לאחר שרשת השידור הציבורית של יפן NHK החלה את שידוריה בשנת 1953, נדרש מגדל שידור באזור קאנטו.
בחודשים שלאחר מכן, חברות שידור פרטיות החלו להשתמש במגדל השידור של NHK, זה גרם לממשלה להאמין שבקרוב יבנו מגדלי שידור בכל רחבי טוקיו, ובסופו של דבר הם יבלטו בכל אזורי העיר.
הפתרון שהוצע היה לבנות מגדל שידור אחד גדול, שישדר לכל רחבי טוקיו, כתחליף למגדלי שידור רבים קטנים.
בנוסף לכך, לאחר מלחמת העולם השנייה, חיפשה יפן סמל להיותה מעצמה כלכלית בעולם.
הִיסָקִיצִ'י מַאֶדָה, מייסד ונשיא ניפון דנפאטו, החברה שאחראית על ניהול הבניין ותפעולו, שתוכנן במקור להיות גבוה יותר מבניין אמפייר סטייט, שהיה המגדל הגבוה בעולם, בגובה 381 מטרים, אך תוכנית זו נכשלה בשל מחסור בחומרים ובמימון, ולבסוף גובהו של המגדל נקבע לפי הגובה שחברת הטלוויזיה הייתה צריכה כדי לשדר לכל אזור קאנטו, (כ-150 ק"מ).
טאשו נאיטו, ארכיטקט מפורסם של מבנים גבוהים ביפן, נבחר כדי לעצב ולתכנן את המגדל החדש.
בחיפושיו להשראה בעולם המערבי, נאיטו ביסס את עיצובו על מגדל אייפל שבפריז, צרפת.
בעזרת ההנדסה של חברת "נִיקֶן סֵקִי בע"מ", טען נאיטו שהבניין שעיצב מסוגל לעמוד ברעידת אדמה בעוצמה הכפולה מרעידת האדמה הגדולה של 1923, ובטיפון עם רוחות עד כ-220 קמ"ש.
פרויקט הבנייה החדש, משך אליו מאות "טובי" (tobi), פועלי בניין יפנים מסורתיים, שהתמחו בבניית מגדלים רבי קומות.
ביוני 1957, חברת טַקֵנָאקַה בע"מ, החלה בבנית המגדל, ובכל יום עבדו על בנייתו כ-400 פועלים. הבניין נבנה מפלדה, וכשליש ממנה היה גרוטאות של טנקים אמריקאים, שנפגעו במלחמת קוריאה.
כאשר אנטנת ה-90 מטרים חוברה למקומה ב-14 באוקטובר 1958, מגדל טוקיו היה למגדל הגבוה בעולם, בהחליפו בתואר את מגדל אייפל, ממנו הוא גבוה ב-13 מטרים. למרות גובהו, מגדל טוקיו שוקל כ-4,000 טונות, שהם כ-6,100 טונות פחות ממגדל אייפל. מאז השלמתו, שמגדלים אחדים בעולם כבר עברו את גובהו של מגדל טוקיו אך הוא עדיין המגדל בעל תמיכה עצמית מפלדה הגבוה בעולם, ועד אפריל 2010 היה המגדל הגבוה ביפן. מאז אפריל 2010 תפס את מקומו כמגדל הגבוה ביפן עץ השמיים של טוקיו.
המגדל נפתח לציבור ב-23 בדצמבר 1958. עלות הבנייה הכוללת הייתה 2.8 מיליארד ין. בשנת 2000 נמכר המגדל תמורת 10 מיליארד ין.
תפקידים.
המגדל משמש כמגדל תקשורת עבור רדיו וטלוויזיה. בנוסף, מבנהו המרכזי מהווה יעד תיירותי.
מאז פתיחתו בסוף 1958 ביקרו במגדל מעל 150 מיליון איש. מאז שנת 2000, התיירות במגדל במגמת עלייה, וכעת, מבקרים בו כ-3 מיליון איש מדי שנה.
מוקד המשיכה הראשון לתיירים במגדל הוא ה-"FootTower", בניין בן 4 קומות, המוצב ישירות למרגלות המגדל, ובו מסעדות ומזנונים, חנויות, מוזיאונים וגלריות. מעליות הממוקמות בקומה הראשונה של ה"FootTower" מגיעות לשני אזורי תצפית מרכזיים, בעלי שתי קומות. בקניית כרטיס נוסף יכולים המבקרים להמשיך במעלית נוספת לאזור תצפית גבוה יותר.
ניו ריצ'מונד (ויסקונסין)
ניו ריצ'מונד (באנגלית: New Richmond) היא עיירה במדינת ויסקונסין בארצות הברית. אוכלוסיית העיירה מונה 8,610 נפש (נכון ל-2013).
היסטוריה.
ניו ריצ'מונד נוסדה בשנת 1857. ב-12 ביוני 1899 הכה טורנדו מהדרגה החמורה ביותר את העיירה. הטורנדו החריב את הרחוב הראשי של העיירה ואת חלקה המזרחי, כתוצאה מכך נספו 117 אנשים. הרחוב הראשי שוקם לאחר חמישה חודשים.
דמוגרפיה.
בשנת 2013 מנתה העיר כ-8,610 נפש. התפלגות אוכלוסיית העיירה לפי גזע היא 95.1% לבנים, 1.1% אפרו-אמריקאים, 0.8% אינדיאנים, 1.4% אסיאתים, ו-0.9% ממוצאים מעורבים. היספנים מהווים כ-0.7% מאוכלוסיית העיר.
חינוך.
בניו ריצ'מונד שלושה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים ובית ספר תיכון. בעיר קיימים גם 12 מבני מוזיאון אשר עומדים לרשות התושבים בימים שני עד שישי.
מאיר הלברשטאם
תסמונת דרווה
תסמונת דרווֶה (Dravet syndrome) היא צורה נדירה וקשה של אפילפסיה בגיל הילדות. היא נקראת גם אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום.
סימפטומים וסימנים.
התסמונת מתרחשת אצל ילדים מפותחים בצורה נורמלית. שכיחותה אצל בנים כפולה משכיחותה אצל בנות. תחילת ההתקפים נעה בטווח הגילאים שבין שלושה עד תשעה חודשים אחרי הלידה.
תסמונת דרווה מתבטאת אצל ילדים בסוגי התקפים אפילפטיים שונים. ההתקף הראשוני הוא בדרך כלל פרכוס חום. במהלך השנה שאחרי ההתקף הראשון מתרחשים התקפים מסוגים שונים: התקפי טוני-קלוני, מיוקלונוס, התקפי ניתוק, התקפים א-טוניים. לעיתים קרובות יש נטייה לסטטוס אפילפטיקוס.
טיפול.
לילדים ולמבוגרים בעלי תסמונת דרווה יש סוגי אפילפסיה שונים העמידים לרוב התרופות האנטי-אפילפטיות. המחקר היום תומך בפוליתרפיה (כמה תרופות ביחד) ובהגדלה הדרגתית של תרופות שהוכיחו עצמן כמשפרות את מצבם של בעלי תסמונת דרווה עד שהחולה מגיב בחיוב או עד שיש תופעות לוואי לא רצויות.
הוכח שהתרופות הבאות משפרות את מצבם של חולים בתסמונת דרווה.
התרופות הבאות עלולות להחמיר את ההתקפים אצל חולי תסמונת דרווה:
הוכח שטיפול בדיאטה קטוגנית משפר את השליטה בהתקפים במידה משמעותית אצל ילדים עם תסמונת דרווה.
סיבה.
אצל ילדים רבים בעלי תסמונת דרווה התגלתה מוטציה בגן SCN1A. מוטציות בגן הזה הן כמעט תמיד אקראיות ולכן אי אפשר למצוא אותו אצל ההורים.
היסטוריה.
התסמונת נקראת על שם הפסיכיאטרית והאפילפטולוגית הצרפתיה שרלוט דרווה (Charlotte Dravet) שנולדה ב־14 ביולי 1936. התסמונת תוארה על ידה ב־1978. עד 1992 פורסמו על ידה ועל ידי עמיתיה 192 מקרים.
Talk Show
חוג תורשתי
בתורת החוגים, חוג תורשתי (שמאלי) הוא חוג שבו פרויקטיביות עוברת בתורשה ממודול (שמאלי) לכל תת-מודול.
לדוגמה, כל תחום דדקינד הוא תורשתי. בפרט, כל תחום ראשי (ובמקרה הלא-קומוטטיבי, אף תחום שכל אידיאל שמאלי שלו הוא ראשי) הוא תורשתי. לעומת זאת החוג formula_1 של פולינומים בשני משתנים מעל שדה אינו תורשתי.
תנאים שקולים לתורשתיות.
התנאים הבאים שקולים לכך שהחוג תורשתי (שמאלי):
ימין-שמאל.
