לצים אוחזים במרוט, הופיעו בתקופת ימי הביניים והרנסאנס, כאיורים בכתבי קודש, בציורים ובספרות המתעדת את התקופה. ספרו של סבסטיאן מינסטר, קוסמוגרפיה, הוא דוגמה מובהקת לתיאור מסורות והווי של התקופה באמצעות טקסטים וציורים, כגון ציור לץ האוחז מרוט בידו, שהופיע במהדורה של הספר בשנת 1552.
יחזקאל שרגא משינאווא
מנדל מרימנוב
דנדרובטס צהוב-פסים
דנדרובטס צהוב-פסים (שם מדעי: "Dendrobates leucomelas") הוא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים החיה ביבשת דרום אמריקה. זוהי צפרדע רעילה ומסוכנת ביותר, הרעל שעל גופה יכול להרוג בנגיעה אחת וקטלני גם לבני אדם. שמם הידוע יותר של כלל המינים במשפחה, צפרדעי חץ רעילות, נובע מן העובדה ששבטי האינדיאנים נהגו למרוח את חיציהם ברעל הצפרדע.
הצפרדעים חיות בדרום אמריקה, באזור גיאנה, ונצואלה וקולומביה. הצפרדע נמצאת בדרך כלל בנהרות אשר ביערות גשם טרופיים. מזונה העיקרי מורכב מחרקים אותם, ככל הצפרדעים, היא תופסת בלשונה הארוכה. הדנדרובטס הוא יחידני, וחי בגפו.
הטלת הביצים של הדנדרובטס מתרחשת על עלה, והזכר מטפל בהן במסירות מרגע הטלתם. לאחר בקיעת הראשנים הזכר מעביר אותם לבריכת מים על גבו.
זהו אחד ממיני הדנדרובטס הגדול ביותר. אורכו הממוצע כ-4 ס"מ ומשקלו כ-100 גרם. הזכרים בדרך כלל גדולים יותר מהנקבות. גבו של הדנדרובטס בדרך כלל צהוב עם כתמים שחורים, אך לעיתים הצהוב משתנה לכתום. רגליו מותאמות לטיפוס על עצים ומבנהם המיוחד מאפשר לרגל להידבק למקום הטיפוס. הלשון שלהם דביקה גם היא, ומאפשרת תפיסה יעילה של חרקים, שהם המזון המועדף עליהם. גובה המחייה הממוצע שבו חי הדנדרובטס הוא 5–86 מטר.
אלוהות פרטית
אלוהות פרטית (או אלוהות אישית/פרסונלית) היא תפיסה לפיה האל מתערב במציאות ומתייחס, משפיע ואף יוצר קשר עם בני האדם בהתאם למידת מוסריותם, התנהגותם, השקפת עולמם או מידת ציותם ומרותם לו.
פופולריות.
תפיסת האלוהות הפרטית היא התפיסה הנפוצה ביותר כלפי אל בקרב המין האנושי.
האלוהות האישית נפוצה ברוב המוחלט של זרמי הדתות המונותאיסטיות, היהדות, הנצרות והאסלאם, וכמו כן גם ברוב הדתות הפולותאיסטיות, בהן האלים משפיעים על המציאות כתוצאה ישירה של התנהגות בני האדם היכולה להכעיס או לשמח אותם.
ביקורת.
אלו הדוגלים בתפיסה דאיסטית או אגנוסטית של אלוהות ובעיקר אתאיסטים נוטים להתייחס בזלזול מה לתפיסה זו, כתפיסה שטחית וילדותית, לרוב בשל תמיהה על מקומו המרכזי של האדם בקוסמוס ברוב צורות האלוהות האישית. שהרי אל שמוגדר ככל יודע, כל יכול, תבוני, מושלם וטוב באופן מוחלט, אין זה הגיוני שיטריח את עצמו בהתנהגות האדם (בפרט כזו שאיננה גורמת סבל לאחר) או יגיב על תפיסותיו של בני האדם הנחותים, בטח ובטח שלא יפתח ציפיות מאותם בני אדם.
טענות נגד אלוהים פרטי עוסקות בשני נושאים בסיסיים:
יוסוף סווייד
אסקסואליות
פרנצ'סקו סלוויאטי
פרנצ'סקו סלוויאטי ריאריו (1443 - 26 באפריל 1478 בפירנצה) היה הארכיבישוף של פיזה ב-1475.
