בשנת 211 לפנה"ס הצליחו הצבאות הקרתגיים המאוחדים להביס את הצבא הרומי שפוצל בין פובליוס סקיפיו ואחיו גנאיוס. השניים נהרגו, ושרידי צבאם נסוגו מצפון לאברו. בשנת 210 לפנה"ס קיבל פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, בנו של פובליוס סקיפיו, את הפיקוד הרומי על הכוחות הרומים שנותרו בספרד. בסוף אותה שנה נחת סקיפיו הבן באמפוריום, מדרום להרי הפירנאים, ונערך לחידוש המערכה על חצי האי האיברי. באביב שנת 209 לפנה"ס חצה סקיפיו את האברו, ולאחר מסע מזורז לעומק חצי האי הפתיע את הקרתגים בכיבושה המהיר של קרתגו החדשה, ששימשה אחד מהבסיסים החשובים של קרתגו בספרד.
באביב שנת 208 לפנה"ס יצא סקיפיו לעבר עזרובעל ברקה. האחרון נסוג מכוחו העדיף וניסה לחבור לצבא קרתגי נוסף, אך סקיפיו תקף את כוחותיו והביסם בקרב באיקולה. עזרובעל הצליח להציל את רוב צבאו, ויצא לעבר איטליה כדי לתגבר את אחיו. עזרובעל חצה את הרי האלפים ופלש לאיטליה, אך הובס ונהרג בקרב מטאורוס מול כוחותיהם המאוחדים של הקונסולים גאיוס קלאודיוס נרו ומרקוס ליוויוס סלינטור, בטרם הצליח לחבור לחניבעל.
ב-206 לפנה"ס נערך סקיפיו לקרב מכריע נגד הכוחות המשולבים של מאגו ועזרובעל גיסקו על יד איליפה, כ-14 ק"מ צפונית למסֶוויליה.
היערכות הצבאות.
ע"פ ההיסטוריון היווני פוליביוס, מנה הצבא הקרתגי המאוחד 70 אלף רגלים, 4000 פרשים ו-32 פילים. כנגדו כלל צבאו של סקיפיו 45 אלף רגלים ו-3000 פרשים. לעומתו, ליוויוס מייחס לקרתגים כוח קטן יותר, ומונה 50 אלף רגלים ו-4500 פרשים.
עם הגעתו של הצבא הרומי לאיליפה יצאו לקראתו מאגו והנסיך הנומידי מסיניסה במתקפת פרשים, במטרה להפתיע את הרומאים בעודם בונים את מחנם, אולם סקיפיו צפה זאת ותקף אותם מן המארב, והפרשים הקרתגים נהדפו.
המחנות שכנו זה מול זה, משני עבריו של עמק בין שני רכסים. במשך מספר ימים שקדמו לקרב הגדול הוציאו המצביאים את כוחותיהם ונערכו לקרב, כשהקרתגים תמיד ראשונים להיערך ואחר כך הרומאים, אולם אף צד לא פתח בקרב אלא חיכה ליריבו. הקרתגים הציבו את כוחותיהם הכבדים מלוב במרכז, ומולם ערך סקיפיו את הלגיונות הרומים. בשני הצבאות הוצבו בעלי הברית האיברים באגפי מערך הרגלים, כשהפרשים ניצבים באגפי הצבא. את הפילים חילקו הקרתגים בין האגפים. נוהג זה נמשך מספר ימים עד שהורגלו בשני המחנות שזהו סדר הכוחות לקרב.
ביום המכריע שלח סקיפיו את פרשיו וחייליו קלי הנשק, הקרויים וליטים, לתקיפה על המחנה הקרתגי בטרם שחר, כשהוא מורה לחייליו לאכול את ארוחת הבוקר שלהם מוקדם. הקרתגים המופתעים שלחו את פרשיהם וחייליהם הקלים להדוף את המתקפה הרומית, והגיחו בחופזה מן המחנה תוך שהם נערכים במבנה הרגיל שלהם. בעמק מולם כבר עמד סקיפיו בראש לגיונותיו, ערוך במבנה קרב, אלא שהפעם ערך את צבאו כשהלגיונות הרומים באגפים והאיברים במרכז. משהבחין הפיקוד הקרתגי בארגונו החדש של הצבא הרומי היה זה מאוחר מדי להערכות מחודשת.
מהלך הקרב.
