באמנה, המדינות החותמות נדרשות ליזום חקיקה הקובעת כי הצעת שוחד, הבטחתו, או מתן שוחד לעובד ציבור זר היא עבירה פלילית. חומרת העבירה צריכה להיות זהה לחומרת עבירת מתן שוחד לעובד ציבור במדינה החותמת. על פי הגדרת האמנה "עובד ציבור" הוא כל אדם המחזיק משרה ברשויות השלטון (המחוקקת, המבצעת או השופטת) של מדינה זרה, בין אם נבחר למשרתו או שמונה לה וכן כל אדם המבצע תפקיד ציבורי של מדינה זרה, כולל רשות ציבורית או יוזמה ציבורית וכן כל מחזיק משרה או סוכן של ארגון ציבורי בינלאומי. האמנה מטילה על המדינות החתומות אף את החובה לבחון את יעילות מערכת החוקים שלהן, אם החוק הנוכחי אינו מאפשר לשפוט אזרחים על מעשים שביצעו מחוץ לגבולות המדינה. בחקירת חשד למתן שוחד לעובדי ציבור זרים, על המדינה החותמת להתעלם מאינטרסים כלכליים של המדינה ומהשפעת החקירה על יחסי החוץ של המדינה. המדינות החותמות מתחייבות לשתף פעולה ביניהן בהעברת מידע ובסיוע משפטי בנושאי האמנה. המדינות החותמות מתחייבות להפוך את עבירת שוחד של עובד ציבור זר לעבירה המתאימה להסגרה.
פיקוח ואכיפה של הארגון.
לארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי אין מנגנון אכיפה לאמנה, אולם הוא מפקח על ישומה במדינות החברות. המדינות החברות הן שאחראיות ליישום החקיקה והתקנות המתאימות לאמנה ולאכיפת תקנות אלה. הפיקוח של הארגון מתבצע בשני שלבים: בשלב ראשון הארגון בוחן את יישום האמנה במדינות החברות באמצעות בחינת התאמתם של החוקים המקומיים להוראות האמנה. בשלב שני, הארגון בוחן את יעילות אכיפת החקיקה הקיימת.
המדינות החתומות.
נכון לחודש מרץ 2009, המדינות הבאות חתמו על האמנה ואשררו אותה בחקיקה מתאימה:
האמנה פתוחה להצטרפות כל מדינה החברה בארגון, או שהפכה לחברה מלאה בקבוצת העבודה של הארגון על שוחד בעסקאות בינלאומיות. המדינות הבאות משתתפות בקבוצה במעמד של משקיפות: רוסיה, סין, פרו, אינדונזיה, מלזיה וקולומביה. לרגל הצטרפות רוסיה כחברה מלאה בקבוצת העבודה בשנת 2011, צפויה אף חתימתה על האמנה.
האמנה בישראל.
מדינת ישראל חתמה על האמנה ב-11 במרץ 2009 והיא נכנסה לתוקף ב-10 במאי 2009. כדי להתאים את מערכת החקיקה בישראל לדרישות האמנה, תיקנה הכנסת ביום 14 ביולי 2008 את חוק העונשין והוסף לחוק סעיף 291א הקובע בין השאר:
לאחר תיקון החוק, הנותן שוחד לעובד ציבור זר דינו זהה לנותן שוחד לעובד ציבור בישראל (סעיף 291). משרד המשפטים אף הפיץ בישראל מידע להסברת השינוי בחוק ולחשיבותו
טקזה
יסעור כחול
יסעור כחול (שם מדעי: "Halobaena caerulea") הוא מין יחיד בסוגו של עוף ימי השייך למשפחת היסעוריים הנפוץ בדרום אפריקה, אוסטרליה וחלקים מדרום אמריקה. היסעורים הכחולים מקננים על איי אנטארקטיקה כגון איי קורזה, איי קרגלן, האי מקווארי, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים ואי הנסיך אדוארד.
אטימולוגיה.
Petrel, שמשמעותה בעברית יסעור, היא נגזרת של שליח הברית החדשה, פטרוס הידוע בסיפור ההליכה שלו על פני המים. דבר המזכיר את הרגל היסעורים, הנראים רצים על המים כדי להמריא.
תיאור.
