אנרגיה מתחדשת היוותה 8% מכלל צריכת האנרגיה ביוון בשנת 2008, זוהי עליה לעומת 7.2% בשנת 2006, אולם עדיין נתון זה נמוך מן הממוצע האירופי של 10% בשנת 2008. 10% מכלל האנרגיה המתחדשת ביוון בשנת מקורו באנרגיה סולארית, בעוד שרוב מקורות האנרגיה המתחדשת ביוון הם ביומסה ומיחזור. בהתאם להנחיות
הנציבות האירופית על אנרגיה מתחדשת, מטרתה של יוון הוא להגיע למצב שבו 18% מן האנרגיה במדינה בא ממקורות מתחדשים עד לשנת 2020. נכון לשנת 2011 אין ביוון תחנת כוח גרעינית, אולם בשנת 2009 הציעה האקדמיה היוונית באתונה כי יש לחקור את האפשרות להקמת תחנות כוח גרעיניות במדינה.
נכון לינואר 2011 ליוון יש רזרבות נפט של 10 מיליון חביות. חברת הדלק "הלניק פטרוליום" היא חברת הדלק הגדולה במדינה ואחריה "מוטור אויל הלאס". הפקת נפט ביוון היא 7,946 חביות ביום, והיא ממוקמת במקום ה-90 בעולם בין מפיקות הנפט. בשנת 2011 אישרה ממשלת יוון את תחילתם של חיפושי נפט וקידוחים בשלושה מקומות במדינה, בהערכה שניתן להפיק מהם 250 -300 מיליון חביות בתקופה של 15 עד 20 שנים ובשווי של כ-25 מיליארד אירו. סכסוך גבול ימי עם טורקיה מגביל חיפושי נפט בים האגאי.
קיימים מספר צינורות להולכת נפט וגז טבעי הנמצאים בשלבי תכנון ובנייה ביוון. בקו בורגס - אלכסנדרופולי, אשר יעביר נפט מרוסיה לבולגריה ומשם ליוון ולשאר מדינות אירופה וצפון אמריקה, יבנה בהשקעה של 800 מיליון אירו, מהם 23.5% מחברות יווניות. פרויקט נוסף הוא צינור גז המחבר בין טורקיה, יוון ואיטליה.
מערכת המיסוי.
מערכת המיסוי היוונית היא מערכת מדורגת כיוון שיוון מיישמת שיטות מיסוי פרוגרסיבי. החוק היווני מכיר בשש קטגוריות של מקורות הכנסה לצורכי מס: נדל"ן, מיטלטלין, חקלאות, עסקים, עבודה שכירה ועבודה מקצועית. שיעור מס הכנסה על פרטים (להבדיל מתאגידים) ביוון נע 0% על הכנסות מתחת ל-12,000 אירו בשנה, ל-45% על הכנסה מעל 100,000 אירו בשנה. על פי הרפורמה בשיטת המס משנת 2010, בוטלו הזכאויות לפטור ממס. מס חברות ביוון ירד בשנת 2010 ל-20%, לעומת שיעור של 40% בשנת 2000. בשנת 2011 בלבד יהיה שיעור מס החברות 24%. השיעור המקסימלי של מס ערך מוסף עלה ביוון בשנת 2010 לשיעור של 23%, לעומת 19% בשנת 2009. שיעור המע"מ הנמוך ביותר הוא 6.5% על עיתונים, ירחונים וכרטיסים למופעי תרבות, בעוד ששיעור המע"מ על חלק מן השירותים המקצועיים הוא 13%. עובדים ומעבידים משלמים ביטוח לאומי ומס בריאות בשיעור כולל של 16% מן השכר במקצועות צווארון לבן ו-19.5% במקצועות צווארון כחול.
יוון סובלת משיעור גבוה מאוד של השתמטות ממס. ברבעון האחרון של שנת 2005 הגיע שיעור ההשתמטות מתשלום מיסים ל-49%, בעוד שבינואר 2006 הוא ירד ל-41.6%. על פי הערכות קיימים כ-20 מיליארד אירו של יוונים המוחזקים בחשבונות בנקים בשווייץ וכ-10,000 חברות בבעלות יוונית הרשומות במקלטי מס.
ממשלת יוון מנהלת שיחות עם ממשלת שווייץ, בדומה לממשלות בריטניה וגרמניה, במטרה למסות חשבונות בנק שווייצרים הנמצאים בבעלות אזרחי יוון. משרד האוצר היווני חשף כי על פי התוכנית חשבונות בנק שווייצרים בבעלות יוונית יאלצו לשלם מס, או לגלות מידע באשר לזהות בעל החשבון היווני לשלטונות המס ביוון. עד לתום שנת 2011 צפוי כי יושג הסכם לעניין זה בין ממשלות יוון ושווייץ.
משרד האוצר היווני צופה כי הכנסות המדינה ממיסים לשנת 2012 תהיינה בשיעור 52.7 מיליארד אירו (23.6 מיליארד ממיסוי ישיר ויתרתם במיסוי עקיף), עליה של 5.8% לעומת שנת 2011. העלייה העיקרית במיסוי לשנת 2012 צפויה בענף הדיור.
תמ"ג.
על פי נתוני אירוסטט, מינהל הסטטיסטיקה של הנציבות האירופית, האזורים החשובים ביותר ביוון מבחינה כלכלית בשנת 2008 היו אטיקה (אשר תרמה 103.334 מיליארד אירו לכלכלת יוון), מרכז מקדוניה (35.458 מיליארד אירו), תסליה (12.905 מיליארד אירו), כרתים (12.854 מיליארד אירו), ומרכז יוון (12.530 מיליארד אירו). האזור בעל ההשפעה הכלכלית הפחותה ביותר ביוון הוא צפון הים האגאי (3.579 מיליארד אירו) ואחריו האיים היוניים (4.646 מיליארד אירו).
על פי נתוני תוצר מקומי גולמי לנפש, אזור דרום הים האגאי נמצא במקום הראשון ביוון (28,300 אירו לנפש), אחריו אטיקה (28,200 אירו), מרכז יוון (25,100 אירו). התוצר המקומי הגולמי לנפש הנמוך ביותר ביוון הוא במזרח מקדוניה ותראקיה (16,600 אירו) ומערב יוון (18,200 אירו). בשנת 2008 היה התוצר המקומי הגולמי הממוצע ביוון בשיעור 23,100 אירו לנפש, מתחת לממוצע האירופי של 25,000 אירו.
קלאו פלוואן
בית דרקולשט
בית דרקולשט (ברומנית: Drăculeşti) היה אחד משני הענפים היריבים של שושלת בסאראב שבניו היו שליטי נסיכות ולאכיה ולפעמים גם של נסיכות מולדובה. הענף השני היה בית דנשט (Dăneşti). שני ענפי משפחה אלה נמצאו בתחרות מתמדת על כתר ולאכיה, החל משלהי המאה ה-14 ועד סוף המאה ה-15, כשמשפחת 'דנשט' נותרה ללא צאצאים ישירים ממין זכר. מקומם של ה'דנשט' נתפס על ידי משפחה אחרת מאולטניה - ה'קראיובשט'.
היסטוריה.
על יריבותם של המשפחות 'דנשט' ו'דרקולשט' מספרים, בין השאר, המלומדים בני התקופה אנאה סילביו פיקולומיני, לימים האפיפיור פיוס השני, וניקולאוס אולאכוס (1568-1493) הוא עצמו רומניוולאכי, צאצא של בית בסראב ודרקולשט
שהפך לימים לקרדינל פרימאטוס של הונגריה. חשיבות רבה מייחס בעת החדשה ליריבות בין שני ענפי שושלת בסראב ההיסטוריון הרומני אלכסנדרו ד. קסנופול. היסטוריונים רומנים אחרים -כמו י. פיליטי, ק.ג'ורסקו ואחרים העריכו כי הסכסוך בין ה'דרקולשט' ובין ה'דנשט' היה אחד מני רבים שהסעירו את קורות הנסיכויות הרומניות בימי הביניים.
בסופו של דבר בית דרקולשט היה זה שעמד במרבית השנים שלאחר 1436, שנת מותו של השליט אלכסנדרו אלדיה, בראש הנסיכות עד שנת 1600, שנת האיחוד קצר המועד של נסיכויות ולאכיה, מולדובה וטרנסילבניה תחת שרביטו של מיכאי האמיץ. למיכאי האמיץ נולד בן, ניקולאיה פטראשקו, אשר טען לכתר ולאכיה, ושהוליד בן בשם מיכאי. נציגים נוספים של משפחת דרקולשט שלא נהיו לשליטים, היו הנסיך המולדבי ראדו ג'ואן ביי (1613–1660), בנו של אלכסנדרו העלם, ובנו, מרטין, שהיה מפקד בצבא של גאורגא דוקה, והמלומד ההונגרי ממוצא רומני ניקולאוס אולאכוס. השליט האחרון ממשפחת דרקולשט היה מיכניה השלישי, שמלך בוולאכיה בשנים 1658–1659.
