בסוף שנת 1994 הצטרפה בנטון ללהקת הבנות ה"ספייס גירלז" (שאז נקראה "טאץ'"), במקום החברה המקורית, מישל סטפנסון. הלהקה הפכה להצלחה בינלאומית ומכרה יותר מ-30 מיליון עותקים משלושת אלבומיה. בנטון הייתה ידועה בלהקה כ"בייבי ספייס", גם בשל היותה הכי צעירה מבנות הלהקה וגם בשל התדמית ה"תינוקית" שנוצרה לה. בשנת 2000, לאחר הקלטת האלבום "Forever", הודיעה הלהקה כי היא מתפרקת. ההפסקה נמשכה כשבע שנים, ובשנת 2007 התאחדה הלהקה לאלבום אוסף וסיבוב הופעות עולמי.
קריירת סולו.
אלבום הבכורה של בנטון, A Girl Like Me, הנפיק את הלהיטים "‎" אשר כבש את פסגת מצעד הלהיטים הבריטי, "What I Am" בשיתוף טין טין אאוט אשר כבש את המקום השני ו-"Take My Breath Away" אשר נכנס למקום החמישי. האלבום נמכר בכ-500,000 עותקים ברחבי העולם.
אלבומה השני של בנטון, Free Me יצא לאור בשנת 2004 ונכנס למקום השביעי במצעד מכירות האלבומים הבריטי. האלבום מכר יותר מאלבום הבכורה של בנטון, והסינגלים "Free Me", "Maybe", ו-"I'll Be There" זכו להצלחה והצליחו להיכנס לעשרת המובילים במצעדי הלהיטים. האלבום יצא גם בארצות הברית מאוחר יותר, אך לא זכה להצלחה גדולה.
בנובמבר 2006 הוציאה בנטון את הסינגל "Downtown", אשר כל הכנסותיו היו מיועדות לצדקה. הסינגל נכנס למקום השלישי במצעד הבריטי, והיה חלק מהאלבום הבא של בנטון, Life in Mono אשר יצא בסוף אותה שנה. האלבום לא נחל הצלחה ומכר עד היום רק 45,000 עותקים, הסינגל השני, "All I Need to Know", נכנס רק למקום 60 במצעד הלהיטים ונחשב לכושל בסינגלים של בנטון.
טלוויזיה וקולנוע.
בשנת 2006 בנטון הופיעה בתפקידי אורח קטנים בסדרות טלוויזיה שונות. באוקטובר של אותה שנה השתתפה בעונה הרביעית של הגרסה הבריטית המצליחה ל"רוקדים עם כוכבים", והשיגה את המקום השלישי לצד הרקדן דארן בנט.
נודע כי בנטון אמורה להשתתף בסרט ההמשך לסרט "הפנתר הוורוד" וכי קיבלה את התפקיד הראשי, אך לבסוף, לאור הריונה נאלצה בנטון לבטל את השתתפותה.
בשנת 2018 הצטרפה לצוות המנחים לתחרות האפייה האמריקאית "The Great American Baking Show" ברשת ABC, בעונתה הרביעית ושנה לאחר מכן המשיכה גם לעונתה החמישית והאחרונה.
חיים אישיים.
בן זוגה של בנטון הוא ג'ייד ג'ונס, סולן להקת "צ'ריבלאקסטון". ב-10 באוגוסט 2007 ילדה בנטון את בנה הבכור בו לי בנטון.
בתאריך 23 במאי 2011 התארסה לג'ייד ג'ונס ואמרה שהם עומדים להתחתן, ושקרובים ללידת בנם השני בחודש מאי.
אמה באנטון
ליגת העל הנורווגית
ליגת העל הנורווגית היא הליגה הבכירה לכדורגל בנורווגיה. בליגה משחקות 16 קבוצות, וישנם 30 מחזורים בעונה סדירה, המתחילה מדי שנה בחודש מרץ ומסתיימת בחודש נובמבר.
היסטוריה.
עם הקמת הליגה, בשנת 1937, שלטו בה בעיקר פרדריקסטד, לין אוסלו וסקייד פוטבול אך הליגה הופסקה במהרה בשל מלחמת העולם השנייה וכיבושה של נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית. הליגה הוקמה מחדש בשנת 1947. מבחינה היסטוריה, מאז הקמת הליגה, היו בה שלוש קבוצות מובילות, פרדריקסטד, רוזנבורג ווייקינג שזכו כולן ביחד ב-39 אליפויות נורווגיות, כאשר רוזנבורג מובילה מעל השתיים עם 23 אליפויות מתוכן 13 רצופות (1992–2004), מקום שני באירופה אחרי סקונטו ריגה הלטבית בעלת 14 אליפויות רצופות.
למעט השלוש הללו, ישנן עוד מספר מועדונים חשובים בנורווגיה כגון לין אוסלו, אוד גרינלנד (זכתה 12 פעם בגביע הנורווגי, יותר מכל מועדון אחר בנורווגיה), לילסטרום, מולדה, ואלרנגה ובראן.
קבוצות נורווגיות באירופה.
נכון להיום, אלופת נורווגיה מעפילה לסיבוב השני המוקדם של ליגת האלופות, בעוד שהסגנית והקבוצה במקום השלישי, בנוסף לזוכת הגביע הנורווגי מעפילות לליגה האירופית.
כמו כן, ארבעת המועדונים הנורווגים שסיימו בראש טבלת הליגה בסוף העונה משתתפים ברויאל ליג, טורניר הכדורגל הבכיר בסקנדינביה. נכון להיום, לפי דירוג אופ"א לליגות הכדורגל של אירופה, ממוקמת נורווגיה במקום ה-18, מתחת לליגה הבולגרית והליגה השווייצרית ומעל הליגה הישראלית והליגה הסרבית. בשל כך, נורווגיה היא הליגה הסקנדינבית הבכירה ביותר.
לאורך השנים, לא הגיעו קבוצות נורווגיות רבות לשלבים הגבוהים בליגת האלופות, בגביע המחזיקות ובגביע אופ"א, וההישגים הגדולים ביותר לאורך השנים היו (לפי סדר כרונולגי):
קבוצות לעונת 2022.
16 הקבוצות הבאות מתחרות באלייט-סריין הנורווגית במהלך עונת 2022:
המרסמית' ופולהאם
המרסמית' ופולהם
האמרסמית' ופולהם
הגבנה
הגבָּנה היא תהליך שבו יוצרים גֶּבֶן מחלב. תהליך זה הוא חלק מתהליך הכולל שבסופו מתקבלות גבינות.
סוגי הגבנה.
ניתן לבצע שני סוגים של הגבנות - אנזימטית וחומצית.
אלרגיה לחלב כמבחן לכשרות החיה.
במחקר שגילה את הרצף של החומצות האמיניות שבחלבוני הקפא-קזאין האחראיות על הגיבון והאלרגיות הייתה התאמה מושלמת (100%) בין אלרגיה לחלב פרה לאלרגיות לחלב "בהמות לא טהורות". תוצאות המחקר לא עולות בקנה אחד עם העובדה כי עדיין לא נעשה מחקר הבודק אלרגיה לחלב גמלים אצל אנשים האלרגיים לחלב פרות או עם העובדה כי אלרגיה לחלב עזים לא נמצאת במתאם מושלם לאלרגיה לחלב פרות אלא רק ברוב המקרים.
רובע האמרסמית' ופולהאם
רובע המרסמית' ופולהם
בקעצור
בקעצור (שם מדעי: "Saxifraga") הוא סוג של צמח בעל פרחים. זהו הסוג הגדול ביותר במשפחתו, ותחתיו מצויים כ- 40 מיני צמחים, רובם רב שנתיים, הנפוצים באזורים לחים וקרירים באירופה ובאסיה. המינים החד-שנתיים גדלים בדרום תחום תפוצת הסוג.
בישראל.
שני מיני בקעצור חד-שנתיים צומחים בר בארץ ישראל, אולם שניהם נדירים: בקעצור החורש ובקעצור שלוש האונות (Saxifraga tridactylites).
משמעות השם.
"בקעצור" הוא הלחם של המילים "בקע" ו"צור", תרגום כמעט ישיר של שמו הנפוץ באנגלית - Stonebreaker. הצמח קיבל את שמו בעקבות השתרשות חלק ממיניו באדמות סלעיות.
יש המייחסים את השם העברי "בקעצור" לצמח הידרנג'אה (hydrangea). גישה זו אינה עומדת בקנה אחד עם פרסומי האקדמיה ללשון העברית. עם זאת, בהיעדר שם עברי להידרנג'אה, עדיין יש המכנים אותו "בקעצור".
רובע המרסמית' ופולהאם
מרטון
רובע מֶרְטוֹן של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Merton, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בדרום מערב העיר.
הרובע נקרא על שם הרובע הכנסייתי ההיסטורי מרטון, שהיה ממוקם באזור וימבלדון של ימינו.
שכונות.
הרובע כולל את השכונות:
היסטוריה.
בשנת 1236 נפגש מלך אנגליה הנרי השלישי עם בארוניו במנזר באזור מורטון והסכים לצו מורטון - אחד מבסיסי המשפט המקובל האנגלי. בשנה זו שב המלך עם רעייתו אלינור מפרובנס למנזר מרטון ובו הוכתרה כמלכת אנגליה.
בשנת 1437 הוכתר הנרי השישי כמלך אנגליה במנזר מרטון (והיה המלך היחיד מבין מלכי אנגליה שהוכתר שלא במנזר ווסטמינסטר מאז כיבוש אנגליה בשנת 1066).
במנזר מרטון למדו תומאס בקט וניקולס ברייקספיר (לימים האפיפיור אדריאנוס הרביעי), וכן וולטר דה מרטון (לימים הלורד צ'נסלור של אנגליה, בישוף רוצ'סטר ומייסד מכללת מרטון באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1264).
מנזר מרטון נהרס בשנת 1538 במסגרת הוראתו של הנרי השמיני לפירוק המנזרים.
עם פירוק המנזר הפך אזור מרטון למרכז מסחר, בשל מיקומו על נהר וונדל שאיפשר העברת סחורות במורד הנהר ולעבר התמזה. לצד הנהר נבנו טחנות קמח, וכן מפעלי ייצור צבע, עיבוד עורות ונפחיות.
בשנות ה-50 של המאה ה-18 הפך אזור מרטון למרכז ייצור קאליקו, ובשנת 1803 נבנתה במקום מערכת הרכבת הציבורית הראשונה - שנמשכה על ידי סוסים.
בשנת 1801 הקים הוריישו נלסון בית כפר ברחוב הראשי של מרטון, והפך את האזור לפופולרי.
בשנת 1881 הקים ויליאם מוריס מפעל לייצור בדים מודפסים, ריהוט וזכוכית במורטון.
הקמת מסילות ברזל לאזור מרטון איפשרו למעמד הגבוה של לונדון לעבור ולהתגורר ברובע, ובשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 נפתחו ברובע חנויות שמכרו מוצרים לאנשי החברה הגבוהה. בשנת 1868 נוסד מועדון הקריקט "All England Croquet Club" הפועל עד ימינו.
בראשית המאה ה-20 חשמליות נבנו באזור מיטצ'ם (בשנת 1906) ווימבלדון (בשנת 1907) שברובע, ובשנת 1914 הוקם קו אוטובוס בין הרובע ורחוב ליברפול.
ב-1926 הגיעה הרכבת התחתית של לונדון אל הרובע.
התפתחות התחבורה איפשרה את פיתוח האזור, ומ-1,000 תושבים בשנת 1900 התגוררו בו 12,618 בשנת 1926.
במלחמת העולם השנייה, במהלך הבליץ נפגעו מבנים רבים ברובע, ושיקומו לאחר המלחמה ארך זמן רב, והושלם רק בשנת 1956.
רובע מרטון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של מיטצ'ם, הרובע המוניציפלי של וימבלדון והרובע העירוני של מרטון ומורדן שהיו חלק ממחוז סאריי.
שלטון מקומי.
בראשות הרובע עומדת מועצה בת 60 חברים. מאז הקמת המועצה, בשנת 1965 ועד שנת 1990 להמפלגה השמרנית היה רוב במועצה (למעט תקופה קצרה בין 1971–1974 בו הייתה למפלגת הלייבור רוב). בין השנים 1990–2006 הייתה למפלגת הלייבור רוב במועצה, ובשנת 2006 התהפך שוב הגלגל, וכיום למפלגה השמרנית 30 מושבים, למפלגת הלייבור 27, ולמפלגה מקומית - "תושבי פארק מרטון" - 3 מושבים במועצה.
תוצאות הבחירות למועצה זהות לתוצאות הבחירות לפרלמנט הבריטי בהתאם לשני אזורי הבחירה הפרלמנטריים מהם מורכב הרובע (באחד האזורים רוב לשמרנים ובשני רוב למפלגת הלייבור).
ב-23 במאי 2007 בחרה מועצת הרובע את חבר המועצה ג'ון דהני ממפלגת הלייבור כראש עיריית הרובע.
דה מודי בלוז
איירון בטרפליי
האקני
רובע הַאקְנִי של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Hackney, ) הוא אחד מרובעי לונדון הפנימית, במזרח העיר לונדון.