ב-1959, עם שובה לארץ, נשכרה על ידי "המשביר המרכזי" כדי לשנות את תדמית המוסד שיצר עד אז רק בגדי עבודה היא הקימה את מחלקת האופנה ברשת הראשונה של חנויות הכל- בו "המשביר לצרכן", מלבד עיצוב קו חדש ועדכני של בגדים, יזמה תצוגות אופנה בחנויות הרשת, שאפשרו ללקוחות, לרכוש את הבגדים שלבשו הדוגמניות. וזה היה חידוש שטרם נראה בארץ.
ב-1961 חיברה בין אהבתה לכתיבה וניסיונה המקצועי, והייתה לכתבת האופנה של "מעריב" שהיה אז העיתון הנפוץ במדינה. הכתבות שלה שהתחילו כטור אחד בשחור לבן, הפכו במשך השנים לעמודי צבע רבים, שהתפרסמו מדי שבוע בעיתון היומי ובמוספים השבועיים "סגנון" וב"סופשבוע". במשך עשר שנים שידרה ב"קול ישראל" תוכנית רדיו שנקראה "פינת האופנה". עם ועד הלשון העברית חידשה מילים שחסרו אז כמושגי אופנה, כ"מכפלת", "אימונית" ו"סרבל". הכתבות שלה הביאו לקוראיה את חידושי האופנה בשפה קולחת ועניינית.
בין שנות החמישים לשנות התשעים, נחשבה ככתבת האופנה ה"מיתולוגית" של "מעריב". במשך שלשים וארבע שנים כיסתה את תעשיית האופנה הישראלית שהיה אז ענף מוביל בכלכלת מדינת ישראל וכללה כשלש מאות מפעלי טקסטיל. מדי שנה הוצגו הבגדים באירוע "שבוע האופנה" של מכון היצוא הישראלי שהביאו לארץ מאות קניינים. כמו כן הקימה ועמדה בראש תא "כתבות האופנה באגודת העיתונאים".
בשנות עבודתה, ליוותה את מיטב מעצבי האופנה הישראלים ביניהם: ג'רי מליץ, גדעון אוברזון, רות דיין ולאה גוטליב מתחילת דרכם ובד בבד הביאה לקוראיה גם את חדשות האופנה מהעולם, כשראיינה את גדולי המעצבים: קוקו שאנל, פייר קרדן, טד לפידוס, איב סן-לורן, קלווין קליין, ראלף לורן ואחרים. כן זכתה לסקופ בינלאומי כשראיינה בהופעתו הראשונה במינכן, את מעצב האופנה הסובייטי סלאבה זייצב , הופעה שבישרה את השינוי שחל בברית המועצות עם תחילת ה"פרסטרויקה". סיפור בלעדי שזכה לעמוד הראשון של "מעריב" לפרסום בעיתונות הבינלאומית.
מתגוררת בכפר שמריהו. ב-1993, פרשה מעבודתה העיתונאית.
בשנת 2018 הוציאה לאור בהוצאת "יד ושם" את ספרה "סיפור שלא סיפרתי" המספר את סיפור חייו של בעלה התעשיין וניצול השואה אורי חנוך.
Bassa Sababa
Bassa Sababa (בעברית: באסה סבבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-1 בפברואר 2019, על ידי חברות התקליטים טדי יזמות והפקות ו-BMG רייטס מנג'מנט. נכון לאוקטובר 2021, קליפ השיר הוא הקליפ הישראלי הנצפה ביותר ביוטיוב בכל הזמנים, עם למעלה מ-200 מיליון צפיות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי נטע ברזילי, אבשלום אריאל וסתיו בגר, שהיו שותפים גם ביצירת "Toy", השיר הזוכה באירוויזיון 2018. השיר הופק על ידי סתיו בגר. זהו שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס. על פי ברזילי מדובר בסגנון קיי-פופ. ברזילי הסבירה את משמעות השיר: "קרנף היא חיה עם עור עבה מאוד, שמגנה על עצמה ועל העדר שלה בתקיפה ולא בבריחה. היא גם חיה בעדרים והם נעים ושורדים יחד".
בעיתון "ישראל היום" פורסם, כי השיר נכתב עוד לפני אירוויזיון 2018, ונשלח לוועדת בחירת השיר. ברזילי רצתה לגשת עם השיר לתחרות, וזכתה לתמיכת נציגי טדי, שהעדיפו אותו על פני "Toy", אך נציגי התאגיד אביעד רוזנבוים, רועי דלמדיגו ויובל גנור בחרו לבסוף את "Toy".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ בוים על ידי רועי רז ויצא לאור ב-1 בפברואר 2019, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל והושק בו-זמנית בישראל ובעולם. עלות הפקת הקליפ נאמדת בכמיליון שקלים, מה שהופך אותו לקליפ היקר ביותר שהופק לאמן ישראלי. ברזילי סיפרה בראיון שהיא מימנה אותו בעצמה במאות אלפי דולרים מהכנסותיה מהופעות הטור העולמי שערכה מאז האירוויזיון. צילומי הקליפ נערכו במשך 3 ימים בקייב ב-13 אתרים שונים, השתתפו מעל ל-250 אנשי צוות ומופיעים בו כ-50 רקדנים. נטע צפויה לצאת לסיבוב הופעות ברחבי העולם, כדי לחשוף את השיר החדש.
במרכז הקליפ, החתן (אדי קבטנר) בורח לנטע רגע לפני החתונה, והיא מנהלת מולו מרדף. הצבע השולט בקליפ הוא ורוד. הקליפ משתמש באלמנטים ויזואליים ונותן ביטוי למילות השיר כמו מסטיק וקרנף כאשר נטע חובשת קרן על הראש. בנוסף משתמש הקליפ באלמנטים של משחק מחשב בדומה לסרט "סקוט פילגרים נגד העולם".
הקליפ התברג במקום הראשון ברשימת הסרטונים החמים של יוטיוב בתוך פחות מ-24 שעות מהשקתו, וצבר מעל למיליון צפיות בפרק הזמן הזה.
באמצע פברואר, הקליפ נחסם לצפייה ביוטיוב למספר שעות בעקבות "תביעה בגין זכויות יוצרים" שנשלחה על ידי חברת הפקת סרטים "Tre Native". הוא הוחזר לאתר מספר שעות מאוחר יותר.
השיר עצמו נכנס לרשימת השמעה של המשחק, "Just Dance 2020".
ב-30 ביולי 2020 הגיע השיר ליותר מ-100 מיליון צפיות ובכך נהפך לשיר השני של ברזילי שעובר את רף 100 מיליון הצפיות. ב-9 בספטמבר 2021 השיר חצה את ה-200 מיליון צפיות, ובכך הפך לקליפ הישראלי הנצפה ביותר בכל הזמנים.
יום המודעות לאוטיזם
יום המודעות הבינלאומי לאוטיזם
Dov'è l'amore
Dov'è l'amore (באנגלית: Where's [the] Love, ובעברית: איפה האהבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית שר, מתוך אלבומה העשרים ושניים, Believe. השיר יצא לאור ב-6 ביולי 1999, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר ו-WEA.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד שבהולנד, והרביעי במצעד שבספרד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מארק טיילור ופול בארי והופק על ידי טיילור ובריאן רולינג. גרסת הרדיו של השיר שנעשתה על ידי אמיליו אסטפן, קוצרה בכמה שניות מהגרסה המקורית. גרסתו היא גרסת דאנס של השיר.
בנוסף לכך, יצא השיר כסינגל בבריטניה ב-25 באוקטובר 1999.
הופעה.
עם השיר הופיעה שר במהלך סיבוב ההופעות הרביעי שלה, "Do You Believe? Tour", שהתקיים בין שנת 1999 לשנת 2000, ונתמך על גבי אלבומה העשרים ושניים, Believe. בנוסף לכך, היה השיר לחלק מרשימת השירים אותם ביצעה שר בכל אחד מהמופעים שנכללו בסיבוב ההופעות.
במרוצת השנים, הופיעה שר עם השיר במספר תוכניות טלוויזיה.
וידאו קליפ.
בראיון שנערך עם שר בנורווגיה בשנת 1999, היא סיפרה כי השיר נבחר לתפקד כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום. עוד היא הוסיפה, כי הזמרת האמריקאית מדונה, הייתה צריכה לביים את הקליפ, אך מסיבות לא ידועות שלא ציינה, הוחלפה בג'יימי או'קונור.
הקליפ של השיר עוסק בניסיון של גבר לגרום לאישה לטינית להתאהב בו. במהלך הקליפ, ניתן לראות רקדנים רבים רוקדים את ריקוד הפלמנקו, תוך שנגני ליווי ניצבים לידם. בסמוך לכך, ניתן לראות את שר, לבושה בשמלת פלמנקו אדומה, כשהיא יושבת בחדר הצבוע באדום. הקליפ של גרסת הרדיו שנעשתה על ידי אמיליו אסטפן קוצרה בכמה שניות מהקליפ המקורי.
בשנת 2004, יצא אלבום הווידאו , אשר כלל בתוכו את קליפ השיר.
יקלופטרוס
יקלופטרוס (שם מדעי: Jaekelopterus; מילולית: "הכנפיים של אוטו יקל") הוא סוג של עקרב ימי ענקי שחי בתקופת הדבון לפני 406–401.8 מיליון שנה, אשר חי במים מתוקים או מים מליחים. מסוג זה התגלו 2 מינים: Jaekelopterus rhenaniae אשר נמצא במערב גרמניה ו-Jaekelopterus howelli שנמצא בויומינג ואולי חי בקרבת החופים. היצור קרוי על שם החוקר שגילה אותו ב-1914.
יצור זה היה מקרובי העכבישאים המודרניים החיים ביבשה אך הוא היה גדול מהם בהרבה. הוא הגיע לאורך 2.3–2.6 מטר אצל המין Jaekelopterus rhenaniae כשהמין Jaekelopterus howelli היה יותר קטן והגיע לאורך 80 ס"מ. ככל הנראה הוא היה פרוק הרגליים הגדול ביותר אי-פעם, גדול אף יותר מהרב-רגל ארתרופלאורה ומעקרבי הים הקרובים: פטריגוטוס ואקוטירמוס (Acutiramus).
יצור זה היה מגדולי הטורפים של הדבון לצד דגים קדומים והוא השתמש בצבתותיו הגדולות, המזכירות צבתות של עקרב רגיל כדי לחטוף טרף מיימי משפת המים, אולי ממארב.
אוסטקהקה
אוסטקהקה (בשוודית: Ostkaka; "אוסט" היא גבינה ו"קהקה" היא עוגה בשוודית) או בשמותיה הנוספים "עוגת גבינה שוודית" או "עוגת לבן שוודית" היא קינוח שוודי. לאוסטקהקה שורשים בשני מחוזים שונים של שוודיה, האלסינגלנד שבמרכז המדינה וסמולנד שנמצא בדרום, אם כי לכל מחוז יש גרסה משלו לעוגה.
המנה סמיכה ומעודנת, בעלת מרקם של קרם וכוללת גם שקדים. לרוב, תוגש העוגה חמימה עד פושרת לצד ריבות, דובדבנים או תותים, פירות שונים, קצפת ולעיתים רחוקות גם לצד גלידה. הסיבה שהעוגה מוגשת לסועדים חמימה היא שחום רב מדי יפגע בטעמה, ואילו קור יגרום למרכיביה להיות קשים ומוצקים מדי.
למרות התרגום המילולי של הקינוח (גבינה ועוגה), האוסטקהקה היא אינה עוגת גבינה, שכן עוגה מסוג זה היא עוגת שכבות. על כן בשוודיה, קוראים לעוגת גבינה בשם "עוגת גבינה אמריקאית" או מילולית בשם "צ'יזקייק". אף על פי כן, מסעדות בארצות סקנדינביה השונות מבלבלות לעיתים בין המנות.
מתכון.
את האוסטקהקה מכינים על ידי הוספת אנזים הגבנה לחלב והמתנה עד שהקזאין מתגבש. קצפת, סוכר, ביצים, שקדים מתוקים ומרים מעורבלים יחד כי ליצור תבליל. הבלילה מוכנסת לתנור והמנה מוגשת פושרת שכן חום רב יפגע בטעם הייחודי של המרכיבים.
לפי המסורת בשוודיה, במחוז סמונלד אופים את האוסטקהקה בסיר נחושת גדול. הרגל זה הוביל למנהג שאורחים שמוגשת להם המנה מסיר זה, מקבלים את החלקים שנאפו במרכז הסיר ולא קרוב לדפנות, כך שהם יקבלו את המנה המובחרת יותר ולא את המנות שמכילות שאריות של נחושת.
חג לאומי.
מאז 2004, "יום האוסטקהקה" נחגג ב-14 בנובמבר בשוודיה. היא הוקמה על ידי "Ostkakans vänner" ("חברים של אוסטקהקה"), ארגון ללא מטרות רווח הנוסד באביב 2003.
מידע נוסף.