הכנסייה הגדולה ביותר בקונסטנטינופול, האיה סופיה, הושמדה לכדי אפשר במהלך מרידת ניקה. 39 ימים בלבד לאחר סופו של המרד החל יוסטיניאנוס בהקמת האיה סופיה המחודשת העומדת עד היום באיסטנבול המודרנית, טורקיה. האיה סופיה שבנה יוסטיניאנוס נועדה להאדיר את יוקרתה של האימפריה הביזנטית, את גודלה ואת חשיבותה והייתה לכנסייה הגדולה ביותר בעולם מזה מספר מאות שנים לאחר הקמתה. חמש שנים נלקחו לבנייתה של האיה סופיה המחודשת ועבודות הבנייה כללו לערך 10,000 עובדים. בעת הושלמה הבנייה של האיה סופיה, יוסטיניאנוס צוטט כאשר הכריז: "ניצחתי אותך שלמה!" (Νενίκηκά σε Σολομών;) בכוונתו לכך שהאיה סופיה הייתה גדולה ומפוארת יותר מבית המקדש הראשון שנבנה בידי שלמה המלך. עם הקמתה המחודשת של האיה סופיה הורה יוסטיניאנוס גם על הקמתה של האיה אירינה, אשר הפכה לשנייה בגודלה מבין כנסיות העיר. כמעט אלף שנים מאוחר יותר, לאחר כיבוש קונסטנטינופול בידי האימפריה העות'מאנית, הקימו הסולטאנים העות'מאנים את ארמון טופקאפי, מושב שלטונם, אל מול הכנסייה בהתרסה לקודמם הביזנטים. מאוחר יותר במהלך שלטונו, בעת מסעות הכיבוש הביזנטי של חצי האי האפניני, הורה יוסטיניאנוס על בניית בזיליקת סן ויטאלה בעיר רוונה, איטליה המודרנית, איפה שנבנה פסיפס המאייר את דמותו של יוסטיניאנוס, דמותה של תיאודורה ויועציהם.
לצד חסות אדירה שנתן יוסטיניאנוס לפיתוח תשתיות ואדריכלות, התרחש בעידן שלטונו גם פיתוח של סגנונות האדריכלות. בתקופת שלטונו הוצג ייצור משי באדמות ביזנטיות מסין הקיסרית (דאז תחת שלטונה של שושלת טאנג), צורת אמנות אשר מאוחר יותר הפכה האימפריה בה למפורסמת בקרב מדינות אירופה בידי הביניים. בתחום האיקונים הדתיים, שלטונו של יוסטיניאנוס מובחן כאחד שהפיק מספר מהאייקונים המצוירים הראשונים ששרדו על גבי לוחות עץ. רוב אלה נמצאים כיום במנזר סט. קתרין בחצי האי סיני. ייתכן שחלק מהאייקונים הללו בסיני נשלחו כמתנות מהקיסר למנזר, בהבעת העליונות של מנזרי קונסטנטינופול. הקבוצה מייצגת כמה מהדוגמאות היחידות לאייקוני לוחות עץ ניידים ששרדו עוד לפני המחלוקת על האיקונוקלאזם.
אוסטרליה המערבית
אוסטרליה המערבית (באנגלית: Western Australia) היא הגדולה במדינות אוסטרליה. המדינה מכסה שליש משטחה של אוסטרליה במערב המדינה, וגובלת במדינות אוסטרליה הדרומית והטריטוריה הצפונית.
גאוגרפיה.
בירתה של אוסטרליה המערבית היא העיר פרת', השוכנת לחוף האוקיינוס ההודי, ומתגוררים בה כ-1,554,769 (2007) תושבים. בעיר מתגוררים למעלה משלושת רבעי מתושבי המדינה. רובה של המדינה מדברי וכמעט אינו מיושב. בצפון המדינה אזור יער גשם טרופי ובכלל זה אזור קימברלי אשר בשנים 1933–1939 שימש בסיס לדיונים בדבר התיישבות יהודית מאסיבית והקמת מולדת יהודית לאומית, במסגרת תוכנית קימברלי.
אוכלוסייה.
אף שבמערבה של אוסטרליה התגוררו ילידים מקומיים אבוריג'ינים במשך עשרות אלפי שנים, רובה של אוכלוסיית המדינה כיום מקורה במתיישבים שהגיעו לאזור במסגרת היותו חלק מהאימפריה הבריטית. מושבת הנהר סוואן נוסדה בשנת 1829 (אף שהיה ניסיון התיישבות קודם בשנת 1826), היא העיר פרת' של ימינו. מוצא מרבית המהגרים מבריטניה. תקנות הגירה מחמירות מנעו הגירת סינים בסוף המאה ה-19, והשאירו את אוכלוסיית המדינה לבנה ברובה. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לאזור מהגרים רבים מאיטליה, יוגוסלביה ויוון. רק בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלה להגיע לאזור הגירה אסייתית במוצאה (סינים ווייטנאמים).
השכלה.
ארבע אוניברסיטאות ציבוריות ממוקמות בעיר פרת':
אוניברסיטה קתולית פרטית:
כלכלה.
עיקר כלכלת אוסטרליה המערבית מתבססת על כריית מתכות (ברזל, ניקל, אלומיניום וזהב) ועל ייצור גז טבעי. אוסטרליה המערבית מפיקה כ-20% מצריכת האלומיניום בעולם, והיא מפיקת עפרות הברזל השלישית בגודלה בעולם - 15% מצריכת עפרות הברזל העולמית. במערב אוסטרליה מופקים כ-180 טון זהב מדי שנה, כ-75% מהזהב המופק באוסטרליה כולה. בשל הביקוש הרב של סין למחצבים, והיצוא הרב מאוסטרליה המערבית לסין, התוצר המדינתי הגולמי של אוסטרליה המערבית גדל בשנים האחרונות ב-7.5%.
גידולים חקלאיים המיוצרים באוסטרליה המערבית כוללים חיטה, שעורה, כבשים (ייצור צמר וכן בשר כבשים). בשנים האחרונות גברה התיירות לאוסטרליה המערבית - בעיקר תיירות מבריטניה, אירלנד, סינגפור, יפן ומלזיה.
ממשל.
עם הקמת הפדרציה של מדינות אוסטרליה בשנת 1901, הפכה אוסטרליה המערבית למדינה באוסטרליה. בבית המחוקקים של אוסטרליה המערבית שני בתים - בית תחתון - האספה המחוקקת של אוסטרליה המערבית, ובית עליון - המועצה המחוקקת של אוסטרליה המערבית.
הריבון של אוסטרליה המערבית היא מלכת אוסטרליה - המלכה אליזבת השנייה, והיא מיוצגת על ידי המושל. המושל הנוכחי הוא מלקולם מקקסטר. בראש הרשות המבצעת עומד ראש השרים קולין ברנט. ראש השרים והשרים נבחרים מבין חברי המפלגות המרכיבות את הקואליציה בבית התחתון.
במשאל עם שנערך בשנת 1933 הצביעו 68% מנבחרים בעד עזיבת הפדרציה של אוסטרליה וחזרה להפוך לטריטוריה אוטונומית במסגרת האימפריה הבריטית (בשליטה ישירה של בריטניה). ממשלת המדינה שלחה משלחת לפרלמנט הבריטי שבלונדון, אולם הממשלה הבריטית סירבה להתערב, ולכן למעשה הצבעת התושבים לפרוש מאוסטרליה לא בוצעה בפועל.
מחוזות המדינה.
אוסטרליה המערבית מחולקת מבחינה אדמיניסטרטיבית ל-9 מחוזות: גסקוין, גולדפילדס-אספרנס, הדרומי הגדול, קימברלי, המרכז-מערבי, פיל, פילברה, הדרום-מערבי ווויטבלט.
תקשורת.
באוסטרליה המערבית מוצאים לאור שני עיתונים יומיים: האחד "האוסטרלי המערבי", והשני "הכורה מקגלורי" (המכונה גם "המיינר"). "הסנדיי טיימס" האוסטרלי הוא העיתון השבועי היחיד שיוצא לאור ביום ראשון. נוסף על כך, יוצאים לאור 17 עיתונים מקומיים. בשנים האחרונות רשת האינטרנט מתחילה לשמש כתחליף לעיתונים היומיים.
בעיר פרת' שש תחנות טלוויזיה אנלוגיות ועוד כתריסר דיגיטליות, בעוד שבשאר המדינה משודרות ארבע תחנות. נוסף על כך, כעשר תחנות רדיו משדרות באוסטרליה המערבית.
היסטוריה.
המתיישבים הראשונים באוסטרליה הגיעו לצפון היבשת לפני כ-40,000 עד 60,000 שנים, ובמשך השנים התפשטו אל כל רחבי היבשת, ובזמן שהגיעו המתיישבים האירופאיים הראשונים ליבשת, בתחילת המאה ה-17, הילידים כבר תקעו יתד ביבשת.
האירופאיים הראשונים שהגיעו לאוסטרליה היו ההולנדים, רבים מהם הגיעו אל היבשת ללא כוונה אחרי שספינותיהם סטו מהמסלול או טבעו. עברו כמאתיים שנים, ורק בסוף המאה ה-18 הוכח שאכן יש בדרום יבשת לא מוכרת, ואז התחילו סוחרים בריטים וצרפתים לחקור את החוף המערבי של אוסטרליה.
הבריטים ייסדו בשנת 1826 מושבה בקצה הדרום מערבי של היבשת, מתוך חשש שהצרפתים יקדימו אותם וייסדו קולוניה באוסטרליה המערבית. מושבה זו היא היום העיר אולבני. לאחר מכן ייסדו הבריטים קולוניה במקום בו נמצאת היום פרת', שתוך זמן קצר אכלסה 1,500 מתיישבים. קולוניה זו כונתה אוסטרליה המערבית.
האוכלוסייה התפתחה באיטיות, עד שנמצא זהב באזור קגלורי, בשנות התשעים של המאה ה-19.
בשנת 1890 קיבל האזור ממשל עצמי מבריטניה, לאחר ששלוש שנים קודם לכן התקבלה חוקה חדשה לקולוניה. בתקופה זו נבנה צינור מים באורך 600 ק"מ מפרת' לקגלורי, שהתפתחה בתקופה זו בעקבות הבהלה לזהב.
בשנת 1901 הצטרפה אוסטרליה המערבית כמדינה בפדרציה של אוסטרליה.
אקלים.
בינואר 2022, דווח על גל חום כבד, טמפרטורה גבוהה של 50.7 מעלות צלזיוס ושריפות, אשר לפי המדענים הם תוצאה ממשבר האקלים והמשך פליטת גזי חממה במדינה. ,
סילביה פלאת'
סילביה פלאת' (באנגלית: Sylvia Plath; 27 באוקטובר 1932 – 11 בפברואר 1963) הייתה משוררת וסופרת אמריקאית.
ביוגרפיה.
פלאת' נולדה בבוסטון בשנת 1932 לאוטו אמיל פלאת' (1885–1940), פרופסור לביולוגיה יליד גרמניה, ולאורליה שובר פלאת (1906–1991), מורה ומרצה שהייתה בת למשפחת מהגרים מאוסטריה. לסילביה היה אח צעיר בשם וורן (יליד 1935).
כבר בגיל 8, זמן קצר לאחר מותו בטרם עת של אביה מסיבוך של מחלת הסוכרת, כתבה את שירה הראשון, שהתפרסם במוסף הילדים של העיתון בוסטון הרלד. היא המשיכה לפרסם שירים בעיתונים ובכתבי-עת בשנים הבאות. לאחר ביקור בקבר אביה, כתבה את אחד משיריה המפורסמים ביותר, "אלקטרה בשביל האזליאות".
פלאת' סבלה מדיכאון קליני במרבית חייה. היא ניסתה לשים קץ לחייה מספר פעמים, שהראשונה שבהן כשהייתה בת 20, ובעקבות אחד הניסיונות התאשפזה בבית חולים פסיכיאטרי, ואף טופלה מספר פעמים בנזעי חשמל.
ב-1950 החלה ללמוד בסמית' קולג', שם ערכה את עיתון בית הספר וזכתה בפרס מיוחד מטעם כתב העת "מדמווזל" , שכלל ביקור בן חודש בניו יורק. הביקור בניו יורק שימש בסיס לספרה המפורסם "פעמון הזכוכית". היא סיימה את לימודיה בהצטיינות בשנת 1955, לאחר שהגישה תזה שחקרה את דמות הכפיל ברומנים של הסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי. לאחר מכן קיבלה מלגה מלאה מתוכנית פולברייט ללימודים בקולג' נונהאם, אחד משני הקולג'ים לנשים בלבד באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה.