בשנת 1918 החל בלימודי מוזיקה אצל הוגו לייכטנטריט בקונסרבטוריון בברלין. בגיל עשרים ושבע, החל בלימודי הלחנה. ביקורת אוהדת שכתב אדולף וייסמן דרבנה אותו להמשיך בהלחנה.
בשנת 1925 ביקר שטרנברג לראשונה בארץ ישראל, ובסוף שנת 1931 עלה והתיישב בתל אביב, שם נשאר כל חייו. הוא היה שותף להקמת התזמורת הארץ ישראלית וכיהן כנשיא הסניף הישראלי של האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו (ISCM). בשנת 1971 זכה בתואר כבוד מנשיא מערב גרמניה.
שטרנברג זכה בפרס אנגל מטעם עיריית תל אביב-יפו פעמיים: בשנת 1946 על הקנטטה "ישתבח" ליהודה הלוי, ובשנת 1961 על הבלדה לבריטון ותזמורת "העורב" לאדגר אלן פו.
שטרנברג היה נשוי שלוש פעמים: בשנת 1918 נישא לפרידה לבית פינר, ב-1936 נישא לאילזה טניה לבית וולהנר וב-1949 לאלה לבית טל. הוא נפטר בתל אביב בשנת 1974 ונקבר בבית עלמין הדרום בחולון.
ארכיונו שמור במרכז למוזיקה בספרייה הלאומית.
יצירתו.
שטרנברג חיבר מספר רב של יצירות בסוגות שונות, ביניהן מוזיקה תזמורתית, יצירות ווקאליות בליווי פסנתר או תזמורת, מוזיקה קאמרית ומוזיקה למקהלה. שטרנברג גילה עניין בתנ"ך ובנעימות יהודיות מסורתיות. השפעתן של נעימות אלה ניכרת ברביעיות המיתרים מס' 1 ו-2 שלו. השפה העברית השפיעה בעליל על יצירתו וגם יצירות שחיבר בשפות אחרות גילו את השפעת סביבתו הישראלית, אם ברב ואם במועט. גם לפוליפוניה של פאול הינדמית הייתה השפעה על כתיבתו, אך היא ניכרה יותר בטכניקה מאשר בסגנון.
האופרה השנייה שלו, "פאציפיקה, האי הידידותי" הועלתה בביצוע בימתי בניו יורק כשנה לאחר מותו וזכתה לביקורות חיוביות.
מבחר מיצירותיו.
מוזיקה ווקאלית.
בשנת 1932 חיבר אופרה לילדים בשם "ד"ר דוליטל" לפי ספרו של יו לופטינג. האופרה בוצעה בביצוע קונצרטנטי בשנת 1939 אך לא הוצגה בהפקה בימתית בשל התנגדות אלמנתו של לופטינג. האופרה השנייה שלו, "פאציפיקה, האי הידידותי" נכתבה בשנת 1947 והוצגה לראשונה בהפקה בימתית מלאה בתיאטרון איסטמן ברוצ'סטר, ניו יורק. באופרה זו השתמש שטרנברג בחומר מן האופרה הראשונה שלו.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
אנטול סטרן
ישראל וינגסט
ישראל וינגסט (נולד ב-8 באפריל 1948) הוא איש חינוך ישראלי, שימש בתפקידו האחרון כמנכ"ל קריית החינוך "אורט קריית ביאליק".
ביוגרפיה.
וינגסט נולד בשצ'צ'ין, עלה עם משפחתו בעליית גומולקה בשנת 1957 למחנה העולים בתל-מונד ומשם עברה המשפחה לעפולה בה סיים את לימודיו התיכוניים.
וינגסט סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובלשון ותואר שני בספרות עברית והשוואתית. שניהם באוניברסיטת חיפה ובמקביל השלים חובותיו לתעודת הוראה.
כל חייו המקצועיים עוסק וינגסט בהוראה וחינוך, החל בתקופה בה היה מדריך של"ח (בתקופה בה נקרא המקצוע עדיין "מדריך גדנ"ע") בעת היותו סטודנט, ועד היום.
וינגסט שימש כמורה, מחנך ורכז שכבה בבית הספר "רוגוזין" במגדל העמק.
וינגסט הקים וניהל את בית הספר התיכון השש-שנתי "אלון" בנוף הגליל שהפך מאוחר יותר ל"אורט אלון". במהלך התקופה בה ניהל את בית הספר, זכו הוא ובית הספר בפרס חינוך מטעם משרד החינוך בנושא חינוך ערכי. בית הספר ומנהלו היו מועמדים לפרס מצוינות מטעם רשת אורט. כמנהל הביא וינגסט את בית הספר למעמד חונך הוראה של סטודנטים לחינוך מטעם מכללת אורנים לחינוך. בתוקף תפקידו ומעמדו הוזמן וינגסט מטעם משרד החינוך לכהן כחבר בוועדת השיפוט לבתי ספר מצטיינים.
