שלוש המדליות הנותרות הושגו בקליעה. סאמנר פיין זכה במדליית זהב בירי חופשי מ-30 מטר ובמדליית כסף בירי באקדח צבאי מ-25 מטר. במקצה זה זכה במדליית הזהב אחיו הצעיר, ג'ון פיין.
אולימפיאדת פריז (1900).
באולימפיאדת פריז (1900) זכו הספורטאים האמריקנים ב-47 מדליות, מהן 19 מדליות זהב, והמשלחת האמריקנית דורגה במקום השני, אחרי המארחת, צרפת.
גם במשחקים אלה היו האתלטים הדומיננטיים בקרב המשלחת האמריקנית. הם זכו ב-39 מהמדליות, בהן 16 מדליות זהב (מתוך 23 אפשריות). אלווין קריינזלין היה לאתלט הראשון בהיסטוריה (והיחיד עד כה), שזוכה בארבע מדליות זהב במקצועות אישיים באולימפיאדה אחת: ריצת 60 מטר, ריצת 110 מטר משוכות, ריצת 200 מטר משוכות וקפיצה לרוחק. ריי יורי זכה בשלוש מדליות זהב - בקפיצה לגובה מהמקום, בקפיצה לרוחק מהמקום ובקפיצה משולשת מהמקום. אירווינג בקסטר זכה בשתי מדליות זהב - בקפיצה לגובה ובקפיצה במוט, והיה סגנו של יורי בכל שלוש תחרויות הקפיצה מהמקום. ג'ון טוקסברי זכה במדליות זהב בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר משוכות, במדליות כסף בריצת 60 מטר ובריצת 100 מטר ובמדליית ארד בריצת 200 מטר משוכות. מאיר פרינסטיין זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת ובמדליית כסף בקפיצה לרוחק. ריצ'רד שלדון זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל ובמדליית ארד בזריקת דיסקוס. אחיו הבכור, לואיס שלדון, זכה בשתי מדליות ארד, בקפיצה משולשת ובקפיצה לגובה מהמקום. יתר האתלטים האמריקאים שזכו במדליות זהב היו פרנק ג'רוויס (ריצת 100 מטר), מקסי לונג (ריצת 400 מטר) וג'ון פלנגן (יידוי פטיש). ג'יימס קונולי איבד את תוארו בקפיצה משולשת, אך זכה במדליית הכסף. גם רוברט גארט לא הצליח לשחזר את הישגיו מאתונה, והסתפק בשתי מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל ובקפיצה משולשת מהמקום. אתלט בולט נוסף היה ג'וזיה מקראקן, שזכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל ובמדליית ארד ביידוי פטיש.
ענף נוסף בו שלטו הספורטאים האמריקאים היה הגולף. הם זכו בארבע מתוך שש המדליות האפשריות, ובשתי מדליות הזהב: צ'ארלס סנדס זכה בטורניר הגברים ומרגרט אבוט זכתה בטורניר הנשים, בו גם הזוכות במדליות הכסף והארד היו אמריקניות. ארגון התחרויות באותה העת היה חובבני למדי, ומשתתפות טורניר הגולף כלל לא ידעו שהוא חלק מהמשחקים. אבוט הלכה לעולמה בשנת 1955 מבלי שידעה שנטלה חלק במשחקים ואף לא שהייתה האישה האמריקנית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
במדליית הזהב האחרונה זכו חברי מועדון החתירה וספר בואט קלאב, שהתחרו במקצה לשמונה עם הגאי. ענפים נוספים בהם זכו ספורטאים אמריקנים במדליות היו אופניים, טניס ושיט. הטניסאית מריון ג'ונס, שזכתה במדליית ארד, הייתה לאישה האמריקנית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית.
אולימפיאדת סנט לואיס (1904).
אולימפיאדת סנט לואיס (1904) הייתה האולימפיאדה הראשונה שנערכה על אדמת ארצות הברית. בתחילה נבחרה העיר שיקגו, אלא שבאותה שנה נערכה בסנט לואיס תערוכת רכישת לואיזיאנה, לציון מאה שנים לרכישת לואיזיאנה. מארגני התערוכה, הודיעו כי בכוונתם לקיים תחרות ספורט בינלאומית משל עצמם, וכדי שלא לפגוע במשחקים החליט פייר דה קוברטן להעבירם לסנט לואיס. בשל התמשכות המשחקים על פני חודשים רבים ובשל עלויות הנסיעה הכבדות, כ-80% מהספורטאים שהשתתפו במשחקים היו אמריקאים, ורק 11 מדינות נוספות שלחו ספורטאים למשחקים. בהתאם, חלקם היחסי של הספורטאים האמריקנים בין מקבלי המדליות היה חסר תקדים: 239 מדליות מתוך 280 מדליות שחולקו (כ-85%) ו-78 מדליות זהב מתוך 96 מדליות זהב שחולקו (כ-81%). זהו מספר המדליות הגבוה ביותר שבהן זכתה משלחת כלשהי באולימפיאדה אחת.
אתלטיקה.
בתחרויות האתלטיקה, זכו האמריקאים ב-68 מדליות, וב-23 מתוך 25 מדליות הזהב האפשריות. מספר ספורטאים זכו בכמה מדליות זהב. ארצ'י האן ניצח בכל הריצות הקצרות: ריצת 60 מטר, ריצת 100 מטר וריצת 200 מטר. הארי הילמן זכה אף הוא בשלוש מדליות זהב, לאחר שניצח בריצת 400 מטר, בריצת 200 מטר משוכות ובריצת 400 מטר משוכות. ג'יימס לייטבודי ניצח בריצות הבינוניות: ריצת 800 מטר, ריצת 1500 מטר וריצת 2590 מטר מכשולים. ספורטאי נוסף שזכה בשלוש מדליות זהב היה ריי יורי, ששמר על כל שלושת תאריו בקפיצות מהמקום. מאיר פרינסטיין שמר על תוארו בקפיצה משולשת, וכן ניצח בקפיצה לרוחק. אתלט נוסף ששמר על תוארו היה ג'ון פלנגן, שניצח ביידוי פטיש. ראלף רוז זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל, במדליית כסף בזריקת דיסקוס ובמדליית ארד ביידוי פטיש. יתר האתלטים האמריקנים שזכו במדליות הזהב היו פרד שול (ריצת 110 מטר משוכות), תומאס היקס (ריצת מרתון), סמואל ג'ונס (קפיצה לגובה), צ'ארלס דבוראק (קפיצה במוט), מרטין שרידן (זריקת דיסקוס), מקס אמריץ' (קרב שלוש; תחרות שכללה קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל וריצת 100 יארד) וארבעת הרצים במירוץ ארבעת המייל הקבוצתי. אתלטים אמריקאים בולטים נוספים כללו את ויליאם הוגנסון (מדליית כסף בריצת 60 מטר ומדליות ארד בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר), נתניאל קרטמל (מדליות כסף בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר), פרנק וולר (מדליות כסף בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות), צ'ארלס קינג (מדליות כסף בקפיצה לרוחק מהמקום ובקפיצה משולשת מהמקום), ג'וזף סטדלר (מדליית כסף בקפיצה לגובה מהמקום ומדליית ארד בקפיצה משולשת מהמקום), ארתור ניוטון (היה שותף לזכייה הקבוצתית במירוץ 4 מייל, וזכה גם במדליות ארד במרתון ובריצת 2590 מטר מכשולים), ג'ורג' פואג' (מדליות ארד בריצת 200 מטר מכשולים וריצת 400 מטר מכשולים) ורוברט סטנגלנד (מדליות ארד בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת).
התעמלות.
