בן נוטרה (Ben Nonterah) מגאנה הוא דוגמה נוספת להשפעות מאפריקה על האופנה המערבית. יחד עם מעצבת אביזרים ביאטריס-אנה ארתור, הוא יצר את המותג B'Exotiq באמצע 1990. כיום, הוא מעצב ומייצר בגדים עבור המותג שלו, שנקרא Nonterah. בדומה לסיידו, נוטרה מתבסס על טקסטיל מקומי להשראה ומשתמש בבדים אלה כנקודת מוצא לחידושים, תוך התכתבות עם סגנונות בינלאומיים. גאנה ידועה בטקסטיל שלה, שכולל בעיקר בדי קנטה אשר ארוגים באריגה מסובכת, והם בין הדפוסים האפריקאים המפורסמים ביותר. קנטה קשורה לבני המעמד הגבוה בגאנה, אשר הפך לסמל של זהות אפריקאית בכל רחבי העולם. נוטרה, יחד עם מעצבים אפריקאים רבים אחרים, השתמש בבדים בדוגמת קנטה, כמו גם בטקסטיל מודפס עם מגוון מוטיבים אחרים. במקום להפוך את הטקסטיל הזה למוקד החזותי העיקרי של הבגד, הוא משתמש באלמנטים קטנים כך שמופיעים רמזים, הצצות עדינות ולא התייחסות ברורה.
התייחסויות לתרבויות מקומיות ואפריקאיות מתבטאות בצורה מופשטת יותר בעבודתם של כמה מעצבים אשר מבט מקרוב מגלה השפעות היסטוריות מקומיות ותרבותיות. כמו הרבה מהאמנות האפריקאית העכשווית שהתחילה למצוא קהלים גלובליים, מעצבים אלה יוצרים בגדים שמאתגרים דעות קדומות על תרבויות אפריקאיות.
המעצב הלאומי-סנגלי, לאמיין קויאטה (Lamine Kouyaté), אשר חי בפריז, מייצר בגדים תחת שם המותג . עבודותיו נמכרו והוצגו ברחבי אירופה, הן בבוטיקים והן בתערוכות מוזיאון. Kouyaté הוא אחד מקומץ מעצבים אפריקאים עם מוניטין בינלאומי; עבודתו הופיעה במגזינים מרכזיים באירופה ובאמריקה, כולל מהדורות צרפתיות ואמריקניות של "ווג" (Vouge) ו"אל" (ELLE). Kouyaté ידוע לרוב בשל הבגדים הממוחזרים שלו, אשר התחיל לייצר בשנת 1992. בעוד הרעיון של בגדים משומשים כסגנון אפנתי אינו חדש ובא לידי ביטוי גם באופנת וינטג', קו האופנה של קיואטה לקח את הרעיון לכיוון אחר. Kouyaté קונה בגדים משומשים בשוקי פשפשים והופך אותם למוצר אחר לגמרי. על אף שלבגדים אלו אין קווים אפריקאים בולטים, הם מאפשרים הכרות עם אפריקה בת זמננו, ובמיוחד על תרבויות עירוניות במאלי וסנגל. שם, מחזור בגדים נחשב להסתגלות אל מול האתגרים הכלכליים, כמו גם ביטוי של יצירתיות. סנגל ומאלי מפורסמות בטקסטיל שלהן והן בחייטותיהן, צובעי הבד ורוקמים שמוכנים לקחת להכין בגדים מותאמים אישית. אפשר גם לקנות בגדים "מן המדף", אבל עבור כל אירוע חשוב אנשים מעדיפים ללבוש בגדים שהם הזמינו מחייטים. Kouyaté מציג את ייצור הבגדים הזה כ"מקור השראה עבור עבודתו".
המעצבים הדרום אפריקאים קרלו גיבסון (Carlo Gibson) ו-Ziemek Pater, אשר יחד עיצבו בגדים עבור המותג שלהם Strangelove, עשו הפניות לתרבויות היסטוריות ועכשוויות של דרום אפריקה באמצעות בגדיהם. הם יצרו בגדים במספר סדרות שונות, שכל אחת מהן קשורה לדאגה בנושא עיקרי אחר במדינה. נושא אחד כזה הוא האתגרים שאיתם מתמודדים אנשים בערים בדרום אפריקה כמו האבטלה, האלימות והאיידס. בקולקציה אחרת של בגדים, המותג Strangelove מדבר על התעשייה העירונית של מיחזור. הם יצרו סדרה של בגדים בהשראת קרטון גלי, שאותם ראו בערימה של עגלות המיחזור ששררו ברחובות העיר. גיבסון ופטר השתמשו ברעיון של קרטון גלי, שבו ניתן לראות את המבנה הייחודי של החומר, כנקודת מוצא לבגדים. כמו Lamine Kouyaté, גיבסון ופטר מוצאים שימוש חוזר באובייקטים שהושלכו - בין אם הם בגדים או קרטון - כסמל חזותי רב עוצמה של אנרגיה, לבין ההצהרות האסתטיות הבלתי מכוונות, המופיעות בדרום אפריקה.
אופנה אפריקאית כיום.
כיום, האופנה האפריקאית נמצאת בצומת של תרבויות מגוונות וזהויות רב-לאומיות. בעולם הפוסט-קולוניאלי והגלובלי אפריקאים רבים היגרו לאירופה, ויצרו שכונות אתניות בפריס, לונדון ורומא. יש קהילות אפריקאיות גדולות בערים בצפון אמריקה כגון וושינגטון, ניו יורק, מיניאפוליס, סנט. פול, לוס אנג'לס, טורונטו ומונטריאול. שכונת בַּרְבֶּה בפריז למשל, היא ביתם של אזרחים רבים מצפון ומערב אפריקה. בשכונה זו לנשים אפריקאיות יש גישה ללבוש המסורתי ממדינות שונות באפריקה. השאיפה של נשים וגברים אפריקאיים לאופנה מהבית עוררה ייצור אופנה חדשה באפריקה. בגאנה, למשל, יש תופרות המתמחות בהפקת האופנה המקומית האחרונה לייצוא עבור נשים המתגוררות בחו"ל.
הייצור העכשווי של אופנה אפריקאית נע בין חנויות מקומיות קטנות לארגונים גלובליים. מערכת החנויות המקומיות שמייצרת אחוז ניכר מהאופנה האפריקאית העכשווית, מייצרת מגמות חדשות באופנה, מהר יותר ממערכות האופנה של הייצור ההמוני. כמו שניתן לראות במערכות מתועשות דומות בעולם, ייצור האופנה האפריקאית התפתח לגורם חשוב בשיעורי הצמיחה הכלכלית הלאומית. הוא מספק מקומות עבודה, עבור מאות אלפי אנשים, וכן מהווה משאב ליחסי ציבור חשובים עבור ממשלות לאומיות.
לינדה מזרחי
לינדה מזרחי-אמזלג (נולדה ב-5 באוקטובר 1982) היא סופרת ישראלית ומוציאה לאור.
ביוגרפיה.
מזרחי נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. בצה"ל שירתה בחיל הרפואה ולאחר השחרור עבדה כקוסמטיקאית. תחילה ניהלה בלוג אינטרנטי בשם "הרומן הרומנטי". לאחר שכתבה את ספרה הראשון, "תפסתי אותך", החליטה להוציא את הספר באופן עצמאי. לשם כך הקימה בשנת 2015 חנות אינטרנטית חדשה לממכר ספרים בשם "ביבוקס ספרים ברשת". בתחילה נמכרו באתר ספריה בלבד, אך כיום החנות משווקת גם ספרים של כותבים אחרים, בגרסה דיגיטלית ומודפסת כאחד.
מזרחי נשואה, אם לשלושה ומתגוררת בבאר יעקב. בנוסף לעבודתה כמוציאה לאור, מזרחי מעבירה גם הרצאות וסדנאות כתיבה.
ספריה.
כתבה טרילוגיית ספרים בשם "גולד" - הספר הראשון בהם הוא "תפסתי אותך" (2015, עצמאית), הספר השני הוא "עכשיו תורי" (2016, עצמאית) והספר השלישי הוא "לקחת סיכון" (2017, יהלומים). כתבה את הספר "בטווח הסכנה" בשיתוף פעולה עם הסופרת פאני רצר, והוא ראה אור בשנת 2018 בהוצאת 'יהלומים'. ספרה החמישי, "בין המילים" ראה אור בשנת 2018 בהוצאת 'יהלומים', תורגם לאנגלית ונמצא במגעים להפקתו לסרט. הספר "לחיות את הרגע" ראה אור בתחילת שנת 2019 בהוצאת 'יהלומים', ונכנס לעשירייה הפותחת של רשת צומת ספרים בחודש מרץ. בנוסף לספרים אלו, מזרחי פרסמה גם שני סיפורים קצרים באנתולוגיות - "יותר מסתם אגדות" ו"חלומות בהקיץ".
מרכאות
סול דה אמריקה
קלוב סול דה אמריקה (בספרדית: Club Sol de América) הוא מועדון כדורגל פרגוואי מהעיר וייה אליסה. המועדון נוסד בשנת 1909 וכיום משחק בליגת העל הפרגוואית. המועדון זכה בשתי אליפויות הליגה, האחת בשנת 1986 והשנייה בשנת 1991.
פטרונטו
קלוב אתלטיקו פטרונטו דה לה חובנטוד קתוליקה הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי מהעיר פרנה שבפרובינציית אנטרה ריוס. המועדון נוסד ב-1 בפברואר 1914 וכיום משחק בליגת העל הארגנטינאית.
המועדון שיחק לראשונה בליגת העל הארגנטינאית בשנת 1978. בדצמבר 2015, פטרונטו חזרה לליגה זו.
ננה קונאדו אגימן רולינגס
ננה קונאדו אגימן רולינגס (באנגלית: Nana Konadu Agyeman Rawlings) היא הגברת הראשונה לשעבר של גאנה מיוני 1979 ועד ספטמבר 1979, ופעם נוספת בין דצמבר 1981 ועד ינואר 2001. בשתי הפעמים כאשתו של הנשיא ג'רי ג'ון רולינגס.
בשנת 1982 הפכה לנשיאת "תנועת הנשים ה-31 בדצמבר", בשנת 2016 הגישה מועמדותה לנשיאות ובכך נהפכה לאישה הראשונה שעשתה זאת בגאנה.
ביוגרפיה.
ננה קונאדו נולדה ב-17 בנובמבר  1948, בת ליוט ופליציה אגימן, משתייכת לשבט אשנטי (Ashanti). במהלך לימודיה במכללת אחימוטה באקרה פגשה את ג'רי ג'ון רולינגס שלימים נהיה בעלה. בהמשך, למדה אומנות וטקסטיל באוניברסיטת "קוואמה נקרומה למדע וטכנולוגיה" וקיבלה תעודת עיצוב פנים. בנוסף, מילאה תפקידים פעילים בהנהגת בסטודנטים, בין היתר כמנהלת אולם המגורים שבו התגוררה.
ננה קונאדו ורולינגס נישאו בשנת 1977, לשניים ארבעה ילדים: איזנאטור, יאהא אסנטאווה, אמינה וקמאת'י, וכמה נכדים.
בעלה, ג'ון רולינגס, הוביל הפיכה צבאית שהפילה את השלטון המקומי ב-1981 והתחיל לכהן כראש ממשלה מהשנה שאחריה. רולינגס הוביל את המדינה לשלטון אזרחי וב-1992 התקיימו שוב בחירות חופשיות. קונאדו מספרת שלא הייתה חלק מההפיכות, לא לקחה חלק בתכנון ולא הייתה מודעת להתרחשות.
קידום נשים וילדים.
תנועת הנשים 31 בדצמבר.
קונאדו ייסדה במידה ניכרת את "תנועת הנשים 31 בדצמבר" ("The 31st December Women’s Movement") לאחר שבעלה תפס את השלטון אחרי ההפיכה ב-1981.
במהלך כהונתה כגברת הראשונה של גאנה ונשיאת תנועת הנשים, שגרירות גאנה פרסמה הצהרה בשמה ב-31 בדצמבר. ההצהרה היוותה את יעדי תנועת הנשים: "השאיפה שלי היא לראות את שחרור הנשים בכל רמות הפיתוח כדי לאפשר להן לתרום ולהנות מהתקדמות חברתית-כלכלית ופוליטית של המדינה... יש להכיר בתפקיד החיוני של נשים לקידום שלום במשפחה, במדינה ובעולם כולו. יש להכיר בכך, וכדי לעשות זאת עליהן להיות בעלות סמכות פוליטית. יש לצייד אותן כראוי לאתגרים של זיהוי ביקורתי והערכת פתרונות לשיפור החברה".
התנועה כללה כ-2 מיליון נשים. קונאדו תיארה את התנועה כ"איגוד לא-ממשלתי רחב-כוונות השואף להשיג מטרות אלו באמצעות גיוס יעיל של נשים". התנועה הקימה יותר מ-870 בתי ספר ברחבי גאנה ועבדה באופן פעיל כדי לעורר עניין עבור הישג של התפתחות הילד ותכנון המשפחה. בנוסף, התנועה הקימה מעונות יום, משתלות, מאפיות, קואופרטיבי דיג לנשים, מפעלי עיבוד מזון ומגוון תוכניות כלכליות. היא גייסה כסף הן מהממשלה והן מתוכנית הפיתוח של האו"ם.
קונאדו הכריזה שתמשיך לעבוד בתנועה גם אם בעלה כבר לא יכהן כנשיא.