לזוג לא היו משאבים כספיים ליצירת הרכב קבוע. עקב כך, פנה מודי למספר מוזיקאים חובבים מסצנת הרוק בעיר וביניהם ג'ון לקומפט ורוקי גריי מלהקות המטאל הנוצריות Kill System, Mindrage, A Living Sacrifice ו-Soul Embraced, ולבסיסט ויליאם בויד מלהקות הפאנק Lucky Father Brown ו-The Visitors, אשר עבדו איתם על מספר הקלטות דמו. מוזיקאים אלו עזרו להוות למעשה את ההרכב המלא של אוונסנס בתחילת דרכה המסחרית.
הצמד הוציא את ה-EP העצמאי הראשון שלו בשם Evanescence EP. האלבום יצא במהדורה של כמאה עותקים בלבד, אשר חולקו במהלך הופעה במועדון הרוק האהוב על הלהקה, Vino's, בליטל-רוק. שני שירים מתוכו, Understanding ו-Give Unto Me, הגיעו לתחנות הרדיו המקומיות ובראשן תחנת KABF, הודות לשדרן בראד קאווינס. Understanding, על אף אורכו (מעל שבע דקות), זכה להצלחה. בשל עליית הפופולריות של הלהקה, החל ביקוש למופע חי בפורמט מלא ובנוסף הוקלטו שירים חדשים. כך, לאחר כשנה, יצא ה-EP השני, Sound Asleep EP, במהדורה מצומצמת יותר ונדירה של חמישים עותקים בלבד. הצמד המשיך לכתוב ולהלחין שירים חדשים. בשלב מאוחר יותר חברו השניים לקלידן דייוויד הודג'ס, מכר של מודי, שהצטרף לפרויקט.
האלבום המלא הראשון של הלהקה הוקלט בדירה של בן ובעליית הגג של בית נעוריה של לי ונקרא "Origin". חברי הלהקה לא מחשיבים אותו כאלבום הבכורה שלהם אלא כאוסף דוגמיות שנעשה עצמאית על ידי חברי הפרויקט ולו עטיפה מושקעת (הודות לחבר אמן של ההרכב), אותו שלחו ללייבלים רבים במטרה שיחתימו אותם. הלהקה נתגלתה על ידי המפיק פיט מת'יוס בזמן שיצרו הקלטות דמו בממפיס שבטנסי. ההקלטות ו-Origin נשלחו על ידו לבסוף לניו יורק, שם נחתם חוזה ההקלטות המיוחל עם לייבל הרוק האמריקני Wind-Up Records, מקבוצת סוני.
2002: "Fallen" והכרה בינלאומית.
לקראת 2002 החלה הכתיבה הרשמית של Fallen, אלבום האולפן המסחרי הראשון באורך מלא של הלהקה. במהלך יצירתו העתיקו חברי הפרויקט את מגוריהם ללוס אנג'לס ואיימי, הסולנית, לקחה שיעורי משחק על מנת להתגבר על בעיית הביטחון העצמי הנמוך שלה כדי להשיג נוכחות בימתית. כשיצא, הוגדר האלבום כ"רוק נוצרי" ונמכר רק בחנויות מסוג זה. בתגובה, העידו חברי הלהקה שלמרות אמונותיהם האישיות והאווירה הגותית בשיריהם, הם כלל אינם להקה נוצרית. במהלך של קידום מכירות, ככל הנראה, התנסחו השניים בצורה בוטה ומודי קילל ונשא את שם האל לשווא במהלך ראיון במגזין Entertainment Weekly, ובכך יצרו ביקורת ומחלוקת כנגדם בקהילה זו. ישנן טענות כי הלהקה הסכימה למהלך הראשוני של פניה למגזר המסורתי-נוצרי. הזרם הנוצרי הסיר את האלבום מן המדפים והוא הגיע לבסוף לקהל הרחב, לא לפני שנוצר אוסף ה-EP השלישי, Mystary, ששימש כדיסק פרומו או טריגר ליציאת אלבום הבכורה. הדיסק הכיל גרסאות כמעט סופיות לסינגלים העתידיים, ויצא בעיר הבית של ההרכב על ידי Wind-Up במטרה לבדוק את שביעות רצון המאזינים מהפרויקט החדש והמבטיח של הלייבל. ה-EP נחשב לנדיר ביותר.
בדצמבר 2002, לאחר יציאת אלבום הבכורה, עזב הודג'ס את הלהקה, כתוצאה מהמחלוקת סביב הגישה הנוצרית ומשום שהגורמים בדבר לא תמכו ברצונו ליצירה בכיוון מוזיקלי זה.
