במהלך הפגרה של שנת 2006, הציעו הפיסטונס חוזה לארבע שנים בסכום של 48 מיליון דולר לבן וולאס, שהיה הופך אותו לשחקן היקר ביותר בתולדות הקבוצה, אך וולאס העדיף לקבל את הצעתה של שיקגו בולס לחוזה של 60 מיליון דולר לארבע שנים. כדי להחליף את בן וולאס, החתימו הפיסטונס את נאזי מוחמד כסנטר, אך הוא התקשה למלא את החלל שנותר בתפקיד הסנטר, והקבוצה החלה לחפש עזרה נוספת. ב-17 בינואר, החתימו הפיסטונס את כריס ובר, שהפך לשחקן חופשי. במהרה החלו הפיסטונס להשתפר במשחקם: הם השיגו מאזן של 15–21 לפני הגעתו של ובר; איתו, הם השיגו מאזן של 14–32. ב-11 באפריל, השיגו הפיסטונס את המאזן הטוב ביותר במזרח, שהבטיח להם את יתרון הביתיות לשלושת הסיבובים הראשונים של הפלייאוף. את הפלייאוף של שנת 2007 פתחו הפיסטונס עם ניצחון 0–4 בסדרה נגד אורלנדו מג'יק, הסוויפ הראשון שלהם בסדרת פלייאוף מאז שנת 1990. הקבוצה התקדמה לסיבוב השני בו נפגשה עם שיקגו בולס, מציינים בכך את הפעם הראשונה בה נפגשו שתי היריבות מהבית המרכזי לסדרת פלייאוף מאז שנת 1991. לאחר שהחלו בתבוסות בשני המשחקים הראשונים בסדרה ב-26 ו-21 נקודות, הצליחו הפיסטונס לחזור מפיגור של 19 נקודות ולנצח גם במשחק השלישי, 81-74. שיקגו נעמנעה מהדחה לאחר שהצליחה לגבור על דטרויט בשני המשחקים הבאים בסדרה, אך הפיסטונס סגרו את הסדרה כאשר נצחו במשחק השישי, 95-85, בהגיעם לסדרת גמר המזרח בפעם החמישית ברציפות (משווים את הישגם בין השנים 1987–1991) — קצר בשלוש שנים מהישגם של לוס אנג'לס לייקרס בשנות השמונים. בגמר המזרח נצחו הפיסטונס בשני המשחקים הראשונים, אך הפסידו לקליבלנד קאבלירס בארבעת המשחקים הבאים.
לאחר עונת 2007, העבירו הפיסטונס את קרלוס דלפינו לטורונטו ראפטורס בתמורה לבחירות בסיבוב השני של הדראפט בשנים 2009 ו-2011. בדראפט של שנת 2007 בחרו הפיסטונס את רודני סטוקי בבחירה ה-15 ואת ארון אפללו במקום ה-27. כמו כן הם החתימו מחדש את צ'ונסי בילאפס לחוזה ארוך טווח. עונה זו סימנה את שנת ה-50 של המועדון בדטרויט, והוחלט לשנות את מראה רצפת האולם באוברון הילס, סמל שנת ה-50 נצבע במרכז הפרקט, והצבע הכחול החליף את האדם מעבר לקווי המגרש, כאשר הצבע האדום נשאר רק בקו הבסיס ליד הסלים עם המילים "דטרויט פיסטונס". יתרת הפרקט נותרה ללא שינוי. פעולה זו הייתה הפעם הראשונה מאז עונתם הראשונה בפוטיאק סילברדום (1978-79) בה צידי המגרש נצבעו בכחול, בניגוד לאדום המסורתי. בעונתו השלישית בקבוצה הפך המאמן סונדרס למאמן בעל תקופת האימון השנייה באורכה לאחר המאמן צ'אק דיילי שאימן 9 עונות (1983-92). את העונה סיימו הפיסטונס במאזן 23–59, כקבוצה בעלת המאזן השני בטיבו בליגה. את המקום הראשון תפסה בוסטון סלטיקס, ופרשנים רבים ציפו כי השתיים יאבקו על אליפות המזרח. בפלייאוף של שנת 2008, התחילה דטרויט בצורה עלובה, עם הפסד למדורגת שביעית, פילדלפיה 76', ומצאו את עצמם בפיגור 1–2 בסדרה, אך הפיסטונס חזרו לעצמם ונצחו בסדרה בשישה משחקים. בחצי גמר המזרח פגשו הפיסטונס את אורלנדו מג'יק ולאחר שנצחו בשני המשחקים הראשונים, הם הובסו במשחק השלישי 86–111, מאבדים תוך כדי כך את כוכבם צ'ונסי בילאפס עקב פציעה. למרות היעדרותו הצליחו הפיסטונס לחזור מפיגור של 15 נקודות במהלך המשחק הרביעי לניצחון 89–90, לאחר סל ניצחון של טיישון פרינס כאשר נותרו 8.9 שניות לסיום. במשחק החמישי, חזר בילאפס, והפיסטונס גברו שוב על אורלנדו, מנצחים בסדרה כולה 1–4. דטרויט התקדמה לסדרת גמר המזרח, בפעם השישית ברציפות, בה פגשה את בוסטון סלטיקס. הישג זה הציב את הפיסטונס במקום השני בהיסטוריה של ה-NBA בהופעות רצופות בסדרות הגמר האזוריות, רק אחרי לוס אנג'לס לייקרס שהופיעו ב-8 סדרות רצופות בין העונות 82–1981 ל-89–1988. לאחר הפסד במשחק הראשון, הצליחו הפיסטונס לנצח בחוץ במשחק השני, 103-97. אך בוסטון הצליחה לגבור על דטרויט במשחק השלישי, שנערך בדטרויט, ולנצח בסדרה כולה בשישה משחקים. לאחר זאת המשיכה בוסטון וזכתה באליפות ה-NBA. ב-3 ביוני 2008, הודיעה הנהלת דטרויט כי המאמן פליפ סונדרס לא ישוב לאמן את הקבוצה בעונת 09–2008.
ב-10 ביוני 2008, הודיעה הנהלת המועדון כי עוזר המאמן ונציג איגוד השחקנים לשעבר מייקל קארי יהיה המאמן הראשי של הקבוצה לעונת 09–2008. במהלך חודש יולי החתימו הפיסטונס את ויל ביינום וקוואמי בראון. ב-3 בנובמבר 2008 החליפה הקבוצה את צ'ונסי בילאפס, אנטוניו מקדייס ושחקן נוסף לדנוור נאגטס תמורת אלן אייברסון. רצף המשחקים של דטרויט בהם נמכרו כל הכרטיסים לאולם "הפאלאס" נקטע ב-4 בפברואר 2009 בניצחון 90–93 על מיאמי. הרצף החל ב-9 בינואר 2004, השנה בה זכו הפיסטונס באליפות השלישית שלהם, והיה לרצף הארוך ביותר של המועדון ועומד על 259 משחקים. למרות הטרייד של אייברסון, דעכו הפיסטונס במהלך העונה, במידה מסוימת עקב מהלכיו השנויים במחלוקת של קארי וכימיה קבוצתית שלקתה בחסר, כולל תפקודם של אייברסון וריצ'רד המילטון כשחקן שישי. רבים העריכו כי כיוון שאייברסון לא היה שחקן חמישייה, הוא סירב כליל לשחק; אייברסון הושם לבסוף ברשימת הפצועים לשארית העונה כסימן היכר לבעיות הקבוצה. הפיסטונס גם סבלו מפציעות של מספר שחקני מפתח, בעיקר ראשיד וולאס וריצ'רד המילטון, שסבל מהיעדרות ארוכה. כתוצאה מכך, ירדו הפיסטונס בדירוג, נכנסים לפלייאוף רק מהמקום השמיני. עונה זו סימנה את הפעם הראשונה מאז עונת 01–2000 בה נכשלו הפיסטונס להגיע ל-50 ניצחונות וסיימו את העונה במאזן שלילי 39–43. הפיסטונס הובסו בידי קליבלנד קאבלירס בארבעה משחקים בסיבוב הראשון של פלייאוף 2009. הייתה זו הפעם הראשונה בה הודחו הפיסטונס בסיבוב הראשון של הפלייאוף מאז שנת 2000.
2009–הווה: בניה מחדש.
בדראפט של שנת 2009, בחרו הפיסטונס את אוסטין דיי מאוניברסיטת גונזגה כבחירה מספר 15. הפיסטונס גם בחרו את דואן סאמרס ויונאס ירבקו כבחירות הסיבוב השני בדראפט. ב-30 ביוני 2009, פיטר ג'ו דיומרס את מייקל קארי לאחר עונה אחת בלבד. מאמנה הראשי לשעבר של דאלאס מאבריקס אברי ג'ונסון ומאמנה הראשי לשעבר של שיקגו בולס, וושינגטון ויזארדס ודטרויט עצמה, דאג קולינס, נחשבו למועמדים. ב-1 ביולי 2009, הגיעו הפיסטונס לסיכום עם הגארד בן גורדון לחוזה של 55 מיליון דולר לחמש שנים, ואת הפורוורד לשעבר של מילווקי באקס, צ'ארלי וילנואבה על חוזה של 35 מיליון דולר לחמש שנים. באותו החודש איבדו הפיסטונס את אחד משחקני החמישייה החשובים, ראשיד וולאס, שהפך לשחקן חופשי. וולאס חתם על חוזה לשנתיים בבוסטון סלטיקס. לאחר עזיבתו של וולאס, עזב גם אנטוניו מקדייס שחתם על חוזה לעונה בסן אנטוניו. ב-8 ביולי 2009 שכר דיומרס את עוזר המאמן לשעבר של קליבלנד ג'ון קיוסטר לתפקיד המאמן הראשי. צעדם הבא של הפיסטונס היה להחתים את כריס וילקוקס מניו יורק ניקס על חוזה רב שנתי, מקווים כי יוכל לשחזר את היכולת אותה הציג כאשר שיחק במדי סיאטל. עקב מדיניות המועדון, לא נחשפו פרטי ההסכם. במהלך הפגרה, הוסיפו הפיסטונס שני שחקנים ותיקים לסגל, שניהם שיחקו בעבר בקבוצה. את הסנטר בן וולאס על חוזה של 1.3 מיליון דולר לעונה אחת, ואת הרכז צ'אקי אטקינס על חוזה לא מובטח. אף על פי שינויים אלה, הפיסטונס אף נסוגו עוד, נעצרים עקב פציעות רובם ובכללם המילטון, פרינס וגורדון. ב-23 במרץ 2010, הודחו הפיסטונס מהמירוץ לפלייאוף לאחר הפסד לאינדיאנה, מבטיחים את הופעתם בבחירת הדראפט ועונה בת 50 הפסדים לראשונה מאז שנת 2001. הפיסטונס סיימו במאזן 27–55, והיו האחרונים בבית המרכזי. היה זה המאזן הגרוע ביותר של הקבוצה מאז שנת 1994.
בדראפט של שנת 2010, בחרו הפיסטונס את גרג מונרו מאוניברסיטת ג'ורג'טאון כבחירה מספר 7. הפיסטונס גם בחרו את טריקו וייט מאוניברסיטת מיסיסיפי כבחירת הסיבוב השני. במהלך הפגרה, החתימו הפיסטונס את טרייסי מקגריידי הוותיק לחוזה לעונה אחת, והחתימו מחדש את בן וולאס וויל ביינום לחוזים לשנתיים ושלוש שנים, בהתאמה. כריס וילקוקס ניצל את האפשרות הניתנת לו בחוזה בן שתי העונות שלו, כך שהוא יוכל להישאר בדטרויט. ב-11 בפברואר 2011, הודיעה הנהלת דטרויט פיסטונס כי הגופייה עם הספרה 10, אותה לבש דניס רודמן, תיתלה בתקרת האולם, כך שאף שחקן אחר לא יוכל ללבוש אותה. ב-1 באפריל 2011, במהלך מחצית המשחק בין דטרויט לשיקגו בולס, שגם בה כיכב רודמן, הועלתה הקבוצה לתקרת האולם. גרג מונרו, הלובש עתה את הספרה יוכל להמשיך וללבוש אותה עד עזיבתו או עד שיוחלט אחרת, לאחר מכן לא יוכלו עוד שחקני דטרויט פיסטונס לשחק במספר זה. הפיסטונס השתפרו בשלושה משחקים אך נפגעו עקב נושאים מחוץ למגרש, כולל סכסוך בין ריצ'רד המילטון למאמן הראשי ג'ון קיוסטר וסיימו את העונה במאזן 30–52 מחמיצים את הפלייאוף שנה שנייה ברציפות. אך הפיסטונס לפחות הצליחו לנצח את היוטה ג'אז לראשונה בליגה הסדירה לאחר 13 עונות של מפגשים בליגה הסדירה.
במהלך חודש אפריל, הגיעה הנהלת דטרויט פיסטונס להסכם למכירת המועדון למיליארדר טום גורס. העסקה אושרה בידי ליגת ה-NBA בחודש יוני וכללה גם את אולם האוברון הילס ונכסים נוספים. ב-5 ביוני עשה המועדון את צעדו הראשון תחת הבעלים החדש ונפרד מהמאמן ג'ון קיוסטר. בדראפט של שנת 2011, בחרו הפיסטונס את ברנדון נייט מאוניברסיטת קנטקי כבחירה מספר 8. הפיסטונס בחרו את קייל סינגל מאוניברסיטת דיוק וורנון מקלין מאוניברסיטת פלורידה כבחירות בסיבוב השני. הצעד השני של פגרת עונת 2011/2012 היה העסקתו של מאמן חדש, לורנס פרנק, מאמנה הראשי לשעבר של ניו ג'רזי נטס ועוזר מאמן בבוסטון סלטיקס.