ב-23 באוקטובר 2019 ירד הערוץ מHOT.
הנוצרים בישראל
צרטיים
צרטיים (שם מדעי: "Ceratiidae") היא משפחת דגי מצולות מסדרת החכאים. הם מכונים שדי ים על שם הזיז העליון שלהם הבולט מעל מצחם, המשמש כחכה ומשתמש בנהורנות.
חכאים אלה הם מהנפוצים שבבני סדרתם באוקיינוסים השונים. הם מצויים בכל האוקיינוסים עד האזור שסביב אנטארקטיקה וחיים בעומקים גדולים בהם אין אור שמש. הם צדים דגים ויצורי ים אחרים באמצעות פיתיון החכה שמעל מצחם ובולעים את הטרף בשאיבה לתוך פיותיהם הרחבים.
לחכאים ממשפחה זו יש דו-צורתיות זוויגית קיצונית מאוד: הנקבה מגיעה לפעמים לאורך של 1.5 מטר אך הזכר מגיע לאורך של 14 ס"מ בלבד והוא בעל פה קטן דמוי-מקור וחסר שיניים. בעונת הרבייה הזכר מוצא נקבה גדולה, נושך עם מקורו את עורה ומוצץ ממנה דם, תוך כדי שהיא שוחה באוקיינוסים והזכר מתרבה איתה, עד לגוויעתו. בכך הזכר מצרף את עצמו לחלוטין למחזור הרבייה של הנקבה. בני המשפחה הם היצורים היחידים המשמשים ככימרות במהלך ההתפתחות התקינה של חייהם.
אוריה (ציפור)
שחף אפרפר
שחף אפרפר (שם מדעי: Larus glaucescens) הוא מין שחף ממשפחת השחפיים החי בצפון אמריקה הצפונית ומזרח אסיה.
שחף זה דומה למין שחף מערבי ולעיתים מתרבה איתו. הוא בעל נוצות לבנות עם כנפיים אפורות ומקור צהוב ארוך, עיניים שחורות, מצח שקוע מעט ורגליים ורודות. השחפים הצעירים אפורים מנומרים או חומים. אורכו של שחף זה 50-68 ס"מ, מוטת כנף של 120-150 ס"מ והוא שוקל 730-1,690 גרם. הוא יכול להגיע לגיל של עד 22 שנה בתנאי שבי.
השחף עף בקהילות גדולות לאורך החופים שבין אלסקה לוושינגטון ולעיתים יורד עד חופי קליפורניה. הוא מתרבה בים ברינג, בין אלסקה לקמצ'טקה שבסיביר ובתוך איי הים.
שחף זה מעופף בלהקות כאשר הוא מוצא מזון גדול, כמו להקות דגים קטנים או מזון טרי על החוף כמו פגרים. להקת שחפים עטים יחדיו על מזונם בצעקות. כמו כן הם ניזונים מתפיסת יצורים קטנים כמו צדפות ותולעים על החוף.
פרפס
שמח
מלתען התהומות
אסופה
פרחומובסקי
סנטיאנה דל מאר
סנטיאנה דל מאר (בספרדית: Santillana del Mar) היא עיירה, שנשמר בה האופי ימי-ביניימי, בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד. היא נמצאת 26 ק"מ דרומית מערבית לסנטנדר. העיירה ידועה בזכות מערת אלטאמירה הנמצאת בקרבתה.
מקור השם.
ישנה בדיחה מפורסמת שלפיה השם סנטיאנה דל מאר המכיל שלושה שקרים: היא לא קדושה (santo=קדוש בספרדית), היא לא מישורית (llana=שטוח) ולא ליד הים (del mar). השם הוא שיבוש שמה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה (בספרדית: חוליאנה) שלפי המסורת המקומית שרידיה הובאו למקום על ידי נזירים במהלך המאה ה-9.
היסטוריה.
פרהיסטוריה.
בני אדם התגוררו באזור סנטיאנה דל מאר כבר בתקופות פרהיסטוריות כפי שמעידה מערת אלטאמירה המתוארכת לתקופה הפלאוליתית העליונה (לפני 19 אלף עד 14 אלף שנים).
העת העתיקה.
בתקופת השלטון הרומי התקיים יישוב באזור. בין השאר התגלה אופידום (מתחם מבוצר) רומי בפסגת הר אל סינצ'ו (Monte El Cincho).
ימי הביניים.
על פי האגדה נזירים הביאו (מאיטליה), במאה ה-8 או ה-9, את שרידי גופתה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה, והקימו את המנזר לכבודה. מועד הקמתו של המנזר אינו ידוע בוודאות אם כי מקור אחד טוען שהוא מוזכר במסמך משנת 870. מסוף המאה ה-10 המנזר התפתח הודות להיותו על אחד המסלולים של עולי הרגל בדרך לסנטיאגו דה קומפוסטלה. ב-1045 צו של פרננדו הראשון, מלך לאון, אישר את הפיכת המנזר לכנסייה קולגיאלית .
במאה ה-13 איבד המנזר את עצמאותו כשהוכפף לדיוקסיה הכנסייתית של בורגוס, דבר שהביא לתקופה של דעיכה. מאידך החלה באותה תקופת התפתחות העיירה עצמה. ב-1209 בצו של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ניתן לסנטיאנה מעמד של עיר. העיירה התפתחה סביב כיכר השוק (כיום כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo). בין השאר נבנה שם מגדל מרינו (Torre de Merino),
ב-1445 חואן השני, מלך קסטיליה, הקים עבור בן בריתו, המשורר והמדינאי, אינייגו לופס דה מנדוסה את המרקיזות של סנטיאנה והעניק לו את התואר המרקיז של סנטיאנה. סנטיאנה עצמה היוותה את בירת המרקיזות.
העת החדשה.
"תור הזהב של ספרד" הגיע לסנטיאנה בסוף המאה ה-16 ונמשך במהלך המאה ה-17. בתקופת פריחה זו עוצבה העיירה בצורתה הנוכחית ואז גם נבנו רוב הבתים ה"משומרים" (מלשון שימור) אותם רואים בעיירה כיום. באותה תקופה נבנו, מחוץ למרכז, הקומפלקסים הכנסייתיים השונים. מנזר מלכת השמים (בספרדית רחינה קואלי) (Convento de Regina Coeli) הדומיניקני, אכסניית עולי הרגל (Hospedería de Peregrinos y Transeúntes) ובתי החולים הכנסייתיים: בית החולים של החסד (Hospital de la Misericordia), ובית חולים לזרוס הקדוש (Hospital de San Lázaro de Mortera).
צי מטוסי ישראייר
דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-18
יצחק בן בשט
יצחק בן בשט (נולד בשנת 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת יפתח. קודם לכן שימש מפקד חטיבת פארן, מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי ומפקד גדס"ר גולני.
ביוגרפיה.
בן בשט התגייס לצה"ל, שובץ בחטיבת גולני והתקבל ליחידת אגוז. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידת אגוז ומונה למפקד צוות. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה מסייעת בגדוד 51. בהמשך עבר לשרת ביחידת שלדג, ושימש במספר תפקידי פיקוד. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת אגוז, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע צוק איתן. במהלך המבצע החליף זמנית את מפקד היחידה, יונתן רום, לאחר פציעתו.
בינואר 2015 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר גולני, הוא שימש בתפקיד עד 22 ביוני 2016. לאחר מכן שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2016–2018. ב-22 באוגוסט 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא. במהלך תפקידו, ב-28 בנובמבר 2018, החטיבה נסגרה, והוקמה במקומה תחת פיקודו חטיבת פארן. בתפקיד זה שירת עד 18 באוגוסט 2020. לאחר מכן מונה למפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. ב-8 באוגוסט 2021 מונה למפקד חטיבת יפתח.
חיים אישיים.
בן בשט מתגורר בשדה יעקב, נשוי לאדר ואב לארבעה.
MG MGB
MG MGB היא מכונית ספורט, בתצורות רודסטר, 2 מושבים, וקופה, 4 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars אשר יוצרה בין השנים 1962–1980, בבריטניה ובאוסטרליה.
חברת MG Cars הייתה בבעלות "British Motor Corporation""" עד שנת 1967, בין השנים 1967 - 1968 בבעלות "British Motor Holdings" ומשנת 1968 בבעלות "British Leyland""' .
יוצרו 524,352 יחידות.
דגמי "MG MGB" יוצאו לארצות הברית.
פסטיבל הזמר והפזמון 1969
פסטיבל הזמר והפזמון 1969 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת לסלו רוט והמפיקים הם חנוך חסון וגיל אלדמע.
זה היה פסטיבל הזמר והפזמון הראשון ששודר בשידור חי בטלוויזיה בישראל. בין השירים שנשלחו לתחרות לא נמצאו שירים הולמים, ולכן כל שנים עשר השירים הוזמנו אצל מחברים מקצועיים.
לראשונה נערכה ההצבעה גם בארבע נקודות הצבעה ברחבי הארץ, בנוסף להצבעות הנוכחים באולם: כפר מסריק, שדה משה, נתניה וכפר הנוער בן שמן.
יהורם גאון, שזכה בשני המקומות הראשונים, אמור היה גם לשיר את השיר "בדרך חזרה", שזכה במקום השלישי, אך ויתר עליו. בעקבות נושאו של השיר "בלדה לחובש", שזכה במקום הראשון, הושמעו טענות לגבי הכללתו בפסטיבל, שנערך בימי מלחמת ההתשה. בשנים לאחר מכן נמנעו תחנות הרדיו מהשמעת השיר.
השיר "על כפיו יביא" בביצוע של רבקה זהר שזכה במקום הרביעי, הפך ללהיט, וזכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל ושל גלי צה"ל.
שירים נוספים שזכו להצלחה לאחר הפסטיבל היו, "שיר בארבעה בתים" בביצוע אילנית, והשיר "פראג" של אריק איינשטיין, שזו הייתה הופעתו האחרונה במסגרת פסטיבל הזמר.
היסטוריה של בריטניה (סדרת טלוויזיה)
היסטוריה של בריטניה (אנגלית: A History of Britain) היא סדרת טלוויזיה תיעודית אודות תולדות האיים הבריטיים, שנוצרה והוגשה על ידי ההיסטוריון סיימון שאמה, בהפקת הבי בי סי וערוץ ההיסטוריה. שודרה במקור בערוץ BBC 2 מ-30 בספטמבר 2000 ועד 18 ביוני 2002, בשלוש עונות בנות 15 פרקים בסך הכל.
הפקה וקבלה.
התוכנית הציגה את קורות בריטניה למן התקופה הפרהיסטורית ועד למאה ה-20, ומציגה אותן לא בתיעוד מפורט של הקורות אלא בהתמקדות באירועים ודמויות מרכזיים. לצד התיאורים וההסברים של שאמה, הוקראו מסמכים היסטוריים בידי צוות שחקנים.
קהל הצופים בשידור המקורי נאמד בבין 2.75 מיליון ל-4.3 מיליון לפרק, לפי נתוני המדרוג, הישג משמעותי לסדרה דוקומנטרית. שאמה קצר שבחים על כך שהצליח להנגיש את ההיסטוריה לקהל רחב. הוא גם הואשם בהתמקדות כמעט בלעדית באנגליה והצגת היחסים עם האומות האחרות בעיקר מבעד לתהליך ההשתלטות שלה עליהן. התוכנית הייתה מועמדת לארבעה פרסי באפט"א לטלוויזיה (לעריכה, למגיש הטוב ביותר ופעמיים לסדרה הייעודית הטובה ביותר) ולפרס אמי לכתיבה הטובה ביותר. היא שודרה בארצות הברית בערוץ ההיסטוריה, ונמכרה גם למדינות אחרות.
רות אחלמה
רות אחלמה (בגרמנית: Ruth Achlama; נולדה ב-29 באוקטובר 1945) היא מתרגמת גרמנייה-ישראלית.
ביוגרפיה.