כאשר התחילו מחנות העבודה באושוויץ, יהודי צ'פל לא שמעו על כך כלום. מאוחר יותר הגיעו ארבעה בורחי אושוויץ וסיפרו על מה שקורה, אך יהודי הונגריה לא האמינו והיו בטוחים שהאמריקאים והבריטים יחסלו את התופעה של האנטישמיות לפני שתגיע אליהם. בשנים 1942–1943 התחילו הרפורמות על היהודים גם ברחבי הונגריה ואנשים התחילו לאבד את עבודותיהם. הנוער היהודי בצ'פל הרגיש צורך להוכיח שהם מסוגלים לעבוד והיו הולכים לעבוד במפעל למרות שבקושי הייתה משכורת ליהודים. בנוסף גברים יהודים גויסו לעבודות כפייה, וחלקם נשלחו למחנה בור ביוגוסלביה.
ב-19 במרץ 1944 נכנסו הגרמנים להונגריה. מגיל 17 הלך הנוער הציוני לסחוב שקי קמח ואוכל לחיילים, ומגיל 22–23 גויסו לחזית המלחמה עם רוסיה או נשלחו לשדות מוקשים על מנת להגן על החיל ההונגרי, מחנות העבודה נקראו "מחנות עזרה לצבא" שבהם היהודים הצעירים עשו את העבודות הנ"ל, בעוד שהמבוגרים נשלחו על רכבות לאושוויץ. היהודים במחנות העבודה בהונגריה לא עטו טלאי צהוב, אלא מן סרט חאקי על היד שלא הורגש כסימון, אלא כחלק מתפקיד. מאוחר יותר כל הצעירים ממחנות העבודה הועברו לבודפשט לוואדאז אוטצה 29, ומשם לגטאות.
ב-10 במאי החל ריכוז יהודי צ'פל לגטו שהוקם במפעל של מנפרד וייס, אליו הובאו גם יהודים מראצקווה , טקל , דמשד , טקשון , קישקונלצהאזה וסיגטסנטמיקלוש , ובסך הכול כ-3,000 יהודים. ב-30 ביוני הם שולחו למרכז השילוחים שנוצר במונור ומשם שולחו בסופו של דבר לאושוויץ.
לאחר המלחמה כ-80 יהודים חזרו לצ'פל והקימו מחדש קהילה קטנה. הם הקימו אנדרטה לזכר קורבנות השואה ואימצו את ספר התורה של קהילת דונהרסטי שנחרבה.
ספורט.
הרובע הוא הבית של מספר קבוצות ספורט, ביניהן קבוצת הכדורגל צ'פל שזכתה מספר פעמים באליפות הונגריה.
ז'אק הלברונר
ז'אק הלברונר (Jacques Helbronner), נולד ב-1873, פריז, צרפת. הוא כיהן כנשיא הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת (מוסד המנהל את הדת היהודית בצרפת) בשנים 1940–1943. בנוסף היה משפטן צרפתי, עובד ציבור, יועץ מדיני ופקיד יהודי.
במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר נכבשו חלקים נרחבים משטחה של צרפת נכבש גם האזור עליו שלט כנשיא, הוא נתפס על ידי הנאצים וגורש למחנה הריכוז אושוויץ, שם נרצח בתא הגזים של הנאצים, ב-1943.
תחילת דרכו.
ז'אק הלברונר נולד ב-21 בספטמבר 1873. אביו, הוראס הלברונר, היה עורך דין. אמו, הרנס סנט פול, הייתה עקרת בית.
הלברונר שירת בצבא הצרפתי משנת 1894 ועד שנת 1895. הוא סיים את לימודיו במדעי המדינה בצרפת, לאחר מכן קיבל גם דוקטורט במשפטים.
היה עורך דין בבית המשפט לערעורים של פריז מ-1895 עד 1898. לאחר מכן עבד בתור עובד ציבור, ויועץ המדינה לשעבר.
חייו עד השואה.
בראשית המאה חיו בצרפת 90,000 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה והתמוטטות האימפריה העות'מאנית הגיעו לצרפת גלים גדולים של מהגרים יהודים מהים התיכון. גל מהגרים נוסף הגיע ממרכז אירופה לאחר עלייתו של היטלר לשלטון ב-1933, וב-1935 הגיע מספרם ל-260,000.
