ב-5 במאי 2012 הגיש נשיא הפדרציה הרוסית את אלכסנדר דרוזדנקו בפני האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד כמועמד מטעמו לתפקיד מושל מחוז לנינגרד. ב-12 במאי 2012 אושר מינויו של דרוזדנקו והוא הושבע לתפקיד המושל ב-28 במאי 2012. בבחירות המוקדמות ב-13 בספטמבר 2015, קיבל אלכסנדר דרוזדנקו את תמיכתם של 471,145 מצביעים, שהסתכמו ב-82.1% מהציבור שהצביע והשתתף בבחירות.
כמושל לנינגרד הוא יזם את אסטרטגיית "מחוז של אנשים מצליחים" שמהווה תוכנית לטווח ארוך לפיתוח אזורי. הוא נוקט במדיניות קוהרנטית של צמצום עומס החובות על התקציב המחוזי (למחוז לא היו חובות לגופים מסחריים מאז 2017), החדרת ניהול פרויקטים ומשיכת משקיעים למחוז.
מאז 2014 נכלל בעקביות מחוז לנינגרד ברשימת עשרם המחוזות המובילים של הפדרציה הרוסית בהיקף גידול ההשקעות. בשנת 2017 התוצר המחוזי הגולמי של המחוז עלה לטריליון רובל לראשונה בהיסטוריה של המחוז. בהתבסס על נתונים לשנת 2017, מחוז לנינגרד תפס את המקום ה-12 בדירוג הלאומי לאטרקטיביות השקעות, על פי רשימה שהוקמה על ידי הסוכנות הממשלתית ליוזמות אסטרטגיות.
המושל דרוזדנקו יזם גם תוכנית שיקום בהיקף נרחב בעיר ויבורג שכללה מימון בינלאומי ופדרלי. הוא תיקן את מערכת הביטחון הסוציאלי והתבסס על קריטריונים של צורך וסטנדרטים חברתיים אחידים. בהוראתו, הוגשמה תוכנית לביצוע שיפוץ מוסדות חינוך במחוז לנינגרד בשנת 2015. בתוך שלוש שנים (2015–2017) שופצו 28 בתי ספר ו-4 בתי ספר מקצועיים מכספי תקציב המחוז. הוא תמך בקבוצת היוזמה לסגירת אתר ההטמנה של פסולת מסוכנת קרסני בור שהופעל על ידי עיריית סנקט פטרבורג בשטח המחוז.
בשנת 2015 הוא דחף להעברת לאחריות המחוז של חלקות אדמה עירוניות שנועדו לבניית בתים באזורים הגובלים בעיר סנקט פטרבורג. בנוסף לצורך פיתוח מואץ של תשתיות דחף ליישום תוכנית בשם "שירותים ציבוריים תמורת מיסים". המושל נקט במדיניות של שקיפות - הוא פוגש תושבים ביישובי המחוז ומשיב לשיחות טלפון של תושבים פעמיים בחודש. ביוזמת המושל משודרים כל ישיבות ממשלת מחוז לנינגרד בשידור חי באינטרנט. מאז 2017 ניהל בלוג משלו באתר יוטיוב והיה פעיל גם ברשתות החברתיות, בייחוד ברשת VK הרוסית.
בספטמבר 2020 זכה בבחירות למושל המחוז ברוב של 83.61%, בהן התמודד במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה, שהיו מערכות הבחירות הראשונות ברוסיה שלאחר התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. מולו התמודדו אלכסנדר גאביטוב, נשיא איחוד התעשיינים ואנשי העסקים של מחוז לנינגרד (מטעם מפלגת המצע האזרחי), אנדריי לבדב, מנהיג סיעת המפלגה הליברל-דמוקרטית ב ויו"ר הוועדה לבינוי, תחבורה, תקשורת וכבישים ואלכסנדר פרמינוב, יו"ר סיעת רוסיה הוגנת באספה המחוקקת המחוזית ויו"ר הוועדה לענייני נוער, מדע, ספורט, תרבות ותיירות.
חייו האישיים.
מושל מחוז לנינגרד נשוי ואב לשתי בנות. יש לו כמה תחביבים, כמו ציד, דיג ורכיבה על אופנוע. הוא גם משחק כדורעף בנבחרת ממשלת המחוז.
