בתחומי הפרובינציה שוכנים חלק מהרי הרוקי הקנדיים, ונמצאים בהם הפארק הלאומי באנף והפארק הלאומי ג'ספר, שמושכים אליהם כחמישה מיליון בשנה, בחורף לתיירות סקי, ובקיץ למטיילים. בפארקים מסלולי הליכה רבים. בין האטרקציות העיקריות, ניתן למנות את אגם לואיז, הר אידית' קאוול ושדה הקרח קולומביה.
באלברטה יש תיירות ציד ודיג ענפה, המאפשרת לתיירים להשתתף בענפי ספורט אלה.
ממשל.
שיטת הממשל באלברטה היא שיטה פרלמנטרית דמוקרטית. בית המחוקקים כולל בית אחד בלבד בו חברים 83 חברים. בראש הממשלה עומד ראש השרים (Premier) ג'ייסון קני שנכנס לתפקידו ב-2019. מקום מושב הממשלה הוא בעיר אדמונטון.
עיקר הכנסות הפרובינציה מקורן במיסים המוטלים על נפט וגז טבעי המופקים בשטח הפרובינציה וכן במיסים על גידול בקר, וכריתת עצים. שיעור המיסים באלברטה הוא הנמוך ביותר בקנדה - ואלברטה היא הפרובינציה היחידה בלי מס ערך מוסף מקומי (אף שעל המוצרים עדיין מוטל החלק של מס הערך המוסף הפדרלי).
בבית הנבחרים של אלברטה מיוצגות ארבע מפלגות פוליטיות- המפלגה הפרוגרסיבית קונסרבטיבית (המפלגה הפרוגרסיבית קונסרבטיבית של אלברטה), המפלגה הליברלית של אלברטה, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (המפלגה הדמוקרטית החדשה של אלברטה) ומפלגת ורד הבר (Wildrose Party) הקרויה על שם אחד הסמלים של אלברטה.
מפלגה קונסרבטיבית שמרנית נוספת - מפלגת האשראי הסוציאלי של אלברטה שלטה באלברטה במשך שנים רבות עד שהתפרקה בשנות ה-70 של המאה ה-20 לאחר כישלון בבחירות למפלגה הפרוגרסיבית קונסרבטיבית. בנוסף מתפקדות באלברטה מספר מפלגות רשומות אשר אינן מיוצגות בפרלמנט.
תחבורה.
באלברטה מעל ל-180,000 קילומטר של כבישים ודרכים, מהם כ-50,000 קילומטר של דרכים סלולות.
כביש מהיר אלברטה מס' 2 חוצה את אלברטה מצפון לדרום ועובר דרך לתברידג', קואוטס, קלגרי, רד דיר, אדמונטון ושם מתפצל לשתי דרכים מהירות - האחת מגיעה לגרנד פריירי ומחוז פיס ריבר והשנייה לפורט מקמרי.
לאלברטה שני כבישים החוצים אותה ממזרח למערב - הכביש הדרומי מהווה חלק מהכביש המהיר טרנס קנדה עובר דרך מדיסין האט, קלגרי והפארק הלאומי באנף, והכביש הצפוני (חלק מדרך מהירה ילוהד, עובר דרך לוידמניסטר במערב אלברטה, דרך אדמונטון ודרך הפארק הלאומי ג'ספר.
באלברטה שני שדות תעופה בינלאומיים - האחד באדמונטון והשני בקלגרי, כמו כן בפרובינציה מעל 9,000 ק"מ של מסילות ברזל.
תרבות.
פסטיבל הפרינג' של אדמונטון הוא השני בגודלו בעולם (אחרי פסטיבל אדינבורו). כמו כן נערכים באלברטה פסטיבלים רבים של פולקלור ותרבות מקומות.
בקלגרי נערך פסטיבל קאריפסט - פסטיבל תרבות קריבי (שנערך גם בעיר טורונטו).
רוב תושבי אלברטה הם נוצרים, מתוכם רובם נוצרים אוונגליסטים.
בדרום פרובינציית אלברטה מתגוררים מורמונים רבים, להם "מקדשים" בקארדסטון ובאדמונטון.
כמו כן יש באלברטה קהילות של אנאבאפטיסטים, והוטריטים.
באזור אדמונטון מתגוררים גם סיקים רבים.
היסטוריה.
האזור המהווה את פרובינציית אלברטה, והנמצא דרומית לקו רוחב 53° צפון היה חלק מאזור שנקרא ארץ רופרט (Rupert's Land) החל מהקמתה של חברת מפרץ הדסון בשנת 1670. בשנת 1731 החלו להגיע מתיישבים צרפתים לאזור והקימו את הקהילות של "לאק לה ביש" (Lac La Biche) ו"בוניוויל" (Bonnyville).
בשנת 1752 הוקם המוצב הצבאי "פור לה ג'ונקוורי" (Fort La Jonquière) בקרבת המקום בו נמצאת העיר קלגרי.
החברה הצפון מערבית שמרכזה היה במונטריאול שלטה בחלקה הצפוני של אלברטה עד שחברת מפרץ הדסון השתלטה על האזור. החוקר הראשון שחקר את האזור היה פטר פונד בשם החברה הצפון מערבית והוא הקים את פורט אתבסקה בשנת 1778. בשנת 1788 נבנה פורט צ'יוויאן על ידי רוברט מקנזי,
והמגלה אלכסנדר מקנזי, בן דודו של רוברט מקנזי, חקר את האזור לאורך נהר ססקצ'ואן וגילה את הנהר הקרוי על שמו נהר מקנזי.
מחוז אלברטה נוסד בשנת 1882 כחלק מהטריטוריות הצפון מערביות. בשנת 1905 קיבל המחוז מעמד של פרובינציה.
אוכלוסיית הפרובינציה.
אוכלוסיית אלברטה מאז שנת 1901:
צמחייה ובעלי חיים.
בעלי חיים.
פרובינציית אלברטה כוללת שלושה אזורי אקלים: אזור תת-ארקטי, אזור מיוער, ואזור ערבות. באזורים אלה מתגוררים חיות בר רבות. בערבה המרכזית מתגוררים עדרים של ביזון אמריקאי. עדרים אלה כמעט נכחדו על ידי המתיישבים האירופאים הראשונים באזור, אשר צדו אותם בשל פרוותם, כספורט, וכן כאמצעי להרוס את תרבותם של האינדיאנים המקומיים. מאז המאה ה-20 מגדלים עדרים של ביזון בחוות ובשמורות טבע רבות באלברטה.
ביערות אלברטה מתגוררים טורפים רבים ובהם דוב גריזלי, ודובים שחורים, וכן זאבים מצויים, זאבי ערבות, שונרים ופומות.
מבין אוכלי העשב של האזור מצויים צבים, איילים קוראים, אנטילוקפרות, כבשים גדולי-קרניים, עיזי הרים, בואשים מפוספסים, ארנבים, קיפודים, וסנאים (הכולל בין היתר את המין סנאי דואה צפוני).
כמו כן מצוי באלברטה מין אחד של נחש ערבות ארסי (מין ממשפחת העכסנים).
במרכזה וצפונה של אלברטה נמצאים אתרי קינון של עופות נודדים רבים ובהם: ברווזים, אווזים, ברבורים ושקנאים. המקננים בקרבת האגמים הרבים המכסים את צפונה של אלברטה.
קונדורים, ניצים, ינשופים ועורבים מצויים במספרים גדולים באלברטה וכן ציפורים יותר קטנות האוכלות חרקים. באלברטה, בשל אקלימה הממוזג חרקים רבים (יתושים, זבובים, צרעות ודבורי בר. האגמים והנהרות הרבים מהווים בית גידול לצבי נהרות, צפרדעי עץ, סלמנדרות, דגי טרוטה, פיקרל, שטירל, ואף חדקן.
צמחייה.
מרכזה וצפונה של אלברטה, שצמחייתה ערבתית, מתכסים עם בוא האביב בכלניות. את הקיץ מאפיינת פריחה של פרחים ממשפחת החמניות, המכסות את הערבות הגדולות של אזור זה בצבע צהוב וסגול. במהלך הקיץ פורחים צמחים עונתיים כגון מרווה, ותלתן. העצים המאפיינים את האזור הם עצים נשירים כגון צפצפה, שדר, ותרזה, וכן ערבות ושרכים. צפונית לנהר ססקצ'ואן צומחים יערות עד על פני אלפי קילומטרים רבועים, בעיקר של עצי לבנה וסוגים שונים של אורנים.
מאובנים.
אלברטה עשירה במאובנים, בפרט של דינוזאורים. בין הדינוזאורים שנתגלו באלברטה ניתן למנות אלברטוזאורוס, טירנוזאור, טריצרטופס, סוגי צרטופסים שונים (כסמוזאורוס, סטירקוזאורוס, לפטוצרטופס ועוד) והדרוזאוריים שונים כגון אדמונטוזאורוס.
מיגון
מיגון הוא שם כולל לאמצעים שמטרתם להגן על דבר מסוים (אדם, כלי רכב או מבנה) ולמנוע מפגיעות חיצוניות לגרום לו נזק.
מיגון לבני אדם.
מאז ותמיד ניסה האדם למגן את עצמו על ידי לבישת בגדים העשויים מחומרים הבולמים זעזועים ומסוגלים לעצור מכות של עצמים חדים. בגדים ומעילים הנלבשים על הגוף על מנת לספוג את פגיעות ולמנוע מהם לחדור נקראים שריון. רוב השריונות הומצאו על מנת להגן על הלוחמים בשדה הקרב, בשעת מלחמה. השריונות הראשונים הוכנו מעור עבה, ארד וברזל, אך השיפור הגדול חל עם המצאת הפלדה. מאז ועד סוף המאה ה-18 השריונות היו עשויים מפלדה. בימי הביניים המאוחרים בלטו שריוני הלוחות שאפיינו את התקופה והיו מזוהים עם מעמד האבירים.
כיום, ישנם אפודי מגן כנגד ירי גם עבור אזרחים וכן חליפות מיגון חסינות אש עבור כבאים ואנשי מקצוע בתחומים הקשורים לחילוץ, הנדסה, ביטחון פנים, ביטחון חוץ או עבודה עם אש. ישנן גם חליפות אטומות שנועדו להגן כנגד איומי אב"כ וכוללות גם מסכת אב"כ לסנן את האוויר שנושם הלובש.
מיגון לראש נקרא קסדה והיא לרוב עשויה ממתכת או מחומרים פלסטיים-קרמיים. הקסדה נפוצה הן בשימושים צבאיים והן בשימושים אזרחיים.
אמצעי מיגון נוספים כוללים מגן המוחזק ביד, כפפות ברזל, מגפי ברזל, מגיני עיניים ועוד.
מיגון כלי רכב.
מיגון כלי הרכב החל למעשה רק במאה ה-20. כלי הרכב הממוגן באמת הראשון היה הטנק שבוסס על טרקטור זחלי שכוסה בשריון לוחות מפלדה. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה הלך והשתפר מיגון הטנקים - לרוב באמצעות הגדלת עובי השריון, אך גם באמצעות תכנון גאומטרי משופר שלו (שריון משופע). אחרי מלחמת העולם השנייה החלו למגן גם כלי רכב צבאיים אחרים כגון נושאי גיסות, רכבי אספקה, תותחים מתנייעים, כלי הנדסה צבאיים ואפילו רכבי סיור. המיגון הצבאי נועד להגן על הרכב מפני ירי ישיר, רסיסים, מטעני חבלה וכאשר המיגון כבד - גם כנגד נשק נ"ט ופגיעה ישירה של פצצות.
במקביל, כלי רכב אזרחיים כגון אוטובוסים, רכבי שרד של אנשי ציבור ופוליטיקאים, משאיות תובלה של הבנקים ורכבי משטרה מוגנו כנגד אש קלה (של אקדחים ורובים) על מנת להגן על נוסעיהן. המיגון האזרחי כולל לרוב חלונות מזכוכית משוריינת ושלדה מחוזקת, ולעיתים גם רשת פלדה על השמשות. הוא נועד להגן רק מפני ירי, יידוי אבנים והתקפות קלות יחסית.
רכבי שרד ממוגנים על מנת למנוע התנקשויות פוליטיות במנהיגים. הרכב הממוגן ביותר מסוג זה הוא רכב השרד של נשיא ארצות הברית.
משאיות בנק ממוגנות כנגד שודדים ואילו אוטובוסים ממוגנים נועדו להגן על הנוסעים מפני מתפרעים ומחבלי דרכים באזורים עוינים.
מיגון מבנים.
מיגון מבנים נעשה על פי רוב כנגד פעילות פלילית. מיגון זה כולל גדרות, מנעולים, סורגים, מערכות אזעקה, מצלמות אבטחה ועוד. מבנים כגון בנקים גם כוללים שמירה פעילה כגון מאבטחים, כלבי שמירה ועוד.
רוב המבנים אינם ממוגנים כנגד פעולות איבה. בישראל, בשל האיום הביטחוני התמידי, בנייני מגורים ובנייני ציבור כוללים אזור ממוגן בפני הפצצות כגון מקלט, מרחב מוגן. לרוב אין בונים בניין שכולו ממוגן, הן משיקולים כלכליים של עלות הבנייה והן בשל הפגיעה בחיי השגרה (מבנה שכולו ממוגן יצמצם אפשרויות לשיפוץ, שינויים אדריכליים ועיצוב פנים).