המשחק "אקדחי הפטריוטים" עוסק בסוליד סנייק שעבר תהליך הזדקנות מואץ ונקרא "סנייק הזקן"", שנמצא במשימה למצוא ולהביס את ריבולבר אוסלוט, או בשמו העכשווי ליקוויד אוסלוט. למרות השמדת ארסנל כלי הנשק ב"בני החירות", הפטריוטים המשיכו בתוכניתם להשפיע על ההיסטוריה האנושית ולהתקין מערכות של אינטליגנציה מלאכותית ברחבי העולם. אוסלוט מתנגד לזה ומרכיב לעצמו צבא שיעזור לו להילחם בהם ולחטוף לרשותו את המערכות שלהם. ההנחיות של סוליד סנייק משתנות להשמדת האינטליגנציה המלאכותית של הפטריוטים ולעצור את אמצעי הדיכוי שלהם. אחרי שהוא ובני בריתו מצליחים במשימה, סנייק מחליט להמשיך לחיות את חייו בשקט ושלווה.
מטאל גיר רייזינג: התנקמות.
המשחק "רייזינג: התנקמות" מתרחש כארבע שנים לאחר "אקדחי הפטריוטים" ומככב בו ריידן כשכיר חרב סייבורג-נינג'ה. הוא מצטרף לחברה צבאית פרטית, "מווריק ייעוץ אבטחה", ונשכר לשמור על נשיא ארצות הברית מאיום של דרום אפריקה. אולם, המצב משתבש והנשיא נהרג בידי חברת אכיפה יריבה בשם "דספרדו". ריידן מובס בקרב אך מחליט לנקום מחדש על כישלונו. הוא נשלח עם גוף סייבורג חדש להילחם בקבוצה הצבאית המסתורית.
דמויות.
זיכיון משחקי מטאל גיר מכיל מספר רב של דמויות, שנוצרו בידי הידאו קוג'ימה ועוצבו בידי יוג'י שינקאווה. רקע המשחקים מציג מספר חיילים בעלי יכולות על-אנושיות אשר סופקו באמצעות התקדמות טכנולוגית. הסדרה עוקבת אחר שכיר החרב סוליד סנייק, שניתנות לו משימות ממשלתיות למצוא את נשק-העל מטאל גיר. הדבר מוביל אותו לעימותים נגד גריי פוקס וונום סנייק במצודת "אאוטר הבן" (בתרגום לעברית: גן-עדן חיצוני) והבוס הגדול בארץ זנזיבר. בהמשך, סנייק פוגש בהאל "אוטאקון" אמריך, מתעמת עם יחידת פוקסהאונד של ליקוויד סנייק ועוזר לריידן להילחם גם בסולידוס סנייק וארגון הפטריוטים.
בסדרת משחקי "מטאל גיר", השחקן שולט בדמות המסתננת לתוך שטח האויב לבדה כדי להשלים את משימתה. לכל אורכה של המשימה, השחקן מקבל עזרה מצוות תמיכה המתקשר באמצעות קודק. בשעה שהצוות מספק רמזים לשחקן אודות המשימה שלו, האינטראקציה ביניהם עוזרת להרחיב את פיתוח הדמויות. בהופעתם הראשונה, דמויותיהם של סוליד סנייק וריידן מייצגות את השחקן, כאשר במשחקים מאוחרים יותר אישיותם מקבלת יותר עומק. מוטיב שכיח בסדרת המשחקים הוא השימוש באויבים רבי-עוצמה. ככל שהמשחקים התפתחו, קונספטים חדשים ניתנו לבוסים כדי להפוך אותם לבעלי כישורים מיוחדים יותר ולבסס את מעמדם. בעוד המשחקים המוקדמים יותר השתמשו בבני אדם עם יכולות על-אנושיות, מפתחי המשחק "מטאל גיר סוליד 4: אקדחי הפטריוטים" החליטו להשתמש במפלצות מאשר בבני אדם בתור אויבים. קרב בוס ראוי לציון היה בסופו של המשחק "מטאל גיר סוליד 3: אוכל נחשים", וזאת מאחר שהיה שונה משאר קרבות הבוסים במשחקי הזיכיון בזכות המשחקיות האסטרטגית שלו. מוטיב חוזר נוסף היה שינוי הצורה של אדם נורמטיבי לנינג'ה. הדבר התחיל עם דמותו של קייל שניידר ב"מטאל גיר 2: סוליד סנייק" כשנלחם נגד סוליד סנייק כנינג'ה שחור. מספר דמויות נוספות עשו דבר דומה, ביניהם גריי פוקס, אולגה גורלוקוביץ' וריידן.
מרביתם של משחקי הזיכיון החלו כפסטיש של סרטי פעולה לתקופה בה נוצרו, והדמויות היו חיקוי של גיבורי סרטי פעולה. דמויות המשחק "מטאל גיר סוליד" עוצבו בידי יוג'י שינקאווה, וכמה משמותיהן וזהויותיהן הבדויות היו התייחסויות לסרטי הוליווד השונים. בגלל קפיצת הזמן במשחקים השונים, מספר דמויות עברו עיצוב מחודש כדי להתאים לשנה בה יצא המשחק. זאת ועוד, כתוצאה מהשיפורים שנעשו לקונסולות המשחקים פלייסטיישן ופלייסטיישן 2, הצוות הקריאייטיבי העניק לדמויות מראה ריאליסטי יותר אף על פי שהיו לו ספקות לגבי זה. מחשבותיו של קוג'ימה לגבי יכולותיו המשודרגות של סנייק בזמן יציאת המשחק "מטאל גיר סוליד" הובילו לרעיון של דמויות משובטות שיהיו יריבות שקולות בקרב נגדו. בזמן יציאת "מטאל גיר סוליד 2: בני החירות", קוג'ימה הושפע מספרי שרלוק הולמס של ארתור קונאן דויל כדי להציג שחקן משנה הרואה את סנייק מזווית ראייה אחרת.
סגנון ונושאים.
המשחק "מטאל גיר" המקורי, שיצא בשנת 1987 במהלך המלחמה הקרה, עסק בהפעלת מניפולציה על חיילים בידי הפוליטיקאים של המזרח והמערב - דבר שזכה לפתרון עם הקמתה של "אאוטר הבן", מדינה ללא פוליטיקה. משחק ההמשך "מטאל גיר 2: סוליד סנייק" יצא בשנת 1990 בסופה של המלחמה הקרה והרחיב זאת עם אינטריגות פוליטיות, אתיקה בשדה קרב, היסטוריה צבאית וההשפעות השליליות של לוחמת גרילה.
לפי מפיק המשחקים הידאו קוג'ימה, הנושאים החוזרים על עצמם בסדרת "מטאל גיר סוליד" הם בעיקרם "גן, מם, סביבה, חוש, שלום, נקמה וגזע" וכיצד אנשים מושפעים מנושאים אלו - המשחק "מטאל גיר סוליד" דן בגנטיקה ובהשלכות המוסריות שבהנדסה גנטית; "מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" דן במידת ההשפעה שיש לזהות על חברתו של אדם ("מם") והשפעות הצנזורה על החברה; "מטאל גיר סוליד 3: אוכל נחשים" דן כיצד הזמן והמקום שאדם חי בו ("סביבה") משפיעים על הזהות שלו וכיצד פוליטיקה משתנה עם הזמן ועם ההיפר מציאות העכשווית - חוסר היכולת להבחין בין עובדה לבדיון בעולם רווי מידע; "מטאל גיר סוליד 4: אקדחי הפטריוטים" דן ב"חוש" - הבנתו של אדם על העולם, הבנה שאובדת כאשר אותו אדם מת. הדבר גם מדגיש כיצד ישנם דברים שאינם ניתנים להעברה לדור העתיד אשר מתפרשים בצורה מוטעית כמו גם המידע החושי של החיילים המשודרגים-טכנולוגית בעידן החדש, שנשלט באופן מלאכותי (ועקב כך גם משותף באופן גלובלי). "מטאל גיר סוליד: מהלך השלום" דן בטבעו האמיתי של השלום והרעיון שבעימות בחברה האנושית; "מטאל גיר סוליד 5: כאב הפנטום" דן בנושאי הגזע והנקמה, וכיצד האחרון שבהם יכול לגרום לאובדן האנושיות.
בעקבות המשחק המקורי, כל משחק היה דקונסטרוקציה של סרטי פעולה ומשחקי וידאו המשתמש בדימויים כדי לעורר את הנושאים והרעיונות, במיוחד את אלה של סרטי הריגול - דקונסטרוקציה זו חוקרת את הלך הרוח המחשבתי והשליטה המלאה הנדרשת כדי לבצע תוכנית אבסורדית ומעוותת לחלוטין שמסתמכת על אירועים שבגדר הסבירות - תוכנית שבסופו של דבר יוצאת לפועל ללא דופי. בנוסף, היא חוקרת מה קורה לילד-חייל אשר נכפים עליו חיים נורמטיביים והדבר בא לידי ביטוי בדמויות כמו איליי/ליקוויד סנייק ב"מטאל גיר סוליד 5: כאב הפנטום" וג'ק/ריידן ב"מטאל גיר סוליד 4: אקדחי הפטריוטים". "מטאל גיר רייזינג: התנקמות" דן גם בנקמה. ריידן מובס בתחילתו של הסיפור ומרגיש תחושה עמוקה של נקמה, ולצורך כך מבצע את נקמתו על הקבוצה שחיבלה בו, כמו גם הגיע להכרה עם עברו ואימץ את טבעו האמיתי. המשחקים נושאים הקבלות מפורשות רבות עם הפילוסופיה של פרידריך ניטשה. סוליד סנייק משמש כדקונסטרוקציה של ארכיטיפ גיבור הפעולה, וחוויות המלחמה שהוא עובר הפכו אותו לאדם מריר ושבור המבקש לפרוש מתפקידו, אך אינו יכול להימלט מחיי הקונפליקט בהם הוא מעורב. רעיון זה נחקר יותר לעומק דרך דמותו של ריידן, אשר עובר את אותם עינויים נפשיים כמו סנייק אך בדרך בוטה יותר. בדרך דומה, הבוס הגדול גם הוא אינו חסין בפני נושא זה - בתור נייקד סנייק ב"מטאל גיר סוליד 3: אוכל נחשים", הוא אינו דומה כלל לפסטיש סרטי הריגול של שנות ה-60 של סוכן חשאי חלקלק שאינו ניתן להשפעה אלא של איש פשוט וקשה יום. רק לאחר שעבר צילוק פיזי ופסיכולוגי קשה הוא הופך לחייל האולטימטיבי שידוע בתור הבוס הגדול.
קבלה וביקורות.
זיכיון מטאל גיר זכה להצלחה מסחרית גדולה, כאשר נכון ליוני 2020 נמכרו מעל ל-56 עותקים ממשחקי הסדרה. המשחק "מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" מכר למעלה מ-7 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובעקבותיו נמכרו גם "מטאל גיר סוליד", "מטאל גיר סוליד 4: אקדחי הפטריוטים" ו"מטאל גיר סוליד 5: כאב הפנטום" ב-6 מיליון עותקים כ"א. לפי מחקר שוק במדינות הממלכה המאוחדת ואירלנד, המשחק "מטאל גיר סוליד 4: אקדחי הפטריוטים" היה המשחק השני שנמכר בחטף לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3, אחרי Grand Theft Auto IV. המשחקים שיצאו לקונסולת PlayStation Portable זכו להיקף מכירות נמוך יותר, אך הדבר נזקף לזכות היקף המכירות הנמוך של הקונסולות עצמן כשהמשחקים יצאו לשווקים. "מטאל גיר הישרדות", משחק הסדרה הראשון שנמכר לאחר שהידאו קוג'ימה עזב את Konami, מכר רק חלק מזערי מסכום הרווחים שהניבו מכירות "מטאל גיר סוליד 5: כאב הפנטום".
זיכיון המשחקים בכללותו נחשב לאחד הזיכיונות המשפיעים ביותר בכל הזמנים וזכה ברובו לביקורות משבחות הן ממבקרים והן משחקנים. כמה מכותרי המשחק הרשמיים נחשבים לטובים ביותר בכל הזמנים. נכון להיום, "מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" מחזיק בממוצע משוקלל של 95% באתר הביקורות "GameRankings" ובציון של 96 מתוך 100 באתר Metacritic, המשחק בעל הניקוד הגבוה ביותר מבין כל שאר משחקי הסדרה. בשנת 2002, עורכי האתר IGN דירגו את המשחק "מטאל גיר סוליד" בתור משחק הפלייסטיישן הטוב ביותר. המשחק "מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" ממוקם במקום ה-50 ברשימת 200 המשחקים הטובים ביותר בכל הזמנים לפי המגזין המקוון "Game Informer". המשחק "מטאל גיר סוליד 3: אוכל נחשים" דורג במקום החמישי ברשימת המגזין הרשמי של פלייסטיישן ב. "מטאל גיר סוליד" ו"מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" הוצגו בתערוכת "האמנות של משחקי הווידאו" ב, שנמשך ממרץ לספטמבר 2012. המשחקים זכו במספר פרסים כמו "מטאל גיר סוליד" בפרס מצוינות לאמנות אינטראקטיבית בפסטיבל אמנויות המדיה היפנית. ו"מטאל גיר סוליד 2: בני החירות" קיבל את פרס משחק השנה בידי מגזין "Game Informer".