בספר מנתח בנימין נתניהו את הגילויים החדשים של הטרור. הוא חושף את שורשיה ושיטות פעולותיה של רשת הטרור של האסלאם הפונדמנטליסטי, ומציע דרכים להדוף את גלי הטרור המופנים כלפי מדינות המערב, וביתר שאת כלפי מדינת ישראל.
אות מלחמת סיני
אות מלחמת סיני הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במבצע קדש (מלחמת סיני), מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים.
הזכאות לאות.
את האות קיבלו האנשים הבאים:
בני משפחה של זכאים שנפטרו יכלו להגיש בקשה ולקבל את העיטור בשמם.
ב-1958 הוחלט להעניק את האות גם לשוטרים, עובדי שב"כ ועובדי התעשייה הצבאית.
עיצוב האות.
במרכז האות פס רחב בצבע תכלת כצבע דגל המדינה, המוקף פסים דקים בצבע אדום כדם הנופלים והפצועים ובפסים כחולים. בצדדים מופעים פסים רחבים של חום בהיר כצבע החול בסיני.
ככל אותות המערכה בישראל, האות מעוצב בצורת סרט בגודל 40×10 מ"מ המחובר באמצעות סיכות לבגד. לאחר מלחמת לבנון השנייה החל ייצור האות ממתכת מצופה אמייל.
חייל שקיבל צל"ש במהלך המלחמה עונד אותו על גבי האות.
אות מערכת סיני
אות מבצע קדש
אות מערכת קדש
אות מלחמת קדש
אפטוסטיכוס ברקאובמהי
אפטוסטיכוס ברקאובמהי ("Aptostichus barackobamai") הוא מין של עכביש הקרוי על שמו של הנשיא ה-44 של ארצות הברית, ברק אובמה. המין דווח לראשונה בדצמבר 2012 על ידי פרופסור ג'ייסון בונד מאוניברסיטת אובורן כאחד מ-33 מינים חדשים בסוג אפטוסטיכוס שחלקם נקראו על שמם של מפורסמים.
תפוצה.
המין אנדמי לחלקה הצפוני של קליפורניה, ובעיקר במחוזות מנדוסינו, נאפה, שסטה, סאטר, וטהאמה.
מצב שימור.
בשל תפוצתו הרחבה של המין הוא נחשב למין שאינו נמצא בסכנת הכחדה, יחד עם זאת חלק מהאוכלוסיות, כמו זו בגבעות סאטר, הן פגיעות.
ג'ון וו. מאייר
ג'ון וו. מאייר (באנגלית: John W. Meyer; נולד ב-1935) הוא סוציולוג אמריקני, אבי תאוריית החברה העולמית (World Society Theory או World Polity Theory),‎‏ חוקר פורץ דרך בתחום התאוריה המוסדית (Institutional Theory) ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה. מאמריו משנת 1977 עם בראיין רואן (Brian Rowan), על "ארגונים ממוסדים: המבנה הפורמלי כמיתוס וכטקס" ועל החינוך כמוסד חברתי, היו אבן היסוד בהתפתחות התאוריה המוסדית, ומאז הציבה עבודתו עקרונות מעצבים לחקר ארגונים, לחקר החינוך, לסוציולוגיה טראנס-לאומית ועולמית ולאחרונה גם לחקר זכויות האדם. בשנת 2015 זכה מאייר בפרס ע"ש דו בויז (Du Bois) מטעם האגודה הסוציולוגית האמריקנית לציון תרומתו המצטברת לפיתוח הסוציולוגיה.
מחקריו ותורתו.
על בסיס תובנות מחקר מערכת החינוך שירטט מאייר בשנות השבעים עקרונות שהנחו את המהפכה המוסדית בחקר ארגונים. בשנים אלה הגדירו מאמריו עקרונות פנומנולוגיים, ממסורתם של הוסרל (Husserl) ושל ברגר ולאקמן (Berger and Luckmann) לחקר ארגונים וסביבתם. עיקר טיעוניו של מאייר קובע שסביבתם המוסדית של ארגונים מטביעה חותמה על עיצובם, ומכאן שארגון איננו אי לעצמו, אלא ארגונים משוקעים בסביבתם, והם מעוצבים על פי עקרונותיה ובהתאם למערך היחסים שבה. בכך קרא מאייר תגר על התאוריות הפונקציונליסטיות ועל תפיסת הארגון הסגור, שהיו מקובלות בתקופה זו, בעיקר בסוציולוגיה האמריקנית.
