העיר שוכנת בדרום רומניה, באמצע המישור הרומני או הוולאכי, בין הערים פלוישט וג'ורג'יו, על שתי גדות הנהר דמבוביצה הנשפך לנהר ארג'ש. היא נמצאת בגובה ממוצע של 77–105 מטר, 70 ק"מ מצפון לדנובה ו-280 ק"מ מערבה מהים השחור.
בשולי העיר זורם נחל קולנטינה (Colentina). נחל זה יוצר בצפון העיר שרשרת של תשעה אגמים ביניהם פלוראסקה (Floreasca), טיי (Tei) וקולנטינה, כמו הנחל. אגמים אחרים בבוקרשט ובקרבתה הם בּוּפטיה (Buftea), בּוּצ'וּמן (Buciumeni), מוגושואיה (Mogoşoaia), סטראולשט (Străuleşti), הרסטראו, בניאסה (Băneasa), פלומבואיטה (Plumbuita), פונדן (Fundeni), דוברויישט (Dobroieşti), פנטלימון (Pantelimon), מורארילור (Morarilor), טיטאן (Titan) ווֶקֶרֵשט (Văcăreşti).
במרכז העיר ישנו גן הסובב אגם מלאכותי – גן צ'ישמיג'יו. בעיר נמצאים שני גני ענק רחבי ידיים נוספים – פארק הרסטראו סביב האגם שהוזכר לעיל וידוע גם בשם פארק קרול השני ומוזיאון האיכר הרומני (בעבר נקרא: "מוזיאון הכפר" Muzeul Satului); השני הוא הגן הבוטני, הגדול ברומניה והכולל רבבות מיני צמחים.
מציינים בבוקרשט שבע גבעות:
עד לאחרונה, אזורי הספר סביב העיר, שאינם בתחומה של בוקרשט אלא במחוז אילפוב, היו שטחים חקלאיים בעיקרם אך לאחר 1989, שנת סילוקו של צ'אושסקו, הוחל במקום בהקמת פרוורים חדשים.
אקלים.
האקלים בבוקרשט הוא ממוזג קונטיננטלי. בחודשים יוני, יולי ואוגוסט הטמפרטורה הממוצעת ביום היא 20°C. הטמפרטורות בחורף יורדות תכופות מתחת ל-0°C. העיר מפורסמת בכך שבחורף פוקדת אותה רוח קרה ביותר. רוח קונטיננטלית זו הקרויה קריבץ Crivăţ נושבת מכיוון צפון-מזרח. מקור הרוח בדרום האורל והיא מביאה כפור וסופות שלג. הטמפרטורה השנתית הממוצעת בעיר היא 11°C. כמות הגשם הממוצעת השנתית בבוקרשט: 579 מ"מ.
שיטפונות.
הימצאותם של גופי מים מרובים בבוקרשט טמנה מאז ומתמיד בחובה גם את הסכנה שבשיטפונות. בהיסטוריה של העיר היו שיטפונות רבים, ב-1837 הוצפו שבע שכונות. שלושת השיטפונות, שגרמו את הנזקים הגדולים ביותר:
גאולוגיה.
העיר שוכנת מדרום לקשת הרי הקרפטים המזרחיים ואזור וראנצ'ה בלב השפלה הרומנית. אזור וראנצ'ה הנמצא כ-130 ק"מ מרחק מבוקרשט הוא בשלב סופי של שטח שעבר הפחתה וכתוצאה מכך נוצר רכס הרי הקרפטים המזרחיים. רעידות אדמה שמוקדן באזור וראנצ'ה היוו סכנה ליישוב לכל אורך ההיסטוריה. במאתיים השנים האחרונות רעידות אדמה חזקות אירעו ב-26 באוקטובר 1802 (זו שכונתה "רעידת האדמה הגדולה"), ב-20 בנובמבר 1829, ב-31 באוגוסט 1894, ב-6 באוקטובר 1908, ב-10 בנובמבר 1940, ב-4 במרץ 1977, וב-30 באוגוסט 1986 (אונצ'סקו ובונז'ר 1997). ההסתברות שרעש אדמה משמעותי ברמה שמעל 7.9 בסולם ריכטר יתרחש מדי מחצית מאה (או כל כמה עשרות שנים) עומדת לדעת המומחים על כ-50%.
חלוקה אדמיניסטרטיבית.
