אבן-זהר יצחק (בן-ציון), אוירבך פנחס (פיניה), אורלי בנימין (צ'וצ'ו), ארנבלט אברהם (אהרן), בויקו אריה (אמציה), ביאלקה-וייס שמואל (אהרן), בן-דב ברוך (אסף), בן-דוד יהודה (עמוס), גור יהודה (בועז), הגלילי שאול (ארנון), ז'ורבין שאול (ישראל), זיו שמעון-סיומקה (איתן), יהודאי אברהם (אלחנן), ילין-מור נתן (גרא), יעקובי שלמה (ראובן), סימן טוב יצחק, עמיקם-ורהפטיג הרצל (עמיקם), ערמוני משה (נדב), שיף מנחם (יעקב), שמואלביץ מתתיהו (צור).
נחיתת אונס
ביבליותקה אלכסנדרינה
שאטו שבאל בלאן
שאטו שבאל בלאן (צרפתית: Château Cheval Blanc, משמעות הביטוי היא "טירת הסוס הלבן") היא אחוזת יין בסנט אמיליון באזור היין של בורדו שבצרפת. היין הנושא את שם האחוזה הוא אחד משני היינות היחידים שקיבלו את המעמד הגבוה של פרמייר גראן קרו סוג א' Premier Grand Cru Classé (A) בדירוג היין של אזור סנט אמיליון ב-1955, ביחד עם שאטו אוזון.
היין השני של האחוזה מכונה לה פטיט שבאל (Le Petit Cheval).
היסטוריה.
בשנת 1832 מכר שאטו פיז'אק 150 דונמים למ. לוסאק-פורקו, בכללם חלק מרכס החצץ שמשתרע לאורך פיז'אק והכרמים הסמוכים ומגיע לשאטו פטרוס מיד בגבול פומרול. חלקת אדמת זו הפכה להיות שאטו שבאל בלאן שבתערוכות העולמיות בלונדון ובפריז ב-1862 וב-1867 זכה היין במדליות. השאטו נותר בבעלות אותה המשפחה עד שב-1998 הוא נמכר לברנארד ארנו, יושב-ראש התאגיד הגדול בעולם למוצרי המותרות LVMH, ואיש העסקים הבלגי אלבר פרר. ארנו מינה למנהל האחוזה את פייר לורטון, בדומה לאחוזה חשובה אחרת שבבעלות התאגיד שאטו ד'יקאם
הכרמים.
הכרם נחשב כבעל שלוש מעלות: האחת היא מיקומו על גבול פומרול, השנייה היא מיקומו בגראב והקרקע הסלעית שלו, והשלישית הוא היותו בעל סגולות אופייניות לסנט אמיליון
אזור הכרם משתרע על פני 41 הקטאר, כאשר 37 הקטאר נטועים גפנים של הענבים 57% קברנה פראן, 40% מרלו, וכמויות קטנות של מאלבק וקברנה סוביניון. התפוקה השנתית הממוצעת היא 6000 ארגזים (כל ארגז מכיל תריסר בקבוקי יין) של שאטו שבאל בלאן היין הראשון (Grand vin) ו-2500 ארגזים של היין השני לה פטי שבאל.
צ'רבונה גיטרי
צ'רבונא גיטרי (בפולנית: Czerwone Gitary, מילולית: הגיטרות האדומות), היא אחת מלהקות הרוק המפורסמת ביותר בפולין. בנוסף לפולין, הלהקה הופיעה בצ'כוסלובקיה, הונגריה, ברית המועצות, ארצות הברית, גרמניה ועוד. הלהקה כונתה "הביטלס הפולנים" היות שהכתיבה שלהם הושפעה מהמוזיקה של הביטלס וחבריה אף ניגנו את שירי הביטלס בהופעות.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה על ידי יז'י קוסלה והנריק זומרסקי בשנת 1965, הלהקה ערכה הופעות ברחבי לפולין תחת הסלוגן "אנחנו שרים ומנגנים הכי חזק בפולין".
בשנת 1966 הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם "To właśnie my" "זה אנחנו", שנה לאחר יציאת האלבום הלהקה זכתה בפרס מוזיקה של העיר אופולה.
חטיבת עודד
חטיבת עודד או חטיבה 9 היא חטיבת חי"ר במילואים הכפופה לאוגדת הבשן, אוגדה מרחבית בפיקוד הצפון. בעברה הייתה אחת משלוש החטיבות שהוקמו בצפון הארץ בתש"ח, בזמן מלחמת העצמאות. עם הקמת צה"ל הפכה לחטיבה 9. החטיבה מורכבת מיוצאי חטיבת גולני.
סמל החטיבה כולל "אַיָּלָה שלוחה" - סמלו של שבט נפתלי. כיום חטיבת עודד היא חטיבת חי"ר מילואים ובסיס הקבע שלה נמצא במחנה פילון ליד ראש פינה צפונית למושב אליפלט.
היסטוריה.
מלחמת העצמאות.
בפקודת המבנה הארצי מנובמבר 1947 החליט דוד בן-גוריון להקים מתוך גדודי ופלוגות החי"ש בערים ובמחוזות ארבע חטיבות סדירות, אשר הפכו בהמשך לשש, ולהתחיל בגיוס כל הכוח המסוגל ללחימה. בצפון הקימה מפקדת ההגנה את חטיבת לבנוני, שנקראה בתוכניות המוקדמות "חטיבת הצפון" וכללה את כל המרחב שמזכרון יעקב וצפונה. מפקדה של החטיבה היה משה כרמל והיא כללה את כל כוחות החי"ש במרחב.
בפברואר 1948 פוצלה החטיבה לחטיבת גולני בנפת יזרעאל, הכנרת, גלבוע ועד תל חי וחטיבת כרמלי (שנקראה כך על שם הר הכרמל) באזור חיפה ונפת זבולון (כלומר חיפה והגליל המערבי). במקביל פעלו בגזרה הגדוד הראשון והשלישי של הפלמ"ח, מהם הוקמה חטיבת יפתח.
בראשון ביוני 1948 קמה חטיבת עודד (בפיקוד אורי יפה שכינויו המחתרתי היה "עודד"), על בסיס גדוד אלון (גדוד ה' של "חטיבת לבנוני", ואחר כך גדוד 11 של "גולני") שהועבר ממרחב חיפה, יחד עם כוחות חי"ם מאומנים מיישובי האזור ותגבורות בלתי מאומנות מהקלט. תפקיד החטיבה היה להחזיק במזרח אצבע הגליל ולהיערך מול הגולן. הקרבות המפורסמים ביותר של החטיבה היו קרב מלכיה השלישי, קרב תל עזזיאת (1948), מבצע יואב ומבצע חירם. בשני הקרבות האחרונים פיקד עליה יצחק פונדק, בעקבות הדחתו של אורי יפה מתפקידו משום כישלונו לבלום את הפלישה הסורית, נפילת משמר הירדן והעמדת הגליל העליון בסכנת ניתוק משאר חלקי המדינה.
גדודי חטיבת עודד במלחמת העצמאות.
בקיץ 1948 החטיבה קיבלה לזמן מה (כחודש) לפיקודה האופרטיבי את גדוד 23 של חטיבת כרמלי. בנוסף, למשך זמן קצר, באוקטובר - נובמבר 1948, נעשה ניסיון להקמת גדוד נוסף, גדוד 93, של עולים ושל מתנדבי מח"ל מאמריקה הלטינית, אלא שהגדוד פורק עד מהרה.
בשנות החמישים הפכה החטיבה לחטיבת מילואים.
מבצע קדש.
במלחמת סיני כללה החטיבה בפיקוד אל"ם אברהם יפה (אחיו של אורי יפה) 3 גדודי חי"ר: גדוד 91 בפיקוד סא"ל עוזי צייזלינג, גדוד 92, וגדוד 11 בפיקוד רס"ן זאב איילון (שהועבר תחת פיקוד חטיבה 27), יחידת סיור בפיקוד רס"ן אריה נחמקין, גמ"כ (גדוד מרגמות כבדות) 335 בפיקוד רס"ן חיים ביגון, גד"ש 402 מוקטן בפיקוד רס"ן ברוך רודקין וגונדת נ"ט 837 בפיקוד סרן טוביה לורבר, כמו כן תוגברה החטיבה בגדוד 121 מחטיבה 8. החטיבה נעה מאזור אילת דרומה, לאורך חופו המזרחי של חצי האי סיני, בציר שהתגלה במבצע ירקון, עד שארם א-שייח'.
ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון כתב איגרת לחיילי חטיבת עודד, לרגל מסדר הניצחון של החטיבה שנערך בשארם א-שייח' ב-6 בנובמבר 1956. את האיגרת מסר לידי הרמטכ"ל רב-אלוף משה דיין, שקרא אותה במסדר: באיגרתו כתב בן-גוריון:
מלחמת ששת הימים.
במלחמת ששת הימים, החטיבה, בפיקוד אהרן אבנון, הייתה בתהליך הסבה לחטיבה ממוכנת וכללה 3 גדודים: גדוד 91 בפיקוד עוזי צייזלינג וגדוד 11 בפיקוד זאב איילון, שכבשו את העיר ג'נין, וגדוד 93 שהועבר למרחב אילת.