בדרך כלל, תורשתיות אינה סימטרית להחלפת ימין שמאל: יש חוגים תורשתיים שמאליים עם מודולים פרויקטיביים ימניים, שיש להם תת-מודולים שאינם פרויקטיביים (את הדוגמה הראשונה מסוג זה נתן קפלנסקי ב-1958). עם זאת, חוג פרימרי-למחצה (כלומר מקומי למחצה עם רדיקל ג'ייקובסון נילפוטנטי) הוא תורשתי שמאלי אם ורק אם הוא תורשתי ימני.
בדומה לזה, עבור חוגים נתריים, תורשתיות משמאל ומימין שקולות זו לזו.
תכונות קרובות.
חוג שמעליו כל תת-מודול "נוצר סופית" של מודול פרויקטיבי (שמאלי) הוא פרויקטיבי, נקרא תורשתי למחצה (שמאלי). כדי לקיים תכונה זו, די בכך שכל אידיאל (שמאלי) נוצר סופית של החוג הוא פרויקטיבי. מעל חוג תורשתי למחצה, כל תת-מודול של מודול שטוח (ימני או שמאלי) הוא שטוח. בעוד שמעל כל חוג, כל מודול פרויקטיבי איזומורפי לסכום ישר של מודולים פרויקטיביים נוצרים-מנייתית, מעל חוג תורשתי למחצה כל מודול פרויקטיבי איזומורפי לסכום ישר של אידיאלים שמאליים נוצרים סופית. כל חוג פון-נוימן רגולרי הוא תורשתי למחצה. תחום שלמות תורשתי למחצה נקרא תחום פרופר.
חוג הוא תורשתי למחצה חלש אם לכל שרשרת של העתקות formula_3 בין מודולים פרויקטיביים נוצרים סופית, שהרכבתה אפס, אפשר לפרק formula_4 כאשר formula_5. כל חוג תורשתי למחצה הוא תורשתי למחצה חלש, ותנאי זה האחרון הוא סימטרי להחלפת ימין ושמאל.
אידיאל formula_6 של formula_7 הוא אידיאל תורשתי אם formula_8, formula_9, ו-formula_6 פרויקטיבי כמודול (שמאלי או ימני - התנאים שקולים) מעל formula_11. חוג פרימרי-למחצה formula_7 הוא קוואזי-תורשתי אם יש בו שרשרת של אידיאלים formula_13 כך שלכל formula_14, formula_15 הוא אידיאל תורשתי של formula_16. הדוגמה הראשונה לתכונה זו (שהוגדרה ב-1989) היא אלגברת שור של ההצגות ההומוגניות של formula_17.
חוג שמעליו כל אידיאל שמאלי ראשי הוא פרויקטיבי, נקרא חוג ריקארטי . כמובן, כל חוג תורשתי הוא תורשתי למחצה, וכל חוג תורשתי למחצה הוא ריקארטי. חוג הוא תורשתי למחצה אם ורק אם כל חוגי המטריצות מעליו הם ריקארטיים, ותורשתי אם ורק אם כל חוגי האנדומורפיזמים של מודולים חופשיים מעליו הם ריקארטיים.
חוג אנדומורפיזמים
צייד בעולם של חקלאים
דריו קסטלו
דריו קסטלו (תאריך לידה לא ידוע, תאריך הטבלה 19 באוקטובר 1602 – כנראה 1631) היה מלחין ונגן איטלקי מתקופת הברוק המוקדם. קסטלו עבד ופרסם את כתביו בוונציה. לא ברור אם ניגן בקורנט או בבסון. כמלחין, הוא היה חבר מאוחר של האסכולה הוונציאנית (אדריאן וילארט, אנדריאה גבריאלי, ג'ובאני גבריאלי ועוד).
חייו.
לקסטלו היה תפקיד חשוב בטרנספורמציה של הקנצונה הכלית אל עבר הסונטה.
אין מידע ביוגרפי רב אודות קסטלו. אפילו תאריכי לידתו ומותו אינם ידועים. נראה שמת במגפה גדולה שפרצה ב-1630. לאחר תאריך זה, לא פרסם כתבים נוספים.
בדף השער של מהדורת 1629 של הכרך הראשון של "סונטות קונצרטיות בסגנון מודרני" קסטלו מכונה "ראש חבר המוזיקאים המנגנים בכלי נשיפה בוונציה", דבר המציין כי הוביל קבוצת נשפנים, שכללה חצוצרות, טרומבונים, קורנטים, שאום, חמת חלילים, תופים, חליליות וויולים.