יַסוּהיטוֹ אֵנדוֹ (ביפנית: 遠藤 保仁, נולד ב-28 בינואר 1980) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת גמבה אוסקה מליגת העל היפנית בכדורגל. הופיע 152 פעמים בנבחרת יפן. אף על פי ששיחק בכל שנות הקריירה שלו רק במועדונים יפנים (כמעט כולן במועדונו הנוכחי, גמבה אוסקה) נחשב אנדו כבעל מעמד בכיר בכדורגל היפני. הוא נחשב כמנהיג על המגרש, כמוסר מוכשר ויצירתי וכבעל יכולת טובה בבעיטת כדורי עונשין. בשנת 2012 השלים 10 שנים רצופות בהן נבחר כקשר בהרכב השנה של ליגת העל היפנית. הוא מחזיק בשיא ההופעות במשחקים בין-ארציים במדי נבחרת יפן, 152 משחקים. ב-2009 הוא נבחר לכדורגלן השנה באסיה.
תחילת הקריירה.
אנדו נולד בסקורג'ימה , פרבר של קגושימה שבדרום יפן. אחיו הבוגר אקיהירו פנה לקריירה בכדורגל ושיחק בליגה הבכירה ביפן ויסוהיטו הלך בעקבותיו. הוא הצטיין בנבחרת הכדורגל התיכונית וזומן לסגל נבחרת יפו עד גיל 16 ומאוחר יותר לסגל של נבחרת יפן עד גיל 18. כמו כן, בהמלצת מאמן ברזילאי שעבד בקגושימה, יצא להשתלמות בכדורגל בסאו פאולו שבברזיל. עם סיום לימודיו התיכוניים ב-1998 הצטרף לקבוצת ליגת העל היפנית בכדורגל, יוקוהמה פליגלס ויחד עמה זכה בגביע הקיסר ב-1998. אולם באותה שנה הקבוצה התפרקה ואוחדה עם היריבה העירונית, יוקוהמה מרינוס (שאומנה על ידי קרלס רשאק) וב-1999 עבר אנדו, יחד עם שחקנים אחרים מקבוצתו, לקיוטו פרפל סנגה. שם שיחק בין היתר עם הכוכב היפני הוותיק, קאזויושי מיורה ועם הכוכבים העולים: דאיסוקה מטסוי והקוריאני פארק ג'י-סונג. אולם, בסיום העונה של שנת 2000 ירדה הקבוצה לליגה השנייה ואנדו הוחתם בגמבה אוסקה.
גמבה אוסקה.
בעקבות שנותיו הרבות כשחקן מרכזי במועדון נתפס אנדו כסמל בקרב רבים מאוהדי הקבוצה. בחלק גדול משנותיו במועדון הייתה הקבוצה מאוסקה בצמרת ליגת העל היפנית בכדורגל. הישגיה הבולטים של קבוצתו בתקופה זו הם:
ב-2012 ירדה הקבוצה לליגה השנייה ביפן וכעבור שנה שבה לליגת העל לאחר שזכתה באליפות הליגה השנייה.
בין השחקנים הבולטים איתם שיתף אנדו פעולה היו היפנים, טסוניאסו מיאמוטו , ג'ונישי אינמוטו , אקירה קאג'י ויאסויוקי קונו, הדרום קוריאנים לי קאון-הו וצ'ו ג'אה-ג'ין והפראגוואי פרנסיסקו ארסה .
מאז 2003 מספר הגב של אנדו בגמבה אוסקה הוא 7. הוא נחשב כבועט הקבוע של הכדורים הנייחים של הקבוצה: בעיטות קרן ובעיטות עונשין כולל בעיטות מ-11 מטר.
נבחרת יפן.
אנדו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית בנובמבר 2002 במשחק ידידות של יפן מול ארגנטינה שהתקיים במסגרת באצטדיון סאיטאמה (ניצחון 0:2 לארגנטינה). באוגוסט 2003 הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הלאומית במשחק ידידות מול ניגריה באצטדיון הלאומי של יפן (ניצחון 3:0 ליפן).
אנדו היה שותף להופעות יפן במונדיאלים של 2006 ו-2010. בשלב הבתים במונדיאל 2010 כבש אנדו שער בבעיטת עונשין מול דנמרק (ניצחון 1:3 ליפן) והיה שותף לעליית הנבחרת לשלב שמינית הגמר בו הודחה על ידי פרגוואי לאחר דו-קרב בעיטות עונשין. אנדו השתתף גם במונדיאל 2014.
