בשנת 1990 סיים את בית הספר לתיאטרון אמנותי במוסקבה בהצטיינות. ב-1994, גילם תפקידים ראשיים בסרטים של במאים רוסים צעירים: בסרט "גבול" מאת דניס אבסטגנייב ובסרט "לילות מוסקבה" מאת ולרי טודורובסקי. בשנת 1995, כיכב בסרט "בת אמריקאית" מאת קארן שחנאזארוב. הוא כיכב שוב ושוב בסרטים הוליוודיים, בדרך כלל בתפקידים של "רוסי נבל".
הוא שימש כמנהל תיאטרון, והעלה על במת האולפן-תיאטרון במוסקבה בבימויו של אולג טבקוב את ההצגות "שעת הכוכבים בזמן מקומי", "תשוקה לבומברש" ו"מספר מוות". על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה על שם צ'כוב, העלה את ההצגה "מס' 13" ובתיאטרון "סאטריקון" את ההצגה "האופרה של שלושת האגורות".
ב-1997 שיחק בסרט "הגנב", שהיה מועמד לאחר מכן לאוסקר. באפריל 2008 יצא משחק המחשב "Grand Theft Auto IV (GTA IV)". אב הטיפוס של גיבור המשחק היה דמותו של גיבור הסרט "מאחורי קווי האויב" - הרוצח הסרבי סשה - שגילם ולדימיר משקוב.
מאז 23 באפריל 2018 החל לשמש כמנהלו האמנותי של תיאטרון אולג טבקוב. מאז 21 במאי 2018, הוא משמש כמנהל האמנותי של בית הספר לתיאטרון אולג טבקוב במוסקבה.
ב-15 בפברואר 2019, ולדימיר משקוב הודיע ​​על פרישה מהקולנוע. עם זאת, כן השתתף בצילומי הסרט "האתגר".
השקפות פוליטיות.
בספטמבר 2011, הוא היה ציר בקונגרס ה-12 של מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת כאורח. באותה שנה הוא נכנס לרשימת המועמדים ל מטעם רוסיה המאוחדת ומחוז קמרובו, אך סירב למנדט שקיבל. בבחירות לנשיאות 2018, תמך בפוטין. באותה שנה תמך במועמד מטעם רוסיה המאוחדת למושל מחוז קמרובו סרגיי ציביליוב והיה איש אמונו של סרגיי סוביאנין בבחירות לראשות עיריית מוסקבה. ב-2020 הוא כיכב בסרטון קמפיין שקרא להצביע בעד תיקונים לחוקה והיה חבר בוועדה לתיקוני חוקה. הוא השתתף בבחירות לדומה באוקטובר 2021 מטעם רוסיה המאוחדת אך סירב שוב לקבל את המנדט.
בשנת 2022, הוא קרא להכיר בעצמאותן של הרפובליקה העממית של דונייצק והרפובליקה העממית של לוהנסק. ב-18 במרץ 2022, הוא הופיע בקונצרט לציון 8 שנים לסיפוח חצי האי קרים לרוסיה, שם הקריא את שיריו של פיודור טיוצ'ב המבקר את המערב ובכך הביע בפומבי את תמיכתו בפלישה הרוסית לאוקראינה.
ולדימיר מאשקוב
לרנו!
לרנו! (!lernu) הוא שירות מקוון המיועד ללימוד שפת האספרנטו. האתר הוקם ב-21 בדצמבר 2002 על ידי E@I , ארגון נוער בינלאומי אשר החל בתור קבוצת עבודה באגודת הנוער האספרנטי העולמי ומנוהל על ידם.
משמעות המילה "לרנו" באספרנטו היא "למד" במודוס הציווי.
נכון לשנת 2013 דיווח האתר כי הוא זוכה ל-150–300 אלף כניסות מדי חודש, וכיום יש בו למעלה מ-300 אלף משתמשים רשומים.
