ב-23 באוקטובר 2002, היה מעורב וסט בתאונת דרכים תוך כדי נהיגה הביתה מאולפן הקלטות, שגרמה לסדקים בלסת שלו, בשלושה מקומות. כאשר פיו עדיין היה חבוש וסגור, שבועות ספורים לאחר מכן החל וסט להקליט את "Through the Wire", בעודו מחיה את התאונה שכמעט וגרמה למותו. השיר סומפל משירה הקלאסי של צ'אקה קאן "Through the Fire" והפך לסינגל הראשון מאלבום הבכורה שלו, "The College Dropout" שיצא בפברואר 2004, וכלל את סימן ההכר של וסט באלבום זה, השימוש ב-"High Pitched Samples" - סימפולים של רצועות מוזיקת סול ורית'ם אנד בלוז המתנגנים במהירות גבוהה בשיריו. אמונתו של וסט ניכרת בחלק משיריו, כשהעיקרי ביניהם הוא Jesus Walks שיצא לאור בתור הסינגל הרביעי מן האלבום והפך למרכיב עיקרי שהועיל בהופעותיו, כמו בקונצרט הלייב 8. אלבומו הראשון של וסט קיבל ביקורות ושבחים רבים, והגיע למעמד פלטינה משולשת. מהאלבום יצאו גם הסינגלים All Falls Down ו-The New Workout Plan, והסינגל השני מהאלבום, Slow Jamz, עם הראפר טוויסטה והזמר ג'יימי פוקס, שהגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית והפך לשיר הראשון של שלושת הזמרים שהגיע לפסגת מצעד זה.
במהלך תקופה זו הקים וסט גם את GOOD Music, חברת תקליטים וניהול המשמשת כבית לאמנים ומפיקים, כמו נו איי.די. וג'ון לג'נד. באותה תקופה נקודת המוצא של סגנון הייצור של וסט הייתה השימוש בסימפולים.
וסט היה מעורב בסכסוך כספי עם רויס דה בשירו "Heartbeat", שהופק על ידי וסט והופיע באלבום "Build &amp; Destroy: The Lost Sessions". וסט טען כי רויס מעולם לא שילם לו על הפקת השיר, אך בכל זאת הוציא אותו; לאחר שמיעת הקצב של השיר, הלקוחות המקוריים החליטו שלא לקנותו מוסט. כעבור הוויכוח ואי ההסכמה, נשבע וסט כי מעולם לא יעבוד עם רויס שוב. בזמן שהוציא לאור את "The College Dropout", הפיק קניה מספר סינגלים מצליחים, ביניהם "I Changed My Mind" של קישיה קול, "Overnight Celebrity" של טוויסטה, ו-"Talk About Our Love" של ברנדי נורווד.
ב-2005 היה וסט מועמד ל־10 פרסי גראמי. 2 מועמדויות היו בקטגוריית אלבום השנה, הראשון הוא על אלבומו "The College Dropout" והשני על עבודתו באלבומה של אלישיה קיז "The Diary of Alicia Keys". עבודתו עם אמנית הפופ ג'נט ג'קסון זיכתה אותו במועמדות ובזכייה בקטגוריית "ביצוע הרית'ם אנד בלוז הנשי הטוב ביותר". בטקס הענקת פרסי גראמי ה־47 שהתקיים ב־13 בפברואר 2005, קניה זכה בקטגוריית אלבום הראפ הטוב ביותר, וסינגל הראפ הטוב ביותר עבור "Jesus Walks". הוא לא זכה בפרס האמן החדש הטוב ביותר (בו זכתה הלהקה מארון 5). כפי שהפסיד בשנת 2004 לגרטשן וילסון בטקס הענקי פרסי המוזיקה האמריקאית.
כשלקח מסלול אקלקטי יותר, וסט שיתף פעולה עם המלחין האמריקאי ג'ון בריאון, במטרה לבנות את אלבום האולפן השני שלו, "Late Registration", אשר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2005. כמו קודמו, זכה האלבום לתהילה והכרה רבה ממבקרי המוזיקה האוניברסלית. "Late Registration" כבש אינסוף סקרים ביקורתיים ונערץ על ידי מבקרים שונים, כעיתונים ומגזינים רבים כינו את האלבום בתור "הטוב ביותר של השנה", ביניהם "USA Today", "טיים" ו-"Spin". מגזין הרולינג סטון העניק לאלבום את המיקום הגבוה ביותר ברשימת האלבומים בסוף השנה, וקראו לו "נדיב באופן גורף, היפ הופ וירטואוזי קלאסי אבסורדי". האלבום הרוויח את המקום הראשון בסקר המבקרים "קול הכפר" בשנה השנייה ברציפות. "Late Registration" זכה גם להצלחה מסחרית, כשמכר כ-860,000 עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון לצאתו, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. עד סוף שנת 2005, האלבום מכר מעל 2.3 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית בלבד ונחשב על ידי משקיפים בתעשייה בתור האלבום היחידי שזכה להצלחה גדולה בסתיו 2005, כאשר מכירות האלבומים היו בירידה באותה תקופה. האלבום היה מועמד ל-8 פרסי גראמי, כולל "אלבום השנה", ו"הקלטת השנה" על השיר המצליח מן האלבום, Gold Digger. האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת.
ב-22 באוגוסט 2005, שודרה תוכנית מיוחדת ב-MTV בשם "All Eyes On Kanye West", שבו וסט דיבר נגד הומופוביה בהיפ הופ. הוא טען כי היפ הופ תמיד היה על "להגיד דעתך על פירוק מחסומים, אך כולם בהיפ הופ מפלים לרעה הומואים". לאחר מכן זה בא לידי ביטוי מחוויה אישית של וסט. הוא אמר שיש לו "נקודת מפנה" כשהבין שאחד מבני דודיו היה הומו. בעניין זה אמר: "זה בן דוד שלי. אני אוהב אותו והייתי מפלה הומואים". הוא צייר השוואה בין המאבק האפריקאי-אמריקאי למען זכויות האזרח והתנועה של זכויות הומואים. שנה לאחר מכן, בריאיון לעיתון "Entertainment Weekly", וסט הרחיב עוד יותר את חוויותיו ודיבר על הקשר בין הקהילה השחורה לקהילת ההומואים.
2007–2009: "Graduation ו-808s &amp; Heartbreak".
ב-25 במרץ 2007, וסט ואביו ריי תמכו ביום המים הבינלאומי על ידי נוכחות בעצרת ""Walk for Water". לאחר הפסקה של שנתיים, וסט חזר להיות עיתונאי אופנה במגזין סגנון החיים "Complex"". ב-7 ביולי 2007, הופיע וסט יחד עם הפוליס וג'ון מאייר בקונצרט הלייב ארת' בניו-יורק. באותו זמן סיים וסט לעבוד על אלבום הסטודיו השלישי שלו, "Graduation", שמסיים את נושא אלבומיו הקודמים.
ביולי 2007, שינה וסט את תאריך הוצאת אלבומו "Graduation" מ-18 בספטמבר 2007, לאותו תאריך שבו הראפר 50 סנט הוציא את אלבומו "Curtis", ב-11 בספטמבר 2007. 50 סנט טען בראיון כי אם "Graduation" ימכור יותר עותקים מ-"Curtis", הוא יפסיק להוציא אלבומי סולו. מאוחר יותר 50 סנט חזר בו מדבריו. האלבום "Curtis" יצא לאור שנתיים לאחר אלבומו המצליח של 50 סנט, "The Massacre", שמכר בשבוע הראשון לצאתו מעל 1.14 מיליון עותקים רק בשבוע הראשון לצאתו והפך לאחד מאלבומי ההיפ הופ המצליחים ביותר בעשור, אך הפסיד ל-"Late Registration" בטקס פרסי גראמי ה-48 בקטגוריית "אלבום הראפ של השנה", בשנת 2006.
"Graduation" מכר כ-957,000 עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון לצאתו, לעומת 691,000 של "Curtis", ובסוף שנת 2007 הגיע למעמד פלטינה כפולה.
