שדרות פאוליסטה (בפורטוגזית: Avenida Paulista, אָוֶונִידָה פָאוּלִיסטָה) היא אחת השדרות החשובות בסאו פאולו, ברזיל, ואורכה 2.8 קילומטרים. סימן ההיכר שלה הוא נוכחות בולטת של מבני מוסדות פיננסים ותאגידים חשובים. לעיתים, נהוג לזהות אזור זה כמרכז העסקים של העיר סאו פאולו. יחד עם שדרות בריני שבדרום העיר ושדרות בריגדיירו פאריה לימה, נחשבת השדרה כסמל לעוצמתה הכלכלית של מדינת סאו פאולו. בהיות מיקומה הטופוגרפי של השדרה באחת הנקודות הגבוהות בעיר, מצופפים בה יחד אנטנות של תחנות רדיו וטלוויזיה, דוגמת מגדל השידורים של תחנת הטלוויזיה בנדייראנטס. עלות המקרקעין בשדרות פאוליסטה היא בין הגבוהות ביותר באמריקה הלטינית.
בעבר, היו שדרות פאוליסטה דרך מעבר המוקפת בבתים של בני המעמד הגבוה ושל "ברוני הקפה" של סאו פאולו. מעטים הבתים הללו שעודם עומדים על תילם. דוגמה חשובה היא "בית הוורדים" (Casa das Rosas) שעבר תהליך שחזור ושימור, אשר כיום הוא מבנה ציבור, הכולל ספריה, בו נערכים מיצגים וחתימות סופרים על ספרים חדשים. במחצית השנייה של המאה ה-20 עברה השדרה בנייה מסיבית לגובה.
בשדרה נמצא פארק קטן עם עצי יער אנדמיים לאזור סאו פאולו, שצמחו גם באזור העיר, בטרם החלו בנייה ופיתוח מואצים באזור החל מסוף המאה ה-19, עם גלי ההגירה הגדולים לברזיל. שמו של הפארק הוא "פארק סיקיירה קמפוס" (Parque Siqueira Campos) וכינויו השגור יותר הוא "הטריאנון" (Trianon). בשדרה נמצא גם המוזיאון לאמנות של סאו פאולו (Masp - Museu de Arte de São Paulo), הידוע באוספי האומנות המעולים המוצגים בו ובארכיטקטורה המרשימה של מבנהו, שהוא אחד מסימני ההיכר של העיר סאו פאולו.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 עברה השדרה שיפוץ נוף עמוק. נתיבים לרכבים הורחבו והמדרכות הנוכחיות המאופיינות בעיצוב לבן ושחור נוצרו. על העיצוב המחודש של השדרה הייתה אחראית אדריכלית הנוף רוזה גרנה קליאס.
על פי ההערכות, לסביבותיה של שדרות פאוליסטה באים לעבוד מדי יום כ-800,000 מתושבי העיר סאו פאולו. בשדרה מסעדות רבות המקבלות מדי יום את פניהם של אלפי סועדים העובדים והמתגוררים באזור. במבנה "פדרציית התעשיות של מדינת סאו פאולו" (FIESP) מצוי תיאטרון בו נערכות הצגות הפתוחות לציבור בחינם וגם ספריה מרווחת עם מספר רב של כותרים חדשים, בה יכול כל תושב המציג אישור על מקום מגוריו לשאול ספרים בחינם.
בשדרה ממוקמות הקונסוליות הכלליות של איטליה, ארגנטינה וצרפת בסאו פאולו.
מדי שנה, נערכים בשדרות פאוליסטה מצעד הגאווה של סאו פאולו. בנוסף, עובר דרך השדרה, מדי שנה ביום חגיגות ליל הסילבסטר, מרתון הרחוב הבינלאומי סאו סילבסטרי. לעיתים תדירות, נערכות בה גם הפגנות פוליטיות.
לאורך השדרה פרוסות 3 תחנות של קו מס' 2 ("הקו הירוק") של הרכבת התחתית של סאו פאולו, העוברת לאורך שדרות פאוליסטה מתחת לפני הקרקע.
קישורים חיצוניים.
