דבורה סילברסטון-סיון מפרשת את המעגליות שיוצר הבית האחרון כ"תחושה של אין מוצא. הדובר, אחרי כל המהֲלך שמתואר בשיר, מגיע לנקודת הבראשית. אין לבעייתו ולייסוריו פתרון, ולכן המוצא היחיד הוא בנכונות של הנמענת לאפשר לו להיכנס תחת כנפיה ולהיות מחסה לתפילותיו הנידחות." היא מציעה פירוש אחר למעגליות, כמשלימה מהלך הגיוני: בבית הראשון בקשתו של הדובר אינה מובנת במלואה, משום שחסרים פרטים. לאחר השלמת פרטים אלה בשלושת הבתים הבאים, חוזר הדובר על בקשתו, ובשלב זה "מבינים גם הנמענת וגם הקורא מה עומד מאחורי הבקשה".
אריאל הירשפלד התייחס אף הוא למעגליות שבשיר:
ביצועים.
השיר הולחן בלחן עממי ממזרח אירופה, ואחר כך על ידי מלחינים אחדים, בהם: אלכסנדר קריין ב-1916, שמואל אלמן ב-1935, פאול בן-חיים ב-1940 ומנחם אבידום ב-1955.
השיר זכה לביצועים אחדים של זמרים עבריים, ובהם נחמה הנדל ששרה אותו בלחן עממי בשנת 1960, ובעקבותיה הלכו אסתר עופרים, אורה זיטנר וריטה. יוני נמרי, ובעקבותיו שלישיית המעפיל ויהורם גאון ביצעו בלחן של נורית הירש; אריק איינשטיין בשנת 1980 בלחן של מיקי גבריאלוב. כמו כן, ביצעו אותו אוריאל שלומי במחרוזת השנייה באלבום "הקסם השחור", יואב יצחק באלבום "על גג העולם" והפרויקט של רביבו במחרוזת העשירית באלבום "מה נותר מאלה".
באחדים מהביצועים הושמט הבית הרביעי של השיר. בביצוע של אריק איינשטיין חוזר הבית הראשון גם אחרי הבית השני והבית השלישי, ובכך הופך לפזמון חוזר; כמו כן בביצועו, שינה איינשטיין את צמד המילים שנכתבו במקור "קַן-תְּפִלּוֹתַי" ל"קֵן-תְּפִלּוֹתַי". בביצוע של יהורם גאון מוכפל הבית השני, והבית הרביעי מושמע ארבע פעמים. דוד לביא, ששר את השיר במסגרת "כוכב נולד", נצמד למילותיו המקוריות, ללא השמטה וללא תוספות.
M40 או וינקה 4 (Winnecke 4 או WNC 4) הוא כוכב כפול עמום בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה ואחד משני העצמים היחידים בקטלוג מסיה שאינם ערפילית, צביר כוכבים או גלקסיה (השני הוא M73).
היסטוריה.
שארל מסיה צפה ב-M40 ב-24 באוקטובר 1764, כאשר לפי רישומיו, חיפש ערפילית שדווחה על ידי האסטרונום יוהנס האבליוס מעל הזנב של הדובה הגדולה. כשלא עלה בידו למצוא באזור ערפילית, הניח שהכוכב הכפול שמצא, דווח בטעות כערפילית וכלל אותו בקטלוג. מסיה תיאר את זוג הכוכבים כבעלי בהירות נראית דומה וכקרובים מאוד זה לזה, עד כדי קושי להפריד ביניהם באמצעות הציוד שבו השתמש. כיום משערים שהאבליוס התכוון בכלל לזוג הכוכבים הקרובים 74 ו-75 בדובה הגדולה, שבהירותם גדולה בהרבה.
בשנת 1863 הוסיף האסטרונום הגרמני פרידריך אוגוסט תאודור וינקה את הכוכב הכפול כ-WNC 4 לקטלוג של כוכבים כפולים שאותו ערך, זאת מבלי לדעת על הכללתו בקטלוג מסיה. וינקה ציין שבהירויותיהם של הכוכבים הן 9.0 ו-9.3, שהמרחק הזוויתי ביניהם הוא כ-49 שניות קשת ושהקו המחבר ביניהם הוא בזווית של כ-88 מעלות. רק בשנת 1965 גילה האסטרונום החובב ג'ון מאלאס את הזהות בין M40 ו-WNC 4, על ידי השוואת מיקומם ותאורם בשני הקטלוגים.
תכונות.
