צבי הרר נולד ב-1920 בעיירה קטנה בהרי הקרפטים בהונגריה ובשלב כלשהו המשפחה עברה לרומניה, שם היה חבר בתנועת הנוער הציונית. במלחמת העולם השנייה גורש לאוקראינה והיה במחנה ריכוז וב-1944 הצטרף לצבא האדום ולחם בנאצים. כשחזר לרומניה לאחר המלחמה התחתן בשנת 1947 עם הני ועלה על אחת משתי אוניות מעפילים שהיו אמורות להגיע לארץ ישראל אך נתפסה האונייה על ידי הבריטים ומעפילי שתי האוניות גורשו למחנה מעצר בקפריסין, שם התמנה למזכיר המחנה וליו"ר מפא"י במחנות. ב-1949 עלה לישראל ושוכן עם אשתו בשכונת בת גלים בחיפה. לאחר מכן התחיל לעבוד במחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית ובארגון עולים להתיישבות. אחרי שעזב את הסוכנות היהודית עבד במשרד הביטחון עד שנקרא על ידי שר השיכון דאז, גיורא יוספטל להיות מעורב בארגון הרשות המקומית כפר אתא שנקלעה לקשיים. ב-1958 כיהן כראש המועצה עד 1965.
ב-1969 נבחר לראש עריית קריית אתא עד שנת 1978 מטעם המערך (הראשון והשני). הרר לא התמודד על ראשות העיר בשנת 1978, אך הוא לא פרש מפעילות ציבורית והמשיך להיות מעורב מאוד בבנק אוצר השלטון המקומי, בוועד המקומי למען השוטר ובאגודת הידידים של בית החולים בני ציון בחיפה.
צבי הרר נפטר ב-21 בינואר 1991, י"ח שבט, תשנ"ב בגיל 71 ועל שמו רחוב בקריית אתא.
שנות ה-40 של המאה ה-5
שנות ה-40 של המאה ה-5 היו העשור החמישי של המאה ה-5, החלו ב-1 בינואר 440 והסתיימו ב-31 בדצמבר 449.
440–449
הארמייה ה-38 (ברית המועצות)
הארמייה ה-38 (ברוסית: армия я-38) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה באוגוסט 1941 על בסיס היחידות שהיו בגזרת החזית הדרום-מערבית. יחידות הארמייה התרכזו בקו ההגנה עד גדות הדנייפר באזור צ'רקסי. הם לקחו חלק בקרב קייב ונסוגו מזרחה. ביולי 1942 הארמייה ה-38 הועברה לגזרת חזית הדרום ובהמשך חזית סטלינגרד. ב-23 ביולי 1942 יחידות שלה הועברו להארמייה ה-21 ומפקדתה הייתה בסיס להקמת ארמיית הטנקים הראשונה.
באוגוסט 1942 הארמייה ה-38 הוקמה מחדש על בסיס היחידות שהיו בחזית בריאנסק. היא החלה בלחימה בקרבת וורונז' ובהמשך בקרב חרקוב השלישי. בקיץ 1943 היא לקחה חלק פעיל בקרב קורסק. בספטמבר 1943 יחידות הארמייה ה-38 נכנסו לשטח אוקראינה ולקחו חלק בשחרורה. הם הגיעו לחלקים המערביים של אוקראינה והשתתפו במבצע לבוב-סנדומייז'. בהמשך הם נכנסו לשטח צ'כוסלובקיה וסיימו את המלחמה בקרב על פראג.
לאחר סיום המלחמה הארמייה ה-38 התמקמה באוקראינה והמטה שלה היה באיוונו-פרנקיבסק. לאחר התפרקות ברית המועצות היא נכללה בכוחות המזוינים של אוקראינה.
הארמייה ה-39 (ברית המועצות)
הארמייה ה-39 (ברוסית: армия я-39) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה בנובמבר 1941 על בסיס היחידות שהתרכזו באזור ארכנגלסק. לאחר סיום התארגנות היא הועברה לחזית ושולבה בכוחות של חזית קלינין. יחידות הארמייה השתתפו בקרב מוסקבה, לרבות מתקפת הנגד והתקדמות מערבה עד לפעתי רז'ב. במהלך חורף 1941/1942 ואביב היא לחמה באזור. ביולי 1942 יחידות הארמייה כותרו על ידי יחידות ורמאכט בפיקוד ולטר מודל. רק לוחמים מעטים הצליחו לצאת מהמצור והארמייה ה-39 הפסיקה להתקיים.
