בעונת הלוס אנג'לס לייקרס הצליחו שוב לשים יד על הבחירה הראשונה בדראפט ובחרו בג'יימס וורת'י, שהיווה יחד ג'ונסון ועבדול-ג'באר את שלד קבוצת השואו-טיים המלהיבה של הלייקרס באותו עשור. ב-5 באפריל 1984 שבר עבדול-ג'באר את שיא צבירת הנקודות של שחקן ב-NBA כאשר קלע את הנקודה ה-31,420 שלו וחלף על פני וילט צ'מברלין שהחזיק בשיא לפניו. בסיום אותה עונה, לאחר סדרת גמר מותחת במיוחד, נוצחו הלייקרס 3–4 על ידי בוסטון סלטיקס בכיכובו של לארי בירד. בגמר של עונת הלייקרס התמודדו שוב מול הסלטיקס וזכו באליפות לאחר ניצחון 4–2 בסדרה. עבדול-ג'באר קיבל את טבעת האליפות הרביעית שלו בגיל 38 יחד עם תואר ה-MVP של סדרת הגמר.
בעונת , עונתו ה-17 בליגת ה-NBA, שבר עבדול-ג'באר את שיאי הליגה בדקות משחק ובמספר המשחקים המצטברים בקריירה לשחקן. בעונת שינה המאמן פט ריילי את משחק ההתקפה של הקבוצה כך שיתבסס יותר על כישוריו של מג'יק ג'ונסון ופחות על יכולתו של עבדול-ג'באר בן ה-39, שלראשונה בקריירה לא הוביל את קבוצתו בממוצע הנקודות למשחק. בשלב הפלייאוף הגיעו הלייקרס לגמר מול הבוסטון סלטיקס כמועמדים לניצחון, ואמנם, הלייקרס גברו בסדרת הגמר על יריביהם בתוצאה 4–2 ועבדול-ג'באר זכה בטבעת האליפות החמישית שלו.
בסדרת הגמר של עונת התמודדה הקבוצה מול הדטרויט פיסטונס בסדרה שהבליטה את הניגודים בין שתי הקבוצות. הלוס אנג'לס לייקרס עם משחק ההתקפה המבריק מול הפיסטונס שהציגו את ההגנה החזקה והקשוחה ביותר בליגה. הסדרה המרתקת הסתיימה בניצחון 4–3 של הלייקרס. עבדול-ג'באר זכה בטבעת האליפות השישית שלו (בגיל 40), והודיע שהוא מתכוון לפרוש בסיום העונה הבאה.
בעונת עבדול-ג'באר נבחר למשחק האולסטאר בפעם ה-19 בקריירה, למרות ממוצעים נמוכים של 10.1 נקודות, 4.5 ריבאונדים למשחק. בשלב הפלייאוף ניצחו הלייקרס את שלוש הסדרות הראשונות ללא אף הפסד, כך שהציפיות מהקבוצה לפני סדרת הגמר מול דטרויט פיסטונס היו גבוהות במיוחד. למרות זאת, דטרויט, שהציגה משחק קבוצתי משובח בהנהגתו של אייזיאה תומאס, ניצחה בסדרה בתוצאה 0–4. בסיום סדרת הגמר הודיע עבדול-ג'באר על פרישתו ממשחק, בגיל 41.
כמאמן כדורסל.
לאחר פרישתו החל עבדול-ג'באר לערוך מחקר היסטורי על מעמדם של האפרו-אמריקאים בארצות הברית ופרסם מספר ספרי עיון בנושא. כּרים עסק באופן חלקי גם כמאמן כדורסל, על פי רוב בהתנדבות. משנת 1998 התנדב עבדול-ג'באר לאמן קבוצה של בית ספר תיכון בשמורה אינדיאנית בוייטריבר שבאריזונה, תמורת דולר אחד. בשנת 2000 הוא שימש כעוזר מאמן של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס. בשנת 2002 הוא מונה למאמן קבוצת אוקלהומה סטורם מליגת ה-USBL. ב-2 בספטמבר 2005 הוא מונה כעוזר המאמן בקבוצת הלוס אנג'לס לייקרס, בין היתר על מנת לסייע בפיתוח הקריירה של אנדרו ביינום, הצעיר בן ה-17 שנבחר על ידי הקבוצה בדראפט 2005.
חיים אישיים.
