באחר הצהריים של ה-22 בפברואר יצאו עשרות אלפי אזרחי בחריין לרחובות הבירה מאנמה למה שכונה "מצעד הנאמנות לקדושים המעונים". המצעד נערך לזכרם של המפגינים והאזרחים שנהרגו בהפגנות כנגד המשטר. המפגינים נשאו דגלי בחריין וצעקו מספר סיסמאות כגון:" העם רוצה להפיל את השלטון", "מצרים, תוניסיה, האם אנו שונים?" ו"לא שיעים, לא סונים, בחריינים!". העיתונים וסוכנויות הידיעות הפינגטון פוסט, הניו-יורק טיימס וקול אמריקה העריכו כי בהפגנה זו השתתפו מעל ל-100,000 איש (17% מאוכלוסיית בחריין כולה, נכון ל-2011). בעקבות ההפגנה חסרת התקדים הזו, הורה המלך חמד על שחרורם של 308 אסירים פוליטיים.
ב-26 בפברואר פיטר המלך חמד מספר שרים כדי לפייס את האופוזיציה.
ב-28 בפברואר הקיפו המפגינים את בניין האספה הלאומית של בחריין וחסמו את הגישה אליו למשך מספר שעות.
1-5 במרץ.
ב-1 במרץ קראו שבע מפלגות האופוזיציה לקיום הפגנה. ההפגנה שזכתה לשם "עצרת האחדות הלאומית" התקיימה בהשתתפות של אלפי מפגינים.
ב-2 במרץ המפגינים המשיכו לפקוד את כיכר הפנינה, זאת בזמן שבמקביל התכנסו תומכים בממשלה במרכז אל-פתאח במאנמה, במפגן שיש הרואים בו הגדול בתולדותיה של בחריין.
ב-3 במרץ המשטרה השתמשה בגז מדמיע לפיזור התעמתות בין צעירים סונים (במקורם סורים, אוכלוסיית בחריין מורכבת נכון ל-2010 מ-54% תושבים זרים) לצעירים שיעים בחריינים בעיר חמד. הייתה זו התקרית הראשונה של עימות בין שיעים לסונים מתחילת ההפגנות בפברואר כנגד המלך. בהמשך היום הצהיר עבדול ג'ליל ח'ליל, מנהיג סוני בולט כי הם מוכנים לקבל את הצעתו של הנסיך סלמאן וממשלת בחריין לקיים דיאלוג אודות הנושאים החשובים להם.
ב-4 במרץ עשרות אלפי מפגינים התגודדו מחוץ למטה הטלוויזיה הממלכתית של בחריין, תוך קריאת קריאות כנגד שושלת אאל ח'ליפה והמלך חמד.
6-15 במרץ.
ב-6 במרץ התכנסו אלפי מפגינים מחוץ למשרד ראש ממשלה של בחריין בעת שמתקיימת בבניין ישיבת ממשלה. המפגינים דרשו מראש הממשלה לפרוש מתפקידו. במקביל מאות מפגינים נותרו במאות האוהלים שנפרסו בכיכר הפנינה של מנאמה.
ב-8 במרץ ייסדו שלוש קבוצות שיעיות (תנועות "חאק", "וופק" ותנועת החירות של בחריין) את "הקואליציה למען רפובליקה בחריינית" וקראו לבטל את המלוכה במדינה ולהקים רפובליקה דמוקרטית במקום.
ב-9 במרץ, במחאה שהחלה במסגד ראס רומן, אלפי שיעים בחריינים צעדו לכיוון משרד ההגירה הבחרייני בבירה מנאמה והביעו את התנגדותם למתן אזרחות לסונים ממדינות אחרות המשרתים בצבא הבחרייני. עם זאת כדי להדגיש כי המחאה הייתה נגד מדיניות ההתאזרחות של הממשלה, ולא נגד האוכלוסייה הסונית של בחריין, צעקו המשתתפים גם סיסמאות על אחדות סונית-שיעית.
ב-10 במרץ, התפתחו עימותים בין הורים סונים מתאזרחים (בעיקר מסוריה ופקיסטן) להורים שיעים בבית ספר בעיר סער, לאחר שכמה מהתלמידים השיעים ערכו הפגנות נגד הממשלה. באירוע נפרד, השתתפו מורים, תלמידים והוריהם במחאה מול משרד החינוך בעיר עיסא, בדרישה להתפטרו של ד"ר מג'יד בן עלי א-נעימי, שר החינוך.
ב-13 במרץ, השוטרים השתמשו בגז מדמיע וכדורי גומי בניסיון למנוע מקבוצה של מאות מפגינים נגד הממשלה לחסום את מחוז המסחר של הבירה מאנמה, שם חנו המפגינים כבר יותר משבוע. המשטרה הקיפה את המפגינים גם בכיכר הפנינה, מוקד ההפגנות בבחריין במשך קרוב לחודש, תוך שהם יורים פצצות גז מדמיע. במקביל מפגינים אחרים החלו במספר צעדות לעבר יעדים בבירה וביניהם משרד ראש הממשלה, משרד החוץ ובניין הטלוויזיה הממלכתית. על פי עדויות שנאספו על ידי ארגון רופאים לזכויות אדם, השוטרים בבירה ירו לעבר המפגינים ירי חי והכו אותם באלות וקתות רובים. ממשרד הפנים של בחריין נמסר כי שמונה שוטרים נפצעו במהלך המבצע לפיזור המפגינים והסרת האוהלים. עובד בניין פקיסטני בשם אירפאן מוחמד, סבל מפגיעות מוחיות קשות ולשונו נקטעה לאחר שלכאורה הותקף באכזריות על ידי המפגינים נגד הממשלה. אחות במתחם הרופאי סלמניה דיווחה כי טיפלה בחמישה חולים הסבלו משאיפת גז בליל 13 במרץ. היא דיווחה כי הסימפטומים של החולים היו תואמים את הסיפטומים שגורם גז עצבים. רופאה בבית חולים אחר דיווחה לארגון רופאים לזכויות אדם כי המרכז הרפואי בו עבדה טיפל ב-26 חולים שסבלו מפציעות ירי של רובה שוטגאן ושאיפת גז באותו היום.
ב-14 במרץ הודיע סלמאן, נסיך הכתר של בחריין, כי יפתח בדיאלוג עם המפגינים לגבי רפורמות בשיטת הממשל ובשחיתות השלטונית. חודש מתחילת ההפגנות, הממשל העביר בקשה למועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ המורכבת מחמש מדינות מלבד בחריין (ערב הסעודית, כווית, קטר, עומאן ואיחוד האמירויות הערביות) לשלוח חיילים ושוטרים מכוח המגן של חצי האי ערב, אשר נחתו בבחריין באותו היום (14 במרץ 2011), בעיקר מסעודיה כדי להגן על מתקני מפתח במדינה, למשל מתקני הנפט והגז של המדינה. כ-5,000 חיילים סעודים ו-500 שוטרים מאיחוד האמירויות בליווי 150 כלי רכב משוריינים סעודים ועוד 50 כלי רכב קלים משוריינים. יום לאחר מכן, הכריז מלך בחריין על שלושה חודשיי מצב חירום שפירושו החלת חוקי חירום מיוחדים במדינה.
16-18 במרץ.
ב-16 במרץ חלה הסלמה בעימותים שבמהלכם נורו שלושה מפגינים ונדרסו שלושה שוטרים. המפגינים הקימו מאהל מחאה ענק ממדים בכיכר הפנינה במנאמה, והחלו ליידות אבנים ובקבוקי תבערה על השוטרים שהשיבו בגז מדמיע והחלו לפנותם בכוח ובאלימות מהמקום. בתוך כמה שעות הסתיים הפינוי, ובסיומו פורסמה בטלוויזיה הודעה מטעם השלטונות הקוראת לאזרחים להימנע מהתקהלות, "למען ביטחונם". למרות זאת, זמן קצר לאחר מכן פרסמה תנועת הנוער של בחריין, שמילאה תפקיד מרכזי בארגון ההפגנות, קריאה לכל חבריה לצאת ולהפגין שוב באותו היום אחר הצהריים. השלטונות הגיבו בהכרזה על עוצר באזורים מסוימים במדינה, מ-16:00 ועד 4:00 למחרת בבוקר.
הבורסה בבחריין לא נפתחה ב-16 במרץ בעקבות הכרזת מצב החירום, יום לאחר מכן היא נפתחה מחדש. מאות עד כמה אלפי מפגינים סעודים בעיר קטיף ובעיירות הסמוכות הלה צעדו בין התאריכים 14 ל-18 במרץ תוך הפגנת סולידריות עם המפגינים הבחריינים שקראו להסגת כוח המגן של חצי האי ערב מבחריין. ההפגנות נערכו חרף האיסור הגורף שהטיל הממשל בריאד על הפגנות ומדיניות "אפס הסובלנות" שעליה הכריזה.
