עונת 2013 נחשבת לאחת המוצלחות בקריירה של קושטה. זה התחיל עם מקום רביעי במרוץ טרופאו טראמונטאנה, ועם מקום חמישי בוואלטה או אלגארבה. הוא ניצח את מרוץ הקלאסיקה פרימוורה, וסיים תשיעי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא סיים שלישי בטור דה רומאנדי, וניצח את הקטע השביעי והתשיעי בטור דה סוויס, ואת המרוץ כולו לאחר שהקדים את באוקה מולמה ב-1:02 דקות, ואת רומן קרויזגר ב-1:10 דקות. הוא ניצח את אליפות פורטוגל בנגד שעון. בחודש יולי, המשיך קושטה להיות בכושר מעולה לאחר שניצח שני קטעים (16, 19) בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-27 הכללי. הוא סיים חמישי בגרנד פרי קוויבק, ושישי בגרנד פרי מונטריאול. ב-29 בספטמבר, הפך קושטה לאלוף העולם לאחר שהקדים את ז'ואקים רודריגז ואת אלחנדרו ולוורדה. הוא סיים את העונה בטור של בייג'ינג', שם סיים במקום הרביעי.
למפרה/יו. איי.אי אמיירטס (2014 - היום).
2014: ניצחון שלישי ברצף בטור דה סוויס.
קושטה הצטרף לקבוצה האיטלקית למפרה (כיום היא מאיחוד האמירויות, ונקראת "יו. איי.אי אמיירטס"). הוא סיים שלישי בוואלטה או אלגראב, וסיים שני בפריז - ניס. הוא סיים שלישי בטור דה רומאנדי, וניצח את הטור דה סוויס בפעם השלישית ברצף לאחר שהקדים את מתיאס פרנק ואת באוקה מולמה, ואף ניצח את הקטע התשיעי. הוא סיים שני באליפות פורטוגל בנגד השעון, לאחר שבן קבוצתו, נלסון אוליביירה, הקדים אותו ב-38 שניות. בטור דה פראנס, הוא פרש לפני הקטע ה-16. הוא סיים שני בגרנד פרי מונטריאול, ושלישי במרוץ ג'ירו די לומברדיה.
2015: אלוף פורטוגל וניצחון בקטע בדופינה ליברה.
קושטה סיים רביעי במרוץ פריז - ניס, ושביעי בטור של חבל הבסקים. הוא סיים רביעי במרוץ אמסטל גולד, ורביעי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא ניצח את הקטע השישי בדופינה ליברה, לאחר שעקף את וינצ'נצו ניבאלי מטרים לפני הסיום. הוא ניצח את אליפות פורטוגל, לאחר שניצח את ג'וני בראנדאו בספרינט. קושטה סיים שלישי בגרנד פרי מונטריאול, ותשיעי באליפות העולם.
2016: שלישי בלייז'–בסטון–לייז'.
קושטה סיים חמישי בטור של עומאן, וסיים עשירי במרוץ פריז - ניס. הוא סיים עשירי בלה פלש ואלון, ושלישי בלייז'–בסטון–לייז'. קושטה הגיע עשירי במרוץ אמסטל גולד. הוא סיים שישי בטור דה רומאנדי, ולאחר שלושה ניצחונות רצופים, הסתפק במקום השביעי הכללי בטור דה סוויס. בטור דה פראנס, הוא הגיע שני בקטע התשיעי, אחרי טום דימולן. הוא סיים במקום העשירי במקצה אופני הכביש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), 2:29 דקות אחרי גרג ואן אוורמט המנצח.
2017: ניצחון בטור של אבו דאבי.
קושטה ניצח את הקטע החמישי בוואלטה סאן חואן, וסיים במקום החמישי הכללי. הוא סיים במקום השני הכללי בטור של עומאן, וניצח את הטור של אבו דאבי לאחר שניצח את הקטע השלישי במרוץ. בג'ירו ד'איטליה, התוצאה הבכירה של קושטה במרוץ הייתה מקום שני בקטע ה-19. בטור דה סוויס הוא סיים במקום החמישי הכללי, ובוואלטה אספנייה סיים רביעי בקטע ה-19.
קושטה סיים עשירי בטור של עומאן, ושמיני בטור של אבו דאבי. הוא סיים במקום החמישי בטור דה רומאנדי. קושטה סיים שישי בגרנד פרי מונטריאול ועשירי באליפות העולם.
קושטה פתח את העונה עם מקום עשירי בוואלטה של ולנסיה. הוא סיים רביעי בטור של עומאן, וסיים עשירי בטירנו - אדריאטיקו. הוא סיים שני בטור דה רומאנדי (49 שניות אחרי פרימוז' רוגליץ' המנצח), ואף סיים שני בקטע השלישי והרביעי.
את 2020 קושטה פתח עם ניצחון בקטע הראשון בטור של סעודיה וסיים שלישי כללי את המרוץ, 13 שניות מפיל באוהאוס המנצח. לאחר מכן התחרה במדינתו, פורטוגל, בוואלטה או אלגארבה, וסיים רביעי כללי את המרוץ, 56 שניות מרמקו אוונפול המנצח. המרוץ הבא בו התחרה קושטה היה קרוב לחצי שנה אחרי, בשל פגרת הקורונה שנכפתה על הרוכבים. מרוץ זה היה הטור של פולין, וגם בו ניצח רמקו אוונפול, כשקושטה סיים במקום ה-10 ובפער של 3:19 דקות מאוונפול המנצח. לאחר מכן התחרה באליפות פורטוגל וסיים שני במקצה נגד השעון, 9 שניות מאיבו אוליביירה המנצח, כשבמקצה הכביש ניצח לאחר שגבר על דניאל מסטרה בספרינט הסיום. קושטה התחרה לאחר מכן בטור דו לימוסיין בצרפת וסיים שלישי, 4 שניות מלוקה ואקרמן המנצח. גם אליפות אירופה בנגד השעון נערכה בצרפת (פלואיי), ובה קושטה סיים במקום ה-11. קושטה התחרה לקראת סוף העונה בוואלטה אספניה וכיוון לניצחונות בקטעים. הוא היה קרוב לעשות את זה בקטע ה-6 לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה ששרדה עד הסיום, אך לבסוף סיים במקום השלישי ובפער של 25 שניות מיון איסאגירה המנצח. גם בקטע ה-7 היה חלק מקבוצת הבריחה אבל הפעם הגיע רק שביעי, כשהוא מוביל את הדבוקה השנייה על המסלול, בפער של 13 שניות ממייקל וודס המנצח. קושטה לא רשם תוצאות בולטות נוספות במרוץ וסיים אותו במקום ה-44, ותשיעי בקטגוריית ההרים.
אינדיאנית
נמל עזה
נמל עזה הוא נמל בשכונת א-רימאל בעיר עזה, המשמש כנמל הבית של סירות דיג פלסטיניות ובסיס משטרת החופים הפלסטינית, שהיא חלק מכוחות הביטחון הלאומיים הפלסטינים. במסגרת הסכם אוסלו מוגבלת פעילותה של המשטרה הימית הפלסטינית ל-6 מיילים ימיים מהחוף. מאז 2007 בעקבות השתלטות של ארגון החמאס על רצועת עזה במהלך עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה נמצא נמל עזה תחת סגר שהוטל על ידי מדינת ישראל כחלק מהסגר על רצועת עזה, והפעילויות בנמל הוגבלו לדיג בקנה מידה קטן. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 שימש גם כנמל ליבוא סחורות למדינת ישראל.
היסטוריה.
בעת העתיקה.
בעת העתיקה היה במקום יישוב ונמל בשם מיומה, אשר שימש את הוואסלים של עזה.
הנמל היה ממוקם על חוף הים התיכון (פיניקיה) דרומית לעזה העתיקה. היישוב הוקם בתקופת שלטונו של קונסטנטינוס הגדול, שקרא לה בתחילה מג'ומה אולם החליף את שמה לאחר מכן לקונסטנטיוס על שם בנו, קונסטנטיוס השני, הפריד את המערכת השלטונית מעזה, מהשלטון ונתן לה זכויות יתר רבות. הוא לקח בחשבון שהיא חייבת להיות תלויה בעזה, שהייתה מלאה בטקסים פגאניים. בשנת 361, עם הפיכתו של יוליאנוס הכופר לקיסר רומא, פנו תושבי עזה לערכאות כנגד תושבי קונסטנטיוס. יוליאנוס העדיף את תושבי עזה והורה כי קונסטנטיוס תהיה נספח של העיר עזה, למרות שהיא נמצאת במרחק 20 סטדיה, ומאז היא נקראה המחוז הימי של עזה.
