ב-27 ביולי 2006, בואטנג זכה בפרס "מדליית הזהב על שם פריץ ואלטר" ובתואר "הכדורגלן הצעיר הטוב ביותר" לשנת 2006 בגרמניה. בשנת 2005 בואטנג זכה במדליית הארד בתחרות הפרסים על שמו של פריץ ואלטר.
ב-31 ביולי 2007, חתם בואטנג בטוטנהאם הוטספר תמורת סכום של 4.5 מיליון פאונד. ב-3 בנובמבר 2007 ערך בואטנג את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק נגד מידלסברו, ולאחר מכן המשיך להיות שחקן הרכב. בעקבות התפטרותו של מאמן טוטנהאם מרטין יול, והחתמתם של מספר שחקנים בעלי שם, בואטנג הוצא מן ההרכב ונאלץ לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן החדש חואנדה ראמוס בניצחון 4–2 על ליברפול בסיבוב הרביעי של גביע הליגה, ואת הופעת הבכורה בעונת 2008/2009 בהפסד הביתי 0–1 לאברטון בנובמבר 2008.
בחלון ההעברות של ינואר 2009 הושאל בואטנג לבורוסיה דורטמונד עד תום העונה. הוא לא זכה להצלחה רבה בבונדסליגה, כיוון שסבל מפציעה וממספר בעיות משמעת למרות יכולת טובה במשחקים שבהם כן שותף. הוא חזר לטוטנהאם לאחר שהנהלת דורטמונד לא הייתה מעוניינת לשלם את המחיר שנדרש תמורת כרטיס השחקן שלו. משחקו האחרון במדי טוטנהאם היה בניצחון 5–1 בגביע הליגה על דונקסטר רוברס ב-26 באוגוסט 2009, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-50 במקום סבסטיאן באסונג.
לפני תחילת עונת 2009/10, הצטרף בואטנג לפורטסמות', וחתם על חוזה לשלוש שנים ב-28 באוגוסט. בואטנג הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2–3 לבולטון וונדררס, ובהמשך זכה לדקות משחק רבות מהמאמן פול הארט ובתואר שחקן החודש של פורטסמות' לחודש ספטמבר. ב-17 באוקטובר 2009 הוא הבקיע שער מול קבוצתו הקודמת טוטנהאם הוטספר, בהפסד הביתי של קבוצתו בתוצאה 1–2.
באוגוסט 2010, נרכש על ידי גנואה האיטלקית. גנואה השאילה לאחר מכן את בואטנג למילאן שבסופו של דבר נרכש על ידיה, ושיחק במועדון בהצלחה רבה במשך שלוש עונות, אך רכש תדמית של שחקן בעל בעיות משמעת רבות.
ב-30 באוגוסט 2013 נרכש בואטנג על ידי שאלקה 04 תמורת 10.5 מיליון אירו. בואטנג חתם במועדון לשלוש שנים. בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-1 בספטמבר 2013 נגד באייר לברקוזן בניצחון 0–2. בדצמבר 2015 פקע חוזהו בקבוצה, לאחר שהושבת ממשחק לאורך תקופה ארוכה בגין בעיות משמעת.
ב-5 בינואר 2016 חזר בואטנג למילאן. ב-9 בינואר ערך את הופעתו הבכורה המחודשת בקבוצה בתיקו 1-1 נגד רומא. ב-17 בינואר הבקיע את שערו הראשון המחודש במילאן בניצחון 0–2 על פיורנטינה.
ב-2 באוגוסט 2016 חתם בלאס פאלמס הספרדית. ב-23 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה בהופעתו הראשונה בקבוצה, בניצחון החוץ 2–4 על ולנסיה. ב-18 באוגוסט 2017 חתם בואטנג לשלוש שנים באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית. בעונת הבכורה שלו בפרנקפורט, 2017/18, זכה בואטנג עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון מפתיע 1–3 בגמר על באיירן מינכן, במשחק בו בואטנג הצטיין.
ב-5 ביולי 2018 חתם בואטנג בססואולו לשלוש שנים.
ב-21 בינואר 2019 הושאל בואטנג לברצלונה עד סוף עונת 2018/2019.
