הלשכה בירושלים, לשכת "מוריה", הייתה תמיד הגדולה והפעילה ביותר. היו בה כמה מאות אנשים והיא שימשה לשכת אם ללשכות אחרות והפיקה את כתב העת של המסדר, "ילקוט בני ציון", ואחר כך "ציונים", בעריכת יוסף בנזימן אביו של העיתונאי עוזי בנזימן.
פעילות האגודה לוטה בערפל, ולא קיים די מידע על האידאולוגיה שלה, אך ידוע כי הייתה לה השפעה רבה על תנועת "הפועל המזרחי".
ג'יבלי
אולפני ג'יבלי
ג'רי סטילר
ג'רי סטילר (באנגלית: Jerry Stiller; 8 ביוני 1927 – 11 במאי 2020) היה שחקן וקומיקאי אמריקאי-יהודי. בשנות ה-60 זכה להצלחה בצמד הקומי "סטילר ומירה" יחד עם אשתו, השחקנית אן מירה. סטילר ידוע בעיקר מתפקידו כארתור ספונר מהסדרה "מלך השכונה", וכפרנק קוסטנזה מהסדרה "סיינפלד".
קריירה.
ב-1974 שיחק לצידו של וולטר מתאו בסרט הפשע "חטיפת פלהם 123".
בשנת 1988 שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "משפחת טטינגר" שיצרו ברוס פאלטרו וטום פונטנה לרשת NBC, ובוטלה לאחר עונה אחת כושלת. מ-1993 עד 1998 שיחק את הדמות של פרנק קוסטנזה, אביו של ג'ורג' קוסטנזה מהסדרה "סיינפלד", ומ-1998 עד 2007 שיחק את ארתור ספונר, אביה של קארי (ליאה רימיני) בסדרה "מלך השכונה".
בסוף שנות ה-90 הופיע סטילר בסדרה של פרסומות של נייקי כמאמן של הגרין ביי פאקרס, וינס לומברדי.
בשנת 2001 הוא שיחק גם בסרט "זולנדר" בכיכובו ובבימויו של בנו, בן סטילר. ומאז שיחק בתפקידי אורח ברוב סרטיו של בן סטילר. ב-2011 שיחק בקומדיה הבריטית "זוג בהחלפה" לצד מליסה ג'ורג'.
ב-9 בפברואר 2007 זכה לכוכב בשדרת הכוכבים שבהוליווד, יחד עם אשתו אן מירה. השניים נישאו ב-1954, והופיעו יחד בצמד הקומי "סטילר ומירה" וזכו להצלחה בעיקר במהלך שנות ה-60.
סטילר כתב את ההמשך לספר "Festivus: The Holiday for the Rest of Us" (בתרגום חופשי, פסטיבוס: החג לכל השאר) של הסופר אלן סלקין. ספרו יצא לאור ב-26 באוקטובר 2005.
חיים אישיים.
סטילר היה נשוי לשחקנית והקומיקאית אן מירה מ-1954 עד למותה ב-23 במאי 2015. השניים הכירו בסוכנות שייצגה את שניהם. בנם הוא השחקן-קומיקאי בן סטילר (יליד 1965) ובתם היא השחקנית איימי סטילר (ילידת 1961).
ג'רי סטילר נפטר ב-11 במאי 2020, בגיל 92.
לוסי דובינצ'ק
תעופה בחקירה
תעופה בחקירה (במקור: Mayday; "מיידיי") היא סדרת טלוויזיה תיעודית שהופקה בקנדה. הסדרה עוסקת באסונות תעופה (ובתקריות שכמעט והובילו לאסונות) והיא שודרה בערוץ דיסקברי הקנדי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
זוהי סדרה שחוקרת אסונות תעופה בעידן המודרני, לאחר פיתוח הקופסה השחורה. בסדרה מתגלים אירועים שהובילו לאסון, הגורמים לאסון והצעדים שננקטו בעקבות דו"ח החקירה כדי למנוע מהאסון להישנות. בפרקים ישנם שחזורים, ראיונות, עדויות, הדמיות מחשב של התאונות, ובחלק מהפרקים הקלטות מתא הטייס שעוזרת לקהל להבין את רצף האירועים.
שני פרקים שהופקו בשנת 2005 ופרק אחד שהופק בשנת 2006 עסקו בתאונות גדולות של כלי תחבורה אחרים מלבד מטוסים. בינואר 2020 החלה העונה ה-20 של התוכנית.
שמות וגרסאות.
