ב-1977 עבר מורו לארצות הברית והתמנה לפרופסור באוניברסיטת רוצ'סטר במדינת ניו יורק. בעבודה משותפת עם מי שהייתה אז תלמידתו, דונה סטריקלנד, ביצעו השניים את המחקר שהוביל להמצאת טכנולוגיית ה-CPA וזיכה אותם בפרס נובל. מחקר זה היה נושא עבודת הדוקטורט של סטריקלנד. ב-1990 ייסד מורו את מרכז המחקר לטכנולוגיות לייזר סופר-מהירות באוניברסיטת מישיגן.
כיום מורו הוא פרופסור באקול פוליטקניק בפריז, וכן פרופסור אמריטוס באוניברסיטת מישיגן.
פרס נובל.
פרס נובל הוענק לסטריקלנד ומורו על פיתוח שיטה לייצר הבזקי אור קצרים וחזקים מאוד.
להבזקי אור חזקים ומהירים יש שימושים רבים. כדי לייצר הבזקים רבי עוצמה משתמשים בסדרה של מגברי אור, המגבירים את קרן הלייזר עד לעצמה הנדרשת. בתהליך זה עשויה להיווצר בעיה: קרן הלייזר עשויה להיות חזקה מדי, כלומר בעלת צפיפות הספק גבוהה מדי. במקרה כזה מגבר האור נשרף.
צפיפות ההספק מודדת את עצמתה של קרן לייזר לכל יחידת שטח. כאשר קרן לייזר עוברת דרך עדשה, צפיפות ההספק שלה עולה, כלומר העדשה ממקדת את הקרן. כאמור, קרן לייזר שצפיפות ההספק שלה גדולה מדי יכולה לגרום לנזק למגבר אור שדרכו היא עוברת. מורו וסטריקלנד פיתחו טכנולוגיה בשם CPA (קיצור של Chirped Pulse Amplification). בתהליך זה הקרן הממוקדת נפרשת על פני שטח גדול, מוגברת כאשר היא פרושה, ואז נדחסת חזרה לקרן אחת.
סטריקלנד ומורו השתמשו בשריג צפוף, הפועל באופן דומה למנסרת אור. קרן הלייזר המהירה מייצרת הבזק קצר שפוגע בשריג ומתפזר. ההבזק המפוזר ממוקד פחות ואפשר להעביר את חלקיו דרך מגברי אור בלי להרוס אותם. אחרי שההבזק המפוזר עובר דרך המגברים הוא פוגע בשריג נוסף, ורכיביו משתלבים בחזרה ההבזק המורכב חזק ביותר, אבל למשך פרקי זמן קצרים מאוד, כאמור - שברירי שניות בלבד.
מערכות מבוססות CPA מאפשרות פיתוח מכשירים רפואיים להקרנות ודימות. כבר כיום ניתוחי עיניים לתיקון ראייה (LASIK) משתמשים בקרני לייזר מהירות מבוססות CPA.
טכנולוגיית CPA מאפשרת גם לחקור את תנועתם של אלקטרונים סביב אטומים ואת הדינמיקה של יצירת קשרים כימיים. הבזקי לייזר חזקים עשויים לסייע לבניית דור חדש של מאיצי חלקיקים שיחליפו את התכנון המסורתי של מאיצים באורך עשרות קילומטרים בהתקנים קטנים הרבה יותר
ונדי פרידמן
ונדי לורל פרידמן (באנגלית: Wendy Laurel Freedman; נולדה ב-17 ביולי 1957) היא אסטרונומית יהודיה קנדית-אמריקאית. ידועה בזכות מדידתה של קבוע האבל וכמנהלת מצפי הכוכבים של מכון קרנגי בפסדינה בקליפורניה ובלאס קמפנאס בצ'ילה. היא מכהנת כפרופסורית לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת שיקגו. תחומי המחקר העיקריים שלה הם קוסמולוגיה תצפיתית, בדגש על מדידת שיעורי התרחבות היקום בעבר ובהווה, ואפיון טבעה של האנרגיה האפלה.
ראשית דרכה.
פרידמן גדלה בבית יהודי בטורונטו שבקנדה. אביה, רופא פסיכיאטר, ואמה, פסנתרנית קונצרטים, עודדו את התעניינותה במדע. למדה פיזיקה בתיכון, ובעקבות זאת החליטה ללמוד פיזיקה באוניברסיטת טורונטו. בתחילה למדה ביופיזיקה, ובהמשך היא שינתה את המקצוע הראשי לאסטרונומיה. היא קיבלה תואר ראשון בשנת 1979. היא המשיכה ללמוד באוניברסיטת טורונטו, וקבלה דוקטורט באסטרונומיה ואסטרופיזיקה ב-1984. באותה השנה היא הצטרפה למצפה הכוכבים של מכון קרנגי בפסדינה כפוסט-דוקטורנטית. היא הפכה לחברת הסגל המדעי במצפה שלוש שנים מאוחר יותר, והייתה האישה הראשונה שהתמנתה לצוות המדעי הקבוע. ב-2003 היא מונתה למנהלת של מצפי הכוכבים של מכון קרנגי. עבודתה המוקדמת התרכזה בעיקר בקנה המידה הקפאידי.
קבוע האבל.
פרידמן הובילה במשותף צוות בין-לאומי אשר כלל 30 אסטרונומים ומטרתו הייתה לחשב את קבוע האבל, שהוא מספר מפתח להערכת גיל היקום. קבוע האבל הוא קבוע המתאר את קצב התפשטות היקום. לאחר חישוב של קבוע האבל, ניתן להסיק את גודל היקום הנראה ואת גיל היקום. הצוות מדד את המרחק ל-24 גלקסיות באמצעות כוכבים הנקראים משתנים קפאידים, ומדד את קבוע האבל באמצעות חמש שיטות בלתי תלויות. החוקרים, בראשות פרידמן, פרסמו את תוצאות המחקר הסופיות בשנת 2001. עבודתם חישבה את קבוע האבל בדיוק של 10% ובכך פתרה מחלוקת ארוכת שנים.
טלסקופ מגלן הענק - GMT.
פרידמן יזמה את פרויקט טלסקופ מגלן הענק וכיהנה כראש הדירקטוריון משלב היוזמה ב-2003 ועד לשנת 2015. פרויקט זה משלב אוניברסיטאות ומכוני מחקר מובילים בעולם במטרה לבנות טלסקופ אופטי בגודל 25 מטר בהרי האנדים שבצ'ילה. הטלסקופ צפוי להיות פעיל בשנת 2029.
הכרה ופרסים.
פרידמן נבחרה כחברה באקדמיה הלאומית למדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים וכן בחברה האמריקאית לפיזיקה .
אורניתופודים
אדסוייה אוייבולה
אדסוייה אויבולה
.The Pepsi E.P
XL אירווייז (צרפת)
משל סוכן העוולה
משל סוכן העוולה (נקרא גם "המנהל הערמומי") הוא אחד ממשלי ישו אשר מופיע בבשורה על פי לוקס ט"ז 13-1. במשל זה, סוכן משרת עומד להיות מפוטר, עושה טובה עם החייבים לאדונו על ידי הפחתת חלק מחובותיהם.
פרשנות.
על פניו, נראה שהמשל משבח כביכול את התנהגותו הלא ישרה של הסוכן (מנהל עסקים או נכסים). הנושא נרמז לעיתים בכך שהסוכן מוותר על עמלה שמגיעה לו אישית, אולם חלק מן המלומדים חולקים על פרשנות זו. עם זאת, למרות שלאדונו של הסוכן יש "מעין הערצה מסויגת" כלפי המנהל "הערמומי", ישו מתייג את המנהל (הסוכן) בפירוש כ"סוכן עוולה", במילים אחרות - כסוכן לא ישר. כדי להוסיף לפרשנויות, צורפו למשל זה מספר היגדים שונים בנושא כסף או ממון. קיימת מחלוקת בין הפרשנים האם ההיגדים הללו המתייחסים ל"נאמנות" (או "מתן אמון") או ל"משרתם של שני אדונים" חלים על המשל הזה.
המנהל (הסוכן) במשל הוא כנראה עבד או אדם חופשי המתנהג כמו סוכן של אדונו בתחום העסקים. כנציגו של אדונו, ההסכמים שעליהם הוא חותם עם החייבים, בשם אדונו, מחייבים את האדון.
נושא המשל משותף לקטעים אחרים שבהם ממליץ ישו על חלוקת הרכוש (כמו גם בנושא הכנסת אורחים) עם העניים, מתוך ההבנה כי, בבוא היום "הממון יעלם, ואילו אוצרות הנצח מובטחים". כאשר מגיע המוות, "חדל הכוח שיש בידינו להיטיב עם אחרים באמצעות כספנו, ולכן מוטב לעשות את הטוב באמצעותו כבר בהווה" כך שחברים שחברנו אליהם בהיותנו בחיים ימתינו לנו לנו בגן עדן. פירוש זה אומץ גם על ידי כותבים בכנסייה הקדומה, כגון אסטריוס מאמסיה (Asterius of Amasia):אם כך, כאשר כל אחד המצפה לאחרית ימיו ואת המעבר שלו לעולם הבא, הוא יכול להקל על חטאיו בעשיית מעשים טובים, או על ידי שמיטת חובות של החייבים, או על ידי מתן צדקה לכיסוי צורכי העניים, על ידי הענקה מתוך מה ששייך לאדון, הוא זוכה לחברים רבים, אשר יעידו על טובו לפני השופט, אשר יבטיח לו מקום של אושר באמצעות עדותם. הסופר הרפורמי האנגלי וויליאם טינדייל מדגיש את העקביות של המשל הזה עם הדוקטרינה של "הצדקה על ידי אמונה", בכותבו על המשל בחוברת הנקראת "משל ממון הרשעים" (1528), בהתבסס על פרשנות של מרטין לותר. טינדייל ראה ב"מעשים טובים" תוצאה של אמונה. טינדייל גם ציין כי ישו לא שיבח את הסוכן בשל אופן התנהלותו, אלא רק סיפק דוגמה של עורמה ושקדנות, כך ש"אנחנו, שהוצדקנו צריכים לשקוד כמוהו מתוך דאגה לנשמה שלנו (בחיי הנצח), כשם שהוא (סוכן העוולה) דאג בעוולה לגופו (בעולם הזה)". צ'ארלס דאבוז (1720) האנגליקני, היה בין אלה שראו ב"מקומות המושב הנצחיים" שהובטחו לסוכן העוולה תחזית שלילית של השאול, ולא הבטחה לגן עדן. התאולוג האנגליקני ג'יי. סי. רייל, שכתב בשנת-1859, דחה מספר פרשנויות אלגוריות של המשל, ונתן פרשנות דומה לזו של טינדייל.הבה נתמודד ברצינות בעד הדוקטרינות המפוארות של הישועה על ידי החסד, וההצדקה על ידי האמונה. אבל אל לנו להשלות את עצמנו להניח כי הדת האמיתית מטילה סנקציות על כל מצוות אל תעשה שבעשרת הדיברות שבתורה. אל לנו לשכוח לרגע, כי אמונה אמיתית תיוודע תמיד בפירותיה. אנו יכולים להיות בטוחים מאוד בכך שבמקום ששבו אין כנות, אין חסד.ההיסטוריון וחקר הנצרות היהודי ישראלי, פרופ' דויד פלוסר, לקח בספר שכותרתו "ישוע ומגילות ים המלח", את הביטוי "בני אור" ולהתכוון בכך לאיסיים; שלהם מערכת כלכלית סגורה, בניגוד לשאר בני אדם שהיו פחות נוקשים.
טוען אפולוגטי לותרני נאמן לעיקרי הלותרניות העיר:המשל של ישו על סוכן העוולה הוא אחד המאפיינים הבולטים ביותר בכל הבשורות. ברור, שאין לפרש אותו כהמלצה לחוסר יושר בניהול עניינים עסקיים. ישו מדגיש רק את הנקודה על מנת להראות לנו מה הוא הכסף באמת. בדרך כלל אנו חושבים על עצמנו תחילה כאשר אנחנו עונים על השאלה הזאת. אבל ישו מזמין אותנו להבין, קודם כל, שהכסף שלנו הוא לא באמת שלנו, אנו פשוט מנהלים אותו למען הבעלים האמיתי שלו, אלוהים. שנית, גם "כסף מזוהם" יכול לחדור לשירות האלוהים, או לטובת רענו. כאשר זה קורה, היתרונות יימשכו מעבר לחיים האלו... מה שדברים שאנחנו רוכשים לעצמנו לא יכולים. לדוגמה, הכסף עשוי לשמש להפצת הבשורה, דרך אשר באמצעות רוח הקודש יאספו המאמינים לגוף כנסיית המשיח. אנו נהנה מההתחברות המבורכת לנצח עם אותם מאמינים, זמן רב לאחר שהכסף יעלם
הקולג' האוניברסיטאי של לונדון
צ'ונגצ'ינגוזאורוס