ליניאוס יצא לדרך מאופסלה שבמרכז שוודיה ונדד בכיוון השעון סביב המפרץ הבוטני, המפרץ הצפוני ביותר בים הבלטי, הנמצא בין פינלנד לצפון שוודיה (שבאותה תקופה היו כולן תחת שלטון שוודי), במשך כחצי שנה, כשהוא חולף בדרכו דרך אומאו, לולאו וטורנה (כיום בפינלנד). תצפיותיו היוו את הבסיס לספרו "פלורה לפוניקה" שהודפס באמסטרדם בשנת 1737, שבו רעיונותיו של ליניאוס לגבי נומנקלטורה ושיטת המיון קיבלו לראשונה ביטוי ממשי. ליניאוס כתב את ממצאיו שפורסמו לאחר מותו, בספר שתורגם לאנגלית בשם המסע ללפלנד (באנגלית: Lachesis Lapponica: A Tour in Lapland).
רקע.
באפריל 1732 זכה ליניאוס למענק מהאקדמיה המלכותית למדע באופסלה למימון מסעו. אולוף רודבק הצעיר, אחד ממוריו לשעבר מאוניברסיטת אופסלה, הוציא משלחת ללפלנד עוד בשנת 1695, אך תוצאות המחקר אבדו בשרפה שבע שנים לאחר מכן. ליניאוס קיווה למצוא צמחים חדשים, בעלי חיים ואף מינרלים יקרי-ערך. הוא גם היה סקרן לגבי מנהגיהם של העם הלאפי (הנחשבים הילידים בלפלנד), שבאותה תקופה עוד נהגו לנדוד לאורכה ולרוחבה של ערבות הטונדרה של צפון סקנדינביה.
מאופסלה לאומאו.
ליניאוס החל את מסעו מהעיר אופסלה במאי 1732. הוא נדד ברגל וברכיבה על סוסים לסירוגין, שבאמתחתו דפי מחקר בבוטניקה ואורניתולוגיה, שרטוטי צמחים ועוד. לאחר 11 ימים הוא הגיע לאומאו, דרך יֵבְלֵה (לחוף הים הבלטי), שם מצא כמויות גדולות של ליניאה בוריאליס ) (מין צמח אשר לימים נקרא על שמו של לינאוס). לעיתים ירד מגב סוסו כדי לבחון מקרוב פרח או סלע לאורך הדרך, והתעניין במיוחד בטחבי עלים וחזזיות, הנפוצות על הסלעים בכל רחבי סקנדינביה, ומהוות את המזון העיקרי לאייל הצפון בלפלנד, שם צומחים גם על הקרקע עצמה בגלל סוג האדמה (טונדרה).
כניסה ראשונה לפנים-הארץ.
מאומאו, ליניאוס התקדם אל ליקסלה שבמחוז וסטרבוטן, הממוקמת רחוק בהרבה מקו החוף שלאורכו צעד עד שלב זה במסעו, כשהוא בוחן עופות מים לאורך הדרך. לאחר חמישה ימים הגיע אל העיר, ושם עצר למנוחה לצד אשתו והכומר המקומי. לאחר מכן ניסה להעפיל אל סורשלה שממוקמת כ-500 מטרים גבוה יותר מליקסלה, אך נאלץ לשוב על עקבותיו ליקסמירן (מילולית: ביצת המזל) בשל תנאים קשים באופן קיצוני. בתחילת יוני 1732 הוא שב לאומאו (על הים) לאחר שבילה מספר ימים נוספים בליקסלה, ולמד עוד אודותיו מנהגיהם של הלאפים.
מאומאו ללולאו וכניסה שנייה לפנים-הארץ.
לאחר שובו לאומאו, המשיך ליניאוס צפונה לאורך חוף המפרץ הבוטני, דרך חלסטיו , פיטיו ולולאו, שם קיבל כובע לאפי נשי. מלולאו הוא התקדם פעם נוספת הרחק מהים, לאורך נהר לולה ובדרך עבר ביוקמוק, שבחוג הארקטי ובקוויקיוק (שנקראה אז היטאן), כשפניו מועדות להרי סקנדינביה. לאחר מכן הוא חצה את הגבול לנורווגיה והגיע עד סדפולד (לחוף אוקיינוס הקרח הצפוני). לאחר שחצה כ-300 קילומטרים, הוא שב על עקביו וחזר ללולאו.
מלולאו לטורנה, כניסה שלישית לפנים-היבשת וחזרה לאופסלה.
לאחר שחזר ללולאו, המשיך ליניאוס לאורך קו החוף לטורנה (כיום בפינלנד, אך עד 29 במרץ 1809 (במהלך המלחמה הפינית בין רוסיה לשוודיה) הייתה חלק משוודיה). משם המשיך לאורך נהר טוֹרְנֶה, עד הגיעו לויטנגי שבצפון מחוז נורבוטן, כ-80 קילומטר מזרחית לקירונה. הוא שהה באזור טורנה, כשבעת ביקורו בטליקס הוא קיבל הדרכה בעבודה עם מתכות. באמצע ספטמבר 1732 הוא החל במסעו חזרה לאופסלה. במהלך המסע הביתה הוא עבר דרך שמי (כיום בפינלנד) לטורקו לאורך המפרץ, שם הוא הפליג דרך אולנד (קבוצת איים בים הארכיפלג שבים הבלטי) לגריסלהם שבצפון מחוז סטוקהולם, כ-80 קילומטר מצפון-מזרח לאופסלה, אליה הגיע לבסוף לאחר כשישה חודשי מסעו המדעי ולאחר שחצה כ-2000 קילומטרים.
תוצאות.
לאורך מסעו אסף וחקר ליניאוס ממצאים רבים של צמחים, ציפורים וסלעים. אף על פי שלפלנד הייתה בעלת מגוון ביולוגי מוגבל, ליניאוס תיאר כמאה זני צמחים שלא היו ידועים למדע עד אז. תיאורים אלו היוו את הבסיס לספרו "פלורה לפוניקה".
יומן המסע של ליניאוס תורגם לאנגלית על ידי ג'יימס אדוארד סמית', בוטנאי אנגלי, ופורסם בשם "המסע ללפלנד".
עונת 2019/2020 בלה ליגה
עונת 2019/2020 הייתה העונה ה-89 במסגרת הלה ליגה, הנקראת "לה ליגה סאנטנדר" עקב חסות מסחרית. העונה החלה ב-16 באוגוסט 2019 .
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בספרד הוחלט בתחילת מרץ שכל המשחקים יערכו ללא קהל, בהמשך ב-12 במרץ עקב החרפת התפרצות הנגיף הליגה יצאה לפגרה של שבועיים, אך הפגרה הוארכה עד ל-11 ביוני 2020 אז שבה הליגה לפעילות ללא קהל והסתיימה ב-19 ביולי 2020.
מליגת המשנה עלו אוססונה, גרנדה ו-מיורקה.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-34 בתולדות המועדון.
מיורקה, אספניול ולגאנס ירדו לליגת המשנה בסיום העונה.
קבוצות.
בעונה זו השתתפו 20 קבוצות - 17 קבוצות ששיחקו בעונה הקודמת, אליהן הצטרפו אוססונה, גרנדה ומיורקה שעלו מהליגה הספרדית השנייה.
כדורגלנים מצטיינים.
פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה: ליונל מסי ( ארגנטינה), ברצלונה, שכבש 25 שערים. זו היא זכייתו השביעית בפרס ובכך שבר את שיאו של תלמו סארה.
פרס ה"זאמורה" לשוער שספג הכי פחות שערים העונה: טיבו קורטואה ( בלגיה), ריאל מדריד, שספג 20 שערים. זו היא זכייתו השלישית בפרס לאחר שזכה בעבר פעמיים נוספות במדי אתלטיקו מדריד.
"פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: ג'רארד מורנו ( ספרד), ויאריאל, שכבש 18 שערים.
פרסי LFP הוענקו ל:
בנואה מאז'ימל
בנואה מאז'ימל (בצרפתית: Benoît Magimel; נולד ב-11 במאי 1974) הוא שחקן צרפתי.
ביוגרפיה.
מאז'ימל נולד בפריז, בגיל שש עשרה עזב את בית ספר על מנת להתמקד בקריירת המשחק שלו.
ב-1988 הופיע לראשונה בקולנוע בקומדיה "La Vie est un long fleuve tranquille" על שני נערים שהוחלפו בלידתם.
ב-1996 הופיע בסרט "Les Voleurs" עם קתרין דנב.
ב-1999 גילם את אלפרד דה מיסה בסרט "Les Enfants du Siècle".
ב-2000 שיחק את התפקיד הראשי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסרט הביוגרפי על חייו "Le Roi danse".
ב-2001 זכה בפסטיבל קאן בפרס השחקן הטוב ביותר על הסרט המורה לפסנתר.
ב-2003 שיחק בסרט "פרח הרוע" לצד נטלי ביי.
ב-2004 שיחק בסרטו של קלוד שברול "השושבינה" המבוסס על רומן מאת רות רנדל.
ב-2005 גילם טייס בסרט "Les Chevaliers du ciel".
ב-2007 שיחק בסרט "La Fille coupée en deux" לצד לודווין סנייה.
ב-2008 שיחק בסרט "La Possibilité d'une île" המתבסס על רומן של מישל וולבק.
ב-2010 דיבב את הבובה קן, בן זוגה של ברבי בדיבוב הצרפתי של "צעצוע של סיפור 3".
בשנת 2011 שיחק בסרט המלחמה "כוחות מיוחדים" בתור טיק-טאק לצדם של דיאן קרוגר ודג'ימון הונסו.
בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה "בשלווה" של הבמאית עמנואל ברקוט הסרט הוקרן בבכורה ב-6 ביולי 2021; מאז'ימל זכה לביקורות חיוביות על הופעתו בסרט ואף זכה בפרס לומייר לשחקן הטוב ביותר.
מ-1998 ועד 2003 היה בן זוגה של השחקנית ז'ולייט בינוש, לזוג נולדה בת.
אר. סי. ביופורד
רוברט קאנטרברי "אר. סי." ביופורד (באנגלית: Robert Canterbury "R. C." Buford; נולד ב-16 במאי 1960) הוא מנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר משמש כג'נרל מנג'ר של סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA.
קריירת אימון.
ביופורד נולד בעיר ויצ'יטה שבקנזס, ובבגרותו למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, באוניברסיטת טקסס A&amp;M ובאוניברסיטת פרנדס אשר בוויצ'יטה. בין השנים 1983–1988 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס, תחת לארי בראון. בעונת 1987/1988 זכתה הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בתולדותיה, הודות ליכולת מצוינת של שחקניה דני מאנינג וקווין פריצ'רד.
בקיץ 1988 מונה בראון למאמן סן אנטוניו ספרס, והביא יחד עמו את ביופורד כעוזרו. לקראת עונת עברו בראון וביופורד ללוס אנג'לס קליפרס, ובעונה העוקבת שימש ביופורד כעוזרו של לון קרוגר, מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה.
קריירת ניהול.
בקיץ 1994 מונה ביופורד על ידי ג'נרל מנג'ר הספרס, גרג פופוביץ', לסקאוט במועדון. בשנת 1997 קודם לתפקיד "ראש מחלקת הסקאוטינג", ושנתיים לאחר מכן לתפקיד "סגן נשיא לענייני כדורסל", במסגרתו שכנע את פופוביץ' לבחור את טוני פארקר בבחירה ה-28 של דראפט 2001. ביולי 2002 החליף ביופורד את פופוביץ' כג'נרל מנג'ר של הקבוצה, בעוד פופוביץ' נשאר בעמדת המאמן.
פעולתו הראשונה של ביופורד כמנהל הקבוצה הייתה החתמתו של מאנו ג'ינובילי, אשר נבחר על ידי הספרס בדראפט 1999. בעונות , ו- זכו הספרס באליפות ה-NBA, בהובלת טים דאנקן, פארקר וג'ינובילי. בין השנים 2010–2012 צירף ביופורד את קוואי לנארד, דני גרין ובוריס דיאו, אשר סייעו לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA בעונת , ולזכות באליפות בעונת . בסיום אותה עונה זכה בפרס מנהל העונה.
בסיום עונת זכה בשנית בפרס מנהל העונה, לאחר שצירף בקיץ הקודם את למרכוס אולדרידג' ודייוויד וסט, והאריך את חוזיהם של דאנקן, ג'ינובילי, לנארד וגרין. ביולי 2018 העביר את לנארד וגרין לטורונטו ראפטורס, בתמורה לדמאר דרוזן, יאקוב פולטל ובחירת דראפט עתידית.
לאורך השנים "מצא" ביופורד בדראפט שחקנים יעילים רבים בבחירות נמוכות יחסית, כגון קוואי לנארד (בחירה 15), ג'ורג' היל (26), טוני פארקר (28), בנו אודריך (28), טיאגו ספליטר (28), קורי ג'וזף (29), דג'ונטה מארי (29) ודריק וייט (29).
אר.סי. ביופורד
אר סי ביופורד
יחסי סין–הרשות הפלסטינית
בית הכנסת לואיס דה טורס
בית הכנסת לואיס דה טורס (באנגלית: Luis de Torres Synagogue) הוא בית הכנסת היחיד באיי בהאמה.
היסטוריה.