בעונת עונת 1975/1976 עבר פרידמן לשחק בבית"ר ירושלים. בתום העונה התרסקה הקבוצה וירדה לליגה השנייה (ומאז לא חזרה), כאשר פרידמן קלע בממוצע של 14.3 נקודות למשחק. עונה לאחר מכן, בעונת 1976/1977 חזר פרידמן להפועל ירושלים. הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון עם ניצחון אחד ו-19 הפסדים ונשרה גם היא לליגה הלאומית. ביוני 1977 עבר לשחק בהפועל ניר עוז מהליגה השלישית, ולמעשה לא חזר לשחק עוד בליגה הבכירה.
סך הכל שיחק פרידמן 7 עונות בליגה הבכירה, בהן השתתף ב-145 משחקים וקלע בממוצע של 16.5 נקודות למשחק. בנבחרת ישראל קלע פרידמן 7 נקודות ב-8 הופעות בינלאומיות, והשתתף בטורניר הקדם-אולימפי 1972.
לאחר הפרישה שיחק ואימן בליגות נמוכות עד שבשנת 1980 עזב את ישראל וחזר לארצות הברית. בהמשך עבד כאיש מכירות עד שיצא לגמלאות בשנת 2003.
ב-26 באפריל 2017 הלך פרידמן לעולמו בארצות הברית.
חיים רבי
הרב חיים רבי (נולד בכ"ד באב תשי"ג, 5 באוגוסט 1953) הוא חרדי-ספרדי, מחזיר בתשובה, ראש מוסדות עטרת חכמים, ומחבר ספרי הלכה ומוסר.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לשרה ולאליהו רבי, שעלו מאפגניסטן בניסן תש"א (1941) והתיישבו בשכונת הבוכרים בירושלים.
למד בתלמוד תורה בני ציון, לאחר מכן למד בישיבה קטנה "השרון" בהרצליה, ובישיבה גדולה "אור התורה" בבני ברק. בשנת תשכ"ט (1969) נפטר אביו מפגיעת פגז, ובשל כך חזר לירושלים כדי לסעוד את אמו, ועבר ללמוד בכולל "שושנים לדוד" בירושלים.
בכ"ט חשוון תשל"ז (אוקטובר 1976) נישא לדליה שהר. למד בכולל שושנים לדוד בתל אביב, שם הכתירו אותו האברכים עצמם לראש הכולל עליהם.
הקים בשכונת תל-גיבורים בחולון את מוסדות וישיבת עטרת חכמים.
הרב רבי הוא ממורי הדרך של התוכנה החינמית תורת אמת.
גילברט סטרנג
וויליאם גילברט סטרנג (באנגלית: William Gilbert Strang; נולד ב-27 בנובמבר 1934) הוא פרופסור למתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ידוע בשל תרומותיו לאלגברה ליניארית, חשבון וריאציות, התמרת wavelet ואלמנטים סופיים. כמו כן סטרנג מפרסם ספרים העוסקים בהסברת תחומים מתמטיים לציבור באופן קבוע.
ביוגרפיה.
סטרנג נולד ב-27 בנובמבר 1934 בשיקגו שבאילינוי. בשנת 1955 הוא סיים את התואר הראשון שלו ב-M.I.T ואת תואר הדוקטורט שלו קיבל מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. משנת 1970 הוא משמש כפרופסור ומרצה ב-M.I.T.
בשנת 1977 קיבל את פרס שובנט על הישגים יוצאי דופן במתמטיקה.
בשנת 2002 אוניברסיטת M.I.T החלה להעלות לערוץ היוטיוב של האוניברסיטה הרצאות וראיונות איתו שחלקם זוכים ללמעלה מ-10 מיליון צפיות.
ספריו.
גילברט סטרנג כתב למעלה מ-12 ספרים, ובין היתר:
רנו מגוון משאיות T
רנו מגוון משאיות T (בצרפתית: Renault Trucks gamme T) היא סדרת משאיות כבדות בסגנון גוף "Cab over" מתוצרת יצרנית המשאיות הצרפתית Renault Trucks , בבעלות קונצרן הרכב הצרפתי רנו אשר מיוצרות משנת 2013 ועד היום.
יחסי אוסטרליה–סורינאם
יחסי אוסטרליה–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת סורינאם.
סקירה כללית.
