גרמניה הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהסכימו לעזור בפיתוח התשתיות בבורונדי. בלאחר שבורונדי זכתה בעצמאותה, היחסים בין המדינות נהיו לבביים בשל תרומתה המשמעותית של גרמניה בפיתוח המדינה. בשנות התשעים של המאה ה-20, לאחר שנים רבות של אי-יציבות פוליטית בבורונדי, היחסים בין המדינות התקררו. בשנת 2005, היחסים בין המדינות כוננו שנית לאחר מערכת הבחירות ושיפור המצב הביטחוני במדינה.
היחסים התרבותיים בין המדינות סבלו מהתקררות מאז 1993 כתוצאה ממלחמת האזרחים בבורונדי. מאז שנת 2012, נעשו ניסיונות רבים להחיות את שיתוף הפעולה התרבותי כגון תרומות של כדורים וגופיות לצוותי כדורגל במדינה ושיתוף פעולה עם המוזיאון הלאומי בגיטגה בשנת 2014. כמו כן, מספר בתי ספר בבורונדי מקדמים את השפה הגרמנית ומנהגיה במסגרת ההוראה הגרמנית שהתחדשה בשנת 2012.
סער 62
"סער 62" הוא דגם של ספינת סיור שתוכנן במספנות ישראל ונבנה במספנות אלה ובמספנות באזרבייג'ן.
היסטוריה.
6 ספינות מדגם סער 62 הוזמנו על ידי משמר חופים של אזרבייג'ן בשנת 2014. חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות סיפקה לספינות טילי ספייק.
הספינות נבנו באזרבייג'ן במספנות חדשות בטורקאן, באקו בשיתוף עם מספנות ישראל.
במהלך כנס "יורוניבל" 2016 שהתרחש בפריז, חתמה מספנות ישראל על ההזמנה לדגם זה עם קפריסין. ב-15 בדצמבר 2017 נמסרה הספינה לקפריסין. הספינה שנבנתה עבור קפריסין אינה כוללת האנגר לאחסון מסוק ומנחת על סיפון הספינה, והיא בנויה ל-30 אנשי צוות. הספינה היא ראשונה מתוך הזמנה של שלוש ספינות בעלות של 55 מיליון יורו לכל אחת.
במהלך שנת 2019 נמסרה ספינה מדגם זה להונדורס. הספינה, עתידה לשמש כספינת הדגל בצי המקומי.
הספינה.
הסער 62 היא ספינת סיור המבוססת על ספינות הטילים מדגם סער 4.5, מותאמת לפעילות של משמר חופים, על סיפון הספינה יש מרחב גדול למערכות שליטה ובקרה, אמצעים לתגובה מהירה ופעולות הצלה, האנגר לאחסון מסוק סיור. על סיפון הספינה מנחת באורך 15 מטרים, מנוף לטעינה עצמאית, אמצעים לפריסת סירות גומי וכלי שיט בלתי מאוישים.
אורך הספינה הוא 62 מטר, מכאן שם הדגם "סער 62".
יוטיוב רד
קלי רייכארט
קלי רייכארט (באנגלית: Kelly Reichardt) היא תסריטאית ובמאית קולנוע אמריקאית היוצרת סרטי אינדי. בין סרטיה, "Old Joy", "ונדי ולוסי", "Meek's Cutoff", "מהלכי לילה" ו"נשים מסוימות".
קריירה.
סרט הבכורה של רייכארט היה "River of Grass" אשר יצא ב-1994. הוא היה מועמד לשלושה פרסי אינדפנדנט ספיריט, וכן לפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים סאנדנס. היא השלימה את סרטה השני ב-1999, "Ode", שהיה מבוסס על הרומן של הרמן ראוכר, "Ode to Billie Joe". לאחר מכן יצרה שני סרטים קצרים, "Then a Year", בשנת 2001, ו-"Travis", העוסק במלחמת עיראק, ב-2004.
רוב סרטיה מקוטלגים על ידי המבקרים כחלק מן התנועה המינימליסטית בקולנוע.
