עם סגירתו של בית-הספר קדמה בתל אביב, תלמידיו הועברו על ידי העירייה לבתי ספר שונים ברחבי תל אביב. חלק ניכר מהמחזור הבוגר של תלמידי בית הספר סירבו ללמוד בבתי ספר אחרים והמשיכו ללמוד לבגרות באופן פרטי בשיתוף תיכון פרטי לבגרות (רון) ומרכז קדמה שהוקם בשכונת התקווה על ידי עמותת חינוך חדש.
הנסיך אדוארד אגוסטוס, דוכס קנט וסטרת'רן
קבר בני ישראל
אק קויונלו
אק קויונלו (טורקמנית: Akgoýunly, אזרית: Ağqoyunlu,טורקית: Akkoyunlu, פרסית וטורקית עות'מאנית: آق قوینلو, מילולית "בעלי הכבשה הלבנה") הייתה פדרציה של שבטי אוע'וז ששלטה בין השנים 1378–1508 באזרבייג'ן, ארמניה, מזרח טורקיה צפון עיראק ואיראן של ימינו.
היסטוריה.
אק קויונלו השתייכו לשבט האוע'וזי ביאנדור (בגנדור) וייחסו עצמם לאב הקדמון המיתולוגי אוע'וז ח'אן. לפי מקורות ביזנטיים, כבר בשנת 1340 הייתה נוכחות של אק קויונלו באנטוליה. המדינה הראשונה של אק קויונלו, אשר שכנה באזור דיארבקיר, הוקמה בשנת 1402, בשטח שהוענק לאק קויונלו בידי טימור לנג. התפשטותם של האק קויונלו נמנעה בגלל עוצמתה של פדרציית השבטים היריבה קארה קויונלו (בעלי הכבשה השחורה). בשנת 1467, בהנהגת אוזון חסן (חסן הגבוה), שנחשב לגדול מנהיגיהם, הצליחו לגבור על שבט הקארה קויונלו, שהונהגו בידי ג'האן שאה. בנוסף על כך גבר אוזון חסן על המנהיג הטימורי אבו סעיד.
אק קויונלו התפשטו על חשבון הטימורים לאזור בגדאד, חופי המפרץ הפרסי. בנוסף, הם התפשטו לאיראן עד מזרח ח'וראסאן. התפשטות העות'מאנים ממערב הביאה את אק קויונלו לחתום ברית עם אויביהם הקרמאנים ממרכז אנטוליה. בשנת 1463 ביקש אוזון חסן את עזרתה של ונציה, יריבתם של העות'מאנים, אולם העזרה הוונציאנית לא יצאה לפועל. בשנת 1473 הובסו האק קויונלו על ידי העות'מאנים בטרג'אן, אבל המשיכו להתקיים.
בתקופת שלטונו של יאקוב (1478-1490) המשיכו בני אק קויונלו להתקיים, אולם מאבקים פנימיים גרמו להתפוררותם. בנוסף על כך היה איום מבחוץ. הספווים השיעים נלחמו נגד אק קויונלו, שהיו ברובם סונים. בקרב נחיצ'יבאן הובסו האק קויונלו בהנהגת אלואנד בידי הספווים בהנהגתו של שאה אסמאעיל הראשון. כך הקיץ הקץ על מדינת אק קויונלו האוטונומית שישבה במרדין. מנהיג האק קויונלו האחרון, מוראד, הובס גם הוא בידי הספווים, אך הצליח לזמן קצר, בשנת 1508, להקים מדינה בבגדאד. לבסוף נאלץ לסגת לדיארבאקר, וכך בא הסוף על שלטונם של האק קויונלו.
קאניבל קורפס
Cannibal Corpse
אליס שלזינגר
אָלִיס שְלֶזִינְגֶר (נולדה ב-26 במאי 1988) היא ג'ודוקא ישראלית-בריטית, החל מדצמבר 2014 היא מייצגת את הממלכה המאוחדת. היא בעלת מדליית ארד מאליפות העולם בג'ודו (רוטרדם 2009), סגנית אלופת אירופה (2019) ובעלת ארבע מדליות ארד מאליפויות אירופה (2008, 2009, 2012 ו-2017). היא ייצגה את ישראל בשתי אולימפיאדות (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) ואת הממלכה המאוחדת באולימפיאדה אחת (ריו דה ז'ניירו 2016). היא זכתה באליפות העולם בסמבו שלוש פעמים, פעמיים ברציפות (2013 ו-2014) ופעם נוספת ב - 2021.
