עם הסגל החדש המשיכו הבלאקהוקס להרשים. ב-1990/91 סיימו את העונה הרגילה במאזן הטוב בליגה, אולם בסיבוב הראשון בפלייאוף הופתעו על ידי מינסוטה נורת'סטארס. ב-1991/92 הצליחו ההוקס לאחר סדרת כישלונות לעבור את משוכת הגמר החטיבתי ולהגיע לסדרת גמר גביע סטנלי, לאחר 19 עונות של הפסקה. שם נתקלו ההוקס באלופה מהעונה הקודמת, פיטסבורג פינגווינס של מריו למיה. הפינגווינס ניצחו בסדרה בקלות 4:0 והגנו על תוארם, וגביע סטנלי המשיך לחמוק מההוקס זו העונה ה-31 ברציפות.
במשחק הרביעי באותה סדרת גמר גביע סטנלי הוציאו ההוקס מהשער את בלפור ובמקומו נכנס לשחק השוער המחליף, הצ'כי דומיניק האשק. האשק נבחר בדראפט על ידי ההוקס עוד ב-1983 כשהיה בן 16 בלבד, ולמעשה נבחר באותו דראפט בו נבחר מאמנו, ולדיסלב טרטיאק. אולם כמו טרטיאק, המלחמה הקרה מנעה ממנו הגעה ל-NHL, והוא הגיע להוקס רק עונה אחת קודם לכן. עד אותו משחק כמעט לא שיחק האשק בקבוצה, אולם במשחק הזה, למרות שההוקס נוצחו בו, הפגין יכולת גבוהה מאוד בדרך להפוך לאחד השוערים הגדולים בתולדות ה-NHL. למרות היכולת הזו, בעוד עסקה תמוהה, הועבר האשק באותו קיץ לבאפלו סייברס.
ב-1993/94 נוצחו ההוקס בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי טורונטו מייפל ליפס, ובסיום אותה סדרה נפרדו מאולמם המיתולוגי, "שיקגו סטיידיום". את עונת 1994/95 - עונה מקוצרת בשל סכסוך עבודה בין הבעלים לשחקנים שהוביל להשבתת מגן של בעלי הקבוצות - עברו ההוקס באולמם החדש, יונייטד סנטר.
בהמשך העשור, בסדרת עסקאות, ויתרו הבלאקהוקס על כוכביהם הגדולים - בלפור, רוניק וצ'ליוס. הקבוצה דשדשה, וב-1997/98 החמיצה את הפלייאוף לאחר 29 עונות רצופות - עונה אחת פחות משיא הליגות המקצועניות העיקריות בצפון אמריקה, המוחזק על ידי בוסטון ברואינס.
במרבית העשור הראשון של המאה ה-21 היו הבלאקהוקס אחת הקבוצות החלשות בליגה, כאשר פרט לעונת 2001/02 בה נוצחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף, לא עלו כלל לפלייאוף בין 2000 ו-2009.
עם זאת, ניכר שינוי בקבוצה לקראת סיום העשור. רוקי וירץ, בנו של ביל וירץ שהיה הבעלים והנשיא של הקבוצה במשך 41 שנה, ירש את אביו שנפטר ממחלה קשה ב-2007. הקבוצה עשתה צעדים משמעותיים לחיזוק: עם בחירת הדראפט הראשונה של 2007 בחרה הקבוצה את פטריק קיין, שהצטרף בעונת הרוקי שלו לג'ונתן טייבס שנבחר בדראפט עוד בשנה שלפני כן. שניהם התגלו כשחקני השנה הראשונה הטובים בליגה, והיו שניהם המועמדים הסופיים לגביע קאלדר - גביע הרוקי של העונה. קיין היה זה שזכה לבסוף. בקיץ 2008 פנתה הקבוצה לשוק השחקנים החופשיים, והחתימה על חוזה ל-4 שנים את השוער הצרפתי קריסטובל הואה, ואת המגן בריאן קמפבל על חוזה ל-8 שנים. התוצאות נראו לעין - הבלאקהוקס עלו לפלייאוף לראשונה מאז 2002 והגיעו עד גמר החטיבה המערבית, בו נוצחו על ידי דטרויט רד וינגס. גם הקהל הביע אמון בקבוצה, והיא הובילה את ה-NHL עם ממוצע של למעלה מ-22000 צופים למשחק. במהלך אותה עונה שיחקה הקבוצה מול דטרויט ב"וינטר קלאסיק" של 1 בינואר, משחק ליגה של ראש השנה האזרחית שמתקיים תחת כיפת השמיים. המשחק שוחק בריגלי פילד, אצטדיון קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס, ומשך למעלה מ-40000 צופים.
