בשנת 1937 נבחר כציר לקונגרס הציוני העשרים. לאחר קום המדינה כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י בכנסת הראשונה והיה חבר ועדת הכלכלה וועדת העבודה. בשנת 1958 עמד בראש מפעלי התעשייה של ההסתדרות בעיירות הפיתוח.
שרגא גורן היה אחד היוזמים אשר הקימו את "מעונות עובדים" - בית דירות משותף בבעלות דייריו, ואשר נועד לשמש את ציבור העובדים.
רעייתו אסתר הייתה אחת הגננות הראשונות של תל אביב. לזוג נולדו שתי בנות - מיכל וגלה-אביגיל.
הנצחתו.
הקמת קרן מייסדים ע"ש יעקב אפטר, יצחק בראלי, שרגא גורן (גורוחובסקי), אברהם זברסקי, יהודה חורין וראובן שנקר. עמותה שנוסדה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כתוצאה מאיחודן של מספר עמותות שהוקמו בשנות ה-60 וה-70 ביזמתו של אברהם זברסקי, מנכ"ל בנק הפועלים, כדי להנציח את זכרם של כמה ממייסדי משק העובדים. הקרן הקדישה את כספיה בעיקר לסיוע למימון מחקרים ופרסום ספרים הנוגעים לתולדות תנועת העבודה בכלל ומשק העובדים בפרט וכן להקמת אתר אינטרנט שיהיה מוקדש לתנועת העבודה ההיסטורית. בשנת 2013 פורקה הקרן.
מסיבת יום הולדת
בלייר אנדרווד
בלייר ארווין אנדרווד (באנגלית: Blair Erwin Underwood; נולד ב-25 באוגוסט 1964 בטקומה) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר עקב תפקידו כג'ונתן רולינס בסדרת הדרמה המשפטית "פרקליטי אל איי" ובזכות תפקידו כאלכס פרינס בסדרת הדרמה "בטיפול", ועל שתיהם קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן משנה בסדרת טלוויזיה. אנדרווד גם זכה בפרס גראמי ובמועמדות לפרס טוני.
ביוגרפיה.
אביו של אנדרווד היה קולונל בצבא ארצות הברית, ומשפחתו נדדה בין בסיסי צבא שונים בארצות הברית ובגרמניה. את לימודיו התיכוניים השלים בפיטרסבורג שבווירג'יניה, ולאחר מכן החל ללמוד משחק בבית הספר לדרמה קארנגי מלון בפיטסבורג.
קריירה.
הופעת הבכורה של אנדרווד על מסך הטלוויזיה הייתה בתפקיד אורח בקומדיה "משפחת קוסבי" ב-1985, ובסרט ההיפהופ "קראש גרוב" לצד כריס רוק. הוא גילם עוד מספר תפקידים קטנים, עד להצטרפותו לסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי" בעונתה השנייה ב-1987. בסדרה זו, שהיוותה את פריצת הדרך המקצועית שלו, גילם את דמותו של עורך הדין הצעיר ג'ונתן רולינס, עד לירידת הסדרה מהמרקעים ב-1994. השתתפותו בסדרה זיכתה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 1991.
בשנת 1990 גילם את פעיל זכויות האזרח ג'יימס צ'ייני בסרט הטלוויזיה של NBC "רצח במיסיסיפי". בשנת 1997 הצטרף לעונה השנייה של סדרת המשטרה "תקרית גבוהה" ברשת ABC, בתפקיד של השוטר מייקל אוק'ס.
אנדרווד גילם גם מספר תפקידים בקולנוע, ביניהם בובי ארל ב"סיבה מוצדקת" (1995), קייט ווטסון בסרט הפשע "נקמה שחורה" (1996), גנטיקאי ב"מה קרה בגטקה?" (1997), מארק סיימון ב"פגיעה קטלנית" (1998) וניקולאס ב"עירום מלא" (2002).
בשנת 1998 שיחק במיני-סדרה שביים פיטר ורנר לרשת CBS, "המשפחה של אמא פלורה" אשר מבוסס על ספר באותו שם מאת אלכס היילי.
בשנת 2000 קיבל את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "עיר של מלאכים" ברשת CBS, אך סדרה זו לא זכתה להצלחה וירדה מהאוויר לאחר 24 פרקים. ב-2003 השתתף בכמה פרקים בסדרה "סקס והעיר הגדולה", בה גילם את דמותו של ד"ר רוברט לידס, בן זוגה של מירנדה הובס. בשנת 2004 כיכב בסדרת הדרמה "לקס" בNBC, שירדה מהאוויר לאחר עונה אחת. בשנת 2006 שיחק בקומדיה של טיילר פרי "איחוד המשפחה של מדיאה", לצד מאיה אנג'לו, ובסרט "משהו חדש". בשנת 2007 החל לשחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC, את דמותו של סיימון הלדר, לצד פיטר קראוזה, וב-2008 שב לשחק בעונתה השנייה.
בשנת 2008 החל אנדרווד לשחק בסדרת הטלוויזיה "בטיפול", המבוססת על פורמט ישראלי. אנדרווד מגלם בה את דמותו של אלכס, טייס בחיל האוויר האמריקני, המתמודד עם טראומות משהייתו בעיראק. דמות זו דומה בעיקרה לדמות אותה גילם ליאור אשכנזי בגרסתה הישראלית של סידרה זו. גם על תפקיד זה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, בשנת 2009.
באותה שנה חלק אנדרווד את פרס הגראמי עם סינת'יה ניקסון ובו ברידג'ס. השלושה שימשו כקריינים בגרסת האודיו של הסרט הדוקומנטרי "אמת מטרידה".
בשנת 2018 גילם את סמל מרטין אליסון בסרט הקומדיה "אפטר פרטי".
בשנת 2019 גילם את עצמו בסרט הדרמה המקורי של נטפליקס; "חואניטה" בכיכובה של אלפרה וודארד. בשנת 2020 השתתף האנדרווד במיני-סדרת הדרמה הביוגרפית "בזכות עצמה" בנטפליקס, בכיכובה של אוקטביה ספנסר בה היא מגלמת את אשת העסקים והנדבנית מאדאם סי ג'יי ווקר. באותה שנה שיחק בדרמה הרומנטית "באמת אהבה".
מועמדויות ופרסים.
אנדרווד זכה ב-4 פרסים מטעם ה-NAACP (ההתאחדות הלאומית לקידום אפרו-אמריקאים) בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, ב-1992 על משחקו בסרט הטלוויזיה "Murder in Mississippi", ב-1995 על תפקידו ב"פרקליטי אל איי", ב-1999 על תפקידו בסרט הטלוויזיה "Mama Flora's Family" וב-2001 על תפקידו בסדרה "City of Angels". באותה שנה הוענק לו פרס זה גם בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "פקודה לא חוקית". אנדרווד היה מועמד 4 פעמים נוספות לקבלת פרסים מטעם ה-NAACP.
אנדרווד נשוי מאז 1994, ואב לשלושה ילדים. בשנת 2000 בחר בו המגזין "פיפל" כאחד מ-50 האנשים היפים ביותר.
המשטר הקולוניאלי האוסטרי
עגלשון שחור גחון
קארל לארסון
קארל לארסון (בשוודית: Carl Larsson; 28 במאי 1853 - 22 בינואר 1919) היה צייר ומעצב פנים שוודי.
תחילת דרכו.
לארסון נולד ב"גמלה סטן", העיר העתיקה בסטוקהולם. הוריו היו עניים מאוד וילדותו הייתה אומללה. בגיל 13 מורהו בבית הספר לילדי עניים דחק בו להגיש מועמדות לבית הספר של האקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות והוא התקבל. בשנותיו הראשונות שם חש לארסון נחות חברתית, מבולבל וביישן. ב-1869, בגיל 16, קודם ל"בית הספר העתיק" של אותה אקדמיה. שם רכש ביטחון עצמי ואף הפך לאישיות מרכזית בחיי החברה של בית הספר.
לאחר מספר שנים בהן עבד כמאייר ספרים, כתבי עת ועיתונים עבר לארסון לפריז, שם בילה מספר שנים מתסכלות נוספות כאמן העובד קשה למחייתו ואינו זוכה להצלחה.
משפחה ובית.
ב-1882, בהיותו במושבת אמנים סקנדינבית בגרז-סיר-לואן בסמוך לפריז, הוא פגש את האמנית קארין בריו (1859–1928), ועד מהרה הם נישאו. בדיעבד, הייתה זו נקודת מפנה בחייו של לארסון. בגרז צייר לארסון כמה מעבודותיו החשובות ביותר. ציוריו מתקופה זו נעשו בצבעי מים והיו שונים מאוד מציורי צבעי השמן שצייר בעבר.
לקארל וקארין לארסון נולדו שמונה ילדים, ובני משפחתו היו לדוגמנים המועדפים עליו. שמונת הילדים היו סוזאנה (1884), אוּלף (1887, נפטר בגיל 18), פונטוס (1888), ליסבת (1891), בריטה (1893), מאטס (1894, נפטר בגיל חודשיים), קרסטי (1896) ואסביירן (1900).
ב-1888 אדולף בריו, אביה של קארין, העניק למשפחה הצעירה בית שנקרא "היטנס הקטן" בכפר סונדבורן. קארל וקארין עיצבו וריהטו את הבית בהתאם לטעמם האמנותי הייחודי ועל פי צורכי המשפחה המתרחבת. באמצעות ציוריו וספריו של לארסון הפך הבית הזה לאחד מבתי האמנים המפורסמים בעולם. הבית נמצא כיום בבעלות יורשיהם של קארל וקארין לארסון והוא פתוח לתיירים בחודשי הקיץ, בין מאי לאוקטובר.
הפופולריות של לארסון גדלה במידה ניכרת עם התפתחותה של טכנולוגיית הרפרודוקציה בצבע בשנות ה-90 של המאה ה-19, כאשר יצאו לאור בהוצאת "בונייה" השוודית ספרים כתובים ומאוירים על ידי לארסון שהכילו העתקים בצבע מלא של ציורי צבעי המים שלו, ביניהם הספר "בית". למרות זאת, מספר המהדורות של האלבומים היקרים יחסית הללו לא התקרב כלל לזה של הספר "הבית בשמש", שיצא לאור ב-1909 בידי המוציא לאור הגרמני קרל רוברט לאנגווישה (1874–1931). הספר שכלל ציורי צבעי מים, רישומים וטקסט מאת קארל לארסון הפך מיד לאחד מרבי המכר של תעשיית ההוצאה לאור הגרמנית של אותה שנה - 40,000 עותקים נמכרו תוך שלושה חודשים ויותר מ-40 מהדורות הודפסו עד 2001. קארל וקארין לארסון הכריזו כי הם המומים מהצלחה זו.
לארסון צייר גם כמה סדרות של סיפורים מצוירים בהמשכים, והפך בכך לאחד מציירי הקומיקס השוודים הראשונים.
Midvinterblot ("קורבן אמצע החורף").
קארל לארסון החשיב את עבודותיו המונומנטליות - ציורי הפרסקו שלו בבתי ספר, מוזיאונים ובניינים ציבוריים אחרים, כעבודות החשובות ביותר שלו. עבודתו המונומנטלית האחרונה, "Midvinterblot" ("קורבן אמצע החורף"), ציור בצבעי שמן בגודל 6x14 מטרים שהשלים ב-1915, הוזמן עבור קיר במוזיאון הלאומי של שוודיה בסטוקהולם (אשר קירותיו עוטרו כבר בכמה ציורי פרסקו של לארסון), אך נדחה לקראת השלמתו על ידי מועצת המוזיאון. הפרסקו מתאר את הקרבתו של המלך המיתולוגי דומלדה במקדש אופסלה.
באוטוביוגרפיה שלו "Jag" ("אני"), שפורסמה לאחר מותו, הצהיר לארסון על מרירותו ואכזבתו בשל דחייה זו, של היצירה שהחשיב כגדולה בהישגיו:
מאידך הודה לארסון, באותה אוטוביוגרפיה, כי ציורי משפחתו ובית המשפחה:
פולמוס ה"Midvinterblot" נמשך עוד שנים רבות בשל מאבקים בין אסכולות שונות של אמנים שוודים. ב-1987 הפרסקו אף הוצע למוזיאון בחינם, בתנאי שיעטר את הקיר הריק לו יועד, אך המוזיאון דחה את ההצעה והציור נמכר לאספן היפני הירושי אישיזוקה. ב-1992 הסכים האספן להשאיל אותו למוזיאון עבור תערוכה של ציורי קארל לארסון, במסגרתה הציור נתלה במקום המיועד. אהדת הציבור שינתה את תפיסתם של המומחים לגביו, ובעזרת תרומות פרטיות התאפשר למוזיאון לקנות את הציור מהירושי אישיזוקה ב-1997 ולהציגו תמידית במקום בו אמור היה להיות מוצג מלכתחילה.
הר עמשא