הדוגמה הבולטת ביותר לחדק בבעלי החוליות היא חדק הפיל, שלו שימושים רבים, ובדומה לו שאר המינים מסדרת הפילאים כולל הממותה הנכחדת.
מלבד הפיל, יש קבוצות יונקים שונות בעלות חדק. דוגמאות בולטות:
סאשה וולור
קרוליין נורטון
קרוליין אליזבת שרה נורטון (באנגלית: Caroline Elizabeth Sarah Norton ; 22 במרץ 1808 - 15 ביוני 1877) הייתה אשת חברה, סופרת, משוררת, מחזאית ופעילה חברתית למען זכויות נשים. כשקרוליין נפרדה מבעלה המתעלל היא גילתה שאין לה שום זכות משפטית בלי בעלה, בעוד שהוא היה יכול מתוקף זכויותיו החוקיות למנוע ממנה גישה לבניהם ולרכושה. בעלה גם האשים אותה בניאוף עם ידידה הקרוב ויליאם לם, לורד מלבורן, שהיה אז ראש ממשלת בריטניה, ואחרי ניסיון סחיטה כושל גרר את לם לבית המשפט. הוא אמנם הפסיד במשפט, אך השערורייה שנוצרה כמעט הפילה את הממשלה, ופגעה בקרוליין. פעילותה של קרוליין הובילה לחקיקת חוק Custody of Infants Act 1839 – המקור לחזקת הגיל הרך, Matrimonial Causes Act 1857 וחוק Married Women's Property Act 1870.
נעורים ונישואים.
קרוליין נולדה בלונדון לתומס שרידן ולקרוליין הנרייטה קאלאנדר. אביה היה שחקן, חייל ופקיד קולניאליסטי ואמה הייתה סופרת שפרסמה שלושה ספרים קצרים. הוריה השתייכו למשפחות בעלות קשרים ענפים אבל בעלות הכנסה מועטה, וכשתומס מת בשנת 1817 המשפחה נקלעה לקשיים כלכליים ונאלצה להיעזר בתמיכתם של חברים. עם יציאתן לחברה, קרוליין ואחיותיה זכו להצלחה חברתית וכונו בשל יופיין וכישוריהן שלושת הגראציות. שתי אחיותיה זכו לנישואים מוצלחים מבחינה חברתית ואישית, למרות מצבה הכלכלי של המשפחה. קרוליין קיבלה רק הצעת נישואים אחת, לה נעתרה בגיל תשע-עשרה, למרות חששות וספקות, בשל החשש להיות לנטל על משפחתה. ב-30 ביולי 1827, היא נישאה לג'ורג' צ'אפל נורטון עורך דין, נציג פרלמנט ובן אצולה, שהתגלה כבעל קנאי ורכושני הנתון להתקפים של אלימות בהיותו שיכור. אי הצלחתו של נורטון במקצוע בו בחר תרמה גם היא לחיכוכים בין בני הזוג והביאה למריבות על כסף.
החל משנות נישואיה הראשונות קרוליין השתמשה ביופייה, בשנינותה ובקשריה הפוליטיים כדי לבסס את עצמה כמארחת וכאושיה חברתית, וזכתה לאויבים ומעריצים כאחד. ביו ידידיה היו אדוארד בולוור-ליטון, בנג'מין דיזראלי, מרי שלי ולאופולד הראשון מלך הבלגים. למרות גאוותו וקנאתו, נורטון עודד את אשתו להשתמש בקשריה כדי לקדם את הקריירה שלו, ובשנת 1831, בזכות השפעתה, הוא מונה לשופט שלום במשטרת לונדון. באותה תקופה קרוליין החלה לעסוק בכתיבה, הן כמקור נוסף לפרנסה והן כמוצא לרגשותיה.
בשנת 1836 אחרי ויכוח נוסף בין קרוליין לבעלה, קרוליין הלכה לבקר את אחותה. במהלך הביקור אחד המשרתים הגיע ואמר לקרוליין שילדיה וחפציהם נלקחו באופן בלתי מתוכנן מהבית. קרוליין עברה להתגורר עם אחיה, ובעלה הכריז על הפירוד ביניהם באופן פומבי ומשפיל.
פירוד ופעילות חברתית.