ככל הנראה לא מדובר במערכת כוכבים אלא בשני כוכבים בלתי קשורים שרק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה מכדור הארץ. כיום המרחק הזוויתי ביניהם גדל לכ-53 שניות קשת והקו המחבר ביניהם הוא בזווית של כ-77 מעלות, מה שמחזק את ההערכה שאין קשר בין הכוכבים. על פי מדידת היסט נראה שהמרחק לכוכב הבהיר מבין השניים, M40 A הוא כ-510 שנות אור ובמקרה כזה הוא ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי G0, מעט יותר חם ומסיבי מהשמש ובעל הארה של בערך פי 3 ממנה.
המרחק לכוכב העמום יותר, M40 B, אינו ידוע בוודאות, אך אם מדובר גם כן בכוכב הסדרה הראשית, אז מסתו, טמפרטורת פני השטח שלו הארתו צריכים להיות גדולים עוד יותר בהתאם לסיווגו הספקטרלי כ-F8, כך שמרחקו גדול עוד יותר.
וינקה 4
Lungs (בעברית: ריאות) הוא אלבום הבכורה של להקת הפופ האינדי Florence and the Machine. את האלבום הוציאה לאור ב-6 ביוני 2009 חברת התקליטים איילנד רקורדס. בבכורתו בטבלת האלבומים הבריטית, בשבוע הראשון להוצאתו, הגיע האלבום למקום השני בטבלה, ושמר על התואר לכחמישה שבועות. ב-10 בינואר 2010 חזר האלבום לטבלה ושמר על התואר שישה שבועות לא רצופים. לאחר תקופת כהונתו במקום השני הגיע למקום הראשון בטבלה לשבועיים רצופים. באותה התקופה לאחר יציאת האלבום, האלבום זכה להיות במקום גבוה מהמקום ה-40 בטבלה למשך כ-65 שבועות רצופים וזכה להיות במקום גבוה מהמקום התשיעי למשך כ-33 שבועות. בנוסף, זכה האלבום להיות במקום השני בטבלת האלבומים האירית למשך כ-6 שבועות.
בנוסף להצלחתו המרובה בטבלאות האלבומים, "Lungs" היה למועמד ראשי וטעון לפרס מרקורי. Lungs קיבל מרוב המבקרים ביקורת חיובית ביותר, כמעט פה אחד. בנוסף זכה האלבום בפרס האלבום הבריטי הטוב ביותר בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2010.
נאגנו
נאגנו (ביפנית: 長野市) היא עיר ביפן, בירת מחוז נאגנו שבחבל צ'ובו באי הונשו. היא שוכנת בצפון המחוז, על מפגש הנהרות צ'יקומה (חלקו העליון של נהר שינאנו) וסאי. אוכלוסיית העיר מונה 387,146 נפש (נכון ל-2011).
אחד האתרים החשובים בעיר הוא המקדש הבודהיסטי זנקו-ג'י, שנבנה במאה השביעית לספירה על גבעה הצופה אל העיר. בעקבותיו מבקרים כמיליון תיירים בעיר מדי שנה.
העיר הוקמה לראשונה כעיירה קטנה סביב מקדש זנקו-ג'י, ב-1897. לאורך השנים הוקמו עיירות נוספות על הגבעות שבסביבתה, וב-1966 אוחדו כולן, כולל העיירה המקורית, לעיר המוכרת כיום.
ב-1998 זכתה העיר לארח את אולימפיאדת החורף נאגנו, וכן את אולימפיאדת החורף הפאראלימפית של אותה שנה. הייתה זו אולימפיאדת החורף השנייה שנערכה ביפן, אחרי אולימפיאדת סאפורו (1972). מאז אירוח המשחקים, נערכת לכבודם בעיר מדי שנה תחרות מרתון ידועה של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. ב-2005 אירחה העיר גם את אולימפיאדת החורף של הספיישל אולימפיקס, ובכך הפכה לעיר הראשונה בעולם שאירחה את שלושת סוגי משחקי החורף: האולימפיים, הפאראלימפיים והספיישל אולימפיקס.
נאגאנו
לואה (שפת תכנות)
לוּאה (Lua, מפורטוגזית: ירח) היא שפת תכנות דינמית. השפה מתאפיינת בדרישות משאבים נמוכות למרות היותה שפה דינמית. לואה משמשת בעיקר כשפת תכנות משובצת בתוכניות אחרות. אוצר המילים של השפה ניתן להרחבה בקלות. המפרש הסטנדרטי של השפה כתוב בשפת C, ולכן השפה זמינה בקשת רחבה של פלטפורמות.