הכוחות הקלים משני הצדדים נסוגו לבסוף ללא הכרעה, וסקיפיו העמיד את הווליטים באגפים, לפני הפרשים. לקראת הצהרים פקד על צבאו להתקדם אבל על המרכז האיברי פקד לצעוד לאט יותר. הוא בעצמו פיקד על הלגיונות הרומיים באגף ימין, בעוד מרקוס סילאנוס פיקד על אלה שבאגף שמאל. הלגיונרים הרומיים התקדמו במהירות כך שהמרכז האיברי נשאר מעט מאחור. כ-800 מטרים לפני האויב פנה סקיפיו והתקדם באלכסון החוצה, וכך עשה במקביל גם האגף הרומי השני. תוך התקרבות אל שורות האויב פנו הלגיונרים קדימה בזה אחר זה עד שהיו שוב לקו חזיתי. כך עלו הישר על הכוחות האיברים, שאלמלא תמרון זה היו עולים עליהם במספרם. בזמן שהלגיונרים לחצו מלפנים התגברו הפרשים והוליטים את פרשי האויב, ותקפו את האיברים מצדם ומאחור, תוך שחלקם מעסיק את פילי המלחמה.
ההתקפה שהתמקדה על האגפים שיבשה את המערך הקרתגי משום שאילצה אותו לעמוד בפני התקפה משני כיוונים באותה עת. המהלומה הייתה מכרעת עוד יותר משום שהונחתה על האיברים המאומנים פחות על ידי הלגיונרים הרומים, שהיו מנוסים מהם וחמושים בכבדות. בנוסף לכל גרמו התקפותיהם של הפרשים והוליטים באגפים לבריחת הפילים המשתוללים אל עבר המרכז הקרתגי, כך שהתעוררה מהומה גם שם. כל אותו הזמן עמד המרכז של עזרובעל, המורכב מחיילים לובים כבדים ומאומנים היטב, מבלי יכולת לעזור לאגפיו מחשש שהחיילים האיברים של סקיפיו העומדים ממולם יתקפו. תכנון זה של סקיפיו אפשר לו לרתק את הכוח האיכותי של האויב באמצעות כוחותיו הזוטרים, ובה בעת לחסל את אגפיו. משהושמדו לבסוף אגפיו של עזרובעל החל המרכז התשוש והרעב לסגת, בתחילה בצורה מסודרת ואז אט-אט תחת הלחץ נפוצו וברחו לעבר המחנה שלהם.
לאחר הקרב.
הגשם שהחל לרדת גרם לבוץ עמוק שמנע מהרומאים ללכוד את המחנה לאחר הקרב. במהלך הלילה החל עזרובעל בפינוי כוחותיו, אלא שסקיפיו ערך מרדף נמרץ אחרי הקרתגים הנמלטים, והרומאים ערכו בהם טבח, עד שלבסוף צרו על גבעה אליה נמלטה שארית הצבא שנותרה מכותרת ומנותקת, עד שגם אלה נכנעו.
עזרובעל ומאגו הצליחו להימלט מספרד דרך הים. הראשון שב לאפריקה, ואילו השני ניסה לשווא להשתלט מחדש על קרתגו החדשה מן הים, ולאחר כישלונו נחת בצפון איטליה והמשיך את הלחימה ברומא מעמק הפו. למרות מאמציו, גם הוא לא הצליח לחבור אל אחיו חניבעל.
תוך חודשים אחדים לאחר הניצחון באיליפה השלים סקיפיו את כיבושו של חצי האי האיברי וגירש את הקרתגים ממנו. הוא כבש את הערים האיבריות שעוד התנגדו לו ודיכא מרידה של שני מנהיגי חילות עזר בחצי האי האיברי. הוא גם יצר קשרים עם המנהיג הנומידי הגולה מסיניסה, שהיה עתיד לעזור לו בחזית החדשה אותה תכנן לפתוח באפריקה עצמה.
סרוואש
נקודת מיטשל
הורין ח'לף
As Is (בעברית: כמו שזה) הוא מחזה מ-1985 שנכתב על ידי המחזאי האמריקאי ויליאם מ. הופמן .
ב-1985, המחזה זכה בפרס דרמה דסק למחזה הטוב ביותר , והיה מועמד לפרס טוני למחזה הטוב ביותר.
תקציר עלילה.
המחזה מציג את ההשפעה שיש לאיידס, מחלה שהייתה די-חדשה בשנות ה-80 של המאה ה-20, על קבוצת חברים שגרה בניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית. מחזה זה היה אחד מהמחזות הראשונים, שמתאר את השפעת המחלה על הומוסקסואלים אמריקאים. כחודש לאחר מכן, ב-21 באפריל 1985, הועלה המחזה "The Normal Heart" של לארי קרמר, שגם מחזה זה דיבר על איידס.
