מונח זה מציין בעיקר את כתרי הממלכה המאוחדת (ובממלכות שקדמו לה היסטורית - אנגליה ובריטניה הגדולה) בה משמש כתר נפרד לטקס ההכתרה, וכתר נפרד לטקס פתיחת הפרלמנט הנערך מדי שנה. הכתר בו נעשה שימוש מדי שנה נקרא "הכתר הממלכתי" (באנגלית: State Crown). הכתר הממלכתי הראשון היה כיתרו של המלך צ'ארלס השני - כתר זה לא שרד עד ימינו. הכתר הממלכתי הקדום ביותר ששרד היה כתרו של ג'ורג' הראשון, המהווה כיום חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.
מאפיינים.
בניגוד לכתר הכתרה בו נעשה שימוש לעיתים נדירות (אחת לכמה עשרות שנים), בכתר הממלכתי נעשה שימוש מספר פעמים בשנה. בשל כך נתון הכתר הממלכתי לשחיקה רבה יותר, וזקוק לתיקונים ולשיפוץ פעמים תכופות יותר. כמו כן, הכתר הממלכתי מעוטר פחות מכתר ההכתרה. הסיבה לכך היא בעבר נהגו לשבץ את כתר ההכתרה באבנים יקרות ויהלומים מושכרים, ואלה הושבו למשכירים בתום הטקס. הכתר הממלכתי לעומתו שובץ דרך קבע ביהלומים ואבנים יקרות השייכים לאוצר ממלכה, ולכן מספרם מועט יותר.
חצי קשת
חצי קשת (באנגלית: half-arch) היא רצועת מתכת (בדרך כלל עשויה זהב, כסף או פלטינה) המעוטרת לרוב באבנים יקרות ויהלומים המחוברת לבסיס הכתר. לרוב חצאי הקשת מתחברים במרכזו של הכתר אל המונד - גלובוס מוזהב או עשוי אבן יקרה שנמצא בחלקו העליון של הכתר (מעליו נמצא לרוב צלב).
מספר חצאי הקשתות.
כתרי הממלכה המאוחדת.
על פי המקובל בממלכה המאוחדת נהוג שכתרי ההכתרה והכתרים הממלכתיים יהיו בעלי ארבעה חצאי קשתות - מאחר שכתרים אלה מנסים להידמות לכתר ההכתרה הרשמי של הממלכה המאוחדת - כתר אדוארד הקדוש. בין הכתרים בעלי ארבע הקשתות ניתן למנות את כתר המלכה אליזבת משנת 1938, הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון, כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי וכתר האימפריה הממלכתי של המלכה ויקטוריה משנת 1838 ושל המלך ג'ורג' השישי משנת 1937. כמו כן בממלכה המאוחדת נהוג שגם כתרי הרעיה יהיו בעלי ארבע קשתות (כגון כתר מרי ממודנה וכתר המלכה אדלייד).
כתר האימפריאלי של הודו שנעשה עבור המלך ג'ורג' החמישי בשנת 1911 עבור הדורבר דלהי יוצא דופן ובו שמונה חצאי קשתות - מספר כפול מהמקובל.
כתרי נסיך ויילס הם לרוב בעלי קשת אחת שלמה (ולא שני חצאי קשתות כפי שסוברים בטעות) - בכתרים אלה המונד מחובר בראש הקשת, ולא מתחבר לחצאי הקשתות השונים, וזאת על פי הוראה שנתן המלך צ'ארלס השני בשנת 1677.
מסורת אירופאית.
הכתרים האירופאים (הצרפתים, הגרמנים והדניים) היו לרוב בעלי שמונה חצאי קשתות. הכתר ההכתרה הצארי הרוסי וכן כתר האימפריה האוסטרית כלל שני חצאי קשתות בלבד, כאשר שני חצאי כיפה מלאות עלו מהכתר במקום שני חצאי הקשתות הנוספים.
צורת חצי הקשת.
ישנן שתי מסורות הנוגעות לצורת חצי הקשת - לפי מסורת אחת, חצי הקשת עולה מבסיס הכתר ואז יורד שוב למרכז הכתר (בו נפגשים חצאי הקשת) - כתר מסוג זה הוא כתר אדוארד הקדוש (כתר ההכתרה של הממלכה המאוחדת). לפי מסורת אחרת, חצאי הקשת שומרים על מישור במרכז הכתר במקום פגישתם, או עולים כלפי מעלה בלבד.
חצאי קשתות מתפרקות.
