כאשר גדלו ילדיו, החליט שמואל מלבסקי להופיע יחד עם משפחתו, כאשר בניו (אברהם ומורטון) ובנותיו (גולדל'ה, גיטל'ה, רות ומנוחה) מלווים אותו כמקהלה; תחילה הופיע רק לצד שלושת בניו הבוגרים, ורק לאחר מכן נוספו שאר בני המשפחה. לחבורת זמר זו קרא "The Singers of Israel". היה זה צעד מהפכני שחזן המגדיר עצמו אורתודוקסי ישתף נשים בשירת פרקי חזנות ובפרט בתפילה עצמה, מאחר שההלכה קובעת כי "קול באישה ערווה". בתי הכנסת האורתודוקסים סירבו לאפשר למלבסקי להתפלל מלווה במקהלה המעורבת, ואילו הוא עצמו לא חפץ במשרה בבתי כנסת קונסרבטיבים מכיוון שנוסח התפילה הנהוג בהם עבר שינויים "ברוח הזמן", דבר שלא היה מקובל עליו כאיש אורתודוקסי. ברם, הפופולריות של האנסמבל המשפחתי לא נפגע כלל והשילוב התקבל היטב בקרב הציבור. משפחת מלבסקי הופיעה בקונצרטים ברחבי ארצות הברית ובעולם בפרקי חזנות, שירי עם יהודיים, שירי ג'אז בעברית, יידיש ואנגלית ואף בתפילות, שלרוב נערכו באולמות ובבתי מלון שנשכרו לשם כך.
הבת גולדה'לה מלבסקי, התפרסמה כזמרת, והופיעה לבדה או עם אחותה גיטה'לה כצמד "האחיות מרלין" (Marlin Sisters) החל משנות הארבעים. הן הופיעו אף לצד בוב הופ, פרנק סינטרה ופרי קומו. ביצועיה הקונצרטנטיים והמוקלטים לפרקי חזנות של גולדה'לה הקנו לה שם של "חזנית" בפני עצמה, על אף שמעולם לא עברה לפני העמוד בתפילה.
משפחת מלבסקי ביקרה פעמיים בישראל (בשנת 1952 ובשנת 1967 ליום העצמאות), הופיעה בקונצרטים ואף התארחה בטלוויזיה הישראלית. מודעת רחוב משנת 1952 שבישרה על קונצרט בכורה שיתקיים באולם "קולנוע אדיסון" בירושלים, הגדירה את משפחת מלבסקי כ"סנסציה המוזיקלית הגדולה ביותר בארצות הברית על במות הקונצרטים, הרדיו, הטלוויזיה, ובתקליט".
משפחת מלבסקי הקליטה מספר תקליטי חזנות ופולקלור יהודי, שהיו ללהיטים בכל רחבי העולם היהודי. השיר שהתפרסם ביותר בקרב כלל הציבור הוא "הבן יקיר לי אפרים", שבו שימשו הבנות כסולניות. גרסאות כיסוי רבות הוקלטו לשיר זה, והוא פורסם בישראל במיוחד על ידי להקת הנח"ל עם מירי אלוני כסולנית (אלוני העידה כי ביצוע השיר היווה עבורה "סגירת מעגל", משום שהכירה מילדותה את הביצוע של משפחת מלבסקי).
קישורים חיצוניים.
סרטונים נדירים של משפחת מלבסקי:
שמואל מלבסקי
עדשה (פירושונים)
בייליול קולג'
בייליול קולג' (באנגלית: Balliol College) הוא אחד הקולג'ים הוותיקים ביותר באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. הקולג' נוסד בשנת 1263.
בייליול הוא הקולג' המבוקש ביותר בין הקולג'ים המרכיבים את האוניברסיטה, זאת על פי מספר המועמדים המבקשים להתקבל בו ללימודים מדי שנה. בשנת 2005 ובשלושת השנים שקדמו לה, היה מספר המועמדים לבייליול, ללימודי תואר ראשון וללימודים מתקדמים, הגדול ביותר מבין כל הקולג'ים של אוקספורד. באופן מסורתי בבייליול לומדים יותר סטודנטים זרים מאז בתוכניות התואר הראשון בקולג'ים אחרים. נכון לשנת 2006 לקולג' בייליול קרן בשווי 76 מיליון ליש"ט למימון הפעלתו.
בין הבוגרים הבולטים של בייליול לאורך ההיסטוריה ניתן למצוא מספר ראשי ממשלה בריטים. ה. ה. אסקווית', ראש ממשלת בריטניה בתחילת המאה ה-20 ובוגר בייליול, תיאר פעם את תלמידי בייליול כבעלי "הכרה שלווה בעליונות חסרת מאמץ". בייליול, שהיה קולג' אלמוני יחסית בין הקולג'ים של אוקספורד, עלה לגדולה במאה ה-19 תחת הנהגתו של בנג'מין ג'ואט ומאז הוא תופס מקום של כבוד בין הבולטים באוניברסיטה. בשנת 2006 סיימו 45.1% מן הבוגרים בו את לימודיהם עם הצטיינות בדרגה ראשונה, אחוז גבוה יותר מכל קולג' אחר באוקספורד. בטבלת נורינגטון של שנת 2006, דירוג האיכות של קולג'ים באוניברסיטת אוקספורד, דורג בייליול במקום השני.
מצודת האנטוניה
ליטא במשחקים האולימפיים
ליטא השתתפה בכל המשחקים האולימפיים מאז הכריזה על עצמאותה ב-1991. עוד קודם לכן, השתתפה בשתי אולימפיאדות בתקופה הקצרה בה הייתה מדינה עצמאית בין שתי מלחמות העולם, אולימפיאדת פריז (1924) ואולימפיאדת אמסטרדם (1928). בין 1952 ל-1988 התחרו ספורטאים ליטאים במסגרת משלחת ברית המועצות. בשש האולימפיאדות שנערכו מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992), זכו הספורטאים הליטאים ב-26 מדליות ב-12 ענפים שונים, מהן שש מדליות זהב. הענפים בהם התבלטה ליטא במיוחד הם אתלטיקה (ובפרט זריקת דיסקוס), כדורסל וקרב חמש מודרני.
ליטא השתתפה גם בכל אולימפיאדות החורף שנערכו מאז אולימפיאדת אלברוויל (1992), וכן באולימפיאדת סנט מוריץ (1928). עד כה, לא זכו ספורטאים ליטאים במדליות באולימפיאדות בחורף.
היסטוריה.
1924 עד 1936.
בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הכריזה ליטא על עצמאותה, ובשנת 1924 שלחה ספורטאים לאולימפיאדת פריז. המשלחת הליטאית כללה 11 כדורגלנים ושני רוכבי אופניים. נבחרת הכדורגל לא התאמנה מעולם לפני המשחקים, והיא הגיע לפריז 12 שעות לפני המשחק הראשון, לאחר מסע בן ארבעים שעות מקובנה. המשחק, מול נבחרת שווייץ, הסתיים בתבוסה 9-0. רוכבי האופניים אף הם נחלו כישלון, ולא סיימו את המרוץ בן 188 הקילומטרים.
לאולימפיאדת אמסטרדם (1928) שלחה ליטא משלחת בת שנים עשר ספורטאים, שהתחרו באתלטיקה, איגרוף, רכיבת אופניים והרמת משקולות. ההישג הטוב ביותר היה של המתאגרף יואוזס וינצ'ה, שסיים במקומות 8-5.
ליטא לא שלחה משלחת לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) מסיבות כלכליות, ולאולימפיאדת ברלין (1936) לא הזמינה אותה גרמניה, בשל סכסוך בין המדינות על אזור קלייפדה. ב-1940 נכבשה ליטא על ידי ברית המועצות, וחדלה להיות מדינה עצמאית.
1948 עד 1988.
בין אולימפיאדת הלסינקי (1952) לאולימפיאדת סיאול (1988) התחרו ספורטאים ליטאים במסגרת המשלחת הסובייטית. 57 ספורטאים ליטאים זכו במדליות בתקופה זו. שבעה מהם זכו במדליות זהב בענפים אישיים, ורבים אחרים היו שותפים לזכיותיהן של הנבחרות הסובייטיות בענפים הקבוצתיים, ובהם כדורסל, כדורגל, כדורעף וכדוריד.
