פיל P50 (באנגלית: Peel P50) הוא דגם של מכונית מיקרו, בעל 3 גלגלים, (תלת אופן), המיועד לנוסע בודד, אשר יוצרה על ידי חברת "Peel Engineering Company" בין השנים 1962–1965, ובייצור מחודש משנת 2011 עד היום, כולל מודל חשמלי.
בין השנים 1962 - 1965 יוצרו 47 יחידות. מחיר היחידה בהשקה היה 199 לירות שטרלינג.
מחיר הדגם בייצור המחודש בשנת 2011 הוא: 10,399 לירות שטרלינג, כולל מע"מ.
בשנת 2010 נכנס דגם ה"פיל P50" לספר השיאים של גינס כמכונית הקטנה ביותר שיוצרה בעולם אי פעם.
הכניסה לדגם היא באמצעות דלת בודדת.
מקום מושבה של חברת "Peel Engineering Company" נמצא באי מאן (Isle of Man) (בין אנגליה לצפון אירלנד), תחת שליטת בריטניה.
אפוס לאומי
אפוס לאומי הוא, לרוב הדעות, יצירה ספרותית (בדרך כלל מבטאת כחלק משירה אפית או פואמה), בעלת היקף לשוני נרחב, שבו האומה מוצאת את המאפיינים ייחודיים שלה מתוך ביטויים שביצירה. האפוס הלאומי יכול להשתייך למדינת לאום, לקבוצה אתנית או דתית. לאפוס הלאומי חשיבות בשל העובדה שלרוב הוא מזכיר את מקור האומה, חלק מתולדותיה או אירוע מכריע שהביא להתגבשות הזהות הלאומית, כגון סמלים לאומיים, גיבורים, קרבות חשובים וכיוצא בזה. כמו כן יש לאפוס הלאומי גם מובנים רחבים יותר, כך למשל אפוס לאומי יכול לאפיין קבוצה תרבותית נרחבת יותר מאומה אחת ומספר אומות במקביל ואף ציוויליזציות שלמות.
במדינות ותרביות רבות ברחבי העולם, נהוג ליחס יצירה ספרותית אחת או יותר כמקור הספרותי או האירוע היסטורי מכונן שהשפיעה רבות על תרבות או אומה מסיומת. כך למשל בקרב דוברי עברית, התנ"ך נחשב ליצירה הספרותית והלשונית החשובה ביותר בתרבות הציונית והיהודית הן בשל תוכנו והן בשל צורת כתיבתו. כך גם בתרבות הערבית יחס זהה קיים לגבי הקוראן, אשר תופס ממד חשוב כיצירה לשונית הצחה ביותר בשפה הערבית. אומנם בתרביות אחרות נהוג ליחס חשיבות רבה יותר ליצירות ספרותיות חילוניות מאשר דתיות. כך למשל באיטליה "הקומדיה האלוהית" של דנטה אליגיירי, בגאורגיה זכה עוטה "עור הנמר" של שותא רוסתוולי וביוון המודרנית תופסים כבעבר עדיין מקומם של שתי השירות האפיות, האיליאדה והאודיסאה מאת הומרוס. שפתם של הטקסטים נחשבה עד שנות השבעים לשפה התקנית היחידה שניתן לכתוב ביוונית לצד השפה המדוברת (ראו: דיגלוסיה).
בית חוף
בית חוף הוא בית הממוקם על החוף או בסמוך לו. בית חוף משמש לעיתים כדירת נופש או דירה שנייה לאלה המגיעים אליו בסופי שבוע או בחופשות. בתי חוף מתוכננים לרוב על פי האקלים בו הם בנויים, ושיטת הבנייה וחומריה עשויים להיות שונים במקומות שונים ברחבי העולם.
להרבה מבתי החוף יש בריכות שחייה צמודות וגני חוף עם צמחים אקראיים או מסוימים. בדרך כלל, גן החוף נבנה באמצעות חומרים וצמחים מקומיים.
בארצות הברית מצויים הרבה בתי חוף בחוף ג'רזי, לונג איילנד, קליפורניה, פלורידה ובאזורי החוף של ניו אינגלנד. באזורים אלה בניו אינגלנד, תכנן האדריכל האמריקאי אנדרו גלר בתי חוף פיסוליים במהלך שנות החמישים והשישים של המאה ה-20. אחד מגני החוף המפורסמים ביותר של המאה ה-20 הוא ביץ' גרדנס אשר נבנה על ידי דרק ג'רמן בדנג'נס, אנגליה.
