השנים 1270–1529 נחשבת לתור הזהב של שושלת זו. באותה תקופה הייתה שליטה אפקטיבית של שושלת אחת, והשלטון עבר מאב לבן. לקיסר הייתה שליטה פוליטית, צבאית ושליטה אזורית. בתקופה זו ביססה אתיופיה את עצמה כאימפריה החשובה ביותר במזרח אפריקה ולדומיננטית ביותר בקרן אפריקה כולה.
פיצול השושלת.
במהלך תקופת מלחמת אתיופיה-אדאל כוחות אחמד גראן ביקשו להשמיד את השושלת, והקיסר לבנה דנגל איבד כמה מקרוביו: בנו הבכור פיקטור נהרג ב-7 באפריל 1537 בידי קצין של גראן, בן אחר בשם מינאס נפל בשבי ב-19 במאי 1539 והוגלה לתימן. בנוסף לכך הכלא המלכותי ליורשי הכתר באמבה גישן הותקף בינואר 1540 מאוחר יותר באותה שנה נהרג לבנה עצמו בקרב ליד דברה דאמו ב-2 בספטמבר. אך השושלת שרדה ובנו של לבנה דנגל, יעקב, הסתתר במערה במחוז שאווה ובן נוסף גלאוודיוס מונה לקיסר לאחר מות לבנה והצליח להשמיד את צבא אדאל בעזרת הפורטוגזים. לאחר שגלאוודיוס נהרג מונה מינאס לקיסר לאחר שחזר מגלותו, זרעו של מינאס שלט באתיופיה עד עלייתו של הקיסר סוסניוס שהיה נכדו של יעקב, הבן שהתחבא במערה וכך התחיל הענף הגונדרי. בן נוסף של יעקב היה מאבותיו של האציל האמהרי נאגסי קראסטוס אשר החל את הענף השאווני במהלך תקופה זו נוצרו עוד שני ענפים בתיגראי ובגוג'ם אך בשונה משאר הענפים, ענפים אלו משתייכים לשושלת בקו נשי ולא גברי.
קץ שלטונם.
הענף הגונדרי עלה לשלטון ושלט באופן רופף באתיופיה במהלך תקופת התחייה האתיופית ותקופת השופטים האתיופית עד לשנת 1855 שנת עלייתו של הקיסר תוודרוס השני שטען למוצא מהשושלת הסולומונית כנצר לקיסר פאסילידס. לאחריו כתר הקיסרים עבר מהשושלת חזרה לשושלת זאגווה במסווה של הקיסר תקלה גיורגיס השני שהיה דרך אמו שייך גם לשושלת הסולומונית לאחר שנהרג יירש אותו הקיסר מהענף התגרי יוהנס הרביעי ולאחר מותו של זה הכתר חזר לשושלת הקיסרים האמהרים בראשותו מלך שאווה מנליק השני. הכתר נשאר עד היום תחת הענף השאווני שייצא מקרבו גם הקיסר היילה סלאסי שניסה להקים שושלת מזרעו והופל במהפכה האתיופית. כיום השושלת עדיין קיימת ומנסה לחזור לשלטון באתיופיה בתור מונרכיה חוקתית, חבריה הפזורים כיום ברחבי העולם הקימו את מועצת הכתר האתיופית - מועצה שתשמור על המשכיות השושלת.
קיסרי השושלת.
רשימת קיסרי הענף המרכזי:
תביעת נזיקין
פאסילדיס, קיסר אתיופיה
סוסוניוס
קז'ימיר הרביעי
קזימיר היגלוני
סמול פורוורד
סמול פורוורד (באנגלית: Small Forward) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם "עמדה מספר 3". לרוב, הסמול פורוורד גבוה וחזק יותר מהקלע, וכן נמוך וזריז יותר מהפאוור פורוורד, וגובהו בין 1.98 ל-2.06 מטרים.
אופי התפקיד.
תפקיד הסמול פורוורד נחשב לתפקיד המגוון ביותר מבין חמש עמדות הכדורסל, מאחר ששחקנים בעלי סגנונות משחק שונים יכולים למלא אותו. שחקנים מסוימים בעמדה זאת מתבססים על הקליעה שלהם מרחוק, אחרים בולטים ביכולתם לחדור לסל וישנם אף שחקנים המנצלים את כוחם כדי לגבור על יריבם במהלכי פוסט-אפ. הסמול פורוורד נדרש להיות אתלטי מספיק כדי לחדור לסל ולצאת מהר להתקפות מעבר, וכן עליו להיות חזק מספיק כדי להיאבק על ריבאונדים מול שחקנים גבוהים ממנו. חשיבותו של הסמול פורוורד מתבטאת גם בהגנה - סמול פורוורד המסוגל לשמור על שחקנים מעמדות שונות מעניק לקבוצתו יתרון משמעותי במקרים בהם שחקנים "מחליפים שמירות". סמול פורוורדים כדוגמת סקוטי פיפן, ברוס בואן, קוואי לנארד, שון מריון ואנדריי קירילנקו נודעו בזכות יכולתם לשמור על שחקנים מכל העמדות, למעט סנטרים.
סמול פורוורדים בולטים בעבר כוללים את לארי בירד, ג'וליוס ארווינג, ריק בארי, אלג'ין ביילור וסקוטי פיפן. בין הסמול פורוורדים הבולטים כיום ניתן לציין את לברון ג'יימס, קווין דוראנט, כרמלו אנתוני וקוואי לנארד.
נהוג לעיתים לכנות סמול פורוורד גבוה או כבד יותר, המסוגל לשחק במידה שווה גם בעמדת הפאוור פורוורד, כ"פורוורד". דוגמה לשחקנים הנחשבים פורוורדים הם דריימונד גרין, ג'וש סמית', רודי גיי, ומהעבר: דייב דבושר, ג'יימס וורת'י למאר אודום.
כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), או "גארד-פורוורד", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הקלע. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', וינס קרטר, פול פירס, אנדרה איגודלה ואנדרו ויגינס ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין וטרייסי מקגריידי.
לארי בירד הוא מקרה מיוחד של סמול-פורוורד שהיה יכול לשחק היטב בכל העמדות כחברו הקרוב ויריבו הגדול מג'יק ג'ונסון שעמדתו העיקרית הייתה רכז.
פרדראג סטויאקוביץ'
פרדראג "פג'ה" סטויאקוביץ' (סרבית קירילית: Предраг "Пеђа" Стојаковић; נולד ב-9 ביוני 1977 בפוז'גה, הרפובליקה הסוציאליסטית קרואטיה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי.
סטויאקוביץ', מגדולי השחקנים הסרבים בהיסטוריה, נחשב בעבר לאחד מהסמול פורוורדים הטובים בליגת ה-NBA.
ב-19 בדצמבר 2011 הודיע על פרישה.
שנים מוקדמות.
סטויאקוביץ' נולד להורים סרבים בפוז'גה, קרואטיה אולם ברח עם משפחתו לבלגרד עם תחילת מלחמות הבלקן.
בשנת 1993, בגיל 16, הוא עקר ליוון והחל לשחק בקבוצת פאוק סלוניקי בה שיחק במשך ארבע עונות. במהלך תקופה זו רכש אזרחות יוונית, ושם משפחתו היווני הוא קיניס.
השנים בפאוק.
פג'ה, כינויו בשנותיו ביוון, הפך במהרה לאחד השחקנים החשובים בקבוצה שנחשבה באותה תקופה לאחת הטובות ביוון, אולם נפלה משמעותית משתי הקבוצות המובילות במדינה, אולימפיאקוס ופנאתינייקוס. בשנת 1996 נבחר בדראפט ה-NBA בסיבוב הראשון במקום ה-14 על ידי הסקרמנטו קינגס. כבחירת סיבוב ראשון סטויאקוביץ' היה זכאי לחתום על חוזה מובטח ל-3 שנים, אולם הוא העדיף להישאר ביוון עוד שנתיים נוספות, בהן ביצר את מעמדו כשחקן החשוב ביותר של פאוק ואחד השחקנים הטובים באירופה בתפקידו.
בעונת 98/1997 תחת המאמן הישראלי צביקה שרף הצטיין פג'ה במיוחד, ובמהלך המשחק השלישי של סדרת חצי גמר הפלייאוף בפיראוס מול אולימפיאקוס, אלופת אירופה, האלופה היוונית ומחזיקת הגביע היווני, קלע שלשה שניצחה במשחק בתוצאה 55–58 ושלחה את פאוק לסדרת הגמר מול פנאתינייקוס. בסדרת הגמר, אותה הפסידה פאוק 2–3, סטויאקוביץ' התקשה מול ביירון סקוט ששמר אותו היטב והוא לא הצליח להתעלות מעל ליכולתו הרגילה. למרות זאת הוא נבחר לשחקן המצטיין בליגה היוונית לאותה שנה.
בין התארים שזכה בהם בשנותיו בפאוק כלולים גביע קוראץ' (1994) והגביע היווני (1995).
קריירה ב-NBA.
סטויאקוביץ' הצטרף לקינגס לפני עונת . בשנתיים הראשונות בקבוצה הוא ראה מעט דקות משחק, אולם בעונת נכנס לחמישייה וסיים את העונה עם ממוצע של 20.4 נקודות למשחק ושני במשאל על תואר השחקן המשתפר של העונה ב-NBA.
בעונה הבאה סטויאקוביץ' המשיך להצטיין ונבחר לראשונה למשחק האולסטאר וזכה בתחרות השלשות באירוע. למרות עונה מצוינת גם מבחינה אישית וגם קבוצתית (קבוצתו אשר סיימה את הליגה הסדירה במקום הראשון באזור המערב נחשבה מועמדת לאליפות), פציעה לקראת סיום העונה מנעה ממנו השתתפות רצופה במשחקי הפלייאוף, בהם הפסידה קבוצתו בסדרת גמר אזור המערב 3–4 לאלופה לוס אנג'לס לייקרס, סדרה בה שותף סטויאקוביץ' רק בשלושת המשחקים האחרונים, למשך דקות מעטות.
בעונת ירדה התפוקה ההתקפית שלו מעט וקבוצתו הובסה בפלייאוף 0–4 על ידי האלופה, הלייקרס, אולם סטויאקוביץ' זכה שוב בתחרות השלשות במשחק האול סטארס, בו שוב השתתף כחבר נבחרת המערב, משחק בו שותף גם בעונה הבאה.
בעונת הוא שיחק רק 16 משחקים עקב פציעה, ובאמצע העונה הבאה הועבר לאינדיאנה פייסרס תמורת רון ארטסט.
לקראת עונת הוא הוחתם מחדש בפייסרס, אולם הוא שוב הועבר באותו קיץ, הפעם לקבוצת ניו אורלינס הורנטס. ב-14 בנובמבר 2006 קבע את שיא הקריירה שלו בנקודות בליגה, 42 במספר, במשחק נגד השארלוט בובקאטס. פציעות חוזרות ונשנות, ביניהן פציעה בגב מנעו מסטויאקוביץ' משחק פעיל רצוף, והוא שותף רק ב-13 משחקים במשך עונה זו.
בשלוש העונות - בהורנטס חזר פג'ה לכושר משחק טוב והשיג בהם ממוצעים דו ספרתיים בנקודות, אם כי גם בעונות אלו סבל פג'ה מפציעות טורדניות שגרמו לו להפסיד כ-20 משחקים בעונה.
בתחילת עונת הועבר פג'ה בטרייד יחד עם ג'ריד ביילס לקבוצת טורונטו ראפטורס עבור ג'רט ג'ק, מרכוס בנקס ודייוויד אנדרסן. ב-20 בינואר 2011 סטויאקוביץ' השתחרר מהראפטורס לאחר שהחמיץ 26 משחקים בעקבות פציעה בברכו ושיחק בשני משחקים בלבד במדי הקבוצה.
ב-24 בינואר 2011 חתם סטויאקוביץ' בדאלאס מאבריקס כשחקן חופשי. בסוף עונה זו זכה באליפות ה-NBA במדי הקבוצה והפגין יכולת טובה בפלייאוף.
בנבחרת יוגוסלביה ונבחרת סרביה ומונטנגרו.
סטויאוקוביץ' הוא חבר לשעבר בנבחרת יוגוסלביה ובנבחרת סרביה ומונטנגרו (בשם זה נקראה מ-2003 ומ-2007 נקראת נבחרת סרביה). באליפות אירופה בשנת 1999, שיחק לראשונה בנבחרת הכדורסל של יוגוסלביה וזכה עימה במדליית הארד. ב-2001 זכה עם הנבחרת במדליית הזהב ונבחר למצטיין הטורניר. כמו כן שותף באליפות בשנת 2003 במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו.
זכה עם נבחרת יוגסלביה באליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס בשנת 2002 והשתתף במדיה גם באולימפיאדת סידני בשנת 2000.
בשנים האחרונות נמנע פג'ה מלהופיע במדים הלאומיים של נבחרת סרביה.
פרדרג סטויקוביץ'
שדה מספרים