הדמות הראשונה שבה הם נתקלים היא בילי הנער, שבו הם נתקלים לאחר שזה דורש שחקנים למשחק פוקר שבו הוא מתכנן לרמות, הרמאות מתגלה והשניים מצליחים להציל את בילי מקטטה קטלנית. מייד לאחר מכן הם נוסעים ליוון העתיקה, שם סוקרטס מרצה לגבי השבריריות וחוסר החשיבות של חיים אנושיים בעזרת קערה המלאה בעפר, טד מתקרב לסוקרטס ומחקה את הסגנון שלו תוך כדי שימוש בעפר, וכך משכנע את סוקרטס לבוא איתם. לאחר מכן הם מגיעים לאנגליה של מאה ה-15, ומתאהבים בשתי בנותיו של המלך, לאחר מכן הם עוטים שריון ונלחמים באחת מהקומות של הארמון. טד נדקר על ידי שומר, וביל (המשוכנע שטד מת) מזמין את השומר לדו-קרב שבסופו טד שובר כד על ראשו של השומר, ובכך מכריע את הקרב. הם עולים לקומות העליונות, ותוך כדי פוגשים את הנסיכות אליזבת' וג'והנה, אשר מיועדות להינשא לשני "בחורים מלכותיים מכוערים" (royal ugly dudes) כלשונם של השניים. לאחר מכן הם נתפסים על ידי המלך. זה פוקד על הוצאתם להורג של ביל וטד, אולם השניים ניצלים בסיועם של בילי הנער וסוקרטס, ובורחים מפני חיילי המלך על כרכרה לתקופת זמן אחרת, לא לפני שאחד החיילים מצליח לפגוע באנטנה של מכונת הזמן ובכך לקלקל אותה.
השניים ממשיכים במסעם ואוספים את זיגמונד פרויד, לודוויג ואן בטהובן, ג'ינגיס חאן (שאותו הם מושכים בעזרת טווינקי), ז'אן ד'ארק ואברהם לינקולן. לאחר שהצליחו לתקן את מכונת הזמן בעזרת דבק מאולתר שהורכב ממסטיקים לעוסים, ביל וטד חוזרים להווה ועוזבים את הדמויות ההיסטוריות שאספו בקניון המקומי, בזמן שהם הולכים לחפש את נפוליאון, שננטש על ידי אחיו הקטן של טד. לאחר שהם מוצאים אותו משתעשע בפארק מים, השניים מגלים כי כל הדמויות שאספו התפרעו בקניון ונעצרו על ידי אביו השוטר של טד. ביל וטד פורצים לתא המעצר של תחנת המשטרה ומשחררים את הדמויות ההיסטוריות ויחד איתן מגיעים רגע לפני סיום טקס הצגת עבודות ההיסטוריה השונות ומציגים את עבודתם בצורה של הופעת רוק, זוכים לתשואות הקהל ומצליחים במשימתם. בסוף הסרט מאחד רופוס את ביל וטד עם הנסיכות, ומגלה להם כי הנסיכות יהיו חלק מלהקת Wyld Stallyns שיקימו.
ביל וטד שימשו השראה לאחד מהטרנדים המוכרים ביותר בשנות התשעים, "גיטרת האוויר".
אריה מזרחי
אריה מזרחי (נולד ב-11 בספטמבר 1942) הוא איש עסקים ומנהל ישראלי, היה מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון ויו"ר התעשייה הצבאית. השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שירת כקצין תותחנים ראשי. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.
מזרחי נולד בנען בנם של בלה ומרדכי. בגיל שנה וחצי עברה משפחתו לכפר סבא. אביו היה מראשוני אגודת השומרים והושפע בעיקר מאחד ממנהיגיה, אריה אברמזון, שעל שמו נקרא מזרחי. הוא למד בבית ספר אוסישקין ובתיכון כצנלסון. התגייס לצה"ל ב-1960 התנדב לקורס טיס אך עזב את הקורס עקב בעיות ראייה, ועבר לחיל התותחנים, שם שירת במשך 23 שנים. מזרחי עבר מסלול לוחם, השלים קורס קצינים ועם סיומו שב לגדוד. בהמשך שימש מפקד סוללה. פעולתו הצבאית הראשונה הייתה בפעולת סמוע, מספר חודשים לפני מלחמת ששת הימים.
