סיווג ווייט משמש לקטרי קיטור נוסחה על ידי פרדריק מת'וואן ווייט והוכנסה לשימוש בתחילת המאה ה-20. על פי שיטת ווייט נספרים תחילה מספר "הגלגלים המובילים" בקטר, אחריהם מספר "הגלגלים המניעים" ולבסוף מספר "הגלגלים האחוריים". מספר הגלגלים בכל קבוצה נכתב משמאל לימין, כאשר מקף מפריד בין קבוצה אחת למשנייה. על פי שיטה זו קטר שבו שני סרנים מובילים (ארבעה גלגלים מובילים), שלושה סרנים מניעים (שישה גלגלים מניעים) וסרן אחד אחורי (שני גלגלים אחוריים), יסווג כקטר 4-6-2. לקטרי קיטור בעלי מכלי מים (באנגלית: Tank) תיכתב האות T בסיומת הסיווג, לפעמים ST (Saddle Tank, "מכל אוכפי"), WT (Well Tank, "מכלי באר") או VBT (Vertical Boiler Tank, "מכל דוד אנכי"). אחרת, ההנחה היא כי מאחורי הקטר נגרר קרון עזר לאחסון דלק ומים (באנגלית: Tender).
בצלאל בזק
בצלאל בָּזָק (ביז'ינסקי) (ח' בשבט ה'תרנ"ח, 31 בינואר 1899 – י"א בכסלו ה'תשל"ה, 25 בנובמבר 1974) היה פעיל ציבורי בולט בציונות הדתית.
ביוגרפיה.
נולד בוולוצלבק שבאימפריה הרוסית (בתחומי פולין של ימינו) למשה ביז'ינסקי ולחיה. הוא קיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה. השכלה כללית רכש מפי מורים פרטיים.
מנעוריו היה פעיל ב"צעירי מזרחי" בעירו וולוצלבק וכן בחינוך הדתי ובקרן היסוד. במשך הזמן נבחר כחבר מועצת המזרחי ומועצת הפועל המזרחי בפולין. בשנת ה'תרפ"ד נשא לאשה את שושנה, ובשנת 1925 עלה עמה לארץ ישראל וקבע את מושבו בירושלים. בשנת 1934 היה מראשי סיעת "אל המקור" של הפועל המזרחי.
בזק כיהן כחבר מועצת ההסתדרות של הפועל המזרחי בירושלים וחבר נשיאות המרכז של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל. היה חבר אספת הנבחרים, החל מהאסיפה השנייה, מטעם הפועל המזרחי וחבר הוועד הלאומי. בתקופת המאבק, בשנת תש"ז (1947), שימש כמ"מ חבר הנהלת הוועד הלאומי.
השתתף בקונגרסים הציוניים החל מהקונגרס הי"ב (פרט לקונגרס הי"ד) ולאחר מכן חבר נשיאות הוועד הפועל הציוני.
היה יו"ר ועדת הבחירות במחוז ירושלים לכנסת הראשונה; חבר המועצה ליד המושל הצבאי למחוז ירושלים בתקופת מלחמת העצמאות.
שימש במשך שנים כמזכיר הכללי של המרכז העולמי של הפועל המזרחי, גזברו של המרכז ובשנים האחרונות לחייו יו"ר בפועל ויושב ראש "מפעל התורה למען הישיבות בארץ ישראל". היה חבר המועצה הדתית בירושלים מייסודה בשנת 1936.
פרסם מאמרים בעיתונים: "המזרחי", "קדם" (שהופיע בפולין), "התור", "נתיבה" ו"הצופה". ערך את קובץ "נירותינו" שהופיע בוולוצלבק. פרסם קובץ על הפועל המזרחי בארץ ישראל בהוצאת צעירי המזרחי, ניו יורק תרפ"ז.
לאחר מותו, ב-1974, הובא למנוחות בבית הקברות סנהדריה. עיריית ירושלים קראה על שמו את הרחוב המקשר בין שכונת ניות וגבעת מרדכי.
משפחתו.
לבצלאל בזק שלושה בנים:
דינא דגרמי
רייזר רמון
מנהגי אבלות
סרצנים
"סָרָצֶנִים" או "סָרָקֶנִים" (בלטינית: Saracen) היה הכינוי שנתנו הרומאים העתיקים לכל השבטים "הפראיים" שממזרח לאימפריה שלהם. בימי הביניים (בייחוד בתקופת מסעות הצלב) היה סרצנים הכינוי לערבים, לפרסים, לטורקמנים, ולמוסלמים בכלל בפי הנוצרים, בין אם מוצאם מחצי האי ערב, מאסיה הקטנה או מכל מקום אחר.
יש המשערים כי מקור המילה במונח הערבי شرقيين (שַׁרְקִיִין), שמשמעותו "מזרחיים", אך על פי המילון האנגלי של אוקספורד אין ודאות כי אטימולוגיה זו נכונה. על פי השערה אחרת מקור המילה הוא ב"מושתרקה" כלומר משותף, במשמעות שותפיהם של הרומאים בשמירה על הלימס. בכתבים הנוצריים מבואר המונח כמכוון ל"אלו שאינם מצד שרה", לאמור צאצאי ישמעאל בן הגר. בזמנים מאוחרים יותר שימש המונח גם לציון שודדי ים מן הים התיכון.
סרצין
סרסינים
גריניץ' (פירושונים)
קין (להקה)
קין (Keane) היא להקת רוק בריטית שהוקמה בשנת 1997, אשר ידועה בשימוש בפסנתר ככלי הנגינה העיקרי שלה במקום גיטרות. הלהקה פרצה לתודעה העולמית בשנת 2004 עם יציאת אלבומה הראשון "Hopes and Fears", אשר היה האלבום הנמכר ביותר בבריטניה באותה שנה. אלבומה השני של הלהקה, "Under the Iron Sea", שיצא בשנת 2006, זכה אף הוא להצלחה רבה.
היסטוריה.
הקמה ושנים הראשונות.
טום צ'פלין וטים רייס-אוקסלי הכירו בילדותם והלכו לאותו בית ספר, אותו ניהל אביו של טום. מאוחר יותר, שניהם עברו לבית ספר אחר, שם פגשו את דומיניק סקוט וריצ'רד יוז. ארבעתם גילו את חיבתם למוזיקה, אך אף אחד מהם לא חשב שזו קריירה מתאימה.
בשנת 1995, בעודו לומד באוניברסיטה בלונדון, טים הקים להקת רוק יחד עם דומיניק והציע לריצ'רד להיות המתופף של הלהקה. הם קראו ללהקה "The Lotus Eaters" והחלו את דרכם כלהקת קאברים, כאשר ניגנו בעיקר שירים של U2, אואזיס והביטלס. אדם ת'אדהופ, אותו פגש טים באוניברסיטה ושניהם הפכו לחברים, לקח לידיו את תפקיד ניהול הלהקה כחלק מחברה להפקת סרטים שהייתה בבעלותו.
בשנת 1997, מששמע את טים מנגן בפסנתר, הציע לו כריס מרטין להצטרף ללהקתו, קולדפליי. טים דחה את ההצעה מכיוון שלא רצה לעזוב את הלהקה שלו. בעקבות הצעתו של כריס, טים הציע לטום להצטרף ללהקה על אף ההתנגדות הראשונית של ריצ'רד ודומיניק, וטום תפס את מקומו כסולן הלהקה והחל גם לנגן בגיטרה אקוסטית. הצטרפותו של טום ללהקה היוותה גם נקודת מפנה בשמה של הלהקה מ- The Lotus Eaters ל- Cherry Keane, שהייתה חברתה של אימו של טום, אותה הכירו טום וטים כאשר היו צעירים. זמן קצר לאחר מותה, שם הלהקה קוצר ל- Keane.
בקיץ 1997 טום עזב לדרום אפריקה להתנדבות במקום, וכאשר חזר ביולי 1998, בישר לו ריצ'רד כי מתוכננת להם הופעה. הופעת הבכורה של קין הייתה בפאב "Hope &amp; Anchor" ב־13 ביולי 1998 כאשר ניגנו שם חומרים מקוריים שלהם. מאז, הלהקה החלה להופיע בפאבים נוספים בלונדון. בשנת 1998, טום נסע לסקוטלנד ללמוד באוניברסיטה, אך עזב במהלכם את לימודיו ועבר ללונדון, על מנת לפתח קריירה מוזיקלית עם חבריו.
סינגלים ראשונים ועזיבתו של דומיניק.
בסוף שנת 1999 וללא חוזה הקלטה, קין הקליטו את הסינגל הראשון שלהם, "Call Me What You Like", דרך חברת ההפקות הפרטית שלהם, Zoomorphic.
ארבעה חודשים לאחר ההקלטה המחודשת של "Call Me What You Like" בפברואר 2001, יצא הסינגל השני שלהם, "Wolf at the Door".
בשל ההצלחה המוגבלת של קין באותה תקופה, דומיניק החליט לעזוב את הלהקה כחודש לאחר שסינגל זה יצא וזאת במטרה להמשיך את לימודיו האקדמאיים.
באותה תקופה, קין הוזמנו על ידי המפיק ג'יימס סנגר לאולפן ההקלטות שלו בצרפת, בו הלהקה הקליטה מספר שירים, ביניהם "Bedshaped" ו- "This is the Last Time", אשר יופיעו מאוחר יותר באלבומם הראשון "Hopes and Fears". בנובמבר 2001 חברי הלהקה חזרו לבריטניה.
שנת 2002 הייתה שנה קשה עבור קין כיוון שכל ההקלטות וההופעות החיות הופסקו וחששותיו של דומיניק שללהקה אין כיוון ברור החלו לצוץ בקרב שאר חבריה.
קין חזרו להופיע בדצמבר 2002. למרבה מזלם, באחת מההופעות נכח אחד מנציגי חברת ההפקות Fierce Panda Records, אשר גילה גם את קולדפליי מספר שנים קודם לכן. הוא הציע ללהקה להוציא את הסינגל המסחרי הראשון שלהם, "Everybody's Changing".
בעקבות יציאת הסינגל, קין החלו לקבל תשומת לב רבה ומספר חברות הפקה גדולות רצו להחתים את הלהקה אצלן. לבסוף, הלהקה החליטה לחתום אצל Island Records בקיץ 2003.
Hopes and Fears.
בתחילת שנת 2004 יצא הסינגל הראשון שלהם, "Somewhere Only We Know", אשר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי. מספר חודשים לאחר מכן הלהקה הוציאה מחדש את הסינגל "Everybody's Changing" אשר הגיע למקום הרביעי במצעד.
אלבום הבכורה של קין, "Hopes and Fears", יצא בבריטניה ב־10 במאי 2004, יום לפני שהלהקה החלה את סיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ואף דורג כאלבום השני הנמכר ביותר בבריטניה באותה שנה. האלבום מכר קרוב ל-5.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הלהקה זכתה בשני פרסים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית שנערך בפברואר 2005; פרס האלבום הבריטי הטוב ביותר ופרס פריצת הדרך הבריטית. שלושה חודשים לאחר מכן, טים קיבל את פרס Ivor Novello עבור פזמונאי השנה.
כחברים בקרן "Make Poverty History", קין הופיעו בקונצרט לייב 8, שנערך בלונדון ב־2 ביולי 2005. במהלך אותה שנה הלהקה זכתה להכרה בארצות הברית הודות לסיבוב ההופעות שם, כאשר שימשו כלהקת החימום של להקת U2. בנוסף, הלהקה הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית האומן החדש הטוב יותר.
Under the Iron Sea.
באפריל 2005, במהלך סיבוב ההופעות של אלבומם הראשון, הלהקה החלה להקליט את אלבומם השני, "Under the Iron Sea". האלבום יצא ברחבי העולם ב־12 ביוני 2006 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי בשבועיים הראשונים ליציאתו. במאי 2006, האלבום כבר מכר יותר מ-2 מיליון עותקים. הסינגל המוביל של האלבום, "Is It Any Wonder", הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
טרם יציאתו, קין החלו את סיבוב ההופעות העולמי שלהם על מנת לקדם את האלבום. אולם, עקב הלחצים הרבים בהם היה נתון, טום החליט להתאשפז במוסד גמילה, דבר אשר גרם לביטול ודחיית הופעות רבות באירופה וארצות הברית, אך לאחר חודשים ספורים הם שבו להופיע.
בעקבות ההצלחה של סיבוב ההופעות, הלהקה החליטה להוסיף תאריכי הופעות נוספים לשנת 2007 באירופה ודרום אמריקה. כחלק מסיבוב ההופעות באירופה, קין הופיעו ב־7 ביולי 2007 בקונצרט העולמי למען איכות הסביבה, לייב ארת'.
Perfect Symmetry.