קו רכבת שני, קו מוסקבה-פטרוגרד, הושלם 6 שנים לאחר חניכת הרכבת התחתית (ב-1961). קו הרכבת השלישי, קו נבסקי-האי ואסילי, נחנך ב-1967 והחל מתחילת שנות 1980 איחד את האי וסילי עם מרכז העיר ואזורי התעשייה והמחייה גדולים של הגדה השמאלית של נהר נייבה.
הקו הרביעי, קו הגדה הימנית, נחנך ב-1985 ועובר מדרום העיר דרך מרכז העיר. באותה עת תוכנן גם הקו החמישי, קו פרונזה- ים, אך הוא נחנך בפועל רק לאחר התפרקות ברית המועצות, ב-2008, לאחר פתיחת התחנות "וולקובסקאיה" ו"זווניגורודסקאיה".
ערב פירוק ברית המועצות הרכבת התחתית כללה 4 קווי רכבת, 54 תחנות ו-94.2 ק"מ של תעלות מתחת לאדמה.
בתחילת שנת 1992 החלו העבודות על 14 תחנות, ביניהן 6 תחנות באזור הסמוך לים (תחנות "אדמירלטייסקאיה", "ספורטיבנאיה", "צ'קאלובסקאיה", "האי קרסטובסקי", "הכפר הישן", "קומנדנטסקי פרוספקט"), 2 תחנות בקווי הגדה הימנית ("ספאסקאיה" ו"קודרובו") תחנת "פרנס" בקו מוסקבה-פטרוגרד ו-5 תחנות באזור פרונזה ("זווניגורודסקאיה", "תעלת אובוודני", "בוקרשטסקאיה" ו"מז'דונארודנאיה").
מאז 2011 נבנים 2 קווים נוספים ועוד 16 תחנות נמצאות בשלבים שונים של פיתוח ובנייה.
מאפיינים.
כמקבילתה המוסקבאית, מרבית מתחנות הרכבת מעוטרות בפאר בסגנון סובייטי. המערכת משרתת כשלושה מיליון איש מדי יום והיא אחת מ-20 מערכות הרכבת התחתיות העמוסות בעולם. הרכבת מתופעלת בידי חברת המניות מטרו סנקט פטרבורג המתוקצבת על ידי ממשלת סנקט פטרבורג כאשר חברת לנמטרוסטרוי (Ленметрострой) הוותיקה חופרת את התעלות לבניית תחנות חדשות.
המערכת תוכננה מתחילה על מנת לשמש גם כמקלט במקרה של מתקפה גרעינית, בתקופת המלחמה הקרה ובאחרונה חוברו כל תחנות הרכבת התחתית למערכת טלוויזיה במעגל סגור, בעקבות איומי טרור. עד 2009 כל תמונה שצולמה הייתה מחייבת אישור בכתב מידי רשויות העיר. תדירות הגעת הרכבות היא גבוהה מאוד (אחת לשלוש דקות). ישנם חמישה קווים אשר עוברים במרבית נקודות הציון המרכזיות בעיר.
פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד
פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד (נולד ב-1944 בטולכרם) הוא נשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית.
קיבל הסמכה לעריכת דין בשנת 1979. בשנת 1989 מונה לסגן ראש לשכת עורכי הדין הפלסטינים. בשנת 1994 מונה לראש לשכת עורכי הדין בגדה המערבית. בשנת 2003 מונה לסגן שר המשפטים ובשנת 2005 מונה לשר המשפטים. בשנת 2009 מונה ליועץ משפטי לנשיא הרשות הפלסטינית ובאותה שנה מונה לבית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית וראש המועצה העליונה לצדק.
חבר בוועד של ארגון זכויות האדם אל-חאק.
נחמיה נובל
אל-חק
אל-חק (בערבית: الحق) הוא ארגון זכויות אדם פלסטיני שהוקם בשנת 1979 על ידי קבוצת עורכי דין ובראשם רג'א שחאדה, ששימש מנהלו במשך שנים רבות. בשנת 2021 הוכרז בישראל כארגון טרור.
היסטוריה.
הוקם בראמאללה והיה ארגון זכויות האדם הפלסטיני הראשון, ואחד הראשונים בעולם הערבי. שמו המלא "אל-חק - החוק בשירות האדם".
תחילה הוקם כארגון ללא מטרות רווח לפי החוק הפלסטיני אולם לאחר הקמת הרשות הפלסטינית נרשם מחדש לפי חוק הרשות. במהלך השנים הארגון פעל לקידום זכויות האדם של פלסטינים בשטחי יהודה ושומרון ועזה באמצעות עריכת מחקרים, מתן סיוע משפטי ותיעוד פגיעות בזכויות אדם. עם פרוץ האינתיפאדה בדצמבר 1987, נעצרו 5 מעובדי השטח שלו במעצר מנהלי. משנת 2006 משמש שעואן ג'בארין כמנכ"ל הארגון. ב-2009 זכה הארגון יחד עם בצלם בפרס גזן ההולנדי. בדצמבר 2018, יובל ה-70 להכרזת זכויות האדם, קיבל הארגון את הפרס הלאומי של צרפת לזכויות האדם. את הפרס המוענק בידי ראש ממשלת צרפת, חולק אל-חק עם ארבעה ארגוני זכויות אדם נוספים ובהם "בצלם".
הכרזה כארגון טרור.
ב-22 באוקטובר 2021 הכריז שר הביטחון בני גנץ על שישה ארגונים, בהם אל-חק, כארגוני טרור. לדברי משרד הביטחון, פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין הועסקו בארגונים בתפקידי שטח וניהול, והסתירו את שיוכם לארגון החזית העממית. ההחלטה התקבלה לאחר פעילות משותפת של השב"כ והמטה הלאומי ללוחמה כלכלית בטרור, ואושרה על-ידי גורמים משפטיים של ממשלת ישראל. בתגובה, ארגוני זכויות האזרח אמנסטי אינטרנשיונל ו-Human Rights Watch טענו כי ההחלטה היא "מזעזעת ובלתי הוגנת". לאחר בחינת חומר הראיות שהעבירה ממשלת ישראל למדינות האיחוד האירופי התומכות באל-חק דחו המדינות את הטענה לקשר בין אל-חק ויתר הארגונים לטרור "לא התקבל מישראל שום מידע משמעותי שיכול להצדיק בדיקה מחודשת של המדיניות שלנו כלפי ששת הארגונים הפלסטיניים על בסיס החלטתה של ישראל" והודיעו כי התמיכה בארגון תימשך. באוגוסט 2022 הודיע גם הCIA כי בבחינה של חומר הראיות שהתקבל מישראל לא נמצאו כל ראיות הקושרות את הארגון לפעילות טרור
לקריאה נוספת.
Lynn Welchman, Al-Haq - A Global History of the First Palestinian Human Rights Organization ,University of California Press, 2021
מט חנק
בשחמט, מט חנק הוא סוג של מט שבו המלך אינו יכול לברוח כי הוא מוקף על ידי כלים מהצבע שלו, ועליו מאיים פרש ואי אפשר להכות את הפרש. מט חנק מבוצע על ידי פרש בלבד, כי הוא היחיד שיכול "לדלג" מעל הכלים שחוסמים את המלך. מט חנק נקרא כך כי המלך "חנוק" ואינו יכול לזוז.
התמונה משמאל היא דוגמה למט חנק. זהו מט החנק הפופולרי ביותר, כיוון שהוא בפינת הלוח ולכן מספיקים מעט כלים כדי למנוע את תזוזת המלך. לעיתים קרובות, המט הזה מבוצע בעזרת הקרבת מלכה: 1.מהז8+! צ:ז8□ 2.פו#7. הפרש יהיה בדרך כלל קודם לכן ב-ח6, כדי שהמלך לא יוכל להכות בעצמו את המלכה.
דוגמאות.
עמדה זו היא דוגמה למט המתואר בתחילת הערך. היא לקוחה מהמשחק יאן טימן – נייג'ל שורט 1990. המשחק המשיך: 27.פו7+ מז8□ 28.פח6++ מח8□ 29.מהז8+! צ:ז8□ 30.פו#7.
דוגמה מהמשחק אדוארד לסקר - ישראל הורוביץ ניו יורק סיטי, 1946: 1.ד4 פו6 2.פו3 ד5 3.ה3 ג5 4.ג4 ג:ד4 5.פ:ד4 ה5 6.פו3 פג6 7.פג3 ד4 8.ה:ד4 ה:ד4 9.פב5 רב4+ 10.רד2 0-0 11.ר:ב4 פ:ב4 12.פב:ד4 מהא5 13.פד2 מהה5+ פה2 פד#3.
בבעיות שחמט.
גם בבעיות שחמט נעשה לעיתים שימוש במט חנק. הבעיה מימין היא בעיה מז'אנר ה-"גרוטסקו" שהן בעיות המציגות מצבים מגוחכים לחלוטין, כמו פה, שמלך ורגלי מתגברים על מערך כלים מלא. הבעיה חוברה על ידי אוטו בלאטי, 1922, ופתרונה הוא: 1.מ:ה1 מהא1 2.ח3 מהא2 3.ח4 מהא1 4.ח5 מהא2 5.ח6 מהא1 6.ח7 מהא2 7.ח8=פ!! מהא1 8.פו7 מהא2 9.פד8 מהא1 10.פה6 מהא2 11.פ:ג5 מהא1 12.פה4 מהא2 13.פד6 מהא1 14.פ:ג4 מהא2 15.פא5 מהא1 16.פ:ב#3. ניתן לראות שהלבן ניצח באמצעות הכתרת פרש והנחתת מט חנק. במילים אחרות, כדי לנצח על השחקן הלבן קודם כול להכות את הפרש במשבצת ה1 באמצעות המלך שלו ולאחר מכן לא להזיז את המלך שלו בכלל כך שלאורך המשחק השחקן השחור יכול להזיז רק את המלכה שלו ממשבצת א2 למשבצת א1 ולהפך, אחר כך להזיז את הרגלי שלו משבצת אחת קדימה היות שזה מסע מאוד קריטי שבלעדיו יאפסו הסיכויים שלו לנצח, להכתיר את הרגלי שלו לפרש, להכות את הרגלי במשבצת ג5, להכות את הרגלי במשבצת ג4, ובסוף להכות את הצריח במשבצת ב3 ובכך להנחית מט חנק.
פרס גזן
פרס גזן (בהולנדית: Geuzenpenning) הוא פרס המוענק על ידי הארגון ההולנדי "גֵזֵן רסיסטנס 1940 - 1945" (Geuzen Resistance). הפרס מוענק מדי שנה לארגוני זכויות האדם וליחידים שפעלו למען דמוקרטיה, זכויות האדם ולמיגור אפליה בעולם.
ארגון זה הוקם על ידי ותיקי המחתרת ההולנדית (Geuzen) שפעלה בימי מלחמת העולם השנייה בהולנד נגד הנאצים במטרה לקדם את האידיאלים של המחתרת.
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק (ברוסית: Новосибирский метрополитен) היא מערכת הסעת המונים ותיקה הפועלת בנובוסיבירסק וסביבתה ברציפות מאז שנת 1986. זו הרכבת התחתית הרביעית ברוסיה וה-11 במספר שנחנכה בברית המועצות. זו מערכת הרכבת התחתית המזרחית ביותר ברוסיה והרכבת התחתית היחידה בסיביר.
קו הרכבת התחתית הראשון נחנך ב-28 בדצמבר 1985, וב-7 בינואר 1986 הוא נפתח לציבור.
המערכת.
מערכת הרכבת התחתית מורכבת משני קווים:
בעת נסיעה לכיוון אחד מערכת הכריזה מכריזה בקול נשי, בכיוון ההפוך מערכת הכריזה מכריזה בקול גברי.
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק עוברת על פני גשר על מנת לחצות את נהר האוב.
מאז פברואר 2015 עלות נסיעה בודדת 20 רובלים (כ-1.20 ש"ח), אם כי בעת הקמתה, בתקופת ברית המועצות, מחיר נסיעה עלה 5 קופייקות בלבד. לסטודנטים ולתלמידי בית ספר תעריף הנחה: 10 רובל (כ-60 אגורות).
מהירות ממוצעת
מהירות רגעית
רבעי אלמדהון
רבעי אלמדהון (בערבית: ربعي المدهون; נולד ב-1945 באל-מג'דל (אשקלון)) הוא סופר ועיתונאי פלסטיני.
בעקבות מלחמת העצמאות הגיע עם משפחתו בשנת 1948 למחנה הפליטים ח'אן יונס ברצועת עזה. הוא למד באוניברסיטת אלכסנדריה במצרים. משנת 1973 הוא עובד כעיתונאי וכיום משמש כעורך בעיתון א-שרק אל-אווסט בלונדון. בשנת 2010 ספרו "הגברת מתל אביב" היה אחד מששת המועמדים הסופיים לזכות בפרס הבינלאומי לסיפורת ערבית. הספר עוסק בסכסוך הישראלי פלסטיני דרך סיפורו של פליט פלסטיני השב במטוס לאחר שנים ארוכות באירופה שלצידו בטיסה יושבת בחורה מתל אביב.
סוזן אבו אל-הווא
סוזן אבו אל-הווא (בערבית: سوزان أبو الهوى, באנגלית: Susan Abulhawa; נולדה ב-3 ביוני 1970) היא סופרת, פובליציסטית ואקטיביסטית אמריקאית ממוצא פלסטיני, ילידת כווית, פעילה למען הפליטים הפלסטינים. ספרה "בקרים בג'נין" הוא רב-מכר עולמי שתורגם ללמעלה מ-20 שפות.
ביוגרפיה.