קאסים משמשת כחברה במועצת המנהלים של האגודה הסומלית של אריזונה, ארגון לו היא תורמת צילום, וידאו, ועיצוב גרפי מאז הצטרפותה ב-2006. היא גם חברה בעמותת פואנה אל לה סאלוד, ומשמשת כמנטורית בקולקטיב הנוער של הארגון. לדבריה של קאסים, כל עבודתה מכוונת לקידום צדק חברתי, למטרת יצירת עולם בר קיימא וצודק. היא מבססת את עבודתה בפילוסופיה לפיה אלה שמושפעים מאי צדק הם גם אלה שבידיהם היכולת, החוזקה, והכישורים לספר את סיפוריהם שלהם. היא מתמקדת בלכידת דימויים אשר מעלים רגשות ובונים קשרים בין אנשים, מתוך האמונה שאמנות יכולה לחבר בין בני אדם באופנים שפוליטיקה אינה יכולה.
פילמוגרפיה.
בנוסף, קאסים מלווה קמפיינים חברתיים ופוליטיים, מייצרת עבורם סרטים, צילומים, ומדיה אחרת, וכן אתרי אינטרנט ודואגת למסרים והפצה. בין אלה:
The Forgotten Kingdom
The Forgotten Kingdom (בעברית: "הממלכה שנשכחה") הוא סרט דרמה שהופק בארצות הברית, דרום אפריקה ולסוטו ב-2013. הסרט, שנכתב ובוים על ידי האמריקאי אנדרו מאדג' ומככב בו זנזו נגקובה מדרום אפריקה, היה מועמד בתשע קטגוריות וזכה בשלושה פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע ב-2014.
עלילה.
אטאנג הצעיר הוא בן בסוטו שחי כמובטל חסר מטרה בשכונות העוני של יוהנסבורג בדרום אפריקה. הוא עוזב את העיר וחוזר לארץ מולדתו, לסוטו, לעיירה ההררית והמרוחקת בה נולד. מטרת חזרתו היא לקבור את אביו, שהיה מנוכר אליו, וחי בנפרד בסווטו שביוהנסבורג, לאחר שעזב בעקבות מות אשתו - אמו של אטאנג, כשאטאנג היה ילד. חזרתו של אטאנג מעלה מחדש את זיכרונות ילדותו ובמקביל הוא מתאהב בדינאו - חברת הילדות שלו, שמשמשת כמורה בבית הספר המקומי. דרך הקשר עם דינאו נמשך אטאנג אל יופיו של הנוף ואל חוויית הקושי והמצוקה היומיומיים ונקשר מחדש אל הקהילה ששכח. כשאביה של דינאו מציב אולטימטום לאטאנג - לשלם את המוהר הנדרש עבור דינאו ולשאתה לאישה, מתלבט אטאנג האם לשוב ליוהנסבורג או להישאר בקהילה הכפרית בלסוטו. כל זמן שהותו בלסוטו, מלווה את אטאנג ילד יתום שהתחבר אליו ומדריך אותו במנהגי הארץ ואנשיה ונוהג לתאר את עצמו: "אני העיניים שבעננים השחורים העוקבים אחריך בארץ הזאת".
הפקה.
הבמאי, אנדרו מאדג', אמריקאי מברוקלין בניו יורק, הגיע לראשונה ללסוטו כדי לבקר את אחיו ששירת במקום במסגרת חיל השלום. לקראת הסרט שהוא סרט הבכורה באורך מלא שלו, שהה הבמאי בלסוטו כמעט שנה לפני תחילת הצילומים, למד להכיר את הווי הארץ, התוודע לאנשי העיירות והכפרים ואסף סיפורים. לדבריו, הוא ניסה ליצור סרט בסגנון לירי-אלגורי כשהסרטים שהשפיעו עליו בכיוון זה הם: "Men with Guns" של ג'ון סיילס (1997), "סיפור פשוט" של דייוויד לינץ' (1999) ו-"Walkabout" של ניקולס רוג (1971). עוד אמר הבמאי כי ניסה ליצור סרט שיהיה בראש וראשונה חזותי ויסופר דרך הצבעים שבנופי הארץ ובפניהם של אנשי הבסוטו.
