גר נולדה להורים חירשים, ועסקה בין השאר בתרגום לשפת הסימנים הישראלית באגודת החרשים בישראל, בטלוויזיה ובמשטרה. בתיכון למדה בעירוני ט' תל אביב, והשתתפה בחוג לדרמה שריכזה הבמאית מירי מגנוס. בצה"ל שירתה בלהקת הצנחנים. עבדה שנתיים עם להקת המחול "קול ודממה" בהדרכת משה אפרתי. כשטסה עם הלהקה להולנד – נשארה שם ועבדה עם במאי פורטוגזי. לאחר מכן חזרה לישראל ולמדה משחק במשך שנה אחת בסמינר הקיבוצים, בין השאר אצל נולה צ'לטון.
ב-1982 למדה משחק בבית-הספר הבינלאומי לתיאטרון של ז'אק לקוק בפריז עם מלגה שקבלה מממשלת צרפת.
פעילה כמקריאת ספרים בספריית החרשים. מתגוררת בתל אביב עם בתה.
בתיאטרון.
בתיאטרון הצעיר: ב-1974 שיחקה בהצגה "היידה יפו" שכתב אבי קורן וביים דני ליטני.
בפסטיבל תיאטרונטו העלתה את ההצגה "גברת מקס" (הצגה זו הועלתה לראשונה בפסטיבל אדינבורו), ואת ההצגה "אמא של חייל".
בתיאטרון הקאמרי: ב-1975 שיחקה בהצגה "קוריולנוס" מאת שייקספיר שביים פיטר דיוז.
ב-1976 שיחקה בהצגה "מושל יריחו" מאת יוסף מונדי שביים דוד מוכתר-סמוראי; שיחקה בהצגה "אקווס" מאת פיטר שאפר שביים פיטר ג'יימס וגילמה את המרקיזה ממונדקאר בהצגה "דון קרלוס" מאת פרידריך שילר שביים דוד מוכתר-סמוראי.
ב-1977 שיחקה בהצגה "אילוף הסוררת" מאת שייקספיר שביים יוסף מילוא; בהצגה "שלושה הוצמך" מאת איציק מאנגר שביים שמואל בונים, ובהצגה "יוליוס קיסר" מאת שייקספיר שביים פיטר ג'יימס.
בתיאטרון יובל: ב-1980 גילמה את ד"ר סקוט הרופאה בהצגה "של מי החיים האלה לעזאזל?" מאת בריאן קלארק שביים אורי רוטשילד בהפקת מרים עציוני.
בתיאטרון צוותא: ב-1980 שיחקה בהצגה "המבשר" שכתב וביים יוסף מונדי. הצגה זו הועלתה גם בפסטיבל עכו.
בתיאטרון הסימטה: ב-1983 שיחקה בהצגה "פלישות קטנות" מאת ואצלב האוול שעיבד וביים ניקו ניתאי.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: ב-1986 שיחקה בהצגה "חייזר לא זר" שכתבה וביימה חגית רכבי ניקוליבסקי (על פי הברווזון המכוער).
במרכז התיאטרוני בנווה צדק: ב-1987 שיחקה בהצגה "סוסי שוקולדה" שכתב וביים מוטי אברבוך.
בפסטיבל עכו: ב-1988 שיחקה בהצגה "אני מפחדת ממך, וירג'יניה" שכתבה וביימה נויה לנצט.
ב-1993 שיחקה בהצגה "משוררים לא יכתבו שירים" שביים סיני פתר.
בתיאטרון חיפה: ב-1996 שיחקה בהצגה "אנטיגונה" מאת סופוקלס שביימה ורדית שלפי.
ב-1997 שיחקה בהצגה "דבש" מאת יהושע סובול שביימה נולה צ'לטון.
ב-1998 שיחקה בהצגה "גטו" שכתב וביים יהושע סובול.
ב-2001 גילמה את מרצדס בהצגה "נשף מסכות" מאת יהושע סובול שביים אבי מלכה.
בתיאטרון הנפש: בין השנים 2005–2015 שיחקה בהצגה "מלך ההר" מאת נאווה מקמל עתיר שביים האוורד ריפ.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1973 גילמה את דינה גמליאל בסרט "חכם גמליאל" שכתב משה הדר וביים יואל זילברג, ושיחקה בסדרה "עברית בסימן טוב" שכתבה רות בונדי וביים יוסי רונן.
ב-1977 גילמה את חברתו של יוני נתניהו בסרט "מבצע יונתן" שכתב וביים מנחם גולן.
ב-1982 גילמה את יונינה החירשת בסרט "אהבה אילמת" שכתב (לצד אלי תבור) וביים יואל זילברג. באותה שנה שיחקה בסרט "אל תירא יעקב!" שביים ראדו גבראה וגילמה את גבי בסרט "אישה ושמה גולדה" שביים אלן גיבסון.
ב-1984 גילמה את יעל בסדרה "אנשים במיל" שכתבו חגית רכבי ניקוליבסקי ויהושע סובול וביים אנטואן סאלח.
ב-1985 גילמה את אילנה בסרט "מניו יורק באהבה" שכתב וביים עמוס קולק.
ב-1988 החלה לשחק בתוכנית הטלוויזיה "קשר משפחתי" שביימה דנה אביאל.
ב-1990 התארחה בתוכנית "קריאת כיוון" שכתב חיים אידיסיס וביימו יצחק חלוצי ושלמה אלברט.
ב-1991 שיחקה בסרט "אישה זרה" שכתבה וביימה מיכל בת-אדם.
ב-1992 גילמה את האמא בסרט "האסיסטנט של אלוהים" מאת סביון ליברכט שביים ברוך דינר.
ב-1994 גילמה את אירינה פלץ בפרק הרביעי בעונה השלישית של הסדרה "Love Hurts" ששודרה ב-BBC.
ב-1996 שיחקה בסרט "קיצור תולדות האוהבים" שכתב וביים יצחק צפל ישורון.
ב-1998 שיחקה בסרט "פרנק סינטרה מת" שכתב וביים נדב לויתן והתארחה באחד מפרקי הסדרה "משפחה וחצי" שביים עפר ויצמן.
בין השנים 1998–2001 גילמה את אורנה נווה בסדרת הטלוויזיה "טירונות" שכתב בני ברבש וביים אורי ברבש.
ב-2003 שיחקה בסרט "האחים מבורך" שכתב וביים נדב לויתן.
ב-2004 גילמה את האם בסרט "עונג שבת" שכתבו וביימו מיכל ברזיס ועודד בן-נון.
ב-2008 גילמה את אמא של יוחאי ואבישי בסדרה "סרוגים" שביים לייזי שפירא.
ב-2009 שיחקה בסדרה "אחרי הצלצול" שביים שבתאי קמינר בערוץ דיסני ישראל.
ב-2010 הופיעה בפרסומת לסלקום.
ב-2015 שיחקה בסרט "חתונה מנייר" בבימויו של ניצן גלעדי
ב- 2017 משחקת בסדרה "כדברא" לצד אורנה פיטוסי ודניאל מורשת.
האדם הבלתי נראה
האדם הבלתי נראה הוא רומן של הסופר האפרו-אמריקני רלף אליסון, אשר יצא לאור בשנת 1952. הספר מתייחס לסוגיות חברתיות ואינטלקטואליות שעמדו בפני שחורים בארצות הברית בעשורים הראשונים של המאה ה-20, כולל לאומנות שחורה, היחסים בין זהות שחורה למרקסיזם, והפוליטיקה הגזעית הרפורמיסטית של בוקר טי. וושינגטון, בנוסף לעניינים שקשורים לאינדיבידואליזם וזהות אישית.
האדם הבלתי נראה זכה בפרס הספר הלאומי של ארצות הברית לשנת 1953. ב-1988 הספרייה המודרנית דירגה את הספר מספר 19 ברשימת 100 הספרים הטובים בשפה האנגלית של המאה ה-20. טיים מגזין כלל אותו ברשימת 100 הספרים הטובים בשפה האנגלית משנת 1923–2005.
תרגום לעברית.
האדם הבלתי נראה, תרגם אורי בלסם, הוצאת זמורה-ביתן, 1988.
איש בלתי נראה (ספר)
לייזר לויד
לויד פנחס בלומן (נולד ב-1967), ידוע בשם הבמה שלו לייזר לויד (באנגלית: Lazer Lloyd), הוא זמר-יוצר, וגיטריסט ישראלי-אמריקאי. סגנונו מושפע מבלוז, גוספל וגרוב מטאל, ומשלב בלוז מסורתי עם מוזיקה יהודית וניגונים חסידיים.
ביוגרפיה.
