אהרון קוסמינסקי (באנגלית: Aaron Kosminski), ספר במקצועו, נולד בפולין בשנת 1864 או 1865 למשפחה יהודית. מעט מאוד ידוע על חייו של קוסמינסקי. על פי העדויות הקיימות נראה כי מסיבה שאינה ידועה קוסמינסקי חי את מרבית חייו ללא אביו. בתחילת שנות ה-80 בעקבות הפוגרומים הרבים שהחלו לפקוד את יהודי פולין היגר קוסמינסקי ללונדון ביחד עם אחיותיו הגדולות והשתלב במהרה בקהילה היהודית בעיר. מנקודת זמן זו ועד שנת 1890, אין עדויות מאומתות לגבי מעשיו של קוסמינסקי. ידוע כי ב-12 ביולי 1890 בעקבות הידרדרות במצבו הנפשי, הוא אושפז לראשונה בבית חולים פסיכיאטרי. שלושה ימים לאחר מכן הוא השתחרר לחזקתו של אחיו ששמו אינו ידוע. בפברואר 1891 הוא נמצא חולה בנפשו ונאמר כי אין תקווה שהוא יחלים. קוסמינסקי אולץ להתאשפז פעם נוספת בבית חולים פסיכיאטרי, הפעם לשארית ימיו. הוא נפטר בשנת 1919.
הקשר לג'ק המרטש.
כך תואר קוסמינסקי בדוח של מק'נתן. עובדות נוספות המחזקות את טענותיו מגיעות בדמותן של מספר הערות שהתגלו בשוליים של ספר ב-1987. על פי הסברה המקובלת, ההערות נכתבו על ידי דונלד סוואנסון שהיה אחראי על תיאום חקירת רציחות וייטצ'אפל במשך כחודש אחד בין ה-1 בספטמבר ל-6 באוקטובר 1888. סוואנסון טען כי קוסמינסקי נתפס על חם, וזוהה בוודאות על ידי אדם אחד בעת ביצוע אחד ממעשי הרצח המיוחסים למרטש. הסיבה שקוסמינסקי לא נעצר מיד לפי טענתו של סוואנסון, נבעה מכך שעד הראיה שזיהה אותו היה יהודי, והוא סירב להעיד נגד קוסמינסקי שהיה גם כן יהודי שכן ידע שעדותו תחתום את גורלו של קוסמינסקי. סוואנסון טען כי מסיבה זו קוסמינסקי אולץ להתאשפז בסופו של דבר בבית חולים פסיכיאטרי, ושם טען כי הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן.
קיימות סתירות ואי דיוקים היסטוריים רבים לטענותיהם של מק'נתן וסוואנסון. קוסמינסקי אכן אושפז בבית חולים פסיכיאטרי אך הדבר קרה ב-1891 ולא ב-1889 כפי שטען מק'נתן דבר שמשאיר ללא הסבר למה קוסמינסקי, אם אכן היה הרוצח, הפסיק את הרציחות באופן כה פתאומי. אי דיוק נוסף נוגע לתאריך מותו של קוסמינסקי שנפטר ב-1919 למעלה מ-28 שנה לאחר שהתאשפז וזאת בניגוד לטענותיו של סוואנסון בדבר מוות מהיר לכאורה, זמן קצר לאחר האשפוז. במשך כל השנים שבהן היה מאושפז בבית החולים, נרשמו רק שתי תקריות אלימות זניחות, מצידו של קוסמינסקי. על פי עדויות הרופאים שטיפלו בו, שיגעונו של קוסמינסקי התאפיין בשמיעת קולות שלא קיימים, פראנויה, פחד מקבלת אוכל מאנשים אחרים וסירוב להתקלח. הרופאים סיכמו בחוות דעתם כי קוסמינסקי אינו מסוכן ואין לו נטיות אובדניות.
קיימות עובדות נוספות המחלישות את החשד כי קוסמינסקי היה המרטש. אף על פי שקוסמינסקי דמה באופן כללי לתיאורו של המרטש והוא אכן, ככל הנראה, התגורר בווייטצ'אפל, אין עדויות לכך שהיה לו ידע כלשהו ברפואה, ולמרות מאמצים שנעשו במהלך השנים, לא נודעה זהותו של האדם שלטענת סוואנסון זיהה את קוסמינסקי. חוקרים גם לא הצליחו למצוא ביסוס לטענותיו של מק'נתן בדבר נסיבות מרשיעות לכאורה שנקשרו בשמו של קוסמינסקי.
