קופלנד בחרה להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) כיהודייה כיוון שהיטלר אסר על יהודים להשתתף בנבחרת גרמניה ובכך נמנע ממנה להגן על תוארה.
קופלנד עבדה שנים רבות במשרד השריף במחוז לוס אנג'לס בתפקידים שונים באכיפת החוק, בהם כ-24 שנים בתפקיד קצינת נוער.
האדמו&quot;ר מאמשינוב
כיילב פולוויל
קיילב פולוויל
אנתוני קיילב פולוויל (באנגלית: Anthony Caleb Followill; נולד ב-14 בינואר 1982), הידוע בשמו האמצעי קיילב, הוא הסולן והגיטריסט של הלהקה זוכת פרסי גראמי קינגס אוף ליאון. הוא האח של חבריו ללהקה נייתן (תופים) וג'ארד (בס), ובן דודו של גיטריסט הלהקה מת'יו.
קיילב ידוע בזכות קולו המיוחד שנע בין בס לטנור, שיכול להגיע לטונים גבוהים במיוחד אשר מעטים מסוגלים להגיע אליהם.
ביוגרפיה.
קיילב נולד לבטי אן ואיון פולוויל (הוריו התגרשו כשהיה צעיר), כומר וראש האוונגליסטים הפנטקוסטלית. אביו נהג לקחת את קיילב ואת אחיו לטיולים בכל דרום אמריקה בצעירותם.
בצעירותו, נלחם קיילב באנורקסיה. בריאיון לאחר הצלחת אלבומה הרביעי של קינגס אוף ליאון, Only by the Night, סיפר קיילב שהוא פשוט חשב שהוא לא טוב מספיק, ושהיה עושה הכול כדי למנוע מעצמו לאכול. הוא היה מרבה לשתות קפה במקום לאכול, והיה כופה על עצמו אימונים פיזיים אובססיביים. מה שהפסיק את הבעיה, לדבריו, היה עישון מריחואנה.
בתקופת האלבומים הראשונים של קינגס אוף ליאון, חברי הלהקה היו משתמשים באופן אינטנסיבי בסמים, במיוחד במריחואנה ובקוקאין.
קיילב סיפר שהוא הפסיק להשתמש בסמים לאחר שראה תמונה של עצמו שבה הוא נראה כחוש וחיוור בצורה כואבת. מאז חברי הלהקה הבינו שהסמים לא טובים להם והפסיקו להשתמש בהם.
חייו האישיים.
בספטמבר 2010 קיילב הציע נישואין לחברתו מאז 2007, לילי אולדריג', דוגמנית העל המוכרת בעיקר כאחת הדוגמניות הראשיות של ויקטוריה סיקרט.
ציוד מוזיקלי.
קיילב מזוהה עם גיטרת הגיבסון ES-325 משנת 1972 שלו. לאחר בעיות בסאונד בהופעה ב-T in the Park ב-2009, נשברה הגיטרה של קיילב. קיילב שלח את הגיטרה לתיקון מיוחד של גיטרות מסוג גיבסון, למחלקת שחזור אשר תיקנו את הגיטרה והחזירו אותה אליו.
מחזיק מפתחות
מחזיק מפתחות הוא חפץ שנועד להתחבר למפתח יחיד או לאגד מספר מפתחות לקבלת "צרור מפתחות". חלק ממחזיקי המפתחות כוללים חלק המאפשר לחברם ללולאה, כדי לאפשר הצמדתם לחגורה, מכנסיים, תיק וכדומה, במטרה להקל על מציאת המפתח בשעה שזקוקים לו.
קיימים סוגים רבים של מחזיקי מפתחות, ממגוון חומרים, ביניהם פלסטיק, מתכת ועוד. גם העיצובים של מחזיקי המפתחות מגוונים מאוד. בין השאר נמכרים מחזיקי מפתחות המעוצבים כמזכרות מאתרי תיירות. בשל המגוון הגדול יש האוספים מחזיקי מפתחות, כתחביב.
האוסף הכי גדול של מחזיקי מפתחות הוא 41,418 מחזיקי מפתחות שונים שאסף ברנט דיקסון מוולדוסטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית, השיא נרשם בספר השיאים של גינס.
מחזיק המפתחות משמש גם כמוצר לקידום מכירות, המחולק חינם, בזכות שמישותו הרבה ומחירו הנמוך.
למחזיקי מפתחות רבים נלווית פונקציונליות נוספת, כגון פותחן בקבוקים, פנס, מצית, או קצה מעוצב כמטבע, המותאם לשליפת עגלות קניה הנפוצות ברשתות המזון. ניתן לחבר למחזיקי מפתחות גאדג'טים קטנים, כגון דיסק און קי.
תאופיק טיראווי
תאופיק מוחמד חוסיין טיראווי (בערבית: توفيق محمد حسين الطيراوي, תעתיק מדויק: תופיק מחמד חסין אלטיראוי; נולד ב־15 בנובמבר 1948) הידוע בשם אבו חסיין, הוא ראש מנגנון המודיעין הכללי הפלסטיני לשעבר ויועץ ביטחוני ליו"ר הרשות הפלסטינית, אבו מאזן, על תקן שר. אחראי על פי משרד החוץ הישראלי למעשי רצח רבים, לרבות של פלסטינים בהם חשד שהם משתפי פעולה עם ישראל או שמכרו אדמות ליהודים.
רקע.
טיראווי נולד בכפר א-טירה סמוך ללוד. במלחמת העצמאות עקרה משפחתו למחנה הפליטים עקבת ג'בר באזור יריחו. למד בתיכון בירושלים. למד ספרות ערבית ופילוסופיה באוניברסיטת ביירות בלבנון. לאחר מכן, השלים לימודי תואר שני במינהל חינוכי באוניברסיטת א-נג'אח בשכם.
הצטרפותו לפת"ח.
בשנת 1967, במהלך לימודיו באוניברסיטת ביירות, הצטרף טיראווי לשלוחה הלבנונית של ארגון פת"ח. בין השנים 1967–1971, עמד טיראווי בראש אגודת הסטודנטים הפלסטיניים בלבנון, והיה יו"ר מזכירות הסטודנטים של פתח בשנת 1970. בהמשך, הפך טיראווי לאחד ממנהיגי פתח בביירות, עד אשר נעצר על ידי המודיעין הסורי בחודש יולי 1985, בשל השתייכות לארגון. טיראווי ריצה מאסר של ארבע שנים, עד שנת 1989, בכלא הסורי בדמשק. טיראווי סיפר כי עבר עינויים רבים בכלא בסוריה, וכי לאחר שחרורו גורש ללבנון.
השיבה לשטחים והיותו מבוקש.
טיראווי שב לגדה המערבית ביוני 1994, והקים את מנגנון המודיעין הכללי. לאחר מהומות מנהרת הכותל בשנת 1996, החליטה ישראל לשלול ממנו את אישוריו כאישיות ציבורית פלסטינית. טיראווי הוגדר כמבוקש למשך תשעה חודשים באשמת חיסול של משתפי פעולה ושל פלסטינים שמכרו אדמות לישראלים.
פעילותו באינתיפאדה השנייה.
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה בשנת 2000, החל טיראווי לפעול בשני כובעים – האחד כראש מנגנון המודיעין הכללי בגדה, שאמור היה לפעול נגד מבצעי הפיגועים ומשלחיהם, והשני כמארגן פעילות טרור. טיראווי, שנחשב למקורבו של יו"ר הרשות, יאסר ערפאת, שהה עמו במוקטעה מאז כניסת צה"ל לרמאללה ולטענת ישראל, היה מעורב ישירות בביצוע הפיגועים. בין היתר, טענה ישראל כי טיראווי סייע במימון גורמי טרור ובהכנתם טרם ביצוע הפיגועים. אנשיו של טיראווי במנגנון המודיעין הכללי פעלו אף הם לבצע פיגועים. בין היתר, הציג צה"ל מסמכים המוכיחים כי טיראווי היה מעודכן בגלגולם של פיגועים, וכי הוא וראש מנגנון המודיעין הכללי ברשות, אמין אל הינדי, פעלו יחדיו לחיסול משתף פעולה. בזמן המצור על לשכתו של ערפאת, הוגדר טיראווי כ"מבוקש מספר 1".
סיום הגדרתו כמבוקש ופעילותו כראש המודיעין הכללי.
באוגוסט 2005 החליטה ישראל להסיר את טיראווי מרשימת המבוקשים, לאחר שמנגנון המודיעין הכללי, בראשו עמד, החל לפעול לסיכול פעילות טרור. טיראווי קיבל אישור לצאת את תחומי רמאללה לראשונה מאז המצור על המוקטעה, ושב אל ביתו ביריחו. תוך המשך כהונתו כראש המנגנון בגדה, מונה בשנת 2006 גם לתפקיד סגן ראש המנגנון ברשות כולה. בשנת 2007, מינה אותו יו"ר הרשות הפלסטינית, אבו מאזן לראש מנגנון המודיעין הכללי. הוא הועלה לדרגת לואא' (המקבילה לדרגת אלוף) וכיהן כראש המנגנון עד נובמבר 2008, אז התפטר מתפקידו. עם סיום תפקידו במודיעין הכללי, מונה לשמש כיועץ הביטחוני ליו"ר הרשות אבו מאזן, כשהוא על תקן שר.
הוועד המרכזי של הפת"ח.
בוועידת פתח השישית שהתקיימה באוגוסט 2009 נבחר טיראווי לכהן כחבר הוועד המרכזי של פתח, בו הוא מכהן עד היום. טיראווי משמש גם כאחראי על הארגונים העממיים בארגון, וממלא את תפקיד יו"ר חבר הנאמנים של האקדמיה הפלסטינית למדעי הביטחון, המכשירה את כלל פעילי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים. טיראווי פעל לייסוד האקדמיה מאז שנת 1998, ועמד בראשה כאשר הוקמה בשנת 2006. טיראווי נחשב למקורב לבכירי פתח מוחמד דחלאן ונאסר אל-קודווה.
בחודש דצמבר 2010 התפרסם מסמך ויקיליקס אשר חשף את דעתו של ראש השב"כ, יובל דיסקין, על טיראווי. המסמך תיאר פגישה של דיסקין עם גורם אמריקאי, בה הגדיר את טיראווי כ"פסיכופת, אכזר, מסוכן ומועד לשינויים קיצוניים במצב הרוח". דיסקין הוסיף אז כי טיראווי לא מקבל כבוד מאבו מאזן, כפי שהיה בעבר, וכי יחסיו עם מוחמד דחלאן התערערו אף הם.
מאיר אבן גבאי
רבי מאיר בן יחזקאל אבן גבאי, מכונה ר' מאיר ן' גבאי (ה'ר"מ (1480) – ה'ש' (1540) לערך), היה מחשובי המקובלים בתקופת גירוש ספרד. מחבר ספרי קבלה חשובים, בהם "עבודת הקודש" ו"דרך אמונה". מעט ידוע על חייו.
חייו וספריו.
רבי מאיר נולד בספרד בשנת ר"מ (1480), וגלה מספרד בילדותו בעת הגירוש בשנת רנ"ב (1492), התיישב ככל הנראה בטורקיה ונקבר בארץ ישראל. הוא חיבר שלושה ספרים העוסקים בתורת הקבלה בהם גם פיתח תאוריות משלו.
את ספרו הראשון תולעת יעקב סיים לכתוב בשנת 1507, בהיותו בן 26. ספר זה מכיל פירוש על התפילות בדרך פרד"ס.
בין השנים 1523–1531 חיבר את ספרו העיקרי עבודת הקודש, בו הוא פורס את הדוקטרינה המלאה של תורת הקבלה. את דבריו בעניין זה חילק לארבעה נושאים עיקריים: אחדות ה', עבודת ה' המוטלת על האדם, מטרת קיומו של האדם ביקום וביאור על היבטים אזוטריים בתורה (בו מתמקד רבות בתיאורי מעשה בראשית המצויים בספר בראשית). חלק התכלית והחלק הרביעי, חלק סתרי תורה.
יצירה חשובה זו מהווה ככל הנראה את הסיכום המקיף ביותר של תורת הקבלה שקדמה למקובלי צפת, והוא נחשב עד היום כאחד הספרים הפופולריים על הקבלה. בספר זה מרבה הוא להתפלמס עם קודמיו בתורת הקבלה, ביניהם ר' עזריאל מגירונה ור' שם טוב ביבאגו. נדפס לראשונה ב-1566–1568 בשם "מראות אלוקים", דבר המתיישב יפה עם כך שאבן גבאי היה אחד התומכים המובילים בדעה כי הספירות הן מהות האלוהות.
הדגיש בספר זה, כמו הרמח"ל, שיש להפוך כל רע לטוב, על ידי הבנת מקורו של הרע וכן על ידי הבנת התכלית שלשמה הרע הנ"ל נברא.
באחרית ימיו סיים את כתיבת ספרו דרך אמונה (בשנת 1539), הכולל הסבר על מבנה עשר הספירות במתכונת של תשובה לעשר שאלותיו של תלמידו ר' יוסף הלוי, על בסיס "שער השואל" שחובר בידי ר' עזריאל מגירונה, מראשוני המקובלים בימי הביניים, בשילוב מקורות מספר הזהר. המהדורה הקדומה ביותר מהספר שמצוייה, היא מדפוס פדואה שנת שכ"ג. מהדורה מוערת של הספר יצאה לאור על ידי קה"ת בשנת תשמ"ח (1987) בעריכת הרבנים אלכסנדר זיסקינד פיקרסקי ואליהו מטוסוב.