בתקופת הסתיו הוא מגביר את אכילתו כדי לאגור שומן לקראת החורף שבו הוא שוקע בתרדמת חורף, אך הוא לא ישן במהלך כל החורף, אלא לפעמים בלילות חמימים הוא יוצא לצוד גם במהלך החורף.
הריון הפרסף נמשך כ-70 ימים ובסופו ממליטה הנקבה גור אחד. הגור פוקח את עיניו בגיל שבוע ומתחיל לעוף בגיל 4 שבועות, כאשר בגיל חודשיים בערך הוא נעשה עצמאי.
תזונה.
תפריטו מבוסס על עשים גדולים שהוא צד תוך כדי מעוף ועל חרקים גדולים שהוא צד על הקרקע, ובנוסף גם על צמחים שהוא מעופף סביבם.
סיקסו (פירושונים)
קיינו
קיינו (בנורווגית: KEiiNO) היא סופרגרופ נורווגית המורכבת מזמר היוייק הסאמי פרד-רנה בוליו ושני הזמרים הנורווגים אלכסנדרה רוטאן וטום הוגו - בעלי קריירה עצמאית ענפה ומצליחים בנורווגיה. הסופרגרופ נוצרה בעקבות ההכנות לקדם הנורווגי לאירוויזיון - Melodi Grand Prix 2019.
קריירה.
הלהקה נוצרה בתקופת קיץ 2018 כאשר טום הוגו ובעלו אלכס אולסון החלו לכתוב את השיר "Spirit in the Sky". בהמשך צורפו ללהקה הראפר הסאמי פרד-רנה בוליו והזמרת הנורווגית אלכסנדרה רוטאן.
לפני אירוויזיון 2019.
הלהקה השתתפה בתחרות ה-Melodi Grand Prix 2019 עם השיר "Spirit in the Sky" שעוסק בקבלה של כל מגדר באשר הוא, על פי הלהקה. לאחר ניצחונה של הלהקה ב-Melodi Grand Prix 2019 נקבע כי היא נציגת נורווגיה באירוויזיון לשנת 2019 בתל אביב שבישראל.
באירוויזיון 2019.
בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2019 שנערך ב-16 במאי 2019, העפילה הלהקה לגמר. בגמר האירוויזיון הביצוע שלה קיבל את הניקוד הגבוה ביותר בהצבעות הקהל - 291 נקודות, אך עקב ציון ניקוד נמוך בהצבעות השופטים הם סיימו במקום השישי.
לאחר אירוויזיון 2019.
באפריל 2019 הוציאו קאבר לשיר "Shallow" של ליידי גאגא ובראדלי קופר מהסרט "כוכב נולד". ב-21 ביוני 2019 הוציאו את הסינגל השני שלהם, "Praying".
מלודי גרנד פרי 2021.
בשנת 2021 הוכרז כי הלהקה תחזור לקדם הנורווגי ותנסה לייצג את ארצה באירוויזיון 2021, עם השיר "Monument". הלהקה הגיעה למקום השני בגמר המלודי גרנד פרי בהפרש של כ-100,000 קולות מהמנצח, TIX.
לאחר המלודי גרנד פרי 2021.
לאחר ההפסד בקדם האירוויזיון הנורווגי, שחררה הלהקה ארבעה שירים חדשים, מתוכם שלושה שירים מקוריים וקאבר אחד.
ב-22 באפריל 2021, יצאה פינת בישול מאכלים נורווגים בערוץ היוטיוב של הלהקה, אותה מגיש חבר הלהקה טום הוגו. לפינה יש פרק אחד בלבד והיא אינה חודשה מאז תחילתה.
ב-26 בספטמבר 2021, זכתה הלהקה עם השיר "MONUMENT" בתחרות OGAE Secong Chance (תחרות ההזדמנות השנייה) של מועדוני OGAE, הכוללת שירים מקדמי אירוויזיון בכל אירופה שלא זכו לייצג את מדינתם באירוויזיון. במסגרת התחרות, הלהקה זכתה ב-441 נקודות ו-'12 נקודות' (דוז פואה) מלא פחות מ-41 מועדוני OGAE מרחבי העולם.
החל מאוקטובר 2021, החלה הלהקה להוציא סינגלים מתוך אלבומם השני שעתיד להתפרסם במלואו באביב 2022. בנוסף לכך, שניים מחברי הלהקה, טום הוגו ואלכסנדרה רוטאן (בלי פרד-רנה בוליו) הוציאו דואט משותף בשם "I Was A Fool".
אסלו
אסלו (בהונגרית: Aszaló) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אסלו.
בכפר התגוררו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
קיימים בכפר מספר קברים יהודים נטושים.
המצור על ביירות
המצור על ביירות היה מצור שהטיל צה"ל על ביירות בקיץ 1982, כחלק ממלחמת לבנון הראשונה, כתוצאה מקריסת הפסקת האש אשר אורגנה על ידי האו"ם. המצור הסתיים עם פינוי כפוי של הארגון לשחרור פלסטין מביירות ולבנון.
רקע היסטורי.
לאחר אירועי ספטמבר השחור ב-1970 התבססו ארגוני הטרור הפלסטינים בדרום לבנון, על רקע חולשת הממשלה הלבנונית, וביצעו התקפות ופיגועי טרור בגבול הצפוני של ישראל. אותם ארגונים גם נטלו חלק במלחמת האזרחים בלבנון, שפרצה בשנת 1975. סוריה, שכלכלתה נזקקה לגישה חופשית לבנקים ולנמל בעיר בירות, פלשה ללבנון כדי לעצור את הלחימה. הכוחות הסורים פעלו תחילה בעיקר נגד הפלסטינים שנחשבו למי שאיים על יציבות המשטר הלבנוני, אבל בהמשך, כדי לבסס את אחיזתם בשטח שכבשו, פנו נגד הנוצרים.
במבצע ליטני, בשנת 1978, בעקבות פיגוע רב-נפגעים שביצע כוח פלסטיני שהגיע בדרך הים מלבנון, כבשו כוחות צה"ל את דרום לבנון. בעקבות המבצע הוסכם על פרישׂת כוחות יוניפי"ל שיחצצו בין ארגוני הטרור וגבול ישראל וכוחות צה"ל הוסגו מלבנון. ארגוני הטרור הגיבו בהצטיידות בקטיושות ותותחי 130 מ"מ, בהם השתמשו לירי על אזרחים ישראליים. בקיץ 1981 הגיע הירי לשיא, כאשר במשך עשרה ימים נורו כ-1,230 רקטות ופגזים מלבנון לתוך ישראל וישראל הגיבה בהפצצות והפגזות שלא הצליחו לעצור את הירי. השליח האמריקני פיליפ חביב הצליח להביא להפסקת אש בין ישראל ואש"ף ב-24 ביולי 1981. כבר קודם לכן החל צה"ל, בהובלת ה-רמטכ"ל רפאל איתן ואלוף פיקוד הצפון אביגדור בן-גל ובתמיכת ראש הממשלה ושר הביטחון, מנחם בגין, בתכנון מבצע צבאי נרחב יותר לחיסול ארגוני הטרור בלבנון.
הסכם הפסקת-האש שניסח פיליפ חביב היה מעורפל: הפלסטינים פירשו אותו כהפסקת-אש רק בגבול ישראל-לבנון ולכן טענו שמותר להם להמשיך לתקוף את ישראל בכל דרך אחרת, השליח האמריקני חביב פירש אותו כאומר שאסור לפלסטינים לבצע שום פעולה נגד ישראל שמקורה בלבנון ואילו ישראל טענה שכיוון שהבסיסים הראשיים של הארגונים הפלסטינים מצויים כולם בלבנון, פירוש ההסכם הוא הפסקת-אש כוללת בין ישראל לבין הפלסטינים, שכן אחרת הפלסטינים יכולים להמשיך לתקוף את ישראל ואילו היא אינה יכולה להגיב. בשנה שחלפה מהפסקת-האש ועד סוף מאי 1982 ביצעו הפלסטינים כמעט 250 פיגועים נגד ישראל, רובם דרך ירדן, כמה מהם בחוץ-לארץ וכ-20 פיגועים בגבול ישראל-לבנון. בהתקפות פלסטיניות אלה נהרגו 16 ישראלים (2 בגבול ישראל-לבנון) ונפצעו כ-265.
הלקח המרכזי של צה"ל מעשרת ימי חילופי האש בקיץ 1981 היה שלא ניתן לעצור ירי ארטילרי מלבנון לתוך ישראל באמצעות מטוסים ותותחים בלבד. נדרש מהלך יבשתי שלכל הפחות יכבוש את השטח שממנו הם נורים. יתר על כן, ההערכה הייתה שהדרך היחידה לעצור באופן כמעט מוחלט את ההתקפות הפלסטיניות משטח לבנון הוא על ידי ייצוב המשטר הלבנוני הנוצרי שם. לפי-כך, הציע ראש אגף התכנון, אהוד ברק, במסמך פנימי, שבמקרה של קריסת הפסקת האש, מטרת המלחמה של ישראל תהיה "שינוי בר קיימא במבנה המשטר בלבנון" והשלטת הגמוניה נוצרית, תוך קיבוע עליונות ישראלית מול הסורים. זאת מתוך הנחה שמשטר נוצרי יציב ישאף למנוע פעילות חבלנית נגד ישראל משטחו.
בכיר "המוסד" נחיק נבות כתב על מתווה המלחמה כפי שתואר בידי שר הביטחון, אריאל שרון, בפגישה בארמונה של בלבנון ב-12 בינואר 1982 (זה היה ביקורו "הרשמי" הראשון של שרון בלבנון בתפקיד שר הביטחון, ונבות התלווה אליו כנציג "המוסד"):
ב-3 באפריל 1982 נרצח בפריז עובד שגרירות ישראל יעקב ברסימן טוב על ידי מחבלת שירתה בראשו. באפריל 1982 ושוב במאי 1982 הגיבה ישראל לפיגועים נגדה בהפצצת מחנות ומחסנים של הכוחות הפלסטינים בלבנון. בכל פעם הגיבו הפלסטינים בירי עשרות רקטות לצפון ישראל. ישראל איימה להגיב במבצעים צבאיים מורחבים וכוחות של צה"ל קודמו לגבול, אבל בכל פעם החליטה ממשלת ישראל שלא לפעול והכוחות הוסגו.
ב-3 ביוני 1982 התנקשו מחבלים פלסטינים, מארגונו של אבו נידאל, בשגריר ישראל בבריטניה, שלמה ארגוב. ב-4 ביוני הגיבה ישראל להתנקשות בהפצצה של תשעה מתקנים של אש"ף בלבנון. אש"ף הגיב בהפגזה כבדה של כ-500 רקטות ופגזי תותחים על יישובי צפון ישראל. ישראל הגיבה להפגזות הללו בהפצצת מטרות נוספות של אש"ף ואש"ף הגיב בירי נוסף. ישראלי אחד נהרג ו-11 נפצעו. בצהרי 5 ביוני הורתה ממשלת ישראל לצה"ל להיערך לאפשרות של מבצע קרקעי נרחב בלבנון והחל גיוס של כוחות מילואים. בבוקר 6 ביוני 1982 הוחלט סופית שיש לצאת למבצע שכונה מבצע 'שלום הגליל'.
הפלישה כונתה בשם הקוד "מבצע אורנים" או מלחמת לבנון הראשונה, ונועד להחליש או לסלק את אש"ף ולהביא לבחירת בשיר ג'ומאייל, ראש הפלנגות הנוצריות לנשיא לבנון, על מנת להביא את לבנון לחתום על הסכם שלום עם ישראל. תוכנית זו נכשלה כאשר ג'ומייל נרצח זמן לא רב לאחר מכן, והפרלמנט הלבנוני ביטל את ההסכם שנחתם עם ישראל.
צה"ל פלש ללבנון במתקפה משולשת. קבוצה אחת עברה לאורך כביש החוף לביירות, אחרת שמטרתה הייתה ניתוק כביש ביירות-דמשק, והשלישית נעה לאורך גבול סוריה-לבנון, בתקווה לחסום תגבורות סוריות. עד 11 ביוני, ישראל זכתה בעליונות אווירית לאחר הפלת מספר רב של מטוסים סוריים. סוריה קראה להפסקת אש, והרוב המכריע של לוחמי אש"ף ברחו לצור, לצידון ולביירות.
המצור.
ב-12 ביוני, על אף הפסקת האש שהושגה יום קודם לכן, התקדמו כוחות חטיבת הצנחנים וכבשו את העיירה שמלאן בלחימה קשה אל מול כוחות קומנדו ושריון סוריים. ב-13 ביוני בצהריים חברו כוחות הצנחנים לכוחות הנוצריים בבסבא, ובכך ניתקו את המחבלים במערב ביירות. ב-15 ביוני החלו כוחות צה"ל לנוע שמונה קילומטרים צפונית לביירות, לכיוון אזור ג'מהור, במאמץ להרחיב את שליטתם על כביש-ביירות דמשק, מזרחה.