לאחר שנה וחמישה חודשים של פיתוח. שם הוא נקרא "PuckMan" - בהשראת המילה היפנית "pakupaku" (פאקו-פאקו) שמשמעותה פתיחה וסגירה של הפה. המשחק הפך ללהיט, ובמהרה יובא לארצות הברית על ידי חברת Midway Manufacturing, שם שונה השם מ-"PuckMan" ל-"Pac-Man" נבע בעיקר מהרצון להימנע מהקירבה היחסית של המילה Puck לקללה FUCK, והחשש ממעשה ונדליזם של משתמשים אשר ישחיתו את מכונות הארקייד ויגרדו את האות הראשונה כך שתראה כמו F.
פק-מן היה לתופעה בלתי רגילה בתעשיית משחקי הווידאו, וניתץ את המוסכמות הפופולריות שנקבעו בתחום על ידי "פולשים מהחלל". זאת, באמצעות נטישת סגנון הירי (shoot-em-up) לטובת סגנון ייחודי, הומוריסטי ובלתי אלים ברובו שפנה לקהל יעד רחב.
משחקיות.
פק-מן הוא משחק מבוכים. על השחקן לתמרן את פק-מן (עיגול צהוב וקטן עם פה) ולנווט אותו דרך מבוך, בעודו אוכל גלולות ובונוסים. השלב מסתיים כאשר כל הגלולות נאכלו. בנוסף, ארבע רוחות משוטטות ברחבי המבוך במטרה לתפוס את פק-מן. כל שלב מתחיל כאשר שלוש רוחות נמצאות בתוך מתחם מיוחד והרביעית נמצאת מעליו. פק-מן עצמו מתחיל כל שלב קרוב לתחתית המבוך. הרוחות משתחררות מהמתחם בהדרגה ככל שהזמן עובר. כשהרוחות יוצאות, הן ב"מצב פיזור" ובו מגיעים לאחת פינות המסך, ורק לאחר מכן הן במצב "רדיפה", בו הם מתנהגים כרגיל.
ארבע גלולות מיוחדות שממוקמות בפינות המבוך וידועות כ"אנרג'ייזרים" (energizers) או "גלולות כוח" מעניקות לפק-מן את היכולת הזמנית לאכול את הרוחות. כאשר פק-מן נוטל "גלולת כוח", הצבע של הרוחות הופך לכחול-כהה והן משנות את כיוונן ונעות באיטיות יחסית. הרוחות שוות 200, 400, 800 ו-1600 נקודות כאשר הן נאכלות אחת אחר השנייה. העלייה ההדרגתית בנקודות תקפה עד הרגע בו הן חוזרות לעצמן, ולכן בכל פעם שפק-מן נוטל גלולת-כוח חדשה הרוח הראשונה שהוא אוכל תהיה שווה 200 נקודות, השנייה - 400 וכן הלאה. לכן, כדאי לשחקן לנסות ולאכול את כל ארבע הרוחות בכל פעם שהוא נוטל גלולת-כוח. כאשר רוח נאכלת על ידי פק-מן, העיניים שלה שבות למתחם הרוחות, שם היא חוזרת לעצמה ויוצאת מחדש למבוך. לפני שהרוחות הפגיעות חוזרות להיות מסוכנות, הן מהבהבות מספר פעמים בלבן. פרק הזמן שבו הרוחות נשארות פגיעות לאחר נטילת גלולת-כוח משתנה משלב לשלב, אך בגדול הוא הולך ומתקצר. לאחר מספר רב של שלבים הרוחות לא הופכות לכחולות כלל כאשר פק-מן נוטל גלולת-כוח, אך הן עדיין משנות את הכיוון שלהן.
כל גלולה רגילה שווה 10 נקודות (ישנן 240 גלולות רגילות בכל שלב) וגלולות-כוח שוות 50 נקודות כל אחת. בנוסף, ניתן להרוויח נקודות באמצעות אכילת בונוס שמופיע פעמיים בכל שלב מתחת למתחם הרוחות. נהוג לכנות את הבונוסים "פירות", אפילו שאחדים מהבונוסים אינם פרות כלל וכלל. הבונוסים משתנים בכל שלב או שניים, והשווי שלהם עולה בהדרגה:
לפי ברירת המחדל, פק-מן מקבל תוספת של חיים על כל 10,000 נקודות שהוא צובר. באמצעות כניסה למצב שירות שנועד למשחקיות. ניתן לשנות ברירת מחדל זו ל-15,000, ל-20,000 או לבטל את אפשרות התוספת.
רוחות הרפאים.
אפילו שרוחות הרפאים מוגבלות על ידי אותן מגבלות של המבוך, קיימים מספר הבדלי מפתח בין התנועה של פק-מן לבין זו של הרוחות. לדוגמה, פק-מן מסוגל לפנות בפניות במהירות רבה יותר מאשר יריביו. בנוסף, כאשר פק-מן עובר במנהרה המחברת בין שני צידי המבוך הוא לא סובל מירידה במהירות, בניגוד לאויביו.
לכל רוח יש שם וכינוי, כמו גם תכונות משל עצמה.
מכונת הארקייד אפשרה לשנות את השמות ל-Urchin, Romp, Stylist ו-Crybaby באמצעות מתג DIP. את שמות הרוחות רואים ב"פרומו" של המשחק, כאשר אף אחד לא משחק בו.
תנועת הרוחות דטרמיניסטית לחלוטין. האלגוריתמים לבחירת מסלולן אינם אקראיים. ושחקנים מנוסים למדו לנצל את נקודת התורפה הזו על ידי יצירת מסלולים מדויקים עבור כל שלב כדי לסיים אותו ללא פסילה ועם מירב הנקודות.
בגרסה מאוחרת יותר של המשחק ההתנהגות של הרוחות שונתה במעט, אך היא עדיין לא הפכה לאקראית ולכן מסלולים חדשים הומצאו. כיום קימות עשרות גרסאות למשחק.
רוחות רפאים נוספות.
במשחקי ההמשך של פק-מן מופיעות מספר רוחות רפאים חדשות שלא מופיעות במשחק המקורי:
חמשת רוחות אלה הם הרוחות הידועות ביותר שלא הופיעו במשחק המקורי. מלבדם קיימות מספר רב של רוחות אך הם לא צברו פופולריות כמו הרוחות המצוינות לעיל.
פרטי המשחק.
קטעי המעבר.
במהלך השלבים הראשונים של המשחק, הרצף של המשחק נקטע באמצעות "קטעי מעבר" - סצנות הומוריסטיות מונפשות בכיכוב פק-מן ובלינקי, הרוח האדומה. ישנם שלושה קטעי-מעבר שונים:
במשחקי ההמשך שנוצרו על ידי Midway (מלבד Pac-Man Plus), קטעי המעבר הם למעשה סיפורים, למשל בגברת פק-מן מספרים איך היא ופק-מן נפגשו וילדו ילד, ובמשחק ההמשך Jr. Pac-Man, מספרים איך בנם של פק-מן וגברת פק-מן התאהב ביאם-יאם, בתו של בלינקי. המשחקים של Namco משתמשים בסגנון ההומוריסטי, אך הפעם, עם כל הרוחות.
שלב "המסך המפוצל".
טכנית, אין למשחק סוף. השחקן יקבל שלבים חדשים אותם הוא יצטרך לסיים כל עוד נותרו לו חיים. אולם, עקב תקלה במשחק, הצד הימני של שלב 256 משובש, מה שהופך את השלב לכזה שאי אפשר לשחק בו מעשית. התקלה נגרמת בגלל הדרך בה נשמר מספר השלב בתכנות של המשחק - באמצעות בייט בודד. 255 הוא המספר הגבוה ביותר אותו ניתן לשמור על ידי שימוש בבייט אחד. כאשר המשחק מנסה להמשיך למספר שגבוה יותר מתבצעת גלישה והמשחק "משתגע".
חובבי פק-מן מתייחסים לשלב זה כאל "השלב הסופי", "שלב המסך המפוצל" או פשוט כאל הסיום של משחק ה"פק-מן". אפילו שקיימות טענות שמישהו עם מספיק ידע לגבי התבנית של המבוך יכול לעבור את השלב, אך ככלל הוא נחשב כבלתי-עביר על ידי שימוש באמצעים לגיטימיים.
ניתן לקבוע את פרטי שלב המסך המפוצל רק על ידי שיפצורים מודרניים. מספר ROM-ים של המשחק (בהם ניתן לשחק באמצעות אמולטור ה-MAME) מכילים אפשרות שבעזרתה ניתן לנקות את השלב מכל הגלולות שבו. בעזרת שיטה זו לא רק שהרבה יותר קל להגיע לשלב 256, אלא גם ניתן לראות מה קורה לאחר שהשלב מושלם.
מכיוון שהצד הימני של השלב לא קיים, פק-מן והרוחות מסוגלות לנוע בו בחופשיות, להוציא מספר סמלים משובשים שמייצגים חלקים שבורים של המבוך. סמלים אחרים מייצגים את גלולות הכוח, אותן חייב השחקן לאכול כדי להמשיך לשלב הבא (בניגוד לשלבים אחרים, אם פק-מן מאבד חיים - גלולות הכוח בצד הימני של המסך יחזרו). מכיוון שהחלקים השבורים של המבוך פזורים במקומות רבים, קשה עד בלתי אפשרי לאתר את כולם.
אם מסיימים את השלב, המשחק מתחיל מההתחלה ללא תקלה וניתן לשחק עד שלב 256 מחדש. אולם, בניגוד לבונוסים ולקטעי המעבר שיחזרו מתחילת המשחק, הרוחות ישמרו על המהירות ועל תכונתן לא להפוך לפגיעות כאשר אוכלים גלולת כוח מהשלבים המאוחרים יותר.
שיא הנקודות.
משחק ה"פק-מן" המושלם (בו השחקן משלים את כל 255 השלבים עם מספר הנקודות המקסימלי וללא פסילות) שוחק ותועד לראשונה בשנת 1999 על ידי בילי מיטשל. הניקוד המקסימלי אליו הגיע מיטשל היה 3,333,360 נקודות. עם זאת, בדצמבר 1982, ילד בן 8 בשם Jeffrey R. Yee קיבל מכתב מנשיא ארצות הברית רונלד רייגן המברך אותו על השיא העולמי של 6,131,940 נקודות - שיא שאפשרי רק אם השחקן עבר את שלב המסך המפוצל (שלב 256). מאז ועד היום קיים ויכוח לגבי אמיתות המאורע. בילי מיטשל הציע פרס של 100,000 דולר למישהו שיוכל להוכיח שהוא עבר את שלב המסך המפוצל לפני האחד בינואר 2000. אף אחד לא הצליח.
מורשת.
המשווקים של יצרניות משחקי הווידאו הופתעו לחלוטין על ידי ההצלחה המסחררת של פק-מן ב-1980. מראיונות עם מתכנתים שעבדו בתעשייה בזמן תקופת הזהב של משחקי הארקייד עולה כי מנהלי השיווק התעלמו לגמרי מהמשחק והעריכו שמשחק מרוצים שלהם בשם Rally-X יהיה זה שיסיים את השנה בראש טבלת המכירות. אולם, המשחק תפס תאוצה בקרב קהילת השחקנים והפופולריות שלו האפילה על כל מה שנראה אי פעם בתעשייה. המשחק אפילו עלה על משחק ה"פולשים מהחלל" בדרכו אל התואר "המשחק הפופולרי והמשפיע ביותר של שנות השמונים".
העיצוב הייחודי ומקורי של המשחק עורר אצל יצרני המשחקים השראה ליצור משחקים שונים מסגנון ה"קרב בחלל". "פק-מן" החדיר לתוך עולם משחקי הווידאו אלמנט של הומור אותו המעצבים מיהרו להעתיק, מכיוון שהוא פנה לאוכלוסייה רחבה בהרבה. רבים ממשחקי הווידאו הפופולריים של התקופה, כולל Q*bert, דונקי קונג ו-Frogger חייבים את קיומם להצלחה של "פק-מן".
לאורך השנים נוצר מספר רב של "משחקי-המשך" ל"פקמן". המשחקים הרשמיים של Namco כוללים את "Ms. Pac Man", "Super Pac-Man", "Pac-Land", "Pac-Mania (שאותו Namco קנתה מ - Midway והפך למשחק רשמי)", ומשחקי ההמשך של Midway (בתגובה לעובדה ש - Namco אסרה עליהם להפוך את גברת פק-מן למשחק רשמי):
"Pac-Man Plus" ,"Jr. Pac Man, "משחק הפינבול Baby Pac-Man ומשחק הטריוויה Professor Pac-Man.