נולד בשם לוייד פול בלומן בניו יורק וגדל בקונטיקט. אביו שר וניגן בגיטרה עם פול סיימון. בגיל חמש עשרה החל לנגן במועדוני לילה לאורך קו החוף בקונטיקט ובניו הייבן עם להקתו Legacy, שעשתה קאברים ללהיטים משנות ה-50. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד מוזיקה קלאסית בניו יורק בסקידמור קולג אצל מילט הינטון, נגן הבס של הזמר לואי ארמסטרונג, ואצל רנדי ברקר מההרכב דם, יזע ודמעות. עם סיום לימודיו חזר לקונטיקט שם הקים להקת רוק המבוססת על בלוז בשם The Last Mavericks. בהמשך נסע למנהטן כדי לבצע הקלטות עבור חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
ב-1993 פגש בניו יורק את הזמר הרב שלמה קרליבך והושפע ממנו עמוקות. קרליבך הזמין אותו לנגן עמו בישראל אך נפטר כעבור זמן קצר. בשנת 1994 פרש מלהקתו, התקרב לדת ועבר ללמוד בישיבה בירושלים. בהמשך הצטרף ללהקת רבע לשבע כנגן גיטרה מוביל וכזמר שני והקליט איתם במשך עשור. בשנת 2004, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Higher Ground", ששילב רוק פולק, שירה מלאת רגש לצד קטעי גיטרה "מלוכלכים" ו"אגרסביים".
לויד הקים שלישיית בלוז-רוק וכתב והפיק את אלבומי הלהקה "Passin'over" בשנת 2007 ו-"Real people" בשנת 2008. הלהקה סיירה בישראל, כמו גם בקמפוסים בארצות הברית. בשנת 2012 הוציא אלבום כפול אקוסטי ואלקטרוני, My Own Blues, שנבחר על ידי ארגון הבלוז הישראלי כאלבום הבלוז הטוב ביותר.
נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בבית שמש.
סגנון מוזיקלי.
לויד משלב את אורח חייו הדתי בנגינת בלוז ורוק שורשיים. במהלך השנים הופיע לצד מיטב הנגנים והזמרים בישראל, צבר פופולריות בקרב חוגי הבלוז, הרוק האלטרנטיבי והמוזיקה היהודית והוצב על ידי מבקרי מוזיקה אחדים בשורה הראשונה של הגיטריסטים בישראל. סגנונו המוזיקלי הושווה לנגינה של נגני בלוז ורוק שחורים כגון בי בי קינג וג'ימי הנדריקס ושל נגנים לבנים שהלכו בעקבותיהם כגון אריק קלפטון.
קן ואטאנבי
קירסטן ג'יליברנד
קירסטן אליזבת רוטניק ג'יליברנד (באנגלית: Kirsten Elizabeth Rutnik Gillibrand; נולדה ב-9 בדצמבר 1966) היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת ניו יורק, מאז שנת 2009. קודם לכן כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית כנציגת המחוז ה-20 של מדינת ניו יורק.
ראשית חייה.
קירסטן ג'יליברנד נולדה באולבני, ניו יורק, כבתם של פולי ודאגלס רוטניק, למשפחה בת שלושה ילדים. מוצא המשפחה הוא אוסטרי, גרמני, אירי וסקוטי. שני הוריה היו עורכי דין, ואביה היה שדלן של המפלגה הרפובליקנית. ג'יליברנד כונתה במהלך נעוריה "טינה", והחלה להשתמש בשם לידתה, קירסטן, מספר שנים לאחר לימודי המשפטים שלה. בשנת 1984 סיימה תיכון, ונרשמה ללימודים בדרטמות' קולג'. במהלך לימודיה בקולג', התמחתה במשרדו של הסאנטור הרפובליקני אל ד'מאטו. לאחר מכן עברה ללמוד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אותם סיימה בשנת 1991.
בשנת 1991 הצטרפה למשרד עורכי דין מבוסס במנהטן שבין היתר הגן על פיליפ מוריס. שנה לאחר מכן יצאה לחופשה מהחברה כדי להתמחות בבית המשפט הפדרלי לערעורים של הסבב השני, הממוקם באולבני. באותה תקופה הושפעה לדבריה מהגברת הראשונה הילרי קלינטון, שעודדה אותה ואת הנשים בכלל, להיות מעורבת בפוליטיקה. לאחר עבודתה זו החלה לעבוד עבור ממשל קלינטון, כששירתה תחת מזכיר השיכון והפיתוח העירוני אנדרו קואומו (לימים יהיה מושל ניו יורק), כחברה במועצה ייחודית וכן ביוזמות מסוימות במחלקה.