היהודים הראשונים באירשה הגיעו בשנת 1746 (ה'תק"ו), רובם סוחרים ובעלי מלאכה, וכמה שנים לאחר מכן התארגנה גם קהילה באלברט. תקנון הקהילה שנשמר נכתב בשנת 1772. בעיר היו לבסוף שני בתי כנסת, בית ספר, תלמוד תורה, חברה קדישא וארגונים קהילתיים שונים.
החוקים האנטי-יהודיים המפלים שחוקקו במיוחד אחרי שנת 1938 (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) פגעו בפרנסתם ובמעמדם של יהודי העיר. משנת 1941 נלקחו גברים יהודים בגילאי 40-20 מהעיר לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודיים עבור הצבא ההונגרי). ב-4 באפריל 1944 חויבו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב על בגדם, להסתגר בבתים ולמסור תכשיטים וחפצי ערך לשלטונות. ובסוף חודש מאי הובלו לגטו מונור משם הוסעו למחנה ההשמדה אושוויץ בחודש יוני.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כמה ניצולים לאירשה אך בעקבות רוחות האנטישמיות שעדיין שררו באזור, לא נשארו.
רבני המקום.
לקהילה היו במשך השנים מספר רבנים: רבה הראשון של קהילת אירשה היה הרב אברהם פרסבורגר, שכיהן כרב הקהילה מה'תקמ"ד עד לפטירתו בה'תקמ"ט. הוא ייסד את ה"חברה קדישא" של הקהילה.
לאחריו היו הרב אלעזר קרפלס, תלמידו של הנודע ביהודה שכיהן כרב המקום 3 שנים בשנות ה-90 של המאה ה-18, הרב דוב בער אשכנזי שכיהן במקום 5 שנים, עד לפטירתו (ה'תקס"ח-ה'תקע"ג) ולאחריו הרב עמרם רוזנבוים ששימש כרב העיר עד לשנת ה'תק"ף. לאחר הרב רוזנבוים כיהן הרב משה בודק כרב המקום.
לאחר פטירת הרב בודק, בי"ב בתמוז ה'תקפ"ד, יולי 1824, מונה גיסו של הרב רוזנבוים, הרב חיים קיצה.
מוזיאון החלל והטילים של חיל האוויר האמריקאי
מוזיאון החלל והטילים של חיל האוויר האמריקאי (באנגלית: Air Force Space and Missile Museum) הוא מוזיאון שנפתח לקהל הרחב בשנת 1966 וממוקם בנמל החלל קייפ קנוורל במחוז ברווארד, בתוך אתר שיגור 26 בפלורידה שבארצות הברית. הוא מציג לקהל טילים, רקטות וחפצים שהיו בתוכניות חלל אמריקאיות מוקדמות. ליד המוזיאון נמצאים גן טילים ושני אתרי שיגור, אתר שיגור 26 ואתר שיגור 5/6, שמהם שוגרו חלק מהטילים, הרקטות והלווינים האמריקאיים הראשונים מסוגם. המוזיאון נגיש לקהל הרחב במשך ארבעה ימים בשבוע באמצעות אתר המבקרים של מרכז החלל קנדי.
על המוזיאון ומיצגיו.
מיצגים.
המוזיאון מציג לקהל מספר רב של טילים ורקטות, תווכים להם ולחלליות, מאיצי צד, מנועים וחפצים שהיו על שיגורים אמריקאיים מוקדמים. בין היתר, ניתן למנות את:
ניתן להגיע אל המוזיאון דרך סיור אוטובוס היוצא ממרכז החלל קנדי הנקרא “קייפ קנוורל: אז והיום” הנמשך כשעתיים וחצי וכרוך בתשלום.
מרכז ההיסטוריה.
ליד המוזיאון, נמצא מרכז ההיסטוריה (באנגלית: Sands Space History Center, בעבר United States Air Force Space and Missile History Center) המשמש כהרחבה שלו, ומכיל היסטוריה למבקרים על כל אחד מאתרי השיגור בנמל החלל קייפ קנוורל, תצוגות ותמונות היסטוריות מאתר השיגור.
אתרי השיגור הסמוכים.
בסמוך למוזיאון נמצאים שני אתרי שיגור, אתר שיגור 5/6, ואתר שיגור 26 שמכיל את המוזיאון. מאתר השיגור 26 שוגרו, מתוך כל 36 השיגורים, הלוויין האמריקני הראשון, אקספלורר 1 בשנת 1958, שהיה הראשון בתוכנית אקספלורר שכללה יותר מ-92 שיגורים, שלושת השימפנזות הראשונות ששוגרו לחלל, גורדו, אייבל ומיס בייקר בשנים 1958–1959 על הטיל יופיטר AM-18. מאתר שיגור 5/6 שוגרו, בין היתר, שני האסטרונאוטים האמריקנים הראשונים, אלן שפרד (על מרקורי-רדסטון 3) ווירג'יל גריסום (על מרקורי-רדסטון 4 ) בשנת 1961, מרקורי-רדסטון 1 שכשל להתרומם לגובה גבוה יותר מ-10 סנטימטרים, עקב הפרדה בסדר לקוי של 2 מכבלי השליטה והחשמל בעת ההמראה, ואת אקספלורר 3, שביחד עם אקספלורר 1, גילה את חגורות ואן אלן הגורמות לזוהר הקוטב.
אירשא
גבריאל קניקובסקי
רשימת מדינות שאינן מוכרות
נחום דובער שניאורסון מאוורוטש
שיעור הפריון
ליגת קט-סל
ליגת קט-סל היא ליגת כדורסל לתלמידי כיתות ה'-ו' בישראל. הליגה מהווה את החוליה השנייה בשרשרת התפתחות הכדורסלן בישראל: בית ספר לכדורסל, קט־סל, ילדים, נערים, נוער, בוגרים. מטרת הליגה היא להקל על הילדים ללמוד את רזי הכדורסל באמצעות תנאים המתאימים לגילם.
היסטוריה.
מקורה של ליגת הקט-סל בארצות הברית בשנת 1950, שנקראה "Mini-Basket". לאורך השנים התפתח המשחק בעולם וכן נערכו אליפויות מיוחדות.
בשנת 1981 אימץ איגוד הכדורסל הישראלי את הרעיון והוקמו ליגה מסודרת. נכון ל-2021 הליגה מחולקת ל-62 מחוזות לבנים ו-14 מחוזות לבנות. בכל מחוז ישנן 8–9 קבוצות. בנוסף לכך קיימות מספר קבוצות מעורבות (בנים ובנות). המשחקים נערכים כל שבועיים.
בשנת 2013 עלתה יוזמה להקים ליגת קט-סל מעורבת לבנים ובנות. הרקע ליוזמה הייתה תקרית במהלכה סירב מאמן קבוצת הילדים של אליצור רעננה לשחק מול אלפי מנשה כיוון שבסגל של היריבה משחקת ילדה.
חוקי הליגה.
חוקי המשחק בליגה שונים מכדורסל בגילאים המבוגרים יותר. ההתמודדות היא בקבוצות של ארבעה שחקנים מול ארבעה (אצל הבנות) וחמישה מול חמישה (אצל הבנים) והמשחק נחלק לחמישה חלקים בני שמונה דקות כל אחד (סה"כ 40 דקות). בנוסף לכך, כל שחקן רשאי לשחק בשלושה חלקים בלבד (מתוך חמישה), זאת כדי למנוע אפשרות שכבר בגיל צעיר ייווצרו מעמדות והיררכיות ברורות בקבוצה. כן, כל שחקן מתוך ה־15 שנרשמו בטופס המשחק חייב לשחק לפחות בחלק אחד מתוך החמישה.
שינויים נוספים הם שגובה הסל נמוך משמעותית – 2.60 מ' (לעומת 3.05 מ' בגילים המבוגרים יותר), וכדור המשחק במשקל של עד 450 גרם ("כדור 5") במקום כדור במשקל של עד 620 גרם ("כדור 7") שבו נעשה שימוש מליגת הנערים והלאה.
הערות שוליים.
ליגת הקט סל הראשונה בארץ נפתחה במסגרת מרכז הפועל בלבד ב 1970
ליגת הקט-סל
מכה קלה באווירון
יחסי טאיוואן–צ'אד
יחסי טאיוואן–צ'אד הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הסינית לבין רפובליקת צ'אד.
היסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1962, לפני שצ'אד בחרה לשנות את הכרתה מטאיוואן לרפובליקה העממית של סין ב-1972. בשנות ה-90 הגדילה טאיוואן את כמות הסיוע הכלכלי לצ'אד והקשרים נרקמו מחדש בשנת 1997. בשנת 2000 הפך נשיא טאיוואן צ'ן שואי-ביאן, למנהיג המדינה הלא-אפריקאית הראשון שביקר בצ'אד. ביולי 2006 ביקר שר החוץ הטאיוואני ג'יימס הואנג בנג'מנה ונועד עם מנהיגי צ'אד למען שיפור היחסים בין שתי המדינות. ב-6 באוגוסט 2006 בחרה צ'אד בשנית להכיר ברפובליקה העממית של סין, וכך נותקו היחסים בין המדינות.
כלכלה.
טאיוואן סייעה לצ'אד בפיתוח התשתיות שלה והציעה לה שתסייע בהרחבת תעשיית הנפט במדינה. בינואר 2006 חתמה חברת הנפט הלאומית של טאיוואן הסכם עם ממשלת צ'אד בנוגע לזכותה לחקור שדות נפט וגז.
קרב אברנקור
קרב אברנקור הוא קרב שהתרחש ב-12 בספטמבר 1918 בין הארמייה השלישית של הצבא הבריטי בפיקודו של ג'וליאן בינג לבין החיילים הגרמנים ששהו במאחזים של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה בעיר אברנקור שבצרפת בקדמת קו הינדנבורג כחלק ממתקפת מאה הימים.
אף על פי שמדובר בקרב קטן ושולי יחסית לקרבות אחרים בחזית המערבית הייתה זו הפעם הראשונה בה חצו כוחות מדינות ההסכמה את קו הינדנבורג בדרך לניצחון במלחמת העולם הראשונה.
רקע.
כוחות:
הארמייה השלישית של צבא בריטניה הורכבה משלוש דיוויזיות:
הארמייה הרביעית של הצבא הקיסרי הגרמני הורכבה משתי גיסות
הקרב.
למרות יתרון מספרי מובהק לכוחות הגרמניים והביצורים הטובים של המוצבים הגרמנים הצליחו הכוחות הבריטים לפרוץ בזמן קצר יחסית את הביצורים אשר הגנו על העיר אברנקור ולכבוש אותו עוד באותו היום, הניצחון הבריטי לא היה מרשים במיוחד מבחינה מבצעית אך הדגיש את חוסר המורל בצבא הגרמני וחוסר הרצון של החיילים הגרמנים ללחימה.
בעקבות הקרב וביקוע קו הינדנבורג השתכנע הפילדמרשל דאגלס הייג לצאת לקרב נוסף וכבר למחרת אישר את היציאה לקרב אפאי שהתקיים ב-18 בספטמבר.
יחסי דנמרק–הודו
יחסי דנמרק-הודו הם יחסי החוץ בין דנמרק להודו. לדנמרק יש שגרירות בניו דלהי, ולהודו יש שגרירות בקופנהגן.
היסטוריה.
טאנקבאר, עיר בדרום הודו במדינת טאמיל נאדו, הייתה מושבה דנית בהודו מ-1620 עד 1845. היא נמכרה, יחד עם שאר היישובים הדניים בהודו, ובראשם סרמפור (כיום במערב בנגל), לבריטניה הגדולה בשנת 1845. איי אנדמן וניקובר יושבו על ידי דנמרק, עד שנמכרו לבריטים בשנת 1868, שהפכו אותם חלק מהמושבה שלהם של הודו הבריטית.
לאחר קבלת העצמאות בשנת 1947, ביקור ראש ממשלת הודו, פאנדיט ג'וואהרלאל נהרו, בדנמרק ב -1957, הניח את הבסיס ליחסים ידידותיים בין הודו לדנמרק, שסבל מאז. היחסים הבילטראליים בין הודו לדנמרק הם לבביים וידידותיים, המבוססים על שיתוף פעולה בתחומים פוליטיים, כלכליים, אקדמיים ומחקריים. היו ביקורים תקופתיים ברמה גבוהה בין שתי המדינות.
ביקור ראש ממשלת דנמרק.
אנדרס פוג רסמוסן, ראש ממשלת דנמרק לשעבר, בלוויית משלחה עסקית גדולה, ערך ביקור ממלכתי בהודו בין התאריכים 4-8 בפברואר 2008. הוא ביקר את אינפוסיס, את ביוקון ואת איים בנגלור בבנגלור ובאגרה . הוא השיק "תוכנית פעולה בהודו", שקראה לחיזוק הדיאלוג המדיני, לחיזוק שיתוף הפעולה בסחר ובהשקעות, מחקר במדע וטכנולוגיה, אנרגיה, אקלים וסביבה, תרבות, חינוך, חילופי סטודנטים ומשיכת כוח אדם מיומן ומומחי IT לדנמרק לתקופות קצרות. שתי המדינות חתמו על הסכם להקמת הוועדה המשותפת הדו-צדדית לשיתוף פעולה.
בעיות.