ככוכב קולנוע גילם את מספר 2 בטרילוגיית "אוסטין פאוורס" ואת ג'ורג' לייטון בסרט "הפנתר הוורוד" (1963).
ביוגרפיה.
וגנר נולד בדטרויט, מישיגן. בנם של הייזל, מזכירה ורוברט ג'ון וגנר האב, סוכן נסיעות.
נולד למשפחה אמידה והחל להתעניין בפרסום ובמשחק מגיל צעיר מאוד.
קריירת משחק.
קולנוע.
וגנר שהיה חתום בצעירותו על חוזה בחברת ההפקה "פוקס המאה ה-20" החל את דרכו כשחקן בהוליווד בראשית שנות ה-50 בסרטי המלחמה "היכל מונאצומבה" של לואיס מיילסטון ו"איש הצפרדע" של לויד בייקון, בדרמות המוזיקליות "עם שיר בלב שלי" של וולטר לאנג ו"כוכבים ופסים לעד" של הנרי קוסטר בתפקיד וילי ליטל עליו היה מועמד וגנר לפרס גלובוס הזהב לכישרון המבטיח ביותר.
ואגנר השתתף בדרמה "טיטאניק" של ג'ין נגלוסקו בתפקיד הנוסע גיף רודג'רס, בסרטיו של אדוארד דמיטריק לצידו של ספנסר טרייסי "חנית שבורה" בתור ג'ו דבראה ו"ההר" ובסרט ההרפתקאות "מתחת לעומק 12 מייל".
הפקה מוערכת נוספת בה הופיע ואגנר הייתה הקומדיה של בלייק אדוארדס "הפנתר הוורוד" בה שיחק בתור ג'ורג' לייטון, תפקיד עליו חזר בסרט נוסף בסדרה, "קללתו של הפנתר הוורוד".
בשנות ה-70 השתתף בסרטי האסונות "המגדל הלוהט" המצליח בתפקיד ראש יחסי הציבור בבניין דן ביגלו, "הקונקורד... שדה תעופה 79'" ובסרט המלחמה "מידוויי".
בשנות ה-90 שיחק וגנר בקומדיות הזכורות " ו" בתפקיד איש העסקים "מספר 2", יד ימינו של הנבל ד"ר רשע (מייק מאיירס) ובדרמה הביוגרפית "" בתפקיד המפיק ביל קרייגר המחתים את אומן הקונג פו ברוס לי (ג'ייסון סקוט לי) כשחקן.
בשנת 2002 חזר וגנר לדמותו של מספר 2 בסרט "אוסטין פאוורס - גולדממבר", האחרון בטרילוגיית הסרטים.
טלוויזיה.
לאחר שהגיע למעמד של כוכב קולנוע פנה וגנר למשחק בטלוויזיה והתבלט לראשונה במסגרת זו בסדרת הפעולה "It Takes a Thief" בתפקיד הגנב אלכסנדר מאנדי. על משחקו בסדרה היה וגנר מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. בנוסף השתתף בסדרת ההרפתקאות הבדיונית "בשם המשחק", בסדרת הבלשים "Switch" ובסדרה הבריטית "קולדיטץ'".
וגנר היה לאחד מכוכבי הטלוויזיה המצליחים והפופולריים בתחילת שנות ה-80 בזכות תפקיד ראשי בתור ג'ונתן הארט, מנכ"ל חברת כלכלה בסדרת הדרמה "הארט ואשתו". הארט שיחק במשך חמש עונות הסדרה ובמהלכן היה מועמד ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
וגנר חזר לשחק בטלוויזיה בעשור הראשון של המאה ה-21 בקומדיית המצבים הידועה "שני גברים וחצי", בשתי עונות, 4-5 בתור טדי לאופולד.
חיים אישיים.
אשתו הראשונה הייתה כוכבת הקולנוע נטלי ווד לה נישא כאשר היה בן 27 והיא הייתה בת 19. לאחר 5 שנות נישואים הם התגרשו. נישואיו השניים היו לשחקנית מריון מארשל לה וגנר היה נשוי במשך 8 שנים. ממערכת זו נולדה העיתונאית והשחקנית קייטי וגנר.
לאחר נישואיו השניים חזר וגנר לאשתו הראשונה נטלי ווד והביא עמה לעולם ילדה. ווד טבעה למוות בשנת 1981.
אשתו השלישית והנוכחית היא השחקנית ג'יל סנט ג'ון לה הוא נשוי משנת 1990.
2 OnePlus
יעקב רוסטובסקי
יעקב רוסטובסקי (28 בפברואר 1860 בולשוי טוקמאק - 28 ביולי 1936, תשעה באב תרצ"ו תל אביב) היה אגרונום ואחד מחברי ביל"ו.
ביוגרפיה.
נולד ב-1860 בעיר בולשוי-טוקמאק בחצי האי קרים שבאימפריה הרוסית, להוריו קראו יהודה ליב ושפרה. אביו היה רב שיותר מאוחר עלה לארץ ישראל ובנה בית כנסת בירושלים. הוא קיבל חינוך מסורתי ויותר מאוחר גם השכלה כללית במליטופול. הוא למד במכון לחקלאות ויעור בעיר פילבה יחד עם אברהם זוסמן ומנשה מאירוביץ', שלושתם היו האגרונומים היהודים הראשונים ברוסיה.
שלושתם הצטרפו אל תנועת הביל"ו, רוסטובסקי עלה לארץ ב-1883 והתגורר בבית אנטון איוב ועבד במקווה ישראל, יותר מאוחר הוא עבר עם מספר בילו"יים לראשון-לציון, אך נאלץ לחזור למקווה ישראל. לאחר פיטוריו מבית הספר הוא חזר לרוסיה ועסק במסחר ביקטרינוסלב.
ב-1914 הוא הוזמן להקים בית חרושת ללבני סיליקט בארץ והוא עלה ארצה שוב והשתקע בתל אביב. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נדחתה פתיחתו של המפעל ל-1920, רוסטובסקי עבד בו עד 1923 ולאחר מכן חזר לעסוק במסחר.
אוזדיוטיץ
אוזדיוטיץ (באוקראינית: Озютичі; בפולנית: Oździutycze) הוא כפר קטן במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, כ-25 ק"מ מזרחית מהעיר לודמיר.
העיירה אוזדיוטיץ הייתה לפנים בנפת לודמיר, ובין שתי מלחמות העולם נכללה בנפת הורוכוב. במאה ה-16 הייתה יישוב זעיר בבעלות אצילים.
יהודי אוזדיוטיץ.
במחצית השנייה של המאה ה-17, לאחר גזרות ת"ח ות"ט, היה בעיירה יישוב יהודי קטן. ברשימת מס גולגולת משנת 1700 הוטל על יהודי העיירה סכום קטן של 150 זהובים.
לקראת סוף המאה ה-19 שנה גדל מספר יהודי המקום, והגיע ל-701 נפש. בשנת 1921 נמנו בעיירה 739 יהודים, מתוך אוכלוסייה כללית של 1,015 נפש.
יהודי העיירה התפרנסו מסחר בבהמות ובתבואות, וכן מחנוונות, רוכלות ומלאכה. בעיירה היו בית כנסת עתיק ובית מדרש. משנת 1899 כיהן ברבנות הרב מרדכי נידרבארג.
במלחמת העולם הראשונה הגיעו לאוזדיוטיץ כ-400 פליטים יהודים, וכדי לסייע להם הוקם ועד עזרה מקומי. בשנת 1927 נפתח בעיירה בית ספר מרשת תרבות, וכן פעלו בה תנועת נוער של ארגון הבונד ופעילים ציונים.
בשואה.
ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואז החלו יהודי העיירה לסבול מגזרות הגרמנים ומפקידי הממשל והמשטרה האוקראיניים.
בינואר 1942 הועברו יהודי העיירה לטורצ'ין, ובפברואר 1942 הושמו בגטו שבמקום. ביום 23 באוגוסט 1942 הובלו יהודי העיירה, יחד עם יתר יושבי גטו טורצ'ין, לבית העלמין המקומי, ושם נרצחו בבורות מוכנים.
סופר דוש
סופר דוֹש היא רשת מרכולים הפועלת בבת ים וחולון.
הרשת הוקמה על ידי האחים דוש. המרכול הראשון של הרשת נפתח באוגוסט 1988 בשדרות העצמאות. בינואר 2004 נפתח מרכול גדול נוסף בקניון בת ים. בפברואר 2006 נפתח סניף שלישי בקניון בת-ימון. ב-2011 נפתח סניף מחודש והגדול ביותר של הרשת בקניון בת ים במקום הסניף הקודם. ב-2014 נפתח סניף למגזר החרדי שנקרא "סופר דוש מהדרין".
ב-2005, לאחר אישור הממונה על ההגבלים העסקיים, נכנסו הרשתות הפרטיות "מחסני השוק", "מחסני להב", "סופר דוש", "ויקטורי", "ח. כהן סיטונאות מזון", "רמי לוי שיווק השיקמה" להסדר במסגרתו הקימו במשותף חברה בשם הרשת הרביעית בע״מ לשם הקמת מותג פרטי בשם "המותג" וזאת על מנת להתמודד מול המותגים הפרטיים של הרשתות הגדולות "שופרסל" ו"קואופ הריבוע הכחול" (כיום מגה).
בפברואר 2013 נפסק במסגרת הסדר פשרה כי הרשת תשלם פיצויים בסכום של 850 אלף ש"ח לעשרות בני נוער שהועסקו אצל קבלני משלוחים עצמאים שנשכרו על ידה כשליחים ללא שכר. רשת "סופר דוש" ובעליה, עזרא דוש, הועמדו לדין והורשעו בעסקת טיעון בעבירה של הפרת אמונים לאחר שהואשמו במתן שוחד, בגין כספים שהלוו לראש עיריית בת ים, שלמה לחיאני. על רשת "סופר דוש" הוטל קנס של 75,000 ש"ח.
ביולי 2015 נמכרה רשת "סופר דוש" לאחים שלומי ויוסי עמר, בעלי רשת "פרשמרקט". במהלך חודש אוגוסט בוטלה עסקת המכירה בהסכמה. ביולי 2019 הוסכם שוב על מכירת "סופר דוש" ל"פרשמרקט", תמורת 138 מיליון ש"ח.
בשנת 2019 נפתח סניף ראשון של הרשת מחוץ לבת ים אשר ממוקם בשכונת קריית רבין בחולון.
חולדה שחורה
למורים צמריים
למורים צמריים (שם מדעי: Cheirogaleidae) היא משפחת למורים קטנים אנדמית לאי מדגסקר הכוללת את המינים הקטנים ביותר של פרימטים בעולם. חלקם מגיעים רק למשקל של 60 גרם וגם הגדולים מביניהם לא שוקלים הרבה יותר.
מאפיינים.
הלמורים הצמריים קטנים בהרבה מקרוביהם והם ליליים בעיקרם ויוצאים לחפש חרקים, צוף או פירות בלילה בין עצי היער המדגסקרי. הם אפורים ברובם כשחלקם חומים מעט, ולכולם פרווה גדולה שהעניקה להם את שמם. זנבם יכול להגיע לאורך חצי מהגוף והוא עבה מאוד ומסייע באיזונם. בנוסף יש להם רגליים גדולות וחלק מהמינים מקפצים בעזרתם בין העצים כשהם רודפים אחרי חרקים או נמלטים מאויביהם. ביום הם ישנים בין העצים.
רוברטו פרננדס
רוברטו "רוברט" פרננדס בונייו (בספרדית: Roberto "Robert" Fernández Bonillo, נולד ב-5 ביולי 1962 בבצ'י שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן ומנהל טכני בהווה. פרננדס, שקריירת המשחק שלו שהייתה בעיקר בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, שיחק במספר קבוצות בולטות בספרד כגון ולנסיה, ברצלונה וויאריאל. לאורך 15 עונות בליגת העל הספרדית הבקיע פרננדס 95 שערים ב-439 משחקים בהם שותף. כמו כן, שיחק פרננדס 29 פעמים במדי נבחרת ספרד, עמה השתתף ביורו 1984 ובמונדיאל 1990.
קריירה כשחקן.
קריירת מועדונים.
תחילת הדרך.
פרננדס, שנולד בבצ'י שבקהילה האוטונומית ולנסיה, הצטרף בנעוריו למחלקת הנוער של ויאריאל. בעונת 1978/79 החל פרננדס להשתלב בקבוצת הבוגרים של המועדון, שהייתה אז בליגה הרביעית, תחת המאמן ז'וזפ סגר. ב-1979 עבר פרננדס לקאסטיון ששיחקה אז בליגה השנייה ונמצאת קרוב לביתו בבצ'י. כבר בגיל 17 היה פרננדס שחקן משמעותי בקבוצה, והוא פתח ב-26 משחקי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש ב-13 בינואר 1980, השער היחיד בניצחון 1-0 על אוססונה. בעונת 1980/81 הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה, ולמעט משחק אחד פתח בכל יתר 37 מחזורי הליגה, בהם הבקיע 7 פעמים. הוא עזר לקאסטיון לסיים במקום הראשון בליגה ובכך להעפיל לליגה הראשונה.
התקופה הראשונה בוולנסיה.