האתר משתרע על פני 200,150 דונם, כ-40 ק"מ מערבית לשני אגמים מלוחים שנוצרו בשנות ה-70. ואדי אל-חיתאן עצמו יבש לחלוטין, ונופו מתאפיין בסלעים שהתבלו כתוצאה מרוחות, בדיונות חול, בגבעות, וברמות הנתחמות על ידי צוקים.
המאובנים באתר שייכים לשלב האחרון של הסתגלות אבות הלווייתנים לחיים בים, עת איבדו את גפיהם האחוריות ופיתחו מבנה הידרודינמי, תוך שהם שומרים על מספר מאפיינים פרימיטיביים, כמו מבנה גולגולתם ושיניהם. שלב זה הוא שלב המעבר בין החיים בסביבת מים רדודים לאורך החופים לחיים בים הפתוח, דבר שאיפשר את התפשטות הלווייתנים ברחבי העולם. המאובנים התגלו בשכבת סלע העשויה מסלעי משקע ימיים, מקונכיות, מחוואר ומאבן גיר. הם חשופים ומפוזרים על קרקע המדבר, ולצד שרידי הלווייתנים הקדומים, התגלו גם מאובנים של בעלי חוליות וחסרי חוליות אחרים. כל אלה מאפשרים את שחזור התנאים הסביבתיים והאקולוגים במקום בתקופת האאוקן, שנמשכה החל מלפני 56.5 מיליוני שנים ועד לפני 35.5 מיליוני שנים.
לפני למעלה מ-40 מיליוני שנים השתרע ים תטיס מעבר לגבולו הדרומי של הים התיכון, וכאשר מימיו החלו לסגת באיטיות צפונה, שקעו במקום אבני חול, אבני גיר ושרידי בעלי חיים. אלה שקעו בשלוש שכבות שונות. בשכבה המוקדמת, המתוארכת לתקופה שלפני כ-40 מיליוני שנים, שקעו שרידים של לווייתנים רבים, תחשאים, צבים, תנינאים, נחשי-ים, דגים וכרישאים. גם בשכבה האמצעית נמצאו שרידי לווייתנים, ואילו השכבה הצעירה ביותר, המתוארכת ללפני כ-39 מיליוני שנים, עשירה בחסרי חוליות ימיים המעידים על מפלס מים רדוד. במקום התגלו גם מאובני צמחים כמו מנגרובים ועשבי-ים.
השלדים המאובנים הראשונים שנמצאו בוואדי אל-חיתאן התגלו בחורף שבין השנים 1902-1903, ובמקום נערכו מחקרים קצרים נוספים בשנים 1947-1948 ובשנות ה-60. המחקר במקום התחדש בשנות ה-80, נמשך עד תחילת שנות ה-90, והניב את מירב הממצאים. ב-1989 התגלו השרידים הראשונים של לווייתנים אשר שימרו את גפיהם האחוריות. אורכו של הבסילוזאור הגדול ביותר שהתגלה במקום, מגיע ל-21 מטרים. הוא היה אוכל בשר, והתאפיין בסנפירים קדמיים מפותחים, שבהם חמש אצבעות, וברגליים אחוריות בעלי בהונות. מין נוסף שהתגלה במקום הוא הדורודון, שהיה לוויתן קטן יותר דמוי דולפין, וייתכן שנוכחותו באזור משכה את הבסילוזאור בתורו אחרי טרף.
בחלק גדול מהמאובנים נמצאו שלדים שהשתמרו בשלמותם, והם נמצאו באתרם במקום מותם. מצבם הטוב של השרידים מאפשר לעיתים להבחין בחלקי קרביים שהשתמרו כמעט במלואם, ובמספר מקרים התגלו סדרות של מאובני בעלי חיים מאותו מין, השייכים לגילאים שונים. חלק מהמאובנים גלויים מעל לפני השטח אך רובם קבורים תחת דיונות חול, והם נחשפים בחפירה או כתוצאה מרוחות. סך הכול נסקרו שרידיהם של 379 לווייתנים ועשרות רבות של בעלי חוליות אחרים. באזורים שסביב לאזור המוכרז כאתר מורשת עולמית התגלה שפע של מאובני יונקים יבשתיים, ובהם מאובני פרימטים, כולל מאובן של הומינואיד העתיק ביותר הידוע כיום, מאובנים של אבות הפילים ומאובנים נוספים.
בוואדי אל-חיתאן גדלים כ-15 סוגים של צמחי מדבר וחיים כ-15 מיני יונקים שעליהם נמנים התן הזהוב, השועל המצוי, הנמייה המצויה, חתול הבר האפריקאי וצבי הנגב. במקום תועדו גם 19 מיני זוחלים ו-36 מיני ציפורים.
הממשלה המצרית טוענת כי שתי מכוניות בבעלות דיפלומטית בלגית נסעו באזור שמור בוואדי אל-חיתאן ביולי 2007, וגרמו לנזק בשיעור של יותר מעשרה מילוני דולרים, אך ממשלת בלגיה הכחישה כל קשר של נציגיה הדיפלומטים לפרשה. הסוגיה נותרה שנויה במחלוקת.
ריגה (מועדון כדורגל)
ברווז גומי
ברווז גומי הוא צעצוע דמוי ברווז, בדרך כלל עם בסיס שטוח, העשוי לרוב פלסטיק או גומי. ניתן למוצאו במגוון צבעים, כשהנפוץ ביותר הוא צהוב. ברווזי גומי הומצאו בסוף המאה ה-19 כאשר ניתן היה לעצב בקלות רבה יותר גומי, ברווז הגומי משמש במקורו כמשחק אמבטיה בשל תכונת הציפה בה הוא מתאפיין, אך הוא יכול לשמש גם כצעצוע לילדים קטנים ואף לחיות מחמד כגון כלבים. לרובם מותקנת בחלקם התחתון של ברווזי הגומי צפצפה, כך שהם מצפצפים בלחיצה.
ברווזי גומי מחדדים את חושי הפעוטות מכך שהם מעוררים באופן טבעי משחק מים המפתח כוח וקואורדינציה של השרירים עם צבעם הבהיר, המרקם החלק, ובחלקם צלילי החריקה או הרעש שלהם.
היסטוריה.
ההיסטוריה של ברווז הגומי קשורה להופעת ייצור הגומי בסוף המאה ה-19. ברווזי הגומי המוקדמים ביותר יוצרו מגומי קשה יותר כאשר היצרנים החלו להשתמש בהמצאתו של צ'ארלס גודייר, גומי מגופר. כתוצאה מכך, ברווזי הגומי המוצקים הללו לא היו מסוגלים לצוף ובמקום זאת נועדו כצעצועי לעיסה.
מלבד ברווז הגומי הצהוב, המוכר, היו וריאציות חידוש רבות על הברווז המקורי, כולל ברווזים המייצגים מקצועות, פוליטיקאים או מפורסמים. ישנם גם ברווזים שזוהרים בחושך, מגעגעים, משנים צבע, בעלי תאורת לד פנימית, או כוללים מנוע מתפתל המאפשר להם "לשחות".
דיווח ב"הסאן" הבריטי משנת 2001, מלמד כי למלכת אנגליה אליזבת' השנייה יש ברווז גומי בחדר האמבטיה שלה שעונד כתר מתנפח. הברווז זוהה על ידי צבע שצבע מחדש את חדר האמבטיה שלה. הפרסום גרם לעלייה של כ־80% במכירות של ברווזי גומי בבריטניה לתקופה קצרה.
בשנת 2011 קיבל אספן ברווזי גומי בשם שרלוט לי שיא גינס על אוסף ברווזי הגומי הגדול בעולם שעמד על 5,631 ברווזי גומי שונים. בשנת 2013, הוכנס ברווז הגומי להיכל התהילה הלאומי של הצעצועים שבמוזיאון strong שברוצ'סטר, ניו יורק, יחד עם משחק השחמט. צעצועים נבחרים על סמך גורמים כמו שימוש באמוג'י, משך פופולריות וחדשנות.
בתרבות הפופולרית.
בשנות השבעים של המאה ה-20 יצר ג'ים הנסון את השיר "Rubber Duckie" (ברווזון גומי) ששר ארני בסדרה רחוב סומסום (ארצות הברית), ובגרסה העברית "ברווזוני" ששר אריק על ברווזון הגומי שלו מספר פעמים מאז תחילת הסדרה, השיר הפך ללהיט וזכה לביצוע של ריצ'רד הקטן. אריק נהג לדבר לעיתים קרובות עם הברווז שלו ושמר אותו אצלו בקטעים אחרים של התוכנית.
13 בינואר נקבע כיום ברווזי הגומי הבין לאומי.
משנת 2013, "פרויקט מגן מוזהב" של סין חוסם חיפושים אחר "ברווז צהוב גדול" מכיוון שפעילים סינים נגד הממשל שתלו בתמונת "איש הטנק" של הטבח בכיכר טיין-אן-מן צילום של פסל ברווז הגומי. במקרה חיפוש המונח "ברווז צהוב גדול", מופיעה הודעה לפיה לפי החוקים והמדיניות הרלוונטיים, לא ניתן היה להציג את תוצאות החיפוש.
מרוצים.
מרוצי ברווז גומי, הידועים גם בתור מרוצי ברווז דרבי, שימשו כשיטה לגיוס כספים עבור ארגונים ברחבי העולם. אנשים תורמים כסף לארגון על ידי חסות לברווז. כל הברווזים מושלכים לנתיב מים, כשהראשונים שצפים על פני קו הסיום זוכים בפרס לנותן החסות שלו.
צפון אמריקה.
המירוץ הגדול ביותר בארצות הברית החל לראשונה בשנת 1995 והוא של ספקית מזון ושירותי חירום בשם Foodbank. וכוללת כעת יותר מ-150,000 ברווזים. מאז תחילתו גייס המירוץ מעל מ-9 מיליון דולר ולמעלה ממיליון דולר גויס עבור כל מרוץ של שנה מאז 2014.
הדרבי השנתי של אספן נוהל לראשונה על ידי מועדון הרוטרי של אספן, קולורדו, בשנת 1991. הדרבי כולל כעת 30,000 ברווזים ומתקיים בכל חודש אוגוסט בפארק מרכזי בעיירה. במהלך 20 השנים האחרונות שלו, גייסו אנשי מועדון הרוטרי יותר מ-2.3 מיליון דולר לטובת 65 ארגונים ללא מטרות רווח.
מרוץ הברווז הרוטרי של אסטס פארק מגייס כסף עבור שישים ושמונה ארגונים שונים. ועל המתמודדים לבחור לאיזו ארגון לתרום את כספם כאשר הם קונים את הכרטיס.
בפורט ויין שבאינדיאנה מתקיים מעל מ-30 שנה, כל קיץ, מרוץ ברווזים המיועד לתמיכה בארגון בשם "SCAN", שמטרתו למגר את ההתעללות וההזנחה של ילדים בצפון מזרח אינדיאנה באמצעות שירותי משפחה, חינוך ושותפויות קהילתיות.
אחד ממרוצי ברווז הגומי המפורסמים יותר הוא מרוץ ברווז הגומי הגדול של נוקסוויל. מרוץ זה זכה לתשומת לב כאשר בית המשפט העליון של טנסי קבע כי מדובר בהגרלה, אשר עצרה את המירוץ למספר שנים. לאחר שהמדינה תיקנה את חוקתה כדי לאפשר הגרלות עם חריגים מיוחדים, הוחל המירוץ מחדש. המירוץ עם למעלה מ-40,000 ברווזים לטובת מועדון "הבנים והבנות של עמק טנסי".
עוד מרוץ מפורסם הוא בעיר הליפקס שבקנדה. בו יש 10,000 ברווזי גומי שמתחרים בנמל הליפקס לאורך בישופ לנדינג.
בעיירה לומסדן, ססקצ'ואן מתקיים המירוץ כמסורת של יום העבודה, ונוסדה במקור בשנת 1988 כדי לעזור לעיירה לגייס כספים למשטח החלקה על הקרח. כיום משתתפים במירוץ 25,000 ברווזי גומי במורד קטע של נהר ונותני החסות מתחרים על פרס גדול של מיליון דולר קנדי.
אירופה.
המירוץ בסטוקברידג' שבאדינבורו נערך לראשונה בשנת 1988 ומשוחררים בו 1000 ברווזי גומי. הכנסות המירוץ מגויסות לצדקה, לארגוני חסד מקומיים.
ב-31 באוגוסט 2008, מרוץ הברווז הגדול הבריטי נערך ליד ארמון המפטון קורט בלונדון. המירוץ שבר את שיא העולם במספר הברווזים המשמשים יחד, עם סך של 250,000. הברווזים ששימשו במירוץ היו בצבע כחול עז.
אש המחץ
שושן (סוג)
שׁוֹשׁן (שם מדעי: "Lilium") הוא סוג של צמח בעל פרחים, המונה 110 מינים.
מאפיינים.
מיני השושן הם גאופיטים בעלי בצל, מרביתם מפתחים את הבצלים עמוק בקרקע. יש מינים בהם הפריחה היא גדולה. לפרח תמיד יש שישה עלי כותרת, שישה אבקנים, וצלקת אחת. צבעי המינים מגוונים ויש בהם לבנים, צהובים, כתומים, אדומים, סגולים וורודים. על גבי עלי הכותרת לעיתים תיראה דוגמה, כגון נקודות או כתמים.