מירצ'ה אליאדה, בספרו "המיתוס של השיבה הנצחית", כתב שהירוגמיה מבוססת על נישואי השמיים והאדמה (למשל זאוס והרה, אוסיריס ואיזיס), ומכאן נוצרה הבריאה הקוסמית. בחברות מסורתיות רבות, טקס הירוגמיה בא לבטא את איחוד היסודות המנוגדים, והוא מתקיים כחלק מטקסי ראשית השנה החדשה, חג המציין חזרה אל נקודת ההתחלה.
בדתות קדומות מטרת חגי הירוגמיה הייתה שמירת פוריות הטבע וכך גם בויקה. פוריות מלך ייצגה את פוריות האדמה (הממלכה).
בעולם העתיק.
החלק הראשון של המיתוס השומרי שבגליל ברטון, עוסק בתיאור המקדש של ניפור, מפרט את הנישואין המקודשים בין אנו לאלה האם נינהורסאג שבמהלכם נוגעים שמים וארץ (בדומה למתואר אצל הסיודוס), מכאן נולדה מסורת של קיום יחסים בין מלכי ערי-המדינה השומריות לבין כוהנות איננה כסוג של נישואין מקודשים, פעילות זו התרחשה בעיקר במהלך פסטיבל אקיטו. הייתה גם הירוגמיה גברית, במקדש נדיתו שבארך הכוהנת הגדולה בחרה למיטתה בחג השוויון כהירוס-גמוס גבר צעיר שייצג את דומוזיד. בחוקי חמורבי היו סעיפים שהגנו על זכויותיהן ושמן הטוב של נשים שעסקו בהירוגמיה.
גם אצל החתים הייתה זנות מקודשת.
סטראבון בספרו גאוגרפיה (8.6.20) כתב על מקדש אפרודיטה בקורינתוס כי היו בו ״הטאירות שפחות המקדש״ רבות, בנוסף הוא כתב כי בעיר קומנה היו "נשים רבות העושות מלאכתן בגופן, לרוב מוקדשות". באותו ספר (11.14.16) תיאר סטארבון את מנהגם של מכובדים ארמנים ממחוז אקיליזנה המקדישים לאלה אנהיד את בנותיהם הבתולות, על מנת שיעסקו בזנות מקודשת קודם לנישואיהן.
המשורר פינדארוס תיאר בפרוטרוט את מקדש אפרודיטה ואת ההירוגמיה במקדש אפרודיטה בקורינתוס.
הרודוטוס סיפר (פרק 199), על סמך דברים ששמע אבל לא ראה במו-עיניו, שכל נשות בבל היו חייבות, לפחות פעם אחת בחייהן, לשבת במקדש עִשְׁתָר (אינָנָה) ולקיים יחסי מין עם כל גבר זר שיבחר בה, את כספי האתנן היו נותנות למקדש, ובפרק 93 סיפר שנשות לידיה היו אוספות נדוניה על ידי זנות מקודשת.
הרודוטוס, כמו גם פומפיוס טרוגוס וקליארכוס איזכרו זנות פולחנית של בתולות בקפריסין, כאירוע טקסי חד-פעמי בו מקריבות הנערות את בתוליהן לאפרודיטה. טרוגוס סיפר גם על זנות פולחנית בעיר לוקרי שבקלבריה.
ביום הכואס, כחלק משיבוש הסדר החברתי, המלכה (אשתו של הארכון) קיימה באגורה יחסי מין טקסיים עם דיוניסוס המגולם על ידי הכהן (או על ידי בעלה).
ביהדות.
היהדות שללה את הזנות המקודשת, והזהירה מקיומה בבית המקדש: .
בספר מקבים ב מתוארת בשלילה זנות בחצר המקדש, אולם לא ברור מהכתוב האם הייתה זו זנות רגילה או זנות מקודשת "והגויים זללו וסבאו בקודש, וישכבו עם נשים זונות בחצר הבית, ויביאו בתוך ההיכל כל דבר אשר לא כדת, ויקריבו כל דבר פיגול על המזבח ה'."
בנצרות.
הנצרות שוללת הירוגמיה. פאולוס מתייחס לתופעת ההירוגמיה בקורינתוס באיגרת הראשונה אל הקורינתים .
אוסביוס מקיסריה כתב שקונסטנטינוס הרס את מקדש ונוס בבעלבכ, שם מכובדים הניחו לנשותיהם ולבנותיהם לבצע ניאוף חסר בושה.
בתת-היבשת ההודית.
בהודו הקדומה היה מנהג הנגר-וודו, האישה היפה ביותר בעיר זכתה לכבוד להיות הירוגמי או קורטיזנה והתשלום עבור שרותיה היה גבוה מאד.
זנות מקודשת קשורה לפולחן קאלי. בנוסף, בדרום הודו ובמערבה קיימת מסורת הדבאדסי (משרתות האל דווה או האלה דווי).
נשים אלו הוכשרו במסורת ריקוד האודיסי ובמסורות אמנותיות קלאסיות אחרות, ונהנו ממעמד חברתי גבוה ובנוסף שירתו את המקדש בדרך של נישואין מקודשים.
במערב נפאל נהוג הדוקי, ילדות שעדיין לא הגיעו לבשלות מינית (ולעיתים בגילאי 5–6) הוצעו למקדש המקומי, במטרה שמשפחתן תזכה בהגנה ובהכרת טובה מצד האלים. עד גיל ההתבגרות התחנכו במקדש וביצעו שירותים שונים למקדש שאליו הוצעו ומגיל הבגרות המינית היו אמורות לספק שירותי מין. על פי המסורות המקומיות יחסי מין עם דוקי יכולים לנקות חטאים ולהביא מזל טוב. הדוקי זכו להערכה עבור מסירותן למקדש ובהתבגרן קיבלו חלקת אדמה או מעט רכוש. במהלך השנים חל פיחות במעמדן של הדוקי, הנוהג של דוקי בוטל רשמית על ידי ממשלת נפאל, אולם התופעה עדיין קיימת וב-2006 חוקק חוק המסדיר את אזרחותם של ילדי הדוקי שאביהם נפאלי.
יחסי מין מקודשים הם פרקטיקה נפוצה גם בטנטרה של זרם הוג'ריאנה.
הרוגמיה
זנות מקודשת
היירוגמיה
Fake news
זנות קדושה
זנות פולחנית
אורקם טכנולוגיות
אורקם טכנולוגיות בע"מ היא חברה ישראלית המפתחת ומייצרת התקן מבוסס ראייה ממוחשבת, המסייע לכבדי ראייה, עיוורים ובעלי מוגבלויות נוספות.
בשנת 2013 החלה החברה במכירת מוצריה הראשונים, ובשנת 2015 הציגה בארצות הברית את המוצר העיקרי שלה, הקרוי OrCam MyEye המורכב ממצלמת וידאו זעירה המחוברת למשקפיים של המשתמש, ומחשב זעיר המעבד את התמונה ומקריא למשתמש את הטקסט שעליו הצביע באמצעות רמקול זעיר הממוקם סמוך לאוזן המשתמש.
היסטוריה.
אורקם נוסדה בשנת 2010 על ידי פרופ' אמנון שעשוע וזיו אבירם במטרה לעשות שימוש בטכנולוגיית בינה מלאכותית (ראיית מחשוב) מתקדמת על מנת לסייע ללקויי ראייה. מייסדי אורקם הם גם מייסדי חברת מובילאיי שהוקמה בשנת 1999 ומספקת מערכות ממוחשבות למניעת תאונות דרכים.
המכשיר הראשון של אורקם יצא לשוק בשנת 2013 לאחר שנים של פיתוח וניסויים. בשנותיה הראשונות גייסה החברה 22 מיליון דולר, מהם 6 מיליון דולר מקרן ההשקעות של אינטל (Intel Capital). במרץ 2017 השלימה החברה גיוס הון של 41 מיליון דולר, המשקף שווי חברה של 600 מיליון דולר.
באפריל 2017 מנתה אורקם כ-130 עובדים, משרדיה הראשיים נמצאים בירושלים ויש לה סניפים בלונדון ובניו-יורק.
בפברואר 2018 השלימה החברה סבב גיוס של 30.4 מיליון דולר, מה שהפך אותה לחד-קרן.
בינואר 2022 זכתה החברה בפרס החדשנות של תערוכת הטכנולוגיה CES ל-2022, על המוצר MyEye PRO.
עיצוב.
המוצר העיקרי של אורקם, OrCam MyEye, מורכב משני מרכיבים עיקריים: יחידה היושבת על הראש ויחידת בסיס. יחידת הראש מורכבת על גבי משקפיים וכוללת מצלמה זעירה ורמקול. יחידת הבסיס כוללת סוללה ומחשב קטן המעבד את התמונות הנקלטות במצלמה באמצעות תהליך אלגוריתמי. את יחידת הבסיס ניתן להצמיד לחגורה באמצעות תפס או להניח בכיס. מרכיבי המכשיר מחוברים ביניהם באמצעות כבל דק.
דגם מתקדם של המכשיר, OrCam MyEye2, עשוי רק מיחידה המורכבת על גבי המשקפיים.
דגם נוסף של המכשיר קרוי OrCam MyReader והוא דומה למכשיר העיקרי, אך משמש לקריאת טקסטים בלבד ומחירו נמוך יותר.
שימושים.
מכשיר אורקם OrCam MyEye מזהה טקסטים, פנים ומוצרים ומדבר אל האדם המרכיב את המשקפיים באמצעות רמקול זעיר. באמצעות הצבעה של האדם המרכיב את המכשיר על כיתוב או מוצר כלשהו, המכשיר מגיב באופן אוטומטי ומקריא את הכיתוב. ניתן ללמד את המכשיר לזהות את פניהם של בני אדם המוכרים למשתמש, מוצרים ושטרות כסף. בגרסה הישראלית של המכשיר, ההקראה נעשית באנגלית או בעברית.
קריאה- קריאת טקסטים מודפסים כדוגמת עיתון, ספר, תוויות של מוצרי מזון, תפריטים במסעדות ושלטים ברחוב. מסוגל לקרוא את מרבית הטקסטים הדיגיטליים כדוגמת טקסטים המופיעים על מסך טלוויזיה, מחשב או טלפון חכם.
זיהוי מוצרים- יכולת לזיהוי מוצרים, כמו גם זיהוי מוצרים שכבר נסרקו בעבר במהירות וקלות רבה יותר, על מנת לאפשר זיהוי מהיר של שטרות כסף או כרטיסי אשראי ולהפוך את חוויית הקניה לנוחה יותר.
זיהוי פנים- מזהה פנים של אנשים שכבר צולמו בעבר באמצעות מצלמת המכשיר. יכולת להתאים את הפנים המזוהות לשם האדם, והקראת השם כאשר המכשיר מזהה את האדם על ידי הזיכרון השמור במכשיר.
המכשיר מתאים לאנשים עם לקויות ראייה בדרגות שונות כמו גם לעיוורים. המכשיר מתאים גם לבעלי מוגבלות בקריאה, כגון אנשים בעלי דיסלקסיה, קשיי למידה או שעברו אירוע מוחי. חברת אורקם מציינת כי קיימים למעלה מ-342 מיליון אנשים בוגרים בעולם הסובלים מליקוי ראייה משמעותי, וכ-52 מיליון מתוכם משתייכים למעמד הביניים.
המכשיר ניתן לרכישה בארצות הברית, קנדה בריטניה, אירלנד, צרפת, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, ספרד ועוד מדינות נוספות בשפות אנגלית, צרפתית וגרמנית. ניתן לקנות את המכשיר גם בישראל עם הגדרות שפה של עברית.
אורקם
יחסי ספרד-ברזיל
שאלתיאל חן
רבי שאלתיאל בן שלמה (גרסיאן) חן היה רב מתקופת הראשונים במאה ה-14, בסוף תור הזהב של יהודי ספרד, צאצא למשפחת ראשי הגולה בבבל. כיהן כרבן הראשי של הערים אלקוליעא וברצלונה.
קורות חייו.
אביו, שלמה, היה דור תשיעי לשאלתיאל ראש הגולה בנו של חזקיה בן דוד ראש הגולה. במאה שלפני כן, נמנה עם משפחתו בברצלונה רבי זרחיה חן.
היה תלמידו של הר"ן רבה של ברצלונה, וחברו של הריב"ש. נשא את בתו של יוסף רימוך מחשובי העיר פראגה (עיר באראגון), והתגורר זמן מה בעיר זו. בשנת ה'קכ"ט (1369) ביקשוהו בני העיר אלקוליעא ("אלקוליה דה סינקה", עיר סמוכה באראגון), שישבע להם כי יכהן כרב בעירם, הרב חן נענה ונשבע.
בהמשך התחרט על החלטתו, כנראה כי חפץ לכהן כרב בברצלונה, ופנה לריב"ש בשאלה האם מותר לו להתיר שבועתו שלא בפני בני הקהילה, בתשובה ארוכה פרש הריב"ש לפניו את דעתו שאין בית דין יכול להתיר לו נדר זה שלא בפני הקהילה והוא יאלץ לקיים את שבועתו. הוא מציין שאף הציע בשמו את השאלה בפני הר"ן שסירב להשיב בדבר. פרטי הדיון ביניהם נכתבו בשו"ת הריב"ש.