המורים מארצות הברית הם מחנכים מתוכנית "Teach for America" שעברו הכשרה מיוחדת בהוראת האנגלית ובעבודה עם אוכלוסיות במקומות שונים בעולם
יום הלימודים נחלק לשניים:
א. בחלקו הראשון של היום, מתנהלים השיעורים על-פי הגישה המסורתית באמצעות הוראה פרונטלית.
ב. החלק השני של יום הפעילות כולל לימודים חווייתיים באמצעות התנסויות ופרויקטים כיתתיים ובית ספריים. התלמידים חווים מגוון פעילויות בשפה האנגלית, לדוגמה: שירים, מופעי קסמים, בישול, סדנאות שפת סימנים, בדיחות ועוד.
יישובים המשתתפים בפרויקט.
בשנת 2018 השתתפו בפרויקט יישובים ברחבי הארץ שמוינו למסלולים על ידי "תלמ"א":
המסלול המקורי: נצרת עילית, מגדל העמק, מועצה אזורית עמק יזרעאל, מועצה אזורית מנשה.
מסלול בלתי תלוי: ירושלים, מזרח ירושלים.
מסלול המדבר: מצפה רמון, דימונה, ירוחם רמת הנגב, אילת.
מסלול החוף: אשקלון, קריית מלאכי, אופקים, חבל יבנה, רחובות.
מסלול מחנות החיים: כפר הנוער בן שמן.
המסלול המיסטי של צפת: מועצה אזורית מרום הגליל, שני כפרים דרוזיים.
הערכת התוכנית על ידי ראמ"ה.
הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך ביצעה שני מחקרי הערכה על "תלמ"א".
ממצאי המחקר הראשון שנערך בשנת 2015, מצביעים על כך שמטרות התוכנית הושגו ברובן.
רוב התלמידים, ההורים והמורים היו שבעי רצון מן התכנים ואופן הפעלת התוכנית והביעו נכונות להשתתף בה בעתיד. בדרך כלל הייתה התאמה בין מתווה התוכנית ליישומה בפועל והמורים דווחו הן על שיפור ברמת האנגלית של התלמידים והן על מידת ביטחונם בשפה.
הצלחת התוכנית באה לידי ביטוי גם ביחסים הטובים שנוצרו בין התלמידים והמורים. המורים משתי הקבוצות אף ראו בשיתוף הפעולה שנוצר ביניהם, נקודת חוזק של התוכנית. המורים הישראליים ציינו שלמדו רבות בתחום המקצועי והמשמעתי מעמיתיהם שבאו מחו"ל.
עם זאת, עלו מספר המלצות ומסקנות ליישום:
מן המחקר השני של ראמ"ה שנערך בשנת 2017 עלו המסקנות וההמלצות הבאות:
התוכנית היא בעלת פוטנציאל חיובי לחולל שינוי בתחום הוראת האנגלית. מרבית המשתתפים תיארו "חוויית למידה שונה ומיוחדת המביאה רעננות ותחושת התחדשות בלימוד השפה". המורים והתלמידים חשו כי הרוויחו בהיבטים שונים מהשתתפותם בתוכנית. כן ציינו שנוצר קשר ישיר ומשמעותי בין הצוות לתלמידים.
הרוב סבורים כי מדובר בתוכנית איכותית המבטאת שינוי תפיסתי בסיסי ביחס להוראת האנגלית. השילוב בין למידה חווייתית לצד תהליך הקניית השפה באופן פרונטלי נתפס כחיובי מאוד. נקודת חוזק נוספת היא שילוב המורים האמריקאיים בתוכנית.
המורים הביעו את רצונם לשוב ולהשתתף בתוכנית גם בעתיד. עם זאת, 62% מן המורים דגלו בהכנסת שינויים לתוכנית בהיבטים שונים.
מרפק משוך
מרפק משוך (באנגלית: Pulled elbow), הידוע גם כ"מרפק המטפלת", הוא מצב בו הרצועה האנולרית (באנגלית: ) העוטפת את ראש עצם החישור זזה ממקומה, ונתקעת בין עצם החישור לבין עצם הזרוע. התופעה מזוהה לרוב עם ילדים עד גיל 6, ונובעת ממשיכת יד הילד כאשר היא ישרה.
אטיולוגיה.
ב-51% מהמקרים, הפציעה תקרה כתוצאה ממשיכת כף היד כאשר הזרוע ישרה, למשל על ידי הרמת ילד מכפות הידיים. 22% נוספים מהפציעות דווחו כתוצאה מנפילה, ואצל מטופלים בני פחות מ-6 חודשים דווחו פציעות מסוג זה גם כתוצאה מגלגול במיטה.
