אמנם, ישנם רבים הטוענים כי המיתוס ניתן להפרכה בקלות, משום ש: 1. כבר בשנת 1944 קבע גונדר האג תוצאה של 4:01 דקות, ועל פי הצפי המחסום היה אמור להישבר הרבה לפני 1954, אך לטענת רבים דבר זה לא קרה בשל מלחמת העולם השנייה, שבזמנה כמעט ולא התקיימו תחרויות אתלטיקה. בשל כך – טוענים הם – קשה להניח שבאותה תקופה היה בסיס רציונלי לטענה שמדובר במחסום בלתי עביר. 2. לא רק האמונה שלו אפשרה לו לשבור את המחסום, אלא משטר אימונים מסודר בעל תהליך מתמיד של ניסוי וטעייה. 3. עד שנת 1957 כבר היו 16 רצים שרצו מייל בפחות מ-4 דקות. אמנם אין ספק כי הריצה השפיעה על רצים רבים להתאים את עצמם לסטנדרט השונה שקבעה, אך סטטיסטית זה היה אמור לקרות, משום שהתפתחות זו היא סבירה במונחי ההתפתחות של השיא.
משחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים 1954.
בשל העובדה שלקח ללאנדי שישה שבועות בלבד לשבור את שיאו של בניסטר ב-1.4 שניות, ציפו כולם לעימות ישיר בין בניסטר ללאנדי, והוא אכן קרה במשחקי האימפריה שנערכו בוונקובר שבקנדה ב-7 באוגוסט 1954.
הציפייה לתחרות הייתה עצומה והיא זכתה לכינויים כמו: "ה-MIRACLE MILE" וה-"MILE OF THE CENTURY". היא שודרה בשידור ישיר בטלוויזיה לכ-10 מיליון בתי אב בצפון אמריקה.
התחרות הייתה גם עימות בין סגנונות. בניסטר היה צנום וגבוה, בעל צעד ארוך וטקטיקה ברורה שהייתה לרוץ במהירות בינונית כשהוא אינו מוביל ועם יכולת סיום עדיפה. לאנדי, לעומתו, היה שרירי וחזק, והיה תמיד נוטל מראש את ההובלה.
יריית הפתיחה נורתה. לאנדי נטל בקלות את ההובלה, ובניסטר התנהל מאחור, כמתוכנן. בהקפה השנייה פתח לאנדי יתרון של למעלה מעשרה מטרים והכריח את בניסטר לוותר על הטקטיקה שלו ולהיצמד שוב ללאנדי. את ההקפה השלישית סיים לאנדי תוך 2:58.4 דקות ובניסטר תוך 2:59.0.
במטרים האחרונים לסיום סובב לאנדי את ראשו אחורה, כדי לראות את הפער בינו לבין בניסטר. את הרגע הזה בדיוק ניצל בניסטר, פרץ קדימה, עקף את לאנדי וסיים בתוצאה הטובה בחייו, 3:58.8 דקות. לאנדי סיים אחריו ב-3:59.6 דקות. לימים התלוצץ לאנדי ואמר כי אמנם אשת לוט סובבה אחורה את ראשה והפכה לנציב מלח, אך הוא הראשון שהסתובב אחורה והפך לברונזה. לאחר המשחק סיכם בניסטר ואמר על לאנדי: "הוא סוג של רץ שאני לא הייתי מסוגל להיות, ועל כך אני מעריץ אותו. לפני וונקובר הוא השיג שיא של ריצות סולו למייל שלעולם לא הייתי מצליח להשוות. בוונקובר היה לו את האומץ להוביל באותה מהירות במירוץ צמוד, והנועזות שלו הכריחה אותי לזנוח את תוכנית חלוקת הקצב שלי ולאבד את עצמי לחלוטין במאבק עצמו".
לאנדי סיכם ואמר: "ניסיתי לקבוע קצב מהיר מההתחלה. עשיתי בדיוק מה שרציתי, אבל נוצחתי על ידי איש שטוב ממני היום".
ריצה זו הייתה הפעם הראשונה בה יותר ממתמודד אחד רץ מייל בפחות מארבע דקות.
פרישתם של בניסטר ולאנדי.
מיד לאחר הניצחון על לאנדי במשחקי האימפריה הכריז בניסטר כי הוא מסופק מביצועיו עד כה, וכך, בשיא כוחו, הכריז על פרישה מריצה תחרותית והקדיש את זמנו ומאמציו לקריירה רפואית.
לאנדי, לעומתו, טען כי באם היה מנצח את התחרות במשחקי האימפריה היה פורש, אך ההפסד המריץ אותו להמשיך וב-1955 ו-1956 קבע מספר פעמים נוספות תוצאה של 3:58.6 דקות.
לקראת פרישתו, אירע האירוע שלדעת רבים מתמצת את דמות הספורטאי המיוחד שהיה לאנדי: רץ צעיר בשם רון קלארק הסתבך ברגליו של לאנדי ונפל אל המסלול. לאנדי נעצר וחזר לאחור כדי לעזור לקלארק לקום, תוך שיריביו פותחים עליו פער של 40 מטרים. לאנדי חזר לרוץ וקבע תוצאה של 4:04 דקות, כשנותר רק לדמיין מה הייתה התוצאה אם לא היה עוצר.
בהמשך רץ לאנדי פעמיים נוספות מתחת לארבע דקות, אך נפצע ופגע בסיכוייו לנצח במשחקים האולימפיים במלבורן. בריצת הגמר האולימפית זנח את טקטיקת ההובלה, רץ בדבוקה ולאחר ספרינט מרשים, אותו התחיל מאוחר מדי, סיים במקום השלישי, זכה במדליית הארד ופרש מריצה תחרותית. לימים נבחר למושל מדינת ויקטוריה.
לאחר שבירת השיא.
ב-1955, בשנה שלאחר שבירת השיא של בניסטר ולאנדי, הצטרפו גם הרצים לסלו טאבורי ההונגרי, וחבריו לאימונים של בניסטר – כריס צ'טאוויי ובריאן היוסון, למועדון הרצים מייל בפחות מארבע דקות, כשעשו זאת יחדיו בריצה אחת.
לאחר שלוש שנים שבר הרץ הבריטי דרק איבוטסון את שיאו של לאנדי במספר עשיריות השנייה, ואז קיזזו ממנו ברצף הרצים הרב אליוט מאוסטרליה, פיטר סנל מניו זילנד, משיל ז'אזי מצרפת, ג'ים ראיין האמריקאי והטנזני פילברט באיי.
רק ב-1975 נשבר לראשונה מחסום ה-3:50 דקות שהעמיד בניסטר, כשהניו זילנדי ג'ון ווקר רץ מייל ב-3:49.4 דקות.
ביולי 1979 שבר הבריטי סבסטיאן קו את שיאו בן שלוש השנים של ווקר וקבע תוצאה של 3:48.95. שנה מאוחר יותר הפחית יריבו סטיב אובט את השיא והעמיד אותו על 3:48.8. ב-19 באוגוסט 1981 קבע קו תוצאה של 3:48.53 דקות, שבוע אחר כך החזיר אובט עם 3:48.4 דקות ויומיים בלבד אחר כך חזר השיא לקו שקבע 3:47.33 דקות. ב-1985 קבע הבריטי סטיב קראם תוצאה של 3:46.2 דקות.
ב-1993 קבע האלג'יראי נורדין מורסלי תוצאה של 3:44.93 דקות, וב-7 ביולי 1999 נקבע שיא העולם הנוכחי, 3:43.13 דקות למייל על ידי הישאם אל גארוז׳.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1971
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1971 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא במועדון הטניס ווסט סייד בקווינס. התחרויות התחילו ב-1 בספטמבר והסתיימו ב-12 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-91 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1970 קן רוזוול () לא השתתף בתחרות. סטן סמית' () נפגש במשחק הגמר עם יאן קודש () וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1970 מרגרט קורט () לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג () נפגשה עם רוזמרי קזאלס () וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
ממנצחי תחרות 1970 ניקולה פיליץ' () לא השתתף בתחרות, פייר ברתה () שיחק עם פרטנר אחר. במשחק הגמר ג'ון ניוקומב ) ורוג'ר טיילור () נפגשו עם הזוג הלא מדורג בוב לוץ וצ'רלי פסרל () וניצחו ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחות 1970 מרגרט קורט () לא השתתפה בתחרות וג'ודי טגארט ( שיחקה עם טניסאית אחרת. במשחק הגמר רוזמרי קזאלס () וג'ודי טגארט () נפגשו עם פרנסואז דיר וגייל שריף () וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 47 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1970 מרגרט קורט () ומרטי ריסן () לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג () ואוון דבידסון () נפגשו עם הזוג הלא מדורג בטי שטוב () ובוב מוד ( דרום אפריקה) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
אוליבר טוויסט (סרט, 1916)
אוליבר טוויסט (באנגלית: Oliver Twist) הוא סרט אילם אבוד משנת 1916 המבוסס על הרומן הידוע של צ'ארלס דיקנס "אוליבר טוויסט". את הסרט הפיק ג'סי לסקי והפיצה חברת סרטי פרמאונט. במאי הסרט הוא ג'יימס יאנג. הסרט מבוסס על הרומן ועל גרסה בימתית שהועלתה בברודוויי ב-1912.
