לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון עלה ענבר לישראל בשנת 1956. הוא החזיק באזרחות כפולה, הולנדית וישראלית. בעת שהותו בישראל למד ענבר באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים, עבד בקיבוץ ושירת בנח"ל. בשנת 1962 נסע ענבר לפריז ולמד שם קולנוע וטלוויזיה במכון הגבוה ללימודי סינמטוגרפיה (בצרפתית: L'Institut des hautes études cinématographiques, היה ידוע בר"ת IDHEC, ובימינו La Fémis). בצרפת הוא גם עבד כעוזר במאי בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית Télé Dimanche (טלוויזיה של יום ראשון), בה הופיעו כמה מכוכבי הבמה הבולטים באותה תקופה, בין היתר ז'אק ברל, שארל אזנבור וג'וני האלידיי. ב-1964 הוא חזר להולנד והחל לעבוד כבמאי ברשת השידור ההולנדית VARA.
בשנת 1967 שב ענבר לישראל כדי להשתתף בהקמת הטלוויזיה הישראלית. הוא ביים בין היתר את תוכנית יום העצמאות "אולפן עגול" בשנת 1969 ואת התוכנית הראשונה שצולמה בצבע: "ספיישל אילנית" בשנת 1973.
בשנים 1968-1971 היה נשוי לסוניה בארנד (Sonja Barend), כוכבת ומנחת טלוויזיה הולנדית.
בשנת 1974 הוא שב להולנד והחל לעבוד ברשת השידור ההולנדית TROS. מדי פעם שב לסירוגין לישראל לביים תוכניות בידור לטלוויזיה, הידועה שבהן "אולפן קיץ", אשר כללה 3 תוכניות שצולמו בשנת 1977, ואשר כל אחת מהן הוקדשה לאמן צמרת של אותה תקופה: שוקולד מנטה מסטיק, ג'וזי כץ ולהקת הכל עובר חביבי. בשנת 1979 הוא סייע לרשות השידור לארגן את תחרות האירוויזיון, ששודרה באותה שנה מירושלים. במהלך שנות ה-80 הפיק ענבר והנחה את תוכנית המתיחות "בננה-ספליט" שזכתה לפופולריות רבה בהולנד ובבלגיה. בזכות התוכנית הזאת הפך ענבר לדמות מוכרת בהולנד. בנוסף, הפיק ענבר וביים תוכניות מוזיקה ובידור בטלוויזיה ההולנדית. בשנת 1992 הוענק לו פרס רוז דור (Rose d'Or) במסגרת הפסטיבל לתוכניות בידור שנערך מדי שנה בשווייץ.
בשנת 1991, בזמן מלחמת המפרץ הראשונה, אסף רלף ענבר זמרים בולטים בהולנד להקלטת שיר עידוד לאזרחי ישראל שהיו נתונים להתקפות טילי סקאד מעיראק. ענבר ביים את הווידאו קליפ שליווה את השיר ושלח אותו לטלוויזיה הישראלית.
ענבר התראיין מדי פעם בתוכניות אירוח ישראליות, וקטעים מתוכניתו "בננה-ספליט" שולבו מדי פעם בתוכניות מתיחות בטלוויזיה הישראלית. עם הקמת ערוץ 2 בשנת 1993 ניסה להפיק ולהגיש גרסה ישראלית של "בננה-ספליט" במסגרת שידורי חברת טלעד, אולם הניסיון נכשל, והתוכנית ירדה מלוח השידורים של ערוץ 2 בתוך זמן קצר. בשנת 1999 הוא שב ועזר לטלוויזיה הישראלית (ערוץ 1) בהפקת תחרות האירוויזיון, כששוב ניתנה לרשות השידור הזכות לארח אותה, ושימש כמנהל האמנותי של המופע.
ב-15 במרץ 2004 נפטר רלף ענבר בעת ששהה בגרמניה מהתקף לב. הלווייתו נערכה בישראל.
ציקלופרופאן
ציקלופרופאן הוא ציקלואלקאן עם הנוסחה המולקולרית C3H6, המורכב משלושה אטומי פחמן היוצרים טבעת, כאשר כל אחד מהם קשור לשני אטומי מימן. הקשרים בין אטומי הפחמן הרבה יותר חלשים מאשר קשרים אופייניים בין פחמנים, כתוצאה מהזווית בת 60 המעלות בין אטומי הפחמן (הרבה יותר קטנה מהזווית האוקטהדרית הרגילה - 109.5 מעלות).