אנדו היה שותף להופעות נבחרת יפן בגביע אסיה בכדורגל. הוא זכה עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2004, בגביע אסיה 2007 סיימה יפן רביעית ובגביע אסיה 2011 שוב זכתה יפן בגביע. ב-23 בינואר 2015, במסגרת גביע אסיה, ערך אנדו את הופעתו ה-152 והאחרונה בנבחרת במשחק מול (תיקו 1:1). נכון ל-2018 הוא מחזיק בשיא ההופעות במדי נבחרת יפן.
תומס וחברים
קואווילצרטופס
קואווילצרטופס (שם מדעי: "Coahuilaceratops") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים מקואווילה". הקואווילצרטופס חי בקרטיקון העליון כ-80-72 מיליון שנה לפני זמננו במרכז אמריקה והתגלה במקסיקו. אגוחצרטופס דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. כמו שאר הצרטופסיים בתת-המשפחה כסמוזאורים היה בעל עטרה ארוכה בחלק האחורי של הגולגולת ו-3 קרניים: 2 קרניים ארוכות מעל אזור הגבות וקרן קצרה מעל האף. קרני הגבה שלו היו כנראה הקרניים הגדולות ביותר בעולם החי והתחרו באלה של טריצרטופס: לפי ההערכה אורכן היה 120 ס"מ, והן היו ארוכות, עבות ומעוקלות. אורכו היה 8 מטר ומשקלו היה כשל קרנף, כלומר: כ-4 טון.
הוא נתגלה במקור ב-2008 בקואווילה שבמקסיקו ותואר על ידי קבוצת פלאונטולוגים ב-2010, אז הוכרז כסוג טקסונומי חדש.
מסיבת דמואים
מסיבת דמואים (Demoparty) הוא אירוע המפגיש אמנים, מתכנתים וחובבי מחשבים, אשר במסגרתו נערכות תחרויות שונות בהן קבוצות של משתתפים מנסות להפיק את קטעי המולטימדיה (המכונים "דמואים") עם הגרפיקה הממוחשבת הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.
מסיבת דמואים טיפוסית נערכת לרוב פעם בשנה באולמות גדולים (בדרך כלל באולם ספורט) והיא נמשכת בדרך כלל במשך כל סוף השבוע ללא הפסקה. מרבית הדמואים אשר נוצרים על ידי הקבוצות השונות, לפחות במקרה של תחרויות מסיבות הדמואים הגדולות ביותר, מוצגות לכל המבקרים באירוע במהלך שעות הלילה, באמצעות מקרן וידאו ורמקולים גדולים.
המשתתפים במסיבות הדמואים בדרך כלל מביאים לאירוע את המחשבים שלהם, בעוד שמארגני האירוע דואגים לשכור את האולם שבו נערך האירוע ולספק למשתתפים באירוע שולחנות, חיבור לחשמל וחיבור לאינטרנט.
מרבית מסיבות הדמואים הן קטנות יחסית; מספר המבקרים בהן בדרך כלל נע בין מספר עשרות לכמה מאות. לאירועי מסיבות הדמואים הגדולות ביותר בעולם מגיעים לרוב אלפי מבקרים.
היינריך שנפלד
היינריך שנפלד" (בגרמנית: Heinrich Schönfeld; 3 באוגוסט 1900 – 3 בספטמבר 1976), המכונה גם בֶּפּוֹ (Beppo"'), היה כדורגלן מקצועני ומאמן כדורגל יהודי יליד האימפריה האוסטרו-הונגרית. שיחק באוסטריה, באיטליה ובארצות הברית.
קורות חיים.
שנפלד נולד בקלוז'-נאפוקה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברומניה). הוא נקרא על שמו של הצייר יוהאן היינריך שנפלד. הוא התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני בתפקיד שוער וכבר בגיל 16 שיחק במועדון הווינאי SpC Rudolfshügel. ב-1921 שינה מקום ותפקיד, עבר לאיטליה, למועדון Sportclub Merano, שם שיחק שתי עונות כחלוץ. משם עבר כעבור שנתיים למועדון טורינו (1924-1926), שבו היה ה-Capocannoniere (מלך השערים של הליגה העליונה) עם 22 שערים. הוא שיחק עונה אחת באינטר מילאנו ולאחר מכן עבר להכח וינה, ואיתה הגיע לטורניר בארצות הברית. הוא היה בין שחקני הכח שהחליטו להתמקם שם והצטרפו למועדונים מקומיים. שנפלד הצטרף ל-Brooklyn Wanderers, אך לאחר עונה אחת בלבד שב להכח וינה, אך גם כאן נשאר רק עונה אחת, אחריה שב לארצות הברית, שם סיים את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני עם עונה אחת בהכוח ברוקלין ועונה אחת בהכוח ניו-יורק.
