החל מ-1995 מקיים הארגון International Dragon Boat Federation אליפות עולם עבור חתירת סירת דרקון פעם בשנה. באליפות העולם מתחרים במקצים של 200, 1000 ו-2000 מטר. ב-2014 התקיימה אליפות העולם באיטליה, והאליפות בשנת 2015 מיועדת להיערך בספטמבר בקנדה.
בישראל.
קיום פועלים בישראל 6 מועדוני דגרון מרכזים ובהם 13 קבוצות. מועדון חותרי דגניה ב' הוא מהוותיקים ומהגדולים בישראל. בשנת 2012 נוצא קשר עם הקהילה היהודית בקנדה במסגרת פעילות של שותפות 2000, ובעקבות כך נפתח מועדון בישראל והושגו הסירות והציוד הנדרש לכך.
בהמשך הצטרפו מועדונים נוספים. מעת לעת נערכות תחרויות בכנרת, בחיפה, בעכו ובירקון.
אחת הקבוצות שהשתלבו בענף כוללת תלמידים ותלמידות מסמינר אוהלו. אלופי ישראל בחתירה בסירת דרקון הם קבוצת אוהלו דולפינס, קבוצה מעורבת הכוללת נשים וגברים. קבוצה זו פועלת בחוף משלה, חוף דולפיס הממוקם בעכו (בין קציני ים לחוף ארגמן).
אלופות ישראל בחתירה בסירות דרקון למרחק 500 מטר הן קבוצת לביאות ורודות ישראל המורכבת מחותרות מחלימות מסרטן השד.
מספר מועדונים מישראל השתתפו בתחרויות באיטליה ובקפריסין.
קרל-היינריך פון שטילפנאגל
קרל היינריך פון שטילפנאגל
קרל היינריך פון שטילפנגל
עבד אל-רחמן עארף
גאזי אל יאוור
גאזי אל-יאוור
ולטר פון דר פוגלווידה
לוקומוטיב פלובדיב
לוקומוטיב פלובדיב (בבולגרית: ПФК Локомотив Пловдив) הוא מועדון כדורגל בולגרי מהעיר פלובדיב שבבולגריה. המועדון משחק בליגת העל הבולגרית ברציפות מעונת 2001/2002. המועדון זכה באליפות אחת והגיע לגמר הגביע הבולגרי 7 פעמים.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1926 ממיזוג של שני מועדוני ספורט בעיר פלובדיב ונקרא ספורט קלאב פלובדיב. בשנים הראשונות המועדון שיחק בעיר פלובדיב בטורניר אליפות העיר. בשנת 1935 הצטרפו למועדון עובדי הרכבת של העיר פלובדיב. בשנת 1936 זכה באליפות העיר פלובדיב בפעם הראשונה.
בעונת 1938/1939 הצטרף המועדון בפעם הראשונה לליגת העל הבולגרית ושיחק בליגה 5 עונות ברציפות עד עונת 1943. בשנת 1940 הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע הבולגרי. בשנת 1942 הגיע בפעם השנייה לגמר הגביע הבולגרי והפסיד לקבוצת לבסקי סופיה. בשנת 1943 המועדון שינה את שמו ללבסקי פלובדיב. המועדון חזר לליגה הראשונה בעונת 1947 ושיחק עונה אחת. בשנת 1948 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד לקבוצת לוקומוטיב סופיה.
המועדון חזר לליגה הראשונה בעונת 1948/1949 ושיחק 7 עונות ברציפות עד עונת 1955. בשנת 1950 המועדון שינה את שמו לטורפדו פלובדיב ובשנת 1951 שינה את שמו שוב לשם הנוכחי לוקומוטיב פלובדיב. בסוף עונת 1955 סיים את הליגה במקום הלפני אחרון וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 6 עונות ברציפות בליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה בעונת 1961/1962. בשנת 1960 הגיע לגמר הגביע הבולגרי.
המועדון שיחק 19 עונות ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1961/1962 ועד עונת 1979/1980. בעונת 1963/1964 שיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאים במסגרת גביע ערי הירידים. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת בראשוב. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת אויפשט מהונגריה והודח מהטורניר. בעונת 1964/1965 שיחק שוב בגביע ערי הירידים. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת וויבודינה נובי סאד. בסיבוב השני ניצח את קבוצת פטרולול פלוישט מרומניה. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת יובנטוס והודח מהטורניר.
בעונת 1965/1966 שיחק בפעם הראשונה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת פ.צ ברנו והודח מהטורניר. בעונת 1967/1968 שיחק בפעם השנייה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת פרטיזן בלגרד והודח מהטורניר. בעונת 1968/1969 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1969/1970. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת יובנטוס והודח מהטורניר.
בעונת 1970/1971 הגיע לגמר הגביע הבולגרי וסיים את הליגה במקום הרביעי. המועדון העפיל לגביע אופ"א בעונת 1971/1972. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת קרל צייס יינה מגרמניה והודח מהטורניר. בעונת 1972/1973 סיים את הליגה במקום השני והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1973/1974. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת סלימה וונדררס ממלטה. בסיבוב השני הפסיד לקבוצת בודפשט הונבד מהונגריה והודח מהטורניר.
בעונת 1973/1974 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1974/1975. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת גיור מהונגריה והודח מהטורניר. בעונת 1975/1976 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1976/1977. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד והודח מהטורניר. בסוף עונת 1979/1980 סיים את הליגה במקום הלפני אחרון וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 3 עונות בליגה השנייה ובסוף עונת 1982/1983 עלה לליגה הראשונה.
בשנת 1982 הגיע לגמר הגביע הבולגרי ובשנת 1983 זכה בגביע של הצבא הסובייטי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1983/1984. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת פאוק סלוניקי והודח מהטורניר. בסוף העונה ירד לליגה השנייה ואחרי עונה אחת בליגה השנייה, חזר לליגה הראשונה.
המועדון שיחק 14 עונות ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1985/1986 ועד עונת 1998/1999. בעונת 1991/1992 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1992/1993. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אוסר והודח מהטורניר. בעונת 1992/1993 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1993/1994. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת לאציו והודח מהטורניר. בסוף עונת 1998/1999 סיים את הליגה במקום הלפני אחרון וירד לליגה השנייה. אחרי 3 עונות חזר לליגה הראשונה.
המועדון משחק ברציפות בליגת העל הבולגרית מעונת 2001/2002. בעונת 2003/2004 זכה המועדון באליפות בולגריה ובסופרקאפ הבולגרי והעפיל בפעם הראשונה לליגת האלופות בעונת 2004/2005. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת קלאב ברוז' והודח מהטורניר. בעונת 2004/2005 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 2005/2006. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת OFK בלגרד. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת בולטון וונדררס והודח מהטורניר. בעונת 2005/2006 סיים את הליגה במקום החמישי והעפיל לגביע האינטרטוטו בעונת 2006/2007. בסיבוב השני הפסיד לקבוצת פארול קונסטנצה מרומניה והודח מהטורניר.
בעונת 2011/2012 הגיע לגמר הגביע הבולגרי, הפסיד לקבוצת לודוגורץ ראזגרד והעפיל לליגה האירופית בעונת 2012/2013. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת ויטסה ארנהם והודח מהטורניר.
בעונת זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע הבולגרי, לאחר שגברה בגמר על יריבתה העירונית בוטב פלובדיב בתוצאה 1-0 משער של אלן אוז'בולט בדקה ה-73. היה זה ניצחונה הראשון במעמד גמר הגביע לאחר ארבעה הפסדים בעבר.
הנרטיב הדואלי (הסכסוך הישראלי-פלסטיני)
"הנרטיב הדואלי" הוא שמה של גישה תאורטית חינוכית שפותחה ויושמה על ידי קבוצת מורים פלסטינים וישראלים, שהיו שותפים פעילים בחיבור ספר העוסק בסכסוך הישראלי-פלסטיני: "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר - פלסטינים וישראלים". זאת, על מנת להתמודד עם אוכלוסיות שונות בעלות נרטיבים שונים, היוצרים אופי של סכסוך ומסגרת דיון צרה, וכדי ליצור שיח של פלורליזם מחשבתי בנושאים אלה. הספר יצא לאור בנובמבר 2009 בהוצאת "פריים - מכון לחקר השלום במזרח התיכון" (PRIME - Peace Research Institute in the Middle East), תחת ידם של דן בר-און וסאמי עדואן.
התפתחות גישת הנרטיב הדואלי במסגרת כתיבת הספר.
העבודה נעשתה בהנחייתם של שני היסטוריונים – פרופסור אייל נווה ופרופסור עדנאן מוסלם. הקבוצה עבדה ביחד במשך שבע שנים, 2002–2009, בחסותו של המכון לחקר השלום במזרח התיכון "פריים". בנוסף לפעילות המכון, התקיימה שותפות רחבת יריעה עם המכון הגרמני ע"ש גיאורג אקרט שבבראונשוויג, אשר מתמחה בפסיכולוגיה, היסטוריה וחינוך נרטיבי באזורי סכסוך שונים במערכת הבינלאומית. שני העורכים של הספר הם גם המנהלים במשותף של פריים, פרופסור דן בר-און ופרופסור סאמי עדואן.
המטרה המשותפת הייתה פיתוח רעיון מקורי בהשראת גישת הנרטיב הדואלי: ספר לימוד היסטוריה המורכב משני נרטיבים, במטרה להסביר את האירועים שהתרחשו בחייהן של שתי האומות, הישראלית והפלסטינית, במהלכה של המאה ה-20. הגישה המובאת בספר היא תיאור הנרטיבים הנפרדים של תולדות שני העמים האלה בספר לימוד משותף – כך שתלמידי תיכון, סטודנטים, מורים, מנחי מורים והורים, יחשפו לנרטיב הלאומי של האחר, בדרך שתאפשר להם להכיר בו כמידע חדש עבורם. באמצעות השימוש בספר זה, תפנה העמדה המקובלת של התעלמות מהנרטיב ההיסטורי של האחר את מקומה לתהליך של יצירת כבוד הדדי ושל הבנת הלוגיקה של הצד האחר, כצעד הכרחי, גם אם לא מספיק, לפיתוח יחסים טובים יותר עם "האחר" כיחיד ובין שני העמים, כלומר, תאפשר את המעבר בין שני שלבים מרכזיים במערכת היחסים בין קונפליקט להתפייסות.