ג'ון קונסטנטין הוא בלש תורת הנסתר, ציניקן בריטי המבקש לחיות חיי כישוף וסכנה, אם כי הוא למעשה הומניסט בעל רגשי חמלה ככלות הכול, שמנסה להתגבר על השפעתם של גן עדן וגיהנום על האנושות. המוטיבציה שלו יכולה להתבטא רק בהתמכרותו לאדרנלין. כמו כן, הוא מתואר כמוקד משיכה למוזרויות. בעבר התרחשה עלילת הקומיקס בעולם המודרני, ביקום כיס בו גיבורי-העל אינם נזכרים כמעט, למעט מספר שיתופי פעולה עם דמויות על-טבעיות כזטאנה, חלום, פנטום סטריינג'ר והיצור מן הביצה. כיום הדמות משתתפת ביקום המרכזי של חברת DC קומיקס, ומופיעה בין היתר בחוברות "ליגת הצדק האפל".
דמותו של ג'ון קונסטנטין מדורגת במקום השלישי ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר וכן במקום ה-29 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו מגלם בסרט הלייב אקשן "קונסטנטין" השחקן קיאנו ריבס. בשנים 2014–2015 עלתה לשידור ברשת NBC סדרת טלוויזיה לייב אקשן על דמותו של קונסטנטין, כאשר בתפקיד הראשי גילם אותו השחקן מאט ראיין. ראיין גילם את דמותו בתפקיד אורח בעונה הרביעית של סדרת הלייב אקשן "החץ" ובתפקיד ראשי בסדרה "אגדות המחר", וכן דובב את הדמות בסרט אנימציה המבוסס על קבוצת "ליגת הצדק האפל".
חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את הכרך הראשון של הסדרה במקום ה-13 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
יצירת הדמות.
הדמות ג'ון קונסטנטין נוצרה במקור על ידי אלן מור בסדרת האימה "היצור מן הביצה". בהופעתו הראשונה, הוא היה מכשף הלובש מעיל גשם ומראהו הפיזי הזכיר במידה ניכרת את הזמר סטינג. למעשה, הוא נוצר משום שהאומנים של "היצור מן הביצה" בתקופה הזו, סטיב ביזט וג'ון טוטלבן, שהיו מעריצים של להקת פוליס, רצו לצייר דמות שנראית כמו סטינג. קונסטנטין הופיע בסדרות קומיקס נוספות כמו "סנדמן" ו"ספרי הקסם".
בשנת 1988, הדמות קיבלה סדרה משלה בשם "הלבלייזר" (Hellblazer). השם המקורי של הסדרה תוכנן להיות "הלרייזר" (Hellraiser), אך שם זה נפסל לאחר שיצא לאקרנים סרט אימה הנושא את אותו שם. הצוות האומנותי המקורי של הסדרה כלל את הכותב ג'יימי דלאנו, המאייר ג'ון רידג'וויי ואמן הכריכות דייב מקין. כותבים נוספים אשר עבדו על הסדרה כוללים את גארת' אניס, שהיה בסדרה בתחילת הקריירה שלו ויצר את אחת ההרצות המפורסמות על הסדרה; וורן אליס, שעזב לאחר שסיפור שפרסם לסדרה צונזר; בריאן אזארלו, ג'ון סמית' ומייק קארי. המאיירים כללו את מארק בוקינגהאם וסטיב דילון.
"הלבלייזר" הוא קומיקס אפל, ודמותו הראשית נוהגת לעשות מעשים מפוקפקים בעולם מודרני זה של קסמים אפלים, ונתקלת רבות בבעיות על טבעיות. לעיתים הוא נועז כגיבור, אך לעיתים קרובות יותר ג'ון קונסטנטין לא נלחם רק כדי לשרוד ומביא על עצמו רק אויבים נוספים. קונסטנטין הוא גם נצלן מאוד, והקריב הרבה אנשים כדי להציל את עצמו. זיכרונות אלה מלווים אותו, והוא מוצא את עצמו נרדף פעמים רבות על ידי רוחות רפאים ואנשים אותם ניצל.
ביבליוגרפיה.
הסדרה נאספה בספרי כריכה רכה:
כמו כן, קיימים עוד מספר ספרים העוסקים בסדרה ובדמות:
אראטו
אראטו (יוונית: Ερατώ; "נעימה") הייתה אחת מתשע המוזות במיתולוגיה היוונית, בנותיו של זאוס, ראש האלים, ממנמוסינה, אלת הזיכרון, ומלוותיו של האל אפולו. אראטו הייתה המוזה הממונה על השירה הלירית, ובפרט על שירת האהבה והשירה הארוטית. היא הייתה גם פטרוניתה של אמנות ההסוואה והחקיינות. על פי רוב היא מתוארת כמחזיקה לירה בידה.
אראטו הרתה לארקאס, בנו של זאוס מהנימפה קליסטו, וילדה לו את אזאן. על שמו של ארקאס קרוי המחוז ארקאדיה ביוון, ובו נמצא המחוז הקטן יותר אזאניה, הקרוי על שם אזאן.
האסטרואיד שהתגלה ב-1860 על ידי אוטו לסר ווילהלם פורסטר , נקרא על שמה.
גלישת מצוקים
גלישת מצוקים (הקרויה גם סנפלינג) היא טכניקה למעבר מכשולי גובה (בירידה) בעזרת חבלים.
גלישת מצוקים התפתחה כפעילות משנה בטיפוס מצוקים אך היום היא עומדת בפני עצמה.
העיקרון בגלישה הוא המרה של האנרגיה הפוטנציאלית (הפרש הגובה) לאנרגיית חום (על ידי חיכוך), במקום ההמרה נעשית באמצעות חבל העובר דרך אמצעי חיכוך. הגולש יושב ברתמה הבנויה מרצועות ארוגות מסיבי ניילון ומחובר לאמצעי החיכוך בעזרת טבעת.
מקור המונח סנפלינג.
סנפלינג אינה מילה באנגלית. זהו שיבוש עברי לאחד השמות של טבעת (קרבינה) שמשמשת בגלישת מצוקים. השם snap link, בשיבוש קל של ה-k ל-g, הפך ל"סנפלינג" הנשמע כמו שם פעולה באנגלית.
היסטוריה.
גלישת מצוקים התפתחה כשיטה לרדת ממסלולי טיפוס סלע וטיפוס הרים.
בשנים הראשונות השתמשו לגלישה באותם חבלים ששימשו לטיפוס: חבלים שזורים מסיבים טבעיים. לחבלים אלה חיכוך רב ודי היה להעביר אותם מאחורי הגוף כדי לרדת בקצב הרצוי לאורך החבל. עם המעבר לחבלי ליבה/מעטפת מסיבים סינתטיים, הפכו החבלים לדקים יותר ובעלי חיכוך שאינו מספק. לגלישה ואבטחה בחבלים אלה פותחו אמצעי חיכוך, שתפקידם להגדיל את החיכוך עם החבל. אמצעי החיכוך הראשונים התבססו על העיקרון של החלקת החבל כשהוא מלופף על גוף מתכתי (מוט או צינור). לאחר מכן הומצאה השמינית (שתי טבעות מחוברות בצורת הספרה 8), המבוססת על אותו עיקרון, אך יעילה יותר. בשנים האחרונות פותחו מספר רב של אמצעי חיכוך חדשים המבוססים על עקרונות אחרים: יצירת כיפוף חד בחבל, המייצר חיכוך רב באותה נקודה, או צביטה של החבל בין שני חלקים של אמצעי החיכוך.
בעולם מקובלת גלישת מצוקים כאמצעי מעבר מכשולי גובה בשני ענפי ספורט: גלישת קניונים וטיפוס. בגלישת קניונים (יבשה או רטובה) גולשים במורד נחלים, והגלישה למעשה מעשירה את העבירות ומאפשרת להגיע למקומות בלתי נגישים בלעדיה. בטיפוס משמשת הגלישה כאמצעי לירידה מאמצע מסלול, במקרה חירום או במקרה שאין דרך אחרת לרדת מסוף המסלול.
בישראל התפתחה גלישת מצוקים כפעילות תיירותית בעיקר. בפעילות מאורגנת כזו מגיעה קבוצה למצוק בעל גישה נוחה ועגינות מוכנות, ומדריך מאבטח את הגולשים בזמן שהם יורדים לאורך החבל.
שיטות גלישה.
עם השנים השתפרו והתפתחו טכניקות גלישה לשימושים שונים.
גלישה תיירותית.
בגלישה תיירותית מקובל להשתמש במערכת כפולה. משתמשים בשני חבלים, חבל גלישה וחבל אבטחה, שתי עגינות ושני אנשים (גולש ומאבטח). שיטה זו נחשבת לבטוחה ודורשת פחות ידע וניסיון. לעומת זאת היא מסורבלת ודורשת זמן רב. כיוון ששני החבלים קשורים לעגינה, שיטה זו אינה יעילה לטיולי קניונינג ולטיפוס (כי החבלים יישארו קשורים לעגינה שלמעלה אחרי שכולם יגלשו).
חבל גלישה הוא החבל עליו תלוי הגולש. חבל זה מחובר לעגינה בראש המצוק והוא פרוש לאורך המצוק. הגולש מחליק לאורך החבל בעזרת אמצעי חיכוך המאפשר לו לשלוט על קצב הירידה.
חבל אבטחה הוא חבל שני המשמש לאבטחת הגולש על ידי מאבטח. קצהו של חבל האבטחה קשור לגולש והוא עובר באמצעי חיכוך המחובר לעגינה ואחוז בידי המאבטח. במקרה הצורך יכול המאבטח לבלום את הגולש ללא הפעלת כח רב. על המאבטח לוודא כי חבל האבטחה כמעט מתוח לכל אורך הירידה.
עבודות גובה בגלישה.
בעבודות גובה בגלישה, בדומה לגלישה תיירותית, משתמשים במערכת כפולה של חבלים. שני החבלים מחוברים לעגינה הנדסית, והגלישה היא באבטחה עצמית.
העובד יושב על כיסא מיוחד, כדי להקל מהלחץ של הרתמה על הירכיים וציוד העבודה מחובר לכיסא בצורה מאובטחת. לחבל הגלישה מחובר אמצעי חיכוך, ואליו מחובר הכיסא ומאובטח העובד.
גולש אחרון.
בטיפוס וקניונינג מקובל להעביר את החבל דרך עגינה (ולא לקשור) כך ששני קצותיו ישתלשלו לאורך המצוק. כך ניתן לגלוש על שני החבלים (למעשה אותו חבל) ולאחר מכן למשוך את החבל מלמטה. שיטה זו נקראת "גולש אחרון".
מערנות.
בגלישה לתוך מערות (מערנות - caving) מקובל להשתמש בחבל אחד בלבד. על פי גישה זו משאירים את החבל לאחר הגלישה ומטפסים עליו אחר כך ליציאה מן המערה. טכניקת השימוש בחבל במערנות נקראת SRT - Single Rope Technique ומתייחסת לכל השימוש בחבל: גלישה, טיפוס, הרמת ציוד וחילוץ, הכול בחבל אחד.
אתרי סנפלינג נפוצים בארץ.
בישראל ישנם מספר אתרי סנפלינג נפוצים. אלפי גולשי מצוקים מגיעים לאתרים אלה מדי שנה. חלק מהגולשים מטפסים כפעילות ספורטיבית, אך ישנם מקומות שללא סנפלינג לא ניתן להגיע אליהם. אתרי הסנפלינג הנפוצים ביותר הם (רשימה חלקית):
מלכיה
מַלְכִּיָּה הוא קיבוץ שעבר תהליך הפרטה מלא, באזור הצפון ברכס הרי נפתלי, ושייך למועצה אזורית הגליל העליון. מלכיה שוכנת כ-700 מטר מעל פני הים.
היסטוריה.
היישוב הוקם ב-25 במרץ 1949 על ידי חיילים מגרעיני הפלמ"ח לאחר השחרור ממלחמת העצמאות, במסגרת תנועת הקיבוץ המאוחד.
מקור השם של היישוב היסטורי – "מלכיה" הייתה משפחת כוהנים שבניה שירתו
בבית המקדש. השם "מלכיה" מופיע במקומות רבים במקרא: בירמיהו,
בעזרא, בנחמיה ובדברי הימים. עם חורבן בית שני עקרה משפחת הכוהנים מירושלים, נדדה לגליל והתיישבה במקום שבו קיים היום הקיבוץ.
היישוב היהודי התקיים במקום כ-400 שנה. לאחר מכן הפך לכפר הערבי בשם "אל-מאלכיה" (בערבית: المالكية).
הנוסע הערבי יאקות אל-חמאווי בספרו הידוע "מועג'ם אל-בולדאן", שנכתב בתחילת המאה ה-13, הזכיר את אל-מאלכיה, וכתב כי לתושבי הכפר יש מגש עץ שטוענים לגביו שהשתייך לנביא מוחמד.
ב-1950 הוקמה בקיבוץ מגרסת אבנים שסיפקה חצץ לכבישים ולישובי הסביבה ושימשה מקור ההכנסה העיקרי של הקיבוץ בשנותיו הראשונות.
במלחמת העצמאות.