נמל עזה היה נקודה חשובה מדרך הבשמים ונתיבי המסחר של השבטים הנבטים, והגיעה לשיאה בזמן הממלכה הנבטית. אתרי דרך הבשמים בנגב היו בשליטת ממלכת הנבטים עד סיפוח ממלכתם לאימפריה הרומית בתחילת המאה ה-2, והעברת בירת הנבטים צפונה למזרח ירדן. לאחר מכן הייתה הדרך בשליטת הרומאים וחיילים רומאיים איישו מצדים ומחנות לאורכה. עם שקיעת האימפריה הרומית החלו הערים לאורך הדרך לשקוע וננטשו לחלוטין לאחר הכיבוש הערבי במאה ה-7.
בתקופת עזה הביזנטית, בראשית המאה הרביעית הקים הנזיר הילריון מנזר בקרבת נמל עזה. היה זה המנזר הראשון שהוקם בארץ ישראל.
בתקופה הממלוכית בארץ ישראל היה נמל עזה הנמל העיקרי של הממלוכים. עזה הייתה בירת ארץ-ישראל במשך רוב התקופה וריכזה סחר בהיקף עצום, חלק ניכר מכלכלת האימפריה הממלוכית נסמכה על המכס שגבתה ממסחר זה.
בעת החדשה.
בתחילת המאה ה-20 החלו השלטונות העות'מאנים להסדיר את הפעילות הימית בעזה ולגבות מכסים, לאחר שהיצוא מהנמל, בעיקר של חיטה, תמרים והדרים, גדל בצורה משמעותית. ב-1906 ביקשו להקים במקום נמל חדש. ענף יצוא חשוב באותה עת היה גידול וייצוא שעורה לתעשיית הבירה באירופה.
במקום לא פעל מסודר אלא סירות קטנות שהעבירה את הסחורה לספינות שעגנו מול החוף. הדייגים היו משתמשים בסירות הדייג שלהם גם כדי להעביר סחורות לספינות שעגנו מול החוף.
בשנת 1934, החלה עיריית עזה בהקמת מזח חדש בנמל ותוכנן כביש חדש בין אילת לעזה, במימון ממשלת המנדט.
במלחמת סיני לאחר שנכבשה הרצועה והדייגים המקומיים דיווחו שהם תופסים כ-1,000 טון דגים בשנה, החלו ספינות דיג ישראליות גם לדוג במימי רצועת עזה.מנהל נמל יפו ביקר בנמל עזה והציע שתחודש תנועת הספינות בין הנמלים.
בשנת 1958, עצרה ישראל מול חופי אשקלון, ספינה סורית שהייתה בדרכה לנמל עזה. הספינה שוחררה לאחר שהובר שנכנסה למים הטריטוריאליים של מדינת ישראל בגלל טעות בניווט.
בשנת 1959, סגרו שלטונות הרפובליקה הערבית המאוחדת את הנמל, כדי למנוע הברחות של שטרות כסף מלבנון, בעת שניסו להנהיג מטבע חדש במדינה. בשנת 1960, הודיע נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת גמאל עבד אל נאצר, על תוכנית להקמת נמל חדש ומודרני בעזה, כחלק מתוכנית כוללת לפיתוח הרצועה.
לאחר 1967.
בשנים הראשונות שלאחר מלחמת ששת הימים הנהיג שר הביטחון, משה דיין, מדיניות שכונתה בישראל, ספק בציניות ספק בגאווה, "הכיבוש הנאור". מדיניות זו דגלה בשמירה על המשך חיים אזרחיים תקינים בשטחים שנכבשו, תוך מתן אפשרות לתושביהם לשפר את מצבם הכלכלי. הנמל הופעל על ידי הממשל הצבאי הישראלי בשטחים והותר לפרדסני עזה לשווק פרי הדר לאירופה דרך הנמל. עם זאת רוב הפרי מעזה החל להיות מיוצא דרך נמל אשדוד, ורק 7 ספינות משא פקדו את הנמל ב-1967. גם יבוא סחורות דרך הנמל כמעט פסק לחלוטין מאחר שהחל סחר במשאיות דרך נמלי ישראל ועם ירדן.