רשף התגייס לצה"ל ב-1965 במסגרת העתודה האקדמית והצטרף לחיל התותחנים, בו מילא שורה ארוכה של תפקידים. ב-1968 סיים קורס קציני חת"ם ושימש קצין הדרכה בפיקוד הצפון. במלחמת ההתשה שימש כמפקד סוללה וקצין מבצעים בגדוד 334, בשנים אלו השתתף בפשיטות בלבנון, ירי ארטילרי לאזור אירביד שבירדן ולחימה בחזית המצרית. ב-1971 השתלם בקורס מדידות מתקדם בצבא ארצות הברית. לאחר מכן שימש מפקד בקורס יסוד וסגן מפקד הקורס בבה"ד 9, ב-1973 שימש קצין אג"ם של אגד ארטילרי 7030. שבועות ספורים לפני מלחמת יום הכיפורים מונה לסגן מפקד גדוד 334, במהלך המלחמה השתתף בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן ובמבצע קינוח. לאחר המלחמה שימש קצין אג"ם במפקדת התותחנים של פיקוד הצפון ולמד בבית הספר לפיקוד ומטה. בשנים 1978-1976 פיקד על גדוד 334, לרבות במבצע ליטני במהלכו שימש מפקד הסיוע של חטיבת גולני ולאחר מכן מפקד הסיוע של עוצבת הגליל שזה עתה הוקמה. ב-1978 שימש כמפקד קורס קציני תותחנים ויצא ללימודים בצבא ארצות הברית. ב-1980 מונה למפקד בית הספר לתותחנות ושימש מפקד אגד מילואים 425, לאחר מכן שירת כמפקד התותחנים בפיקוד הצפון (1982-1984).
רשף למד במכללה לביטחון לאומי. לאחר כהונה כראש מחלקת תורת הלחימה במחלקת ההדרכה במטה הכללי התמנה לתפקיד קצין תותחנים ראשי (1986-1989), בדרגת תת-אלוף.
לאחר סיום שירותו הצבאי עבד רשף ברפא"ל. בהמשך ניהל את מפעל "שיש תבור" ומפעל נוסף ולאחר מכן פנה לעסקים פרטיים.
רשף היה בין מקימי בית התותחן בזכרון יעקב ושימש כיושב-ראש עמותת "יד לתותחנים".
שמואל רשף נפטר בחודש ב-16 בדצמבר 2010.
חיים אישיים.
רשף היה נשוי ואב לבן ולבת. בנו אביב משרת בצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
בנפיקיום
בנפיקיום (בלטינית: beneficum, bene משמעו טוב, ficum, מ-factum, משמעו מעשה, כלומר מעשה טוב) היה מענק שניתן בראשית ימי הביניים עבור שירותים (בין אם כבר ניתנו ובין אם היו צפויים להתקבל) במערכת היחסים שבין אדון (סניור) לבין כפוף לו. בנפיקיום במובנו המקובל הוא הענקת קרקע לאדם שיהיה בעל חזקה וזיקת הנאה בה, בחינם או בתנאים נוחים, הודות לטוב ליבו של המעניק, בתנאים שיאפשרו למחזיק הקרקע ליהנות מפירותיה.
בתקופה מאוחרת יותר הפך הבנפיקיום לאחד משלושת מרכיבי הפיאודליזם יחד עם וסאליות, ואימוניטס (חסינות).
עבור מתן שירותים, בעיקר עבור שירותים צבאיים שכבר ניתנו או עבור שירותים שמעניק הבנפיקיום ציפה לקבל בעתיד. היה נהוג בחברה הטרום-פיאודלית לתת מתנה. מאחר שהכלכלה המוניטרית הרומית התנוונה ולא היה כמעט שימוש בכסף, לא היה טעם במתן תשורה כספית. לכן נתנו מתנות מוחשיות, לעיתים מתנה בעלת ערך נמוך יחסית כמו סוס או כלי נשק ולעיתים מתנה בעלת ערך גבוה יותר כמו תכשיט יקר ערך ובעיקר חלקת אדמה (נחלה חקלאית). כל עוד היו כיבושים היה אפשר להעניק ללוחמים ובעיקר למפקדים חלקות אדמה מתוך הנחלות שנכבשו. חלקות אלו היו ניתנות לעיתים בבעלות מלאה (proprietas) אולם לרוב ניתנו כחזקה (פרקריה). המקבל קיבל את זכות השימוש בנכס בלבד. הבעלות נשארה, לפחות באופן תאורטי, בידי הנותן והאדמה הייתה אמורה לחזור לבעליה עם מות המקבל או מות הנותן. פרקריה הייתה יכולה להיות אחוזה (וילה או לטיפונדיה) אחת, או מספר אחוזות. הפרקריסט (מקבל הפרקריה) קיבל את זכות ההנאה מפירות הקרקע שקיבל. וזאת תמורת דמי חכירה סמליים או ללא דמי חכירה כלל.
