במהלך מלחמת העצמאות עזבה משפחת מוגנם את ירושלים, ולאחר המלחמה הועבר המבנה לאפוטרופוס על נכסי נפקדים. בשנת 1958 הושכרה הקומה העליונה של המבנה ברחוב חובבי ציון 5 למשפחתו של הפרופסור דן פטינקין, מייסד החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית. בשנת 1978 רכש פטינקין את המבנה ממשפחת מוגנם. בשנת 2011 מכרה משפחת פטנקין את הבית.
המבנה ברחוב חובבי ציון 7 שופץ בשנת 2008, ובמסגרת השיפוץ נוספו לו שתי קומות נוספות.
תיאור המבנה.
שני המבנים נבנו בסגנון הליוואן האופייני לבתי מגורים ערביים. המבנה ברחוב חובבי ציון 7, אשר שימש את משפחת מוגנם, נבנה בפאר רב. גג המבנה עוטר בשיני חומה, המזכירים את חומות ירושלים (שניים אלה שימשו מוטיב עיטורי גם במלון יסמין האוס הסמוך). חדר המגורים של המבנה (החדר המרכזי) בלט מקו מבנה באמצעות מרפסת סגורה משושה. חלונות הקומה השנייה של המבנה עוטרו בקשתות האופייניות לתקופה (בבית המגורים, בבית מס' 5, הקשתות מצויות גם בחלונות הקומה הראשונה).
בית מוגנם מוגנם
מזרח המידלנדס
אזור מזרח המידלנדס (באנגלית: East Midlands) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. הוא כולל את המחוזות הטקסיים דרבישייר, לסטרשייר, ראטלנד, נוטינגהאמשייר, נורת'האמפטונשייר ורובו של מחוז לינקולנשייר, אך למרות זאת רוב האנשים המדברים על "מזרח המידלנדס" מתכוונים רק לדרבישייר, לסטרשייר ונוטינגהאמשייר. הנקודה המחברת שלושה מחוזות אלה ידועה בתור "טרנט לוק".
היסטוריה.
לפני הכיבוש הרומאי בבריטניה במאה הראשונה לספירה, התגורר באזור זה שבט ה"קוריאלטאווי" (Corieltauvi). הכיבוש הרומאי קבע את בירת האזור בלסטר אשר נקראה אז "רטאה קוריאלטאוורום" (Ratae Corieltauvorum). האזור היה ידוע גם בתור "חמשת הבורס של הדיינלאו" (Five Burghs of the Danelaw). האזור הנוכחי הוכר רשמית בשנת 1994.
שלטון מקומי.
אזור מזרח המידלנדס כולל את המחוזות הבאים:
כלכלה.
המעסיקים העיקריים באזור זה כוללים את ויטאביקס, בבורטון לאטימר. מבחינת חברות מכונאות יש את רולס-רויס בדרבי, סימנס בלינקולן, יצרנית האופנועים טריומף בהינקלי וקטרפילר ליד דספורד. מנוע הסילון פותח לראשונה באזור זה בלוטרוורת', וההדגמה הראשונה לשימוש ברדאר הייתה בדאוונטרי. בצפון דרבישייר ונוטינגהאמשייר היו הרבה מכרות פחם, וישנם עדיין שניים פועלים ליד מנספילד. קרלסברג מיוצרת בנורת'המפטון. לחיל האוויר המלכותי יש הרבה בסיסים באזור זה.
בית ג'לאט
בית ג'לאט המכונה גם בית הקרמיקה, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב אלקלעי 8, בפינת רחוב דיזראלי.
היסטוריה.
בית ג'לאט נבנה בשנת 1926 על פי תוכניות האדריכל ספירו ח'ורי פתאסיס עבור אליאס ג'לאט ורעייתו קתרין. אליאס ג'לאט היה איש עסקים ערבי נוצרי - קתולי אשר שימש כקונסול כבוד של הונגריה בירושלים, וכנשיא מועדון רוטרי בירושלים.
בשנת 1948, לאחר דרישה של ארגון ההגנה, עזבו בני המשפחה את ביתם ועברו ללבנון. משם היגרו לאנגליה ולארצות הברית.
במהלך מלחמת העצמאות הועבר המבנה לידי מוסד עליית הנוער. במבנה שוכנו ילידי עליית הנוער שהתגוררו קודם לכן במשק שבמוצא, ואשר נאלצו לעזוב את המשק בשל הפגזות צבא ממלכת ירדן. לאחר מלחמת העצמאות עבר המבנה לידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים. מוסד עליית הנוער שכן במבנה עד שנות ה-70, ולאחר מכן הושכר המבנה לארגונים שונים. בשנת 2001 הושכרה קומת הקרקע של המבנה למוסד חינוכי של רשת אמי"ת, והקומה השנייה שימשה כאכסניה לבנות. בהמשך העשור הראשון של המאה ה-21 נמכר המבנה ושופץ, והוא שב לשמש כבית מגורים.
תיאור המבנה.
המבנה נבנה בפאר רב, קומתו העליונה של המבנה מעוטרת באריחי קרמיקה ארמנית, והמבנה נחשב למבנה הקרמיקה המעוטר ביותר בירושלים. קשת חלונות המבנה וכן פינות המבנה עוטרו בדוגמת אבלק שהייתה אופיינית בבניה הממלוכית. על גגו של המבנה עיטורים שונים ובהם עיטורי פרחים, ואף שיני חומה (השונים ממבנים אחרים בשכונה בצורתם - צורה המדמה פרח, ולא צורה המזכירה את חומות ירושלים).
בשל קשריו העסקיים הרבים של אליאס ג'לאט, הבית, שנבנה כבית ליוואן אופייני (צורת הבנייה האופיינית למבנים ערבים עד אמצע המאה ה-20, והייתה נפוצה ביותר בשכונות טלביה וקטמון), כלל שני חדרי אירוח - בקומה הראשונה היה בית אירוח עבור אליאס ג'לאט, ובקומה שנייה חדר אירוח משפחתי אשר שימש את רעיתו.
בשנות ה-60 שימש המבנה לעליית הנוער תחת ניהולו של מר בנציון גבורין ורעייתו אסתר.
בית הספר לצילום, מדיה ומוסיקה חדשה ע&quot;ש נגר
בית אניס ג'מל
בית אניס ג'מל, הוא מבנה המצוי ברחוב אלקלעי 9, בפינת רחוב ד'יזראלי שבשכונת טלביה בירושלים.
היסטוריה.
בית ג'מל נבנה בשנת 1934 על ידי אניס ג'מל, ערבי נוצרי אנגליקני עבור משפחתו. ג'מל התגורר בקומה העליונה של המבנה עם רעייתו, טביתה, בת דודתו של השחקן פיטר יוסטינוב. סביב המבנה השתרע גן נרחב.
המשפחה נמלטה מהשכונה בשנת 1948 בעקבות מתקפה של ארגון הלח"י בירושלים, והארגון השתלט על המבנה והפך אותו למפקדתו.
לאחר מלחמת העצמאות הועבר המבנה לחזקתו של האפוטרופוס על נכסי נפקדים. בשנות ה-50 הוצע להפוך את המבנה למעון רשמי עבור ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, אולם בן-גוריון העדיף להימנע מלהתגורר ברכוש ערבי נטוש, והמבנה הפך למועדון של משרד התיירות, ובהמשך למועדון לעולים. בדירה בקומה העליונה התגורר, בחכירה, התעשיין, אלכסנדר רפאלי.
תיאור המבנה.
בית ג'מאל הוא מבנה דו-קומתי, שנבנה בפאר רב, בסגנון בנייה מזרחי. חלונות הקומה השנייה של המבנה מקושתים, וכן קשת גדולה מקיפה את הכניסה הראשית למבנה. בשנות ה-50 נבנו בגני המבנה הנרחבים מגרשי טניס.
יוסי פריצקי
גרדינט
הליגה להגנה יהודית
הליגה להגנה יהודית (באנגלית: Jewish Defense League, או JDL בראשי תיבות) הוא ארגון שנוסד בארצות הברית על ידי הרב מאיר כהנא בשנת 1968 במטרה להגן על חיי יהודים, ומסווג על ידי ה-FBI מאז שנת 2001 כתנועת טרור. לאחר הרצחו של הרב כהנא, החלה פעילות הארגון לדעוך בהדרגתיות. לארגון יש שלוחות בישראל, בקנדה ובאירופה.
היסטוריה.
בשנות ה-70.
הרב כהנא הקים את הליגה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, לטענתו במטרה לשחרר את יהודי ברית המועצות שמנו אז כשלושה מיליון איש, ולתת להם את הזכות לעלות לישראל. עיקר פעילות הליגה בארצות הברית הייתה נגד מעוזים סובייטיים. הפעילות המפורסמת ביותר התרחשה ב-29 בדצמבר 1969, אז תקפו חברי הליגה בו זמנית כמה מוקדים. העיקרי שבהם היה בנמל התעופה קנדי כשפרצו לקבינה של מטוס נוסעים איליושין שהגיע ממוסקבה. הם צבעו סיסמאות בעברית על המטוס, וקשרו את עצמם בשרשראות לגלגל הקדמי, כשהם צועקים עם ישראל חי. כמו כן באתה עת השתלטו על משרדי חברת טא"ס (סוכנות העיתונות הסובייטית), ומשרדי אינטוריסט (סוכנות הנסיעות הסובייטית) ומשרדי "אירופלוט" (חברת התעופה הסובייטית).
חברי הליגה נהגו לחדור לאירועים רוסיים בארצות הברית ולהפר את הסדר. בינואר 1970 עלו כמה מחברי הליגה על במה של קונצרט, בו הופיעה התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה. האמנים הרוסים ברחו מהבמה וחברי הליגה שרו שירי לאום עבריים והניפו דגלי ישראל. כעין זה היה באולם קרנגי ב-1 בפברואר בהופעת האמנים דוד אויסטרך וסורטוסלב ריכטר.
ב-1970 זייפו חברי הליגה מהדורה של עיתון הדיילי וורלד וכתבו שיש חילוקי דעות במפלגה הקומוניסטית לגבי יהודי ברית המועצות. הרוסים הכחישו את הכתוב, וזעמו על הזיוף.
הליגה נהגה להגיב על אירועים נקודתיים שעשתה רוסיה. ב-15 ביוני 1970 בוצע גל מעצרים בברית המועצות. בין העצורים היו שנים עשר יהודים שהואשמו בניסיון לחטוף מטוס בנמל התעופה בלנינגרד, ולהטיסו לשוודיה ("מבצע חתונה"). כתגובה, עשרים ושבעה מחברי הליגה השתלטו על הקומות 19 ו-20 של בניין משרדים במנהטן בו שכנו משרדי אמטורג (משרדי הסחר הסובייטיים), והחזיקו במקום מעל שעתיים. ב-25 בנובמבר, לפנות בוקר, פוצצו חברי הליגה מטען צינור בפתח המשרדים של חברות התעופה והתיירות הסובייטיות אירופלוט ואינטוריסט. כתוצאה מהפיצוץ שותקה תחנת הרדיו WMCA השוכנת סמוך למקום. כתגובה למעשה הוסיפה ממשלת ארצות הברית אנשי ביטחון לשמירה על משרדים סובייטיים. הליגה לא לקחה אחריות על האירוע אך שיבחה אותו.
כתוצאה מפעילות הליגה הודיעה רוסיה ב-11 בדצמבר 1970 על ביטול התוכניות להביא את תיאטרון בולשוי המפורסם להופעות אופרה ובלט, משום שהאמריקאים לא עושים מספיק כדי להפסיק "פרובוקציות של בריונים ציוניים" כלשונם.
בהמשך הקים כהנא את קבוצת פעילים למען יהדות ברית המועצות (SASJ), הקבוצה נשלטה על ידי הליגה כדי למשוך אנשים שפחדו לקשור את שמם לליגה. בראשות הקבוצה עמד יוסי טמפלמן. בינואר 1971, הוגש כתב אישום נגד שתיים מחברי הליגה על החזקת נשק לא חוקי.
בינואר 1972, זרקה הליגה פצצות תבערה במשרדו של סול יורוק במנהטן, אמרגן יהודי-אמריקאי שנהג להביא אמנים מברית המועצות להופעות בארצות הברית. בפיצוץ נהרגה מזכירתו אייריס ג'ונס, ויורוק ואחרים נפצעו. את הפיגוע ארגנה הליגה מכיוון שהתנגדה לסיורי ההופעות בארצות הברית של אמנים מברית המועצות. בתגובה כתב ופרסם המשורר יבגני יבטושנקו (שכתב את הפואמה באבי יאר) שיר..
באותה שנה הורשעו שני חברי הליגה בקשירת קשר לפיצוץ מגורי המשלחת הסובייטית לאו"ם בלונג איילנד.
בשנת 1974, ביצעו שני ניסיונות התנקשות בחייו של חסן עבד אל-רחמן, מנהל משרד ההסברה של אש"ף בניו יורק. בניסיון הראשון הוא נורה בראשו אבל ניצל, ובשני הוטמנה פצצה במשרדו, אך היא התפוצצה כאשר לא שהה במשרד.
ביוני 1976, הועמד למשפט יו"ר הארגון, ויליאם פרל, באשמת ניסיון רצח של שני דיפלומטים רוסים.