הפרויקט הבא של אסתר בלנדה, בשנת 1922, היה סיור בעקבות מהגרים שוודים בצפון אמריקה. בבואה לאליס איילנד היא נשלחה למעצר לאחר שדרכונה עורר חשד בקרב שלטונות ההגירה. היא חולצה מהכלא הודות להתערבות כומר לותרני ממוצא שוודי מניו-יורק. בכתבות ששלחה היא דיווחה על הבדיקות המחמירות שעל ההמהגרים היה לעבור הן לפני עלייתם לספינות לארצות הברית, והן באליס איילנד. היא התרשמה רבות מהחופש והחיוניות הרבה שהפגינו נשות ניו-יורק ברחובות הכרך ובמקומות העבודה שלהן. תחנתה הבאה הייתה שיקגו שבה היה ריכוז גדול של מהגרים שוודים. משם המשיכה למינאפוליס לבקר קרובי משפחה. היא נשדדה ברכבת ונאלצה לעבוד כמלצרית ובקטיף דובדבנים כדי לממן את המשך המסע. היא נסעה בטרמפים לסולט לייק סיטי, נשארה זמן מה בקרב המורמונים, ושלחה כתבות מחמיאות מאוד על הקהילה. משם חזרה לשיקגו ועבדה כעוזרת במטבח באחת האחוזות בעיר. לאחר 6 חודשים התגעגעה הביתה ושבה לשוודיה. בעקבות המסע בארצות הברית פרסמה, בנובמבר 1923 את ספרה "אמריקני" (בשוודית Amerikanskt) שנמכר בכ-10,000 עותקים והוכתר כספר המצליח של השנה.
הספר על השהות בקמצ'טקה.
בין השנים 1925–1929 הייתה נשואה לאנטומולוג השוודי רנה מאליי שהיה חברו של אחיה פריטהוף. כשהכירו השניים, רנה מאליי התאהב בה ורצה לשאתה. הם תכננו לשהות ביחד בקמצ'טקה שם עמד רנה מאליי לבצע עבודת מחקר ממושכת. אך לפני שהצטרפה אליו למסע לסיביר, היא יצאה עם קארין פריסל לנסיעה ארוכה, שנמשכה 5 חודשים. הן ביקרו בספרד, בניו-יורק, בסן פרנסיסקו, בהוואי וביפן. ביפן הן נקלעו לרעידת האדמה" "קיטה טאג'ימה בשנת 1925. אסתר בלנדה שלחה כתבה ותמונות מכפר שנפגע קשות ברעידה. באוגוסט 1925 היא הגיעה לקמצ'טקה ונישאה לרנה מאליי. במשלחת המחקר היא שימשה כצלמת, נהגת מזחלות שלג, ואחראית על משק הבית. הם התגוררו בכפר והתיידדו מקרוב עם תושביו. לאחר כשנה וחצי בסיביר, ביוני 1927, היא החלה במסעה לשוב הביתה בעוד רנה מאליי נשאר בסיביר. באותה שנה אמה נפטרה והוחלט למכור את ביתה. עם שובה לשוודיה כתבה את ספרה "הכפר בצל הר הגעש" (בשוודית Byn i vulkanens skugga) על תקופת שהייתה בסיביר. בשנת 1929 התגרשה מרנה מאליי, שחזר בינתיים לשוודיה. בספר על קמצ'טקה שיצא לאור בשנת 1930 היא כמעט ואינה מזכירה אותו. תצלומיה מסיביר מצויים בחזקת המוזיאון הממלכתי השוודי לתרבויות עולם בגטבורג.
סוף דרכה.
מצבה הבריאותי התדרדר בזמן שהותה בסיביר והתברר שחלתה בשחפת. בשובה לשוודיה שהתה כשמונה חודשים בסנטוריום לטיפול בחנקן שריפא אותה. עם זאת, התגברה בעיית השתייה שלה שהחלה כבר בתחילת דרכה, עם פרסום ספרה הראשון. ב-1930 עברה להתגורר בחווה בדרום שוודיה. היא החלה להשתמש באופיום כדי להקל על כאבים בחזה והמשיכה לשתות. ב-1931 וב-1933 פרסמה ספרי המשך בסדרה על הגיבורה אן-מארי לינדלוף "אן-מארי הופכת לחוואית" (בשוודית Patron Ann-Mari: rackarungen blir bonde) ואחריו "מאורסת" (בשוודית Patron förlovar sig). בפברואר 1933 אושפזה שוב בעקבות בעיית השתייה שלה. בספטמבר 1934 היא נטלה מנת יתר של תרופות הרגעה, ולאחר אשפוז הבטיחה לבני משפחתה כי תטפל בבעיות ההתמכרות שלה. אך בהגיעה לגיל 45 התמכרותה לאופיום הביאה גם לקריסתה הכלכלית. היא שקעה בחובות ואף פנתה לאקדמיה השוודית בבקשת עזרה כספית (כתבה לסלמה לגרלף) אך לא זכתה לקבל תמיכה. בינואר 1937 לקתה בשבץ מוחי ורותקה למיטתה למשך חודשים ארוכים. בהמשך אותה שנה עברה לגור עם קארין פריסל, אך בריאותה הייתה רופפת וסבלה מהתקפים אפילפטיים. בראשית 1938 מונה אחיה כאפוטרופוס שלה. היא התגוררה בדירת חדר קטנה בסטוקהולם ונעזרה באחות. באוקטובר 1948 היא נפטרה לאחר שלקתה בדלקת ריאות.(107)
חלוצה ספרותית.
אסתר בלנדה הייתה גם חלוצה בתחום ספרות הילדים ובמיוחד בספרים המיועדים לילדות. גיבורת ספריה, אן-מארי לינדנלוף, בדומה לסופרת, היא פעילה חברתית ובעלת מודעות עצמית גבוהה. ספריה של אסתר בלנדה מתארים את התפתחות אופייה של נערה צעירה לעבר ביטחון עצמי, אי-תלות, ועצמאות, אשר אינה מציבה את הנישואין כמטרה מרכזית בחייה. אך התהילה על המצאת דמות ספרותית מודרנית מסוג זה בספרות הילדים נקטפה דווקא על ידי אסדטריד לינדגרן בזכות דמותה של פיפי ב-1945.
מחקר שהתפרסם באוניברסיטת גטבורג בשנת 2011, על ידי אווה וולסטרומס (בשוודית Eva Wahlströms), עורך לראשונה השוואה בין הכתיבה לילדים של אסתר בלנדה לבין זו של אסטריד לינדגרן וגיבורותיה, פיפי ומאדיקן. עד אז נחשבה שנת 1945, בקרב חוקרי הספרות השוודית, כשנת ההופעה של סוגה חדשה בספרות הילדים בשוודיה. באותה שנה הופיעו מספר ספרים המתארים דמות נערית רעננה ומשוחררת, כשהבולטת ביניהם היא פיפי לנגסטרומפ של אסטריד לינדגרן (בילבי בתרגום העברי). ספרה נחשב לחדשני הודות לדמות הילדה החופשית, המורדת בעולם המבוגרים ובחוקי הנימוס הנוקשים. החוקרת אווה וולסטרומס הניחה כי הדמות החדשה הזאת לא הגיעה ללא רקע מוקדם. לאחר קריאה נרחבת בספרות ילדים מהתקופה שבין מלחמות העולם היא גילתה כי תוארו בספרות השוודית דמויות כמו אלה המיוחסות לספרות מהתקופה שלאחר 1945. היא ערכה ניתוח מפורט והשוותה בין פיפי של אסטריד לינדגרן לבין אן-מארי לינדלוף של אסתר בלנדה (וכמו כן לדמות מספריה של הסופרת הדנית קארין מיכאליס). הניתוח ההשוואתי של וולסטרומס מראה כי הדמויות הראשיות בספריהן של אסתר בלנדה ומיכאליס, ובאותה מידה פיפי לנגסטרומפ עוסקות בילד השובר נורמות ועצמאי. החוקרת מציגה במחקרה מגוון רחב של מאפיינים משותפים המביאים אותה למסקנה כי אסתר בלנדה היא למעשה החלוצה בתחום זה, והתפיסה כי 1945 הייתה השנה בה נולד ספר הילדים המודרני אינה רלוונטית עוד.
ראו גם.
נלי בליי - העיתונאית האמריקאית הנערצת על ידי אסתר בלנדה והיוותה עבורה מודל לחיקוי.
TLV Fashion Mall
TLV Fashion Mall הידוע בשם "קניון טי. אל. וי." הוא מרכז קניות מקורה אשר נמצא במתחם השוק הסיטונאי לשעבר בתל אביב כחלק מקומפלקס גינדי TLV.
היסטוריה.
קניון טי אל וי הוא חלק ממתחם השוק הסיטונאי לשעבר אשר הוקם בשיתוף פעולה של "רבוע כחול נדל"ן", "משה ויגאל גינדי" ו"גינדי השקעות". בנוסף לקניון המתחם כולל ארבעה מגדלי מגורים בני 48 קומות, מספר בנייני מגורים בני 12 קומות, אשכול גנים, בית ספר יסודי וקאנטרי עירוני אשר הגישה ממנו נעשית מהקניון עצמו.
במסגרת הקמת הקניון הוקמה חברה בשם "קניון העיר תל אביב בע"מ" אשר הייתה בבעלות משותפת של "רבוע כחול נדל"ן" ו"משה ויגאל גינדי" אשר משמשת כחברת הניהול של הקניון ושאר מתחם השוק הסיטונאי.
במרץ 2017 כשבועיים לפני פתיחת הקניון נערך במקום שבוע האופנה 2017 אשר במסגרתו גינדי נתנה חסות.
הקניון נפתח לציבור באפריל 2017.
בספטמבר 2018 נודע שהקניון צובר הפסדים כספיים אז פתיחתו.
בספטמבר 2019 תבעה קבוצת פוקס את הקניון בטענה על גביית דמי שכירות כפולים במחשכים.
בדצמבר 2019 מכרה גינדי את חלקה בחברת "קניון העיר תל אביב בע"מ" ל"רבוע כחול נדל"ן" ובכך הקניון עבר לבעלות מלאה של רבוע כחול. עם מכירת החברה גינדי ויתרה על זכויותה במרבית המתחם בו כלול הקניון אך ארבעת המגדלים בני ה-48 קומות אינם כלולים בעסקה ונשארים בבעלות גינדי.
מבנה הקניון.
הקניון כולל שתי קומות מסחר בהיקף מסחר של כ-32.5 אלף מ"ר כאשר מפלס הרחוב הוא הקומה העליונה.
לקניון שתי כניסות אחת בכל רחוב (חשמונאים וקרליבך) והקניון עצמו בנוי בשתי שדרות חנויות כאשר האחת ישרה הכוללת תאורת סקיילייט והשנייה מעוגלת.
בקניון אין אזור מזון ייעודי ומרבית המסעדות במתחם נמצאות מחוץ לקניון על דפנותיו פרט למספר מסעדות אשר נמצאות בתוך הקניון עצמו.
מתחת לקניון ישנו חניון תת-קרקעי ענק בתשלום המתפרס על שתי קומות וכולל כ-1,560 מקומות חניה.
המאבק נגד הקמת שדה תעופה בינלאומי בעמק יזרעאל
טישלר
טישלר הוא שם משפחה ממקור גרמני ופירושו "נגר".
שמעון ישראל שיין
הרב ישראל שמעון שיין (1857 – 11 במאי 1920, כ"ג באייר ה'תר"פ) היה ממייסדי שכונת מאה שערים בירושלים, שימש כמזכירם של הרב שמואל סלנט, הרב יהושע לייב דיסקין והרב שניאור זלמן פראדקין.
ביוגרפיה.
נולד במוהילב, בנו של דובער שיין, מחסידי חב"ד. אמו חאשא הייתה בת ישראל פאזנא, מרבני קהילת חב"ד בסטרדוב וקלימוביץ. אמו נפטרה בילדותו. בשנת 1870 עלה עם אביו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים.
נישא ללאה, בתו הבכורה של בכור אזולאי, מצאצאי החיד"א ורבי ישראל יפה המדפיס מקאפוסט.
בשנת 1875 היה ממייסדי שכונת מאה שערים בירושלים והיה משלושת המתיישבים הראשונים בשכונה. באותה שנה הוציא את הספר "עליות אליהו", לזכר רבי אליהו גוטמכר.
שימש כמזכירם של רבי שמואל סלנט ושל רבי יהושע לייב דיסקין. לאחר עלייתו של רבי שניאור זלמן פראדקין בעל ה'תורת חסד' מלובלין, שימש גם כמזכירו האישי. פרסם מאמרים בעיתוני התקופה ובהם "החבצלת". היה ראש החברה קדישא של כולל חב"ד וכולל ווהלין, ושימש כ"ראש הדגל" שלהן.
נודע בכישרון הציור שלו. בשנת 1881 שלח ציור פרי מכחולו של קבר רחל ויד אבשלום אל משה מונטיפיורי. יצירת ה"שויתי" שיצר מהווה דוגמה לציור
ה"שויתי" המסורתי וגם להתפתחות המוקדמת של הדפוס העברי בירושלים.
EF Education–Nippo
EF Education–Nippo
היא קבוצת אופני כביש מקצוענית ואמריקאית מסבב ה־UCI World Tour. הקבוצה ידועה גם בזכות השמות "גרמין" ו"קנונדייל", שליוו אותה במשך שנים שונות כחלק משם הקבוצה. היא רשמה ניצחון אחד בגרנד טור עד כה, עם ריידר הסג'דל בג'ירו ד'איטליה 2012, וניצחונות בלמעלה מ-25 קטעים בגרנד טורס השונים.