השיר הגדול באלבום הוא She's A Rainbow, שהפך ללהיט. עוד שיר מפורסם באלבום הוא In Another Land, שהוא השיר הראשון של הלהקה שאותו שר ביל וויימן בשיר מקורי שלו. האלבום זכה במקום השלישי במצעד הבריטי ובמקום השני בבילבורד וזכה בתקליט זהב.
על אף הצלחת האלבום, החליטו חברי הלהקה לא לבצע את השירים שבו בהופעותיהם, ועם השנים הוא נינטש לאנחות. זה היה האלבום האחרון בו היה שותף מנהלם אולדהם, שכן זמן מה לאחר מכן פוטר אולדהם על רקע חיכוכים פנימיים.
רשימת שירים.
כל השירים באלבום נכתבו בידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס אלא אם מצוין אחרת.
אוצר המדרשים
מטהו של הרמס
Blackbird
Blackbird (בעברית: שחרור; מילולית: ציפור שחורה) הוא שיר של הביטלס, שנכתב על ידי פול מקרטני, אך הקרדיט ניתן ללנון/מקרטני. ההשראה למילות השיר היו המהומות על רקע גזעי בארצות הברית בשנת 1968. השיר הופיע באלבום The Beatles (האלבום הלבן) שיצא ב-22 בנובמבר 1968. השיר הוקלט ב-11 ביוני 1968 באולפני אבי רוד והופק על ידי ג'ורג' מרטין. טכנאי הקול היה ג'ף אמריק.
ב-2006 יצא השיר באלבום LOVE כשהוא מחובר לשיר Yesterday.
גרסאות כיסוי.
לשיר יצאו גרסאות כיסוי רבות, בהן של קארלי סימון, ג'סי מק'קרטני, אדי ודר, בראד מלדאו, שרה מקלכלן, בובי מקפרין, ג'אקו פסטוריוס, דייב גרוהל ודייב מת'יוס בנד, ובשנת 2010 נעשתה לשיר גרסת כיסוי בסדרה Glee.
מ.כ. פתח תקווה (כדוריד נשים)
מועדון כדוריד פתח תקווה היא קבוצת כדוריד נשים ישראלית מהעיר פתח תקווה, המתמודדת בליגת אתנה. הקבוצה היא איחוד של שתי קבוצות בעבר: הפועל פתח תקווה ומכבי פתח תקווה. בשנת 2020 התפרצה מגפת הקורונה העולמית שעצרה את הליגה ועקב קשיים כלכליים איחדו הקבוצות את משאביהם על מנת להיות קבוצה דומיננטית בליגה הראשונה לנשים.
היסטוריה.
קבוצת מכבי פתח תקווה בכדוריד נשים נוסדה ב-1981.
קבוצת הפועל פתח תקווה בכדוריד נשים נוסדה בשנת 1979 על ידי קבוצת נערות מחוג הכדוריד של עיריית פתח תקווה ונרשמה לליגה הארצית (הליגה השנייה). בעונה הראשונה אימן את הקבוצה דוד פרטוש וניהל אותה מוטי גולן. הקבוצה נחשבה לקבוצת צמרת בליגה. והחזיקה במספר גדול של תארים (10 אליפויות ו-9 גביעים, מתוכם 7 עונות של דאבל).
ב-2020 התאחדו שתי קבוצות הנשים של המועדונים על מנת לשלב כוח ומשאבים בבניית קבוצה איכותית בליגה הראשונה. הקבוצה המאוחדת משחקת בליגה הראשונה לנשים - ליגת אתנה. משחקי הבית של הקבוצה נערכים באולם העירוני בפתח תקווה.
תארים.
כ"הפועל פתח תקווה".
1988/1989, 1990/1991, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998, 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004, 2005/2006
1990/1991, 1992/1993, 1996/1997, 1997/1998, 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004
1990/1991, 1996/1997, 1997/1998, 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004
אבאזאסדזה
אַבָּאזַאסְדְזֶה (בגאורגית: აბაზასძე) הייתה משפחת אצולה גאורגית מימי הביניים, שעל פי הסברה היא הייתה נצר לבית תבלי הפיאודלית. תבלי אבאזאי, שלו מיוחס ייסוד השושלת, מונצח בכתובת מבורצוויסג'ווארי המתוארכת להמאה ה-10. המשפחה הגיעה למעמד הנעלה של אריסתווי (מעין דוכס) של כארתלי במחצית הראשונה של המאה ה-11. איוון אבאזאסדזה, הנציג הבולט ביותר של המשפחה, צבר עוצמה מספיקה כדי לקרוא תיגר על שלטונו של בגרט הרביעי (1027–1072), מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, שניסה לחסל, או לפחות להגביל, את כוחם של אצילי ממלכתו. תוצאת העימות מול שלטון הבגרטידים הסתיימה בתבוסתו של איוון, אשר הובילה בסופו של דבר לירידה במעמד המשפחה. לאחר המרד הופיע שם המשפחה לעיתים נדירות ברשומות הגאורגיות.
בשנת 1405 לערך, תוגמל ענף של המשפחה בנחלותיהם של משפחת אבולתיסדזה בקאחתי. מאוחר יותר במאה ה-18 נזכר ענף אחר של המשפחה כבני המעמד הגבוה של כארתלי עילית, אבל ענף זה לא מילא תפקיד חשוב בחיים הפוליטיים של גאורגיה.
ז'וזף בונפרט
גבינת פטה
הכנסייה המתוקנת השווייצרית
הכנסייה המתוקנת או הכנסייה הרפורמית נוסדה על ידי אולריך צווינגלי, כומר מהמאה ה-16 שנולד בציריך שבשווייץ.
צווינגלי האמין בכל עקרונותיה של הכנסייה הלותרנית, שהוקמה במאה ה-16 גם כן. עם זאת, היה ויכוח בין הכנסייה המתוקנת של צווינגלי לכנסייה הלותרנית: צווינגלי האמין שברגע בליעת לחם הקודש אין הלחם הופך לבשרו של ישו אלא שזהו טקס סמלי בלבד.
בשנת 1920 נוסדה פדרציה המאחדת כיום 26 כנסיות שמשתייכות לכנסייה. בשנות ה-90 הכנסייה החלה לקבל באופן מלא הומוסקסואלים. כיום, 26.9% מאוכלוסיית שווייץ מגדירים עצמם כחלק מהזרם.
כסף חי
פדרו הרביעי
שירי סוף הדרך
שירי סוף הדרך הם שלושה שירים שנכתבו על ידי המשוררת הישראלית לאה גולדברג.
"שירי סוף הדרך" התפרסמו בפעם הראשונה ב-1954 בדבר הפועלת.
השירים, אשר עוסקים במחזור המוות והחיים, זכו לפופולריות ומוקראים באירועי מעבר כגון בת מצווה וטקסי אזכרה, הולחנו ובוצעו, בין השאר, על ידי שם-טוב לוי, גידי גוב ומבצעים אחרים מהציבור הרחב.
בכל שיר יש שני בתים, ובכל בית ארבע שורות.
שיר ראשון - הדרך.
תוכן השיר.
בשיר יש פרידה של הזקן מהחיים. הנער, העלם והגבר הם הדרך (המסמלת את החיים), אך הזקן כבר התעייף ויושב לנוח בצד הדרך. הנער, שעודו צעיר וחושב שהחיים יפים ומהנים, אומר כמה הדרך יפה. העלם, שמתחיל לעבוד, מגלה מהר מאוד שהדרך גם קשה ולא הכל מהנה. הגבר, שחי זמן רב, רואה שהדרך ארוכה. בבית השני של השיר הראשון, מתואר סוף דרכו של הזקן, שנח לצד הדרך, והשקיעה צובעת שיבתו בפז ואדום, ובאותו רגע שואלת אותו ציפור: התזכור מה יפתה, מה קשתה, מה ארכה הדרך?
בשיר אין חריזה, אך יש אנאפורה של המילים: הדרך, עד מאוד, אמר. הניגודים בשיר הם: שקיעה מול זריחה, דיבור מול ישיבה שקטה.
שיר שני - אמרת.
תוכן השיר.
השיר השני עובר מדיבור על הזקן ותיאורו לדיבור אל הזקן ושיקוף תפיסתו את חייו. שתי הפסקאות מביאות את הניגוד בין תפיסת חיו של הזקן בצעירותו לבין תפיסתו בזיקנתו. בבית הראשון כתוב: "אמרת יום רודף יום ולילה לילה" כלומר, שכל יום הוא אותו דבר. "ותראה ימים וערבים פוקדים חלונך ותאמר: הלא אין חדש תחת השמש". כל זה קרה כשהזקן היה בצעירותו וזלזל בחיים, אך בבית השני, כשהאיש מזדקן ושערו הופך שיבה - הוא אומר "ותדע: כל יום אחרון תחת השמש, ותדע: חדש כל יום תחת השמש". הזקן משנה את דעתו ומבין את החידוש בכל יום נוסף.
בשיר שני בתים בני ארבע שורות כל אחד, יש בשיר אמצעי ספרותי של תשובה ושאלה.
המשפט "ותדע כי אין חדש תחת השמש" נאמר בהשראה מדברי שלמה המלך, מחבר ספר קהלת: .
שיר שלישי - תפילה.
תוכן השיר.
השיר השלישי עובר מהדיבור אל הזקן למונולוג של הזקן עצמו. השיר פונה לאלוהים בתפילה על הרצון והכמיהה של השר אותו שחייו לא יהפכו עליו להרגל, ושלא יפסיק להתפעל מהדברים הקטנים, לא ייקח אותם כמובנים מאליהם, וידע להודות עליהם.
"תפילה" הוא שיר הודיה ובקשה לאל השלובות במילות השיר זו בזו. המשוררת הדוברת בגוף ראשון יחיד מבקשת מהאל את היכולת לברך ולהתפלל - לשאת תפילה אליו, על כל תופעה בטבע הסובב במחזור החיים מהבשלות ועד הקמילה: „עַל סוֹד עָלֶה קָמֵל, עַל נֹגַהּ פְּרִי בָּשֵׁל” - כמו בשיריה האחרים („הדרך יפה עד מאוד”), בכל שלבי החיים הכוללים את הילדות, הצעירות, הבחרות, הבגרות והזיקנה. האני השרה מהללת את חוויית הקיום האנושי באשר היא המזדהרת מול נוכחות האל. הקיום האנושי על פי גולדברג הוא החופש הנובע מנוכחות האל האינסופי בחייה- הַחֵרוּת - להיות ולמצות את מגוון ומירב קשת התחושות, הרגש והתודעה שנחון בהם האדם.
שבתאי בן חיים
הרב שבתאי שבתאי (ה'תר"פ – ו' באייר ה'תשע"א; 1920 – 10 במאי 2011), הידוע בשם שבתאי בן חיים כיהן כרב ודיין בעיראק, ובישראל כרב המושב מנוחה והמועצה האזורית לכיש.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1920 (ה'תר"פ) בכפר זֵבָּר בכורדיסטן לחיים ולכַתון. אמו מתה כחמישה חודשים אחרי לידתו. אביו נישא בשנית והמשפחה עברה לעיר עקרא שבכורדיסטן, שם למד בתלמוד תורה משנת 1925 (ה'תרפ"ה) עד שנת 1934 (ה'תרצ"ד) אצל חכמי כורדיסטן, בהם: חכם אברהם מנחם וחכם צמח ברזאני. עוד בצעירותו התגלה כעילוי והצטיין בבקיאותו ובאהבתו לספרי קודש, על אף שלמד בבית ספר ממלכתי של גויים. מוריו הציעו לאביו לשלוח אותו לעיר מוסול שבעיראק כדי שיתקדם יותר בלימוד התורה.
בשנת 1934 (ה'תרצ"ד) עבר ללמוד בישיבה גבוהה במוסול עד לשנת 1938 (ה'תרצ"ח) בה הוא למד שחיטה ובדיקה, רבנות, מוהלות ודיינות. לאחר סיום לימודיו בישיבה הגבוהה ניגש לבחינות בשחיטה ובדיקה, רבנות, מוהלות ודיינות, עבר אותן בהצלחה והוענק לו כתב הסכמה בנידון על ידי חכם סלימון ברזאני ממוסול העיראקית ועוד רבנים. בהגיעו לפרקו נישא למחבובה. למד גם קבלה עיונית ומעשית.
ב-14 בינואר 1938 התמנה למשרת דיין בבית הדין הרבני שבעקרא. המשרה אושרה גם על ידי ממשלת עיראק. בתקופה מאוחרת יותר למד תורה מפי חכמי כורדיסטן, בהם הרב יצחק ברזאני, רב ואב בית דין של העיר ארביל בכורדיסטן. על אף שהוסמך להיות שוחט ובודק עוד בשנת 1938 (ה'תרצ"ח) על ידי הרב אברהם מנחם, הרב יצחק ברזאני הסמיכו שנית לרב, לשוחט ובודק, מנקר ומוהל בשנת 1939 (ה'תרצ"ט). הרב שבתאי הסתובב בכפרים שבכורדיסטן על מנת לשחוט לאנשי הכפרים היהודים שלא היה להם רב ושוחט, היה מל את התינוקות ועורך חופה וקידושין.