היהודים הזרים נתפסו כמקור לצרות בעיני הלברונר וכבר ביוני 1933 הכריז הלברונר שאז עבד בתור יועץ מדינאי: "צרפת... יש לה מובטלים משלה, ולא כל הפליטים היהודים מגרמניה ראויים להישאר כאן. ... 7, 8, או אולי 10,000 היהודים שיבואו לצרפת, האם באמת מענייננו להשאירם כאן?". עמדתו גרמה לכך שהחל משנת 1934 פסקה העזרה לפליטים. הלברונר המשיך כך גם בשנים הבאות וב-1936 הביע צער על הליברליות של צרפת וכינה את הפליטים היהודים "ערב־רב, פסולת החברה, האלמנטים שלא יכלו להביא כל תועלת לארצם שלהם". כבר אז ניתן היה לראות את שנאתו של הלברונר ליהודים הפליטים שאינם תושבי צרפת.
תפקידו כנשיא הקונסיסטוריה.
בשנת 1940 נכנעה צרפת לגרמניה ויותר ממחצית משטחה נכבש על ידי הגרמנים. המרשל פיליפ פטן (מדינאי צרפתי וראש ממשלת צרפת לשעבר) והמשטר וישי שבראשותו עמד שלטו על חלקי צרפת שהיו "חופשיים", אף שלמעשה שיתף השלטון פעולה עם גרמניה.
באותה שנה אומץ על ידי שלטונות וישי תקנון המפלה את החברה היהודית בצרפת, החל מאוקטובר 1940 – statut des Juifs). בשל חוקים אלו נאלץ לעזוב את תפקידו ז'אק הלברונר והפך לסגן נשיא הקונסיסטוריה. זמן מה לאחר הפלישה נמלט הברון אדואר אלפונס ג'יימס דה רוטשילד, יושב ראש הקונסיסטוריה, ב-23 ביוני 1940 לספרד. ז'אק הלברונר הפך ליושב ראש החדש של הקונסיסטוריה המרכזית.
פיליפ פטן אשר עמד בראש משטר וישי שהיה משטר ששיתף פעולה עם גרמניה הנאצית בזמן המלחמה, שימש כשליט בובה של גרמניה אשר שלט בצרפת שעוד לא נכבשה על ידי גרמניה, ונחשב אחראי מרכזי לשואת יהודי צרפת. תחילה המרשל דווקא שיתף פעולה עם הקונסיסטוריה והלברונר, הוא שמר והגן על הקונסיסטוריה, למרות התקנון המפלה את מעמד היהודים ואוסר זאת. אך הרדיפות אחרי היהודים נמשכו ונקבעו חוקים רבים נגד היהודים של צרפת.
הלברונר היה תומך של המרשל פיליפ פטן. פטן אמר לז'אק שלחצו עליו הפולשים הגרמנים להעביר חוקים אנטישמיים חולפים. כמו כן, נאמר לו שבעתיד ישנו את מרבית חוקים אלה. ההיסטוריון ז'אק אדלר טען שהלברונר הוטעה על ידי ממשלת וישי כמו צרפתים רבים נוספים אשר האמינו כי שיתוף הפעולה של פטן עם גרמניה הוא העמדת פנים זמנית. ככל שחלף הזמן הלכו והתמעטו המאמינים באמונה זו.
לאחר שצרפת חוותה תבוסה כאשר נכנעה לגרמניה ושטח רב ממנה נכבש ב-1940, ז'אק הלברונר גויס לתוכנית השיקום של צרפת ומדיניותו הייתה להבטיח מיטב ההגנה לצרפתים היהודים, לרבות האזרחים, אנשי הצבא ושבויי המלחמה. במטרה זו הוא קיים מגעים תכופים עם ממשלת וישי ופטן. נמתחה ביקורת על הלברונר על שהסתגל למדיניות של המשטר שקבעה כי יהודי צרפת היחידים המאושרים לחיות בצרפת (אם כי גם הם נרדפו ונפגעו) וניסה בהתאם לכך לסייע קודם כל ליהודים הצרפתים השורשיים ולהגן על חייהם, על חשבון היהודים הזרים, שנפלטו לצרפת לפני ובזמן המלחמה.
מותו.
בשנת 1942 הגרמנים כבשו אזורים רבים נוספים בצרפת שהיו ברשות ממשלת וישי והתעצמו שם הרדיפות נגד היהודים והחלו גם מעצרים ושליחה לגטאות. ב-22 באוקטובר 1943 ז'אק הלברונר עצמו נעצר על ידי הגרמנים, על אף שהוא נחשב כמשתף פעולה בעיני ממשלת וישי מפני שגרמניה היא השולטת על ממשלת וישי היא החליטה בשל היותו של הלברונר יהודי לעצרו.
