פרופסור חנן לסקין נולד בתל אביב ולאחר שירותו הצבאי עבר לאוסטרליה, שבה שהה עשר שנים למטרות עבודה ולימודים. לאחר סיום לימודי צילום ואמנות באוניברסיטת RMIT במלבורן (המכון הטכנולוגי המלכותי) התחיל את עבודתו בסטודיו לצילום פרסומת ובמקביל התמקד בהצגת עבודותיו בכתבי עת ובמקומות ציבור ובגלריות מקומיות.
בביקור בלונדון הוצע לו על ידי ארגון ויצו לעמוד בראש המחלקה לצילום בתיכון ויצו בחיפה וכך החלה דרכו בתחום הוראת הצילום. במרוצת השנים קידם את הוראת הצילום במוסדות שונים, בין היתר בוויצו חיפה (תיכון ומכללה), המדרשה למורים לאמנות, מכללת הדסה בירושלים, בצלאל ומכללת שנקר. הוא יזם והכין תוכניות לימוד בצילום לרמת בגרות בתיכון, ללימודי טכנאי והנדסאי צילום, ולתואר ראשון ושני בצילום.
בתחילת שנות השמונים הקים את המחלקה לצילום בבצלאל, הראשונה שזכתה להכרה אקדמית על ידי המועצה להשכלה גבוהה, ועל פי הנחייתו הוכנסו לסילבוס גם לימודי מחשב ווידאו. כמו כן הוא הראשון בתחום הצילום, שהוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובהמשך פרופסור מן המניין על סמך עבודתו ופעילותו בצילום ובאקדמיה.בהמשך דרכו כיהן כדיקאן הפקולטה לעיצוב במכללת שנקר, וכנשיא המרכז האקדמי ויצו חיפה, שירת במועצה לתרבות ואמנות, במוזיאונים, חבר בשתי ועדות להענקת פרס ישראל באמנות ועיצוב ובמשך שנים פרופסור אורח באוניברסיטת ברייטון באנגליה.
לאורך השנים הוא זכה בפרסים רבים ומלגות על סמך עבודותיו הרבות. בין הפרסים בהם זכה: פרס הסטודנט הבוגר המצטיין (מלבורן, אוסטרליה), מלגת השתלמות לאומנים (קרן תרבות אמריקה ישראל), פרס מטעם מוזיאון ישראל ע״ש אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, ומלגת השתלמות באנגליה מטעם המועצה הבריטית, מלבד הפרסים הנ"ל הוא זכה גם בפרס א.מ.ת לשנת 2011. בנימוקי הוועדה נכתב כי פרופ׳ לסקין זכה בפרס על "יוזמתו החלוצית ופורצת הדרך בתחום הוראת הצילום, אשר אפשרה את ייסודה וביסוסה כדיסציפלינה בעולם האקדמיה ויצרה את התשתית המחקרית לצילום”.
יאיר סרוסי
יאיר סרוסי (נולד ב-27 בנובמבר 1955) הוא כלכלן ישראלי, כיהן במספר תפקידי מפתח בסקטור הפיננסי הישראלי. שימש בשנים 2009–2016 כיו"ר דירקטוריון בנק הפועלים.
החל מ-15.10.20 משמש כיו"ר הדירקטוריון של חברת צים.
ביוגרפיה.
סרוסי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטה העברית בירושלים.
מ-1981 עד 1992 מילא שורה של תפקידים באגף התקציבים של משרד האוצר והיה מנהל משלחת האוצר בארצות הברית ומנהל משלחת הקומודיטיס של המדינה. היה חבר מרכז ההשקעות וקרן המדען הראשי.
בשנים 2001 עד 2009 ניהל את פעילות מורגן סטנלי בישראל.
בשנים 1997 עד 2002 כיהן כדירקטור ויו"ר ועדת ביקורת של בנק הפועלים. סרוסי היה שותף מייסד של קרן המזנין מוסטנג, ויו"ר מייסד משותף של חברת הנדל"ן יורופורט.
בשנים 2003 עד 2009 כיהן כיו"ר ועדת השקעות של קרן הפנסיה מבטחים, וכן כיהן כדירקטור בחברה לישראל וחברת פרוטרום.
