בנג'ו הוא הקמע הרשמי של הבאקס מזה 33 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוקטובר 1977, במשחק הפתיחה לעונת 78–1977. בנוסף להופעת הבכורה של בנג'ו, היה משחק זה גם גילם בתוכו את הבאקס נגד כוכבם לשעבר, כרים עבדול-ג'באר וקבוצתו הלוס אנג'לס לייקרס במילווקי ארנה. בנג'ו עבד קשה כד להפוך פופולרי עם אוהדי הבאקס לרוחב מדינת ויסקונסין במהלך השנים. בנג'ו הופיע בבתי ספר, מצעדים, ובפסטיבלים כשגריר של רצון טוב של המועדון. האקרובטיקת הקליעה לסל אותה הוא מבצע מגובה רב, הריבאונדים הנועזים שלו, וכמה מייצגים קומיים ישנים שלו עדיין משמשים להמרצת עידוד הקהל בבראדלי סנטר. מאז שנת 2001, מופיע בנג'ו בקביעות במשחקי האולסטאר של ליגת ה-NBA.
במהלך סוף שבוע האולסטאר של שנת 2009 שהתקיים בפיניקס, אריזונה, נפצע בנג'ו במהלך מהתלה שביצע. בעודו עומד על קצה הסל, החליקה רגלו הימנית של בנג'ו דרך הטבעת, והוא נפל על הטבעת. לאחר מכן הוא המשיך ונפל כולו דרך הטבעת. בנג'ו קרע את אחת הרצועות בברכו כתוצאה מהנפילה ולא יכול היה להמשיך ולהופיע בשארית עונת 09–2008, כאשר מעת לעת הוא הופיע במשחקים בכיסא גלגלים.
מדים.
מדי המועדון הראשונים של המילווקי באקס היו מבוססים על מדי קבוצת בוסטון סלטיקס, כולל אותיות ומספרים. מדי משחקי החוץ הירוקים הציגו את שם המועדון וספרות השחקנים בלבן ועיטורם אדומים. מדי משחקי הבית הלבנים הציגו את כינוי הקבוצה ומספרי השחקנים בצבע ירוק עם עיטורים בצבע אדום; סכמת הצבעים התהפכה בעונת 72–1971. בעונת 74–1973, מדי משחקי החוץ של המועדון הציגו את השם מילווקי ואת מספרי השחקנים באדום עם עיטורים בצבע לבן; עונה לאחר מכן השתמש המועדון באותה הנוסחה גם למדי משחקי הבית. בעונת 77–1976 מדי משחקי החוץ שונו כך שהשם מילווקי הופיע באותיות גדולות בעוד מדי משחקי הבית נשארו כשהיו. מכנסי השחקנים הציגו את הכינוי באקס בצד רגל שמאל.
בעונת 79–1978, עיצבו הבאקס את מדיהם מחדש, עתה הם הציגו פסים שהופיעו בצד המדים בגוונים שונים של ירוק, כאשר הם מושפעים ממדי קבוצת הבייסבול יוסטון אסטרוס. גם המדים הירוקים וגם הלבנים הציגו את הכינוי באקס. הצבע האדום הוסר קודם לעונת 86–1985.
בהמשך לשינוי לוגו המועדון בעונת 94–1993, שינו הבאקס גם את מדי הקבוצה. צבעי מדי משחקי החוץ שונו לסגול והמספרים היו בצבע כסף עם עיטורים בצבע ירוק, ובנוסף פסים בצידי המדים בצבע ירוק. המדים הלבנים של משחקי הבית הציגו את ספרות השחקנים ושם המועדון בצבע ירוק עם עיטורים בצבע כסף, כאשר הפסים בצידי המדים היו בצבע סגול. הפסים נוספו גם לחולצות השחקנים בעונת 02–2001.
בעונת 96–1995 הציגו הבאקס את המדים האלטרנטיבים של המועדון שהיו בצבע ירוק. האותיות של המילה באקס הופיעו בצבע בלבן הדוהה לכסף ולסגול וספרות השחקנים הופיעו בצבע לבן עם עיטורים בצבעים ירוק וסגול. המדים הציגו את סמל האיל של המועדון בצידם הימני. מדים אלה היו בשימוש עד לעונת 98–1997.
בהווה מדי המועדון מילווקי באקס הם בצבע לבן עם פסים בצבע ירוק בצדדים. בכל פס ירוק ישנו פס אדום המתפצל לשניים עם הגיעו לכתפיים. הכיתוב הוא המילה באקס בלבד. מספרי השחקנים הם בצבע ירוק עם קצוות בצבע אדום. למילווקי ישנם שני מדי חוץ. הראשי הוא בצבע ירוק ובאותו עיצוב של מדי הבית, אך הפסים העבים הם בצבע אדום ואילו הדקים הם בצבע לבן. גם על מדים אלה ישנה המילה באקס בלבד, ומספרי השחקנים הם בלבן המודגש בכסף וקצוותיהם אדום. שני המדים הוצגו לראשונה בעונת 07–2006. מדי המועדון המשניים למשחקי החוץ הם בצבע אדום, והם הוצגו בעונת 09–2008. הם דומים למדי המועדון שהיו משנות ה-60 ועד לשנות ה-80. המילה מילווקי בצבע לבן וכסף מופיעה עליהם, יחד עם מספרי השחקנים.
סיקור תקשורתי.
מאז עונת 06–2005, כל משחקי הבאקס שאינם משודרים ארצית, משודרים באופן בלעדי בפוקס ספורט ויסקונסין; לפני כן, החל בשנות ה-70 ועד שנת 1999 המשחקים היו משודרים בתחנת WVTV באזור מילווקי כאשר היו משודרים בעיקר משחקי החוץ בכל מדינת ויסקונסין ועל ידי תחנות לוויין מקוטמיות בשווקים אחרים, בין השנים 1999–2005, WCGV-TV חלקה את שידור המשחקים עם פוקס ספורט ויסקונסין. החל משנת 1986, משדר את משחקי הבאקס ג'ים פאנצ'ק, וכפרשן משמש שחקן הבאקס בעבר, ג'ון מקגלוקלין וזאת החל משנת 1976.
מאמני הקבוצה.
הנתונים מעודכנים לסיום עונת :
הישגים ופרסים.
שיאים למשחק בודד.
נקודות: 57, גיא גרנוד מול יוטה ג'אז, 11 בנובמבר 2006.
ריבאונדים: 33, סוואן נייטר מול אטלנטה הוקס, 19 בדצמבר 1976.
אסיסטים: 24, רמון סשנס מול שיקגו בולס, 14 באפריל 2008.
חטיפות: 10, אלווין רוברטסון מול יוטה ג'אז, 19 בנובמבר 1990.
חסימות: 10, כרים עבדול-ג'באר מול דטרויט פיסטונס, 3 בנובמבר 1973, ולארי סנדרס מול מינסוטה טימברוולבס, 30 בנובמבר 2012.
טימור לנג
טימור או תימור-י לנג (במקור מטורקית צ'אגאטאי: Temür פירוש השם "ברזל"; 1336, שאהר-י סאבז - 17 או 18 בפברואר 1405. נקרא גם בשם "טמרליין") היה שליט וכובש מונגולי-טורקי, מגדולי הכובשים בכל הדורות, מייסדה של האימפריה הטימורית. נתפס כ"אבי האומה" האוזבקית.
מוצאו של טימור.
טימור קיליצ'י (ברזל בטורקית צ'אגאטאי ,"קיליצ'י" צולע) נולד בשנת 1336 בטראנסאוקסאניה בעיר שאחריסאבז ("העיר הירוקה"), כשמונים קילומטרים דרומית לסמרקנד, הנמצאת באוזבקיסטן של ימינו.
אביו של טימור היה טרע'אי (Taraghay), אחד מהאמירים המכובדים של שבט הברלס (Barlas). הברלס היו שבט מונגולי, שמקורו היה ככל הנראה באחד הטומנים של צ'אגאטאי. בני הברלס אימצו מנהגים טורקיים ובזמן היוולדו של טימור כבר היה האסלאם נפוץ למדי בקרבם. טימור נולד בשנה בה מת האילח'אן אבו סעיד. אחרי מותו של אבו סעיד חלה התפוררות מהירה של האילח'אנאת, והאילח'אנים הפכו לשליטי בובות של שושלות מונגוליות זוטרות ובעיקר הח'ובאנים (Chobanids) והג'אלאירים (Jalayrids). ב-1346 התפורר גם האולוס של צ'אגאטאי והשלטון בטראנסאוקסניה עבר לידיהם של שבטים טורקיים וטורקו-מונגוליים, שכדי להשיג לגיטימציה לשלטונם המשיכו למנות שליטי בובות מבית צ'אגאטאי ולעיתים גם מבית אוגודיי.
שנותיו הראשונות של טימור.
בצעירותו הוכשר טימור בפרשות ובירי מקשת בדומה לכל צעיר מהשבטים הנוודים של הערבה. בנוסף לטורקית למד טימור גם לדבר פרסית אף על פי שלא למד קרוא וכתוב. כבר מצעירותו התבלט טימור כמנהיג וחלק מבני הברלס בחרו לשרת תחת פיקודו. טימור הפך לאמיר חשוב בטראנסאוקסאניה ובזכות בריתות משתנות שכרת עם גורמי הכוח החזקים באזור החל לקבל תפקידים שלטוניים. במהלך הלחימה שלו בתקופה זו נפצע טימור בירכו הימנית, מה שהביא את אויביו לכנות אותו טימור לנג, טימור הצולע.
עלייתו של טימור.
באמצעות בריתות נישואין מוצלחות עם האריסטוקרטיה של מרכז אסיה, עלו יוקרתו של טימור ומעמדו. נישואיו לסאראי מולכ ח'אטון (Sarai Mulk Khatun), שהייתה בתו של הח'אן הגדול האחרון מבית צ'אגאטאי, העניקו לטימור שיוך לשושלת הג'ינגיסית. טימור לקח לעצמו את הכינוי קורגן (Kurgan) הלקוח מהמילה המונגולית קורוגן (Kuregen), שמשמעה בעל הבת. אחרי מותו של טימור יוחס למשפחתו מוצא משותף לזה של משפחתו של ג'ינגיס חאן. עם זאת בתקופת חייו לא טען טימור למוצא משותף עם המשפחה הג'ינגיסית ואף לא לקח את התואר ח'אן השמור לג'ינגיסים. טימור הסתפק בתארים אמיר-י בוזורג (נסיך גדול בפרסית) ואל-אמיר אל-כביר (נסיך גדול בערבית) ובכינוי קורגן.
מסעות הכיבושים של טימור.
טראנסוקסיאניה.
טראנסאוקסאניה או "טראנסאוקסיאנה" (פירוש מילולי בלטינית: "מעבר לנהר האוקסוס"; שמות נוספים: בערבית:ما وراء النهر Ma Wara' un-Nahr שפירושו "מעבר לנהר", בפרסית: فرارود "Varārud") הוא שטח נרחב במרכז אסיה הנפרש בין נהרות אמו דריה בדרום מערב לסיר דריה בצפון מזרח, כיום בין אוזבקיסטן, טאג'יקיסטן ודרום קזחסטן. הנהרות נשפכים אל ימת אראל.
המושג נכנס לשימוש בזמן כיבושיו של אלכסנדר מוקדון אז נהיה לגבול צפון-מזרחי של האימפריה שלו במאה ה-4 לפנה"ס. מאז ועד הכיבוש הערבי התרבות באזור נשארה שילובם של תרבויות יוון, פרס, סין ובודהיזם וקיבלה שם סרינדיאנית.
בתקופת הממלכה האחמנית באיראן חלק מן האזור קיבל את השם סוגדיאנה שבתקופת האימפריה הסאסאנית התפשט לכלל האזור על מנת להבדילו מן באקטריה הסמוכה. בין הממלכה לאימפריה הוא נכלל בשליטת הממלכה הסלאוקית, הממלכה היוונית של באקטריה, האימפריה הפרתית ואימפריית קושאן.
מגלה ארצות סיני ג'אנג צ'יאן היה הסיני הראשון המתועד שסיפר על האזור אותו הוא ביקר ב 126 לפנה"ס יחד עם ביקורו בבאקטריה ופרתיה.
אורדת הזהב.
אחד מיריביו הידועים של טימור היה טוכטמיש - הח'אן של אורדת הזהב. טוכטמיש עלה לשלטון בסיועו הישיר של טימור, שסייע לו לנקום ברוסים את חרפת קרב קוליקבי. טוכטמיש התחזק ופלש לאזור אזרבייג'ן וטראנסאוקסאניה ונוצח על ידי טימור ב-1391, פלש בשנית לקווקז בשנת 1395 עד שנהדף על ידי פלישת טימור לרוסיה, וברח אל נסיך ליטא ויטאוטס.
ב-1399 יצאו טוכטמיש וויטאוטס למאבק האחרון בטימור בראש צבא גדול של רוסים, ליטאים, פולנים ואף צלבנים מהמערב, והובסו בקרב על הנהר וורסקלה , בשטחי אוקראינה של ימינו.
הקווקז.
הודו.
בהגיעו לגיל שישים יצא טימור למערכה קצרה בהודו ב-1398, במהלכה שעטו כוחותיו לאורך נהר האינדוס דרך מדינת פנג'אב ועד לדלהי, בהותירם אחריהם שובל של ערים הרוסות ואת גופות תושביהן.
סוריה.