בשל ריבוי הקבוצות האתניות המתגוררות על האי, התפתחה בו שפה קריאולית בשם פיצ'ינגליס. הדקדוק של השפה מבוסס על השפה האנגלית והיא מורכבת מתמהיל של אנגלית, שפות מערב אפריקאיות מניגריה וליבריה, שפת הקריו מסיירה לאון וספרדית. מהגרי עבודה הגיעו אל האי מכל האזורים הללו במהלך המאה ה-19.
ספרדית הייתה השפה הרשמית באי מאז 1844 כשהספרדים השתלטו עליו מחדש. ספרדית עודנה שפת ההוראה והאדמיניסטרציה וזאת כתוצאה מהשלטון הספרדי הארוך. 67.6% מתושבי גינאה המשוונית דוברים ספרדית, אחוז גבוה מתוכם הם תושבי הבירה, מלאבו שבביוקו.
האצטדיון המרכזי (מורמנסק)
האצטדיון המרכזי בעיר מורמנסק (רשמית: אצטדיון ההסתדרות המרכזי, ברוסית: Центральный стадион профсоюзов) הוא אצטדיון כדורגל המשמש כמגרשה הבייתי של קבוצת הכדורגל סבר מורמנסק.
האצטדיון נבנה בהזמנת ממשלת המחוז ונחנך ב-17 ביולי 1960. במשך שנים שימש כמגרש הבית של קבוצת הכדורגל ספרטק מורמנסק ושימש גם למשחקי טניס, בנדי וענפי ספורט אחרים והוא מתקן הספורט הגדול ביותר במחוז מורמנסק.
ז'וזף נואל סילבסטר
ז'וזף נואל סילבסטר (צרפתית: Joseph-Noël Sylvestre; 1847–1926) היה צייר צרפתי. התבלט בציורים של סצנות מהתקופה הקלאסית ומראשית ימי הביניים. הוא נולד בבזייה בדרום מערב צרפת ב-24 ביוני 1847. תחילה קיבל הכשרה כאמן בטולוז על ידי תומאס קוטור , ולאחר מכן בבית הספר לאומנויות יפות בפריז על ידי אלכסנדר קבנל. הוא היה חסיד של הסגנון הרומנטי של האומנות האקדמית , הידוע גם בשם "אומנות הכבאים" .
יאגו המעמקים
יאגו המעמקים או יָגוֹ הַמְּצוּלוֹת (שם מדעי: Iago omanensis) הוא מין ממחלקת דגי הסחוס וממשפחת הכרישוניים.
הוא מצוי במערב האוקיינוס ההודי, מהים האדום עד צפון מערב הודו, בין קווי הרוחב 30° N ו-10° N, בין עומק של 110 עד 2,200 מטרים. אורכם של הזכרים מגיע ל-37 ס"מ בעוד שאורכן של הנקבות מגיע ל-58 ס"מ. הוא ניזון בעיקר מסילוניות. המין תואר מדעית לראשונה ב-1939. במפרץ אילת דגים אותו באופן מלאכותי. הוא אינו מסוכן לאדם.
האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע הגדיר את יאגו המעמקים במצב שימור ללא חשש.
יעקב תבין
ז'ונאס
ז'ונאס הוא גרסה לועזית לשם העברי יונה.
The Family Book
The Family Book (בעברית: ספר המשפחה) הוא ספר ילדים של טוד פאר שיצא לאור ב-2003. הספר נותן פרטים על חיי היומיום של כל מיני משפחות, ביניהן גם משפחות חד-מיניות. הספר זכה לשבחים על הגיוון . הספר הושם ברשימת ספרי הקיץ של מערכת החינוך בוושינגטון די. סי., ארצות הברית. ספר זה, יחד עם מספר ספרים אחרים בעלי תוכן להט"בי הוסר ממערכת החינוך של הכפר ארי , אילינוי, ארצות הברית לאחר שמספר הורים התלוננו בכך שנמצא בספר זוגות חד-מיניים. הספר תורגם ל-6 שפות.
ב-2004, זכה הספר ב .
גביע המדינה בכדורגל נשים 2014/2015
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2014/2015 היא התחרות ה-17 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-14 בדצמבר 2014 ומשחק הגמר נערך ב-13 במאי 2015 והסתיים בניצחון של מכבי כישרונות חדרה על אס"א תל אביב בדרך לזכייה ראשונה בתואר.
בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת נשים ראשונה (לפי התקנון האקדמיה לכדורגל בנות לא לוקחת חלק בגביע המדינה) ו-5 קבוצות מליגת נשים שנייה. לפי תקנון התחרות, בעונה זו התקיימו 4 סיבובים. כל הקבוצות (ליגות נשים ראשונה ושנייה) החלו להשתתף בסיבוב הראשון פרט לקבוצה אחת שהוגרלה להתחיל בסיבוב השני. כיוון שלסיבוב זה שהיה גם רבע הגמר העפילו 7 קבוצות, אחת הקבוצות מאלו שהעפילו לשלב זה קיבלה כרטיס חופשי לחצי הגמר.
שמינית הגמר.
הסיבוב הראשון בתחרות היה למעשה שמינית הגמר. בסיבוב זה השתתפו 12 קבוצות. קבוצת בנות סכנין קיבלה בהגרלה כרטיס חופשי לסיבוב הבא.
רבע הגמר.
אל רבע הגמר העפילו 6 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר ובנות סכנין שקיבלה בהגרלה כרטיס חופשי לשלב זה. כיוון שהעפילו לשלב זה 7 קבוצות, התקיימו רק שלושה משחקי רבע גמר. מכבי באר שבע קיבלה בהגרלה את המקום הנוסף בחצי הגמר.
חצי הגמר.
משחקי חצי הגמר התקיימו ב-7 וב-8 באפריל באצטדיון עירוני רמלה.
משפחות חד-מיניות
משפחה חד-מינית
משפחה חד מינית
ספרטק ולדיקווקז
יעקב פרשטיי
ת'ורולפור ארנאסון
ת'ורולפור ארנאסון (באיסלנדית: Þórólfur Árnason; נולד ב-1957) הוא איש עסקים איסלנדי. בעבר כיהן כראש עיריית רייקיאוויק.
לאחר סיום הלימודים באוניברסיטת רייקיאוויק וקבלת ותואר שני באוניברסיטה טכנית בקופנהגן, ת'ורולפור ארנאסון כיהן במספר תפקידי ניהול באיסלנד. כאשר חלק של מפלגות הקואליציה בעיריית רייקיאוויק דרשו התפטרות של ראש עיר, סוכם להביא מבחוץ איש שלא מעורב בפוליטיקה העירונית. המטרה הייתה שעיר תנוהל על ידי איש מקצוע שלא יעסוק בפוליטיקה עירונית. הוא נאלץ לפרוש בנובמבר 2004 בעקבות מעורבותו בפרשת חברות דלק איסלנדיות בתקופה שהוא ניהל אחד מהם.
לאחר התפטרות, במאי 2005 הוא מונה למנכ"ל חברת Icelandic Group מחברות הגדולות בתחום הדייג.
החל משנת 2010 הוא מכהן כמנכ"ל של תאגיד תחבורה באיסלנד.
ניקולאס ריי
ניקולאס ריי (באנגלית: Nicholas Ray; 7 באוגוסט 1911 - 16 ביוני 1979) נולד בשם ריימונד ניקולס קינזל הבן (Raymond Nicholas Kienzle Jr.) היה במאי, תסריטאי, ושחקן קולנוע אמריקאי, שנודע בעיקר בשל סרטו מרד הנעורים (Rebel Without a Cause).
ריי זכה להערכה גם בשל מספר רב של סרטים עלילתיים באורך מלא שיצר בין 1947 לבין 1963 בהם:ding Bigger Than Life, Johnny Guitar, They Live by Night, In a Lonely Place, רוח מעבר לאוורגליידס ו-55 יום בפקינג וכן בשל סרט ניסיוני שייצר בשנות השבעים בשם אנחנו לא יכולים ללכת הביתה שוב, אשר הושלם רק לאחר מותו של ריי מסרטן ריאות. סגנונו מתאפיין בקומפוזיציות המוקפדות בתוך פריים הסינמסקופ והשימוש הראוותני בצבע. לריי הייתה השפעה חשובה על הגל החדש הצרפתי. בביקורת מפורסמת לסרטו של ריי "ניצחון מר" כתב ז'אן לוק גודאר, "הקולנוע הוא ניקולס ריי".
ג.ג. אולפני ישראל
פרנסיסקו דה אלמיידה
פרנסיסקו דה אלמיידה (באנגלית: Francisco de Almeida) המכונה גם "דום פרנסיסקו הגדול" (1450 - 1510), היה אציל, חייל וחוקר ארצות פורטוגזי. הוא הגדיר את עצמו כיועץ למלך ג'ון השני מפורטוגל ומאוחר יותר במלחמות נגד המורים בכיבוש גרנדה בשנת 1492. בשנת 1505 הוא מונה כמושל הראשון ומשנה למלך של הטריטוריה של פורטוגל בהודו. אלמיידה הוכר כמייסד ההגמוניה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, עם הניצחון שלו בקרב הימי של דיו בשנת 1509. לפני שאלמיידה חזר פורטוגל, הוא נהרג בשנת 1510. בנו לורנסו דה אלמידה נהרג בקרב צ'אול.
כחייל.
אלמיידה נולד בליסבון. כמקובל אצל גברים במעגל החברתי שלו, הוא הצטרף לצבא בגיל צעיר. בשנת 1476 הוא השתתף בקרב טורו. אחר כך לחם בסכסוכים בחלקים שונים של מרוקו ובשנת 1492 השתתף בכיבוש הנוצרי של גרנדה, בצד הקסטיליאנים.
המשלחת מזרחה.
בשנת 1505 המלך מנואל הראשון של פורטוגל מינה אלמיידה, אז באמצע שנות ה-50 שלו, כמשנה למלך של הודו הפורטוגזית. עם צי (ארמדה) של 22 אוניות, אלמיידה יצא מליסבון ב-25 במרץ 1505. הארמדה נשאה צוות של 1,500 חיילים. ספינת הדגל הייתה ״סאו רפאל״ שרב החובל שלה היה פרנאו סוארס. המטרות העיקריות של הארמדה היו להביא את סחר התבלינים מהמזרח לאירופה תחת השליטה הפורטוגזית, לבנות מבצרים לאורך חופי מזרח אפריקה והודו, כדי לקדם את הסחר הפורטוגלי של התבלינים באמצעות בריתות עם מושלים מקומיים, מלבד בניית עמדות מסחר.
כיבוש חוף מזרח אפריקה.
אלמיידה הקיף את כף התקווה הטובה ונכנס שוב למימי החוף האפריקאים במוזמביק, ומשם המשיך צפונה אל היישוב קילווה (בטנזניה). בחודש יולי 1505 הם נתנו לשמונה ספינות לתקוף ולכבוש את האוכלוסייה החזקה של עיר הנמל. בגלל המעגן הטוב והעמוק שהיו לעיר, שהספיק לאוניות עד 500 טון, החליטו הפורטוגלים לבנות בקילווה מצודה. לשם כך נותר בעיירה הקצין פראו פריירה וצוות של 80 חיילים.
בהמשך 1505 הגיע פרנסיסקו גם לערים בראווה ומומבסה, נמלי חוף נוספים במזרח אפריקה. מומבסה שאוכלוסייתה מנתה כ-10,000 נפש, נכבשה בלחימה קשה נגד חיילי השליט הערבי המקומי. העיר נבזזה ונשרפה. הפורטוגלים הסתייעו בהתקפה זו על ידי האויב המסורתי של מומבסה, הסולטן של מלינדה. באותו חודש ספינה של הפורטוגזים לכדה את האי זנזיבר וצירפה אותו לריבונות של פורטוגל.
המשנה למלך בהודו.
ב־25 במרץ 1505 התמנה פרנציסקו דה אלמיידה למשנה למלך בהודו הפורטוגזית, בתנאי שיקים ארבעה מבצרים בחוף הדרומי של הודו: באיי אנג'דיבה, בקאנאנור, בקוצ'ין ובקוויון.
ב־13 בספטמבר הגיע פרנציסקו דה אלמיידה לאי אנג'דיפ, שם החל מיד את בנייתו של פורט אנג'דיפ. ב-23 באוקטובר, הוא התחיל, באישורו של השליט הידידותי, בבנייתו של מבצר סנט אנג'לו בקנורה, והשאיר את לורנסו דה בריטו כאחראי עם 150 חיילים ושתי ספינות.
פרנסיסקו דה אלמיידה הגיע לקוצ'ין ב-31 באוקטובר 1505, ורק 8 ספינות נותרו לו. שם נודע לו כי הסוחרים הפורטוגלים בקוויון נהרגו. הוא החליט לשלוח את בנו לורנצ׳ו עם 6 אוניות, אשר הרסו 27 כלי שיט בנמל קוויון. אלמיידה התגורר בקוצ'ין. הוא חיזק את הביצורים הפורטוגליים של פורט מנואל בקוצ'ין.