בתחילה הוקרנו בקולנוע רק סרטים שהפיקה חברת פוקס המאה ה-20, אך בהמשך הוקרנו גם סרטים של חברות נוספות. בשעות היום הוקרנו סרטים בגרמנית, שכונו "סרטים אוסטריים", כדי לא לפגוע בניצולי השואה. בשנות ה-70 רכשה את הקולנוע חברת "גולן גלובוס", והבניין שימש גם את משרדיה ואת ארכיון הסרטים שלה. בשנות ה-90, עם הירידה במספר הצופים, פוצל האולם לשלושה בתי קולנוע, אך הדבר פגם באיכות הצפייה, ובשנת 2000 נסגר בית הקולנוע סופית.
בנוסף להקרנת סרטי קולנוע, התקיימו באולם פעילויות תרבות נוספות. בין היתר, נערכו בו אירועים כגון טקס בחירת מלכת היופי לשנת 1958, בו נבחרה מרים הדר, הופעות, ובהן הופעה של יהודה פוליקר ב-1985 שהוקלטה והייתה לאלבומו "חולם בהקיץ", ואף כנסים פוליטיים.
החל משנת 1990 פעלו בבניין המשרדים הצמוד לקולנוע "אולפני ג.ג. תל אביב", ששימשו בעיקר את ערוץ 2, ואחר כך גם את ערוץ 10. התוכנית האחרונה שהוקלטה באולפנים, לפני שנסגרו ב-2008, הייתה "הלילה עם ליאור שליין".
בשנת 1992 חתם יורם גלובוס על עסקה עם הקבלן יוסף יודסין להריסת המבנה ולהקמת מגדל בו משרדים ו-200 דירות. אך יודסין נקלע לקשיים כלכליים, פשט את הרגל, וקידום הפרויקט התעכב. בשנת 2002 הוועדה המקומית לתכנון ובנייה תל אביב אשרה תוכנית לבניית מגדל בן 19 קומות על שטחו של הקולנוע, ובצמוד מבנה נמוך יותר בן חמש קומות. יזמי הפרויקט באותה עת, יחד עם גלובוס, היו החברות "פולאר נדל"ן" מקבוצת פולאר השקעות, סקום ושיכון עובדים. הקבוצה גם ביקשה להרוס את בניין תיאטרון אהל הסמוך, שגם היה בבעלותה. השותפות בין היזמים התפרקה בשנת 2004, בגלל עיכובים באישור הסופי לבנייה, והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בחנה את האפשרות להשתמש באולם, בזמן שהיכל התרבות היה בשיפוצים. באפריל 2006 נמכר המתחם לחברת "אירו סאט" תמורת 11 מיליון דולר.
בינואר 2009, הודיע ראש העירייה רון חולדאי, כי הוא מתנגד להקמת מגדל במקום, בשל מיקומו במתחם העיר הלבנה. בתמורה הוצע ליזמים ניוד זכויות הבנייה למגרשים אחרים שבבעלותם. בספטמבר 2009, רכשה חברת "אקרו נדל"ן" את המגרש של בית הקולנוע, תמורת 39 מיליון שקל. ובסופו של דבר אושרה בנייתו של בית מגורים בן 5 קומות, בו 36 יחידות דיור בלבד, ששווק תחת השם "Cinema Tlv". ב-31 באוקטובר 2010 הוחל בהריסת בית הקולנוע, לשם הקמת בית המגורים במקומו.
לה ספציה
לה ספציה (באיטלקית: La Spezia) היא עיר במחוז ליגוריה בצפון מערב איטליה ומשמשת כבירת נפת לה ספציה. העיר שוכנת על חוף מפרץ לה ספציה בין הערים ג'נובה ופיזה על חוף הים הליגורי והיא נחשבת כנקודת ההתחלה המזרחית של הריביירה האיטלקית. לה ספציה היא אחת מערי הנמל המסחרי והצבאי המרכזיות באיטליה ובתחומה כמה ממפעלי הציוד הצבאי הגדולים במדינה.
היסטוריה.
התיישבות אנושית באזור העיר לה ספציה קיימת מאז העידן הפרהיסטורי. בתקופת האימפריה הרומית המרכז החשוב באזור היה בלוני (Luni) הסמוכה ללה ספציה.
החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 החלה תנופת התפתחות יוצאת דופן בתולדות העיר, זאת לאחר שהעיר הייתה למוקד בנייתו של הצי הגדול של בית סבויה. עם תום מלחמת העולם השנייה הפך נמל לה ספציה לנמל יציאה של ניצולי שואה עת הפליגו לארץ ישראל. בתקופה שבין שלהי 1945 לאביב 1948 הפליגו מנמל לה ספציה למעלה מ-23,000 יהודים בספינות מעפילים לישראל. בזכות תפקידו המרכזי של הנמל במפעל ההעפלה הוא זכה לכינוי "שער ציון".
בנוסף, שימשה מספנת לה ספציה להכשרת ספינות לקליטת מעפילים. בין הספינות שהתאמתן נעשתה במקום היו לקוממיות, כ"ט בנובמבר ודב הוז.
פרפר (ספר)
ג'סטין ביבר
ג'סטין דרו ביבר (באנגלית: Justin Drew Bieber; נולד ב-1 במרץ 1994) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, דוגמן ואיש עסקים קנדי. נודע בכינויו "נסיך הפופ" ואחד הזמרים עם שיאי השמעות ומכירות מהגבוהים בהיסטוריה.
לאחר שהתגלה באתר יוטיוב בשנת 2008 על ידי המפיק סקוטר בראון דרך סרטוני הקאברים שהעלה, ביבר הוחתם בחברת ההקלטות RBMG והוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, "My World" לקראת סוף 2009. האלבום הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ובמדינות נוספות ולמעמד פלטינה כפולה בקנדה ובממלכה המאוחדת, והזמר קבע הישג חסר תקדים ראשון בקריירה כאשר כל שירי האלבום נכנסו למצעד האמריקאי הפופולרי בילבורד הוט 100. ב-2010 הוציא את אלבום הבכורה שלו "My World 2.0", שנחל אף הוא הצלחה עם מכירות עולמיות של למעלה מארבעה מיליון עותקים. "Baby" הוא הסינגל המוביל מתוך האלבום.
בקיץ 2010 הוא קיים את סיבוב ההופעות הראשון שלו, "My World Tour". לאחריו פרסם את שני אלבומי הרמיקס "My Worlds Acoustic" ו-", כאשר האחרון יצא בשנת 2011 במקביל ליציאת סרט ההופעה התיעודי ", שהפך לסרט ההופעה הרווחי ביותר. בהמשך אותה השנה הוא הוציא את אלבומו השני, "Under the Mistletoe" ואיגד שירים באווירת חג המולד. ב-2012 הוא הוציא את אלבומו השלישי, "Believe", שהתאפיין בצלילי דאנס-פופ, שהחליפו את סגנון הטין פופ, ובכך סימן האלבום את השינוי המוזיקלי של ביבר והתפתחותו כאמן. בשנת 2015 יצא אלבומו הרביעי "Purpose", ושלושה סינגלים מתוכו, "Sorry", "" ו-"Love Yourself", הפכו ללהיטים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד. בהמשך, השתתף בשורה של להיטים כדוגמת: "Cold Water" של מייג'ור לייזר, "Despacito", "Let Me Love You" ו-"I'm the One".
בתחילת הקריירה ביבר ביסס את מעמדו כאייקון פופ, אליל נוער פורץ דרך וכסמל הערצה, שגרמה לתופעה הסוציולוגית ה"בליברס".
לאחר שעבר שינוי תדמיתי, ביבר כיום נחשב מהומוזיקאים הגדולים ביותר בעשור השני, בשנות ה-20 של המאה ה-21 ובהיסטוריה בכלל.
לאורך שנות הקריירה זכה ביבר ב-368 פרסים (מתוך 806 מועמדויות). ביניהם, 18 פרסים בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, שני פרסי גראמי (מתוך 24 מועמדויות), שני פרסי בריטי, פרס אחד של טקס פרסי הבמבי, 23 פרסים בטקס בחירת הנוער, 21 פרסים בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (אשר שבר את מספר הזכיות) ו-33 שיאי גינס.
המכירות העולמיות של ביבר מסתכמות בלמעלה מ-150 מיליון עותקים והוא נחשב לאחד המוזיקאים הנמכרים ביותר בהיסטוריה הממוקם במקום ה-21 ברשימה זו והצעיר ביותר בה. כתב העת "פורבס" כלל את ביבר שלוש שנים ברציפות ברשימת עשרת האנשים החזקים בעולם בין השנים 2011–2013.
בשנים 2016–2017, ג'סטין נבחר פעמיים לכוכב הפופ המשפיע ביותר בעולם.
נכון לשנת 2022, סקרים באתרים שונים בעולם ממקמים את ביבר ברשימת עשרת האנשים הידועים והמשפיעים בעולם.
אמנים שונים אשר היוו בזמנו כחלק ממעגל המעריצים של ביבר, התבטאו כי ביבר השפיע על תחילת דרכם ועל יצירתם במוזיקה, ביניהם בילי אייליש, דואה ליפה, שון מנדס, צ'ארלי פות', ג'וני אורלנדו, נייל הורן, Why Don't We ועוד.
ביוגרפיה.
ביבר נולד בלונדון השוכנת בפרובינציית אונטריו שבקנדה, וגדל בעיר סטרטפורד שבאותה הפרובינציה. מוצאו הוא צרפתי-קנדי מצד אמו וגרמני מצד אביו ושורשיו הרחוקים יותר הם אנגלים, אירים וסקוטים. הוא בן יחיד לסופרת ומפיקת סרטים פטריסיה "פטי" מלט ולנגר לשעבר ואמן לחימה בהווה ג'רמי ג'ק ביבר. הוריו, שמעולם לא נישאו, נפרדו מספר חודשים לאחר לידתו ולפיכך אמו גידלה אותו בדירה למעוטי יכולת כאם חד-הורית כשהיא עובדת במשרות עם שכר נמוך ונעזרת באמה ואביה החורג. לביבר אח ואחות קטנים למחצה, ג'קסון וג'זמין מאשתו השנייה של אביו, איתם הוא בחר לשמור על קשר.
כשנה לפני לידתו אמו פטי הפכה לנוצרייה אדוקה, מה שהשפיע על החלטתה לשלוח אותו ללמוד בבית ספר קתולי דו-לשוני. במהלך ילדותו אמו עודדה אותו לעסוק במוזיקה לאחר ששמה לב כי הוא מפגין עניין בדבר, ועד שהיה בן 13 ביבר לימד את עצמו לנגן בפסנתר, גיטרה ותופים. היא המשיכה לתמוך בו כאשר רשמה אותו לתחרות כישרונות מקומית בתחילת שנת 2007, במסגרתה הוא שר את השיר "So Sick" של ני-יו וזכה במקום השני. פטי הגאה תיעדה את הופעתו והעלתה את הסרטון באתר יוטיוב כדי שמשפחתו וחבריו יוכלו לצפות בו. היא החליטה להמשיך לצלם ולהעלות עוד מספר סרטונים של ביבר שר גרסאות כיסוי לשירי R&amp;B מוכרים של זמרים כמו אשר, כריס בראון, סטיבי וונדר וג'סטין טימברלייק, בעוד הפופולריות של ביבר באתר עולה.
2008–2009: תחילת הקריירה ו-"My World".
סקוטר בראון, מנהל השיווק לשעבר של חברת התקליטים "So So Def" חיפש סרטונים באתר יוטיוב ולחץ בטעות על אחד הסרטונים של ביבר. לאחר שהתרשם הוא החליט לאתר את התיאטרון בו התקיימה התחרות מסרטון ההופעה, ומשם הוא הגיע לבית הספר של ביבר, עד שלבסוף הצליח ליצור קשר עם אמו פטי. רק לאחר שכנועים רבים פטי הסכימה להזמנה שלו להטיס את ביבר לאטלנטה שבג'ורג'יה, ומבלי התחייבויות קודמות, כדי להקליט הקלטות דמו. שבוע לאחר מכן ביבר הוזמן לשיר בפני שני מוזיקאים מצליחים, אשר וג'סטין טימברלייק ושניהם הראו בו עניין, אמנם ביבר הוחתם לבסוף בחברת ההפקה המשותפת לאשר ובראון RBMG. לאחר מכן, ובעזרתו של אשר, חברת התקליטים "איילנד רקורדס" הסכימה לקחת עליו חסות ובאוקטובר 2008 החתימה את ביבר. בעקבות זאת ביבר ופטי עברו לאטלנטה כדי שיוכל להמשיך לעבוד ולקדם את הקריירה המוזיקלית המתפתחת שלו.