אין זה אומר כי מזג האוויר לעולם אינו גורם המשפיע על האושר. ייתכן כי שינוי ברף כמות השמש גורם להפרעה עונתית, שפוגעת ברמת האושר.
גוסטב קירכהוף
גוסטב רוברט קירכהוף (בגרמנית: Gustav Robert Kirchhoff ; 12 במרץ 1824 - 17 באוקטובר 1887) היה פיזיקאי גרמני שתרם רבות להבנת המוליכות החשמלית, המעגל החשמלי (חוקי קירכהוף) והאנליזה הספקטרוגרפית.
קירכהוף נולד בקניגסברג שבפרוסיה, לפרידריך, שהיה עורך דין, וליוהנה הנרייטה ויטקה. בגיל 18 התחיל את לימודיו באוניברסיטת קניגסברג. הוא הושפע מאוד מהפיזיקאי פרנץ ניומן ולמד, בין השאר, אצל המתמטיקאי קרל פרידריך גאוס. את הדוקטורט, בהנחייתו של לודוויג אוטו הסה, סיים בשנת 1847, ואז עבר לכהן כמרצה באוניברסיטת הומבולדט בברלין. לאחר שלוש שנים, בשנת 1850 קיבל משרת פרופסור בברסלאו (כיום ורוצלב). בהיותו בברסלאו פגש את רוברט בונזן, שהיה פרופסור לכימיה ויחדיו עסקו בספקטרוסקופיה. בשנת 1852 עבר בונזן לאוניברסיטת היידלברג והוא דאג כי גם לקירכהוף תמצא שם משרה, כדי שיוכלו להמשיך בעבודתם המשותפת.
קירכהוף ובונזן עסקו בתצפיות ספקטרוסקופיות של גופים חמים ושל השמש ויחדיו גילו את הצסיום במים מינרליים ואת הרובידיום במינרל לפידוליט. בשנת 1862 קיבל קירכהוף את מדליית רמפורד על עבודתו הספקטרוסקופית. ב-1875, קיבל משרה בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ברלין. בשנת 1877 היה לזוכה הראשון (יחד עם רוברט בונזן) במדליית דייווי מטעם החברה המלכותית בלונדון.
בשנת 1856 נשא לאשה את קלרה ריכלוט, בתו של פרופסור פרידריך ריכלוט, שהיה מורהו למתמטיקה.
עבודתו המדעית.
עוד בשנת 1845, בהיותו תלמיד, ניסח את עקרונותיו בדבר התנהגות הזרמים החשמליים במעגל, הידועים כחוקי קירכהוף. בשנת 1857 גילה כי מהירות השידור על קווי הטלגרף שווה למהירות האור. בשנת 1859 הציע את חוק קירכהוף לקרינה תרמית הקובע שוויון בין נצילות הקליטה ונצילות הפליטה של קרינה מגוף חם. בשנת 1861 הוכיח את החוק על סמך שיקולי שיווי משקל תרמודינמי.
על שמו נקרא גם משפט קירכהוף בתורת הגרפים.
מטהר אוויר
מטהר אוויר הוא מוצר שתכליתו להפחית את אי הנעימות הנגרמת מריחות לא נעימים במקומות סגורים. טיהור האוויר נעשה באחת מהדרכים להלן:
סוגי מטהרי אוויר.
מטהרי אוויר יכולים לבוא בצורת מגוון מוצרים:
גופי
גּוּפִּי (שם מדעי: "Poecilia reticulata") הוא מין של דג הנפוץ בים הקריבי ושייך למשפחת הגמבוזיים.
גילויו.
דגי הגופי התגלו על ידי רוברט ג'ון ליצ'מר גופי (Robert John Lechmere Guppy) בטרינידד ב-1866 ונקראו על שמו.
מבנה גופו.
הגופי הוא דג קטן: אורך הנקבות מגיע עד 8 ס"מ ואורך הזכרים עד 4.5 ס"מ. הזכרים, הקטנים יותר, הם ססגוניים יותר מהנקבות, ונבדלים מהן בסנפיר שת דקיק הקרוי גונופודיום, בזנב ארוך רחב כמניפה וצבעוני, ובסנפיר גב, שבדרך כלל הוא ארוך באופן ניכר מזה של הנקבה. לנקבות גוף אפור או שקוף עם זנב צבעוני וגופן גדול יותר באופן ניכר מזה של הזכרים. הם מעדיפים מים רדודים וסבך של צמחי מים. אורך חייהם הוא עד שלוש שנים.
תפוצה.
מקורם בטבע הוא במעיינות ובנחלים בעלי זרימה איטית, בביצות ובאגמים בדרום אמריקה, צפונית לנהר האמזונאס. כיום נפוצים במקומות רבים בעולם, וגם בישראל אליה הם הובאו כדגי נוי והתאקלמו במקווי מים מתוקים.
רבייה.
לדגי הגופי - בדומה לבעלי חיים רבים אחרים - אין מערכת יחסים זוגית, והזכרים מנסים להפרות כל נקבה המזדמנת בקרבתם. זרעם של הזכרים יכול להישמר בגוף הנקבות 6-7 מחזורי רבייה. הנקבות משריצות את הדגיגים כל השנה, כאשר משך ההריון כ-4 שבועות, ומשתנה בהתאם לטמפרטורות המים. בכל השרצה יוצאים 35-50 שרצים בדרך כלל, אך לפעמים הנקבה משריצה 2-200 שרצים. נקבות הריוניות ניכרות בבטן תפוחה וכתם שחור בבטן באזור סנפיר השת. נקבת הגופי אינה מטפלת בשרצים ולרוב אוכלת אותם.
הרבייה באקווריום.
דג הגופי קל לרבייה. כיון שההורים עלולים לבלוע את הדגיגים, מומלץ קודם ההשרצה להוסיף לאקווריום צמח בעל עלווה צפופה, שתול או צף, שישמש כמקום מסתור לדגיגים מפני הוריהם ושאר דגי האקווריום. בנוסף ניתן גם להשתמש בכלי קיבול מיוחד הנקרא תא השרצה.
גידול בשבי.
דג זה נוח לגידול ובגלל מגוון צבעיו והמגוון בין הפרטים השונים הוא נפוץ מאוד. עקב הנדסה ממושכת שנערכה לזן, הזן נחלש ונדרשת מקצועיות רבה יותר בגידול המסחרי. בארץ ישנן מספר חוות המגדלות דגי גופי המיועדים ליצוא ולשוק המקומי.
קיימים מועדוני חובבי דגי גופי בעולם אשר מתכנסים ומציגים את דגיהם. נערכות תחרויות בין הדגים השונים שטופחו.
ניסוי האבולוציה של הגופי.
בשנות השבעים הבחין ג'ון אנדלר בכך שדגי גופי בנחלי ונצואלה וטרינידד הם חד-גוניים וגופי במעלה הנחלים הם צבעוניים יותר. אנדלר שיער שדגי גופי שבמעלה הנחל מוגנים מדגי הפייק ציקליד שאינם מסוגלים לשחות למעלה הנחל, ולכן לא התפתחה בקרבם, בתהליך של ברירה טבעית, חדגוניות של צבעים. במקום זאת דומיננטי בקרבם מוטיב של צבעי חיזור, שהתפתחו בתהליך של ברירה זוויגית. אנדלר הכניס דגי גופי לבריכות שבחלקן היו חלוקי נחל ובחלקן היו אבני חצץ. בחלק מהבריכות הכניס אנדלר גם דגי פייק ציקליד.
בתוך כשנה וחודשיים, שהם עשרה דורות של דגי גופי, הסתגלה אוכלוסיית הגופי לסביבות השונות. בבריכות המסוכנות התרבו רק הדגים החדגוניים. דגים בבריכות עם חלוקי נחל היו מוסווים טוב יותר, כי חלוקי הנחל תאמו את צורתם וצבעיהם. כך קרה שבבריכות אלה, הבטוחות יותר, התרבו דגי גופי צבעוניים רבים יותר. "ניסויי הגופי של פרופסור אנדלר הם קלאסיקה בביולוגיה אבולוציונית ודוגמה מאלפת ליכולת ההסתגלות של אוכלוסייה לבעיה חדשה, כמו הופעתו של הפייק ציקליד." האבולוציה של הגופי הונעה מכשלונם של דגי הגופי הצבעוניים בבריכות עם הטורפים. הם נטרפו, ואלה שהיו חדגוניים בצבעיהם "המשיכו להשריץ דורות של דגיגי גופי שהיטיבו להסתגל למציאות."
RS-232
RS-232 (בעבר EIA-232 ולפני כן EIA RS-232, כאשר RS הם ראשי תיבות של Recommended Standard, דהיינו "תקן מומלץ") הוא תקן תקשורת להעברה טורית של מידע בינארי בין מכשיר המשמש כמקור המידע (Data Terminal Equipment ,DTE) ומכשיר המשמש כקולט המידע (Data Circuit Equipment, DCE).
הגרסה הנוכחית שלו (הוחלה בשנת 1999) היא "TIA-232-F."
התקן הופץ על ידי EIA, נפוץ בחיבורים הטוריים של המחשב.
ממשק RS232C של EIA מיועד לחבר ציוד קצה למודם, לקצבים של מודם ביתי, כולל מחבר של 25 פין. מיועד לתקשורת של עד 15 מ' בין DTE לבין DCE, תקן זהה הוא V.24 של CCITT
צופר
NSU הייתה חברה גרמנית לייצור אופניים, אופנועים וכלי רכב ממונעים מסוגים שונים.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1886 כיצרנית אופניים והמשיכה לייצור אופנועים משנת 1900 ואילך. חברה גרמנית זו החלה בייצור מכוניות בשנת 1906 ובהמשך דרכה ייצרה מגוון סוגי כלי רכב ממונעים עד ייצור הדגם האחרון והמפורסם, ה-Ro80, אשר היווה מרכיב משמעותי בנפילתה וסגירת מפעליה בשנת 1977.
המכוניות יוצרו בנקרסולם, עיר קטנה יחסית מצפון לשטוטגרט בגרמניה. עסקי הקונצרן היו מתונים יחסית עד שנות ה-30 של המאה ה-20. התרחבות למפעל גדול יותר הייתה משגה אשר כמעט הביא לנפילת NSU. עקב כך, המפעל החדש נמכר ליצרנית המכוניות האיטלקית פיאט, ו-NSU המשיכה בייצור כלי הרכב במפעלה המקורי.
לאחר שהחברה קצרה מעט מפירות הצמיחה הכלכלית בשנת 1930, הופסק ייצור המכוניות בשנת 1931 וייצור האופנועים המשיך בקצב איטי. עם זאת, בשנת 1955 דורגה NSU כיצרנית האופנועים הגדולה בעולם. היא אף זכתה באליפות היצרנים של מרוצי אופנועי גרנד פרי בקטגוריית ה-250 ו-125 סמ"ק ב-1953 ו-1954.
המכוניות הראשונות לאחר מלחמת העולם השנייה רק משנת 1957, ואלו, כמו רכבי NSU אשר יוצרו לפני המלחמה, היו כלי רכב קטנים המצוידים במנועים חלשים כדי להוזיל את מחיר השוק וצריכת הדלק. כלי הרכב של החברה משנות ה-60 התאפיינו במבנה קצר ורחב יחסית, בהשפעת דגם הקורבייר של חברת שברולט. כלי הרכב היו בעלי מנועים הממוקמים באחורי הרכב ומקוררי אוויר.
ההשראה שהובילה לפיתוחם של דגמים חדשים נבעה מיצירת הקשר בין NSU לבין המהנדס פליקס ונקל, שהביא לפיתוחו של מנוע רוטארי חדש המכונה כיום מנוע ונקל. גם אז הצליחה חברת NSU לייצר רק שני דגמים אשר צוידו במנועי ונקל, הספיידר ונקל וה-Ro80, לפני שנקלעה שוב לקשיים ונמכרה בסופו של דבר לחברת פולקסווגן הגרמנית בשנת 1969. פולקסווגן החליטה למזג את NSU עם חברה אחרת שרכשה בשם 'אוטו יוניון' ולבסוף למכור את המכוניות תחת מותג של אחד מתתי החברות של 'אוטו יוניון' ששמו היה אאודי. מפעל נקרסולם המקורי של NSU משמש כיום את אאודי בייצור מכוניות היוקרה שלה.
ראו גם.
אתר עם כל הפרטים הטכניים אודות דגמי ה-NSU
מנוע פריסת תצוגה
מנוע פריסת תצוגה (באנגלית: layout engine, rendering engine), הוא רכיב תוכנה המפענח תוכן בשפת תגיות (כדוגמת HTML, XML, תמונות וכדומה) ומידע על פורמט ההצגה הרצוי (כמו CSS, XSL וכדומה) ומוציא כפלט מידע מעוצב שלרוב מוצג על הצג או מודפס.
בעבר היווה מנוע פריסת התצוגה חלק בלתי נפרד מהדפדפן, אולם עם התפתחות הקוד הפתוח ויישומים נוספים שהציגו תוכן בשפת תגיות, כגון תוכנות דואר אלקטרוני, הופרד מנוע הפריסה מהדפדפן והוא משרת מספר יישומים. דוגמאות למנועי פריסת תצוגה נפוצים הם:
תובל (דמות מקראית)
תֻבָל, הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית כבנו החמישי מתוך שבעה של יפת בן נח. תובל מזוהה כאבי העם האיברי על ידי ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו.
שמו של תובל מופיע במקור העמים שבספר בראשית:
צאצאי תובל.