השלב הראשון באיסוף הדגימות כולל עמידה על נייר והתנערות כדי לאתר שאריות שנשארו על גוף הקורבן לאחר התקיפה כגון שיער, טיפות דם וחלקיקי טקסטיל מבגדי התוקף.
הדגימות שנאספות כוללות זרע, דם, רוק ונוזלי גוף נוספים באמצעות מעבר עם מטוש על גוף הקורבן ובעיקר על המפשעה, פי הטבעת, פה ואיברים שבהם נגע התוקף. הרופאים אוספים גם דגימות מהציפורניים ושיער הראש. במקרים אחדים, ובהסכמת הנפגעת, מבוצעת בדיקת קולפוסקופיה.
בהתאם להחלטת המותקף, נשמרת הדגימה בצורה המקורית ב. במידה ומוגשת תלונה, מופקת במעבדת זיהוי פלילי של המשטרה, דגימת DNA.
Rape kit
תקנות הגנה על בריאות הציבור
גאטאן דוגה
גאטאן דוגה (בצרפתית: Gaëtan Dugas; 20 בפברואר 1953 – 30 במרץ 1984) היה דייל הומוסקסואל קנדי ממוצא צרפתי, שהיה מבין הראשונים שחלו ב-HIV/איידס באמריקה הצפונית ואשר התפרסם בטעות כ-"חולה 0" - מי שהיה "אחראי" להפצת המחלה בארצות הברית.
גאטאן עבד כדייל אוויר בחברת התעופה הלאומית של קנדה, אייר קנדה. הוא נפטר ב-30 במרץ 1984 מאי-ספיקת כליות שנגרמה על ידי זיהומים שקשורים לאיידס.
לפי מחקר שפורסם בכתב העת המדעי Nature בספטמבר 2016, המקרה שלו היה רק אחד ממקרים רבים דומים שהחלו להתגלות בשנות ה-70 של המאה ה-20.
ב-2019, נכתב עליו הסרט התיעודי הקנדי, להרוג את חולה 0.
סרטן פי-הטבעת
סרטן פי-הטבעת הוא סרטן המתרחש בפתח המרוחק של המעיים. תסמיניו החיצוניים המרכזיים הם דימום מפי-הטבעת והופעת גוש בקרבתו. גורמי הסיכון המרכזיים הם נגיף הפפילומה האנושי (HPV), איידס (תסמונת הכשל החיסוני הנרכש, נגיף ה-HIV), יחסי-מין אנאליים ועישון. קיימים מספר סוגים של הסרטן, כאשר הנפוץ ביותר הוא קרצינומת תאי קשקש.
אבחנה שלו נעשית בתחילה באמצעות מישוש, ומאומתת בהמשך באמצעות דגימת רקמה (ביופסיה). מניעה יעילה נעשית במקרים רבים באמצעות חיסון נגד נגיף ה-HPV. הטיפולים היעילים הסטנדרטיים כוללים הקרנות, כימותרפיה וניתוחים.
הסרטן מופיע לרוב אחרי גיל 45, והוא נפוץ אצל נשים יותר מאשר אצל גברים.
תסמינים וסימנים.
תסמינים של סרטן פי-הטבעת עלולים לכלול כאב או לחץ בפי-הטבעת או בחלחולת (רקטום), שינוי בהרגלי פעילות המעיים, נפיחות באזור פי-הטבעות, דימום חלחולתי (רקטלי), גירוד או הופעת מוגלה. עשוי גם להופיע דימום קשה.
פתולוגיה.
מרבית מקרי סרטן פי-הטבעת הם מסוג קרצינומת תאי קשקש, שמתרחש בקרבת המפגש שבין תאי האפיתל הקשקשיים ותאי האפיתל העמודיים. הם עשויים להיות קרטיניים (בזאלואידים) או לא קרטיניים (קלואקוגנים). סוגים נוספים של סרטן פי-הטבעת עשויים להיות אדנוצרקינומה, לימפומה, סרקומה או מלנומה.
מניעה.
כאמור, במקרים רבים, ונראה שאף במרבית המקרים, סרטן פי-הטבעת נובע מהידבקות בנגיף ה-HPV. הואיל וחיסון לנגיף לפני החשיפה אליו מונע הידבקות למספר זנים שלו, והואיל ונראה במחקרים שיש ביכולתו של החיסון להקטין את הסיכון להתפתחות נגעים טרום-סרטניים, מדענים מניחים שיש בכוחו של חיסון ה-HPV להפחית את שיעור מקרי סרטן פי-הטבעת.
