הבית נבנה ב-1910 בידי עלי ביבי, אדם אמיד שהיה בעליהם של אדמות, מבנים ופרדסים רבים באזור יפו. המבנה נבנה מכורכר, כמקובל באותה העת, אך התוספות המאוחרות יותר שנבנו בו היו מבטון. בדומה לבתי באר אחרים, ראשיתו של המבנה בבאר. המים מהבאר נשאבו בתחילה באמצעות בהמות שסובבו גלגלת שהעלתה את המים בכדים. מהכדים נשפכו המים לבריכה, וממנה זרמו בתעלות לפרדס הסמוך, ששטחו כששים דונם. בסמוך לבריכה הוקם מחסן. בהמשך, הורחב המחסן ונוספה לו קומה שנייה, ששימשה למגורים. בתחילה הוביל אליה גרם מדרגות חיצוני, אך לאחר הרחבה נוספת של המבנה נוסף גם גרם מדרגות פנימי. במהלך ההרחבה השנייה שוכללה גם מערכת ההשקיה, והמים נשאבו באמצעות משאבה מכנית. הרעפים שבגג הבית הובאו ממרסיי, והקירות והרצפות עוטרו באיורים. הבית הוקף בגדר ובה שני שערים - שער גדול להובלת תפוזים ולכניסת כלי רכב ובהמות משא, ושער קטן יותר לכניסת הולכי רגל.
במהלך מלחמת העצמאות עזבה משפחת ביבי את יפו. במקום התמקמה עד 1952 המפקדה המרכזית של יחידת האזנה של צה"ל, שכן הבית היה מרוחק משאר הבתים ומוקף גדר גבוהה וחזקה. על הבית הוחל חוק נכסי נפקדים, והוא הועבר בתחילה לידי עמידר, ובהמשך לבעלות פרטית. ב-1951 החלה לפעול בו נגרייה, ולאחר מכן פעלו בו גם מחלבה ותעשיות זעירות נוספות. במשך שנים רבות פעלה בו גמנסיה סוקולוב-לאור, בית ספר תיכון פרטי, שהחל מ-1988 היה בבעלותה של רשת אנקורי. בית הספר נסגר ב-2004, ונשכר בידי האגודה למען ערביי יפו. האגודה שיפצה את המבנה, והחלה להפעיל במקום את בית הספר הדמוקרטי "יאפא". בסמוך לבית הוקמה המכללה האקדמית תל אביב-יפו.
מקרה בוחן
חברת נוער
חברת נוער היא קבוצה של נערים ונערות בשכבת גיל דומה, שנקלטו יחד בקיבוץ ללא הוריהם ומשפחתם הביולוגית, כחלק מתוכנית חינוכית, התיישבותית או חברתית.
סקירה.
מסגרת חברת הנוער הוקמה על ידי תנועת עליית הנוער בשנות ה-30 המוקדמות, במטרה לשלוח לקיבוצים בישראל בני נוער יהודים מאירופה ולמלטם מהשלטון הנאצי. חברות הנוער הראשונות התארגנו בגרמניה, והראשונה שבהן הגיעה לעין חרוד ב-1934. בעשורים שסביב הקמת המדינה המשיכו עולים רבים להגיע לישראל. חברות הנוער נקלטו בעיקר בקיבוצים, אך גם במספר מושבים וכפרי נוער, והורכבו מנוער וילדים עולים, ששולבו במרקם התרבותי הוותיק ונטלו חלק בחיי העבודה, לצד לימודים במסגרת הבית-ספרית הקיבוצית, ילדים אלה נקראו בקיבוצים ילדי חוץ. בהמשך לכך גויסו חברי הקבוצה לשירות בצה"ל, למשל כגרעיני נח"ל, כשפעמים רבות הבוגרים והבוגרות מצטרפים לאחר מכן כחברים בקיבוץ, מקימים בו משפחות, ובכך משלימים את הייעוד הערכי של ההגשמה ברוח התנועה.
אחד עשר קיבוצים הוקמו על ידי גרעיני חברות-נוער.