נורטון האשים את קרוליין בניהול רומן עם לורד מלבורן, שכיהן אז כראש הממשלה, הוא ניסה לסחוט את לורד מלבורן ומשזה לא הצליח הוא גרר אותו למשפט. נורטון אמנם הפסיד במשפט, אך השערורייה שנוצרה כמעט הפילה את הממשלה. הפסדו של נורטון לא הועיל לקרוליין. היא איבדה את חברותו של לורד מלבורן, המוניטין שלה נפגע, ומפני שבעלה לא הצליח להוכיח שהיא בגדה בו, לא הייתה להם את העילה החוקית שנדרשה אז עבור השגת גירושין.
אחרי הפירוד קרוליין גילתה שכאשה נשואה אין לה זכויות חוקיות ומעמד משפטי משל עצמה. היא לא יכלה להגיש תביעת דיבה כנגד האנשים שהכפישו את שמה – רק בעל היה יכול לעשות זאת עבור אשתו, בעלה היה הבעלים החוקי של כל רכוש וממון שהיו לה והייתה לו זכות למנוע ממנה גישה אליהם ומכאיב מכל עבורה, בהתאם לחוק שהיה קיים בשנת 1836 ילדים נחשבו לרכוש של האב ומבחינה חוקית הייתה זו זכותו של בעלה למנוע ממנה מלפגוש את בניה. נורטון מנע מקרוליין גישה לילדיהם עד שבנם הצעיר מת אחרי שפצע שספג במהלך תאונת רכיבה לא טופל כיאות והוביל למותו מזיהום בשנת 1842. נורטון אמנם זימן את קרוליין לראות את בנה כשהבין את חומרת המצב, אך היא לא הספיקה להגיע בזמן. קרוליין שלא הספיקה להיפרד מבנה ראתה בנורטון אחראי למותו של בנם. לאחר התאונה נורטון אפשר לקרוליין להיפגש עם בניה תחת מגבלות מסוימות, אך הוא המשיך להקשות על חייה.
בשל מצבה האישי, קרוליין הפכה לפעילה נלהבת לקידום חוקים המקדמים צדק חברתי, בעיקר כאלה המעניקים זכויות לנשים נשואות וגרושות. כאשר הפרלמנט דן בנושא הרפורמה בגירושין בשנת 1855, קרוליין הגישה לחברי הפרלמנט תיאור מפורט על נישואיה, ותיארה את הקשיים שעמדו בפני נשים כתוצאה מהחוקים הקיימים. בעיקר בזכות פעילותה האינטנסיבית (שכללה מכתב למלכה ויקטוריה) הועברו בפרלמנט החוקים הבאים:
חוק המשמורת על פעוטות 1839 (באנגלית: Custody of Infants Act 1839) - אפשר לנשים פרודות או גרושות לקבל חזקה על ילדיהן עד לגיל שבע, ולקבל גישה אליהם גם לאחר מכן.
חוק דיני משפחה 1857 (באנגלית: Matrimonial Causes Act 1857) - שינה את הליך הגירושים והפך אותו לפחות יקר ומסובך מאשר בעבר.
חוק נכסי נשים נשואות 1870 (באנגלית: Married Women's Property Act 1870) - העניק לאשה נשואה בבריטניה, לראשונה, זהות משפטית נפרדת מבעלה, דבר שאפשר לה להחזיק בכסף ולרשת נכסים.
חוק המשמורת על פעוטות לא עזר לקרוליין עצמה, כי בעלה העביר את ילדיה לסקוטלנד שם החוק לא חל עם קבלתו.
המאבק של קרוליין התמקד בהרחבת זכויותיהן המשפטיות של נשים, והיא לא הייתה מעורבת במאבק הסופרג'יסטי, ואף הצהירה במאמר בו הגנה על עצמה מפני ההאשמה שהיא רדיקלית כי היא איננה מאמינה בשוויון בין גברים לנשים.
קרוליין זכתה בחופש שלה רק עם מותו של בעלה בשנת 1875. היא נישאה לידיד ותיק, הסופר והפוליטיקאי סר ויליאם סטירלינג מקסוול במרץ 1877. כעבור שלושה חודשים, ב-15 ביוני 1877, היא מתה בלונדון.
התעמלות אירובית
התעמלות אירובית היא אחת מענפי ההתעמלות. זהו ספורט תחרותי שמקורה בפעילות אירובית מסורתית, בה המתעמלים נדרשים לבצע דפוסי תנועה אירובית מורכבים, ברציפות ועוצמה גבוהה עם תיאום מדויק למוזיקה. על התרגיל להוכיח תנועה רציפה ומדייקת בשילוב תרגילי גמישות, כוח, אלמנטים אקרובטים ופרמידות מתחום ההתעמלות האקרובטית. הענף אינו ספורט אולימפי.
היסטוריה.
מקורו של הענף בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, אז נערכו תחרויות לאומיות ראשונות בענף. בשנת 1995, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות הכירה בהתעמלות אירובית כענף התעמלות ומאותה השנה נערכות אליפויות עולם בענף. מאז שנת 1997, נכלל הענף במשחקי העולם, והחל משנת 1999 מתקיימות אליפויות אירופה בענף אשר נערכות אחת לשנתיים.
חוקי התחרות.
אורך המשטח עליו מופיעים המתעמלים הוא 7 מטרים בקטגוריית הצעירים ו-10 מטרים לבוגרים.
סוגי צוותים.
בהתעמלות האירובית 7 קטגוריות:
שיטת ניקוד.
בתחרות, קיימות דרישות ספציפיות לגבי התלבושת, מספר אלמנטים שיבוצעו כל ידי המתעמלים, מספר ההקפצות בתרגיל, מספר האלמנטים שבוצעו על הקרקע ועוד.
כל הופעה נשפטת בשלושה תחומים: אמנותיות, דרגת קושי ואיכות הביצוע. צוות השופטים נותן ניקוד ומשכלל את הציונים על התרגיל. במידה וקיים תיקו בן המתחרים בציון המשוכלל, ציון איכות הביצוע הגבוה ביותר הוא המכריע.
אירובי תחת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית.
תחרויות התעמלות אירובית נערכות על ידיה התאחדות ההתעמלות הבינלאומית שהסדירה חוקה, שיטת ניקוד ומסדירה את כל חוקי התחרות. ב-1995, קיבלה ההתאחדות את ההתעמלות האירובית כענף התעמלות חדש ותחרותי. הספורט הפך למאורגן, וההתאחדות הסדירה קורסי שופטים ומאמנים וכן קיימה את אליפות העולם בהתעמלות אירובית, בפעם הראשונה בעיר פריז שבצרפת.
מטרת הענף היא להיכלל ברשימת ענפי הספורט האולימפיים.
פנינה גולן
שאדי גדיריאן
שאדי גדיריאן (בפרסית: شادی قدیریان; נולדה ב-1974 בטהראן, איראן) היא צלמת עכשווית החיה ועובדת בטהראן. דרך העבודה שלה, היא מעבירה ביקורת על הניגודים בין מסורת למודרניות עבור נשים איראניות, כמו גם הסתירות האחרות אשר קיימות בחיי היום יום. גדיריאן זכתה להכרה בינלאומית באמצעות הסדרות Qajar ו-Like Every Day ב-1998 ו-2001, בהתאמה.
חיים אישיים.
לאחר סיום לימודי התיכון ב-1988, גדיריאן למדה אמנות וצילום באוניברסיטת אזאד בטהראן, שם סיימה תואר ראשון. בשנת 2000, גדיריאן נישאה לצלם והסופר האיראני פיימן הושמנדזאדה אשר גם הוא למד צילום באוניברסיטת אזאד.
בנוסף לעבודתה האמנותית, גדיריאן עובדת במוזיאון הצילום של טהראן.
עבודות.
גדיריאן הפיקה תשע סדרות צילומים עד כה: "Miss Butterfly, Nil, Nil, Be Colourful, Like Every Day, Qajar, Ctrl+Alt+Delete, My Press Photo, Out of Focus, ו- West by East. "סדרות אלה מנסות לעבד ולחשוף את הבעיות שעומדות בפני נשים באיראן, ובאותו הזמן גם להאיר בזרקור את המורכבויות של הסטראוטיפים השליליים שאותן הנשים סופגות מחו"ל.
ב סדרתה הראשונה, "Qajar" (קאג'אר) (1998), גדיריאן ארגנה דיוקנאות של נשים, בעיקר של משפחה וחברים שלה, עם תפאורות ותלבשות המזכירות את תקופת ההשושלת הקאג'ארית (1785-1925), אך בתוספת של אביזרים מערביים עכשוויים, כגון מערכת סטריאו, פחית פפסי, טלפון או שואב אבק. דיוקנאות שצולמו בתקופת הקאג'אר נערכו באווירה פורמלית, כשהמצולמים מוקפים לעיתים קרובות עם הנכסים היקרים להם וחפצים המצביעים על מעמדם הגבוע. הסמיכות של המסורתי והעכשווי בסדרה זו שימשה כבסיס לסדרות הבאות שלה, שנסבו סביב סתירות הקיימות בחיי היום יום באיראן.