בשנת 1930, שנפלד, שסיים כבר את קריירת המשחק שלו, חזר לאירופה והתחיל לאמן את טרפאני קלצ'ו, ששיחקה בליגה הרביעית (הליגה הלא מקצוענית הגבוהה ביותר באיטליה והחמישית בדירוג כללי). הוא העלה את הקבוצה לליגה גבוהה יותר, השלישית בחשיבותה באיטליה. אף שהתחיל בתור מאמן, ירד גם למגרש ושיחק במדי הקבוצה.
לאחר מכן, אימן את קאטאנזארו (Unione Sportiva Catanzaro), אך נאלץ לפרוש מתפקידו ולעזוב את איטליה בגלל חוקי עבודה פשיסטיים שאסרו על זרים לעבוד באיטליה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, החל משנת 1950, אימן את קבוצת החובבנים "הכח האליין" (Hakoah Hallein), שהורכבה מפליטים שהתקבצו בעיר האליין ובסביבתה, באוסטריה). בשנת 1954 נסגר המועדון, לאחר התפזרות הפליטים.
טיפול בהפרעת קשב
טיפול בהפרעת קשב כולל את אפשרויות המענה הזמינות עבור הסימפטומים של הפרעת קשב וההשפעות האפשריות שלהם על רמת התפקוד ואיכות החיים של האדם.
הפרעת קשב היא הפרעה נוירו התפתחותית, שתסמיני הליבה שלה הם: קשיי קשב וקשיי ריכוז, היפראקטיביות (פעלתנות יתר) ואימפולסיביות. הפרעת קשב היא תופעה שכיחה המוערכת בכ-5%-10% מהאוכלוסייה.
היא מתפתחת במשך חמש השנים הראשונות לחיים
ואינה דועכת בגיל מסוים, לכן ניתן למצוא אותה בכל שכבות הגיל.
הפרעת קשב משפיעה על טווח רחב של תחומי התנהגות ולכן אנשים עם הפרעת קשב עלולים להיתקל בקשיים רבים בכל תחומי החיים, אשר פוגעים ברווחתם. קשיים אלו עלולים להשליך על עתידם הרגשי, ההתנהגותי והאקדמי.
אנשים רבים עם הפרעת קשב עשויים לחוש לאורך חייהם תסכול ואי-מיצוי יכולותיהם בתחומים שבהם יכלו להגיע להישגים גבוהים, אך באמצעות טיפול הולם, הפרוגנוזה של הפרעת קשב עשויה להיות טובה מאוד.
טיפול הולם יכול למנוע תאונות וליקויים מתמשכים בתפקוד במסגרת בית הספר, עולם העבודה, קשרים עם עמיתים ויחסים בין אישיים.
לצד זאת, הפרעת קשב שאינה מטופלת יכולה לגרום להתפתחות נזקים רגשיים וחברתיים, העלולים להתפתח לתחלואה. בהתאם לכך, הפרעת קשב בלתי מטופלת מקושרת להישגים אקדמיים נמוכים, סטטוס תעסוקתי נמוך וסיכון מוגבר לשימוש לרעה בחומרים ועבריינות.
משום שכל דחייה עלולה להיות קריטית ישנה חשיבות רבה למתן טיפול בשלב מוקדם ככל הניתן, במיוחד כאשר מדובר בילדים. עם זאת, במקרים רבים אנשים עם הפרעת קשב עדיין חווים קשיים משמעותיים בקבלת גישה לטיפולים הנחוצים להם. למעשה, רק מחצית מהילדים עם הפרעת קשב זוכים לקבל טיפול. בנוסף ישנם אנשים שכלל לא אובחנו בילדותם, אשר מגיעים לקבל טיפול ראשוני רק כשהם כבר בוגרים.
בנייה של המערך הטיפולי.
המטרה העיקרית של הטיפול בהפרעת קשב היא שיפור מרבי של התפקוד לצד הימנעות מבעיות וקשיים משניים שהפרעת הקשב עלולה ליצור. למידע נוסף ראו - קשיים העלולים להיווצר בעקבות הפרעת קשב.