לאחר המלחמה הצטרף פלדט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1930 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-3, וב-1 באפריל 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט. וב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-1.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה פיקד פלדט על חטיבת הפרשים ה-1, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין כעתודת הארמייה השלישית. ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1, אשר הוקמה על בסיס חטיבת הפרשים ה-1, וב-1 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב על הולנד, והיוותה את עתודת הארמייה ה-18, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן הדיוויזיה נשארה ככוח כיבוש בצרפת, ובאוגוסט 1940 היא הועברה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-23 באוגוסט 1941 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בנובמבר 1941 הוסבה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-24, וב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-8 ביולי 1942 הוא מונה למפקד מחוז צבאי בדרום-מערב צרפת, וב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. בספטמבר 1944 הוא פיקד על כוחות במהלך מבצע מרקט גארדן, ובפברואר 1945 הוא נשלח לדנמרק, שם נפל בשבי בסוף המלחמה.
לאחר המלחמה.
בסוף שנת 1947 שוחרר פלדט מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בברלין המערבית, עד למותו ב-11 במרץ 1970.
עמית פלד
עמית פלד (נולד ב-1973) הוא צ'לן, מנצח ופדגוג ישראלי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
פלד נולד בקיבוץ יזרעאל. התחיל לנגן בצ'לו בגיל 10. בשנותיו הראשונות היה פלד שחקן כדורסל. בגיל 14 עבר ללמוד אצל אורי ורדי, תלמידו של יאנוש סטארקר. למד בבית הספר תלמה ילין. כמוזיקאי מצטיין ניגן ברביעיית צה"ל. לאחר שרותו הצבאי קיבל מלגת לימודים באוניברסיטת ייל. לאחר שנת לימודים אחת עזב את ייל ועבר ללמוד אצל ברנרד גרינהאוס.
לאחר שנה המשיך את לימודי התואר שלו בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד. לאחר שהשלים את לימודיו עבר עם רעייתו לגרמניה ושם למד אצל בוריס פרגמנצ'יקוב והתחיל לפתח קריירה עצמאית כנגן וכמורה.
פלד הוא פרופסור במכון למוזיקה פיבודי, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס במרילנד, ארצות הברית.
פלד ניגן בעבר על צ'לו Goffriler שנבנה בשנת 1733 והיה בעבר כלי הנגינה של הצ'לן פבלו קזלס. הצ'לו הוענק לו בידי מרתה קזלס איסטומין, אלמנתו של קזלס.
פלד מייסד וחבר בשלישיית טמפסט, ביחד עם הכנר איליה קלר והפסנתרן אלון גולדשטיין.
בישראל מרבה פלד לנגן עם אנסמבל סולני תל אביב
פלד חבר בצוות המורים של קשת אילון.
בנובמבר 2018 הוחרמה מערכת מיתרים רזרבית של הצ'לו שלו על ידי אנשי הביטחון בנמל התעופה פרדריק שופן בוורשה, בירת פולין (שקרוי ע"ש המלחין הפולני פרדריק שופן), בזמן הבדיקה הביטחונית בשדה, בדרכו לטיסה לדנמרק ומשם לארצות הברית. לדברי אנשי הביטחון, המיתרים יכולים לשמש כנשק.
עמית פלד הוא גם מנצח והחל משנת 2019 הוא משמש בתור מנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית "עיר המוזיקה" בקליבלנד.
טימוש חמלניצקי
עליך ועליי
עליך ועליי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור בפברואר 2007, כסינגל הראשון מתוך אלבומה ה-15 זה ששומר עליי, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג', השני במצעד של רדיו לב המדינה והשישי במצעד של גלגלצ.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב הולחן והופק על ידי טל שגב ויעקב למאי. השיר הצליח להיכנס אל מצעד סוף השנה של רשת ג', שם התברג במקום ה-21, כשמתחתיו נמצא השיר "זה ששומר עליי".
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבום האוסף ה-4 של חדד, המיטב, שיצא בשנת 2012.
וידאו קליפ.
הוידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר, פורסם לראשונה ב-2 במאי 2007, והופץ ביוטיוב שלוש שנים לאחר מכן. בקליפ ניתן לראות את מיכל אנסקי ואת בן זוגה (זהר ליבה), כשהיא עוזבת את ביתם המשותף בעקבות ריב.
הקליפ משלב אנימציה ביחד עם מציאות.
קרל וילהלם שפכט
גנרל קרל וילהלם שפכט (בגרמנית: Karl-Wilhelm Specht; 22 במאי 1894 - 3 בדצמבר 1953), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והיה חבר בבית הדין הצבאי אשר הרשיע את קושרי קשר ה-20 ביולי.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שפכט נולד ב-22 במאי 1894 בהרדקה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1914 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-145 (לורן ה-6), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר שפכט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-110. ב-1 ביוני 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-55.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה פיקד שפכט על רגימנט הרגלים ה-55, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה, כחלק מהדיוויזיה ה-17. ב-8 בספטמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ועל הישגיו בקרב מוסקבה הוענק לו ב-16 בינואר 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בספטמבר 1942 הוא מונה אז למפקד בית-החולים בדבריץ. ב-1 באוגוסט 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 בדצמבר 1943 הוא מונה למפקח החינוך וההכשרה של הצבא. באוגוסט 1944 הוא מונה כחבר בבית הדין הצבאי של כבוד, שבדק את מעורבותם של קצינים בקשר ה-20 ביולי והעביר את החשודים לבית הדין העממי למשפט. יחד עמו היו חברים בבית הדין גנרלפלדמרשל גרד פון רונדשטט, גנרל-אוברסט היינץ גודריאן וגנרל ולטר שרוט. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד המחוז הצבאי ה-20 בדנציג. ב-16 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הצבאי בחצי האי הל, ובסוף המלחמה נפל בשבי הרוסי.
