בעונת נבחר פארקר לראשונה בקריירה שלו לחמישייה השלישית של העונה, וכמו כן השתתף בפעם השלישית במשחק האולסטאר. הוא השיג בעונה זו שיאי קריירה בנקודות ובאסיסטים, כולל קליעה של 55 נקודות במשחק נגד מינסוטה טימברוולבס, וסייע לקבוצתו, שהייתה תלויה בו מאוד בשל פציעתו של ג'ינובילי, לחזור מפתיחה רעה של העונה ולסיים במקום השלישי במערב, עם מאזן של 54 ניצחונות ו-28 הפסדים. במשחק הרביעי בסדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף, מול דאלאס מאבריקס, קלע פארקר 31 נקודות במחצית הראשונה והשווה את שיא הנקודות בפלייאוף למחצית אחת. למרות זאת, סן אנטוניו הפסידה לדאלאס בסדרה של חמישה משחקים והודחה כבר בסיבוב הראשון.
בעונת פארקר עזר לקבוצתו להשיג את המאזן הטוב ביותר במערב עונה שנייה ברציפות. ב-4 בפברואר 2012 פארקר מסר את האסיסט ה-4,477 שלו בסן אנטוניו ובכך חלף על פני אייברי ג'ונסון והפך לשחקן שמסר הכי הרבה אסיסטים בסן אנטוניו ספרס. במשחק עצמו פארקר קלע 42 נקודות בדרך לניצחון על אוקלהומה סיטי ת'אנדר. פארקר נבחר בפעם הרביעית למשחק האולסטאר וסיים במקום החמישי בהצבעות ל-MVP. סן אנטוניו הודחה בגמר המערב בתוצאה 2–4 על ידי אוקלהומה.
בעונת פארקר השיג את הטריפל דאבל הראשון שלו לאחר 825 משחקים ב-NBA במשחק נגד יוסטון רוקטס, את המשחק סיים עם 27 נקודות, 12 ריבאונדים ו-12 אסיסטים. ב-21 במאי 2013 פארקר שיפר את שיא האסיסטים שלו במשחק כשמסר 18 אסיסטים במשחק מספר 2 בגמר המערב נגד ממפיס גריזליס. באותה עונה סן אנטוניו הפסידה בסדרת הגמר למיאמי היט 4-3.
בעונת סן אנטוניו סיימה עם המאזן הטוב ביותר בליגה, 62-20. סן אנטוניו זכתה באליפות החמישית שלה, ופארקר ברביעית שלו, לאחר שהביסו את מיאמי היט בשחזור הגמר של שנה שעברה 1–4.
סוף התקופה בסן אנטוניו.
ב-1 באוגוסט 2014 חתם פארקר על חוזה לשלוש שנים נוספות בסן אנטוניו בשווי של 43.3 מיליון דולר. בעונת סייע לקבוצה לרשום את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה, 67–15, אך הספרס הודחו כבר בסיבוב הפלייאוף השני, על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2–4). את העונה העוקבת סיימה סן אנטוניו עם מאזן 61–21, והעפילה עד גמר האזור המערבי בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס (0–4). בעונתו האחרונה עם הספרס, , קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק בלבד, והקבוצה הודחה על ידי הווריורס בסיבוב הפלייאוף הראשון (1–4).
שארלוט הורנטס.
לקראת עונת חתם פארקר על חוזה לשתי עונות בשארלוט הורנטס, לאחר 17 עונות בסן אנטוניו.
לאחר תום עונתו הראשונה בהורנטס, הודיע פארקר על פרישתו ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית.
בצעירותו שיחק פארקר עבור נבחרת הנערים של צרפת באליפות אירופה לנערים, בשנים 1998 ו-2000. בטורניר של שנת 2000 הוא זכה בתואר ה-MVP וסייע לנבחרתו לזכות בטורניר, תוך שהוא משיג ממוצעים של 25.8 נקודות, 6.8 אסיסטים ו-6.8 חטיפות למשחק.
פארקר שיחק לראשונה עבור הנבחרת הלאומית של צרפת בטורניר בינלאומי באליפות אירופה בכדורסל בשנת 2001, שהתקיימה בטורקיה. הוא העפיל עם נבחרתו לשלב רבע הגמר באליפות זו, וסיים עמה במקום השישי. ההישג לא הספיק לצרפת להעפיל לאליפות העולם, מאחר שרק חמש הראשונות באליפות אירופה העפילו אליה.
ב-2003 קיבל פארקר את סרט הקפטן של נבחרת צרפת. הוא היה השחקן המוביל של נבחרתו באליפות אירופה בשנה זו. הוא סיים במקום השישי בדירוג הקולעים בטורניר עם 18 נקודות בממוצע למשחק וכמוביל של קבוצתו במדדים רבים, והוביל את נבחרתו עד לחצי הגמר. עם זאת, צרפת הפסידה לאיטליה במשחק על המקום השלישי, ולא הצליחה להעפיל לאולימפיאדת אתונה. פארקר נבחר לחמישיית המצטיינים של הטורניר.
באליפות אירופה בשנת 2005 הוביל פארקר את נבחרת צרפת לזכייה במדליית הארד, לאחר העפלה נוספת לחצי הגמר וניצחון על ספרד במשחק על המקום השלישי. הוא קלע 11.9 נקודות בממוצע למשחק באליפות זו. כתוצאה מההישג העפילה צרפת לאליפות העולם 2006, אך פארקר לא יכול היה להשתתף בה בשל פציעה במשחק הכנה לטורניר. פארקר הצטיין במיוחד באליפות אירופה 2007 וסיים כסגן מלך הסלים עם 20.1 נקודות למשחק, אך הודח עם נבחרתו ברבע הגמר, לאחר הפסד לרוסיה. הוא הגיע עם נבחרתו לרבע הגמר גם באליפות אירופה של 2009.
באליפות אירופה בכדורסל 2013 הוביל פארקר את נבחרת צרפת לזכייה באליפות (מדליית זהב) לאחר ניצחון בגמר 80:60 על נבחרת ליטא. בחצי הגמר שיחקה צרפת נגד ספרד וכבר פיגרה ב-18 הפרש אך בזכות משחק הירואי של פארקר שקלע 32 נקודות הצליחה צרפת לכפות הארכה ולנצח בסוף 75:72. במשחק הגמר עצמו לא בלט פארקר וקלע רק 12 נקודות אך חבריו השלימו את המלאכה וזכו בגביע.
מחוץ לכדורסל.
בשנים 2007–2011 היה פארקר נשוי לשחקנית אווה לונגוריה. לונגוריה הגיעה בקביעות למשחקים הביתיים של סן אנטוניו.
ב-2007 קיבל פארקר את אות לגיון הכבוד בדרגת האביר. בשל היותו כדורסלן בולט, הוא הופיע על עטיפת המשחק NBA Live בשנת 2009.
חזיר ורוקני
לוצ'יליו ואניני
לוצ'יליו ואניני (באיטלקית: Lucilio Vanini; 1585 – 9 בפברואר 1619) היה איש מדע, פילוסוף ורופא ממוצא איטלקי, שנלחם בכנסייה הקתולית במאה ה-17 למען חופש מחשבה ודעה. אתאיסט שנלחם על משנתו, עונה, נכלא, בסופו של דבר נרצח על ידי הכנסייה עקב דעותיו.
קורות חייו.
ואניני למד רפואה, משפטים ופילוסופיה. הוא פרסם עשרות חוברות ברחבי אירופה בעד חופש מחשבה, חשיבה רציונלית ומדעית ונגד אמונות טפלות ואמונה עיוורת. ואניני נהג לחשוף את התנהגותה האמיתית של הכנסייה והאינטרסים העומדים מאחורי פעולותיה. במקרה מסוים פרסם בכל רחבי אירופה חוברת שתיארה את מקרה נס תמונת מרים הבתולה בפרפיציום שבאיטליה. באירוע הזה שילמו נזירים בשליחות הכנסייה לנוכל שיטען כי הוא עיוור וכי ראייתו חזרה אליו, לאחר שנגע בתמונה של הבתולה הקדושה.
מאוחר יותר נאלץ לברוח מאיטליה לאנגליה מפחד האינקוויזיציה, אך באנגליה הושלך לכלא עקב האשמתו בכפירה, ועונה קשות בכלא על ידי הפרוטסטנטים. ואניני זוכה בבית דין דתי לאחר שהראה כי בחוברות שכתב קיימות אזהרות מכופרים. בשנת 1613 חזר לאיטליה ושוב נאלץ לברוח ב-1615 לליון שבצרפת. שם נרדף שוב והחליט להתחזות לסופר ופילוסוף בשם יוליוס קיסר. הוא עבר לפריז, שם התפרסם כסופר וכנואם מצוין בעל ידע רב בתאולוגיה, עד כדי כך ששגריר האפיפיור התייעץ עמו.
