בתחילת 1939 שימש מקדונל יועץ של המשלחת הערבית בועידת סנט ג'יימס. במסגרת זאת, העלה מקדונל טענת לתקפותם של מכתבי מקמהון אל מול הטענה הבריטית שמכתבי מקמהון לא היו בגדר הבטחה מפורשת מצד בריטניה.
לאחר שנת 1939 לא מילא יותר מקדונל כל תפקיד ציבורי או מדיני. הוא מת בשנת 1954.
יאוש שלא מדעת
בית הספר לשוטרים
הרמן רורשאך
הרמן רורשאך (בגרמנית: Hermann Rorschach; 8 בנובמבר 1884 - 2 באפריל 1922) היה פסיכואנליטיקאי ופסיכיאטר שווייצרי, שדגל בהגותו של אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד. נודע בעיקר בזכות מבחן כתמי הדיו שפיתח, הקרוי על שמו.
ביוגרפיה.
רורשאך נולד בציריך שבשווייץ. אביו של רורשאך היה מורה לציור, והוא עצמו החל לגלות כישרון רב בתחום ונהג לצייר ציורים לא שגרתיים, בעיקר בעזרת דיו. כאשר סיים את לימודיו התיכוניים, התלבט אם לבחור בקריירה אמנותית או קריירה מדעית. הוא כתב מכתב לארנסט הקל בו פירט על התלבטותו, על-מנת שזה יעזור לו. הקל ענה כי הוא ממליץ על קריירה בתחום המדע, ורורשאך נרשם לחוג לרפואה באוניברסיטת ציריך, העיר בה נולד וגדל.
במסגרת הלימודים, רורשאך למד מפסיכיאטרים בולטים באותה תקופה, כמו אויגן בלוילר, שלימד גם את קרל גוסטב יונג. תוכן השיעורים באוניברסיטה הזכירו לרורשאך את "כתמי" הדיו שצייר בילדותו. הוא תהה מדוע אנשים שלהם הראה את הכתמים רואים דברים שונים באותו הכתם. עוד כשהיה סטודנט, רורשאך הציג את כתמי הדיו שצייר לילדים שלמדו במסגרת בית-ספרית, ניתח וחקר את הדברים שאמרו, ובכך שיער כי מהתגובות לכתמים ניתן לבחון את התפקוד הרגשי ואף את מאפייני האישיות של אותו אדם.
"מבחן כתמי הדיו של רורשאך" אותו פיתח, נחשב לפורץ דרך בתחום הפסיכולוגיה. פסיכולוגים רבים מעבירים אותו במסגרת אבחון פסיכולוגי לנבדקים ומטופלים, על מנת לקבל רקע על מצבם הרגשי.
רורשאך נפטר בהריזאו שבשווייץ בגיל 37 בלבד, מדלקת הצפק.
ב-8 בנובמבר 2013, יום הולדתו ה-129, הקדישה חברת גוגל לרורשאך לוגו דודל אינטראקטיבי מיוחד, בהשראת מבחן כתמי הדיו.
רורשאך
חיים וירשובסקי
חיים וירשוּבְּסקי (Wirszubski; 1915 – 1977) היה היסטוריון, חוקר קבלה, ומתרגם ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה.
וירשובסקי נולד בווילנה ועלה לארץ ישראל בשנת 1934. בשנת 1940 קיבל תואר מוסמך מהאוניברסיטה העברית, ובשנת 1946 הוסמך לדוקטור על ידי אוניברסיטת קיימברידג', עם עבודת דוקטור בנושא "חירות כרעיון פוליטי ברומא בשלהי הרפובליקה ובראשית הקיסרות", שראה אור כספר. החל משנת 1947 שימש וירשובסקי כחלק מהסגל של האוניברסיטה העברית והורה שם. בשנת 1956 הוא מונה למשרת פרופסור והחל לשמש כראש החוג ללימודים קלאסיים. ב-1961 נבחר לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1962 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.
וירשובסקי נפטר בשנת 1977 בירושלים.
פועלו האקדמי של וירשובסקי הקיף תחומים רבים; עבודת הדוקטורט שלו עסקה במושג החירות בימיה האחרונים של הרפובליקה הרומית, הוא פרסם מאמרים וספרים, שחלקם יצאו לאור לאחר מותו, על השבתאות, הקבלה, מקורותיה וקשריה עם הנצרות, הוא כתב על דמותו של ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה והיה מייסד המחקר של הקבלה הנוצרית, תרם לכתיבתה של האנציקלופדיה העברית ועוד. וירשובסקי גם תרגם, בין השאר, שתי יצירות חשובות של הפילוסוף ברוך שפינוזה לעברית, "מאמר תאולוגי-מדיני" ו"מאמר מדיני", תרגום שיצא לאור לאחר מותו. וירשובסקי הוא מייסד מחקר הקבלה הנוצרית.
הרודס אטיקוס
הרודס אטיקוס (ביוונית: Ἡρώδης ὁ Ἀττικός; מופיע גם בהיפוך: אטיקוס הרודס; ידוע גם בשמו הרומי לוקיוס ויבוליוס היפרכוס טיבריוס קלאודיוס אטיקוס הרודס מאראתוניוס, בלטינית: Lucius Vibullius Hipparchus Tiberius Claudius Atticus Herodes Marathonios; בערך 101–177) היה רטוריקן ופילוסוף יווני בן האסכולה הסטואית, מתומכי הסופיסטיקה השנייה (שהייתה מעין תנועת תחייה של תרבות יוון הקלאסית) על פי פילוסטרטוס בספרו "חיי הסופיסטים", איל הון, פילנתרופ ידוע ואזרח רומי נכבד אשר כיהן כקונסול רומא.
מוצאו.
הרודס אטיקוס נולד בעיר מרתון שבאטיקה למשפחה נכבדת בעלת עושר אגדי: סבו, היפרכוס (נולד ב-40), שהחזיק לפי ההערכות בסכום של 100,000,000 ססטרטים, היה האיש העשיר ביותר בעולם ההלניסטי בזמנו; אך הקיסר דומיטיאנוס חמס את כל כספו, וייתכן כי אף ציווה להורגו. אביו של הרודס, אטיקוס (נולד ב-65), חי בצנעה עד לעלייתו של נרווה לשלטון בשנת 96, שאז "מצא" חלק מן האוצר של אביו חבוי בחורבותיו של בניין. בעזרת סכום זה רכש אביו של הרודס מושב בסנאט הרומי (98), ושימש כנציב יהודה.
הרודס עצמו טען כי הוא צאצא ישיר של קימון, מילטיאדס, תסאוס וקקרופס, כמו גם של איקוס (מלכו המיתולוגי של האי אגינה) ושל האל יופיטר.
תולדות חייו.
הרודס אטיקוס זכה לחינוך אשר כלל לימודי רטוריקה ופילוסופיה. הקיסר אדריאנוס מינה אותו למושל ערי האימפריה החופשיות בפרובינקיית אסיה בשנת 125. הרודס שב לאתונה, התפרסם כמורה ובהמשך נבחר למשרת ארכון. בשנת 140 הביאו הקיסר אנטונינוס פיוס לרומא כדי שיחנך את בניו המאומצים מרקוס אורליוס ולוקיוס ורוס, וכמחווה של כבוד ותודה מינה אותו ב-143 לקונסול. הרודס נשא לאישה את אפיה אניה רגילה .
בנוסף ליצירתו הספרותית, הרים הרודס מספר פרויקטים ציבוריים:
הרודס היה ידוע באהבותיו הפדרסטיות. חיבתו לתלמידו פולידקס (Polydeukes או Polydeukion) עוררה שערורייה – לא בשל מינם או הבדלי גילאיהם של הנאהבים, כמו בשל האינטנסיבית שבה התנהלה, אשר נחשבה מופרזת ובלתי-הולמת. כאשר מת הנער בטרם זמנו, הקדיש הרודס מספר פסלים ומונומנטים לזכר אהובו, בחקותו את מעשיו של אדריאנוס לאחר מותו של אנטינואוס.
לוקיאנוס מסאמוסאטה סיפר על מסורת אשר התגלגלה אליו, ולפיה הפילוסוף הקיניקן דמונקס הגיע אל הרודס נושא מכתב מפולידקס המת. עולז למשמע דבריו, שאל אותו הרודס מה נכתב בו; דמונקס השיב כי הנער כתב שהוא עצוב על כך שהרודס לא יצא לחפש אותו.
לקריאה נוספת.
Papalas, A. J., "Herodes Atticus: An essay on education in the Antonine age", History of Education Quarterly, Vol. 21, No. 2 (Summer, 1981), pp. 171-188.
