בסוף שנת 2010, פורסם כי בתוך כמה חודשים יחוברו נגמ"שי ה"אכזרית" למערכת צי"ד (צבא יבשה דיגיטלי) בהדרגה.
מחליפים.
לצורך שדרוג צי הנגמ"שים הכבדים בצה"ל, שכאמור, לא פותחו מראש כנגמ"שים אלא הוסבו מטנקים, תוכנן הנמ"ר — נגמ"ש כבד המבוסס על תובת טנק המרכבה. הנמ"ר נכנס לשירות בכוחות החי"ר של חטיבת גולני במהלך שנת 2008. כחלק מתהליך הצטיידותה של חטיבת גולני בנגמ"ש המרכבה המתקדם "נמ"ר", עברו ה"אכזריות" לשימוש חטיבת גבעתי במהלך שנת 2006, שגם היא התחילה להעביר את נגמ"שי האכזרית שלה הלאה, לאחר שב-2018 החלה להצטייד גם היא בנגמ"שי נמ"ר.
כלים דומים.
ברוסיה פותח גם כן נגמ"ש כבד מבוסס תובת T-55 המכונה BTR-T, על בסיס לקחי הלחימה בצ'צ'ניה. נגמ"ש זה הוא נגמ"ש לחימה המצויד בתותח אוטומטי 30 מ"מ.
ג'יין אייר
ג'יין אייר (באנגלית: Jane Eyre) הוא רומן חניכה גותי מאת שרלוט ברונטה שפורסם בשנת 1847. עם השנים הפך הספר לאחת מיצירות הספרות הידועות ביותר. הספר מביא את סיפור התבגרותה של ג'יין אייר, יתומה ענייה בעלת כוח נפשי יוצא דופן, המוצאת עבודה כאומנת ומתאהבת במעסיקה העשיר אדוארד רוצ'סטר.
לאורך השנים נעשו לספר מספר עיבודים וגרסאות שונות לטלוויזיה, קולנוע ותיאטרון.
עלילה.
ג'יין אייר, גיבורת הרומן והמספרת, נשלחה לבית דודה ודודתה העשירים לאחר מות הוריה. הדוד מת מספר שנים לפני תחילת הסיפור, וג'יין מתגוררת בבית דודתה, מרת שרה ריד וילדיה ג'ון, אילייזה וג'ורג'יאנה. הדודנים המפונקים מתאכזרים אל ג'יין ומדגישים בפניה שהיא נחותה מהם בגלל מוצאה העני. ג'יין היא פשוטת מראה, שקטה וחולמנית, אך כאשר דודניה מגדישים את הסאה וג'ון אף תוקף אותה פיזית, היא מגיבה בהתפרצות זעם יוצאת-דופן ומטרידה את דודתה באמצעות אזכור של הדוד המת.
כאשר גוברת המתיחות בבית, ג'יין נשלחת לפנימיית "לווד", המיועדת לילדות יתומות או עניות ומנוהלת על ידי כומר קפדן וחסר רחמים, מר ברוקלהרסט. הוא מוקיע את ג'יין כשקרנית, דבר שפוגע בה אף יותר מהתזונה הלקויה והקור במקום. מנהלת בית־הספר, מיס טמפל, מזכה את ג'יין מהאישום ותומכת בה. ג'יין מתיידדת עם הלן ברנס, נערה מלומדת ואינטליגנטית, בעלת סבלנות רבה ואמונה חזקה באלוהים. בניגוד לג'יין שמגיבה על העוולות בעולם בזעם עצור, הלן מקבלת בשלווה את הסבל הארצי, כולל מותה בטרם עת, בעקבות מגפה שפורצת בפנימיה.
לאחר מות חברתה הטובה, הלן ברנס, הנהלת בית הספר מתחלפת, והתנאים במקום משתפרים. ג'יין מסיימת את לימודיה, אך נשארת בפנימייה שנתיים נוספות כמורה. כאשר מיס טמפל מתחתנת ועוזבת, מחליטה ג'יין לעזוב את המקום, כדי להכיר את העולם מעבר ללווד. היא מפרסמת מודעה ומקבלת הצעת עבודה כאומנת־מחנכת באחוזה בשם תורנפילד הול.
החיים בתורנפילד מתנהלים בתחילה על מי מנוחות. ג'יין מלמדת את אָדֶל, ילדה צרפתייה בת חסותו של אדון האחוזה והיא מעבירה את זמנה עם מנהלת משק הבית, מרת פיירפקס. כאשר בעל האחוזה, מר אדוארד רוצ'סטר, חוזר לביתו - הכול משתנה. רוצ'סטר הוא טיפוס ביירוני מהורהר וסוער. הוא וג'יין מתחילים להכיר ולכבד זה את זה, וג'יין מתאהבת בו בהדרגה. כאשר חדרו של רוצ'סטר עולה באש בנסיבות מסתוריות, ג'יין מצילה את חייו.