המתעמלים האמריקאים זכו ב-29 מתוך 33 המדליות וב-12 מתוך 13 מדליות הזהב. אנטון היידה זכה בחמש מדליות זהב (בתחרות הקבוצתית, בתחרות המשולבת, בסוס הסמוכות, במתח (יחד עם אדוארד הנינג) ובסוס הקפיצות (יחד עם ג'ורג' אייזר)) ובמדליית כסף אחת (במקבילים). ג'ורג' אייזר זכה בשלוש מדליות זהב (בסוס הקפיצות (יחד עם היידה), במקבילים ובטיפוס על חבל), בשתי מדליות כסף (בסוס הסמוכות ובתחרות המשולבת) ובמדליית ארד במתח. אדוארד הנינג זכה בשתי מדליות זהב (במתח ובג'אגלינג), ג'וליוס לנהרט זכה במדליות זהב בתחרות הקבוצתית ובקרב-רב, ובמדליית כסף בקרב שלוש). במדליית הזהב האחרונה זכה הרמן גלאס, בטבעות.
שחייה.
בשחייה זכו האמריקנים ב-14 מדליות, אך רק שלוש מהן היו מדליות זהב, פחות מאשר השיגה המשלחת הגרמנית. השחיין המעוטר במשלחת היה צ'ארלס דניאלס, שזכה במדליות זהב במשחים ל-220 ול-440 יארד חופשי, מדליית כסף במשחה ל-100 יארד חופשי ומדליית ארד במשחה ל-50 יארד חופשי. דניאלס, שהיה חבר במועדון האתלטיקה של ניו יורק, היה שותף גם לזכייה של חברי המועדון שלו במדליית הזהב במשחה השליחים ל-50X4 יארד (גם הזוכים במדליות הכסף והארד היו אמריקנים, ממועדונים משיקגו וממיזורי). פרנסיס גיילי זכה בשלוש מדליות כסף (במשחים ל-220, 440 ו-880 יארד חופשי) ובמדליית ארד במשחה המייל, וסקוט לירי זכה במדליית כסף במשחה ל-50 יארד ובמדליית ארד במשחה ל-100 יארד.
ענפים אחרים.
באיגרוף התחרו רק מתאגרפים אמריקאים. באותה העת הותר למתאגרפים להתחרות גם בקבוצת משקל גבוהה מקבוצת המשקל שלהם, וכמה מתאגרפים זכו במדליות בשתי קבוצות משקל. אוליבר קירק ניצח הן במשקל תרנגול והן במשקל נוצה, והיה למתאגרף היחיד בהיסטוריה שזכה בשתי מדליות זהב באותה אולימפיאדה. ג'ורג' פינגן זכה במדליית זהב במשקל זבוב ובמדליית כסף במשקל תרנגול (אם כי בשתי קטגוריות משקל אלה היו רק שני מתחרים, ועצם ההשתתפות הבטיחה לפחות מדליית כסף), הארי ספאנג'ר זכה במדליית זהב במשקל קל ובמדליית כסף במשקל חצי כבד, אלברט יאנג זכה במדליית זהב במשקל חצי כבד, צ'ארלס מאייר זכה במדליית זהב במשקל בינוני (בו התחרו רק שני מתאגרפים) ובמדליית כסף במשקל כבד וסמואל ברגר זכה במדליית הזהב במשקל כבד.
גם בהיאבקות התחרו מתאבקים אמריקאים בלבד. זוכי מדליות הזהב היו רוברט קרי (משקל זבוב-קל), ג'ורג' מנרט (משקל זבוב), איזידור ניפלוט (משקל תרנגול), בנג'מין ברדשו (משקל נוצה), אוטו רהם (משקל קל), צ'ארלס אריקסן (משקל בינוני) וברנהוף הנסן (משקל כבד). גם באופניים התחרו רק רוכבים אמריקנים. מרקוס הרלי ניצח בארבעה מהמרוצים, לרבע מייל, שליש מייל, חצי מייל ומייל, וזכה במדליית ארד במירוץ לשני מייל. ברטון דאונינג ניצח במירוץ לשני מייל ובמירוץ ל-25 מייל, זכה במדליות כסף במרוצים לרבע מייל, שליש מייל ומייל, ובמדליית ארד במירוץ לחצי מייל. צ'ארלס שלי ניצח במירוץ לחמישה מייל, וטדי בילינגטון זכה בארבע מדליות: מדליית כסף במירוץ לחצי מייל ומדליות ארד במרוצים לרבע מייל, שליש מייל ומייל.