החוק גם קבע שהמעשים הבאים יחשבו לבגידה: כל המפריע ליורש שייבחר לרשת את הכתר, או כל האומר ששני נישואיו הראשונים של הנרי לקתרין מאראגון ולאן בולין היו תקפים, או שנישואיו השלישיים לג'יין סימור לא היו תקפים, או שאחת מבנותיו היו חוקיות ובן שיולד מנישואיו השלישיים הוא בלתי חוקי.
החוק גם דרש מנתיניו של הנרי להישבע לתמוך בחוק וקבע שסירוב לשבועה יחשב כבגידה. מי שיואשם בבגידה על פי החוק, לא יזכה למקלט ובנוסף לעונש המוות שיוטל עליו, כל מי שיואשם בהפרעה לירושה של הכתר, יפסיד את זכות התביעה שלו לכתר, במקרה והיא קיימת.
החוק גם קבע שביקורת נגד גזר דין המוות שהוטל על תומאס מור ייחשב כבגידה על פי חוק הבגידה 1534. לבסוף, החוק קבע שכל ניסיון לבטל את החוק ייחשב כבגידה.
החוק הוחלף ב-1543 על ידי חוק הירושה השלישי שהחזיר את בנותיו של הנרי לסדר הירושה לכתר, אבל לא השיב את החוקיות שלהן על כנה.
רגב (יישוב קדום)
רגב היה יישוב קדום בהרי הגלעד שבעבר הירדן המזרחי, אשר נזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו, בכתבי חז"ל ובכתבים נוצריים קדומים.
היישוב נזכר לראשונה על ידי יוסף בן מתתיהו, המספר על מותו של אלכסנדר ינאי בשעה שצר על "רגבה", אותו הוא מכנה "מבצר בעבר הירדן בתחום גרסה".
במשנה, בתוספתא ובתלמוד נזכרת העיר לעניין המנחות שהובאו ממנה לבית המקדש: .
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), בניסיונו לאתר את ארגוב המקראית, הצביע (בטעות) על יישוב זה, תוך שציין כי מקומו כ- 15 מיל מערבית לגרסה.
לפי תיאורו של אוסביוס, יש המציעים את זיהוי העיר הקדומה עם הכפר הירדני ראג'ב, השוכן על גדתו הדרומית של ואדי ראג'ב, מערבית לג'רש, שם נמצאו מערות קבורה יהודיות מן המאות ה-1 לפני הספירה ועד המאה ה-3 לספירה.
קרב סולווי מוס
קרב הסולווי מוס (Solway Moss) הוא קרב שהתרחש ב"סולווי מוס" (אזור ביצות) ליד נהר אסק (Esk) שנמצא בצד האנגלי של הגבול האנגלו-סקוטי, בנובמבר 1542, בין כוחות אנגליים לכוחות סקוטיים.
רקע.
כאשר הנרי השמיני, מלך אנגליה התנתק מהכנסייה הקתולית, הוא ביקש מג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, אחיינו, לנהוג כמוהו. ג'יימס התעלם מדרישתו של דודו והוסיף ועלב בו בסירובו להיפגש עם הנרי ביורק. כשהוא זועם, הנרי השמיני שלח כוחות צבא נגד סקוטלנד. בתגובה לפלישה האנגלית המסיבית לסקוטלנד, ג'יימס מינה את רוברט, לורד מקסוול - האחראי על הגבול המערבי (Warden of West March), להקים צבא שיפלוש לאנגליה.
הקרב.
ב-24 בנובמבר 1542, צבא המונה 15,000-18,000 לוחמים סקוטיים התקדם לתוך אנגליה. לורד מקסוול, למרות שמעולם לא מונה למפקד הכוח, הכריז כי הוא יוביל את המתקפה באופן אישי. על פי כמה דיווחים היסטוריים מאוחרים יותר, בהיעדרו של מקסוול, אוליבר סינקלייר (Oliver Sinclair), חביבו של ג'יימס החמישי, הכריז כי הוא המפקד שנבחר על ידי ג'יימס. על פי אותם דיווחים, המפקדים האחרים סירבו לקבל את פיקודו והמבנה הפיקודי התפרק.
ההתקדמות הסקוטית לתוך אנגליה נתקלה בלורד וורטון (אחד המפקדים האנגליים) ו-3,000 אנשים. הסקוטים, לאחר ההתנגשות עם חיל הפרשים האנגלי ב- Oakshawhill ("גבעת אוקשו") נסוגו לכיוון ה- Arthuret Howes. הם מצאו את עצמם לכודים מדרום לנהר אסק, בשטח אנגלי בין הנהר והביצות. לאחר לחימה אינטנסיבית נכנעו הסקוטים ומסרו את רוביהם לחיל הפרשים האנגלי. ייתכן וכמה מאות סקוטים טבעו בביצות ובנהר.
ג'יימס, שלא היה נוכח בקרב, נסוג לארמון פוקלנד (Falkland Palace) כשהוא מושפל וקודח מחום. החדשות שאשתו ילדה בת, מרי, במקום בן ריסקו את רוחו עוד יותר ומסופר שהוא אמר שבית סטיוארט "התחיל עם עלמה ויסתיים עם עלמה" (הוא התייחס לשושלת סטיוארט, שזכתה בכס המלוכה באמצעות מרג'ורי, בתו של רוברט דה ברוס). הוא מת בפוקלנד שבועיים לאחר מכן בגיל שלושים. על פי ג'ורג' דאגלאס, בעת שהזה, הוא התאבל על נפילתם בשבי של דגלו ואוליבר סינקלייר ב"סולווי מוס" יותר מאשר על אבדותיו האחרות.
אנדי בורנהאם
אנדי בורנהאם (באנגלית: Andy Burnham; נולד ב-7 בינואר 1970) הוא פוליטיקאי בריטי חבר מפלגת הלייבור. בורנהאם מכהן כראש עיריית מחוז מנצ'סטר רבתי ממאי 2017. קודם לכן כיהן כחבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת מטעם מחוז לי בשנים 2001–2017, כשר התרבות, התקשורת והספורט וכשר הבריאות בקבינט של גורדון בראון.
ביוגרפיה.
בורנהאם נולד בליברפול, למד בתיכון קתולי בסיינט הלן שבמחוז מרזיסייד. הוא בעל תואר שני באנגלית מאוניברסיטת קיימברידג'.
בנעוריו הצטרף למפלגת הלייבור. בשנים 1994 עד 1997 שימש עוזרה של חברת הפרלמנט טסה ג'וול. ב-1998 מונה ליועצו של שר התרבות, התקשורת והספורט כריס סמית.
ביוני 2001 נבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז לי. הוא כיהן כחבר בוועדת הבריאות עד 2003. ב-2005 מונה לסגן שר במשרד הפנים וב-2006 לשר זוטר במשרד הבריאות. ב-2007 מונה למזכיר הראשי של האוצר (השר השני בחשיבותו במשרד האוצר הבריטי). ב-2008 איווט קופר מונה במקומו והוא מונה לשר התרבות, התקשורת והספורט בקבינט ממשלת בריטניה, הוא הביא להקמת ועדת הבדיקה העצמאית לאסון הילסבורו, 20 שנה לאחר האסון, שבעקבות מסקנותיה התנצל ראש הממשלה בפני משפחות הקורבנות. ביוני 2009 מונה לשר הבריאות.
לאחר הפסד מפלגת הלייבור בבחירות ב-2010 שימש שר הבריאות בממשלת הצללים של אד מיליבנד ובהמשך השנה מונה לשר החינוך בממשלת הצללים. באוקטובר 2011 מונה שוב לשר הבריאות בממשלת הצללים של הלייבור.
במאי 2015 הכריז שהוא מתכוון להתמודד על הנהגת מפלגת הלייבור, הוא סיים שני עם 19% מקולות הבוחרים לאחר ג'רמי קורבין. לאחר הבחירות מונה לשר הפנים בממשלת הצללים של קורבין.
באוקטובר 2016 התפטר מתפקידו בממשלת הצללים לקראת התמודדותו בבחירות לראשות מחוז מנצ'סטר רבתי. במאי 2017 נבחר לתפקיד ברוב של 63%. ימים ספורים לאחר כניסתו לתפקיד התרחש במחוזו הפיגוע במנצ'סטר ארנה. ב-2021 זכנבחר לכהונה נוספת ברוב של 67%.
בורנהאם נשוי ואב לשלושה. בשנים 2018-2019 כיהן כנשיא ליגת הרוגבי של אנגליה.
מתאוקסימתאן
פרוייקט הלהקה
ברונו פיניירו
ברונו פיליפה טבארס פיניירו (בפורטוגזית: Bruno Filipe Tavares Pinheiro; נולד ב-21 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם ולעיתים כקשר אחורי.
קריירה.
פיניירו התחיל את הקריירה שלו בבואבישטה בגיל 19 הושאל לריבייראו מהליגה השלישית על מנת לצבור דקות משחק ובתום עונה אחת שב למועדון נעוריו. בתום עונת המועדון הורד לליגת המשנה בפורטוגל לאחר שהורשעה במתן שוחד לשופטים. עקב כך, עזבו את המועדון שחקנים רבים ופיניירו קיבל את חולצת ההרכב.
בקיץ חתם באריס לימסול הקפריסאית. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד אומוניה ניקוסיה. בתום העונה ירד עם המועדון לליגה השנייה והוא עזב את המועדון. ב-12 ביולי 2010 חתם בוידז'ב לודז' הפולנית. ב-7 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד לך פוזנן. במדי לודז' הוא שיחק שנתיים בהם הבקיע 2 שערים ב-39 משחקים.
באוגוסט חזר לפורטוגל כאשר חתם לשנתיים בז'יל ויסנטה, אך הוא לא זכה לדקות משחק ובינואר שוחרר מהמועדון. ב-22 בינואר 2013 חתם לשנתיים וחצי במכבי נתניה על מנת לעזור לה להישאר בליגת העל, אך בסופו של דבר המועדון ירד לליגה הלאומית ופיניירו עזב את המועדון. בקיץ חתם בניקי וולוס היוונית בה שיחק עונה אחת. בשנת חתם בגואה מהסופרליג ההודי עימה הגיע לחצי הגמר. לקראת סיום עונת שב ליוון וחתם באפולון סמירני.
ב-24 ביוני 2015 חתם לשנתיים בהפועל חיפה. ב-16 ביוני 2017 חזר לגואה ההודית.
ספרות פלישה
ספרות פלישה (באנגלית: Invasion literature) היא ז'אנר ספרותי, שהיה נפוץ במיוחד בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. במיוחד בממלכה המאוחדת, אם כי גם בצרפת וארצות הברית. סיפורים בז'אנר זה לרוב התמקדו בפלישה של כוחות זרים הכובשים את העולם.
אחד הסיפורים בראשונים בז'אנר זה הוא הנובלה "הקרב של דורקינג" , שנכתבה בשנת 1871 בידי ג'ורג' צ'סני. המחבר כמו רבים מבני ארצו נבהל מאוד מכך שתוך חודשיים הצליחה פרוסיה לרסק לחלוטין את הצבא הצרפתי, והחל לחשוש מכך שממלכה המאוחדת תהיה הקרבן הבא. הסיפור נועד למעשה להטיף מוסר למדינאים והגנרלים הבריטיים שיתכוננו לפלישה. העלילה עוקבת אחר העיר דורקינג, המתגוננת באומץ מול אימפריה אדירה המזכירה את גרמניה, שכבשה את כל הממלכה המאוחדת. הסיפור זכה לפופולריות עצומה והחל למעשה את עידן ספרות הפלישה.
רוב הספרים בז'אנר זה תיארו פלישה גרמנית, צרפתית, או רוסית, לממלכה המאוחדת או לארצות אחרות. חלק מהספרים גם עסקו בכוחות חיצוניים המנסים להשתלט על כדור הארץ, למשל "דרקולה" או "מלחמת העולמות". חלק מהספרים פורסמו למעשה בידי מדינאים או מצביאים בעלי שם, שפרסמו אותם תחת שם עט. מטרתם הייתה לזרז את ארצם להתחמש מפני מלחמה. ההערכה היא שכ-400 רומנים בז'אנר זה פורסמו עד מלחמת העולם הראשונה, והשפעתם הייתה עצומה. חלק מהתחזיות התממשו בדמות מלחמת העולם הראשונה, ויש המעריכים שאנשי הצבא הקיסרי היפני נעזרו ברומן "הדלת האחורית" , כאשר תכננו את פלישתם להונג קונג.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם ספרות הפלישה הייתה פחות פופולרית, והאנטגוניסטים בסיפורים אלו היו לרוב קומוניסטים או נאצים. סיפורים מסוג זה יצאו גם בתקופת המלחמה הקרה, בהם לרוב מתואר כיצד רוסים או סינים כובשים את העולם המערבי.
עמנואל מודאיי
בית חולים המשפחה הקדושה
בית חולים בני ציון
מארק דיטון
בית חולים רמת מרפא
מרק דייטון
המכללה לאומנויות תורת החיים
הסכם השותפות הטראנס פסיפית
טיין אנד וויר
טבלת מגן
יון זליה קודריאנו