מרינבד היא עיירת קיט ומרפא צ'כית (למרות שלא ברור אם המיקום האמיתי בו מתנהלת העלילה מתרחש במרינבד עצמה או בכל מקום אחר). רנה צילם את הסרט במספר אחוזות שונות וחצרותיהן, כולל ארמון נימפנבורג וארמון שלייסהים בבוואריה. הוא ערך את החומרים באופן היוצר מרחב המקשה על ההתמצאות וחסר היגיון גאוגרפי. צילומים נוספים נעשו בתוך אולפן. מלתחת האישה עוצבה על ידי מעצבת האופנה קוקו שאנל.
פרסים.
ב-1961 זכה הסרט בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. ב-1963 היה הסרט מועמד לפרס האוסקר על התסריט המקורי (אלן רוב-גריה). ב-1963 הכריז הבמאי היווני אדוניס קיירו על הסרט כניצחון מוחלט בהשפעתו על "הסוריאליזם בקולנוע", ובכך הכיר בסביבה השנויה במחלוקת ובמוטיבים האפלים של הסרט כייצוג לגיטימי של נושאים רבים בסוריאליזם הקולנועי. לעומת זאת, "אשתקד במרינבד" הוזכר בכתב העת "חמישים הסרטים הגרועים בכל הזמנים", מאת הרי ומיקל מדווד ורנדי דריפוס. המחברים הכפישו את סגנונו הסוריאליסטי של הסרט וציטטו מספר מבקרים שמצאו את הסרט יומרני ובלתי ניתן להבנה.
השפעה.
הקליפ של להקת בלר לשיר "To the End", מבוסס על הסרט. הסרט היה מקור השראה לקולקציית "שאנל" בעיצובו של קרל לגרפלד ב-2011. התערוכה כללה מזרקת מים וחיקוי של הגן המפורסם המופיע בסרט. מאחר שהתלבושות לסרט נעשו על ידי קוקו שנאל, שאב לגרפלד את השראתו מהסרט ושילב את הגנים המצולמים בסרט עם גני ורסאי.
יורובסקט 2011
עמיחי שפיגלר
עמיחי שפיגלר (נולד ב-26 בספטמבר 1971 בנתניה) הוא שדר כדורגל, מנחה מהדורת הערב של חדשות הספורט בערוץ הספורט, שדרן משחקי ליגת העל בערוץ הספורט (לצד הפרשן עמרי אפק), ושדרן משחקי נבחרת ישראל בליגת האומות של אופ"א בערוץ הספורט (לצד הפרשן עמרי אפק).
עמיחי הוא בנו של כדורגלן העבר מרדכי שפיגלר.
החל את דרכו המקצועית בערוץ הספורט ב-1998.
ב-1 בספטמבר 2014 מונה לשדר הכדורגל הבכיר של הערוץ הראשון במסגרתו הוביל מדי שבוע את המשחק המרכזי בליגת העל. כמו כן, שידר עד יוני 2017 את משחקי נבחרת ישראל. בנוסף לאלה משמש כשדר ליגת העל הצרפתית בכדורגל בערוץ הספורט וכן כשדרן בליגת האלופות וכמנחה מחליף בתוכנית יציע העיתונות. שפיגלר היה שליח ערוץ הספורט באולימפיאדת ריו (2016) ובאולימפיאדת טוקיו (2020).
שפיגלר משדר את משחקי נבחרת ישראל בקמפיין שלה בליגת האומות 2022/2023 של אופ"א בערוץ הספורט, לצד הפרשן וכדורגלן העבר עמרי אפק. שניהם משדרים גם את משחקי הידידות של הנבחרת בערוץ הספורט.
קולומבוס בלו ג'אקטס
קולומבוס בלו ג'אקטס (באנגלית: Columbus Blue Jackets) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מקולומבוס, אוהיו, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המטרופוליטני שבחטיבה המזרחית.
הקבוצה נוסדה ב-2000 והחלה לשחק ב-NHL בעונת 2001.
הבלו ג'אקטס לא זכו מעולם בגביע סטנלי.
היסטוריה.
תחילת הדרך ומותה של בריטני ססיל.
ב-1997 הכריזה ה-NHL על מתן ארבעה זיכיונות התרחבות מותנים, אחד מהם לקולומבוס. קבוצת ה-NHL הקודמת של אוהיו, קליבלנד בארונס, פעלה בקליבלנד שנתיים בלבד לאחר שעברה מאזור מפרץ סן פרנסיסקו ועד שהתמזגה ב-1978 עם מינסוטה נורת'סטארס וחדלה להתקיים.
הזיכיון היה מותנה בהקמת אולם בעיר. האולם היה אמור להיות ממומן מכסף ציבורי, ולכן היה תלוי במשאל בקרב תושבי העיר, אולם תושבי העיר הצביעו נגד הקמת האולם והזיכיון עמד בסכנה. חברת הביטוח "ניישנווייד", שמשרדיה ממוקמים בעיר, נחלצה לעזרה ומימנה את הקמת האולם.
דייב קינג שאימן בעבר את קלגרי פליימס מונה למאמן הראשון של הקבוצה, שהרכיבה סגל ראשוני בדראפט התרחבות בו ויתרו הקבוצות הוותיקות על כמה משחקניהן, אולם הרכבת הסגל נתקלה בקשיים. השוער דוויין רולוסון, שנבחר על ידי הקבוצה לאחר שהועמד לבחירה על ידי קבוצתו באפלו סייברס, העדיף לרדת לליגה משנית מאשר לשחק בבלו ג'אקטס.
את העונה הראשונה, עונת 2001 סיימו הבלו ג'אקטס עם מאזן אופייני ואף סביר לקבוצת התרחבות - 28 ניצחונות, 39 הפסדים, 9 תיקו ו-6 הפסדים בהארכה. 71 הנקודות בטבלה הספיקו רק למקום אחרון בבית המרכזי.
עונת 2002 הייתה אומללה מכל הבחינות עבור הקבוצה, גם בגלל המאזן החלש איתו סיימה את העונה - רק 22 ניצחונות ו-57 נקודות - אך בעיקר בגלל מותה של אוהדת הקבוצה בריטני ססיל. ססיל חגגה את יום הולדתה ה-14 בצפייה במשחק של הבלו ג'אקטס בניישנווייד ארנה, כאשר כוכב ההתקפה הנורווגי של הקבוצה, אספן קנוטסן, חבט חבטה חזקה לשער הקבוצה היריבה. הדיסקית פגעה במקל ההוקי של שחקן יריב וניתזה בכח רב מעל ללוחות הזכוכית האקרילית אל היציע שמאחורי השער, שם פגעה בססיל בראשה וגרמה למותה. בכל ההיסטוריה של ה-NHL זה היה המקרה היחיד של מוות של אוהד בנסיבות כאלה.
בעקבות מותה של בריטני ססיל החילה ה-NHL חוק חדש, לפיו בכל האולמות יותקנו רשתות מגן מאחורי השערים, כדי למנוע מהדיסקית באזור אליו היא נחבטת בכוח הרב ביותר מלסכן את הקהל שיושב מאחורי השערים.
2003 - 2012: עידן ריק נאש.
לקראת עונת 2003 הייתה לבלו ג'אקטס את הבחירה הראשונה בדראפט. הבלו ג'אקטס בחרו כצפוי את הכוכב הצעיר המבטיח ביותר בדראפט לדעת רבים, החלוץ ריק נאש.
למרות התחלה טובה של העונה ולמרות נוכחותו של נאש, הקבוצה סיימה עוד עונה חלשה עם 29 ניצחונות ו-69 נקודות, ושוב סיימו אחרונים בבית המרכזי. המאמן דייב קינג, שאימן את הקבוצה מיומה הראשון בליגה, פוטר באמצע העונה.
בעונת 2004 הראה נאש את יכולתו כשסיים אותה עם 41 שערים, המבקיע המצטיין של העונה יחד עם עוד שני שחקנים, שהתחלקו איתו בגביע מוריס "רוקט" רישאר. למרות זאת הבלו ג'אקטס סיימו עם 25 ניצחונות ו-62 נקודות בלבד, והתנחמו בעובדה שבפעם הראשונה לא סיימו אחרונים בבית המרכזי.
עונת 2006 החלה עם ציפיות גבוהות, כאשר הקבוצה החתימה את המגן הוותיק אדם פוט בתקווה להגיע לראשונה לפלייאוף, אולם פציעה ארוכה של ריק נאש שיבשה את התוכניות. הבלו ג'אקטס ניסו לחזק את עצמם בסרגיי פיודורוב, לשעבר כוכב דטרויט רד וינגס, שהגיע אחרי שתי עונות מאכזבות באנהיים דאקס. אלא שפיודורוב איכזב ביכולתו גם בבלו ג'אקטס, שסיימו את העונה עם 35 ניצחונות ו-74 נקודות - המאזן הטוב ביותר שלהם, אולם עדיין מאזן שלילי רחוק מאוד מהפלייאוף. החלוץ הצ'כי דויד ויבורני, ששיחק בקבוצה מאז שהוקמה, היה המבקיע המצטיין שלה. ויבורני היה המבקיע המצטיין של הקבוצה גם בעונת 2007 שהסתיימה במאזן חלש דומה - 33 ניצחונות ו-73 נקודות בטבלה, למרות מינויו של קן היצ'קוק, מאמן צמרת מוכח שכבר זכה בגביע סטנלי.