החל משנות ה-70 השתנה אופיין של חברות הנוער. חבריהן לא היו עוד עולים כי אם ילידי הארץ, שבאו בעיקר מקרב משפחות מצוקה ומשכונות, ובמקרים אחדים 'השלימו' כיתה חסרה בקיבוץ (למשל כשבשנתון זה או אחר לא נולדו ביישוב ילדים). הנערים והנערות, באמצע שנות העשרה, חיו יחד כמחזור ושכבת-גיל לכל דבר ושולבו במערכת החינוך המקומית, כשפעמים רבות משפחות קיבוצניקיות 'מאמצות' חניך לשעות הערב, והקבוצה זוכה לליווי בלתי-פורמלי של הדרכה ופעולות שונות. מאז שנות ה-90 שב הרכב קבוצת הנוער והתבסס על עולים, אך הפעם מבין יוצאי חבר המדינות. אלה עוברים הכשרה לערכי אזרחות, ולרוב אינם נשארים עוד בקיבוצים כבוגרים.
בחברות הנוער עברו מאז ראשיתן עשרות אלפי בני נוער. כיום, מסגרת זו מצומצמת למאות בודדות.
שימושים נוספים במושג חברת נוער.
בשנת 2000 הוקמה בקיבוץ אשבל פנימייה בשם "חברת הנוער אשבל", על ידי רשת דרור בתי חינוך מיסודה של תנועת דרור ישראל. בשנת 2011 הוקמה במצפה רמון פנימיה בשם "חברת הנוער מצפה רמון". השימוש בשם חברת נוער מעיד על אופייה של הפנימייה אשר במרכזה חברת הנערים העצמאית. בחברות נוער נהוגה שיטה חינוכית בה הנערות והנערים מנהלים את חייהם באופן דמוקרטי, מתנדבים ותורמים לקהילה..
המצור על סבסטופול
ג'יי ג'יי בראה
ז'וזה בראה
אורבני
עירוני
עירוני – שמשתייך לעיר, חי בעיר או נקשר עימה.
תיכון עירוני ה'
עירוני ה'
אורבניות
תחום מחקר
אברקרומבי אנד פיטץ'
תכנון אורבני
אברקרומבי ופיטץ'
מטרופוליטן
Metropolitan – שנקשר עם עיר גדולה, עם מטרופולין.
מטרופוליטני
הכרמל הוותיק
הכרמל המרכזי
עירוני ה' (תל אביב)
רחוב עזה (ירושלים)
קיק בוטווסקי
מלך הבלגים
טמפרה (פינלנד)
מאורו קמוראנזי
עירוני י&quot;ד
אלוואר אלטו
גאומטרי
תרבות שוודית
מיעוט אתני
אמריקנים
אוכלוסיית ארצות הברית
יהודים שוודים
מת'יו מודין
מת'יו אייברי מודין (באנגלית: Matthew Avery Modine; נולד ב-22 במרץ 1959) הוא שחקן אמריקאי, התפרסם בזכות תפקידו בתור העיתונאי הצבאי "ג'וקר" בסרט "מטאל ג'אקט".
חיים אישיים.
מודין נולד בעיר לומה לינדה שבמחוז סן ברנרדינו, קליפורניה שבארצות הברית. הוא גדל ביוטה. הוא בנם של דולורס, מנהלת חשבונות ומארק אלכסנדר מודין, מנהל מופעי דרייב אין. מודין עבר בין מקומות מגורים רבים במשך רוב ילדותו בשל עבודת אביו, ולמד במספר תיכונים, בהם גם התמקצע בתחום התיאטרון.
לאחר שצפה בעשיית המיוזיקל המצליח "אוליבר!", הוא החליט להפוך לשחקן. את השראתו קיבל בעיקר מהופעתם של השחקנים רון מודי וג'ק ווילד, ששיחקו בתור ילדים בסרט.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת בריגהאם יאנג, עבר לניו יורק כדי לפתח קריירת משחק. בתחילה לא צלח וחזר לביתו. כשחזר לניו יורק לניסיון שני, הוא הצליח יותר ועבד עם סטלה אדלר בסטודיו למשחק המפורסם שפתחה בעיר.
למודין בן ובת מאשתו קרידאד ריברה.
משחק.
תפקידו הראשון והקטן בסרט "מותק זו את" פרץ את דרכו לתפקיד הראשי בדרמה הצבאית של רוברט אלטמן, "סטרימרס", וזיכה את מודין בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל ונציה.
מודין פרץ לתודעה באופן רשמי לצדו ניקולס קייג', בסרטו של אלן פארקר "בירדי", בו גילם את בירדי, הסובל מקשיים נפשיים עקב שירותו במלחמת וייטנאם. כן שיחק לצידה של דיאן קיטון כשגילם את אחיו של האסיר הנידון למוות אד בידל (מל גיבסון) בדרמה "גברת סופל".
