הגרסה המשנית 1 (4.1) אושרה על ידי IESG אבל לא אושרה סופית (נכון לאוקטובר 2009) ולא קיבלה מספר RFC עדיין (המפרט החדש, ב־612 עמודים, הוא הארוך ביותר בין תקני IETF) מלבד תיקוני באגים, מטרת המפרט היא לספק תמיכה להרחבת לחלוקת מערכת קבצים בין מספר שרתים וזאת על ידי פרוטוקול pNFS.
הרחבות אחרות.
WebNFS היא הרחבה של גרסאות 3-2 של פרוטוקול NFS המאפשרת לשלב את התמיכה בפרוטוקול בקלות רבה יותר לתוך דפדפני האינטרנט ולאפשר שימוש בו גם דרך חומות אש.
פרוטוקולים נוספים שהפכו מזוהים עם NFS הם:
פלטפורמות.
השימוש הנפוץ ביותר ב־NFS הוא עם מערכות Unix אולם גם סביבות אחרות כגון Mac OS, OpenVMS, חלונות, NetWare, ו־AS/400 יכולות להשתמש גם הן בפרוטוקול. פרוטוקולים אלטרנטיביים לגישה מרחוק כוללים את SMB (הידוע גם בשם CIFS), AFP, NCP, ואת מערכת הקבצים של OS/400 (QFileSvr.400). הן SMB והן נפוצות יותר מ־NFS על חלונות; AFP נפוץ יותר מאשר NFS על מערכות מקינטוש; ו־QFileSvr.400 נמצא בדרך כלל במערכות AS/400.
מימוש טיפוסי.
בתרחיש שבו מכונת Unix אחת (הלקוח) דורשת גישה לנתונים המאוחסנים במחשב אחר (שרת ה־NFS):
ניתן לבצע אוטומציה של התהליך - באמצעות ‎/etc/fstab או באמצעות תכונות automount.
שונות
בתורת ההסתברות וסטטיסטיקה, שׁוֹנוּת (סימון: formula_1 מהמילה האנגלית Variance) היא מדד לפיזור ערכים באוכלוסייה נתונה ביחס לתוחלת שלה. מושג זה הוצג לראשונה על ידי רונלד פישר בשנת 1918.
באופן אינטואיטיבי, השונות היא המרחק (הריבועי) הממוצע של כל ערך, מהממוצע של כל הערכים. כלומר, אם השונות שווה אפס, כל הערכים זהים. ככל שהערך השונות עולה, כך הערכים "מפוזרים" יותר. מכיוון שהשונות מודדת מרחק, ערכה תמיד יהיה אי-שלילי.
השונות מוגדרת עבור משתנה רציף ועבור משתנה בדיד, וניתן לחשב אותה באופן תאורטי מפונקציית ההסתברות או לחשב אותה ביחס לאוכלוסייה או למדגם נתונים. יש התפלגויות (כגון התפלגות קושי) שהתוחלת שלהן אינה מוגדרת; וכאלה שהתוחלת שלהן מוגדרת, אבל השונות אינה מוגדרת.
היות שיחידות השונות הן ריבוע יחידות האוכלוסייה, דבר המקשה על השוואת גדלים, נעשה שימוש גם במושג סטיית תקן, השווה לשורש השונות, ומציג את הפיזור הממוצע ביחידות המקוריות.
הגדרה.
השונות של המשתנה המקרי formula_2, בדיד או רציף, מוגדרת כתוחלת של ריבוע המרחק מן המשתנה לתוחלת שלו:
formula_3
מפיתוח אלגברי קצר נקבל:
formula_4
כל זאת בתנאי שהאינטגרלים או הסכומים המעורבים בחישוב מתכנסים.
תזכורת: formula_5 היא התוחלת של המשתנה formula_2.
חישוב שונות.
משתנה מקרי בדיד.
בהינתן פונקציית הסתברות בדידה "x"1 ↦ "p"1, ..., "x""n" ↦ "p""n" ניתן לחשב את ערך השונות לפי הנוסחה: formula_7.
מדגם סופי.
בהינתן אוכלוסייה בגודל "N" נוכל לחשב את השונות על ידי לקיחת הסתברות אחידה:
כאשר
משתנה מקרי רציף.
בהינתן פונקציית הסתברות רציפה, חישוב השונות נתון על ידי
כאשר formula_11 הוא ערך התוחלת
כאשר האינטגרל מחושב על פני כל מקור פונקציית ההסתברות, במקרה של תומך חסום על פני כל ערכי התומך.
דוגמאות.
התפלגות נורמלית.
