הסדרה זכתה בפרס פיבודי באפריל 2006, כשהיא מוגדרת על ידי השופטים כסדרה הסאטירית האמיצה והלא תקינה פוליטית ביותר בטלוויזיה, "שלא חוששת לגעת בנושאים רגישים ומוכנה לנפץ כל טאבו". מנהל הפרס, הוראס ניוקומב, הוסיף כי "דרך הטחת עלבונות, יוצרי התוכנית מזכירים לנו את הצורך בסובלנות". רוברט ארפ שיער כי זכייה זו הייתה בזכות הדגש שהושם בסדרה על חשיבות הביקורת והמאבק באי הסובלנות.
יוצרי הסדרה הגישו את הפרק כמייצג את הסדרה במועמדותה לפרס אמי, וזה הוכרז ב-6 ביולי 2006 כמועמד בקטגוריה של סדרת האנימציה הטובה ביותר (שפרקיה קצרים משעה אחת).
אזכורים.
בקטע הפתיחה של טקס פרסי האמי ה-58 ששודר ב-26 באוגוסט 2006 יש התייחסות לסצנה בפרק בה קרוז נכנס לארון.
איימון סאליבן
אֵיימון סאליבן (באנגלית: Eamon Sullivan ; נולד ב-30 באוגוסט 1985), הוא שחיין אוסטרלי שהחזיק בשיאי עולם במשחים ל-100 מטר חופשי ול-50 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
סאליבן נולד בפרת' במערב אוסטרליה, שם הוא חי עד היום.
באולימפיאדת אתונה סיים סאליבן במקום שישי במשחה שליחים 4X100 מטר חופשי.
את אליפות העולם בשחייה ב-2005 החמיץ סאליבן בשל פציעה. באליפות העולם בשחייה 2007 שנערכה במלבורן הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי.
באליפות הפתוחה של ניו סאות' ויילס בפברואר 2008, קבע סאליבן במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 21.56 שניות, שיפור ב-8 מאיות השנייה לשיא בן 8 השנים של אלכסנדר פופוב. כחודש לאחר מכן הוא איבד את השיא לאלן ברנאר מצרפת, אולם כעבור שלושה ימים שבר אותו פעמיים במסגרת המבחנים האולימפיים של אוסטרליה והעמיד אותו על 21.28 שניות. שם הוא גם קבע את התוצאה השנייה בטיבה בעולם במשחה ל-100 מטר חופשי, 47.52 שניות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר סאליבן לראשונה את שיא העולם של אלן ברנאר במשחה ל-100 מטר חופשי כששחה בזמן של 47.24 שניות, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4X100 מטר חופשי, בו נבחרת אוסטרליה זכתה במדליית ארד. שיאו העולמי החזיק מעמד שלושה ימים עד שברנאר שיפר אותו בארבע מאיות השנייה במקצה הראשון בשלב חצי הגמר, אולם דקות ספורות לאחר מכן הוא החזיר לעצמו את שיא העולם כשניצח במקצה השני בתוצאה של 47.05 שניות. בשלב הגמר הוא לא הצליח לשחזר את הצלחתו וזכה במדליית כסף לאחר שהפסיד לברנאר. הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב כששחה את סגנון החופשי. בנוסף, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי.
באליפות צרפת באפריל 2009 נשברו שיאיו העולמיים במשחה ל-50 מטר ול-100 מטר חופשי על ידי פרד בוסקה וברנאר בהתאמה, אולם השיא ב-100 מטר נפסל על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית בשל חליפת שחייה לא תקנית. באליפות העולם בשחייה 2009 ברומא, בה לא השתתף בשל מחלה, נשבר שיאו במשחה ל-100 מטר חופשי על ידי סזאר סיילו מברזיל.
באליפות אוסטרליה ב-2011 זכה רק במדליית הארד במשחה 100 מטר חופשי (בזמן של 48.89 שניות), אחרי השחיינים הצעירים ג'יימס מגנוסן וג'יימס רוברטס ובמקום החמישי ב-50 מטר (22.40 שניות) , ובשל כך איבד את המקום במשחים האישיים באליפות העולם בשחייה 2011. אולם הוא שולב בנבחרת עבור משחי השליחים. והשתתף, יחד עם מגנוסן, מט טרגט, ומתיו עבוד במשחה 4x100 מטר חופשי. הוא שחה את החלק האחרון במשחה, ולמרות שיריביו צימצמו את הפער שקודמיו פתחו, הוא הצליח לשמור על היתרון עד הסוף, ולהוביל את אוסטרליה למדליית זהב לפני צרפת וארצות הברית.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים סאליבן במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.98 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.88 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.63 דקות, 22 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 47.68 שניות.
