מספיה נבנתה במספנות טאראנטו ב-1952, יחד עם אונייה תאומה, "אנוטריה" (Enotria). האוניות נבנו עבור חברת "אדריאטיקה" מוונציה והפליגו במסלול שבועי שחיבר את צפון איטליה (טריאסטה, ונציה), דרום איטליה (בארי, ברינדיזי), פיראוס, קפריסין וחיפה. שמה של מספיה שונה ב-1975 ל"זאמזאם" (Zamzam) וב-1993 נמחקה מהספרים.
בינואר 1973, בפמגוסטה, משטרת קפריסין, בליווי סוכנים ישראלים, הורידה מסיפוני מספיה ארבעה מפליגים בעלי דרכונים אפגניים. הארבעה, שהיו חשודים כחברים בספטמבר השחור, שתכננו לבצע מעשי חבלה בחיפה, טסו לביירות. בעקבות הפרשה הוגברה ערנות שלטונות הביטחון באיטליה, שם עלו לאוניה ה"אפגניסטנים" ונערכו בדיקות נוסעים גם בספינה התאומה, "אנוטריה".
קישורים חיצוניים.
בשנת 1956 הגיעו באוניה בהפלגה מפיראוס משפחות שיצאו בחופזה ממצרים ערב מבצע קדש ונדדו באירופה
Passenger / cargo ship Messapia in Marseille
יהושע מהורודנה
חיים גדליה צימבליסט
הרב חיים גדליה צימבליסט (ה'תר"ץ, 1930 – ח' בתמוז תשפ"ב, 7 ביולי 2022) היה רב ליטאי ישראלי ודיין בבית הדין הרבני הגדול.
ביוגרפיה.
נולד במינסק, בנו של מרדכי סנדר ונכדו של הרב יהושע צימבליסט מהורודנה. בשנת 1936 עלה עם הוריו לישראל והם התיישבו בשכונת בתי נייטין ירושלים. למד בישיבת חברון, בין היתר בחברותא עם הרב נח שימנוביץ, שהחשיבו לרבו. בשנת ה'תשי"א החל ללמוד בחברותא עם הרב יחזקאל אברמסקי. בהיותו בחור, זכה בפרס משרד הדתות (תשי"ב, 1952) שחולק ל-18 "עילויי הישיבות" באמצע שנות ה-50 נישא לוורה, בתו של הרב יעקב מאיר פומרנץ שהיה רב בברוק, פולין ובארצות הברית, ומתלמידי החפץ חיים.
בין השנים ה'תשי"ז–ה'תש"ך למד בכולל שע"י "מכון הארי פישל" בבית המדרש לדיינים, וערך שימוש חכמים אצל הרב יוסף שלום אלישיב שהיה אז דיין בבית הדין הרבני הגדול ואצל הרב מנחם מאיר ציוני, אב בית דין תל אביב.
בשנות השישים התגורר בארצות הברית. עם שובו לישראל התמנה בשנת ה'תשכ"ו לדיין בבית הדין הרבני באשדוד ולאחר מכן בתל אביב, ובאמצע שנות השבעים התמנה לאב בית-הדין. היה מראשי בית המדרש לדיינות "שבט מיהודה" בתל אביב. בשנים תשנ"ז-תש"ס (מועד פרישתו לגמלאות) היה דיין בבית הדין הרבני הגדול. בשנת תשנ"ט התמנה על ידי הרב יוסף שלום אלישיב לבורר המרכזי בפרשת השליטה בישיבת פוניבז'.
הרב צימבליסט ההדיר והוציא לאור את חיבורי הרשב"א "תורת הבית" ו"עבודת הקודש" עם הערות ופירושים. כמו כן הוציא "קובץ ראשונים" על מסכת ביצה ו"חידושי ראשונים" על מסכת חולין.
התגורר בתל אביב ושימש כרבו של בית הכנסת "מגורים" במרכז העיר. בנוסף לשיעורי הדף היומי ומשנה ברורה שהוא מסר בבית מדרשו, הוא לימד גם שיעורי הלכה בישיבת מעלה אליהו בעיר.
חיים אישיים.
רעייתו ד"ר ורה צימבליסט, הייתה הפסיכולוגית הראשית של היחידה לפסיכיאטריה של הילד המתבגר בבית החולים שיבא. היא נפטרה בשנת ה'תשע"ז, 2017.
בתם, הדסה רוטנברג, אף היא פסיכולוגית. מתגוררת בירושלים בשכונת הר נוף.
נפטר בח' בתמוז תשפ"ב, 7 ביולי 2022.
חיים צימבליסט
בייניש פינקל
קראקינג
צימבליסט
צימבליסט הוא שם משפחה יהודי.
אגילר
אגילר או אגילאר הוא שם משפחה.
אגילאר
לאודר
דונצק (פירושונים)
אירועי מלחמת לבנון השנייה
מלחמת לבנון השנייה החלה ב־12 ביולי 2006 בפעולת חזבאללה, שכללה חטיפת שני חיילי צה"ל והריגת שלושה. בעקבות החטיפה פתח צה"ל למחרת ב-13 ביולי ב"מבצע שכר הולם" (לאחר מכן שונה שמו ל"מבצע שינוי כיוון") כנגד חזבאללה בלבנון. המשבר התפתח להתקפה כוללת של ישראל על יעדים בכלל שטח לבנון, ומנגד ירי מסיבי של חזבאללה על כל צפון ישראל. הלחימה נמשכה 34 יום, עד להפסקת האש ב-14 באוגוסט, ובסופה התקבע שמה בישראל כ"מלחמת לבנון השנייה".
בערך הזה מפורטים שלבי המבצע, מתקפות הטילים על ישראל והמהלכים הדיפלומטיים שנלוו אליהם, בסקירה כרונולוגית על פי ימים.
תקציר השלבים העיקרים במלחמה.
שלב א' - פתיחה: 12 ביולי.
12 ביולי.
בבוקר ה־12 ביולי, סמוך לשעה 09:00 בבוקר, תקף החזבאללה בפצצות מרגמה ורקטות את יישובי הצפון. בתקיפה נפצעו 11 חיילים ואזרחים ישראלים, חלקם במצב קשה.
בשעה 09:05, חוליה של חזבאללה פרצה את גדר המערכת באזור זרעית, חדרה לשטח ישראל ותקפה בטילי נ"ט ובנשק קל שני כלי רכב צבאיים מסוג האמר שהיו בסיור על קו הגבול, הרגה שלושה חיילי צה"ל שהיו בהם, וחטפה שני חיילי מילואים - אהוד גולדווסר ואלדד רגב. החוליה נסוגה לשטח לבנון עם שני החטופים. טנק צה"לי שנכנס ללבנון במטרה לאתר את החטופים, עלה על מטען גחון וארבעת אנשי צוותו נהרגו. בעת שמירה על גופות הרוגי הטנק, נהרג חייל נוסף מרסיס פצצת מרגמה.
בכך נפתחה מחדש חזית הצפון וצה"ל מצא את עצמו נלחם במקביל בשתי חזיתות: האחת ברצועת עזה (מבצע גשמי קיץ), והשנייה בצפון הארץ, בגבול עם לבנון. לזמן קצר עלתה יוזמה להקמת ממשלת אחדות לאומית בנוסח שקדם למלחמת ששת הימים, אך ההצעה ירדה מסדר היום תוך שעות ספורות. לאחר זמן ארוך שרצועת עזה הייתה בכותרות, החזית הצפונית הפכה מרכזית יותר בסיקור התקשורתי, בישראל ומחוצה לה.
במהלך היום הראשון של התקפת חזבאללה, לפני ההתחלה הרשמית של "מבצע שכר הולם", תקף צה"ל מעל ל־36 יעדים בדרום לבנון, בעיקר עמדות חזבאללה וצירי גישה מרכזיים.
שגריר ישראל באו"ם, דני גילרמן, הודיע כי פעולת חזבאללה משמעותה היא הכרזת מלחמה של לבנון על ישראל. בישיבת ממשלה שנערכה ב־12 ביולי בלילה הוחלט לאשר מתקפה נגד חזבאללה והפצצת יעדים בעומק לבנון. כמו כן, נבחרו צוות שרים, הכולל את ראש הממשלה אהוד אולמרט ושישה שרים נוספים, בהם שר הביטחון עמיר פרץ כקבינט לניהול המבצע.
שלב ב' - בליץ אווירי: 13 - 18 ביולי.
13 ביולי.
ב־13 ביולי תקף חיל האוויר עשרות יעדים בלבנון, הכוללים בין השאר את נמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי בביירות, את אל מנאר.
חזבאללה הגיב בירי רקטות גראד 122 מ"מ לעבר יישובי הצפון.
מספר תושבים מהצפון החלו לעזוב את בתיהם ולעבור ליישובים במרכז. גם בביירות, חלה עזיבה המונית של תושבים צפונה.
בשעות הערב דווח על נפילת רקטות מדגם פג'ר גם בשכונת סטלה מאריס בעיר חיפה.
בעקבות הירי על חיפה פרסם חיל האוויר כרוזים בביירות הקוראים לאזרחים להתרחק ממבנים השייכים לחזבאללה מכיוון שחיל האוויר עומד לתקוף מבנים אלו. מאוחר יותר באותו לילה תקף חיל האוויר מבנים של חזבאללה בדרום ביירות.
14 ביולי.
ב-14 ביולי הותקפו בין השאר יעדים על כביש ביירות-דמשק, נמל התעופה הבינלאומי בביירות, גשרים, מאגרי דלק ובסיס טילים נגד טנקים.
כתוצאה מהפצצת מאגר דלק המשמש תחנת כוח כ-23 ק"מ דרומית לביירות, נשפכו לים התיכון כ-15,000 טון דלק, שזיהם רצועת חוף באורך של כ-150 ק"מ בלבנון וסוריה.
כמו כן, הופצץ וקרס מטה חזבאללה באזור ביר חסן אשר במעוז השיעי בביירות. צה"ל המשיך בתקיפות גם בלילה, נפגעו מתקני גז ליד הכפר ראס אל-עין בדרום לבנון וגשר דאמור, שבהם גם נפגעו אזרחים לבנונים ופועלים סורים.
בתגובה שיגר חזבאללה מטח של רקטות על יישובי הצפון ממנו נפצעו ונהרגו מספר אזרחים ישראלים.
בשידור ישיר, הכריז נסראללה על פגיעה בסטי"ל ישראלי. צה"ל דיווח תחילה כי אין נפגעים בסטי"ל, אך לאחר מכן אישר כי בשעה 20:30, נפגע הסטי"ל אח"י "חנית" של חיל הים הישראלי מול חופי ביירות, בידי טיל נגד ספינות מתוצרת איראנית מדגם C-802 הסיני. כתוצאה מן הירי נהרגו ארבעה חיילים ולסטי"ל נגרם נזק כבד. לאחר מכן התגלה כי מערכות ההגנה של הסטי"ל לא הופעלו. נציגי הצבא האיראני הכחישו כי הטיל יוצר באיראן.
15 ביולי.
ב-15 ביולי, לראשונה הגיעו הרקטות עד העיר טבריה. בשעות אחר הצהריים הוחלט להציב סוללת טילי פטריוט ליד העיר חיפה. שר הביטחון, עמיר פרץ, הכריז על מצב מיוחד בעורף, המאפשר לרמטכ"ל ולאלופי הפיקוד לתת הוראות, בהתאם להערכות מצב ביטחוניות, למערכות אזרחיות שונות.
בתוך כך המשיך צה"ל לתקוף את מעוז חזבאללה ברובע הדרומי של ביירות בתקיפות האלו פגע חיל האוויר בין השאר, במטהו של המנהיג הרוחני של חזבאללה, השייח' מוחמד חוסיין פדלאללה. ביתו של בכיר נוסף בחזבאללה, חוסיין מוסאווי, בבעלבכ שבצפון בקעת הלבנון הותקף גם כן. בנוסף תקף צה"ל את נמל טריפולי בצפון לבנון.
במקביל תקף צה"ל יעדים רבים בלבנון, ביניהם, בינת ג'בייל וכן את תחנת הטלוויזיה של חזבאללה, אל-מנאר. כמו כן הותקפו מכ"מים של צבא לבנון, שלטענת צה"ל שימשו את חזבאללה לתקיפת הסטי"ל.
בתקיפה אווירית על הכפר מירוואחין נהרגו 15 אנשים בפגיעה בשיירת כלי רכב, רובם נשים וילדים. צה"ל ביקש מהאזרחים לנטוש את הכפר, הסמוך לגבול עם ישראל, עד השעה 6 בערב, אך הפציץ ב-12 בצהריים. המופצצים ניסו להיכנס לעמדת או"ם כדי להינצל, אך חיילי גאנה שאיישו את העמדה סירבו לסייע להם.
בשל הפגיעה של צה"ל בתשתיות הכבישים, היציאה מהערים בלבנון והמעברים ביניהן הפכו לקשים מאוד.
ראש ממשלת לבנון, פואד סניורה, נשא נאום ובו ביקש ממדינות העולם לעזור לו להחזיר את השליטה על דרום מדינתו, וקרא להפסקת אש בין שני הצדדים. מאוחר יותר צוטט "גורם מדיני בכיר בירושלים" שהכריז כי ישראל דוחה את ההצעה להפסקת האש כל עוד לא יפורק חזבאללה מנשקו ולא יוחזרו שני החיילים החטופים.
בלילה בוצע לראשונה בצה"ל ירי מבצעי במשגר רקטות M-270 MLRS "מנתץ" כנגד משגרי רקטות של חזבאללה. גלי צה"ל דיווחו שמירי ה-MLRS נפגעו משגרים רבים.
16 ביולי.
ב-16 ביולי, פיקוד העורף הודיע לכל התושבים בתל אביב וצפונה לגלות עירנות. סוללות פטריוט הוצבו באזור צפת.