בתחילת שנות ה-30 הצטרף יעקבי למכבי תל אביב, והוצב על ידי המאמן שמעון "לומק" רוטנר בעמדת המקשר השמאלי. בשנת 1931 השתתף במסע המשחקים של נבחרת ארץ ישראל למצרים, במסגרתו ערכה הנבחרת את משחקיה הראשונים (אך הלא רשמיים) בתולדותיה. יעקבי היה אחד מששת השחקנים היהודים שנשלחו למסע, ואחד מארבעת נציגיה של מכבי תל אביב בסגל. במהלך המסע נחלה הנבחרת שלושה הפסדים. בשנה שלאחר מכן נכלל יעקבי בסגל נבחרת מכבי של ארץ ישראל לקראת משחקי המכביה, בהם סיימה במקום השני בטורניר הכדורגל. ב-10 ביוני 1933 הבקיע יעקובי את שערו הידוע ביותר, במשחק הגמר של גביע ארץ ישראל בין מכבי תל אביב להפועל תל אביב. הייתה זו הפעם הראשונה שבה שוחק הדרבי התל אביבי במעמד הגמר. יעקבי פתח בהרכב מכבי, ולאורך רוב המשחק ניסה פעמים אחדות להכניע בלא הצלחה את שוער הפועל תל אביב וילי ברגר. בדקה ה-89 הצליח יעקבי להתגבר על הגנת הפועל תל אביב, והבקיע את השער היחיד במשחק. בספר "מכבי תל אביב 100 שנים ראשונות" מובא ציטוט מאותה תקופה, בו מתואר מהלך ההבקעה:
לאחר תחילת מלחמת האזרחים בספרד החליט יעקבי להצטרף לבריגדות הבינלאומיות, וב-1936 עזב את ארץ ישראל. בשנה שלאחר מכן ספג פציעות אנושות מפגזי מרגמה, ונפטר בבית חולים ליד מדריד. מקום קברו המדויק איננו ידוע בעקבות הפקודה שנתן פרנסיסקו פרנקו, שנגד כוחותיו נלחם יעקבי, למחות כל זכר למתנגדיו.
אייסטולף
אייסטולף (בכתיב לטיני: Aistulf, מת ב-756) היה דוכס פריולי משנת 744, הפך למלך הלומברדים בשנת 749, והחל משנת 751 נשא גם בתואר דוכס ספולטו. אייסטולף היה בנו של פמו שהיה הדוקס (Dux) של פריולי.
אחרי שפמו, אביו של אייסטולף, כלא את הפטריארך קליקסטוס ב-731, ציווה מלך לומברדיה ליותפראנד על החלפתו בבנו הבכור, רטכיס. רטכיס ואיילסטולף השתתפו שניהם בקרבותיו של ליותפראנד נגד הדוקס המורד של ספולטו, טרנסמונד השני. לאחר תקופה קצרה שבה מלך הילדפראנד, עלה רטכיס לכס המלוכה. אייסטולף אם כן ירש בהדרגה בתפקידיו את אחיו, רטכיס (ולא את אביו, שנמלט על נפשו עד שרטכיס הצליח לשכך את זעמו של ליותפראנד). אחרי שרטכיס הפך למלך לומברדיה, ירש אייסטולף את תואר הדוקס. ב-749 החליט רטכיס לפרוש למנזר ואייסטולף הפך למלך. אייסטולף המשיך את מדיניות אחיו, של התפשטות ומתקפות נגד הכס הקדוש ונגד האקסרכיה של רוונה מטעם האימפריה הביזנטית. ב-751 הוא הצליח לכבוש את העיר רוונה ואיים על רומא, תוך שהוא דורש מס גולגולת. באותה שנה הצליח גם לכבוש את איסטריה מידי הביזנטים.
האפיפיורים התקשו להתמודד עם הסכנה ועם חוסר האונים של הקיסר הביזנטי, ופנו לבקשת עזרה למאיורדומוס מן השושלת הקרולינגית של ארמון אוסטרזיה, שמלכו בפועל על ממלכת הפרנקים. בשנת 741 ביקש גרגוריוס השלישי סיוע מקרל מרטל, אבל הלה היה עסוק בלחימה באזורים אחרים. ב-753 ביקר האפיפיור סטפנוס השני את בנו של מרטל, פפין הגוץ, שהכריז על עצמו כמלך הפרנקים תוך הסכמה של האפיפיור זכריה. כאות תודה לתמיכת הכס הקדוש בהמלכתו, חצה פפין את הרי האלפים והביס את אייסטולף (ראו מתת פפין). השטחים שאייסטולף כבש באזור אמיליה-רומאניה ופנטפוליס ניתנו לאפיפיור.
אייסטולף מת בתאונת ציד ב-756 ודזידריוס ירש את כס המלוכה של לומברדיה.
Wilms' tumor
מרוץ מדרגות
מרוץ מדרגות הוא תחרות ספורט שבה המתמודדים מתחרים במרוץ במדרגות, בדרך כלל במעלה המדרגות של גורד שחקים, אך לעיתים במדרגות אחרות.
מרוצי מדרגות נערכים בגורדי שחקים בולטים בעולם, ובהם:
מרוצים בישראל
מיכאל ביטון
מיכאל מרדכי ביטון (נולד בכ"ז בשבט ה'תש"ל, 3 בפברואר 1970) הוא יו"ר ועדת הכלכלה וחבר הכנסת מטעם מפלגת כחול לבן, לשעבר השר לשוויון חברתי והשר לנושאים אסטרטגיים ושר במשרד הביטחון. כיהן כראש המועצה המקומית ירוחם.
ביוגרפיה.
מיכאל ביטון נולד בירוחם למשפחת עולים ממרוקו, הצעיר מבין תשעה אחים. למד בממ"ד 'קול יעקב', בישיבה תיכונית אוהל שלמה בבאר שבע, בסוף כיתה י"א הוא סיים בית ספר תיכון, ושימש עד לגיוסו כמדריך מתנדב בתנועת בני עקיבא. ביטון התגייס לצה"ל, שירת בגדוד 13 של חטיבת גולני, ובהמשך שירותו היה אחד הצוערים בקורס קצינים אחריהם עקב הסרט "להיות קצין". לאחר קורס קצינים הדריך מחזור אחד בבית הספר לקצינים וחזר לחטיבת גולני. בשירות מילואים שימש כקצין בדרגת רב-סרן בצה"ל.
ביטון בוגר תואר ראשון במדעי ההתנהגות מאוניברסיטת בן-גוריון. בנוסף בעל תעודת הוראה מטעם מכון מנדל למנהיגות, ותואר שני בניהול מלכ"רים באוניברסיטה העברית. הוא מגשר ובוגר קורסי מנהלים של החברה למתנ"סים ושל הסוכנות היהודית, עמית ב״מכון גשר למנהיגות״ ובוגר תוכנית "גוונים" למנהיגות יהודית פלורליסטית בישראל.
את דרכו החינוכית החל עם שחרורו מצה"ל, כשהקים קבוצות הכנה לצה"ל בירוחם. הוא הדריך חוגי סיירות במסגרת מל"ש (מרכז לימודי שדה) ירוחם, עסק בפיתוח תוכניות לקידום נוער, ושימש כחבר הוועד המנהל של המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי. כיהן כיו"ר הוועד המנהל של עמותת "עתיד במדבר". ייסד את עמותת "קלי"ר – קהילה למען ילדי ירוחם" שפעלה בשנים 1998–2002.
בין השנים 2000–2003 שימש מנהל מתנ"ס ירוחם ומנהל מרכז לימודי שדה נתיבות. כן שימש בשנים 2003–2005, כמנהל אזור באר שבע – בני שמעון של הסוכנות היהודית. בשנים 2005–2006 שימש מנהל תכנון ופיתוח של מגבית קנדה בישראל. במקביל, בשנת 2005, ייסד את עמותת "צעירים בירוחם" (צב"י) לעידוד התיישבות, מנהיגות ומעורבות של צעירים בירוחם ובנגב.
כפוליטיקאי ברשות המקומית.
בשנת 2010, התמודד לראשונה לראשות מועצת ירוחם ובבחירות שנערכו בירוחם ב-23 בנובמבר זכה ברוב של 44.5% מקולות המצביעים ונבחר לראש מועצת ירוחם מטעם הרשימה העצמאית "ירוחם אחת" כמחליפו של יו"ר הוועדה הקרואה עמרם מצנע. עם שיעור הצבעה של 69%, הפך לסמל של "מהפך דורי" – בן ירוחם, שגדל והתחנך במקום, הפך לראש הרשות אחרי 5 שנים של ועדה קרואה. ב-11 בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה כראש מועצת ירוחם. ביטון רץ מטעם מפלגת העבודה וזכה בבחירות עם רוב של כ-70% מקולות הבוחרים.
בפוליטיקה הארצית.
ב-10 באוקטובר 2012 הכריז על הצטרפות למפלגת העבודה הישראלית בראשות שלי יחימוביץ' לקראת הבחירות לכנסת ה-19, והוצב במקום ה-104 ברשימתה לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים תמך ביטון במפלגה, הפעם בהנהגת יצחק הרצוג, והוצב במקום ה-105. מתוקף תפקידו כראש המועצה המקומית, שימש כיו"ר דירקטוריון החברה הכלכלית לפיתוח ירוחם, ומשנת 2012 כחבר הדירקטוריון של החברה למתנ"סים. ביוני 2015 מונה ליושב ראש מועצת הנגב. באוקטובר 2015 הגיש את מועמדותו לראשות קק"ל והצהיר כי אם ייבחר, יכהן כיו"ר בהתנדבות במקביל לתפקידו כראש מועצה, אך הוא הפסיד במערכת בחירות זו.
ב-2018 הקים את מפלגת אחי ישראלי, יחד עם עדינה בר שלום, ובשל כך לא התמודד בבחירות המקומיות בירוחם שהתקיימו באוקטובר של אותה שנה, בהן ניצחה סגניתו טל אוחנה. בדצמבר של אותה שנה, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת פרש ביטון ממפלגת אחי ישראלי והצטרף למפלגת "חוסן לישראל". ביטון שובץ במקום ה-11 ברשימת כחול לבן, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ונבחר לראשונה לכנסת. ביטון נבחר גם לכנסות העשרים ושתיים והעשרים ושלוש.
לאחר כינון ממשלת האחדות בכנסת העשרים ושלוש ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר לנושאים אזרחיים וחברתיים במשרד הביטחון, לצידו של שר הביטחון וראש הממשלה החלופי בני גנץ. ביטון ממונה על הסוגיות האזרחיות, התיישבותיות והחינוכיות בהן: הכנה לקראת שירות צבאי לרבות מסגרות קדם צבאיות, טיפול באוכלוסיות מיוחדות וכלל הנושאים באחריות האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון; זכויות והטבות חיילים משוחררים, וכלל פעילות האגף והקרן לקליטת חיילים משוחררים; זכויות והטבות משרתי המילואים; זכויות והטבות נכי צה"ל, וכלל הנושאים באחריות אגף שיקום נכים במשרד הביטחון; נושאים מוניציפליים בתחומי אחריות משרד הביטחון והקשר עם הרשויות המקומיות, לרבות קידום שותפויות עם רשויות מקומיות וקידום פיתוח וייצור תעשייתי התומך בפעילות משרד הביטחון וצה"ל בשיתוף רשויות מקומיות; סוגיות הקשורות למוכנות העורף האזרחי בחירום (למעט הפעלת הכוח); המעטפת האזרחית הנדרשת לטובת פרויקט "מעבר צה"ל דרומה".
ב-30 בנובמבר 2020 מונה גם לשר לנושאים אסטרטגיים.
חודש לאחר מכן יזם ביטון את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים, הקובעת כי חייל משוחרר שסיים את שירותו הסדיר בשנת 2020 יהיה זכאי למענק חד פעמי. מטרת המענקים היא לתת לחיילים תמיכה כלכלית בזמן המשבר הכלכלי ממנו סובל העולם.
עם אישור "החוק הנורווגי" התפטר מהכנסת, וכהונתו בה נפסקה ב-19 ביוני 2020. לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצב במקום הרביעי ברשימה.
במאי 2021 מונה לשר לשוויון חברתי, מספר חודשים לאחר שמירב כהן עזבה את התפקיד. ביטון כיהן בתפקיד זה עד הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש ושובה של כהן למשרד.
בכנסת ה-24 מכהן ביטון כיושב ראש ועדת הכלכלה.
פעילויות.
בירוחם:
מחוץ לירוחם:
חיים אישיים.
מיכאל ביטון נשוי לאילנה ואב לחמישה ילדים, מתגורר בירוחם.
אמרה יעקובי
אולם ספורט היובל
אולם ספורט היובל הוא אולם ספורט הממוקם בתיכון "היובל" שבהרצליה ומכיל 1,500 מקומות ישיבה (וכ-1,100 במשחקי כדוריד). באולם מתקיימות פעולות ספורט מגוונות ואירועי תרבות וספורט עירוניים. האולם משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל בני הרצליה. בתקופה בה נקראה הקבוצה "בני השרון" שימש כאולם הביתי של הקבוצה בצוותא עם היכל הספורט מטרו ווסט רעננה.