בקיץ 1987 עבר פלר לרומא מהסרייה א', שם שיחק חמש עונות. עונתו הראשונה במועדון, 1987/1988, נחשבה לאכזבה גדולה, כאשר פלר הבקיע שלושה שערים בלבד ב-21 הופעות. רומא סיימה שלישית בעונה זו. בעונת 1988/1989 פלר שיפר את מאזנו לעשרה שערי ליגה, אך רומא סיימה שמינית בלבד. בעונת 1989/1990 הבקיע פלר 14 שערי ליגה, כמות השיא שלו בקבוצה, ורומא סיימה שישית, והעפילה לגביע אופ"א. בעונת 1990/91, פלר הבקיע 11 שערי ליגה וסיים עם רומא במקום התשיעי בלבד, אך זכה עם הקבוצה בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון 3:1 במפגש הראשון ותיקו 1:1 בגומלין מול סמפדוריה. פלר הבקיע את השער לרומא בגומלין בפנדל. באותה עונה, פלר הגיע עם רומא לגמר גביע אופ"א, אותו סיים כמלך השערים עם עשר הבקעות, מתוכן פעמיים הבקיע פלר שלושער, הראשון בניצחון 5:0 על בורדו בסיבוב השני, והשני בניצחון החוץ 3:2 על אנדרלכט ברבע הגמר. פלר ורומא הפסידו בגמר כל איטלקי לאינטר מילאנו שניצחה 2-0 במפגש הראשון, ואילו רומא הסתפקה ב-1:0 בלבד במשחק הגומלין. עונת 1991/1992 נחשבה לאכזבה מבחינתו של פלר, שהבקיע שבעה שערי ליגה בלבד. רומא סיימה את העונה במקום החמישי, והודחה ברבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול מונקו, כשפלר לא הבקיע ולו שער אחד. בתום עונה זו, פלר עזב את רומא לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 45 שערי ליגה ב-142 הופעות, וחתם באולימפיק מרסיי. בשנת 2014 נכנס פלר להיכל התהילה של רומא.
אולימפיק מרסיי.
בקיץ 1992 נמכר פלר לאולימפיק מרסיי, שהזדקקה לחלוץ במקומו של ז'אן-פייר פאפן שעבר למילאן. פלר, בצוותא עם אלן בוקסיץ' ופרנק סוזה, יצרו חוד התקפה מהחזקים ביותר באירופה באותה תקופה. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע פלר 18 שערי ליגה, וזכה עם הקבוצה הן באליפות, שנשללה מהמועדון בהמשך בגין פרשיית שוחד, והן בליגת האלופות, לאחר ניצחון 1:0 בגמר ליגת האלופות 1993 על מילאן, במשחק בו פלר הוחלף בדקה ה-79. בעונת 1993/1994 סיימה אולימפיק מרסיי במקום השני בליגה הצרפתית, כשפלר הבקיע שישה שערי ליגה. בתום עונה זו, הורדה אולימפיק מרסיי לליגה השנייה בגין אותן עבירות שוחד של נשיא הקבוצה ברנאר טאפי, ופלר עזב את המועדון לאחר שתי עונות, בהן הבקיע 24 שערי ליגה.
באייר לברקוזן.
בקיץ 1994 חזר פלר לגרמניה, והצטרף לבאייר לברקוזן, שם שיחק שתי עונות, והיה חלק משלישייה התקפית חזקה במיוחד שכללה גם את אולף קירסטן ופאולו סרג'יו. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1994/1995, הבקיע פלר 16 שערי ליגה, ולברקוזן סיימה במקום השביעי. בעונתו השנייה בקבוצה, 1995/1996, הבקיע פלר עשרה שערים, אך הקבוצה מיעטה מאוד להבקיע והסתבכה בתחתית, וניצלה מירידה לאחר שסיימה שתי נקודות בלבד מעל הקו האדום. בתום עונה זו, פרש פלר מכדורגל, והשתלב בצוות ההנהלה של באייר לברקוזן.
קריירה בינלאומית.
