ב-7 בספטמבר 2017 בתוכנית "!Impact", טאיה ואלקירי ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון זה כאשר תקפה את רוזמרי, צעד שביטא את הצגת דמותה כדמות הרעה. שבוע לאחר מכן, היא רשמה את הקרב הראשון שלה, שבו ניצחה את אמבר נובה. במשך החודשים ספטמבר ואוקטובר, ואלקירי המשיכה ביריבות שלה נגד רוזמרי, שלבסוף הוביל לקיום קרב בין השתיים, שבו ואלקירי יצא עם ידה על העליונה. הן היו אמורות להתמודד זו מול זו פעם נוספת, במסגרת קרב הראשונה שמדממת באירוע הדגל של הארגון, באונד פור גלורי, אך קרב זה בוטל לאחר סיבות אישיות מצידה של ואלקירי. לאחר היעדרות של חמישה חודשים, ואלקירי חזרה ב-1 במרץ 2018 בתוכנית "!Impact", כשהיא תקפה פעם נוספת את רוזמרי בצעד אשר ביטא את חידוש היריבות ביניהן. השתיים התחרו ביניהן ב-12 באפריל בתוכנית "!Impact", שבו ואלקירי הפסידה, קרב שסיים את הפיוד ביניהן.
ואלקירי נעדרה פעם נוספת למשך חמישה חודשים, כשהפעם היא חזרה בתור הדמות הטובה כדי לאתגר את טסה בלנצ'רד לקרב על אליפות הנוקאאוטס של אימפקט. הקרב בין השתיים התקיים באירוע באונד פור גלורי, ובו בלנצ'רד הגנה על התואר בהצלחה לאחר שהשתמשה באופן בלתי חוקי בחבלי הזירה. שלושה שבועות לאחר מכן, ואלקירי קיבלה הזדמנות נוספת להתמודד מול בלנצ'רד על התואר, אך גם במקרה זה בלנצ'רד שמרה על התואר, לאחר שהיא תקפה את השופט וגרמה לפסילה שלה.
אלופת הנוקאאוטס לזמן הארוך ביותר בהיסטוריה (2019–היום).
באירוע Homecoming, שנערך ב-6 בינואר 2019, ואלקירי זכתה באליפות הנוקאאוטס של אימפקט לאחר שהשופטת המיוחדת בקרב, גייל קים (שאותה בלנצ'רד תקפה במהלך הקרב) ביצעה על בלנצ'רד את מהלך הסיום שלה, מה שאיפשר לואלקירי לבצע עליה את מהלך הסיום שלה כדי לנצח ולזכות בתואר. ב-15 במרץ בתוכנית "Impact Wrestling", ואלקירי ביצעה את מעברה בחזרה לדמות הרעה לאחר שהכתה את המתאבק בריאן קייג' בעזרת מכה מתחת לחגורה, כדי לעזור לבעלה במציאות, ג'וני אימפקט (שגם הפך לרע), לתקוף את קייג'. ב-12 באפריל בתוכנית "Impact Wrestling", ואלקירי ואימפקט ניצחו בקרב זוגות מעורב את ג'ורדיין גרייס ובריאן קייג'. ואלקירי הגנה בהצלחה על התואר שלה במספר מקרים: נגד ג'ורדיין גרייס באירוע Rebellion, נגד ג'סיקה האבוק, רוזמרי וסו יאנג והאבוק בקרב מונסטר בול מרובע באירוע סלאמיברסרי XVII, ונגד טניל דאשווד באירוע באונד פור גלורי. בין ההגנות שלה על התואר באירועים סלאמיברסרי XVII ובאונד פור גלורי, היא שברה את השיא של טרן טרל בהחזקת התואר וכתוצאה מכך היא הפכה אלופת הנוקאאוטס לזמן הארוך ביותר בתולדות הארגון. באירוע Hard To Kill, שנערך ב-12 בינואר 2020, היא שמרה על התואר נגד ג'ורדיין גרייס ו-ODB בקרב משולש. עם זאת, לאחר 377 ימים כאלופה תקופת כהונתה הגיעה לקיצה בהקלטות התוכנית "Impact Wrestling" במקסיקו סיטי, כאשר היא הפסידה את התואר לג'ורדיין גרייס.
החזרה ל-AAA (2018–2021).
