רשת ההשכלה הגבוהה באזור המטרופוליטני של ניו יורק כוללת מאות מכללות ואוניברסיטאות, שביניהן כמה מהמוסדות הנחשבים בעולם: אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת ניו יורק, ואת אוניברסיטת רוקפלר (כל אלו מדורגות בין 35 האוניברסיטאות הטובות בעולם).
חלוקה דמוגרפית.
51.7% לבנים (שאינם לטיניים), 21.7% לטינו-אמריקאים (מכל הקבוצות הגזעיות), 15.3% אמריקאים-אפריקאים (לא לטינים), 9.0% אמריקאים-אסייתים (לא לטינים), 0.16% אמריקאים ילידים ו -1.6% משתיים או יותר קבוצות גזעיות (לא לטינים).
היסטוריה.
לפני גילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס בשנת 1492, האזור היה מיושב בעיקר על ידי אינדיאנים. ג'ובני דה וראזאנו היה האירופאי הראשון שהגיע למקום בשנת 1524. בשנת 1626 ההולנדים קראו להתיישבות במקום ניו אמסטרדם, מה שהפך מאוחר יותר לעיר ניו יורק.
ככל שהסחר בפרווה בצפון התרחב, ניו יורק הפכה למרכז מסחרי, מה שהביא לגל הגירה.. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הנמל של ניו יורק הפך את האזור לבעל חשיבות אסטרטגית רבה. ניו יורק נכבשה על ידי הבריטים בתחילת המלחמה, ונשארה בידיהם עד סוף המלחמה בשנת 1783. ניו יורק שימשה כעיר הבירה של ארצות הברית בין השנים 1785–1790, ולאחר מכן עברה הבירה לפילדלפיה. ניו יורק העיר הגדולה במדינה מאז 1790. בשנת 1792 הוקמה הבורסה בניו יורק.
במהלך המאה ה-19 חלה הגירה רבה מאוד לניו יורק, ובמיוחד ממדינות כמו אירלנד וגרמניה. בשנת 1898 אוחדו חמשת רבעי העיר ניו יורק לעיר אחת.
בשנת 1904 החלה לפעול בעיר רכבת תחתית.
המשבר הכלכלי העולמי בשנות ה-30 גרם לעוני ולאבטלה בעיר. בזמן מלחמת העולם השנייה הכלכלה העירונית נפגעה כתוצאה מצוללות גרמניות שפגעו בסחר עם אירופה.
אוכלוסיית העיר ניו יורק הגיעה לשיאה בשנות החמישים, ולאחריהן חלה ירידה כתוצאה מהגירה לטובת הפרברים. מאז שנות ה-80 כלכלת העיר בשגשוג רב והפשע המאורגן בירידה מתמדת.
במאה ה-21 חלו שני אירועים שהשפיעו מאוד על המטרופולין:
גווילין
גְװֵילִין (בסינית: 桂林; בפין-יין: Guìlín; בג'ואנג: Gveilinz) היא נציבות עירונית במחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין. גווילין משתרעת על פני 27,661 קמ"ר בקצה הצפוני של המחוז האוטונומי על הגדה המערבית של נהר לי כ-339 ק"מ צפון-מזרחית לבירת המחוז נאן-נינג. אזורה של גווילין ידוע בשל הטופוגרפיה הייחודית שלו המאופיינת בתופעת הקרסט, חלק מהקרסט של דרום סין. יופיו של האזור הופך אותו לאזור תיירות מהפופולריים ביותר בסין.
במרכז העיר - עיר נסיך ז'ינגז'יאנג - אתר היסטורי מוקף חומות, שנבנה בתקופת שושלת מינג בין בשנים 1372 ו-1392. בשטחו גבעה תלולה בגובה 66 מטר מסוג מגדל קרסט, המכונה "פסגת היופי".
דמוגרפיה.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,931,137 תושבים, מתוכם 1,725,865 בשטח האורבני, על פי הפילוג הבא:
הקבוצות האתניות העיקריות בעיר הן: ז'ונג, יאו, חווי, מיאו, האן ודונג.
יונתן פז-בוגנים
יונתן פז-בוגנים (נולד ב-23 באוקטובר 1976) הוא שחקן, זמר, מורה למתמטיקה ותיאטרון ורקדן ישראלי.
ביוגרפיה.
