בין השנים 1926–1927 למד ב"ליגת הסטודנטים לאמנות" בניו יורק (Art Students League of New York). שם, בעזרת מורהו ין מטולקה (Jan Matulka), התוודע סמית אל האמנות המופשטת האירופית, ובייחוד אל הקוביזם ואל עבודותיהם של פיקאסו וחוליו גונזאלס. הוא יוצר ציורים ותבליטים. בשנת 1927 נשא לאישה את דורות'י דנר. ב-1929 רכשו בני הזוג בית בבולטון לנדינג, שבצפון מדינת ניו יורק.
בשנת 1932 יוצר סמית את פסליו הראשונים, באיי הבתולה. היצירות נשאו את ההשפעה הגדולה של הקוביזם והסוריאליזם, אליהם נחשף מהתבוננות בתצלומי עבודות של פיקאסו ושל אלברטו ג'אקומטי, אשר פורסמו במגזינים לאמנות באותה עת. פסלים אלו נוצרו כאסמבלאז' של חפצים שונים, ואף מאלמוגים, שאוחדו ואחר כך נצבעו. בנוסף, המשיך סמית ליצור ציורים בעלי אופי סוריאליסטי.
בעקבות הכרותו עם הצייר ממוצא אוקראיני ג'ון גרהם, התוודע סמית, במהלך שנת 1934-1933, לאמנים כגון ארשיל גורקי, וילם דה קונינג, ג'קסון פולוק ואחרים.
בשנת 1935 נסע לאירופה וביקר בפריז, אתונה, כרתים, נאפולי, מלטה, מרסיי ולונדון. לאחר מכן הפליג לביקור בן 12 יום בלנינגרד ובמוסקבה. במסעו חווה את האמנות הקלאסית ואת האמנות האוונגרדית של תקופתו. בשובו מתחיל לעבוד על סדרה של "מדליות הקלון", קבוצה של תבליטים המציגים את תחלואי המלחמה ואת תוצאותיה. הקבוצה, נוצרה בעקבות סדרת מדליות מלחמה גרמניות, בהן צפה בתערוכה במוזיאון הבריטי. סמית עבד על הסדרה במשך שלוש שנים.
בשנת 1938 נערכה תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה בעיר ניו יורק. בנוסף, הצטרף לכמה ארגוני אמנים כגון ארגון האמנים האמריקאים המופשטים ("American Abstract Artists") והציג בתערוכותיהם הקבוצתיות.
בשנת 1940 עבר סמית להתגורר באופן קבוע בביתו בבולטון לנדינג. שם, בסמוך לאגם ג'ורג', הוא מקים סדנת עבודה בשם "הטרמינל לעבודות ברזל". הסטודיו החדש אפשר לסמית להגדיל את קנה המידה של עבודתו באופן משמעותי. מלחמת העולם השנייה פוגעת באספקת הברזל לעבודתו וכן בדרישה לאמנות ואמנות מופשטת בפרט, וסמית משקיע זמן רב יותר בציור וברישום. בנוסף, הופך הנוף לאחד מן הנושאים המרכזיים של עבודתו. לפרנסתו הועסק סמית בעבודה עבור "חברת הקטרים האמריקאית", ואף הצטרף בשנת 1942 לאיגוד פועלי הפלדה של אמריקה.
בשנות החמישים שבו וגדלו ממדי עבודתיו בצורה ניכרת. הדבר התאפשר על ידי מלגות אותן קיבל מקרן סלומון ר. גוגנהיים. מלגות אלו, אפשרו לסמית רכישה של חומרי גלם רבים יותר לעבודותיו. הוא יצר סדרות של עבודות כגון "אגריקולה" (Agricolas, איכר בלטינית), העושות שימוש בחלקי ציוד חקלאי, ו"טוטם-מכל" (Tanktotem).
את הראשון בסדרת הפסלים "קובי" (Cubi) יצר סמית בשנת 1963. הסדרה כולה, אשר הורכבה מקוביות העשויות פלדת אל-חלד, הדגישה את אופיו של החומר ואת יכולתו לשקף את השתנות האור על ידי ליטוש של המתכת. סמית לא סיים את הסדרה בשל מותו בתאונת דרכים ליד העיר בנינגטון שבורמונט, ב-23 במאי 1965.
שועלון (קבוצת כוכבים)
שועלון או שועל היא קבוצת כוכבים לא בולטת בשמי הצפון, בתוך משולש הקיץ. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס ונקראה במקור "שועלון עם אווז" ותיארה שועל קטן המחזיק בפיו אווז. כפי שקרה עם קבוצות כוכבים נוספות, השם קוצר. כוכבי הקבוצה עמומים במיוחד ואין בה כלל כוכבים בהירים יותר מדרגה 4.