רותם (צמח)
יהודים באולימפיאדה
האיים ההברידים
צדוק יחזקאלי
צדוק יחזקאלי (נולד ב-20 במאי 1956) הוא עיתונאי ישראלי, זוכה פרס סוקולוב.
קורות חייו.
יחזקאלי נולד ב-20 במאי 1956. עבד בעיתון ידיעות אחרונות, והחל את דרכו ככתב לענייני ספורט ומשפט. בספטמבר 1987 נדקר בידי אוהד של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים לאחר משחק ליגה אותו סיקר. זאת לאחר שחמישה חודשים קודם לכן הוכה בידי אוהדי הקבוצה. לאחר שהחלים נשלח יחזקאלי ככתב העיתון לניו יורק, שם עבד כעשר שנים.
לאחר שובו מניו יורק עסק יחזקאלי בכתיבה בנושאים מגוונים, כולל תחקירים וכתבות עומק בשטחים.
בשנת 2002, בעקבות מבצע חומת מגן פרסם יחזקאלי ראיון שעורר הדים עם "דובי כורדי" (משה ניסים), נהג דחפור D9, שסיפר איך בתפקידו כחייל מילואים הרס בתים רבים במחנה הפליטים ג'נין במהלך הקרבות בעיר. הראיון בא בעקבות "עד עפר" (עם ענת טלשיר): כתבה וריאיון עם מפעילי ה-D9 שהכריעו את הקרב בג'נין 2002 בה התגאו במוסריות הלחימה שלהם וציינו את "דובי כורדי" לשבח.
באותה שנה פרסם סדרת תחקירים על פרשת הצלילות של חיילי שייטת 13 בנמל הקישון המזוהם; על תחקיר זה זכה בפרס סוקולוב באותה שנה יחד עם ענת טלשיר.
ב-12 באוגוסט 2008, במהלך סיקור המלחמה בדרום אוסטיה, נפגע יחזקאלי מירי של טיל בליסטי "איסקנדר" לעבר העיר גורי שבגאורגיה, בה נמצא ונפצע באורח קשה. בתקרית נהרגו שלושה עיתונאים מקומיים, צלם הולנדי ועיתונאים נוספים נפגעו. יחזקאלי הוטס לטיפול לישראל. הוא החלים מן הפציעה ושב למקום בו נפצע במסגרת כתבה על אודותיו ועל אודות הפציעה.
בית הבחירה
פדרציית הכדורגל הספרדי
סינגור קהילתי
סינגור קהילתי הייתה עמותה שפעלה לקידום ומימוש זכויות חברתיות, לצמצום פערים, וליצירת סולידריות קהילתית בשכונות מצוקה, תוך חיזוק והעצמת הפרט והקהילה. העמותה, שהוקמה ב- 1993 בשכונת קטמון שבירושלים, פעלה בשלושה סניפים מרכזיים בירושלים, באר שבע ולוד. העמותה פעלה עם התושבים לשינוי מדיניות: פעילות אל מול מקבלי החלטות נעשית באמצעות כלים משפטיים, שדולה פרלמנטרית ופעולות מחאה. בשנים האחרונות לפעילותה הרחיבה העמותה את פעילותה גם לתחום פיתוח כלכלה חברתית, לרבות הקמת קואופרטיבים קהילתיים.
העמותה יזמה שורה של מאבק חברתיים ציבוריים, ובין היתר יזמה את:
בשנת 1997 קיבלה העמותה את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג, על תרומה מיוחדת לקידום זכויות האדם בישראל.
תקציב הפעילות של העמותה לשנת 2008 היה 4.1 מיליון שקל, מתוכם 2.4 מיליון שקל מתרומות והקצבות. הוצאות הנהלה וכלליות היו 409 אלף שקל שהם כ-10% מהמחזור.
העמותה סיימה את פעילותה בשנת 2014.
גיים בוי קולור
דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד
דאנקן הראשון (באנגלית: Duncan I, בגאלית סקוטית: דונכאד מק קריניין - Donnchad mac Crínáin באיות עתיק, Donnchadh mac Crìonain באיות מודרני, כלומר "דאנקן בנו של קריניין"; נפטר ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040) היה מלך סקוטלנד.
קורות חיים.
דאנקן היה בנו של קריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד, ושל בת'וק, בתו של מלך סקוטלנד מלקולם השני.
בעת עלייתו לשלטון, לאחר מותו של סבו ב-25 בנובמבר 1034 היה דאנקן איש צעיר (בניגוד למתואר במחזהו של ויליאם שייקספיר), וככל הנראה בחר מלקולם בדאנקן כיורשו.
ג'ון מפורדון טוען כי דאנקן היה מלך סטרת'קלייד בעת הכתרתו כמלך סקוטלנד (וכי שלט בממלכת סטרת'קלייד בתקופת שלטונו של מלקולם). עוד טוען ג'ון מפורדון כי דאנקן נשא לאישה את אחותו של סיגורד הדני, רוזן נורת'מבריה. כיום היסטוריונים מפקפקים בשתי טענות אלה. בדברי ימי מלכי אלבה מצוין כי אשתו של דאנקן הייתה סות'ן (או סוזן).
לדאנקן ולסות'ן נולדו שני בנים: הבכור, מלקולם מלך בסקוטלנד בין השנים 1057–1093, והצעיר דונלד, מלך אחריו.
ישנה סברה לפיה מאל מוייר, רוזן את'ול היה בנו השלישי של דאנקן.
ראשית תקופת שלטונו של דאנקן עברה ללא אירועים מיוחדים, כאשר אחד מיועציו היה הדוכס מקבת'.
בשנת 1039 יצא דאנקן בראש צבא במטרה לצור על דרהאם - אולם מסע מלחמה זה הסתיים בכישלון. שנה לאחר מכן יצא דאנקן בראש צבא למוריי, ובמהלך מסע צבאי זה נהרג דאנקן בפיטגאווני (Pitgaveny) הסמוכה לאלג'ין שבמוריי, ככל הנראה ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040 (מיקום האירוע מוזכר במאריאנוס סקוטוס ותאריכו מצוין בדברי ימי טיגרנאך).
אזכורים ספרותיים.
דאנקן הראשון הוא המלך הזקן המוזכר במחזה "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר. במחזה, נרצח דאנקן על ידי מקבת' השאפתן, שחשק בכסאו.
מקבת (פירושונים)
Plug-in
פלאג-אין
Plugin
ניואיה מאריאם, קיסר אתיופיה
שובל
אוגוסטין נוימן
אוגוסטין נוימן (בגרמנית: Augustin Neumann; 23 במאי 1879, פברואר 1906) היה שחמטאי אוסטרי.
נוימן חלק מקום שלישי-חמישי בתחרות וינה 1901 (ניצח: יוליוס פרליס), הגיע למקום השני בתחרות וינה 1902 (ניצח: לאופולד לוי הצעיר), הגיע למקום השלישי בתחרות הנובר 1902 (ניצח: ולטר ג'ון) , הגיע למקום החמישי בתחרות הילברסום 1903 (ניצח: פאול לאונהרדט), חלק מקום רביעי-חמישי בתחרות וינה 1904 (ניצח: קרל שלכטר ) .
נוימן חלק מקום ראשון עם מילן וידמר בתחרות קובורג 1904 , חלק מקום 4–6 בתחרות ברמן 1905 (ניצח: ליאו פליישמן) וחלק מקום שביעי-תשיעי בתחרות וינה 1905 (ניצח: קרל שלכטר).
נוימן מת בבית חולים, בגיל 26 בלבד.
כנסיית הסיינטולוגיה
תקלה מאריאם, קיסר אתיופיה
האמן שהיה ידוע בעבר כפרינס
בת'וק
בת'וק בת מל קולם בן סינאדה (בת'וק בת מלקולם בן קנת') (בגאלית סקוטית: Bethóc ingen Maíl Coluim meic Cináeda) הייתה בתו הבכורה של מלקולם השני, מלך סקוטלנד. למלקולם לא היו בנים, ולכן הייתה בת'וק יורשת העצר של סקוטלנד.