חואן מנואל פנג'יו, שזכה באליפות בעונה הקודמת, שב להתחרות עבור מזארטי. בהיעדרו קבוצת פרארי לא הצליחה לנצח אף מרוץ במהלך העונה. בנוסף, במהלך העונה איבדה הקבוצה שני נהגים: יוג'ין קסטלוטי ואלפונסו דה-פורטגו, שנהרגו בתאונות במהלך מרוצים. המתחרה המרכזי של פנג'יו על התואר היה סטירלינג מוס, שעזב את מזארטי ועבר להתחרות עבור וונוול. פנג'יו ניצח ארבעה מרוצים וזכה באליפות הרביעית ברציפות והחמישית בקריירה.
מלחמת סיני גרמה לעלייה במחירי הדלק באירופה. הדבר השפיע גם על לוח המרוצים המתוכנן בעונה. הגרנד פרי ההולנדי, הבלגי והספרדי, שתוכננו כחלק מתוכנית המרוצים לעונה, בוטלו עקב עליית מחירי הדלק.
בסיום העונה הודיע פנג'יו על פרישתו מהאליפות. גם קבוצת מזארטי סיימה את פעילותה עקב קשיים פיננסיים.
דירוג האליפות.
שיטת הניקוד.
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 5 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
ריי פליקס
ריימונד דרלינגטון "ריי" פליקס (באנגלית: Raymond Darlington "Ray" Felix; 10 בדצמבר 1930 – 28 ביולי 1991) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1953–1962, בעמדת הסנטר. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק.
ביוגרפיה.
פליקס נולד וגדל בעיר ניו יורק, ולמד באוניברסיטת לונג איילנד בין השנים 1949–1951.
בדראפט ה-NBA לשנת 1953 נבחר פליקס בבחירה הראשונה על ידי קבוצת בולטימור בולטס, אותה אימן מאמנו של פליקס באוניברסיטת לונג איילנד, חבר היכל התהילה לעתיד קלייר בי. בעונת הרוקי שלו הפך במהרה לאחד השחקנים המצטיינים בליגה, כשהעמיד ממוצעים של 17.6 נקודות (חמישי ב-NBA) ו-13.3 ריבאונדים למשחק (רביעי ב-NBA). במהלך אותה עונה נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, בו קלע 13 נקודות והוריד 11 ריבאונדים, ובכך הפך לשחקן האפרו-אמריקאי השני אי פעם שלוקח חלק במשחק הראווה (אחרי דון בארקסדייל). על אף שקבוצתו סיימה במקום האחרון בליגה, עם מאזן ניצחונות 16–56 (22.2%), זכה פליקס בתואר רוקי השנה.
לקראת עונתו השנייה בליגה נשלח בטרייד לניו יורק ניקס, במדיה שיחק במשך חמש וחצי עונות. בתקופתו עם הניקס שיתף פעולה עם שחקנים בולטים דוגמת הארי גלאטין, קארל בראון, קני סירס וריצ'י גארין, אך הקבוצה דשדשה במרכז טבלת הליגה ורשמה מאזן מצטבר של 203 ניצחונות ו-204 הפסדים בתקופה זו. כשחקן הניקס הציג פליקס יכולת טובה עם ממוצעים של 12.0 נקודות ו-9.1 ריבאונדים למשחק, אך לא הצליח לשחזר את תפוקתו מעונת הרוקי, אשר התבררה בדיעבד כעונתו הטובה בקריירה.
במהלך עונת נשלח בטרייד למיניאפוליס לייקרס, בה שימש כשחקן ספסל בשתיים וחצי העונות הבאות. בעונתו האחרונה ב-NBA, , העפיל עם הלייקרס לגמר הליגה, בו הפסידה קבוצתו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 3–4 על אף יכולת שיא של שחקני הלייקרס אלג'ין ביילור וג'רי וסט. בסיום אותה עונה פרש פליקס ממשחק פעיל, בגיל 31.
פליקס נפטר ב-28 ביולי 1991 כתוצאה מהתקף לב, בגיל 60.
