חואו נולד בנפת דזאוצ'יאנג , מחוז חביי, ב־6 בדצמבר 1911. הוא גדל במחוז שאנדונג.
בגיל 21 קיבל את השראתו מההיסטוריון גוּ גְ'יֵה-גָאנְג להתחיל ללמוד היסטוריה באוניברסיטת ינג'ינג בבייג'ינג. הוא למד היסטוריה אצל ויליאם חונג וגוּ גְ'יֵה-גָאנְג. בשנת 1936 סיים תואר ראשון בהיסטוריה והמשיך לתואר שני באוניבסיטה. לאחר לימודיו המשיך ללמד באוניברסיטה, שם נפגש ומאוחר יותר התחתן עם אשתו גָ'אנְג וֵיי-יִינְג (Zhang Weiying).
חואו תכנן להמשיך את לימודיו באנגליה אך לאחר הפלישה היפנית לסין בשנת 1941, הוא נכלא כאחד ממנהיגי גוף הסטודנטים באוניברסיטה. הוא נידון למאסר למשך שנה, והיה מוגבל בתנועותיו עם שחרורו. הוא ואשתו התיישבו בטיינג'ין עד תום מלחמת סין–יפן השנייה.
בשנת 1946, לאחר סיום המלחמה, החל חואו ללמוד דוקטורט באוניברסיטת ליברפול, שם סיים את לימודיו בשנת 1949. עבודת הגמר שלו הייתה על הגאוגרפיה ההיסטורית של בייג'ינג.
לאחר מכן חואו חזר לסין ועבד כפרופסור חבר במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת ינג'ינג. לימים מילא מספר תפקידים באוניברסיטת בייג'ינג, כולל סגן פרובוסט האוניברסיטה, דיקן המחלקה לגאולוגיה וגאוגרפיה, ודיקן המחלקה לגאוגרפיה.
בשנת 1950 מונה חואו להשתתף ב"ועדת התכנון העירוני בבייג'ינג" לייעוץ אודות התכנון העירוני של העיר. בנוסף, הוא קידם מחקר גאוגרפי היסטורי צ'נגדה, בהאנדאן, בדְזְה-בָּוֹ, ובערים אחרות בעלות משמעות היסטורית. חואו חקר גם את המדבריות בנינגשיה, מונגוליה הפנימית וגאנסו, כדי לסייע ולחקור בנוגע לנטיעת יערות מחסה.
במהלך מהפכת התרבות בסין (1966-1976) פועלו ואופי מחקריו של חואו ספגו ביקורת מהשלטונות והוא הורחק לאזור כפרי רחוק, לבית הספר 7 במאי בג'יאנגשי לצורך עבודה פיזית וחינוך מחדש.
בשנת 1972 חזר חואו ללימודים ומחקרים אקדמיים, ופרסם את אוסף העבודות האקדמיות הראשון בשנת 1979.
בשנת 1980, חואו קיבל מינוי להיות חבר באקדמיה הסינית למדעים .
בשנת 1984 הפך חואו לחוקר אורח באוניברסיטת קורנל. בתקופתו הוא למד על האמנה בדבר הגנת המורשת התרבותית והטבעית העולמית, שהייתה הבסיס להקמת מערכת אתרי המורשת העולמית. חואו פנה להוועידה המייעצת הפוליטית של העם הסיני (CPPCC) , בהצעה שהרפובליקה העממית של סין תצטרך לאמנה. ב־12 בדצמבר 1985, סין אישרה את האמנה. בשנת 1987, העיר האסורה, החומה הגדולה של סין וג'ואוקואודיין הפכו לאתרים הסיניים הראשונים שנרשמו על ידי אונסק"ו ברשימת אתרי המורשת העולמית. חואו נקרא כ"אדם הראשון שהגיש בקשה להגנת המורשת הסינית".
חואו נפטר בגיל 102 באוקטובר 2013.
בנוסף למחקר הגאוגרפי ההיסטורי שלו, והגישות החדשות שפיתח, כתב חואו ספרים ויצירות רבות למען הקהל הרחב.
פרסים ואותות הוקרה.
בשנת 1984 קיבל חואו דוקטורט של כבוד במדעים מאוניברסיטת בייג'ינג.
בשנת 1999 הוענקה לו מדליית ג'ורג דייווידסון המוענקת לגאוגרפים החוקרים את אזור האוקיינוס השקט על ידי האגודה האמריקאית לגאוגרפיה, באותה שנה הוענק לו פרס מדעי הטבע והטכנולוגיה מטעם ארגון HLHL.
חואו נבחר כחבר כבוד בחברה הסינית למדע פופולרי.