פתופיזיולוגיה.
האמה מורכבת משתי עצמות, עצם החישור ועצם הגומד, המחוברות זו לזו הן במפרק כף היד והן במפרק המרפק. בתנועת האמה עצם הגומד נשארת מקובעת במקומה ועצם החישור נעה סביבה. אחת מתנועות האמה היא סיבוב כלפי חוץ (סופינציה). לשם ביצוע תנועה זו ראש עצם החישור מוחזק על ידי הרצועה האנולרית שהיא רצועה טבעתית המחזיקה את ראש עצם החישור חופשי בתוכה. חיבורה של הרצועה האנולרית המחברת בין עצם החישור לבין מפרק המרפק חלש יותר בקרב ילדים מאשר בקרב מבוגרים, וכתוצאה מכך נוטה להיקרע ביותר קלות. במצב של מרפק משוך, תנועת משיכה חדה של היד עשויה לגרום לראש עצם החישור להיתקע בתוך הרצועה באופן אשר אינו מאפשר את תנועתה הסיבובית.
אבחנה.
האבחנה תעשה לרוב על פי התסמינים או על ידי צילום רנטגן על מנת לשלול בעיות אחרות.
טיפול.
הטיפול במרפק משוך נעשה על ידי פעולה של החזרת ראש עצם החישור אל תוך הרצועה. פעולה זו היא קצרה ונעשית ללא הרדמה, ולעיתים אף ניתן לשמוע את העצם חוזרת למקומה. במקרים בהם הפעולה נכשלת, היד תקובע בגבס עד לחזרת העצם למקומה.
מניעה.
ראשית, יש להימנע מהרמת או משיכת ילד מכף ידו או מהמרפק ולהקפיד על הרמה דרך בתי השחי. שנית, במצב בו הילד כבר חווה בעבר מרפק משוך, הסיכוי לשכיחותו עולה, על כן יש להימנע במיוחד ממשיכת היד בצורה חדה אצל הילד. עם זאת, מצב של מרפק משוך, גם אם חוזר על עצמו, אינו משפיע על תפקוד היד לאורך הזמן. כמו כן, בגיל 5–6 ראש העצם גדל כך שהסיכוי למרפק משוך, כלומר לתזוזת הראש ממקומו, יורד באופן משמעותי.
ולדימיר סולוביוב (קוסמונאוט)
ולדימיר אלקסייביץ' סולוביוב (ברוסית: Владимир Алексеевич Соловьёв; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7 ותחנת החלל מיר.
קורות חיים.
ולדימיר סולוביוב נולד במוסקבה למשפחת של טייס קרב. בשנת 1964 הוא סיים בית הספר והחל לימודי הנדסה. לאחר סיום הלימודים הוא החל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא עסק בתכנון של המערכות השונות של תחנת חלל. החל משנת 1972 הוא היה חבר של צוות הדרכת הקוסמונאוטים בנושא.
בשנת 1978 ולדימיר סולוביוב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים ובמקביל המשיך לעבוד על תכנון מערכות חלל.
בשנים 1984 ולדימיר סולוביוב שוגר לחלל בחללית סויוז T-10 לצד לאוניד קיזים ואולג אטקוב. הם התחברו לתחנת החלל סאליוט 7. ולדימיר סולוביוב שהה בתחנת החלל מעל ל-237 ימים. במהלך תקופה זו הוא ביצע מספר רב של מחקרים.
בשנים 1984 ולדימיר סולוביוב שוגר לחלל בחללית סויוז T-15 לצד לאוניד קיזים. במהלך הטיסה הם ביצעו עבודות במעבר ציוד מתחנת החלל סאליוט 7 לתחנת החלל מיר.
בשנת 1988 ולדימיר סולוביוב מונה למנהל טיסות תחנת החלל מיר. במקביל, הוא עבד על דוקטורט והחל ללמד באוניברסיטה טכנית בה למד.
בשנת 1994 הוא עזב את יחידת הקוסמונאוטים אך המשיך לכהן בתפקידי ניהול במערך תוכנית החלל הרוסית וללמד האוניברסיטה טכנית.
תומאס פ. או'די
תומאס פ. או'די (באנגלית: Thomas F. O'Dea; 1 בדצמבר 1914 - 12 בנובמבר 1974) היה סוציולוג של הדתות אמריקאי, כיהן כפרופסור לסוציולוגיה ולחקר הדת ומנהל המכון לחקר הדת באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
ביוגרפיה.
