כיוחנני, השתייך מליטון למסורת הקוואטרודקימנית של חגיגת הפסחא בי"ד בניסן, ממש כמו חג הפסח, ללא קשר ליום בשבוע בו הוא מצוין – ולא דווקא ביום ראשון, כפי שהתקבל לבסוף. הוא היה מעורב במחלוקת הקשה בעניין שהסעירה את הכנסייה כל המאה השנייה, אם כי מלבד אזכורו הקצר אצל פוליקרטס (שהשתמש במליטון כדוגמה לסמכות שדגלה בקוואטרודקימניזם כדי לשכנע את האפיפיור לבטל את הנידוי על האסכולה) לא ידוע עוד דבר על כך. כמו כן, היה שרוי במתיחות עם הקהילה היהודית של סרדיס, שהייתה גדולה וחזקה בהרבה מהקהילה הנוצרית הקטנה והנרדפת.
עבודה חשובה של מליטון ששרדה היא "אודות הפסחא" (Περὶ πάσχα), דרשה ארוכה ומסוגננת אודות מסתרי החג ותחיית ישו כמביאת הגאולה לאנושות. היא התגלתה מחדש בפפירוס שנמצא בחפירה ארכאולוגית ב-1940. "אודות הפסחא" הוא טקסט חשוב מבחינות רבות. ראשית, התאולוגיה של שניות הטבעים מוזכרת בו בבירור בשלב מוקדם מאוד בהיסטוריה: שנית, הוא גם דוגמה קדומה לפרה-פיגורציה, כשעקידת יצחק ומאורעות מקראיים אחרים מובאים כרמז מטרים של צליבת ישו ונכתב במפורש שהתורה הטרימה את הבשורה ועם ישראל הישן את הכנסייה.
בנוסף, "אודות הפסחא" הוא שלב חשוב בהתפתחות שנאת ישראל בנצרות, שכן מליטון מעלה בו אולי לראשונה את האשמת היהודים ברצח האל ופונה אליהם בתוכחה קשה:
מליטון מוכר כקדוש בכל הכנסיות שהמעמד קיים בהן ויום חגו הוא ה-1 באפריל.
תור היהלום
ג'ים אינהופה
איזוכריזיס
איזוכריזיס (שם מדעי: "Isochrysis") הוא סוג של אצה ימית חומה-צהובה (haptophytes), השייכת לקבוצה קוקוליתופורידים. הוא כולל את המינים: "Isochrysis galban" ,"Isochrysis litoralis" ו-"Isochrysis maritima".
לאצה זו צורת ביצה, קוטרה 4 עד 6 מיקרומטר. היא מצוידת בשני שוטונים גמישים העוזרים לה לנוע בצורה סיבובית (ספירלית). זה אחד המינים הנפוצים ביותר בחקלאות ימית להאכלת לרוות של צדפות וסרטנים. ההרכב התזונתי שלה מורכב מהרבה חומצות שומן רב בלתי רוויות כמו חומצה דוקוסהֶקְסנואית (DHA), חומצה סטארידונית וחומצה אלפא-לינולנית.
ויליס נייט
ויליס נייט (באנגלית Willys-Knight) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית "ויליס" בין השנים 1914–1933. בנוסף יוצרו דגמי קופה, וקבריולה - 2 דלתות.
פירוש שם הדגם "Knight" לעברית : "אביר".
יחסי הפיליפינים–שוודיה
יחסי הפיליפינים–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים בין הפיליפינים לבין שוודיה. יחסיהם הדיפלומטיים בוססו בשנת 1947. שוודיה כבר זמן רב הייתה שותפה בפיתוחים של הפיליפינים. ב-2016, שוודיה פתחה מחדש את השגרירות ב- מנילה לאחר שקודם לכן נסגר בשנת 2008.
יחסים כלכליים.
ב-2016, 70 נציגים מ-28 חברות שוודיות הגיעו למנילה במטרה לחפש השקעות במדינה. היו ביניהם מכשירי חשמל ביתיים מיצרן אלקטרולוקס, וולוו, H&amp;M וסוויידיש מאץ', אשר מפתחת טבק ומוצרי אור. שוודיה מדורגת כשותפת המספר ה-43 הגדולה ביותר בפיליפינים, עם סך הסחר בין שתי המדינות יותר מ-143.40 מיליון.