לאחר מכן נשלח למותו באושוויץ. נרצח בשנת 1943, 23 בנובמבר, בן 70.
אגוז אדמה
Dance with me (שיר של זולי אדוק)
Dance with me (בעברית: תרקדי איתי; בהונגרית: Tánclépés) הוא שירו של הזמר ההונגרי זולי אדוק . השיר ייצג את הונגריה באירוויזיון 2009 שהתקיים במוסקבה שברוסיה.
אירוויזיון.
לפני האירוויזיון.
ב-23 בפברואר 2009 פתחה רשות השידור ההונגרית MTV תחרות שבה נבחר הנציג לייצג את הונגריה באירוויזיון 2009. רשות השידור ציינה כי השופטים בחרו שלושה שירים לפני גמר התחרות, כדי שאחד מהם לא יפרוש מהתחרות. לבסוף, רשות השידור הודיעה כי זולי אדוק ייצג את הונגריה עם השיר "Dance with me". שיר זה היה האופציה השלישית של השופטים, לאחר שהשיר המנצח פרש, והמקום השני נפסל.
באירוויזיון.
הונגריה מוקמה בחצי הגמר השני ב-14 במאי 2009 כשיר מספר 11 אחרי סלובניה ולפני אזרבייג'ן. בסוף חצי הגמר השני, התגלה כי השיר לא עלה כלל לגמר, ואחרי הגמר, התגלה שהשיר התמקם במקום ה-15 מתוך 19, עם 16 נקודות בלבד.
חברת הספנות והמסחר הרוסית
חברת הספנות והמסחר הרוסית מאודסה (ברוסית: Русское общество пароходства и торговли ובר"ת РОПиТ, "רוֹפִּיט") הייתה אחת מחברות הספנות הגדולות ביותר באימפריה הרוסית. היא נוסדה בשנת 1856 ופסקה להתקיים עם הלאמתה ב-1918 לאחר המהפכה ברוסיה. אניות החברה הפליגו בין נמלי הים השחור והים התיכון.
פעילות החברה.
חברת "רופיט" נוסדה ב-1856; שנתיים אחר כך, ב-1858, חתמה על חוזה ל-24 שנים עם ממלכת סרדיניה, שהתיר לה להשתמש לצרכיה בנמל וילפרנקה מריטימה (Villefranche-sur-Mer) שבים התיכון.
מניותיה של החברה נסחרו בבורסה של סנקט פטרבורג. היא הפעילה אניות נוסעים ומשא, וב-1901 החזיקה בצי המונה 72 כלי שיט.
אניות החברה שטו אחת לשבוע בקו "קונסטנטינופול-סמירנה-פיראוס-אלכסנדריה-קונסטנטינופול-אודסה" ובקו "קונסטנטינופול-סבסטופול"; מדי שבועיים פקדו אניותיה גם את נמלי בורגס ווארנה בבולגריה. מאז 1914 הפעילה החברה קו ישיר מאודסה דרך קונסטנטינופול אל אלכסנדריה. קווים נוספים של החברה היו "קו מקדוניה", הפלגות שבועיות ב"קו בולגריה-אנטוליה" מאודסה אל בורגס, קונסטנטינופול וטרבזון אל בתומי, ו"קו אנטוליה" מקונסטנטינופול אל בתומי.
מ-1863 עד 1914 הפעילה החברה את כל משרדי הדואר הרוסי באימפריה העות'מאנית.
אחת מאניותיה, "צ'יכאצ'וב" (Чихачёв), טבעה מול נמל יפו בפברואר 1891. אירוע האסון והצלת נוסעי האניה סוקרו בהרחבה יתרה על ידי העיתונים העבריים של התקופה.
בשנת 1917 בראש החברה עמד אלכסיי קרילוב והוא פעל להעברת כל האוניות לשליטת רוסיה הסובייטית.
שיר אהובת הספן
שיר אהובת הספן הוא פזמון שנכתב על ידי יאיר לפיד, הולחן על ידי רמי קליינשטיין ובוצע על ידי ריטה. השיר יצא לאור בשנת 1986.
רקע.
השיר נכתב על ידי יאיר לפיד והולחן על ידי חברו רמי קליינשטיין, והוא אחד מבין מספר שירים שיצרו יחד. הוא בוצע על ידי ריטה, שהייתה אשתו של קליינשטיין. השיר נכלל באלבום הבכורה שלה שנשא את שמה.
השיר נכתב על ידי לפיד בהשראת הספר "ים המוות", שכתב הסופר הברזילאי ז'ורז' אמאדו.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"ו (1986) הגיע השיר למקום השמיני.