God Put a Smile upon Your Face הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי. הסינגל, כמו קודמיו, נכתב על ידי כל חברי הלהקה, והוא ראה אור בתור הסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, A Rush of Blood to the Head. השיר בנוי סביב מנגינת גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית, שמלווה בקצב תופים עולה. השיר הופץ כסינגל ביולי 2003, כמעט שנה לאחר יציאת האלבום "A Rush of Blood to the Head". השיר הופץ כסינגל בעיקר באירופה, קנדה, אוסטרליה ועוד מספר מדינות בודדות. "God Put a Smile upon Your Face" הוא הסינגל היחידי שלא זכה להצלחה רבה במצעדים מתוך האלבום, כשהוא לא הצליח להגיע לטופ 100 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות זאת, הסינגל הגיע למקום ה-3 במצעד הסינגלים הפולני ולמקום ה-35 בניו זילנד.
שטרודל (פיסוק)
God Put A Smile Upon Your Face
White Shadows
White Shadows הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי, שיצא לאור ביוני 2007 בתור הסינגל השישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "X&amp;Y". השיר מורכב מסינתיסייזר, שאותו מנגן בריאן אינו, ותכנן אותה המפיק והמהנדס ריץ' קוסטי. השיר זכה לביקורות חיוביות לרוב, עוד לפני שהפך רשמית לסינגל. למרות שלא הופץ כסינגל עולמי, "White Shadows" הושמע בתחנות הרדיו במקסיקו, על מנת לקדם את סיבוב ההופעות של הלהקה, "Latin America Tour". נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-20 מיליון.
Hello Katy Tour
The Hello Katy Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. סיבוב ההופעות נתמך באלבום האולפן השני שלה, "One of the Boys". במהלך סיבוב ההופעות הופיעה פרי בצפון אמריקה, אירופה, אסיה ואוקיאניה.
What If (שיר של קולדפליי)
What If הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי. השיר יצא לאור בתור הסינגל החמישי של הלהקה מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "X&amp;Y". השיר יצא לתחנות הרדיו בצרפת, בשווייץ, בבלגיה ובמספר מדינות באירופה, אך הוא לא כסינגל בארצות הברית ובבריטניה. מאוחר יותר הסינגל יצא גם ביפן ובאוסטרליה. מספר שמועות הופצו לגבי השיר בתקשורת, האומרים כי בשיר מתכוון סולן, כריס מרטין, לאשתו גווינת' פאלטרו ועל הבעיות ביחסיהם. בזמן הופעות חיות כשהלהקה ביצעה את השיר מרטין הניח תפוח על הפסנתר, יש כאלו האומרים כי זהו קשר לבתו, אפל (Apple). השיר לא זכה להצלחה במצעדים, אך זכה לביקורות טובות על הרגשות החזקים שמובעים בו . כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר למעלה מ-20 מיליון השמעות.
California Dreams Tour
California Dreams Tour היה סיבוב הופעות השני של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. סיבוב ההופעות החל ב-20 בפברואר 2011 והסתיים ב-22 בינואר 2012. סיבוב ההופעות תמך באלבום האולפן השלישי של פרי, Teenage Dream.
במהלך סיבוב ההופעות הופיעה פרי באמריקה, אסיה, אוקיאניה ואירופה. במהלך ההופעה, הופיעה פרי עם שלושה שירים מאלבומה השני One of the Boys, מאלבומה השלישי Teenage Dream, והופיעה עם מספר קאברים לשירים שונים.
אודיטוריום חיפה
כביש 652
כביש 652 הוא כביש אורך אזורי בבקעת הנדיב, שמתחיל במחלף חנה בפרדס חנה ונגמר בצומת שפיה בזכרון יעקב. אורכו הכולל של הכביש הוא כ-16.5 ק"מ.
הכביש חולף בתחומן של פרדס חנה, בנימינה וזכרון יעקב.
סלילת הכביש בקטע שבין שוני וזכרון יעקב החלה עוד לפני מלחמת העולם הראשונה, על ידי יק"א. העבודה נפסקה במהלך המלחמה וחודשה לאחר המלחמה על ידי קבוצת אום אל עלק של פועלים עבריים.
כולל בר-אילן
סוסיא (כפר פלסטיני)
סוסיא או ח'ירבת סוסיא ולעיתים אף "סוסיא הפלסטינית" הוא כפר פלסטיני בדרום הר חברון, סמוך לעיר הפלסטינית יטא ולהתנחלות סוסיא. נגד כלל המבנים בכפר הוצאו צווי הריסה, מכיוון שהן נבנו ללא היתר מהמנהל האזרחי ובג"ץ פסק שאין מניעה מקיום הצווים..
מקורו של השם סוסיא הוא ככל הנראה ביישוב היהודי העתיק בשם זה שפרח במקום בתקופה הביזנטית, בין המאות ה-3 ל-9 לספירה. יומני מסע מהמאה ה-19 מזכירים את סוסיא כחורבות בלבד ואינם מזכירים שם תושבים.
היסטוריה.
תושבי הכפר הם חלק מיושבי המערות של דרום הר חברון. חלק מתושבי הכפר חי גם היום במערות שבאזור בעוד אחרים שוכנים במבנים שונים שכנגדם עומדים צווי הריסה. מרבית התושבים עוסקים בחקלאות.
בסקר הכפרים שנערך על ידי ממשלת המנדט הבריטי בשנת 1945, אין אזכור לשם סוסיא בנפת חברון. בשנת 1982 דיווחה פליאה אלבק על הימצאות הכפר סביב חורבות בית הכנסת העתיק וכי "על אדמת חירבת סוסיא יש רישום במרשם המקרקעין לפיהן אדמה זאת, בשטח של כשלושת אלפים דונם היא בבעלות פרטית של בעלים ערבים רבים". יעקב חבקוק כותב בספרו חיים במערות הר חברון (1984), בטקסט לתמונה של שרידי התאר הקדום ח'רבת סוסיא: "רועים ופלאחים פוקדים את הח'ירבה עם גשם ראשון, ומשתכנים במערות שבמקום עד האביב". מאידך, יעקב ארליך, מודד ושמאי מקרקעין שסימן את אדמות האתר הארכאולוגי, העיד כי השטח לא היה מיושב בקיץ 1984: "כמודד במקצועי, סימנתי בקיץ 1984 את אזור האתר הארכאולוגי בסוסיא לצורך הכרזתו כאדמת מדינה. ביכולתי להעיד שבזמן סימון השטח לא גרו בו ערבים כלל -לא בבתים, לא בשוחות, ולא במערות".
בשנת 2010 נפתח בכפר מרכז יצירה ולמידה, שמטרתו לחזק את הכפר כקהילה ולשפר את הקשרים בין פלסטינים, ישראלים ותיירים המבקרים בו מחוץ לישראל. מאחורי הקמת המרכז עומד חזון שעיקרו לאפשר במת יצירה לתושבים, על מנת לפתח יצירתיות והתמודדות עם שלטונה של מדינת ישראל בשטח (שבעבר היה בשליטת ירדן), ועם בעיות חברתיות מקומיות. המרכז מקיים סדנאות אמנות, שיעורי ריקוד דבקה, שיעורים ללימוד השפה העברית, שיעורים ללימוד השפה הערבית, המשלבים, כחלק בלתי נפרד מהלימוד עצמו, גם אירוח אצל כמה ממשפחות הכפר.
ביולי 2015 קראו שרי החוץ של האיחוד האירופי לעצור את ה"טרנספר" במקום. מחלקת המדינה של ארצות הברית הפצירה בישראל שלא להרוס את הכפר או חלקים ממנו. בישראל חתמו 200 סופרים אמנים אנשי רוח ומדענים על עצומה נגד הפינוי.
כיום, הרשות הפלסטינית פועלת לביסוס האחיזה הפלסטינית במקום. בכתבה מאת עמיחי אתאלי בשנת 2011 נכתב: .
הסרט "הטורבינה האנושית" ששודר לראשונה בערוץ 8 עוסק בקושי של המתיישבים לשרוד תחת האילוצים הקשים. הסרט הישראלי הדוקומנטרי "סוסיא", המספר על ביקורם של אב פלסטיני ובנו, בכפר שנאלץ האב לנטוש לפני כ-50 שנה , התקבל לתחרות הסרטים הקצרים הרשמית של פסטיבל ברלין.
סטטוס משפטי.
תושבי המקום מנהלים מאבק לקידום תוכנית מתאר וקבלת אישורי בנייה לבתים שנבנו. מאז שנות השמונים, עם התחלת החפירות הארכאולוגיות באזור, מנהלים תושבי הכפר מאבקים משפטיים בעניין זכותם לשבת במקום, להקים מבנים ולעבד אדמות. חלק מן המשפחות המקוריות עזבו את הכפר, ונכון ל-2004 יושבים בו כ-300 איש, חלקם בני המשפחות הוותיקות וצאצאיהם. לדברי תנועת רגבים, לכל תושבי הכפר יש גם בתים בכפרים הסמוכים. ביוני 2012, הוציא המנהל האזרחי צווי הריסה ל-52 מבנים בכפר בעקבות עתירה של רגבים.
על פי הממשלה ומערכת הביטחון, מעולם לא היה קיים כפר ערבי בשם סוסיא. פלסטינים בנו במקום מבנים ללא היתר, ואלה נהרסו במהלך השנים 2001-1995. הבנייה הבלתי חוקית המשיכה והוצאו נגדה צווי הריסה. במאי 2015 דחה בג"ץ עתירה של הפלסטינים להוצאת צו ביניים נגד הריסת המבנים.
ביל האנטר
ביל האנטר (באנגלית: Bill Hunter; 27 בפברואר 1940 - 21 במאי 2011) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אוסטרלי. שיחק ביותר משישים סרטים וזכה פעמיים בפרס האקדמיה האוסטרלית לסרטים.
חייו.
נולד בבלאראט שבמדינת ויקטוריה, אוסטרליה, בנם של ויליאם ופרנסי האנטר. היה לו אח בשם ג'ון, ואחות בשם מרי אן.
בזמן נערותו הצטיין בשחיה.
קריירה.
האנטר התחיל את דרכו המקצועית בטלוויזיה האוסטרלית בשנת 1966, במספר פרקים של הסדרה "דוקטור הו". בהמשך מילא בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע תפקידי אופי רבים.
בשנת 1981 שיחק בסרטו של פיטר ויר "גליפולי" אודות מערכת גליפולי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1992 שיחק בקומדיה הרומנטית "רק לרקוד" של הבמאי באז לורמן, שזהו גם סרט הבכורה שלו. באותה שנה שיחק בדרמה העצמאית "ימים אחרונים שלנו".
בשנת 1994 שיחק בשני סרטים אוסטרלים מצליחים; הראשון הוא הקומדיה המוזיקלית "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" של הבמאי סטיבן אליוט ועלילתו של הסרט מתמקדת בקורותיהם של שתי דראג קווינס וטרנסג'נדרית הנוסעים יחד בספר האוסטרלי בדרך מסידני לאליס ספרינגס באוטובוס לו הם קראו "פריסילה". מאז יציאתו לאקרנים, הפך "פריסילה מלכת המדבר" לסרט קאלט ואייקון בקהילת הלהט"ב. הסרט השני הוא "חתונתה של מיוריאל"' דרמה קומית בכיכובה של טוני קולט ופי. ג'יי. הוגאן כתב וביים. האנטר גילם את ביל, אביה של מיוריאל (קולט) ופוליטיקאי מושחת.
בשנת 2003 תרם את קולו לסרט האנימציה זוכה פרס אוסקר "מוצאים את נמו".
בשנת 2008 שיחק שוב בסרטו של באז לורמן "אוסטרליה" בתפקיד של סקיפר. בשנת 2010 שיוחק במיני-סדרת הטלוויזיה האמריקאית "הפסיפיק"; זוכת פרס אמי על מלחמת העולם השנייה, מבית HBO, שהפיק סטיבן ספילברג.
בהמשך הופיע בסרטים רבים. בין השאר נתן את קולו לסרט האנימציה "מוצאים את נמו" ודיבב בסרט "אגדה עם כנפיים", שיצא בשנת 2010.
הופעתו האחרונה הייתה בשנת 2011 בסרט "רד דוג" של הבמאי קריב סטנדרס.
מותו.
האנטר עבד כמעט עד יומו האחרון. נפטר ב-21 במאי 2011 ממחלת הסרטן, בגיל 71.
האגודה למען הקשיש עכו