שיכוב צולב נפוץ כמעט בכל סביבת היווצרות ונובע מהשקעה, נדידה ושימור של למינציה נטויה המתפתחת כמבנה פנימי בסלעים רבים. סביבות אלה מאפשרות זרימה מהירה של מים ורוח ועומק רב דיו להתפתחות מבנים נטויים בקנה-מידה גדול, ובעיקר: נהרות, חופי גאות ושפל וים רדוד. שיכוב מסוג זה נוצר מהרבדת חלקיקי משקע במהלך שינויים בכיוון זרימת המים או הרוח. שינויי כיוון אלה משנים גם את כיוונם של החלקיקים, השוקעים כאשר הם מאבדים מעוצמת התנע המקורית שלהם. השינויים בכיוון הזרימה מתבטאים בהבדלים בין שכבות רציפות שנוצרו בכיוונים מנוגדים. לכל אחת מן השכבות כיוון וזווית השקעה האופיינית לה. עוביין של השכבות עשוי לנוע מכמה סנטימטרים ועד עשרות ומאות מטרים, בהתאם לעומק שמאפשרת סביבת ההיווצרות שלה.
סוגים של שיכוב צולב.
שיכוב צולב נחלק לשני סוגים עיקריים הנבדלים זה מזה בגאומטריה שלהם:
שיכוב צולב מורכב.
יחידות שיכוב צולב עשויות להיות מורכבות ולכלול מישורי שיכוב מצולבים פנימיים. יחידות כאלה אופייניות לשקעים בהם מורבדים משקעים על מדרונות, הנקראים אגני שיכוב צולב. הן נוצרות כאשר הצד שאינו חשוף לזרם משנה את צורתו בתגובה לשינויים בזרימה או גלישת השכבה על-גבי שכבה גדולה יותר, לרוב בליווי סחיפה.
שיכוב צולב מחזורי.
ביחידות שיכוב צולב ניכרים לעיתים שינויים בגודל הגרגרים המרכיבים את השכבה, בכיוון נטייתם ובשינויים בין שקיעה אנכית וזרימה אלכסונית של חלקיקים היוצרת נטייה בשיפוע. יחידות כאלה מכונות אדרת-דג והיווצרותן מיוחסת לחילופי כיוון הזרימה דוגמת המתרחש בגאות ובשפל. כאשר רוחבה של יחידה כזו עולה על עובייה, היא נקראות טבלת שיכוב צולב.
שיכוב צולב
שיכוב מדורג
מערכת קירור של מחשב
מערכת קירור של מחשב, היא מערכת המסייעת בשמירה על טמפרטורה נמוכה של מחשב, למרות החום שמיצרים חלק מהשבבים המצויים במרבית סוגי המחשבים. השבבים הללו, נוטים להתחמם בעת עבודתם ולהגיע לטמפרטורות שאינן מאפשרות את המשך עבודתם התקינה ואפילו מסכנות אותם בנזק מיידי לצמיתות. מסיבה זו, למרבית המחשבים יש מנגנונים לשמירה על טמפרטורה נמוכה. רוב המערכות פועלות בשתי דרכים: ראשית, הן משפרות את אוורור החלקים החמים של המחשב, ומקטינות את הפרשי הטמפרטורות בינם לבין טמפרטורת החדר. שנית, במקרה הצורך הן מאטות את פעולת המחשב כך שהחלקים הנוטים להתחמם יתחממו פחות ואפילו מכבות את המחשב במקרה הצורך.
מערכת הקירור של המחשב היא למעשה מערכת פיזור חום. מערכות שדואגות שהמחשב יהיה קר יותר מאשר החדר בו הוא נמצא, דהיינו משאבות חום, הן נדירות ביותר אם הן בכלל קיימות. אולם, יש סוגי מחשבים, כמו המחשבים שבחוות השרתים, שחובה להציבם בחדר מקורר היטב ומי שנכנס לחדר בו הם מצויים צריך להתלבש בלבוש חורפי כבד.
