בשנת 1982, בעקבות פתיחות ממשלת סין העממית לרפורמות כלכליות, החל דיאלוג בין ממשלת בריטניה לבין ממשלת סין העממית בדבר עתידה של הונג קונג. מרגרט תאצ'ר, ראש ממשלת בריטניה באותה עת קיוותה כי סין תסכים להמשך השליטה הבריטית בטריטוריות החדשות והחלה במשא ומתן עם סין. התוצאה של משא ומתן זה היה ההכרזה הסינית-בריטית המשותפת שהציע את שיטת מדינה אחת, שתי שיטות - לפיה תועבר הונג קונג לשליטת סין, אולם כלכלתה והשיטה המשפטית שלה (לרבות זכויות האזרח המוגנות בה) לא יפגעו.
כלכלת הונג קונג פרחה, והעיר הייתה לאחת הערים העשירות במזרח הרחוק מחד, אולם החשש מפני העברת השלטון לסין בשנת 1997 הביא להגירה מהונג קונג לארצות הברית, קנדה, הממלכה המאוחדת ואוסטרליה.
שנות ה-90.
ב-4 באפריל 1990 נחקק חוק יסוד הונג קונג על ידי בית המחוקקים של סין העממית, במטרה שחוק זה יהווה את החוקה של הונג קונג לאחר העברת השליטה לסין. חקיקת החוק הביאה למחלוקת בין הונג קונג בין תומכי העברת השליטה, אשר ראו בחוק חוק דמוקרטי ביותר (ומצב יותר טוב מבחינת זכויות מאשר זה שהיה תחת שלטון בריטניה). מתנגדי העברת השליטה טענו כי החוק אינו דמוקרטי דיו.
ביולי 1992 מונה כריס פאטן לתפקיד מושל הונג קונג האחרון, והיה הפוליטיקאי הראשון שמונה לתפקיד זה. (פאטן היה חבר המפלגה השמרנית של בריטניה, והפסיד את מושבו בבחירות 1992).
פאטן הוביל סדרה של רפורמות דמוקרטיות, והגדיל את מספר החברים הנבחרים באופן ישיר במועצה המחוקקת של הונג קונג. פעולות אלה הביאו למחלוקת עם ממשלת סין, משזו ראתה ברפורמות הפרה של חוק היסוד של ההסכם עם בריטניה. כצעד נוגד מינתה סין מועצה מחוקקת משלה שנבחרה על ידי ממשלת סין.
הונג קונג תחת שלטון סין (1997 – ימינו).
המאה ה-21.
לאחר העברת השליטה לידי סין, ועל אף חששות רבות, הסתגלה האוכלוסייה המקומית למצב החדש, אף שמחלוקות בדבר פרשנות סעיף 23 לחוק יסוד הונג קונג הביאה להפגנות המוניות בהן השתתפו כ-750,000 מפגינים (כ-10% מאוכלוסיית הונג קונג באותה עת).
פרוץ מגפת הסארס בשנת 2003 ושפעת העופות הביאו לפגיעה בתיירות ובכלכלת הונג קונג ולמיתון, שגבר בעקבות המיתון העולמי. על אף זאת בספטמבר 2005 נפתח אתר הנופש דיסנילנד באי לנטאו.
קו הרקיע של הונג קונג המשיך להתפתח, ובשנת 2003 הושלם מבנה מרכז המימון העולמי 2 שגובהו 415 מטרים ובו 88 קומות. בשנת 2010 הושלמה בניית מרכז המסחר העולמי - מגדל שגובהו 484 מטרים ובו 118 קומות.
בספטמבר 2014 התנהלו הפגנות רחבות היקף בהונג קונג בתביעה לשנות את שיטת בחירת מושל הונג קונג ולהפכה לדמוקרטית יותר באמצעות ביטול הדרישה שהמועמדים לתפקיד יאושרו מראש על ידי השלטון המרכזי בסין.
בפברואר 2018 הסתיימה בנייתו של גשר הונג קונג-ג'והאי-מקאו, המחבר בין הונג קונג לגדה המערבית של מפרץ נהר הפנינה, ולערים מקאו וג'והאי.
ב-2019 החלה מחאה בהונג קונג כנגד חוק ההסגרה הסיני. המחאות כללו מיליוני אנשים וזכו לסיקור תקשורתי נרחב. בשנת 2020 העבירה סין את חוק הביטחון, שאוסר על האזרחים לבגוד, להסית או לחתור תחת סין, ובפועל מאפשר לאסור מפגינים למען עצמאות מסין או הגברת דמוקרטיזציה.
