מינוני אלכוהול גבוהים של משבשים באופן חמור את תהליך אחסון של זיכרונות סמנטיים. אלכוהול נמצא כפוגע באחסון של הגירויים החדש אך לא של המידע שנלמד בעבר. מאחר שאלכוהול משפיע על מערכת העצבים המרכזית, הוא מעכב תפקוד האחסון הסמנטי על ידי הגבלת יצוב קידוד המידע.
שליפה של זיכרון מפורש משתבש באופן משמעותי על ידי אלכוהול. בהשוואה למשתתפים בפיכחון, ביצועי המשתתפים בשכרות היו גרועים במשימות זכירה של פעילויות רגילות (זיכרון אירועי). המשתתפים בשכרות היו גם איטיים יותר בזמני תגובה. אלכוהול פוגע גם במשימות אחזור זיהוי מילים. כאשר גם קידוד וגם שליפה מהזיכרון במהלך שכרות, יש באופן מפתיע יותר שיבושים בזכירה מסומנת מאשר בזכירה חופשית. במונחים של הבדלים מגדריים בתהליכי שליפה, נקבות נוטות לציון נמוך יותר מאשר זכרים במשימות זיכרון, כאשר הם בשכרות.
זיכרון מרומז.
זיכרון מרומז אינו דורש מאמץ מודע או כוונה להיזכר. דבר זה מתרחש כאשר ניסיון העבר משפיע על ביצוע משימה מסוימת. הדבר בא לידי ביטוי בניסויי הטרמה. זיכרון מרומז, כולל זיכרון נוהלי, אשר משפיע על היומיום שלנו התנהגויות, כגון רכיבה על אופניים או קשירת שרוכי הנעליים. אנשים יכולים לבצע את היכולות הללו, מבלי לחשוב עליהם, מה שאומר זיכרון נוהלי פועל באופן אוטומטי. בעוד ששליפה מזיכרון מפורש נפגע קשות על ידי אלכוהול, אחזור מזיכרון מרומז לא. שיכורים מצליחים בציון גבוה יותר במשימות זיהוי (מעורב הזיכרון המרומז) מאשר במשימות זכירה (מעורב הזיכרון המפורש).
זיכרון לטווח קצר.
זיכרון לטווח קצר הוא אחסון זמני של פרטי מידע קטנים שנקלטו בחושים. Digit span הוא מספר פיסות המידע (5–9) שיכולות להיות מוחזקות בזיכרון לטווח קצר.. הרעלת אלכוהול עלולה להשפיע על הזיכרון לטווח קצר ועל תפקוד קוגניטיבי.
אזורים במוח המושפעים על ידי אלכוהול.
אלכוהול משפיע על תפקוד המוח. שינויים נוירוכימיים המתרחשים בפיתול החגורה הקדמי נמצאים במתאם עם שינויים לטווח קצר בתפקודי זיכרון במוח של גברים אלכוהוליסטים צעירים. דימות תהודה מגנטית תפקודית (fMRIs) של נשים אלכוהוליסטיות הציגה באופן משמעותי הימצאות פחות חמצן בדם באזורי האונות הקדמית והקודקודית, במיוחד בהמיספרה הימנית של המוח. דבר זה נתמך על ידי ממצאים של ליקויי זיכרון לטווח קצר כתוצאה מנגעים של האונה הקודקודית וקליפת המוח הקדם חזיתית. נמצא קשר באלכוהוליסטים בין נפח החדר השלישי לבין ביצועים קוגניטיביים במבחני זיכרון. באופן מיוחד, קיים מתאם בין הגברה בנפח החדר השלישי לבין ירידה בביצועי זיכרון.
משימות וממצאים בשכרות.