בשנת 1967 התגלה בקבוצה הפולסאר הראשון על ידי רדיו-טלסקופ באוניברסיטת קיימברידג'.
כוכבי הקבוצה.
α בשועלון (אנסר) הוא ענק אדום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות מדרגה 4.4. והוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. פרוש שמו של הכוכב הוא אווז בלטינית - שריד לשמה המקורי של הקבוצה. צמוד אליו נמצא הכוכב 8 בשועלון שהוא עמום יותר עם בהירות מדרגה 6 וניתן להבחין בו בעזרת משקפת. אין קשר בין שני הכוכבים ורק במקרה הם נראים צמודים זה לזה.
גרמי שמיים מעניינים נוספים.
M27 היא ערפילית פלנטרית שנקראת גם "ערפילית המשקולת". הערפילית נמצאת במרחק של כ-1,250 שנות אור, בהירותה היא מדרגה 7.5 וקוטרה הוא כרבע מקוטרו של הירח המלא. בהירותה וגודלה מאפשרים להבחין בה בקלות באמצעות משקפת. צילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ חושף מבנה בעל שתי אונות המחוברות זו לזו בצורה המזכירה משקולת של אימוני כושר גופני.
מתלה המעילים או הצביר של ברוקי (Brocchi) הוא קבוצה של 10 כוכבים בבהירות מדרגות 5 עד 7 - שישה מהם יוצרים קו ישר וארבעה נוספים צורת אנקול וביחד יוצרים צורה של מתלה מעילים, אותו ניתן לראות באמצעות משקפת. המתלה נמצא מדרום ל-α בשועלון על הגבול עם קבוצת חץ. בעבר היה מקובל לחשוב שזהו צביר פתוח, אך בשנות ה-70 התברר שהכוכבים המרכיבים את המתלה נמצאים במרחקים שונים ואינם קשורים זה לזה.
ניו יורק מטס
הניו יורק מטס (באנגלית: New York Mets) היא קבוצת בייסבול מליגת ה-MLB, הממוקמת בעיר ניו יורק. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הנשיונל ליג.
היסטוריה.
ב-1957 עזבו שתי קבוצות בייסבול הברוקלין דודג'רס והניו יורק ג'איינטס את העיר ועברו לחוף המערבי של ארצות הברית. צעד זה השאיר את העיר ניו יורק ללא קבוצה בנאשיונל ליג (הניו יורק יאנקיז משחקים באמריקן ליג).
לאחר ניסיון להעביר קבוצות מערים אחרות לשחק בניו יורק, הוחלט להקים קבוצה חדשה, שהחלה לשחק ב-1962. לאחר מספר שנים גרועות, בהן שבירת שיא ההפסדים בעונה (120 הפסדים ב-1962, שיא העומד עד היום - 2016), הפתיעה הקבוצה וזכתה באליפות (ה-World Series) בשנת 1969. הקבוצה כונתה "The Amazin's" - "המדהימים", כינוי שדבק בה עד היום, עוד מעונתה הראשונה, אם כי בתחילה היה כינוי זה ציני ורק לאחר הזכייה באליפות הגשים את עצמו.
ב-1986 זכו שוב המטס באליפות לאחר ניצחון על הבוסטון רד סוקס בסדרת הגמר. מסדרה זו זכור בעיקר סופו של המשחק השישי, בו היו הרד סוקס במרחק של פסילה אחת מהזכייה באליפות, אך המטס ניצחו בשל טעות של ביל באקנר מבוסטון שהכדור חלף בין רגליו ליד הבסיס הראשון, והשוו את הסדרה, בדרך לזכייה באליפות.
ב-1973 הפסידו המטס בסדרת הגמר, וב-2000 התמודדו מול יריבתם העירונית, הניו יורק יאנקיז, בדרבי המכונה "Subway Series" והפסידו בסדרה.
לאחר הופעת הקבוצה בסדרת הגמר בשנת 2000, חלה נסיגה ביכולת הקבוצה, שלא עלתה לפלייאוף עד שנת 2006, בה הייתה רחוקה משחק אחד מעלייה לסדרת הגמר. בעונת 2007 הייתה המטס לקבוצה הראשונה בהיסטוריה שאיבדה יתרון מבטיח של 7 משחקים, 17 משחקים לפני תום העונה הרגילה, ולא העפילה לפלייאוף. התמוטטות זו חזרה בשנת 2008, שגם בה איבדו המטס את המקום הראשון בשלהי ספטמבר ולא עלו לפלייאוף. לאחר מספר שנים לא מוצלחות העפילו שוב המטס לוורלד סיריז בשנת 2015 אך הפסידו בסדרה לקנזס סיטי רויאלס.
ב-1 ביוני 2012, במהלך העונה ה-51 בתולדות המטס זרק יוהאן סנטנה את ה"נו היטר" (No Hitter) הראשון בתולדות הקבוצה.
במרץ 2021 הכריזה הקבוצה שמותג במבה של חברת אסם, יהיה נותן החסות לעונת 2021.
אצטדיון.
משנת 1964 ועד 2008 היה המגרש הביתי של המטס אצטדיון שיי, שנקרא על שם ויליאם (ביל) שיי, שעזר בהקמת הקבוצה. בשנת 2009 נפתח אצטדיון סיטי פילד, הנמצא סמוך למיקומו של אצטדיון שיי שנהרס. האצטדיון נקרא על שם חברת סיטיגרופ, ששילמה 20 מיליון דולר עבור קריאת שם האצטדיון על שמה.
שמואל פירר
הרב שמואל פירר (1863–1942) היה רב גליציאני, רבה של קרוסנו.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1863 בסנקובה בקרבת גורליץ בגליציה המערבית. סבו הוא נכדו של רבי יצחק חריף מסמביר, מחבר שו"ת "זרע יצחק". בצעירותו הצטיין בלימודיו, נודע כ"העילוי מסנקובה" ואך בידיעותיו במתמטיקה. למד אצל הרב יצחק שמלקיש מחבר שו"ת "בית יצחק" ואצל רבי חיים יצחק ירוחם מהאלשטאט.
בשנת 1883, בהיותו כבן 20 בלבד, נתמנה כרבה של מילובקה , שבאזור קרקוב. בשנת 1903 השתתף בכנס הראשון של רבני גליציה המערבית, ובשנת 1908, נבחר לרב ואב בית דין בקרוסנו, בתפקיד כיהן שלושים וחמש שנים. היה מומחה בדיני ממונות, וסוחרים רבים באו להתדיין בפניו. היה חבר ב"שלטון הרוחני" של ישיבת חכמי לובלין. כשפרצה מלחמת העולם השנייה עבר לגליציה המזרחית שנכבשה על ידי הרוסים, ושם נדד כשנתיים בעיירות שונות, ועסק בתורה ככל שהתנאים אפשרו את הדבר. כשכבשו הגרמנים את האזור חזר לקרוסנו, ושם נספה בדצמבר 1942.
משפחתו.
אחותו הענה גולדה נישאה לגביר חיים ברוך ארנברג (נפטרה בט' בשבט ה'תרפ"ב).
נישא לשרה בת הרב אברהם יהושע העשל מצ'כיה ולהם אחד עשר ילדים, ששה בנים וחמש בנות, אשר כולם נספו בשואה. להלן צאצאיו שהוכרו והתפרסמו:
ספריו.
הרב פירר חיבר ספרים רבים שכולם אבדו בשואה, מלבד ספרו "הר שפר" שיצא לאור במהדורה ראשונה בארדיוב ה'תרפ"ג, במהדורה שנייה על ידי נכדו הרב בנציון פירר בתל אביב-יפו ה'תשי"ז, ובמהדורה שלישית בשנת ה'תשל"ט.
בנציון פירר
הרב בנציון פירר (א' בניסן תרע"ד, 28 במרץ 1914 - כ"ב בסיון ה'תשמ"ח, 7 ביוני 1988) היה רב וסופר חרדי-ישראלי.
קורותיו.
נולד בעיירה רימנוב שבגליציה לרב יוסף משה ולגיטל לבית וועסטרייך. בילדותו למד אצל סבו, הרב שמואל פירר. בגיל 18 הוסמך לרבנות על ידי שלושה מגדולי רבני גליציה: הרב אהרון לוין, הרב יעקב שליטא מטרנופול והרב דב בריש ווידנפלד. בגיל 19 נשא לאשה את בת דודתו פרידה, וכנדוניה ביקש כסף על מנת להוציא לאור את חיבורו הראשון "חמדת ציון" על הש"ס. בגיל 20 התמנה לרב עירו, רימנוב, כממלא מקום אביו שנפטר מדלקת ריאות זמן קצר לפני חתונתו. ברימנוב כיהן כארבע שנים, ובשנים אלה נולדו שלשת ילדיו.