בתחילת המסע ויראז פוגש באישה נאה המובילה אותו מעבר לגשר צ'ינוואט; אישה זו היא למעשה ה"דאינה" שלו, כלומר, החלק הרוחני של נשמתו. אז הוא פוגש בישויות סרוש ואדאר המלווים אותו לאורך המסע. בגן עדן ויראז פוגש באהורא מזדא המראה לו את מנעמי חיי הצדיקים בגן עדן. אז ויראז ומלוויו יורדים לגיהנום וחוזים במגוון העונשים הצפויים לחוטאים בהתאם לסוג החטא וחומרתו. בכניסה לגיהנום מקבלת את פניהם אישה זקנה ומכוערת שהיא התגשמות המעשים הרעים של כל אדם.
בתרבות המודרנית.
בשנת 2015 עלה הסיפור המומחז "דו"ח ארדא ויראף" (گزارش ارداویراف) מאת בהראם בייזאי (بهرام بیضایی) בסטנפורד.
איאן קוק
איאן אנדרו קוק (באנגלית: Iain Andrew Cook; נולד ב-2 בנובמבר 1974) הוא מוזיקאי, מלחין ומפיק מוזיקלי סקוטי הידוע בעיקר כחבר בשלישייה מגלאזגו,  Chvrches. בעבר ניגן בגיטרה, עבור להקת הפוסט-רוק הסקוטית Aereogramme עד התפרקותה ב-2007. קוק גם מלחין מוזיקה לקולנוע וטלוויזיה וחבר בלהקת הרוק The Unwinding Hours.
ביוגרפיה.
לפני הקמתה של Aereogramme, קוק, שהשתמש בכינוי ג'וני דיימס, היה חבר בלהקה Les Tinglies. ב-1998, היה שותף להקמת Aereogramme. הלהקה הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלהם "A Story in White" ב-2001. אלבומה השני של הלהקה, "Sleep and Release "שוחרר" ב-"2003 ובעקבותיו שוחרר ב-2004 האלבום "Seclusion". הלהקה שחררה את אלבומה האחרון," My Heart Has a Wish That You Would Not Go" ב-2007 והתפרקה באותה שנה.
חייו האישיים.
קוק מתגורר בברוקלין, ניו יורק.
אוסקר 2015
אוסקר 2014
אוסקר 2013
אוסקר 2012
אוסקר 2011
אוסקר 2010
פוקאס, קיסר האימפריה הביזאנטית
אוסקר 2009
אוסקר 2008
אצטדיון אדוארד סטרלצוב
אצטדיון אדוארד סטרלצוב; הוא שמו הנפוץ של מתחם הספורט על שם אדוארד סטרלצוב (ברוסית: Спортивный комплекс имени Э. А. Стрельцова, שבעבר נקרא בפשטות בשם אצטדיון "טורפדו") הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הממוקם ברחוב המזרחי של נפת דנילובסקי במחוז האדמיניסטרטיבי הדרומי במוסקבה. במשך שנים שימש כמגרשה הבייתי של קבוצת טורפדו מוסקבה.
המתחם כלל מגרש ספורט מרכזי (אצטדיון), מספר מגרשי ספורט (למשחקי כדורסל ומשטח החלקה), מגרש טניס פתוח, חדרי כושר להיאבקות ואגרוף ומבני התעמלות ומתקני אחסון. מתחם הספורט מארח תחרויות כדורגל ואתלטיקה.
מאז 2020, אצטדיון הכדורגל נמצא בשיפוצים והשלמתו מתוכננת לשנת 2024, במלאת 100 שנה לטורפדו.
היסטוריה.
אצטדיון אנשי הרכב.
האצטדיון נבנה בשנת 1959 לשמש כשדה אימונים עבור קבוצת הכדורגל מפעל הרכבים המוסקבאי על שם ליכאצ'ב. משחק הבכורה באצטדיון נערך ב-15 באפריל 1977 במסגרת אליפות ברית המועצות, בין "טורפדו" ל"צ'רנומורץ".
בשנים 1978–1997 ובשנים 2010–2013 והחל מנובמבר 2017, מהווה למגרש הבייתי של קבוצת "טורפדו".
אצדיון אדוארד סטרלצוב.
ב-21 ביולי 1997, לאצטדיון "טורפדו" נוסף השם אדוארד סטרלצוב על שם כוכב טורפדו האגדי אדוארד סטרלצוב. בכניסה הראשית למתחם הספורט נחנכה אנדרטה לזכרו, מעשה ידי הפסל אלכסנדר טראסנקו ונערך שיפוץ ב-1998.
בשנת 2016 נודע על תוכניות ראשוניות לשיפוץ האצטדיון, כשחברת הפיתוח OPIN (שהיא חלק מקבוצת "ONEXIM") הודיעה שהיא מוכנה להשקיע בבנייה מחדש של האצטדיון בהשקעה של 150 מיליון דולר — OPIN תכננה לבנות מחדש את מתחם הספורט ומסביבו לבנות מגדלים למגורים ומסחר. השטח הכולל של המבנים תוכנן להגיע לכדי 430,000 מ"ר, כשהאצטדיון יחלוש על שטח של כ-120,000 מ"ר.
ברם, במאי 2019 נודע שמשרד האדריכלים הצרפתי Michel Remon &amp; Associes זכה במכרז לשיפוץ מקיף יותר של האצטדיון, שיפוץ שייצא לדרך בסוף שנת 2020, במימונו של בעלי טורפדו, רומן אבדייב. מאחר שמצב האצטדיון באותה עת דרש שיפוץ מקיף לצורך התאמתו לתקנים המודרניים של FIFA ו-UEFA ולאירוח משחקים בינלאומיים. על פי התוכניות תוגדל תכולת המושבים ל-15,076 ותתווסף חניה עבור 780 כלי רכב.
מתקני הספורט.
הארנה המרכזית.
מגרש הכדורגל כולל דשא טבעי מחומם. התאורה — בעלת עוצמה של 1200 לאקס. על המגרש מותקנים שני לוחות אלקטרוניים המציגים מידע על מהלך המשחק ולוח תוצאות. האצטדיון בעל רישוי לארח משחקי כדורגל של פיפ"א ואופ"א, משחקי ליגת העל וליגת הכדורגל הלאומית.
עד 1976 האצטדיון הכיל רק יציע אחד, אשר היה ממוקם על מדרון סמוך למגרש. לאחר שיפוץ שבוצע זמן קצר לפני אולימפיאדת מוסקבה, הוגדלה תכולת המושבים והאצטדיון הכיל 16,000 מושבים.
בשנת 1998 האצטדיון שופץ מחדש, במקום ספסלי העץ ביציעים נוספו כיסאות פלסטיק וקיבולת האצטדיון הורדה ל-13,300 איש. באצטדיון הותקנה לראשונה מערכת חימום מלאכותית של הדשא. בשנת 2010, פורק הכיתוב "מוסקבה" מהיציע והוחזר הכיתוב "טורפדו".
יציע האוהדים הוא היציע המערבי ובחדר מתחתיו ישנה חנות של המועדון שמוכרת מזכרות וישנו גם בר בשם "מערב-5", בסופו של כל משחק נערכת מה שמכונה בשם 'מחצית שלישית' שהיא למעשה מפגש של השחקנים עם האוהדים שלהם.
באפריל 2013 האצטדיון קיבל מאופ"א אישור לארח משחקים של ליגת העל הרוסית.
ארגון וניהול.
הבעלים.
האצטדיון נבנה על חשבון מפעל זיל והיה שייך לו לאורך כל התקופה הסובייטית וגם יותר מעשור לאחר קריסת ברית המועצות. בשנת 2005, קומפלקס הספורט נרכש מזיל על ידי חברת "נורילסק ניקל", אשר יחד עם עיריית מוסקבה רכשה ממפעל הרכבים את מועדון הכדורגל "מוסקבה" (שנקרא עד אז טורפדו-זיל).
מאז 2007, קומפלקס הספורט שייך לחברה באחריות מוגבלת בשם "מתחם הספורט אדוארד סטרלצוב", המהווה חלק מקבוצת "ONEXIM". כל מניות חברת הניהול נמצאים בידי סמנכ"לית הכספים של ONEXIM, ילנה ברבאשבה.
המפעילים.
במהלך השנים, האצטדיון הושכר על ידי מועדוני הכדורגל "ספרטק", צסק"א ו"טורפדו-זיל".
משנת 1997, האצטדיון שימש כמגרש של מועדון הכדורגל "טורפדו-זיל", ששמו שונה מאוחר יותר ל"מועדון הכדורגל מוסקבה". בשנת 2010, לאחר פירוק מועדון הכדורגל "מוסקבה", "טורפדו" הפכה למפעילה הראשית של האצטדיון, אשר שוב הפך למגרש הבית שלה.
עד 2006 ומ-2011 משמש לאימון גופני עבור תלמידי האוניברסיטה התעשייתית הממלכתית של מוסקבה.
האצטדיון גם משמש כמתחם אימונים עבור בית הספר לכדורגל "מוסקבה" על שם וורונין (ЦПЮФ «Москва» им. В. Воронина).
האצטדיון שימש כבסיס אימונים של הנבחרת הלאומית לפני משחקי הידידות נגד אורוגוואי ובלגיה, וגם לקראת משחקי מוקדמות טורניר גביע העולם 2014 נגד נבחרות פורטוגל ואזרבייג'ן באוקטובר 2012. וגם בטורנירי ההכנה למוקדמות יורו 2012 נגד נבחרות אירלנד ומקדוניה, אנדורה וסלובקיה.
אירועי ספורט.
ב-1984, האצטדיון אירח משחקים באליפות אירופה (עד גיל 19).
ב-1997 האצטדיון אירח את משחק הגמר של הגביע הרוסי בכדורגל 1996/1997, שבו זכתה לוקומוטיב מוסקבה.
ב-26 בספטמבר 2012 האצטדיון אירח משחק במסגרת שלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בין "טורפדו" ו"דינמו" שהסתיים בשערורייה. המשחק הופסק בתוצאה 2:1 לטובת דינמו בשל העובדה שהשופטים נאלצו להפסיקו פעמיים בשל תסיסה ביציעים. יומיים לאחר מכן ועדת המשמעת של התאחדות הכדורגל החליטה לפסוק הפסד טכני בתוצאה 0:3 לטורפדו והטילה קנס של 300 אלף רובל ו-200 אלף רובל נוספים לשני המועדונים בשל שימוש אוהדיהם בפירוטכניקה. כעונש נוסף; שלושת משחקי הבית הבאים באליפות הליגה הלאומית "טורפדו" ערכה ללא קהל.
בעונת 2012/2013, האצטדיון אירח משחק אחד במסגרת ליגת העל בין "ספרטק" ו"אלניה" במחזור ה-30, ב-26 במאי 2013.
ב-2013, האצטדיון אירח את משחקי הטורניר המאוחד.
אליפות אירופה בכדוריד 2004
אליפות אירופה בכדוריד 2004 היא אליפות אירופה השישית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשוודיה בין ה-22 בינואר ל-1 בפברואר 2004. המשחקי הגמר נערכו בליובליאנה ב"טיבולי הול" שמכיל כ-7,000 מקומות.
זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות.
המדינה המערכת (סלובניה) העפילה ישירות, בנוסף לכך, בהתאם לתוצאות משחקי העפלה לאליפות אירופה בכדוריד 2002 העפילו ישירות נבחרות שוודיה, גרמניה, דנמרק, איסלנד ורוסיה. יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף.
מהלך התחרות.
בית א'.
המשחקים נערכו בוולניה באולם Prenovljena Rdeča Dvorana שמכיל 4,000 מקומות.
בית ב'.
המשחקים נערכו בליובליאנה באולם Hala Tivoli שמכיל 7,000 מקומות.
בית ג'.
המשחקים נערכו בצליה באולם Dvorana Zlatorog שמכיל 4,600 מקומות.
בית ד'.
המשחקים נערכו בקופר באולם Dvorana Bonifika שמכיל 2,164 מקומות.
שלבי הגמר.
בית העפלה I.
המשחקים נערכו בצליה באולם Dvorana Zlatorog שמכיל 4,600 מקומות.
בית העפלה II.
המשחקים נערכו בליובליאנה באולם Hala Tivoli שמכיל 7,000 מקומות.
ישראל באליפות.
נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ג' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום השני והעפילה להמשך התחרות. במשחקי הצלבה היא נפגשה את נבחרת אוקראינה והפסידה בסיכום מפגש כפול 17:26 ו-22:22. כתוצאה מכך הנבחרת לא הפעילה לאליפות אירופה.
אצטדיון סטרלצוב
אצטדיון טורפדו (מוסקבה)
דה הרלרס
דה הרלרס (מאנגלית: The Hurlers, בקורנית: An Hurlysi) הוא אתר ארכאולוגי הכולל קבוצה של שלושה מעגלי אבנים המתוארכים לתחילת תקופת הברונזה במועצה המקומית (civil parish) של סנט קליר (St Cleer) במחוז קורנוול בדרום-מערב אנגליה.
מיקום.