היו בחבל ארץ זה מכרות זהב ומלח אך תושביו היו עניים וחמושים בקשתות וחצים בלבד. לדברי הכרוניקה כוחם נחלש עקב התקפות של הקומנים והפצ'נגים. ג'לו עצמו נהרג עת ניסה להימלט למבצרו שעל הנהר סומש. מיקום מבצר זה אינו ידוע. יכול היה להיות איפשהו באזור קלוז': או באזור ג'ילאו (Gilǎu), ישוב ששמו מזכיר את זה של המנהיג, או בקלוז' או בקלוז'-מנשטור (Cluj-Mǎnǎştur), מקום שנקרא מאוחר יותר קלוואריה (Calvaria).
אחרי נפילתו של ג'לו על יד נחל קפוס (ככל הנראה Căpuş) ביישוב Esculeu (אולי Aşchileu), ראשי הרומנים חתמו על הסכם עם המנהיג ההונגרי המנצח טוהוטום.
המחלוקת סביב דמותו.
אזכורו של ג'לו ושל עוד כמה מנהיגים ולאכים או בלשון המקור "בלאסים"
בכרוניקה של הסופר האלמוני של מלך הונגריה, הקרויה "גסטה הונגרורום", הפך לסלע מחלוקת בין היסטוריונים רומנים והונגרים.
היסטוריונים רומנים הסתמכו בסיפור בכרוניקה על מנת לאשש את הטענות שעוד לפני פלישת ההונגרים לטרנסילבניה הייתה קיימת בחבל ארץ זה אוכלוסייה רומנית משמעותית.
היסטוריונים הונגרים השוללים את הטענה הרומנית ותומכים בראשוניות ההונגרים באזור לעומת הרומנים (שלדעתם באו מאוחר יותר מדרום), גורסים שאולי הכרוניקון לא היה הונגרי, חי כמאתיים שנים מאוחר יותר, הושפע מהמציאות בת זמנו ובדה חלק מהדמויות והאירועים.
לדבריהם, פרט ל"גסטה הונגרורום" אין אזכור של המנהיג הרומני ג'לו באף מסמך או מקור אחר. כמו כן לדעתם הנרטיב של אנונימוס בא להסביר שמות מקומות (טופונימים) שונים ולכן דיבר על גיבורים ששמם דומה לשמות גאוגרפיים (למשל זובור, Zobor). נקודה נוספת שמביאים לחובת אנונימוס היא אי-אזכור מנהיגים חשובים אחרים מהתקופה - כמו סבאטופלוק, מלך מורביה הגדולה, והצאר סימאון הראשון מבולגריה.
מארק ופול אברלין
הומוסקסואליות באפריקה
הומוסקסואליות באירופה
הומוסקסואליות באמריקה
הומוסקסואליות באסיה
הומוסקסואליות באוקיאניה
מרקה
הכחדת פרם-טריאס
הכחדת פרם-טריאס או אירוע ההכחדה פרם-טריאס (נקראת גם הכחדת P-Tr, וידועה גם בשם "המוות הגדול", The Great Dying) היא הכחדה המונית שהתרחשה כ-252 מיליון שנים לפני זמננו. הייתה זו ההכחדה הנרחבת ביותר שהתרחשה אי-פעם על פני כדור הארץ. באירוע זה נכחדו כ-90 אחוזים מחסרי החוליות ולמעלה מ-90 אחוזים מבעלי החיים הימיים, כמו גם כ-70 אחוזים מבעלי החוליות היבשתיים. כמו כן הוכחדו מספר אוכלוסיות כגון טרילוביטים ואלמוגים שונים. ההכחדה התחילה בהדרגה לקראת סוף תקופת הפרם לפני כ-252 מיליון שנה, והיא מהווה נקודת מעבר בין עידן הפלאוזואיקון למזוזואיקון. אחריה התחיל תור הטריאס. כיוון שחלק גדול כל כך מהמגוון הביולוגי אבד, לחיים על פני כדור הארץ לקח עד כ-10 מיליוני שנים להשתקם, זמן ארוך יחסית לאירועי הכחדות אחרים.
הגורמים.
קיימות מספר השערות לגבי הגורם להכחדה זו:
השערת המטאוריט.
אפשרות אחת היא שבדומה להכחדת קרטיקון-שלישון פגע בכדור הארץ עצם שמימי, כנראה מטאוריט, המכיל אחוז גבוה של אירידיום וייצר מצב דומה של כיסוי אור השמש. מקומות פגיעה אפשריים מצויים באוסטרליה ובוילקסלנד, אנטארקטיקה.
