סגנון הטכנו שהתפתח בעולם לקראת סוף שנות ה-90 שאב את מקורותיו מהדטרויט טכנו שהושפע רבות משלושה אמנים מבלוויל, פרבר של דטרויט: חואן אטקינס, דאריק מיי וקווין סאונדרסון . הדטרויט טכנו התפתח לצד ההאוס של שיקגו, אך שורשיו נבעו בעיקר מחלוצי המוזיקה האלקטרונית קרפטוורק ומיצירות האלקטרו המוקדמות של חואן אטקינס. ההשפעה המוזיקלית של סגנון הטכנו הייחודי מדטרויט תרם רבות להתפתחות המוזיקה האלקטרונית ולטכנו בפרט.
אירועי קיץ שנתיים כוללים את פסטיבל המוזיקה האלקטרונית, פסטיבל הג'אז הבינלאומי, שייט החלומות וודוורד, פסטיבל העולם האפריקני, מוזיקת הקאנטרי היידאון, נואל ליל ודאלי בסמטה. במרכז העיר מארח פארק קמפוס מרטיוס אירועים גדולים, כולל הפיצוץ החורף השנתי של מוטאון. כמרכז הרכב המסורתי בעולם, העיר מארחת את מופע הרכב הבינלאומי של צפון אמריקה. מצעד ההודיה של אמריקה, שהוחזק מאז שנת 1924, הוא אחד הגדולים במדינה. נהר ימי, פסטיבל קיץ בן חמישה ימים בחוף הנהר הבינלאומי מוביל אל העירזיקוקי דינור הבינלאומי של פסטיבל החופש של ווינדזור-דטרויט, המושכים קהל סופר-גדול שנע בין מאות אלפים ליותר משלושה מיליון איש.
ספורט.
קבוצות הספורט בליגה הגדולה של מישיגן כולן מאזור המטרו דטרויט: קבוצת הבייסבול של דטרויט טייגרס, קבוצת הפוטבול של דטרויט ליונס, קבוצת הוקי קרח דטרויט רינג ווינגס, וקבוצת הכדורסל לגברים של דטרויט פיסטונס.
דטרויט היא אחת מ-13 אזורי מטרופולין בארצות הברית, בהם מתגוררים קבוצות מקצועיות המייצגות את ארבעת ענפי הספורט הגדולים בצפון אמריקה. מאז 2017 כל הקבוצות הללו משחקות בגבולות העיר של דטרויט עצמה, הבחנה המשותפת רק עם שלוש ערים אחרות בארצות הברית. דטרויט היא העיר היחידה בארצות הברית בה ארבע קבוצות הספורט הגדולות שלה משחקות במחוז העיר שלה.
דטרויט היא העיר שהציעה הכי הרבה פעמים הצעות לארח את אולימפיאדת הקיץ מבלי שזכתה לארח: שבע הצעות מחיר לא מוצלחות היו למשחקי 1944, 1952, 1956, 1960, 1964, 1968, 1972. כאמור, כולן סורבו.
דיטרויט
אונורה דומייה
אונורה דומייה (בצרפתית: Honoré Daumier; 26 בפברואר 1808 - 10 בפברואר 1879) היה צייר, קריקטוריסט ופסל צרפתי.
ביוגרפיה.
דומייה נולד בשנת 1808 במרסיי, וכבר בצעירותו הראה נטייה בולטת לאמנות, שאביו ניסה לדכא ללא הועיל על ידי שליחתו לעבודה, תחילה כנער עזר ושליחויות למוציא לפועל (huissier de justice) ואחר כך אצל סוחר ספרים. בתחילת דרכו דומייה עסק באמנות הליתוגרפיה ויצר לוחות עבור מוציאים לאור של מוזיקה ואיורים למודעות. אלו לֻוו ביצירות אנונימיות בסגנון Charlet, בהן הפגין התלהבות לאגדה הנפוליאונית.
בזמן שלטונו של לואי פיליפ, ייסד שארל פיליפון (Charles Philipon) את המגזין הקומי "La Caricature". דומייה הצטרף לסגל המגזין, שכלל אמנים כמו אשיל דבריה (Achille Devéria), דני אוגוסט מארי ראפט (Denis Auguste Marie Raffet) וז'אן גרנדוויל, והתחיל לצייר תמונות סאטיריות (כדוגמת "במעלה מדרגות היכל המשפט") על חולשות הבורגנות, השחיתות של מערכת המשפט, והממשלה המגושמת שאינה כשירה לתפקידה. קריקטורה שלו, שהציגה את המלך כ"גרגנטואה", הביאה למאסרו למשך שישה חודשים בכלא Ste Pelagic בשנת 1832. הוצאתו לאור של "La Caricature" נפסקה זמן קצר לאחר מכן, אך פיליפון סיפק שדה מערכה חדש לפעילותו של דומייה כשייסד את ה-"Charivari".
דומייה אייר למגזין זה את הקריקטורות החברתיות שלו, בהן הוא לועג לבורגנות בדמותו של רוברט מאקאיר, גיבור מלודרמה פופולרית מאותה תקופה. סדרה נוספת שלו 'L'histoire ancienne', כוונה נגד הפסאודו-קלאסיציזם שאחז באמנות של אותה תקופה. בשנת 1848 יצא דומייה שוב במסע פוליטי, עדיין בשירות ה-"Charivari", אותו עזב בשנת 1860 אך שב אליו בשנת 1864.
למרות יצירתו המקיפה בתחום הקריקטורות (רשימת הליתוגרפיות של דומייה שהורכבה בשנת 1904, מנתה לא פחות מ-3,958 תבניות ליתוגרפיה), מצא זמן להמריא לרמות גבוהות יותר של ציור. תמונת "ישו והשליחים" שלו מוצגת ברייקסמוזיאום באמסטרדם, ותמונות "השומרוני הטוב", "דון קישוט וסנשו פנשה", "הלעג לישו" ואחרות, נמצאות באוסף לונידס בדרום קנזינגטון.
כצייר, דומייה, אחד מחלוצי הריאליזם, הקדים את זמנו, ולא זכה להצלחה עד שנת 1878 - שנה לפני מותו. אז אסף מ. דוראנדרואל את יצירותיו של דומייה והציג אותן בגלריות שלו והראה את התחום הרחב של גאוניותו של האדם שכונה "מיכלאנג'לו של הקריקטורה". בזמן התצוגה שהה דומייה, שהיה אז כבר עיוור לחלוטין, בבית כפרי בוואלמונדיו, שהועמד לרשותו על ידי הצייר קאמי קורו, שם מת בשנת 1879. תערוכה חשובה של יצירותיו נערכה בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בשנת 1900.
אמריקני
שירות המרשלים של ארצות הברית
שירות המרשלים של ארצות הברית (אנגלית: The United States Marshals Service, בראשי תיבות: USMS) מהווה חלק מכוחות הביטחון האמריקאים. זהו ארגון הביטחון הפדרלי הוותיק ביותר בארצות הברית. שירות המרשלים משתייך למחלקת המשפטים של ארצות הברית והגדרת תפקידו היא הגנה על מערכת המשפט של ארצות הברית.
משימות.
שירות המרשלים עוסק במשימות הבאות:
סוכני שירות המרשלים נושאים עמם כלי נשק ומשתמשים באותם אמצעים וטכניקות שהפכו לסימן ההיכר של הבולשת הפדרלית (FBI) וסוכנות הביון המרכזית (CIA) של ארצות הברית. חלק מסוכני השירות הם בלשים לכל דבר; בנוסף, מקיים שירות המרשלים מערך זיהוי פלילי משלו.
בעבר נעשה שימוש בכוח מרשלים לשם דיכוי אלים של שביתות, למשל על ידי התובע הכללי ריצ'רד אולני שדיכא בכוח את שביתת פולמן ב-1894, לאחר שהשובתים לא כיבדו את צו המניעה.
המרשלים בתרבות הפופולרית.
על אף העובדה ששירות המרשלים לא זכה לפרסום ולאזכורים הרבים להם זכו הבולשת הפדרלית וסוכנות הביון המרכזית, מככב הארגון בסרטי קולנוע רבים:
פילדמרשל
פילד-מרשל, פלד-מרשל, פלדמרשל, מרשל (בברית המועצות, רוסיה ועוד) או גנרל-פלדמרשל (בגרמניה ובאוסטריה) היא הדרגה הגבוהה ביותר בצבאותיהן של רבות ממדינות העולם.
מקור המילה בגרמנית עתיקה: marahscale - "אשר על הסוסים". marah - סוס, scalc - משרת. מכאן, ה"אחראי על הפרשים" כאשר הכוונה היא לחיל הפרשים, תפקיד בכיר במשק הבית של מלך, נסיך, או אציל בימי הביניים. מאוחר יותר המפקד הראשי על הכח הצבאי.
בדרך-כלל, הדרגה ניתנת לגנרלים מזרועות היבשה בלבד; כשגנרל מחיל הים או מחיל האוויר מקבל דרגה זו, אזי היא נקראת אדמירל הצי (Fleet Admiral) ומרשל של חיל האוויר המלכותי (Air Marshal) בהתאמה. עם זאת, לכמה ממפקדי חיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה, הוענקו דרגות גנרל-פלדמרשל במלחמת העולם השנייה.
דרגת פילד-מרשל, הגבוהה מדרגת גנרל, ניתנת בדרך-כלל רק בזמן מלחמה. בצבא האמריקאי קיימת דרגה מקבילה לפילד-מרשל הנקראת גנרל הצבא (General of the Army), ובלשון פחות רשמית: גנרל חמישה כוכבים (Five-Star General) (לפי סמל הדרגה).
בצבא הרוסי הדרגה המקבילה נקראת מרשל הפדרציה הרוסית, שהחליפה את דרגת מרשל ברית המועצות בצבא האדום.
פלדמרשל
מרשל
קסנופוביה
אנגלו-סאקסים
מהומות
מהומה היא ביצוע של מעשי אלימות או פשעים על ידי המון שנאסף; לרוב מדובר בוונדליזם, הצתות ופגיעה ברכוש. מהומות רבות מתחילות כהפגנות פוליטיות או אידאולוגיות בעוד שישנן מהומות שהן התפרעות על רקע מצב כלכלי קשה. מהומות מהסוג האחרון מתבטאות בעיקר בביזה והשחתת רכוש. מהומות רבות עלולות להגיע לעימותים אלימים בין המשתתפים בהן לבין כוחות המשטרה המשתתפים בפיזורן, ולעיתים אף מסתיימות עם הרוגים.
היווצרות מהומה.
יש סבורים שמהומות נוצרות כתוצאה של זעם חברתי חבוי, המוצת על ידי אירוע דרמטי, כמו התנקשות פוליטית או פסק דין מרגיז, ועל־כן, כדי למנוע מהומות - יש לטפל בגורמי הזעם החברתי.
לעומת זאת, יש חוקרים שסבורים שסיבת ההתקהלות אינו הגורם לרמת האלימות, אלא היא נוצרת כתגובה להתנהגות המשטרה; ההתקהלות מתפתחת לכדי הפרת-סדר ברגע שהמתפרעים גוברים על המשטרה ומאלצים אותה לסגת, לרוב, כי המשתתף הבודד מרשה לעצמו לפשוע כשהוא בלוע בתוך המון סביבו. התפתחות זו, בחיכוך בין הצדדים, מבהירה לפורעים את חוסר-האונים של המשטרה להתמודד עם האתגר, ומעודדת אותם 'להתיר את הרסן' עוד ולהעיז לבצע פשעים חמורים יותר. באופן זה מסבירים החוקרים למה מהומות נוצרות במשחקי כדורגל, אף־על־פי שאין לקהל סיבה משמעותית לזעם חברתי.
בעוד שאנשים יחידים עשויים להיות אלו שאחראים להיווצרות מהומה או מובילים אותה, מהומות בדרך כלל מורכבות מקבוצות מאורגנות כי הן לעיתים קרובות "כאוסטיות ומחצינות התנהגות עדר". ישנן עדויות הולכות וגוברות שמצביעות על כך שמהומות הן לא בהכרח ביטוי של התנהגות לא רציונלית, המאופיינת בתופעת העדר, אך למעשה מהומות מתנהלות לפי נורמות חברתיות הפוכות.
אלימות האופיינית למהומות.
מתפרעים פועלים בין היתר בצורות הבאות:
פיזור הפגנות ומהומות.
פיזור הפגנות אלימות הוא בדרך כלל תפקידה של המשטרה, אף־על־פי שמהומות בקנה-מידה רחב עשויות להצריך גיבוי מהצבא.
בעוד שעקרונית נשק לפיזור הפגנות אמור להיות נשק אל-הרג, מספר לא מבוטל של אנשים בהיסטוריה נהרגו כתוצאה משימוש שהופעל נגדם בנשק לפיזור הפגנות מסוגים שונים. לדוגמה, 17 מקרי מוות נגרמו כתוצאה משימוש בכדורי גומי במהלך מהומות בשנים 1970 עד 2005 בצפון אירלנד.
מרבית מדינות העולם מחזיקות יחידות מיוחדות לפיזור הפגנות ומהומות. יחידות אלו כפופות אומנם למשטרה, אך בהרבה מובנים הן דומות יותר ליחידות צבאיות: