נמל מאלברי (באנגלית: Mulberry Harbour, "נמל תות עץ" שם קוד ללא משמעות) היה נמל מלאכותי, מורכב מחלקים שיוצרו מראש, אשר נבנה על ידי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. שני נמלים שכאלו הובאו לנורמנדי לאחר הפלישה אליה ביוני 1944 והוצבו מול שניים מחופי הפלישה. הנמל שבחוף אומהה האמריקני נהרס במהרה בסערה, אך הנמל האחר, בחוף גולד, פעל כחצי שנה וסייע בהזרמת אספקה לכוחות בעלות הברית באירופה.
סיבות להקמה.
לאחר כיבוש צרפת במאי 1940 נעשו ניסיונות לחדור לשטח על ידי כוחות של בעלות הברית אך ללא הצלחה. המפורסם שבניסיונות אלו הייתה הפשיטה על דייפ ב-19 באוגוסט 1942 ניסו כמה אלפי חיילים של בעלות הברית שרובם היו מדיוויזיית החי"ר ה-2 הקנדית, לתפוס ראש גשר בחופה הצפוני של צרפת. ניסיונם לא עלה בטוב ורוב הכוח נהרג או נלקח בשבי.
אחד הלקחים המרכזיים של פשיטה זו היה, כי ערי נמל בצפון צרפת יהוו יעד מבוקש לנחיתת בעלות הברית ובשל כך יהיו ממוגנות היטב מה שיגרום לאבדות רבות בכיבושן.
הנמל הצף.
מהנדסים של בעלות הברית הגו את הרעיון לפיו ייבנה נמל מלאכותי מחלקים מוכנים מראש. חלקיו ייגררו על פני תעלת למאנש אל חופי הפלישה. שם יוצב וישמש בסיס אליו יוכלו בעלות הברית לפרוק אספקה עד לתפיסת אחת מערי הנמל הגדולות.
חלקיו העיקריים של הנמל היו:
פעילות הנמלים.
שני נמלים מלאכותיים הוקמו בחופי הפלישה, האחד בחוף אומהה והשני בסמוך לחוף גולד ליד העיירה ארומאנש. ב-19 ביוני 1944 נהרס הנמל בחוף אומהה עקב סופה חזקה במיוחד. רק הנמל של ארומאנש המשיך לפעול.
הנמל בארומאנש היה מוגן על ידי שוברי גלים שהוקמו במרחק של עד 1.6 קילומטר מן החוף, אשר יצרו אזור מוגן בצורת טרפז, שצלעו הרחבה נחה על החוף. אורכו היה כ-3.8 קילומטרים. שלושה מרווחים בין שוברי הגלים שימשו כפתחי כניסה לאזור הנמל. האורך הכולל של שוברי הגלים שהונחו בנמל היה כ-5 קילומטרים.
בנמל הוקם רציף פריקה מרכזי לספינות, שהורכב משבעה רציפי פריקה שהוצבו בטור עורפי וביניהם חוליות מקשרות. אורכו הכולל היה כ-700 מטר. שני מזחים צפים באורך של כקילומטר כל אחד הובילו ממנו אל החוף.
בנוסף לכך הוקמו בנמל עוד שני רציפי פריקה, שלכל אחד מהם היה מזח צף משלו: רציף פריקה לנחתות ולספינות נחיתה לטנקים, ורציף פריקה לכלי שיט שנשאו תחמושת.
הנמל בחוף ארומאנש פעל כששה חדשים, עד אשר נפתח נמל אנטוורפן שבבלגיה לשימושן של בעלות הברית בחודש נובמבר 1944. בנמל נפרקה אספקה של מעל 2 מיליוני טונות ואין ספק כי הוא מילא את ייעודו.
כיום ניצבות תיבות הבטון העצומות ושרידי האוניות הטבועות, כעדות אילמת למבצע הגדול שהתחולל בחוף במחצית השנייה של 1944.
בעיירה ארומאנש, שלחופה שכן בעבר הנמל הבריטי, קיים כיום מוזיאון המספר על המבצע ובו דגם שלו.
מקורות.
Guy Hartcup, Code Name Mulberry: The planning, building and operation of the Normandy Harbours, Barnsley, UK: Pen &amp; Sword, 2006 (originally published 1977).
ארכיטקטורת MIPS
MIPS (ראשי תיבות של Microprocessor without Interlocked Pipeline Stages) היא ארכיטקטורת סט פקודות עבור מעבדים מסוג RISC שפותחה על ידי חברת MIPS Technologies. מעבדי ה-MIPS הראשונים היו מעבדי 32 סיביות אך מעבדים מאוחרים יותר עובדים עם מילה בגודל 64 סיביות. מעבדי MIPS היו בשימוש בתחנות עבודה ושרתים שונים בשנות השמונים וכיום נפוצים בעיקר במערכות משובצות. חלק ממעבדי MIPS פועלים בשיטת Big endian וחלק בשיטת Little endian.
מעבד ה-MIPS התחלק ל-3 סוגי מעבדים עיקריים, אשר עבדו בצורות שונות.
היסטוריה.
MIPS החל את דרכו כפרויקט מחקר באוניברסיטת סטנפורד של צוות בראשות ג'ון הנסי (John L. Hennessy). בהמשך ייסד הנסי חברה בשם MIPS Computer Systems (כיום MIPS Technologies) שייצרה את המעבדים. החברה נקנתה על ידי סיליקון גרפיקס בשנת 1992.
כמו ARM, גם MIPS מספקת רישיונות למימוש המעבד כחלק ממעבדים אחרים, ומעבדי MIPS נפוצים למדי במערכות משובצות.
OBAFGKM
מרדכי אזרחי
מרדכי אזרחי (קרישבסקי) (י"ט בתמוז תרכ"ב, 17 ביולי 1862 – א' בתשרי תשי"ב, 1 באוקטובר 1951) היה איש העלייה הראשונה, מראשוני המורים העבריים בארץ ישראל, ולימים יושב ראש הסתדרות המורים. מאנשי חוגו של אליעזר בן-יהודה בהחייאת השפה העברית וממקימי ועד הלשון.
תרגם, עיבד וכתב ספרים רבים, בהם ספרי מדעי הטבע וספרי לימוד.
קורות חיים.
נולד בשם מרדכי קרישֶבסקי (יש הוגים: קריצ'בסקי) בכפר קוטובקה שבפלך יקטרינוסלב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) לרחל לאה וחיים יעקב קרישבסקי, נצר למשפחה חסידית מחסידות חב"ד. קיבל חינוך מסורתי, תחילה ב"חדר" ואחר כך בישיבה.
רוחות ההשכלה שנשבו ברוסיה הגיעו גם לעירו, והוא נתפש לה והחל ללמוד לימודים חיצוניים. לאחר שהוסמך להוראה בגימנסיה הממשלתית בפולטבה שימש בהוראה בתלמוד תורה בפולטבה, יחד עם אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'. בין תלמידיו היה יעקב זרובבל. כמו כן עסק בהפצת ספרים של הוצאות עבריות וכתבי עת עבריים כמו "תושיה", "אחיאסף" ו"השילוח". היה חבר פעיל באגודת בני משה מיום היווסדה וראש לשכת "מצפה" בפולטבה. נישא לבתיה, בת דודו משה טפלינסקי (נפטרה בכ"א בניסן תרפ"ח; 11 באפריל 1928, ונקברה בבית הקברות טרומפלדור).
במאי 1897 עלה לארץ ישראל והתיישב בראשון לציון, שם התגורר אביו, שעלה ארצה ב-1888. בשנתו הראשונה נשלח מטעם לשכת בני משה לשמש כמורה במושבה קסטינה (כיום באר טוביה). שנה לאחר מכן, ב-1898, עלה לירושלים ושימש מורה לעברית בבית הספר של כי"ח, עד 1904. היה המורה הראשון בבית חינוך עיוורים בירושלים. ב-1904 מונה למנהל בית הספר לבנות בנווה צדק. בשנת 1907 הגיע ארצה ד"ר ניסן טורוב, ומרדכי קרישבסקי העביר לו את ניהול בית הספר, ונשאר ללמד בו כמורה.
היה מראשוני התושבים של תל אביב. במלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את הארץ. עם קבלת הנתינות הטורקית עִברת את שמו ל"אזרחי". בשובו החל ללמד בבית הספר הריאלי בחיפה ובבית המדרש למורות על שם לוינסקי והתמיד בתפקידו במשך שנים רבות, עד פרישתו לגמלאות.
היה פעיל ציבור, ובין השאר שימש יושב ראש המועצה של בנק הלוואה וחסכון ביפו.
בהסתדרות המורים.
בשנת 1903 נערכה בזכרון יעקב ועידת היסוד של "אגודת המורים". אזרחי היה בין מייסדיה ונבחר לחבר המרכז. לימים שינתה האגודה את שמה להסתדרות המורים, ואזרחי נבחר ליושב-ראש שלה והיה פעיל מרכזי בכל פעולותיה.