פלר ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המערבית בשנת 1982, וכעבור שנתיים השתתף עם הנבחרת ביורו 1984. בשלב הבתים של הטורניר, פלר הבקיע צמד בניצחון 2:1 על נבחרת רומניה, אך נבחרתו נחלה אכזבה כאשר הודחה בתום שלב הבתים לאחר הפסד בדקה ה-90 לנבחרת ספרד, כאשר גרמניה המערבית הייתה זקוקה לתיקו בלבד. על אף ההדחה המוקדמת, פלר נכלל בנבחרת מצטייני הטורניר. בשנת 1986 פלר השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1986. במונדיאל זה, פלר הבקיע שלושה שערים, שהחשוב ביותר שבהם היה שער שוויון בדקה ה-81 של משחק הגמר מול נבחרת ארגנטינה שהובילה 2:0. עם זאת, חורחה בורוצ'אגה הארגנטינאי הבקיע לבסוף שער נוסף, וארגנטינה ניצחה 3:2 וזכתה במונדיאל. ביורו 1988 שנערך בגרמניה המערבית, פלר הבקיע צמד בניצחון 2:0 על נבחרת ספרד, אך גרמניה המערבית הודחה בחצי הגמר על ידי נבחרת הולנד.
במונדיאל 1990 פלר היה חלק מנבחרת מרשימה במיוחד מבחינה התקפית, שכללה גם את תומאס הסלר, יורגן קלינסמן, פייר ליטבארסקי וקרל היינץ רידלה. פלר הבקיע שלושה שערים בטורניר זה, כולם בשלב הבתים, והנבחרת המערב גרמנית זכתה לבסוף במונדיאל, לאחר ניצחון 1:0 במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה, בשחזור היריבות של גמר מונדיאל 1986. פלר שיחק בגמר זה 90 דקות, וסחט את הפנדל בדקה ה-83, אותו תרגם אנדראס ברמה לשער הניצחון של גרמניה המערבית. על הצלחתו של פלר במונדיאל זה העיבה תקרית בה הורחק כבר בדקה ה-21 של שמינית הגמר מול נבחרת הולנד, ביחד עם פרנק רייקארד, לאחר תקרית אלימה בין שני השחקנים, בה רייקארד תיקל את פלר בחריפות וספג כרטיס צהוב. כאשר התמקם רייקארד לקראת הבעיטה החופשית, הוא ירק על רעמתו של פלר, שהתלונן בפני השופט, וספג בגין זאת כרטיס צהוב אף הוא. במהלך הבעיטה החופשית, נדמה היה כי פלר צלל ברחבה כדי למנוע התנגשות עם השוער ההולנדי הנס ואן ברויקלן, אך ואן ברויקלן סבר כי פלר ניסה לסחוט פנדל במרמה ומחה על כך בפני השופט, ורייקארד שוב ניגש לפלר, משך באוזנו ודרך על כף רגלו. פלר ורייקארד הורחקו שניהם בכרטיס אדום בגין האירועים, כשלאחר ההרחקה רייקארד ירק על פלר פעם נוספת. בגין זאת, פלר החמיץ את רבע הגמר. בהמשך, רייקארד התנצל בפני פלר, שקיבל את התנצלותו.
פלר זומן גם ליורו 1992, הטורניר הראשון בו פלר השתתף עם נבחרת גרמניה המאוחדת, אך נפצע במשחק הראשון מול נבחרת חבר העמים, וסיים את הטורניר. גרמניה הפסידה בגמר טורניר זה 2:0 לנבחרת דנמרק. הטורניר הגדול האחרון בו פלר השתתף היה מונדיאל 1994. בשלב הבתים של הטורניר, פלר שותף רק במשחק אחד, בתיקו 1:1 מול נבחרת ספרד, כאשר החליף בדקה ה-62 את אנדראס מולר. בשמינית הגמר מול נבחרת בלגיה, קיבל פלר את ההזדמנות ממאמנו ברטי פוגטס, והבקיע צמד בניצחון 3:2. פלר פתח גם ברבע הגמר, בו הודחה גרמניה באופן מפתיע לאחר הפסד 2:1 לנבחרת בולגריה. לאחר טורניר זה, פרש פלר מהנבחרת.
קריירת אימון.
אחרי קמפיין מאכזב ביורו 2000 של הנבחרת הגרמנית תחת הדרכתו של אריך ריבק, התאחדות הכדורגל הגרמנית בחרה בפלר כמאמן החדש, על אף שלא היה לו רישיון אימון. תחילה תוכנן שיאמן שנה אחת בלבד, אך חוזהו הוארך לאחר שמחליפו המיועד, כריסטוף דאום, היה מעורב בפרשיית סמים. הארכה זו ניתנה על אף תבוסה של גרמניה 5:1 לנבחרת אנגליה במוקדמות מונדיאל 2002, שבגינה גרמניה נאלצה להתמודד בפלייאוף העלייה למונדיאל מול נבחרת אוקראינה. למרות זאת, פלר הוביל את הנבחרת, שהציגה כדורגל התקפי מאוד והייתה מאוזנת בכל העמדות, עד לגמר מונדיאל 2002, בו הפסידה 2:0 לנבחרת ברזיל. לאחר מכן, פלר אימן את גרמניה גם ביורו 2004, בו נחלה הנבחרת הגרמנית כישלון, והודחה כבר בשלב הבתים. פלר התפטר מתפקידו לאחר הטורניר.
