שם של הסורה נגזר מפסוקים 35 - 41, אשר מתמקדים באבראהים, שהוא אברהם המקראי.
תוכן הסורה.
בפסוקים 2 - 3 נטען כי הקוראן הוא ספר אלוהי אשר ניתן לאנושות על מנת להוציאה מהחושך אל האור.
פסוק 4 גורס כי כל שליחי האל דיברו בשפת האם של עמם.
פסוקים 5 - 6 מספרים שהנביא משה נשלח על מנת להוציא את עמו מהחושך אל האור.
בפסוקים 7- 8 נאמר שגם אם כל שוכני העולם לא יאמינו באללה, הדבר לא ישנה כלום עבור אללה.
פסוק 9 עוסק באומות שקדמו למוחמד, ובתגובה שלהם לשליחים שהגיעו אליהם.
פסוקים 10 - 12 ממשיכים לתאר את הדיאלוג בין שליחי האל לאומות הקדומות.
פסוקים 13 - 17 מספרים שאללה מעניש את הרשעים.
פסוקים 18 - 21 עוסקים בבריאת השמיים והארץ.
פסוק 22 טוען שלשטן אין כל שליטה על בני האדם, ושהוא רק יכול לנסות לפתות אותם.
פסוק 23 עוסק באופן שבו אנשי גן העדן בירכו זה את זה.
פסוקים 24 - 27 עוסקים בהגדרת "מילים טובות" ו"מילים רעות".
פסוקים 28 - 34 דנים בכך שאללה מספק לבני האדם אינספור ברכות וחסדים, ושאלו אשר לא מכירים תודה לאללה, יוענשו על ידי אללה.
פסוקים 35 - 41 עוסק בתפילתו של הנביא אברהם.
פסוקים 42 -51 מזכירים לאדם שאללה תמיד מודע לכל הנעשה, ושהוא לעולם לא יפר את הבטחתו.
פסוק 52 מכריז שאללה הוא האל האחד והיחיד.
פיוטר פאבלוביץ' דורנובו
פיוטר פאבלוביץ' דורנובו (ברוסית: Пётр Павлович Дурново́; 6 בדצמבר 1835 – 19 באוגוסט 1919) היה מדינאי של האימפריה הרוסית. עמד בראש המחלקה לניהול אדמות ורכוש המדינה בשנים 1882–1884 וכיהן כמושל חרקוב (1866—1870) ומוסקבה (1872—1878) ולאחר מכן במשך כשנה כיהן כמושל כללי של העיר מוסקבה מ-15 ביולי עד 24 בנובמבר בשנת 1905 והיה גם חבר המועצה המדינית.
ביוגרפיה.
פיוטר דורנובו נולד ב-6 בדצמבר 1835 בעיר וינה שבאוסטרו-הונגריה. את השכלתו רכש תחילה בלימודים פרטיים בביתו, ולאחר מכן למד ב.
שירת כקצין הגווארדיה הרוסית וכפרש בצבא האימפריה הרוסית. נטל חלק במבצע לכיבוש מבצר סוואבורג.
בפברואר 1862 שירת בלשכת משרד המלחמה. שנה לאחר מכן נשלח לפקד על המחוז הצבאי של קייב וקודם לדרגת קולונל.
בדצמבר 1866 מונה למושל העיר חרקוב, תפקיד שמילא עד יוני 1870.
מדצמבר 1872 ועד ספטמבר 1878 כיהן כמושל העיר מוסקבה. ב-1872 היה מיוזמי הקמת הבנק המסחרי הסיבירי.
בשנים 1878—1882 שירת במשרד הפנים הרוסי במחלקה לניהול אדמות ורכוש המדינה (1882—1884). משנת 1885 חזר למשרד ההגנה (עד 1904) ובאותו זמן עסק בפעילות ענפה בישיבות הדומה העירונית של סנקט פטרבורג, כשעמד בראש הוועדה הפיננסית.
באוגוסט 1904 מונה לחבר המועצה המדינית. משנת 1881 ועד יולי 1917 היה מעורב בפעילות האספה המייעצת והיה חבר מועצת העיר. הוא היה ידוע כאספן של יצירות אמנות וצמחים אקזוטיים.
מיולי ועד נובמבר 1905 כיהן בתור המושל הכללי המוסקבאי ופיקד גם על המחוז הצבאי של מוסקבה.
משפחתו.
פיוטר היה נשוי למריה קוצ'וביי — (1848—1896), בתו של הנסיך וסילי קוצ'וביי.
