בהיסטוריית המלון סיפור האהבה בין אלכסנדר פבלוביץ' קליאגין (Kliaguine), איש-עסקים רוסי עשיר, ובין פריזאית צעירה, סטודנטית למדעי-הרוח (לימים הברונית דה-בוביני). השניים התאהבו מיד. כהוכחה לאהבתו, קליאגין הציעה לסטודנטית את מלון נפוליאון, כדי שתוכל לקבל בו את פניהם של אנשי החברה הגבוהה של אותם ימים. הצעירה התחתנה עם איש-העסקים העשיר. הם הקימו משפחה והתגוררו במלון במשך שנים רבות. המלון נמצא בבעלות משפחת קליאגין עד היום.
אורחים ידועים.
מאז חנוכתו, נכנסו בשערי מלון "נפוליאון" בפריז דמויות מפורסמות רבות, בהם בולטים שמותיהם של מפורסמים מתחום הספרות, הקולנוע, התיאטרון, וכן פוליטיקאים וספורטאים. בספר האורחים של המלון חתמו אישים רבים כגון ארנסט המינגוויי, ג'ון סטיינבק, סלבדור דאלי, ארול פלין, אורסון ולס, מיילס דייוויס, ג'וזפין בייקר, אלה פיצג'רלד ורבים אחרים.
הנסיעה הראשונה של מריו ורגס יוסה לפריז.
חתן פרס נובל לספרות, הפרואני מריו ורגס יוסה, מספר על אודות זיכרון יוצא מגדר הרגיל מנסיעתו הראשונה לפריז. ורגס יוסה זכה בנסיעה כפרס בתחרות ספרותית שאורגנה על ידי כתב-העת La Nouvelle Revue française וסיפר על כך: “התארחתי במלון נפוליאון, ואני זוכר שפגשתי במקום את 'מיס צרפת' לשנת 1958, אני סימפלון.”
עיצוב.
מלון נפוליאון הוא מלון פאר שייחודו בהיותו מעוצב כולו בחפצי אמנות נפוליאוניים. המלון מרוהט בסגנון Directoire ומשלב מסורת ומודרניות. במלון מסעדה ובר - Le Bivouac.
קולנוע.
המלון הונצח בסרט הצרפתי Le Cave se rebiffe משנת 1961. בסרט, הדמות המגולמת על ידי ז'אן גאבן (פרדינן מארשל, המכונה le Dabe) מספר שהוא מתארח במלון נפוליאון, כמו תמיד.
שחר (גשושית)
שחר (באנגלית: Dawn) היא גשושית שנשלחה על ידי נאס"א לחקור את שני הגופים הגדולים ביותר בחגורת האסטרואידים - וסטה וקרס. המשימה מנוהלת עבור נאס"א על ידי המעבדה להנעה סילונית והמכון הטכנולוגי של קליפורניה כחלק מתוכנית דיסקברי. הגשושית שוגרה ב-27 בספטמבר 2007, וחקרה את וסטה בין ה-16 ביולי 2011 ל-9 בספטמבר 2012. הגשושית הגיעה אל קרס ב-6 במרץ 2015. שחר הוא הכלי הראשון שחוקר את שני העצמים האלו.
מנוע היונים החדשני של הגשושית מאפשר לה להיות החללית הראשונה שתקיף שני גופים חיצוניים (שלושה כולל השמש). כל המשימות הקודמות שנשלחו לחקור מספר גרמי שמיים (כגון תוכנית וויאג'ר) השתמשו במנועים קונבנציונליים, והיו מסוגלים לבצע יעפים בלבד.
מידות ומכשור.
כשהלוחות הסולאריים מכונסים (בשיגור), אורך הגשושית הוא 2.36 מטרים. כשהלוחות פרושים לגמרי אורכה 19.7 מטרים.
מערכת ההנעה של הגשושית מורכבת משלושה מנועים יוניים בעלי מתקף סגולי של 3,100 שניות ודחף מקסימלי של 91mN. המנועים משתמשים בגז קסנון. הגשושית שוגרה לחלל עם 425 ק"ג דלק, מתוכם 275 ק"ג הוקצו להתקרבות לאסטרואיד וסטה, ועוד 110 ק"ג לכניסה למסלול סביב קרס. משיקולי יתירות, בכל פעם מפעילים רק מנוע אחד. סה"כ משך הפעלות המנועים יהיה 2,100 ימים - זמן ששובר את השיא הקודם (671 ימים) שנקבע על ידי מנועי הגשושית חלל עמוק 1 .
המכשור שהגשושית נושאת כולל:
בנוסף למכשירים אלו נשלח על גבי הגשושית שבב המכיל את שמותיהם של 360,000 חובבי חלל. השמות נאספו דרך האינטרנט כחלק ממאמץ למשוך לפרויקט עניין לתשומת לב.
מהלך המשימה.
שחר שוגרה ב־27 בספטמבר 2007 מ־LC-17B בנמל החלל קייפ קנוורל על משגר דלתא 2. השיגור תוכנן להתבצע שלושה חודשים לפני כן, ב־20 ביוני, אבל החללית סבלה ממספר בעיות שגרמו לדחיית השיגור. משגר הדלתא 2 הביא את הגשושית למהירות של 11.46 ק"מ לשנייה אז הופעל מנוע היונים של הגשושית. לאחר בדיקת מנוע היונים שארכה 11 יום, ב־17 בדצמבר 2007 הוכנסה הגשושית למסלול שיוט. ב־31 באוקטובר 2008 השלימה "שחר" תמרון שגרם לה לבצע יעף על פני מאדים ב־2009, ולהשתמש בו כמקלעת כבידתית. ב־20 בנובמבר 2008 ביצעה הגשושית את תיקון המסלול הראשון שלה (TCM1) בהפעילה את מנוע מספר 1 למשך 11 דקות. בעקבות ההתקבצות הסולארית של הגשושית התברר כי תיקון מסלול שתוכנן לינואר 2009 אינו נדרש.
הגשושית חלפה בקרבה מרבית אל מאדים ב־17 בפברואר 2009 תוך שימוש בכוח המשיכה של מאדים לצורך מקלעת כבידתית. באותו יום הכניסה הגשושית את עצמה ל"מצב־בטוח" (Safe Mode) בגלל כשל במחשב הגשושית, אך חזרה לתפקוד רגיל יומיים לאחר מכן.
ב־3 במאי 2011 צילמה הגשושית את תצלומה הראשון של וסטה, ממרחק של 1.2 מיליון ק"מ, והחלה בשלב ההתקרבות. ב־12 ביוני 2011 הואטה מהירות הגשושית כהכנה לכניסתה למסלול סביב וסטה. הגשושית תוכננה להיכנס למסלול סביב וסטה ב־16 ביולי לאחר הפעלת המנוע שלה. כיוון שבעת הפעלת המנוע, אנטנת הגשושית מכוונת לכיוון הנגדי לכדור הארץ, המדענים והטכנאים בכדור הארץ לא יכלו לדעת אם התמרון הושלם בהצלחה. ב־17 ביולי קיבלה נאס"א אותות מהגשושית (שהחזירה את האנטנה לכיוון כדור הארץ) כי היא נכנסה בהצלחה למסלול סביב וסטה.
ב־13 בדצמבר 2011 נכנסה הגשושית למסלולה הנמוך ביותר עד כה סביב וסטה, בגובה של 210 ק"מ מפניו, והחלה בשלב המיפוי. ב־9 בספטמבר 2012 קיבלה נאס"א אותות מהגשושית המעידים על יציאתה משדה הכבידה של וסטה.
ב־6 במרץ 2015 נכנסה למסלול סביב קרס והפכה למשימה הראשונה סביב כוכב לכת ננסי. בשלב הראשון ביצעה סריקה במשך 15 יום במסלול קוטבי בגובה 13,500 ק"מ. לאחר מכן, החלה לרדת למסלול בגובה 4,430 ק"מ אשר יאפשר צילום במצלמות באור הנראה והאינפרה אדום (VIR). לאחר ביצוע שלב זה היא צפויה לרדת לגובה 1,480 ק"מ בו היא תצלם ברזולוציה גבוהה יותר ואף בצילום סטריאוסקופי כדי לקבל תמונה תלת ממדית של פני השטח של קרס.
ציוני דרך:
ב-1 בנובמבר 2018 נותק הקשר עם המשימה ומנהליה הגיעו למסקנה כי זו סיימה את מלאי דלק ההידראזין והמשימה הסתיימה לפיכך.
לאחר סיום משימתה הגשושית שחר ממשיכה להקיף ללא הגבלה את קרס כלוויין נצחי שלו, עקב מסלולה היציב סביבו.
תצלומים מווסטה.
לפני הכניסה למסלול
במסלול
אלטר אגו
אלטר אגו (מלטינית: "האני האחר") הוא מושג המתייחס לדמות אחרת הקיימת לאותו אדם. למושג זה שימושים שונים בתחום הפסיכולוגיה, הספרות ועוד.
בפסיכולוגיה.
בפסיכולוגיה המושג מתאר דמות בעלת הקבלה נגדית לאישיות הפרט. כלומר, דמות משנית הקיימת בתוך אדם, שאינה מודעת לפעילותה של הדמות הראשית. המונח נטבע לראשונה בתחילת המאה ה-19, כשהפרעת זהות דיסוציאטיבית (המוכרת גם כ"פיצול אישיות") תוארה לראשונה על ידי פסיכיאטרים. בדרך כלל אצל הלוקה בהפרעה נדירה זו קיימת אישיות ראשית, פסיבית ומדוכאת לרוב, שהיא האישיות האמיתית של האדם; לצדו מתקיים האלטר אגו, אישיות אחת או יותר, בעלת אופי נבדל, השונה בגילה ובזיכרונותיה ולעיתים גם במגדר. לעיתים יש שוני ניכר בביצועים האומנותיים או הפיזיולוגיים של הסובל מההפרעה, התלוי בטיבה של הזהות השלטת בעת הפעולה. הזהויות השונות עשויות להיות נבדלות גם בטון הדיבור, ביציבה, בהליכה ובמחוות שונות. ישנם מקרים בהם אף חלים הבדלים פיזיולוגיים, למשל, בלחץ דם ובפעילות מוחית. לעיתים ישנה מודעות חלקית לקיום הזהויות האחרות, או שישנה זהות דומיננטית אחת שזוכרת ויודעת את המתרחש בכל מצבי הזהות האחרים. הסובלים מההפרעה פונים לכל אישיות בשם פרטי אחר מהשם המקורי של האדם. הזהויות השונות יכולות לחוות זו את זו בצורה ידידותית או עוינת.
בתרבות.
משמעות מובחנת של המונח "אלטר אגו" נמצאת בניתוחים ספרותיים, בהם מתוארות דמויות, במקומות שונים, בעלות זהות פסיכולוגית דומה, או לחלופין, דמות פיקטיבית המייצגת את המחבר באמצעות התנהגות ומחשבות. באותו אופן 'אלטר-אגו' מיושם על ידי שחקנים הלוקחים על עצמם הצגת דמות זו או אחרת במדיות השונות.
בנוסף, המונח מתייחס להתנהגות שונה שמציג אדם בסיטואציות שונות, כגון: אווטאר, דופלגנגר (בגרמנית: Doppelgänger), מתחזה (impersonator) וכן ב"פיצול אישיות".
דוגמה ידועה לאלטר אגו מופיעה בקרב הדמויות המובילות במותחן "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד", שנכתב על ידי רוברט לואיס סטיבנסון; דמויות אלו מייצגות את המלחמה המתמדת בין הטוב והמרושע באישיות אחת. אדוארד הייד מייצג את האני האחר, השוכן באותו גוף של רופא נורמטיבי; אלטר אגו זה מייצג פסיכופת בלתי ניתן לשליטה על ידי מוסכמות חברתיות. מאז כתיבת המותחן, הפכו השמות ג'קיל והייד לשם נרדף לפיצול אישיות או האני האחר המסוגל להשתלט על הדמות הראשית.
דוגמאות נוספות בשימוש באלטר אגו ניתן למצוא בספרות ובקומיקסים העוסקים בגיבורי על, כגון: סופרמן, ספיידרמן, באטמן, קפטן אמריקה, קפטן בריטניה ועוד - הדמויות המרכזיות הן אנשים נורמטיביים המתנהלים באופן שגרתי ביומיום, אך במצבים בהם קיימת מצוקה בסביבתם הם מגלמים דמות אלטר אגו הלבושה ומתנהגת באופן שונה ויוצאים לסייע.
יש אמנים המשתמשים ברעיון של אלטר אגו בהופעותיהם ובתדמית שהם יוצרים לעצמם, בהם החיפושיות עם סרג'נט פפר, אמינם עם "סלים שיידי", מדונה עם "דיטה", דייוויד בואי עם זיגי סטארדאסט, להקת קיס (Kiss), קנדריק למאר עם "קונג-פו קני", ביונסה עם "סאשה פירס", ליידי גאגא עם "ג'ו קלדרון", מריה קארי עם "ביאנקה", ניקי מינאז' עם 15 אלטר אגואים, Clique Girlz עם השיר Alter Ego, ו-Tame Impala עם השיר Alter Ego. בסרט "גאליס המסע לאסטרה" מופיעה הדמות הרמס, דמות אלטר אגו של יונתן מאסטרה.
סולידריות (תנועה ישראלית)