לצד ההשקעה במערכות קירור למחשב, מהנדסי החשמל משקיעים גם בשיפור עיצובם של השבבים השונים כך שיתחממו פחות מלכתחילה. לכן, לדוגמה, הומצא המעבד בעל הליבות הרבות, שלמעשה מפצל את עבודתו בין מיקומים אחדים ומאפשר לכל חלק שלו להתחמם פחות. מאידך עדיין מעוצבים אביזרים לשיפור קירורו של המחשב, בעלי הספק גדל והולך, וזאת בעיקר עבור משתמשי מחשב שמכווננים את מעבד המחשב לעבוד בתדרים גבוהים יותר מאלו שתכנן היצרן (המהרה) ועקב כך להתחמם יותר.
מערכת הקירור של המחשב האישי הנייד הסטנדרטי.
על פי רוב, מחשבים ניידים מכילים שבבים קטנים יותר ובעלי תדרי חשמל ומתחי חשמל נמוכים יותר מאלה של המחשב השולחני. על כן הם מתחממים פחות ממנו. במחשב נייד, על פי רוב, הגשר הדרומי והמעבד הגרפי אינם דורשים מערך קירור. (במספר מקורות נאמר ההפך שכן הם מתבלבלים בין הגשר הצפוני של לוח האם של המחשב הנייד לבין שבבי עיבוד התמונה שלו).
למרבית המחשבים הניידים יש גוף קירור אחד המכסה הן את המעבד והן את הגשר הצפוני. לאורך גוף הקירור מצויה צינורית גזים המשווה את החום בין חלקיו. צלעות הקירור של גוף הקירור של גוף הקירור מצויות רק בקצה אחד שלו ודרכן עובר קצה צינורית הגזים. בין גוף הקירור לבין המעבד מרוחה משחה תרמית ובין גוף הקירור לבין הגשר הצפוני מצויה מדבקה תרמית.
למרבית המחשבים הניידים יש מאוורר אחד המורכב על קטע גוף הקירור שמעל למעבד. צירו של מאוורר זה אנך הן למשטח המעבד והן למשטח חריצי האוורור שמהם הוא יונק אוויר. הוא פולט אוויר על כנפי הקירור ומבין כנפי הקירור האוויר יוצא אל חריצי אוורור נוספים. החיסרון הבולט של מבנה זה של מערכת הקירור הוא הצטברות כרונית של אבק במסדרונות האוויר שבין כנפי הקירור, עד לסתימתם. חיסרון זה בולט במיוחד בחבלי ארץ חמים ומאובקים.
אוליביה ווילד
מאיר יחיאל הלשטוק
דוראיאקי
דוֹרָאיָאקִי (יפנית: どら焼き) הוא ממתק חביתיות יפני, עשוי בלילת קמח, ביצים ודבש, במילוי מתוק.
למאכל שתי גרסאות, נפוצה ומסורתית. בגרסה הנפוצה מצמידים זו לזו שתי חביתיות (עם הצד השחום כלפי חוץ) וביניהן מניחים מילוי מתוק. אף על פי שהמילוי המסורתי והנפוץ ביותר הוא אנקו, ממרח שעועית אזוקי, מילויים אחרים הרווחים כיום כוללים גם שוקולד, קרם וניל וריבת חלב. בגרסה המסורתית ממלאים חביתית אחת ומקפלים אותה לשניים, כך שמתקבלת צורת חצי עיגול.
המשמעות המילולית של השם היפני "דוראיאקי" היא "מצילה אפויה", על שום הדמיון בצורה ובצבע של החביתית למצילה (דורה) המסורתית. האגדה מספרת, שהדוראיאקי הראשון נוצר, כאשר סמוראי בשם בינאקי שכח את המצילה שלו בביתו של כפרי אחד, והכפרי השתמש בה לטיגון חביתיות (״יאקי״ ביפנית: "צלוי" או "אפוי") .
באזור קנסאי המאכל קרוי לעיתים מיקאסה (三笠 ביפנית) בעקבות הדמיון של מראהו בנארה.
בתרבות.
דוראיאקי מופיע בהקשרים רבים, בעיקר בספרים, תוכניות טלוויזיה וסרטי ילדים. המפורסם שבהם הוא דוראמון, חתול-רובוט כחול, הידוע באהבתו לפנקייקים. בסרט ״ () של הבמאית , טבחית מבוגרת מכינה דוראיאקי ממולאים ב״אן״, ממרח שעועית אזוקי.
במם האינטרנטי , מופיע ארנב יפני שאולף לאזן חפצים על ראשו, בניהם דוריאקי.
גבעת גרב
גִּבְעַת גָּרֵב הוא מקום שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה ("עיר השם");
לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי.
בספר חקרי הארץ האתר מזוהה כהגבעה שמסמוכה לוואדי גרב ("חקרי הארץ" דף נח).
רב חנן בר אמי
רב חנן בר אמי היה אמורא שחי בדור השני לאמוראי בבל.
אמרותיו של רב חנן בר אמי מוזכרות בתלמוד פעמים אחדות. לרוב הוא מוסר הלכות בשם שני רבותיו, רב ושמואל. אחת מהם היא במסכת בבא מציעא הוא פוסק בשם שמואל, שההלכה נפסקת כאבא שאול ש, אך גם אבא שאול אמר זאת רק כאשר המשכון הוא דבר שכדאי מאוד להשכירו (כפטיש וקרדום) ששכרם מרובה ואינם מתקלקלים כל כך על ידי השכירות.
במסכת ביצה מובאים הפסקים הבודדים אותם פוסק מעצמו ולא בשם רבותיו, אחת מהן היא אודות מחלוקת בית שמאי ובית הלל בדין טלטול סולם בחג, האם הדבר אסור מחשש שיראה כאילו עוסק בסיוד גגו או בצורכי חול. רב חנן בר אמי קובע, כי המחלוקת היא רק ברשות הרבים שנחלקו האם קיים חשש מראית העין (אם הרואה יבין שמדובר בנטילת סולם לצורך שובך או לא), אך לא ברשות היחיד שבה וודאי מותר. לפי גרסה אחרת, קובע רב חנן בר אמי כי המחלוקת היא רק ברשות היחיד, אבל ברשות הרבים וודאי שאסור.
קיים אמורא אחר שמזכיר אמרה של רבי פדת בשם רבי יוחנן, אך היימן משער שמדובר באמורא אחר שחי בארץ ישראל ולמד מפי רבי פדת, ולא באמורא זה שחי בבבל.
מכתש שיין
מכתש שיין הוא מכתש פגיעה על פני של הירח בצידו המרוחק של הירח. מכתש זה נקרא על שם האסטרונום הרוסי גרגורי שיין.
גאוגרפיה.
מכתש שיין נמצא צפונית למכתש פראולנדיך וצפון-מזרחית למכתש טרומפלר. בצידו המערבי של המכתש נמצא מכתש נוסל וצפון-צפון-מזרחית אליו נמצא מכתש שמפוליון. קוטרו של המכתש הוא 92 קילומטרים, עומקו אינו ידוע.
פני המכתש.
מכתש זה נשחק על ידי פגיעות של אסטרואידים. רוב הטבעת החיצונית שלו התעגלה ושוליו החדים נהרסו על ידי הפגיעות. הקיר הדרומי שומר עדיין על מבנה דמוי מדף. זוג פגיעות קטנות יצרו בורות קטנים בקיר הצפון מזרחי של המכתש. גם ברצפת המכתש ישנם כמה מכתשונים קטנים.
מכתשי לוויין.
את מכתש שיין מקיפים כמה מכתשים קטנים. מכתשי משנה נוצרים כאשר גושים גדולים שנפלטו מהמכתש הראשי בעת הפגיעה פוגעים במהירויות גבוהות בפני השטח. על פי המוסכמות מסומנים מכתשים אלו במפת הירח על ידי מיקום אות במרכז צד המכתש הקרוב יותר למכתש הראשי.
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא הם שני אמוראים שחיו בדור החמישי לאמוראי בבל.
שמותיהם.
מר ינוקא ומר קשישא, מוזכרים בתלמוד פעמים נדירות. משמעות השמות היא "ילד" ו"קשיש", ושני הסברים ניתנו לכך: רש"י פירש: "שני בנים היו לרב חסדא, ושם שניהם שווין, אלא שהגדול קורין לו מר קשישא ולצעיר קורין לו מר ינוקא". ואילו בעלי התוספות חלקו על פירושו של רש"י וכתבו להפך: "הוא הגדול, ועל שם שנולד בינקותו של רב חסדא קרי ליה מר ינוקא. ומר קשישא הוא הצעיר, ונולד בקשישותו של רב חסדא".
זהותם.