במאמרו המצוטט ביותר, "Formal and real authority in organizations", שפורסם ב-1997 במגזין לכלכלה פוליטית בהוצאת אוניברסיטת שיקגו (Journal of Political Economy), הציג יחד עם עמיתו פיליפ אגיון מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון, תאוריה בדבר הקצאת סמכויות פורמליות וסמכויות אמיתיות בפירמה שנועדו לסייע בפתרון בעיית המנהל-סוכן. על פי תאוריה זו האצלת סמכויות פורמליות לנציגים כפופים בפירמה מגדילה את מעורבותו החיובית של הנציג בפרויקטים, אך פוגעת ביכולת השליטה של המנהל, עקב כך יעדיפו המנהלים להקצות סמכויות פורמליות לצורך פעילויות או החלטות במקרים בהם הן נחשבות שוליות עבור המנהל, חשובות עבור הנציג או במקרים שלמנהל אין יכולות מקצועיות מספקות. שימור הסמכויות אצל המנהל עלול להביא לנתק במידע המועבר אליו. טירול ואגיון זיהו גורמים המגדילים את הסמכויות האמיתיות, בהן מוטת שליטה רחבה, המייקרת עבור המנהל את העלות השולית בפיקוח צמוד על הנציגים, מספר הנציגים, היסטוריה של התערבות מדודה מצד המנהל ודחיפות ביצוע המשימה.
במאמר מפורסם אחר, "Financial Intermediation, Loanable Funds, and the Real Sector" שפורסם באותה שנה יחד עם עמיתו בנט הולסטרום, הציגו השניים מודל המציג את הפגיעה בחברות לאור שינויים בשוק כגון מחנק אשראי (Credit crunch) או שינויים מוניטריים.
מחקרים אחרים שלו עוסקים במשברים פיננסים ובהתנפצות בועות כלכליות.
ב-2003 הציע שצרפת תאמץ חקיקה לפיה חברות יאלצו לשלם "מסי אבטלה" כשהן מפטרות עובדים, בדומה לעקרון התשלום החל על חברות מזהמות סביבתית.
הרחיב את מחקרו גם לתחום המשלב בין פסיכולוגיה לכלכלה. במאמרים שפרסם עם עמיתו רולנד בנאבו מאוניברסיטת פרינסטון ניתחו השניים כיצד השפעת תמריצים על רקע התנהגות פרו חברתית, וכיצד רגשות כמו כבוד, גאווה ותחושת בשם המשאלה (Wishful thinking), יוצרים עיוותים אנדוגניים בחלוקות יעילות, הנוגדים למשל את חוק קואס, ובכך עלולים לפגוע ביכולת להגיע להסכמים או ליישם רפורמות כלכליות.
אליסון האניגן
אירוג'ל
אֵירוֹגֵ'ל (Aerogel) הוא חומר מלאכותי מוצק, בעל צפיפות החומר המרחבית הנמוכה ביותר הידועה. בזכות מבנהו המיקרוסקופי, לחומר מספר תכונות ייחודיות כגון יכולת בידוד גבוהה ושטח פנים גדול. האירוג'ל יוצר לראשונה בשנת 1931 על ידי הכימאי סטיבן קיסטלר (Steven Kistler) על בסיס סיליקה ג'ל. כיום הוא זוכה למגוון שימושים בתחומים שונים, ביניהם תעשיות קוסמטיקה וצבעים, תעשייה כימית ואף חקר החלל.
עקרונות.
אירוג'ל נוצר כאשר נוזל המהווה חלק ממרכיבי ג'ל, מוחלף בגז. כתוצאה מכך נוצר חומר מוצק בעל צפיפות נמוכה ביותר ובעל כושר בידוד תרמי מעולה. אירוג'ל מכונה לעיתים "עשן קפוא" או "אוויר מוצק", והתחושה בנגיעה בו דומה לתחושת נגיעה בקצף מוצק.
החומר נוצר באמצעות מיצוי המרכיב הנוזלי של ג'ל בתהליך הנקרא "יבוש סופר-קריטי". בתהליך זה, המתבצע מעבר לנקודה הקריטית של הנוזל, נמנע המעבר ממצב הצבירה הנוזלי למצב הצבירה הגזי המתקיים בתהליך יבוש רגיל. התהליך מאפשר הוצאת המרכיב הנוזלי של הג'ל מבלי למוטט את המבנה המרחבי של המרכיב המוצק שלו, כפי שעלול לקרות בתהליך של אידוי.
האירוג'ל הראשון נוצר מסיליקה ג'ל ומאוחר יותר גם מג'לים המבוססים על אלומיניום, בדיל, ופחמן.
הניסוח הכימי של תהליך יצירת החומר.
מאפיינים.
כושר הבידוד המעולה של אירוג'ל נובע מן העובדה כי לא מתקיים בו אף אחד משלושת המאפיינים הדרושים לצורך העברת החום: הסעה, הולכה וקרינה. רובו של החומר הוא גז הידוע כמוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס סיליקון מצטיין בבידוד שכן גם הסיליקון עצמו הוא מוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס פחמן יוצר בידוד בזכות יכולת הספיגה של הפחמן את הקרינה האינפרה אדומה הנובעת מחום. בנוסף לכך, מבנה הסריג של החומר מונע מן האוויר שבתוכו את יכולת התנועה והעברת החום (הסעה).
אירוג'ל הוא חומר היגרוסקופי ופועל גם כסופח לחות. כאשר החומר סופח לחות עלולים לחול במבנה הסריג שינויים שיגרמו לאובדן תכונות הבידוד שלו. לכן, נהוג להשתמש באמצעים כימיים על מנת להקנות לאירוג'ל תכונות הידרופוביות (דוחה לחות).
צבעו של האירוג'ל נראה כחול, משום שהגז הכלוא בתוכו מפזר גלי אור קצרים בצורה יעילה, בדומה לתהליך שיוצר את הצבע הכחול בשמיים.
רומן הובניק
רומן הובניק (בצ'כית: Roman Hubník, נולד ב-6 ביוני 1984) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הבלם בוויקטוריה פלזן ובנבחרת צ'כיה.
קריירה.
הקריירה המקצוענית של הובניק החלה בצ'כיה, בקבוצת הליגה השנייה סיגמה אולומוק, בה ערך את הופעת הבכורה. באותה עונה עלה עם הקבוצה לליגת העל הצ'כית. לאחר שש עונות בקבוצה עבר הובניק לפ.ק מוסקבה תמורת סכום העברה המוערך בכ-3.5 מיליון אירו.
בינואר 2009 הושאל הובניק לשנה לקבוצה הצ'כית ספרטה פראג. עם סיום תקופת ההשאלה הושאל הובניק בשנית, הפעם להרטה ברלין מהבונדסליגה. עם ירידת הקבוצה לליגה השנייה חתם הובניק על חוזה לארבע שנים בקבוצה.
בספטמבר 2013 חזר הובניק לצ'כיה וחתם בקבוצת ויקטוריה פלזן.
נבחרת צ'כיה.
רומן הובניק שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. בחודש יוני 2009 ערך הובניק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת במשחק מול נבחרת מלטה. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-12 באוגוסט 2009 בניצחון 1-3 על נבחרת בלגיה.
הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון
צו בדבר התליית הליכי בנייה (הוראת שעה) (יהודה והשומרון) (מס' 1653), התש"ע-2009, או בשמו העממי תוכנית ההקפאה (כלשונו של יוזמהּ, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו), הוא צו שעליו חתם אלוף פיקוד המרכז, אבי מזרחי, בתפקידו כריבון על אזור יהודה ושומרון, אשר מיישם מדיניות של "הקפאת" הבנייה בהתנחלויות למשך עשרה חודשים, מ-26 בנובמבר 2009 עד 26 בספטמבר 2010, מדיניות שהונהגה על ידי בנימין נתניהו.
ההקפאה נועדה, לדברי נתניהו, להוכיח לעולם שישראל רצינית בכוונותיה להגיע להסכם שלום.
רקע.
האו"ם גינה פעמים רבות את הבניה בשטחים שמחוץ לקווי 67, ואף קבע כי היא מנוגדת למשפט הבינלאומי. פרקליטות המדינה ומשרד היועץ המשפטי לממשלה הגנו באופן שיטתי על זכותה של מדינת ישראל לבנות בהתנחלויות. משרד החוץ הישראלי אף טען בשנת 2001 שהטענות לגבי אי חוקיות ההתנחלויות במשפט הבינלאומי חסרות בסיס ונובעות משיקולים פוליטיים. משרד החוץ הוסיף וקבע: "ההתנחלויות הישראליות בגדה המערבית הם חוקיות גם תחת החוק הבינלאומי וגם תחת ההסכמים בין ישראל לפלסטינים." עמדתה הרשמית של ישראל היא כי בניית ההתנחלויות על אדמות מדינה נעשית לצורכי ביטחון, וכי "זכות עם ישראל להתנחל ביהודה ושומרון".
ביוני 2008 קרא מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, להקפיא כל בנייה בהתנחלויות. המזכ"ל ציין כי "המשך הבנייה בהתנחלויות בשטחים הכבושים מנוגדת לחוק הבינלאומי, להתחייבויותיה של ישראל על פי מפת הדרכים ולתהליך אנאפוליס". קריאות להקפאת הבנייה ביהודה ושומרון הגיעו גם מהקוורטט לענייני המזרח התיכון וממחלקת המדינה של ארצות הברית. בין ראשי המדינות שקראו להקפאת הבניה היו נשיא ארצות הברית ברק אובמה נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה, נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, וקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.
ההחלטה על ההקפאה.
לאחר כניסתו של ברק אובמה לכהונת נשיא ארצות הברית, הוא החל לחתור לפתרון של שתי מדינות לשני עמים, וכחלק מהמאמצים לחזרה למשא ומתן ולפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני, פעל להקפאת הבנייה בהתנחלויות למשך זמן של כשנה. (דרישה זו עלתה עוד קודם לבחירתו.) לאחר פגישות רבות, ארצות הברית וישראל הגיעו לטיוטות להסכמים להקפאת הבנייה בהתנחלויות שכללה דרישות קלות יותר מבחינתה של ישראל שכללו ויתור על הקפאת הבנייה במזרח ירושלים, והמשך הבנייה לבתים שהשלד שלהם מוכן.
ב-25 בנובמבר 2009 כינס נתניהו מסיבת עיתונאים ובה הכריז שהוא מחיל מדיניות של הקפאת בנייה ביהודה ושומרון, אך לא במזרח ירושלים, למשך עשרה חודשים. דוברו של נתניהו הסביר כי "כחלק מהמאמצים להנעת שיחות השלום עם הרשות הפלסטינית ולקידום אינטרסים מקיפים של ישראל, יבקש רה"מ מהקבינט לביטחון לאומי לאשר השעיה זמנית של אישורי בנייה חדשים למגורים ולהתחלות בנייה חדשות למגורים ביהודה ושומרון למשך עשרה חודשים."
שר הביטחון, אהוד ברק, תמך בהקפאה בטענה ש"הקפאת הבנייה ביש"ע היא צעד של לקיחת אחריות, מנהיגות ושיקול דעת. מטרתה להשאיר חלון פתוח לחידוש המשא ומתן עם הפלסטינים", אך היו רבים בימין שהתנגדו לה. נתניהו העביר את ההצעה לקבינט המדיני-ביטחוני, וזה אישר אותה סופית.
אלוף פיקוד המרכז חתם על הצו ב-26 בנובמבר 2009. ההקפאה נמשכה עשרה חודשים, עד ל-26 בספטמבר 2010. במהלך ההקפאה אסור היה לעשות עבודות הכשרה ויציקת יסודות, אך מבנים שכבר נוצקו בהם יסודות לא נכללו בהקפאה ומותר היה להמשיך לבנותם.
בשטח היו מאות מגרשים שקיבלו את כל האישורים והושקע בהם כסף רב אך טרם נוצקו בהם יסודות. הדבר גרם להפסדים כלכליים למשקיעים שרבים מהם מימנו את הבנייה באמצעות משכנתה. לפיכך הכינה הממשלה תוכנית לפיצוי כספי של אלה שנפגעו מההקפאה, והקצתה לכך 90 מיליון ש"ח.
נגד ההקפאה הוגשו עתירות אחדות לבג"ץ, מטעם רשויות מקומיות ביהודה ושומרון, פורום משפטי למען ארץ ישראל ועוד. בדיון מאוחד נדחו כל העתירות.
סיום ההקפאה.
לאחר תשעה חודשים הסכימו הפלסטינים לקיים שיחות ישירות עם ישראל, אך התנו אותן בהמשך ההקפאה. גם ארצות הברית ביקשה מישראל להמשיך את ההקפאה, אף על פי שנתניהו ושרים אחרים הבהירו פעמים רבות כי ההקפאה זמנית וחד-פעמית, וכי בסיומה תימשך הבנייה.