האתיקה הרפואית, בצורתה המודרנית המקצועית, התפתחה בקצב מהיר במחצית השנייה של המאה ה-20, לאחר שהתפרסמו זוועות הרפואה הנאצית בתקופת מלחמת העולם השנייה. היא מבוססת על תפיסות רב-תחומיות הכוללות רפואה, פילוסופיה, דת, משפט, היסטוריה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה וחינוך. אם בעבר היה העיסוק באתיקה הרפואית נחלתם של בודדים בלבד, לרוב היו אלו הרופאים עצמם שעסקו בתחום זה, הרי שבשנים האחרונות קיבל ענף זה תנופה רבה והעיסוק באתיקה הרפואית הפך לנחלתם של רבים, הן מומחים בתחומים שונים - לאו דווקא מתחום הרפואה - והן אנשי ציבור, אמצעי התקשורת, ואחרים.
רבים מהמחקרים והדעות בתחום האתיקה הרפואית המודרנית מקורם בארצות הברית ובבריטניה. משום כך אין דעות ומסקנות אלו משקפות את הגישות, ההשקפות והלך-הרוח במדינות מערביות אחרות כגון צרפת, גרמניה ואיטליה, ובוודאי שאינן משקפות את השקפות קהיליית העולם השלישי, של מדינות מזרח אירופה או של המזרח הרחוק. אין הגיון או הגינות בהנחה ששיטות והשקפות של חלק ממדינות המערב צריכות להכתיב למדינות אחרות מדיניות מוסרית בנושאי רפואה, או דרכי חשיבה ופתרון של דילמות אתיות. הדבר בוודאי נכון ככל שהוא נוגע להבדלים בין השקפות חילוניות מערביות לבין גישות דתיות שונות. הבדלים עמוקים קיימים בין הגישה החילונית המערבית לבין כל הדתות, ולאו דווקא בינה לבין היהדות.
גם באופייה שונה האתיקה החילונית מכל מערכת חוקית-חילונית או דתית. שכן כל מערכת חוקית קובעת, בדרך כלל, עמדה פסוקה לשאלה המתעוררת בפניה, אף אם קיימים חילוקי דעות בין השופטים או בין מורי ההלכה. לעומת זאת, לדעת הרבה אתיקאים, האתיקה איננה מתיימרת להכריע באופן נחרץ בדילמות המוסריות, אלא לחדד את הבעיות, להגדיר היטב את צדדי השאלה, ולהציע חלופות הגיוניות לפתרונה.
נוסחי קוד אתי של הרופאים / שבועות הרופאים.
הקוד האתי של הרופאים נוסח בתחילה כתפילה או כשבועה הנישאת על ידי פרחי הרפואה בסוף הכשרתם ולפני תחילת עבודתם. בדורות אחרונים מנוסח הקוד האתי כמסמך משפטי המחייב את הרופאים, לפחות מהבחינה המוסרית. קימים כמה נוסחים לקוד האתי של הרופאים ולשבועות הרופאים.
מסגרות חשיבה באתיקה רפואית.
מערכות החוקים השונות של האתיקה הרפואית השונות נובעות משלושת המקורות העיקריים של תורת המוסר: מסגרות חשיבה תועלתניות, דתיות ואסתטיות. תפיסות תועלתניות מודדות את ערכה המוסרי של החלטה לפי התועלת שלה לחברה בכללותה או לקבוצת פרטים בתוכה. כך לדוגמה ההחלטה לגבי המתת-חסד עשויה להיתפס כמוסרית כי היא מביאה תועלת לחולה, למשפחתו ולתקציב מערכת הבריאות. לעומת זאת, תפיסות דתיות (דיאונטולוגיות) מקבלות את מערכת המוסר שלהן מציווי אלוהי ולכן הן פועלות אחרת בתרבויות שונות. לדוגמה תרומת איברים נחשבת כמיצווה ברוב התרבויות הנוצריות אבל קיימים זרמים קיצוניים ביהדות (כמו נטורי קרתא) האוסרים אותה עקב מה שנתפס בעיניהם כפגיעה בכבוד המת. התפיסות האסתטיות (מכונות גם 'האדם ההגון') בוחנות החלטה אתית לפי המבחן של 'האם אדם הגון היה עושה כזה דבר'. לדוגמה, לפי המוסר התועלתני ראוי להרוג אדם אחד ולקחת את איבריו כדי להציל את חייהם של חמישה אחרים, אולם מכיוון שאדם הגון לא עושה זאת הפעולה נחשבת על ידינו כבלתי מוסרית. דילמה דומה נוגעת ללקיחת איברים מנדונים למוות. בסין מתקיים סחר באיברים של נידונים למוות ובמקביל עולה מספר האסירים המוצאים להורג, עובדה הגורמת לשאלות של אתיקה רפואית להתקיים.
