ספר אוּרַיזֶן (אנגלית: The Book of Urizen) הוא אחד מספרי הנבואה הגדולים של הסופר האנגלי ויליאם בלייק. הספר מאויר באמצעות שיטת דפוס השקע הייחודית שבה השתמש בלייק. הוא פורסם במקור כספר הראשון של אוריזן בשנת 1794; מהדורות מאוחרות השמיטו את המילה "הראשון". הספר קיבל את שמו מהדמות אוריזן מהמיתולוגיה של בלייק, המייצגת את התבונה המנוכרת כמקור הדיכוי. הספר מתאר את אוריזן כ"כומר הקדום" ומספר כיצד הוא נפרד מהנצחיים האחרים כדי ליצור תחום מנוכר ומשעבד של הדוגמה הדתית שלו. לוס ואנית'רמון יוצרים מרחב בתוך היקום הנפול של אוריזן כדי להוליד את בנם אורק, רוח המהפכה והחופש.
מבחינה צורנית הספר מהווה פארודיה על ספר בראשית. ארבעת בניו הראשונים של אוריזן הם טיריאל, אות'ה, גרודנה ופוזון (בהתאמה אלו הם יסודות האוויר, המים, האדמה והאש, על פי פרק ח). האחרון שבהם ממלא תפקיד מרכזי בספר אהניה, שראה אור בשנת 1795.
רקע כללי.
בעונת הסתיו של שנת 1790 עבר בלייק לעיירה למבת', סארי. בסטודיו של ביתו החדש כתב את מה שנודע בכינויו "ספרי למבת'", שכללו גם את ספר אוריזן. בכל הספרים הללו השלים בלייק את הרכב העיצוב שלהם, את הדפסתם והצביעה שלהם ואת מכירותיהם מאותו הבית. בלייק כלל סקיצות מוקדמות לספר אוריזן במחברת שהכילה תמונות שנוצרו בין 1790 ל-1793. ספר אוריזן היה אחת היצירות הבודדות שבלייק מתאר כ"הדפסה מוארת", אחת מן העבודות המודפסות הצבעוניות הרבות שלו שבהן הדיו הצבעונית הונחה על לוח הנחושת לפני הדפסת הדף.
ספר אוריזן נדפס בין השנים 1794 עד 1818 והיה גדול יותר מיצירתו אמריקה: נבואה. רק שמונה עותקים מהיצירה שרדו, עם וריאציות רבות בסדרם ובמספרם של הלוחות. כל העותקים ששרדו הודפסו בצבע.
השיר.
הסיפור עוסק במאבק בתוככיה של התודעה האלוהית לביסוס והגדרה, הן של עצמה והן של היקום. זהו מיתוס יצירה שמתחיל לפני הבריאה:
היוצר הוא אוריזן, גולה עיוור שנמנע מן הנצח ואשר מקים עולם שיוכל לשלוט בו. ככזה הוא יוצר חוקים:
עם זאת, אוריזן סובל מנפילה כאשר הוא יוצר מחסום כדי להגן על עצמו מפני הנצח:
הוא נכבל בשלשלאות על ידי לוס, הנביא, אשר ממנו התנתק אוריזן:
לוס מחשל דמות אנושית לאוריזן במהלך שבעת העידנים, אך מרחם עליו ובוכה. מהדמעות האלה נוצרת אנית'רמון, אשר במהירה יולדת את ילדו של לוס, אורק. זעקותיו של אורק מעוררות את אוריזן, שמתחיל לסקר ולמדוד את העולם שברא. אוריזן חוקר את עולמו וחוזה בהולדת ארבעת בניו המייצגים את ארבעת היסודות הקלאסיים. מההתנסויות האלו מכווצות תקוותיו של אוריזן וכן:
בתגובה, הוא יוצר רשת של דת, המשמשת כשרשראות לתודעה.
נושאים.