באוגוסט 2004, לאחר התפטרותו מנבחרת גרמניה, פלר מונה למאמן רומא במקומו של צ'זארה פראנדלי שעזב במפתיע, אך התפטר לאחר סדרה של תוצאות מאכזבות וחיכוכים עם חלק מהשחקנים, בעיקר עם אנטוניו קסאנו. בספטמבר 2005 אימן פלר למשך שלושה שבועות את באייר לברקוזן, לאחר פיטוריו של המאמן קלאוס אאוגנטאלר. פלר שימש בתפקיד זה עד להגעתו של המאמן הקבוע מיכאל סקיבה. באותה שנה, מונה פלר כמנהל הספורטיבי של באייר לברקוזן, תפקיד בו הוא עוסק עד היום, נכון לשנת 2016.
תארים.
עם רומא:
עם אולימפיק מרסיי:
עם נבחרת גרמניה:
תארים אישיים:
שרמן
הוצ'קס
ג'לאל טאלבאני
ג'לאל טאלבאני (בכורדית: جه لال تاله بانی / Celal Talebanî / Jelal Talebaní; בערבית: جلال طالباني; 12 בנובמבר 1933 – 3 באוקטובר 2017) היה פוליטיקאי כורדי-עיראקי בולט, שכיהן כנשיא עיראק בשנים 2005–2014. כמייסד וכמזכיר הכללי של האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן. היה חבר בממשלה הזמנית של עיראק אחרי פלישת ארצות הברית ב-2003.
קורות חיים.
טאלבאני נולד ב-1933 בכפר קלקן שבדרום כורדיסטן. הוא הצטרף בגיל 14 למפלגה הדמוקרטית הכורדית ונבחר לחבר הוועד המרכזי שלה ב-1951 בגיל 18. הוא הצטרף לבית ספר למשפטים ב-1953 וסיים את לימודיו כפרקליט ב-1959. אחר כך הצטרף לצבא העיראקי.
היה ליו"ר המפלגה הדמוקרטית הכורדית בפוליטבירו במהלך שנות השישים של המאה ה-20. ב-1966 עזב את מפלגתו וב-1975 הקים את האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן.
ב-6 באפריל 2005 נבחר לנשיא עיראק הראשון ממוצא כורדי. ביולי 2014 נבחר שותפו להקמת מפלגת "האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן", הכורדי פואד מעצום, כנשיא עיראק.
ב-1 ביולי 2008 היה לפוליטיקאי העיראקי הבולט הראשון שלחץ את ידו עם מנהיג ישראלי, שר הביטחון אהוד ברק. בהמשך השנה עבר ניתוח לב במאיו קליניק שבארצות הברית. ב-17 בדצמבר 2012 לקה בשבץ.
מלבד כורדית, הוא דיבר גם ערבית, פרסית, ואנגלית.
חיים אישיים.
טלאבאני היה נשוי להירו איברהים אחמד, ביתו של איברהים אחמד. לזוג נולדו שני ילדים, הבכור באפל טלאבאני ואחיו הצעיר קבאד טלאבאני. קאבד היה בעבר סגן ראש הממשלה בממשלה האזורית של כורדיסטן. בעקבות משאל העם בכורדיסטן פלשו כוחות שיעים לכירכוך. באפל הורה לאנשיו לסגת ולאפשר לכוחות האירנים והעיראקים לשלוט בעיר.
דואודנום
התמד
בפיזיקה, עקרון ההֶתְמֵד (עקרון ההתמדה או האִינֶרְצִיָּיה), קובע כי כל גוף נוטה להישאר במצב בו הוא נמצא: אם במנוחה – ישאף להישאר במקומו, ואם בתנועה – ישאף לשמור על מהירותו, (גודלה וכיוונה). במילים אחרות, כאשר על גוף לא פועל כוח או אם סכום הכוחות על הגוף מתאפס, מהירותו לא תשתנה. מצב זה, בו מהירות הגוף לא משתנה, מכונה התמדה. את העיקרון ניסח לראשונה גלילאו גליליי, כשערך את מחקרו על גופים ותנועותם. העקרון, כפי שנוסח על ידי גליליי, הוא:
"גוף הנע על משטח אופקי ללא הפרעה חיצונית ימשיך לנוע באותו כיוון ובמהירות קבועה."