הרחוב הראשי ההיסטורי של בלן הוא "רואה דה בלן" ("Rua de Belém" – רחוב בלן), רצועה של מבנים בני 160 שנים ששרדו שנים רבות של שינויים ומודרניזציה. אלו כוללים את בית המאפה הידוע "פבריקה דה פשטאיש דה בלן" ("Fábrica de Pasteis de Belém" – מפעל הפסטלים של בלן) המוכר בשל קינוח פורטוגזי ייחודי: "פשטאיש דה בלן" (Pasteis de Belém – הפסטל של בלן), טארט ביצים עשוי מבצק פתיתים.
בלב בלן שוכנת כיכר האימפריה, שדרה של שטחים פתוחים וגנים, ובמרכזה מזרקה, שהוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה. ממערב לגנים שוכן "סנטרו קולטורל דה בלן" (Centro Cultural de Belém – המרכז התרבותי של בלן) שנבנה ב-1992 בתקופה שפורטוגל שימשה נשיאת האיחוד האירופי. כיום זהו מרכז אמנות, הכולל את מוזיאון אוסף בררדו לדרום מזרח הגנים שוכן ארמון בלן (1770), המשכן הרשמי של נשיא פורטוגל. חמש מאות מטרים ממזרח לפראסה דו אימפריו שוכנת הכיכר המרכזית האחרת של בלן - כיכר אפונסו דה אלבוקרקי.
בלן היא משכן לכמה מוזיאונים: מוזיאון החשמל , "מוזיאון התרבות של מקאו" , "מוזיאון האמנות העממית" , מוזיאון המרכבות ומוזיאון נשיא הרפובליקה .
בלננסש הוא מועדון ספורט ידוע מליסבון שמשכנו בבלן.
דפנדרס
דפנדרס (באנגלית: Defenders, "המגנים") היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת "Marvel Feature #1" מדצמבר 1971, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר רוס אנדרו. הקבוצה מורכבת בעיקר מדמויות שנחשבות לשוליות ביקום מארוול ואשר מעדיפות לתפקד לבדן, והיא נלחמת לרוב באיומים מיסטיים ועל-טבעיים.
הקבוצה המקורית כללה את דוקטור סטריינג', הענק הירוק, נאמור והגולש הכסוף. הרכב חבריה השתנה בין השנים 1972–1986. בעוד דוקטור סטריינג' והענק הירוק נמנו בין חבריה הקבועים יחסית, הקבוצה כללה במרוצת השנים חברים רבים וביניהם הוקאיי, לוק קייג', דרדוויל, יילוג'אקט, הצרעה, ולקיריה, מונדרגון, הפנתר השחור, ויז'ן, מכשפת השני, חיה, מיסטר פנטסטיק והדבר בין היתר.
ב-6 בנובמבר 2013, חברת וולט דיסני ואולפני מארוול שיחררו הצהרה לפיה מתוכננות סדרות לייב אקשן לשידור ברשת נטפליקס כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול על דמויותיהם של דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט, פרויקט שהוביל למיני סדרה על קבוצת הדפנדרס.
היסטוריה פרסומית.
סיפור מקורם של הדפנדרס נח על שני סיפורי קרוסאובר מאת הכותב רוי תומאס לפני הקמתה הרשמית של הקבוצה. הראשון התרחש כשסדרת דוקטור סטריינג' בוטלה והסיפור הסתיים בחוברות האחרות. דוקטור סטריינג' חובר בתחילה לנאמור ואחר כך לענק הירוק כדי להגן על כדור הארץ מפני פלישתם של חייזרים בין-גלקטיים הדומים ליצירותיו של הווארד פיליפס לאבקרפט. ברברה נוריס, מארחתה לעתיד של ולקיריה, מופיעה לראשונה בסיפור זה. בסיפור השני, נאמור מגייס את עזרתם של הגולש הכסוף ושל הענק הירוק כדי לעצור ניסוי בעל פוטנציאל הרסני לשינוי מזג האוויר. הם משחררים שלא במתכוון אומה קטנה מידיו של עריץ ומתעמתים עם האוונג'רס תחת השם "שלושת הטיטאנים".
בהרפתקאתם הראשונה של חברי הדפנדרס, הם נלחמו נגד האשף הטכנולוגי החייזרי יאנדרות' אשר המציא מכשיר שמסוגל להפעיל מצבורי נשק גרעיני ברחבי העולם. הצלחת החוברת הראשונה בכיכובם הובילה לפרסומה של סדרת סולו דו-חודשית. ולקיריה הוצגה בחוברת מספר 4 (פברואר 1973). אנגלהארט ציין כי הוא הוסיף את דמותה כדי "לספק מרקם מסוים לקבוצה". בהמשך, אנגלהארט כתב את "מלחמת האוונג'רס-דפנדרס". לן ויין, העורך לעתיד של הסדרה, כתב בה בקצרה ויצר דמויות שונות כמו "אלפא המוטאנט האולטימטיבי" ו"צוות ההריסה".
הכותב סטיב גרבר עבד על הדמויות בחוברת "Giant-Size Defenders #3" (ינואר 1975) והפך לכותב הראשי של הסדרה החל מחוברת מספר 20 למשך 21 גליונות עד לנובמבר 1976. חלק מאומנותו של גרבר הייתה להחיות דמויות נשכחות - יחד עם המאייר סאל בוסימה, הוא החזיר שלוש יצירות שהיו קיימות מלפני הקמתה של מארוול: קבוצת משתמשי קסם בשם "אנשי הראש", שפורסמו לראשונה בספרות אימה אנתולוגית משנות ה-50 של המאה ה-20; קבוצת שומרי הגלקסיה המקוריים (בסיפור שבו הדפנדרס עברו ליקום חלופי ועזרו לשומרי הגלקסיה להילחם בכובשים חייזרים בשם "הבאדון"); וכן הווארד הברווז. בשנת 2010, הרצתם של גרבר ובוסימה לקבוצת הדפנדרס נכללה במקום הראשון של עשרת סיפורי מארוול.
הרצתו של דייוויד אנתוני קראפט ככותב כללה את "סאגת סקורפיו" (חוברות מספר 46, 48-50) ואת "קסנוג'נסיס: יום השדים" (חוברות מספר 58-60). קשת הסיפור "דפנדרס ליום אחד" בחוברות מספר 62-64 (אוגוסט 1978) הביאה את ניסיון הצטרפותם של כתריסר חברים חדשים, כמו גם נבלי-העל המבקשים להציג את עצמם כקבוצת הדפנדרס כדי לבלבל את רשויות החוק ואת הציבור בעוד הם מבצעים מקרי שוד. קבוצה זו כללה את בלוב, באטרוק המזנק, אלקטרו, בומרנג, טואד ושוקר. קראפט והמאייר אד האניגן הסבירו את סיפור הרקע של ולקיריה בחוברות מספר 66-68 (דצמבר 1978-פברואר 1979).
סטיב גראנט כתב את סיומו של הסיפור אותו התחיל גרבר, "אומגה הבלתי נודע", ושילב אותו בכותרי הדפנדרס, שבסופם מרבית החברים המקוריים נהרגו. בשעה שגרבר לא היה מרוצה מהחלטתו של גראנט, הסיפור סגר מספר קצוות עלילה פתוחים, וחברת מארוול החשיבה אותו כקאנוני.
הכותב ג'ון מארק דמתיאס לקח את מושכות הכתיבה בחוברת מספר 92. דמתיאס, בעל רקע בכתיבת סיפורי אימה בני שמונה עמודים עבור חברת DC קומיקס, ניסה להתמודד עם כתיבתם של 22 עמודים מדי חודש. הוא ומארק גרונוולט השתתפו בכתיבת חוברות מספר 107-109 (מאי-יולי 1982), אשר סגרו קצוות עלילה פתוחים מסיפורם של קראפט והאניגן מלפני שלוש שנים אודות ולקיריה. במהלך כתיבתו, דמתיאס פיתח יחסי ידידות עם המאייר דון פרלין, שבהמשך יאייר את הסדרה למשך מחצית מתקופת הרצתה.
הדפנדרס החדשים.
עם הזמן, דמתיאס סבל משחיקה יצירתית והרגיש שיש צורך בשינוי. החל מחוברת מספר 125, שם הכותר השתנה ל"הדפנדרס החדשים", ובו חברי הקבוצה המקוריים (דוקטור סטריינג', הגולש הכסוף, הענק הירוק ונאמור) נאלצים לעזוב את הקבוצה כתגובה על נבואה חייזרית שאותם ארבעה חברים יהיו אחראים להשמדת העולם. בעקבות כך, חיה מקים מחדש את הקבוצה כקבוצה רשמית של גיבורי-העל הנתמכת בידי הממשלה. רעיון "הדפנדרס החדשים" סיפק עלייה משמעותית במכירות, אך הותיר את דמתיאס בבצורת יצירתית לאחר שהבין שיצר את אותו דבר שלא אהב לכתוב, כלומר, צוות גיבורי-על. דמתיאס נשאר למשך ששת הגליונות הבאים בטרם העביר את הכתיבה לפיטר גיליס.
סדרה זו בוטלה בחוברת מספר 152 מפברואר 1986, שבה מספר מחברי הקבוצה (מונדרגון, ולקיריה, גרגויל, אנדרומדה, מנסלוטר ואינטרלופר) מתו לכאורה בקרב נגד דרקון הירח. חברי הקבוצה שנותרו בחיים עזבו כדי להצטרף לקבוצת אקס פקטור. כמה מאותם חברים מתים חזרו מאוחר יותר בסדרות סולו של האוונג'רס ובחוברות "Strange Tales Vol.2 #5-7", לפני יציאתן של חוברות מספר 3 ו-4 בסדרה החדשה "Doctor Strange, Sorcerer Supreme" (מרץ-מאי 1989).
שובם של הדפנדרס.
בשנת 1990, שלושת חברי הקבוצה המקוריים התאחדו שוב בסיפור בו התברר שהנבואה הייתה שקרית. הגולש הכסוף הצטרף מחדש אל השלושה בסיפור בשם "שובם של הדפנדרס".
הדפנדרס הסודיים.
בשנת 1993, חברת מארוול ביקשה להחיות את זיכיון הדפנדרס עם קבוצת "הדפנדרס הסודיים". הקבוצה החדשה הופיעה לראשונה באופן לא רשמי בגיליון מספר 50 של דוקטור סטריינג' ולאחר מכן בגיליון 374 של ארבעת המופלאים, לפני שהופיעו בהרצת חוברת סולו משלהם. בסדרה זו, דוקטור סטריינג' אסף קבוצות שונות למגוון משימות חשאיות, כשהוא תיפקד כמנהיגם. קבוצות אלו כללו את אייסמן, איירון פיסט, ארכאנג'ל, גוסט ריידר, דדפול, דראקס המשמיד, האיש הענק, הגולש הכסוף, המעניש, הענק הירוק, וולברין, וור משין, לוק קייג', מכשפת השני, נובה, נווד, נורת'סטאר, סוכן ארצות הברית, ספיידרוומן, ספיידרמן, פגיון וקפטן אמריקה. לאחר מספר חודשי הרצה, דמותו של סטריינג' הוסרה מהכותר, משום שהדמות התווספה לליין "בני חצות" של מארוול. לאחר קשת סיפור שבה הנבל תאנוס ארגן קבוצת דפנדרס סודית משלו (שכללה את איש הטיטניום, ריינו, נייטרו וסופר סקרול), מנהיגות הקבוצה עברה לדוקטור דרואיד, צייד מפלצות על-טבעיות. הסדרה עצמה נטשה את אלמנט ההרכבים המתחלפים לטובת דרואיד ומפלצות הקוגנוסנטי, ובוטלה בחוברת מספר 25.
איחוד מחודש והמסדר.
בשנים 2001–2002, הדפנדרס התאחדו תחת כתיבתו של קורט בוזיאק ואיורו של אריק לארסן בכרך שני של סדרת חוברות הסולו, שנמשכה כ-12 חוברות. בעקבות הרצה זאת יצאה מיני סדרה בת שש חוברות של "המסדר", שבה יאנדרות' הפעיל מניפולציה על גאיה ש"תקלל" את ארבעת חברי הדפנדרס המקוריים, ובכך הם יוכלו להיות מזומנים לטפל במקרי משבר. לאחר מכן, חברים אלה עברו שטיפת מוח בידי יאנדרות' כדי להקים את "המסדר" לצורך שליטה עולמית. בשעה שהמסדר שוחרר משטיפת המוח בידי גיבורי-העל, קבוצת הדפנדרס התפרקה.
המיני סדרה משנת 2005.
מיני סדרה בת חמישה חלקים של הדפנדרס יצאה ביולי 2005, תחת כתיבתם של קית' גיפן, ג'ון מארק דמתיאס וקווין מגווייר (הצוות האמנותי שידוע בעקבות עבודתו בזיכיון ליגת הצדק). במיני סדרה זו, דוקטור סטריינג' מנסה לאחד את חברי הקבוצה המקורית כדי להילחם בדורמאמו ובאומאר. המיני סדרה התמקדה בהומור, כיוון שחברי הקבוצה נהגו להתווכח אחד עם השני. המיני סדרה אוגדה בהמשך לאוגדן "דפנדרס: חסרי הגנה".
הדפנדרס האחרונים.