אופטית המינרל הוא איזוטרופי, אך למרות זאת יש דגימות בהם מופיעה שבירה כפולה. חלק מדגימות המינרל הם פלואורסצנטיים בגוון כתום. הספלריט הוא אחד המינרלים בהם קיימת תופעת הטריבולומסנציה, כלומר שהמינרל פולט אור כשמרסקים אותו. מקדם השבירה של הספלריט (כפי שנמדד בנורת נתרן, 589.3 נאנומטר) הוא 2.37. הספלריט מתגבש במערכת הגבישית הקובייתית וניחן בפצילות מושלמת היוצרת דודקהדרון. גמי (Gemmy), סוג חיוור של ספלריט שמקרו באזור העיירה פרנקלין במדינת ניו ג'רזי בארצות הברית פלואורסצנטי באור כתום או כחול עז בהשפעת קרינת על-סגול באורכי גל ארוכים והוא מכונה קליופאן (cleiophane). זהו ספלריט הבנוי מסולפיד האבץ טהור כמעט לחלוטין.
הספלריט מצוי בדרך כלל בלוויית המינרלים גלנה, פיריט, וסולפידים אחרים יחד עם קלציט, דולומיט ופלואוריט.
הספלריט הוא זרז עבור תהליכים בהם מעורב אור (פוטוקטליזטור). עובדה זו הביאה זוג חוקרים אמריקאים מאוניברסיטת הרווארד, סקוט מרטין (Scot T. Martin) ושְׂיָאנְג גָ'אנְג (Xiang V. Zhang) להעלות השערה כי ראשית החיים על פני כדור הארץ החלה בתגובות כימיות שבהם נוצרו תרכובות אורגניות מפחמן דו-חמצני ואור בסביבה מימית, שבה היה נוכח ספלריט ששימש כזרז, כסוג של מעגל קרבס הפוך.
שימושים.
הספלריט היא המקור עיקרי להפקת אבץ. במקומות אחדים הוא מכיל כמויות משמעותיות של קדמיום, גליום ואירידיום והוא מהווה מקור גם למתכות אלו.
גבישי ספלריט בגודל ובשקיפות מתאימים לוטשו כאבני חן, בדרך כלל תוך שימוש בחיתוך היהלום על מנת להציג בצורה המיטבית את הנפיצה הגבוהה בת ה-0.156 (כפי שהיא נמדדת בהפרש בין מקדמי השבירה בין אורכי הגל B ו-G של קווי פראונהופר) של הספלריט שהיא מעל לפי שלושה מזו של יהלום. קל לטעות ולחשוב שאבני חן שנחתכו זה עתה המציגות ברק יהלום הם סוג של יהלום צבעוני, אך בשל הקשיות הנמוכה מאוד של הספלריט ופצילותו המושלמת מעדיפים להשאיר את אבני החן בלתי משובצות כאבנים באוספים פרטיים או במוזיאונים (אם כי היו מקרים שספלריט שובץ בתליונים). אספנים מוכנים לשלם סכומים גבוהים עבור אבנים שמשקלן יותר מקרט אחד (כ-200 מיליגרם), משום שגבישים טהורים לגמרי קטנים מאוד בדרך כלל. צבעו של ספלריט באיכות של אבן חן הוא בדרך כלל צהבהב עד חום-דבש, אדום עד כתום, או ירוק.
שני המקורות החשובים ביותר לאבני החן הם קאננאה (Cananea) במדינת סונורה במקסיקו ו"פיקוס דה אירופה" (Picos de Europa - פסגות אירופה) שברכס ההרים הקנטבריים (Cordillera Cantabrica) סמוך לסנטנדר בחוף הצפוני של ספרד.
מקור ותפוצה.
הספלריט נוצר בעורקים הידרותרמיים בטווח רחב של טמפרטורות בפחם, באבן גיר, בדולומיט ובסלעי משקע אחרים. במרבצים המכילים הן עופרת והן אבץ, הגלנה (סולפיד העופרת) שוקעת בדרך כלל בראש הבצר והספלריט בתחתיתו.
הספלריט הוא מינרל נפוץ מאוד מלבד המקומות שכבר הוזכרו קודם לכן בערך אפשר למצוא גבישים שחורים של ספלריט באלסטון מור (Alston Moor) בקמברלנד שבאנגליה ובסנט אגנס (St Agnes) בקורנוול; גבישים צהובים של ספלריט בקווניק (Cavnic) ליד באיה מארה במחוז מרמורש שבצפון מערב רומניה ובביננתל (Binnenthal) בוואלה (Valais) שבשווייץ. מקומות נוספים כוללים את פרייברג במדינת סקסוניה בגרמניה; טרפקה (Trepca) ביוגוסלביה לשעבר; ברוקן היל (Broken Hill) במדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה; מספיל (Mazapil) במדינת סקטקס במקסיקו; בג'ופלין, מחוז ג'אספר (Jasper), במדינת מיזורי; בגלנה שבמחוז צ'רוקי בקנזס ובמקומות שונים במדינות ניו יורק, אריזונה ואילינוי שבארצות הברית; ובהר סנט-אילר שבקוויבק שבקנדה.
המלחמות הבין קולוניאליות בין בריטניה לצרפת
האות שין (בערבית: شين) היא האות ה-13 באלפבית הערבי. לפניה באה האות סין ואחריה צאד.
שין מייצגת את העיצור /ʃ/ (כמו שי"ן ימנית). האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".
אומנם שין מייצגת את צליל "שן" הפיניקית אך אין זה מקורה. מ"שן" התפתחה דווקא סין המייצגת את העיצור /s/ (כמו סמ"ך), ושין עוצבה כגרסה שלה. לכן, אין לשין מקבילות באלפביתים אחרים, למרות שצלילהּ נפוץ מאוד בשפות המערביות.
אלפרד גראף פון שליפן
טאצ' עליז לסטרייט שיעיז
מאיר יצחק הלוי
האסכולה הפרנקו-פלמית
האסכולה הפרנקו-פלמית מתייחסת, באי-דיוק מסוים, לסגנון המוזיקה הפוליפונית הווקאלית, שנכתבה באירופה במאה ה-15 וה-16 ולמלחיני המוזיקה הזאת.
מוצאם של מלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית קשה להגדרה בגלל השוני בין הגבולות שהגדירו את המדינות בשנים ההן לגבולות של ימינו. יש המכנים אותה בשם "האסכולה ההולנדית", אך בשם זה יש כדי להטעות. למעשה, השם התייחס לארצות השפלה, שכללו פחות או יותר את בלגיה, צפון צרפת והולנד של ימינו, ומזו האחרונה באו רק מעטים מן המוזיקאים. רובם נולדו באינו, פלנדריה ובראבאנט. בתקופות של יציבות פוליטית, היה זה מרכז של פעילות תרבותית במשך יותר ממאתיים שנה, אם כי המרכזים המוגדרים שינו את מיקומם במהלך הזמן הזה, ועד סוף המאה ה-16 עבר מוקד העולם המוזיקלי ממחוז זה אל איטליה.
המלחינים הרבים שנולדו בחבל הארץ, הידוע באופן כללי בשם ארצות השפלה, נודעו בעבודתם במקומות אחרים. הפרנקו-פלמים נסעו לאיטליה, לספרד, לערי שדה בגרמניה ובצרפת ולעוד מקומות באירופה, ואת סגנון כתיבתם לקחו עמם בכל אשר הלכו. תפוצת הטכניקה שלהם, בייחוד לאחר הפיתוח המהפכני של המצאת הדפוס, יצרה את הסגנון הבינלאומי הראשון האמיתי מאז איחוד המזמור הגרגוריאני במאה ה-9.
להלן 5 קבוצות, או דורות, שיש המבדילים ביניהם באסכולה הפרנקו-פלמית. התפתחות הסגנון המוזיקלי הייתה רציפה ומתמשכת, והדורות האלה מספקים רק נקודות ייחוס שימושיות.
פאטה פדוריי
פאטה פדוריי (ברומנית: Fata Pădurii, שמשמעו "בת היער") היא דמות מהמיתולוגיה הרומנית, בתם של מומה פדוריי ושל פדורויול.
פאטה פדוריי היא רוח רעה בעלת יכולת להופיע בצורה של אישה צעירה ומושכת. היא מושכת לתוך עובי היער גברים צעירים ושם משנה את הופעתה למפלצת מפחידה, הורגת את הצעיר ואוכלת את ליבו. פאטה פדוריי גנבה מאמה, מומה פדוריי, את הקסם המאפשר לה את ההופעה המושכת ומאביה, פדורויול, גנבה את קסם הענף המתפתל סביב קורבנה וקושר אותו למקומו. פאטה פדוריי נזקקת ללבבות שהיא אוכלת, כדי שתוכל להמשיך ולקיים את הקסם שגנבה מאמה.
