פרדוקס הגלגל של אריסטו הוא פרדוקס מהתקופה היוונית והוא מיוחס באופן מסורתי לאריסטו. הציור הקלאסי של הפרדוקס מתאר שני גלגלים בעלי מרכז מעגל משותף ובעלי קטרים שונים. כלומר, נמצאים אחד בתוך השני. כל גלגל עושה דרך על קו ישר באורך היקף הגלגל (כמו באיור- קו אדום וקו כחול).
בפועל מתקבלת סתירה היות שמתקבלים שני קווים באותו אורך (ראו איור) מה שמעיד על כך שהיקף הגלגל הקטן צריך להיות זהה להיקף הגלגל הגדול, בניגוד להנחה שיש להם היקפים בגדלים שונים.
הכשל הלוגי הוא ההנחה שהגלגל הקטן אינו תלוי בגלגל הגדול יותר ובהנחה שהגלגל הקטן אכן עושה דרך כמו היקפו, מבלי להבטיח שהוא מתגלגל ללא "החלקה" על משטח קבוע.
למעשה, זה בלתי אפשרי עבור שני הגלגלים לבצע תנועה כזו. מבחינה פיזית, אם שני גלגלים עם רדיוס שונה מגולגלים ביחד לאורך קווים מקבילים אז לפחות אחד חייב "להחליק".
אפשר להמחיש את הפתרון באמצעות צמיג מכונית שההיקף החיצוני שלו מהווה הגלגל הגדול, וואילו ההיקף הפנימי שלו מהווה את הגלגל הקטן יותר. התנועה של המעגל הפנימי תלויה בתנועה של המעגל החיצוני הגדול, ולמעשה במהלך פנייה סיבובית המעגל הפנימי "מחליק" ביחס לקרקע.
אוי דיויז'ן
אנדרטת חטיבת הצנחנים
אלכס הירש
אלכסנדר רוברט "אלכס" הירש (באנגלית: Alexander Robert "Alex" Hirsch; נולד ב-18 ביוני 1985 בפידמונט, קליפורניה, ארצות הברית) הוא אמן סטוריבורד, מדבב, מפיק ותסריטאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל סדרת האנימציה "גרוויטי פולס" שאותה יצר, הפיק, כתב ודיבב בה כמה דמויות.
ביוגרפיה.
אלכס הירש נולד ב-18 ביוני 1985 בפידמונט, קליפורניה, ארצות הברית, לאב יהודי. ב-2007 סיים את לימודיו במכון קליפורניה לאמנויות. הירש החל את הקריירה שלו כתסריטאי ואמן סטוריבורד "The Marvelous Misadventures of Flapjack", באותו הזמן הוא התיידד עם ג'יי ג'יי קינטאל (יוצר רגולר שואו) ופנדלטון וורד (יוצר הרפתקאות פין וג'ייק). לאחר ירידת הסדרה "The Marvelous Misadventures of Flapjack" החל לעבוד לצד נוח ז. ג'ונס בסדרה "הדגים" כתסריטאי, אמן סטוריבורד, יועץ אמנותי ומדבב. בנוסף, הירש דיבב את הקצין קונקורד בפרק ה-17 בעונה ה-4 של "פיניאס ופרב". ב-2012 יצר את סדרת האנימציה "גרוויטי פולס" המצליחה.
הוא כלל חוויות אישיות רבות בסדרתו "גרוויטי פולס" למשל מקום ההתרחשות הוא בפידמונט, תעלול או ממתק עם אחיותיו המחופשות לחתולות, הדמות מייבל מבוססת על אחותו התאומה, אריאל הירש, ואף נתן לדמות בסדרה חזיר מחמד כפי שאחותו רצתה בילדותה.
מתכות למחצה
שמואל אלבז (רב)
רבי שמואל אלבז היה אבי משפחת אביחצירא, בן המאה ה-16, תלמידו של רבי חיים ויטאל.
ביוגרפיה.
רבי שמואל נולד בארץ ישראל, גדל בתחילה בירושלים ובעקבות האגדה שהפליג על גבי מחצלת מאיסטנבול שבטורקיה עד יפו, שונה שם המשפחה ל"אביחצירא" (פירוש השם אבי-חצירא "אבי המחצלת"). לאחר מכן העתיק את מקום מגוריו לעיר צפת והיה תלמידו של רבי חיים ויטאל (תלמידו של האר"י). לאחר מכן רבי שמואל יחד עם רבו, רבי חיים ויטאל, עברו לדמשק שבסוריה לבית הכנסת ג'ובר. החיד"א כותב עליו בספרו "שם הגדולים" שהיה יושב ומתבודד כל השבוע בבית הכנסת. הוא נקבר בחצר בית הכנסת ג'ובר אשר בדמשק.
אי-40
ארל סטיבנס (באנגלית: Earl Stevens ; נולד ב-15 בנובמבר 1967), הידוע גם בשם הבמה אי-40 (E-40), הוא ראפר, יזם ומשקיע אמריקאי מואלחו, קליפורניה. הוא היה חבר בהרכב ההיפ הופ דה קליק (The Click) יחד עם בן דודו בי-לגיט, אחיו די-שוט ואחותו שוגה-טי. ב-1990 ארל הקים את חברת התקליטים Sick Wid It Records. הוא הוציא לאור יותר מעשרה אלבומים, השירים שלו נכנסו למספר רב של פסקולים של סרטים וגם ביצע מספר רב של הופעות אורח באלבומי ראפ.
קריירה מוזיקלית.
1990 – 1999.
ב-1990 ארל ביצע את הבכורה המוזיקלית שלו, עם שחרור המיני אלבום "Let's Side" כחבר בהרכב דה קליק. המיני אלבום הופק על ידי מייק מוסלי ועל ידי אל איטון ויצא לאור תחת חברת התקליטים Sick Wid It Records, שהוקמה על ידי ארל ב-1990. ב-1992 דה קליק הוציאו לאור את אלבומם השני, "Down and Dirty". בשנת 1993 ארל הוציא לאור את אלבום הסולו הראשון שלו, שנקרא "Federal".
בשנת 1994 ארל חתם בחברת התקליטים ג'ייב רקורדס. ארל, טו שורט, ספייס 1 ואנט בנקס היו מהראפרים הראשונים מהחוף המערבי שחתמו בג'ייב רקורדס. ב-1995 ארל הוציא לאור את אלבומו השני, "In a Major Way", שבו התארחו הראפרים: טופאק שאקור, מאק מול, דרופ-אי (הבן של ארל) ועוד. למרות שבתוך החוף המערבי היו לארל מעריצים רבים, הוא לא הצליח לפרוץ למיינסטרים כשרק שני שירים, "1-Luv" עם Levitti ו-"Things'll Never Change" עם בו-רוק, נכנסו למצעד בילבורד הוט 100.
ב-1997 ארל ובי-לגיט הוציאו לאור יחד את האלבום הכפול "Southwest Riders", שהגיע למקום ה-2 במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים. באלבום התארחו אומנים רבים, כמו: דאב סי, מיסטיקל, טוויסטה, מאסטר פי, סילק דה שוקר, ברודה לינץ' האנג, ת'רי סיקס מאפיה, UGK ו-8Ball &amp; MJG.
2000 – 2010.
ב-2003 ארל התחיל להנחות את תוכנית הרדיו השבועית "E-Feezy Radio" שמשודרת בתחנת הרדיו KMEL. KMEL המשיכו לשדר את התוכנית עד לשנת 2008. לאחר שנגמר החוזה עם ג'ייב רקורדס הוא חתם בחברות התקליטים: בי.אם.אי רקורדינגס של ליל ג'ון ובאחים וורנר רקורדס. לאחר החתימה ארל התארח יחד עם שון פי (מההרכב YoungBloodZ) בסינגל "Snap Yo Fingers" של ליל ג'ון, שהגיע למקום ה-7 במצעד בילבורד הוט 100.
ב-14 במרץ 2006 ארל הוציא לאור את האלבום התשיעי שלו, "My Ghetto Report Card", שכלל את הסינגלים: "Tell Me When To Go" עם קיק דה סנייק ו-"U and Dat" עם טי פיין וקנדי גירל. האלבום הוכתר כאלבום זהב והגיע למקום ה-3 במצעד בילבורד 200. האלבום הופק על ידי ליל ג'ון, ריק רוק ודרופ-אי. באותה השנה ארל התארח בשיר "Dat's My Part" של די ג'יי שאדו, בשיר "Jellysickle" של טק ניין וברמיקס של השיר "It's Okay (One Blood)" של דה גיים, שבו התארחו 24 ראפרים נוספים.