למרות זאת מספר חוקרים העלו מספר השערות שלדעתם מחזקות את הסברה כי קוסמינסקי היה המרטש. לטענתם ייתכן שמצבו הנפשי של קוסמינסקי הידרדר בעקבות זוועות הפוגרומים להם נחשף בצעירותו וגרמו לו להפוך לאדם אלים. אם קוסמינסקי אכן היה המרטש הדבר נותן פרשנות מעניינת לגרפיטי ברחוב גולסטון שיכולה להתפרש כסוג של תחינה שלא יאשימו את היהודים הנובעת מהפחד שהיה לו מהישנותן של זוועות הפוגרומים. קיימת סברה כי אם ילדותו אכן עברה עליו ללא דמות סמכותית של אב ובחברתן של נשים מבוגרות ממנו, הדבר עלול היה לפתח אצל קוסמינסקי רגשות שנאה כלפי המין הנשי. משפטו של מק'נתן בדבר עיסוקו של קוסמינסקי במידות רעות מפורש לרוב כאוננות בלתי נשלטת, דבר שיכול להצביע לכך שקוסמינסקי, היה נוסף לכל גם חולה מין, עובדה שמיוחסת למרטש. מספר חוקרי FBI מודרניים ציינו כי אם תוכח נכונות השערות אלה, קוסמינסקי ימצא מתאים מאוד לפרופיל של רוצח סדרתי.
בשנת 2014 טען חוקר בריטי בשם ראסל אדוארדס כי עלה בידו להוכיח, באמצעות צעיף שהשתייך לדבריו לנרצחת קתרין אדווס, כי המרטש היה קוסמינסקי. אדוארס טען כי הצעיף, שהיה ספוג בדמה של אדוארדס, הכיל גם עקבות זרע שזוהו בבדיקת דנ"א כשייכים לקוסמינסקי. חוקרים אחרים ביקרו את הממצא והעלו תהיות לגבי אמיתותו של הבגד ואם אכן היה אחד מפרטי הלבוש של אדווס. בנוסף נטען כי בדיקת ה-DNA שבוצעה כביכול, פורסמה בצהובון ועל כן לא עברה ביקורת עמיתים כמקובל במקרים מסוג זה, ומומחי בדיקות דנ"א הביעו ספק באמיתות הקביעה שכן הצעיף עבר ידיים רבות וסביר להניח ש"זוהם" בשרידי DNA של אנשים רבים ובהם גם קרוביה של אדווס. כמו כן, מסע הפרסום למכירת ספרו של אדוארדס המציג כביכול את פתרון התעלומה, אינו מוסיף לאמינותו.
מייקל אוסטרוג.
ביוגרפיה.
מייקל אוסטרוג (באנגלית: Michael Ostrog) נולד ברוסיה בשנת 1833. בצעירותו היגר לאנגליה. עם השנים נודע אוסטרוג כעבריין והורשע מספר רב של פעמים בעבירות מסוג הונאה וגנבה, ובילה חלק נכבד מחייו מאחורי סורג ובריח. ב-1874, לאחר שנתפס והורשע פעם נוספת בגנבה הוא נשלח לתקופת מאסר של עשר שנים. ב-1883 הוא שוחרר, אך מספר שנים לאחר מכן הוא הורשע בגנבה פעם נוספת והוחזר למאסר. ב-10 במרץ 1888 שוחרר אוסטרוג מהכלא, אך המשיך לבצע עבירות פעוטות בגינן נעצר פעם נוספת. בדיונים רבים בבית המשפט, נהג אוסטרוג להפגין התנהגות חריגה, וקיימת סברה כי עשה זאת על מנת לשכנע את הסובבים אותו כי אינו שפוי. ב-1891 הועבר אוסטרוג מהכלא לבית חולים פסיכיאטרי שם החל לראשונה להתחזות לרופא יהודי. ב-1904 הוא שוחרר ממאסר בפעם האחרונה ועל פי העדויות הקיימות הצטרף למיסיון נוצרי. זו העדות ההיסטורית האחרונה הקיימת על אוסטרוג, תאריך מותו ומעשיו אחרי שנה זו אינם ידועים.
הקשר לג'ק המרטש.
אוסטרוג הוא האחרון מבין שלושת החשודים שהוזכרו במזכרו של מק'נתן ועל פי המקובל החשוד הכי פחות סביר מכולם.
טענות אלה של מק'נתן עומדת בסתירה למחקר ההיסטורי על חייו, ושעל פיו מתקבל הרושם כי אוסטרוג היה עבריין פעוט. מרבית החוקרים לא מתייחסים ברצינות לטענותיו של אוסטרוג בדבר היותו רופא וטוענים כי הוא היה איש בעל שמות ופרצופים רבים שבעבר הציג עצמו, בין היתר, כאציל פולני מרושש. אין שום עדות היסטורית לכך שאוסטרוג אי פעם תקף אישה או נהג להסתובב עם סכין מנתחים כפי שטען מק'נתן. גם מראהו של אוסטרוג שהיה אדם גבוה (1.80 מטר) ובן 55 בזמן הרציחות לא תואם את התיאור שנמסר על ידי מרבית עדי הראיה. אולם העדויות החשובות ביותר כנגד הטענה שאוסטרוג היה המרטש מצביעות על כך שהוא שהה במעצר, בצרפת, בעת שבוצעו מעשי הרצח שמיוחסים למרטש. אם עובדה זו נכונה הדבר היה חייב להיות ידוע למק'נתן, ולכן העובדה שאוסטרוג הוזכר בכל זאת כאחד החשודים היא תעלומה בעיני מרבית החוקרים.
חשודים נוספים.
ג'ורג' צ'אפמן.
ביוגרפיה.
ג'ורג' צ'אפמן (באנגלית: George Chapman) נולד ב-14 בדצמבר 1865 בעיירה קטנה בפולין בשם סברין אנטוניוביץ' קלוסווסקי. בנעוריו רכש ידע רפואי כאשר נרשם לקורס קצר בן שלושה חודשים בכירורגיה מעשית בבית חולים בוורשה ואף עבד כעוזר מנתח במשך מספר שנים. עדויות שנמצאו מתקופה זו מתארות את קלוסווסקי כאדם שקדן שלמד את מדע הכירורגיה בהתלהבות רבה. ב-1887 או 1888 עזב קלוסווסקי את פולין והיגר לאנגליה מסיבות שאינן ידועות. הוא השתקע בלונדון ופצח בקריירה חדשה כספר. הוא פתח מספרה בווייטצ'אפל וב-1889 נשא לאישה את לוסי בדרסקי. שנה לאחר מכן היגרו בני הזוג לארצות הברית, אך נפרדו זה מזה בחלוף תקופה מסוימת, לאחר שנחשף אופיו האלים של קלוסווסקי, שנהג להכות קשות את בת זוגו.
קלוסווסקי מצא את דרכו חזרה לאנגליה שם המשיך לעבוד כספר ופגש במי שהייתה לאשתו השנייה, אנני צ'אפמן (אין קשר לקורבנו השני של המרטש). גם קשר זה לא החזיק מעמד והזוג נפרד כשנה לאחר מכן, אך לא לפני שקלוסווסקי שינה את שמו לג'ורג' צ'אפמן ובכך בחר לאמץ את שם משפחתה של זוגתו. זמן קצר לאחר מכן, הכיר צ'אפמן את מרי ספינק, שהפכה לבת זוגו השלישית. בדומה למערכות היחסים הקודמות בחייו, צ'אפמן החל להכות ולהתעלל בספינק על בסיס קבוע. ספינק החלה לסבול מכאבי בטן קשים מהם נפטרה ב-1897. אשתו הבאה, בסי טיילור, סבלה גם היא מהתעללות פיזית קשה מידיו של צ'אפמן. בדומה לספינק גם היא החלה לסבול מכאבי בטן ונפטרה בשנת 1901. גורלה של אשתו הבאה של צ'אפמן, מוד מארש, היה זהה אך הפעם עלה לראשונה חשד מצד רשויות החוק למעשים פלילים. לאחר שמארש מתה ב-1902, גופתה נבדקה ונמצא בה כמות קטלנית של אנטימון. מדובר בחומר רעיל שכאשר ניתן בכמויות קטנות לאורך זמן הוא גורם למוות איטי ומלא ייסורים. גופות נשותיו האחרות של צ'אפמן הוצאו מקברן ונבדקו גם הן. הממצאים היו זהים. צ'אפמן הואשם ברצח על ידי הרעלת שלוש מנשותיו ונמצא אשם. הוא נידון למוות והוצא להורג בתלייה בכלאו ב-7 באפריל 1903.
הקשר לג'ק המרטש.
צ'אפמן היה אחד החשודים המרכזים והמועדפים ביותר על פרדריק אברליין, אחד החוקרים הראשיים בפרשה. אברליין שטח את חשדותיו בנוגע לצ'אפמן בראיון שנתן לעיתון מקומי ב-1903: