פיק ערך מחקרים קליניים ופאתולוגיים רבים אצל מטופלים במחלות נוירו-פסיכיאטריות, שזיכו אותו בהכרה בינלאומית. חלק ממחקריו הציג לא רק בגרמנית אלא גם בשפה אנגלית בכנסים ובכתבי עת מדעיים, דבר שפחות היה שכיח אז בקרב הרופאים כותבי גרמנית.
בפראג שיתף פעולה עם אוטו קאהלר, שהיה כמוהו בשנות ה-1880 פרופסור שלא מן המניין. בשנת 1880 הם תארו את סידור הסיבים במסלול הספינותאלאמי. הם הצביעו על כך שסיבי השורשים האחוריים של העצבים נכנסים אל העמודות האחוריות של מח השדרה בצורה כזאת שהסיבים מהרמות הגבוהות יותר מחליפים באזור המדיאלי את הסיבים הבאים מהרמות הנמוכות יותר. סדר זה של הסיבים האלה נקרא "החוק קאהלר-פיק".
פיק תרם על ידי תאורים קליניים לחקר ההזיות, המיקרוגרפיה, הפאלילליה והפאראמנזיה הדופליקטיבית.
חקר האפזיה.
פיק התעניין מאוד גם בחקר האפרקסיות והאפזיות, לרבות בתחום מיקומן במוח של ההפרעות בשפה. תיאר בין היתר מקרים של אגרמטיזם, הפרעה בבנייה בדקדוקית והתחבירית של השפה, במיוחד את הצורה שנקראה לימים "פארארגרמטיזם" או אגרמטיזם תחבירי, שהתאפיין בין היתר, ב"שפה טלגרפית". .
הוא תיאר אגרמטיזם מבודד - "הפרעה של התהליך הדקדוקי שבו נעדרות תבניות זמינות לבניית המשפטים" וכן את הפסאודו-אגרמטיזם.
פיק ניגש לנושא האפזיה מנוקדת מבט פסיכולוגית והדגיש שני שלבים ביצירת האפזיה: פסיכולוגי (הבנית החשיבה) ולשוני. הוא ראה באפזיה הפרעה בתהליכים של החשיבה הבאה לידי ביטוי בלשון.
הוא דיבר על מנגנון פסיכולוגי של "כלכלת מילים" או "חיסכון במילים" והעיר שבשפה הטלגרפית מחיקת מילים אינה קריטית להעברת המסר.
פיק הושפע במידה רבה על ידי ורניקה ועל ידי ג'קסון.
ב-1892 פיק תיאר מקרה של אפזיה ראשונית מתקדמת עקב אטרופיה ממוקמת בהמיספרה השמאלית, כחלק מתהליך דמנטיבי.
פיק הבחין תהליכי הסתגלות בעת האפזיה שאחד הביטויים שלו הוא התפתחות "שפת החירום" (Notsprache) שאחרי שבץ.
בשנת 1898 הוא פרסם ספר לימוד על הפתולוגיה של מערכת העצבים הנחשב לציון דרך בתולדות התחום.
מחלת פיק.
פיק תיאר לראשונה אצל 6 מטופלים שנפטרו אחרי דמנציה בגיל מוקדם תת-סוג של דמנציה פרונטו-טמפורלית FTD, מחלה ניוונית פרנכימית של המוח, שנודעה כמחלת פיק.
במקרים של מחלת פיק מבחינים אטרופיה בולטת של האונות המצחיות של מוח. התמונה הקלינית כללה שיבוש מוקדם של ההתנהגות, השפה והקשב. בלטו התנהגויות סטריאוטיפיות - חזרתיות של משפטים או של פעולות, ירידה ביכולת השיפוט וההפשטה, הפרעות התנהגות, בדרך כלל עם חוסר גבולות בהתנהגות המינית ובולמוסי אכילה. בהתחלת המחלה הזיכרון היה עדיין די שמור.
בשנת 1911 אלויס אלצהיימר ושותפיו גילו כמה תכונות היסטולוגיות שנראו אפיוניות למקרים שתוארו על ידי פיק:נוירונים מנופחים ו בתוך התאים חלקיקים ארגירופילים שהם קראו להם "גופי פיק". בשנת 1926 החוקרים אונארי קימורה והוגו שפאץ כינו את הסוג הזה של דמנציה "מחלת פיק" (Morbus Pick, Picksche Krankheit ).
מאוחר יותר נתגלו "גופי פיק" גם אצל בריאים בעוד הסתבר כי הם חסרים במקרים רבים של דמנציה פרנוטו-טמפורלית. לאחרונה נוטים להפסיק להשתמש במונח "מחלת פיק" שהיאע מקרה פרטי של הניוון הפרונטו-טמפורלי FTLD.
סכיזופרניה.
בשנת 1891 פרסם פיק את מאמרו "דמנציה כרונית ראשונית בגיל הצעיר", שבו תיאר מקרים של פסיכוזה המתחילה בגיל 30-20 עם התנהגות ילדותית, הפרעות קשב, פיזור נפש, הפרעות בהמלך החשיבה, אינקוהקנטיות (Zerfahrenheit), עם פגם בסינתזה של המחשבות. מקרים אלה כללו לדעתו מקרים מתאימים למונחים האבחנתיים "הבפרניה" ו"קטטוניה", ללא תשתית של אפיונים אנטומו-פתולוגיים. הוא קרה להם "דמנציה מוקדמת".
(dementia praecox), כינוי שהוחלף מאוחר יותר בסכיזופרניה. הכינוי "דמנציה מוקדמת" הופיע גם לפניו בכתבי הפסיכיאטר הצרפתי בנדיקט אוגיסטן מורל, ושימש בהמשך את אמיל קרפלין.
ספרים ופרסומים אחרים.
ארנולד פיק פרסם לפחות 260 מאמרים ו1;6 ספרים בתחום הנוירולוגיה והפסיכיאטריה.
קישורים חיצוניים.
2012 The Regents of University of California
Psychology Press, Taylor and Francis Group, Hove and New York 2008
בית החולים אלישע
בית החולים אלישע הוא בית חולים פרטי השוכן במרכז הכרמל בחיפה.
היסטוריה.
בית החולים נפתח ב-31 במאי 1949, ביוזמת ד"ר בן-ציון הירשוביץ (הראל) (ממייסדי בית חולים אסותא בתל אביב) ובתכנונו של זאב רכטר. חצי מבעליו של בית החולים היו רופאיו ושאר המימון הגיע מאחיו של הירשוביץ.
בית החולים נוהל במשך 40 שנה על ידי יעקב אלמגור, ואחר כך על ידי גיורא וינטרשטיין.
עם הקמתו היו במבנה בית החולים שתי קומות ובהן 72 מיטות אשפוז, ובשנת 1976 הוקמה קומה נוספת ומספר המיטות גדל ל-104.
ב-1997 הושלמה הקמתו של בית האבות "מגדלי אלישע" בצמידות לבית החולים.
בשנת 2013 הוגשו כתבי אישום נגד חמישה אחים בבית החולים, על התעללות בחולה חסרת ישע שאושפזה במחלקת פגועי ראש, ונגזרו עליהם 6 עד 13 חודשי מאסר.
באפריל 2014 אושפז בבית החולים גנאדי קרנס ראש עיריית חרקוב שבאוקראינה שנורה כחלק מניסיון התנקשות.
שירותי הרפואה בבית החולים.
נכון ל-2014, יש בבית החולים למעלה מ-140 מיטות אשפוז. בבית החולים פועלים שמונה חדרי ניתוח, אגף אשפוז כירורגי כללי, הכולל מחלקת נשים, מחלקה אורולוגית, מחלקה אורתופדית, ניתוחי לב, מרכז שיקום למאושפזים לאחר תאונות דרכים, פגיעות נאורולוגיות ופנימיות, ומחלקת פגועי ראש, וכן מרפאה לכירורגיה פלסטית, יחידת פיזיותרפיה, יחידת ריפוי בעיסוק, מכון גסטרואנטרולוגי, יחידה להפריה חוץ גופית, מכון דיאליזה, מכון רנטגן ואולטרא-סאונד ומעבדות.
בעלות.
בשנת 1990 רכש איש העסקים גד זאבי את השליטה בבית החולים, בשותפות עם מנהל בית החולים גיורא וינטרשטיין, מידי יעקב אלמגור ואסא הראל, בנו של המייסד בן-ציון הראל. בשנת 1996 רכש זאבי מניות נוספות בבית החולים, לפי שווי של כ-20 מיליון דולר, והחזיק 97% מהבעלות. במרץ 1999, רכש גם את מרכז רפואי חורב בחיפה. ב-2003 נפתחה שלוחה של בית החולים ב"סיטי סנטר", מרכז קניות ומשרדים במושבה הגרמנית בחיפה, בבעלותו של זאבי.
