בסוף שנות ה-70 קיימו תלמידי אוהלו את שנת הלימודים הרביעית שלהם במכללת עמק הירדן. בסוף 1983 נפתח מסלול של מכללה קדם אקדמית, ששילב עבודה בקיבוצי הסביבה עם לימודים.
בשנת 2001 ניתן אישור על ידי המועצה להשכלה גבוהה שבעקבותיו שונה שם המכללה ל"מכללה אקדמית עמק הירדן".
בשנת 2006 שינתה המכללה את שמה (פעם שנייה) לשמה הנוכחי. בשנת 2011 הוכרה המכללה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי המועצה להשכלה גבוהה בישראל והממשלה, וקיבלה תעודת הוקרה מאת הנשיא שמעון פרס.
המכללה היא מוסד מוכר להשכלה גבוהה, אשר הוסמך על ידי המועצה להשכלה גבוהה להעניק לבוגריה תואר ראשון B.A. המכללה פועלת כגוף ציבורי, בתקצוב של הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) שליד המועצה להשכלה גבוהה.
משנת הלימודים תשס"ד (2004), הוכרה המכללה על ידי המל"ג כמוסד עצמאי להשכלה גבוהה הרשאי להעניק תואר ראשון בחוגים לתיירות ומלונאות, הנדסת מערכות מידע, הנדסת תוכנה, והנדסת חשמל ואלקטרוניקה. כמו כן ניתן ללמוד לימודים אקדמיים לתואר ראשון של אוניברסיטת בר-אילן במגוון מסלולי לימוד.
משנת הלימודים תשע"א (2010) הוכרה המכללה כרשאית להעניק תארים ראשונים נוספים בחוגים ללימודי ארץ ישראל, לימודי מדעי ההתנהגות, הנדסת תעשיות מים, והנדסת איכות ואמינות (תת-תחום של הנדסת אלקטרוניקה).
מחלקות ומוסדות המכללה.
המכללה מונה תשע מחלקות עצמאיות ללימודי תואר ראשון (B.A.)
בית הספר למדעי החברה והרוח.
בו נלמדים:
בית הספר להנדסה.
בה נלמדים:
תוכניות הלימודים להנדסה של המכללה זכו לדירוג "הישגיות גבוהה" של מכון ההכשרה הטכנולוגי במשרד העבודה.
יחידות חוץ ומחקר.
האקדמית כנרת מפעילה מספר יחידות מעבר לבתי הספר האקדמיים. יחידות אלה עוסקות במחקר, שיתופי פעולה עם ארגונים בעמק הירדן ואזור הכנרת, ומציעות לימודי חוץ לתעודה והסמכה.
מרכז כנרת לחדשנות ויזמות.
המרכז לחדשנות ויזמות נחנך בפברואר 2019 כחלק משיתוף פעולה בין האקדמית כנרת לחברת צמח מפעלים אזוריים, המועצה האזורית עמק הירדן ובית החולים פוריה. מטרת המרכז לאפשר לחברות עתירות ידע לגייס בוגרים ולהעסיקם בתחום ה־Agro-tech (טכנולוגיה חקלאית). המרכז אמור להוות חממה לחברות הייטק המעוניינות לפעול באזור ושואף לסייע בפיתוח הכלכלי בעמק. בראש מרכז החדשנות עומד המנכ"ל אלעד שמיר.
מכוני מחקר ורשות המחקר והפיתוח.
האקדמית כנרת מפעילה מספר מכוני מחקר במכללה. אלה כוללים: מכון כנרת לארכאולוגיה גלילית, מכון כנרת למחקר קשרי חברה ביטחון ושלום ע"ש רא"ל דן שומרון, הקתדרה ע"ש בורנבלום לחקר ארץ ישראל", קתדרה לתולדות המחקר של ידיעת הארץ והארכאולוגיה על-שם זאב וילנאי, מכון כנרת לחקר מוגנות ילדים, מכון כנרת לאתיקה יישומית בארגונים, אגודת חוקרי צבא-חברה בישראל ומכון כנרת למחקר בתעשיות המים.
רשות המחקר והפיתוח במכללה מסייעת בשיתופי פעולה עם חוקרים מישראל ומהעולם, גיוס כספים ומענקים וליווי כולל של תהליכי המחקר במכללה.
