קונדו אומרת שהיא התעניינה בסדר וארגון מאז ילדותה. כשהייתה בחטיבת הביניים, נהגה קונדו לרוץ לתוך הכיתה כדי לסדר מדפי ספרים בעוד חברי הכיתה שלה שיחקו בשיעור חינוך גופני. בכל פעם שהיו בחירות לתפקידים בכיתה, היא לא ביקשה להיות נציגת הכיתה או אחראית להאכלת חיות המחמד. במקום זאת, היא השתוקקה להיות אחראית למדף הספרים כדי להמשיך ולסדר ספרים. קונדו אמרה שחוותה פריצת דרך בעניין הסדר והארגון יום אחד: "הייתי אובססיבית בנוגע למה שאני יכולה לזרוק. יום אחד הייתה לי התמוטטות עצבים והתעלפתי. הייתי מחוסרת הכרה במשך שעתיים. כאשר חזרתי להכרתי שמעתי קול מסתורי, כמו איזה אליל-סדר שאמר לי להסתכל על הדברים שלי יותר מקרוב, והבנתי את הטעות שלי: רק חיפשתי דברים לזרוק. מה שאני צריכה לעשות זה למצוא את הדברים שאני רוצה לשמור. זיהוי הדברים שגורמים לך אושר: זוהי העבודה של סדר וארגון."
קונדו בילתה חמש שנים כמשמשת במקדש שינטו. היא הקימה את העסק שלה לייעוץ בנושא סדר וארגון בגיל 19, כאשר הייתה סטודנטית לסוציולוגיה באוניברסיטה הנוצרית של טוקיו.
שיטת קון-מארי.
שיטת הארגון של קונדו ידועה כשיטת קון-מארי, והיא מורכבת מאיסוף כל חפציו של אדם, קטגוריה אחת בכל פעם, (בגדים, ספרים, ניירת, קומונו וסנטימנטלי) ולאחר מכן מיונם ושמירה רק של הדברים ש"מציתים שמחה" (tokimeku" – とき めく", המילה ביפנית, פירושה "לרטוט, לפעום, לדפוק"), ובחירת מקום לכל חפץ מאותו זמן ואילך.
קונדו אומרת, כי השיטה שלה קיבלה באופן חלקי את השראתה ממסורת דת השינטו העממית היפנית. ניקוי וארגון דברים כראוי יכול להיות תרגול רוחני בשינטו, אשר עוסקת באנרגיה או ברוח האלוהית של דברים ("kami") ובדרך הנכונה לחיות ("kannagara"). קונדו מעבירה סמינרים בעולם בהם היא מכשירה יועצים ויועצות ללוות אנשים בשיטה שהמציאה. כיום בישראל ישנן 5 יועצות קון מארי מוסמכות - סיוון גונן, ענבל קפלן, אלי מאור, דנה הורוביץ ואנאבל קופרלי.
הופעות בתקשורת.
דרמה טלוויזיונית בת שני חלקים, המבוססת על קונדו ועל עבודתה, צולמה בשנת 2013. קונדו העבירה הרצאות רבות ונתנה הופעות רבות בטלוויזיה. היא פרסמה סדרה של קטעי וידאו המלמדים את "הדרך הטובה ביותר לקפל למען המראה המושלם".
ב-1 בינואר 2019 החלה נטפליקס לשדר סדרה בשם "עושים סדר עם מארי קונדו" ("Tidying Up with Marie Kondo)". בסדרה, קונדו מבקרת בכמה בתים מלאי אי-סדר של משפחות אמריקאיות ומנחה אותן בסידור בתיהן בשיטת קון-מארי שלה.
חיים אישיים.
קונדו נשואה לטאקומי קאוואהרה (Takumi Kawahara). לבני הזוג שני ילדים.
נכון לשנת 2019, היא ומשפחתה מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.
Marie Kondo
וולטיקותריום
וולטיקותריום (שם מדעי: Volaticotherium) הוא סוג של יונק נכחד שחי לפני 164 מיליון שנה באמצע היורה. הוא היה שייך לסדרה נכחדת בשם אאוטריקונודונטים אשר נכחדה עם הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. הוא נמצא בחפירות במונגוליה הפנימית, סין. יונק זה נחשב ליונק המעופף הקדום ביותר.
יונק זה היה דומה במראהו לסנאי מעופף, והיה בעל קרומי תעופה דומים. הגולגולת שלו הייתה קטנה והוא היה בעל שיניים של אוכלי חרקים כמו עטלפים, אך עם ניבים ארוכות מעט. היו לו זרועות ארוכות וזנב ארוך ועבה והוא היה מכוסה פרווה. ייתכן שהיה פעיל בלילה כדי לחמוק מדינוזאורים או פטרוזאורים טורפים, בדומה לסנאים המעופפים של היום.
יונק זה לא היה קרוב ליונקים המודרניים, ולא היה יונק שליה או כיס אלא יונק קדום יותר. ייתכן שהיה קרוב מעט לקבוצת המטאתריה שאבותיה התפתחו במשך היורה ורובם שגשגו לאחר הכחדת הדינוזאורים. אם כך הוא כנראה היה חסר שליה.
הצל שלי ואני
הנס מומזן
הנס מומזן (בגרמנית: Hans Mommsen; 5 בנובמבר 1930 - 5 בנובמבר 2015) היה היסטוריון גרמני, מההיסטוריונים הפונקציונליסטים של השואה.
תולדות חייו.
מומזן נולד במרבורג, בנו של ההיסטוריון וילהלם מומזן ונינו של ההיסטוריון תאודור מומזן. אחיו התאום היה ההיסטוריון וולגפגנ מומזן . הוא למד גרמנית, היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת טיבינגן ואוניברסיטת מרבורג. הוא היה פרופסור באוניברסיטת טיבינגן בשנים 1960 ו-1961, באוניברסיטת היידלברג בין השנים 1963–1968 ובאוניברסיטת בוכום מ-1968. הוא נישא למרגרטה ריינדל ב-1966. הוא היה חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית מ-1960 עד מותו. ב-1980 היה מומזן הפרופסור האורח הראשון של מרכז קבנר להיסטוריה גרמנית באוניברסיטה העברית.
מחקריו.
מחקריו המוקדמים.
מומזן היה תלמידם של ההיסטוריונים הגרמנים הנס רוטפלס ופרידריך מיינקה . את הדוקטורט שלו כתב מומזן בהדרכתו של רוטפלס על "שאלת הלאומים והסוציאל־דמוקרטיה באימפריה האוסטרו-הונגרית". מומזן היה אסיסטנט של רוטפלס, וכתב מטעמו ערכים מרכזיים בלקסיקון ההיסטורי של הוצאת פישר .
באוניברסיטת היידלברג היה מומזן אסיסטנט של ורנר קונצה , היסטוריון חברתי של העת החדשה בגרמניה. עבודת ההביליטציה שלו הייתה על הפקידות של הרייך השלישי.
מחקרים מוקדמים נוספים של מומזן עסקו במעמד הפועלים הגרמני, הן כשלעצמו והן כגורם בחברה הגרמנית. ספרו משנת 1979, "תנועת הפועלים והשאלה הלאומית" (Arbeiterbewegung und nationale Frage), אוסף מאמרים שכתב בשנות השישים והשבעים, היו סיכום של מחקריו בנושא ההיסטוריה של מעמד הפועלים הגרמני.
מחקריו המתקדמים.
עליית המפלגה הנאצית לשלטון.
בשנות השמונים החל מומזן לחקור את השואה והנאציזם, בדגש על הוויכוח בין אינטנציונליזם לפונקציונליזם. בין היתר כתב מאמרים על מעמדו של היטלר בשיטה הנציונל-סוציאליסטית ועל הפתרון הסופי בראי האידאולוגיה הנאצית. בכתיבתו המאוחרת יותר התייחס לנסיבות עליית הנאצים לשלטון והתבססותם בשלטון, התגבשות הפתרון הסופי וההתנגדות לנאציזם. במחקריו אתגר מומזן את התפיסה המקובלת במחקר, לפיה הנאציזם עלה לשלטון רק עקב פגמיה של החוקה ומנגנון השלטון ברפובליקת ויימאר. מומזן קבע שגם לזרם הפולקיסטי בגרמניה, לשמרנות הגרמנית ולבורגנות הגרמנית חלק משמעותי בעליית הנאציזם.
עוד טען מומזן שהלחץ של בעלות הברית מאז חוזה ורסאי גיבש את רפובליקת ויימאר סביב שר החוץ גוסטב שטרזמן, ורק כאשר הפסיקו בעלות הברית לתבוע פיצויים מגרמניה, החלה עליית הימין הקיצוני, האנטי-דמוקרטי.
גרמניה הנאצית.
לגבי הצלחת השלטון הנאצי להתבסס דרך מחנות ריכוז וטרור, טען מומזן שבנוסף לכך תמכו בהיטלר גם האליטות הישנות והחדשות, בהן התעשיינים, היונקרים הפרוסים, הצבא, פקידות המדינה והשמרנות הישנה.
מומזן טען שחוסר ההתעניינות של היטלר בפרטי הפרטים של יישום המדיניות הוביל להתחרות של פקידיו ושריו זה בזה, מה שהוביל ל"הקצנה מצטברת" בנושא היחס כלפי היהודים. בכך התווה מומזן את קווי ההסבר של אסכולת הפונקציונליזם בחקר השואה. את תוכנית מדגסקר הביא כדוגמה לכך שעד 1941 עדיין לא הייתה החלטה על מהותו של הפתרון הסופי - אם מדובר בגירוש או השמדה.
אנטישמיות.
לגבי האנטישמיות בגרמניה טען מומזן שהיא הייתה נרחבת יותר מאשר בסיס התומכים של המפלגה הנאצית. מחקריו של מומזן לגבי ההתנגדות למשטר הנאצי בגרמניה העלו שגם המתנגדים, ברובם, היו אנטישמים, אך האנטישמיות שלהם לא כללה את הרצון להיפטר מהיהודים, אם ברצח או בגירוש, אלא "רק" את הרצון לבודד אותם מבחינה כלכלית וחברתית, ולבטל את האמנציפציה וההיטמעות של היהודים בחברה הגרמנית.
ג'יי וייט
ג'יי וייט (באנגלית: Jay White; נולד ב-9 באוקטובר 1992) הוא מתאבק ניו זילנדי, המופיע בארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling. לאחר שהחל את הקריירה שלו בשנת 2013, וייט הצטרף שנה מאוחר יותר לארגון NJPW. בחודש יוני של שנת 2016, וייט עזב כדי ללמוד תרבויות אחרות של היאבקות וביניהן היה ניתן למצוא את ארגון Ring of Honor האמריקאי ואת ארגון Revolution Pro Wrestling הבריטי. וייט חזר ל-NJPW בנובמבר 2017.
קריירת היאבקות מקצועית.
קריירה מוקדמת (2013–2014).
בתחילת שנת 2013, וייט החל להתאמן תחת הדרכתו של תומאס ג'ונס (שהוכר יותר בשם הבמה: The UK Kid) בארגון Varsity Pro Wrestling. את קרב הבכורה שלו בקריירה ערך בארגון זה ב-19 בפברואר. בתחילת שנת 2014, וייט התאבק לצד מתאבק הארגון New Japan Pro Wrestling דאז, פרינס דוויט, בקרב זוגות. זמן קצר לאחר קרב זה, המתאבק באד לאק פאלה יצר קשר עם וייט ואמר לו שדוויט דיבר עם הנהלת NJPW ואמר לו שבמידה וירצה לעבור לארגון, יהיה לו מקום במתחם הדוג'ו שלהם. מספר חודשים לאחר מכן, וייט נפגש עם פאלה, דוויט ושינסקה נקאמורה בלונדון, שם וייט נענה להצעה בחיוב.
New Japan Pro-Wrestling (2015–2016).
וייט עזב ליפן בערב השנה האזרחית 2014 והחל להתאמן במעמד של מתאבק טירון. את קרב הבכורה שלו בארגון ערך ב-30 בינואר 2015 בהפסד לאלכס שלי. וייט הפסיד את כל שמונת הקרבות שלו בשנה זו, דבר שנפוץ מאוד למתאבק שנחשב טירון ב-NJPW. שנה לאחר מכן, וייט החל לצבור עוד ועוד ניצחונות וב-27 במרץ הוא רשם את הניצחון הגדול ביותר בקריירה שלו על האלוף הבין יבשתי של NJPW באותה התקופה, קני אומגה, בקרב שאינו היה על התואר. הקרב האחרון של וייט ב-NJPW התרחש ב-19 ביוני, כשהוא חבר לצד דייוויד פינלי ג'וניור וג'וס רובינסון בהפסדם לסאטושי קוג'ימה, הירושי טנזאן ומנאבו נאקאנישי. במהלך שבוע זה וייט עזב לטובת שהייה בארצות הברית.
המעבר לארצות הברית (2016–2017).