את רוב הפתרונים ששרדו קיבץ שמואל אברהם פוזננסקי והוציאם כקובץ בשם "פתרוני רבי מנחם בר חלבו לכתבי הקודש" (וורשה, תרס"ד); מוקדם יותר הוציא אהרן ילינק ספר "פירושים על אסתר רות ואיכה" (לייפציג, תרט"ו), שייחסם לרבי מנחם בר חלבו ולפרשנים צרפתיים נוספים.
השפעתו המדויקת על פרשנות המקרא בצרפת אינה ידועה כל עוד פירושיו נעלמו מאיתנו ברובם המוחלט, אך אין ספק שבהיותו חלוץ הפרשנים אשר מסורותיו ופתרוניו הועברו לרש"י ממקור ראשון היווה ר' מנחם בסיס ודוגמה לכל פרשני צרפת שבאו בעקבותיו, ואחזו בדרכו הפרשנית.
מרטין ווצ'יץ'
מרטין ווצ'יץ' (במקדונית: Мартин Вучиќ; נולד ב-7 באוגוסט 1982) הוא זמר מקדוני.
ביוגרפיה.
ווצ'יץ נולד בסקופיה ומגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה, הוא ניגן בתופים והשתתף במספר פסטיבלי מוזיקה לילדים, הוא גם למד באקדמיה למוזיקה בסקופיה, ב-1999 הצטרף ללהקת הפופ "Arija" וב-2002 עזב את הלהקה על מנת להתמקד בקריירת סולו.
ב-2002 זכה במקום השני ב-Ohrid Fest, פסטיבל מוזיקה באוחריד עם השיר "Rano mi e da se vrzam" ובנוסף הוכתר שירו לשיר הפופולרי במדינה לשנת 2002, באותה שנה השתתף גם בפסטיבל בודווה בסרביה ומונטנגרו שם זכה בפרס העיתונאים והמבקרים, ב-2004 נבחרה במקדוניה ל"זמר השנה".
הוא נבחר לייצג את מקדוניה באירוויזיון 2005 עם השיר "Make My Day" שם עלה לגמר ולבסוף סיים במקום ה-17, במהלך אירוויזיון 2006 הגיש את תוצאות ההצבעה של מקדוניה ושם גם שר למנחה מריה מנונוס את השיר "Maria Me Ta Kitrina".
נערת השנה
אברהם סדגת
יצחק סולם
ניו פארם
רודא ריילינגר
ג'ונג קאנג
ג'ונְג קָאנְג (בסינית מסורתית ומפושטת: 仲康, בפין-יין: zhòng kāng.) היה המלך הרביעי של שושלת שיה, השושלת הראשונה בהיסטוריה הסינית על פי המסורת.
משפחתו.
ג'ונְג קָאנְג היה בנו של המלך צ'י משיה, אחיו הצעיר של טָאי קָאנְג, ואביו של שְׂיָאנְג משיה.
שלטונו.
על פי רשומות הבמבוק, ג'ונְג קָאנְג עלה לשלטון בשנה שסימנה 己丑, ובירתו הייתה בגֶ'נְשׂוּ'ן.
בשנה השישית לשלטונו מינה ג'ונְג קָאנְג את נסיך קוּנְווּ (昆吾)  לראש ממשלתו.
בשנת שלטונו השביעית הוא מת, ובנו שיאנג הכריז על בירה חדשה בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, בתמיכת נסיך פִּי.
רשומות הבמבוק גם טוענות כי בחודש החמישי בשנה החמישית לשלטונו היה ליקוי חמה. מאחר ששבטי שִׂי וחֶה אשר שימשו האסטרונומים המלכותיים באותה תקופה הזניחו את חובותיהם ושקעו בשתייה לשוכרה, הם לא חזו את הליקוי, והבהלה התפשטה בעם. ג'ונְג קָאנְג שלח את הרוזן מיִין להעניש את האחראים על האסטרונומיה על התרשלות בביצוע תפקידם. כך מתוארים הדברים בפרק "מסע העונשין של יִין" (胤征) בקלאסיקה של המסמכים, ומלווים שם בנאומו של הרוזן מיִין לאנשיו טרם היציאה להתקפה.
הסיפורים העממיים מוסיפים גוון פוליטי לדברים: כידוע, קודמו של ג'ונְג קָאנְג במלוכה, אחיו הגדול טאי קאנג, הזניח את שלטונו ולבסוף איבד אותו כאשר מרד בו חוֹאוּ יִי, הקשת האגדי ומנהיג הברברים מן המזרח. על מנת שלא לשקוע במלחמות ירושה בקרב האצילים, הציב חוֹאוּ יִי את ג'ונְג קָאנְג בתור המלך החדש, כאשר זה משמש שליט-בובה שנשלט על ידו. המלך החדש נדרש להפסיק לדרוש מעמו של חוֹאוּ יִי את המס ששילמו עד כה לממלכת שיה, ואף לשלם להם בעצמו מס בשיעור כפול מזה.
באשר לתקיפת האסטרונומים, כאן הגרסאות העממיות הופכות להיות ספקולטיביות אפילו יותר. יש הטוענים כי שבטי שִׂי וחֶה מרדו בשלטון זה, וחוֹאוּ יִי וג'ונְג קָאנְג עושה דברו השתמשו בטיעון ההתרשלות בתפקיד כדי להצדיק פעולה נגדם. גרסאות אחרות טוענות טענה הפוכה: ג'ונְג קָאנְג חיפש דרך להשתחרר מאחיזתו של חוֹאוּ יִי, ולכן כאשר הרגיש חזק מספיק מצא תירוץ לתקוף את בני בריתו של חוֹאוּ יִי, שבטי שִׂי וחֶה. על פי גרסה זו התקיפה נכשלה, ובעקבותיה נחלשה בריאותו של ג'ונְג קָאנְג, בין אם מסיבות נפשיות ובין אם בגלל שהוחזק במעצר בית בידי חוֹאוּ יִי, והיחלשות זו היא שהביאה בסופו של דבר למותו.
ביקורת.
בתקופת שושלת צ'ינג העלה לראשונה המלומד צְווֵי יִי ספקות באשר להיותו של ג'ונג קאנג דמות היסטורית אמיתית, בהתבסס על מבנה שמו שלטענתו אינו תואם לשמות התקופה ואינו תואם למאורעות התקופה.
סויוז T-9
סויוז T-9 (ברוסית: Союз Т-9) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-28 ביוני 1983 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: ולדימיר ליאחוב ואלכסנדר אלכסנדרוב. המטרה העיקרית של הטיסה היה ביצוע מחקרים שונים.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת החלל סליוט 7 שהייתה בלתי מאוישת מדצמבר 1982. העגינה עברה ללא תקלות. במהלך טיסה הקוסמונאטים ביצעו פעמיים פעילות חוץ-רכבית לצורך התקנת סוללות נוספות. כמו כן הם ביצעו מספר מחקרים בתחום הביולוגיה והנדסה. המהלך שייה מחוץ לחללית הם ביצעו צילומי סרט שבהמשך שולבו בסרט שהקרנתו נערכה בשנת 1983.
בשל תקלה (חללית שהייתה מוכנה לטיסה נדלקה 48 שניות לפני המראה וצוותה חולץ), במהלך שייתם בחלל לא בוצעו ביכורים של חלליות מאוישות ותוספת אספקה בוצעה על ידי חלליות לא מאוישות.
ב-23 בנובמבר 1983 החללית לכדור הארץ.
סויוז T-10
סויוז T-10 (ברוסית: Союз Т-10) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-8 בפברואר 1984 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן, כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: לאוניד קיזים (טיסה שנייה), ולדימיר סולוביוב ואולג אטקוב. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה ביצוע מחקרים שונים.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת החלל סאליוט 7, שהייתה בלתי מאוישת מנובמבר 1983. העגינה עברה ללא תקלות. במהלךהשהיה בחלל החיצון הקוסמונאטים ביצעו שש פעילויות חוץ-רכביות לצורך התקנת סוללות נוספות ותיקון מערך ההנעה. אולג אטקוב, שהיה רופא במקצועו, ביצע מחקרים בתחום התמחותו. במהלך שהייתם בחלל צוות החללית נפגש עם צוותי סויוז T-11 ו-סויוז T-12
הקוסמונאטים חזרו לכדור הארץ על סיפון החללית סויוז T-11.
החללית סויוז T-10 חזרה לכדור הארץ ב-11 באפריל 1984, כאשר על סיפונה נכח צוות הקוסמונאוטים, שהגיע לחלל בסויוז T-11.
