מחקרים מאוחרים יותר שנעשו על השפעות סטרס אצל בני אדם על ידי ריצ'רד ריאה ואחרים, ביססו את הדעה כי מתח יכול להיגרם על ידי גורמים חיצוניים מדידים ומעבר לכך, גורמים מסוימים למתח יכולים להיות מדידים ומדורגים על ידי מידת הלחץ שהם מייצרים (מה שמוביל לסולם המתח של הולמס וריאה). לכן, באופן מסורתי לחץ נתפס כתוצאה של גורמים חיצוניים שהם מעבר לשליטתם של מי שמתמודד עם גורמים אלו וחווה לחץ כתוצאה מכך. עם זאת, לאחרונה נטען כי לנסיבות חיצוניות אין יכולת מהותית לייצר לחץ, אך ההשפעה של הנסיבות מתווכת על ידי תפיסות מוקדמות, יכולות והבנות של האדם.
מודלים.
המודלים הכלליים הם:
מודלים עסקיים.
ריצ'רד לזרוס וסוזן פולקמן הציעו בשנת 1981 כי ניתן לחשוב על סטרס כתוצאה של "חוסר איזון בין דרישות ומשאבים", או מצב שקורה לאדם כאשר "הלחצים גוברים על יכולתו של האדם להתמודד". ניהול לחצים פותח על בסיס הרעיון כי מתח הוא לא תגובה ישירה ללחץ, אלא המשאבים והיכולות של אדם להתמודד הם מה שמתווך את תגובות האדם ללחצים. מאחר שמשאבים ויכולות אלו ניתנים לשינוי, ניתן להגיע למצבי ניהול לחצים.
אלו הם גורמי המתח הנפוצים ביותר, שעלו מסקרים שנערכו בין אנשים עובדים:
על מנת לפתח תוכנית יעילה לניהול לחצים, יש צורך לאתר ולמפות תחילה את הגורמים המרכזיים בהם משתמש האדם לשליטה בדברים שגורמים לו ללחץ, כדי לזהות שיטות התערבות שיכולות להיות יעילות עבור אותו אדם.
הפרשנות של לזרוס ופולקמן למתח מתמקדת באינטראקציות של אנשים עם סביבתם החיצונית (מה שידוע כמודל הטרנזאקציות). לפי מודל זה, לחץ לא ייגרם לאדם אם הוא לא יתפוס את מה שגורם לו ללחץ כאיום, אלא יראה את הגורם הזה כדבר שמאתגר אותו. כמו כן, אם אותו אדם יכול להשתמש או לאמץ מיומנוית התמודדות, אז התוצאה לגורמי לחץ כלשהם לא בהכרח תהיה סטרס. על פי מודל זה, אנשים יכולים ללמוד כיצד לנהל את ההתמודדות שלהם עם גורמי לחץ. הם עשויים ללמוד לשנות את נקודת המבט שלהם על הגורמים המלחיצים, ועל ידי כך לספק לעצמם יכולת וביטחון כדי לשפר את חייהם ולהתמודד עם סוגים שונים של גורמים מעוררי מתח.
מימוש בריאותי / מודל בריאותי.
ההבנה הבריאותית / מודל הבריאות המולד של הלחץ, מבוסס גם הוא על הרעיון כי מתח אינו נגרם בהכרח בעקבות נוכחות של גורמי לחץ פוטנציאליים. במקום להתמקד במה שמכונה "מיומנויות התמודדות של הפרט עם לחצים" (כמו במודל המבוסס טרנזקציה), מודל המימוש הבריאותי מתמקד באופי החשיבה של האדם. לפי מודל זה, התהליכים המחשבתיים של אדם הם אלו שקובעים את התגובות לנסיבות חיצוניות מלחיצות. על פי המודל, מתחים ולחצים נובעים מההערכה העצמית והתהליכים המחשבתיים של האדם, והם אלו שמשפיעים על התגובתיות של אדם לנסיבות מלחיצות. סטרס יכול להיגרם כתוצאה מחוסר ביטחון וגישה שלילית של אדם לחיים, בעוד שתחושות של רווחה ורוגע נובעות מגישה של הסתכלות על העולם ברוגע ("מוח שקט").
מודל זה מציע שיש לסייע לאנשים בסטרס להבין את אופי החשיבה שלהם. חשוב במיוחד לספק לאותם אנשים את היכולת לזהות כאשר הם נמצאים במצבים של חשיבה כפייתית וחוסר ביטחון, לצאת ממצב זה ולאמץ גישה של חשיבה חיובית ועל ידי כך להפחית את רמות הלחץ שלהם.
טכניקות.
טכניקות המבוססות על דרישות גבוהות מהאדם עלולות להטיל עליו עומס נוסף. תוספת של לוח ניהול זמן חדש לאותו אדם יכול לסייע בניהול מתחים, ועד שחולפת התקופה המלחיצה והדרישות הגבוהות מאותו אדם, היעילות של המשך התדירות הנורמלית של לוחות הזמן הרגילים בשגרה של אותו אדם היא מוגבלת.
ישנן טכניקות רבות להתמודדות עם לחצים שקורים כתוצאה מהחיים. המטרה של חלק מאותן טכניקות היא להפחית את רמות המתח ולהגיע באופן זמני אפילו לרמות מתח נמוכות מהרגיל על מנת לפצות על גורמים ביולוגיים שעלולים להיות מעורבים;
טכניקות אחרות להתמודדות עם גורמי לחץ הן מופשטות יותר:
טכניקות של ניהול מתחים ישתנו בהתאם לפילוסופיית הפרדיגמה.
מניעת מתחים וחוסן נפשי.
על אף שטכניקות רבות פותחו במקור כדי להתמודד עם ההשלכות של מתח, נעשו גם מחקרים משמעותיים בנושא של מניעת מתחים, נושא הקשור ישירות לבניית החוסן הפסיכולוגי. פותחו מספר גישות לעזרה עצמית למניעת מתח ובניית עמידות נפשית, המבוססות בעיקר על התאוריה והפרקטיקה של טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
מדידת מתחים.
את רמות הלחץ ניתן למדוד. אחת הדרכים היא באמצעות שימוש בבדיקות פסיכולוגיות: "מדד הולמס וריאה לקביעת רמת מתח" (שני סולמות למדידת מתח) משמש לקביעת רמות המתח באירועים מלחיצים בחיים, בעוד שמדד הDASS מבוסס על סולם לקביעת מתח המבוסס על דיווח עצמי. שינויים בלחץ הדם ותגובות עוריות יכולים גם הם לשמש כדי לבדוק את רמות הלחץ. מדחום דיגיטלי יכול לשמש כדי להעריך את השינויים בטמפרטורת העור, מה שיכול להצביע על ההפעלה של מנגנוני תגובת הילחם או ברח. קורטיזול הוא ההורמון העיקרי שמשוחרר במהלך תגובות לחץ, לכן גם מדידות של רמות הקורטיזול בשיערו של אדם יכולים להצביע על רמות המתח של אדם ב 60–90 הימים האחרונים. שיטה זו של מדידת מתח היא כיום השיטה הקלינית הפופולרית ביותר.
אפקטיביות.
לניהול מתחים יש יתרונות פיזיולוגיים ואימונולגיים. תוצאות חיוביות נצפו כתוצאה משילוב של התערבויות שאינן תרופתיות:
סוגי מתח.
חוויה של לחץ היא לרוב בלתי נעימה: אנשים לא נהנים מ"פרפרים בבטן" לפני מבחן ומההזעה בכפות הידיים במהלך דייט. עם זאת, חוויה של לחץ היא חיונית להישרדותנו: לולא היינו נלחצים ומגייסים משאבים באופן אוטומטי, לא היינו מסוגלים להגן על עצמנו מפני תוקפים ולהכין את עצמנו לאירועים קשים ומאתגרים.
החוקר לזרוס הבחין בין שני סוגי לחץ:
לחץ חיובי - המניע את האדם להתמודדות פעילה, עמידה באתגר ופיתוח סגנון התמודדות.
לחץ שלילי - המביא לחוסר אונים, שיתוק, דיכאון או חרדה.
לדוגמה, סטודנט המשקיע בלימודיו מתוך חשש להיכשל נמצא במצב שונה מסטודנט הלוקה בחרדת בחינות או פורש מהלימודים עקב חששות.
בהתאם, נמצא כי ביצועינו משתפרים כאשר אנו חווים רמה מתונה של לחץ: היעדר מוחלט של לחץ לקראת משימה מביא לניתוק, אובדן עניין וחוסר השקעה, בעוד שרמת לחץ גבוהה מדי עשויה לשתק את יכולותינו.
לחץ אקוטי.
לחץ אקוטי הוא הצורה הנפוצה ביותר של לחץ בקרב בני אדם ברחבי העולם.
לחץ אקוטי עוסק בלחצים של העתיד הקרוב או בהתמודדות עם העבר הקרוב ביותר. סוג זה של מתח לעיתים קרובות מפורש בטעות כקונוטציה שלילית. בעוד שזה אכן המצב במקרים מסוימים בחיים, לעיתים קיומו של מתח אקוטי בחיים הוא גם דבר חיובי. ריצה או כל צורה אחרת של פעילות גופנית נחשבים ללחץ אקוטי. חלק מהחוויות המרגשות או המלהיבות, כמו למשל נסיעה ברכבת הרים, הן חוויות של לחץ אקוטי אך הן מאוד מהנות. מתח אקוטי הוא מתח לטווח קצר וכתוצאה מכך, אין בחוויה הזו מספיק זמן על מנת לגרום לאדם נזק ממשי אותו גורם מתח לטווח ארוך.
לחץ כרוני.
לחץ כרוני הוא ההפך מלחץ אקוטי. יש לו השפעה שוחקת על אנשים, מה שיכול להוביל לבעיות בריאותיות חמורות ביותר אם הוא נמשך לאורך תקופת זמן ארוכה. לחץ כרוני יכול להוביל לאובדן זיכרון, נזק להכרה המרחבית וחוסר תיאבון. השפעת החומרה של לחץ כרוני משתנה מאדם לאדם וכמו כן יש הבדל בין המינים להשפעות של לחץ זה. נשים מסוגלות להתמודד עם לחצים במשכי זמן ארוכים יותר מאשר גברים מבלי שייראה שינוי התנהגותי חיצוני. ברגע שגברים הגיעו לסף מסוים של רמות לחץ ומתח, הסיכוי שלהם לפתח בעיות נפשיות עלה באופן דרסטי.
במקום העבודה.
לחץ במקום העבודה נפוץ ברחבי העולם בסוגים שונים של עסקים. ניהול הלחצים הוא מרכיב חיוני על מנת לשמור על ביצועי עבודה כמו גם על איכות מערכות היחסים עם עמיתים לעבודה ומעסיקים. עבור חלק מהעובדים, שינוי של סביבת העבודה יכול להקל על הלחץ בעבודה. הפיכה של סביבת העבודה לתחרותית פחות יכולה לסייע בהקטנת הלחצים על העובדים. עם זאת, כל אדם הוא שונה וישנם אנשים שאוהבים את הלחץ בעבודה וזקוקים לו על מנת לתפקד טוב יותר.
שכר יכול להיות נושא חשוב שמעסיק את העובדים. נושא השכר יכול להשפיע על הדרך בה אנשים מתנהלים במסגרת עבודתם מאחר שעובדים יכולים לשאוף לקידום על מנת להגיע לתוצאה של משכורת גבוהה יותר, מה שעלול להביא ללחץ כרוני.
על מנת לנהל את הלחץ במקום העבודה, מעסיקים יכולים לספק לעובדים תוכניות שונות להתמודדות עם לחצים, כמו למשל: טיפול, תוכניות תקשורת, ולוחות זמנים גמישים יותר.
הבדלים תרבותיים.
נראה שגם להבדלים תרבותיים יש השפעה על התמודדות עם לחץ. עובדים במזרח אסיה עשויים להתמודד עם סיטואציות שונות בעבודה בדרך אחרת מזו שיבחרו עובדים מערביים בצפון אמריקה.
לירון גבאי, פסיכו-תרפיסטית מורשת המוסמכת לטיפול וניהול כעסים, מדריכת קבוצות ניהול כעסים לאמריקאיים ולישראלים: (...) "ישראלים מביעים יותר כעס והם יותר אגרסיביים, אז זה נכון, אבל לא בגלל שאנו כועסים יותר מאחרים, אנו פשוט מביעים את הכעס הזה יותר. אני חושבת שחלק מהאגרסיביות הזאת, היא תוצאה של טראומה שעברנו במלחמות ומאורעות שונים בהיסטוריה שלנו. כעס וטראומה מתחברים ביניהם. (...) החוזק דווקא נמצא בשליטה יש לנו על עצמנו והם בהדרגה קולטים ומבינים את זה. לא אחת אני רואה חברי כנופיות שסיימו את הכיתות ועדיין מגיעים (...) זוהי השעה השבועית שלהם בה הם יכולים לדבר על מה שהם רוצים מבלי להרגיש ששופטים אותם, מבלי להרגיש שבזה שהם מדברים על הרגשות שלהם, הם הופכים לנשיים (...) אני רואה את זה אצל לטינים וגברים מהמזרח התיכון, גברים שחונכו לא להרגיש כי להרגיש זה להיות אישה. כשהם גדלו אמרו להם: מה אתה ילדה? תפסיק לבכות!".