מאז הצגת "The Fame Ball Tour" באוקלנד, ניו זילנד, גאגא ביצעה סגנון שונה מאשר שאר הסבב ברחבי העולם, כולל שינויים בתלבושותיה. "Paparazzi", "LoveGame", ו "Beautiful, Dirty, Rich" בוצעו בגרסתם הישנה, אך "The Fame" ו-"Money Honey" שבוצעו לאחר "Boys, Boys, Boys" - התבצעו בבגדי כסף חדשים נוצצים עם כנפיים מחודדות קטנות. "Just Dance" ו-"Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)" בוצעו בשמלה צהובה מסגנון ההופעות בצפון אמריקה. לאחר הופעת "Brown Eyes" (הוחלף בשיר "Future Love") ו-"Poker Face" גרסת הפסנתר, גאגא סגרה את המופע בגרסתו המקורית של "Poker Face" לבושה בבגד צבע חאקי מעוטר בגבישים.
ביקורת.
"The Fame Ball Tour" זכה לשבחים רבים מהמבקרים. וויטני פסטורק מהמגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" נתנה ביקורת מעורבת של הסבב ואמרה, "הבדיחה שלה על הבמה הייתה לפעמים מטופשת, והוויזואלים חסרים לעיתים תכופות, אבל קולה היה חזק ומרענן במשך כול השירה כולל הקללות החצופות שלה... אולי ההיבט הבולט ביותר של כישרונה הוא זה, הנערה יכולה, יודעת, ומבצעת, - שירה". היא הוסיפה כי "למופע יש ניסויים משעשעים, ואיפה שהוא אין ספק, אנדי וורהול התעורר מקברו".
שרי לינדן מערוץ הטלוויזיוני, "" נתנה ביקורת חיובית על הסבב ואמרה כי "סיור התיאטרון הראשון של גאגא הוא כרטיס חם - והליידי לא איכזבה. כריסטופר מות'ר מהעיתון "הבוסטון גלוב" אמר על הסבב כי "השילוב של השיר והמחזה היה מהנה ומרגש, שירי המועדון שלה הועברו על ידי אישה שנלמדת בבירור, אינטליגנטית ומוכשרת ". לין סאקסברג מהעיתון האנגלי, "Ottawa Citizen" העניקה ביקורת חיובית על הסבב בהופעתה במרכז ברונסון באוטווה, ואמרה "בליווי הדי ג'יי ששיחק גם בגיטרה חשמלית פאנקית, קרקס מלא פעולה, אורות, תמונות וידאו, ערפל וכוריאוגרפיה, אף על פי שהיה כבד על התיאטרון, לא היה שום דילוג על המוזיקה". היא גם התייחסה לחוש האופנה והסגנונות של גאגא בתלבושות שלה, "בעוד שעה הוכיחה גאגא את כוחה על ידי אריזה בכל הלהיטים הגדולים שלה, כשהיא מציגה חוש אופנה חסר פחד בכמה תחפושות, שאף אחת מהן לא כיסתה את הישבן שלה".
אנדי דאונינג מהעיתון "שיקגו טריביון" התרשמה מהמופע של גאגא ב-"House of Blues" ואמרה, "העבודה משתלמת... עוד רק כשבועיים עד הסבב הופעות הראשון של הניו יורקרית בת ה-22". ב-4 במאי 2009 ג'יל מנזה מהבילבורד נתן סקירה חיובית לביצועיים של גאגא על הבמה ושיבח את השירים, "Just Dance", "LoveGame", "Poker Face", "Boys, Boys, Boys", ושיר האובססיה לתהילה ופרסום, "Paparazzi". מיקל ווד מהמגזין "הרולינג סטון" גם נתן ביקורת חיובית לסבב בעודו אומר ".. למרבה המזל, זו אישה שיודעת איך להקל על מצב הרוח... בתוך 10 דקות בערך היא לבשה בגד גוף אדמירל משופשף ושרה חריזה בשיר "Boys Boys Boys" עם המילים "אנחנו אוהבים בנים במכוניות... הם קונים לנו משקאות...". ב-13 במרץ 2009 הוצגה גאגא עם לוחית של "איגוד תעשיית ההקלטה האמריקאי" (RIAA) שמציינת שלושה מיליון מכירות של סינגל הבכורה שלה "Just Dance", במהלך תערוכה בתיאטרון וילרן. בתערוכה זו השתתפו גם הראפר האמריקאי קניה ווסט. קרייג רוזן מהמגזין "הוליווד ריפורטר" אמר כי "ליידי גאגא הראתה שהיא מתמודדת רצינית עבור הכתר של מדונה ביום שישי בהופעתה בווילטרן, אולי היא חדשה יחסית אבל האמן שנולד בסטפאני ג'ואן גרמונטה פיקד על הבמה באווירה מלכותית, ולפעמים עם שרביט זוהר".
מופעי חימום.
הופעותיה של גאגא ברחבי העולם כללו גם מופעי חימום של זמרים ולהקות במקומות נבחרים,
ספרי הקודש
טרנסובסטנציה
סימבולום ניקנום
סימבולום
ביאתו השנייה של ישו
הביאה השנייה של ישו
נאסרדין מולא
דמומית ארם צובא
דְּמוּמִית אֲרַם צוֹבָא (שם מדעי: "Adonis aleppica") הידועה גם בשם דְּמוּמִית אֶרֶץ יִשְׂרָאֵלִית ("Adonis palaestina"), הוא פרח השייך למשפחת הנוריתיים.
מאפיינים.
צמח נפוץ, אך מוגן. גובהו בין 25 ס"מ ל-40 ס"מ, ומבנהו מורכב מגבעול בעל עלים גזורים ופרח יחיד בצבע אדום קטיפתי, הנמצא בקצה הגבעול. קוטרו של הפרח כ-4 ס"מ, וצורתו מזכירה צלחת. בפרח 5–6 עלי גביע, ו-5–8 עלי כותרת כאשר בבסיס כל אחד מהם כתם שחור. במשך היום משנה את נטייתו בכיוון השמש.
שמו של הפרח מבטא את צבעו - אדום. עוד פרח מהסוג דמומית הוא דמומית קטנת-פרי, שגם לה פרח אדום, אך הפרח קטן באופן ניכר מזה של דמומית ארם צובא.
הפרח דומה מאוד לכלנית מצויה ולנורית אסיה ומרחוק קשה להבחין ביניהם. דמומית ארם צובא, היא ערך טבע מוגן בישראל.
לינגוויני
לינגוויני או לינגווינה (באיטלקית: Linguine; מילולית, לשונות קטנות) הוא צורה של פסטה שטוחה כמו פטוצ'יני, ורחבה יותר מספגטי, בעלת מרקם חלק.
גרסה דקה יותר של לינגוויני נקראת לינגווטין (linguettine).
מקורו של הלינגוויני באזור קמפניה שעל רצועות החוף הדרום מערבית באיטליה. האזור עשיר בדגה ובפירות ים של הים הטירני (מובלעת של הים התיכון). ובעוד שספגטי מסורתי מלווה מנות של בשר ועגבניות, לינגוויני מוגש בדרך כלל עם פירות ים, דגים או פסטו המתאימים לאזור בו נוצר. "לינגוויני עם צדפות" (Linguine alle vongole) הוא השימוש הנפוץ ביותר של פסטה זו.
לינגוויני קיים בשתי גרסאות: מקמח לבן או מחיטה מלאה; האחרונים עשויים בדרך כלל באיטליה. מכיוון שהלינגוויני עבה יותר מהספגטי, יש לבשלו זמן מעט ארוך יותר.
צבי מוססקו
צבי מוססקו הוא אדריכל ומתכנן ערים, ששמו קשור במגוון פרויקטים, זכה בפרסים בתחרויות תכנון שונות, יועץ לגופים ציבוריים ופעיל בתחומים ציבוריים ומקצועיים.
קורות חייו.
צבי מוססקו נולד בבוקרשט, רומניה ועלה ארצה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. בוגר הפקולטה לאדריכלות ובינוי ערים בטכניון בחיפה בשנת 1969. בצבא שירת ביחידת בינוי של חיל האוויר. את אשתו נורית, המנהלת את משרדו, הכיר בכיתה א' ולה נישא ב-1968.
בראשית דרכו המקצועית עבד במשרדי האדריכלים בן חורין ודן איתן. בשנת 1972 הקים משרד עצמאי, שבמסגרתו תוכננו מאות פרויקטים בתחומים מגוונים. כיום המשרד פועל באזור התעשייה בהרצליה.
החל משנות ה-90 עוסק מוססקו, במקביל לעבודתו כאדריכל, בפעילות ציבורית ענפה. בין היתר הוא יו"ר בוועדת האתיקה הממלכתית של המהנדסים והאדריכלים, יו"ר וחבר במספר ועדות מומחים של מכון התקנים הישראלי, יו"ר ועדת בוררים ומומחים בארגון המהנדסים והאדריכלים, חבר הנהלת ארגון המהנדסים והאדריכלים, חבר ועדת האתיקה של ארגון המהנדסים והאדריכלים וחבר הוועדה המייעצת לרשם המהנדסים והאדריכלים.
