בשנת 2009 Qzone עקף רשתות חברתיות אחרות,  כמו Tencent Weibo ו-Tagged בסין. Qzone מתפתחת במהירות: בנובמבר 2013, כבר היו 623 מיליון משתמשים. Qzone הוא אחד האתרים הפעילים ביותר של קהילות בעולם, עם מעל מיליארד משתמשים (2018).
מועדי הראי&quot;ה
מועדי הראי"ה הוא ספר העוסק בשבת ובמועדי ישראל בהגותו ובאורח חייו של הראי"ה קוק. הספר חובר על ידי תלמידו, הרב משה צבי נריה.
הספר משלב קטעי הגות קצרים של הראי"ה עם פרקי סיפורים, חלקם מפי השמועה וחלקם מהספרות והעיתונות. מהדורתו הראשונה יצאה לאור בשנת ה'תש"מ.
הספר הוא חלק מסדרת ספרים שעליה זכה הרב נריה בפרס הרב קוק לספרות תורנית מטעם עיריית תל אביב-יפו.
עריכת הספר.
התשתית הראשונה לספר הייתה סדרת מאמרים שפרסם הרב נריה בעיתון הצופה. עליהם הוסיף קטעי הגות מתוך ספרי הראי"ה בהלכה ובאגדה ומעט קטעים מכתב ידו. את הסיפורים אסף הרב נריה מעדי ראייה ושמיעה ומתוך רשימות שונות מספרים קבצים ועיתונים.
הספר מלווה במפתח לשמות מאות האישים המוזכרים בו.
אמנדה קלמנט
אמנדה קלמנט (באנגלית: Amanda Clement; 20 במרץ 1888 - 20 ביולי 1971) הייתה שופטת בייסבול אמריקאית, והאישה הראשונה בעולם לשפוט משחק בייסבול מקצועני.
ביוגרפיה.
קלמנט נולדה בהדסון שבדרום דקוטה. אביה נפטר בצעירותה, ואמה, הארייט קלמנט, פרנסה אותה ואת אחיה האנק באמצעות בישול ארוחות לעובדי הרכבת. בילדותה, נהגה לשחק בייסבול עם אחיה בפארק השכונתי, אולם משום שהייתה ילדה, לא תמיד הורשתה לשחק עם הבנים, אולם כן הורשתה לשפוט. בגיל 17, עברה עם משפחתה לאיווה, שם אחיה שיחק כמגיש . באחד המשחקים, השופט לא הגיע והאנק הציע שאחותו, שישבה בצד, תכהן כשופטת. חברי הקבוצה הסכימו והתרשמו מיכולות השיפוט שלה, ולמחרת היא שפטה משחק נוסף. בשנת 1904, הפכה לאישה הראשונה בעולם ששפטה משחק בייסבול מקצועני. בין השנים 1904–1908 שפטה עשרות משחקי בייסבול מקצועניים באיווה, מינסוטה, נברסקה ודקוטה. פעמים רבות, היא הייתה הבחירה הראשונה לתפקיד השיפוט הן על ידי הקבוצות והן על ידי האוהדים. בשנת 1906, כתבה טור בעיתון The Cincinnati Enquirer בו טענה כי נשים שופטות משחקי בייסבול טוב יותר מגברים.
בשנת 1908 היא השתכרה בסכום שבין 15–25 דולרים למשחק, הצליחה לחסוך עבור לימודים ונרשמה למכללת ינקטון . בשנת 1911, לאחר שהשלימה את לימודיה במכללה, נרשמה ללימודי חינוך גופני באוניברסיטת נברסקה . בתקופה זו, פרשה משיפוט באופן קבוע אולם המשיכה לשפוט באופן מזדמן. מאוחר יותר, עסקה בהוראת חינוך גופני בבתי ספר בדרום דקוטה, בדקוטה הצפונית ובויומינג. כמו כן, עסקה גם בעבודות שיטור ובאימון נערים. בשנת 1929, פרשה מעיסוקיה וחזרה לדרום דקוטה לטפל באמה החולה. לאחר שאמה נפטרה בשנת 1934, קלמנט עברה לסו פולס ועסקה בעבודה סוציאלית.
נפטרה ב-20 ביולי 1971 בסו פולס.
מועדי הראיה
בן אשכנזי
בן אשכנזי (נולד 1968/69) הוא מיליארדר יהודי-אמריקאי, יזם נדל"ן. הוא מייסד, מנכ"ל, ובעל רוב המניות של "תאגיד הרכישות אשכנזי" ("Ashkenazy Acquisition Corporation"), אשר לו תיק נכסים בשווי של כ-12 מיליארד דולר.
הונו הפרטי הוערך (יולי 2018) בכ-4 מיליארד דולר.
ביוגרפיה.
אשכנזי נולד בישראל וגדל בלורנס, לונג איילנד, ניו יורק. הוא בנו של איש הנדל"ן איזי אשכנזי.
אשכנזי קנה את הנכס הראשון שלו בגיל 17. הוא למד לימודי ערב באוניברסיטת אדלפי, אבל לא סיים.
ב-1987 ייסד את "תאגיד הרכישות אשכנזי".
בן נשוי לדבורה, להם שלושה ילדים, והם חיים בניו-יורק, בשדרה החמישית.
ראסל ויינר
ראסל גולדנקלאוד ויינר (באנגלית: Russell Goldencloud Weiner; נולד בשנת 1970) הוא מיליארדר יהודי-אמריקאי ומתרים פוליטי.
ביוגרפיה.
ויינר הוא הבן של זוג היהודים-אמריקאים מייקל ויינר, הידוע יותר כשדר תוכנית אירוח ברדיו בשם מייקל סאבג', וג'נט ויינר.
ויינר סיים את תיכון רדווד בלארקספור, קליפורניה, בוגר אוניברסיטת סן דייגו עם תואר ראשון במדעי המדינה. הוא ארגן אירועים עבור Paul Revere Society, ועבד כסוכן נסיעות.
הוא היוצר של משקה האנרגיה Rockstar, וגם מייסד ומנכ"ל של חברה משלו, בלאס וגאס שבנבדה.
ב-2016, נכנס לראשונה לרשימת פורבס של 500 האמריקאים העשירים ביותר, עם שווי מוערך של 3.4 מיליארד דולר.
ויינר חי בדלריי ביץ', פלורידה.
אוניית לווייתנים
אלפא רומיאו G1
אלפא רומיאו G1 (באיטלקית: Alfa Romeo G1) היא מכונית סלון שיוצרה במספר תצורות, אשר הוגדרה כסוג של מכונית "Torpedo (automobile)" מתוצרת יצרן הרכב האיטלקי אלפא רומיאו שיוצרה בין השנים 1921–1923.
מהדגם יוצרו 52 יחידות.
פסטיבל הכדורים הפורחים הבינלאומי בגלבוע
פסטיבל הכדורים הפורחים הבינלאומי בגלבוע מתקיים מדי שנה בשבוע הראשון באוגוסט בפארק הלאומי מעיין חרוד.
תולדות הפסטיבל.
הפסטיבל הראשון התקיים בשנת 2009, ביוזמת שלומי אייל, רכז הספורט של מועצה אזורית גלבוע. בניגוד לאירועים דומים בחו"ל הפסטיבל משלב לינה במקום. הפסטיבל הראשון כלל רק את מטס הכדורים הפורחים (12 במספר). נכון לשנת 2018 הוא כולל גם פעילויות נלוות רבות. החל מהפסטיבל השלישי חלק מן האירועים מתקיימים בדרום הארץ, בפארק אשכול, שבוע לאחר הפסטיבל בגלבוע. האירוע מושך אליו כ-7,000 מבקרים מדי שנה. חלק מטייסי הכדורים הפורחים מגיעים לאירוע מחו"ל.
אופיר טריינין
אופיר טריינין (נולד ב-29 בינואר 1974) הוא במאי קולנוע תיעודי ישראלי. זוכה דוקאביב 2010 וזוכה דוקאביב 2018 ("משפחה בטרנס").
ביוגרפיה.
משפחתו וחיים אישיים.
אופיר טריינין נולד לאילנה ורני טריינין, שכיהן כסגן ליושב-ראש הסוכנות היהודית וכראש מועצה אזורית יואב. אופיר גדל בקיבוץ בית ניר. הוא מתגורר בתל אביב, נשוי לאיילת גוטליב טריינין ולהם שלושה בנים.
קריירה.
סרטו הראשון היה "מישהי לאהוב" (2005), סרט קצר שנבחר לייצג את ישראל בפסטיבל זאגרב ברטרוספקטיבה ל-10 הסרטים הטובים ביותר בקולנוע התיעודי הישראלי בעשרים השנים האחרונות.
סרטו הראשון באורך מלא "גם כשעיני פקוחות" (2010) תיעד את מסעו המוזיקלי-נפשי של היוצר גבריאל בלחסן. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל דוק אביב 2010 ובפרס הביכורים ובפרס המוזיקה בתחרות של "פורום היוצרים הדוקומנטריים". "גם כשעיני פקוחות" היה גם בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר.
סרטו הבא "השבת שלי" (2015) היה ניסיוני באופיו ותיקשר עם עולם הניו מדיה. הסרט בתמיכת yes דוקו תיעד את המדינה דרך הפריזמה של השבת הישראלית באמצעות צילומי סמרטפון של הציבור.
סרט נוסף שטריינין ביים ב-2015 היה "אפולוניה". סרט זה היה סרטו האחרון של מיכה שגריר כמפיק. הסרט סיפר את סיפורו של ויקטור גרייבסקי שהביא לעולם את נאום חרושצ'וב ובהמשך את פועלו של גרייבסקי כסוכן של השב"כ שפעל מול הרוסים. הסרט השתתף בפסטיבל חיפה והוקרן במסגרת רצועת "הסיפור האמיתי" בערוץ הראשון.
בשנת 2017 ביים שני סרטים: "צבעים של שנאה" ו"ילדים של החיים". הסרט "צבעים של שנאה" מספר על הגזענות בכדורגל הישראלי ושודר ברצועת "הסיפור האמיתי", ערוץ 1. הסרט "ילדים של החיים", שנעשה במסגרת תוכנית התחקירים זמן אמת (תוכנית טלוויזיה), שודר במהלך 2017 בערוץ כאן 11 וב־2018 בערוץ 8.
ב-2018 יצא סרטו "משפחה בטרנס". הסרט בתמיכת yes דוקו מתעד משפחה מנהריה המתמודדת עם הפיכתו של אב המשפחה לאישה טרנסג'נדרית. "משפחה בטרנס" נבחר לסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוק אביב 2018. כתוצאה מזכייה זאת היה Qualified לאוסקר האמריקאי. בהמשך נרכש להפצה מסחרית בארצות הברית על ידי חברת Abramorama והוקרן ברחבי ארצות הברית. הסרט זכה בשנת 2021 בפרס ציון לשבח ב-Sima Awards. מדובר בתחרות החשובה ביותר של סרטים אשר להם השפעה משמעותית על החברה בעולם. בנוסף זכה בפרס ציון לשבח בפסטיבל Meditaranian, נבחר לסרט הפתיחה בפסטיבל "סיאטל" והשתתף בלמעלה מ־70 פסטיבלים ברחבי העולם.
בשנת 2020 ביים שתי כתבות ארוכות עבור תוכנית התחקירים "זמן אמת", "מסע חייהם" (50 דק') סיפורו של זיו גרשוני ופנימיית "נירים" לנוער בסיכון ו" לב פתוח" (50 דק') על מנתחי הלב בתל השומר, ביניהם המנתחת הראשונה והיחידה בישראל. "מסע חייהם" זכתה בתחרות הקולנוע התיעודי בפרס הכתבה הארוכה הטובה ביותר לשנת 2020.
בשנת 2022 ביים את הסרט "פנטסטי כאן" על המאייר דוד פולונסקי ששודר במסגרת הסדרה "מוזות" בכאן 11. הסרט מלווה את המאייר עטור הפרסים דוד פולונסקי בתהליך עבודתו על ספר ילדים חדש, חושף אותנו לסרטי האנימציה שאייר, ביניהם "אגדת חורבן" ו"ואלס עם באשיר", וגם ולעולמו האישי כילד שהיגר לארץ מקייב.
באותה שנה ביים את הסרט "החלל ה74" שהופק על ידי "למה הפקות" (איילת קייט ואמיר הראל) ושודר בyes דוקו. הסרט מספר את סיפורם של רדי פילס וטל הררי, שני חיילים שהיו מצוותי החילוץ והזיהוי של אסון המסוקים שסבלו במשך שנים מפוסט טראומה תוך התמודדות במשרד הביטחון שיכיר בהם. "החלל ה–74" הוא סרט המגולל כרוניקה של אסון מתגלגל שמוסיף ומתקיים יום יום עבור מי שחוו אותו במעגלים השניים. הוא גם מציג תמונת מצב מכעיסה וקודרת בנוגע לטיפול המדינה ומשרד הביטחון באלו הזקוקים להם.
ביוני 2022 שודרה כתבה ארוכה שביים" בעלת הבית"( 50 דק) אותה יצר יחד עם מוריה קור. הכתבה שודרה בכאן 11 במסגרת תוכנית התחקירים "זמן אמת" והציגה את סיפורה של טל אוחנה. ראש המועצה הצעירה בארץ, מי שמובילה את ירוחם למקום שמעולם לא הייתה בו וחושפת גם את האתגר הכי אישי שעמדה בו.
הוראה.