בשנת 1991 מונה לג'נרל מנג'ר של שארלוט הורנטס. ב-4 עונותיו בתפקיד רשמו ההורנטס מאזן כולל של 166 ניצחונות ו-162 הפסדים, והעפילו פעמיים לשלב הפלייאוף. בשנים 1995–1997 שימש כג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט ווריורס.
בעונת חזר לתפקד כעוזר מאמן, הפעם בדטרויט פיסטונס תחת המאמן ג'ורג' אירווין.
במאי 2005 מונה לג'נרל מנג'ר של אורלנדו מג'יק, והחזיק בתפקיד יחד עם אוטיס סמית' עד לסיום עונת .
דייב טוארדזיק
כל העיר מרכלת עלינו
כל העיר מרכלת עלינו הוא אלבום הסולו הראשון של יהורם גאון שיצא בשנת 1965 אחרי שפרש מלהקת "שלישיית גשר הירקון" בה היה חבר יחד עם אריק איינשטיין ובני אמדורסקי. האלבום הורכב כולו משירים שכתב יוסי גמזו, ובהם הלהיט "איפה הן הבחורות ההן". באלבום ישנן מספר גרסאות עבריות לשירים שתורגמו משפות שונות. השיר "אז אראה לה" הוא עיבוד לשירו של דומניקו מודוניו, "Lazzarella". השיר "כמה אפשר לשבת" הוא עיבוד לשיר "Chanson Pour L'auvergnat", שבוצע במקור על ידי ז'ורז' ברסנס. השיר "היא חזרה מקניות" הוא עיבוד לשיר פורטוגזי שהתפרסם בביצוע הצרפתי של דריו מורנו ב-1958 בשם "Si tu vas à Rio". השיר "זה נדבק" הוא עיבוד לשיר "I Want to Hold Your Hand" של להקת הביטלס. השיר "רותה רותה" הוא עיבוד לשירו של ניקולה פאונה , "Frutta Frutta". השיר "בלי ידיים" הוא עיבוד לשירו של רנאטו קארוזונה , "La pansè".
רשימת השירים.
כל התמלילים נכתבו על ידי יוסי גמזו
יחסי טורקיה–סוריה
יחסי טורקיה–סוריה (בטורקית: Suriye-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية السورية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה הערבית הסורית. טורקיה חולקת את הגבול המשותף הארוך ביותר שלה עם סוריה; קשרים גאוגרפיים והיסטוריים שונים קושרים את שתי המדינות השכנות.
המתח המסורתי ביחסים נבע ממחלוקות הכוללות סיפוח עצמי של פרובינציית האטיי
לטורקיה בשנת 1939, סכסוכי מים שנבעו מפרויקט דרום-מזרח אנטוליה ותמיכת סוריה במפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK), ובנוסף, פירוק הצבא הארמני הסודי לשחרור ארמניה (ASALA) שהוכר כארגון טרור על ידי נאט"ו, האיחוד האירופי ומדינות רבות אחרות. היחסים השתפרו מאוד לאחר אוקטובר 1998, אז גורש מנהיג ה-PKK, עבדוללה אג'לאן, על ידי הרשויות הסוריות. עם זאת, מלחמת האזרחים הסורית מתחה שוב את היחסים בין המדינות, והובילה להשעיית הקשר הדיפלומטי. אירוע קשה אירע עם הפלתו של מטוס אימונים צבאי טורקי ביוני 2012 על ידי סוריה, וכתוצאה מכך טורקיה כוננה ישיבת חירום של נאט"ו.
סוריה שמרה על שגרירות באנקרה ושתי קונסוליות כלליות באיסטנבול ובגזיאנטפ. לטורקיה הייתה שגרירות בדמשק וקונסוליה כללית בחלב. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות נותקו במרץ 2012, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. טורקיה היא חברה מלאה באיחוד מדינות הים התיכון ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) ואילו חברות סוריה הושעתה בגלל מלחמת האזרחים.
היסטוריה.
סיפוח האטיי.
