בספר "הגוף הגברי: מבט מחודש על גברים בציבור ובפרטי" שיצא בשנת 1999, בורדו שינתה את המוקד שלה מהתבוננות בגוף הנשי אל הגוף הגברי מנקודת מבט נשית. הספר כולל ניתוחים של הגוף הגברי שלוקחים בחשבון את הייצוג שלו בצורות תרבות פופולרית של תקשורת כמו סרטים, מודעות וספרות. בורדו טוענת כי חרדות על יופי גופני לא מוגבלות לנשים, אלא גם לגברים. היא מנתחת גישות סביב הפין ותרבות הומוסקסואלית במאה ה-20.
ג'ולי דלפי
לפני חצות
לפני חצות (באנגלית: Before Midnight) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה וקומדיה רומנטית משנת 2013. הוא סרט המשך ל"לפני הזריחה" (1995) ול"לפני השקיעה" (2004). הסרט בוים על ידי ריצ'רד לינקלייטר ומשחקים בו אית'ן הוק וג'ולי דלפי. הסרט מגולל את עלילותיהם של ג'סי וסלין ביוון כתשע שנים לאחר המפגש הקודם.
הסרט יצא לאקרנים ביציאה מוגבלת במאי 2013. הסרט יצא לאור ברחבי ארצות הברית ביוני, והוא גרף כ-20 מיליון דולר ברחבי העולם. לינקלייטר, דלפי והוק היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת כתשע שנים לאחר מפגשם של סלין (ג'ולי דלפי) וג'סי (אית'ן הוק) ב"לפני השקיעה". הסרט כולל בעיקר חמש סצנות של שיחה: בין ג'סי לבנו הנרי בשדה התעופה, בין ג'סי לסלין בנסיעה, בין ג'סי וסלין ועוד שלושה זוגות סביב שולחן האוכל, בין ג'סי לסלין במהלך הליכה ובין ג'סי לסלין במלון.
ג'סי וסלין הם הורים לתאומות. ג'סי מנסה לשמור על מערכת יחסים תקינה עם בנו האנק (שיימוס דייבי-פיצפטריק) הגר בשיקגו. האנק התארח אצל הזוג במהלך חופשה של המשפחה בפלופונסוס שביוון, ובתחילת הסרט ג'סי נפרד ממנו בשדה התעופה. סלין מתלבטת האם לעזוב את עבודתה למען משרה ממשלתית.
במהלך הנסיעה לביתו של חברם, פטריק (וולטר לסלי), השניים דנים בקריירתה של סלין והקשר של ג'סי עם בנו. לאחר מכן הם סועדים בביתו של פטריק, שם הם מדברים על נושאים כמו אהבה, חיים וכדומה. חבריהם של סלין וג'סי שוכרים להם לילה בסוויטה כדי שיוכלו לנוח מהטיפול השוטף בבנות. בדרכם למלון השניים נזכרים איך נפגשו ואיך חייהם השתנו. אך כאשר השניים מגיעים לשם, הם מתחילים לריב ולחשוף את פחדיהם.
הוויכוח מידרדר וסלין עוזבת בכעס את המלון, לאחר שהודיעה לג'סי שהיא חושבת שהיא כבר לא אוהבת אותו יותר. היא מתיישבת במסעדה ליד חוף ים, וג'סי מגיע ומנסה לדבר על ליבה. בתחילה היא מתייחסת אליו בביטול ובקרירות, אך לאחר שהוא מבהיר לה כי הוא אמנם אוהב אותה בכל מאודו אך לא יישאר באם ירגיש שהיא מזלזלת באהבתו - היא מתעשתת ומתפייסת עימו.
הפקה.
הרעיון להפקת הסרט נבע מראיון אינטרנטי שהשתתפו בו אית'ן הוק, ג'ולי דלפי וריצ'רד לינקלייטר בנובמבר 2011. הוק אמר שהשלושה דיברו על זה במשך כחצי שנה, והם מוכנים לעשות סרט נוסף בסדרה. הוק גם ציין שהמרווח בין שני הסרטים הראשונים היה תשע שנים, וכך הם גם רוצים שיהיה בין השני לשלישי.
ביוני 2012 הוק אישר שצילומי הסרט יחלו באותו קיץ. למרות זאת דלפי הכחישה את העובדה, והיא טענה כי צילומי הסרט יחלו רק בעוד כשנה. אולם באוגוסט באותה שנה החלו שמועות על צילומי הסרט במסיניאה שביוון. הוק לא אישר את השמועות, והוא גרס כי השלושה היו ביוון רק כדי לכתוב את התסריט. הכחשתם של הוק ודלפי התבררה כלא מדויקת לאחר שהפקת הסרט הסתיימה ב-5 בספטמבר באותה שנה. לאחר מכן לינקלייטר גילה שלאחר עשרה שבועות של חזרות ושל כתיבת תסריט הסרט צולם בחמישה עשר ימים ובתקציב של פחות משלושה מיליון דולרים.
קבלה.
ביקורות.
כמו שני הסרטים הקודמים "לפני חצות" זכה לביקורות מהללות. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לו ציון של 98% בהתבסס על 167 ביקורות, ולפי האתר זהו הסרט השני עם הביקורות הטובות ביותר לשנת 2013 אחרי "כוח משיכה" של אלפונסו קוארון. האתר "Metacritic" נתן לו ציון של 94 מתוך 100 בהתבסס על 41 ביקורות, ולפי האתר זהו הסרט השלישי עם הביקורות הטובות ביותר לשנת 2013 אחרי "12 שנים של עבדות" ו"כוח משיכה". הסרט נבחר להיות בראש רשימותיהם של שמונה מבקרין ומגזינים שונים. בנוסף, הוא דורג ברשימותיהם של עוד 31 מבקרים.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
נחום קוק
הרב נחום הכהן קוק (ח' בניסן ה'תרצ"ב, 14 באפריל 1932 – י"ב בניסן ה'תש"ע, 27 במרץ 2010) היה רב שכונת תל גנים ברמת גן ופעיל בתחומי הדת ושמירה על כבוד המת. יקיר העיר רמת גן.
תולדותיו.
נולד בבית מנדלבאום בירושלים, בנם של הרב רפאל קוק ורחל, בת שמחה מנדלבוים. נקרא על שם זקנו רבי נחום מקוברין. למד בישיבת כפר הרא"ה, ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים ובסלבודקה בבני ברק.
בשנת 1954 נישא לשושנה (נפטרה במרץ 2016), בת הרב שמואל אברמוביץ, רבה של רמת יצחק. מאז נישואיו התגורר בשכונת רמת יצחק. במשך מספר שנים למד בהיכל התלמוד בתל אביב. התמנה לרבה של שכונת תל גנים ברמת גן ושימש רב מחלקת הנישואין בעיר.
במשך שנים רבות היה פעיל בתחומים שונים הקשורים לשמירה על הצביון הדתי וההלכתי בישראל. היה פעיל מרכזי בשמירה על כבוד המת ופעל רבות מול בתי משפט והמשטרה להשגת אישורים למניעת נתיחת מתים. כיהן בהתנדבות כרב בית החולים בילינסון והתמחה בתחום רפואה והלכה. היה חבר בוועדת ערעור מחוזית של משרד הביטחון בנושאי פטור משירות בצה"ל. כמו כן היה חבר בוועדה שעסקה במתן היתרי עבודה בשבת מטעם משרד העבודה.
היה יו"ר ועד רבני רמת גן. ממייסדי הסתדרות עובדי המועצות הדתיות בישראל והיו"ר שלה, ולימים נשיאה. היה מרצה בנושאי יהדות.
בשנת 2008 קיבל אות יקיר רמת גן.
נפטר בשבת הגדול ה'תש"ע והלווייתו התקיימה במוצאי השבת. נקבר בית הקברות פוניבז', בקרבת קברו של הרב שך. על מצבתו נכתב בין השאר: "מסר עצמו לחזק בדקי הדת, עמל ויגע במצוות כבוד המת וקנה בה קניין".
משפחתו.
בנו הוא המקובל הרב דב איסר קוק. אחיו הם הרבנים שלמה, שמחה ואברהם יצחק קוק. גיסיו הם הרבנים אברהם שרמן ויעקב כץ.
צ'ארלס טאונס
צ'ארלס הארד טאונס (באנגלית: Charles Hard Townes ;28 ביולי 1915 - 27 בינואר 2015) היה פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1964 על עבודתו במכניקת הקוונטים שהובילה לפיתוח המייזר ובהמשך ללייזר.
תולדות חייו.
נולד בדרום קרוליינה. את תואר מוסמך אוניברסיטה בפיזיקה קיבל ב-1936 מאוניברסיטת דיוק ואת תואר הדוקטור קיבל ב-1939 מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה (קל-טק).
בין 1933 ל-1947 עבד במעבדות בל ובעת מלחמת העולם השנייה עבד בתחום המכ"ם ואף רשם מספר פטנטים. עבודתו בתחום המיקרוגל הובילה אותו לתובנה לפיה הקרנת חומרים בגלים אלקטרומגנטיים יכולה לשמש כלי רב חשיבות להבנת המבנה המולקולרי ולפיכך פנה לתחום הספקטרוסקופיה. בשנת 1948 היה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה והמשיך לחקור את הריאקציות בין גלים בתחום המיקרוגל למבנים מולקולריים, למולקולות בודדות, לאטומים ולגרעין האטום.
ב-1954 הצליח ליצור עם תלמידיו מתקן ליצירת זרם מכוון של קרינה אלקטרומגנטית באמצעות פליטה מאולצת בגז אמוניה. הוא טבע למכשיר את השם מייזר, ראשי תיבות של "הגברת [קרינת] מיקרוגל על ידי פליטה מאולצת של קרינה" (Microwave Amplification by Stimulated Emission of Radiation = MASER).
ב-1958 הראה בעבודה שחיבר יחד עם גיסו, ארתור שולוב (זוכה פרס נובל בפיזיקה בשנת 1981) כי עקרון המייזר ניתן להפעלה להגברת קרינה מכוונת גם בתחום הספקטרום הנראה ובתחום התת-אדום. עבודה פורצת-דרך זו הובילה לפיתוח הלייזר האופטי.
פעילותו המדעית של טאונס התרחבה לשטחים נוספים. הוא ועוזרו היו הראשונים שגילו מולקולות מורכבות בחלל החיצון. כן היה טאונס הראשון שמדד וחישב את המסה של החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב.
ב-1955 ו-1956 קיבל מלגת פולברייט ומלגת גוגנהיים וחקר באוניברסיטת פריז ואוניברסיטת טוקיו. בשנת 1961, לאחר שכיהן כיועץ לממשל ארצות הברית, עבר למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כפרופסור לפיזיקה וסגן נשיא (פרובוסט). ב-1967 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
לינדה גורדון
פרופ' לינדה גורדון (באנגלית: Linda Gordon; נולדה ב-19 בינואר 1940) היא היסטוריונית אמריקאית, הנמנית עם חשובי ההיסטוריונים החברתיים הפועלים כעת בארצות הברית. היא מרצה באוניברסיטת ניו יורק, חוקרת בתחומי היסטוריה ומדעי הרוח. מחקריה מתמקדים בנושאי מדיניות הרווחה בארצות הברית, תוך דגש על משפחה ומגדר.
ביוגרפיה.
לינדה גורדון נולדה בעיר שיקגו, אילינוי שבארצות הברית, אך רואה בפורטלנד אורגון, את עיר מולדתה. גורדון נשואה לאלן הנטר ואם לבתם רוזה. היא מתגוררת נכון לשנת 2014 בעיר ניו יורק ובמדיסון שבויסקונסין. גורדון סיימה לימודי תואר ראשון במכללת סוות'מור, היא בעלת תואר שני ושלישי בהיסטוריה רוסית מאוניברסיטת ייל, (קיבלה דוקטורט ב-1970). עבודת הדוקטורט שלה פורסמה לימים בשם "מרד הקוזאקים".
בין השנים 1968–1984 לימדה גורדון באוניברסיטת מסצ'וסטס. מ-1984 ועד 1999 שימשה כמרצה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם הוענקה לה הקתדרה היוקרתית ביותר וחברות בפורום החוקרים הבכיר באוניברסיטה. גורדון כיהנה במועצה הלאומית בנושא אלימות כלפי נשים, שהוקמה ב-1995 בתקופת נשיאותו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון. ב-1996 הייתה פעילה בקמפיין (הכושל) של קבוצת חוקרים , במחאה על ביטולו של הסיוע למשפחות עם ילדים נזקקים.
כיום היא מכהנת כפרופסור למדעי הרוח והיסטוריה באוניברסיטת ניו יורק ומרצה בקורסים למגדר, תנועות חברתיות, אימפריאליזם וארצות הברית של המאה ה-20.
מחקריה הבולטים.