המצור על שטרלזונד היה מצור שהתרחש במהלך מלחמת שלושים השנים, ב-5 ביולי 1628, במסגרתו חיילי האימפריה הרומית הקדושה ניצבו למול חיילי סקוטלנד, שוודיה, דנמרק ותושבי העיר שטרלזונד. המצור החל כשצבא האימפריה הרומית הקדושה בהנהגתו של אלברכט פון ולנשטיין, נע לכיוון נמל שטרלזונד. הגנרל פון ולנשטיין הצהיר כי יכבוש את הנמל בשלושה ימים. על הנמל הגנו בעיקר התושבים המקומיים שנתמכו בחייל מצב סקוטי ושוודי קטן. לאחר מצור של כ-11 שבועות, הסיג פון ולנשטיין את כל כוחותיו מן הנמל לאחר שספג אבדות כבדות.
יוהאן סימון מאייר
יוהאן סימון מאייר (בגרמנית :Johann Simon Mayr; 14 ביוני 1763, מנדורף שבבוואריה - 2 בדצמבר 1845, ברגאמו) היה מלחין גרמני. באיטליה היה ידוע בשם ג'ובאני סימונה מייר.
חייו.
מאייר נולד בבוואריה ולמד תאולוגיה באוניברסיטה של אינגולשטאדט. ב-1787 יצא לאיטליה להמשיך שם בלימודי המוזיקה. בתקופת לימודיו באינגולשטדט עמד בקשר קרוב עם התנועה האינטלקטואלית של אדם וייסהאופט, והשפעת האידיאלים של עידן האורות הצרפתי ניכרת בפילוסופיה שלו כמוזיקאי, כפי שהדבר בא לביטוי ב"מחברות" המפורסמות, שערך לקראת סוף הקריירה שלו.
זמן קצר לאחר הגיעו לאיטליה קיבל שיעורי מוזיקה אצל קארלו לנצי ואחר אצל פרדיננדו ברטוני. בשנת 1802 עבר לברגאמו והתמנה למנצח המקהלה בקתדרלה של העיר, כמחליף למורו הוותיק, לנצי. הוא התמיד במשרה זו עד מותו והיה לדמות מרכזית בחיי המוזיקה של העיר, בין השאר בארגון קונצרטים, שבאיהם התוודעו אל המוזיקה של בטהובן. בין תלמידיו היה דוניצטי. בשנותיו האחרונות היה מאייר עיוור. הוא נקבר בבאזיליקה די סנטה מריה מאג'ורה בברגאמו, בחזית קברו של תלמידו המפורסם.
יצירותיו של מאייר, המפתיעות במספרן הרב וכוללות קרוב לשבעים אופרות, כמעט אינן מבוצעות כיום.
קרב וולגסט (1628)
קרב וולגסט (Battle of Wolgast) היה קרב שהתרחש במהלך מלחמת שלושים השנים, ב-2 בספטמבר 1628 (22 באוגוסט 1628 לפי הלוח היוליאני), בעיר וולגסט שבגרמניה. בקרב השתתפו כוחותיו הדנים של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, וכוחות האימפריה הרומית הקדושה של אלברכט פון ולנשטיין. הקרב הסתיים בניצחון האימפריה הרומית הקדושה.
אדי ג'ונסון (כדורגלן)
אדוארדו "אדי" ג'ונסון (נולד ב-31 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו של ג'ונסון 63 הופעות בנבחרת ארצות הברית.
כשחקן מרכזי בנבחרת ארצות הברית עד גיל 17 ולאחר שהתאמן באקדמיית IMG לכדורגל שבפלורידה, ג'ונסון היה לאחד השחקנים הצעירים ביותר שחתם ב-MLS. הוא נבחר על ידי מועדון כדורגל דאלאס בסיבוב השני של הסופרדראפט 2001. בשלוש השנים הראשונות שלו בליגה, מיעט לשחק, וכשניתנו לו הזדמנויות הוא לא היה יציב. בעונות אלה ג'ונסון הבקיע שבעה שערים בלבד.
ג'ונסון הראה את יכולתו בסוף שנת 2003 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שהתקיימה באיחוד האמירויות הערביות. הוא הבקיע ארבעה שערים (שלושה מהם בבעיטות עונשין) והוסיף בישול אחד כדי לזכות בנעל הזהב כמבקיע המצטיין, מה שהפך אותו לשחקן הצעיר ביותר שהגיע להישג הזה בהיסטוריית ה-MLS.
