כבר בשנת 1934 כיכבה בתפקיד יקטרינה הגדולה בסרט של בעלה "Catherine the Great", שנאסר להקרנה בגרמניה. תפקיד כגמה ג'ונס בסרט "Escape Me Never" ("Verlass mich niemals wieder") זיכה אותה במועמדות ראשונה לפרס אוסקר בשנת 1935.
מאנגליה נהגה לשלוח סכומים גדולים של כסף לקרוביה וידידיה הנזקקים, בהם המשורר אלברט אהרנשטיין, שלא הצליח להתפרנס ונשאר כל הזמן תלוי בה מבחינה כלכלית. באפריל 1934 ובאביב 1937 ביקרה עם בעלה בארץ ישראל אולם לא הזכירה את ביקורים אלה בזיכרונותיה. ב-1937 אף ציין העיתון "דבר" שהופיע בתל אביב כי רכשה וחווה עעם גינה וכרם שנועדה לשמש לאירוח אמנים מחו"ל.
עם המחזות שבהם שיחקה בלונדון נמנים יצירתו האחרונה של ג'.מ. ברי, "דוד הנער" ("The Boy David"; 1936), שהמחבר כתב במיוחד בשבילה. באותה שנה הופיעה שוב בתפקיד רוזלינד ב-"כטוב בעיניכם" – הפעם בעיבוד הקולנועי הראשון למחזה שייקספירי שנעשה בבריטניה. הפרטנר שלה בתפקיד אורלנדו היה לורנס אוליבייה. הסרט לא נחשב הצלחה, וכמה מבקרי קולנוע מצאו פגם במבטאה הזר.
בשנת 1940 היגרו בני הזוג לארצות הברית וניסו את מזלם בהוליווד. אולם סרטם "Paris Calling" ("טלפון מפריז"; 1941) לא זכה בהצלחה המצופה. לאחריו שבה ברגנר אל במות התיאטרון ועבדה עד סוף מלחמת העולם השנייה בתיאטרון הגולים הגרמנים "Players from Abroad " בניו יורק.
אחרי המלחמה.
בשנת 1946 שיחקה בתפקיד הדוכסית מאמאלפי במחזה בעל אותו השם מאת ג'ון ובסטר.
בחורף 1949 הגיעה לסיור במדינת ישראל הצעירה לפי השמנת תיארטון האוהל. הייתה אמורה להישאר שבועיים לצורך שבעה ערבי הקראה פומבית אולם לבסוף שהייתה נמשכה שלושה חודשים, שבהם הופיעה 70 פעמים בכל רחבי הארץ. היא תרמה את הכנסותיה מחלק מהמופעים למטרות צדקה, לרבות בניית מוסדות לילדים מהגרים ולשיקום חיילים נכים. אפילו שיחקה בפני חיילים פצועים ונכים. על אף מחסומי השפה הצליחה להרשים אותם באישיותה ובאמנותה.
בשנת 1950 חזרה לאנגליה. ב-1954 ביקרה בגרמניה המערבית, וחזרה לשחק בה בהצלחה בתיאטרון ובקולנוע. היא זכתה להצלחה גדולה במיוחד כששיחקה במחזה של ג'רום קילטי (Kilty) "שקרן יקר" (בגרמנית: "Geliebter Lügner"), שהתבסס על חילופי המכתבים בין ג'ורג' ברנרד שו ובין השחקנית פטריק קמפבל (Mrs. Patrick Campbell).
בגרנר ביקרה גם בישראל עם ערבי קריאה בתנ"ך באנגלית, גרמנית ועברית.
אחרי שנת 1961 שבה גם למסכי הקולנוע.
בשנת 1973 כיכבה בסרט "הולך הרגל" ("Der Fußgänger") בבימוי של מקסימיליאן של האוסטרי, לצדם של פגי אשקרופט, קתה האק (Haack), ליל דאגובר (Dagover) ופרנסואז רוזה (Rosay). הסרט היה מועמד לאוסקר וזכה בגלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 1974.
בשנת 1970 התנסתה גם בבימוי, וכעבור שלוש שנים פרשה מהבמה, שנה אחרי מות בעלה, פאול צינר.
בגרמניה הוענק לה פרס שילר מטעם העיר מנהיים, כשהיא השחקן הראשון שקיבלה אותו. בשנת 1962 קיבלה בוונציה את הגביע ע"ש אלאונורה דוזה.
בשנות ה-80 דנה עם קנצלר אוסטריה ברונו קרייסקי באפשרות לחזור לווינה, אבל התוכנית לא יצאה לפועל.
אליזבט ברגנר נפטרה בלונדון ב-12 במאי 1986, בגיל 88. אפרה נקבר בקרמטוריום ובמאוזולאום גולדרס גרין.
עליית תלמידי הבעש&quot;ט
נגד הטבע?
נגד הטבע? (באנגלית: Against Nature?‎) היא תערוכת אמנות על הומוסקסואליות בבעלי חיים אשר הוצגה בשנת 2006 על ידי המוזיאון להיסטוריה של הטבע שבאוניברסיטת אוסלו, נורווגיה. התערוכה הציגה דוגמאות למקרים של התנהגות הומוסקסואלית בקרב בעלי חיים שונים, ונחשבת לראשונה מסוגה בעולם. מרבית התערוכה מבוססת על עבודותיהם של הביולוגים ברוס בגמיל (Bruce Bagemihl) וג'ואן ראפגרדן (Joan Roughgarden).
התערוכה הושקה במימון חלקי של ממשלת נורווגיה (קרן ABM) ולמרות התנגדותם של גורמים שמרניים מהכנסייה המקומית. גורמים אלה יצאו נגד התערוכה הן בשל נושאהּ והן בשל התמונות והמודלים שהיא מציגה, שבהם נראים בעלי חיים שונים, בין היתר פינגווינים, ג'ירפות, תוכים, חיפושיות ולווייתנים אשר נצפתה בקרבם התנהגות הומוסקסואלית כגון יחסי מין או הורות חד-מינית. הגורמים טענו כי מדובר בפורנוגרפיה וכי על היוצרים "להישרף בגיהנום".
לפי הצהרת המוזיאון, מטרת התערוכה "להסיר את המסתורין האופף את ההומוסקסואליות בקרב אנשים [...] אנו מקווים לדחות את הטיעון המוּכר לעייפה שלפיו התנהגות הומוסקסואלית היא פשע נגד הטבע". התערוכה נפתחה בספטמבר 2006 וננעלה באוגוסט 2007. היא הוצגה בערים סטוקהולם, ג'נובה, מאסטריכט, טרונדהיים וברגן, והתקבלה בביקורות חיוביות רבות.
טירת דווין
טירת דווין (בסלובקית: Devínsky hrad, בהונגרית: Dévényi vár, בגרמנית: Burg Theben) היא טירה הרוסה כמעט כליל, הנמצאת במרחק של כ-10 ק"מ ממרכז ברטיסלאבה, בדווין הנחשבת לחלק מבירת סלובקיה. הטירה השוכנת מעל שפך נהר מוראבה אל הדנובה, שימשה נקודה אסטרטגית על צומת דרכים ומסחר, כולל דרך הענבר, ומאוחר יותר על הגבול בין סלובקיה לאוסטריה. הטירה היא אחד מהיעדים הפופולריים ביותר לטיולי יום מברטיסלבה, ומי ששט על הדנובה בנתיב וינה-ברטיסלאבה-בודפשט, מבחין בה.
במקום הוקם מבצר כבר בימי הקלטים שנהרס ונבנה מחדש מספר פעמים בידי הרומאים, הסלאבים, בימי ממלכת הונגריה ומאוחר יותר בתקופת שלטון אוסטרו-הונגריה. הבעלים האחרונים של הטירה היו בני משפחת פאלפי (Pálffy), והיא נהרסה בשנת 1809, בידי צבאות נפוליאון שנסוגו מהאזור. כשהנאצים השתלטו על צ'כוסלובקיה בשנת 1938 הם כבשו גם את טירת דווין, למרות שסלובקיה נכבשה רק בשנת 1944, והמיקום האסטרטגי שימש לתצפית ושמירה על הגבול. מאוחר יותר, בימי השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, עד שנת 1989, שימשה הטירה לשמירה על הגבול בין הגוש המזרחי (הקומוניסטי) למערב אירופה. אזרחים שניסו לחצות את הגבול (מסך הברזל), נורו בידי חיילי הצבא.
טמוצ'ין
מתכות יקרות
דוכס נורתמברלנד
Against Nature?
ניתוח (פעולה רפואית)
גרשון מקוטוב
אברהם גרשון מקוטוב
Rotten Tomatoes
Rotten Tomatoes (בתרגום לעברית: עגבניות רקובות) הוא אתר אינטרנט אמריקאי המוקדש לדירוגים, ביקורות, מידע וחדשות אודות סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע. מקור שמו של האתר הוא קלישאה עתיקה – השלכת עגבניות וירקות רקובים אחרים על המופיעים על במת תיאטרון אם ההופעה הייתה גרועה במיוחד. האתר נרכש בידי האחים וורנר במאי 2011.