באוגוסט 1942 ארמייה ה-39 הוקמה מחדש על בסיס היחידות שהיו בחזית קלינין והוצבה במרחב רז'ב. במהלך שנת 1943 יחידות הצבא האדום עברו למתקפה ויחידות הארמייה ה-39 החלו להתקדם מערבה. הם נכנסו לשטח בלארוס ושחררו את העיר ויטבסק. בהמשך הם נכנסו לשטח ליטא הסובייטית והתקדמו עד לעיר קובנו. במהלך שנת 1945 הם השתתפו במבצע פרוסיה המזרחית.
במאי 1945 הארמייה ה-39 הועברה לעתודה. במהלך הקיץ היא הועברה מזרחה במטרה לשתף אותה במבצע סערת אוגוסט. במהלך מבצע זה יחידות הארמייה ה-39 נכסנו לעיר שן-יאנג וסיימו את הלחימה בדאליין.
לאחר סיום הלחימה הארמייה ה-39 פורקה. היא הוקמה מחדש בשנת 1970 והוצבה בשטח מונגוליה. במהלך התפרקות ברית המועצות היא הועברה לשטח רוסיה ופורקה.
ארמיית האוויר ה-11
ארמיית האוויר ה-11 (ברוסית: воздушная армия я-11) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-15 באוגוסט 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות במזרח הרחוק הסובייטי והיו שייכות לארמיית הדגל האדום השנייה. מטה הארמייה היה ממוקם בבלאגובשצ'נסק. בשנת 1944 היא עברה ארגון מחדש, תוך הקטנת מספר היחידות שנכללות בה. כתוצאה מכך היחידה קיבלה שם "קורפוס האוויר ה-18". לקראת תחילת מבצע סערת אוגוסט היחידה נכללה בארמיית האוויר העשירית.
ארמיית האוויר ה-12
ארמיית האוויר ה-12 (ברוסית: воздушная армия я-12) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-15 באוגוסט 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות במזרח הרחוק הסובייטי. מטה הארמייה היה ממוקם בעיר צ'יטה. במהלך קיץ 1945 היא קיבלה תגבור מיחידות שהגיעו מחזית הלחימה עם גרמניה הנאצית. באוגוסט 1945 היא החלה את השתתפותה במבצע סערת אוגוסט.
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 5000 טיסות.
לאחר סיום הלחימה היא חזרה לבסיסיה והייתה קיימת עד לשנת 1998 תחת שמות שונות.
רו טה-וו
The Tears Of My Soul
The Tears Of My Soul הוא ספרה האוטוביוגרפי של קים היון-ווי, מרגלת וסוכנת מקוריאה הצפונית (הידועה בעקבות הפצצת טיסה 858 של קוריאן אייר) ופעילת שלום, מבקרת ופרשנית פוליטית, אזרחית קוריאה הדרומית. הספר מתאר את אחת מפעולות הטרור הגדולות ביותר באחריות קוריאה הצפונית ב-40 השנים האחרונות.
קים היון-ווי מספרת בספר על כל מהלך חייה. המשימה שניתנה לה על ידי קים איל-סונג וקים ג'ונג-איל ללכת ולפוצץ את המטוס הדרום קוריאני. הספר מפרט ביתר דיוק את חייה של קים, החל מחייה המוקדמים, דרך האימונים המוקדמים (תוך הסתוות ל"ילדת מסיבות") במקאו, האינאן, ובכל אירופה, הפעולה הטרוריסטית שלה, המשפט שלה, החנינה ועד להצטרפות וקליטה בחברה הדרום קוריאנית.
הספר תורגם למספר שפות, בהן השפה הגרמנית.
בעמוד 3 של הספר הקדישה קים את הספר למשפחות הקורבנות:
סופרים אחרים ניסו להטיל ספק באמינותו של הספר (דוגמת רמי קופלר ב-1997 בספרו "The Black Book Of Communism"), אך הדעה הרווחת כי הספר נכון לחלוטין.
