הטכנולוגיות עצמן יכולות להוות חסמים בפיתוח סביבות לימודיות חכמות. לדוגמה: הפעלת טכנולוגיית QR Codes או תגי RFID מותנית בשיתוף הפעולה של המשתמש ויוצרת מערכת למידה פאסיבית שמופעלת רק כתוצאה מיוזמה של התלמיד. בנוסף, מרבית האובייקטים בעולם-האמיתי לא מצוידים בתגים או קודים, כך שלמערכת אין את האפשרות להעיר את תשומת לבו של הלומד לאובייקטים בסביבתו שרלוונטיים ללמידה.
ההתקדמות הטכנולוגית והפופולריות הגוברת של מציאות רבודה, ראייה ממוחשבת וזיהוי קול מספקים הזדמנויות חדשות להפוך את הסביבה הלימודית של למידה בכל מקום ובכל זמן לחכמה יותר, גמישה ומותאמת יותר ופחות תלויה ביוזמה של התלמיד.
לצורך יצירת חוויית למידה שלמה בכל מקום ובכל זמן, חוקרים מצביעים על החשיבות באספקה של אסטרטגיות למידה אפקטיביות, כלים, ותמיכה לימודית, שהם בהתאמה אישית לתלמיד. שילוב של בינה מלאכותית וטכנולוגיות של למידה מותאמת אישית במערכות למידה בכל מקום ובכל זמן הפכו לסוגיה חשובה בלמידה נתמכת טכנולוגיה.
מאפיינים.
U-Learning מתאפיינת בכך שהתלמיד מוקף בתהליך הלמידה. זהו מצב של למידה בלתי פוסקת (נוכחת תמידית). הלמידה סובבת את התלמיד, כך שהתלמיד עשוי שלא להיות מודע כלל לתהליך הלמידה.
המאפיינים העיקריים של למידה בכל זמן ובכל מקום:
לקריאה נוספת.
Hwang, G. J. (2014). Definition, framework and research issues of smart learning environments-a context-aware ubiquitous learning perspective. Smart Learning Environments, 1(1), 4.
יצחק ברדא
הרב חיים יצחק ברדא (נולד בי"ד באייר תשי"ב, 9 במאי 1952) הוא רב חרדי ספרדי, פוסק ומחבר ספרי הלכה. עומד בראש מוסדות 'יצחק ירנן' באשקלון.
קורות חייו.
נולד בי"ד באייר ה'תשי"ב בטבריה. הוריו הרב ישראל ואסתר, ילידי תוניסיה. מצד אביו, הוא צאצא לרב משה ברדע מרבני תוניס וחבר בבית הדין של הרב ישועה בסיס. ייחוסו מגיע גם לרבי יוסף אלבו מחבר ספר העיקרים. מצד אמו - שהיא אחות הרב כרייף אלגבסי - לרבי אברהם אסכנדרי.
בילדותו למד בתלמוד תורה על שם הרב רפאל ביבאס. מגיל 12 ולמשך שנים רבות למד אצל הרב יוסף ילוז. בגיל 15 נתמנה כמלמד בתלמוד התורה.בגיל 17 שימש בהוראה אצל הרב מאיר ועקנין, רבה הראשי של טבריה, אותו הוא רואה כרבו.
בשנת ה'תשל"ד (1973) התחתן עם אביבה מרים, בת הרב מצליח מאזוז מחבר שו"ת 'איש מצליח' ומייסד ישיבת כסא רחמים בתוניס. בגלגולה של ישיבה זו בבני ברק, שבראשות גיסו הרב מאיר מאזוז, הוא לימד.
הרב ברדא נסמך לרבנות על ידי הרב הראשי לישראל איסר יהודה אונטרמן, הרב סלמן חוגי עבודי, הרב מאיר ועקנין, הרב שריה דבליצקי, וגיסו הרב מאיר מאזוז.
בשנת ה'תשל"ו (1975) בהיותו בן 24, נתמנה לרב מושב שרשרת הסמוך לעיר נתיבות, למלא את מקום הרב נסים הכהן שנפטר בתשל"ד. שם החל בפעילות ציבורית נרחבת, במסירת שיעורי תורה לנוער ולמבוגרים, ואף הקים ישיבה לבעלי תשובה.
החל משנת ה'תש"ם (1979) הוא עורך את הירחון התורני 'אור תורה', היוצא לאור על ידי ישיבת 'כסא רחמים'.
בשנת ה'תשמ"א החל בהוצאת סדרת ספרי השו"ת 'יצחק ירנן'. בשנת תשד"מ (1983) זכה על חיבורו זה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית. וכך נכתב בנימוקי החלטת הוועדה:
בהסכמה לחלק השני של הספר (שנת תשד"מ), כתב הרב עובדיה יוסף:
מאבקים שניהלו נגדו במושב, גרמו לו לבעיות לב, והוא חלה ואושפז בטיפול נמרץ באור לז' באדר תשמ"ב. כשחלה גורש מהמושב, וחזר להתגורר בבני ברק, שם המשיך להוציא את ספריו.
בשנת תשנ"ז (1996) עבר להתגורר באשקלון, שם הקים את מוסדות 'יצחק ירנן', הכוללים: גני ילדים, תלמוד תורה, ישיבת 'יצחק ירנן', כולל אברכים, מדרשה לבעלי תשובה, ארגון נשים 'אם בישראל', ובית דין לענייני ממונות 'צדקתך ירננו'.
הרב גם מעורב פוליטית בעיר, והקים בה את סיעת 'אחדות בתכלית', שמנתה שלושה נציגים במועצת העירייה, ראש העירייה כיום הוא תומר גלאם מסיעתו.
בבחירות לכנסת העשרים תמך במפלגת 'יחד' שמנהיגה הרוחני הוא גיסו הרב מאיר מאזוז, בעקבות כך כאשר נפטר רבה של אשקלון, הרב יוסף שרביט, רבנים המזוהים עם המפלגה קראו לו להתמודד על רבנות העיר אשקלון, בעוד מפלגת ש"ס העמידה מתמודד אחר מולו. בבחירות לכנסת ה-23 תמך ביהדות התורה. בבחירות לכנסת ה-24 תמך במפלגת 'הציונות הדתית של בצלאל סמוטריץ' ואף השתתף בכינוס של המפלגה בעיר לקראת מערכת הבחירות לכנסת ה-25 .
פסיקתו ההלכתית.
בשונה מהמקובל בפסיקה הרבנית, לפסוק כדעת השולחן ערוך והבאים אחריו, הרב ברדא סבור שפסיקת ההלכה למעשה היא כדעת הרמב"ם (משנה תורה), ושהוראותיו התקבלו בכל העולם היהודי מעין הלכה למשה מסיני. לדבריו, שיטת פסיקתו היא שיטת רבו הרב מאיר ועקנין. כמו כן, לדעתו דעת האר"י, מכריעה אף את דעת הראשונים והאחרונים, ואילו הם ראו את דבריו היו חוזרים בהם, ולא עליו נאמר הכלל "תורה לא בשמים היא".
שיטתו ההלכתית של הרב ברדא עוררה עליו התנגדות, הרב עובדיה יוסף - שכאמור נתן הסכמה לספריו - תקף אותו במילים חריפות ביותר, בגלל מאמר הלכתי שכתב בקובץ 'ויען שמואל' (תשס"ה, הוצאת ישיבת כסא רחמים) שבו כתב שאדם ששכח לספור ספירת העומר יום אחד יכול להמשיך לספור בברכה, נגד דעת השולחן ערוך.
לימים נתקף הרב ברדא בספרו של הרב עובדיה יוסף 'חזון עובדיה' – חנוכה (עמוד סג), בגלל פסיקתו בעניין צאת הכוכבים, כינו אותו "אברך צעיר" ש"הרהיב עוז לצאת נגד מרן והאחרונים", וכתוב: "וידעתי בני ידעתי כי הנ"ל עומד במרדו וממשיך לפסוק גם בעניינים אחרים נגד פסקי מרן השולחן ערוך, וכל יראי ה' יתרחקו מהוראותיו". בעוד יש הטוענים שלא הרב עובדיה כתב את זה.
אחרי מותו של הרב עובדיה יוסף, תקף בנו, הראשון לציון הרב יצחק יוסף, את הרב ברדא במסגרת שיעורו השבועי בערב חג הפסח ה'תשע"ז (2017), זאת בעקבות הלכות שכתב נגד דעת השולחן ערוך בהגדה של פסח שהוציא לאור והפיץ באשקלון. הרב יוסף כינה את הרב ברדא "חצוף" ו"מחטיא את הרבים", טען שאילו אביו היה חי לא היה מעז לנהוג כך, ואף תקף את ראש העיר אשקלון איתמר שמעוני על שסייע בהפצת החוברת. גם הרב ציון בוארון התייצב לצד הראשון לציון והתנגד לרב ברדא, ואמר "שאצל האשכנזים היו רוגמים אותו באבנים".
אחרי הדברים אמר הרב ברדא במסגרת שיעורו הקבוע, שהרב עובדיה יוסף נשאל על הדבר, והכחיש לאברכים השואלים שהוא כתב את זה וכשהראו לו את הדברים שכתב בספר שלו, קרא למי שקרא, ושאל אותו מי כתב את הדברים בספר שלו? לטענת הרב ברדא הדברים האלו מוקלטים ומוסרטים. ואז אמר דברי שבח עליו, ואף שלח עמם אליו ספר, הנמצא ברשותו, עם הקדשה.
חיים יצחק ברדא
חיים יצחק ברדה
יצחק ברדע
יצחק ברדה
חיים יצחק ברדע
WDIA היא תחנת רדיו המשדרת מממפיס, טנסי. הייתה זו תחנת הרדיו הראשונה בארצות הברית שכוונה לקהל אפרו אמריקאי. מוטו התחנה הוא "The Heart and Soul of Memphis" ("הלב והנשמה של ממפיס").
התחנה נוסדה ב-7 ביוני 1947 על ידי ג'ון פפר ודיק פרגוסון, שניהם לבנים, שידרה תוכניות מוזיקליות בסגנונות קאנטרי ופופ, ולא זכתה להצלחה רבה. באוקטובר 1948 החלה התחנה לשדר רצועת מוזיקת גוספל יומית בשם "Tan Town Jubilee" בהגשת העיתונאי נט די. ויליאמס, שהיה גם מורה בבית ספר תיכון. הייתה זו התוכנית הראשונה בארצות הברית שיועדה לקהל אפרו-אמריקאי. התחנה הוסיפה עוד רצועות שידור המיועדות לקהל אפרו-אמריקאי ותוך שנה הייתה לתחנה במקום השני מבחינת הרייטינג באזור ממפיס. עם הפיכתה לתחנה "שחורה" שכל שידוריה מיועדים לקהל אפרו-אמריקאי הגיעה למקום הראשון. מוזיקאי בלוז החלו להגיע לממפיס על מנת להופיע בתוכניות וכך השתלבו בתחנה בי בי קינג הצעיר, רופוס תומאס ורבים אחרים.
ב-1954 זכתה התחנה ברישיון להגדיל את הספק משדר ה-AM שלה ל-50,000 ואט וכך הגיעו שידוריה לאזור הדלתא של מיסיסיפי ולכ-10% מהאכלוסיה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. בין מאזיני התחנה המסורים נמנו גם לבנים רבים, בהם אלביס פרסלי, שאף הופיע בנשף גיוס תרומות של התחנה ב-1956. התחנה יצרה סגנון שידור בו המגיש מתפקד כ-DJ. במהלך השנים נוספו לבלוז ולגוספל גם רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה והיפ הופ.
בשנת 1954 נוסדה על ידי התחנה ובמימון מפרסמיה, קרן הרצון הטוב (Goodwill Fund). בראשית דרכה מימנה הקרן הסעות של תלמידים שחורים נכים לבתי-ספר ובהמשך התרחבו מפעליה להענקת מלגות, הקמת מועדוני נוער ומעונות יום לב לקהילות בממפיס וסביבתה.
סרטם של ריצ'רד פירס ורוברט גורדון (בהפקת מרטין סקורסזה) "The road to memphis" עוסק בהיסטוריה של התחנה והשפעתה
קרב אראס (1914)
קרב אראס (1914) (בצרפתית: Arras) היה אחד מקרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הקרב התחולל בתחילת אוקטובר 1914, במהלך המירוץ אל הים שלאחר הנס על המארן. קרב זה, שנערך בסביבות העיר אראס שבצפון מערב צרפת, החל בהתקפה צרפתית לכיוון דואה (Douai), לנוכח מה שהצרפתים חזו כהתנגדות קלה. אלא הגרמנים תכננו התקפה משלהם באותו אזור, וריכזו כוחות גדולים לשם כך. בסופו של דבר היו אלה הגרמנים שרשמו התקדמות, אלא שזו נבלמה לבסוף לנוכח התנגדות צרפתית עזה. לאנס נפלה בידי הגרמנים, אך אראס נותרה בידיים צרפתיות. קו החזית עבר בין שתי ערים אלה במשך שנות המלחמה הבאות, שנות מלחמת החפירות, בהן החזית 'קפאה' כמעט.
רקע.
'הקרב על הגבולות'.
קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה החלו ב-4 באוגוסט 1914, כאשר גרמניה פלשה לבלגיה וללוקסמבורג הנייטרליות.