עבדול-ג'באר היה תלמידו של אמן הלחימה ברוס לי, ואף הופיע בסרטו "משחק המוות" בשנת 1978. מלבד זאת הוא הופיע במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה נוספות, ובראשם הסרט "טיסה נעימה" בשנת 1980.
לעבדול-ג'באר היתר מיוחד לעשן מריחואנה במדינת קליפורניה, היות שהוא סובל ממיגרנה שגורמת לכאבי ראש תכופים ולבחילות ממושכות. בדצמבר 2008 נודע לו כי הוא חולה בלוקמיה. בנובמבר 2009 הוא יצא בהכרזה לתקשורת על מחלתו.
ב-2016 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה במדינה.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים]]
[[קטגוריה:מתאסלמים אמריקאים]]
[[קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס]]
[[קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס]]
[[קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס]]
[[קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA]]
[[קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA]]
[[קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים]]
[[קטגוריה:ניו יורק: אישים]]
[[קטגוריה:כדורסלנים מוסלמים אמריקאים]]
[[קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים]]
[[קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של סדרת הגמר ב-NBA]]
[[קטגוריה:מלכי הסלים של ה-NBA]]
[[קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית]]
[[קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים]]
[[קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה]]
[[קטגוריה:בחירות דראפט של מילווקי באקס]]
[[קטגוריה:כדורסלנים ממדינת ניו יורק]]
[[קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות]]
[[קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)]]
[[קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947]]
תומס מאקווינס
ג'ון דנס סקוטוס
ג'ון דנס סקוטוס (בלטינית: Joannes Duns Scotus, "יוחנן איש דנס הסקוטי"; סביב 1265 - 8 בנובמבר 1308) היה תאולוג ופילוסוף פרנציסקני סקוטי. יחד עם תומאס אקווינס וויליאם מאוקהם נמנה כאחד משלושת ההוגים הסכולסטים החשובים ביותר של ימי-הביניים המאוחרים. הגותו מושפעת ומתפלמסת בעיקר עם , החשוב שבתאולוגים לאחר אקווינס, ומבטאת סינתזה שבין אריסטו ואוגוסטינוס התואמת את השלכות הגינוי של . תזות מפורסמות הן לדוגמה דוקטרינת ה, ה, הקוגניציה האינטואיטיבית, תפיסת הרצון וכן דוקטרינות כריסטולוגיות מרכזיות. סקוטוס נחשב כמי שניסח באופן השלם ביותר את הימי-ביניימית (Scientia transcendens). לודגר הונפלדר , מחשובי פרשני סקוטוס, פוסק שתורה זו היא "ההתחלה השנייה של המטאפיזיקה [בהיסטוריה של הפילוסופיה]". מיד לאחר מותו של סקוטוס החליפה מחשבתו של סקוטוס את זו של בונהוונטורה כתאולוג המרכזי של הזרם הפרנציסקני. בית הספר הסקוטיסטי, או ה, היווה יחד עם ה, את אחד משני בתי הספר הסכולסטים המרכזיים, שהגיע לשיאו במאות ה-16 וה-17. למחשבתו של סקוטוס השפעה מעצבת על הוגים מרכזיים במאה העשרים, לדוגמה בהגותם של צ'ארלס סנדרס פרס ומרטין היידגר.
היסטוריה.
ג'ון דנס נולד בדנס שבסקוטלנד. הוא הוסמך ככומר בנורת'המפטון שבאנגליה, למד ולימד באוניברסיטת אוקספורד ובפריז וככל הנראה גם באוניברסיטת קיימברידג'. בנוסף, לימד בסטודיום בקלן שבגרמניה משנת 1307 עד 1308, ושם גם מת.
בחייו, נחשב ל"דוקטור עידון" בגלל יכולתו למזג בעידון השקפות שונות, כדרך הסכולסטים. מאוחר יותר, ועל שום הקושי הרב ודקויות מחשבתו, הפך שמו לגינוי (Dunce, באנגלית: אדם קשה תפיסה, סתום).
הגותו.
סקוטוס מתאפיין בריאליזם מיוחד, מה שמאוחר נתפס כחלק מהתנועה הנומינליסטית שתקפה את התומיזם בעוז במאה ה-16. בתחום הכלכלה (כמו בתחומים אחרים), סירב לקבל פתרונות אריסטוטליים מעשיים בסגנון התומיסטי ודרש הסברים מקיפים. במסגרת זו, יצר את תיאורית ה"עלות" של הערך וניסח כמה טיעונים חשובים ביחס לטבעה של תחרות טהורה ומונופוליסטית.
