בשנת 1874, סופיה ג'קס-בלייק עזרה להקים את בית הספר לרפואה בלונדון לנשים, אבל גם המשיכה הקמפיין והלמידה. חוק רפואי (39 ו 40 Vict, פרק 41) אשר היה מעשה לבטל את החוק הקודם, המתיר גם לרשויות הרפואיות להעניק רישיון לכל המועמדים המתאימים לכל מין. הארגון הראשון לנצל את החקיקה החדשה הייתה מכללת הרופאים של אירלנד, אבל לפני שסופיה פנתה אליהם, היא עברה את הבחינות הרפואיות באוניברסיטת ברן שבו היא הוענקה MD בינואר 1877.
ארבעה חודשים מאוחר יותר היא הצלחה בדבלין מוסמך כ"(Licentiate of the King’s and Queen’s College of Physicians of Ireland (LKQCPI" כלומר, היא יכולה סוף סוף להיות רשום עם המועצה הרפואית הכללית, האישה השלישית שנרשמת כרופאה בארץ.
קריירה רפואית.
סופיה ג'קס-בלייק חזרה לאדינבורו, שם שכרה בית ב-4 מנור פלייס, וביוני 1878 הניחה את לוח הנחושת שלה - לאדינבורו קיבלה הרופאה הראשונה שלה. כעבור שלושה חודשים פתחה מרפאת חוץ ברחוב גרוב 73, פאונטיינברידג', שם יכלו נשים עניות לקבל טיפול רפואי תמורת סכום של כמה פני. אחרי מותה של אמה ב-1881, סופיה ג'קס-בלייק עברה תקופה של דיכאון, אך ב-1886 הקימה את בית הספר לרפואה של אדינבורו לנשים. המרפאה שהורחבה ב-1885 הועברה לחצרים גדולים יותר ברחוב 6 גרוב, שם נוספה מחלקה קטנה של חמש מיטות. מרפאת החוץ הקטנה הפכה אז לבית החולים אדינבורו ומרפאה לנשים. זה היה בית החולים הראשון של סקוטלנד לנשים שעובדות כולן בידי נשים.
שנתיים לאחר מכן הקימה את בית הספר לרפואה של אדינבורו לנשים. למעשה, המעמד החיצוני הקטן היה מאופשר במידה רבה על ידי קומץ קטן של רופאים זכרים פרו-נקביים, הקשורים לאוניברסיטת אדינבורו, המעניקים שיעורים מחוץ לגדר הפתוחים לגברים ולנשים (שהאוניברסיטה לא יכלה למנוע). התלמידים הראשונים כללו את אלסי אינגליס, את גרייס רוס קאדל ואת אחותה ג'ורג'ינה, אבל המיומנות של סופיה ג'קס בלייק כמורה לא תאמה את תפקידה כרופאה. התפוצצות חריפה התפתחה עם תלמידיה שהגיעו לשיאה בתיק משפטים ידוע לשמצה ב-1889, שם הוגשה תביעתו של ג'קס-בלייק לנזקים. לאחר מכן המשיכו אחיות קאדל ללמוד אתן עם אלזי אינגליס, שהייתה צעירה יותר, אם כי צעירה ממנה, שהקימה בית ספר יריב. שני בתי הספר הגיעו לסיום יעיל בשנת 1892, כאשר אוניברסיטת אדינבורו החלה לקחת תלמידות.
סופיה חייתה והתאמנה למשך 16 שנים בבית הידוע בשם "Bruntsfield Lodge on Whitehouse Loan". כשפרשה לגמלאות ב -1889, בית החולים אדינבורו ומרפאת הנשים והילדים עברה לשם, שם היא המשיכה לתפקד עד 1989.
החיים האישיים.
שותפתה הרומנטית של סופייה ג'קס-בלייק הייתה ד"ר מרגרט טוד. בפרישתה של ג'קס-בלייק ב-1899 עברו לוונדידן, מארק קרוס, רוטרפילד, שם כתבה ד"ר טוד את "דרך הבריחה" ב-1902 ואת "הצמיחה" ב-1906. ביתה הפך למקום מפגש של סטודנטים ועמיתים לשעבר, והיא קיבלה בברכה סופרים ומכרים מכל העולם.
מוות והנצחה.
סופיה ג'קס-בלייק מתה ב-Windyden ב-7 בינואר 1912 ונקברה ברוטרפילד. טוד כתבה את חייה של ד"ר סופיה ג'קס-בלייק. אוניברסיטת אדינבורו מציינת את סופיה ג'קס-בלייק עם לוחית (על ידי פילקינגטון ג'קסון) ליד הכניסה לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה, מכבדת אותה כ"רופאה, חלוצה בחינוך הרפואי לנשים בבריטניה, בוגרת של האוניברסיטה". בשנת 2015, נחשף לוחית היסטורית של סקוטלנד להנצחת מהומות המנתחים ב -18 בנובמבר 1870.
רכס בייר
רכס בייר (באנגלית: Bare Range; מילולי: הרכס החשוף) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים, הרכס נמצא מדרום לעמק רד דיר, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גאוגרפיה.
שטחו של הרכס 477 קמ"ר, אורכו (מצפון לדרום) 31 ק"מ, ורוחבו (ממזרח למערב) 38 ק"מ; שיא גובהו - הר פנתר, הוא 2,943 מטרים מעל פני הים.
הרכס כולל את ההרים הבאים:
היסטוריה.
מקור השם.
מקור שמו של ההר במדרונותיו החשופים מעצים.
ברטהולד, מרקיז באדן
ברטהולד, מרקיז באדן (בגרמנית: Maximilian Markgraf von Baden; 24 בפברואר 1906 - 27 באוקטובר 1963), היה בנו של מקסימיליאן, נסיך באדן, וראש בית צרינגן בין השנים 1929–1963.
ביוגרפיה.
ברטהולד נולד בקרלסרוהה ב-24 בפברואר 1906 למקסימיליאן, נסיך באדן ולמריה לואיזה, נסיכת הנובר, בתם של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר ותירה, נסיכת דנמרק. בשנת 1927 אומץ ברטהולד על ידי דודיו פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן והילדה, נסיכת נסאו, אשר לא היה להם ילדים, ולאחר מיתת דודו בשנת 1928 ואביו בשנת 1929 הפך ברטהולד לראש בית צרינגן.
ב-17 באוגוסט 1931 התחתן מקסימיליאן עם תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה נולדו לו 3 ילדים. בשנת 1933 ניסה ברטהולד להגן על מפעלו החינוכי של קורט האן בפני היטלר, אולם היטלר דחה אותו בצעקות ובבושת פנים. בעקבות כך סייע ברטהולד לקורט האן להעביר את מפעלו לבריטניה, וסלידתו כלפי היטלר והמפלגה הנאצית גברו.
ב-27 באוקטובר 1963 מת ברטהולד בספאיכינגן, ובנו מקסימיליאן, מרקיז באדן ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-17 באוגוסט 1931 התחתן ברטהולד עם תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
מריה לואיזה, נסיכת הנובר
מריה לואיזה, נסיכת הנובר (בגרמנית: Marie Louise von Hanover; 11 באוקטובר 1879 – 31 בינואר 1948) הייתה נכדם של גאורג החמישי, מלך הנובר וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו של מקס פון באדן.
ביוגרפיה.
מריה לואזה נולדה ב-11 באוקטובר 1879 בגמונדן, לארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר ולתירה, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל. מריה לואיזה הייתה בת דודתם של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ניקולאי השני, קיסר רוסיה, כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, הוקון השביעי, מלך נורווגיה, וקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון.
ב-10 ביולי 1900 התחתנה מריה לואיזה עם מקסימיליאן, נסיך באדן, ממנו נולדו לה שני ילדים. באוקטובר 1918 מונה בעלה מקס לקנצלר גרמניה, וב-9 בנובמבר אותה שנה התפטר, וסלל את הדרך להקמת רפובליקת ויימאר. בשנת 1928 מת גיסה פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן, ובעלה הפך לראש בית צרינגן. בשנת 1929 מת בעלה מקס, ובנה ברטהולד, מרקיז באדן ירש את תאריו.
ב-31 בינואר 1948 מתה מריה לואיזה בביתה בזאלם, והיא בת 68 שנים.
משפחתה.
ב-10 ביולי 1900 התחתנה מריה לואיזה עם מקסימיליאן, נסיך באדן, ממנו נולדו לה שני ילדים:
תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק
תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Θεοδώρα της Ελλάδας και Δανίας; 30 במאי 1906 - 16 באוקטובר 1969) הייתה בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ואשתו של ברטהולד, מרקיז באדן.
ביוגרפיה.
תאודורה נולדה ב-30 במאי 1906 בארמון טאטו שביוון. היא הייתה בתו של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק, נכדתו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, נינתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודור חמישי לניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. דרך אמה, אליס, נסיכת בטנברג, היא הייתה דור חמישי לוויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
אחיה הצעיר של תאודורה היה הנסיך פיליפ, בעלה של המלכה אליזבת השנייה, ואחד מדודיה היה לואי מאונטבאטן.
משפחתה של תאודורה, יחד עם שאר משפחת המלוכה היוונית, נאלצה לעזוב את יוון לאחר מלחמות הבלקן. המשפחה התיישבה בצרפת, אולם בשל בריאותה הרופפת של הנסיכה אליס החלה המשפחה להתפזר באירופה: הנסיך פיליפ עבר לגור עם קרוביו באנגליה, בעוד אחיותיו נישאו לנסיכים גרמנים והתיישבו בגרמניה. ב-17 באוגוסט 1931 התחתנה תאודורה עם ברטהולד, מרקיז באדן, ממנו נולדו לה 3 ילדים. אמה אליס, שחוותה התמוטטות עצבים ואובחנה כסכיזופרנית, אושפזה בבית חולים בשווייץ ונשארה שם במשך רוב שנות השלושים.
כשאחיה פיליפ התחתן בשנת 1947 עם הנסיכה אליזבת, תאודורה ואחיותיה לא הוזמנו לטקס משום שהיו נשואות כולן לנסיכים גרמניים, ודעת הקהל הבריטית באותה התקופה, בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, הייתה מאוד אנטי-גרמנית.
בשנת 1963 מת בעלה ברטהולד, מרקיז באדן, ובנה מקסימיליאן, מרקיז באדן ירש את תאריו. ב-16 באוקטובר 1969 מתה תאודורה בביתה בבידינגן, ו-6 שבועות מאוחר יותר, ב-5 בדצמבר אותה שנה מתה אמה אליס, נסיכת בטנברג.
משפחתה.
ב-17 באוגוסט 1931 התחתנה תאודורה עם ברטהולד, מרקיז באדן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ברטולד, מרקיז באדן
אינגריד מטסון
אינגריד מטסון (באנגלית: Ingrid Mattson; נולדה ב-24 באוגוסט 1963) היא פרופסורית לחקר האסלאם ויחסים בין דתיים ומנהיגה דתית מוסלמית. בשנת 2006 היא נבחרה ליושבת ראש האגודה האסלאמית של צפון אמריקה, ארגון הגג של הארגונים והקבוצות המוסלמיות בארצות הברית וקנדה. מטסון היא האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד וילידת אמריקה הראשונה שמכנת בתפקיד. היא החזיקה בתפקיד יושבת הראש עד שנת 2010. באותה השנה, בכתבה בניו יורק טיימס תוארה כדמות הבולטת בקרב נשים אמריקאיות מוסלמיות".
ילדות ורקע.
אינגריד מטסון, היא השישית מתוך שבעה ילדים, נולדה והתחנכה בקינגסטון, אונטריו, היא למדה בבתי ספר קתוליים. היא למדה פילוסופיה ואמנות באוניברסיטת ווטרלו בקנדה בין השנים 1982-1982. במסגרת לימודיה, שהתה ב-1986 כסטודנטית בפריז שם התיידדה עם סטודנטים מערב אפריקה, מוסלמים סופים ונחשפה לאסלאם. שחזרה לווטרלו, שמעה הרצאות על האסלאם וב-1987 התאסלמה. מטסון המשיכה בלימודיה וסיימה את תואר ראשון באמנות ובפילוסופיה של האמנויות בשנת 1987.
קריירה.
אקדמיה.