אלנקה ארמנק
תויה ענקית
Thuja plicata
רשימת פרסים ומועמדויות של בריטני ספירס
עקמומיות ממוצעת
במתמטיקה, העקמומיות הממוצעת (באנגלית: Mean curvature) היא מדד "חיצוני" לעקמומיות מתחום הגאומטריה הדיפרנציאלית אשר מתאר מקומית את העקמומיות של משטח משוכן במרחב משכן כלשהו כדוגמת המרחב האוקלידי.
במונח נעשה שימוש בידי סופי ז'רמיין במסגרת עבודתה על תורת האלסטיות. Jean Baptiste Marie Meusnier עשה בו שימוש ב-1776, במחקריו על משטחים מינימליים. המונח חשוב באנליזה של משטחים מינימליים, להם עקמומיות ממוצעת קבועה אפס, ובניתוח של ממשקים פיזיקליים בין נוזלים (למשל, קרומי סבון), אשר, למשל, הם בעלי עקמומיות ממוצעת קבועה בזרימות סטטיות, בהתאם למשוואת יאנג-לפלס.
הגדרה.
תהי formula_1 נקודה על משטח formula_2. כל מישור שעובר דרך formula_1 ומכיל את הנורמל ל-formula_2 יחתוך את formula_2 לאורך עקומה מישורית. התאמה של וקטור יחידה נורמלי לכל נקודה בעקומה המישורית מגדירה עקמומיות לעקומה הזאת. כאשר המישור הזה מסתובב בזווית formula_6 (כך שהוא תמיד מכיל את הנורמל למשטח), העקמומיות עשויה להשתנות. הערך המרבי formula_7 והערך המזערי formula_8 של העקמומיות מכונים ערכי העקמומיות הראשיים של formula_2.
העקמומיות הממוצעת ב-formula_10 מוגדרת כממוצע של כל ערכי העקמומיות של עקומות מישוריות שנחתכות מן המשטח על ידי מישורים בזוויות formula_6 שונות:
אלא שלפי משפט אוילר בגאומטריה דיפרנציאלית: formula_13, כך שמהעובדה שהממוצע של
formula_14 על פני מחזור שלם הוא 1/2, נקבל:
באופן כללי יותר, בעבור על-משטח formula_16 העקמומיות הממוצעת נתונה בנוסחה:
באופן מופשט יותר ניתן לומר שהעקמומיות הממוצעת היא העקבה של התבנית היסודית השנייה חלקי "n".
משטח נתון הוא משטח מינימלי אם ורק אם העקמומיות הממוצעת שלו מתאפסת בכל נקודה.
מוזיקת רגאיי
אלכסנדר, נסיך ליפה
אלכסנדר, נסיך ליפה (בגרמנית: Alexander Fürst zur Lippe; 16 בינואר 1831 – 13 בינואר 1905) היה השליט של נסיכות ליפה משנת 1895 עד מותו.
ביוגרפיה.
אלכסנדר נולד ב-16 בינואר 1831 בדטמולד, והיה הילד השביעי של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של גינטר פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וקרולינה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. בצעירותו שירת אלכסנדר לזמן מה כקצין בצבא ממלכת הנובר.
בשנת 1895 מת אחיו וולדמאר, נסיך ליפה, ואלכסנדר עלה לשלטון במקומו. מאחר שאלכסנדר היה חולה נפש, הוקמה עוצרות בליפה, בשל המגבלות החוקיות משנת 1870. וולדמאר הורה בצוואתו כי העוצרות תינתן לאדולף, נסיך שאומבורג-ליפה, גיסו של וילהלם השני, קיסר גרמניה.
בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה מבית שאומבורג-ליפה לבין ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד מבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1897 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, בראשות אלברט, מלך סקסוניה, שהנסיכות תעבור להיות תחת העוצרות של ארנסט. בשנת 1904 מת ארנסט, ובנו לאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד ירש את נחלותיו ותאריו, וכמו כן ירש את העוצרות על נסיכות ליפה. ב-13 בינואר 1905 מת אלכסנדר בסנט גילגנברג, וכמה חודשים לאחר מכן החליט בית המשפט הקיסרי שלאופולד יקבל את הנסיכות.
קושיית הבית יוסף
קושיית הבית יוסף הוא כינוייה העממי של קושיא ידועה בענייני חנוכה שנשאלה לראשונה בתקופת הראשונים והתפרסמה בספר "בית יוסף" של רבי יוסף קארו.