באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה גאי ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם סטיבן מילן, ניקולס גריינג'ר ודנקן סקוט בשיא בריטניה חדש של 7:01.70 דקות, לפני רוסיה (7:02.68 דקות) וארצות הברית (7:03.18 דקות) ובכך הגנו על תוארם, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה באליפות של 1:43.80 דקות. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ודנקן סקוט בשיא בריטניה חדש של 3:28.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:27.91 דקות) ולפני רוסיה (3:29.76 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר ביחד עם ג'וזף סקולינג מסינגפור (50.83 שניות) אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (49.86 שניות) וכרישטוף מילאק מהונגריה (50.62 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא בריטניה חדש של 50.67 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.36 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:45.18 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.58 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם ג'ורג'יה דייוויס, אדם פיטי ושיבון-מארי או'קונור בשיא אירופה חדש של 3:41.56 דקות.
סולומון ג'וזף סולומון
סולומון ג'וזף סולומון (באנגלית: Solomon Joseph Solomon; 16 בספטמבר 1860 - 27 ביולי 1927) היה צייר יהודי בריטי, התמחה בציור דיוקנאות ומעמדים דרמטיים מן המיתולוגיה והתנ"ך והיה אחד מחלוצי ההסוואה במלחמת העולם הראשונה.
תולדות חייו.
נולד בלונדון למשפחה יהודית. אחותו היא הציירת לילי דליסה ג'וזף ואחיינו היה המחזאי מוס הארט, אחות נוספת, שושנה, נישאה להרברט בנטוויץ' והיא אמה של תלמה ילין. למד במגוון בתי ספר לאמנות בהם האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון ובית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. ב-1881 הציג לראשונה בגלריית האקדמיה המלכותית. ב-1896 היה לעמית האקדמיה המלכותית וכעשר שנים מאוחר יותר נבחר לחבר מלא בה, אחד היהודים הבודדים שהגיעו למעמד זה.
סגנונו של סולומון הושפע ממורו, אלכסנדר קבנל ומן הצייר לורנס אלמה-טדמה. דיוקנאותיו והמעמדים הדרמטיים הגדולים שצייר ניחנו בחיות, ריאליזם וצבעים עזים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס סולומון כטוראי לכוחות ההגנה על המולדת. באותה עת פיתח רעיונות לגבי הסוואה צבאית, העבירם לקצינים בכירים ופרסמם בעיתונות. בדצמבר 1915 הזמין אותו הגנרל הרברט פלומר להצטרף לקווי החזית בצרפת ורעיונותיו התקבלו. ב-31 בדצמבר הנחה דאגלס הייג, מפקד הכוחות הבריטים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה להעניק לסולומון דרגת ייצוג של לוטננט קולונל על מנת שיוכל לפקד על יחידת הסוואה. משימתו הראשונה הייתה הסוואת עמדות תצפית חודרות כעצים, יחד עם הצייר הצרפתי לוסיאן-ויקטור גירונד דה סבולה (Lucien-Victor Guirand de Scévola). במרץ 1916 קיבל מעמד של יועץ טכני, במסגרת זו תכנן וביצע רשתות הסוואה והציע שינויים בקווי המתאר של כלי הרכב וקסדות החיילים. במאי אותה שנה נקרא חזרה לאנגליה על מנת לתכנן את הסוואת הטנק. בשנת 1920 פרסם את ספרו "הסוואה אסטרטגית" (Strategic Camouflage).
בתו איריס נישאה ליואן מונטגיו.
מ-1904 ועד מותו ב-1927 כיהן כנשיא מועדון המכבים הציוני.
גירוש פעילי חמאס ללבנון
נבחרת קזחסטן בכדורגל עד גיל 21
נבחרת קזחסטן בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של קזחסטן, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של קזחסטן.