הסכמים.
ב-2015, שתי המדינות חתמו על הסכם ביטוח לאומי אשר מרכזת את כללי שוודיה, ושיטות הפיליפינים לגיל מבוגר, ניצולי שואה וקצבת נכות.
הגירה לשוודיה.
ישנם יותר מ-13,000 פיליפינים בשוודיה, כאשר רובם הם עובדים זרים.
126 Cabides
(באנגלית: 126 Hangers, ובעברית: 126 קולבי בגדים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד הברזילאי סימונה &amp; סימריה. הסינגל יצא לאור ב-26 באוגוסט 2016, כסינגל השני מתוך אלבום ההופעה השלישי שלהן "Live".
השיר זכה להצלחה רבה בברזיל, והפך לראשון של הצמד שהצליח להגיע למקום הראשון במצעד הברזילאי.
רקע וכתיבה.
כמו את רוב שיריהן, גם אותו כתבו סימונה וסימריה, ושם המפיק טרם נודע. השיר כשמו [126 קולבי בגדים], מדבר על סוגי בגדים שונים שניתן לראות במילות השיר, ובווידאו קליפ הנלווה שיצא ביחד איתו.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ מתחיל בכך שניתן לראות אחוזה גדולה ויוקרתית, צבועה בלבן ועשויה שיש. לאחר מכן ניתן לראות את סימריה על ספה חומה ואת אחותה [סימונה], יושבת לידה. שתיהן מתחילות לשיר ולאורך דקה שלמה ניתן לראותן מסתובבות בתוך האחוזה כשהן שרות ורוקדות. לאחר מכן סימריה עוזבת את האחוזה כשהיא אחוזת כאב ופחד, היא לוקחת את המזוודה שלה וזורקת אותה לתוך מכונית יוקרה ונוסעת. לאחר מכן ניתן לראות את השתיים [כל אחת בסצנות שונות], מתחילות עם גברים ולבסוף את סימונה אוחזת בבחור שהכירה במסעדה, לעבר השקיעה.
כיוון שהגיע השיר ישירות למקום הראשון במצעד הברזילאי, זכה הצמד לתשומת לב רבה שהופנתה אל הווידאו קליפ, וזיכתה אותו ביומו הראשון בכלמעלה ממיליון צפיות. נכון ליוני 2021, מונה הצפיות שלו עומד על כ-88 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לרביעי הנצפה ביותר של הזמרות.
מיקומי שיא.
הסינגל הפך לראשון של הצמד שכבש את ראש המצעד הרשמי של ברזיל, ובכך זיכה אותן בתשומת לב רבה מצד הקהל.
לימודי המזרח התיכון
ארבוגה (נהר)
נהר ארבוגה (בשוודית: Arbogaån) הוא נהר הנמצא בשוודיה. הוא זורם מן האגם ורינגן, דרך ארבוגה, ובסופו של דבר נשפך לתוך אגם מלארן בקונגסור .
יחסי אזרבייג'ן–סן מרינו
יחסי אזרבייג'ן–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות כוננו את יחסיהן ב-19 באפריל 2002.
יחסים כלכליים.
בשנת 2015 ייצאה סן מרינו לאזרבייג'ן סחורה בסך 190 אלף דולרים, הסחורה כללה בעיקר מוצרי מזון, מוצרי קוסמטיקה ואביזרי נוי מעץ. בשנת 2012 ייצאה אזרבייג'ן לסן מרינו ירקות. מאז לא ייצאה אזרבייג'ן שום סחורה לסן מרינו.
דב אברון
ד"ר דב אברון (1917–3 ביוני 2013) היה מנהל תיכון עירוני דתי ב-ג בתל אביב (צייטלין), בין השנים 1957–1982. מחבר "פנקס הכשרים של קהילת פוזנא".
קורות חיים.
נולד ב-1917 בשלזיה שבפולין. המשבר הכלכלי של 1929 הוריד את המשפחה עד פת לחם. סיים גימנסיה בעיר חוז'וב ב-1936 (היהודי היחיד בכיתתו). פעיל בתנועת הנוער השומר הדתי. למד בבית המדרש לרבנים (תחכמוני) ובאוניברסיטת ורשה עם פרופסור מאיר בלבן. עם כיבוש פולין על ידי הנאצים 1939 ברח, יחד עם אחיו שמואל, לווילנה. היה חבר בהנהלת השומר הדתי (הפועל המזרחי) בהנהגת ד"ר זרח ורהפטיג, (לימים שר בממשלת ישראל). קבל ויזת מעבר ליפן מחסיד אומות העולם סמפו (ציאונה) סוגיהרה. עם הגיעו לארץ ישראל ב-1940 נאסר לזמן קצר במחנה המעפילים בעתלית.
אביו יוסף, אמו שרה ושלוש אחיותיו, לאה, צילה וטוני, נספו בשואה, קרוב לוודאי, באושוויץ.
מדריך נוער בעיר העתיקה (1941–1945) עם דב רפל ואחרים, ובוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית (1945). מדריך במקווה ישראל לילדי טהראן (1946).
בשנת 1946 נשא לאשה את מרתה שיין, תופרת עילית בתל אביב של שנות החמישים. אב ליוסף (יוסי) ושרה (אלי).
לימד בבית ספר מוריה ובתיכון ב-ג תנ"ך, ספרות, היסטוריה ואזרחות. מורה כריזמטי. ב-1957 מונה למנהל "צייטלין".
ב-1965 קבל תואר דוקטור בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופ. ישראל היילפרין על "פנקס הכשרים של קהילת פוזנא".
יסד את המגמה התורנית בצייטלין וישם את תוכנית האינטגרציה בחינוך של יגאל אלון. שמש מנהל בית ספר צייטלין 25 שנה עד יציאתו לגמלאות ב-1982. נתן עדות ניצול שואה לפרויקט הווידאו של יד ושם, וחיבר ערכים באנציקלופדיה העברית ובאנציקלופדיה יודאיקה.
לאחר יציאתו לגמלאות, בין השנים 1987-1984 עבד ד"ר אברון במכון לחקר השואה, באוניברסיטת בר-אילן, וחקר את תולדות תנועת הנוער הציונית-דתית בפולין בין שתי מלחמות העולם. מחקריו סוכמו בשני ספרים:"חנוך במאבקו" ו-"תנועת הנוער הציונית דתית בפולין בין שתי מלחמות העולם".
נפטר בתל אביב ב-3 ביוני 2013.
למי שייכת הארץ הזאת
למפרט
למפרט הוא שם משפחה יהודי אשכנזי שמשמעותו ביידיש היא "נמר".
ההשבעה הראשונה של תאודור רוזוולט לנשיאות ארצות הברית
ההשבעה הראשונה של תאודור רוזוולט לנשיאות ארצות הברית התקיימה ביום שבת ה-14 בספטמבר 1901 בבית אנסליי וילקוקס, השוכן בשדרת דלאוור שבבאפלו, ניו יורק. ההשבעה נערכה בעקבות ההתנקשות בחייו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי מוקדם יותר באותו היום. ההשבעה הייתה תחילתה של כהונתו הראשונה (כהונה חלקית בת 3 שנים ו-171 ימים) של תאודור רוזוולט כנשיא. ג'ון ר. הייזל, השופט המחוזי מהמחוז המערבי של מדינת ניו יורק, ניהל את ההשבעה.
סגן הנשיא רוזוולט היה בארוחת צהריים על אגם צ'מפליין, כאשר נודע לו כי מקינלי נורה. הוא מיהר לבאפלו, אך לאחר שהתאוששותו של הנשיא הייתה ודאית, הוא יצא למסע מחנאות משפחתי וטיול רגלי להר מרסי שבהרי אדירונדאק (Adirondack). בהרים, רץ בישר לו כי מקינלי על ערש דווי. רוזוולט הרהר עם אשתו, אדית, כיצד להגיב לכך בצורה הטובה ביותר, בלי לנסוע לבאפלו ולחכות למותו של מקינלי. יום לאחר מכן קיבל רוזוולט מברק ובו נכתב כי הנשיא מקינלי מת בשעה 2:15 בבוקר. הוא הגיע לבאפלו מאוחר יותר באותו הבוקר, וקיבל הזמנה לשהות בביתו של אנסליי וילקוקס, עורך דין וחבר ידוע מראשית שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר שניהם עבדו בצמוד למושל ניו יורק דאז, גרובר קליבלנד, על הרפורמה בשירות המדינה.