בנייה.
בדרך כלל, בניית בתי החוף נעשית על חול, לכן נדרש על יסודות הבית לעמוד בדרישות מסוימות ולעל הרצפה להיות מרוצפת באריחים חסינים בפני חול. כמו כן, בתי החוף נתונים לסכנת הצפה, אחד הפתרונות הנפוצים הוא לבנות את הבתים על עמודי בטון, וכך גם אם יש שיטפון הבתים לא נפגעים. גם מי הים המלוחים יכולים להרע לקירות, ולכן חשוב לצבוע עם צבע מיוחד, החסין בפני מי הים.
אלכס נתן
היינץ אלכסנדר "אלכס" נתן (בגרמנית: Heinz Alexander "Alex" Natan, 1 בפברואר 1906 - 14 בינואר 1971) היה אתלט גרמני-יהודי, עיתונאי וסופר. זכה 4 פעמים בתואר אלוף גרמניה (1926, 1927, 1929 ו-1930) ושיאן עולם בריצת שליחים 4x100 מטר.
קורות חיים.
נתן נולד בברלין למשפחה מהמעמד הבינוני. הוא למד משפטים, היסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטאות של ברלין, היידלברג, מינכן ולייפציג. הוא כתב את עבודת הדוקטורט שלו על דרום מערב אפריקה בשנת 1930.
נוסף ללימודיו האקדמיים, מצא נתן זמן לקריירה ספורטיבית, באתלטיקה. באליפות גרמניה שנערכה בברלין באוגוסט 1925 זכה נתן במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.6 שניות ביחד עם קבוצתו "פניקס קרלסרוהה" (Phönix Karlsruhe). שנה לאחר מכן, באליפות גרמניה שנערכה בלייפציג באוגוסט 1926 הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.1 שניות. באליפות גרמניה שנערכה בברלין ביולי 1927 הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פריץ גרבר היהודי, הלמוט שלוסקה ואלוף גרמניה הלמוט קרניג, חבריו למועדון הספורט שרלוטנבורג (Sport-Club Charlottenburg - SCC) בתוצאה של 41.3 שניות. באליפות גרמניה שנערכה בדיסלדורף ביולי 1928 הוא זכה במדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.0 שניות. שבועיים לאחר מכן, הוא השתתף במשחקים האולימפיים שנערכו באמסטרדם כמאמן אתלטיקה.
שיאן עולם.
בשנת 1929 שימש כקפטן נבחרת האתלטיקה של גרמניה בתחרות שנערכה בגרמניה נגד נבחרת האתלטיקה של שווייץ. באליפות גרמניה שנערכה בברסלאו ב-22 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם חבריו למועדון הספורט שרלוטנבורג, הלמוט קרניג, וילהלם גרוסר והרמן שלוסקה בשיא עולם חדש של 40.8 שניות, שיפור לשיא העולם של ארצות הברית וגרמניה (42.0 שניות). שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונשבר על ידי אתלטים מגרמניה. באותה אליפות, המועדון היהודי בר כוכבא ברלין (גאורג קורץ, פריץ גרבר, אוסקר קורץ וקורט לוין) זכה במדליית הארד בתוצאה של 42.2 שניות. באליפות גרמניה שנערכה בברלין באוגוסט 1930 הוא זכה בפעם הרביעית במדליית זהב בריצת 4x100 מטר בתוצאה של 41.7 שניות.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 הוסר שמו מרשימת השיאים הלאומיים. הוא היגר לשווייץ, ולאחר מכן באותה שנה לאנגליה, שם שינה את שם משפחתו לנתן.
מ-1935 ועד 1937 עבד נתן כעוזר במחלקה רוקפלר ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת לונדון. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נעצר נתן כ"אויב זר" ונכלא בקנדה משנת 1940. לאחר שחרורו מן המעצר, קיבל בשנת 1943 תפקיד בבית הספר "המלך" בווסטר כמנהל היסטוריה בכיר.
מאוחר יותר עבד נתן כעיתונאי וברדיו בגרמניה, באנגליה, בשווייץ ובאיטליה והפך לסופר. הוא היה בין המייסדים של האגודה האנגלו-גרמנית וחבר באגודה הגרמנית לענייני חוץ.
משקפי מציאות מדומה
סווטלנה אלילויבה
בוקר (יעקב פינס)
"בוקר" (1944) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי יעקב פינס.
תיאור.
ההדפס "בוקר" נוצר בשנת 1944 בטכניקה של חיתוך עץ. הוא מציג דמות של חקלאי, הצועד בשדה פתוח על רקע השמש העולה. באותה תקופה יצר פינס הדפס נוסף בשם "ערב", ובו צועד חקלאי שפוף גב, סוחב מגל גדול ולצידו כלבו.
לצד השפעת יצירתו של יעקב שטיינהרט על פינס, ההדפסים חושפים גם את השפעת יצירתו של וינסנט ואן גוך על יצירתו המוקדמת של פינס. פינס יצר את לוח ההדפסה מלוח עץ אשור (בוק) והדפיס אותו, כנראה, ללא שימוש במכבש.
אסנטי קוטוקו
תוכנית הגרעין האמריקנית
תרנגול לבן
"תרנגול לבן" (1979) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי יעקב פינס.
תיאור.
ההדפס "תרנגול לבן" נוצר בשנת 1979 והודפס במהדורה של 110 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים על נייר "ריבס" (Rives) בגובה 76.5 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ במכבש על ידי סידון רוטנברג. דימוי התרנגול הוא אחד מן הנושאים הרווחים ביצירתו של פינס. קטלוג הדפסיו מציין עוד 8 הדפסים בנושא זה..
ההדפסה כללה שימוש בארבעה לוחות הדפסה, עשויים עץ אורן, שאחד מהם שימש לטכניקת "איריס". השימוש של פינס בלוחות ההדפס מעידים על שליטתו הגדולה בטכניקה. בשונה מעבודותיו המוקדמות יותר, כגון "טיגריס", בעבודה זו ובדומות לה פינס אינו עושה שימוש ב"לוח מפתח" שחור, המגדיר את הדימוי ושלוחות הצבע האחרים מהווים תוספת לו, כי אם הצבע השחור מהווה מרכיב שווה ערך בקומפוזיציה הצבעונית..
סאקיר-הר
סאקיר-הר (תורגם כ:"שכר של הר (יישות)" או גם: "שכר-אל" שכן המילים "הר" ו"אל" נכתבות באותה הצורה בהירוגליפים) היה פרעה חיקסוסי אלמוני שהוצע כי היה מבין שלושת מלכי החיקסוס הראשונים של השושלת ה-15 במהלך המאה ה-16 לפנה"ס. הוצע כי מלך לאחריו השליט החיקסוסי החזק, חיאן, אך טענה זו אינה מבוססת דיו מכיוון שאין אינדיקציה היכן בדיוק למקם את סאקיר-הר בתוך השושלת ה-15.
העדות היחידה שנתגלתה לקיומו היא משקוף דלת מתל אל-דבע שנתגלה בחפירות במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי המשלחת של מנפרד ביטק שהכיל שם מלכותי שהורכב מהכינויים הבאים: "נבטי (סמל המלכות על מצרים התחתונה ומצרים העליונה יחדיו) הורוס מוזהב ושם נרדף למלך". כיום מופיע המשקוף במוזיאון בקהיר תחת שם המיצג: Cairo TD-8316.
לפי האגיפטולוג הדני קים ריולט המשקוף מכיל את הטקסט הבא: "[הורוס ש...] האוחז בוואדג'ת ונחבת אוריאוס שהכניעו את תשע הקשתות. חורוס המוזהב שביסס את גבולו. השליט של הארצות הזרות, סאקיר-הר".
בית המשפט לנוער
מודל הטוטליטריות
ג'ון ויקרס
ג'ונתן סטיוארט ויקרס (באנגלית: Jonathan Stewart Vickers; 29 באוקטובר 1926 - 10 ביולי 2015), הידוע בשם הבמה שלו "ג'ון ויקרס", היה "טנור גיבור" (heldentenor) קנדי.
חייו.