איי רוי נולד בשנת 1944 כרוי סמואל רייד באזור כפרי של סנט תומאס בקצה המזרחי של ג'מייקה. הוא היה אחד מתוך שבעת ילדים של חוואים דלי אמצעים. בנעוריו עבר לגור בקינגסטון, ולמד במכללה הטכנולוגית דינטהיל. אחר כך עבד כמנהל חשבונות שכיר בשירות ממשלתי.
איי רוי אימץ את השם "איי רוי" מתוך הערצה לאמן הראגיי יו רוי . יו רוי ודניס אלקפונה היו המוזיקאים הנערצים עליו.
בהתחלה הקים והפעיל את Turbo Sonic Sound ואת -Soul Bunny, דיסקוטק שבועי קרוב ל-Victoria Pier
בקינגסטון. הקריירה שלו כדי ג'יי פרצה ב- ב-Sound System בעיר ספניש טאון כשעוד עבד כמנהל חשבונות.
בשנת 1968 גילה אותו המפיק הרי סאונדס שאיפשר לו להקליט סטודיו שלו, Dynamics Sounds, את התקליט הראשון ב-45 סיבובים לדקה Heart Don't Leap.
הוא שיתף פעולה עם מפיק זה למשך 5 שנים הקליט אצלו סינגלים רבים. המשיך אצל המפיק גאסי קלארק.
קלארק הפיק לו את האלבום הראשון Presenting I Roy תחת המותג האנגלי Trojan Records. באנגליה קטף איי רוי הצלחה מיוחדץ
בשנות ה-1970 הייתה לאיי רוי עדנה כשהוא הקליט אלבומים רבים, ערך סיורים, בין השאר, יחד עם להקת The Revolutionaries כלהקת גיבוי.
בתחילת שנות ה-1980 הקריירה שלו החלה במקביל לאופנת הדנסהול שהרחיקה במקומות רבים את הרגאיי ואת הדאב.
איי רוי היה נשוי למשך שנים רבות. נולדו לו שני בנים. מאוחר יותר נשאר בודד והידרדר לחיי רחוב. באוקטובר 1999 אחד מבניו נהרג בכלא. זמן קצר אחר כך הוא נפטר מאוטם שריר הלב בגיל 55 בבית חולים.
Alive (שיר של ג'ניפר לופז)
Alive (בעברית: בחיים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך אלבום הרמיקסים הראשון שלה, J to tha L–O! The Remixes. השיר יצא לאור ב-21 במאי 2002, כסינגל השני מתוך אלבום הרמיקסים.
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים, השני במצעד שירי הדאנס קלאב, וה-36 במצעד האירפליי הטרופי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי לופז, כריס ג'וד וקורי רוני, והופק על ידי רוני גם כן, ודני שיי. השיר זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה, חלקן היו חיובית, חלקן היו חלוקות. בנוסף לכך, אתרים רבים כגון אנטרטיינמנט ויקלי, סיקרו את השיר.
לבסוף, הוחלט כי השיר יצורף למיני-אלבום שיצא באותה תקופה, The Reel Me, והקליפ של השיר צורף למהדורת די וי די, שיצאה ביחד עם המיני-אלבום.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של לופז בשנת 2018. בקליפ נראית לופז, באולפן הקלטות, כשהיא שרה את השיר, ומיקרופון לצידה. בין לבין ניתן לראות את לופז עם בן זוגה, מקיימים שגרת יום יום, ולבסוף פוצחים בריב שגורם ללופז לחטוף את ילדתם, ולברוח מן הבית.
האיש שרצה להיות מלך (סרט)
האיש שרצה להיות מלך (באנגלית: The Man Who Would Be King) הוא סרט קולנוע משנת 1975 בבימויו של ג'ון יוסטון ובכיכובם של שון קונרי ומייקל קיין. עלילתו עוסקת בשני סמלים לשעבר בצבא הבריטי המשחרים אחרי הרפתקה בהודו הבריטית של שלהי המאה ה-19 ומעבר לה. הסרט מבוסס בשינויים קלים על הספר בן אותו שם של הסופר רודיארד קיפלינג, משנת 1888.
עלילה.