זיכרון לטווח קצר נבחן בדרך כלל יחד עם משימות חזותיות. זיכרון לטווח קצר, במיוחד עבור החומר הלא-מילולי המרחבי, מופרע במצב שכרות. אלכוהול מקטין זיכרון אייקוני (סוג של זיכרון חזותי לטווח קצר). בקבוצת ניסוי שתייה במינונים שבין 80–84 מ"ג/ד"ל, מתרחשות יותר שגיאות בזיכרון משימתי מעוכב בהשוואה לקבוצת ביקורת. טעויות התפרצות, אשר מייצגות תפקוד רעיוני קוגניטיבי, מתרחשות כאשר נוצר מידע לא רלוונטי. לאלכוהוליסטים יש פחות שליטה על עיכוב התפרצות. שכרות חריפה בשתיינים חברתיים, מגבירה את הרגישות להפרעות במשימות זיכרון מעוכב, מאשר במשימות זיכרון חופשי. שכרות חריפה מגבירה רגישות להפרעות המאפשרת טעויות התפרצות כאשר קיים עיכוב קצר זיכרון חופשי (מתן רשימת מילים ואז לבקש להיזכר ברשימה), הוא נמוך באופן משמעותי ולכן מופרע על ידי הרעלת אלכוהול. חסרי קידוד נמצאו בזיכרון מילולי חופשי והכרה משימות תחת השפעת אלכוהול. במשימת הבחנה נמצאה תלות משמעותית של ליקויי תפיסת העומק וזיכרון חזותי לטווח קצר באלכוהול. למידה תלוית מצב ומחקרי זכירה בשתיינים כבדים הדגימו כי מצב של שכרות בזמן למידה, ולאחר מכן כאשר נבדקו בפיכחון, גרמו לביצועי משימות ירודים בזיכרון החופשי. ממצאים אלה תומכים בהשפעת אלכוהול על כשל באחסון זיכרון (לא על כשל באחזור זיכרון). נחקרו ההשפעות של צריכת אלכוהול חריפה על זיכרון חזותי, לטווח קצר, תפיסת עומק סטריאוסקופית, ושימת הלב. ב 33% תנאי אלכוהול הראו ליקויי תפיסת העומק וזיכרון חזותי לטווח קצר (מוערך על ידי משימות הבחנה של vernier).
השפעות על זיכרון העבודה.
זיכרון עבודה מאפשר לשמור דברים בזיכרון, ובו בזמן לבצע משימות מורכבות. היא כוללת מערכת אחסון זמנית, ועיבוד של מידע, תוך יצירת קשר חיוני בין תפיסה חושית ובקרת פעולה. הראיות מצביעות על כך שזיכרון העבודה כולל שלושה רכיבים: מרכז ביצוע אשר שולט בתשומת לב, תפיסה חזותית מרחבית האחסנת ומעבדת מידע מרחבי, לולאה פונולוגית אשר מבצעת תפקיד דומה עבור מידע של שמיעה ודיבור.
בטווח הקצר.
לצריכת אלכוהול יש השפעה משמעותית ומדידה על זיכרון העבודה, על אף שקיימת שונות ניכרת בין תגובות אינדיביואליות. מעט מאוד ידוע על המנגנונים העצביים העומדים בבסיס הבדלים אלה. נמצא גם כי אלכוהול פוגע זיכרון העבודה המשפיעים על אסטרטגיות זכירה תהליכי ביצוע ולא על ידי כיווץ יכולות הקיבולת הבסיסית של זיכרון העבודה. אירועי רמות שכרות חריפה-בינונית מבודדים לא משפיעים לשנות פיזית את המבנים הקריטיים עבור תפקודי זיכרון עבודה, כגון, קליפת המוח הקדמית, קליפת המוח הקודקודית, פיתול החגורה הקדמי וחלקים בגרעיני הבסיס. אחד הממצאים בדבר ההשפעות של אלכוהול על זיכרון העבודה מצביע על כך שאלכוהול מפחית זיכרון עבודה רק אצל אנשים עם קיבולת בסיסית גבוהה של זיכרון עבודה, מה שמצביע על כך כי אלכוהול יכול להשפיע באופן שונה על זיכרון העבודה אצל אנשים שונים. נראה שאלכוהול משבש את קיבולת זיכרון העבודה בוויסות עיכוב התגובתיות. אלכוהול מונע עכבות התנהגותית, אבל רק אצל אנשים עם קיבולת בסיסית נמוכה של זיכרון העבודה. ממצא מעניין זה שהתמריץ לבצע היטב במשימות מדידת זיכרון עבודה תחת השפעת אלכוהול "יש" למעשה השפעה מסוימת על זיכרון העבודה, בכך שהוא מגביר את התוצאות בזמן סריקה מנטלית וזמן תגובה לגירוי, אך לא מצמצם את מספר הטעויות בהשוואה לנבדקים ללא שום תמריץ לתפקד היטב. אפילו שכרות חריפה (ריכוז אלכוהול בדם של 0.08-0.09%) מייצרת ליקוי משמעותי בתהליכי זיכרון העבודה הדורשים אסטרטגיות שינון. זה פחות סביר שאלכוהול יפגום במשימות זיכרון עבודה שאינו מסתמך על זיכרון החזרה או הקשורים לאסטרטגיות שינון. משום כך, זיכרון העבודה רגיש ביותר לגמגום כאשר אדם משתתף במשימות הכוללות זכירה בנוגע לרצפים של משימות ראייה ושמיעה. גיטריסטים, לדוגמה, לא יוכלו לבצע קונצרטים מבלי לאותת על כך שהביצועים שלהם מוגבלים בשל שכרות, ואילו בכדורסל המקצועי, בו מעורב פחות רצף כבד של פעילות זיכרון עבודה, הבעיה עשויה להיות מוסתרת מהסביבה במשך תקופה ארוכה. רון ארטסט (שחקן כדורסל בלוס אנג'לס לייקרס בליגת NBA) שהודה בראיון ל-Sporting News ששתה לשוכרה במהלך המחצית בימים הראשונים של הקריירה שלו ושהייתה לכך השפעה מועטה בלבד, אם בכלל על זיכרון העבודה. המאמן שלו לשעבר, פראן פרסצ'ילה, הופתע ואמר שארטסט תמיד היה מגיע מוכן לאימונים, במצב רוח המתאים והיה כולו מחויב למשחק. הוא הוסיף שבקבוצה לא ידעו שיש לו בעיה של אלכוהול.
