נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה היא יחידה עצמאית במשרד הכלכלה והתעשייה בישראל, האחראית על אכיפת הוראות חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וחוקים נוספים העוסקים בנושא.
היסטוריה.
הנציבות הוקמה בהתאם לתיקון לחוק השוויון, הקובע כי לצד נציב ארצי יכהנו נציבים מחוזיים. לנציבים הוקנו סמכויות להגיש תביעות לבתי-הדין לעבודה ברחבי הארץ, הן בשם עובדים מופלים, והן בשם הנציבות עצמה. נציבויות דומות פועלות, בין היתר, באוסטרליה, בריטניה, ארצות הברית, ניו זילנד ושוודיה. בהתאם למודלים דומים הפועלים ברבות ממדינות המערב.
הנציבות הוקמה שמונה שנים לאחר הקמתה בשנת 2000 של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהייתה הרשות הממשלתית הראשונה שהוקמה במדינת ישראל לאכיפת חקיקת שוויון.
נציבת השוויון הראשונה הייתה עו"ד ציונה קניג-יאיר, לשעבר מנכ"לית שדולת הנשים, שכיהנה בתפקיד זה בשנים 2008–2016. עם כניסתה לתפקיד הכריזה הנציבה החדשה כי היא נחושה למגר תופעות של אפליה בעבודה בחברה הישראלית, כשבראש ובראשונה בכוונתה להשיג יעד זה תוך שיתוף פעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים - מעסיקים, עובדים, משרדי הממשלה השונים, ארגוני החברה האזרחית והנציבות. יחד עם זאת, הדגישה קניג-יאיר כי במקרים המתאימים לא תהסס להגיש הליכים משפטיים נגד מעסיקים העוברים על הוראות החוק, לרבות במקרים בהם המדינה עצמה היא המעסיק. בפברואר 2016 החלה לכהן בתפקיד עו"ד מַרים כבהא.
בשנת 2014, מספר החברים בוועדה המייעצת לנציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה הוגדל מ-21 ל-26, והרכבה נקבע באמצעות נציגי ארגונים העוסקים בקידום התעסוקה בקרב קבוצות מסוימות באוכלוסייה (ערבים-מוסלמים, נוצרים, דרוזים, צ'רקסים, חרדים, עולים, עולים ובני עולים מאתיופיה, משרתים במילואים, מבוגרים, ונשים).
על פי נתונים שפרסמה הרשות עולה כי מאז הקמתה ועד סוף שנת 2016 התקבלו ברשות 6,053 פניות בנושאים שונים. על פי ניתוח הפניות בשנת 2016 עולה כי כשני שלישים מהפניות מגיעות מצד נשים, 48.2% מפניות הנשים מגיעות על רקע אפליה מחמת הריון ומין. אצל גברים נפוצה ביותר הפנייה בנושא אפליה על רקע גיל (14% מהפניות)..
תחומי פעילות.
נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה פועלת במספר מישורים על מנת לחוקק חוקים ותקנות, לקדם את המודעות לנושא בקרב מעסיקים ומועסקים ולסייע למי שזכותו נפגעה כתוצאה מאפליה.
חקיקה, פעילות פרלמנטרית וחוץ פרלמנטרית.
הנציבות פועלת יחד עם ועדות הכנסת והשרים על מנת לקדם ערכים של שוויון. בנוסף משתפת הנציבות פעולה עם מעסיקים וארגונים חברתיים בביצוע פרויקטים שונים.
פעילות משפטית.
לנציבות השוויון הסמכות לבצע אכיפה אזרחית של חקיקת השוויון. סמכות זו מהווה נדבך מרכזי בעבודתה. הפעילות המשפטית של הנציבות כוללת, בין היתר, טיפול בפניות ציבור, בירור תלונות בגין אפליה, מתן ייעוץ משפטי, כתיבת חוות דעת משפטיות, הגשת תביעות אזרחיות וחוות דעת מומחה לבתי הדין לעבודה ולבתי המשפט. בין השנים 2010 - 2014 טיפלה הרשות בממוצע בכ-800 פניות מדי שנה.
הסברה והעלאת מודעות.
