שמו של האלבום שימש גם כסינגל המוביל מתוכו, "Like a Virgin" והגיע ביציאתו למקום הראשון באוסטרליה, קנדה, אירופה ומצעד הבילבורד הוט 100 במשך 6 שבועות רצופים. הוא משך את תשומת לבם של ארגונים שמרניים שהתלוננו כי השיר והקליפ הנלווה אליו מקדם יחסי מין לפני נישואים וערכים משפחתיים מעורערים ומוסריסטים נוצרים ביקשו לאסור את השיר והסרטון. מדונה זכתה לסיקור תקשורתי עצום על הופעתה עם השיר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV הראשון בשנת 1984 כשהיא לבושה בשמלת כלה וכפפות לבנות, הופיעה מדונה על הבמה על גבי עוגת חתונה ענקית ותגלגלה ברמיזות על מילות השיר על הרצפה. ערוץ MTV ראה בכך בדיעבד אחת מהופעות הפופ ה-"איקוניות ביותר" בכל הזמנים וב-2017 בילבורד הכתיר את ההופעה במקום השני במצעד "100 הופעות הטובות בכל הזמנים". הסינגל השני, "Material Girl", הגיע לחמישייה הראשונה במדינות רבות בהן ארצות הברית בבילבורד הוט 100 במקום ה-2. בזמן שצילמה את הקליפ של הסינגל, מדונה החלה לצאת עם השחקן שון פן והם התחתנו ביום הולדתה ב-1985.
מדונה נכנסה לסרטי המיינסטרים בפברואר 1985, והתחילה בהופעת הקמע שלה בדרמה הרומנטית מטורף עלייך. פסקול הסרט הכיל שני סינגלים חדשים מאת מדונה, "Crazy for You" אשר הגיע בשיאו לראש הבילבורד הוט 100, ו-"Gambler". היא שיחקה גם בתפקיד הכותרת בקומדיה סוזאן סוזאן משנת 1985, אשר הציגה את שירה "Into the Groove", שהפך לשירה הראשון בראש מצעד הסינגלים הבריטי. הפופולריות שלו גרמה לסרט להיתפס כסרטה של מדונה, אף על פי שלא היווה חלק ראשי במהלכו. מבקר הקולנוע מהעיתון ניו יורק טיימס, וינסנט קנבי כינה אותו כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של 1985. החל מאפריל 1985 יצאה מדונה לסיבוב ההופעות הראשון שלה בצפון אמריקה, "The Virgin Tour", בעוד שהרכב ההיפ הופ ביסטי בויז היו מחממי מופעה.
בתקופת הסבב נראתה שיאה של תופעת "מדונה וואנבי", כשמעריצות רבות החלו להתלבש כמותה. באותה תקופה הוציאה שני להיטים נוספים, "Angel" ו-"Dress You Up", מה שהפך את כל ארבעת הסינגלים מהאלבום לשהות בחמישייה הראשונה במצעד ההוט 100. בחודש יולי פרסמו מגזיני הגברים פנטהאוז ופלייבוי תמונות עירום מלא של מדונה, שצולמו לאור הירח ב-1978 בהיותה דוגמנית מודל. מדונה אמרה כי הצטלמה לצילומים מכיוון שהייתה זקוקה לכסף באותה תקופה, בה שולמו לה עד 25 דולר לפגישה. פרסום התמונות עורר סערה תקשורתית, אך מדונה נותרה כמי שכונתה "לא מתנצלת ומתריסה". התצלומים נמכרו בסופו של דבר בסכום של עד 100,000 דולר. היא התייחסה לאירועים אלה בהופעתה בקונצרט הצדקה במהלך "Live Aid" ב-1985, באומרה כי "לא תוריד את המעיל" בטענה כי, "התקשורת עלולה להחזיק אותו נגדי בעוד עשור מהיום".
1986–1991: "Like a Prayer", "Who's That Girl", "True Blue", ודיק טרייסי.
