ויליאם גלאדסטון שיבח פעמיים בפומבי את תוכניתו של הרצל. אלפונס דודה קרא את הספר בתרגום צרפתי וכתב להרצל כי זהו "שיר יפה מאד. אם עוד אעמוד על רגלי אבוא למדינת היהודים לתת ערבי־קריאה".
לאור היחס המגוון של היהודים בגולה ובארץ לספרו, שש שנים לאחר מכן הוציא הרצל לאור את ספרו אלטנוילנד, בסגנון רומן בדיוני, בניסיון לתרגם את חזונו על החברה הטובה לסוגה ספרותית אהודה. הרומן צבר תאוצה מהר עד שהפך למסמך מכונן שהוביל לעליה שנייה ולעליה שלישית ואף היה חלק בלתי נפרד מארון הספרים היהודי-הציוני.
יצחק פרנהוף, העיתונאי והסופר העברי ציוני בן דורו של הרצל, פרסם בשנת 1896, בעברית, את האוטופיה "שני דמיונות" (במסגרת חוברת ב' שנכרכה בכותר "ספרי שעשועים", בעריכת פרנהוף). בחיבורו התייחס פרנהוף לספרו של הרצל, שראה אור קודם לכן באותה השנה, ותרגם לעברית את שמו, "Judenstaat" ("מדינת היהודים"): "מדינת ישראל".
ייצוגיו בתרבות.
כחיבור מכונן בתנועה הציונית, ראה "מדינת היהודים" אור במהדורות רבות, שלהן חוברו מספר תרגומים. בסוף המאה התשע עשרה או תחילת המאה העשרים תורגם הספר לרוסית על ידי פטר שוויצר אשר היה נתין האימפריה הרוסית.
אחת מהן, בתרגומו של מרדכי יואלי, אשר ראתה אור "בחסות הוועדה הבינמשרדית לאירועי שנת ה-30 למדינת ישראל בשיתוף עם הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית", בשנת תשל"ח 1978, הודפסה בשלוש מאות וחמישים אלף עותקים בהוצאת ידיעות אחרונות; ולה הוספו הקדמה מאת מנחם בגין, אז ראש הממשלה, ואחרית דבר מאת אריה דולצ'ין.
על שם כותר הספר נקראה אוניית המעפילים "מדינת היהודים" ושמות רחובות בישראל.
תה ירוק
תה ירוק הוא תה שעבר חימצון מינימלי בתהליך העיבוד, בשונה מתה שחור שעובר חימצון מלא. כדי למנוע מהתה להתחמצן מעבירים את העלים תהליכים שעוצרים ומונעים המשך התחמצנות. תה ירוק נפוץ במיוחד בסין וביפן ונהיה פופולרי גם במערב, בו שותים בעיקר תה שחור.
סוגי תה ירוק סיני.
בסין נהוג לעצור את תהליך החימצון של תה באמצעות חימום עז בווק גדולה לפני יבוש העלים. תהליך זה מעניק לתה טעם יותר "אדמתי" מלתה יפני.
סוגי תה ירוק יפני.
אם כי היום ביפן ניתן להשיג את כל סוגי התה, בעבר היפנים היו שותים ומגדלים רק תה ירוק ופיתחו צורת עיבוד מיוחדת הייחודית ליפן. גם היום לתה הירוק מעמד גבוה יותר מלשאר סוגי התה, ורק תה ירוק יפני המכונה "ניהוׂנצ'ה" (מילולית: תה יפני) או "אוצ'ה" (מילולית: תה מכובד) משמש לטקס תה היפני. סוגי התה מדורגים לפי איכותם ולפי החלק בצמח בו משתמשים להכנת התה.
בניגוד לשאר מדינות מזרח אסיה, בהן נהוג לעצור את תהליך החימצון באמצעות קליה על ווק, ביפן משתמשים באידוי. תהליך זה מעניק לתה טעם "צמחי" ו"עצי" שאופייני לתה ירוק יפני. משקאות אלו גם מתאפיינים בטעם אומאמי.
יש הבדלים במחיר ובאיכות גם בתוך סוגי התה השונים. כמו כן, יש סוגי תה מיוחדים אחרים. נאמר שהתה הטוב ביותר מגיע ממחוז אוג'י בקיוטו.
שימושים רפואיים.
המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית סיכם את האפקטיביות הרפואית של תה ירוק. נכון לשנת 2021, העדויות המחקריות היחידות לתועלת של תה ירוק הן בשימוש של משחה המבוססת על תמצית התה כטיפול ביבלות גניטליות. קיימים ממצאים לא עקביים לגבי הקשר בין צריכת תה ירוק לבין סרטן. קיים מספר קטן של מחקרים שמעיד על יתרונות של תה ירוק ושחור ללחץ דם גבוה ולכולסטרול, אך בשל מגבלות מחקריות, ממצאים אלה לא תורגמו להמלצות מעשיות. לא נמצא שתמציות תה ירוק מסייעות להפחתת משקל או שמירה על משקל.
למרות הביסוס המדעי החלש, בעיתונות התפרסמו מספר כתבות הטוענות כי התה הירוק יכול לשפר את תפקוד הלב וזרימת הדם בגוף ולסייע בהפחתה במשקל, בכולסטרול ובסיכון לשבץ מוחי. כמו כן פורסם שבמחקר שנערך בשנת 2019 על ידי חוקרים מהאוניברסיטה הלאומית של סינגפור נמצאו עדויות לתרומה החיובית של שתיית תה ירוק, תה שחור ותה אולונג (אין במחקר זה עדיפות לתה ירוק), לתפקוד המוח.
התניות ותופעות לוואי.
צריכה של עד 8 כוסות תה ירוק ביום נחשבת לבטוחה. במהלך תקופת ההריון וההנקה נראה שצריכה של עד 6 כוסות ביום היא בטוחה (לא יותר מ-300 מ"ג קפאין). צריכה גבוהה יותר בתקופת ההריון עלולה להיות מסוכנת. בתקופת ההריון, תה ירוק עלול להגביר את הסיכון למומים מולדים הקשורים במחסור בחומצה פולית. בתקופת ההנקה, קפאין מהתה עובר לחלב האם ויכול להשפיע על התינוק.
דווחו מספר מקרים של בעיות בכבד בקרב אנשים שצרכו מוצרי תה ירוק, בעיקר כדורים של תמציות תה. תופעות דומות דווחו גם בקרב אנשים שלקחו מוצרים להפחתת משקל שכללו תה ירוק. במינונים גבוהים, תה ירוק יכול לפגוע באפקטיביות של נדולול, תרופה מקבוצת חוסמי-בטא המשמשת לטיפול ביתר לחץ דם ובבעיות לב. תה ירוק עלול גם ליצור אינטראקציות עם תרופות נוספות.
גת (עיר פלשתית)
גת היא עיר המתוארת במקרא כאחת מחמש הערים הראשיות של הפלשתים אשר מקובל לזהותה כיום עם האתר הארכאולוגי תל צָפִית.
גת במקורות כתובים.
גת מוזכרת לראשונה במקרא בספר יהושע כאחת מחמשת ערי סרני הפלשתים: . גת מוזכרת בספר יהושע כאחת משלוש הערים בהן נותרו ענקים.
בתחילת ספר שמואל מוזכרת גת בהקשר למלחמה של שמואל נגד הפלשתים:
בהמשך מוזכרת גת במסלול הבריחה של הפלשתים מעמק האלה לאחר מות גוליית:
בהמשך ספר שמואל א' מוזכרת גת כעירו של אכיש, אצלו התארח דוד בבורחו מפני שאול. בדברי הימים כתוב שדוד כבש את גת מיד פלשתים, אולם המקבילה בשמואל כותבת שדוד לקח את "מתג האמה". בספר מלכים א' מסופר שבימי שלמה ברחו לשמעי בן גרא עבדים לאכיש מלך גת, ומכך ניתן להסיק שגת לא הייתה בשליטה ישראלית בתחילת ימי שלמה. מן התיאור המקראי כי גת ועקרון היוו את הגבול המזרחי של ארץ פלשתים, הגבול עם ממלכת יהודה.
גת מוזכרת גם במכתבי אל-עמארנה.
מחקר.
על פי הממצאים הארכאולוגיים בתל צפית, תפסה גת את מקומה של עקרון כעיר הפלישתית המרכזית בתחילת המאה ה-9 וחרבה בסוף המאה ה-9. ראיה נוספת לכך היא מנבואת הפורענות על פלשתים בפרק א של ספר עמוס, שם מוזכרות רק ארבעת ערי הפלשתים האחרות ללא גת, כי היא חרבה ואין מעמדה כעיר פלישתית גדולה. לאחר חורבנה לא חזרה עוד גת לגודלה וכוחה וסופחה כנראה לאשדוד. השערה זו נגזרת מכתובת סיכום של סרגון השני משנת 707 לפנה"ס. בכתובת מסופר כי סרגון השני עולה על אשדוד מאחר ששליטה מרד באשור והוא מספר: "על אשדוד, גת ואשדוד ים צרתי" - אשדוד ים הייתה עיר הנמל של אשדוד (שממוקמת ארבעה קילומטר מזרחית לחוף) ונשלטת ממנה. גת, יש לשער, נשלטה באופן דומה.