הקורס הראשי באתר מבוסס על סיפור מסוגת המדע הבדיוני בשפת האספרנטו המתאר מכונת זמן, ויחד עם התרגילים המצורפים לכל שיעור, לומד התלמיד במהלך הקורס את יסודות השפה. יחד עם לימוד השפה, הקורס חושף את התלמיד לפעילות האספרנטיסטית בעולם. זהו אחד הקורסים הפופולריים באינטרנט ללימוד שפת האספרנטו וייחודו בכך שהוא מציע את הקורס ב-36 שפות שונות, בהן: קטלונית, מנדרינית, דנית, אנגלית, פינית, צרפתית, גיאורגית, גרמנית, עברית, הונגרית, איטלקית, קירונדי, סווהילית, נורווגית, פרסית, פורטוגזית, רומנית, סרבית, סלובקית, סלובנית, שוודית, אוקראינית. (זאת, בניגוד לקורס של אפליקציית לימוד השפה דואלינגו לדוגמה, שמציעה קורסים באספרנטו רק מאנגלית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית וסינית).
הקורסים בשפות השונות מתורגמים על ידי מתנדבים מהגרסה האספרנטית, ולפיכך רמת התרגום שלהן משתנה בין קורס לקורס.
מלבד הקורסים, האתר כולל מגוון שירותים וכלים נוספים ללימוד אספרנטו, כגון משחקים, מילונים, סיפורים מוקלטים וסרטונים. הוא גם מספק שירותים תקשורתיים כגון צ'אט, פורום דיונים וחדשות בנוגע לאירועי אספרנטו.
דוברי השפה וארגוני אספרנטו יכולים לפרסם תוכן שקשור לפעילויות ולשירותים שלהם באתר.
לרנו
גני השמים
טאלאהאסי
ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77)
ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77) (באנגלית: USS George H.W. Bush) היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ המשרתת בצי ארצות הברית, ומונעת באנרגיה גרעינית על ידי שני כורים גרעיניים.
הנשיא האמריקאי ה-41 ג'ורג' בוש, שכיהן כנשיא ארצות הברית מ-20 בינואר 1989 עד 20 בינואר 1993, שבתקופת מלחמת העולם השנייה היה טייס קרב ושירת על נושאת המטוסים סן חסינטו (CVL-30), הוזמן לטקס קריאת נושאת המטוסים על שמו.
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ.
אלו הן אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה.
"ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77)" היא נושאת המטוסים העשירית בסדרה (מתוך עשר), לפי תאריך השקתה.
פיוטר קלימוק
פיוטר איליאץ' קלימוק (ברוסית: Пётр Ильич Климук; ) הוא קוסמונאוט סובייטי ממוצא בלארוסי שטס לחלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
קורות חיים.
פיוטר קלימוק נולד כפר במחוז ברסט (אז בברית המועצות, כיום בבלארוס) למשפחת איכרים. לאחר סיום בית הספר, פיוטר קלימוק החל ללמוד טיס ולאחר סיום נקלט בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1965 פיוטר קלימוק הועבר ליחידת הקוסמונאוטים. לאחר סיום הקורס הכנות הוא הוצב כחבר צוות של סויוז 13 וביצע את הטיסה הראשונה בשנת 1973.
בשנת 1975 הוא טס בפעם השנייה (סויוז 18) ובשנת 1978 בפעם השלישית (סויוז 30). בשנת 1978 הוענק לו פרס ברית המועצות על מחקרים בתחום השפעת החלל על בריאות האדם.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא כיהן בכמה תפקידי ניהול ביחידת הקוסמונאוטים ובשנים 1991-2003 היה מנהל מרכז ההכנות לקוסמונאטים. בשנת 2004 פיוטר קלימוק השתחרר מהשרות בחיל האוויר הרוסי בדרגת גנרל פולקובניק.
וסילי לאזארב
וסילי גריגורייביץ' לאזארב (ברוסית: Василий Григорьевич Лазарев; ) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במסגרת תוכנית סויוז.
קורות חיים.
וסילי לאזארב נולד בכפר במחוז אלטאי למשפחת איכרים. בשנת 1951, לאחר סיום בית הספר, גויס לצבא. הוא הופנה ללימודי רפואה והוסמך לרופא צבאי. בשנת 1954 לאזארב עבר קורס טיס והמשיך את שרותו בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1964 וסילי לאזארב הועבר ליחידת הקוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות משנה של חללית ווסחוד 2. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות חלל שלא בוצעו.
בשנת 1973 וסילי לאזארב שוגר לחלל בחללית סויוז 12 ולצד אולג מקארוב.
בשנת 1975 צמד לאזארב/מקארוב השתתפו בטיסת "סויוז 18-1". עקב תקלה טכנית במשגר הם חולצו מהחללית תוך שימוש במערכת חרום. במהלך זה הקוסמונאוטים עברו עומסי יתר כבדים. בריאותו של לאזארב נפגעה. למרות זה, הוא היה חבר במספר צוותי משנה של חלליות סובייטיות, אך לא טס לחלל בפעם השלישית.
בנובמבר 1985 הוא שוחרר מחיל האוויר הסובייטי מסיבות בריאותיות.
הוא עבד בעבודות שונות ונפטר בשנת 1990 מהרעלה.
יחסי מונגוליה–סן מרינו
יחסי מונגוליה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים.
בין מדינת מונגוליה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
אלנקה ארמנץ
אלנקה ארמנץ (בסלובנית: Alenka Ermenc; נולדה ב-5 בספטמבר 1963) היא גנרלית סלובנית, אשר כיהנה כראש המטה הכללי של צבא סלובניה. ארמנץ היא האישה הראשונה בתפקיד הרמטכ"ל בסלובניה והאישה היחידה שהחזיקה בתפקיד זה בין כל מדינות נאט"ו. קודם לכן שירתה כקצינה בכוחות המזוינים של סלובניה בדרגת מייג'ור גנרל.
קריירה צבאית.
ארמנץ החלה את שירותה הצבאי בשנת 1991, השנה בה סלובניה הכריזה על עצמאותה לאחר התפרקות יוגוסלביה. היא שירתה כחלק מכוחות שמירת השלום בקוסובו. בינואר 2006 מונתה לפקד על גדוד המודיעין והחיילים של הכוחות המזוינים של צבא סלובניה, ובכך הפכה למפקדת הראשונה בגדוד. במאי 2009 הועלתה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונתה למפקדת הגדוד שבמסגרתו השתתפה ב"כוח קוסובו".
בפברואר 2018 מונתה לסגנית ראש המטה הכללי אלן גדר, לאחר שקודמו בתפקיד הודח.
ב-23 בנובמבר 2018 היא הועלתה על ידי נשיא סלובניה בורוט פאחור לדרגת גנרל כדי לקדמה לתפקיד ראש המטה הכללי. ב-28 בנובמבר מונתה באופן רשמי לרמטכ"ל.
במרץ 2020 היא הודחה על ידי ממשלתו החדשה של יאנז יאנשה והוחלפה על ידי .
פאן (פירושונים)
רכבות אחרות (יצירה מוזיקלית)
רכבות אחרות (באנגלית: Different Trains) זו יצירה שנכתבה על ידי המלחין היהודי-אמריקאי סטיב רייך בשנת 1988. זוהי יצירה בעלת שלושה פרקים שנכתבה עבור רביעיית מיתרים וקלטת שמע. היצירה מורכבת מארבע שכבות סאונד מקבילות: נגינה חיה או מוקלטת של רביעיית מיתרים, פסקול של הרביעייה, צלילי רכבות וסירנות, קטעי דיבור. היצירה בוצעה לראשונה על ידי רביעיית קרונוס (Kronos Quartet) וזכתה בפרס גראמי ליצירה הקלאסית העכשווית הטובה ביותר () לשנת 1989.
הרקע להלחנת היצירה.
במהלך מלחמת העולם השנייה נסע רייך ברכבת בין ניו יורק ללוס אנג'לס כדי לבקר את הוריו שנפרדו. כעבור שנים הוא הרהר בעובדה, שאילו היה חי באירופה באותה תקופה, ייתכן שהיה נוסע ברכבות שהובילו יהודים למחנות השמדה.
בעבודתו המוקדמת של רייך נעשה לעיתים קרובות שימוש בקלטות, תוך שימוש במהירויות שונות. עם זאת, "רכבות אחרות" היה ניסיון חדש שבו רייך השתמש בדיבור מוקלט כבסיס למלודיות.