הגיבור הראשי של הסדרה הוא אסטריקס, שאחראי לאורך הסדרה לטיפול באינטרסים של הכפר בשל תושייתו וחוכמתו. אל אסטריקס מצטרף באופן קבוע חברו הגבוה, השמן והתמים אובליקס. שניהם נולדו באותו יום בשנת 85 לפנה"ס. אל אסטריקס ואובליקס מתלווה על פי רוב כלבו הזעיר של אובליקס, מבריקס. בעוד אסטריקס הפיקח והממולח צריך לשתות את השיקוי כדי לקבל כוח על-אנושי, אובליקס הוא בעל כוח-על תמידי מאחר שנפל לתוך קדירה ובה השיקוי כשהיה ילד קטן.
העלילה במרבית ספרי אסטריקס בנויה על ניסיונות הרומאים לכבוש את הכפר, בדרך כלל על ידי ניסיונות למנוע מכהן-העץ (אשפיקס) לרקוח את שיקוי הפלא שלו, או ניסיונותיהם להשגת המתכון לשיקוי. באופן בלתי נמנע, ניסיונות אלה מסוכלים בידי אסטריקס ואובליקס.
ההומור בספרי אסטריקס הוא צרפתי אופייני, לעיתים קרובות נסוב סביב משחקי מילים, קריקטורות, וסטריאוטיפים משעשעים של אומות אירופיות ואזורים צרפתיים. חלק רב מן ההומור בספרי אסטריקס הראשונים היה במפורש צרפתי, עובדה שעיכבה את תרגום הספרים לשפות אחרות מחשש לאובדן ההומור ורוח הסיפור. הספרים החדשים יותר כוללים הומור אוניברסלי יותר, הן כתוב והן מאויר. לצד ההומור הגבוה, הספר כולל גם הומור גרפי יותר כגון המראה הקריקטוריסטי של הדמויות והקרבות ביניהן (שכוללות בעיקר תגרות ידיים). מאפיין נוסף של הסדרה הוא שימוש באלמנטים הנחשבים לקומיים ומתאימים לכל הגילאים, החל מתגרות ידיים הומוריסטיות וכלה במשחקי מילים מתוחכמים. חלק ניכר מהבדיחות הן על רקע ההיסטוריה של רומא ובפרפראזות על מימרות לטיניות, נושא שנלמד בהרחבה במערכת החינוך הצרפתית. הרמיזות הקומיות הן גם על רקע הבדלים תרבותיים בין אזורים שונים בצרפת, וסגנונות שונים של קבוצות לאומיות אחרות. סגנון הציור משלב בין דמויות קריקטוריסטיות, מצחיקות וחביבות לרקע ריאליסטי הכולל שחזור מהימן של התקופה, מהכפר הגאלי מוקף היער ועד לרומא העתיקה.
למרות (ואולי בגלל) ההומור העוקצני כלפי נטייתם של הצרפתים להתנשאות, התקבלו הספרים בתרבויות אירופיות ופרנקופוניות (דוברות צרפתית) ברחבי העולם.
לאורך הסדרה אסטריקס ואובליקס (ולעיתים רבות גם חברי כפר נוספים) יוצאים להרפתקאות שונות ברחבי הכפר וברחבי העולם. מקומות בהם הם מבקרים לאורך הסדרה כוללים אזורים שונים בגאליה (לוטטיה, קורסיקה וכדומה), מדינות אשר שכנות לגאליה (בלגיה, ספרד, בריטניה, גרמניה וכו'), ומדינות רחוקות (אמריקה הצפונית, יהודה והמזרח התיכון, הודו וכו').
כל הספרים מסתיימים בסעודה חגיגית, בדרך כלל בלילה, מסביב למדורה שבה נצלים חזירי בר. כל הגיבורים שמחים וחוגגים את ניצחונם, חוץ מהפייטן אותו דואגים חברי הכפר להשתיק בשל זיופיו הצורמים.
דמויות.
אסטריקס.
אסטריקס (Astérix) הוא הדמות הראשית בסדרה. לוחם אמיץ, חכם, ערמומי ונמוך קומה אשר נוהג באופן עקבי להתנדב בלהט לצאת למשימות מסוכנות. חובש קסדה מכונפת וחמוש בחרב קצרה, בה כמעט אינו משתמש. אסטריקס נוהג לשתות את שיקוי הפלא שרוקח כהן-העץ אשפיקס כדי לקבל חוזק על-אנושי.
אובליקס.
אובליקס (Obélix) הוא חברו הטוב של אסטריקס, אשר עובד כחוצב מנהירים וכאיש משלוח של מנהירים. אובליקס הוא איש גדול ממדים - גבוה, שמן ובעל תיאבון עצום לאוכל, בייחוד לחזירי בר צלויים. כשהיה פעוט נפל לקדירה של שיקוי הפלא ובזכות כך זכה לכוח עצום ביותר באופן קבוע (בעוד שאר הגאלים צריכים לשתות את שיקוי הפלא כדי לקבל כוח זה, וגם אז השפעתו זמנית בלבד). בנוסף, אובליסק חובב תגרות ידיים המוניות, בייחוד עם החיילים הרומים ושודדי הים. עם זאת נראה שהוא לא עושה זאת מתוך אכזריות או לוחמנות אלא כשעשוע, וסובר שגם אויביו חושבים כך. אובליקס נעלב בקלות ונוטה להיגרר לקטטות. באופיו אובליקס תמים וקצת ילדותי, ואיננו חכם ופיקח כמו אסטריקס.
אשפיקס.
אשפיקס (Panoramix) הוא כוהן-העץ החכם של הכפר. אדם זקן וגבוה בעל זקן לבן ארוך, חלוק לבן וגלימה אדומה. נודע בעיקר כרוקח של שיקוי הקסם אשר מעניק לגאלים את כוחותיהם העל-אנושיים, אך באמתחתו גם שיקויים אחרים. למשל, ב"אסטריקס וקלאופטרה" הוא רקח סם-שכנגד שהגן על אסטריקס, אובליקס ועליו מפני רעל. פירוש שמו בצרפתית הוא "התמונה הכוללת".
מבריקס.
מבריקס (Idéfix) הוא הכלבלב הזעיר של אובליקס. מבריקס הופיע לראשונה בספר החמישי, המסע מסביב לגאליה. מבריקס נוטה להיות בעל מזג נבזי, אך הוא נאמן מאוד לאובליקס ועוזר לו להילחם נגד הרומאים. הוא בעל תודעה אקולוגית מפותחת וכועס כאשר פוגעים בעצים.
ההומור בספר.
סטריאוטיפים ורמיזות.
הספר מתבסס על ההיסטוריה הרומית, היסטוריה שנחשבה ועוד נחשבת כבסיס לתרבות הצרפתית. בתקופה שבה חוברו רוב הספרים, עדיין היו נהוגים לימודי לטינית ולימודים קלאסיים אחרים בבתי הספר בצרפת. אפשר להשוות את העיסוק ההומוריסטי בהיסטוריה הרומית, לעיסוק ההומוריסטי בתקופת התנ"ך שהיה מקובל מאוד בקרב קומיקאים וסאטיריקנים בישראל.
בכל מקום שבו הם מבקרים נתקלים אסטריקס ואובליקס באנשים ובמצבים מן החיים האמיתיים המוצגים בצורה קריקטורית וסטריאוטיפית. לדוגמה, באחד הספרים הראשונים, אסטריקס והגותים, הגותים מוצגים כמיליטריסטיים ונאמני משטר, המזכירים את הגרמנים של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הקסדות אותן עוטים הגותים מזכירות את קסדות הפיקלהאובה הגרמניות ממלחמת העולם הראשונה, ואחד ממנהיגיהם מזכיר בצורה ברורה את אוטו פון ביסמרק. הבריטים, לעומת זאת, מתוארים כמנומסים, מדברים בשם תואר לפני שם עצם (הבדל ניכר בין התחביר האנגלי לתחביר הצרפתי), שותים בירה חמה ומים חמים (לפני שהובא התה לאנגליה, כביכול על ידי אסטריקס עצמו), ומרתיחים את כל מזונותיהם. ספרד היא מדינה זולה אי שם בדרום, מקום שבו אנשי הצפון נופשים בחופשותיהם (ודורשים לאכול מאכלים הזהים לאלו שבבתיהם).
כמה סטריאוטיפים לגבי אזורי צרפת השונים הם לדוגמה אנשי נורמנדי שאינם מסוגלים לענות תשובה ישירה, אנשי מרסיי המשחקים בפטאנק, והקורסיקנים הנמנעים מכל עבודה, מתרגזים בקלות, ושומרים על נקמות-דם לאורך שנים.
דמויות משניות מייצגות לעיתים אנשים מפורסמים או דמויות דמיוניות, לרוב קריקטורות של תושבי צרפת האופייניים לאותה התקופה, במיוחד מן הטלוויזיה והמופעים. בספר "אובליקס וחבורתו" לדוגמה, הביורוקרט הרומאי הוא קריקטורה של ז'אק שיראק, ושני לגיונרים רומאים דומים לסטנלי לורל ואוליבר הרדי.
דמויות אחרות מתקשרות למקומות שבהם מבקר אסטריקס. דוגמה טובה היא הזמרים הנודדים המפורסמים ביותר בבריטניה, בספר "אסטריקס בבריטניה", המאוירים באופן ברור כחברי להקת הביטלס; זוג לוחמים בלגיים בספר "אסטריקס בבלגיה" הדומים לתומסון ותומפסון מהקומיקס הבלגי טינטין, ודון קיחוטה וסנצ'ו פנצ'ו בספר "אסטריקס בספרד". בספרים חדשים יותר מדובר בדמויות ראשיות גם כן: בספר "אסטריקס וירושלים של זהב שחור" מרגל רומי כשון קונרי בדמות ג'יימס בונד שנושא את השם "אפס-אפס-ששיקס" (Doublosix) שפרושו 006 כפרפרזה על כינויו של ג'יימס בונד - 007. הצעיר, ומפקדו דומה לשחקן הראשון ששיחק את M, ובספר "אסטריקס וילדותו השנייה של אובליקס" מנהיג בריחת העבדים (יווני, הנקרא ספרטקיס) מבוסס על קירק דאגלס כספרטקוס. בספר "אסטריקס בקורסיקה", מנהיג קורסיקני מוצג באופן ברור בתור נפוליאון בונפרטה. נוסף בזאת, בספר "השמיים נופלים לו על הראש", צמד גיבורים המבוססים על שתי דמויות ידועות בסרטים של ארצות הברית: גיבור על בשם "סופר שיבוט" המזכיר במראהו את ארנולד שוורצנגר, וחייזר קטן בשם "טון" (באנגלית: מצויר) בתור מיקי מאוס.
אולם בהיבטים רבים סדרת הספרים מייצגת את חיי המאה הראשונה לפנה"ס בצורה מדויקת למדי. לדוגמה, הבניינים צפופי הקומות והדירות ברומא, עליהן אומר אובליקס כי גגו של אדם אחד הוא רצפתו של אדם אחר (ועל כן "הם מטורפים, הרומאים האלה", המשפט החביב על אובליקס). מצד שני נוכחות הארובות בגגות בתי הכפר הגאלי אינו מדויקת, משום שאצל הגאלים נעשה שימוש בפתחי גג כדי לאפשר לעשן לצאת. בספר "אסטריקס וירושלים של זהב שחור" מבקר אסטריקס בירושלים, שצוירה על פי צילומים של דגם ירושלים שנמצא אז ב"הולילנד" (היום במוזיאון ישראל). את הצילומים צילם אודרזו בעצמו בביקור שערך בארץ, כדי ללמוד לצייר את נופיה בצורה אמינה. ואולם, בציור אחר רואים את שער האריות עם תבליטי הברדלסים אף על פי שהחומה עם שער האריות והברדלסים נבנתה על ידי בייבארס, כלומר רק כ-1200 שנה מאוחר יותר.
הטקסט גם עושה שימוש תדיר בביטויים וניבים לטיניים, וכן ברמיזות לטקסטים לטיניים קלאסיים, בפרט לספר "מלחמת גאליה" מאת יוליוס קיסר. בדיחות רבות מתייחסות לנוהג של יוליוס קיסר לכתוב על עצמו בגוף שלישי. רמיזות כאלה יכלו להתקבל היטב בקרב המגזרים בעלי ההשכלה בצרפת ובלגיה בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר לימוד לטינית היה עדיין נפוץ בבתי הספר.
אף על פי שהסדרה עושה שימוש בביטוי "אבותינו הגאלים", יוצריה אינם ממוצא צרפתי: רנה גוסיני היה יהודי ממוצא פולני שגדל רוב שנות ילדותו בארגנטינה ואילו אלברט אודרזו הוא ממוצא איטלקי.
משחקי מילים.