עונת 2008 הייתה העונה המלאה הראשונה של היצ'קוק כמאמן הקבוצה. לאחר התחלה חזקה של העונה חזרה הקבוצה לסורה, ושוב סיימה עם מאזן חלש - 24 ניצחונות ו-80 נקודות בטבלה. הקפטן אדם פוט שתוסכל מכשלונות הקבוצה ביקש לעבור, והועבר לקולורדו אוולאנש. מעט אחריו הועבר מהקבוצה גם סרגיי פיודורוב המאכזב. ריק נאש הוביל את הקבוצה עם 38 שערים ו-31 אסיסטים, וסיים את העונה כקפטן הקבוצה במקום פוט.
עונת 2009 הייתה העונה הטובה ביותר של הקבוצה עד אז, כאשר בשער התייצב שוער רוקי צעיר, סטיב מייסון, והפגין יכולת מצוינת שזיכתה אותו בתואר רוקי השנה ב-NHL ובגביע קאלדר. עם רכש של חלוצים ותיקים כאנטואן ורמט וכריסטיאן הוסליוס שתמכו בריק נאש, הצליחו הבלו ג'אקטס לסיים עם מאזן חיובי בפעם הראשונה - 41 ניצחונות, 31 הפסדים ו-10 הפסדים בהארכה/דו-קרב מכות עונשין, ובסך הכל 92 נקודות בטבלה. ריק נאש המשיך להוביל את הקבוצה עם 40 שערים ו-39 אסיסטים. למרות כל זאת, המקום בפלייאוף הובטח רק במשחק האחרון של העונה שהסתיים בניצחון בדו-קרב מכות עונשים על שיקגו בלאקהוקס.
סדרת הפלייאוף הראשונה בתולדות הקבוצה הפגישה אותה עם דטרויט רד וינגס, והרד וינגס החזקים לא הותירו שום סיכוי לבלו ג'אקטס והדיחו אותם בארבעה משחקים קלים, תוך שהם מבקיעים לרשת הבלו ג'אקטס 18 שערים בסך הכל.
למרות עונת הבקעה מאוזנת של נאש, ורמט והוסליוס, הבלו ג'אקטס נסוגו בעונת 2010 וסיימו עם 32 ניצחונות ו-79 נקודות, ובמקום האחרון המוכר בבית המרכזי. עונת 2011 לא הייתה שונה בהרבה, עם 34 ניצחונות ו-81 נקודות, וסיום נוסף במקום האחרון בבית. עונת 2012, למרות רכש מסיבי לפני פתיחתה, הייתה גרועה עוד יותר - הקבוצה השתרכה מאחור עם המאזן הגרוע ביותר בליגה כולה כמעט מתחילת העונה ועד סופה.
עם סיום העונה, לאחר תקופה בה היה ברור שעזיבתו מתקרבת, עזב ריק נאש את הקבוצה ועבר לניו יורק ריינג'רס תמורת שלושה שחקנים ובחירת דראפט בסיבוב הראשון. בכך בא אל קיצו עידן בקבוצה, שנפרדה מהכוכב הגדול ביותר בתולדותיה.
2012 - 2013.
בעונת 2012/13 המקוצרת, ללא נאש אך עם החלוץ הסלובקי הוותיק מריאן גבוריק שהגיע לקראת סיום העונה בעסקה נוספת עם הריינג'רס, עמדה הקבוצה על סף עלייה שנייה לפלייאוף, אולם לבסוף כשלה וסיימה תשיעית בחטיבה המערבית. עם סיום העונה, בעקבות חלוקה מחדש של בתי הליגה, הועברה הקבוצה לבית המטרופוליטני החדש, ועברה לחטיבה המזרחית.
2013 - ההווה: עליות רצופות לפלייאוף וניצחון ראשון בסדרה.
מריאן גבוריק, שהגיע לקבוצה ברעש גדול, לא נשאר בקבוצה זמן רב - כבר בעונה שלאחר מכן, 2013/14, הוא הועבר בעסקה ללוס אנג'לס קינגס. למרות זאת נהנו הג'אקטס מעונה טובה, שהביאה אותם לפלייאוף בפעם השנייה בתולדותיהם.