מיום הקמתו ועד 2011, נוהל בית הספר בידי "חברת מוסדות חינוך", חברת בת של הסוכנות היהודית (החל מ-2011 הוא מנוהל על ידי מינהל חינוך של עיריית ירושלים). בנייתו ממונה על ידי תרומות של המגבית היהודית המאוחדת, ממשלת דנמרק ותורמים נוספים, ביניהם משפחת ויילר, שתרמה חדר עיון לזכר האחים אדם וגדעון ויילר. בשנת 1983 הוקם חדר מחשבים וכיתת לימוד למחשבים, הראשונה שהוקמה בבית הספר בירושלים, באמצעות תרומות שגיוסה הקרן לירושלים.
בית הספר גדל במהירות וקלט תלמידים לא רק משלושת בתי הספר היסודיים שבסביבתו, "לוריא", "מצדה" ו"תלפיות" בהמשך (לאחר ש"תלפיות" נסגר) גם מבית הספר "פת" בשכונת גונן ז', אלא גם תלמידים משכונת גילה שהוקמה באותה עת ועדיין לא היה בה בית הספר תיכון. היו בו 8 כיתות בכל שכבת גיל ומבנה בית הספר לא הספיק כך שתלמידי חטיבת הביניים למדו במבני בית ספר ישנים ברחוב יוסי בן יועזר.
החל מכיתה ט' התלמידים יכלו לבחור בתוכנית לימודים מקצועית או עיונית. המסלול המקצועי כלל: מכניקה עדינה ועיבוד שבבי, מורות ומטפלות לגיל הרך, אלקטרוניקה ומחשבים. המסלול העיוני כלל מקצועות כגון: ביולגיה, כימיה, פיזיקה, גאוגרפיה וספרות. בית הספר כלל ציוד חדיש (לתקופתו), מעבדות לימוד לביולגיה וכימיה, כיתות מחשבים, סדנאות ללימוד מכניקה, אלקטרוניקה ונגרות, כיתת לימוד לאפייה ובישול, חדר כושר, אצטדיון אתלטיקה וכדורגל בו היה מקום לכ-1500 צופים, 4 מגרשי טניס ואולם ספורט בו 900 מושבים. בית הספר גם הציע לימודים לתואר טכנאי (כיתה י"ג) או הנדסאי (כיתה י"ד), ומסלול "הזדמנות שנייה" לתלמידים שסיימו י"ב ללא תעודת בגרות מלאה ורצו להשלים אותה לפני הגיוס לצבא.
בשנות ה-2000.
בתחילת שנות ה-2000 מספר התלמידים בבית הספר הצטמצם משמעותית, מכמה סיבות:
בשנת 2006 נסגרה חטיבת הביניים בבית הספר. כיום (2021) לומדים בבית-הספר כ-320 תלמידים מכיתה ט' ועד י"ג, והוא מתמחה במתן הזדמנות שנייה לתלמידים שהישגיהם בחטיבות הביניים לא היו מספקים, וסיוע בהגעה לתעודת בגרות. הלימודים מתנהלים בכיתות קטנות של עד 25 תלמידים בכיתה, שאף הם מחולקים ברוב המקצועות לשתי קבוצות.
צמצום מספר התלמידים בבית הספר פינה מקום במבני בית הספר, והוא שימש בתי ספר אחרים:
מבנה בית הספר.
מבנה בית הספר תוכנן על ידי משרד אלרוד אדריכלים - אילנה אלרוד ודן אלרוד. את חצר בית הספר עיצב דני קרוון.
בית הספר כולל שני מבנים. האחד, מבנה מדורג בן חמש קומות הבנוי על מדרון, שהכניסה אליו היא מהקומה השלישית. לכל כיתת לימוד צמודה מרפסת. המבנה כולל שני אגפים שביניהם אטריום, תחילה הושלם האגף הדרומי, ולאחר מספר שנים האגף הצפוני הפונה לרחוב יהודה הנשיא. המבנה השני הוא מבנה מוארך בו היו ממוקמות כיתות וסדנאות מקצועיות. בין שני המבנים רחבה מעוצבת ובה פסלים בצורות גאומטריות.
בית הספר נבנה כחלק ממתחם של מבני ציבור במרכז שכונת הקטמונים, בסגנון אדריכלי דומה ומחופים אבן נסורה.
המבנים: (בסוגריים שנת ההקמה):
תנועה אחורית, סגורה, מעוגלת
תנועה אחורית סגורה מעוגלת היא צליל תנועתי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סמל ה-IPA לתנועה הוא U לטינית קטנה /u/.
תנועה קדמית, סגורה, בלתי-מעוגלת
תנועה קדמית סגורה בלתי-מעוגלת היא צליל תנועתי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סמל ה-IPA לתנועה הוא I לטינית קטנה /i/.
קוץ (זואוטומיה)
באנטומיה של בעלי חיים (זואוטומיה), קוץ הוא כינוי לאיבר מחודד דמוי מחט הבולט החוצה, לרוב למטרות הגנה או למניעת נפילה. השם "קוץ" ניתן לו על שום דמיונו לקוצים של צמחים קוצניים כדוגמת דרדרים.
קוצים יכולים להיות בליטות עצם, כבליטה מחודדת של אוסטאודרם - עצם הגדלה מעל העור ומכסה אותו, ואז קוץ מסוג זה נקרא לרוב "דוקרן". קוצים יכולים להיות גם גידולים עוריים כמו שיער קשיח מצופה בקרטין כמו הקוצים של הקיפוד והדורבן. קווצי עור הם מערכה של בעלי חיים ימיים שעורם גירני ובעל קוצים גירניים. מספר מיני דגים מכוסים אף הם בקוצים. אצל חלק מהמינים הקוץ מכיל ארס שמוזרק לגוף התוקף ברגע שהוא נדקר על ידי הקוץ.
קוץ (אנטומיה)
מלאני (זמרת)
מלאני אן ספקה-שקריק (באנגלית: Melanie Anne Safka-Schekeryk; נולדה ב-3 בפברואר 1947) היא זמרת-יוצרת אמריקאית. היא ידועה בשם הבמה מלאני ולעיתים מלאני ספקה. היא מוכרת בעיקר מלהיטיה ""Brand New Key", "Ruby Tuesday", "What Have They Done to My Song Ma", והשיר על הופעתה בפסטיבל וודסטוק בשנת 1969 "הניחו (נרות בגשם)" .
ביוגרפיה.
מלאני נולדה וגדלה בשכונת אסטוריה שבקווינס, ניו יורק. אביה, פרידריך מ. סאפקה (1924–2009), היה ממוצא אוקראיני, ואמה זמרת הג'אז, פאולי "פולי" אלטומאר ברטולו (1926–2003), הייתה ממוצא איטלקי. הופעת הבכורה של מלאני בפומבי הייתה בגיל ארבע בתוכנית הרדיו "Live Like A Millionaire" בביצוע השיר "Gimme a Little Kiss". היא למדה בבית הספר התיכון לונג ברנץ' ואחר כך בבית הספר רד באנק בניו ג'רזי, וסיימה את הלימודים ב-1966.
בשנות ה-60 של המאה העשרים, בתחילת הקריירה שלה, הופיעה מלאני ב"אינקוול", בית קפה בלונג ברנץ'. אחרי סיום הלימודים, הוריה התעקשו שהיא תלמד בקולג', והיא למדה משחק אקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק, שם היא החלה לשיר במועדוני פולק בגריניץ' וילג', כגון The Bitter End וחתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה.
חברת התקליטים הראשונה שהחתימה אותה הייתה קולומביה רקורדס בארצות הברית. בהמשך חתמה בחברת התקליטים בודהה רקרודס, וזכתה להצלחה במצעדים באירופה. השיר "Bobo's Party" הגיע ב-1969 למקום הראשון במצעד בצרפת. כתוצאה מהפופולריות שלה באירופה הופיעה מלאני בתוכניות טלוויזיה כגון "Beat-Club" במערב גרמניה. אלבום הבכורה שלה קיבל ביקורות חיוביות במגזין הבילבורד.
בהמשך 1969 היה שירה "Beautiful People" ללהיט בהולנד. מלאני הייתה אחת משלוש נשים סולניות שהופיעו בפסטיבל וודסטוק ב-1969. בפסטיבל היא קיבלה השראה לשירה "הניחו (נרות בגשם)", מהקהל שהדליק נרות בהופעה שלה.
השיר הפך ללהיט באירופה, אוסטרליה, קנדה ובארצות הברית. בצד ב' של התקליטון הקריאה מלאנה את מילות השיר "Candles in the Rain". הסינגל היה הראשון שהגיע לעשרת המקומות הראשונים בארצות הברית, והגיע למקום שישי בבילבורד הוט 100, וזכה להצלחה בינלאומית. הלהיטים הבאים שלה היו וגרסת הכיסוי של השיר "רובי טיוזדיי" של האבנים המתגלגלות.
ב-1970 הייתה מלאני האמן היחיד שהתעלם מצו בית משפט שאסר את קיומו של פסטיבל הרוק פאוור רידג', שנערך בין 31 ביולי ל-2 באוגוסט אותה שנה. היא ניגנה על במה מאולתרת הבנויה ממשאיות של "מיסטר סופטי". ב-7 עד 9 באוגוסט 1970 הופיעה מלאני בפסטיבל שדות התות במוספורט פארק שבאונטריו. עוד השתתפה בפסטיבל האי וייט שנערך בין 26 ל-30 באוגוסט 1970 באפטון דאון, שם הוצגה על ידי קית' מון וזכתה לתשואות. ב-2010 הופיעה שוב בפסטיבל האי וייט. ביוני 1971 הופיעה מלאני בגלסטונברי פייר (שבהמשך נקרא פסטיבל גלסטונברי) באנגליה. ב-2011 הופיעה שוב בגלסטונברי במופע לציון 40 שנה לפסטיבל המקורי.
מלאני עזבה את חברת התקליטים בודהה רקורדס כשהתעקשו שהיא תוציא אלבומים לפי דרישה. ב-1971 הקימה לייבל משלה בשם "Neighborhood Records" יחד עם בעלה והמפיק שלה פיטר שקריק. הלהיט הגדול שלה בארצות הברית בלייבל זה היה "Brand New Key" (הידוע גם בשם "The Roller Skate Song") משנת 1972. הסינגל מכר יותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-1997 היה השיר בפסקול הסרט "לילות בוגי".
ישראל בספיישל אולימפיקס אבו דאבי (2019)
משחקי הספיישל אולימפיקס באבו דאבי החלו ב-14 במרץ ונגמרו ב-21 במרץ 2019; המשלחת מישראל מנתה 25 ספורטאים ב-4 ענפי ספורט: באולינג, כדורסל, שחייה, וג'ודו.
חברי המשלחת מישראל הגיעו להישגים וזכו ב-19 מדליות.
ספורטאי המשלחת.
שחייה
כדורסל
באולינג
ג'ודו
בגילי אני עדיין מעשנת בסתר
À mon âge je me cache encore pour fumer (בתרגום: בגילי אני עדיין מעשנת בסתר) הוא סרט צרפתי-יווני-אלג'ירי משנת 2017, בבימויה של רייהאנה אוברמאייר.
תקציר העלילה.
פטימה היא אישה בעלת רצון חזק, העובדת בתור המסג'יסטית הראשית בחמאם באלג'יר. השנה היא 1995, והמצב בעיר הבירה הוא מתוח. בדרך לעבודה, היא עדה לפיגוע טרור מרחוק. בחמאם, במקום להרגיש בטוחה, האווירה מחושמלת, והיא מתקשה לשמור על הסדר. המצב מתדרדר כשמגיעה לחמאם מרים, נערה בת 16 בהריון, המחפשת מקום מקלט. אחריה, מגיע אחיה מוחמד, כדי "לנקות" את כבודו בדם.
רקע.
הסרט עובד על בסיס מחזה באותו השם שיצא בשנת 2009. אוברמאייר חשבה לראשונה על הרעיון לסרט בתחילת שנות ה-1990, בעקבות הניצחון המסיבי של מפלגת החזית לגאולה האסלאמית (FIS) בבחירות הראשונות בהיסטוריה של אלג'יריה שכונו "חופשיות ודמוקרטיות". אך ברגע שהמפלגה עלתה לשלטון, FIS הקימו מערך חוקים איסלאמיסטיים נגד נשים, ביניהם חוקי הפרדה והדרה במקומות ציבוריים (בתי ספר, בתי חולים, תורים בחנויות, תחנות אוטובוס וכדומה).
צילום.
מכיוון שהיו סצנות עירום בסרט, ההפקה לא יכלה לצלם באלג'יריה או בטורקיה, ולכן חלק מהסרט צולם בחמאם בסלוניקי, שביוון.
שגרירות קוריאה הצפונית בלונדון
שגרירות קוריאה הצפונית בלונדון (בקוריאנית: 주 영국 조선민주주의인민공화국 대사관) היא השגרירות הרשמית והנציגות הדיפלומטית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. השגרירות שוכנת בבית פרטי בשדרות גאנרסבורי 73 באילינג, פרבר במערב לונדון.
שגרירות זו היא אחת מקומץ שגרירויות הממוקמות בפרברי לונדון, הרחק מהמרכז הדיפלומטי של העיר.