לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים:
על פי המסורת ויליאם ייסד את מנזר ארברות'.
ויליאם נפטר בסטירלינג בשנת 1214 ונקבר במנזר ארברות'.
שלמה פפירבלט
שלמה פַּפִּירְבְּלַט (נולד ב-3 בספטמבר 1955 בתל אביב) הוא עיתונאי, סופר ומבקר יין ישראלי, מרצה בבית הספר לתקשורת של המסלול האקדמי המכללה למינהל, ומנהל הקרן לסרטים קצרים של התאחדות ענף הקולנוע. משנת 2010 משמש כתב "הארץ" לאמריקה הלטינית.
ביוגרפיה.
פפירבלט פרש בשנת 2007 מהעיתון "ידיעות אחרונות", אחרי 30 שנה כחבר מערכת בתפקידים שונים, בין השאר היה עורך המוסף "7 לילות", עורך חדשות, כתב העיתון בפריז, רכז כתבים, ועורך ובין כותבי מאמרי המערכת של העיתון. הוא היה הראשון בעיתונו לכתוב מדור ביקורת קבוע בנושאי יין וליווה מקרוב את מהפכת היין בישראל בשנים האחרונות, כמו כן כתב רבות בתחום הקולנוע, כאשר בין השאר היה שליח קבוע לפסטיבל קאן במשך יותר מעשור. עם פרישתו מידיעות אחרונות, עבר לכתוב טורים שבועיים בעיתון "כלכליסט", בנושאים בינלאומיים ובנושאי יין ואלכוהול.
בשנת 1990 היה בין מייסדי האקדמיה הישראלית לקולנוע, וכיהן כחבר הנהלתה עד סוף שנות ה-90. כאשר הוקמה בשנת 2000 המועצה הישראלית לקולנוע, נבחר על ידי שר התרבות, החינוך והספורט באותה תקופה מתן וילנאי, להיות בין חבריה, ויחד עם היו"ר עו"ד אלי זוהר, היה בין מנסחי תקנון עבודתה ודרך הסיוע לקולנוע הישראלי.
בנו ליאור הוא עורך הרשתות החברתיות של קבוצת הארץ.
אגרוף של אישה
אגרוף של אישה (במקור באנגלית: Girlfight) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת ספורט בהפקה עצמאית שיצא לאקרנים ב-22 בינואר 2000 ומספר על נערה המבקשת להפוך למתאגרפת מקצועית.
הסרט הוא סרטה הראשון של התסריטאית והבמאית קארין קוסאמה. דמות הנערה היא התפקיד הראשי הראשון של כוכבת הסרט מישל רודריגז בקולנוע.
פרטי עלילה.
גיבורת הסרט היא דיאנה גוזמן, נערה בת 18 המתגוררת בברוקלין שבניו יורק. חייה קשים עליה. אמה התאבדה, אביה אלכוהוליסט, אלים ומרוחק. היא אינה מצליחה להסתגל למסגרות ומורחקת מכמה בתי ספר. בשלב מסוים היא מחליטה לנתב את תוקפנותה לאימוני אגרוף במועדון שבו התאמן אחיה הצעיר. היא נחושה להצליח בכך למרות ספקנותו של אביה המתעלל וחוסר אמון מצד מאמנים פוטנציאליים בענף ספורט זה הנשלט על ידי גברים.
הסרט קיבל אות "Award of the Youth" בפסטיבל קאן וזכה בפרס ובציון לשבח בפסטיבל סאנדנס וכן פרס בפסטיבל לסרטים בהפקה עצמאית.
ערוץ מצו
ערוץ מצו (Mezzo TV) הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי המשדר תוכניות מוזיקה קלאסית, אופרה, בלט, ג'אז ומוזיקת עולם.
הערוץ נוסד ב-1992 בשם "France Supervision", וב-1998 קיבל את שמו הנוכחי. נכון לשנת 2008 יש לו 16 מיליון מנויים ב-38 מדינות בעולם.
הערוץ משודר גם בישראל, למנויים בחברות פרטנר tv ו-HOT. בעבר שודר הערוץ גם בחברת Yes אך הערוץ ירד בסוף דצמבר 2017. HOT הודיעה על כוונתה להוריד את שני ערוצי מצו משידוריה ב-18 בספטמבר 2019. בעקבות מחאה ציבורית של צרכני מצו בישראל, HOT חזרה בה מהחלטתה.
ערוץ Mezzo Live HD.
ערוץ נוסף מאותו הבית הוא "ערוץ מצו לייב", המשדר תכנים מעט שונים מהערוץ המקורי. בישראל משודר ב-HOT.
מאלט (תסרוקת)
מאלט
פרקסידייק
פרקסידייק (באנגלית: Praxidike, ביוונית: Πραξιδίκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק, שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 7, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXVII (צדק 27). באוגוסט 2003 קיבל את השם פרקסידייק, על שם האל המעניש במיתולוגיה היוונית.
פרקסידייק מקיף את צדק במסלול שמרחקו כ-20,824,000 מיליון קילומטר, בזמן הקפה של 613.904 יממות שמש ובנטייה של 143° לקו המשווה של צדק.האקסצנטריות של מסלולו היא 0.1840. הוא שייך לקבוצת אננקה של ירחי צדק, אשר קיימת סברה כי הם רסיסים מהתפרקות אסטרואיד גדול יותר. קוטרו המוערך הוא כ-7 קילומטרים והוא השני בגודלו בקבוצה זו (לאחר אננקה).
מגי גרייס
מרגרט גרייס דניג (באנגלית: Margaret Grace Denig; נולדה ב-21 בספטמבר 1983), הידועה יותר בשם מגי גרייס, היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור שאנון ראת׳רפורד בסדרת הדרמה "אבודים" ברשת ABC, בתור קים מילס בטרילוגיית סרטי "חטופה", בתור אירינה בסאגת סרטי " ו", ובתור אלת'אה בסדרה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC.
ביוגרפיה.
מגי גרייס נולדה בשם מרגרט גרייס דניג בעיר וורת'ינגטון, אוהיו, ארצות הברית, בתם של ואלין (לבית אוורט) ופרד דניג, שבבעלותם עסק של תכשיטים. יש לה שלושה אחים צעירים.
היא התחילה לשחק כבר בגיל צעיר, הופיעה במספר הפקות תיאטרון בית ספריות ובתיאטרון השכונתי, ביניהן: "ציד המכשפות". בגיל 16, גרייס עזבה את אוהיו עם אמה ללוס אנג'לס.
קריירה.
בשנת 2001, קיבלה גרייס את תפקידה הראשון בסדרת הרשת "חדרה של רייצ'ל" שיצר המפיק בפועל של הסדרה "דוסון קריק" - פול סטופין, שממחישה את יומני הווידאו של המתבגרים. היא הופיעה ב-56 קטעי וידאו קצרים, שהיא מנהלת בהם דו-שיח על חרדות הנערים והקונפליקט שלה עם אמה ועם מורי בית-ספרה. לאחר מכן היא קיבלה תפקיד בסדרה "Septuplets", שבוטלה עוד לפני ששודר הפרק הראשון. ב-2002, היא התפרסמה בסרט הטלוויזיה "רצח בגרינויץ'", אשר מבוסס על סיפור אמיתי בו נרצחה נערה בת 15 בשם מרתה מוקסלי. על תפקידה בסרט זה, הייתה גרייס מועמדת לפרס "האמנית הצעירה של השנה". לאחר מכן היא הופיעה בתפקידים קטנים ב" ו".
באמצע 2004, שלח לה הסוכן שלה את התסריט של "אבודים", והיא קיבלה את התפקיד של שאנון לאחר אודישן מוצלח. ב-2005, היא הייתה מועמדת לפרס "פריצת השנה בטלוויזיה". במהלך צילומי העונה הראשונה, היא גרה בהוואי. היא שיחקה גם בעונה השנייה של הסדרה, דמותה קוצצה משמעותית בעונה השלישית ושבה לשחק רק בעונה השישית ב-2010.
בשנת 2007 שיחקה בסרט "מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן" את דמותה של אלגרה, לסבית בת 20. לאחר סיום צילומי הסרט, חזרה גרייס להוואי כדי לצאת הופעת אורח בעונה השלישית של אבודים. בנוסף באותה שנה היא שיחקה בסרט "אהבה בסימן קריאה".
בשנת 2008 שיחקה בסרט "חטופה" את קים מילס, בתו של בריאן מילס (ליאם ניסן) אשר נחטפת על ידי קבוצה אלבנית שעוסקת בסחר בנשים. גרייס גם השתתפה בסרטי ההמשך "חטופה 2" (2012) ו"חטופה 3" (2014).