לסלוויאטי היה קשר דם למשפחת האצולה ריאריו, ולמשפחת סלוויאטי דלה רוברה (שלה העניק האפיפיור סיקסטוס הרביעי את חוזה הבנקאות של הכס הקדוש במקום משפחת מדיצ'י). סלוויאטי היה קרוב באמצעות קשרי נישואין גם למשפחות פאצי, מדיצ'י, ויטורי ולמשפחות אצולה נוספות שהיו בעלות השפעה פוליטית וכלכלית.
סלוויאטי התייתם בגיל צעיר. אמנם קיבל חינוך הומניסטי אך העדיף את הכנסייה מאחר שידע כי יתקשה להשיג כוח במשפחה ללא אביו. מקורות פרו-מדיצ'יים מציירים את דמותו כחנפן, מהמר ותאב כוח, אותו השיג באמצעות משוא הפנים של הכנסייה. ב-1464 עבר סלוויאטי לרומא במטרה להתחבר אל פרנצ'סקו סלוויאטי דלה רוברה, שהפך מאוחר יותר לאפיפיור סיקסטוס הרביעי. כמו כן התחבר אל אחייניו, האחים ג'ירולאמו ופייטרו ריאריו. קשרים אלו סייעו לו לקבל ב-1475 את משרת הארכיבישוף של פיזה.
משפחת מדיצ'י, שמרכזה היה בפירנצה, התנגדה למינויו של סלוויאטי לארכיבישוף וכך, באביב 1478 הוא שלח לפירנצה את אחיינו, רפאלה ריאריו, כדי שיזמין את האחים ג'וליאנו ולורנצו דה מדיצ'י להגיע למיסה בדואומו של פירנצה מתוך כוונה לרצחם שם במה שנודע מאוחר יותר כ"קשר של משפחת פאצי". בעת שצלצלו בפעמון בזמן טקס הגבהת לחם הקודש בכנסייה, היה על סלוויאטי ללכת לפאלאצו וקיו, להרוג את הגונפלוניירה (ראש המערכת החוקית והפוליטית בעיר) פטרוצ'י ולהשתלט על כיכר הסיניוריה הסמוכה, בעת שהרצח המרכזי היה אמור להתבצע בקתדרלה עצמה. אולם, עם הגיעו לכיכר וקיו הוא נעצר על ידי פטרוצ'י ובתוך שעה בוצע בו לינץ' והוא נתלה, יחד עם קושרים נוספים, מחלונות אולם "סלה דיי דואצ'נטו" (Sala dei Duecento) שבכיכר וקיו.
חנופה
חנופה היא הפעולה של מתן מחמאות, או התנהגות המיטיבה בצורה מוגזמת, בדרך כלל על מנת להיטיב למתרפס עצמו בעזרת זה שמתחנפים אליו.
שימושי החנופה.
מבחינה היסטורית, חנופה שימשה מאז ומתמיד כצורת הפניה המקובלת של נתין אל בן אצולה.
בתקופת הרנסאנס, היה זה מנהג נפוץ בקרב סופרים להחניף למלך המכהן בספריהם ושיריהם. ניתן לראות, לדוגמה, את המחמאות שמחלק המשורר אדמונד ספנסר למלכה אליזבת הראשונה בשירו "המלכה הנאווה", את המחמאות שמחלק ויליאם שייקספיר למלך ג'יימס הראשון במחזה מקבת' ואת המחמאות שמרעיף ניקולו מקיאוולי על לורנזו די פיירה דה מדיצ'י השני, שליט פירנצה ודוכס אורבינו, ב"הנסיך".
חנופה גם משמשת במשפטי חיזור, כחלק מניסיון ליזום חיזור רומנטי.
המושג חנופה, נתפס על פי רוב, במובן שלילי. תיאורים שליליים ומגוונים של חנופה ניתן למצוא לאורך ההיסטוריה, לפחות מאז כתיבת התנ"ך.
בפואמה "הקומדיה האלוהית", דנטה אליגיירי מתאר חנפנים מדשדשים בצואת אדם, ומביע בעזרת תיאור זה את דעתו כי דבריהם של החנפנים שווי ערך לצואה בחוג השמיני של הגהנום.
החנפן חסר הכנות, הוא דמות נלעגת המופיעה ביצירות ספרותיות רבות. דוגמאות לכך ניתן למצוא בדמות גרימא אלקין (לשון-תולעת) ב"שר הטבעות" של ג'.ר.ר. טולקין, גונריל ורגן מ"המלך ליר" ויאגו מאותלו של שייקספיר.
מילת התואר "מחמיא", לעומת זאת, היא בדרך כלל חיובית. היא משמשת בהתייחסות ליצירת אמנות או בגד, למשל, שגורמים לנושא או ללובש להיראות מושכים יותר.
דוגמאות לשימוש במילת תואר זו: "המלך היה מרוצה מהדיוקן, מכיוון שהוא הציג את היקפו באופן מחמיא" או "נראה לי שאלבש את השמלה הירוקה כי היא מחמיאה לעיניי".
זליג הויזדורף
זליג הויזדארף
זעליג הויזדארף
סוזוקי סוויפט
סוזוקי סוויפט (אנגלית: Suzuki Swift) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, סוזוקי מוטור, אשר מיוצרת משנת 1983 ועד היום.
בשוק הבינלאומי סוזוקי סוויפט נמכרת גם תחת שמות אחרים, כגון "קולטוס" ביפן, "הערכה מארוטי" בהודו, "שברולט ספרינט", "פונטיאק פיירפליי" ו"גיאו מטרו" בארצות הברית, ו"בארינה הולדן" באוסטרליה.
דור ראשון (1983–1989).
הדור הראשון שווק בעולם מאוקטובר 1983 ועד דצמבר 1989. הוא יוצר בגרסת 5 דלתות ו-3 דלתות.
דור שני (1990–1995).
הדור השני נמכר בעולם ממרץ 1990 ועד דצמבר 1995. לדור זה מרכבים רבים: קבריולה, האצ'בק 3 דלתות, סדאן והצ'בק 5 דלתות.
קיבל ציון בטיחות על ידי NHTSA: 3 כוכבי בטיחות לנהג ולנוסע לידו.
דור שלישי (1995–2003).
הדור השלישי נמכר בעולם מדצמבר 1995 ועד לדצמבר 2003 ויוצר בגרסת סדאן והאצ'בק 3 דלתות.
דור רביעי (2005–2010).
הרכב נחשף בשנת 2004 בתערוכת הרכב של פריז ונמכר עד 2010 (בחלק מהמדינות גם עד היום). הדור הרביעי נמכר בגרסת 3 דלתות, 4 דלתות ו 5 דלתות. הרכב קיבל 4 כוכבי בטיחות במבחן הבטיחות של EURONCAP.
דור חמישי (2010–2017).
הדור החמישי החל להימכר במספטמבר 2010. מבחינה ויזואלית, דגם זה דומה מאוד לדור הרביעי, ואף על פי כן, זהו דגם חדש לחלוטין. צריכת הדלק של המנוע בדגם זה צומצמה בכ-20% מבלי להקריב את ביצועי הרכב.
דור שישי (2017 ואילך).
הדור השישי (הידוע גם בתור super swift) הוצג לראשונה ביפן בנובמבר 2016. הדור השישי עושה שימוש בשלדה החדשה קלת המשקל של סוזוקי, בה כבר נעשה שימוש בבלנו והאיגניס החדשות.
בישראל.
כל ששת הדורות של סוזוקי סוויפט שווקו בישראל, החל משנת 1987 ועד היום.
בכל השנים זכתה הסוויפט להצלחה נאה למדי בשוק הישראלי אך מעולם לא הפכה למכונית הנמכרת מסוגה, ואת התואר הזה השאירה ברוב המקרים לרכבים כמו יונדאי i20 או מאזדה 2.
שלושת הדורות הראשונים נמכרו בישראל בעיקר בגרסת ה-1,300 סמ"ק, ידנית או אוטומטית. הדור הרביעי נמכר בישראל בגרסת ה-1,500 סמ"ק האוטומטית בלבד, ללא אפשרות לגיר ידני.
הדור החמישי הושק בישראל בתחילת שנת 2011, תחילה בגרסת 1.2 ליטר אוטומטית בלבד כשגרסה ידנית מוזלת הצטרפה להיצע הדגמים הישראלי רק כשנה וחצי מאוחר יותר. המנוע החדש אפשר לסוזוקי לשפר בצורה משמעותית את צריכת הדלק של הדגם (מ-15.4 ל-17.8 קילומטרים לליטר) אך פגע בנתוני הביצועים – זמן הזינוק מעמידה ל-100 קמ"ש התארך בדגם האוטומטי מ-11.7 ל-13.5 שניות.
הרכב מגיע עם בין 6 ל־7 כריות אוויר ומערכת ABS כברירת מחדל.
פרנצ'סקו סלוויאטי (ארכיבישוף)
דונלד או'קונור
דונלד או'קונור (באנגלית: Donald O'Connor; 28 באוגוסט 1925 - 27 בספטמבר 2003) היה שחקן קולנוע קומי, זמר ורקדן אמריקאי. נודע במיוחד בשל תפקידו בסרט שיר אשיר בגשם לצד ג'ין קלי, על תפקיד זה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי לשנת 1952.
תולדות חייו.