ב-2 בפברואר 2012, התפרסמה על ג'ונסון כתבה בעיתון ה-Wall Street Journal הגורסת כי הוא מרוויח בערך מיליון דולר בשנה ג'ונסון פרסם תגובה לכך באחד הסרטונים שלו ואמר שהכתבה לא מדויקת ושגויה.
התפתחות עוברית של המוח
שלב שלושת המוחות.
בשלושת השבועות הראשונים בהתפתחותו של עובר האדם נוצר צינור העצבים (באנגלית: neural tube), המתרחב בקדמתו לשלוש שלפוחיות חלולות, אחת אחרי השנייה. שלפוחיות אלו נקראות (מקדימה לאחור):
משלושת החללים שבתוכן יתפתחו בסופו של דבר ארבעת חדרי המוח, וכן תעלת המוח המחברת ביניהם. משאר הצינור שמאחורי שלוש השלפוחיות יתפתח חוט השדרה.
שלב חמשת המוחות.
בשלב זה המוח הקדמי מתפצל לשתי תת-שלפוחיות:
המוח האמצעי אינו מתחלק, והמוח האחורי מתחלק אף הוא לשניים:
לכן שלב זה נקרא לפעמים שלב חמשת המוחות. בנוסף, המוח הגדול מתחלק רוחבית לשתי המיספרות סימטריות, ימין ושמאל. החללים בתוך שתי המיספרות אלו הופכים להיות החדרים הצדיים. הם עדיין מחוברים לחלל מוח הביניים, ההופך להיות החדר השלישי, לחלל המוח האמצעי, שהוא צר יותר ונקרא תעלת המוח, לחלל המיאלנצפלון ההופך לחדר הרביעי, ולחלל חוט השדרה. חללים אלו מלאים בנוזל המוח, בעוד שתאי הדפנות מתמיינים לתאי עצב. מוחות דגים נשארים בשלב זה גם בבגרותם.
אזורים שהתפתחו מן המוח האמצעי.
המוח האמצעי מהווה חלק מגזע המוח (brain stem). הוא מקיף את תעלת המוח ומתחלק לשני חלקים:
טרויאן בליסאריו
טרויאן אייברי בליסאריו (באנגלית: Troian Avery Bellisario; נולדה ב-28 באוקטובר 1985) היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה בעיקר בזכות תפקידה כספנסר הייסטינגס בסדרה "שקרניות קטנות".
ביוגרפיה.
בליסאריו נולדה וגדלה לוס אנג'לס שבקליפורניה. אביה, דונלד בליסריו, הוא מפיק טלוויזיה, לטרויאן יש 4 אחים כשאחת מהם זהה לה. טרויאן השתתפה במספר הפקות שלו. ואמה, דבורה פארט, היא שחקנית סופרת ומפיקה ממוצא אפרו-אמריקאי, צרפתי ואנגלי. היא אחות-למחצה למיכאל בליסאריו, שגם הוא שחקן ואחות חורגת של שון מאריי, שלצידו שיחקה בסדרה "NCIS" בתפקיד אחותו ושל המפיק צ'אד W. בילדותה הייתה חברה קרובה של מרי קייט ואשלי אולסן. היא למדה תואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה.
הקריירה של בליסאריו החלה בשנת 1988 בעולם בסרט "Last Rites", כשהייתה בת 3. בין השנים 1998–2007 השתתפה כשחקנית אורחת ב-"זינוק לאתמול", "NCIS", "ג'אג" ו-"First Monday", סדרות שהופקו על ידי אביה, דונלד בליסאריו. ב-1998 כיכבה לצד מרי קייט ואשלי אולסן בסרט "Billboard Dad".
בשנים 2006–2009 היא שיחקה בסרטים הקצרים "Intersect" ,"Archer House" ו-"Unspoken".
ב-2010 החלה לשחק את ספנסר הייסטינגס בסדרת הדרמה "שקרניות קטנות", המבוססת על סדרת ספרים באותו שם שנכתבו על ידי שרה שפרד. באותה שנה שיחקה בסרט "עולם מציצני" לצידו של רון ריפקין. בשנת 2013 כיכבה בליסאריו בסרט "ילדי האלוהים" שם גילמה את ג'ניפר. ב-2015 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "suits" לצד ארוסה פטריק ג'יי אדמס ששיחק בתפקיד הראשי.
בליסאריו ביימה כמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "צרות טובות".
חיים אישיים.
בשנת 2009 החלה בליסאריו לצאת עם השחקן פטריק ג'יי אדמס. ב-24 בפברואר 2014 התארסו, וב-10 בדצמבר 2016 נישאו. בשנת 2018 נולדה לשניים בת, אורורה, ובשנת 2021 נולדה בתם השנייה, אליוט.
בתחילת 2014 חשפה בליסאריו כי סבלה מהפרעות אכילה בתקופת לימודיה בתיכון.
טיוזדיי וולד
הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה
קוי אורך
קהל חסידי ירושלים
קהל חסידי ירושלים היא חסידות ירושלמית המשתייכת לעדה החרדית.
תולדות הקהילה.
הקהילה נוסדה בשנות ה-80 על ידי קבוצה שפרשה מחסידות קרלין. עד שנת תשמ"ה (1985) לא נטלו מוסדות קרלין תקציבים ממשלתיים, בהתאם להשקפת העדה החרדית. בשנת תשמ"ה החלו המוסדות לקבל תקציבים כאלה, דבר שהביא למאבק חריף שניהלה העדה החרדית נגד חסידות קרלין. קבוצה קטנה מהחסידות, שהזדהתה מבחינה רעיונית עם העדה החרדית, פרשה והקימה בית כנסת נפרד. בתחילה השתכנו הפורשים בבית הכנסת "תרביצ"א" בבתי ורשה שברשות חסידות דושינסקיא ולאחר זמן עברו למשכן קבע ברחוב רבינו גרשום בירושלים. הקהילה מונה קרוב ל-300 משפחות.
המנהיג בפועל של הקהילה היה הרב יוסף ציינווירט (נפטר ד' בחשוון ה'תשע"ג) שעד אז היה ר"מ בישיבת איתרי ולפני כן היה ראש ישיבת קרלין וראש החבורה בקרלין. בין הפורשים בלט גם הרב חיים אורי פריינד, לימים דיין בעדה החרדית.
בני הקהילה מתלבשים בלבוש החרדי הירושלמי. לקהילה שלושה בתי כנסת, אחד בירושלים ושנים בבית שמש.
בשנת תשס"א (2001) מונה הרב אברהם שמחה חנון למנהיג הקהילה. באדר תשס"ז (2007) התקיימו בחירות בקרב חברי הקהילה שהכריעו כי הרב חנון יוכתר לאדמו"ר.
בין החברים הבולטים בקהילה:
צפון סודאן
לא יהא חוטא נשכר
שלא יהא חוטא נשכר הוא כלל משפטי והלכתי הנקבע מכוח סברא פשוטה (ולכן מקובל גם במשפט הערכאות), והוא קובע דינים רבים שמטרתם שהחוטא לא ירוויח מחטא ומעשה רע שעשה.
שימושים בכלל.
לא למנוע הפסד.
השימוש בכלל זה כפול: אף על פי שבעיקרו הוא אמור לשמש לכך שהחוטא לא ירוויח ממעשהו הרע, הוא משמש בהשאלה גם לכך, שלא בלבד זאת שעלינו להשגיח שהוא לא ירוויח ממעשהו, אלא עלינו גם לגרום לכך שמעשהו הרע יגרום לו את כל התוצאות השליליות שעשויות להיגרם מהמעשה, ועלינו להימנע מלגרום לכך שהוא ירוויח בכך שלא יגרם לו ההפסד. כך למשל, קובע התלמוד כי אף על פי שרבי מאיר קנס את הכותים שיהיה דינם כגויים מכיוון שהם עובדי עבודה זרה והוא רצה שבני ישראל יבדלו מהם, במקרה אחד הוא לא קנס אותם שיהיה דינם כגוים, והוא כאשר נערה כותית נאנסה, שמדין התורה חייב האונס לשלם לה קנס (חמישים כסף) שאותו משלמים רק על מעשה אונס לבתולה יהודייה, שהאונס משלם תשלום זה גם כאשר אנס נערה בת העם הכותי, כדי שלא יהא חוטא נשכר מתשלום זה שהיה עליו לשלם מעיקר הדין. כך גם, אף על פי שחז"ל קבעו שדינה של נערה שנשבתה בידי גוי כנערה בעולה, כי עובדי כוכבים פרוצים בעריות, הרי שדינו של האונסה שמשלם חמישים כסף כרגיל, כדי שלא יהא חוטא נשכר.
סיטואציה דומה היא מנחת חוטא, שמכח סברת "שלא יהא חוטא נשכר" מסתבר היה שלא יוכל להביא קורבן מנחה ללא נסכים (כמו כל קרבן מנחה), אלא שלמרות זאת אין הוא מביא נסכים עם מנחתו כדי שלא יהא קרבנו מהודר. כך גם, מסביר רבי שמעון בר יוחאי, מאותה סיבה, קרבן חטאת שבאה על עונש אכילת חלב אינו בא עם נסכים.
מניעת רווח.
האופן הרגיל שבו משתמשים בכלל ש"לא יהא חוטא נשכר" הוא כאשר חוטא עלול להרוויח ממעשה רע, כך למשל ההלכה היא שכאשר גזלן גזל חפץ מחבירו, והמחיר עלה, פטור הגזלן מלשלם את המחיר הגבוה של החפץ אלא הוא משלם את המחיר הנמוך, אך אם הוא שבר את החפץ לאחר עליית מחירו, אנו מחשיבים את השבירה כמעשה גזילה שני שגם הוא מחייב תשלומין, במחיר הגבוה כמובן. בסוגיא זו קובע הרא"ש, כי אם המחיר ירד ואז שבר הגזלן את החפץ, ברור שלא ניתן לומר שאז ישלם הגזלן את המחיר הקטן יותר, "שאם כן מצינו חוטא נשכר".
כך גם דורשים חז"ל את טעמה של התורה הקובעת כי אדם שלא קיים פדיון פטר חמור צריך להרוג את החמור "ואם לא תפדה וערפתו", וזאת כדי שלא יהא חוטא נשכר, לא ייתכן שאדם שלא קיים את המצווה ירויח כסף מאי קיום המצווה.
מקור.
"כדי שלא יהא חוטא נשכר" מופיע לראשונה במשנה מסכת חלה פרק ב' משנה ז' בה מדובר בעיסה שנטמאת במזיד. מידת החלה שחייבים להוציא מן העיסה מכופלת כדי שלא יהא חוטא נשכר. רבי אלחנן וסרמן מסביר שדין זה הוא סברא, ולמרות זאת הוא דין דאורייתא. (מהתורה ולא מדברי חכמים, שכן סברא גם היא חלק מהתורה).
דוגמאות אקטואליות.
בדצמבר 2004, במהלך עבודות בקטע 18 שבכביש 6, התגלו בסמוך לקיבוץ רגבים מערות קבורה. "אתרא קדישא" ו"האגודה למניעת חילול קברים" החלו למחות נגד חילול הקברים, ומאות יהודים חרדים באו למקום לנסות למנוע את המשך העבודות. פשרה שגובשה אפשרה את המשך העבודות, אך תוך זמן קצר נתגלו מערות קבורה נוספות והעבודות הופסקו בשנית. המאבק נמשך זמן רב, ומשרד התחבורה וחברת דרך ארץ הציעו פתרונות שונים שנדחו על ידי "אתרא קדישא". בירושלים ובאתר העבודות התקיימו הפגנות סוערות והועמדו משמרות קבועות מצד החרדים. מחלוקת חדשה שהתעוררה בין הצדדים נסבה סביב השאלה האם ניתן לסלול את הכביש במקום שממנו פונו הקברים. היזמים טענו שמכיוון שכרגע אין במקום קברים אין מניעה לסלול שם כביש, ואילו אנשי "אתרא קדישא", שחששו מקביעת תקדים, טענו ש"לא יהא חוטא נשכר", ואין להתיר את הסלילה על גבי המערות המרוקנות.
ראו גם.
פרי העץ המורעל
אתו רבים ומבטלי מחיצתא
בהלכות עירובין, אתי רבים ומבטלים מחיצה הוא כלל השנוי במחלוקת ואומר, כי מחיצה שרבים עוברים דרכה, אי אפשר להחשיב אותה כמחיצה הקובעת רשות לעצמה, מכיוון שבכך שרבים עוברים דרך המחיצה מתבטלת פעולתה כ"מחיצה" – כמקום שממנו והלאה הוא שטח רשות היחיד.
במשנה.
המקור במשנה, נסוב אודות דין פסי ביראות. פסי ביראות היא תקנת חכמים שנועדה לגרום לכך שניתן יהיה לשאוב מים מבארות מים בשבת, כדי שעולי הרגלים לבית המקדש יוכלו לרוות את צמאונם. חז"ל תיקנו, שיעשו ארבע מחיצות קטנות בארבע פינות שטח מסוים סביב הבאר, כך שבעל החיים יוכל להיכנס למקום ולהרוות את צמאונו, ולא יחשב הדבר שהוא מוציא מהבאר שהיא רשות היחיד - לכרמלית.