זמן קצר לאחר יום השנה ה-40 של הסרט, חברת "Anchor Bay" הפיצה תקליטורים של Blu-ray ו-DVD בקנדה, שנקראו "מהדורת האבל של העונה". המהדורה כללה את אותן הקטעים שנוספו לסרט כמו המהדור המיוחדת ואת כל תוכן הבונוס שנכלל בה, בתוספת סרט תיעודי חדש ("Black Christmas Legacy"), הקלטת פאנל יום השנה ה-40 ב-Fan Expo 2014, טרק פרשנות חדש שמתייחס לדמותו של ניק מנקוזו כ"בילי", חוברת רטרוספקטיבית חדשה שנכתבה על ידי מגזין "Rue Morgue" וכרזה חדשה מאת גארי פולין (המנהל האומנותי של מגזין "Rue Morgue"). מהדורה זו הופצה על גבי תקליטורי Blu-ray ו-DVD ב-24 בנובמבר 2015.
בארצות הברית, חברת "Scream Factory" הפיצה את הסרט במהדורת אספנים בטכנולוגיית Blu-ray ב-13 בדצמבר 2016 עם תוספות חדשות. "Scream Factory" אספה את כל חומרי הבונוס מהמהדורות הקודמות והכלילה אותן במהדורת האספנים.
ביקורות.
בהפצתו הראשונה, הסרט זכה לביקורות מעורבות. א. ה. ויילר מ"הניו יורק טיימס" כינה את הסרט "סיפור בלשי שמעלה את השאלה לשם מה הוא נוצר בכלל". המגזין "וראייטי" קרא לסרט "סרט רציחות מלא דם וחסרת טעם המנצל אלימות מיותרת בבית אחווה אוניברסיטאי המנוהל על ידי אלכוהוליסטית ורקדנית לשעבר בצורה בלתי סבירה. סיפורו האטי והמעוקל כרוך במתקשר טלפוני גס המתענג מהריגת הנערות בזו אחר זו, אפילו את אם הבית האומללה". ג'ין סיסקל מ"שיקגו טריביון" נתן לסרט כוכב וחצי מתוך ארבעה כוכבים וקרא לזה סרט שגרתי שבולט רק בגלל התפקידים העלובים ששחקניות מוכשרות נאלצים לגלם בסרטים". קווין תומאס מ"לוס אנג'לס טיימס" כתב: "לפני שהיא מגזימה בצורה מטורפת עם סיום מתחמק, "חג מולד שחור" (שנפתח היום בתיאטראות נבחרים) הוא סרט אימה קטן וחכם סטייל תוצרת-קנדה, שמטעה לחלוטין... אולי ייתכן שהיוצרים פשוט לא הצליחו להבין איך לסיים את זה".
על פי אתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל אחוז חיוביות של 71%, בהתבסס על 31 ביקורות, והקונצנזוס אמר עליו: "הסלאשר הנדיר עם מספיק האינטליגנציה כדי להקל את המתח בין ההתפרצויות המדממות, "חג מולד שחור" מציע צפייה בחופשה מהנה עבור מעריצי הסוגה". היידי מרטינוזי מ-"Film Threat" קראה לסרט "חדשני" ושיבחה את השחקניות הראשיות, אוליביה האסי ומרגו קידר. האתר "TV Guide" העניק לסרט שלושה מתוך ארבעה כוכבים, וכתב: "אף על פי שההקפדה הסטנדרטית הוגנת, החומר מוגבה במידת מה באמצעות טיפולו המיומן של קלארק בכלי העלילה, כמו שיחות הטלפון הגסות מהרוצח לנערות באמצעות הטלפון בקומה העליונה וטוויסט הסיום שמטופל היטב, מה שמספק הלם אמיתי". הסופר ומבקר הקולנוע ליאונרד מלטין העניק לסרט שניים וחצי מתוך ארבעה כוכבים אפשריים (דירוגו השכיח ביותר), וכינה אותו "מוזר", אך גם שיבח את משחקה של קידר כבעלת חשיבות. מדריך הסרטים "Time Out" ציין כי הסרט "מעביר נתח טוב של מתח בסגנון המיושן".
פרסים.
פרס סאטורן
פרס הסרטים הקנדיים
פרס אדגר אלן פו
מורשת.
שנים לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט זכה למעמד קאלט והיה אחד מסרטי הסלאשר הראשונים שהוצגו בקולנוע. הסרט היווה השפעה והשראה רבה עבור סרטי סלאשר רבים שיצאו לאחר מכן, שהגדול והמפורסם מביניהם הוא סרטו של ג'ון קרפנטר, "ליל המסכות", (שכנראה קיבל השראה מדבריו של קלארק על רעיון לסרט המשך). בערוץ "בראבו", הסרט דורג במקום ה-87 במיני הסדרה הדוקומנטרית שלה, "100 הרגעים המפחידים ביותר בסרטי אימה". במהלך הראיון שלה בדוקומנטרי, אוליביה האסי חשפה שכאשר היא פגשה את סטיב מרטין בפעם הראשונה, הוא אמר לה שהיא מככבת באחד הסרטים האהובים עליו בכל הזמנים, ומכיוון שהיא חשבה בתחילה שהוא מתכוון ל"רומיאו וליוליה", היא הופתעה כשמרטין אמר שמדובר ב"חג מולד שחור" ושהוא ראה את הסרט המדובר 27 פעמים.
עיבוד לספר.
בשנת 1976, הסופר לי הייס עיבד את הסרט לרומן ספרותי באורך מלא.
עיבודים מחודשים.
הסרט זכה לשני עיבודים מחודשים. העיבוד המחודש הראשון בוים על ידי הבמאי גלן מורגן ויצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2006. העיבוד בוסס באופן רופף על הסרט המקורי, והכיל הרבה יותר תוכן גרפי והתמקד בעברו של בילי. אנדריאה מרטין הייתה השחקנית המקורית היחידה שהופיעה בסרט, ובוב קלארק, במאי הסרט המקורי, שימש כמפיק בפועל.
בשנת 2019, אולפני "בלאמהאוס הפקות" הכריזו על הפקת עיבוד מחודש שני. הבמאית סופיה טקאל עתידה לביים את הסרט וג'ייסון בלום, בן קוסגרוב ואדם הנדריקס יפיקו אותו. התסריט נכתב על ידי אפריל וולף וטקאל. בגרסה המחודשת יככבו אימוג'ן פוטס בתפקיד הראשי, לצדם של אליז שאנון, בריטני או'גריידי, לילי דונויו וקיילב אברהרדט. הסרט יופץ על ידי "סרטי יוניברסל" ועתיד לצאת לאקרנים ב-13 בדצמבר 2019, שיחול ביום שישי ה-13. הפקת הסרט תצולם בעיקר באזור אוניברסיטת אוטגו בניו זילנד.
יושבת ראש האופוזיציה
בנימין זאב (שיר)
בנימין זאב (במילותיו הראשונות: "תשטוף את העפר מן העיניים, בנימין זאב") הוא שיר עברי שחיבר יענקלה רוטבליט, הלחין יאיר רוזנבלום ושרה רבקה מיכאלי. זהו אחד מקומץ שירים בעברית העוסקים בדמותו של חוזה מדינת היהודים, בנימין זאב הרצל. השיר התפרסם במקור בראשית שנות ה-70 במדורו הסאטירי של רוטבליט בעיתון "הארץ", "שחק אותה", וכעבור שנתיים הולחן על ידי רוזנבלום עבור תוכנית היחיד של מיכאלי "שעות נוספות", בניהולו המוזיקלי של אלכס וייס, שעלתה בקיץ 1974. מיכאלי, קומיקאית ובדרנית, הגישה את השיר בשירה דיבורית בסגנון קברטי.
השיר נכתב קרוב ל-70 שנה אחרי מותו של הרצל וכרבע מאה לאחר קום מדינת ישראל (והמופע של מיכאלי הועלה זמן לא רב לאחר מלחמת יום הכיפורים, שהייתה אירוע טראומטי בתולדות המדינה). שנים אחדות קודם לכן, בראשית 1969, הוכנס למחזור שטר בעֲרִיךְ הגדול ביותר עד אותה עת – 100 ל"י – אשר נשא את דיוקנו של הרצל. הדובר בשיר מביט ביראת כבוד בדיוקנו של הרצל הנשקף אליו מן השטר: "אני לוקח שטר של מאה, מביט על התמונה / אני מביט היטב עליך, חוזה המדינה". הוא מתאר אותו בחיבה "יהודי יקר כזה עם זקן עד החזה", בהתייחס לזקנו האיקוני, ותוהה: מאיפה יש לו כוח להיות חוזה?". הוא פונה להרצל ישירות בגובה העיניים – בשמו הפרטי, ובמשלב דיבורי – ומבקש: "תשטוף את העפר מן העיניים, בנימין זאב / תשטוף את העפר מן העיניים, שים יד על הלב / ותגיד לי, ככה ראית? ככה חזית? ככה רצית?", וזאת בהתייחס למצבה של המדינה שחזה עוד בספריו "מדינת היהודים" (1896) ו"אלטנוילנד" (1902).
בבית השני מבקש הדובר מהרצל להישיר אליו מבט "כמו אבא אוהב" (התואר המקובל "חוזה המדינה" מקנה להרצל מעין הילה של "אבי האומה") ולשתף אותו בתלאותיו המפורסמות בבקשת פתרון לשאלה היהודית ("ותגיד לי כמה רצית, כמה בכית, כמה שתית"). בבית השלישי הוא פונה אליו כחבר ומציע: "תשתה אתי כוסית אחת לחיים, תפתח את הלב / ותסביר לי איך לא נפלת, לא התבלבלת, איך לא כשלת". נוסף על כך, הוא מספר לו – "רק דרך אגב כדי שתדע – ואם תרצה, אין זו אגדה", בהתייחס למוטו המפורסם של ספרו "אלטנוילנד": "אם תרצו – אין זו אגדה" – כי במדינה שחזה כבר ישנם גנבים ישראלים ("לגנב העברי הראשון כבר ניכו את השליש") וזונות ישראליות ("ובלילה מלכה עבריה משוטטת בכביש") ואף משטרה ישראלית, ובה גם, כדרכו של עולם, שוטרים מושחתים ("ושוטר עברי ראשון מבריח לכלא חשיש"). בכך מתכתב השיר עם אמירות ידועות של דמויות בולטות בתנועה הציונית בתקופה שלפני קום המדינה (ובפרט ח"נ ביאליק), שביקשו לראות מדינת יהודים ובה חברה נורמלית, הכוללת גם גנב עברי וזונה עברייה – ובה בעת מותח ביקורת על דמותה של המדינה בפועל.
העיתונאי משה בן-שאול, שביקר בחזרה למופע של מיכאלי, כתב בהקשר לשיר:
השיר הוגדר כ"שיר שנע על המתח שבין ציניות לכנות, אמפתיה וסאטירה". מבקר המוזיקה והתרבות בן שלו הסכים כי השיר מבטא "אמפתיה עמוקה כלפי הרצל האדם" לצד "נימה סאטירית ברורה". לדבריו, זהו .
במופע שרה מיכאלי שיר נוסף פרי עטו של רוטבליט בשם "אינפלציה" (לחן: אריאל זילבר), שבו מופיעה התייחסות כפולה להרצל כמטונימיה של שטר של 100 לירות וכדמותו ההיסטורית של חוזה המדינה ("הרצל, אתה בירידה / תרצה או לא תרצה – זאת לא אגדה [...] הם מדפיסים ממך הרבה יותר מדי / תשמור על עצמך וגם עלי [...] הערך שלך בשוק יורד באופן קבוע [...] לא, אי אפשר לגמור איתך שבוע [...] הרצל – אתה הלא חוזה / אז איך תוציא את עצמך מזה?"), וכמוהו גם למשורר הלאומי ח"נ ביאליק (שדמותו הופיעה באותן שנים על שטר של עשר לירות).
על העטיפה של תקליט המופע (ישראדיסק, 1975) מתנוסס הדיוקן שהופיע על השטר של 100 לירות בלוויית דמעה גדולה הזולגת מעינו של הרצל.
השיר זכה לגרסת כיסוי שלושים שנה מאוחר יותר, ב-2005, כאשר ביצע אותו משה בקר במופע שלו "סולו".
מילות השיר משמשות לעיתים בפיהם של ישראלים המבקשים לבקר את התנהלותה של מדינת ישראל, בפרט בהשוואה למה שחזו הרצל ומנהיגי הציונות.
ניכוי שליש
Sticky &amp; Sweet Tour (אלבום)
Sticky &amp; Sweet Tour (בעברית: דביק &amp; מתוק: סיבוב ההופעות) הוא אלבום ההופעה השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. אלבום ההופעה יצא לאור ב-26 במרץ 2010, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר.
אלבום ההופעה הגיע אל המקום ה-10 במצעד הבילבורד 200.
תרמיל גב
דנזל דומפריס
דנזל דומפריס (בהולנדית: Denzel Dumfries; נולד ב-18 באפריל 1996) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן באינטר מילאנו ובנבחרת הולנד.
קריירה.