במאי 2013 נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה ערך ביקור רשמי באיטליה.
ארגנטינה.
הקשר בין המדינות נחשב לידידותי במיוחד והושפע מאוד מן ההגירה האיטלקית לארגנטינה. שתי המדינות הן חברות ב-G-20. לאיטליה יש שגרירות בבואנוס איירס וקונסוליות במאר דל פלאטה, קורדובה, באיה בלנקה, לה פלאטה ורוסאריו. לארגנטינה יש שגרירות ברומא וקונסוליה במילאנו.
יחסים עם מדינות אסיה.
אינדונזיה.
המדינות מקיימות יחסים לבביים למרות חילוקי הדתות, שהרי איטליה מכילה כמות גדולה של תושבים קתולים בניגוד לאינדונזיה שהיא בעלת האוכלוסייה המוסלמית הגדולה בעולם.
איטליה מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.
אינדונזיה מיוצגת על ידי 5 קונסוליית כבוד בטריאסטה, נאפולי, מילאנו, ג'נובה ובבארי. כמו כן, אינדונזיה מיוצגת גם על ידי שגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת איטליה.
טאיוואן.
עד ה-6 בנובמבר 1970 יוצגה טאיוואן באיטליה באמצעות שגרירות ברומא ובקונסוליה כללית במילאנו. שגרירות זו הייתה נפרדת משגרירות טאיוואן לקריית הוותיקן, בה הייתה שגרירות נוספת. הדבר עורר בלבול ב-1989 כשבעקבות אירועי כיכר טיין-אן-מן, הפגינו איטלקים מחוץ לשגרירות טאיוואן בקריית הוותיקן, מתוך מחשבה כי זו השגרירות של הרפובליקה העממית של סין. כיום אין יחסים דיפלומטיים בין המדינות בעקבות ניתוק הקשר בידי איטליה.
קוריאה הצפונית.
עד שנת 2000 נחשבה קוריאה הצפונית ביחסיה המדיניים כמדינה מבודדת. מדיניות זו השתנתה בינואר 2000 כאשר איטליה הודיעה על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים עם קוריאה הצפונית ביוזמת למברטו דיני, שר החוץ של איטליה, אשר בו בזמן שימש כמתווך מפייס בין איראן ללוב בזמן שלטון מועמר קדאפי. בשנת 2017, בעקבות תוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית הודח שגריר קוריאה הצפונית מאיטליה.
יחסים עם מדינות המזרח התיכון.
סעודיה.
בין איטליה לסעודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים חלקיים במצב רעוע. הגורם המרכזי למצב היחסים בין המדינות הוא אמירות גזעניות של פוליטיקאים איטלקים המשפילות את האסלאם, שהיא הדת המרכזית בערב הסעודית. ממשלת איטליה מנסה לשפר את היחסים על ידי תמיכה בהצעות שמציעה סעודיה, כגון ההצעה שהעלתה סעודית בשנת 2005 להקים מרכז מידע בינלאומי שייאסוף מודיעין נגד ארגוני טרור. שגריר איטליה בסעודיה הוא תושב איטליה אשר התאסלם במהלך כהונתו. איטליה מחזיקה בשגרירות בריאד ובקונסוליה כללית בג'דה. מאידך, ערב הסעודית מחזיקה בשגרירות ברומא, בירת איטליה.
איראן.
בשנת 2005, הייתה איטליה שותפת הסחר השלישית בגודלה של איראן, עם 7.5% מכלל הייצוא לאיראן. החל משנת 2017, איטליה היא שותפת הסחר הגדולה של איראן באיחוד האירופי. איטליה מיוצגת באיראן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטהראן, בירת המדינה. איראן מיוצגת באיטליה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת המדינה. איראן מיוצגת באיטליה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במילאנו.
ישראל.