האתר של masp
Shadows
פייטון מאנינג
פייטון ויליאמס מאנינג (באנגלית: Peyton Williams Manning; נולד ב-24 במרץ 1976) הוא שחקן פוטבול מקצועני לשעבר אשר שיחק בתפקיד קוורטרבק בקבוצות אינדיאנפוליס קולטס ודנוור ברונקוס מליגת הפוטבול המקצוענית האמריקאית (NFL). נחשב לאחד השחקנים הטובים בתפקידו בכל הזמנים: הוא השחקן הראשון בתולדות הליגה שהגיע לסופרבול פעמיים עם שתי קבוצות שונות, השחקן היחיד בתולדות הליגה שהגיע לסופרבול עם ארבעה מאמנים שונים, והשחקן היחיד בתולדות הליגה שזכה חמש פעמים בתואר ה-MVP של ה-NFL. הוא מוכר בציבור גם בעקבות הופעותיו במספר רב של פרסומות והופעות טלוויזיוניות אחרות.
ביוגרפיה.
מאנינג נולד בניו אורלינס, לאוליבייה וארצ'י מאנינג, כוכב פוטבול בעברו. מאנינג הוא השני מבין שלושה אחים: הבכור, קופר, שיחק פוטבול עם מאנינג בתיכון, והצעיר, איליי, שיחק גם הוא בתפקיד קוורטרבק בקבוצת ניו יורק ג'איינטס.
מאנינג נשוי ואב לתאומים.
קריירת מכללות.
בבית הספר התיכון שיחק מאנינג במקביל פוטבול ובייסבול. בהמשך עבר לאוניברסיטת טנסי, בה השיג שיאי מכללה במספר היארדים במסירה ושיא הניצחונות לקריירה ב-SEC (חטיבת המכללות לה שייכת אוניברסיטת טנסי). את עונתו הראשונה במכללה פתח מאנינג כמחליף שלישי, אך פציעות של הקוורטרבק הראשון ומחליפו הובילו אותו לעמדת הפותח. את העונה סיים עם ניצחון על וירג'יניה-טק בגייטור בול.
בעונתו השנייה הוביל פייטון את טנסי למאזן של 11 ניצחונות מול הפסד בודד, לאוניברסיטת פלורידה והוביל את קבוצתו לניצחון על אוניברסיטת המדינה של אוהיו בסיטרוס בול.
בעונתו השלישית של מאנינג, פתחו טנסי את העונה כמועמדים לזכות באליפות, אך כמו בעונה הקודמת הפסידה הקבוצה לפלורידה ותקוות האליפות נמוגו. הוא הוביל את נבחרתו בשנית לזכייה בסיטרוס בול, הפעם לאחר ניצחון על אוניברסיטת נורת'ווסטרן.
מאנינג השלים את תוארו בשלוש שנים ופרשנים צפו כי יהיה בחירת דראפט גבוהה, אך הוא בחר להישאר במכללה שנה נוספת. גם בעונה זו הפסיד מאנינג לאוניברסיטת פלורידה, אך הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות חטיבת ה-SEC לאחר ניצחון על אוניברסיטת אובורן והופעה במשחק האורנג' בול, אחד ממשחקי סוף העונה היוקרתיים ביותר. מאנינג וטנסי הפסידו במשחק זה לאוניברסיטת נברסקה.
ב-2017 נבחר לחבר בהיכל התהילה של פוטבול המכללות.
קריירה מקצוענית.
תחילת הקריירה (1998–2003).
בדראפט ה-NFL של 1998 נבחר מאנינג ראשון על ידי אינדיאנפוליס קולטס.
כבר בשנתו הראשונה נכנס מאנינג לתפקיד הקוורטרבק הפותח של קבוצתו, ושבר חמישה שיאים שונים של שחקן בשנתו הראשונה בליגה ("רוקי"), עם זאת קבוצתו סיימה עם מאזן חלש של 3 ניצחונות ו-13 הפסדים.
בעונתו השנייה בקבוצה, הקולטס ניצחו 13 פעמים והפסידו רק בשלושה משחקים, בעיקר הודות למשחקם המצוין של מאנינג והרץ האחורי אדגרין ג'יימס. בעזרתם זכו במקום השני בעונה הסדירה של חטיבת ה-AFC. בזכות העונה המוצלחת, זכה מאנינג להיבחר לראשונה ל-"פרו בול", משחק האולסטאר של ליגת ה-NFL.
לאורך מספר שנים המשיך מאנינג להפגין יכולת מצוינת ולהוליך את קבוצתו לפלייאוף, אך לא הצליח לעבור את הסיבוב הראשון בכל פעם, בסה"כ 3 הפסדים רצופים.
עונת 2003 - MVP ראשון וניצחונות ראשונים בפלייאוף.
הכשלונות במשחקי הפלייאוף השתנו בשנת 2003, כאשר הקולטס ניצחו 12 משחקים מתוך 16 וזכו במקום השלישי בחטיבת ה-AFC.
בסיבוב הראשון של הפלייאוף הביסו הקולטס את דנוור ברונקוס 10-41, ובכך זכה מאנינג בניצחונו הראשון במסגרת פלייאוף ה-NFL. במשחק זה הפגין מאנינג יכולת שיא אשר הקנתה לו את מדד היעילות המקסימלי לקוורטרבק ("פאסר רייטינג"), הישג נדיר בפרט כאשר המדובר במשחק פלייאוף.
בסיבוב השני, חצי הגמר החטיבתי, הקולטס ניצחו את הקנזס סיטי צ'יפס 31-38 במשחק שנערך בקנזס סיטי. בגמר האזורי נפגש מאנינג עם קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס, בהנהגת הקוורטרבק טום בריידי, והמאמן ביל בליצ'ק.
מאנינג נעצר כמעט לחלוטין על ידי הגנתה המצוינת של הפטריוטס, אשר ניצחה במשחק בתוצאה 14–24, והעפילה לסופרבול, בו זכתה.
מאנינג נבחר בתום העונה ל-MVP של ה-NFL ביחד עם הקוורטרבק של טנסי טייטאנס, סטיב מקניר. הייתה זו זכייה ראשונה של מאנינג בתואר היוקרתי.
עונת 2004 - שבירת שיאים ותואר MVP נוסף.
עונת 2004 הייתה עונת שיא אישית למאנינג, במהלכה שבר את אחד השיאים היוקרתיים בענף - שיא המסירות לטאצ'דאון אשר הוחזק לפניו על ידי דן מרינו, והעמיד אותו על 49. שיא זה נשבר בעונת 2007 על ידי טום בריידי, ונשבר שוב על ידי מאנינג עצמו ב-2013. כמו כן, שיפר מאנינג את שיא הרייטינג, אשר הוחזק לפניו על ידי סטיב יאנג, והעמיד אותו על 121.1 נק' בממוצע למשחק (שיא אשר נשבר בשנת 2011 על ידי הקוורטרבק של קבוצת גרין ביי פאקרס ארון רוג'רס). בעקבות הישגים אלו זכה מאנינג בתואר MVP שני רצוף, כמו גם בתואר "שחקן ההתקפה של השנה".
עם זאת, קבוצתו שוב לא הצליחה להגיע לסופרבול, ולאחר ניצחון על דנבר בסיבוב הראשון הפסידה בסיבוב השני, שוב לניו אינגלנד פטריוטס, אשר שחזרה את הצלחתה מהעונה הקודמת וזכתה בסופרבול. לאור שני מפגשים אלו, ולאור העובדה ששתי הקבוצות לרוב פוגשות האחת את השנייה בעונה הסדירה, התפתחה לה יריבות בין הקבוצות שזכתה לתשומת לב תקשורתית וכלל-ארצית גדולה בארצות הברית.
עונת 2005 - שוב מפח נפש בפלייאוף.
את עונת 2005 פתחו הקולטס בסערה, ובהנהגת מאנינג ניצחו 13 משחקים רצופים, תוך שהם מבטיחים את המאזן הטוב ביותר בליגה, דבר שהקנה להם את יתרון הביתיות לאורך כל פלייאוף ה-AFC. הדבר נזקף בעיקר לטובת שיפור הגנתי אצל הקולטס, דבר שהיווה עקב האכילס של הקבוצה בשנים קודמות. הקולטס ניסו להיות הקבוצה השנייה בהיסטוריה אשר מנצחת את כל המשחקים בעונה הרגילה (הקודמת הייתה מיאמי בשנת 1972, וניו אינגלנד פטריוטס עתידים יהיו לשחזר את ההישג בעונת 2007), אך הפסידו במשחק ה-14 שלהם לסן דייגו צ'רג'רס, ולבסוף סיימו את העונה במאזן 2–14, המאזן הטוב ביותר בליגה.
בהתאם לכך, הקולטס עלו אוטומטית לסיבוב השני של הפלייאוף, אך שם נחלו מפח נפש בדמות הפסד ביתי דרמטי 18–21 לקבוצת פיטסבורג סטילרס, אשר זכתה בהמשך בתואר אלופת ה-NFL.
מאנינג, סיים שני במירוץ לתואר ה-MVP של העונה אחרי הראנינג בק שון אלכסנדר.
עונת 2006 - זכייה היסטורית באליפות.
את עונת 2006 פתחו הקולטס עם 9 ניצחונות רצופים, אך לאחר מכן הפסידה הקבוצה 4 מ-7 משחקים האחרונים, בעיקר בגלל הגנה חלשה ופציעה של שחקנים מרכזיים רבים, כמו הסייפטי בוב סאנדרס.