בתחילת 1981 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, "Turn Back". אלבום זה נחשב לנסיוני וכבד יותר, מאחר שהשימוש בקלידים נחלש כדי להבליט את צלילי הגיטרה שהודגשו והפכו לכבדים יותר.
לעומת האלבומים הקודמים, "Turn Back" לא נחל הצלחה גדולה ונמכרו 900,000 עותקים בלבד. הלהקה אף צמצמה את מסע ההופעות של האלבום.
"Toto IV" - השיא.
באפריל 1982 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, "Toto IV". אלבום זה סימל את תחילתה של התקופה המצליחה ביותר של הלהקה, בזכות הצלחת האלבום. "Toto IV" נחשב לאחת ההצלחות הגדולות בשנות ה-80.
במסגרת האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Rosanna", "I Won't Hold You Back" והלהיט המצליח ביותר בתולדות הלהקה, "Africa". סינגלים אלה הגיעו לפסגת הטופ 10 של מצעד הבילבורד הוט 100, והסינגל המצליח "Africa" אף היה בנוכחות מתמדת בפסגות המצעדים בפברואר 1983.
"Toto IV" זכתה בשישה פרסי גראמי, הכוללים את "תקליט השנה" שניתן לסינגל "Rosanna", "אלבום השנה" שניתן לאלבום "Toto IV" ו"מפיק השנה".
מאוחר יותר באותה שנה, יצא סינגל נוסף: "Make Believe", במסגרת האלבום.
"Isolation" ושינויים בהרכב.
לאחר ההצלחה הגדולה של האלבום "Toto IV", עברה הלהקה כמה שינויים. בסיסט הלהקה, דייוויד האנגייט, שצפה את הלחץ הגדול מסביב להצלחתו של האלבום החדש, עזב את הלהקה לטובת קריירת הקלטות וקרבה למשפחתו בנאשוויל. לאחר מכן, הבסיסט מייק פורקרו, אחיו של ג'ף פורקרו (מתופף הלהקה), החליף את דייוויד האנגייט בתפקיד הבסיסט והופיע במקומו בקליפים של האלבום "Toto IV".
מאוחר יותר, הידרדרו יחסיה של הלהקה עם הסולן בובי קימבל, מאחר שבעיותיו האישיות התנגשו בקשר עם הלהקה, ובעקבות זאת, פוטר. לאחר עזיבתו של קימבל, הגיע ללהקה הזמר פרגי פרדריקסן שהחל בהקלטות עם הלהקה. בשנת 1984 יצא אלבומה החמישי של הלהקה, "Isolation", אשר לא הצליח כקודמו, "Toto IV", אך זכה למעמד זהב ולמסע הופעות.
"Fahrenheit" ו-"The Seventh One", עם ג'וזף ויליאמס.
בעת סיום סיבוב ההופעות של האלבום "Isolation", פוטר הסולן פרגי פרדריקסן מן הלהקה (פרדריקסן לא הצליח להתחבר לשאר חברי הלהקה), הוחלט לקיים אודישן לתפקיד הסולן ולבסוף נבחר ג'וזף ויליאמס לתפקיד.
יחד עם ויליאמס הוציאה הלהקה בתחילת 1986 את האלבום "Fahrenheit". באלבום זה ניכר כי צליל הלהקה התרכך מעט ונהפך ליותר פופי, השירים "I'll Be Over You" ו-"Without Your Love" היו מלהיטי האלבום.
בעת יציאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף, ובסיומו עזב סטיב פורקרו את הלהקה כדי להתמקד בקריירת הלחנת פסקולים, סטיב מעולם לא הוחלף ולבסוף חזר ללהקה בשנת 2010.
בשנת 1988 הוציאה טוטו את אלבומה השביעי הנקרא בפשטות: "The Seventh One", האלבום הכיל הופעת אורח של ג'ון אנדרסון מלהקת יס כזמר מלווה בלהיט "Stop Loving You", סינגל נוסף שהצליח מן האלבום הוא השיר "Pamela" שהגיע למצעד ה"US Top 40", אלבום זה נחשב לאלבום השני הכי מצליח של הלהקה לאחר אלבומם הרביעי, "Toto IV". הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בפברואר של אותה שנה.
"Past To Present" וג'ין מייקל ביירון.
אף על פי שסיבוב ההופעות "The Seventh One Tour" הצליח מאוד, החליטה הלהקה לשחרר את ויליאמס מתפקיד סולן הלהקה, כאשר רצונה המקורי היה להתאחד עם סולנה המקורי בובי קימבל כדי להקליט שירים חדשים שיתווספו לאלבום להיטים, אך חברת התקליטים לחצה על הלהקה לצרף את הזמר הדרום אפריקאי ג'ין מייקל ביירון לתפקיד הזמר המוביל. הלהקה הקליטה עמו ארבעה שירים אשר הופיעו באלבום האוסף "Past to Present 1977–1990" שיצא בשנת 1990.
בהמשך השנה יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות "Planet Earth", ניכר היה כי בסיבוב הופעות לא הצליחה הלהקה להסתדר עם ביירון, הוא נדחק במהלך ההופעות לתפקיד זמר מלווה ובסוף סיבוב ההופעות פוטר לגמרי מן הלהקה.
"Kingdom of Desire" והמוות של ג'ף פורקרו.
פעם נוספת נותרה טוטו ללא זמר מוביל, וסטיב לוקית'ר גיטריסט הלהקה לקח את המושכות והפך לסולן החדש. קולו מוביל את האלבום "Kingdom of Desire" אשר הוקלט בשנת 1991.
זמן קצר לפני יציאתם לסיבוב ההופעות, נפטר מתופף הלהקה והחבר המייסד ג'ף פורקרו מהתקף לב בגיל 38. אירוע זה כמעט גרם לחברי טוטו לפרק את הלהקה ולבטל את סיבוב ההופעות, אך משום שמשפחתו של ג'ף התעקשה, התקיים הסיבוב כמתוכנן. הלהקה פנתה למתופף האנגלי סיימון פיליפס אשר היה חבר טוב של פורקרו, בבקשה למלא את מקומו בלהקה.
פיליפס הצטרף ללהקה והם יצאו לסיבוב ההופעות, אשר הוקדש לזכר ג'ף. טוטו הוציאה אלבום הופעה חיה בשנת 1993 שנקרא "Absolutely Live". בשנים הבאות הפך סטיב לוקית'ר לסולן הלהקה עד לחזרתו של בובי קימבל בשנת 1998. בנוסף ללוקית'ר שכרה הלהקה לאורך השנים מספר זמרים מלווים שביצעו שירים מהתקופות המוקדמות של הלהקה.
בדצמבר 1992 התקיים מופע ההוקרה לג'ף פורקרו. אמנים רבים, וביניהם אדי ואן היילן וג'ורג' האריסון התארחו בקונצרט.
"Tambu".
לאחר הפסקה של שלוש שנים, חזרה הלהקה לפעילות בשנת 1995. טוטו הקליטה בשנה זו את האלבום "Tambu", אלבומם הראשון יחד עם סיימון פיליפס. האלבום הכיל מספר סינגלים עתידיים כגון "I Will Remember" ו-"Drag Him To The Roof" שזכו להשמעות רבות ברדיו, זכה להצלחה רבה ולכן יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף.
סיבוב ההופעות "The Tambu Tour" היה מוצלח מאוד, אף על פי שלא נקבעו הופעות בצפון אמריקה. מכיוון שסיימון פיליפס סבל מבעיות בגב לקראת יציאת הלהקה לסיבוב ההופעות, נבחר גרג ביסונייט להחליפו זמנית במהלך ההופעות הראשונות. בתום סיבוב ההופעות פוטרו כל זמרי הליווי שעבדו עם הלהקה במהלך העשור.
"Toto XX", חזרתו של בובי קימבל ו-"Mindfields".
שנת 1997 ציינה את יום השנה ה-20 של הלהקה, וכדי לציין זאת, החלו דייוויד פייץ' וסטיב לוקית'ר בהפקת תקליט מיוחד שיכלול בתוכו דמואים והקלטות מיוחדות של רצועות שלא הופצו. התקליט יצא לבסוף תחת השם "Toto XX" ועמו הופץ הסינגל "Goin' Home" (שהוקלט כאשר הלהקה ניסתה לעבוד פעם נוספת עם קימבל, זמן קצר לפני שג'ין מייקל ביירון צורף כסולן). טוטו יצאה לסיבוב הופעות קצר כדי לתמוך באלבום יחד עם חברי הלהקה לשעבר, סטיב פורקרו, בובי קימבל וג'וזף ויליאמס.