2010 - 2013: הבצורת נשברת בשתי אליפויות.
לקראת עונת 2009/10 עשתה הקבוצה את הרכש המשמעותי ביותר שלה, כאשר החלוץ הסלובקי מריאן הוסה הוחתם על חוזה ל-12 שנה, יחד עם החתמת הצעירים טייבס וקיין על חוזים ארוכי טווח. הבלאקהוקס סיימו את העונה הרגילה עם 52 ניצחונות לעומת 22 הפסדים ו-8 הפסדים בהארכה (המקנים נקודה בטבלה). בפלייאוף ניצחו ההוקס את נאשוויל פרדטורס ואת ונקובר קנאקס, ועלו לגמר החטיבה המערבית בו פגשו את הקבוצה עם המאזן הטוב במערב, סן חוזה שארקס. ההוקס הביסו את השארקס 4:0 כדי לעלות לסדרת הגמר על גביע סטנלי. בסדרת הגמר ניצחו ההוקס ב-6 משחקים את פילדלפיה פליירס וזכו בגביע סטנלי, ובכך סיימו בצורת ארוכה של 49 שנים.
בעונת 2010/11 לא הצליחה הקבוצה לשחזר את הצלחות העונה הקודמת. הבלאקהוקס השתחלו ברגע האחרון למקום השמיני והאחרון לפלייאוף מהחטיבה המערבית, לאחר מאבק קשה שנמשך עד למשחק האחרון של העונה הרגילה. בפלייאוף הצליחה לחזור מפיגור של 3:0 בסדרת הסיבוב הראשון מול הקבוצה בעלת המאזן הטוב בליגה, ונקובר קנאקס, עם שלושה ניצחונות רצופים, אולם במשחק השביעי נכנעה הקבוצה לאחר הארכה והודחה. גם בעונת 2011/12 הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הפעם על ידי פיניקס קויוטיס.
את עונת 2012/13, שנפתחה באיחור עקב השבתת מגן במסגרת סכסוך עבודה בין הליגה ושחקניה, פתחה הקבוצה בסערה. במשך 24 המשחקים הראשונים של העונה - מחצית מהעונה המקוצרת - לא נוצחו הבלאקהוקס במהלך הזמן החוקי, כאשר מתוכם השיגו 21 ניצחונות ו-3 הפסדים בהארכה שמעניקים נקודה בטבלה. בכך שברו באופן בולט את שיא ה-NHL שעמד על 17 משחקים מפתיחת העונה ללא הפסד בזמן החוקי.
הפתיחה המצוינת איפשרה לבלאקהוקס לתפוס את המקום הראשון בליגה בסיום העונה הרגילה ולזכות בגביע הנשיאים.
גם בפלייאוף המשיכה הקבוצה להפגין את יכולתה. הבלאקהוקס הדיחו בקלות את מינסוטה ויילד בחמישה משחקים, גברה בסדרה מלאה של שבעה משחקים על דטרויט רד וינגס, ובגמר החטיבתי הדיחו בחמישה משחקים את האלופה היוצאת, לוס אנג'לס קינגס, ועלו לסדרת הגמר על גביע סטנלי.
סדרת הגמר הפגישה את הבלאקהוקס עם בוסטון ברואינס, שהפגינה במהלך העונה יכולת הגנתית משובחת. בסדרה שהוגדרה על ידי רבים כאחת מסדרות הגמר הטובות בתולדות הליגה ניצחו הבלאקהוקס בשישה משחקים וזכו בגביע סטנלי, כאשר במשחק השישי שנעל את הסדרה הפכו פיגור לניצחון בשני שערים בתוך 17 שניות ב-2 הדקות האחרונות של המשחק.
2013 - 2017: השושלת הראשונה של המאה ה-21.
עם שמירה של שלד הכוכבים שהביא לה את שתי האליפויות, קיוו הבלאקהוקס להיות הקבוצה הראשונה במאה ה-21 שמגינה על תואר האליפות שלה. למרות עונה מרשימה, תקוותם של הבלאקהוקס נכזבה עם הפסד דרמטי בשבעה משחקים בגמר החטיבה המערבית ללוס אנג'לס קינגס. כוכב ההגנה דנקן קית' נבחר למגן העונה בליגה וזכה בגביע נוריס.
עונה מרשימה נוספת עם אותו שלד כוכבים הובילה את הבלאקהוקס לריצת פלייאוף נוספת עם סוף שמח יותר בעונת 2014/15. אחרי שהדיחו את נאשוויל פרדטורס בשישה משחקים והביסו את מינסוטה ויילד בארבעה ניצחונות ללא הפסד, הצליחו הבלאקהוקס להפוך פיגור 2:3 בגמר החטיבתי מול אנהיים דאקס, המדורגת ראשונה בחטיבה, ולאחר ניצחונות בשני המשחקים האחרונים בסדרה עלו שוב לגמר גביע סטנלי.
