הספר הפך להיות רב-מכר במספר ארצות. הביקורת היו מעורבות; חלקן התייחסו ביתר הקפדה להתרשמות מהספר. ראשית, נטען שהספר נכתב במטרה ברורה להפוך לסרט קולנוע, שהוא מזכיר יותר מדי את גיבור הספר "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" ושהוא מכיל דיאלוגים רבים והוראות בימוי, כביכול.
לעומת ביקורות כאלו, כתבה המבקרת בעיתון הגרדיאן הבריטי: זהו ספר מלבב שמותאם לצליל הנכון של נושא רציני הנידון בקלות. חוש ההומור של דון טילמן, המספר, מעמיד אותו בשורה אחת עם גיבורים ידועים בעלי סגנון ודרך סיפור קומית. באמצעות מאבקיו הבלתי פוסקים להבין את סביבתו, דון מלמד אותנו למצוא את הצדדים המגוחכים, ולעיתים בלתי הגיוניים של ההתנהגות האנושית, ובכך לקבל בחום את האחר.
עיבוד קולנועי.
עקב הצלחתו הרבה מסביב לעולם, רכשה חברת סוני את זכויות הספר, והוא אמור להיות מעובד לסרט קולנועי בעתיד.
ב-2021, סטיב פאלק והנרי קאביל הוכרזו כבמאי וכשחקן הראשי, בהתאמה.
בן מלכה
בן מלכה (נולד ב-6 בדצמבר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק במכבי נווה שאנן בעמדת הקשר.
קריירה.
מלכה גדל בחיפה ושיחק במחלקות הנוער של מועדון הכדורגל נווה יוסף. עם סיום גיל הנוער חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. אחרי שלוש שנים במועדון, בהן רשם 55 הופעות ליגה וכבש ארבעה שערים, חתם בקיץ 2011 בקבוצת הפועל רמת השרון מליגת העל, במדיה שיחק עונה אחת וערך 26 הופעות, בהן שער ליגה אחד. בקיץ 2012 חתם בהפועל רעננה מהליגה הלאומית, ועמה העפיל לליגת העל. לאחר חצי עונה בליגת העל, בפברואר 2014 חתם מלכה עד תום העונה בקבוצת מכבי נתניה, וסייע גם לה להעפיל לליגת העל לאחר שערך 13 הופעות במדיה וכבש שער אחד.
בתחילת עונת החל מלכה להתאמן בבית"ר ירושלים, ובחלון ההעברות של ינואר 2015 חתם רשמית במועדון עד לתום העונה. ב-10 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשעלה כמחליף במשחק מול מול מ.ס. אשדוד שהסתיים בתיקו 3-3. בסך הכל ערך מלכה שלוש הופעות במדי בית"ר ירושלים, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-1 ביולי 2015 חתם מלכה בהפועל פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית. לאחר עונה אחת עבר לשחק במכבי הרצליה.
בקיץ 2017 חתם בהפועל אכסאל מליגה א' ועלה איתה לליגה הלאומית. ב-5 בפברואר 2019 חתם בהפועל אשקלון.
ב-25 ביוני 2019 מלכה חתם בהפועל אום אל-פחם. ב-27 באוגוסט 2019 שוחרר מהפועל אום אל פחם וחתם בהפועל בקה אל גרבייה בה שיחק שני משחקים בלבד עד שעזב להפועל כפר כנא, במדיה שיחק עד ינואר 2020 ושוחרר לבקשתו בגלל קיצוץ כספי שהתרחש בקבוצה.
ב-22 בינואר 2020 מלכה חתם בעירוני קריית אתא.
קאיון
קאיון (Cayon) היא בירת מחוז סנט מרי קאיון שעל חופו הצפון-מזרחי של האי סנט קיטס שבסנט קיטס ונוויס.
בעיירה שוכן בית הספר לרפואה של אוניברסיטת וינדזור (Windsor University School of Medicine).
ניוקאסל (סנט קיטס ונוויס)
ניוקאסל (באנגלית: Newcastle) היא בירת מחוז סנט ג'יימס וינדווארד שבאי נוויס שבסנט קיטס ונוויס. הכפר שוכן במרחק קצר ממזרח לנמל התעופה של האי ולמעשה היה צורך להזיז אותו מעט כאשר לפני כמה שנים הוארך מסלול ההמראה שלו. אחד הבניינים שנהרסו לצורך זה היה מבנה מבוצר קולוניאלי מהמאה ה-17.
רי&quot;ב 1080
רי&quot;ב 1068
ויק טייבאק
ויקטור "ויק" טייבאק (באנגלית: Victor "Vic" Tayback; 6 בינואר 1930 - 25 במאי 1990) היה שחקן אמריקאי זוכה 2 פרסי גלובוס הזהב על תפקידו בתור מל שארפלס בסדרה "אליס".
ביוגרפיה.
טייבאק נולד בברוקלין, ניו יורק. הוריו הלן ונאג'יב ג'יימס טייבאק הם מהגרים סורים שהיגרו לארצות הברית מחלב. הוא גדל בעיר ברבנק, קליפורניה וחי את מרבית חייו שם ובגלנדייל. טייבאק הוא בוגר בית הספר למשחק הנודע "אולפן השחקנים".
זכה להכרה בשנות ה-60 וה-70 בזכות הופעות אורח שביצע בסדרות בטלוויזיה ובזכות תפקידו בסרט הפשע של פיטר ייטס "בוליט". את תפקידו הבולט בקריירה שבזכותו הוא הפך לכוכב טלוויזיה לאורך סוף שנות ה-70 ותחילת ה-80, הטבח מל שארפלס גילם טייבאק בסדרה הקומית "אליס". טייבאק חזר בסדרה על תפקידו הקולנועי שגילם בסרט של מרטין סקורסזה "אליס לא גרה כאן יותר". הוא זכה על משחקו בסדרה בשני פרסי גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.
ב-1976 שיחק בסרט "עם הכלב לצמרת לצידו של קינן ווין.
ב-1989 דיבב טייבאק בסרט האנימציה "גן עדן לכלבים" את דמותו של האמריקן פיטבול טרייר קארפייס קורטרס.
טייבאק היה אב לבן אחד, הפרקליט והשחקן לשעבר כריסטופר טייבאק, מנישואיו לשילה מקי בראנד. טייבאק נפטר ב-25 במאי 1990 מהתקף לב פתאומי כשהוא בן 60. נקבר ב"בית הקברות פורס לון" שבלוס אנג'לס.
יאקוב לה מייר
יאקוב לה מייר (בהולנדית: Jacob Le Maire; בסביבות 1585, אנטוורפן או אמסטרדם - 22 בדצמבר 1616 בלב ים) היה ימאי הולנדי, שהקיף את כדור הארץ בשנים 1615 ו-1616. המצר שבין ארץ האש לאיסלה דה לוס אסטדוס, ארגנטינה נקרא מצר לה מייר על שמו, אף כי לא בלי חילוקי דעות. היה זה לה מייר עצמו שהציע למועצה על סיפון "אנדראכט" שהמצר שאך זה התגלה ייקרא על שמו והמועצה הסכימה פה אחד עם לה מייר. המחבר, או מחברים, של "The Relation" התייצבו לצד רב החובל של ה"אנדראכט", וילם סכאוטן בהכרזה,
לאחר זאת הקיפה ה"אנדראכט" את כף הורן ובכך הוכיחה, כי ארץ האש איננה יבשת.
חייו.
יאקוב לה מייר היה אחד מ-22 ילדיהם של מריה ואלראבן ואיזאק לה מייר, שהיה סוחר מצליח באנטוורפן. איזאק ומריה נישאו זמן קצר לפני המצור הספרדי על אנטוורפן בשנת 1585, שאחריו נמלטו לאמסטרדם והתיישבו שם. על פי ההשערה, יאקוב היה הבן הבכור, שנולד אולי באותה שנה. איזאק נחל הצלחה רבה באמסטרדם והיה לאחד ממייסדיה של חברת הודו המזרחית ההולנדית. ואולם, בשנת 1605 אולץ איזאק לעזוב את החברה לאחר סכסוך ובמשך העשור הבא ניסה לשבור את המונופול של החברה על הסחר לאיי הודו המזרחית.
בשנת 1615 ייסד איזאק חברה חדשה ("החברה האוסטרלית") במטרה למצוא נתיב חדש אל האוקיינוס השקט ואיי התבלינים, שיעקוף את המגבלות שהטילה חברת הודו המזרחית. הוא תרם לציודן של שתי ספינות, ה"אנדראכט" וה"הורן", ומינה את בנו יאקוב על הסחר במהלך המשלחת. רב החובל המנוסה וילם סכאוטן פיקד על ה"אנדראכט" והיה שותף במפעל חלק כחלק עם יאקוב לה מייר.
ב-14 ביוני 1615 הפליגו יאקוב לה מייר ווילם סכאוטן מטקסל ברפובליקה ההולנדית. ב-29 בינואר 1616 הקיפו את כף הורן, שאותו כינו על שם הספינה "הורן", שאבדה בשריפה. העיר ההולנדית הורן גם הייתה עיר הולדתו של סכאוטן. לפני שיצאו למסע היסטורי זה, הצטיידו לה מייר וסכאוטן בעשרים וחמישה אלף לימונים, שאותם קנו מילידי סיירה לאון, תמורת "אי-אילו חרוזים וכמה סכיני נירנברג עלובות", למניעת צפדינה באנשי הצוות. הם נכשלו בניסיונם לעגון באיי חואן פרננדס בראשית מרץ וחצו את האוקיינוס השקט בקו ישר פחות או יותר, ובדרכם ביקרו בכמה מאיי טואמוטו. בין ה-21 ל-24 באפריל 1616 היו בני המערב הראשונים שביקרו באיי טונגה (הצפוניים): "אי הקוקוס" (Tafahi), "אי הבוגדים" (Niuatoputapu) ו"אי התקווה הטובה" ([Niuafo'ou). ב-28 באפריל גילו את איי הורן, שם התקבלו במאור פנים ושהו עד 12 במאי. אז שייטו לאורך החופים הצפוניים של ניו אירלנד וגינאה החדשה וביקרו באיים השכנים, בהם, ב-24 ביולי, מה שנודע בהמשך כאיי סכאוטן.
הם הגיעו לאיי מאלוקו הצפוניים באוגוסט ולבסוף לטרנאטה, מושב המטה של חברת הודו המזרחית ההולנדית, ב-12 בספטמבר 1616. כאן קיבלו את פניהם בהתלהבות המושל הכללי של איי הודו המזרחית, לורנס ראל, אדמירל סטפאן פרהאגן, ומושל אמבון, יאספר יאנס.
ה"אנדראכט" הפליגה הלאה ליאווה והגיעה לבטאוויה ב-28 באוקטובר, עם מספר ראוי לציון של 84 אנשי צוות מתוך הצוות המקורי של 87 של שתי הספינות. אף כי פתחו נתיב לא נודע, טען יאן פיטרס קון מחברת הודו המזרחית להפרה של המונופול החברה על הסחר לאיי התבלינים. לה מייר וסכאוטן נאסרו וה"אנדראכט" הוחרמה. אחרי שיחרורם, חזרו מבטאוויה לאמסטרדם יוריס ואן ספילברכן, שהיה במסע משלו להקפת כדור הארץ, אם גם בדרך המסורתית של מצר מגלן.
לה מייר היה על סיפון האונייה "אמסטרדם" במסע הזה הביתה, אבל מת בדרך. ואן ספילברכן ישב ליד ערש מותו וכתב את הדין וחשבון של לה מייר למסעו, שאותו כלל בספרו "ראי לאיי הודו המזרחית והמערבית". שאר אנשי הצוות הגיעו להולנד ב-1 ביולי 1617, שנתיים ו-17 יום אחרי צאתם. איזאק, אביו של יאקוב, יצא נגד ההחרמה וההסדר של חברת הודו המזחית, אבל רק בשנת 1622 הכריע לבסוף בית המשפט לטובתו. הוא קיבל 64,000 לירות והשיב לחזקתו את יומני בנו (שפרסם אז בעצמו), וחברתו הורשתה לסחור דרך הנתיב החדש שהתגלה. לרוע המזל, בשלב זה, תבעה גם חברת הודו המערבית ההולנדית חזקה על אותו נתיב מים.
באבאדוק
באבאדוק (באנגלית: The Babadook) הוא סרט אימה אוסטרלי, בבימויה של ג'ניפר קנט ובכיכובם של אסי דייוויס ודניאל הנסהול. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס 2014 וזכה לביקורות מהללות. הוא הוקרן גם בפסטיבל הקולנוע ירושלים אך לא זכה להפצה מסחרית.
זהו סרט הביכורים של ג'ניפר קנט שמתכתב עם סרטי רומן פולנסקי.
עלילה.