במסגרת ההתקוממות נגד משטרו של בשאר אל-אסד נערכו בעיר הפגנות ענק בהשתתפות מאות אלפים, ב-2 וב-8 ביולי 2011. ב-31 ביולי פרצו לעיר כוחות של הצבא הסורי וגרמו למאות נפגעים.
אוריאל ריינגולד
חקר מערות
סאמצחה
קולומבו (סדרת טלוויזיה)
קולומבו (אנגלית: Columbo) היא סדרת טלוויזיה בלשית, שבה גילם פיטר פאלק את המפקח קולומבו, קצין משטרה ממחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס. ייחודה של הסדרה היה בפורמט של כל פרק: בניגוד לנהוג בסדרות בלשיות אחרות, התחיל כל פרק במעשה הרצח עצמו וממנו המשיך באופן כרונולוגי. כך, נחשף בפני הצופים מבצע הרצח כבר בתחילת הפרק, מה שהסיט את מוקד העניין של הצופה מזהות האשמים (שכבר הייתה ידועה לו) לצורה הייחודית שבה ניהל המפקח קולומבו את החקירות.
הסדרה שודרה במקור החל מ-20 בפברואר 1968 ועד 1978, ולאחר מכן מ-1989 ועד 30 בינואר 2003. אחד הפרקים המסחריים הראשונים ששודרו ב-1971 בוים על ידי הבמאי סטיבן ספילברג.
דמותו של קולומבו וטכניקות חקירה.
דמותו של המפקח קולומבו היא של אדם מרושל ומפוזר, שמנהגו מנומס יתר על המידה. הרושם שהוא יוצר בקרב החשודים הוא של איש משטרה חסר ביטחון ומעט קשה תפיסה, הנוטה להאמין בקלות לדבריהם.
קולומבו מנצל רושם זה ומעודד אותו באופן פעיל, כדי לגרום לחשודים להסיר את הגנותיהם. במרבית המקרים, הוא נצמד אל חשוד ספציפי לכל אורכו של הפרק במטרה להתיש אותו ולגרום לו לסתור את עצמו. לאחר שהוא מגלה סתירה כזאת, הוא מעמת את החשוד איתה בצורה עדינה, ומעניק לו את הרושם שהסבריו התקבלו והחשד מעליו הוסר. כשמצטברים הפרטים לכדי תמונה מלאה של הפשע, שולף המפקח את הראיה המכרעת ועוצר את החשוד.
לעיתים, נוהג קולומבו לצאת מהחדר בסיום שיחה עם חשוד, ולחזור על עקבותיו בטענה שנזכר רק ב"עוד דבר אחד" ("Just one more thing"). אותו דבר נוסף הוא במרבית המקרים אלמנט קריטי, והטכניקה מסייעת למפקח להעלות אותו בנקודת זמן בה החשוד אינו מצפה לשאלה חשובה זו.
אריה שומר
אריה דב שומר (נולד ב-1943) הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כעוזרו של נשיא מדינת ישראל עזר ויצמן, וכן כמנכ"ל בית הנשיא. הוא שימש גם כמנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה וכחבר מועצת עיריית תל אביב.
קורות חיים.
שומר נולד בתל אביב, היה חניך ומרַכז סניף תנועת בני עקיבא בתל אביב ולמד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. בצה"ל שירת כקצין בחיל החינוך וראש לשכת הרב הצבאי הראשי. לאחר מכן עבר לחיל האוויר בו שירת כמפקד טייסת מנהלה בשדה דב ובבסיס רמת דוד. שימש מפקדו האחרון של שדה אופיר בסיני והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. למד באוניברסיטת בר-אילן – מדעי המדינה, ובאוניברסיטת חיפה – מינהל בכיר.
ב-1983 השתחרר מצה"ל והצטרף למפלגת יחד שהקים עזר ויצמן. מאז ובמשך מרבית תפקידיו הציבוריים של ויצמן עד מותו, עבד שומר לצדו ונודע כאיש הביצוע שלו. ב-1984 כיהן כעוזרו של ויצמן בכהונתו כשר בלי תיק, ובשנים 1988-1989 כמנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה. לאחר התפטרותו של ויצמן מממשלת שמיר, ובין השנים 1990 – 1992, שימש ראש מערך ההסברה של אוניברסיטת בר-אילן, וסגן נשיא לקשרי חוץ. לאחר הקמת ממשלת ישראל העשרים וחמש, מונה למשנה למנכ"ל משרד ראש הממשלה. בתפקידו זה סייע ליצחק חופי בעבודתו בבחינת דרכי העבודה של ישראל בחבר המדינות והתאום בין לשכת הקשר, הסוכנות היהודית ושאר הגופים שעסקו בעליה.
ב-1993 עם התמנותו של ויצמן לנשיא המדינה התמנה שומר למנכ"ל בית הנשיא. בתפקידו זה הוגדר בעיתונות כ"אחד האנשים החזקים במדינה. כמנכ"לו הכל-יכול של בית הנשיא ויד ימינו של הנשיא, המביא והמוציא בבית. אלפים ביקשו ממנו עזרה, שיחרו לפתחו, התחננו לפגישה עם הנשיא, שרק ילחש את שמם באוזנו".
לאחר התפטרותו של ויצמן וכניסתו של הנשיא משה קצב לתפקיד, נשאר שומר לתקופת חפיפה, עד שפרש ב-2001, ועבר לכהן במשך כשנה כמנכ"ל משרד התרבות תחת כהונתו של השר מתן וילנאי. כאשר פרש גם מתפקיד זה, הביע את רצונו להתמודד על כהונת ראש העיר באר שבע, אך ויתר והתמודד בהצלחה בבחירות המקומיות למועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם סיעת כח לגמלאים וכיהן מטעמה במועצה בשנים 2003-2008.
לקראת הבחירות ב-2006 הצטרף לתנועת "תפנית" של עוזי דיין, ושובץ במקום השישי ברשימה, שלא הצליחה להכניס נציגים לכנסת. לקראת הבחירות המקומיות בירושלים בשנת 2008 מונה לשמש בראש מטה הבחירות של ארקדי גאידמק וצדק חברתי לעיריית ירושלים.
מאז פרישתו מבית הנשיא ובמקביל לתפקידיו הציבוריים, ניסה כוחו בעסקים שונים עם מדינות מהמזרח הרחוק, אך כשל, והתפרסם כמי שירד מנכסיו כדי לכסות חובות. לאחר שפרע את חובותיו שב שומר לתפקידיו הציבוריים ולעסקים פרטיים.
כיום שומר חבר מפלגת העבודה. הוא מכהן בהתנדבות כיו"ר המועצה הלאומית להתנדבות בישראל, וכן קונסול כבוד כללי של הרפובליקה של קוריאה.
שומר היה נשוי לשולמית לבית סוקניק (דודניתו מדרגה שנייה של הרמטכ"ל לשעבר, יגאל ידין) עד למותה ב-2015. אב לשלושה, והתגורר בתל אביב. ב-2017 נישא בשנית לאילנה, ומתגורר במושב בני ראם.
פטריוטיזם
אברהם קופצ'יק
אברהם קופצ'יק (באנגלית: Abraham Kupchik; 25 במרץ 1892 - 26 בנובמבר 1970), שחמטאי יהודי-אמריקני.
ביוגרפיה.
קופצ'יק נולד למשפחה יהודית בברסט (אז חלק מהאימפריה הרוסית, כיום בבלארוס). בשנת 1903 היגרה משפחתו לארצות הברית. במקצועו היה רואה חשבון.
קופצ'יק זכה באליפות מועדון השחמט במנהטן עשר פעמים, ופעם נוספת חלק מקום ראשון משותף. בשנת 1915 חלק מקום 3–4 משותף עם אוסקר חאייס, אחרי חוסה ראול קפבלנקה ופרנק מרשל בתחרות ניו יורק.
בשנת 1916 חלק מקום 2–4 ביחד עם דוד ינובסקי ובוריסלב קוסטיץ' אחרי קפבלנקה. בשנת 1923 חלק מקום ראשון עם מרשל בתחרות אגם הופטקונג. בשנת 1924 הפסיד בדו-קרב ליפים בוגוליובוב +1 -3 =2 (ניצחון אחד, שלושה הפסדים, שתי תוצאות תיקו). בשנת 1925 סיים בתיקו דו-קרב עם קרלוס טורה רפטו +1 -1 =4 בניו יורק. בשנת 1926 סיים שני, אחרי קפבלנקה בתחרות אגם הופטקונג.
קופצ'יק שיחק בנבחרת ארצות הברית שזכתה במדליית זהב קבוצתית באולימפיאדת השחמט בוורשה בשנת 1935. על הלוח השלישי קיבל את מדליית הארד האישית על ביצועיו +6 -0 =8 (71.4%)(שישה ניצחונות, שמונה תוצאות תיקו). בשנת 1945 הוא שיחק בלוח התשיעי בדו-קרב מעל גלי האתר מול נבחרת ברית המועצות והפסיד 1.5-0.5 לולדימיר מקוגונוב.
שירותים (כלכלה)
ניסים אלישר
אוניברסיטת וירג'יניה
אוניברסיטת וירג'יניה (באנגלית The University of Virginia) היא אוניברסיטה הממוקמת בעיר שרלוטסוויל שבמדינת וירג'יניה שבארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1819 בידי תומאס ג'פרסון ומונה כיום כ-20,000 תלמידים.
האוניברסיטה היא מוסד ציבורי להשכלה גבוהה השייך למדינת וירג'יניה ובה פקולטות ובתי ספר המלמדים מגוון רב של תחומים, כגון רפואה, מדעים, מנהל עסקים, הנדסה, משפטים ועוד. לאוניברסיטה מוניטין אקדמאי מכובד ובסקרים שונים היא מדורגת תכופות בין האוניברסיטאות הציבוריות הטובות בארצות הברית. בית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה, דורג ב-2011 על ידי האקונומיסט, במקום הרביעי בעולם בתוכנית ה-MBA שלו.
מייסד האוניברסיטה, תומאס ג'פרסון, בנוסף להיותו הנשיא השלישי של ארצות הברית, היה גם אדריכל ותכנן רבים מבנייני המוסד ורחבותיו. פרי עמלו זה נחשב למלאכת מופת עד ימינו והאוניברסיטה מוכרת כאתר מורשת עולמית, האוניברסיטה היחידה ביבשת צפון אמריקה שזכתה להכרה זו.
היסטוריה.
ב-18 בינואר 1800 התייחס תומאס ג'פרסון, סגן נשיא ארצות הברית, לתוכניות להקים מכללה חדשה, במכתב שכתב למדען הבריטי ג'וזף פריסטלי: "אנו מבקשים להקים בחלקה הצפוני של וירג'יניה, במיקום מרכזי יותר במדינה, אוניברסיטה בעלת תוכנית רחבה ליברלית ומודרנית, אשר תהיה ראויה לתמיכת הציבור, ואשר תהווה מקור משיכה לצעירי מדינות אחרות אשר יבואו לגמוע מגביע הידע ולרקום קשרי ידידות עימנו.". ג'פרסון המשיך וקידם את הקמת האוניברסיטה גם בעת שהיה כבר נשיא ארצות הברית. בווירג'יניה פעלה כבר באותה עת מכללת ויליאם ומרי אשר ג'פרסון היה בין בוגריה, אולם הוא איבד אימון במוסד זה בגלל נטייתו הדתית והעדר תוכניות לימודים במדעים.
אוניברסיטת וירג'יניה פועלת על שטח קרקע שנרכש בשנת 1788 על ידי ג'יימס מונרו, שהיה נשיאה החמישי של ארצות הברית. שטח החווה החקלאית מחוץ לעיר שרלוטסוויל נרכש ממונרו על ידי מועצת המכללה המרכזית בשנת 1817, עת החל מונרו בתקופת כהונתו הראשונה בבית הלבן. בהנחיית ג'פרסון הונחה אבן הפינה לבניין הראשון של המוסד בשנת 1817 וב-25 בינואר 1819 המוסד זכה להכרה כמוסד חינוכי של מדינת וירג'יניה.
בשנת 1824, בנשף חנוכת המוסד, בנוכחות נשיא ארצות הברית ג'יימס מדיסון, הרים המרקיז דה לה פאייט כוס לכבוד "אבי" אוניברסיטת וירג'יניה, תומאס ג'פרסון. במרץ 1825 החלו השיעורים הראשונים באוניברסיטה. בעוד שבאוניברסיטאות אחרות של אותה תקופה ניתן היה לבחור באחת משלוש תוכניות לימוד: רפואה, משפטים, או לימודי כמורה, אוניברסיטת וירג'יניה הייתה הראשונה שאיפשרה לתלמידיה להתמחות במגוון מקצועות, בהם: אסטרונומיה, אדריכלות, בוטניקה, פילוסופיה ומדע המדינה. כפי שהסביר ג'פרסון: "מוסד זה יהיה מבוסס על עקרון החופש האינסופי של רוח האדם. כיוון שכאן איננו יראים מללכת אחר האמת למקום שאליו תוליכנו, ואף לסבול טעות כל עוד התבונה חופשיה להילחם בה."