הסוללה.
הסוללה ממוקמת בקוצב ומייצרת את הזרם הרשמלי. זאת, בעקבות ריאקציה כימית המתרחשת בין אלקטרודות הסוללה, לחומר מוליך (אלקטרוליט) ומאפשרת את יצירת הפרש הפוטנציאלים בין הקתודה (אלקטרודה שלילית), לבין האנודה (אלקטרודה חיובית). הפרש הפוטנציאלים גורם לשחרור יונים חיוביים ושליליים ויצירת זרם חשמלי.
היונים החיובים שהשתחררו, נעים לכיוון הקטודה, אולם היונים השליליים לא מסוגלים לעבור דרך האלקטרוליט. לכן, חיבור קצוות הסוללה לחוט תיל ממתכת אשר מוליך חשמל, מוביל לנדידת האלקטרונים דרכו, ובכך נוצר הזרם החשמלי.
בתהליך הגירוי, הזרם החשמלי מובל דרך כבל מהסוללה אל האלקטרודות שבמח בקצבים קבועים ומוגדרים.
קוצב חשמלי.
הקוצב הוא מכשיר הממוקם מתחת לעור באזור הבטן או החזה, ואחראי על שליחת האותות החשמליים המבצעים את הגירוי המוחי.
הזרם החשמלי מיוצר על ידי הסוללה, ולאחר מכן מועבר אל המוח דרך הכבל והאלקטרודות באותות קבועים אותם מווסת הקוצב. לשם כך, הקוצב קובע מעגל (cycle) אחד כאשר בחלקו הוא קובע אות חשמלי נמוך ובחלקו הוא קובע אות חשמלי גבוה, שמהווה את האות הנשלח לאלקטרודות. חזרה על ה-cycle יוצאת את שליחת האותות בקצב קבוע.
כך, הקוצב שומר על עוצמת האות, תדירות האותות ורוחב הפולס המתאימים, במטרה להביא לשיפור בתסמינים ללא תופעות לוואי משמעותיות. ניתן לשלוט על הקוצב באמצעות שלט הנמצא מחוץ לגוף, ולשנות את התדרים בעת הצורך, עד למציאת התדר הנכון.
פיתוחים ושימושים עתידיים.
קיימים מחקרים רבים והתפתחויות רבות בתחום הגירוי החשמלי, בין המחקרים השונים:
מוחמד חוסיין
מוחמד אחמד חוסיין (בערבית: محمد أحمد حسين;נולד ב-1966) הוא המופתי של ירושלים מאז יולי 2006. חוסיין מונה על ידי מחמוד עבאס, יו"ר הרשות הפלסטינית במקומו של השייח' עכרמה צברי, שכיהן בתפקיד מאז 1994 ופוטר על ידי עבאס. קודם לכן שימש חוסיין אימאם במסגד אל-אקצא.
דעותיו.
בראיון שנתן שלושה חודשים לאחר מינויו הצדיק חוסיין את השימוש בפיגועי התאבדות נגד יהודים. בדרשותיו טען כמה פעמים כי מסגד אל-אקצה מאוים על ידי היהודים והזהיר מפני הניסיון לייהד את כותל 'אל-בוראק' (הכותל המערבי), הנחשב לדבריו חלק מההקדש המוסלמי.
ביולי 2015 הגדיר מחבלים הכלואים בישראל על פעילות טרור כ"קדושים" וקבע כי יש "חובה דתית ולאומית" של כלל החברה הפלסטינית לתמוך בהם.
ביולי 2017 לאחר הפיגוע בהר הבית התקינה משטרת ישראל מגנומטרים בכניסות להר הבית. בתגובה הוציא חוסיין פסק הלכה (פתווה) האוסר על כניסת מוסלמים להר כל עוד הבידוק הביטחוני נמשך.
עכרמה צברי
עכרמה (סעיד עבדאללה) צברי (בערבית عكرمة سعيد عبد الله صبري; נהגה: עִיכְּרִימַה; נולד ב-1939) כיהן כמופתי של ירושלים בין השנים 1994–2006.
ביוגרפיה.
צברי למד באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר, שם קיבל תואר דוקטור. ב-1994, לאחר מותו של סולימאן ג'עברי, מונה צברי על ידי יאסר ערפאת למופתי של ירושלים ושימש למעשה גם כסמכות הדתית העליונה ברשות הפלסטינית. תפקידו הוגדר באופן רשמי כ"מופתי ירושלים ופלסטין". במקביל אליו מינה חוסיין, מלך ירדן את עבד אל-קאדר עאבדין לאותו תפקיד, וזאת על רקע המחלוקת בין ירדן לרשות הפלסטינית על השליטה במקומות הקדושים בירושלים. זמן קצר כיהנו שניהם במקביל, אך בהדרגה דחקו אנשיו של צברי את אנשיו של עאבדין מתפקידיהם, וב-1998, לאחר פרישתו לגמלאות של עבאדין השתלט צברי על מוסדות הווקף באופן סופי והפך למופתי יחיד בירושלים.