לאחר שפרסם ספר העוסק בבריאת העולם באופן לוגי והגיוני הוחרם ואניני על ידי האפיפיור וספרו נשרף. הוא ברח לטולוז, שם עבד כרופא תחת השם פומפיאו אוצ'יליו. הוא טיפל בעניים בחינם ועסק במחקר, בעיקר בתחום הרפואה.
בשנת 1618 הוסגר ואניני על ידי פילוסוף אחר לידי האינקוויזיציה. הוא עונה בכלא ולאחר מכן הורשע בבית דין דתי במעשי כשפים. האשמתו במעשי כשפים נבעה ממציאת קרפדה בביתו, שלמעשה נועדה למחקריו בתחום הרפואה. הוא נתלה, לאחר שלשונו נתלשה מפיו כעונש על דבריו כנגד הכנסייה ואלוהים, שאותם אמר לפני מותו.
עיקרי טיעוניו.
יש לבחון דברים בצורה הגיונית ומדעית. אלוהים אינו קיים. יש לקיים חופש מחשבה ודעה. כדור הארץ לא נוצר על ידי האל. אין חיים לאחר המוות והנשמה אינה ממשיכה להתקיים. טענת הכנסייה כי תתקיים תחיית המתים היא הבלים.
הוכחת ואניני לגבי חוזק האלוהים.
בשנת 1605 הציג ואניני טיעון בדבר חוזקו של האלוהים מול השטן. הטיעון כוון כנגד הטיעון הכנסייתי הקתולי כי האלוהים חזק מהשטן.
להלן הטיעון:
משפטים מפורסמים.
בעת האשמתו לפני בית הדין הדתי אמר כי "אין אלוהים ואין שטן" וכי "אין אלוהים מבלעדי הטבע".
לפני שהוצא להורג הוצע לו לבקש מחילה וסליחה מהכנסייה ומאלוהים. תשובתו של ואניני הייתה: "אשר לאלוהים, איני יכול לבקש סליחה מדבר שאינו קיים ולגבי הכנסייה, הרי היא יכולה ללכת לכל השדים והרוחות, אף על פי שאין אני מאמין שהם קיימים".
גנבת דעת
גנבת דעת בהלכה היהודית הוא האיסור להטעות את הזולת ולגרום לו לחשוב באופן מוטעה דבר מסוים, ובכללו לתת לזולת רושם מוטעה על כוונותיך האמיתיות כלפיו. איסור גנבת דעת הוא דווקא כאשר האדם גורם במעשיו לגנבת דעת ועושה מעשה מיוחד לשם כך, אבל אם השני טועה מדעתו וחושב שהלה עשה בשבילו מעשה מיוחד, ללא שהעושה עשה פעולה כדי שיחשוב כך, אין בכך איסור גנבת דעת.
גנבת דעת במקורות.
המקור במקרא לדעת חז"ל הוא בפסוק "לא תגנבו" שכולל גם גנבת דעת בכלל שאר הגנבות.
בתנ"ך אנו מוצאים פעמיים גנבת דעת תוך שימוש בביטוי של "גנבת לב":
בתוספתא נכתב כי "שבעה גנבין הן: הראשון שבכולן גונב דעת הבריות . . ולא עוד אלא שמעלין עליו שאילו היה יכול לגנוב דעת העליונה היה גונב, שכל הגונב דעת הבריות - נקרא גנב".
בתוספתא שם נכתב עוד שישראל גנבו את הדעת העליונה של הקב"ה כאשר אמרו במעמד הר סיני "נעשה ונשמע", מפני שלא התכוונו להגשים את הדבר.
בתלמוד גנבת דעת מוזכרת בהקשר של אדם שתובע חוב שלא קיים באמת, וגורם לציבור לחשוב שקיים חוב שכזה. "'ובאה אל בית הגנב' - זה הגונב דעת הבריות, שאין לו ממון אצל חבירו וטוענו ומשביעו".
הלכה.
הרמב"ם פוסק:
דוגמאות.
איסור העתקה בבחינות נובע מאיסור זה של גנבת דעת, מפני שמטעה אחרים וגורם להם לחשוב שהישגיו טובים מכפי שהם באמת.
בתנ"ך יש מספר מקרים שבהם נעשה גנבת דעת שלכאורה מוצדקים, כאשר אברהם מבקש משרה לטעון שהיא אחותו ולא אשתו, כאשר יעקב מקבל את הברכות בטענה שהוא עשו, וכאשר משה מבקש מפרעה לצאת למדבר לשלשה ימים של הקרבה, כאשר הוא מתכוון לעזוב לגמרי.
נחום לעווי