אניאק הוכר כאבן דרך בתקן IEEE ב 1987.
גביע אופ&quot;א
ולדיסלב רצקייביץ'
ולדיסלב רַצְקְיֶיביץ' (Władysław Raczkiewicz; 28 בינואר 1885 – 6 ביוני 1947) היה פוליטיקאי פולני, נשיאהּ הראשון של הממשלה הפולנית הגולה.
רצקייביץ' נולד למשפחת משפטנים פולנית בכותאיסי שבגאורגיה. סבו של רצקייביץ' השתתף במרידה הפולנית בשנת 1863, וכתוצאה מכך הוחרם רכושו על ידי השלטונות הרוסיים והוא הוגלה לסיביר עם משפחתו, ולאחר מכן התיישב בקווקז. אביו של רצקייביץ' שימש כשופט. רצקייביץ' הצעיר למד משפטים בסנקט פטרבורג, שם הצטרף לארגון לאומני פולני. לאחר מכן עבד כעורך דין במינסק. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרף לתנועת המחתרת הפולנית. הוא שירת תחת יוזף פילסודסקי, אשר החל בבניית הצבא הפולני העצמאי במטרה להשיג את עצמאותה של פולין מידי רוסיה.
לאחר קבלת העצמאות הפולנית בשנת 1918 קיבל רצקייביץ' מפילסודסקי את תפקיד שר הפנים, משרה שבה שימש שלוש פעמים במהלך הרפובליקה הפולנית השנייה. כן שימש כמושלם של מספר מחוזות בפולין. בשנת 1930 נבחר לבית העליון של הפרלמנט הפולני, "הסנאט". וב-1935 הפך ליושב ראש ("מרשל") הסנאט.
כאשר פלשו הנאצים לפולין בשנת 1939 הצליח להימלט לפריז, ושם חבר אל ולדיסלב שיקורסקי וסטניסלב מיקולאיצ'יק להקמת הממשלה הפולנית הגולה. ב-17 בספטמבר 1939 חתם נשיא פולין איגנצי מושצ'יצקי, אשר שהה בעיירה קוסוב, ליד גבולה הדרומי של פולין, על צו המעביר את השלטון לידי רצקייביץ'. צו זה ניתן בהתאם לסעיף 24 לחוקת הרפובליקה, הקובע כי
רצקייביץ', אשר כבר שהה בפריז, נשבע אמונים על פי החוקה בשגרירות הפולנית והפך לנשיא הרפובליקה הפולנית. אז מינה את שיקורסקי למפקד הכוחות המזוינים הפולנים ולראש ממשלה. כך נשמרה רציפות המדינה הפולנית – במעבר מממשלת פולין שלפני המלחמה, אשר ישבה על אדמת פולין, אל ממשלת פולין הגולה.
ממשלת פולין הגולה ישבה בתחילה בפריז ולאחר מכן בלונדון, והפעילה צבאות הן בפולין והן מחוצה לה. בתחילה הייתה הממשלה מקובלת על כל בעלות הברית, ואף ברית המועצות, אשר נטלה חלק במתקפה הנאצית על פולין בשנת 1939, הכירה בה לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941.
חילוקי דעות עם ברית המועצות במספר נושאים, בהן רצח הקצינים הפולנים ביער קאטין, שאלת גבולות פולין, ושאלת הממשלה שתמונה לאחר סיום המלחמה בפולין, הביאו לניתוק היחסים עם ברית המועצות בשנת 1943. ביולי 1943 נהרג שיקורסקי בתאונת מטוס.
לאחר ועידת יאלטה בשנת 1945 גרם יחסו של סטלין אל השאלה הפולנית להסרת תמיכת בעלות הברית בממשלת פולין הגולה. הממשלה המשיכה לפעול בלונדון, למעשה עד שנת 1989. רצקייביץ' המשיך לשאת בתפקיד הנשיא (על אף שעל אדמת פולין מונה לנשיא בולסלאב ביירוט הקומוניסט), והלך לעולמו על אדמת בריטניה, בשנת 1947, לאחר שמינה את שר החוץ לשעבר, אוגוסט זאלסקי, ליורשו.
הסכם
אומנה דטום אופטימום
אומנה דטום אופטימום (בלטינית: omne datum optimum, ובעברית: "כל מתנה שלמה", ציטוט מתוך איגרת יעקב) הייתה בולה אפיפיורית משנת 1139 מאת האפיפיור אינוקנטיוס השני שאימצה את "מסדר האבירים העניים של ישו ומקדש שלמה" (הטמפלרים) ונתנה אישור רשמי והגנה למסדר הטמפלרים. נוסף על כך, הבטיחה בולה זו כי כל הביזה שתושג במלחמה במוסלמים תעבור למסדר ופטרה את המסדר ממסים ומתשלום מעשר.