מלחמת יום כיפור.
במלחמת יום הכיפורים כללה החטיבה, בפיקוד מוטקה בן-פורת, את גדוד 377 - גדוד טנקי סופר שרמן בפיקוד בן ציון פדן, ו-2 גדודי חרמ"ש: גדוד 11 בפיקוד דב אלפנבוים, וגדוד 91 בפיקוד משה אגוזי. ב-7 באוקטובר בשעות הצהריים עלתה החטיבה לדרום רמת הגולן ותפסה את אזור אל-על. תחת פיקודה הועבר גדוד 278 מחטיבה 179, שהגיע לאזור אל-על בשעות הבוקר. החטיבה השאירה את גדודי החרמ"ש שלה באזור הכנרת ופעלה כחטיבת שריון עם שני גדודי טנקים (377 ו-278). החטיבה הועברה לפיקודה של אוגדה 146 ולחמה עמה מול הסורים בדרום רמת הגולן במסגרת הקרב על חושניה. בהמשך לחמה החטיבה גם בקרבות במובלעת הסורית.
ממלחמת יום כיפור עד מלחמת לבנון השנייה.
החטיבה לא השתתפה במבצע שלום הגליל אך גויסה ונערכה להגנה ברמת הגולן. במהלך האינתיפאדה השנייה ביצעה החטיבה תעסוקה מבצעית ביהודה ושומרון ולקחה חלק בלחימה בטרור הפלסטיני.
מלחמת לבנון השנייה.
במלחמת לבנון השנייה לחמה החטיבה, בפיקוד אנואר סעב, בגזרה המזרחית כחלק מאוגדה 366 ולקחה חלק בקרבות על מרג' עיון ואל-ח'יאם. במהלך הקרבות איבדה החטיבה לוחם אחד, דוד שמידוב מגדוד 9211, שנהרג ב-9 באוגוסט בקרב בכפר קליעה.
החטיבה כיום.
כיום כוללת החטיבה 3 גדודי חי"ר, גדודים 7006, 9204 ו-9211, והיא כוללת בעיקר לוחמים בוגרי חטיבת גולני.
נחיתת חירום
נחיתת חירום היא נחיתה לא מתוכננת של כלי טיס בעקבות אירוע חריג המחייב נחיתה בשדה התעופה הקרוב ביותר. נחיתת חירום עלולה להתבצע בשל אירוע שאינו מאפשר הטסה נורמלית של כלי הטיס, כגון תקלה טכנית, או מקרה חירום רפואי.
סוגי נחיתות חירום.
ישנם מספר סוגים של נחיתות חירום, מתוכננות או לא מתוכננות:
תהליך נחיתת החירום.
במהלך נחיתת אונס, במקרה של כשל בכל המנועים, כלי טיס מסוג "כנף קבועה" (מטוס) ימשיך לדאות אך קצב המהירות האנכית השלילית שלו יהיה גבוהה יותר. כלי טיס מסוג "כנף סובבת" (מסוק) יבצע אוטורוטציה כלפי הקרקע. טייסים מתאמנים לעיתים בסימולציה של נחיתת אונס, המדמה כשל במנוע, בה הם נדרשים להנחית את המטוס בשלום בדאיה במהירות האופטימלית.
אם מאותר אתר נחיתה במרחק דאיה או אוטורוטציה של כלי הטיס, תסתיים בדרך כלל נחיתת החירום ללא פציעות או נזק משמעותי לכלי; זאת כיוון שכלי טיס ממונעים אינם צורכים בדרך כלל כח מנוע רב, או כלשהו בזמן הנחיתה. מטוסים קלים יכולים לנחות בשלום, במקרים רבים, בשדות, כבישים, על שפת נהרות (או על פני המים, אם הם מצוידים במצופים). לעומת זאת, כלי טיס בינוניים או כבדים דורשים, בדרך כלל, מסלול נחיתה ארוך בשל משקלם הכבד ומהירות הנחיתה הגבוהה הנגרמת, בין היתר, מכך שלא ניתן לפרוס את המדפים והספוילרים המסייעים להאטת המטוס בצורה משמעותית והיפוך הדחף המסייע לבלימה אינו פעיל (במקרה של כשל בכל המנועים או במערכת ההידראוליות).
דוגמאות לנחיתת חירום.
למטוסים גדולים יש מספר מנועים ומערכות תומכות כפולות, כך שנחיתות אונס נדירות ביותר עבורם. עם זאת מטוסים כאלה ביצעו מספר נחיתות אונס, לדוגמה:
חלול
אואסוגי הרונורי