בסדרת הגמר הראו הבלאקהוקס עליונות ברורה על יריבתם, טמפה ביי לייטנינג, ניצחו בסדרה בחמישה משחקים וזכו בגביע סטנלי בפעם השלישית ב-6 שנים. במונחי ה-NHL של המאה ה-21, בה אף קבוצה לא זכתה בשתי אליפויות רצופות עד אז, ההישג הפך את הבלאקהוקס בעיני רבים לשושלת הראשונה של ה-NHL במאה ה-21. דנקן קית', שזכה עונה קודם לכן בתואר מגן העונה בליגה, זכה הפעם בגביע קון סמיית' כ-MVP של הפלייאוף.
עם זאת, למרות החזרתו לקבוצה של החלוץ אנדרו לד שזכה איתה באליפות ב-2010, שוב לא הצליחו הבלאקהוקס להגן על תוארם עונה לאחר מכן, כשנוצחו בסיבוב הראשון בפלייאוף.
עונה רגילה מצוינת ב-2016/17 הביאה את הבלאקהוקס למקום הראשון בחטיבה המערבית, אך בפלייאוף הובסה הקבוצה במפתיע על ידי נאשוויל פרדטורס והודחה בלא שניצחה ולו משחק אחד.
2017 - ההווה.
בעונת 2017/18 סבלו הבלאקהוקס מסדרה של עסקאות כושלות שבין השאר שלחו מהקבוצה את המגן השוודי הוותיק ניקולאס היאלמרסון ואת החלוץ הרוסי המצטיין ארטיומי פנארין, ומסדרת פציעות ומחלות שגרמו להיעדרותם של כוכב ההתקפה הסלובקי מריאן הוסה מהעונה כולה והשוער הראשון קורי קרופורד מחלק ניכר ממנה. הבלאקהוקס נחלשו ככל שהעונה התקדמה, והחמיצו את המקום בפלייאוף לראשונה מאז 2008. עונה אחת לאחר מכן, ללא הוסה שעזב את הקבוצה ועם קאם וורד כשוער ראשון במקום קורי קרופורד המועד לפציעות, כשלה הקבוצה שוב ולא הייתה גורם במאבק על עלייה לפלייאוף.
עונה חלשה נוספת, 2019/20, הסתיימה בטרם עת עקב מגפת הקורונה כשהבלאקהוקס מדורגים במקום ה-12 בחיטבה המערבית. למזלה של הקבוצה, נקבע לפלייאוף סיבוב מוקדם עקב המצב שנוצר, והבלאקהוקס שיחקו בו מול המדורגת 5 אדמונטון אוילרס והפתיעו אותה. בסיבוב הראשון הובסו הבלאקהוקס על ידי וגאס גולדן נייטס. היכולת החלשה נמשכה עונה לאחר מכן, והבלאקהוקס היו רחוקים מעלייה לפלייאוף.
לוגו.
הלוגו המקורי של הקבוצה עוצב בשחור-לבן על ידי איירין קאסל, רקדנית ידועה בשנות ה-20 של המאה ה-20 ואשתו של מייסד הקבוצה פרדריק מקלפלין. ראש האינדיאני נשאר לוגו הקבוצה עד היום, תוך שינויים הדרגתיים. הלוגו בצורתו הנוכחית אומץ לראשונה ב-1964.
במהלך המאה ה-21 נשמעו מספר קריאות לקבוצה להחליף את הלוגו, בשל חוסר תקינות פוליטית.
יריבויות.
לבלאקהוקס יריבות בת עשרות שנים עם דטרויט רד וינגס, יריבות שהתעצמה לאורך השנים בהן היו שתי הקבוצות חברות בבית המרכזי בחטיבה המערבית. גם המעבר של הרד וינגס לחטיבה המזרחית בארגון מחדש שנעשה בליגה ב-2014 לא הקהה את היריבות.
יריבות חריפה נוספת היא עם סנט לואיס בלוז. שתי הקבוצות חברות יחד בבית המרכזי מאז 1970. זו היריבות הקשה ביותר ב-NHL מבחינת כמות הקטטות המתפתחות במשחקים בין הקבוצות.
סגל שחקנים.
נכון ל-20 במאי 2022
סרג'יו פיזורנו
סרג'יו לורנזו "סרג`" פיזורנו (Sergio Lorenzo "Serge" Pizzorno; נולד ב-15 בדצמבר 1980 בניוטון אבוט, בדבון, אנגליה) הוא גיטריסט וכותב שירים בריטי בלהקת האינדי רוק "קסביאן".
ביוגרפיה.