1992 ואילך.
ב-1991 הכריזה ליטא על עצמאותה. מרבית המדינות שהרכיבו את ברית המועצות יוצגו באולימפיאדת ברצלונה במשלחת אחת, ואולם ליטא, בדומה לשכנותיה לטביה ואסטוניה, שלחה משלחת עצמאית, לראשונה מזה 64 שנים.
המשלחת כללה 46 ספורטאים, שהתחרו ב-11 ענפים. זורק הדיסקוס רומאס אוברטאס, שזכה במדליית הכסף בסיאול תחת דגל ברית המועצות, זכה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה של ליטא. נבחרת הכדורסל זכתה במדליית הארד, לאחר שגברה על נבחרת המשלחת המאוחדת 78-82 במשחק על המקום השלישי. בשורותיה של נבחרת ליטא שיחקו שחקנים שארבע שנים קודם לכן זכו במדליית הזהב במדי נבחרת ברית המועצות, ובראשם ארווידאס סאבוניס.
לאולימפיאדת אטלנטה (1996) שלחה ליטא 60 ספורטאים, שהתחרו ב-14 ענפים. נבחרת הכדורסל שבה וזכתה במדליית הארד, לאחר שגברה על נבחרת אוסטרליה 74-80. הייתה זו המדליה היחידה שהשיגה ליטא במשחקים אלה. הישגים נוספים שרשמה ליטא באטלנטה: זורק הדיסקוס וירגיליוס אלקנה סיים במקום החמישי, כמו גם רוכבת האופניים יולנטה פוליקביציוטה במרוץ אופני כביש, ואילו הקופצת לגובה נלה ז'ילינסקיינה סיימה במקום השישי.
אולימפיאדת סידני (2000) הייתה המוצלחת ביותר בתולדותיה של ליטא. 61 הספורטאים ששלחה זכו בחמש מדליות, מהן שתי מדליות זהב. זוכי מדליות הזהב היו הקלעית דאינה גודזינוויצ'יוטה (בטראפ, ענף של ירי בצלחות חרס) וזורק הדיסקוס וירגיליוס אלקנה, שסיים במקום החמישי באטלנטה. נבחרת הכדורסל, במדיה שיחקו גם שרונאס יאסיקביצ'יוס ורמונאס שישקאוסקאס זכתה במדליית הארד בפעם השלישית ברציפות, גם הפעם לאחר ניצחון על נבחרת אוסטרליה 71-89, שקדם לו הפסד דחוק לארצות הברית בחצי הגמר, 85-83. במדליות ארד נוספות זכו רוכבת האופניים דיאנה ז'יליוטה במרוץ אופני כביש והחותרות קריסטינה פופלאווסקיה ובירוטה שאקיצקיינה במקצה הזוגות.
לאולימפיאדת אתונה (2004) שלחה ליטא 59 ספורטאים, שהתחרו ב-13 ענפים. וירגיליוס אלקנה שחזר את הישגו וזכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס, עם שיא אולימפי חדש (69.89 מטר). אאוסטרה סקויטה זכתה במדליית הכסף בקרב שבע, ולהישג דומה הגיע אנדריוס זאדנפרובסקיס בקרב חמש מודרני. נבחרת הכדורסל סיימה את השלב המוקדם ללא הפסד, לרבות ניצחון על נבחרת ארצות הברית, אך הפסידה בחצי הגמר לנבחרת איטליה 100-91, ובקרב על מדליית הארד הפסידה לנבחרת ארצות הברית 104-96. ספורטאים ליטאים נוספים שבלטו באתונה כללו את רוכבת האופניים סימונה קרופצקייטה שסיימה במקום הרביעי במרוץ המרדף ובמקום השביעי בתחרות הספרינט במרוץ אופני מסלול, מרים המשקולות רמונאס וישניאוסקאס שסיים במקום החמישי, השחיין ויטאוטאס ינושאיטיס שסיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי והקיאקיסטים אגידיוס בלצ'יונאס ואלווידאס דואונלה שסיימו במקום השביעי במקצה הזוגות ל-500 מטר.