בשנת 1964 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 22 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 8.53 ל"י, ובעלות כוללת של 8.96 ל"י.
רקע.
שיטת הדפוס.
בשנת 1964 הודפסו שש סדרות, וכן בול אחד מסדרת מועדים לשמחה, בשיטת שקע. שלוש סדרות, וכן שני בולים מסדרת מועדים לשמחה, הודפסו בשיטת פוטוליטו.
המעצבים.
מרבית הבולים של שנת 1964 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות. מרדכי קרופ, שעבד בשירות הבולאי במחלקה להדפסת בולים, הצטרף לראשונה לקבוצת מעצבי הבולים.
בולים מן המניין.
בשנת 1964 לא הונפקו בישראל בולים מן המניין בעיצוב חדש, והדואר המשיך להשתמש בבולי סדרת מזלות שהונפקו בשנת 1961.
כמקובל, חידש הדואר את מלאי הבולים מסדרה זו שאזלו בבתי הדואר, והדפיס מהם כמות נוספת במהלך שנת 1964:
בולי דואר אוויר.
בשנת 1964 לא הונפקו בישראל בולי דואר אוויר בעיצוב חדש, והדואר המשיך להשתמש בבולים מסדרת ציפורי ישראל שהונפקו לראשונה בשנת 1963.
כמות הבולים שהודפסה בשנים קודמות ונשמרה במחסני הדואר סיפקה את צורכי הדואר בשנת 1964 ולא היה צורך בביצוע הדפסות חוזרות של בולי דואר אוויר לחידוש המלאי.
בולי זיכרון קבועים.
יום העצמאות.
הבולים עוצבו בידי אשר קלדרון.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מועדים לשמחה.
הבולים עוצבו בידי צילה מנוסי ו-חוה אורנן.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי זיכרון.
יצחק בן צבי.
הבול עוצב בידי מרדכי קרופ.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
אלינור רוזוולט.
הבול עוצב בידי מרדכי קרופ.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי יובלות.
עשור לביטוח הלאומי.
הבולים עוצבו בידי אליעזר ויסהוף.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
שנת ההעפלה.
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי אירוע.
האולימפיאדה בטוקיו 1964.
הבולים עוצבו בידי דן רייזינגר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בשנת 1963, כחלק מן ההכנות להרכבת הנבחרת הישראלית לאולימפיאדה בטוקיו, ביקש הוועד האולימפי הישראלי משר הדואר להעלות את הערך הנקוב של בולי האולימפיאדה ולהקצות את הסכום הנוסף כמקור למימון המשלחת האולימפית.
כינוס הרופאים.
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
אולימפיאדת השחמט.
הבולים עוצבו בידי מקסים וגבריאל שמיר.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
תערוכת הבולים ידידות אפריקה-ישראל.
הבול עוצב בידי אשר קלדרון.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
תערוכת הבולים ידידות אפריקה-ישראל - גיליונית הזיכרון.
גיליונית הזיכרון עוצבה בידי אשר קלדרון.
להלן ריכוז המידע על הנפקת גיליונית הזיכרון:
גיליונית הזיכרון הוצעה למכירה רק במהלך ימי התערוכה.
קולטן דופמין D1
קולטן דופמין D1 או DRD1, הוא חלבון שבבני אדם מקודד על ידי הגן DRD1, אשר משמש כקולטן דופמין. יחד עם קולטן דופמין D5 הוא מרכיב את קולטני דופמין ממשפחת D1.
קולטני דופמין D1, הם קולטנים בתר-סינפטיים נפוצים יחסית. גירוי קולטני D1 מביא לעלייה ברמת השליח השניוני cAMP בתא.
קולטני D1 נמצאים באזור הסטריאטום ובמיוחד באזורים האחראים על תנועה. באזור זה יש קשר הפוך בין פעולת האצטילכולין לבין פעולת הדופמין.
לקולטני D1 שבקליפת המוח הקדם-מצחית יש חשיבות גדולה לזיכרון העבודה.
במהלך ביצוע של מטלה המתבססת על זיכרון העבודה, הדופמין פועל על קולטני D1 לצורך הפחתת יחס אות לרעש וייצוב של הדימוי המנטלי.
השפעות על קולטן דופמין D1.
הריכוז של נשא הדופמין יכול להשפיע על אופן פעולתו של קולטן הדופמין D1.
זאת משום ששינויים בביטוי של נשא הדופמין יכולים לשנות באופן דרמטי את משך הזמן והעוצמה של האות הדופמינרגי בקולטנים שלו.
היבטים רפואיים.
קלוזאפין הוא אנטגוניסט של קולטן דופמין D1. הוא משמש כתרופה אנטי-פסיכוטית לא טיפוסית לטיפול בסכיזופרניה, בהפרעות מצב רוח ובמחלות נפש נוספות המלוות בפסיכוזה.
אופהרטו
אופהרטו (בהונגרית: Ófehértó) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון-מזרח הונגריה.
יהודי אופהרטו.
היהודים הראשונים הגיעו לכפר במחצית השנייה של המאה ה-18 ועסקו בעיקר במסחר ובחקלאות. בקהילה הוקמו חברה קדישא, תלמוד תורה וחיידר. ובתחילת המאה ה-20 נבנה במקום בית הכנסת.
בשנת 1869 הצטרפה הקהילה לזרם היהדות אורתודוקסית ומשנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לקהילה היהודית בנירבאטור. בשנת 1930 מנתה הקהילה 120 יהודים.
בשנת 1941 גויסו 15 יהודים מאופהרטו לעבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי. ובשנת 1944 עם כניסת הגרמנים להונגריה, הובאו יהודי אופהרטו לגטו קישווארדה שבו רוכזו כ-7,000 יהודים מכל הסביבה בצפיפות וללא מזון. משם גורשו לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר עשרה ניצולים יהודים שעזבו תוך זמן קצר.
אופאי
אופאיִ (בהונגרית: Ópályi) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבמזרח הונגריה.
יהודי אופאי.
יהודים החלו להתיישב בכפר במחצית השנייה של המאה ה-18, הקהילה היהודית הייתה כפופה לקהילת מאטסלקה, אך היו לה מבני ציבור משלה, ביניהם בית כנסת ובית עלמין.
באופאי הוקמה ישיבה בסגנון חסידי בראשות הרב יחזקאל שרגא ויינברג ובה למדו 150–200 תלמידים. התלמידים היו מצטרפים לרבם לנסיעות תכופות לביקור אצל הרבי מסאטמר.
את המענה למפקד קהילות הונגריה ביצע לקהילה הרב שמואל דוד יונגרייז רבה של פעהערדיארמאט השכנה.
בשנת 1941 נלקחו גברי הקהילה לעבודות שירות, ובשנת 1944 לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו כל יהודי הכפר לגטו במאטסלקה ומשם נשלחו במאי למחנה ההשמדה באושוויץ.
Pyramidal tracts
המסלול הפירמידלי
שאנדור ברודי(סופר)
שברולט סדרה 490
שברולט סדרה 490 (באנגלית: Chevrolet Series 490) היא סדרת מכוניות בתצורת צורת גוף מסוג ("Runabout car" ), מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט אשר יוצרה בין השנים 1916–1922.
קודש (הלכה)
בהלכות טומאה וטהרה, קודש הוא כל דבר מן החי ומן הצומח, שלפחות חלק ממנו עלה או הוקדש להקרבה בבית המקדש (ונכלל גם בקודשי מזבח). דינו של הקודש להֶאכל בטהרה בירושלים בלבד. הקודש נחלק לכמה סוגים עיקרים: קדשי קדשים וקדשים קלים - שהם כל הקורבנות שיש מן החי, ומנחות - שהם הקורבנות שבאים מהצומח.
קודש הוא גם שם מושאל לדרגת טומאה הנקראת רביעי לטומאה, טומאה הקיימת בקודש בלבד.
רקע.
הקודש הוא הקורבנות שמגיעים לבית המקדש, ולכן חלה עליו קדושה חמורה, שיוצא ממנה זהירות גדולה מטומאה, עד כדי איסור כרת שהוא העונש הכי חמור ביהדות. ואף התורה קבעה להביא חטאת בראש חודש ובימים טובים כדי לכפר על הטומאה של הקרבנות. כאשר ככלל המאכלים בהלכות טומאה וטהרה מתחלקים, מבחינת דרגת קדושתם, לארבעה סוגים, מן הקל אל החמור והמקודש: א. חוּלִין. ב. מעשר שני ג. תרומה ד. קודש - שהוא בעצם הדרגה הכי גבוה בכל דרגות המאכלים לעניין הטומאה, וגם הכי "רגיש" לטומאה. רשימה זאת גם מקבילה לדרגות הטומאה של ראשון ושני, כלומר את ה"מעשר שני" אסור לאכול כאשר הוא שני לטומאה אך מותר כאשר הוא שלישי, וכן התרומה אסורה באכילה בשלישי ומותרת ברביעי. ולכן כדוגמה תרומה שהיא טמאה בדרגת שלישי לטומאה אם תיגע בתרומה אחרת לא תפסול אותה, אך אם תיגע בקודש תפסול אותו כיוון שתהפוך אותו לרביעי, טומאה שאסורה רק בקודש ולא בתרומה.
בעקובות קדושתו הגדולה בתורה, גם חז"ל החמירו עליו המון חומרות, כאשר רבות מהם הם על גבי החומרות והדינים של התרומה, שהיא הדרגה שמתחתיו. אף שלמרות קדושתו הגדולה אינו נאכל רק לכוהנים כמו התרומה, אלא נאכל גם לישראל כיוון שכולם רשאים (או חייבים במקרים מסוימים) להקריב קרבנות ולאכלם בטהרה בירושלים. וכן בעקבות חומרתו הגדולה גם עמי הארץ, כלומר אנשים שאינם יודעים את הלכות הטהרה ואינם נזהרים בה, נאמנים לומר על הקודש שהוא טהור, כיוון שחמור הוא בעיניהם לא יבאו לשקר, זאת בניגוד לתרומה כיוון שפחות חמורה לא נאמנים עליה.
המקורות בפסוקים וחז"ל.
פסוקים אלה עוסקים בטומאת הקודש בין על האדם ובין על בשר הקודש. כאשר בפסוקים אלו ניתן לראות על פי פרשנות חז"ל מספר עניינים בולטים: שקודש עצמו שנטמא אסור באכילה ודינו שרפה באש, ואילו אדם ("נפש"), ש"טמאתו עליו" כלומר שהאדם עצמו טמא ולא הבשר, אסור לו לאכול מהקודש ואם אכל חייב כרת. "כל טהור יאכל בשר" מלמד שבשר שספק טמא דינו טהור, ואילו במקרה שאדם ספק טמא דינו שטמא, כאשר הפסוק שאחריו בא לפרש את הפסוק הקודם מה זה בעצם טמא, סיבת הזכרת טומאות חמורות (מת) עם קלות (שרץ), זה כדי להגיד שבכל סוגי הטומאות אסור לאכול את הקודשים.
אף שהפסוק מזכיר רק קורבן שלמים זה לא בא ללמד רק על שלמים והדומים לו (בכור מעשר ופסח), אלא גם על שאר הקרבנות כאשר דורשים את המילים "בשר" כדי להוסיף את כל הקרבנות הנאכלים (גם לכוהנים) ומהמילים "זבח" מוספים גם עולות, ומההיקש מהפסוק "אל הקודשים אשר יקדישו" לומדים גם שזה על שאר הדברים שמוקרבים כמו מנחות וכל הדברים שאין להם מתירים כמו הקומץ והלבונה הקטורת מנחת נסכים ומנחות של כהנים. על המילים "ונפש כי תגע", לומדים שהקודשים נטמאים רק במגע ולא במשא. פירוש נוסף הוא שכיוון שכתוב כבר טומאתו עליו מובן שזה כל הטומאות היוצאות מגוף האדם ולכן התורה מוסיפה גם את הטומאות החיצוניות שמגיעות לרוב ממגע כמו מאדם או בעלי חיים מתים.
הגדרות בקודש.
השימוש בקודש.