המבנה ניצב כיום בלב הגן המשתרע בלב הכיכר האליפטית והסואנת. מדרום לו שוכן "גן מגדיאל" שבו מזרקה גדולה, וחזיתו הצפונית צופה אל רחוב סוקולוב הנמתח כציר ישר ומוביל אל כביש 531 ואל כפר סבא. אף כי חרכי הירי שעל הגג נסתמו, גם כיום שומר המבנה על חזות של מבצר. הוא רבוע ללא עיטורים, וחלונותיו גבוהים וצרים. הכניסה בצידו הצפוני מוליכה אל מבואה קטנה הנפתחת אל אולם התפילה. מעל הדלת חמישה חלונות "מדחום" צרים וגבוהים, האופייניים לסגנון הבינלאומי בארץ ישראל, ומעליהם גמלון קטן חסר עיטורים שבראשו חנוכיה. האלמנט הקישוטי היחיד במבנה הוא קרניז כפול המקיף את רובו של הגג.
טוגרא
WorldCat
WorldCat הוא קטלוג בינלאומי מאוחד, בו רשומים אוספים של 71,000 ספריות שונות ב-112 ארצות ברחבי העולם, השותפות לפרויקט הבינלאומי הנקרא מרכז הספריות הממוחשב און-ליין: Online Computer Library Center - OCLC.
הקטלוג הבינלאומי המאוחד מתוחזק ומתעדכן במשותף על ידי הספריות השותפות בפרויקט.
בשנת 2006 הועלה הקטלוג לרשת האינטרנט. הרישום לאתר הוא בחינם למרות שהאתר הוא מסחרי.
מלבד הכותרים הישירים עצמם, ניתן לחפש בו "זהויות", בדרך כלל שמות של מחברים ואישים, וכך לקבל את רשימת כל הפריטים הספרייתיים המקוטלגים תחת שמותיהם בספריות בעולם.
טרייצ'קה
שפנגלר
גרשום הרפנס
גרשום הרפנס (י"ח באדר א' תרפ"ז, 19 בפברואר 1927 - י"ד בניסן תשע"ג, 25 במרץ 2013) היה רב ומחנך, היסטוריון וחוקר מנהגי ישראל. יקיר בני ברק.
ביוגרפיה.
נולד בכפר קטן בטרנסילבניה. בהיותו בן תשע נשלח ללמוד בישיבה מרוחקת מביתו. במלחמת העולם השנייה עסק בפעילות הצלה של יהודים מהאזור, שם נתפס על ידי רשויות החוק המקומיות ונכלא במתקן לעבריינים צעירים. כתוצאה מכליאתו ניצל מהטרנספורט שביצעו הנאצים ביהודי המקום. מלבד אחותו - אסתר גולדה, ששרדה לאחר שהייתה שנה במחנה ההשמדה אושוויץ ואביו - יחזקאל, כל משפחתו נספתה בשואה.
הרפנס ערך והוציא לאור את הספר "בכף הקלע", יומן שנכתב על ידי אביו מיד לאחר ששב מהמחנות, בו הוא מתעד את מסכת התלאות שעבר במחנות ההשמדה. הספר יצא לאור בתשע מהדורות, הראשונה בשנת תש"מ - 1980 עוד בחיי האב.
בשנת 1947 נישא לאסתר. מיד לאחר נישואיהם ארגנו השניים קבוצת ילדים ניצולי שואה ופעלו להעלותם לארץ ישראל. במשך כשנה שהה עמם בהולנד, שם זכו לחסות מלכת הולנד, עד שהוסדרו אשרות העלייה שלהם. מיד לאחר קום מדינת ישראל עלה אליה עם אותה קבוצה שמנתה כ-300 ילדים.
היה חבר בכיר במוסדות פא"י. במשך שנים עסק בחינוך, בין השאר ניהל את המרכז החינוכי יד בנימין ואת בית הספר הממלכתי-דתי-תורני "סגולה" בבני ברק. במשך תקופה ארוכה היה עורך כתב העת "הד החינוך". ערך והוציא לאור את כתביו של מנהיג פא"י בנימין מינץ. היה כתב בכיר בעיתון שערים ותקופה מסוימת היה עורך העיתון. פרסם מאמרים בעיתון מעריב. במשך שש שנים שימש שליח הסוכנות היהודית מטעם פא"י בלונדון והקים שם את בית פא"י. תפקידו האחרון לפני שפרש לגמלאות היה מזכיר ארצי בוועדה המרכזת של ההסתדרות מטעם פא"י. שימש כרב ומרצה במסגרות שונות ומסר שיעורי תורה קבועים בבתי הכנסת המרכזיים של פא"י בבני ברק - "נר יהודה" ו"חסדא".
הרפנס היה היסטוריון תורני, שהתמחה בחקר תקופת התלמוד. ערך והוציא את סדרת "תשובות הגאונים", ערוכות ומסודרות לפי נושאים. ספרו "עידן התלמוד" הפך לרב-מכר ונחשב אחד הספרים הפופולריים על התקופה. בשונה מן הגישה המקובלת של ההיסטוריונים הישראלים, הקפיד הרפנס לשמור על עליונותם של המקורות היהודיים והתלמודיים. תופעה מיוחדת היא ההסכמות שקיבל על ספרו "עידן התלמוד" מגדולי הרבנים, בהם הרב שמואל וואזנר והרב עובדיה יוסף. בעוד שרוב ספרי המחקר האקדמיים אינם מקובלים בציבור החרדי, התקבל ספרו של הרפנס על הציבור הדתי והחרדי והוא נחשב מקור מהימן להכרת התקופה מנקודת מבט היסטורית -תורנית.
בשנת תשע"א (2011) פרסם ספר המשך ל"עידן התלמוד" - "עידן הראשונים", ובו סקירה מקיפה של גדולי הראשונים ופועלם.
בערוב ימיו כתב הרב הרפנס ספר ביוגרפיה "עפעפי שחר"- גורלו של דור במבט אישי. ב-2015 יצא הספר לאור, באמצעות בנו, עו"ד יצחק הרפז. בספר שוזר הרפנס את סיפור חייו, בתקופת ילדותו ואת סיפורו האישי כיצד שרד את שואת יהדות הונגריה ומיד לאחריה נרתם לפעילות ציבורית למען ניצולי השואה ועד לעלייתו לארץ עם קבוצת יתומי שואה. בהמשך הספר מתעד הרפנס מסע שערך בשנות ה-60 בקהילות היהודיות באירופה.
נפטר בערב פסח, נקבר בהר הזיתים בירושלים, בסמוך לקבר אביו, שאף הוא נפטר בערב פסח תשמ"ו.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו בנושאי מנהגי ישראל:
מוזאון תל אביב לאמנות
אסף אגמון
אסף אגמון הוא שחיין פאראלימפי ישראלי.
ביוגרפיה.
אגמון נולד בקיבוץ בית הערבה בצפון ים המלח. במלחמת העצמאות ננטש הקיבוץ, ובעקבות זאת עבר אגמון עם משפחתו לקיבוץ גשר הזיו. הוא שירת בצה"ל בהנדסה קרבית בתקופת מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה, ובשנת 1970 נפצע בחזית תעלת סואץ ונותר משותק בפלג גופו התחתון.
במסגרת עיסוקו בספורט נכים התחרה אגמון כשחיין בחמש אולימפיאדות נכים. לאחר שהשתתף באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) ובאולימפיאדת הנכים טורונטו (1976), אגמון התחרה באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) ולקח חלק בחמישה משחים אישיים, מהם בארבעה זכה במדליות (2 כסף ו-2 ארד), ובשני משחי שליחים בהם זכה במדליית זהב ובמדליית כסף. באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכה במדליית כסף במשחה שליחים. לאחר מכן השתתף באולימפיאדת הנכים סיאול (1988).
כיום (2010) פעיל אגמון בעמותת אתגרים ועוסק בשיט מפרשיות, טייס ונהיגת רכב שטח. כמו כן הוא שחקן בתיאטרון הפתוח ומשמש דובר התיאטרון, ומשתתף בחבורת הזמר של בית הלוחם תל אביב.
The Circus Starring Britney Spears
The Circus Starring: Britney Spears (בתרגום חופשי: הקרקס בכיכובה של בריטני ספירס) הוא סיבוב ההופעות השביעי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס, שקידם את אלבומה השישי Circus.
רקע והכנות מוקדמות.
עם צאתו של אלבומה החמישי של ספירס, Blackout, באוקטובר 2007, חוותה ספירס שורה של משברים אישיים אשר מנעו ממנה לקדמו בסיבוב הופעות.
עם שיקומה של ספירס בשנת 2008 וצאתו של הסינגל Womanizer, התאחרה ספירס בתחנת הרדיו Z100 וסיפרה שהיא עובדת על מופע בינלאומי חדש על מנת לתמוך בשחרור אלבומה השישי Circus. יעדי המופע כללו אזורים רבים בצפון אמריקה ואף מספר ערים מרכזיות באירופה. את המופע ביים הכריאוגרף וויד רובסון.
הבמה עוצבה בצורה של שלוש טבעות במרכז האולם, עם זווית ראייה של 360 מעלות ולא בצורה פרונטלית קלאסית. הבמה המרכזית, ומשני צידיה שתי במות עגולות קטנות יותר הממוקמות מעט נמוך יותר. הבמות, שנצבעו באדום- לבן, תוכננו כך על מנת לדמות מבנה ישיבה בקרקס ולאפשר זווית ראייה שווה על ספירס מכל מקום באולם.
מעצבי האופנה דין ודן קאטיין, עיצבו לספירס ולרקדניה בהזמנה אישית את הבגדים איתם יופיעו. מסך שצורתו עגולה הותקן מעל לבמה באזור הטבעת המרכזית, עם האפשרות להעלותו ולהורידו בכל עת בהתאם למופע. בסרט מתואר תהליך האודישנים של הרקדנים של ספירס למופע וכך גם שאר ההכנות למופע.
מכירת הכרטיסים החלה ב-2 בדצמבר 2008, יום הולדתה של ספירס ויום יציאת האלבום Circus. לסיבוב ההופעות לא יצאה גרסה מצולמת ב-DVD לעומת שאר מופעיה של ספירס.
הצלחת המופע.
בזכות המופע, דורגה ספירס כאמנית ה-21 בסך ההכנסות לסיבוב הופעות עולמי, והאמנית האישה הרביעית המכניסה ביותר של העשור בסיבוב הופעות: אחרי סלין דיון, מדונה ושר. כמו כן, הייתה האמנית הצעירה ביותר שנכנסה לרשימה.
הופעתה של ספירס באמריקן איירליינס ארנה שברה את השיא של סלין דיון עם קהל של 18,664. במופע הצפון אמריקאי אזלו הכרטיסים בשני הלגים, והוא הסתכם כהצלחה עם כמות של 20 אלף איש בהופעה בממוצע. באוסטרליה, שלושת המופעים במלבורן הגיעו לכדי מכירה מלאה של כמות הכרטיסים. ארבעת המופעים בסידני הפכו את ספירס לאמנית המכניסה ביותר שהופיעה ביעד אי פעם. הופעתה של ספירס באצטדיון פארקן בדנמרק הפכה להיות הגדולה ביותר בקריירה שלה עם 40 אלף צופים, שיא שיישבר עם הופעתה בישראל בשנת 2017 עם למעלה מ-55 אלף צופים.
המופע היה לחמישי המכניס ביותר לשנת 2009 עם רווחים של 131.8 מיליון דולר.
יעדי המופע.
לאחר שסיימה להופיע בארצות הברית, עברה ספירס להופיע באירופה, בערים המרכזיות; לונדון, פריז, ברלין, מוסקבה, סנקט פטרבורג, ורשה. בשל ביקוש גבוה, נוספו בבריטניה שש הופעות יותר מהמתוכנן במקור. אחר כך, חזרה ספירס בשנית לארצות הברית ליעדים שלא הופיעה בהם בפעם הקודמת והופיעה גם בקנדה. לאחר ביקוש באתר המעריצים הוחלט כי ספירס תגיע למספר הופעות באוסטרליה. זו הייתה הפעם הראשונה בה ספירס הופיעה מחוץ לאמריקה ואירופה.
מחלוקות בנוגע למופע באוסטרליה.
על אף ההצלחה של ספירס באוסטרליה, המופע היה אפוף מחלוקות; שרת המסחר ההוגן של ניו סאות' ויילס, ווירג׳ינה ג׳דג׳, טענה שיש לשים תניית פטור על החומר הפרסומי של המופע לרבות פוסטרים, פרסומות וכרטיסים בדבר שירת הלייב של ספירס. היא טענה שעל הציבור לדעת שספירס לא שרה לייב ברוב חלקי המופע. אחרי ההופעה הפותחת בלג הואסטרלי בעיר פרת', כתבה העיתנואית רבקה דבלין, שמאות מעריצים יצאו מאוכזבים באמצע המופע מפני שספירס לא שרה לייב.