למד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב מוולוז'ין. לאחר נישואיו היה ר"מ בישיבה בסמרגון במשך עשר שנים, ואחר כך כיהן עשרים שנה כרב העיר ניז'ני נובגורוד ברוסיה.
עלה לארץ ישראל בסיועו ידידו הראי"ה קוק בשנת ה'תרפ"ה, 1925, וכיהן שנתיים כרבה של יבנאל. בשנת ה'תרפ"ז (1927) התמנה בתיווכו של הרב קוק לרבה של רחובות, וכיהן בה עשרים שנה עד לפטירתו.
בבחירות לאספת הנבחרים ביישוב העברי ב-1944 פעל למען תנועת המזרחי.
נכדו הוא לוחם הלח"י אברהם לרנר, שנפצע קשה מאוד במלחמת השחרור מפגז ירדני.
לפי עדותו של לוחם הלח"י אורי וינדמן, לאורך שנות המאבק בשלטון הבריטי הרב שטיינמן ואשתו הרבנית גיטל סייעו ללוחמי לח"י ברחובות בכך שאפשרו להם להסתיר מטעני חבלה וכלי נשק של הלוחמים מתחת למיטתה של הרבנית בחדרה.
נפטר בשנת ה'תש"ז, בגיל 82. בהלווייתו השתתפו הרבנים מלצר, אונטרמן, הרצוג, עוזיאל, סרנא, טולדנו וכץ.
הניח אחריו ארבע בנות ובן. חתנו (נישא לבתו סוניה) הרב צבי יהודה מלצר שכיהן עד אז כרבה של פרדס חנה, הוכתר על ידי הרב הרצוג בלוויה כיורש את מקומו ברבנות רחובות, וכיהן אחריו כרב העיר בתקופת קום המדינה. חתן אחר היה הרב אליהו חניאל (טוסקרן), מנהל בית הספר תחכמוני בעיר. חתן נוסף שימש כשוחט בליברפול. בן ובת נוספים נותרו ברוסיה.
הרב שטיינמן הותיר אחריו כתבים תורניים רבים. לאחר פטירתו שימשה דירתו כמשרד לרבנות רחובות ולמועצה הדתית המקומית.
צבי שטינמן
פיקסלים
פיקסלים (באנגלית: Pixels) הוא סרט קומדיה-מדע בדיוני-פעולה של חברת סרטי קולומביה שיצא לאקרנים ב-23 ביולי 2015. הסרט מבוסס במקור על הסרטון הקצר "פיקסלים" של פטריק ג'ין. את הסרט ביים כריס קולומבוס ומככבים בו אדם סנדלר, קווין ג'יימס, מישל מונאהן, פיטר דינקלג', ג'וש גד, בריאן קוקס, אשלי בנסון וג'יין קרקובסקי.
עלילה.
בשנת 1982 נערכת אליפות העולם במשחקי וידאו. סם ברנר, ויל "צ'ואי" קופר ולדלו למונסוף מתמודדים. ויל מומחה במשחק "claw" (מנוף שתופס פרסים). סם שמומחה במציאת דפוסי התנהגות במשחקים זוכה במשחקי גאלגה וסנטיפד ועולה לגמר מול אדי פלאנט, ילד שחצן רודף שמלות ואלוף הפק-מן, ומפסיד לו בדונקי קונג, בו אין דפוסי התנהגות בשלבים מתקדמים. נאס"א שולחת קפסולת זמן אל החלל החיצון אשר כוללת תמונות ותרבויות של הזמן הזה על מנת לשמור על השקט בין החיים מחוץ לכדור הארץ, כולל סרטון התחרות. אולם חייזרים שהתעניינו במשחקי הווידאו של שנות ה-80 ראו במשחקים אלה קריאת תיגר וזממו לשלוט בכדור הארץ באמצעות פיקסלים של משחקי הווידאו ושלחו גרסאות ענקיות של משחקי וידאו כדי לכבוש את כדור הארץ.
בעזרת משחק גאלגה החייזרים כבשו בסיס של חיל האוויר האמריקאי בגואם, ובעזרת משחק ארקנואיד את הטאג' מהאל בהודו. כעת זה 2:0 ויש רק עוד חיים אחד.
בהווה הנשיא וויליאם "צ'ואי" קופר (קווין ג'יימס) קורא לחברו הטוב, סם ברנר (אדם סנדלר) אשר עכשיו הפך למתקין כבלים והיה חבר של אשתו של וויליאם (ג'יין קרקובסקי). ביחד עם ולדלו הוא מאמן מחלקה שלמה של "אריות הים" במשחקי מחשב. אולם כאשר הזירה השלישית נקבעת, בהייד פארק בלונדון, מתברר שהחיילים לא מצליחים להתמודד עם הזחל מסנטיפד. סם, אלוף העולם במשחק הזה, לוקח לידיו רובה אנרגיה ועובר לבדו את השלב הראשון. ולדלו מצטרף אליו בשלב השני בו יש שני זחלים והם מנצחים.
הזירה הרביעית נבחרת ברחובות ניו יורק, רק שהפעם פק-מן הוא הרע- המומחיות של אדי. צ'ואי נאלץ לחון את אדי מהכלא, ויחד עם ממציא הפק-מן, פר' איוואטני, הארבעה ניגשים לאתגר עם מכוניות רפאים. אוונטי מנסה להרגיע את פק-מן אך הוא אוכל את ידו. אדי, ולדלו וסם מצליחים להרוג לפק-מן מנת חיים אחת, אבל אז השנייה אוכלת את גרעין האנרגיה (שהופך את פק-מן לבלתי פגיע ל-10 שניות) והורסת לודלו את המכונית "פינקי". אדי מגיע במהירות חשודה והורס את מנת החיים השנייה. פק-מן השלישי נותר מול סם לבדו ומצליח לאכול את גרעין האנרגיה השני וסם בורח ממנו ברברס, תוך כדי שהוא סופר עד 10. מיד אחרי השנייה האחרונה פק-מן פוגע במכונית שלו ומת. רק שאז מסתבר שאדי רימה, והחייזרים הכועסים פולשים.
צ'ואי בורח מהבית הלבן ותופס רעים עם עגורן, כפי שעשה בילדותו עם המשחק "claw". החבורה מתפצלת: אדי וולדלו נלחמים ברעים שפולשים בזמן שצ'ואי, ויולט וסם נכנסים לחללית האם ומתמודדים מול הבוס האחרון: דונקי קונג ברמת הקושי הגבוהה ביותר, ללא דפוסי התנהגות. מאט, הבן של ויולט, מספר לסם שאדי בכלל רימה בתחרות, לכן הוא בעצם אלוף העולם בדונקי קונג. סם מגיע לפסגה ומביס את הגורילה תוך כדי שהוא אומר שהוא מחכה לעשות זאת מאז 1982, מה ששולח את כל הדמויות חזרה לכוכבם. ולדלו מתחתן עם ליידי ליסה ממשחקי וידאו עליה פינטז 33 שנה ונולדים להם 5 קיוברט.
ואידך זיל גמור
איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד
איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (באנגלית: The Hollywood Foreign Press Association; בראשי תיבות: HFPA) הוא ארגון ללא מטרות-רווח של עיתונאים וצלמים שנוסד בשנת 1943 אשר נוהג לדווח על תעשיית הבידור בארצות הברית באמצעות אמצעי תקשורת שונים (רדיו, טלוויזיה, עיתונות וכו'). בארגון חברים כתשעים חברים מכחמישים וחמש מדינות עם יותר מרבע מיליארד עוקבים. האיגוד ידוע בחלוקת פרסי גלובוס הזהב, פרס לאישים שונים בתחום הקולנוע והטלוויזיה בארצות הברית מדי חודש ינואר.
היסטוריה.
הארגון נוסד בשנת 1943, על ידי עיתונאים זרים מלוס אנג'לס אשר רצו הפצה מאורגנת של חדשות הקולנוע בהוליווד לעבר כלל העולם. כעבור שנה מייסוד הארגון, החלה חלוקת פרסי גלובוס הזהב. אשר בטקס זה חולקו הפרסים כמגילה. מהשנה שלאחר מכן החלה המסורת שהודעת הזוכים בטקס תבוא בעטיפה של סרט צילום.
בשנת 1950, חילוקי דעות בין חברי הארגון גרמו לפילוג פנימי וכתוצאה מכך הארגון פוצל לשני ארגונים שונים - איגוד הכתבים הזרים בהוליווד ואיגוד נציגי התקשורת הזרה בהוליווד. ההפרדה הסתיימה ושני הארגונים התאחדו בשנת 1955 תחת הכותרת הקולקטיבית "איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד"
באותה השנה, החלה חלוקת פרסי גלובוס הזהב גם בקטגוריות של טלוויזיה.