או'די נולד במשפחה אירית-קתולית אמריקאית בעיירה איימסברי, במדינת מסצ'וסטס. אביו היה מהגר מאירלנד ואמו בת דור שני למהגרים מאירלנד.
הוא למד בילדותו בבית הספר הפארוכי הקתולי סנט ג'וזף ובתיכון ביישוב הולדתו. אחר כך למד דפוס במכון ונטוורת' בבוסטון.
הוא התחיל לימודי מכללה בגיל מאוחר יחסית. עבד תחילה בתחום המסחר, היה פעיל באיגודים מקצועיים ופוליטי במסגרת המפלגה הסוציאליסטית וברית הנוער הקומוניסטי.
הוא הושפע על ידי מורשת תנועת העבודה האירית והמרד האירי, ורותק על ידי דמויות מנהיגים היסטוריים אירים כמו פטריק פירס וג'יימס קונולי ועל ידי דמותו של ג'ורג' מקניל, מנהיג סינדיקלי בן עירו. את אשתו הראשונה, ג'ורג'יה סטילמן, פגש או'די במפגש לזכר מרידת שבוע הפסחא האירית שאורגן בבוסטון ב-1936 על ידי המפלגה הקומוניסטית האמריקאית.
בו זמנית קרא בצמא את כתביהם של תורו, אמרסון, וולט ויטמן ותושב עירו, המשורר ויטיאר שנאבק במאה ה-19 למען ביטול העבדות.
ב-1939 מאוכזב על ידי ההסכם בין היטלר וסטלין עזב בהמשך את התנועה הקומוניסטית.
או'די השתתף במלחמת העולם השנייה במסגרת חיל הרגלים וחיל האוויר בחזיתות בצפון אפריקה, אוסטרליה, איי מריאנה, הודו וסין.
בזמן המלחמה, במיוחד בחזית סין-בורמה-הודו, במיוחד בסין, הכיר מלומדים וקרא ספרים רבים שהעניקו לו תובנות בנוגע לתרבויות ודתות שונות במזרח אסיה.
בימי לימודיו באוניברסיטת הרווארד בתקופת המקארתיזם סירב או'די להלשין על סטודנטים בעלי דעות קומוניסטיות
הוא למד שם סוציולוגיה וסיים בהצטיינות יתרה את התואר הראשון בשנת 1949, אחר כך סיים בהרווארד גם את התואר השני (1951) ואת הדוקטורט (1953).
עבודת הדוקטור שלו הייתה חלק ממחקר במעבדה למחקרים חברתיים של אוניברסיטת הרווארד, במסגרת "המחקר ההשוואתי של ערכי חמש תרבויות " בצפונה של מדינת ניו מקסיקו.
היה מדובר בשתי תרבויות של אינדיאנים נאוואחו וזוני, ושלוש תרבויות של מתיישבים - קהילה ספרדית-אמריקאית, קהילה פרוטסטנטית שנקראה "טקסאנים" וקהילה מורמונית שמשכה במיוחד את התעניינותו.
במהלך חייו הצעירים היו לו לבטים רבים סביב האמונה הדתית והחקר שלה.
עוד בשנותיו הראשונות בהרווארד חקר את גלגולי המרכז בנדיקטוס הקדוש
בקיימברידג' (מסצ'וסטס), והיה עד לתהליך שהביא להתנתקות אותו מרכז מהכנסייה הקתולית.
בשנים 1951–1956 עבד או'די ב-MIT בבוסטון, בשנים 1956–1959 באוניברסיטת פורדהם, בשנים 1959–1964 באוניברסיטת יוטה ובשנים 1964–1966 באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בימי עבודתו באוניברסיטת פורדהם עבר משבר בחיי הנישואים שהסתיים בגירושין.
בשנת 1963 עבד כיועץ של חברת עראמקו הסעודית בערב הסעודית. בהזדמנות זו חקר שינויים חברתיים בממלכה הסעודית, מחקר אותו לא פרסם.
החל מינואר 1967 לימד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה בפרופסור לסוציולוגיה וחרק הדת וכמנהל המכון לחקר הדת שבה ידע את שנותיו הפוריות ביותר.
או'די חקר קודם לכן את הקהילה המורמונית ברמה, ארצות הברית, ובשנים הבאות פרסם שני ספרים על הסוציולוגיה של הדת המורמונית.