המחזה שולב במספר הפקות של ה-BBC, בהן המיני-סדרה "An Age of Kings" מ-1960 בה הוצג המחזה במסגרת שני פרקים באורך כולל של שעתיים; ב-1965 עובדו מחזות הנרי השישי וריצ'רד השלישי להפקה בימתית מצולמת של הרויאל שייקספיר קומפני בשם "מלחמת השושנים", אשר שודרה ב-BBC כמיני-סדרה בת שלושה פרקים; המחזה שודר במלואו בעונה השלישית של הפקת מחזות שייקספיר לטלוויזיה ("BBC Television Shakespeare") מ-1983, בניגוד להפקות האחרות בסדרה ששאפו לריאליזם, הצטיינו הפקות שלושת חלקי "הנרי השישי" וריצ'רד השלישי (עם אותו צוות שחקנים) בביצוע אמנותי שתרגם את זירת ההתרחשות למגרש משחקים ילדותי ורבים מהשחקנים גילמו תפקידים כפולים של דמויות המהוות תמונת מראה זו של זו.
שלושת חלקי הנרי השישי נכללו במסגרת המחזור השני של הסדרה הכתר החלול מ-2016. החלקים הראשון והשני אוחדו לסרט אחד, בעוד החלק השלישי הופיע כסרט נפרד. עם סמואל וסט כווינצ'סטר, יו בונוויל כגלוסטר, אדריאן דאנבר כריצ'רד דוכס יורק, סם טרוטון כקאלרנס וסופי אוקונדו כמלכה מרגרט.
TV4 Komedi
TV4 Komedi היה ערוץ טלוויזיה שנמצא בבעלות קבוצת TV4 ושידר קומדיות וסרטים. הערוץ שידר בין נובמבר 2006 עד ספטמבר 2017.
היסטוריה.
הערוץ הושק ב-3 בנובמבר 2006, יחד עם ערוץ TV4 Guld. השידור הראשון של הערוץ היה הסרט אבי הכלה 2.
TV4 Komedi ו-TV4 Guld שודרו מההתחלה ב-Com Hem, ובחבילה הלוויינית של Canal Digital. מאז 1 בספטמבר 2009 שני הערוצים משודרים גם בשידורי Viasat.
הערוץ שיתף פעולה בעבר עם הערוץ הפיני MTV3 Sarja. הסרטים ששודרו בערוץ הפיני היו זהים לאלו ששודרו ב-TV4 Komedi. עם השקתו, בערוץ לא שודרו פרסומות, אם כי משודרות פרסומות בערוץ מאז ינואר 2012.
בתחילת 2017 הודיעה קבוצת TV4 כי הערוץ ייסגר בסתיו אותה שנה. ב-30 בספטמבר 2017 אכן הסתיימו שידורי הערוץ, יחד עם סיום שידורי ערוץ TV4 Fakta XL. השידור האחרון של הערוץ היה שידור התוכנית "אסא ניס עף באוויר".
יחסי אינדונזיה–קניה
יחסי אינדונזיה–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אינדונזיה לבין קניה.
שתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי והמדינות הבלתי-מזדהות.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטים בין אינדונזיה לקניה כוננו ביולי 1979. בתקופה זו, שגרירות אינדונזיה בדאר א-סלאם שבטנזניה היא זו שטיפלה בענייני אינדונזיה עם קניה. שגרירות אינדונזיה בניירובי כוננה באפריל 1982.
שרי החוץ של אינדונזיה וקניה חתמו על מזכר הבנות ב-19 ביוני 2008 בניירובי, להקמת וועדה משותפת של אינדונזיה וקניה. הוועדה משמשת כפורום להרחבה ושיפור שיתוף הפעולה בין אינדונזיה וקניה וגם לפתרון בעיות ד-צדדיות.
במהלך פגישת הוועדה הראשונה, בין ה-2 בדצמבר ל-4 בדצמבר 2008, הסכימה הוועדה להרחיב את שיתוף הפעולה במגוון תחומים, כגון כלכלה, מסחר, חברה ותרבות ושיתוף פעולה טכני. כדי לשפר את הקשרים, הסכימה הוועדה על מספר אפשרויות לשיתוף פעולה, כגון אימון דיפלומטים, תרגילים משותפים נגד הטרור ואתלטיקה.