הנציבות עורכת כנס שנתי בנושאי שוויון בתעסוקה. בנוסף, משתתפים נציגי הרשות בכנסים שונים בארץ ובעולם העוסקים בתחומי העבודה וקידום אוכלוסיות. בשנת 2014 יצאה הנציבות בקמפיין פרסומי המעודד מעסיקים ליצירת גיוון תעסוקתי. הקמפיין עלה בכלי התקשורת, אתרי אינטרנט, רשתות חברתיות ופלטפורמות סלולריות וזכה לתהודה רבה.
מחקרים וסקרים.
כחלק מהפעילות להגברת הידע בתחום עורכת הנציבות מחקרים וסקרים שונים בתחומי פעילותה. בין השנים 2009 - 2013 ערכה הנציבות סקר שנתי בנושא תחושות אפליה בקרב מועסקים ומחפשי עבודה. בשנת 2011 ערכה הנציבות סקר מעסיקים בנושא שוויון הזדמנויות בסקטור הפרטי והציבורי
במהלך השנים 2012 - 2013 ערכה הנציבות סקר בנושא גיוון תעסוקתי במקומות עבודה בקרב מועסקים ומחפשי עבודה וסקר נוסף בנושא בקרב מעסיקים. בשנת 2014 ערכה הנציבות שני סקרים מרכזיים: סקר ראשון מסוגו בישראל שבחן את התפיסות ואת תחושות האפליה הקיימות בקרב חברים מקהילת הלהט"ב בשוק העבודה בישראל. בנוסף ערכה הנציבות סקר הבוחן את נושא תעסוקת המבוגרים במגזר העסקי מנקודת מבטם של המעסיקים.
קנת דוברשטיין
קנת "קן" מ. דוברשטיין (באנגלית: Kenneth M. Duberstein; 21 באפריל 1944 – 2 במרץ 2022) היה ראש סגל הבית הלבן ה-14 למניין, בין השנים 1988–1989, תחת ממשלו של רונלד רייגן, והיהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה.
ביוגרפיה.
גדל בברוקלין וסיים תואר ראשון בקולג' הפרטי פרנקלין אנד מארשל, ותואר שני ב"אמריקן יוניברסיטי". אשתו היא מפיקה בתוכנית הידועה "צ'ארלי רוז".
קריירה.
במהלך שתי כהונותיו של רייגן כנשיא, הוא כיהן גם כסגן ראש הסגל (1987), וכן כיהן במקביל הן כעוזר וסגן עוזר הנשיא לענייני חקיקה (1981–1983).
לפני שעבד בממשל של רייגן, הוא היה סמנכ"ל ומנהל תחום יחסי ממשל-עסקים לוועדה לפיתוח כלכלי. לאחר תפקיד זה פנה למגזר הפרטי, בין לבין תפקידיו השונים בבית הלבן, ועבד כסמנכ"ל בחברה העוסקת בלובי, "טימוטי אנד קומפני", אשר לקוחותיה הן מהמכובדות בחברות הנדרשות ללובי בקונגרס, כגון ויזה, אנהאוזר-בוש, קרייזלר, חברות תרופות כ"טבע" הישראלית וחברות ביטוח למיניהן.
הקריירה שלו בממשל החלה כסגן מזכיר העבודה בקבינט של הנשיא ג'רלד פורד, וכמנהל תחום הקונגרס וענייני פנים-ממשל, בסוכנות המנהל הכללית (GSA) הממשלתית. לפני כן כיהן במשרה ציבורית כעוזר לסנאטור יעקב יעבץ.
לאחר מכן שב דוברשטיין למגזר הפרטי וכיהן במועצות מנהלים רבות במגזר הפרטי, כגון בואינג ופאני מאי
, ובתחום הציבורי מועצת הנאמנים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. דוברשטיין השתתף גם בוועדות וצוותי חשיבה רבים בתחום החינוך, כגון ועדת הייעוץ של בית ספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד, ומרכזים חינוכיים-ציבוריים אחרים.
ב-1989 זכה במדליית הנשיא לאזרחות, השנייה בחשיבותה בין המדליות לאזרחים שמעניק נשיא ארצות הברית. עד למותו כיהן במקביל לשאר תפקידיו הרבים כיושב ראש ועדת האתיקה של הוועד האולימפי של ארצות הברית. כמו כן כיהן כסגן יושב ראש ועדת בקרה ורפורמה עצמאית של הוועד האולימפי.
בנוסף, דוברשטיין שימש כמעין יועץ פוליטי למי שהיה בעבר סגן מזכיר המדינה, ריצ'רד ארמיטאג'. ועל פי בעל הטור רוברט נובאק, שפרסם את ההדלפה של סוכנת ה-CIA ולרי פליים, דוברשטיין היה המקור לספרם של דייוויד קורן ומייקל איסיקוף בנושא פרשת ולרי פליים. לפי ספר זה ארמיטאג' הוא אחד מהאנשים אשר הדליפו את שמה של סוכנת ה-CIA לשעבר, ולרי פליים לבעל הטור נובאק.
ב-2008 הודיע בריאיון ל-CNN, על תמיכה במי שהיה אז הסנאטור והמועמד של המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, ברק אובמה, כמה ימים לפני הבחירות הכלליות. יש טוענים שזאת עקב סרובו של ג'ון מקיין למנותו כראש צוות המעבר שלו לבית הלבן.
נפטר ב-2 במרץ 2022.
הנס יונר
הנס יונר (בגרמנית: Hans Johner, 7 בינואר 1889, בזל, שווייץ, 2 בדצמבר 1975, טלויל, שווייץ) שחמטאי שווייצרי.
קריירה.
יונר קיבל דרגת אמן בינלאומי בשנת 1950, לאחר שהיה אלוף שווייץ בשחמט מספר פעמים. שיא הקריירה שלו היה בשנות ה-30' כאשר זכה בתואר שש פעמים בשנים 1931, 1932, 1934, 1935, 1937 ו-1938. במשך 57 שנים היה עורך מדור השחמט בעיתון Neuen Zürcher Zeitung.
יונר ייצג את נבחרת שווייץ בארבע אולימפיאדות:
באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג 4.5 נקודות מ-8 משחקים.
באולימפיאדת השחמט 1927 שיחק יונר בלוח הראשון של הנבחרת, והשיג 7 נקודות מ-13 משחקים. בין היתר ניצח את ג'ורג' קולטנובסקי, הנרי וינינק, אנדרה שרון ואת ארפאד ויידה וסיים בתיקו מול הנרי ארנסט אטקינס, סטפנו רוסלי די טורקו, אורלה קראוזה ורוברטו גראו .
באולימפיאדת השחמט 1931 שיחק יונר בלוח הראשון של הנבחרת, והשיג 6 נקודות מ-15 משחקים. בין היתר ניצח את הנרי וינינק, עקיבא רובינשטיין וולדאס מיקאנס וסיים בתיקו עם הרמניס מטיסונס, סאלו פלור, רודולף שפילמן וסטפנו רוסלי די טורקו.
באולימפיאדת השחמט 1956, בהיותו בן 67, שיחק יונר בלוח המילואים של הנבחרת, והשיג 2.5 נקודות מ-6 משחקים. הוא סיים בתיקו חמישה ממשחקיו. .
יונר היה אחיו הצעיר של פאול יונר.
קריירה מוזיקלית.
יונר היה מוזיקאי מחונן, שניגן בויולה ובכינור בתזמורת טונהאלה בציריך ועסק בהוראת נגינה.
בעיות שחמט.
יונר חיבר למעלה מ-200 בעיות שחמט. הנה אחת מהן, מט בשני מסעים:
פתרון: 1. צד4! עם האיום מהד3 מט.
אם 1...צ:ד4 2. פו1 מט
אם 1...ב2 או ו5 2. מהד3 מט
אם 1...פו5 2. רז5 מט
אם 1...רו5 2. מהח6 מט
אם 1...צו5 2. פז4 מט
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:שחמטאים שווייצרים]]
[[קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט]]
[[קטגוריה:אמנים בין-לאומיים]]
[[קטגוריה:אלופי שווייץ בשחמט]]
[[קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1889]]
[[קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1975]]
חוזה הונקאר איסקלסי
חוזה הונקאר איסקלסי (Hünkâr İskelesi) נחתם בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית בשנת 1833, ובא בעקבות מלחמת רוסיה-טורקיה של 29–1828.
רקע.
בסוף שנת 1831, כשהוא מנצל את ימי חולשתה של האימפריה העות'מאנית, מוחמד עלי ממצרים, שהיה עד אז שליט של מדינת חסות עות'מאנית, גייס את צבאו ויצא במרד נגד הסולטאן מהמוט השני. הוא כבש במהרה את ארץ ישראל, סוריה וחלקים בחצי האי ערב, כשהוא מביס בקלות את הצבא העות'מאני ומאיים על הבירה קונסטנטינופול עצמה.