בשטחי המחוז מצוי הפארק הלאומי אזור האגמים וחלק מפארק היורקשייר דיילס.
פוליטיקה.
למחוז קאמבריה שישה נציגים בבית הנבחרים הבריטי, שנבחרו על פי אזורי-ייצוג המצויים במחוז. חלקם כמו Carlisle ו-Copeland תואמים לרבעים, ואחרים כמו Penrith and The Border פרושים בגבולות אחרים.
בשנת 2007 עלתה הצעת חוק שביקשה להפוך את שיטת שתי השכבות (מחוז ורבעים) לאחידה, עם מועצה אחת לכל מחוז קאמבריה. ההצעה נדחתה.
קאמבריה הוכרזה כמחוז בשנת 1974 תוך איחוד של שני מחוזות מנהליים קודמים: וסטמורלנד וקאמברלנד. חלקים מקאמבריה בחלוקתה הנוכחית היו שייכים למחוזות גובלים, כגון Furnass שהיה חלק מלנקשייר. שרידים מהמחוזות הישנים ניתן למצוא בשמות עיתונים שונים שעדיין יוצאים לאור, כגון The Westmorland Gazette, ובמידת הזיקה של תושבי המקום למחוז. כך למשל התושבים שעד 1974 היו חלק מלנקשייר הביעו בסקר זיקה פחותה למחוזם החדש (55% ב-Furnass הביעו זיקה חזקה או חזקה מאוד, מתוך 79% מכלל תושבי המחוז שהצביעו על זיקות דומות).
דמוגרפיה.
קאמבריה האי אחד מהמחוזות הבריטים בעלי הגיוון הנמוך ביותר - כ-96% הם ממוצא לבן, ואינם מהגרים. המחוז רובו ככולו כפרי, כאשר העיר היחידה היא קרלייל (Carlisle) והעיירה הגדולה אחריה היא בארו בפורנס (Barrow in Furness).
אחת מהאנשים הידועים שהתגוררה המחוז היא ביאטריקס פוטר, סופרת הילדים.
היסטוריה.
אזור קאמבריה היה תחת ניסיונות כיבוש רבים מצד ממלכת סקוטלנד, וכתוצאה מכך פיתח מסורת של פטריוטיות אנגלית. האזור עבר לשליטה אנגלית (Anglian) במהלך הניכוס של אומבריה הצפונית (Kingdom of Northumbria). לפני כן, וגם תקופה ממושכת לאחר מכן, היו התושבים בעלי זיקה קלטית והוא היה חלק מהצפון הקדום (בוולשית: Hen Ogledd). במהלך ימי הביניים המוקדמים קאמבריה הייתה נתונה להשפעת ממלכת סטרת'קלייד הקלטית מצפון ועד המאה ה-11 חלקים נרחבים ממנה היו תחת שלטונה.
קאמבריה הייתה גם מקור לפלישות ויקינגיות רבות, ועד היום יש סימנים גנטיים בתושבי המקום המעידים על קשר נורדי.
כתוצאה מהשפעות תרבותיות אלו, התפתח במקום ניב מיוחד הקרוי קאמברית (Cumbrian Dialect) ובו השפעות נורדיות וקלטיות חזקות.
מקורו ההיסטורי והאטימולוגי של השם קאמבריה הוא מולשית: Cymru, שמשמעותה ארץ האחווה (Land of compatriots בתרגום לאנגלית).
זווית השיפוע הטבעי
זווית השיפוע הטבעי או זווית התנוחה היא תכונה הנדסית של חומרים גרגיריים. זווית השיפוע הטבעי היא הזווית המרבית של שיפוע יציב של החומר, כאשר הוא ברמת לחותו הטבעית. הזווית נקבעת על פי מידת החיכוך בין גרגירי החומר, מידת ההידבקות בין הגרגירים, וצורת הגרגירים. כאשר נשפכים חומרים גרגיריים בתפזורת אל משטח אופקי, נוצרת ערימה בצורת קונוס. הזווית הפנימית בין המשטח לבין שיפוע הערימה, היא זווית השיפוע הטבעי של החומר. חומר עם זווית שיפוע טבעי חדה יותר יוצר ערימות שטוחות יותר מאשר חומר עם זווית שיפוע טבעי קהה יותר.
יישום הידע.
בעת תכנון מתקנים לטיפול ולעיבוד חומרים גרגיריים נעשה שימוש בנתוני זווית השיפוע הטבעי של חומר. לדוגמה, בעת תכנון תאי קיבול עם תחתית שמיטה, מגדלי גרעינים (סילו), או מסוע שיפועי להובלת חומרים
גרגיריים. ניתן להשתמש בנתוני זווית השיפוע הטבעי אף בעת איסוף חומר בערימה, כדי למנוע התמוטטות ובעת תכנון חפירות.
שיטת מדידה.
קיימות שיטות רבות למדידת זווית השיפוע הטבעי, כל אחת מהן תניב תוצאה שונה במקצת. התוצאה המדויקת אף עשויה להשתנות למידת המיומנות של הבודק ביישום השיטה. לכן, נתונים ממעבדות שונות אינם בהכרח ברי השוואה.
בגלל היות זווית השיפוע הטבעי של החומר מושפעת משיטת המדידה ומן התכונות של החומר, נתונים אלה ניתנים בדרך כלל בטווחי מעלות. כך לדוגמה: זווית השיפוע הטבעי של חול היא 35-45 מעלות.
ניתוח פיזיקלי.
ניתן לקבל הערכה טובה של זווית השיפוע הטבעי על ידי שימוש בחוק הראשון של ניוטון.
נסמן את זווית הבסיס של הקונוס ב α ונבחן את משוואת הכוחות על אלמנט חומר בדופן הקונוס. מכיוון שמניחים שהקונוס יציב אזי אלמנט המסה נמצא במנוחה ולכן בשני הצירים המופיעים באיור (x ו y) הכוחות מסתכמים לאפס:
ציר ה X: formula_1 ,
כאשר N הוא הכח הנורמלי המופעל על ידי ערימת החומר המאזנת את הרכיב המאונך לערימה של כח הכובד ו- m היא מסת אלמנט החומר המופיעה באיור.
ציר ה y: formula_2 .
כאשר f הוא כח החיכוך הסטטי. ממשוואת הכוחות בציר x והקשר הבסיסי של חיכוך סטטי מתקבל: formula_3 עם מקדם חיכוך סטטי formula_4 של החומר ממנו עשוי הקונוס (עם עצמו).
מכאן שהזווית המקסימלית תתקבל כאשר מתקיים שוויון עבורו החיכוך הסטטי מקסימלי ומעבר לזווית זו יפסיק החומר להיות סטטי, מקבלים:
formula_5 ומקבלים את התוצאה עבור זווית השיפוע הטבעי: formula_6.
במקרה זה הזנחו את מורכבות המבנה הפנימי (ברמת גרגירי חומר בודדים) שגם היא משפיעה על זווית השיפוע הטבעי. תחת המודל הפשטני המוצג כאן, זווית השיפוע הטבעי תלויה במקדם החיכוך הסטטי של החומר (עם עצמו) בלבד.
בטבע.
זחלי הארינמל מצוידים בלסתות משוננות שבעזרתן הם צדים נמלים וחרקים קטנים אחרים. הזחל חי בתוך גומה דמוית משפך, שאותה הוא חופר בחול. הגומה היא למעשה מלכודת אשר דפנותיה בזווית הקרובה מאוד לזווית השיפוע הטבעי. לאחר שנשלמה הכנתה, נדחק הארינמל לתחתיתה, כשרק ראשו מציץ מן החול. כל חרק הנכנס לגומה מחליק במורד הדפנות. הארינמל עוזר להידרדרות הקורבן והחול סביבו בכך שהוא זורק חול מן הגומה החוצה, כל אימת שהוא חש כי חרק נכנס למלכודת. בהוצאת חול מתחתית הגומה, הארינמל מגביר את זווית השיפוע מעבר לזווית השיפוע הטבעי של החול, עד שהחרק שנכנס למלכודת מגיע לתחתיתה ונתפס בצבתות הארינמל.
באומנות.
הפסל מיכה אולמן שמרבה ליצור פסלים שמשלבים ברזל וחול חמרה שממלא את העבודות בלי להיות מודבק, משתמש ברבים מהם בזווית השיפוע הטבעי.
בחלקם החול תחום בין משטחי מתכת שקצותיהם יוצרים יחסית לאופק זווית של כ-35 מעלות. אחרי שמוצבת מסגרת המתכת היא ממולאת בחול כך שנוצר גוף תלת ממדי שחלק מפאותיו הן משטחי המתכת, וחלק הן משטחים שנוצרים בזווית השיפוע הטבעי.
