זו קריאה שונה לחלוטין מהקריאה המסורתית שרואה לנגד עיניה קוראים יהודים הלניסטיים. במאמרו על אגרותיו של פאולוס מפרש מנדלס חלקים מן האגרות כמופנים אל יהודים ולא רק אל פגאנים, כפי שנהוג לחשוב. המסר של פאולוס לפיכך מותאם גם ליהודים הנמצאים בקהלים שאליהם הוא כותב. לפיכך הוא נוטה להתעלם מהזיכרון ההיסטורי שבע"פ על ההתנגשויות של ישו ושלו עצמו עם הממסד היהודי כדי שלא להרתיעם ולזכות בתמיכתם. אחת התוצאות ממחקר זה, המבחין בין קובצי זיכרון קבוצתי אוראלי לבין פרגמנטים ממנו שבכתב, הוא שפאולוס מצטייר כפחות אנטי יהודי ממה שנהוג לחשוב עליו.”
מנדלס, יחד עם ד"ר גיא דרשן מאוניברסיטת תל אביב, שוקד מזה שנים רבות על כתיבתו של פירוש מקיף לספר מקבים א' עבור הסדרה "הרמנייה" (Hermeneia) בהוצאת Fortress Press.
יצחק לומברוזו
ר' יצחק (ויטה) בן יעקב לומברוזו, (1680–1752), מכונה גם בראשי תיבות המהרי"ל, מגדולי רבני תוניסיה, תלמידו של הרב אברהם טייב ואבי שושלת לומברוזו. כיהן בתפקיד הרב הראשי של יהדות תוניסיה.
תולדות חייו.
בשנת תע"ח (1718) שימש כדיין קהילת גראנה. בשנת תצ"ח (1738) מונה לתפקיד הרב הראשי של קהילה זו, אב בית הדין וראש הישיבה. בשנת תק"א (1741), לאחר פטירתו של רבי אברהם טייב, אשר שימש כרב הראשי של יהדות תוניסיה כולה, נתמנה רבי יצחק למלא את מקומו ולכהן כרבה הראשי גם של הקהילה ה"תוניסאית", ונחשב למורם ורבם של רוב רבני תוניסיה.
רבי יצחק נפטר בשנת תקי"ב (1752) ונקבר בבית הקברות היהודי הישן של העיר תוניס. בעקבות הפקעת בית הקברות על ידי עירית תוניס הועברו עצמותיו לקבורה בבית הקברות בורג'ל.
משפחתו.
סבו היה רבי מאיר לומברוזו שהיה רב גדול בתוניס (ככל הנראה דיין או רב ראשי), חי בסוף המאה ה-17.
אביו רבי יעקב לומברוזו, היה רב בתוניס, נפטר ב-4 ביוני 1723 (ר"ח סיוון ה'תפ"ג).
אחיו רבי אברהם (הראשון), נפטר בסביבות שנת 1770 ונכתב עליו בספר "פרי קדש" כי נקרא אברהם החסיד, מפני שלפי המסופר, נגלה אליו אליהו.
בנו, רבי אברהם (ג'אקומו) (השני). על פי ספר "חיים וחסד" היה תלמיד חכם וחסיד גדול. חתום בהקדמה לספר "זרע יצחק" ובהסכמות לספרים נוספים. נפטר ב־14 בנובמבר 1782 (ח' כסלו תקמ"ג).
מוצא המשפחה הוא מאיטליה וככל הנראה הם ממגורשי ספרד שעברו לאיטליה. בהמשך הגרה המשפחה לתוניסיה, כחלק מקהילת גראנה.
כנען 2000
כנען 2000 הוא אלבומה השלישי של להקת ההיפ הופ הישראלית "שבק ס'". האלבום יצא בשנת 2000 על ידי חברת התקליטים NMC בהפקת פילוני, חבר הלהקה.
הפקה.
במאי 1998 עזב את הלהקה נימי נים ואחרי הפרידה נסעה הלהקה (ג'יימס, פלומפי, פילוני, מוקי די, דוידי וחמי, שחזר ללהקה לאחר עזיבתו לפני יציאת האלבום בעטיפה של ממתק) לג'מייקה, והחלה ליצור שירים לאלבומה הבא.
ביולי 1998, חזר ללהקה גם מירו, וב-1999 נסעו חברי הלהקה שוב לג'מייקה, והחלו להקליט שם.
באותה שנה הם הקליטו גם באולפן פרטי שהקים פילוני, באולפני "די.בי" ובאולפן של יוסי פיין.
ג'יימס, שנסע בתחילת אותה שנה לניו יורק, הקליט את תפקידי התופים שלו בביקורים בארץ, וכך הושלם אלבומה השלישי של הלהקה, כנען 2000.