לאחר סיבוב ההופעות חזר בובי קימבל ללהקה כזמר מוביל ובשנת 1997 הוציאה הלהקה את האלבום "Mindfields", הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות "המאוחד" שלה באותה השנה, וחזרה להופיע בארצות הברית בפעם הראשונה מזה שש שנים. מאוחר יותר באותה השנה יצא אלבום ההופעה החיה "Livefields" שכלל בתוכו הופעה מסיבוב ההופעות.
סיבוב ההופעות הגיעו לסיומו הרשמי בשנת 2000, אך הלהקה המשיכה עם מספר הופעות במהלך 2001. מאחר שדייוויד פייץ' לקח הפסקה מסיבוב ההופעות בסיומו הרשמי, החליפו הקלידן ג'ף באבקו, ופייץ' הפסיק להופיע עם טוטו בשנת 2005.
"Through the Looking Glass" וציון 25 שנים לטוטו.
ב-2002, לציון 25 שנים לקיום הלהקה, הוציאה טוטו את האלבום "Through the Looking Glass", אלבום גרסאות כיסוי שמוקיר אמנים אשר השפיעו על הלהקה, כמו בוב מארלי או ג'ורג' האריסון. האלבום לא היה להצלחה ומעריצים רבים התאכזבו מכך שהלהקה לא הוציאה חומר מקורי. על אף זאת, נתן האלבום ללהקה את היכולת לקדם את סיבוב ההופעות "25th Anniversary Tour". לאחר סיבוב ההופעות, הוציאה טוטו מארז DVD, שנקרא בפשטות "Live in Amsterdam", המארז יצא בסוף שנת 2003.
גרג פילינגנס ופרישתו החלקית של דייוויד פייץ'.
בתחילת שנת 2003, הקלידן דייוויד פייץ' החליט לקחת הפסקה מהופעות עם הלהקה כדי לבלות זמן רב יותר עם משפחתו החולה. הקלידן גרג פילינגנס מילא את מקומו עד לסיום סיבוב ההופעות.
הלהקה יצאה לסיבוב עולמי נוסף בין השנים 2004 ו-2005 ובו פייץ' הופיע פעמים מעטות בזמן שפילנגנס השתתף ברוב הגדול של ההופעות. לבסוף הצטרף פילנגנס ללהקה כחבר מן המניין ופייץ' פרש לגמרי מן ההופעות החיות. עם זאת, נותר פייץ' חבר בלהקה, והשתתף בהקלטות האלבומים ואף בהפקתם.
"Falling In Between" ו-"Falling In Between Live".
בתחילת שנת 2006, הוציאה טוטו את האלבום "Falling in Between", האלבום הראשון שלהם שכולל חומר מקורי מאז שנת 1999. האלבום הכיל עבודת קלידים רבה של הקלידנים דייוויד פייץ' וסטיב פורקרו, ובנוסף לכך דואט עם ג'וזף ויליאמס בשיר והסינגל העתידי "Bottom of Your Soul". בעקבות הוצאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי בשנת 2006 אשר נמשך לתוך שנת 2007. בחלק השני של סיבוב הופעות זה, החליף לילנד סקלר את מייק פורקרו בתפקיד בסיסט הלהקה. אצל פורקרו התגלתה מחלה לא ידועה שמנעה ממנו לשתתף בסיבוב ההופעות. הסולנים לשעבר של הלהקה פרגי פרדריקסון וג'וזף ויליאמס השתתפו במהלך סיבוב ההופעות במספר הופעות כאמנים אורחים.
טוטו הוציאה את מארז הDVD הכפול "Falling In Between Live" בשנת 2008. המארז כלל הופעה חיה של הלהקה מסיבוב ההופעות בפריז.
ההתפרקות והאיחוד.
לאחר תקופה ארוכה של שמועות וחששות מצד המעריצים, פרסם בשנת 2008 סטיב לוקית'ר הודעה באתרו הרשמי, בהודעתו כתב "כן, עזבתי את טוטו, למעשה אין יותר טוטו. אני פשוט לא מסוגל לעשות זאת יותר ובגיל חמישים אני רוצה לתת לזה צ'אנס אחד אחרון ולעשות זאת בעצמי".
בשנת 2010 התאחדה הלהקה שנית ויצאה לסיבוב הופעות קצר כדי לעזור לפרנס את מייק פורקרו אשר אובחן כחולה במחלת ה-ALS. הרכב הלהקה בנקודה זו כלל את סטיב לוקית'ר, דייוויד פייץ' (שחזר להופיע למען מטרה זו), סטיב פורקרו, סיימון פיליפס, ג'וזף ויליאמס והאומן האורח נתן איסט בתפקיד הבסיסט.