בחלק מהכתרים ניתן להוריד את חצאי הקשת והמונד וכך נותר רק בסיס הכתר שניתן לחובשו. כתרי המלכה הרעיה בממלכה המאוחדת הם כתרים מסוג זה - ואלכסנדרה מדנמרק, מרי מטק ואליזבת בווס ליון נהגו לחבוש לראשיהן את בסיס הכתר לאחר פירוק הקשתות והמונד. הדבר נעשה לאחר מותו של המונרך, כשהמלכה הרעיה הפסיקה להיות מלכה לצידו של מונרך מכהן והפכה למלכה אם.
ישיבת מיר ברכפלד
חדף מצוי
חדף מצוי (שם מדעי: "Crocidura russula") הוא מין במשפחת החדפיים, השייך לקבוצת אוכלי חרקים.
אורך גופו של החדף המצוי הוא כ-6.5 ס"מ, אורך זנבו כ-5.5 ס"מ ומשקלו כשבעה גרם. עייני החדף קטנות, יש לו אף ארוך ומחודד ושיניו מעטות מאוד. בטבע החדף חי שנה אחת ובשבי עד שלוש שנים. החדף נפוץ בצפון אפריקה ובמערב אירופה. החדף ניזון בעיקר מתולעים ומחרקים. בעונת הרבייה מתחיל הזכר בחיזור אחר הנקבה והריונה נמשך 28 ימים. בכל המלטה הנקבה ממליטה בין שלושה לשבעה גורים. בשנה אחת לכל נקבה יש עד 12 המלטות. הגורים עוזבים את אמם כשהם בני שתיים וחצי שבועות ובגיל שבעה שבועות מגיעים לבגרות מינית.
סרוגים (סדרת טלוויזיה)
סרוגים היא סדרת דרמה ישראלית שבוימה בידי לייזי שפירא ונוצרה במשותף על ידו ועל ידי חוה דיבון. הסדרה הופקה בידי יונתן ארוך ודקלה ברקאי, עורך התסריט הראשי היה יוסי מדמוני. הסדרה שודרה במקור על ידי yes הטלוויזיה בלוויין ולאחר מכן גם בערוץ 2 ובערוץ 10. שלוש עונותיה, בנות 15 פרקים כל אחת, שודרו בין יוני 2008 לינואר 2012. היא זכתה לאחוזי צפייה גבוהים ובחמישה פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
העלילה עסקה בחייה של קבוצת רווקים ורווקות ירושלמים מהמגזר הדתי לאומי בעיקר מהחלק המזרוחניק יותר. מאחר שלא נישאו, הם התקשו להשתלב במסגרות הדתיות הקיימות ותחת זאת הצטרפו לתת-החברה המכונה "הביצה הירושלמית" בקטמון וסביבתה, המורכבת מאנשים דומים להם. הסדרה הציגה נקודות חיכוך שונות בחברה הדתית-לאומית – רווקות מאוחרת, בעיות שונות בחיי הנישואין, הומוסקסואליות, יציאה בשאלה ועוד – ועוררה הד ציבורי גדול במגזר הדתי.
עלילה.
עונה ראשונה.
יפעת והודיה, חברות בנות שלושים שלמדו בעבר באולפנה, הן שותפות לדירה בקטמון. נתי, חבר ילדות של יפעת, שוכר דירה עם אמיר, שהתגרש לאחר נישואים קצרים. חברה נוספת שמצטרפת אליהם היא רעות, רואת חשבון מצליחה. החמישה מתיידדים ומבלים ביחד את ערבי שבת על מנת להתגבר על בדידותם האישית ב"ביצה".
אהבתה הישנה של יפעת אל נתי מתעוררת, אך הוא בוחר להתעלם ממנה. הודיה פוגשת את ד"ר אברי החילוני (חוקר ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית), ומסתירה ממנו את היותה דתייה. אמיר פוגש את אלישבע, אחותה הצעירה של רעות, אך הם נפרדים כשהיא מגלה שהוא גרוש. רעות מעוניינת לעלות לתורה במניין נשים, ומשכנעת את יוחאי, השמרן, ללמד אותה את ההפטרה, וזה מתאהב בה. הוא מנשק אותה במפתיע ומציע לה נישואין מיד אחר-כך, אך היא מעדיפה להמשיך לצאת איתו, כדי להכירו טוב יותר. במקביל, היא יוצאת עם אחר. אמיר פוגש את גרושתו נעמה, ומתוך בדידותם הם מקיימים יחסי אישות ונאלצים להתגרש מחדש בגט לחומרא.
לבסוף מתוודה יפעת בפני נתי על אהבתה אליו. תחילה נראה שהוא נעתר, אך כבר למחרת הוא נעלם. סודה של הודיה מעיק על היחסים בינה ובין אברי, והיא מחללת שבת לראשונה בחייה ונוסעת עמו לים, שם היא מספרת לו את האמת. יפעת עוברת לגור בהתנחלות המבודדת "מעלה אלישע" (במציאות - נופי פרת). נתי מתחיל לחשוש למות לבד, בעקבות פטירת מכר (רווק) שלו. הודיה טובלת במרמה במקווה כדי שתוכל לקיים יחסי מין עם אברי, אך נרתעת לבסוף ומחליטה להיפרד ממנו, משום שהפערים הדתיים ביניהם גדולים מדי. יוחאי מתחיל להתעניין בכסף בעקבות היכרותו עם רעות, וזו מתרחקת ממנו.
אמיר מתאהב ביפעת, והם מתחברים בהדרגה. נתי יוצא עם ניצן העשירה והשתלטנית, אך נרתע מאופיה ועוזב אותה. אמונתה של הודיה ממשיכה להתערער לאחר שהיא פוגשת אחיינית שפונתה בהתנתקות ואת דב אלבוים, המחזקים את הספקות שמפעמים בתוכה. היא מצהירה בפני יפעת על כוונתה לצאת בשאלה. אמיר מתוודה בפני יפעת על יחסי המין עם גרושתו והגירושים בפעם השנייה. היא כועסת ומבקשת שילך. במקביל נתי בא להודיע ליפעת, שהוא אוהב אותה, והיא משליכה גם אותו ממנה והלאה. אמיר ונתי מתגוששים בגלל הבגידה של נתי, אך משלימים. יפעת מחליטה לבסוף לחזור לירושלים, ולאפשר להודיה לגור עימה. בסוף העונה רעות מודיעה ליוחאי שלא תינשא לו, מתפטרת מעבודתה ויוצאת למסע ארוך בהודו.
עונה שנייה.
העונה השנייה נפתחת עם חתונתם של יפעת ואמיר. במהלך העונה יתברר להם שחיי הנישואין טומנים בחובם התמודדויות. בין השאר הם מתמודדים עם קושי להביא ילדים ועקרות הלכתית.
נתי מתאבל על מות אמו, ומתקרב אל אחיו הצעיר, רועי. האחים, שלא הסתדרו עד כה, מוצאים את עצמם שותפים שלא מרצון. הדברים מסתבכים כשרעות, ידידתו של נתי, מתאהבת ברועי, בעוד הלה נאבק בזהותו כהומו ואינו מצליח לחוש כלפיה רגשות רומנטיים. נתי עצמו מתאהב בדפנה, גרושה ואם לילד בן עשר העובדת בבית החולים כליצנית רפואית.
הודיה חיה בעולם החילוני, עובדת כמלצרית בבר, ופוגשת שם את אסף, דתי לשעבר שממלצר איתה. הקשר ביניהם מסתיים כשהוא חוזר בתשובה. אביהם של נתי ורועי מתחיל לצאת עם אלמנה מבוגרת, למורת רוחם, ומחליט להתחתן עמה.
עונה שלישית.
בתחילת העונה רועי מתחתן עם רבקי החרדית. נתי מתגורר עם שותף חדש, עזריה בן עטר - משורר דתי אלכוהוליסט, אגוצנטרי ומסורבל. נתי מתאהב בתהילה, ארוסתו לשעבר, שנדרה שלא תצא עם אחר עד שעזריה ימצא אהבה חדשה. נתי מנסה לשדך בינו לבין רעות כדי שתהילה תיעתר לו. אמיר מתפטר מעבודתו לאחר שהמנהלת לא הסכימה להעביר אותו לתפקיד רב האולפנה. הוא מתקבל כשליח הסוכנות לחו"ל, אך דוחה את המשרה מחשש שאשתו ההרה, שהסכימה לתוכניתו באי-רצון, לא תהיה מאושרת. רעות מסדרת לו עבודה כפקיד קבלה במשרד שלה. לבסוף, הוא מקבל מלגה ללימודים בכולל עם הוצאות מחיה. יפעת מצטרפת למשרד יחסי ציבור חרדי.
הודיה עובדת כמורה באולפנה ומתקשה לחנך את התלמידות לדרך שאינה חיה לפיה. היא פוגשת את אברי ונשברת כשהוא מודיע לה על אירוסיו. הוא מתקשר אליה במפתיע ואומר לה שביטל את הכל ושהוא רוצה בה. הם מתכננים להתחתן, אך הודיה מתחרטת ועוזבת אותו שוב.