סו לבסוף עוזבת את פילוטסון למען ג'וד. בעלה, שאוהב אותה, מסכים ומציע לה תמיכה כלכלית אך היא מסרבת ומבקשת ממנו שיתגרש ממנה. פילוטסון מרגיש שזהו חטא להשאיר את סו יחד איתו, בשל אהבתם החזקה של שני הדודנים ולכן מסכים לדרישותיה. ג'וד וסו גרים זמן מה ביחד אך לא מממשים את אהבתם בגלל פחדיה של סו. בנוסף שניהם מפחדים להינשא, מכיוון שלמשפחתם יש היסטוריה טראגית בכל הנוגע לנישואין, הם חוששים שמסמכים שיציגו התחייבות לאהוב אחד את השני עלולים רק להרוס את אהבתם. לבסוף, ג'וד מצליח לשכנע את סו לקיים יחסי מין ונולדים להם ילדים. בנוסף, לפני הולדת ילדיהם, ג'וד מקבל מכתב מארבלה. ארבלה גילתה שהיא בהריון, לאחר שנטשה את ג'וד ושהילד הוא ממנו, היא מבקשת מג'וד ליטול עליו משמורת. ג'וד וסו מקבלים את הילד ללא היסוסים, וכאשר הוא מגיע הם מבחינים בבגרות מסוימת במבטו, ג'וד קורא לו על שמו, אך כינויו המקובל לכל אורך הספר הוא אבא-זמן הקטן.
סו וג'וד מוחרמים חברתית מפני שהם גרים ביחד מבלי להיות נשואים, בעיקר לאחר שילדיהם נולדים. מעסיקיו של ג'וד מפטרים אותו ובעלי הבית בו גרו מגרשים אותם. ג'וד וסו נקלעים לקשיים רבים, כלכליים וחברתיים, אווירת הדיכאון שוררת בבית וסו, מבלי להבחין, מדברת על בעיותיהם עם אבא-זמן הקטן וגורמת לו לחשוב (בלי כוונה), שהוא והילדים הם נטל נוסף ומיותר. יום אחד לאחר שג'וד וסו חוזרים לביתם הם מזדעזעים לגלות שאבא-זמן הקטן חנק את שני אחיו ותלה את עצמו. הוא השאיר אחריו פתק ובו כתב: "זה מפני שאנו רבים מדי".
המשבר המזעזע מוביל את סו לרגשות אשם דתיים ומוציא אותה לאט מדעתה. סו מחליטה לחזור לפילוטסון ולעזוב את ג'וד בגלל רגשות האשם שלה, היא טוענת שכל זה הוא עונש מאלוהים על כך שנטשה את בעלה ולמרות שהיא נגעלת מהמחשבה על קיום יחסים עמו היא מחליטה "לכפר" כביכול על חטאיה. ג'וד מולך שולל פעם שנייה על ידי ארבלה, ובלילה של שיכרות לאחר ביקור עצוב אצל סו בגשם והתעמתות איתה בפעם האחרונה, הוא מתחתן שנית עם ארבלה. בעקבות הביקור אצל סו בגשם, ג'וד חלה ונשכב במיטתו למשך מספר ימים, עד למותו. בסוף הספר הוא בודד. אפילו אשתו הגסה לא נכחה ליד מיטתו ובמקום זאת חיזרה אחרי הדוקטור בעיר.
ביקורות.
הספר נקרא "ג'וד הדוחה" על ידי מבקר אחד לפחות, הוא קיבל ביקורות שערורייתיות בשל הנושאים השערורייתיים לתקופה והאווירה הדיכאונית והפסימית בספר. לאחר ג'וד הפסיק הרדי לכתוב רומנים, אחת הסיבות הייתה הביקורות הקשות ש"ג'וד האלמוני" קיבל. הוא הקדיש את שאר חייו לכתיבת שירה בלבד.
ג'וד התפרסם לראשונה בשם "השוטה" ו"הלבבות מורדים" בהוצאות של המגזין החודשי הרפר באמריקה ובאירופה. מדצמבר 1894 ועד נובמבר 1895 . בהוצאות היו שינויים רבים בשל התעקשות העורך, הוא טען שזה היה בשל סיבות מוסריות.
ד.ה. לורנס, מעריץ של הרדי, היה מבולבל מאופיה של סו וניסה לנתח אותה בחיבורו המפורסם "לימוד על תומאס הרדי".
סרטים, עיבודים לטלוויזיה ושירים.
יש מספר סרטים ושירים על פי הספר:
תרגומים לעברית.
