הבמאי והתסריטאי האנגלי שיין מדווס הגיע אל הסדנה וגילה עניין בכישרונו של קבל. הוא ליהק אותו בשנת 2004 לתפקיד הפריצה של קבל בדרמת הפשע "בנעלי המת" בתור אנטוני, צעיר מוגבל עליו מגונן אחיו הגדול ריצ'רד לאחר כשהוא חוזר משירותו הצבאי.
באותה שנה השתתף קבל גם בפרויקט ההוליוודי הראשון שלו, אפוס המלחמה ההיסטורי של אוליבר סטון "אלכסנדר" בתפקיד פאוסניאס, שומר ראשו האישי של המלך פיליפוס השני (ואל קילמר).
את התפקיד הקטן שלו לסרט "נקודת מפגש" של וודי אלן קיבל ללא אודישן, הופיע בנוסף בסרט האימה "השממה".
ב-2007 קיבל את פרס שחקן המשנה הטוב ביותר של טקס הסרטים הבריטיים העצמאיים, על הופעתו בדרמה המוזיקלית של אנטון קורביין "קונטרול". בסרט שיחק קבל בתפקיד רוב גרטון, האמרגן של להקת הרוק "ג'וי דיוויז'ן".
ב-2008 שיחק בסרט הפשע של גאי ריצ'י "רוקנרולה" בתור המוזיקאי ג'וני קוויד, בנו החורג של בוס המאפיה הלונדוני לני קול (טום וילקינסון).
קבל התפרסם בעולם בשוברי הקופות הקיציים של שנת 2010 "" בתור גארסיב בנו של שליט האימפריה הפרסית שארמן ו"שוליית המכשף" בתור הקוסם דרייק סטון החובר אל הקוסם הרשע מקסים הארוות' (אלפרד מולינה).
ב-2011 יצא הסרט "ותיק המלחמה" ("The Veteran") , בו מגלם קבל את התפקיד הראשי, כשלצידו בתפקיד הנשי הראשי, השחקנית הישראלית עדי בילסקי.
כמו כן, שיחק בתפקיד שחקן התיאטרון ג'ון וילקס בות', רוצח הנשיא אברהם לינקולן בסרטו של רוברט רדפורד "הקונספירטור".
ב-2014 הוא גילם את דמות האנטגוניסט הראשי קובה בסרט "".
ב-2015 גילם את דמות הנבל דוקטור דום, אויבם של ארבעת המופלאים, בסרט "ארבעה מופלאים".
ב-2016 גילם את דמותו של מסאלה, חבר הילדות ויריבו של בן חור בגרסה מחודשת לדרמה ההיסטורית "בן חור", שביים טימור בקממבטוב, בו משחקת גם השחקנית הישראלית איילת זורר. ב-2017 השתתף בסרט ההרפתקאות "", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "מכורים לזהב", לצד מתיו מקונוהיי, ברייס דאלאס הווארד ואדגר רמירס.
ב-2018 גילם בסרט "המלאך" את דמותו של סוכן המוסד ששימש מפעילו של אשרף מרואן.
ב-2019 גילם בסרט "דניאל" את דמותו של ג'יימס פולי, שנחטף בסוריה והוצא להורג על ידי דאעש.
מחשב שקט
מחשב שקט הוא מחשב אישי שהפעלתו מפיקה, באופן משמעותי, פחות רעש מהמקובל. הגדרת מחשב כמחשב שקט היא הגדרה סובייקטיבית. אולם, הוצע להגבילה בתקן הקובע כי מחשב כזה אינו יכול להפיק רעש של יותר מ-30dB.
מחשב שקט טיפוסי מכיל אמצעי קירור שקטים, כגון מאווררים חזקים, חריצי אוורור רחבים המאפשרים למאווררים לפעול במאמץ קטן וגופי קירור גדולים המאפשרים לצמצם בעבודת המאווררים. הוא מכיל גם מחיצות מידור פנימיות, בתוך מארז המחשב המבודדות אקוסטית חלקים רועשים של המחשב, שאינם דורשים אוורור רב, משאר המחשב, המאוורר היטב. חלקים כאלה הם הכונן הקשיח וכונן הדיסקים. מעבר לזאת, רגליות המחשב עשוי להיות מצוידות בבולמי זעזועים או בריפוד המפחית את מעבר גלי הקול ממוצק למוצק.