מסחר.
אינדונזיה מוכרת לקניה בעיקר שמן דלקים, ריהוט, מכונות, ציוד הובלה, טקסטיל ומוצרי הלבשה בשווי 242.7 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של קניה לאינדונזיה הוא תה שחור, סיבי סיסל, טבק ופרחים לחתונות בשווי 7.32 מיליון דולר.
יחסים דיפלומטים.
אינדונזיה מחזיקה בשגרירות בניירובי. מאידך, שגרירות קניה בקואלה לומפור שבמלזיה מטפלת ביחסי קניה עם אינדונזיה.
גבעת הדרור
גבעת הדרור או וורוביובי גורי (ברוסית: Воробьёвы горы) היא גבעה על הגדה הימנית של נהר מוסקבה ואחת הנקודות הגבוהות במוסקבה, מגיעה לגובה של עד 80 מטר מעל נהר מוסקבה.
גבעת הדרור ממוקמת בדיוק מול אצטדיון לוז'ניקי והיא אחד משבע גבעות מוסקבה. שוכן בה הבניין הראשי של אוניברסיטת מוסקבה ויש ממנה את נקודת התצפית הטובה ביותר על העיר כולה. החל משנת 2019 ניתן לעלות על ההר תוך שימוש ברכבל.
מגדלנה זיבילה, נסיכת סקסוניה-וייסנפלס
1951 בצרפת
1951 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 964 שנות לאום.
מתן צורי
מתן צורי (נולד ב-6 בספטמבר 1979) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ידיעות אחרונות ו-ynet, עוסק רבות בסיקור נושאים ביטחוניים בעוטף עזה וכן בנושאי כלכלה, תיירות, בריאות ופוליטיקה. בנוסף הוא מרצה על כתיבה עיתונאית בבתי ספר.
ביוגרפיה.
צורי נולד בקיבוץ מפלסים, שם התגורר עם אחיו והוריו (עופרה ירמי וקורין). בשנת 1998 סיים את לימודי בבית הספר התיכון "כפר סילבר", שם למד במגמה ללימודי ארץ ישראל וחקלאות. שירת בצה"ל כלוחם ורס"פ בהנדסה קרבית- גדוד 601.
ב-2012 סיים תואר ראשון בלימודי מדיניות ציבורית באוניברסיטת בר-אילן.
בספטמבר 2002, מתן צורי נפגע בעינו השמאלית ואיבד את ראייתו בעין זו. זה היה אירוע מכונן בחייו שהפנה אותו לקריירה העיתונאית.
בשנת 2008 צורי זכה בפרס העובד המצטיין של 'ידיעות אחרונות' והוענק לו הפרס על ידי עורך ידיעות אחרונות לשעבר, רון ירון. בשנת 2018 הוא נבחר לאחד האנשים המשפיעים של השנה בדרוג שנעשה על ידי אגף הצעירים של התנועה הקיבוצית.
הוא מתגורר בעוטף עזה, אב ל-3 ילדים.
קריירה.
צורי החל את דרכו כעיתונאי בשנת 2002 בעיתון המקומי "סקופ". בשנת 2003 המשיך צורי במסגרת "רדיו דרום" (באר שבע והסביבה). משנת 2005 צורי הוא כתב באזור הדרום ב"ynet" ו"ידיעות אחרונות". ב-2011 יזם והנחה הכשרת תלמידים בבתי הספר התיכוניים באשדוד בנושאי תקשורת.
סיקר את מלחמת לבנון השנייה, את אשפוזו והלווייתו של אריאל שרון ודיווח באופן שוטף על המתיחות בעוטף עזה, מקום מגוריו. בדצמבר 2008 סיקר את מבצע עופרת יצוקה, בנובמבר 2012 סיקר את מבצע עמוד ענן, וביולי 2014  את מבצע צוק איתן.
טוני גאטליף
טוני גאטליף (בצרפתית: Tony Gatlif; נולד בשם מישל דהמני ב-10 בספטמבר 1948 באלג'יר) הוא במאי צרפתי ממוצא צועני, אשר מוכר גם כתסריטאי, מלחין, שחקן, ומפיק.
ביוגרפיה.
גאטליף נולד באלג'יריה בתקופת השלטון הצרפתי, והוא ממוצא פייה-נואר. בשנת 1960, בגיל 12, גאטליף עבר מאלג'יריה לצרפת בעקבות אירועי מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
קריירה.
