למד בבית ספר תיכון אהל שם. לאחר השירות בצה"ל למד וקיבל תואר ראשון (BSc) במדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן ובמקביל למד וקיבל תואר ראשון (LLb) נוסף, גם במשפטים, באוניברסיטת תל אביב. שנים אחדות אחר כך למד וקיבל מאוניברסיטת תל אביב תואר שני (MA) במדע המדינה.
קריירה.
פאל הוא עורך דין מאז 1985. היה מפקח במשטרת ישראל (יאח"ה), וחוקר ברשות ניירות ערך. כיהן כדיין ולאחר מכן כאב בית דין בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין. כיהן גם כאב בית הדין של אגודת האקדמאים למדעי החברה והרוח.
כתביו.
פאל כותב בעיקר ספרי וסיפורי מדע בדיוני. בין ספריו בתחום זה: מסע במרחבי הזמן, שיצא לאור בהוצאת אור-עם בשנת 1980, ומתאר ישראלי החי בהיסטוריה אלטרנטיבית, שבה העולם כולו יהודי, אך ישראל, מקור היהדות העולמית, קטנה מדי לטעמו ואיננה שונה מזו המוכרת כיום; הוא חוזר לעבר, מנסה "לתקן את העיוות" ובתיקונו זה יוצר את עולמנו הנוכחי.
פאל כתב גם את רומן המלחמה נקמה, שיצא לאור בהוצאת בר-תמוז ב-1986. ביולי 2011 יצאה לאור מהדורה מחודשת של רומן זה, מתורגמת לאנגלית בהוצאת אמזון. גם ב"נקמה" יש אלמנט של מדע בדיוני - "היסטוריה אלטרנטיבית", אף שכולו מבוסס על עובדות ידועות של המציאות הקיימת. מדובר ברומן בין שני לוחמי המחתרת העברית בארץ ישראל שלפני קום המדינה, צעיר יהודי ממוצא תימני ויהודייה בריטית, המתגלה כלוחמת עזה לא פחות ממנו. הוא מתנהל על רקע מאבק המחתרת בערביי ארץ ישראל ובבריטים השולטים בארץ, ונותן הסבר אחר לגמרי לדרך שבה הוקמה מדינת ישראל ב-1948.
בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת "אופיר", ספרו השלישי אליהו מגיע, אף הוא ספר מדע בדיוני.
רבים מסיפוריו הקצרים של פאל פורסמו בעיתוני נוער (כגון "הארץ שלנו" ו"מעריב לנוער"), עיתוני סטודנטים כגון "יתוש", "סטודנט" ו"בת קול", ובמות נוספות כגון "מעריב", "קוסמוס - המבחר של אסימוב" ועוד.
פאל כתב מאמרים בתחום המשפט, שהתפרסמו בביטאון לשכת עורכי הדין "הפרקליט"; ומאמרים בתחום מדע המדינה, שהתפרסמו בכתב העת של אגודת האקדמאים במדעי החברה והרוח "בעיות בינלאומיות חברה ומדינה" ובביטאון לשכת רואי חשבון בישראל "רואה החשבון".
חיים אישיים.
נשוי ואב לשתי בנות.
כנסיית א-סיידה (חיפה)
דרגות הכוחות המזוינים של ברית המועצות
דרגות צבא ברית המועצות יונקות את שורשיהן מצבא הצאר, שהצבא האדום לחם נגדו במסגרת מלחמת האזרחים ברוסיה (1918–1921). מיד לאחר מהפכת אוקטובר בוטלו הדרגות האישיות ולמפקדי הצבא היו רק תפקידים. בשנת 1935 הוחלט להחזיר את הדרגות ובשנת 1943 הוחזרו דרגות גנרלים. החל מאותה שנה ציוני הדרגות הורכבו על הכתף. במשך השנים בוצעו שינויים נוספים והשינוי האחרון היה בשנת 1981.
הבדלים מסורתיים בין שמות הדרגות בצי ובצבא היבשה נשמרו. יחד עם זאת לא הייתה התאמה מלאה עם דרגות צבא הצאר מלפני מהפכת אוקטובר.
במקביל לדרגת "גנרל של ארמייה" שהייתה נהוגה בחיל רגלים במספר זרועות הצבא הייתה דרגת מרשל בהתאם להלן:
כמו כן, הייתה דרגה "מרשל ראשי" לפי אותן זרועות. דרגה זו הייתה מקבילה לדרגת "מרשל ברית המועצות" ומקבלי דרגה זו כבר לא יכלו לקבל דרגת מרשל ברית המועצות.
מנוע זנד
מנוע זנד (באנגלית: Zend Engine) הוא מנוע סקריפטאות (מכונה וירטואלית), הידוע עקב התפקיד החשוב אותו הוא ממלא בשפת אוטומציית האינטרנט PHP. המנוע פותח במקור על ידי אנדי גוטמנס וזאב סורסקי בהיותם סטודנטים בטכניון. מאוחר יותר הם הקימו את חברת זנד טכנולוגיות ברמת גן. השם Zend הוא הלחם של שמות המייסדים באנגלית, Zeev ו-Andi.
היסטוריה.
הגרסה הראשונה של מנוע הזנד הופיעה ב-1999 יחד עם PHP גרסה 4. הוא נכתב כהתקן back-end מודולרי ומותאם שאפשר, בפעם הראשונה, להשתמש בו גם מחוץ לקוד PHP. הביצועים, יציבות ופרישות של המנוע שיחקו מרכיב עיקרי בפופולריות העולה של קוד PHP.
הגרסה הנוכחית של המכונה הווירטואלית היא מנוע זנד 3 שנמצא בליבו של PHP7. קוד המקור של מנוע הזנד זמין בחופשיות תחת רישיון ה-PHP מאז 2001; זהו פרויקט קוד-פתוח, וישנם כעת מספר מפתחים מכל העולם שמנדבים מזמנם וכישוריהם להרחיב ולשפר את בסיס הקוד. חברת זנד טכנולוגיות מוכרת כלי פיתוח וניהול עבור המנוע, והוא נמצא בשימוש חברות הטכנולוגיה הגדולות בעולם ביניהם IBM ואורקל. למרות ש-PHP היא טכנולוגיה המתחרה בפלטפורמת ‎.NET של חברת מיקרוסופט, מיקרוסופט החליטה לשתף פעולה עם זנד טכנולוגיות, כדי לאפשר למתכנתים ליצור יישומים ב-PHP עבור שרתי מיקרוסופט.
ארכיטקטורה.
מנוע זנד משמש באופן פנימי על ידי PHP כמהדר ומנוע Runtime. סקריפטים של PHP נטענים לזיכרון ומורכבים לקודי-נתונים של Zend. אופקודים אלה מבוצעים וה-HTML שנוצר נשלח ללקוח.
דוגמה.
כדי ליישם מתורגמן אינטרנט, אתה זקוק לשלושה חלקים:
מנוע זנד אחראי לשלב 1 לחלוטין וקצת משלב 2; קוד ה-PHP לוקח חלקים בשלבים 2 ו-3.
גביע קון סמיית'
גביע קון סמיית' (באנגלית: The Conn Smythe Trophy) הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1965, ל-MVP של הפלייאוף בליגת ה-NHL.
הגביע נתרם על ידי טורונטו מייפל ליפס וקרוי על שם קון סמיית', שהיה בעלי הקבוצה מ-1927 עד 1961, ולפרקים גם המנכ"ל שלה ומאמנה. סמיית' היה גם ההוגה והיוזם של בניית מייפל ליף גארדנס, האולם הביתי ששימש את הקבוצה מפתיחתו ב-1931 ועד 1999.
את הגביע מעטר דגם של מייפל ליף גארדנס, כשמעליו חצי עלה של עץ אדר.
את הזוכה בגביע בוחר איגוד עיתונאי ההוקי קרח, והוא מוענק תוך כדי טקס הענקת גביע סטנלי לקבוצה שזכתה באליפות ה-NHL.
המרד האירי של 1798
המרד האירי של 1798 (באנגלית: The Irish Rebellion of 1798, באירית: Éirí Amach 1798), היה מרד של רפובליקנים אירים כנגד השלטון הבריטי בארצם. המרד, שהושפע מהכרזת העצמאות בארצות הברית, כמו גם מן המהפכה הצרפתית, דוכא על ידי הבריטים, שהכוחות האיריים לא היוו עבורם יריב של ממש. בנוסף, מבחינה גאוגרפית, אירלנד לא מתאימה למלחמת גרילה, וכך, מרגע שהמורדים ניסו להילחם בקרבות סדורים או להשתלט על שטח, ידם הייתה על התחתונה.
דיכוי המרד נעשה בתקיפות, ולעיתים באכזריות, על ידי הבריטים ותומכיהם בקרב האוכלוסייה המקומית. בין הפרקטיקות שהופעלו בעת דיכוי המרד ניתן למצוא רצח שבויים ופצועים, מעשי טבח, עינויים, אונס ושריפת בתים של המורדים ותומכיהם, שאף הם לא ישבו בחיבוק ידיים. מעשי אכזריות אלה הוזנו מהיות המרד, במובנים רבים, מלחמת אזרחים. זאת כיוון שמגזרים חשובים בחברה האירית תמכו בשלטונות, וכתוצאה, הייתה מעורבות רגשית רבה כרוכה במאבק זה. סיבה אחרת למעשי האכזריות הייתה שהמורדים, נתיני הכתר הבריטי, נחשבו לבוגדים, והיחס אליהם היה בהתאם.
בשלב מאוחר של המרד נחתו כוחות צרפתיים באירלנד, בשני אתרים ובשני מועדים שונים, בכוח לא מספיק ולאחר שהמומנטום עבר לצד הבריטי, החזק יותר מלכתחילה. גם אלה הובסו במהרה.
רקע.
אירלנד, אשר רוב אוכלוסייתה הייתה קתולית, נשלטה, בהשראת ובעזרת חקיקה בריטית, על ידי מיעוט של בעלי קרקעות, אנשי כנסייה ופקידים, השייכים רובם ככולם לכנסייה האנגליקנית, הדומיננטית בבריטניה. לקראת סוף המאה ה-18 חלה הקלת-מה במידת האפליה. להקלה זו נלוותה הרחבת מסוימת במידת השלטון העצמי של אירלנד, ולמעשה של המעמד השליט בה, במסגרת הכתר הבריטי.
ב-1791 קמה בבלפסט "חברת האירים המאוחדים" (Society of United Irishmen) על ידי ליברלים פרוטסטנטים. מטרותיה היו רפורמות דמוקרטיות ואמנסיפציה לקתולים. אל הארגון, שסניפים שלו הוקמו ברחבי הארץ, הצטרפו גם קתולים כמו גם חברי כתות פרוטסטנטיות שלא מן הזרם המרכזי. מספר חבריו גדל והגיע, ככל הנראה, ליותר מ-100,000. בנוסף, "חברת האירים המאוחדים" התחברה במשך הזמן לארגונים אירים אחרים הקרובים אליה בשאיפותיהם. פרוץ המלחמה בין בריטניה לבין צרפת המהפכנית ב-1793 הביא לאיסור על פעילות החברה ודחף אותה למחתרת. מטרתה הראשית הייתה באותה עת הינתקות מבריטניה, אלא ששררה מחלוקת האם לעשות זאת בעזרה צרפתית או למרוד בכל מקרה. התערבות צרפתית כזו אכן הושגה, פרי מאמציו של מנהיג החברה תאובלד וולף טון, וצבא צרפתי הגיע למפרץ באנטרי (Bantry Bay), שבפינה הדרומית מערבית של אירלנד, בדצמבר 1796. אלא שנחיתת הכוחות הצרפתיים נכשלה לחלוטין.
לנוכח אי-השקט בקרב האירים, בד בבד עם ההמחשה על היות אירלנד מעין "דלת אחורית" פוטנציאלית לפלישה לבריטניה, הטילו השלטונות משטר צבאי על האי במרס 1797, תוך נקיטת אמצעי דיכוי חמורים כנגד המתנגדים לשלטונם. במרס 1798 עצרו השלטונות בדבלין את רוב המנהיגות של "חברת האירים המאוחדים". במקביל, לנוכח אותו אי-שקט, החלו להתארגן אירים ששאפו להישאר תחת השלטון הבריטי, כנגד המתנגדים ולצורך תמיכה בשלטונות. אלה נכנסו בעיקר תחת קורת הגג של "מסדר אורנג'" (Orange Order), אשר נוסד בשנת 1795.
פרוץ המרד.