במלחמת העולם הראשונה בכלל, ובחזית המערבית בפרט, הייתה הארטילריה לסוג נשק חשוב במעלה נגד חיל רגלים ונגד טנקים, אשר החלו להופיע בזירת הלחימה בעת ההיא. השימוש בארטילריה היה הן בכינון ישיר עם תותחי שדה והן בכינון עקיף עם מרגמה והוביצר ודרש תפעול של מספר לוחמים מיומנים עבור כל תותח. התותחים נוידו בשדה הקרב ברכב או באמצעות סוסים. הצרפתים ביססו את רוב הארטילריה שלהם על תותח 75 מ"מ מודל 1897, שהיה תותח חדשני לזמנו, עם שימוש באבק שרפה נטול עשן, פגזים בתבנית מודרנית ומנגנון ספיגת רתע הידרופנאומטי יעיל. בשנת 1917 הכניסו הצרפתים הוביצרים נוספים לפעולה, דוגמת תותח 155 מ"מ GPF. יישום נוסף לתותחים פותח בשלהי המלחמה, עת הותקנו תותחים על גבי טנקים, ובכך הפכו אותם לנושאי ארטילריה משוריינים יעילים.
לוחמת גז.
בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה השתמשו גם רבות בלוחמת גז. שימוש בלוחמה כימית במלחמה זו התחיל מהרכבה של כימיקלים שיצרו גזים לא ממיתים כגון גז מדמיע. בהמשך נוצרו גם גזים ממיתים כגון גז כלור, גז פוסגן וגז חרדל. רק 4 אחוזים מהחיילים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה מתו משאיפת גז לוחמה כימי. בשלבים המאוחרים של המלחמה, היעילות שלו התפוגגה כיוון שהיה ניתן לפתח אמצעי הגנה יעילים יותר כנגדו. השימוש הנרחב בנשק כימי במלחמת העולם הראשונה בכלל ובחזית המערבית בפרט טבע את הביטוי הרווח "המלחמה הכימית".
טנקים.
הצרפתים פיתחו במהלך המלחמה את דגמי הטנקים סן שאמון, רנו FT-17, שניידר CA1.
מטוסים.
ב-1914 החלו גרמניה, צרפת ובריטניה להשתמש במטוסים למטרות תצפית וסיור. תוך זמן מועט חומשו המטוסים במקלעים והחלו לירות בכוחות היבשתיים. כן החלו קרבות אוויר בין מטוסים בודדים ואחר כך בין קבוצות של מטוסים.
תוצאות המלחמה.
בשביל צרפת סימן קץ המלחמה את סופה של הדומיננטיות הפרוסית-גרמנית, שנמשכה מאז שהפרוסים והבריטים גירשו את נפוליאון ב-1815, ובמיוחד מאז תבוסת הצרפתים במלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870.
אולם הגנרליסימו של "מדינות ההסכמה", מרשל פרדיננד פוש, תבע כי למען ביטחון צרפת על נהר הריין ליצור מעתה גבול בין צרפת לגרמניה. בהתבססו על ההיסטוריה, הוא היה משוכנע שגרמניה תחזור להיות איום שוב, ומששמע כי חוזה ורסאי הותיר את גרמניה יחסית ללא פגע, הוא חזה בדיוק רב כי "זהו אינו שלום, זוהי אך הפסקת אש למשך 20 שנה".
השתתפותם של חיילי קולוניות צרפתיות מהודו-סין, צפון אפריקה ומדגסקר במלחמה, שבלעדיהם עלולה הייתה להפסיד, אף היא עובדה בעלת משמעות. כאשר חיילים אלו חזרו למולדתם, וצרפת המשיכה להתייחס אליהם כאל אזרחים סוג ב', רבים מהם הפכו לגרעין של קבוצות התומכות בעצמאות.
צרפת איבדה במלחמה 4.2 מיליון נפגעים, מתוכם 1.2 מיליון חיילים ו-40,000 אזרחים שנהרגו, ומתוכם 114,000 חיילים מהקולוניות הצרפתיות. המלחמה התנהלה בחלקה הגדול על אדמת צרפת, מה שגרם נזק רב לארץ זו. הכלכלה נפגעה קשות, ובמיוחד התעשייה בצפון מזרח הארץ, כתוצאה מהפלישה הגרמנית. אף על פי שתושבי השטח הכבוש כללו רק 14% מעובדי התעשייה של צרפת, בשנת 1913 הופק בשטח זה 58% מתעשיית הפלדה, ו-40% מתעשיית הפחם. הגעתם של למעלה ממיליון חיילים אמריקאים בשנת 1918 הביאה להוצאות כבדות על מזון וחומרי בנייה. בעוד בשנת 1914 הממשלה טרם מימשה את כלכלת המלחמה עם בקרות קיצוב, בשנת 1915 כלכלת המלחמה נכנסה להילוך גבוה, והנשים הצרפתיות וגברים מהקולוניות החליפו את התפקידים האזרחיים של רבים מבין 3 מיליון חיילים. סיוע ניכר הגיע עם זרם המזון האמריקני, הכסף וחומרי הגלם בשנת 1917. לכלכלת מלחמה זו תהיה בעלת הדים חשובים אחרי המלחמה, שכן הייתה זו הפרה ראשונה של התאוריות הליברליות של אי התערבות. הנזקים שנגרמו על ידי המלחמה הסתכמו בכ 113% מהתמ"ג של שנת 1913, ובעיקר בחורבן הון יצרני ומקומות דיור. החוב הלאומי עלה מ-66% מהתמ"ג בשנת 1913 ל-170% בשנת 1919, מה שמשקף את השימוש הכבד בהנפקות אג"ח כדי לממן את המלחמה. האינפלציה גם היא הייתה חמורה, והפרנק איבד יותר ממחצית מערכו מול הליש"ט.
העורף הצרפתי.
אינטלקטואלים צרפתים רבים בירכו על המלחמה בתור נקמה בגרמנים לאחר ההשפלה והתבוסה במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871. רק דמות מרכזית אחת, הסופר רומן רולן שמר על ערכיו הפציפיסטיים ועבר לשווייץ. לאחר שהמנהיג הסוציאליסטי ז'אן ז'ורס, הפציפיסט, נרצח בתחילת המלחמה, חברי התנועה הסוציאליסטית הצרפתית נטשה את עמדותיה האנטי-מיליטריסטיות והצטרפו למאמץ המלחמתי הלאומי. ראש הממשלה רנה ויויאני קרא לאחדות הלאומית "La sacré union" ("האיחוד הקדוש").
מלחמת העולם סיימה את תור הזהב של העיתונות. עיתונאים צעירים גויסו והיה קשה למצוא להם חלופה (נשים לא נחשבו), והיה קושי בהשגת דיו, נייר. תחבורת הרכבות הייתה מוקצבת, ובשל כך הפצת העיתונים הוגבלה. כמו כן, האינפלציה העלתה את מחיר העיתון, ורבים מהיומונים נסגרו. הממשלה הקימה ועדת פיקוח בין-משרדית לפיקוח על העיתונים מקרוב. סוכנות נפרדת הטילה צנזורה הדוקה, שהגבילה מאוד את דיווחי החדשות ומאמרים שונים. היומונים לפעמים צומצמו לשני עמודים בלבד במקום הארבעה הרגילים, והרבה מחדשות המלחמה נכתבו בצורה סאטירית.
ז'ורז' קלמנסו מונה לראש ממשלת צרפת בנובמבר 1917, בעת שהורגשה תחושה ציבורית של תבוסתנות ומרירות. איטליה הייתה במגננה, רוסיה נכנעה. אזרחים כעסו והיה חשש מתקיפה אווירית גרמנית. קלמנסו הבין שהעדיפות הראשונה שלו הייתה העלאת המורל האזרחי, ולכן עצר את ראש הממשלה לשעבר, ז'וזף קאילו, שדיבר על הצורך בשלום מיידי, ובנוסף קרא קלמנסו ל"מלחמה עד הסוף" ולהאמין בניצחון.
יארה גרייג'וי
יהונתן בר אילן
יהונתן בר-אילן (נולד ב-28 בספטמבר 1982) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה, תסריטאי ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה.
יהונתן בר-אילן נולד וגדל בירושלים. הוא התחנך בבית הספר הגימנסיה העברית בירושלים.
בין השנים 2006–2008, למד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וסיים בהצטיינות יתרה. בשנת 2009, קיבל את מלגת גורדון ובמסגרתה עבד עם הבמאי והתסריטאי אבי נשר.
בשנת 2010, כתב והפיק את הסרט "חתולים על סירת פדלים" המתאר את קורותיהם של תיכוניסטים ישראלים בשיט רומנטי בירקון, על מכלול הרפתקאותיהם. את הסרט ביימו נדב הולנדר ויובל מנדלסון והוא הוקרן ברחבי העולם והשתתף בפסטיבלים רבים ביניהם בקנדה (טורונטו ומונטריאול), בקולומבוס, באינדיאנה והפך לסרט פולחן.
בשנת 2013, עבר בר-אילן להתגורר ולעבוד בפריז על תסריט, שמאוחר יותר הפך לסרטה של קרן בן רפאל, "אין בתולות בקריות".
בשנת 2014, עם חזרתו לישראל, הוא כתב וביים את סדרת הרשת "אבי מזגנים" בהשתתפותם של מיכאל הנגבי, יוני זיכהולץ וגיא לואל וזכה איתה להצלחה.
בשנת 2015, כתב וביים את סדרת הרשת "קינגים", בהשתתפותם של שלומי קוריאט, אסי ישראלוף, גיא לואל, ירון ברובינסקי ויוני זיכהולץ. הסדרה, שהועלתה באתר מאקו (mako), זכתה להצלחה חסרת תקדים.
בקיץ 2016, רכשה זכיינית קשת את סדרת הרשת ועיבדה אותה לפורמט טלוויזיוני, שכלל 10 פרקים באורך מלא והייתה לסדרת הרשת הראשונה בישראל, שעובדה לסדרת טלוויזיה. באותה השנה כתב בר-אילן את העונה הראשונה של הסדרה "נעלמים" והמשיך ככותב לעונה השנייה והשלישית (– אותה גם ביים). בשנת 2017, שימש כתסריטאי העונה השנייה של הסדרה "תאג"ד".
בשנת 2018, כתב וביים את הסרט "אול אין" בכיכובם של צחי הלוי, שלומי קוריאט, יעל בר זוהר, דנה פרידר, דינה סנדרסון, מאור כהן, צחי גראד, זהר שטראוס ומיכאל הנגבי. הסרט, יצא לאקרנים באפריל 2019 והתבסס על אותן הדמויות של סדרת הרשת "קינגים" במרחב אחר.
באותה השנה, כתב וביים בר-אילן את הסדרה "פלמ"ח" בהפקת ניקלודיאון, עבור זכיינית YES. על בימויו בסדרה זכה בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לבימוי בסדרת דרמה לצד עומר גולדמן ונועה גוסקוב.
פרסים.
בשנת 2020, זכתה הסדרה "נעלמים" אותה כתב וביים בפרס האקדמיה לסדרת הנוער הטובה ביותר והיה מועמד לפרס התסריטאי הטוב ביותר באותה השנה.
חייו האישיים.
בר-אילן מתגורר בתל אביב, הוא נשוי לפז דוידוביץ' ואב לפיטר ואלכס.
מיטשל רובינסון
מיטשל רובינסון (באנגלית: Mitchell Robinson; נולד ב-1 באפריל 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.
קריירת תיכונים ומכללות.
רובינסון נולד בעיר פנסאקולה שבפלורידה, ובגיל 16 החל ללמוד ב"תיכון שלמט" אשר בשלמט, לואיזיאנה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של 25.7 נקודות, 12.6 ריבאונדים ו-6.0 חסימות למשחק, והוביל אותה לפיינל פור אליפות התיכונים של לואיזיאנה, לראשונה מזה 32 שנים. במרץ 2017 נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, ובכך הפך לבוגר הראשון של תיכון שלמט אשר זוכה לכבוד זה.
ביולי 2017 נרשם רובינסון לאוניברסיטת מערב קנטקי, והתאמן עם הקבוצה במשך כשבועיים לפני נסיעה של הקבוצה לקוסטה ריקה, ממנה נעדר במפתיע. לאחר שהושעה מהקבוצה כעונש, הודיע רובינסון בספטמבר 2017 על עזיבתו את האוניברסיטה לטובת אימונים אישיים לקראת דראפט ה-NBA 2018. החלטתו להירשם לדראפט ה-NBA לאחר שנה בה לא שיחק כדורסל מקצועי (בתיכון, באוניברסיטה או במועדון כדורסל) נחשבת לתקדימית, וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב.
קריירה מקצועית.