בשנת 2006, זכה חואו בפרס על שם צָאי יְוֵּ'אנְפֵּי
כוכב לכת 309295 Hourenzhi נקרא על שמו. ההכרזה נעשתה בנובמבר 2019.
מיכאל בוכנר
מיכאל בּוֹכְנֶר (בסרבו-קרואטית: Mihael Bohner; 21 בספטמבר 1924, בראטיסלבה, צ'כוסלובקיה - 6 בדצמבר 2008, כפר סבא, ישראל) היה תת-ניצב במשטרת ישראל, אשר כיהן כמפקד מרחב הנגב, דובר המשטרה ונספח משטרת ישראל בארצות הברית.
ביוגרפיה.
מיכאל בוכנר נולד בברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה. בילדותו עברו הוריו לזאגרב, קרואטיה אשר בממלכת יוגוסלביה ושם גדל. בזמן מלחמת העולם השנייה ותחת הכיבוש הגרמני הסתתרו הוא ומשפחתו בהרי סרביה וחייהם ניצלו תודות לכפריים סרביים. לקראת סוף המלחמה הצטרף לפרטיזנים של טיטו ולאחר המלחמה שירת בצבא היוגוסלבי.
לאחר הקמת מדינת ישראל, עלה עם משפחתו ארצה, ומספר חודשים לאחר מכן, התגייס למשטרת ישראל. בוכנר כיהן בשורת תפקידי קצונה במשטרה. ב-1958 מונה לראש המחלקה לתפקידים מיוחדים במשטרת ירושלים. ב-1964 מונה לראש הענף לתפקידים מיוחדים במחוז הדרומי. כמו כן שימש במקביל כדובר משטרת ירושלים ודובר המחוז. ב-1959 הצליח, בעזרת קשריו עם אנשי האו"ם, למנוע את הסגרתו של כושי רימון לידי הירדנים. לאחר מלחמת ששת הימים, הוביל את הקמתה מחדש של המשטרה בירושלים המזרחית ושילובה במשטרת ישראל. ב-1967 מונה למפקד נפת פתח-תקווה השרון. ב-1970, מונה למפקד מרחב הנגב. ב-1973 מונה על ידי המפכ"ל שאול רוזוליו לדובר המשטרה. ב-1974 מונה לראש המחלקה לתפקידים מיוחדים באגף החקירות.
באוגוסט 1977 מינה המפכ"ל חיים תבורי את בוכנר לראש ועדה לבדיקת את סוגיית הפשע המאורגן בישראל. הוועדה, שנודעה כ"ועדת בוכנר", קבעה כי אין פשע מאורגן בישראל ברמת ארגון כולל, אך ציינה בנספח את שמותיהם של 11 עבריינים בכירים במדינה. רשימה זו הודלפה בהמשך לעיתונות.
ב-1977 מונה לתפקיד נספח משטרת ישראל בארה״ב וקנדה. עם חזרתו ארצה ב-1981 מונה לממונה על הביקורת הפנימית ותלונות הציבור והועלה לדרגת תת-ניצב. ב-1983 מונה למפקד המכללה לקצינים בכירים. ב-1984 סיים את שירותו במשטרה ומונה לשליח מטעם קרן היסוד בגרמניה המערבית. כמו כן, כיהן כיועץ מיוחד למשטרת סינגפור בנושאי מודיעין משטרתי.
מיכאל בוכנר הלך לעולמו ב-2008 והוא בן 84. נטמן בבית העלמין כפר נחמן שברעננה. הוא היה נשוי לגרדה לבית בוטנר ואב לשניים.
מיס הונגריה
מיס הונגריה היא תחרות יופי הנערכת בהונגריה.
התחרות אורגנה בפעם הראשונה ב-1929 והיא נערכה מדי שנה עד 1938, הזוכות ייצגו את הונגריה בתחרות מיס אירופה.
בעקבות מלחמת העולם השנייה הופסקה התחרות ולאחר המלחמה היא לאנערכה מסיבות פוליטיות שכן המשטר הקומוניסטי לא איפשר את קיום התחרות.
ב-1985 חודשה התחרות ובסביבות 2,000 נשים נגשו למיונים של התחרות על מנת לנסות להתקבל אליה, בתחרות זכתה קסיליה מולנר בת ה-16, שנה לאחר מכן היא התאבדה, בעקבות זאת בין 1986–1988 התחרות לא נערכה מחדש.
ב-1989 אורגנה מחדש התחרות ובשנה זו השתתפה הונגריה לראשונה בתחרות מיס עולם, עד 1995 הזוכות בתחרות נשלחו להשתתף בתחרות מיס עולם מלבד 1993 שלא התקיימה תחרות, ב-1996 נוסדה תחרות נפרדת בשם "מיס עולם הונגריה" בה נבחרה הנציגה ההונגרית לתחרות ותחרות מיס הונגריה לא התקיימה.
