חורב כתב את ספר הילדים "לציונה יש כנף אחת" המבוסס על סיפור לידתו. הספר יצא בשנת 2011. הוא הפך לרב-מכר, הגיע ל-"מהדורת זהב" (מכירה מעל ל-20,000 עותקים) ועובד להצגת ילדים בתיאטרון "הקיבוץ".
במסגרת חג המחזמר 2015, כתב את "הזמיר" - מחזמר ישראלי מקורי בכיכובו של צחי הלוי, עליו זכה בפרס הכותב המצטיין מטעם אקו"ם. הוא היה יועץ אמנותי בפרויקט "שיר וזיכרון 2016" - פרויקט בשיתוף רשת ג', ynet ולינקטון לציון יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
ביוני 2018 הוצגה לראשונה תערוכת "שיר על קיר", שחשפה אינטרפרטציה אישית של עשרות אמנים מתחומים שונים לשיריו של נעם חורב דרך יצירות ציור, פיסול ועיצוב.
באוגוסט 2019 הושק המחזה של תיאטרון הבימה, "אביב מתעורר", שם כתב את כל שיריו.
בספטמבר באותה שנה יצא לאור ספרו השני, אך הראשון למבוגרים, "טיוטה של אושר", שמאגד טקסטים ושירים שכתב במהלך השנים. הספר הפך לרב-מכר תוך ימים ספורים.
במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל כתב את המילים ל"שיר עידוד" בהפקת תיאטרון הבימה.
באוגוסט 2020 יצא לאור ספרו השלישי (השני לילדים), "טביעת האצבע של איל".
באוגוסט 2021 יצא לאור הפרויקט המשותף של רמי קלינשטיין ונעם חורב - "מתנות קטנות - שירים לקטנים ולגדולים" - הכולל 12 שירים חדשים וסדרת ילדים בכיכובם של כל האמנים הגדולים: אליעד, מירי מסיקה, שירי מימון, הראל סקעת, ישראל קטורזה, יובל המבולבל, רוני דלומי, ציפי שביט, לי בירן, טלי אורן ולהקת שלווה.
בשנים האחרונות מסתובב בארץ ובעולם עם המופע שלו: "נעם חורב - הסיפורים מאחורי השירים".
לאחר שיצא מהארון בגיל 23, עבר לתל אביב. בשנת 2019 נישא בליסבון לבן זוגו, חיים יניב.
קישורים חיצוניים.
טורים שכתב:
אח&quot;י בת שבע
אח"י בת שבע הייתה נחתת, ששירתה בחיל הים הישראלי בשנים 1969 עד 1995. הנחתת נרכשה בשנת 1969 בדאר א-סלאם, טנזניה, והצטרפה לפלגת הנחתות בשארם א-שייח'. קיבולת הנשיאה וההנחתה שלה הייתה הגדולה ביותר מכל הנחתות של חיל הים הישראלי, וכללה: 16 טנקי טירן + ים לרבות טנקים PT-76 בסיפון העליון, או 16 טנקי טירן + 2 מסוקי סופר פרלון.
הספינה נבנתה בהולנד כמעבורת משאיות כרייה במזרח אפריקה. בשנת 1969 נרכשה והועברה לשארם א-שייח' במגמה לתגבר את יכולת חיל הים להנחתת כוחות שריון בחוף המערבי של מפרץ סואץ במלחמת יום הכיפורים. התכנון לא יצא לפועל. לאחר הסכם השלום עם מצרים הועברה לים התיכון דרך תעלת סואץ. שיא פעילותה היה בהנחתת רכב קרבי וחיל רגלים בעת מלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן הועמדה למכירה ואף נמצא לה קונה אך לבסוף הוטבעה.
הספינה שירתה בשייטת הנחתות.
בים האדום.
מקור ורכישה - נבנתה בהולנד בשנת 1967 במטרה להובלת עפרת נחושת בנהרות במזרח אפריקה. שמה הראשון היה Zambia Challenge. בראש צוות הרכישה עמד אל"ם צבי תירוש שהיה באותה עת סגן ראש מחלקת ים אשר שילם תמורתה 750,000 דולר.
תיקונים וציוות.
הספינה Zambia Challenge הובאה מדאר א-סלאם לנמל מומבסה בקניה על ידי צבי תירוש עם צוות אפריקאי ששכר במקום. במומבסה שונה שם הספינה ל'אח"י בת שבע' בדומה לשמות אוניות העזר 'אח"י בת גלים (ת-81)' ו'אח"י בת ים (ת-83)', – שפעלו כבר בזירת ים סוף באותה תקופה. האונייה היא כלי השיט היחידי שנשא שם זה בחיל הים. 'אח"י בת שבע' קיבלה את מספר הצי פ-57 כהמשך למספרי הצי בסדרת הנחתות הראשונה. שהיו באורך 36 מ' (פ-51, פ-53, פ-55) שנבנו במספנות ישראל והועברו לזירת ים סוף בדרך היבשה. הספינה הועלתה להספנה במבדוק יבש לצורך ביצוע טיפול במכלי האיזון והוצאת נטל חצץ שהיה בנחתת.
איוש - רס"ן צבי גבעתי קיבל את הפיקוד ורס"ן משה אוקסמן קצין מכונה. יתר הצוות - שכלל את סגן שאול חורב שיועד להיות מפקדה לאחר הגיעה לישראל וכן וסגן רווה ששימש כסגן המפקד וימאים מפלגה 924 באשדוד - הצטרף עם 'אח"י בת ים' - שהגיעה מאילת למומבסה וגם היא הוספנה באותו נמל.
לאחר סיום הטיפולים הפליגו הספינות יחד עד הכניסה לשארם א-שייח' - בסיס מפרץ שלמה. בעת שהתקרבו למצרי טירן נוצרה בהלה בכוח ששהה במקום ואף נפתחה עליהם אש.
בבסיס מפרץ שלמה התקיים טקס קבלת הפנים בו השתתף מפקד חיל הים האלוף אברהם בוצר. בסיום הטקס מסר רס"ן צבי גבעתי את הפיקוד לסגן שאול חורב. מפקד חיל הים האלוף בוצר הפליג עם הנחתת מבסיס מפרץ שלמה עד הכניסה לנמל אילת, והגיעה ב-23 ביוני 1969.
התקנות כנחתת.
באילת עמדה הספינה להתקנות שבוצעו על ידי מספנות ישראל וכללו את התקנת כיסוי מעל המחסן הראשי. הכיסוי יצר סיפון עליון שאפשר לשאת עליו נגמ"שים וגם להנחית שני מסוקים כבדים. הותקנה שאפשרה ירידת רק"ם מהסיפון העליון לתחתון. בניסויי ראשון שנערך באילת ללא רק"ם הסתבר כי כוח המנועים איננו מספיק ליציאה מחוף הנחיתה, קצב ריקון הנטל איטי מדי והעוגן האחורי שהורם על ידי כננת דיזל – לא מסוגל לסייע והוחלט כי נדרשים שיפורים בקצב ריקון הנטל, והתקנת מנועי חיצון. דבר שנדחה לשלב מאוחר יותר.
נחיתת מסוק ראשונה על הבת שבע (עוד לפני פתיחת מעטפת מסודרת) התבצעה בסתיו 1969 כאשר סגן הרמטכ"ל האלוף עזר ויצמן שהטיס את המסוק בלוויית מפקד חיל הים האלוף בוצר נחתו על הספינה שעגנה בין אי האלמוגים לחוף.
נשיאת כח שייטת 13 מכיוון שהכביש בין אילת לשארם טרם נסלל, ועוד טרם סיום השיפוצים, פורקה הרמפה ממקומה הקבוע, והותקנה בין רציף הנמל לסיפון העליון. ומהרציף עלו לסיפון העליון מספר משאיות עם כלי שיט של שייטת 13 (חזירים). המשאיות נפרקו בבסיס שלמה בצורה דומה, ומשם המשיכו בנסיעה לכוון אבו רודס. החזירים שהובלו השתתפו במבצע אסקורט הטבעת טרפדות מצריות לפני הנחיתה המשוריינת במבצע רביב.
כשירות מבצעית.
לאחר שהסתיימו כל ההתקנות של הנחתת - לרבות הגדלת יכולת פריקה מהירה של מי נטל כדי לאפשר יציאה מהחוף. נערך בסתיו 1969 ניסויי העמסה מלא שבסיומו קיבלה הנחתת אישור כשירות מבצעית. ניסויי ההעמסה המלא התבצע עם טנקים מסוג טיראן ונוהלו על ידי אל"ם יואל גורודיש ראש תורת חיל שריון. הניסוי תוכנן להתבצע לאורך שבוע במפרץ מרסה בארקה שמדרום לשארם א-שייח'.
אח"י בת שבע הובילה את כל הכוחות שהשתתפו בניסוי לרבות כוחות הסיוע הלוגיסטיים בשני סבבים מנמל אילת היות שטרם נסלל כביש. לאחר שכל כוחות השריון הגיעו מובלים על הבת שבע לחוף זה, ואחר שהסתיימו ניסויי ההעמסה של היום הראשון, התקבלה אתרעה מודיעינית כי חיל האוויר המצרי מתכונן לתקוף עם אור ראשון את הכוחות. אף על פי שטרם ניתן לנחתת כושר טכני להפלגה במעמס מלא, הועמסה תוך זמן קצר בכלל הכוחות המשתתפים (למעט הכוחות הלוגיסטיים), ועברה לפני אור ראשון את מיצרי טיראן צפונה כשמעליה חיפוי אווירי של רביעיות מטוסי קורנס (פנטום) שזה אך הגיעו לישראל.
הכוח הונחת במפרץ דהב ובו הושלמו בהצלחה שאר חלקי הניסוי ו'אח"י בת שבע' הוגדרה כנחתת מבצעית. כחלק מהניסויים תורגלו טנקים קלים מסוג PT-76 שהועמסו על הסיפון העליון בירי לכוון הים. חלק מהנחיתות התבצעו גם על שוניות אלמוגים מדרום לדהב כדי לענות על תרחישים אפשריים באזור הים האדום.
באחד משלבי הניסויי אחד ממנועי הנחתת חדל לפעול ונוצרה סכנה שהנחתת עם כל הכוחות שהיו עליה תגרף לחוף. הלקח מומש מספר חודשים לאחר מכן כאשר הותקנו לנחתת 2 מנועי דויטץ' חיצוניים ב. בתרגיל המסכם השתתף שר הביטחון משה דיין וכל פורום המטה הכללי של צה"ל.
הנחתת עברה לשהות בדרך קבע בבסיס שלמה, ומדי פעם ניסו מטוסים מצריים סוחוי 7, לתקוף את הנחתת משום שהבינו את הסיכון שהיא מהווה בשבילם.
אסון משאית התחמושת.
ב-23 בינואר 1970, הפליגה הנחתת משארם א-שייח' לאילת כשעל סיפונה חיילים וציוד צבאי שחזרו ממבצע רודוס. לאחר הפלגה של כיממה בים שקט הגיעה הנחתת בשעות אחר הצהריים של 24 בינואר למשטח הנחיתה מדרום לנמל הצבאי באילת שם התחילה בפריקת המשאיות שהיו על סיפונה. המשאיות הראשונות שירדו לחוף היו עמוסות והתחפרו בחול באזור הנחיתה, וחיילים רבים נקראו כדי לסייע בדחיפת המשאיות היורדות. אחת המשאיות נפלה מדלת הנחתת אל בור שנוצר במקום כתוצאה מהתחפרות המשאיות הקודמות בחול. הנפילה גרמה לפיצוץ הקטלני.
בפיצוץ נהרגו 24 איש ונפצעו עשרות, ביניהם שניים מחיילי הבת שבע, ו. מספר אנשי צוות נפגעו באופן קשה. דלת האטימה של הנחתת נעקרה ממקומה, והנחתת נאלצה להישאר בהחפה עד למחרת בבוקר.ועדת החקירה שמונתה על ידי הרמטכ"ל חיים בר-לב, בראשות דוד לסקוב קבעה כי בתוך המשאית התפוצץ מוקש נגד אדם שהיה חמוש בניגוד לנהלים. הפיצוץ גרם להתפוצצות של שישה טון תחמושת שהיו על המשאית ולנפגעים הרבים.
חבלה מצרית.
הנחתת עמדה בנמל הצבאי לתיקונים ובאותה עת התמקמה בנמל עקבה חוליית אנשי צפרדע מצריים שפעלו כדי להטביע את הבת שבע. בוצעה פעילות הגנתית נגד צוללים שכללה, הטלות מטענים מתפוצצים ובדיקות קוער תכופות. ב-5 בפברואר 1970, חדרו צוללים מצריים שיצאו מעקבה לנמל הצבאי באילת והצמידו מוקשי עלוקה לשתי האוניות שעמדו ברציף וחמקו לעקבה. מפיצוץ המוקשים הוטבעה ספינת עזר 'אח"י בת גלים (ת-81)' ששקעה בצמוד לרציף.
המוקש התפוצץ ופער חור בממדים של 4X7 מטר. הצוות התורן של הנחתת, בראשות סגן המפקד סגן גדליהו ביליג הפעיל את מנועי הספינה, שאב את המים שחדרו למחסן בקירור חירום, והצליח להנחית את הספינה בחוף הצפוני באילת. ובכך מנע את טביעתה.
תא"ל בנימין תלם שהיה באותה עת ראש מחלקת ים, מונה לרכז את פעילות החילוץ של הנחתת. באותה עת לא הייתה עדיין קיימת יכולת הספנה לבת שבע באילת.