למרות ההדגמה, לא השתפר מעמדו הציבורי של פון פטנקופר, והשלטונות החלו לשמוע לעצותיו של קוך. בשנים שלאחר מכן שקע פון פטנקופר בדיכאון, ובסופו של דבר שם קץ לחייו כעבור תשע שנים.
אליהו פרדס
הרב אליהו פנחס פרדס (י"ז בתמוז ה'תרנ"ג, 1 ביולי 1893 – י"א בניסן ה'תשל"ב, 26 במרץ 1972) היה רב ישראלי, פוסק ואיש חינוך, רב העיר הספרדי של רמת גן (1953–1962) ורב העיר הספרדי של ירושלים (1962–1972).
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בן למזל אורו ולרב בן ציון נסים פרדס, מצאצאי מגורשי ספרד שהגיעו לצפת, לחלב ואחר כך לירושלים. גדל בשכונות אהל משה וזיכרון טוביה וברחוב משגב לדך. למד במוסדות החינוך הספרדיים בעיר, תלמוד התורה הספרדי ובית הספר דורש ציון, וכונה בידי מוריו "ליישון אל-גאון" (בלדינית: המתמיד אליהו). נסמך לרבנות בידי הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל, הרב חזקיה שבתאי, הרב יוסף מרדכי הלוי והרב צבי פסח פרנק.
מורה ומחנך.
בגיל 16 החל את לימודי ההוראה ב"בית המדרש לרבנים ומורים" של חברת עזרה בירושלים. במקביל השלים בערבים לימודי שחיטה אצל הרב מרדכי מיוחס. כבן 17 שימש כמורה שנה בבית הספר של חברת עזרה ביפו. באותה תקופה, במסגרת לימודיו, רכש את השפה הגרמנית. בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס בכפייה לצבא העות'מאני והוצב בבעלבכ. הוא שוחרר בעילה רפואית לאחר שלושה חודשים, בחנוכה ה'תרע"ו (1915).
בשנת 1912 החל לשמש כמורה בבית הספר דורש ציון, בו למד כילד, ונחשב מאז כמורה מוכשר במיוחד; גישותיו המתונות להוראה הקנו לו הצלחה מרשימה. בשנת 1917 לימד כשנה בבית הספר למל בירושלים, בהנהלת ישעיהו פרס. בין השנים 1919–1921 לימד בבית הספר העירוני לבנים, בהנהלת יוסף מיוחס. בין השנים 1921–1929 לימד בתלמוד התורה הספרדי בעיר העתיקה, בהנהלת חנינא מזרחי.
מאז והלאה, במשך למעלה מעשרים שנה, ניהל הרב פרדס את בית-הספר לבנות אהל שרה בשכונת אוהל משה, תחת חסותה של העדה הספרדית ושל המזרחי. היה פעיל ב"ארגון מורי ירושלים". כן שימש כדמות מרכזית בוועד בית חינוך היתומים הספרדי בירושלים. בשנים אלה היה ממקורבי הראשון לציון הרב יעקב מאיר.
בשנת 1924 היה בן המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית בירושלים, ללימודי יהדות והיסטוריה. באותה עת השלים גם לימודי צרפתית, ספרדית, לטינית וערבית. החל משנת 1929 התגורר ב"בית יעקבסון" שבשכונת אהל משה, בצמידות לבית הרב איסר זלמן מלצר. השניים נודעו בקשרי הידידות הקרובה ביניהם לאורך שנים רבות.
פעילות ציבורית.
בשנת ה'תרפ"ח (1928) היה ממייסדי אגודת "על המשמר", אגודה להפצת לימוד התורה בקהילות הספרדיות בעיר, ועמד בראשה. בקיץ אותה שנה יצא בשליחות תורנית וחינוכית ללבנון. בחשוון ה'תרצ"א (1931) נבחר לוועד הכללי החדש של עדת הספרדים בירושלים. בין פעולותיו בוועד ניתן למנות את הטיפול בפרשת עיזבון בליליוס. כן שימש כמפקח על תלמוד תורה "בית אהרן". משנת התרצ"ז (1937) והלאה היה בין חברי וועד הקהילה העברית בירושלים, ושימש בה כחבר המועצה הדתית. בקיץ ה'תשי"ב (1952) נתמנה לחבר המועצה העליונה של מפעל התורה.
נודע במיוחד כבעל קורא וכחזן דייקן ובעל מסורת, אשר שימש בחזנות בבתי כנסת רבים בעיר לאורך שנים כל השנה ובמשך עשרות שנים.
רב הערים רמת גן וירושלים.
באדר ה'תשי"ג (1953) התמנה לרבה הספרדי הראשי של רמת גן, וגיבש את מוסדותיה התורניים. כן נאבק במיסיון. בעת כהונתו זו, בשנת ה'תשי"ד (1954) יצא בשליחות קרן ארץ ישראל של המזרחי, לאלג'יריה צרפת ואמריקה. בשנת התשט"ו (1956) יצא לגיוס כספים בשליחות ישיבת פורת יוסף, לאנגליה, דרום אמריקה ועוד. הוא קיים גיוס נוסף עבור הישיבה באנגליה ובצרפת גם בשנת ה'תשל"א (1970).
בחשוון ה'תשכ"א (1960) נבחר לתפקיד הרב הראשי הספרדי של ירושלים, בעידודו של הרב הראשי האשכנזי הרב צבי פסח פרנק. באותה תקופה, עם פטירת הרב יעקב משה טולידאנו, היה מועמד מוביל לתפקיד שר הדתות, אולם המינוי בוטל עם פרוץ פרשת לבון. חודש לאחר מינויו נפטר עמיתו הרב צבי פסח פרנק, והוא נותר מאז רבה היחיד של העיר.
הרב פרדס שימש כחבר מועצת הרבנות הראשית. ייסד והיה נשיאן של הקרנות "חונן ומלוה" ו"תומכי תורה" למתן הלוואות לנזקקים. כיהן כנשיא מוסדות ציבוריים ותורניים שונים. בחורף ה'תשכ"ד (1964), לבקשת ראשי המדינה, קיבל את פניו של האפיפיור פאולוס השישי בעת ביקורו בישראל. בכך הציג עמדה עצמאית, חרף עמדתו של הראשון לציון הרב יצחק נסים. בתחילת שנת ה'תשכ"ז (1966) ערך ביקור רבני ראשון ויוצא דופן ביוגוסלביה וסרייבו. בשנת ה'תש"ל (1970) זכה בתואר יקיר ירושלים.
הרב פרדס פרסם לאורך שנים מאמרים רבים בעיתונים ובביטאונים תורניים, דוגמת קול תורה, קול סיני, אור תורה, שבילים, ועוד, וחלקם נדפסו בקובץ לזכרו.
הרב אליהו פנחס פרדס נפטר בבוקר יום ראשון, י"א בניסן ה'תשל"ב (26 במרץ 1972), בירושלים. הלווייתו, בהשתתפות המונים, נערכה באותו יום והוא נטמן בבית הקברות בהר הזיתים. לבקשתו, לא נישאו הספדים בהלווייתו.
הנצחה.
על שמו נקראו בית-ספר, בית-כנסת, המדרשה לקירוב לבבות ולאהבת ישראל בבת-ים, רחובות בירושלים, רמת גן ובאר-שבע וגנים בבת-ים ובאשדוד. הקרן הקיימת לישראל קראה על שמו יער והוצא בול לזכרו. כן הוצא לזכרו קובץ. אחת לשנה מקיימת המשפחה אירוע לציון יום השנה של המנוח, בנוסף קיים עלון שבת לזכרו.
עיריית רמת גן קראה כיכר על שמו של הרב פרדס בשכונת רמת השקמה.
משפחתו.