לאחר המלחמה.
שפכט מת ב-3 בדצמבר 1953 במהלך שהותו בשבי במחנה וואיקובו, והוא בן 59 שנים.
לואיס פראה
לואיס קרלוס פראה (בספרדית: Luis Carlos Perea), המכונה "קורונקורו", הוא כדורגלן עבר קולומביאני. היה חלק מנבחרת קולומביה ששיחקה בשני טורנירי גביע העולם ב-1990 ו-1994 ובארבעה טורנירי קופה אמריקה בין השנים 1987–1993. כמו כן, זכה גם עם אתלטיקו נסיונל בקופה ליברטדורס בשנת 1989.
ביוגרפיה.
פראה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אינדפנדיינטה מדיין בשנת 1983, שם שיחק במשך 4 עונות. ב-1987 עבר ליריבה העירונית, אתלטיקו נסיונל, מה שפתח לו את הדרך לנבחרת הלאומית וגם לצבירת תארים לרזומה. בנסיונל אימנו אותו פרנסיסקו מטוראנה והרנן דריו גומס, מי שגם היו מאמני הנבחרת. פראה החל לבסס עצמו כאחד מהבלמים הטובים בקולומביה והיה חלק מההרכב של הקבוצה שעשתה היסטוריה והייתה לקבוצה הקולומביאנית הראשונה לזכות בקופה ליברטדורס בשנת 1989. אחרי ארבע עונות במדי נסיונל, כאשר הוא מוסיף לרזומה גם את הקופה אינטראמריקנה ב-1990 ואליפות מקומית ב-1991. חזר לשחק באינדפנדיינטה מדיין לעוד שלוש עונות ואחר כך המשיך לעוד עונה בג'וניור ברנקייה. הקבוצה היחידה שלו מחוץ לקולומביה הייתה טורוס נסה מהליגה השנייה במקסיקו, שם שיחק במשך שנה ב-1995. חזר לקולומביה והצטרף לעונה לשורותיה של דפורטס טולימה, עד שחזר לקדנציה שנייה בנסיונל, עימה הוסיף עוד קופה אינטראמריקנה ב-1997 וכן את הקופה מרקונורטה ב-1998. היה אמור לעבור ולשחק בליגת ה-MLS של ארצות הברית ולהצטרף לטמפה ביי מיוטיני או מיאמי פיוז'ן, אך לבסוף לא חתם ופרש מכדורגל.
נבחרת לאומית.
פראה שיחק במשך 7 שנים ברציפות במדי הנבחרת הלאומית של . הוא זומן לראשונה ב-1987 ושיחק בטורניר הקופה אמריקה שנערך בארגנטינה באותה שנה ובו קולומביה סיימה במקום השלישי. כעבור שנתיים השתתף בטורניר הקופה אמריקה שנערך בברזיל, שם כשלה קולומביה לעבור את שלב הבתים. פראה הפך לשחקן הרכב בנבחרת ואייש את מרכז ההגנה לצידו של אנדרס אסקובר. הוא עזר לקולומביה לסיים במקום הראשון בבית מוקדמות מונדיאל 1990 ולגבור על נבחרת ישראל בפלייאוף בדרך להעפלה ראשונה של הנבחרת למונדיאל לאחר 28 שנים. במונדיאל באיטליה שיחק פראה בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשמינית הגמר על ידי 1-2 לאחר הארכה. שיחק ב-1991 בטורניר הקופה אמריקה שנערך בצ'ילה ובו שוב סיימה קולומביה את בית הגמר במקום הרביעי. ב-1993 בטורניר שנערך באקוודור, קולומביה העפילה לרבע הגמר ופיגרה מול 0-1 עד לדקה ה-88. אז קיבל פראה מסירה מלאונל אלבארס ובבעיטה מרחוק הצליח לאזן את התוצאה. בסופו של דבר הייתה זו קולומביה שניצחה בדו-קרב פנדלים 3-5 והעפילה לחצי הגמר. את הטורניר היא סיימה במקום השלישי. באותה שנה שיחקה קולומביה במוקדמות מונדיאל 1994 וגם הפעם סיימה במקום הראשון כאשר היא מביסה את ארגנטינה במחזור האחרון 0–5 באצטדיון המונומנטל ומעפילה למונדיאל שני ברציפות שלה. בטורניר הגמר בארצות הברית קולומביה איכזבה וסיימה את הבית המוקדם במקום האחרון, מה שהיה גם סיום הקריירה הבינלאומית של פראה. בסך הכל שיחק פראה 78 משחקים במדים הלאומיים וכבש שני שערים: מול אורוגוואי ובמשחק ידידות שנערך ב-1988 מול ובו ניצחה קולומביה 0–3.
חיים אישיים.