בשנת 2000 החלה ארצות הברית לממן (תחת ממשל ג'ורג' ווקר בוש) את תוכנית קולומביה - מתוך כוונה למגר את גידולי הסמים ולפעול נגד ברוני הסמים שמואשמים בעיסוק בנרקו-טרור, כולל מנהיגי ה-FARC המרקסיסטי וכוחות ארגון AUC, קבוצות שביצעו גם עבירות רבות אחרות. ממשלת ארצות הברית מממנת בקנה מידה גדול מיגור מבצעים ללוחמה בסמים ותמיכה בפעולות צבאיות של קולומביה.
אף על פי שנטען כי ארגון אל-קאעידה לעיתים קרובות מממן את פעילותו באמצעות סחר בסמים, דוח של ועדת החקירה לפיגועי 11 בספטמבר מציין כי "בעוד הסחר בסמים היה מקור הכנסה עבור הטליבאן, עבור אל-קאעידה הוא לא שירת את אותה מטרה, ואין ראיות מהימנות כי בן לאדן היה מעורב או עשה את הונו באמצעות סחר בסמים". הארגון מקבל את מרבית רווחיו וכספיו באמצעות תרומות, בעיקר מ"אילי הון סעודים".
מדינות או אזורים שבהם ישנה פעילות של נרקו-טרור, בהגדרתו המורחבת של המונח:
בנוסף לכך, בסין התקיימו במאה ה-19 שתי מלחמות סמים גדולות: מלחמות האופיום הראשונה והשנייה, מלחמות שהשלכותיהן ההרסניות הובילו להתפוררות השלטון הקיסרי בסין.
אודורי אבי
אודורי אבי (ביפנית: 踊り海老 / 躍り海老 - מילולית: "חסילון רוקד") הוא מאכל מסוג איקיזוקורי הנחשב מעדן במטבח היפני. המאכל דומה באופיו לסשימי.
בעוד שהסשימי הוא מאכל המכיל דג או סרטן נא (שאינו מבושל), האודורי אבי מכיל חסילון כשהוא עדיין חי, והוא עדיין נע בעת אכילתו.
לצורך הכנת המאכל טובלים את החסילון בסאקה על מנת לשכר אותו ולמנוע את ניסיונות בריחתו, וטובלים את החסילון ברוטב.
חסילון רוקד
גדי בחלב אמו (מיצב)
"גדי בחלב אמו" היא מיצב וסדרת ציורים מאת הציירת הישראלית מיכל נאמן. המיצב, משנת 1974, כלל כתיבה של הטקסט "גדי בחלב אמו" על גבי קיר ב"גלריית הקיבוץ" בתל אביב. העבודות מתייחסת אל האיסור המקראי על אכילת בשר בחלב ואל יחסים בין בן לאמו. במהלך השנים יצרה נאמן מספר עבודות נוספות בעלות איקונוגרפיה דומה, אשר זכו לפרשנויות רבות.
היסטוריה.
העבודה "גדי בחלב אמו" נוצרה עבור תערוכה קבוצתית שהוצגה בגלריה הקיבוץ ביולי 1974. בתערוכה, שנקראה "חמישה צעירים", השתתפו, לצד נאמן, גם תמר גטר, נחום טבת, דוד גינתון ואפרת נתן. נאמן ציירה את הטקסט על קיר הגלריה, בגודל של 205x150 ס"מ ובצבע ורוד.
הביטוי "לֹא תְבַשֵּׁל גְּדִי בַּחֲלֵב אִמּוֹ", המצוטט בעבודה, מופיע שלוש פעמים בתורה (; ; ) והוא מתייחס אל האיסור על אכילת בשר בחלב. בעבודה נאמן ביטלה את לשון הציווי השלילי של הטקסט על ידי השמטת המילים "לֹא תְבַשֵּׁל".
בין שאר העבודות בתערוכה הציגה נאמן גם רישום על דף מחברת, אשר נתלה על הקיר בעזרת מסקינטייפ. ברישום "ארץ אוכלת יושביה / גדי בחלב אמו", שקיימים כמה העתקים שלו, יצרה נאמן הקבלה בין הביטוי המקראי "ארץ אוכלת יושביה" () לבין "גדי בחלב אמו". שני המשפטים כתובים בעיפרון בשני קצוות הדף ומעליהם שרטטה האמנים מקטעים של קווים. בעוד המקטע שמעל "ארץ אוכלת יושביה" הוא סגור ותחום, הרי שמעל "גדי בחלב אימו" המקטע הוא פתוח. ברישום נוסף מאותה תקופה - "גדי בחלב אמו / ארץ אוכלת יושביה" - חזרה נאמן על אותם אלמנטים, אולם כתבה את המשפטים על שני צדי נייר המחברת. גרסה נוספת של עבודה עבודה זו הודפסה ב"חוברת", שיצאה בהוצאת גלריה גורדון במאי 1974.
בעת הצגתה זכתה העבודה לביקורות קשות. יהושע קנז, לדוגמה, עורך מוסף התרבות של עיתון "הארץ" באותה עת, הגדיר את העבודה כ"אחיזת עיניים".
ביולי 1995 נערכה בגלריה הקיבוץ תערוכת שחזור של התצוגה המקורית תחת השם "יולי 74-יולי 95, שחזור, 'חמישה צעירים' בגלריה הקיבוץ". התערוכה לוותה באוסף גלויות עליהן הודפסו מבחר עבודות מתוך התערוכה.
החל משנות התשעים של המאה ה-20 יצרה נאמן מספר ציורים המצטטים את הביטוי "גדי בחלב אמו" בין העבודות ציור השמן "גדי בחלב אמו" (1994), בו חילקה נאמן את הבד הקטן לשניים, תוך יצירת עימות בין דימוי מטושטש של פינגווין לבין צורה אובאלית, המאזכרת מעין ביצה או רחם מטאפורי.
בציורים נוספים, המתוארכים לשנת 1997 ועשויים בעזרת צבעי שמן ומסקינטייפ, השתמשה נאמן בתרגום של הביטוי לאנגלית. הציור "גדי בחלב אמו" (1997), לדוגמה, נושא את הכתובת "its Mother's Milk" ("חלב אמו"). ציור זה, הנמצא באוסף מוזיאון חיפה לאמנות, עשוי כמעין רשת או גריד מורכב המערב בין צבע אדום ולבן, עירוב העשוי להתפרש גם כעירוב בין בשר לחלב. ציור דומה - "גדי בחלב אמו (חצי חצי)" - אף הוא מאותה שנה, נושא את הכתובת "A Kid in its Mother's Milk".
בשנת 2010 הוצג הרישום "ארץ אוכלת יושביה / גדי בחלב אמו" במוזיאון פתח תקווה לאמנות במסגרת התערוכה "מנהיגים".
פרשנות.
בראיון משנת 1999 תיארה נאמן את הממד הארס פואטי בעבודה:
בשנת 1998 הציגה אלן גינתון פרשנות פוליטית לעבודה. כחלק מן התערוכה "העיניים של המדינה" במוזיאון תל אביב לאמנות. גינתון תיארה את הטקסטים שהופיעו ברישומים כ"דימויים מפלצתיים", תוך יצירת הקבלה בין הממד הציבורי והפוליטי לבין הממד הפרטי והאישי. פרשנות דומה הופיעה גם בטקסט שפורסם באתר מט"ח, ומקשר בין דמות הגדי אל דמות השה המופיעה ב"עקדת יצחק":
פרשנות שונה הציגה יערה שחורי במאמרה "שעת הזאבים של מיכל נאמן" (2010). בסקירת מוטיב התינוקות בעבודתה של נאמן, טענה שחורי כי העבודה "גדי בחלב אמו" עוסקת ביחס שבין הילד לאם ובהפרדה ביניהם:
סילביוס ליאופולד וייס
עלמון (עיר מקראית)
עַלְמוֹן (או עָלֶמֶת) היא עיר מקראית המוזכרת בספר יהושע ובספר דברי הימים. עלמון הייתה בנחלת שבט בנימין והוקצתה כאחת משלוש עשרה ערי הכהנים על ידי הגורל שנערך במשכן שילה.
זיהוי פנים תנ"כי.
היו שזיהו את עלמון עם נוב עיר הכהנים, בגלל הימצאותה של עלמון עם ענתות בחלק מהכתובים בתנ"ך, בעוד במקומות אחרים מצוי נוב עם ענתות.
יש שהציעו לזהות את עלמון עם היישוב המקראי בחורים, תוך התבססות על המשמעות הדומה של המילים עלם ובחור, אך אחרים חלקו על זיהוי זה.
זיהוי גאוגרפי.
מקובל לזהותה עם ח'רבת עלמית והייתה מיושבת לסירוגין מאז תקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה העות'מאנית. ויקטור גרן שסייר באזור במחצית השנייה של המאה ה-19 ומצא שם שרידי בורות מים ואסמים חצובים בסלע, מעלה את ההשערה שאת היישוב ייסד עלמת משבט בנימין המוזכר בספר דברי הימים.
במפת מדבא סומנה עלמון ממזרח לבית אל, ככל הנראה על פי זיהוי הנחשב למוטעה של אבסביוס.
מכמתת
מִכְמְתָת או הַמִּכְמְתָת, היה יישוב בגבול נחלת השבטים אפרים ומנשה בתקופת המקרא. הוא מוזכר בספר יהושע:
בעת החדשה הוא זוהה בשני אתרים שונים:
פליקס טלהייבר
פליקס אהרן טיילהבר
פליקס אהרון טיילהבר
פ&quot;א טיילהבר
פליקס טיילהאבר
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (בשוודית: Kometjakten) הוא ספר מאת הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון, ואשר פורסם לראשונה בשנת 1946 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר השני בסדרת ספרי המומינים. הספר תורגם לעברית על ידי רות דנור ויצא לראשונה לאור בשנת 1984 בהוצאת זמורה ביתן. בשנת 2019 יצא הספר שנית לאור בעברית בתרגומה של דנה כספי.
לאורך השנים הופקו שלושה עיבודי אנימציה לספר זה - סרט האנימציה הרוסי "Moomin-troll and the comet" שהופק בשנת 1978, סרט האנימציה "Comet in Moominland" שהופק בשנת 1992 בשיתוף פעולה פיני-יפני וסרט אנימציית הסטופ מושן הפיני "Moomins and the Comet Chase" שהופק בשנת 2010.
עלילת הספר.
אל בית המומינים מגיע אורח מוזר בשם עכבר המושק אשר מספר להם על היקום ועל הכוכבים המסוכנים המשוטטים בו. כמו כן הוא מציין בפניהם כי הוא חש לאחרונה כי אסון גדול עומד לקרות. בעקבות כך, סניף ומומין מחליטים ללכת למצפה כוכבים מרוחק כדי לברר פרטים נוספים על כוכב שביט אשר לדעתם צפוי להתרסק בקרוב על כדור הארץ.
במהלך מסעם הם נתקלים בסנופקין הנווד שמצטרף אליהם. הסירה של החבורה נתקעת בהמשך במערה והחבורה כמעט ונופלת לתוך בור עמוק אך מר המיולין מציל אותם באמצעות רשת הפרפרים שברשותו. לאחר מסע רב הרפתקאות בהרים המבודדים החבורה מאתרת את מצפה הכוכבים והחוקרים במצפה הכוכבים מיידעים אותם בכך שכוכב השביט אכן עושה דרכו לכדור הארץ ומציינים בפניהם את המועד המדויק בו כוכב השביט צפוי להתרסק על כדור הארץ.
בעקבות כך החבורה מחליטה לחזור באופן מיידי לביתם כדי להזהיר את תושבי עמק המומינים. בדרכם חזרה לעמק המומינים מצטרפים אל החבורה סנורקה, סנורק ומר המיולין. לאחר שהחבורה פוגשת במומינאמא ומומינאבא, החבורה מחליטה למצוא מחסה במערה המסתורית. עם זאת, כוכב השביט לא מתרסק בסוף הסיפור בעמק המומינים.
בספר זה הוצגו סנופקין, סנורק, סנורקה ומר המיולין לראשונה בסדרת ספרי המומינים.
עיבודים.
על בסיס ספר זה ינסון כתבה ואיירה 26 רצועות קומיקס שבועיות תחת השם "מומינטרול וסוף העולם". גרסת הקומיקס המחודשת נבדלת במובנים רבים מהגרסה המקורית של הסיפור - לדוגמה, המומינים שומעים על כוכב השביט במהדורת החדשות ברדיו ולא מהחוקרים במצפה הכוכבים. כמו כן, בגרסה זו מאי הקטנה נכללת גם כן בניגוד לגרסת הספר. בגרסה זו כוכב השביט פוגע ישירות בעמק המומינים וגורם לנזק רב.
הספר עובד מספר פעמים לסרטי אנימציה:
גברת פילפיונק
ראובן לוין
הרב ראובן הלוי לוין (תקע"ז-ה' באב תרמ"ז) היה רבה של דווינסק שבלטביה ומסטיסלב (ביידיש: אמטשיסלב) שבמחוז מוהילב ברוסיה הלבנה, ועל שמם כונה רבי ראובן מדננבורג ורבי ראובן מאמטשיסלב (הראשון נפוץ יותר).
תולדות חייו.