בשנת 2010 החיסון אושר בארצות הברית כטיפול מנע לסרטן פי-הטבעת ולנגעים טרום-סרטניים בנשים ובגברים בגילאי 9 עד 26. עוד קודם לאישור זה, נעשה שימוש בחיסון כדי לסייע במניעת סרטן הרחם, סרטן הפות, סרטן הנרתיק ונגעים סרטניים שקשורים לכך, שנגרמים בעקבות HPV מסוגים 6, 11, 16 ו-18 אצל נשים.
הקרנה.
בדיקת פאפ של פי-הטבעת, שדומה לבדיקת פאפ למשטח צוואר הרחם, נלמדה כיעילה לגילוי מוקדם של סרטן פי-הטבעת אצל נבדקים בעלי סיכון גבוה. בשנת 2011, מרפאת HIV הוציאה לפועל תוכנית להגברת הנגישות לבדיקת סרטן פי-הטבעת אצל גברים נשאי HIV. במסגרת זאת, אחיות המרפאה מבצעות בדיקת פאפ, וגברים שמראים תוצאות מקבלים הערכה נוספת באמצעות אנוסקופיה ברזולוציה גבוהה. התוכנית סייעה בזיהוי גידולים טרום-סרטניים רבים, באופן שאיפשר את הסרתם הבטוחה.
טיפול.
טיפול מקומי.
מחלה מקומית (CIS) ומצב מקדים, קרי סרטן נאופלאזיה תוך-אפיתלית, יכולים להיכרת בהתערבות מזערית, למשל באמצעות הקרשה בקרינה תת-אדומה (infrared Photocoagulation).
בעבר, סרטן פי-הטבעת טופל באמצעות ניתוח, כאשר בשלבים מוקדמים הוא לרוב הוביל לריפוי מלא. הקושי בניתוח היה הצורך להסיר את הסוגרים האנאליים הפנימי והחיצוני, שהוביל לבריחת צואה ושתן. בשל כך מטופלים רבים עם סרטן פי-הטבעת נדרשו להתקנת קולוסטומיות .
טיפול מדד-הזהב הנוכחי הוא כימותרפיה והקרנות כדי להקטין את הצורך בניתוח מגביל. גישת "מודליות משולבת" זו הובילה לעלייה שימור סוגרי פי-הטבעת, ולפיכך שיפרה את איכות החיים של המטופלים בתום הטיפול. שיעור ההישרדות והריפוי הם טובים מאוד, ומטופלים רבים נותרים אפוא עם סוגרי פי-טבעת מתפקדים כהלכה, אולם לחלקם הקטן עדיין ישנה בריחת צואה. ביופסיות לתיעוד נסיגת המחלה אחרי הכימותרפיה וההקרנות כבר אינן מומלצות כבעבר. הכימותרפיה הנוכחית מורכבת מפעפוע מתמשך של 5-FU לאורך ארבעה ימים, יחד עם בולוס מיטומיצין שניתן במקביל להקרנות. 5-FU וציספלטין מומלצים לגרורות של סרטן פי-הטבעת.
מחלה גרורתית או חוזרת.
10-20% מקרב המטופלים הסובלים מסרטן פי-הטבעת יפתחו גרורות סרטניות מרוחקות לאחר הטיפול. סרטן פי-הטבעת גרורתי או חוזר הוא קשה לטיפול, ודורש לרוב כימותרפיה. נעשה שימוש גם בהקרנות כדי להקל על הופעות מקומיות של המחלה, שעלולות לגרום לתסמינים שונים שלה. הכימותרפיה שבה לרוב נעשה שימוש דומה בהרכבה לנאופלזמות אחרות של תאי אפיתל קשקשיים, דוגמת פלטינום אנלוגס, אנתראציקלינים, כמו דוקסורוביצין, ואנטימטאבולים, כמו הפלואורוציל והקפציטאבין. ג'יי. די. היינסוורת' פיתח פרוטוקול, שכולל טאקסול וקרבופלטינום, יחד עם הפלואוריציל. זמן ההישרדות החציוני של מטופלים עם גרורות מרוחקות עומד על 8 עד 34 חודשים.
אפידמיולוגיה.
בשנת 2002 מספר המקרים החדשים של סרטן פי-הטבעת הוערך בכ-30,400. מספר המקרים החדשים במדינות מתפתחות (15,900) היה דומה למספר המקרים החדשים במדינות מפותחות (14,500). כ-90% מהמקרים החדשים (27,400) הוערכו כמקושרים לנגיף הפפילומה האנושי (HPV).
ארצות הברית.
בשנת 2014 כ-7,600 מקרים חדשים של סרטן פי הטבעת אובחנו בארצות הברית (4,430 אצל נשים ו-2,630 בקרב גברים). מרבית המקרים הופיעו אצל מבוגרים, כאשר הגיל הממוצע עמד על שנות השישים המוקדמות. בשנת 2019, מספר מוערך של כ-8,300 מבוגרים יאובחנו בסרטן פי-הטבעת.
