בימים המודרניים, כפפת השריון התגלתה מחדש ביוון על ידי קנת' איירונס, אך היו לה הרבה משתמשות. כאשר אינה בשימוש, היא נראית כצמיד מקושט כשבאמצעה אבן חן בוהקת. כאשר נענדת בידי משתמש שאינו ראוי, אותו אדם מאבד את זרועו. הנשק יוצר קשר של סימביוזה עם הפונדקאית הנושאת אותו, אשר מסוגלת גם לשמוע אותו במחשבתה. כאשר בשימוש, הנשק מתפשט לאורך גופה, קורע מעליו בגדים ומכסה את הגוף כשריון. מידת השריון והכיסוי משתנה בהתאם לאיום. שריון זה יכול להאריך עצמו ליצירת חרבות ושאר כלי נשק כשרשראות ואפילו מגן וכנפיים, שמעניק למשתמשת בו יכולת תעופה. הנשק עצמו יכול לירות מטחי אנרגיה מהיד או מהחרב, וגם מסוגל להשתמש באנרגיה על מנת לרפא. הוויצ'בלייד מסוגלת לעורר במשתמשת בה חזיונות מהעבר או מהעתיד.
עולמה של הוויצ'בלייד.
העולם ביקום של אימג' קומיקס מאוכלס בשדים, רוחות רפאים, שערים בין-ממדיים וקסמים. קיימים בני אנוש מפותחים שעובדים מטעם הממשלה או מארגונים עסקיים פרטיים. גם המאפיה וגם היאקוזה הם הכוחות הדומיננטיים. תחנת המשטרה של שרה, המחוז ה-18, ממוקמת ברובע המסוכן ביותר בניו יורק, שבו רציחות מתבצעות כמעט על בסיס קבוע. קיימת התייחסות לזמן שבו לא התקיימו רציחות למשך יומיים ברציפות, דבר שהמשטרה פירשה כסימן לפורענות. קיימים מאמינים משיחיים הן של אלוהים והן של השטן, כאשר סוכנים משני צדי המתרס מופיעים מדי פעם לחולל קרבות.
הפקת חשמל
תא פוטו חשמלי
ארנולד מסואסון
ארנולד מסואסון (צרפתית: Arnoult de Soissons; הולנדית: Arnold van Soissons; נולד ב-1040 באודנארדה - מת ב-1087 באודנבורג), המכונה לעיתים גם ארנולד מאודנארדה (צרפתית: Arnoult d'Audenarde) או ארנולף הוא קדוש בכנסייה הקתולית.
ארנולד נולד באודנארדה, כיום חלק מבלגיה, והיה חייל לפני שהחליט להפוך לנזיר ולהצטרף למנזר מדרדוס הקדוש בסואסון (כיום בצרפת).
הוא נחשב לקדוש המגן של קוטפי הכשות ושל מבשלי הבירה בבלגיה, וקיימת חברת בירה אמריקנית על שמו.
שרימפ
רובע וסטמינסטר
וויצ'בלייד
חוזה מריה חיל רובלס
חוזה מריה חיל רובלס (בספרדית: José María Gil-Robles y Quiñones; 27 בנובמבר 1898 - 13 בספטמבר 1980) היה פוליטיקאי ספרדי ימני ממפלגת ה-CEDA ברפובליקה הספרדית השנייה.
ביוגרפיה.
חיל רובלס נולד בסלמנקה לפרופסור למשפטים ובשנת 1922 קיבל משרת הוראה באוניברסיטת לה לגונה בטנריפה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא היה המזכיר של הקונפדרציה הלאומית שזוהתה כקתולית אגררית וחבר בצוות העורכים של הביטאון El Debate. עם הקמת הרפובליקה השנייה הוא השתתף בהקמת מפלגת הפעולה הלאומית ששמה שונה יותר מאוחר למפלגת הפעולה הפופולרית. חיל רובלס התחתן עם בת לאחד האנשים העשירים ביותר בספרד, קונדה דה רבילחיחדה. במהלך ירח הדבש שלו בגרמניה התרשם מדרכי התעמולה של היטלר, אף על פי שהסתייג מתוכן דבריו שהיו אנטי דתיים.
