המחול של בני ההאני ססגוני וכולל מגוון תנועות. סוגי המחול כוללים מחולות דתיים, מחולות עבודה ומחול בידורי. מחולות העבודה מתארים בצורה ריאליסטית פעולות מהחיים כדוגמת מחול שתילת האורז, מחול קטיפת הכוסמת, מחול לכידת הדגים וכו'. מחולות עממיים נוספים כוללים את מחול דרורי העץ, מחול המניפה, מחול צינור החזרן וכו'. מחולות דתיים נוהגים לבצע במסגרת לוויות, כשמחול דרורי העץ הוא האופייני ביותר. מחול המניפה החל כמחול דתי אותו ביצעו בלוויות או במסגרת העלאת המנחות במסגרת פסטיבל אָנְגְמָאטוּ ופסטיבל קוּגָ'אגָ'ה.
כלי הנגינה המסורתיים של ההאני כוללים חלילית מקנה חזרן שבה שבעה חורים ופיה מפליז המכונה "לאבי" (俄比) או בָּווּ (Bawu), לאוטה בת שלושה מיתרים המכונה "לאהה", ובת ארבעה מיתרים המכונה סְה-שְׂייֵן (Sixian) וקנה אורז.
בשל היותם חברה אוטרקית סגורה, לא הייתה כמעט השפעה של דתות חיצוניות על בני ההאני, חלק קטן מההאני אמצו את הבודהיזם מזרם הטהרוואדה. הדת של רוב בני ההאני היא פוליתאיסטית ואנימיסטית. הם מאמינים כי לכל דבר יש נשמה ומעלים מנחות למגוון אלים: "אל השמים", "אל האדמה", "אל העץ", "אל המים" ו"אל משק הבית". על פי אמונתם היו לבני האדם, ליצורים השונים, לעשב ולעצים אב קדמון משותף וכולם חולקים אותו מרחב מחיה. משום כך נוהגים בני ההאני שלא להרוג "מזיקים", חרקים הפולשים לטרסות האורז נחשבים כברנשים חצופים שעזבו את מקום מגוריהם הקבוע ויעזבו אחרי שישתעשעו מעט. אמונה זה שימרה את המגוון הביולוגי בסביבתם הקרובה ויצרה דו-קיום הרמוני בין האדם לטבע.
הם מעריצים במיוחד את החיוּת של העצים, שלהם אורך חיים גדול משל בני האדם. מהערצה זו נולד "פולחן העץ הקדוש". מעל לכל כפר יש חורשה קדושה המכונה גָ'אי שֶׁן לִין (Zhai Shen Lin), שבה אחד העצים, בדרך כלל החזק והגבוה ביותר, נבחר כעץ קדוש ובו שוכנת רוחו של אל הכפר. ההאני מאמינים כי העץ הוא מקור החיוניות של הכפר, האל השוכן בו מגן על הכפר, ומבטיח את פיתוחו. בחודש השני על פי לוח השנה הירחי המיוחד לבני ההאני נוהגים בני הכפר לערוך מול העץ הקדוש טקס המכונה אָנְגְמָאטוּ (Angmatu - העלאת המנחה לאל הכפר).
פולחן חשוב נוסף הוא "הסגידה לנשמת האורז". בני ההאני מאמינים כי על ידי אכילת האורז שזה עתה נקצר הם הופכים את הנשמה של האורז לחומר ובכך מאריכים את חייהם. פולחן זה קשור לפולחן הסגידה לעץ הקדוש. ביום השלישי שלאחר טקס הסגידה לעץ במהלך פסטיבל האָנְגְמָאטוּ יוצא המוֹפּי לזרוע כמה זרעים, כסמל לכך שלזרעים הוענקה חיוניות מהעץ הקדוש. כחלק מ"טקס טעימת האורז החדש" נוהגים בני ההאני לתלות את השיבולת הראשונה של האורז שנקצרה מעל עמוד האבות הקדומים בבתיהם, ובכך הם יוצרים מעין עץ קדוש זוטא בביתם וממזגים בין פולחן העץ הקדוש לפולחן נשמת האורז.
לוח שנה וחגים.
לוח השנה שפיתחו בני ההאני הוא לוח שנה ירחי עם התאמות לעונה החקלאית. ההאני מחלקים את השנה לשלוש עונות: "העונה הקרה" שבה עיקר הפעילות היא תחזוקת הטרסות והכנה לחריש של האביב, "העונה החמה" שבה חורשים, שותלים ומנהלים את הטרסות והעונה הגשומה והפושרת שבה מתבצע הקציר. גם החגים והפסטיבלים העיקריים קשורים לאירועים מרכזיים בחקלאות:
היכל הספורט פריז-ברסי
צ'רלי אקס סי אקס
מרכז שמשון-בית שמואל
קליפטון וב
קליפטון וב (באנגלית: Clifton Webb; 19 בנובמבר 1889 - 13 באוקטובר 1966) היה שחקן קולנוע, רקדן וזמר אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד שלושה פרסי האוסקר על תפקידיו בסרטים "לאורה", "חוד התער" ו"Sitting Pretty".
ביוגרפיה.
וב נולד באינדיאנפוליס בשם וב פרמלי הולנבק, בנם היחיד של מייבל פרמילי וג'ייקוב גרנט הולנבק.
מגיל צעיר למד וב ריקוד ומוזיקה ובתחילת דרכו המקצועית היה לרקדן במופעי תיאטרון בברודוויי ובלונדון.
וב היה הומו בחייו האישיים, מעולם לא נישא ולא נולדו לו ילדים.
הוא נפטר ב-13 באוקטובר 1966 מהתקף לב בביתו שבבוורלי הילס בגיל 76.
על פועלו כשחקן קולנוע קיבל וב כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
קריירת משחק.
וב התגלה לראשונה כשחקן קולנוע בגיל מאוחר מאוד, הוא נבחר על ידי הבמאי ההוליוודי אוטו פרמינגר לשחק בדרמה "לאורה", בתפקיד העיתונאי הכריזמטי הרשע וולדו ליידקר, תפקיד זה היה ראשון של וב בהוליווד ובעבורו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הוא הוחתם לאחר מכן לחוזה ארוך טווח בחברת ההפקה "פוקס המאה ה-20".
ב-1946 זכה וב בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר על משחקו בדרמה "חוד התער" בתור אליוט טמפלטון, בנוסף השתתף בסרטו של הנרי האת'וויי "הפינה האפלה" בתור בעל הגלריה הארדי קאצ'ארט.
וב הופיע בשנת 1949 בקומדיה של וולטר לאנג "Sitting Pretty" בתפקיד השמרטף לין בלוודר, וב היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט וזכה לשני סרטי המשך בכיכובו "גברת בלוודר הולכת לקולג'" ו"גברת בלוודר מצלצלת בפעמון".
וב המשיך להחזיק במעמדו ככוכב גם בשנות ה-50 בזכות תפקידיו בקומדיות "כוכבים ופסים לעד" של הנרי קוסטר בתור מפקד התזמורת הצבאית ג'ון פיליפ סוסה, בהופעה עלייה הועמד לפרס גלובוס הזהב לתפקיד קומי/מוזיקלי הטוב ביותר ו"12 במחיר 1" בתור התעשיין פרנק בנקר גילברת.
הוא השתתף בסרטיו של הבמאי הפופולרי ג'ין נגולסקו, סרט האסונות "טיטאניק" בתפקיד הנוסע העשיר ריצ'רד סטורג'ס ובקומדיה "שלוש מטבעות במזרקה" בתפקיד הסופר ג'ון פרדריק שאדוול.
הוא זכה להצלחה רבה בבריטניה בזכות השתתפותו בדרמה "האיש שלא היה מעולם" בתפקיד קצין המודיעין הבריטי יואן מונטגיו.
אלון סנדלר
אלון סנדלר (נולד ב-20 בספטמבר 1993) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה.
סנדלר נולד ברמת השרון. בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. בוגר התיאטרון העירוני הרצליה "על הבמה".
תפקידו הראשון והמשמעותי של סנדלר היה בסדרת הנוער "אליפים", ששודרה בערוץ הילדים של Yes, שם גילם במשך כשלוש עונות, בשנים 2011–2013, את שאולי, המכונה "קטנצ'יק".
בשנים 2012 ו-2015 גילם את אושר אברהמי בגרסה הישראלית לקומדיה "נשואים פלוס" בבימויו של עופר ויצמן, ששודרה בזכיינית קשת בערוץ 2.
ב-2012 הצטלם לסדרה "המהגרים", בבימויו של גל זיו, שצולמה במיאמי, שם הוא מגלם את נאור אברהמי.
ב-2014 החל לגלם בתפקיד ראשי בסדרת דרמת הנעורים של ערוץ 1 "עמוק במים" את בועז, אחיו התאום של דורון (מאור שוויצר).
בשנים 2015–2018 למד משחק בבית הספר לאמנויות הבמה סמינר הקיבוצים.
ב-2017 שיחק בתפקיד הראשי ב"המלאך השומר שלי" - סדרת נעורים קומית ישראלית, אשר שודרה בערוץ ניקלודיאון. בסדרה גילם את דמותו של רועי. כמו כן, שר את שיר הפתיחה של הסדרה. בשל הצלחה גדולה של הסדרה, הופקה עונה שנייה אשר עלתה לשידור ב-4 בדצמבר 2018.
ההתקוממות של בוקו חראם
ההתקוממות של בוקו חראם היא התקוממות מזוינת של ארגון בוקו חראם נגד ממשלת ניגריה, שהחלה בשנת 2009. בשנת 2012 התרחבה המרידה גם מעבר לניגריה, כשהארגון ביצע פשיטות בקמרון. בשנת 2013, יותר מ-1,000 בני אדם מתו בלחימה. בסוף 2014 התגברו המתקפות של בוקו חראם מעבר לגבול, ובתגובה החליטו המדינות הגובלות בניגריה – צ'אד, קמרון, ניז'ר ובנין - על הקמת כוח משותף למלחמה בו. בשנת 2014 חלה הסלמה ניכרת באלימות במדינה, כש-10,849 בני אדם איבדו את חייהם. ב-2015 החל הארגון לתקוף עיירות גבול גם בצ'אד ובניז'ר.
מהלך האירועים.
2009: תחילת המרד.
הפעולות של בוקו חראם היו לא אלימות בעיקרן במהלך שבע שנות פעילותו הראשונות. המצב השתנה בשנת 2009, כשממשלת ניגריה פתחה בחקירת הפעילות של הארגון בעקבות דיווחים שלפיהם חברי הארגון מחמשים את עצמם. קודם לכן התעלמה הממשלה מהדיווחים החוזרים ונשנים על אופיו המיליטנטי הגובר של הארגון.
הממשלה החלה בגל מעצרים בעיר באוצ'י, שהוביל לעימותים קטלניים עם כוחות הביטחון של ניגריה, שבמהלכם נהרגו כ-700 איש. במהלך הלחימה עם כוחות הביטחון, לוחמי בוקו חראם השתמשו באופנועי תופת וירו חצים מורעלים על תחנת משטרה. מייסד הארגון ומנהיגו מוחמד יוסוף נהרג אף הוא באותה תקופה בזמן שהיה במעצר. לאחר מותו, הפך אבו בכר שקאו למנהיג בוקו חראם.
אחרי חיסולו של יוסוף, הארגון ביצע את מתקפת הטרור הראשונה שלו במדינת בורנו, בינואר 2010. בהתקפה נהרגו ארבעה בני אדם. מאז התגברה האלימות בהיקפה ובתדירותה. בספטמבר 2010, שוחררו 700 לוחמי בוקו חראם במהלך פריצה לבית הסוהר בבאוצ'י.
ב-29 במאי 2011, שעות ספורות לאחר שגודלאק ג'ונתן הושבע כנשיא המדינה, שורה של פיגועים שהוציא לפועל בוקו חראם בצפון ניגריה הביאה למותם של 15 בני אדם ולפציעתם של 55 נוספים. ב-16 ביוני, בוקו חראם קיבל אחריות על הפיגוע במשטרה באבוג'ה, שהיה כפי הידוע פיגוע ההתאבדות הראשון במדינה. חודשיים לאחר מכן הותקף מבנה האו"ם בעיר, מה שסימל את ההתקפה הראשונה של הארגון נגד ארגון בינלאומי. בחודש דצמבר, הארגון הוציא לפועל התקפות בעיר דמאטורו שבצפון המדינה שגרמו למותם של יותר מ-100 בני אדם. בעימותים שפרצו בין לוחמי בוקו חראם לכוחות הביטחון בעקבות הפיגועים נהרגו כ-70 בני אדם. יומיים לאחר מכן, בערב חג המולד, תקף בוקו חראם כמה כנסיות באמצעות פצצות ויריות.
בינואר 2012, אבו בכר שקאו, שהיה סגנו של יוסוף, הופיע בסרטון וידאו שפורסם ביוטיוב. השלטונות היו סברו כי שקאו מת במהלך העימותים ב-2009. באותה תקופה, הארגון היה אחראי למותם של יותר מ-900 בני אדם.