רשות השידור נמנעה באותן שנים מלכלול שירים מזרחיים, של זוהר ארגוב ושל אחרים, במצעד הפזמונים או בתוכניות המוזיקה הרגילות; והן הושמעו אך ורק בתוכניות שיוחדו לסוגה זו. מכיוון ש"הפרח בגני" הושר במסגרת תחרות של רשות השידור הוא כן זכה להיכלל במצעד הפזמונים; ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של אותה שנה הוא העפיל למקום הרביעי, והיה השיר המזרחי היחידי מבין שלושים השירים שברשימת הצמרת.
לאחר הצלחתו של השיר "הפרח בגני" בפסטיבל הזמר המזרחי הכליל אותו ארגוב באלבומו "נכון להיום" שיצא באותה שנה. בעקבות הזכייה והוצאת התקליט, פרצה המוזיקה המזרחית לגלי האתר ולתודעת הציבור. השיר "הפרח בגני" היווה אקורד הסיום של פסטיבל הזמר המזרחי, שהופק מדי שנה מאז 1971 והופסק בשנת 1982. החומות שנפרצו ייתרו את הצורך בפסטיבל מגזרי והמוזיקה המזרחית הפכה במידה רבה לנחלת הכלל.
מאז זכה השיר "הפרח בגני" לביצועים רבים, ובהם של להקת אתניקס (באלבומה השני מסאלה) ולהקת "ים של בלוז" (בגרסה בלוזית) של יונתן בר גיורא במסגרת מופע בפסטיבל עכו 1994. שנים אחר כך, ב - 2008, ביצעה את השיר בגרסה בלוזית דומה גם רותי נבון. בשנת 2017, ביצע הזמר עידן עמדי חידוש לשיר, אשר יצא ביום המציין 30 שנה לפטירתו של ארגוב. השיר גם זכה לגרסה מעט יותר יוונית-מזרחית מפי הזמר חיים משה במסגרת מחרוזת "הפרח בגני" אשר נכללה באלבומו "להיטי הזהב חלק א'". במצעד הים תיכוני הגדול, ששודר ביום העצמאות ה-67 (אפריל 2015), נבחר "הפרח בגני" ללהיט הים תיכוני הגדול ביותר בכל הזמנים.
השיר גם זכה לעיבוד היתולי (פארודי), שהפך נפוץ בתנועות הנוער עם המילים של יורם טהרלב בשיר שפורסם בביצועו של אריק איינשטיין הבלדה על יואל משה סלומון.
ב-2017, חוקר המוזיקה, דודי פטימר, טען כי לחן הבתים של השיר מזכיר את השיר "דלילה" של הזמרת זמירה חן שפורסם בשנת 1979 והולחן על ידה.
לאחר מותו של ארגוב, הנציחה עיריית הרצליה את זכרו בקריאת רחוב בעיר על שם השיר - "הפרח בגני".
מכילתא דרשב&quot;י
מכילתא דרשב"י הוא כינויו של מדרש ההלכה על חומש שמות המזוהה במחקר המודרני כבא מאסכולת דבי רבי עקיבא.
בשונה ממקבילו, מכילתא דרבי ישמעאל, המדרש לא שרד בשלמותו, בשנת 1905 (התרס"ה) הודפס המדרש מחדש, על פי שיחזור מחדש בידי הרב דוד צבי הופמן, השיחזור נעשה בעיקר על פי ממובאות מה"מדרש הגדול", וכן על פי כתבי יד בודדים מהגניזה הקהירית.
בשנת 1955 (תשט"ו) יצא המדרש לאור מחדש על ידי יעקב נחום אפשטיין ותלמידו עזרא ציון מלמד, על פי כתבי יד חדשים שנתגלו בינתיים, הם הוציאו כל המבואות מ"המדרש הגדול" שהכניס הרב הופמן, והוציאו את מהדורתם רק על פי כתבי יד.
ובהמשך מצא פרופסור מנחם כהנא קטעים נוספים.
לוי גינצבורג סבר שהמדרש נקרא כך משום שהוא יצא מבית מדרשו של רבי שמעון בר יוחאי. חוקרים אחרים סוברים שחלקים בספר אינם מתאימים לבית מדרש זה, ומקור השם, כמו בכמה מדרשים אחרים, נובע מכך שרשב"י הוא החכם הראשון המוזכר במדרש.
