אקטינוליט הוא מינרל, חבר בקבוצת האמפיבול - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים. האקטינוליט בנוי משרשרת כפולה שבה שתי שורות של ארבעונים של סיליקט (SiO4) מתחברות אל שתי שורות אחרות דרך קטיונים של מגנזיום, ברזל או סידן. נוסחת המבנה הכימי של האקטינוליט היא: Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2.
מינרלוגיה.
האקטינוליט מצוי באמצעה של השורה האיזומורפית בין המינרל טרמוליט (Ca2Mg5Si8O22(OH)2) העשיר במגנזיום לפרו-אקטינוליט (אקטינוליט עשיר בברזל). כפי שניתן לראות מנוסחת האקטינוליט יונים של מגנזיום וברזל מתחלפים בצורה חופשית במבנה הגביש. הצבע הירוק השולט במינרל מקורו בברזל שבו. למרות שעל פי כללי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה צריכים להיות במינרל יותר מ-50% מיסוד מסוים על מנת לזכות אותו בסיווג ייחודי, בגלל השימוש בשם אקטינוליט בספרות הרפואית והמשפטית הוחלט לקבל את השם. בדומה לטרמוליט אחת מצורת הופעת המינרל (הצורה הסיבית) היא סוג של אזבסט.
מבחינת תכונותיו האופטיות האקטינוליט הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בינוני. באבנים השקופות הוא נראה צהוב חיוור עד חסר צבע או ירוק בהיר מזווית אחת, ירוק צהבהב עד ירוק כחלחל ומזווית שלישית ירוק חיוור, ירוק, ירוק כהה או ירוק כחלחל.
המינרל קיבל את שמו ב-1794. ביוונית אקטינוס פירושו "קרן" והשם מתייחס למופע של המינרל בצורה הסיבית כשהוא נראה כמו מחטים קורנות. שמות נוספים למינרל הם בייסוליט (byssolite) תצורה של סיבים דחוסים, אחד מסוגי האזבסט ונפריט תצורה של אבן ירוקה קשה שהיא אחד משני סוגי אבן הירקן. סוג נוסף של אקטינוליט מכונה "עור הרים" (mountain leather) או "שעם הרים" והוא מתאפיין בצורה מיוחדת שבה סיבי האקטינוליט יוצרים מארג הדומה בצורה ובתחושה לפיסת בד.
מקור ותפוצה.
האקטינוליט נוצר על ידי התמרה של מגע או התמרה אזורית בטמפרטורות נמוכות יחסית של אבן גיר עשירה במגנזיום. האקטינוליט מופיע גם בצפחות כחולות עשירות בגלאוקופן.
השם הקודם שניתן למינרל- "אוראליט" ניתן לפעמים לתוצר התמרה של פירוקסן, תערובת המורכבת בעיקר מאקטינוליט. אפידיוריט, גופי סלע של גברו או דיאבז (סלע מגמטי פלוטוני בינוני-גביש המקביל בהרכבו לגברו) שעברו התמרה מכילים כמות ניכרת של אוראליט.
תפוצת האקטינוליט נרחבת למדי. להלן כמה אתרים בהם ניתן למצוא אקטינוליט באיכות טובה. באזור ימת באיקל ברוסיה, בטירול באוסטריה, בהר סנט-אילר (Mont Saint Hilaire) בפרובינציית קוויבק שבקנדה; בהרי קונלון בסין במכרות ולארו ומונטה (Moonta and Wallaroo) באוסטרליה המערבית, ובבאהיה בברזיל.
בישראל ניתן למצוא אקטינוליט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור אילת. בחצי האי סיני הדרומי מזרחי ניתן למצוא אקטינוליט בתוך אמפיבוליטים וצפחות בוואדי כיד התחתון ובעורקים הידרותרמיים יחד עם רוטיל, באזור ואדי סמרה.
שימושים.
אזבסט.
הסוג הסיבי של אקטינוליט הוא אחד מסוגי האזבסט ונוהגים להשתמש בו כחומר מעכב בעירה וברפידות לבלמים. בעבר נהגו להשתמש בו כחומר מבודד לבניינים, אבל השימוש בו למטרה זו הופסק לאחר שהתגלה כי חומר זה רעיל ושאיפת הסיבים שלו עלולה להוביל לאזבסטוזיס, סרטן הריאה ומסותליאומה (סוג של סרטן המתפתח באזור חלל החזה או חלל הקרביים או באזור הלב).
