כל שבעת הכבישים המהירים של ברבדוס מתחילים בקרבת ברידג'טאון, ונמשכים לכיוון צפון, דרום ומזרח לחלקים האחרים של ברבדוס. הנהיגה בברבדוס היא בצד שמאל של הכביש, והמהירות המותרת בשטחים בנויים היא 60 קמ"ש ובאזורים הלא בנויים שלאורך הכביש המהיר ABC היא 80 קמ"ש. התחבורה הימית מבוקרת על ידי רשות המים של ברבדוס.
אוטובוסים הנוסעים ליעדים צפוניים כגון היישובים הולטאון וספייטסטאון, ולמיקומים במחוז סנט מייקל כגון קמפוס קייב היל של אוניברסיטת איי הודו המערבית, יוצאים ממסוף האוטובוסים על שם הנסיכה אליס, הממוקם מערבית למרכז העיר. אוטובוסים ליעדים במזרח ובדרום יוצאים ממסוף האוטובוסים שברחוב פיירצ'יילד, הנמצא בקצה המזרחי של מרכז העיר בסמוך לבית החולים על שם המלכה אליזבת. מוניות השירות בברידג'טאון הן מיני ואנים בבעלות פרטית, והן נוסעות בקווים מוגדרים מסביב לאי.
קרה קופה
קָרֶה קוּפֵּה (שמות נוספים: קָרֶה כפול, קנט קוּפֵּה) הוא משחק קלפים בין זוגות שחקנים.
מטרת המשחק היא לזהות מתי אחד מהשחקנים השיג רביעיית קלפים (באותו "מספר") ולהכריז על כך בהתאם.
הכנה.
כהכנה למשחק קובע כל זוג "שפה סודית", בה ישתמשו כדי להעביר מידע לבן זוג אודות הקלפים שברשות השחקן, ומבלי לחשוף את המידע לזוג היריב.
לרוב נעשה שימוש בשמות של בעל חיים, צמחים, כלים ומספרים, על מנת לתאר את הקלפים שביד. לעיתים נעשה שימוש בתנועות גוף כמו מצמוץ, גירוד ועיטוש. כמו כן, ניתן ליצור סיסמאות מטעות, שנועדו לגרום ליריב לחשוד שיש למשתתף מסוים רביעייה, ובכך לפסול אותו, על ידי הכרזת "קופה" כשאין ליריבו רביעייה.
מהלך המשחק.
תחילה יש לערבב היטב את הקלפים, כל זוג שחקנים מקבלים שמונה קלפים אותם הם מחלקים ביניהם (4 קלפים לכל שחקן), אם יצא לקבוצה 4 קלפים מאותו סוג יש להחליף את הקלפים, אם יצא 3 קלפים מאותו סוג אסור לתת את שלושתם לאותו שחקן.
בכל סבב מוצאים מהקופה קלפים כמספר השחקנים (מינימום 2) ולשחקנים מותר להחליף את הקלפים שבידיהם בקלפים שעל השולחן ולהחליף קלפים בגלוי. כאשר אין עוד עניין בקלפים שעל השולחן מסלקים אותם הצידה ופותחים רביעייה נוספת, כך עד לתום המשחק.
השחקנים יכולים לשתף את בני זוגם אודות הקלפים להם הם זקוקים על מנת להשלים "רביעייה" ולסמן כאשר ברשותם "רביעייה" בידם באמצעות השפה הסודית שתיאמו עליה בשלב ההכנה.
סיום המשחק.
הסיבוב מסתיים באחד מהאופנים הבאים:
הזוג בו חבר השחקן שהכריז נכונה מנצח. אם הקביעה הייתה שגויה, אותו זוג הפסיד.
עיר תאומה
לירה מצרית
לירה מצרית או גְנֵיה (جنيه בהגייה מצרית) היא ההילך החוקי של מצרים על פי צו החל משנת 1834.
המטבע מוטבע לשימוש הציבור החל משנת 1836. הלירה המצרית מחולקת ל-100 פיאסטרים או קְרוּש (قروش). (ובעברית: גרוש), כשבעבר הייתה נהוגה חלוקה ל-1000 מיליימס. הבנק המרכזי של מצרים החל להנפיק שטרות החל מה-3 באפריל 1899.
הלירה המצרית הייתה הילך חוקי בארץ ישראל מ-1 ביולי 1920, עם מינוי הנציב העליון הרברט סמואל, ועד ל-1 בספטמבר 1927, עת הונפקה הלירה הארץ ישראלית אשר החליפה אותה. הלירה המצרית משמשת הילך חוקי ברצועת עזה מ-1951.
ביסמות
בולוניה
בולוניה (באיטלקית רשמית: Bologna; בלטינית: "Bononia"; בניב המקומי: "Bologna") היא עיר הנמצאת בצפון איטליה, ובירת המחוז אמיליה-רומאניה. העיר שוכנת בעמק הפו, בין נהר הפו, ונהר סאבנה (Savena) למרגלותיהם של הרי האפנינים, המצויים מצפון לה. העיר ידועה כביתה של האוניברסיטה העתיקה בעולם, שהוקמה ב-1088, אוניברסיטת בולוניה.
היא העיר השביעית בגודלה באיטליה מבחינת אוכלוסין (עם כ-391,984 תושבים, נכון ל-30 בדצמבר 2019) ומהווה לבה של מטרופולין בת כמיליון תושבים.
היסטוריה וסקירה כללית.
היסטוריה עתיקה.
האזור בו הוקמה העיר היה מאוכלס, לפי החפירות שנערכו ב במאה ה-19, מאז המאה ה-9 לפנה"ס. הממצאים הארכאולוגיים במקום נקראים על ידי הארכאולוגים, וכך גם העיר. שמה הראשון של העיר בולוניה צוין על ידי האטרוסקים, שלאחר התפשטות אטרוריה במאות ה-7 וה-6 לפנה"ס קראו לה "Felsina" (באטרוסקית: Velzna או Felzna). במאה הרביעית לפנה"ס השטח נכבש על ידי שבטים קלטים בויי שבאו מגאליה נארבוננסיס, הבויי יצרו ציוויליזציה משותפת עם האטרוסקים, ושלטו באזור. בשנת 225 לפנה"ס התרחש בטוסקנה, בו הפסידו הבויי לאימפריה הרומית, ובעקבות הפסדם החל כוחם להיחלש. הקלטים שמרו על מספיק כוח ועצמאות כדי להיות בני בריתו של חניבעל במלחמה הפונית השנייה, אך עם התבוסה של קרתגו, החלו הרומאים להרוס ערים קלטיות וקלטיות-אטרוסקיות רבות, עד אשר בולוניה הפכה למושבה רומית בשנת 189 לפנה"ס תחת השם "Bononia".
היסטוריה ימי-ביניימית.
לאחר נפילת האימפריה, העיר עברה בין שלטונם של אודואקר, תיאודריך הגדול, האימפריה הביזנטית והלומברדים, עד שבשנת 774 נכנעה לקרל הגדול, שנתן את השליטה בה, במסגרת אשרור ההבטחות שניתנו במתת פפין, לאפיפיור אדריאנוס הראשון, כחלק מכינונה של מדינת האפיפיור.
עם דעיכתה של השושלת הקרולינגית, בשנת 898, סופחה לממלכת איטליה (של האימפריה הרומית הקדושה) על ידי ברנגר הראשון.
בין סוף המאה ה-10 לתחילת המאה ה-11, הייתה בולוניה עיר קיסרית מחד (תחת מרותו של קיסר האימפריה הרומית הקדושה), ואפיפיורית מאידך (בשל הזכויות שהיו לכס הקדוש על העיר מאז תקופתם של מתת פפין וקרל הגדול). בצל המצב הפוליטי הסבוך, התחזק בעיר כוחה של מטילדה רוזנת טוסקנה, שצידדה באפיפיור.
המאבק בין האפיפיורות לאימפריה, כמו גם ההתפתחות הדמוגרפית והכלכלית, העניקו תנופה ללימודי וחקר המשפט. מומחים בדקדוק, רטוריקה ולוגיקה החלו ללמד ולארגן מחדש את חוקי יוסטיניאנוס, שהיוו את הבסיס החוקי של האימפריה. בנוסף, הם החלו ללמד באופן פרטי אנשים צעירים ממשפחות עשירות, לרוב משפחות אצולה, וכך ב-1088 נוצר הלכה למעשה ה-"Studium", שהפך מאוחר יותר ל-"Universitas Scholarium", או בפשטות - האוניברסיטה. אוניברסיטת בולוניה הייתה לאוניברסיטה הראשונה בעולם המערבי, והיוותה במשך מאות שנים מוקד לתפארתה של העיר, הביאה לפרסומה ולתהילתה ברחבי אירופה, והקנתה לה את השם "בולוניה המלומדת" "("Bologna la dotta"").
פרץ הסטודנטים האיטלקים והזרים (בעיקר גרמנים) ששטפו את העיר בעקבות כינונה של האוניברסיטה ליווה והוסיף לתחייה הכלכלית והצמיחה התרבותית והפוליטית של העיר.
ב-1167, במסגרת המאבק בין הגואלפים והגיבלינים, נטלה בולוניה חלק בכינונה של "הליגה הלומברדית", שהייתה ברית בין ערי צפון איטליה, שהתגבשה נגד הקיסרות הרומית הקדושה בכלל והקיסר פרידריך ברברוסה בפרט, במטרה להגן על האוטונומיה של ערי המדינה האיטלקיות מהסמכות הקיסרית.
העיר שרדה היטב בימי הביניים, והפכה לעיר חשובה מאוד בזמן הרנסאנס.
בגלל מערכת יעילה של תעלות הייתה בולוניה אחת הערים הגדולות ביותר מבחינה מסחרית בצפון איטליה. משפחת בנטיווליו שלטה בעיר ברוב המאה ה-15. ג'ובאני בנטיווליו השני שלט כעריץ בין השנים 1462 ל-1506. בזמן זה הוא השקיע רבות בייפוי העיר. חלק מהמיסים שנגבו מהסוחרים בבולוניה נלקחו לשם העברתם כמשכורת לפרופסורים של אוניברסיטת בולוניה. לפני יותר ממאה שנים כונתה בולוניה בכינויים רבים ושמות שונים. "בולוניה המלומדת" "("Bologna la dotta"") - כינוי לבולוניה, הניתן לה בגלל האוניברסיטה שלה. "בולוניה המפוטמת" ("Bologna la grassa") ניתן לה בגלל המוניטין שלה כמרכז גסטרונומי ומסעדותיה הרבות. ההיסטוריה של בולוניה מרשימה ובולטת, וניתן לראות בה את הרחובות העתיקים מימי הביניים, ואת הבניינים הנוטים הנמצאים בה. יש בבולוניה הרבה בניינים מרשימים וצבעוניים, שניתן לראות בהם בעיקר אדום (בגלל זה נקראת בולוניה בין השאר גם "בולוניה האדומה" -"Bologna la rossa") וכתום. בולוניה ידועה גם בזכות הארקדות שלה - רחובותיה המקורים בקמרונות באורך מצטבר של 38 ק"מ.
תקופת מלחמת העולם השנייה.
עקב מיקומה האסטרטגי (בעיקר בגלל היותה נקודת קישור בין צפון איטליה לדרומה בכל הקשור למערך הרכבות) הייתה העיר בולוניה מטרה מרכזית להפצצות בעלות הברית.
בבוקר ה-21 באפריל 1945, לאחר שהבינו שהם מוקפים, עזבו הכוחות הגרמנים את בולוניה וחיילי דיוויזיית הקרפטים ה-3 הפולנית של צבא אנדרס נכנסו לעיר דרך פורטה מג'ורה (השער הגדול, באיטלקית) כמעט ללא קרב. בעקבות זאת הוענקה לגנרל אנדרס אזרחות כבוד של העיר. בפאתי העיר, בגבול עם סאן-לאזארו די סבנה, ממוקם בית הקברות הפולני לחללי אותה תקופה.
בהמשך נכנסו לבולוניה גם כוחות הקורפוס האמריקני ה-2.
אתרי העיר.
אתרים נוספים:
רבעים.
העיר בולוניה מחולקת ל – 9 אזורים (Quartieri = רבעים):
יהדות בבולוניה.