שני שירים מתוך "Fallen" צורפו לפסקול הסרט דרדוויל, בשנת 2003: "Bring Me to Life" ו-"My Immortal" הביאו לפרסום בינלאומי של הלהקה, כמעט בן לילה. Fallen זכה להצלחה רבה ומכר למעלה מ-17 מיליון עותקים ברחבי העולם, כמעט חצי מתוכם בארצות הברית. הוא זכה במספר אלבומי פלטינה וזיכה את הלהקה בשלל פרסים, כאשר הבולטים מביניהם הם שני פרסי גראמי ב-2004 עבור האמן החדש הטוב ביותר והופעת הרוק הטובה ביותר (עבור השיר Bring Me to Life).
2003–2005: הפרידה ממודי.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עולמי אינטנסיבי, אשר ארך בסופו של דבר כ-18 חודשים.
ב-22 באוקטובר 2003, לילה לפני קונצרט בגרמניה כחלק מסיבוב ההופעות האירופאי לקידום Fallen, עזב במפתיע הגיטריסט הראשי ומייסד הלהקה, מודי, בגלל חילוקי דעות קשים עם לי ובשל עניינים אישיים אחרים. כעבור זמן מה נתגלה שמודי אובחן כסובל מהפרעה דו־קוטבית והתמכרות לאלכוהול וסמים (מהן נגמל מאוחר יותר). נאמר גם שרדה בחברי הלהקה - מודי שאף למיינסטרים, בניגוד לרצונה של לי, שמאסה בפעילות יחסי הציבור, בסיבובי ההופעות התדירים ובהגבלת רעיונותיה המוזיקליים.
את מקומו תפס הגיטריסט טרי בלסאמו, יוצא להקת המטאל האלטרנטיבית Cold אשר הופיעו עם אוונסנס במהלך חלק מסיבוב ההופעות של Nintendo Fusion Tour. בלסאמו הפך במהרה לחבר קבע ועזב את להקתו הקודמת.
בתום סיבוב ההופעות יצאה אוונסנס להפסקה ארוכה. לאחר שהוציאה ארבעה סינגלים, יצא גם מארז DVD כפול, בשם "Anywhere but Home". המכיל הקלטה של הופעה שלמה מאולם הזניט בפריז, בנוסף לקליפים הרשמיים מ-Fallen וקטעים דוקומנטריים מאחורי הקלעים.
2006–2010: "The Open Door".
באוקטובר 2006 יצא אלבום האולפן השני: The Open Door. האלבום הופק על ידי דייב פורטמן (גיטריסט Ugly Kid Joe לשעבר) שהיה אחראי גם על ההפקה הקודמת. לפני צאת האלבום הצהירה לי שב-The Open Door יהיה צליל מעט שונה ואקלקטי יותר, עם נגיעות קלאסיות רבות. כמו כן אמרה שיושם דגש על עבודה משותפת בין כלל חברי הלהקה, ועל זרימה משוחררת ומעט אופטימית יותר מזו הקודרת של Fallen.
הסיבה לעיכוב הארוך היה רצון הלהקה לתת לתהליך האמנותי מספיק מרחב וזמן כדי להבשיל וליצור יצירה מקורית שלא תחקה את קווי האלבום הקודם. נוסף לכך, סבל בלסאמו משבץ כתוצאה מקריש דם שהגיע למוחו בנובמבר 2005, דבר שגרם להקפאה בהפקת האלבום. לצד פרויקטים צדדיים של חלק מחברי ההרכב, נבע עיכוב נוסף מתביעה משפטית שהגיש נגדם אמרגנם האישי לשעבר, דניס ריידר מ-Rider Management, בדצמבר שלאחר מכן, בגין הפרת חוזה בשל אי תשלום של 20% מרווחיהם, ודרש עשרה מיליון דולר. לי הגישה תביעת נגד על הפרת נאמנות, רשלנות מקצועית, תקיפה מינית ועוד. התיק עדיין נמצא בהליכים. את ריידר החליף האמרגן אנדי לורי.
הבסיסט, ויליאם בויד, הודיע על פרישתו מספר שבועות לפני צאת הסינגל הראשון מ-The Open Door, משום שמאס בלוחות הזמנים הקשים של סיבובי ההופעות הקרבים ורצה להיות קרוב יותר למשפחתו. כיום הוא חבר בלהקות Two Spines ו-American Princes.
ג'ון לקומפט פוטר ב-4 במאי 2007 על ידי לי. הסיבות הרשמיות אינן ידועות לציבור. ההנחה היא שלקומפט לא היה חבר תורם בכתיבה ובהלחנה, מה שהוביל לתסכול אישי ובכך הוא גרם לאווירה שלילית בקרב שאר חברי הלהקה, כשלמעשה נשאר בפרויקט רק בשביל הכסף (לפי דברי לי). כיום הוא חבר בלהקות Mourningside ו-Machina. המתופף ויליאם ("רוקי") גריי החליט לפרוש יחד עם ג'ון, חברו הוותיק, עמו היה שותף להרכבים שונים בעבר. פרישתו תוכננה לאמצע הפגרה שיועדה ללהקה בדרום אפריקה במהלך סיבוב ההופעות של האלבום The Open Door. בסופו של דבר פוטר גם הוא על ידי איימי לאחר שגילתה על תכנונו לפרוש מהלהקה. כיום הוא חבר בלהקת Mourningside, יחד עם לקומפט. להקות נוספות בהן הוא חבר (כגיטריסט): Fatal Thirteen ו-Soul Embraced.
במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה, הופיעו אוונסנס בישראל באמפי-פארק רעננה ב-26 ביוני 2007, והיו לאומן/להקה הבינלאומי הראשון שהגיע לאחר שנה נטולת הופעות של אמנים שאינם ישראלים עקב המצב הביטחוני.
ב-2008 הודיעה איימי לי על כוונתה להוציא אלבום סולו וכן היא ביצעה לבדה שיר בפסקול של הסרט הסיוט שלפני חג המולד, עובדות שהשאירו סימן שאלה לגבי המשך הלהקה.
הלהקה קיבלה שני מקומות ב"מצעד העשור" שנערך בגלגלצ ב-31 בדצמבר 2009, מצעד שהציג את השירים הגדולים של העשור. אוונסנס הגיעו למקום השלישי עם השיר My Immortal, ולמקום השמיני עם השיר Bring Me to Life.
2011–2016: אלבום אולפן שלישי - "Evanescence".
בחודש פברואר 2010 הוציאה הלהקה את השיר Together Again, שיר שנחתך מהאלבום The Open Door ויצא בעקבות רעידת האדמה בהאיטי. הלהקה העמידה את השיר למכירה שכל תרומותיה נתרמו לשיקום ההריסות ונפגעי רעידת האדמה.
לאחר בעיות חוזרות ונשנות עם הלהקה וחברת ההקלטה "Wind Up" בה עתיד הלהקה היה מעורפל, איימי לי הוציאה הודעה רשמית ב-4 באפריל 2011 כי אוונסנס נכנסים לסטודיו באופן רשמי להקליט את אלבום האולפן השלישי, אשר יצא במהלך סתיו 2011. המפיק המוזיקלי של הלהקה היה תחילה סטיב לייליוויט (שהפיק בעבר אלבום ל-U2, וללהקה Seconds to Mars 30), אך הוא הוחלף במרץ 2011 על ידי מפיק הרוק ניק רסקולינז מאחר שהחיבור של אוונסנס עם סטיב לילווייט "לא עבד" לדברי לי.
בראיון אמרה איימי לי:
בריאיון לאתר Spin שנערך באפריל 2011 הוסיפה לי:
ביוני 2011 הודיעה לי בטוויטר שהאלבום החדש צפוי לצאת ב-11 באוקטובר 2011, וכן היא מסרה בהודעה שטרוי מקלוהורן יחזור ללהקה באופן רשמי. בנוסף בריאיון ל-MTV מסרה איימי את שמו של הסינגל הראשון "What You Want", בנוסף איימי הודיעה באחד מראיונותיה על הסינגל השני My Heart Is Broken שיצא ב 31 באוקטובר 2011 מתוך הדיסק שיחולק ל-שני חלקים, החלק הראשון הכולל 12 שירים והשני גרסת הדלוקס הכוללת 16 שירים,DVD של הלהקה וקטעים למאחורי הקלעים של הקליפ של What You Want.
ב-22 ביוני איימי חשפה בריאיון למגזין "Karrange" ובריאיון ל-MTV את שם האלבום השלישי שנקרא על שם הלהקה- "Evanescence" כיוון שלדבריה "אוונסנס" מאוחדת מתמיד וכל חברי הלהקה היו שותפים מלאים בכתיבת האלבום, סיבה נוספת היא שהאלבום בעצם עוסק על להקת אוונסנס, ועל יחסיה עם המעריצים.
2017–2019: "Synthesis".