העיתון מתאר את עצמו כחופשי יחסית לעיתונים במדינה בה הצנזורה על התקשורת נפוצה. אולם העיתון הואשם פעמים רבות בצנזורה פנימית, וטיוח ידיעות העשויות לפגוע בבעלי כוח. דוגמאות לכך הם: הימנעות מביקורת על בית המלוכה התאילנדי, ואי דיווח על גיחות ההפצצה של חיל האוויר האמריקאי במלחמת וייטנאם על מטרות בווייטנאם וקמבודיה, שיצאו מבסיס החיל במדינה.
טור ידוע בעיתון היה "Nite Owl" של ברנרד טרינק, הטור סיקר את חיי הלילה של בנגקוק, והוא פורסם בין השנים 1966-2004, תחילה בעיתון בנגקוק וורלד שנסגר. בעיתון עמוד דעות הנותן במה לתושבי תאילנד ותאילנדים גולים, בנושאים מקומיים ובינלאומיים.
תולדות העיתון.
העיתון נוסד על ידי אלכסנדר מקדונלד, קצין לשעבר במשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS), יחד עם עמיתו התאילנדי; פראסיט לוליטאנונד (Prasit Lulitanond). באותה התקופה חששה תאילנד מהמהפכות הקומוניסטיות שהתרחשו במדינות השכנות, והיא ראתה בארצות הברית כמגינה מפניהן. על מנת לשלוט בדעת הקהל במדינה, רצתה השגרירות האמריקאית בתאילנד בעיתון עצמאי פרו-אמריקאי, כדי להתמודד עם העמדות הסובייטיות. יש הטוענים שהמימון להקמת העיתון הגיע ישירות ממשרד החוץ האמריקאי או מה-OSS עצמו, אך אין הוכחות לכך.
תחת ניהולו של מקדונלד, היה בנגקוק פוסט עיתון עצמאי יחסית, והועסקו בו עיתונאים צעירים רבים, בהם פיטר ארנט ו-TD אולמן, שהפכו לבעלי שם עולמי. אלכסנדר מקדונלד עזב את תאילנד בהפיכה הצבאית של תחילת שנות החמישים, ואת מקומו תפש העיתונאי הקנדי רוי הרברט תומסון.
באוגוסט 2005 פרסם העיתון כתבה ובה נטען כי ליקויי הבנייה בנמל התעופה סוברנבהומי, נגרמו עקב רשלנות, וכי היה ניתן לתקנן. בעקבות הסיפור פוטרו שני עורכים, וכ-100 מעובדי העיתון הפגינו בטענה שהפיטורים היו בלחץ ממשלתו של תאקסין שינאוואטרה.
באפריל 2007 פרסמה סוכנות הידיעות האיראנית אירנ"א כתבה, בה נטען כי בנגקוק פוסט משמש כשופר של מדינת ישראל, וכי סקירת האירועים במזרח התיכון על ידי העיתון, מוטה כלפי ממשלת ישראל.
מתחרים.
העיתון המתחרה באנגלית; בנגקוק וורלד (Bangkok World), החל לצאת בתחילת שנות השישים. בנגקוק וורלד נרכש על ידי בנגקוק פוסט בשנת 1971, והוא נסגר באמצע שנות השמונים, עקב ירידה במכירות.
כיום המתחרה העיקרי לבנגקוק פוסט הוא העיתון The Nation ("האומה"), עיתון בעל קשרים במפלגה הדמוקרטית המקומית, ובעל מקורות רבים בהתקוממות בדרום המדינה. בנגקוק פוסט לעומת זאת; מציג את החדשות מנקודת המבט של המעמד הבינוני העירוני, וממתג את עצמו כעיתון לכל המשפחה.
Bangkok Post
דה-פריס
דה-פריס (הולנדית: De Vries) הוא שם משפחה הולנדי נפוץ, שפירושו "בן פריזיה".
דה פריס
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש כיהן במשך שתי תקופות כהונה נשיאותיות, ממועד השבעת הנשיא בוש ב-20 בינואר 2001 ועד לסיום כהונתו השנייה ב-20 בינואר 2009.
הרכב הקבינט.
מזכיר המחלקה לביטחון המולדת הצטרף לקבינט לאחר הקמת המחלקה, בשנת 2003.
מספר בעלי תפקידים שכיהנו כחברי הקבינט בימי ממשלו של הנשיא הקודם קלינטון (1993–2001) לא נכללו בו בתקופתו של יורשו בוש:
בסך הכל כלל הקבינט 21 בעלי תפקידים (20 עד 2003) וכיהנו בו 37 גברים ושמונה נשים. שלושה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של בוש - סגן הנשיא דיק צ'ייני, מזכירת מחלקת העבודה איליין צ'או ומנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים ג'ון וולטרס.
לאחר תום כהונת ממשל בוש נענה מזכיר ההגנה רוברט גייטס לבקשת הנשיא ברק אובמה להישאר בתפקידו במסגרת הקבינט החדש ופרש ממנו רק בשנת 2011. בכך היה הוא למזכיר ההגנה הראשון בתולדות ארצות הברית ששימש בתפקידו בשני קבינטים של נשיאים ממפלגות שונות.
פין (אי)
פין (בדנית: Fyn) הוא אי בגודל 3,099 קמ"ר השייך לדנמרק, והשלישי בגודלו מבין איי דנמרק (לא כולל את גרינלנד) אחרי שלן וצפון יוטלנד. זהו האי ה-163 בגודלו בעולם. האי נמצא במרכז המדינה ואוכלוסייתו מונה 469,724 תושבים (נכון ל-2019). העיר הראשית באי היא אודנסה.
פין שייכת מבחינה מנהלתית לאזור הדרומי של דנמרק. מ-1970 עד לשנת 2006 האי היווה את החלק הגדול ביותר במחוז פין שכולל מספר איים נוספים.
פין מחובר לאי שלן, האי הגדול ביותר בדנמרק, באמצעות גשר הטבעת הגדולה, הנושא מכוניות ורכבות. הגשר הוא מערכת של שלושה גשרים; גשר נמוך עד לאי ספרוגו, הנמצא באמצע הטבעת הגדולה, וגשר תלוי ארוך (השני באורכו בעולם בזמן פתיחתו) מחבר את פין לשלן בשאר הדרך.
כמו כן פין מחובר ליוטלנד בשני גשרים: גשר הטבעת הקטנה הישן, שנבנה ב-1930 לפני מלחמת העולם השנייה למעבר מכוניות ורכבות, וגשר הטבעת הקטנה החדש, שנבנה בשנת 1970 למכוניות בלבד.
מעדכן התוכנה
מעדכן התוכנה (בגרסאות הקודמות יותר נקרא מנהל העדכונים) היא תוכנה המעדכנת תוכניות מותקנות, ואת החבילות המקושרות אליהם, בטלאי תוכנה חשובים, וכן בטלאים הנוגעים לענייני אבטחה.
בנוסף היא מודיעה למשתמש כשיש עדכונים זמינים, ומציגה אותם בסדר אלפביתי, כך שהמשתמש יכול לבחור איזה עדכון ברצונו להתקין. נכתבה במקור למערכת ההפעלה אובונטו, אך כיום היא גם חלק מהפצת הלינוקס דביאן, ומערכות נוספות מבוססות APT.
עד גרסת אובונטו 12.04 LTS, נקראה "מנהל העדכונים", אך במאי 2012 הוכרז כי התוכנה תיקרא מגרסה 12.10 של אובונטו בשם "מעדכן התוכנה", כדי לתאר טוב יותר את פעולתה.
מעדכן התוכנה אינו יכול להסיר עדכונים, אך דבר זה יכול להתבצע על ידי מנהלי חבילות אחרים, כדוגמת מרכז התוכנה של אובונטו, או כאלו המתקדמים יותר מבחינה טכנית כדוגמת סינפטיק.
באובונטו מעדכן התוכנה משמש גם לעדכן את מערכת ההפעלה לגרסתה החדשה יותר, היוצאת לאור מידי 6 חודשים באופן רגיל, וגרסה בעלת תמיכה לטווח ארוך כל שנתיים. אפשרות זו נמצאת כברירת מחדל בגרסה למשתמש הרגיל של אובונטו, אך צריכה להיות מוספת ידנית בגרסת השרתים.
גלית אשכול
גלית אשכול (נולדה ב-24 ביוני 1964) היא מלהקת ישראלית.
ביוגרפיה.
הוריה, שמואל ורבקה כהנא, הם מנצח תזמורת וכימאית. אחותה שירי כהנא היא מנצחת תזמורת ואחיה יובי כהנא הוא ד"ר לאקוסטיקה.
גלית אשכול נולדה בחיפה, גדלה בעכו, בכיתה ח' עברה ללמוד בבית הספר הריאלי בחיפה. בצבא שירתה כמחסנאית בשקם, אחר-כך, כשהייתה בת עשרים ילדה את בתה. בתום שירותה הצבאי למדה ניהול, שיווק ומנהל עסקים בטכניון. למדה קולנוע בקאמרה אובסקורה (1988-1992). ב-1996 כתבה, ביימה והפיקה ביחד עם בעלה דאז אייל שיראי את סרט הקולנוע הקומי "ציפורים בניוטרל". היא גם ליהקה את הסרט, זו הייתה עבודת הליהוק הראשונה שלה. בסרט שיחקו דנה ברגר, דנה מודן ומאור כהן. הסרט מספר על בחור שפוגש בחורה ועל חייהם בשכונת פלורנטין. מאז ועד היום עובדת אשכול כמלהקת בלבד.
אשכול הייתה מועמדת לפרס אופיר בקטגוריית ליהוק: ב-2012 על סרטו של גור בנטביץ' "לרדת מהעץ" וב-2013 על סרטו של יונתן גורפינקל "שש פעמים".
ליהקה סרטים כמו "בורג" (בבימוי שירה גפן), "ההסדר" (בבימוי יוסף סידר), "הקפות" (בבימוי לי גילת), "הרמוניה" (בבימוי אורי סיון). עשתה קופרודוקציות.
ליהקה סדרות כמו "רמזור", "מסודרים", "אמא'לה", "אהבה זה כואב", "תעשה לי ילד", "נבלות", "יחפים", "אבודים באפריקה", "אבודים באסיה", "מקימי", "נצפו אמש".
ליהקה סרטי פרומו, סרטי תדמית ופרסומות. בין הפרסומות שעשתה היו לקוקה-קולה, סלקום, אורנג', פלאפון, בזק, שופרסל, AIG, 9 מיליון, אל על, לשכת הפרסום הממשלתית, בנק הפועלים, שנדי, עלית, ויסוניק, לבנת פורן. עשתה את הספיישלים של תוכנית המציאות "לרדת בגדול".
מלמדת משחק מול מצלמה בבית הספר למשחק ובידור ענת ברזילי, בבית ספר למשחק מול מצלמה של ניב רז ואולי שטרנברג, בסדנאות הבמה, בבית הספר למשחק של רוברט בן-שושן ובסטודיו למשחק של חלי מון סונגו.
חיים אישיים.
אשכול הייתה נשואה לבמאי ולמפיק הסרטים אייל שיראי ולהם שני ילדים: בת שנולדה ב-1984 ובן שנולד ב-1996.
מלהקת
ויני קוליוטה (Vinnie Colaiuta)
דיסקוגרפיה של ריהאנה
הדיסקוגרפיה של הזמרת הברבדית ריהאנה כוללת 8 אלבומי אולפן, 2 אלבומי אוסף, 53 סינגלים (כולל 13 שיתופי פעולה) ו-2 אלבומי רמיקס. מאז תחילת הקריירה שלה ב-2005, מכרה ריהאנה 30.5 מיליון אלבומים; מתוכם 10 מיליון בארצות הברית ו-164 מיליון סינגלים בעולם, ונחשבת לאחת הזמרות המצליחות ביותר בעולם. 14 משיריה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בבילבורד הוט 100, והיא מחזיקה במספר הגבוה ביותר של שירים שהגיעו למקום הראשון במצעדים בעשור השני של המאה ה-21 (9). עם התואר הזה היא גם משווה את שיאה לשיאו של מייקל ג'קסון.