בטווח הארוך.
הראו שלאלכוהול יש השפעה מסוימת לטווח ארוך על זיכרון העבודה. הממצאים הראו כי על מנת שזיכרון העבודה יושפע באופן משמעותי, לטווח ארוך, על השתייה הכבדה להיות מתמשכת על פני תקופת זמן ארוכה, כמות של עד משקה אחד ביום אינה פוגעת בתפקוד הקוגניטיבי, ויכולה למעשה לצמצם את הסיכון של ירידה בקוגניטיביות. יתר על כן, אלכוהוליזם כרוני מזוהה עם ליקוי בתשומת לב חזותית בזיכרון עבודה. לפיכך, לאלכוהוליסטים יש יכולת מופחתת, אך לא בהכרח "חוסר יכולת", לבצע את המשימות, הנחשבות כנשלטות על ידי אזורים של קליפת המוח הקדם-מצחית. אמנם זה לא צריך להפתיע שאלכוהוליזם כרוני, מתקשר לירידה בתפקוד הקוגניטיבי לרבות זיכרון העבודה. ממצא מפתיע אחד הוא שלא רק רמות מתונות של צריכת אלכוהול במהלך ההריון הראו השפעה שלילית על זיכרון העבודה של הילד, כאשר נבדקו בגיל 7.5 שנים, אלא שזיכרון העבודה הוא אולי ההיבט החשוב הדורש תשומת הלב, בהיותו מושפע לרעה על ידי חשיפה טרום הלידה לאלכוהול.
זיכרון פרוספקטיבי.
"זיכרון פרוספקטיבי" כרוך בזכירה לבצע פעולה ייעודית בעתיד ללא תזכורת מפורשת. אלכוהול נמצא כפוגם ביכולת הזאת. משתמשים כרוניים כבדים באלכוהול מדווחים באופן משמעותי יותר על שכחה פרוספקטיבית בהשוואה לקבוצות ביקורת שהם צרכני אלכוהול במינון נמוך או כאלה שאינם צורכים אלכוהול בכלל. שאלון המעריך זיכרון פרוספקטיבי לטווח קצר, זיכרון אפיזודי פרוספקטיבי לטווח ארוך וזיכרון, פנימי מכוון זיכרון פרוספקטיבי. צרכני אלכוהול כרוניים כבדים דיווחו באופן משמעותי יותר כשלים עבור כל שלושת ההיבטים של זיכרון פרוספקטיבי. אנשים שדיווחו, שימוש כבד באלכוהול מדווחים ב 24% יותר קשיים עם זיכרון פרוספקטיבי, מאשר כאלו שדיווחו כי הם שותי אלכוהול קלים בלבד, כמו כן דיווחו ב-30% יותר קשיים מאשר כאלו אשר שדווחו כיאינם שותים כלל. את ההשפעות של אלכוהול על זיכרון פרוספקטיבי ניתן גם להעריך במעבדה על ידי הדמיית זיכרון פרוספקטיבי במשימות פרטניות בחיי היום יום. ביצועיהם של אנשים שקיבלו 0.6 גרם אלכוהול לקילוגרם לפני ביצוע משימות זיכרון פרוספקטיבי גרועים באופן משמעותי יותר מאשר קבוצת ביקורת שקיבלה פלצבו. אלכוהול עלול לגרום נזק לאזורים הפרונטליים והפרפרונטליים של המוח, דבר זה עשוי להיות אחראי על ליקויי ביצוע עם זיכרון פרוספקטיבי מאחר שקיים מתאם גבוה עם פעילות ביצועית פרונטלית.
בתרבות הפופולרית.