ראשו לבן ברובו עם כמה כתמים כהים. נוצותיו לבנות בחלקו התחתון, וכחולות-אפורות בחלקו העליון. ראשו, צווארו וכתפיו כהים יותר בהשוואה לשאר גופו. רגליו וקרומי השחייה שלו כחולים. כמו כן, זנבו לבן ומקורו קטן. אורכו 26-32 ס"מ, אורך הכנף 19.8-23.3 ס"מ ואורך מוטות הכנף 62-71 ס"מ. משקלו של יסעור כחול משתנה, בין 152-251 גרם. הזכרים נוטים להיות גדולים וכבדים יותר מהנקבות.
היסעורים חולקים יחד תכונות מסוימות, הם מייצרים שמן קיבה המורכב משעוות אסטר וטריגליצריד המאוחסן בקיבת הבלוטות שלהם. דבר זה עוזר להם כנגד טורפים וגם מייצר מזון עשיר באנרגיה המסייע לאפרוחים ועבור העופות הבוגרים בזמן טיסות ארוכות. יש להם בלוטת מלח מעל הנחיריים המסייע להתפיל את גופם, עקב כמות גבוהה של מים באוקיינוס שהם סופגים. הבלוטה מפרישה תמיסת מלח מאפם.
תזונה.
הם ניזונים בעיקר מקריל, וגם סרטנים אחרים, דגים ודיונונים, מדי פעם גם חרקים. הם יכולים לצלול עד שישה מטרים מתחת למים.
רבייה.
יסעור כחול כמו יסעורים אחרים, שוהה במושבות גדולות. עונת הרבייה חלה בתקופה בין ספטמבר לפברואר, ההטלה חלה בחודש אוקטובר. הקן שלהם הוא מחילה, באורך 15-35 ס"מ והם מטילים ביצה אחת. שני ההורים דוגרים על הביצה במשך 50 יום והגוזל בוקע לאחר 55 ימים. החמסניים היא הסכנה הגדולה ביותר לביצים ולגוזלים שלהם.
פרד מסטרד סטיוארט
פרד מסטרד סטיוארט (באנגלית: Fred Mustard Stewart; 17 בספטמבר 1932 - 7 בפברואר 2007) היה סופר אמריקני.
אחרי שבצעירותו קיבל חינוך מוזיקלי ולמד נגינה על פסנתר, פנה לכתיבת ספרים. לרוב הוא חיבר סאגות שציירו משפחות עשירות ומשפיעות, ואת קורותיהן על רקע אירועים היסטוריים סוערים. כדרכם של ספרים המשתייכים לז'אנר הספרות הקלה, ספריו מתאפיינים בריבוי דמויות ובעלילה מהירה, אך אינם מעמיקים באפיון הדמויות.
בין ספריו שתורגמו לעברית: "הדרך לפסגה", "אשת הזהב", "אליס איילנד", "ליידי דרלינגטון" ועוד.
ראשיא
ראשיא (בערבית: راشيا) ובשמה המלא: ראשיא אל-ואדי, היא עיירה, במחוז אל-בקאע שבלבנון, המהווה את היישוב המרכזי בנפת ראשיא. העיירה מצויה על מורדותיו המערביים של רכס מול הלבנון, מצפון להר החרמון בחלק הדרום מזרחי של בקעת הלבנון. בראש ההר עליו נמצאת העיירה ניצבת מצודה מהמאה ה-18.
היסטוריה.
בנובמבר 1925 חדרו כוחות דרוזים לאזור דרום לבנון כחלק מהמרד הדרוזי. כ-3,000 לוחמים דרוזים ניסו לכבוש את מצודת ראשיא, בה התבצר סקוודרון פרשים מלגיון הזרים הצרפתי. הלחימה העזה, שנמשכה כחמישה ימים, הסתיימה במפלתו של הכוח הדרוזי, ובמותם של כ-600 מלוחמיהם. הפסד ראשון זה של הדרוזים היווה נקודת מפנה במרד, ומכאן ואילך נטתה הכף לטובת הצרפתים. עם זאת, בזמן הלחימה ובמהלך השנה שלאחר מכן, חוותה העיירה הרס נרחב: 429 בתים של נוצרים במקום נהרסו, ותושביהם הפכו לפליטים. גם בתקופה שלאחר מכן עוד נותר מתח רב בין העדות המרכזיות באזור; הנוצרים והדרוזים.
