התסמינים לשחמת הם עייפות, אובדן תיאבון, ירידה במשקל ובחילות. אלו נגרמים בגלל פגיעה ביכולתו של הכבד לווסת את רמת המומסים בדם. תסמינים המופיעים בשלבים מאוחרים יותר של המחלה הם נטייה לדימומים ולהפרעות בקרישה, מיימת, ורידים בולטים, צהבת ועוד.
נכון להיום, הנזק הנגרם הוא בלתי הפיך, וההחלמה המוחלטת היחידה למחלה כרוכה בהשתלת כבד. אף על פי שגם אז התוצאה תלויה במצב החולה ובתדירות השחמת. גילוי מוקדם יכול לעכב את המחלה ולהפחית את הסיבוכים.
Threskiornithidae
200 (מספר)
200 (במילים: מאתיים) הוא מספר טבעי הבא אחרי 199 ולפני 201.
מתמטיקה.
200 הוא המספר הקטן ביותר שלא ניתן להפכו למספר ראשוני על ידי שינוי רק אחת מספרותיו.
200 הוא גם מספר הרשאד.
עברית.
ההגייה הנכונה של המילה היא מָאתַיִם, כשהאות א' שותקת. אולם, ישנם (מקובל בעיקר בעגה ירושלמית) שהוגים את הא': מָאָתַיִם.
תרבות.
המספר 200 מיוחד במשחק "מונופול" הקלאסי - כל שחקן מקבל 200 דולר (או לירות) בכל פעם שהוא עובר את המשבצת הראשונה של הלוח, המכונה "דרך צלחה".
נפתלי
נַפְתָּלִי הוא בנו השישי של יַעֲקֹב, והוא נולד לבִּלְהָה, שפחתה של רָחֵל. צאצאיו של נפתלי הפכו לשבט נפתלי. כשיצאו עם ישראל ממצרים העלו את עצמותיו וכאשר סיימו להתנחל בארץ בשנת ב'תצ"ה (1265 לפני הספירה) קברוהו בקדש נפתלי.
מקור השם.
מקור השם נפתלי הוא הנפתולים - המלחמות והמאבקים - של רחל עם אחותה, לֵאָה, שבה קינאה מאוד בגלל בניה. כאשר נולדו לה דָּן ונפתלי היא "ניצחה" את אחותה וקראה לבנה נפתלי, מאבקי. "וַתַּהַר עוֹד-וַתֵּלֶד, בִּלְהָה שִׁפְחַת רָחֵל: בֵּן שֵׁנִי, לְיַעֲקֹב. וַתֹּאמֶר רָחֵל, נַפְתּוּלֵי אֱלֹהִים נִפְתַּלְתִּי עִם-אֲחֹתִי-גַּם-יָכֹלְתִּי; וַתִּקְרָא שְׁמוֹ, נַפְתָּלִי.
ברכת יעקב לנפתלי.
בברכת יעקב לבניו נאמר "נַפְתָּלִי, אַיָּלָה שְׁלֻחָה-הַנֹּתֵן, אִמְרֵי-שָׁפֶר". התרגום המיוחס ליונתן ייחס לפי-כך לנפתלי כושר ריצה של אצן קל-רגלים.
המפרשים חלוקים בתוכנה של ברכה זו. יש שפרשו איילה זריזה וחופשית בעלת קרניים המסתעפות. אִמְר פירושו בעברית, ענף. לפי פירוש המילים אִמְרֵי-שָׁפֶר יש שפירשו שליח ובפיו דברים טובים. לטענת משה ויינפלד חוקר המקרא, הפירוש הרואה ב'אִמְר'-כבש בארמית, הוא הנכון ביותר, שכן השבט הוא זה שנותן את הכבש כמס למלך. השבט בברכה, נמשל לשליח מהיר בהבאת מנחותיו לאיילה זריזה.
ראב"ע בפירושו ל מפרש את שמו של נפתלי:
ואילו אברבנאל מפרש
אזכורים.
בזמן הרעב בארץ כְּנַעַן, נפתלי ירד מצרימהּ לקנות אוכל יחד עם תשעת אחיו, כשבנימין נותר עם אביהם, יעקב. לאחר-מכן הביאו את בנימין, ולבסוף גם את יעקב.
במסכת סוטה, סופר על נפתלי בסיפור קבורת יעקב. עשו טען לבעלות על מקום קבורתו של יעקב, ולא הניח לבניו לקברו. על שום כך, נפתלי, שהוא כאיילה שלוחה, היה זה אשר רץ מצרימה להביא את שטר המכירה, אשר מוכיח כי נקנה על ידי יעקב.
על-פי ילקוט שמעוני לפרשת שמות, נפתלי נולד בה' בתשרי, בשנת למניין בריאת העולם, ונפטר בגיל 133. לעומת זאת, על-פי ספר צוואות השבטים, אשר לא נתקבל בקרב חכמי היהדות, נפתלי חי עד גיל 137 שנים, ונקבר במצרים.
כאמור, ב, בני נפתלי הם יַחְצְאֵל, גּוּנִי, יֵצֶר וְשִׁלֵּם. צאצאי נפתלי נשארו במצרים, עד אשר יצאו משם ביציאת מצרים, על-פי ספר שמות.
קברו.
לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
ובספר הישר מסופר: כיום מצוין קברו בכביש 899 מול תל קדש נפתלי. לקבר זה מקורות רבים מהמאה ה-7 והילך. בנוסף יום פטירתו הוא ו' בתשרי לפי התאריך העברי, כמובא בספר "ילקוט שמעוני".
הממשלה הפולנית הגולה
הממשלה הפולנית הגולה הייתה הממשלה של פולין לאחר כיבושהּ על ידי גרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה החל מספטמבר 1939. ממשלה זו פיקדה על כוחות צבא פולין במהלך המלחמה. אף על פי שלא היה בידה כוח ממשי לאחר סוף המלחמה, נותרה הממשלה פעילה (אם כי ללא הכרה בינלאומית) עד להתמוטטות המשטר הקומוניסטי בברית המועצות בשנת 1990, עת מסרה באופן רשמי את סמכויותיה לממשלה החדשה.
הקמה.
באמצע ספטמבר 1939 כבר היה ברור שהמערכה בפולין הוכרעה לרעת פולין, ועל כן ממשלת פולין נמלטה לרומניה, אשר הסכימה לתת להם מקלט זמני. עם זאת, בהתאם לנייטרליות שלה, אסרה רומניה על אנשי ממשלת פולין לפעול פעילות מדינית בתחומה והחזיקה את אנשי הממשלה הפולנית במעצר.
ב-17 בספטמבר 1939, מתוך צפיית היחס הרומני כלפי הממשלה הגולה, חתם נשיא הרפובליקה הפולנית השנייה, איגנצי מושצ'יצקי, בעת ששהה בעיירה קוסוב שליד גבולה הדרומי של פולין, בטרם עבר לרומניה, על צו המעביר את השלטון לידי ולדיסלב רצקייביץ', יושב ראש הסנאט הפולני ששהה בצרפת.
צו זה ניתן בהתאם לסעיף 24 לחוקת הרפובליקה, הקובע:
רצקייביץ' נשבע אמונים על פי החוקה בשגרירות הפולנית, והפך לנשיא הרפובליקה הפולנית. או אז מינה את הגנרל ולדיסלב שיקורסקי למפקד הכוחות המזוינים הפולנים ולראש ממשלה. שיקורסקי הצהיר שמטרת הממשלה היא לארגן צבא פולני שימשיך להילחם לצד צרפת ובריטניה נגד גרמניה.
הממשלה הגולה הוכרה על ידי בעלות הברית, כמו גם על ידי ארצות הברית שהצהירה כי היא אינה מכירה בחלוקת פולין. מדינות נייטרליות נוספות, כמו טורקיה, הכירו גם הם בממשלה הגולה.
הרכב הממשלה ומקומה.
הממשלה שהתה בפריז, אך במהרה עברה לאנז'ה בה שהתה עד נפילת צרפת בידי הגרמנים ביוני 1940. לאחר מכן קבעה את מקומה בלונדון.
הממשלה הייתה מורכבת מגורמים פוליטיים שונים, כמפלגת האיכרים הפולנית, המפלגה הסוציאליסטית הפולנית והמפלגה הלאומית הדמוקרטית הפולנית. המפלגה הקומוניסטית הפולנית לא הייתה מיוצגת בממשלה זו, בין היתר מכיוון שבפולין שלפני המלחמה הייתה זו מפלגה שולית.
לאחר התאונה בה נהרג שיקורסקי, מונתה ממשלה חלופית בראשות מיקולאיציק. הממשלה מנתה 11 חברים, 3 ממפלגת האיכרים, 3 סוציאליסטים, 2 מהמפלגה הלאומית ושלושה בלתי מפלגתיים. סגן ראש הממשלה היה יאן קואפינסקי, טאדיוש רומר היה שר החוץ, והנרי שטראסבורגר היה שר לענייני המזרח התיכון.
לצד הממשלה הוקמה מועצה לאומית של 12–24 חברים ששימשה כתחליף לפרלמנט.
פעילות.
תקציב.
בתחילת המערכה על פולין הצליחו חיילים פולנים להוציא את יתרות הזהב של פולין מוורשה ולהעבירם לפריס. אוצר הזהב הזה נשמר לצורך מימון שיקום המדינה לאחר המלחמה ולא נעשה בו שימוש. המקור העיקרי למימון הממשלה הגולה הייתה הלוואות מבעלות הברית.
בשנה הראשונה עמד התקציב הפולני על כ-518 מיליון פרנקים צרפתיים. מתוך סכום זה כ-252 מיליון פרנקים הוצאו עבור הצבא הפולני, שקיבל את חימושו וכלכלתו מממשלת צרפת. הממשלה שלמה משכורת ל-349 פקידים, כולל עובדי קול פולין החופשית ועובדי הטלגרף הפולני.
הצבא הפולני.
רוב הצי הפולני נמלט לבריטניה, ואלפי פולנים אחרים נמלטו דרך רומניה או הים הבלטי על מנת להמשיך בלחימה, לאחר התמוטטות הצבא בפולין. עם הקמת הממשלה הגולה, יצא שיקורסקי בקריאה לפולנים ברחבי העולם להתגייס לצבא פולין כדי להמשיך בלחימה נגד גרמניה. עוד קודם לכן, ב-10 בספטמבר 1939 חתם שגריר פולין בצרפת על הסכם עם ממשלת צרפת להקמת לגיון פולני בצרפת.
במהלך המלחמה לקחו חיילים פולנים אלו חלק בלחימה בנורווגיה בעת הקרב על נרוויק בשנת 1940, ובהגנת צרפת במהלך הפלישה הגרמנית במאי 1940. לאחר תבוסת צרפת, עברו אלפי חיילים וטייסים פולנים לאנגליה. הם השתתפו בקרב על בריטניה (שבו לחמה טייסת שכל טייסיה פולנים), ובכיבוש איטליה בקרב הקשה במונטה קסינו, וכן במבצעים שונים לצד הלוחמים הבריטים, כ"מבצע גן שוק" (הפלישה הכושלת מן האוויר לארנהם, 1944).
מדיניות חוץ.
הממשלה הפולנית עקבה אחר המצב בפולין, אספה עדויות ופרסמה מחאות נגד פעילויות של הנאצים והסובייטים בפולין. הממשלה אף פרסמה אזהרות כי לאחר שחרור פולין היא תחזיר את המצב לקדמותו ותעניש את הפוגעים בעם הפולני. החל מפברואר 1940 החלה להוציא שלוש פעמים בחודש פרסומים על הפגיעות בפולין.
בשנת 1942 שר החוץ פרסם מזכר רצ'ינסקי על השמדת היהודים בפולין הכבושה.
היחסים עם ברית המועצות.
בטרם הפלישה הגרמנית לברית המועצות, כבשה ברית המועצות כשליש משטחה של פולין על פי נספח סודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, וגורלם של עשרות אלפים אזרחים וקצינים שנפלו בידי הצבא האדום הפולש היה לוט בערפל (ובדיעבד הסתבר כי נרצחו בידי הנ.ק.ו.ד. באירוע המכונה טבח יער קאטין). כ-2 מיליון פולנים הוגלו על ידי ברית המועצות אל תוך רוסיה.
זמן קצר לאחר פתיחת מבצע ברברוסה ב-22 ביוני 1941, החלו שיחות בין שיקורסקי ושגריר ברית המועצות בלונדון, איוואן מייסקי. בעקבות השיחות, הושג בסוף יולי הסכם, שלפיו ישוחררו אזרחי פולין השוהים בברית המועצות ויורשו להשתתף בצבא פולני שיוקם בברית המועצות ויפעל עם הצבא האדום בהדיפת התוקף הנאצי. ברית זו הייתה בלתי טבעית ומנוגדת לחלוטין לנטיות לבם של שיקורסקי וסטלין כאחד; סטלין לא מוכן היה לוותר על חלקי פולין שנפלו בידיו ב-1939, בעוד שיקורסקי לא היה מוכן אף הוא להסכים לכל שינוי מן הגבול שהיה ערב המלחמה. עם זאת, הצורך הדוחק במלחמה כנגד האויב המשותף, אשר בשעה זו כבש את פולין כולה, וחלקים נרחבים בברית המועצות, תוך שהוא משליט בהם משטר טרור ברוטאלי וטובח באכזריות בתושביהם, גבר על חילוקי הדעות הפוליטיים, אם כי אלו עמדו ברקע היחסים עד לסיומם הטראגי.