כינוי יווני זה שימש לתיאור סרט לבן שנענד בתקופה ההלניסטית למצחו של המונרך, ונקשר מאחורי ראשו. הדיאדמה שימשה לציין את סמכותו של המונרך. לימים שויך המונח לכתרים מעגליים שנלבשו על ידי מונרכים.
אלכסנדר מוקדון היה הראשון לענוד את הדיאדמה, לזכר ניצחונו על הפרסים וכיבוש אסיה, יורשיו הדיאדוכים אימצו מנהג זה ומאז הדיאדמה הפכה לאחד מסמלי המונרך המזרחי-הלניסטי, מקורות מאוחרים כדיודורוס סיקולוס מייחסים לכתר מקור פרסי אולם ככל הנראה אין ממש בהשערתם. כתוצאה מאימוץ הכתר על ידי אלכסנדר נוצר סיפור המייחס את ענידת הדיאדמה לראשונה לדיוניסוס, שענד אותה בעת שנלחם על כיבוש אסיה.
ברומא העתיקה הדיאדמה הייתה סמל לשלטון העריצות של מלכי המזרח, בשנת 44 לפנה"ס מרקוס אנטוניוס הציע את הדיאדמה ליוליוס קיסר אולם האחרון נאלץ לדחות את הכתר בלחץ ההמון הרומאי שהיה מזועזע מן הזוועה שהתרחשה לנגד עיניו. כתוצאה מכך הקיסרים נמנעו מלבישת הדיאדמה עד ימי קונסטנטינוס שהפך את הדיאדמה לאחד מסמלי האוגוסטוס והאוגוסטה.
כיום משמש המונח "עטרה" (דיאדמה) לציון כתר שצורתו מחצית העיגול, הנלבש על ידי נשים מבתי מלוכה (בדומה לתכשיט הנזר) ומשמש לאירועים יומיומיים שבהם נדרשת המלכה ללבוש כתר, אולם מדובר בכתר קל משקל ונוח יותר מהכתרים הממלכתיים או מכתרי ההכתרה.
דיאדמה
דיאדם
עובד צווארון כחול
עובד צווארון לבן
קערורית
קערורית (שם מדעי: "Scutellaria") הוא סוג גדול במשפחת השפתניים. ארבעה מינים מסוג זה הם צמחי בר בארץ ישראל, וכמו כן מינים שונים מסוג משמשים כצמחי מרפא. שמו העממי באנגלית הוא Skullcap.
תיאור הסוג.
זהו סוג גדול, הכולל כ-300 מינים, שנפוצים על פני כל כדור הארץ.
רוב מיני סוג זה הם עשבים חד שנתיים או רב שנתיים, ומיעוטם בני שיח.
כותרת הפרח היא דו-שפתנית, אופיינית למשפחה, הבולטת בצינור הכותרת הארוך. מבנה הגביע יוצר מעין 'תפיחה' מעל בסיס הפרח. לאחר הפריחה, הזרעים מתפתחים בתוך איבר זה, והוא מתכופף כלפי מטה באופן המזכיר קערה, ומכאן שם הסוג.
ABS (Anti-lock Braking System, בעברית "מערכת למניעת נעילה בבלימה" המכונה גם מערכת למניעת נעילת גלגלים) היא מערכת בטיחות המותקנת בכלי רכב ומונעת את נעילת הגלגלים בזמן בלימה ובכך מאפשרת לנהג להמשיך לשלוט ברכב.
נעילת גלגלים.
בעת בלימה, מומר הכוח הקינטי של המכונית לחום על ידי חיכוך רפידות הבלם כנגד משטחים המחוברים אל הגלגל ומתוך כך, האטת סיבוב גלגלי הרכב. עם זאת, בעת בלימה חריפה במקרה חירום, או בלימה חזקה על גבי משטחים חלקלקים, יכול הבלם במכונית בה לא מותקנת מערכת
ABS לעצור לחלוטין את הגלגל. גלגל שפסק מלהסתובב מוגדר כגלגל "נעול", ואחיזתו בדרך קטנה בהשוואה לגלגל שאינו נעול כיוון שהוא מחליק על משטח הנסיעה, כמות אחיזת הכביש של הצמיג מוגבלת. בעזרת אחיזה זו מייצר הצמיג אחיזה בכביש ("Traction") עבור תפקודי האצה, היגוי ובלימה. במצב של בלימה ונעילת הגלגלים כאמור, הנהג מבקש להאט את הרכב יותר ממה שמגבלות האחיזה שלו מאפשרות, דבר הגורם להחלקת הצמיג. חסרונות נעילת הגלגלים הם:
השיטה המקצרת את מרחק הבלימה למינימום האפשרי, היא זו שבה כל האחיזה מנוצלת ליצירת צמידה עבור בלימה. נקודה זו נמצאת על סף הנעילה. בלימה זו קרויה "בלימת סף", כלומר: על-סף הנעילה. ניתן להשיג אותה במספר דרכים:
המערכת.
החלקה בזמן בלימה מונעת ממערכת ההיגוי של הרכב לתפקד באופן מיטבי, עד כדי שיתוק מוחלט שלה, ועלול להוביל להתרחשות תאונות דרכים. מערכת ABS מונעת החלקה ומאפשרת את המשך השליטה בהיגוי, על ידי דגימה רציפה של מהירות הגלגלים והשוואתה למהירות כלי הרכב. אם מזוהה מצב חריג של האטה במהירות הגלגל שאינה תואמת את ההאטה במהירות הרכב, מתבצעים ניתוקים רגעיים של הבלם, כדי לחדש את גלגולו במהירות הרגעית הרצויה. מערכת ה-ABS נועדה לחקות טכניקות בלימה "מתקדמות" כמו אלו שהוצגו לעיל. מערכות ABS ישנות, שהותקנו בכלי רכב בין סוף שנות ה-80 ובחלק מכלי הרכב של שנות התשעים המוקדמות, חיקו בלימה לסירוגין, על ידי שחרור מוחלט של כל מערכת הבלמים עם זיהוי נעילה. יכולתן של מערכות אלו לקצר את מרחק העצירה, או לעבוד בכלל, הייתה נמוכה, ולרוב התוצאה הייתה מרחק בלימה מוארך כמעט על כל משטח. רוב מערכות ה-ABS המודרניות, פועלות ביעילות גבוהה יותר ובדמיון רב לבלימה מדויקת על סף הנעילה. על-גבי משטחים שאחיזת הצמיג בהם גבוהה, כמו כביש אספלט יבש וטוב, תיתכן הארכה קטנה ולרוב זניחה במרחק הבלימה. עם זאת, על גבי משטחים חלקים, תקצר המערכת את מרחק העצירה באופן משמעותי. בנוסף, המערכת תשאיר את השליטה ברכב על ידי ההגה בידי הנהג, אשר יוכל להתחמק מן המכשול אם מרחק העצירה אינו מספק. רצוי לציין שעצם היכולת לבלום בעוצמה מקסימלית עם הופעתו של מצב חירום, וכן היכולת להימלט מן המכשול בעזרת ההיגוי לאחר התחלת הבלימה ("בלימת חמיקה"), אינן פעולות אינסטנקטיביות ודורשות תרגול מקצועי.
מערכות ABS מהדור האחרון, מחקות בלימה על הסף הנעילה באופן מדויק יותר, ולכן יקצרו את מרחק העצירה כמעט תמיד, מלבד על גבי משטחים רכים (לרוב עפר), בהם נוטים גלגלים נעולים להתחפר, וכך לערום לפניהם תלוליות המאטות את הרכב. חלק ממערכות אלו, אף מתוכננות להעדפת קיצור מרחק הבלימה על חשבון היציבות והשליטה בהגה. בנהיגה ספורטיבית, מקובל להשתמש בבלימה נסוגה גם ברכבים המצוידים ב-ABS, כיוון שבלימה על סף הפעלת המערכת, מאפשרת תפעול מדויק יותר של הבלמים, וקיצור קל במרחק העצירה.
למערכת ABS בכלי רכב מספר חסרונות. נהגים הנוהגים בכלי רכב המצויד במערכת אך אינם מכירים אותה עלולים להירתע מהתקתוק המורגש בדוושת הבלם בעת כניסתה לפעולה, בייחוד בבלימה על גבי משטח חלק. מצב זה עלול להוביל להרפיית הלחץ מדוושת בעת בלימת חירום ובכך להגדיל את מרחק הבלימה. כמו כן, נודע כי קיום המערכת בכלי הרכב גרם לעיתים לנהגים לתחושת ביטחון שווא שהובילה להתנהגות כביש אגרסיבית. במצב של בלימת חמיקה, פעולת הגה חדה תוך בלימה בעזרת ה-ABS במהירות עלולה לגרום לתגובה חריפה מן הצפוי, ולפגיעה במכשולים אחרים. בבלימה בעקומה, יכול הרכב לנטות לתת-היגוי (הרחבת קשת הפניה) או להיגוי יתר קלים.