במחזה זה מתואר זוג הומוסקסואלים, סול וריץ', הפותחים את המחזה, ואת פרידתם. ההחלטה הנחרצת של ריץ' להיפרד מתהפכת כאשר הוא חוזר לסול לאחר שנדבק באיידס ממאהבו החדש. ריץ' מחפש תמיכה רגשת והוא מראה איך אנשים עם איידס טופלו על ידי המשפחה, הרופאים וחבריהם האמריקאים. עמדותיהם הבלתי-אישיות והמתונות מובילות את ריץ' להכיר בחשיבותו של בן הזוג עבור האדם ההומוסקסואלי.
עיבוד לסרט.
ב-1986, עיבד הופמן את המחזה להפקה טלוויזיונית בבימויו של מייקל לינדזי-הוג בכיכובם של ג'ונתן הדרי , רוברט קרדין וקולין דיוורסט . גם הדרי וגם קרדין היו מועמדים לפרס CableACE .
הפקה.
המחזה הופק לראשונה על ידי Circle Repertory Company ו-The Glines וביום על ידי מרשל וו. מייסון . הצגת הבכורה של הפקה זו הייתה ב-10 במרץ 1985 בניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית.
ההפקה הבאה הייתה בברודוויי, שהופקה על ידי ג'ון גלינס , לורנס ליין , לוסיל לורטל וארגון שוברט . הצגת הבכורה של הפקה זו הייתה ב-1 במאי 1985 בתיאטרון לוסיאום . צוות השחקנים כלל את רוברט קרדין , ג'ונתן הדרי , ג'ונתן הוגן , לו ליברטורה , קן קליבן, וקלריס אריקסון.
ב-2010, חברת התיאטרון Apple Core של ניו יורק הפיקה והציגה מחדש את המחזה. המחזה הופק גם בתיאטרון פינבורו שבלונדון, בבימויו של אנדרו קיטס. שם ההפקה בלונדון נקראה על פי בחירת המבקרים של המגזין Time Out, והועברה לאולפני טרפלגר ב-2015.
I'll Never Love Again
I'll Never Love Again (בעברית: לעולם לא אוהב שוב) הוא שיר מפסקול "A Star Is Born" מהסרט כוכב נולד משנת 2018, בביצוע כוכביו ליידי גאגא והבמאי בראדלי קופר שדמותם שרה את הפזמון האחרון בסצנת הפלאשבק. הפסקול הכיל את שתי הגרסאות של השיר כולל הגרסה המורחבת שהציגה את גאגא כמבצעת יחידה. גאגא כתבה את השיר עם נטלי המבי, הילרי לינדזי ואהרון רייטיאר. שתי גרסאות השירים הופקו על ידי גאגא ובנג'מין רייס.
השיר זכה לשבחי ביקורת נרחבים והגיע לראש מצעד השירים הדיגיטליים בסלובקיה, לעשירייה הראשונה במצעד השיאים בהונגריה, אירלנד וסקוטלנד, ולטבלת השירים הדיגיטליים של יוון, אירופה, לוקסמבורג וספרד. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע למקום ה-36. השיר הוצא במהדורה מוגבלת כסינגל השלישי של האלבום בשטחים נבחרים ב-27 במאי 2019.
השיר זכה בפרס המוזיקה של iHeartRadio ובפרס הגראמי עבור הקטגוריה, השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית, שנה לאחר שהסינגל המוביל של הפסקול "Shallow" זכה באותה קטגוריה.
רקע והרכב.
כשגאגא התכוננה לצלם את הסצנה האחרונה של הסרט כוכב נולד, שם היא ביצעה את "I'll Never Love Again", היא קיבלה שיחת טלפון שחברת ילדותה סוניה דורהאם נמצאת ברגעיה האחרונים של מחלת סרטן בשלב IV. גאגא עזבה את הסט ונסעה לפגוש את דורהאם, אך היא הגיעה עשר דקות לאחר שחברתה נפטרה. היא שאלה את בעלה של דורהאם אם עליה לחזור לצילומים, הוא ענה בתגובה כי, "את חייבת לעשות מה שסונג'ה הייתה רוצה שתעשי", ולאחר מכן היא חזרה לסט. הכוכב והבמאי המשותף בראדלי קופר תמך ביגונה של גאגא אך היא הייתה נחושה בדעתה לסיים את הסצנה, ולכן עלתה על הסט ושרה את "I'll Never Love Again". מאוחר יותר אמרה כי,