עם עצמאותה הוגדר משטרה של גמביה כממלכה בחבר העמים הבריטי, כלומר, ראש המדינה הייתה המלכה אליזבת' השנייה בתוארה כ"מלכת גמביה" (Queen of the Gambia). ב-24 באפריל 1970, בעקבות משאל עם הוגדרה גמביה כרפובליקה נשיאותית בחבר העמים הבריטי. ג'ווארה היה לנשיא המדינה, תפקיד ביצועי ששילב הן את מעמד ראש המדינה והן את תפקיד ראש הממשלה. אך המצב הכלכלי התדרדר ועמו האשמות בשחיתות שלטונית. ב-29 ביולי 1981, בעת שג'ווארה שהה בביקור בלונדון לרגל נישואי צ'ארלס ודיאנה, פרץ ניסיון הפיכה על ידי המפלגה הסוציאליסטית (Socialist and Revolutionary Labour Party - SRLP). ג'ווארה קרא לסיוע צבאי מסנגל, ששלחה מיד 400 חיילים לדיכוי ההפיכה. עד ה-6 באוגוסט שלחה סנגל 2,700 חיילים. בדצמבר 1981 חתמו שתי המדינות על הסכם קונפדרציה על מנת להבטיח את היציבות השלטונית בגמביה. קונפדרציית סנגמביה התקיימה עד לפרישתה של גמביה ב-30 בספטמבר 1989 לאחר שגמביה סרבה להתקרב יותר לכיוון האיחוד המשותף.
ב-1985 הוציא ג'ווארה לפועל את תוכנית הרפורמות הכלכליות במדינה (Economic Recovery Program - ERP), בתמיכת קרן המטבע הבינלאומית, שנועדו להצעידה לעבר שגשוג כלכלי על ידי הפרטה והקטנת הגרעון. צעדי ההפרטה הובילו ללקיחת הלוואות רבות ללא כיסוי, דבר שגרר נפילתם של בנקים. כן נוצרו קבוצות שחיתות ("מאפיות") שהשתלטו על מספר גדול של נכסים. עקב כישלון הרפורמה הכלכלית ומגפת מלריה, הייתה גמביה ב-1992 אחת המדינות העניות בעולם, עם תוחלת חיים של 45 שנים ותמותת תינוקות של 130 ל-1000 לידות. רק ל-40% מהאוכלוסייה הייתה נגישות למים זורמים ושיעור ידיעת קרוא וכתוב עמד על 25%. עם זאת, בבחירות שהתקיימו באפריל 1992 נבחר ג'ווארה פעם חמישית וזכה לתמיכה של 58%.
ביולי 1994 הדיחה קבוצת קצינים בשם "המועצה השלטת הזמנית של הכוחות המזוינים" את ג'ווארה בהפיכה צבאית. יו"ר המועצה, יחיא ג'אמה בן ה-29, היה לראש המדינה, החוקה הושעתה וכל פעילות אופוזיציונית נאסרה. ג'ווארה יצא לגלות בסנגל, שם שהה עד 2002, אז הותר לו לשוב בתנאי שלא יעסוק עוד בפוליטיקה. ב-2007 הוזמן לניגריה על מנת לסייע ולייעץ לממשלתה לקראת הבחירות הדמוקרטיות לנשיאות המדינה.
ג'ווארה נפטר ב-27 באוגוסט 2019.
יחסיו עם מדינת ישראל.
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ג'ווארה ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה , ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.
קיפודן חרטומני האקטי
קיפודן חרטומני האקטי (שם מדעי: Zaglossus hacketti) הוא מין של קיפודן חרטומני נכחד ממשפחת הקיפודניים אשר חי באוסטרליה במהלך תקופת הפליסטוקן והיה כבד בהרבה מקרוביו החיים כיום.
קיפודן נכחד זה הגיע לאורך של 1 מטר, לגובה 0.6 מטר ולמשקל 30 ק"ג, מה שהופך אותו ליונק הביב הגדול ביותר שהתקיים מעולם. הוא דמה במראהו לקיפודן מודרני בעל רגליים ארוכות וגדולות אשר עזרו לו להלך ביערות.
מין זה התגלה במערת המאמוט שבאוסטרליה המערבית ב-1914 בידי החוקר לודוויג גלאורט. הממצאים היו שבורים וחלקיים וכללו בעיקר חוליות ועצמות רגליים חזקות. לא נמצאה גולגולת שלו אך מעריכים שהיה בעל גולגולת צרה עם חוטם ארוך ולשון ארוכה, בה השתמש כדי לצוד נמלים וטרמיטים וחסרי חוליות נוספים.
חלק מהמאובנים הכילו עדויות לציד בידי אנשים ששרפו והרגו חלק מהקיפודנים. ייתכן שהם אלה שהכחידו אותו בסוף הפליסטוקן. ציורים שלו התגלו בארץ ארנהם על קיר מערה לצד ציור של קיפודן חרטומני מערבי.
מגליבגוויליה
מגליבגוויליה (שם מדעי: Megalibgwilia; משמעות השם: "קיפודן נמלים אוסטרלי גדול", כשחלק מהאבוריג'ינים מכנים את הקיפודן האוסטרלי "Libgwil") הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הקיפודניים אשר חי באוסטרליה בין המיוקן לסוף הפליסטוקן, ונכחד לפני 50,000 שנה בקירוב. זהו הקדום ביותר בבני המשפחה והיחיד שחי בתקופת המיוקן.
המגליבגוויליה התגלה ב-1884 מכמה עצמות זרוע שבורה שהובאו לחוקר האנגלי הידוע ריצ'רד אוון שנתן לסוג את שמו. עצמות אלה השתייכו למין "Megalibgwilia ramsayi" ומאובניו התגלו ברחבי אוסטרליה וגם באי טסמניה. ב-1896 התגלתה בניו סאות' ויילס גולגולת שבורה שהשתייכה למין דומה, "Megalibgwilia robusta".
מינים אלו הגיעו לגודל דומה לזה של קיפודן חרטומני מערבי, הגדול שביונקי הביב המודרניים והיו בעלי רגליים ארוכות יותר, איתם הם פילסו את הדרך ביער. עם זאת, הם היו קטנים יותר מהמין קיפודן חרטומני האקטי, שהגיע למשקל 30 ק"ג ולאורך של מטר אחד.
המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית
המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית הוא גוף אקדמי הפועל במסגרת אוניברסיטת חיפה. המרכז מבצע מחקרים, ניתוחים מדיניים ומנפיק המלצות למקבלי ההחלטות.
ייסוד ומטרות המרכז.
המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית הוקם באוניברסיטת חיפה בינואר 2016, ביוזמת אל"ם (דימ') דב שפיר וחוקרים מהאקדמיה. הקמת המרכז מהווה המשך לפעילות אוניברסיטת חיפה בתחום הימי דוגמת ריכוז אגד "המרכז הישראלי לחקר הים התיכון".
המרכז נועד נועד לרכז מידע ביחס למרחב הימי בישראל ולגבש על פיה אסטרטגיה.
תפקידי המרכז.
המרכז מבצע מחקרים ומרכז ידע עבור האקדמיה וקובעי מדיניות. הוא פועל בשיתוף פעולה מחקרי עם מרכזי ידע אחרים בעולם ומכשיר חוקרים בתחום. לצורך מטרה זו הוקמה תוכנית לתואר שני במחלקה ליחסים בינלאומיים בבית הספר למדעי המדינה בתחום "ביטחון לאומי ואסטרטגיה ימית".
מגמות מחקר.
המרכז חוקר אסטרטגיה ימית, היסטוריה ימית, סחר וכלכלה ימית, משפט ימי, סוגיות אנרגיה, שינוי אקלים והשפעות על הסביבה הימית, אינטליגנציה מלאכותית וספנות אוטונומית, לוחמת סייבר במרחב הימי, ביטחון אזורי ומדיניות חוץ בהיבט הימי.
חקר הספנות והנמלים.