השערת הגעשיות.
אפשרות נוספת היא התפרצויות געשיות ברחבי העולם, שיצרו ענן שחור של אפר וגזים שחסם את אור השמש מיצורים פוטוסינתטיים, ובעקבות כך נגרמה התמוטטות שרשרת המזון. בנוסף חלה עלייה בריכוז פחמן דו-חמצני שהוביל להתחממות גלובלית ולגשם חומצי שבתורו קטל גם הוא מהצמחייה. התפרצויות געשיות נרחבות התרחשו במדרגות אומיישאן בסצ'ואן שבסין ומדרגות סיביר ברוסיה, מקומות בהם כיסתה הלבה שטחים נרחבים מאוד שגילם מתוארך לתקופה זו.
חיזוק להשערה זו התקבל לאחרונה משכבות אפר פחם שהתגלו לאחרונה באזור הארקטי של קנדה, המאשרות את התאוריה כי התפרצות מסיבית ב"מדרגות סיביר" – הגדולה ביותר הידועה היום – חדרה שכבות פחם קדומות וגרמה להכחדה. בראיון שפורסם בדיילי מייל מספרים החוקרים מהאוניברסיטה בקלגרי כי מחקרם מעלה לראשונה עדות ישירה לכך שההתפרצות גרמה לשריפת פחם נרחבת, ששיחררה חומרים רעילים והניעה את אירוע ההכחדה.
פנגיאה.
במחצית תקפות הפרם התקבצו כל היבשות יחד ליצירת יבשת-העל פנגיאה. פנגיאה נמשכה מצפון לדרום תוך שהיא מוקפת באוקיינוס פנטלסה. התחברות היבשות גרמה להקטנת שטחי הים הרדוד ויצרה לחץ על המינים באזורים אלה. משטר הרוחות וזרמי האוקיינוס השתנו וגרמו לשינוי אקלים, כשפנים היבשת הופך צחיח. בעלי החיים הימיים סבלו משינויים אלו, אולם נראה כי להיווצרות פנגיאה לא הייתה השפעה חמורה על החיים ביבשה.
תאוריית אקדח המתאן.
במקומות מסוימים באוקיינוס קיימים סלעי משקע המכילים בתוכם כיסים של גז מתאן. בנסיבות מסוימות, למשל בעקבות ירידת מפלס האוקיינוס, יכול המתאן להשתחרר מהסלע. המתאן הוא גז חממה יעיל וייתכן כי שחרור מהיר של כמות גדולה של מתאן הוא שגרם לעלייה של 6 מעלות צלזיוס בסוף תקופת הפרם.
קיימות תאוריות נוספות לפיהן ההכחדה נגרמה משילוב של כמה גורמים.
שינויים במגוון הביולוגי.
במהלך הפרם התרבו מינים שונים בהם שרכים, מחטניים, חרקים וכן מינים שונים של זוחלים קדומים. בסוף הפרם נעלמו שרכים, צמחים עילאיים שונים ובעלי חיים רבים – שהיוו את המגוון הביולוגי של עידן הפרם. במקומם נמצאו בשכבת הסלעים המייצגת את התקופה שפע של נבגי פטריות, שעל-פי הערכות נוצרו על-גבי מצע הרקב שהתפתח מהיצורים הרבים שנכחדו. גם היחס בין האיזוטופים של פחמן 12 ופחמן 13 מאשש את העובדה שלא היו כמעט יצורים פוטוסינתטיים במהלך תקופה קצרה זו (כ-30,000-50,000) והפטריות מילאו את הגומחה האקולוגית. לאחר מכן חזרו והתפשטו האצות, ובמהלך 10 מיליון השנים הבאות התאוששה גם אוכלוסיית המחטניים והשתלטה על הגומחות האקולוגיות. מספרן של הסינאפסידים הצטמצם גם הוא, ואת מקומן תפסו הארכוזאורים וצאצאיהם כמו הדינוזאורים, הפטרוזאורים וארכוזאורים דמויי-תנין. רק לאחר כ-50 מיליון שנה התאוששה האוכלוסייה היבשתית ומילאה את החלל שנוצר, וכ-100 מיליון שנה עשו כך גם המינים הימיים.
עוזי וכסלר
אנדראה פיזנו
נזויה
נהר נזויה (בסוואהילית: Mto wa Nzoia ובאנגלית Nzoia River) הוא נהר באורך 257 קילומטרים הזורם מהר אלגון בקניה. הנהר זורם דרומה ולאחר מכן מערבה ונשפך לאגם ויקטוריה בסמוך לפורט ויקטוריה.
השטח שבסביבתו זורם הנהר מיושב בלמעלה ממיליון וחצי תושבים. מימיו מהווים מקור להשקיה ושתייה לאורך כל ימות השנה. במהלך העונות הגשומות, אדמות הסחף באזור בודלנג'י מעשירות את אדמות החקלאות במורד הנהר.
באזור התעשייתי של וובויה, הנהר קולט זיהום ממפעלי הנייר והסוכר באזור.
קרל סקורצקי
קרל לאון סקורצקי הוא רופא נפרולוג, פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש מכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה ומנהל הפיתוח הרפואי והמחקרי ב בה גם שמש בעבר כמנהל המחלקה לנפרולוגיה. עומד בראש קבוצת מחקר בתחום הגנטיקה מולקולרית העוסקת במגוון תחומי מחקר, החל מגנטיקה של אוכלוסיות ועד לשימוש בתאי גזע בחקר סרטן. מכהן כדקאן הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
קרל לאון סקורצקי נולד בטורונטו, קנדה, לזוג הורים ניצולי השואה. בשנת 1977 סיים לימודי רפואה בהצטיינות באוניברסיטת טורונטו. בין השנים 1977-1984 השלים את הכשרתו בתוכנית קלינית-מחקרית בבית חולים הכללי של מסצ'וסטס ובבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס בבוסטון, המסונפים לבית ספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1984 שב סקורצקי לאוניברסיטת טורונטו, שם הקים תוכנית המשלבת חקר מחלות כליה, ביולוגיה מולקולרית וגנטיקה. לאחר מכן מונה למנהל המחלקה לנפרולוגיה באוניברסיטת טורונטו, ולפרופסור לרפואה, רפואת ילדים וביוכימיה קלינית. כמו כן כיהן כחוקר וראש המחלקה לנפרולוגיה בבית החולים לילדים בטורונטו.
בשנת 1991, ערב מלחמת המפרץ, הגיע סקורצקי למכון ויצמן למדע במסגרת תקופת שבתון, לאחריה עלה יחד עם משפחתו לישראל. בין השנים 1995–2005 היה מנהל המחלקה לנפרולוגיה ב בחיפה ופרופסור בהפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון. החל משנת 2000 הוא משמש ראש מכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה. בשנת 2005 התמנה למנהל הפיתוח הרפואי והמחקרי במרכז הרפואי רמב"ם. בשנת 2006 היה פרופסור אורח בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.
מחקר.
במהלך שנותיו כחוקר פרסם סקורצקי למעלה מ-150 מאמרים בירחונים רפואיים בנושאי מחקריו, וכן פרקים רבים בספרי רפואה.
סקורצקי זכה לפרסום מיוחד בעקבות מחקר בנושא גנטיקה של אוכלוסיות. אחד מהם הוא ניתוח הרצף הגנטי של כרומוזומי מין בקרב גברים יהודים אשר משוערים כצאצאים של משפחות כוהנים והוכח שכולם מאב קדמון אחד.
כמו כן ערך מחקר שפורסם במגזין Nature. בו הוכח כי מקור הגנטי של רוב הפרטים השייכים לקהילות היהודיות נמצא במזרח התיכון, דבר המחזק את הטענה כי מקור העם היהודי במזרח התיכון. וכן כי כמחצית מיהדות אשכנז מוצאם מארבע נשים לעומת הדרוזים שמוצאם משורשים רבים.
חלק מתגליותיו של סקורצקי יצרו עניין רב בציבור ובתקשורת, וסוקרו, בין היתר, בתוכנית "60 דקות" ובנשיונל ג'אוגראפיק.
חיים אישיים.
סקורצקי נשוי ללינדה ולהם 5 ילדים.
סאביני
הסאביני (Sabini) או סביי (Sebei) הם קבוצה אתנית באוגנדה הדוברת קופסהביני, ניב של שפה ניילוטית בשם קלנג'ין. הקבוצה מונה כ- 230,000 בני אדם ומרביתם חיים במחוז קפצ'ורוואה ובמחוז בוקוו באוגנדה על מורדות הר אלגון.
הגבול המזרחי של שטחם גובל בקניה ובגבול של קבוצת האב של הסביי, הקלנג'ין.
באגיסו