בפולקלור הרומני שמורות כמה אמונות טפלות כסגולה נגד פאטה פדוריי ובהן לא לשרוק ולא לשיר בלילה ביער ולא ללכת לישון ליד מדורה דולקת.
מר זוטרא ראש הגולה
סקסטנט (קבוצת כוכבים)
סקסטנט הוא קבוצת כוכבים עמומה במיוחד וקשה מאוד להבחנה, הנמצאת על קו המשווה השמימי. הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה הוא מדרגת בהירות נראית 4.5 - כלומר הוא ניתן לצפייה רק ממקום חשוך כמעט לחלוטין. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס והיא מייצגת סקסטנט - כלי למדידת מיקום הכוכבים ביחס לאופק, שהיה בשימוש רב בעבודתו של הווליוס.
כוכבים מעניינים.
α בסקסטנט הוא ענק כחול במרחק של כ-290 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 4.5.
β בסקסטנט הוא כוכב הסדרה הראשית כחול (סוג ספקטרלי B6 V) במרחק של כ-260 שנות אור. בהירותו משתנה בין דרגות 5 ו-5.1 בתדירות של כ-15 ימים.
γ בסקסטנט הוא כוכב זוגי הכולל שני כוכבים בדרגות בהירות 5.8 ו-6.2, המקיפים זה את זה במרחק של כ-30 יחידות אסטרונומיות בזמן מחזור של כ-77 שנים. את הזוג מקיף כוכב שלישי עמום בהרבה עם דרגת בהירות 12. המערכת נמצאת במרחק של כ-300 שנות אור ובהירותה הכוללת היא מדרגה 5.1.
LHS 292 מסווג ככוכב הבזק
גרמי שמיים מעניינים נוספים.
NGC3115 היא גלקסיית עדשה במרחק של כ-32 מיליון שנות אור הנראית מצידה ולכן מזכירה צורת כישור ובשל כך היא מכונה "גלקסיית הכישור". הגלקסיה עמומה למדי עם בהירות מדרגה 10 ונחוץ טלסקופ בינוני על מנת להבחין בה.
פלביסטיקום
ההתאחדות האירופית לסחר חופשי
מיינה
טוקאן (קבוצת כוכבים)
טוקאן הוא קבוצת כוכבים דרומית, אחת משתים עשרה הקבוצות שנוצרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר, בדומה לקבוצות הכוכבים טווס ועגור. בקבוצה אין כוכבים בהירים במיוחד, אך היא כוללת את הענן המגלני הקטן. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין סיפורים מיתולוגיים הקשורים אליה.
כוכבים מעניינים.
α בטוקאן הוא ענק כתום במרחק של כ-200 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.9. ככל הנראה זהו כוכב זוגי, אך בן הזוג לא ניתן לצפייה.
β בטוקאן הוא כוכב זוגי המורכב משני כוכבי הסדרה הראשית לבנים - כחלחלים במרחק של כ-140 שנות אור ועם דרגות בהירות סביב 4.4, הניתנים להבחנה באמצעות משקפת. שני הכוכבים הם בעצמם כוכבים זוגיים עם בני זוג שגם הם כוכבי הסדרה הראשית לבנים עם דרגות בהירות 6 ו-13, כאשר את הבהיר מבין השניים ניתן לראות באמצעות טלסקופ חובבים.
δ בטוקאן הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-270 שנות אור הכולל כוכב הסדרה הראשית כחול עם בהירות מדרגה 4.5 ובן זוג עמום עם דרגת בהירות 9 הניתן להבחנה באמצעות טלסקופ חובבים.
גרמי שמיים מעניינים נוספים.
הענן המגלני הקטן (NGC 292) הוא גלקסיה ננסית המלווה את שביל החלב במרחק של כ-197,000 שנות אור. הוא נראה לעין ככתם מעורפל בצורת ראשן באורך של כ-3 מעלות. באמצעות משקפת או טלסקופ קטן ניתן להבחין בכוכבים, ערפיליות וצבירי כוכבים בתוך הענן.