האזור המוניציפלי בוקרשט (Municipiul Bucuresti) מחולק ל-6 אזורים מינהליים הנקראים סקטורים (sectoare) הכוללים חלוקת-משנה לרבעים (cartiere) כלהלן:
לכל סקטור יש בית מועצה ובה 27 חברים ובראשם "ראש מועצה". ראש העיר וראשי מועצות הסקטורים נבחרים על ידי התושבים המקומיים בכל סקטור לתקופת כהונה של 4 שנים. במקביל, יש לעיר הבירה גם מושל (Prefect), זהו פקיד בכיר הממונה על ידי הממשלה - תוארו: פרפקט הבירה, עליו להיות חסר שייכות מפלגתית והוא אמור לייצג מבחינה אדמיניסטרטיבית את הממשלה ברמה המקומית. דמות זו מהווה חוליית קשר בין השלטון המרכזי למוניציפלי ומסייעת ביישום תוכניות הפיתוח הלאומיות ותוכניות הממשלה ברמה המוניציפלית. הפרפקט/ית הנוכחי/ת של בוקרשט היא ג'ורג'טה גאברילה (החל משנת 2012). לאחרונה הוכנה ל"בוקרשט רבתי" "תוכנית אזור פיתוח בוקרשט" הכוללת בתוכה (בנוסף לבוקרשט) גם שטחים ממחוז אילפוב ומעוד מחוזות הסובבים אותה. פרויקט זה הוא אחד מהאזורים המכונים "NUTS-II" על פי הנומנקלטורה של האיחוד האירופי ומשמש הן את האיחוד הן את הממשלה הרומנית לניתוחים סטטיסטיים-תכנוניים ולפיתוח אזורי. (האזור טרם הוגדר כישות מינהלית סוברנית והתוכנית מצויה בשלב ראשוני).
דמוגרפיה.
אוכלוסיית העיר גדלה משמעותית בשתי המאות האחרונות, עקב העלייה בחשיבות העיר. הגידול נעוץ בחלקו בתהליך העיור שעבר על הרומנים, אשר עד המאה ה-19 היו רובם איכרים שגרו באזורים הכפריים.
תוחלת החיים בבוקרשט בשנת 2015 הייתה בממוצע 77.8 שנים, קצת מעל לממוצע הארצי.
ההרכב האתני של אוכלוסיית בוקרשט היה לפי נתוני המפקד בשנת 1930 כדלהלן:
רומנים 77.47%, יהודים 10.93%, הונגרים 3.76%, גרמנים 2.22% וכו'.
באותה השנה לפי ההשתייכות הדתית, תושבי בוקרשט היו: נוצרים אורתודוקסים 76.08%, יהודים 11.96%, נוצרים רומנו-קתולים 5.69%, נוצרים לותרנים 2.01%, (יוונים-קתולים)נוצרים אוניאטים 1.90%, נוצרים רפורמים (קלביניסטים) 1.14%.
לפני מלחמת העולם השנייה היהודים היו המיעוט הגדול במספר התושבים: 69.885 (10.93%) בשנת 1930. מספרם ירד אחרי אימי השואה (בה נספו כמחצית מיהודי רומניה) וכן עקב ההגירה ההמונית לישראל, מיד עם הקמתה, ולארצות אחרות. ב-2002 נמנו בבוקרשט פחות מ-3,000 יהודים.
גם מספר ההונגרים, בחלקם ממוצא סקלרי, ירד במהלך השנים. אם בשנת 1930 מנו 24,052 נפשות - 3.76% מהתושבים, בשנת 2002 הם מהווים רק 0.36% מאוכלוסיית העיר - 5,834.
עוד מיעוט לאומי ששיעורו באוכלוסיית בוקרשט ירד במהלך השנים בגלל הגירה הם הגרמנים. לפני מלחמת העולם הראשונה הם היוו 8% ממספר התושבים והיו ברובם סכסונים טרנסילבנים, אך כללו גם אוסטרים ופרוסים. בשנת 1977 היו עדיין כ-8,000 ומספרם ירד עד שנת 2002 ל-2,358.
גם הארמנים, מיעוט ותיק ששיחק תפקיד חשוב בחיי הכלכלה והתרבות בבוקרשט ושהיו בשנת 1930 4,748 - 0.74% ממספר התושבים, נותרו בשנת 2002 815 בלבד.
מימי הביניים ובמיוחד ובתקופת הפנריוטים חיו בבוקרשט יוונים רבים ששיחקו זמן רב תפקיד מוביל בחברה המקומית וחלקם הגדול התבוללו באליטה הרומנית. בשנת 1930 מספר היוונים מנה 4,293 תושבים והיוו 0.67% מאוכלוסיית העיר. ב-1950 נקלטו מיוון פליטים קומוניסטים, אך בינתיים חזרו רובם לארצם בעשורים האחרונים. כעת ישנם אזרחי יוון הבאים לבוקרשט לשם עסקים.