ציקלופרופאן הוא חומר מרדים בשאיפתו. הוא איננו נמצא בשימוש בשל האקטיביות הקיצונית שלו בתנאים נורמליים: כאשר הוא מתערבב עם חמצן יש סיכוי סביר לפיצוץ.
המתח הזוויתי בין קשרי פחמן-פחמן במולקולה אוצר בה אנרגיה פוטנציאלית רבה הנובעת ממתח טבעתי. בצורה טהורה, ציקלופרופאן יתפרק לפחמימנים קוויים, וביניהם פרופאן רגיל, לא טבעתי. הפירוק הזה יכול להיות כרוך בפיצוץ, במיוחד אם הציקלופרופאן הוא בצורת נוזל, אם מופעל עליו לחץ, או אם מאחסנים אותו במכלים. פיצוצים של ציקלופרופאן וחמצן הם אפילו יותר עוצמתיים. בטמפרטורת חדר, נפחים מספקים של ציקלופרופאן נוזלי יתפוצצו לבדם, בלי התערבות חיצונית. כדי למנוע זאת, הנוזל מובל בצילינדרים ממולאים בצמר טונגסטן, שמונע התנגשויות מהירות בין המולקולות ומשפר בצורה משמעותית את היציבות של הציקלופרופאן. הצינורות שמחזיקים בתוכם את החומר צריכים להיות בקוטר קטן, או ממולאים במתכת לא מגיבה או צמר זכוכית, כדי למנוע פיצוצים. גם אם כל אמצעי הזהירות האלה מבוצעים, ציקלופרופאן הוא חומר מסוכן, שלא משתמשים בו כבר ברפואה להרדמה.
נורדאו (פירושונים)
Resident Evil
Resident Evil ("האויב שבפנים", ידוע ביפן בשם Biohazard) הוא זיכיון משחקי הישרדות אימה יפני, הכולל גם סרטי לייב אקשן באותו שם, סרטי אנימציה בהנפשה ממוחשבת, חוברות קומיקס, נובלות גרפיות ומגוון רחב של מרצ'נדייזינג. הסדרה פותחה בידי קאפקום ונוצרה על ידי שינג'י מיקאמי בהשראת סרטי "ליל המתים החיים" של ג'ורג' רומרו, והיא מתמקדת בהתפרצות זומבים ומפלצות אחרות שנוצרו בידי חברת תרופות מרושעת בשם "תאגיד אמברלה".
המשחק המקורי יצא בשנת 1996 והוביל למספר רב של המשכונים מז'אנרים נוספים לאימה, בהם פעולה, מחקר ופתירת תעלומות. קוויי העלילות שבמשחקים קיבלו השראה מסרטי אימה ופעולה, והסדרה עצמה הביאה לפופולריות משחקי הישרדות אימה אחרים וסרטי זומבים משנות ה-90 המאוחרות. נכון לסוף שנת 2019, סדרת המשחקים היא הזיכיון המצליח ביותר של חברת קאפקום, עם היקף הכנסות של למעלה מ-95 מיליון עותקים. בנוסף לכך, סרטי "האויב שבפנים" נכנסו לספר השיאים של גינס משום היותם המכניסים ביותר לסרטים המבוססים על משחקי וידאו.
נכון ל-2019, הסדרה כוללת 31 משחקים. דמותו של נמסיס מסדרת המשחקים ממוקמת במקום ה-59 ברשימת הנבלים הגדולים ביותר במשחקי וידאו, לפי IGN.
היסטוריית פיתוח.
פיתוחו של המשחק המקורי בסדרה החל בשנת 1993 בשם "Biohazard" כאשר טוקורו פוג'יוארה מחברת קאפקום ביקש משינג'י מיקאמי ועובדיו ליצור משחק המשלב אלמנטים ממשחקו הקודם של פוג'יוארה משנת 1989, "Sweet Home" - משחק המבוסס על סרט הישרדות-אימה יפני שעוקב אחרי צוות יוצרי קולנוע החוקרים אחוזה ישנה בחיפוש אחרי ציורי קיר חבויים ונתקלים ברוחות ובאויבים על-טבעיים. בסוף שנת 1994 התכוננו מפיצי המשחק לשווק אותו בארצות הברית אך נוצר קושי לשווק אותו בשם "Biohazard" משום שזה כבר היה בשימוש בידי משחק DOS ולהקת הארדקור פאנק. המשחק יצא לשווקים במערב בשנת 1996 בשם "Resident Evil" לקונסולות המשחק פלייסטיישן ו-Sega Saturn.
עם יציאתו, המשחק המקורי עזר להטביע את המושג "הישרדות אימה", והצלחתו הביאה ליצירתם של שני משחקי המשך, "Resident Evil 2" בשנת 1998 ו-"Resident Evil 3: Nemesis" בשנת 1999 - כאשר שלושתם שווקו לפלייסטיישן ול-Microsoft Windows. המשחק הבא בסדרה - "Resident Evil - Code: Veronica" שוחרר בשנת 2000 לקונסולת דרימקאסט. משחק זה זכה בהמשך לשדרוג והרחבה משמעותיים כאשר שווק גם לקונסולות הפלייסטיישן 2 ונינטנדו גיימקיוב, בשם "Resident Evil - Code: Veronica X", וגם לגרסה בהפרדה גבוהה בספטמבר 2011 לקונסולות הפלייסטיישן 3 ו-Xbox 360.
למרות ההכרזה המוקדמת שהמשחק הבא בסדרה ייצא לקונסולת הפלייסטיישן 2 - דבר שגרם ליצירתו של משחק שאינו קשור Devil May Cry - יוצר המשחקים שינג'י מיקאמי החליט לשווק את המשחקים הבאים אך ורק לקונסולות הגיימקיוב. שלושת המשחקים הבאים (רימייק למשחק המקורי בשנת 2002, משחק הפריקוול "Resident Evil Zero", ומשחק ההמשך "Resident Evil 4" שיצא בשנת 2005) יצאו לקונסולות הגיימקיוב, כאשר רק המשחק הרביעי שוחרר גם בגרסאות פלייסטיישן 2, Microsoft Windows ו-Wii.
טרילוגיה של משחקי אקדח לייזר הידועה בשם "Gun Survivor" יצאו לקונסולת הפלייסטיישן וכללו משחקיות בגוף ראשון - "Resident Evil Survivor" בשנת 2000, "Resident Evil Survivor 2 - Code: Veronica" בשנת 2001, ו-"Resident Evil: Dead Aim" בשנת 2003. באופן דומה יצאו גם שני משחקי "Chronicles" - המשחק "Resident Evil: The Umbrella Chronicles" בשנת 2007, "Resident Evil: The Darkside Chronicles" בשנת 2009 שפותחו על ידי חברת Cavia. באותה שנה יצא המשחק החמישי בסדרה למערכת Microsoft Windows ולקונסולות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360, וזכה להיקף מכירות גבוה במיוחד למרות ביקורות מעורבות.
בשנת 2003 יצא משחק הרשת "Resident Evil Outbreak" לקונסולת פלייסטיישן 2, והציג מספר עלילות אפיזודיות אשר מתרחשות בעיר ראקון סיטי בין המשחק השני לשלישי. היה זה המשחק הראשון בסדרה שכלל משחקיות שיתופית. שנה לאחר מכן יצא משחק ההמשך, "Resident Evil Outbreak: File #2"
המשחק "Resident Evil Gaiden" משנת 2001 היה משחק תפקידים ממוחשב מז'אנר הפעולה-הרפתקה, ששוחרר לקונסולת גיים בוי קולור. בנוסף, יצאו מספר משחקי מובייל באמריקה הצפונית ואירופה. בתערוכת E3 2009 הוכרז כי ייצא משחק נייד לקונסולת PlayStation Portable, שתהיה בו אווירה שונה משאר משחקי הסדרה, אך מאז יציאתו בוטלה.
במרץ 2011, חברת קאפקום חשפה משחק ירי בגוף שלישי בסדרה, "Resident Evil: Operation Raccoon City", שיצא למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360 במרץ 2012. עוד באותה שנה יצאו המשחק "Resident Evil Revelations" לקונסולת נינטנדו 3DS ומשחק שישי בסדרה, "Resident Evil 6".
בשנת 2013, מפיק המשחקים אמר שהזיכיון יחזור להתמקדות באלמנטים של אימה ומתח מאשר פעולה, שהייתה נחלת המשחקים האחרונים. משחק ההמשך "Resident Evil: Revelations 2" יצא במרץ 2015 והיה משחק אפיזודי שהתרחש בין מאורעות המשחק החמישי והשישי, כאשר בעקבותיו יצא משחק מרובה משתתפים בשם "Umbrella Corps" ביוני 2016 והתרחש באותו יקום בדיוני.