ניתוח לשוני של הפתגם מראה, כי ה"א הידיעה הבאה במילים "הלב יודע" מקורה בלשון חז"ל. תבנית משפט כזו בה משמשים המילים "אם... אם..." כהוראת ברירה - מתועדת לראשונה בספר בן סירא (מאה 3 לפנה"ס), וכך גם מילת היחס "ל" הבאה לפני גרעין שמני ("לעקל" ... "לעקלקלות"). כל אלו מלמדים שפתגם זה מקורו בתקופה זו של המאות הראשונות שלפני הספירה.
תאטרו קולון
משה בוצ'קו
הרב משה בּוֹצ'קוֹ (תרע"ז, 13 באפריל 1917 - ט' בתשרי תשע"א, 17 בספטמבר 2010) היה ראש ישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ, והחל מ-1986 בירושלים, שם הסב אותה לישיבת הסדר בשם "היכל אליהו".
קורות חיים.
נולד בשווייץ בשנת 1917 במוצאי אחרון של פסח. למד בישיבה שהקים אביו, הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, במונטרה שבשווייץ, והוסמך לרבנות בצעירותו. לא הסכים להתפרנס מההוראה בישיבה, וכאביו ניהל מפעל קטן יחד עם אחותו, מרים ויינגורט, וחילק את זמנו בין לימוד התורה וניהול העסק.
בשנת תש"ז (1947) נישא לטובה-עלקא (הלן) לבית אפשטיין, בתו של הרב יחזקאל (איזידור) אפשטיין, והם גרו סמוך לישיבה. בשנת תשט"ז (1956), לאחר פטירת אביו נקרא הרב משה בוצ'קו לעמוד בראש הישיבה. בשנת תש"ל (1970) הפך המוסד לישיבה תיכונית. לצד לימודי הקודש הוקדש חלק קטן יחסית של היום ללימודים לבחינות הבגרות בצרפתית. בוגרי הישיבה מאותה תקופה הופנו לישיבות הסדר בישראל.
לאחר מלחמת ששת הימים ושחרור ירושלים החליט לציין בישיבה את יום ירושלים, על אף הביקורת שספג בשל כך בקרב יהדות אירופה, שהתנגדו לפנייתו לציונות. בשנת תשמ"ו (1986) עלתה הישיבה לישראל. הרב בוצ'קו ואתו כל המורים והתלמידים קבעו את מושבם בירושלים וייסדו מחדש את הישיבה כישיבת הסדר, אשר נקראה על שם מייסדה "היכל אליהו". בישיבה פעלה גם תוכנית מח"ל - תלמידים מצרפת שבאו לישראל לישיבה ולהתנדבות לשירות צבאי. רבים מבוגרי תוכנית זו עלו אחר כך לארץ.
בשנת תשנ"ו (1996) עברה הישיבה ליישוב כוכב יעקב בבנימין, והרב משה בוצ'קו ביקש מבנו - הרב שאול דוד בוצ'קו - שיעמוד בראשה.
הרב משה בוצ'קו נפטר בערב יום הכיפורים תשע"א (2010) ונטמן בבית הקברות סנהדריה. השאיר אחריו חמישה ילדים, בתו היא נעמי וולפסון.
שיטת לימודו.
הרב בוצ'קו לא נהג לעיין במפרשים רבים בלימוד הסוגיה, משום שמבחינתו לימוד סוגיה פירושו להזדהות עם הלימוד מתוך עיון מדוקדק, ולא להיות קרוע בין פירושים שונים. הלומד צריך לבחור את הפירוש המשכנע ביותר לדעתו.
ג'סי אולדנדורף
ג'סי אולדנדורף (באנגלית: Jesse Oldendorf; 16 בפברואר 1887 - 27 באפריל 1974) היה אדמירל בצי האמריקאי, ידוע בעיקר בעיקר בשל ניצחונו על הכוחות היפניים בקרב מפרץ לייטה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
לפני מלחמת העולם הראשונה.
אולדנדורף נולד ב-16 בפברואר 1887 בריברסייד, קליפורניה, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1909, במקום 141 מתוך 174 צוערים. טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שירת אולדנדורף על הסיירת המשוריינת "קליפורניה," הסיירת "דנבר," על המשחתת "ויפל" ושוב על הסיירת קליפורניה.
מלחמת העולם הראשונה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד אולדנדורף על כוח המשמר על אוניית התובלה "סרטוגה," שטבעה בהתנגשות בניו יורק, ולאחר מכן שימש קצין נשק על אוניית התובלה "הנשיא לינקולן," אשר הוטבעה מול חופי אירלנד במאי 1918.
בין מלחמות העולם.
בין מלחמות העולם, שירת אולדנדורף במגוון תפקידים. לאחר שמונה לסגן מפקד אוניית התובלה "פטרישה," מונה אולדנדורף למפקד תחנת גיוס בפיטסבורג, קצין הנדסה ראשי בבסיס בבולטימור וכקצין במשרד ההידרוגרפיה של הצי. בשנים הבאות, שימש אולדנדורף כעוזרם של מספר קציני צי בכירים.
בין השנים 1928-1930, למד אולדנדורף במכללת המלחמה של הצי ובמכללת המלחמה של צבא ארצות הברית, ולאחר מכן שירת כקצין ניווט על אוניית המערכה "ניו יורק." באותו זמן, אף לימד באקדמיה הימית את מקצוע הניווט. לאחר מכן, מונה לסגן מפקד אוניית המערכה "מערב וירג'יניה." לאחר שמונה לדרגת קפטן, מונה אולדנדורף בשנת 1939 למפקד הסיירת הכבדה "יוסטון."
מלחמת העולם השנייה.
בחודש ספטמבר 1941, חזר אולדנדורף למכללת המלחמה של הצי, שם לימד ניווט עד בפברואר 1942. ב-31 במרץ 1942, קודם אולדנדורף לדרגת אדמירל-משנה, והוצב בגזרת ארובה-קוראסאו שבים הקריבי. באוגוסט 1942, עבר לגזרת טרינידד, שם תפקידו העיקרי היה לוחמה נגד צוללות.
אולדנדורף הוצב בגזרת האוקיינוס השקט בינואר 1944, שם קיבל את הפיקוד על "שייטת הסיירות הרביעית." שייטת זו, שכללה אוניות מערכה וסיירות, סיפקה סיוע לנושאות המטוסים ולכוחות הנוחתים על איי מרשל, פלאו, איי מריאנה ולייטה.
ב-24 באוקטובר 1944, פיקד אולדנדורף על "פלגת משימה 77.2," במהלך קרב מפרץ לייטה. הוא הציב את כליו - שמנו שש אוניות מערכה, ארבע סיירות כבדות, ארבע סיירות קלות, עשרים ושמונה משחתות ושלושים ותשע ספינות טורפדו - במארב במצר סוריגאו. בליל ה-25-24 באוקטובר, במהלך קרב מצר סוריגאו, הצליח הכוח של אולדנדורף לחצות את ה-T של הכוח היפני, ולהשמידו. בכך סיכל אולדנדורף את תוכניתם של היפנים לתקוף את הכוחות הנוחתים על האי לייטה. על תפקודו בקרב זה, קיבל אולדנדורף את עיטור צלב הצי, וב-15 בדצמבר, קודם לדרגת תת-אדמירל.
ב-23 בספטמבר 1945, פיקד אולדנדורף על כיבוש וקאיאמה, שבאי הונשו, יפן, ולאחר מכן הכתיב את תנאי הכניעה של תת-אדמירל הוקה ואדמירל-משנה יופאיי.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
בנובמבר 1945, מונה אולדנדורף למפקד רובע הצי ה-11. שנה לאחר מכן, הוא פיקד על בסיס הצי בסן דייגו, ושנה לאחר מכן, פיקד על זירת הגבול הימי המערבי של ארצות הברית. בספטמבר 1948, פרש אולדנדורף מהצי, עם קבלת דרגת אדמירל.
ג'סי אולדנדורף נפטר ב-27 באפריל 1974, בפורטסמות', וירג'יניה.
על שמו נקראת המשחתת האמריקאית "אולדנדורף."
ישיבת ההסדר היכל אליהו
דיזינטריה
מט לדעת
בשחמט, מט לדעת (מכונה גם "מט עצמי") הוא סוג של בעיית שחמט, שבה על הלבן לגרום לשחור להנחית עליו מט במספר מסעים מוגבל, חרף מאמציו של השחור להימנע ממתן המט. למרות ששני הצדדים פועלים באופן הפוך למקובל במשחק שחמט רגיל (הלבן שואף להפסיד במשחק והשחור אינו מעוניין בניצחון), כל המסעים חייבים להיות חוקיים.
בעיות אלו מסומנות כ- S#n (קיצור של selfmate), כאשר n הוא מספר המסעים שבו על הלבן להגיע למט.
דוגמאות.
בעיה בסיסית.
הבעיה משמאל היא דוגמה פשוטה לבעיית מט לדעת.
אם הלבן יוכל להכריח את השחור לשחק ר:ז2, הבעיה נפתרה. הלבן יכול להזיז את הרץ הזה, אבל זה לא טוב, כי אז השחור יוכל להזיז את הרץ שלו. הזזת הפרש הלבן תאפשר הזזת המלך השחור; 1.ה6 יאפשר 1...ה:ו6 ו-2...ו5; 1.ו7 או 1.ו:ה7 יאפשרו 1...מ:ז7; 1.ז8=מה או 1.ז8=צ לא טובים אחרי 1...ר:ז2+ 2.מה/צ:ז2; 1.ז8=פ מנחית מט על השחור, מה שכמובן לא מהווה פתרון; ו-1.ז8=ר מאפשר 1...ה7:ו6 2.ה5:ו6 ר:ז2+ שכעת אינו מהווה עוד פתרון, בגלל 3.רד5. לכן חייבים להכתיר את הרגלי בג7. הכתרה למלכה, צריח או רץ תתן הגנה מפני ר:ז2+. יוצא שהמהלך האפשרי היחיד הוא 1.ג8=פ! ומכאן יש שתי אפשרויות: 1...ה:ו6 2.ה:ו6 ר:ז2; ו- 1...ה6 2.ז8=ר ר:ז2. שימו לב שהכתרת הרגלי לרץ אפשרית כעת, כי הרגלי השחור ב-ה6 חוסם את האפשרות של רד5.
בעיה מורכבת.
קיימות גם בעיות מט לדעת מורכבות מאוד, כמו זאת משמאל שחוברה על ידי יעקב מינץ ב-1979. כפי שניתן לראות, עמדת הפתיחה בבעיה זו "פתוחה" בהרבה מאשר בדוגמה הפשוטה לעיל ולכן בעיה זו דורשת ניתוח מעמיק בהרבה.
הפתרון: 1. ז8=מה+ מח6 2.ו8=מה+ מח5 3.ה8=מה+ מח4 4.מהו4+ מהז4 5.מהח2+ מהח3 6. מהא4+ מח5 7.מהזז4+ מח6 8.מהד6+ מח7 9.מהא7+ מח8 10.מהזד4+ מז8 11.מהז6+ מו8 12.מהזז7+ מה8 13.מהזו7+ מד8 14.מהא5+ מג8 15.מהה8+ מב7 16. מההב5+ מג8 17.מהא8+ מג7 18.מהבג4+ מד7 19.מהאג8+ מה7 20.מהג4-ג5+ מו7 21.מהה6+ מה:ה6. שימו לב שכל המסעים של השחור כפויים, הלבן מוביל תוך רצף "שחים" בלתי פוסק למצב שבו המלכה השחורה חייבת להנחית מט.
דיר (עיר)
דֵיר הייתה עיר שומרית קדומה ששכנה ממזרח לחידקל, בגבול של שומר עם עילם, כיום במחוז ואסט שבעיראק.
היסטוריה.
דֵיר הייתה מיושבת מתקופת השושלות הקדומה ועד לאימפריה האשורית החדשה. לאל המקומי קראו אישתרן, והוא היה מיוצג על פני האדמה באמצעות סגנו, נחש בשם נירה.
דיר הוזכרה פעמיים באלף ה-3 לפנה"ס, בתקופת שלטונו של שולגי משושלת אור 3: השנה ה-11 של שלטונו נקראה "השנה שבה אישתרן של דיר הובא למקדש שלו" והשנה ה-21 נקראה "השנה שבה דיר נהרסה".
באלף ה-2 לפנה"ס, כתב רים-סין הראשון מלרסה שבשנת ה-20 לשלטונו הוא הרס את דיר. עמי-דיתנה מבבל כתב שבשנת שלטונו ה-37 הוא הרס את חומות העיר דיר, וכמו כן כתב שחומות אלו נבנו מוקדם יותר על ידי דמיק-אילישו מאיסין.
בשנת 720 לפנה"ס יצא המלך האשורי, סרגון השני, במלחמה כנגד עילם, אבל הכוח האשורי הובס ליד דיר על ידי כוח משולב של חומבן-ניקש הראשון מעילם ומלך מרדוך-אפלה-אידינה השני מבבל.
בקיץ של שנת 623 לפנה"ס, ניצלה העיר את האנרכיה והמרידות שהיו ברחבי האימפריה האשורית בתקופת מלכותו של סין-שר-אישכון והשתחררה מעול אשור.
ארכאולוגיה.
אף שבדיר לא בוצעו חפירות ארכאולוגיות, בקרבת המקום נמצאו כמה חפצים, כולל אבני גבול כודורו. במשך השנים ניזוק האתר בשל מים, ואי לכך נחשב לבלתי אפשרי לקיום חפירות ארכאולוגיות.
מסופוטמיה שתיקת הכוכבים