הערה: הטקסט תורגם על ידי שלומית קדם מן הטקסט הגרמני המקורי של "קרן הפלא של הנער". התרגום לעברית שומר במידת מה על החריזה המקורית אך איננו מותאם למוזיקה.
פרק חמישי.
הערה: שמונה השורות הראשונות לקוחות מן הפואמה Die Auferstehung מאת פרידריך גוטליב קלופשטוק. מאהלר השמיט את ארבע השורות האחרונות של פואמה זו וכתב את השאר בעצמו (החל ב-O glaube). הטקסט תורגם על ידי שלומית קדם.
ביצועים בישראל.
נוסף לביצועים אלה ניגנה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את הסימפוניה עוד מספר פעמים.
גם תזמורות אחרות בישראל ביצעו את הסימפוניה השנייה של מאהלר: גארי ברתיני ניצח בשנות ה־80 על התזמורת הסימפונית ירושלים.
שושלת זגווה
ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל
ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל (באנגלית: John Strange Spencer-Churchill; 4 בפברואר 1880 - 23 בפברואר 1947), איש צבא בריטי; אחיו של וינסטון צ'רצ'יל.
ילדותו ונעוריו.
ג'ון סטריינג' ספנסר צ'רצ'יל (שנודע גם בשם ג'ק צ'רצ'יל) נולד בעיר דבלין שבאירלנד בשנת 1880. אביו הלורד רנדולף צ'רצ'יל היה איש אצולה, בנו של הדוכס השביעי ממרלבורו, ואמו ג'ני לבית ג'רום הייתה בתו של מיליונר אמריקאי.
כל ימי חייו התהלכו שמועות שלא אומתו כי ג'ון צ'רצ'יל אינו בנו הביולוגי של הלורד רנדולף צ'רצ'יל, אלא נולד לאמו מחוץ לנישואים כבנו של אחד ממאהביה.
ג'ון צ'רצ'יל היה צעיר ב-6 שנים מאחיו המפורסם וינסטון צ'רצ'יל. מלבד שניהם לא נולדו להוריהם ילדים נוספים. ג'ון היה קרוב מאוד לאחיו הגדול וינסטון שהשגיח עליו כאב.
כאחיו לפניו, גם ג'ון צ'רצ'יל התחנך בבית הספר הארו (Harrow), בית ספר של בני המעמד הגבוה.
איש צבא.
בצעירותו בחר ג'ון צ'רצ'יל בקריירה של איש צבא. ובמרוצת השנים הגיע לדרגת רב-סרן. ג'ון צ'רצ'יל לחם במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1900. במלחמה זו זכה לציונים לשבח וגם נפצע בה.
בהלחמו במלחמת העולם הראשונה, בין היתר בקרב גליפולי ובחזית צרפת, זכה ג'ון צ'רצ'יל שוב לציונים לשבח. הוא שירת כקצין מטה במפקדותיהם של קצינים בכירים, גנרל ושני מרשלים. על חלקו במערכה בצרפת זכה מידי הצרפתים בשני אותות הצטיינות, "צלב המלחמה" ו"אות לגיון הכבוד". כן זכה לאות ההצטיינות הבריטי "אות השירות המצוין" (DSO).
בחיים האזרחיים.
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה לא המשיך ג'ון צ'רצ'יל בחיי הצבא ופנה לחיים האזרחיים כברוקר בבורסה. בשנת 1929 נלווה ג'ון צ'רצ'יל לאחיו וינסטון צרצ'יל במסע הרצאות שנתן האח בארצות הברית. בשנים שלאחר מכן המשיך ג'ון צ'רצ'יל בחייו הפרטיים, ללא כל פעילות ציבורית או צבאית. וינסטון צ'רצ'יל שמר על קשר קרוב עם אחיו הצעיר עד לפטירת האח 16 שנים לפני פטירתו של וינסטון צ'רצ'יל.
משפחתו.
ב-8 באוגוסט 1908 נשא ג'ון צ'רצ'יל לאשה את גוונדולין תרזה מרי ברטי, בתו של איש אצולה בריטי. נולדו להם שלושה בנים ובת. אשתו נפטרה בשנת 1941, שש שנים לפני פטירתו.
שנים אחדות לאחר פטירתו של ג'ון צ'רצ'יל, בשנת 1952, נישאה בתו אן קלריסה צ'רצ'יל (ילידת 1920) לאנתוני אידן, שכיהן באותה עת כשר החוץ בממשלתו השנייה של וינסטון צ'רצ'יל. בכך הפך אנתוני אידן שהיה נאמנו של וינסטון צ'רצ'יל, כיהן כשר החוץ שלו בקבינט המלחמה בימי מלחמת העולם השנייה והחליפו בתפקיד ראש הממשלה כאשר פרש בשנת 1955, גם לקרוב משפחתו.
חוק הצלילה הספורטיבית
חוק הצלילה הספורטיבית, התשל"ט-1979, מסדיר את הצלילה בישראל, בעזרת מכשיר צלילה אישי, בכל מקווה מים, שלא לשם ביצוע עבודה או פעילות צבא או משטרה.
עיקרי החוק.
מגבלות גיל והסמכה: חל איסור לצלול צלילה ספורטיבית לפני גיל 15 (או 12 באישור הורה - ובלבד שלא לעומק שעולה על 20 מטרים). לטובת ביצוע צלילה נדרשת תעודה מאת הרשות המוסמכת לכך - ארגון צלילה, לאו דווקא ישראלי. למרות זאת, רשאי מי שלא הוסמך להיות צולל ספורטיבי לצלול בלוויית מי שהוסמך להיות מדריך צלילה.
איסור צלילת יחיד: נדרש לבצע צלילה ספורטיבית בלוויית אדם אחד נוסף לפחות, הצולל כדין. אם טרם מלאו לצולל 15 שנים, אסור לו לצלול צלילה ספורטיבית אלא בלווית אדם אחד נוסף לפחות שמלאו לו 21 שנים והוא רשאי לצלול לפי חוק זה עד עומק של 30 מטרים מתחת לפני המים.
מגבלות העומק המותרות לכל זוג צוללים:
אזורים אסורים או מיועדים לצלילה ספורטיבית: שר התרבות והספורט, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, רשאי להכריז כי אזור מסוים הוא אזור האסור לצלילה ספורטיבית. כמו כן בהתייעצות עם שר התחבורה - בדבר מיקומם של מרכזי צלילה, בדבר כלי שיט וציוד שיט אחר המופעלים בידי מרכז צלילה, וכן בדבר מסלוליהם של כלי שיט כאמור וסימונם של מסלולים אלה.
רישיון לפתיחת מרכז צלילה: חל איסור לפתוח מרכז צלילה ולקיים אותו אלא ברישיון ובהתאם לתנאי הרישיון ולכללי הבטיחות והשירות שייקבעו בתקנות. רישיון לפי סעיף זה יינתן מאת הרשות המוסמכת בהסכמת שר הפנים או מי שהוסמך לכך.
חובת ביטוח לכל צלילה: ישראל היא אחת המדינות היחידות בעולם המחייבת בביטוח צלילה לכל צולל המעוניין להשתתף בפעילות צלילה, לשכור ציוד עבורה או אף לקבל אוויר דחוס במיכל שישמש לצלילה. חובת הביטוח מפורטת בתקנות הצלילה הספורטיבית (הטלת חובת ביטוח על צוללים) שהותקנו במסגרת חוק הצלילה הספורטיבית.
בשנת 1979 בה החוק נחקק, פוליסות אלה הבטיחו מימון לטיפול רפואי לצוללים, ובפרט טיפול בעזרת תא לחץ, שעלותו עשויה להגיע לכ-30,000 ש"ח, אלא שבשנת 1994 נחקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי לפיו כל תושב זכאי לקבל שירותים רפואיים באמצעות קופות החולים. חוזר משרד הבריאות מ-1999 קובע בצורה מפורשת כי טיפול בתא לחץ לצוללים נכלל בסל שירותי הבריאות, אלא שבמקרים מסוימים קופות החולים נוטות להימנע מתשלום עבורו. משום שמדובר בכפל ביטוח, ניתן להניח כי שיעור ההחזר (loss ratio) שהציבור מקבל כשיעור מהפרמיות ששולמו במסגרת פוליסות ביטוחי הצלילה הוא נמוך. שיעור ההחזר איננו מפורסם לציבור, בשונה מנתונים לגבי ביטוחי בריאות פרטיים וביטוחי תאונות אישיות אותם מציגה רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון בדו"חותיה השנתיים.
נוהל צלילות חובה תומכות חיים: צולל אשר סיים קורס צלילה והוסמך לדרגה א' ("כוכב אחד"), חייב בנוסף בביצוע 6 צלילות ים מודרכות כדי שיאושר לצלילה ע"פ דרגתו.
צולל דרגה ב', מאושר לצלילה ע"פ דרגתו, החל מיום סיום הקורס, ואינו נדרש בביצוע צלילות נוספות.
נוהל זה מחליף את הנוהל שהיה קיים למשך כמה שנים בישראל, "חובת ביצוע 20 צלילות".
ענישה: בחוק נקבע:
בנוסף לכך, אם אדם מורשע בעבירה על חוק זה או התקנות על פיו, רשאי בית המשפט, בנוסף לכל עונש, לצוות על שלילת תעודה או רישיון שניתנו לו לפי חוק זה, לתקופה שיקבע בית המשפט או לצמיתות.
אורבוטק
אורבוטק בע"מ (באנגלית: Orbotech) הייתה חברת היי-טק ישראלית בינלאומית ציבורית. במרץ 2018 נמכרה החברה לחברת KLA-Tencor ומוזגה לתוכה. מפתחת, מייצרת ומשווקת ציוד לתהליכי ייצור בתעשיית האלקטרוניקה העולמית ותעשיות משיקות.
מוצריה של אורבוטק משפרים תשואה וייצור של יצרני מעגלים מודפסים (PCB), צגים שטוחים וגמישים (FPD), אריזה מתקדמת (AP), מיקרו-אלקטרו-מכניות (MEMS). כמו כן היא ספקית ראשית של מערכות אוטומטיות לבדיקות אופטיות וחשמליות (AOI) ורכיבים אלקטרוניים אחרים.
לאורבוטק יש שלוש חטיבות: PCB - מעגלים מודפסים, FPD - צגים שטוחים וגמישים ו-SPTS המפתחת ציוד לבק-אנד של תעשיית המוליכים למחצה.
החברה שבסיסה ביבנה, ישראל פועלת בצפון אמריקה, אירופה, יפן ואסיה-פסיפיק.
היסטוריה.
החברה נולדה ב-1992 כתוצר של מיזוג "אורבוט" ו"אופטרוטק". אופטרוטק, שהייתה החלוצה בפיתוח מערכות אופטיות אוטומטיות לבדיקת מעגלים מודפסים, הוקמה בתמיכת אלרון בשנת 1981 על ידי היזם שלמה ברק ששימש כנשיא החברה. "אופטרוטק" גייסה, מעבר לדלפק, בבורסה של ניו יורק 11 מיליון דולר בשנת 1984. "אורבוט" הוקמה בתמיכת אורמת על ידי חמישה שותפים: צבי לפידות, שמעון אולמן, עמי כספי, יוחאי ריכטר וקובי ריכטר (לימים מייסד חברת מדינול). שתי החברות עסקו בתחום ציוד הבדיקה למעגלים מודפסים. במשך שנים הייתה התחרות בין שתיהן כה חריפה, עד ששתיהן חוו הפסדים. לבסוף, בשנת 1992, מוזגו שתי החברות לאחת.
בשנת 1995 הוקמה חברת הבת אורבוגרף (Orbograph), שעוסקת בפיתוח תוכנות לסליקה וקריאה אוטומטית של המחאות עבור בנקים ומוסדות פיננסיים.
בשנת 1996 הקימה אורבוטק מיזם משותף עם חברת JENOPTIK, המובילה בתחום טכנולוגיית האופטיקה, במטרה לפתח מערכות הדמיה ישירה על ידי לייזרים לייצור מעגלים מודפסים.
בשנת 1997 חדרה אורבוטק לשוק ההרכבות האלקטרוניות על ידי רכישת פעילות הבדיקה האוטומטית של W. SCHUH GMBH, יצרן מבוסס של מערכות בדיקה אופטית למעגלים מודפסים מורכבים. מוצר הדגל של החברה הוא מערכת הבדיקה שלאחר הלחמה. לימים מכרה אורבוטק את פעילותה בתחום המעגלים המורכבים ויצאה מתחום זה. באותה שנה גם זכתה אורבוטק בפרס הייצוא של משרד התעשייה והמסחר, לאחר שהציגה הכנסות בהיקף של 191 מיליון דולר, לעומת 148 מיליון דולר ב-1996. הרווח הנקי לתקופה זו הסתכם ב-34.6 מיליון דולר לעומת 28.1 מיליון דולר בשנת 1996.
בשנת 1998 הוקמה חברת הבת פרונטליין פי.סי.בי סולושנס (Frontline P.C.B Solutions), במשותף עם חברת וואלור. החברה, מפתחת כלי תוכנה לייעול תהליכי התכנון וההרכבה של מעגלים מודפסים.