בינואר 2014 דיווחו כלי תקשורת מרוסיה על כך שיפימובה נכשלה בבדיקת סמים שנערכה מחוץ לתחרויות באוקטובר 2013. במאי 2014 היא קיבלה השעיה ל-16 חודשים (מ-31 באוקטובר 2013 ועד 28 בפברואר 2015). התוצאות שלה והמדליות שלה מאליפות אירופה בשחייה 2013 (בריכת 25 מטר) נשללו וכן 4 שיאי עולם שלה נמחקו (2 בשליחות).
יפימובה חזרה להשתתף בתחרויות ובאליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.66 דקות, לפני רותה מיילוטיטה (1:06.36 דקות) ואליה אטקינסון מג'מייקה (1:06.42 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.13 שניות, אחרי יני יוהנסון משוודיה (30.05 שניות) ואליה אטקינסון (30.11 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 17 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.11 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:44.83 דקות.
בין ה-15 בפברואר ל-30 במרץ 2016 נימצאה יפימובה חיובית חיוביות למלדוניום 6 פעמים והושעתה זמנית, השעיה זו בוטלה ב-15 ביולי והוועדה הודיעה שאין אשמה ואין רשלנות ואיפשרה לה לחזור להשתתף בתחרויות. חודש לאחר מכן, היא השתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) למורת רוחו של הקהל ששרק בוז בכל פעם שהיא השתתפה. במשחקים עצמם, היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.50 דקות, אחרי לילי קינג מארצות הברית שקבעה שיא אישי ושיא אולימפי חדש של 1:04.93 דקות ולפני קייטי מיילי מארצות הברית (1:05.69 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.97 דקות, אחרי ריי קנטו מיפן (2:20.30 דקות) ולפני שי ג'ינגלין מסין (2:22.28 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנסטסיה פסיקובה, סבטלנה צ'ימרובה וורוניקה פופובה בשיא רוסיה חדש של 3:55.66 דקות, כשחיינית חזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:04.98 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה יפימובה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.64 דקות, לפני בתני גאלאט מארצות הברית (2:21.77 דקות) ושי ג'ינגלין (2:21.93 דקות), מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.57 שניות, אחרי לילי קינג שקבעה שיא עולם חדש של 29.40 שניות ולפני קייטי מיילי (29.99 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנסטסיה פסיקובה, סבטלנה צ'ימרובה וורוניקה פופובה בשיא אירופה חדש של 3:53.38 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:51.55 דקות ולפני אוסטרליה (3:54.29 דקות), כשחיינית חזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" את התוצאה המהירה באליפות של 1:04.03 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.05 דקות, אחרי לילי קינג שקבעה שיא עולם חדש נוסף של 1:04.13 דקות וקייטי מיילי (1:05.03 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא רוסיה חדש של 1:04.36 דקות, רק מאית השנייה לאט משיא העולם של רותה מיילוטיטה ועלתה מהמקום הראשון למשחה הגמר.
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד באוגוסט 2018 זכתה יפימובה ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.81 שניות, לפני אימוג'ין קלארק מבריטניה (30.34 שניות) ואריאנה קסטיליוני מאיטליה (30.41 שניות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.53 דקות, לפני רותה מיילוטיטה (1:06.26 דקות) ואריאנה קסטיליוני (1:06.54 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.32 דקות, לפני ג'סיקה ואל מספרד (2:23.01 דקות) ומולי רנשאו מבריטניה (2:23.43 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:54.22 דקות, לפני דנמרק (3:56.69 דקות) ובריטניה (3:56.91 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:42.71 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:40.18 דקות ולפני רוסיה אילטיה (3:44.85 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה יפימובה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בפעם השלישית, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.17 דקות, לפני טטיאנה סקונמאקר מדרום אפריקה (2:22.52 דקות) וסידני פיקרם מקנדה (2:22.90 דקות), מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.49 דקות, אחרי לילי קינג (1:04.93 דקות) ולפני מרטינה קררו מאיטליה (1:06.36 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.15 שניות, אחרי לילי קינג (29.84 שניות) ובנדטה פילאטו מאיטליה (30.00 שניות).
פוסאדס
פוסדס
בודי קאונט (אלבום)
קרב מונטה גרפה
La Repubblica
החוף המזרחי של ארצות הברית
צ'ינקווה טרה
צ'ינקווה טרה (באיטלקית: Cinque Terre; "חמש האדמות") היא קבוצה של חמישה כפרים הממוקמים לאורך קו חוף סלעי תלול בריביירה האיטלקית, במחוז ליגוריה באיטליה, מצפון מערב לעיר לה ספציה. חמשת הכפרים הם (מצפון לדרום): מונטרוסו אל מארה (Monterosso al Mare), ורנאצה (Vernazza), קורניליה (Corniglia), מאנארולה (Manarola) וריומג'ורה (Riomaggiore).