זיהוי המקום.
במאה ה-19 הועלו השערות שונות לגבי מיקומה של גת. בשנת 1857 הציע הכומר ג'וזאיה לזלי פורטר לזהות את גת בתל צאפי (תל צָפִית, שיושב על שפת נחל האלה במקום מוצאו לשפלה) על סמך מסלול הבריחה של הפלשתים מעמק האלה לאחר מות גוליית, וזיהוי זה אומץ על ידי ארכאולוגים רבים.
ויליאם מקלור תומסון זיהה את גת בבית גוברין על סמך "חורבת גת" בקרבת בית גוברין, פרשנות השם "בית גוברין" כ"בית הענקים" והקרבה למרשה. חוקרים אחרים דחו זיהוי זה כמרוחק מדי מהאזור הפלישתי.
הארכאולוג ויליאם פוקסוול אולברייט שיער שגת נמצאת בתל עירני, בין השאר על פי עדות של הירונימוס שגת הייתה כפר גדול בדרך בית גוברין-עזה. בנוסף, סקר חרסים לא מצא בתל חרסים מהתקופה שלאחר התקופה הישראלית, דבר שתואם את הירידה של גת מגדולתה בסוף התקופה הישראלית. לעומת זאת, קרל אליגר וגאלינג טענו שתל עירני קטן מכדי להיות עיר ראשית כמו גת וזיהו את גת בתל צפית. בהתאם לעמדה המקובלת של אולברייט נקבעו השמות של קיבוץ גת וקריית גת, הסמוכות לתל עירני, בשם גת פלשתים. אולם החפירות בתל עירני, בשנים 1956–1962 העלו ממצא דל בלבד מן התקופה הפלישתית, והפריכו את הטענה שמדובר בגת פלשתים. בעקבות זאת, הציע יוחנן אהרוני לשוב אל הזיהוי של גת בתל צפית. שמואל ייבין דחה זיהוי זה. לטענתו, תל צפית היא חלק מקשת של מבצרים המגינה כלפי מערב ועל כן אינה יכולה להיות העיר הפלישתית גת. רות עמירן בצעה שתי עונות חפירה בתל נגילה בשנים 1962-1963 והגיעה למסקנה שהיא אינה גת.
הזיהוי של גת בתל צפית הייתה לגישה המקובלת, הגם שבניגוד לעקרון, אשדוד ואשקלון הזיהוי אינו נחשב וודאי.
תה שחור
תה שחור הוא סוג נפוץ של תה. הוא מיוצר מעלי צמח התה שעברו תהליך חימצון ארוך מאוד יחסית לתה ירוק, תה לבן או תה אולונג. הוא חזק יותר בטעם ומכיל יותר קפאין מסוגי התה הללו.
בסינית התה השחור ידוע בשם "תה אדום" (במנדרינית הונגצ'ה 红茶, ביפנית קוצ'ה 紅茶), זהו כנראה תיאור מדויק יותר של צבע הנוזל.
בעוד שתה ירוק מאבד מטעמו לאחר שנה, תה שחור שומר על טעמו מספר שנים. מסיבה זו הוא נסחר רבות בעולם הישן, ולבני תה מיובש אפילו שימשו כמטבע במונגוליה, בטיבט ובסיביר במאה ה-19. כיום כבר לא דוחסים תה שחור ללבנים, אלא רק תה מותסס. תה שחור הוא התה המסורתי המוכר בתרבות המערבית. למרות שתה ירוק מתחיל לצבור פופולריות, התה השחור מהווה 90% מהתה הנמכר במערב.
המונח "תה שחור" מתייחס בבריטניה גם לתיאור כוס תה ללא חלב, בעוד שהוספת חלב היא הנוהג המקובל.
המנון גרמניה
שירם של הגרמנים (בגרמנית: Das Lied der Deutschen או Deutschlandlied) הוא ההמנון הלאומי של גרמניה. השיר נכתב על ידי אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן והולחן על ידי יוזף היידן.
ההיסטוריה של ההמנון.