יצירת שדה "מספר חשבון בנק" בטבלת "פרטי אדם", אף היא עלולה להפר את חוקי הנירמול, מפני שאם יש לאדם מספר חשבונות רב, הוא יצטרך לפתוח מספר רשומות כמספר פרטי החשבון ויצטרך לשכפל את פרטי האדם שוב ושוב. פתרון הוא ליצור טבלת "חשבון בנק" שתקושר לטבלת "פרטי האדם" ויופיעו בה רשומות כמספר החשבונות.
יצירת שדות "מספר זהות", "מספר נעליים", "תמונה עדכנית", "דגימת קול", "שם ההורים", "שם בת/בן הזוג", "עיר מגורים", "מספר טלפון", "כתובת", "מיקוד", "השכלה רלוונטית", "גיליון קורות חיים", "הון אישי משוערך", "סטטוס משפחתי" ו"תיק פלילי במשטרה" בטבלת "פרטי האדם" יכולה להיחשב כשומרת על מידת נרמול מכיוון ששדות אלו מתארים, מגדירים ומאפיינים את האדם, אבל שדות כמו "תמונת ירושלים", "מספר תושבי מדינת ישראל", "הטמפרטורה הממוצעת בארץ", "שמות היבשות בעולם" ו"שער הדולר", מפירים את כללי הנרמול מכיוון, שאף שיכול להיות להם איזה קשר לאדם, אין להם תלות ויחוס להגדרתו של האדם המיוחד והספציפי.
מסיבות אלו מתעורר הצורך בנרמול.
מונחים במסד הנתונים היחסי.
להלן מונחים שייעשה בהם שימוש במהלך תהליך הנרמול:
צורות נורמליות.
צורה נורמלית ראשונה - 1NF.
טבלה נמצאת בצורה נורמלית ראשונה אם קיים יחס חד ערכי בין נתון לשדה, וכל ערך הוא ייחודי, אטומי וללא נגררות. צורה זו מחייבת:
דוגמאות:
צורה נורמלית שנייה - 2NF.
טבלה נמצאת בצורה נורמלית שנייה אם אין תלויות פונקציונליות של שדות שאינם כלולים במפתח הראשי בחלק משדות המפתח. למשל, הטבלה עם הסכמה (תעודת זהות, שם אדם, כתובת, מס' מכונית, שנת ייצור המכונית) אינה בצורה נורמלית שנייה. זאת משום שיש תלות פונקציונלית של שם האדם בתעודת זהות.
שם האדם אינו כלול במפתח ואילו תעודת הזהות מהווה רק חלק מהמפתח (תעודת זהות, מס' מכונית). אותה בעיה נוצרת גם מקיום תלות פונקציונלית של שנת ייצור המכונית (תכונה שאינה כלולה במפתח) במס' מכונית (חלק מהמפתח).
אלגוריתם הנרמול:אם הסכמה היא (X,Y,Z,A), ואם (X,Y) הם המפתח ו-Z תלוי ב-X, יש להפריד את הטבלה לשתי טבלאות נפרדות: (X,Y,A) ו-(X,Z). כלומר יש ליצור טבלה נפרדת שתכלול את התלות הפונקציונלית, ולהשמיט מהטבלה המקורית את המרכיב שיש לו תלות פונקציונלית בחלק מהמפתח.
צורה נורמלית שלישית - 3NF.
טבלה נמצאת בצורה נורמלית שלישית אם היא בצורה נורמלית שנייה ולא קיימת תלות פונקציונלית בין שני מרכיבים שאינם חלק מהמפתח הראשי. ובלשון אחרת, כל שדה שאיננו שדה מפתח, אסור שיהיה תלוי בשדה שאיננו שדה מפתח.
למשל בסכמה (תעודת זהות, שם, מס' אותיות בשם) תעודת הזהות לבדה היא המפתח, שהרי היא מבטיחה מילוי חד ערכי של יתר השדות. מצד שני, מס' האותיות בשם זהו שדה שתלוי ישירות בשם, ותלותו בתעודת זהות היא עקיפה - טרנזטיבית בלבד. דוגמה אחרת הוא שדה מיקוד בטבלה (אדם, כתובת, מיקוד). לשדה המיקוד יש תלות עקיפה במפתח - השדה אדם. הפתרון הוא, ליצור טבלת מיקוד נפרדת לפי עיר, רחוב ומספר בית.
אלגוריתם הנרמול:יש להפריד את הטבלה לשתי טבלאות נפרדות. אם הסכמה היא (X,Y,Z,A) ואם X הוא מפתח ו-Y גורר את Z, נפריד לטבלאות עם הסכמות: (X,Y,A) ו-(Y,Z).
צורה נורמלית בויס-קוד - BCNF.
צורה זו קרויה על שם שני החוקרים, בוייס וקוד, שמצאו דרך להגדיר צורה ששקולה לחוקי הנרמול 2 ו-3 גם יחד ואף במקרים גבוליים טובה מהם.
טבלה נמצאת בצורה נורמלית בויס-קוד או BCNF, אם אין מרכיב בסכמה שגורר פונקציונלית מרכיב אחר ואינו מפתח אפשרי. או במילים אחרות כל פעם שתכונה מגדירה תכונה אחרת מהמפתח הראשי, עליה להיות מפתח אפשרי של הטבלה.
למשל, בסכמה (סטודנט, תחום לימוד, מרצה), ייתכן שסטודנט ותחום לימוד נלקחו כמפתח ראשי (זהות המרצה תוסק מהם). עם זאת, עדיין נדרש נירמול על פי BCNF. הבעיה היא שניתן להסיק את תחום הלימוד מזהות המרצה לבדו. כלומר קיימת תלות פונקציונלית של תחום הלימוד במרצה, אף שהמרצה כשלעצמו אינו מפתח אפשרי.
אלגוריתם הנרמול:אם (X,Y,Z,A) היא הסכמה, ואם X,Y הוא מפתח אפשרי ו-Y,Z מפתח אפשרי ו-Z גורר את X, נפריד למרכיבים (Y,Z,A) ו-(Z,X).
צורה נורמלית רביעית - 4NF.
טבלה נמצאת בצורה נורמלית רביעית אם היא בצורה נורמלית שלישית, ואין בה יותר מתלות רב ערכית אחת. למשל, בטבלה המכילה את הסכמה (עובד, שפות, ילד), המפתח מורכב משלושת השדות. שכן לכל עובד ייתכן יותר מילד אחד ויותר משפה אחת. אך עדיין ברור שהשדות שפות וילד תלויים בשדה העובד, אלא שזו תלות שאינה חד ערכית.
הבעיה בסכמה (עובד, שפות, ילד) היא שקיים בה ניפוח מלאכותי של מספר השורות. על כל שפה חדשה שירכש העובד נוסיף רשומה ונכתוב בה גם את שם הילד, ודבר זה מיותר כמובן, כי אין כל קשר בין שפה שרכש העובד לשם ילדו. על כן אלגוריתם הנרמול יקצה טבלה לכל תלות רב ערכית. בדוגמה כאן:(עובד, שפות) וכן (עובד, ילד).
צורה נורמלית חמישית - 5NF.
הצורה הנורמלית החמישית מהווה למעשה הכללה של קודמותיה, אך מתאימה גם למקרים שבהם ידועים חוקים ספציפיים על מאגר הנתונים שאינם מכוסים על ידי הצורות הקודמות. טבלה נמצאת בצורה נורמלית חמישית אם לא ניתן לפרקה למספר טבלאות שבכל אחת מהן תהיה הסכמה קצרה יותר. לחלופין, טבלה נמצאת בצורה זו גם אם קיים פירוק כזה, אך לכל הטבלאות שבפירוק יהיה מפתח זהה.
יוצאים מהכלל.
כמו בכל כלל גם לכללי הנרמול יוצאים מהכלל. חשוב לציין שחוקי הנרמול ובמיוחד אלו האחרונים אינם תורה מסיני ולא מיושמים תמיד עד תומם. לעיתים יופרו חוקי נרמול מסוימים כדי למנוע סרבול יתר של מסד נתונים או במטרה להשיג ביצועים מהירים. כך למשל ישמרו נתונים בטבלאות אף שאפשר לחשבם מחדש באמצעות שאילתות, במקרה ששאילתות אלו גוזלות משאבים רבים ומאיטות את העבודה במידה ניכרת. דוגמה נפוצה להפרת חוק נירמול הוא אחסון של המיקוד לצד הכתובת של האדם בטבלת "כתובת האדם", במקום לאחזרה מחדש מטבלת "מיקודים" באמצעות השדות "שם היישוב", "שם רחוב" ו"מספר בית", בכל פעם שמתבצעת תצוגה של כתובת האדם.
השפות הבלטיות
שטייטל
באגס באני
באגס באני (באנגלית: Bugs Bunny) הוא ארנב מונפש המופיע בסדרות הסרטים המצוירים "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" בהפקת האחים וורנר. הוא נחשב לאחת מהדמויות המצוירות המוכרות ביותר בעולם.
היסטוריה.
הדמות של באגס באני התפתחה בהדרגתיות בעבודה משותפת של שישה יוצרים: בוב קְלאמְפֶּט, צ'אק ג'ונס, פריץ פרילינג, ארתור דייוויס, טֶקְס אֶיְוֶרי ורוברט מקימסון, בברוקלין, ניו יורק עבור חברת "ליאון שלזינגר פרודוקשנס" שהכינה סרטים מצוירים עבור האחים וורנר. בשנת 1940 היא הופיעה "A Wild Hare" עם רוב המאפיינים הנוכחיים שלה, בהם האימרה: "What's up, Doc?" (בעברית: "מה המצב, דוק?").
מאפייני הדמות.
לדברי מל בלאנק, השחקן הראשון שדיבב אותו, המבטא שלו הוא שילוב בין צורות הדיבור של הרבעים הניו יורקיים הברונקס וברוקלין.
באגס באני התפרסם במשפט "אֶה, מה נשמע, דוק?", שנאמר תוך כדי לעיסת גזר, ובסכסוכים שלו עם אלמר פאד, יוסמיטי סם, מרווין ממאדים, טאז השד הטסמני, דאפי דאק ואפילו וייל אי. קאיוטי (שבדרך כלל רודף אחרי רוד ראנר). לרוב באגס באני יוצא מנצח מהסכסוכים האלה. הדבר בולט במיוחד בסרטים שביים צ'אק ג'ונס, שבהם נהג להציג "מנצחים" נגד "מפסידים".
ג'ונס חשש שהתוקפן המנצח תמיד יאבד את אהדת הצופים, וכדי לפתור בעיה זו דאג שיריביו של באגס באני יציקו לו, ירמו אותו או יאיימו עליו שוב ושוב. לאחר שנפגע כך (לרוב שלוש פעמים), היה באגס אומר בדרך כלל "ברור לך כמובן שעכשיו תהיה מלחמה" (שורה שלדברי ג'ונס נלקחה מגראוצ'ו מרקס), או לפעמים "ברור לך שזה לא יעבור בשתיקה". לאחר שהרוויח ביושר את זכותו לנקום או להתגונן, קיבל באגס את אישורו הדומם של הקהל לחולל את המהומות שלו.
במאים אחרים כגון פריץ פרילינג הציגו את באגס באני כשהוא יוצא מגדרו בניסיון לעזור לאחרים בעת צרה, וכך יצרו שוב סיבות קבילות למעשי הקונדס שלו.
לעומת זאת כאשר באגס באני פוגש דמויות "מנצחות" אחרות, כגון ססיל הצב, הביצועים שלו אינם מזהירים, ובדרך כלל ביטחונו העצמי המופרז פועל לרעתו.
באגס באני הוא מקבילה מודרנית לדמות התכסיסן מהמיתולוגיה והפולקלור.
מקור השם "באגס" הגיע לאחר שהאנימטור בן הארדוואי שכינויו היה באגס יצר ב-1938 סקיצה של ארנב ומתחת לתמונה כתב "הארנב של באגס" (ובאנגלית: Bugs' Bunny) ומאז סרטו השני, ב-1941 הוחלט לתת לארנב את שמו. בסדרת הקומיקס המבוססת על הסרטים המצוירים
שמו הכביכול אמיתי של באגס באני הוא ג'ורג' וושינגטון באני.
דיבוב.
מדבבים אמריקאיים.
להלן השחקנים אשר דיבבו את הדמות בשנים האחרונות:
תחילית
סופית
אמה
אדום-החזה
אֲדֹם-הֶחָזֶה או אֲדֹם-חָזֶה (שם מדעי: "Erithacus rubecula") הוא ציפור שיר קטנה שמאפייניה הבולטים הם פנים, גרון וחזה בגוון אדום-חלודה המופיע כאשר הפרט בוגר. אדום-החזה שייך למשפחת החטפיתיים, ובעבר היה שייך למשפחת הקיכליים. כמו כן הוא נחשב למין היחידי בסוגו, לאחר שהמינים אדום-חזה יפני (E. akahige) ואדום-חזה ריוקיו (E. komadori) עברו לסוג Larvivora.
המין נקרא באנגלית European robin. בכתביו של שייקספיר מוזכר בשמות Red-breast או Ruddock. בערבית נקרא אבו אלחינאא' (נשמע אבו אלחינאי). משמעות השם הלטיני "Erithacus rubecula" הוא "הבודדת האדומה הקטנה", בשל התנהגותו הטריטוריאלית של המין.
תיאור המין.