גאטליף נאבק במשך שנים על מנת לחדור לתעשיית הקולנוע הצרפתית. הוא גם לקח חלק בין היתר במספר הפקות תיאטרליות עד לשנת 1975, כאשר הוא הפיק את סרטו הראשון, La Tête en ruine. במהלך שנת 1978, גאטליף הפיק את סרטו השני, La Terre au ventre, אשר התבסס על אירועי מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
החל משנת 1981, ומסרטו Corre, gitano, גאטליף התמקד בעבודתו בהיסטוריה של הצוענים באירופה, וזאת בעקבות מוצאו הצועני למחצה.
לאחר הפקת הסרט "Gaspard et Robinson" ב-1990, גאטליף העביר את השנים 1992 ו-1993 בצילום הסרט Latcho Drom, אשר זכה בפרסים רבים. סרט מוזיקלי באורח מלא זה, אשר לעיתים מקוטלג בטעות כסרט תיעודי, עוסק בתיעוד התרבות הצוענית ברחבי העולם, תוך התמקדות במוזיקה ובריקוד הצועני. שנה מאוחר יותר, גאטליף הפיק את הסרט Mondo, על בסיס יצירתו של הסופר הצרפתי ז'אן-מארי גוסטב לה קלזיו.
סרטו של גאטליף משנת 2004, "Exils", זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר במסגרת פסטיבל קאן באותה שנה. סרטו משנת 2006, "טרנסילבניה", הוצג לראשונה בפסטיבל קאן שהתקיים בחודש מאי באותה השנה.
יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג
יוהאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Johann August von Sachsen-Gotha-Altenburg; 17 בפברואר 1704 – 8 במאי 1767), היה נסיך גרמני וגנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה.
יוהאן אוגוסט נולד ב-17 בפברואר 1704 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתם של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט וסופיה, נסיכת סקסוניה-וייסנפלס.
בשנת 1725 התגייס יוהאן אוגוסט לצבא הקיסרי, ולחם עמו באיטליה ובהונגריה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739). בקרב גרוקה הוא נפצע, ולאחר מכן בילה הוא בילה מעט זמן באלטנבורג כדי להתאושש. מאוחר יותר הוא לחם במלחמת הירושה האוסטרית בשלזיה, בוהמיה, בוואריה ובחבל הריין. בסופו של דבר הוא הפך להיות גנרל-פלדמרשל קיסרי, ומונה למפקד של כבוד ברגימנט דרגונים.
ב-6 בינואר 1752 התחתן יוהאן אוגוסט עם לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ, בתם של היינריך הראשון, רוזן רויס-שלייץ ויוליאנה דורותיאה לואיזה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג, ממנה היו לו 4 ילדים. יוהאן אוגוסט גר עם משפחתו בשטאדטרודה, שם זמן קצר לפני מותו אירח את פרידריך השני, מלך פרוסיה. בנוסף, הוא קיבל את עיטור מסדר הנשר הלבן הפולני. ב-8 במאי 1767 מת יוהאן אוגוסט בביתו, והוא בן 63 שנים.
בתו לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג הייתה סבתא רבתא של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, בעלה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
משפחתו.
ב-6 בינואר 1752 התחתן יוהאן אוגוסט עם לואיזה, רוזנת רויס-שלייץ, בתם של היינריך הראשון, רוזן רויס-שלייץ ויוליאנה דורותיאה לואיזה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג, ממנה היו לו 4 ילדים:
זבנג! (מגזין)
עיתון זבנג!, הידוע גם בשם ירחון זבנג! הוא מגזין קומיקס ישראלי, שנוצר ונערך על ידי הקומיקסאי הישראלי אורי פינק. הירחון מכיל בעיקר סיפורי קומיקס מאת אורי פינק, אבל גם כולל סיפורי קומיקס של יוצרי קומיקס ישראלים אחרים ותכנים כגון כתבות, ביקורות קולנוע ופוסטרים. העיתון מתגאה בעובדה שכל התכנים שהוא מפרסם הם בעברית במקור ומעולם לא פרסם קומיקס מתורגם. העיתון מופץ גם בחנויות וגם דרך מנויים.
היסטוריה.