חברי הקהילה נטלו חלק חשוב בהתפתחות המואצת של התעשייה והמסחר בעיר במחצית השנייה של המאה ה-19. התעשיינים והסוחרים היהודים היו החלוצים בהכנסת חידושים טכנולוגיים לתעשייה וכן בפיתוח המסחר עם המדינות השכנות. לאחר מלחמת העולם הראשונה כאשר העיר איבדה את מעמדה כמרכז כלכלי, החלה נסיגה במספר היהודים. החוקים האנטי-יהודיים, שנחקקו בשנת 1938 בעקבות ההתקרבות בין הממשל ההונגרי לגרמניה הנאצית, ערערו את חיי היהודים בעיר והגבירו את ההגירה שלהם ממנה.
ב-1941 הוחל בגיוס הגברים היהודים לשירות העבודה. חלקם נשלחו לחזית האוקראינית וחלקם הועברו לעבודות כפייה במכרות הנחושת בבור שבסרביה.
בין ה-26 ל-28 באפריל 1944 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בבית הכנסת המרכזי ובבניני הקהילה הסמוכים. ב-29 באפריל שולחה קבוצה ראשונה של 800 גברים מיושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ. יתר תושבי הגטו יחד עם יהודים נוספים שהובאו מיישובים סמוכים גורשו לאושוויץ ב-17 במאי 1944.
כ-280 יהודים ששרדו את מחנות ההשמדה שבו לעיר והקימו את מוסדות הקהילה מחדש. מבנה בית הכנסת קיים אך אינו פעיל. מדי שנה נערכים במקום טקסי זיכרון לזכר יהודי העיר שנספו בשואה.
אלגוריתם חמדני
חיים צבי טיטלבוים
יצחק בן אבא מרי
רבי יצחק בן אבא מרי (ד'תתפ"ב 1122 - ד'תתקנ"ג 1193) היה רב ממרסילייא שבחבל פרובאנס שבצרפת. ידוע בעיקר על שם ספרו העיטור, ובכינוי "בעל העיטור", ויש גם המכנים אותו "בעל הדברות", על שם חיבורו "עשרת הדברות" הנספח לספר העיטור.
ביוגרפיה.
רבי יצחק נולד למשפחה מיוחסת מחכמי פרובאנס. אביו היה גדול בתורה, וכמה מפסקיו ופירושיו כלולים בספר העיטור. כפי הנראה ייצג האב את יהודי עירו בפני השלטונות. רבי בנימין מטודילה כתב על העיר של-גיל הסמוכה ללוניל שמצא בה (בשנת 1160 בערך) "קהל יהודים כמו מאה חכמים... ושם הנשיא רבי אבא מארי בר רבי יצחק, והוא פקיד השלטון", ולדעת גרץ זהו אבי בעל העיטור. אולם יש משערים ששם אביו של רבי יצחק כלל לא היה "אבא מארי", אלא זהו כינוי של בן לאביו ("אבא מארי" = אבי מורי). גם קרובים אחרים של בעל העיטור מצוטטים בספרו: כמה פעמים הזכיר את "חביבי" (דודי, בלשון התלמוד), וכן את "הרב החסיד קרובנו", ולא התברר מי הם.
מגיל צעיר מאוד נחשב רבי יצחק לגדול בתורה. בהקדמתו לספר ציין שאת הלכות שחיטה וטרפות כתב לבקשת אביו בהיותו בן שבע עשרה בלבד. לאחר מכן הוסיף לכתוב את ספרו במשך עשרות שנים: במהלך הספר פזורים תאריכים שונים (ד'תתקל"ט, ד'תתקמ"ט), בהקדמתו ציין שהוא "במעלה השישית", כלומר, בעשור השישי לחייו, ובמקום אחר ציין שסוגיה מסוימת נתבררה לו ארבעים שנה קודם לכן.
רבי יצחק קיים קשרים עם חכמי דורו. הוא התכתב עם רבינו תם, ועם "חכם דורנו" רבי אברהם בן רבי יצחק, בעל "ספר האשכול", המכונה "ראב"י אב"ד". את הלכות ציצית כתב רבי יצחק על פי בקשה מיוחדת של "הנשיא רב ששת", הידוע ממקורות אחרים כרופא מנכבדי ברצלונה.