גמולוגיה.
כמה מהתצורות של אקטינוליט משמשת כאבני חן. הראשון קרוי נפריט, והוא אחד משני הסוגים של ירקן (השני, היקר והמוערך יותר, הוא ג'יידיט - סוג של פירוקסן). בתצורה זו נוהגים לחתוך את האקטינוליט בצורת קבושון, חרוזים ועגילים. מגוש ירקן אחד נוהגים לגלף טבעות, צמידים, ופסלונים.
סוג אבן חן נוספת הוא סוג שבו מתגלה תופעת עין החתול והקרוי "אקטינוליט עין החתול". אבן זה שקופה למחצה עד אטומה, וצבעה ירוק עד ירוק צהבהב. סוג זה מכונה בטעות גם "ירקן עין החתול". אקטינוליט שקוף הוא נדיר ונוהגים ללטשו בצורת פאות עבור אספנים של אבני חן. המקורות הראשיים לסוגים אלו של אקטינוליט הם טאיוואן וקנדה. מקורות נוספים הם מדגסקר, טנזניה וארצות הברית.
מקמש&quot;ר
הקיסרות האתיופית
דין
דין הוא כינוי לכלל הנורמות המשפטיות החלות במערכת משפטית מסוימת, או לגבי שאלה משפטית מסוימת. כך, למשל "הדין האנגלי" כולל את כלל הנורמות החוקיות החלות בתחום השיפוט של הממלכה המאוחדת, ו"הדין בשאלת הארנונה העירונית" כולל את החוקים, התקנות, הצווים פסקי הדין המהווים תקדים בנושא, והמנהג אם הוא קיים.
הגדרות מצומצמות יותר למונח "דין" בחוק הישראלי, ישנן בסעיף 1 לחוק הפרשנות שלפיו:
"דין" - כל אחד מאלה:
וכן בסעיף 1 לפקודת הפרשנות שלפיו:
"'דין' - לרבות כל אחד מאלה:
הגדרות אלה הן הגדרות טכניות ומצומצמות השונות במקצת מן השימוש הנרחב יותר המקובל במילה בתאוריה המשפטית, וייעודן לפרש חיקוקים המשתמשים במילה דין, כגון סעיף 57ב לפקודת הראיות לפיו "כל דין הוא מן המפורסמות שאינן צריכות ראייה", כאשר הכוונה היא שאת חוקי הכנסת, למשל, אין בעל דין צריך להוכיח.
מהדק
דוד קריבושה
לשון קודש
לשון קודש היא שפה, לעיתים שפה מתה, המשמשת לצרכים דתיים, ואינה משמשת כשפת דיבור יומיומית.
מושג.
המסורות שבהן כרוכים טקסים דתיים גורמות לשימורה של שפה ארכאית המשמשת בטקסים אלה. לשון קודש היא צעד נוסף במגמה זו, שבו השפה החיה עברה שינוי מרחיק לכת בהשוואה ללשון כתבי הקודש ונוצרה דיגלוסיה - לשון כתבי הקודש חדלה להיות מובנת לדוברי השפה, והבנתה הצריכה הכשרה מיוחדת.
בדתות שונות.
יהדות.
ביהדות, לשון הקודש הוא כינוי לשפה העברית, שבה נכתבו כתבי הקודש, וששימשה, בזמן תקופת הביניים של העברית, לצורכי ענייני הדת, הליטורגיה וההלכה - בניגוד ללשון החילונית ששימשה לצורכי יום-יום, כגון יידיש. לעדת יהודי אתיופיה שימשה געז כלשון קודש. ספר האורית עצמו כולל את כל ספרי התנ"ך בתרגומם לגעז.
גרף עמודות
גרף עמודות או דיאגרמת עמודות (קרויה גם דיאגרמת מוטות או דיאגרמת מקלות) היא צורת הצגה גרפית של נתונים מספריים.
היסטוגרמה.
בהצגה של התפלגות משמש גרף עמודות להצגת נתונים לפי שכיחותם - עמודות בגבהים שונים מייצגות שכיחויות מתאימות של הנתונים. ציר אחד (אופקי או אנכי) מתאר את ערך המשתנה והציר המאונך לו מתאר את שכיחותו היחסית של אותו ערך בכלל הנתונים. גובהה של העמודה מייצג את שכיחותו היחסית של אותו ערך. לרוחב העמודה אין משמעות.
דיאגרמת עמודות שימושית לתיאור משתנה כמותי בדיד ומשתנה מסולם מדידה שמי או אורדינאלי.
דוגמה.
רוצים לנתח אוכלוסייה ביישובים שונים (זוהי הכמות הנבחנת), ניתן להציג גרפית את מספר האנשים ביישוב בקבוצות גיל (הקטגוריות) שבין 0 ל-18 שנים, בין 19 ל-35, בין 36 ל-50, או מעל 51 שנה (בחירת הקטגוריות היא שרירותית). בדוגמה זו ניתן תוצגנה ארבע עמודות, אחת לכל קבוצת גיל, וגובהה של כל עמודה ייצג את סך האנשים בתחום הגילאים המסוים. על אותו גרף ניתן להציג זה לצד זה, או בצבעים שונים, את התפלגות מספר האנשים ביישובים שונים. אפשר להציג התפלגויות של אותה הכמות (מספר האנשים) לפי משתנים אחרים (למשל מינם, השכלתם, הכנסתם, שטח דירתם וכדומה). כל התפלגות כזו היא גרף עמודות בפני עצמה.
הנתונים:
הייצוג הגרפי של הטבלה לעיל - שילוב שתי דיאגרמות עמודות בתרשים אחד - התפלגות האוכלוסייה לפי גילאים בשני היישובים:
ההצגה הגרפית מאפשרת הסקת מסקנות מהירה. מעיון בדיאגרמה עולה מיד כי למרות שבשני היישובים המוצגים כמות האוכלוסייה הכוללת היא דומה, הרי שביישוב א' (המסומן בסגול) האוכלוסייה צעירה בהרבה מאשר ביישוב ב' (המסומן בכחול).
גרף עמודות מצטבר.
גרף עמודות מצטבר הוא גרף עמודות שבו כל עמודה מחולקת לעמודות חלקיות, בצבעים שונים, המציגות את מרכיבי העמודה השלמה. דוגמה: בבית ספר עשר כיתות. גרף עמודות רגיל יציג את מספר התלמידים בכל כיתה. גרף עמודות מצטבר יציג את מספר התלמידים בכל כיתה, בחלוקה לבנים ולבנות.
יוקה
יוּקָה (שם מדעי: "Yucca") הוא סוג הכולל כמה עשרות מיני צמחים ממשפחת האגביים ("Agavaceae"), שמוצאם באזורים החמים והיבשים של אמריקה הצפונית והמרכזית והאיים הקאריביים.
צמחי היוקה הם שיחים או עצים בעלי שושנות עלים דמויי-חרב, בשרניים ומחודדים, ומכבדי פרחים הנישאים על עמודי תפרחת גבוהים. פרח היוקה הוא פרח המדינה של ניו מקסיקו.
פרחי היוקה דמויי פעמון, בעלי שישה עלי עטיף מפורדים, לבנים או צהובים, הנפתחים בערב ונסגרים ביום. רבים ממיני היוקה מקיימים סימביוזה בדרגות שונות עם מיני עש ("עש היוקה") לצורך האבקה. נקבות העש המופרות זוחלות לתוך הפרחים ומעבירות אבקה מפרח לפרח. הן מטילות את ביציהן בתוך שחלות הפרחים, והזחלים הבוקעים מהן אוכלים חלק מהביציות בשחלה.
רבים ממיני היוקה וזני כלאיים מהם שפותחו בתרבות משמשים כצמחי נוי. חלקם מתאימים בצעירותם לגידול בעציצים במרפסות ובתוך הבית, אולם בשל הקוצים החדים שבקצות העלים, נפוץ יותר גידול היוקה כשיחים או עצים בגנים, במרחק מספיק משבילים כך שקוציהם לא יפגעו בעוברים ושבים. עמידותם לתנאי יובש ומליחות עושים אותם צמח אידיאלי לגנים באזורים צחיחים ובסמוך לחוף הים, כגון בגן העצמאות בתל אביב.
מינים.
בין מיני הבר של היוקה ידוע המין "Yucca brevifolia" ("קצרת-עלים"), הנפוץ באזורים המדבריים של קליפורניה, אריזונה, יוטה ונבדה, ומפורסם בשם Joshua Tree ("עץ יהושע"). זהו עץ מסועף בעל עלים קצרים ורחבים, המסתיימים בקוץ חד. מין זה ניתן לגידול בתנאי יובש קיצוניים, והשקייה רבה מדי פוגעת בו.
בישראל נפוצים בגינון בעיקר שלושה מינים:
שוואני
אנולאז