מאז כניסתה של מערכת ה-ABS לשימוש מסחרי, חלו בה שיפורים רבים. יעילותה עלתה ופעולתה מורגשת פחות על ידי הנהג. מערכות ABS מודרניות אינן מגיעות כלל למצב של נעילת הגלגלים, ובכך מאפשרות שליטה כמעט מושלמת על הרכב גם בזמן בלימה על משטח חלק או בסיבוב. מערכות אלו נוטות גם להיות שקטות יותר, וכל מיני רעשים ורעידות, שהיו תופעת לוואי מבהילה מאוד של מערכות ישנות יותר, הרבה פחות דרמטיות ומורגשות במערכות אלו. בכביש רטוב, קל יותר להבחין בפעולת המערכת, כיוון הגלגלים נוטים להינעל ביתר קלות, ופעולת המערכת קשה יותר. במצב זה, ניתן לחוש "דפיקות" בדוושה, כמו גם רעשים חזקים מבלמי הרכב, ורעידות בגוף המרכב ובהגה.
מספר מערכות בטיחות חדשות יותר בכלי רכב מתבססות על מערכת ABS ומצורפות אליה:
מערכת ABS חדישה, המצוידת במערכות הללו, בשילוב עם בלמים יעילים וחזקים, מביאה את תגובת הרכב לבלימה לשלמות. ברכב כזה, בכל מקרה בלימה: כביש יבש, רטוב, בלימה בסיבוב – תהיה התגובה שבלחיצה חזקה על דוושת הבלם נכונה, ותגרום לרכב להאט או לעצור במרחק הקצר ביותר האפשרי. המקרה היחיד שבו יכול רכב בעל מערכת ABS שכזו לאבד שליטה הוא כאשר הרכב כבר איבד שליטה ונמצא בהחלקה. אמנם במקרה הזה בלימה חזקה תגדיל את "זריקת הזנב" של הרכב, אך מערכות כמו בקרת אחיזת-כביש יסייעו לצמצם את ההחלקה ולעצור את הרכב בנתיבו, ואף להשיב לרכב את האחיזה. ברכב המצויד בבקרת יציבות, קשה להגיע למצב איבוד שליטה כזה מלכתחילה.
רכב ללא ABS.
ברכב שאין בו מערכת ABS, תיצור בלימה חזקה (כ-90% ממהלך הבלם על יבש, כ-85% על רטוב) מצב של נעילת הגלגלים. הגלגלים יפסיקו לגמרי להסתובב בגלל הבלימה. עם זאת, כאמור, בלימה תוך כדי נעילת הגלגלים יכולה לעצור את הרכב מהר מאוד. יתרה מזאת – בניגוד לאמונה הרווחת – גם רכב שאינו מצויד ב-ABS, אינו נוטה להחליק ולהסתחרר בבלימה, אפילו על משטח חלק. כל עוד הבלימה נעשית בקו ישר ועל גבי צמיגים תקינים, יבלום הרכב בקו ישר. שיבושים קלים בדרך, או משטח חלקלק במיוחד, עלולים לגרום לסטייה קלה של חרטום הרכב הצדה. עם זאת, כל מידה של סטיית חרטום הרכב תהיה סביב צירו, כלומר: גם אם הרכב יסתובב לגמרי, הוא ישאר בנתיבו. נמצא כי, אפילו בבלימה על משטחים, לרוב כאשר צדו האחד של הרכב ירד לשול עפר בצד הכביש, בלימה עוצמתית ונעילת ארבעת הגלגלים, מביאה לעצירה מהירה ויציבה.
נעילת הגלגלים, עם זאת, תגרום לרכב להתקדם במשך הבלימה בכיוון חרטום הרכב ברגע הנעילה. ההגה ברכב יגיב, והגלגלים יזוזו, אך כיוון שהם אינם מסתובבים, כל הטיה לא תשנה כמעט בכלל את כיוון נסיעת הרכב. לכן בלימה בסיבוב ללא ABS היא בעייתית, כיוון שהרכב שמוטה לתוך הסיבוב, יתיישר אל כיוון שולי הכביש. לכן, במצב של בלימה בסיבוב ללא ABS, רצוי להימנע מלחיצה חזקה מידי על הבלמים. מוטב לבלום כ-70% ממהלך הדוושה. אם בכל זאת ננעלו הגלגלים, משחררים עוד קצת כדי לשחרר אותם. אותו תהליך (שחרור של עד חצי דוושה) יש לנקוט אם רוצים להטות את הרכב תוך כדי בלימה, כדי להימנע מלהיתקל במכשול.