בוועד הלשון העברית.
משנת 1926 היה אזרחי חבר בוועד הלשון העברית וחקר את השפה העברית. היה מן הראשונים שהורה את מדעי הטבע בעברית, ועקב התמצאותו בתחום זה עסק בעיקר בזיהוי שמותיהם העבריים של הצמחים. היה חבר בוועדות המקצועיות של ועד הלשון העברית למונחי צמחים, זואולוגיה וחקלאות. חיבר את "ילקוט הצמחים" (יחד עם פסח אוירבוך), שיצא בהוצאת ועד הלשון העברית.
משנת 1945 ואילך ערך (יחד עם יש"י אדלר) את המדור "לשוננו לעם" בהארץ שהופיע מטעם ועד הלשון, וכמו כן היה מעורכי המחזור הראשון של חוברות "לשוננו לעם".
כתיבה ועריכה.
אזרחי עסק בעריכת ספרים, וכמו כן פרסם פיליטונים, מאמרים, סיפורים ותרגומים, כולל תרגומים לסיפורי ילדים. כתב בעיתונות היומית ובכתבי עת רבים, והיה חבר מערכת כתב העת "החינוך". רבים ממאמריו פורסמו בשמות עט שונים: "פתחיה", "מר דרור", "בן יעקב", "בן חי" ועוד.
מרדכי אזרחי נפטר בראש השנה תשי"ב, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
משפחתו.
אביו של אזרחי, חיים יעקב קרישבסקי, עלה לארץ ישראל בשנת 1888 והתיישב בראשון לציון, שם עבד בכרמיו ובאדמותיו של קרוב משפחתו יצחק אמציסלבסקי, מראשוני ראשון לציון. אחיו של אזרחי היה הרופא ד"ר גרשון יצחק קרישבסקי, שעלה ארצה ב-1890 ושימש רופא במושבות הראשונות פתח תקווה, עקרון וראשון לציון. בתו של ד"ר קרישבסקי, יהודית, היא אמו של עזר ויצמן. אחיו השני של אזרחי היה ד"ר משה קרישבסקי, אף הוא רופא שכיהן בבתי חולים בברלין, בקהיר ובבית החולים רוטשילד בירושלים.
קלובלי, ניו סאות' ויילס
קלובלי
קלובלי (באנגלית: Clovelly) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לעיריית רנדוויק.
גאוגרפיה.
קלובלי מצוי על חוף ים טסמן, כ-8 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. ממזרח הוא גובל במפרצון קלובלי, מצפון בברונטי, ממערב ברנדוויק ומדרום בקוג'י. הרחוב הראשי שחוצה את הפרוור ממזרח למערב הוא דרך קלובלי, ומצפון לדרום הרחובות ארדן וקרינגטון.
היסטוריה.
שמו המקורי של הפרוור היה "קוג'י הקטן", על שם קרבתו לפרוור הגדול קוג'י מדרום. שמו הנוכחי של הפרוור נקבע בשנת 1913, על שם אחוזת קלובלי. זו נקראה בתורה על שם הכפר קלובלי בדבון, אנגליה.
בצומת רחוב קרינגטון ודרך קלובלי הייתה תחנת קו רכבת קלה, שנעה דרך מרבית הפרוורים המזרחיים ונמתחה צפונה ומערבה. הקו הוביל לסנטניאל פארק וסירקולר קווי במרכז העסקים הראשי של סידני, ותרם רבות לפופולריות וליישובו של קלובלי. קו רכבת זה נסגר ב-1957 והוחלף בקווי אוטובוס, בדומה לרוב הפרוורים המזרחיים (קו הרכבת המזרחי ביותר מסתיים בבונדיי ג'נקשן).
תרבות.
בקלובלי מרבית אירועי התרבות מתרחשים במפרצון קלובלי וחופו. המפרצון משמש לאימוני שחייה ותחרויות עממיות (תודות למבנהו הצר והארוך, הוא מוגן מגלים גבוהים), ומשמש בין השאר לאימוני חילוץ והצלה. בפרוור מצוי אחד ממועדוני חילוץ והצלת גולשים הוותיק בעולם (נוסד ב-1906, ומתחרה על תואר הוותיק בעולם עם מועדון טמרמה).
האזור המסחרי הראשי בפרוור מתפרש לאורך דרך קלובלי, הרחוב הראשי. הרחוב כולל גם מספר פאבים ומועדון כדורת.