אוסטרליה וסורינאם כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-3 בפברואר 1994, למרות זאת, נערכו ביקורים של דיפלומטים אוסטרלים בסורינאם החל משנות השבעים של המאה העשרים. שגרירות סורינאם בג'קרטה בירת אינדונזיה מופקדת על היחסים עם אוסטרליה. הנציב הגבוה של אוסטרליה בטרינידד וטובגו אמון גם על היחסים עם סורינאם.
אוסטרליה מפעילה בסורינאם תוכנית עזרה הומניטרית בשם Direct Aid Program שעוזרת בשיפור איכות החיים במדינה; שיפור איכות המים לשתייה, עזרה באספקת החשמל וכו'. התוכנית מנסה לעזור גם בשימור יערות הגשם שבסורינאם ובשמירה על איכות הסביבה בה באופן כללי.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות ממאתיים מבקרים (סורינאמים באוסטרליה ואוסטרלים בסורינאם). מפגשים אחדים בין רמי דרג מן אוסטרליה ומן סורינאם נערכו, ביניהם פגישה אחת של שרת החוץ האוסטרלית עם בכירים סורינאמים בשולי ועידת CARICOM אשר נערכה באותה השנה בגרנדה.
ברץ' (כפר)
ברץ' (בהונגרית: Börcs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
בברץ' חיו שמונה יהודים בשנת 1880 ו-3 בלבד בשנת 1920.
דונסג
דונסג (בהונגרית: Dunaszeg) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
בדונסג חיו מעט יהודים.
פוקימון בוא נלך פיקאצ'ו! ובוא נלך איבי!
יוסף רוזנזפט
יוסף רוזנזפט (15 בינואר 1911 – 11 בספטמבר 1975) היה ניצול השואה ואחד מראשי קהילת העקורים היהודים (שארית הפליטה). הוא היה ממקימי ועד מרכזי ליהודים המשוחררים, שייצג את האינטרסים של פליטים במחנה העקורים ברגן-בלזן, ולאחר מכן את הפליטים במחנות העקורים בכל אזור הכיבוש הבריטי.
ביוגרפיה.
רוזנזפט נולד לסוחר גרוטאות אמיד בבנדין שבפולין והיה בצעירותו פעיל בתנועת העבודה הציונית. הוא גורש לאושוויץ בשנת 1943 אך נמלט מהטרנספורט בקפיצה לנהר ויסלה. הוא נפצע מירי במהלך הבריחה אך חזר לבנדין, שם נלכד שוב, הולקה 250 מלקות ונכלא בכלוב עוף. רוזנזפט נשלח שוב לאושוויץ ושרד מחנה זה וכן מספר מחנות ריכוז נוספים. הוא נשלח בצעדת מוות והגיע לברגן-בלזן, שם שוחרר ב-15 באפריל 1945. כששוחרר שקל 38 ק"ג.
רוזנזפט נבחר על ידי הפליטים במחנה העקורים ל, וכיהן כיו"ר הוועד באזור הכיבוש הבריטי עד לפירוק הוועד בשנת 1950. בנוסף לקידום זכויותיהם והאינטרסים של הפליטים, היה רוזנזפט מתנגד פעיל להגבלת ההגירה היהודית לאזור המנדט הבריטי. במחנה פגש ניצולה אחרת, הרופאה הדסה (עדה) בימקו, והשנים נישאו. בנם הוא .
לאחר שהותו במחנה העקורים, נכנס רוזנזפט לעסקי האמנות והנדל"ן והתגורר במונטרה שבשווייץ. בסוף שנות החמישים עבר לארצות הברית. הוא ייסד את הפדרציה העולמית של ניצולי ברגן-בלזן, היה נשיא הפדרציה והוביל משלחת של 200 ניצולי ברגן-בלזן לאזור המחנה-לשעבר בשנת 1970, לזכר יום השנה ה-25 לשחרורו. הוא היה ידוע כאיש הסברה עקבי בנושא זכר השואה, ואמר לעיתים קרובות כי "לעולם לא ישכח ולעולם לא יסלח".
רוזנזפט נפטר בלונדון במהלך נסיעת עסקים ונקבר בעיר ניו יורק. הוא השאיר אוסף אמנות גדול שנמכר כדי לכסות את חובותיו. המכירה נערכה על ידי סות'ביס בשנת 1976. רכושו נקנה על ידי מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית, שם הוא מוחזק כיום. במכירה זו נקבע שיא של 1.4 מיליון דולר עבור יצירה מאת פול גוגן בשם טבע דומם עם חיתוך עץ יפני. כיום היצירה שווה כ-45 מיליון דולר.
