ישנן מספר תוכניות שימור בעולם של אורנגאוטנים, ביניהן גם תוכניות שימור של איחוד גני החיות האירופי (EAZA) במסגרת התוכנית האירופית להצלת בעלי חיים בסכנת הכחדה(EEP). בישראל הספארי ברמת גן וגן החיות בחיפה משתתפים בתוכנית שימור האורנגאוטן הסומטרי, והחי פארק בקריית מוצקין משתתף בתוכנית הצלת האורנגאוטן הבורנאי.
ישנם מספר מרכזי שימור ושיקום של אורנגאוטנים שפועלים בבורנאו.
הארגון להישרדות האורנגאוטנים הבורנאיים (BOS) יש מרכזי הצלה ושיקום בכל רחבי בורנאו, שמצילים עשרות אורנגאוטנים בשנה, ובנוסף עובדים להצלת יערות הגשם ושתילה מחדש שלהם על מנת להגן על האורנגאוטנים.
הארגון הבינלאונמי להצלת אורנגאוטנים, שהוקם על ידי דוקטור בירוטה גלדיקס, חוקרת אורנגאוטנים נודעת והמקבילה של ג'יין גודול בבורנאו (הן גם עבדו בשותפות אחת עם השנייה ועם חוקרת הגורליות דיאן פוסיי תחת הנחייתו של דוקטור לואיס ליקי), מציל ומשקם אורנגאוטנים ומכין אותם להשבה לאזורים מוגנים ביער הגשם האינדונזי. בנוסף הוא מקדם את שימור ושיקום יערות הגשם שנותרו באינדונזיה.
גנום.
ישנה תוכנית למפות את הגנום של האורנגאוטן הבורנאי.
Ring Off
Ring Off הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה ממהדורת הפלטיניום של אלבומה החמישי, Beyonce. השיר יצא כסינגל השלישי מן המהדורה בתאריך ה-28 בנובמבר 2014. השיר נכתב על ידי ביונסה, מייק קארן, ויליאם לובן-בין ורבים אחרים. השיר הופר על ידי ביונסה נואלס, מייק קארן, קוק קלאסיקס ועוד. זהו שיר מסוג רגאיי ובלדה עם קצב דאנסהול קל. השיר מדבר על סוף הנישואין בין הוריה של ביונסה.
עם שחוררו של השיר, עוד לפני שיצא כסינגל, השיר קיבל שבחים חיוביים בעיקר ממבקרי מוזיקה, שטענו כי זהו אחד מהשירים הכי אישיים שהוציאה ביונסה אי פעם. זהו השיר היחיד באלבום שלא הפיקו לו וידאו קליפ. השיר לא נחל הצלחה רבה כסינגל אך הצליח להיכנס לכמה מצעדים ברחבי העולם. השיר לא הצליח להגיע למצעד הבילבורד הוט 100, אך הגיע למקום החמישי במצעד ה-Bubbling Under Hot 100 של הבילבורד.
עגור הכתם
עגור הכתם (שם מדעי: "Grus monacha") הוא מין של עגור קטן יחסית מהסוג "Grus". הראש וחלקו העליון של הצוואר לבנים, הגוף כהה ומסביב לעיניים יש עור חשוף בצבע אדום. זהו אחד מהמינים הקטנים ביותר של העגורים, גובהו כמטר, משקלו כ-3.7 ק"ג ומוטת כנפיו כ-160 עד 180 ס"מ. הנקבה גדולה מהזכר.
אזורי הרבייה של עגור הכתם נפרשים על פני דרום-מרכז ודרום-מזרח סיביר, וייתכן שהוא מתרבה גם במונגוליה. מקום קינונם של עגורי הכתם נותר עלום עד שנת 1974, בגלל בידודן של הביצות בהן הם מקננים. כ-80% מאוכלוסייתו של העגור חורפת באיזומי שבדרום יפן, והשאר חורפת בקוריאה הדרומית ובסין.
בתי הגידול המועדפים על עגור הכתם בעונת הרבייה הם ביצות או ביצות מיוערות, ומחוץ לעונת הרבייה - ערבות פתוחות או מיוערות. העגור ניזון מחרקים, דו-חיים וצמחי מים כמו קני שורש, זרעים ודגנים. הוא מוצא את מזונו על ידי חיטוט באדמה בעזרת מקורו.
עגור הכתם משמיע קריאה גבוהה וחזקה, שדומה לקריאותיהם של המינים האחרים מהסוג "Grus".
עגורי הכתם הם מונוגמיים. החיזור מתבצע בעזרת השמעת קריאות משותפת של שני בני הזוג, בעוד ראשם מופנה לאחור ומקורם מופנה כלפי השמיים. במהלך תצוגות אלו, הזכר מניף את כנפיו, בעוד הנקבה אינה עושה כן. הקן מוקם בביצות מיוערות, בין השאר באזור הטייגה, ובנוי מטחב, כבול, גבעולי דגניים, עלים, וענפי ארזית ולבנה. הנקבה מטילה 2 ביצים ושני בני הזוג דוגרים עליהן במשך 27-30 ימים. הגוזלים פורחים מהקן לאחר כ-75 ימים.
תצוגות "ריקוד" שמבצעים העגורים עשויות לכלול התנהגויות כמו קפיצה, הרכנת הראש, ריצה, זריקת חפצים (גבעולי עשב או ענפים) או נפנוף בכנפיים. למרות שהריקוד נחשב להתנהגות חיזור, הוא מהווה חלק חשוב מחייהם של העגורים גם מחוץ לעונת הרבייה, ומשמש בין השאר לביטוי כעס ולמיתון תוקפנות.
אוכלוסייתו של עגור הכתם מוערכת בכ-11,600 פרטים, ונמצאת בירידה מתונה. הסיבה המרכזית לכך היא כנראה איבוד בתי גידול. מאמצי שימור של ארגונים חוץ-ממשלתיים ושל אוניברסיטאות מקומיות התחילו ב-2008, ונמשכים עד היום. מצב השימור של העגור הוכרז כ"פגיע" על ידי ארגון IUCN.
הר כנרת
בוני פרנקלין
בוני גייל פרנקלין (באנגלית: Bonnie Gail Franklin; 6 בינואר 1944 - 1 במרץ 2013) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודייה-אמריקאית. מועמדת 2 פרסי גלובוס הזהב ופרס אמי על תפקידה בסדרה הקומית "כל יום מחדש".
ביוגרפיה.
פרנקלין ילידת בסנטה מוניקה, קליפורניה הייתה בתם של זוג המהגרים היהודים קלייר, שהיגרה מרומניה וסמואל בנג'מין פרנקלין, בנקאי שהיגר מרוסיה והיה ממקימי הארגון היהודי החברתי "בני ברית". פרנקלין למדה ב"מכללת סמית" שבמסצ'וסטס, שם התנסתה לראשונה במשחק והייתה בוגרת "אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס" עם תואר באנגלית.
קריירה.
ב-1956 הופיעה לראשונה התפקיד קטן בסרט "הנאשם" בבימויו של אלפרד היצ'קוק.
השתתפה כשחקנית בהופעות משנה בטלוויזיה ובתיאטרון. בשנת 1970 הופיעה לראשונה בברודוויי במחזמר "Applause" והייתה מועמדת לפרס טוני על משחקה.
את זמן התהילה שלה קיבלה פרנקלין בשנות ה-70 וה-80 בזכות התפקיד הראשי שלה קומדיית המצבים "כל יום מחדש" בהפקתו של המפיק והתסריטאי הבולט נורמן ליר. פרנקלין הופיעה במשך 9 עונות הסדרה בתפקיד האם הגרושה אן רומנו העוברת להתגורר עם שתי בנותיה הצעירות באינדיאנפוליס, היא הועמדה על משחקה בתוכנית לשני פרסי גלובוס הזהב ופרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית.
היא השתתפה בגרסה הישראלית-אמריקאית של התוכנית "רחוב סומסום" בישראל שנקראה "שלום סומסום".
בשנותיה האחרונות שיחקה באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח".
חיים אישיים.
פרנקלין נישאה פעמיים בחייה למחזאי רונלד רוסי ולמפיק הקולנוע מרווין מיינוף. לא היו לה ילדים משלה והיא הייתה אמם החורגת של ילדיו של מיינוף מנישואיו הראשונים.
היא נפטרה ב-1 במרץ 2013 בביתה שבלוס אנג'לס ממחלת סרטן הלבלב כשהיא בת 69. היא נקברה בבית העלמין היהודי "פארק הזיכרון הר סיני" שבלוס אנג'לס.
קבוצת ידיעות אחרונות
אנדרי בלוך
אנדרי בלוך (בצרפתית: André Bloch; 20 בנובמבר 1893 - 11 באוקטובר 1948) היה מתמטיקאי יהודי צרפתי שעסק רבות באנליזה מרוכבת.
הגיע להישגיו המתמטיים בזמן שהיה מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי במשך 31 שנים.
קורות חיים.
ראשית חייו ומלחמת העולם.
בלוך נולד בעיר בזאנסון שבצרפת, להורים ממוצא אלזסי ויהודי. לאנדרי היה שני אחים קטנים בשם ג'ורג (בצרפתית Georges) והנרי. ג'ורג היה צעיר בכשנה מאנדרי, והם אף למדו באותו השנתון. את שניהם לימד המתמטיקאי הצרפתי ג'ורג ואלירון, שאמר על אנדרי ""כבר מגיל צעיר אנדרי התעניין בתכונות מופשטות, אך לא היה דברן ולא טרח להתכונן לבחינותיו". בשנת 1912 עזבו שני האחים את בית הספר ועשו שנת אימונים אחת בצבא הצרפתי. בתום שירות זה, נכנסו השניים לאקול פוליטקניק שאז נמצא במרכז פריז. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נקראו שני האחים לשירות צבאי, ושניהם נפצעו במהלכו. אנדרי נלחם במשך כמה חודשים בעיר נאנסי, במיוחד במהלך הפצצות גרמניות כבדות. הוא נפל מעמדת תצפית, נפצע קשה ואושפז מספר פעמים, ולא חזר עוד אל החזית. אחיו ג'ורג נפצע ואיבד את הראייה באחת מעיניו, וגם הוא לא חזר אל הקרב ובשנת 1917 חזר ללימודיו באקול פוליטקניק.
הרצח והאשפוז.
בשבעה עשר בנובמבר 1917 רצח אנדרי בדקירה את אחיו ג'ורג, את דודו ואת דודתו במהלך ארוחה. לאחר מעשה הרצח יצא אנדרי אל הרחוב בצעקות, ונעצר ללא התנגדות. הוא אושפז בבית חולים פסיכיאטרי Charenton בפרברי פריז.
הפסיכיאטר הנרי בארוק תיאר את סדר יומו של בלוך: "בכל יום במשך 40 שנה בלוך ישב ליד שולחן במסדרון קטן בסמוך לחדרו, ולעולם לא נע ממקומו, רק כאשר נקרא לארוחות ולשינה. הוא העביר את הזמן בכתיבת סימנים מתמטיים על פיסות נייר שקיבל, ובקריאת ספרים מתמטיים ברמה גבוהה ביותר. בניגוד למטופלים אחרים, בלוך מעולם לא שש לקבל יותר חופש והיה שמח בחלקו."" בארוק גם העיד שעיסוקו הנוסף (ואולי היחיד) של בלוך היה שחמט.
מאוחר יותר טען בלוך שראה ברצח כשליחות ברצף לוגי מתמטי; הוא טען שהיו נוספים במשפחתו מצד אמו שחלו במחלות נפש, ובאותה ארוחה הוא התחיל את העבודה ההכרחית שלא הצליח לסיים. בארוק טען שבלוך חלה ברציונליזם חולני (morbid rationalism).
עיסוקו במתמטיקה.
בלוך הגיע לכל הישגיו ופרסם את כל מאמריו המתמטיים במהלך אשפוזו ב-Charenton. באשר לשאלה כיצד הצליח אדם באשפוז ללמוד מתמטיקה ברמה כה גבוה ולתרום תרומה כה רבה, בלוך רכש את הידע שלו ממספר ספרים שקרא במהלך אשפוזו; הוא היה מנוי לכתב העת הצרפתי Bulletin des Sciences Mathématiques. הוא אף היה בקשר ועבד עם מספר מתמטיקאים, ביניהם ג'ורג ואלירון, ג'ורג' פוליה, ז'אק אדמר, שולם מנדלברוט, אנרי קרטן ואחרים. אדמר אף נפגש עם בלוך בבית החולים. גם מנדלבורט התיידד עם בלוך ונפגש עמו מספר פעמים.
במהלך מלחמת העולם השנייה פרסם בלוך את כתביו תחת שמות עט שונים, כמו René Binaud ו-Marcel Segond, זאת כדי לא למשוך את תשומת לבם של הנאצים.
פוליה אמר על בלוך כי היה לו תחביב לרשום על כל כתביו את התאריך האחד באפריל, ללא קשר למועד כתיבתם.
זמן קצר לפני מותו, קיבל בלוך את פרס בקרל. בלוך נפטר בפריז מסרטן הדם בשנת 1948, לאחר שהועבר לפריז לניתוח.
תרומותו למתמטיקה.
בלוך תרם למספר תחומים מרכזיים במתמטיקה, בראשם לאנליזה מרוכבת, אך גם לתורת המספרים, גאומטריה וקינמטיקה.