ביוגרפיה.
שלזינגר נולדה וגדלה בהרצליה למשפחה בת חמש בנות ובן. אימה, שנולדה באנגליה, הייתה שחקנית כדורגל, וזכתה שלוש פעמים ברציפות בגביע אירופה לאלופות בכדורגל נשים במדי אמרשם אנג'לס, בהמשך עבדה כמתנדבת בקיבוץ אפיק שבגולן, שם הכירה את בעלה, דני, והתגיירה. שלזינגר מחזיקה באזרחות ישראלית ובאזרחות בריטית.
שלזינגר משתייכת מילדותה למועדון ג'ודוקאן ראשון לציון, היא החלה להתאמן בג'ודו מגיל 7 ובגיל 14 עברה לפנימיית המחוננים של "מכון וינגייט". שלזינגר היא סטודנטית לפסיכולוגיה.
בדצמבר 2008 הודיעה שלזינגר על אירוסיה למאמנה האישי פבל מוסין, ג'ודוקא בעברו בנבחרת ישראל. בספטמבר 2015 הם נישאו.
כיום שלזינגר מאמנת ילדים בג'ודו וסמבו בראשון לציון וחלק מתלמידיה אלופי ישראל ומדליסטים.
ייצוג ישראל.
בשנת 2005 השתתפה במשחקי המכביה וזכתה במדליית זהב לאחר שניצחה את דניאלה קרוקובר (אלופת העולם משנת 2003), האלופה הישראלית היוצאת שייצגה באולימפיאדה את ארגנטינה.
את הקריטריון לאולימפיאדת בייג'ינג השיגה ברגע האחרון, דווקא לאחר שנה לא קלה שכללה החלמה ממחלת הנשיקה וכשלונות מקצועיים רבים. שלזינגר התעלתה על עצמה באליפות אירופה וזכתה במדליית הארד שהבטיחה לה את המקום באולימפיאדה. בכך הפכה לג'ודאית (אשה) השנייה אי פעם שזוכה במדליה באליפות אירופה תחת דגל ישראל.
באולימפיאדה עצמה שלזינגר הפסידה בקרב הראשון שלה ונשרה לבית התנחומים, שם הפסידה גם כן בקרב הראשון והודחה מהמשך התחרות.
בשנת 2009 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה בפעם השנייה בקריירה ובמדליית ארד באליפות העולם. בכך הייתה לג'ודאית (אשה) השנייה אי פעם שזוכה במדליה באליפות העולם תחת דגל ישראל. בסוף שנה זאת הוכתרה לספורטאית השנה של הוועד האולימפי הישראלי.
באוגוסט 2011 דורגה שלזינגר במקום השישי בעולם במשקלה, ובאותה השנה זכתה במדליית כסף בגרנד פרי של דיסלדורף, גרמניה. היא נוצחה רק בקרב הגמר בהחלטת שופטים.
בפברואר 2012 השיגה את הקריטריון לאולימפיאדת לונדון, לאחר שזכתה במדליית ארד בגראנד סלאם בפריז
באפריל זכתה במדליית ארד שלישית בקריירה באליפויות אירופה כאשר ניצחה בקרב על המדליה את אורשקה ז'ולניר מסלובניה.
באולימפיאדת לונדון (2012) ניצחה שלזינגר בקרב הראשון והעפילה לרבע הגמר, שם הפסידה לאורשקה ז'ולניר מסלובניה שזכתה במדליית הזהב. לאחר מכן, הודחה מהמשך התחרות לאחר שהפסידה בקרב הראשון בבית התנחומים לאלופת העולם ז'בריז אמאן מצרפת שזכתה במדליית הארד.
בחודש מרץ 2013 זכתה במדליית הארד בתחרות גראנד פרי סמסון שנערכה בטורקיה, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לירדן ג'רבי וניצחה בקרב על המדליה את אדווין גוונד מאיטליה. זאת הייתה תחרות הג'ודו היחידה בה אליס השתתפה באותה שנה עקב סכסוך מר עם איגוד הג'ודו הישראלי ובעיקר עם העומד בראשו משה פונטי. בזמן ההקפאה מאונס מתחרויות ג'ודו וכדי לשמור על כושר תחרותי היא בחרה, בעצת מאמנה האישי פבל מוסין, להתחרות בענף הסמבו. למרות המשבר הקשה שטלטל את חייה נחלה בכך הצלחה לא מבוטלת.
שתי מדליות זהב באוניברסיאדה.
באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן שברוסיה ביולי 2013 זכתה שלזינגר בשתי מדליות זהב, בהיאבקות חגורות ובסמבו.
בחודש ספטמבר 2013 הגישה שלזינגר בקשה רשמית לאיגוד הג'ודו הישראלי למחוק את שמה ממרשם הספורטאים.
אלופת עולם בסמבו.
באליפות העולם בסמבו שנערכה בסנקט פטרבורג שברוסיה בנובמבר 2013 זכתה שלזינגר במדליית זהב בתחרות במשקל של עד 64 ק"ג לאחר ניצחון בקרב הגמר על אולגה מודבודובה מרוסיה.
ב-17 בדצמבר 2013, במסגרת מסיבת עיתונאים תקפה שלזינגר את איגוד הג'ודו בישראל ואת העומד בראשה משה פונטי, "עשו לי רצח אופי, את ישראל לא אייצג יותר. אלחם על החיים שלי והחלום שלי". בהמשך האירוע היא הודיעה, שהיא הגישה תביעה לבית המשפט המחוזי בלוד בדרישה להעניק לה שחרור ולאפשר לה לעבור לייצג מדינה אחרת.
ב-2014 שלזינגר זכתה במדליית זהב באליפות אירופה בסמבו בבוקרשט. בספטמבר אותה שנה היא זכתה באליפות ישראל בסמבו במשקל עד 68 ק"ג. ובנובמבר אותה שנה היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב באליפות העולם בסמבו שנערכה בנריטה שביפן בתחרות במשקל של עד 64 ק"ג לאחר ניצחון בקרב הגמר על אולגה מודבודובה מרוסיה.
ייצוג בריטניה.
החל מדצמבר 2014 עברה שלזינגר לייצג את נבחרת הג'ודו של בריטניה.
ב-8 בפברואר זכתה במדליית הכסף בטורניר מסבב אירופה הפתוחה שנערך בסופיה שבבולגריה.
ב-21 בפברואר זכתה במדליית הזהב בגראנד פרי דיסלדורף שבגרמניה, במשקל עד 63 ק"ג.
ב-28 בפברואר זכתה במדליית הכסף בטורניר מסבב אירופה הפתוחה לנשים שנערך בפראג שבצ'כיה.
ביולי זכתה במדליית הארד בטורניר גראנד סלאם שנערך בטיומן שברוסיה. ברבע הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי, שאף היא זכתה במדליית ארד בתחרות.
בפברואר זכתה במדליית הכסף בגרנד פרי דיסלדורף, בחצי הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי עם ניקוד של יוקו מהטלה ולבסוף גם איפון שהושג בהכנעה על ידי נעילת בריח המרפק.
בחודש מאי זכתה במדליית זהב בגרנד סלאם באקו. בחצי הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי באיפון.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגה את הממלכה המאוחדת, ניצחה קרב אחד וסיימה את דרכה בשלב שמינית הגמר בהפסד עקב ענישה בודדת לאניקה ואן אמדן מהולנד שזכתה בסוף יום הקרבות במדליית הארד.
במרץ זכתה בפעם השנייה ברציפות בגראנד סלאם באקו. באפריל זכתה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה בוורשה ובכך העלתה את מאזנה באליפויות אירופה ל-4 מדליות ארד והפכה לג'ודאית (אשה) בעלת אזרחות ישראלית שזכתה במספר הרב ביותר של מדליות באליפות אירופה במשך הקריירה. בנובמבר זכתה במדליית כסף בגרנד פרי האג.
בנובמבר זכתה במדליית כסף בגרנד פרי האג בשנה השנייה ברציפות. באליפות אירופה באותה השנה שנערכה בתל אביב, סיימה שלזינגר במקום החמישי.
באפריל זכתה במדליית ארד בגרנד פרי אנטליה. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכתה שלזינגר במדליית הכסף.
מטאל מסורתי
נתן קאסוטו
הרב נתן עמינדב יונה קאסוטו (כ"ז בתשרי תר"ע, 11 באוקטובר 1909 - ינואר 1945 אושוויץ, פולין) היה רופא עיניים, שימש ברבנות מילאנו ובסוף 1942 התמנה לרבה של יהדות פירנצה. היה פעיל במחתרת ובהצלת יהודי קהילתו. נעצר בידי הגרמנים. מחודש ינואר 1945 אין עדויות המספרות עליו. נראה כי נספה בעת "מצעד המוות" מהמחנות לגרמניה שנערך בהתקרב הצבא האדום.
קורות חיים.