לאורך מאות שנים אנשים בנו בזהירות טרסות על צלע ההר התלול והמצוקי המשקיף על הים. בטרסות הללו מגודלים מטעי זית, כרמי גפן, וכן קיים בהם חורש טבעי רב. בחמשת הכפרים, בגלל השטח המצומצם הראוי לבנייה, נבנו חלק מהבתים, לכאורה בחוסר סדר, ונראים כתלויים על בלימה מעל המצוק ובכך, יוצרים נוף ייחודי. את הכפרים מחברים שבילים, מסילת ברזל, ונתיבי שיט. הגישה למכוניות נחשבת כקשה ומותרת לשני הכפרים הקיצוניים (מונטרוסו וריומג'ורה). גם לכפרים האחרים מגיעים כבישים אך הם צרים מאוד ותלולים. עם בנייתה של מסילת הרכבת בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, הפך האזור ליעד תיירותי. מאז תחילת המאה ה-21 גברה מאוד הפופולריות שלו, ונכון ל-2016 מבקרים בו כמיליון תיירים בשנה. בעקבות זאת נדחקו ענפי התעסוקה המסורתיים באזור, החקלאות והדיג.
באזור מתגוררים כ-7,000 תושבים והוא מוגן מאז שנת 1999 כפארק לאומי, שלא ניתן לבנות או לשנות בו דבר. בשנת 1997 הכריז אונסק"ו על צ'ינקווה טרה (ביחד עם טינו) כאתר מורשת עולמית, תוך ציון לשבח של "יחסי הגומלין ההרמוניים בין האוכלוסייה לטבע, שיצרו תמונת נוף חריגה ביופיה".
באוקטובר 2011 פקדה את ורנצה סופת גשמים עזה שזרעה חורבן רב.
גאוגרפיה.
לאורך רצועת החוף של הים הליגורי מתנשאים הרים על פני גובה של כמה מאות מטרים, כשחלקם משתפלים לתוך הים. צ'ינקווה טרה מורכבת מחמישה כפרים קטנים ותלולים הנמצאים על שפת הים, מהשבילים המחברים את אותם כפרים בינם ובין עצמם, מהשבילים בינם ובין הכפרים הנמצאים במעלה ההר ומהחורש והשטחים החקלאיים הנמצאים בכל אותו מרחב. ארבעה מתוך חמשת הכפרים ממוקמים ממש על החוף, ואילו קורניליה שוכן על מצוק סלעי כ-100 מטר מעל פני הים.
פפניג
ליף
אי שוויון המשולש האינטגרלי
לאינג
מלכה רעיה
מלכה רעיה הוא תואר מלוכה שניתן לרעיית מלך.
התואר ניתן לפי העיקרון שרעיית בן אצולה מחזיקה באופן אוטומטי בגרסה הנשית של תואר האצולה של בעלה וכך אישה שנישאת למלך מקבלת אוטומטית את התואר "מלכה". בניגוד למלכה שירשה את הכתר בזכות עצמה (כגון אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת), מלכה רעיה לא מקבלת את הזכויות הפוליטיות שבהן מחזיק בעלה.
יש מונרכיות שדורשות שהמלכה תהיה נסיכה בזכות עצמה. מצב זה היה מקובל בממלכות הגרמניות, שבהן נסיכים היו יכולים לשאת רק נסיכות, ובמקרה שהיו נישאים לאשה במעמד נמוך משלהם, הנישואים הללו היו נחשבים כנישואים מורגנטיים והאישה לא הייתה מקבלת את תואר בעלה, וילדיהם לא היו זכאים להיחשב בסדר הירושה לתואר. בממלכות אחרות, כגון הממלכה המאוחדת, אין הגבלה על מעמדה של רעיית המלך, ופשוטת עם שנישאת למלך תהפוך למלכה רעיה.
במקרה שהמונרך הוא אישה, לא מקובל שבעלה יחזיק בתואר מלך בעל אלא בתואר נסיך. מכיוון שאין תקנות מקובלות למעמד בעלה של מלכה בזכות עצמה, בעבר היו הסדרים שונים: פרנסואה השני, מלך צרפת, שנישא למרי, מלכת הסקוטים, קיבל את התואר מלך בעל של הסקוטים, עוד דוגמה שבה בעלה של המלכה היה למלך בזכות עצמו במשותף עם רעייתו הוא המקרה של פיליפה, שהוכתר למלך אנגליה ואירלנד לאחר שנישא למרי הראשונה, מלכת אנגליה, לפי העיקרון של Jure uxoris.
לאחר מותו של בעלה המלך, נעשית המלכה הרעיה, בחלק מהממלכות, למלכה האם, אם בתה או בנה מוכתרים תחת אביהם.
דברה ראפין
דברה איונה ראפין (באנגלית: Deborah Iona Raffin; 13 במרץ 1953 - 21 בנובמבר 2012) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודיה אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בסרט "סומכת על האהבה".
ביוגרפיה.
ראפין נולדה בלוס אנג'לס לשחקנית הקולנוע היהודייה טרודי מארשל ולמסעדן פיליפ גורדן ראפין. התפרסמה לראשונה ב-1976 בסין, בסרט הטלוויזיה "Nightmare in Badham County", שזכה שם להצלחה; בעקבות ההצלחה היא הייתה לשחקנית המערבית הראשונה שיצאה למסע השקה של סרט בסין. בארצות הברית היא התפרסמה לראשונה במותחן האימה "אלוהים אמר לי".
בשנת 1980 שיחקה ראפין לצידה של דיאן ליין בהפקתו של בעלה, המפיק מייקל וינר, "סומכת על האהבה". הופעתה זכתה לתגובות מעורבות, ובעקבותיה הייתה ראפין מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה, ומנגד גם לפרס ראזי לשחקנית הגרועה ביותר.