ה-NoBodies מופעים בדרך כלל כאשר יש מישהו מארגון 13 באזור. הארטלס נוצר כאשר ליבו מלא באפלה, ואת הגוף הריק לוקח הנובדי, וכך נוצר הרטלס ונובודי.
ארגון 13 זה ארגון של עלית הנובאדיס 13 NoBodies, אשר נוצרו מגוף של מישהו ממש חזק, שלבו כבר היה מלא באפלה עד שחיסלו אותו.
הארטלסים מופיעים בקרבות בוס או בקרבות פשוטים בעולמות מלבד אטלאנטיקה, יער 100 הדונמים וטירת דיסני אחרי שמסיימים את השלב. כמו בפינל פנטסי חלק מהארטלסים הפופולרים נשארים ונוספים להם חדשים.
העולמות.
כאמור מספר העולמות גדול יותר מבמשחקים הקודמים והעולמות מבוססים על סרטי דיסני השונים:
עולמות מקור.
עיר הדמדומים (Twilight Town) - עיר בה מתגורר רוקסס בזמן שסורה שהה בתרדמת. לאחר שסורה מתעורר הוא מבקר בעולם זה מס' פעמים.
המצודה החלולה/ הגנים הקורנים (Hollow Bastion/Radiant Garden) - מקום שהישתנה עם הזמן מטוב לרע ושוב לטוב משמש כעיר בית לדמיות מהפנייל פנטסי.
העולם שלא היה (The World That Never Was) - העולם של ארגון 13 והמקום שכל ה-NoBodies מגיעים ממנו.
מוזיקה.
המוזיקה הולחנה גם במשחק הזה על ידי יוקו שימומורה (Yoko Shimomura) שהחזירה מנגינות כמו Dearly Beloved. אוטאדה היקארו (Utada Hikaru) גם חזרה לשיר את שיר הנושא של המשחק רק במקום Simple and Clean השיר הוחלף ל-Sanctuary.
Kingdom Hearts II: Final Mix.
כמו למשחק הראשון גם למשחק השני יצא גרסת Final Mix. ב-2006 Square-Enix הכריזה באופן רשמי על גרסת ה-Final Mix, שיצאה ב-2007. כמו גרסת הFinal Mix של המשחק הראשון גם של המשחק השני יצא רק ביפן וכללה הרבה בונסים שלא הופעיו במשחק המקורי.
בנוסף Square-Enix הוציא גם גרסה מיוחדת שנקראת + Final Mix שכוללת את Kingdom Hearts II Final Mix ואת Kingdom Hearts Re:Chain of Memories.
ב-2014 Square-Enix הוציא את Kingdom Hearts HD 2.5 Remix שכלל את גרסת ה-HD של Kingdom Hearts II Final Mix ו-Kingdom Hearts Birth by Sleep Final Mix
זאת הפעם הראשונה שגרסת ה-Final Mix של המשחקים האלה יצא מחוץ ליפן.
אנטוניו דה קבסון
אנטוניו דה קבסון (בספרדית: Antonio de Cabezón, בעבר נכתב גם de Cabeçon 30 במרץ 1510 - 26 במאי 1566) היה מלחין ונגן עוגב ספרדי מתקופת הרנסאנס, הנחשב כחשוב מבין המלחינים הספרדים לכלי מקלדת של זמנו, וגדול נגני העוגב של ספרד. מכונה "הבאך הספרדי".
ביוגרפיה.
קאבסון נולד בקסטריו מוטה דה חודיוס, יישוב הסמוך לבורגוס, בצפון ספרד. היה עיוור מילדותו, ככל הנראה מגיל שמונה. גילה מוקדם כישורים מוזיקליים מיוחדים ולכן, בזמן ששרת בחצרו של הבישוף חואן דה סרמיינטו, נשלח לפאלנסיה ללימודים אצל נגן העוגב גרסיה דה באאֶסה (García de Baeza) של הקתדרלה המקומית. השתלם בעיקר בנגינה בעוגב ובכלי מקלדת.
בתקופה זו, תחילת תור הזהב של ספרד, הוכתר קרלוס הראשון כמלך קסטיליה ואראגון, ובהמשך ירש גם את כס המלכות של בית הבסבורג תחת השם קרל החמישי, ושלטונו התפשט על מרחבים עצומים באירופה ובאמריקה. ב-1526, שנה לאחר נישואיה למלך קרלוס, קיבלה המלכה איסבלה את אנטוניו דה קבסון לעבודה בחצרה. בתפקידו נדרש לנגן בקלאוויקורד ובעוגב ולהיות נגן העוגב של קפלת המלכה.
המלחין נשאר אצל המשפחה המלכותית עד מותו. בחצר פגש מלחינים חשובים כמו נגן הויהואלה לואיס דה נרוואאס (Luis de Narváez), הידוע כיום בפנטאזיות הפוליפוניות שלו, ותומאס דה סנטה מריה, מוזיקאי ותאורטיקאן שספר הלימוד שכתב על מוזיקה כלית "Arte de tañer fantasía" זכה לבדיקתו ולאישורו של קבסון.
קבסון הועסק מאוחר יותר כנגן עוגב בשרותו של קרל החמישי. בימי מלוכתו של המלך היורש, פליפה השני, מלך ספרד, קבסון ליווה את האחרון במסעותיו באירופה בשנים 1548-1551 וב-1554-1556, והכיר בהזדמנות זו מוזיקאים חשובים בני זמנו. ב-1554, יחד עם פיליפ דה מונט, ליווה את המלך פליפה לאנגליה לטקס חתונתו עם מרי טיודור, מלכת אנגליה.
החל משנת 1538, אחרי נישואיו, התגורר קבסון באבילה, מקום הולדתה של אשתו, לואיסה נונייס דה מוקוס . לזוג נולדו חמישה ילדים, שתפסו מאוחר יותר משרות חשובות בחצר המלך פיליפה השני. אחד מבניו, הרננדו דה קבסון (1602-1541) היה גם כן מלחין. בן אחר, אגוסטין דה קבסון (מת לפני 1564) היה מנצח מקהלת הקפלה המלכותית.
כשמדריד הפכה לבירת ספרד ולמושב המלך, גם קבסון עבר לגור לשם. הוא מת במדריד בשנת 1566.
פעילותו המוזיקלית.
קבסון הלחין מספר רב של טבלטורות לכלי מקלדת, כמו גם עיבודים - הקרויים "גלוסאס" (glosas) של מוזיקה רב-קולית (פוליפונית) עממית עבור כלי מקלדת (במיוחד יצירות של ז'וסקן דה פרה). כן הלחין לעוגב מספר טיינטוס (tientos) - מוטטים כליים מבוססים על חיקוי, וווריאציות (הקרויות "דיפרנסיאס" - diferencias) על נושאים של שירי עם וריקודים ספרדיים וצרפתיים פופולרים בזמנו.
יצירותיו מתאפיינות בפוליפוניה מפותחת ובכתיבה מיוחדת המאפשרת עיבודן לנבל או לויהואלה. כן כתב קבסון גם מספר יצירות של מוזיקה כנסייתית.
פרסום יצירותיו.
את כלל יצירותיו פרסם בנו, הרננדו דה קבסון, בשנת 1578, יותר מעשור אחרי מות אביו, תחת הכותרת "יצירות מוזיקליות לכלי מקלדת, נבל וויהואלה" (Obras de musica para tecla, arpa y vihuela). 40 מיצירותיו פורסמו עוד לפני כן, בשנת 1557, באלקלה דה אנארס, ב"ספר טבלטורה לכלי מקלדת, נבל וויהואלה".
בשנת 1966 פורמה בברצלונה מהדורה חדשה של יצירותיו של קבסון, בעריכתו של היחיניו אנגלס. כעבור שנים אחדות המוזיקולוגית מריה אסונסיון אסתר סאלאס הוסיפה לה עוד כרך עם יצירות שחסרו.
הנצחה.
בככר המרכזית (Plaza Mayor) של כפר הולדתו, קסטריליו מאטאחודיוס, הוצב לוח זיכרון המוקדש לקבסון. ניתן לבקר בביתו שנשמר עד היום.
Off the Wall
Off the Wall (מחוץ לחומה) הוא אלבום האולפן החמישי של מייקל ג'קסון. האלבום נמכר מלמעלה מ-20 מיליוני עותקים ברחבי העולם והפך את ג'קסון לזמר הראשון שמכניס ארבעה סינגלים מאותו אלבום לעשירייה הראשונה של מצעד הבילבורד הוט 100.
באלבום זה החל ג'קסון בשיתוף פעולה עם המפיק קווינסי ג'ונס. שיתוף פעולה אשר החל במחזמר "הקוסם" על פי הספר הקוסם מארץ עוץ. באלבום, ג'קסון משתף פעולה עם מספר אמנים ידועים כמו פול מקרטני, סטיבי וונדר ורוד טמפרטון.
סגנון האלבום שונה מעבודתו הקודמת של ג'קסון במוטאון, והוא בעל השפעות פאנק (Funk), דיסקו-פופ, רוק, רית'ם אנד בלוז, ג'אז ובלדות פופ.
האלבום דורג במקום ה-68 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון ב-2003 ונכנס להיכל התהילה של גראמי ב-2008.
השיר Don't Stop 'til You Get Enough מתוך האלבום זכה בפרס גראמי .
צ'ינזאנו (אפריטיף)
צ'ינזאנו (באנגלית: Cinzano) היא חברת משקאות אלכוהולים איטלקית המתמחה בוורמוטים. החברה היא חלק מקבוצת קמפרי משנת 1999.
ורמוטים.
צ'ינזאנו מייצרת מספר משקאות וורמטים כגון:
לצ'ינזאנו גם יש מספר מותגים של יינות נתזים.
היסטוריה.
משפחת צ'ינזאנו הכינה וורמוטים החל משנת 1568 כאשר אנטוניו צ'ינזאנו (Antonio Cinzano) רקח יינות מתובלים בעשבי תיבול. בשנת 1757 שני צאצאיו, האחים: ג'ובאני ג'אקומו (Giovanni Giacomo) וקארלו סטפאנו (Carlo Stefano) ייצרו וורמוט אדום המתובל ב 35 תבלינים ועשבי תיבול ומכרו אותם.
דוכס סאמרסט
דוכס סאמרסט (באנגלית: Duke of Somerset) הוא תואר אצולה אנגלי העובר בירושה. התואר קרוי על שם מחוז סאמרסט שבאנגליה.
תואר הדוכסות הוענק לראשונה לג'ון בופור ב-1443 ועם מותו כעבור שנה התואר נכחד מכיוון שלא היה לו בן חוקי. ב-1448 התואר הוענק לאחיו, אדמונד בופור, מכיוון שאדמונד היה אחיו של המחזיק הראשון בתואר הוא נחשב כדוכס השני למרות שהוא לא ירש את התואר באופן ישיר מאחיו. התואר עבר לבנו הבכור ולבנו הצעיר שמת ב-1471 ללא בנים יורשים וכך התואר נכחד.
התואר נוצר בפעם השנייה על ידי הנרי השביעי, מלך אנגליה לבנו אדמונד עם לידתו ב-1499, מכיוון שהתינוק נפטר בשנה שלאחר לידתו הדוכסות לא נוצרו בפועל בשבילו.
התואר נוצר בפעם השלישית ב-1525 כאשר הנרי השמיני, מלך אנגליה העניק לבנו הבלתי חוקי בן השש, הנרי פיצרוי, את התואר דוכס ריצ'מונד וסאמרסט. מכיוון שהנרי היה חשוך ילדים התואר נכחד עם מותו ב-1536.
התואר נוצר בפעם הרביעית על ידי אדוארד השישי, מלך אנגליה עבור דודו אדוארד סימור שהיה העוצר לאחיינו הקטין משנת 1547 עד הוצאתו להורג ב-1552, לאחר מותו התארים שלו נשללו מצאצאיו והתבטלו.
נינו, ויליאם סימור, היה מפקד צבא מלוכני במלחמת האזרחים האנגלית, לאחר הרסטורציה ב-1660 צ'ארלס השני, מלך אנגליה החזיר לו את תאריו של סבו רבו והוא הפך לדוכס השני מסאמרסט.
צאצאיו של אדוארד סימור מחזיקים בתואר עד היום. הדוכס הנוכחי הוא התשע עשרה במספר.
דוכס פייף
דוכס פייף (באנגלית: Duke of Fife) הוא תואר אצולה עובר בירושה בבריטניה.
התואר נוצר לראשונה על ידי ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ב-1889 והוענק לאלכסנדר דאף, רוזן פייף לרגל נישואיו לנסיכה לואיז מוויילס נכדתה של המלכה ובתו של אלברט אדוארד, נסיך ויילס. הרוזן עצמו היה המחזיק השישי בתואר הרוזנות שנוצר במקור במאה ה-18 לכבוד אחד מאבותיו שהיה חבר פרלמנט מטעם המפלגה הוויגית.
כשהיה ברור שלזוג לא ייוולדו עוד ילדים ובגלל שעתה היו להם רק בנות שלא היו זכאות לרשת את התואר ב-1900 המלכה יצרה אותו מחדש עם אפשרות הורשה לבנותיהם של אלכסנדר ולואיז. עם מותו של הדוכס ב-1912 ירשה אותו בתו, הנסיכה אלכסנדרה, בנה של הנסיכה מת לפניה בלא יורשים ולכן עם מותה ב-1959 ירש אותה אחיינה ג'יימס קארנגי.
וול סטריט (סרט)