פעילות נוספת מתבצעת, על ידי ביקור חולים בבתי החולים, במטרה לשמח חולים בבתי חולים שונים ברחבי ירושלים, וחלוקתם של מאות מאגדות של עוגות אישיות, ומיני מתיקה, לחולים, מבקריהם, ובני משפחותיהם.
בתי תמחוי.
העמותה מפעילה מספר בתי תמחוי בירושלים, מלבד הארוחות החמות הנשלחות, לבתיהם של יולדות, חולים, גלמודים, קשישים בודדים, נפגעי פעולות איבה, במחיר סמלי למנה.
שיבה טובה.
העמותה מפעילה שני מועדוני יום לאוכלוסייה הבוגרת בירושלים הקרויים – מועדוני שיבה טובה. פעילות המועדון מעודדת קשישים וקשישות מכלל הגילאים לעשות פעילות גופנית וכאלו שאינן גופניות, מטרת המועדונים העיקרית היא שהקשישים לא יישארו בבתיהם ללא כל תעסוקה.
קשישים וקשישות המרותקים לכיסא גלגלים, או קשישים שאין להם יכולת לבא בכוחות עצמם, מוסעים על ידי מערך הרכבים של העמותה.
במסגרת המועדון נערכים במקום הרצאות ושיעורי תורה, מסיבות חג, פעילות גופנית מותאמת, וקורסים לאומנות ומלאכות יד לנשים.
ביקור חולים.
אנשי העמותה מבקרים ילדים המאושפזים בבתי חולים שונים ברחבי העיר ירושלים, בבית החולים שערי צדק, ביקור חולים ובבית החולים הדסה עין כרם, ומחלקים להם מיני מתיקה. לעיתים נעשים מופעי בידור תוך כדי השתתפות בדרנים וליצנים מטעם העמותה.
ניידות רפואה.
העמותה מסייעת למוגבלים בניידות הנזקקים לנסיעה לביקור רופא, לצילום הרנטגן, ואף לצרכים אישיים. רכבי הרפואה מתואמים לנזקק, ובעלי ציוד נדרש לכל חולה.
תבו מבקי
רביו
רֶבְיוּ היא סוגה של מחזות זמר קלילים, המשלבים קטעים קצרים של תיאטרון, מחול ומערכונים סאטיריים על אנשי התקופה מתחום האקטואליה או הספרות.
משמעות המילה "רביו" (Revue) בצרפתית היא "לראות שוב", עיסוק מחודש בנושא מסוים.
ז'אנר הרביו צמח בפריז בסוף המאה ה-19 מתוך מופעי קברט (בלה שא נואר, פולי ברז'ר, מולן רוז'), והגיע לשיאו בעולם בשנות העשרים של המאה ה-20. קברט גרמני הוא סוג של רביו שזכה לפופולריות בתקופה זו. רביו מוגדר בדרך כלל כתיאטרון הממזג מספר סוגות תיאטרליות לתוך קורפוס בידור יחיד. הוא מבוסס בעיקרו על סגנון ההופעות שזמרים נודדים נהגו להעלות בימי הביניים – ומשם נלקח השימוש בקוד לבוש מסוים, ובנוסף הוא מבוסס על פארודיות ספרותיות – ומשם נלקחה הסאטירה.
רוויו
סרט תלת מימד
Thugz Mansion
Thugz Mansion הוא שיר של הראפר האמריקאי, טופאק שאקור שיצא לאור כסינגל הראשון מתוך אלבום הסטודיו החמישי שלאחר מותו של שאקור, Better Dayz.
הפקה.
לשיר שתי גרסאות פופולריות שראו אור באלבום בשנת 2002. הגרסה הראשונה בנויה סביב גיטרה אקוסטית ומשתתפים בה הראפר נאז והזמר "J. Phoenix". השיר נמצא גם באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור משנת 2007, "Best of 2Pac". הרמיקס הרשמי לגרסה האקוסטית של השיר נקרא "Outlawz Remix", ומלבד נאס וג'יי פוניקס משתתף בו גם הראפר יאנג נובל מחבורת ה-Outlawz.
ברמיקס השני לשיר, "7" Remix", שנכלל בדיסק השני באלבום הכפול, מופיע הזמר אנטוני המילטון. "Thugz Mansion" הוא השיר היחידי באלבום "Better Dayz" שיש לו קליפ (לגרסה האקוסטית). השיר הגיע בשיאו למקום ה-19 במצעד הבילבורד הוט 100 וזכה להצלחה באירופה. הגרסה האקוסטית לשיר מופיעה גם באלבומו של נאס, God's Son, כשהפסקה השנייה של שאקור בשיר מתחלפת בפסקה שונה של נאס.
"Thugz Mansion" (בתרגום חופשי: אחוזת הבריונים) הייתה תיאורו של שאקור לגן עדן. הוא אחד השירים המופנמים והרוחניים ביותר של טופאק, כשהוא מדבר על כיצד ינוח על משכבו בשלום, וכי בסופו של דבר הוא ימצא אושר כשהוא במקום שבו כל הכאבים והצרות בחייו באים אל קיצם, וכי הוא רוצה להגיע למקום של שלום אחרי שהוא מת. בשיר שאקור מזכיר גם דמויות שונות הקשורות להיסטוריה האפריקאית-אמריקאית התרבותית (מרווין גיי, בילי הולידיי, ג'קי וילסון, סם קוק, מלקולם אקס, מיילס דייוויס) ואירועים פוליטיים (מותה של לטאשה הארלינס), שהוא האמין כי אלו נמצאים בגן העדן.
אתנוקרטיה
אתנוקרטיה (מיוונית: אתנוס - אתניות, קרטיה - שלטון) היא מונח מתחום הממשל ומדעי החברה הבא לתאר דומיננטיות (או בלעדיות) אתנית בשלטון, כלומר מצב שבו קבוצה אתנית אחת אוחזת ברוב עמדות הכוח השלטוניות או בכולן, ביחס שחורג ממשקלה של אותה קבוצה באוכלוסיית המדינה. תחת משטר אתנוקרטי, קבוצות המיעוט מופלות לרעה באופן עקבי על ידי המדינה ועשויות לסבול דיכוי, רדיפה או הפרות של זכויות האדם או האזרח או זכויות קבוצתיות שלהן.
לפי הגאוגרף הפוליטי אורן יפתחאל, באתנוקרטיה השלטון מכונן על ידי, ולמען, קבוצה אתנית דומיננטית מובחנת המתגוררת בשטחי המדינה, אך גם מחוצה להם. שלטון זה אינו דמוקרטי, אך גם אינו משטר סמכותני או עריצי; בהיותו מושתת על "היגיון אתני", שלטון זה מחזק, או יוצר רבדים, של זהויות אתניות על בסיסים לאומיים ומעמדיים, וממעיט בחשיבות האזרחות הטריטוריאלית.
ישראל.
המונח "אתנוקרטיה" הוטבע בשיח הישראלי על ידי החוקר אורן יפתחאל שבא לבקר את המונח "דמוקרטיה אתנית" של הסוציולוג הפוליטי סמי סמוחה. לפי יפתחאל, בישראל נהוגות בידי המשטר פרקטיקות אתנוקרטיות, בהן הבחנה בחוק בין אזרחים על בסיס לאומיותם האתנית והפליה רחבה של אזרחים ערבים. הבחנה זו אינה ההבחנה המקובלת לגבי ישראל, אך היא פופולרית בקרב אסכולות מסוימות.
קאפו די פונטה
קַאפּוֹ דִי פּוֹנְטֶה (באיטלקית: Capo di Ponte – מילולית "ראש הגשר" או Co de Pút בניב הקמוני) היא עיירה וקומונה בת כ-2,500 תושבים השוכנת בנפת ברשה במחוז לומברדיה שבאיטליה.
גאוגרפיה.
העיירה קאפו די פונטה שוכנת בגובה 362 מטרים מעל פני הים בערך במרכז ואל קמוניקה, עמק ארוך (כ-90 קילומטרים) במורדות הרי האלפים. לאורך כל העמק זורם נהר האוליו (Oglio) והוא עובר מערבית לעיירה. שני נחלים: קלניה (Clegna) ורה די טרדנוס (Re di Tredenus בקצרה רה) נשפכים לאוליו בסביבות העיירה. הנחל רה מוזכר במקורות ההיסטוריים כגורם מרכזי לשיטפונות. בשנת 1315 יצר השיטפון ביצה גדולה בעמק בין קאפו די פונטה לסלרו (Sellero). ב-1698 נסחף הכפר הקטן צרו (Zero), מזרחית לקאפו די פונטה, במימי הנחל.
הגרעין המקורי של העיירה שוכן מערבית לגשר שעל הנהר לכיוון היישוב הקטן צ'מו (Cemmo) והוא שנתן את שמו לעיירה (כאמור "ראש הגשר"). העיירה והקומונה הנושאת את שמה דווקא משתרעים מזרחית לנהר.
היסטוריה.
ההיסטוריה האנושית של עמק קמוניקה, שקאפו די פונטה מצויה במרכזו, מתחילה בסוף עידן הקרח לפני כ-15,000 שנים. מניחים כי ציידים, נוודים למחצה, שנהגו לחצות את האלפים, חנו בעמק למשך תקופות קצרות. סימנים לכך הם מיקרוליתים (להבים קטנים שסותתו מאבן ושובצו בתוך ידית מעץ או עצם), וכן מבנים מהתקופה המזוליתית. בתקופה הנאוליתית, עם עליית הטמפרטורות ונסיגת הקרחונים מהעמק, החלה התיישבות הקבע בוואל קמוניקה, כשהתושבים הראשונים להתנחל הגיעו משפלת הפו. עד סוף תקופת הברזל חרתו תושבי העמק מאות אלפי פטרוגליפים על אבני החול שלוטשו בידי קרחונים. הפטרוגליפים, שבהם מופיעים מוטיבים של ציד, לחימה ואלמנטים דתיים, מפוזרים בכל רחבי ואל קמוניקה, אך הריכוז הגדול ביותר מצוי סביב קאפו די פונטה.
בין המאה ה-11 למאה ה-14 הייתה קאפו די פונטה ישוב קטן, חלק מהיישוב צ'מו (הפוך למצב כיום). אדמות היישוב היו שייכות למנזר הסמוך, "סן סלווטורה דלה טצה" (San Salvatore delle Tezze).
מ-1454 היה ואל קמוניקה בשליטת ונציה. עם נפילתה כתוצאה מפלישת נפוליאון לאיטליה ב-1796, צורף העמק למדינת החסות הצרפתית שהקים נפוליאון בצפון איטליה, רפובליקה צ'יסאלפינה, שמרכזה במילאנו. ב-1797 נוסדה "הקומונה של קאפו די פונטה" (comune of Capo di Ponte) ושנה אחר-כך, ב-1798 שונה שמה ל"קומונה של צ'מו וקאפו די פונטה" (comune of Cemmo and Capo di Ponte). השם שונה שוב ב-1816, ונקבע סופית לשם הנוכחי ב-1859 תחת שלטון ממלכת סרדיניה.
אורגזם
גבירתנו
הגרעין האיראני
העם הפלסטיני
יולט פקארד
יולט-פקארד
כנסיית גבירתנו
כנסיית נוטרדאם
מרים הקדושה
סנט מרי
עליית מרים
קתדרלת סנטה מריה דה לה סדה
שמאל וימין
ברחשים
ברחשים (שם מדעי: Leptoconopinae) הם תת-משפחה של דו-כנפיים קטנים (בין 1–4 מ"מ) המצויים בכל סביבת מחיה לחה או מימית על פני כדור הארץ מלבד הקטבים. במרבית מיני הברחש הנקבה מוצצת דם מפונדקאי, ומינים אחדים הם טפילים אף על חרקים גדולים מהם. ישנם גם סוגי ברחשים שטורפים חרקים קטנים אחרים.
מאפיינים.
לברחשים קִרבה משפחתית גדולה לימשושיים. הפגיות נמצאות תמיד במקומות רטובים, תחת קליפות עצים ובחורים שנוצרו בעצים, בתוך עץ מרקיב ובקומפוסט, כמו גם בשולי נחלים, באזורי בוץ ועל צמחיית מים. רבים מהמינים הניזונים על דם הם מטרדים טרחניים בקרבת אזורים מיושבים של חוף או הר, המהווים בתי גידול עבורם. מינים אחרים, לעומתם, הם מאביקים חשובים של יבולים טרופיים (כמטעי קקאו). המינים העוקצניים עשויים לשמש מעבירי מחלות באמצעות וירוסים, זיהומים חד-תאיים או תולעים טרופיות. עקיצת הברחשית בבני אדם עשויה לגרום חבורות קטנות ממושכות בעור המלוות בגירוד רב. התגובה האלרגית המטרידה מגיעה מחלבונים ברוק של החרק וניתנת לשיכוך על ידי פעולה אנטיהיסטמינית (נוגד-היסטמין).
הפרטים הקטנים ביותר במשפחה זו הם כה קטנים עד כי ביכולתם לעבור דרך חורי רשת חרקים אופיינית. אוהלי קמפינג מצוידים לא אחת בהגנת-רשת צפופה למניעת כניסתם.
בין המינים שנפוצים בישראל ברחש סִינָי וברחש טורדן.