מערך הקווים העירוני ברמלה מופעל על ידי חברת קווים. מהתחנה המרכזית יוצאים שלושה קווים מתוך ארבעה הפנימיים ברמלה ואחד הקווים העירוניים ללוד השכנה. הקווים יוצאים מתוך מפלס הרציפים בתחנה.
קווים בינעירוניים ואזוריים
מקרא סימנים:
יוקאדומה
יוקאדומה (בצרפתית: Yokadouma) היא עיירה שנמצאת באזור המזרח שבקמרון.
גאוגרפיה.
יוקאדומה ממוקמת כ-192 ק"מ מבירת האזור ברטואה וכ-400 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף העיירה נמצאת כ-31 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית וכ-168 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה של קונגו.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (19 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,878 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (276 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (25 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה.
יוקאדומה ממוקמת ליד הכביש האזורי P4 והכביש D78.
בריאות.
ביוקאדומה יש בית מרקחת ובית חולים.
בדלנות
בדלנות (באנגלית: Separatism) היא אידאולוגיה שמקדמת הפרדה תרבותית, אתנית, שבטית, דתית, גזעית, ממשלתית ו/או מגדרית מהקבוצה הדומיננטית על מנת להקים מדינה עצמאית או לקבל אוטונומיה גדולה יותר. הסיבות להפרדה יכולות להיות אזוריות, אתניות, לשוניות, תרבותיות, דתיות, כלכליות, פוליטיות, או שילוב של כמה מאלה.
קבוצות בדלניות עוסקות בסוג של פוליטיקת זהויות, והפעילות והחשיבה הפוליטית שלהן לרוב מתמקדת בחוויית עוול משותפת שנגרמה לבני קבוצה חברתית מסוימת. קבוצות אלה סבורות שהניסיונות לקיים אינטגרציה בינן לבין הקבוצות הדומיננטיות פוגעים בזהותן וביכולתן להגשים את הגדרתן העצמית. אף על פי כן, לרוב גורמים כלכליים ו/או פוליטיים ממלאים תפקיד קריטי ביצירת תנועות בדלניות גדולות ורבות השפעה.
בדלנות יכולה לעיתים למלא תפקיד חיובי משמעותי, כפי שהיה למשל במאבק של עמים נגד קולוניאליזם שהוביל להקמתן של מדינות לאום רבות ברחבי העולם במאתיים השנים האחרונות.
מניעים.
לקבוצות יש בדרך כלל מניע אחד או יותר להפרדה. דוגמאות בולטות למניעים:
תגובות מצד ממשלות לבדלנות.
בשנת 1861 פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית לאחר שתנועה בדלנית של מדינות בדרום ארצות הברית דרשה לעזוב את ארצות הברית.
תנועות בדלניות לא תמיד דורשות עצמאות מלאה, ולא תמיד פונות לשימוש בנשק להשגת מטרותיהן. עד כמה הדרישות מרחיקות לכת, ועד כמה האמצעים אלימים – הדבר תלוי במגוון גורמים כלכליים, פוליטיים, חברתיים ותרבותיים, וגם במנהיגות התנועה ובתגובת הממשל. ממשלות עשויות להגיב במספר דרכים, שחלקן אינן מתיישבות זו עם זו. תגובות אופייניות מצד ממשלות לתנועות בדלנות לאורך ההיסטוריה:
ממשלות רבות מדכאות תנועות בדלניות בארצן אך תומכות בתנועות בדלניות בארצות אחרות.
בדלנות אתנית.
בדלנות אתנית מבוססת יותר על הבדלים תרבותיים ולשוניים מאשר על הבדלי דת או גזע, שגם הם עשויים להתקיים. להן רשימה של תנועות בדלניות אתניות בולטות:
בדלנות גזעית.
ישנן קבוצות בדלניות המבקשות ליצור הפרדה בין קבוצות אנשים על בסיס המוצא האתני של הקבוצות. אנשים המשתייכים לקבוצות אלו לרוב מתנגדים לנישואין בין-גזעיים ולאינטגרציה עם גזעים אחרים ומחפשים בתי ספר נפרדים, בתי עסק, כנסיות ומוסדות אחרים ולעיתים קרובות חותרים לקיום הפרדה בין חברות, טריטוריות, מדינות, ו/או ממשלות. להן רשימה של תנועות בדלניות גזעיות בולטות:
בדלנות דתית.