מילואימניקים בחזית
"מילואימניקים בחזית" היא עמותה ישראלית שנוסדה בדצמבר 2015, על ידי חיילים וקצינים של צה"ל במילואים במטרה לפעול כנגד קמפיין חרם ה-BDS, ולסכל את האנטישמיות החדשה שבעקבותיו בקמפוסים ברחבי אמריקה. כיום מונה הארגון למעלה מ-700 קצינים ולוחמים במילואים, בהם כ-150 מ"פים ומג"דים במיל'. העמותה פועלת על בסיס תרומות, של אנשים פרטיים. (יהודים ציונים מארצות הברית ומישראל)
בישראל פועלת העמותה לחשוף את כוונותיהם של ארגונים שלדעתה מסייעים לקמפיין ה-BDS מעבר לים, כגון "שוברים שתיקה" ו"בצלם".
רקע להקמה.
הארגון נוסד בשנת 2015 על ידי עמית דרי, לשעבר מנהל המכינה קדם-צבאית תבור בנצרת עילית וכיום ראש עמותת תבור. הרעיון להקמת הארגון התגבש לאחר שדרי ראה הפגנה מטעם תנועת ה-BDS באירלנד בה ביססו הדוברים את טענותיהם כנגד ישראל על סמך חומרים מטעם ארגונים ישראלים כמו "שוברים שתיקה". דרי חש כי קיים עיוות בהצגת המציאות בזירה הבינלאומית והחליט לפעול לשינוי הנרטיב על ידי גיבוש פורום של מילואימניקים, בעלי היכרות עם המציאות והשטח.
הארגון הוקם לאחר שעשרות קצינים ולוחמי צה"ל החליטו לצאת כנגד פעילות ארגון שוברים שתיקה וחתמו על עצומה. הם פנו לראש הממשלה בנימין נתניהו בדרישה לעצור את שיתוף הפעולה של הארגון עם מוסדות המדינה וצה"ל בפרט, ולמנוע את המימון שהוא מקבל ממדינות זרות. העצומה אף זכתה לתמיכתם של מעל למחצית מחברי הכנסת.
פעילות.
מטרת הארגון היא לחשוף את תומכי ה-BDS בישראל ובקמפוסים ברחבי ארצות הברית, להפיץ את האמת על ישראל באשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני ולהנגיש אותה לציבור הרחב בחו"ל. כמו כן, הארגון שואף להוות גורם מידע מרכזי בשטח, ולכן מפעיל את "תוכנית DiploAct" (לשעבר גדעון), המהווה פרויקט הדגל של הארגון. במסגרתו נשלחים 50 מתנדבים, חיילים בודדים לשעבר, לקמפוסים בארצות הברית במהלך "שבוע האפרטהייד" על מנת להילחם בתעמולה האנטי-ישראלית הגואה ולקדם את ההסברה הישראלית. אותם מתנדבים פועלים בתאי הסטודנטים, נמצאים בקשר עם קהילות יהודיות באזור שאליו הגיעו, דואגים לאספקה של חומרי הסברה בקמפוסים ובאופן כללי משמשים שגרירים פרו-ישראלים.
הארגון רואה ביהודים אמריקאים פרו-ישראלים גורם השפעה יעיל ואפקטיבי בחזית המאבק בקמפוסים ולתפיסתו, יתרונם הוא בהבנת האתגרים הייחודים הקיימים בסביבת הקמפוסים מחד, ומציאות החיים בישראל מאידך. הארגון רותם אותם לשורותיו ומכשיר אותם לפעילות אקטיביסטית במשך כעשרה חודשים, שבסופם יוצאת משלחת של מתנדבים לקמפוסים שמטרתה ליצור אינטראקציה עם סטודנטים בקמפוס ולספר להם את הצד הישראלי במשוואה.
בישראל מתמקדת פעילות הארגון בחשיפת מטרות נסתרות-לכאורה של ארגונים שהוא רואה כאנטי-ישראלים, דוגמת "שוברים שתיקה", "בצלם" ועוד. בין היתר פתח הארגון קו חם ללוחמי צה"ל בעבר ובהווה שסבלו מהטרדות מצד ארגון "שוברים שתיקה", אשר פנה אליהם לאחר מבצע צוק איתן והפעיל עליהם לחצים לכאורה על מנת שימסרו עדויות מהלחימה. הארגון אף השיק קמפיין נרחב כנגד העיתון "הארץ" בטענה כי פעילי BDS מתבססים רבות על כתבות העיתון, אשר מופץ גם בשפה האנגלית, ולטענתם מקדם דמוניזציה כנגד ישראל וצה"ל בפרט.
הארגון עורך כנסים בישראל ובעולם בנושא אתיקה בלחימה והמוסר הכפול, לתפיסתם, המתקיים בעולם כנגד מדינת ישראל.
באפריל 2017 עלה ארגון "מילואימניקים בחזית" לכותרות לאחר שפרסם סרטון תגובה לעדותו של דין יששכרוף, דובר ארגון "שוברים שתיקה", לפיה במהלך שירותו כמפקד מחלקה הכה פלסטיני עד זוב דם מול מפקד הפלוגה ומול המחלקה שלו. בסרטון התגובה שפורסם על ידי "מילואימניקים בחזית" ניצבו המ"פ של יששכרוף וכעשרה מחיילי מחלקתו כשהם מעידים שמדובר בשקר וכי הסיפור לא היה ולא נברא. בעקבות זאת פנתה שרת המשפטים, איילת שקד, ליועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, בדרישה לחקור את יששכרוף ולהעמידו לדין אם יש אמת בדבריו ובעקבות דרישתה נחקר יששכרוף באזהרה. חקירת המשטרה והפרקליטות קבעה שיששכרוף שיקר. לאחר סגירת התיק נטען כי המשטרה חקרה את הפלסטיני הלא נכון.
ג'ים פולרד
אנדריי מרקוביץ'
אנדריי ס. מרקוביץ' (בכתב לטיני: Andrei S. Markovits, שם הפרטי כתוב ברומנית, שם המשפחה - בכתיב הונגרי, נולד ב-6 באוקטובר 1948 בטימישוארה שברומניה) הוא מומחה במדעי המדינה וסוציולוג יהודי אמריקאי, יליד רומניה, מומחה בפוליטיקה השוואתית ולימודי גרמניה, מכהן כפרופסור בתחומים אלה באוניברסיטת מישיגן.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
מרקוביץ' נולד בשנת 1948 בטימישוארה שברומניה, כבן יחיד במשפחה יהודית. אביו היה כלכלן, שסיים דוקטורט באוניברסיטת בודפשט בשנת 1938. הסבים מצד שני ההורים נספו בשואה. בגיל 9, התייתם מרקוביץ' מאמו והיגר עם אביו לאוסטריה. מרקוביץ' למד מילדותו רומנית, גרמנית, אנגלית וצרפתית, ובנוסף שולט בהונגרית וביידיש, בהמשך למד לקרוא גם ברוסית, בעברית ובאיטלקית.
אחרי לימודי תיכון, התקבל מרקוביץ' ללימודי מדעי המדינה, כלכלה, סוציולוגיה ומנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
הקריירה האקדמית.
אחרי סיום עבודת הדוקטורט בשנת 1976 עבד במרכז ללימודים אירופיים באוניברסיטת הרווארד. בשנים 1983-1977 היה מרצה באוניברסיטת וסליי במידלטאון שבקונטיקט. אחר כך, בשנים 1992-1983, לימד כמרצה בפקולטה למדעי המדינה באוניברסיטת בוסטון. בהמשך התמנה מרקוביץ' כפרופסור בפקולטה למדעי המדינה של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. החל מ-1999 הוא מכהן כפרופסור לפוליטיקה השוואתית וללימודי גרמניה באוניברסיטת מישיגן.
עיקר תחומי המחקר שלו הם המדיניות של גרמניה ואוסטריה, האנטישמיות והאנטי-אמריקניזם, התנועות החברתיות והפוליטיות באירופה, התרבות הגופנית באירופה ובצפון אמריקה, תפקידם של בעלי החיים המבויתים בחברה העכשווית וכו'.
בשנת 1983 הקים מרקוביץ' את הרבעון "German Politics and Society" (הפוליטיקה והחברה הגרמנית) שהפך לכתב העת החשוב ביותר בארצות הברית המוקדש לפוליטיקה העכשווית של גרמניה.