שטח הכיבוש הסובייטי הכיל בעיקר את שטחיה המרכזיים של פרוסיה. לאחר שפרוסיה פורקה על ידי בעלות הברית בשנת 1947, השטח חולק בין המדינות הגרמניות (גרמנית: Länder) ברנדנבורג, מקלנבורג, סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה. ב-7 באוקטובר 1949 הסתיים הכיבוש הסובייטי הישיר ובשטחו הוקמה מדינה בשם הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית (נקראה לרוב גרמניה המזרחית). מדינה זו הייתה גרורה סובייטית, וחיילי הצבא האדום נשארו בשטחה לאורך שנות קיומה. בשנת 1952 פורקו המדינות שהרכיבו את מזרח גרמניה ושטחה חולק ל-14 מחוזות (גרמנית: Bezirke), כולל המחוז של מזרח ברלין.
התנהלות ברית המועצות בשטח הכיבוש.
בספרו של נורמן מ. ניימארק "The Russians in Germany: A History of the Soviet Zone of Occupation, 1945-1949", מעריך המחבר ב-2 מיליון את מספר הנשים הגרמניות שנאנסו בידי חיילים סובייטיים.
הסובייטים שאפו לקבל שילומים מגרמניה, ולצורך כך הפקיעו מפעלים שונים והעבירו אותם לברית המועצות, וכן בזזו מכל הבא ליד. ניימארק מעריך את השווי הכולל של השלל ב-10 מיליארד דולר.
ברית המועצות השקיעה מאמצים בהשגת טכנולוגיה צבאית גרמנית, במיוחד בתחום הגרעין, ולכדה מספר מדענים.
הסובייטים הקימו משטרה חשאית אשר ב-1950 הפכה לשטאזי הידוע לשמצה. במקביל עסק האמ וה דה בכליאת נאצים ואלמנטים אנטי-סובייטים במחנות, בהם מצאו את מותם עשרות אלפים.
חופית אלפינית
חופית אלפינית (שם מדעי: "Calidris alpina") היא מין של עוף ביצה ממשפחת החרטומניים אשר מקנן בחלקים הצפוניים של כדור הארץ, ולעיתים מבלה את החורף בארץ ישראל.
החופית האלפינית ניזונה מסרטנים, חלזונות, תולעים וזחלי חרקים אותם היא תופסת בזריזות במקורה הארוך והכפוף.
גודלה של החופית האלפינית הוא 18–20 ס"מ והנקבה גדולה במעט מהזכר. צבעיה של החופית האלפינית מתחלפים בהתאם לעונות השנה: נוצותיה צבועות בשחור וזהוב בקיץ ואפורות כאשר מגיע החורף. קצה מקורה של החופית האלפינית מאונקל מעט. כמו מיני חופית אחרים אין לה קרומי-שחייה בין אצבעותיה.
בעונת הרבייה, שהיא בין אוגוסט לאפריל, מטילה נקבת החופית 3–4 ביצים.
קווייקר
בעת' (סוריה)
בעת' (עיראק)
ידי ג'אז
ידי ג'אז היא תנועת ידיים נפוצה ששימושה מקובל בריקוד ותיאטרון. אופן הביצוע הוא החזקת הידיים עם כפות הידיים קדימה ואצבעות פרושות.
מיקום הידיים יכול להשתנות מווריאציה אחת לאחרת. בדרך כלל, הזרועות נמצאות מעל גובה הכתפיים. ניתן גם להחזיק יד אחת ישרה באלכסון כלפי מעלה והשנייה ישרה באלכסון כלפי מטה. וריאציה נוספת היא החזקת הזרועות באופקי, כשהמרפקים נוגעים בצידי הגוף.
ניתן להרעיד את ידי הג'אז, כמו תוף מרים. אך זהו אינו חלק חיוני מהתנועה עצמה.
סיר פלא
סיר פלא הוא המצאה ישראלית של כלי לאפייה על גבי פתילייה וסוגי כיריים אחרים, ששימש בישראל של תקופת היישוב ועד שנות ה-70 של המאה ה-20, במטבחים שטרם היו מצוידים בתנורי אפייה. בין המשתמשים בו היו שכינוהו בשמו הגרמני: "וונדרטופ" (Wundertopf). סיר הפלא שימש בעיקר לאפיית עוגות, אשר עקב צורתו נאפו כטבעת חלולה.
הסיר עגול, במרכזו חלל עגול הבנוי כארובה. נלווה לסיר מכסה תואם, כשל סירים רגילים, ללא פתח מרכזי. לרוב לא הונח הסיר ישירות על הכיריים אלא על גבי טבעת מתכת רחבה, ששוליה הפנימיים מתרוממים לארובה. טבעת זו הפרידה בין הסיר לכיריים ועל ארובתה הורכב הסיר. הטבעת נמכרה בעוביים שונים ונועדה לספוג ולפזר את החום, כך שהעוגה לא תצא אפויה מדי באמצע ולא אפויה מספיק בשוליה. העובי השונה של טבעות המתכת נועד למשכי אפייה שונים או ללהבות בעלות עוצמה שונה. האפייה נעשתה בדרך כלל על להבה בעוצמה נמוכה וכשהמכסה סגור.
הוצאת העוגה מהסיר נעשתה על ידי הפיכת הסיר מעל צלחת או מגש. כדי שפעולה זו תתאפשר, היה צורך לשמן את הסיר היטב טרם הכנסת בלילת העוגה, ולפני הוצאת העוגה האפויה העבירו סכין בין שוליה לבין דפנות הסיר על מנת לנתקה מן הדופן.
הסיר יוצר לראשונה על ידי חברת "פלאלום" (שם החברה היה הלחמה של המילים פלשתינה ואלומיניום), שנוסדה בשנת 1934. מאוחר יותר ייצרו את הסיר חברות נוספות במגזר החרדי, כולל חברת "מטלום", שממשיכה לייצר את המוצר היום. כיום גם ישנן משפחות דתיות המשתמשות בסיר פלא לאפייה בפסח, על מנת לוותר על הצורך בהכשרת התנור לפסח.
אופן פעולתו.
סיר הפלא יעיל באפייה על גבי גז משלוש סיבות: חומר האלומיניום שלו, החור שלו, ודיסק המתכת המפריד אותו מהלהבה. חומר האלומיניום מאפשר לחום להתפשט בצורה אחידה. החור המרכזי של הסיר מתמקד בלהבה ויוצר פיזור חום סביב החלק הפנימי של העוגה. דיסק המתכת מרים את הסיר מהאש, מפחית וממקד את הלהבה. האפייה בסיר הפלא ללא דיסק המתכת תייצר עוגה יבשה בתחתית, עבה ומרופפת במרכז. דיסק מתכת נמכר בעוביים שונים וקטרים ​​כדי להתאים לאופני אפייה שונים. מכסה סיר הפלא מחורר בחורים קטנים כדי לשחרר קיטור. זמן האפייה בסיר פלא משתנה בין 40 ל-50 דקות.
סיר הפלא מייצר עוגות גבוהות ואווריריות. בנוסף לאפייה, סיר הפלא הוא אמצעי יעיל לבישול ירקות, קטניות ואורז בשכבות. הוא גם יכול לשמש גם לבשל קוגל, מנות פסטה, בשר ועוף.
ספירלת השתיקה
ספירלת השתיקה היא תאוריה בחקר התקשורת לפיה אמצעי התקשורת יכולים להשפיע משמעותית על דעת הקהל החברתית, בכך שהם יוצרים אשליה של דעה רווחת, אשר נתפסת בעיני הציבור כ"הדעה המקובלת" וכ"דעת הרוב". מהלך זה גורם לאדם הבודד לחוש שדעתו היא בעמדת מיעוט, ולהצניע אותה. כך נגרם, על-פי התאוריה, "אפקט דומינו" המביא בסופו של דבר לשינוי במציאות עצמה.
את התאוריה הגתה החוקרת הגרמנייה אליזבט נואלה-נוימן. והיא משתייכת ל"אסכולת הבניית המציאות".
מהות ההשפעה.
תיאורית ספירלת השתיקה מבוססת על מחקרים בפסיכולוגיה חברתית, שטוענים כי האדם כיצור חברתי נוטה לקונפורמיות חברתית. רוב האנשים חרדים ממצב של בדידות רעיונית ותחושה שהם בדעת מיעוט. האדם ישאף להיות חלק מהרוב ולקבל חיזוק לדעותיו ולכן ימנע מהבעת דעתו בסביבה עוינת מבחינה רעיונית.
על גבי תחושות אלה, מפעיל האדם 'חוש סטטיסטי-למחצה', ובכך 'סוקר' האדם באופן לא מודע את דעת הקהל והלך הרוח בחברה בה הוא נמצא. על פי 'ממצאיו' ותפיסתו את דעת הרוב, יבחר האדם האם להביע את דעתו בקול, או לשמור אותה לעצמו.
בשלב השני בתהליך זה, נכנסת השפעת התקשורת. הדרך האפקטיבית ביותר עבור אדם להגיע למסקנות אודות אקלים הדעה בסביבתו - עוברת דרך סקירת הדעות הנשמעות באמצעי התקשורת. אולם על פי תאוריה זו, התקשורת יוצרת מציאות של קונצנזוס מסולף. התקשורת בוחרת, על פי השקפת עולמם של אנשיה, אילו דעות להציג כקונצנזוס ולהבליט את נוכחותן, ואילו קולות להשתיק או להציג כ'דעות הנמצאות מחוץ לקונצנזוס'.
ממילא, כאשר דעה מסוימת מוכחדת מהשיח הציבורי, או ממודרת כרדיקלית' נוצר האפקט הספירלי של 'מעגלים של שתיקה': הציבור איננו רוצה להימנות עם קומץ זה, להביע דעה שאיננה מקובלת, ולכן איננו מביע את דעתו. חוסר הבעת הדעה יוצרת אווירה של שתיקה, ויותר אנשים מצטרפים לשתיקה זו, שכן הם שומעים את הדעות המקובלות מסביבם ואינם שומעים הזדהות עם הדעות האחרות. מצב זה יוצר מציאות של 'רוב דומם', אשר איננו מביע את דעתו ופועל למימוש עמדות אלו, שכן הוא בטוח בהיותו חלק מדעת מיעוט.
נואלה-נוימן מתקדמת צעד אחד קדימה, ובעקבות מחקריו של סולומון אש טוענת שבכוחה של ספירלת השתיקה ליצור מצב בו אנשים לא רק שאינם מביעים את דעתם, אלא משתכנעים בדעה ההפוכה ומאמצים את דרכיה. השפעה זו נקראת גם 'אפקט העגלה המנצחת'- מצב שבו מידע מופץ לגבי דעת הרוב, מניע חלק מהאנשים לשנות את דעתם בהתאם לעמדת הרוב. אקלים הדעה הנתפס באמצעות אמצעי תקשורת ההמונים מעוות לעיתים את התפלגות הדעות האמתיות ועיוות זה מוביל לתהליך ספירלי של השתקה, אלה התופסים עצמם כמשתייכים למיעוט, ובדרך זו, בסופו של דבר, לניצחון בדעת הקהל האמיתית של הדעה המיוצגת בתקשורת כרווחת.
משמעות התאוריה.
כוחה של התקשורת על פי ספירלת השתיקה נובע מיכולתה לעצב סביבת מידע. בדומה לאסכולות השונות של 'המסורת המאוחרת של תפיסת ההשפעה כחזקה', נתפסת התקשורת כאמצעי מתווך בין האדם הפרטי לבין המציאות, דרך עיצוב סביבת המידע הזמינה עבור הנמען. האסכולות השונות מבקרות את עיצובו של 'מידע' זה, וטוענות (כל אחת בדרכה) לעיוותים וסילופים במידע המונח לפני האזרח.
אסכולת ספירלת השתיקה, מציגה את החשיבות הרבה של התקשורת הבין-אישית. אולם בניגוד למסורות אחרות, מקומה של התקשורת הבין-אישית איננו בסינון השפעות התקשורת, אלא בחיזוק השפעות אלה ובהעצמת המסר התקשורתי.
ספירלת שתיקה
סינמה פארדיסו
חרבת ג'בארה
ח'רבת ג'בארה (בערבית: ﺧﺮﺑﺖ ﺟﺒﺎﺭﺍ) הוא כפר פלסטיני בשומרון, 4 ק"מ דרומית לטולכרם ו-3 ק"מ מזרחית לטייבה. הציר המרכזי בכפר הוא הכביש שחיבר בעבר את טולכרם עם קלקיליה.
ח'רבת ג'בארה הוא יישוב חקלאי קטן (350 תושבים לערך) של מוסלמים סונים, חלקם מהערים והכפרים באזור בתקופה שבו היווה הכפר פרבר של כפר-צור. גדר ההפרדה שהוקמה באזור בשנת 2003 השאירה את הכפר בצד המערבי (הישראלי) של הגדר וניתקה אותו, במידה מסוימת, מעיר המחוז שלו, טולכרם. הגישה לכפר אפשרית דרך מחסום צה"ל מצפון לכפר (ידוע גם בשמות מחסום שער אפרים ומחסום ג'בארה), ממחסום צה"ל ממזרח לכפר, ודרך ציר עפר מטייבה.