ב-17 במרץ הפגינו 100 אלף מפגינים במנאמה נגד המלך ובעד בחירות במדינה לציון שנה מתחילת הפגנות, כאשר עד אז נהרגו לפחות 91 אנשים, 5,400 נוספים נפצעו ולמעלה מ-3,000 נעצרו, כולל רבים שעונו בידי המשטר.
ב-18 במרץ הרסה הממשלה את הפסל בכיכר הפנינה שהיוותה את מוקד המחאות בבחריין ושימשה סמל לתנועת המחאה. שר החוץ הבחרייני, חאלד בין אחמד אאל-חליפה, אמר במסיבת עיתונאים כי הפסל, שגובהו כ-90 מטרים ונבנה כסמל להיותה של בחריין מרכז לשליית פנינים, נהרס על ידי הצבא עקב "הזיכרון הרע" שהוא מעורר. כך למעשה נסתיים גל המחאות המרכזי במדינה.
אחרית דבר.
ב-21 במרץ הודיע מלך בחריין כי שירותי הביטחון במדינה טרפדו ניסיון הפיכה של מדינה זרה בארצו. בפגישה עם חיילים, הודה אל-חליפה לכוחות זרים שהגיעו לבחריין כדי לסייע לשלטונות להתמודד עם ההתקוממות העממית. "המזימה החיצונית נגדנו תומרצה במשך 20–30 שנה, עד שהקרקע הייתה בשלה לפעולה חתרנית נגד ביטחונה ויציבותה של בחריין. המזימה הזו נכשלה. אם המזימה הייתה מצליחה - היא הייתה גולשת בקלות גם למדינות אחרות במפרץ הפרסי", אמר מלך בחריין. בהתייחסותו לניסיון הפיכה של מדינה זרה התייחס למעשה לאיראן שעמה היחסים המתוחים ממילא, הידרדרו לשפל חדש בימים שקדמו להצהרה זו וכללו גירוש הדדי של דיפלומטים המוצבים בטהראן ובמנאמה. בבחריין, כמו גם בבתי המלוכה הסונים האחרים במפרץ הפרסי, חשדו כי איראן מנסה לרכוב על גל המהומות בעולם הערבי ולנצל את התקוממות השיעים בנסיכות הנפט כדי לבצע בה הפיכה. על-רקע זה נעצרו בימים האחרונים 6 גורמי אופוזיציה בבחריין בחשד לקשרים עם מדינות זרות. בין העצורים: בהם ראש התנועה השיעית וופק, חסן מושיימה, וכן מנהיג מפלגה חילונית.
ב-11 ביוני יותר מ-10,000 בני אדם השתתפו בהפגנת מחאה נגד המשטר בבחריין, סמוך לבירה מנאמה. מסוקי המשטרה חגו מעל ההפגנה במטרה להשגיח על המשתתפים. זוהי הפעם הראשונה בכמה חודשים בה נערכת הפגנה המונית נגד השלטון בבחריין. ההפגנה נערכת באישור המנהיגים הסונים במדינה.
Changes (שיר)
"Changes" הוא סינגל של הראפר טופאק שאקור.
השיר יצא כסינגל בתאריך 13 באוקטובר 1998,לאחר מותו של טופאק.
בשיר נעשה שימוש חוזר בשורות מהשיר "Wonder If Heaven Got A Ghetto" שנכתב באותה שנה, וגם משירים שלא יצאו לאור.
דגימות השיר לקוחות מהשיר "The Way It Is" של הזמר ברוס הורנסבי.
אותו יואי אשר מוזכר בשיר ("two shots in the dark, now Huey's dead") הוא יואי ניוטון, מייסד הפנתרים השחורים.
השיר דורג במקום הראשון במצעד השירים בנורווגיה ובהולנד.
בשנת 2008 השיר עלה לראש טבלת הרינגטונים במגזין המוזיקה בילבורד.
בשנת 2009 נבחר השיר כאחד מתוך 12 שירים שיופיעו בעמוד ה־Myspace הרשמי של הכס הקדוש.
לכידות
תומאס איאן ניקולס
תומאס איאן ניקולס (באנגלית: Thomas Ian Nicholas; נולד ב-10 ביולי 1980) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור קווין בסדרת סרטי אמריקן פאי.
ביוגרפיה.
ניקולס נולד בלאס וגאס, נבדה. התחיל את קריירת המשחק שלו בגיל 12 בפנטזיה "על כנפי החלום".
התפרסם לראשונה בקומדיית הבייסבול "טירון השנה" בתור הילד הנרי רוואנגרטנר שחולם להיות שחקן בייסבול מקצועני ובעיבוד הקולנועי של וולט דיסני לרומן "ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור".