אצטדיון אלברטו גריסאלס (בספרדית: Estadio Alberto Grisales) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ריונגרו שבקולומביה ומכיל כ-14,000 מקומות. הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת אגילס דוראדס מאז 2015.
בעבר שימש כאצטדיונה הביתי של קבוצת דפורטיבו ריונגרו משנת 1991 ועד 2013 ואחר כך עבר לשמש כאצטדיונה של איטגווי לאונס ששינתה את שמה מדפורטיבו ריונגרו בין 2014-2018. לאחר שקבוצת אגילס דוראדס ריונגרו אושרה ב-5 בינואר 2016 בשמה החדש (הקודם היה אגילס דוראדס דה פריירה), היא עברה לשחק באצטדיון ושילמה כ-100 מיליון פסו עבור החלפת משטח הדשא מלאכותי לדשא טבעי. הבכורה על המשטח החדש הייתה ב-24 בפברואר 2016 מול מיונאריוס וריונגרו ניצחה 1-2.
מאז 2017 מארח האצטדיון גם את משחקי הקבוצה בטורניר הקופה סודאמריקנה.
שורדי השואה
לי דז'או
לי דז'או (בסינית: 李大钊, פיניין: Lǐdàzhāo, באנגלית: Li Dazhao; 29 באוקטובר 1889 - 28 באפריל 1927) היה אינטלקטואל סיני שהיה בין מקימי המפלגה הקומוניסטית הסינית עם צ'ן דוקסיו וקומוניסטים מוקדמים אחרים ב-1921. הוצא להורג על ידי אנשי הקוומינטנג.
ביוגרפיה.
לי נולד למשפחת איכרים במחוז לואטינג, פרובינציית חביי. הוא התחיל את החינוך המודרני הפורמלי בבית הספר התיכון יונגפנגפו. מ-1907 עד 1913, הוא למד במכללת בייאנג פוליטיקה ומשפט בטיינג'ין.
בין השנים 1914–1916 למד כלכלה פוליטית באוניברסיטת ואסדה ביפן לפני שחזר לסין ב-1916.
הוא לא סיים את לימודיו, וסולק מהאוניברסיטה ביפן בגלל היעדרותו הממושכת, כי השתתף בצורה פעילה בפעולות הפוליטיות נגד יואן שה-קאי בשאנגחאי בתחילת 1916.
ספרן באוניברסיטת פקין.
כאינטלקטואל מוביל בתנועה לתרבות החדשה, גויס לי על ידי צ'אי יואן-פיי לעמוד בראש הספרייה באוניברסיטת פקין. בתפקידו זה השפיע על מספר סטודנטים בתנועת הארבעה במאי, ובהם מאו דזה-דונג, שעבד בחדר הקריאה של הספרייה. לי היה בין הראשונים מהאינטלקטואלים הסינים שחשפו את כפרי סין כבסיס לתנועה פוליטית והיה בין הראשונים שביקשו לבחון את רעיון הממשלה הבולשביקית בברית המועצות כמודל אפשרי לרפורמה בסין. עם זאת, הוא שמר על יחסים קרובים עם אנשים אחרים בתנועה לתרבות חדשה כמו הו שי.
מייסד שותף של המפלגה הקומוניסטית.
לפי דיווחים רבים, לי היה לאומני והאמין שהאיכרים בסין צריכים לממלא תפקיד חשוב במהפכה של סין. בדומה לאינטלקטואלים רבים של ימיו, שורשי חשיבתו המהפכנית של לי היו למעשה בעיקר באנרכיה הקומוניסטית, אך לאחר אירועי הארבעה במאי, וכישלונות הניסויים האנרכיסטיים של אינטלקטואלים רבים, כמו בני ארצו, הוא פנה יותר לכיוון המרקסיזם. הצלחת המהפכה הבולשביקית הייתה גורם מרכזי בשינוי דעותיו. בשנים מאוחרות יותר שילב לי הן את השקפותיו הלאומיות המקוריות והן את השקפותיו המרקסיסטיות, כדי לתרום להשקפה פוליטית חזקה לסין.
לי יזם את תנועת הנוער הסוציאליסטי בפקין, בשנת 1920, לקראת הפגישה הראשון של המפלגה הקומוניסטית הסינית בשאנגחאי ביולי 1921. אף על פי שלי לא היה מסוגל להשתתף, הוא נקרא מייסד של המפלגה הקומוניסטית יחד עם צ'ן דוקסיו.
בהנהגתם של לי וצ'ן, המפלגה פיתחה קשר הדוק עם הקומינטרן שבשליטת הסובייטים. בהוראת הקומינטרן, לי וצ'ן התגייסו לקוומינטנג ב־1922. לי נבחר לוועד הפועל המרכזי של הקוומינטנג ב־1924.
מוות.
המתחים בין הקומינטרן, הקוומינטנג והמפלגה הקומוניסטית הסינית יצרו הזדמנויות לתככים פוליטיים ואופורטוניזם. עם קריסת החזית המאוחדת בשנת 1927, לי נתפס במהלך פשיטה שהוזמנה על ידי חבורת (קליקה) פאנגייאן על השגרירות הסובייטית בפקין. הוא נתפס יחד עם תשעה עשר אנשים נוספים שנעצרו במהלך הפשיטה. הוא הוצא להורג בתלייה על פי הוראתו של ג'אנג דזוו-לין מצביא החבורה, ב-28 באפריל 1927.
שואת יהודי מקדוניה
שואת יהודי ביטולה
הרוח הישראלית
הרוח הישראלית הוא ארגון עממי לאומי, ללא כוונת רווח, שמרכזו בישראל. את הארגון הקימה בשנת 1998 הסוכנות היהודית לארץ ישראל וקרן היסוד, במטרה להוביל מעורבות ואחריות חברתית בישראל.
הרוח הישראלית היא חברה לתועלת הציבור (חל"צ) הפועלת בישראל ומתמקדת בטיפוח אקטיביזם חברתי, צמצום פערים בפריפריה החברתית-גאוגרפית בישראל ובמתן מענה לאלפי ילדים ובני נוער בסיכון. את החברה הקימו, ניהלו וייסדו אברהם בורג (שימש כיו"ר הסוכנות היהודית), אבי פזנר (יו"ר קרן היסוד), אהוד מנור, טל ברודי, אהרון צוקר ופיני צימרמן. והיא פועלת מכספי תרומות ובשותפות עם פילנתרופים מישראל ומרחבי העולם. משרדה הראשי של הרוח הישראלית שוכן בתל אביב.
הרוח הישראלית מתמקדת כיום בחמישה תחומי עשייה עיקריים:
ההקמה.
בשנים שקדמו להקמת הרוח הישראלית, השמיעו הפילנתרופיים של הסוכנות היהודית אמירות כי על אף תרומתם הרבה ועל אף התפתחותה וצמיחתה של ארץ ישראל, הם אינם מזהים מגמת עלייה בהתגייסות ותרומת הישראלים לחברה ולאור כך, בשנת 1998 הוקם ארגון הרוח הישראלית אשר שם לו למטרה, לרתום את הציבור הישראלי למען עשייה חברתית לצד התורמים מחוץ לישראל.
ראשית הדרך וכדי להבחין באילו נושאים חברתיים מבקש הציבור הישראלי לטפל קודם, נערכו על ידי הרוח הישראלית משאלים שכללו כ־30,000 משתתפים. בסיומם הובן כי הנושאים החשובים ביותר הם אוכלוסיית הגיל השלישי (קשישים), ילדים ובני נוער בסיכון.
בשנות פעילותה הראשונות, התמקדה הרוח הישראלית בתמיכה בקשישים עריריים ובניצולי השואה, בין היתר במסגרת דיור מוגן של "עמיגור". הרוח הישראלית, סייעה בתרומת ציוד נדרש ובפעילויות תרבות ופנאי לקשישים ואף חברה לכפרי הנוער של הסוכנות היהודית (רמת הדסה, קריית יערים, בן יקיר והדסה נעורים), פעילות שנותרה בלב עשיית הארגון.
הארגון פועל מכספי תרומות ובהתבסס על נדיבות התורמים להשקיע מכספם, מהידע אותו צברו בחייהם ומזמנם.
דירקטוריון הארגון מונה 15 חברים (מתנדבים, אנשי חינוך וחברה, אנשי עסקים ופילנתרופיים) ולצד הדירקטוריון פועלת קבוצת מנהיגות של תורמים ומתנדבים המסייעים לגיוס ופיתוח משאבים מהקהילה העסקית בישראל. את שם הארגון הגה אהוד מנור.
קבוצת המנהיגות.
מערך המתנדבים, של הרוח הישראלית פועל מאז שנת 2000 והוא מוציא לפועל פרויקטים נבחרים במסגרת הפעילות של הרוח הישראלית, ומלווה אותם החל משלב התכנון וההקמה, גיוס המשאבים ועד לביצוע - במטרה להיטיב את מצבם של ילדים בני נוער וצעירים בסיכון ולצמצם פערים חברתיים ותרבותיים.
מערך המתנדבים, פועל בעשייה חברתית רחבה ומשמעותית, עם למעלה מאלף בני נוער בסיכון בגילאי 10–25 בתוכניות השונות. מתוך כאלף מתנדבים מדי שנה, כמאתיים חמישים פועלים באופן קבע ומגיעים מרקעים ומקצועות שונים (ניהול, שיווק, ידע משפטי, פיננסי, תכנוני ועוד) וכ-50% הם גמלאים יוצאי כוחות הביטחון. בראש קבוצת המנהיגות עומד היו"ר אילן לינהרד.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות.
תפקידיו העיקריים של ארגון הרוח הישראלית, מתרכזים בתחום ילדים ובני נוער בסיכון, והוא מסייע לאלפי ילדים ובני נוער בתוכניות טיפוליות, חברתיות וחינוכיות.
תוכנית "פותחים עתיד.
תוכנית "פותחים עתיד", פותחה במטרה להעצים ילדים, בני נוער בסיכון ומשפחותיהם במסגרת הקהילה. בתוכנית לוקחים חלק 6,500 ילדים, אותם מאתרים בשרותי הרווחה והחינוך ברחבי ישראל. התוכנית פועלת ב-35 יישובים ומעניקה לילדים מענה לצרכים במעגלי החיים השונים וביניהם בקהילה, בבית הספר ובמשפחה.
תוכנית "קדם צבאית".
תוכנית קדם צבאית בת שישה חודשים משלבת לימוד, התנדבות ועשייה חברתית, למען אוכלוסיות מוחלשות בפריפריה, כמו גם התנסות בלקיחת אחריות בפן האישי והקבוצתי ובמקביל נערכת הכנה אינטנסיבית לצבא ולחיי קבוצה. התוכנית פועלת במקומות שונים ברחבי ישראל. בירושלים פועלות מכינת "עלמה למנהיגות נשית" וכינה עירונית בשיתוף "אחרי".
תוכנית " מגלים עול"ם".
תוכנית " מגלים עול"ם", פותחה על מנת לאפשר למשוחררים הטריים לבצע מעבר קל מהחיים הצבאיים לחיים האזרחיים ולסייע להם לנסח שאיפות, לזהות את הדרכים להגשמתן ולממש את הפוטנציאל הגלום בהם - כאזרחים עצמאיים וכפעילים חברתיים. התוכנית מקנה למשתתפים כישורי חיים והכוונה מקצועית לתעסוקה ולהשכלה גבוהה, ומתעמקת בנושאים, כגון: ישראליות, יהדות ודמוקרטיה, תוך הדגשת ערכי מעורבות חברתית ותרומה לקהילה. התוכנית מאפשרת למשתמשים להשתלב בעבודה מועדפת, לרכוש ניסיון ולהשתכר בכבוד.
תוכנית "כפרי הנוער".
מדי שנה כ־1,000 בני נוער בסיכון בגילאי 13–18 משתלבים בחמישה כפרי נוער של הסוכנות היהודית ברחבי ישראל (רמת הדסה, קריית יערים, בן יקיר, ניצנה ונעורים) ובקדמה. הרוח הישראלית מאפשרת להם לקבל טיפולים פסיכולוגיים, ציוד לפנימייה (רכישת מחשבים, ספרים, ביגוד ועוד), טיפול באמצעות בעלי חיים וגינון, להשתתף בחוגים, בקייטנות ובפעילויות לילדים (רכיבה על סוסים, בחוגי אומנות ומוזיקה, ספורט ועוד), בתגבור לימודי לקראת בחינות הבגרות, במרכזי למידה, בקורס הכנה לצה"ל ועוד.
קרן המלגות ללימודים אקדמיים ומקצועיים.
קרן המלגות של הרוח הישראלית והסוכנות היהודית מעניקה לבוגרי כפרי הנוער מלגות ללימודים אקדמאים ולרכישת מקצוע בהתאם לתבחינים קבועים. באמצעות קרן המלגות, מלווה הרוח הישראלית את הבוגרים בצעדיהם הראשונים בחברה ולאורך תקופת הלימודים, במטרה לראותם כבוגרים עצמאיים וכאזרחים שתורמים לחברה.
תוכנית "אחד על אחד – אתך בדרך להצלחה".