בשנת 1885 עובד העיתונאי רודיארד קיפלינג (כריסטופר פלאמר) בשעת לילה מאוחרת במשרדו. לפתע נכנס אליו הלך מוזנח ומעורער המציג את עצמו כפיצ'י קרנהאן (Peachy Carnehan) (מייקל קיין). הוא וחברו דניאל דראבוט (Daniel Dravot) (שון קונרי) פגשו את קיפלינג שלוש שנים לפני כן. הוא מספר לו את עלילותיהם מאז.
קרנהאן ודראבוט היו סמלים לשעבר בצבא הודו הבריטית. בשעתו גנב קרנהאן את שעונו של קיפלינג, אך החזיר לו אותו לאחר שמצא עליו סמל של הבונים החופשיים, אליהם השתייך הוא עצמו. קיפלינג גם סיכל מזימה שלהם לסחוט את הראג'ה המקומי. הם היו מתוסכלים מהיעדר הזדמנויות למזימות רווחיות בהודו הבריטית, שהלכה והתמסדה. הם פנו לקיפלינג ובפיהם תוכנית שאפתנית לצאת בראש קבוצת שכירי חרב לקפיריסטן, ארץ אסייתית בלתי מוכרת לאירופים, שנכבשה בעבר בידי אלכסנדר הגדול, כדי להציע את שירותיהם לשליט המקומי בהבסת שכניו, בתקווה לשוב להודו עטורי ניצחון ושלל. קיפלינג, שלא הצליח להניא אותם מתוכניתם, העניק לדראבוט את סמל הבונים החופשיים. הוא וקרנהאן חתמו על חוזה בו הבטיחו זה לזה נאמנות וכן התנזרות מאלכוהול ומנשים.
השניים יצאו לדרכם דרך מעבר ח'ייבר ואפגניסטן והגיעו לקפיריסטן לאחר הרפתקאות שונות בעזרתו של בילי פיש (Billy Fish) (סאעד ג'פרי ), חייל גורקה שפגשו בדרך. שם אימנו בלחימה את תושביו של כפר רדוף באויבים ויצאו עמם לקרבות. במהלך אחד הקרבות פגע חץ בדראבוט ולא גרם לו נזק. שני הצדדים ראו בכך אות להיותו אל, ולא ידעו כי חגורת התחמושת שלו עצרה את החץ. דראבוט וקרנהאן נחלו ניצחון אחר ניצחון וצבאם הלך וגדל. לבסוף הוזמנו לעיר הקדושה סיקנדרגול (Sikandergul) על ידי כוהן הדת שלה. הוא שחזר את תקרית החץ כדי לראות אם דראבוט מדמם וכך לקבוע אם הוא אדם או אל. כאשר נקרעה חולצתו נדהמו התושבים לראות על חזהו את סמל הבונים החופשיים, שהעניק לו קיפלינג בהודו. זהו סמל שעל פי המסורת הוענק להם על ידי סיקנדר (שמו המקומי של אלכסנדר הגדול), אשר הבטיח לשלוח להם צאצא משלו שימשול בהם.
דראבוט הוכרז כמלך וכאל ומוענק לו האוצר המלכותי הגדוש זהב ותכשיטים. קרנהאן הציע לחברו לעזוב מיד עם המסת השלגים במעברי ההרים ועמם שלל ככל שיוכלו לשאת. לדראבוט לעומתו קסם מעמדו החדש כשליט. בנוסף, תוך הפרת התחייבותו להתנזר מנשים הוא התאהב בנערה מקומית בשם רוקסנה (Roxana) (שאקירה קיין (Shakira Caine), אשתו של מייקל קיין), שהוא גם שם אשתו של אלכסנדר הגדול, והוא ביקש לשאתה לאשה כדי להביא לעולם יורש לנתיניו. כשהנערה המבוהלת הובאה לפניו הוא ניסה לנשקה. היא חששה שמגעו של האל בה ימית אותה ונשכה את לחיו לעיני התושבים. הם ראו את דראבוט זב דם מהנשיכה והבינו כי איננו אל.
דראבוט וקרנהאן ניסו להימלט אך ההמון הזועם גבר עליהם ולכד אותם. דראבוט נדחף לעבר גשר חבלים הנטוי על פני תהום עמוקה. בעודו עומד שם ושר במרץ קיצצו התושבים את חבלי הגשר עד אשר דראבוט נפל לתהום אל מותו. קרנהאן נצלב על ידי התושבים אל שני עצים, אך כיוון ששרד את הלילה הניחו לו ללכת. כשהוא פגוע בגופו ומעורער בנפשו הוא עשה את דרכו חזרה להודו כקבצן.
לאחר שקרנהאן מסיים לספר את סיפורו לקיפלינג, הוא עוזב ומשאיר צרור במשרדו. בתוכו מוצא העיתונאי את ראשו הכרות של דראבוט, עוטה עדיין כתר זהב.
הפקה.
הבמאי ג'ון יוסטון תכנן להפיק את הסרט מאז שנות החמישים אך לא הצליח לממש זאת. הוא ייעד לתפקידים הראשיים שורה של כוכבי קולנוע - קלארק גייבל והמפרי בוגרט, ברט לנקסטר וקירק דאגלס וגם ריצ'רד ברטון ופיטר או'טול. בשנות השבעים פנה אל רוברט רדפורד ופול ניומן, אך ניומן שכנע אותו לתת את התפקידים הראשיים לשחקנים בריטיים והציע לו לפנות אל קונרי וקיין.
הסרט צולם באולפני פיינווד וכן בצרפת ובמרוקו.
המוזיקה לסרט נכתבה על ידי מוריס ז'אר. הוא הזמין נגני מוזיקה הודית מסורתית להשתתף בהקלטות ביחד עם תזמורת סימפונית אירופית. שיר מרכזי המופיע בסרט היה השיר הפטריוטי האירי "נער המינסטרל" (The Minstrel Boy), ששולבו בו מילות השיר "בן האלוהים צועד למלחמה" (The Son of God Goes Forth to War) מאת הבישוף האנגלי רג'ינלד הבר (Reginald Heber). הוא שובץ בקטעים שונים בסרט לרבות המעמד בו שר דראבוט על הגשר לפני שצנח אל מותו.
קבלה.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ואחד המבקרים סבר כי הוא הטוב בסרטיו של יוסטון מאז המלכה האפריקאית. ביקורות אחרות טענו כי הסרט הוא ארוך מדי וכי מייקל קיין לא היטיב למלא את תפקידו בו. אתר Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 96%.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר:
מועמדויות נוספות לפרסים:
נוסחת שלפלי
בגאומטריה לא-אוקלידית, "נוסחת שלפלי" (Schlafli) קושרת בין השינויים בזוויות הדיהדרליות של טטראדר ואורכי צלעותיו לשינוי הנפח שלו. הנוסחה נקראת על שם לודוויג שלֶפלי (Ludwig Schläfli), מתמטיקאי שווייצרי ואחד מיוצרי התאוריה של גאומטריה בממדים גבוהים, אשר גילה אותה במסגרת חקירותיו את הנפח של פאונים לא-אוקלידיים. שלֶפלי ניסח והוכיח את הנוסחה שלו למקרים פרטיים, וזמן רב לאחר מכן Hellmuth Kneser נתן הוכחות לנוסחה הן במקרה של גאומטריה היפרבולית והן במקרה של גאומטריה כדורית.
אחת המוטיבציות לנוסחה היא העובדה שבגאומטריה לא-אוקלידית קיים קשר בין הזוויות הפנימיות של סימפלקס כלשהו לנפח שלו; עובדה זאת עומדת בניגוד למצב בגאומטריה אוקלידית שם יש אפשרות לדמיון בין פאונים כך שאין קשר בין הזויות של הפאון לגודל (שנמדד בנפח) הפאון. למשל, בגאומטריה היפרבולית דו-ממדית קיים משולש שווה-צלעות יחידי (עד כדי איזומטריה).
ניסוח.
במקרה של מרחב היפרבולי תלת-ממדי formula_1, נוסחת שלפלי מקבלת את הצורה:
formula_2,
כאשר "K" היא העקמומיות הקבועה של המרחב ההיפרבולי, formula_3 היא אורך הצלע שמחברת את הקודקוד "i" עם הקודקוד "j", ו-formula_4 הוא השינוי בזווית הדיהדרלית של הצלע "ij". נוסחה זהה תקפה גם לגאומטריה כדורית (אלא שהעקמומיות "K" נעשית חיובית בגאומטריה זו). בעבור המקרה של גאומטריה לא אוקלידית בכל מספר שהוא של ממדים, הנוסחה היא:
formula_5