לקראת סוף חיי אביו, יותר ויותר אנשים מבית המלוכה התנכלו לו בגלל יהדותה של אמו, עקב השמועות אודות נאמנותה ליהדות בסתר לאחר ההתנצרותה, שנפוצו לאחר מותה, ובעקבות הידיעה כי קבר את אמו בחשאי בכנסיית מקדס מריאם ליד עיר הולדתו דברה ברהן, באמצעות שוחד.
כאשר אביו גילה שקבר את אמו שהוא עצמו נתן פקודה להורגה בעקבות המרד, הוא כעס עליו אך לאחר שהבין שבאדה מריאם לא יבגוד בו ולאחר שכנוע מהכנסייה האתיופית הוא השלים עם בנו. באדה מריאם הוכרז כיורש מכיוון שהיה בנו השני של הקיסר, ומכיוון שהבן הבכור אסקל, בחר לבגוד באביו לאחר שהוא שחרר את השבויים היהודים שהוחזקו בגלל כעסו על רצח אמו בידי אביו. בסופו של דבר הצטרף אסקל לנזיר אבא צברה שהיה אחד מהשבויים והחל לנדוד יחד איתו בכפרי ביתא ישראל ושינה את שמו ל"צאגה אמלק" (פירוש: "בן המלך"). בריחתו ובגידתו של אסקל סימנה את באדה מריאם כיורש לכס הקיסרות, שמונה שנים לאחר מות אמו ובריחת אחיו הגדול הוא הוכתר לקיסר אתיופיה.
שלטונו.
בעקבות מות אמו ולאחר הכתרתו כקיסר, הוא נתן להלני אשתו השנייה של אביו ואמו החורגת את התואר האם הקיסרית ואכן היא הוכיחה את עצמה כשליטה, ההיסטוריון פאלו ב. האנז כותב שהייתה למעשה שליטה שותפה לצד הקיסר. לעומת זאת ההיסטוריון אדוורד אלאנדורף כותב שקיסר זה לא יכל להחזיק את האימפריה שבנה אביו ומחוזות הפריפריה שהיו רחוקים ממחוזות המרכז החלו להראות סימני התקוממות.
לחימות נוספות.
באדה מריאם העביר את ארמונו לארץ גורגה, כך שהיה יותר קל לנהל קמפיינים צבאיים בדאווארו ובבלה. מבצעיו הצבאיים הובילו להסכם שלום עם הסולטאן של אדאל, מוחמד אבן באדלאי והשתמש בשלום הזה בגבול הדרומי להזיז את כוחותיו צפונה ולנהל מבצעים צבאיים כנגד יהודי אתיופיה שבצפון המדינה בראשותו של הגנרל מרקוס. אך אחרי מותו של סולטאן אדאל פרצה שוב מלחמה בדרום.
מותו.
באדה מריאם מת באבסי ווארה גאבי ב-8 בנובמבר 1478 ונקבר בכנסיית גאורגיוס הקדוש שבמנזר אטרסנה אגזאטנה מריאם שבסאינט. קברו נהרס מאוחר יותר בעקבות הגירת האורומו הגדולה שהגיעה לאזור ב-1709 כאשר הם צרו על הכנסייה, והשליכו את ארון המתים של באדה מריאם.
קיסוסיים
קיסוסיים (שם מדעי: Araliaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים, בה נמנים סוגים כגון הקיסוס והג'ינסנג.
מאפיינים.
המשפחה מכילה מעל 250 מינים. רובם מניבים פרחים קטנים. מאפיין בולט של המשפחה הוא בסיס עלה רחב. במינים רבים העלים מורכבים ונראים כשורה של עלעלים סביב העורק הראשי של העלה, בדומה לשרך או דמויי כף-יד. התפרחת היא לרוב מסוג סוכך, פשוט או מורכב. הפרחים נכונים, פנטמריים והשחלה תחתית. הפרי בשרני לרוב מסוג בית גלעין או ענבה.
טקסונומיה.
קיימת חלוקה פנימית לשתי תתי משפחות, הקיסוסים ("Aralioideae") המכילה כמה עשרות סוגים, וה-Hydrocotyloideae המכילה כחמישה סוגים.
מבחינה גנטית הקיסוסיים מקורבים למשפחת הסוככיים (שאף היא תחת סדרת הסוככאים), ולעיתים סוגים מועברים ממשפחה למשפחה.
בישראל.
בארץ צומחים שני סוגים, הקיסוס והספלילה (שעד לא מזמן נחשבה כשייכת לסוככיים).
ספרות (פירושונים)
באאדה מאריאם, קיסר אתיופיה
הסטיו המלכותי
הסטיו המלכותי (יוונית: στοά, סטואה) הוא מבנה מפואר מוקף עמודים שפיאר את צלעה הדרומית של רחבת הר הבית. כמו בכל עיר רומית, גם בירושלים בנה המלך הורדוס בזיליקה ציבורית, היא הסטיו המלכותי, אך זו שבנה הורדוס בירושלים הייתה גדולה ומפוארת יותר מכל מה שנבנה עד אז בעולם העתיק.
בניית הסטיו החלה בימי הורדוס ונמשכה שמונה שנים (בערך בשנים 17-9 לפנה"ס). הסטיו נחרב בשנת 70 לספירה עם חורבן ירושלים.
שימושי הסטיו המלכותי.
הסטיו המלכותי נועד לצורכי הציבור ולא היה חלק מרחבת בית המקדש. אל הסטיו יכלו להגיע גם לא יהודים ובפרט המלך הורדוס עצמו, שלא הורשה לגשת אל מעבר לעזרת ישראל ולקחת חלק בפולחן הכוהני עצמו. לכן השקיע המלך הורדוס מאמצים רבים בבניית הסטיו ופיאורו. הסטיו שימש לשימושים הציבוריים הבאים:
ייתכן ותיאור חי של הסטיו בימי הבית השני ניתן למצוא בברית החדשה:
צורת הסטיו ומידותיו.
בספר קדמוניות היהודים מוסר יוספוס פלביוס את מידות הסטיו המלכותי וצורתו.
הסטיו נבנה בצורת בזיליקה כלומר ארבע שורות עמודים שיצרו שלושה מעברים אורכיים, אולם מרכזי גדול ומשני צידיו מעברים צרים יותר. כולם עטורי עמודים ומקורים בגג עשוי עץ מעוטר בפיתוחים.
אורך המבנה היה 185 מטר ורחבו הכולל 38 מטר.
רוחב האולם האמצעי היה 13.5 מטר ורוחב המעברים הצדדיים - 9 מטרים.
על ראש העמודים ניצב גג משופע מעץ (או מבנה עץ שיצר שתי קומות) כך שגובה המעברים הצדדיים היה כ-15 מטרים וגובהו של המרכזי כפול – 30 מטר בשיאו.
על מנת לסבר את האוזן, מדובר במבנה באורך של כשני מגרשי כדורגל, רחבו כשני קרונות רכבת, וגבהו כבניין של 5-10 קומות.
העמודים בסטיו היו כולם קורינתיים, כך שאם רוחבם בבסיס היה 1.45 מטר ("עוביו של כל עמוד היה (כזה שהספיק) לשלושה אנשים אחוזים אלה באלה בזרועותיהם הפרושות לחבוק אותו"), רוחבם בקצה העליון היה 1.30 מטר. גובה העמוד נטו היה 10 מטרים ועל כך התווסף בסיס בגובה 2.5 מטר וכותרת בגובה 1.8 מטר. "הכותרות היו עשויות פיתוחים בדרך קורינתית ועוררו השתוממות מחמת העבודה הגדולה".
המעוניין כיום להתרשם מעמוד בסדר-גודל העמודים של הסטיו יכול להתבונן בעמוד שבור שנחצב במחצבה קדומה ששכנה במגרש הרוסים של היום. שם מונח העמוד הקרוי "אצבע עוג מלך הבשן".
בסטיו כולו היו, לדברי יוספוס, 162 עמודים, כ-40 טורי-עמודים לאורך, כלומר המרווח הממוצע בין עמוד לעמוד היה 4.6 מטר. כלומר, כדי לסבר את האוזן, ניתן להחנות מכונית משפחתית רגילה בין עמוד לעמוד, 40 מכוניות לאורך שדרת העמודים.
הכניסה לסטיו הייתה מהרחוב שלמרגלות הכותל, דרך קשת רובינסון. מן הסטיו לא הייתה גישה אל רחבת המקדש, משום שהמתחם המקודש היה מוקף סורג אבן ובו אזהרות בכתב יווני שאסרו על גויים להיכנס באיום עונש מוות.
שיאים עולמיים של העולם העתיק.
