שועלי וכל חברי רעש באלבום הבכורה של זמר הרוק החסידי החוזר בתשובה עדי רן. בזכות נגינתם ובזכות הפקתו המהוקצעת והאופיינית של שועלי, המילים של רן, שדיברו על חזרה בתשובה, תפילה, שבת, חסידות ברסלב וכו', התחברו היטב עם מוזיקת רוק ורן זכה להצלחה מסוימת גם אצל קהל חילוני.
בשנת 2000 יצא האלבום השלישי של רעש, "אני זה לא אתה". אף־על־פי שהאלבום נשמע כמו יצירה של להקה מגובשת ושוויונית, שבה ניתנה הזדמנות לכל החברים לנגן ולשיר את יצירותיהם, הלהקה התפרקה בסמוך ליציאתו למדפים.
בשנת 2002 חזרו רעש לבמה בהופעה החגיגית לציון שלוש־עשרה שנים ("בר מצווה") לחברת התקליטים נענע דיסק, אך הדבר לא הוביל לאיחוד הלהקה או הקלטת אלבומים חדשים בשם "רעש".
בשנת 2003 התחיל שועלי סיבוב הופעות תחת השם "שוב אני מופיע" (שם של שיר שכתב עבור "רעש"). באותה שנה יצא אלבום הסולו השני שלו, "האיש של המסיבות". האלבום התאפיין בשימוש רב בכלים אלקטרוניים לצד נגינתו האופיינית בגיטרה אקוסטית; שועלי ניגן כמעט בכל הכלים לבד וחיבר בעצמו את כל השירים למעט "יש אהבה" (מילים: אר'לה) ו"ערבית" (מילים: חיים נחמן ביאליק). ב"ערבית", בשונה מרוב האלבום, ניגנו שוב כל חברי רעש.
ב-2004 הצטרף שועלי כקלידן לחלק מהופעות האיחוד של להקת תערובת אסקוט.
ב־2010 יצא אלבום הסולו השלישי של שועלי "צעיר, חופשי ואנוכי". האלבום הוקלט בשיתוף עם רע מוכיח וזכה לשבחים מצד המבקרים ואף זכה בפרס אקו"ם לעידוד והפקת אלבום. שועלי מופיע עם הרכב חדש הכולל את יובל ליבליך בגיטרות ואמיר פרי בתופים.
במאי 2017 יצא אלבום סולו רביעי לשועלי, "אדמה רועדת".
מסטיק בזוקה
מסטיק בזוקה (באנגלית: Bazooka) הוא מסטיק שיוצר לראשונה ב-1947 בארצות הברית, והוא עודו פופולרי כיום.
אריזת המסטיק עוצבה בצבעים פטריוטים מתוך דגל ארצות הברית: אדום, כחול ולבן. בשנת 1953 נוספה תחת אריזת המסטיק רצועת קומיקס שגיבורה הוא בזוקה ג'ו.
מסטיק בזוקה משווק גם בישראל מאז שנת 1958. בתחילה שווק על ידי חברת ליבר, ולאחר מיזוג החברות בשנת 1970 על ידי חברת עלית.
הקומיקס.
גיבור הקומיקס של מסטיק בזוקה הוא דמות אשר זכתה לכינוי "בזוקה ג'ו". ג'ו חבש רטייה על עינו הימנית. אל ג'ו הצטרפו שני חבריו: צביקה ("Pesty"), אשר חבש סומבררו, ומוטי ("Mort"), אשר נהג למשוך את צווארון הפולו של הסוודר שלו מעל פיו.
כל רצועת קומיקס הייתה קטע קצר הכולל פאנץ' הומוריסטי. לצד רצועת הקומיקס, הופיע קטע "עתידות", תחזית מחויכת לעתידו של לועס המסטיק. בשנות ה-80 הוחלפו ה"עתידות" בקטעי "הידעת", שאינם קשורים לגמרי לתוכן הקומיקס, וכוללים פיסות טריוויה. אמינותן של חלק מהעובדות שם מוטלת בספק.
הקומיקס בזוקה ג'ו, בעברית, כלל כמה עשרות של בדיחות שלכל אחת מהן היה מספר סידורי. במקור האמריקני היו כאלף חמש מאות רצועות קומיקס שונות. עם השנים הפך הקומיקס פופולרי בקרב אספנים, שאוספים את רצועות הקומיקס השונות.
ב-3 בדצמבר 2012 הודיעה החברה המייצרת בארצות הברית, שהקומיקס של בזוקה ג'ו יחדל מלהיות חלק מעטיפת המסטיק ויוחלף בקונספט אחר.
המסטיק המחודש.
מסטיק הבזוקה המחודש והגדול יותר כבר אינו מכיל את הבדיחות המסורתיות של "בזוקה ג'ו וחבורתו", אלא מכיל בדיחות יותר עדכניות (כמו למשל סצנה בה נתפסת בחורה כשהיא ממהרת לקניון בכוכב נוגה). במקום ה"הידעת" המפורסם מופיעות עתידות, מהן כאלה שכבר הופיעו בעבר (עד אמצע שנות ה-80).
העתידה הכי מפורסמת היא זו הקובעת: "עד גיל 21 תגיע לירח". משפט מיתולוגי זה הפך לסימן ההיכר של המסטיק. חברי העולם הערב אף הכילו את העתידה הידועה באחד משיריהם. מספר שנים מאוחר יותר הוחלפה העתידה בקביעה: "אם עד גיל 21 לא הגעת לירח, סימן שלא ניסית מספיק". בשנת 2009 שונה שוב הניסוח, לכזה שחוזה שבגיל 21 תגיע להודו.
בסוף שנת 2009 יצא בישראל טעם חדש של בזוקה מתוך סדרת "בזוקה ללא סוכר" - ענבים. העטיפה של מסטיק זה היא בצבע סגול.
גרסת 2013.