הסרט צולם בחודשים מרץ-מאי 2011, במשך 54 ימי צילומים. הסרט צולם ביוהנסבורג שבדרום אפריקה ובאתרים רבים בלסוטו, בהם סמונקונג , רומה , מאלאואננג , מוחוטלונג , ספיקנג , מלאלאה , קות'ינג , מוהאל'ס הוק ומוריג'ה . במרץ 2014, לאחר הקרנת הבכורה בלסוטו בפני לטסי השלישי, מלך לסוטו והמלכה, מאסנאטה מוהאטו סיסו, יצא הסרט למסע הקרנות בקהילות בהן הוא צולם.
הפצה וביקורת.
הצגת הבכורה של הסרט הייתה ב-5 באפריל 2013 בפסטיבל הקולנוע העצמאי של אשלנד המתקיים באשלנד שבאורגון. הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל אשלנד ובפסטיבלים נוספים בהם הציג, כגון פסטיבל הסרטים של סרסוטה , פסטיבל הסרטים של פלורידה ובפסטיבל הסרטים של קיימברידג' . הסרט היה מועמד בתשע קטגוריות (כולל פרס הסרט הטוב, הבמאי הטוב והשחקן הראשי הטוב) וזכה בשלושה פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בטקס העשירי לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע : פרס השחקן הילד הטוב ביותר ללבוהנג נטסאנה, פרס על הישגים בצילום לקרלוס דה קרוואליו ופרס הסאונד.
הסרט זכה לדירוג של 86% באתר Rotten Tomatoes. לזלי פלפרין, מבקר הקולנוע של הגרדיאן, העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך חמישה. הוא כותב כי מדובר בסרט המשלב ריאליזם קלאסי עם דמויות צבעוניות, נופים עוצרי נשימה בציפוי קליל של על-טבעי. הוא סובר כי חלק מהצופים עשויים למצוא את הסיום כחיובי באופן מפתיע, אבל עבור אחרים זו תהיה הנקודה המושכת שתסייע לפן המסחרי. דייוויד קלאק, מבקר הקולנוע של Time Out, העניק לסרט אף הוא שלושה כוכבים מתוך חמישה. הוא רואה בסרט כ"סרט מסע" שבו עובר הגיבור, דרך מפגשיו עם הנופים והאנשים אותם הוא פוגש, מסע מהציניות והתועלתנות הקרה של הכרך העירוני אל המנהגים והמסורות, כולל האמונות התפלות של הקהילה הכפרית. טרוור ג'ונסטון מבקר הקולנוע של Radio Times נתן לסרט ארבעה כוכבים מתוך חמישה. הוא רואה בהתייחסות הסרט לבעיות החברתיות שיוצרת מחלת האיידס כאחד הנושאים המרכזיים בסרט.
נחל קרסנט (אנטארקטיקה)
נחל קְרֶסֶנְט (באנגלית: Crescent Stream) הוא נחל מי קרחונים הזורם צפונה מקרחון קרסנט, ונשפך אל אגם פרייקסל, בעמק טיילור, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
אורכו של הנחל 4.8 קילומטרים.
גובהו של הנהר (בשפך הנהר) 18 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
דיאן מקנייט, הידרולוגית של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, הציעה לתת לנחל את שמו - על שם הקרחון שהוא מוצא הנחל.
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוועד הגאוגרפי של ניו זילנד אישרו את השם בשנת 1994.
שירה לוי
שירה לוי (נולדה ב-10 בדצמבר 1997) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון, מנחת טלוויזיה, רקדנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
שירה לוי נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל שש השתתפה בפסטיגל 2004. מכיתה א' עד כיתה ד' השתתפה בחוג דרמה, ובהמשך הופיעה במסגרת להקות נוער, בהן "להקת צופי תל אביב" ו"השכנים של צ'יץ'". היא למדה "בבית הספר אליאנס" בתל אביב במגמת קולנוע וצרפתית, ושירתה בתיאטרון צה"ל.
קריירה.
משחק.
בשנת 2004, בגיל 6, התקבלה לתפקיד ילדת פסטיגל בפעם הראשונה בחייה. היא גם הופיעה בשנת 2008, בפסטיבל שירי הילדים.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה הקומית "מועדון החנונים" את הדמות "אביטל".
בשנת 2016 עלתה לשידור בערוץ זום, סדרת הטלוויזיה "סוסי פרא", בה גילמה לוי את תפקידה של "קים". בנובמבר באותה השנה, החלה לשחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "פלאשבק" שעלתה בערוץ הילדים, שבה היא מגלמת את דמותה של "ליהי סלע", לצד לירון רביבו.
ב-2017–2018 לקחה חלק במופע הילדים והנוער HOT VOD Young LIVE.
בספטמבר 2017 החלה לשחק בסדרת הנעורים הקומית "המלאך השומר שלי", בתפקיד "ספיר", הנערה החדשה בבית הספר. באותה שנה חזרה לוי להפקת הפסטיגל וגילמה את "כוכבית" ב"סטורי של פסטיגל".
ובשנת 2018 השתתפה בפסטיגל "#freestyle פסטיגל".
במרץ 2019 עלתה סדרה נוספת בכיכובה, "התחנה" בערוץ kidZ, שבה היא מגלמת בתפקיד הראשי את דמותה של "רומי שיין", מתנדבת צעירה במד"א ואחות של "אדר שיין"(גפן ברקאי).
באותה שנה 2019 השתתפה שוב בפעם השלישית שלה במופע החנוכה לילדים, "PLAY פסטיגל" והופיעה עם השיר "אני לא יכולה בלעדיך" ממחרוזת השירים של צביקה פיק.
המשיכה לעונה השלישית של הסדרה "התחנה" בתפקיד "רומי".
בשנת 2020 לוהקה לוי לסרט "פול ספיד" בבימויו של קובי מחט, בתפקיד "אלונה", תפקיד ראשי לצדם של קווין רובין ואון רפאלי.
בהמשך אותה שנה נבחרה לוי לשחק בסדרה החדשה שעלתה ב"HOT" "זיגי", לצדם של קווין רובין, עומר חזן, אנה זק ועוד. שם מגלמת את נטע. באותה שנה תופיע בפעם הרביעית במופע הפסטיגל. עם אותה הדמות.
תיאטרון.
לוי שיחקה תפקיד ראשי בהצגה "ביוש" בשנת 2018 בתיאטרון חיפה שעוסקת בתיכוניסטית (מיה) שחווה התעללות לאחר שתמונה אינטימית שלה הופצה ברשת.
משנת 2022 משחקת בהצגה "סימני דרך" בתיאטרון הבימה בתפקיד נעמי שמר בצעירותה, ובהצגה ״הכבש השישה עשר״ בתיאטרון הבימה בתפקיד אריאלה.
הנחיה.
ביולי 2019 החלה להנחות את תוכנית הקיץ היומית "הקומה האחרונה", בערוץ "TeenNick".
ממרץ 2020 בעקבות נגיף הקורונה החלה להנחות את התכנית ה"בידודית" לצדם של עומר חזן, קווין רובין ושירלי לוי, בערוץ "TeenNick".
ב-8 באוקטובר 2020, הנחתה יחד עם דודו ארז, את "סוכת הנשיא" בבית הנשיא, לרגל חג סוכות.
קריירה מוזיקלית.
ב-17 במרץ 2019 יצא הקליפ הראשון של לוי "לרדת בתחנה", שם היא שרה את שיר הנושא של הסדרה בה היא מככבת, "התחנה".
ב-19 בנובמבר 2019 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "אפילו לדקה". השיר נכתב על אביה, שהתאבד כאשר הייתה בת 15 בלבד ונעשה בשיתוף פעולה עם עמותת "בשביל החיים".
חיים אישיים.
לוי היא בתה של ענת ליכטנשטיין, מאפרת טלוויזיה במקצועה. כשהייתה לוי בת 15 אביה התאבד. ללוי אח אחד קטן בשם יונתן.
ב-9 בספטמבר 2020 התארסה לבן זוגה אורי בן לולו לאחר ארבע שנות זוגיות, וב-29 ביולי 2021 השניים נישאו.
לוי היא בת דודתה של השחקנית שירן סנדל.
אירלנד באירוויזיון 1987
אירלנד באירוויזיון 1987 השתתפה עם השיר "Hold Me Now" בביצוע של ג'וני לוגן.
לפני האירוויזיון.
RTÉ, רשות השידור האירי ארגנה את התחרות לבחירת נציג אירלנד באירוויזיון בה התמודדו תשעה שירים, התחרות נערכה בתיאטרון גאייטי שבדבלין והונחתה על ידי מרטי וואלן והזמר מרטי שייצג את אירלנד באירוויזיון 1973, השופטים היו מומחים מתחום המוזיקה.
נחל קרסנט
קונסטנטין פטס
קונסטין פטס (); 23 בפברואר 1874 - 18 בינואר 1956) היה מדינאי אסטוני, הפוליטיקאי המשפיע ביותר במדינה בתקופה של בין שתי מלחמות העולם. ממובילי תנועת העצמאות האסטונית. הלך לעולמו בגולאג סובייטי.
ביוגרפיה.