בעונת 1985/1986 הושאל עות'מאן להפועל בית שמש בליגה הארצית, וירד איתה בסיום העונה לליגה א'. בתחילת עונת 1986/1987 חתם בהפועל טייבה, אך בית"ר רמלה שהחזיקה בכרטיס השחקן שלו, לא שחררה אותו והוא חזר לשחק בקבוצה, איתה ירד לליגה א' והעפיל איתה בחזרה לליגה הארצית.
עות'מאן פרש ממשחק בגיל 37 וחצי.
לאחר פרישתו השתלב בעיריית ירושלים כרכז ספורט כדורגל, ולאחר פרישתו מתנדב עות'מאן בבית ספר לכדורגל בבית צפאפא.
ערוץ A+
ערוץ A+ הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי לימודי המיועד לילדים בגילאי 4–8, משודר בישראל בפרטנר tv (אפיק 72) ובצרפת בחברת אורנג', וכן תכניו ניתנים לצפייה ישירות מאתר הערוץ. בעבר שידר בחברת HOT. הסדרות שבערוץ מלמדות את הילדים אנגלית, חשבון, מדעים וידע כללי, ומתבססות על תכנים מספקי תוכן בינלאומיים, ביניהם הפקות מבית ה-BBC.
היסטוריה.
הערוץ הוקם בשנת 2016 על ידי גליה חלאוי, שהייתה ממייסדי ערוץ הופ! וערוץ לולי. המשקיעים המרכזיים בהקמת הערוץ היו אולפני אלרום.
בתחילה תוכני הערוץ שודרו בשירות ה-VOD של החברות YES ו-HOT. בהמשך נפתח לערוץ ערוץ ייעודי ב-HOT, ועם התרחבות שוק שידורי הטלוויזיה בישראל, הערוץ הצטרף למגוון הערוצים של חברת פרטנר tv.
בשנת 2018 חתם ערוץ A+ על הסכם עם חברת אורנג' הצרפתית, על פיו תוכני הערוץ יעברו התאמה לשפה ולתרבות הצרפתית.
ב־30 בדצמבר 2021 הסתיים חוזה השידורים בין הערוץ לבין חברת HOT ולפיכך, סיים את שידוריו באותו היום.
שירותים.
הערוץ משווק סדרות לימודיות לחברות תקשורת, ומספק גישה ישירה לצרכנים למנוי ישיר לערוץ דרך האתר. הערוץ משווק חבילות תוכן למורים וגננות, בהן לצד פרקים לימודיים מהסדרות מציע הערוץ גם מערכי שיעור וכלים משלימים המסייעים ללימוד.
לערוץ יישומון המיועד להשלים את החוויה הלימודית, בו משחקים הילדים במשחקים לימודיים המבוססים על הסדרות שבערוץ. היישומון משתמש בטכנולוגיה של בינה מלאכותית המתאימה באופן אישי את רמת האתגר לרמתו של כל ילד.
תיקון קיל-בינגמן
שפת תגיות
שח איגרוף
טלסור
טלסור (בספרדית: teleSUR) היא רשת טלוויזיה לטינית-אמריקאית. הוקמה ב-2005, בתמיכה ומימון של ממשלת ונצואלה, ומימון נוסף מממשלות קובה, ניקרגואה, אורוגוואי ובוליביה, במטרה להיות "תשובה סוציאליסטית לטינית ל- CNN". מטה הרשת הוקם בעיר קראקס, בירת ונצואלה.
היסטוריה.
טלסור נוסדה בידי ארם אהרוניאן, עיתונאי שעזב את אורוגוואי בגלל לחץ ימני לכאורה. לדברי אהרוניאן מטרות הרשת כללו הצגת עמדות של מדינות אמריקה הלטינית, שלרוב לא הוצגו ברשתות אחרות כגון CNN או BBC.
ב־24 בינואר 2005, כחלק מהפרויקטים שאושרו במועצת שרים של ממשלת ונצואלה, התגבשה טלסור כרשת הטלוויזיה האלטרנטיבית אליה שאף אהרוניאן. נשיא ונצואלה, הוגו צ'אבז, הצליח לממן 70% מהמימון של טלסור תוך מתן מתקני שידור, בעוד ארגנטינה ואורוגוואי מספקות את 30% המימון הנוסף, ובתמיכתן הטכנית של ברזיל וקובה. צ'אבז פרסם את הרשת החדשה כ"תשובה סוציאליסטית לטינית ל-CNN". טלסור החלה לשדר לראשונה ב־24 ביולי 2005, יום הולדתו ה-222 של מנהיג אמריקה הלטינית, סימון בוליבר. הרשת החלה בשידורים מוגבלים של ארבע שעות בלבד, ואז עברה ללוח שידורים מלא ב־31 באוקטובר 2005.
מימון כספי.
La Nueva Televisora del Sur, C.A היא חברה ציבורית המקבלת תמיכה כספית ממספר מדינות דרום אמריקאיות. נותנת החסות העיקרית שלה היא ממשלת ונצואלה, המחזיקה 51% ממניות החברה. קובה, ניקרגואה, אורוגוואי ובוליביה תורמות למימון גם הן. ארגנטינה הייתה נותנת החסות העיקרית השנייה שלה, אבל אחרי הניצחון של קואליציית הימין-מרכז Cambiemos בבחירות של 2015, הממשלה החדשה החליטה לסיים זאת בשנת 2016 לכאורה בשל "חוסר 'פלורליזם'."
ביוני 2016 הודיעה ממשלת ארגנטינה שהיא לא תתמוך עוד בשידורי טלסור. ארגנטינה הפכה לחברה המייסדת הראשונה של טלסור שהפסיקה את השתתפותה כזו, אף על פי שתכני טלסור עדיין זמינים לרוב בארגנטינה באמצעות אינטרנט, כבלים וטלוויזיה בלוויין.
אורוגוואי.
תהליך השילוב של אורוגוואי לטלסור היה ארוך ושנוי במחלוקת. ב -3 במרץ 2005, נשיא ונצואלה, הוגו צ'אבז, חתם על כמה הסכמים עם נשיא אורוגוואי, שנבחר אז לאחרונה, טבארה ואסקס, בנוגע לשילוב האנרגטי והתקשורתי של שתי המדינות, אחת מהן הייתה היצירה והמימון המשותף של טלסור. לאחר קצת פחות משנה של חתימת ההסכמים, הם לא בוצעו, אם כי מפלגתו של הנשיא ואסקס הייתה רוב ברשות המחוקקת במדינה. העיתונאי ונצואלה אנדרס איזכה, נשיא Telesur, אשר בראיון בינואר 2006 העיכוב באישור ההתאגדות המלאה של המדינה לרשת: "יש מצב מיוחד (ב אורוגוואי), כי על אף שהמדינה היא חבר Telesur, עד הקונגרס שלהם לא מאשר זאת, איננו יכולים לשדר את הערוץ באופן מקומי או לקבל מימון ממשלתי. המצב דורש החלטה מדינית ואנו מקווים שממשלת טבארה ואסקס תומכת ביוזמה ". נשיא ועדת החינוך של נציגי אורוגוואי, חורחה ברובטו, אישר בפברואר של אותה השנה שהמדינה עדיין לא הייתה חלק מהספונסרים של הרשת וביקשה כי עד שהפרלמנט לא יחליט על מעמד סופי, הסרת שמה של המדינה כספונסר מהמבצעים שלה ומהאתר. ביוני אותה שנה, וכשר החינוך והתרבות של האומה, ברובטו הביע דאגות בנוגע לקו העריכה של הרשת בנושאים וממשלות מסוימות באזור, וכיצד עלולה להיפגע הדיפלומטיה של מדינתו. לשכת הסנאטורים באורוגוואי אישרה את הצעת החוק שתאשר את ההסכמים ב־8 באוגוסט 2006 בהצבעות המחוקקים השייכים למפלגת השלטון, אולם לשכת הנבחרים דחתה מספר פעמים את הדיון בדראפט. אף כי גורמים המקורבים לקונגרס אמרו לעיתונות בפברואר 2009 כי סוגיית ההתאגדות לטלסור "לא הייתה סעיף עדיפות בסדר היום שלהם", וכי הנושא לא ידון בשארית אותה שנה, סוף סוף אושרר ההסכם ב־2 ביוני 2009. [ "צורך בציון" ]
תפוצה.
טלסור זמינה בחינם לאוויר באמצעות לוויין לאמריקה הלטינית, ארצות הברית, מערב אירופה, ואת צפון אפריקה. זמינות הרשת דרך טלוויזיה בכבלים הייתה מוגבלת מאוד באמריקה הלטינית בגלל הגישה העריכה של הרשת למספר אירועים וממשלות באזור; מנהל התחנה בשנת 2007, ארם אהרוניאן אמר בראיון כי "בעלי הכבלים לא מספקים לנו גישה כלשהי [...] זה לא תדיר, אבל זה השפיע עלינו במדינות הגדולות.
דרום אמריקה.
זמינות הערוץ באמצעות טלוויזיה יבשתית מוגבלת מאוד ברוב המוחלט של מדינות דרום אמריקה. המדינות היחידות באזור שמקבלות את כל השידורים של טלסור באמצעות טלוויזיה יבשתית הן ונצואלה ואקוודור, שממשלותיה נותנות חסות לערוץ. טלסור זמינה כיום באמצעות טלוויזיה דיגיטלית יבשתית בארגנטינה, כחלק מהערוץ הממומן על ידי הערוצים הממשלתיים הכולל מספר ערוצי שירות, חינוך, מוזיקה, ספורט וחדשות נוספות. ונצואלה החלה לשדר את טלסור באמצעות טלוויזיה יבשתית ב־9 בפברואר 2007 ואקוודור ב־15 ביולי 2009. שאר מדינות החסות שידרו חלק מתוכניות הרשתות, בעיקר החדשות, בערוציהן הציבוריים והחינוכיים (ראו רשימת ערוצי האחיות).
קובה.
אף על פי שלטלסור יש את קובה כאחת המממנים והספקים העיקריים שלה לתכנות, הערוץ אינו זמין לחלוטין במדינה. רק משלהי 2007 משודרות תוכניותיה מדי יום באי, אלא רק משעה 22:30 עד 8:00 למחרת באמצעות Canal Educativo 2, ערוץ טלוויזיה חינוכי. החל מה- 20 בינואר 2013 הורחבה ההדמיה החיה של טלסור, והיא מתרחשת מדי יום משעה 20:00 עד השעה 16:30.
אפריקה.
ב -27 בספטמבר 2009, הנשיא רשמי של טלסור בוונצואלה אנדרס איזכה הודיעה על הסכם עם תחנות טלוויזיה ציבורית מוזמביק, אנגולה וגינאה ביסאו לשדר חלק מתוכניות הערוץ בפורטוגזית בהקשר של פסגת דרום אמריקה-אפריקה, שנערכה בוונצואלה.
שידורים בשפות נוספות.
נשיא ונצואלה ניקולאס מאדורו הודיעה ב -8 במרץ 2014 כי ב -24 ביולי, בד בבד עם יום סימון בוליבר, יחלו שידורי טלסור באנגלית, צרפתית ופורטוגזית.
ביולי 2014 הושק אתר טלסור באנגלית. ערוץ שידור 24 שעות ביממה החל ביולי 2015. ב־23 בינואר 2018, עמוד הפייסבוק נמחק לרגע. עם זאת, דובר פייסבוק הצהיר בהמשך כי "טלסור באנגלית לא הייתה זמינה באופן זמני בגלל טעות פנימית."
ביקורת.
הקמת הערוץ עוררה ביקורת בארצות הברית.
בשנת 2013 התפטר ארם אהרוניאן המייסד מתפקידו כמנהל הרשת, ולאחר עזיבתו העיר כי טלסור "לא השיגה את הלטינו-אמריקניזציה ותמשיך להיות ונצואלית".
מעוטרי מדליית הכבוד של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
במלחמת העולם השנייה ובעקבותיה עוטרו 472 מחיילי ארצות הברית במדליית הכבוד - העיטור הצבאי הגבוה ביותר של המדינה. המעוטרים, כולם גברים, שירתו בצבא, בצי, בחיל הנחתים, בחילות האוויר ובמשמר החופים. 269 מהם (57% מהמעוטרים) נהרגו בקרב במהלך מעשה הגבורה שלהם או מאוחר יותר.
המדליות הראשונות הוענקו בעקבות פעולות במהלך ההתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941, אשר בעקבותיה הצטרפה ארצות הברית למלחמה. הקרב האחרון שבעקבותיו הוענקה המדליה התחולל באי לוזון שבפיליפינים ב-29 ביולי 1945, כשבועיים לפני כניעת יפן. חלק מהמדליות הוענקו בעיצומה של המלחמה, חלקן לאחריה, ומספר קטן של מדליות הוענק למעוטרים שנים רבות לאחר סיומה.
מקבלי המדליות.
מרבית המדליות - 294 - הוענקו לחיילי צבא ארצות הברית. 81 מדליות הוענקו לחיילי חיל הנחתים, 57 הוענקו לחיילי הצי ו-38 לחיילי חילות האוויר. מדליה אחת הוענקה לחייל משמר החופים.
301 מהמעוטרים נשאו דרגות חוגר במהלך האירועים שהביאו להענקת המדליה להם. 171 נשאו דרגות קצונה, מהם שבעה גנרלים ושלושה אדמירלים.