לאור הצלחתו בניהול בית הספר בנוף הגליל והשגת רמת לימודים גבוהה שהתבטאה באחוז הזכאים לתעודת בגרות ובציוני הבגרות, התבקש וינגסט על ידי הנהלת אורט ישראל לקבל על עצמו את ייצוב המערכת של קריית החינוך "אורט קריית ביאליק" בית הספר הגדול ביותר בישראל שנקלע לבעיות.
במשך שלוש שנים, מספטמבר 2005 עד אוגוסט 2008 שימש כמנכ"ל קריית החינוך בקריית ביאליק, לאחר שלוש שנים בהן הביא את בית הספר ותלמידיו להשגים חינוכיים וערכיים, והביא למצב בו שני וועדי המורים יעבדו בשיתוף פעולה, סיים את תפקידו כפי שסוכם מראש והעבירו למחליפו.
במהלך התקופה בה שימש כמנהל באורט קריית ביאליק, שונה המבנה הארגוני של בית הספר וחשוב מכך - בוטלה ההפרדה בין תלמידים מרמות יכולת ולימוד שונות ובכך שונתה הדרך החינוכית בה פעל בית הספר (בוטלה שיטת הגושים שהייתה נהוגה בבית הספר). במקביל, בנו חלופות לרמות המסוגלות השונות של התלמידים על פי חזונו של וינגסט:
עם פרישתו לגמלאות ממערכת החינוך, הוצע לוינגסט למלא תפקיד ציבורי בנצרת עילית, מקום מגוריו.
וינגסט נשוי ואב לארבעה.
סורבראן
יולין טובים
איסט סייד גאלרי
סטיוארט
בטיפול (ארצות הברית)
ניב גלבוע
ניב גלבוע (נולד ב-27 בדצמבר 1968) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ומבקר מסעדות. משמש ככתב מגזין בתוכנית "אנשים" בקשת, בעבר שימש עורך, מגיש כתב בערוץ 10.
ביוגרפיה.
אמו, שולמית גלבוע, היא סופרת, שערכה את המוסף לספרות בעיתון "ידיעות אחרונות". אביו, אלי גלבוע, היה ראש החוג לפילוסופיה של החינוך במכללת לוינסקי לחינוך.
ניב גלבוע שימש ככתב צבאי בבמחנה. עם שחרורו מצה"ל הגיש מבזקים ויומנים בגלי צה"ל. ערך במשך שנתיים את "בוקר טוב ישראל" ובהמשך עבר לשמש כראש דסק בעיתון "חדשות". לאחר מכן היה מגיש החדשות המקומיות של חברת "הוט" באזור תל אביב.
גלבוע ערך את מהדורת "חדשות השבת" בהגשת אשרת קוטלר בערוץ 10, והגיש מבזקי חדשות ותוכניות בערוץ.
בנוסף הוא הגיש בעבר את תוכנית הרדיו "שישי עם ניב גלבוע" ברדיו ללא הפסקה. בין השנים 2008 ל-2014 הוא ניהל את מחלקת הרדיו של ערוץ 10, בה היה אחראי על מבזקי חדשות 10 ברדיו האזורי והיה אחראי על מבזקני הערוץ.
החל מ-2009 הגיש בערוץ 10 פינה בתוכנית "לילה כלכלי", שעסקה בביקורת מסעדות, בעיקר ארוחות עסקיות ברחבי הארץ, ולעיתים הגיש את כל התוכנית וגם את התוכנית "חמש עם רפי רשף".
בשנת 2014 נבחר גלבוע לאחד מ-25 הלהט"בים המשפיעים בתקשורת.
בשנת 2016 הודיע על פרישתו מערוץ 10. הוא פתח אז בלוג, החל לכתוב טורים באתרי אינטרנט, והתארח בערוצי הטלוויזיה השונים, תחת כובעו כמבקר מסעדות ועיתונאי.
בנובמבר 2017 חזר לעבודה קבועה בטלוויזיה, כשהצטרף ל"קשת" ככתב התוכנית "אנשים".
בפברואר 2021 החל לשדר את הפודקאסט "ידועים בציבור" לצד יעל רגב.
גלבוע מנהל ערוץ יוטיוב בו הוא מעלה ביקורת מסעדות.
השכלה.