ההתפלגות נורמלית עם הפרמטרים μ ו-σ היא התפלגות רציפה עבורה פונקציית צפיפות ההסתברות נתונה על ידי:
כאשר μ הוא התוחלת, ערך השונות נתון על ידי:
חישוב אינטגרל זה על הפונקציה המכונה גאוסיין ניתן לביצוע באמצעות אינטגרלים כפולים ומעבר לקואורדינטות קוטביות.
להתפלגות הנורמלית תפקיד מכריע בעולם ההסתברות עקב משפט הגבול המרכזי.
התפלגות מעריכית.
התפלגות מעריכית עם הפרמטר λ ו-σ היא התפלגות רציפה עבורה תומך חצי אינסופי (הישר האי שלילי) פונקציית צפיפות ההסתברות נתונה על ידי:
ערך התוחלת שלה נתון על ידי μ = λ−1. ערך השונות נתון על ידי:
לכן עבור משתנה מקרי המתפלג באופן מעריכי σ2 = μ2.
התפלגות פואסון.
התפלגות פואסון עם הפרמטר λ היא התפלגות בדידה עבור אינדקס k מספר טבעי א-שלילי, פונקציית הסתברות עבור k נתונה על ידי:
ערך התוחלת הוא μ = λ. ערך השונות נתון על ידי:
לכן עבור משתנה מקרי המתפלג פואסון σ2 = μ.
התפלגות בינום.
ההתפלגות הבינומית עם הפרמטרים n ו-p היא התפלגות בדידה, המוגדרת לפי formula_19. ערך התוחלת הוא μ = "np". ערך השונות הוא formula_20.
הטלת מטבע.
התפלגות בינומית עם מקדם formula_21 מתארת את ההסתברות לקבלת formula_22 עץ מתוך formula_23 הטלות. לכן ערך התוחלת של כמות העצים שהתקבלו נתונה על ידי: formula_24, וערך השונות על ידי: formula_25.
קובייה הוגנת.
ניתן למדל הטלת קובייה הוגנת בעלת 6 צדדים על ידי משתנה מקרי בדיד המקבל ערכים בין 1 ל-6, בהסתברות שווה והיא formula_26. ערך התוחלת הוא:
(1 + 2 + 3 + 4 + 5 + 6)/6 = 3.5. ולכן נחשב את השונות להיות
במקרה הכללי- משתנה מקרי "X" בעל התפלגות שווה formula_28 אשר מקבל את הערכים הטבעיים בין 1 ל-n. נחשב את השונות על ידי:
תכונות.
כאשר cov היא השונות המשותפת של המשתנים formula_34, יש לציין כי השונות המשותפת של שני משתנים מקריים שווה לאפס במקרה ואין תלות בין המשתנים. ניתן להרחיב את התכונה לחישוב שונות סכום משתנים מקריים כך:
formula_38
formula_42 (ראו גם משפט השונות השלמה).
שונות האוכלוסייה ושונות המדגם.
שונות האוכלוסייה.
עבור אוכלוסייה סופית (שהתפלגותה אינה ידועה) ניתן לחשב את השונות בעזרת הנוסחה:
formula_44 - ממוצע האוכלוסייה.
formula_45 - מספר האיברים באוכלוסייה.
נוסחה שימושית לחישוב שונות האוכלוסייה:
שונות המדגם.
בהינתן מדגם מקרי פשוט formula_47 אם נסתכל על המדגם עצמו כעל אוכלוסייה בפני עצמה, אז שונות המדגם נתונה על ידי הנוסחה: formula_48 .
שונות המדגם היא אומד מומנטים עבור שונות האוכלוסייה. בהתפלגות הנורמלית שונות המדגם היא גם אומד נראות מרבית עבור שונות האוכלוסייה.
אומד חסר הטיה לשונות האוכלוסייה.
כאשר נתון מדגם מקרי פשוט formula_47 ניתן לאמוד את שונות האוכלוסייה על ידי הנוסחה: formula_50 ; בתנאים רגילים, זהו אומד בלתי מוטה. אם הנתונים מעוגלים בזמן המדידה, יש להפעיל את תיקון שפרד. עקב היותו אומד חסר הטיה, אומד זה הוא המקובל בשימוש בתחום הסטטיסטיקה.
נוסחה שימושית אחרת לחישוב האומד לשונות: formula_51.
פציפיזם
פציפיזם (מלטינית: Pax - "שלום", Pacis - "של שלום") או שְׁלוֹמָנוּת היא ההתנגדות למלחמה, אלימות ומיליטריזם.
רבים מהפציפיסטים (אולם לא כולם) מחויבים לאי-אלימות בחברה באופן כללי, ומתחייבים להשיג את יעדיהם רק באמצעות התנגדות אקטיבית לא אלימה או באמצעים לא תוקפניים.
יש פציפיסטים אחרים שאינם מתנגדים באופן עקרוני לכל שימוש חברתי באיומים או באלימות בכל המקרים, אולם מאמינים שמלחמה היא סוג של אלימות שלעולם אינו חיוני או מקובל.
יוניות היא מונח לא פורמלי, המשמש לתיאור אנשים עם עקרונות פציפיסטיים או אנטי-מלחמתיים. המונח קשור לדימויה של היונה בתרבות כמסמלת שלום, דימוי שמקורו כפי הנראה בתפקידה של היונה בסיפור נוח והמבול. העמדה הנגדית היא מיליטריזם.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילוניו את צמד החידושים שְׁלוֹמָאוּת (תחת פציפיזם) ושְׁלוֹמַאי (תחת פציפיסט). בשנת 2022, האקדמיה ללשון קבעה את המונח שְׁלוֹמָנוּת תמורת פציפיזם.
היסטוריה.
ניתן למצוא ניצנים של תמיכה בפציפיזם בתקופות קדומות בהיסטוריה ובספרות, למשל בעולם הקלאסי. שתי דוגמאות מהמלחמה הפלופונסית (431-404 לפנה"ס) שידועות לנו הן המחאה הלא-אלימה של הגטורידס איש תאסוס ושביתת יחסי המין של נשות אתונה במחזהו של אריסטופאנס, ליזיסטרטה.
כמה ארגונים דתיים, ביניהם "אגודת הידידים" (הקווייקרים), האיימיש והמנוניטים, דוגלים בפציפיזם זה מאות בשנים. במאה ה-19 הלכו וגברו הלכי הרוח הפציפיסטיים. קבוצות ותנועות סוציאליסטיות רבות באותה מאה היו פציפיסטיות, וטענו שהמלחמה מטבעה היא סוג של איום שלטוני על מעמד הפועלים, אשר נאלצים ללחום ולמות במלחמות שאינן מועילות להם בעבור אדוניהם הפוליטיים והכלכליים, אשר לעולם אינם סובלים בקווי החזית של המלחמה. עד סוף מלחמת העולם הראשונה זרם הפציפיזם הדומיננטי במערב אירופה היה זרם "הפציפיזם הסוציאליסטי" שגרס שמלחמות נובעות מאינטרסים כלכליים של האליטות, ושקידם את ערך האחווה הכלל-אנושית כנגד המיליטריזם, האימפריאליזם והלאומנות.
ההרג ההמוני שאירע במלחמת העולם הראשונה עורר סלידה עמוקה מהמלחמה בחלקים נרחבים של העולם המערבי, ודוקטרינות פציפיסטיות צברו אוהדים חדשים רבים. כך למשל, ב-9 בפברואר 1933 התקבלה באגודת הדיבייט של אוניברסיטת אוקספורד בבריטניה שבועת אוקספורד והיא "בשום נסיבות שהן לא יילחם הבית הזה למען המלך והמדינה" שהתקבלה ברוב של 253 כנגד 157 מתנגדים. ב-12 באפריל 1935 התקבלה בארצות הברית החלטה המזדהה עם שבועת אוקספורד עליה חתמו כ-60 אלף תלמידי מכללות.
מנגד, הספרות הפציפיסטית או תמיכה ציבורית באידיאלים אנטי-מלחמתיים נאסרו במדינות אחדות, כגון באיטליה תחת שלטון מוסוליני, בברית המועצות, ומאוחר יותר בגרמניה הנאצית תחת שלטונו של היטלר. במדינות אלה, הפציפיזם הוקע כפחדנות גרידא. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הלכי הרוח הפציפיסטיים דוכאו ונדחקו לשוליים.
הפילוסוף ברטרנד ראסל טען שהצורך בהבסת היטלר היווה נסיבות ייחודיות, שבהן מלחמה אינה האפשרות הגרועה ביותר. הוא קרא לעמדתו זו "פציפיזם רלטיבי". אפילו ה.ג'. וולס, אשר טען לאחר שביתת הנשק ששמה קץ למלחמת העולם הראשונה שהבריטים סבלו יותר מהמלחמה מאשר היו סובלים אילו נכנעו לגרמניה, קרא מאוחר יותר ב-1941 למתקפה בריטית בהיקף נרחב על אדמת אירופה כדי להילחם בהיטלר ובנאציזם.