כלכלת מצרים
כלכלת מצרים נהנתה מצמיחה ממוצעת של 3%–5% ברבעון האחרון של המאה ה-20. הכלכלה התחילה בשלבי התפתחות שונים שבמהלכם מילאו המגזר הציבורי והפרטי תפקידים המשתנים בחשיבות יחסית. המטבע הנהוג במצרים הוא לירה מצרית.
רקע.
במהלך ההיסטוריה של מצרים, היה הנילוס עורק החיים הכלכלי של מצרים, סביבו גרה רובה המוחלט של האוכלוסייה, וכלל שטחי העיבוד החקלאיים שכן לצידו. עם פיתוח התעשייה וגילוי משאבי טבע חדשים במצרים פחתה חשיבותו, אך נכון לשנת 2012 הנילוס וסביבתו הם מרכזה הכלכלי של מצרים. עד ראשית שנות ה־50 הושפעה כלכלת מצרים מהשליטה הבריטית בה. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים בראשית שנות ה־50 של המאה ה־20 פנתה הממשלה המצרית לכיוון כלכלה סוציאליסטית ובשליטה ממשלתית (בהתאם לרעיונותיו של נאצר).
בתקופת אנואר סאדאת הכלכלה החלה להיפתח וחלה נסיגה מהקו הסוציאליסטי המובהק של נאצר, מגמה שהמשיכה אצל מחליפו מובאראכ.
נכון לשנת 2012, הענפים העיקריים של הכלכלה המצרית הם תעשייה (כ־34% מהתמ"ג, כ־22% מכלל המועסקים, בעיקר תעשייה מסורתית, עתירת כוח אדם לא מקצועי), חקלאות (16% מהתמ"ג, ו־40% מכוח העבודה, בחלקה הגדול חקלאות מסורתית), תיירות (12% מהתמ"ג, הכנסה שנתית של כ־10 מיליארד דולר) יצוא נפט וגז טבעי מהמאגרים הגדולים הנמצאים בתחומה, ותוצרים שונים של משאבים אלו. בנוסף לכך יש במצרים מרבצים של פוספטים, מנגן, אורניום, אבן גיר וגבס.
הנמלים העיקריים במצרים הם נמל אלכסנדריה, על חוף הים התיכון, ונמל פורט סעיד, סמוך למוצא הדרומי של תעלת סואץ. הנמלים נמצאים בשליטה ממשלתית מלאה, ורמת הפיתוח שלהם נמוכה.
בין 1980 ל־2010 (תקופת שלטון מובארכ), הייתה צמיחה יציבה ועקבית בכלכלה המצרית, וההכנסה לנפש עלתה מכ־1,200$ לכ־6,200$.
ב־2010, ערב ההפיכה במצרים, עמדה הצמיחה על 5.5% והגרעון התקציבי על 8%. האבטלה במצרים עמדה על כ־8%, אך שיעורה היה גבוה בהרבה בקרב צעירים, וצעירים משכילים רבים נאלצו לעבוד בעבודות לא מקצועיות, עקב העדר תשתית תעשייתית מתקדמת. שיעור השתתפות הנשים בכח העבודה היה נמוך ביותר, בשל היותה של מצרים חברה מוסלמית מסורתית. דירוג רמת הפיתוח הכלכלית של מצרים היה נמוך ביותר.
ענפי הכלכלה.
מגזר השירותים.
מגזר השירותים במצרים רחב למדי, ומשקף בחלקו אבטלה סמויה. הבורסה המצרית ממוקמת בקהיר, ובה מתנהל מסחר במניות, תעודות סל על מדדים, איגרות חוב וקרנות נאמנות. הבורסה המצרית היא אחת הוותיקות (נוסדה באלכסנדריה ב־1888), והיקף הפעילות בה היה מהמובילים בעולם, עד לעליית שלטון נאצר בשנות ה־50, מהפכה שהובילה קו של הלאמה ותפישה כלכלית סוציאליסטית. הבורסה החלה להתחזק שוב החל מ־1992, על רקע שורת רפורמות כלכליות שהונהגו במצרים.
נפט, משאבים טבעיים וחשמל.