משמעות שם העיר, "פקעת תולעת" ("ჭია" - תולעת, "თურა" - פקעת), מגיעה מתאורו של המשורר הגאורגי הנודע, אקקי צרתלי, המתאר את הדרכים באזור כפקעת של תולעת. אמצעי התובלה העיקרי בעיר הוא רכבל והעיר כוללת 26 תחנות רכבל ומעל ל-50 קרונות רכבל להובלת מנגן. קו הרכבת זסטפוני-סצ'חרה מחבר את העיר לקו הרכבת הראשי.
היסטוריה.
העיר נוסדה בשנת 1879 לאחר שהתגלה, שלושים שנה לפני כן, בשנת 1849, באזור ערוץ הנהר קווירילה רובד אדמה המכיל כמויות ניכרות של המחצב מנגן, ומאז הפכה העיר למרכז עיקרי לכריית מנגן בקווקז. קו מסילת ברזל מחבר בין צ'יאתורה למפעל להפקת של סגסוגת ברזל ומנגן בזסטפוני. עד לפני מלחמת העולם הראשונה הגיעה תפוקת המכרות בצ'יאתורה לכ-40% מהתפוקה העולמית ולמרכז לכריית מנגן בעולם. עד שנת 1879 היו כמעט כל מרבצי המנגן בבעלות חברות גרמניות, ורוב היצוא של המנגן עד לשנת 1918 היה לגרמניה. בשנת 1905 עלה ייצור מנגן לכדי 60% מתפוקה העולמית. לאחר מהפכת אוקטובר (1917) עברו המכרות לייצר עבור התעשיות הכבדות בגאורגיה ובברית המועצות.
ב-28 באוגוסט 1924 הייתה העיר נקודת הפתיחה למרד אוגוסט בגאורגיה, המרד הגדול האחרון כנגד השלטון הבולשביקי בעבר הקווקז.
תרבות.
קבוצת הכדורגל של העיר, "מאר'ארואלי צ'יאתורה" ("მაღაროელი ჭიათურა"), משחקת בליגה הראשונה בגאורגיה.
אתרים.
בצ'יאתורה נמצאים האתרים הבאים:
צ'יאטורה
אריאל רות
אריאל רות (בספרדית: Ariel Rot) (נולד ב-19 באפריל 1960 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא נגן גיטרה, זמר, מלחין ומפיק ספרדי של מוזיקת פופ-רוק. עמד בראש הלהקות "טקילה" (Tequila) ו"לוס רודריגס" (Los Rodríguez).
ביוגרפיה.
אריאל רות נולד במשפחה יהודית בשם אריאל רוטנברג (Ariel Rotenberg). אביו היגר לארגנטינה מאוקראינה בשנות ה-30 של המאה ה-20. אמו, דינה רות, ילידת צ'ילה, היא זמרת מוכרת של שירי לדינו. בשנת 1976 המשפחה היגרה לספרד עקב רדיפות הדיקטטורה בארגנטינה.
אחותו של אריאל רות, ססיליה רות, היא שחקנית קולנוע מפורסמת, שהייתה נשואה בעבר למלחין הרוק הארגנטינאי פיטו פאאס (Fito Paez).
בשנת 1977 הקים את להקת "טקילה" יחד עם עוד ארגנטינאי, הזמר אלחו סטיבל, ושלושה ספרדים - חוליאן אינפנטה (גיטרה), פליפה ליפה (בס) ומנולו איגלסיאס (תופים). להקת טקילה הייתה אחת מלהקות הרוק המיתולוגיות של שנות הדמוקרטיה הראשונות בספרד אחרי מות פרנקו. הלהקה התפרסמה במיוחד בלהיטים Salta ו-Rock&amp;Roll en la plaza del pueblo.
אחרי פירוק הלהקה אריאל רות ניהל פעילות של זמר יחיד תוך כדי התמודדות עם בעיות של התמכרות לסמים ושל ירידה בפופולריות. חלק מהשירים הלחין למילים של ידידו, המלחין והפזמונאי סרחיו מלקוף. בשנים 1990–1996 הקים להקה חדשה בשם "לוס רודריגס" יחד עם חברו הוותיק חוליאן אינפנטה ועם חרמאן וילייה.
בין השירים שכתב בקריירה העשירה שלו אפשר לציין: "Mucho mejor, Me estas atrapando oltra vez" שכתב ללהקת "לוס רודריגס", ושירים ששר לבד כמו "Vicios caros ,Cenizas en el aire" ו-"Gustos sencillos" המוקדש לבנו.
ססיליה רות
ססיליה אדית' רוטנברג גוטקין (בספרדית: Cecilia Edith Rotenberg Gutkin; נולדה ב-8 באוגוסט 1958) היא שחקנית קולנוע יהודייה-ארגנטינאית.
ביוגרפיה.
נולדה בבואנוס איירס שבארגנטינה, למשפחה יהודית-אשכנזית. אביה היגר מאוקראינה בשנות ה-30. אמה, דינה רות (במקור: דינה גוטקין), היא זמרת שגדלה בצ'ילה ששרה, בין היתר, שירי לאדינו. אחיה הצעיר, אריאל רות הוא מוזיקאי.
המשפחה היגרה לספרד ב-1976, עקב רדיפות המשטר בארגנטינה, ורות המשיכה שם את הקריירה שלה כשחקנית.
קריירה.
השתתפה בסדרות טלוויזיה רבות ובעשרות סרטי קולנוע, בהם שמונה בבימוי פדרו אלמודובר. בשל הופעותיה החוזרות בסרטים של אלמודובר, דבק בה לעיתים הכינוי "נערת אלמודובר" (Chica Almodóvar).
אחרי מילוי תפקידים משניים במספר סרטים, ב-1979 שיחקה תפקיד ראשי ב-"Arrebato", סרטו של הבמאי איוואן זולואטס. בשנת 1993 זכתה בפרס קונדור הכסף הארגנטינאי לשחקנית הטובה ביותר, על תפקידה בסרט Un lugar en el mundo. רות התפרסמה במיוחד כששיחקה תפקיד ראשי ב"הכל אודות אמא" (Todo sobre mi madre), סרטו זוכה פרס האוסקר של אלמודובר משנת 1999. היא זכתה אז בספרד בפרס גויה למשחק בתפקיד נשי ראשי. שנה קודם, ב-1998, קיבלה אותו פרס ואת "קונדור הכסף" על משחקה בסרט "Martín (Hache)" של אדולפו אריסטראינס. בשנת 2001 שיחקו בסרט שביים בעלה דאז, פיטו פאאס, "חיים פרטיים", לצדם של כוכבים אחרים כמו גאל גרסיה ברנאל ודולורס פונסי.
אחרי נפילת המשטר הצבאי בארגנטינה, חזרה למולדתה בשנות ה-80 ובאופן קבוע משנת 1995 השתתפה שם בסרטי קולנוע, בסדרות טלוויזיה ובהצגות תיאטרון. בין במאי הקולנוע הספרדים שאיתם שיתפה פעולה גם רודולפו קון, שבסרטו "El Senor Galindez" שיחקה את "קוקה", לצידו של אנטוניו בנדרס.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הדרמה הספרדית "המזח"' בתפקיד בלנקה, לצידו של אלברו מורטה.
חיים אישיים.
היא נישאה ב-1999 לבמאי הקולנוע וזמר הרוק הארגנטינאי פיטו פאאס, ואימצה איתו ילד, מרטין. ב-2003 התגרשו השניים. הזמר חואקין סבינה כתב והלחין לה את השיר "ססיליה". רות נישאה מאוחר יותר לגונסלו חיל.
טייס קרב
קוסטרומה (מחוז)
מחוז קוסטרומה (ברוסית: Костромская область; בתעתיק: קוסטרומסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. הוא גובל באזורי איבנובו, ירוסלב, וולוגדה, קירוב וניז'ני נובגורוד. הנהרות העיקריים הם הוולגה ויובליו כמו קוסטרומה ווטלוגה, בין היתר. יש במחוז כ-50 אגמים. האגמים והמאגרים הגדולים ביותר הם אגם Galichskoye, Chukhloma אגם, ומאגר גורקי. האקלים יבשתי ממוזג. טמפרטורות ינואר ממוצעות -9.5 מעלות צלזיוס; טמפרטורות יולי ממוצעות 15.5 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים הממוצעת בינואר היא 54 מ"מ; ביולי − 147 מ"מ.
המחוז כולל 24 אזורים מוניציפליים ו-6 ערים בעלי חשיבות מחוזית. רוב השטח מכוסה ביערות. הנהר וולגה עובר בשטחי המחוז.
היסטוריה.
שטח המחוז מהווה חלק מליבה של השטחים בה מתגורר העם הרוסי. עד למאה ה-15 בשטח היו קיימות 2 נסיכויות - נסיכות קוסטרומה ונסיכות גאליץ'. נסיכי גאליץ' ניהלו מאבק מול נסיכות מוסקבה על הראשות, אך הפסידו. במהלך המאה ה-17 הייתה קוסטרומה בין הערים החשובות ברוסיה כולה.
דמוגרפיה.
כ-73% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. הרוסים מהווים כ-97% מאוכלוסיית המחוז. העיר הגדולה היא- קוסטרומה ובה מתגוררים כ-276 אלף תושבים.
כלכלה.
התעשייה מהווה את בסיס כלכלת המחוז. ענפי התעשייה העיקריים הם עיבוד עץ וטקסטיל.
בתולה של הסלעים
קורגן (מחוז)
מחוז קורגן (ברוסית: Курганская область; בתעתיק: קורגנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח המחוז הפדרלי של אורל. המחוז נמצא דרומית להרי אורל ומהווה שער לסיביר. המחוז הוקם ב-6 בפברואר 1943 והוא מחולק ל-24 אזורים מוניציפליים.
האוכלוסייה המקורית היא טטרית. הרוסים החלו להתיישב באזור במאה ה-17, כחלק מהתרחבות רוסיה מזרחה לכיוון סיביר.
כ-62% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה ובירת המחוז - קורגן מתגוררים כ-326 אלף תושבים. רוסים מהווים 92.5% מאוכלוסיית המחוז.
רוב שטח המחוז מכוסה ביערות. החקלאות מהווה בסיס לכלכלת האזור. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו למחוז מפעלי תעשייה רבים מהחלק המערבי של רוסיה.
הרתעה גרעינית
בישול בירה
סטיבן טיילר
סטיבן טיילר (באנגלית: Steven Tyler, נולד ב-26 במרץ 1948 בניו יורק) הוא מוזיקאי ופזמונאי אמריקאי. טיילר הוא רב-נגן והוא מנגן על פסנתר, מפוחית פה, תופים, גיטרה בס, כינור, מנדולינה, חליל צד, סקסופון וחצוצרה, בנוסף להיותו סולן להקת אירוסמית'.
ביוגרפיה.
נולד בשם סטיבן ויקטור טלריקו (Steven Victor Tallarico) במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. הוא ילדם השני של הוריו סוזן ריי, מזכירה, ושל ויקטור טלריקו, פסנתרן ומוזיקאי. כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לרובע הברונקס, וכשהיה בן תשע עברו ליונקרס. כבר בילדותו נמשך לכלי נגינה. בגיל צעיר למד לנגן על פסנתר ותופים.
קריירה.
בשנות ה-70 הקים טיילר את להקת אירוסמית' יחד עם ג'ו פרי, טום המילטון, ג'ואי קרמר וריי טבנו. הלהקה הצליחה בשנות ה-70 והצלחתה הגדולה נמשכת עד שנות ה-2000. טיילר ידוע בהופעותיו הססגוניות והצעקניות, והוא כונה בעבר "The Demon of Screamin'" ("שד הצרחות"). נוהג ללבוש על הבמה חליפות צבעוניות וצעיפים תלויים מן המיקרופון, שהפכו לסימן היכר שלו. בימיה המוקדמים של הלהקה עלה גם עם בקבוק ג'ק דניאלס, אך הוא כבר לא עושה זאת. בשנת 1996 נגמל ביחד עם כל חברי ארוסמית' מהתמכרות לסמים, וב-1997 הוציאה הלהקה את האלבום "Nine Lives".
בשנים שלאחר הגמילה, הציג טיילר יכולות ווקאליות יוצאות דופן שלא הוצגו קודם לכן. ג'ו פרי אמר על טיילר בתקופה שלאחר הגמילה: "באותן שנים היה לו קול כה זך שרק רציתי לשמוע ממנו עוד ועוד בהופעות".
בשנת 2002 עבר ניתוח לאחר שנקרע לו גיד בצוואר במהלך הופעה בשיר "Dream On", ובשנת 2003 הציג את להקת הרוק הוותיקה AC/DC וביצע עמה את השיר "You Shook Me All Night Long". מגזין הרולינג סטון דירג את טיילר במקום ה-99 ברשימת "100 הזמרים הטובים ביותר בכל הזמנים".
בשנת 2005 שיתף פעולה עם הגיטריסט קרלוס סנטנה באלבומו "All That I Am" בסינגל "Just Feel Better", שזכה להצלחה רבה. אמן נוסף עמו שיתף פעולה הוא כריס בוטי, בשיר "Smile". בשנת 2006 נתגלה כחולה בצהבת נגיפית והחל להתמודד עם המחלה.