הסטיו המלכותי "שבר" כמה שיאים של העולם העתיק:
אל איתור
ז'אן פול בלמונדו
Coliiformes
Coliidae
פרובינציית האראר
1-2-3 מגע
1-2-3 מגע () הייתה סדרת טלוויזיה חינוכית שעסקה במדע, אשר שודרה בערוץ PBS האמריקאי בין השנים 1988-1980. בתוכנית לימדו תאוריות מדעיות שונות, ואת יישומיהן בחיי היום יום. התוכנית צולמה בפני קהל, צוות המנחים ענה לשאלותיו. במהלך השנים שודרה התוכנית ב-26 מדינות. בישראל, שודרה התוכנית בטלוויזיה החינוכית מאמצע שנות השמונים עד תחילת שנות התשעים. מאוחר יותר היא שודרה בשידורים חוזרים בשנת 1993 בערוץ הילדים.
65 פרקי העונה הראשונה צולמו בראשית שנת 1980. שלושת המנחים היו סטודנטים שדנו בענייני מדע בחדר בקמפוס שכונה "הסדנא" (The Workshop). מגבלות תקציביות מנעו את המשך צילומי הסדרה, אך לבסוף, בשלהי 1983, החל שידור העונה השנייה, עם צוות מנחים חדש. הפעם עוצב האולפן כמרתף אופייני לבית בפרוורים. ב-1986 הוחלף שוב צוות המנחים, וגם הקונספט שונה מעט - הקטעים השונים לא צולמו באתר קבוע, וכל אחד מהמנחים הופיע בנפרד.
במקביל לצילומי הסדרה הרגילים, צולמו כמה פרקים בשיתוף פעולה עם הפקה דומה ברשת הטלוויזיה הצרפתית France 3.
בין 1991 ל-1992 שודרה ב-PBS גרסה של פרקי הסדרה שנקראה ، ויועדה לשידור בבתי ספר.
ממלכת קאפה
קאפה הייתה ממלכה עתיקה ששכנה בדרום-מערב אתיופיה. גבולה הצפוני של הממלכה היה נהר הגוג'אב, שהפריד אותה מממלכות אזור גיב, במזרחה גבלה בקונטים ובקולים, עמים שישבו בין ממלכה זו לבין נהר האומו, בדרומה גבלה בשבטי הגירמים, ובמערבה במוסונגוים.
היסטוריה.
ממלכת קאפה הוקמה ב-1390 על ידי מינג'ו. הבירה הראשונה הייתה העיר בונגה ויותר מאוחר אנדרכצ'ה, אך הבירה הקודמת שמרה על חשיבותה.
במשך המאה ה-16 אבדו כל השטחים צפונית לנהר גוג'אב לטובת האורומו. המלכים של קאפה פיצו על כך כאשר סיפחו את מדינות גימירה הקטנות, ובמשך המאה ה-18 הצליחו להשתלט על ממלכת וואליטה.
לקראת סוף המאה ה-16 שכנע סרצה דנגל, קיסר אתיופיה, את מלך קאפה לאמץ את הנצרות כדת הממלכה. כתוצאה מכך כנסיית ג'ורג' הקדוש בעיר בחה נקראת על שמו של הקיסר סרצה דנגל. במאות הבאות ההשפעה של הממלכה האתיופית נחלשה והנצרות פחות או יותר נעלמה.
מלך קאפה האחרון, גאלי שארוצ'ו, התנגד במשך חודשים רבים לצבאם המשולב של וואלדה גיורגיס, ראס דאמיס והמלך של ג'ימה אבבה ג'יפאר השני, עד שהוא נלכד ב-11 בספטמבר 1897 הוא נשלח תחילה לאנקובר, ואז לאדיס אבבה. קאפה אז נשלטה על ידי וואלדה גייוגיס עד 1914.
בשנת 1942 הפכה קאפה, יחד עם חלק מממלכות אזור גיב, למחוז קאפה, בארגון המנהלי החדש שיזם הקיסר היילה סלאסי.
3-2-1 מגע
רוברט פטריק
רוברט פטריק (באנגלית: Robert Patrick; נולד ב-5 בנובמבר 1958) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ידוע במיוחד בשל גילום דמותו של הרובוט העתידני T-1000 בשובר הקופות "" של ג'יימס קמרון.
חייו.
תחילת דרכו.
נולד במרייטה שבג'ורג'יה, בשם רוברט פטריק הבן, הבכור מבין חמשת ילדיהם של נדין ורוברט פטריק. אביו היה בנקאי. בצעירותו נדדה משפחתו מעיר אחת לאחרת והוא גדל במקומות שונים במזרח ארצות הברית. פטריק היה ספורטאי; הוא שיחק בייסבול בתיכון, ופוטבול במסגרת האוניברסיטה המדינתית באולינג גרין שבאוהיו (BGSU), שם למד ומשם נשר בטרם השלים תואר ראשון.
קריירה.