גלבוע הוא בוגר תואר ראשון בהיסטוריה כללית בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
קורי טיילור
קורי טוד טיילור (באנגלית: Corey Todd Taylor; נולד ב-8 בדצמבר 1973) המוכר גם במספרו #8, הוא זמר אמריקאי, הידוע כסולן הלהקות סליפנוט ו-Stone Sour.
לטיילור קול בָּרִיטוֹנִי. הוא מתאפיין בשירת הסקרים (Scream) המעורבת שלו.
חייו האישיים.
טיילור נולד בדה מוין, איווה, כבכור מבין שלושה ילדים. הוא גדל בבית אמו, בווטרלו, איווה, ולא הכיר את אביו עד סביבות גיל שלושים. בנעוריו עבר לגור בבית סבתו. בילדותו למשפחתו לא היה כסף וקורי לבש את המכנסיים של בת דודתו. קורי נאנס בגיל עשר על ידי השכן בן השש-עשרה שלו, בגיל זה גם התחיל לעשן, ובגיל אחת-עשרה להשתמש בסמים. בגיל חמש-עשרה התנסה בפעם הראשונה בקוקאין ובבוקר שלמחר מצא את עצמו בתוך הזבל וגילה שחבריו חשבו שהוא מת וזרקו אותו לזבל. הוא התאהב במישהי בסביבות גיל שבע-עשרה וכאשר הוא נפתח אליה לראשונה היא החליטה שזה יותר מדי ממה שהיא יכולה להתמודד איתו ועזבה אותו, יום לאחר מכן קורי ניסה להתאבד, אך האמא של החברה שלו עברה ליד ביתו והחליטה לבדוק מה שלומו, היא לקחה אותו לבית החולים. בנערותו, טיילור היה חבר בלהקה מקומית בדה מוין - Stone Sour, שאותה הוא ייסד ב-1992 וחזר אליה ביחד עם הגיטריסט המוביל ג'יימס רוט, בזמן התחדשות הלהקה ב-2002.
לטיילור יש בן, גריפין פארקר טיילור (נולד ב-17 בספטמבר 2002) מאשתו לשעבר (ארוסתו דאז) סקרלט סטון. לשני ההורים יש קעקועים תואמים של גריפין לסמל את הלידה של בנם (פירוש שמו), שנעשו זמן קצר לאחר לידתו. טיילור וסטון נישאו במרץ 2004, והתגרשו חמש שנים לאחר מכן. בנובמבר 2009, טיילור נישא לסטפני לובי.
קריירה מוזיקלית.
לפני שהצטרף לסליפנוט, טיילור עבד בחנות מין בדה מוין. ב-1997 חברי הלהקה מיק תומסון, ג'ואי ג'ורדיסון ושון קראהאן ניגשו אליו, וביקשו ממנו להצטרף לסליפנוט כסולן. זמן קצר אחרי כן, טיילור הצטרף לסליפנוט, משאיר את Stone Sour בפער- עד להתחדשות הלהקה, שלוש שנים מאוחר יותר. טיילור החליף את מקומו של הסולן המקורי, אנדרס קולספני (Anders Colsefni), שהורד בדרגה לסולן רקע. כאשר טיילור החליף את מקומו של אנדרס, אנדרס לא היה נחוץ ללהקה והיה מתוסכל ולכן עזב את הלהקה זמן קצר אחרי שטיילור הצטרף.
העבודה העיקרית של טיילור עם הלהקה החלה ב-1998, כאשר סליפנוט הקליטה דמו, בהכוונתו של המפיק רוס רובינסון, ועסקה עם חברת ההקלטה Roadrunner Records.
בשנת 2000 הגיטריסט המקורי של Stone Sour, ג'וש רנד, פנה אל טיילור עם שירים שרנד עבד עליהם באותה תקופה. טיילור היה מעוניין בהקמה מחודשת של ההרכב, ובסופו של דבר הם היו מוכנים להפיק מערך הדומה לStone Sour המקורי.
בזמן שסליפנוט טיילו, טיילור ורנד עבדו ביחד במשך שנה וחצי על כתיבת שירים, עד שהם ראו את השירים שלהם כמספיק חזקים להפקה. כשעבדו תחת "פרויקט X", הקליטו Stone Sour דמו בשנת 2000. פרויקט X הוחלף זמן קצר אחר כך ל-"סופר אגו" (SuperEgo), ומאז הלהקה הקליטה את הדמו "Click Here to Exit". לקראת סוף שנת 2000 ההרכב נאלץ שוב לעצור את תוכניותיו בגלל התחייבויותיהם של טיילור ורוט לסליפנוט, וההקלטה "איווה" (Iowa).