דגם ה-404 המפורסם הוצג לעולם בשנת 1960, ולאחריו הושלמה סדרה 4 במלואה, מהפיג'ו 104 ועד ה-604.
פיג'ו השתלטה גם על החטיבה האירופאית של קרייזלר (לשעבר רוטס וסימקה) בשנת 1978, עת שהחברה האמריקאית נאבקה על קיומה. המפעלים שנרכשו היו מיושנים ובמצב בלאי מתקדם, מה שגרם לקשיים כלכליים ניכרים לקבוצת PSA. דגמי קרייזלר/סימקה נמכרו תחת המותג טלבו (Talbot) עד שהוא נגנז ב-1986. בשנות ה-80 שיווקה פיג'ו את דגמי קרייזלר הישנים ותכננה דגמי טלבו חדשים ובהם הסולרה, הסמבה והטאגורה הסלונית.
בשנת 1983 השיקה פיג'ו את אחד הדגמים המוצלחים ביותר בתולדותיה, מכונית הסופרמיני פיג'ו 205, שיוצרה במשך כ-15 שנים וזכתה להצלחה גדולה בעולם. עם זאת, מכירות פיג'ו בארצות הברית נחלשו, בעיקר עקב אי התאמת דגמיה לטעם הקהל שם. ב-1991 הפסיקה פיג'ו את מכירותיה בארצות הברית לאחר 33 שנות פעילות בשוק זה.
ספורט מוטורי.
פיג'ו זכתה להצלחה רבה בתחום הספורט המוטורי, ובפרט במרוצי ראלי עם הפיג'ו 504 העמידה, גרסאות בעלות הנעה כפולה ומגדש-על של פיג'ו 205 ופיג'ו 206. פיג'ו זכתה בראלי דקר ברציפות מ-1987 עד 1990.
בשנות ה-90 התחרו מכוניות פיג'ו במרוץ 24 השעות של לה מאן, וזכו בו בשנים 1992 ו-1993.
פיג'ו אף מספקת מנועים לקבוצות המתחרות בפורמולה 1, כקבוצת "פרוסט" ב-1998–2000.
בשנת 2022 פיג'ו תחזור להתחרות במרוץ 24 השעות של לה מאן.
מוצרים אחרים.
פרט לכלי רכב שונים, פיג'ו מייצרת גם מטחנות פלפל ומלח האהודות על חובבי הבישול.
בישראל.
דגמי פיג'ו זכו לפופולריות רבה בישראל, במיוחד טרם הגעת המכוניות היפניות בשנות ה-70 המאוחרות. צה"ל השתמש רבות במכוניות פיג'ו, ובכך הקנה להן הילת אמינות ואיפשר לנהגים רבים לעמוד על טיבן ממקור ראשון.
מכוניות הפיג'ו 404 וה-504 זכו למוניטין בשל עמידותן ואמינותן היוצאות דופן בתנאים קשים, קלות הטיפול העצמי בהן ונוחותן. עד היום הן מבוקשות מאוד בקרב תושבי הרשות הפלסטינית ובמדינות אפריקה. ייצור הפיג'ו 504 נמשך בניגריה עד לשנות ה-90.
בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 זכתה פיג'ו 205 להצלחה רבה בשוק הרכב בישראל. נוחות הנסיעה, הביצועים, מחירה הנמוך וכן התנהגות הכביש המצוינת תרמו להצלחתה, כמו גם בחירתו של צה"ל ב-205 כרכב לסגני אלופים. ה-205 שווקה בישראל במספר גרסאות, הבסיסית שבהן צוידה במנוע בנפח 1 ליטר והבכירה ביותר הייתה גרסת הספורט, 205GTi, ששווקה עם מנוע 1.9 ליטר.
באמצע שנות ה-90 הכריזה פיג'ו על החלפת של ה-205 בשני דגמים חדשים, פיג'ו 106 ו-פיג'ו 306. שניהם זכו להצלחה סבירה בישראל אולם לא הצליחו לשחזר את הצלחתה של ה-205, שהמשיכה להימכר לצידם עד לשנת 1999, אז הוחלפה בפיג'ו 206, שהוחלפה בשנת 2007 בפיג'ו 207. באותה שנה החלה להימכר גם פיג'ו 107 בקטגוריית מכוניות המיני, וזכתה להצלחה יחסית בישראל, החל משנת 2009 עם החלת רפורמת ה"מיסוי הירוק" של כלי הרכב בישראל. המכונית נמכרת בישראל עם מנוע בנזין בנפח 1 ליטר ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית-רובוטית.
נתוני מכירות.
על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר כלי רכב פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
דגמי פיג'ו.
פיג'ו מכנה את דגמי מכוניותיה בשם מספרי, בתבנית x .x0y מתאר את הקבוצה בה המכונית מסווגת (1 מכונית עירונית, 2 סופרמיני, 3 משפחתית, 4 משפחתית גדולה, 5-6 רכב מנהלים, 8 מיניוואן בינוני), ו-y מתאר את הדגם (y גדול יותר משמעו דגם חדיש יותר). באופן זה, פיג'ו 406 היא גם גדולה יותר וגם חדישה יותר מפיג'ו 305. ניתן לציין חריגים לכלל זה, כדוגמת דגם ה-309 (שפותח במקור כטלבו) והקדים את הפיג'ו 306.
מסורת מספור זו החלה ב-1929 עם הפיג'ו 201. כל המספרים מ-101 ועד 909 עם אפס במרכזם הם סימנים רשומים של פיג'ו. אף שב-1963 אולצה פורשה לשנות את שם דגם הקופה החדש שלה, 901, ל-911 בשל עובדה זו, פיג'ו התירה למכוניות מסוימות מתוצרת בריסטול ופרארי לשמור על שם הדגם שלהן, שהכיל אפס באמצעו.
פיג'ו משתמשת גם בשיטת מספור בת ארבע ספרות, כאשר שתי האמצעיות הן אפסי, ומסמלת דגמי פנאי. מכונית הקונספט פיג'ו 4002 הייתה הראשונה להציג את המספור החדש, ובשנת 2005 הוחל בשיווקה של מכונית ה-פיג'ו 1007, שהיא דגם מוגבה (מבוסס על שלדת ה-206). 4007 הוא רכב שטח רך שנקנה ממיצובישי ומבוסס על דגם האאוטלנדר שלה.
דגמי עבר.
מבחר חלקי מדגמי העבר של פיג'ו:
מכוניות קונספט.
מסחריות.
מכוניות מסחריות רבות של תאגיד פיג'ו סיטרואן פותחו בשיתוף עם פיאט ומיוצרות במפעלים משותפים:
צעירים חסרי מנוח
צעירים חסרי מנוח (באנגלית: The Young and the Restless) היא אופרת סבון המשודרת בארצות הברית (ברשת CBS) ובמדינות רבות ברחבי העולם. עלתה לאוויר בשנת 1973. בישראל היא משודרת החל מ-1990, ומהווה את אחד מסימני ההיכר של ימיה הראשונים של הטלוויזיה בכבלים. הסדרה שודרה בערוץ 3 בכבלים ובלוויין ("ערוץ המשפחה" לשעבר), ולאחר מכן עברה לערוץ "Hot Family" בחברת הכבלים Hot, שם שודרה עד לינואר 2010. במהלך 2005 יצאה הסדרה לפגרה בת מספר חדשים בערוץ "Hot Family". עם חזרתה לשידור בערוץ, פיגרה ישראל בכ-4.5 שנים אחר הפרקים המשודרים בארצות הברית. מכאן, שהסדרה "עשתה עלייה" עם פרקי 1986 לערך.
ב-18 באפריל 2021 תחזור הסדרה לשידור בישראל ותשודר ב- yes tv Drama וב- HOT 3 בכל יום בשעה 17:00 מעונה 46, פרק 11,412.
"צעירים חסרי מנוח" נוצרה על ידי ויליאם ג'וזף בל (1927 - 2005) ואשתו לי פיליפ בל ב-1973, כשבתחילה חשבו לקרוא לה "שנות התמימות", אולם על רקע האירועים האקטואליים באותה תקופה (מלחמת וייטנאם, המהפכה המינית), החליטה לוותר על השם. השניים יצרו גם את הסדרה האחות היפים והאמיצים 14 שנים לאחר מכן. שלושת ילדיהם של בני הזוג מעורבים בהפקת שתי אופרות הסבון הפופולריות. בתם לורלי בל משחקת למעלה מעשרים שנה ב"צעירים חסרי מנוח".
במרכז הסדרה ניצבות שלוש משפחות, גדולות יותר ופחות - משפחת אבוט, ניומן וצ'נסלר. סביב משפחות אלה ודמויות נוספות סובבות העלילות השונות. למעשה, "צעירים חסרי מנוח" היא אחת מאופרות הסבון היחידות שהחליפו בהצלחה את המשפחות הגרעיניות שעמדו בבסיס הסדרה במקור - המשפחות ברוקס ופוסטר. ג'יל אבוט, בת משפחת פוסטר, היא השריד (הקבוע) היחיד כיום למשפחה זו.
תחלופת השחקנים גבוהה, מצב נפוץ באופרות סבון ארוכות. את דמותה של ג'יל אבוט גילמו במשך העונות ארבע שחקניות. דמותה של קת'רין צ'נסלר, היא אחת המזוהות ביותר עם הסדרה, שכן גילמה אותה שחקנית יחידה מאז 1973 - ג'ין קופר, אמו של קורבין ברנסן שהשתתף בסדרה לסירוגין. ב-2003 שוכתבה ההיסטוריה כך שנודע כי ג'יל אבוט היא לא אחרת מאשר בתה של קת'רין - יריבתה המרה לאורך מרבית שנות הסדרה. ב-2010 שוכתבה ההיסטוריה מחדש, כשהתברר שקת'רין אינה אמה של ג'יל אחרי הכל.
העלילה מתמקדת בתחום הרומנטי (זוגיות, נישואים, בגידות, גירושים ועוד) ובתחום העסקי (ניסיונות השתלטות על חברות שונות).
עלילות.
סיפור ההפריה של קייל ואייבי.
דיאן מקבלת את הזדמנות חייה (1999)
אי שם בקיץ 1999 קיבלה דיאן לידיה מכתב ממעבדות "רוברטסון" הממוען לגברת ויקטור ניומן, ובו נתבקשה להחליט מה לעשות עם דגימות הזרע שהשאיר ויקטור במעבדה, לאחר שביצע את ניתוח כריתת צינור הזרע המפורסם. דיאן הייתה המומה והבינה כי ויקטור כן יכל להעניק לה את הילד שכה רצתה בזמן שהיו נשואים. לאחר תקופה ארוכה של התלבטויות החליטה לשים את ידיה על הדגימות. היא קנתה מקפיא מיוחד, המשיכה להתחזות לגברת ויקטור ניומן וביקשה מהמעבדה לשלוח אליה את הדגימות לפנטהאוז. הזרעונים הוחזקו בארון בדירתה של דיאן.
ניקי רוצה עוד צאצא (1999)
אחרי שוויקטור חזר מן המתים בפעם המי-יודע-כמה, ניקי החליטה שהיא רוצה תינוק. ויקטור היה משוכנע שהיא ירדה מהפסים והבהיר לה כי הוא לא מעוניין בעוד צאצאים בשלב הזה של חייו. ויקטור הזכיר לה שגם אם היה מעוניין בכך - הוא עבר ניתוח לכריתת צינור הזרע - ניתוח שהיה הרעיון שלה בעבר. ניקי נפגעה אך לבסוף השלימה עם כך, עד שבראד גילה לה שוויקטור, אילו רק היה רוצה, יכול בקלות להעניק לה עוד ניומן קטן. ויקטור טען כי לא זכר את דגימת הזרע שהשאיר עוד בזמן נישואיו לדיאן והודיע לה כי הוא עדיין מתנגד לרעיון. ניקי הרגישה נבגדת ופנתה אל בראדלי לנחמה.
אשלי יוצאת לפעולה (1999-2000)
לאחר שנישואיה לקול קרסו, אשלי החלה להיזכר בהריון הקודם שלה (מוויקטור) ובהפלה של התינוק והייתה נחושה ללדת. בדיוק אז, סיפר לה בראד באחת השיחות ביניהם על כך שוויקטור לא סיפר לניקי על דגימות הזרע שהשאיר במעבדה. לאחר מכן, אוליביה, שראתה את דיאן קונה את המקפיא המיוחד, סיפרה זאת לאשלי, שהתחילה להבין את תוכניתה של דיאן. יום אחד, מיימי ניקתה את עליית הגג באחוזת אבוט ומצאה כמה חפצים ישנים של אשלי, וביניהם המפתח לפנטהאוז של דיאן (אשלי וויקטור גרו בו יחד פעם). אנחנו לא זכינו לראות את זה, אך אשלי פרצה אל הפנטהאוז, החליפה את הזרעונים של ויקטור בדגימות אחרות ויצאה לשיט תענוגות. בנסיעתה עצרה בשיקגו ושם ביקרה במרפאת פוריות ונכנסה להריון מהזרע של ויקטור.
ניקי גונבת את הזרעונים (2000)