בשנת 2017 יצא הספר לאור במהדורה חדשה על ידי מכון זיכרון אהרן, על פי מהדורת אפשטיין בתוספת הקטעים של כהנא, בנוסף לפירוש, ציונים והערות.
מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי
דגל מחנה אפרים
מכילתא דרבי שמעון
משמרות הברזל
מודן הוצאה לאור
מודן הוצאה לאור היא הוצאת ספרים ישראלית.
מודן הוצאה לאור חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
היסטוריה.
בשנת 1973 רכש עודד מודן, שהיה ראש מחלקת הכספים של ההוצאה, את הוצאת א. לוין אפשטיין והיסב את שמה להוצאת א. לוין אפשטיין - מודן. באותה שנה, חברו אשר ביתן, עודד מודן ואהד זמורה ויצרו את זמורה ביתן מודן - הוצאה לאור (זב"מ). להוצאת זב"מ היה עיקרון מרכזי שדרש שכל ספר המועמד לצאת תחת המותג זב"מ חייב להתקבל פה אחד על ידי שלושת השותפים. אם לא היה הדבר כך יכול מציע הספר להוציא לאור את הספר בעצמו בהוצאתו הפרטית, תחת שמו. כך למשל הביא עודד מודן להוצאה את ספר הבישול פורץ הדרך "מהמטבח באהבה" של רות סירקיס. עקב סירובם של השותפים להוציא את הספר בזב"מ, הוציא אותו מודן בעצמו ומכירות הספר הפכו לבסיס הכלכלי של מודן למשך שנים רבות. בשנת 1982 פרשה הוצאת מודן מהשותפות.
נכון ל-2010 מודן היא אחת משלוש הוצאות הספרים הגדולות בישראל, המחזיקה קטלוג ובו כ-8,000 כותרים. ההוצאה מוציאה לאור את כל סוגי הספרים: ספרות יפה, ספרות פופולרית, ספרות מקור, ספרי עיון, ספרי בישול, ספרי ילדים ונוער, אלבומי מתנה, ספרי מוזיקה, קומיקס וספרי לימוד.
בין היתר, יצאו בהוצאת ההוצאה ספרי בישול של בני סיידא וישראל אהרוני, סדרת ספרי הפסיכולוגיה "פסיכה" בעריכת שולה מודן, וספרי ילדים ונוער של גלילה רון-פדר-עמית, דתיה בן-דור, אלונה פרנקל, שלמה אבס, דליה קורח שגב וזוהר אביב. כמו כן יוצאות בהוצאה הסדרות "הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה" ו"הרפתקה ראשונה: קלאסיקה לראשית קריאה" בשיתוף פעולה עם הוצאת אוקיינוס.
במהלך השנים רכשה ההוצאה את קטלוג הוצאות הספרים מסדה, רשפים, אדם, תמוז, בוסתן ומפעלי תרבות וחינוך (מוזיקה). למודן הסכם שותפות עם הוצאות קרפד (בבעלותו של גיל חובב), עגור ואריה ניר הוצאה לאור.
ב-2010 זכתה ההוצאה במכרז להפקת ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור והפצתם.
מודן מחזיקה בשליש מהשותפות ברשת צומת ספרים. שותפים שווים נוספים הם מנכ"ל צומת ספרים, אבי שומר, והמנכ"לים המשותפים להוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר, יורם רוז וערן זמורה. עודד מודן הוא גם הבעלים של רשת חנויות "באג מולטיסיסטם". במרץ 2016 רכשה "מודן" את הוצאת הספרים "כתר ספרים", והעסקה קיבלה את אישור רשות התחרות באוגוסט.
ב-2014 בעקבות סכסוך עסקי בין מודן לסטימצקי, הוסרו ספריה ממדפי סטימצקי, והוחזרו כעבור כשנה.
חזיון לאחר הדרשה
חיזיון לאחר הדרשה
חיזיון לאחר התפילה
חזיון לאחר התפילה
הוצאת מודן
צייר החמניות
צייר החמניות (בצרפתית: Le Peintre de Tournesols) הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן. יצירה זו היא דיוקן של חברו הטוב של גוגן, וינסנט ואן גוך, שצייר גוגן בדצמבר 1888 בעת שביקר אצל ואן גוך בארל.
גוגן הוזמן לארל על ידי ואן גוך, אשר רצה להקים מושבת אמנים בארל. גוגן נשאר בארל חודשיים בלבד, ולאחר ריב עם חברו (לאחר שוואן גוך כרת לעצמו את האוזן), עזב את המקום. בעת שהותו בארל התארח גוגן בחדר ובו ציורי החמניות של ואן גוך. גוגן התרשם מהם והחליט להקדיש יצירה לוואן גוך, בה הוא מתואר כמצייר אותם. ביצירה מתואר ואן גוך בשלבי סיום אחד מציורי החמניות. ציור החמניות כמעט מושלם, וואן גוך ביצירה נראה מרוכז, אך מרוצה מהתוצאה.
ביצירה ניתן לראות את השינוי בסגנונו של גוגן. בשנה זו נפגש גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) והושפע ממנו. ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי-נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום של החמניות), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חלקי היצירה עברו אבסטרקטיזציה מסוימת - כפי שניתן לראות בצורת החמניות, שביצירה זו הן עגולות. הנוף אף הוא מתואר בהפשטה, תוך הסרת פרטים תפלים על מנת למקד את הצופה בעיקר התמונה - היחס בין ואן גוך ליצירתו.
ואן גוך מצייר חמניות
אהרן בן מאיר
רבי אהרן בן מאיר הכהן היה ראש ישיבה בארץ ישראל, ככל הנראה בטבריה, בחציה הראשון של המאה ה-10, תקופת הגאונים. התפרסם כחולק בעניין סוד העיבור נגד רב סעדיה גאון וראש הגולה דוד בן זכאי.
יחוס משפחתו.
הגם שרבי אהרן התייחס ככהן, מצד אמו התייחס לשושלת הנשיאות של הלל הזקן, הרב אהרן בן מאיר השתייך למשפחה של כהנים שמיוחסים לתנא רבי אלעזר בן עזריה. מבין יוצאי חלציו נמנה אביתר הכהן מחבר מגילת אביתר. בגניזת קהיר נתגלה כתב יד שבו כותב צאצא רבי אהרן - רבי מצליח הכהן גאון - את ייחוס המשפחה אליו;
פעילותו הציבורית.
בן זכאי שימש ראש הגולה בתקופה רגישה בארץ ישראל, בה המאבק בין הקראים לבין החכמים המסורתיים היה בעיצומו, ובעקבות כך נסע בן-מאיר לבגדאד כדי להשיג את תמיכת הח'ליפים ששלטו באזור. ליהודי בגדאד הייתה השפעה בחצר הח'ליפה אל-מקתדר, ועל כן בן-מאיר פנה אליהם כדי שיעזרו לו במאבקו נגד הקראים. בתקופה בה הגיע בן-מאיר לבגדאד התחוללה מחלוקת קשה בין החכמים המקומיים לראש הגולה דוד בן זכאי בנוגע למינוי גאון מחליף לרב יהודה גאון - החכמים תמכו ברב מבשר ובן-זכאי בחר ברב כהן-צדק. בן-מאיר התערב במחלוקת וצידד בחכמים, וכך יצר ידידות, זמנית, בינו לבין חכמי בגדאד.
המחלוקת על קביעת לוח השנה.
יחסים טובים אלה לא האריכו ימים, ופרצה מחלוקת בין בן מאיר לחכמי בבל (ביניהם חכמי בגדאד) על אודות קביעת לוח השנה וקביעת המועדים. המחלוקת נסבה אודות שנת ד'תרפ"ב; לפי בן מאיר הייתה זו שנה חסרה ולפי חכמי בבל הייתה זו שנה שלמה. המחלוקת נסבה סביב הכלל של דחיית מולד זקן, שלפיו ראש השנה נדחה ביום אחד כאשר מולד הלבנה חל אחרי חצות היום. המולד של שנת ד'תרפ"ד חל 237 חלקים לאחר חצות היום, ולכן היה צריך לדחות את ראש השנה בשנה זו, וגם כן לדחות את ראש השנה בשנה הקודמת (ד'תרפ"ג) כדי שהיא לא תהיה ארוכה מדי (דחיית ג"ט ר"ד). לעומת זאת, בן מאיר טען שמסורת בידו שיש להוסיף 642 חלקים להגדרת "מולד זקן", ולכן אין לדחות את ראש השנה בשנת ד'תרפ"ד שבה המולד חל רק 237 חלקים לאחר חצות היום. ההבדל בהגדרת "מולד זקן" לא היה רלוונטי בעשרות השנים שקדמו אל זמנו של בן מאיר, עד לשנת ד'תרפ"ב שבה נוצר פער בשאלה האם יש לדחות את ראש השנה או לא.