אנדרו ג'קסון יאנג, הבן (באנגלית: .Andrew Jackson Young, Jr; נולד ב-12 במרץ 1932) הוא פוליטיקאי, דיפלומט, כומר ופעיל זכויות אדם אמריקאי. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ראש עיריית אטלנטה ושגריר ארצות הברית באומות המאוחדות.
ביוגרפיה.
יאנג נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת דילארד ותואר בלימודי דתות באוניברסיטת הווארד ב-1951. ב-1955 סיים לימודיו בסמינר לכמרים בהרטפורד שבקונטיקט. שימש כומר בעיירה מריון שבאטלנטה, בתומאסוויל ובביצ'טאון שבג'ורג'יה. ב-1964 מונה ליו"ר בפועל של "התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית" (SCLC), תנועת זכויות האדם שהקים מרטין לותר קינג ושימש סגנו של לותר קינג. הוא היה פעיל בארגון מאבקי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית בין השאר במערכת ברמינגהאם, והמצעדים מסלמה למונטגומרי ונעצר מספר פעמים. הוא שהה לצדו של לותר קינג בעת הירצחו ב-1968.
ב-1972 נבחר לנציג המחוז החמישי של ג'ורג'יה לבית הנבחרים של ארצות הברית, הוא נבחר לתפקיד פעמיים נוספות. בינואר 1977 התפטר מתפקידו ומונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. הוא נאלץ להתפטר ב-1979 לאחר שהמוסד חשף את פגישתו החשאית עם נציג אש"ף באו"ם זהדי לביב תרזי וכן פגישות לא-רשמית בווינה עם איש אש"ף עיסאם סרטאווי, וזאת בניגוד להבטחות הממשל האמריקאי לישראל. באוגוסט 1979 התראיין יאנג בתוכנית "פגוש את העיתונות" וכשנשאל אודות הפרשה, גינה את ישראל וכינה אותה "עקשנית ונוקשה."
באוקטובר 1981 נבחר לראשות עיריית אטלנטה וכיהן כראש העיר מינואר 1982 עד ינואר 1990. לאחר מכן ניסה ללא הצלחה להיבחר לתפקיד מושל ג'ורג'יה. ב-1994 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון למנהל קרן פיתוח לאזור דרום אפריקה.
יאנג זכה לעיטורי כבוד רבים, בהם מדליית החירות הנשיאותית שהעניק לו קרטר ב-1981, לגיון הכבוד הצרפתי, מדליית ספינגרן מטעם ארגון ה-NAACP על הישגים יוצאי דופן כאפרו-אמריקאי, פרס אמי על מפעל חיים וב-2011 הוצג דיוקנו באופן קבע בגלריית הדיוקנאות הלאומית.
יאנג נשוי בשנית לאחר שהתאלמן מרעייתו הראשונה ואב לארבעה.
אליפות צרפת הפתוחה 1971
אליפות צרפת הפתוחה 1971 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-24 במאי והסתיימו ב-6 ביוני. זו הייתה האליפות ה-70 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1970 יאן קודש () נפגש במשחק הגמר עם איליה נסטסה ( רומניה) וניצח ב-3 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1970 מרגרט קורט () הודחה בסיבוב השלישי. במשחק הגמר איבון גולגונג () נפגשה עם השחקנית הלא מדורגת הלן גורלי () וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם אליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 76 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1970 איליה נסטסה ויון ציריאק, ( רומניה) הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר ארתור אש ומרטין ריסן () נפגשו עם טום גורמן וסטן סמית' () וניצחו ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 34 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1970 גייל שריף ופרנסואז דיר () נפגשו עם הזוג הלא מדורג הלן גורלי וקרי האריס () וניצחו בשתי מערכות. לפרנסואז דיר זה היה הניצחון החמישי ברציפות בתחרויות זוגות נשים באליפות צרפת בפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 35 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1970 בילי ג'ין קינג () ובוב יואיט ( דרום אפריקה) לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1968 פרנסואז דיר וז'אן קלוד ברקלה () נפגשו עם הזוג הלא מדורג ויני שו () ותומאס לאיוס () וניצחו בשתי מערכות.
מרת ומוזל
מרת ומוזל (בצרפתית: Meurthe-et-Moselle) הוא מחוז בחבל גראנד אסט שבצרפת, ונקרא על שם נהרות המרת והמוזל.
היסטוריה.
המחוז נוצר ב-1871 בסוף מלחמת צרפת–פרוסיה כאיחוד של המחוזות "מרת" ו"מוזל", שנשארו בטריטוריה צרפתית.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל לורן.
החל משנת 2020 רב המחוז הוא החזן והאמן הרב שמואל שפירו.
מגין קלי
מגין מרי קלי (באנגלית: Megyn Marie Kelly; נולדה ב-18 בנובמבר 1970). עיתונאית, מגישת טלוויזיה ופרשנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
קלי נולדה בסירקיוז שבניו יורק. אביה לימד באוניברסיטת המדינה של ניו יורק ונפטר כשלמדה בתיכון, ואמה הייתה עקרת בית. היא ניסתה להתקבל ללימודי עיתונאות באוניברסיטת סירקיוז ומשנדחתה השלימה תואר ראשון במדע המדינה. ב-1995 סיימה תואר JD במשפטים בבית ספר למשפטים באולבני, בתקופת לימודיה שימשה עורכת בכתב העת המשפטי Albany Law Review. כעורכת דין עבדה בפירמות Bickel &amp; Brewer LLP ו-Jones Day.
ב-2003 עברה לוושינגטון והחלה לעבוד ככתבת בתחנת הטלוויזיה WJLA-TV מקבוצת ABC. ב-2004 עברה לרשת פוקס ניוז ושימשה כתבת לענייני משפט בוושינגטון. היא הגישה במשותף עם ביל האמר את התוכנית America's Newsroom. ב-2010 החלה להגיש תוכנית משלה בשם "America Live with Megyn Kelly", לאחר חופשת לידה ב-2013 החלה להגיש תוכנית יומית בשם "The Kelly File".
ב-2014 נבחרה לאחת ממאה האישים המשפיעים ביותר מטעם "טיים מגזין".
באוגוסט 2015, במהלך עימות בחירות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות שנערך בקליבלנד, שאותו הנחתה במשותף עם כריס וולאס וברט בייר, הציגה לדונלד טראמפ שאלה בנוגע להתבטאויותיו כלפי נשים, שעוררה עימות ביניהם וסערה תקשורתית. עימות זה, לצד יחסה לטראמפ, השפיע גם על החלטתו מאוחר יותר שלא להשתתף בעימות השביעי שנערך ב-27 בינואר 2016 על ידי רשת פוקס ניוז, עם קלי כמנחת העימות. בחודש אפריל 2016 נפגש טראמפ במשרדו עם קלי לפגישת פיוס, ובהמשך התראיין לתוכניתה החדשה ששודרה בחודש מאי.
בנובמבר 2016 פרסמה את ספר הזיכרונות שלה "Settle for More", בו תיארה את נעוריה, הקריירה שלה, חוויותיה מסיקור מסע הבחירות לנשיאות ב-2016, ואת תחושת העבודה בפוקס ניוז תחת סביבה, לדבריה, של הטרדות מיניות מצד הנשיא המודח של החברה, רוג'ר איילס , ומצד גורמים נוספים – מה שגרר ביקורת מצד מנחה הערוץ ביל אוריילי, שלבסוף פוטר גם הוא בשל תלונות והסדרי תשלומים על התנהגות מינית בלתי הולמת.
בינואר 2017 הודיעה על מעבר לרשת NBC News שם הגישה תוכנית יומית בימים שני עד שישי וכן תוכנית מגזין בימי ראשון, וכן פרשנה בעת סיקורים מיוחדים. תוכנית המגזין עלתה לראשונה ב-5 ביוני 2017 לאחר שתם מועד אי התחרות בהסכם העסקה שלה בפוקס, וכללה ריאיון עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
ב-10 באוקטובר 2018 פוטרה קלי מרשת NBC News בשל אמירה שצביעת הפנים לשחור כמחוות הערצה לידוען שחור אינו דומה למנהג שמכונה בלאקפייס, בליל כל הקדושים.
בשנת 2019 יצא לאור הסרט "פצצה", העוסק בפרשת ההטרדות המיניות ברשת פוקס ניוז. את דמותה של קלי מגלמת השחקנית שרליז ת'רון.
חיים אישיים.
קלי נשואה בשנית ואם לשלושה.
אולשיצה
אולשיצה (בפולנית: Oleszyce; ביידיש: האלשיץ) הוא כפר במחוז לובאצ'וב שבפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
היישוב נזכר לראשונה במסמכים משנת 1431. בשנת 1576 הוענקו לו זכויות מגדבורג על ידי האציל היירונים שייניאבסקי, שאושרו כעבור שנתיים על ידי המלך סטפאן באטורי. סביב היישוב הועלו ביצורי עפר, ונבנתה טירה בצורה.
במהלך המאה ה-17 סבל היישוב מפשיטות הטטרים והקוזקים, וכן משתי מגיפות. בשנת 1726 עבר היישוב לרשותה של משפחת האצולה צ'ארטוריסקי, ובשנת 1786 היה למקום משכנו של הנסיך אדם ייז'י צ'ארטוריסקי. היישוב שימש מרכז מסחר ומלאכה לעורף החקלאי שסביבו, וכן לאחוזות האצולה. בשנת 1880 נלקח מהיישוב מעמדו העירוני. בימי מלחמת העולם הראשונה סבל הכפר בעת הכיבוש הרוסי, כאשר החיילים הרוסים בזזו אותו, ואף העלו מספר בתים באש.
יהודי אולשיצה.
על יהודים ראשונים בכפר נמסר בתעודות זכויות הייסוד של אולשיצה משנת 1576, שבהן הותר ליהודים להתיישב במקום. קהילת אולשיצה הייתה לעצמאית בסוף המאה ה-18, ובין רבניה הידועים נמנה אריה (לייב) יפה, אשר כיהן בה עד שנת 1808. במחצית השנייה של המאה ה-19 כיהן ברבנות הכפר הרב נפתלי צבי (הירש) זילברשטיין, אשר בנו, הרב אברהם יעקב זלברשטיין, המשיכו בתפקיד. בין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב אריה במבך, וכדיין שימש הרב שלמה ב"ר יעקב-שרנצל באב"ד (שניהם נספו בשואה). מרבית יהודי הכפר היו חסידי בלז.
היישוב היהודי בכפר הלך והתפתח במאה ה-19, והגיע לשיאו מבחינת מספר אוכלוסין בעשור הראשון למאה ה-20, אך בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הלך ופחת. בזמן הכיבוש הרוסי בעת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי הכפר מהתנכלות החיילים הרוסים. עיקר פרנסתם של יהודי הכפר היה מסחר זעיר ורוכלות. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיר גם תנועת הבונד וארגונים ציוניים, וכן קן של הנוער הציוני.
בשנת 1938 נמנו בכפר 920 פולנים, 860 אוקראינים וכ-1,700 יהודים.
בשואה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, נכנס לכפר הצבא האדום. ב-22 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את הכפר, ועם כניסתם אסרו 4 בני ערובה יהודים, אשר שלושה מתוכם נרצחו. כעבור ימים אחדים אסרו הגרמנים 25 יהודים מהכפר, מנהיגים לשעבר של המפלגות הפוליטיות, וציוו עליהם לקפוץ מעל מדורה בכיכר העיר. לאחר מכן, נכלאו הללו בבית הסוהר המקומי, ומשם לא שבו.