ב-2006, יצא לאקרנים סרטה "Old Joy", המבוסס על סיפור קצר של ג'ון ריימונד. דניאל לונדון והזמר-יוצר ויל אולדהם מגלמים שני חברים שיוצאים לטיול מחנאות במפלי סמוך לפורטלנד, אורגון. הסרט זכה בפרסים מטעם איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס, פסטיבל הסרטים הבינלאומי של רוטרדם, ופסטיבל הסרטים של סרסוטה. מפיק הסרט ניל קופ זכה בפרס ההפקה לשנת 2007 שלפרס אינדפנדנט ספיריט עבור עבודתו על "Old Joy" ו"פרנואיד פארק".
בסרט הבא שלה, "ונדי ולוסי" היא וג'ון ריימונד עיבדו סיפור נוסף ש ריימונד. הסרט יצא בדצמבר 2008 וזכה לתשבחות ואפילו באזז אוסקר עבור השחקנית הראשית מישל ויליאמס. הסרט היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר ולפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי אינדפנדנט ספיריט.
ב-2010 יצא סרט נוסף שלה בכיכובה של מישל ויליאמס, המערבון "Meek's Cutoff". הוא היה מועמד פרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה.
סרטה הבא הוא "מהלכי לילה" אשר יצא לאקרנים בשנת 2013." "הקרנת הבכורה הייתה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-70.
רייכארט היא אמנית הבית של תוכנית האמנות הקולנועית והאלקטרונית במכללת בארד. היא גם בין זוכי מלגת גוגנהיים.
סרטה משנת 2016, "נשים מסוימות", מבוסס על אוסף סיפורים קצרים של מייל מלוי משנת 2009, "Both Ways is the Only Way I Want I." הוא צולם במהלך מרץ-אפריל 2015 במונטנה. בסרט מככבות מישל ויליאמס, לורה דרן, וקריסטן סטיוארט. בכורת הסרט הייתה בפסטיבל סאנדנס. רייכארט זכתה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של לונדון.
באוקטובר 2016, הודיעה רייכארט שהסרט הבא שלה יהיה שיתוף פעולה עם הסופר פטריק דוויט בעיבוד של ספרו ו "Undermajordomo Minor".
בשנת 2019 יצא לאקרנים סרטה "פרה ראשונה" (First Cow), עיבוד לספר הביכורים של הסופר ג'ון ריימונד "The Half Life".
בשנת 2022 הוקרן סרטה ״להגיע״ (Showing Up) בבכורה בפסטיבל הקולנוע בקאן במסגרת התחרות הרשמית והיה מועמד לפרס דקל הזהב.
Non, je ne regrette rien
"Non, je ne regrette rien" (בצרפתית: "לא, איני מתחרטת על דבר") הוא שיר צרפתי שהולחן על ידי שארל דומון, ונכתב על ידי מישל ווקר ב-1956. השיר ידוע בעיקר בזכות הביצוע של אדית פיאף משנת 1960, שכיכב במשך שבעה שבועות בראש מצעד הפזמונים הצרפתי.
רקע.
המלחין דומון מתאר בספר "אדית פיאף, פרסומי דעה", שהכותרת הראשונה שהעניק מישל ווקר לשיר הייתה "Non, je ne trouverai rien" (לא, לא אמצא דבר), ושהשיר יועד לזמרת הצרפתייה הפופולרית רוזלי דובואה. אבל, כשחשב על פיאף, הוא שינה את הכותרת ל "Non, je ne regrette rien"(לא, איני מתחרטת על דבר)
לדברי העיתונאי ז'אן נולי בספרו "אדית" שכאשר שארל דומון ומישל ווקר ביקרו בביתה של פיאף בשדרת Lannes בפריז, ב-24 באוקטובר 1960, היא קיבלה אותם באופן לא מנומס ולא חברותי.  דומון ניסה להציע לפיאף את לחניו כמה פעמים, אבל היא לא אהבה אותם וסירבה - הרמה הייתה נמוכה מדי, לטענתה. באותו יום היא זעמה שעוזרת הבית שלה, דניאל, ארגנה את הפגישה מבלי לידע אותה. פיאף הניחה להם, לכן, לחכות שעה בסלון לפני שהיא הופיעה. "כפי שאתם יכולים לראות, אני מאוד עייפה" היא אמרה להם. "הזדרזו, רק שיר אחד! מהר לפסנתר, קדימה!". לחוץ ומזיע, דומון שר את השיר בקול חלש. כשסיים הייתה שתיקה, בזמן שחיכו לפסק הדין של פיאף. "תשיר את זה שוב?" שאלה פיאף. עוד לפני אמצע השיר, היא קטעה אותו. "פוֹרְמִידָבְּלֶה! [Formidable, פנטסטי]" היא התפרצה. "פנטסטי", "זה השיר שחיכיתי לו. הוא יהיה ההצלחה הכי גדולה שלי! אני רוצה את זה עבור ההופעות הקרובות שלי בל'אולימפיה!" ווקר, שמח, השיב: "כמובן, אדית, השיר שלך".