מחשב שקט עשוי לשמש לפעילויות הדורשות עבודה שקטה, כגון צפייה בקולנוע ביתי או עריכת וידאו, לעבודה במקום בו יש להיות בשקט כגון עבודת שרת ביתי או משרדי, לעבודה במשך הלילה בחדר שינה או לעבודה בספרייה. מחשב כזה יכול לשמש גם אנשים שרגישים לרעש באופן קיצוני, כמו אנשים עם לקות קשב, ריכוז והיפראקטיביות או אנשים עם ויסות חושי פגום.
קטלינה דה אראוסו
קטלינה דה אראוסו (בספרדית: Catalina de Erauso; 1592, סן סבסטיאן - 1650, קואטלאשטלה (Cuetlaxtla), ספרד החדשה) הייתה דמות אגדתית למחצה בארץ הבסקים, ספרד ובאמריקה הספרדית במחצית הראשונה של המאה ה-17. דה אראוסו נשאה מספר שמות בדויים, ונודעה בכינוי La Monja Alférez, קרי הנזירה הסגמ"ית.
קורות חייה.
כשמלאו לקטלינה ארבע שנים היא הוכנסה למנזר בעיר הולדתה בציפייה שתהפוך לנזירה, אולם בטרם נדרה את נדריה, עזבה את המנזר בגיל 15 לאחר שהוכתה בשעת מריבה עם נזירה טירונית בגינה נכלאה בתאה. בצאתה לעולם הגדול, בו התנהלה לראשונה בחייה, עטתה קטלינה מלבושי גבר, קיצרה את שערה, ואימצה לה מספר שמות גבריים בהם פדרו דה אוריבה, פרנסיסקו דה לויולה, אלונסו דיאס, רמירס דה גוסמאן, ואנטוניו דה אראוסו. מסן סבסטיאן יצאה קטלינה לואיאדוליד ובילבאו, ומשם הדרימה לסנלוקר דה ברמדה, ממנה הפליגה לעולם החדש. בהגיעה לפרו (דהיום) התגייסה קטלינה כחייל--משלח ידם של אביה ואחיה גם כן--ושרתה תחת מפקדים שונים.
בשנת 1619 לקחה דה אראוסו חלק במלחמת האראוקו כנגד בני המפוצ'ה בדרום אמריקה הספרדית וצ'ילה דהיום מבלי לגלות את מינה. דה אראוסו נהנתה ממוניטין של אומץ לב ומיומנות גבוהה בשימוש בכלי נשק שהביאו לקידומה לדרגת קצונה זוטרה (alférez). לאחר שנפצעה אנושות באחד הקרבות גילתה קתלינה את מינה בוידוי על ערש דווי. אף על פי כן החלימה קטלינה לאחר כארבעה חודשים ועברה לאואמנגה.
בשנת 1623 נעצרה דה אראוסו באואמנגה בשל סכסוך, ועל מנת להימנע מביצוע גזר דינה ביקשה את חמלתו של הגמון נוסף, וחשפה בפניו את זהותה. לאחר שמינה, כמו גם בתוליה נמצאו תואמים את טענתה, זכתה דה אראוסו להגנת ההגמון, ששלח אותה לספרד בשנת 1624. דה אראוסו התקבלה בידי פליפה הרביעי, מלך ספרד, שהתיר לה להמשיך ולשאת בדרגתה הצבאית ולעשות שימוש בשמה הגברי, וכינה אותה "הנזירה הסג"מית". שמעה של דה אראוסו ועלילותיה נודעו ברחבי אירופה, וכאשר תרה באיטליה וברומא, קיבל אותה האפיפיור אורבנוס השמיני, שהתיר לה ללבוש בגדי גברים. בשנת 1625 חואן פרס דה מונטאלבן כתב מחזה Comedia famosa de la Monja Alferez על חייה.
בשנת 1630 עזבה קאלינה את ספרד ועברה לספרד החדשה, והייתה לבעלת עסק להעברת מטען בין מקסיקו סיטי ווראקרוס על גבי אתונות. בשנת 1650 נפטרה דה אראוסו.
דה אראוסו כתבה, או הכתיבה, את זכרונותיה, שראו אור רק בשנת 1829 בפריז ותורגמו לשפות אחדות. פרשת חייה שימשה מקור השראה למספר יצירות ספרותיות.