בתו אלכסנדרה פטרובנה (1878—1951) — הייתה רעיית ההטמאן האוקראיני פבלו סקורופדסקי.
בנו פאבל פטרוביץ' דורנובו (1872—1909), היה קצין הצי הרוסי הקיסרי שהשתתף בקרב צושימה ופיקד על כמה ספינות מערכה.
אלג'רנון צ'ארלס סווינבורן
מריסטמה
מריסטמה (meristem) היא רקמת תאים מיוחדת בצמחים המכילה תאים בלתי ממויינים בה מתרכזת הגדילה של הצמח. תאי מריסטמה מאפשרים התפתחות של כלל איברי הצמח.
בשונה מרוב בעלי החיים, שגדילתם מוגבלת לשלב התפתחותי צעיר, צמחים ממשיכים לגדול כל חייהם. זאת מכיוון שגדילה של צמחים מתרכזת באזורים מיוחדים של הצמח – המריסטמות. כמעט כל חלוקות התאים מתבצעות באזור זה של הצמח. בצמחים צעירים, רוב הפעילות תתרכז במריסטמות הקודקודיות, הממוקמות בקצוות הנצר והשורש ומאפשרות התארכות של הצמח. בצמחים מעוצים ישנה חשיבות רבה גם למריסטמות הלאטרליות המאפשרות את גדילת הצמח בהיקפו.
תאים מריסטמטים מתחלקים בתדירות גבוהה יחסית, כאשר חלק מהתאים החדשים ימשיכו להתמיין עד ליצירת רקמות ואיברים חדשים, ואילו חלקם יישארו מריסטמטיים ויאפשרו המשך של הגדילה. תאים אשר שומרים על היכולת להתמיין נקראים בצמחים באופן מסורתי "תאים איניציילים" (initial cells), אך כיום מקובל יותר להשתמש במונח תאי גזע, לאחר שהראו שפעילותם דומה מאוד לזאת של תאי גזע בבע"ח.
סוגי מריסטמות.
מריסטמה קודקודית.
המריסטמות הקודקודיות הן מריסטמות שטרם עברו התמיינות כלל (בשונה מהמריסטמות הלאטרליות אשר עברו התמיינות מסוימת ויכולות להתחלק רק לסוגים מסוימים של רקמות). ישנם שני סוגים של מריסטמות קודקודיות – מריסטמת הנצר (shoot apical meristem; SAM), ממנה יתפתחו חלקי הצמח הנמצאים מעל הקרקע, ומריסטמת השורש (root apical meristem; RAM) ממנה יתפתחו השורשים.
מריסטמת הנצר.
ממריסטמת הנצר ייווצר הגבעול, אך גם האיברים הצדדיים, כמו העלים והניצנים. מריסטמת הנצר מורכבת ברוב הצמחים מכמה מאות עד אלפי תאים.
מיקומה של מריסטמת הנצר בקצהו העליון של הנצר, והיא מוקפת על ידי העלים הצעירים ביותר שנוצרו מהתחלקות התאים בה. צורתה מעוגלת מעט וניתן להבחין בה באזורי פעולה שונים, אשר אחראיים על היווצרות הרקמות השונות. אזורים אלו נבחנים האחד מהשני על ידי כיווני ההתמיינות שלהם כמו גם על ידי גודלם ופעולתם.
בצמחים מכוסי זרע ניתן לזהות במריסטמת הנצר שכבות ברורות למדי, L1,L2,L3, כאשר L1 היא השכבה החיצונית ביותר, ו-L3 הפנימית ביותר. בשכבות L1 ו-L2 התאים יתחלקו כך שדופן התא הנוצרת תיווצר בזווית ישרה לפני שטח המריסטמה (חלוקה אנטיקלינית). בשכבה L3 החלוקה תהייה פחות מסודרת.
מריסטמת השורש.
מכיוון שהלחצים האבולציונים שפעלו על שורשים שונים מאלו שפעלו על חלקי הצמח העל קרקעיים, אין זה מפתיע שצורת השורש שונה מצורת הנצר, וכך גם צורת המריסטמות. אילו במריסטמת השורש היו מתפתחים איברים צדדיים כפי שקורה במריסטמת הנצר, הדבר היה מפריע לגדילה בתוך הקרקע. לכן, השורשים הצדדיים מתחילים את התפתחותם בתוך השורש, באזורים שסיימו את תהליך התארכותם, וכך גם שערות השורש.
מבנה מריסטמת השורש מיוחד בכך שבצמחים רבים ניתן לעקוב אחר סוג התאים ולמצוא את תא הגזע ממנו נוצרו.
חלוקה לקבוצות תאים של מרסיטמת השורש.
ניתן לחלק את מריסטמת השורש לארבע קבוצות תאים שונות:
אבנר שמר
אבנר שמר (נולד ב-6 בנובמבר 1956) הוא רופא ישראלי, דרמטולוג בכיר ומומחה לרפואת עור ומין במרכז הרפואי שיבא תל השומר, פרופסור מן המניין במסלול הקליני באוניברסיטת תל אביב, מייסד ויו"ר החוג לדרמטו-מיקולוגיה ומחלות ציפורניים בישראל.
ביוגרפיה.
שמר שירת בצה"ל בתחילה בחיל השריון ולאחר מכן בחיל הרפואה, השתחרר כקצין בדרגת סרן.
בשנת 1987 סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב. את התמחותו ביצע במחלקת עור בבית החולים רמב"ם בחיפה, תחת ניהולה של פרופ' רחל פרידמן. במהלך ההתמחות עסק במחקרים קליניים ומעבדתיים תוך התמקדות במחלות עור פטרייתיות בכלל, ובמחלות ציפורניים בפרט.
בתום תקופת ההתמחות, בשנת 1994, יצא להשתלמות בבית החולים Guy's Hospital בלונדון שם התמקצע במעבדה המיקולוגית ובמיומנויות הכוללות ביצוע משטחים ישירים ותרביות מדגימות עוריות.
לאחר שובו החל לעבוד כרופא מומחה בכיר במחלקת עור ומין במרכז הרפואי שיבא תל השומר, וכבוחן בבחינות ההסמכה של רופאים מתמחים לקבלת תואר מומחה למחלות עור ומין. במקביל מנהל מרפאה פרטית בנתניה.
מתגורר בנתניה, נשוי ולו 6 ילדים.
פעילות ציבורית ואקדמית.
שמר משמש כפרופסור מן המניין במסלול הקליני בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. כמו כן ייסד את החוג לדרמטו-מיקולוגיה ומחלות ציפורניים בישראל ומכהן כיושב הראש שלו. החוג עוסק בחידושים הקשורים לשיטות מחקר, שיטות אבחון, טיפולים במחלות דרמטו-מיקולוגיות בשילוב עם מחלות אחרות, שימוש בטכניקות מתקדמות בביולוגיה מולקולארית. שמר יוזם כנסים בנושא דרמטומיקולוגיה בישראל ובעולם ומרצה בכנסים לאומיים ובינלאומיים. הוא יועץ דרמטולוגי לחברות הזנק בתחום הרפואה ואף עורך איתן מחקרים קליניים.
מחקרים.
אבנר שמר פרסם מעל 100 מחקרים בסיסיים ועבודות קליניות כחוקר ראשי, או כשותף עם מומחים מקצועיים נוספים מהארץ והעולם בתחום מחלות העור והציפורניים.
פעילותו האקדמית של שמר עוסקת במחקר בסיסי של מחלות עור פטרייתיות, מחלות ציפורניים שונות, מחלות עור דלקתיות, כגון אטופיק דרמטיטיס (אסתמה של העור), פסוריאזיס (ספחת העור) ואלופציה אראטה (התקרחות מוקדית של השיער בקרקפת או במקומות אחרים בגוף). מחקריו אלה מתמקדים בהבנת תהליכי מפתח במחלות הדלקתיות במטרה לקדם פיתוח תרופות ותכשירים. כמו כן עוסק שמר בכירורגיה של מחלות ציפורניים תוך התמקדות בטכניקות של דיגום המאפשרות אבחון מדויק, בהן מחלות ממאירות של יחידת הציפורן.
פרסומים.
שמר משמש ככותב ועורך במספר מגזיני רפואה, בהם:
מבחר ממאמריו.
בנוסף, כתב מספר פרקים בתחום התמחותו בספרי לימוד אמריקאים:
גבריאל ברנשטיין
גבּריאל ברנשטיין (באנגלית: Gabrielle Bernstein) היא סופרת, נואמת ומאמנת אמריקאית. ברנשטיין מלמדת, בעיקר מתוך הטקסט "קורס בניסים". היא מלמדת יישומים מעשיים של הקורס תוך שימת דגש על עקרונות של אהבה עצמית, סליחה, וגישה הוליסטית לרוחניות. בשנת 2009, ברנשטיין הוגדרה בניו יורק טיימס כ"גורו" של הדור הבא.