שרולטה ויינברגר נולדה בטִיסַהאוּילַאק אז בשטח אוסטרו-הונגריה (כיום הכפר וילוק באוקראינה על גבול הונגריה). היא הייתה השביעית בין ילדי המשפחה היהודית האמידה. היא סיימה את בית הספר התיכון באופן פרטי ואת בחינות הבגרות עברה בגימנסיה הקלוויניסטית בקלוז' (כיום ברומניה). על פי ההחלטה משנת 1895 של הקיסר פרנץ יוזף, מלך הונגריה, ניתן היתר על ידי שר החינוך והדתות ההונגרי לאפשר כניסתן של נשים לקורסים הרפואיים, הפילוסופיים והפרמצבטיים באוניברסיטאות בהונגריה. הצו פתח את הדרך גם לשטיינברגר, שהוסמכה ב -3 בנובמבר 1900 כרופאה הראשונה שסיימה את לימודיה באוניברסיטת בודפשט. היא המשיכה את התמחותה בגינקולוגיה בחו"ל.
ב-1902 פרסמה דר' שטיינברגר מאמר בשבועון הרפואי של הונגריה בשם "תולדות הרופאות". בחזרתה הביתה מההתמחות בשווייץ התחילה לעבוד בקליניקת טאופר. הקליניקה, על שם מייסדה, וילמוש טאופר, החלה את פעילותה עוד בשנת 1881. דר' שטיינברגר מונתה בשנת 1928 כראש המחלקה הרפואית בביטוח לאומי בהונגריה (OTI) וכיהנה בתפקיד עד 1944. בשנה זו נאלצה לפרוש בשל החוקים שאסרו העסקת יהודים במוסדות הממשל הממלכתי והעירוני. היא פרשה לביתה ב-Pesthidegkút, בודפשט עד מותה ב-24 בנובמבר 1966.
מלחמת העולם השנייה.
ייתכן ששטיינברגר הייתה יכולה לעזוב את הונגריה בשנת 1938, לאחר שהנאצים סיפחו את אוסטריה. המקרה של ד"ר שטיינברגר שימש דוגמה בארצות הברית לסופרז'יסטית המובילה קארי צ'פמן קאט, שביקשה מהממשל להקל על הגירת יהודים לתוך ארצות הברית לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה. כלת פרס השלום העולמי, רוזיקה שווימר (יהודייה ממוצא הונגרי), פנתה לקאט כדי שתחתום על מכתב התומך ביוג'ניה מלר ובשרולטה שטיינברגר להגר לארצות הברית, אך קאט סירבה לחתום על המכתב.
שאיוהידווג
שאיוהידווג (בהונגרית: Sajóhídvég) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בשאיוהידווג חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
שאיוקאפולנה
שאיוקאפולנה (בהונגרית: Sajókápolna) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית שאיוקאפולנה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות מ-487 תושבים בשנת 1990 עד 369 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-24%).
בשאיוקאפולנה חיו מעט יהודים.
דו&quot;ח מולר
דו"ח מולר, אשר נקרא באופן רשמי דו"ח על חקירת ההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות לשנת 2016 (באנגלית: Report on the Investigation into Russian Interference in the 2016 Presidential Election) הוא דו"ח רשמי של החוקר המיוחד רוברט מולר, ראש ה-FBI לשעבר, המתעד את הממצאים והמסקנות של החקירה למעורבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית, הטענות לקנוניה שנרקמה בין אנשי הקמפיין של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, וטענות על שיבוש חקירה מצד הנשיא. הדו"ח הסופי, שמכיל 448 עמודים, פורסם לציבור ב-18 באפריל 2019 לאחר כ-22 חודשי חקירה. לדו"ח שני חלקים: האחד עוסק במעורבות הרוסית בבחירות, והשני בטענות לשיבוש חקירה מצד הנשיא טראמפ. עם זאת, חלקים מהדו"ח צונזרו מטעמי סיווג.
התערבות רוסית בבחירות.
הדו"ח קובע חד-משמעית כי רוסיה התערבה בבחירות. כמו כן, הדו"ח שולל כל קשר בין טראמפ לבין התערבותה של רוסיה.
הדו"ח קובע שההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות 2016 הייתה בלתי חוקית והתרחשה "באופן גורף ושיטתי". מאוחר יותר הצהיר מולר כי מסקנת חקירתו על ההתערבות הרוסית "ראויה לתשומת לב של כל אמריקאי.
הדו"ח הציג שתי שיטות שבהן ניסתה רוסיה להשפיע על הבחירות:
טענה לקנוניה של טראמפ עם פוטין.
בנוגע לטענה לקנוניה שנרקמה בין אנשי הקמפיין של טראמפ לבין רוסיה כדי להשפיע על הבחירות לנשיאות, קובע הדו"ח כי לא נמצאו די ראיות לקנוניה בין טראמפ לרוסים, אך שהמהלכים הרוסיים לטובת טראמפ התקבלו על ידי הקמפיין, שציפה להרוויח מהם. כמו כן הוא הצביע על קשרים בין מקורבי הקמפיין לגורמים המקורבים לממשלה הרוסית, עליהם מספר אישים הורשעו במתן עדות שקר ושיבוש הליכי משפט.
בנוגע לחשד לשיבוש הליכי חקירה על ידי הנשיא, קובע הדו"ח כי "על אף שאין קביעה כי הנשיא ביצע עבירה והוא גם לא מזכה אותו. וזאת על רקע עמדת משרד המשפטים האמריקאי הגורסת כי נשיא מכהן אינו יכול לעמוד לדין, ללא קשר לחומרת הראיות נגדו. בשל עמדה זו, מולר סבר כי לא יהיה זה הוגן להאשים נשיא בביצוע עבירה חמורה ללא יכולת להעמידו למשפט, תוך שזה עלול להשפיע על המצב הפוליטי ולגרום להדחה. בנוגע למעשיו, הכרך מתאר 10 פעמים בהם כנשיא, ופעם אחת כמועמד, בהן ניסה טראמפ להשפיע על החקירה הרוסית, בטענה שניסה "להשיג שליטה על החקירה". הדו"ח מפנה את הקונגרס לקבלת החלטה בנוגע לביצוע עבירה אפשרית ולהחלטה על האם לפתוח בעקבותיה הליך הדחה. הוא העביר את ההחלטה בעניין הגשת אישום פלילי לתובע הכללי ויליאם בר.
צ'אנה X70A
צ'אנה X70A הוא קרוסאובר מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Changan Automobile , אשר מיוצר משנת 2017 (שנת מודל 2018) ועד היום.
Dorsal
לטאה (סכמת הסוואה)
סכמת לטאה (באנגלית: Lizard Pattern) המוכרת גם בכינוי סכמת נמר, היא סכמת הסוואה שפותחה עבור ציוד הלחימה והמדים של חיילי הצבא הצרפתי.
עיצוב סכמת לטאה קיבל השראה מהסכמה ששימשה את הכוחות המוצנחים הבריטים במלחמת העולם השנייה מעיל דניסון (סכמת "משיכת מכחול"). סכמת הלטאה שימשה את חיילי הצבא הצרפתי משנת 1947 ועד לשנות ה-80 של המאה ה-20, בנוסף היא שימשה לאורך השנים מספר יחידות וצבאות סביב העולם, בהם צה"ל בשנות ה-60, הכוחות המיוחדים של סוריה ומדינות נוספות בהן רוסיה וברזיל.
הסכמה מורכבת משני צבעים המודפסים בצורה של משיכת מכחול על גבי רקע בצבע שלישי, בשונה מסכימת דניסון הבריטית הצורות של כתמי הצבע נוטות לאופקיות במטרה "לשבור" את צורתו האנכית של החייל. מספר מדינות עיצבו גרסאות מקומיות של הסכמת המקורית עם שינויים קלים, הסכמה הסורית החליפה את הגוון החום בגוון אדמדם/כתום שהעניק לסכמה מראה של צבעים עזים יותר, הסכמה הפורטוגלית סובבה את כיוון ההדפס כך שהצורות נטו בכיוון אנכי, והסכמה הקובנית כללה גוונים בצבעים פחות עזים וכך ניתן לה מראה מעט אפור.
משתמשים עיקריים.
משתמשים לשעבר:
ממשלת בייאנג
ממשלת בייאנג (באנגלית: The Beiyang government; נקראת גם "ממשלת פיאנג" ו"הרפובליקה הראשונה של סין") מתייחסת לממשלת הרפובליקה הסינית אשר ישבה בעיר הבירה שלה פקין (בייג'ינג) בין 1912 ו-1928. הממשלה הזאת הייתה מוכרת על ידי הקהילה הבינלאומית כממשלה הסינית הלגיטימית. השם נבע מצבא בייאנג, ששלט בפוליטיקה שלה כאשר עלה לשלטון יואן שה-קאי, שהיה גנרל של שושלת צ'ינג. לאחר מותו, התפצל הצבא לסיעות שונות שהתחרו על השלטון, בתקופה המכונה תקופת המצביאים. אף שהממשלה והמדינה היו תחת שליטה אזרחית על פי חוקה, הגנרלים של בייאנג היו למעשה אחראים עליה. עם זאת, הממשלה נהנתה מלגיטימציה מארצות חוץ יחד עם הכרה דיפלומטית, הייתה לה גישה למס הכנסה והכנסות מכס, ויכולת לבקש הלוואות פיננסיות זרות.
הלגיטימיות שלה התערערה ב-1917, על ידי ממשלת הקוומינטנג (KMT) של סון יאט-סן. יורשו, צ'יאנג קאי-שק, ניצח את מצביאי המלחמה של בייאנג במהלך המשלחת הצפונית בין השנים 1926 ו-1928 והפיל את הפלגים השונים ואת הממשלה. בתבוסתם זו הביא ציאנג קאי שק לאיחוד של סין ב־1928. הקואומינטאנג המשיך לקיים את ממשלתו הלאומית בננקינג ; הסדר הפוליטי החדש של סין הפך אותה למדינה של מפלגה אחת, ולאחר מכן קיבלה הכרה בינלאומית כממשלה הלגיטימית של סין.
מבנה השלטון.
על פי החוקה הזמנית של הרפובליקה הסינית, כפי שנוסחה על ידי הסנאט הזמני בפברואר 1912, בחרה האספה הלאומית בנשיא וסגן הנשיא לתקופה של חמש שנים, ומינתה את ראש הממשלה לבחור ולהוביל את הממשלה. המשרדים החשובים ביותר היו צבא, כספים, תקשורת ומשרד הפנים. חשיבותו של משרד הצי ירדה במידה ניכרת לאחר שרוב ספינותיה נפגעו במאבקים עם הדרום ב-1917. משרד התקשורת היה אחראי גם לתחבורה, לדואר ולבנקים. משרד הפנים היה אחראי על שיטור וביטחון, ואילו משרד המשפטים החלש יותר, עסק בענייני בתי המשפט ובתי כלא. למשרד החוץ מונה דיפלומט בעל שם עם דמויות כמו וולינגטון קו, והייתה למשרד החוץ עצמאות משמעותית. ההישג הגדול ביותר של המשרד היה ב 1922, החזרת אדמות הזיכיון הגרמני בשאנדונג אשר נתפסו על ידי יפן במהלך מלחמת העולם הראשונה. מהלך אשר חיזק מאוד את המוניטין של הממשלה. משרד החוץ הצליח לפגוע בהכרה הבינלאומית בממשלת הדרום עד אשר התמוטטותה ממשלת בייאנג. סין הייתה חברה מייסדת בחבר הלאומים.
האספה הלאומית הייתה מורכבת מסנאט שכיהן שש שנים ולבית הנבחרים בעל שלוש שנות כהונה. הסנאטורים נבחרו על ידי אסיפות במחוזות השונים, והנציגים נבחרו על ידי אלקטורים, שיטה הדומה לשיטת הבחירות בארה״ב. תפקידה של האספה הלאומית היה לכתוב חוקה קבועה, טיוטות חקיקה, לאשר את התקציב, לאשרר את הממשלה, ולפטר פקידים מושחתים. כמו כן הוקמה מערכת שיפוט עצמאית עם בית משפט עליון. החוקים המוקדמים התבססו על רפורמה בקוד המשפטי הגדול של צ'ינג שהיו דומים לחוק האזרחי הגרמני.
במציאות, מוסדות אלה התערערו על ידי קשרים אישיים ופוליטיים חזקים. בסך הכל, הממשלה הייתה מושחתת מאוד, לא כשירה, ופעלה בעריצות. רוב הכספים הוצאו על החזקת וחימוש הכוחות הצבאיים של כל סיעה כשהייתה בשלטון. המחוקקים שירתו זמן קצר, והיו נתונים לשוחד והפחדות, מה שהביא להתפוררות הממשלות ולפיטורי שרים שרירותיים.