אות ה-APT משודר ללא הרף והקליטה מתחילה כאשר אות הרדיו בטווח. זמן הקליטה הוא כ-8-15 דקות.
השבחת התמונות- כיוון שכל חיישן של ה-AVHRR רגיש לאורך גל אחד של האור, כל אחת משתי התמונות מופיעות בשחור לבן. אולם, חומרים שונים נוטים להאיר או לדחות את התדר בעוצמה קבועה. לכן, ניתן להשתמש בתוכנה כדי ליצור לוח צבעים שידמה צביעה של אור נראה. דבר נוסף הוא שאם התוכנה יודעת בדיוק איפה היה הלוויין ברגע הקליטה היא יכולה גם ליצור קווי מיתאר של ארצות וימים.
ובעתיד.
עם ההתקדמות בעולם האלקטרוניקה, מערכות אנלוגיות מומרות למערכות אלקטרוניות. מערכת ה-MetOp היא שיתוף בין NOAA ל-EUMETSAT שתחליף בעתיד את שיטת ה-APT. NOAA הכריזה שלא תעלה לחלל ציוד APT על לוויינים מטרואולוגיים חדשים מ-NOAA-N .
החברה הפסיכואנליטית בישראל
החברה הפסיכואנליטית בישראל היא עמותה הפועלת בישראל לטיפוחה, קידומה, והפצתה של הפסיכואנליזה כתאוריה וכשיטת טיפול.
היסטוריה.
החברה הפסיכואנליטית נוסדה באמצע 1933 על ידי מקס אייטינגון, אחד מתלמידיו של זיגמונד פרויד שעלה לארץ מגרמניה בעקבות עליית הנאצים לשלטון. אייטינגון ניסה להגשים את חזונו של פרויד להקים קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטת העברית, ומשלא הצליח, הקים את המכון, שפעל בראשית דרכו ברחוב החבשים בירושלים, בטרם עבר לשכונת טלביה (למבנה המכונה "מכון ישראלי לפסיכואנליזה" - אף שאין זה שמה של העמותה).
בראשיתה, נקראה החברה בשם החברה הפסיכואנליטית לפלשתינה (Palestinian Psychoanalytical Society) ועם הקמת מדינת ישראל שינתה שמה להחברה הפסיכואנליטית בישראל (Israel Psychoanalytical Society).
במכון נערכו קורסים והשתלמויות בתחום הפסיכואנליזה, בנוסף להכשרת פסיכואנליטיקאים מעביר המכון קורס לפסיכותרפיה דינמית, ומיועד לפסיכולוגים, פסיכיאטרים ועובדים סוציאליים קליניים ומטפלים באמנויות בעלי תואר שני. כמו כן, נערכים במכון טיפולים לציבור הרחב ולמטפלים.
בעקבות פעולת המכון, וניסיונו הרב בטיפול בנפגעי הלם קרב לאחר מלחמת יום הכיפורים, נבחר המכון לארח את הכנס הפסיכואנליטי הבינלאומי בשנת 1977 - הייתה זו הפעם הראשונה שבה הכנס נערך מחוץ לאירופה. רק בשנה זו, ובעקבות הכנס, הוקמה קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטה העברית, אשר נקראה על שם פרויד. בהמשך הוקם גם מכון מחקר לפסיכואנליזה במסגרת האוניברסיטה.
האגודה נרשמה כעמותה ב- 1982.
מכון ישראלי לפסיכואנליזה
מכון ישראלי לפסיכואנליזה הוא מבנה בשכונת טלביה בירושלים. המבנה נמצא ברחוב ד'יזראלי 13, ומשמש את החברה הפסיכואנליטית בישראל.
היסטוריה.
המבנה נבנה על ידי דימיטרי חנא, אשר שימש כפקיד בכיר בממשלת המנדט הבריטי. משפחתו של חנא עזבה את המבנה בשנת 1948 וארגון ההגנה השתמש במבנה על מנת לשכן בו קצינים בריטים ששיתפו עמו פעולה.
באמצע שנות ה-60 עברה למבנה החברה הפסיכואנליטית בישראל, ובחזיתו מתנוסס השלט "מכון ישראלי לפסיכואנליזה ע"ש מ. איטינגון", אף שאין זה שמה הרשמי של העמותה.
תיאור המבנה.
המבנה הוא בית ליוואן בן שתי קומות, שבחזיתו מרפסת (שאינה אופיינית לבתי ליוואן), ושני גרמי מדרגות מתעקלים מובילים אל פתח המבנה הראשי, הנמצא בקומה השנייה, ומעוטר בקשת רחבה. משני צדי האולם הראשי (בכל קומה וקומה) נמצאים חדרי המבנה.
המבנה בספרות.
המבנה משמש אתר התרחשות בספרה של הסופרת הישראלית בתיה גור: "רצח בשבת בבוקר".
לומאנו טרסור לואה לואה
מעבר לובה אליאב
מעבר לובה אליאב (בערבית: معبر نيتسانا, מעבר ניצנה; רשמית: מסוף ניצנה ע"ש אריה (לובה) אליאב) הוא מעבר גבול בין ישראל למצרים, השוכן בסמוך לכפר הנוער ניצנה. המעבר נחנך בשנת 1982, לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים, ותחילה שימש לתנועת נוסעים וסחורה, אך בשל התנועה הדלה, הופסקה תנועת הנוסעים והוא משמש למעבר סחורות בלבד. היקף התנועה במסוף נמצא במגמת עלייה מאז שנת 2001 עת עברו בו 4,322 משאיות ועד שנת 2007 עת עמד נתון זה על 10,875 משאיות. החל משנה 2010 חלה ירידה משמעותית בהיקף התנועה במסוף ובשנת 2012 היא עמדה על 6,197 משאיות לשנה. המסוף אינו פעיל בסופי שבוע ובחגים יהודים ומוסלמים. החל משנת 2013 נקרא המעבר על שמו של אריה אליאב. צידו המצרי של המעבר נקרא "אל עוג'ה".
אשלגן הידרוקסידי
אשלגן הידרוקסידי או אשלגן קאוסט הוא בסיס חזק. כתיב כימי: KOH.
לאשלגן הידרוקסידי שימושים רבים בתעשייה, רובם מנצלים את תגובותיו עם חומצות ואת תכונותיו כחומר מאכּל. בשנת 2005 יוצרה בעולם כמות של כ-700 עד 800 אלף טון מהחומר. לאשלגן הידרוקסידי מגוון שימושים בתעשייה, ביניהם ייצור של סבון נוזלי בריכוז גבוה יחסית של חומר פעיל, אלקטרוליט בסוללת אלקליין והכנה של ביו דיזל.
בנוסף משמש אשלגן קאוסטי כחומר הפעיל במסירי שומנים רבים (כגון חומר לניקוי תנורים).
שיטה היסטורית להפקת אשלגן הידרוקסידי הייתה בשימוש בזמן העתיק בעזרת אפר עץ וסיד:
במשך ההיסטוריה, אשלגן הידרוקסידי היה מיוצר על ידי הוספה של אשלגן פחמתי לתמיסה מרוכזת של סידן הידרוקסידי.
הריאקציה בין שני המלחים (מתטזה) הייתה מביאה להיווצרות סידן פחמתי מוצק ושקיעתו בתחתית הכלי- ולהיווצרות אשלגן הידרוקסידי כתמיסה הנוזלית שבכלי.
Ca(OH)2 + K2CO3 → CaCO3 + 2 KOH
סינון הסידן הפחמתי המוצק מן התמיסה, והרתחת התמיסה הנוזלית תביא להפקת אשלגן הידרוקסידי מוצק.
formula_1
שיטה מודרנית שהומצאה במאה ה-19 ליצירת אשלגן הידרוקסידי:
formula_2
תכונות ומבנה.
אשלגן הידרוקסידי נמכר בדרך כלל ככדורים או חתיכות קטנות שקופות למחצה. כאשר במים, האשלגן ההידרוקסידי פולט המון אנרגיה ועל כן נאמר כי תהליך המסתו במים הוא אקסותרמי. תמיסות מימיות מרוכזות של KOH לעיתים נקראות "תמיסות אשלגן". KOH מוצק איננו מתייבש בקלות, אפילו בטמפרטורות גבוהות.
מבנה.
בטמפרטורות גבוהות KOH מתגבש במבנה הגבישי של NaCl. קבוצת ה-OH מאבדת את צורתה בצורה מהירה או אקראית ככה שקבוצת ה- − OH היא אניון (יון בעל מטען שלילי) כדורי ברדיוס 1.53Å (סדר גודלו נמצא בין גודלו של −Cl לגודלו של −F). בטמפרטורת חדר, קבוצות ה- − OH מסודרות כאשר מרחק −K+—OH אחד מהשני נעים בין 2.69Å ל-3.15Å. מרחק זה תלוי בסידור של קבוצות הOH. אשלגן הידרוקסידי יוצר מונוהידראט KOH • H2O, דוהידראט KOH • 2H2O, וארבע הידראט KOH • 4H2O.
יציבות תרמית.
כמו NaOH, לאשלגן ההידרוקסידי יש יציבות תרמית גבוהה. במצבו הגזי הוא דימרי. הודות ליציבותו הגבוה ונקודת ההתכה היחסית נמוכה שלו, KOH לרוב מגיע בתור גושים קטנים בצורות אשר שטח הפנים שלהן נמוך ומאפשר שימוש נוח ויעיל.
ריאקציות.
בסיסיות, מסיסות ויובש.
כבערך 121 ג' של KOH נמסים ב-100 מ"ל של מים בטמפרטורת החדר, לעומת 100 ג' של NaCl עבור אותה כמות מים באותה טמפרטורה. לכן, NaOH מסיס במעט יותר מאשר KOH. כוהלים בעלי מסה מולקולרית נמוכה יותר כגון מתנול, אתנול ו גם הם יכולים לשמש כתמיסות טובות. אלו משתתפים בסתירה, לדוגמה:
&lt;chem&gt;KOH +CH3OH &lt;=» CH3OK + H2O&lt;/chem&gt;
בגלל זיקתו הגבוה למים, מתפקד האשלגן ההידרוקסידי כחומר סופג. לעיתים נעשה בו שימוש על מנת ליבש ממסים בסיסיים, במיוחד אמינים ופירידין.
KOH בתור נוקלאופיל בכימיה אורגנית.
KOH כמו NaOH, מתפקד בתור מקור של − OH - אניון נוקלאופילי במיוחד (בעל משיכה חזקה לגרעין), המושך קשרים פולריים בתרכובות אורגניות ואי-אורגניות. תמיסה של KOH במים מבצע פעולת ספוניפיקציה על אסטרים:
&lt;chem&gt;KOH + RCOOR' -&gt; RCOOK + R'OH&lt;/chem&gt;
כאשר R הוא שרשרת ארוכה, התוצר נקרא סבון אשלגני. תוצאה זו מושגת על ידי ההרגשה ה"שמנונית" של KOH בעת מגע. שומנים על העור מומרים בזריזות לסבון וגליצרול. כאשר מומס, KOH משמש להחלפה של הלידים. תגובה כזאת שימושית במיוחד ליצירה של פנול מתאים עבור מגיב ארומטי נתון.
ריאקציות עם תרכובות אי-אורגניות.
בהתאם לתכונתו של KOH כי הוא מגיב עם חומצות, הוא גם נקשר עם תחמוצות. לכן, KOH קושר עם צורן דו-חמצני על מנת ליצור אשלגן צורני (). KOH מגיב עם פחמן דו-חמצני ויוצר אשלגן ביקרבונט:
&lt;chem&gt;KOH + CO2 -&gt; KHCO3&lt;/chem&gt;
ייצור.
מבחינה היסטורית, KOH יוצר על ידי הוספה של אשלגן קרבונט (&lt;chem&gt;K2CO3&lt;/chem&gt;) אל תמיסה חזקה של סידן הידרוקסידי (&lt;chem&gt;Ca(OH)2&lt;/chem&gt;). תגובת המטתזה יוצרת משקע של סידן קרבונט, דבר הגורם להישארות של KOH בתמיסה:
&lt;chem&gt;Ca(OH)2 + K2CO3 -&gt; CaCO3 +2KOH&lt;/chem&gt;
אחרי סינון של הסידן קרבונט והרתחה של התמיסה, נקבל KOH. שיטת ייצור זו נשארה פופולרית עד סוף המאה ה-19, כאשר באותה תקופה הוחלפה השיטה הנ"ל לשיטה הנוכחית ובה משתמשים באלקטרוליזה של תמיסות של אשלגן כלורי. השיטה זהה לשיטת הייצור של נתרן הידרוקסידי (ראה: תהליך כלור-אלקלי):
&lt;chem&gt;2KCl + 2H2O -&gt; 2KOH + Cl2 +H2&lt;/chem&gt;
כתוצר לוואי, נוצר גז מימן על הקתודה. במקביל, אניון של כלור, −Cl, מתחמצן ויוצר גז כלור כתוצר לוואי. הפרדה פיזית של האנודה והקתודה בתהליך זה היא חיונית למניעת היווצרותה של חומצה הידרוכלורית.
שימושים.
KOH ו-NaOH שימושיים בתעשייה במגוון של מוצרים ותהליכים. NaOH לעיתים מועדף על פני KOH בגלל עלותו הזולה יחסית.