לפי מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, כדי לעוף יש צורך ליפול ולהחטיא את הקרקע וזאת ללא כוונה מודעת. משהו צריך להסיח את דעת הנופל באופן פתאומי. ככל שעפים יותר פעמים כך קל יותר בעתיד להסיח את הדעת בזמן הנפילה.
במעופו מגיע ארתור לבית מעופף. בבית זה מתנהלת מסיבה מזה מספר דורות. המשתתפים בה טסים מעל כוכבים ומאיימים עליהם ובכך משיגים למסיבה שתייה, אוכל וכיוצא בזה.
ארתור מוצא בכניסה את פורד וסלארטיברטפאסט. הם מצליחים להיכנס בעזרת ארתור ובקבוק האוזו שלו.
גם הניסיון להשיג את פרסת הכסף לפני הרובוטים נכשל - הרובוטים מתפרצים למסיבה ולוקחים אותה. ארתור מתעמת עם תור - אל הרעם הנורדי. כעת מצטרפת אליהם טריליאן ועולה על ספינתו של סלארטיברטפאסט.
לפני כן, לקחו הרובוטים את פרסת הזהב שהיא ליבת הזהב של הספינה ליבת הזהב ואת רגלו של מרווין שהיא עמוד המתכת.
המאבק על החיים היקום וכל השאר.
הגיבורים כעת מנסים למנוע מהרובוטים, שברשותם כל חלקי שער וויקיט, לשים אותו במקומו באסטרואיד ולשחרר את מעטפת האט-עת. גם זאת ללא הצלחה.
הם מחליטים להיכנס לכוכב קריקיט ומגלים כי האנשים שם הזדקנו בחמש שנים בלבד על אף שמאז אותה מלחמה חלפו כמה מיליוני שנים. בנוסף, מסתבר להם שלקריקיטים כבר לא כל כך אכפת מהשמדת היקום.
מעל הכוכב, עף לו מבנה שהוא מפקדת צבא הרובוטים. אפילו בו השמדת היקום, או עשיית כל דבר אחר, לצורך העניין, מאבדת את חנה. מאוחר יותר מתברר שזוהי תוצאת חיבורו של מרווין למחשב המרכזי. כעת, טריליאן מבינה את המקור לטירוף הקריקיטי אך הסבריה נדחים, כאשר התוכנית להשמדת היקום נמשכת. לרובוטים ניתנת הוראה לחבוט בכדור קריקט שהוא פצצה האמורה להשמיד את כל היקום, אך זו אינה מתפוצצת.
הגורם לכל הוא האקטאר, מחשב שנבנה על יד אימפריה קודמת במטרה להשמיד את היקום. משפקפק בשיקול דעת יוצריו רוסק למולוקלות. לאחר מיליוני שנים הצליח להרכיב עצמו מחדש והוא נחוש למלא את המשימה לה נבנה מלכתחילה. הוא זה שמצא את כוכב קריקיט, ריסק עליו את החללית והפכם, ללא ידיעתם, לאימפריה הרוצה ויכולה להשמיד את היקום. מעטפת האט-עת ניתקה את הקשר ביניהם ובלעדיה לא היו מסוגלים לבנות את הפצצה הנדרשת למטרה זו. למרות ניסיונם של ארתור וטרליאן לשנות את דעתו הוא מודיע להם כי את הנעשה אין להשיב והוא מילא את יעודו.
עם חזרתם למגרש הקריקט לורדס, קצת לאחר ההרס, כדי להשיב את האפר שנגנב, רוצה ארתור להגשים חלום ילדות ולזרוק שם כדור קריקט. הוא לוקח כדור שנפל לתוך תיקו באופן מפתיע בפעם הקודמת שהיו במגרש. בעת הזריקה הוא מבין שהכדור המהבהב הוא בעצם הפצצה שאמורה הייתה להשמיד את היקום וזורק אותה לעבר רובוט קריקיטי. הוא לא מצליח לעצור את הזריקה אך למזלו השאיר את תיקו על המגרש והוא מועד. הוא לא שם לב לכך ולכן מתחיל לעוף. הוא מצליח להרוס את הרובוט והפצצה לא מתפוצצת.
כפר יעבץ
כְּפַר יַעְבֵּץ הוא מושב באזור השרון דרומית-מערבית לקלנסווה, בתחומי מועצה אזורית לב השרון.
היסטוריה.
