ההטרודונטוזאורוס היה דינוזאור די קטן באורך 1.18-1.75 מטר ומשקל של 2–10 ק"ג והוא היה בעל מבנה ייחודי של שיניים המזכיר יותר שינים יונקים משיניים של זוחלים: הדינוזאור היה בעל גולגולת צרה ומשולשת עם מקור עשוי קרטין שבו היו 3 סוגים של שיניים: מאחורי המקור היו זוג שיניים קטנות דמויות-חותכות, מאחוריהם היו ניבים ארוכים ומעוקלים מהלסת העליונה ואחריה מהתחתונה ומאחוריהם היו שיני-מלתעות מרובות, כמו של שיני פרסתנים.
דינוזאור זה נחשב בתחילה כמין של בעל אגן דמוי לטאה או אף של תראפסיד, עקב המבנה המוזר והניבים המגודלים. למעשה הוא היה מאבות האורניתופודים בעלי מקור הברווז והיה קרוב למשפחת ההיפסילופודוניים הגדולה. דינוזאור זה חי רק בתחילת תור היורה וכנראה שהיה צמחוני או אוכל כל למרות מראהו המאיים.
טלמרק
טלמרק (בנורווגית: Telemark) הוא חבל היסטורי שהיה בעבר אחד ממחוזות נורווגיה. החל מ-1 בינואר 2020, טלמרק היא חלק ממחוז וסטפול וטלמרק. חבל טלמרק נמצא בין החבלים ההיסטוריים והמחוזות לשעבר וסטפול, בוסקרוד, הורדאלנד, רוגאלנד ומזרח אגדר.
בתקופת ימי הביניים בזמן איחוד דנמרק-נורווגיה היה באזור זה היה הפייף של ברטסברג. עם הקמת המונארכיה בנורווגיה בשנת 1662 הפך החבל למחוז. שם המחוז שונה לטלמרק ב-1919. השם נגזר משמם של התלירים, שבט גרמאני שהתיישב באזור העליון של טלמרק כיום בתקופת הוויקיניגים.
בימי הביניים, החברה החקלאית באזור ההררי של טלמרק נחשבה לאזור האלים ביותר של נורווגיה. כיום, מחצית מהבניינים מימי הביניים בנורווגיה נמצאים בטלמרק. הניבים המדוברים באזור ההררי בצפון-מערב טלמרק שומרים גם על יותר אלמנטים של הנורדית העתיקה מאלה המדוברים במקומות אחרים במדינה. טלמרק עילית ידועה גם כמקום הולדתו של הסקי.
החלק הדרומי של טלמרק, גרנלנד, הוא עירוני יותר ומושפע מהסחר עם ארצות השפלה, צפון גרמניה, דנמרק והאיים הבריטיים.
גאוגרפיה.
טלמרק ממוקמת בדרום-מזרח נורווגיה, ומשתרעת ממישור ההר הארדנגרווידה בצפון ועד לחוף סקגראק בדרום. לטלמרק נוף מגוון, הכולל קו חוף מחוספס, עמקים, אגמים, גבעות, הרים, ורמות מישוריות.
תשתית.
הכביש הבינלאומי E18 עובר בחלקים הדרומיים של טלמרק, דרך אזור גרנלנד והעיר קראגרו.
בטלמרק יש תשתית טובה של רכבות.
קווי האוטובוסים העיקריים באזור מופעלים על ידי חברת התחבורה טלמרק בילרוטר, המשרתת את החלקים המערביים והאמצעיים של האזור, וועל ידי חברת נטבוס המשרתת את החלקים האמצעיים, המזרחיים והדרומיים של האזור. חברת דרנגדל בילרוטר משרתת את אזור וסטמר.
הסמל.
הסמל הוא מהתקופה האחרונה (1970). בסמל יש סוג ישן של גרזן קרב, משמעותי עבור המחוז.
חלוקת משנה.
החבל מחולק לטלמרק העליונה (Øvre Telemark, נקראת לעיתים בפשטות טלמרק) וגרנלנד (Grenland). טלמרק העליונה מחולקת לעיתים לווסט-טלמרק ולאוסט-טלמרק. השם טלמרק התחתונה מתייחס באופן מסורתי לגרנלנד ולאזור מיד-טלמרק, אך היה יותר אזור מינהלי מאשר תרבותי. טלמרק העליונה מהווה את החלק הגדול ביותר. לדוגמה, שטח המינהל הכנסייתי (פרוסט) של טלמרק העליונה כולל 12 עיריות ויותר מ-80% משטח טלמרק.
דייב ווטל
דייב ווטל (באנגלית: Dave James Wottle; נולד 7 באוגוסט 1950) הוא אתלט עבר אמריקאי, אלוף אולימפי (מינכן 1972) ושיאן עולם (1972–1973) בריצת 800 מטר.
ווטל התפרסם בהשתתפות בתחרויות כשהוא חובש כובע מצחייה, וכן בטקטיקת ריצה ייחודית, שהתאפיינה בפיגור בריצה רוב הזמן, ועקיפת המתחרים בישורת האחרונה.
נעורים.
דייב ווטל נולד ב-1950 בקנטון שבאוהיו ארצות הברית. כילד היה רזה וחלש, ובהמלצת הרופא החל לעסוק בספורט ולרוץ, ואז התגלה כישרונו. הוא למד היסטוריה במכללת "באולינג גרין סטייט" שבבאולינג גרין, אוהיו וסיים את התואר הראשון בשנת 1973.
קריירה ספורטיבית.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסיאטל, וושינגטון באמצע יוני 1972 זכה ווטל במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1.47.3 דקות, לפני ריק ווליוטר (1.47.5 דקות) וריק בראון (1.47.6 דקות). שבועיים לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מינכן שנערכו יוג'ין, אורגון ב-1 ביולי זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר תוך השוואת השיא העולמי של פיטר סנל מניו זילנד וראלף דובל מאוסטרליה בתוצאה של 1.44.3 דקות, לפני ריק ווליוטר (1:45.0 דקות) וקן סוונסון (1:45.1 דקות). נוסף לכך, זכה ווטל במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:42.3 דקות אחרי ג'ים ראיין (3:41.5 דקות) ולפני בוב וילר (3:42.4 דקות).
אלוף אולימפי.
במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.86 דקות, לפני יבגני ארז'נוב מברית המועצות (1:45.89 דקות) ומייק בויט מקניה (1:46.01 דקות). לאורך רוב המירוץ השתרך ווטל מאחור, אולם לאחר כ-500 מטר הגביר את קצב ריצתו, עקף את כל הרצים וסיים ראשון. בנוסף סיים ווטל במקום ה-14 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.6 דקות.
כובע מצחייה הפך לסימן ההיכר של ווטל והוא חבש אותו בכל ריצותיו, בצעירותו חבש את הכובע כדי לאסוף את שערו הארוך אך בהמשך הקריירה ראה בו סימן למזל טוב.
ב-1974 הפך ווטל לאתלט מקצועי אולם לאחר זמן קצר פרש מפעילות. ב-1975 מונה למאמן ריצה במכללת וולש באוהיו וב-1977 מונה למאמן אתלטיקה במכללת בטאני שבוירג'יניה המערבית.
קריירה מחוץ לספורט.
החל מ-1983 מילא ווטל תפקיד של דיקן לטיפול בתמיכות וסיוע כלכלי לסטודנטים נזקקים במכללת "רודס" שבממפיס שבטנסי, תפקיד אותו מילא עד שנת 2012. בהמשך הוא מילא תפקידי סגן נשיא במכללת "מילספס" בג'קסון מיסיסיפי ובמכללת "ווסליין" שבאוהיו.
Petrolacosauridae
אגורה (ישיבה)
אגורה (ביפנית: 胡坐; מבוטא: Agura) הוא מונח יפני המתאר תנוחת ישיבה ייחודית. בתנוחה זו, הישבן מונח על הרצפה (או על כרית שעל הרצפה) והרגליים משולבות כלפי חוץ, כאשר הברכיים כפופות וכל רגל חוצה את הרגל השנייה מלמטה. ביפן, תנוחה זו נחשבת חלופה לא פורמלית לתנוחת ה"סייזה" (正座) עבור גברים. בעבר נתפסה תנוחת ה"אגורה" לתנוחת ישיבה לא מנומסת עבור נשים, בעיקר כאשר הן היו לבושות בבגד הקימונו הטרום-מודרני, כאשר הבגדים התחתונים היו חשופים, ואילו נשים בדרך כלל לא לבשו בגדים תחתונים, לעומת הגברים, שבנסיבות מסוימות נהגו להופיע בציבור לבושים בבגדים תחתונים בלבד, לדוגמה ב"פונדושי" (ふんどし).
סבע
סבע היא מילה בערבית שפירושה הוא הספרה שבע, שנחשבת למספר טיפולוגי. ישנם אנשים דוברי ערבית שזהו שם משפחתם.
זאוריה
זאוריה (שם מדעי: Sauria) היא קבוצת זוחלים ששייכת לקבוצת הדיאפסידה. קבוצה זו התפתחה בתקופת הפרם מראשוני הדיאפסידים והיא כוללת בתוכה את מרבית הזוחלים המודרניים (למעט אולי הצבים) וכן את מיני העופות והדינוזאורים השייכים לקבוצת הארכוזאורים. חלק מבני הקבוצה התפתחו למינים ימיים ואחרים הפכו לקשקשאים המודרניים וקרוביהם הספנודוניים.
בעבר השתמשו בשם המדעי של הקבוצה בשביל תת-סדרת הלטאות. בהמשך השם הושאל לשם קבוצה גדולה יותר של זוחלים.
טקלאפי
טקלפי
טחלפי
טחלאפי
מזרח אגדר
מזרח אגדר (או אוסט-אגדר; בנורווגית: Aust-Agder) היה אחד מ-18 מחוזות נורווגיה. למחוז גבול משותף עם המחוזות טלמרק, רוגלנד ומערב אגדר. מזרח אגדר היה המחוז ה-14 הגדול ביותר מבחינת שטח ושטחו היה 9,212 קמ"ר. ב-1 בינואר 2020, המחוז אוחד עם מערב אגדר, ונוצר מחוז אגדר. נכון ל-2019 מתגוררים במחוז 117,655 תושבים, המהווים כ-2.2% מאוכלוסיית נורווגיה. מרכזו המנהלי של המחוז היה העיר ארנדל.
המחוז כלל את האיים טרומויה, חיסויה, ג'וסטויה וסנדויה. פנים המחוז מקיף את הרובע המסורתי סטסדל, דרכו זורם הנהר אוטרה לחוף.
עד שנת 1919 שמו של המחוז היה נדנס . המחוז נקרא על שם חוות נדנס (Norden Niðarnes) הישנה, ​​מכיוון שזה היה מקום מושבו של האמטמן (מושל המחוז). המילה "נדנס" היא הלחם של שתי מילים, ניד ונס. ניד (המכונה כיום נידלבה) הוא נהר במחוז ופירוש המילה נס הוא "היבשה". פירוש שמו של הנהר אינו ידוע.
סמל.
הסמל הוא מהעת החדשה. הוא נוצר ב-12 בדצמבר 1958. הוא מציג שני פסי זהב אופקיים על רקע אדום. הם מסמלים את סחר העצים של עפרות הברזל שהיו חשובים לצמיחתה של מזרח אגדר.
נפות.
מערכת הנפות, או הקומונר, הוקמה בנורווגיה בשנת 1837, על בסיס קהילות שהיו קיימות בעבר. נורווגיה נמסרה לשוודיה על ידי דנמרק בשנת 1814, בה היא מרדה מיד וזכתה בשלטון העצמי, אם כי עדיין הייתה חלק משוודיה. בשנת 1905 הכריזה נורווגיה על עצמאות מוחלטת. בינתיים, ככל שהתקדמו השנים, הנפות לא נשארו זהות, הוקמו חדשות, ישנות התפרקו והקרקע הועברה לשלטונות אחרים. מאז שנות ה-90, מזרח אגדר חולקה ל-15 נפות:
ערים.
במזרח אגדר יש חמש ערים:
מערב אגדר
מערב אגדר (או וסט-אגדר; בנורווגית: Vest-Agder) היה אחד מ-18 המחוזות (בנורווגית: fylke) בנורווגיה עד ל-1 בינואר 2020, אז הוא מוזג עם מזרח אגדר והפך לחלק ממחוז אגדר. נכון ל-2016 יש במחוז 182,701 תושבים, כ-3.5% מכלל אוכלוסיית נורווגיה. שטח המחוז הוא כ-7,277 קמ"ר. מרכזו המנהלי של המחוז שוכן בעיר הגדולה ביותר במחוז, קריסטיאנסנד.
ספנות, מסחר ותיירות הם מקורות הכלכלה העיקריים במחוז. מערב אגדר מייצא יוצר מוצרים לשווקים שונים בעולם מאשר רוב המחוזות. נושא בין-לאומי אחר הקשור למחוז הוא ההגירה ההמונית מצפון אמריקה למחוז שהחלה להתרחש החל משנות ה-50 של המאה ה-20, כתוצאה מההתפתחות הכלכלית שהתרחשה בכל חלקיה של נורוגיה החל גל הגירה בעיקר בערים קוונסדל ופרסונד. שתי הערים שומרות על קשרים תרבותיים חזקים עם ערים אחרות בארצות הברית.
עד שנת 1919 נקרא המחוז " ליסטר ומנדל" על שם שני ה"" ליסטר ומנדל.