מזרחי היה קצין תצפית קדמי בסיירת צנחנים, במלחמת ששת הימים היה מפקד סוללה, שירת כקצין סיור ומדידות גדודי בגדוד 404, ולחם בגזרת סיני. במהלך המלחמה נהרג הסמג"ד ומזרחי מונה לתפקיד במקומו.
במלחמת ההתשה שירת בשורה של תפקידי תותחנות בקו ובעורף. לאחר המלחמה יצא ללימודים במשך שנתיים והשלים תואר ראשון במזרחנות. ב-1972 מונה למפקדו הראשון של גדוד 412, גדוד מילואים של תומ"תי M-107. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד גדוד 405. עם פרוץ הקרבות שימש כמפקד הסיוע הארטילרי של חטיבה 7 ולחם עימה בקרבות ברמת הגולן. לאחר המלחמה פיקד על ענף קצינים בבה"ד 9. ב-1975 יצא ללימודים בבית הספר לתותחנות שדה של צבא ארצות הברית בפורט סיל שבאוקלהומה, שם השלים קורס גבוה בתותחנות, ובסיומם מונה ב-1976 למפקד בית הספר לתותחנות שדה, בשנת 1978 מונה למפקד התותחנים בפיקוד הצפון. ב-1980 מונה לקצין תותחנים ראשי בדרגת תת-אלוף, בין פעולותיו היה הכנת החיל לקראת פעולה בלבנון, הוא שירת בתפקיד זה במלחמת לבנון הראשונה, בעקבות ההסתבכות בקרב סולטאן יעקוב, נטל על עצמו גם את תפקיד מפקד הסיוע הארטילרי של הגיס הלוחם בפיקודו של יאנוש בן גל, תחתיו פעל גם במלחמת יום הכיפורים. השתחרר ב-1983.
לאחר שחרורו הקים ב-1984 את חברת "ארמז" (ראשי תיבות של שמו), שעסקה בתחום הייעוץ ההנדסי והביטחוני. בין השאר סיפקה יעוץ למדינות באמריקה הלטינית. הוא נחשד שקיבל עמלה מחברה אמריקאית אותה יצג, לאחר שהמליץ על הציוד שלה עוד שהיה קצין תותחנים ראשי, אך הוא הכחיש את הדבר.
היה פעיל למען בחירתו של יצחק רבין ב-1992, ומונה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון תחת השר בנימין בן אליעזר, בתקופת כהונתו שנמשכה עד 1995, ריכז את פרויקט הקמת העיר מודיעין ופרויקטים של תשתיות תחבורה ברחבי ישראל. ב-2002 מונה על ידי בן-אליעזר ליו"ר התעשייה הצבאית, תקופתו התאפיינה בקיצוצים נרחבים בכוח אדם, הפרטת חלק ממפעלי החברה וגידול משמעותי במכירות ובייצוא. הוא פרש מתפקידו ב-2005.
בעל תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
אוגדה 96
המסע המופלא של ביל וטד
הרחק מגן עדן
הרחק מגן עדן (באנגלית: Far from Heaven) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2002 שנכתב ובוים ​​על ידי טוד היינס ובכיכובם של ג'וליאן מור, דניס קווייד, דניס הייסברט ופטרישיה קלרקסון. הסרט מגולל את סיפורה של קאתי וויטאקר, עקרת בית בתקופת שנות ה-50 המתגוררת בפרברי הרטפורד, אשר רואה כיצד חייה המושלמים מתפוררים אט אט.
על אף שהעלילה מתרחשת בתקופת עבר שמרנית, הסרט מעלה סוגיות מורכבות בנות-זמננו הקשורות לגזע, תפקידי מגדר, נטייה מינית ומעמד חברתי. הסרט ניחן בתפאורה מוקפדת בסגנון התקופה, והוא מצולם בסגנונו של דאגלס סירק.
הרחק מגן עדן היה מועמד לכמה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ג'וליאן מור), פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (טוד היינס), לסט הצילום (אדוארד לחמן), וכן פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (אלמר ברנשטיין).
עלילה.
בשנת 1957 בפרבר בקונטיקט, קאתי ויטאקר (ג'וליאן מור), היא האישה, האמא, ועקרת בית המושלמת. היא נשואה לפרנק (דניס קווייד), מנהל מצליח בחברת פרסום. ערב אחד מטלפנים לקאתי מתחנת המשטרה, שם בעלה עצור. לבריו, הוא נעצר בטעות, אך לא מאפשרים לו לעזוב את התחנה לבד. באותו השבוע קאתי נערכת למסיבה השנתית שלה עם חברתה הטובה, אלינור פיין (פטרישיה קלרקסון). יום אחד היא רואה גבר זר, אפריקאי אמריקאי, משוטט בחצר ביתה. תחילה היא נבהלת, אך עד מהרה מתברר כי מדובר בריימונד דיגן (דניס הייסברט), בנו של הגנן שעבד אצלה בעבר. ערב אחד כשפרנק מתעכב במשרד, קאתי נוסעת לשם ומוצאת אותו מתנשק עם גבר. פרנק מתחיל טיפול המרה. בינתיים קאתי מתחברת עם ריימונד למורת רוח הקהילה השמרנית בה היא חיה.
סרט נעורים
סרט נעורים הוא ז'אנר אשר עלילתו מתמקדת בצעירים ובני נוער, ובנושאים בעלי עניין עבור בני גיל ההתבגרות, כגון התבגרות, אהבה ראשונה ומרד נעורים. לעיתים, העיסוק בנושאים רציניים אלו מוצג בצורה סטריאוטיפית וטריוויאלית ולעיתים לא.
מאפייני הז'אנר.
עלילות סרטים בז'אנר זה מתרחשות בדרך כלל בבתי ספר תיכוניים או אוניברסיטאות הכוללות דמויות של בני נוער בגיל של תלמידי תיכון. העלילות עשויות לכלול בתוכן מסיבות בית ספר, נשף סיום לימודים וכדומה.
סרטי הז'אנר עשויים לעסוק גם בנושאים כמו שימוש בסמים, אלכוהול, מיניות, אובדן בתולין וכיוצא באלה. חלקם מזוהים עם הומור בתי שימוש.
עם התפתחותו של הקולנוע האמריקאי, נכנס שימוש נרחב ביותר בסטריאוטיפים של קבוצות חברתיות. הסטריאוטיפים הנפוצים ביותר כוללים בדרך כלל ספורטאי, מעודדת, מלכת הכיתה, החנון/ית, העבריין/ית, המורד/ת, החריג/ה וכו'...
שחק
יישוב הדעת
יישוב הדעת (הנקרא גם שלוות נפש) הוא מצב של יציבות נפשית או רגשית המאפשר לשמור על איזון או ראייה צלולה של רגעי ההווה, במיוחד במצבים קשים. בניגוד לסערת נפש, דחק או חרדה, שעלולים להביא לפיזור הדעת. כמה מדתות העולם הגדולות רואות ביישוב הדעת ערך חשוב, שיש לפעול ולחנך להשגתו.
מקור המילה ומשמעויותיה השונות.
בדומה ליישוב, משמעה של המילה: הִתיַשבוּת בחלק מהספרות העברית של תקופת ימי הביניים ואחריה, הוא בכתבים שונים: התבוננות, שיקול דעת, או הבנה. יישוב הדעת הוא גם קורת רוח וסיפוק.
בנוסף משמש הביטוי כהנחת הדעת לאחר תרעומת מסוימת. כך למשל כמובא בפירוש הרי"ף בשם התלמוד הירושלמי:
במחשבת היהדות.
הוגים יהודיים רבים מדגישים את החשיבות של מנוחת הנפש או יישוב הדעת, כבסיס הכרחי להתפתחות מוסרית ורוחנית. מעלה זו מודגשת במיוחד בכתביהם של רבנים כמו מנחם מנדל לפין ושמחה זיסל זיו. בתלמוד מוזכרים שלשה דברים המביאים ליישוב הדעת: "שלשה משיבין דעתו של אדם, אלו הן: קול ומראה וריח". ומנגד, "ג' דברים מעבירין את האדם על דעתו ועל דעת קונו, אלו הן: עובדי כוכבים ורוח רעה ודקדוקי עניות".
במשנה במסכת אבות: היישוב הוא אחת הדרכים שהתורה "נקנית" בהם. הרמב"ם, רבי משה בן-מימון שבח את היישוב הנפשי כתנאי לקליטת דברים מורכבים ונשגבים בספרו מורה נבוכים: . רבי יהודה הלוי תיאר בספר הכוזרי טיפוסי בני אדם שונים, כאשר היישוב משויך אל "המרה השחורה" במשמעות של האיפוק, והאיזון הנשלט: .