בנאומה, דיברה סוויפט על כך שהתקשורת מבקרת אותה באופן שלילי לעיתים קרובות, אך היא לא נותנת לזה לעצור אותה. בסוף הגשר המוזיקלי, היא שרה "אני זוכרת את סוף נובמבר; עצרתי את נשימתי, לאט, אמרתי; "אתה לא צריך להציל אותי; אבל האם היית בורח איתי?"; כן (האם תברח?)". השורות האלה הושוו לשורות "רומיאו, קח אותי למקום שנוכל להיות לבד אני אחכה, כל מה שנשאר לעשות זה לרוץ; רומיאו, תציל אותי, הם מנסים להגיד לי איך להרגיש; זה סיפור אהבה, מותק, רק תגיד כן", מלהיטה "Love Story" משנת 2008. אך להבדיל מ-"Love Story", ב-"Call It What You Want" היא לא מבקשת מבן זוגה להציל אותה, אלא מציעה לו לברוח יחד עמה, מה שמסמל את העובדה שהיא כבר לא זקוקה לעזרה מאף אחד. סוויפט סיפרה כי היא נזהרה מאוד ביחסים שלה עם אלווין, תוך שהיא ניסתה לשמור אותם לעצמם על מנת שהתקשורת לא תסב להם נזק.
אאוטרו.
את השיר היא מסיימת בשורה "(קראו לזה איך שאתם רוצים, קראו לזה)" ולאחר מכן, היא שרה שש פעמים את השורה "(קראו לזה איך שאתם רוצים, קראו לזה איך שאתם רוצים, קראו לזה)". עם זאת, בסופו היא שרה בפעם האחרונה את שתי השורות "קראו לזה איך שאתם רוצים, כן; קראו לזה איך שאתם רוצים [...]". כלומר, היא בוחרת לסיים את השיר עם שתי שורות הלקוחות מהפזמונים שלו.
ביקורת.
השיר ספג שבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה. הוא נבחר לשיר ה-20 הטוב ביותר שיצא בשנת 2017 על ידי רולינג סטון. על פי אנטרטיינמנט ויקלי, השיר מפרט את חייה הרומנטיים של סוויפט, תוך שהוא התקבל היטב על ידי קהל המעריצים שלה. פרנק גואן מ-"Vulture" הצהיר כי "ההפקה הרזרבית והאוורירית שלו מעוררת (או מנסה לעורר), תחושה של רומנטיקה זוהרת ומגוננת על רקע דאגה חברתית הרסנית; המעריצים רואים בו גם כשיר העוסק במחלוקת שהייתה לה עם קניה וסט וקים קרדשיאן". ב-"USA Today" הפנו כלפיו ביקורת חיובית, תוך שנאמר שם שהוא "מאופק משאר הסינגלים האחרונים שלה". כמו כן, טענו שהוא "אפקטיבי ומבוגר באופן מפתיע".
ב-"Complex" כתבו שהשיר "גרם לכך שהנרטיב הנקמני והשלילי שנוצר כלפי סוויפט ירד". ב-"Spin" הפנו כלפיו ביקורת דומה, תוך שהצהירו כי מדובר בשיר שלא דומה בשום צורה לשיריה האחרים. רוב שפילד מרולינג סטון דירג את "Call It What You Want" במקום ה-43 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". הוא דורג במקום ה-67 ברשימה דומה של "Paste".
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית, "Call It What You What" דורג במקום ה-27 במוקד הבילבורד הוט 100 ובמקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים, עם מכירות של למעלה מ-68,000 עותקים דיגיטליים. כתוצאה מכך, סוויפט הפכה לאמן הראשון בהיסטוריית המצעד שצבר למעלה מ-14 שירים שכבשו את פסגת המצעד. הוא היה לשיר הרביעי מ-"Reputation" שכבש את פסגת המצעד, כשהקודמים שעשו זאת הם "Look What You Made Me Do", "" ו-"Gorgeous". ברולינג סטון טרנדינג 25, שמתפרסם על ידי מגזין רולינג סטון, הוא דורג במקום ה-25 כמה שבועות לאחר יציאתו. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
במצעד הסינגלים האוסטרלי הוא זכה להצלחה גם כן, כאשר דורג במקום ה-16. בהמשך, העניק לו איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה. במצעד הסינגלים שבאוסטריה דורג במקום ה-43, ובקנדה הוט 100 דורג במקום ה-24. השיר זכה להצלחה גם בגרמניה וצרפת, שם דורג במקומות ה-99 וה-76 בהתאמה. בהונגריה, הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר באלבום כאשר דורג בחמישייה הפותחת במצעד הרשמי של המדינה. במלזיה, הצליח להגיע למקום ה-13 בשיאו, ובניו זילנד הגיע למקום ה-34 במצעד הסינגלים הרשמי של המדינה.
באירלנד דורג במקום ה-44, אך במצעד הסינגלים הבריטי זכה להצלחה גדולה יותר, כאשר דורג במקום ה-29. במצעד השירים הבינלאומיים של קוריאה הדרומית, הוא דורג בשיאו במקום ה-80. אף על פי שיצא לאור בשנת 2017, הצלחתו של השיר אירעה גם בשנת 2018, כאשר דורג במקום ה-27 במצעד הסינגלים של הפיליפינים, במקום ה-65 בפורטוגל, ובמקום ה-96 בשווייץ.
הופעה.
סוויפט ביצעה גרסה אקוסטית של "Call It What You Want" במהלך משדר רדיו של סיריוס XM, ב-10 בנובמבר 2017. באותו המשדר, ביצעה גרסה אקוסטית של "New Year's Day", תוך שביצעה מחדש את השיר "American Girl" של הזמר-יוצר האמריקאי טום פטי. יממה לאחר מכן, ביצעה סוויפט גרסה אקוסטית לשיר במהלך פרק בעונה ה-43 של תוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב", לצד "".
בנוסף לכך, השיר נכלל ברשימת השירים שבוצעו במהלך סיבוב ההופעות החמישי של סוויפט, "Reputation Stadium Tour".
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "Reputation".
22 (שיר של שרה מקטרנן)
22 הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי יאניק דווי, מישה סונדיקר, רואל ראטס ובוצע על ידי שרה מקטרנן. השיר ייצג את אירלנד באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שנבחר בוועדה הפנימית הלאומית האירית. זהות השיר והזמרת אשר ייצגו את אירלנד באירוויזיון 2019 נחשפו ב-8 במרץ 2019.
מלכת היופי של ירושלים (ספר)
מלכת היופי של ירושלים הוא רומן מאת שרית ישי לוי שיצא לאור בשנת 2013 בהוצאת מודן. עלילת הרומן מתרחשת בירושלים ומגוללת את קורותיהן של נשות משפחת ארמוזה, שנדונו לחיי נישואים ללא אהבה. מתוך אלמנט זה צומחת העלילה לאורך שנים, מלווה באלמנטים רגשיים ותקופתיים.
הספר זכה להצלחה בישראל ובשאר העולם. הוא מכר למעלה מ-200,000 עותקים ותורגם לשפות רבות. הספר הופיע ברשימות רבי-המכר של "ידיעות אחרונות" ו"הארץ" למעלה מ־40 שבועות ברציפות.
בשנת 2014 זכתה ישי לוי בפרס בפרס סטימצקי לסופרים שספריהם הם הנמכרים ביותר מיולי 2013 ועד יוני 2014 (ישי לוי זכתה במקום השני).
בשנת 2021 יצאה סדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, בכיכובם של מיכאל אלוני והילה סעדה.
מסגרת העלילה.
מלכת היופי של ירושלים הוא סאגה רחבת יריעה שמתחילה בתחילת המאה ה־20 ונגמרת בתחילת שנות ה־70. עלילת הרומן מגוללת את קורותיה של משפחת ארמוזה הירושלמית, משפחה ספניולית שהוטלה עליה קללה: בנות המשפחה זה ארבעה דורות נשואות לבעלים שלא אוהבים אותן.( מלבד רחילקה ומואיז ובקי ואלי כהן היפה)
על הקללה הזאת, שהיא בעצם המוטו של הספר ומעיין היצירה שממנו הוא שואב, מספרת רוזה לנכדתה גבריאלה מיד בהתחלה: "מזל, מזל מהשמים שנשארו לנו רק בנות, למה אצלנו במשפחה הגברים מתחתנים עם נשים שהם לא אוהבים. הגברים של משפחת ארמוזה לא מוציאים מהפה שלהם את המלה 'אהבה' אפילו לא לעצמם. אבל סיפורים על אהבה ששברה את הלב, גבריאלה, סיפורים על אהבה שלא הייתה בה אהבה, זה דווקא יש אצלנו במשפחה, את זה ישתבח שמו אלוהים לא החסיר מאיתנו".
מרקדה, אמו של גבריאל יפה התואר, שבעצמה לא זכתה לאהבה מבעלה, חיתנה אותו עם רוזה היתומה המכוערת כעונש על שהתאהב באשכנזייה, וגזרה על שניהם לחיות חיים שלמים ללא אהבה.
רוזה הביאה לגבריאל את בתו האהובה לונה, שכונתה מלכת היופי של ירושלים בשל יופייה, אבל למרות יופייה עוצר הנשימה, גם היא מתאהבת בדוד שליבו שייך לאזיבלה באיטליה ויולדת לו את בתו בבת עינו גבריאלה סיטון ולאחר מכן את בנו רוני.
בתה של לונה, גבריאלה, שמנקודת מבטה מסופר הסיפור המשפחתי, מקווה להימלט מהקארמה המשפחתית.ומגלה תחילה על הקללה מסבתה רוזה. ואחרי שסבתא רוזה נפטרה ממשיכה לספר את הסיפור אלגרה דודתה הזקנה של לונה.
הספר בוחן את דרכן של שלוש הבנות במציאת בני זוג ובהקמת משפחה ומגלה שדווקא לונה היפהפייה, שהייתה מוקפת באינספור מחזרים, נידונה שלא באשמתה לחיים ללא אהבה. גם כאשר מציגה המחברת את גיבורות הספר כקורבנות, עדיין הספר מציג דמויות עשירות שפועלות מתוך המצב שנכפה עליהן. למרות גזירת הגורל יש להן יד ורגל בעיצוב עלילות חייהן.
העלילה הכרונולוגית של הספר שלובה באירועים מימי השלטון הטורקי בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל ולאחר מכן באירועים ממלחמת העצמאות, בסצינות המתארות את חיי היומיום בירושלים ובטיפוסים ירושלמיים, וכוללת גם משפטים בלאדינו.
פרסים.
בשנת 2013, ארבעה חודשים מיום צאתו של הספר, הוא זכה באות "ספר זהב" על מכירת 20,000 עותקים ובמרץ 2014 זכה הספר באות "ספר פלטינה" על מכירת 40,000 עותקים.
אותות אלו מוענקים לספרים העומדים בקריטריונים שנקבעו על ידי התאחדות הוצאות ספרים בישראל. האותות מוענקים הן למחבר והן להוצאת הספרים.
בשנת 2014 זכתה ישי לוי בפרס בפרס סטימצקי לסופרים שספריהם הם הנמכרים ביותר מיולי 2013 ועד יוני 2014 (ישי לוי זכתה במקום השני). מנכ"לית רשת סטימצקי, איריס בראל, אמרה: "אני גאה להמשיך את המסורת של פרס סטימצקי לסופרים זו השנה השלישית ברציפות. (...) אין תחליף ליצירה הכתובה. גם השנה אנו גאים להעניק את הפרס לסופרי המקור שמכרו הכי הרבה ספרים בשנה האחרונה".
בעקבות ההצלחה הקופתית של הספר התפתחה תעשייה סביבו הכוללת הרצאות, סיורים בירושלים, מחזה שעתיד לראות אור ונכתב על ידי ישי לוי בשיתוף עם הבמאי צדי צרפתי וסרט קולנוע שעתיד לצאת לאקרנים עליו עובדת ישי לוי בשיתוף עם מפיק הסרטים ובעלה לשעבר מיכאל שרפשטיין.
...Ready for It?