מ-1998 התחרות נערכת בקביעות.
יום הסובלנות הבין-לאומי
יום הסובלנות הבין-לאומי חל ב-16 בנובמבר. היום נוסד בשנת 1995 על ידי ארגון אונסק"ו המייצג את האומות המאוחדות. יום הסובלנות הבינלאומי מדגיש את חשיבות ההתייחסות בסובלנות כלפי האחר והשונה והסכנות שבחוסר סובלנות ויחס מפלה ולא שוויוני. יום זה נועד כדי להדגיש את החשיבות שבסובלנות ואת הסכנות שבחוסר סובלנות יחס מפלה ולא שוויוני. המטרות החינוכיות של יום הסובלנות בבתי הספר הן: קבלת השונה בלי קשר לפיזיות, גיל, מגדר, דת, תרבות ושפה.
פרץ קרינת רדיו מהיר
פרץ קרינת רדיו מהיר או FRB (ראשי תיבות של: Fast Radio Burst) הוא מונח ברדיו-אסטרונומיה המתאר פולס של קרינת רדיו במשך של בין שברירי מילישנייה למספר מילישניות, הנגרם על ידי תהליך אסטרופיזיקאי עתיר אנרגיה שאינו מובן למדע כיום. אף שפרץ האנרגיה רב עוצמה במקורו, האות המגיע לכדור הארץ כה חלש, עד שתואר כ"אלפית מעוצמת האות שירגיש טלפון סלולרי סטנדרטי כשהוא על הירח".
ה-FRB הראשון שנצפה תועד על ידי דנקן לורימר וסטודנט שלו, דייוויד נרקביץ', בשנת 2007 כאשר עברו על נתוני פולסר מוקלטים, וכיום מכונה בשם "פרץ לורימר" (Lorimer Burst). מאז תועדו פרצים רבים, כולל שלושה שחוזרים על עצמם.
אף שמקורם של פרצי FRB אינו מוסבר, חוקרים מעריכים בסבירות כמעט ודאית כי מקורן הוא אקסו-גלקטי. כאשר FRB הוא מקוטב, הדבר מצביע על כך שהוא נפלט ממקור בעל שדה-מגנטי חזק. אך מקור זה, כאמור, עדיין בגדר תעלומה. מספר הצעות הונחו על השולחן כדי לנסות להסביר את מקור הקרינה, בהן כוכב נייטרונים, חור שחור וישות תבונית כלשהי שאינה מוכרת לנו.
FRB שתועד בשנת 2012, שהוא אחד משלושת הפרצים אשר חוזרים על עצמם, כונה בשם FRB 121102, והוסיף מידע לגבי סווג מקור הקרינה. FRB 121102, ככל הנראה מזוהה עם גלקסיה במרחק של כ-3 מיליארד שנות אור מכדור הארץ, ונראה שהוא ארוג בסביבה קיצונית. המקור הגלקטי הראשון שזוהה עבור FRB לא מחזורי, FRB 180924, זוהה בשנת 2019 והוא מגלקסיה גדולה, בערך כגודל שביל החלב. באוגוסט 2019, אסטרונומים דווחו על תיעוד של 8 FRB מחזוריים נוספים.
במהלך מעקב שנמשך מנובמבר 2019 ועד אפריל 2020 מצאו אסטרונומים עדות לארבעה פרצים נוספים, הודות למידע מטלסקופ החלל האבל.
הפשיטה על ג'בל רוס
יניב שמעוני
יניב שמעוני (נולד ב-17 ביולי 1961) הוא מאייר ומעצב ישראלי.
זוכה פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים לשנת 2010 על איור הספר "הרפתקאות דוד אריה בערבות רומניה".
ביוגרפיה.
שמעוני נולד וגדל ברמת גן. בוגר המחלקה לתקשורת חזותית באקדמיה בצלאל.
לאחר סיום לימודי בבצלאל היה שמעוני ארט דיירקטור במספר משרדי פרסום: פובליסיס-אריאלי, קשר בראל-מקאן, גיתם, ראובני פרידן.
בשנות ה-90 התגורר בלונדון ועבד כמאייר קומיקס במגזין 2000 AD.
כאשר שב לישראל היה שותף בצוות ההקמה של מחלקת הפרומו של yes הטלוויזיה בלוויין.
היה הארט דיירקטור והמאייר הראשי של סרט האנימציה המסע לכוכב המינימקים.
כיום שמעוני מלמד במכללת מנשר לאמנות, במכללה הישראלית לאנימציה ולעיצוב (IAC) בתל אביב.