הרומן תורגם פעמיים לעברית, ב-1960 יצא תרגום של א"ד שפיר בהוצאת הקיבוץ המאוחד. תרגום שני של עודד פלד יצא בשנת 2002 בהוצאת כרמל עם איורים מאת יוסל ברגנר‬.
זוויות משלימות לזווית ישרה
מגרה
אקליפטוס לימוני
אקליפטוס לימוני (שם מדעי: "Corymbia citriodora", לעיתים גם "Eucalyptus citriodora") הוא מין בסוג אקליפטוס. זהו עץ גבוה, המסוגל להגיע עד לגובה של 50 מטרים, ומקורו באזורים הממוזגים והטרופיים של אוסטרליה. מאפיינו המרכזי הוא ריח הלימון הנידף מעליו.
שיוך טקסונומי ואטימולוגיה.
מאז שנת 1867 הוגדרו כל מיני העצים דמויי האקליפטוס תחת הסוג הטקסונומי "אקליפטוס". מחקר מולקולרי וגנטי שנערך באמצע שנות ה-90 הוכיח כי מינים רבים שהוגדרו עד אז כמיני אקליפטוס שייכים בעצם לסוג טקסונומי חדש, הנקרא קורימביה ("Corymbia"). סוג זה, כמו גם הסוג אנגופורה ("Angophora"), קרוב מאוד מבחינת מאפייניו לאקליפטוס, ולעיתים לא ניתן לקבוע במדויק לאיזה מהסוגים שייך מין מסוים. עד היום, זוכים המינים משלושת הסוגים הללו לכינוי "אקליפטוס", ולדעת חוקרים רבים אין בכך מן הטעות. כתוצאה מכך, שמו של המין בעברית נותר עדיין "אקליפטוס לימוני", וכך גם בשפות אחרות. כמו כן, השם המדעי הרשמי, "Corymbia citriodora", מוחלף פעמים רבות בשם "Eucalyptus citriodora". בתרגום חופשי לעברית, פירוש השם citriodora הוא "ריח לימוני".
מורפולוגיה.
אקליפטוס לימוני הוא בעל קליפה חלקה ולעיתים מעט "מנומרת", בעלת גוון לבן עד ורוד או נחושתי, ולעיתים מכוסה במעין אבקה. הכותרת שלו היא בעלת עלים צרים במיוחד, אשר מדיפים ניחוח חריף של לימון. כותרת העץ מכילה גם ניצנים בצורת אגס, המסודרים בצבירים של שלושה וממוקמים בנקודת המפגש בין העלה לפטוטרת. פירותיו של העץ הם בצורת אגרטל. פריחת העץ מתרחשת לאורך כל השנה, ותועדו פריחות בחודשים ינואר, אפריל, מאי, יוני, יולי, אוגוסט, אוקטובר ודצמבר.
תפוצה.
הקרקע המיטבית עבור האקליפטוס הלימוני היא אדמה עשירה ברקבובית, והוא נפוץ בשטחים מיוערים ויבשים, בדרך כלל באזורים הרריים. התפוצה הטבעית של העץ היא מקווינסלנד ודרומה עד קופס הארבור שבניו סאות' ויילס. הוא ניטע על ידי האדם גם באזורים הפרבריים של ניו סאות' ויילס ושל ויקטוריה. אחד העצים, הממוקם בשמורת טבע בעיר מורבין (Moorabbin) שבמדינת ויקטוריה, נכלל על ידי החברה להגנת הטבע האוסטרלית ברשימת "העצים החשובים" באוסטרליה. כמו כן, בעיר פרת' מצויה שדרה מפורסמת של עצי אקליפטוס לימוני.
בישראל.
בישראל, בה נפוץ בעיקר המין אקליפטוס המקור, כמעט ולא קיימים פרטים של האקליפטוס הלימוני. אחד הפרטים המוכרים ביותר בישראל נמצא בעיר פתח תקווה וממוקם ברחוב שפירא 8, בצמוד לבית משפחת ימיני (שפירא 10) בקרבת ביתו של זקן השומרים אברהם שפירא. גילו של העץ, המוערך כאחד מהעצים הוותיקים בישראל, הוא כ-100 שנה. גובהו כ-35 מטרים, קוטר הכותרת שלו הוא כ-25 מטרים והיקף גזעו הלבן הוא כ-6 מטרים. העץ זכה לגידור ולשילוט מוסדר על ידי עיריית פתח תקווה.
בשימוש האדם.
האקליפטוס הלימוני משמש הן לתעשיית קורות העץ והן לייצור דבש. כמו כן, זהו עץ פופולרי בתרבות הגינון באוסטרליה ומחוצה לה. השמן האתרי המופק מן העץ, בעיקר בברזיל ובסין, מכיל ריכוז גבוה של ציטרונלל, ומשמש כדוחה חרקים, כרכיב בתעשיית הבשמים וכן לשימושים נטורופתיים.
אולימפיאדת הנכים היידלברג (1972)
אולימפיאדת הנכים הרביעית בשנת 1972 התקיימה בהיידלברג שבגרמניה המערבית. בתחרויות האולימפיאדה השתתפו לראשונה ספורטאים בעלי לקות ראייה.
באולימפיאדה התקיימו תחרויות בעשרה ענפים: אתלטיקה, הטלת חיצים, חץ וקשת, טניס שולחן, כדורת דשא, כדורסל, כדורשער, הרמת משקולות, סיוף בכיסאות גלגלים, סנוקר, ושחייה.
כנרת זמורה ביתן
הילו
הילו (באנגלית: Hilo) היא עיר חוף במזרח האי הוואי שבמדינת הוואי שבארצות הברית. העיר היא היישוב הגדול ביותר באי הוואי והיישוב השני בגודלו במדינת הוואי.
במפקד האוכלוסין של שנת 2000 חיו בעיר כ-40,759 איש. העיר היא גם מרכז המחוז הוואי. העיר ממוקמת ליד שני הרי געש גדולים מאונה לואה ומאונה קיאה. בהילו ממוקמת "אוניברסיטת הוואי שבהילו". בעיר מתקיים גם פסטיבל מריי מונרך לזכר המלך דיוד קאלאקואה. בעיר גם נמצא נמל התעופה הראשי באי - "נמל תעופה בינלאומי הילו".
העיר נפגעה בעבר מספר פעמים מגלי צונאמי. ב-1949 נספו 160 איש כתוצאה מגל שהגיע מכיוון האיים האלאוטיים וב-1960 נספו 61 איש כתוצאה מגל צונאמי שנגרם על ידי רעידת האדמה הגדולה בצ'ילה.
מיינסטרים
מיינסטרים (מאנגלית: Mainstream; בעברית: זרם מרכזי, ולרוב בצורה המיודעת: הזרם המרכזי), היא הנטייה הדומיננטית בכל תחום (מדעי, תרבותי, וכו') במשך תקופת זמן מסוימת של רוב הציבור. לעיתים קרובות מונח זה מתייחס לכל הטרנדים התרבותיים העכשוויים בתחומי האומנויות, המוזיקה, הקולנוע והספרות לעומת התרבויות האלטרנטיביות למיניהן.
בתרבות ובאומנות.
המונח משמש לרוב בהקשר אומנותי כדי לתאר את העבודות אשר הצליחו להגיע בקלות יחסית לציבור נרחב באמצעות עלויות הפקה ושיווק גבוהות. דוגמה טובה לכך היא מוזיקת פופ מיינסטרימית אשר מופקת מראש במטרה למקסם מכירות ורווחים.
סרטי מיינסטרים הם סרטים מסחריים אשר מופצים בקנה מידה נרחב ומוצגים בבתי קולנוע אשר מציגים בעיקר סרטי מיינסטרים מחברות הסרטים העיקריות, במשך התקופה בה כל סרט מופץ לראשונה. סרטים הוליוודים נחשבים בדרך כלל לסרטי מיינסטרים.
במדעי החברה.
המונח נפוץ בפסיכולוגיה ומשמש לתיאור אדם שהתנהגותו ממוצעת ואינו בעל הפרעה נפשית. זיגמונד פרויד הגדיר אדם נורמלי כאדם שחיי האהבה שלו תקינים והוא פרודקטיבי. בסוציולוגיה, הדחף להשתייך למיינסטרים דרך פעולות כמו לחץ חברתי כופה על היחידים בחברה לקבל את מוסכמותיה.
בחינוך.
הבאת תלמידים עם צרכים מיוחדים ושילובם בזרם החינוך המרכזי הן על ידי שילוב בכיתות רגילות והן על ידי הקצאת כיתות ייחודיות לתלמידים עם צרכים דומים. עקרון השילוב של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל מדגיש את זכותם לחוות חיים רגילים, ללמוד בבית ספר הקרוב למקום מגוריהם ולקבל השכלה בסביבה הכי פחות מגבילה.
ולופארק (לונדון)
הוולופארק (באנגלית: Velopark) הוא ולודרום, מתקן ספורט למרוצי אופניים שהוקם בלייטון שברובע ניוהאם במזרח לונדון, בירת הממלכה המאוחדת, כחלק ממתקני הפארק האולימפי שנבנו למשחקים האולימפיים של 2012. מתקן זה הוא אחד מחמשת המתקנים הקבועים העיקריים שנבנו עבור האולימפיאדה.
תיאור המבנה והקמתו.