מול התפיסה שיש לדלל את אוכלוסיית החתולים על ידי המתה או על ידי עיקור וסירוס ישנה דעת מיעוט המתנגדת גם להמתה וגם לסירוס או עיקור של חתולים. דעה זו זוכה לפרסום מועט מאוד, אך ניכר שבישראל רבים בוחרים בה, אם מסיבות מוסריות או מסיבות דתיות . פתרונות אחרים שהוצעו לטיפול באוכלוסיות גדולות של חתולים כללו העברתם למדינות אחרות, או שליטה בכמות המזון הזמינה. בשיטה האחרונה נטען שכדי לאזן את אוכלוסיית החתולים נדרש לטפל בעיקר בכמות המזון הזמינה להם על ידי טיפול ראוי בפחים ואשפה, הסברה וניטור של פינות ההאכלה הנעשית על ידי התושבים. לטענתם, בשיטה זו יורד כושר הנשיאה של תא השטח וכמות החתולים בו מצטמצמת באופן טבעי וללא התערבות פוגענית.
באוקיאניה לא היו חתולים ילידיים. באוסטרליה וניו זילנד גם היו מעט מינים ילידיים דומים (טורפי יונקים בגודל בינוני). מינים ילידיים כמו הקאקאפו והבטונג הם טרף עבור חתולי הרחוב, הם נוטים להיות יותר פגיעים אקולוגית ו"תמימים" מבחינה התנהגותית. לחתולי רחוב הייתה השפעה רחבה על מינים ילידיים אלו והם שיחקו תפקיד עיקרי בסיכון ובהכחדה של חיות רבות.
בבריטניה, מספר החתולים גדל להרבה מעבר ליכולת כושר הנשיאה הטבעית, מכיוון שגודל האוכלוסייה של החתולים הוא עצמאי מצפיפות הטרף: כלומר, חתולים הם ציידי "פנאי", עם מקורות מזון נוספים. צפיפות אוכלוסיית החתולים יכולה להגיע ל-2,000 חתולים לקמ"ר וחלה עלייה של כחצי מיליון חתולים מדי שנה.
בדרום קוריאה נערך מבצע לחיסול כל חתולי הרחוב. הדבר הוביל לתפוצה רחבה של עכברים וחולדות שפגעו ברכוש ומזון. בעקבות זאת ייבאו מחדש חתולי רחוב כדי למגר את בעיית המזיקים.
בישראל רבים מגדלים חתול בביתם ושכיחה האכלת חתולי רחוב. מספר החתולים המשוטטים בישראל מוערך במאות אלפים. יש חוקרים הקוראים לסילוק של חתולי בית משמורות טבע, להפחתת מספר החתולים באזורי מגורים ולחקיקה להגבלת האכלת חתולי רחוב. אך מולם עומדים אלו המטפחים את אוכלוסיית החתולים ועמותות שונות. במחקר שנעשה בישראל ניכר כי רובם המכריע של חתולי הרחוב פועלים ברדיוס של עד 300 מ' מביתם ואינם מתרחקים מעל ל-200 מ' מגבול היישוב, כך שהשפעתם על הסביבה הטבעית ככל הנראה מוגבלת.
TUGS ("גוררות") הייתה סדרת טלוויזיה בריטית בת 13 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 1988. הסדרה עלתה לשידור בממלכה המאוחדת ולאחר מכן גם באוסטרליה וביפן.
הודות להצלחת שתי העונות הראשונות של "תומס הקטר וחברים" החליטו רוברט ד. קרדונה ודייוויד מיטון ליצור סדרת טלוויזיה מקורית. הסדרה צולמה באולפני שפרטון בשנת 1988 באמצעות דגמים מציאותיים, בדומה ל"תומס הקטר וחברים". כלי השיט הוצבו על גבי תושבות שנמשכו מתחת למים באמצעות חוטים. מנועי שלט רחוק שימשו להפעלת מנגנונים בתוך הדגמים כגון עיניים זזות.
עלילה.
עלילת הסדרה התרחשה בשנות העשרים הסוערות ועסקה בעלילותיהם של שני ציים של גוררות מואנשות: צי הכוכבים (Star Fleet) וארובות האפס (Z-Stacks) בנמל העיר הבדיונית ביג (Bigg) סיטי. שני הציים התחרו ביניהם כדי לחתום על חוזים להכנסת כלי שיט גדולים לנמל, כגון אוניות נוסעים, אוניות שוטטות ומפרשיות.