באוגוסט 2009 מונה סרוסי לתפקיד יו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. סרוסי כיהן כיו"ר פועלים שוקי הון בע"מ, פועלים שוקי הון והשקעות אחזקות בע"מ ופועלים שוקי הון – בית השקעות בע"מ, וחבר בדירקטוריון בחברה הטכנולוגית "די.אס.פי. גרופ". הוא התפטר מתפקידו בבנק הפועלים על רקע פרשת המנכ"ל ציון קינן שהואשם בתקיפה מינית של עובדת, תלונה שסרוסי נמנע מלדווח עליה לבנק ישראל ולדירקטוריון.
סרוסי חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית, חבר הוועדה המייעצת של "מרכז קיסריה" ויו"ר עמותת "פועלים בקהילה".
חיים אישיים.
נשוי לפרופ' ורד ויניצקי-סרוסי, דיקנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית לשעבר, ואב לשתי בנות.
נארה (קבוצה אתנית)
נארה היא קבוצה אתנית נילוטית החיה בדרום-מערב אריתריאה והמונה כ-1% מאוכלוסייתה ואחת מהקבוצות העתיקות ביותר באריתריאה. השם ההיסטורי לקבוצה הוא הכינוי החבשי "ברייה" המגיע משמו של אחד משבטי הנארה. החבשים השתמשו בבני השבט כעבדים כפי שעשו לשאר עמי השנקלה עד אשר המילה ברייה הפכה להיות לא לפני המאה ה-17 כפירוש ומקבילה למילה "עבד", כיום המילה ברייה היא כינוי גנאי.
הסברה היא שלנארה ולקונמה ישנו מוצא משותף. לפי המסורת החבשית הם התושבים המקורים של חבש אשר נושלו מאוחר יותר על ידי העמים הכושים והשמיים ומקורם אינו ידוע.
הנארה מזוהים בכתבי הגאוגרפים מהיוונים והרומיים בשמות מאגבררי ואדיברי אשר אוכלים בשר פילים. לפי ההשערה שמו של נהר העטברה (במקור עסטברוס) הוא מצירוף המילים "עסט" (נהר) ו"ברוס" (ברייה) ומכאן נהר הברייה. האזכור הראשון של הנארה תחת השם ברייה בכתובות אקסומיות הוא מהמאה ה-4 מתקופתו של עזנה.
כיום הנארה הם ברובם מוסלמים וחלקם עדיין שומר על דתם המקורית. שפתם היא הנארה שהיא שפה נילו-סהרית.
ברייה
__ללא_תוכן_עניינים__
ברייה (געז: ባርያ) מונח אתיופי שמשמעותו עבד. לאחר שהעבדות נאסרה באתיופיה, המונח הפך לכינוי גנאי לאנשים בעלי עור שחור כהה.
במקור המונח ברייה הוא אחד מהשמות של קבוצה אתנית בשם נארה שהאתיופים שברמה השתמשו בהם כמקור לעבדים ושהיו אחת מהקבוצות שכונו שנקלה. מאוחר יותר השם ברייה היה למילה בשפות האתיו-שמיות שמשמעותו עבד והניגוד למונח צ'ווה ("בן חורין").
ההבדלים בין צ'ווה לברייה מובאים במונחים של צבע עור. הברייה נחשבים כבעלי עור שחור (אמהרית: ጥቑር - טקור) לעיתים ללא קשר לצבע עורם במציאות, בעוד שהצ'ווה הם בעלי צבע עור חום-אדמדם (ቀይ - קיי). מבחינת אלו המזוהים עם צבע העור חום-אדמדם הצבע שחור מזוהה עבדות.
בקרב החברה הנוצרית האתיופית הברייה אינו מאמץ את דת אדונו וזאת משום שלנוצרים אסור להיות עבדים. אצל ביתא ישראל, לא היה, אך מעמדם נשאר כפי שהוא ואינו משתנה. נישואים בין ברייה לצ'ווה אסורים, ברוב המקרים נישואים של ברייה עם צ'ווה מתרחשים כאשר מעמדו החברתי של הצ'ווה הוא נמוך. ברייה שמשתייכים לקבוצות דת שונות אסורים בנישואי בניהם. צאצאי עבדים ומעורבים נחשבים גם הם לברייה כאשר הזיכרון הגנאלוגי משמש ככלי לזיהוי.
מדיח
מועצה אזורית חוף עזה
מועצה אזורית חוף עזה הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור מישור החוף הדרומי בין מועצה אזורית חוף אשקלון לגבול ישראל-מצרים (באזור ציר פילדלפי) ורכזה תחתיה את היישובים היהודיים שהוקמו בשטחי רצועת עזה. המועצה פורקה במסגרת תוכנית ההתנתקות, במהלכה פונו כל יישובי המועצה.
