משוך ערלה.
אדם שמשך את ערלתו עד שנראה כאילו אינו מהול, מדאורייתא מותר בתרומה ובפסח, אך מדרבנן נחשב כ'ערל' לכל דבר, ואסור באותם הדברים שערל אסור 'קרבן פסח' וקדשים, וחייב למול שנית מדרבנן מפני שהוא נראה כערל.
לשון נדרים.
במשנה במסכת נדרים מבואר שאדם שנדר מאנשים ערלים, מותר ביהודים אף שהם ערלים, ואסור בגויים אף שהם נימולים, מאחר שסתם לשון 'ערל' הכוונה לגויים והביאו לכך ראיות מהפסוקים כגון מה שנאמר: "כי כל הגוים ערלים, וכל בית ישראל ערלי לב" ועוד.
ג'ורג' אייבל
ג'ורג' אוגדן אייבל (באנגלית: George Ogden Abell, 1 במרץ 1927 לוס אנג'לס - 7 באוקטובר 1983 אנסינו, לוס אנג'לס) היה אסטרונום אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת UCLA בלוס אנג'לס.
אייבל עסק במחקר אסטרונומי, בניהול, ובחינוך למדע, התנגד לתאוריות פסאודו-מדעיות.
הוא למד במכון הטכנולוגי של קליפורניה Caltech בו סיים את הדוקטורט בשנת 1957 תחת הדרכת דונלד אוסטרברוק.
את הקריירה שלו באסטרונומיה התחיל בנעוריו כמדריך סיורים במצפה גריפית' בלוס אנג'לס. אייבל תרם תרומות חשובות לידע האסטרונומי באמצעות עבודתו בימי סקר הרקיע שבמצפה פלומאר ואחריו, במיוחד בנוגע לצבירי גלקסיות וערפיליות פלנטריות. לכבודו נושאים את שמו גלקסיה אחת, אסטרואיד, כוכב שביט מחזורי ומצפה אחד.
אייבל לימד גם בתוכניות מדע בקיץ ובתוכניות טלוויזיה חינוכית. הוא היה חבר בוועד לחקירה מדעית של טענות לפאראנורמליות, שנודע כ"ועד לחקירה סקפטית".
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
ג'ורג' אוגדן אייבל נולד בשנת 1927 בלוס אנג'לס כבנם היחיד של תאודור סי. אייבל ואנמרי לבית אוגדן. אביו, יליד ווטרברי, קונטיקט 1890, היה כומר אוניטריאני ואחד החברים המייסדים של החברה ההומניסטית של הוליווד. האם ילידת קנזס סיטי, מיזורי 1896, הייתה זמן מה ספרנית ואחר כך עובדת סוציאלית. ג'ורג' נקרא לפי שם דודו, ג'ורג' אוגדן.
הוריו של אייבל התגרשו כשהוא היה בן 6 ואז הוא עבר עם אמו להתגורר בבית הסב מצד האם, שהיה מחבר ספרי מערבונים. אביו, שבהמשך התחתן שנית והוליד בן נוסף, שמר על קשר איתו ונהג באופן קבוע לקחת אותו לביקורים במוזיאונים וכן למצפה גריפית' ולפלנטריום, זמן קצר אחרי פתיחתם, כשהילד היה בן 8. אייבל הסתקרן מגיל ילדות לקרוא ספרים על אסטרונומיה. הוא למד בתיכון ואן נאיס שבו הצטיין במתמטיקה ובמדעים.
בנעוריו עבד עבודות מזדמנות, ניהל קו הפצת עיתונים וקו חלוקת דואר, במרכז לבאולינג, במסעדה, במכולת ובשיפוצים.
אחרי שסיים את התיכון בשנת 1945 התגייס אייבל לחיל האוויר בשלהי מלחמת העולם השנייה. התקבל לקורס טיס אבל עם סיום המלחמה הקורסים אליהם התקבל נסגרו.
בנסיבות אלה נרשם לבית ספר למטאורולוגיה בבסיס חיל האוויר בצ'נוט, אילינוי. נועד להישלח אחר כך לבית ספר לחזאים אבל כדי לקצר את השירות העדיף לוותר על כך ולשרת עוד ששה חדשים ביפן במסגרת השירות המטאורולוגי של חיל האוויר.
אחרי שחרורו מהצבא שב ללוס אנג'לס, ואחרי שעבד זמן מה בתחנת דלק התחיל לימודי פיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. כשנפתחה כעבור שנה מחלקה לאסטרונומיה
הוא פנה ללימודיים במסגרת זו. הוא התגורר במעונות של המכון - בית פלמינג, והיה חבר בקבוצת הבאולינג של המעונות. בנוסף השתתף בחוג לדרמה ועמד בראשו למשך שנה. כתב גם את הפסקול של השידורים השבועיים של הג'ורנל לחדשות האוניברסיטה 'The California Tech'"." כסטודנט מצא עבודה כמדריך סיורים במצפה גריפית"'."
בשנת 1951 סיים את התואר הראשון באסטרונומיה. המשיך אחר כך לתואר שני (1952) ולדוקטורט (1957). הוא היה הדוקטורנט הראשון של האסטרונום דונלד אוסטרברוק. באותה תקופה התמנה למרצה במצפה גריפית'.
המשך הקריירה המדעית והאקדמית.
כאסטרונום נודע אייבל בקטלוג צבירי הגלקסיות שערך תוך כדי עבודתו כתצפיתן במסגרת סקר הרקיע של מצפה פלומאר. ניתוחו את צבירים אלה שיפור את ההבנה לגבי היווצרותם והתפתחותם. הוא דחה את המודל ההיררכי של קרל צ'רלייה והוכיח את קיומם של "צבירים בעלי רמה ב".
כמו כן הוכיח שהארת הצבירים עשויה לשמש כסולם מרחקים.
קטלוג אייבל הוא רשימה כמעט שלמה של כ-4000 צבירים הכוללים לפחות 30 גלקסיות עד להסחה לאדום שבה z = 0,2.
הקטלוג ההתחלתי של ההמיספרה הצפונית פורסם בשנת 1958 . הקטלוג המורחב, הכולל גם את צבירי ההמיספרה הדרומית, פורסם אחרי מותו של אייבל, בשיתוף פעולה בין הרולד פ. אולווין ורונלד אולווין.(Olowin).
אייבל גילה יחד עם חוקרים אחרים את כוכב השביט המחזורי 52P/Harrington-Abell. יחד עם פיטר גולדרייך קבע נכון כי מקורן של הערפיליות הפלנטריות הוא בענקים האדומים.
אייבל הקדיש זמן ומרץ לתחום ההוראה ולמשך מעל 20 שנה לימד בתוכניות הקיץ לסטודנטים. כסימן הוקרה מלגת הלימודים עבור תוכנית זו קיבלה את שמו.
הוא השתתף גם בתוכניות המדע בטלוויזיה ""Understanding Space and Time" ׁV" (הבנת המרחב והזמן) ו-"Project Universe" (פרויקט היקום)
הוא רדף בקנאות נגד טענות פסאודו-מדעיות כמו אלו של עמנואל וליקובסקי. היה אחד ממייסדי "הוועד לחקירה מדעית של הטענות לפאראנורמליות " CSICOP
וכתב מאמרים בכתב עת של הוועד "The Skeptical Inquirer" (החוקר הסקפטי)
כך למשל הוא הוכיח ב-1979 שיתוש המתיישב על זרוע של אדם מפעיל יותר משיכה מירח, ודחה את רעיונות השווא לפיהם לירח השפעה על גופנו מכיוון שהוא מורכב ממים. בשנת 1977 יחד עם פול קורץ ודניס רולינס ערך חישובים בנוגע לאפקט מאדים שקיומו נטען על ידי הנאו-אסטרולוג גוקלן.
ג'ורג' אייבל היה יושב ראש הוועדה לקוסמולוגיה של האיחוד האסטרונומי הבינלאומי ויושב ראש "החברה האסטרונומית של האוקיינוס השקט".
בשנת 1970 הוא נבחר לחברה האסטרונומית המלכותית. בשנים 1968–1975 כיהן כראש המחלקה לאסטרונומיה של UCLA
אייבל נפטר מאוטם בלב בגיל 57 בשנת 1983.
היה אמור להתחיל בשנת 1984 לכהן כעורך של Astronomical Journal החל מינואר 1984.
חייו הפרטיים.
אייבל התחתן לראשונה בשנת 1951 ונולדו לו שני ילדים. הוא התחתן שנית ב-1972.
איילין אסל
איילין אסל (באנגלית: Eileen Essell; 8 באוקטובר 1922 - 15 בפברואר 2015) הייתה שחקנית אנגלייה, שמיוחדת בכך שהתחילה להופיע על המסכים בגיל 79.
ביוגרפיה.
אסל נולדה בלונדון. היא פרשה ממשחק בתיאטרון ב-1958 בעקבות נישואיה למחזאי והשחקן ג'ררד מקלרנון. בהמשך עבדה כמורה בבית הספר המרכזי למוזיקה ודרמה וב-City University. ב-1997 אחרי מות בעלה, חבר של המשפחה פיתה אותה לחזור להופיע במחזה בהפקתו. על אף שהיא שיחקה בתיאטרון בשנות הארבעים והחמישים של המאה העשרים, הופעת הבכורה שלה על המסך היה בשנת 2000 בפרק בסדרה "רופאים". אחר כך הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "The Bill", "דוק מרטין", "הולבי סיטי", "הנוכלים", "אידיאלי" ובסדרה "עור רגיש". היא כיכבה בתפקיד כריסטין בפרק "From Out of the Rain" בעונה השנייה של סדרת הספין אוף של ה-BBC "טורצ'ווד". בקולנוע היא זכורה בעיקר מהופעתה בתפקיד גברת קונלי בסרט "דופלקס".
אסל נפטרה ב-15 בפברואר 2015 בגיל 92. היא הותירה אחריה בן, פרגוס מקלרנון.
אומי יוקבה
אֿוּמִי יוּקַבָּה (ביפנית: 海行かば) הוא שיר פטריוטי יפני, ואחד משיריה הלאומיים של יפן. סוגת השיר היא צ'וֹקָה, המבטא את הנאמנות המוחלטת לקיסר ולמדינה, ואת המוכנות למות עבורם. מילות השיר נכתבו בידי המשורר אוֹטוֹמוֹ נו יַקַמוֹצִ'י , והוא הולחן בידי המלחין קִיֿוֹשִי נוֹבּוּטֿוֹקִי . השיר נכלל באוסף השירים היפני מַנְיוֹשוּ . בתקופת מלחמת העולם השנייה היה השיר פופולרי מאוד. בין היתר, שימש השיר כשירם של טייסי הקמיקזה.
היסטוריה.
במקור, השיר נכתב בידי המשורר היפני אוֹטוֹמוֹ נו יַקַמוֹצִ'י בשנת 759 לספירה, והוא השיר ה-4094 באוסף השירים היפני: "מַנְיוֹשוּ". מילות השיר שימשו גם חלק מהמארש הצבאי היפני גוּנְקַן קוֹשִינְקִאוֹקוּ .
בשנת 1937, הלחין המלחין קִיֿוֹשִי נוֹבּוּטֿוֹקִי לחן לשיר, והוא הפך פופולרי בתקופת מלחמת העולם השנייה ואף לאחריה.
בתקופת המלחמה, השיר הושר כביטוי לרוח הקרב היפנית באותם ימים, אשר הטיפה לנאמנות ולמסירות נפש מוחלטת עבור המדינה והקיסר, ובכלל זה גם המוות עבורם. טייסי טיסות ההתאבדות שכונו "קמיקזה", היו שרים את השיר בטקס שהיו עורכים לפני המראתם עם המטוסים.
לאחר כניעת יפן בשנת 1945, השיר נאסר לשירה ולהאזנה בידי הממשל הצבאי האמריקני בהנהגת דאגלס מקארתור, יחד עם שירים צבאיים אחרים. אלו שנתפסו שרים או מאזינים לשיר, נענשו בידי הממשל.
עם זאת בהמשך, האיסור בוטל, והשיר אף הושר בידי הצי הימי היפני בפומבי.
מילות השיר ותרגומן.
מילים נבחרות מהשיר:
海 - אוּמִי - ים.
水 - מִיזוּ - מים; 漬 - טְסוּ - ספוג (במים); く + 漬 + 水 - מִיזוּקוּ - מים + ספוג/טבול = ספוג/טבול במים; בהשאלה: מים שוטפים.
屍 - קַבַּאנֶה - גופה.
山 - יַאמַה - הר.
草 - קוּסַה - עשב (שם עצם); 生す - מוּסוּ - לצמוח (עשב) (פועל).
大君 - אוֹקִימִִי - קיסר.
辺 - הֶה - צד; 辺に - הֶה נִי - לצד (הקיסר), בהשאלה: למען הקיסר.
こそ - קוֹסוֹ - גם.
死なめ - שִינַאמֶה - אני אמות.
かえりみ - נטייה של הפועל: 省みる או 顧みる - קַאֶרִימִירוּ - להסתכל אחור (בהשאלה: לסגת).
せじ - סֶגֶ'י - (דברי) חנופה. כלומר: אם אני נסוג זו חנופה.
השיר בתרבות.
כיום, כמו שירים צבאיים יפניים אחרים, השיר הפך שוב פופולרי כיום בחלקים בחברה היפנית. בנוסף, בשנת 1983, הופק סרט יפני בשם אומי יוקבה, ובסרט טורה! טורה! טורה! שהופק בשנת 1970, השיר הוזכר בהבלטה.
תוכנית גלים