החטיבה לחקר הספנות והנמלים ע"ש פרופ' נפתלי וידרא, בראשות רב חובל אלכס גרסון, היא חלק מפעילות המרכז. היא מבוססת על מכון מחקר בלתי תלוי שהוקם בשנת 1969 על ידי וידרא, מנהלה הראשון של "צים". בשנת 1987 הועבר המכון לאוניברסיטת חיפה. בשנת 2017 הועבר המכון למסגרת הארגונית של המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית כחטיבה.
סגל המרכז.
ראש המרכז – פרופ' שאול חורב, ראש חטיבת מכון נפתלי וידרא לחקר הספנות והנמלים – רב חובל אלכס גרסון. בין חברי הוועד המנהל: האלוף (מיל') עמי אילון – יו"ר, אדמירל גארי ראפהאד – מפקד צי ארצות הברית לשעבר.
מפגשים וכנסים.
המרכז מקיים מספר פעמים בשנה כנס, בדרך כלל באוניברסיטת חיפה, אליו מוזמנים אנשי ציבור וחוקרים לנושאים הרלוונטיים.
מבקרים חשובים.
המרכז מקבל מבקרים ומקיים איתם דיונים בנושאי הים ומדינת ישראל.
פעילות חינוכית.
ראש המרכז, פרופ' שאול חורב וחוקרי המרכז מציגים הרצאות ומשתתפים בפעילות בגופים אקדמיים ואזרחים בעולם ובישראל בנושאים הקשורים למוקדי הידע של המרכז. לדוגמה השתתפות בכנסים אקדמיים, פעילות של גופים מקצועיים בתחום הימי, מערכת החינוך ועוד.
לנון ומקרטני
וורנדג'ה
וורנדג'ה (שם מדעי: "Warendja") הוא סוג נכחד של יונק כיס נכחד ממשפחת הוומבטיים אשר חי באוסטרליה בין סוף המיוקן לסוף הפליסטוקן ונכחד לבסוף בהכחדת הפליסטוקן, אולי בידי האדם שהגיע לאוסטרליה. הוא נחשב לקדום שבוומבטיים. בסוג זה נכללו שני מינים: Warendja wakefieldi שתואר ב-1982 ו-Warendja encorensis שתואר ב-2007. המאובנים התגלו בקווינסלנד ובויקטוריה וכללו בעיקר מאובני שיניים.
וומבט זה היה קטן יחסית לקרוביו החיים כמו הוומבט המצוי והוא הגיע למשקל 10 ק"ג. הוא היה בעל שיניים חזקות שעזרו לו להתמודד עם צמחייה קשיחה.
וומבט (סוג)
קנגורו פירסוני
קנגורו פירסוני (שם מדעי: Macropus pearsoni) הוא מין נכחד של יונק כיס מהסוג קנגורו שבמשפחת הקנגוריים אשר חי במהלך הפליסטוקן באוסטרליה לצד מיני מגה-פאונה גדולים. הוא ידוע ממאובני לסת ושינים שהתגלו בכמה אזורים בניו סאות' ויילס, בצפון קווינסלנד ובמזרח אוסטרליה הדרומית. מין זה תואר ב-1971 בידי החוקר אלן ברתולומאי ששייך את המין לסוג אחר, "Fissuridon", אך ב-1825 הוחלט שהוא קרוב מאוד לסוג קנגורו, בו גדולי הקנגורואים המודרניים. הוא קרוי על שם וויליאם ה. פירסון שנתן את מאובני המין למוזיאון קווינסלנד.
קנגורו טיטאן
קנגורו טיטאן (שם מדעי: Macropus titan; משמעות השם: "רגל-גדולה טיטאנית") הוא מין נכחד של יונק כיס מהסוג קנגורו שבמשפחת הקנגוריים. הוא חי בתקופת הפליסטוקן באוסטרליה. במראהו הוא דמה מאוד למין קנגורו אפור מזרחי החי כיום. חוקרים רבים מעריכים שמדובר על תת-מין נכחד ולא על מין. ההבדל היחידי הוא בממדים הגדולים יותר של קנגורו הטיטאן.
קנגורו זה תואר ב-1838 בידי החוקר המפורסם ריצ'רד אוון. מאובניו התגלו בניו סאות' ויילס, קווינסלנד, ויקטוריה ואוסטרליה המערבית.