קורמורן סטרייק - ותיק מלחמת באפגניסטן וחוקר לשעבר של ה- SIB ששוחרר מחובתו הצבאית לאחר שאיבד מחצית מרגלו הימנית ממטען צד.
למרות שהוא היה יכול להישאר בSIB, הוא בחר לעזוב, כדי להימנע מהתמסדות נוחה. מאז הוא הפך לבלש פרטי. הוא סלבריטי קטן, בין השאר הודות לאביו זמר הרוק הידוע לשמצה ולפתרון שתי הרציחות המפורסמות של שני הרומנים הראשונים. בתחילת הסיפור, העסק שלו פורח.
רובין אלקוט - העוזרת של סטרייק (במקור מזכירתו), שסיימה זה עתה קורס לחקירה פלילית, ששולם על ידי סטרייק. נישואיה לארוסה מתיו קונליף, רואה חשבון, מתקרבים במהירות. כניצולה של אונס וניסיון לרצח, היא רגישה ביותר לגבי פשעי מין. כתוצאה מכך, היא לא מוכנה להפסיק את החקירה של נואל ברוקבנק, אחד מחשודיו של סטרייק, ברגע שהיא מגלה שיש לו היסטוריה של התעללות בילדים, ויכול להיות שהוא מתעלל מינית בבתה הצעירה של חברתו הנוכחית.
חשודים.
דונלד ליינג - סקוטי מהגבולות, לשעבר חייל בצבא שם הוא וסטרייק נפגשו לראשונה. ליינג התאגרף למעשה נגד סטרייק בצבא, ונשך את פניו של סטרייק לאחר שהבין שהוא מפסיד, מה שמוביל להערת משמעת. למרות זאת, ליינג היה בעל קסם אישי והצליח לשכנע אחרים באופיו הטוב. עם זאת, כשהוא חוקר בעצמו, סטרייק מגלה כי ליינג התעלל פיזית באשתו וילדו. ליינג נעצר והורשע, וריצה 10 שנים בכלא מתוך גזר דין של 16.
נואל ברוקבנק - לשעבר מייג'ור מברו אין פורנס, שירת במלחמת המפרץ הראשונה ובבוסניה, לפני שהפך לאויב נוסף של סטרייק. הוא התחתן עם אלמנתו של חייל שנפטר, שהיו לו שתי בנות צעירות. כשהייתה בת 12, סיפרה הבת הבכורה לחברתה מבית הספר על התעללות מינית ואיומים מצד אביה החורג. כאשר ברוקבנק עמד בפני מעצר, סטרייק נותן לו אגרוף, מה שגרם לו לסבול מפגיעה מוחית טראומטית בעקבות שבר בגולגולת שהיה קיים לפני כן, לאחר מכן הוא העמיד פני מטורף. במהלך תקופת ההתעללות, סיפר ברוקבנק לבתו החורגת שהוא ניסה פעם לחתוך את רגלה (על פי סטרייק היא באמת נתפסה בחוט תיל כשהייתה צעירה יותר, מה שנתן לה צלקת דומה לזו שהייתה על הרגל שנשלחה לסטרייק מה שהוביל אותו לחשוד בברוקבנק); אבל הוא מעולם לא הועמד לדין, ובמקום זאת סולק מן הצבא.
טרנס 'דיגר' מאלי - גנגסטר מקצועי וחבר בסינדיקט הפשע הרינגי עם רצח קודם שנזקף לזכותו והעובדה שהוא כבר שלח בעבר חלק הגוף, מובילים את סטרייק לחשוד בו. במבצע משותף עם מחלקת הסמיםלמציאת סחר בסמים, סטרייק הוא זה שחשף את הראיות אשר בגינם מאלי היה נכלא. עם זאת, מכיוון שסטרייק העיד על הראיות בעילום שם, סטרייק מאמין שמאלי לא היה מודע לכך שסטרייק היה מאחורי מעצרו והרשעתו. המשטרה מגלה שמאלי היה בספרד בזמן שהרגל נשלחה לרובין, ולכן מנקה אותו מהחשד בכל מה שקשור לחקירה.