דילמות.
עקרונות האתיקה הרפואית בשילוב המציאות בה חיים הרופאים גורמים לקונפליקטים פנימיים ולדילמות, אותן על הרופאים לפתור כמיטב יכולתם ושיפוטם.
דוגמה לדילמה כזו היא החובה המוטלת על רופא ליידע חולה על תרופה או טכנולוגיה היכולים לשפר את מצבו או להציל את חייו. מצד שני תרופה או פרוצדורה כזו עשויים לא להיות כלולים בסל הבריאות או בביטוח שקופת חולים מחויבת אליו.
דילמה מסוג אחר היא השימוש בתרופת פלצבו לצורך ניסוי קליני.
רופאים מצויים בדילמה מול חולים סופניים. הקושי בלספר לחולה בשורות רעות הוא קושי שרופאים מתקשים להתמודד איתו. יש רופאים המרגישים כישלון כאשר אין בידם לעזור לחולה הסופני. רופאים רוצים להצליח ולרפא, הדבר מקשה עליהם לידע את החולה ואת משפחתו במצב האמיתי של החולה.
אל מול קושי זה, משפחות החולים לעיתים לוחצות על הרופא למצוא פתרון כל שהוא, כל דבר שיתן להם תקווה. הרופא נמצא בדילמה מה להגיד לחולה ולמשפחתו.
המפגש בין אתיקה רפואית ומשפט רפואי - מחלוקות והשפעות.
במבט ראשון, האתיקה הרפואית מתפתחת מתוכה ועל ידי העוסקים בה. האוטונומיה של האתיקה הרפואית ניכרת, בין היתר, באי-כפיית עמדת משפט המדינה המנוגדת לעמדתו האתית של מטפל ספציפי. למשל, סעיף 56 לחוק החולה הנוטה למות, תשס"ו-2005 קובע "אין בהוראות חוק זה כדי לחייב מטפל לתת לחולה הנוטה למות טיפול רפואי מסוים, או להימנע ממתן טיפול רפואי מסוים, בניגוד לערכיו, למצפונו, או לשיקול דעתו הרפואי; מטפל שסירב או נמנע כאמור יעביר את הטיפול למטפל אחר, על פי הסדר שייקבע בתיאום מראש עם מנהל המוסד הרפואי."
עם זאת, מבחינת התקדמות המשפט והאתיקה הרפואית ניכר כי האתיקה מתקדמת גם לאור המשפט. למשל, ניכרת הטמעת דוקטרינת ההסכמה מדעת וההכרה במעמדו של החולה, באתיקה הרפואית, לאור עמדת משפט המדינה.
בישראל הוקמה "קרן בריאה"- גוף הפועל לקידום בריאות האישה, הנלחם ביחס המזלזל שנשים חוות במערכת הבריאות, הן בחוסר יחס והן בהטרדות מיניות.
מחוזות משנה של יוון
גן השומרון
גַּן השׁוֹמְרוֹן הוא מושב השוכן על הכביש לעפולה, צפונית מזרחית לחדרה, בין מחלף עירון לצומת כרכור. שמו של היישוב ניתן לו בתקופה בה כונה אזור השרון - "שומרון" ואין קשר בינו ובין אזור השומרון של ימינו. משתייך למועצה אזורית מנשה. כביש 6403 חוצה את היישוב לצדדים מערב ומזרח.
היישוב נוסד באביב 1934 על ידי יוצאי גרמניה שעברו הכשרה בנהלל ובקיבוץ עין שמר. בשנת 1946 נוספו למקום מתיישבים ממשוחררי הצבא הבריטי. בשנת 1954 בוצעה הרחבה נוספת באמצעות התנועה "מן העיר אל הכפר", ובשנת 1957 קלט היישוב קבוצה גדולה של עולי פולין.
בתחילה היה שטח היישוב 600 דונם, אך לאחר מספר שנים נוספו עוד 400 דונם.
היישוב "גן השומרון" נרשם בשם "אגודת עובדי אדמה", שהייתה פעילה ויוזמת בכל מפעל ההתיישבות. המושב משתייך לתנועת הנוער "האיחוד החקלאי".
ביישוב נמצאת אגודה חקלאית המאגדת משפחות בעלות קרקע חקלאית.
היישוב הוא אחד ממספר יישובים בארץ, כמו כפר שמריהו, רמות השבים ובית יצחק, להם קרקעות פרטיות שנקנו לפני קום המדינה הנמצאות בבעלות פרטית.
בשנת 1984 חגג היישוב את חגיגת היובל.
פריס הילטון
פריס ויטני הילטון (באנגלית: Paris Whitney Hilton; נולדה ב-17 בפברואר 1981) היא אשת עסקים, ידוענית ריאלטי ואשת חברה אמריקאית, בת למשפחת הילטון, בעלי רשת בתי המלון העולמית הילטון. בין השאר ניסתה כוחה בדוגמנות, משחק וזמרה.
ביוגרפיה.
פריס נולדה בניו יורק ב-1981, בתם של ענק הנדל"ן ריצ'רד הילטון והשחקנית קאת'י ריצ'רדס הילטון. היא הבכורה מבין ארבעת ילדיהם. שאר הילדים הם: מעצבת האופנה ניקי הילטון, בארון הילטון וקונראד הילטון. לאחר לימודיה התיכוניים החליטה לפרוש מלימודי הקולג' ופתחה בקריירת דוגמנות. פריס ואחותה ניקי נודעות בחיי "חוג הסילון" שהן מנהלות, אף על פי שפריס נחשבת לזו שביקשה יותר את אור הזרקורים. היא גם כיכבה רבות בצהובונים.
קריירת משחק.
הילטון וחברתה ניקול ריצ'י (בתו של הזמר ליונל ריצ'י) כיכבו בסדרת המציאות של רשת FOX שנקראת "החיים הפשוטים". בסדרה הן התגוררו יחד עם משפחה בחווה בעיירה אלטוס שבארקנסו. הסדרה הציגה את הילטון וריצ'י כאשר הן מנסות לבצע מטלות יומיומיות של החווה בהצלחה מוטלת בספק. הסדרה זכתה לפופולריות לא מבוטלת ושודרה במדינות רבות, לרבות ישראל. סמוך לתחילת שידורי הסדרה פורסמה קלטת וידאו של הילטון מקיימת יחסי מין עם חברה לשעבר, ריק סלומון, שהפיץ את הקלטת באינטרנט תחת השם "לילה אחד בפריס". הקלטת אף הופקה כסרט DVD. בעקבות פרסום הקלטת, תבעה הילטון את סלומון. התביעה הסתיימה בפשרה שבה זכתה הילטון בפיצויים בסך של 50% מתוך רווחים שצבר סלומון (יותר מ-50 מיליון דולר) ובנוסף כ-400 אלף דולר.
בשנת 2001, היא הופיעה הופעת אורח בסרט "זולנדר" בכיכובו של בן סטילר. תמונותיה הופיעו במגזינים GQ, ואניטי פייר ועוד. נוסף לקריירת המשחק והדוגמנות, עסקה גם בעיצוב ארנקים וצעצועים. למרות הצלחתה, ניסיונה להקים סוכנות דוגמנות וקו מוצרי איפור נכשל. בשנת 2004 פרסמה ספר בשם: "Confessions of an Heiress: A Tongue-in-Chic Peek Behind the Pose" שבו היא מחלקת עצות "עשה ואל תעשה" לחיים כיורשת. המבקרים קטלו את ספרה וקבעו שהוא חובבני ודל.
בשנת 2002, שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה "תשע נשמות". בשנת 2003 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הפשע "וונדרלנד".
בשנת 2004 שיחקה את דמותה של אמבר בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל והופיעה בקליפ של אמינם לשיר "Just lose it". בשנת 2005 השתתפה הילטון בסרט האימה "בית השעווה".
ב-2005 הודיעה על שיתוף פעולה עם ענקית הקוסמטיקה "פרלוקס" ביצירת בושם על שמה. בתמורה קיבלה הילטון סכום שלא נודע אבל הוערך במיליוני דולרים וחבילת מניות בשווי מיליונים.
בשנת 2006 השתתפה בסרט "להיות פאריס הילטון", העוסק בחייה בקולג' ובין השאר בחיי המין שלה באותה תקופה, ובסרט "ישבנים למעלה" בתפקיד ליזה מנציני ובקומדיית נעורים "מלכת הקולג'"