ב-11 בנובמבר 1943, בזמן המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, עצרו כוחות צרפת החופשית מנהיגים לבנוניים בולטים וכלאו אותם במצודת ראשיא. בין מנהיגים אלו היו: בשארה אל-ח'ורי, ריאד א-סולח, פייר ג'ומאייל, כמיל שמעון ועאדל אוסיראן. מאסר זה הביא לעניין בינלאומי נרחב וללחץ על הצרפתים, אשר לבסוף נכנעו ושחררו את המנהיגים הלבנוניים ב-22 בנובמבר 1943. תאריך זה נקבע כיום העצמאות של לבנון.
במלחמת שלום הגליל ניצב באזור ראשיא מערך סורי עליו הגנה חטיבת השריון ה-91 מדיוויזיה 1 הסורית. הכוח הישראלי שפעל באזור היה אוגדה 252 ואת העיירה עצמה כבש בפעולה לילית גדוד צנחנים שסופח לחטיבה 7 בליל 10 ביוני 1982.
חוסאם עבאס
חוסאם עבאס (בערבית: حسام عباس) הוא שף ישראלי.
ביוגרפיה.
עבאס נולד וגדל בכפר כנא. הוא הושפע ממטבחה של אמו והתחיל את דרכו הקולינרית במסעדת "טוטון" ביפו. לאחר זמן מה אביו פתח מסעדה קטנה בסמוך לאצטדיון בלומפילד שנקראה "עבאס", על שם משפחתו, ושם עבד.
בשנת 1986 פתח, יחד עם אחיו נשאת, את מסעדת "א-טאבון", בניהול אחיהם הבכור חוסני. כעשר שנים לאחר מכן פתחו את מסעדת "אלבאבור" הראשונה באום אל-פחם.
כיום הוא השף והבעלים ברשת מסעדות "אלבאבור" באום אל-פחם, יקנעם עילית וצומת מזרע.
עבאס מעריך במיוחד את נירה רוסו, שאותה הוא מחשיב לחברה ואף עמה כתב את הספר "טחינה, נענע, צנובר, כבש", ואת חני פרבר, ומתבסס במטבחו על בישול ערבי, גלילי אותנטי, תוך התמקדות בבישול בטכניקות מסורתיות ובשימוש בחומרי גלם מקומיים וטריים.
עבאס התחרה בתוכנית הטלוויזיה קרב סכינים מול השף האיטלקי אלפרדו רוסו.
גטה ירמיהו
גטה ירמיהו (בשמו העברי: ירמיהו בן בנימין; 1888–1947) כונה גרמיה או ארמיאס היה רב ואיש חינוך יהודי-אתיופי.
קורות חיים.
ירמיהו נולד בכפר פנג'ה שבדמביה לאגנניהו בשנת 1888 לערך ובגיל 17 הוא נמסר לידי יעקב פייטלוביץ' אשר הבטיח להקנות לו ידע. ב-1905 הגיעו פייטלוביץ', ירמיהו ונער נוסף, תאמרת עמנואל, לירושלים שם שהו תקופה קצרה ואז הפליגו לצרפת. בפריז שני הנערים נשלחו ללמוד בבית הספר École Normale d’Auteil ואז הועברו לבית מדרש לרבנים (Collegio Rabbinico Italiano) בפירנצה שבאיטליה תחת עינם הפקוחה של הרבנים שמואל צבי מרגליות וצבי פרץ חיות.
ב-1908 נסע גטה עם פיטלוביץ' לאתיופיה ושנה לאחר מכאן הם עזבו יחד עם צעיר נוסף, שלמה יצחק שהיה דודנו של ירמיהו ושנבחר על ידי פייטלוביץ' ללמוד מחוץ לאתיופיה. שני הנערים למדו בבית הספר של חברת עזרה בירושלים ומורם היה אברהם צבי גולדשמידט (Herr Goldschmidt). ב-1913 הגיע פייטלוביץ' לירושלים ולקח עמו את ירמיהו לאתיופיה כדי שזה ישמש כמורה בבית הספר היהודי שהוקם בדמביה.
עד לפטירתו ב-1947 עסק בחינוך נערים יהודים והיה למורה נודד בכפרי ביתא ישראל. אחד מהנערים היה יונה בוגלה, לו העניק את שמו היהודי-ישראלי "יונה".
גטה נישא והביא לעולם יחד עם אשתו סמיין תשעה ילדים. חמישה מילדיו עלו לישראל בשנת 1955, במסגרת מבצע על כנפי נשרים מאריתריאה. ובת אחת עלתה ב-1991 במבצע שלמה ומתגוררת בכפר סבא.
נינו הוא הסופר הישראלי שי עמית.
שואת יהודי ליטא