היסטוריה.
Rotten Tomatoes הושק ב-19 באוגוסט 1998 כפרויקט צדדי של סת' דואונג. מטרתו ביצירת האתר הייתה, לדבריו: "ליצור אתר שבו תהיה לאנשים גישה לביקורות ממגוון מבקרים בארצות הברית". השראתו של דואונג להקמת האתר נבעה מכך שכמעריץ של ג'קי צ'אן הוא החל לאסוף את כל הביקורות על סרטיו של צ'אן כאשר הן פורסמו בארצות הברית. הסרט הראשון אשר הועלו מקבץ ביקורות עליו היה "Your Friends &amp; Neighbors", והאתר זכה להצלחה מיידית ואזכורים בכלי תקשורת שונים. דואונג חבר לפטריק לי, שאותו הכיר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולסטיבן ואנג, שותפו הקודם לחברת עיצוב אינטרנט, במטרה להפעיל את האתר במתכונת מלאה. האתר הושק באופן רשמי ב-1 באפריל 1999.
ביוני 2004 רכשה ענקית הבידור IGN את האתר; סכום העסקה לא פורסם. בספטמבר 2005 נרכשה IGN על ידי "פוקס אינטראקטיב מדיה" השייך לתאגיד המדיה "News Corporation" האמריקאי, השלישי בגודלו בעולם (נכון ל-2009). ב-4 בינואר דווח כי חברת המדיה "Flixster" רכשה את האתר, ובמאי 2011 רכשה האחים וורנר את האתר יחד עם Flixster.
תיאור האתר.
Rotten Tomatoes כולל ביקורות מקוונות מאת מחברים שונים שאושרה חברותם בגילדה של כותבים או בהתאחדות מבקרי קולנוע מסוימת. צוות האתר קובע לכל ביקורת האם היא חיובית (בעגת האתר: "fresh", כלומר "טרי" - מסומן באייקון של עגבנייה אדומה) או שלילית ("Rotten", "רקוב", מסומן באייקון של עגבנייה מעוכה). בסוף כל שנה מקבל סרט אחד את סימון "עגבניית הזהב", שמשמעותו היא שהסרט קיבל את הדירוג הגבוה ביותר באותה השנה.
האתר מבצע מעקב אחר כל הביקורות הנלקחות בחשבון (שמספרן יכול להגיע ל-270 ביקורות לסרט חדש ומשמעותי) ואחוזי הביקורות החיוביות מאורגנות בטבלה. אם אחוז הביקורות החיוביות הוא 60% או יותר, הסרט נחשב ל-"fresh" שכן זהו הרוב המיוחס שנקבע. אם כמות הביקורות החיוביות היא מתחת ל-60%, ייחשב הסרט ל-"Rotten". בנוסף, מבקרי קולנוע בכירים כגון רוג'ר איברט, דסון תומסון, סטיבן האנטר וליסה שוורצבאום, מוצגים ברשימה מיוחדת שנקראת "Top Critics", המציגה את הביקורות שלהם לקריאה באופן נפרד, אף על פי שהם משוקללים עם שאר הביקורות באתר.
שלוחות בינלאומיות.
גרסאות מקומיות של האתר זמינות בבריטניה ובאוסטרליה. קוראים אשר נכנסים ל-Rotten Tomatoes מצרפת או מגרמניה מופנים אוטומטית לגרסה הבריטית של האתר, המכילה תאריכי יציאה לאקרנים באירופה, רשימת בתי קולנוע מקומיים, מידע על מכירות הכרטיסים ומקדמת ביקורות של מבקרים מבריטניה. כיום אין כל אפשרות למשתמשים אלה להיכנס לגרסה האמריקאית של האתר, למעט דרך פרוטוקול תקשורת מסוג Tunneling או דרך שרת פרוקסי מתאים. הגרסאות המקומיות מכילות את כל המידע שמכיל האתר האמריקאי, ועליו נוסף, מידע המתוחזק על ידי עורכים בלונדון ובסידני.
מתאם סטטיסטי למכירות כרטיסים.
לפי מחקר לא מדעי שנערך בשנת 2008 על ידי אריק לאנדגארד (Erik Lundegaard), סרטים אשר יצאו לאקרנים בשנת 2007 וקיבלו באתר ציון "fresh", הרוויחו בממוצע 1,000$ יותר לכל הקרנה מאשר סרטים אשר קיבלו באתר ציון "rotten"