ג'ונסון ערך הופעת בכורה ואף הבקיע שער בכורה במדי נבחרת ארצות הברית הבוגרת נגד נבחרת אל סלוודור ב-9 באוקטובר 2004, הוא הצטרף לקבוצה מצומצמת של שחקנים אמריקאים שהבקיעו את שערם הראשון במוקדמות גביע העולם בכדורגל. הוא הבקיע שלושער בהופעתו השנייה, במרווח זמן של 17 דקות נגד נבחרת פנמה, ארבעה ימים לאחר מכן. ג'ונסון הבקיע סך של שבעה שערים בשישה משחקי מוקדמות גביע העולם, והרוויח לעצמו זמן משחק מוגבל בגביע העולם בשנת 2006.
בינואר 2005, הציעה בנפיקה ליסבון, מה שהיה יכול להיות שיא-MLS, סכום העברה של 5 מיליון דולר עבור ג'ונסון, אך ג'ונסון והליגה שניהם דחו את ההצעה. ב-31 בדצמבר 2009 ג'ונסון הושאל לאריס סלוניקי עד לשארית העונה. בינואר 2011 הושאל לאלופה פרסטון נורת' אנד. ב-17 בפברואר 2012 חתם בקבוצה סיאטל סאונדרס עד 2014. בתחילת 2014 החל לשחק בדי.סי יונייטד שם שיחק עד נובמבר 2015 עת נאלץ לפרוש ממשחק פעיל לאחר שהתגלתה אצלו מחלת לב.
הסירה מגינוסר
הסירה מגינוסר או הסירה מהגליל או סירתו של ישו היא סירת עץ שהתגלתה באקראי בשנת 1986 בין קיבוץ גינוסר למושבה מגדל, כאשר מי הכנרת היו בשפל. אופייה של הסירה ובדיקה באמצעות פחמן 14 איפשרו לתארכה לתקופה שבין שנת 50 לפנה"ס ועד שנת 70 לספירה. הסירה מוצגת במוזיאון בית יגאל אלון בגינוסר.
הסירה, הגילוי והשימור.
את הסירה גילו האחים יובל ומשה לופן, חברי קיבוץ גינוסר, ונמצאה כשהיא מלאה באדמת סחף. הסחף שבה סייע להגן על העץ מפני ריקבון. חלקיה האחרים של הסירה שנחשפו לאוויר לא שרדו. הקרקע סביב הסירה נחשפה, והיא חולצה על ידי ארכאולוגים מרשות העתיקות בסיוע מתנדבים במשך אחד-עשר ימי עבודה, ותוך שימוש בטכניקות שהגנו על העץ הלח. הסירה נארזה בפוליאוריטן מוקצף והועברה אל החוף, שם הונחה בתוך בריכת מים שנבנתה במיוחד עבורה. לבריכה הועברו דגי אמנון כדי שיטרפו את התולעים והבקטריות שהתרבו. שימור הסירה ארך 14 שנה והעץ חוזק בשעווה סינתטית תוך שימוש ב 65 טונות של כימיקלים כדי למנוע עיוותים והתפוררות של העץ. בחודש פברואר 2000 הועברה הסירה למשכנה הקבוע בביתן שהוכן עבורה במוזיאון, שם היא מוצגת באמצעי הדמיה חדישים, הסובבים סביב התעלומה למה ואת מי היא שימשה. הסירה ניצבת במרכזו של האולם על מנשא מיוחד המורכב מארבע רגליים ו-16 זרועות.
אורכה של הסירה הוא 8.20 מטר, רוחבה 2.30 מטר וגובהה 1.25 מטר. ככל הנראה הייתה מצוידת במפרש ובשני זוגות משוטים, והותקנו בה שני משוטי הגה. מנתוניה סביר שאוישה על ידי ארבעה חותרים והגאי. גוף הסירה עשוי משנים-עשר סוגי עץ שונים, בעיקר מארז הלבנון ומאלון. עשרת סוגי העץ האחרים נוספו לה במהלך התיקונים הרבים שנערכו בה במשך השנים, וכללו אורן, חרוב, כליל החורש, דולב, שקמה, ערבה, עוזרר, שיזף, ער אציל ואלה אטלנטית. כאשר הסתבר כי הסירה אינה שמישה עוד, הוסרו ממנה כל חלקי העץ השימושיים, ושרידיה שקעו במי האגם. כל שנים עשר מיני העצים שמהם עשויה הסירה ניצבים בשדרה המובילה אל הביתן שבו היא מוצגת.
מבנה הסירה: תחילה נבנתה המעטפת ואחר כך הותאמו לה צלעות. חיבורי הלוחות נעשו בשיטת שקע וסין (כפיס עץ המוחדר לחריצים עמוקים בשני הלוחות) את הצלעות חיברו עם מסמרי ברזל.
ההקשר ההיסטורי.
סירות דוגמת הסירה מגינוסר שימשו במאה הראשונה לספירה לדיג ולשינוע מטען ובני אדם על פני הכנרת. הן נבנו בצורה אופיינית: תחילה נבנתה המעטפת. החיבורים בין הלוחות נעשו בשיטת "שקע וסין", ולאחר מכן הוכנסו הצלעות וחוברו לגוף במסמרי ברזל. שיטה זו הייתה מוכרת בים התיכון כבר מהמאה ה-1 לפנה"ס, ושימשה לבניית סירות עד לתקופה הביזנטית.
המרד הגדול.
כאשר החל דיכויו של המרד הגדול בגליל נכנעה טבריה ללא קרב, והקנאים שישבו בה נמלטו אל טריכיי, המזוהה כיום עם מגדלא הסמוכה, אך זו נכבשה על ידי טיטוס בהתקפה פתאומית. המורדים שישבו בה יצאו בסירות אל הים, והרומאים התארגנו באופן מהיר, בנו רפסודות, ויצאו בעקבות המורדים. בקרב הימי שהתרחש נהרגו כל המורדים, ויוסף בן מתתיהו כתב כי הכנרת האדימה מדמם:
סירתו של ישו?
גילוי הסירה ותיארוכה לתקופתו של ישו עורר עניין רב בעולם הנוצרי. לפי האתר הנוצרי "Sacred destinations" ("יעדים קדושים"), דיווחו שני האחים שגילו את הסירה כי ראו קשת בענן כשהבחינו בה, והדבר אף הונצח בתמונה. סביר שישו ומאמיניו, שרבים מהם היו דייגים, השתמשו בסירות דומות לסירת גינוסר, והדבר נזכר במקומות רבים בברית החדשה. לדוגמה:
וכך גם בנס הדיג השני:
סירת גינוסר זכתה גם לכינוי "סירתו של ישו", אף כי ברי כי לא נמצא קשר בין כלי השיט הספציפי הזה אל ישו או אל מאמיניו.
פרדיננדו ברטוני
פרדיננדו ברטוני (באיטלקית: Ferdinando Bertoni; 15 באוגוסט 1725 - 1 בדצמבר 1813) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי.
חייו.
ברטוני נולד בסאלו והחל ללמוד מוזיקה בברשה, לא רחוק מעיר הולדתו. בסביבות 1740 יצא לבולוניה, שם למד עד 1745 אצל תאורטיקאי המוזיקה הנודע ג'ובאני בטיסטה מרטיני. מבולוניה עבר לוונציה ושם התמנה, בשנת 1752, לנגן עוגב ראשון בקתדרלת סן מרקו. משנת 1755 עד 1777 היה מנצח מקהלה ב"אופספדאלה דאי מנדיקנטי", גם הוא בוונציה. בתקופה שבין 1778 ל-1783 שהה בלונדון, שם חיבר אופרות לתיאטרון המלכותי. בשנים אלה מילא את מקומו תלמידו, ג'ובאני בטיסטה גראציולי. הוא שב לוונציה בשנת 1784 ובשנה שאחריה החליף את בלדאסארה גאלופי כמנצח המקהלה בסן מרקו, שם נשאר עד פרישתו ב-1808. הוא מת בדזנצאנו דל גארדה.
ברטוני, מלחין פורה של מוזיקה כנסייתית, חיבר גם 70 אופרות, שכולן, פרט ל"אורפיאו" (ונציה, תיאטרון סן בנדטו 1776), נשכחו מלב. "אורפיאו" כתובה לאותו לברית מאת קלצאביגי של "אורפיאו ואורודיצ'ה" של גלוק, אשר הוצגה בבורגתיאטר בווינה ב-1762. ברטוני כתב אופרה זו במיוחד לידידו, זמר הקסטרטו גאטנו גואדאני, שביצע אותו תפקיד באופרה של גלוק. ברטוני התעלם באופן כללי מחידושיו של גלוק וכתב את היצירה בסגנון הישן של אופרה סריה.
יצירותיו של ברטוני כוללות לפחות 200 יצירות קודש, בהן כ-50 אורטוריות, קנטטות, יצירות אינסטרומנטליות ומוזיקה קאמרית.
נבחרת אוסטרליה בכדורסל
נבחרת אוסטרליה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של אוסטרליה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל האוסטרלית.