החתם סופר סבר שגם תלמיד חכם יכול לבטל קצת מלימודו בשביל עבודת האדמה בארץ ישראל (עכ"פ באדמתו), היות שמצוות ישוב הארץ, היא מצווה המוטלת על האדם והיא כמו מצוות תפילין, שלא יכול האדם לומר, שמחמת שהוא עוסק בתורה הוא נפטר ממנה.
תפילת הנוטע.
הרב בן ציון חי עוזיאל חיבר תפילה לומר לפני הנטיעה: .
הקיבוץ באומן
הקיבוץ באומן הוא כינוי להתכנסות עולמית של חסידי ברסלב בימי ראש השנה בקברו של רבי נחמן מברסלב באומן שבאוקראינה.
צוואתו של רבי נחמן.
חסידיו של רבי נחמן מברסלב נהגו לנסוע אליו מדי שנה להיות עמו בשלושה מועדים בשנה, וביניהם ראש השנה. בשלושה מועדים אחרים נסע רבי נחמן מדי שנה כדי לפגוש את חסידיו. בשנת 1810, בראש השנה האחרון לחייו, במעמד מאות מחסידיו הצהיר רבי נחמן מספר הצהרות בדבר חשיבות השהייה במחיצתו בראש השנה: "איש בל יעדר" ו"הרי ראש השנה הוא שליחותי כולה".
תלמידו רבי נתן מנמירוב פירש את דבריו שעל החסידים לשוב ולפקוד את קברו בראש השנה כשם שהיו במחיצתו בחייו. בשנת 1811 ארגן רבי נתן את העלייה לרגל הראשונה לציונו, אך רק כשישים חסידים בלבד נסעו לקיבוץ.
כעשר שנים לאחר ייסוד הקיבוץ, כבר לא הכיל בית הכנסת המקומי את משתתפיו והם נאלצו להתפלל במקומות מזדמנים. רבי נתן והחסידים החלו לפעול למען הקמת בית כנסת משלהם ובשנת 1834 נחנך בית הכנסת של חסידי ברסלב באומן (שנודע בשם ה"קלויז").
לאחר תפילת המנחה, צועדים המתפללים לאמירת תשליך באגם שעל יד הקלויז המרכזי
בזמן השלטון הסובייטי.
החל משנת 1917, בעקבות קשיים לחצות את הגבול, החלו החסידים בפולין לקיים קיבוץ ראש השנה משלהם בלובלין, ואנשי ברסלב בירושלים הנהיגו קיבוץ משלהם. בשנת 1940 יזם רבי אברהם שטרנהרץ (נכדו של רבי נתן), קיבוץ שנתי במירון ליד קברו של רבי שמעון בר יוחאי, מחבר ספר הזוהר.
דיכויה האלים של הפעילות הדתית בברית המועצות אילץ את משתתפי הקיבוץ באומן לרדת למחתרת. ובכל זאת, גם לאחר מלחמת העולם השנייה, חסידי ברסלב המעטים שנותרו בברית המועצות המשיכו לקיים מניין סודי בראש השנה באומן, חרף סכנת המאסר.
במשך השנים נעשו ניסיונות מצד חסידי ברסלב מישראל ומארצות הברית לשהות בראש השנה באומן, אך השלטונות הסובייטיים לא אישרו לקיים סיורים באומן בראש השנה וכן סירבו להתיר לאורחים ללון באומן.
בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים הקיבוצים העיקריים נערכו במירון ובירושלים. קיבוצים נוספים נערכו בניו יורק ובלונדון.
בשנת 1988 התירו השלטונות למאתים וחמישים איש לשהות בראש השנה באומן. בשנת 1989 הגיעו יותר מאלף אנשים לקיבוץ. החסידים שכרו בניין של בית חרושת בסמוך לציון, והסבו את אולמות הייצור לבית-כנסת, חדר אוכל ולאולמות שינה.
הקיבוץ כיום.
במשך השנים מספרם של הבאים לאומן עלה מדי שנה, ובשנת 2000 נכחו יותר מעשרת אלפים חסידים בקיבוץ באומן. בשנת 2010 בוטל הצורך באשרת כניסה לתיירים הבאים לאוקראינה, דבר זה גרם לקפיצה במספר האנשים שטסים מישראל לאומן מדי שנה.
החל משנת 2015 מגיעים לאומן מדי שנה בראש השנה למעלה משישים אלף איש.
הקיבוץ בתקופת מגפת הקורונה.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל לפני ראש השנה תשפ"א הביע ממונה הקורונה, פרופ' רוני גמזו, התנגדות נחרצת לטיסות לאומן באותה שנה, מחשש שיגבירו את התחלואה. ולפיכך פנה באופן רשמי אל הרשויות באוקראינה על מנת שימנעו הגעת מבקרים מישראל. מחאה התעוררה בישראל בטענה שההתכנסות תביא להדבקה נרחבת ושלטונות אוקראינה הודיעו בספטמבר 2020 כי לא יאפשרו לעולי רגל להיכנס למדינה עד לאחר החג. אלפי חסידים התקבצו בגבול אוקראינה-בלארוס, במעבר הגבול נובי יארילוביצ'י בניסיון להיכנס לאוקראינה, אשר הציבה במקום חיילים שמנעו מהם את הכניסה. בסופו של דבר נותרו החסידים בבלארוס בחג. כאלפיים חסידים הצליחו להגיע לקבר עוד קודם שהוטל על כך איסור.
בשנת 2021 החלו מר"ח אב החלו חסידי ברסלב לטוס לאומן. חסידי ברסלב לא לקחו סיכון שאוקראינה או מדינת ישראל תסגור את הגבולות או את האפשרות לטוס לרבי נחמן. רוב החסידים הגיעו עם משפחותיהם לעיר אומן ולקראת ראש השנה, חזרו הנשים לארץ ישראל, כשרק הגברים נשארים לקיבוץ בימי ראש השנה. בפועל, לא נרשמו קשיים מצד מדינת ישראל לנסיעה לאומן באותה שנה ומשוער כי התכנסו באותה שנה עשרות אלפי אנשים, כמצוות רבי נחמן מברסלב להיות אצלו על חג ראש השנה. מי שנמנעה הגעתו לאומן באותה שנה, היה העבריין המורשע אליעזר ברלנד, אשר הודות למאמצי חסידי ברסלב, נשאר במעצר בארץ.
התנגדות לעלייה לקבר בראש השנה.
בשנת 2007 שלל הרב עובדיה יוסף את המנהג לצאת מארץ ישראל לביקור בקברו של רבי נחמן. גם בקרב רבנים ספרדיים אחרים נשמעה ביקורת על הנסיעה לאומן בראש השנה בהם הרב מאיר מאזוז והרב בן ציון מוצפי, וכן בקרב הרב אמנון יצחק. גם בקרב רבני הציונות הדתית נשמעו הסתייגויות מקיום מנהג זה, בין השאר מהרב יהודה עמיחי, הרב שלמה אבינר, הרב בן ציון אלגאזי והרב אורי שרקי.
חלק מתלמידיו של הרב לוי יצחק בנדר בישראל אינם נוסעים לאומן בראש השנה משום שלשיטתם רבי נחמן לא התכוון שיצאו מארץ ישראל לצורך כך. קבוצה זו מקיימת קיבוץ בבית הכנסת ברסלב במאה שערים. קבוצה אחרת מקיימת קיבוץ בקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון וקבוצה מתלמידיו של הרב ישראל דב אודסר מקיימת מניין בכותל המערבי.
הקיבוץ הקדוש באומן
גומצן יאררקה
גומצן יאררקה (שם מדעי: Bothrops jararaca) הוא מין של נחש ארסי מתת-משפחת צפעוני הגומה שבמשפחת הצפעיים החי באמריקה הדרומית ביערות של דרום ברזיל, פרגוואי ובצפון ארגנטינה (במיסיונס). משמעות שם הנחש הוא משפת טופי שפירושה: "yarará, ca" - "נחש גדול". זהו נחש קטלני המאיים על מרבית תושבי האזורים בהם חי.
זהו נחש באורך מרבי של 160 סנטימטרים, והוא בעל קשקשים חומים המסתווים היטב בין העלים והענפים ביער ומשולבים ברצועות כהות מעליהם. לעיתים הדפוס משתנה לצבע חום בהיר, צהוב, אפור, קרם ועוד. ראש הנחש רחב עם פס שחור לאורך אמצע הפנים עד השפתיים. עיני הנחש כתומות והשפתיים לבנות. כמו קרוביו הוא בעל גומה על השפתיים היכולה לזהות חום גוף של בעלי חיים קטנים ולכוון אליהם.
הוא חי ביערות טרופיים ויערות נשירים עד לגובה 1,000 מטר, אך גם בשטחים פתוחים יותר כמו שדות חקלאיים ובמישורים שופעי צמחייה. הנחש צד ממארב טרף של עופות ויונקים קטנים אותם הוא קולט בגומותיו. נקבת הנחש משריצה 20 ולדות חיים.
נחש זה נפוץ יחסית בברזיל ושם הוא הקטלני מהנחשים ובעל הסיכויים הגדולים ביותר להיתקל באדם. הנחש מזריק בכל הכשה 25–26 מ"ג של ארס ויכול להגיע עד 300 מ"ג. הארס גורם לנפיחות מקומית, דימומים פנימיים ופגיעה בקרישת הדם ויכול לגרום להלם, דימום בגולגולת ולאי ספיקת כליות, שעלולה לגרום למוות.
חום גוף
הליכה וטיול בארץ ישראל
הליכה בארץ ישראל היא ערך חשוב ביהדות, עד שאמרו בגמרא כל המהלך ארבע אמות בארץ ישראל - מובטח לו שהוא בן העולם הבא.
יש סוברים שמעלה זו נאמרה על כל המהלך ומטייל בארץ ישראל כדי לראות יפיה ולחבבה, ובמיוחד בארבע אמות חדשות. ויש הסוברים שרק על תושב חוץ לארץ הבא לבקר בארץ, נאמרו הדברים.
במקרא.
המהלך הראשון בתנ"ך בארץ ישראל היה אברהם אבינו, כמובא במקרא: .
הרמב"ן בפירושו למקרא מביא שני הסברים למאמר ה' לאברהם "קום התהלך בארץ": לפי הפירוש הראשון אין כאן מצווה, אלא רשות, הקב"ה מבטיחו שלא יחשוש לטייל, שהרי הקב"ה הבטיח לו את הארץ וישמרהו מחיות וליסטים. לפי הסברו השני: הקב"ה מצווה את אברהם ללכת לארכה ולרחבה כיוון שבכך עושה פעולה של חזקה וקניין לו ולבניו בארץ ישראל.
בגמרא מבואר שלכל הדעות ה' מצווה את אברהם ללכת בארץ ישראל, אלא שנחלקו בטעם הדבר.
לדעת ר' אלעזר ההליכה מקנה לאברהם את הארץ לו ולזרעו אחריו. לחכמים הליכה אינה קונה, והמצווה ללכת הייתה בשביל לפרסם שניתנה הארץ לאברהם, וכאשר יבואו בניו לכבשה, ידעו כולם שהם יורשים ולא גזלנים. או שגם אם יחטאו לא יוכל השטן לקטרג ולמנוע מאתם את הארץ, היות שנבואה שיצאה מהכוח אל הפועל, לא מתבטלת.
יש שראו במקרא הזה הנחיה גם לדורות, שעל ידי שנטייל בארץ נזכה לרשת אותה, וכן מהמקרא וַה' אָמַר אֶל אַבְרָם אַחֲרֵי הִפָּרֶד לוֹט מֵעִמּוֹ שָׂא נָא עֵינֶיךָ וּרְאֵה מִן הַמָּקוֹם אֲשֶׁר אַתָּה שָׁם צָפֹנָה וָנֶגְבָּה וָקֵדְמָה וָיָמָּה: כִּי אֶת כָּל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה רֹאֶה לְךָ אֶתְּנֶנָּה וּלְזַרְעֲךָ עַד עוֹלָם: למדו שראית הארץ מצווה היא.
בתלמוד.
במסכת כתובות אמרו על הפסוק: "נותן נשמה לעם עליה, ורוח להולכים בה". כל המהלך ארבע אמות בארץ ישראל - מובטח לו שהוא בן העולם הבא.
הדר בחוץ לארץ זוכה רק למעלת נפש, המבקר בארץ ישראל זוכה לתוספת מעלה והיא רוח, והיושב בה בקביעות זוכה למעלת נשמה, ככתוב "נותן נשמה לעם עליה".
מאמרה זו למדו הפוסקים, שיש מצווה גם לגר בחו"ל לבוא לבקר בארץ ישראל, בנוסף למצוות חיבת הארץ שיש בזה. לכן התיר הגרש"ז אויערבך לבן חו"ל לנסוע לביקור בא"י אפילו בתשעת הימים, בהם לא נכנסים לספק סכנה, ואפילו בתשעה באב עצמו.
גם לתושב הארץ יש תוספת מצווה בהליכה בארץ ישראל. מצווה זו מתקיימת גם בנסיעה ברכב, אמנם מסופר על הרב זוננפלד, שבמסע הרבנים של הרב קוק והגרי"ח זוננפלד למושבות השומרון והגליל בחורף תרע"ד, הרב זוננפלד ירד מהעגלה מזמן לזמן כדי ללכת ברגליו על אדמת הארץ משום חיבת ארץ ישראל.
ארבע אמות חדשות.
ישנו ציטוט השגורה בפי הבריות "ארבע אמות חדשות בארץ ישראל", שכל המצווה ללכת בארץ ישראל, זה רק בארבע אמות חדשות שלא דרך בהן מעולם.