בפסלים אחרים הוא מניח את החול בגובה מסוים מעל מסגרת מתכת בה נחתכו חורים בצורות מסוימות. החול זורם דרך החורים ומשאיר קונוסים (או משטחים אחרים) בזווית השיפוע הטבעי מסביב לחורים.
הייתי פעם ילד
הייתי פעם ילד הוא אלבום האולפן ה-27 של אריק איינשטיין, שיצא כפרויקט משותף עם יוני רכטר ב-20 בדצמבר 1989.
הפקה.
באלבום 12 שירי ילדים, שהולחנו ועובדו כולם על ידי יוני רכטר. מילות השירים נכתבו על ידי משוררים ופזמונאים שונים, בהם תרצה אתר, יהונתן גפן וחיה שנהב. השירים מאופיינים כשירי ילדים, אך במרוצת השנים הפכו חלקם לנכסי צאן ברזל של המוזיקה העברית - לאו דווקא כשירי ילדים. בין השירים הבולטים והמוכרים באלבום: "אדון שוקו", "שבת בבוקר" ו"גברת עם סלים". השיר בואי אמא שבמקור לאה נאור כתבה אותו למנגינה רוסית של אדוארד קולמנובסקי, הולחן מחדש על ידי רכטר. גם "בגן החיות" הולחן מחדש על ידי רכטר עבור האלבום, לאחר שתלמה אליגון הלחינה אותו קודם עבור אלבום הילדים של שושיק שני "יעל מטיילת" (שהתבסס על ספרה של תרצה אתר בעל אותו השם) בתחילת שנות השבעים.
שם האלבום לקוח משיר שכתב איינשטיין לאלבום שירי ילדים בשנת 1972. עטיפת האלבום, שצולמה על ידי הצלם עודד קליין, מנציחה את איינשטיין ובנו במהלך משחק סביב פסל האריה בסמטה פלונית שבתל אביב. באותה שנה צולם הסרט "כמו גדולים" בכיכובם של אריק איינשטיין, מוני מושונוב, צבי שיסל, יוני רכטר, ירוסלב יעקובוביץ' וילדיהם של איינשטיין שיסל ומושונוב, בנוסף לילדים אחרים. הסרט יצא לאור בשנת 1991. היה זה אחד הסרטים האחרונים בו השתתף איינשטיין, נוסף על "כבלים" (1992) ו"כמו גדולים 2" (1993).
שלוש שנים לאחר הוצאת אלבומם משותף זה הוציאו איינשטיין ורכטר אלבום נוסף של שירי ילדים, "האריה, היונה ותרנגולת כחולה".
בשנת 2020, לרגל "יום חנויות התקליטים", הוציאה NMC לאור מהדורת ויניל של "הייתי פעם ילד".
רצועות באלבום.
בגרסת המקור: שירים 1–6 צד א', שירים 7–12 צד ב'
יצחק קומר
אשחר
אשחר (שם מדעי: "Rhamnus") הוא סוג צמחים ממשפחת האשחריים. הסוג מונה כ-100 מינים הנפוצים ברובם בחצי-הכדור הצפוני.
מאפיינים.
המינים השונים הם עצים או שיחים בעלי פרחים זעירים. פירות האשחר הם בתי-גלעין המכילים 2-4 גלעינים.
מיני-האשחר משמשים לרוב ברפואה ובתעשייה. מהמינים השונים ניתן להפיק חומרים משלשלים וחומרי-צבע המשמשים לרוב בתעשיית העור והנייר.
בארץ ישראל נפוצים המינים אשחר ארצישראלי ואשחר רחב עלים המקובלים גם כצמחי-נוי. במדינת ישראל המינים: אשחר דו-זרעי ("Rhamnus dispermus"), אשחר הלבנון ("Rhamnus libanotica"), אשחר מנוקד ("Rhamnus punctata") ואשחר רב-עלים ("Rhamnus alternus") הם ערכי טבע מוגנים על פי חוק.
יוג'ין רוסטוב
יוג'ין ויקטור דבס רוסטוב (באנגלית: Eugene Victor Debs Rostow; 25 באוגוסט 1913 - 25 בנובמבר 2002) היה משפטן יהודי אמריקאי רב השפעה ופקיד ממשל בארצות הברית; שירת כדיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, וכתת מזכיר המדינה לעניינים מדיניים של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון.
בין מנסחי החלטה 242 לאחר מלחמת ששת הימים.
נעוריו.