בשנת 1948 ניידורף סיים במקום השני בתחרות ניו-יורק עם 6/9 (ניצח: ראובן פיין שצבר 8/9). ניידורף חלק מקום 4–5 יחד עם הקטור רוסטו בתחרות מר דל פלטה עם 10/17 אחרי אריך אליסקסיס, סטולברג ומדינה גרסיה. בשנת 1948 ניצח ניידורף בתחרות מר דל פלטה עם 14/17 לפני סטולברג, אליסקסיס ומקס אויבה. ניידורף סיים במקום השני בתחרות בואנוס איירס עם 8/10 (ניצח: סטולברג). ניידורף ניצח בתחרות ונציה בשנת 1948 עם 11.5/13 לפני גדעון ברצה, אסטבן קאנאל ומקס אויבה. בשנת 1949 ניידורף חלק מקום ראשון-שני עם סטולברג בתחרות בואנוס איירס. בשנת 1950 ניידורף ניצח בתחרות אמסטרדם עם 15/19 לפני שמואל רשבסקי, סטולברג, סבטוזר גליגוריץ', וסיה פירץ ומקס אויבה. ניידורף ניצח גם בתחרות בלד בשנת 1950.
מועמד לאליפות העולם.
סדרת ההצלחות המרשימות של ניידורף בין השנים 1939 ל-1947 העלו אותו לצמרת העולמית. על פי האתר Chessmetrics ניידורף דורג במקום השני בעולם בתחילת 1948.
מד כושר רשמי של פיד"ה לא יושם עד 1970 והאתר מחשב מדי כושר היסטוריים לתאריכים מוקדמים יותר. למרות מיקומו הגבוה לא שותף ניידורף בתחרות לקביעת אלוף העולם בשנת 1948.
אף על פי שניידורף לא הקדיש לשחמט המקצועני את מלוא זמנו (במשך שנים רבות עסק בביטוח), היה אחד מהשחמטאים המובילים בעולם בשנות החמישים והשישים והצטיין בשחמט עיוור. בשנת 1950 העניקה לו פיד"ה תואר רב אמן ברשימה הראשונה של רבי אמנים שקיבלו את התואר. באותה שנה שיחק בתחרות המועמדים לקביעת המתמודד על אליפות העולם שהתקיימה בבודפשט וסיים במקום החמישי. בשנת 1953 התמודד שוב בתחרות המועמדים שהתקיימה בציריך וסיים במקום השישי, הנה ניצחונו על מארק טיימנוב מתחרות זו לאחר משחק זה אמר ניידורף את אמרתו "עדיף שטיימנוב ילך לנגן בפסנתר שלו!". הוא לא העפיל פעם נוספת לתחרות המועמדים אם כי כמעט הצליח בכך בתחרות הבינאזורית של 1955.
קריירה מאוחרת.
ניידורף ניצח בתחרויות חשובות כמר דל פלטה בשנת 1961 והוואנה בשנים 1962 ו-1964. הוא שיחק בשני סבבי גביע פיאטיגורסקי. ימים לפני שמלאו לו שישים שנה השתתף בהתמודדות ברית המועצות מול שאר העולם, וסיים בתיקו מול אלוף העולם לשעבר מיכאל טל.
אישיותו הצבעונית של ניידורף הפכה אותו ליקירם של אוהדי שחמט רבים. גם אמרותיו השנונות, כפי שנהג גם מורו ורבו טרטקובר, סייעו בכך. אחת הדוגמאות היא לגבי יריבו מההתמודדות ברית המועצות מול שאר העולם: "כאשר אלוף העולם בוריס ספסקי מקריב לך כלי, אתה יכול להיכנע בו במקום; אך כאשר מיכאל טל מקריב לך כלי, עדיף שתמשיך לשחק, משום שהוא עשוי להקריב לך עוד כלי, ולאחר מכן עוד כלי ואז ... מי יודע?"
ניידורף נשאר פעיל בשחמט עד סוף ימיו. בגיל 69 חלק מקום שני בתחרות חזקה מאוד שהתקיימה בבואנוס איירס בשנת 1979, עם 8/13 (ניצח: בנט לארסן) והקדים את אלופי העולם לשעבר בוריס ספסקי וטיגראן פטרוסיאן. בתחרות שהתקיימה בבואנוס איירס בשנת 1988 ניידורף סיים במקום הרביעי עם 8.5/15 בגיל 78. שנה לאחר מכן, באליפות ארגנטינה 1988 חלק ניידורף מקום 4–6 עם 10/17 בתחרות שהשתתפו בה רבי אמנים רבים. האליפות האחרונה של ארגנטינה בה השתתף היה בשנת 1991, בגיל 81. ניידורף היה שחקן בליץ מצטיין ושמר על כוחו גם בשנות השמונים שלו.
נפטר ב-6 ביולי 1997 בגיל 87 בבית חולים בעיר מאלגה בספרד, לשם הובא לצורך ניתוח מבית מלון בעיירת נופש שבו שהה.
בעיירת מולדתו בגרודזיסק מזובייצק בפולין הוקמה תחרות של שמו של פדרציית השחמט של אזור מזוביה, כמו כן מועדון השחמט המקומי קיבל את שמו.
תרומותיו.
הסתעפות ניידורף בהגנה הסיציליאנית היא אחת מהפתיחות הפופולריות ביותר בשחמט המודרני וקרויה על שמו. ניידורף גם תרם לתאוריה ולהתפתחות של פתיחות אחרות כגון ההגנה ההודית של המלך. ניידורף היה גם עיתונאי שחמט מכובד וערך טור פופולרי בעיתון Buenos Aires Clarin. אחד מהקוראים הנלהבים של טורו של ניידורף היה האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
הסתעפות ניידורף בהגנה הסיציליאנית מתקבלת לאחר המסעים 1. ה4 ג5 2. פו3 ד6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 פו6 5. פג3 א6
לקריאה נוספת.
Tomasz Lissowski, Adrian Mikhalchishin: Najdorf: life and games. Batsford, London 2005. ()
קישורים חיצוניים.
http://www.poloniachess.pl/najdorf2007/index.php?page=komunikat&amp;lang=en
שנת כוכבים
שנת כוכבים (או שנה סידרית או שנה סידרלית) הוא מונח המתאר את זמן ההקפה של כדור הארץ סביב השמש ולכן זהו גם הזמן הנדרש לשמש על מנת לחזור למיקום ההתחלתי שלה אחרי הקפה אחת סביב מישור המילקה, כל אלו ביחס לכוכבי הרקע. מקור השם שנה סידרית הוא במילה הלטינית "sidus" שפירושה כוכב.
משכה של שנת הכוכבים הוא 365.25636 יום והוא ארוך במעט יותר מ-20 דקות מהשנה הטרופית, בעיקר בגלל נקיפת ציר כדור הארץ. שנת הכוכבים אינה משמשת ברוב לוחות השנה אלא השנה הטרופית הקובעת את עונות השנה. עם זאת, שנת הכוכבים משמשת לצורכי צפייה בכוכבים, למשל לקביעת המזלות באסטרולוגיה.
עד ימיו של היפרכוס ההנחה הרווחת הייתה ששנת הכוכבים שווה באורכה לשנה הטרופית.
ראמל קארי
ראמל אנטואן קארי (באנגלית: Ramel Antwone Curry; נולד ב-17 באפריל 1980 בברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע.
את קריירת הכדורסל שלו התחיל קארי באוניברסיטת קאל סטייט בייקרספילד. אחרי הקולג' עבר לשחק בקבוצות בליגות חצי מקצועניות בארצות הברית, ובעונת 2004/05 הגיע ל-NBDL, ליגת הפיתוח של ה-NBA. שם שיחק במדי קולומבוס ריבר-דראגונס וזכה עימה באליפות הליגה הרגילה.
במאי 2005 עבר לשחק בוונצואלה בקבוצת קראקס אנקרוז' שם מיעט לשחק בגלל פציעות חוזרות ונשנות. בעונה לאחר מכן חזר לליגת ה-NBDL לקבוצת אוסטין טורוס, ועונה לאחר מכן עבר לשחק ברפובליקה הדומיניקנית בקבוצת קריסטובלה, אך שיחק 10 משחקים בלבד כאשר הסתכסך עם המאמן המקומי ועבר לאיטליה, שם הפך להיות אחד מכוכביה של אבלינו, הגיע לחצי גמר הגביע האיטלקי והגיע למקום השלישי בטבלת מלך הסלים של הליגה. בעונה זו הוא נחשף לקבוצות מובילות באירופה והגיע להפועל ירושלים, בה הוא מרבה לשבת על הספסל בעקבות יכולת ירודה בתחילת העונה.
ראמל קארי שיחק בהפועל ירושלים וזכה בגביע המדינה.
הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג
ברינג מי דה הוריזון
סורת אל-עלק
סורת אל-עַלַק (ערבית: سورة العلق), או סורת טיפת הדם (קיימים תרגומים שונים: סורת הדם הקרוש, או סורת הדם המעובה), היא סורה מספר 96 בקוראן. סורה זו מונה 19 פסוקים (אַיאַת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הייתה זו הסורה הראשונה שהורדה למוחמד (בנוסח זה לא מופיעה כלל סורת אל-פאתחה), ואחריה הורדה סורת אל-קלם. מרבית הפרשנים מסכימים כי זו אכן הסורה הראשונה שהורדה, אם כי מיעוטם נוקבים בסורות אחרות כראשונות, ביניהן סורת אל-פאתחה וסורת אל-מדת'ר.
המילים הראשונות בסורה, הנחשבות, כאמור, לראשונות שהורדו למוחמד בידי ג'בריל, מצוות על מוחמד: "קרא בשם ריבונך". הפסוקים הבאים מספרים על בריאת האדם מ"טיפת דם מעובה" בידי אללה, אשר "לימד את האדם את אשר לא ידע". האדם הפנה עורף לאלוהיו שכן לא חש עוד תלוי בו, אולם גורלו הוא לשוב לבוראו.
חלקה השני של הסורה מביא סיפור מסורתי המייחס לאַבּוּ גַ'הְל, אחד ממנהיגי מכה שהיה עוין למוחמד ולמוסלמים, מזימה לפגוע במוחמד, המכונה "עבד", בזמן שהוא מתפלל. בסורה מובעת תמיהה על עזות המצח של אבו ג'הל לאסור על מוחמד להתפלל, ועל כך שאינו מכיר בכך שעל אף שהפנה עורף לאללה, הרי שזה רואה הכל, יודע את מעשיו ויסכל את מזימתו באמצעות "מלאכי החבלה". הסורה מסתיימת בציווי למוחמד לא להישמע לאיסורו של אבו ג'הל, ולהמשיך לעבוד את אללה.
מקדש ונוס גנטריקס
מקדש ונוס גֶנֶטְריקְס היה מקדש שעמד בפורום קיסר שברומא העתיקה, והוקדש לאלה ונוס גנטריקס - אלת הבית והאמהות. המקדש נבנה בשנת 46 לפנה"ס על ידי יוליוס קיסר.
קיסר תכנן להקים מקדש לאלה ונוס ויקטריקס ("ונוס המנצחת") בשנת 48 לפנה"ס אולם בשל קרב פארסאלוס התעכבה הבנייה, וקיסר החליט להקדיש את המקדש ל"ונוס גנטריקס", שנחשבה אימו של איניאס וקיסר החשיב את משפחתו היוליים לצאצאיה.
המבנה היה בנוי שיש לבן, בחזיתו שמונה עמודים גבוהים, והוא ניצב על במה שמעל הפורום. במרכז המקדש היה פסלה של האלה מעשה ידי ארקסילס (Arcesilas), וכן נצבו במקדש פסליהם של קיסר וקלאופטרה השביעית מלכת מצרים, ציורי קיר של איאס ומדיאה מעשה ידי טימומקוס (Timomachus).
בתקופת שלטונו של הקיסר טיבריוס הוצב במקדש פסל לכבודו, מתנת 14 ערים באסיה הקטנה שקיבלו ממנו סיוע לאחר רעידת אדמה שאירעה בשנת 17, ולאחר רעידה נוספת שאירעה בשנת 23. על הפסל הוצבו האנשות של הערים שקיבלו סיוע.
לאחר מותה של דרוסילה הוצב במקדש פסל לזכרה.
המקדש נהרס בשריפה בשנת 80, ושוקם על ידי דומיטיאנוס ובשנית על ידי טראיאנוס בשנת 113.
כיום נותרו שלושה עמודים ממבנה המקדש (וגם אלה שוחזרו מחלקי עמודים שנמצאו באתר).
סגול (להט&quot;ב)
סגול הוא ארגון סטודנטים להט"בי בבאר שבע. שמו נגזר מראשי התיבות "סטודנטים גאים ולסביות". בנוסף, הצבע סגול משמש לעיתים כסמל של נשיות, פמיניזם ואנשים המזהים עצמם כקוויר, ולפיכך מתאים לקבוצה המגדירה עצמה כלהט"בית.
היסטוריה.