ב-26 באוגוסט 2007, וסט הופיע (בתור עצמו) בסדרת הטלוויזיה הפמליה של HBO, שבה הוא קידם את הסינגל החדש שלו באותה התקופה, "Good Life". בספטמבר 2007 הופיע וסט בטקס פרסי ה-VMA, שם הוא הפסיד בכל 5 הפרסים שלהם היה מועמד, כולל פרס "האמן הטוב ביותר" ו"וידאו השנה". לאחר מכן הוא היה נסער לאחר שאיבד פרס VMA שנתיים ברציפות, וקבע כי לא יהיה מוכן לחזור ל-MTV לעולם. באותו ערב נשא וסט נאום כועס, כשאמר "אולי העור שלי לא בסדר" וטען כי MTV ניצלו את הזמרת בריטני ספירס למען הרייטינג, מאחר שלא היה ברשותה להיט במשך תקופה ארוכה. הוא הופיע במספר תחנות רדיו ואמר כי כאשר עבד על השיר "Stronger", זה היה החלום שלו לפתוח איתו את טקס ה-"VMA".
לאחר תקופת ה-VMA, וסט היה מועמד ל-8 פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-50. הוא זכה ב-4 מהם, כולל קטגוריית "אלבום הראפ הטוב ביותר" (עבור "Graduation") ו"ביצוע סולו הראפ הטוב ביותר" (עבור "Stronger"). במהלך הטקס הופיע וסט עם השירים "Stronger" (עם דאפט פאנק) ו-"Hey Mama" (לכבוד אמו המנוחה).
ב-16 באפריל 2008, השיק וסט את סיבוב ההופעות שלו "Glow in the Dark Tour" שב-"KeyArena". הסיור היה אמור להסתיים במקור ביוני בסינסינטי, אך הוארך עד אוגוסט. במהלך סיבוב ההופעות, וסט התארח במספר הופעות של אמנים שונים, ביניהם לופה פיאסקו, ריהאנה, N.E.R.D, נארלס בארקלי ועוד. ב-15 ביוני, וסט היה אמור להופיע בשעת לילה מאוחרת בפסטיבל המוזיקה בונארו, אך הופעתו החלה באיחור של שעתיים ורץ במשך חצי שעה בסה"כ, מה שגרם לכעס בקרב מעריצים רבים בקהל. מאוחר יותר וסט התייחס לתקרית בזעם בבלוג שלו, כשהאשים את מארגני הפסטיבל, וגם את הופעתה של הלהקה פרל ג'אם, שהופעתה נמשכה זמן ארוך יותר מהצפוי.
ב-7 בספטמבר 2008, וסט השיק שיר חדש, "Love Lockdown", בטקס ה-VMA 2008. בשיר אין ראפ, והוא מבוצע בשימוש בתכנת Auto-Tune. השיר יצא בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי של וסט, "808s &amp; Heartbreak". האלבום היה צפוי לצאת לאור בדצמבר 2008, אך וסט הקדים אותו ל-24 בנובמבר. האלבום מכר בשבוע הראשון לצאתו מעל ל-450,000 עותקים בסה"כ, מפלה לעומת "Graduation". למרות זאת האלבום מכר מעל ל-1,000,000 עותקים והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
ב-23 בנובמבר 2008, הופיע וסט בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, באותו לילה הוא זכה בשני פרסים. וסט גם הופיע בועידה הדמוקרטית הלאומית בדנוור באוגוסט 2008. ב-20 בינואר 2009, הופיע וסט ב"נשף השבעת הנוער" שבחסות MTV, לאות תמיכה בברק אובמה. ב-17 בפברואר 2009, וסט הופיע ברשימת "10 הגברים המסוגננים ביותר באמריקה" של מגזין ה-GQ. למחרת זכה וסט בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "האמן הבינלאומי". וסט לא נוכח באירוע, אך קיבל את הפרס עם נאום וידאו, שבו אמר "ברק (אובמה) הוא הזכר הגזעי הטוב ביותר, אבל אני גאה להיות הזכר הבינלאומי הטוב ביותר בעולם".