לואה מפותחת על ידי הקבוצה לגרפיקה ממוחשבת באוניברסיטה הקתולית (PUC Rio) שבריו דה ז'ניירו בברזיל. השפה התפרסמה ב־1993 בכנס הברזילאי השביעי להנדסת תוכנה. הגרסה הציבורית הראשונה הייתה ב־8 ביולי 1994.
המוטיבציה לפיתוח השפה נבעה מכך שבברזיל משנת 1977 ועד 1992 הוגבל הסחר במחשבים, בתוכנה ובחומרה.
המימוש הרגיל של השפה הוא כתוכנה חופשית המופצת ברישיון MIT. בניגוד להרבה מימושים דומים, מנגנון איסוף הזבל של השפה מבוסס גם על ידי סימון ומחיקה ולא רק על ידי מניית התייחסות.
היסטוריה.
לואה החלה את דרכה בשנת 1993 בפרויקטים שנכתבו באוניברסיטה הקתולית בריו עבור חברת הנפט הברזילאית פטרוברז, כאשר התעורר הצורך לתאר בקלות נתונים מסוגים מגוונים. התברר שדרך יעילה לייצוגם היא על ידי שפת תכנות ייעודית. ללואה קדמה שפה מוגבלת יותר בשם Sol (ראשי תיבות באנגלית של Simple Object Language, אך גם המילה ”שמש“ בפורטוגזית). פירוש שם השפה Lua בפורטוגזית הוא ”ירח“.
קהילה.
למרות יעודה כשפה משובצת (התלויה בעיקר בשפת C), Lua הצליחה לצבור פופולריות ותאוצה בשנים האחרונות בין מפתחי קוד פתוח ולה קהילה עצמאית שמפתחת לה כלים וספריות המאפשרים בה פיתוח נוח ורב תחומי ללא תלות ב־C או בשפות אחרות.
LuaRocks.
מערכת ניהול החבילות של לואה (הופיעה לראשונה ב־2007, הכתובה גם היא בשפה עצמה) נקראת LuaRocks והיא מאפשרת שיתוף ספריות וקוד הכתובים ב־Lua. החבילות עצמן מכונות ”rocks“ בצירוף פירוש שם השפה Lua בפורטוגזית ”ירח“, נגזר המונח ”אבני ירח“ לתאר פיסות קוד הכתובות בשפה שהם בדרך כלל רכיבי לואה או אסופות של רכיבים המספקים פונקציונליות ממוקדת מטרה.
המערכת יודעת לטפל ביחסי תלות בין החבילות עצמן, בגרסאותיהן, ושל מפרש הלואה הזמין במחשב ויוצרת סביבה נוחה לפיתוח יציב ושיתופי בלואה. החבילות מסודרות במקום מרוכז בכל מחשב וכך חוסכות הכלה מיותרת של אותם רכיבים בכל פרויקט לואה חדש.
מבין המיזמים המוכרים ביותר בקהילה נמנים Kepler Project שהפך את לואה כשפה ייעודית עבור יישומוני רשת, ואת כלי התיעוד והביאור LuaDoc ו־LDoc, שהם כלי התיעוד והביאור העיקריים כיום עבור קוד שכתוב בלואה.
נכון ל־2019, הנתונים הסטטיסטים של LuaRocks מראים כ־20 אלף חברים רשומים (אין צורך להיות רשום כדי להוריד חבילות), כ־2500 חבילות זמינות, ובין 40 ל־60 אלף הורדות יומיות.
תחביר.
מבני הנתונים הבסיסיים בלואה הם:
תוכניות לדוגמה.
הדפסת ההודעה "Hello world":
הערה בת שורה אחת מתחילה בזוג מקפים. הערה בת שורות אחדות מתחילה בזוג מקפים ואחריהם זוג סוגריים מרובעים, ומסתיימת בזוג סוגריים מרובעים (כך נכתבת הערה גם ב־SQL). Lua מאפשרת גם קינון הערות מרובות שורות בעזרת הכלת התו ‚=’ באופן מאוזן בין הסוגריים המרובעות בכל אגף.
לולאת codice_1:
שגרה רקורסיבית לחישוב עצרת בלי ועם האופטימיזציה האופיינית לתכנות ב־Lua:
פונקציות ב־Lua הן משתנים לכל דבר, וניתן להקצות להם שמות משתנים חדשים או להעביר אותן כפרמטרים.
מימושים עיקריים.