התפקיד המפורסם בקריירה של מודין היה בדרמת המלחמה של סטנלי קובריק, "מטאל ג'אקט", בתור הכתב הצבאי טוראי ג'יימס דייוויס "ג'וקר". בהמשך שיחק, ב-1988, לצידה של מישל פייפר בקומדיית הפשע של ג'ונתן דמי "נשואה למאפיה", בתור הסוכן הסמוי מייקל דאנוויי. ב-1990 שיחק בסרט המלחמה הבריטי "ממפיס בל", בתור טייס מפציץ ה-B-17 מבצר מעופף קפטן דניס דירברון. באותה שנה שיחק בסרט הפשע "במרומי הפסיפיק".
מודין היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי על הופעתו בהפקת הטלוויזיה של HBO, "והתזמורת ממשיכה לנגן", בדמותו של ד"ר דון פרנסיס. הוא היה מועמד לפרס גלובוס זהב נוסף על תפקידו בסרט "מה שמע החירש".
ב-1993 הופיע בדרמה "תמונות קצרות", בתור ד"ר ווימאן, החווה בעיות בנישואים עם אשתו מריאן (ג'וליאן מור). ב-1995 שיחק מודין בסרט ההרפתקאות הכושל "אי הפיראטים". ב-1999 היה שותף בצוות השחקנים של דרמת הספורט "יום ראשון הגדול" וגילם את הרופא של קבוצת הפוטבול "מיאמי שארקס", ד"ר אולי פאוורס.
ב-2003 שיחק במיני סדרה הקנדית "", בתפקיד העיתונאי הגרמני פריץ גרליך, המתנגד לאופי דרכיו של אדולף היטלר (רוברט קרלייל). ב-2005 גילם בסרט האקשן "המשלח 2" את ג'פרסון בילינגס, אביו של הילד החטוף אותו מנסה למצוא פרנק מרטין (ג'ייסון סטיית'האם). ב-2007 הופיע בעונה השלישית של הסדרה "העשב של השכן", בדמותו של יזם הנדל"ן סאליבן גורף. בשנת 2012 שיחק בקומדיה "ילדה בתהליך" בכיכובה של אווה מנדז.
מאז שנת 2016 הוא מגלם את דמות הנבל ד"ר ברנר בסדרה דברים מוזרים.
בשנת 2017 שיחק בסרט ההישרדות "47 מטר", בכיכובן של מנדי מור וקלייר הולט. ושיחק בסרט האנתולוגיה, "תקופת השיא של ממזרים חסרי רגישות" בתפקיד תיאודור פוסטר, אביו של צ'רלי (ריקו רודריגז).
בשנת 2021 גילם את דמותו של סקוט שו, אביה של הדמות הראשית, בסרט טעות בכיוון, סרט המהווה אתחול לטעות בכיוון משנת 2003, והשביעי בסדרת הסרטים.
יעקב מזרחי (חבר כנסת)
Eyrthroblastosis fetalis
ברכידקטיליה
ברכידקטיליה (באנגלית: Brachydactyly) הוא מונח רפואי, המבטא מום בו אדם סובל מאצבעות קצרות בכף היד. הסימפטום העיקרי הוא אצבעות, בהונות, או שתיהן קצרות מהרגיל.
התסמונת היא במנגנון הורשה אוטוזומלי דומיננטי, בו מופתה המוטציה הגורמת למום זה לכרומוזום מספר 12.
ישנה חלוקה למספר סוגים המבטאים מצבים קליניים שונים של התסמונת (ראו תמונה).
ככלל תסמונת זו מופיעה כחלק בתסמונות קשות כמו תסמונת דאון, תסמונת קושינג, תסמונת רובינשטיין-טאבי וכו'.
ברוב גדול של המקרים של brachydactyly, אין צורך בטיפול. במקרים נדירים, brachydactyly עשוי להיות חמור מספיק כדי להציג בעיות בפונקציונליות. ייתכן קושי לתפוס דברים או ללכת בדרך רגילה. במקרים אלה, פיזיותרפיה יכולה לעזור. פיזיותרפיה יכולה לשפר את טווח התנועה ולשפר הן את הכוח והן את הפונקציונליות של האזורים המושפעים. במקרים קיצוניים ונדירים מאוד, ניתן להשתמש בניתוח לטיפול בברכידקטיקה.
אולם שמחות
מרכז רפפורט
מרכז רפפורט לתרבות
מצור סבסטופול
מאמר על הדפסת התלמוד
סמנטי
דלפים מוריירה