ב-2008 נכתבה הביוגרפיה הראשונה המקיפה באנגלית אודות ליטן. הכותב, בנג'מין קרטר הט, היסטוריון ועורך דין לשעבר, עבד על ספר אחר כאשר למד אודות ליטן. הוא העיר על הרלוונטיות של סיפורו של ליטן לתקופת פרסום הספר ובפרט למתקן המעצר בגואנטנמו וכלא אבו גרייב, בהקשר של שיטות עינויים ומניעת ייצוג על ידי עורך דין. ב-2011 סיפורו של ליטן עובד לסרט "האיש אשר הכעיס את היטלר" שצולם על ידי ה-BBC, ואת דמותו של ליטן גילם השחקן אד סטופארד. הסיפור, שנכתב על ידי מארק הייהורסט, עובד על ידו למחזה "נעצר בחצות" שהוצג לראשונה בספטמבר 2014. ב-30 במאי 2015 העלה תיאטרון הבימה את ההצגה בכיכובם של רן דנקר וגילה אלמגור.
סיפורו של הנס ליטן, כולל תיאור של האירוע המכונן במסגרתו זימן וחקר את היטלר על דוכן העדים (לרבות ההשלכות שהיו לאירוע הזה על מעמדו הציבורי של היטלר, וההשלכות הרות הגורל שהיו לו על חייו של ליטן עצמו), הוצג במסגרת סדרת הטלוויזיה של ה-BBC עלייתם של הנאצים, אשר סקרה את אירועי ארבע השנים המכריעות בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 בהן קרס המשטר הדמוקרטי בגרמניה על כל מוסדותיו (כולל מערכת בתי המשפט, במסגרתה קיים ליטן את הפעילות הביקורתית שלו), וגרמניה הייתה לדיקטטורה טוטליטרית בשליטת הנאצים.
חבל טיבט
שינה בשבת
סופיה וורגרה
יום זה מכובד
"יוֹם זֶה מְכֻבָּד" הוא פיוט אשר נהוג לשורר בקהילות ספרד ואשכנז בכל שבת בסעודת הבוקר. הפיוט נקרא כך על שם פזמונו: "יוֹם זֶה מְכֻבָּד מִכָּל יָמִים כִּי בוֹ שָׁבַת צוּר עוֹלָמִים".
מחבר הפיוט.
מחבר הפיוט חתם את שמו באקרוסטיכון של הפיוט, "ישראל" (יום ששת ראשון אכול לא). אך לא ידוע מיהו. יש שטענו שהמחבר הוא הרב ישראל הגר, שעל פי ההערכה חי במאה ה-11, והסתמכו על האקרוסטיכון שבבית האחרון (השמים וגם ראו).
תוכן הפיוט.
בפיוט מושרים פסוקי מקרא מגוונים הקשורים לשבת והפיוט מזכיר את צידה החושי של השבת, גם מצד חובותיה ומצוותיה של השבת וצד מענגיה של השבת המבוטחת לשומריה. משורר הפיוט מזכיר את הנאמר בתורה לגבי קישור הארץ אל יום השבת - כמו שהארץ נותנת מהטוב שלה כך מעניקה השבת מטובה לאדם השומר אותה.
מקורן של הברכות בפיוט הוא מושא הבית האחרון, בו אף נמצא אחד מהערכים העומדים מאחורי מצוותיה של יום השבת - עדותו של העולם שנברא על ידי הקדוש ברוך הוא.
בקהילות יהדות אשכנז נהוג לשיר את הפיוט בסעודה השנייה של יום שבת.
תיאטרון למעברות
תורת מנחם
חי ה' וברוך צורי
"חַי ה' וּבָרוּךְ צוּרִי" הוא פיוט המושר בראשית הסעודה השנייה בשבת.
הפיוט הוא מעין הקדמה למזמור כ"ג בספר תהלים המזמור המוכר בפסוקו הפותח: "מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר".
באקרוסטיכון "חיים יצחק", רמז לשם המחבר.
בתנועת החסידות נהוג לשיר את הפיוט לאחר פיוטו של האר"י (אסדר לסעודתא).
נושא הפיוט הוא דברי שבח לאל ובקשות לשפע של ברכות אשר השרים מבקשים אותו. אף על פי שהשבת רק נרמזת בפיוט וייתכן ששירתו הפכה למנהג שבת בשל הדמיון והשיח עם מזמור כ"ג.
בפיוט מופיעה שורה המזכירה את מידת הביטחון של הלל הזקן, שבשונה מרעו שמאי, לא חיפש אחר מאכלי שבת במשך השבוע ובטח בה' שיזמין לו לשבת, באמרו "ברוך ה' יום יום". בגרסה הנפוצה של הפיוט מופיעה השורה: "אל ההרים אשא עיני, כהלל ולא כשמאי". בחלק מחצרות החסידות (למשל בחצרות רוז'ין וויז'ניץ) תיקנו את הנוסח ל"כהלל וכשמאי", וזאת כי יש פוסקים שבנושא זה הלכה כשמאי, שיש לחפש במשך כל השבוע מאכלים טובים לשבת.
אריק פרידץ
אריק פרידץ (בשוודית: Eric Prydz; נולד ב-17 ביולי 1976) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי שוודי. הוא גם ידוע בשם הבמה Pryda, הנהגה , לצד מגוון כינויים אחרים כגון Sheridan ו-Cirez D. שיריו מתאפיינים בסגנון האוס. פרידץ גם מחזיק בחברת ההקלטות Pryda.
פרידץ הוא במקור מסטוקהולם. הוא מנהל שלוש חברות תקליטים שונות, שמתמקדות בעיקר במוזיקה מחתרתית, מחוץ למיינסטרים המוזיקלי. עם זאת, פרידץ הצליח גם לפרוץ למיינסטרים וזכה להצלחה מסחרית עולמית. מאז שחבר ל-Data Records הוציא שלושה סינגלים שהגיעו לראש המצעדים בבריטניה. סינגל הבכורה שלו במהלך שיתוף הפעולה עם Data Records היה Call On Me (המבוסס על שירו של סטיב וינווד "Valerie"), שיצא ב-2004 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי וכן במצעדים במדינות שונות באירופה, וכן דורג במקום ה-29 במצעד הדאנס של מגזין בילבורד האמריקאי. הסינגל מכר 2.5 מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-2007 הוציא את Proper Education, רמיקס לשירה של להקת פינק פלויד Another Brick In The Wall, שזכה אף הוא להצלחה. ב-2008 הוציא את הסינגל Pjanoo, שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי.
הוא מהווה אישיות בולטת בסצנת המועדונים ובאוקטובר 2010 דורג במקום ה-30 ברשימת 100 התקליטנים הטובים ביותר שפרסם DJ Magazine. ב-2011 ירד למקום ה-46, בשנת 2012 ירד עוד שישה מקומות אל המקום ה-56 ובשנת 2013 עלה למקום ה-54.
פרידץ סובל מפחד מטיסות. בעבר נמנע בכלל מטיסות, וכך לא הגיע להופיע במקומות מרוחקים מאירופה, כגון אוסטרליה. כשהחליט לבסוף לערוך סיבוב הופעות באוסטרליה, שבמסגרתו היה אמור להופיע במלבורן, בגולד קואסט, בפרת' ובסידני, ביטל את הטיסה ובוטל סיבוב ההופעות, כשנתקף בהתקף בהלה לאחר עלייתו למטוס.
פחד מטיסות
ז'אן הטוב
מיסטר היקאפ
אהרן הראל (רב)
הרב אהרן (אר'לה) הראל (נולד ה' באייר תשל"ד, 27 באפריל 1974) הוא ראש ישיבת 'מוריה' בגבעת הקטורת (בהקמה), נשיא הישיבה התיכונית פל"ח הרימון (בשמה המקורי: לב חדש) בשילה וראש בית המדרש הקהילתי בעפרה. לשעבר ראש ישיבת ההסדר בשילה ור"מ בישיבת ברכת יוסף.
קורות חייו.
נולד לדב ולאה הלפרין, ברמת גן שבה גדל. סבו, הרב שלמה זאב גולינסקי, היה איש פא"י. היה מדריך ורכז בתנועת הנוער בני עקיבא, וכן חבר בהנהלה הארצית של הארגון.
למד בישיבה התיכונית שעלבים ובישיבות מרכז הרב, עתניאל, אור עציון, רמת גן והר עציון. הוא תלמידם של הרבנים שאול ישראלי, יעקב אריאל, חיים דרוקמן ואהרון ליכטנשטיין.
לימד בישיבות פתח תקווה ורמת גן. בשנת תשס"ו (2006) הצטרף לראשות ישיבת שילה, בהזמנת ראש הישיבה, הרב מיכאל ברום. בסוף תש"ע עזב את הישיבה. מאז לימד בישיבות אלון מורה, ואיתמר, בישיבת אש קודש ועוד.
החל משנת הלימודים תשע"ז הוא נשיא הישיבה התיכונית "פל"ח הרימון" (בשמה המקורי: "לב חדש") בשילה. הוא מכהן גם כראש בית המדרש הקהילתי בעפרה ומעביר בו שיעורים קבועים. הוא מלמד שיעור שבועי בפילוסופיה יהודית בכולל אברכים 'קנין תורה' של שלוחת ישיבת מרכז הרב בגבעת אסף.
הוא גם נטורופת המשלב הלכה ורפואה משלימה, ומרצה בנושא זה במכללות לרפואה משלימה. הוא מגשר מוסמך.
מתגורר בשילה. אשתו יפעת היא אחותם של הרב רא"ם הכהן, הרב אביה הכהן והאלוף גרשון הכהן.
גישתו ודרכו.
הרב הראל משלב עולם למדני-הלכתי עם תורת החסידות והקבלה. עיקר עיסוקו הוא בהוראת גמרא ופסיקת הלכה והתמקדותו העיקרית היא בהלכות רפואה.
בלימוד החסידות הוא עוסק בפיתוח תבניות שכליות לצורך הבנת התורות החסידיות והקבליות. הוא מאמין בבירור האמת על פי הראשונים והאחרונים, גם כשהמסקנה שונה מן המקובל. לדעתו, גם בעת המודרנית על האדם לייצר באופן חקלאי בעצמו חלק ממצרכי הבסיס שלו. לדבריו, לא לחינם ציוותה התורה מצוות רבות כל כך (כעשרה אחוזים מכלל המצוות) המוטלות דווקא על חקלאים.
לאחר בחירתו של הרב יונה מצגר לרב ראשי, פרסם את החוברת "לא תכירו פנים במשפט - לבירור יחסנו לבחירת הרב הראשי האשכנזי" שבה מתח ביקורת על בחירת הרב מצגר שנעשתה לדבריו משיקולים זרים על אף שהוא אינו תלמיד חכם ואישיותו מפוקפקת. הוא טען כי בחירתו אסורה על פי ההלכה ואין להכיר בה, וקבע שיבוא יום ו"יתגלה קלונו ברבים" והבוחרים בו יגרמו לחילול השם שייווצר. כעבור מספר שנים, לאחר שהרב מצגר הורשע, כתב הרב הראל: "אין לנו במה להתבייש – לא אנו בחרנו בו [...] לא רב בישראל סרח וחטא כאן, אלא אדם שהתיימר להיות רב [...] הצליח להונות רבים ולהציג להם מצג שווא שגרם להם לתמוך בו, אף על פי שלא היה ראוי לכך."
עיסוקו בהומוסקסואליות.
הרב הראל עוסק בסיוע להומוסקסואלים, שאותם הוא מכנה "מת"מניקים - מתמודדים עם משיכה תוך מגדרית", הפונים אליו לייעוץ והכוונה. הוא היה המלווה הרבני של ארגון כמוך - הומואים דתיים אורתודוקסים ועמד בראש מערך ההכוונה להומואים דתיים של ארגון "בקדושה". הוא גורס כי על רבנים לברר את הנושא לעומקו לפני שהם דנים בו.
הרב הראל מעודד הומואים דתיים המעוניינים להשתנות לפנות לטיפול פסיכולוגי לשינוי הנטייה המינית. לטענתו, למעלה ממחצית ההומואים שהוא ליווה במהלך טיפול שכזה הגיעו לשינוי מלא של נטייתם המינית או למעבר למשיכה דו-מינית, וגם אלו שלא הצליחו להגיע לכך – הטיפול שיפר את יחסיהם עם עצמם ועם אחרים.
להומואים שניסו לשנות את נטייתם המינית ולא הצליחו, מציע הרב הראל לשקול נישואים עם לסבית, כששני בני הזוג מודעים לנטיותיהם ומקבלים אותן, או עם אישה אחרת המוכנה לקבל את נטיית בעלה. לצורך כך פתח הרב הראל בשיתוף עמותת "כמוך" מיזם שידוכים ולדבריו רוב הזוגות שנישאו כך חווים אושר בהורות שלהם. הוא מדגיש שפתרון זה אינו מתאים לכל הומוסקסואל, ואלו שאינם מתאימים, פטורים ממצוות פרייה ורבייה.