רוצ'סטר מעמיד פנים שהוא מחזר אחרי בלאנש אינגראם, יפהפייה מקומית. ג'יין סובלת בשקט, אך כשהיא מתפרצת ומוחה בפניו, הוא מצהיר על אהבתו אליה, ומודה שחיזוריו אחר מיס אינגראם נועדו לעורר את קנאתה של ג'יין. בתגובה, נענית ג'יין להצעת הנישואים שלו. התגובות מהסביבה לא מעודדות; ג'יין בת 19 בלבד, תמימה וחסרת ניסיון, לעומת רוצ'סטר שהוא כמעט בן 40, בעל ניסיון רב ונטול אשליות. רוצ'סטר רוצה להרעיף על ג'יין מתנות ותכשיטים, אך היא מתנגדת לכך ונשארת צנועה כשהייתה. היא אוחזת בעקרונות מוסריים מוצקים, והשבועות שלפני החתונה עוברים לשביעות רצונה.
טקס החתונה נקטע כאשר מופיע עורך דין הטוען שרוצ'סטר כבר נשוי. אשתו חולת הנפש, ברטה מייסון קריאולית מג'מייקה, כלואה בעליית הגג בתורנפילד הול. ג'יין מבינה כעת את הסיבה לאירועים המסתוריים שקרו בתקופת שהותה בתורנפילד; פרצי צחוק היסטריים שנשמעו מדי פעם, השריפה בחדרו של רוצ'סטר וכדומה. מר רוצ'סטר, מלא חרטה, מציע לג'יין לנסוע איתו לחו"ל, אך ג'יין מסרבת לוותר על עקרונותיה ועל כבודה העצמי עבור הנאות העולם וחיים כפילגש. היא לא נעתרת לרוצ'סטר, האומר שהיא תשבור את לבו אם תסרב לו. ג'יין עוזבת את תורנפילד באמצע הלילה, כשהיא קרועה בין אהבתה לרוצ'סטר ובין צו מצפונה. היא יוצאת לדרך כמעט חסרת כל וללא מקום שאליו היא יכולה ללכת.
ג'יין משוטטת בדרכים מספר ימים, ולבסוף כשהיא תשושה, מוצאת מקלט בבית של כומר, סנט־ג'ון ריברס, ושתי אחיותיו. היא חיה ביניהם בשם בדוי, אך הקשרים איתם מתהדקים. כעבור זמן מה ג'יין מקבלת משרת מורה בבית־ספר בכפר, והיא מנהלת חיים עצמאיים בבית משלה.
כאשר סנט־ג'ון מגלה את זהותה האמיתית, מתברר שהוא ואחיותיו הם בני דודים של ג'יין. ג'יין יורשת סכום כסף גדול מדוד אחר שלה, שחי בחו"ל. עקב סכסוך משפחתי ישן, ג'יין מקבלת את כל הירושה, ולא בני משפחת ריברס. בהיותה מודאגת ממצוקותיהם הכלכליות, היא מתעקשת לחלק את הכסף בין ארבעתם, וכעת כולם מבוססים כלכלית. סנט־ג'ון רוצה לממש את ייעודו ולנסוע להודו בשליחות מיסיונרית. הוא מציע לג'יין להינשא לו וללוות אותו להודו. בניגוד למערכת היחסים שהייתה לה עם מר רוצ'סטר, ג'יין יכולה להתחתן כעת עם אדם בעל עקרונות, אבל היא יודעת שהוא אינו אוהב אותה, ושאם תינשא לו תבגוד בעצמה. סנט־ג'ון לוחץ עליה להחליט והיא כמעט נכנעת לדרישתו, אך ברגע האחרון היא שומעת את קולו של רוצ'סטר קורא לה: "ג'יין, ג'יין, ג'יין". היא חשה שהיא צריכה לענות לו, היא יוצאת וקוראת אליו: "אני באה! חכה לי! היכן אתה?".
ג'יין נוסעת לתורנפילד הול ומוצאת את חורבות הבית הנטוש שעלה באש. נודע לה שרוצ'סטר איבד את ידו וכמעט את כל מאור עיניו, כאשר ניסה להציל את ברטה מן הלהבות, אך ללא הועיל - היא השליכה עצמה מהגג ונהרגה. הוא חי בבדידות בקרבת מקום הנקרא פרנדין ושקע ביגון. ג'יין הולכת לביתו, הם מתפייסים וג'יין מנחמת את מר רוצ'סטר. הוא מאוכזב ומניח שעליו לפתח כלפי ג'יין רגשות אבהות, אך כעבור לילה הוא מציע לה נישואין בשנית. ג'יין שמחה ומסכימה מיד, והם מתחתנים. הסיפור מסופר במבט לאחור כעשר שנים אחרי חתונתה, ובסופו היא מספרת בלשון הווה על הולדת בנם הבכור. מאור עיניו של מר רוצ'סטר שב אליו והוא יכול לראות את בנו. התממשה שאיפתה של ג'יין למצוא אהבה ותחושת שייכות.
הצלחה.
"ג'יין אייר" נלמד במחלקות לספרות אנגלית ברחבי העולם. בישראל זכור גם העיבוד הטלוויזיוני שלו משנת 1983, עם טימותי דלטון. בתקופת כתיבתו נתפס הרומן כספר נועז ובועט. הזעם של ג'יין הצעירה, הדיון הגלוי על דילמות דתיות הגובלות בכפירה, שפתו הגסה של רוצ'סטר והמתח המיני בינו לבין ג'יין - כל אלה עוררו ביקורת רבה, ובאותו הזמן הפכו את הספר לרב-מכר.
החלק הראשון של הרומן, שבו ג'יין היתומה נשלחת לפנימיה הקשוחה לווד ורואה את מותה של חברתה הקרובה הלן ברנס, מבוסס על חוויותיה של המחברת עצמה: שתיים מאחיותיה מתו בילדות כתוצאה מהתנאים בבית ספרם, ובית הספר לבנות הכמורה בקוון ברידג'. לפי מבקרים רבים, פרקים אלה מכילים כמה מקטעי הפרוזה היפים ביותר שנכתבו בשפה האנגלית.
נושאים.
הרומן עוסק רבות ביחסים בין-מעמדיים ובין-מיניים. ג'יין מתחילה את חייה בעמדת חולשה משתי הבחינות הללו, ושואפת לבטל את החולשה או לעקוף אותה עד כמה שניתן. דבר זה בולט במיוחד בסיפור האהבה עם רוצ'סטר: ברור מהרומן כי נישואיה עם רוצ'סטר הם בין שווים. כשהם נפגשו לראשונה, דבר זה לא היה אפשרי, כי הם היו שווים ברוח ובעוצמת הרגשות אך לא במעמד חברתי או בניסיון חיים. אך צמיחתה הרגשית של ג'יין והשינוי במעמדה הכלכלי, יחד עם היכולות הפיזיות המוחלשות ואיבוד האחוזה של רוצ'סטר, הופכים את הקערה על פיה. כעת ג'יין היא בעלת האופציות והעצמאות.
דת היא נושא בולט נוסף ברומן. ג'יין פוגשת בשלוש סמכויות דתיות: מר ברוקלהורסט, הלן ברנס, וסנט-ג'ון ריברס. הם מייצגים אידיאלים דתיים שונים, אך ג'יין נוטשת את כל המודלים האלה לטובת גישתה שלה.
הרומן "ג'יין אייר" עוסק באהבה, אחריות והקונפליקט בין יושרה אישית לבין רצון למלא אחר רצונם של אחרים.
יש מבקרים הטוענים כי התיאור של אשתו של רוצ'סטר, ברטה, בתו של בעל מטע מג'מייקה, רומז על כך שהייתה חולת עגבת בשלב מתקדם. אחרים טוענים שה"אשה המשוגעת" היא אמצעי עלילתי, שמטרתו להכריח את ג'יין לקבל החלטה חשובה וקשה, וללמד אותה דבר משמעותי לגבי עצמה ("אין לי משפחה או חברים, למי אכפת מה יקרה לי? למי אכפת אם אני לא אהיה מוסרית ואתית? לי אכפת. אני זו שמשנה"). ברטה מייסון היא יותר סמל רב עוצמה (או, בניתוח פסיכולוגי, חלק של התת-מודע של ג'יין) מאשר מקרה רפואי אמיתי. כמו כן, נאמר בפירוש כי ברטה לא הייתה נאמנה בנישואיה. למרות זאת, ולמרות אי בהיריות אחרות ברומן, הוא עדיין רומן יוצא דופן ומושך, שראוי למקומו בפסגה של הספרות האנגלית. הקול המספר חזק מאוד, מרגש ומשכנע, וג'יין היא גיבורה לא רגילה, במחשבה במראה ובמעשה.