הוא נשאר להתגורר בסמרגון, וניהל מאבק למינויו של גיסו לרבנות העיר, אך לקראת סוף השנה מינו ראשי הקהילה כרב, בתואר אב"ד, את רבי חיים יהודה ליב ליטווין-סוסניצר. רבי תנחום גרשון הציע והצליח לצרף להצעתו את ראשי הקהילה ואת הרב החדש, כי רבי מנשה יוסף גינצבורג ישא בתואר המכובד יותר ראב"ד [=ראש אבות בתי הדין] סמרגון. אך האחרון סירב, ובחר להישאר בתוארו הקודם כמו"ץ בעיר.
תקופת יאשינובקה.
בתרמ"ז, המליץ עליו המו"ץ הגרודנאי, רבי גבריאל זאב מרגליות, לרבנות עיירת רבנותו הקודמת יאשינובקה. בעיירה זו ענייני הרבנות לא גזלו את כל יומו, והוא התפנה לעסוק בעריכת כתביו התורניים לדפוס. הוא גם עמד בקשרי מכתבים עם רבים מרבני ליטא בני התקופה, והתכתבויות אלו שוקעו מאוחר יותר בספריו.
בשנת תרנ"ה עזבו הוריו את ליטא ועלו לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. ובערב ראש חודש כסלו תרנ"ז נפטר אביו רבי נתן נטע לייב ביארסקי ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. ספד לו רבי חיים יעקב שפירא, שהיה ידיד המשפחה ואחיינו של מחותנו רבי נח חיים אברהם שפירא מסמרגון. אשתו פרומה לאה נפטרה אחריו, בשבט תר"ס ונקברה בבית העלמין האמצעי בהר הזיתים.
בשנת תרנ"ח הוציא לאור את ספרו הראשון, שו"ת "גנת ביתן", כשראשי התיבות של שמו, תנחום גרשון, רמוזים במילה "גנת". הספר כלל 43 סימנים בשלל נושאים, ובו גם התכתבויות עם רבנים נודעים כמו הנציב מוולוז'ין, רבי אליהו אליעזר גרודזנסקי, רבי דוד פאיינס רבה של קנישין, ומאוחר יותר רבה של ביאליסטוק, ורבי מאיר פיימר רבה של סלוצק, שהיה גיסו, אף הוא חתנו של רבי נח חיים אברהם שפירא. הוצאת הספר תרמה לפרסום שמו בחוגים הרבניים והישיבתיים בליטא, והפרסום גרר בעקבותיו הצעות רבנות בקהילות גדולות ועשירות. במהדורתו הראשונה של הספר הושמטו שמות הרבנים עמם ניהל את ההתכתבויות, אך במהדורתו השנייה הם הושבו למקומם.
בסוף אדר ב' ה'תר"ס, מרץ 1900, נישאה בתו הראשונה חנה, ל"עילוי מזמברובה", ישעיה קרלינסקי. יום לאחר חנוכה תרס"ג, ראשית ינואר 1903 נישא בנו השני יצחק אריה ביליצקי בסלובודקה. במהלך ימי המשתה שלאחר החתונה, נשאר בסלובודקה וכובד להעביר שיעור בישיבת כנסת בית יצחק שנוסדה שש שנים קודם לכן, ובראשה עמד רבי חיים רבינוביץ. בעקבות השיעור הציעו לו רבי חיים רבינוביץ ורבי משה דנישבסקי, רבה של סלובודקה, לעמוד בראש הישיבה לצידו של הרב רבינוביץ. אך הוא סירב למינוי זה, בשל המתיחות ששררה בין תלמידי ישיבה זו לתלמידי הישיבה המוסרית, "כנסת ישראל" שהתקיימה אף היא בפרבר הקובנאי.
בשנת תרע"ד הדפיס את ספרו השני "גנת חמד" (בילגורייא תרע"ד). ספר זה כולל דרשות באגדה, לצד שמונה סימנים בנושאים הלכתיים. בשל מלחמת העולם הראשונה שפרצה באותה שנה לא הגיעו עותקי הספר מבית הדפוס לידי המחבר, אך לאחר המלחמה הוא מצא שלושים עותקים ממנו אצל מוכר ספרים ורשאי וקנה אותם. בעת המלחמה, לא הסכים לעזוב את קהילתו, ונשאר ביאשינובקה תחת שלטונות הכיבוש הגרמניים, שכבשו את רובו של מחוז הורדנה לפני שהשלטונות הרוסיים הספיקו לגרש את האוכלוסייה כפי שעשו באזורים אחרים. במהלך המלחמה, בהיעדר סמכות רבנית גבוהה יותר, טיפל בשאלות עגינות רבות, ובמקרים שלא מצא היתר האשים את עצמו בכך שלא למד מספיק תורה לשמה.
מחשבות על עלייה לארץ ישראל ופטירתו.
עם הצהרת בלפור ב-1917, החליט לעלות לארץ ישראל מיד לאחר שישיא את בת הזקונים שלו, לאה, אך נישואיה התעכבו בשל בעיות כספיות; אדם שלווה ממנו סכום גדול, הסתבך כלכלית ודחה אותו בלך ושוב. לאחר נישואיה פנה לעזרת הרב הראשי לארץ ישראל, רבי אברהם יצחק הכהן קוק אותו הכיר כשלמד בצעירותו אצל חמיו בסמרגון, ולעזרת רבה של ירושלים הרב צבי פסח פרנק, שהיה חתנו של רבי דוד שפירא בנו של רבי חיים יעקב שפירא בן דודה של אשתו. כדי לסדר לו סרטיפיקט. הרב פרנק התכתב בדברי תורה עם רבי תנחום גרשון במשך שנים רבות, וכעת נרתם לעזרתו. הסרטיפיקט המיוחל הגיע אליו שבועות ספורים לאר פרוץ מאורעות תרפ"ט, החדשות מארץ ישראל התפרסמו בעולם כולו וגרמו לחששות כבדים. במקביל פנה אליו במכתב, ידידו רבי אברהם זקהיים, רבה של וואליה בליטא שעלה שנים ספורות קודם לכן לארץ ישראל, וסיפר לו כי הוצאות המחיה בארץ גבוהות מששיער. הרב פרנק הציע לו לפרנסתו להצטרף כחבר לבית הדין של הרבנות הראשית בירושלים, אך הוא השיב לו שאינו רוצה לעת זקנה לקחת על עצמו את עול הרבנות. לאחר שנה מעת הוצאת רישיון העלייה, חידשו אותו לשנה נוספת, אך אז חלתה אשתו רבקה, ולפני שהבריאה, נפטר בפתאומיות בנם רבי יצחק אריה ביליצקי שהיה רבה של מאלאט, והוא בן 50 בלבד.
הרב ביליצקי חתם יחד עם עוד למעלה מ60 מרבני ליטא על 'קול קורא' להצרפות להסתדרות ה'מזרחי'. כמו כן הוא היה ציר המזרחי בפולין לקונגרס הציוני הי"ג - תרפ"ג (1923), יחד עם הרבנים אבא יעקב הכהן בורוכוב מוולקוביסק, איסר יהודה אונטרמן ואחרים.
בי"א בשבט תרצ"ח, נפטרה הרבנית רבקה ביליצקי, הרב ביליצקי בן ה-80 לא התאושש מפטירתה. מינו לצידו כרב בעיירה את חתנו הרב בנימין מרקוס שכיהן עד אז כרבה של העיירה ואנסס, כדי שינהל את ענייני הרבנות. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נפלה יאשינובקה במסגרת חלקו החסוי של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, לידי הסובייטים. החיים תחת שלטון הקומוניסטים דיכאו את רבי תנחום גרשון, המצב החמיר כאשר קצת לפני פסח 1940 עצרו הרוסים את בנו ר' לוי ביליצקי שהיה למדן ומקורבו של רבי חיים עוזר גרודזנסקי, והיה בעליו של בית חרושת לעיבוד עורות; וגירשו אותו ואת אשתו ושתים מבנותיהם לסיביר.
נפטר בשבת פרשת שקלים, ט"ז באדר ה'תש"א, 15 במרץ 1941. למרות מצב החירום ששרר באזור, הגיעו רבים להלווייתו והוא נקבר בקבר ישראל.
ברנרד פארקר
ברנרד מלוין פארקר (באנגלית: Bernard Melvin Parker; נולד ב-16 במרץ 1986) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בקייזר צ'יפס.
קריירת מועדונים.
פארקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ממלודי סאנדאונס, ובשנת עבר לת'אנדה רויאל זולו. בינואר חתם בהכוכב האדום בלגרד הסרבית. ביולי עזב את המועדון בעקבות קשיים כלכליים וחתם בטוונטה עימה זכה באליפות הראשונה בעונת . בקיץ עזב סטיב מקלארן את המועדון ופארקר שותף רק ב-3 משחקים במחצית הראשונה של עונת .
ב-18 בינואר 2011 הושאל לפנסראיקוס. בקיץ חזר לדרום אפריקה וחתם בקייזר צ'יפס. בעונת זכה עם המועדון בדאבל. את עונת סיים כמלך השערים של הליגה.
קריירה בינלאומית.
בשנת ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה נגד . ב-30 בנובמבר 2008 הבקיע את צמד הבכורה שלו בנבחרת נגד אותה מלאווי.
ב-16 ביוני 2013, פארקר הבקיע גול עצמי בהפסד 2-1 ל. במסגרת גביע אפריקה לאומות 2014 הוא זכה בתואר מלך השערים עם 4 שערים.
ז'ארקו טומאשביץ'
ז'ארקו טומאשביץ' (Žarko Tomašević; נולד ב-22 בפברואר 1990) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בטובול ובנבחרת מונטנגרו בעמדת הבלם.
קריירה.
טומאשביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של פרטיזן בלגרד ומומאר בר, בגיל 18 עבר לזו של נסיונאל מדיירה הפורטוגזית.
בשנת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון. ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בתחילת עונת הושאל לאוניאו מדיירה.
בקיץ שוחרר מנסיונאל וב-14 בספטמבר חתם בפרטיזן בלגרד. בסיום העונה שוחרר לאחר שלא זכה לדקות משחק וחתם בקורטרייק הבלגית.
ב-1 באוגוסט 2019, טומאשביץ' חתם באסטנה מליגת העל הקזחית.
ב-27 בינואר 2022 חתם בטובול, אלופת קזחסטן.
קריירה בינלאומית.
באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של מונטנגרו בהפסד 0–2 נגד שוודיה. ב-29 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של מונטנגרו בהפסד 1–2 נגד . ב-8 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.
אוהד אשכנזי
ויין הנסי
ויין הנסי (Wayne Hennessey; נולד ב-24 בינואר 1987) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת השוער בנוטינגהאם פורסט. ויין הוא בנו של כדורגלן העבר טרי הנסי.
קריירת מועדונים.
הנסי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה של וולברהמפטון וונדררס. באפריל חתם על חוזה מקצועי במועדון. ביולי הושאל לבריסטול סיטי, אך חזר לאחר חודש לוולבס בעקבות פציעתו של השוער הראשון מאט מארי. לאחר חזרתו של מארי מפציעה, בינואר הושאל הנסי לסטוקפורט קאנטרי עד לחודש פברואר. לאחר ששמר על שער נקי במשך החודש, הוארכה תקופת השאלתו עד לסיום העונה. בפברואר זכה בתואר "שחקן החודש" בליגה הרביעית. ב-3 במרץ 2007 השלים 857 דקות ללא ספיגת שער ושבר את שיא המועדון לאחר 119 שנה.
באפריל חזר לוולבס והוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד וסט ברומיץ' אלביון. בסיום עונת זכה עם וולבס באליפות הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. במהלך עונת התערער מעמדו ובאמצע העונה הפסיד את מקומו בהרכב. ביולי האריך את חוזהו בוולבס עד קיץ . במהלך עונת חזר להרכב של וולבס. באפריל נפצע וגמר את העונה. בנובמבר נפצע שוב וגמר שוב את העונה מוקדם מהצפוי.
ב-31 בינואר 2014, הנסי חתם בקריסטל פאלאס לשנה וחצי.
ב-20 ביולי 2021 חתם בברנלי לשנתיים.
ב-15 ביולי 2022 חתם הנסי בנוטינגהאם פורסט לשנתיים.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, הנסי שיחק עבור כל הנבחרות הצעירות של ויילס, ואך כבש עבור נבחרת הנוער שער אחד מ-40 מטר נגד . ב-26 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד שנגמר בתיקו 2-2, ומאז הפך לשוער הראשון של הנבחרת.
QBittorrent