במהלך אולימפיאדת לונדון, שנערכה בשנת 2012, נבנה באתר זה אצטדיון זמני, שאירח את תחרויות כדורעף החופים, בתכולה של 15,000 מקומות ישיבה. התכולה הגדולה בכל הזמנים עבור אצטדיון כדורעף חופים במשחקים האולימפיים.
דנמרק-נורווגיה
דנמרק-נורווגיה (בדנית ונורווגית: Danmark-Norge) הוא שמה ההיסטוריוגרפי של ישות פוליטית, איחוד, שכללה את שטחיהן של ממלכות דנמרק ונורווגיה, כולל שטחי איסלנד, גרינלנד ואיי פארו. לאחר התפרקותו של איחוד קאלמאר ב-1524, נכנסו שתי הממלכות לאוניה פרסונלית ב-1536, שנמשכה עד ל-1814.
מקור השם.
השם דנמרק - נורווגיה הוא שם שמתאר את שתי הממלכות לאחר מיזוגן לממלכה אחת ב־1536. לעיתים קרובות משתמשים בשם "ממלכת דנמרק" הכולל את נורווגיה בתקופה שבין השנים 1536 עד 1814 ואת "החלק המלכותי" של אולדנבורגז (לא כולל את הדוכסויות שלזוויג והולשטיין).
היסטוריה.
לאחר פרישתה הרשמית של שוודיה מאיחוד קאלמאר ב-1521, נערכו בדנמרק ובנורווגיה מלחמות אזרחים ורפורמציות פרוטסטנטיות. לאחר שהרוחות נרגעו, הפרלמנט הדני נחלש מאוד, ולבסוף פורק ב-1660, כשדנמרק-נורווגיה הפכה למונרכיה אבסולוטית. השינויים אושרו בהסכם Lex Regia שנחתם ב-14 בנובמבר 1665, וגרם לכל הכוח להתרכז בידיו של המלך. הפרלמנט הנורווגי התכנס בפעם האחרונה ב-1537. נורווגיה שמרה על חוקים עצמאיים ועל מספר מוסדות, והיו לה מטבע וצבא נפרדים מאלו של דנמרק.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת גונבואט הובסה דנמרק-נורווגיה בידי שוודיה, ונאלצה למסור לידיה את שטחה היבשתי של נורווגיה בהסכם קיל, אך מושבותיה של נורווגיה נותרו בידי דנמרק.
גאוגרפיה.
הממלכה הייתה מדינה טרנס-יבשתית מכיוון שהשתרעה על צפון אמריקה (גרינלנד), על אירופה (דנמרק) ועל חצי האי הסקנדינבי (נורווגיה, איי פארו ואיסלנד).
שטחה של הממלכה היה גדול והיא הייתה בין הממלכות הגדולות ביותר בעולם באותה תקופה עם שטח של כ-2.7 מיליון קמ"ר.
הבחירות לכנסת החמש עשרה
החזית הדמוקרטית לשלום ולשיוויון
הארדי
טרפסיכורה
טרפסיכורה (יוונית: Τερψιχόρη; מילולית, עונג הריקוד) במיתולוגיה היוונית, הייתה אחת מתשע המוזות, שילדה מנמוסינה, אלת הזיכרון, לזאוס, ראש האלים. טרפסיכורה הייתה הפטרונית של המחול והשירה הדרמטית, ומאוחר יותר גם של השירה הלירית. בדרך כלל היא מתוארת ביצירות אמנות מנגנת בלירה.
לפי מספר מיתוסים, טרפסיכורה, ביחד עם אל הנהר אכלואוס, היא הורתן של הסירנות, ששירתן הענוגה משכה מלחים למותם. מסורות מסוימות מייחסות לה גם את לידת המוזיקאי לינוס, בנו של האל אפולו, אך אחרות קובעות שלינוס הוא בנה של המוזה קאליופה או של המוזה אוראניה.
משמה של טרפסיכורה נגזרה המילה האנגלית Terpsichorean, שמשמעותה - ריקודי, שמתקשר לריקוד.
האסטרואיד שהתגלה על ידי וילהלם טמפל בספטמבר 1864 נקרא על שמה.
חזית דמוקרטית לשלום ושוויון
ג'ון א.ליטלווד
גוש חרות ליברלים
יוסף ספיר
יוסף ספיר (27 בינואר 1902 – 26 בפברואר 1972) היה חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל, מראשי מפלגת הציונים הכלליים, ממקימי המפלגה הליברלית וגוש חרות ליברלים (גח"ל).
ביוגרפיה.
ספיר הוא יליד הארץ, נצר למשפחת פרדסנים, בנו של העסקן הציוני אליהו ספיר ונינו של הרב החוקר יעקב ספיר. לספיר היה פרדס בפתח תקווה, והוא חבר הוועד החקלאי בשנות ה-20 של המאה ה-20. בימי המאבק למען עבודה עברית, הביע עמדה תומכת בהשתדלות למען עבודה עברית, אך ספג ביקורת מצד הפועלים העברים בטענה שהוא עצמו מעסיק רק ערבים בפרדסיו וכי הנתונים שהוא מציג, כאילו רוב העובדים המועסקים בפרדסים הם יהודים, שגויים. בשנות ה-30 היה פעיל בהתאחדות האיכרים. בשנת 1936 נדרש לשלם קנס, לאחר שנמצא מחזיק אקדח ללא רישיון.
בבחירות למועצת עיריית פתח תקווה שהתקיימו ביולי 1940 זכתה ההסתדרות ב-6 מתוך 15 מנדטים, הדתיים ב-4 מנדטים (רשימת המזרחי והפועל המזרחי זכתה ב-2 מנדטים וסיעת החרדים ופועלי אגודת ישראל ב-2 מנדטים) והגוש האזרחי ב-5 מנדטים (רשימתו של יוסף ספיר, הגוש האזרחי, זכתה ב-2 מנדטים, ויצו - מנדט 1, צעירים - מנדט 1 והמרכז - מנדט 1). בכינוס המועצה שלושה שבועות לאחר הבחירות התמודד ספיר נגד נציג סיעת הפועלים, גרבובסקי, על ראשות העירייה, לאחר ששלמה יצחק שטמפפר הודיע שבגלל השלטונות לא יתמודד. שני המתמודדים קיבלו 7 קולות כל אחד, ולבסוף זכה ספיר בתפקיד. ספיר החזיק בתפקיד ראש עיריית פתח תקווה עד שנת 1951. ספיר היה שנים רבות מראשי המחנה האזרחי ומפלגת הציונים הכלליים בתקופת היישוב.
באפריל 1947 חתם עם ראשי מועצות אחרות על עצומה המגנה את פעולות האצ"ל ולח"י נגד הבריטים. בשנים 1947–1948 שימש כיו"ר מרכז השלטון המקומי.
ספיר שימש מספר פעמים בתפקידי שר בממשלות ישראל:
ספיר נפטר בעת ששהה בשליחות הכנסת באוסטרליה. חבר המשלחת ראובן ברקת ליווה את ארונו בחזרה לארץ.
ספיר נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה ב-1 במרץ 1972.
בשנת 1946 מונה לחבר כבוד במסדר האימפריה הבריטית. על שמו נקרא היישוב כרמי יוסף ושכונת רמות ספיר בחיפה.
לקידום משנתו הכלכלית הליברלית הוקם המכון לחקר החברה והכלכלה ע"ש יוסף ספיר, בראשות אוריאל לין. בשנת 2015 פורסם על ידי המכון הספר "מערכת המיסים של מדינת ישראל", שנכתב על ידי יורם גבאי, לשעבר הממונה על הכנסות המדינה.
המטאטא
המטאטא היה תיאטרון עברי סאטירי אשר פעל בתקופת היישוב ובימי ראשית המדינה. בסך שנות קיומו העלה למעלה מ-70 תוכניות סאטיריות.
תיאטרון "המטאטא" נוסד באפריל 1928, כבמה לסאטירה פוליטית אקטואלית, הבוחנת באופן ביקורתי את המתרחש בארץ. מייסדו ומנהלו הראשון של התיאטרון היה יצחק משה דניאל, שהיה בעל ניסיון בניהול תיאטראות בבוקרשט ובסופיה. הגרעין הראשוני של השחקנים היו חברים שפרשו מתיאטרון הקומקום, וביניהם עמנואל הרוסי והלל ברגמן-אביחנן, לאחר מחלוקות עם מנהלו, אביגדור המאירי, על ענייני זכויות יוצרים ותכנים סאטיריים.
"המטאטא" המשיך את דרכו של הקומקום, אשר במהרה נסגר. הוא הגיב על כל מאורע פוליטי בחיי הארץ, הציג בכל מופע שורה של מערכונים סאטיריים בענייני עלייה, עבודה עברית, השפה העברית ותוצרת הארץ, ויצא כנגד הספסרות בקרקעות שפשתה בשנות השלושים. שם התיאטרון נגזר מתיאטרון אודסאי בשם "המטאטא האדום". המטאטא הוקם כקואופרטיב והכנסותיו חולקו שווה בשווה בין חברי הקואופרטיב.
את החומר להצגותיו של המטאטא כתבו סופרים ומשוררים בארץ ישראל כעמנואל הרוסי ואברהם שלונסקי (שהגדיר את המטאטא כ"מעט התה שנשאר מן הקומקום").
במרוצת הזמן אף העלה המטאטא אופרטה קלאסית שלמה של פרנץ להאר.
החל מתוכניתו "המנון לתוצרת הארץ" מ-1933, שנחשב המחזמר הראשון בארץ ישראל, החל "המטאטא" להציג בכל תוכנית שורת מערכונים המתרכזים בנושא אחד.
רוב השירים והפזמונים שהושרו בהצגות "המטאטא", פרי עטם של נתן אלתרמן ואחרים, הפכו לנפוצים ביישוב ואחדים מהם מושמעים אף כיום. ביניהם ניתן למצוא את "דודה הגידי לנו כן" למילים של עמנואל הרוסי ומנגינה של משה וילנסקי.
שחקניו הידועים של המטאטא היו יעקב טימן, יעקב אבא (אבאל'ה), בצלאל לונדון (אביו של ירון לונדון), שמואל רודנסקי (לימים שחקן הבימה), וכן זלמן לביוש ומשה חורגל (לימים שניהם שחקני התיאטרון הקאמרי). מעצב התפאורות היה הצייר עמנואל לופטגלס.
בימי מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט ובהמשך בימי הספר הלבן ובתקופת המאבק, התרכז "המטאטא" בביקורת חריפה על שלטונות המנדט הבריטי ויחסם ליישוב. עם סיום המנדט הבריטי והקמת המדינה בא הקץ לנושא זה.
בשנות המדינה הראשונות, בתקופת האופוריה הראשונית מקיומה העצמאי של המדינה היהודית, לא נטה ציבור הצופים לביקורת סאטירית על המדינה ומוסדותיה, ותיאטרון "המטאטא" הלך ודעך עד שנסגר בשנת 1954. על בית התיאטרון ("בית העם") ברחוב בן יהודה בתל אביב הוקם לימים הבניין הידוע כ"בית אל על".
נכון ל-2022, דבורה קידר היא אחרונת שחקני התיאטרון שעודנה בחיים.
המנון.
למטאטא נכתב המנון (עמנואל הרוסי / נחום נרדי):
Varanus griseus
תיאטרון המטאטא
מגלומניה
הנורמה המושרית
שגעון גדלות
נבחרת ליטא בכדורגל
נבחרת ליטא בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ליטא.
נבחרת ליטא שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-24 ביוני 1923, נגד נבחרת אסטוניה. במשחק הובסה ליטא 5:0. ב-1939 הצטרפה ליטא לברית המועצות והופסקה פעילות הנבחרת.
הנבחרת חזרה לפעילות בתחילת שנות ה-90, לאחר הכרזת העצמאות המחודשת של ליטא, בעקבות פירוק ברית המועצות. הנבחרת שיחקה את משחקה הראשון לאחר הכרזת העצמאות המחודשת ב-27 במאי 1990, נגד גאורגיה.
נבחרת ליטא מעולם לא העפילה לטורניר גמר משמעותי והיא נחשבת לאחת הנבחרות החלשות באירופה, בעיקר משום שכדורגל אינו ענף הספורט המוביל במדינה. כדורסל הוא ענף הספורט הפופולרי בליטא. הנבחרת מדורגת במקום ה-112 של פיפ"א (נכון לספטמבר 2013).
ג'ון קונסטנטין
ג'ון קונסטנטין (באנגלית: John Constantine) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Swamp Thing Vol.2 #37" מיוני 1985 ונוצרה על ידי הכותב אלן מור והמאיירים סטיב ביזט וג'ון טוטלבן. לפני האתחול המחודש של יקום DC, קונסטנטין היה הפרוטגוניסט של סדרת "Hellblazer", הסדרה הוותיקה ביותר תחת חותם "ורטיגו" מאז 1988, שהסתיימה ב-2013 והוחלפה בסדרת הסולו "Constantine".