בריל קצר עוד הצלחה בסרנדה מס' 1 לתזמורת, שנוגנה בביצוע בכורה בשטוטגרט בשנת 1864. בריל היה אז בן 18 ואך זה סיים להלחין פרטיטורה ראשונה לאופרה, "הקבצן מסמרקנד" (Die Bettler von Samarkand). אומנם, מיזם הגילוי מחדש של בריל מציין את שנת ההלחנה כ-1867, הרי הביוגרף של בריל, הארמוט וקר, קובע שהאופרה נכתבה בשנת 1864, אז הגיש אותה בריל לראשונה לתיאטרון בחצר בשטוטגרט, לפני שיצא לשם בעצמו כעבור שנתיים בניסיון כושל לפקח על ההפקה המתוכננת. (על פי מקורות שלישוניים לא ידוע, האופרה הופקה בווינה בשנת 1864.) התוכניות להפקת האופרה בתיאטרון החצר בשטוטגרט בשנת 1866 לא יצאו לפועל ונראה, שהאופרה לא הוצגה מעולם.
בניגוד לכך, האופרה השנייה של בריל, "צלב הזהב", הייתה ההצלחה הגדולה ביותר שלו: מקומה ברפרטואר נשמר במשך כמה עשורים והיא הביאה את מחברה לעין הקהל כמעט בן לילה. בהצגת הבכורה שלה בברלין בדצמבר 1875 זכה בריל למחמאה אישית מן הקייזר וילהלם הראשון. האופרה, שהלברית שלה, מאת סלומון הרמן מוזנטל, מבוססת על סיפור מאת מֶלֶסְווִיל (), היא דרמה עתירת רגשות של בלבול זהויות במהלך מלחמות נפוליאון.
במקביל, טיפח בריל קריירה של פסנתרן קונצרטים וניגן כסולן פופולרי בקונצרטים וברסיטלים ברחבי המדינות דוברות הגרמנית. ביצוע הבכורה בלונדון של "צלב הזהב", בהפקה משנת 1878 של להקת האופרה של קארל רוזה, יצא באותו זמן עם הראשון בשני מסעות קונצרטים מקיפים באנגליה. סיור הקונצרטים השני שלו באנגליה היה ב-1881, אז ניגן בשמונה קונצרטים. סיור הקונצרטים של 1878 כלל לפחות 20 קונצרטים. ההפקה של קארל רוזה, שלילי להמן שיחקה בה את התפקיד הראשי, לא נחלה הצלחה של ממש. בסיור הקונצרטים הזה התאפשר לו לנגן את הקונצ'רטו השני שלו (גם זו יצירת נעורים, שנכתבה בשנת 1868) ולארגן ביצועים של כמה מיצירותיו האחרות. הוא סייר גם עם ג'ורג' הנשל.
חוג ברהמס והשנים הבאות.
בשנת 1882 התחתן בריל עם מרי שוסברג, בתו של בנקאי, שהייתה למארחת פופולרית לחברת המוזיקאים והאמנים בווינה. בריל העתיק עכשיו את עניינו להלחנה, הפחית את מספר הופעותיו הקונצרטיות וויתר סופית על סיורי קונצרטים. הוא התחיל לארח את חוג ידידיו של יוהנס ברהמס, בהם מבקר המוזיקה רב העוצמה אדוארד הנסליק, הרופא ידוע השם וחובב המוזיקה תאודור בילרות, ומלחינים כמו קרל גולדמארק, רוברט פוקס וגוסטב מאהלר. עוד היו ידידיו המלחינים אויזביוס מנדיצ'בסקי, ריכרד הויברגר, ולודוויג רוטנברג. חבר אחר בחוג היה מורה הפסנתר הוותיק של בריל, יוליוס אפשטיין (שקיבל את מאהלר כתלמידו באותה שנה שבה החל ללמד את בריל). שני מוריו של בריל להלחנה היו גם הם ידידים של ברהמס. הידידות עם גולדמרק החלה בימיו כסטודנט. כשברהמס רצה להשמיע לראשונה את יצירותיו התזמורתיות החדשות בגרסה לארבע ידיים בשני פסנתרים, כהרגלו, לקבוצת מאזינים נבחרת, היה זה בריל שניגן דרך קבע עם המלחין הבכיר.
שלא כברהמס, בריל היה איש התיאטרון, וחיבר לפחות עוד שבע אופרות, שלא התקרבו לרמת ההצלחה הפופולרית שלה זכתה "צלב הזהב". האופרה האחרונה שלו, קומדיה בשתי מערכות בשם "ההוסאר", התקבלה יפה כשהוצגה בווינה ב-1898.