ביולי 2020, קארי לאם וממשלת סין דחו את הבחירות למועצה המחוקקת של הונג קונג בשנה שלמה (ל-5 בספטמבר 2021) , בתואנה שלא ניתן לקיים בחירות בשל התפרצות נגיף הקורונה בסין.
האופוזיציה הדמוקרטית טוענת שזהו תירוץ, שיוביל בסופו של דבר לביטול מדיניות מדינה אחת, שתי שיטות ולסיפוח מלא של הונג קונג על ידי הרפובליקה העממית של סין.
מבצע רוח האביב
יהושע יצחק שפירא
הרב יהושע יצחק שפירא (ה'תקס"א, 1801 – ד' בטבת ה'תרל"ג, 3 בינואר 1873) הוא רב ליטאי-בלארוסי, נודע כאב בית דין סלונים וכמחבר ספרים תורניים. כונה ר' אייזל חריף על שכלו החריף ולשונו החדה. מעשים רבים מסופרים עליו בהקשר זה.
מראשית חייו עד הרבנות.
נולד בגלובקה שבליטא לר' יחיאל. בגיל 9 כבר היה בקי בש"ס ומפרשיו והתקבל לישיבה הגבוהה במינסק ששכנה ב"בית המדרש של בלומקה". במינסק סיים את שני התלמודים, הבבלי והירושלמי, 69 פעמים, ונודע בכינוי "העילוי מגלובוקה".
התארס כבר בגיל 12 ונשא לאישה את בתו היחידה של ר' יצחק פיין ממינסק, ידיד של אביו. בגלל ירידתו מנכסיו של חותנו, נאלץ להפסיק את שקידתו בלימוד התורה ושימש כמלמד עד שקיבל בתקצ"ב את משרת ראש ישיבת מינסק.
כרב קהילה.
הוא נענה להפצרות יהודי קלווריה לכהן כרב הקהילה. בתחילת כהונתו הייתה בעיה שהוא עדיין לא היה בקיא בספרי ההלכה והפוסקים, אך בתוך כשנה למד בעל פה את השולחן ערוך ובמשך הזמן היה בקיא גם בספרות זו.
כיהן מאוחר יותר כרבה של קוטנא, אך עזב בגלל מחלוקות עם החסידים שהוא היה ממתנגדיהם החריפים, ובתר"ט החל לכהן כרבה של טיקטין. לאחר שהרב דב בריש אשכנזי, מחבר "נודע בשערים", עבר לכהן כרבה של לובלין החליפו ר' אייזל חריף כרבה של סלונים.
היה דרשן מחונן שאמר דרשותיו בניגון כדרך המגידים שסובבו בין הקהילות היהודיות, אך לא הטיף למוסר בדרשותיו, בניגוד למגידים הללו. דגל בלימוד ישר ללא פלפולים.
אף שהתנגד בחריפות לחסידות ונראה ממעשיות שפורסמו עליו שזלזל בר' אברהם וינברג הראשון, שהיה הרבי מסלונים במקביל לשנות רבנותו בעיר, שניהם היו בידידות רבה.
השיא את בתו לרב יוסף שלופר (בן הרב צבי הירש) שהיה אחריו ראב"ד סלונים, מחבר "מרכבת יוסף" ו"פורת יוסף" על הש"ס. הרב יוסף שלופר למד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב, ור' אייזל חריף הגיע בתקופה שלמד שם למצוא בה חתן לבתו. הוא שאל שאלה חמורה בסוגיה שלמדו ואמר שמי שיתרץ אותה יהיה חתנו. רבים מהתלמידים ניסו לתרץ את הקושייה, אך לא הצליחו. לאחר זמן מסוים נואש ר' אייזל למצוא תלמיד שיתרץ את הקושייה והלך. התלמיד יוסף שלופר רץ אחריו ושאל אותו מה התירוץ של הקושייה, כי הוא משתוקק לדעת את התירוץ הנכון. אז אמר לו ר' אייזל חריף שאותו הוא ייקח כחתן לבתו בזכות אהבת התורה שבו. וחתנו זה הפך בפני עצמו לגאון ידוע בדורו.
ר' אייזל חריף בספרות היהודית העממית.
