הערות שוליים.
[[קטגוריה:סופרים ישראלים]]
[[קטגוריה:סופרים כותבי עברית]]
[[קטגוריה:מתרגמים ישראלים]]
[[קטגוריה:סופרי דור הפלמ"ח]]
[[קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ]]
[[קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה]]
[[קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה]]
[[קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית]]
[[קטגוריה:נספחי תרבות ישראלים]]
[[קטגוריה:סגל מעריב]]
[[קטגוריה:סגל למרחב]]
[[קטגוריה:פובליציסטים ישראלים]]
[[קטגוריה:בעלי טור ישראלים]]
[[קטגוריה:זוכי פרס בוכמן]]
[[קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה]]
[[קטגוריה:זוכי פרס אוסישקין]]
[[קטגוריה:בוגרי גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)]]
[[קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים]]
[[קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב]]
[[קטגוריה:אזרחי כבוד של פתח תקווה]]
[[קטגוריה:אישים הקבורים בעין החורש]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016]]
תסמונת היד הזרה
רוג'ר פדרר
רוג'ר פדרר (Roger Federer; נולד ב-8 באוגוסט 1981 בבזל) הוא טניסאי שווייצרי, הנחשב לאחד הטניסאים הטובים בכל הזמנים.. הוא דורג במקום הראשון בעולם במשך 237 שבועות ברציפות בין השנים 2004-2008 (ראשון בכל הזמנים), ובסך הכל במשך 310 שבועות (שני בכל הזמנים), ביולי 2022 איבד את נקודות הדירוג האחרונות שלו, עקב פציעה ממושכת, ונפלט מן הדירוג.
פדרר זכה ב-20 תוארי גראנד סלאם, שלישי בכל הזמנים לאחר נובאק ג'וקוביץ' שזכה ב-21 ואחרי רפאל נדאל שזכה ב-22, ובסך הכל זכה ב-103 תארים בסבב העולמי ליחידים, ושמונה תארים בזוגות.
קריירה.
ב-1998 נעשה לשחקן טניס מקצועי ואת הופעת הבכורה שלו ערך בטורניר גשטאד שבשווייץ. ב-2002 זכה לפרסום רב עם זכייתו בטורניר המאסטרס שלו בהמבורג.
פדרר דורג במקום הראשון בדירוג העולמי של ה-ATP במשך 237 שבועות ברציפות, מאז זכה באליפות אוסטרליה הפתוחה בפברואר 2004. הרצף נקטע ב-18 באוגוסט 2008, כאשר הפסיד את המקום הראשון לסגנו רפאל נדאל. פדרר שבר בזאת את שיא מספר השבועות ברצף כמדורג ראשון בעולם בהפרש ניכר (אחריו ברשימה, ג'ימי קונורס, היה 160 שבועות ברציפות במקום הראשון), וב-16 ביולי 2012, היה למדורג ראשון בעולם במשך 287 שבועות שלא ברציפות, ובכך שבר אף את שיא זה, אשר היה עד אותה עת שיאו של פיט סמפראס.
פדרר זכה בטורנירי גראנד סלאם עשרים פעמים: שמונה פעמים בטורניר וימבלדון (2003–2007, 2009, 2012, 2017), חמש פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה (2004–2008), שש פעמים באליפות אוסטרליה הפתוחה (2004, 2006, 2007, 2010, 2017, 2018), ופעם אחת באליפות צרפת הפתוחה (הרולאן גארוס; 2009).
זכייתו באליפות צרפת הפתוחה סיימה שנים עקרות של ניסיון לזכות בגראנד סלאם האחרון אותו לא הצליח להשיג, אשר מנע ממנו את הכבוד של "קריירת גראנד סלאם". זאת בעיקר עקב שליטתו של הספרדי רפאל נדאל במגרשי החימר עליהם התקשה פדרר להתמודד עמו. המאזן ביניהם במשטח חימר עומד על 2–14 לזכותו של נדאל, ו-16–24 על כל המשטחים. נדאל היה יריבו הגדול ביותר של פדרר, מאז 2005 וזאת לאחר שגבר עליו בחמישה טורנירי אליפות צרפת (2005 - חצי גמר, 2006–2008 ו-2011 בגמר), בגמר טורניר וימבלדון ב-2008 ובגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה ב-2009.
פדרר, שזכה בחמישה תוארי וימבלדון רצופים, ובשמונה בסך הכל, נחשב לאחד מגדולי שחקני הטניס על משטח הדשא. האחרון שזכה מספר שנים ברציפות בטורניר וימבלדון, הוא פיט סמפראס שזכה בלא פחות משבעה טורנירים ו-4 ברציפות. סמפראס סיים את רצף ניצחונותיו בווימבלדון לאחר הפסד לפדרר בטורניר 2001 בשלב רבע הגמר.
קריירת ג'וניור.
בשנת 1998 פדרר זכה באליפות ווימבלדון לבנים עם ניצחון על אירקלי לבדזה הגיאורגי, ובנוסף ניצח עם שותפו אוליבייה רוקו את טורניר הזוגות לבנים עם ניצחון בגמר הצמד מיכאל לודרה הצרפתי ואנדי רם. באותה שנה הוא הגיע גם לגמר הג'וניורס של אליפות ארצות הברית הפתוחה והפסיד לנלבנדיאן. הוא זכה ב-4 תוארי ITF לג'וניורים, כולל טורניר ה-Orange Ball היוקרתי שם הוא ניצח את גיירמו קוריה בגמר. בסוף 1998 הוא סיים כמדורג מספר 1 בעולם בג'וניורס.
1998-2002.
פדרר נכנס למאה הראשונים בעולם בפעם הראשונה ב-20 בספטמבר 1999. את 1999 הוא התחיל במרסיי עם ניצחון על אלוף צרפת הפתוחה ב-1998, הספרדי קרלוס מויה. הגמר הראשון שלו היה במרסיי בשנת 2000, שם הוא הפסיד למארק רוסי השווייצרי. פדרר זכה בגביע הופמן ב-2001 כאשר הוא מייצג את שווייץ, יחד עם המדורגת מספר 1 בעולם בנשים מרטינה הינגיס. הצמד הביס את הזוג האמריקני מוניקה סלס ויאן מייקל גמביל בגמר. מאוחר יותר אמר פדרר שהניסיון שלו עם הינגיס "בהחלט עזר לי להיות השחקן שאני היום". זכייתו הראשונה של פדרר בטורניר יחידים הייתה בטורניר 2001 במילאנו, שם ניצח את ז'וליין בוטר בגמר.
בשנת 2001, פדרר הגיע לרבע גמר בגראנד סלאם הראשון בקריירה באליפות צרפת הפתוחה, שם הוא הפסיד למדורג שני בעולם לשעבר אלכס קורטחה, שהיה גם הפינאליסט בטורניר. ההישג בצרפת העלה אותו לטופ 15 בפעם הראשונה בקריירה שלו.
פדרר פרץ לתודעה הבינלאומית באליפות ווימבלדון 2001, בה פדרר בן ה-19 התמודד עם פיט סמפראס בשמינית הגמר. פדרר ניצח את המדורג ראשון בטורניר בחמש מערכות והגיע לרבע הגמר. ברבע הגמר הוא הפסיד לאנגלי טים הנמן, בשובר-שוויון במערכה הרביעית. הגמר הראשון ברמת מאסטרס שהגיע אליו היה במיאמי ב-2002, שם הפסיד לאנדרה אגסי. פדרר זכה באירוע המאסטרס הראשון שלו ב-2002 בהמבורג על חימר, עם ניצחון על מאראט סאפין בגמר; הניצחון העלה אותו לעשירייה הראשונה בעולם בפעם הראשונה. פדרר הגיע ל-10 גמרים בין השנים 1998 ו-2002, מהם הוא זכה בארבעה והפסיד בשישה. הוא גם הגיע לשישה גמרים בזוגות. הוא סיים את 2001 מדורג מספר 13, ו-2002 הייתה השנה הראשונה בה הוא דורג בתוך העשירייה הראשונה, כמדורג מספר 6.
ב-1 באוגוסט 2002 נהרג מאמנו של פדרר, האוסטרלי פיטר קרטר, בתאונת דרכים בירח הדבש שלו בדרום אפריקה.
בשנת 2003, זכה פדרר בגראנד סלאם ראשון בווימבלדון, עם ניצחון על אנדי רודיק בחצי הגמר וניצחון על מארק פיליפוסיס בגמר. באוגוסט הייתה לו הזדמנות להעפיל לפסגת הדירוג בפעם הראשונה על חשבון אנדרה אגסי אם היה מגיע לגמר במונטריאול. עם זאת, הוא נפל בחצי הגמר לרודיק, בשובר שוויון במערכה הסופית, ונשאר 120 נקודות מאחורי אגסי. הפסד זה יחד עם הפסדים בשלבים המוקדמים לדוד נלבנדיאן בסינסינטי ובארצות הברית הפתוחה, פספס פדרר את ההזדמנות להיות מס 1 בעולם במשך העונה.
פדרר זכה בפעם הראשונה ועד כה היחידה בתואר זוגות בטורניר מאסטרס 1000 אירוע במיאמי עם מקס מירני, ולגמר היחידים בטורניר מאסטרס 1000 ברומא על החימר. פדרר הגיע לגמר של תשעה טורנירי ATP וזכה בשבעה, כולל טורנירי ATP 500 בדובאי ובווינה. לבסוף, פדרר זכה באליפות סוף השנה עם ניצחון על אנדרה אגסי, וסיים את השנה כמספר 2 בעולם, מאחורי אנדי רודיק במרחק של 160 נקודות.
במהלך 2004, זכה פדרר בשלושה תוארי גראנד סלאם בפעם הראשונה בקריירה שלו והפך לאדם הראשון לעשות זאת מאז מאטס וילנדר בשנת 1988. תואר הגראנד סלאם הראשון שלו על משטח קשה הגיע באליפות אוסטרליה הפתוחה עם ניצחון על מאראט סאפין בגמר, ובכך הפך למספר 1 בעולם בפעם הראשונה בקריירה. הוא זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר בווימבלדון עם ניצחון על אנדי רודיק בגמר. פדרר ניצח בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה את האלוף ב-2001, לייטון יואיט, וזכה בתואר הראשון שלו שם.
פדרר זכה בשלושה טורנירי סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP, אחד היה על חימר בהמבורג, והשניים האחרים היו על משטחים קשים באינדיאן וולס ובקנדה. פדרר זכה בטורניר ה-ATP 500 בדובאי ואת אליפות סוף השנה בפעם השנייה. הוא גם זכה בטורניר הראשון שלו בשווייץ עם זכייה בטורניר גשטאט. פדרר סיים עם מאזן של 74–6, המאזן בטוב ביותר מאז איוואן לנדל ב-1986, וסיים לראשונה את השנה כמספר 1 בעולם.
בשנת 2005, פדרר פספס את הגמרים של שני טורנירי הגרנד סלאם הראשונים עם הפסד בחצי הגמר באליפות האוסטרליה בחמש מערכות לסאפין (שזכה בטורניר) לאחר שהפסיד בנקודות משחק, והפסד נוסף בחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה לרפאל נדאל שזכה. עם זאת, פדרר ביסס במהירות את הדומיננטיות שלו על הדשא, עם זכייה באליפות וימבלדון על אנדי רודיק בגמר. באליפות ארצות הברית הפתוחה, ניצח פדרר את אנדרה אגסי בגמר הגראנד סלאם האחרון שלו.
פדרר גם זכה בארבעה טורנירי מאסטרס 1000: אינדיאן וולס, מיאמי וסינסינטי על מגרש קשה, ובהמבורג על חימר. בגמר טורניר מיאמי פדרר חזר מפיגור 0–2 במערכות לניצחון בחמש מערכות על נדאל. בנוסף זכה פדרר בשני טורנירי ATP 500 ברוטרדם ודובאי.
ב-20 בנובמבר 2005 הפסיד פדרר לארגנטיני דוד נלבנדיאן בגמר טורניר "אליפות סבב המאסטרס העולמי" בשאנגחאי ובכך בא אל סיומו רצף של 35 ניצחונות רצופים שצבר בשנה זו. בהפסד זה גם הגיע לסיומו רצף של 24 ניצחונות רצופים במשחקי גמר במשך יותר משנתיים. ההפסד הגיע לאחר שפדרר הוביל 0–2 במערכות. פדרר שיחק עם פציעה ברגל ממנה סבל כמעט כל העונה אחרי ספטמבר. הוא שמר על דירוג מספר 1 לכל העונה.
פדרר זכה ב-11 תוארי יחידים, כמו בעונת 2004 שלו. 81 הניצחונות של פדרר היו הכי הרבה מאז פיט סמפראס ב-1993, ומאזן ה-4–81 (95.2%) נשאר השלישי בטיבו בעידן הפתוח כאשר לפניו ג'ון מקנרו ב-1984 וג'ימי קונורס ב-1974.