ארזי, הולצמן, עזריה ולופטין שירתו יחד בשירותן הסדיר בלהקת הנח"ל, בה השתתפו בתוכנית "שא לשלום", ממנה זכור בעיקר השיר "בהיאחזות הנח"ל בסיני". את התוכנית ביים דני ליטאי וניהל מוזיקלית יאיר רוזנבלום. לאחר שחרורן מהצבא, הוחתמו ארזי, הולצמן ועזריה אצל אברהם דשא (פשנל), והשתתפו יחד עם ציפי שביט, עזרא דגן, עמוס טלשיר ועוד במופע "קונגרס הצחוק הציוני" ב-1972. המופע עסק בהווי תל אביב הקטנה של שנות ה-30 וה-40. בעקבות הצלחת המופע הוסב שמו ל"שוקולד מנטה מסטיק", על שם קריאת מוכרי הממתקים שהיו עוברים באולם בתי הקולנוע בזמן ההפסקות. ארזי, הולצמן ועזריה שרו יחד במסגרת המופע את השירים "מה לעשות" ו"תשרי סבא" ("ירושלים עיר הקודש..."). פשנל נתבקש באותה שנה למצוא אמן שיבצע את אחד השירים שתוכננו לכבוד הפסטיבל לשירי ילדים שנערך בפעם השלישית. הוא מצא את שלוש הבנות לצורך עניין זה, ובפסטיבל הן הופיעו בשם "שלישיית שוקולד מנטה מסטיק" וביצעו את השיר "אברא קדברא" (לאה לופנפלד - משה וילנסקי). השיר הגיע למקום השני בתחרות, וההרכב החדש, שהיה אמור להופיע באופן חד פעמי, החל לעורר סקרנות וציפיות. פשנל ראה בכך הזדמנות לקדם את הזמרות כהרכב נשי מקביל להרכב הגברי של "הגשש החיוור".
התחנה החשובה הבאה שלהן הייתה בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, בו היו אמורות להופיע שלישיית אף אוזן גרון ושלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" כהרכב מלווה של הזמרת רותי נבון בביצוע השיר "נצח ישראל לא ישקר". אך נבון נפצעה בתאונת דרכים זמן קצר לפני הפסטיבל ושתי השלישיות ביצעו את השיר בלעדיה. זו למעשה הייתה חשיפתו הטלוויזיונית המשמעותית הראשונה של ההרכב, וכן של אחת מהנשים בהרכב, תמי עזריה. בתקליט הפסטיבל הביצוע דומה לזה שבוצע בשידור חי, רק שהמבצעת הראשית היא נבון.
כאשר פרצה מלחמת יום הכיפורים חברו הזמרות, יחד עם להקת כוורת ומנחם זילברמן, אל להקת הנח"ל, שעם חבריה אז נמנו גם אסתר שמיר, מיקי קם ויהודה עדר. "להקת-על" זו הסתובבה בין הבסיסים והמוצבים ברחבי הארץ, מהגולן ועד סיני, וביצעה הופעות בידור לחיילים בחזית ובעורף לכל אורכה של המלחמה. עם תום המלחמה פרשה עזריה מההרכב, ואת מקומה בשלישייה תפסה לאה לופטין, אף היא בוגרת אותו מחזור של ארזי והולצמן מלהקת הנח"ל.
ההרכב המחודש הופיע לראשונה בפסטיבל לשירי ילדים הרביעי שנערך בפסח 1974. השיר שאותו ביצעו, "חגיגת אביב" (דודו ברק - שייקה פייקוב), נכתב כהקדשת חג שמח לחיילים ולחיילי המילואים שנמצאו בחזיתות השונות, וזכה במקום השלישי. שיר נוסף שביצעה השלישייה בפסטיבל היה "קרנבל". במוצאי יום העצמאות באותה השנה הופיעה השלישייה לצדו של מתי כספי עם השיר "נח" בפסטיבל הזמר והפזמון, וחזרה אל פסטיבל שירי הילדים החמישי (חנוכה 1974) עם השיר "ישנוני". השיר "נח" הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים השנתי של קול ישראל.
בשנת 1974 השתתפה השלישייה בתוכנית הילדים "חג לי" לצד אושיק לוי ועמוס טלשיר בפרק מיוחד לכבוד חג השבועות.
בשנת 1975 הופיע ההרכב בפסטיבל הזמר החסידי בשירו של שלמה קרליבך "ובאו האובדים", בפסטיבל הזמר המזרחי עם השיר "שיר היין" של אביהו מדינה, בפסטיבל הזמר והפזמון שנערך במתכונת לא תחרותית עם השיר "שירים הם חברים" (אהוד מנור - יאיר רוזנבלום) וב"פסטיבל שירי הבירה" עם השיר "פרקים בתולדות היישוב"(אפרים סידון - יאיר רוזנבלום). חלק משירי הפסטיבלים נכנסו לאלבום הבכורה שלהן שיצא באותה השנה ועובד ברובו על ידי יצחק גרציאני ומתי כספי. באלבום זה נכללו גם שירים מתורגמים של מאנוס חג'ידאקיס על ידי אהוד מנור ("הייתה לי אהבה", "יש לי שמש" ו"בת אצילים"). שירים נוספים מהאלבום - "סרט הודי", "מניאנה" ואפילו ביצוע ווקליזה לֵסונטינה של מוצארט בעיבודו של יצחק גרציאני.
בשנת 1976 נבחרה הלהקה לייצג את ישראל באירוויזיון 1976 בהאג שבהולנד. הזמרות הציגו שלושה שירים חדשים במופע טלוויזיה מיוחד: "קשת בענן" של דרורה חבקין, "זה טוב זה טוב" של אליעוז רבין ורוני וייס ו"אמור שלום" של אהוד מנור ומתי כספי שנבחר להשתתף בתחרות.
הלהקה הופיעה באירוויזיון בשם העברי אך נודעה גם כ"בנות השוקולד" ("The Chocolate Girls") וזכתה במקום השישי. במהלך המופע חתם פשנל, אמרגן הלהקה, על מספר חוזי הופעות ברחבי אירופה. במקביל להופעתה באירוויזיון יצא האלבום השני של הלהקה - כולו בעיבודיו והנהלתו המוזיקלית של מתי כספי - שכלל גם שירים כמו "זה טוב זה טוב", "לילות בכנען", "במקום פרידה" ("אם תלך עכשיו..."), "מכת שמש" ("בוקר בוקר עולה השמש...") ועוד. הלהקה השתתפה במהלך שנים אלו בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, וחידשה במסגרות אלה שירים כמו, "בא בחור חדש", "שיר שמח" ו"תכול המטפחת", והקליטה שירים חדשים דוגמת "הוי ארצי מולדתי", "הקונדור עובר" ו"שוקו חם".
במצעד הפזמונים השנתי תשל"ו הגיע "אמור שלום" למקום השלישי ו"זה טוב זה טוב" למקום השישי.
בשנת 1977 העלה ההרכב את המופע "הלילה הראשון". המופע הביא את סיפורו של הלילה הראשון במאה העשרים, והתבסס על שירים מאותה התקופה שתורגמו על ידי אהוד מנור ("מאה אחרת", "הם לא יאמינו", "מחר ועוד מחר" ועוד) והוא בוים על ידי צדי צרפתי. המופע לא נחל הצלחה מסחרית, והתקליט שתיעד אותו נכשל גם הוא. באותה השנה השתתפה השלישייה בפעם האחרונה בפסטיבל לשירי ילדים עם שני שירים שכתבו להן יורם טהרלב ויאיר רוזנבלום - "בית השוקולד" ו "מי המנטה? מי המסטיק? מי השוקולד?" שנכתב כמעין קריצה על השאלה שהן נשאלו לעיתים קרובות. באותה שנה השתתפו בפרסומת למוצרי עלית ("שו֗קוֹלָד, מנטה, מסטיק - כולנו של עלית") יחד עם מיקי ברקוביץ' מקבוצת הכדורסל מכבי (עלית) תל אביב.
בשנת 1978 יצא לאור האלבום "הפרוטה והירח", שהיה עבודתן המשותפת עם אריק לביא. באלבום זה חודשו שירים מתקופת הפלמ"ח והצ'יזבטרון דוגמת "הפרוטה והירח", "מוטי", "הי הג'יפ", "שב גיבור החיל". זמן קצר אחרי הקלטת האלבום, ב-1 במרץ 1978, כינסה ארזי מסיבת עיתונאים והודיעה על פרישתה מן ההרכב. פשנל ניסה לשמר את ההרכב אך גם לופטין העדיפה לא ליטול חלק בניסיון. כיוון שעמדו עדיין חוזים להופעות מחוץ לישראל של השלישייה הוקם הרכב שנסע להופיע בפינלנד והרכבו הולצמן, עפרה חזה וישראלה קריבושי אך עם שובן לישראל הוחלט לא להמשיך במתכונת זו והשלישייה פורקה סופית ב-20 בנובמבר 1978. גם הרכב זה לא הקליט עד שהתפרק שירים חדשים.
למרות רכילויות וסיפורים לרוב, יחסיהן של ארזי, הולצמן ולופטין היו תמיד קרובים ומעולם לא נוצר קרע אישי ביניהן. זה הבסיס לאיחודן המתרחש מדי פעם לרגל מאורעות מיוחדים. כך התאחדו הבנות להופעה ביום הולדתו השישים של פשנל ב-1986, ובמהלך הענקת פרס על מפעל חיים ליצחק גרציאני. השלישייה חידשה גם את השירים "ונצואלה" ו"נערה ממש אוצר" בשנת 1989 לאלבומה של ארזי, "תחנה בדרך". ל"ונצואלה" הופק קליפ מיוחד והיתולי שזכה להצלחה. בשנת 2003 יצאה גרסת רמיקס לשירן "זה טוב זה טוב", במסגרת אוסף כפול משירי השלישייה. בנוסף התארחו הולצמן ולופטין בסיבוב ההופעות של ארזי.
ב-19 במאי 2013 נחשף שיר גנוז של הלהקה, וזאת במהלך איסוף חומרים לאלבומה החדש של ירדנה ארזי. השיר נקרא "שלום עירי נוחמה", והוא בוצע על ידי ארזי וחברותיה ללהקה לאה לופטין ורותי הולצמן. בפסטיבל ערד של קיץ 2013 אירחה ירדנה את חברותיה ל״מיני איחוד״ של כמה שירים.
בנובמבר 2021 התאחדה שוב השלישייה במסגרת מופע חגיגי לכבוד יום הולדתה ה-70 של ירדנה ארזי שהתקיים בהיכל התרבות בתל אביב.
בכור-שלום שטרית
בכור-שלום שטרית (או ב.ש. שטרית; 1895 – 28 בינואר 1967) היה שר המשטרה הראשון של מדינת ישראל. בתקופת המנדט הבריטי שימש מחנך, קצין משטרה, עורך דין ושופט מחוזי.
קורות חיים.
נולד בטבריה למשפחה שעלתה במחצית המאה ה-19 ממרוקו. בצעירותו למד בחדר ולאחר מכן בבית הספר אליאנס ובישיבת טבריה. ייסד את התנועה הציונית "התחיה". היה חבר מפלגת הפועל הצעיר. שימש כמורה בבית הספר אליאנס שבו למד ואחר-כך חינך כמורה לעברית, במושבה מנחמיה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה מונה להיות המוכתר של המושבה כנרת. ב-1919, עם כניסת הצבא הבריטי לטבריה, ניהל את משטרת טבריה. מונה לקצין חקירות במשטרת המנדט ולמפקד המשטרה בגליל התחתון. נמנה עם מארגני משטרת הפרשים היהודים במשטרת הגליל והיה סגן מפקד בית הספר לשוטרים בירושלים. למד בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים והוסמך כעורך דין. לאחר מאורעות תרפ"ט מונה להיות תובע בבית-הדין לפשעי המאורעות שפתח שלטון המנדט. היה מדריך בבית הספר לשוטרים והיה קצין החקירות שמונה לחקור את רצח חיים ארלוזורוב. בשנת 1935 מונה לשופט שלום ובשנת 1939 היה הראשון בארץ להתמנות לשופט שלום ראשי, תפקיד בו כיהן סוף שנת 1947, כאשר מונה לשופט מחוזי על ידי הנציב העליון האחרון קנינגהאם.
היה חבר מנהלת העם ומחותמי מגילת העצמאות (היחיד שהיה יליד ארץ ישראל – צבר). בכנסת הראשונה עמד בראש סיעה של ארבעה חברי כנסת (ספרדים ועדות מזרח), שהייתה קשורה עם מפא"י. אחר כך הצטרף למפא"י. כיהן כחבר הכנסת בשש הכנסות הראשונות, עד מותו; היה שר המשטרה הראשון של ישראל מימי הממשלה הזמנית (מאי 1948) ועד לפרישתו ב-2 בינואר 1967, כן שימש כשר המיעוטים בעת תקופת קיומו של משרד המיעוטים בין השנים 1948–1949. שטרית, יחד עם מפלגת מפ"ם, בלמו את פעילותה של בראשותו של יוסף ויץ שיזמה את הריסתם של מספר יישובים ערביים שננטשו במלחמת העצמאות, בהם מע'אר, פג'ה, ביאר עדס, בית דג'אן, מיסכה, אל-סומיריה וסבארין (כפר).