בבחירות של 1931 הוא נבחר לפרלמנט כנציג של סלמנקה. עמדתו הייתה ששאלת המסגרת הפוליטית של ספרד, רפובליקה או מונרכיה, פחות חשובה מהצורך שחוקי ספרד יתאמו את רעיונות הדת הקתולית. רעיונות אלו זכו לפופולריות רבה, לאור הצעדים האנטי דתיים שנקטה הרפובליקה. אלו כללו הכללה בחוקה של סעיף 26 שהגדיר את המדינה הספרדית כחילונית ואסר על העברת כספים מהמדינה לכנסייה ואת סעיף 48 שקבע מערכת חינוך אחידה וחילונית. החוקה גם התירה גירושין והעבירה את בתי הקברות למוסדות חילוניים. בנוסף, חקיקה רבה כוונה להוצאת החינוך מידי הכנסייה. חוקים אלו כללו איסורים על הצבת צלמים קתוליים בכיתות, דרישות סף לכישורי מורים שכללו תנאים שהיו נדירים אצל המורים הכנסייתיים בבתי הספר הקתוליים והגבלה על לימודי דת. יתרה מזאת, על הכנסייה, שהחזיקה ברכוש רב ביותר בספרד, נאסר למכור את רכושה, מה שהביא לחשש שיש כוונות להחרימו. בנוסף לצעדים הללו של המדינה, היו התקפות רבות על מוסדות דתיים בספרד, וניכר היה שהמדינה אינה עושה די כדי למנוע אותן ולהעניש את האחראים להם. אל מול צעדים אלו, חיל רובלס ארגן את חזית הקואליציה הימנית (Confederación Española de Derechas Autónomas) ה-CEDA, שזכתה בבחירות בשנת 1933.
אף על פי שמפלגתו הייתה הגדולה ביותר, הנשיא אלקלה סאמורה מנע מחיל רובלס להיות ראש ממשלה וחיל רובלס הסתפק בתמיכה במועמדים רדיקלים רפובליקנים שהובילו את הממשלה. באוקטובר 1934 דרש חיל רובלס וקיבל שלושה נציגים ל CEDA בממשלה, דבר שהוביל למרד אסטוריאס. כאשר מנואל אסאניה זוכה מאשמת אחריות למרד אסטוריאס דרש חיל רובלס להחליף את השופטים.
במרץ 1935 התפטר חיל רובלס מהממשלה ביחד עם שאר השרים של ה-CEDA, בעקבות המתקת גזר דין מוות שהושת על 20 מראשי המרד באסטוריאס. באפריל הוקם ממשלה חדשה שהעניקה ל-CEDA חמישה שרים והחל ממאי 1935 עד הקמת ממשלתו של מנואל פורטלה ולדרס בדצמבר 1935, כיהן חיל רובלס כשר הביטחון. חיל רובלס החל ביוזמה לתיקון החוקה להוצאת סעיפים אנטי-קלריקליים, לביטול הגירושין ולביטול הזכות להפקעת קרקעות על ידי המדינה. לאחר משברים פוליטיים חוזרים ונשנים דרש חיל רובלס את תפקיד ראש הממשלה וסירב לכל פשרה בעניין. אולם הנשיא לא הסכים לכך, מינה את פורטלה לראשות הממשלה ובהמשך פיזר את הפרלמנט והכריז על בחירות חדשות. חיל רובלס שאף לבלוק ימני שישיג 300 מושבים (מתוך כ-470) בפרלמנט ויצא במסע תעמולה תחת הכותרת "כל הכח למנהיג", במטרה להכריח את הנשיא לאפשר לו להיות ראש ממשלה.
לאחר ההפסד בבחירות בפברואר 1936 פנה ביחד עם פרנסיסקו פרנקו אל ראש הממשלה מנואל פורטלה ולדרס בבקשה שיכריז על משטר צבאי כדי למנוע את האנדרלמוסיה שנוצרה בעקבות ניצחון השמאל בבחירות, ולפי עדותו של פורטלה אף הציע הפיכה צבאית. בפרוץ ההפיכה, ב 17 ביולי 1936 הצטרף ה-CEDA במלואו למחנה המורדים. אולם חיל רובלס לא היה אהוד על פרנסיסקו פרנקו ועל תומכיו. פרנקו האשים אותו בכך שייעץ לתומכיו לשבת על הגדר בזמן שהצבא והשמאל מקיזים דם אלו לאלו כדי שבסוף יוכלו לקטוף את השלטון. עם זאת, פרנקו הורה להגן עליו מפני הפלנחיסטים שניסו לעשות בו שפטים ב 2 בספטמבר 1936. אף על פי שחיל רובלס לא עשה דבר כדי לטעון לבכורה על פרנקו, פרנקו לא רצה את חיל רובלס בסביבתו, שכן לא היה לו צורך במתחרים על השלטון.
באפריל 1944, בעת שהותו בליסבון, נתמנה חיל רובלס לנציגו של הטוען לכתר הספרדי, דון חואן דה בורבון, מחוץ לספרד. בספטמבר 1947 הוא ניהל בלונדון מגעים עם אינדיקיו פרייטו הסוציאליסט לגיבוש חזית רחבה כנגד פרנסיסקו פרנקו.
בשנת 1968, הצדיק חיל רובלס את תמיכתו בהפיכה הצבאית של פרנקו, בטענה שספרד הייתה בדרך לאנרכיה. עם זאת, הוא שלל את הטענות שהקומוניסטים תכננו להשתלט על ספרד וההפיכה נדרשה כדי למנוע זאת.
זיקתו לרפובליקה.
יחסו של חיל רובלס לרפובליקה היה מורכב וההיסטוריונים חלוקים לגבי כוונותיו האמיתיות. בעוד שחיל רובלס תמיד קיבל את צו הבוחר והחלטות הנשיא שמנעו ממנו תפקידים בכירים, עד להפיכה הצבאית של פרנקו, הוא צוטט כמתבטא שאם הפרלמנט לא יפעל בהתאם לשאיפות שלנו, נפטר מהפרלמנט.
חיל רובלס
עזבת צרטה
עִזְבְּת צַרְטַה הן חורבות יישוב קדום קטן ואתר ארכאולוגי ביער ראש העין, בין ראש העין וכפר קאסם, ולא הרחק מן העיר הקדומה אפק.
האתר וממצאיו.
מקור השם עזבת צרטה הוא בכך שהמקום היה עזבה, יישוב עונתי ששימש את הפלאחים בזמן החריש והקציר. יישוב זמני זה שכן כנראה על קרקע שהייתה שייכת לכפר הערבי סרטא, הנמצא ליד ברקן כ-13 קילומטרים מזרחית לראש העין, או שעובדה על ידי אנשיו.
בחפירות ארכאולוגיות שערכו באתר בשנים 1975–1977, על ידי פרופ' משה כוכבי וישראל פינקלשטיין מאוניברסיטת תל אביב, בשיתוף פרופ' משה גרסיאל מאוניברסיטת בר-אילן, בפרויקט משותף של שתי האוניברסיטאות, נמצאו שרידים מן המאה ה-10 לפנה"ס ומתקופות קדומות יותר, וזוהו ביישוב שלוש תקופות התיישבות מימי ההתיישבות הישראלית. בין היתר נמצא במקום בית ארבעת המרחבים, וממגורות המעידות על כלכלתו. התושבים בו חיו כנראה חיים חקלאים ראשונים, וייתכן נוודיים-למחצה.
באתר נמצאה כתובת המכונה "כתובת אבן העזר" והיא נרשמה על אוסטרקון ומכילה את כל אותיות האלף-בית בכתב שקדם לכתב העברי הקדום, בגרסת האלפבית הפרוטו-כנעני. לכתובת חשיבות בחקר האלפבית העתיק בשימושו בקרב עם ישראל בתקופת ההתנחלות, בהיותו הכתובת הישראלית הקדומה ביותר שנמצאה עד כה.
בשנת 2007 שופץ האתר על ידי תלמידי בית הספר "אפק" שבראש העין בשיתוף הקרן הקיימת לישראל. לאתר נוסף שילוט חדש, המסביר את הממצאים שנמצאו במקום.
אבן העזר.
יש המזהים את עזבת צרטה עם היישוב אבן העזר המוזכר במקרא, ונמצא בה ממצא המזוהה כ"אבן העזר", אך קיימת מחלוקת מחקרית בנוגע לזיהוי זה. ייתכן שאבן העזר נקראה על שמו של 'עזר' שהיה מגדולי שבט אפרים ששכן באזור.
לפי המתואר בספר שמואל א' פרק ד', יצאו בני ישראל למלחמה בפלשתים, כשהם חונים במקום המכונה "האבן העזר" ואילו הפלשתים חונים באפק. מן הטקסט המקראי לא ברור אם הייתה זו מלחמת מגן נגד תוקפנות פלשתית או להפך, אך ככל הנראה הייתה ההתנגשות תוצר של ניסיונם של העברים יושבי הר אפרים להשתחרר מכבלי השלטון הפלשתי.