ג'ף וויטקר - אביו החורג של סטרייק והאלמן של אמו של סטרייק, לדה. וויטקר היה מבוגר רק בכמה שנים מסטרייק, והתחתן עם לדה מפני שהייתה מפורסמת, ומכיוון שהניח שיש לה הון גדול: הוא אף שכנע אותה לכתוב אותו בצוואה שלה. לאחר מותה של לדה ב -1994, וויטקר הועמד למשפט באשמת רצח של לדה, אך נמצאה לא אשם. עם זאת סטרייק ו "שנקר", אשר העידו בשם "הכתר", משוכנעים כי וויטקר אכן הרג את לדה. סטרייק גם חשד בעיקר בוויטקר בשליחת הרגל הכרותה מכיוון שהשולח היה צריך לראות את לדה בעירום על מנת לדעת על הקעקוע שלה, אבל רובין מאוחר יותר מגלה תצלום עירום של לדה (עם הקעקוע גלוי) באינטרנט, אשר פותח את האפשרות של חשודים נוספים.
דמויות אחרות.
" שנקר" - כינויו של שותפו לשעבר של סטרייק, שאמו לקחה אותו אחרי שמצאה אותו מוכה קשות בביבים. שנקר עובד בסחר בסמים בלתי חוקיים, הוא בן גילו של סטרייק, פרצופו טיפה מעוות, הוא קורא לסטרייק בכינוי "בונזן" והוא גם שונא את וויטקר. הוא מוכן לעזור לסטרייק ולרובין כמעט בכל דבר תמורת כסף. הוא עוזר לסטרייק לאתר את וויטקר, ועוזר לרובין להתעמת עם ברוקבנק, האו גם עוזר לסטרייק לתפוס את ליינג, ובסופו של דבר, גם מסיעה את סטרייק ליורקשייר בשביל החתונה של רובין.
אריק וורדל - הבלש מפקח מהמשטרה שהיה אחראי על המקרה של הרגל הכרותה. הוא נשאר ידיד של סטרייק גם אחרי אירועי שני הרומנים הקודמים. הוא נטש את המקרה לאחר מותו הבלתי צפוי של אחיו, שנפגע במכונית.
רוי קארבר - המחליף של וורדל, שהיה מפקח הבילוש ואחראי על המקרה של לולה לנדרי שעדיין נוטר טינה לסטרייק.
מתיו קונליף - ארוסה של רובין, רואה חשבון שלא בטוח בטיב היחסים של רובין עם סטרייק. לאחר ויכוחים רבים ואף פרידה במהלך הרומן, מתיו מתחתן עם רובין בסיום הרומן.
אלין טופט - בת זוגו של סטרייק, נגנית כינור לשעבר ומגישת רדיו.
לינדה אלקוט - אמה של רובין שתמיד תומכת בבתה, בייחוד בזמן הפרידה שלה ממתיו. במהלך הרומן, לינדה מבקרת את רובין בלונדון.
ביקורת.
"ב"גרדיאן "" קרא הסופר, כריסטובל קנט לרומן "מטומטם אבל מהנה", עם "נרטיב מסחרר בהפצת אופיו, מיקומו ופרטיו, ללא לאות, וללא פשרות". היא מסכמת, "הכול נמסר עם התלהבות שכזו - ובאופן מכריע, אחיזה בטוחה כל כך במזימה חכמה להפליא - שרוב הקוראים הנבונים יסערו וייהנו ממנה".
ב -30 במאי, "דרך הרשע" היה אחד מששת הרומנים המועמדים לתואר רומן הפשע של השנה מטעם Theakston Old Peculier.
המשך הסדרה.
במרץ 2017, רולינג פרסמה רמז על כותרת הספר הרביעי בסדרה בחשבון הטוויטר שלה. מעריצה אחת ניחשה את שם הכותרת, רולינג גילתה שכותרת הספר הבא שלה תהיה " "לבן קטלני"" .
ב- 23 במארץ 2018 צייצה רולינג שהיא השלימה את כתב היד של " לבן קטלני" .
במדיה אחרת.
טלוויזיה.
ההכרזה על כך שהרומנים יותאמו כסדרות טלוויזיה ל- BBC One, החל "בקריאת הקוקייה" . שבוצע ב -10 בדצמבר 2014. רולינג פעלה כמפיקה בפועל של הסדרה באמצעות חברת ההפקה שלה ברונט סרטים וטלוויזיה, יחד עם ניל בלייר ורות קנלי-לטס. שלושת אירועי הדרמה התבססו על תסריטים של בן ריצ'רדס שכתב את קריאת הקוקייה, ואת טום אדג' שכתב את תולעת המשי ואת דרך הרשע. מייקל קיילור ביים את קריאת הקוקייה, קירון הוקס ביים את תולעת המשי, ו צ'ארלס סטורידג' ביים את דרך הרשע. ג'קי לארקין הפיקה.
