מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-23 בתולדותיה לאחר ניצחון על הפועל גליל עליון.
גמר הגביע סיפק מהפך גדול מאוד. גליל עליון של המאמן אריה מליניאק הובילה ביתרון של 20 הפרש במחצית (39:59). במחצית השנייה, תוך פחות מ-10 דקות הגיעה מכבי ליתרון ראשון (70:69) ושמרה עליו עד לסיום.
אוייסטיין אארסת'
וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין
וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Friedrich zu Schleswig-Holstein; 23 באוגוסט 1891 – 10 בפברואר 1965) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין בין השנים 1934–1965.
ביוגרפיה.
וילהלם פרידריך נולד ב-23 באוגוסט 1891 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.
בשנת 1885 מת סבו פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ואביו ירש את נחלותיו ותאריו. ב-5 בפברואר 1916 התחתן וילהלם פרידריך בקובורג עם מריה מליטה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים.
בשנת 1931 מת אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין ללא יורשים, ובעקבות כך הפך אביו לראש בית אולדנבורג, והחל לשאת בתואר "דוכס שלזוויג-הולשטיין". ב-21 בינואר 1934 מת אביו, ווילהלם פרידריך ירש את נחלותיו ותאריו. ב-10 בפברואר 1965 מת וילהלם פרידריך בקובורג, ובנו פטר, דוכס שלזוויג-הולשטיין ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-5 בפברואר 1916 התחתן וילהלם פרידריך עם מריה מליטה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואלכסנדרה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
מערכת בקרת תגובה
מערכת בקרת תגובה (מאנגלית: Reaction Control System או RCS) היא מערכת אשר משמשת חלליות לשלוט בנטייתן ומיקומן באמצעות מדחפים, לשיפור היציבות בזמן המראות אנכיות ומקוצרות, ולנחיתות במהירויות נמוכות מהממוצע. דוגמה מפורסמת למערכת בקרה תגובה, הם המדחפים המופנים של מטוס ההרייר ("המטוס הקופץ" הבריטי) היכול להמריא במאונך.
תפקידן של מערכת הבקרה תגובה היא לספק דחף קטן יחסית לכיוון מסוים ובכך לשלוט על סיבוב הכלי בשלושת הצירים (עלרוד, סבסוב, גלגול). אמנם, מערכות אלו מצוידות לרוב בכמה מנועים גדולים וקטנים (ורניר) כדי לאפשר תגובה בעוצמות שונות.
שימושים של המערכת.
שימושיהם העיקריים של מערכות אלו הם:
משום שהחללית מכילה כמות נמוכה יחסית של דלק למערכות אלה והסיכוי לתדלק אותן קטן, מערכות בקרת תגובה חלופיות פותחו כדי לחסוך דלק. עבור שמירת מסלול יציב, חלליות (במיוחד אלה במסלול גיאו סינכרוני) משתמשות במנועים בעלי מתקף סגולי גבוה יחסית כגון מנועי יונים שונים ומנועי פריקה חשמלית. כדי לשלוט בנטייה, מספר חלליות, כולל תחנת החלל הבינלאומית, משתמשות בגלגלי מומנטום אשר מסתובבים כדי לשלוט בקצבי הסיבוב של הכלי.
מיקום המדחפים בחלליות ידועות.
קפסולת החלל מרקורי ומודול החזרה של ג'מיני, גם השתמשו בקבוצות של חרירים כדי לספק בקרה על נטיית הכלי. המדחפים היו ממוקמים מחוץ למרכז הכובד שלהם, ובכך סיפקו מומנט סיבוב גבוה לקפסולה. קפסולת ג'מיני יכלה גם להתאים את מסלול כניסתה מחדש לאטמוספירה על ידי גלגול, אשר מזיז את הדחף אשר לא במרכזה. המדחפים במרקורי השתמשו במי חמצן כדלק יחיד אשר נהפכו לאדים כאשר הועברו דרך מסך טונגסטן. מדחפי ג'מיני השתמשו בהידרזין מונו-מתילי הייפרגולי (CH3(NH)NH2) כדלק ובחנקן ארבע-חמצני כמחמצן(N2O4).
החללית ג'מיני הייתה מצוידת גם במערכת נטייה ותנועה במסלול ומערכת תמרון, דבר אשר הפך אותה לחללית המאוישת הראשונה עם האפשרות לתרגם את מקומה, כמו גם יכולת סיבוב. בקרת נטייה במסלול הושגה על ידי הפעלה בזוגות של שמונה מנועים עם 25 פאונד (110 ניוטונים) כוח אשר מוקמו סביב היקף מודול המתאם שלה בקצהו האחורי. בקרת העתקת המיקום הצדדית סופקה על ידי ארבעה מנועים בעלי כוח של 100 פאונד (440 ניוטונים) אשר מוקמו סביב ההיקף בקצה הקדמי של מודול המתאם (קרוב למרכז המסה של החללית). שני מדחפים אשר פנו קדימה עם כוח של 85 פאונד (380 ניוטונים) באותו מיקום, סיפקו העתקת מיקום לאחור. שני מדחפים בעלי כוח של 100 פאונד (440 ניוטונים) הממוקמים בחלקו האחורי של מודול המתאם, סיפקו דחף קדמי, שיכל לשמש לשינוי מסלול הכלי.
תא הפיקוד של אפולו היה מצויד ב-12 מדחפים הייפרגולים לשליטה בנטייה שלו ובכיוון כניסתו לאטמוספירה בדומה לג'מיני.
תא השירות של אפולו ומודול הנחיתה הירחי היו מצוידים כל אחד ב-16 מנועי RD-4 הייפרגוליים מקובצים לאשכולות חיצוניים של ארבעה, כדי לספק שליטה בנטייתו ובהעתקת מיקומו של הכלי. האשכולות היו ממוקמים ליד מרכזי הכובד של הכלים, ונורו בזוגות בכיוונים מנוגדים לשליטה על הנטייה והסיבוב של הכלים.
בחלקה האחורי של החללית סויוז ממוקמים זוג מדחפי העתקה. מדחפי הפעולה הנגדית מתואמים באופן דומה באמצע החללית (ליד מרכז המסה) ופונים קדימה וכלפי חוץ.
אלה פועלים בזוגות כדי למנוע מהחללית להסתובב בצורה בלתי רצויה. מדחפי התנועה הרוחבית מורכבים קרוב למרכז המסה של החללית בזוגות.
מיקום המדחפים במטוסי חלל.
ה- X-15 התת-מסלולי ומקבילו לאימוני כלי אוויר-חלל, ה-NF-104 AST , נועדו לטוס בגובה רב, שהפך את משטחי השליטה האווירודינמיים שלהם לבלתי שמישים. הפתרון היה ביסוס מיקומים עבור מדחפים שנועדו לשליטה על כלים מכונפים. המדחפים המיועדים לעלרוד וסבסוב הכלי ממוקמים בחרטום, קדמית לתא הטייס, ומחליפים מערכת מכ"ם במיקומה הסטנדרטי. ואילו המדחפים המיועדים לגלגול הכלי ממוקמים על הכנפיים. גם מטוס ה-X-20, שנועד להיכנס למסלול סביב כדור הארץ, המשיך דפוס מיקום זה.
שלא כמו אלה, למעבורת החלל היו הרבה יותר מדחפים, מפני שנדרשה לבצע תמרוני עגינה במסלול. מדחפי המעבורת ששימשו להרמת אף (עלרוד חיובי) היו מקובצים בצידי המקפת, והיו מופנים כלפי מטה, מכיוון שלא היה ניתן לעשות חרירים במגן החום. המדחפים ששימשו להורדת האף (עלרוד שלילי) היו מורכבים על כיסויי המנועים מאחור בחלקו האחורי של הכלי.
מערכות בתחנת החלל.
תחנת החלל הבינלאומית משתמשת בגירוסקופים מונעי חשמל כמערכת העיקרית לשמירת נטייתה, ובמערכות בקרת תגובה כגיבוי ותוספת לג'יירוסקופים.
נעם שלו
נעם שלו (נולד ב-21 ביולי 1962) הוא סופר, מפיק ובמאי תוכניות טלוויזיה וסרטים ישראלי.