זיקתו לתורת הנסתר משתקפת מההקדמה לספרו, ששלובה בציטוטים מספר יצירה. עם זאת, המשא ומתן ופסקי ההלכה בספר יונקים מסוגיות התלמוד בלבד.
המחבר התמחה בצעירותו גם בכתיבת פיוטים. בסוף הדיון בנושא מודעא צירף שיר שקול המתמצת את הסוגיה, וציין שחיבר אותו ארבעים שנה קודם לכן.
חיבור נוסף של בעל העיטור הוא מאה שערים - מאה הערות (ממוספרות באותיות) על ספר ההלכות של הרי"ף בסדר נשים ובסדר נזיקין. ההערות הודפסו בש"ס וילנא בסוף כל כרך בסדרים אלו, אחרי ספר ההלכות והמרדכי.
בנו של רבי יצחק, רבי אברהם, מוזכר בספר "המנהיג". ידוע גם על אחיינו, רבי משה בן רבי שמואל, שחיבר את הספר "מנהג מרשלייאה", המסכם את מנהגי התפילה במרסיי.
עיטור סופרים
עשרת הדברות (ספר)
יצחק בן אבא מארי
ספר העיטור
מאה שערים (ספר)
תרגום (פירושונים)
כרם המהר&quot;ל
כרם המהרל
נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר
נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר (בספרדית: Aeropuerto Internacional Simón Bolívar) הוא נמל התעופה הראשי והגדול ביותר של ונצואלה. הוא ממוקם בעיר מָאִיקֵטִיאַה (Maiquetía), כ-50 דקות ממרכז עיר הבירה קראקס. כמו כן הוא משמש כבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה הלאומית של ונצואלה, קונביאסה ושל רוב חברות התעופה מוונצואלה.
נמל התעופה קרוי על שם "אבי האומה" של ונצואלה, סימון בוליבר, שנולד בקראקס. בשנת 2009 עברו בנמל התעופה 8,675,409 נוסעים, מהם 4,787,637 בטיסות פנים ו-3,887,772 בטיסות בינלאומיות.
היסטוריה.
ב-22 באוגוסט 1942 אישרה ממשלת ונצואלה לחברת התעופה האמריקאית פאן אם את בניית נמל התעופה יחד עם עוד שני נמלי תעופה, של מרקאיבו ושל מטורין. ממשלת ארצות הברית סיבסדה את הבנייה כחלק מפרויקט ADP (באנגלית: Airport Development Program), שמטרתו הייתה ליצור בסיסים בים הקריבי בזמן מלחמת העולם השנייה וגם לסיים את התחרות האירופאית במסחר האווירי של אמריקה הלטינית. החברה המפעילה נקראה "פאן אמריקן איירפורטס" (Pan American Airports Corporation), שהפעילה גם מספר נמלי תעופה בברזיל, קולומביה, קובה, האיטי, פנמה והרפובליקה הדומיניקנית. החברה הפעילה את נמל התעופה עד 1 באוגוסט 1946, אז הועבר לידי ממשלת ונצואלה.
נמל התעופה נפתח ב-1 בינואר 1945 תחת השם "נמל התעופה של מאיקטיאה" על ידי נשיא ונצואלה איסאיאס מדינה.
בשנת 1978 התרחשה בנמל התרסקות מטוס ה-LAV HS 748 בוונצואלה.
הנמל הוא אחד מנמלי התעופה היחידים בעולם שקיבל את המטוס העל קולי קונקורד עד אמצע שנות ה-90 בטיסות סדירות על ידי שתי חברות התעופה שהמטוס היה בבעלותן, אייר פראנס ובריטיש איירווייז.
בשנות האלפיים הורחב נמל התעופה בצורה משמעותית.
חברות תעופה ויעדים.
בנמל התעופה פועלות 10 חברות תעופה מוונצואלה, המגיעות לכל נמלי התעופה במדינה, ו-24 חברות תעופה זרות, המכסות 32 יעדים בינלאומיים, ובכך מחברות את קראקס אל רוב הערים המרכזיות במרכז ודרום אמריקה; וכן לארצות הברית, קנדה, ספרד, צרפת, פורטוגל, איטליה, גרמניה ודמשק שבסוריה.
ומפייר ויקנד
ומפייר ויקנד (באנגלית: Vampire Weekend) היא להקת אינדי-רוק אמריקאית מניו יורק שהוקמה בשנת 2006. הלהקה חתומה בחברת התקליטים הבריטית העצמאית XL Recordings.
היסטוריה.
עזרא קניג, כריס באיו, רוסטאם באטמנגליג' וכריס תומסון הקימו את ומפייר ויקנד ב-6 בפברואר 2006 כשסיימו את לימודיהם באוניברסיטת קולומביה.
הלהקה זכתה לתשומת לב ממגוון רחב של בלוגים.
שם הלהקה, Vampire Weekend (בתרגום חופשי סופשבוע של ערפדים או סופשבוע ערפדי), לקוח מסרט חובבנים שיצר סולן הלהקה, עזרא קניג, באותו שם.
אלבום הבכורה של הלהקה, שנקרא Vampire Weekend, יצא ב-29 בינואר 2008. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית ובבריטניה, ובשיאו הגיע למקומות 17 ו-15 (בהתאמה). מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "Mansard Roof", "A-Punk", "Oxford Comma" ו-"Kape Code Kwassa Kwassa", ומתוכם המצליח ביותר היה הסינגל "A-Punk", שאף דורג במקום הרביעי ברשימת השירים של המגזין רולינג סטון ברשימת השירים הטובים של שנת 2008.
ב-11 בינואר 2010 הוציאה ומפייר ויקנד את אלבומה השני Contra. האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200, והיה לאלבום השנים עשר המגיע להישג זה מבין האלבומים המופצים באופן עצמאי, גם במצעד האלבומים הקנדי ובמצעד אלבומי האינדי הבריטי הגיע האלבום למקום הראשון. באתר "Metacritic", הנותן ניקוד של עד מאה המתבסס על ביקורות מהמיינסטרים, העניק לאלבום את הניקוד 81 בהתבסס על 38 סיקורים. מהאלבום יצאו הסינגלים הבאים: "Horchata", "Cousins", "Giving Up The Gun", "Holiday", ו-"White Sky".
אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Modern Vampires of the City, יצא לאור במאי 2013. כתיבתו החלה במהלך מסע ההופעות של אלבומם השני (2010), אך הופסקה לתקופה מסוימת בה המשיכו חברי הלהקה בפרויקטים מוזיקליים עצמאיים שונים. ב-2011 התאחדה הלהקה מחדש בעבודה על האלבום, לראשונה בשיתוף מפיק מוזיקלי חיצוני, אריאל רצ'טשייד.
העבודה על האלבום והקלטתו נעשו במיקומים שונים, תוך מאמץ להתרחק מהסאונד ששויך ללהקה בעקבות אלבומיה הקודמים. ניסויי ברובו, הסאונד באלבום הוא תוצר של מגוון אמצעי הקלטה ייחודיים, דוגמת שינויי גבהים (Pitch shifting). התמונה בעטיפת האלבום צולמה על ידי ניל בונזי בניו יורק ב-1966. עד כה, ניפק האלבום שני סינגלים: "Diane Young"/"Step" ו-"Ya Hey".
דובדבני
דובדבני (נכתב גם דֻּבדבני) הוא שם משפחה מעוברת.
זהבה ושלושת הדובים
"זהבה ושלושת הדובים" (באנגלית: The Story of the Three Bears או Goldilocks and the Three Bears) הוא סיפור ילדים מפורסם אשר פורסם לראשונה בשנת 1837 באוסף כתביו של המשורר האנגלי רוברט סאותי (Robert Southey), על אף שייתכן והסיפור מבוסס על סיפור עממי ישן יותר.
מאז שהתפרסם לראשונה, הסיפור עבר שני שינויים משמעותיים. בגרסה של סאותי הגיבורה הראשית היא אישה זקנה ובגרסאות המאוחרות יותר של הסיפור הוחלפה האישה הזקנה בנערה זהובת שיער בשם זהבה. כמו כן, בגרסה של סאותי שלושת הדובים האנתרופומורפיים (דמויי אדם) היו כולם זכרים בעוד שבגרסאות המאוחרות יותר הם הפכו לאב, אם ובן.
סיפורם של זהבה ושלושת הדובים משתמש בכלל השלושה בכתיבה באופן מורחב, כאשר הגיבורה בודקת שלוש קבוצות של שלושה פריטים בבית, ומוצאת שרק שליש מכל קבוצה מספק.
עלילת הסיפור.