מובא כאן ציטוט הטקסט, המופיע בספר אוריזן, לוח מס' 2, אשר מהווה את הפרלודיום לספר אוריזן:
"ספר אוריזן" הוא מיתוס יצירה הדומה לספר בראשית. המיתוס של בלייק סביב אוריזן נמצא ברבות מיצירותיו ויכול להתחקות אחר הניסויים שלו בכתיבת מיתוסים על אל התבונה בשנות ה -80 של המאה ה-18, כולל בפואמה "אל החורף". ביצירה זו, אוריזן הוא ישות נצחית הממוקדת בעצמה, שיוצר את עצמו מתוך הנצח. יצירה זו מתרחשת שוב ב"ואלה, או ארבע הזואות," כאשר האדם הראשוני, אלביון, הוא הצורה המקורית. בעבודה זו מדובר רק באוריזן, ייצוגה של הפשטות והוא מהווה הפשטה של העצמי האנושי. מעצמו הוא מחלק לראשונה צורות לא ידועות שמתחילות לייסר אותו. הוא אף פונה נגד שאר הנצחיים ומאמין שהוא קדוש. בהתבוננות בעצמו, הוא מסוגל לגלות חטאים ורושם אותם בספר פליז שמהווים שילוב של חוקי ניוטון, חוקי משה ודאיזם שכופים אחידות. שאר בני הנצח בתורם, מתמרמרים בפנייתו של אוריזן כנגד הנצח, והם מעגנים את יסודות החטא והעוון בתוך היצורים החיים. דבר זה מייסר את אוריזן, שנופל אל תוך שינה, המאפשר ללוס להופיע. חובתו של לוס במסגרת היצירה, היא להשגיח על אוריזן, ואוריזן נתפס ככומר נצחי בעוד שלוס נכנס לתפקיד הנביא הנצחי.
חלקים מהסיפור נוסחו מחדש לאחר מכן, בספר לוס וספר אהניה, שני חיבורים נסיוניים של בלייק. ההתמקדות באוריזן מדגישה את כבלי התבונה הנכפים על הנפש. אוריזן, כמו האנושות, כבול בשרשראות אלה. הנקודה הן של "ספר אוריזן" והן של הנרטיב המסופר מחדש "בספר לוס" היא לתאר כיצד ההיגיון הניוטוני והשקפת העולם הנאורה של היקום משתלבים יחד כדי לכבול את הדמיון האנושי. באמונה הניוטונית היקום החומרי מחובר דרך כוח לא מודע אשר בתורו מאפיין את הדמיון והאינטלקט כהיבטים מקריים הנובעים מכך. בנוסף, הדמיון והאינטליגנציה הם משניים לכוח. גרסה מוקדמת זו של יקום "שבו החזקים שורדים", קשורה לעולם נפול של רודנות ורצח, לפי השקפתו של בלייק.
השיר מציג את אורק ואת מחזורו התלת-שלבי, אשר שלבי הופעתו קשורים לאירועים היסטוריים, אם כי האחרונים נשמטו "בארבעת היצורים". בראשית זוהי נפילתו של אוריזן, הכוח השטני, באופן דומה לשטן של מילטון. אולם הבריאה כאן, הייתה הנפילה. אוריזן הוא ייצוג ההפשטה, שהוא כוח פסיבי ונפשי מנותק מהמציאות. לוס, בעולם הנפול, נכנס לעולם כלהבת האנרגיה הדמיונית. עם זאת, גם הוא נופל והופך להיות מכני ומאורגן. לוס הוא יוצר מערכות החיים ושל המינים, מה שמוביל ליצירת בת זוגו אנית'רמון. בסופו של דבר נוצרות צורות אנושיות ואורק נולד כאבולוציה של החיים.
תגובת המבקרים.
הרולד בלום טען שהשיר "הוא השיר העוצמתי ביותר שנוצר בדרך של הדפסה מוארת, לפני נטישתו של בלייק את היצירה "ארבעת היצורים" הגדולה בפני עצמה וכן האפוסים שבאו אחריה".
דלקת מפרקים פסוריאטית
דלקת מפרקים פסוריאטית (באנגלית: Psoriatic arthritis ) היא דלקת פרקים דלקתית לטווח הארוך המופיעה אצל אנשים הנגועים במחלה האוטואימונית פסוריאזיס. התכונה הקלאסית של דלקת מפרקים פסוריאטית היא נפיחות של אצבעות כפות אצבעות הרגליים במראה דמוי נקניק.
סימנים ותסמינים.
גירוי חיצוני על העור.
סימנים נפוצים יהיו נפיחות או נוקשות במפרק אחד או יותר נפוץ בדלקת מפרקים פסוריאטית. דלקת מפרקים פסוריאטית היא דלקתית, והמפרקים המושפעים הם בדרך כלל אדומים או חמים למגע. ב-70% מהמקרים קיימים דלקות מפרקים א-סימטרית, המוגדרת כדלקת הפוגעת בשניים עד ארבעה מפרקים. עם זאת, ב -15% מהמקרים, דלקת המפרקים היא סימטרית. המפרקים של היד שמעורבים בפסוריאזיס הם האינטפלפלנגאלית הפרוקסימלית (PIP), האינטפלפלנגאליה הדיסטלית (DIP), המטאקארפופלנגאליה (MCP) ומפרק כף היד. מעורבות המפרקים הבין-בלנגאליים הדיסטליים (DIP) היא תכונה אופיינית והיא קיימת ב 15% מהמקרים.
בנוסף להשפעה על מפרקי הידיים ומפרקי כף היד, דלקת מפרקים פסוריאטית עשויה להשפיע על האצבעות, הציפורניים והעור. עלולה להופיע נפיחות דמוי נקניק באצבעות או בהונות, המכונה דקטיליטיס. פסוריאזיס עלולה לגרום גם לשינויים בציפורניים, כמו גרב או הפרדה ממיטת הציפורניים, אונקוליזה, היפר-קרטוזיס מתחת לציפורניים וקווי אופקי. פסוריאזיס מציגה באופן קלאסי נגעי עור קשקשיים, הנראים לרוב על פני משטחי extensor כמו הקרקפת, שסע לידה וטבור.
כאבים.
בדלקת מפרקים פסוריאטית, כאב יכול להופיע באזור העצה (הגב התחתון, מעל עצם הזנב), כתוצאה מסקרואליטיס או ספונדיליטיס, שנמצא ב־40% מהמקרים. כאב יכול להופיע בכפות הרגליים והקרסוליים ובסביבתה, ובמיוחד דלקת עור, דלקת בגיד האכילס (במקום בו הוא חודר לעצם) או planti fasciitis בכף כף הרגל.
יחד עם הכאב והדלקת המפורטים לעיל, יש תשישות קיצונית שאינה חולפת במנוחה מספקת. התשישות עשויה להימשך ימים או שבועות ללא הפחתה. דלקת מפרקים פסוריאטית עשויה להישאר קלה או עלולה להתקדם למחלת מפרקים הרסנית יותר. תקופות של מחלה פעילה, או התלקחויות, בדרך כלל יחלפו עם תקופות של הפוגה. בצורות חמורות, דלקת מפרקים פסוריאטית עשויה להתקדם לדלקת מפרקים אשר בצילום הרנטגן מעניק מראה "עיפרון בגביע".
מכיוון שדלקת ממושכת עלולה להוביל לנזק במפרקים, מומלץ לבצע אבחון וטיפול מוקדם להאט או למנוע נזק במפרקים.
סיבות.
הסיבות המדויקות טרם ידועות, אך מספר קשרים גנטיים זוהו במחקר שנערך בנושא גנום על פסוריאזיס ודלקת מפרקים פסוריאטית כולל HLA-B27. להלן גורמים שונים למחלת הפרקים:
אבחון.
אין בדיקה מוחלטת לאבחון דלקת מפרקים פסוריאטית. תסמינים של דלקת מפרקים פסוריאטית עשויים להידמות מאוד למחלות אחרות, כולל דלקת מפרקים שגרונית. ריאומטולוג (רופא המתמחה במחלות אוטואימוניות) עשוי להשתמש בבדיקות גופניות, היסטוריית בריאות, בדיקות דם וצילומי רנטגן כדי לאבחן במדויק דלקת מפרקים פסוריאטית.
גורמים התורמים לאבחון של דלקת מפרקים פסוריאטית כוללים את הדברים הבאים:
פסוריאזיס בחולה, או היסטוריה משפחתית של פסוריאזיס או דלקת מפרקים פסוריאטית.
תוצאת בדיקה שלילית עבור גורם ראומטואידי, גורם דם הקשור לדלקת מפרקים שגרונית.
תסמיני דלקת מפרקים במפרקים הבין-בלנגאליים הדיסטליים של היד (המפרקים הקרובים ביותר לקצות האצבעות). זה לא אופייני לדלקת מפרקים שגרונית.
קרע או נקישה של ציפורניים או ציפורני אצבעות הרגליים (אונקוליזה), הקשורה לפסוריאזיס ודלקת מפרקים פסוריאטית.
תמונות רדיולוגיות המדגימות שינויים במפרקים ניווניים.
תסמינים אחרים האופייניים יותר לדלקת מפרקים פסוריאטית מאשר צורות אחרות של דלקת פרקים כוללים דלקת עורית (דלקת בגיד אכילס (בחלק האחורי של העקב)) או בפסקיה הצמחית (בחלק התחתון של כפות הרגליים), ודקטיליטיס (נפיחות דמוית נקניק של האצבעות או אצבעות הרגליים).
אבחנה דיפרנציאלית.