באלקוב נכלל בסגל גם למונדיאל 1998 בצרפת, שהסתיים בהדחה כבר בשלב הבתים לאחר שלושה משחקים. באלקוב פתח בכל השלושה, והיה שותף להפסדים 1-0 לניגריה ו-6-1 לספרד, וכן למשחק שהסתיים בשוויון 0-0 מול .
באלקוב לא שיחק במדי בולגריה במהלך כל שנת 1999, שהסתיימה בכישלון הנבחרת להעפיל ליורו 2000. הוא חזר לסגל לקראת מוקדמות מונדיאל 2002, ואף היה לחלק מרכזי כשנטל חלק בכל עשרת משחקיה של בולגריה במוקדמות, מתוכם פתח בתשעה, וכבש שער אחד בפנדל בניצחון הביתי 4-3 על . עם זאת, בולגריה כשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל שלישי ברציפות, כשסיימה במקום השלישי בבית, עם חמש נקודות פחות מ שסיימה ראשונה, ושלוש פחות מ שסיימה שנייה.
על אף גילו המתקדם, הספיק באלקוב לשחק בארבעה מתוך שמונה המשחקים של בולגריה במוקדמות יורו 2004, ואף תרם שער אחד בניצחון 2-1 על , שערו האחרון במדי הנבחרת. בולגריה סיימה במקום הראשון בבית, עם נקודה יותר מ ומ. כחודש לאחר טורניר המוקדמות פרש באלקוב מכדורגל, ולכן לא הספיק לשחק במדי הנבחרת בטורניר יורו 2004. משחקו האחרון של באלקוב היה משחק ידידות ב-30 באפריל 2003, בו ניצחה בולגריה את בתוצאה 2-0.
באלקוב ממוקם רביעי בטבלת ההופעות בנבחרת בכל הזמנים, עם 92 הופעות, בהן רשם 16 שערים. הוא זכור כאחד מגדולי הכדורגלנים בבולגריה בכל הזמנים.
קריירת אימון.
עם פרישתו ממשחק פעיל, החל באלקוב לשמש כעוזר מאמן בקבוצת שטוטגרט שבמדיה פרש ממשחק, תחת מאמנו פליקס מגאת. גם כאשר מגאת' עבר לאמן בבאיירן מינכן בקיץ 2004, המשיך באלקוב בתפקידו תחת המאמן החדש מתיאס זאמר. עם סיום חוזהו בתום עונת עבר באלקוב לשמש כמאמן-שחקן בקבות פלאואן מהליגה הרביעית בגרמניה, אך הוא שיחק במדיה פעם אחת בלבד ועזב כעבור מספר חודשים.
בינואר 2006 התמנה באלקוב לתפקיד מאמן גראסהופרס ציריך, והוביל את הקבוצה כבר בעונה זו למקום הרביעי בטבלה. גראסהופרס, בהדרכתו של באלקוב, פתחה בצורה טובה את עונת , זכתה בגביע האינטרטוטו והוליכה את הטבלה בחלק מהזמן, מה שזיכה את באלקוב בהארכת חוזה. אמנם, אז החלה ירידה משמעותית ביכולתה של הקבוצה, שאיבדה נקודות רבות, מה שהוביל בתחילה להסכמה עם באלקוב על סיום תפקידו בסיום העונה. אמנם, היכולת החלשה של גראסהופרס הכריעה בסופו של דבר את גורלו של בלאקוב, שפוטר שלושה מחזורים לסיום העונה.
ב-29 באוקטובר 2007, מספר חודשים לאחר פתיחת עונת , החל בלאקוב לאמן בקבוצת סנט גאלן. הקבוצה הציגה יכולת ירודה, ונכשלה בניסיונה להישאר בליגת העל השווייצרית עם הפסד במשחקי הפלייאוף. באלקוב סיים את תפקידו בסיום העונה.
ב-14 בדצמבר 2008 חזר בלאקוב לבולגריה, והחל לאמן בצ'רנומורץ בורגס. הוא חתם על חוזה לחמש שנים. הוא הצליח להוביל את הקבוצה למיקום טוב במרכז הטבלה, אך ב-6 בדצמבר 2010, לאחר כשנתיים בתפקיד, שוחרר בהסכמה מתפקידו לאחר שינוי בתקציב המועדון ופגיעה בתוכנית העבודה הרב שנתית של המאמן.