המוזיקה של בריל.
עוד אופרות של בריל הן Der Landfriede (וינה, 1877), "ביאנקה" (דרזדן, 1879), "המלכה מריאטה" (מינכן, 1883), Das Steinerne Herz (פראג, 1888), Gringoire (מערכה אחתץ, מינכן, 1892) ו-Schach dem König (מינכן, 1893). לבלט, כתב סוויטת-מחולות תזמורתית בשם Ein Märchen aus der Champagne (1896).
יצירותיו התזמורתיות הקונצרטיות של בריל כוללות הן האוברטורות "ביער" ו"מקבת", סימפוניה ושלוש סרנדות, קונצ'רטו לכינור ושניים לפסנתר, ועוד שלוש יצירות קונצרטנטיות לפסנתר. המוזיקה הקאמרית והאינסטרומנטאלית שלו כוללת סוויטה ושלוש סונאטות לפסנתר וכינור, שלישייה, סונאטה לצ'לו, סונאטה לשני פסנתרים ועוד יצירות שונות לפסנתר. כמו כן חיבר שירים לקול יחיד ולקולות אחדים.
הקלטות.
מבחר מיצירות הקונצרט והרסיטל של בריל נמצא עכשיו על תקליטורים, אך יצירתו הווקאלית נשכחה ברובה. ההקלטות המסחריות הבודדות שידוע עליהן, של בן-ארצו המוראבי של בריל, לאו סלזאק ושל עמנואל ליסט, בין השאר, עודן על תקליטי ויניל. הקונצ'רטו השני לפסנתר הוקלט פעמיים על אריכי-נגן כושלים, וב-1999 הוציאה חברת היפריון רקורדס הקלטה מוצלחת של שני הקונצ'רטי לפסנתר וקונצ'רטינו (Konzertstück) בנגינת מרטין רוסקו עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של הבי.בי.סי. בניצוח מרטין בראבינס.הסונאטה לפסנתר של בריל הוקלטה בביצוע אלכסנדרה אוהלר לחברת קלאסיק פרודקשן אוסנבריק (CPO) יחד עם עוד יצירות מקלדת קצרות יותר.
לציון שנת המאה למות בריל, ב-2007, החלו חברת ההקלטות קמיאו קלאסיקס ומיזם הגילוי מחדש של בריל בתוכנית הקלטות, שנועדה להפיץ את יצירותיו התזמורתיות של בריל לקהל הרחב. הסימפוניה אופוס 31 והסרנדה מס' 1, אופוס 29 שלו הוקלטו על ידי התזמורת הסימפונית הממלכתית של בלארוס בניצוח מריוס סטרווינסקי. ג'אנט אולני הקליטה מבחר יצירות סולו לפסנתר מאת בריל (CC9030CD). הסונאטה מס' 3 שלו לפסנתר הוקלטה ב-2010 בנגינת ולנטינה ספרינובה, וכך גם הסרנדה מס' 2, אופוס 36 לתזמורת (CC9031CD). ב-2011 תיקן המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מלטה, מייקל לאוס, והשלים את הפרטיטורה של הקונצ'רטו לכינור של בריל והקליט את היצירה השלמה עם איליה הופמן כסולן (עקב ריבוי השגיאות והחסרים הן בפרטיטורה והן בכתב היד המקורי של בריל, רק הפרק האיטי יצא קודם לכן לאור). גם האוברטורה "מקבת, הוקלטה. כל מושבי ההקלטה של חברת קמיאו קלאסיקס צולמו, וסרט תעודה על המוזיקה של בריל ומלחינים יהודים גרמנים בני תקופתו נמצא בעבודה.
הבוזגלוס
הבוזגלוס היא תוכנית דוקו-ריאליטי העוקבת אחר אורחות חייה של משפחת בוזגלו כ"משפחה הראשונה של הכדורגל הישראלי", ומשודרת בערוץ yes Comedy ב-yes וב-STINGTV, החל מה-20 בנובמבר 2017.
בתאריך 3 בינואר 2022 יצאה לאוויר העונה השישית.
אליפות העולם בכדוריד 1993
אליפות העולם בכדוריד 1993 היא אליפות העולם ה-13 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בשוודיה בין ה-10 במרץ ל-20 במרץ 1993. המשחקים נערכו במספר ערים, משחקי הגמר נערכו באריקסון גלוב, סטוקהולם.
זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות.
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני בו קבוצות רוכזו ב-2 בתים. בהתאם לתוצאות המשחקים בבתים, נערכו משחקים על המקום סופי.
מהלך התחרות.
בית א'.
המשחקים נערכו באומאו.
בית ב'.
המשחקים נערכו בקרלסטד.
בית ג'.
המשחקים נערכו בגטבורג.
בית ד'.
המשחקים נערכו במלמה.
שלבי הגמר.
בית העפלה א'.
המשחקים נערכו ב-15 במרץ-18 במרץ בהאלמסטד.
בית העפלה ב'.
המשחקים נערכו ב-15 במרץ-18 במרץ בסטוקהולם.
משחקי הגמר.
משחק האליפות נערך ב-20 במרץ בסטוקהולם. נפגשה עם וניצחה 19:28.
משחק על המקום השלישי נערך ב-20 במרץ בסטוקהולם. נפגשה עם וניצחה 19:26.
ישראל באליפות.
נבחרת ישראל בכדוריד החלה את דרכה בתחרויות דרג ג' שנערכו בין 31 במרץ לבין 8 באפריל 1990 בנורווגיה. הנבחרת זכתה במקום השישי ועלתה לדרג ב'. משחקי דרג ב' נערכו בין 19 במרץ לבין 29 במרץ 1993 בצרפת. הנבחרת הוגרלה לשחק בבית ב' וסיימה אותו במקום הרביעי. היא המשיכה את התחרות לקביעת מקום הסופי (7–8). ישראל דורגה במקום ה-7 מ-16 נבחרות.
מערכת תלת פאזית
שהיד חקן עבאסי
שהיד ח'אקאן עבאסי
קדם-אירוויזיון 2001
Loved Me Back to Life
Loved Me Back to Life (בעברית: אהבתך החזירה אותי לחיים) הוא אלבום האולפן העשרים וחמישה של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור ב-1 בנובמבר 2013, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
שם האלבום לקוח מתוך הסינגל המוביל מתוכו בעל אותו השם אשר יצא לאור ב-3 בספטמבר באותה השנה. זהו גם היה אלבומה הראשון של דיון בשפה האנגלית מאז 2007. אלבום מכר עד כה כ-1.7 מיליון עותקים בעולם,
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי עמנואל קיריאקו, בייביפייס, טריקי סטיוארט, אהרון פירס, קוק הרל, אג וייט, פליי פרודקשן, ני-יו וגם וולטר אפנסייב. בנוסף לכך, ני-יו השתתף בסינגל השלישי מהאלבום "Incredible", וזה בנוסף לדואט של דיון עם סטיבי וונדר בשיר "Overjoyed" שהוא למעשה גרסת כיסוי לשיר של וונדר עצמו.
ביוני 2012, הוכרז באתר הרשמי של דיון כי באפריל האחרון החלה להקליט שירים בצרפתית ובאנגלית לאלבומים הבאים שלה שיצאו בסתיו. האלבום הכיל ברובו שירים מקוריים אך כמה גרסאות כיסוי לשירים של סטיבי וונדר, ג'ניס איאן, בילי ג'ואל ודניאל מריוות'ר.
בנוסף לכך גם ביצעה גרסת כיסוי לשיר "Open Arms" של להקת ג'ורני אשר במקור הייתה אמורה להיכלל באלבום אך בסוף נכללה במהדורה היפנית של האלבום. בנוסף גם האלבום היה אמור לכלול שיר בצרפתית בשם "Ne Me quitte pas" אך לבסוף הוא נכלל באלבומה הצרפתי Sans attendre אשר יצא שנה קודם לכן.
המכון הלאומי לתקינה וטכנולוגיה
אריה ברקוביץ
רוזטוס
Rousettus
החדר הנסתר
החדר הנסתר (באנגלית: The Disappointments Room) הוא סרט אימה-פסיכולוגי אמריקאי אשר בוים על ידי די. ג'יי. קארוזו. תסריטו נכתב על ידי ונטוורת' מילר ודי. ג'יי. קארוזו. הסרט יצא לאקרנים ב-9 בספטמבר 2016, בהפצתה של החברה "Rogue".
במקור, צולם הסרט כבר בשנת 2014, אך יצא לאקרנים שנתיים לאחר מכן. הסרט הצליח להניב רווחים של חמישה מיליון דולר בלבד, מתקציב של 15 מיליון דולר.
עלילה.