החיים המתוקים
וינצ'נצו יאקווינטה
וינצ'נצו יאקווינטה (באיטלקית: Vincenzo Iaquinta, נקרא לעיתים באופן שגוי וינצ'נזו יאקווינטה; נולד ב-21 בנובמבר 1979 בקרוטונה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. לזכותו של יאקווינטה 40 הופעות במדי נבחרת איטליה, עימה זכה במונדיאל 2006.
קריירה.
יאקווינטה נולד בדרום איטליה, ובילדותו היגרה משפחתו לצפון איטליה בשל קשיים כלכליים. יאקווינטה שיחק בנעוריו בקבוצות מליגות המשנה באיטליה. בעונת 1996/97 שיחק ברג'יולו, בשנת 1998 שיחק במדי פאדובה, ובקסל די סניירו מהליגה השלישית בין 1998 לבין 2000. באודינזה היה לאחד משחקניה הגדולים בכל הזמנים של הקבוצה, ובחמש עונותיו במדיה הבקיע 58 שערים ב-176 משחקים. בשנת 2005 זומן לראשונה לנבחרת איטליה.
יאקווינטה היה שותף להעפלה היחידה של אודינזה לליגת האלופות, בעונת 2005/06. במשחק הראשון שלו ושל הקבוצה בטורניר הבקיע שלושער. במשך השנה שלאחר מכן הייתה מריבה בין יאקווינטה לבין הנהלת הקבוצה בנוגע למשכורתו ורצונו לעבור לקבוצה אחרת. למרות זאת, הוא נשאר בקבוצה עד קיץ 2007.
הבעלים של אודינזה, ג'מפאולו פוצו, חשף כי ברצלונה פנתה אליהם בנוגע להחתמת השחקן בינואר 2006. אף על פי כן, יובנטוס החתימה את יאקווינטה על חוזה של חמש שנים בקיץ 2007. יובנטוס שילמה על העברתו מאודינזה 11.3 מיליון אירו. בשנת 2013 שוחרר מקבוצת יובנטוס.
מרצ'לו ליפי, מאמן הנבחרת האיטלקית בכדורגל, זימן את השחקן להשתתף במונדיאל 2006. הוא כבש את השער השני של הנבחרת במשחק הפותח מול נבחרת גאנה. הוא שותף ב-5 מתוך 7 משחקי הנבחרת, כולל חצי הגמר והגמר בו איטליה ניצחה.
יאקווינטה נשוי ואב לשניים.
פליאדים
In a Mellow Tone
In a Mellow Tone, סטנדרט שהולחן ב-1939 על ידי דיוק אלינגטון ונכתב על ידי מילט גבלר.
השיר בוצע פעמים רבות על ידי זמרים וזמרות וזכה גם לביצועים כליים (אינסטרומנטליים) רבים. בין היתר שרה אותו אלה פיצג'רלד באלבום מחווה לדיוק אלינגטון (Ella Fitzgerald Sings the Duke Ellington Songbook) וקולמן הוקינס ניגן את השיר ביחד עם אדי דייוויס (Eddie Davis).
הטריטוריה הבריטית באנטרקטיקה
It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)
It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing) הוא סטנדרט שהולחן על ידי דיוק אלינגטון ונכתב על ידי אירוינג מילס.
השיר בוצע פעמים רבות על ידי זמרים וזמרות וזכה גם לביצועים כליים (אינסטרומנטליים) רבים. בין היתר שרו אותו אלה פיצג'רלד באלבום Ella Fitzgerald Sings the Duke Ellington Songbook, נינה סימון באלבום Nina Simone Sings Ellington וטוני בנט באלבום MTV Unplugged, כמו כן ת'לוניוס מונק ניגן את השיר באלבום Thelonious Monk plays the Music of Duke Ellington.
רדיו אינטרנטי
אפרים בן-דב
אפרים בן-דב (1890 - אוקטובר 1972) היה אגרונום ישראלי שפיתח זן גויאבות נפוץ.
קורות חיים.
נולד בשם אפרים קושילביץ', בעיירה קטנה בליטא בשם בוטרמנץ. עלה, יחיד ממשפחתו, לארץ ישראל בשנת 1911 בימי העלייה השנייה.
עם עלייתו החליף את שם משפחתו מקושילביץ' ל"בן דב", על שם אביו דב. הוא הגיע ליפו ומשם הגיע לפתח תקווה, לעבוד בפרדסים באזור. עבר לדגניה א', ואחר כך נמנה עם המתיישבים הראשונים של מושב עטרות. למד חקלאות במונפלייה שבצרפת ובאלג'יר, והתמחה בגידול גפנים ומטעים. נישא לציזה לבית זיידלר, יחד איתה הקים משק חקלאי במושבה רמת השרון, מקום בו היו בין המתיישבים הראשונים.
All of Me (סטנדרט ג'אז)
All of Me זהו שיר פופולרי וסטנדרט שנכתב ב-1931 על ידי ג'רלד מרקס (Gerald Marks) וסיימור סימונס (Seymour Simons).
השיר בוצע והוקלט פעמים רבות בין היתר על ידי בילי הולידיי, אלה פיצג'רלד, פרנק סינטרה ג'אנגו ריינהארדט ולואי ארמסטרונג.
לרוב השיר מבוצע בסגנון סווינג, אך הוא זכה לגרסת פאנק (Punk) על ידי הלהקה האמריקאית NOFX.
זדנק גריגרה
זדנק גריגרה (בצ'כית: Zdeněk Grygera; נולד ב-14 במאי 1980) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדות הבלם, המגן הימני ושחקן הכנף.
ביוגרפיה.
גריגרה שיחק עבור הנבחרת הצ'כית במהלך יורו 2004 ומונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. גריגרה היה צפוי לעזוב את קבוצתו הקודמת אייאקס אמסטרדם כבר במהלך קיץ 2006 ולעבור ליובנטוס, אולם בגלל השערורייה שהתחוללה באותו הזמן בכדורגל האיטלקי מעברו בוצע סופית רק בקיץ 2007 כאשר חתם באיטליה כשחקן חופשי.
באוגוסט 2006, התרוצצו שמועות שקשרו את גריגרה למעבר אל טוטנהאם האנגלית, למרות שהגיב להשערות אלו בהתעקשות שאינו רואה את עתידו בכדורגל האנגלי.
ב-10 בינואר 2007, המנהל הטכני של אייאקס, מרטין ואן חאל, אישר סופית שגריגרה יעבור ליובנטוס במסגרת חוק בוסמן בהעברה חופשית כאשר חוזהו באיאקס יפוג ביוני 2007. גריגרה הספיק כבר להודות על העונג שנעשה לו בעקבות היותו באותה הקבוצה בה משחק עמיתו הצ'כי פאבל נדבד.
בשנת 2011 עבר לשחק בקבוצת פולהאם. בדצמבר 2012 פרש ממשחק הכדורגל.
חיים מאיר יחיאל שפירא (נארול)
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (כ' באלול ה'תרס"ז, 30 באוגוסט 1907 - י"ח בתמוז ה'תשס"ז, 4 ביולי 2007) היה רב ואב"ד בקהילת נארול (יידיש: נאראל) בגליציה. לאחר השואה שימש רב בניו יורק ולאחר מכן בבני ברק.
שימש גם כאדמו"ר ובשנותיו האחרונות כונה "זקן האדמו"רים".
תולדותיו.
נולד בעיירה נארול שבגליציה. אביו, דוב בעריש ריינמן, היה בנו של רבי שלום ריינמן, רב העיירה וחתנו של הרב שמואל אהרן רובין מקארטשין, מחבר הספר "בית אהרן" על הלכות גיטין ועוד ספרים. אמו הייתה נינת רבי שלום רוקח (שר שלום) ראשון שושלת חסידות בלז. נקרא על שם אבי אמו, רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מרדיכוב.
בשנת ה'תרפ"ג נסע לראשונה לעיירה בעלז אל קרובו האדמו"ר ר' ישכר דב רוקח (הזקן) מבעלז. שנים ספורות לאחר מכן, כשנפטר סבו, הוכתר תחתיו רבי חיים מאיר יחיאל לרבנות העיירה. הוא קיבל סמיכה מהרב מנחם זמבה ועוד.
גם לאחר הכתרתו הוא המשיך ללמוד אצל רבנים. קיבל תורה מהרב הרצ'לי בק בעיר לויביטש, ומהרב דוד מנחם מאניש באב"ד מטרנופול, אצלו למד גם פסיקה מעשית. בל"ג בעומר ה'תרצ"א החל לפסוק, על פי הוראתו של האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז.
בשנת ה'תרצ"ב נישא לפערל רבקה, בתו של האדמו"ר רבי משולם זלמן יוסף מטופורוב, שהיה חתנו של האדמו"ר אהרן פרלוב מקוידנוב. בנארול נולדו להם ארבעה ילדים. אחד נפטר בצעירותו, שניים נרצחו בשואה ורק אחד נותר.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח הרב שפירא לטופורוב. בקיץ 1940 גורש על ידי הרוסים לסיביר יחד עם אשתו ובנו הגדול. כאשר שוחרר משם עבר לסמרקנד, שם פעל להקמת מקווה טהרה, תפילות בציבור ולימוד תורה בסתר.
בשנת ה'תש"ו עזב את ברית המועצות. שהה בפראג וטיפל שם בהקמת מטבח כשר עבור פליטי השואה. לאחר מכן עבר לאנטוורפן שבבלגיה, וגם שם פעל בעזרה לפליטי השואה. בשנת ה'תש"י היגר לארצות הברית, והתגורר בתחילה בבורו פארק ולאחר מכן באיסט סייד של מנהטן. נתמנה לרב בית הכנסת של חסידי בעלז. ארגן משלוח חבילות מזון לישראל, שהייתה נתונה תחת משטר הצנע.
בשנת ה'תשל"ב עלה לישראל והתיישב בבני ברק, שבה הקים בית מדרש. עסק רבות בתורתו של ה"מנחת חינוך" ומסר שיעורים קבועים בספר זה. היה מקורב לאדמו"ר מבעלז - הרב ישכר דב רוקח, שנהג להושיבו על ידו בעת שערך את שולחנו, ולהאזין לתיאוריו אודות האדמו"רים הקודמים.
נפטר בשנת תשס"ז, בגיל 100.
לאחר פטירתו הוציאה [חסידות נאראל] את הספר הוד קדומים לזכרו, ובו בעיקר דברי תורה של רבי שמואל אהרן רובין מקארטשין על הכנסת ספר תורה, וכן חידושי תורה של הרבי מנארול ותולדות חייו. בספר גם תמונות ותעודות שונות מחייו.
משפחתו.
בנו היחיד הוא הרב בעריש, ממלא מקומו בהנהגת החסידות. חתנו של האדמו"ר מקוזלוב, רבי משה רוקח.
נכדיו, בני הרב בעריש:
חתניו של הרב בעריש:
חוק שעות עבודה ומנוחה
חוק שעות עבודה ומנוחה הוא חוק הקובע את הזמנים שבהם מותר למעביד להעביד את העובד, את זכות העובד למנוחה שבועית, ואת הגמול שיש לשלם בעד עבודה נוספת. החוק נכנס לתוקף ביום כ"ז באלול תשי"א (28 בספטמבר 1951), בתחילת ימיה של הכנסת השנייה.
קובע על מי חל החוק ומי הם יוצאי הדופן שהחוק אינו חל עליהם, כגון עובדי מדינה מסוימים, שוטרים, דייגים, אנשי צוות אוויר ועובדים בתפקידי הנהלה בכירה (החוק כנראה כן חל על מנהלים זוטרים ומנהלים בדרג ביניים. ראה פסיקה) תפקידים הדורשים מידה מיוחדת של אמון אישי, ועובדים שלמעבידם אין אפשרות לפקח על שעות עבודתם.
המנוחה השבועית.
על פי , על המנוחה השבועית להיימשך לפחות 36 שעות רצופות. ליהודי תכלול המנוחה השבועית את השבת, ומי שאינו יהודי רשאי לבחור את אחד הימים; שבת, יום ראשון או יום שישי לפי מה שמקובל עליו כיום מנוחה. אוסר להעביד עובד ביום מנוחתו השבועית אלא אם הותר על פי האמור ב. החוק אוסר על מעסיק לסרב להעסיק אדם בגלל שאינו מוכן לעבוד ביום המנוחה שלו. בסעיף 12 נכתב כי לשר העבודה יש סמכות להתיר העבדת עובד ביום המנוחה במקרים שבהם הפסקת העבודה ביום המנוחה תביא לפגיעה קשה בענייני הגנת המדינה, ביטחון הגוף או הרכוש או פגיעה חמורה בכלכלה. נכון ל-19 בפברואר 2020, 415 גופים שונים קיבלו 435 היתרים מיוחדים להעסקת עובדים בשבת: מהם 157 בשל עילת צרכים חיוניים לציבור; 149 בשל עילת תהליך עבודה; 124 בשל עילת ביטחון הגוף והרכוש; ו-4 מההיתרים ניתנו בשל עילת ביטחון המדינה. לשם השוואה, בשנת 2010 ניתן היתר מיוחד ל-226 גופים שונים.