רובר אנטלם (צרפתית: Robert Antelme; 1917–1990), סופר צרפתי, ניצול מחנות ריכוז בגרמניה במלחמת העולם השנייה.
חייו.
אנטלם נולד בעיירה Sartène בדרום קורסיקה. ב-1929 סיים לימודי תיכון בעיר באיון בדרום מערב צרפת וב-1936 עבר לפריז. שם התוודע לסופרת מרגריט דונדייה שנודעה לימים בשם העט מרגריט דיראס. הם נישאו ב-1939 ונולד להם בן שנפטר בלידתו ב-1942.
בסוף 1943 או בתחילת 1944, גייס פרנסואה מיטראן את אנטלם, אחותו מארי-לואיז, דיראס וחברה הסופר דיוניס מסקלו, למחתרת הצרפתית (ה"רזיסטאנס").
ב-1 ביוני 1944 נעצרו אנטלם ואחותו על ידי הגסטפו. אחותו נשלחה למחנה הריכוז ראוונסבריק שם נספתה. אנטלם נשלח למחנה בוכנוואלד.
אנטלם, שלא ידע מקודם על הנעשה במחנות הריכוז, נקלע למקום של השפלה, דיכוי ורעב. לאחר שלושה חודשים הועבר למחנה עבודה ליד העיירה באד-גנדרסהיים שם עבד בבית חרושת להרכבת מטוסים של חברת היינקל. בתקופה זו היה נתון לחסדם של הקפואים ומנהלי עבודה גרמנים שהפליאו בו ובחבריו מכות כדי למצוא חן בעיני מפקדיהם מה אס אס ותוך כדי רעב מתמיד.
עם התקרבות צבאות בעלות הברית למחנה פינו אותו הנאצים ב-4 באפריל 1944 והצעידו את האסירים ממדינות שונות במצעד מוות לעבר מחנה דכאו. האסירים היו אכולי כינים, חלשים וחולים ומדי פעם חוסלו הנחשלים על ידי אנשי האס אס המלווים.
ב-27 באפריל 1945 הגיע אנטלם לדכאו כשהוא על סף המוות ומוקף בגוויות. מיטראן נסע בשליחות דה גול לייצג את צרפת בשחרור מחנות ריכוז אחדים. בהלכו בין השלדים החיים שמע קול הקורא "פרנסואה" הוא התכופף ובקושי הצליח לזהות את אנטלם. בקשתו של מיטראן להחזיר אתו את אנטלם נענתה בשלילה כי המחנה היה בהסגר בגלל מחלת הטיפוס.
מיטראן, שהיה בעל תפקיד בכיר בממשלה הזמנית בפריז, ארגן בשובו לפריז מספר חברים וצייד אותם במסמכים מזויפים שאפשרו להם להיכנס לדכאו. דיוניס מסקלו שהסתובב בין הגוויות והשלדים החיים שמע שלד הקורא את שמו. הוא זיהה את אנטלם רק לפי הרווח שהפריד את שתי השיניים החותכות העליונות שלו. משקלו של אנטלם היה 38 ק"ג. הם הביאו אותו לביתה של דיראס ולאחר טיפול רפואי אינטנסיבי החל אנטלם להשתקם.
דיראס כתבה על התקופה של הציפייה לשובו והשיקום הממושך שלו בספרה הכאב שפורסם ב-1986.
לאחר שהתאושש, כתב אנטלם את ספרו המין האנושי-Léspèce humaine שהתפרסם לראשונה ב-1947 והקדיש אותו לאחותו שנספתה. באותו זמן התפרסם ספרו של פרימו לוי הזהו אדם שעם הזמן התפרסם והקנה ללוי פרסום עולמי. שני הספרים נכתבו על ידי אנשים צעירים שזה אך השתחררו ממחנות ריכוז אבל ספרו של אנטלם לא זכה להצלחה. אחת הסיבות לכך היא שאנטלם לא פרסם ספרים נוספים. לידידיו סיפר כי ניסה אבל ויתר כי הגיע למסקנה שכתיבה בהשראת דמיון היא חסרת ערך לאחר שכתב על המציאות החורגת מכל דמיון. בפתח הספר כותב אנטלם על הקושי לגשר בין השפה העומדת לרשותו ובין החוויה הקשה שחוו הוא וחבריו.
הספר תורגם לעברית רק ב-2011 ייתכן בגלל העובדה ששואת היהודים מוזכרת בו רק בעקיפין (עמוד 229) למרות שאנטלם כנראה ידע עליה ב-1944, ובוודאי ידע עליה בעת כתיבת הספר, ב-1947, כפי שניכר בפתח הדבר לספר (עמוד 9). הספר מלא תיאורים קשים יותר לעיכול מאשר ספרו של פרימו לוי. שני ספרים אלה הם תעודות ספרותיות אישיות חשובות ביותר על מחנות הריכוז.
לאחר תהליך השיקום הוא נפרד מדיראס אבל הם המשיכו להיות ידידים ולשתף פעולה. אנטלם היה פעיל בוועד הפעולה של האינטלקטואלים נגד מלחמת אלג'יריה וב-1968 היה פעיל במרד הסטודנטים.
ב-1983 לקה באירוע מוחי ונשאר מאושפז בבית חולים עד למותו כעבור שלוש שנים.
חברה צודקת
חטמ&quot;ר הערבה
חטיבת הערבה
חטיבת הערבה (חטיבה 270) הייתה חטיבה מרחבית תחת פיקודה של עוצבת אדום בפיקוד הדרום של צה"ל. עד לחודש דצמבר 2012 סומנה כחטיבה 406.
החטיבה הופקדה על אזור מזרח הנגב והגבול עם ירדן, והיא נקראה על שם אזור הערבה שבתחומה. מפקדת החטיבה שוכנת במחנה עין יהב. בחודש יוני 2016 נסגרה החטיבה וגזרתה הוכפפה לחטיבת יואב, במסגרת רה-ארגון צה"לי שהותווה בתר"ש גדעון.
היסטוריה.
החטיבה הוקמה על בסיס גוש באר שבע שישב בירוחם ולאחר מלחמת ששת הימים הפכה לחטיבת הערבה בפיקודו של דוד מימון שמפקדתה בעין יהב. ב-1974 הפכה לחטיבה מרחבית 406 על ידי אלם אהרון (ארול) אשל. בהמשך הפכה להיות חלק מאוגדה 80. בשנת 2005 הפכה לחטיבת מילואים כשאת פעילות הבט"ש ביצעו יחידות משמר הגבול וגדודי מילואים מתחלפים.
בעקבות התגברות משמעותית במספר ההסתננויות וההברחות מירדן הוחלט ב-2010 להקים את החטיבה מחדש כחטיבה מרחבית שתחתיה יפעלו כוחות ייעודיים. החטיבה קמה במתכונת החדשה ביוני 2011 תחת פיקודו של אל"ם רועי בארי.
ביוני 2016 אוחדה חטיבת הערבה (270) עם חטיבת אילת (406) ושם היחידה שונה בהמשך לחטיבת יואב, תחת פיקודו של אל"ם מאיר אלמלם.
יחידות.
גדוד ברדלס.
בשנת 2014 החלה הקמת הגדוד תחת כפיפות החטיבה. חיילי הגדוד הוכשרו בבא"ח גולני. הגדוד הנקרא בשם ברדלס הוא גדוד חי"ר קל המשלב לוחמים ולוחמות יחדיו ומכשיר אותם לרובאי 07.
באוגוסט 2015 גויסו הלוחמות והלוחמים הראשונים של הגדוד, ובינואר 2016 התקיים מסע הכומתה הראשון, כשלאחריו הוענקו ללוחמים וללוחמות כומתות נח"ל, בנוסף לנעליים האדומות ולתג היחידה של חטיבת הערבה.
מקדלה
אמבה מריאם
אמבה מריאם (געז አምባ ማሪያም) הוא כפר במחוז דרום וולו במדינת אמהרה שבמרכז אתיופיה, אשר שימש כבירת האימפריה האתיופית בראשית תקופת הגיבוש. הכפר שוכן על אמב, מבצר הררי המתבסס על תצורה גאולוגית אופיינית לרמה האתיופית - הר שולחן מוקף מצוקים תלולים, ומכאן שמו. בשנת 2005 התגוררו במקום כ-1,900 תושבים.
היסטוריה.
מקדלה מוזכרת בכרוניקה של הקסר סוסוניוס כבר בתחילת המאה ה-17 .
בתחילת המאה ה-19, נשלטה אמבה מריאם בידי בני אורומו ונודעה בשם מקדלה (መቅደላ). ב-22 בספטמבר 1855 כבש הקיסר תוודרוס השני את ההר, והקים על ראשו מספר מבנים, ובהם גם ארמון וכנסייה. המקום שימש כבירת אתיופיה לאחר דברה תבור.
בעקבות עלבון שלכאורה עלב בו מיסיונר בריטי, כלא תוודרוס השני מספר דיפלומטים ומיסיונרים בריטים במקום. הבריטים שלחו משלחת צבאית לאמבה מריאם, וזו הגיעה לאתר בחודש אפריל 1868. אנשי האצולה ותומכיו של הקיסר האתיופי נטשו אותו, וצבאו ניגף בקרב למרגלות ההר שהתרחש ב-9 באפריל. הקיסר שם קץ לחייו ביריית אקדח ב-13 באפריל, בעת שהצבא הבריטי החל את ההתקפה על המצודה עצמה.
הבריטים חילצו את הדיפלומטים, בזזו את היישוב והעלו אותו באש. בין היתר לקחו עימם הבריטים את כתרו של הקיסר האתיופי, וזה הוחזר באופן אישי לקיסר היילה סלאסי ב-1925, בעת שביקר בבריטניה ופגש במלך ג'ורג' החמישי. ממבני הבירה לא שרד כמעט דבר, למעט התותח "סבסטופול", תותחו הענק של הקיסר האתיופי במשקל 6.7 טון.
המצודה הנטושה נכבשה לזמן מה על ידי ייאסו החמישי, הקיסר הלא מוכתר של אתיופיה, עד שנאלץ להימלט ממנה ב-1917.
More Malice
ברנדי נורוואד
מכס נורדאו (ספינת מעפילים)
Ego Trippin'
'Ego Trippin הוא אלבום האולפן התשיעי של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. האלבום יצא לאור במרץ 2008 והופק בעיקר על ידי "QDT". האלבום נקבע במקור להיות ללא אמנים משתתפים ולהיות כ"אלבום ראווה" לסנופ דוג, ומכאן שם האלבום. למרות זאת, סנופ דוג חשב כי זה רעיון לא טוב והחליט שישתתפו בחלק משירי האלבום מספר אמנים. עטיפת האלבום צולמה בתיכון "לונג ביץ", שבו היה סנופ. סנופ דוג אמר כי אלבום זה הוא השתקפות עמוקה על חייו, ועל גדילתו לא רק כאמן, אלא גם כבן אדם. האלבום הניב 5 סינגלים, מהם יצא הלהיט "Sexual Eruption" (גרסה מצונזרת: Sensual Seduction) האלבום מכר מעל 137,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, והגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200. עד כה, מכר האלבום כ-400,000 עותקים ברחבי ארצות הברית, והפך לאלבומו הראשון של סנופ דוג שלא הגיע למעמד אלבום זהב ועבר מעל 500,000 עותקים.
Ego Trippin
Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told
Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר האמריקאי, סנופ דוג, והראשון שלו בחברת התקליטים נו לימיט. הוא אלבומו הראשון שאינו יצא לאור תחת חברת התקליטים "Death Row Records", והראשון שפורסם לאחר שינוי הכינוי של סנופ דוג מ"סנופ דוגי דוג" בחברת התקליטים שהתפרסמה בעיקר בהתמחותה בראפ בסגנון דירטי סאות' - No Limit Records של מאסטר פי.
האלבום הגיע בשבוע הראשון לצאתו למקום ה-1 במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 519,000 עותקים. האלבום שהה במקום הראשון במצעד גם בשבוע שלאחר מכן כשמכר מעל 245,000 עותקים נוספים, והגיע במהרה למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית. האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה מאוחר יותר באותה השנה. האלבום מאופיין בכך שרוב האמנים המשתתפים בו הם מ"נו לימיט", וסטה בסגנונו משני אלבומיו הקודמים של סנופ. "Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told" נחשב על ידי רבים ממעריציו וממבקרי מוזיקה כאחד מאלבומיו הגרועים ביותר של סנופ דוג.
יחסי ישראל–עיראק