הרי חג'ר
הרי חג'ר (בערבית: جبال الحجر - "הרי האבן") הם רכס הרים בצפונה של עומאן ובמזרח איחוד האמירויות הערביות. הרכס נמתח לאורך חופו הדרומי והמערבי של מפרץ עומאן, וחוצץ בין מישור החוף שלאורך המפרץ לבין הרמה המדברית שמדרום לו. הרכס נחלק להרי חג'ר המערביים ולהרי חג'ר המזרחיים, וחלקו המרכזי, המכונה ג'בל אח'דר (الجبل الأخضر - "ההר הירוק"), הוא רכס ההרים הגבוה ביותר בעומאן ובחצי האי ערב כולו.
ג'בל אח'דר מגיע לשיאו בפסגת ג'בל א-שאמס (جبل شمس - "הר השמש") שגובהה 2,990 מטר. האקלים ברכס הוא מדברי, אם כי הפסגות הגבוהות זוכות לכמות משקעים של כ-300 מ"מ בשנה, המספיקה לצמיחת שיחים ועצים, ותומכת בחקלאות. על שום כך נקרא הרכס בשם "הירוק".
הטאר הערבי הנדיר אנדמי לרכס הרים זה.
אוניית מפרשים
אוניית מפרשים (באנגלית: Sailing ship) היא ספינה גדולה המונעת בעיקר, או אך ורק, באמצעות מפרשים הממירים את אנרגיית הרוח לתנועה. ספינות מפרש שטו בימים מימי קדם ועד המאה ה-19, והיו אמצעי התעבורה העיקרי לשינוע סחורות ואנשים למרחקים גדולים. ספינות המפרש הוחלפו במאה ה-19 על ידי ספינות הקיטור ואחר כך על ידי ספינות מנוע. ספינות קטנות המונעות באמצעות מפרשים קרויות מפרשיות או סירות מפרש.
מאפיינים.
קיימים סוגים רבים של מערכי מַעֲטֶה עבור דגמים שונים של ספינות מפרש, אך לכולם יש כמה מאפיינים משותפים. לכל ספינת מפרש יש גוף, מַעֲטֶה ולפחות תורן אחד שעליו תולים את המפרשים המניעים את הספינה באמצעות הרוח. קיימים שני סוגים עיקריים של מפרשים. מפרשים רוחביים בהם הסְקַרְיָה ממוקמת בניצב לכיוון תנועת האונייה ומפרשים אורכיים המותקנים לאורך האונייה.
אליזבת רוהם
אליזבת רוהם (בגרמנית: Elisabeth Röhm; נולדה ב-28 באפריל 1973) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של העוזרת לתובע המחוזי, סרינה סות׳רלין בסדרת הדרמה הפופולרית "חוק וסדר".
ביוגרפיה.
רוהם נולדה בעיר דיסלדורף שבמערב-גרמניה, בתם של ליסה לוורד, תסריטאית שהשתתפה בעבר בכתיבת אופרת הסבון "אור מנחה", ואברהארד רוהם, שותף בחברת עורכי דין המתמחה בדיני תאגידים. אימה היא אמריקאית ואילו אביה הוא גרמני. סבה מצד אמה היה מהגר איטלקי.
היא עברה עם משפחתה לניו יורק עוד בטרם מלאה לה שנה, וגדלה בעיירה בדפורד שבמחוז וסטצ'סטר. רוהם מחזיקה באזרחות כפולה - גרמנית ואמריקנית. הוריה התגרשו ב-1982, כאשר הייתה בת 9. ב-1991 סיימה רוהם את לימודיה בתיכון פרטי בטנסי, ולאחר מכן המשיכה ללימודים גבוהים בשרה לורנס קולג' שבניו יורק, שם השלימה תואר ראשון בכתיבה ובהיסטוריה של אירופה, והחלה לעשות את צעדיה הראשונים במשחק.
קריירה.
ב-1997 קיבלה רוהם את תפקידה המשמעותי הראשון: גילום דמותה של דורותי הייז באופרת הסבון "לחיות את החיים". כן גילמה במשך 15 פרקים את דמותה של החוקרת קייט לוקלי בסדרת הפנטזיה הטלוויזיונית "אנג'ל".
בשנת 2001 לוהקה רוהם לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "חוק וסדר". רוהם גילמה את סרינה סאות'רלין, עוזרת לתובע המחוזי, אותה גילמה עד שנת 2005.
ב-2002 נבחרה לרשימת 100 הנשים הלוהטות ביותר של המגזין האמריקני "מקסים".
בשנת 2005 גילמה את דמותה של הסוכנת ג'נט מק'קארן בקומדיה הקולנועית "איזו מין שוטרת 2".