בעונת 2013/2014, חתם בקבוצת הכדורסל טורינו.
בחודש פברואר 2015, חתם בקבוצת קורויבוס מליגת הכדורסל היוונית השנייה.
בעונת 2016/2017, חתם בקבוצת ארורה יזי מליגת הכדורסל האיטלקית השנייה.
בעונת 2017/2018, חתם בקבוצת פאלקאנסטרו ביאלה וסיים עם ממוצעים של 13.1 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו -3.5 אסיסטים למשחק.
בעונת 2018/2019, חתם בקבוצת אנדראה קוסטה אימולה .
גשר 6
גשר שש
Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds
The War of the Worlds, ובשמו המלא "Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds הוא אלבום כפול שיצר המוזיקאי ג'ף ויין, המבוסס על רומן מדע בדיוני שנכתב על ידי ה. ג'. ולס ופורסם בשנת 1898 בשם "מלחמת העולמות". העלילה עוסקת בפלישת אנשי המאדים לכדור הארץ.
סיפור העלילה מגולל על ידי קריינות של מספר בגוף ראשון ובו משולבים קטעי תסכית מתוך העלילה ושירים המספרים גם הם את הסיפור. מבחינה מוזיקלית, האלבום נע בין מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת סרטים ורוק פרוגרסיבי והדבר ניכר בעיקר בנעימות המוזיקליות הרבות שבו.
גרסאות האלבום.
האלבום של ג'ף ויין יצא בשנת 1978 ומהווה למעשה יצירה מוזיקלית שעומדת בפני עצמה. היצירה היא בעיקרה אינסטרומנטלית, הכוללת מספר שירים נפרדים, ובתוכה משולב הסיפור המקורי על ידי קטעי קריינות והמחזה. באלבום משתתפים כמה מהאומנים הבולטים של התקופה, ובהם שחקן הקולנוע ריצ'רד ברטון בתפקיד המספר, וג'סטין היווארד מלהקת מודי בלוז בביצוע שיר שהפך ללהיט סולו עצמאי - "סתיו לנצח" (Forever Autumn). האלבום הופץ גם בגרסאות בספרדית ובגרמנית.
בשנות השמונים השתמשו המפרסמים א.ד.מ מטלון בקטע מתוך האלבום כרקע לפרסומות שהופקו לקולנוע.
בשנת 2005 הוצא האלבום מחדש בגרסה רגילה, ובגרסה מורחבת הכוללת בונוסים ותוספות.
בשנת 2012 הוציא ג'ף ויין גרסה עדכנית לאלבום, תחת השם הגרסה המוזיקלית של ג'ף ויין ל"מלחמת העולמות" - הדור החדש (Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds" - The New Generation), הפעם עם ליאם ניסן בתפקיד המספר. לצידו השתתפו באלבום, בין השאר, גארי בארלו (סולן להקת טייק ד'את), ריקי וילסון (סולן להקת קייזר צ'יפס) וג'וס סטון.
עלילה.
מרבית העלילה מתרחשת באזור הכפרי של דרום מזרח אנגליה בשנותיה הראשונות של המאה העשרים. העלילה נמשכת על פני תקופת זמן של מספר ימים, בהם בוצעו נחיתות שונות של החייזרים ברחבי אנגליה.
הדובר מספר את סיפור הפלישה דרך סיפורו האישי וחוויותיו, החל בתיאור נחיתה של כלי תעופה מהמאדים בקרבת לונדון. בתחילה בנו אנשי המאדים מכונות המהלכות על שלוש רגליים המצליחות להרוס את כל העומד בדרכן. הצבא הבריטי מנסה להדוף את מכונות המלחמה בעזרת שימוש בארטילריה ימית ויבשתית. כוחות הצבא אינם מצליחים לעמוד בפני המתקפה ולונדון מתרוקנת מיושביה שנמלטים ממנה אחוזי בהלה.
בדרכו מאזור הנחיתה ללונדון, בחיפוש אחר אהובתו, נתקל המספר בהרס ובהרג שהשאירו המכונות וכן בדמויות שונות המתמודדות עם הפלישה בדרכן: איש ארטילריה צעיר בעל חזון להקמת תרבות חדשה תחת האדמה שתלחם בבוא היום בפולשים; איש דת המאמין שהמכונות הן התגלמות שדים שטניים שנשלחו להעניש את האנושות על חטאיה, וכן אשתו האופטימית ואוהבת האדם.
בסופו של דבר, הדובר מוודא כי שלום לאהובתו, ואנשי המאדים מושמדים בעקבות זיהום חיידקי, ולא בעזרת נשק או תחבולות אנושיות כלשהן.
עיבודים נוספים.
גרסה ישראלית, בהשתתפות אקי אבני בתפקיד המספר ובביצוע של סימפונט רעננה, הוצגה בחודש יולי 2009 במבצר שוני בבנימינה והייתה אמורה להמשיך אך בוטלה.
ב-2012 הופקה גרסה מחודשת של האלבום בכותרת "Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds – The New Generation" עם ליאם ניסן כמספר והזמרים גארי ברלו, אלכס קלייר, ג'וס סטון ואחרים.
חרוב (פירושונים)
מסדר האחים של הבתולה הברוכה מריה מהר הכרמל
Play station
ברתולומאו סקאפי
ברתולומאו סקאפי (איטלקית: Bartolomeo Scappi, נולד ככל הנראה אחרי 1500 בוונציה; מת ב-13 באפריל 1577) היה טבח מפורסם בתקופת הרנסאנס.
קיים מעט מאוד מידע ודאי על קורות חייו. העובדה הראשונה המתועדת היא מאפריל 1536, כשהוא ארגן משתה לכבודו של החשמן לורנצו קמפג'ו. הוא שירת מספר חשמנים נוספים לאחר מכן, ובכללם פאולוס השלישי ויוליוס השלישי ואחר כך היה הטבח האישי של האפיפיור פיוס הרביעי במטבח הוותיקן. הוא המשיך לעבוד כשף גם תחת פיוס החמישי.
עיקר תהילתו היא מספר הבישול שפרסם, Opera dell'arte del cucinare. בספר הוא מפרט כ-1000 מתכונים מתקופת המטבח של תקופת הרנסאנס, טכניקות בישול בנות זמנו וכלי המטבח הזמינים, כולל התמונה הראשונה הידועה של מזלג. הוא טען כי פרמזן היא הגבינה הטובה ביותר עלי אדמות, וציין כי "כבד האווז שמגדלים היהודים גדול וכבד במיוחד - ושוקל בין שתיים לשלוש ליטראות" (דבר המעיד כי היהודים בסביבתו נהגו לפטם את האווזים). הספר פורסם שוב בין 1570 ו-1643.
סקאפי התעניין במטבחים זרים ובניסיון לפתח מתכונים חדשים ולמעשה חולל מהפכה במטבח של תקופתו, כששילב מצרכים חדשים שיובאו מיבשת אמריקה במאכלים. הוא גם הביע עניין רב במטבח הספרדי, הצרפתי והגרמני, ואף תיאר הכנת מאכל עם קוסקוס.
כוחות הביטחון
קרל אלמנדורף
קרל אדוארד מריה אלמנדורף (בגרמנית: Karl Eduard Maria Elmendorff; 25 באוקטובר 1891 - 21 באוקטובר 1962) היה מנצח אופרה גרמני.
אלמנדרוף, יליד דיסלדורף, למד מוזיקה בקולג' למוזיקה ובבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן משנת 1913 עד 1916, אצל פריץ שטיינבאך והרמן אבנדרות. בראשית הקריירה שלו ניצח במספר ערים:
אלמנדורף היה גם מנצח אורח קבוע בבתי אופרה בכמה מערי אירופה, ביניהם לה סקאלה, מילאנו.
את תפקידו הבכיר בפסטיבל ביירוית, שם נמנה עם סגל הניצוח במשך יותר מעשור, חב במידה רבה לעובדה, שמנצחים אחרים לא יכלו (בגלל יהדותם), או לא היו מוכנים (בגלל התנגדותם למדיניות הנאצית) להופיע בביירוית אחרי שהפסטיבל עבר לשליטת הנאצים.
איי.סי.מילאן
ליליאן ברטו
ליליאן ברטו (נולדה ב-6 בנובמבר 1966 בוונצואלה) היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה, קומיקאית, מדבבת ויזמית תרבות ישראלית, זוכת פרס מסקין ופרס התיאטרון.
ביוגרפיה.
ברטו נולדה בשנת 1966 בוונצואלה, ליוכי שפירא, יהודייה שהיגרה מישראל לדרום אמריקה עם משפחתה בשנת 1948, ולחסוס ברטו אנריקס. כשהייתה בת שנה הוריה התגרשו ולאחר מכן עלתה לארץ עם אמה.
בשנת 1984 התגייסה לצה"ל ושירתה בלהקת פיקוד דרום. לאחר שחרורה, למדה משחק בבית הספר בית צבי. עם סיום לימודיה, בשנת 1990, התחילה לשחק בתיאטרון באר שבע ומשם המשיכה ושיחקה ברוב התיאטראות הרפרטואריים בישראל, כמו גם בפרויקטים רבים בטלוויזיה ובקולנוע.
בשנת 1993, בעקבות ליהוקה להצגה "הילד חולם" מאת חנוך לוין ובבימויו בתיאטרון הבימה, הכירה ברטו את לוין והייתה לבת זוגו. ב-1995 נישאה ללוין וילדה את בנם, אלכסנדר לוין. בשנת 1999 נפטר חנוך לוין. ברטו נישאה בשנית לאדריכל מורן פלמוני. לזוג יש בת, אלונה פלמוני, והם גרים בתל אביב.
קריירה בתיאטרון.
בין השנים 1992-1990 שיחקה בתיאטרון באר שבע. היא השתתפה בין היתר בהצגות: "באופן יחסי", "אחים לנשק","הנסיכה והרועה", "כטוב בעיניכם", ו"מירנדולינה".
בין השנים 1995-1992 הייתה ברטו חלק מלהקת שחקני התיאטרון הלאומי הבימה. היא השתתפה בתיאטרון בהצגות רבות, ביניהן: "היפוליטוס", "הילד חולם", "נ.ב. החתול שלך מת", ו"הדה גאבלר". בשנת 2005 גילמה את דמותה של סטיבי בהצגה "העז, או מי זאת סילביה?", לצד מוני מושונוב שגילם את מרטין. בשנת 2007 שיחקה ברטו לצד רמי הויברגר בהצגה "תמונות מחיי נישואין". בעקבות הביצוע שלה לתפקיד היא זכתה בפרס מסקין ואף הייתה מועמדת לפרס בטקס "אנשי השנה" בתחום התיאטרון. בדצמבר 2008 עלתה בתיאטרון הלאומי ההצגה "אוגוסט: מחוז אוסייג", ובה גילמה ברטו תפקיד מרכזי לצידם של גילה אלמגור, נלי תגר ואחרים. בשנת 2009 שיחקה ברטו בהצגה "בגידה" מאת הרולד פינטר לצידם של מוני מושונוב ואבי קושניר, ב-2011 השתתפה לצד דבורה קידר, אמנון וולף ודניאל סבג בהצגה ״מלכת היופי של לינאן״, ובשנת 2013 גילמה את ליזיסטרטה בהצגה "ליזיסטרטה".
בתיאטרון הספרייה השתתפה בהצגות: "בודדה באפלה", "הלוויה חורפית", ו"פאל ג'ואי".
בין השנים 2004-1996 שיחקה בתיאטרון החאן הירושלמי. שם היא השתתפה בהצגות: "אנה גלקתיה", "הנסיכה איבון", "נוף ילדות", "מידה כנגד מידה", "השחף", "קריפס", "מילה של אהבה", "האשליה", "כנגן המנגן" ועוד. בשנת 2003 גילמה את דמותה ציונה בהצגה "המלחמה על הבית" בבימוי מיקי גורביץ', על התפקיד הזה זכתה בפרס שחקנית המשנה בטקס פרסי התיאטרון של אותה השנה.
בתיאטרון הקאמרי גילמה את נעמי בהצגה "מילאנו".
בשנים 2019-2016 הייתה חלק מלהקת השחקנים של תיאטרון בית ליסין. שם היא שיחקה בהצגות: "אהבת מוות" מאת ענת גוב ו"השקר" מאת פלוריאן זלר.
החל משנת 2014 ברטו יוזמת, מפיקה ומשחקת, במקביל לעבודתה בתיאטרון הרפרטוארי, במופעים ובפרויקטים עצמאיים, בהם: ״אוי, אליאס, אליאס!״ ערב מערכונים מאת חנוך לוין לצד מוני מושונוב ודרור קרן, "עובדים על הזוגיות", ערב מערכונים שכתבה עבורה דניאלה לונדון דקל והלחין יוני רכטר, בו שיחקה לצד יוסי מרשק, ״הכל פוליטי״ ערב שירי ויסלבה שימבורקה בו הופיעה לצד אהובה עוזרי, בני בשן ושאול בסר, ״שוברים שורות״ ערב ספרות ושירה בו הופיעה לצד יעל נאמן, בני בשן ואיתמר רוטשילד.