נישא בטבת ה'תרע"ה (דצמבר 1914) לארמוזה בת אסתר והרב יוסף מרדכי הלוי, בהיותה בת 18. לזוג נולדו שני ילדים. בעקבות פטירת רעייתו בעת לידה בכסלו ה'תרפ"א (1920) נישא בניסן ה'תרפ"ב (1922) בשנית לזוהרה (1900–1944) בת יוכבד והרב שלמה אבורביע, מורה לעבודות מחט בבית הספר בצלאל ואחותו של הרב עמרם אבורביע. מנישואין אלה נולדו שבעה ילדים. כשנה לאחר פטירת אשתו השנייה, בסיוון ה'תש"ה (1945), נישא לאלגרה, אחותה הצעירה של אשתו הראשונה. היא נפטרה כחצי שנה לאחר פטירתו, באלול ה'תשל"ב, 1972, ונטמנה לצדו. מזיווג זה לא נולדו ילדים. בין ילדיו:
נתיבות עולם (פירושונים)
חאבייר אורוטי
איך פגשתי את אמכם
ראיד כרמי
ביספנול A
ביספנול איי (BPA, Bisphenol A) הוא חומר כימי בשימוש בתעשיית הפלסטיקה. משמש בעיקר כאחד מאבני הבניין (מונומר) בפוליקרבונט, וכן להכנת שרף אפוקסי. על פי מחקרים שונים שהתפרסמו בתחילת המאה ה-21, החומר חשוד בפגיעה בפוריות של נשים ובשיבוש פעילות הורמונלית אצל תינוקות והאצת התפתחותם המינית, גרימת הפרעות בגדילה והשמנת יתר. עם זאת, ארגון בריאות האוכל של האיחוד האירופאי קבע כי רמות החשיפה לבני אדם הן נמוכות כל כך, כך שאין סכנה מהחומר לבני אדם.
החשד לנזקים הנגרמים כתוצאה מהשימוש בחומר.
במחקרים שונים נמצא, כי מינונים קטנים ביותר של ביספנול A בחיות, יכולים לגרום לשינוי במבנה המוח, וכתוצאה מכך, בהתנהגות ובתגובה החיסונית. היצרנים וחברות המשמשות צרכנים של הכימיקל, טענו, בהסתמך על מחקר שנערך על 19 נחקרים באוניברסיטת הרווארד, שהכימיקל אינו מזיק לבני אדם במינונים אלו.
באוקטובר 2008 קבעה ממשלת קנדה מפורשות כי ביספנול A הוא חומר רעיל והודיעה כי היא מתעתדת לקיים חקיקה, אשר תאסור שיווק בקבוקים לתינוקות המכילים את החומר.
במרץ 2009 החליטו ששת היצרנים הגדולים של בקבוקי התינוקות בארצות הברית, אוונט, גרבר, פלייטקס, ד"ר בראון, דיסני פירסט יירס ואיבנפלו, לחדול מרצונן משימוש בחומר זה.
משרד הבריאות הורה לבתי החולים להפסיק להשתמש בבקבוקים המכילים את הכימיקל ביספנול A להאכלת תינוקות מאושפזים ויילודים. זאת לדברי משרד הבריאות בשל "עיקרון הזהירות המונעת" ולא בשל הוכחות מדעיות חדשות. בקנדה ובאיחוד האירופי נאסר השימוש לחלוטין.
בפברואר 2022, האגודה האמריקאית לאנדוקרינולוגיה (Endocrine Society), בין ארגונים ומומחים נוספים, פנתה למנהל המזון והתרופות האמריקאי (Food and Drug Administration) בבקשה להסיר את אישורי Bisphenol A (BPA) עם הצגת עדויות לפיהן חשיפה לכימיקל אינה בטוחה.
הערות שוליים.
__ללא_תוכן__
מנוור
מסע משולם מוולטרה בארץ-ישראל
מסע משולם מוולטרה בארץ-ישראל בשנת ה'רמ"א (1481) הוא ספר המסעות של הנוסע היהודי מאיטליה משולם בן מנחם מוולטרה. (Meshullam ben Menahem, da Volterra). משולם מוולטרה היה שולחני עשיר, תלמיד חכם ומשכיל שחי בתקופת הרנסאנס. היה ממכיריו של לורנצו מדיצ'י שליט פירנצה. מסעותיו של משולם נועדו לקיים נדר שנדר.
מוצא המשפחה בבולוניה, משם עברו לוולטרה וכשעברו לפירנצה נודעו בתור אלו שבאו מוולטרה ומכאן הכינוי משולם מוולטרה.
במסעותיו הוא סוקר נושאים מגוונים: "הליכות עמים וטבעי ארצות, אבנים טובות וכתבי-יד, מאורעות מדיניים ומנהגי עם ועם". הוא מתעניין בכל מקום בו הוא מבקר בגורל היהודים ובמצבם את אתרים עתיקים. כתב היד המקורי של הספר שמור בספרייה הלורנציאנית בפירנצה. ספר המסעות מהווה מקור ראשוני חשוב בחקר התקופה הממלוכית בארץ ישראל.
תיאור מסעו.