הענקת אדמות לצורך עיבודן היה מנהג נפוץ עוד מהתקופה הרומית. אדמות אלו הוענקו בתנאי ius in re aliena – זכות על דבר ששיך לאדם אחר, וכללו חלק מהנחלה שניתן לאיכר בן-חורין לצורך עיבודו. את החלקות הללו שכונו מנסוס עיבד האיכר בעצמו ובתמורה לתשלום משמעותי. לעומת עול התשלומים שהוטל על מחזיקי המנסי, היו מענקי אדמות שניתנו בתנאים קלים. ומכאן הביטוי בנפיקיום. למשל כאשר ניתנה אדמה לאדם לשם ניצולה לתועלתו הוא (per nostro profito).
לנותן הבנפיקיום היו יכולות להיות סיבות אחרות מאשר הרצון לתגמל שירות, בהן:
האיחוד של הבנפיקיום והווסאליות חל בתקופה הקרולינגית., כלומר במאה ה-10. איחוד זה הוא התחלת הפיאודליזם. תקופה בה המעמד הצבאי המקצועי תופס את השלבים העליונים במדרג החברתי, נוצרה מערכת בעלות וחזקה על קרקע המותאמת למיקומו של מחזיק הקרקע במדרג החברתי. מסגרת הסמכות הפוליטית של המדינה התפרקה ואנשים בדרגות שונות עשו שימוש בסמכויות שבעבר היו מוקנות למדינה.
להתלבש עם שש
להתלבש עם שש הייתה רצועת הבוקר של ערוץ הילדים בין השנים 1991 -1996. הרצועה שודרה בין השעות 06:30-07:30 (בחופשים ובשבתות עד שעה מאוחרת יותר).
את התוכנית הנחו בין השנים 1991 -1993 עודד מנשה, גיליה שטרן ואורית ירון. בשנת 1993 הנחתה את הרצועה שלומית ארנון. בשנת 1994 שונה שם התוכנית ל"ארוחת בוקר" למשך הקיץ בלבד. בשנת 1996 הנחתה את הרצועה מיכל ינאי.
ברצועה זו שודרו בעיקר סדרות מצוירות מדובבות לגיל הרך כגון: האנה ברברה, וודי הנקר, סופרבן, סיפורי גדל-יער, הזיפתונים, תיאודור החמור, הצ'יפמאנקס, דביבוני היער הירוק, לוני טונס וכו'.
ישנה גם רצועת ערב הנקראת "שש בפיג'מה" אותה הנחו לסירוגין מנחי "להתלבש עם שש".
זומבה
זוּמבה הוא סימן מסחר של חברת Zumba Fitness LLC, לשיטת אימון גופני אירובי באמצעות ריקוד שפותחה על ידי הכוראוגרף אלברטו פרס בקולומביה בשנות ה-90. השיטה מבוססת על שילוב תנועות ריקוד המושפעות מסגנונות שונים לצלילי מוזיקה לטינית, מערבית ומזרחית, במטרה להפוך את האימון הגופני למהנה.
השיטה נקראה במקור "רומבהסייז". לאחר שפרס היגר למיאמי שבארצות הברית, הוא הקים, ביחד עם אלברטו פרלמן ואלברטו אגיון, את החברה Zumba Fitness LLC שנועדה להפיץ את השיטה החדשה תחת המותג "זומבה". מטה החברה נמצא בהוליווד שבפלורידה.
בשלהי 2010 הועברו שיעורי זומבה בכ-90,000 מרכזי כושר בכ-110 מדינות, והשתתפו בהם יותר מ-10 מיליון אנשים.
סומבה
ג'וני מר
סנגל במשחקים האולימפיים
סנגל משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964), ולצד חוף השנהב הייתה היחידה ממדינות אפריקה שלא החרימה את אולימפיאדת מונטריאול (1976).
באולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה סנגל, לא הגיעו ספורטאיה להישגים מרשימים. הספורטאי הסנגלי הראשון (והיחיד עד כה) שזכה במדליה אולימפית היה האתלט אמאדו דיה בה, שזכה במדליית הכסף בריצת 400 מטר משוכות באולימפיאדת סיאול (1988). באולימפיאדת אטלנטה (1996) בלטה נבחרת השליחים ל-400X4 מטרים, שסיימה במקום הרביעי. היא לא הצליחה לשחזר את הישגה באולימפיאדת סידני (2000), וסיימה רק במקום ה-13. באותם משחקים הגיעה איימי מבאקה תיאם למקום ה-12 בריצת 400 מטר, ולהישג דומה הגיעה אטו בינטו פול באולימפיאדת אתונה (2004). באולימפיאדת בייג'ינג (2008) בלט נדיס באבה באג'י, שסיים במקום השישי בקפיצה לרוחק. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה המתאבקת איזבל סמבו במקום החמישי. נבחרת הכדורגל העפילה לשלב רבע הגמר, והודחה בידי נבחרת מקסיקו בהארכה. מוסא קונאטה כבש חמישה שערים לזכות הנבחרת, והיה סגן מלך השערים של הטורניר. גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נזקף ההישג הטוב ביותר במשלחת למתאבקת איזבל סמבו, שסיימה במקום השמיני.
נבחרת הכדורסל הסנגלית השתתפה במשחקים מספר פעמים בין 1968 ל-1980, וכן באולימפיאדת סידני, אך בכולם סיימה במקום האחרון ללא ניצחון, פרט לאולימפיאדת מוסקבה (1980), בה סיימה במקום ה-11, בזכות ניצחון בודד על נבחרת הודו.
מאז אולימפיאדת סרייבו (1984) משתתפת סנגל לסירוגין גם באולימפיאדות החורף, בהן ייצגו אותה במצטבר 3 ספורטאים, שהשתתפותם במשחקים הייתה סמלית בלבד.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
ריבוי מי שפיר
ריבוי מי שפיר (באנגלית: Polyhidramnions) הוא מונח רפואי הבא לתאר מצב בו קיים עודף במי שפיר בשק השפיר ברחם במהלך ההריון.
שכיחות המקרים בהם יש ריבוי מי שפיר עומדת על כ-1%-2% מכלל ההריונות. ריבוי מי שפיר מוגדר כמצב בו מדד מי השפיר (Amniotic Fluid Index או AFI) הוא מעל 24–25 ס"מ.
הסיבוכים המיילדותיים הקשורים בריבוי מי שפיר כוללים לידה מוקדמת, סיכון מוגבר להיפרדות שליה ו-Prolapse של חבל הטבור באופן שבו לעובר נגרמת טכיקרדיה ומצוקה עוברית. ריבוי מי שפיר קשור גם ביותר מצגי עכוז ובסיבוכים שונים במהלך הלידה. גם לאחר הלידה קיים סיכון מוגבר יותר לדימום במשכב הלידה (Post-partum hemmorhage) - הרחם, שהיה עד מועד הלידה מורחב מאוד, מתקשה להתכווץ.
סיבות לריבוי מי שפיר.
בכשני שלישים מהמקרים, לא ידועה הסיבה לריבוי מי שפיר, כאשר בשאר המקרים הסיבות יכולות לכלול בין השאר:
טיפול.
טיפול בריבוי מי שפיר נעשה רק במצבים בהם ה-AFI גבוה מ-25 ס"מ. כאשר יש לידה, בנוכחות ריבוי מי שפיר, יש לפקוע את מי השפיר באמצעות מחט וכך להגיע לפקיעה מבוקרת. זאת כדי להימנע ממצב בו המים יורדים במהירות ונוצר Prolpase של חבל הטבור.
במקרים קשים של ריבוי מי שפיר אין טיפול יעיל, ניתן להוריד את הלחץ הביטני על ידי ניקוז מי שפיר, אולם אין טיפול תרופתי מתאים.
פארק נחל באר שבע