בשנת 2011, הופיעה בסרט "" ולאחר מכן גם ב שיצא שנה לאחר מכן ב-2012, גם שיחקה לצד גאי פירס בסרט "נעולים".
בשנת 2013, היא שיחקה בסרט "לפענח את אנני פרקר", כיכבה בסדרת הרשת "סוזנה" והתארחה בסדרות "קליפורניקיישן" ו"The Following".
בשנת 2014, היא שיחקה בסרט "אודות אלכס" ובשנת 2015, היא שיחקה בקומדיה הרומנטית "לעולם לא תהיה לנו את פריז", ובתפקיד אורח בסדרה "הסקס של מאסטרס".
בשנת 2018 החלה לגלם את אלת'אה בעונה הרביעית של הסדרה "אימת המתים המהלכים" ברשת הטלוויזיה AMC.
חיים אישיים.
בשנת 2006 החלה לצאת גרייס עם השחקן והדוגמן איאן סומרהולדר ששיחק לצידה בסדרה "אבודים" בה הוא מגלם את אחיה החורג, אך לאחר שנה הזוג נפרד.
בפברואר 2017 התארסה לברנט באשנל, מנכ"ל של חברת בידור. השניים התחתנו ב-28 במאי 2017. בנם הראשון של הזוג נולד ב-2020.
משוואת אוילר
לאונרד אוילר היה מתמטיקאי שווייצרי דגול, ומספר משוואות נקראות על שמו.
אוטוריטריות
יוסי שבו
יוסף (יוסי) שְבוֹ (11 באוקטובר 1939 – 17 ביולי 2019) היה ראש עיריית נס ציונה.
ביוגרפיה.
שבו נולד בקהיר שבמצרים בשנת 1939. למד בבית ספר יסודי צרפתי של נזירים נוצרים. בשנת 1950 עלה לישראל עם הוריו בגיל 11. תחילה לעתלית ואחר כך במעברת באר יעקב. אחרי שנתיים עברה המשפחה לבת ים ושבו המשיך ללמוד בבית ספר צרפתי ביפו.
בשנת 1957 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים. כשנתיים לאחר מכן סיים קורס קצינים. את שירותו עשה בתפקידי שדה. בין השנים 1967–1970 שירת כמדריך בקורס קציני חיל הרגלים. המשיך בשירות הצבאי כקצין אג"ם והדרכה בחטיבה.
בשנת 1973 מונה לנספח צה"ל בזאיר. במלחמת יום הכיפורים מונה למפקד גדוד. שנה לאחר מכן מונה למפקד נפת עזה. ב-1976 מונה כאחראי לתחום הביטחוני ברצועת עזה. קיבל דרגת אל"ם ומונה ב-1978 לסגן מפקד חבל עזה וממונה על המנהל האזרחי. בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובוגר המכללה לביטחון לאומי (1982). בשנת 1982 שימוש כמפקד יחידת הממשל בלבנון.
בשנים 1983–1985 כיהן כראש משלחת צה"ל בזאיר ונציג משרד הביטחון (1983). ב-1986 השתחרר מצה"ל.
בשנים 1986 עד 1988 שימש יועץ כלכלי ומסחרי בשגרירות ישראל בקהיר.
החל בפעילותו הציבורית ב-1989, כראש סיעת הליכוד בנס ציונה ובתפקיד סגן ראש העיר. בנובמבר 1993 נבחר לראשות העיר נס ציונה מטעם רשימה עירונית על-מפלגתית "נס ציונה נטו" והוא כיהן מאז ברציפות כראש העיר עד פרישתו ב-2018.
קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה ותואר שני מאוניברסיטת תל אביב בחוג למדעי המדינה, יחסים בינלאומיים ומינהל ציבורי. שלט בשפות עברית, ערבית, צרפתית ואנגלית.
בחודש יוני 2016 התגלה ששבו חולה בסרטן ריאות. שבו מסר בתגובה לפרסומים שהוא עומד להמשיך כרגיל בכהונתו.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל בשנת 2018 הודיע שבו על פרישתו מההתמודדות על ראשות העיר, והוא סיים את כהונתו ב-20 בנובמבר של אותה שנה.
נפטר ב-17 ביולי 2019, בנס ציונה.
איאם-י הא