הבנק המרכזי של מדגסקר (במלגשית: Banky Foiben'i Madagasikara; בצרפתית: Banque Centrale de Madagascar; באנגלית: Central Bank of Madagascar) הוא הבנק המרכזי של מדגסקר.
משימת הבנק היא, בשיתוף עם הממשלה, לשמור על הכלכלה הפוליטית הכללית של מדגסקר, ולשמור על היתרות הכספיות הלאומיות של מדגסקר.
הבנק המרכזי של מדגסקר פועל בפיתוח מדיניות הכללה הפיננסית וחבר ב .
האנטיג אירוסרוויירס בע&quot;מ
L'arca di Noè
L'arca di Noè (בעברית: "תיבת נח") הוא שיר באיטלקית משנת 1970, שחיבר סרג'ו אנדריגו. השיר בוצע לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-20 , בביצוע כפול של אנדריגו ושל איווה זאניקי , והגיע למקום השלישי בתחרות.
היצירה.
השיר "L'arca di Noè" זכה להצלחה מסחרית, דורג במקום השלישי במצעד הפזמונים האיטלקי, והפך לקלאסיקה. השיר קיבל שבחים מהמבקרים, בהם מבקר המוזיקה של "קוריירה דלה סרה", וינצ'נזו בואונסיסי, שכתב עליו "זה היה השיר היחיד בפסטיבל סן רמו שניסה להגיד משהו חדש, לגעת בסוגיות פתוחות הנוגעות לאנשים בימינו".
הלחן מבוסס על שיר העם "" ,
הזמר ג'ימי פונטנה הקליט גרסת כיסוי של השיר בספרדית בשם "El Arca de Noé", שהגיעה לראש מצעד הפזמונים בארגנטינה. גרסה באנגלית בשם "When Love Comes Round Again" בוצעה על ידי קן דוד, והגיעה למקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2019 נקמת הטרקטור וברי סחרוף הקליטו גרסה עברית לשיר.
חיזיון מקומי
חיזיון מקומי הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור בפברואר 1992 מתוך אלבום שנגנז. מאוחר יותר נכלל השיר באלבום אוסף "תחנות בזמן". השיר נכתב על ידי אהוד מנור, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
תחנה של זמן
תחנה של זמן הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במרץ 1992 מתוך אלבום שנגנז. מאוחר יותר, נכלל השיר באלבום אוסף "תחנות בזמן". השיר נכתב על ידי אסתר שמיר, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
Les chansons en or
Les chansons en or (באנגלית: The Golden Songs, ובעברית: שירי הזהב) הוא אלבום הלהיטים השני של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום הלהיטים יצא לאור ב-22 באפריל 1986, על ידי חברת התקליטים TBS.
עם יציאתו נכנס אלבום הלהיטים אל המקום ה-15 במצעד האלבומים של קוויבק.
רקע והפקה.
אלבום הלהיטים הופק על ידי רנה אנג'ליל, פול באילרגיון, מרסל לפבר, אדי מרנאיי, רודי פסקה ודניאל הטו. במהלך אותן השנים, הוציאה דיון אלבומים רבים כדוגמת Céline Dion en concert, ו-Les oiseaux du bonheur, שזכו להצלחה. מתוך האלבומים, יצאו להיטים רבים, אותם איגדה דיון לאלבום הלהיטים הזה. לאחר שקיבלה עשרות תוארי פלטינה וזהב, תוך שזכתה בעשרה פרסי ה-Félix, החליטה דיון להוציא את אלבום הלהיטים הזה.
ביוני 1986, הוחלט להוציא את השיר "Fais ce que tu voudras", כסינגל ראשון ויחיד מתוך אלבום הלהיטים, במטרה לעזור בקידום שלו.
רבן בר סאומה
רבן בר סאומה (באנגלית: Rabban Bar Ṣawma; 1220 – 1294) היה נזיר סיני שהפך לדיפלומט של כנסיית המזרח. הוא מוכר בזכות מסע הצליינות מסין שבשליטת המונגולים כדי לעלות ברגל לירושלים עם אחד מתלמידיו, רבן מרקוס. על רקע תסיסה צבאית לאורך הדרך, הם מעולם לא הגיעו ליעדם, אך במקום זאת בילה שנים רבות בבגדד שהייתה בשלטון השושלת האילח'אנית.
מרקוס הצעיר נבחר בסופו של דבר להיות הפטריארך של כנסיית המזרח, ובהמשך הציע למורה שלו רבן בר סאומה להישלח למשימה אחרת, כשגריר המונגולי באירופה. הנזיר הקשיש נפגש עם רבים מהמלכים האירופאים, כמו גם עם האפיפיור, בניסיונות לארגן ברית פרנקו-מונגולית. המשימה לא נשאה פרי, אך בשנותיו המאוחרות יותר בבגדאד תיעד רבן בר סאומה את חייו.
הכתבים שלו ממסעותיו בעלי עניין ייחודי להיסטוריונים מודרניים, מאחר שהם נותנים תמונה של אירופה בימי הביניים בסיומם של מסעי הצלב, שנכתבו על ידי משקיף בחריפות-אינטליגנטי, רחבת אופקים ובממלכתית.
מסעותיו של בר סאומה התרחשו לפני שובו של מרקו פולו לאירופה, וכתביו מעניקים נקודת מבט הפוכה, של המזרח המשקיף אל המערב.
ראשית חייו.
רבן ("אדון") בר סאומה נולד 1220 בבייג'ינג או בסמוך לה, המכונה אז ז'ונגדו, מאוחר יותר נקראה חאנאלביק תחת שלטון מונגולי. כנראה הוא היה ממוצא אוייגורי . מקורות סיניים מתארים את מורשתו כאנגוד, המסווג כחברי הקסטה "המונגולית" תחת חוק יואן. השם סאומה הוא ארמי אם כי נולד למשפחה עשירה. הוא היה חסיד האמונה ה"נסטוריאנית ", והפך לנזיר סגפני בסביבות גיל 20 ואז למורה דתי במשך עשרות שנים.
עלייה לרגל לירושלים.
בגיל מבוגר, רבן בר סאומה ואחד מתלמידיו הצעירים, רבן מרקוס, יצאו למסע מיואן סין לעלות לרגל לירושלים . הם נסעו דרך חוטאן, קשגר וראסאן (באפגניסטן),מערג׳ה (באזרבייג'ן) ומוסול, אל ממלכת גאורגיה. באותו הזמן היו אזהרות על סכנה בדרכים בדרום סוריה, והם שינו את יעדם. הן נסעו לפרס שבשליטת השושלת האילח'אנית. שם התקבלו בברכה על ידי הפטריארך דנה הראשון מכנסיית המזרח. הפטריארך ביקש משני הנזירים לבקר בחצרו של השליט על מנת להשיג מכתבי אישור על הסמכת של איש מסוים כפטריארך בשנת 1266. במהלך המסע הוכרז רבן מרקוס כבישוף "נסטורי".
לאחר מכן ניסה הפטריארך לשלוח את הנזירים כשליחים חזרה לסין, אך הסכסוך הצבאי לאורך המסלול עיכב את עזיבתם, והם נשארו בבגדד. עם מותו של הפטריארך, רבן מרקוס נבחר כמחליפו וקיבל את השם יבאללה השלישי, בשנת 1281. שני הנזירים נסעו כדי לאשר את הבחירה אך הח'אן של אילח'יאנת נפטר לפני הגעתם, והוחלף על ידי בנו, ארגון.
רצונו של ארגון היה ליצור ברית אסטרטגית פרנקו-מונגולית עם האירופאים הנוצרים כנגד אויבם המשותף, הסולטנות הממלוכית המוסלמית בקהיר. לצורך מימוש רעיון זה הציע הפטריארך החדש יבללה השלישי את מורו לשעבר רבן בר סאומה כשגריר באירופה, שיפגש עם האפיפיור ומלכי אירופה.
שגריר באירופה.
בשנת 1287 יצא בר סאומה הקשיש למסעו באירופה, כשהוא נושא מתנות ומכתבים מארגון לקיסר הביזנטי, לאפיפיור ולמלכי אירופה. הוא המשיך את שליחותו של שגריר אחר נסטוראני, עיסא קלמחי, שנשלח על ידי ארגון כדי שיפגוש את האפיפיור הונוריוס הרביעי, ב 1285.
רבן בר סאומה נסע עם קבוצה גדולה של עוזרים ו-30 חיות רכיבה. בר סאומה ככל הנראה לא דיבר אף שפה אירופאית, אם כי ידוע שהוא דיבר סינית, טורקית ופרסית. אירופאים תקשרו אליו בפרסית. הוא נסע בדרך היבשה חצה את ארמניה ומדינות אחרות באזור והגיע לים השחור. משם בספינה לקושטא.
כתביו של בר סאומה נותנים תיאור נלהב במיוחד של האיה סופיה היפה. לאחר מכן הוא נסע באוניה לאיטליה. כשהמסלול שלהם עבר באי סיציליה, הוא היה עד ותיעד את ההתפרצות הגדולה של הר אטנה ב־18 ביוני 1287.
כמה ימים לאחר הגעתו, הוא היה עד לקרב ימי במפרץ סורנטו ביום הקדוש של סנט ג'ון. 24 ביוני 1287. הקרב היה בין הציים של שארל השני, מלך נאפולי (אותו הוא מכנה "איריד שרדאלו", כלומר "איל צ'ארלס דו"), שקיבל את פניו בתחומו, לבין חיימה השני, מלך אראגון, מלך סיציליה (אותו הוא מכנה איריד ארקון. כלומר, "Il re de Aragon"). לדברי בר סאומה, ג'יימס השני ניצח וכוחותיו הרגו 12,000 איש.
לאחר מכן הוא נסע לרומא, אך היה זה מאוחר מדי לפגוש את האפיפיור הונוריוס הרביעי, שנפטר באותה העת. בר סאומה עסק במקום זאת במשא ומתן עם הקרדינלים וביקר בכנסיית פטרוס הקדוש .
לאחר מכן בר סאומה עצר בטוסקנה (ת'וסקן) וברפובליקה של גנואה, בדרכו לפריז. את חורף 1287–1288 בילה בגנואה, בירת פיננסים מפורסמת באותם ימים. בצרפת (פרנגסטן) הוא בילה חודש אחד עם המלך פיליפ הרביעי שככל הנראה הגיב בחיוב להגעת השגרירות המונגולית, נתן לו מתנות רבות ושלח את אחד מאציליו Gobert de Helleville, ללוות את בר סאומה חזרה לארצות המונגוליות. גוברט דה הלוויל עזב ב־2 בפברואר 1288, עם שני בני לוויה וליוו את בר סאומה דרך רומא, בחזרה לפרס.
באותה תקופה דרום צרפת, הייתה בידיים אנגליות, בר סאומה נפגש עם המלך אדוארד הראשון, מלך אנגליה, כנראה בעיר בורדו. אדוארד הגיב בהתלהבות להצעות השגריר, אבל בסופו של דבר לא הצטרף לברית צבאית בשל סכסוך בבריטניה עם הוולשים והסקוטים.
כשחזר לרומא, בר סאומה התקבל בלבביות על ידי האפיפיור ניקולאס הרביעי שנבחר לכהונה, שאיפשר לו לחגוג את הטקסים שלו עצמו בבירת הנצרות הלטינית. ניקולס הזמין את בר סאומה לבקר את נוצרי המזרח, והפקיד בידיו נזר יקר, שיועד ליבאללה (תלמידו לשעבר של רבן בר סאומה, מרקוס). לאחר מכן שב בר סאומה לבגדד בשנת 1288, כשהוא נושא מסרים ומתנות רבות ממנהיגי אירופה השונים.
המכתבים שנמסרו נענו בתורם על ידי השליט ארגון בשנת 1289, והועברו על ידי הסוחר בוסקארלו דה גיזולפי, סוכן דיפלומטי של האילח'אנים. ארגון מזכיר במכתב לפיליפ הרביעי, את בר סאומה.
בסופו של דבר, חילופי המכתבים לקראת כריתת ברית עם האירופאים לא נשאו פירות, וניסיונותיו של ארגון לא צלחו. עם זאת, רבן בר סאומה הצליח ליצור קשרים חשובים שעודדו תקשורת וסחר בין המזרח למערב. מלבד שגרירות המלך פיליפ למונגולים, האפיפיור שלח גם מיסיונרים כמו ג'ובאני דה מונטקורבינו לחצר המלוכה במונגוליה.
שנים מאוחרות.
לאחר שליחותו באירופה התגורר בר סאומה בשאר שנותיו בבגדד. בתקופה זו שהוא כתב את תיאור מסעותיו, שפורסם באנגלית בשנת 1928, תורגם ונערך על ידי סר וואליס באדג'. הנרטיב ייחודי לתצפיותיו על אירופה של ימי הביניים בסוף תקופת הצלב, דרך עיניו של אדם שומר מצוות מתרבות שנמצאת במרחק של אלפי מיילים משם.
רבן בר סאומה נפטר בשנת 1294 בבגדד.
אל טרנסיטו