שקספיר- "חלום ליל קיץ" (ת. הבימה - בימוי: עמרי ניצן), "כטוב בעיניכם" (ת. באר שבע, ת. הקאמרי – בימוי: עמרי ניצן), "קומדיה של טעויות" (ת. הקאמרי - בימוי: עמרי ניצן), "ריצ'רד השלישי" (ת. הקאמרי - בימוי: עמרי ניצן), "הסוחר מוונציה" (ת. הקאמרי - בימוי: עמרי ניצן), "המלט" - (בת. הקאמרי- בימוי: עמרי ניצן- וכן בפסטיבלים של מחזות שקספיר בעולם: בגדנסק, בוקרשט, שאנגחאי, מוסקבה וושינגטון, וקליבלנד בארצות הברית).
גולדוני- "משרתם של שני אדונים" (ת. הבימה - בימוי: עמרי ניצן), "התאומים מוונציה" (קופרודוקציה- ת. באר שבע - ת. באר שבע- ת. בית ליסין - בימוי: מיקי גורביץ').
בין עבודותיה האחרות בתיאטרון: "מיכאל קולהאס" (וון קלייסט) (ת. הקאמרי - בימוי: אילן רונן - ההפקה נסעה להציג במקומות שונים בעולם ביניהם: פסטיבל אדינבורו בסקוטלנד, לונדון, מוסקבה, סנט פטרבורג, וורשה, קרקוב, גרמניה, ועוד). "רוחות" (איבסן - ת. באר שבע - בימוי: מייקל אלפרדס), "בית -הבובות" (איבסן - ת. הקאמרי - בימוי:אילן רונן), "גם הוא באצילים" (מולייר - בימוי: אילן רונן - תיאטרון הקאמרי ובתיאטרון "מאלי" במוסקבה). "[[מלאכים באמריקה]]" (טוני קושניר - בימוי: שמואל הספרי - ת. הקאמרי באולם "מונטנה"), "בית-ברנרדה אלבה" (פדריקו גארסיה לורקה - בימוי: אילן רונן- ת. הבימה), "מעין הכבשים" (דה-ווגה - בימוי: אילן רונן- ת. הקאמרי), "דמוקרטיה" (פריין - בימוי: עמרי ניצן - ת. הקאמרי), "יתוש בראש" (ז'ורז' פדו, בימוי: היי קיילוס. ת. הבימה) "יתוש בראש" (ז'ורז' פדו - בימוי: עמרי ניצן - ת. הקאמרי), "קוויאר ועדשים" (קראניצ'י וטאראבוזי - בימוי: אילן רונן - ת. הקאמרי), "אמדאוס" (פיטר שאפר - בימוי: עמרי ניצן- ת. הקאמרי) ועוד.
עיצוב תפאורה ותלבושות למחזות מקוריים.
דר עיצבה תפאורות ותלבושות למחזות מקוריים ביניהם: "נמר חברבורות" (יעקב שבתאי – בימוי: עודד קוטלר - בת. חיפה ), "הכבש ה-16" (יהונתן גפן ומיקי גורביץ'- בימוי: מיקי גורביץ' - ת. הקאמרי), "המורדים" (עדנה מזי"א- בימוי: עמרי ניצן- ת. הקאמרי) "ספור משפחתי" (עדנה מזי"א - בימוי: עמרי ניצן ב"קאמרי" ובויימאר וינה ובון ). "עוץ לי גוץ לי" (אברהם שלונסקי - בימוי: רוני פינקוביץ' - ת. הקאמרי), "חברון" (תמיר גרינברג - בימוי: עודד קוטלר - ת. הבימה) ו"מסילה לדמשק" (הלל מיטלפונקט - בימוי: אילן רונן - בת. "הבימה" ובת. "מאלי" במוסקבה ).
עבודתה עם חנוך לוין.
עבדה רבות עם חנוך לוין ועיצבה תפאורה ותלבושות לרבים ממחזותיו. רות, החלה לעבוד עם לוין כבר בהצגה הראשונה שכתב וגם ביים בתיאטרון ("יעקובי ולידנטל" בת. הקאמרי) ועוד קודם לכן, עבדה על מחזה שלו שביים עודד קוטלר על במת התיאטרון החיפאי, והייתה ההצגה הראשונה של מחזה שלו שהועלתה על במת התיאטרון הממסדי ("חפץ"). לאחר "יעקובי וליידנטל, המשיכה לעבוד עם חנוך לוין על 11 הצגות של מחזותיו שאותן גם ביים, במהלך תקופה ארוכה ומשמעותית בחיי התיאטרון בארץ, שבה יצרו את הסגנון הייחודי, המזוהה כל כך עם הצגותיו של חנוך לוין. כך, עבדו אפוא ביחד בהעלאת חלק הארי של כלל הצגותיו על במות התיאטרון בארץ, וחלקן אף הוצגו בפסטיבלים, ובתיאטרונים במקומות שונים בעולם.
בין ההצגות ניתן למנות: בתיאטרון חיפה: "חפץ" (בימוי: עודד קוטלר) "קרום", "פופר" (בימוי: חנוך לוין), בתיאטרון הקאמרי: "יעקובי ולידנטל" ( בימוי: חנוך לוין), "אורזי מזוודות" (בימוי: מייקל אלפרדס) ( שתי ההפקות הוצגו בתיאטרוןהקאמרי ובמסגרת פסטיבל אדינבורו בסקוטלנד, לונדון, צרפת, ובפולין) "יסוריי איוב" (בימוי: חנוך לוין), "הזונה הגדולה מבבל" (בימוי: חנוך לוין), "כולם רוצים לחיות" (בימוי: חנוך לוין), "יאקיש ופופצ'ה" (בימוי: חנוך לוין) "הוצאה להורג " (בימוי: חנוך לוין ), "נכנע ומנוצח" (בימוי: חנוך לוין), "הזונה מאוהיו" (בימוי: חנוך לוין), "רווקים ורווקות" (בימוי: אלדד זיו). "אורזי מזוודות" (בימוי: אודי בן-משה, ב-2012). ת. הבימה: "מלאכת החיים" (בימוי: מיכאל גורביץ' ב- תיאטרון "בית-לסין": "מלאכת החיים" ( בימוי: רוני פינקוביץ' ב־2012).
על עבודתה המשותפת עם חנוך לוין כתבה רות דר בספר "ברדש ושחש תולים כביסה".
עבודות למחזות מוזיקליים.
בין המחזות המוזיקליים שעיצבה : "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" (לויד וובר-טים רייס - בימוי: פיטר ג'יימס על בימת " הקאמרי" ובפארק הירקון), "עלובי החיים" (אלאן בובליל וקלוד-מישל שונברג - בימוי: סטיבן פימלוט בת. הקאמרי), "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" (סמי גרונמן - בימוי: אילן רונן בת. הבימה).
עבודות לאופרה.
לאופרה הישראלית עיצבה תפאורה ותלבושות ל"שיקוי אהבה " (דוניצטי - בימוי: עמרי ניצן) (הוצגה גם בפסטיבל האופרה בסבולינה בפינלנד, וב-דויטשה אופרה בברלין), "איטלקייה באלג'יר " (רוסיני - בימוי: עמרי ניצן), "מסע אל תום האלף " (א.ב. יהושע ויוסף ברדנשווילי - בימוי: עמרי ניצן) (הוצגה גם על בימת בית האופרה ברומא).
פרסים.
זכתה בפרס מרגלית, בפרס מפעל חיים ע"ש משה שטרנפלד, פרס רוזנבלום למפעל חיים מטעם עיריית תל אביב, ופרס מפעל חיים ע"ש אריה נבון מ"אמבי" - איגוד מעצבי הבמה בישראל.
זכתה עשר פעמים בפרס התיאטרון הישראלי (אותו אף עיצבה) לעיצוב תפאורה ותלבושות:
1995- על עיצוב תפאורה ל"ביקור הגברת הזקנה" (דירנמאט) בת. הבימה.
1996- על עיצוב תלבושות ל"תאומים בוונציה" (גולדוני) ת. באר-שבע ות. בית-ליסין.
1998\1997- על עיצוב תפאורה ל"המורדים" (עדנה מזי"א) ת. הקאמרי ועיצוב תלבושות ל- "שידוכין" (גוגול) ת' הקאמרי.
2002\2001- על עיצוב התפאורה והתלבושות ל-"כטוב בעיניכם" (שקספיר) בת. הקאמרי ובת. באר-שבע.
2003 - על עיצוב התלבושות ל"עוץ לי גוץ לי" (אברהם שלונסקי) ת. הקאמרי.
2004- על עיצוב התלבושות ל"קוויאר ועדשים", ת. הקאמרי.
2005- על עיצוב התלבושות ל"שלמה המלך ושלמי הסנדלר", ת. הבימה.
2009- על עיצוב התלבושות ל"אמדאוס", ת. הקאמרי.
אידריס אלבה
אידריסה אקונה "אידריס" אלבה (באנגלית: Idrissa Akuna "Idris" Elba; נולד ב-6 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון, טלוויזיה, מוזיקאי ובמאי קולנוע אנגלי, זוכה פרס גלובוס הזהב על תפקידו בסדרה "לות'ר".
התפרסם בתפקידו בתור סטרינגר בל בסדרה "הסמויה".
ביוגרפיה.
נולד בתור ילד יחיד בשם אידריסה אקונה אלבה ברובע ניוהאם שבלונדון. נולד לאם גאנאית ולאב מסיירה לאון. בנערותו הקים חברת די ג'יי ותיקלט במספר מסיבות.
הוא קיצר את שמו לאידריס כאשר למד למשחק בקאניג טאון. בגיל 16 נשר מבית הספר וניסה להתקבל ללימודי משחק בתיאטרון נוער מוזיקלי. בגיל 19 החל לתקלט במועדוני לילה באופן מקצועי בשם ביג דריס. בנוסף לעבודתו, נבחן לתפקידי טלוויזיה.
קריירת משחק.
טלוויזיה.
התגלה לראשונה לקהל הבריטי בשנת 1998 במיני סדרת האימה הבדיונית "אולטרה ויולט", שם שיחק לצידו של ג'ק דוונפורט.
התפרסם לראשונה לעיניי קהל הוליוודי בסדרת הדרמה "הסמויה" וקיבל פידבקים על הופעותיו הכריזמטיות בתור ברון הסמים סטרינגר בל.
ב-2005 זכה להערכה רבה על הופעתו בדרמת הטלוויזיה ההיסטורית "לפעמים באפריל" אודות רצח העם ברואנדה בתור מפקד בצבא הרואנדי.
ב-2009 שיחק בסדרה הקומית המצליחה "המשרד" בתפקיד צ'ארלס מינר הבוס של המנהל האזורי מייקל סקוט (סטיב קארל).
זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס אמי על תפקידו בתור הבלש ג'ון לות'ר בסדרת הפשע לות'ר.
היה מועמד לפרס אמי גם בקטגוריית הופעת האורח הטובה ביותר על הופעתו בסדרת הדרמה "מזל סרטן", בה שיחק בתפקיד לארי איתו מנהלת רומן גיבורת הסדרה חולת הסרטן קתי ג'יימיסון (לורה ליני).
בשנת 2020 זכה בפרס מיוחד במסגרת פרס באפט"א לטלוויזיה. באוגוסט נודע כי אלבה עתיד לככב במותחן ריגול שיופק עבור חברת אפל.
קולנוע.
בשנת 2005 שיחק בתפקיד ראשי קולנועי ראשון בדרמה המוזיקלית "הגוספל".
בשנת 2007 עשה את הפריצה ההוליוודית שלו עם הופעות לצידה של זוכת האוסקר הילרי סוואנק בסרט האימה "עשר המכות" ובדרמה של טיילר פרי "הילדות הקטנות של אבא" בתור המכונאי מונטי ג'יימס המנהל מאבק משפטי על שלוש בנותיו מול אשתו לשעבר. בהמשך השנה שיחק בדרמה הקומית "חג שכזה" בכיכובו של כריס בראון. שיחק גם בתפקיד משנה בתור הגנרל סטון במותחן האימה "28 שבועות אחרי" ובתפקיד קטן בסרטו של רידלי סקוט "אמריקן גנגסטר".
בשנת 2008 הופיע בסרט הפשע של גאי ריצ'י "רוקנרולה" בתור מאמבלס השותף של הגנגסטר אחד שתיים (ג'רארד באטלר), ושיחק בסרט הדרמה "חוזה אינטימי" שביימה וכתבה ג'יידה פינקט סמית'.
ב-2009 שיחק אלבה בדרמה "אובססיבית" בהפקתה של ביונסה בתור בנקאי ההשקעות דרק צ'ארלס המחוזר על ידי העובדת החדשה בחברה ליסה שרידן (אלי לרטר).
שיחק בנוסף גם במותחן האימה של דייוויד ס. גוייר ומייקל ביי "התאום".
בשנת 2010 הופיע בסרט הפשע "טייקרס" בתפקיד ראש צוות הגנבים גורדון קוזייר ובסרט הפעולה "הלוזרים" בתור חייל יחידת העילית ויליאם ראוק.
ב-2011 ספג אלבה גינויים מצד גופי ימין בארצות הברית על גילום תפקיד האל הנורדי היימדל שגילם בסרט גיבורי העל שובר הקופות של קנת בראנה "תור". הסיבה לטענת אותם גופים היא שבשל צבע עורו של אלבה הוא אינו יכול לגלם דמות נורדית לבנה. הפעילים האשימו אף את חברת ההפקה אולפני מארוול שהיא מקדמת רב-תרבותיות על חשבון המיתולוגיה הנורדית.