רטרו וירוס
שחקן זר
סאמארה
אקטפק דה מורלוס
אקטפק דה מורלוס (בספרדית: Ecatepec de Morelos), או בקיצור אקטפק (), היא עיר ומועצה אזורית במדינה הפדרטיבית מקסיקו הנמצאת במקסיקו. העיר גובלת במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו, מצפון-מזרח והיא חלק מהמטרופולין שלה. באקטפק מתגוררים 1,656,107 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר המאוכלסת ביותר במדינת מקסיקו הפדרטיבית, כמו גם לפרוור המאוכלס ביותר של מקסיקו סיטי ולאחת הערים הגדולות במקסיקו כולה.
היסטוריה.
אזור אקטפק היה מיושב במשך אלפי שנים לפני בואם של הספרדים אליו במאה ה-16. בין העמים שישבו באזור ניתן למנות את האוטומי, הטולטק, הצ'יצ'ימקה והאצטקה. מקור השם "אקטפק" הוא בתקופה זו. יש דעות לפיהן משמעותו היא "גבעת הרוחות" או "הגבעה המקודשת לאהקטל" (אל הרוח האצטקי), ואילו דעות אחרות גורסות שזה שם נוסף של האל קצלקואטל.
לאחר שהספרדים כבשו את האזור בסביבות 1520 ניתנה לאקטפק אוטונומיה מסוימת והטלטואני (Tlatoani) שלה המשיך להנהיג אותה. כעבור זמן קצר האוטונומיה נלקחה ומסדרים שונים החלו לנצר את המקומיים. בהמשך ניתן להתיישבות השם "סן קריסטובל אקטפק", וכיום הוא השם של השכונה המרכזית בעיר.
ב-1 באוקטובר 1877 ההתיישבות קיבלה מעמד רשמי של עיירה. כמו כן שמה שונה לאקטפק דה מורלוס, על שמו של חוסה מריה מורלוס, אחד ממנהיגי המורדים המקסיקנים במלחמת העצמאות של מקסיקו שהוצא להורג על ידי השלטון הספרדי באקטפק ב-1815.
ב-1 בדצמבר 1980 אקטפק קיבלה מעמד של עיר.
בשנת 2013 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק באקטפק דה מורלוס בה נהרגו עשרות אזרחים.
כלכלה.
עד אמצע המאה ה-20 כלכלת אקטפק הסתמכה בעיקר על חקלאות אך מאז הכלכלה מסתמכת על תעשייה, מסחר ושירותים, ורק במידה פחותה יותר על גידול מקנה וחקלאות, הכוללת גידול תירס ושעועית.
תחבורה.
באקטפק נמצאות מספר תחנות של קו B של הרכבת התחתית של מקסיקו סיטי, המקשר אותה למרכז מקסיקו סיטי.
קרב מויה
קרב מוּיֶה (בסינית: 牧野之戰, בפין-יין: Mùyě zhī zhàn) הוא קרב שהתנהל בשנת 1046 לפנה"ס בין מלך שושלת שאנג האחרון, המלך ג'ואו-סין, ותומכיו למלך השני של שושלת ג'ואו, המלך וו ותומכיו. הניצחון המכריע של המלך וו הביא לנפילתה של שושלת שאנג ולהפיכתה של שושלת ג'ואו לשליטתה של הציוויליזציה הסינית למשך כמעט 800 שנים. בשל החשיבות של תוצאותיו נחשב הקרב לנקודת מפנה בהיסטוריה הסינית.
רקע לקרב.
שושלת ג'ואו התפתחה והתחזקה במשך שנים רבות בזמן שלטונה של שושלת שאנג. האזור בו שלטו היה ממערב למרכז של שאנג, על גדת נהר ווי. ג'ואו אימצו את התרבות רוב המאפיינים של תרבות שאנג, כך בנוגע לדת ולטכנולוגיית הברונזה. בכתובות שבעצמות הניחוש מופיעה ג'ואו בתחילה כבעלת ברית של שאנג ובהמשך כיריבה.
קשה לשחזר באופן ביקורתי מדוע החל העימות בין השושלות, וגם לא ברור אם ג'ואו היו תחת שלטונם של שאנג וביצעו מרד או שמא היו ממלכה יריבה וכבשו את השלטון. על פי ההיסטוריה המסורתית, המלך וון משושלת ג'ואו היה וסל של המלך ג'ואו-סין משאנג, וקיבל את האחריות על המערב כאשר ג'ואו-סין עסק בלחימה בדרום מזרח. שני המלכים מתוארים על פי ההיסטוריה המסורתית, שנכתבה על ידי תומכי שושלת ג'ואו, כהפכים מוחלטים. המלך ג'ואו מתואר כלא יוצלח, אכזרי, חסר יראת אלים ומושחת. כנגדו, המלך וון מתואר כמלך האידיאלי, צדיק, רחום ונדיב עד כדי שזכה לכינוי "המעודן" או "המתורבת". המלך וון תכנן לתפוס את השלטון ולכן דאג בהדרגה ובמחשבה אסטרטגית לטווח ארוך לאסוף תומכים ולהעצים את כוחו. תופעה קוסמית שהתרחשה בשנת 1059 לפנה"ס, התלכדות חמישה כוכבי לכת בקו אחד מול כדור הארץ, נתפסה בעיניו כסימן שיש למגר את שושלת שאנג. ג'ואו-סין שחשש מכוחו של וון, כלא אותו, דבר שהביא למתח גואה בין שתי השושלות. לאחר שג'ואו-סין שחרר את וון החל וון לאסוף צבא, אך מת בערך ב-1047 לפנה"ס, בטרם הספיק לצאת למלחמה כנגד ההנהגה של שאנג.
את השלטון בג'ואו תפס בנו של המלך וון, המלך ווּ. הוא המתין עד שאסף די תומכים וצבא ויצא לקרב כנגד ג'ואו-סין משאנג. הקרב נערך במוּיֶה, אתר הקרוב ליין, בירתה של שושלת שאנג המאוחרת.
מהלך הקרב.
כוחותיו של המלך ג'ואו-סין היו במלחמה בדרום מזרח, אולם נשארו (על פי ההיסטוריה המסורתית), 530,000 חיילים להגן על הבירה ויין. מספר זה מוגזם בלא ספק ומחקרים מודרניים נוקבים במספרים נמוכים יותר. ג'ואו-סין רצה להיות בטוח בניצחונו ולכן חימש עבדים רבים שיגנו על העיר כאשר הוא יצא עם הכוחות כולם כנגד המלך וו ובערך 50,000 האיש שהיו אתו. העבדים, שתמכו בוו ולא בג'ואו-סין ערקו והצטרפו אל וו, דבר שפגע קשות במורל החיילים של שושלת שאנג. בעקבות עריקת העבדים ערקו חיילים רבים של שאנג לצד של ג'ואו, בזמן שקדם לקרב ואף במהלכו.
הקרב שהתנהל לבסוף היה עקוב מדם אך בשל העריקות הרבות, הרמה המורלית הירודה וחוסר הסדר בצבא של ג'ואו-סין, הוא הובס באבדות קלות יחסית. הצבא של וו, שכלל מרכבות קרב והיה מאומן יותר הצליח להבקיע את המערך של ג'ואו-סין וטבח בחייליו. המלך וו הפגין חוסר רחמים כלפי המנוצחים ואף ציווה לטבוח את השבויים שנפלו לידיו.
לאחר הקרב.
המלך ג'ואו-סין, ששרד את הקרב, התאבד בשרפה, או לפי היסטוריונים אחרים, נרצח. לאחר הקרב כבר לא הייתה תקומה לשושלת שאנג, והבכורה השלטונית הייתה בידי שושלת ג'ואו. שושלת ג'ואו עסקה לאחר הקרב בביסוס שלטונה שנמשך, באופן רשמי, עד למאה השלישית לפני הספירה.
אליעזר ליפמן פרינס
קארל ג'נקינס
סר קארל ויליאם פאמפ ג'נקינס (באנגלית: Karl William Pamp Jenkins; נולד: 17 בפברואר 1944) הוא מוזיקאי ומלחין ולשי, חבר מסדר האימפריה הבריטית. ידוע בעיקר בשל יצירותיו: "Adiemus", "The Armed Man" והרקוויאם שלו.
קורות חייו.