ההודעה כי טום בורק יהיה השחקן שיגלם את קורמורן סטרייק ב"סטרייק", פורסמה בספטמבר 2016. ההכרזה כי הולידיי גריינג'ר תככב כעוזרת של סטרייק, רובין אלקוט. הוכרזה בנובמבר 2016.
דור ה-GI
דור ה-GI (באנגלית: G.I. Generation), הידוע גם בשם הדור הגדול ביותר (באנגלית: Greatest Generation), הוא דור אשר נולד בעולם המערבי לאחר הדור האבוד. אף שאין הסכמה מלאה לגבי שנת ההתחלה והסיום של הדור, לרוב הכוונה לאלה שנולדו מתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 ועד אמצע או סוף שנות ה-20 של המאה העשרים.
סביהם הטיפוסיים של בני דור ה-GI היו הדור המתקדם ודור המיסיונרים; הוריהם היו הדור האבוד. ילדיהם היו הדור השקט ודור הבייבי בום; נכדיהם הטיפוסיים היו דור ה-X.
בני דור זה חוו את המחסור של שנות השפל הכלכלי ואי היציבות הפוליטית בנעוריהם או תחילת חייהם כאנשים בוגרים וחלקם נסחף לתמיכה בתנועות הפשיסטיות כתוצאה מכך.
רובם השתתפו במלחמת העולם השנייה או חי בארצות המשועבדות לנאצים באירופה, אך חיו את רוב חייהם הבוגרים ואת גיל העמידה בשגשוג שאפיין את העשורים שלאחר המלחמה.
עייפותו של הדור ממלחמות, ניסיונו להדחיק את העבר הקרוב על זוועותיו והתמקדותו בשיקום אישי ומשפחתי והיא שהביאה לפריחה הכלכלית ולהקמת מדינת הרווחה שאפיינה את מערב אירופה אחרי מלחמת העולם השנייה.
בארצות הברית דור זה מילא תפקיד חשוב בהפיכתה של ארצות הברית למעצמה מובילה בעולם.
אטימולוגיה.
השם דור ה G.I. ניתן לדור על ידי שטראוס והאוו בספרם "דורות" על שום מעורבותו במלחמת העולם השנייה. G.I. פירושו פריט ממשלתי (צבאי).
השם "הדור הגדול ביותר" (The Greatest Generation) הוטבע על ידי העיתונאי והסופר טום ברוקו בספרו "The Greatest Generation" אשר התייחס לדור של האנשים שנולד וגדל בתקופת השפל הגדול (1929-1939) בארצות הברית ולחם או לקח חלק אקטיבי במלחמת העולם השנייה (1945-1939).
אישים בולטים שמזוהים עם דור ה-GI.
אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור ה-GI" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
בנוסף לכך, שבעה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור ה-GI":
הדור השקט
הדור השקט (באנגלית: Silent Generation) הוא דור אשר נולד בעולם המערבי לאחר דור ה-GI. אף שאין הסכמה מלאה לגבי שנת ההתחלה והסיום של הדור, לרוב הכוונה לאלה שנולדו מאמצע שנות ה-20 ועד אמצע שנות ה-40 של המאה העשרים, בדרך כלל 1926-1945.
השם "הדור השקט" הוטבע בכתבה של מגזין טיים מ-5 בנובמבר 1951, שעסקה בדור המתבגרים של אותה העת.
סביהם הטיפוסיים של בני הדור השקט היו דור המיסיונרים והצעירים שבדור האבוד; הוריהם היו דור ה-GI. ילדיהם היו דור הבייבי בום ודור ה-X; נכדיהם הטיפוסיים היו דור ה-Y ואפילו גם בוגרי דור ה-Z.
מאפיינים כלליים.
אף על פי שמהדור השקט היו בעולם המערבי כמה ממנהיגי תנועות האזרח הבולטים ביותר בהיסטוריה, מרבית חברי הדור השקט מתאפיינים ברצונם להתמקד בקריירה על פני אקטיביזם. בארצות הברית היה דור זה קטן יחסית בשל השפעות המשבר הכלכלי הקשה של שנות ה-30, ומלחמת העולם השנייה בראשית שנות ה-40.
המונח "הדור השקט" אשר הוטבע לראשונה בכתבה במגזין "טיים" ב -5 בנובמבר 1951 בו צוין כי לדור זה אין שאיפות גדולות, אך כי בני הדור השקט למדו כיצד לשרוד בצורה הטובה ביותר במצבים הקשים ביותר.