גילויה של לוסי נחשב לנקודת ציון חשובה בחקר האבולוציה של האדם. דונלד ג'ונסון הביא את השלד מאתיופיה למוזיאון הטבע של קליבלנד, שם הוא חקר את השלד יחד עם צוותו. אחד השותפים בצוות היה יואל רק, שחקר את הפנים. ג'ונסון פרסם ספר בשם "לוסי", שסיכם את תוצאות המחקר. במשך יותר משלושה עשורים נחשבו לוסי ובני מינה לאבות הקדומים של מין האדם, מהקדומים ביותר שהלכו הליכה זקופה. אולם מחקר חדש, שנערך באוניברסיטת תל אביב, מצביע על כך שהאוסטרלופיתקוס אפארנסיס לא היה אלא "בן-דוד" של אבות האדם שהשתייך לענף אחר, ונכחד לפני כ-2 מיליון שנים. משמעות המסקנה היא שקיים פער אבולוציוני של יותר ממיליון שנה ללא מאובנים המתוארכים לתקופה הזו.
ש. בן ציון
דארת ויידר
דארת וויידר
דארת' וויידר
אמיל בורל
פליקס אדוארד ז'וסטין אמיל בורל (בצרפתית: Félix Édouard Justin Émile Borel; 7 בינואר 1871 – 3 בפברואר 1956), מדינאי ומתמטיקאי צרפתי.
בורל נולד בשנת 1871. את השכלתו רכש בבית הספר אקול נורמל סופרייר, שבו שימש לאחר מכן כמורה ומנהל משנת 1897 ועד שנת 1909. בשנה זו נתמנה לפרופסור למתמטיקה בסורבון. בשנת 1921 נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים.
בורל היה חבר של המפלגות הסוציאליסטית והרדיקל-סוציאליסטית הצרפתיות. כחבר פעיל במפלגות אלה נבחר לבית הנבחרים הצרפתי בשנת 1924, ובשנת 1925 מונה לשר הימיה של ממשלת צרפת. במהלך מלחמת העולם השנייה היה בורל חבר בתנועת ההתנגדות הצרפתית עד למעצרו ב-1941 על ידי הגרמנים.
כמתמטיקאי התפרסם בורל בעיקר בשל תרומותיו לתורת המידה ותורת ההסתברות. בשנים 1921–1927 פרסם בורל ארבעה מאמרים שעסקו בתורת המשחקים.
בשנת 1940 כתב, בצוותא עם אנדרה שרון ספר על התאוריה המתמטית של משחק הברידג'. הספר נקרא: Théorie Mathématique du Bridge. הספר עוסק בהסתברויות בברידג'.
בורל מת בשנת 1956 בפריז.
אחד המכתשים על הירח קרוי על שמו.
בראשוב
בראשוב (ברומנית: Braşov, אלפבית פונטי בינלאומי: ; בהונגרית: Brassó; בגרמנית: Kronstadt; בלטינית של ימי הביניים: Brassovia או Corona) היא עיר במרכז רומניה (טרנסילבניה), בירת מחוז בראשוב. העיר ממוקמת כ־166 קילומטר צפונית לבוקרשט. היא שוכנת לרגלי ההר טימפה ומוקפת ברכס הקרפטים הדרומיים בחבל ההיסטורי טרנסילבניה. על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2011, אוכלוסיית העיר מנתה 253,200 נפש.
היסטוריה.
שם העיר נגזר מהמילה הפצ'נגית "barasu", שמשמעותה "מצודה". הפצ'נגים הם עם טורקי שחי באזור בסביבות המאה ה-11 לספירה. הרומנים וההונגרים שהגיעו לאזור אימצו את השם.
מתיישבים דוברי גרמנית הגיעו לראשונה לאזור בסביבות 1150, בהזמנת מלך הונגריה גזה השני. צאצאיהם היוו במשך מאות שנים את האוכלוסייה העיקרית של העיר, הם שנתנו לה את אופייה הגרמני ואת השם "קרונשטאט". בראשוב נוסדה באופן רשמי ב-1211 על ידי אבירי המסדר הטבטוני. במאה ה-14 נבנתה חומת העיר.
במאה ה-16 תמכו מרבית תושבי העיר בתנועת הרפורמציה הפרוטסטנטית, ובראשוב הייתה למרכז החדרת הנצרות הפרוטסטנטית לטרנסילבניה.
העיר נפגעה קשות ב-1689 בדליקה גדולה שהחריבה חלק גדול ממנה. בסוף המאה ה-17 שוחררה העיר מידי האימפריה העות'מאנית ועברה לידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ששלטה בה עד 1918.
ערב מלחמת העולם השנייה מנתה אוכלוסיית העיר כ-62,000 נפש והייתה מורכבת משלוש קבוצות אתניות עיקריות: רומנים, גרמנים והונגרים. כל קבוצה היוותה כשליש מהתושבים, והעיר החדשה נחלקה לשלושה רבעים בהתאם. לאחר תבוסת גרמניה הנאצית, עזבו את העיר רבים מהגרמנים וחלק מההונגרים, כך שמאז, רוב התושבים רומנים. הגרמנים וההונגרים שנותרו נטמעו ברומנים, שמספרם בעיר גדל פי חמישה ויותר.
במהלך תקופה קצרה, בין 1950 ל-1960, על ידי השלטונות הקומוניסטיים ברומניה ל־"Oraşul Stalin" – "עירו של סטלין".
ב-15 בנובמבר 1987 נכשל בעיר "מרד בראשוב" נגד השלטון הקומוניסטי. זה היה אחד הסימנים המקדימים למהפכה שקרתה שנתיים מאוחר יותר.
בתחילת המאה ה-21 התגוררו בבראשוב כ-300 יהודים, רובם מבוגרים.
אתרי תיירות.
אחד האתרים המפורסמים בבראשוב הוא הכנסייה השחורה. זו כנסייה גותית מהגדולות ביותר במזרח אירופה. היא נבנתה ב-1477 על ידי הקהילה הגרמנית הלותרנית שהייתה בבראשוב. בשנת 1689, באחד הקרבות בין הנוצרים לטורקים היא עלתה באש וקירותיה השחירו, ומכאן שמה.
בסמוך לבראשוב נמצאת עיירת התיירות הציורית פויאנה בראשוב המושכת אליה תיירים רבים מרומניה ומכל העולם. בחורף פועל באזור אתר סקי ובקיץ ניתן להשקיף מפסגות הקרפטים אל עבר הנוף עוצר הנשימה.
יהודי בראשוב.
עד לראשית המאה ה-19 לא הורשו יהודים להתיישב בעיר, הקהילה היהודית הראשונה בעיר נוסדה ב-1818 והחלה את דרכה עם עשר משפחות.
במשך השנים התפצלה הקהילה לשתי קבוצות שונות- הקהילה האורתודוקסית והקהילה הנאולוגית. רוב מוסדות הקהילה נותרו משותפים עד למלחמת העולם הראשונה. יהודי בראשוב באותן שנים היו שייכים למעמד הבינוני ונטו להתבוללות.
בשנת 1901 העלילו עלילת דם על הקהילה היהודית בבראשוב שגרמה למרמור רב בקרב הקהילה, אך היא הסתיימה ללא משפט או פגע.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הקהילה האורתודוקסית הפכה למשמעותית יותר בעיר, ורוב המוסדות התפצלו בין שתי הקהילות.
בשנות ה-20 קמו בעיר ארגונים ציוניים ונציגים מהקהילה השתתפו בקונגרס הציוני.
החל משנת התרפ"ו (1926) שימש הרב דוד שפרבר כרבה של העיר, ולאחר השואה היה לראש רבני רומניה עד שעלה לארץ בשנת התש"י (1950).
יאקוב ברנולי
יאקוב ברנולי (בגרמנית: Jakob Bernoulli; בצרפתית: Jacques Bernoulli; 27 בדצמבר 1654 - 16 באוגוסט 1705) היה מתמטיקאי שווייצרי, ראשון המתמטיקאים בני משפחת ברנולי. קידם את הפצת החשבון האינפיניטסימלי באירופה, וביחד עם אחיו יוהאן ברנולי נמנה עם מייסדי חשבון הווריאציות. בתורת ההסתברות ניסח גרסה ראשונה של חוק המספרים הגדולים.
חייו.
ברנולי נולד בבזל לניקולאוס ברנולי, סוחר בעל השפעה, ואחד מאזרחיה החשובים של העיר. אביו הפרוטסטנטי רצה שבנו ילמד תאולוגיה, אך ברנולי הצעיר נמשך כבר מקטנותו אחרי מתמטיקה ואסטרונומיה.
ברנולי למד פילוסופיה ותאולוגיה באוניברסיטת בזל ובמקביל למד מתמטיקה ואסטרונומיה. בשנת 1676 קיבל תואר בתאולוגיה ועבר לז'נבה, שם שהה 20 חודשים, היה מורה לילדה עיוורת והשתתף בוויכוחים תאולוגיים. ביוני 1678 עבר למשך שנתיים לצרפת, שם למד עם ממשיכי דרכו של דקארט ובראשם ניקולא מלבראנש. מצרפת עבר להולנד (לאמסטרדם ולליידן) ולמד על חידושים בתחומי המתמטיקה והמדע, בין השאר מיוהנס הודה. באפריל 1681 המשיך במסעו לאנגליה, שם שהה עד אוקטובר 1682 ופגש את רוברט בויל ורוברט הוק. בהמשך למסעותיו אלה המשיך לקיים עד סוף ימיו קשרי מכתבים עם הבולטים שבמדעני אירופה. ב-1682 החל לפרסם מאמרים קצרים בכתב העת "Journal des savants" , תחילה במדעי הטבע ומ-1685 במתמטיקה. ב-1683 החל ללמד מכניקה באוניברסיטת בזל, וב-1684 הגיש שם את עבודת הדוקטורט שלו. בשנת 1687 נתמנה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת בזל, משרה שהחזיק עד מותו בשנת 1705.
הוא לימד מתמטיקה את אחיו יוהאן, הצעיר ממנו ב-13 שנים, והשניים החלו להתעמק בחיבורו של לייבניץ על החשבון הדיפרנציאלי, שהתפרסם בכתב העת Acta Eruditorum (בהמשך פרסם גם יאקוב ברנולי מאמרים בכתב עת זה). האחים שיתפו פעולה בפיתוח יישומי החשבון האינפיניטסימלי, אך בהמשך הפכו ליריבים, וב-1697 נותקו הקשרים ביניהם.
תרומותיו של ברנולי בענפי המתמטיקה והפיזיקה רבות. בין השאר בענפי חשבון אינפיניטסימלי, טורים אינסופיים ותורת ההסתברות. ברנולי חקר גם עקומות חשובות בתחומי הפיזיקה והגאומטריה, שהבולטת בהן הייתה הספירלה הלוגריתמית. הוא גילה אחדות מתכונותיה המתמטיות הייחודיות של הספירלה, והוקסם מאחת מהן: כאשר מגדילים את הספירלה פי גורם כלשהו, הצורה שלה נותרת בלתי משתנה, תכונה שידועה כעת כדמיון עצמי. ברנולי ציווה לחרות ספירלה לוגריתמית על מצבתו (אך במקומה נחרתה על מצבתו ספירלת ארכימדס).
בשנת 1684 נישא ליהודית סטופנוס ונולדו להם בן ובת. ברנולי נפטר ב-16 באוגוסט 1705 ונקבר בקתדרלה של בזל.
תרומתו למתמטיקה.
בשנים 1682–1704 פרסם ברנולי מאמרים אחדים בנושאי טורים אינסופיים, ובהם חידושים רבים. הוא הוכיח שהטור formula_1 מתבדר, בלי שידע שתוצאה זו הוצגה 40 שנה קודם לכן על ידי פייטרו מנגולי. ברנולי לא הצליח לחשב את סכום הטור formula_2, אך הוכיח שהוא מתכנס לגבול קטן מ-2. בעיה זו, שנודעה בשם בעיית בזל, נפתרה על ידי אוילר בשנת 1737.
בשנת 1683 עסק בבעיה של ריבית דריבית, והגיע למסקנה שהגבול
הוא מספר שבין 2 ל-3. מספר זה נודע בהמשך בשם e.
בשנת 1689 פרסם, במאמרו "“Positiones Arithmeticae de Seriebus Infinitis", את אי-שוויון ברנולי, הקובע כי formula_4לכל מספר שלם formula_5 ולכל מספר ממשי formula_6 (אם כי אייזק בארו פרסם אי-שוויון זה עוד ב-1670). במאמר עשה ברנולי שימוש נרחב באי-שוויון זה.
ברנולי קידם את ביסוס החשבון האינפיניטסימלי והפצתו באירופה. במחלוקת בין לייבניץ לניוטון בנושא זה התייצבו האחים ברנולי לצדו של לייבניץ.