ביוני 1986 הוציאה מדונה את אלבום האולפן השלישי שלה, "True Blue", שעוצב בהשראת בעלה פן והוקדש למענו. מגזין הרולינג סטון התרשם מההקדשה וכתב כי האלבום "נשמע כאילו הוא בא מהלב". האלבום הוציא חמישה סינגלים מתוכו - "Live to Tell", "Papa Don't Preach", "True Blue", "Open Your Heart" ו-"La Isla Bonita" אשר כולם כבשו את המקום הראשון בארצות הברית בבילבורד הוט 100 ומצעד הסינגלים הבריטי בממלכה המאוחדת. האלבום זכה להצלחה גלובלית מיידית, והגיע למקום הראשון ב-28 מדינות בהן אוסטרליה, קנדה, צרפת, גרמניה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית, הישג שהיה לחסר תקדים. הוא בילה 34 שבועות רצופים בצמרת מצעד 100 האלבומים האירופיים, יותר מכל אלבום אחר בהיסטוריה והפך לאלבום הנמכר ביותר של שנת 1986, כמו גם לאלבום הנמכר ביותר בשנות השמונים של אמנית. עם מכירות מוערכות של למעלה מ-25 מיליון עותקים ברחבי העולם נותר כאחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים ולנמכר ביותר של מדונה. "True Blue" הוצג במהדורת שיאי גינס משנת 1992 כאלבום הנמכר ביותר של אישה בכל הזמנים.
באותה שנה כיכבה מדונה בסרט הרפתקת הקומדיה הפתעה בשנגחאי אשר זכה לביקורות שליליות ועל כך קיבלה את פרס פטל הזהב הראשון שלה בתואר השחקנית הגרועה ביותר. את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון ביצעה במחזמר האווז וטום-טום בהפקתו של דייוויד ראב. בשנה שלאחר מכן הופיעה בסרט הקומדיה המטורפת, מי הנערה הזאת? ותרמה ארבעה שירים לפסקולו בהם "Who's That Girl" שהגיע לראש מצעד ההוט 100. ב-14 ביוני 1987 יצאה מדונה לסיבוב הופעות לקידום הפסקול, "Who's That Girl World Tour" שהפך לסיבובה הראשון מחוץ ליבשת צפון אמריקה וכלל מתוך סך ה-39 מופעים, 11 מופעים באירופה ו-5 באסיה. במהלכו, שברה מדונה שיא נוכחות של מעל 130,000 איש בהופעתה בפריז שהוכתרה כקונצרט הנשי עם הקהל הרב ביותר בכל הזמנים. מאוחר יותר באותה שנה הוציאה אלבום רמיקסים של להיטי עבר, "You Can Dance", שהגיע למקום ה-14 בבילבורד 200 ומוכתר כאלבום הרמיקסים הנשי הנמכר בהיסטוריה עם מעל 5 מיליון עותקים. בינואר 1989 הגישה מדונה בקשה לגירושים מפן בטענת "הבדלים בלתי ניתנים ליישוב".
באותו החודש חתמה על הסכם עם יצרנית המשקאות הקלים פפסי אשר במהלך פרסומת שהועלתה מטעמה, צוין לראשונה "Like a Prayer", הסינגל המוביל ונושא שמו של אלבום האולפן הרביעי שלה. קליפ השיר כלל סמלים קתוליים כגון סטיגמטה ושריפת צלב והצגת חלום של אהבה עם אדם קדוש, מה שהוביל את הוותיקן לגנות את הסרטון והאפיפיור יוחנן פאולוס השני עודד אנשים להחרים את מדונה באיטליה. קבוצות דתיות ביקשו לאסור את המוצרים המסחריים ולהחרים את מוצרי פפסי בשל הסכמם עם מדונה מה שהוביל לכך שביטלה את הפרסומת עם ציון השיר וחוזה החסות שלה. עם זאת, השיר זכה לביקורות משבחות והפך ללהיט בין-לאומי בעודו מגיע למקום הראשון במצעדי אוסטרליה, בלגיה, קנדה, דנמרק, אירופה, איטליה ואורוגוואי והפך לשירה ה-7 בראש הבילבורד הוט 100. מגזין הרולינג סטון רשם אותו בין "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
מדונה כתבה והפיקה במשותף את האלבום יחד עם פטריק לאונרד, סטיבן בריי ופרינס. מבקר המוזיקה ג'יי.די קונסידין מהרולינג סטון שיבח אותה באומרו, "מדונה הוכיחה שלא רק שצריך לקחת אותה ברצינות כאמנית, אלא שהיא אחד הקולות המשכנעים ביותר של שנות השמונים". ביציאתו במרץ 1989 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ומכר מעל 15 מיליון עותקים ברחבי העולם. סינגלים אשר נחלו הצלחה נוספת מן האלבום היו "Express Yourself" ו-"Cherish", שהגיעו למקום השני בארצות הברית. בסוף שנות השמונים, מדונה נקראה כ-"אמן העשור" על ידי ערוץ MTV והמגזינים בילבורד ומוזיקאי. בשנת 1990 כיכבה בסרט הפשע, דיק טרייסי לצד וורן בייטי אשר עלה למקום הראשון בנתוני מכירות הקופות האמריקאיות במשך שבועיים ומדונה קיבלה מועמדות לפרס סאטורן בתואר השחקנית הטובה ביותר. עבור ליווי הסרט, הוציאה מדונה את אלבום הפסקול, "I'm Breathless", שכלל שירים בהשראת מהדורתו הראשונה של שנות השלושים. הסינגל המוביל מתוכו, "Vogue" כבש את מצעד ההוט 100 ו-"Sooner or Later" זכה בפרס האוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-63 אשר הוענק לפזמונאי סטיבן סונדהיים שכתב יחד עם מדונה את השיר. בזמן צילום הסרט פתחה מדונה במערכת יחסים עם בייטי, שהתמוססה זמן קצר לאחר הקרנת בכורתו.באפריל 1990 יצאה מדונה למסע ההופעות העולמי השלישי שלה, "Blond Ambition World Tour", שנערך עד חודש אוגוסט. מגזין הרולינג סטון כינה אותו "אקסטרווגנזה כוריאוגרפית מפותחת ופרובוקטיבית מינית" והכריז עליו כ-"סיבוב ההופעות הטוב ביותר של שנת 1990". הסבב עורר תגובה שלילית חזקה מצד קבוצות דתיות על הופעתה של מדונה עם "Like a Prayer", שבמהלכה ליטפו שני רקדנים את גופה לפני שדמתה אוננות על מיטה. בתגובה אמרה מדונה, "הסבב בשום אופן לא פוגע ברגשות של אף אחד. הוא נועד עבור מוחות פתוחים וגורם להם לראות מיניות בצורה אחרת, שלהם ושל אחרים". אלבום ההופעות של הסבב זיכה את מדונה בפרס הגראמי הראשון שלה, בקטגוריית הסרט המוזיקלי הטוב ביותר.
בנובמבר 1990 הוציאה לאור את אלבום אוסף להיטיה הגדולים, "The Immaculate Collection" אשר כלל 2 שירים חדשים, "Justify My Love" ו-"Rescue Me". האלבום זכה להצלחה בין-לאומית וזיכה את מדונה בהסמכתה השנייה של אלבום בתואר יהלום בארצות הברית על ידי "RIAA" (יחד עם "Like a Virgin" מ-1984) בעודו מוכר מעל 10 מיליון עותקים במדינה, ומעל 31 ברחבי העולם הוכתר כאלבום האוספים הנמכר בכול הזמנים של אמן סולו. הסינגל המוביל, "Justify My Love" הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 והפך לשירה ה-9 בראש המצעד. בן זוגה הדוגמן, טוני וורד, השתתף בקליפ השיר אשר הציג סצנות של סדומאוזוכיזם, שעבוד, נשיקות חד מיניות ותמצית עירום. הקליפ הוחשב כ-"מפורש מינית מדי" עבור ערוץ MTV ונאסר מהצגתו ברשת. סרטה התיעודי הראשון של מדונה, (המכונה "במיטה עם מדונה" מחוץ לצפון אמריקה), יצא לאקרנים במאי 1991 אשר במהלכו, תיארה את סיבוב ההופעות השלישי שלה. לאחר מכן הפך לסרט התיעודי בעל ההכנסה הגבוהה ביותר בכל הזמנים עם כ-29 מיליון דולר הכנסות (שיא אשר נשבר 11 שנה לאחר מכן על ידי באולינג לקולומביין של מייקל מור עם 58 מיליון).
1992–1997: ליגה משלהן, "Bedtime Stories,Sex,Erotica," אוויטה ואימהות.