האוניברסיטה כוללת 10 מכוני מחקר וכן בית ספר מסונף לאוניברסיטה (博士院). באוניברסיטה ישנם 54 מעבדות וספרייה הכוללת כ-600,000 כרכים.
קמפוס האוניברסיטה משתרע על שטח כולל של כ-400,000 מ״ר.
קישורים חיצוניים.
ויקטור קנבסקי
ויקטור יזראילביץ' קנבסקי (ברוסית: Виктор Израилевич Каневский; 3 באוקטובר 1936 – 25 בנובמבר 2018) היה כדורגלן סובייטי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ, ונחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים של קבוצת דינמו קייב בכל הזמנים.
קריירת שחקן.
קנבסקי החל את הקריירה שלו בקבוצת החובבים של מפעל "ארסנל" בקייב. בגיל 18 זומן לסגל קבוצת דינמו קייב, ושיחק בה במשך כמעט כל הקריירה. בהתחלה שיחק בקבוצת המילואים של דינמו, ובשנת 1957 תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 1960 נבחר להיות הקפטן של הקבוצה ושימש בתפקיד זה עד לשנת 1964. קנבסקי היה אחד החלוצים המוצלחים ביותר בהיסטוריה של דינמו קייב - לזכותו 80 שערי ליגה. בשנת 1961 זכה קנבסקי עם דינמו באליפות ברית המועצות ובשנת 1964 בגביע ברית המועצות. בשנת 1965 עזב קנבסקי את דינמו קייב ועבר לצ'רנומורץ אודסה. הסיבה העיקרית לעזיבת דינמו הייתה גילו של קנבסקי - המאמן המעיט לשתף אותו במשחקים ונתן את מקומו בהרכב לשחקנים צעירים יותר. קנבסקי שיחק בצ'רנומורץ עונה אחת בלבד ולאחריה פרש ממשחק פעיל
קנבסקי זומן לנבחרת ברית המועצות בשנת 1958. הוא שולב במשחקים מעטים. קנבסקי היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1962 ולקח חלק בשניים מתוך 4 משחקי הנבחרת בטורניר. לאחר המונדיאל - לא זומן יותר לנבחרת.
קריירת אימון.
לאחר שפרש ממשחק פעיל הפך קנבסקי למאמן. הקבוצה הראשונה, אותה אימן הייתה מטאליסט חרקוב. הוא אימן אותה במשך 4 עונות והצליח להעלות את הקבוצה מהליגה השנייה אל הליגה הראשונה. לאחר מכן אימן את קבוצת בוקובינה מהעיר צ'רנוביץ. בשנת 1972 הצטרף לצוות המאמנים של קבוצת פחטקור טשקנט. לאחר עונה אחת בטשקנט חזר לאוקראינה ומונה למאמן קבוצת דניפרו שעלתה אז לליגה הסובייטית הבכירה. בהמשך היה מאמן של קבוצת טאבריה סימפרופול, אותה הצליח להעלות מהליגה השנייה לליגה הראשונה.
התקרית האנטישמית וסוף הקריירה.
בשנת 1979 היה קנבסקי מועמד מוביל לאימון של נבחרת אלג'יריה. מועמדתו אושרה, אך כמה ימים לפני הטיסה לאלג'יר קיבל קנבסקי הודעה כי הנסיעה שלו מבוטלת והתפקיד הועבר למאמן אחר. לאחר כמה בירורים הבין קנבסקי שמועמדתו נפסלה על ידי ההתאחדות הסובייטית בשל יהדותו. קנבסקי סבל גם בעבר מהיחס הלא ממש אוהד של ההתאחדות ליהדותו. כך למשל, כדי לקבל את תעודת המאמן הוא הוכרח להחליף את שם האב היהודי בתעודת הזהות שלו מיזראילבץ' (בן ישראל) לאיליץ' (בן איליה), כלומר לשם שלא מבליט את יהדותו. הפעם החליט קנבסקי לא לוותר לשלטונות - כסוג של מחאה הוא הגיש בקשה להגר מברית המועצות. בקשתו נדחתה על ידי משרד הפנים. אך עצם הגשת הבקשה הפך אותו לאיש לא רצוי בקבוצות הליגה. הוא לא יכל לאמן יותר באף קבוצה, כל חבריו בעולם הכדורגל ניתקו את קשריהם איתו. שמו נמחק מההיסטוריה הרשמית של דינמו קייב. הוא אפילו נמחק מתמונת האליפות של הקבוצה משנת 1961. בכל התקופה הזאת היחיד שנשאר איתו בקשר ועזר לו היה ולרי לובנובסקי. קנבסקי עבד כפועל בניין למחייתו. בשנת 1983, בעזרתו של לובנובסקי, הצליח קנבסקי לחזור לאמן לתקופה קצרה - הוא אימן קבוצת חובבים.
בשנת 1988 הגיש קנבסקי שוב בקשה להגירה. הפעם, הודות לפרסטרויקה בברית המועצות בקשתו אושרה. הוא היגר לארצות הברית עם משפחתו. בארצות הברית עסק קנבסקי באימון קבוצות ילדים ונוער שהוקמו על ידי יוצאי ברית המועצות.
ויקטור קנבסקי נפטר ב-25 בנובמבר 2018 בעיר בריסטול שבמדינת קונטיקט.
Linux.Darlloz
Linux.Darlloz היא תולעת מחשב המנצלת פגיעות בנתבים, מצלמות אבטחה, ממירי טלוויזיה, התקני IOT ועוד.
התוכנה התגלתה בשנת 2013, על ידי חברת סימנטק ומיועדת למערכות הפעלה לינוקס.
התולעת מנצלת פגיעות בשפת PHP המוכרת במזהה CVE-2012-1823, פותחת דלת אחורית לצורך הרצת פקודות עתידיות ומתחברת אל שרת שליטה ובקרה (C&amp;C).
בחודש מרץ 2014, ביצע כרייה מטבעות מבוזרים על מחשבי הקורבנות.
המאה ה-41 לפנה&quot;ס
המאה ה-42 לפנה&quot;ס
השפעת קרני גמא על ציפורני החתול (מחזה)
השפעת קרני גמא על ציפורני החתול (באנגלית The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds) הוא מחזה מאת המחזאי האמריקאי פול זינדל, שהועלה לראשונה בשנת 1965. המחזה זיכה את יוצרו בשנת 1971 בפרס פוליצר. המחזה עוסק בסוגיות של שפיטה חברתית ומערכות יחסים מורכבות.
הפקה.
הצגת הבכורה של המחזה הייתה בתיאטרון אליי שביוסטון בשנים 1964 ו-1965.
בברודוויי.
ב-7 באפריל 1970 הוצג המחזה לראשונה בברודוויי במרכז מרסר לאמנות, למשך 819 הופעות, עד ה-14 במאי 1972. המחזה הועלה שם בבימויו של מלווין ברנהרדט כאשר השחקנים היו: סווזי קורץ (ג'ניס ויקרי), איימי לויט (רות), ג'ודית לורי (נני), פמלה פייטון רייט (טילי) וסאדה תומפסון (ביאטריס).
המחזה הוצג בברודוויי בתיאטרון בילטמור בין ה-9 ל-26 במרץ 1978, בבימוי של איי ג'יי אנטון והשחקנים כללו את שלי וינטרס (ביאטריס), קרול קיין (טילי), לולי בורוף (ג'ניס ויקרי ), איזבלה הופס (נני) ולורי של (רות).
הסרט.
בשנת 1972 הפיק פול ניומן סרט המבוסס על המחזה, בהשתתפות אשתו ג'ואן וודוורד ובתו נל.
עלילה.
המחזה מתאר את חייה של משפחת המצוקה האמריקנית הנסדורפר, הכוללת את האם האלמנה ביאטריס ואת שתי בנותיה רות וטילי (מטילדה). האם, אלמנה קצרת רוח ושתלטנית, מנהלת את חיי המשפחה תוך רדייה בבנותיה ופריקת תסכולה עליהן. לפרנסתה היא מחזיקה בבית קשישה סיעודית אילמת, שגם היא משמשת כקרבן לפריקת התסכול של ראשת המשפחה.
המחזה נפתח כאשר האם מדברת בטלפון עם מר גודמן מנהל בית הספר של הילדה טילי, המברר מדוע הילדה מחסירה ימי לימוד רבים בבית הספר. האם תולה את החיסורים בבתה אותה היא מאשימה בכיעור (אף על פי שבפועל הילדה היא יפה, מה שמראה שגם ביאטריס עצמה, הנשפטת בצורה שלילית על ידי החברה, לוקה בשפיטה לקויה של האחרים) בעצלנות ובהאשמות שונות. תוך כדי השיחה היא גם מודה למנהל על שהעניק לילדה ארנב במתנה.
כאשר השיחה מסתיימת, האם באה בטענה לילדה ומה שמתברר הוא שבפועל הילדה מעוניינת ללכת לבית הספר, ודווקא אמה היא זו שמונעת ממנה את ההליכה לשם, כדי שזו תסייע לה בעבודות הבית.
הנערה הצעירה טילי היא שוחרת ידע ובעלת בקיאות בכימיה ופיזיקה. היא מבצעת בהם ניסויים על זרעי הצמח ציפורני חתול שנחשפו לקרני גמא, על מנת לזכות בתחרות המדעים המתקיימת בבית ספרה. בנוסף, היא מגדלת ארנב בשם צ'רלי. אמה בזה לניסוייה, ומביעה בצורה חוזרת ונשנית את סלידתה מהניסויים ומגידול הארנב.
הבת הבוגרת רות, היא ילדה מופרעת החולה באפילפסיה, התנהגותה היא פרוצה ובין היתר למרות גילה הצעיר היא מעשנת את הסיגריות של אמה. כמו כן, היא נהנית להפחיד ולהציק מילולית לאמה ולאחותה. בהמשך היא מתחילה לעבוד במשרדו של מר גודמן מנהל בית הספר, מה שגורם לה להיות מעודכנת בקורה אצל המנהל וצוות בית הספר.
הניסוי של טילי, מגיע לשלב הגמר בתחרות בבית הספר. מי שעוד עולה לתחרות, היא הילדה ג'ניס ויקרי שערכה ניסוי בו הפשיטה מחתול את עורו על ידי בישול במים רותחים, דבר שרות אוהבת להזכיר באוזניה של טילי.
בעקבות ההגעה לגמר, האם מקבלת הזמנה לבוא לבית הספר ולהשתתף בשלב גמר התחרות. במקום לשמוח האם חוששת מאוד מלבוא לאירוע ולעלות על הבמה, בין היתר היות שאין לה בגדים המתאימים לאירוע שכזה. היא מביע את תסכולה מכך בין היתר בטענה לטילי שעוללה לה דבר גרוע שכזה, אך בסופו של דבר היא מתרצה לבוא לאירוע.
רות שומעת בבית הספר, כי הצוות המכיר את האם ביאטריס מהעבר, עדיין זוכר אותה כאשה לא יציבה, וייתכן שיהיו כאלו שילעגו לה באירוע, כמו כן היא שומעת על השם שבה כינו את אמה בצעירותה, בטי המסובבת. רות מכריחה את טילי למסור לה את הארנב, ומאיימת עליה שאם לא תעשה זאת, היא תספר לאם על מה ששמעה מצוות בית הספר בנוגע אליה.
כאשר מגיעה המונית האמורה לקחת את המשפחה לאירוע, מבקשת ביאטריס מרות שתישאר בבית לשמור על הקשישה. רות מאוד נפגעת מכך ובתגובה היא מספרת לאמה ששמעה על הביזיון המיועד לה כאשר תבקר בבית הספר, ואומרת לה את המילים בטי המסובבת. האם מבינה את המצב, ובתגובה היא אכן נשארת בבית ושולחת את רות יחד עם טילי לאירוע. עם זאת היא נכנסת להתקף טירוף והורגת את הארנב.
בבית הספר, טילי מציגה את הניסוי ומסבירה שהזרעים שנחשפו לכמות קטנה של קרינה, צמחו בצורה רגילה, אלו שנחשפו לכמות בינונית של קרינה, גדלו אך פיתחו מוטציות מוזרות, ואלו שנחשפו לכמות גדולה, לא גדלו כלל (פרטים אלו בעצם משקפים את חייהם של אלו שנחשפים למצוקות, ואת השפעתן של אלו האחרונות על חייהם). בסופו של דבר טילי מנצחת בתחרות.
כאשר הבנות חוזרות הביתה ומספרות לאמן על הניצחון בתחרות, הן מגלות שהאם הרגה את הארנב, מה שגורם לרות לחוות התקף אפילפסיה. המחזה מסתיים כשרואים את האם נואשת ובוכה יחד עם בנותיה.
המחזה בישראל.
המחזה תורגם לעברית על ידי יעקב שבתאי, להצגת התיאטרון הקאמרי באוקטובר 1972 בבימויו של הלל נאמן, בה גילמה חנה מרון את תפקיד ביאטריס. בתיה ברק את תפקיד טילי ויעל אביב את תפקיד רות, הוצג בין היתר בתיאטרון "אלפא" של האקדמיה לאמנויות המופע בבימויו של דור פלס, כאשר הדר לוין מופיעה בתפקיד ביאטריס (בטי), גל ברמלי בתפקיד טילי וכלנית כץ בתפקיד רות. כמו כן הוצג המחזה גם בבית צבי ובתיאטרון הספרייה.
פרסים.
המחזה זכה במספר פרסים בשנות השבעים:
מנור (כלבו)