מחקריו של מאייר הגדירו מונחי יסוד לתאוריה המוסדית: על התנהלות מוסדית בחינוך (1977), מיתוס וטקס בארגונים (עם רואן 1977), תפוצת פרקטיקות (עם סטראנג 1993), רציונליזציה והתמקצעות (עם דרורי והואנג 2006), שחקנוּת (עם ג'פרסון 2000), גלובליזציה (עם דרורי, רמירז ושופר 2003) ומידוּע (עם דרורי 2006). מתוך למעלה מ-200 מאמרים וספרים שחיבר עד כה, באו ההצהרות הכוללניות של גישתו לביטוי מובהק בחיבורו מ-1997 (עם רמירז) על החברה העולמית ומדינת הלאום, בחיבורו מ-2010 על החברה העולמית, התאוריות המוסדיות והשחקן וכמו כן באסופה רטרוספקטיבית של כתביו, הכוללת גם פרק סקירה מפרי עטו, שהתפרסמה בשנת 2009 בעריכת קרוקן ודרורי.
במהלך העשורים של הוראה ומחקר באוניברסיטת סטנפורד (מאז הצטרפותו לסגל המחלקה לסוציולוגיה בשנת 1966, ואף לאחר פרישתו לגמלאות בשנת 2001) העמיד מאייר דורות של חוקרים מהעולם כולו, בהם הישראלים אהרון בן-אבות, ניצה ברקוביץ' וגילי דרורי.
Aptostichus barackobamai
דוד גילה
ג'רום קרל
ג'רום קרל (באנגלית: Jerome Karle; ) היה חוקר כימיה פיזיקלית יהודי אמריקאי. זכה ביחד עם הרברט האופטמן בשנת 1985 בפרס נובל לכימיה, על הישגיהם בפיתוח שיטות ישירות לקביעת מבנה גבישי.
קורות חיים.
קרל נולד בניו יורק שבארצות הברית, למשפחה יהודית. ב-1937 קיבל תואר ראשון בסיטי קולג' של ניו יורק וב-1938 תואר שני באוניברסיטת הרווארד. פיתח שיטה למדידת הפלרת מי-שתייה.
ב-1940 החל ללמוד באוניברסיטת מישיגן, שם פגש את רעייתו, איזבלה קרל, חוקרת קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, עימה התחתן ב-1942 ולהם 3 בנות. ב-1943 קיבל תואר דוקטור.
קרל היה נשיא האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה בשנים 1981–1984. נבחר כחבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) והחברה הפילוסופית האמריקאית.
מחקר.
השילוב בין לימודי הכימיה הפיזיקלית של קרל ללימודי המתמטיקה של הרברט האופטמן, הניבו תוצאות שאיפשרו להתמודד עם בעיית המופעים (Phase problem) בהקשר של קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, וזאת באמצעות השיטה הישירה שפיתחו. ב-1953 פרסמו קרל והאופטמן את המאמר "Solution of the Phase Problem I. The Centrosymmetric Crystal", ובו העקרונות של השיטה ההסתברותית, שעומדת בבסיס משוואת סאייר .
לאודנום
לַאוּדַנוּם (Laudanum) היא טינקטורה (מיצוי אלכוהולי) המכילה כ-10% אופיום. צבעו של המיצוי הוא אדום-חום וטעמו מר. הלאודנום מכיל אלקלואידים של האופיום, כמו קודאין ומורפין, ונחשב לסם ממכר.
במהלך ההיסטוריה שימש הלאודנום כתרופה עבור מגוון רחב של מחלות, ובעיקר כתרופה כנגד שיעול ועבור שיכוך כאב. עד תחילת המאה ה-20 נמכר הלאודנום ללא מרשם, אולם כיום הוא נמכר בפיקוח הדוק בבתי מרקחת, והוא בשימוש לעיתים נדירות.
הרופא השווייצרי בן המאה ה-16 פאראצלסוס גילה שאלקלואידים של אופיום מתמוססים היטב באלכוהול. הוא גילה שהתמיסה עוזרת בשיכוך כאבים, וטבע את השם "לאודנום", המגיע מן הפועל הלטיני laudare, שמשמעו "להלל".
אות מלחמת של&quot;ג
אות מלחמת לבנון
אות שלום הגליל
אות מלחמת לבנון הראשונה
אות מלחמת השחרור
אות מלחמת העצמאות
אות מלחמת יום כיפור
ג'והן וו. מאייר
נאו קולוניאליזם
נאו-קולוניאליזם (או נאו-אימפריאליזם, בעברית: מוֹשְׁבָנוּת חדשה) הוא פרקטיקה פוליטית בינלאומית של שימוש בקפיטליזם, גלובליזציה ואימפריאליזם תרבותי, כדי להשפיע על מדינות בין אם על ידי שליטה צבאית ישירה ובין אם על ידי שליטה פוליטית לא ישירה. לרוב נאו קולוניאליזם נבדל מהקולוניאליזם הקלאסי בשימוש בפרקטיקות תרבותיות וכלכליות ולא צבאיות. הביטוי נטבע ככל הנראה על ידי נשיא גאנה הראשון, קוואמה נקרומה, והיווה כותרת לספרו "נאו קולוניאליזם, השלב האחרון של אימפריאליזם"
מאפיינים.
הנאו קולוניאליזם הוא במידה רבה המשכו של הקולוניאליזם הקלאסי. נאו קולוניאליזם הוא שימוש באמצעים שהם לרוב לא-צבאיים, ולכן הוא עשוי להתבטא בדרכים שונות. המושג לרוב מתאר השפעה של תאגידים וחברות בינלאומיים או של מעצמות מדיניות על מדינות נחשלות.
נאו קולוניאליזם הוא דרך עקיפה של הגמון לכפות נורמות תרבותיות, חברתיות, שלטוניות וכו', על חברות ומדינות נכפפות.
תאורטיקנים שונים מתחום הגלובליזציה גורסים כי למשל קרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי וארגון הסחר העולמי משמשים לעיתים בידי מעצמות כלכליות והקפיטליזם המערבי כדי לאלץ מדינות עולם שלישי להכניס לתוכן חברות בינ"ל. בכך מתבצעת הכפפה של כוח העבודה והמשאבים המקומיים, והמדינה ואוכלוסייתה הופכים למעשה למשועבדים לשיטה הקפיטליסטית ולפטרוניה.
הבדלים בין קולוניאליזם קלאסי לנאו קולוניאליזם.
הנאו קולוניאליזם מתואר כנקודת הקצה של תהליך שתחילתו בקולוניאליזם האירופי הקלאסי של המאות ה-16 עד ה-19, שמאפייניו העיקריים היו ההתיישבות אירופית בארצות אפריקה, אמריקה והמזרח הרחוק, זאת כדי לנצל משאבי טבע (מחצבים) ואנוש (בעיקר בצורת עבדות) לרווחת הקהילה שנמצאה במדינה הכובשת, או במובלעות המיושבות. קולוניאליזם זה לבש את צורת האימפריאליזם החל מאמצע המאה ה-19. אימפריאליזם הוא האופן בו ניצלו מדינות מפותחות וחזקות את עוצמתן הצבאית והכלכלית כדי להשפיע בצורה כלכלית ומדינית על מדינות מתפתחות ולהכפיף אותן ואת כלכלתן אליהן. האימפריאליזם אופיין בתחושת עליונות תרבותית וגזעית והונע גם מתוך שליחות מוסרית ודתית. השלב השלישי של הקולוניאליזם, הוא הנאו קולוניאליזם הבא לידי ביטוי במחצית השנייה של המאה ה-20, המתאפיין בדה-קולוניזציה וויתור על שליטה ישירה במדינות ובטריטוריות הכבושות, כעת השליטה מתבצעת באמצעים עקיפים כחברות ותאגידים, גופים בינלאומיים כאו"ם וארגון הסחר הבינ"ל, והחדרת נורמות ואידיאלים תרבותיים. תיאורית התלות, בכלכלה, היא הבסיס התאורטי הכלכלי עליו מושתת הנאו קולוניאליזם, זוהי השיטה הכלכלית של שימוש בחומרי גלם ומשאבים זולים של מדינות מתפתחות, על ידי תאגידים או מדינות מפותחות, ומכירת מוצרים מוגמרים יקרים בחזרה לאותן מדינות. כך לאורך זמן כלכלתן נכפפת, ומכאן נפתחת הדרך להשפעה פוליטית ותרבותית.
דוגמאות לנאו קולוניאליזם.
נאו קולוניאליזם ופוסט קולוניאליזם.