באפריל 1943 הצטרף למפעל הסיוע לילדים אוז"ה (Œuvre de Secours aux Enfants), אשר לפי רישומי הארגון הציל חמשת אלפים ילדים יהודים שהוריהם נרצחו או נשלחו למחנות. לואנז'ה עצמו סייע להציל את חייהם של מאות ילדים יהודים בדרכים יצירתיות: במסווה של שיעור ספורט בשטח פתוח סמוך לגבול צרפת-ושווייץ, כאשר הכדור עף אל מעבר לגבול הילדים רצו אחריו ולא חזרו. עוד נהג לשלוח אותם לבית קברות בגבול צרפת-שווייץ, שם הלבישם במדי קברנים וציידם בסולם אשר שימש קברנים במלאכתם. בדרך זו הציל 350 ילדים. לפעילותו זו הוא צירף אליו את מרסל מרסו ,בן דודו.
במסגרת פעילותו בחר ילדים פגיעים במיוחד שנשלחו לבתים חדשים באזור נפת שבלה, או בקבוצות של 6 עד 10 ילדים לשווייץ. באוגוסט 1943, מספר פלוגות ההברחה הוגדל ממרכזי מגורי הפינוי בסן-ז'רווה ומז'ב . עד ספטמבר 1943 החזיק את הגבול באזור כוח איטלקי. עם כניעת איטליה לבעלות הברית הוא הוחלף בכוח גרמני, והמשימה הפכה לקשה יותר. ארגון פלוגות ההברחה לשווייץ הופקד בידי לואנז'ה. הברחת הילדים כמעט נעצרה לאחר מעצרים רצופים של אנשי הארגון החל מנובמבר 1943 ובמרץ 1944 התחדשה בקצב מואץ.
לאחר המלחמה סייע לעלייה של ניצולי השואה לארץ ישראל, ובין השאר מילא תפקיד חשוב בארגונה של אוניית המעפילים אקסודוס. שימש כמנהל חברת הבת הצרפתית של חברת הספנות הישראלית "צים" ועמד בראש איגוד המחתרת היהודית בצרפת (ARJF).
נפטר בפריז ב-28 בדצמבר 2018, בגיל 108.
ספריו.
לואנז'ה כתב ספרים אחדים על תקופת מלחמת העולם השנייה:
משפחתו.
ז'ורז' לואנז'ה נולד למשפחה שבה שבעה ילדים. נולדו לו שני בנים. בן דודו הוא הפנטומימאי מרסל מרסו, ובת אחותו היא הזמרת ירדנה ארזי.
גרוש פורטוגל
אלשארקה
אלשארג'ה
שארקה
א-שארג'ה
א-שארקה
אלשארקה (עיר)
שארקה (עיר)
א-שארג'ה (עיר)
דוד הייבלום
דוד הייבלום הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.88 מטר ששיחק בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
הייבלום גדל כשחקן במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, טרם נוסדה הליגה הראשונה בכדורסל, הכדורסל בישראל התפזר על פני שתי ליגות: אחת של מכבי והשנייה של הפועל. הייבלום שיחק בליגה של "הפועל" במדי הפועל מעיין ברוך יחד עם שמעון שלח ומשה דניאל. ב-1951 השתתף הייבלום במדי נבחרת הנח"ל באליפות צה"ל. כן בשנת 1951 היה השתתף בזכיית נבחרת "הפועל" הארצית במשחקי ספורט הפועלים בליאז', בלגיה. לאחר מכן המשיך לשחק בליגה של "הפועל" במדי הפועל תל אביב.
בשנת 1953 הוקמה "ועדת הכדורסל", (לימים הוחלפה על ידי איגוד הכדורסל בישראל), שהודיעה על פתיחת שתי ליגות מבחן. שני המרכזים (הפועל ומכבי) התבקשו לשלוח ארבע קבוצות לליגה הראשונה ושש לשנייה. שבועות ספורים לפני פתיחת הליגה קיימה "הפועל" מבחנים באולם בחדרה. הפועל תל אביב, הפועל חולון, הפועל גבע והפועל מעין ברוך זכו בכרטיסים הנכספים. את הפועל הדריך באותה עונה המאמן ברוך שליין ובסגל בלטו, בנוסף להייבלום, השחקנים שמעון שלח, עזרי לובושיץ, דני ארז, ארז לוסטיג ועמוס קופפר-תובל. במשחק הליגה הראשון אי פעם, (בעונת 1953/1954 בליגה הלאומית בכדורסל) אירחה הפועל במגרש במתנ"ס שלווה את הפועל גבע, וגברה עליה בתוצאה 30–45. בהמשך הליגה הפסידה הפועל בשני הדרבים העירוניים, וסיימה את העונה במאזן של עשרה ניצחונות מול ארבעה הפסדים - במקום שלישי אחרי מכבי תל אביב והפועל חולון. הייבלום רשם 13 משחקים וקלע בממוצע של 7 נקודות למשחק.
בשנת 1953 השתתף הייבלום במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל שנערכה במוסקבה. המאמן יעקב שאלתיאל בנה את הנבחרת על יסודות הנבחרת הקודמת שהשתתפה באולימפיאדת הלסינקי שנה קודם לכן, כאשר הוא ניפה מהסגל את עמוס לין ואליהו עמיאל וצירף במקומם את הייבלום ומרדכי ממרן. בתחרות עצמה סיימה הנבחרת במקום החמישי המכובד, לאחר שרשמה שבעה ניצחונות (שניים מהם בשל אי-הופעת נבחרות לבנון ומצרים). כן גברה הנבחרת נבחרות מהדרג הבכיר ביבשת - בולגריה, יוגוסלביה, איטליה וצ'כוסלובקיה, וגם על נבחרתה של פינלנד. הייבלום לא קלע נקודות במהלך האליפות.
בעונה הבאה, עונת 1954/1955, סיימה הפועל תל אביב במקום הרביעי, לאחר הפסד ביתי 68:53 למכבי תל אביב, שזכתה באליפות שנייה ברציפות. הייבלום השתתף ב-6 משחקים וקלע בממוצע של 6.8 נקודות. עונת 1955/1956 לא התקיימו משחקי ליגה עקב מלחמת סיני. לאחר עונה זו לא חזר הייבלום לשחק בליגה הראשונה.
סך הכל שיחק הייבלום שתי עונות בליגה הראשונה, בהן רשם 19 משחקים וקלע 132 נקודות.
בשנת 1969 השתתף הייבלום במשחק ותיקי הפועל בשנת 1979 מונה ליושב ראש הפועל תל אביב. ב-1988 פורסם כי הייבלום ירד מישראל לארצות הברית.
הקוף והשועל
ז'ורז' לואנז'ר
משה פרנבך
משה (מוזס) פרנבך (בגרמנית: Moses Fernbach; י"ט אייר ה'תרנ"ג, 5 במאי 1893 בפלסברג ׁ(Felsberg), גרמניה - 1983,תל אביב, ישראל) פעל לשיקום קהילת יהודי ברלין בתום מלחמת העולם השנייה והנהיג אותה עד לחידוש חיי הקהילה בכל תחומי החיים.
שימש כמורה ומנהיג בקהילות יהודיות בגרמניה בשנים 1927 עד 1947.
בתקופת השואה, פרנבך ומשפחתו שהו במקומות מסתור שונים באזור ברלין, וכך הצליחו לשרוד.
רקע היסטורי.
יהודי גרמניה הואשמו, לא אחת, באי ראיית הנולד בתקופת עלייתו של המשטר הנאצי. האשמות אלה אינן מביאות בחשבון את הקשרים ההדוקים שהתקיימו בין היהודים בגרמניה לגרמנים.
היהודים בגרמניה היו מעורבים ופעילים בתחומים רבים במדינה. בכלל זה לחמו יהודים שכם-אל-שכם לצד גרמנים במלחמת העולם הראשונה וחלקם קיבלו את אותות צלב הברזל.
בתום מלחמת העולם השנייה נכתב מעט, יחסית, על תולדות יהדות גרמניה ועל ליל הבדולח.
ביוגרפיה.
משה פרנבך נולד בפלסברג, גרמניה. שמות הוריו: מרים (Malchen) וצבי יהודה.
במלחמת העולם הראשונה (1918-1914) שירת בצבא הגרמני.
בשנת 1919, בתום מלחמת העולם הראשונה, העקבות תוצאותיה לגבי גרמניה אשר התבטאו במשבר כלכלי והתנגדויות פנימיות, הוא נטל פיקוד על המשמר האזרחי בעיר מגוריו רקלינגהאוזן (Recklinghausenׂׂ), כממלא מקום המפקד האחראי, והיה ממונה על 3000 איש שהגנו על העיר מפני ביזה.
פרנבך, שהיה מורה בבית-ספר יסודי, פעל בִקהילות הלנתאל (Hellenthal), בלומנתאל (Blumenthal), שליידן (Schleiden), גמונד (Gemünd) וקאל (Kall).
בשנת 1923 הוא נשא לאישה את לאה לבית Torker בעיר הלברשטאדט (Halberstadt). בשנת 1924 נולדה בתם הבכורה, שושנה, זוזי, ובשנת 1930 נולדה מרים, בתם השנייה.
בשנת 1927 הוא העתיק את מגוריו עם משפחתו לעיר שליידן (Schleiden) שבחבל האייפל (Eifelׁׁ) שבמערב גרמניה, מכיוון שהוצעה לו שם משרת הוראה.
ההיסטוריון הנס-דיטר ארנץ (Hans Dieter Arntz), כותב בספרו Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet (רדיפות היהודים ועזרה בבריחה באזור הגבול הגרמני-בלגי) על תולדות יהודי שליידן, גמונד (GEMUND) ובלומנתאל משנת 1900. בספרו זה הוא כותב את תולדות חייו של משה פרנבך וכמו כן הוא פונה ומבקש מראשי העיריות של הלנתל ושליידן, לכבד את זכרו של המורה היהודי לדת מוזס פרנבך בצורה כלשהי.
הוראה והנהגה בקהילת יהודי חבל האייפל.
משה צימרמן כותב בספרו: גרמנים נגד גרמנים שלא הרבה נכתב על יהדות גרמניה בתקופה שבין ליל הבדולח ובין התקופה בתום ואחרי מלחמת העולם השנייה. אין להסתפק בעיסוק בסיפורים של קורבנות השואה, חשוב לעסוק גם בעשייה החיובית – תחום שלם שאינו זוכה לחשיפה על-פי רוב.
פעילותו של משה פרנבך היא דוגמה ומופת של מנהיגות ואי-קבלת הדין, נטילת היוזמה תוך פעולה ללא היסוס, בנייה וקוממיות ולא רק חורבן, מחויבות לטובת הכלל מול כל הקשיים האישיים.
משנת 1936, פרנבך, בנוסף להיותו מורה דת היה גם יושב ראש ונציג הקהילה היהודית במחוז שליידן לשעבר. בשנת 1940, בעת ששהה כבר בקאל, נכפה עליו לטפל בפירוק הקהילה עד לישוב מחדש משליידן לקאל. משנת 1938 הוא היה אחראי לתפילות בבית הכנסת בבלומנתאל. כמו כן הוא ניהל את המיומנויות המגוונות של חיי הקהילה היהודית וניהול בית הספר היהודי עד שנת 1940.
סוף המלחמה והקמת הקהילה היהודית בברלין מהריסותיה.
כאמור, לאחר המלחמה פנה לפעול במרץ רב לַהֲקמתה-מחדש של הקהילה היהודית בברלין, והדבר זכה לציון בִכתב על ידי מובילי הקהילה בְ-1/9/1947, וכך כתבו:
מדיווחיו של משה פרנבך ניתן ללמוד על פועלו לארגונה מחדש של הקהילה בברלין:
מעניינת אמירתו הנוספת של פרנבך, כי מאגר נוסף של מרשם אוכלוסין שנמצא כלל טופסי מידע אישי על כל חברי ה-NSDAP, כולל תמונות-דרכון, אשר נלקחו על ידי האמריקנים, לאחר שהרוסים לא חפצו בהם. כמזכיר ראשי זמני הפיק פרנבך 10,000 שאלונים לרישום היהודים. ב-1947 נרשמו כל 8000 חברי הקהילה היהודית, 1350 מתוכם שרדו במחתרת, וּ-3500 מתוכם חיו בנישואי-תערובת, או שבן/בת-זוגם/ן התגייר/ה.
עם תום המלחמה, פרנבך היה אחראי להחייאתה ולהנהגתה של הקהילה היהודית בברלין.
בשנת 1947 הוא עלה לישראל עם אשתו ובתו הצעירה, מרים, והם חברו אל בתם הבכורה, שושנה, זוזי, ממנה נפרדו שמונה שנים קודם לכן בעלותה בגפה לפלשתינה כנערה בודדה.
עמותת צ.ל.ש.
עמותת צעירים לומדים שחמט – צ.ל.ש. היא עמותה הפועלת להקמת קבוצות לימוד שחמט לילדים ונוער (בכיתות ג' עד י"א) מאזורי פריפריה גאוגרפית וכלכלית, במטרה לעודד את מיצוי הפוטנציאל האישי תוך פריצת מחסומים תרבותיים וסוציו-אקונומיים, וחינוך לפיתוח החשיבה, ערכים ואחריות חברתית.