יונתן פז-בוגנים נולד בשם ששי בוגנים, ובתום לימודי המשחק שינה את שמו. הוא נולד וגדל בכפר סבא. בהיותו בן תשע עבר עם משפחתו לאלפי מנשה, בה הוא מתגורר מאז ועד היום עם אשתו וילדיו. אביו דניאל בוגנים, ממוצא מרוקאי, היה קבלן בניין; אמו נהורה, ממוצא תימני, היא מעצבת שיער. יש לו שתי אחיות, והוא האמצעי במשפחה. אחותו הבכורה היא הדוגמנית שירלי בוגנים ואחותו הצעירה היא הדוגמנית נופר בוגנים. מגיל 12 ועד הצבא עסק ברכיבה אמנותית ובקפיצות ראווה על סוסים. הוא למד בתיכון ע"ש ישראל גלילי בכפר סבא במגמת כימיה וביולוגיה. לפני השירות הצבאי עבד כמורה מתגבר למתמטיקה. בצבא שירת כמנחה יישומים במשרד הביטחון. בתום שירותו הצבאי חזר ללמד מתמטיקה ועבד ביחידת ההדרכה ליישומי מחשב במרכז הישראלי לניהול (המי"ל). לאחר מכן, בעקבות חברה הגיע לעבודה בצוותי הווי ובידור באילת ובטבריה, שם נחשף בפעם הראשונה לעולם הבמה. מבין הבמאים שיצא לו לעבוד איתם וללמוד מהם בבידור היה אורי פסטר.
לאחר הבידור החל ללמוד ראיית חשבון. כסטודנט היה חלק מ"יוניסקס", להקה שהורכבה משלושה בנים ושתי בנות. הם הוציאו אלבום והופיעו בתוכניות אירוח רבות – "הראשון בבידור" של דודו טופז, "בראבו", "עיר ערוץ הילדים", "טקס נערת השנה", "פסטיגל 2000" ועוד. לאחר שנתיים של עבודה, משיקולים כלכליים, פורקה הלהקה ובוגנים החליט להתמקצע במשחק. הוא עזב את ראיית החשבון ונרשם ללימודי משחק בבית צבי. מבין חברי המחזור שלמדו איתו: כנרת לימוני, גלעד קמחי, לינור אברג'יל, קובי מרציאנו, יניב ביטון.
בתקופת לימודיו בבית צבי הנחה שתי תוכניות אירוח – "זאפ בפעם הראשונה" ו"זאפ לראשון". באותה עת שיחק במחזמר "קטנטנות" שעלה בחנוכה 2002 ורץ באולמות התרבות ברחבי ישראל. הבמאי היה משה קפטן ושיחקו בו ליאת אחירון, תום אבני, מאיה מעוז, קובי מחט ועדי ארד.
מבין ההפקות הבולטות שלקח בהן חלק בתיאטרון הספרייה היו: ההפקה הראשונה של המחזמר "גריז". שם שיחק בתפקיד הראשי של דני זוקו. הבמאי היה גלעד קמחי. שיחק בתפקיד הראשי טלמכוס בהצגה "טלמכוס קליי", בבימויה של אתי רזניק. שיחק בתפקיד הראשי אמטיסטוב בהצגה "הדירה של זויה" בבימויו של סלבה מלצב. כמו כן שיחק בתפקידים ראשיים בשתי הצגות נוספות בתיאטרון הספרייה - "יופי של מלחמה", בתפקיד המנחה, בבימויו של עידו ריקלין ו"אסקוריאל", בתפקיד המלך, בבימויה של אינה קובלובה. פז-בוגנים זוכה מלגות: קרן שרת, נתן מייזלר, יהודית ומשה זעירי, סנו, לולה שנצר והילי ורוני פרומן.
בתום לימודיו בבית צבי שיחק בסדרת הטלוויזיה "מילואים" בבימויו של אורי ברבש. הוא גילם את דמותו של נדב, המילואימניק הצעיר. בסדרה מתנהל משולש רומנטי בינו לבין חברתו לסדרה (מיכל ורשאי) ובין קצינת הקישור (רותם זיסמן). לאחר מכן שיחק בהצגה "הדבר האמיתי" מאת טום סטופארד, בבימויו של הלל מיטלפונקט בתיאטרון בית ליסין. בהצגה שיחקו גם לימור גולדשטיין, ליאור אשכנזי, ודפנה רכטר. אחר-כך שיחק בהצגה "תפוחים מן המדבר" בבית ליסין, שהצליחה מאוד. בהצגה השתתפו בין השאר עמוס לביא, רבקה נוימן ולאורה ריבלין וביים אותה עודד קוטלר. שיחק גם בהצגה "טניה - עולה חדשה", בבימויה של נויה לנצט, שזכתה במקום הראשון בפסטיבל ”פותחים במה 8” של בית ליסין. המחזה עוסק בקשיי העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. הוא שיחק לצידם של זהרירה חריפאי וקובי ליבנה.