המכון לחקר מוגנות ילדים עוסק בבדיקת תופעות של בריונות בקרב ילדים ונוער הן בסביבה הפיזית והן בסביבה הדיגיטלית (בריונות רשת). בשנת 2016 המכון פרסם דו"ח המתאר את השכיחות של תופעות אלה בקרב תלמידי בית הספר היסודי. בשנת 2017 פורסם מחקר נוסף מטעם המכון בשיתוף עיתון מעריב.
לימודי חוץ ולימודי תעודה.
האקדמית כנרת מפעילה יחידה ללימודי תעודה במסגרת לימודי חוץ (מעבר ללימודים לתארים אקדמיים). היחידה כוללת את המרכז לאמנויות המציעה לימודים עיוניים ומעשיים בתחומים כמו עיצוב, פיסול וצילום; בתי ספר לניהול, חינוך, חשבונאות וכן שלוחת OpenValley Academy המארגנת קורסים להכשרת מנהלים ודירקטורים.
מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים.
באקדמית כנרת פועל מרכז לימודים מטעם משרד החינוך שהוקם בשנת 1998. אל המרכז מופנים תלמידים מיישובי הבקעה, עמקים, דרום רמת הגולן ועפולה. לומדים בו כ־200 תלמידים מחוננים ו־120 תלמידים מצטיינים בגילאי בית הספר היסודי.
קמפוס המכללה.
קמפוס האקדמית כנרת כולל שלושה בניינים עיקריים, בנוסף לבניין הספרייה ובניין תחנת הרכבת ההיסטורית בצמח.
הספרייה.
בניין הספרייה ע"ש רוברט ויידל סקלאר נחנך בשנת 2010. הבניין, אשר חלונותיו צופים מקרוב על הכנרת, תוכנן ועוצב על ידי האדריכל גבי שורץ. על עבודה זו זכה שוורץ בפרס "אות העיצוב" לשנת 2011, בקטגוריית אדריכלות ואדריכלות נוף.
הספרייה בנויה מארבעה מפלסים על שטח של כ-3,000 מ"ר והיא מחזיקה כ-100,000 כותרים. הספרייה נותנת שרות לסטודנטים ולסגל האקדמי, וכן לתושבי האזור, וכוללת גם אגף של ספרי ילדים ונוער.
הספרייה משמשת גם בתור הספרייה האזורית של המועצה אזורית עמק הירדן.
ארנסט קריק
ארנסט קריק (בגרמנית: Ernst Krieck; נולד ב-6 ביוני 1882 בפוגיסהיים, מת ב-19 במרץ 1947 במוסבורג על האיזר) היה מורה גרמני ומחבר שנחשב, לצדו של אלפרד בוימלר, לפדגוג הבכיר ביותר של גרמניה בתקופת הרייך השלישי.
ביוגרפיה.
לאחר סיום בית הספר התיכון פנה קריק לסמינר המורים בקרלסרוהה. לאחר מכאן פנה לעבוד כמורה בבית ספר היסודי. כמורה הצביע קריק על הרוח המכניסטית והבירוקרטית שמושלת בבית הספר, תוך שהוא מבקר אותה בחומרה. בשנת 1910 ראתה אור יצירתו הספרותית הראשונה, "Persönlichkeit und Kultur". בשנת 1917 הוציא את הספר "Die deutsche Staatsidee", ובשנת 1920 את "Die Revolution der Wissenschaft". האחרון שבספריו היה "Philosophie der Erziehung", שנחשב אף לספרו החשוב ביותר. בשל ספרו זה זכה קריק אף לתואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג. לאחר ארבע שנים נוספות, שבמהלכן עבד ככותב חופשי, זכה למשרה באקדמיה הפדגוגית שבפרנקפורט על המיין. עד סוף שנות העשרים הוא המיר את תפיסת החינוך הליברלית המסורתית, ששלטה בעת ההיא, בתפיסה חינוכית הקוראת תיגר על החינוך הפוליטי של הסוציאל-דמוקרטיה מן הצד האחד והכנסייה הקתולית מן הצד השני.
בשנת 1931 הצטרף כחבר לליגת המאבק האנטישמית למען התרבות הגרמנית (Antisemitischen Kampfbund für deutsche Kultur), שהייתה בעלת נטיות גרמניות לאומניות מובהקות. במהלך נקודת ההיפוך של שנת 1931 כבר ביטא באופן מובהק קריאות בשבח הרייך השלישי. שנה בלבד לאחר מכן, במהלך שנת 1932, הפך לחבר רשמי במפלגה הנציונל-סוציאליסטית ובארגון המורים הרשמי שלה (Nationalsozialistischen Lehrerbund). באותה שנה, מסיבות נציונל-סוציאליסטיות פוליטיות פנימיות, הוא הושעה ממשרתו כפרופסור באוניברסיטה.
אחרי עלייתם לשלטון של הנאצים בגרמניה פעל קריק כרקטור ופרופסור לפדגוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט. באותו הזמן גם תפקד כעורך כתב העת "Volk im Werden" ("עם בהתהוות"), שראה אור בין השנים 1933 – 1934. בכתב העת הזה, שנתן ביטוי בעיקר לרעיונות נציונל-סוציאליסטיים בחינוך, פרסם קריק מאמרים רבים. בשנת 1934 פנה קריק לאוניברסיטת היידלברג וזכה בה למשרה של מרצה לפדגוגיה ופילוסופיה. החל משנת 1934 הוא הועסק גם בשירותי הביטחון של ה-SS בתחום הריגול המדעי.
מאפריל 1937 ועד אוקטובר 1938 הוא כיהן כרקטור באוניברסיטה, אלא שמחלוקת חריפה שהתעוררה בין רעיונותיו הפילוסופיים לבין חוקרי גזע שונים הובילה להתפטרותו לאלתר מכל משרותיו האקדמיות והמפלגתיות. בשנת 1938 התפטר קריק אף משורות ה–SS, כשהוא נושא דרגה מכובדת של Obersturmbannführer. את משרתו של קריק בהיידלברג החזיק רקיק עד סוף מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939 עבד קריק ב "Institut zur Erforschung und Beseitigung des jüdischen Einflusses auf das deutsche kirchliche Leben" (המכון לבדיקה והסרה של השפעה יהודית על חיי הכנסייה), שהיה פסאודו-מדעי ואנטישמי במהותו. בנוסף הוא שימש כחבר כבוד במכון הממלכתי להיסטוריה של גרמניה החדשה (Reichsinstitut für Geschichte des Neuen Deutschlands) כמו גם כחבר בהנהגתו של ארגון המרצים הנאציונל-סוציאליסטי.
עם סיום מלחמת העולם השנייה הוא שוחרר על ידי הרשויות האמריקאיות משירותו בבית הספר התיכון, והוא אף נכלא, ומת בחודש מרץ שנת 1947.
ענת הראל
ענת הראל (נולדה ב-18 במאי 1970) היא מגישת טלוויזיה ומאמנת כושר ישראלית.
ביוגרפיה.
הראל נולדה בשנת 1970 בשם ענת ברעם. אביה, סרן משה ברעם (בלומנשטיק), נפל בעת מילוי תפקידו בהתרסקות מטוס הרקולס בג'בל חלאל, בהיותה בת 5 בלבד. שלוש שנים לאחר מכן, אמה התחתנה בשנית, ואימצה את שם משפחתו של אביה החורג - הראל. הראל שרתה בצה"ל כקצינת ת"ש ולאחר שרותה הצבאי סיימה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 סיימה את לימודיה בבית הספר למאמנים ע"ש וינגייט והחלה לפעול כמאמנת במסגרות שונות. ב-2003, עשתה את צעדיה הראשונים בטלוויזיה כאשר הגישה את פינת הכושר בתוכנית של אודטה.
מאז ועד היום הגישה ענת הראל מספר תוכניות טלוויזיה העוסקות באורח חיים בריא ביניהן:
ב-2012 השתתפה בתוכנית "הישרדות VIP", והגיעה אל המקום השני בגמר התכנית. בנובמבר 2012 החלה הראל להנחות לצידה של סופי צדקה את תוכנית הבוקר "לחיות טוב" בערוץ 2 בזכיינית רשת למשך שנתיים. ב-2016 הנחתה בערוץ החיים הטובים את התכנית "פילאטיס עם דליה מנטבר" לצדה של דליה מנטבר. ב-2018 הנחתה בערוץ עשר את התכנית "עושות שרירים" לצדה של שר פיטנס.
הראל היא הפרזנטורית של דגני הבוקר "פיטנס" של נסטלה בחמש השנים האחרונות, וכמו כן ספורטאית מאומצת על ידי חברת "נייקי ישראל".
הראל שותפה בחברה לפיתוח מכשירי כושר ביתיים ובחברה המפעילה קבוצות אימון למטרות שונות.
ב-2022 שיחקה בסדרת הנוער "מיוחדת" של כאן חינוכית את טלי וייסברג, אמא של ירדן
חיים פרטיים.
הראל גרושה ואם לבן. מתגוררת בתל אביב.
חוג דיריכלה