הומוסוציאליזציה
הומוסוציאליזציה (באנגלית: Homosocialization) או סוציאליזציה להט"בית (באנגלית: LGBT socialization) הוא התהליך בו להט"בים נפגשים, מתייחסים ומשתלבים בקהילה הלהט"בית, במיוחד עם אנשים בעלי אותה נטייה מינית וזהות מגדרית. בנוסף, תהליך זה עוזר לבניית הזהות האישית של כל אדם ואדם.
מרחבים.
מרחבי ההומוסוציאליזציה הם אותם מרחבים פיזיים או וירטואליים בהם באים להט"בים כדי לפגוש אנשים אחרים מהקהילה או כדי למצוא בני זוג מיניים ואוהבים. תהליך זה נותן לבטא בחופשיות את זהותם המינית.
לפני שמרחבי ההומוסוציאליזציה מוגדרים ספציפית לקהילת הלהט"ב, המנהג הקבוע ביותר הוא קיום יחסי ציבור בקהילה הגאה כמו למשל מפגשים מיניים במקומות חיצוניים מסוימים, כגון פארקים או מרחצאות ציבוריים. אף על פי שמנהגים אלו פחות שכיחים, קרוזינג הוא עדיין מנהג נפוץ כיום, במיוחד בקרב גברים המקיימים יחסי מין עם גברים אחרים.
ישנם עסקים ועמותות רבים הממקדים את הנושא של מגוון מגדרי ומיני המאפשר מפגש וסוציאליזציה של להט"בים. במקרים רבים, הקבוצות מרוכזות בכפרים גאים. עם זאת, מקומות רבים סובלים מתחרות של רשתות חברתיות ואינטרנט שרוצים למשוך להט"בים למקומות אלו.
הומוסוציאליזציה לנוער.
בית ספר תיכון.
בריתות גאות-סטרייטיות (GSA’s) החלו להופיע בשנות ה-80 של המאה ה-20. בריתות אלו היוו דרך לבני הנוער של הקהילה להתגבר על הסתגרות וסטיגמה ברחבי בית הספר. כיום נמצאים יותר מ-3,000 מועדונים ברחבי ארצות הברית.
ישנו קשר ישיר בין האקלים של בית ספר לבריאותו הפיזית והנפשית של התלמיד. סקר שנערך בקרב תלמידים גילה כי כ-57% מהאנשים הקשיבו להערות, כ-60% הרגישו לא בטוחים וכ-31% החמיצו לפחות יום לימודים אחד בחודש האחרון.
השכלה גבוהה.
השכלה גבוהה היא מערכת חזקה של ארגונים המאכלסים להט"בים או קווירים. אי קיומו של המחקר הקווירי מקפח את חייהם של התלמידים. מוסד אינו מסוגל לוודא שהוא מעודכן בנושאים. המשך מכוני המחקר יכול לתרום לשיפור חייהם והצלחתם של תלמידים.
בשלושת העשורים האחרונים, נרשמה עלייה במרכזים הקווירים בקמפוסים של המכללות. מרכזים אלו בדרך כלל נותנים מענה ועזרה לסטודנטים שרוצים לפתח את זהותם בקמפוס ומחוצה לו. המטרה הכללית של חללים מסוג זה היא שהקהילה שנמצאת בקמפוס תעזור לשאר הקמפוסים להיות יותר מקבלים ומושכלים. במרכזים אלו מועסקים לעיתים קרובות אנשי מקצוע הפועלים לשיפור חיי הקמפוס.
סוציאליזציה להט&quot;בית
ולרי סרדיוקוב
ולרי פאבלוביץ' סרדיוקוב (בבלארוסית: Валерый Паўлавіч Сердзюкоў; נולד ב-9 בנובמבר 1945, בחארושוקה, מחוז הומל, בלארוס הסובייטית) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1998–2012.
סרדיוקוב סיים את לימודיו במכון הכרייה בסנקט פטרבורג עם תואר בכלכלה.
הוא מונה על ידי המושל לסגן המושל האחראי על התעשייה, האנרגיה והסביבה בשנת 1996, הפך לאחר מכן למשנה למושל בדצמבר 1997 ושימש כממלא מקום מושל החל מ-18 בספטמבר 1998.
סרדיוקוב נבחר למושל מחוז לנינגרד בשנת 1999 ושוב בשנת 2003. בשנת 2007 הוא מונה מחדש למושל על ידי ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, בעקבות חוק בחסות הקרמלין שאיפשר למנות מושלים על ידי הנשיא במקום להיבחר באופן פופולרי.
בשנת 2012 הוחלף על ידי אלכסנדר דרוזדנקו בתפקיד המושל.
חייו האישיים.
סרדיוקוב נהנה משחמט. הוא נשוי ואב לשני בנים בוגרים וסב לשלושה נכדים.
ואלרי סרדיוקוב
ואדים גוסטוב
ואדים אנטולייביץ' גוסטוב (ברוסית: Вадим Анатольевич Густов; נולד ב-26 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כסגן ראש ממשלת רוסיה בשנים 1998–1999, ושימש כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1991–1993 ו-1996–1998.
ראשית חייו וחינוך.
גוסטוב נולד בשנת 1948 בעיר קלינינו שבמחוז ולדימיר. הוא התחנך בשוודיה.
קריירה.
גוסטוב היה ראש מחוז לנינגרד עד אוקטובר 1993. בשנת 1994 שימש כיו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של מועצת הפדרציה. הוא נבחר כמושל מחוז לנינגרד בספטמבר 1996, כשהוא גורף 53% מהקולות. הוא היה מועמד עצמאי אך נתמך על ידי המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. הוא החליף את אלכסנדר בליאקוב בתפקיד הנ"ל.
גוסטוב שימש כמושל עד מינויו לסגן ראש הממשלה ב-18 בספטמבר 1998. הוא הוחלף על ידי ואלרי סרדיוקוב כמושל מחוז לנינגרד.
גוסטוב, פוליטיקאי עצמאי, היה אחד משני סגני ראש הממשלה בקבינט של יבגני פרימקוב והוא היה ממונה על עניינים אזוריים ועל היחסים עם הרפובליקות הסובייטיות לשעבר. כהונתו של גוסטוב נמשכה עד 27 באפריל 1999 אז פוטר מתפקידו על ידי נשיא רוסיה, בוריס ילצין. את גוסטוב החליף סרגיי סטפאשין בתפקיד.
בבחירות 1999 ו-2003 התמודד גוסטוב לראשות ממשלת מחוז לנינגרד, אך הוא הפסיד בשתי מערכות הבחירות. בינואר 2002 הפך לסנטור במועצת הפדרציה, כשהוא מייצג את מחוז ולדימיר. הוא היה שוב יו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של המועצה בתקופה זו.
בשנת 2013 נבחר כחבר ב, מטעם רוסיה המאוחדת. כיהן זמן קצר כסגן יושב ראש האספה המחוקקת של המחוז.
השקפותיו.
גוסטוב היה דמות מתנגדת לילצין בשנות התשעים ואף שהוא נתמך על ידם בשנות התשעים, הוא לא היה קומוניסט ולא תמך ברעיון הכלכלה המתוכננת.
Men of Ideas
אנשי הגות
אנשי הגות (באנגלית: Men of Ideas) הייתה תוכנית טלוויזיה של רשת ה-BBC משנת 1978 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. התוכנית מנתה 15 פרקים, בהם ראיין מגי פילוסופים עכשוויים בכירים.
הפרק הראשון נקרא "מבוא לפילוסופיה" והוצג בו דיון בין מגי לבין ישעיה ברלין. בפרקים הבאים מגי דן בנושאים כמו מרקסיזם, אסכולת פרנקפורט ואקזיסטנציאליזם מודרני.
במהלך ריצת השידור, פורסמו גרסאות קצרות יותר לדיונים במגזין The Listener. הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו בספר באותו שם. גם תחת הכותרת "Talking Philosophy". וכן תורגם לעברית בשם "אנשי הגות" בספריית אופקים-עם עובד. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים תחת הכותרת פילוסופיה עכשווית"." אך לא התוכנית הזו ולא תוכניתו המאוחרת של מגי "הפילוסופים הגדולים" זמינות לרכישה עבור הצרכן הבייתי (אם כי מרבית הפרקים זמינים בחינם באתר יוטיוב).
ביקורת.
בדיילי טלגרף ציינו כי התוכנית זכתה לרייטינג יציב של כמליון צופים לפרק, ושיבחו אותה על ההישג הכמעט בלתי אפשרי להציג עבור ההמונים סוגיות נסתרות בפילוסופיה מבלי להפחית מיושרה אינטלקטואלית ומבלי לאבד רייטינג."
מימי שרתון