בשנת 1938 סנג'ק אלכסנדרטה נעשה עצמאי מהמנדט הצרפתי של סוריה כמדינת האטיי, ובעקבות משאל עם, 8 חודשים לאחר מכן בשנת 1939, החליט להצטרף לטורקיה כפרובינציית האטיי. הסיפוח העצמי הזה מעולם לא הוכר על ידי סוריה, שממשיכה לראות את מחוז האטיי בטורקיה כחלק משטחה של סוריה במפות.
נכון לעכשיו, סורים סבורים כי ארץ זו היא סורית מבחינה היסטורית, וסופחה שלא כחוק בסוף שנות השלושים לטורקיה על ידי צרפת, ששלטה בסוריה בין 1920 ל-1946. הטורקים זוכרים את סוריה כווילייט עות'מאני לשעבר. בשנת 1938, הצבא הטורקי נכנס למחוז הים התיכון הסורי לשעבר באישור צרפתי, וגירש את מרבית תושביו הערבים, הארמנים והעלווים. לפני כן היו הערבים העלאווים והארמנים רוב האוכלוסייה המחוזית. לקראת משאל העם העבירה טורקיה עשרות אלפי טורקים לאלכסנדררטה כדי להצביע בעד האיחוד.
בשנת 1938 הכריז המחוז על עצמאותו מצרפת, וב-29 ביוני שלאחר מכן הצביע הפרלמנט של הרפובליקה החדשה שהוכרזה על הצטרפות לטורקיה. משאל העם הזה כונה גם "מזויף" וגם "מבוים", וכי זו הייתה הדרך עבור הצרפתים לאפשר לטורקים להשתלט על האזור, בתקווה שהם יפעילו את אדולף היטלר לטובת הצרפתים. ממשלת סוריה הכירה בהחלטה זו בשנת 2004, וויתרה על טענותיה הטריטוריאליות. הסורים עדיין רואים את הארץ הזו כטריטוריה סורית אינטגרלית, ומכנים את האזור הזה "ליוואא אליסקנדרונה" ולא בשם הטורקי האטיי.
סכסוכים על המים.
סכסוכי מים היו מקור עימות גדול, מכיוון שטורקיה בנתה כמה סכרים על נהרות הפרת והחידקל כחלק מפרויקט דרום-מזרח אנטוליה - GAP לפיתוח האזור. פרויקט GAP נועד לצמצם את תנאי החיים הקשים של מחוזות טורקיה הדרום-מזרחיים על ידי בניית 19 סכרים על נהרות הפרת והחידקל. עם זאת, פרויקט זה הפחית באופן משמעותי את מקורות המים הסוריים.
בנוסף לכל אלה, פרת וחידקל אינן הנהרות היחידים שמסתבכים עם יחסי טורקיה-סוריה, חלוקת המים של נהר האוראנץ הזורם לים התיכון מהפרובינציה של האטיי השנויה במחלוקת מעוררת גם היא בעיות בין שתי מדינות.
תמיכה ב-PKK.
טורקיה גינתה את סוריה על תמיכתה ב-מפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK), שרשום כארגון טרור בינלאומי על ידי מספר מדינות וארגונים, כולל ארצות הברית, נאט"ו והאיחוד האירופי, וטענה כי סוריה העסיקה את אלויס ברונר כדי להכשיר מיליטנטים כורדים להתקפות נגד טורקיה.
שתי המדינות היו על סף מלחמה כשטורקיה איימה על פעולה צבאית אם סוריה תמשיך להגן על עבדוללה אג'לאן בדמשק, המקלט הבטוח שלו זה זמן רב. היחסים השתפרו מאז אוקטובר 1998, אז גורש אג'לאן על ידי דמשק וסוריה התחייבה להפסיק את כניסתם של לוחמי ה-PKK, וחתימתם של הסכם עדנה ב-1999, בעקבות לכידתו לאחר מכן בקניה, חזתה את שיתוף הפעולה הביטחוני בין המדינות.
הפלת מטוס.
באוקטובר 1989 טסו שני מטוסי מיג-21 סורים 12 ק"מ במרחב האווירי של טורקיה, שם הפילו מטוס טורקי. כל חמשת אנשי הצוות במטוס הטורקי מתו.
הפשרה דיפלומטית 2003–2011.