לאחר כחצי שנה ללא תפקיד, מונה באלקוב לתפקיד המאמן בקבוצת היידוק ספליט הקרואטית. היידוק בהדרכתו של באלקוב פתחה טוב את עונת , אך ב-22 במרץ 2012 החליט באלקוב לעזוב את היידוק ספליט על מנת לאמן את פ.צ. קייזרסלאוטרן, שניצבה על סף ירידה לליגת המשנה. בעוד קבוצתו הקודמת, היידוק ספליט, המשיכה וסיימה את העונה במקום השני, באלקוב הפסיד שבע פעמים בשמונה משחקים, והשיג רק ניצחון אחד כמאמן קייזרסלאוטרן. הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון בבונדסליגה, והמאמן סיים את תפקידו ב-17 במאי, פחות מחודשיים לאחר מינויו.
לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, ב-27 במאי 2014, חזר באלקוב פעם נוספת לכדורגל הבולגרי, כשהתמנה לתפקיד המאמן בליטקס לובץ'. בעונתו הראשונה בתפקיד, עונת , הוליך באלקוב את הקבוצה למקום הרביעי בליגת העל הבולגרית.
גרינוויל (ליבריה)
גרינוויל (באנגלית: Greenville) היא בירת מחוז סינואה (Sinoe) בליבריה. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס האטלנטי, במקום בו נשפך אליו נהר סינואה, במרחק של כ-240 קילומטרים דרום-מזרחית למונרוביה, בירת ליבריה. בעיר מתגוררים 16,434 תושבים (נכון ל-2008).
היסטוריה.
העיר נוסדה בסביבות 1838 על ידי אפרו-אמריקאים ממדינת מיסיסיפי בארצות הברית שהגיעו להתיישב באזור במסגרת תנועת החזרה לאפריקה. ההתיישבות הייתה חלק ממושבה, שחופפת למחוז סינואה של היום, שנקראה "מיסיסיפי באפריקה" (Mississippi-in-Africa), אשר בהמשך הפכה להיות חלק מליבריה. העיר נקראה על שמו השופט ג'יימס גרין, שהיה מהראשונים באזור הדלתא של מיסיסיפי לשלוח עבדים משוחררים לאפריקה.
העיר נחרבה במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בליבריה בשנות ה-90 של המאה ה-20, אבל מאז היא כבר בתהליכי שיקום.
כלכלה.
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על הנמל שלה, המייצא בעיקר עצים שנכרתו באזור שלה.
ג'ורג' אוזבורן
אינואיט אטקטיגיט
אינואיט אטקטיגיט (בגרינלנדית: Inuit Ataqatigiit,"קהילת העם") היא מפלגה סוציאליסטית דמוקרטית בדלנית גרינלנדית השואפת להפוך את גרינלנד למדינה עצמאית. המפלגה, שנוסדה ב-1978, דגלה גם בהגברת שיתוף הפעולה עם שבטי הילידים שמסביב לחוג הארקטי. בבחירות 2009 לפרלמנט של גרינלנד קיבלה המפלגה את מרבית הקולות ומנהיג המפלגה קופיק קלייסט נבחר להיות ראש הממשלה ה-4 של גרינלנד. המפלגה ניצחה שוב בבחירות בשנת 2021, לאחר שלוש מערכות בחירות שבהן הפסידה למפלגת סיומוט.
חטיבת עוז
חטיבת עוֹז (חטיבה 89), הידועה יותר בכינוי חטיבת הקומנדו, היא חטיבת חיל רגלים למבצעים מיוחדים של זרוע היבשה בצה"ל. החטיבה מאגדת תחתיה שלוש יחידות קומנדו - יחידת מגלן, יחידת דובדבן ויחידת אגוז, וכפופה לעוצבת האש (אוגדה 98).
החטיבה קבלה את המספר 89, לציון גדוד הקומנדו 89, גדוד פשיטה בפיקוד משה דיין ודב צסיס, שפעל במלחמת העצמאות תחת פיקוד חטיבה 8.
היסטוריה.
על הקמת החטיבה החליט ב-2015 הרמטכ"ל גדי איזנקוט, במסגרת התוכנית הרב שנתית גדעון. עד הקמת החטיבה, זרוע היבשה הייתה הזרוע היחידה בצה"ל ללא מערך מבצעים מיוחדים אחוד, בניגוד לשלוש הזרועות האחרות של צה"ל:
בהקמת חטיבת הקומנדו כיחידת קומנדו של זרוע היבשה והוספתה ליחידות הקומנדו הזרועיות במפקדת העומק, צה"ל למעשה התאים את מבנהו למבנה האמריקאי בהפעלת כוחות מיוחדים על ידי השלמת מפקדת העומק שלמעשה מהווה את ה-SOCOM הישראלי.
התהליך החל בדצמבר 2011 בהחלטה להקים את מפקדת העומק, מפקדה עצמאית שמכירה ומעדכנת את יכולותיהן של יחידות הקומנדו הזרועיות ותפקידה הוא תכנון, הפעלת הכוח והובלת מבצעים מיוחדים ורב-זרועיים ארוכי טווח במרחב המוגדר כעומק האסטרטגי של מדינות האויב של ישראל.
ב-6 ביולי 2015 מינה הרמטכ"ל את אל"ם דוד זיני להקים את חטיבת הקומנדו. החטיבה הוקמה רשמית ב-27 בדצמבר 2015 וזיני נכנס לתפקידו כמפקדה.
בפברואר 2016 סיימה החטיבה את התרגיל החטיבתי הראשון בתולדותיה ובנובמבר 2016 נחתם הליך הפיכת החטיבה לחטיבה מבצעית.
ביוני 2017 ערכה החטיבה תרגיל נרחב בקפריסין.
ביוני 2018 נסגרה יחידת רימון וביולי מוזגה ליחידת מגלן.
במהלך העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2019), צלפי החטיבה נפרשו לאורך גדר המערכת סביב רצועת עזה על מנת למנוע חדירת מחבלים פלסטינים לשטח ישראל ופריצה של הגדר. מערכות הנשק שהפעילו הצלפים כללו את ה-SR-25 Mk 11 החצי-אוטומטי והבארט MRAD הבריחי החדש, שלו זו הייתה טבילת אש מבצעית.
במהלך חודש יוני 2020 הוקפצה החטיבה לגבול לבנון לאור המתיחות עם חזבאללה באותה תקופה ופעלה לסיכול פיגועי טרור בגזרה.
יחידת מגלן ויחידת אגוז פעלו לסיכול חוליות נ"ט של חמאס וגא"פ במהלך מבצע שומר החומות במאי 2021.
בתרגיל חודש המלחמה של צה"ל ב-2022 הוטסה והוחפה החטיבה לקפריסין לתרגיל רחב-היקף.
בסמגרת מבצע עלות השחר הוקפצה החטיבה לגזרת עזה לתגבור הכוחות ולתקיפת מטרות טרור
יחידות החטיבה.
יחידת מגלן.
יחידת מגלן היא יחידת קומנדו בצה"ל, המתמחה בהשמדת מטרות איכות בעומק שדה הקרב וביצירת מודיעין. לוחמי היחידה נבחרים ממסיימי גיבוש סיירת מטכ"ל ושייטת 13 לאחר שעברו ראיון, ומן המתגייסים לחטיבת הצנחנים, העוברים גיבוש ממיין.
יחידת דובדבן.
יחידת "דובדבן" היא יחידת קומנדו ולוחמה בטרור המתמחה בלוחמה זעירה תחת הסוואה חלקית או מלאה, עיקר פעילותה של היחידה הם: איסוף מודיעין בשטח בנוי, ביצוע מעצרים מורכבים או סיכול ממוקד של מבוקשים ומחבלים (פעילי טרור) בלב שטחים עוינים תוך שימוש ביכולות מתקדמות ומסווגות, כאשר חלק מהפעילות נעשית בצורה מסוערבת, כלומר הלוחמים מחופשים לעוברי-אורח ערבים.
יחידת אגוז.
יחידת אגוז היא יחידת קומנדו המתמחה בפעילות יבשתית מורכבת, ובמקור נועדה ללחום בטקטיקה של לוחמת גרילה כנגד ארגון חזבאללה ברצועת הביטחון שבדרום לבנון. היא מתמחה בלחימה בכל תוואי: בשטח סבוך, בשדאות, הסוואה צבאית ועוד. ניסיונה הרב של היחידה בלחימה מול כוחות לא סדירים, במיוחד מול חזבאללה בדרום לבנון, השפיע רבות על תורות הלחימה של חטיבות החי"ר והיחידות המיוחדות בצה"ל. היחידה היא יחידה ניידת, הפועלת בכל מקום.
לוחמי היחידה נבחרים מבין מסיימי גיבוש סיירת מטכ"ל ושייטת 13, ובודדים מגיעים דרך גיבוש סיירת גולני.
בית הספר לקומנדו – בא"ח עוז.
אחרי הטירונות של לוחמי חטיבת הקומנדו בבא"ח צנחנים (מגלן ודובדבן) או בבא"ח גולני (אגוז), הלוחמים עוברים את המשך ההכשרה בבית הספר לקומנדו – בא"ח עוז. בשנת 2018 החלה הקמת בית הספר, וב-18 ביולי 2019 בית הספר הפך למבצעי. ב-9 באוגוסט 2020 בית הספר עבר למשכן קבוע במתקן אדם, לאחר ששוכן זמנית בבית ליד.
יחידות המילואים.
יחידות המילואים של יחידות מגלן ודובדבן.
יחידות בעבר.
יחידת רימון.