ב-2006 פוטר צברי על ידי יורשו של ערפאת, מחמוד עבאס, ובמקומו מונה השייח' מוחמד אחמד חוסיין. לאחר פיטוריו שימש דרשן במסגד אל-אקצא וראש המועצה המוסלמית העליונה.
עמדות אנשטימיות והסתה לאלימות וטרור.
בתקופת האינתיפאדה השנייה הביע צברי תמיכה בפיגועי התאבדות שבוצעו נגד אזרחים ישראלים ב-2001 נחקר במשטרה בעקבות פגישתו בביירות עם מנהיג חזבאללה, חסן נסראללה. במסגרת תפקידו כסמכות הדתית העליונה ברשות הפלסטינית אישר צברי את הוצאתם להורג של פלסטינים שהורשעו בעבירות שונות.
ב-2002 פרסם ספרון בשם "פלסטין - האדם והאדמה" בהוצאת "מרכז ההסברה הערבי". הספרון, שכלל מוטיבים אנטישמיים השאובים מ"הפרוטוקולים של זקני ציון", שלל את זכותם ההיסטורית של היהודים על ארץ ישראל ועל ירושלים וערער על הלגיטימיות לקיומה של מדינת ישראל. על דברים ברוח זו חזר פעמים רבות בראיונות ובדרשות.
השייח' צברי הביע פעמים רבות התנגדות לפעולות שונות של ממשלת ישראל במזרח ירושלים. בין השאר פרסם פסק הלכה לפיו אסור לפלסטינים לקבל אזרחות ישראלית, ופעל יחד עם השייח' ראאד סלאח נגד פעולותיה של ישראל לשיפוץ שער המוגרבים, שבה ראה "התקפה על הווקף האסלאמי, על מסגד אל-אקצא, ועל המורשת והתרבות של ירושלים".
בשנת 2007 נאסרה כניסתו להולנד בשל עמדותיו הרדיקליות נגד ישראל.
ביולי 2017, לאחר הפיגוע בהר הבית, התקינה משטרת ישראל מגנומטרים בכניסות להר הבית. צברי היה בין האוסרים על כניסת מוסלמים להר כל עוד הבידוק הביטחוני נמשך.
צברי נמנה עם חברי מועצת הנאמנים של קואליציית הצדקה, ארגון גג בראשותו של השייח' יוסוף אל-קרדאווי המרכז העברת תרומות מרחבי העולם לתנועת חמאס.
עקרמה סברי
עכרמה סברי
עקרמה צברי
יוריצה בוליאט
סולימאן ג'עברי
סולימאן ג'עברי (בערבית: سليمان الجعبري, 1912 – אוקטובר 1994) היה איש דת מוסלמי-סוני. כיהן כמופתי של ירושלים בין השנים 1993–1994.
ביוגרפיה.
נולד בחברון. למד באוניברסיטת אל-אזהר. עבד כקאדי בבתי הדין השרעיים בלוד, צפת ויפו. ב-1949 מונה על ידי המופתי של ירושלים, שייח' חסאם ג'אראללה, לסגנו. לאחר מותו של ג'אראללה ב-1954 לא מונה לו מחליף. ג'עברי עצמו שימש כקאדי בצבא הירדני ועבד בחינוך בערב הסעודית, בקטר וביהודה ושומרון, עד לפרישתו לגמלאות ב-1975. ב-1993 מונה ג'עברי לתפקיד המופתי של ירושלים. לאחר מותו באוקטובר 1994, מינתה ירדן את השייח' עבד אל-קאדר עאבדין לתפקיד. במקביל מינה ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, את השייח' עכרמה צברי, וזאת על רקע דרישתו להכיר בפלסטינים כאחראים על המקומות הקדושים.
סולימן ג'עברי
ברג'ס מרדית'
אוליבר ברג'ס מרדית (באנגלית: Oliver Burgess Meredith; 16 בנובמבר 1907 - 9 בספטמבר 1997) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרסי האמי והטוני. מרדית' הועמד לשני פרסי אוסקר על תפקידו כמיקי מאמנו הקשיש והנוקשה של רוקי בלבואה בסרט "רוקי" ועל הופעתו בסרט "יומו של הארבה".
