תפקידה הראשי של החלחולת הוא לאגור באופן זמני את הצואה המופרשת על ידי המעי הגס. כשדפנות החלחולת מתרחבות נוכח התמלאותן בפסולת, קולטני מתיחה עצביים בחלחולת מעבירים מסר למוח בדבר צורך במתן צואה. אם צורך זה לא ממומש, הפסולת בחלחולת נדחסת חזרה למעי הגס, ושם נספגים ממנה המים. כאשר מתן הצואה נדחה לפרק זמן ארוך במיוחד, גובר הסיכוי לעצירות.
כאשר החלחולת מתמלאת צואה, הלחץ מרחיב את דפנות התעלה האנאלית ומאפשר לפסולת להיכנס לתוכה. באותו הזמן החלחולת המרוקנת מתכווצת, וגלים פריסטלטיים דוחפים את הצואה אל מחוץ לגוף. שני שרירים טבעתיים (sphincters) בחלחולת - פנימי וחיצוני - מסייעים להפרשת הצואה דרך פי הטבעת.
גירוי מיני.
נוכח קרבת הדופן האחורית של החלחולת לנרתיק אצל נקבות או לערמונית אצל זכרים, ובהתחשב בקצות העצבים הסמוכים, גירוי של החלחולת עשוי לחולל עוררות מינית בקרב בני אדם.
רקטום
רוברט אדוארד לי
רוברט אדוארד לי (באנגלית: Robert Edward Lee, בדרך כלל באנגלית שמו מקוצר ל Robert E. Lee, רוברט אִי לִי; 19 בינואר 1807 – 12 באוקטובר 1870) היה קצין צבא אמריקאי, שערק לטובת הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית, ונלחם למען המשך מוסד העבדות. במהלך המלחמה זכה לניצחונות מזהירים, אך גם להפסדים צורבים, והעיקרי בהם בקרב גטיסברג, שעצר את פלישת כוחות הדרום למדינות הצפון. בחודשים האחרונים למלחמה מונה למפקד הכללי של צבא הקונפדרציה, וזמן קצר לאחר מכן נכנע לכוחות ארצות הברית ב-9 באפריל 1865, בסיומו של קרב אפומטוקס. לאחר המלחמה פעל לפיוס בין הצפון לדרום ובילה את שנותיו האחרונות כנשיא קולג'. הגנרל לי נותר דמות סמלית, כמעט מיתולוגית, של הקונפדרציה עד עצם היום הזה.
שנותיו המוקדמות.
רקע, צעירותו ולימודיו.
לי נולד באחוזת סטרטפורד הול, במחוז וסטמורלנד, וירג'יניה. משפחת לי הייתה משפחה מכובדת ורבת השפעה בוירג'יניה. לי היה ילדם הרביעי של גיבור מלחמת העצמאות האמריקאית, הנרי לי (שכונה "הארי סוס קל") ואשתו אן היל (קרטר) לי. לאחר מלחמת העצמאות ופרישתו מהשירות הצבאי, אביו של רוברט, הנרי לי, נכנס לחובות כספיים כבדים עד לנקודה שהיה עליו לשרת במחנה מאסר לעבודות כפייה כדי לשלם את חובותיו. רוברט נולד לתוך המצוקה הכלכלית של משפחתו והיה מרוחק מאביו בילדותו המוקדמת. אף על פי כן, כאשר שוחרר ממחנה העבודה ראה הנרי לי בראש סדר עדיפויותיו את החינוך של בנו. הנרי לי חינך את בנו רוברט בניסיון חייו בצורה עצמאית וכל זאת בתקווה שרוברט לימים ישיב למשפחה את כבודה האבוד.
הנרי לי היה תומך נלהב של המפלגה הפדרליסטית ופעמים רבות סבל מנידוי חברתי ורדיפות על רקע פוליטי שכן וירג'יניה הייתה לב התמיכה של המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית אשר בבסיסה הייתה אנטי-פדרליסטית. המפלגה הפדרליסטית תמכה בחיזוק יחסי ארצות הברית–הממלכה המאוחדת, ולכן בפרוץ מלחמת 1812 בין ארצות הברית והאימפריה הבריטית, המתח הפוליטי בתוך ארצות הברית רק החמיר. מהומות פרצו בעיר בולטימור במרילנד כאשר עיתון פדרליסטי פרסם מאמר שהתנגד למלחמה. בתגובה תקפו תומכים קיצוניים של המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית את המוציא לאור של העיתון בטענה שהיה פרו-בריטי. לאחר המהומה החלו התנכלויות של גורמים קיצוניים נגד פרו-פדרליסטים ופרו-בריטים.
זמן קצר לאחר מכן המוציא לאור של העיתון פתח סניף חדש והעסיק את הנרי לי להגן על העסק שלו מפני פורעים נוספים. כאשר התארגן הנרי לי ומספר אנשי צבא נוספים להגן על הסניף, גורמים ממשלתיים הורו להם להניח את נשקם. הנרי לי וכלל המועסקים בהוצאה לאור נלקחו לבית הסוהר בבולטימור היכן שראש העיר הבטיח כי ישמרו בידי סוהרים מפני פורעים. הבטחתו של ראש העיר לא מולאה ועוד באותו לילה פרצו מאות פורעים לבית הסוהר וביצעו לינץ' בן מספר שעות באסירים. לאחר האירוע הנרי לי ברח בשן ועין לגלות באיי הקריביים. כאשר הבין שסיכוייו להתחיל חיים חדשים נמוכים מאוד, הנרי לי החליט לשוב למשפחתו אך נפטר בדרכו בעודו בג'ורג'יה. רוברט היה בן 11 בלבד במות אביו, אך סופר לו על כך רק בגיל 12.
רוברט נותר בחסות אמו, אן היל (קרטר) לי, אישה בעלת ערכים נאצלים וחזון אשר חיזקה את רוחו של בנה וקראה לו לטפח את כישוריו החברתיים ומיומנויותיו. באותה העת נהג רוברט לקרוא ברישומיו המאוחרים של אביו המנוח, היכן שחונך כי עליו לאחוז בערכים לפני שיאחז ביוקרה או בכבוד. כאשר חלתה אמו, רוברט הפך לבעל אחוזת המשפחה ודאג לשלום אמו ואחותו הקטנה. במקביל דאג לשמור על סדרי לימודיו שהתאפשרו לו נכון לאותה העת בהתחשב במצבה הכלכלי של המשפחה. הכספים המעטים שנותרו בחזקתו של לי ולא שימשו לצרכים בסיסיים שימשו לתשלום עבור לימודיו ולתמוך במשפחתו, כולל אחיו למחצה הנרי לי הרביעי (שכונה "הארי סוס שחור"). הנרי לי הרביעי עסק בכתיבת נאומים עבור נשיא ארצות הברית המכהן, אנדרו ג'קסון וסגן הנשיא ג'ון קלהון.
בסיום לימודיו בבית הספר עמד לי אל מול הצורך לבחור קריירה עתידית. קריירה צבאית לא הייתה בחירתו הראשונית אך בהתחשב במצבו הכלכלי הבעייתי ובמשמעת הרבה שבה אחז הוא התאים לשירות צבאי. לי נרשם לאקדמיה הצבאית האמריקאית וסט פוינט ב-1825, בה סיים את לימודיו בשנת 1829 מקום שני בכיתתו. לי הרוויח את קבלתו לוסט פוינט דרך קשריו עם ג'ון קלהון, ששירת באותה העת בתפקיד מזכיר המלחמה. הוא הוצב בחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית בדרגת לויטננט מדרגה שנייה.
הליך הענקת הבגרויות נמשך חודשיים, ובמהלכם ניתן ללי לטפל באמו האלמנה אשר חלתה והייתה על ערש דווי. לאחר מותה ב-10 ביולי, הוא בילה בביקור אצל קרובי משפחה וביקר לעיתים קרובות בארלינגטון, בביתו של ג'ורג' וושינגטון פארק קוסטיס, בנו המאומץ של ג'ורג' וושינגטון. שם חיזר לי אחר בתו של קוסטיס, מרי אן רנדולף קוסטיס (1873-1803), נינתה של מרתה וושינגטון, אותה הכיר לי עוד מילדותו. לי שירת 17 חודשים בפורט פולסקי באיי קוקספור, ג'ורג'יה. ב-1831 הועבר לפורט מונרו, וירג'יניה, כעוזר מהנדס. במהלך שירותו שם נישא למארי אן רנדולף קסטיס, החתונה התקיימה בשירלי פלנטיישן במחוז צ'ארלס סיטי, וירג'יניה, מקום הולדתה של הכלה. הם התגוררו באחוזת קוסטיס, על גדות נהר הפוטומק בארלינגטון, מול מחוז קולומביה. האחוזה משמשת היום כאתר הנצחה. נולדו להם שלושה בנים וארבע בנות - ג'ורג' וושינגטון קוסטיס, ויליאם ה. פיצהוי, רוברט אדוארד, מארי, אגנס, אנני ומילדרד.
שירותו בחיל ההנדסה.
משימותיו הצבאיות הראשונות של לי היו עזרה בתכנון הקמת פורט פולאסקי על נהר סוואנה בג'ורג'יה (1829–1831) ומבצר מונרו באולד פוינט קומפורט בוירג'יניה (1831–1834). מפורט מונרו, לי נסע באוגוסט 1834 לפורט קלהון על ריפ ראפס בדרכי המפטון הסמוכים לפורט מונרו ואז באוקטובר הוצב במפקדת חיל ההנדסה בוושינגטון.
לי שירת כעוזר במשרד המהנדס הראשי בוושינגטון בין השנים 1834 ו-1837, פרט לקיץ של שנת 1835, בו סייע לקבוע את הגבול בין מדינות אוהיו ומישיגן. ב-1837 קיבל את הפיקוד המשמעותי הראשון שלו, כלויטננט ראשון של קבוצת מהנדסים ופיקד על עבודות הנדסה בנמל סנט לואיס ובנהרות המיסיסיפי והמיזורי. עבודתו שם הביאה לקידומו לדרגת קפטן וב-1841 הועבר לפורט המילטון בנמל ניו יורק, שם ניהל את בניית הביצורים. מהנדסי הצבא הכירו בהצטיינותו של לי ומינו אותו לוועד קצינים שהשתתף בבחינות הגמר של וסט פוינט ביוני 1844 וכן כחבר במועצת המהנדסים להגנת החוף האטלנטי ב-8 בספטמבר 1845.
המלחמה במקסיקו, וסט פוינט וטקסס.
לי הצטיין במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846-1848). בשלב מוקדם במלחמה שירת לי תחת פיקודו של הגנרל ג'ון א. וול בצפון מקסיקו (חילו של וול היה תחת הפיקוד הכללי של זאכרי טיילור; המפקד העליון של צבא הכיבוש האמריקאי במקסיקו). קודם לקרב בואנה ויסטה ערך לי סקירה הנדסית של תקינות הארטילריה האמריקאית, שהייתה בעלת תפקיד מכריע בניצחון על המקסיקנים בקרב. לאחר הקרב הועבר למערכה במרכז מקסיקו והחל לשרת כאחד מהעוזרים הראשיים של וינפילד סקוט במהלך הצעדה מוראקרוס למקסיקו סיטי. קפטן לי התייעץ בקפידה בנוגע למצב הכוחות בשני הצדדים ובנוגע להצבת הארטילריה. נוסף על כך, לי למד מהאסטרטגיה הצבאית של סקוט ומהתקדמות כוחותיו לעבר מקסיקו סיטי.
הוא מילא תפקיד חיוני בכמה מהניצחונות האמריקאים בזכות המודיעין שאסף - הוא זיהה דרכי התקפה שלא הוגנו על ידי המקסיקנים, כיוון שאלה חשבו שהשטח בלתי עביר. במהלך קרב צ'רו גורדו באפריל 1847 היה זה קפטן לי הצעיר שפיקד על יחידת חיל הרגלים שפרצה דרך האש הרצופה ותקפה את האגף השמאלי המקסיקני, תמרן הסדר מיקום של ארטילריה אמריקאית על גבעות חיוניות, וניתב את כוחותיו בדרכי פתע לעבר הכוחות המקסיקנים הלא מוכנים. הוא קודם לדרגת מייג'ור לאחר קרב צ'רו גורדו. לקראת סוף המלחמה קודם לדרגת לויטננט קולונל.
באוגוסט אותה השנה פגשו הכוחות האמריקאים במחסום של לבה געשית שבלם את התקדמותם לעבר המקסיקנים בקרב קונטררס. הודות לכישוריו המודיעיניים ניתב לי את הכוחות האמריקאים דרך מעבר לא מוכר מסביב ללבה הגעשית ובכך הפתיע את המקסיקנים פעם נוספת. לי עצמו חצה את שדה הלבה, המכונה פדרגל, ברגל במהלך הלילה כדי להנחות את התגבורת הקרבה, אותם הנחה בחזרה דרך השדה לניצחון על המקסיקנים. סקוט העיר על לי כי פעילותו באותו יום ובאותו לילה היו