הממלכה המאוחדת.
סרטן פי הטבעת מוערך בכאחוז בודד מכלל מקרי הסרטן והמוות בממלכה המאוחדת. בערך 1,200 אנשים אובחנו בסרטן פי-הטבעת שנת 2011, ובכ-310 אנשים מתו כתוצאה ממנו בשנת 2012.
ישראל.
בשנים 2006–2007 שיעור ההאירעות של סרטן פי-הטבעת בקרב יהודים בישראל עמד על כ-0.25 גברים וכ-0.3 נשים ל-100,000 אנשים, בסרטן מסוג קרצינומה של תאי-קשקש, וכ-0.1 גברים וכ-0.05 נשים ל-100,000 אנשים באוכלוסייה לסרטן מסוג אדנוקרצינומה.
מרינה גורקה
חוורוורת
חוורוורת (באנגלית: leukoplakia) היא רבב לבן המחובר בחוזקה לקרום רירי. החוורוורת מקושרת לסיכוי מוגבר להופעת מחלת הסרטן. קצוות הנגע בדרך כלל קטועים והנגע משתנה עם הזמן. צורות מתקדמות עלולות לפתח רבבים אדומים. לרוב הנגע מופיע בתוך הפה אך לפעמים הוא עלול להופיע בחלקים אחרים של הגוף.
סיווג.
ניתן לסווג חוורוורת כמחלה רירית וגם כמצב טרום ממאיר. על אף שהצבע הלבן בחוורוורת נגרם כתוצאה מהיפרקראטוסה (או אקנתוזיס), רבבים לבנים דומים שנגרמים על ידי קרטוזיס ריאקטיבי אינם נחשבים כחוורורת. חוורוורת מסווגת גם על פי האזור שמושפע, כמו חוורוורת אוראלית, חוורוורת בדרכי השתן ועוד.
בתוך חלל הפה, סיווג חוורוורת לעיתים מחולק לפי האתר הנגוע, למשל חוורוורת של רירית הפה או חוורוורת של הרירית הלינגואלית. ישנם שני משתנים קליניים עיקריים של חוורוורת אוראלית, חוורוורת הומוגנית והטרוגנית. המילה ליוקופלקיה (חוורוורת בלועזית) היא חלק משמם של מצבים אוראלים אחרים אשר יש בהם רבבים לבנים, אך לאלו יש אבחנות נפרדות אשר אינן נחשבות כאבחנת חוורורת. ישנה החרגה באבחון של חוורוורת ורקוסלית שגשוגית, אשר נחשבת לתת-קטגוריה של חוורורת.
חוורוורת הומוגנית.
חוורוורת הומוגנית (אשר נקראת גם "חוורוורת עבה") היא בדרך כלל רבב לבן אחיד, שטוח במבנהו ובמרקמו, על אף שייתכנו חריגות שטחיות. הרבב לרוב יהיה מוגבה במקצת ביחס לשאר הרירית, בדרך בעל מרקם פני שטח מקומטים ומבוקעים. מרקם הרבב אחיד לאורך כל הנגע. גודל הנגע משתנה ויכול להיות נגע מקומי או מקיף בגודלו. חוורוורת הומוגנית מרגישה יבשה למגע.
חוורוורת הטרוגנית.
חוורוורת לא הומוגנית (הטרוגנית) היא נגע בעל הופעה שאיננה אחידה. צבע הנגע יכול להיות בעיקרו לבן או שילוב בין לבן ואדום. מרקם פני השטח מלא בחריגויות בהשוואה לחוורוורת הומוגנית, וצורתו יכולה להיות שטוחה או גושית.
חוורוורת ורקוסלית שגשוגית.
חוורוורת ורקוסלית שגשוגית מזוהה כתת-סוג בעל סיכון גבוה של חוורוורת הטרוגנית. מצב זה הוא נדיר ולרוב מערב את הרירית הבוקסלית ואת החניכיים. מצב זה מאופיין על ידי מצב של התרחבות לאתרים ריריים נוספים בהתרחבות איטית דרך רובד החיידקים בחניכיים. חוורוורת זאת היא בדרך כלל עבה ובעלת נפח אך יכולה להתחיל כשטוחה. קיים סיכון גבוה של הפיכת החוורוורת לגידול סרטני.
ושט.
חוורוורת הוושט נדירה בהשוואה לחוורוורת אוראלית. הקשר בין חוורוורת זו לבין סרטן הוושט איננו ברור מכיוון שהחוורוורת עצמה מאוד נדירה. לרוב מצב זה יתבטא כנגע קטן, לבן ושקוף שיכול להזכיר את סרטן הושט התאי המוקדם. המראה ההיסטולוגי דומה לחוורוורת אוראלית.