מוססקו כיהן כיועץ למשרד החינוך, למוסד לביטוח לאומי ולחברת מוריה בירושלים, בנושאים של בקרת פרויקטים וייעוץ כללי.
פרויקטים נבחרים.
מוססקו ביצע מספר רב פרויקטים ובהם תוכניות בנין ערים, תוכניות בינוי, מבני משרדים, מבנים מסחריים, מרכזים לוגיסטיים, מבני תעשייה ומעבדות, מבני תחבורה ותשתיות, מבני ציבור, מבני חינוך ותרבות, מבני סיעוד ובריאות, מבני תקשורת, מבני היי-טק ומבני מגורים.
הפרויקטים תוכננו עבור משרדי ממשלה, גופים מוסדיים וחברות יזמיות.
פרסים.
מוססקו השתתף בתחרויות פומביות ומוזמנות. תוכניותיו זכו בפרסים ובהערכה מקצועית, ביניהן:
מיה בר-הלל
מיה בר-הלל (נולדה ב-1943) היא פרופסור אמריטה במחלקה לפסיכולוגיה ובמרכז לחקר הרציונליות באוניברסיטה העברית בירושלים, וכלת פרס רוטשילד בתחום מדעי החברה לשנת 2018.
בר-הלל חוקרת שיפוט והחלטה; חשיבה הסתברותית; פרדוקסים וחידות.
ביוגרפיה.
פעילות מחקרית.
הפרדוקס של ניוקום: יחד עם הפילוסוף אבישי מרגלית, עמו כתבה מספר מאמרים, הציעה פתרון לפרדוקס של ניוקום. מדובר בניסוי מחשבתי שכולל משחק בין שני שחקנים, שאחד מהם מסוגל לחזות את העתיד.
הצופן התנ"כי: בשנת 1994 פורסמה עבודה אשר עסקה בניסוי שנערך בטקסט העברי של ספר בראשית בתנ"ך קורן. בניסוי נבחר מדגם של צמדי מילים בעלי משמעות, וטענתם העיקרית של עורכי הניסוי הייתה כי לא סביר שהופעתם של צמדי מילים אלה בטקסט בדילוגי אותיות תתקבל באקראי. בעקבות מאמר זה, ב-1999, בר-הלל והמתמטיקאים ברנדן מקיי, דרור בר-נתן וגיל קלעי פרסמו מאמר שבו טענו לפסילה גמורה של הטיעון. גולת הכותרת הייתה מציאת "דילוגי אותיות" בספר "מלחמה ושלום" במתאם גבוה עוד יותר ממה שנמצא בספר בראשית. מאוחר יותר, בר-הלל הציגה המחשה לבעייתיות של הניסוי: אם קשת מצביע על חץ שירה ונעוץ בלב מטרה, אין זה מבטיח שהצלף אכן ירה את החץ אל המטרה ולא צייר את המטרה לאחר מכן סביב החץ. זוהי דוגמה לכשל הצלף הבודד שבו אירוע שהתרחש באופן אקראי מוצג כאירוע נדיר הדורש הסבר סיבתי לא אקראי. הבעיה שהעלו מקיי ושותפיו היא שבשל "מרחב התמרון" שהם תיארו, התאפשר לכותבי המאמר המקורי לבחור מבין כל הרשימות האפשריות של כינויי הרבנים דווקא את הרשימה שמניבה תוצאות מרשימות. מקיי ועמיתיו לא טענו במפורש כי ויצטום וריפס זייפו במודע את תוצאות הניסוי, אלא שדי באפשרות שהייתה להם לבצע זיוף שכזה כדי להטיל בו ספק.
בשנת 1984 קיבלה עם רומה פלק את פרס הכתיבה של MAA על שם ג'ורג' פוליה על המאמר "Probabilistic Dependence Between Events".
ספרים.
בר-הלל ערכה קובץ של מאמרים נבחרים של דניאל כהנמן, רציונליות, הוגנות, אושר (אוניברסיטת חיפה והוצאת כתר, 2005). היא הייתה העורכת המדעית של ספרו של כהנמן, לחשוב מהר לחשוב לאט (מטר, 2013); של ספרו של מייקל לואיס, ענן של אפשרויות (בבל, 2017); ושל ספרו של ריצ'רד ת'יילר ככה לא מתנהגים, (מטר, 2019).
פעילות פוליטית ותקשורתית.