הרב שמואל טל (נולד בכ"ט באלול ה'תשכ"ב, 27 בספטמבר 1962) הוא ראש ישיבת תורת החיים ביד בנימין (בעבר, בנווה דקלים שבגוש קטיף). השתייך לציונות הדתית עד סמוך לביצוע תוכנית ההתנתקות, במסגרתה פונתה ישיבתו. בעקבות התוכנית החל להוביל קו אידאולוגי המתייחס למדינת ישראל באופן שלילי, בדומה לרוב המגזר החרדי.
קורות חייו.
נולד בבני ברק בשם שמואל לנגנטל, בנם של עו"ד בן ציון לנגנטל ולאה לנגנטל, שהייתה מנהלת תיכון עירוני דתי אולפנה לבנות בני ברק.
למד בתלמוד תורה "זיכרון מאיר" של החינוך העצמאי ובבית הספר סגולה בבני ברק. לאחר מכן למד בישיבה התיכונית "נתיב מאיר" בירושלים. לפני סיום לימודיו, עבר ללמוד בישיבת הכותל. על פי הכוונת ראש הישיבה, הרב ישעיהו הדרי, הגיע אל הרב ישראל זאב גוסטמן, ראש ישיבת נצח ישראל, שאיתו למד בחברותא תקופה ארוכה. לאחר מכן עבר לישיבת מרכז הרב. בתקופה זו התחתן עם יפעת לבית ליפשיץ. לאחר נישואיו עבר לישיבת מעלות התורה אצל הרב שמואל אוירבך. לאחר כשלוש שנים, החל לשמש כר"מ בישיבת שעלבים. למד בחברותא עם הרב יצחק שלמה זילברמן את תורת הקבלה. בנוסף לרבנים אלו, הרב טל מחשיב כרבותיו את הרב יוסף קאפח, הרב אריה בינה והרב אברהם שפירא, והוא בעל גישה אוהדת כלפי שיטתו של הרב גדליה נדל.
בשנת 1995 הקים הרב יגאל קמינצקי, רב גוש קטיף, את כולל מג"ל בנווה דקלים, והזמין את הרב טל לעמוד בראשו. בראשותו הפך כולל זה בשנת 1997 לישיבה גבוהה, בשם "תורת החיים". בתקופה זו, למד קורסים באוניברסיטה הפתוחה.
במהלך תוכנית ההתנתקות פונתה הישיבה ועברה ליד בנימין, וכיום לומדים בה כמאתיים תלמידים ואברכים. עם השנים הוקמו ביוזמת הרב טל מוסדות נוספים סביב הישיבה: תלמוד תורה בשיטת זילברמן, מוסדות לבנות - בית ספר יסודי, אולפנה, ומדרשה תורנית לנשים - כולם בשם טׂהר, ארגון לקירוב רחוקים והפצת יהדות בשם "מתוך אהבתו", מכונים לבעלי תשובה ולבעלות תשובה, בית ספר לקולנוע יהודי ובית ספר לייעוץ תורני, שכולל גם מרכז טיפול.
בנוסף לארגונים סביב הישיבה, יזם הרב טל ב-1997 את הקמת העיתון "מקור ראשון" בגלגולו הראשון, אשר היה בבעלותו עד לפשיטת רגל ב-1999.
על המעבר ליד בנימין, בעקבות ההתנתקות, סיפר הרב טל חודשים אחדים לאחר מכן:
כחלק מתוכנית לייהוד הגליל, הוציא הרב טל גרעין מתלמידי הישיבה הוותיקים להתיישב בנוף הגליל.
הרב טל מקורב לרבנים ממגזרים שונים - גם מהציבור הציוני-דתי וגם מהציבור החרדי. רבנים חרדים ידועים כתבו הסכמות לספרו, ולפני ביצוע תוכנית ההתנתקות ערך סבב ביקורים אצל רבנים חרדים במטרה לשכנעם לפעול לביטול התוכנית.
מחלוקת רבנים על התנהלותו.
במאי 2019 התפרסמו טענות על התנהלות לא אתית של הרב טל. הרב שמואל אליהו טען, בין השאר, שהרב טל שכנע אישה להתגרש מבעלה בהבטחה שתינשא לו, הסכים לפצותה בסכום של חצי מיליון ש"ח, והעביר לה רק חלק מהסכום. הטענות נידונו בבית דין שהוקם בידי הרב אשר וייס, בהסכמת הרב אליהו. ביולי 2019 פרסם בית הדין את מסקנותיו, וכתב ששלח את המחשב של הרב טל למומחים שבדקו אותו היטב, והגיע למסקנה שבניגוד לטענות - לא היו בו מעולם תמונות תועבה. לצד זאת, מתח בית הדין ביקורת על היסמכותו של הרב טל על רוח הקודש ועל הקשר שניהל בעקבות כך עם אותה אישה בעודה אשת איש, שאותה כינה "פסול ביסודו". לנוכח זאת פסק בית הדין כי הרב טל יוכל להמשיך לעמוד בראשות הישיבה וללמד תורה, אך עליו לא להתרכז בעיסוק בהנהגה ציבורית ולהימנע מעצות בנושאים אישיים כגון זוגיות ורפואה, וכן להימנע מקבלת נשים לשיחות (דבר שהרב טל הפסיק מעצמו עוד תקופה קודם). עוד פסק בית הדין כי על הרב טל להודיע ברבים "באמת ובתמים, בעל פה ובכתב, שכל ההישענות על רוח הקודש בטעות יסודה ולחדול לחלוטין מדרך זו". לאחר פרסום הפסק, דיבר הרב טל בפני תלמידיו ואמר כי טעה בעניין רוח הקודש שייחס לעצמו.
בתגובה פרסמו הרב דוב ליאור והרב חיים דרוקמן מכתב שבו כתבו שהחלטת בית הדין תמוהה, והביעו את דעתם כי עקב העובדות שהתבררו בבית הדין הרב טל אינו ראוי לעמוד בראשות ישיבה או להוות דמות חינוכית. אל המכתב הצטרפו כמה עשרות רבנים נוספים מן הציונות הדתית, בהם הרבנים אליקים לבנון, יהושע שפירא ויובל שרלו. מנגד, הרבנים מאיר מאזוז, אביגדר נבנצל, זלמן נחמיה גולדברג ורצון ערוסי קראו להישמע לפסק הדין ולהיזהר מלקבל שמועות רעות או דברי בלע על הרב טל. בעקבות הפרשה פרשו כמה רבנים מן המוסדות בראשות הרב טל, ושני המוסדות היסודיים השייכים לרשת בני יוסף הועברו מאחריות עמותת תורת החיים לאחריות המועצה האזורית.
בינואר 2020 פרסמו הרבנים חיים דרוקמן, דב ליאור, יעקב אריאל, יהושע שפירא ואליקים לבנון מכתב שבו נאמר כי "בעקבות גילויים חדשים על קשרים אינטימיים של הרב טל עם אשה נוספת, עובדת הישיבה - התנהגותו מחללת שם שמים ומבזה את תורת ישראל, הוא מהווה דמות חינוכית שלילית וחל איסור מוחלט ללמוד בכל מוסדותיו". עורך דינו של הרב טל מחה על שהרבנים לא ביררו את העובדות מול הרב. במכתב תגובה שעליו חתומה הנהלת מוסדות תורת החיים נאמר כי "מה שנכתב אודות 'הפרשייה החדשה' הינו שקר וסילוף". במקביל פרסמו עשרים ושישה רבנים ממוסדות הישיבה מסמך תמיכה ברב טל שבו הציגו את נקודת מבטם בעניין הטענות נגדו. גם הרב נבנצל פרסם כי בירר את הדברים ומצא שאין בסיס גם לטענות החדשות.
דעותיו.
גישתו ההלכתית וההשקפתית של הרב טל היא עצמאית, ומסקנותיו מורכבות משלל דרכים וגישות. לשיטתו, יש חובה לחקור ולדון בבירור ההלכה באופן עצמאי, וניתן אף לחלוק על פסיקות מקובלות אם כך מתברר מתוך העיון, אך זאת בתנאי שהחולק ראוי לכך. הוא נוהג כך בעצמו.
בין היתר, על פי פסיקתו נוהגים בישיבתו רבים מתלמידיו להניח תפילין כל היום ולא רק בשעת התפילה (אם כי הוא אסר על תלמידיו הליכה ברחוב כשהם מניחים תפילין, כדי שלא תיווצר להם תדמית של חריגים בחברה), ולהטיל בציצית פתיל תכלת. תיקן תקנות שונות לתלמידיו, ובהן איסור על חתונה שעלותה מעבר ל-37,000 ש"ח (סכום שמשתנה עם השנים בהתאם למציאות המשתנית) והנחיה שלא להתגייס לצה"ל כלל, ולפחות לא לפני תום שלוש שנות לימוד בישיבה (חלק מבני ישיבתו מתגייסים לנח"ל החרדי, חלק אינם מתגייסים כלל, וחלקם הולך למסלול השירות האזרחי).
השקפתו הפוליטית.
השקפתו של הרב טל לאחר ההתנתקות מהווה שילוב בין ההשקפה החרדית להשקפה הדתית-לאומית. הוא מזהה את שיבת ישראל לארצו כתהליך הקשור באתחלתא דגאולה, אך דוחה את הציונות החילונית ואינו מכיר במדינת ישראל כישות בעלת ערך דתי חיובי. לשיטתו, יש לחתור להחליף את מוסדות המדינה כולם על ידי הקמת חלופות אמוניות-יהודיות בכל התחומים (תקשורת, אקדמיה, ועוד), אם על ידי שינוי מבפנים איפה שאפשר או הקמת מוסדות כאלה בצורה עצמאית לחלוטין:
יחסו הביקורתי למדינה התגבש עקב תוכנית ההתנתקות, כאשר בחודשים שקדמו לביצועה העביר לתלמידיו סדרת שיעורים שבהם שטח את השקפתו החדשה, ולפיה, בין השאר, אין לומר "הלל" ביום העצמאות, ויש להעביר את החגיגות על תהליך הגאולה ליום ירושלים, שמשמעותו הדתית ברורה יותר. גם יחסו לצה"ל הוא דו-ערכי, עקב הוראות הפתיחה באש הנוקשות וכן בגלל שירות נשים בצה"ל שיוצר בעיניו איום חמור על ערכי הצניעות. לתלמידיו החפצים להתגייס הוא מורה על שירות דרך מסגרת הנח"ל החרדי, שבו לא קיימות בעיות צניעות. בתקופת תוכנית ההתנתקות הצטרף לקוראים לסרב פקודה.
גישתו הייחודית התבטאה אף בכך שבבחירות לכנסת השבע עשרה והשמונה עשרה הביע את תמיכתו במפלגת ש"ס. גם בית הספר טוהר שהיה בנשיאותו משתייך לרשת מעיין החינוך התורני של ש"ס, ולא לממ"ד.
מקורות הגותו.
מבחינת מקורות ההגות שעליהם הוא נשען, עבר הרב טל מהפכים מחשבתיים בחייו. בשנים האחרונות הוא דבק בעיקר בתורתם וכתביהם של בני הדור הראשון והשני של החסידות, כגון מסורות המגיד ממזריטש אודות הבעל שם טוב, תורת רבי אלימלך מליז'נסק ועוד. הוגים נוספים שהוא מרבה לאזכר הם הגר"א ורמח"ל. תלמיד חכם נוסף המוערך על ידו ביותר, אף בתחום ההלכתי, הוא הרב אברהם ישעיה קרליץ, ה"חזון איש". תפיסתו ההשקפתית על התקופה ומאורעות הזמן, הושפעה רבות מהשקפתם של הרב יצחק ברויאר וסבו הרש"ר הירש.
הרב טל דוחה כל השפעה הגותית חוץ-תורנית. לשיטתו, גם לימודים שאינם תורניים במובהק מושפעים מן ההגות העומדת בבסיסם, ועליהם להיעשות מתוך גישה יהודית.
ספריו.
סדרת ספרי העיון "טל חיים", מאגדת חקירות בסוגיות הלכתיות שונות ומבוססת על שיעורים שמסר בישיבתו, ואשר הוא כותב בעצמו. יצאו לאור שמונה ספרים העוסקים בהלכות שבת, ברכות, פסח, בשר בחלב ותערובת, כללי הוראה, קריאת שמע ותפילה, ציצית ותפילין. כמו כן יצאו לאור ארבעה ספרי "טל חיים" המבוססים על שיחות שמסר בישיבתו בנושאים: הימים הנוראים (בעברית ובאנגלית), פורים, פסח, ובינתיים שני כרכים של שיחות על ספר תהילים.
לספריו מצורפות הסכמות מרבנים ממגזרים שונים, ובהם הרבנים יוסף שלום אלישיב, שמואל אוירבך, עובדיה יוסף, מרדכי אליהו, אברהם שפירא, מאיר מאזוז וברוך דב פוברסקי.
בשנת ה'תשס"ז (2007) זכה בגין סדרת ספריו בפרס הרב מימון לספרות ומחקר תורניים. בנימוקי הפרס כתבו השופטים:
הכרך על בשר וחלב ותערובות שיצא בתשע"ג זיכה אותו בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תשע"ו.
בנוסף, יצאו כמה מהדורות של מדריך להתבוננות (למהדורה הרביעית באתר היברובוקס), המבוססים על שיעוריו.
חיים אישיים.
אחיו הוא חבר הכנסת לשעבר נחום לנגנטל ואחותו הייתה יפי גליק, אשתו של ח"כ לשעבר ופעיל הר הבית יהודה גליק.