כוחם של נציגי בית קראיובשט עלה במאות ה16–17 כאשר הם התמזגו עם בית ברנקוביאנו (ברנקובנשט).
בשנת 1386 עלה לשלטון בוולאכיה מירצ'ה הזקן, אחד מחשובי המנהיגים של ולאכיה לדורותיה.
הענף המשפחתי דרקולשט של הבסראבים נוסד על ידי ולאד דראקול (ולאד השני) כשהמילה "דראקול" (ברומנית - השד, הדרקון) נובעת ככל הנראה מהשתייכותו של נסיך זה למסדר הדרקון שהוקם על ידי הקיסר זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1408.
בנו של ולאד דראקול, ולאד המשפד, (במניין ההיסטוריונים - ולאד השלישי), שנודע באכזריותו הן כלפי יריביו המקומיים אך במיוחד כלפי הטורקים, נודע גם בשם "דרקוליה" Drăculea (בתרגום מקורב:"בנו של דראקול", "השד הקטן", או "הדרקון הקטן" - כדי להבדילו מאביו) הוא שנתן כפי הנראה את ההשראה לדמות האגדית של "הרוזן דרקולה" הערפד, גבור ספרו של ברם סטוקר,
דרקולשט היא ברומנית צורת רבים, המציינת את "בני דראקול".
בני בית דרקולשט.
א. בני בית דרקולשט שעלו על כס המלכות בוולאכיה היו:
ב. בני בית דרקולשט שעלו על כס נסיכות מולדובה:
קישורים חיצוניים.
Ştefan Andreescu - "Vlad Ţepeş:Dracula", Editura enciclopedică,ediţia a II-a Bucureşti 1998
Sorin Bublboacă - "Nicolaus Olachus şi Renaşterea europeană", Studii de ştiinţă şi cultură
Anul IV, Nr.I (12), martie 2008 Universitatea de Vest "Vasile Goldiş", Arad
וקטור נורמלי
וקטור נורמלי (Normal), המוכר גם בגאומטריה כנורמל, הוא וקטור (או ישר) המאונך לאובייקט המתאים; ישר, מישור או משטח כללי.
לווקטור הנורמל מספר שימושים:
שיעור ברכה אחרונה
כאשר מברכים ברכה אחרונה יש חילוקי דינים בין המאכלים השונים על שיעור (כמות) המאכל הנאכל עליו ניתן לברך.
השיעור לברכה.
במאכל מוצק.
בדרך כלל שיעור המאכלים לברכה אחרונה הוא כזית.
בנוזלים.
נחלקו הפוסקים האם שיעור ברכה אחרונה לנוזלים הוא רביעית או כזית כמו במאכל מוצק.
בשבעת המינים.
אם המאכל היה משבעת המינים שנשתבחה בהם ארץ ישראל הברכה האחרונה עליהם היא ברכה מעין שלש. השיעור לברכה זו הוא אכילת כזית. ישנן דעות בראשונים כי אם אכלו פחות משיעור זה יש לברך ברכת בורא נפשות אך לא נפסק כן להלכה.
צירוף חצאי שיעור ממינים שונים.
אם אכל חצי כזית ממאכל מסוים וחצי כזית ממאכל אחר, מצטרפים לחיוב ברכה. וכן אם שתה חצי רביעית ממשקה מסוים וחצי ממשקה אחר מצטרפים לברכה. מאכל אינו מצטרף למשקה לחייב ברכה.
צירוף בין מיני ברכות.
אם אכל חצי כזית ממין שמברכים עליו בורא נפשות וחצי כזית אחר ממין שמברכים אחריו מעין שלש לדעת המגן אברהם וכן פסק במשנה ברורה יברך לאחריהם בורא נפשות.
במשקים.
אך אם שתה חצי רביעית ממין שברכתו בורא נפשות וחצי רביעית ממין שברכתו מעין שלש (יין) כתב המשנה ברורה בשער הציון שאין אפשרות שיצטרף. בטעם הדבר כתב שמכיוון שישנו ספק מהו שיעור ברכה אחרונה ביין ממילא איננו יכול להצטרף. בביאור דבריו אלו התקשו האחרונים. שהרי, אם שתה חצי רביעית יין וחצי רביעית שכר, לכאורה יוכל לברך בורא נפשות ללא כל פקפוק. כי אם השיעור הוא כזית, בחצי רביעית השכר כבר יש יותר מכזית ויכול לברך. ואף אם השיעור הוא רביעית, למה שלא יצטרף היין לשכר כמו שיצטרף התמר לבורא נפשות.