ישראל ואיטליה ביססו את קשריהן מיחסים זהירים לאחר הקמת מדינת ישראל, יחסים שידעו עליות ומורדות, עד ליחסי הידידות הקרובים השוררים ביניהן כיום. שתי המדינות מחזיקות שגרירויות: שגרירות ישראל ברומא, בירת איטליה, ושגרירות איטליה בתל אביב-יפו בישראל. בין המדינות פועלת לשכת מסחר ותיקה הדואגת לקשרי הסחר המפותחים בין שתי המדינות. כמו כן, ישראל ואיטליה מקיימות קשרים רחבים בפן הצבאי, הכלכלי, החינוכי והמדעי-טכנולוגי.
לבנון.
בשנת 1946 נפתחה בלבנון צירות איטליה, אשר הפכה לשגרירות בשנת 1955. שתי המדינות חתמו על הסכם ידידות ושיתוף פעולה בשנת 1949. מרכז התרבות האיטלקי בלבנון שוכן בקומת הקרקע של השגרירות בפרבר של בעבדא. הממשלה האיטלקית סייעה בשיקום לבנון לאחר הסכם טאיף.
בדצמבר 2013, הממשלה האיטלקית הודיעה על הגדלת המימון ללבנון, כדי לסייע ללבנון בהתמודדות עם פליטים שנמלטו בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. איטליה הודיעה גם על משימת חילוץ, שבה פעלה עם חמש עד שבע ספינות לחילוץ אלפי מהגרים, בעיקר סורים, באזור הים התיכון באפריל 2014, ביקר שר ההגנה האיטלקי רוברטה פינוטי בלבנון ונפגש עם נשיא לבנון מישל סלימאן וראש הממשלה תמאם סלאם לדון בתמיכה הבינלאומית בצבא לבנון.
קטר.
קטר ואיטליה משתפות פעולה במגוון תחומים אך הבולט מביניהם הוא שיתוף הפעולה בתחום הקמת התשתיות של גביע העולם בכדורגל 2022 שייערך בקטר, מאות עסקים איטלקיים משקיעים בהקמת התשתיות במגוון תחומים, חלקם משקיעים בבניית האצטדיונים, חלקם משקיעים בבניית המלונות וחלקם משקיעים בהקמת הכביש העתידי בין קטר לבחריין שיוביל לאצטדיון-א שמאל. בתערוכה העולמית של 2015 פדריקו גווידי, שרת הכלכלה האיטלקית, פגשה את עמיתה הקטרי אחמד בן ג'אסם אאל ת'אני בביתן הקטרי. הם שוחחו על התקדמות היחסים הכלכליים של איטליה וקטר ובחנו מעורבות גדולה יותר אחת של השנייה, בעניינים פנימיים וחיצוניים. צעד שקטר לא מרבה לעשות.
יחסים עם מדינות אפריקה.
אתיופיה.
השאיפות הקולוניאליות האיטלקיות המודרניות לאתיופיה החלו ב-1880. שאיפות אלו הובילו למלחמת אריתריאה בשנים 1887–1889, שבה איטליה כבשה את הטריטוריה האתיופית אריתריאה, וייסדה את המושבה אריתריאה האיטלקית. איטליה בסופו של דבר איבדה את המושבות באזור. לאחר שנים של התנגדות מקומית ולאחר התערבות של הצבא הבריטי במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה של מלחמת העולם השנייה, כוחות מפוזרים איטלקים המשיכו להילחם במלחמת גרילה, עד הכניעה הסופית ב-1943. אחרי שניתנה לאתיופיה עצמאות, רבים מהמתנחלים האיטלקים נותרו במשך עשרות שנים באתיופיה, לאחר קבלת חנינה מלאה על ידי הקיסר היילה סלאסי. עם זאת, בשל מלחמת האזרחים האתיופית ב-1974, כמעט 22,000 איטלו-אתיופים עזבו את המדינה. במשך 20 השנים האחרונות, המשיכה איטליה להיות אחת מחמש שותפות הסחר הגדולות עם אתיופיה, ומשקיעה מרכזית בכלכלה האתיופית. אתיופיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא. מאידך, איטליה מחזיקה באתיופיה שגרירות באדיס אבבה.
קניה.
