אבנשטיין סיגלוב הצטרפה לפרויקט בן-יהודה בראשית ימיו והחלה לתפקד כאחת מהעורכות הראשיות בפרויקט, לצד העורך המייסד אסף ברטוב. החל מ־2011 מכהנת כיו"ר "עמותה למיחשוב ספרות עברית", אשר תומכת בפרויקט - את שני התפקידים היא מבצעת בהתנדבות. היא סייעה להרחבת פעילות הפרויקט והעמותה ועסקה באספקטים שונים של ניהולם. בין היתר, עסקה בניהול מערך ההתנדבות והרצאות על הפרויקט, ראיונות לתקשורת, יצירת וניהול שותפויות, גיוס כספים, תהליך אפיון ועיצוב המערכות הטכנולוגיות של הפרויקט והפקת כנסים ואירועים. נוסף על כך, פעלה לטובת קבלת רשות פרסום מיוחדת עבור הפרויקט (הנגשת יצירות לציבור לפני מועד פקיעת זכויות היוצרים) מבעלי זכויות, בהם כתבי נתן אלתרמן, תרצה אתר, רות צרפתי, שושנה שרירא, אהרן מגד, אידה צורית, אהרן אמיר, רחל נגב, דן אלמגור, נורית גוברין, ישראל כהן, פרופ' רחל אליאור, דוד גלעדי, יוסף יואל ריבלין ועוד. כמו כן, יזמה פרויקטים מיוחדים להנגשת הספרות העברית במסגרת הפרויקט, בהם מיזם "אנשי רוח ותרבות מקריאים מיצירות פרויקט בן-יהודה", ותחרות ההלחנה "מילים ולחן" במלאת 20 שנה לפרויקט.
תנועת ויקימדיה.
באוגוסט 2011 הצטרפה ולעמותת ויקימדיה ישראל והפכה פעילה בויקיפדיה העברית. בין יוני 2012 לינואר 2014 כיהנה כחברת הוועד המנהל של עמותת ויקימדיה ישראל. בין השנים 2011–2014 שימשה כמתאמת מיזמי "" הארצית של ויקימדיה ישראל. במסגרת זו יצרה שיתופי פעולה עם מוסדות כמוזיאון ישראל, הספרייה הלאומית, ספריית יונס וסוראיה נזריאן באוניברסיטת חיפה, המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, בצלאל, ארכיון שנקר, ויורופיאנה, ומאוחר יותר, עם TED העולמית. נוסף על כך, תמכה בפתיחת תחרות הצילום "ויקיפדיה אוהבת אתרי מורשת", יזמה שיתוף פעולה בין ויקימדיה ישראל לבין גליץ בית הספר לצילום. במקביל, פעלה ליצירת שיתופי פעולה עם מוסדות ממשל (כמשרד החוץ וארכיון המדינה), מוסדות חינוך (לרבות משרד החינוך) ומוסדות להשכלה גבוהה, בישראל ומחוצה לה; לטובת צמצום הפער המגדרי בוויקיפדיה; ולהפצת השימוש בוויקנתונים ככלי חינוכי, תרבותי ומחקרי.
לאורך השנים פעלה בעיקר בתחום היישוג (Outreach), הנגשת מידע רפואי במיזמי ויקימדיה, צמצום הפערים המגדריים ופערי ידע נוספים, וויקינתונים בתנועת ויקימדיה העולמית. החל מ־2018, חברה מייסדת ויו"ר Wikipedia &amp; Education User Group, קבוצה בינלאומית העוסקת בשילוב ויקיפדיה במוסדות חינוך ואקדמיה ברחבי העולם, שהיא סניף רשמי (affiliate) של תנועת ויקימדיה. במקביל, כיהנה כיו"ר WikiProject Medicine Foundation (סניף רשמי של תנועת ויקימדיה, הידוע גם בשם Wikimedia Medicine), ארגון בינלאומי העוסק בהנגשת מידע רפואי איכותי במיזמי ויקימדיה בעולם המקוון והלא-מקוון.
ב־2019 נבחרה לחברה בחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה העולמית. עם הצטרפותה לחבר הנאמנים עברה לכהן כיועצת בשני הארגונים והיא ממשיכה להיות פעילה במסגרתם. במסגרת פעילותה בחבר הנאמנים, היא פועלת להטמעתה של התוכנית האסטרטגית של ויקימדיה לשנת 2030, שכללה בין היתר החלטה ליצירת "קוד התנהגות בינלאומי" (Universal Code of Conduct). היא חברה במספר ועדות של חבר הנאמנים, ויזמה הקמת וועדה חדשה בשם Community Affairs Committee, בה היא מכהנת גם כיושבת ראש. החל מיוני 2021 היא מכהנת כסגנית יו"ר חבר הנאמנים.
בשנת 2020 כיהנה בחבר השופטים של תחרות הצילום הבינלאומית "Wiki Loves Earth".
חיים אישיים.
אבנשטיין סיגלוב נשואה ואם לבת. מתגוררת בהרצליה.
קישורים חיצוניים.
כתבות וראיונות
הרצאות ורשומות
הפיגוע בראנגון (1983)
הפיגוע בראנגון, שהתרחש ב-9 באוקטובר 1983, היה ניסיון התנקשות בנשיא קוריאה הדרומית, צ'ון דו-הוואן, בעיר ראנגון שבבורמה. הפיגוע נעשה ביוזמת קוריאה הצפונית.
אף שהנשיא צ׳ון שרד, בפיגוע נהרגו 21 אנשים ו-46 נפצעו. שניים מתוך שלושת המעורבים בפיגוע נתפסו, כאשר אחד מהם הודה בהיותו קצין בצבא העם הקוריאני.
הפיגוע.
ב-9 באוקטובר 1983, נשיא קוריאה הדרומית צ'ון דו-הוואן קיים ביקור רשמי בראנגון בירת בורמה. במהלך הביקור, הנשיא תכנן להניח זר באנדרטה לזכר אונג סן, אחד ממייסדיה של בורמה העצמאית, אשר נרצח בשנת 1947. בשעה שחברי הפמליה של הנשיא החלו להגיע לאזור האנדרטה לשם ארגון האירוע, פצצה אחת מבין שלוש פצצות שהוסתרו על גג המתחם התפוצצה, הרגה 21 אנשים ופצעה 46.
בין ההרוגים נמנו ארבעה בכירים בממשלת קוריאה הדרומית: שר החוץ לי באום-סאוק; שר האנרגיה סו סאנג-צ'ול, השר לתכנון כלכלי וסגן ראש הממשלה סו סוק ג׳ון, ושר המסחר והתעשייה קים דונג ווי. כמו כן, 14 יועצים, עיתונאים, ואנשי ביטחון דרום-קוריאנים נהרגו, וכן ארבעה אזרחים בורמוזים, ביניהם שלושה עיתונאים, נהרגו אף הם. הנשיא צ'ון עצמו ניצל הודות לעובדה שמכוניתו התעכבה בפקקים, כאשר הפיצוץ התרחש דקות ספורות בטרם הגיעו למקום. לפי הדיווחים, הפצצה הופעלה מוקדם מדי עקב סימון שגוי בדבר הגעת הנשיא למקום, כמה דקות בטרם מועד ההגעה הנכון.
האחראים לפיגוע.
משטרת בורמה זיהתה שלושה חשודים במעורבות בפיגוע, קצין ושני סמלים בצבא קוריאה הצפונית. חקירה משטרתית העלתה כי הם הגיעו לבורמה באמצעות סירה שעגנה בנמל ראנגון, והשיגו את חומרי הנפץ באמצעות משלוח דיפלומטי ישירות מקוריאה הצפונית.
שניים מהחשודים, ביניהם הקצין הצפון-קוריאני קאנג מין-צ׳ול, ניסו להתאבד זמן קצר לאחר הפיצוץ באמצעות רימון יד, אבל שרדו ונעצרו על ידי המשטרה הבורמזית, אף שאחד מהם איבד יד כתוצאה מהניסיון. החשוד השלישי ניסה להימלט, אבל אותר בהמשך על ידי כוחות מצבא בורמה, ובמהלך חילופי האש נורה למוות, לא לפני שהספיק להרוג שלושה חיילים בורמזים.
במסגרת חקירתו, הקצין מין-צ'ול הודה במשימתו, ובאחריות של משטר קוריאה הצפונית לפיגוע, והודות למידע שמסר, גזר דין מוות שהושת עליו הומר במאסר עולם. החשוד הנוסף במעורבות בפיגוע נמצא אף הוא אשם והוצא להורג בתלייה. בתגובה, וחרף ההוכחות שנמצאו בחקירה, קוריאה הצפונית הכחישה בפומבי כל קשר לפיגוע.
לאחר הפיגוע.
בעקבות הפיגוע, בורמה השעתה באופן מיידי את היחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית. כמו כן, סין העממית, אשר זמן קצר לפני הפיגוע קראה לקיום ועידה משותפת עם קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית וארצות הברית לשם שיכוך המתיחות בחצי האי, נזפה במשטר הצפון-קוריאני בפומבי באמצעות כלי התקשורת במדינה. פקידים רשמיים סינים סירבו לפגוש או לדבר עם פקידים צפון-קוריאנים במהלך מספר חודשים לאחר מכן.
בשנת 1994, נציג קוריאה הדרומית בעצרת הכללית של האומות המאוחדות טען כי הפיגוע בראנגון, כמו גם הפיגוע בנמל התעופה גימפו בשנת 1986, והפיגוע בטיסה 858 של קוריאן אייר בשנת 1987, מומנו והוצאו לפועל בהוראה ישירה של המשטר הצפון-קוריאני. בעקבות זאת, ובשל אירועים נוספים בהם עלה חשד למעורבותה, קוריאה הצפונית הוכנסה לרשימת המדינות המממנות טרור בשנת 1988 (הוסרה בשנת 2008 והוכנסה מחדש בשנת 2017).
פרובלמטה
הפּרוֹבּלמטה (ביוונית: Προβλήματα; בלטינית: Problemata; בעברית: "בעיות") הוא אוסף אריסטוטלי, או פסאודו-אריסטוטלי , של בעיות הכתובות בצורת שאלה ותשובה. האוסף נוצר בהדרגה על ידי האסכולה הפריפטטית, והגיע לתצורתו הסופית בשלב כלשהו בין המאה ה-3 לפנה"ס לבין המאה ה-6 לספירה. היצירה מחולקת לפי נושאים ל-38 חלקים, והאוסף כולו כולל כמעט 900 בעיות.
הסופרים המאוחרים של ה"פרובלמטה" כוללים את פלוטרכוס, אלכסנדר מאפרודיסיאס, וקסיוס לאטרוסופיסטה .
בין הבעיות באוסף, ישנה אחת (Problemata Inedita, III, 49) העוסקת בים המלח.
הפיגוע בראנגון
מזרקה (קומבינטוריקה)
בקומבינטוריקה, מזרקה היא סידור עיגולים בשורות כך שמתקיימים התנאים הבאים:
העניין העיקרי במזרקות הוא מספר המזרקות שאפשר ליצור מ-n עיגולים. המספרים המתקבלים הם:
נוסחת נסיגה.
נשתמש בהגדרה השקולה. נסמן ב-(P(n,k את מספר הסדרות שסכומן n, המספר הראשון שלהן הוא k, וכל איבר הוא לכל היותר אחד יותר מקודמו. אז נקבל את יחס הנסיגה הבא:
formula_1
ומספר המזרקות מגודל n הוא (P(n,1.
פונקציה יוצרת.
הפונקציה היוצרת של הסדרה היא:
formula_2
יתרה, מכך, אם נסמן ב-(f(n,k את מספר המזרקות שיש להן k עיגולים בבסיסן, הפונקציה היוצרת היא:
formula_3
מופידה תלאתי
ביקורת טלוויזיה
ביקורת טלוויזיה היא פעולה של כתיבה או התבטאות לגבי תוכניות טלוויזיה במטרה להעריך את ערכה, משמעותה והיבטים אחרים עליה. ביקורת כזו ניתן למצוא בעיתונים היומיים, בתוכניות דיון על תרבות (בטלוויזיה וברדיו), בספרים ובכתבי עת, שכולם נמצאים בתחרות ישירה על קהל הטלוויזיה.
סקירה כללית.
מאחר שהטלוויזיה נגישה מאוד לכמות רבה של אנשים, ברוב העיתונים קיימים רק מדריכי טלוויזיה ואלה מלווים לעיתים קרובות בביקורת או אפילו רק בהמלצה על תוכנית או תוכניות מסוימות מתוך מבחר הצפייה באותו יום. ביקורת טלוויזיה היא דרך עבורנו לשתף ולקבל מידע על תוכניות טלוויזיה. יש כל כך הרבה סדרות שניתן לצפות בהן כך שקשה לצפות בכולן באופן עצמאי, כך שביקרות הטלוויזיה עוזרת לדעת עוד לגבי התוכנית.
לעיתים קרובות הטלוויזיה תספק פורום לביקורת על עצמה. בבריטניה, בתוכנית The Review Show ב-BBC Four מתקיים דיון מדי חודש בנושא אומנויות, ולעיתים קרובות כוללים בו גם סדרת טלוויזיה. בנוסף בבריטניה יש את הסרט Screenwipe של צ'רלי ברוקר, שמסתכל בטלוויזיה הנוכחית בצורה חריפה אך הומוריסטית.