קבוצות אתניות ותיקות אחרות בבוקרשט הן הארומנים הנחשבים לרומנים לכל דבר אך דיברו בעבר דיאלקט מיוחד והיגרו במאות 19–20 בעיקר מיוון ומקדוניה, הבולגרים, רובם אורתודוקסים, אבל גם רומנו-קתולים, שחיים עדיין גם בכמה שכונות של העיר וגם בכמה כפרים בסביבה, וכמו כן האלבנים. בשנת 2002 המיעוט האתני העיקרי בבוקרשט היו הצוענים - 1.4%.
בשנת 2002 ההרכב לפי דתות של אוכלוסיית הבירה היה:
1,850,414 נוצרים אורתודוקסים (96.05%), נוצרים רומנו-קתולים 23,450 (1.21%), מוסלמים 9,488 (0.49%), נוצרים אוניאטים 7,558 (0.39%), נוצרים פנטאקוסטלים 5,452, נוצרים אדבנטיסטים 4,381.
יהודי בוקרשט.
היהודים הראשונים הגיעו לבוקרשט מהאימפריה העות'מאנית בסוף המאה ה-15, בעיקר לאחר גירוש ספרד. במהלך המאה ה-17 הגיעו אליה גם יהודים מפולין ובשנת 1894 היו בבוקרשט 43,000 יהודים. בשנת 1930 מספרם של יהודי בוקרשט היה 69,885 והם היוו 10.93% מאוכלוסיית העיר. בשנת 1940 היו בבוקרשט כ-60,000 יהודים שסבלו רבות בגלל אנטישמיות ורדיפות השלטונות (ראו ערכים מורחבים מרד הלגיונרים, פרעות בוקרשט וה"רומניזציה"). בעיקר בשתי השכונות היהודיות, "וקרשט" ו"דודשט". ב-1956 נמנו בבוקרשט 43,000. במהלך השנים, יהודי בוקרשט, כמו יתר יהודי רומניה, עלו לישראל או היגרו לארצות אחרות וכיום מספר היהודים המקומיים בבוקרשט קטן מאוד, רובם קשישים. אחרי מהפיכת 1989 הגיעו לעיר אנשי עסקים זרים רבים ובהם גם ישראלים, בני עדות שונות (לאו דווקא יוצאי רומניה).
כלכלה.
אף על פי שהיא מקום המגורים של רק 9% מאוכלוסיית רומניה, בוקרשט מייצרת כ-21% מהתל"ג של המדינה, שכן היא האזור המפותח והמתועש ביותר ברומניה. המעמד החזק של הלאו הרומני בשערי החליפין הבינלאומיים מקלים על השוואת התוצר הכלכלי של בוקרשט וזה של מדינות האיחוד האירופי. אם נסתכל מנקודת של כושר הקניה, התל"ג לנפש בבוקרשט הוא בערך כמחצית מהממוצע באיחוד האירופי, כמעט כפליים מהממוצע ברומניה (אבל קרוב מאוד לזה שבאזורים עירוניים אחרים ברומניה. על בסיס נתונים אלו אפשר לומר שהתל"ג לנפש הוא בערך 20,300$.
תחבורה.
בוקרשט מתגאה באחת ממערכות התחבורה הציבורית הגדולות ביותר ברומניה, ואף במרכז אירופה. ישנם שלושה אמצעי תחבורה עיקריים:
הרכבת התחתית של בוקרשט.
הרכבת התחתית מורכבת מחמישה קווים:
אורך המסילות הכולל הוא 77.53 ק"מ, ויש 63 תחנות.
כפיתוח עתידי מתוכנן קו נוסף M6, שיחבר את תחנת הרכבת "Gara de Nord" לנמל התעופה הבינלאומי בוקרשט אנרי קואנדה דרך תחנת הרכבת "Gara Baneasa" ושדה התעופה המשמש לטיסות פנימיות בעיקר, "Aeroportul Baneasa".
תחבורה ציבורית ומוניות.
מערכת התחבורה הציבורית STB (קיצור של Societatea de Transport București; בעבר נודעה כ-RATB; קיצור של Regia Autonomă de Transport București) מפעילה אוטובוסים, טרוליבוסים ורכבת קלה.
המוניות, המופעלות על ידי מבחר חברות פרטיות, הן גם דרך נוחה וזולה להתנייד ברחבי העיר. עם זאת, ישנן מספר חברות מוניות אמינות פחות (שבהן, למשל, אין כיתוב המציין את התעריף לקילומטר).
נמלי תעופה.
טארום, חברת התעופה הלאומית, מציעה מגוון רחב של טיסות מערים רבות בעולם לנמל התעופה הבינלאומי של בוקרשט/אוטופן ע"ש אנרי קואנדה, נמל התעופה העיקרי של העיר.
רכבות.