המושב הוקם לראשונה ב־10 באפריל 1932 על ידי הפועל המזרחי על 400 דונם של הקרן הקיימת. בין ראשוני המתיישבים היו טוביה המאירי, שמואל יוסף בוצין שהיה מזקני המתיישבים ושמעון פרידליך-ברגופן. בשנת 1934 נקבע שמו לכפר יעבץ, בעת שבמקום התגוררו 10 משפחות. בנוסף לתושבים שהתה בכפר יעבץ מתחילת 1934 עד תחילת 1938 קבוצה של הקיבוץ הדתי כנקודת יישוב זמנית לפני העלייה על הקרקע. בשנתיים הראשונות לא יכלו המתיישבים לעבד את קרקעותיהם בגלל סכסוכים משפטיים.
ב-2 בדצמבר 1934 הונחה אבן פינה לבית כנסת, שמימון לבנייתו נתקבל כתרומה מיהודי מבלגיה והבנייה תוכננה להיעשות על ידי התושבים. במקום התגוררו בינואר 1935 28 חברים שהתפרנסו בעיקר מעבודה במטעי שכטרמן הסמוכים וקיבלו מים מגבעת חיים. בסוף 1935 פורסם שהמקום הולך ומתנוון בגלל מיעוט תושבים. ביוני 1936 בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול, בה ספג היישוב התקפות מערביי הסביבה, פרסמו חברי המושב קריאה לעזרה. בשנת 1937 התגוררו במקום 23 משפחות והוא תואר כבעל מראה דל ועלוב. חברי המושב הציעו למכור אותו לחברי הקיבוץ הדתי שעברו במקום הכשרה לקראת העלייה לטירת צבי אולם הדבר לא נסתייע. ביולי 1938 נהרג אחד מחברי כפר יעבץ וחימשה נפצעו כשעלו על מוקש בדרכם לעבודה. בתחילת 1939 ספג היישוב גל נוסף של התקפות.
בשנת 1940, בעקבות הדלדלות העבודה בפרדסים, נותרו במקום רק כ-15 משפחות, ובתנועת הפועל המזרחי הוחלט על העברת התושבים למקום אחר והקמת מחנה עבודה במקום היישוב. משא ומתן על פינוי המקום לא הגיע לידי גמר, ובינתיים הורחב שטח הכפר ל-1200 דונם. בשנת 1942 נותרו במקום 12 משפחות ובשטח ששימש קודם לכן את הקבוצה שעלתה לטירת צבי התיישבה קבוצת תימנים מחדרה.
במהלך מלחמת העצמאות זכה כפר יעבץ המבודד לכינוי "חניתה של גוש תל מונד".
כבר בסוף דצמבר 1947 הותקף כפר יעבץ על ידי מאות ערבים. לאחר מספר שעות הגיעו משוריינים בריטיים והערבים נסוגו. בצד היהודי נטען שכ-30–40 מהתוקפים נפגעו, בניגוד להודעה הבריטית הרשמית שקבעה שרק 6 תוקפים נפגעו. בצד היהודי נהרג אחד המגינים וארבעה אחרים נפצעו. הם הגיעו מתל אביב ופתחת תקווה לעיבוי ההגנה על המקום. לאחר מספר ימים מת אחד הפצועים. בהמשך המלחמה נורו פעמים רבות יריות לעבר כפר יעבץ. יריות נורו במהלך קרבות עשרת הימים ובאוקטובר במהלך ההפוגה השנייה.
תושבי המקום התימנים פונו מכפר יעבץ עם פרוץ הקרבות. ב-29 ביוני 1948 עלה ליישב את כפר יעבץ גרעין "מכורה" של הקיבוץ הדתי שהורכב בעיקרו מיוצאי רומניה. לקיבוץ החדש הוקצו 1400 דונם. אנשי הקיבוץ לא שרדו במקום זמן רב.
כפר יעבץ הוקם שנית ב־1951, כמושב של תנועת הפועל המזרחי, על ידי עולים מפולין ומרומניה. בתחילת 1952 התפתח סכסוך קרקעות בין כפר יעבץ לטייבה.
בשנת 1954 התיישבו במקום עולים מתימן, המהווים את רוב תושביו כיום. בדצמבר 1955 חגגו את חיבור היישוב לרשת החשמל הארצית, את גמר סלילת הכביש לעין ורד ואת הקמת המועדון.
היישוב נקרא על שמו של הרב זאב יעבץ, ממייסדי תנועת המזרחי, שהיה גם היסטוריון.
נכון ל-2011 מאוכלס כפר יעבץ על ידי רוב של תושבים דתיים, אשר בחרו להקים בו קהילה דתית לאומית. הכפר סגור לכלי רכב בשבתות ובחגים.
יעף
יְעָף הוא יישוב קהילתי באזור השרון, ליד תל מונד, השייך למועצה אזורית לב השרון.
היישוב הוקם בשנת 1968.
שמו של היישוב הוא ראשי תיבות של שמות שלושת המושבים המקיפים את היישוב כפר יעבץ, עזריאל ופורת, היות שהוקם כמרכז כפרי של האזור. עם זאת, כיום היישוב עצמאי ואינו משתייך לאף אחד מן היישובים האלה.
הערות שוליים.
משמרת
מִשְׁמֶרֶת הוא מושב באזור השרון, ליד טירה וצפונית לכפר סבא, השייך למועצה אזורית לב השרון. ומהווה את יישוב הדרומי ביותר בה.
היישוב הוקם בי"ח בתמוז ה'תש"ו (17 ביולי 1946) על ידי יוצאי הצבא הבריטי ששירתו בפלוגה הארץ-ישראלית של ועובדי הנמלים, כחלק מחיל ההנדסה המלכותי. עימם ייסדו את היישוב חברים מכפר ויתקין. המושב הוקם ב"פרדס רייסקי" שהיה שייך לסוכנות היהודית. מקור השם: סמל לעמידת הגבורה של חיילים משוחררי הצבא הבריטי ששמרו על המולדת/לזכר משמרות המקימים ששמרו על היישוב מפני הערבים.
בזמן מלחמת העצמאות הועבר היישוב למושב חרות, ובשנת 1948 הוקם במיקומו הנוכחי. בתי הקבע הראשונים הוקמו בשנת 1949. היישוב שוכן דרומית מזרחית למחלף דרור. גובל במזרח בעיר טירה ובכביש 554, במערב בכביש 4 ובצפון במושב חרות.
בתחילת שנות השישים התרחב המשק, עם קליטתם של בני חרות והמושבים האחרים בסביבה. מלחמת ששת הימים גרמה לשיפור נוסף במצב הכלכלי, עד לשנות השמונים אז חל משבר כלכלי ומשפחות ותיקות רבות עזבו את המושב.
ב-25 במרץ 2019 רקטה מסוג M-75 ששוגרה מרצועת עזה פגעה בבית משפחת וולף שמתגוררת במושב, וגרמה לשבעה פצועים. בנוסף לבית שנהרס מפגיעה ישירה, כשלושים בתים במושב נפגעו מההדף.
שטח המושב 3,800 דונם. ענפי המשק העיקריים הם לול וגידול פרחים.
עין ורד
עֵין וֶרֶד, מושב באזור השרון השייך למועצה אזורית לב השרון. את המושב חוצה כביש 553. עין ורד גובל במזרח בכפר עבודה, בדרום בכפר הס, במערב בתל מונד ובקדימה צורן ובצפון בעין שריד.
היסטוריה.
המושב הוקם בשנת 1930 על ידי אנשי העלייה הרביעית ממזרח אירופה שהתאגדו כבר ב-1926 ב"ארגון מתיישבי תל אביב" וחיפשו מקום התיישבות עד שנמצא להם המקום הנוכחי בו נחפרה באר הפעילה עד היום (2014). בשנת 1932 נרשם הארגון כאגודה שיתופית ובשנת 1935 החליטו חברי המושב להחליף את שמו מ"ארגון חקלאי תל אביב" ל"עין ורד" על שמו של מעיין סמוך בשפה הערבית - "עין אל-וורדת" (מעיין היורדות לשאוב מים). במהלך העלייה החמישית הצטרפו ליישוב עולים מיהדות גרמניה וזו הייתה התקופה בה ניטעו פרדסים והוקמו לולי תרנגולות. בשנת 1937 הוקם בית העם. אחרי סיום מלחמת העולם השנייה הגיעה למושב דרך עליית הנוער והסוכנות היהודית קבוצה של כ-50 ילדים ניצולי השואה מיוון. ילדים אלו נקלטו על ידי משפחות חברי המושב וגדלו בבתיהם.
במהלך מלחמת העצמאות עמד היישוב בקו החזית, ואף הותקף בסוף מאי 1948 בידי חיל המשלוח העיראקי, שנהדף לבסוף.