בשנת 2008 ארל הוציא לאור את אלבומו העשירי, "The Ball Street Journal", שכלל את הסינגלים: "Wake it Up" עם אייקון ו-"Got Rich Twice" עם Turf Talk. ב-2009 ארל התארח בשירים: "Santana DVX" של הלהקה הקומית דה לונלי איילנד, "Booty Call" של BrokeNCYDE וב-"Kush Is My Cologne" של גוצ'י מיין (יחד עם באן-בי ודווין דה דוד).
ב-30 במרץ 2010 ארל הוציא לאור שני אלבומים: "Revenue Retrievin': Day Shift" ו-"Revenue Retrievin': Night Shift" .שני האלבומים כללו הופעות אורח של אומנים רבים, כמו: סנופ דוג, טו שורט, בובי וי ועוד.
2011 – היום.
ב-26 במרץ 2012 ארל הוציא לאור שלושה אלבומי סולו, כשהוא קרא לסדרת האלבומים " The Block Brochure: Welcome to the Soil". באלבומים התארחו האומנים: ג'וסי ג'יי, 2 צ'יינז, טק ניין, סנופ דוג, טוויסטה, קנדריק לאמאר, טו שורט, אנדרה ניקטינה וטי פיין. ב-6 בנובמבר 2012 ארל וטו שורט הוציאו יחד שני אלבומים: "History: Mob Music" ו-"History: Function Music".
ב-2013 ארל התארח ברמיקס "G-Mix" לסינגל ".R.I.P" של יאנג ג'יזי יחד עם סנופ דוג וטו שורט, כמו כן הוא התארח בקליפ של הסינגל. ב-10 בדצמבר 2013 ארל הוציא לאור שלושה אלבומים נוספים מסדרת האלבומים "The Block Brochure: Welcome to the Soil". בשלושת האלבומים התארחו האומנים: סקולבוי קיו, דני בראון, כריס בראון, טי. איי. ועוד.
אויל מרדך
פיקו (אי)
פיקו (בפורטוגזית: Ilha do Pico) הוא אי בחלק המרכזי של החבל האוטונומי של האיים האזוריים בפורטוגל. האי ידוע בשל הר פיקו (בפורטוגזית: Montanha do Pico), הר געש שכבתי שהאי הקרוי על שמו, ושפסגתו בגובה 2,351 מטרים היא הנקודה הגבוהה ביותר בפורטוגל בכלל, באיים האזוריים בפרט וכן הנקודה הגבוהה ביותר ברכס המרכז-אטלנטי. האי מכונה "האי השחור" (Ilha Preta), בשל אדמתו הגעשית השחורה. נופי תרבות היין באי הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
לאחר ששימש לגידול בקר במחצית הראשונה של המאה ה-15, הוקם בפיקו היישוב הראשון בערך בשנת 1460 על ידי מתיישבים מצפון פורטוגל. הכפר הראשון באי היה לאז'ס (Lajes) ואחריו הוקם סאו רוקה (São Roque) ב-1542. המתיישבים הראשונים עסקו בגידול חיטה ואיסטיס הצבעים, שיוצא לארצות השפלה כחומר צביעה לתעשיית הבדים.
עד מהרה התפתח גם ענף גידול הגפנים שהתבסס על האדמה הפורייה ועל האקלים הנוח. התפתחותו של הענף נמשכה לכל אורך ההיסטוריה להוציא תקופה של התפרצויות געשיות במאה ה-18. ב-1723 קיבל הכפר מדאלנה (Madalena) מעמד של עיירה בשל חלקו החשוב בכלכלת האי וקשריו ההדוקים עם האי השכן פאיאל. העיר הורטה שבפאיאל הייתה מקום מגוריהם של בעלי קרקעות ויצרני יין בפיקו. האי מפורסם בשל גפני היין מזן ורדלו (verdelho) הגדלים בו כבר יותר ממאתיים שנה וזכו לשם טוב בכל רחבי העולם. התפשטותם של כנימות וקימחון באמצע המאה ה-19 השמידו כרמים רבים וגרמו למשבר בענף היין באי שנמשך עד למאה ה-20.
פעילותם של ציידי לווייתנים אמריקנים במימי האיים האזוריים בסוף המאה ה-18 יצרו ענף כלכלי נוסף באי שייצב את כלכלתו ופעל בו עד לשנות השבעים של המאה ה-20.
גאוגרפיה.