במסכת חולין מתקיים דיון מעניין על איסוף התבואה מהשדה שהנמלים מבצעות ומה הדין במקרה שבעל שדה מצא מצבור של תבואתו בקמה. רבי מאיר פסק שמדובר בספק לקט ולכן המצבור שייך לעניים.
במסכת יבמות מובא שימוש בנמלים לתפירת פצעים.
הנמלה בתרבויות נוספות.
בתרבויות שונות הנמלה היא סמל לחריצות.
במשלי איזופוס ישנו משל בשם הצרצר והנמלה שמעלה על נס את חריצותה של הנמלה לעומת בטלנותו של הצרצר.
נמלים כמאכל.
ב כתוב: "אכל... נמלה לוקה חמש משום שרץ השורץ על הארץ".
נמלים וביצי נמלים משמשות כמאכל בארצות רבות.
הוגה דעות
עוזי משולם
הרב עוזי משולם (30 באוקטובר 1952 – 21 ביוני 2013) היה רב ממוצא תימני שהתגורר ביהוד. נודע בשל ההתבצרות החמושה שהנהיג בשנת 1994 במסגרת מאבקו לחשיפת פרשת ילדי תימן.
ביוגרפיה.
משולם נולד וגדל בשכונת פג'ה שבפתח תקווה לדוד ולציונה, ולמד בבית הספר "נר עציון". במהלך שירותו הצבאי נחשף לחומר כימי שגרם לנשירת כל שיערו והוכר כנכה צה"ל.לימד בבית הספר הממלכתי דתי "מורשה" בשכונת עמישב, ועסק בפעילות נוער במושב ברקת. תקופה קצרה התגורר בקריית הרצוג בבני ברק, ולבסוף ביהוד.
בסוף שנות השבעים של המאה ה-20 החל בפעילות ציבורית בנושא ילדי תימן, לצורך כך הקים את עמותת "משכן אוהלים".
עסק במסירת שיעורי תורה לתלמידים החל משנת התשמ"ז, השיעורים עסקו בעיקר בענייני קבלה ואקטואליה (ופחות בענייני הלכה), מסביבו התקבצו תלמידים ומעריצים. הוא הקים ישיבה "עטרת זקנים - משכן דוד" שנדדה בין מספר ערים, ולבסוף שכנה בראשון לציון. משולם טען כי הוא נכדו ותלמידו של הרב חיים סינואני, ושקיבל הסמכה לרבנות מהרב שלמה קורח.
בשנת 1989 עלה עם חסידיו למערת המכפלה. הם נכנסו לאגף המוסלמי של המערה כשהם נועלים נעליים ותוקפים אזרחים ערבים ואנשי וקף, ואף הואשמו בתקיפת חייל ישראלי. דובר צה"ל אישר כי האירוע קרה, אך טען כי חייל צה"ל לא הותקף.
בשנת 1991 צעיר ירה בירכו של משולם, לאחר שהרב ניסה להשכין שלום בית בין הצעיר לבין אמו.
עוזי משולם נפטר ב-21 ביוני 2013, בגיל 60, ונטמן בבית העלמין ביהוד, סמוך לרב סינוואני.
פרשת ההתבצרות בביתו.
משולם עמד במרכזה של פרשה שהחלה בפסח 1994. באותה עת הפיץ משולם עלונים בנושא "חטיפת ילדי תימן, מזרח ובלקן", שבהם השווה, בין היתר, את נושא ילדי תימן החטופים למעשי הנאצים בתקופת השואה וטען כי אלפי ילדים של "עולי תימן, מזרח ובלקן" נמכרו לארצות הברית לצורך ניסויים בנוסח ד"ר מנגלה. סכסוך מקומי עם קבלן ביוב, שלטענת משולם היה פרובוקציה ממסדית מתוכננת, הוביל להתערבות המשטרה. חסידיו ביצרו את ביתו בשקי חול ואבנים, תוך שהם מתחמשים בנשק, בתביעה להקים ועדת חקירה ממלכתית לחקר היעלמות הילדים. כוחות רבים של משטרה, צלפים ויס"מ כיתרו את הבית במשך שבועות ארוכים. ב-10 במאי, בשעה 03:00 לפנות בוקר, יצא משולם מביתו לצורך פגישה עם מפכ"ל המשטרה, אסף חפץ, שהבטיח לו כי אם יבוא לפגישה זו לא ייפגע ויוכל לשוב לביתו. חפץ הפר את ההבטחה משום שחשש לדבריו לחיי אדם בשני הצדדים, ומשולם נעצר. באותה עת פרצו שוטרים אל הבית. לדברי השוטרים נפתחה עליהם אש מדויקת מהבית וכדי לנטרל אותה ירה צלף לעבר אחד היורים, שלמה אסולין, חייל בשירות סדיר בן 21 שערק מיחידתו ונהרג מהירי.
בדו״ח מצ״ח נכתב כי הקליע פגע באסולין בצוואר מאחור, בניגוד לדברי הצלף שירה בו. אסולין הוקלט קודם לכן במשא ומתן עם קצין משטרה, שבו אמר שאם יפרצו שוטרים לבית כוונתם להרוג או ליהרג. 11 מחסידיו של משולם נעצרו. במתחם נמצאו כעשרה רובים וכן אקדחים, רימונים ובקבוקי תבערה. כל החסידים שוחררו למעט אחד – נתן שיפריס.
חסידי משולם הורשעו בשורה של עבירות: קשירת קשר לביצוע פשע, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו, ניסיון לחבלה בכוונה מחמירה, איומים, סיכון חיי אדם במזיד וייצור נשק שלא כדין. הם נידונו לתקופות מאסר של בין 15 חודשים לחמש שנים. משולם עצמו הורשע במתן הוראה לזרוק בקבוקי תבערה על כוחות המשטרה ובשיבוש הליכי משפט. הוא נידון למאסר של 8 שנים אך זוכה מאחת העבירות ועונשו הופחת לשש שנים וחצי.
באוקטובר 1994 נורה איש שירות בתי הסוהר, רב כלאי בני אבירם מכלא ניצן, על ידי שניים מחסידי משולם, אך חייו ניצלו. השניים, יואב שעבי ואבנר סעיד, הורשעו ונידונו ל-16 שנות מאסר מתוכם ריצו בפועל 12.
בעקבות האירועים הוקמה בינואר 1995 ועדת כהן, ועדת חקירה ממלכתית בראשות שופט בית המשפט העליון בדימוס, יהודה כהן, לחקר פרשת היעלמם של ילדים מבין עולי תימן בשנים 1948–1954. הוועדה סיפקה הסברים לרבים ממקרי ההיעלמות ולא מצאה כל עדות לקונספירציה בעניינם, אך מספר תיקים עדיין נותרו פתוחים.
בינואר 1996 הועבר משולם לבית הסוהר שטה, מעט לאחר מכן חלה הרעה משמעותית במצבו הבריאותי והוא אושפז בבית חולים. חסידיו המשיכו למחות, אך המחאה הפומבית הלכה ודעכה.
משולם שוחרר מהכלא בשנת 1999, לאחר שנשיא המדינה, עזר ויצמן ניכה מעונשו 7 חודשים ולאחר שריצה בפועל 5 שנים. תנאי השחרור אסרו עליו לעסוק בנושא ילדי תימן. מפאת מצבו הבריאותי הרופף היה מרותק למיטתו.
בנו הבכור, עמנואל ידידיה (עמי), עזב את ישראל בסוף 2005 עם משפחתו וביקש מקלט מדיני בקנדה. הוא טען שהממסד מתנכל לו ואילצו אותו לצאת מישראל, על רקע חשיפותיו של אביו בעניין חטיפת הילדים. מאוחר יותר חזר לישראל.
לאחר מותו.
באפריל 2017 אמרה שרת המשפטים, איילת שקד, שמדינת ישראל עשתה עוול לעוזי משולם.
עמותת עמר"ם הפועלת למען הכרה בהיעלמות ילדי תימן דורשת גם לטהר את שמו.
בנובמבר 2018 הגישה השרה לשוויון חברתי, גילה גמליאל, בקשה לנשיא המדינה ראובן ריבלין לחנינה לאחר המוות. באוקטובר 2020 דחה ריבלין את הבקשה, לאור "חומרת המעשים שבגינם הורשע, ובמיוחד אחריותו לתקיפתם של כוחות המשטרה, ולסכנה לשלומם של תושבי הסביבה במהלך העימות".
בשנת 2015 הופק בערוץ 8 תיעודי שיצרו אייל בלחסן ונועם שיזף "משולם". הסרט עוסק בפעילות הרב משולם וחסידיו, ומלווה בקטעי וידאו והקלטות מאירוע ההתבצרות משנת 1994.
במאי 2022 שודרה בכאן 11 סדרת דוקו-דרמה על פרשיית ההתבצרות - "חידת משולם". הסדרה מלווה בשחזור האירועים בשילוב עדויות, ראיונות וקטעי וידאו מאירוע ההתבצרות, הכולל שילוב שחקנים המשחזרים את כל תהליך ההתבצרות של משולם וחסידיו, ומה שקדם לה.
שרל דה גול
דה גול
אולן בטור
אולן בטור (במונגולית: Улаанбаатар/ - אולאנבאטר) היא בירת מונגוליה והעיר הגדולה ביותר בה. העיר מחולקת לתשע נפות ובשנת 2021 אוכלוסייתה נאמדה ביותר ממיליון וחצי תושבים.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת בצפון-מרכז המדינה על גדות נהר טול בגובה 1,350 מטרים מעל פני הים. האקלים יבשתי, קר ויבש: כמות המשקעים בעיר היא 310 מ"מ לשנה, והטמפרטורה הממוצעת בה היא 2.9- מעלות.
היסטוריה.
אולן בטור נוסדה ב-1639 כעיירה בודהיסטית בשם אורגה (במונגולית: Өргөө אורגו, "ארמון"). היא נקראה גם איח חורה (במונגולית: Их хүрээ, "המעגל הגדול") או ניסלל חורה (במונגולית: Нийслэл хүрээ, "מעגל הבירה") כיוון שמשך 139 שנים הייתה למעשה יישוב נייד אשר לבו מעגל אוהלי לבד, מושבה של המנהיגות הדתית העליונה של החָלְח (הקבוצה האתנית המהווה כיום את רוב תושבי מונגוליה העצמאית) ורק ב-1778 השתקעה לבסוף באתר הנוכחי. בשנות ה-60 של המאה ה-19 שגשגה העיר, בעקבות הימצאותה על דרך המסחר בתה בין סין לרוסיה. לאחר הכרזתה של מונגוליה על היותה אוטונומיה ב-1911, הפכה העיר לבירת הרפובליקה החדשה ושמה שונה לאולן בטור (בתרגום מילולי ממונגולית - גיבור אדום), לכבודו של הגיבור הלאומי המונגולי דמדין סוחבאטאר. פסלו של סוחבאטאר, ששחרר את מונגוליה מהשלטון הסיני ושירת בצבא האדום, ניצב בכיכר על שמו במרכז העיר.
חינוך.
באולן בטור נמצאת האוניברסיטה הלאומית של מונגוליה, שהיא האוניברסיטה הוותיקה, הגדולה והמקיפה ביותר במדינה. בנוסף, נמצאות בעיר מספר אוניברסיטאות נוספות, שחלקן החלו את דרכן כפקולטות באוניברסיטה הלאומית של מונגוליה.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי ג'ינגיס חאן (Chinggis Khaan International Airport, יאט"א: ULN; עד 2005 בויאנט-אוחה Buyant-Ukha Airport) ממוקם במרחק 18 קילומטרים דרומית מערבית לעיר. חברות התעופה העיקריות המגיעות לשדה התעופה הן חברת התעופה המונגולית, קוריאן אייר ואייר צ'יינה. אולן בטור מקושרת לערי מונגוליה באמצעות רשת כבישים, רובם דרכים כבושות, וכמו כן באמצעות רכבות לתשתית הרכבות הסינית ולרכבת הטרנס סיבירית.
ספורט.
כעיר בירה והעיר הגדולה ביותר, זו העיר עם מירב מועדוני הספורט במדינה ולעיר נציגות בכל אחת מליגות הספורט במדינה.
נוער תל&quot;ם
נוער תלם היא תנועת הנוער של היהדות הרפורמית בישראל והיא הסניף הישראלי של תנועת הנוער העולמית נצר.
היסטוריה.
תנועת הנוער תלם נוסדה ב-1980 כתנועה בשם "תל"ם - נוער". בשנת 1983 הפכה לשבט בתנועת הצופים העבריים ונקראה צופי תל"ם. בשנת 1997 התפלגה התנועה מתנועת הצופים, והפכה לתנועת נוער עצמאית בשם נוער תל"ם.