שלו הוא המייסד והמנכ"ל של חברת היי-לייט סרטים. מתמחה בייזום, ניהול והפקת סרטים ותוכניות טלוויזיה, עבור ערוצי הטלוויזיה מהמובילים בעולם. במאי ומפיק סרטי תעודה וסדרות תיעודיות עבור BBC, נשיונל ג'יאוגרפיק, דיסקברי, נטפליקס, ארטה ועוד. זוכה פרסים מקצועיים עבור בימוי והפקת סרטים בינלאומיים.
שלו הפיק החל משנת 1997 סרטי תעודה בישראל, ביהודה ושומרון ובמקומות נוספים בעולם, בשיתוף עם חברות הפקה ורשתות שידור מרחבי העולם.
ביוגרפיה.
נעם שלו נולד בתל אביב, ב-21 ביולי 1962 לגלעד ועופרה שלו. לשלו שני אחים.
גדל בשכונת רמת חן ברמת גן ולמד בבית הספר תיכון בליך ברמת גן. שירת בצה"ל כמדריך בבית הספר לרפואה צבאית. השתחרר בדרגת סמ"ר ושירת במילואים בהתנדבות כבמאי ביחידת ההסרטה של חיל האוויר.
קיבל ב-1989 תואר ראשון באוניברסיטת קווינס קולג', ניו יורק וב-1991, תואר שני ממכללת האנטר, ניו יורק.
נישא בשנת 1988 לשרית, אב לשתי בנות. נכון לשנת 2019 מתגורר עם משפחתו ברמת השרון.
קריירה.
בשנים 1992 עד 1993 שימש שלו ככתב חדשות מקומיות בערוצי זהב.
בשנים 1994 עד 1998 שימש שלו כבמאי עצמאי עבור תוכניות בערוץ 2 ובשידורי הכבלים. בין התוכניות אותן ביים: כלבוטק, בשידור חוקר, ערב טוב עם גיא פינס ועוד.
מאז 2012 שלו עוסק גם בייעוץ למיזמי וידאו בינלאומיים באינטרנט וברשתות חברתיות, ומרצה בישראל ומחוצה לה בנושא "הכיסוי התקשורתי של הסכסוך הישראלי-פלסטיני".
במסגרת חברת היי-לייט.
בשנת 1998 ייסד שלו את חברת "היי-לייט סרטים" ומאז מכהן כמנכ"ל שלה.
ביים והפיק את הסרט התיעודי "המעוז האחרון" (The Last Stand) שהופק עבור ה- BBC במהלך ההתנתקות מרצועת עזה 2004-2005. הסרט עקב אחרי ההכנות להתנתקות וביצועה, מנקודת המבט של משפחת יצחקי מגוש קטיף, שהתנגדה להתנתקות, ולבסוף פונתה בכוח לאחר התנגדות והתבצרות על גג ביתם.
בשנים 1999–2000 שלו ביים והפיק (ביחד עם שרית בינו) את הסרט "מסע לירושלים" עבור רשת נשיונל ג'יאוגרפיק. הסרט שודר בלמעלה מ-100 מדינות.
שלו הפיק (בשיתוף עם יוסי ליאון) וביים את טרילוגיית סרטי "מלחמה בפריים טיים" (Primetime War) (1998 - 2003).
בשנת 2017 הפיק שלו בישראל ובשטחי הרשות הפלסטינית את הצילומים של הסרט Human Flow של האמן הבינלאומי איי וייוויי.
במסגרת החברה, הפיק שלו גם סרטי וידאו שיווקיים לחברות פרטיות וגופים ציבוריים.
סרטים ותוכניות.
בין הסרטים והתוכנית שהפיק:
ספר.
בשנת 2022 הוציא שלו לאור את ספרו הראשון, ״ארץ מביטה מטה״. הספר, שיצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, הוא מותחן עכשווי, המתרחש בישראל, ומתאר את סיפורו של אזרח ישראלי הנקלע לפיגוע טרור שמשנה את חייו.
פראג (שיר)
פראג הוא שיר של הזמר אריק איינשטיין שכתב והלחין שלום חנוך. השיר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1969, והגיע למקום השביעי. בהמשך הופיע עיבוד שונה של השיר באלבום "פוזי" של איינשטיין.
רקע.