פיאף הקדישה את ההקלטה של השיר ללגיון הזרים הצרפתי. בזמן ההקלטה, צרפת הייתה מעורבת במלחמת אלג'יר (1954-1962), ולגיון הזרים הראשון, שבלם את ניסיון ההפיכה של 1961 נגד הנשיא שארל דה גול, ואת ההנהגה האזרחית של אלג'יריה - אימצה את השיר כשההתנגדות נשברה. כשעזבו את הבסיס, שרו את השיר, אשר כעת הפך להיות חלק מהמסורת של לגיון הזרים הצרפתי, והם שרים אותו כאשר הם במצעד.
מילים.
המצלול של החרוזים הוא משקל צרפתי נפוץ, בו המילים מוטעמות כמעט תמיד על ההברה הסופית, במבנה של  שבו מילים כמעט תמיד להדגיש את ההברה הסופית, בלחן אנאפסטי. תרגום מילולי לאנגלית אינו נפוץ, כי הוא לא מצליח לשמור את ההרמוניה הפנימית של המילים והטון, שכן המילים באנגלית הם לרוב במשקל (Da-da-Da-da), לסירוגין מוטעם ולא מוטעם, או לחלופין משקל דקטילי (Da-da-da-Da-da-da). יש מגוון רחב של תרגומים לאנגלית, הדיון על היתרונות שלהם מתמשך. השיר מלא ברגשות של המאהב ששר את השיר, כך שהטוב והרע שהמאהב חווה נכתבים על כינוי גוף שאינו אישי (ni le bien qu'on m'a fait; ni le mal). באופן מילולי, משמעות הכתיבה היא "לא על הטוב שמישהו עשה לי", אבל לרוב הוא מתורגם כ"לא על טוב שנעשה לי".
הקלטות נוספות.
השיר הוקלט על ידי אמנים אחרים, כולל:
אגם אגנס (קולורדו)
אגם אגנס (באנגלית: Lake Agnes) הוא אגם אלפיני במדינת קולורדו שבארצות הברית.
האגם ממוקם בשטח הפארק המדינתי סטייט פורסט (והוא העמוק באגמי הפארק), ברכס הרי נוור סמר.
האגם ממוקם בגובה של 3,251 מטרים מעל פני הים, ובשטחו מצוי אי אחד.
את האגם מקיפים צוקי נוקהו, פסגת סטאטיק, הר ריכטהופן, הר מאהלר, ופסגת בראדוק.
לקריאה נוספת.
• Colorado Lakes and Reservoirs: Fishing and Boating Guide, P 53
• Ralph Lee Hopkins, Lindy Birkel Hopkins, Hiking Colorado's Geology, PP 52-55
אגם אגנס (מינסוטה)
אגם אגנס (באנגלית: Lake Agnes או Agnes Lake) הוא אגם במחוז דאגלס, במדינת  מינסוטה שבארצות הברית.
שטחו של האגם 0.55 קמ"ר, ועומקו המרבי 9.4 מטרים.
מקור השם.
האגם נקרא על שם אהובתו של ויליאם קינקייד, אחד החלוצים הראשונים שהתיישבו באזור האגם.
לקריאה נוספת.
• Wpa Guide to Minnesota
ואחן דאדריאן
סאינן
הפועל באר שבע (כדורגל חופים)
הפועל "אווז הזהב" באר שבע היא קבוצת כדורגל חופים ישראלית מהעיר באר שבע, המשחקת בליגה הישראלית בכדורגל חופים. צבעי התלבושת של הקבוצה הם אדום ולבן, והיא עורכת את משחקיה ב"ארינת MODY", חוף פולג, נתניה.
היסטוריה.