ביוני 2017 רכשה רשת בתי החולים הפרטית נארא, שבשליטת איש העסקים צביקה בארינבוים, את פעילות בית החולים מידי זאבי (מבנה בית החולים נשאר בבעלותו של זאבי). באוקטובר 2017 מכר בארינבוים את השליטה בנארא לקופת חולים מאוחדת, אולם השלמת המכירה התעכבה כשנה וחצי בשל התמהמהותו של סגן שר הבריאות יעקב ליצמן במתן אישור למהלך.
השפעות בריאותיות של קנאביס
קו מנחה
קו מנחה שרותי מידע ותקשורת בע"מ, המוכרת בשם המקוצר "קו מנחה", היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ועוסקת באספקת מידע ממוחשב בנושאי שוק ההון והפיננסים, כלכלה ומשפטים, כספים ומיסוי באמצעות מספר חברות בת. מנכ"ל החברה ממאי 2022 הוא צח דרוקר.
החברה נוסדה בשנת 1981. משרדיה ממוקמים במגדל קרסו שבתל אביב והיא נמצאת בשליטתה של "קבוצת יפעת", העוסקת בתחום המידע העסקי.
היסטוריה.
"קו מנחה" הוקמה בשנת 1981 על ידי עדי אביר כחברה פרטית שעסקה באספקת מידע בורסאי והפצת נתוני מסחר וניתוחים טכניים שבועיים על המניות בבורסה לחברות ברוקרים, בנקים, קרנות נאמנות, מנהלי תיקים וחברות עסקיות. בסוף שנות ה-80, החברה החלה להפיץ מידע מקוון על המסחר במניות הבורסה, ובמשך מספר שנים הייתה לחברה היחידה בשוק הפועלת בתחום זה עד כניסתם של "גרף עסקי תעשיות תוכנה (רויטרס)", "בזק זהב" ו-"תוכנה לעניין" בשנת 1994.
בשנת 1990 קו מנחה קיבלה זיכיון להעתקת מאגר רשם החברות ממשרד המשפטים ללא תשלום וזאת באישור המנכ"ל חיים קלוגמן. לאחר מכן החלה לספק גישה למידע והנתונים שמופיעים במאגר זה לציבור תמורת תשלום.
בשנת 1991 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בתחילת 1993 החברה הפכה לספקית האינטרנט הראשון בישראל.
בשנת 1997 קו מנחה החלה לשמש כספקית קישוריות לאינטרנט והייתה בין ספקיות האינטרנט הראשונות בישראל. בדצמבר 1998 מכרה קו מנחה פעילות זו ל"בזק בינלאומי" ברווח של 2.6 מיליון ש"ח. באפריל 1999 השיקה את אתר העסקים "ביזנס פורטל".
בדצמבר 1999 השיקה קו מנחה את אתר האינטרנט "NETOPRO".
בשנת 2000 הקימה את חברת "בורסה גרף" בשיתוף עם אייל גורביץ' וגיורא אלון. באוגוסט 2000 הקימה את "מכללת ביזפורטל ללימודי שוק ההון" בשותפות עם נפתלי מנדלוביץ, אך שנה לאחר מכן מימשה אופציה שניתנה לה ומכרה את חלקה במכללה למר מנדלביץ'. בנובמבר 2000 רכשה את השליטה בחברת "HPS" מבני הזוג רונן והילה פורת תמורת 780 אלף ש"ח. בסוף ינואר 2001 רכשה קו מנחה 50% ממניות חברת דינטרנט אשר עסקה בהפצת העיתון "פקסדין" והפעלת אתר בעל אותו השם. במרץ 2003 רכשה קו מנחה את חברת "LetMeKnow טכנולוגיות" שפיתחה כלי לטיפול במספר גבוה של שאילתות למאגרי מידע במהירות גבוהה יחסית לחלופות שהיו בשוק באותה עת.
בשנת 2004 הקימה את אתר "טאבו ישיר". ביוני של אותה שנה השיקה תוכנת מסחר חדשה בשם "MoneyTime". ביולי 2005 רכשה 51% ממניות חברת "בדק בית" שהתחרתה באותה העת בחברת טאבו מקבוצת קו מנחה אף היא, בהמשך הגדילה את אחזקתה בחברה ל-75% ובמרץ 2008 הודיעה כי יצאה משיתוף פעולה זה. בפברואר של אותה שנה רכשה את השליטה בחברת "יתב שוקי הון גלובליים".
בנובמבר 2009 רכשה את האתר "אייס" מסיגלר תקשורת.
בינואר 2010 רכשה קו מנחה 50% ממניות בלוג הטכנולוגיה "140", ובאוגוסט אותה שנה רכשה את יתרת המניות והפכה לבעלת השליטה באתר. ביולי 2013 שולב האתר כמדור הדיגיטלי באתר אייס.