אסונאנס
אסונאנס (בעברית: חרוז תנועה; באנגלית: assonance - מלטינית: "adsonare", להשיב לצליל בצליל) בתורת השירה, הוא מצלול או אמצעי ספרותי אמנותי המאופיין בחזרה של אותו הגה תנועתי מוטעם במילים סמוכות או קרובות בתוך משפט או טור של שיר. אסונאנס נקרא גם "חרוז תנועה".. למשל "רשף - רגב" "רוח - פרוע".
כמו באליטרציה התוצאה המבוקשת היא הבלטת צליליות ועל ידי כך הדגשה של רגש או תכונה של אמירה.
האסונאנס שואף להרמוניה אימיטטיבית (חקיינית), ועל ידי כך, בדומה לאליטרציה, מתקרב לאונומטופאה.
ניתן להבחין בין:
כמו כן:
האסונאנס שימש לשירה העתיקה הפרובנסאלית, הצרפתית,
הפורטוגזית, הספרדית, הקלטית והגרמנית. למשל הבתים בשירת רולאן, הקרויים "לאסות" (lasses) היו תכופות מתאפיינים באסונאנסים, כך גם שירי טרובדורים וטרוברים.
האסונאנס והחריזה האסוננטית מצויים בשירים עממיים ובפתגמים ואמרות שפר בארצות רבות.
השירה במאה ה-19 ואחר כך במאה ה-20 אימצה גם היא לעיתים קרובות את האסונאנסים במקום החריזה הרגילה. האסונאנסים בשימוש תכוף גם בפרסומות בימינו. הם מצאו עדנה מחודשת בשירת הראפ.
מחלות עיניים
ישי דותן
ישי דותן (נולד בשנת 1946) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי וראש מטה פיקוד העורף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.
שירות צבאי.
ישי דותן נולד בקיבוץ יד מרדכי בשנת 1946. הוא התגייס לצה"ל באוגוסט 1964 ושירת בחיל ההנדסה הקרבית, הוא השתחרר ב-1967 אך גויס למילואים כבר במאי אותה שנה, ערב מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה שירת ביחידה לסילוק פצצות. במרץ 1968 התגייס מחדש, היה שותף בהקמת מערך הצליחה בצה"ל ושירת כמפקד פלוגה בגדוד 605, גדוד הצליחה הראשון. ב-1971 יצא ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה בחופשה באיטליה ולאחר יומיים טס חזרה לישראל. הוא הוצב כסגן מפקד גדוד 630, גדוד צליחה במילואים שפעל בסיני ויחד עמו פעל לרכז את אמצעי הצליחה, דוברות וגשר הגלילים. במבצע אבירי לב לצליחת תעלת סואץ הקים גשר דוברות וסייע בהצבת גשר הגלילים, הוא התנדב לעמוד בראש גדוד 601, גדוד הנדסה סדיר שמפקדיו נפגעו. לאחר המלחמה עוטר בעיטור המופת. בתיאור המעשה נכתב:
לאחר המלחמה עסק בשיקום מערך הצליחה. בהמשך הקריירה הצבאית שלו שירת כמפקד גדוד, קצין האג"ם של חיל ההנדסה, קצין הנדסה של פיקוד הצפון בתקופת מלחמת לבנון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין הנדסה ראשי בשנים 1989 עד 1992 ובתקופת מלחמת המפרץ וראש מטה פיקוד העורף. השתחרר משירות הקבע ב-1995.
באזרחות.
לאחר שחרורו עבד בחברת אמדוקס כסמנכ"ל משאבי אנוש במשך שנתיים וכסמנכ"ל תפעול במשך 5 שנים. ב-2002 מונה למנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים. הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו ביוני 2010.
עמד בראש ועדת החקירה לבדיקת קריסת אחת מקורות הבטון בגשר מחלף שפירים. ב-1997 עמד בראש ועדה ציבורית לבחינת הכשל שגרם להתמוטטות גשר מעל נחל הירקון שהוביל לאסון המכביה.
ב-2012 נבחר לעמוד בראש עמותת חיל ההנדסה. בכהונתו הוגברה הפעילות בעמותה ובשנים 2017–2018 נחנך "שביל המורשת" באתר ההנצחה החילי במשמר דוד ויצא לאור ספר מורשת: ראשונים תמיד: מורשת חיל ההנדסה הקרבית המסכם את תולדות חיל ההנדסה.
דותן בעל תואר מהנדס מכונות מהטכניון ותואר MBA מאוניברסיטת תל אביב.
בתו היא השחקנית והזמרת רוני דותן.
מינקת רבקה
קארבאמזפין