היסטוריה.
כוונה להקים מועצה אזורית עבור יישובים ברצועת עזה וסיני עלתה עוד בראשית ימי הקמת היאחזויות הנח"ל באזור, אולם היא ירדה מהפרק לאחר שהובהר שמשרד הפנים לא יוכל לעבוד עם מועצה בשטחים ומשרד הביטחון לא רצה לשאת בעלויות. המועצה האזורית הוקמה במאי 1979 על פי צו של מפקד אזור חבל עזה בצה"ל. בראש המועצה הועמד ראובן רוזנבלט ומזכיר המועצה היה צבי הנדל. במועצה הוכללו אז המושבים קטיף, גני טל ונצר חזני וכן מורג וכפר דרום. בשנת 1988, הנדל נבחר לראש המועצה במקום רוזנבלט. בשנת 1996, עם בחירתו של הנדל לכנסת מטעם המפד"ל, נבחר אהרן (ארל'ה) צור לראשות המועצה. בשנת 2001 נבחר לראשות המועצה אבנר שמעוני, שכיהן בתפקידו עד לפירוק המועצה ב-2005.
כרבנים אזוריים כיהנו: הרב יגאל קמינצקי והרב יוסף אלנקווה.
המועצה פעלה עד קיץ 2005. בחוק יישום תוכנית ההתנתקות (התשס"ה – 2005) קבעה הכנסת כי ביום פינויו של היישוב האחרון מחבל עזה תחדל המועצה האזורית לפעול. בפועל חדלה המועצה לפעול ב-15 באוגוסט 2005, עם פינוי היישוב הראשון. משרדי המועצה מוקמו ביישוב נוה דקלים, היישוב הגדול בגוש קטיף ובמועצה כולה, שם פעל גם המתנ"ס האזורי.
המועצה בשיאה (ערב הפינוי) כללה 8,900 תושבים ב-21 יישובים. מרבית התושבים עבדו בתחומי החקלאות התעשייה והחינוך.
דגל המועצה.
דגל המועצה האזורית היה דומה בצורתו לדגלי רוב המועצות האזוריות בארץ, כלומר – סמל המועצה על רקע צבעוני כלשהו ובמקרה זה כתום. עם תחילת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות נעשה בו שימוש תכוף עד כדי כך שהרקע הכתום שלו הפך לסמל המחאה ושימש את המתנגדים לתוכנית גם בדגלים אחרים, בשלטים, בצמידים ואף בסרטים כתומים שנתלו על מכוניות ועמודים ברחבי הארץ.
Sega Saturn
Sega Saturn (סגה סאטורן) היא קונסולת משחקי וידאו שהושקה על ידי SEGA לראשונה ביפן ב-22 בנובמבר 1994, ובאירופה ב-11 במאי 1995 כיורשת של ה-Sega Megadrive/Genesis המצליחה. ייצור המערכת הופסק בשנת 1998 בצפון אמריקה, באירופה, באוסטרליה ובאסיה. ובשנת 2000 ביפן.
למרות פופולריות הקונסולה ביפן, היא לא זכתה בנתח שוק דומה בצפון אמריקה ובאירופה לעומת הסוני פלייסטיישן והנינטנדו 64, המתחרות העיקריות שלה. אחת לסיבות כישלונה היה המשחק Sonic X-treme, שבוטל בעקבות בעיות בחברה ובגלל ביטולו, יצאה גרסת סאטורן למשחק המגה דרייב Sonic 3D Blast כמו גם המשחק Sonic R לסגה סאטורן.
משחקים.
חלק גדול מספריית המשחקים של הסאטורן הגיע מפורטים של משחקי ארקייד, ביניהם ניתן למצוא את Daytona USA, The House of the Dead, Sega Rally, Fighting Vipers, משחקי סדרת Virtua Fighter, סדרת Virtua Cop ועוד.
מלבד אלו, הפורטים של משחקי המכות הדו-ממדיים של Capcom כמו Darkstalkers 3, Marvel Super Heroes, X-Men vs. Street Fighter ו-Street Fighter Alpha 3, היו ידועים באיכותם ונאמנותם למקור.
משחקים אקסקלוסיביים פופולריים אחרים לסאטורן כוללים את Panzer Dragoon Saga, Guardian Heroes, Nights Into Dreams, Shining Force III, Burning Rangers, Radiant Silvergun ו-Saturn Bomberman.