פוּאָיֶיה (מצרפתית: Foyer) הוא חלל גדול במבני ציבור שונים כדוגמת תיאטרון, בית קולנוע, בית אופרה וכדומה. החלל נמצא בין הכניסה למבנה או משמש בעצמו כחלק ממבואת הכניסה לבין אולם התיאטרון או האודיטוריום אליהם נכנסים לרוב דרך מספר מעברים. הפואייה משמש להתכנסות הקהל לפני פתיחת דלתות הכניסה לאולם בו נפגשים האנשים בתחילת הערב בו נערך המופע ובו ניתן אף לקיים אירועי תרבות משניים או לקיים אף תערוכות שונות. הפואייה גם כולל מזנון כיבוד ומשקאות הפועל טרם המופע ובמהלך ההפסקה בה באה לידי ביטוי גם כן חשיבותו של המקום.
הפואייה של מבני תרבות רבים הוא חלק מפואר וחשוב במיוחד במבנה. לרוב, הוא אף מפואר יותר מן האולם עצמו שכן בפואייה מקבלים את פני הקהל, בו מתקיים המפגש האנושי הגדול, לעומת האולם, שבו עיקר ההתמקדות היא במופע האמנותי עצמו.
לטאה (קבוצת כוכבים)
לטאה היא קבוצת כוכבים קטנה שנמצאת בחלק הצפוני של השמים ומורכבת מכוכבים חלשים במיוחד. בנוסף מאפילות על הקבוצה קבוצות הכוכבים הבולטות שמסביבה - אנדרומדה, ברבור וקסיופאה. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס על אזור ללא כוכבים בהירים שלא היה שייך לאף קבוצת כוכבים אחרת. בתנאי צפייה טובים יוצרים כוכבי הקבוצה צורת W המזכירים את קבוצת קסיופאה ולכן הקבוצה מכונה לעיתים "קסיופאה הקטנה".
כוכבי הקבוצה.
α בלטאה הוא הכוכב היחיד בקבוצה עם בהירות נראית מדרגה נמוכה מ-4. זהו כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.8.
גרמי שמיים מעניינים אחרים.
NGC-7243 הוא צביר פתוח המכיל כמה עשרות כוכבים לבנים-כחולים עם בהירות סביב דרגה 6.5, הניתן לצפייה במשקפת. הצביר נמצא במרחק של כ-2800 שנות אור וגילו מוערך בכמאה מיליון שנים.
Virgin Black
Virgin Black ("שחור בתולה") היא להקת מטאל דום-גותי/מטאל סימפוני מאדלייד, אוסטרליה. הלהקה הוקמה באדלייד ב-1993 וזכתה להכרה בינלאומית במהלך הקריירה שלה, כאשר זכתה לשבחים ממגזינים נחשבים כמו "אורקוס", "מטאל האמר" ו"וילג' ווייס".
הלהקה שינתה את הרכבה במהלך השנים, אך התבססה על צמד מייסדיה סמנתה אסקרב ורואן לונדון.
שם הלהקה הוסבר על ידיה כ"הצבה ניגודית של טוהר וחשכת האנושות".
היסטוריה.
תחילת הדרך.
הלהקה Virgin Black הוקמה באדלייד, אוסטרליה ב-1993 בידי הגיטריסטית סמנתה אסקרב והזמר והקלידן רואן לונדון.
ב-1995 הקליטה הלהקה דמו בן 4 שירים בשם Virgin Black בסגנון דום-דת'. בגלל נדירות ההקלדה והדרישה הגבוהה, הלהקה שיערה שהוא יופץ מחדש מתישהו.
אלבום ה-EP שלהם, "Trance", יצא ב-1998 והלהקה החלה לצבור הכרה בינלאומית עם הקלטה זו. אלבום EP זה נכלל מאוחר יותר במהדורה מוגבלת (בארצות הברית בלבד) של אלבום הבכורה של הלהקה "Sombre Romantic".
חוזה הקלטות.
הלהקה החלה את הקלטת האלבום המלא הראשון שלהם "Sombre Romantic" ב-1999. באלבום זה הלהקה מציגה סגנון מוזיקה סימפוני המזכיר פסקול של סרט קולנוע, כאשר לונדון תורם בשירה בסגנונות שונים: צווחות, גרואלינג, שירה מלודית ומזמורים גרגוריאניים. בזכות אלבום מוצלח זה חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים הגרמנית Massacre Records עבור הפצה באירופה ועם חברת התקליטים האמריקנית The End. שתי חברות התקליטים הפיצו את האלבום "Sombre Romantic", כל אחת ביבשת שלה.
אחרי שסיימו להקליט את אלבום השני ב-2002, Virgin Black הופיע בפסטיבל וויב-גותיק-טרפן ויצאה למסע הופעות בחוף המערבי של ארצות הברית עם הלהקות Agalloch ו-Antimatter לפני שחזרו לאוסטרליה, בה ערכו מסע הופעות ב-2003. באלבום Elegant... and Dying הגיטריסטית סמנתה תרמה גם בנגינה בצ'לו וסוניה וילקי (Sonia Wilkie) הופיעה כמוזיקאית אורחת וניגנה בחליל. האלבום יצא בנובמבר 2003. חודש לאחר מכן הופיעה הלהקה בפסטיבל Metal for the Brain בקנברה. בתחילת 2004 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם אופת' באוסטרליה ואחר כך בחוף המזרחי של אוסטרליה, יחד עם להקת הבלאק מטאל Nazxul מסידני.
טרילוגיית הרקוויאם.
המיזם הבא של הלהקה החל כאשר אסקרב ולונדון הלחינו יצירה מוזיקלית אפית בת שלושה פרקים, בשם "Requiem" (רקוויאם). ב-10 במרץ 2006 הוציאה חברת התקליטים The End הודעה לעיתונות ובה הסבירה את האלבום המשולש החדש שיצא. החלק הראשון של הטרילוגיה Requiem - Pianissimo הוא יצירת מוזיקה קלאסית סימפונית, שבוצע על ידי התזמורת הסימפונית של אדלייד, וכולל שירת מקהלה ושירה קלאסית אופראית. החלק השני, Requiem - Mezzo Forte, דומה לאלבומים הקודמים של הלהקה ומשלב מוזיקה קלאסית לצד דום-דת' ומטאל סימפוני. החלק האחרון של הטרילוגיה Requiem – Fortissimo נוטה באופן מובהק לכיוון הדום-דת' (שילוב של דום מטאל עם דת' מטאל. האלבומים הוקלטו במשך שנתיים, בהן מת אביו של לונדון. הלהקה תכננה להוציא את שלושת האלבומים בו זמנית ב-2006 אך ב-23 ביולי הודיעו חברות התקליטים שהאלבומים ייצאו רק ב-2007 אחד אחרי השני. החלק השני של הטרילוגיה, "Requiem - Mezzo Forte", יצא ראשון, ב-3 באפריל 2007.
עם הרכב חדש, שכלל את אסקרב, לונדון, גריי ולוק פאז, הלהקה הופיעה באוסטרליה יחד עם הלהקה Arcturus במרץ וכיכבה בפסטיבל יסודות הרוק בשווייץ באפריל. הגיטריסט מארק קלסון מלהקת The Eternal הצטרף למסע ההופעות כנגן אורח.
החלק השלישי של הטרילוגיה, Requiem - Fortissimo, יצא ב-19 בפברואר 2008 בידי חברת The End. חברת Massacre עוד לא הוציאה את האלבום.
סגנון.
במוזיקה שלה משלבת Virgin Black יסודות של דום מטאל עם מוזיקה קלאסית, וביצירת התדמית שלה משתמשת הלהקה באסתטיקה גותית, דבר שגרם למבקרי המוזיקה לתאר את סגנונם כ"דארק וויב עם אווירה גותית" ו"דום גותי סימפוני". השורשים המוזיקליים של הלהקה נטועים בדום מטאל והלהקה אף הצהירה שהיא הושפעה מלהקת הדום מטאל הבריטית My Dying Bride, מלהקת המטאל הגותי Saviour Machine וממוזיקה קלאסית של המאה ה-19. האלבום "Sombre Romantic" מכיל אלמנטים אופראיים לצד השפעות של בלאק מטאל, בהן צווחות, גרואלינג ושירת בריטון וטנור מלנכולית. הצליל שלהם מלא צער ובעל קצב איטי. מדי פעם, הגיטריסטית סמנתה אסקרבה מנגנת ריפי טרמולו מהירים יותר, האופייניים יותר למטאל קיצוני, כמו "Drink the Midnight Hymn" מאלבום הבכורה שלהם. לעיתים ישנה סולואי גיטרה ארוכים, רכים ורגשיים יותר כמו בשיר "Weep for Me". שירים מסוימים, כמו "Walk without Limbs", משלבים צ'לו עם תופים מתוכנתים, דבר האופייני לדארק וויב.
הליריקה (מילות השירים) של Virgin Black הם אינטרוספקטיביים, מלודרמטיים ופואטיים, ועוסקים באימה גותית הקשורים לנושאים שבדת ובאמונה. בעוד שחברי הלהקה הם נוצרים באמונתם, הלהקה מסבירה שהמוזיקה שלה היא חקר הרוחניות וניסיון להדגיש את ההבדל בין הכנסייה ליסודות הרוחניים שבנצרות. בתגובה לשאלה שנשאלו על "האווירה הדתית" במוזיקה שלהם, אמר לונדון: "אנו כותבים את המוזיקה והליריקה מנקודת המבט שלנו, לכן יש בהם מוסר השכל ומשמעות, אך אנו גם מעודדים את האנשים לעצב אותם כדי שיתאימו למצב מסוים. השיר "Museum Of Iscariot", לדוגמה, נכתב מנקודת מבט רוחנית והוא מתאר את המאבק לצעוד מעבר המגבלות שאנו מטילים על עצמנו. ברם, למרות שהוא נכתב בהקשר רוחני מסוים, הוא יכול להיות מיושם להיבטים שונים של החיים. זה חשוב להבין שאנחנו לא מנסים להתנהג כאילו אנחנו יודעים הכל על החיים, זה פשוט יהיה גדול לראות יותר אנשים חושבים על דברים שהם לא רק העולם החומרי".
חברי הלהקה.
חברים לשעבר:
הפארק הלאומי נאנדה דווי
הפארק הלאומי נאנדה דווי (הינדי नन्दा देवी राष्ट्रीय उद्यान; אנגלית Nanda Devi National Park) כולל את השטח שסביב פסגת ההר שאת שמו הוא נושא, המתנשא לגובה של 7,817 מטרים במדינת אוטראקהאנד בצפון הודו.
הפארק הוכרז בשנת 1982 והוכלל ברשימת אתרי המורשת הלאומית של אונסק"ו בשנת 1988. ב-2004 הוכרז הפארק כשמורה ביוספרית על ידי אונסק"ו. שטח הפארק 630.33 קמ"ר. אחת התכונות המייחדות את הפארק היא עובדת היות הר נאנדה דווי הפסגה הגבוהה ביותר של הר הנמצא כולו בשטח הודו.
הפארק מקיף את אגן הנאנדה דווי המוקף פסגות שגובהן בין 6,000 ו-7,500 מטרים ומתנקז לנהר הרישי גנגה דרך קניון הרישי גנגה התלול והצר. יחד עם הפארק הלאומי עמק הפרחים שמצפון-מערב לו, אף הוא אתר מורשת עולמית ושמורת הטיגריסים (קורבט), הם מהווים שמורה ביוספרית ששטחה 2,236 קמ"ר וצמוד לה שטח נוסף של 5,148 קמ"ר.
כל שטח הפארק נמצא בגובה של 3,500 מטרים ויותר מעל פני הים.
צ'ארלי גרסיה
קרלוס אלברטו גרסיה מורנו (בספרדית: Carlos Alberto Garcia Moreno; נולד ב-23 באוקטובר 1951 בבואנוס איירס, ארגנטינה), מלחין, זמר ונגן קלידים. המוזיקאי המשפיע ביותר ברוק והפופ הארגנטינאי. שיריו נחשבים לאבני דרך בהיסטוריה של המוזיקה הארגנטינאית.
קריירה.
ילדות.
צ'ארלי גרסיה נולד בשכונת קבז'יטו שבבואנוס איירס למשפחה ממעמד הביניים. החל ללמוד פסנתר בגיל 5 ובגיל 11 קיבל תעודת "מורה לפסנתר".
סואי ג'נריס Sui Generis.