במהלך לימודיו בגאולוגיה ובגאוגרפיה למד סאוור גם את חשיבות תצפית השדה. לאחר מכן הוא הפך את התצפיות להיבט חשוב של ההוראה שלו באוניברסיטת מישיגן. במהלך השנים המאוחרות שלו שם, הוא יצר מיפוי השטח של הנוף הפיזי ושימושי קרקע במישיגן והסביבה. הוא גם פרסם בהרחבה על קרקעות האזור, הצמחייה, השימוש בקרקע ואיכות הקרקע.
באוניברסיטת קליפורניה.
במהלך ראשית המאה העשרים, הגאוגרפיה בארצות הברית נחקרה בעיקר בחוף המזרחי ובמערב התיכון. בשנת 1923, קארל סאוור עזב את אוניברסיטת מישיגן כאשר הוא קיבל משרה באוניברסיטת קליפורניה, ברקלי. שם הוא כיהן כראש המחלקה וקידם את רעיונותיו לגבי הגאוגרפיה. כאן הוא פיתח את אסכולת ברקלי במחשבה הגאוגרפית אשר התמקדה בגאוגרפיה אזורית מאורגנת סביב תרבות, נופים, היסטוריה.
תחום זה של המחקר היה חשוב עבור סאוור כי כל הזמן הביע את התנגדותו לדטרמיניזם סביבתי, על ידי הדגשת הדרך בה בני אדם מתקשרים עם מקומם ומשנים את הסביבה הפיזית שלהם. כמו כן, הוא העלה את החשיבות של ההיסטוריה כאשר הוא חיבר את המחלקה לגאוגרפיה של ברקלי עם מחלקות להיסטוריה ואנתרופולוגיה.
כבר בשנות העשרים, החל סאוור ליישם את רעיונותיו המחקריים גם לגבי מקסיקו וכך החל העניין שלו באמריקה הלטינית. במשך רוב שנות חייו הוא חקר את האזור ואת תרבותו ופרסם עבודות רבות על האינדיאנים באמריקה הלטינית, תרבותם והגאוגרפיה ההיסטורית שלהם.
בשנות השלושים עבד סאוור בוועדה הלאומית לשימוש בקרקע והחל לחקור את היחסים בין האקלים, הקרקע והמדרון עם אחד מתלמידי המחקר שלו, צ'ארלס וורן ת'ורנטווייט, כדי לאתר סחיפת קרקעות. אולם לאחר זמן קצר הפך סאוור למבקר של הממשל ועל כישלונו ליצור חקלאות בר-קיימא ורפורמות כלכליות ובשנת 1938 כתב שורה של מאמרים שהתמקדו בסוגיות סביבתיות וכלכליות.
נוסף על כך, סאוור התעניין גם בביוגאוגרפיה בשנות השלושים וכתב מאמרים המתמקדים בביות של צמחים ובעלי חיים.
לבסוף, סאוור ארגן את הכנס הבינלאומי, "תפקידו של האדם בשינוי פני כדור הארץ", בפרינסטון, ניו ג'רזי ב -1955 ותרם מאמר לספר באותו שם. בו הוא הסביר את הדרכים שבהן בני האדם השפיעו על נופי כדור הארץ, על האורגניזמים, על המים ועל האוויר.
תפיסת עולם.
המאמר של קארל סאוור "המורפולוגיה של הנוף", היה ככל הנראה המאמר המשפיע ביותר בשפה האנגלית על הצגת רעיונות בנופי תרבות והוא מצוטט שנים רבות. למעשה המאמר של סאוור היה על חזונו עבור מקצוע הגאוגרפיה, שרצה לבנות אותו על בסיס פנומנולוגי, ולא התמקד רק בנושא נופי תרבות. "כל תחום ידע מאופיין בעיסוק המוצהר שלו עם קבוצה מסוימת של תופעות", אמר סאוור. הגאוגרפיה התייחדה בחקר הידע והנופים או הכורולוגיה - זאת בעקבות רעיונותיו של אלפרד הטנר. "בתוך כל נוף יש תופעות שאינן פשוט נמצאות שם, אלא קשורות או עצמאיות זו מזו". סאוור חשב כי המשימה של הגאוגרף היא לגלות את הקשר המרחבי בין תופעות. לפיכך, "משימת הגאוגרפיה נתפסת כקביעת מערכת רעיונות המאמצת את הפנומנולוגיה של הנוף, כדי לתפוס אותו בכל משמעותו וצבעיו המגוונים".
כאמור, סאוור היה מבקר חריף של הדטרמיניזם הסביבתי, שהייתה התאוריה הרווחת בגאוגרפיה כשהחל את הקריירה שלו. הוא הציע במקום זאת גישה בשם "מורפולוגיה נוף" או "היסטוריה תרבותית". גישה זו קשורה באיסוף של עובדות בנושא ההשפעה האנושית על הנוף לאורך זמן. סאוור דחה את הפוזיטיביזם, והעדיף את הפרטני ואת ההבנות ההיסטוריות של העולם. הוא צייר על עבודתו של האנתרופולוג אלפרד קרובר והושפע מגאוגרף גרמני אוסקר שמידר - תלמידו של הטנר. מאוחר יותר מבקריו טענו נגדו כי הכניס תפיסה תרבותית "סופר- אורגנית" לגאוגרפיה. מבחינה פוליטית, סאוור היה שמרן, אך הביע דאגה מהדרך בה הקפיטליזם המודרני והממשל המרכזי הורסים את המגוון התרבותי ואת בריאות הסביבה של העולם. הוא האמין שלחקלאות ולביות של צמחים ובעלי חיים יש השפעה על הסביבה הפיזית.
קרל סאואר פרש זמן קצר לאחר מכן בשנת 1957. לאחר פרישתו, התפתחה האסכולה של אקולוגיה תרבותית, אקולוגיה פוליטית ואקולוגיה היסטורית. האקולוגיה ההיסטורית שומרת על תפיסת העולם של סאוור בשינוי אנושי בנוף ובתרבויות הפרה-מודרניות.
פרסים.
סאוור זכה במדליית ויקטוריה על ידי החברה הגאוגרפית המלכותית של בריטניה ב-1975
במדליית אלכסנדר פון הומבולדט מטעם החברה הגאוגרפית בברלין וועדת הומבולדט של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בשנת 1959.
במדליית וגה מהחברה השוודית לאנתרופולוגיה ולגאוגרפיה ב -1957.
הוענק לו דוקטור כבוד של אוניברסיטאות היידלברג, גלאזגו, סירקיוז, קליפורניה.
הוענקו לו אותות כבוד של האגודה הגאוגרפית האמריקאית בשנת 1935, ובשנת 1940.
גדעון פרייטג
גדעון פרייטג (נולד ב-11 באוקטובר 1943) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.74 מטר ששיחק בעמדת הגארד בין היתר במכבי תל אביב בשנות ה-60. זכה ב-5 אליפויות ו-4 גביעי מדינה. כן שיחק בנבחרת ישראל. לאחר פרישתו עסק בעריכת דין ובעסקנות ספורט.
ביוגרפיה.
פרייטג החל את דרכו בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1961/1962 העלה המאמן יהושע רוזין את פרייטג לקבוצת הבוגרים. באותן שנים כוכבי הקבוצה היו שבתאי בן-בסט, רלף קליין, תני כהן-מינץ, דוד פריש, אמנון אבידן ויעקב אדליסט. בעונתו הראשונה בקבוצה, לאחר שנתיים הפסקה זכתה מכבי באליפות המדינה (ה-6 בתולדותיה) לאחר ניצחון על ה-2 בטבלה הפועל חיפה 63:55 במגרש מכבי שלושה מחזורים לסיום הליגה, עם מאזן 2–20. פרייטג שיחק 6 משחקים וקלע בממוצע של 6.8 נקודות למשחק. בשנת 1963 יצאה הקבוצה למסע משחקים בדרום אמריקה, אך פרייטג לא הצטרף לקבוצה עקב בגרויות.
בשתי העונות הבאות, 1962/1963, 1963/1964 זכתה הקבוצה פעמיים בדאבל. פרייטג הצעיר היווה שחקן משלים וקלע בממוצעים של 6.8 ו-4.8 בהתאמה. בשנת 1964 השתתף במשחקי נבחרת העתודה.
בעונה לאחר מכן, 1964/1965 הפסידה מכבי את האליפות להפועל תל אביב. פרייטג שיחק 17 משחקים וקלע בממוצע של 9.8 נקודות. עם זאת זכתה הקבוצה שוב בגביע המדינה, כאשר פרייטג קלע בגמר 2 נקודות. בשנת 1965 זומן פרייטג לנבחרת ישראל הבוגרת לאליפות אירופה בכדורסל. הנבחרת, תחת המאמן רוזין, סיימה במקום השישי עם 5 ניצחונות ו-4 הפסדים. פרייטג נכלל בסגל אך לא שותף. כן באותה שנה ייצג את נבחרת ישראל במשחקי המכביה השביעית, במהלכן גרפה הנבחרת מחמאות לאחר שהפסידה בגמר לארצות הברית 74:66 כאשר פרייטג בלט במשחק הגמר.
בעונת 1965/1966, סיימה הקבוצה שוב במקום השני אחרי הפועל תל אביב. פרייטג הפך לשחקן חמישייה בקבוצה כאשר שיחק ב-26 משחקים וקלע בממוצע של 12.7 נקודות למשחק. כן באותה עונה זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון 66:62 על הפועל תל אביב, כשפרייטג קלע בגמר 7 נקודות.
לקראת עונת 1966/1967 הצטרף טל ברודי למכבי תל אביב. באותה עונה השתתף פרייטג בסדרה נגד חובנטוד בדאלונה, במסגרת רבע גמר הגביע האירופי למחזיקות גביע, מה שנקרא לימים נס בדאלונה. באותו משחק איבד פרייטג את הכדור האחרון במשחק, מה שכפה על הצדדים משחק שלישי שבסיומו הקבוצה ניצחה ועברה שלב. לאחר שעברה את בדאלונה, הפסידה בהמשך מכבי בגמר לאיניס וארזה. בזירה המקומית, בדרבי דרמטי ביד אליהו 3 מחזורים לתום העונה הפסידה מכבי להפועל 67:70 ובכך שמרה על המקום הראשון בטבלה לאחר שבמשחק הקודם ניצחה מכבי את הפועל ב-4 נקודות הפרש. בהמשך ניצחה מכבי את שני משחקיה הבאים (הפועל ירושלים בחוץ ומכבי חיפה בבית) וזכתה באליפות ה-9 בתולדותיה במאזן 2–24. פרייטג השתתף ב-25 משחקים וקלע בממוצע של 9.3 נקודות למשחק.
בעונה הבאה, 1967/1968, השתתף פרייטג במשחק הראשון אי פעם מול ריאל מדריד. בזירה המקומית, זכתה מכבי תל אביב באליפות המדינה ה-10 בתולדותיה, עם מאזן של 1–25. האליפות הושגה לאחר ניצחון במשחק העונה על הפועל תל אביב ביד אליהו, 2 מחזורים לסיום העונה, בתוצאה 76:65, כאשר ערב המשחק היה הפער בין הקבוצות נקודה בלבד. פרייטג השתתף ב-17 משחקים וקלע בממוצע של 6.6 נקודות למשחק.
עונת 1968/1969 הייתה עונתו האחרונה של פרייטג במכבי תל אביב. הפועל תל אביב אשר הציגה באותה עונה חמישית יהודים אמריקאים (שכללה בין היתר את מרק טורנשיין ובארי ליבוביץ') זכתה בדאבל - אליפות, עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה לפני מכבי תל אביב, וגביע המדינה, לאחר שהפועל הביסה בגמר הגביע את מכבי תל אביב 70:88. פרייטג השתתף ב-19 משחקים וקלע בממוצע של 6.4 נקודות במשחק.
לקראת עונת 1969/1970 עבר פרייטג למכבי פתח תקווה ששיחקה בליגה השנייה. בעונתו היחידה בקבוצה לא הצליח פרייטג להובילה חזרה לליגה הראשונה. בשנת 1970 השתתף בנבחרת הכדורסל של אס"א באוניברסיאדה.
בעונת 1970/1971 עבר פרייטג למכבי רמת גן, תחת המאמן זוהר כהן ושיתף פעולה עם עמיקם ריקלין וסטנלי פלסינגר. בשתי העונות הראשונות סיימה הקבוצה במקומות השביעי והשישי, כאשר פרייטג קולע בממוצע של 9.7 ו- 5.8 נקודות למשחק בהתאמה. בשנת 1972 הפסידה הקבוצה בגמר הגביע למכבי תל אביב, כאשר פרייטג קלע בגמר 4 נקודות. בעונת 1972/1973 בהובלת הכוכב לארי גורדון, רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה עד אז כאשר סיימה את הליגה במקום השני עם 16 ניצחונות ו-6 הפסדים, אחרי האלופה מכבי תל אביב. פרייטג רשם 3 משחקים בלבד וקלע בממוצע של 6.3 למשחק. בסיום העונה פרש מכדורסל.
סך הכל שיחק פרייטג 11 עונות בליגה הבכירה בהן רשם 296 משחקי ליגה וקלע 1,387 נקודות, והוא מדורג במקום ה-38 בקלעי מכבי תל אביב בכל הזמנים. במדי מכבי תל אביב היה שותף פרייטג ל-5 אליפויות ו-4 גביעי מדינה. במדי נבחרת ישראל רשם פרייטג 10 הופעות.