בשנת 2016 הוא נמנה עם אחד מחמישים המנהיגים הגדולים בעולם עקב מחויבותו לשוויון בכל הנושאים החברתיים כמנכ"ל החברה. הוא אף נבחר לתפקיד איש העסקים של השנה על ידי קוראי Fortune, אחד המנכ"לים הטובים בעולם על ידי Barron's, והוא זכה בפרס החדשנות של המגזין Economist's. הוא שימש כיו"ר משותף של הוועדה המייעצת לטכנולוגיות המידע של הנשיא בין השנים 2003–2005. בניוף חבר גם בוועד הנאמנים העולמי של הפורום הכלכלי.
באפריל 2015 הודיע בניוף כי הוא יבחן את כל המשכורות ב- Salesforce כדי להבטיח ששולמו לגברים ונשים באופן שווה עבור עבודה דומה.
Salesforce בראשותו נבחרה לאחת החברות החדשניות בעולם חמש שנים ברציפות על ידי מגזין פורבס. מגזין פורצ'ן הגדיר את Salesforce כחברה הנערצת ביותר בעולם בענף התוכנה ארבע שנים ברציפות, וכינתה את החברה כמקום העבודה הטוב ביותר שמונה שנים ברציפות.
ב־17 במרץ 2017, נכלל בניוף בסימפוזיון של מנהיגים עסקיים שאורגן על ידי ממשל טראמפ במהלך ביקור קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בבית הלבן.
בשנת 2018 מארק ואשתו קנו את המגזין "Time" ב 190 מיליון דולר.
פילנתרופיה.
בניוף הוא יו"ר קרן Salesforce.com שהוקמה בשנת 2000 כקרן צדקה ציבורית. הוא יצר את המודל 1-1-1 של פילנתרופיה ארגונית משולבת, שבאמצעותה חברות תורמות אחוז אחד מההון, אחוז אחד משעות העובדים ואחוז אחוז מהמוצר (פרו בונו) חזרה לקהילות בהן היא משרתת. חלקים ממודל 1-1-1 זה אומצו על ידי יותר מ־700 חברות, כולל גוגל. בניוף אף תקף את חבריו המילארדרים ש"אוגרים כסף" ולא נותנים לחברה.
בשנת 2007 הוועדה לעידוד פילנתרופיה ארגונית העניקה לבניוף את פרס הצטיינות בפילנתרופיה התאגידית ובשנת 2008 הזמינה אותו להיות חבר בדירקטוריון.
החל ממרץ 2016, Salesforce.com סיפקה יותר מ 115 מיליון דולר מענקים, 1.3 מיליון שעות התנדבות עובדים ומשמשת ב 28,000 עמותות עם טכנולוגיית Salesforce.
מארק בניוף ואשתו לין הוכרו בראש רשימת 50 הפילנתרופים הטובים ביותר של פורבס אמריקה בשנת 2015.
ביוני 2010 הם הודיעו על תרומה של 100 מיליון דולר לבית החולים UCSF לילדים במטרה לקדם את בריאות הילדים ברחבי העולם. בשנת 2014, מארק ולין בניוף תרמו 100 מיליון דולר נוספים לבית החולים UCSF ואוקלנד (שניהם מכונים כיום בתי חולים לילדים בניוף).
מארק ולין בניוף תרמו גם לארגון The Ocean Cleanup, ארגון ללא מטרות רווח המפתח טכנולוגיות כדי להיפטר מהפלסטיק באוקיינוסים.
בניוף תמך בהילרי קלינטון לנשיאת ארצות הברית בבחירות לנשיאות 2016.
תוכנית &quot;כנפיים&quot; לחיילים בודדים עולים
כנפיים היא היוזמה חברתית היחידה בישראל הפועלת מ-1998 ונותנת מענה כולל לחיילים בודדים עולים. התוכנית מלווה את הצעירים מהשלב שבו הם מגיעים לארץ ומתמודדים עם תהליך הגיוס לצה"ל, ממשיכה בסיוע פרטני במהלך שירותם הצבאי, ועד כשנתיים אחרי השחרור.
"כנפיים" היא שיתוף פעולה של קרן מיראז' ישראל יחד עם הסוכנות היהודית ושותפים נוספים כדוגמת: צה"ל, משרד הביטחון, קרן היסוד, קרן חיים סבן, משרד העלייה והקליטה, משרד הבריאות ועוד.
התוכנית פועלת בארבע פעימות עיקריות: הכנה לקראת גיוס, תוכניות, ליווי במהלך שירות הצבאי, תהליך ההכנה להשתלבות באזרחות ותוכנית בוגרים.
צוות התוכנית מנהל החל משנת 2016 את פעילות "פורום ארגוני החיילים הבודדים".
אוכלוסיית היעד של התוכנית.
התוכנית מסייעת לצעירים בודדים עולים, העונים על אחת מהקריטריונים הבאים:
שלבי התוכנית.
התוכנית פועלת בארבע פעימות עיקריות:
Follow the Leader (שיר)
Follow the Leader (בעברית: עקוב אחר המנהיג) הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד המוזיקאים הלטינים ויסין ויאנדל, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז. השיר יצא לאור כסינגל ב-10 באפריל 2012.
השיר הגיע אל המקום השביעי במצעד השירים שבקולומביה.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, חואן לואיס מוררה, לנדל וגווילה, ג'ונס סייד, ניקלס קינגס, קנדיס ת'ורבורן, טאשה ת'ורבורן, ניילה ת'ורבורן ונינדה ת'ורבורן. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב על סך מכירות של חצי מיליון עותקים במדינה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה ליוטיוב ב-4 במאי 2012, והצליח לצבור 532 מיליון צפיות.
בורחה הררה גונזאלס
בורחה הררה גונזאלס (בספרדית: Borja Herrera González; נולד ב-8 בינואר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי באוניאוניסטס.
קריירה.
הררה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לאס פאלמאס, ממנה עבר להורקאן. בגיל 19, הצטרף לאוניון ויירה מהליגה הרביעית.
ב-31 בינואר 2014 הררה חתם בטודלאנו מהליגה השלישית. ב-12 ביולי 2014 חזר ללאס פאלמאס והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.
ב-24 בספטמבר 2017 הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בהפסד 0–2 ללגנס במסגרת ליגת העל הספרדית. ב-25 בינואר 2018 הושאל לריאל ואיאדוליד עד לסיום העונה.
ב-31 ביולי 2018 הררה חתם בראוס דפורטיו מהליגה הספרדית השנייה.
ב-24 בינואר 2019 שוחרר מהקבוצה, עקב בעיות כלכליות וחתם באלבסטה.
ב-23 ביולי 2019 חתם במכבי נתניה מליגת העל, שהייתה קבוצתו הראשונה מחוץ לספרד. ב-11 בדצמבר 2019 שוחרר מהקבוצה, לאחר שמיעט לשחק במדיה.
ב-6 באוגוסט 2020, חתם באנדורה.
בקיץ הררה חתם באוניאוניסטס.
ז'אן בארט
ז'אן בארט (באנגלית: Jeanne Baret; 27 ביולי 1740 - 5 באוגוסט 1807) הייתה חברה במשלחת של לואי אנטואן דה בוגנוויל על אוניות לה בודז ואטואל בשנים 1766–1769. בארט מוכרת כאישה הראשונה שהשלימה מסע שלם סביב העולם.
ז'אן בארט הצטרפה למשלחת כשהתחפשה לגבר וקראה לעצמה ג'יין ברט. היא התגייסה לשירות כעוזר אישי של פיליברט קומרסון, זמן קצר לפני שהאוניות של בוגנוויל הפליגו מצרפת. על פי דבריו של בוגנוויל, בארט עצמה הייתה בוטנאית מומחית.
ראשית חייה.
ז'אן בארט נולדה ב־27 ביולי 1740, בכפר לה-קומלה שבחבל בורגונדי בצרפת. תיעוד הטבילה שלה שרד ומזהה אותה כביתם של ג'יין בארט וז'אן פוכארד. אביה מזוהה כעובד יום ונראה כי הוא היה אנאלפבית, מכיוון שהוא לא חתם על רישומי הקהילה.
לא ידוע שום דבר ברור על ילדותה או בגרותה הצעירה של בארט. בהמשך היא אמרה לבוגנוויל כי התייתמה ואיבדה את הונה בתביעה לפני שהחליטה להתחפש לגבר. אמנם ייתכן שהיא הייתה יתומה בהתחשב בתוחלת החיים הנמוכה באותה תקופה, היסטוריונים מסכימים שפרטים אחרים מהסיפור שהיא סיפקה לבוגנוויל היו פרי דמיונה להגנה על קומרסון ומפני חשיפת התחפושת שלה. בורגונדי הייתה בתקופה זו אחת המחוזות היותר מפגרים של צרפת מבחינת מצבן של מעמדות האיכרים, וסביר להניח שמשפחתה של בארט הייתה מרוששת למדי.
אחת התעלומות מחייה של בארט היא כיצד השיגה והשלימה את השכלתה, שכן חתימתה על מסמכים משפטיים מאוחרים יותר מספקת הוכחות לכך שהיא לא הייתה אנאלפביתית. אחד הביוגרפים שלה, גליניס רידלי, מציע שאמה הייתה אולי הוגנוטית, שהייתה קבוצה דתית בעלת מסורת גבוהה יותר של אוריינות מכפי שהיה אופייני לאיכרים באותה תקופה. ביוגרף אחר, ג'ון דונמור, מציע שהיא חונכה על ידי כומר הקהילה או קבלה חינוך על ידי אחד מבני העשירים המקומיים.
מערכת יחסים עם קומרסון.
באיזשהו שלב בין 1760 ל -1764, בארט הועסקה כעוזרת בית לקומרסון, שהתיישב בטולון-סור-ארוקס, כ -20 ק"מ מדרום לה קומל, לאחר נישואיו בשנת 1760. אשתו של קומרסון, שהייתה אחותו של כומר הקהילה, נפטרה זמן קצר לאחר שילדה בן באפריל 1762, ונראה כי ככל הנראה בארט השתלט על ניהול משק הבית של קומרסון באותה תקופה, אם לא לפני כן.
ניכר היה גם כי בארט וקומרסון חלקו מערכת יחסים אישית יותר, שכן בארט נכנסה להריון בשנת 1764. החוק הצרפתי באותה עת דרש מנשים שנכנסו להריון מחוץ לנישואין לקבל "תעודת הריון" שבה יכלו לקרוא לאביה של ילדם שטרם נולד. התעוד של בארט, מאוגוסט 1764, שרד. היא הוגשה בעיירה המרוחקת 30 ק"מ משם, והיו עדים לה שני גברים אשר גם הם נסעו מרחק ניכר מבתיהם. היא סירבה לקרוא בשם האב של ילדה, אך היסטוריונים אינם מפקפקים בקומרסון שגם שעשה גם את ההסדרים עם עורך הדין והעדים מטעמה.
זמן קצר לאחר מכן, בארט וקומרסון עברו להתגורר בפריז, שם המשיכה בתפקיד עוזרת הבית. בארט נראה שינתה את שמה ל"ז'אן דה בונפוי "בתקופה זו. ילדה, שנולד בדצמבר 1764, קיבל את השם ז'אן-פייר בארט. בארט מסרה את הילד לבית החולים פריזלינגס. הוא הועבר במהירות עם לאם אומנת אך נפטר בקיץ 1765. קומרסון השאיר את בנו הלגיטימי מנישואיו לטיפול אצל גיסו בטולון-סור-ארוקס ומעולם לא ראה אותו עוד בחייו.
בשנת 1765 הוזמן קומרסון להצטרף למסע של בוגנוויל. הוא היסס לקבל כיוון שלרוב היה במצב בריאותי לקוי; הוא נדרש לסיועה של בארט כאחות וכן בניהול משק הבית ובניהול אוספיו וניירותיו. מינויו אפשר לו משרה ששולמה כהוצאה מלכותית, אך נשים היו אסורות לחלוטין בספינות חיל הים הצרפתי בזמן ההוא. בשלב מסוים הוא הגה את הרעיון שבארט תתחפש לגבר כדי ללוות את קומרסון. כדי להימנע מבדיקה, היא הייתה צריכה להצטרף למשלחת מיד לפני שהספינה הפליגה, והעמידה פנים שהיא זרה לקומרסון.
לפני שעזבו את פריז, כתב קומרסון צוואה בה הותיר ל"ז'אן בארט, המכונה דה בונפוי, עוזרת ביתי ", סכום חד פעמי גבוה בנוסף למענק קבוע וריהוט דירתם בפריז. וכך, בעוד שהסיפור שרקחה בארט לטובת בונגנוויל כדי להסביר את נוכחותה באונייה תוכנן בקפידה כדי להגן על קומרסון ממעורבות, יש עדויות תיעודיות ברורות למערכת היחסים הקודמת שלהן, וזה לא סביר שקומרסון לא היה שותף לתוכנית עצמו.
עם בוגנוויל.