היחסים בין שתי המדינות היו תמיד יחסים טובים וחזקים. המיסיונרים האיטלקיים הראשונים הגיעו לקניה כבר בשנת 1902. בשנת 2009 ראש ממשלת קניה ביקר באיטליה. בשנת 2010 ביקר בקניה שר החוץ האיטלקי, פרנקו פרטיני. מזכירי הקבינט הקנייתי לאוצר ולחקלאות ביקרו אף הם בקניה. ביולי 2015, ראש הממשלה האיטלקי מתאו רנצי הגיע לביקור רשמי בן יומיים בקניה. הוא נפגש עם הנשיא הקנייתי אוהורו קניאטה ושוחח עימו בעיקר על המאמצים המשותפים למלחמה בטרור ועל השקעות בקניה. איטליה מחזיקה בשגרירות הממוקמת בניירובי. קניה מחזיקה בשגרירות הממוקמת ברומא, והשגריר הקנייתי באיטליה משמש גם כשגריר ביוון, מלטה, קפריסין ופולין.
יחסים עם מדינות אוקיאניה.
אוסטרליה.
כתוצאה ממשבר אתיופיה והפלישה האיטלקית לחבש ב-1935, ממשלת אוסטרליה הפעילה סנקציות בשנת 1935, אשר אסרו על אוסטרלים מלעשות עסקים עם איטליה, אלא אם כן אושרה על ידי הממשלה. אוסטרליה ואיטליה לחמו זו בזו במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה, אזרחים איטלקים באוסטרליה נשלחו למחנות מעצר, כבעלי ברית של האויב. לאוסטרליה יש שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו. לאיטליה יש שגרירות בקנברה, קונסוליות כלליות במלבורן וסידני וקונסוליות באדלייד, בריזביין ופרת'.
ניו זילנד.
איטליה וניו זילנד לחמו זו בזו במהלך מלחמת העולם השנייה, וכוחות ניו זילנדים תחת פיקודו של ברנרד פרייברג השתתפו בלחימה בחזית האיטלקית. כיום שתי המדינות משתפות פעולה במגוון סוגיות גלובליות כולל לווייתנים, שינויי אקלים, זכויות אדם, שמירת שלום ואי-הפצת נשק גרעיני. הן גם עובדות בשיתוף פעולה הדוק ברמה האזורית באנטארקטיקה ובאוקיינוס השקט. ניו זילנד מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו. מאידך, איטליה מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון, ו-3 קונסוליות באוקלנד, כרייסטצ'רץ' ודנידין.
גיולה גרושיץ'
גיולה גרושיץ' (בהונגרית: Grosics Gyula; 4 בפברואר 1926, דורוג, הונגריה – 13 ביוני 2014, בודפשט, הונגריה) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת השוער. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים. נבחר לשוער המצטיין של מונדיאל 1954.
קריירת משחק.
גיולה גרושיץ' נולד ב-4 בפברואר 1926 בדורוג שבהונגריה. כשהתבגר אמו עודדה אותו להיות כומר. במקום זאת גרושיץ' רצה להיות שחקן כדורגל והחל את קריירת הכדורגל המקצוענית בקבוצת דורוג שבעיר הולדתו.
גרושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בשנת 1947. הונגריה הייתה בימים אילו אחד הנבחרות הגדולות בעולם, אם לא הגדולה ביותר, ומשנת 1948 החלה רצף בלתי מנוצח שנמשך למשך 6 שנים, עד לגמר מונדיאל 1954. בשנת 1949 היו שמועות על כך שגרושיץ' ניסה לערוק ונתפס. בסופו של דבר האישומים נגדו בוטלו מחוסר ראיות, אך הוא הורחק למשך שנתיים מהנבחרת. עם זאת הוא חזר לנבחרת כעבור שנה וגם הצטרף למועדון בודפשט הונבד בשנת 1950.
בשנת 1952 הוביל גרושיץ' את נבחרתו למדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הלסינקי. בשנת 1953, הונגריה ניצחה את אנגליה במשחק שזכה לכינוי "משחק המאה". הונגריה ניצחה 3–6, והפכה לקבוצה הראשונה מחוץ לאיים הבריטיים שניצחה את אנגליה בבית.