ניתן להתייחס לזיכרון העבודה כאל תהליך מנטלי פעיל, שבו גירויים או ייצוגים פנימיים מאוחסנים בצורה מקוונת נגישה וזמינה "on-line", כדי למנוע דעיכה זמנית או פלישה של מסיחים או גירויים מתחרים הנמצאים מחוץ למוקד הקשב הנוכחי.
באופן זה, זיכרון העבודה מאפשר לאדם להחזיק מידע במודעות ולהשתמש בו כדי להנחות את אופן הפעולה שלו.
עם זאת, לזיכרון העבודה יש קיבולת מוגבלת והוא יכול להכין רק כמות קטנה של מידע ברגע נתון. אצל מרבית בני האדם זיכרון העבודה יכול להכיל כשבע יחידות מידע, כאשר הקשב הוא אחד הגורמים המשפיעים בצורה משמעותית על קיבולת זו. זהו למעשה צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית.
בעקבות זאת, חוטי מחשבה המונחים על ידי גורמים פנימיים וחיצוניים מתחרים ללא הרף על מקומם במרחב העבודה הגלובלי, אשר מייצג את החשיבה המודעת המתרחשת באמצעות זיכרון העבודה.
זו הסיבה לכך שנדידת מחשבות עלולה לפגוע בביצוע של משימה, באופן דומה לגירויים מסיחים מהסביבה החיצונית.
הקושי האנושי לעסוק בבעיות המורכבות ממספר גדול של משתנים נובע ממגבלת הקיבולת של זיכרון העבודה. באופן דומה, יכולת העיבוד המוגבלת של מערכת התפיסה, מציבה בעיה חישובית מורכבת עבור בני אדם ואורגניזמים אחרים.
כדי להתמודד עם מגבלה זו יש לווסת בקפדנות את שטף המידע המגיע מהקלט החושי למודעות.
לא רק זאת, אלא ישנם מקרים שבהם עולה הצורך למזער ככל הניתן את המידע המגיע מהסביבה החיצונית. אחת הסיבות לכך היא פינוי מקום למחשבות פנימיות.
היכולת של האדם ליצור ולשמר חוט מחשבה פנימי ללא תלות במציאות החיצונית, משחררת אותו מהמגבלות של תגובה לאירועים סביבתיים מידיים בלבד. יכולת זו מתבססת על שיתוף פעולה בין מידע אוטוביוגרפי שמספקת רשת ברירת המחדל, לבין רשתות ויסות פרונטו-פריאטליות שמסייעות לשמור על חוט המחשבה הפנימי מפני הסחות דעת מהעולם החיצוני.
באופן כללי, האדם יכול להפנות (או לא להפנות) את דעתו לעצם מסוים, קו מחשבה או ביצוע של פעולה מוטורית.
תהליכי העיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה, מאפשרים לאדם להשקיע את משאבי הקשב שלו בצורה המיטבית עבור הנסיבות הנוכחיות, מתוך הישענות על ניסיון העבר.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים.
קליפת המוח הקדם-מצחית מקבלת מידע של מטה-מעלה "bottom-up" מהמערכות החושיות של המוח ומספקת ויסות של מעלה-מטה "top-down" על הקורטקס החושי, כדי לשלוף מידע שמאוכסן בזיכרון וכדי להנחות את העיבוד של המידע החושי. היא משמשת כמרכז השליטה הקוגניטיבית ומאפשרת להפנות את הקשב לאירועים שרלוונטיים להתנהגות.
המערכות של קליפת המוח הקדם-מצחית יכולות לייצג מידע גם בהיעדר גירוי חיצוני המספק נתונים של מלמטה-למעלה, אך תהליך השברירי הזה מתאפשר רק בסביבה כימית מדויקת מאוד, שבה מסלולי העוררות מתאמים את מצב התודעה הפנימי עם האירועים שהאדם חווה בסביבה החיצונית.
ישנם מספר מוליכים עצביים, המעורבות בתפקודים קוגניטיביים גבוהים, כמו תהליכי עיבוד מידע מלמעלה-למטעה של מתן עדיפות למידע רלוונטי על פני מידע לא רלוונטי: דופמין (DA), סרוטונין (5-HT), נוראדרנלין (NA או NE) ואצטילכולין (ACh).
המוליך העצבי דופמין חיוני במיוחד לשליטה על הפעילות הקוגניטיבית בקליפת המוח הקדם-מצחית.
הוא מעורב גם בתהליכי ויסות ושליטה של עיבוד מידע מלמעלה-למטה המאפשרים מתן עדיפות למידע רלוונטי על פני מידע לא רלוונטי. בהתאם לכך, גירויים בולטים וגירויים רלוונטיים להתנהגות אשר נמצאים בסביבה החיצונית של האדם, גורמים לעלייה ברמת הדופמין בקליפת המוח הקדם-מצחית.
פגיעות בעיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה.
באופן כללי, ירידה בתפקוד של קליפת המוח הקדם-מצחית בעייתית במיוחד בעידן המידע, שבו היכולות הניהוליות של מעלה-מטה חיוניות לשמירה על נתיבי קריירה מאתגרים כמו גם לצורך מטלות יום יומיות בסיסיות כמו דאגה למצב הבריאותי והפיננסי של האדם.
יכולים להיות מספר גורמים לפגיעה בתפקודי מעלה-מטה. למשל, התסמינים של הפרעת קשב כוללים פגיעה ביכולת הוויסות מלמעלה-למטה של המערכת הפרונטלית על הקשב וההתנהגות.
חנה יפה (אדריכלית נוף)
חנה יפה (נולדה ב-16 במרץ 1959) היא אדריכלית נוף ישראלית.
ביוגרפיה.
חנה יפה נולדה בחיפה ולמדה בבית הספר הריאלי. בשירותה הסדיר בצבא סיימה קורס מפעילי מכ"ם בחיל הקשר ושירתה כמפקדת צוותים. בוגרת הטכניון בחיפה, בעלת תואר שני במנהל משאבי טבע וסביבה ותואר שני בתולדות ציוויליזציות ימיות עתיקות מאוניברסיטת חיפה, זוכת פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף לשנת 2007. על עבודת התיזה שהגישה בהנחיית פרופ' אבנר רבן ופרופ' יגאל צמיר בנושא מעגנה פנים יבשתית בפיתחת נחל חדרה זכתה לפרס מטעם משרד התיירות המוענק לעבודות מחקר בעלות היבט יישומי. ב-2018 הוציאה בהוצאת רסלינג את סיפרה "התרבות והמרחב השבטיים: מסע לשימור והעצמה". לאחר סיום הלימודים התקבלה לעבודה בקרן קיימת לישראל כמתכננת בפס הירק ולאחר מכן כאדריכלית מרחב תיכון. במסגרת זו עסקה במגוון פרויקטים והבולטים שבם הם פארק הזיתים בשכונת נוף העמק במגדל העמק ופיתוח הפארק העוטף את התיאטרון העתיק שנחשף בשוני. במהלך עבודתה השתלמה חנה יפה בתחומים כשיקום ושחזור מטעם לשכת המהנדסים והאדריכלים, דיני ויחסי עבודה, היבטים סביבתיים בתכנון וקורס דירקטורים מטעם "מען - לשכת המסחר והתעשייה לנשים בישראל", וכן השתתפה וסיימה את הקורס הראשון ליועצי נגישות למוגבלים. חנה יפה למדה בודהיזם במסגרות שונות וכן "תיאטרון גוף" - פנטומימה בשיטת ז'אק לקוק, וכן למדה שלוש שנים במחלקת לימודי אסיה באוניברסיטת חיפה במסגרת טרום דוקטורט.
חנה יפה השתתפה כמרצה בקונגרס ECLAS שנערך בשנת 1997 "בטכניון", בקונגרס IFLA בבואנוס איירס (1997), בקונגרס IFLA באתונה (1998), בקונגרס IFLA בקוסטה ריקה (2000) ובכנס FAO בויזיאו, פורטוגל בשנת 2001, ובכנס השנתי של האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנת 2006 בירושלים. בשנים 2003–2005 נטלה חלק בפרויקט "Delta" מטעם השוק האירופי המשותף ובשנת 2007 ייצגה את הקרן הקיימת לישראל בסמינר CIPAM לניהול שטחים מוגנים ולשיתוף הציבור במונטנה ואיידהו בארצות הברית.
בשנת 2009 פרשה מהקרן הקיימת לישראל, ומאז עסקה ועוסקת בהכנת תסקירי השפעה על הסביבה, בתכנון התנדבותי בעיקרו לפיתוח פרויקטים למען הציבור. וכמו כן היא כותבת דוקטורט בנושא פרפורמטיביות אקטיביזם וארטיביזם במרחבי הנצחה לאירועי קיצון במלחמת העולם השנייה במסגרת הפקולטה לאדריכלות נוף בטכניון ובמחלקה ללימודי אסיה באוניברסיטת חיפה. באוקטובר 2018 יצא סיפרה "התרבות והמרחב השבטיים: מסע לשימור והעצמה" בהוצאת רסלינג.
פרויקטים מרכזיים.
במסגרת עבודתה בחבל התיכון בקרן הקיימת לישראל הכינה חנה את תוכנית הפיתוח לאתר שוני בסמוך לבנימינה ואף השתתפה בתיעוד הממצאים הארכאולוגיים שנחשפו באתר. כמו כן תכננה נטיעתם של יערות רבים במרחב: בהר יונה, בהר הקפיצה ולגדות נחלים. החל משנת 1992 עבדה חנה יפה כאדריכלית מרחב הצפון בקרן הקיימת לישראל ובמסגרת זו אף ייצגה את "פורום הירוקים" במינוי מטעם משרד הפנים בוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה בחיפה ובנצרת. היא עסקה בפרויקטים רבים הכוללים היבטי שימור: מצודת ביריה, מצודת כ"ח, משמר הירדן הישנה, שימור והנגשת בית הכנסת העתיק בנבוריה, גן הברון בראש פינה, פארק המעיין במטולה ובטיילות ובפרויקטים רחבי היקף – טיילת הזיתים, טיילת נוף העמק בנצרת עלית, הפארק הגאולוגי בקריית שמונה, שביל הר שאול בגלבוע ופיתוח שבילים לצידי נחלים רבים כנחל חרוד, נחל קישון, נחל נעמן, ופיתוח פארק הגשרים על נחל קטיע בנשר, עליו זכתה בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף בשנת 2007. פרויקט מרכזי נוסף היה תכנון הפיתוח לקראת בוא האפיפיור בשנת 2000 סביב הר הקפיצה בנצרת, ותוכנית האב לממשק ופיתוח השטחים הפתוחים ביערות "הקשת הגדולה" – סובב בית קשת ונצרת (עליו זכתה בציון לשבח מטעם איגוד המתכננים). חנה תכננה מספר גני פסלים: בצומת ואסט ברמת הגולן, בהושעיה שבגליל התחתון ובקריית שמונה (בכניסה לפארק הזהב ולמרגלות רכבל מנרה). חנה יפה אף הייתה שותפה במנהלת נצרת 2000, בצוות התכנון שתכנן וגיבש את תמ"א 22 - תוכנית המתאר הארצית ליער ויעור, ובצוות התכנון לשביל הארצי לאופניים. חנה יפה תכננה את תוכנית האב לצפרות בעמק המעיינות ופרויקטים מגוונים באגמון חולה – כולל הגן הבוטאני והמצפורים, וכן את השתתפה בעריכת תוכניות האב ליערות מנשה וליערות ביריה, וערכה את תוכנית האב ליערות מישור חוף הכרמל.
במסגרת עבודתה ההתנדבותית למען הציבור היא משתתפת בשלושה פרויקטים שונים בכפר נהר הירדן: גן מדע וחושים, בוסתן וגן תבלינים, וכן בהקמת גינה אקולוגית קהילתית בבית הספר הנרייטה סאלד בחיפה, שעבור תכנון קיר השדה האקוסטי שהציעה את הקמתו זכה הצוות בראשו עמדה בפרס בסך 120,000 ש"ח למימושו ובמקום הראשון בתחרות לתכנון חדשני מטעם המועצה לבנייה ירוקה. כמו כן עמדה בראש הצוות האקולוגי מטעם החברה להגנת הטבע שהתייחס לתוכנית המתאר של חיפה – עיר מגוריה, וסייעה לפורום ציבורי כרמל במאבקים ובגיוס תומכים.
Top-down and bottom-up
Coco Jamboo
Coco Jamboo הוא שיר שבוצע על ידי הרכב היורודאנס הגרמני Mr. President, ויצא לאור בשנת 1996.
רקע.
השיר שבוצע בשפה האנגלית יצא לאור במרץ 1996 כסינגל המוביל מאלבום האולפן השני של ההרכב, We See" the Same Sun". השיר הפך ללהיט במספר מדינות באירופה והגיע לעשרת הגדולים במצעדי פזמונים רבים באירופה. הוא זכה להצלחה גם בארצות הברית והגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד הוט 100 בחודש ספטמבר 1997.
השיר זכה בשנת 1997 בפרס אקו כסינגל הדאנס הטוב ביותר.