ב-13 במרץ 1879 נישא הדוכס ארתור ללואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, נינתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ואחייניתו הגדולה של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה. לזוג נולדו שלושה ילדים:
המשפחה התגוררה בפארק באגשוט שבמחוז סארי, והשתמשה בבית קלארנס כמעונה בלונדון.
המושל הכללי של קנדה.
ב-6 במרץ 1911 מינתה הממשלה הבריטית את ארתור לתפקיד המושל הכללי של קנדה. ארתור היה חבר בית המלוכה הראשון לכהן בתפקיד זה ובתקופת כהונתו התקדמה קנדה לעבר עצמאותה מבריטניה. הדוכס, רעייתו ובתם הצעירה פטרישיה התגוררו בבית רידו, משכן המושל באוטווה ושתי הנסיכות הפכו לדמויות פופולריות מאוד בחברה הקנדית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש ארתור כמקשר בין הממשלה הבריטית לקנדית ועודד אימון נכון של הכוחות הקנדים שיצאו לאירופה להילחם. הוא השקיע רבות בארגוני צדקה וביקר בבתי חולים צבאיים בעוד שרעייתו התנדבה בצלב האדום ובארגונים אחרים.
חייו המאוחרים.
בשנת 1916 שבה המשפחה לבריטניה והדוכס חזר לשירות צבאי פעיל. רעייתו לואיזה מרגרטה, שהייתה חולה לעיתים תכופות בקנדה, מתה במרץ 1917. בשנת 1928 פרש ארתור מהחיים הציבוריים ובשנת 1942 מת בפארק באגשוט בגיל 91, לאחר שהיה בנה האחרון של המלכה ויקטוריה שנותר בחיים. נכדו אלסטייר ירש את תאריו. על שמו קרוי אי הנסיך פטריק.
מסילת הנגב
סולמות קרובים
במוזיקה, סולמות קרובים הם סולמות, אשר להם תווים משותפים.
בהרמוניה בסיסית, אלה הם הסולמות אשר חולקים את כל הצלילים, או את כולם למעט צליל אחד שאינו משותף, עם סולם מסוים: שני הסולמות הסמוכים לסולם הנתון במעגל הקווינטות, והמז'ור והמינור היחסיים.
סולמות אלה, בעלי 6 או 7 צלילים משותפים עם הסולם המקורי, הם היעדים המקובלים ביותר של מודולציות, מאחר שהם מבוססים על הסובדומיננטה או הדומיננטה של הסולם המקורי, ולכן הם בעלי חשיבות מבנית בטונליות המערבית.
במוזיקה מודרנית, הקרבה בין כל שני סולמות או סטים של צלילים נקבעת על ידי מספר הצלילים המשותפים שלהם, וכך ניתן לבצע מודולציות שאינן מקובלות בטונליות מז'ור-מינור רגילה. לדוגמה, במוזיקה המבוססת על הסולם הפנטטוני המכיל את התווים דו, רה, מי, סול ולה, מודולציה בקווינטה למעלה תשנה את הסולם לסול, לה, סי, רה ומי, כאשר ארבעה מתוך חמשת הצלילים הם משותפים לסולם המקורי. מנגד, מודולציה של טריטון למעלה תשנה את הסולם לפה#, סול#, לה#, דו# ורה#, והפעם אין אפילו תו אחד משותף. לכן נגדיר את הסולם הראשון כקרוב מאוד לסולם המקורי, ואילו את האחרון כ"רחוק". בצורה זו ניתן לסווג את המודולציות מדרגת הקרבה הגבוהה ביותר לדרגת הקרבה הנמוכה ביותר לפי מספר הצלילים המשותפים.
יוסף גלאזמן
סיריאן איירליינס
סיריאן ערב איירליינס (בערבית: مؤسسة الطيران العربية السورية; באנגלית: Syrian Arab Airlines), או בשמותיה המקוצרים סיריאנאייר (Syrianair) או א-סורייה (السورية) היא חברת התעופה הלאומית של סוריה. החברה נוסדה באוקטובר 1961 על ידי ממשלת סוריה והיא נמצאת בבעלות מלאה של הממשלה הסורית.
החל מ-23 ביולי 2012, האיחוד האירופי מטיל סנקציות כלכליות על החברה, כגון: איסור הפעלת קווים לאירופה ואיסור שימוש בחלקי חילוף אירופאים, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה.
מרכזה של החברה בנמל התעופה הבינלאומי של דמשק ומרכזה המשני בנמל התעופה הבינלאומי של חלב. החברה מפעילה טיסות פנים בסוריה וטיסות בינלאומיות ליעדים בצפון אפריקה, אסיה והמזרח התיכון, והיא חברה בהתאחדות חברות התעופה הערביות. סיריאן אייר מרחיבה את מפת המסלולים שלה עם שירות חדש של חלב-ביירות. המסלול יפעל אחת לשבוע בימי שישי בשני הכיוונים. החברה טסה בעיקר לכמה קווים במזרח התיכון, ואחת באירופה, בגלל הסנקציות המתמשכות של האיחוד האירופי וארצות הברית.
תולדות החברה.
החברה הוקמה על ידי ממשלת סוריה באוקטובר 1961 כתחליף לחברת סיריאן איירווייז. החברה החלה את פעילותה עם מטוסים מתוצרת חברת דאגלאס האמריקאית, שהופעלו בקווים מקומיים ולארצות ערב השכנות. בשנת 1963 החלה החברה לטוס גם לערים מערביות: היעדים הראשונים היו רומא ומינכן ומיד לאחר מכן גם לונדון ופריז. בשנת 1965 קנתה החברה את מטוס הסילון הראשון שלה מסוג "קרוול", ובשנים שלאחר מכן גם מטוסי בואינג 727 ו-747SP, אך התקרבות של סוריה לברית המועצות גרמה לחברה לקנות מטוסים מתוצרת סובייטית - אנטונוב, איליושין, וטופולב.
קו תעופה לניו יורק נפתח בשנת 1978 בשיתוף עם רויאל ג'ורדניאן. הסנקציות שהטילה ארצות הברית על סוריה הפריעו להתפתחות החברה, ורק בשנת 1998 קנתה החברה מטוסים מודרניים מסוג איירבוס A320.
סוריה לא יכולה לרכוש מטוסי איירבוס או בואינג חדשים בגלל הסנקציות המתמשכות. זו בעיה עבור סוריה אייר מכיוון שהיא מפעילה צי של כל איירבוס של מטוסי A320 ו-A340 יחד עם שני מטוסי ATR 72. מטוסי ה-A340 ארוכי הטווח של חברת התעופה (בה היא משתמשת לשירותים ארוכים יותר לרוסיה) הם גם בני יותר מ -20 שנה. למרות האילוצים, סוריאן אייר מצאה דרך אפשרית להרחיב את הצי שלה: החברה בחנה הזמנה של 15 עד 20 אירקוט MC-21-300 מתוצרת רוסית. המטוס אמור להיות התגובה של רוסיה לבואינג 737 MAX ולאיירבוס A320, הכוללות עיצוב חדש ומנועים תוצרת בית.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
היער הלאומי איניו
היער הלאומי איניו (באנגלית: Inyo National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית השוכן בחלקו המזרחי של רכס הסיירה נבדה בארצות הברית, ובשני רכסי הרים סמוכים (ההרים הלבנים והרי איניו), שהוכרז ב-25 במאי 1907.
שטחו של היער הוא כ-8,100 קמ"ר, רובם בקליפורניה ו-246 קמ"ר מהם במערב נבדה. יער איניו משתרע בין חלקו המזרחי של הפארק הלאומי יוסמיטי מצפון וחלקו הדרומי של הפארק הלאומי סקוויה מדרום. היער מחולק לשני אזורים גאוגרפיים, כאשר כל חלק חופף באופן חלקי לעמק אוונס, אזור אגמי מאמות' ואזור אגם מונו.
היער כולל תשעה אזורי אזורי טבע בראשיתיים מוגנים בשטח כולל של 3,200 קמ"ר המהווים כ-40% מיער איניו:
המילה איניו נגזרת ממילה אינדיאנית שמשמעותה היא "מקום המשכן של הרוח הגדולה". שבטי האינדיאנים המקומיים השתמשו במילה זו על מנת לתאר את ההרים המקומיים, הידועים כיום כהרי איניו, עבור המתיישבים הראשונים שהגיעו לאזור. היער קרוי על שמו של מחוז איניו בקליפורניה, שבו נמצא החלק העיקרי של היער. היער נמצא גם במחוזות קליפורניה מונו, טולארי, מדרה ופרזנו, ובמחוזות נבדה אזמרלדה ומינרל. משרדי הנהלת היער נמצאים בעיר בישופ שבקליפורניה.
בפארק נמצא המדרון המזרחי של הר ויטני, שהוא ההר הגבוה ביותר ב-48 המדינות הרציפות של ארצות הברית. כמו כן, בפארק צומח העץ מתושלח שהוא העץ הזקן ביותר בעולם.
אחד האתרים המרכזיים ביער הוא אגם מונו המשתרע על פני שטח של 60 קמ"ר, ומידותיו הן 21 ק"מ ממזרח למערב ו-13 ק"מ מצפון לדרום. ריכוז המלח באגם גבוה פי 2.5 מזה של מי ים רגילים, ועל מנת להגן על המשאבים הטבעיים של האגם הקונגרס הכריז עליו כעל אזור נוף לאומי.
ביער יש אפשרות לקיים מגוון פעילויות נופש ופנאי כגון מחנאות וטיולים, וכן יש בו שני אתרי סקי שבהם ניתן לגלוש בסקי אלפיני או בגלשן שלג. ביער יש 160 ק"מ של שבילים המתאימים לפעילויות חורפיות קלות, וכ-72.5 ק"מ של שבילים המתאימים לסקי למרחקים ארוכים.
מסע הצלב השביעי
מסע הצלב השביעי היה מסע צלב שהונהג על ידי לואי התשיעי, מלך צרפת. המסע נערך משנת 1248 עד שנת 1254 ולו שני חלקים שונים. תחילה פלשו הצלבנים בחופי מצרים מתוך כוונה לכבוש את קהיר ומתוך תקווה כי התמוטטות השושלת האיובית תוביל לנפילת ירושלים וארץ ישראל כפרי בשל לידי הנוצרים. חלק זה של המסע הסתיים בתבוסה צלבנית בקרב פארסכור ביום 6 באפריל 1250 ובסיומו הושמד לחלוטין הצבא הצלבני, ולואי התשיעי, מלך צרפת נפל בשבי.
סיום השלב המצרי של מסע הצלב הביא להתמוטטות השלטון האיובי ולעלייתם של המצביאים הצבאיים הממלוכים לעמדות כוח ושליטה, מהן יתפסו, בסיכומו של דבר, את השלטון.
השלב השני של מסע הצלב החל עם שחרורו של המלך הצרפתי מהשבי המצרי והגעתו לעכו. כאן החלו הצרפתים במבצע בנייה מאסיבי, שלא נראה כמוהו אלא בימי הורדוס, במהלכו בוצרו ערים ומבצרים בגליל ולאורך מישור החוף מתוך תקווה כי ביצורים אלו יבססו את ביטחונה של ממלכת ירושלים. במהלך שהותו בארץ ניסה לואי התשיעי ליצור קשרים ובריתות עם האימפריה המונגולית, שצבאותיה נלחמו באזור מסופוטמיה בצבאות מוסלמיים. עם תום עבודת הביצורים, משאזל כספו והמצב הפוליטי בתוך צרפת נשתנה לרעה, עזב לואי את ארץ הקודש ובכך נסתיים מסע הצלב השביעי.
רקע.
מסע הצלב השישי.
מסע הצלב השישי היה מסע צלב בהנהגת פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שיצא מאיטליה אל ארץ ישראל בשנת 1228. מסע זה היה המשכו הישיר של מסע הצלב החמישי, אך שונה באופן מהותי מכל שאר מסעי הצלב העיקריים לארץ ישראל. מסע זה לא נתאפיין בקרבות בין המוסלמים לצלבנים אלא בעיקר במשא ומתן שבסיכומו נחתם חוזה שלום, בו קיבלו הצלבנים שליטה בירושלים ומקומות קדושים אחרים. עם סיום מסע הצלב עזב הקיסר פרידריך השני את ממלכת ירושלים כאשר הוא משאיר מדינה שגבולותיה הורחבו ובירתה האמיתית והסיבה האידאולוגית - דתית לקיומה, העיר ירושלים, נמצאת שוב בידיה.
הסכם יפו.