ממשלות ארצות הברית, בריטניה וצרפת דרשו ממשלת רוסיה לסגת משטחיה של גאורגיה וגינו את מוסקבה על הפעלת הכוח המאסיבית נגד גאורגיה, וממשלת גאורגיה בקשה סיוע מממשלות המערב ומנאט"ו. לבסוף, לאחר חמישה ימי לחימה, הודיע נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב כי הכוחות הרוסיים נסוגים משטחי גאורגיה, אך בפועל לא התבצעה נסיגה, דבר שהביא ב-19 באוגוסט להודעה חריפה מצד נאט"ו ולטיוטת החלטה במועצת הביטחון של האו"ם נגד רוסיה.
ג'יימס ג'ול
ג'יימס פרסקוט ג'ול (באנגלית: James Prescott Joule; 24 בדצמבר 1818 בקרבת מנצ'סטר, אנגליה – 11 באוקטובר 1889 בקרבת לונדון) היה פיזיקאי ומתמטיקאי, מנסח חוק שימור האנרגיה.
ביוגרפיה.
ג'ול נולד במנצ'סטר, אנגליה לבעל מבשלת שיכר עשיר. הוא חונך בבית ובגיל 16 החל ללמוד אצל הכימאי הבריטי הידוע ג'ון דלטון. כבעל הון ופנאי הקים ג'ול מעבדה בבית אביו והחל לעסוק במחקרים עצמאיים במקביל לעבודתו בבית המלאכה המשפחתי.
ב-1838 פרסם את הראשון מבין מאמריו המדעיים המרובים. בין השאר כיוון שלא זכה להשכלה אקדמית, התעלמו מדעני בריטניה מתגליותיו הראשונות, והחברה המלכותית הבריטית סירבה לפרסם את מאמריו. אבל לא עברו שנים רבות בטרם התגלה ג'ול ככוח שאין להתעלם ממנו, הוא נעשה עמית בחברה המלכותית, ואף זכה בעיטור הגבוה ביותר שלה.
בשנים 1885–1887 פרסם את כל מחקריו בספר עב כרס. ג'ול גילה בניסוייו כי החום, האנרגיה המכנית, האנרגיה החשמלית וכיוצא באלה, אינם אלא צורות שונות של תופעה אחת, וכולם בני המרה זה לזה. בנוסף, ג'ול קבע גם את היחס בין העבודה ואנרגיה. יחידת האנרגיה והעבודה ג'ול, במערכת הבינלאומית של יחידות מידה, קרויה על שמו.
כבר בנעוריו המציא התקן שנקרא בפיו "מכונה אלקטרומגנטית" - מנוע חשמלי פרימיטיבי - ובאמצעותו התחיל לבדוק את היחס בין האנרגיה לעבודה. הוא גילה כי ניתן לבטא את היחס בין העבודה לחום בנוסחה מתמטית המכילה גורם קבוע.
ב-1843 פרסם מאמר שבו הציג את ערכו של גורם קבוע זה, שנקרא בפיו: "שווה הערך המכני של חום". כשהוכיח כי אפשר להמיר כל עבודה לחום, קבע ג'ול כי החום הוא צורה של אנרגיה, ואין הוא תלוי בטיבו של החומר המתחמם. ג'ול הורה כי בתנאים המתאימים אפשר להמיר כל צורה של אנרגיה לצורה אחרת, ובכך פילס את הדרך לאחד מחוקי היסוד החשובים של הפיזיקה – חוק שימור האנרגיה, או החוק הראשון של התרמודינמיקה - הקובע כי אי אפשר ליצור אנרגיה או להשמידה, אלא רק להמירה מצורה לצורה.
ב-1852 גילה ג'ול, עם עמיתו ויליאם תומסון, כי אם מאפשרים לגז להתפשט בלא שיעשה כל עבודה חיצונית, יורדת הטמפרטורה שלו (אפקט ג'ול-תומסון), גילוי זה היה בעל ערך מרכזי לפיתוח טכנולוגיות הקירור.
ב-1870 זכה ג'ול במדליית קופלי.
אבנר כרמלי
טוויטי
טוויטי (באנגלית: Tweety) הוא דמות בסדרת האנימציה "לוני טונס".
טוויטי הוא ציפור ממין קנרית. ברוב הסרטונים בהם מופיע, הוא ניצב בקונפליקט מול סילבסטר החתול, המנסה לאכול אותו.
מינו של טוויטי הוא לעיתים מקור לבלבול, ובמספר סרטונים הוא מוצג בתרגום העברי כציפור ממין נקבה, כנראה בעקבות סימנים כגון הריסים הארוכים והקול הצייצני של הדמות, נוסף לעובדה שהשפה האנגלית, הנייטרלית יותר מבחינה מגדרית ביחס לעברית, כמעט אף פעם לא מספקת התייחסות למינו של טוויטי. בסוף אחד הפרקים של "המופע של הלוני טונס" שאל סילבסטר את טוויטי לגבי מינו והוא לחש לו באוזן, כך שהצופים לא שומעים.
הסרטון הראשון של טוויטי וסילבסטר כצמד, "טוויטי פאי", זכה בפרס האוסקר בשנת 1947 בקטגוריית "הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר".
הספורטאים הצעירים
הספורטאים הצעירים היא סדרת ספרים לילדים מאת שרגא גפני, תחת שם העט אבנר כרמלי. הסדרה מלווה בציורים מאת מ. אריה.
הסדרה מספרת על שני תלמידי בית ספר תיכון שהתקבלו לשחק בנבחרת ישראל בכדורגל. האחד - אלון לוי (חלוץ), והשני הוא חברו הטוב ביותר - רפי גבעון (שוער). הגיבורות הנשיות של הסיפור הן רננה - חברתו של אלון, ושועה - חברתו של רפי.
עלילות הספרים בסדרה.
הספרים הראשונים, אשר יצאו בשנת 1960, נכתבו בהשראת טורניר המוקדמות לאולימפיאדת רומא, בו היוותה נבחרת ישראל, לראשונה בתולדותיה, גורם חשוב במאבק על ההעפלה. לבסוף יוגוסלביה, אשר זכתה במדליית הזהב האולימפית, עלתה בהקדימה את ישראל ביחס שערים.
בעט, אלון, בעט.
"בעט, אלון, בעט" הוא הספר הראשון בסדרה. בספר זה מתקבלים אלון ורפי לנבחרת ישראל לאחר שהם מככבים במשחק בין נבחרת בתי הספר של ישראל לבין נבחרת ישראל, שבו מנצחת נבחרת בתי הספר בתוצאה חמש - אפס.
נבחרת ישראל אמורה לשחק מול נבחרת יוון במשחקים הקדם - אולימפיים, אך אלון ורפי נחטפים לפני המשחק הראשון, ויוון מנצחת. כולם חושדים בשחקני הנבחרת גולני וברקאי, שמקומם נתפס על ידי אלון ורפי, אך בהמשך מסתבר שמי שחטף את אלון ורפי הם היוונים. בזכות שועה ורננה, ובזכות רמזים שהצליחו להשאיר רפי ואלון, השניים נמצאים ומגיעים אל המחצית השנייה במשחק השני מול יוון באתונה כאשר יוון כבר מוליכה חמש - אפס. בזכות רפי ואלון נבחרת ישראל מנצחת עשר - חמש.
אלון במלכודת.
הספר השני בסדרה. בספר זה יוגוסלביה מסיימת את משחקה הראשון מול יוון בטורניר הקדם אולימפי בתיקו אפס. שתי הנבחרות נמצאות בבית של ישראל. אלון מצטרף לקבוצה יוגוסלבית ולנבחרת יוגוסלביה משום שהוא זקוק לכסף כדי לממן סדרת ניתוחים שתציל את חיי אביו ועוזר לנבחרת יוגוסלביה לנצח את נבחרת יוון במפגש השני ביניהן בתוצאה ארבע - שתיים.
הכדור בפנים... לא!
הספר השלישי בסדרה. בספר זה משחק אלון בנבחרת יוגוסלביה במפגשה הראשון בטורניר הקדם אולימפי מול נבחרת ישראל. כל פעם שהוא בועט את "בעיטות הפצצה" שלו השדרנים והקהל צועקים: "הכדור בפנים...לא!" משום שברגע האחרון רפי עוצר את הכדור. החלוץ המרכזי של ישראל במשחק זה, גולני, מבקיע שער, ובסיום מנצחת ישראל אחת - אפס. לאחר מכן מתברר לאלון שהרופא המנתח הסכים לבצע את שאר הניתוחים לאביו בחינם ואלון חוזר לישראל.
מלכי הכדורגל
אלון חוזר לשחק בנבחרת ישראל הנערכת לקראת משחקיה עם נבחרת יוגוסלביה. בשעה שהנבחרת מנצחת את נבחרת העתודה במשחקי האימון, בהם מתגלים אלון ורפי כמלכי כדורגל, מנהל נבחרת יוגוסלביה, דראגה יאנוביץ, זומם להחליש את נבחרת ישראל. הוא שולח את שלוחיו הדורסים את רפי שנפצע קשה ונלקח לבית החולים. בנוסף לכך מוצע שוחד יוגוסלבי לגולני - החלוץ שאלון החליפו בתפקיד הנחשק - כדי שיטה את המשחק לטובת יוגוסלביה. גולני מתאמץ וזוכה להכלל בהרכב של נבחרת ישראל לקראת המשחק המכריע נגד יוגוסלביה.
המשחק הגורלי.
לאחר שנפגע על ידי "מכונית מסתורית" רפי שוכב פצוע בבית החולים. כאשר רננה מגלה כי המכונית הזאת נשלחה על ידי מנהל נבחרת יוגוסלביה דראגה יאנוביץ להוציא את רפי מהמשחק, רפי מחליט לשחק למרות זאת. רפי מצליח לעצור את רוב השערים אבל סופג שער עצמי המוביל להפסד של הנבחרת הישראלית. לאחר ההפסד רננה מגלה כי את השער העצמי הבקיע שחקן הנבחרת הישראלית, גולני, תמורת בצע כסף. השופט מכריז כי ההפסד של ישראל מבוטל, ופוסק ניצחון טכני של 3-0 לטובת ישראל.
ארוכה הדרך לאליפות.
דראגה יאנוביץ מצליח לסחוט משחק נוסף מול ישראל, על המקום באליפות העולם. השופט שנבחר הוא שופט מצרי, שמסכים להטות את המשחק כנגד ישראל. למרות שאלון ורפי הצטיינו במשחק, השופט ביטל כל כדור שאלון הבקיע, ואישר שער לא חוקי שרפי ספג. למרות זאת בסוף המשחק אלון הבקיע שער, שהשופט לא הצליח לבטל. תוצאת המשחק היא 1-1 וזאת תוצאה שהספיקה לישראל לעלות לשלב הבא באליפות העולם. בחלקו השני של הספר, ישנו תיאור קצר של כל שאר הבתים ברחבי העולם, והנבחרות בהם ישראל תפגוש בטוקיו.
המשחק האחרון.
רפי ואלון וחברותיהם נחטפו על ידי ארגון פשע. אותו ארגון סוחט את מדינת ישראל אשר מוכנה לשלם כל סכום כדי לשחרר את שני השחקנים הצעירים. אולם לאחר שגייסו את הכסף הפושעים החליטו כי הם רוצים סכום כסף נוסף. בינתיים אלון ורפי מנסים למצוא דרך להימלט. בינתיים נבחרת ישראל משחקת את משחקה הראשון מול רוסיה ומפסידה. בסוף הספר מתוארים משחקים אחרים בין מדינות העולם.
ישראל נגד מצרים.
אלון ורפי מצליחים להימלט מחבורת הפושעים שהחזיקה בהם, והם מובלים במטוס סילון הישר לטוקיו כדי לשחק במשחק מול נבחרת מצריים. על פי חוקי ההתאחדות לנבחרת אסור להחליף את השחקנים על כן הנבחרת עולה לשחק בתשעה שחקנים בלבד, על מנת שיוכלו לתת לרפי ולאלון להיכנס למשחק כאשר יגיעו. אלון ורפי צונחים ישר לאיצדיון על מנת להגיע למשחק במחצית. בינתיים נבחרת ישראל ששחקה בתשעה שחקנים חטפה 13 גולים. אלון שהיה בשיאו הבקיע 13 שערים. בדקה האחרונה של המשחק אלון נפצע, ונבחרת ישראל קיבלה בעיטת עונשין אותה בעט רפי לרשת. כך שהמשחק נגמר בתוצאה 14-13 לטובת ישראל. בפרקים האחרונים של הספר מסופר על השחקן הרוסי בלנקובסקי שמוצאו יהודי, וכי אמו נרצחה על ידי פושע מלחמה נאצי נכטיגל.
הקרב הגדול.