במדעי המחשב, ביטוי (באנגלית: Expression) הוא צירוף של ערכים, קבועים, משתנים, אופרטורים ופונקציות שמפורשים על פי סדר מסוים, ומותאמים לשפת תכנות כלשהי שמבצעת חישוב ומחזירה ערך אחר. הערך עשוי להיות מטיפוסים שונים - ערך מספרי, מחרוזת, לוגי וכן הלאה. לדוגמה, 2+3 הוא ביטוי אריתמטי שערכו יחושב להיות 5. אזכור של משתנה הוא ביטוי כי הוא מצביע לערך בזיכרון, ולכן y+6 זהו ביטוי הכולל את המשתנה y. דוגמה לביטוי יחס בשפות ממשפחת ה-C הוא 4==4, שערכו יחושב להיות אמת.
בשפות תכנות רבות, בהן שפות ממשפחת ה-C, לפקודה יש ערך, ששייך לטיפוס המכיל איבר יחיד (void ב-C, unit בשפת ML). אין דרך להשתמש בערכים כאלה. פונקציה, ולכן גם כל ביטוי הכולל פונקציה, עשוי לכלול תוצאת לוואי. ביטוי עם תוצאת לוואי בדרך כלל לא מאופיין בהתייחסות-שקופה (Referential Transparency). בשפות רבות (בהן שפת C) ביטויים העומדים בפני עצמם ואינם חלק מביצוע פקודה נקראים ביטויי-פקודה (Expression Statements). במקרה זה הייעוד היחיד של ביטוי כזה הוא השגת תוצאת-הלוואי שלו, והתוכנית תתעלם מהערך שלו.
השרירים התולעיים (כף יד)
השרירים התולעיים (TA: Musculi lumbricales manus) הם ארבעה שרירים עמוקים בתוך כף היד. שריר תולעי אחד מחובר לכל אחת מארבע האצבעות התיכונות (לאצבע המורה, לאמה, לקמיצה ולזרת). כיווץ שריר תולעי מכופף את האצבע אליה הוא מחובר במפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב ובה בעת פושט את המפרקים שבין הגלילים של אותה אצבע.
תיאור.
תחילתם של השרירים התולעיים בגידים של השריר כופף האצבעות העמוק. השרירים התולעיים הראשון והשני (של האצבע המורה ושל האמה) הם שרירים חצי נוצתיים והם מתחילים מהגידים המגיעים לאצבע המורה ולאמה בהתאמה. השרירים התולעיים השלישי והרביעי (של הקמיצה ושל הזרת) הם שרירים נוצתיים והם מתחילים כל אחד משני גידים. התולעי השלישי מתחיל מהגידים המגיעים לאמה ולקמיצה, התולעי הרביעי מתחיל מהגידים המגיעים לקמיצה ולזרת.
החלק המרוחק של כל שריר תולעי נאחז בחלק הצידי של מערכת הרצועות של האצבע אליה הוא מתחבר.
עצבוב.
השרירים התולעיים הראשון והשני מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך עצב התווך.
השרירים התולעיים השלישי והרביעי מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
יוחנן הגדי
יוחנן הגדי (ביוונית: Ἰωάννης Γαδδίς) היה בנו של מתתיהו החשמונאי, אחיו של יהודה המכבי ואחד ממנהיגי מרד החשמונאים שפרץ בשנת 167 לפנה"ס.
לא ידוע לנו הרבה על יוחנן, והוא הפחות מפורסם מבין חמשת בני מתתיהו: הוא לא עמד בראש הנהגת העם (כמו יהודה, יונתן ושמעון אחיו), ולא נהרג בקרב הרואי (כמו אלעזר אחיו). נראה ששמו השני של יוחנן, גדי, מרמז על מזל טוב. יוחנן מוזכר ראשון ברשימת חמשת בני מתתיהו בספר מקבים א, וייתכן שיש ללמוד מכך שהוא היה הבכור בין האחים.
יוחנן היה מהמפקדים הבכירים במרד החשמונאים. על פי ספר מקבים ב, בקרב מול ניקנור, חילק יהודה את הצבא לארבעה ראשים ואת כל אחד משלושה מאחיו הציב בראש מחלקה ובה אלף וחמש מאות איש. במקור היווני כתוב "יוסף" בין "שמעון" ו"יונתן", אולם נראה שנפלה בו טעות ומדובר ביוחנן. אולם ייתכן והמילה "אחיו" משמעותה כאן קרוביו וידידיו של יהודה. גם בזמן מאוחר יותר, בתקופת הנהגתו של יונתן, מכונה יוחנן "ראש החיל".
לאחר מות יהודה המכבי בקרב אלעשה מול בכחידס (מראשי צבאו של דמטריוס הראשון), מינה העם את יונתן אחיו למנהיג תחתיו. בכחידס רצה להרוג את יונתן, ויונתן ברח למדבר תקוע. לאחר מכן שלח יונתן את יוחנן הגדי אל נבטים כדי להפקיד אצלם את הרכוש הרב שהיה עמו, אולם בני השבט הערבי "יַמְרִי" או "אמראיוס", שישבו במידבא, תפסו את יוחנן ואת הרכוש שהוביל, והרגו אותו.
אולם לאחר זמן לא רב נקמו אחיו של יוחנן, יונתן ושמעון, את מותו מיד בני ימרי. נודע להם שבני ימרי עושים משתה נישואין גדול, והם יוצאים לקראת הכלה, שהייתה בת של אחד מראשי השבטים האחרים באזור. הם ארבו לחבורת מלווי החתן בסתר אחד ההרים, וכשאלה הגיעו, מלווים בכלי נגינה, בתופים, בנשק וברכוש רב – קמו עליהם אחי יוחנן מן המארב, המיתו רבים מהם (לפי יוסף בן מתתיהו היה מספר ההרוגים ארבע מאות איש), הבריחו את האחרים ולקחו את השלל.
הטפטפים
השלוליתים
גשר פירדאן
גשר פירדאן (בערבית: كوبري الفردان תעתיק מדויק: כוברי אלפרדאן) הוא גשר מסתובב נפתח, הבנוי על גדות תעלת סואץ שבמצרים ומחבר את חצי האי סיני במזרח עם רצועת החיץ החקלאי הסמוכה לאסמאעיליה במערב. גשר פירדאן הוא גשר המתכת המסתובב הארוך בעולם. הגשר נפתח מחדש ב-14 בנובמבר 2001 והוא כולל מסילת ברזל ומשני צידיה נתיבי תנועה לרכב ברוחב של 3 מטר כל אחד. אורך הגשר הוא 640 מטר, רוחבו – 12.60 מטר וגובהו - 60 מטר. הגשר בנוי משתי זרועות ענק הנעות על צירים המצויים בסמוך למרכז הזרועות, אחת על כל גדה. אורכן של הזרועות הוא 320 מטר: 170 מטר בצד הגשר ו-150 מ' בצד היבשה, והן סובבות על צירן בזווית בת 90 מעלות.
סיום בניית תעלת סואץ החדשה ב-2015 קטעה את מסילת הרכבת לסיני מזרחית לגשר הקיים ונכון לשנת 2020 גשר נוסף מעל תעלת סואץ החדשה בתצורה זהה לגשר הקיים נמצא בהליכי בנייה מזרחית לו כדי לחדש את שירות הרכבות לסיני.
גשר פירדאן הראשון נבנה ב-1920 על ידי השלטון הבריטי במצרים והגשר העומד כיום הוא החמישי שהוקם באותו אתר. במלחמת יום הכיפורים ניטשו באזור הגשר קרבות קשים.
גשרי פירדאן לאורך המאה ה-20.
גשר פירדאן הראשון נבנה ב-1920 על ידי השלטון הבריטי במצרים. אורך הגשר היה 146 מטרים. ב-1943 נבנה גשר שני באורך 151 מטר. באותה עת היה רוחב התעלה באתר הגשר 120 מטר. ב-1952 החליף גשר חדש את הגשר הקודם. רוחב התעלה באתר הגשר היה 126 מטר ואורך הגשר של 1952 היה 210 מטר. גשר זה נהרס ב-1956 וחדל לפעול. ב-1962 הוקם גשר חדש. רוחב התעלה היה באותה עת 181 מטר ואורך הגשר 218 מטר. גשר זה פעל עד 1967 ופסק לפעול עם הפסקת השיט בתעלת סואץ בעקבות מלחמת ששת הימים וכיבוש סיני על ידי ישראל.
גשר פירדאן החדש.
הגשר תוכנן ונבנה על ידי קונסורציום של חברות מגרמניה, בלגיה ומצרים. את התכנון עשתה חברת ההנדסה הגרמנית וייר (Weyer).
בניית הגשר, המצוי 12 קילומטר מצפון לאיסמעיליה, החלה בנובמבר 1997 ובנייתו הושלמה ב-2001. הוא נחנך בנובמבר 2001 במעמד נשיא מצרים באותה עת, חוסני מובארכ ובהיותו קו מסילת הברזל היחידי המחבר את חצי האי סיני אל שאר חלקי מצרים, היווה נדבך חשוב בתוכנית המצרית לפיתוח החקלאי והתעשייתי של סיני. לגשר גם משמעות גאוגרפית שכן הוא מחבר בין שתי יבשות: אפריקה ואסיה (יחד עם "גשר השלום" המצוי ליד קנטרה ומחבר גם הוא את שתי היבשות). מהגדה המזרחית של התעלה ממשיכה מסילת הברזל צפונה עוד כ-50 קילומטר ומשם היא פונה מזרחה לעיירה ביר אל-עבד שבצפון-מערב סיני. בנוסף, למסילה שלוחה המסתיימת במסוף המזרחי של נמל פורט סעיד. עד למלחמת ההתשה המסילה המשיכה מביר אל עבד לאורך צפון סיני – דרך אל עריש עד לרפיח (ומשם דרך רצועת עזה ומעבר ארז לאשקלון). משני צידי הגשר הוכשרו מגרשי חנייה המיועדים להמתנת הרכבים לשעות פתיחת הגשר לתנועה. הגשר נפתח לתנועת רכבות ורכבים פעמיים ביום; שעתיים בבוקר ושעתיים בלילה. תזוזת הגשר עד איחוד צדדיו נמשכת כ-20 דקות. עלות בניית הגשר הסתכמה ב-380 מיליון לירות מצריות.
סיום בניית תעלת סואץ החדשה ב-2015 קטעה את מסילת הרכבת לסיני מזרחית לגשר הקיים ובכך הפכה אותו לחסר תועלת. בנוסף, מסילת הרכבת בסיני הוזנחה במקומות שונים בחצי האי. בשנת 2020 החלו המצרים בבניית גשר באותו מתכונת כמו הגשר הקיים מעל תעלת סואץ החדשה ובכוונתם להשמיש מחדש את מסילת הרכבת בסיני, בתחילה עד פורט סעיד וביר אל-עבד, ובעתיד עד אל עריש.
הגשר במלחמות ישראל-מצרים.
מלחמת סיני.
במהלך מלחמת סיני הופצץ גשר פירדאן על ידי מטוסים של חיל האוויר הבריטי כחלק ממבצע מוסקטר ונהרס.
מלחמת ששת הימים.
במלחמת ששת הימים היה הגשר נקודת המפגש של שני טורים של צה"ל שהגיעו אליו עם השלמת כיבוש חצי האי סיני. הכוח הצפוני של אוגדה 84 הגיע אל הגשר מצפון (מכיוון קנטרה) ב-8 ביוני ואילו כוח אחר של אוגדה 84 הגיע ממזרח, מכיוון ביר גפגפה (מאוחר יותר - רפידים) וטסה. לטענת המצרים, פוצץ הגשר על ידי אחמד חמדי, קצין הנדסה מצרי שהתפרסם כאחד מגיבורי הצליחה המצרית במלחמת יום הכיפורים ועל שמו מנהרת אחמד חמדי העוברת מתחת לתעלת סואץ, בסמוך לעיר סואץ.
מלחמת ההתשה.
במסגרת קו ברלב הקים צה"ל שני מעוזים בסמוך לגשר פירדאן. מעוז "חיזיון" - מצפון לגשר ומעוז "פורקן" מספר קילומטרים מדרום לגשר, מול חלקה הצפוני של איסמעיליה.
בסוף מלחמת ההתשה, דקות לפני הפסקת האש, הופצץ הגשר על ידי מטוסי חיל האוויר.
מלחמת יום הכיפורים.
לפני פרוץ המלחמה, ב-6 באוקטובר 1973, נערכה הדיוויזיה השנייה של צבא מצרים (דיוויזיית חי"ר) מול גזרת גשר פירדאן. הדיוויזיה השתייכה לארמייה השנייה ותוגברה בחטיבה 24 מדיוויזיה 23 וב-2 גדודי קומנדו. במעוז "חיזיון" היו 21 חיילים ובמעוז "פורקן" 33 חיילים; רובם, אנשי גדוד 68 של חטיבת המילואים הירושלמית. למעוזים לא צורפו מחלקות טנקים כפי שהיה בחלק ממעוזי קו ברלב.