התפרסם רבות באמרות חריפות ושנונות שהופיעו במקורות רבים בעברית וביידיש כגון:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:רבנים ליטאים]]
[[קטגוריה:רבנים אורתודוקסים]]
[[קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה]]
[[קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת]]
[[קטגוריה:מינסק: רבנים]]
[[קטגוריה:קלווריה: רבנים]]
[[קטגוריה:טיקטין: רבנים]]
[[קטגוריה:סלונים: רבנים]]
[[קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי]]
[[קטגוריה:אבות בתי דין]]
אייזל חריף
אייזיל חריף
מוקד שירות לקוחות
מרב סמן טוב
מרב סמן טוב שחק (נולדה ב-16 במרץ 1980), המוכרת בשם נעוריה מרב סמן טוב, היא זמרת-יוצרת, שחקנית, מפיקה מוזיקלית, עורכת דין ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה.
נעוריה.
סמן טוב נולדה בירושלים. בגיל 10 החלה להשתתף בתוכניות בערוץ הראשון. סמן טוב הופיעה בתוכנית "סמוך עלי" במשך כשנה וחצי, הופיעה ב"חיות וחיוכים" ובסדרה "המסעדה הגדולה".
קריירה.
עם השחרור מצה"ל, שבמסגרתו שירתה בחיל המודיעין ומאוחר יותר בצוות הווי פיקוד מרכז, הצטרפה סמן טוב ללהקת "אנדר קאבר", שביצעה גרסאות כיסוי לשירי רוק משנות ה-80. בהמשך שונה שם הלהקה ל"אוגוסט" והיא החלה לבצע חומר מקורי. לאחר שהלהקה התפרקה, כעבור כשנה, החלה לעבוד עם מנהל מועדון "הצוללת הצהובה", אצ'ה בר על הפקת אלבום.
במקביל לעבודה על האלבום, התקבלה סמן טוב ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והחלה ללמוד בשלהי 2001. בשנתה הראשונה באוניברסיטה פרסמה ספר שירה פרי עטה בשם "בכורה" בהוצאת "סער".
ב-2003 יצא סינגל ראשון בשם "החורף הזה" מתוך האלבום שבדרך. שני הסינגלים הבאים, "אם תבוא" ו"איסתנא" (שבו שר גם סבה שמואל סמן טוב), הפכו ללהיטים. סמן טוב הופיעה ברחבי ישראל, הופיעה בתוכניות אירוח בטלוויזיה והוציאה את אלבום הבכורה שלה, "מאמינה במלאכים", דרך חברת "הצוללת הצהובה" ובהפצת חברת "NMC יונייטד".
לאחר לימודיה החלה להגיש תוכנית קיץ אישית ברשת ג' והגישה את התוכנית "רוק בישראל" בימי ראשון. ב-2005 השתתפה בקדם אירוויזיון עם השיר "המון" שכתבה והלחינה.
בהמשך אותה שנה עברה מרשת ג' לרדיו ירושלים, שם שידרה את התוכניות "אמבטיית קצב", "עיר הבירה", "סימן שטוב", "אמן אורח" ו"הבוקר השישי", ושימשה כשדרנית מחליפה בתוכניות האקטואליה היומית.
בקיץ 2008 חתמה סמן טוב על חוזה אמן ארוך טווח בחברת "NMC יונייטד". גדי גידור, מנהל הרפרטואר העברי של החברה, התמנה למנהלה האישי יחד עם נעמה קרן. באותה שנה עזבה סמן טוב את רדיו ירושלים והחלה לשדר ב"מהות החיים", רדיו אינטרנטי השייך לקבוצת אריסון. במהלך 2009 נערכו הקלטות האלבום תחת שרביטו של המנהל המוזיקלי עמוס בן-דוד ובמחצית השנייה של 2010 יצאו לאור הסינגלים "מה שחיכית בגללו", "גבר" ו"ככה אני".
באלבומה של מירי מסיקה "מלך", שיצא בשנת 2012, נכללו שלושה שירים שסמן טוב כתבה והלחינה. עליהם נמנה השיר "מלך", שיצא כסינגל וזכה להצלחה במצעדי הפזמונים. השיר "תנועה בזמן", שכתבה והלחינה, התקבל לפסטיבל הזמר והפזמון 2013 בביצוע של הזמרת קרן אור. סמן טוב כתבה והלחינה את השיר "איפה כתוב", שבוצע על ידי להקת "סטארט אפ", נבחרת העונה הראשונה של התוכנית "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים. שירה "תרצה אותי קצת" בוצע בסיום העונה השנייה של התוכנית על ידי להקת "לוליפופ". גם אלבומה הבא של מירי מסיקה, "סימנים על החול", שיצא לאור ב-2014, נקרא על שם שיר הנושא אותו כתבה והלחינה מרב סמן טוב.