במשחקו הביתי האחרון באצטדיון מקסימיר עבור דינמו, מודריץ' הציג תצוגת כדורגל מרהיבה, שזיכתה אותו בתשואות רבות מצד אוהדי הקבוצה. בסך הכל בתקופתו בת 6 השנים בדינמו זאגרב רשם מודריץ' 31 שערים ו-29 בישולים בשלוש העונות בהן שיחק עבור הקבוצה, בהן זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות רצופות.
טוטנהאם הוטספר.
מודריץ' הסכים לתנאים שהציעה לו קבוצת הפרמייר ליג טוטנהאם הוטספר, ב-26 באפריל 2008 לאחר שקיבל אישור עבודה באנגליה. הוא היה ההחתמה הקיצית הראשונה מבין רבות, שהחתים מאמנו החדש חואנדה ראמוס, וגם היה השחקן הראשון שנרכש בקיץ בפרמייר ליג. אחרי שחתם על חוזה ל-6 שנים, טוטנהאם הודיעה ששילמה עבורו לדינמו זאגרב 16.5 מיליון פאונד, והשוותה בכך את שיא המועדון עבור רכישת שחקן, שקבעה בקיץ שעבר לאחר שרכשה את דארן בנט מצ'רלטון אתלטיק.
הופעת הבכורה של מודריץ' בטוטנהאם הייתה ב-28 ביולי 2008, במשחק קדם עונה ידידותי נגד נוריץ' סיטי. הוא שיחק מחצית אחת במשחק בו טוטנהאם ניצחה 5–1. הופעתו התחרותית הראשונה עבור טוטנהאם, הייתה בהפסד 1–2 למידלסברו, במשחק הפתיחה של טוטנהאם בפרמייר ליג בעונת 2008–2009, ב-16 באוגוסט 2008.
ריאל מדריד.
ב-27 באוגוסט 2012 חתם מודריץ' ל-5 שנים בריאל מדריד תמורת 33 מיליון יורו. מודריץ' קיבל את חולצה מספר 19, אך כיום משחק עם החולצה שמספרה 10.
בתחילת העונה היה שותף לזכייתה של הקבוצה בסופר קאפ הספרדי.
ב-3 בנובמבר 2012 כבש מודריץ' את שערו הראשון במדי ריאל בניצחון 4–0 על סרגוסה בליגה. שערו של מודריץ' היה הרביעי והאחרון במשחק. באותה עונה הגיע מודריץ' עם ריאל מדריד לחצי גמר ליגת האלופות שם הודחה על ידי בורוסיה דורטמונד הגרמנית. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה בליגת האלופות ובגביע המלך.
ב-20 באוגוסט 2014 האריך מודריץ' את חוזהו בריאל מדריד ב-4 שנים.
בעונות 2015/2016, 2016/2017, ו-2017/2018 זכה עם קבוצתו ריאל מדריד בליגת האלופות, ובגביע העולם למועדונים של פיפ"א ב-2016 ו-2017.
בעונת 2018 זכה בפרס כדור הזהב ונהפך לקרואטי הראשון שזוכה בתואר, הוא עצר רצף של עשר שנים של שליטת כריסטיאנו רונאלדו וליונל מסי בתואר.
ב-23 בנובמבר 2019, מודריץ' כבש ובישל שני שערים במשחקה של ריאל מדריד נגד ריאל סוסיאדד במסגרת הליגה הספרדית, במשחק זה מודריץ' היה מעורב לראשונה בשלושה שערים במשחק אחד.
קריירה בינלאומית.
מודריץ' עבר בכל נבחרות הנוער של קרואטיה, לאחר ששיחק עבור נבחרות קרואטיה עד גיל 17, 19 ו-21.
הוא ערך את הופעתו הרשמית הראשונה בנבחרת קרואטיה הבכירה ב-1 במרץ 2006, בניצחון במשחק ידידות נגד ארגנטינה בבזל. מודריץ' שיחק פעמיים בטורניר הגמר של מונדיאל 2006, כאשר נכנס כמחליף במשחקים נגד יפן ואוסטרליה.
לאחר מינויו של סלאבן ביליץ' לאימון הנבחרת, קיבל מודריץ' יותר קרדיט ודקות משחק בנבחרת, ותחתיו הוא כבש את שערו הראשון עבור קרואטיה בניצחון 0–2 על איטליה, במהלך משחק ידידות ב-16 באוגוסט 2006 בליבורנו. מאז הוא החל לשחק בהרכב הפותח של הנבחרת, לה תרם רבות בטורניר המוקדמות ליורו 2008, בו ניצח יחד עם נבחרתו את נבחרת אנגליה בשני המפגשים בין הנבחרות.
אחרי ציפיות רבות שחזו עבור הנבחרת הקרואטית לקראת טורניר יורו 2008, מודריץ' כבש את שערה הראשון של הנבחרת בטורניר, לאחר שכבש בעיטת עונשין בדקה הרביעית, בניצחון 0–1 נגד נבחרת אוסטריה ב-8 ביוני 2008. זה היה שער הפנדל המהיר ביותר שנכבש בתולדות מפעל היורו. מודריץ' המשיך להרשים במשחקיו בטורניר וזכה בתואר שחקן המשחק מטעם אופ"א במשחקו השני, בו ניצחה קרואטיה את אחת הפייבוריטיות לזכייה, גרמניה.
במשחק רבע הגמר נגד טורקיה, מודריץ' ניצל טעות בהגנת טורקיה של השוער הטורקי הוותיק והמנוסה רושטו רצ'בר, והצליח לבשל במסירה שער לחברו לנבחרת איבן קלסניץ', שער שנתן הובלה 0–1 לקרואטיה שנכבש דקה אחת בלבד לסיום תוספת הזמן. למרות זאת, סמיח שנטורק השווה עבור טורקיה תוך שניות ספורות. המשחק הגיע לבעיטות הכרעה, ומודריץ' החטיא את בעיטתו מחוץ למסגרת. טורקיה ניצחה בדו-קרב בעיטות העונשין 1–3. בסוף התחרות, מודריץ' נבחר לסגל נבחרת המצטיינים של הטורניר, והפך לקרואטי השני בלבד שנכלל בסגל זה בהיסטוריה (הראשון שזכה בתואר היה דאבור שוקר).
מודריץ' הצטיין במונדיאל 2018 ברוסיה והוביל את נבחרתו עד לגמר, שם הפסידה 2–4 לנבחרת צרפת. מודריץ' זכה בכדור הזהב ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. מודריץ' כבש שני שערים בטורניר.
אוטו לוונבורג
אוטו לוונבורג (בשוודית: Otto von Löwenborg; 2 במרץ 1888 – דצמבר 1969) היה שחמטאי שוודי.
חייו.
בינואר 1912 ניצח לוונבורג במשחק סימולטני את פרנק מרשל בסטוקהולם בשנת 1913 הגיע למקום השלישי בתחרות סטוקהולם (ניצח: בוריסלב קוסטיץ') והגיע תשיעי בתחרות מלאדה בולסלאב (ניצח: קארל אופצ'נסקי). בשנת 1916 חלק מקום 2-4 בתחרות קופנהגן (האליפות התשיעית של ארצות הצפון, ניצח פאול יונר) והגיע למקום השמיני בתחרות סטוקהולם. בשנת 1917 הגיע שישי בתחרות קריסטיאניה (האליפות העשירית של ארצות הצפון, ניצח גוסטף ניהולם), חלק מקום ראשון עם אנטון אולסון וניצח אותו בדו-קרב 3-2 בתחרות סטוקהולם ולבסוף הפסיד דו-קרב על אליפות שוודיה לגוסטב ניהלום 4-1.
בשנת 1918 חלק לוונבורג מקום 7-8 בתחרות גטבורג (ניצח: קארל ברנדטסון). בשנת 1919 חלק מקום 4-6 בתחרות גטבורג (האליפות האחת עשרה של ארצות הצפון, ניצחו אנטון אולסון ורודולף שפילמן) ובשנת 1924 חלק מקום 4-8 בתחרות קופנהגן (האליפות השתים עשרה של ארצות הצפון, ניצח: אהרון נימצוביץ').
טלילה לוי בן-זכאי
טלילה לוי בן-זכאי (נולדה ב-3 בדצמבר 1930) היא שחקנית תיאטרון, עיתונאית ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה.
טלילה בן-זכאי נולדה ב-1930 בירושלים, בת לשרה לבית טנצמן ויוחנן בן-זכאי לבית גלוברמן מסטולין שברוסיה הלבנה. גרה במעונות עובדים א' ולמדה בגימנסיה העברית רחביה בירושלים ובסמינר "אשכולי" לגננות. במקביל הייתה חברה בתנועת הצופים. בגיל 16 גויסה ל"הגנה" והוצבה בקורס קשר. יום לאחר החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה (1947) נשלחה לפתוח את תחנת הקשר בשכונת ימין משה, נוכח העיר העתיקה.
בנובמבר 1948 שוחררה מצה"ל כדי להשלים לימודיה בסמינר לוינסקי, בשל הצורך הלאומי בעובדי הוראה עם בוא גל העלייה הגדול. לאחר 3 שנות הוראה עברה לעבוד במחלקת הצופן של משרד החוץ, ובמקביל הצטרפה לתיאטרון זירה בניהולו של מיכאל (מיקו) אלמז, תיאטרון חובבים אוונגרדי. ב"זירה" שיחקה, בין השאר, בהצגות "נער השעשועים של העולם המערבי", "המעגל המרובע" ו"בדלתיים סגורות" של ז'אן-פול סארטר. ב-1953 הוזמנה להופיע בתיאטרון "האהל" בהצגות כמו "העיר הזאת", "הדגן הוא ירוק", "מתחת לגשר", "דרך הטבק" ועוד. בן-זכאי למדה משחק אצל פאני לוביץ', פיתוח קול אצל לולה שנצר, והתקבלה לבית הספר למשחק של התיאטרון הקאמרי.
ב-26 בדצמבר 1954 נישאה בן-זכאי לשחקן אורי לוי, שאותו הכירה בתיאטרון "האהל". לזוג נולדה בת אחת. ב-1955 עברה ביחד עם לוי לתיאטרון הקאמרי והשתתפה בהצגות "ירמה", "אגדות לוד", "תק על תק" ועוד.
לאחר מלחמת סיני נקלע התיאטרון למשבר וחבריו נקראו לחפש מקור פרנסה חלופי. בן-זכאי נענתה להצעת גלי צה"ל להצטרף לצוות העורכים בתחנה, לתוכניות כמו: "כרטיס כניסה", "דואר צבאי 1005 – תוכנית כבקשתך לקטעים נדירים", "הערב" – תוכנית ראיונות ראשונה בשידור חי לצדו של משה בן אפרים, ובהמשך ישעיהו בן-פורת, דן פתיר, שמואל שגב ואחרים, "מקום טוב באמצע" עם יצחק בן-נר, "רוליטה", "האדם השלישי", "בשעה זו" ועוד.
ב-1962 הוזמנה לקבל על עצמה את מדור התרבות של העיתון "מעריב", ונשארה בעיתון עד צאתה לגמלאות. במסגרת עבודתה ב"מעריב" הגישה במשך מספר שנים מדי שבת בבוקר על בימת התיאטרון הקאמרי את "שבתרבות", לצדו של אבי בטלהיים.
בן-זכאי פרסמה שני ספרים: האחד לנוער – "אחרי הצלצול השלישי" – עם איורים של זאב (עם עובד, 1979), והאחר לתינוקות – "יומומן" לתיעוד שנת החיים הראשונה (עיצוב ואיורים: ציפי אלסטר, דגנית סלנט, ספרית מעריב, תשמ"ט 1988).
בן-זכאי כתבה תסריטים לקולנוע ("השכונה שלנו", "התרוממות") ולטלוויזיה ("אליק בליק בום" לילדים, והדרמות: "דודי ורעי" ו"מקרה גבול"), וכן תסכיתים לרדיו.
משנת 1996 בן-זכאי היא חברה פעילה בעמותת ליל"ך – לחיות ולמות כבוד, ובמסגרת התנדבותה בעמותה היא מרכזת את הוצאת הביטאון "חיים בכבוד", היוצא לאור פעמיים בשנה.
בן-זכאי מתגוררת בתל אביב. היא אם לבת, רוני ארנון, וסבתא לשניים.
התזמורת הפילהרמונית של פראג
את התזמורת הפילהרמונית של פראג ייסדו בשנת 1995 מוזיקאים צ'כים עם המנצח הגרמני פרידמן ריהלה. הפילהרמונית של פראג התפתחה במהירות לאחת התזמורות המובילות בהקלטת תקליטורים באירופה. התזמורת מנגנת בכ-200 מושבי הקלטה מדי שנה. בין השאר היא עובדת עם החברות דקה, EMI, סוני BNG. בין האמנים שהשתתפו בתקליטורים שהוציאה התזמורת זמר הטנור יונאס קאופמן. הקונצרטים של ראש השנה בניצוחו של ריהלה הם נקודת ציון חשובה בחוגי המוזיקה של פראג. התזמורת הייתה שותפה גם לתקליטור "סינפוניה דל אלמה" של מרקוס ויט בשנת 2007.
אמנת גריניץ'
אמנת גריניץ' (באנגלית: Treaty of Greenwich) הייתה המשכם של שני הסכמים אשר נחתמו ב-1 ביולי 1543 בכפר גריניץ' בין נציגי ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד. האמנה הובילה ליצירתה של תוכנית לאיחוד בין שתי הממלכות (קרי: איחוד הכתרים) אשר נהגתה על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה.