במשך שנים אזור כביש רובליובסקויה היה אזור מגורים עבור האצולה הרוסית, מאחר שהיה הדרך שדרכה נסע הצאר בתקופת המאה ה-16 וביתר שאת בתקופת שושלת רומנוב. השליטים מיכאיל פיודורוביץ', אלכסיי מיכאילוביץ', פיוטר הגדול ויקתרינה הגדולה היו נוסעים דרך אזור זה בנוסעם אל מנזר סאבינו-סטורוז'בסקי בזווניגורוד. זהו גם היה אזור ציד מלכותי ואצילים רבים התגוררו כאן כדוגמת הנסיכים יוסופוב, שובאלוב וגוליצין. גם השינוי במצב המדיני לא הביא את בני המעמד הגבוה להדיר את רגליהם מכאן. כאן שכנו מעוני הקיץ של לנין, סטלין ושל כל מזכ"לי המפלגה הקומוניסטית מחרושצ'וב ועד מיכאיל גורבאצ'וב, כך גם מדינאים בכירים אחרים כמו אנסטאס מיקויאן, פליקס דזרז'ינסקי, ניקולאי יז'וב ומדענים ואמנים רבים כמסטיסלב רוסטרופוביץ', אנדריי סחרוב, דמיטרי שוסטקוביץ' ודיפלומטים זרים. בתקופה הסובייטית ליאוניד ברז'נייב התגורר במרחק הליכה מהסופר אלכסנדר סולז'ניצין שנרדף על ידי הקג"ב והסתתר במעונו של רוסטרופוביץ'.
בשנות התשעים של המאה העשרים האזור הפך לביתם של אוליגרכים רבים כמו מיכאיל חודורקובסקי, בוריס ברזובסקי לפני בריחתו לאנגליה וגם נשיא רוסיה מחזיק כאן מעוני קיץ.
עמרי ברק
אוגניו בלטרמי
אוגניו בלטרמי (16 בנובמבר 1835 - 18 בפברואר 1900) היה מתמטיקאי איטלקי הזכור בשל תרומותיו לגאומטריה דיפרנציאלית, יסודות הגאומטריה הלא-אוקלידית והפיזיקה המתמטית. עבודתו ניכרת בבהירות ההצגה של רעיונותיו. הוא היה הראשון שהוכיח את העקביות של הגאומטריה הלא-אוקלידית באמצעות מידולה על גבי משטח בעל עקמומיות שלילית קבועה, הפסאודוספירה, ובתוך ספירת היחידה, במה שקרוי מודל קליין-בלטרמי. הוא גם פיתח את טכניקת הפירוק לערכים סינגולריים של מטריצות, שנתגלתה מאז מחדש מספר פעמים. השימוש שעשה בחשבון דיפרנציאלי לצורך פתרון בעיות בפיזיקה מתמטית השפיע בעקיפין על פיתוח החשבון הטנזורי.
תרומותיו לגאומטריה לא-אוקלידית.
ב-1868 בלטרמי פרסם שני מאמרים שעסקו בעקביות ובפרשנויות לגאומטריה הלא-אוקלידית של בויאי ולובצ'בסקי. במאמרו "חיבור על פרשנות של גאומטריה לא-אוקלידית", בלטרמי הציע שהגאומטריה הזאת ניתנת למימוש על פני משטח בעל עקמומיות גאוס שלילית קבועה, הפסאודוספירה. בהמשגה של בלטרמי, ישרים של הגאומטריה הזאת הם קווים גיאודזיים על הפסאודוספירה ומשפטים בגאומטריה לא-אוקלידית ניתנים להוכחה במסגרת המרחב האוקלידי התלת-ממדי "הרגיל", מבלי לגזור אותן בסגנון אקסיומטי, כפי שבולאי ולובצ'בסקי עשו קודם. ב-1840, פרדיננד מיינדינג בחן משולשים גאודזיים על הפסאודוספירה וציין שהקשרים הטריגונומטריים המתאימים לצלעות ולזוויות של משולשים כאלו ניתנים לגזירה מהנוסחאות הטריגונומטריות של הטריגונומטריה הספירית באמצעות החלפת הפונקציות הטריגונומטריות הרגילות בפונקציות היפרבוליות; את עבודה זאת המשיך Codazzi ב-1857, אבל לפחות למראית עין אף אחד מהשניים לא הבחין בקשר בין ממצאים אלו לעבודתו של לובצ'בסקי. בהמשך לעבודה זאת של מיינדינג, בלטרמי ניסה להראות שגאומטריה לא-אוקלידית דו-ממדית היא תקפה בדיוק כמו הגאומטריה האוקלידית של המרחב, ובמיוחד, שאקסיומת המקבילים של אוקלידס לא ניתנת לגזירה מהאקסיומות האחרות של הגאומטריה האוקלידית. לעיתים נטען כי הוכחה זאת לא הייתה שלמה עקב נקודות הסינגולריות של הפסאודוספירה, מה שאומר שעקומות גאודזיות לא ניתנות להרחבה ללא סוף. עם זאת, ההיסטוריון John Stillwell ציין שבלטרמי היה מודע היטב לקשיים הללו, שבאים לידי ביטוי גם בעובדה שהפסאודוספירה היא גליל מבחינה טופולוגית (ולכן עקומים עליה אינם כוויצים), ולא מישור, כך שבחלק גדול ממאמרו הוא ניסה לעקוף בעיה זאת. באמצעות בחירה מתאימה של קואורדינטות, בלטרמי הראה איך המטריקה על הפסאודוספירה ניתן להעברה אל דיסק היחידה ושהסינגולריות של הפסאודוספירה מתאימה להורוצייקל על המישור הלא-אוקלידי. מצד שני, במבוא למאמר שלו, בלטרמי טוען שזה בלתי אפשרי להצדיק "את שאר התאוריה של לובצ'בסקי", כלומר את הגאומטריה הלא-אוקלידית של המרחב, בעזרת שיטה זאת.
במאמר שני שפורסם במהלך אותה שנה (1868) - "תאוריה של מרחבים בעלי עקמומיות קבועה", בלטרמי המשיך את הלוגיקה הזאת ונתן הוכחה מופשטת של העקביות של הגאומטריה ההיפרבולית והגאומטריה האוקלידית בכל מספר של ממדים. הוא השיג זאת באמצעות הצגת מספר מודלים של גאומטריה לא-אוקלידית, שכת ידועים בשמם מודל קליין-בלטרמי, מודל הדיסק של פואנקרה ומודל חצי המישור העליון, יחד עם הטרנספורמציות המעבירות מודל אחד למשנהו. במקרה של מודל חצי המישור העליון, בלטרמי ציטט הערה של ז'וזף ליוביל על חיבור של גספאר מונז' על גאומטריה דיפרנציאלית. בלטרמי הראה גם שגאומטריה אוקלידית "n"-ממדית ניתנת למימוש על פני ההורוספירה של המרחב ההיפרבולי ה-(n" + 1") - ממדי, כך שהיחס הלוגי בין העקביות של הגאומטריה האוקלידית והעקביות של הגאומטריה הלא-אוקלידית הוא סימטרי. בלטרמי הכיר בחשיבותה של העבודה המהפכנית של רימן מ-1854 ("על ההיפותזה העומדת ביסודות הגאומטריה") לפיתוח רעיונותיו.
אף על פי שמאמריו אלו של בלטרמי נחשבים כיום כחשובים ביותר להתפתחות הגאומטריה הלא-אוקלידית, הקבלה של רעיונותיו בתקופה בה פורסמו הייתה פחות נלהבת. לואיג'י קרמונה התנגד ללוגיקות מעגליות מסוג זה, מה שאף אילץ את בלטרמי לדחות את הפרסום של מאמריו בשנה אחת. בעקבות קרמונה, פליקס קליין נכשל לזהות את זכות הקדימות של בלטרמי בבניית מודל הדיסק הפרויקטיבי של הגאומטריה הלא-אוקלידית. את תגובות אלו ניתן לייחס לחדשנות של צורת המחשבה של בלטרמי, שהייתה דומה לרעיונות של רימן בנוגע ליריעות אבסטרקטיות.
עולם האלמוגים
עולם האלמוגים (באנגלית: coral world international) היא חברה מסחרית, שמטרתה היא להביא למודעות הציבור את הבעיות של שוניות האלמוגים. נשיא החברה הוא בנימין קאהן.
חברה זו היא המובילה העולמית במערכות צפייה תת-ימיות, והיא פיתחה את המצפים התת-ימיים היחידים בחצי הכדור המערבי ובים האדום.
החברה.
החברה מתמחה ביצירת מערכות חיים טרופיות ידידותיות לסביבה בסביבה סימביוטית. מערכות אלו מעוצבות על מנת להבטיח את השילוב בין אסתטיקה, שימור וחינוך.
