עונת 2003/2004 היא העונה ה-58 של ליגת ה-NBA. בגמר ה-NBA ניצחה קבוצת דטרויט פיסטונס את הלוס אנג'לס לייקרס 4-1 וזכתה באליפות ליגת ה-NBA. ל-MVP של עונה זו נבחר קווין גארנט ממינסוטה טימברוולבס שהוביל את קבוצתו למקום הראשון במערב בעונה הסדירה. הדראפט של שנת 2003 נחשב לדראפט מוכשר במיוחד ולצד לברון ג'יימס שנבחר בבחירה הראשונה על ידי הקליבלנד קאבלירס וזכה בפרס רוקי השנה, השתתפו ונבחרו בדראפט זה גם כרמלו אנתוני, דוויין וייד וכריס בוש.
אולסטאר.
משחק האולסטאר.
משחק האולסטאר נערך ב-15 בפברואר 2004 בסטייפלס סנטר, אולמם הביתי של לוס אנג'לס לייקרס ולוס אנג'לס קליפרס. המאמנים במשחק היו ריק קרלייל מאינדיאנה פייסרס המזרחית ופליפ סונדרס ממינסוטה טימברוולבס המערבית. את החמישיות למשחק האולסטאר בחרו האוהדים ואת השחקנים המחליפים בחרו המאמנים בליגה. בהצבעת הקהל לשחקני החמישייה הוביל וינס קרטר מטורונטו ראפטורס שקיבל 2,127,183 קולות, והצטרפו אליו בחמישיית המזרח אלן אייברסון, טרייסי מקגריידי, ג'רמיין אוניל ובן וולאס. חמישיית המערב הייתה זהה לזו שבעונה הקודמת, וכללה את סטיב פרנסיס, קובי בראיינט, קווין גארנט, טים דאנקן ויאו מינג.
במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 136–132, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר שאקיל אוניל מהלייקרס שקלע 24 נקודות כמחליף.
פרסים.
פרסים עונתיים.
חמישיות העונה
חמישיות ההגנה
חמישיות הרוקיז
פלייאוף 2004.
סגל האלופה, דטרויט פיסטונס: צ'ונסי בילאפס, בן וולאס, ריצ'רד המילטון, ראשיד וולאס, טיישון פרינס, קורליס ויליאמסון, לינדסי האנטר, מהמט אוקור, מייק ג'יימס, דרווין האם, אלדן קמפבל ודארקו מיליצ'יץ'.מאמן ראשי: לארי בראון.
ריצב&quot;א
רבינו יצחק בן אברהם משאנץ (נפטר בשנת 1199, או לפי מקורות אחרים ב-1210), הריצב"א (מכונה לפעמים גם ר"י הבחור, ריב"א, ר"י מדנפירא ור' יצחק מטרניאל), היה מחשובי בעלי התוספות במאה ה-12, תלמידם של רבנו תם ור"י הזקן, ואחיו הגדול של הר"ש משאנץ.
משפחתו.
רבינו יצחק נולד בצרפת למשפחה רבת יחס: אביו היה רבי אברהם החסיד משאנץ (Sens), נדיב ידוע ובנו או חתנו של רבי שמשון הזקן מפלייזא (Falaise), שהיה מגדולי בעלי התוספות וגיסו (אחיה של מרים, אשתו) של רבינו תם.
אחיו הצעיר של רבי יצחק היה ר' שמשון משאנץ, הש"ר משאנץ בעל התוספות, שנחשב לשלישי במעלה מבין כל בעלי התוספות, אחרי ר"י הזקן ורבינו תם. שני האחים כיבדו והעריכו מאוד זה את זה, והיו נמלכים זה בזה בקשר לפסקי הוראה שונים. נמצא גם חיבור "קיצור לתוספות שאנץ" למסכת בכורות שקיצרו ר"י הבחור, והוא הריצב"א שטרח לערוך את פירושי אחיו.
קורות חייו.
בצעירותו.
הריצב"א ואחיו הש"ר משאנץ למדו שניהם בצעירותם בטרוייש (Troyes) אצל רבינו תם, אחי סבתם, עד לפטירתו זמן קצר לאחר מכן; אז עברו האחים אל ישיבתו של ר"י הזקן בדנפירא (Dampierre-Sur-Aube), והיו מגדולי התלמידים שם. נמצא אף מקרה בו העידו לר"י אודות מעשה שאירע בטרוייש עם רבינו תם (שהיה דודו ורבו של ר"י) בעת שהייתם שם. ר"י הזקן (שהיה גם הוא קרוב מרוחק שלהם), היה רבם המובהק. עוד נראה כי הריצב"א למד תורה גם מפי רבינו אליהו מפאריס, מגדולי דורם של רבינו תם ורשב"ם.
לאחר מות ר"י הזקן הפכו האחים ליורשיו התורניים, כאשר הריצב"א ממלא מקומו בראשות בית המדרש של דנפירא ואילו אחיו חוזר אל שאנץ, עיר הולדתם, והופך שם למקור הוראה ופלפול עיקרי. כדי להבדילו מרבו ר"י הזקן, כונה הריצב"א לפעמים ר"י הבחור (=הצעיר).
יש הטוענים שהריצב"א היה חי ברמרו (Ramerupt), ולא בשאנץ או דנפירא.
הפולמוס אודות ספרי הרמב"ם.
בפולמוס הנודע על ספר המדע של הרמב"ם, שלח הרמ"ה אבולעפיה לריצב"א את חליפת המכתבים שבינו לבין חכמי לוניל (כתאב אל-רסאיל), שכן כאשר ראה הרמ"ה את דברי הרמב"ם אודות תחיית המתים (שיחיו רק נשמות המתים בלא גופיהם) ועוד מפסקיו, השיג עליהם בקונטרס גדול אשר שלח לחכמי לוניל כדי שיכירו בצדקתו וישלחו להוכיח את הרמב"ם, אבל חכמי לוניל, ובראשם ר' אהרן מלוניל, הצדיקו את הרמב"ם ויישבו את כל השגותיו של הרמ"ה. אז שלח הרמ"ה את כל האיגרות יחד לריצב"א ואחיו הש"ר משאנץ ולעוד מחכמי צפון צרפת כדי שיכריעו ביניהם באשר לספר. [לגבי נקודות ההלכתיות הספציפיות הר"ש בגדול הסכים עם השגות הרמ"ה, אם כי הוסיף פירושים לרמב"ם עליהם דנו הוא והרמ"ה בהמשך בחליפת מכתבים ארוכה. ואולם, באשר למעמדו וסמכותו האישית של הרמב"ם, הר"ש נקט עמדה ברורה כנגד הרמ"ה, באומרו על הרמב"ם: "ולא להשיב את הארי הגדול לאחר מיתה באתי, הרב משה אשכול הכפר, ממנו פנה ממנו יתד; שמענו שמעו כי נגלו לו שערי בינה, ותורה היא וללמוד אני צריך" (כתאב אל-ראסיל, צד קלא).]
באיגרתו המצורפת לכתאב אל-רסאיל כתב הרמ"ה על רבני וזקני צרפת, שבראשם ניצבים
ממקור אחר נראה כי גם הריצב"א חלק לרמב"ם כבוד גדול. הרמב"ן מביא כי
מותו.
הריצב"א נפטר עוד קודם שעלה אחיו לארץ ישראל, ובשעת פטירתו באו לחלוק לו כבוד רבים מגאוני צרפת, כמו שכותב רבינו פרץ: ר' יעקב מפרובינץ זה היה תלמיד הריצב"א, וכן אחיינו מדרגה שנייה (בנו של בן דודו של הריצב"א), כדלהלן.
אישיותו.
הריצב"א נודע בבקיאותו העצומה ובהתמדתו המופלגת; המרדכי מספר עליו כי הייתה הלכה מסוימת אשר נאמר שמקורה הוא בירושלמי, הריטב"א כותב בשם תלמיד הריצב"א רבי יעקב מקינון שמנהגו של הריצב"א היה להשכים קודם עמוד השחר וללמוד תורה, וגם תלמיד נוסף שלו, ר' יחיאל מפאריס, מעיד על מנהגי חסידותו. יחד עם חכמי אשכנז (ר' דוד בן שאלתיאל, ר' משולם בן דוד ור' יהודה הכהן) חתום הריצב"א על תקנות המופיעות בתשובות מהר"ם.
תלמידיו.
הריצב"א העמיד תלמידים רבים, מגדולי הדור. מזקני תלמידיו היו אלו אשר למדו עוד אצל ר"י הזקן ואחר פטירתו עברו ללמוד אצל הריצב"א, ומהם:
תלמידיו האחרים היו רבני הדור הבא בצרפת ובספרד, מהם:
תלמידי תלמידיו של הריצב"א היו עמוד התורה וההוראה באירופה כולה: ר' אליעזר מטוך ומהר"ם מרוטנבורג בגרמניה, ר' משה בן ר' יום טוב באנגליה, רבינו פרץ ור' שמואל מפלייזא בצרפת, והרמב"ן ובעל ספר התרומות בספרד.
רבים מרבני הדור נמלכו בעצתו, בהם:
חיבוריו.
הריצב"א חיבר תוספות על הש"ס כדרכו של אחיו, אשר קוצרו והוכנסו לתוספות המאוחרים שעל הגמרא לר' אליעזר מטוך; תוספותיו בפני עצמם נתפרסמו פחות, אולי עקב שיטתם הייחודית. עוד חיבר הריצב"א ספר בשם "סדר ליל פסח", ואף נודע שו"ת ממנו. דברים משמו מובאים גם בספרי בעלי התוספות על התורה, ואחרים, ולכן משערים כי חיבר גם פירוש על התורה.
גם חיבר את "לוח ס"א ראשים" - לוח בן 61 שורות, המאפשר לדעת את קביעות 19 שנים רצופות (מחזור מטוני) בלוח העברי, באמצעות חישוב מולד אחד בלבד.
דבריו מובאים פעמים רבות בתוספות על כל הש"ס, בעיקר בתוספות טוך (או גיליון תוספות), ופסקיו מובאים בכל ספרות הפסקים התורנית וכבר אצל גדולי הראשונים, כראבי"ה, האור זרוע, הסמ"ג, הגהות מיימוניות, הרא"ש, המרדכי ועוד.
אף על פי שאחר פטירת ר"י הזקן הלכו בדרכו רוב חכמי צרפת, ובראשם הר"ש משאנץ, ועיקר עסקם היה לפלפל בדבריו – שונה מכלל זה היה הריצב"א, אשר פעמים מרובות חלק על דברי רבו וחידש שיטות חדשות המנוגדות להם, ובדרכו זו הלכו אף חלק מחכמי איוורא שהיו תלמידיו.
נדין קופרטי צור
שגריר ארה&quot;ב באומות המאוחדות
שגריר ארה&quot;ב באו&quot;ם
ראובן הקר
ראובן פלגי הקר (נולד ב-2 ביולי 1952) הוא במאי סרטים דוקומנטריים ותסריטאי ישראלי ופרופסור חבר נלווה לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
קורות חייו.
הקר למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר הקר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר סיום הקורס שב לחטיבה, שימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת יום הכיפורים. בהמשך שימש כמפקד פלוגת צנחנים והשתתף ב-1976 במבצע אנטבה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד הנח"ל המוצנח בין היתר במבצע ליטני ובמבצע שלכת. לאחר מכן השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. בשירות המילואים כיהן כמפקד גדוד צנחנים.
לאחר שחרורו למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב והיה לבמאי סרטים דוקומנטריים ולתסריטאי. בנוסף המשיך בקריירה אקדמית והיה לפרופסור ולראש החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בין הסרטים שביים ניתן למנות את "בוקיטו", "רובאים" ו"פיונים". בין היתר לקח חלק ביצירת הסרט התגנבות יחידים.
אחיו הגדול הוא תא"ל שמעון נוה.
הערות שוליים.
מצר דולפין ויוניון
מצר דולפין ויוניון (באנגלית: Dolphin and Union Strait) הוא מצר ים בנונאווט ובטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה, המפריד בין האי ויקטוריה לבין היבשת ומחבר את מפרץ אמונדסן (Amundsen Gulf) מצפון-מערב עם מפרץ קורוניישן (Coronation Gulf) מדרום-מזרח.
המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מערבי.
אלי ברדה
אליהו (אלי) ברדה (נולד ב-כ"ז בשבט ה'תשי"ז 29 בינואר 1957) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש עיריית מגדל העמק משנת 1998.
ביוגרפיה.
ברדה נולד בטבריה. בנערותו עברה משפחתו להתגורר במגדל העמק. ברדה בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.
קריירה צבאית.
ברדה שירת בצה"ל במשך 22 שנים כקצין ההדרכה של חטיבת גולני וקצין הדרכה בפיקוד הצפון. ב-1998 השתחרר משירות הקבע בדרגת סגן-אלוף.
ראש העיר מגדל העמק.