לסוריה ולקוריאה הצפונית היו יחסים הדוקים מאז סוף שנות השישים, כאשר קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי לסוריה במלחמותיה נגד ישראל. שתי המדינות מחזיקות בשגרירויות בבירות אחת של השנייה.
קוריאה הצפונית בנתה כור גרעיני בסוריה על בסיס תכנון הכור שלה ביונגביון, ופקידים רשמיים מקוריאה הצפונית נסעו באופן קבוע לאתר. הכור הסורי נחרב על ידי ישראל במהלך תקיפה אווירית בשנת 2007. ארצות הברית חתמה על החוק למניעת תפוצת נשק גרעיני עם סוריה, איראן וקוריאה הצפונית בשנת 2000. בשנת 2016 היו דיווחים כי כוחות צפון קוריאנים נלחמים כדי להגן על ממשלת סוריה במלחמת האזרחים בסוריה.
סין.
שתי המדינות נתפסות בדרך כלל ידידותיות, עם זאת יש חששות גוברים בסין מתוכנית הנשק של קוריאה הצפונית. לאחר שניהלת קוריאה הצפונית את מבחן הגרעין הראשון שלה בשנת 2006, הצהירה ממשלת סין כי הם "מתנגדים לה בנחישות" והצביעו בעד הסנקציות של האו"ם נגד קוריאה הצפונית.
המועצה ליחסי חוץ מצביעה על כך שהעדיפות העיקרית של סין ביחסיה הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית היא למנוע את התמוטטות ממשלתו של קים ג'ונג-און, מתוך חשש כי אירוע כזה יעורר גל של פליטים מהמדינה לסין. בשנות החמישים הגיע הסחר בין סין לקוריאה הצפונית לשיא של 7.56 מיליון רנמינבי סיני. בין 1983 עד 1990 הסחר בין קוריאה הצפונית לסין רק גדל וגדל עד שמ-5.71 מיליון דולר ב-1983, גדל הסחר בין המדינות עד ל-88.2 מיליון דולר.
סין היא השותפה המסחרית הגדולה ביותר של קוריאה הצפונית, בעוד שקוריאה הצפונית מדורגת במקום ה-82 (בשנת 2009) בשותפי הסחר הגדולים ביותר של סין. סין מספקת כמחצית מכלל היבוא של קוריאה הצפונית וסין מקבלת רבע מיצואה. היבוא העיקרי של סין מקוריאה הצפונית כולל דלקים מינרליים (פחם), עפרות, פריטי הלבשה, ברזל ופלדה, דגים ופירות ים ואבן. היבוא של קוריאה הצפונית מסין כולל דלקים מינרליים ושמן, מכוניות, מכונות חשמל, כלי רכב, פלסטיק, ברזל ופלדה. סין היא המקור העיקרי ליבוא נפט לקוריאה הצפונית. בשנת 2009, היצוא של דלק מינרלים לקוריאה הצפונית הסתכם ב-327,000,000 $ והיוו 17% מכלל היצוא הסיני לקוריאה הצפונית.
במהלך מלחמת קוריאה בין 1950 ל-1953, סין סייעה לקוריאה הצפונית, ושלחה כ-500,000 חיילים לתמיכה בכוחות הצפון קוריאנים. ב-1975 ביקר קים איל סונג בבייג'ינג בניסיון כושל לגייס תמיכה מסין לפלישה צבאית לקוריאה הדרומית. ב-23 בנובמבר 2009 ביקר שר ההגנה של קוריאה הצפונית, ליאנג גואנגלי, בפיונגיאנג, במפקד ההגנה הראשון בין שתי המדינות שנעשה מאז 2006.
סינגפור.
לסינגפור ולקוריאה הצפונית יש יחסים טובים מאוד. חברות סינגפוריות רבות פתחו סניפים בפיונגיאנג, בירת המדינה. סינגפור היא גם שותפת הסחר הרביעית בגודלה לקוריאה הצפונית (לאחר רוסיה, סין ומלזיה). אזרחי קוריאה הצפונית יכולים לבקר בסינגפור על ידי הגשת בקשה לויזה. לקוריאה הצפונית יש שגרירות בסינגפור, בעוד שלסינגפור יש שגריר לא תושב בבייג'ינג שהוא גם השגריר של סינגפור בקוריאה הצפונית.
סלובניה.
לסלובניה ולקוריאה הצפונית יש קשר דו-צדדי שהחל ב-1948, בימי יוגוסלביה.
סנגל.