הסדרה הופקה על ידי חברת "Tugs Ltd" בעבור TVS ו-Clearwater Features Ltd. פסקול הסדרה הולחן על ידי מייק אודונל וג'וניור קמפבל, שהלחינו גם את המוזיקה ב"תומס הקטר וחברים".
פרקים.
לאחר פשיטת הרגל של חברת ההפקה TVS, לא נוצרו פרקים נוספים מלבד השלושה עשר שיועדו לעונה הראשונה. בעקבות השידור הראשון בשנת 1989 נמכרו זכויות השידור לחברה לא ידועה, וכל הדגמים והתפאורות נמכרו לבריט אולקרופט. אביזרי סט הצילומים ודגמי גוררות מחודשים הועברו להפקה של "תומס הקטר וחברים" ושימשו בה בין השנים 1991 ו-2008, וקטעים מהתוכנית המקורית עברו דיבוב ועריכה מחדש עבור הסדרה האמריקאית לילדים "המגדלור של סולטי". מיטון חזר לעבוד עם צוות ההפקה של "תומס הקטר וחברים" בשנת 1991, וקרדונה עבר לביים את הסדרה "טדי ספינת הגרר" (במקור: Theodore Tugboat, "תיאודור ספינת הגרר"), סדרה אחרת ברוח "גוררות" המתרחשת בקנדה. כל שלושה עשר פרקי הסדרה יצאו בקלטות VHS בין השנים 1989 ו-1993.
הדגמים.
חלק מהדגמים, ביניהם העגורן ביג מיקי, נמכרו כאביזרי רקע לשימוש ב"תומס הקטר וחברים". היו שטענו שרוב הדגמים המקוריים נצבעו מחדש, אם כי באמצע שנת 2012 נמכרו רבות מיציקות הבעות הפנים של הדמויות ב-eBay, ובדצמבר אותה שנה התגלה שדגמי הדמויות עדיין קיימים. נכון ל-9 בינואר 2013 נמכרו הדגמים באוסף כמעט שלם (חלק מהם, ובעיקר טופ האט, חסרים), והם נשמרו על ידי ארגון "Star Tugs Company Ltd", שהתחיל פרויקט לשחזור הדגמים ולשימורם. הדגמים נמסרו לבעליהם החדשים ב-26 בינואר 2013. החברה הפעילה קמפיין קיקסטארטר להקמת תערוכה קבועה של הדגמים, שאותה מימנו ב-16 בפברואר 2014.
דמויות.
בסדרת הטלוויזיה הבריטית TUGS משתתפות שתי קבוצות של ציי גוררות מואנשים: צי הכוכבים וארובות האפס. הם מתחרים אחד נגד השני בעיר הנמל הבדיונית ביג סיטי.
צי הכוכבים.
צי הכוכבים היא קבוצה ששואפת לעבוד ביחד כדי להשיג ולספק חוזי נמל. המפקד שלהם הוא קפטן כוכב. הסמל שלהם הוא ארובה אדומה עם פסים כחולים ולבנים סביב העליון. חברי הצי גם נושאים דגל אדום עם כוכב לבן. בצוות של קפטן כוכב יש שבע גוררות, ולכולן מספר על ארובותיהן :
טופ הט מדובב על ידי ג'ון בדלי. ב-"המגדלור של סולטי", הוא מדובב על ידי לונג ג'ון בלדרי.
קפטן כוכב (באנגלית: Captain Star) - בעלם של צי הכוכבים. הוא מספר את הסדרה בלשון העבר, שרומז כי הוא כבר לא המפקד של הצי, ושהוא פרש. הוא אינו מופיע בעצמו, כי הוא מעדיף ליצור קשר באמצעות מגפון מהחלון של בנין המזח של צי הכוכבים. הוא מאוד גאה בצי שלו, והוא קיצוני כדי שהם יצליחו.
ארובות האפס.
ארובות האפס הם גוררים ערמומיים, רמאים וזוממים. המפקד שלהם הוא קפטן אפס. הם מחפשים דרכים כדי להפיל ולהכשיל את צי הכוכבים המתחרה.
קפטן אפס (באנגלית: Captain Zero) - בעלם של ארובות האפס. כמו קפטן כוכב, הוא מייצר קשר באמצעות מגפון מבנין מזח האפס. הוא מדבר בניב אורקדיאני. מרומז בפרק "רוח חזקה" שייתכן שיש לו רקע פלילי גנגסטר. הוא תמיד מחפש דרכים להפיל את קפטן כוכב ולעיתים קרובות הוא נופש לשיתות ערמומיות. הגוררות שלו מפחדות ממנו מאוד ומצייתות לפקודות בצייתנות. קפטן אפס רק מדבר בשני פרקים, אך המגפון שלו מופיע בפרק "מזל רע".
נורדאוסטלנדט
נורדאוסטלנדט (בנורווגית: Nordaustlandet – "האי הצפון-מזרחי") הוא האי השני בגודלו מבין איי סבאלברד שבנורווגיה. שטחו של האי הוא 14,443 קמ"ר והוא שוכן מצפון-מזרח לשפיצברגן. רוב שטחו של האי מכוסה בקרחונים ושאר שטחו הוא שטח טונדרה שמשמש כבית גידול לאוכלוסייה של תת-מין מקומי של אייל הצפון ושל ניבתנים. האי אינו מיושב וכל שטחו הוא חלק מהפארק הצפון-מזרחי של סבאלברד (Nordaust-Svalbard naturreservat).
היסטוריה.
ציידי ניבנתים אנגלים גילו את נורדאוסטלנדט כאשר חלפו ליד הנקודה הדרומית שלו ב-1617. התגלית צוינה במפות כבר בשנת 1625 בהן האי נקרא בשם "אי סר תומאס סמיית'" (Sir Thomas Smyth's Iland). במפה הולנדית משנת 1662 מסומן האי בשם "הארץ המזרחית" (Oostlandt) ובמפה שיצאה שנה לאחר מכן מסומן האי כאשר חופיו משורטטים בצורה מדויקת יותר וניתן לראות בה את חופיו המערביים והצפוניים, כשהאחרונים מופרדים משבעת האיים (Sjuøyane). מפה הולנדית משנת 1710 הייתה הראשונה להציג את האי בצורה מדויקת ובה הוא נקרא בשם "הארץ הצפון-מזרחית" (Het Noord Ooster Land).
גאולוגיה.
מקורותיהם של טיפוסי הסלעים בנורדאוסטלנדט מגיעים מתקופות גאולוגיות שונות. חלקו הצפוני של האי בנוי מסלעים גבישיים כמו: שיש, קוורציט, צפחה, גנייס וגרניט. מזרחה לפיורד לידי פרנקלין (Lady Franklinfjorden) ולפיורד דובה (Duvefjorden) המסלע הוא ממקור געשי. מזרחה ודרומה לפיורד ריפ (Rijpfjorden) סלע היסוד עשוי מגרניט אדום. גרניט זה עשוי מגרגרים בינוניים. הוא מכיל מוסקוביט, ביוטיט, קוורץ, פלגיוקלז ואורתוקלז. הסלעים מתוארכים לתקופת הסילור המאוחרת.
סלעי גברו דיאבז מרובדים מתקופת הסילור נמצאים בכף לאורה (Kapp Laura) שבנקודה המזרחית ביותר בנורדאוסטלנדט, וכן על האי סטורויה (Storøya) ובחלקו המזרחי של האי קויטויה (Kvitøya). בקצהו הדרומי של קויטויה הסלעים השכיחים ביותר הם גרניט וגנייס. בקצהו המזרחי של קרחון אוסטפונה (Austfonna) ניתן לראות ארבעה דורות של סלעים: גנייס, אמפיבוליט, גרניט אפור וגרניט ורוד. דרומה לפיורד והלנברג (Wahlenbergfjorden) יש שטח גדול של סלעי משקע, בעיקר אבן גיר ודולומיט מתור הקרבון ומתור הפרם. הסלעים הצעירים ביותר בנורדאוסטלנדט הם סוללות דיאבז מהקרטיקון-יורה, שמהווים את סלע היסוד של האי לאגויה (Lågøya) ובמוצאו של פיורד ברנווינס (Brennevinsfjorden).