ב-The New Turkey (גרנטה, 2005), כתב ה-BBC כריס מוריס טען כי סוריה הייתה "במשך שנים אויב מר" ו"הדמוקרטיה החילונית של טורקיה, בקשתה לחברות באיחוד האירופי ויחסיה ההדוקים עם ארצות הברית כבר התקבלו זמן רב בטהראן, בגדאד ודמשק בחשדנות קשה. האסלאמיסטים מסתכלים על המדינה החילונית שקברה את הח'ליפות ורואים זאת כ'בגידה'; ולאומנים ערבים עדיין לא שכחו שהטורקים הם שליטיהם הקולוניאליים לשעבר." "אבל יש הפשרה, במיוחד מאז שAKP עלו לשלטון", והמודל הטורקי החדש - שמנסה לערבב דמוקרטיה גדולה יותר ואסלאם יחד - הוא עכשיו נושא לסקרנות ולא מעט קנאה."
סירובו של הפרלמנט הטורקי לשתף פעולה צבאית עם הפלישה לעיראק ב-2003 היה נקודת מפנה ביחסים הדו-צדדיים הסוריים-טורקיים, שכן תפיסתה של סוריה את טורקיה ככזו שאינה מסוגלת לפעול באופן עצמאי השתנתה.
בשלהי 2004 טס ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן לדמשק כדי לחתום על הסכם סחר חופשי כהמשך ליחסים של נשיא טורקיה טורגוט אזאל עם הרשויות הסוריות, שכללו את הביקור הראשון אי פעם לטורקיה על ידי נשיא סוריה, בשנות ה-90 וההצעה המוצלחת של ארדואן עצמה לאחרונה ליזום הצטרפות טורקית לאיחוד האירופי שתאפשר לאירופה, "להרחיב את טווח ההגעה לגבולות סוריה, עיראק ואיראן."
בשנת 2008 טורקיה, כאות לאמון הדדי בדמשק ובתל אביב, הוזמנה למלא את תפקיד המתווכת בין סוריה לישראל כדי לפתור את המחלוקת שלהם על השליטה ברמת הגולן, אולם שיחות אלה ננטשו לאחר ארבעה מחזורים, בעקבות ההידרדרות ביחסי טורקיה–ישראל במהלך מבצע עופרת יצוקה.
שיתוף פעולה צבאי.
ב-26 באפריל 2009, שתי המדינות הודיעו על תמרון צבאי "חסר תקדים" בן שלושה ימים שכלל כוחות קרקעיים לאורך גבולם ההדדי במה שתואר כ"צעד רחוק יותר בשיתוף הפעולה ההולך ומתרחב שלהם". על פי גורמים צבאיים בטורקיה, "מטרת התרגיל היא לחזק את הידידות, שיתוף הפעולה והביטחון בין שתי המדינות כוחות היבשה, ולהגדיל את יכולתם של כוחות הגבול להתאמן ולעבוד יחד." בתרגיל שהחל ב-27 באפריל השתתפו צוותים מכל מדינה שחצו את הגבול לבקר במאחזים.
הביקור של שר ההגנה הסורי חסן עלי טורקמאני ושר ההגנה הטורקי, וודי גונול, חתמו גם הם על מכתב כוונות המעניק אור ירוק לשיתוף פעולה בענף הביטחון, בשולי יריד התעשייה הבינלאומי התשיעי (IDEF'09) שהחל באיסטנבול באותו היום, כסימן לרמת היחסים הפוליטיים שהושגו בין שתי המדינות, אם כי גורם בתעשייה הביטחונית הטורקית הדגיש כי "זה לא אומר ששתי המדינות יכנסו מייד לשיתוף פעולה בייצור נשק."
ביקור נשיא טורקיה 2009 בסוריה.
ביקורו הרשמי של נשיא טורקיה עבדוללה גול, 15-17 במאי, בסוריה, נערך בהזמנת דמשק, כהדדיות לביקורו הרשמי של נשיא סוריה, אסד, בשנת 2007 בטורקיה. דיפלומט בכיר בטורקיה אישר כי "הנושא העיקרי שעל סדר היום ומטרת הביקור הוא שמירת המומנטום שנבנה ביחסים דו צדדיים בעשור האחרון." המשלחת הטורקית כללה את שר החוץ אחמט דבוטוּלו, שר סחר החוץ זאפר קלאאיאן, שר החקלאות ושר התרבות והתיירות ארטוגול גוניי.