בתחילת 2000 יצא כנען 2000, בהפקתו המוזיקלית של פילוני. בהקלטות האלבום השתתפו נגנים ג'מייקנים (בשיר "רק תגידי לי"), וגם אורחים ישראלים, ביניהם: יוסי פיין בגיטרות ובס, כפיר רימוך בגיטרה (ב"אין כבוד"), דניאל מ"מוזיקה פלוס" בסקרצ'ינג (ב"שוב כאן") וקוואמי דה לה פוקס (אייל פרידמן) בראפ (ב"מלחמת מיקרופון הזהב").
באלבום נכללים הלהיטים "שיר הגאנג'ה", "הנה זה בא" ו"נופל וקם".
ביקורת וקבלה על ידי הקהל.
האלבום "כנען 2000" נחשב עד היום בקרב אוהדי הלהקה כאלבום קאלט, שכן, חלק משמעותי מהשירים בו כוללים מסרים של מחאה חברתית שרלוונטית גם בימינו, שני עשורים לאחר פרסומו. כך לדוגמה, בשירים "שיר הגאנג'ה", "מפילים את הפצצה", "אין כבוד" ו"קרטון לילה", קיימים מסרים בנושאים שנשארו שנויים במחלוקת גם בימינו, כמו צריכת סמים קלים, יחסים בין אנשים בחברה הישראלית ועוד. כמו כן, השיר "נופל וקם", שהפך ללהיט מיד עם פרסומו, עדיין מוכר כאחד מהשירים הבולטים שבמילותיו השראה רבה בהתמודדות עם משברים.
תופעה נוספת שניתן לשים לב אליה במילות השירים באלבום היא ציטוטים של קטעים מההגדה של פסח. כך לדוגמה, השיר "שוב כאן" מתחיל במילים "דם ואש ותמרות עשן", השיר "נופל וקם" מתחיל במילים "בכל דור חייב אדם לראות את עצמו", השיר "אין כבוד" מתחיל במילים "ואפילו כולנו חכמים, כולנו זקנים, כולנו יודעים את התורה..." והשיר "קרטון לילה" כולל מספר משפטים בתבנית של "אם היה X אבל לא Y", כאשר לאחר כל אחד מהם נאמרת המילה "דיינו".
מועצת תנועות הנוער בישראל
מועצת תנועות הנוער בישראל (בראשי תיבות מת"ן; באנגלית The Israeli Council of Youth Movements) מאגדת בתוכה חלק מתנועות וארגוני הנוער בישראל. המועצה, שנוסדה ב-1974 ונרשמה כעמותה ב-1982, מהווה מקום לדיונים בנושאי החינוך הבלתי פורמלי בפרט והחברה הישראלית ככלל, ומגדירה עצמה כארגון גג לתנועות הנוער הציוניות. כמו כן מהווה המועצה גוף מתאם בין התנועות השונות ופעילותן. המועצה פועלת בשיתוף ובתאום עם מנהל חברה ונוער במשרד החינוך.
מפעילות הארגון.
מבין הפעילויות בשטח במהלך השנה, מקיים הארגון אירוע הוקרה למסיימי שנת שירות, קונגרס תנועות נוער ביד ושם, טקסי זיכרון, פעילות משותפת עם צה"ל, מפגשי גישור בין דתיים לחילונים, מעמד אמירת "סליחות" מרכזי בכיכר ציון, יום הנהגות בבית הנשיא ושבוע תנועות הנוער.
המועצה יוזמת פרויקטים רבים כגון "פרויקט מגשרים בקהילה" בשיתוף הקרן לידידות, פרויקט ש"ש לאומי ועוד.
מבנה המועצה.
בראש הארגון עומד יו"ר, הנבחר מידי כמה שנים. את המועצה מנהל מזכ"ל המועצה, נפתלי דרעי, ובמועצה פועלות ועדות שונות, כגון וועדת הדרכה, מפעלים, גזברים שנת שירות, קשרי חוץ ועוד הכפופות להנהלה, לכל ועדה יש יו"ר משלה הנבחר לתקופת זמן.
מזכ"ל המועצה הוא עובד המועצה, ואחראי על מעקב ביצוע החלטות המתקבלות בהנהלה ובוועדות.
המועצה פועלת בשיתוף ובתאום עם משרד החינוך, מנהל חברה ונוער, שיתוף פעולה המקנה הצלחה בעקבות הגישור בין החינוך הבלתי פורמלי לפורמלי.
תנועות הנוער החברות בארגון.
נכון לשנת 2008, חברות בארגון 16 תנועות נוער, המאגדות ביחד כחצי מיליון חניכים.