ב-31 באוקטובר, ארגון ההיאבקות AAA הכריז על חזרתה של טאיה כנציגת ארגון ההיאבקות Impact. ב-14 בנובמבר, היא רשמה את קרב חזרתה כאשר היא נוצחה על ידי אוסטרליין סואיסייד. ב-5 בדצמבר, טאיה ניצחה את לה הידרה. שבועיים לאחר מכן, טאיה ניצחה את קיירה וונילה וכתוצאה מכך זכתה בטורניר הלוצ'ה קפיטל של הנשים. מפאת ניצחונה, הוענק לה הזכות להתחרות על אליפות Reina de Reinas נגד ליידי שני. ב-15 בספטמבר 2019 במסגרת האירוע המשותף Lucha Invades NY של Impact Wrestling ביחד עם AAA, ואלקירי ניצחה את טסה בלנצ'רד והפכה לאלופת Reina de Reinas בפעם השלישית בקריירה.
WWE (2021).
ב-14 בפברואר 2021, דווח שפורסטר חתמה על חוזה ב-WWE. עשרה ימים לאחר מכן, פורסטר החלה להתמן במתחם האימונים של ה-WWE Performance Center, כשמעתה נודעה בשם הבמה פרנקי מונייה. ב-13 באפריל, היא ערכה את ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה כאשר היא הפריעה לדקוטה קאי ואלופת הנשים של NXT, ראקל גונזלס. קרב הבכורה שלה הגיע ב-25 במאי ובו היא גברה על קורה ג'ייד. ב-20 ביולי, מונייה רשמה ניצחון על ג'ייסי ג'יין. ב-28 בספטמבר בפרק של התוכנית "NXT 2.0", מונייה כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופה, ראקל גונזלס.
חיים אישיים.
ב-1 ביוני 2018, פורסטר והמתאבק ג'ון הניגן, הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ון מוריסון, התחתנו, לאחר שהיו במערכת יחסים קרוב לשנתיים.
בני (הרפובליקה הדומיניקנית)
בַּנִי (בספרדית: Baní; ב-1822–1844 נקראה Bany) היא עיר שמשמשת כבירת מחוז פרביה שברפובליקה הדומיניקנית.
גאוגרפיה.
בני נמצאת כ-35 ק"מ מעיר הבירה סנטו דומינגו.
תנועה ותחבורה.
העיר ממוקמת ליד הכבישים 2 ו-510. בנוסף, בעיר יש מספר רב של תחנות דלק ומוסכים.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 26 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר (24 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,676 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (331 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (49 מ"מ גשם).
כלכלה.
העיר משמשת כמרכז מסחרי-חקלאי של המחוז. בחלק החקלאי של העיר מגדלים בעיקר עגבניות, בצלים, מנגו, בננות וקפה. הדיג וייצור המלח בעיר מכניסים גם לכלכלה המקומית.
מוסדות בבני.
בעיר יש יקב ומספר רב של בתי חולים, בתי מרקחת, כנסיות, בתי ספר, מרכזי קניות, סניפי בנק, פארקים, סופרמרקטים, ברים, בתי קפה, מסעדות ובתי מלון.
הרכבת הקלה דוקלנדס
הרכבת הקלה דוקלנדס (באנגלית: Docklands Light Railway ובראשי תיבות DLR) היא מערכת הסעת המונים חשמלית אוטומטית, המשרתת את אזור הדוקלנדס ממזרח לסיטי בעיר לונדון, בירת בריטניה. כיום (2020) יש בה 38 קילומטר של פסים ו-45 תחנות נוסעים. בשנת 2019/20 השתמשו בשירותי הרכבת 116.8 מיליון נוסעים.
הקמת המערכת.
אזור הדוקלנדס הוא שטח נרחב במזרח מטרופולין לונדון, על שתי גדות נהר התמזה. בעבר היווה האזור את המעגנים (Dock - מעגן) של נמל לונדון. הנמל נסגר במהלך שנות הששים. הדבר אירע בעקבות כניסתה לשימוש נרחב של תובלה ימית במכולות, אשר הנהר בשטח הנמל היה רדוד מכדי לאפשר את כניסתן של האוניות הגדולות המובילות אותן. פעילות נמל לונדון הועתקה מזרחה אל נמל טילברי.
לאחר סגירת הנמל עמד האזור נטוש ומוזנח במשך שנים, אך במהלך שנות השבעים והשמונים החל תהליך ארוך של החייאתו והסבתו לשימושים של מגורים, פיננסים ומסחר. במסגרת התהליך נדרשה יצירת תשתית תחבורה לאזור. הממשלה השמרנית שעלתה לשלטון בבריטניה בשנת 1979 העדיפה שלא להאריך את קווי הרכבת התחתית של לונדון לאזור הדוקלנדס משום העלות הכרוכה בחפירת מנהרות, וביקשה למצוא לו פתרון תחבורתי בעלות זולה יותר. הפתרון שאימצה היה רכבת עילית קלה, אוטומטית ומאוישת בעובדים במידה מינימלית, אשר עשתה בתחילתה שימוש בתשתיות הרכבת (גשרים ומצעי פסים) שנותרו בדוקלנדס.
בניית המערך החלה ב-1984 והרכבת החלה לפעול ב-31 באוגוסט 1987, כאשר היא כללה בתחילה קרון בודד בכל רכבת. היה בה אז קו אחד באורך של 13 קילומטר ובו 15 תחנות. הוא התמשך מערבה מתחנת איילנד גרדנס (Island Gardens) שבאייל אוף דוגס בגדה הצפונית של הנהר והתפצל אל שתי תחנות שמוקמו בקרבת תחנת הרכבת סטרטפורד ותחנת הרכבת התחתית מצודת לונדון הממוקמת מדרום מערב לה. תחנות הרכבת נבנו בעיצוב פשוט ומינימלי והיו לא מאוישות. עלות הקמת השלב הראשוני של המערכת הייתה נמוכה יחסית ועמדה על 77 מיליון לירות. הביקוש לשירות עלה על הצפוי ובתוך שנה מפתיחת השירות הגיע מספר המשתמשים השנתי בו לכ-17 מיליון.
הרחבת המערכת.
במהלך השנים 1991-2011 הוארך מערך קווי הרכבת בארבעה שלבים, בעקבות התרחבות הצורך באמצעי תחבורה באזור הדוקלנדס המתחדש. חלק מן התחנות שודרגו והוגדלו וכן נחפרו מנהרות לשם חיבור הקווים אל תחנות חדשות בגדה הדרומית של הנהר. הרכבות הוגדלו כדי לכלול שניים ושלושה קרונות, ולצורך כך נדרשה הארכה של רציפים בתחנות וחיזוק של גשרים על מנת שיוכלו לשאת את המשקל המוגדל של הרכבות. חלק מעבודות ההרחבה נערכו במסגרת ההכנות העירוניות לקראת אולימפיאדת 2012.
תיאור המערכת.
כיום (2019) כולל מערך קווי הרכבת 38 קילומטר של פסים ובהם 45 תחנות נוסעים. מערך הקווים כולל שש שלוחות ומשתרע מתחנת בנק בסיטי של לונדון במערב ועד לתחנת וולוויץ' ארסנל (Woolwich Arsenal) במזרח, מדרום לנהר, ומתחנת סטרטפורד (Stratford) בצפון ועד לתחנת לואישם (Lewisham) שמדרום לנהר, בקרבת גריניץ'. הרכבת משרתת גם את קנרי וורף ואת נמל התעופה לונדון סיטי.
מרבית התחנות במערך הרכבת הן תחנות עיליות ומוגבהות, ומקצתן ממוקמות במפלס הרחוב. תחנות מעטות הן תחנות תחתיות, וככאלו חייבות על פי חוק בנוכחות קבועה של אנשי צוות.
מערך הרכבת מקושר בשוליו למערכי התחבורה האחרים של לונדון: מקצת התחנות שבו, בעיקר אלו שבצפון ובמערב, מקושרות לתחנות הרכבת התחתית או נמצאות במרחק קצר מהן. מספר תחנות בהיקף החיצוני של מערך הרכבת ממוקמות בקרבת תחנות רכבת כבדה. הקווים במרכזו של מערך הרכבת מהווים את הפתרון התחבורתי העיקרי באותו אזור, ללא פריסה של קווי רכבת תחתית.
למערך יש שני אתרי דיפו (Depot), בפופלאר (Poplar) ובבקטון (Beckton).
תשתית הרכבת נמצאת בבעלות חברת הרכבת הקלה דוקלנדס, חברה-בת של TfL, תאגיד התחבורה של לונדון. מאז 2014 מופעלת הרכבת בזיכיון על ידי חברת KeolisAmey Docklands.
מסילה של אחת משלוחות הרכבת נפגעה בפיגוע משאית התופת של הצבא האירי הרפובליקני ליד קנרי וורף ב-9 בפברואר 1996, ותנועת הרכבת עליה הושבתה עד לתיקונה.