מארי דורו גילמה את אוליבר בברודוויי בשנת 1912 וזכתה לשבחים רבים. היא נבחרה על ידי לסקי לשחק באותו תפקיד בסרט הקולנוע. במחזה גילמו את ננסי, פייגין וביל סייקס קונסטנס קולייר, נאט סי גודוויין ולין הארדינג בהתאמה. אלסי ג'יין וילסון ששיחקה בתפקיד משנה במחזה גילמה את דמותה של ננסי בסרט. וילסון ודורו היו השחקנים היחידים שהופיעו במחזה וגם בסרט זה.
לפני גרסה זו הופקה ארבעה עיבודים שלר הרומן: ב-1907, 1909 ושני סרטים ב-1912. ב-1922 הופק אוליבר טוויסט עיבוד נוסף של הספר, סרט אילם בכיכובם של לון צ'ייני וג'קי קוגן.
מאבק הנכים
CWS T-1
CWS T-1 היא מכונית משפחתית גדולה, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב והאופנועים "Centralne Warsztaty Samochodowe" הפולנית, בוורשה, בין השנים 1927–1931.
CWS T-1.
דגם ה-"CWS T-1" היה הרכב הראשון שיוצר בפולין.
דגם ה-"CWS T-1" תוכנן, עוצב ויוצר על ידי מהנדס הרכב הפולני "Tadeusz Tański"
נבנו כ-500 יחידות.
דגם ה-"CWS T-1" יוצר במספר תצורות כולל "טנדר".
משנת 1930 יוצר הדגם בתצורת אמבולנס.
מגזין אופוס
קליצ'אנב
קליאצ'נובו
קליאצ'נובו או קליצ'אנב (באוקראינית: Клячаново; בהונגרית: Klacsanó, "קלצ'נו"; ביידיש: קליטשאנעף או קליטשאניף) הוא כפר במחוז משנה מוקצ'בו במחוז זקרפטיה שבאוקראינה. הכפר שוכן בקרבת העיר מוקצ'בו (10 ק"מ מערבה מהעיר). אוכלוסיית הכפר מנתה 1,905 במפקד של שנת 2001.
היסטוריה.
השם קליאצ'נובו מוזכר לראשונה בשנת 1475.
בשנת 1910 היו בקליאצ'נובו 1,099 תושבים: 62 הונגרים, 211 גרמנים ו-825 רותנים; החלוקה לפי דתות הייתה: 189 קתולים, 681 יוונים-קתולים, ו-241 יהודים. בשנות המלחמה המאוחרות הועברו יהודי קליאצ'נובו לגטו מונקאץ' (מוקצ'בו), וב-1944 גורשו לאושוויץ, בתאריך ב' סיון ה'תש"ד.
Broadcom
סיימאק
CWS T-1 (בפולנית: Smyk) היא מכונית מיקרו, דלת 1 קדמית, 4 נוסעים, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הפולנית "Biuro Konstrukcji Przemysłu Motoryzacyjnego", בווארשה, בין השנים 1957–1959.
גוף דגם ה"סיימאק" נבנה על ידי מהנדס הרכב הפולני "Andrzej Zgliczyński", במשותף עם מהנדס הרכב הפולני "Janusz Zygadlewicz".
עיר הנסיך ז'ינגז'יאנג
מקסים בן-זכאי
מלון גרנד הוטל (סופוט)