ביוגרפיה.
מרדית' נולד בקליבלנד לאדה בת', אם ממוצא אמריקאי ולדוקטור ממוצא קנדי בשם ויליאם ג'ורג' מרדית'. למד ב"מכללת אמהרסט" שבמסצ'וסטס.
מרדית' התחיל את הקריירה שלו כשחקן מקצועי בשנת 1936 בתפקיד הראשי בדרמת הפשע הרומנטית "חורף קבוע". הופעתו הראשונה המרשימה סידרה לו תפקידים ראשיים בעיבוד הקולנועי לספר "על עכברים ואנשים" בתור ג'ורג', עובד חווה מובטל בשנות השפל הגדול, ובקומדיה המוזיקלית "מקהלות שניות" בתור החצוצרן האנק טיילור.
עוד לפני שהתגייס לצבא ארצות הברית הספיק לשחק בקומדיות "טום, דיק והארי" לצידה של כוכבת סרטי המיוזיקל ג'ינג'ר רוג'רס ו"ההרגשה הלא בטוחה" של ארנסט לוביטש לצידו של מלווין דאגלס. לאחר שהשתחרר בדרגת קפטן משירותו הצבאי בחילות האוויר של צבא ארצות הברית בשנת 1944, כיכב בסרט המלחמה "סיפורו של ג'י איי ג'ו" לצידו של רוברט מיצ'ם בתור הכתב הצבאי ארני פייל.
מרדית' קיבל פרס טוני מיוחד בשנת 1960 על עבודתו במחזה "פסטיבל טורבר".
התפרסם החל מאמצע שנות ה-60 בסדרת גיבורי העל "באטמן" ובסרט שבא בעקבותיו בתפקיד הפינגווין הרשע.
הופיע בסרט המלחמה "על שביל הנזק" בתור המפקד איגן פאוול איש המודיעין של אדמירל רוק טורי (ג'ון ויין). ב-1962 שיחק בסרט "הסנאט ימליץ ויאשר" בבימויו של אוטו פרמינגר. כמו כן הופיע מ-1959 עד 1963 בארבעה מפרקי הסדרה אזור הדמדומים כששניים מהם ("Obsolete Man" ו"Time Enough At Last") נחשבים לזכורים במיוחד.
באמצע שנות ה-70 זכה מרדית' להכרת חברי האקדמיה שהעניקו לו שתי מועמדויות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בזה אחר זה הועמד לאוסקר על הופעותיו בדרמות "יומו של הארבה" בתור הארי, אביה של השחקנית המתחילה פיי גרינר (על התפקיד גם הועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א) ובקלאסיקת האגרוף של ג'ון ג. אבילדסן "רוקי" בו גילם את מיקי גולדמיל, מאמן אגרוף קשיש ומריר שנענה לבקשתו של המתאגרף החובבן רוקי בלבואה (סילבסטר סטאלונה) לאמן אותו לקרב על אליפות העולם.
בהמשך הקריירה שלו שיחק מרדית' בתפקיד מיקי גם בשני סרטי ההמשך, מתוך חמישה שנעשו לסרט.
ב-1974 היה מועמד לפרס טוני בקטגוריית הבימוי על עבודתו במחזה "יוליוס בנייט טאון". ב-1977 זכה מרדית' בפרס אמי על הופעתו בסרט הטלוויזיה "זנב התותחן ג'ו".
בין לבין שיחק בסרט האסונות "ההינדנבורג" בתור הקלפן אמיליו פאג'טה, במותחן האימה הפסיכולוגי "קסם" ובקומדיית המתח "תרגיל לבלשית מתחילה" בתור מר הנסיי, בעל הספרייה בה עובדת גלוריה מאנדי (גולדי הון).
בשנת 1981 השתתף בפנטזיית הפעולה "התנגשות הטיטאנים" בתפקיד המחזאי המלומד אמון אותו פוגש גיבור הסרט פרסאוס (הארי האמלין).
שיחק בקומדיית חג המולד "" בתפקיד השדון הזקן והחכם.
בשנותיו האחרונות שיתף פעולה עם כוכבי קולנוע מזדקנים אחרים ובהם וולטר מתאו וסופיה לורן בקומדיות " זקנים חסרי מנוח" ו" משתגעים על אהבה" בהן גילם את אביו של ג'ון גוסטפון (ג'ק למון).
חיים אישיים.
מרדית' נישא לארבע נשים, בין היתר לשחקניות פולט גודארד ומרגרט פרי. אשתו הרביעית והאחרונה עד למותו הייתה קז'ה סאנדסטן, איתה הביא לעולם שני ילדים.