קריירת מועדונים.
אירופה.
בשנת 1990 החל רבראצ'ה את קריירת המשחק שלו בקבוצת נובי סאד מהליגה היוגוסלבית בכדורסל, ולאחר עונה אחת עבר לפרטיזן בלגרד. תחת המאמן הצעיר ז'ליקו אובראדוביץ', ובהובלת השחקנים אלכסנדר ג'ורג'ביץ' ופרדראג דנילוביץ', זכתה פרטיזן באליפות הליגה האירופית של פיב"א הראשונה בתולדותיה בעונת , לאחר שגברה בגמר על חובנטוד בדאלונה. בעונות הבאות הצטיין רבראצ'ה בפרטיזן, אך קבוצתו לא הורשתה להשתתף ביורוליג בשל מעורבות סרביה במלחמת בוסניה. ב-4 עונותיו בפרטיזן קלע 11.7 נקודות בממוצע למשחק, וזכה עם הקבוצה ב-2 אליפויות הליגה היוגוסלבית (1992, 1995) וב-3 גביעי הליגה היוגוסלבית (1992, 1994, 1995), בנוסף לזכייה ביורוליג (1992).
בשנת 1995 עבר לשחק עבור בנטון טרוויזו האיטלקית, אותה אימן מייק ד'אנטוני. בעונת 1996/1997 זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל האיטלקית לאחר שגברה על פורטיטודו בולוניה בסדרת הגמר, בתוצאה 3–2. בעונת 1997/1998 העפילה בנטון לפיינל פור היורוליג, אך הודחה במשחק חצי הגמר על ידי א.א.ק. אתונה. בעונת 1998/1999 זכתה הקבוצה בגביע ספורטה, תחת הדרכתו של ז'ליקו אובראדוביץ' אשר החליף את ד'אנטוני. ב-4 עונותיו בטרוויזו רשם רבראצ'ה ממוצעים של 14.3 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת חתם רבראצ'ה על חוזה בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית, אליה עבר יחד עם מאמנו בטרוויזו ז'ליקו אובראדוביץ'. בפיינל פור היורוליג של אותה עונה גברה פנאתינאיקוס על אפס פילזן (81–71) ועל מכבי תל אביב (73–67) בדרך לזכייה השנייה בתולדותיה באליפות היורוליג. במשחק הגמר הוביל רבראצ'ה את קבוצתו עם 20 נקודות ו-8 ריבאונדים, ובסיומו זכה בפרס ה-MVP של פיינל פור היורוליג. בעונה העוקבת נפגשו אותן הקבוצות בגמר ליגת הסופרוליג, אך הפעם ידה של מכבי הייתה על העליונה, כאשר ניצחה בתוצאה 81–67. בשתי עונותיו ביוון זכה רבראצ'ה עם פנאתינאיקוס באליפות הליגה היוונית.
על אף שנבחר בדראפט ה-NBA 1994 על ידי סיאטל סופרסוניקס (בחירה 54), נשאר רבראצ'ה באירופה עד קיץ 1999, אז חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס. בעונת הרוקי שלו קלע 6.9 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של בן וולאס, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. במהלך עונתו השלישית בדטרויט, , נשלח לאטלנטה הוקס כחלק מטרייד שהעביר לפיסטונס את ראשיד וולאס. לקראת עונת חתם על חוזה ל-3 עונות בלוס אנג'לס קליפרס, אך באפריל 2006 שוחרר מהקבוצה בשל פריצת דיסק. ב-5 עונותיו ב-NBA השתתף ב-215 משחקים בלבד (מתוך 410 של קבוצותיו) בשל בעיות בריאותיות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 5.9 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק.
ניסיון הקאמבק.
ביוני 2007 חזר לשחק כאשר חתם על חוזה בוולנסיה מהליגה הספרדית, אך לאחר 3 משחקים בלבד שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק.
נבחרת לאומית.
בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 1995 השתתף רבראצ'ה לראשונה במשחקי נבחרת יוגוסלביה הבוגרת, וזכה עמה במדליית הזהב. לאורך הטורניר שימש כמחליפו מהספסל של ולאדה דיבאץ, וקלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק. באולימפיאדת אטלנטה (1996) היה אחד השחקנים המובילים של נבחרתו, לצד דיבאץ, פרדראג דנילוביץ', אלכסנדר ג'ורג'ביץ' ודיאן בודירוגה, וסייע לה להעפיל לגמר הטורניר עם ממוצע של 10.6 נקודות למשחק. במשחק הגמר הפסידה יוגוסלביה מול נבחרת ארצות הברית בתוצאה 69–95, וזכתה במדליית הכסף.
באליפות אירופה 1997 שוב זכתה יוגוסלביה במדליית הזהב, כאשר רבראצ'ה מסיים כקלעי השלישי של נבחרתו עם 11.1 נקודות בממוצע למשחק. בטורניר אליפות העולם 1998 קלע רבראצ'ה 13.6 נקודות למשחק, כולל 16 נקודות במשחק הגמר מול נבחרת רוסיה, בו ניצחה יוגוסלביה בתוצאה 64–62. בסיום האליפות נבחר לחמישייה המצטיינת של הטורניר, לצד בודירוגה. בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סידני (2000) הפסיד רבראצ'ה עם נבחרתו מול נבחרת ליטא בשלב רבע הגמר. בקיץ 2005 חזר להתחרות עם נבחרתו, לראשונה מזה 5 שנים, וסיים עמה במקום התשיעי באליפות אירופה 2005.
ז'ליקו רברצ'ה
זליקו רבראצ'ה
קו ג'ובילי
קו ג'ובילי (יובל) (מאנגלית: Jubilee line) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של לונדון העובר בין סטרטפורד שבמזרח לונדון לסטנמור שבפרברי צפון-מערב לונדון, דרך הדוקלנדס, הגדה הדרומית ווסט אנד. הקו נפתח בשנת 1979 אבל חלקים מסוימים מהמסלול נבנו עוד בשנת 1932 ופוצלו לקו חדש בשנת 1979, שיפוץ והרחבה נוספת בקו הייתה בשנת 1989.
נתונים ומספרים.
צבע הקו על המפה הוא אפור ופועלות בו 27 תחנות על 36 קילומטרים.
שם הקו ,מציין את שנת יובל הכסף למלכותה של המלכה אליזבת' השנייה.
קו היובל
סיס מערות
באוקה מולמה
באוקה מולמה (בהולנדית: Bauke Mollema; נולד ב-26 בנובמבר 1986) הוא רוכב אופני כביש הולנדי בקבוצת טרק - סגפרדו. מולמה ניצח בקלאסיקה סן סבסטיאן ב-2016 ובג'ירו די לומברדיה ב-2019. בנוסף לכך, למולמה ניצחון בקטע בטור דה פראנס (2017), ובוואלטה אספנייה (2013), למולמה פודיום אחד מגרנד טור, כאשר סיים שלישי בוואלטה אספניה 2011.
קריירה.
קבוצת רבובנק (2008-2014).
לאחר שרכב בקבוצת הפיתוח שלה, הצטרף מולמה לקבוצה הראשית של רבובנק (נקראה בהמשך "בלקין" וכיום נקראת "יומבו–ויסמה"). הוא סיים שביעי בטור של גרמניה, ושישי בוואלטה קסטיליה לאון.
מולמה סיים 16 כללי ב, וסיים במקום ה-17 הכללי במרוץ הגראן פיימונטה.
2010: השתתפות ראשונה בגרנד טור.
מולמה סיים במקום החמישי הכללי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא נבחר לראשונה לגראנד טור, כאשר התחרה בג'ירו ד'איטליה וסיים במקום ה-12 הכללי, 19:41 אחרי איוואן באסו האיטלקי.
2011: פודיום בוואלטה אספנייה.
מולמה סיים תשיעי במרוץ פריז - ניס ובוולטה אה קטלוניה. הוא סיים שני בוואלטה קאסטיליה לאון, וסיים חמישי בטור דה סוויס ובאליפות הולנד באופני כביש. הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס, וסיים שני בקטע ה-17, שרק אדוואלד בואסון האגן הנורווגי מקדים אותו. בסופו של דבר, סיים במקום ה-68 הכללי. הוא התחרה גם בוואלטה אספנייה, ושם רשם הופעה הרבה יותר מוצלחת, עם מקום שני אחד בקטע התשיעי, פעמיים מקום שלישי (בקטעים 17 ו8) ומקום שלישי כללי במרוץ, 1:50 דקות אחרי כריסטופר פרום המנצח. (בפועל, מולמה סיים רביעי במרוץ, וחואן חוזה קובו ניצח בו, אך בשל פסילתו של קובו עלה מולמה למקום השלישי)
2012: חמישי בקלאסיקה סן סבסטיאן ושלישי בטור של חבל הבסקים.
מולמה סיים שלישי בטור של חבל הבסקים, וסיים שני בקטע נגד השעון האישי. הוא סיים במקום העשירי במרוץ אמסטל גולד, שביעי בלה פלש ואלון, ושישי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא השתתף בטור דה פראנס, אך פרש במהלך הקטע ה-11. הוא סיים חמישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, הוא נבחר שוב לוואלטה אספנייה, וסיים שישי בקטע ה-3 וה-19, וסיים בסופו של דבר במקום ה-28 הכללי. את העונה הוא סיים עם מקום שביעי במרוץ ג'ירו די לומברדיה.
2013: שישי בטור דה פראנס וניצחון בקטע בוואלטה אספנייה.
מולמה פתח את העונה עם מקום שישי כללי בטור של מדיטראנין, ומקום שלישי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא סיים שני במרוץ החד יומי, וואלטה מורסיה. ורביעי במרוץ קריטריום אינטרנשיונל, הוא סיים עשירי במרוץ אמסטל גולד, ותשיעי בלה פלש וואלון. הוא סיים רביעי כללי בטור של נורווגיה, וניצח את הקטע השני בטור דה סוויס וסיים במקום השני הכללי, 1:02 אחרי רוי קושטה הפורטוגלי. מולמה המשיך את יכולתו הטובה גם בטור דה פראנס, כאשר סיים במקום השישי הכללי (11:42 דקות אחרי כריסטופר פרום), וסיים שלישי בקטע ה-13, ורביעי בקטע ה-8. הוא סיים תשיעי בקלאסיקה סן סבסטיאן, ובוואלטה אספנייה, ניצח את הקטע ה-17 וסיים במקום ה-52 הכללי. הוא סיים במקום ה-11 באליפות העולם.
2014: שני בקלאסיקה סן סבסטיאן, שלישי בטור דה סוויס ועשירי בטור דה פראנס.
מולמה סיים שישי בוואלטה של אנדלוסיה ושביעי במרוץ אמסטל גולד. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של נורווגיה, וסיים במקום השלישי הכללי. הוא סיים שלישי כללי בטור דה סוויס, וסיים שני בקטע התשיעי והאחרון. מולמה סיים עשירי בטור דה פראנס, 21:15 דקות אחרי וינצ'נצו ניבאלי, המנצח במרוץ. הוא סיים שני בקלאסיקה סן סבסטיאן, 14 שניות אחרי אלחנדרו ולוורדה.
טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום).
2015: ניצחון בטור של אלברטה, ושני בטירנו - אדריאטיקו.
מולמה הצטרף לקבוצת טרק פאקטורי-רייסינג (כיום טרק סגפרדו) וסיים שני במרוץ טירנו - אדריאטיקו, 18 שניות אחרי נאירו קינטנה המנצח. בטור דה פראנס, סיים במקום השביעי הכללי, 15:14 דקות אחרי כריסטופר פרום. הוא סיים שישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, וניצח את הטור של אלברטה לאחר שהקדים את אדם ייטס בשמונה שניות. מולמה ניצח גם את מרוץ גביע יפן החד יומי.
2016: ניצחון בקלאסיקה סן סבסטיאן.
מולמה סיים שלישי בוואלטה אנדלוסיה, ותשיעי בטירנו - אדריאטיקו, הוא סיים במקום ה-14 במרוץ אמסטל גולד, ובמקום התשיעי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא סיים תשיעי בטור דה רומאנדי. ו-11 בטור דה פראנס. עד קטע 19, מולמה היה ממוקם במקום השני, בפער של 3:52 מכריסטופר פרום שהוביל, אך בקטע ה-19 סיים במקום ה-23, בפער של 4:26 דקות ממנצח הקטע, רומן בארדה. ובשל כך ירד למקום ה-10. בקטע ה-20, איבד עוד זמן וירד למקום ה-11. הוא ניצח את מרוץ קלאסיקה סן סבסטיאן, לאחר שהקדים את טוני גלופן ואלחנדרו ולוורדה ב-17 שניות. הוא סיים במקום ה-17 במקצה אופני הכביש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וניצח את הקטע הרביעי בטור של אלברטה, ובסופו של דבר סיים במקום השני.
2017: ניצחון בקטע בטור דה פראנס, וניצחון בוואלטה סן חואן.