שניים מהפארקים הימיים של החברה כוללים את מנהרות האקריליק הארוכות ביותר בעולם, ובפארקים אלה ישנן את התצוגות הטרופיות היפות ביותר בעולם.
היסטוריה.
החברה נוסדה באמצע שנות ה-70 על ידי מוריס קאהן ודוד פרידמן. החזון שלהם התבסס על רעיון של אקווריום מהפכני וחדש, שבו יכולים המבקרים ליהנות ממפגשי תקריב עם שוניות אלמוגים וצורות חיים ימיות אחרות בים האדום, מבלי להירטב.
החברה פיתחה את המצפה התת-ימי הראשון באילת בשנת 1975, ובאותה תקופה נחשב כסוג חדש של אקווריומים בעולם. כאתר התיירות היבשתי הראשון שנצא תחת למים, זכתה עולם האלמוגים להצלחה מיידית. לאחר הפופולריות של רעיון זה, החליטה החברה להרחיב את פעילותה עם פארקים נוספים, כמו עולם האלמוגים סנט תומאס באיי הבתולה של ארצות הברית שנפתח בשנת 1978.
נדב רביד
נדב רביד (נולד ב-27 בדצמבר 1971) הוא איש תקשורת, עיתונאי, שדרן רדיו, ומפיק מוזיקלי ישראלי. החל מפברואר 2015 הוא מנהל את תחנת הרדיו גלגלצ.
ביוגרפיה.
רביד גדל והתחנך בירושלים, הוא למד בבית הספר הניסויי ירושלים. בשנת 1990 התגייס לגלי צה"ל כקריין. בשנת 2003 סיים תואר ראשון בתקשורת וניהול באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 1993 עד 2002 שימש כמבקר המוזיקה ברשת שוקן. בשנים 1997–1999 ערך את מדור המוזיקה של כל העיר. בשנים 2004 עד 2006 ערך את מדור התרבות באתר וואלה!.
רדיו.
עם גיוסו לגלי צה"ל, החל לשדר בתחנת האם ובתחנת הבת צה"ל 2, ששונתה בהמשך לגלגלצ. בין היתר הגיש את התוכניות "זה קורה", "ינשוף", "דרייב אין" ו"בטריה" (עם מלכיאל גרוסמן), עד לעזיבתו ב-1994. בשנים 1997 עד 1998 הגיש ברדיו תל אביב את התוכנית "ש.ל.ג" (שישי ללא גבולות/שיטה להשתלת גרוב), שהמשיכה כסדרה של ערבי מוזיקה שהפיק במועדונים. בשנת 2003 היה מנהל תוכניות ועורך ראשי בתחנת הרדיו קול הקמפוס, שם הגיש לסירוגין עם אמיר אגוזי את "בוטניקה", בשנים 2005–2012.
הקצה.
בשנת 1999 החל לשדר בגלגלצ את תוכנית הרדיו "", אותה ערך יחד עם אייל פרידמן (קוואמי). התוכנית שודרה במשך ארבעה ימים בשבוע, כשבמרכזה מוזיקה אלטרנטיבית חדשה. בשנת 2001 הפסיק רביד לשדר באופן יומיומי, ועבר לשדר מהדורה מיוחדת של התוכנית פעם בחודש. בשנת 2008 חזר להגיש אותה פעם בשבוע, עד 2011, אז החליטה הנהלת התחנה להורידה מלוח השידורים.
בעקבות ההחלטה, רביד ופרידמן הקימו את תחנת הרדיו האינטרנטית "הקצה". הם גייסו שדרנים נוספים וכל אחד מהצוות שידר יום אחד בשבוע תוכנית רדיו בת שעתיים. שידורי התחנה האינטרנטית החלו באפריל 2012.. בשנת 2014 עזב את רדיו הקצה, בעקבות מינויו לניהול תחנת הרדיו גלגלצ.
גלגלצ.
החל מפברואר 2015 משמש רביד כמנהל גלגלצ. רביד גייס מחדש לתחנה את השדרנים הדר מרקס, לשידורי תוכנית הבוקר מדינה בדרך ואת יואב קוטנר ואורלי יניב לשידור מדי ערב של תוכנית אישית. בנוסף פיתח רצועת שידורים בערב של מוזיקה מחוץ לפלייליסט: נועה ארגוב, מיטל שבח, סער גמזו (שהחליף את חן אלמליח), נוי אלוש וקוואמי. רביד אחראי על שינוי האריזה של התחנה, כולל החלפת הסלוגן "בגלל המוזיקה" ל"מוזיקה זה גלגלצ"