לסנגל ולקוריאה הצפונית יש יחסים דיפלומטיים מאז 1972. אנדרטת הרנסאנס האפריקאית בדקר, סנגל, האנדרטה הגבוהה ביותר באפריקה נבנתה על ידי חברת מנסודיה אוברסיז פרוג'קטס, חברה מקוריאה הצפונית.
ספרד.
בינואר 2014 פתחה קוריאה הצפונית שגרירות במדריד. לאחר סדרה של התגרויות של קוריאה הצפונית במערב ב-2017, כינתה ספרד את שגריר קוריאה הצפונית בספרד, קים היוק צ'ול: "אדם לא נעים".
סרביה.
סרביה מקיימת יחסי ידידות עם קוריאה הצפונית, כאשר היחסים בין שתי המדינות החלו ב-1948 תחת שלטונו של נשיא יוגוסלביה, ג'וסיפ ברוז טיטו. במרץ 2017 ביקר שגריר קוריאה הצפונית, רי פיו דו, בבלגרד ואישר את תמיכתה של קוריאה הצפונית במעמדה של סרביה בעניין קוסובו.
סרי לנקה.
בשנת 1970 הוחלט להקים שגרירות צפון קוריאנית בקולומבו, סרי לנקה. זאת בזמן שבקוריאה הצפונית טיפחו הדיפלומטים של המדינה את הקשרים עם המפלגה הקומוניסטית של סרי לנקה בעלת האידאולוגיות המרקסיסטיות-לניניסטיות שהיו דומות לאידיאולגיות של קוריאה הצפונית. ב-1971, בעקבות התקוממות כושלת של המפלגה, השגרירות נסגרה.
פולין.
פולין שומרת על יחסים דיפלומטיים מוגבלים (בעיקר של דיג) עם קוריאה הצפונית לאחר שהחלו היחסים בין שתי המדינות ב-16 באוקטובר 1948. פולין שומרת על שגרירות בפיונגיאנג, כאשר היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מתוחזקים ברמה המרבית בסחר ובשייט.
פורטוגל.
לפורטוגל ולקוריאה הצפונית יש מערכת יחסים טובה, בין השאר בשל רצונה של קוריאה הצפונית ליחסים טובים עם המושבה הפורטוגזית לשעבר מקאו. אחד מבניו של קים ג'ונג-איל, בנוסף לאזרחות צפון קוריאנית, החזיק באזרחות פורטוגזית מאז חי במקאו. קים יונג נאם הצהיר על היחסים הטובים בין שתי המדינות, וגם שלח תנחומים לנשיא פורטוגל אז ז'ורז'ה סמפאיו כאשר פרנסיסקו דה קוסטה גומס, נשיא פורטוגל לשעבר מת. הוא גם העניק לאחר מכן ברכות לנשיא קוואקו סילבה לאחר שזכה בבחירות בפורטוגל. בשנת 2017, פורטוגל ניתקה את הקשרים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית.
פיליפינים.
בשנת 2000 הקימו הפיליפינים וקוריאה הצפונית יחסים הדיפלומטיים לאחר יותר מ-20 שנה של משא ומתן. הסחר בין שתי המדינות נותר כמעט ולא קיים, בגלל אמברגו הסחר אשר מוטל על קוריאה הצפונית. בשנת 2007, הוחלט להגדיל את יחסי הסחר בין שתי המדינות כשההסכם על ההחלטה נחתם על ידי שר החוץ הפיליפיני, אלברטו רומולו ושר החוץ של קוריאה הצפונית, פאק אוי צ'ון, במהלך פגישת איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) במנילה. לפיליפינים נציג בפיונגיאנג דרך שגרירות בבייג'ינג. לקוריאה הצפונית יש נציגות דרך שגרירותה בבנגקוק.
פינלנד.
פינלנד הכירה בקוריאה הצפונית ב-13 באפריל 1973. היחסים הדיפלומטיים הוקמו ב-1 ביוני 1973. לפינלנד יש שגריר שאינו תושב לקוריאה הצפונית בסיאול.
פקיסטן.
פקיסטן מקיימת יחסים דיפלומטיים ומסחריים חמים עם קוריאה הצפונית, תוך שמירה על קשרי ידידות עם קוריאה הדרומית. תחילת היחסים בין שתי המדינות החלה בשנות השבעים בתקופת שלטונו של ראש ממשלת פקיסטן, זולפיקר עלי בהוטו. לקוריאה הצפונית יש שגרירות באסלאמאבאד. היחסים בין שתי המדינות דווחו בעבר כי הם חזקים מאוד וקוריאה הצפונית סיפקה טכנולוגיית טילים לפקיסטן גם כאשר אוכלוסייתה של פקיסטן העדיפה את קוריאה הדרומית.
פרו.
ב-1988 ייסדו קוריאה הצפונית ופרו שגרירות בלימה, פרו. אף על פי כן, ממשלת פרו גינתה את "מבחן הגרעין השלישי" של ממשלת קוריאה הצפונית ב-2013, ואמרה כי "ממשלת פרו קוראת לממשלת צפון קוריאה להפסיק באופן מיידי פעולות מסוג זה.".
בספטמבר 2017 גירשה פרו את שגריר קוריאה הצפונית, וניתקה את היחסים בין המדינות.
צרפת.
אין יחסים רשמיים בין צרפת לבין קוריאה הצפונית. צרפת היא אחת משתי החברות היחידות באיחוד האירופי שאין להן יחסים דיפלומטיים עם קוריאה הצפונית, כשהאחרת היא אסטוניה. אין שגרירות צרפתית בקוריאה הצפונית, וגם לא כל סוג אחר של ייצוג דיפלומטי צרפתי, בפיונגיאנג, וגם לא בשגרירות צפון קוריאנית בפריז, אם כי משרד דיפלומטי של קוריאה הצפונית ממוקם באזור ניי-סיר-סן הסמוך. עמדתה הרשמית של צרפת היא שתשקול את כינון היחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית, אם וכאשר היא תנטוש את תוכנית הנשק הגרעיני שלה ותשפר את זכויות האדם שלה.
קובה.
לקוריאה הצפונית יש יחסים דיפלומטיים עם קובה מאז 1960 והיא שומרת על שגרירות בהוואנה. קובה הייתה אחת מבעלות הברית הטובות ביותר של קוריאה הצפונית.
במהלך המלחמה הקרה, קוריאה הצפונית וקובה יצרו קשר של סולידריות על בסיס עמדותיהם המשותפות המתנגדות לכוח האמריקאי. ב-1968 הצהיר ראול קסטרו כי השקפותיהן של המדינות הן "זהות לחלוטין בכל". צ'ה גווארה, אז שר בממשלת קובה, ביקר בקוריאה הצפונית ב-1960 והצהיר על כך שקובה תלך בעקבותיה של קוריאה הצפונית. המנהיג הקובני פידל קסטרו ביקר במדינה ב-1986. קובה הייתה אחת המדינות המעטות שהפגינו סולידריות עם קוריאה הצפונית על ידי החרמת האולימפיאדה בסיאול ב-1988.
בשנת 2016, מפלגת הפועלים של קוריאה והמפלגה הקומוניסטית של קובה נפגשה כדי לדון בחיזוק הקשר. אחרי מותו של פידל קסטרו ב-2016, הכריזה ממשלת קוריאה הצפונית על שלושה ימים של אבל ושלחה משלחת רשמית להלוויה. המנהיג העליון קים ג'ונג און ביקר בשגרירות הקובנית בפיונגיאנג כדי לכבד את זכרו.
קמבודיה.
לקמבודיה ולקוריאה הצפונית יש יחסים טובים. כאשר הקמר רוז' סולק בפלישה ווייטנאמית ב-1979, תמכה קוריאה הצפונית בנורודום סיהאנוק ובממשלתו הגולה, והוא חי בקוריאה הצפונית עד שנת 1991, וכשהיה למלך קמבודיה וחזר לארץ, הוא חזר עם שומרי ראש צפון קוריאניים. לקוריאה הצפונית יש שגרירות בפנום פן ולקמבודיה יש שגרירות בפיונגיאנג. בעוד שקוריאה הצפונית בנתה את מוזיאון אנגקור פאנוראמה בתוך המדינה, על פי הדיווחים היחסים מתוחים עם כמה שאומרים כי קמבודיה שוקלת לנתק את היחסים עם המדינה.
קנדה.
היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לקוריאה הצפונית החלו בפברואר 2001. עם זאת, אין שגרירויות רשמיות בין שתי המדינות. קנדה מיוצגת בקוריאה הצפונית על ידי השגריר הקנדי בקוריאה הדרומית, וקוריאה הצפונית מיוצג על ידי שגרירם באו"ם. ב-25 במאי 2010, קנדה השעתה את היחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית.
רומניה.
לקוריאה הצפונית יש שגרירות בבוקרשט והיחסים השתפרו תחת תקופת הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה, כאשר ניקולאה צ'אושסקו וקים איל-סונג נפגשו ב-1971.