לאחר פרישתו, הודיע קנקונן על כוונתו להיכנס לפוליטיקה, בדומה לארי וטנן. בשנת 2004 הוא רץ לפרלמנט האירופי כמועמד של מפלגת הקואליציה הלאומית השמרנית. בעוד וטנן נבחר מחדש, 17,815 הקולות שקיבל קנקונן לא הספיקו לו כדי לקבל מושב. קנקונן, "פיני מעופף" בעצמו, היה אחד מבעלי המניות של חברת התעופה פליינג פין שהיית חברת הלואו קוסט הפינית הראשונה. המטוס הראשון של החברה נקרא על שמו. החברה פשטה רגל בשנת 2004.
בתחילת 2007, קבע קנקונן שיא מהירות עולמי חדש על קרח עם הבנטלי קונטיננטל GT האישית שלו במפרץ הבוטני הקפוא ליד העיר אואולו שבפינלנד. השיא שקבע עמד על מהירות ממוצעת של 321.65 קמ"ש בשני הכיוונים של רצועת הקילומטר כשהוא מגיע למהירות מרבית של 331 קמ"ש כשהשיא הקודם עמד על 296.34 קמ"ש בלבד ונקבע עם בוגאטי EB110. קנקונן שיפר את השיא עוד קצת ב-2011 כשקבע מהירות ממוצעת של 330.695 קמ"ש עם בנטלי קונטיננטל סופרספורט. בנטלי בתגובה ייצרה 100 קונטיננטל סופרספורט בגרסה מוגבלת (ISR - Ice Speed Record) כדי לחגוג את ההישג.
קנקונן השתתף בראלי פינלנד של 2010 לציון יובל השישים של האירוע. יחד עם הנווט יהוא רפו, קנקונן, כעת בן 51, סיים את המרוץ במקום השמיני המרשים כשהוא נוהג בפורד פוקוס WRC של קבוצת אמ-ספורט.
חיים אישיים.
קנקונן מתגורר כיום במונקו אבל מבלה לעיתים גם בחווה המשפחתית שלו בלאוקה הכוללת בית כפרי גדול ומאות דונם של קרקע. יש לו אוסף מכוניות גדול, הכולל 6 מכוניות פרארי כגון F40 ו-288GTO, כמו גם את כל ארבע מכוניות הראלי איתן זכה באליפות העולם. קנקונן ואשתו פיריו הגישו בקשה לגירושין בשנת 2008. יש להם שני בנים בשם טינו וניקו.
Breathe (שיר של טיילור סוויפט)
Breathe (בעברית: לִנְשׁוֹם) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית קולבי קאליי, מתוך אלבום האולפן השני של סוויפט, "Fearless". השיר יצא לאור ב-21 באוקטובר 2008, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל שיווקי מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי סוויפט וקאליי והופק על ידי נייתן צ'פמן וסוויפט. השיר נכתב על סיום קשרי ידידות. מבחינה מוזיקלית, הוא מאופיין בגיטרה אקוסטית, פסנתר וכינורות. מבחינה לירית, "Breathe" מתייחס לשברון לב ואובדן חברות קרובה.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה העכשווית. "Breathe" היה אחד משני שירים בהם התארחה קאליי שהיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיתוף הפעולה הקולי הטוב ביותר לשיר פופ"; השני שלה שהועמד היה "Lucky" ביחד עם ג'ייסון מראז שזכה בפרס. "Breathe" הגיע בשיאו למקום ה-87 במצעד הבילבורד הוט 100 וקיבל על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) את תואר הזהב. היא ביצעה אותו בשידור חי בפעם הראשונה בקריירה שלה במיאמי גארדנס, פלורידה במהלך "Reputation Stadium Tour".
במרוצת השנים דורג השיר במקום ה-161 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג", שפורסמה על ידי רולינג סטון.
רקע וכתיבה.
סוויפט אהבה מאוד את אלבום הבכורה של קאליי משנת 2007, "Coco". סוויפט הסבירה, "כשהוא יצא התאהבתי באופן שהיא עושה מוזיקה". מאוחר יותר, פנתה סוויפט להנהלתה ושאלה אם תוכל לכתוב שיר עם קאליי. הם אישרו שקאליי תוכל לכתוב עימה שיר, בעקבות הופעה קרובה שהייתה צריכה לקיים בנאשוויל, טנסי ובמקרה באותו יום, לסוויפט היה יום חופש. לדברי סוויפט, "Breathe" נכתב על הצורך להיפרד ממישהו, אך בלי להאשים אף אחד. סוויפט האמינה שהתרחיש היה אחד מהפרידות הקשות ביותר שחוותה ואמרה, "שזה לא היה באשמת אף אחד. זה פשוט היה צריך להסתיים". סוויפט הסבירה, "כתיבת השיר הייתה כמו טיפול מוחלט בשבילי. נכנסתי לחדר וחשבתי לעצמי, 'אני אצטרך לא לראות יותר את אחד מהחברים הטובים ביותר שלי'. זה הדבר הקשה ביותר שאפשר לעבור. זה קשה להאזין לשיר כי מישהו אחר היה חושב שהוא נכתב על זוגיות, אך הוא נכתב על לאבד חבר". קאליי וסוויפט אמרו שאחד מהדברים היפים ב-"Breathe" היה שאנשים רבים לא הבינו מדוע העזיבה והפרידה התרחשו. בבית השני שלו ישנה התייחסות והשוואה של מערכת יחסים לסרט, דבר שעשתה סוויפט גם בשירה "If This Was a Movie".
סוויפט רצתה שקאליי תבצע קולות רקע, אך בקול גבוה, מספיק כדי שהמאזינים יזהו מי מבצעת את אותם קולות הרקע. במקור, סוויפט וקאליי היו אמורות לשיר יחד בפזמון השיר בלבד, אך לאחר שקאליי הקליטה את החלקים שלה, החליטה סוויפט לכלול אותה לאורך מרבית השיר, בעקבות כך שהתרשמה מביצועיה. סוויפט הקליטה לראשונה את כל השיר, וקאליי הקליטה את קולות הרקע בנפרד. סוויפט הייתה מרוצה מאוד מהתוצר המוגמר והצהירה כי: "אני חושבת שהיא (קולבי קאליי) נשמעת יפה מאוד. אני כל כך מתרגשת מכך שקולה נמצא באלבום שלי".
הרכב.
"Breathe" הוא בלדת קאנטרי פופ באורך של ארבע דקות ועשרים ואחת שניות. הוא נכתב במהירות רגילה ויש לו קצב של 72 פעימות בדקה. הוא כתוב בסולם של רה במול, וקולותיהן של סוויפט וקאליי משתרעים על אוקטבה אחת שנעה מסול במול עד סי במול. "Breathe" עוקב אחר התקדמות האקורד רה במול–לה במול–סול במול. כלי הנגינה העיקריים בשיר הם גיטרה אקוסטית, פסנתר וכינורות. המיקסינג שלו נעשה על ידי ג'סטין ניבנק, תוך שדרו בולמן היה לעוזר שלו. על המאסטרינג היה אחראי האנק ויליאמס.
מילות השיר "Breathe" עוסקות בשברון לב ואובדן חברות קרובה. בבתים של השיר, המספרת (סוויפט) מכירה בכך שאנשים משתנים, גדלים ואף מתרחקים זה מזה, אם כי היא נסערת בנוגע לכך מכיוון שהיא הכירה את אותו האדם "כמו כף ידה". ברפרנים שלו, היא מבינה את הצורך להישאר חזקה ולהמשיך לנשום לכאורה, כדי לחיות בלי אותו האדם. קן טאקר מבילבורד האמין ש-"Breathe" הוא "שיר על אהבה שהשתבשה". ברולינג סטון האמינו ש"השיר מלא בניואנסים".
ביקורת.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה העכשווית. קן טאקר מבילבורד אמר כי השיר מתאים לנשים מקבוצות גיל שונות. גארי טראסט, גם הוא מבילבורד, כתב, "הבלדה הזו, אולי יחד עם סינגלים פוטנציאליים אחרים כמו "You're Not Sorry" ו-"Forever &amp; Always", יכולה להמשיך את רצף הלהיטים של סוויפט עד שנת 2011". ג'ונתן קיף ממגזין סלנט חשב שסוויפט הייתה צריכה לבחור מישהי אחרת שתקליט עימה את השיר, בטענה שקאליי "אדישה מדי". טיילור ווטרבי מבילבורד טען שמדובר בשיתוף הפעולה השביעי הטוב ביותר של סוויפט. הוא הוסיף ש"יש לה קול מקסים", והמשיך ותיאר את קולה של קאליי כ"חלק". הוא סיכם ואמר, "זה אולי שיר הפרידה הכי מרגיע בכל הזמנים".
"Breathe" היה אחד משני שירים בהם התארחה קאליי שהיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיתוף הפעולה הקולי הטוב ביותר לשיר פופ"; השני שלה שהועמד היה "Lucky" ביחד עם ג'ייסון מראז שזכה בפרס. על כך ש-"Breathe" לא זכה בפרס, אמרה קאליי,"אני אוהבת את "Breathe" עם טיילור, אבל אני מבצעת את "Lucky" עם ג'ייסון בכל רחבי העולם בשנה האחרונה, ולכן אני שמחה שהוא זכה". ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-161 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". ברשימת "167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג" שפורסמה על ידי "BuzzFeed" דורג השיר במקום ה-22.
הצלחה מסחרית.
ב-29 בנובמבר 2008, "Breathe" הופיע לראשונה במקום ה-87 במצעד הבילבורד הוט 100, אך יצא ממנו בשבוע שלאחר מכן. בעקבות כך שנכנס למצעד ביחד עם שישה שירים נוספים של סוויפט, היא הפכה לאישה השנייה בהיסטוריית המצעד ששבעה משיריה הצליחו להתברג בו באותו השבוע, כשהקודמת שעשתה זאת הייתה האנה מונטנה (מיילי סיירוס), עם שבעה שירים גם כן. מאוחר יותר, הכניסה סוויפט למצעד 17 שירים ושברה את שיא כל הזמנים למרבית הכניסות של שירים בו-זמנית למצעד. בשנת 2019, כשהוציאה את אלבום האולפן השביעי שלה "Lover", היא הכניסה למצעד 18 שירים והרחיבה את השיא של עצמה. בשנת 2014, קיבל השיר את תואר הזהב בארצות הברית.
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "Fearless".
(בעברית: לנשום (גרסתה של טיילור)) היא הקלטה חוזרת של "Breathe". היא יצאה לאור על ידי סוויפט ב-9 באפריל 2021, באמצעות חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי "", ההוצאה החוזרת של אלבומה משנת 2008.
מוניקה אנגל
מוניקה אנגל (ברומנית: Monica Anghel; נולדה ב-1 ביוני 1971) היא זמרת רומנייה.
ביוגרפיה.
אנגל נולדה בבוקרשט ולמדה בבית ספר למוזיקה.
ב-1996 זכתה בסלקציה נציונלה עם השיר "Rugă pentru pacea lumii" אך לבסוף השיר לא עבר את תהליך הסינון של הוועדות הפנימיות ולא לקחה חלק באירוויזיון באותה שנה.
ב-1996 גם זכתה בפסטיבל הבמה המוזהבת.
היא דיבבה בדיבוב הרומני של הרקולס.
ב-2001 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Proprietarii de stele".
ב-2002 זכתה בפעם השנייה בסלקציה נציונלה כשביצעה ביחד עם הזמר מרצ'ל פאבל את הדואט "Tell Me Why". באירוויזיון 2002 שנערך בטאלין הגיעו למקום ה-9.
הגדת ונציה
הגדת ונציה היא דפוס מאויר של ההגדה של פסח שנכתבה בוונציה שבאיטליה בשנת שס"ט (1609). ההגדה מתורגמת וכוללת פירושים לטקסט העברי בשלוש שפות: לאדינו, יידיש ואיטלקית על מנת לשמש את הקהילות היהודיות המגוונות באירופה. נוסחים שונים של ההגדה נמצאים כיום במוזיאון יהדות איטליה ובמוזיאון ישראל.
היסטוריה.