הסנטור רוברט קנדי מניו יורק ייחד דברים בישיבתו של הקונגרס האמריקני מ-14 ביוני 1967 לזכרם של פול שוצר וטד ייטס. הוא הזכיר את מאמרו של מוק על שוצר ב"לייף" וכן מאמר לזכרו של ייטס שהתפרסם בניו יורק פוסט, והצעתו להעתיק את נוסחם אל הפרוטוקול הרשמי כתזכורת לתרומתם – התקבלה בלא התנגדויות.
מקום מיוחד הוקדש לשוצר גם בגיליון "לייף" שסיכם את מלחמת ששת הימים, גיליון הנושא את התאריך 23 ביוני 1967, שם התפרסמו עשרים ושלוש התמונות מהסליל האחרון שצילם, חלקן בגודל רגיל ומרביתן בגודל קטן. בשנת 2014 התפרסמו במאמר לזכרו של שוצר באתר "טיים" כל תמונות הסליל האחרון בגודל רגיל. מותם של פול שוצר, טד ייטס ובן עויזרמן מוזכר ב"ספר השנה של העיתונאים" של שנת תשכ"ז, במאמר מאת מאיר בן-גור.
בשנת 1967 הוקדשה תערוכת זיכרון לשוצר מטעם הארגון של אנשי התקשורת האמריקניים העובדים ככתבים זרים (The Overseas Press Club of America). במלאת שנה למותו פרסם הצלם ארצ'י ליברמן מאמר הוקרה לזכרו בכתב העת של הצלמים בארצות הברית.
במוזיאון ישראל נפתחה ב-16 בדצמבר 1969 התערוכה "הצלם שאכפת לו", שהוקדשה לזכרו של שוצר וכללה את תצלומיהם של שישה צלמים בינלאומיים; ורנר בישוף, רוברט קאפה, לאונרד פריד, דייוויד סיימור, דן וינר ופול שוצר. למעט פריד, חמשת הצלמים האחרים נהרגו בשעת מילוי תפקידם. לצורך התערוכה בחרה ברניס חמישים מהצילומים הטובים ביותר של שוצר. למחרת, ב-17 בדצמבר, הונצח זכרו של שוצר על ידי הקרן הקיימת לישראל בנטיעת חורש הנושא את שמו ביער הסמוך לקיבוץ בארי, לא הרחק מהמקום בו מצא את מותו, וברניס נטעה את העץ הראשון. לאירועים אלו הגיעו ארצה מלבד ברניס, הבן דייוויד וחברו הטוב של שוצר הצלם האמריקני-יהודי , שצילם את מלחמת ששת הימים יחד עם מיכה בר-עם ושהיה אחיו של רוברט קאפה.
באוניברסיטת אוהיו בארצות הברית נוסד פרס שנתי לזכרו של פול שוצר (The Paul Schutzer Memorial Award); מלגת הצטיינות המיועדת לסטודנטים הלומדים בתוכנית ללימודי צילום עיתונאי בחוג לתקשורת באוניברסיטת אוהיו.
פול שוצר מונצח באנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל בהר הרצל. שמותיהם של חללים אלה חקוקים מעל גבי לוחות באנדרטה זו. סדר החקיקה הוא לפי שנים, החל משנת 1851. לוחות ההנצחה הקבועים לזכר אזרחים שנהרגו עד סוף שנת 1999 (לוחות 1 עד 60) הוצבו בערב יום הזיכרון תשס"ו (2006). שוצר מונצח בלוח 41, הכולל שמות של אזרחים שנפלו בשנים 1960–1969 (תש"ך-תשכ"ט). כמו כן, הוקם אתר האינטרנט "לעד" המנציח חללים אלה והמרכז את המידע עליהם.
"טיים" פרסם באתר האינטרנט שלו מאמרי הוקרה לזכרו של שוצר במלאת ארבעים שנים למותו ובמלאת חמישים שנים למותו, וכן התפרסמו מאמרים נוספים לזכרו בשנת 2014.
אודינה
אודינה (איטלקית Udine; סלובנית Videm; פורלן Udin) היא עיר בצפון-מזרח איטליה, במחוז האוטונומי פריולי-ונציה ג'וליה, ובירת נפת אודינה. בסוף 2012 מנתה אוכלוסיית העיר 100,514 תושבים. העיר ממוקמת באזור ונטיה ההיסטורי.
היסטוריה.
מקור העיר הוא במצודה שבנו חייליו של אטילה ההוני כבסיס קדמי, לאחר שהחריבו עד עפר את העיר אקוויליה בשנת 453. בשנת 1420 נכבשה העיר על ידי הרפובליקה של ונציה והפכה לעיר השנייה בגודלה ברפובליקה. אודינה נשארה בשליטה ונציאנית עד שנת 1797, כשנחתם בסמוך לעיר הסכם קמפו פורמיו. לאחר שליטה צרפתית קצרה, הפכה העיר לחלק מממלכת לומברדיה-ונציה בין השנים 1815–1866. משנת 1866 עד 1946 הייתה העיר שייכת לאיחוד איטליה וממלכת איטליה. ובהמשך במסגרת הרפובליקה האיטלקית. בשנת 1923 עבר בעיר הגאוגרף דומיטרו דן במסעו הרגלי מבוקרשט לפריז.
כלכלה.
בעיר פועלים מפעלים של תעשיות מכניות ותעשיית הפלדה. כמו כן קיים בעיר מפעל לייצור בקבוקים של חברת קוקה-קולה.
חינוך.
ה"אוניברסיטה של אודינה" נוסדה ב-1978 ולומדים בה 17 אלף סטודנטים. היא נבנתה כחלק מתוכנית השיקום של פריולי לאחר רעידת האדמה בשנת 1976. המטרה הייתה לספק לקהילת פריולי מרכז עצמאי להשתלמות במחקרים מדעיים ותרבותיים, כמו כן זהו מרכז חשוב ללימודי שפת הפורלן. האוניברסיטה מעורבת באופן פעיל בפרויקטים של תלמידים והחלפת צוות עם אוניברסיטאות באיחוד האירופי, אוסטרליה וקנדה, ועוסקת כיום בשיתוף פעולה הדוק עם מספר אוניברסיטאות ממזרח אירופה ומדינות אחרות שאינן באיחוד האירופי.
תחבורה.
תחנת הרכבת של אודינה היא אחת החשובות במחוז, עם 7.6 מיליון נוסעים בשנה. כשני קילומטרים דרומית לעיר פועל שדה תעופה אזרחי בשם "אודינה-קאמפופורמידו", המשמש לתיירות וטיסות פנים-ארציות.
ספורט.
בענף הכדורגל מייצגת את העיר קבוצת אודינזה (הידועה בכינוי "הזברות הקטנות") בליגה הבכירה במדינה שהשתתפה בשנת 2006 בליגת האלופות. בענף הכדורסל פועלות מספר קבוצות בליגה השנייה והשלישית, כשההישג הגבוה ביותר הוא ההגעה של קבוצת ליברטס אודינה לגמר הגביע האיטלקי בכדורסל בשנת 1974. העיר אירחה את אליפות אירופה בג'ודו לנשים בשנת 1980.
תיאטרון שאנס אליזה
יוהאן פון אלדרינגן
יוהאן גרף פון אלדרינגן (בגרמנית: Johann Graf von Aldringen; 10 בדצמבר 1588, לורן - 22 ביולי 1634, גרמניה) היה גנרל מהאימפריה הרומית הקדושה וממפקדי הליגה הקתולית במהלך מלחמת שלושים השנים, כאש רלחם לצד אלברכט פון ולנשטיין.
קישורים חיצוניים.
פיקסר (קומיקס)
פיקסר (באנגלית: Fixer; בעברית: המסדר) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "Daredevil #1" ו- "Strange Tales #141" מאפריל 1964 ומפברואר 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאיירים ביל אברט וג'ק קירבי בהתאמה.
פיקסר הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - רוסקו סוויני ופול נורברט אברסול. פיקסר הראשון היה אמרגן האיגרוף של ג'ק מורדוק, אביו של מאט מורדוק. לאחר שרוסקו ביקש מג'ק להפסיד בקרב וג'ק סירב, הוא נאלץ "להזמין" את מותו של ג'ק. כשבנו של ג'ק, מאט, אימץ את זהות דרדוויל, רוסקו ברח למנהרה תת-קרקעית, שם מת מהתקף לב.
פיקסר השני הוא פול נורברט אברסול, מדען לשעבר מאוהיו בעל כישורים מכניים מעולים. פיקסר זה הוא הבולט והידוע מבין השניים, ושותפו הידוע של מנטאלו. לאחר שרוב גיבורי העל נהרגו על ידי , פיקסר מצטרף לקבוצת אדוני הרשע החדשה של ברון זמו - ת'נדרבולטס. הקבוצה פעלה כקבוצת גיבורי-על, מה שחייב את חברי הקבוצה להחליף את שמותיהם. פיקסר נוטל את השם טכנו, ותודעתו מועברת לגוף רובוטי. הוא ניצל ממתקפתו של נגע העולם התחתון, מגויס לקבוצת הגואלים, ונעשה לאחד מהבודדים שניצלו מהטבח של גרביטון. על אף עברו, פיקסר עוזר לדדפול להציל את חייו של קייבל. פיקסר גויס על ידי חיפושית לקבוצה חשאית בהנהגת זמו, שמטרתה היא להשמיד את ג'ניס-וול. לבסוף, הקבוצה פורקה בכך שזמו קצץ לחתיכות את ג'ניס. פיקסר נאבק גם באיירון מן, קפטן אמריקה, האוונג'רס וסוכנות S.H.I.E.L.D.
כאשר שקבוצת ת'נדרבולטס משנת 2012 ערכה מסע בזמן לעבר, הם נפגשו עם הקבוצה המייסדת. קרב התפתח בין פיקסר של ההווה לפיקסר של העבר, שבסופו פיקסר מההווה הרג את מקבילו מהעבר. כתוצאה מכך, נוצר קרע ברצף הזמן, שתוקן כאשר פיקסר של ההווה נעשה דומה לזה של העבר, הזדקנותו פסקה והוא נשאר בעבר, ללא זיכרונותיו. כאשר חברי הת'נדרבולטס מזמן ההווה חזרו לזמנם, הם אמרו לשאר חברי הקבוצה כי פיקסר נהרג כאשר הקריב את עצמו במטרה להציל את רצף הזמן. הוא נראה חי זמן מה לאחר מכן, כלוא במתקן כליאה של סוכנות S.H.I.E.L.D, בו נבלי-על נשלטים בידי קוביות קוסמית וחיים באשליה שהם אזרחים פשוטים. הוא נעשה למכונאי, והחל לבנות דברים בלתי-רגילים עד שהחזיר לעצמו את זיכרונותיו. לאחר שמצא את ברון זמו, השניים מארגנים בריחה המונית מהמתקן ופיקסר מצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס החדשה של חייל החורף.
פיקסר השני הופיע במשחקי-וידאו ובסדרת האנימציה "". את דמותו של פאלון, האמרגן המרושע של ג'ק מורדוק המשמש כגרסה לדמותו של רוסקו סוויני, גילם בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן מארק מרגוליס. את דמותו של רוסקו סוויני גילם בסדרת הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן קווין נאגל.
אוניברסיאדת זאגרב (1987)
אוניברסיאדת הקיץ ה-14 נערכה בזאגרב, יוגוסלביה ב-1987; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון מקסימיר. במשחקים השתתפו כ-6,400 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, טניס, חתירה, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קאנו, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 415 מדליות, מתוכן 75 לברית המועצות, אך ארצות הברית זכתה במספר מדליות זהב גדול יותר.
אינטרנט אלחוטי
מכשפת הארגמן
סמינר גור
לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל
במערכת הבריאות בישראל מועסקים רבבות עובדים - רופאים, אחים, טכנאים ועובדי מנהל ומשק - במסגרת קופות חולים, בתי חולים מרפאות פרטיות ועוד. מדובר בפעילות מורכבת, הדורשת תיאום וניהול קפדניים לשם ניצול נאות של משאבי המערכת, שחלקם יקרים מאוד, ולשם הבטחת יעילות מרבית בתוצרי המערכת, שחלק לא מבוטל מהם הוא הצלת חיים, ולחלק הנותר חשיבות רבה מבחינת רווחת משתמשי המערכת. למטרה זו מתקיימת דיסציפלינה מקצועית משלה, ניהול מערכות בריאות.
המסלול העיקרי בלימודי ניהול מערכות בריאות בישראל הוא לימודים לתואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA - Master of Health Administration) או לתואר מוסמך בניהול (MBA או MA), בהתמחות של ניהול מערכות בריאות. בחלק מהמוסדות מתקיימים גם לימודים לתואר דוקטור לניהול מערכות בריאות.
לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות מתקיימים בישראל באוניברסיטאות הבאות: