הציור ממחיש אירוע שתואר על ידי אחד הניצולים - הרגע בו הניצולים ראו ספינה באופק, אולם זו לא הבחינה בהם ונעלמה. הציור מנסה להציג את אותו רגע בו תקוות הניצולים הפכה לייאוש. הספינה (בשם ארגוס) שבה שעתיים מאוחר יותר והצילה את הניצולים.
אזכורים בתרבות.
הציור היווה השראה ליצירות אמנות רבות, ובהן יצירות ספרותיות ומוזיקליות.
"הרפסודה", ספרה של ארבלה אדג' משנת 2006, הוא סיפור דמיוני המתאר את ציור היצירה על ידי ז'ריקו. היצירה מוזכרת ברומן "שתיקת הכבשים", והיא מופיעה על עטיפת האלבום "Sail Away" של להקת הרוק Great White . הציור מהדהד ביצירתה של קארה ווקר על שער הניו יורקר (27.8.2007) כביקורת על ממשלת ארצות הברית בעקבות הוריקן קתרינה שהרס את ניו אורלינז.
סטרמבה למנה
סטרמבה למנה (ברומנית: Strâmbă-Lemne), הוא דמות מהמיתולוגיה הרומנית המככב באגדות עם רומניות, אחיו התאום של ספרמה פאטרה.
משמעות השם "סטרמבה למנה" ברומנית היא: "מעקם עצים". סטרמבה למנה ואחיו התאום, ספרמה פאטרה, הם שני ענקים שקדמו למבול ושרדו אותו תוך כדי שחייה.
ספרמה פאטרה
ספרמה פאטרה (ברומנית: Sfarmă-Peatră), הוא דמות מהמיתולוגיה הרומנית המככב באגדות עם רומניות, אחיו התאום של סטרמבה למנה.
משמעות השם "ספרמה פאטרה" ברומנית היא "מרסק סלעים". ספרמה פאטרה ואחיו התאום, סטרמבה למנה, הם שני ענקים שקדמו למבול ושרדו אותו תוך כדי שחייה.
רפסודת לה מדוז
בלזיוס הקדוש
בלזיוס מסבסטה (ביוונית: Βλάσιος; בארמנית: Սուրբ Բարսեղ; נפטר ב-316 לערך) הוא קדוש נוצרי, שהיה רופא ולאחר מכן בישוף בסבסטה (כיום סיוואס, בטורקיה). על פי ההגיוגרפיה, הוא מת כמרטיר בזמן רדיפת הנוצרים על ידי הקיסר ליקיניוס, לאחר שנסרק במסרקות ברזל וראשו נערף.
בלזיוס נחשב לקדוש בכנסיות הקתולית והאורתודוקסית. הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים ועל פי האמונה מסייע במחלות גרון וצוואר.
באיקונוגרפיה מצויר בלזיוס בדרך כלל עם האמצעים ששימשו לעינויו, מסרקות ברזל.
מרכז רפואי העמק
מרכז רפואי העמק (בעבר נקרא בית חולים העמק-עפולה) הוא בית חולים הממוקם בין גבעת המורה לעפולה. בית החולים החל לפעול תחת אחריות קופת חולים כללית בשנת 1924 ונחנך במיקומו הנוכחי ב-20 במרץ 1930.
מרכז רפואי העמק מספק מגוון רחב של שירותים, חדרי ניתוח משוכללים, יחידות טיפול נמרץ, מכונים ומעבדות. מרכז רפואי העמק משרת אוכלוסייה של כ-500 אלף נפש מן הערים, היישובים והכפרים בצפון מזרח הארץ. המרכז הרפואי העמק מסונף לפקולטה לרפואה של הטכניון.
היסטוריה.
בית החולים ובית היולדות במעין חרוד.
עבור חברי "הקבוצה הגדולה" של גדוד העבודה, שהקימה את עין חרוד ואת תל יוסף הוקם ליד מעיין חרוד אוהל קטן שנקרא אמבולטוריה, לצורך טיפול רפואי. בהמשך הוקמו שני אוהלים גדולים שבכל אחד מהם היו 16 מיטות. בהמשך הועברו החולים לצריף עץ שהכיל 22 מיטות. טופלו בו בעיקר חולי מלריה ומנהלו היה ד"ר בן-ציון הירשוביץ. ביולי 1923, על רקע הקרע בין אנשי גדוד העבודה בתל יוסף לאנשי הסתדרות העובדים בעין חרוד, הוחלט על העברת בית החולים לאחריות קופת החולים הכללית ובכך הוא הפך לבית החולים הראשון של קופת החולים. בנובמבר 1923, החל משה סורוקה לעבוד כיד ימינו של הירשקוביץ בניהול אדמיניסטרטיבי של בית החולים. בראשית 1924, עבר בית החולים באופן רשמי לבעלות קופת חולים. בשלב זה הורחב בית החולים ל-32 מיטות והגיניקולוג דוד הוגו כהן שעלה מגרמניה הקים בו בית יולדות.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 עבד בבית החולים הפסיכיאטר יוסף פרגר עקב ריבוי מקרי ההתאבדות בין החלוצים.
בדצמבר 1925 יצא יצחק קנב בקריאה להקמת בניין חדש לבית החולים בעמק. באותו חודש החליטה מועצת קופת חולים בחיפה שיש צורך דחוף בבניית בנין לבית חולים בעמק והטילה על מרכז קופת חולים בהתייעצות עם תושבי העמק לבחור מקום לבית החולים ולהשיג אמצעים לבנייה, שהייתה מעבר ליכולת הכלכלית של קופת חולים. בינואר 1926 פרסם ד"ר בן-ציון הירשוביץ מאמר בו הדגיש את הצפיפות בבית החולים בעמק ואת חוסר היכולת של בית חולים הדסה בחיפה לתת מענה לתושבי העמק.
פניית קופת חולים לתנועה הציונית בבקשה לסייע בבניית בית חולים נענתה בשלילה מהעדר משאבים ובגלל אי הרצון של קופת חולים להיכנס לתחומה של הדסה. כדי להתמודד עם הבעיה פנו אליעזר פרלסון, הירשוביץ ומשה סורוקה במכתב להנרייטה סולד והצליחו להביא אותה לתמוך ברעיון הקמת בית החולים. תמיכתה של סולד הביאה את הדסה, הג'וינט והסתדרות הרופאים העבריים באמריקה להקציב לבנייה 5,000 לא"י ואת קרן היסוד להקציב 3,000 לא"י, תרומת הקהילה היהודית בשאנגחאי. באוגוסט 1926 נחתם הסכם בין קופת חולים וההנהלה הציונית על הקמת בית החולים תוך שלוש שנים.
משום שבית החולים המקורי היה ממוקם באזור מרוחק מנתיב הרכבת ומשום שלא היה נגיש, עקב חוסר בדרכי גישה סלולות אליו, הוחלט להעבירו לאזור עפולה. עפולה שימשה כמרכז האזורי, הכילה תחנת רכבת, דרכי גישה סלולות, והייתה ממוקמת בחצי הדרך בין שני גושי ההתיישבות העיקריים באותה העת - נהלל ועין חרוד.
בית החולים בעפולה.
ההכנות לבנייה החלו בשנת 1927 וטקס הנחת אבן פינה לבניין החדש התקיים ב-11 באוגוסט 1927.
הבניין הראשון של בית החולים במיקומו החדש למרגלות גבעת המורה, ששמו "בית ברוולד" (על שם האדריכל שתכנן אותו, אלכסנדר ברוולד), ובנין המשק שנלווה אליו מאחור ומשמש גם למחלקות פנימית ג' וכו נחנך בטקס חגיגי ב-29 באפריל 1930. הבניינים תוכננו כך שבכל חדר המיועד לחולים יהיה חלון מערבי לאוורור. ליד בית החולים הוקמו שבעה צריפים לשיכון עובדי בית החולים.
בין השנים 1933–1936 הורחבו המחלקות העיקריות של בית החולים - המחלקה הפנימית, המחלקה הכירורגית, מחלקת הנשים, מחלקת היולדות ומחלקת הילדים.
בשנת 1934 הושלמה בניית אזור מגורי סגל בית החולים אשר ממוקמים בסמיכות לבית החולים. בין השנים 1934–1941 ניהל את בית החולים הד"ר מקס לבקוביץ. בתחילת שנות הארבעים ניהל את בית החולים הד"ר פטר פליישמן. בשנת 1958 התאגדו הרשויות המקומיות סביבות בית החולים לסייע בהקמת קומה נוספת עבור מחלקה כירורגית.
בשנת 1961 הוקמה מחלקת אא"ג על ידי ד"ר יעקב שדה.
בשנת 1967 היו בבית החולים כ-300 מיטות. לקראת מלחמת ששת הימים פונו רוב האזרחים מבית החולים ונפתחו בו 285 מיטות נוספות. במהלך המלחמה טופלו בבית החולים פצועים מיהודה ושומרון, בהם 15 שבויים ירדניים. בסוף 1967 הוקמו בבית החולים מרפאות חוץ.
בשנת 1978 הוקמה מחלקת עור ומין על ידי הד"ר פלה צוקרמן, אשר ניהלה את המחלקה עד שנת 2000
מרכז רפואי העמק בשנות ה-2000.
כמרכז רפואי המשרת אוכלוסייה של כחצי מיליון תושבים מסביבתו, עפולה, מגדל העמק, המועצה האזורית עמק יזרעאל, המועצה האזורית הגלבוע, המועצה האזורית הגליל התחתון, מועצה אזורית עמק המעיינות, אום אל-פחם, יישובי צפון בקעת הירדן וכפרי המיעוטים באזור, הוא מכיל 25 מחלקות ובהן 537 מיטות אשפוז. אגפיו המרכזיים הם כירורגיה, רפואה פנימית, נשים ויולדות ואגף ילדים.
בין מחלקותיו ניתן למנות מכונים בתחומי הקרדיולוגיה, נשים ויולדות, אורתופדיה ושיקום, רפואת ילדים, גנטיקה, אונקולוגיה, המטולוגיה, דיאליזה, התפתחות הילד, גסטרואנטרולוגיה, אנדוקרינולוגיה, רפואה גרעינית ורנטגן.
בשנת 2003 מונתה ד"ר אורנה בלונדהיים למנהלת המרכז הרפואי והייתה בכך לאישה הראשונה המכהנת כמנהלת בית חולים כללי בישראל.
בשנת 2013, לראשונה בארץ, החלו לבצע במרכז רפואי העמק ניתוח קיסרי בגישה הנקראת "עור לעור".
בשנת 2019 מונה ד"ר זיו רוזנבוים, מומחה בנוירוכירורגיה ובמנהל רפואי, למנהל המרכז הרפואי העמק. בראשית שנת 2022 התגלע סכסוך עבודה בין ד"ר רוזנבוים להנהלת 'כללית'. הסכסוך נדון בבית הדין לעבודה בנצרת.
ראמה (מועצה מקומית)
נמניה וידיץ
הגדה קיבוצית לפסח
הגדה קיבוצית היא כינוי כולל לשלל הגדות של פסח שיצאו בהוצאות מחודשות ושונות מההגדה האורתודוקסית המסורתית, ונקראו במהלך ליל הסדר, בעיקר (אך לא רק) בחוגי התנועה הקיבוצית בארץ ישראל.
רקע היסטורי.
בקרב אנשי היישוב החדש בארץ ישראל, בעיקר מתקופת העלייה השנייה ואילך, היו רבים שהגיעו מבתים משכילים וציונים, ואחרים שהיו בעלי אוריינטציה חלוצית. אצל חלק גדול מהם החליפה הזהות כיהודים וכציונים לאומיים את זיקתם לדת היהודית, ורובם היו חילונים. עם זאת, היוו ליל הסדר וההגדה של פסח מרכיב בעל משמעות גם בזהות הציונית החילונית. בקיבוצים בעיקר הובן הצורך להתחבר לשורשים המסורתיים של העם היהודי, אם כי באופן שונה. אנשי רוח בתנועת העבודה ובתנועה הקיבוצית בפרט, דוגמת ברל כצנלסון ואחרים, הבינו כי לא ניתן לחולל את המהפך הציוני-חלוצי החילוני ללא שימור הסמלים התרבותיים והמורשת ארוכת השנים. היה ברור לחלוצים מייסדי היישוב החדש בארץ ישראל, כי יש לשמר את חגי ישראל וחלק מהמסורות תוך הוצאת משמעותם האמונית. הם שמרו על החגים ועל הסמלים, תוך כדי עיקור הקשרם המקורי ויציקת תכנים חדשים, שהתאימו לדעתם לתקופה ולצרכיה, ולערכים שהם רצו להקנות לעם.
ההגדה הקיבוצית נחשבה כאחד המיזמים הגדולים בהתאמת ושינוי המורשת הציונית לצורכי ציונות המתחדשת.
מאפיינים.