לאחר מלחמת העצמאות התיישבו עולים חדשים וערבים מרחבי הארץ בבתיהם של הערבים שנמלטו מהעיר. השכונה החלה להתדרדר והייתה למוקד של פשיעה ועוני. בשנות ה-50 הוחלט על הרס השכונה ועל הקמתה מחדש. פעולות ההריסה החלו אך תשתית חדשה לא הוקמה תחת זו שנהרסה. משנות ה-70 הפסיקה עמידר לשפץ בתים במקום ולהכניס דיירים חדשים וכל בית שנתפנה נהרס. התוכנית הייתה שלאחר הריסת כל הבתים תיבנה במקום שכונה של רבי קומות ווילות על שפת הים. בנוסף לכך, החל מ-1975 היה חוף ימה של השכונה לאתר סילוק פסולת בניין, ועד מהרה קם במקום תל בגובה של כ-15 מטר, אשר ניתק את השכונה מהים. בשנות ה-80 שונתה התוכנית ועיריית תל אביב הכירה בערכיה ההיסטוריים והאדריכליים של עג'מי ונוסחה תוכנית שימור. כיום השכונה נחשבת לאזור פופולרי וכמוקד משיכה לאוכלוסייה אמידה, אך עדיין רבים בה המגרשים הריקים, זכר לימיה הקשים.
השכונה היא זירת התרחשותו של הסרט הישראלי "עג'מי" משנת 2009, וחלק משחקניו הם תושבי השכונה.
אפרת גוש (אלבום)
"אפרת גוש" הוא שם אלבום האולפן הראשון של הזמרת הישראלית אפרת גוש, אשר יצא ב-21 במרץ 2005.
את כל שירי האלבום כתב ברק פלדמן והלחין יוני בלוך, פרט לגרסת הכיסוי לשירו של עמיר לב "פעם בחיים", אשר שימש כשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "לתפוס את השמיים". האלבום יצא לאחר הצלחה גדולה של גוש בהוצאת הסינגל הכפול "שחזור/ג'ורג'יה" לאתר "במה חדשה", אשר גרף הורדות מרובות של מבקרי האתר. השיר "שחזור" לא הוכנס לאלבום בעקבות החלטתה של גוש.
למהדורות מאוחרות יותר של האלבום צורפה רצועת בונוס של חידוש להקת מטרופולין לשירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", בו השתתפה גוש בשירה.
חבורת פלטפוס
בצק שקדים
מרד סוואנתי (1921)
מרד סוואנתי היה מרד כושל, שהתרחש בשנת 1921, כנגד השלטון הבולשביקי החדש בגאורגיה.
המרד התפרץ בסוואנתי, הררי בצפון-מערב גאורגיה, כמעט מיידית לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה ויסודה של גאורגיה הסובייטית (פברואר-מרץ 1921). התסיסה בקרב איכרי סוואנתי הופיעה כבר במאי של אותה שנה, והתפתחה במהירות למרד חמוש כנגד ועידת המהפכה של גאורגיה, רבקום (ревком), הלא פופולרית, שהייתה הממשלה הבולשביקית שכיהנה בתקופת המעבר. פלוגה של חיילי גרילה, שהונהגו על ידי מוסוסטר דאדשכליאני, נסטור גרדפחאדזה ובידזינה פירוולי, פירקה מנישקה, בספטמבר של אותה שנה, את יחידות הצבא האדום שבסיסם היה בסוואנתי והחלו בהכנות לקראת ההתקדמות לכיוון כותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה.
ועידת המהפכה הגאורגית, שעמדה מול האפשרות של התרחבות המרידה למרד כלל ארצי ולמלחמת אזרחים כוללת, ייסדה, ב-7 באוקטובר של אותה שנה, פלוגות ענישה מיוחדות כדי להילחם במורדים, שהוקעו על ידם כ"שודדים פוליטיים". ב-15 בנובמבר של אותה שנה, דיווחו השלטונות הסובייטים כי מספר המורדים הסוואנים עומד על 1,600 איש, ופעילותם מתואמת עם התנועה הלאומית הדמוקרטית של גאורגיה, ששמרה על הקשרים עם התנועה המנשביקית שבסיסה בטביליסי גאורגיה.
הלחימה בסוואנתי נמשכה שישה חודשים, עד שהחיילים הסובייטים הצליחו לרסן את התפשטות המרידה למחוזות השכנים. לקראת סוף דצמבר 1921, הגיעה תגבורת רעננה של חיילי הצבא האדום שמחצה סופית את המרידה. מנהיג המורדים הוצא להורג, ומשטר של דיכוי מחמיר הושת על האזור. מפלת המרידה הסוואנית הכריחה את האופוזיציה הגאורגית הראשית לדאוג לשיתוף פעולה קרוב יותר, שהוביל מאוחר יותר למרד אנטי סובייטי רחב יותר באוגוסט 1924.
הערות שוליים.
סמולנסק (מחוז)
מחוז סמולנסק (ברוסית: Смоленская область, בתעתיק: סמולנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי.
המחוז הוקם ב-27 בספטמבר 1937 והוא מחולק ל-25 אזורים מוניציפליים ו-2 אזורים עירוניים. בשטח המחוז עובר נהר דנייפר. כ-40% משטח המחוז הם יערות.
היסטוריה.
האזור היה מאוכלס על ידי הרוסים עוד במאה ה-9. במהלך סוף המאה השטח סופח לנסיכות קייב. במאה ה-12 היה נסיכות עצמאית. במהלך המאה ה-13–14 היה שייך להדוכסות הגדולה של ליטא ולפולין.
לאחר מספר מלחמות האזור הועבר לרוסיה הצארית בשנת 1654. הכפר לובביץ' שוכן במרכז היישוב החקלאי ליובאביצ'י (Любавичское сельское поселение), בחבל רודניאנסקי במחוז סמולנסק. הכפר ידוע כמקום הולדתה של חסידות חב"ד.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 בשטח המחוז הוקמה תחנת הכוח הגרעינית סמולנסק בה הופעלו בהדרגה 3 יחידות 1000 מגוו}ט כל אחד. בשנת 1993 עבודות של הקמת היחידה הרביעית הוקפאו.
דמוגרפיה.
כ-71% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה, סמולנסק, מתגוררים כ-320 אלף תושבים. אוכלוסייה עירונית מהווה כ-73% מאוכלוסיית המחוז.
94.6% מאוכלוסיית המחוז הם רוסים, אחוז וחצי הם אוקראינים ואחוז וחצי נוספים הם בלארוסים. בהתאם לנתוני המפקד של שנת 1926, אז בשטח המחוז התגוררו מעל 2 מיליון תושבים. האוכלוסייה הקיימת עתה מהווה רק כמחצית מהיקף אוכלוסיית האזור בתחילת המאה ה-20.
לפני מלחמת העולם השנייה בתחום המחוז היו מספר יישובים בהם יהודים היו רוב האוכלוסייה, כך למשל בגוסינו בשנת 1926 התגוררו כ-426 יהודים מכלל 706 תושבים.
סברדלובסק (מחוז)
מחוז סברדלובסק (ברוסית: Свердловская область, בתעתיק: סברדלובסקיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא במחוז הפדרלי של אורל. המחוז הוקם ב-17 בינואר 1934.
רוב שטח המחוז נמצא באסיה בהרי אורל ובמישור הסיבירי המערבי. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-4 אזורים ועיר יקטרינבורג.
היסטוריה.
עם כיבוש קאזאן בסוף המאה ה-16 החלה התרחבות רוסיה לכיוון מזרח. כבר בתחילת המאה ה-17 החלה התיישבות רוסית באזור. במהלך המאה ה-18–19 האזור היה הלב התעשייתי של רוסיה. בתקופת האימפריה הרוסית נקרא המחוז בשם פלך יקטרינבורג.
בתקופת מלחמת העולם השנייה לשטח המחוז הועברו מפעלים רבים. בתקופת שלטון ברית המועצות נקראה בירת המחוז יקטרינבורג בשם סברדלובסק, על שם המנהיג הבולשביקי יעקב סברדלוב, והמחוז נקרא בהתאם "מחוז סברדלובסק". שמו נשאר גם כשיקטרינבורג חזרה לשמה הקודם לאחר פירוק ברית המועצות.
האזור היה מרכז חשוב של יהוויסטים. בשנת 1939 הרשויות גילו מרכז חשוב של הכת וסגרו אותו תוך מעצר כל המאמינים.
בוריס ילצין, נשיא רוסיה בתקופה שלאחר פירוק ברית המועצות, כיהן כיו"ר הוועדה הקומוניסטית של מחוז סברדלובסק (בפועל, ראש המחוז) מ-1976 עד 1985.
דמוגרפיה.
הרוסים מהווים כ-90% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש טטרים (כ-3.5%) ואוקראינים (כ-1%). בערים מתגוררת כ-85% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - יקטרינבורג מתגוררים כ-1,300,000 תושבים.
כלכלה.
בשטח המחוז נמצאים מרבצים גדולים של ברזל, ניקל, נחושת, זהב, פלטינה ומתכות אחרות. בהתאם לכך, המחוז מתאפיין בתעשייה כבדה מפותחת ביותר. בערי המחוז ממוקמות מפעלים ליצור פלדה (בעיר ניז'ני טאגיל שנמצא בבעלות חברת אווראז) טנקים (מפעל הקרונות של אוראל בניז'ני טאגל), תחמושת ומכונות שונות לתעשייה כבדה.
בשנת 1897 בעיר אסבסט נבנה מכרה לכריית אזבסט. מפעל זה היה הראשון מסוגו באימפריה הרוסית וייצור אזבסט באזור נמשך עד היום.
בשנת 1964 כ-50 ק"מ מסברדלובסק הופעלה תחנת הכוח הגרעינית בלויארסקי שהייתה תחנת הכוח הגרעינית הראשונה בברית המועצות שמטרתה העיקרית הייתה ייצור אנרגיה חשמלית בהיקף משמעותי.
אריה בהיר
אריה בהיר (1 במאי 1906 - 13 בספטמבר 1970) היה חבר הכנסת מטעם מפא"י, רפ"י העבודה והמערך.
אריה בהיר נולד בשם אריה גלר באודסה שהייתה חלק מהאימפריה הרוסית (כיום: אוקראינה), בנעוריו למד בבית הספר היסודי היהודי הפוליטכני. היה חבר בגרעין תנועת השומר הצעיר ס.ס.ס.ר, עמו עלה לארץ ישראל ב-1924 והיה ממייסדי קיבוץ אפיקים. היה מייסד שותף וממנהיגי תנועת נצ"ח (נוער צופי חלוצי), חבר מזכירות הקיבוץ המאוחד, הנהגת מפא"י וההסתדרות. אריה בהיר היה מקורב לדוד בן-גוריון וכיהן מטעם המפלגות מפא"י (כחבר הכנסת ה-1 וה-3), רפ"י, העבודה, והמערך (כחבר הכנסת השישית).
שתי ערים
לגניאולוגיה של המוסר
ראש אכ&quot;א
פנסית דו-נוצתית
פנסית דו-נוצתית (שם מדעי: "Koelreuteria Bipinnata") הוא עץ נוי ממשפחת הסבונניים (Sapindacea) שמקורו במזרח אסיה. העץ מכונה גם Chinese Flame Tree.
העץ הראשון בישראל נשתל ב-1959 בארבורטום אילנות וכיום הוא עץ נפוץ בגנים ובשדרות.
מאפיינים.
העץ מגיע לגובה 10-15 מטר ורוחב 6-10 מטר. הוא נשיר בחורף. שמו של העץ בעברית נובע מצורת עליו ופירותיו. העלים משוננים, מסורגים ומנוצים פעמיים.
לקראת סוף הקיץ מופיעים הפרחים בצבע צהוב. הפרחים ערוכים במכבדים ואינם מרשימים.
זמן קצר לאחר הפריחה מופיעים הפירות וניתן אז למצוא על העץ פרחים ופירות. הפרי הוא הלקט בעל שלוש קשוות ובתוכן מספר זרעים. דופן הפרי דק וצבעו ורדרד עד חום בהיר. צורת הפרי מזכירה פנס סיני ומכאן שמו בעברית. הפירות מכסים על העץ ואז הוא מגיע לשיא יופיו.
ברנשטין
רובינשטין
סוהילי
הנס ברינקר, או מחליקיים של כסף
הנס ברינקר או מחליקיים של כסף
כוריזיה הדורה
כוריזיה הדורה (שם מדעי: "Ceiba Speciosa") הוא עץ נוי ממשפחת הבומבקסים (Bombacaceae), מסדרת החלמיתאים, שמקורו באמריקה הדרומית בארגנטינה,בוליביה,פרגוואי,אורוגוואי ודרום ברזיל.
מאפיינים.
העץ נשיר בחורף. עליו גדולים ומאוצבעים, גזעו ירוק ומכוסה בקוצים גדולים וחדים כמו בן-משפחתו הכוריזיה הבקבוקית.
הפרחים גדולים ומרשימים בצבע ורוד-אדמדם, דומים לפרחי ההיביסקוס.