למרות שאומנה דטום אופטימום הייתה בולה חריגה כשלעצמה, באו בעקבותיה הבולות "מיליטס טמפלי" (milites templi) של קלסטינוס הראשון בשנת 1144 ו"מיליטיה דאי" (militia dei) של אאוגניוס השלישי בשנת 1145, שביחד העניקו לטמפלרים מערך רחב של זכויות וזכויות יתר. בין השאר, הותר למסדר לבנות כנסיות משלו, לקבור את מתיו בשטח כנסיות אלו ולאסוף מיסים בנחלות הטמפלרים פעם בשנה. זכויות אלו, התברר בהמשך, היו שנויות במחלוקת.
שבאני נונדה
שבאני כריסטוף נונדה (בצרפתית: Shabani Christophe Nonda; נולד ב-6 במרץ 1977 בבוג'ומבורה, בורונדי) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
קבוצתו הראשונה בה שיחק בבוגרים הייתה פ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית, בה הוא שיחק בין העונות - . מציריך עבר נונדה לקבוצת סטאד רן הצרפתית, ולאחר מכן עבר לקבוצת מונקו, שבה שיחק מאז שנת 2000. בעונת הגיע עם המועדון הצרפתי לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה מונקו לפורטו.
בשנת 2005 עבר לקבוצת רומא, ולאחר מכן שיחק גם בקבוצות בלקברן רוברס ובגלאטסראיי לפני שפרש בשנת 2010.
אף על פי שנולד בבורונדי, נונדה מחזיק באזרחות קונגולזית, והוא שיחק במדי נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 14 שערים.
אציל
סטיינון ולדיס אוסקרסדוטיר
סטיינון ולדיס אוסקרסדוטיר (באיסלנדית: Steinunn Valdís Óskarsdóttir; נולדה ב-7 באפריל 1965) היא פוליטיקאית איסלנדית. בעבר כיהנה כראש עיריית רייקיאוויק, ובשנים 2007 עד 2010 היא הייתה חברת הפרלמנט האיסלנדי מטעם מפלגת הברית הסוציאל-דמוקרטית.
אוסקרסדוטיר נבחרה כחברת מועצה בעיריית רייקיאוויק ב-1994. עשר שנים אחר כך, ב-30 בנובמבר 2004, נבחרה לראש העירייה, לאחר שהחליפה את קודמה ת'ורולפור ארנאסון (Þórólfur Árnason) שהתפטר. היא כיהנה בתפקיד זה עד 13 ביוני 2006. בתקופה שבין 2003 ל-2008 שירתו שבעה אנשים שונים כראש עיריית רייקיאוויק, עקב אי יציבות פוליטית של הקואליציה העירונית. תקופת כהונתה של אוסקרסדוטיר הייתה הארוכה ביותר בין ראשי ערים אלו.
ב-12 במאי 2007 נבחרה אוסקרדוטיר לפרלמנט האיסלנדי (האלת'ינגי) מטעם מפלגת הברית הסוציאל-דמוקרטית. עם בחירתה שימשה כיו"ר הוועדה לתחבורה ולתקשורת, ומאז 2009 היא כיהנה כסגנית יושב-ראש הפרלמנט, וכחברה בוועדת התחבורה והתקשורת ובוועדת המסחר. ב-מאי 2010 היא הגישה התפטרות מהפרלמנט וזאת על רקע גילויים לגבי מקורות מימון מערכת הבחירות שלה.
היא שימשה חברה במשלחת הפרלמנטרית האיסלנדית למועצת אירופה. בנוסף, הייתה חברה במהלך כהונתה גם בוועדות התקציב, איכות הסביבה, ענייני חברה וביטוח לאומי והוועדה לעניינים חוקתיים.
בילה צרקווה
בִּילַה צֶרְקְווַה (באוקראינית: Біла Церква; ברוסית: Белая Церковь, "בְּיֶילַאיָה צֶרְקוֹב"; ביידיש: שווארצע טומאה; בפולנית: Biała Cerkiew, "בְּיַוַוה צֶרְקִיֶיב") היא עיר השוכנת על נהר רוֹס, 84 ק"מ דרומית לקייב, במחוז קייב שבאוקראינה. משמעות שמה בשפות הסלאביות היא "כנסייה לבנה", ועל כן בפי היהודים כונתה "שׂדה לבן", או בלשון סגי נהור: "שווארצע טומאה" (יידיש: "טומאה שחורה").
בעיר כ-201,200 תושבים והיא משתרעת על פני כ-33.7 קמ"ר. העיר מהווה מרכז תעשייתי גדול, שבו פועלים מעל 40 מפעלים בשטחי תעשייה שונים, שבהם, בין היתר, תעשיית מזון, תעשייה כימית ומוצרי נפט. העיר היא מקום מושבו של בית החרושת לצמיגים "רוֹסַאבַה", אשר נחשב עוד בתקופה הסובייטית לאחד הגדולים בתחומו בכל ברית המועצות. בעיר פועל גם מפעל למכונות חקלאיות, אשר הוקם עוד בשנת 1850.
היסטוריה.
העיירה הוקמה בשנת 1032 בידי ירוסלב החכם, הדוכס הראשי של קייב. למן שנת 1363 נכללה העיר בדוכסות הגדולה של ליטא, ומשנת 1569 באיחוד הפולני ליטאי. עם התפתחות המסחר הפכה העיירה לעיר. בשנת 1651 נחתם בעיר הסכם שלום בין האיחוד הפולני-ליטאי למורדים אוקראינים-קוזאקים תחת הנהגתו של בוגדן חמלניצקי.
הקהילה היהודית "שדה לבן".
הקהילה היהודית בעיר נוסדה בסוף המאה ה-16. בשנת 1646 ישבו יהודים ב־100 מתוך 800 בתיה. בגזירות ת"ח נחרבה הקהילה. באמצע המאה ה-18 פגעו בה ההיידמקים, אך היא שבה והתחדשה. בשנת 1765 נמנו בסביבתה 1,876 יהודים משלמי מס גולגולת, וב-1847 - 6,650 יהודים.
שושלת אדמו"רי לויעב הנהיגו את עדתם בעיר, בין השנים תרס"ו-תרס"ז גר בעיר האדמו"ר מרדכי טברסקי מלויעב, ובין השנים תרס"ז-תש"א הנהיג שם בנו רבי שלום יוסף טברסקי מלויעב שדה לבן.
בשנת 1823 נפתח בעיר בית דפוס עברי, אשר נודעו ממנו שני ספרים חסידיים. מאוחר יותר נדפסו בעיר עוד שני ספרים עבריים, בשני בתי דפוס שונים.
בשנת 1882 ה'תרמ"ב נולד בקהילה החזן יוסלה רוזנבלט, אחד החזנים המוכרים והמשפיעים ביותר עד ימינו.
בשנת 1897 חיו בה 18,720 יהודים (54% מהתושבים), ובשנת 1926 – 15,624 יהודים (36.4% מהתושבים). עם כינון השלטון הסובייטי באוקראינה ב-1918, וחרף פוגרומים בהם נרצחו כ-300 יהודים בעיר, השתלבה הקהילה היהודית היטב בכל תחומי החיים והפעילות בעיר. בעת מלחמת העולם השנייה נטלו יהודי המקום חלק פעיל ביותר בקרבות להדיפת הפלישה הגרמנית. באוגוסט ובספטמבר 1941 רצחו הנאצים כ-3,600 מיהודי העיר שנותרו בה, לאחר שרוכזו במחנה שבויים.
בשנת 2003 חודשה פעילות הקהילה היהודית, וכרב העיר מכהן הרב מאיר הולצברג, נציג חב"ד.
דליה רבין
דליה רבין (נולדה ב־19 במרץ 1950) היא אישיות ציבורית ישראלית. כיהנה כחברת הכנסת בכנסת ה-15 מטעם מפלגת המרכז ומפלגת העבודה. בתם של יצחק ולאה רבין.
ביוגרפיה.
רבין, בתם של ראש ממשלת ישראל לשעבר יצחק רבין ורעייתו לאה רבין, גדלה בשכונת צהלה בתל אביב. את לימודיה התיכוניים סיימה בתיכון חדש. עם סיום לימודיה, התגייסה לצה"ל ומילאה תפקידי מטה בסיירת מטכ"ל.
לאחר השירות הצבאי למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב, וסיימה בשנת 1974. בשנת 1975 הוסמכה כעורכת-דין לאחר שנת התמחות במשרדו של עורך הדין דב ויסגלס.
בשנת 1980 הצטרפה לפרקליטות המדינה ובמשך ארבע עשרה שנים הייתה פרקליטה בפרקליטות מחוז תל אביב.
בשנת 1989 עברה ניתוח להחלפת מסתם בלבה.