מאחר שישנם שמות שונים רבים לסדרה, קיים בלבול באשר לשם המתאים לה. במקור, התוכנית הופקה בקנדה בשם Mayday, ("מיידיי" - קריאת מצוקה של טייסים, בדומה ל-SOS של מלחים). עם זאת, צופי הסדרה מתייחסים אליה בשם "תעופה בחקירה". בנשיונל ג'יאוגרפיק השם שניתן לסדרה הוא "Air Crash Investigation" (בתרגום חופשי: חקירת התרסקות אווירית).
ישנם הבדלים קטנים בין הגרסאות שהופצו לאזורים שונים בעולם. אלה כוללים מנחה דובר אנגלית, הענקת שם לכל אסון, ומנגינות שונות לכל פרק. באופן מעניין, באוסטרליה העונה הראשונה שודרה בשם "מיידי" בעוד שבעונות הבאות קראו לה "תעופה בחקירה". ההנחה היא שהדבר נעשה גם במדינות אחרות מחוץ לארצות הברית. באנגליה קראו לסדרה למשך זמן מה "אסון באוויר".
יותר מכך, סדרה זו שודרה יחד עם סדרה דומה נוספת, בשם "חקירת אסונות" בערוץ דיסקברי הקנדי. סדרה זו כללה קליפים של 10 שניות שכללו סצנות שונות, ששודרו לפני תחילת הפרק.
בערוץ שבע האוסטרלי, פרקים של אסונות תעופה מהסדרה שניות מאסון (הכוללת גם אסונות של התמוטטות מבנים, התנגשות רכבות וטביעת ספינות) עורבבו לפעמים בסדרה "תעופה בחקירה". בערוץ זה נתנו שמות שונים לפרקי הסדרה.
מבנה התוכנית.
כמה נוסעים ואנשים מצוות המטוס (בין אם הם שרדו מהאסון או לא) שהיו באסון נבחרים ושחקנים או שחקניות מגלמים אותם לאורך כל הפרק, לרוב החל מהעלייה למטוס. הטיסה מתחילה בהוראות ממגדל הפיקוח, משם עוברים לתא הטייס ולתא הנוסעים החל מההמראה ועד לרגע האסון. ברגע האסון, מראים מבט חיצוני על המטוס מזוויות שונות כדי להראות מה קרה לו (האם המטוס התפרק, התפוצץ וכו'). לאחר מכן משחזרים את התגובות ואת המהלכים של הנוסעים, צוות המטוס וצוות מגדל הפיקוח. כל הסצנות בתאי הטייס ובמגדלי הפיקוח משוחזרים על ידי הדוח הנכתב מההאזנה למכשיר ההקלטה של המטוס שהתרסק.
לאחר מכן משחזרים את מאמצי החילוץ וההצלה ואת תהליכי החקירה בפרטי פרטים. מראים כיצד חלקי המטוס, מכשירי ההקלטה של הקופסה השחורה ושל תא הטייס נמצאים ונבדקים, כיצד התגליות קשורות לדוחות של אנשי תחזוקת המטוס, לתכנון הראשוני של המטוס, לאימוני הטייסים וכדומה. בודקים את כל הנקודות האפשריות עד שמגיעים למסקנה מדוע המטוס התרסק.
נוסעים ואנשי צוות המטוס ששרדו את ההתרסקות, וכן קרובים של נוסעים שנספו באסון, מרואיינים בכל פרק. חוקרים, לרוב ממחלקת הבטיחות הלאומית לתחבורה (ה-NTSB), המעורבים בחקירת האסון מרואיינים גם הם במהלך הפרקים, כדי להסביר את התנהלות החקירה וכיצד הגיעו למסקנה בנוגע לגורם לאסון וללקחים שצריך להפיק ממנו. כל פרק מסתיים בדרך כלל בריאיון קצר עם אחד מהניצולים (או קרוב של נוסע שנספה) שבו הוא ממצה את חווייתו ואומר כיצד הוא מרגיש.
אסונות תעופה ותחבורה שסוקרו בסדרה.
הערה: הפרקים מסודרים לפי מספר ההפקה שלהם ולא לפי תאריך השידור המקורי שלהם.
ספין אוף (2005).
לתעופה בחקירה יש פרק אחד שאינו חלק מעונה מסוימת: "התרסקות המאה", ספיישל באורך של 90 דקות החוקר את האסון הידוע לשמצה אסון המטוסים בטנריפה.
עונה 4 (2007).
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 5 (2008).
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 6 (2007-08).
בעונה (מיוחדת) זו 3 פרקים:
עונה 8 (2009).
בעונה מיוחדת זו 2 פרקים:
עונה 9 (2010).
בעונה זו 8 פרקים:
עונה 10 (2011).
בעונה זו 6 פרקים:
עונה 11 (2011-12).
בעונה זו 13 פרקים:
עונה 12 (2012-13).
בעונה זו 13 פרקים:
עונה 13 (2014-13).
בעונה זו 11 פרקים:
עונה 14 (2015).
בעונה זו 11 פרקים:
עונה 15 (2015).
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 16 (2016-17).
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 17 (2017).
בעונה זו 10 פרקים:
עונה 18 (2018).
בעונה זו 20 פרקים:
שתי הלחם
שְׁתֵּי הַלֶּחֶם הוא קורבן מנחה של ציבור, שהיה מוצע בחג השבועות בבית המקדש על ידי הכהנים. הקרבת שתי הלחם היא מצוות עשה הנכללת במנין של תרי"ג המצוות, והיא מצווה ייחודית ומיוחדת לחג השבועות, ומבטאת את היותו חג הקציר ויום הביכורים. שתי הלחם היה קרבן ראשון שהובא מן החיטים החדשות שגדלו בזו השנה למניין מא' בניסן–"ראשון לחודשים", ובכך נחשב ביכורי קציר חיטים. קרבן זה הוצע עם קורבנות מוסף, אשר היו מוקרבים יחדיו בחג השבועות.
המקור.
המקור בתורה להבאת קורבן "שתי הלחם" הוא מהפסוקים בפרשת אמור:
דיני הלחם.
קרבן זה הוא קורבן מנחה, כלומר, קורבן המובא לבית המקדש מן הצומח - עיקרו מסולת חיטים או שעורים ובמקרה זה מלחם העשוי מחיטים. קורבן זה ייחודי בכך שהוא כלל לחם חמץ, ככתוב , וזאת בניגוד לרוב הקרבנות בהם היה אסור לאפות חמץ, על פי ציווי התורה: .
שתי הלחם באות רק מחיטים שגדלו אחרי חג השבועות הקודם, מכיוון שהם צריכות להיות מנחה חדשה. אולם בדיעבד אם הביאו אותן מחיטה ישנה הן כשרות.
כמו כן, הן באות רק מחיטה שגדלה בארץ ישראל, מכיוון שנאמר "ממושבותיכם תביאו".
אפיית שתי הלחם אינה דוחה לא יום טוב ולא שבת. לכן הן היו נאפות בערב חג השבועות, ואם ערב החג יצא בשבת הן נאפו בערב שבת.
שתי הלחם נעשו משני עשרונים סולת (עשרון לכל לחם)
שתי הלחם היו מרובעות, אורכן 7 טפחים, רוחבן 4 טפחים, וגובה קרנותיהם 4 אצבעות
הנפת הלחם והקורבנות הבאים איתו.
לאחר הקרבת קרבנות המוסף של חג השבועות, היו מקריבים את קרבנות העולה שבאים בגלל הלחם (פר, שני אילים ושבעה כבשים). לאחר מכן היו מניפים את הלחם ביחד עם שני כבשי השלמים. הכהן היה שם על ידו את שני הלחמים ולידם את שני הכבשים והיה "מעלה ומוריד מוליך ומביא" דהיינו מוליך את ידיו (עם מה שעליהן) קדימה ואחורה, ימינה ושמאלה, למעלה ולמטה.
לאחר מכן, היו שוחטים את שני הכבשים, זורקים את דמם במתן "שתיים שהן ארבע", מוציאים את אמוריהם, החזה והשוק שלהן, ומניפים אותם בפעם השנייה ביחד עם הלחם.
לאחר מכן היו מקריבים את אמורי הכבשים, ושאר בשרם ביחד עם הלחם נאכל לכהנים.
לאחר מכן היו מקריבים את שעיר החטאת שבא בגלל הלחם (זהו שעיר שונה מהשעיר שבא למוספין), מקריבים את אמוריו, ובשרו נאכל לכהנים.
טעמי הקרבן.
רבי יצחק עראמה, בעל ספר העקדה מפרש ששתי הלחם באים לרמז על השלמות של שתי התורות שניתנו לעם ישראל: תורה שבכתב ותורה שבעל פה, והמורכבות של הכנת הלחם מרמזת לכובד ההשגה שבתורה האלקית ומערכותיה. כליל שלמותה של התורה נרמז אף הוא בכך שבפועל מעולם לא אירע פסול כלשהו, אפילו בשוגג בקרבן שתי הלחם.