קבוצות דתיות בדלניות וכתות בדלניות מבקשות בדרך כלל ליצור הפרדה מהקבוצה/ות הדתי/ות הגדול/ות יותר. דוגמאות בולטות:
בדלנות במאה ה-21.
במדינות רבות ברחבי העולם פועלים כיום קבוצות בדלניות מוסלמיות. דוגמאות בולטות כוללות את הפיליפינים, תאילנד, הודו (באזור ג'אמו וקשמיר), ברפובליקה העממית של סין (התנועה האסלאמית המזרחית של תורכסטאן), בטנזניה (התנועות הבדלניות בזנזיבראן), ברוסיה (בצפון חבל הקווקז, ובעיקר בצ'צ'ניה), וביוגוסלביה.
במזרח התיכון קיימות תנועות בדלניות כורדיות בטורקיה, עיראק וסוריה.
בתוך מדינות האיחוד האירופי מתחזקות תנועות בדלניות המבקשות לעצמן ריבונות או אוטונומיה מוגברת; בהן הקטלונים בספרד, הסקוטים בבריטניה (טרם פרישת בריטניה מהאיחוד האירופי), ונטו ולומברדיה באיטליה, איי פארו בדנמרק, אי קורסיקה בצרפת והפלמים בבלגיה.
להתחזקות התנועות הבדלניות בתוך מדינות האיחוד האירופי ניתנו מספר הסברים: העברת סמכויות מדינתיות רבות לאיחוד האירופי החלישה את מעמד המדינה הריבונית בעיני האזרחים, וכפועל יוצא קבוצות אתניות מובחנות אינן מעוניינות עוד להיות כפופות לה (אלא לזכות בשלטון עצמי); יצירת מעין "אומה אירופאית" גדולה שכל אזרחי האיחוד האירופי הם אזרחיה פגעה בתחושת הסולידריות של אזרחי המדינות בינם לבין עצמם, ולכן קבוצות מובחנות עשירות יותר (דוגמת הקטלונים בספרד) אינן מעוניינות עוד לממן מכספן אזורים אחרים במדינה ומעוניינות להתנתק ממנה; בעבר עצמאות דרשה משאבים עצומים דוגמת צבא, פיתוח כלכלה ומוסדות שלטוניים מלאים, אך בתוך האיחוד האירופי קבוצה בדלנית יכולה לשאוף למדינה עצמאית תוך הישענות על מוסדות האיחוד האירופי וכלכלתו.
Runaway Train (שיר של סול אסיילום)
Runaway Train הוא בלדת רוק שבוצע על ידי להקת הרוק האמריקאית סול אסיילום ויצא לאור בשנת 1993. השיר זכה בשנת 1994 בפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר.
רקע.
השיר יצא לאור ביוני 1993 כסינגל הרביעי מהאלבום "Grave Dancers Union" שיצא שנה קודם לכן. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. הוא הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, למקום השני במצעד המיינסטרים טופ 40, ולמקום הראשון במצעד מגזין RPM הקנדי. הוא הגיע לזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לאחר שנמכרו ממנו 600,000 עותקים בארצות הברית. במדינות נוספות זכה השיר להצלחה כגון נורווגיה, שווייץ, ניו זילנד, ושוודיה.
וידאו קליפ.
הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי טוני קיי, והושמע רבות ב-MTV. לשיר נוצרו מספר גרסאות. הגרסה שיצאה בארצות הברית החלה בהודעה על המסך האומרת "ישנם מעל למיליון בני נוער אבודים המסתובבים ברחובות של ארצות הברית, כאשר הגרסה הבריטית לווידאו קליפ כללה את ההודעה "100,000 בני נוער אבודים ברחובות בריטניה".
לאורך הווידאו קליפ נראית הלהקה שרה ומנגנת, ותוך כדי מופיעות סצנות מבוימות. בסצנה הראשונה ילד הרואה את סבו מכה את סבתו והורג אותה. כתוצאה מכך נאלץ הילד לברוח. סצנה השנייה נערה שעוסקת בזנות עולה על רכב של גבר. בהמשך נלקחת הנערה לרכב מסחרי של כנופיה ולאחר מכן נלקחת על ידי אמבולנס לבית החולים לאחר שהוכתה. בסצנה שלישית של הקליפ נראה תינוק הנחטף על ידי אשה מבוגרת מעגלתו, ואמו רצה אחר רכב החוטפת.
לאורך הקליפ נראים גם ילדים שנפגעו כתוצאה מהתעללות בהם. בקטע מהקליפ נראות על המסך תמונות רבות של ילדים נעדרים לצד שמם ושנת היעלמותם. הרעיון להציב תמונות של ילדים נעדרים בקליפ נהגה על ידי במאי הקליפ קיי, ששאב השראה מתמונות ילדים נעדרים על קרטוני חלב. לדבריו, 26 ילדים שהופיעו בקליפ שבו לביתם.
בסוף הקליפ נראה פירנר על המסך אומר: "אם ראית את אחד מהילדים האלו, או שאתה אחד מהם צלצל למספר הזה" ולאחר מכן פורסם המספר מספר. MTV הסירו את הקטע הזה כי הם לא רצו שהקליפ יהיה חלק מתשדיר שירות. תחנת VH1 שידרה את הגרסה הבריטית באורכה המלא.
היכרויות
אברם גריגורייביץ' סברדלוב
אַבְּרַם גְרִיגוֹריֶיבִיץ' סְבֶרְדְלוֹב (ברוסית: Абрам Григорьевич Свердлов; 8 במאי 1912 - 2 באפריל 1991) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כעוזר מפקד ומפקד להקת טרפדות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר סנט פטרבורג של האימפריה הרוסית במשפחתו של פקיד. סיים 6 כיתות בבית הספר ו. בהמשך עבד כחרט ב. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1930. התגייס לצי הסובייטי בשנת 1931. בשנת 1936 סיים את האקדמיה הימית של לנינגרד. נשלח לצי האוקיינוס השקט ופיקד שם על טרפדת ובהמשך גם על להקת טרפדות. במרץ 1940 התמנה למפקד להקת טרפדות בחטיבה של צי הבלטי.
במהלך 1941 הטביע ספינת תובלה של קריגסמרינה בהדחק של 4000 טונות ועל כך הוענק לו עיטור הכוכב האדום הראשון ב-30 באוקטובר אותה השנה.
בינואר 1942 התמנה למפקד ביחידה צבאית של טרפדות מסוג . יחידתו הייתה אמונה על תצפיות, הצבת מוקשים ותקיפות אוניות קריגסמרינה. נפצע קלות במהלך הפעילות הזו בגבו. ב-10 באוקטובר 1943 על הטבעת אוניית משמר אחת ופגיעה בספינת משמר נוספת עוטר בעיטורי המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה.
ב-5 וב-8 ביוני 1944 במהלך הקרבות במפרץ נרבה הטביעה יחידתו שלושה שולי מוקשים ושתי ספינות משמר (לפי מסמך הענקת העיטור גיבור המדינה, ארבעה שולי מוקשים וספינת משמר אחת). על כך הוצע על ידי מפקדו בדיוויזיון השני (יחידה המקבילה לגדוד בצבא היבשה) להעניק לו ב-11 ביוני עיטור נחימוב מדרגה שנייה שהוחלף בהחלטת נשיאות ברית המועצות לעיטור אושקוב מדרגה שנייה.
ב-4 וב-5 ביולי במהלך המשימה למנוע מספינות האויב להיכנס למפרץ ויבורג הטביע שמונה ספינות קריגסמרינה ועל כך הוענק לו עיטור הכוכב האדום הנוסף. בעקבות הפעולות הללו שגרמו להטבעת שבע אוניות גרמניות וגם הפלת מטוס יונקרס Ju 87, ב-22 ביוני אותה השנה הוצע על ידי הוועד הצבאי של הצי הבלטי על הענקת עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב" וההחלטה התקבלה חודש לאחר מכן ב-22 ביולי, כשהוא בדרגת קפטן-לויטננט.