אחרי מותו שן נטמן במחוז יו'האנג שנמצא בהאנגג'ואו לרגלי גבעת טאיפינג. קברו של שן הושמד בסופו של דבר, אף על פי שתיעודים מתקופת שושלת מינג מעידים על מיקומו של הקבר, זה האחרון התגלה ב-1983 וקיבל הגנה מהממשלה הסינית ב-1986. השרידים של מבנה הלבנים של הקבר נשארו, ביחד עם חפצי זכוכית ומטבעות. הוועדה המקומית של האנגג'ואו השלימה את עבודות השיפוץ של קברו של שן בשנת 2001.
בנוסף לקברו, גינת האחוזה של שן במנגשי, ובנוסף לכך רכושו בעל המידה של כשני אקרים (8,000 m²) אשר נמצא בג'נג'יאנג, שוחזרו על ידי הממשלה ב-1985.
אבל, גינת מנגשי המשוחזרת היא רק חלק מרכוש וחפצים מזמנו של קואו. אולם מתקופת שושלת צ'ינג שנבנה בגינת מנגשי משמש כיום כשער כניסה ראשי לאחוזה. באולם זה לזכרו של שן תלוי ציור שמתאר את הגינה המקורית מזמנו של שן, הכוללת בארות, חורשות חזרן, שבילי אבנים, וקירות מקושטים של האולמות המקוריים. באולם התצוגה עומד פסל בגובה 1.4 מטרים של שן קואו יושב על במה ואיתו עותקים בני כמה מאות שנים של "מאמרים מבריכת החלומות" מוחזקים בשידות מזכוכית, אחד העותקים מקורו ביפן. באחוזת הגינה של שן מוצגים גם מודעות מחצץ, פסלים של קואו ודגם של הספירה הארמילרית, כמו כן ישנו גם מוזיאון עם גלריה שמתארת את הישגיו השונים של שן קואו.
מצפה הכוכבים של הר זדהג'ינשאן גילה אסטרואיד חדש ב-1964, ב-1979 האקדמיה הסינית למדעים החליטה לכבד את שן וקראה לאחד משמותיו של האסטרואיד שן קואו.
שינוי הדין
שינוי הדין הוא מצב, בו אדם עבר חטא במצב הלכתי מסוים, וכאשר נודע החטא הוא במצב בו השתנה דין העונש על חטא זה, כך שאם היה עובר על חטא זה במצב העכשווי, היה דינו שונה.
שיטת שילא.
משנה אותה מביא אחד מחכמי התלמוד בשם שילא, דנה בנידון של נערה המאורסה, שבאו עדים כי זינתה לאחר אירוסיה ולפני נישואיה. ההלכה קובעת כי במקרה כזה דינה מוות בסקילה. השאלה היא מה דינה אם באו עדים לאחר שנהפכה לבוגרת, שדינה בחנק אם זינתה בעודה בוגרת. הספק הוא, אם יש להעניש אותה לפי דינה בשעת העבירה, או לפי דינה בשעת קבלת העונש. לפי הגרסה העממית של אותה משנה ששנה שילא, דינה של האשה הוא בחנק, כמו דינה בשעת העונש.
למרות הגרסה העממית, הגמרא מעדיפה את גרסתו של רבי יוחנן, הגורס במשנתו של שילא כי גם אם באו עדים לאחר שבגרה, דינה בסקילה. ההכרח לכך, הוא מכיוון שישנה ברייתא הפוסקת, כי בעל המוציא שם רע על אשתו, שזינתה לאחר אירוסיה, והתגלה כי הדבר אמת, דינה בסקילה, גם אם בגרה בין האירוסין לנישואין, ומכאן שגרסתו של רבי יוחנן עדיפה.
שיטת רבי שמעון בר יוחאי.
משנה אחרת, במסכת הוריות הדנה בחטא שנעשה בשגגה, על פי פסק שגוי של הסנהדרין. המשנה מבדילה בין דין אדם רגיל שחטא, ובין דינם של מלך וכוהן גדול, שהקרבן אותם צריכים להביא - שונה משל אדם פשוט. דינו של אדם רגיל הוא כבשה או שעירה נקבה, ואילו נשיא מביא שעיר זכר, וכוהן גדול שנמשח בשמן המשחה מביא פר להקרבה.
המשנה דנה בנידון, שהמלך והכוהן גדול, חטאו לפני המינוי, ונודע להם לאחר המינוי. לפי תנא קמא, גם אז אין דינם שונה, והם מביאים קרבן כהדיוט - אדם רגיל. לעומת זאת, רבי שמעון בר יוחאי, סבור שכאשר ישנה סתירה בין שעת הקרבן לשעת החיוב, אין להם להביא כלל קרבן, משום שחיוב הקרבן תלוי הן בשעת החטא והן בשעת הידיעה, ומכיוון ששעל החטא מחייבת כבשה ושעת הידיעה מחייבת שעיר, אין לו להביא קרבן.