סקוטוס הוא זה ש"השלים" את תורת הטרנסצנדנטאלים הימי ביניימית. כמו כן, סקוטוס גם מבטא פיתוח עמוק ביותר לתפיסה יוניווקאלית. בנוסף, פיתח הבנה ייחודית לגבי מהות הקונטינגנטיות באמצעות פיתוח תורת האפשרויות הסינכרוניות ודרכה הבנה משמעותית לגבי הרצון החופשי ויחסו לאינטלקט. סקוטוס גם פיתח משמעותית את מושג האינדיבידואציה (ומושג ה-haecceitas). כמו כן, מפתח תפיסה ייחודית ביחס ל"טבעים המשותפים" וה"אבחנה הפורמלית".
סקוטוס נודע בדעותיו האנטי-יהודיות, שהיו נוקשות אף יחסית לימיו. בניגוד ליריבו תומאס אקווינס, תמך בהתלהבות בכפיית היהודים להתנצר והטבלה בכח של ילדים יהודיים. את הנימוק הנגדי ברוח אוגוסטינוס, לפיו יש לשמר אותם עד קץ הימים כהוכחה לקדמוניות התורה וההתגלות, דחה בטענה שניתן לבחור מספר קטן של יהודים ולשגרם לאי מבודד בו יוסיפו לקיים את המצוות, אך כל השאר צריכים להיות מומרים בכח.
תאולוגיה טבעית.
תאולוגיה טבעית הנה הניסיון לבסס את האמת האלוהית באופן בלתי תלוי בהתגלות. סקוטוס תרם רבות לתחום, בעיקר בזכות מה שנתפס כתיקון לכמה מהתמות של תומאס אקווינס. סקוטוס מקבל את הנחת היסוד של אקווינס כי (1) ניתן להגיע לאמת האלוהית באופן בלתי-תלוי בהתגלות ו(2) ניתן לדבר על אלוהים. עם זאת, בניגוד לאקווינס, סקוטוס סובר כנגד "הטיעון האנלוגי" של אקווינס. אקווינס סבר כי ניתן לדבר על אלוהים רק בדרך אנלוגית: "האדם הוא טוב כמו שאלוהים הוא טוב, אך לא באותו האופן". סקוטוס תוקף את הטיעון האנלוגי של אקווינס דרך היגד המשותף לשניהם ושהם מאמצים מאריסטו - שכל הידע מקורו בניסיון האנושי כיצורים. לטענת סקוטוס, אין זה ייתכן ליחס (לדוגמה) "טוב" לאלוהים אבל לומר שזה נאמר במשמעות אחרת משזה נאמר על סוקרטס. משום שאחד מהשתיים יהיה נכון: או (1) שסוקרטס טוב ואנחנו מדברים על תכונה המשותפת לאלוהים ולסוקרטס באותו האופן וזה נמנע או (2) שאנחנו מייחסים לאל את המילה "טוב" ואומרים שהמילה מוסבת על סוקרטס באופן אנלוגי ובכך בוגדים בהיגד שמקורו של הידע שלנו הוא מניסיוננו כיצורים חיים (שכן, "טוב" לכתחילה הוא משהו שאנו למדים לראשונה כתכונה של יצורים).
לאחר מכן, סקוטוס ממשיך בניסיון מעניין לפתח את הטיעון לגבי הטבע האלוהי של אנסלם. לטענת סקוטוס, יש לנו את קבוצת כל הפרדיקטים האפשריים. מתוכם, אנחנו מחסירים את כל הפרדיקטים שמקורם בעיקר ביחס דו-כיווני ("בורא","מתגלה","היש העליון" וכדומה') משום שאלה מבטאים יחס ולא דבר מה אודות הישות עצמה. לאחר מכן אנחנו מחלקים את הקבוצה של הפרדיקטים לשתיים: אלה (1) שבכל מובן טוב להיות מאשר לא להיות (נניח, "טוב" עדיף להיות בכל מצב) ואלה (2) שלפעמים טוב לא להיות מאשר להיות (נניח, "עצלן" לפעמים עדיף לא להיות מאשר להיות). לפרדיקטים מקבוצה 1 סקוטוס קורא "שלמויות טהורות" ומסכים עם אנסלם שהם תקפים לגבי האל.