ב-31 ביולי 2019 חתם בואטנג בפיורנטינה לשנתיים תמורת מיליון אירו. ב-24 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3–4 לנאפולי. הוא כבש במשחק את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה ארבע דקות בלבד לאחר שעלה לשחק כמחליף. ב-31 בינואר 2020 הושאל לבשיקטש עד לתום העונה.
ב-28 בספטמבר 2020 חתם בואטנג במונצה מהליגה האיטלקית השנייה לעונה אחת.
ב-23 ביוני 2021 חזר בואטנג למועדון נעוריו וחתם בהרטה ברלין לעונה אחת.
קריירה בין־לאומית.
קווין-פרינס בואטנג שיחק מספר פעמים עבור נבחרות גרמניה הצעירות עד גיל 16, עד גיל 19 ועד גיל 21. ב-20 ביולי 2005 כבש שער ממחצית המגרש במשחק אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19 נגד נבחרת יוון, בו ניצחה גרמניה 0–3. השער שכבש במשחק נבחר להיות שער החודש בערוצי הספורט הגרמניים.
לקראת מונדיאל 2006 הציעה נבחרת גאנה לבואטנג לשחק עבורה, אך הוא סירב להצעה. מאמן הרטה ברלין, דיטר הינה, שיבח אותו על סירובו לשחק בנבחרת גאנה ושאיפתו לייצג את גרמניה. אולם, ב-27 במרץ 2007, פורסם בתקשורת הגרמנית כי בואטנג הודיע למאמן הנבחרת הגרמנית יואכים לב, כי החליט לבסוף לשחק עבור נבחרת גאנה.
במונדיאל 2010 שיחק בואטנג במדי נבחרת גאנה, ואף הזדמן לו לשחק נגד אחיו ג'רום, אשר הופיע במדי נבחרת גרמניה. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות המונדיאל שבה שני אחים מייצגים נבחרות שונות ומשחקים זה נגד זה. הם נפגשו שוב במסגרת המונדיאל ארבע שנים מאוחר יותר בברזיל במסגרת משחקי בית ז'. בואטנג לא זומן על ידי מאמן הנבחרת אברהם גרנט לסגל לגביע אפריקה לאומות 2015.
יהודה לייב צירלסון
הרב יהודה לייב צירלסון (כ"ח בכסלו ה'תר"ך, 24 בדצמבר 1859 - י"א בתמוז תש"א, 6 ביולי 1941) כיהן כרבו הראשי של חבל בסרביה ושל העיר קישינב (ברוסיה ולאחר מכן ברומניה), וכחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. שימש גם כסנאטור בפרלמנט הרומני בין השנים 1920–1926.
קורות חיים.
נולד בקוזלץ שבמחוז צ'רניגוב באוקראינה, לרב משה חיים, שהיה רב המקום. בגיל עשרים נתמנה לרבה של פְּרילוּקי, תפקיד שבו שימש כשלושים שנה. צירלסון היה בעל השכלה כללית והשתמש בה בדרשותיו. כתב מאמרים פובליציסטיים, שהתפרסמו בכתבי עת בעברית, יידיש ורוסית, בהם "הפלס", "הצפירה", "המליץ" ו"המודיע". מאמריו עסקו בעיקר בנושאים קהילתיים ופוליטיים יהודיים, כמו התנגדות לאיסור על השחיטה הכשרה ודרישה לדאוג לצרכיהם הדתיים של המהגרים ממזרח אירופה למושבות בארגנטינה. בשנות ה-80 וה-90 התפרסמו בעיתונות מספר סיפורים על הקפדתו לבדוק קבצנים כדי לוודא שאינם רמאים.
בשנת 1908 נתמנה הרב צירלסון לרבה של העיר קישינב ולראש הישיבה שם, לאחר שבמשך כשבעים שנה לא כיהן במקום רב עיר. ב-1911, בעת משפט בייליס, ארגן עצומה נגד האנטישמיות שנחשפה במהלך המשפט. על עצומה זו חתמו כ-300 רבנים. באותה שנה זכה באזרחות כבוד מטעם האימפריה הרוסית. ב-1912 נמנה הרב צירלסון על קבוצת הרבנים והעסקנים שהקימה את "אגודת ישראל", והיה חבר במועצת גדולי התורה של התנועה. בתחילת 1914 ביקש הרב צירלסון לקבל את רבנות ראדום ונבחר פה אחד לתפקיד, אולם קהילת קישינב התנגדה לכך בתוקף. הסכסוך הובא להכרעת הרב שמריה נח שניאורסון שפסק לטובת ראדום, אולם אנשי קישינב סירבו לקבל את פסק הדין ולבסוף החליט הרב צירלסון להישאר בקישינב.
ב-1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, סופחה בסרביה לרומניה, והרב צירלסון נתמנה לרבה הראשי של בסרביה כולה. הוא החל בהקמת מערכת חינוך חרדית מקיפה, החל מגילאי הגן, תלמודי תורה, ישיבות לצעירים וישיבות גבוהות. הרב צירלסון כיהן כראש ישיבת קישינב, ורבים מבוגרי מוסדותיו הפכו לימים לרבנים ולאדמו"רים. בנוסף לכך יסד בקישינב סניף של אגודת ישראל, הקים את הגימנסיה החרדית "מגן דוד", פעל למען רעיון הדף היומי של הרב מאיר שפירא מלובלין ועסק בלימוד והפצת תורה ברבים.
בשנת 1920, לאחר שרכש הרב צירלסון ידיעה מקיפה ברומנית, הוא נבחר לשמש כסנטור בפרלמנט הרומני בבוקרשט. שנתיים לאחר מכן הוא נותר הנציג היהודי היחיד בבית הנבחרים. בתפקידו זה נקט הרב צירלסון בפעילות שתדלנית לטובת יהודי בסרביה, בעיקר בקרב שרי החינוך, הפנים והשר לענייני בסרביה. שתדלנותו אצל שר החינוך הרומני הביאה לביטול גזירת הממשלה להכריח את התלמידים היהודים בבתי הספר לכתוב בשבת.
האנטישמיות שפרחה ברומניה בשנים ההן, הכריחה אותו לזעוק ולהתריע נגדה בפני חברי הבית, אך נאומים אלו לא פורסמו בכתב העת של הפרלמנט, עקב התנגדות הצירים האנטישמיים. כתוצאה מכך התפטר צירלסון בשנת 1926 מחברותו בפרלמנט.
באותן שנים נמלטו רבבות יהודים מאוקראינה לבסרביה. השלטונות הרומניים החלו לרכז אותם במחנות לצורך גירושם חזרה אל מעבר לדנייסטר. הרב צירלסון פעל למניעת הגירוש, גייס תמיכה חומרית עבור הפליטים ולאחר מכן סייע להם להיקלט ברומניה או להגר לארצות הברית או לארץ ישראל.
לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב סופחה בסרביה לברית המועצות. הקומוניסטים, שהרסו את חיי הקהילה היהודית בקישינב, החלו להצר את צעדי הרב צירלסון, והציגו אותו בעיתונות הסובייטית כסוכן אנטי-סובייטי.
הרב צירלסון נהרג במלחמת העולם השנייה ביום ראשון, י"א בתמוז ה'תש"א (6 ביולי 1941), בהפצצה אווירית שהונחתה על קישינב על ידי הגרמנים. הובא למנוחות בבית העלמין הישן של העיר. בשנת ה'תשי"א החליטו השלטונות להניח מסילת ברזל וגופתו הועברה למקום אחר בבית העלמין. לאחר שנים ספורות החליטה עיריית קישינב להקים במקום פארק שעשועים, וגופת הרב צירלסון הועברה בשנית. מקום מנוחתו הסופי הוא מתחת לאנדרטה הענקית שהוקמה על קברם של הרוגי פרעות קישינב. בניסן תשפ"ב נחשפה מצבתו בבית הקברות היהודי בקישינב.
על שמו רחובות בבני ברק, נתניה, רמת השרון ובשכונת חסידוף בפתח תקווה ובית כנסת "היכל יהודה" בגבעת שמואל. ב-1954 נקרא על שמו רחוב בתל אביב. גם בקישינב קרוי על שמו הרחוב שבו מצויים שרידי המבנים של בית הכנסת ותלמוד התורה שלו.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
יחסו לתנועה הציונית.
הרב צירלסון תמך ביישוב ארץ ישראל ובחובבי ציון. הוא יצא בקריאה לרכוש את אתרוגי ארץ ישראל ולא את אתרוגי קורפו. בשנת 1895 כתב שהרבנים היו הראשונים לעורר את יישוב הארץ.