מאנינג נולדה כזכר בשם ברדלי מאנינג וגדלה בקרסנט שבאוקלהומה. אביה שירת בצי ארצות הברית חמש שנים כמש"ק מודיעין ופגש את אמה עת היה מוצב בבריטניה. למאנינג אחות גדולה קסי, ילידת 1976, אשר העידה במשפטה כי שני הוריה היו אלכוהוליסטים וכי היא גדלה במידה רבה בטיפולה של קסי. עדות נוספת במשפט, של פסיכיאטר של הצי, הייתה כי פניה של מאנינג הראו סימנים של תסמונת אלכוהול עוברית. לדברי אחותה, על אף שחיו ברווחה יחסית, מאנינג סבלה מתזונה לקויה. אמה ניסתה להתאבד מספר פעמים. בשנת 2000 התגרשו הוריה ועקב הגירושים עברה בגיל 13 עם אמה לדרום־מערב ויילס. היא סבלה מקשיי השתלבות בבית הספר הן בגלל היותה זרה והן בגלל זהותה המגדרית. באותה תקופה החלה להזדהות כגבר הומו. היא סיימה את לימודיה בגיל 17 ושבה לארצות הברית, תחילה לגור עם אביה באוקלהומה ולאחר מכן עם דודתה. היא עבדה בחברת תוכנה ולאחר שפוטרה בפיצרייה. מאנינג הייתה קטנת גוף, גובהה 1.57 ומשקלה כ-48 ק"ג (באותה תקופה זוהתה כגבר).
אביה לחץ עליה כי תתגייס לכוחות המזוינים של ארצות הברית כדי שתוכל לממן לימודים גבוהים בעזרת חוק החיילים המשוחררים.
באוקטובר 2007, בגיל 19, התגייסה לצבא ארצות הברית. היא החלה בטירונות, אך לאחר שישה שבועות הופנתה לשיחרור על רקע חוסר התאמה. על פי דיווחים שונים סבלה מהצקות חבריה ואף חשבה כי אינה מוכנה גופנית ונפשית. לבסוף לא שוחררה וניגשה לטירונות חוזרת בינואר 2008. לאחר מכן עברה אימון מתקדם כמש"ק מודיעין (התפקיד אינו נחשב מש"ק בצבא ארצות הברית) וקיבלה סיווג ביטחוני גבוה. היא הוצבה בבסיס בצפון מדינת ניו יורק והחלה להתאמן לקראת הצבה בעיראק. היא הגיעה לעיראק באוקטובר 2009 ושירתה כמש"קית מודיעין בבסיס הפעלה אמריקאי שפעל בעיראק. היו לה קשיים בשירותה הצבאי מצד חבריה לנשק בשל זהותה המינית והמגדרית.
היא נעצרה ב־2010 על ידי חוקרים מהמשטרה הצבאית של צבא ארצות הברית על סמך מידע שהגיע מהרשויות הפדרליות האמריקאיות. בחקירתה סיפרה כי הדליפה קטע וידאו הידוע בשם "רצח צדדי" שביצע חיל האוויר האמריקאי ב־12 ביולי 2007 בבגדאד. כן הודתה כי הדליפה 250,000 מסמכים דיפלומטיים לאתר ויקיליקס. ב־16 בדצמבר 2011 החל בפורט מיד שבמרילנד הליך שימוע על פי סעיף 32 , לקראת משפטה הצבאי, בגין עבירות של "העברת נתונים מסווגים למחשבה האישי" וסעיפי ביטחון מידע נוספים.
ביולי 2013 זיכה אותה בית המשפט הצבאי במרילנד מסעיף האישום החמור ביותר נגדה – סיוע לאויב, והרשיע אותה ב־19 סעיפי אישום ובהם חמישה סעיפי ריגול וחמישה סעיפי גנבה על מסירת 700,000 מסמכים לאתרו של ג'וליאן אסאנג'.
ב־21 באוגוסט 2013 נידונה ל־35 שנות מאסר. היא שוחררה עם קלון מהצבא, ודרגתה הורדה לטוראית. בית דין צבאי קבע כי שלוש וחצי השנים שבהן שהתה בכלא יקוזזו מעונשה וכי ניכוי שליש מהעונש בשל התנהגות טובה יהיה אפשרי לאחר ריצוי שליש מהעונש.
מאנינג היא אישה טרנסג'נדרית. ביום שלאחר מתן גזר הדין פרסמה הצהרה בה הזדהתה כאישה, בשם צ'לסי מאנינג, וסיפרה על רצונה לעבור טיפול הורמונלי להתאמה מגדרית.