סווזילנד
המנון סווזילנד
סמל סווזילנד
דגל סווזילנד
היסטוריה של סווזילנד
מחוזות סווזילנד
נבחרת סווזילנד בכדורגל
יחסי ארצות הברית-סווזילנד
יחסי ישראל-סווזילנד
אסון השיטפון בירדן
אסון השיטפון בירדן התרחש ב-25 באוקטובר 2018, כאשר שיטפון בזק בנחל ממזרח לים המלח גרם למותם של 21 בני אדם. עוד 35 אנשים נפצעו.
השיטפון נגרם על ידי גשמים עזים שירדו בירדן. האסון התרחש בנחל הסמוך למעיינות חמים, שהיה אתר נופש פופולרי. בנחל נמצאה כתה של תלמידים בני 12 עד 14 מבית הספר הפרטי ויקטוריה בעמאן. הם נמצאו באזור בטיול עם מלווים ומורי דרך. הקבוצה מנתה 44 אנשים. בנחל היו גם כמה משפחות מטיילות. רובם נלכדו בשיטפון הפתאומי שגרף כמה מהם עד לים המלח. מפלס המים בנחל ירד רק לאחר מספר שעות. השיטפון גרם גם להתמוטטות גשר באזור, אך איש לא נפגע עקב כך.
מאות אנשי שירותי החירום של ירדן וחיילים חיפשו אחרי הנפגעים בערוצי הנחלים בסיוע מסוקים, סירות, צוללנים וכלבי גישוש. בתום החיפושים אותרו גופות של 21 נספים, רובם מקרב הילדים. חלק מ-35 הפצועים באסון נפצעו קשה.
לפי בקשת ממשלת ירדן שלחה יחידה 669 של צה"ל מסוקים וחיילים לאזור לסייע בחיפושים. הם שהו בשטח מספר שעות.
בירדן נפתחה חקירה לקביעת הגורמים לאסון וזהות האחראים לו. הועלתה הטענה כי קבוצת בית הספר חרגה ממסלול הטיול שאושר לה על ידי משרד החינוך.
בעקבות האסון הגישו שר החינוך ושרת התיירות של ירדן את התפטרותם.
דני ברזילי
דן (דני) ברזילי (נולד ב-22 ביולי 1945) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.86 מטרים, ששיחק בתפקיד הרכז בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
ברזילי נולד וגדל באשדות יעקב. שיחק בקבוצות הילדים והנוער של אגודת הפועל תל אביב.
בעונת 1966/1967 הצטרף ברזילי לקבוצה הבוגרת, ושיחק במדיה 9 עונות עד סיום עונת 1974/1975. בעונת 1968/1969 היה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל - גם באליפות וגם בגביע המדינה. עונת 1971/1972 הייתה עונת השיא של ברזילי, כאשר רשם ממוצע של 13.3 נקודות.
בעונת 1975/1976 עבר לאליצור תל אביב; בעונת 1976/1977 עבר ברזילי למכבי חיפה; בעונה לאחר מכן 1977/1978, רשם ברזילי את עונתו האחרונה בבית"ר תל אביב ולאחריה פרש מכדורסל.
בשנת 1986 אימן את קריית אונו בליגה הלאומית (הליגה הראשונה). לאחר שב-12 משחקים רשם 4 ניצחונות ו-8 הפסדים, הוחלף באברהם חמו.
בשנת 2009 אימן את הפועל תל אביב במשחקי ותיקים.
נבחרת ישראל.
בשנת 1968 שיחק בנבחרת העתודה.
בשנת 1970 ייצג את ישראל במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחקי אסיה. שיחק באליפות אירופה בכדורסל 1973.
סך הכל ערך 26 הופעות בנבחרת ישראל בהן קלע 117 נקודות.
סטטיסטיקה.
סטטיסטיקות קריירה:
סה"כ נקודות בקריירה: 1,679
סה"כ משחקים בקריירה: 241
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 220
עונות בליגה: 12
סווזילנד במשחקים האולימפיים לנוער
סווזילנד במשחקים האולימפיים
עמיק