תנועות הנוער החברות בארגון הן:
כניסת תנועות נוער לא-ציוניות למת"ן.
עד לשנת 2005 היו חברות במת"ן רק תנועות נוער שהוגדרו כציוניות, הדבר היה מעוגן בתקנונה.
בשנת 2005 לאחר שמשרד החינוך אימץ את דו"ח שפירא (שניכתב על ידי ועדה שהקימה שרת החינוך ב-2003 בראשות פרופ' רינה שפירא) שבדק את מאפייני תנועות הנוער כבסיס לקביעת קריטריונים לתמיכה, והציע שיטת בדיקה אחת להכרה בתנועת נוער ( על ידי ביטול שלוש ההגדרות השונות שהיו לתנועות נוער: תנועות ציוניות, תנועות ממלכתיות ותנועות אחרות), דרש משרד החינוך את פתיחתה של מת"ן לתנועות נוער חרדיות וערביות שאינן ציוניות.
מת"ן, במזכ"לות יניב שגיא (שכיהן גם כמזכ"ל השומר הצעיר) שתמך בהצעה, קיימה על כך הצבעה וקיבלה עליה את דרישת משרד החינוך. בעקבות החלטה זו הוסרו אזכורי המילה "ציונות" מתקנון מת"ן.
תנועות הנוער שנאבקו במהלך הן הנוער הציוני, הנוער העובד והלומד והמחנות העולים. תנועת הנוער העובד והלומד ותנועת המחנות העולים הקימו בעקבות קבלת השינוי את "מעגל תנועות הנוער הציוניות-חלוציות-מגשימות" ופועלות בתוכו במקביל לפעולתן במת"ן.
הוקרה.
פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים לשנים 1996/1997 הוענק למועצת תנועות הנוער, על "הגברת העלייה, מניעת הירידה והקלת הקליטה".
ביום העצמאות ה-60 למדינת ישראל הוענק למועצת תנועות הנוער פרס ישראל על מפעל חיים בגין תרומה לחברה ולמדינה.
קשת (מרגמה)
קשת היא מרגמה 120 מ"מ מתנייעת המבוססת על מרגמת "קרדום" של סולתם מערכות, ומותקנת על גבי נגמ"ש M113.
ה"קשת" נמצאת בשימוש בצה"ל בחיל הרגלים הישראלי בחטיבת גולני, חטיבת הצנחנים חטיבת גבעתי, חטיבת כפיר, חטיבת הנח"ל, ובפלוגות המסייעות בגדודי חיל השריון.
המרגמה, בקוטר 120 מ"מ מתוצרת סולתם מערכות, מותקנת על נגמ"ש M113A3, ובעלת יכולת ניווט עצמאית. המרגמה נשלטת על ידי מחשב ובעלת יכולת דיוק גבוהה, המאפשרת פגיעה בפצמ"ר ראשון או שני. המרגמה מאפשרת גם ירי מהיר, תוך דקה מרגע הפרישה.
מערכת הקשת נכנסה לצה"ל החל משנת 2006, ופועלת במקביל למערכת הוותיקה יותר, הקרויה "לייש" או נמר"ש (נגמ"ש מרגמה 81), בו מותקנת מרגמה 81 מ"מ ידנית. מערכת הקשת הופעלה במבצע עופרת יצוקה (2008–2009) ומבצע צוק איתן (2014). עם מכירת סולתם מערכות לחברת אלביט מערכות המשיך ייצור ה"קרדום" וה"קשת" תחת החברה החדשה.
גוצ'י
גוצ'י (באיטלקית: Gucci), הוא מותג איטלקי למוצרי אופנה ועור. המותג נוסד על ידי גוצ'יו גוצ'י (1881–1953) בעיר פירנצה, בשנת 1921. גוצ'י הוא אחד המותגים המפורסמים והמוכרים ביותר בעולם. בית גוצ'י שייך לתאגיד הצרפתי קרינג. פאולו גוצ'י נכדו של המייסד, היה המעצב הראשי של המותג במשך שנים רבות.
על פי המגזין טיים מחזור המכירות השנתי של גוצ'י לשנת 2007 היה כ-7.7 מיליארד דולר והמגזין מיקמו במקום ה-46 ברשימת 100 המותגים המובילים בעולם. על פי מדד המכירות, גוצ'י הוא מותג האופנה השני בגודלו בעולם אחרי ג'ורג'יו ארמני, ומותג האופנה האיטלקית הגדול בעולם לגוצ'י מעל 4021 חנויות ברחבי העולם ותוצרתו אף נמכרת בסיטונאות לבעלי זיכיונות ולחנויות אופנה עילית.