בשנת 2021 חשף עיתון לוס אנג'לס טיימס את חוסר גיוון האתני של איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. בעקבות כך החרימו את האיגוד חברות כמו נטפליקס, פריים וידאו ווורנר מדיה, שחקני קולנוע כמו טום קרוז וסקרלט ג'והנסון וכו', בעקבות זאת החליטה חברת NBC לא לשדר את טקס פרס גלובוס הזהב בשנת 2022.
חברות בארגון.
פגישות חברי הארגון נערכות אחת לחודש, והדירקטורים ומחזיקי המשרות נבחרים פעם בשנה. בכל שנה יכולים להתקבל עד חמישה עיתונאים חדשים לארגון. כדי לשמור על מעמד "פעיל", כל חבר חייב להיות מוכר כיום על ידי איגוד הקולנוע של ארצות הברית ולהגיש מדי שנה קטעים מעבודתם השוטפת בשביל לחדש את מעמד הפעילות שלהם (במקרה שחבר בארגון אינו מוכיח את מעמדו, הוא יוגדר כ"שותף בארגון" ולא תהיה לו זכות הצבעה).
הדרישות לחברות פעילה כוללות מגורים בדרום קליפורניה ומינימום של ארבעה מאמרים שפורסמו בשנה.
דליה מרקס
הרבה דליה מרקס (נולדה ב-1966) היא פרופסור לליטורגיה ומדרש בהיברו יוניון קולג' (ירושלים).
אודות.
מרקס נולדה בירושלים בשנת 1966. מצד אמה היא דור עשירי למשפחה ספרדית המתגוררת בירושלים. אביה עלה כתינוק מגרמניה ערב מלחמת העולם השנייה. היא חיה בירושלים עם בן זוגה ושלושת ילדיהם.
למדה בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים, שירתה בצה"ל בגרעין נח"ל (גרעין קורא, מחזור פ"ג) לקיבוץ הרפורמי לוטן שבערבה. במשך שבע שנותיה בלוטן שימשה רכזת תרבות, אקונומית ורכזת קליטה, וכן עבדה ברפת ובאולפן לעברית. בשנת 1995 חזרה לירושלים, סיימה תואר ראשון בבלשנות ובלימודי מגדר באוניברסיטה העברית (1997) ותואר שני בספרות עברית, מדרש ואגדה מהאוניברסיטה העברית (2003). את התואר השלישי קבלה מאותה אוניברסיטה (2005). עבודת הדוקטור שלה עסקה בטקס ההשכמה היהודי ובברכות השחר.
למדה בתוכנית הישראלית ללימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים ובסינסינטי והוסמכה לרבנות בשנת 2002. במקביל להסמכתה קבלה ממוסד זה תעודת מוסמך נוספת בלימודי יהדות (MAHL). משנת 2001 היא מלמדת במוסד זה בסינסינטי ומאז 2003 בירושלים. בשנת 2012 מונתה לפרופסור חברה ובשנת 2018 לפרופסור מן המניין בהיברו יוניון קולג'. בשנים 2007–2009 שימשה מרצה אורחת באוניברסיטת פוטסדם בגרמניה ובקולג' לרבנות ליברלית ע"ש אברהם גייגר בברלין.
מלמדת במסגרות נוספות המיועדות לציבור הרחב ועוסקת בדיאלוג בין דתי, בעיקר בארצות דוברות גרמנית.
בינואר 2019 קיבלה מינוי כמופקדת הקתדרה על שמו של הרב אהרן דוד פנקן, נשיא היברו יוניון קולג' שנהרג בתאונת מטוס.
מחקר וכתיבה תרבותית ודתית.
תחומי מחקרה הם תפילות ישראל בהתפתחותן ההיסטורית, ובעיקר בעת החדשה; הפנומנולוגיה של התפילה; חקר התרבות; מדרש (קלאסי וחדש) וחקר טקסטים יהודיים קאנוניים בכלים של חקר המגדר. עוסקת בכתיבה אקדמית, מסאית, ליטורגית ופופולרית.
במרץ 2021 ראה אור הסידור הרפורמי הישראלי הרשמי "תפילת האדם" בעריכתה של מרקס יחד עם הרבה ד"ר אלונה ליסיצה.
סמיילי (פירושונים)
פיזור ברילואן