במהלך חייה פרסמה שפיק 16 ספרים, 4 מהם בנושאים על הפמיניזם, רומן אחד, ספרי שירה, וספר אוטוביוגרפי. בנוסף יש לה שני ספרים מתורגמים, לרבות תרגום הקוראן לצרפתית ואנגלית. היא חיברה שירה בצרפתית וכתבה פרוזה בשם: תפילת הודיה או אברה איזיס. שפיק ערכה שלושה ירחונים לנשים,"האישה החדשה " (المراة الجديدة), "בנת א-ניל" (بنت النيل)ו" כתכות"(كتكوت) עיתון לילדים בשנת 1964.
בורורי
בורורי (Bururi) היא עיר הבירה של מחוז בורורי שבדרום בורונדי. נכון לשנת 2012 אוכלוסיית העיר מונה 20,764 תושבים. ב-29 באפריל 1972 התרחש בעיר טבח בו חמושים מבני ההוטו ביצעו הפיכה, הדיחו את אנשי משטרו של הנשיא מיקומברו מבני הטוטסי והכריזו על הקמת רפובליקה חדשה. שבוע לאחר מכן דוכאה ההפיכה על ידי כוחות צבא בורונדי. בחודשים לאחר מכן בוצע טבח בקרב בני ההוטו.
מרילין וורינג
מרילין וורינג (באנגלית: Marilyn Joy Waring; נולדה ב-7 באוקטובר 1952) היא פעילה למען זכויות הנשים מניו זילנד. וורינג נודעה כפמיניסטית, פוליטיקאית, סופרת ואשת אקדמיה ופעילה לזכויות נשים וסוגיות סביבתיות. וורינג נודעה בעיקר כאחת ממייסדות הכלכלה הפמיניסטית.
ביוגרפיה.
וורינג, חברה במפלגה הלאומית השמרנית של ניו זילנד, הפכה בשנת 1975, בהיותה בת 23, לחברת הפרלמנט הצעירה ביותר בתולדות ניו זילנד והאישה היחידה בממשלה. כחברת פרלמנט היא שמשה במספר תפקידים וביניהם חברה בוועדת הפיקוח ופירוק הנשק. היא הייתה האישה היחידה בשדולה הממשלתית. וורינג זירזה את הבחירות הכלליות בניו זילנד בשנת 1984 כאשר איימה להצביע בעד החקיקה האנטי-גרעינית הניו זילנדית הנתמכת על ידי האופוזיציה. זוהי יוזמה שהובילה לקריאת ראש הממשלה, רוברט מולדון, לקיום בחירות חפוזות. מהלך זה הוביל לחקיקה כנגד נשק גרעיני, על ידי ממשלת הלייבור החדשה, חקיקה שהפכה לאחת מאבני היסוד של מדיניות החוץ של ניו זילנד.
עם עזיבת תחום הפוליטיקה, וורינג רכשה תואר דוקטור בכלכלה פוליטית (1989). ספרה הראשון, "אילו נשים היו נחשבות" (If Women Counted), הוא למעשה ניתוח פמיניסטי של הכלכלה המודרנית,אשר הטיעון הבסיסי שלו הוא שעבודתן של נשים, וערכו של הטבע, אינם נלקחים בחשבון. חלק הארי של עבודת הייצור והשעתוק (הרבייה) של הנשים, הופכת מחצית העולם לבלתי נראית.
החל מ-2006 כיהנה וורינג כפרופסורית למדיניות ציבורית באוניברסיטה הטכנולוגית של אוקלנד (Auckland University of Technology - AUT) באוקלנד, אשר מתמקד בממשל ומדיניות ציבורית, כלכלה פוליטית, ניתוח מגדרי וזכויות אדם. וורינג הייתה חברה באוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ראטגרס ושמשה כחברה במועצת המנהלים של בנק הרזרבות של ניו זילנד. במסגרת תפקידיה השונים עסקה רבות בפיתוח בינלאומי במסגרות שונות ובכללן האו"ם.
חייה ועבודתה של וורינג היו השראה לרבים בתחום הפמיניזם בכלל והכלכלה הפמיניסטית בפרט ואף הסרט: "מי סופר – מרילין וורינג על מגדר, שקרים וכלכלה גלובלית" שזכה באוסקר, נוצר בהשראתה.
וורינג הפכה חברה במסדר ההצטיינות של ניו זילנד ובשנת 2011 היא נכללה ברשימת ה-50 אנשים המשפיעים ביותר, שעתידים לשנות את העולם, של מגזין Wired.
"מרילין וורינג מציגה יכולת חשיבה בהירה ביותר באשר להשלכות הרות האסון של שימוש במדדים כדוגמת תוצר מקומי גולמי כתחליפים ל'קדמה' או 'רווחה' במדינה. בנוסף, היא נתחה כיצד הכלכלה, כפי שהיא נתפסת קונטמפורנית כ'מדע', היא פגומה ביותר, וכיצד היא מניעה החלטות בתחום הגלובליזציה, שנודעות להן השלכות איומות, אם-כי לא מכוונות, על העולם כולו. אנו חייבים להבין כי איננו יכולים להתמודד עם בעיות הקשורות לבריאות הציבור, לסוגיות סביבתיות, לבעיות הקשורות לביטחון המזון (food security), דמוקרטיה וזכויות נשים באופן מבודד ובנפרד זו מזו. שומה עלינו להתייחס לסוגיות הללו כאל מערך של סוגיות המקיימות קשר של תלות וגומלין, וכל מי שמעוניין ליצור שינוי כלשהו במצבם של בני האדם חייב להתייחס לכל הגורמים הללו".
עשייה פוליטית 1975–1984.
ב-1975 זכתה וורינג להיות חברת פרלמנט במפלגה הלאומית של ניו זילנד. הייתה מהנשים הבודדות בפרלמנט ואחת משתיים בלבד בממשלה. לאחר הבחירות של 1978 כיהנה כחברת פרלמנט. עם היבחרה לפרלמנט הקפידה וורינג להתמקד בסוגיות של זכויות אזרח בכלל וזכויות נשים בפרט. במסגרת פעילותה הפוליטית הייתה חברה בוועדת הפיקוח והפרוק של הנשק וכן יושבת ראש הוועדה להוצאות ציבוריות. מינויה כחברה בוועדה זו נחשב להישג ראוי עבור חברת פרלמנט המכהנת שלוש שנים. מולדון, ראש הממשלה, ידע שערכיה ועמדותיה של וורינג בנושאי כלכלה דומים לשלו. וורינג אף שמשה משקיפה בוועדת האו"ם לזכויות נשים מטעם ניו זילנד ויושבת ראש המשלחת של ניו זילנד לוועידת ה-OECD -
The Organisation for Economic Co-operation and Development שנערכה ב-1978 בנושא תפקיד הנשים בכלכלה.
וורינג הציגה לאורך השנים ביקורת על שיטות החשבונאות וחישוב התוצר המקומי הגולמי שלא לוקח בחשבון את עבודתן של נשים. החישוב בו השתמש האו"ם לקח בחשבון תהליכי מלחמה ודליפות נפט כגורם צמיחה בעוד שחינוך, גידול ילדים וניהול משק בית לא נכלל כלל. במהלך זה יצרה וורינג את התשתית לכלכלה פמיניסטית בה עצם קיומן של נשים אפילו בבמה החברתית נלקח בחשבון בחישוב והבנת תהליכי כלכלה עולמיים.
כבר בהיותה חברת פרלמנט פעלה רבות לזכויות ההומואים והלסביות ואף תמכה בגלוי בנישואין של בני אותו מין. בראשית דרכה הפוליטית חשף עיתון מקומי את העדפותיה המיניות. היא זכתה לתמיכה מראש הממשלה שטען שזהו עניין פרטי עם עזיבתה את הפוליטיקה הכריזה וורינג באופן פומבי על זהותה המינית
תרומתה לאקדמיה.
בשנת 1984 עזבה וורינג את הפוליטיקה וחזרה להרצות, כאשר המחקר שלה התמקד ברווחה, זכויות אדם ובגורמים הכלכליים המשפיעים על חקיקה וסיוע. ב-1988 פרסמה את ספרה "If Women Counted".
בשנת 1989 קיבלה תואר דוקטור בכלכלה פוליטית, מטעם אוניברסיטת וויקאטו (University of Waikato) והתזה שכתבה עסקה בשיטת החשבונאות הלאומית של האו"ם
בין השנים 1991–1994 שמשה בתפקיד מרצה בכירה במדיניות ציבורית ובפוליטיקה של זכויות נשים במחלקה הפוליטית של אוניברסיטת וויקאטו בניו זילנד.
במאי 2006 מונתה לפרופסורית למדיניות ציבורית במכון למדיניות ציבורית (Institute for public policy) באוניברסיטה הטכנולוגית של אוקלנד. המחקר שלה התמקד בממשל ובמדיניות ציבורית, בכלכלה פוליטית, ניתוח מגדרי וזכויות אדם.
וורינג הייתה אחת מ-16 אינטלקטואלים בולטים אשר הוזמנו לתרום תרומה משלהם לפרסום צרפתי בנושא זכויות אדם ברחבי העולם בשנת 2007 ביניהם: קן לואץ', וולדן בלו (walden bello) וסוזן ג'ורג'.
מספריה.
Who Cares?: The Economics of Dignity.
הספר עוסק בזכויותיהם של נשים וגברים הומואים, טרנס-סקסואלים ועוד. הטענה המרכזית העולה כי ניתן למקם את הזכויות שלהם, ניתוח כלכלי של מצבם והאמירות הטוענות כי גם להם, בדומה לכולנו, חייב להיות חופש הבחירה וחייבים להיות האמצעים לחיות את החיים שהם מסוגלים לחיות.
סיפורים של ניצולי תזה.
הספר עוסק במתן עצות מעשיות כיצד לשרוד את הדוקטורט או התזה של התואר השני.
הספר נכתב על ידי פרופסור קייט קירינס וד"ר מרילין וורינג
הספר בנוי מ-23 סיפורים קצרים. בין היתר ניתן למצוא:
• סיפורים עשירים לגבי נקודות השיא והשפל של החיים כסטודנט לפני כתיבת התזה.
• התנתקות מהמיתולוגיה המוצגת בטקסטים הקשורים ל"כיצד להכין תזה".
• קריאה מומלצת עבור כי מי שחושב להכין תזה, כל מי שרשום כבר לתוכנית דוקטורט או תואר שני, או משמש כמנחה מחקר.
Managing Mayhem : Work Life Balance in New Zealand.
הספר בעריכתן של מרילין וורינג וכריסטה פוש (Christa Fouche ) בוחן את המשמעות, בחיי היומיום, של האיזון המתקיים בין עבודה וחיים ב-Aotearoa (ניו זילנד במאורית). השתיים מציגות מחקרים עכשוויים אשר מציגים את המורכבויות וההבדלים הדקים עמם אנשים מתמודדים בחייהם, בשעה שהם מנסים למצוא את האיזון בין עבודה ללא שכר ועבודה בשכר, ועדיין מוצאים את הזמן לחיות בין לבין. הספר חושף את הבעיות הנסתרות של נשים ממוצא מאורי, נשים החיות באיי האוקיינוס השקט, נשים אשר נותנות שירות ואינן מקבלות שכר בעבור כך, נשים מבוגרות יותר אשר הפכו לאימהות בפעם השנייה בחייהן, או נשים אשר מקימות עסק כלשהו או מתחילות קריירה שנייה, בשלב מאוחר יותר בחייהן. בנוסף, הספר בוחן את ההתנסויות והחוויות של גברים, אשר עד כה לא זכו לייצוג ראוי והולם בפולמוס.
1Way 2 C the world.
הספר הוא אסופה של מאמרים ורפלקציות על סוגיות עכשוויות חשובות רבות. וורינג מציגה פרשנות בסוגיות כדוגמת נישואין בין בני זוג מאותו המין, זכויות אדם, גלובליזציה, סביבה, יחסים בינלאומיים ופיתוח.
האסופה כוללת גם כתבים המתייחסים לתקופה שלאחר מלחמת ה 11 בספטמבר.
Counting for nothing:What men value and what women are worth.
הספר עוסק בניתוח פמיניסטי קלאסי של מקומן של נשים בכלכלה העולמית.
וורינג מציגה הסבר לשיטות החישוב הכלכלי הנוכחיות ומתווה דרכים אשר יבטיחו כי החשיבות של הסביבה ותרומתן של נשים בצורת עבודתן יזכו להכרה לה הם ראויים.
Three masquerades:essays on equality, work and human rights.
בספר זה בודקת וורינג את "העולם שמאחורי המסכה" בשלושה חיבורים העוסקים בנשים בפוליטיקה, כלכלה ועבודה, ובזכויות אדם.