לאחר שובו לברצלונה, ניסה מאמן הקבוצה ג'ק גרינוול להציבו בעמדת ההגנה, אולם התנגדות האוהדים שכנעה אותו להחזירו לתפקיד החלוץ. ב-1919 עזר לקבוצתו לזכות באליפות נוספת. באותה שנה גם הגיע עם קבוצתו לגמר גביע המלך. ב-1920 זכתה ברצלונה בדאבל נוסף, בין היתר הודות לשער של אלקנטרה בגמר הגביע. שיתוף הפעולה שלו עם שחקנים כגון ריקארדו זאמורה, פליקס ססומאגה ופפ סמיטייר הובילו את הקבוצה לעידן הזהב שלה. אלקנטרה עזר לקבוצתו לזכות בגביע המלך גם ב-1922 וב-1926 בזכות שערים במשחקי הגמר.
קריירת נבחרות.
ב-1915 ערך אלקנטרה את הופעת הבכורה בנבחרת קטלוניה. מאז ועד 1924 הבקיע לפחות ארבעה שערים בשישה משחקים. בנוסף להשתתפות במשחקי הנבחרת הקטלאנית והפיליפינית, הוא שיחק גם במדי נבחרת ספרד. ב-1920 נבחר אלקנטרה, לצד ריקארדו זאמורה ופפ סמיטייר, לייצג את ספרד במשחקים האולימפיים. אף על פי כן, בחר אלקנטרה להישאר בביתו במטרה לערוך בדיקות רפואיות. לבסוף, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-7 בספטמבר 1921, שבה הבקיע צמד לרשתה של נבחרת בלגיה. בסך הכל, שיחק בחמישה משחקים שבהם הבקיע שישה שערים, בין 1921 לבין 1923.
אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין
אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין הוא מתקן ספורט אשר תוכנן ונבנה עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין בשנת 2008. המתקן, הממוקם בקמפוס האוניברסיטה לחקלאות של סין, אירח את תחרויות האיגרוף.
שטחו של המבנה 23,950 מ"ר ובו מושבים ל-8,200 צופים, אשר יופחתו בתום התחרויות ל-6,000 מושבים קבועים. לאחר סיום המשחקים האולימפיים ישמש המבנה את האוניברסיטה לחקלאות.
עבודות הבנייה החלו בשנת 2005 והסתיימו ב-18 באוגוסט 2007. בין ה-21 באוגוסט ועד ה-26 באוגוסט 2007 אירח המבנה את תחרויות אליפות העולם לנוער באיגרוף.
1968 בישראל
1968 בישראל הייתה השנה בה חגגה 20 שנה מיום היווסדה.
פוליטיקה.
תוצאות מלחמת ששת הימים ממשיכות להשפיע על הפוליטיקה ועל ענייני הביטחון ב-1968. בין היתר, עולה ביתר שאת השאלה בדבר גורלם של השטחים שנכבשו במהלך המלחמה: האם להשיב את הריבונות למדינות מהם נכבשו (מצרים, ירדן וסוריה)? האם לספחם? ועוד. עולים גם קולות הקוראים להתיר התיישבות יהודים מעבר לקו הירוק. בפסח התיישבה במלון "פארק" בחברון קבוצה בהנהגת הרב משה לוינגר. למחרת ליל הסדר, שלחה הקבוצה מברק ברכה קצר לשר הביטחון, משה דיין: "חג שמח - ממתנחלי חברון" (זוהי הפעם הראשונה בה נעשה שימוש במונח "מתנחלים" לציון המתיישבים מעבר לקו הירוק). ב-9 במאי הציע יצחק רבין להקים יישובים יהודים ברצועת עזה וב-16 בדצמבר הציע מנחם בגין ליישב יהודים בכל האזורים שנכבשו, ובכלל זאת גם בתוככי הערים.
צבא וביטחון.
נמשכת המתיחות הביטחונית לאחר כיבוש השטחים במלחמת ששת הימים, הן מצד צבאות ערב והן מצידם של ארגוני טרור. בעקבות הפגזות ותקיפות מצריות בנתה ישראל לאורך תעלת סואץ את קו המעוזים ("קו בר-לב"), שבו כ-30 מוצבים מבוצרים, עמידים בפני התקפות ארטילריה. בקו שני, "ציר החת"ם" ממזרח לקו התעלה, נבנו עוד כ-10 מוצבים. תקיפות מצריות אלו נחשבות למבשרות מלחמת ההתשה (ובמצרים נחשבות למעשה לתחילתה של המלחמה).
ארגוני הטרור החריפו פעולתם נגד ישראל במהלך השנה אירעו פיגועים רבים בתחומי ישראל ובחוץ לארץ כנגד מטוסי נוסעים לישראל וממנה.
צה"ל קיים מספר פשיטות ופעולות תגמול נגד מוקדי המחבלים, הבולטת בין פעולות אלה ב-1968 הייתה פעולת כראמה בירדן ומבצע תשורה בלבנון.
אירועים נוספים:
חברה ותרבות.
אחד האירועים החשובים מבחינה חברתית-תרבותית ב-1968 היה תחילת שידורי הטלוויזיה הישראלית. השידור הראשון של הטלוויזיה היא של מצעד צה"ל ביום העצמאות במאי; באוגוסט החלו שידורי ניסיון, תחילה שלושה ערבים בשבוע, שבהמשך הורחבו לארבעה. בתקופה זו שודרו בכל יום שעה בערבית ושעתיים בעברית וב-20 באוגוסט שודרה מהדורת מבט לחדשות הראשונה. ב-23 בדצמבר החלה הטלוויזיה הישראלית את שידוריה. מצעד צה"ל שצילמה הטלוויזיה היה המצעד הסדיר האחרון שהתקיים בישראל; מצעד נוסף התקיים ב-1973 לרגל יום העצמאות ה-25 למדינה, ולאחריו לא נתקיימו עוד מצעדי צה"ל. עוד בתחום התקשורת - יעקב אגמון מתחיל לשדר את תוכניתו "שאלות אישיות".
בתחום החינוך, מקימים הרב יהודה עמיטל, יואל בן נון וחנן פורת את ישיבת הר עציון באלון שבות. הקמת הישיבה (מעבר לקו הירוק) מסמנת, בין היתר, את תחילת "מהפכת התנ"ך" בישיבות הציבור הדתי לאומי.
במסגרת התוכניות לפיתוח ירושלים לאחר כיבוש מזרח העיר במלחמת ששת הימים, מוחלט לפתח את שכונת ימין משה, עד אז שכונת ספר, בה התגוררו תושבים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך (רובם ממוצא מזרחי) והתושבים מקבלים צווי הפקעה, דבר היוצר מרמור רב ותורם להתפתחות מחאה חברתית. בתל אביב, עוברת עיריית תל אביב למשכנה ליד כיכר מלכי ישראל (כיום: כיכר רבין). בתחום הפיתוח הסביבתי, מוקמת בשנה זו גם התנועה החברתית "המועצה לישראל יפה".
רבעון (שנת כספים)
רבעון (באנגלית, Fiscal Quarter) הוא מונח חשבונאי המייצג שלושה חודשים, שהם רבע משנת הכספים שלפיה מנהל ארגון את תקציבו. מקובל לחלק את השנה לרבעונים ינואר-מרץ, אפריל-יוני, יולי-ספטמבר ואוקטובר-דצמבר.
בסופו של כל רבעון מוצגות תוצאות ביניים של הדוחות הכספיים וביצועי הארגון. במרבית המדינות, חברות ציבוריות וכאלה הנסחרות בבורסות לניירות ערך, נדרשות על פי החוק להגיש דוחות כספיים רבעוניים. אותן חברות נבחנות על ידי המשקיעים על-פי הדוחות הרבעוניים והשנתיים שלהן. לכן נאמר לעיתים על מנהליהן של חברות אלה, שהם "חיים מרבעון לרבעון".
דיווח כספי לתקופות ביניים זמין במועד ומהימן משפר את כושרם של המשקיעים, הנושים ואחרים להבין את יכולתו של תאגיד להפיק רווחים ותזרימי מזומנים ואת מצבו הכספי והנזילות שלו.
דיווח כספי לתקופות ביניים הוא דיווח כספי הכולל מערכת מלאה של דוחות כספיים, או מערכת של דוחות כספיים בצירוף ביאורים תמציתיים נבחרים, לתקופה שהיא קצרה משנת כספים מלאה של תאגיד.
רקע הדרישה לדוחות כספיים לתקופת ביניים.
ראשית הדרישה לפרסום דוחות ביניים בישראל הייתה מצידה של הבורסה לניירות ערך בשנת 1987. זו חייבה חברות שניירות הערך שלהן נסחרות בה, בדיווח חצי שנתי של נתונים נבחרים מתוך הדוחות הכספיים.
החל משנת 1988 נקבעה בתקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומידיים) התש"ל-1970 חובה על התאגידים להגיש דוחות כספיים חצי שנתיים אשר נסקרו בידי רואה חשבון, והחל מהרבעון השלישי בשנת 1989 נקבעה בתקנות אלה חובת דיווח כספי רבעוני.
מטרות עיקריות של דוחות ביניים:
הדיווח הכספי הנדרש ברבעון-לפי התקינה הישראלית.
מטרת תקן חשבונאות מספר 14, דיווח כספי לתקופות ביניים (להלן, התקן), היא לקבוע את התכולה המינימלית של דיווח כספי לתקופות ביניים וכן לקבוע את כללי ההכרה והמדידה בדוחות כספיים לתקופות ביניים.
תקן חשבונאות זה מבוסס על תקן חשבונאות בינלאומי מספר 34, דיווח כספי לתקופות ביניים, ומחליף את גילוי דעת 43 של לשכת רואי חשבון בישראל, דוחות כספיים לתקופות ביניים, ואת גילוי דעת 60, תיקון גילוי דעת 43 בדבר ביטול החובה לכלול מידע על נתונים נומינליים בדוחות כספיים לתקופות ביניים. תקן זה יחול לגבי תקופות חשבונאיות המתחילות ב-1 בינואר 2003, או לאחר מכן.
תקן זה אינו קובע אילו תאגידים חייבים לפרסם דיווחים כספיים לתקופות ביניים, או באיזו תדירות עליהם לפרסמם, או כמה זמן לאחר תום תקופת ביניים יש לפרסמם. יש ליישם תקן זה כאשר תאגיד חייב או בוחר מרצונו לפרסם דיווח כספי לתקופות ביניים.
תקן זה מגדיר את התכולה המינימלית של דיווח כספי לתקופות ביניים, לרבות הגילוי הנדרש בביאורים, וכן, מפרט את הכללים החשבונאים להכרה ומדידה שיש ליישמם בדיווח כספי לתקופות ביניים.
תכולה מינימלית של דיווח כספי לתקופות ביניים היא מאזן, דוח רווח והפסד, דוח על תזרימי המזומנים, דוח על השינויים בהון העצמי, וביאורים תמציתיים נבחרים. אם תאגיד מפרסם מערכת מלאה של דוחות כספיים בדוח הכספי לתקופות ביניים שלו, הצורה והתכולה של דוחות אלה יהיו בהתאם לכללי חשבונאות מקובלים לגבי מערכת מלאה של דוחות כספיים. אם תאגיד אינו מפרסם מערכת מלאה של דוחות כספיים בדיווח הכספי לתקופות ביניים שלו, עליו לכלול, נוסף לדוחות הכספיים במתכונת הדיווח הכספי השנתי האחרון שלו, את הביאורים התמציתיים הנבחרים כנדרש בתקן זה. יש לכלול פריטים אחרים נוספים, או ביאורים נוספים, אם אי-הכללתם תגרום לכך שהדוחות הכספיים לתקופות ביניים יהיו מטעים.
אם תאגיד מציג נתוני רווח למניה בדוחות הכספיים השנתיים שלו, עליו להציג רווח למניה בסיסי ורווח למניה מדולל, על פי אותם כללים, בגין תקופות ביניים בגוף דוח רווח והפסד.
בהנחה שלכל מי שקורא דיווח ביניים של תאגיד יש גישה גם לדוח הכספי השנתי האחרון של התאגיד, למעשה, אין צורך לחזור או לעדכן בעדכון בלתי משמעותי בדוח הביניים את הביאורים, שנכללו בדוחות הכספיים השנתיים. במקום זאת, הביאורים בדוח הביניים יכללו בעיקר הסבר לגבי האירועים והשינויים, שהם בעלי משמעות להבנת השינויים במצב הכספי ובביצועי התאגיד, מאז מועד הדיווח השנתי האחרון. תאגיד יכלול בביאורים לדוחות הכספיים לתקופות ביניים שלו, לפחות, את המידע, המפורט להלן, אם הוא מהותי ואם לא ניתן לו גילוי במקום אחר בדיווח הכספי לתקופות ביניים.
בדרך כלל, המידע ידווח על בסיס מצטבר-מתחילת-השנה. עם זאת, על התאגיד לתת גילוי גם לאירועים או לעסקאות כלשהם שהם מהותיים להבנת תקופת הביניים השוטפת: