שירה ונגינה.
הלוויים היו מנגנים בעמדם על חמש עשרה מדרגות המקבילות לחמישה עשר שירי המעלות שבספר תהלים:
יציאה מזרחה בתרועות.
עם הזריחה היו מתקדמים בטקסיות לכיוון השמש ואז מפנים גבם אליה ומצהירים על אמונתם:
מיקום החגיגות.
לפי המשנה המיקום המרכזי של חגיגות שמחת בית השואבה נקבע בעזרת הנשים. האזור קרוי בשם זה שכן בו הייתה מותרת כניסה ושהייה של נשים, לעומת עזרת ישראל הפנימית, שבעיקרה מיועדת רק לגברים ה"טהורים" (להבדיל מגבר טמא שהכניסה לעזרה אסורה עליו). בשמחת בית השואבה נהגו להפריד בין הגברים לבין הנשים ב"עזרת הנשים".
בתוספתא מסופר כי ההפרדה בוצעה בשני שלבים:
בימינו.
בימינו, נהוג לציין את זכר "שמחת בית השואבה" בלילות חול המועד סוכות, בריקודים המלווים בכלי זמר ונגינה. כן יש הנוהגים להרבות בשירות ותשבחות בלילות חול המועד ולומר את חמישה עשר פרקי שיר המעלות שבספר תהלים (פרקים קכ - קלד).
בקהילות וישיבות חרדיות רבות נערכים במשך ימי חול המועד סוכות אירועי "שמחת בית השואבה", בליווי תזמורות וריקודים. ידועים במיוחד הם אירועי שמחת בית השואבה במשך לילי הסוכות, הנערכים כבר עשרות שנים בשכונת מאה שערים ובעיקר בחסידויות קרלין, תולדות אהרן, ותולדות אברהם יצחק לשם נוהרים עשרות אלפים מכל החוגים והעדות, ובמערת המכפלה.
בחסידות חב"ד נהוג לקיים אירועי "שמחת בית השואבה" בכל מקום, מתוך הדגשה לקיים אותם מחוץ לבית הכנסת, ברחובה של עיר. זאת בעקבות קריאת הרבי מלובביץ להוציא את השמחה מתוך בית הכנסת כדי שתפרוץ גם אל הרחוב. בשכונת קראון הייטס, השכונה המרכזית של חסידות חב"ד בברוקלין, נערכים מדי ערב ריקודים עד השעה 6 בבוקר.
בשמחת בית השואבה מקיים מכון המקדש תרגול ניסוך המים על המזבח.
יש הקוראים לסוכות "חג המים" כי בו מנסכים מים על גבי המזבח (נוסף על נסכי היין, כבשאר השנה). כמו כן לפי המסורת, בחג הסוכות נקבע גורל השנה מבחינת הגשמים: "ובחג הסוכות נידונים על המים".
בקיבוצים רבים חוגגים בטקס מקורי שכולל מוזיקה, שירה וריקודים. הטקס מבטא את ציפייתם של חברי הקיבוץ לשנה ברוכת גשמים עבור שדותיהם.
הממשלה הפולנית בגולה
מרחב רגולרי
בטופולוגיה, רגולריות ותכונת formula_1 הן דוגמאות לתכונות הפרדה. מרחב רגולרי הוא מרחב טופולוגי המפריד בין נקודות לבין קבוצות סגורות, באמצעות סביבות פתוחות. מרחב רגולרי שבו כל נקודה מהווה קבוצה סגורה, נקרא מרחב formula_1.
מרחב טופולוגי הוא רגולרי, אם לכל קבוצה סגורה formula_3 ונקודה formula_4 שאיננה ב-formula_3, קיימות קבוצות פתוחות וזרות, שאחת מהן מכילה את formula_4 והשנייה את formula_3. תכונה זו נקראת 'הפרדה בקבוצות פתוחות'.
ניסוח אחר: לכל נקודה formula_4 וקבוצה פתוחה formula_9 במרחב, כך ש-formula_10, קיימת קבוצה פתוחה formula_11 כך ש-formula_12.
כל מרחב formula_1 הוא מרחב אוריסון (הקרוי גם מרחב formula_14), כלומר אפשר להפריד בו בין נקודות באמצעות סביבות סגורות וזרות. בפרט, מרחב כזה הוא מרחב האוסדורף (מרחב formula_15), שבו אפשר להפריד בין נקודות באמצעות סביבות פתוחות.
מרחב האוסדורף שהוא גם מרחב קומפקטי מקומית הוא מרחב רגולרי.
תכונת הרגולריות סגורה למכפלות: אם formula_16 רגולריים, אז גם המכפלה formula_17 רגולרית.
פרזיטואידים
פרזיטואידים הם טפילים הניזונים מהרקמות הרכות של קורבנם, ובכך גורמים למותם.
מאפיינים.
פרזיטואידים נבדלים מפרזיטים ביחסים שלהם עם הפונדקאי. ביחסים פרזיטיים אמיתיים הטפיל והפונדקאי חיים זה לצד זה. הטפיל משתמש בחומרי הזנה מהפונדקאי ולא גורם לו כמעט שום נזק ומשאיר לפונדקאי מלאי משלו. ביחסים פרזיטואידים הפונדקאי בדרך כלל נהרג לאחר ההתפתחות המלאה של הפרזיטואיד. למעשה הפרזיטואיד אינו יכול להגיע לבגרות בלעדיו וסביר להניח שלא יוכל לשרוד בכוחות עצמו. יחסים כאלה מתרחשים בדרך כלל באורגניזמים בעלי קצב התפתחות מהיר (כמו חרקים).
מנגנון הברירה הטבעית פועל לטובת פונדקאיים בעלי יכולת טובה יותר להסתתר ולכן גם לטובת פרזיטואידים בעלי יכולת טובה יותר למציאת פונדקאים.
סיווג.
שבע סדרות חרקים ידועות בהיותן פרזיטואידיות. הידועות מכולן הם הדבוראים הטפילים המכונים "צרעות פרזיטואיות" וכוללים 61 משפחות שונות. לרבים מביניהם ישנם איבר הטלה הדומה לצינור מחודד.
למרות שהדבוראים הם הנפוצים ביותר בין חרקים אלה, ישנם עוד 6 סדרות של חרקים פרזיטואידים:
פוצ'ו
ישראל מנחם וִיסלֶר (הידוע בשם העט פּוּצ'ו; נולד ב-1 בפברואר 1930) הוא סופר, משורר, עיתונאי, פזמונאי, תסריטאי, מחזאי, במאי וכותב צ'יזבטים ישראלי. מהראשונים שכתבו על דור הפלמ"ח ללא פומפוזיות והאדרה. אחדים מספריו עובדו לסרטים מצליחים.
ביוגרפיה.
ישראל ויסלר (פוצ'ו) נולד וגדל בתל אביב. אביו עבד כנגר ואחר כך כקבלן, ואמו הייתה עקרת בית. למד בבית החינוך לילדי עובדים ובבית ספר הכרמל, ואת לימודיו התיכוניים עשה בגימנסיה הרצליה. נמנה עם הכשרת בית השיטה. התגייס ב-1948 לפלמ"ח ושובץ בגדוד הראשון של חטיבת יפתח, השתתף בקרבות בעמק הירדן ובנגב ונטל חלק במבצע לכיבוש באר שבע. במסגרת שירות המילואים שימש כנהג רכב לפינוי אשפה במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים שימש כנהגו של שמואל גונן (גורודיש), מפקד חטיבה 7. לאחר מלחמת ששת הימים היה נהגו של יצחק רבין.
פוצ'ו היה ממקימי קיבוץ נתיב הל"ה, והיה חבר הקיבוץ בין השנים 1948 ל-1953. הוא למד לתואר באגרונומיה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות, ותיאטרון וקולנוע באוניברסיטת תל אביב. עבד כמורה לטבע בבית ספר בכפר גלים, קצין תרבות באניה של צים, רכז תרבות בקיבוץ חניתה ומנהל במפעל למוצרי פלסטיק.
בשנת 1954, בהיותו סטודנט, זכה סיפור שלו שהתפרסם ב"מעריב" בתחרות של העיתון.
את ספרו הראשון, "חבורה שכזאת", המתאר בהומור את הווי חיי ההכשרה ולוחמי הפלמ"ח, כתב כבר בגיל 19, אך הספר יצא לאור רק שבע שנים אחר כך. הספר זכה להצלחה גדולה, ואף עובד לסרט קולנוע בכיכובם של יוסי בנאי, בומבה צור, עודד תאומי וגילה אלמגור. פוצ'ו כתב עוד כ-40 ספרים ומחזות, לילדים ומבוגרים, בהם שיתף את קוראיו מחוויותיו וחיי משפחתו. הספר "אולי תרדו שם", על חבורת ילדים תל אביבית המאמצת זקן תמהוני, הוסרט בשנת 1964. במהלך השנים כתב כמאה תסריטים לתוכניות הטלוויזיה "טלפלא", "שניים בראש אחד", "זהו זה!", "הופה היי" ועוד. פוצ'ו היה כתב קבוע של טורים הומוריסטים בעיתוני ילדים ונוער מובילים, כגון "פילון", "הארץ שלנו" ו"מעריב לנוער". בשנת תשל"ה (1976) זכה ספרו "חבורת מתושלח" בפרס יציב (זהו ספרו היחיד שתורגם לאנגלית).
פוצ'ו היה נשוי לדיצה מאיר (בת בנימין מאיר, ממקימי מגדל שלום) עד מותה ב-2008. לשניים נולדו שלושה ילדים: עדנה, אורי, וגיטריסט להקת הבילויים, ימי. אורי ויסלר נפטר מסרטן הריאה ביולי 2013. פוצ'ו הוא דודו של הצלם נלי שפר, אשר שימש השראה לדמותו של נלי, אחיה הצעיר של איה מספרו "איה הג'ינג'ית".
בשנת תשע"א (2010) זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים על שם לוי אשכול. בלקסיקון אופק לספרות ילדים (1985) הוגדר פוצ'ו כ"בכיר יוצרי הילדים והנוער בישראל". השירות הבולאי הנפיק בול: "פוצ'ו – חבורה שכזו" במלאת למחבר 75 שנים. זוכה פרס אקו"ם למוזיקה קונצרטית וספרות לשנת 2015, פרס מיוחד מטעם הדירקטוריון על תרומתו הרבה ליצירה הישראלית.
בנובמבר 2018 הכריז משרד התרבות והספורט על פוצ'ו כאחד הזוכים בפרס לאמנים ותיקים על שם אריק איינשטיין.
ספריו.
פוצ'ו כתב כ־40 ספרים, בהם:
שיירת הדסה
שיירת "הדסה" (או שיירת הר הצופים) הייתה שיירת משוריינים ישראלית אשר עשתה דרכה להר הצופים ב-13 באפריל 1948, ד' בניסן תש"ח במהלך שלבה המוקדם של מלחמת העצמאות. השיירה כללה עובדי רפואה של בית החולים הדסה הר הצופים, עובדי האוניברסיטה העברית, אנשי "ההגנה" מגיני ההר, חולים, מבקרים ואזרחים. בעת שעברה בשכונה הערבית שייח' ג'ראח, הותקפה השיירה בידי פורעים ערבים, שרצחו 77–80 מנוסעי השיירה. ההתקפה תוכננה לפני פרשת דיר יאסין, שנערכה ימים ספורים לפני כן. לאחר מכן טען עבדאללה א-תל, מפקד הלגיון הערבי בירושלים, שהיא היוותה נקמה על הרג בני הכפר.
המצור על הר הצופים.
בית החולים הדסה שכן על הר הצופים ממזרח לירושלים, בסמוך לאוניברסיטה העברית (באותם ימים תוכנן לפתוח שם בית ספר לרפואה ולהפוך את בית החולים הדסה לבית חולים אוניברסיטאי). הר הצופים היה מובלעת בלב אוכלוסייה ערבית ואליו הוביל מסדרון צר, שנשלט בידי הערבים משני צדדיו. לאחר החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947 הייתה התחבורה העברית בין הר הצופים לירושלים מטרה להתקפות הערבים. בעקבות לחץ אמריקני הבטיח הצבא הבריטי לאבטח את השיירות בדרכן אל האוניברסיטה העברית ובית החולים הדסה, על סמך חשיבותם התרבותית וההומניטרית של מוסדות אלו.
אולם הצבא הבריטי לא עמד בהבטחתו זו עד תחילת אפריל. בתחילת מרץ, מנהיג הכוחות הערביים בירושלים, עבד אל-קאדר אל-חוסייני, איים לפוצץ את בית החולים. למרות שלא מימש את איומו, החלו הערבים לתקוף את השיירות המובילות לבית החולים. לשם כך השתמשו בכדורים חודרי שריון והטמינו מוקשים בדרך. בתחילת אפריל 1948, לאחר לחץ נוסף על הבריטים, תפס הצבא הבריטי בית ערבי שהיה משלט עיקרי בשכונת שיח' ג'ראח והשיירות עברו בלי תקלות.