שיטה זו, של רבי שמעון בר יוחאי, היא השיטה היחידה המתחשבת אף בשעה שנודע החטא, אם כי למרות זאת הגמרא מעדיפה את גרסתו של רבי יוחנן בדין נערה המאורסה, שכן אף רבי שמעון שמתחשב בשעת הידיעה, מתחשב גם בשעת החטא, ואין אף דעה במשנה המתחשבת כליל בשעת ידיעת החטא.
חברת דרימוורקס
יוליוס קומודוס
יוליוס קומדוס (בלטינית: C. Julius Commodus Orfitianus) היה מצביא רומאי שחי ופעל במהלך המאה ה-2. שימש כקונסול בשנת 157 לספירה, ומושל פרובינקיית סוריה-פלשתינה בשנים 162-165.
תולדות חייו.
קומדוס היה מושל פרובינקיית תראקיה ופרובינקית אפריקה. לאחר מכן הוא היה קונסול בשנת 157 לספירה. הוא מונה לתפקיד מושל פרובינקיית סוריה-פלשתינה בשנים 162-165.
נוכחותו בפרובינקיה סוריה-פלשתינה.
יוליוס קומדוס מופיע בכתובת הוקרה שהייתה בסיס לפסל שהוקמה לכבודו בבירת הפרובינקיה קיסריה.
כתובת לטינית שנמצאה בסביבות יריחו ועכשיו נמצאת בפטריכאיה הארמנית, מתוארכת לתקופת הקיסרים מרקוס אורליוס ולוקיוס ורוס (161-169 לספירה). הכתובת הייתה כתובת הקדשה למושל הפרובינקיה יוליוס קומדוס שפיאר מבנה, והוצבה כנראה על ידי יחידה של הלגיון העשירי פרטנסיס, ששכנה באזור יריחו.
ג'ון ניוטון
ג'ון הנרי ניוטון (באנגלית: John Henry Newton; 24 ביולי 1725 - 21 בדצמבר 1807) היה כומר בכנסייה האנגליקנית וקפטן ספינת עבדים. בערוב ימיו הפך ללוחם נגד סחר העבדים. כמו כן, הוא כתב מזמורי תפילה רבים, שהבולט בהם הוא "Amazing Grace".
ילדות ונעורים.
ניוטון נולד בוופינג, לונדון ב-1725, בנו של ג'ון ניוטון האב, סקיפר ששרת בים התיכון, ואליזבת ניוטון, שמתה משחפת ב-1732, כאשר ניוטון היה כמעט בן שבע. ניוטון בילה שנתיים בפנימייה ובגיל 11 יצא לים עם אביו. הפליג בשישה מסעות לפני שאביו יצא לגמלאות ב-1742.
אביו של ניוטון תכנן לשלוח את בנו לעבוד במטע סוכר בג'מייקה. אך במקום זאת ניוטון חתם על חוזה עם ספינת סוחר אשר הפליגה לים התיכון. ב-1743, כשהיה בדרכו לבקר חברים, נתפש בידי הצי המלכותי וגויס אליו בכוח. הוא נהיה צוער על הספינה ההורוביץ. בשלב מסוים, ניסה ניטון לערוק אך נתפש ונענש מול צוות של 350 איש, הופשטה חולצתו, הוא נקשר לתורן והוצלף תריסר פעמים. בנוסף לכך הורדה דרגתו לימאי פשוט.
לאחר שסיים את שירותו והבריא נפשית ופיזית עבר ניוטון מההורוביץ, שהייתה בדרכה להודו, לפגסוס, ספינת עבדים שהפליגה למערב אפריקה. הפגסוס נשאה סחורה לאפריקה, החליפה אותה בעבדים ואת העבדים לקחה לאנגליה ומדינות נוספות.
ניוטון היה מטרד ויצר בעיות לצוות הפגסוס. לכן, כאשר הגיעו למערב אפריקה השאירו אותו עם סוחר עבדים בשם עמוס קלאו. קלאו העביר את ניוטון לאשתו, הנסיכה פיא, דוכסית אפריקאית. ניוטון סבל מיחס משפיל ומהתעללות יחד עם עבדיה האחרים. ב-1748 הציל את ניוטון קפטן שנתבקש לחפש אחריו בידי אביו.
המרה לאוונגליזם.
ניוטון הפליג בחזרה לאנגליה בשנת 1748 על סיפון ספינת הסוחר "גריי האונד", אשר נשאה שעוות דבורים ועץ. במהלך המסע הזה, חווה המרה רוחנית. הספינה נתקלה בסערה קשה מול חופי אירלנד וכמעט טבעה. ניוטון התעורר באמצע הלילה כאשר הספינה החלה להתמלא מים וקרא לאל שיצילו. ניוטון מסמן מאורע זה בתור ההתחלה של המרת דתו לאוונגליזם. בהמשך המסע החל ניוטון לקרוא ספרות דתית ועד שהגיע לבריטניה, קיבל את הדוקטרינה האוונגליטית. מנקודה זו ואילך, נמנע מהימורים, שתייה ותועבה ורחש אהדה רבה לעבדים. למרות זאת המשיך לעסוק בסחר העבדים. ניוטון הודה מאוחר יותר שהשלמתו המלאה עם האל עדיין לא קרתה בשלב זה ושעדיין לא היה מסוגל לראות בעצמו מאמין במלא מובן המילה.
ניוטון חזר לליברפול, אנגליה כדי לשרת כקצין ראשון על הספינה "Brownlow" אשר יצאה למערב אפריקה דרך חוף גינאה. את המשרה השיג בעזרת חברו של אביו, ג'וסף מאנסטי. במהלך המסע חלה ניוטון בקדחת, בעודו חולה הכריז ניוטון על אמונתו המלאה באל וקרא לו לקחת שליטה על גורלו ומהלך חייו. ניוטון ראה במאורע זה את התפנית האמיתית בחייו הרוחניים וטען שזו הייתה הפעם הראשונה בה הרגיש שלם עם אמונתו ואלוהיו.
גם לאחר השלמתו עם האל לא פסק ניוטון לעסוק בסחר בעבדים ועשה עוד שלושה מסעות כקפטן של ספינת עבדים. ב-1750 לקה ניוטון בשבץ מוחי ורק אז הפסיק לעסוק בסחר באנשים, אך המשיך להשקיע את הונו במסעות סחר בעבדים.
הפיכה ופועלו ככומר אנגליקני.
בשנת 1755 ניוטון הפך למודד הגאות (גובה המס) של הנמל של ליברפול, גם משרה זו קיבל בעזרת ג'וסף מאנסטי. המשרה החדשה אפשרה לו ללמוד בשעות הפנאי שלו יוונית, עברית וסורית. בשנת 1757, הוא הגיש בקשה להיות מוסמך ככומר בכנסייה האנגליקנית, אך לקח יותר משבע שנים עד שאישרו את קבלתו.
בסופו של דבר, בשנת 1764, הוא הוצג על ידי תומאס הוויס ללורד דרטמות, אשר היה בעל השפעה רבה והמליץ לבישוף של צ'סטר על ניוטון. ב-29 באפריל 1764 ניוטון קיבל אישור להפוך לכומר, ולבסוף הפך לכומר ב-17 ביוני.
ניוטון היה לכומר של העיר אולניי, ונודע במהרה בטיפול המסור שלו בקהילה, באמונות שלו ובידידות שלו עם אנגלים פרושים ואוונגליסטים. כל אלו גרמו לו להיות מכובד על ידי האנגליקנים המסורתיים והנונקונפורמיסטים כאחד. הוא כיהן שש עשרה שנים ככומר באלוניי, במהלכן נהיה כל כך פופולרי עד שההיכל בכנסייה היה קטן מלהכיל את כל האנשים שנהרו לשמוע אותו.
בשנת 1779 הוזמן ניוטון על ידי ג'ון ת'ורנטון, סוחר אוונגליסט שמימן ותמך בניוטון במהלך שירותו באלוניי, להיות הרקטור של כנסיית סנט מרי (St. Mary Woolnoth) ברחוב לומברד, לונדון, שם הוא כיהן עד מותו. ניוטון הפך לאחד משני המטיפים האוונגליסטים היחידים בעיר הבירה, ועד מהרה הוא מצא את עצמו צובר פופולריות בקרב הקהילה האוונגליסטית הגדלה.
המאבק נגד העבדות.
בשנת 1788, 34 שנים אחרי שהוא פרש מסחר העבדים, שבר ניוטון שתיקה ארוכה בנושא עם פרסום החוברת מחשבות על סחר העבדים, הוא תיאר את התנאים המחרידים של ספינות העבדים במהלך המסעות ממערב אפריקה לאמריקה. בנוסף לכך התנצל על חלקו בסחר העבדים. עותק של החוברת נשלח לכל מוציא לאור. החוברת הייתה הצלחה כה גדולה שהם נאלצו להדפיס מהדורות נוספות מייד.