ב-17 בינואר 2017 הוענקה למאנינג חנינה על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, ובמסגרתה קוצר עונשה. בעקבות קיצור עונשה, היא השתחררה מהכלא הצבאי בחודש מאי 2017, לאחר שריצתה כשבע שנות מאסר, במקום במועד המתוכנן בשנת 2045.
לאחר השחרור התמודדה על מועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות לסנאט 2018 לסנאטור מטעם מדינת מרילנד מול הסנאטור המכהן בן קרדין. קרדין זכה בכ-80% מהקולות ומאנינג הגיעה שנייה עם כ-5%.
בפברואר 2019 זומנה להעיד בפני חבר מושבעים גדול החוקר את ויקיליקס וג'וליאן אסנג'. היא סירבה להעיד עקב חשאיות הדיונים ומה שראתה כניצול לרעה של כוח. היא נעצרה באשמת ביזיון בית המשפט ב-8 במרץ 2019.
שמעון סופר (1820)
מפרק (פירושונים)
מפרק (שבת)
מפרק הוא הגדרה תלמודית הלכתית לפעולה האסורה בשבת, מכיוון שהיא תולדה של אחת מל"ט מלאכות שבת. בתלמוד לא מובהר תולדה של איזו מלאכה זו, ובקרב הראשונים מתקיים על כך ויכוח; שיטה רווחת בקרב הראשונים משייכת פירוק למלאכת דש, ושיטות נוספות משייכות את פירוק למלאכת קוצר, ואף למלאכת טוחן וגוזז.
גדיד.
גדיד הוא קטיף־תמרים. במסכת שבת, מובאות מספר דוגמאות לאיסור זה: האחת היא אמרתו של רב פפא, כי אדם שזרק חתיכת אדמה על דקל תמרים כדי לגרום להפלת תמרים מהעץ עובר על שתי מלאכות. מלבד ההנחה הפשוטה שהוא עבר על מלאכת תולש, עבר הזורק גם על "מפרק". רש"י במקום מפרש בשם רבינו לויה ורבינו משולם גאון, כי איסור זה הוא תולדה של מלאכת דש, שהדש, גם הוא מפרק את שיבולי התבואה מקניהם.
חליבה.
חליבה היא פעולה האסורה בשבת, ובתלמוד נאמר כי בסיס האיסור הוא מכיוון שחליבה היא פעולה של פירוק. בקרב הראשונים מועלות כמה אפשרויות להסביר מדוע פעולה זו של פירוק אסורה: רש"י (וכך גם פרשנים נוספים) מסביר שהאיסור הוא תולדה של מלאכת דש; כלומר, הדישה היא פעולה של מיצוי האוכל מתוך דבר המכסה אותו, וחליבה היא פעולה מקבילה לכך. אפשרות נוספת שמובאת בתלמוד הירושלמי היא שפעולת הפירוק במקרה זה אסורה מכיוון שהיא תולדה של מלאכת קוצר.
פציעת בעל חיים.
במסכת שבת חלוקים רבי יהודה וחכמים אודות הפוצע חילזון, רבי יהודה טוען שעובר על מלאכת דש, שכן פציעת בעל חיים הגורמת לחלק מדמו שיצא ממנו, ולכן היא תולדה של מלאכת דש הגורמת לשיבלים להתפרד מהתבואה. לעומתו חכמים טוענים ש. הרמב"ם פוסק כרבי יהודה, שפציעת בעל חיים היא תולדה של איסור דש, בד בבד - באותו סעיף עצמו - הוא פוסק כחכמים, שאין פציעה אלא בגידולי קרקע. מפרשי הרמב"ם מתייגעים לפרש את הסתירה שבדבריו. לדעת רבי אברהם בן הרמב"ם החילוק הוא בין האב, מלאכת דש, בו "אין דישה אלא בגידולי קרקע", לבין תולדתו, המפרק, שישנה גם שלא בגידולי קרקע. ולדעת המגיד משנה החילוק הוא בין חילזון שנחשב לעניין זה שלא כגידולי קרקע, לבין בהמה, שנחשבת לעניין זה כגידולי קרקע.
יוסף נחמיה קורניצר
יוסף נחמיה קורניצר (י' בטבת תרמ"א, 12 בדצמבר 1880 - ב' באייר תרצ"ג, 28 באפריל 1933) היה רבה של קרקוב.
קורות חייו.
יוסף נחמיה קורניצר נולד בשנת 1880, בנם של הרב עקיבא קורניצר ורייזל, בת הרב שמעון סופר, רבה של קרקוב. היה נינו של החתם סופר הן מצד אביו והן מצד אמו. ביום הברית שלו נפטרה אמו, ובשנת 1882, בהיותו בן אחת עשרה, התייתם מאביו. גדל אצל דודו, אחי אמו, הרב שלמה אלכסנדרי סופר-שרייבר. למד אצל הרב יהודה גרינוולד אב"ד בוניהד.
בשנת תרס"א (1901) נישא לבריינדל, בת הרב פנחס חיים קליין, רבה של עיר סעליש. הוא סירב לכהן ברבנות, ולמחייתו עבד כמנהל מפעל לסבון. רק לאחר שהמפעל נשרף נעתר לקבל עליו את הרבנות. הוא התמנה לראש הישיבה בסעליש, ובשנת תרע"ב (1912), לאחר פטירת חותנו, התמנה תחתיו כרבה של סעליש.
בשנת תרפ"ה (1925) עבר לקרקוב והתמנה כרב העיר, משרה שמילא אביו ושנותרה פנויה במשך שלושים ושלוש שנים. כיהן ברבנות במשך שמונה שנים, עד פטירתו בשנת 1933. לאחר פטירתו התמנה תחתיו בנו, הרב שמואל שמלקה קורניצר.
בן נוסף הוא הרב שמעון. חתנו, שנישא לבתו חנה שיינדל, הוא שבתי פרנקל. חתן נוסף, הרב מנחם צבי אייזנשטט, נישא למרים, היה חבר מועצת עיריית קרקוב ולאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וייסד בה ישיבה. חתן נוסף, שנישא לבתו חיה-שרה, הוא הרב שלמה שפירא שהתגורר בברזיל.
האפיפיורית יוהנה (ספר)
האפיפיורית יוהנה (באנגלית: Pope Joan) הוא רומן היסטורי מאת הסופרת האמריקאית דונה וולפולק קרוס משנת 1996 . הרומן המבוסס על מסורת מימי הביניים על האפיפיורית יוהנה, מגולל את סיפורה של אישה צעירה ומודרנית בחברה פטריאכלית, שהרצון שלה להשכיל וללמוד מאלץ אותה להתחזות לגבר. לאחר שורה של צירופי מקרים מעבר לשליטתה, היא מוצאת את עצמה בסופו של דבר על כס האפיפיור.
הספר הוא עירוב רבגוני של יסודות מהמסורת וקטעים בדיוניים, ומצורף לו נספח מדע פופולרי שדן באמיתות האגדה המפנה למקורות רבים בנושא. הספר פורסם לראשונה בארצות הברית בשנת 1996 ותורגם מאז ל-36 שפות. התרגום העברי של ענבל שגיב הופיע בשנת 1998 בהוצאת נירם. בשנת 2009 עובד הרומן לסרט קולנוע שיצא באותו שם. מחזמר המבוסס על הספר עלה בפולדה שבגרמניה ביוני-אוגוסט 2011.
תקציר הספר.
הספר מתחיל בחורף שנת 814 בתיאור סופת שלגים ומסעה של המיילדת לבית הכומר הכפרי (הקנון) של אינגלהיים. בחורף זה נולדת גיבורת הספר - יוהנה, כבת זקונים לכומר הכפר הקשוח ואשתו הסקסונית - גודרון. אחיה הבכור של יוהנה, מתיו, המתואר כנער נבון ותלמיד חכם, מלמד אותה קרוא-וכתוב לאחר מסע שכנועים ארוך, וזאת למרות איסור האב בשם הדת על לימוד נשים. זמן קצר לפני שמגלה האב את חטאה של בתו מת מתיו מקדחת. מותו מהווה מכה קשה בעבור האב אשר רואה בו ממשיך דרכו, ונותר רק עם בנו – יוהאן המשכיל פחות ממתיו ובעל חדוות למידה נמוכה בהרבה, ועם בתו. כאשר מגלה אביה של יוהנה כי זו למדה לקרוא הוא מכנה אותה "ילדת השטן" ומאשים אותה במות אחיה, שבא כעונש על מעשיה. כל תקופת ילדותה נאחזת יוהנה בדמותה של קתרינה הקדושה ורואה בה מודל לחיקוי. היא רואה בדוגמתה של הקדושה תקדים שעל בסיסו אולי תוכל גם היא יום אחד להפוך לאשת ספר ולא לחיות את חייה בעול ממנו מזהירה אותה אימהּ.