בטלוויזיה שיחק בתפקיד עומר הטייס בסדרה "אולי הפעם" בבימויו של עופר ויצמן ובתפקיד עופר, ארכאולוג פסיכופת בסדרה "המובילים" בבימויו של רועי פלורנטין.
ב-2008 השתתף בתוכנית המציאות "גריז". השופטים בחרו בו למקום הראשון, אך בשקלול דעת הקהל, הוא נבחר למקום השני.
בעברו דגמן לאופנת "ZIP", "מחסני אופנה", "ורדינון", השתתף בפרסומות לקוקה-קולה, אורנג', סלקום, פסטה אׂסם ועוד
כיום (2014) יונתן פז-בוגנים משחק בתפקיד הראשי של קוני למל, בהצגה "שני קוני למל", שמציגה בתיאטרון הספרייה, בבימויו של דניאל אפרת. הוא משחק במחזמר "פיאף", בתיאטרון באר שבע, בבימויו של אלי ביז'אווי. הוא משחק גם בהצגה "קברט נווה צדק", המציגה ב"בית רוקח", מבנה משומר בשכונת נווה צדק בתל אביב. הצגת קונספט. המקום מעוצב כבית קפה תל אביבי בשלהי שנות ה-30 של העיר. לפני ההצגה הקהל אוכל ושותה ונהנה מרוח התקופה ומההיסטוריה של הבית. לאחר מכן עולה לקומה השנייה לצפות בהצגה. ההצגה כוללת את שירי התקופה ומשלבת שתי אושיות תרבות – אביגדור המאירי (יונתן פז-בוגנים) וברוך אגדתי (בועז קונפורטי) ובה גם צלע נשית – נוי הלפרין. הוא מגלם את דמותו של אבשלום פיינברג, בהצגה "שרה גיבורת ניל"י", בבימויה של דפנה אנגל, בתיאטרון הקיבוץ. הוא משחק בהצגה "מעלה קרחות", בבימויה של ציפי פינס שרצה מעל שבע שנים בתיאטרון אורנה פורת.
הוא בעל תואר ראשון בבימוי והוראת התיאטרון מסמינר הקיבוצים ותואר שני בחינוך מתמטי מסמינר הקיבוצים, והוא מורה למצוינות במתמטיקה ומחנך בחט"ב חצב (אלפי מנשה). כיום הוא משלב משחק והוראה.
יונתן פז-בוגנים נשוי לשחקנית סיון פז-בוגנים ולהם ארבעה ילדים.
האקדמיה ההונגרית למדעים
האקדמיה ההונגרית למדעים (בהונגרית: Magyar Tudományos Akadémia, MTA) מאגדת את טובי המדענים והחוקרים בהונגריה. מטרתה של האקדמיה היא קידום המדע והמחקר בהונגריה, תמיכה בשדות מחקר שונים, והפצת הידע המדעי. האקדמיה מקדמת קשרי מדע בין הונגריה לבין מדינות אחרות, ותומכת במדענים צעירים.
היסטוריה.
ראשיתה של האקדמיה בשנת 1825, כשהרוזן אישטוון סצ'ני תרם שכר של שנה שלמה כדי לייסד קבוצת מלומדים שמטרתה תהיה קידום השפה ההונגרית ופיתוח המדע והאמנות בהונגריה. בעקבותיו הלכו אצילים הונגרים נוספים, וכך נוסדה האקדמיה, שקיבלה את שמה הנוכחי ב-1845.
המבנה המרכזי של האקדמיה נמצא בכיכר אישטוון סצ'ני ומשקיף על הדנובה. המבנה, בסגנון הנאו-רנסאנס, נבנה ב-1865.
ברשותה של האקדמיה נמצא כתב היד העתיק והחשוב ביותר של המשנה, כתב יד קויפמן.
זרימה זוחלת
הלן אילון
הלן אילון (Helene Aylon; 4 בפברואר 1931 - 6 באפריל 2020) הייתה אמנית מולטימדיה אקו-פמיניסטית יהודייה–אמריקאית. היא עסקה רבות גם בנושאים הקשורים למעמד האישה ביהדות ופמיניזם ביהדות.
אילון עסקה בנושאים מגוונים הקשורים ל"הצלה", בהקשר של תיקון עולם. בשנות ה-70 היא התמקדה בהצלת הגוף, בשנות ה-80 בהצלת כדור הארץ, ובשנות ה-90 בהצלת האלוהים.
ביוגרפיה.