נוע"ם (נוער עולי מרכז אירופה), היא זרוע של ארגון יוצאי מרכז אירופה שהוקמה ב-1998 במטרה לתת מענה מתאים וסיוע בקליטה על פי המאפיינים הנדרשים לעולים חדשים מארצות מרכז אירופה דוברות גרמנית. בנוע"ם חברים כיום כ-800 עולים צעירים. פעילות נוע"ם מכוונת לקהל העולים החדשים יוצאי הארצות דוברות גרמנית וכן לשוהים בארץ באופן ארעי כסטודנטים, לבני משפחות העולים בקהילות בחו"ל ולמתעניינים בעליה.
מלגות לימודים.
הארגון, באמצעות המפעל לעזרה הדדית, מעניק מדי שנה מלגות לימודים לסטודנטים ותלמידי מחקר בני הדור השני והשלישי. בין השנים 2002–2012 העניק הארגון למעלה מ-200 מלגות בסכום כולל של כמיליון ורבע ש"ח.
ביטאון 'MB-יקינתון' ועיתונים נוספים.
הביטאון MB-יקינתון נוסד ב-1932 ומופיע ברצף ללא הפסקה מאז ועד היום. בביטאון כתבות העוסקות בנושאי חברה ותרבות, בנושאי מורשת וסיפורים אישיים. כמו כן מקדם הביטאון טיפול בנושאים חברתיים, מעודד פעילות התנדבות, מספק מידע שוטף על פעילות הארגון.
מקור ראשי התיבות MB במילה MitteilungsBlatt (המילה הגרמנית ל"ידיעון"), שהיה שמו של העיתון עד 1985.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 הוציא הארגון כתב עת שנקרא "עמודים". עורכו היה דר' משה טאובר (לימים תבור).
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 הוציא הארגון עיתון יומי בשפה העברית בשם "זמנים". עורכו של העיתון היה אורי אפשטיין, העיתון יצא באופן סדיר עד 1955 ואחרי תקופה בה הופיע באופן לא סדיר - נסגר.
מורשת.
ארגון יוצאי מרכז אירופה מקיים בשנים האחרונות פעילות נרחבת לשימור מורשת העלייה החמישית ולהנחלתה ומניח את היסודות להעמקת הפעולות בתחומים אלה. מתבצעת פעילות ענפה לסיפור פועלם של היהודים יוצאי ארצות מרכז אירופה בתחומים שונים בארץ ישראל והשפעתם על עיצוב צביונה ופיתוחה של מדינת ישראל.
במסגרת זו מתקיימת שותפות עם המוזיאון ליהדות דוברת גרמנית, בתפן בגליל המערבי; בשנת 2005 נחנך "המוזיאון ליהדות דוברת גרמנית – מרכז למורשת הייקים" במתכונתו הנוכחית המחודשת במסגרתה מסופר סיפור העלייה החמישית, כולל מצגות אינטראקטיביות, תערוכות מתחלפות, מרכז תיעוד וכן סמינרים וכנסים. במוזיאון הפתוח כמאה אלף מבקרים בשנה המקבלים הדרכה.
הארגון יוזם פעולות תיעוד ושימור ומסייע למימושן. ביניהן: ראיונות הצלה מוקלטים ומצולמים עם וותיקי העלייה החמישית, פרויקט "פנקס הייקים" - רישום העולים מימי העלייה החמישית ועד קום המדינה, וסיוע בקליטת ארכיונים פרטיים וניתובם למוסדות תיעוד ומחקר.
כמו כן מקיים הארגון שיתופי פעולה פוריים עם גופים נוספים הקרובים לו או משיקים לתחומי פעילותו, כגון ייזום הקמת מכון ליאו בק על ידי יוצאי גרמניה, שיתוף פעולה באירועי תרבות עם משכנות שאננים, בית התפוצות, מכון גתה, מוסדות אקדמיים שונים, וכיוצא בזה.
הצלחות עיקריות.
ארגון יוצאי מרכז אירופה מתייחד בכך שפועל על פני רצף של עשרות שנים תוך גילוי יכולת התאמה לנסיבות משתנות אולם בלי לוותר על עקרונות היסוד שלו. הארגון מצליח לסייע באופן משמעותי בהתמדה וברצף, לאלפי נזקקים.
הארגון מהווה מקום מפגש לאנשים מרקע סוציואקונומי מגוון, מערים מרכזיות ומהפריפריה ומתחומי השכלה ועיסוק מגוונים. המשותף לאנשים אלה הוא סולם הערכים של יוצאי מרכז אירופה ויישום ערכים אלה בפעילות התנדבותית, תוך הקפדה על סולידריות חברתית ושותפות במפעל הציוני כולו.
הארגון מעודד פעילות התנדבות, משמר ומפתח בהצלחה במשך עשרות רבות בשנים פעילות זו, כולל הנחלתה לדורות השני והשלישי. כמו כן מצליח הארגון לאורך עשרות שנים לגייס לפעילות התנדבות אנשים ידועים ובעלי השפעה מכל תחומי העשייה: הכלכלה והתעשייה, האמנות והתרבות, המשפט, המדע, האקדמיה והחינוך, הביטחון הדיפלומטיה והמנהל הציבורי, התקשורת וכיוצא בזה. הארגון מצליח להשפיע על עיצוב ויישום מדיניות וחקיקה ופועל בהצלחה למימוש זכויותיהם של ניצולי שואה ועולים ותיקים בארץ ובעולם. נציג מטעם הארגון הוא חבר קבוע ב"פורום הארגונים להשבת רכוש נפגעי השואה", שקידם את החקיקה העוסקת בהשבת רכוש נפגעי השואה.
הארגון מקיים פעילות בנושאי הנחלת מורשת עולי מרכז אירופה, בה משתתפים עשרות אלפי אנשים במסגרות השונות.
יו"ר נשיאות הארגון, ראובן מרחב, נבחר ליו"ר האקזקוטיבה של ועידת התביעות העולמית (ההתארגנות המרכזית של העם היהודי למימוש תביעות מממשלות וגופים באירופה לשם מתן סיוע וטיפול לניצולי השואה).
מיקום הפעילות.
סניפי הארגון ומרבית המתנדבים בירושלים, תל אביב וחיפה.
מקבלי סיוע - בכל רחבי הארץ: בערים, ביישובי הפריפרייה, במושבים ובקיבוצים.
פעילות לעידוד וקליטת עולים מתבצעת בישראל ומחוצה לה בקהילות בארצות דוברות גרמנית.
מרו
בן ציון כץ
נרקיסיים
נרקיסיים (שם מדעי: Amaryllidaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים, ולהם מספר תכונות משותפות: שישה עלי כותרת (יש המחשיבים שלושה כעלי כותרת ושלושה כעלים מפרידים); היותם גאופיטים בעלי בצל המחזיק את חומרי ההזנה של הצמח; שחלה תחתית; והעדרו של גבעול (הפרחים בוקעים ישירות מהבצל).
קיימים כשישים סוגים של נרקיסיים, ובהם כ-800 מינים.
טקסונומיה.
בעבר מוינו הנרקיסיים תחת סדרת השושנאים, כאשר ההפרדה היחידה בינם לבין משפחת השושניים הגדולה היה במיקום השחלה. מערכות מיון מודרניות כגון APG ביצעו בדיקות גנטיות וקבעו שני מיונים אפשריים לנרקיסיים: האחד הוא איחוד עם משפחת השומיים (הכוללת את השום והבצל) והשני הוא כמשפחה נפרדת. בשני המקרים, נמצאים הנרקיסיים תחת סדרת האספרגאים.
קיימים שני סוגים שמיקומם, בברירת מחדל, הוא בנרקיסיים אף על פי שמחקרים מבוססים הצביעו שהם בעלי תכונות אחרות: האחד הוא שושנת הנילוס (Agapanthus), והשני הוא הכחלית (Ixiolirion).
סוגים.
מבין עשרות הנרקיסיים, בולטים הסוגים הבאים, המגודלים כצמחי נוי:
בישראל.
בארץ ישראל צומחים רק שישה סוגים של נרקיסיים:
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה (1225–1295) היה פילוסוף, משורר ומתרגם יהודי שחי בספרד. תולדות חייו אינן ידועות, ושנות לידתו ופטירתו משוערות על סמך כתביו.
תולדות חייו.
פלקירה הירבה לכתוב. בימי נעוריו, כתב שירים ופיוטים, אך בהגיעו לגיל 40 החליט לעזוב את השירה ולעסוק בפילוסופיה ובמדעים. היה בעל ידע רב בפילוסופיה העברית והיוונית ובקיא בכתבי הפילוסופים היוונים והערבים. כתב ספרים רבים שכולם מכוונים להראות את חשיבות הפילוסופיה להבנת התורה. היה מהתומכים הגדולים ברמב"ם. בכתביו רצה להוכיח כי אין סתירה בין הפילוסופיה להלכה. בין השאר צידד בעמדות הרמב"ם אל מול טענות מתנגדיו.
יצירתו.
אבן פלקירה כתב אגרות להגנה בפולמוס על כתביו, וכתב גם פירוש חשוב ('מורה המורה') על קטעים נבחרים מ"מורה נבוכים". בעקבות מורו הרוחני הרמב"ם, ביקש אף פלקירה לפשר בין התורה לבין הפילוסופיה, ובמקום שדברי מקרא ואגדות חז"ל עמדו בסתירה לתפישות פילוסופיות, פירש אותם בדרך אלגורית. פלקירה חשב והאמין כי דעות הפילוסופים אפלטון ואריסטו ויתר הפילוסופים שווים הם בלי שום הבדל, וכי הן תואמות את דעות התורה והאמונה. פלקירה השתדל להוכיח בספר "אגרת הוויכוח", כי חובה על כל תופש תורה, ללמוד גם פילוסופיה. שלט בערבית ותירגם לעברית חיבורים רבים של חכמים ערבים. שליטתו בשפה הערבית ייחדה אותו מרוב פרשני ה'מורה נבוכים' בני זמנו ומקומו, ביכולתו להשתמש בטקסט הערבי המקורי בכדי לנסות ולפענח טוב יותר את כוונת הרמב"ם.
פלקירה כתב בסוגות ספרותיות שונות: פירושים למקרא ולאגדות חז"ל, פרשנות למורה הנבוכים, וחיבורים פילוסופיים עצמאיים. בעוד שרוב הפילוסופים היהודיים בני זמנו נהגו לשקף את דעותיהם האישיות והרדיקליות בחיבוריהם הפילוסופיים, ובחיבוריהם העוסקים בפרשנות המקרא ואגדות חז"ל הם הציגו דעות מתונות יותר, אבן פלקירא נהג להפך, ופירושיו למקרא משקפים דעות פילוסופיות קיצוניות בהרבה מאלו שבכתביו הפילוסופיים. עשרות בודדות של שנים אחרי כתיבת הפירוש למקרא, התייחס אליו ר' שלמה אלקונסטנטין בפירושו לאגדות חז"ל לפי סדר פרשיות התורה, וכתב: .
לדעתו של אבן פלקירה, לימוד התורה של היהודי אמור להיות דרך ספרי פסיקת ההלכה של הרי"ף והרמב"ם ואילו לעיסוק הלמדני בעיוני הלכה מיוחס מקום משני בלבד:
ספר המבקש.
ספר שכתב פלקירה בהגיעו לגיל 40. שם הספר בא מערבית (היגוי: טאלב אלעלם) תלמיד מבקש החכמה שהוא בעצם הפילוסוף.
עלילת הספר.
הספר עוסק באיש צעיר הנלהב ללימודים ומבקש את דרך האמת, ולשם כך הוא פונה אל שישה-עשר בעלי מקצועות שונים כדי לשמוע מפיהם דברים על אומנותם. האנשים שפגש אותם הם:
המבקש הולך מבעל מקצוע אחד למשנהו ופוגש כל אחד ושואל אותו מה המטרה של המקצוע ומה הכיוון במקצועו ואיך הוא מצליח?
השאלות שלו אינן שאילות תם שנובעות מחוסר כוח הבנה וחוש ביקורת. להפך, הוא חושף נקודות חולשה בדברי בני שיחו והוא מגלה מי מהם מרגיש נבוך על ידי שאלה קשה ואף מכריח אותו להודות שאין לו תשובה עליה. לאחר שהוא מקבל אינפורמציה ראויה בנושא שעל הפרק, הוא נשאר אצל בעל המקצוע כתלמיד להשתלם במקצועו, לימודיו נמשכים פרק זמן קצוב, שבועות, חודשים או שנים ואחר כך הוא פונה לתחנתו הבאה. מסעו הגדול של המבקש מסתיים אצל הפילוסוף, כלומר אצל חכם העוסק במה שלמעלה מן הטבע, במטאפיזיקה, חכם זה אינו מוכן להשיב על שאלותיו, הוא מציע לו במקום זה ללמוד לבדו ובצנעה את החכמה האלוהית.