אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת
אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת (Élisabeth de France, 2 באפריל 1545 - 3 באוקטובר 1568) הייתה בתו הבכורה של אנרי השני, מלך צרפת ורעייתו השלישית של פליפה השני, מלך ספרד.
ילדותה.
הנסיכה אליזבת נולדה ב-2 באפריל 1545 בארמון פונטנבלו שמחוץ לפריז, צרפת. היא הייתה ילדתם השנייה ובתם הבכורה של אנרי השני, מלך צרפת ורעייתו, קטרינה דה מדיצ'י. היא גדלה יחד עם שמונת אחיה עם אחיותיה אך בילתה את רוב זמנה עם בת גילה מרי סטיוארט, לעתיד מרי, מלכת הסקוטים, שגדלה בחצר המלוכה הצרפתית. כבתו הבכורה של המלך הצרפתי המכהן אליזבת נקראה בתואר מאדאם רויאל.
נישואים וילדים.
ב-22 ביוני 1559 נישאה הנסיכה אליזבת, שהייתה אז בת 14 בלבד, לפליפה השני, מלך ספרד, שהיה בן 32. נישואים אלו, שהיו הנישואים השלישיים של המלך פליפה, היו אחת מהתוצאות של שלום קאטו-קמברסיס בין אנרי השני לפליפה השני, הסכם שסיים את מלחמת הבסבורג-ולואה. אליזבת הייתה מאורסת לפני כן לבנו הבכור של פליפה, קרלוס, נסיך אסטוריאס, אך מניעים פוליטיים אילצו אותה להנשא לאביו המלך. למרות הפרש הגילים הגדול בין השניים פליפה אהב מאוד את רעייתו השלישית ונשאר לצידה אפילו כשחלתה באבעבועות שחורות.
בשנת 1564 נכנסה אליזבת לראשונה להריון, שהסתיים בהפלה טבעית של תאומות. לאחר מכן היא ילדה שתי בנות בריאות:
מותה.
המלכה אליזבת מתה ב-3 באוקטובר 1568 במהלך לידה, יחד עם בנה התינוק.
טריוויה.
האופרה דון קרלוס של ג'וזפה ורדי מספרת את סיפור אהבתם הטראגית של הנסיכה אליזבת וארוסה, קרלוס, נסיך אסטוריאס, בנו של בעלה לעתיד.
התרנגול ותפילת בני אדם
התרנגול ותפילת בני אדם הוא סיפור קצר מאת ש"י עגנון, שנכלל באוסף תכריך של סיפורים, שיצא לאור לאחר פטירתו של עגנון, בשנת 1985. את השם נתנה לסיפור בתו של עגנון, אמונה ירון, שהביאה את הסיפור לדפוס.
עלילה.
הסיפור מגולל את מעשהו של תרנגול, הנמכר ליהודי. אצל היהודי התרנגול מקבל את כל צרכו וחי חיים מלאים. בערב יום הכיפורים מתואר התרנגול כמבולבל מכל המעשים המשונים שעושה בו בעליו, עד שהלה לוקח אותו אצל השוחט, שם הוא נשחט. הסיפור נחתם במשפט "אך ידיעה שלאחר מעשה, מה מועילה?". כלומר רק לאחר שהוא נשחט, הוא מבין את שנעשה לו. חוקרים שונים רואים את המשפט הזה (והסיפור בכלל) כאלגוריה לדברים שונים, החל במצבו הקיומי של האדם, וכלה בשואת היהודים.
אמצעים אמנותיים.
מוטיב התרנגול.
מוטיב התרנגול הוא מוטיב חשוב בספרות עגנון, ניתן לראות אותו בין השאר בסיפור פשוט. למעשה התרנגול הוא כנראה בעל החיים עליו כתב עגנון הכי הרבה, דוגמה נוספת היא הנגר והתרנגול. בסיפור זה הוא מופיע בצורה די ברורה, התרנגול הוא הדמות הראשית. נהוג לקשר את התרנגול של עגנון לגבר (המילה גבר משמשת גם כשם לתרנגול). זהו פתח לאלגוריות שונות ורבות שפותחו על ידי חוקרים שונים. אפשר לראות את התרנגול כמטפורה לדברים נוספים, למשל ניתן לראות אותו כסמל לביטחון עצמי מושלה. בסיפור זה התרנגול מוצג כראוותן, אך אין לו דבר לעשות כנגד סופו הקבוע מראש.
מבע משולב.
המבע המשולב הוא אחד מהכלים המרכזיים בהם משתמש עגנון. בסיפור זה ישנו מבע משולב בין המספר ותרנגול, בידי כך בונה עגנון את דמותו של התרנגול. כמו כן עגנון מרחיק לכת ומתאר את הפסיכולוגיה של תרנגול ברגעיו האחרונים. מבחינה טכנית ניתן לראות בסיפור זה עילוי ברמת המבע המשולב.
אירוניה.
המאפיין הבולט ביותר בלשון הסיפור הוא האירוניה. ניתן לראות אירוניה זו החל מהתיאור התרנגול בפתיח. עגנון טוען שכיוון שהתרנגול גדל אצל ערלית, שלא הכירה את היהדות, גם התרנגול לא הכיר את היהדות. טענה זו היא כמובן מלאה באירוניה שכן התרנגול לא היה מכיר את מצוות היהדות כך או כך. כמו כן גם משפט הסיום: "אך חוכמה שלאחר מעשה, מה מועילה." נכתב בשפה אירונית, ואף צינית.
פנתאון מתאצמינדה
פנתאון מתאצמינדה לסופרים ואישי ציבור (בגאורגית: მთაწმინდის მწერალთა და საზოგადო მოღვაწეთა პანთეონი) הוא נקרופוליס בטביליסי שבגאורגיה בו קבורים אישים בולטים של גאורגיה, בהם סופרים, אמנים, אנשי אקדמיה וגיבורים לאומיים. הפנתאון ממוקם בחצר הסובבת את כנסיית מאמאדוויתי (כנסיית דוד הקדוש) על מדרונות הר מתאצמינדה ("მთაწმინდა", מילולית: "מתאצמינדָה" -"הר קדוש") ונוסד באופן רשמי בשנת 1929.
האישיות המפורסמת הראשונה שנקברה בפנתאון היה הסופר הרוסי אלכסנדר גריבוידוב ואשתו הגאורגית נינו צ'בצ'בדזה (1812-1857). הפנתאון נפתח רשמית בשנת 1929 בחגיגות יום השנה ה-100 למותו הטרגי של הסופר באיראן. מאז נקברו בפנתאון מפורסמים גאורגים נוספים, חלקם הועתקו ממקום קבורתם לפנתאון.
הפנתאון מנוהל על ידי עיריית טביליסי וזוכה למבקרים מקומיים וחיצוניים. בשנת 2002 חובר הפנתאון עם הפוניקולר של טביליסי.
קישורים חיצוניים.
מירב קוסטבה
ידונית
ידונית (מחמם ידיים) היא פריט ביגוד של נשים בארצות בעלות מזג אוויר קר.
בדרך כלל עשויה הידונית בצורת גליל בעל שני פתחים שלתוכו מכניסים את כפות הידיים לשם הגנתן מפני הקור. את הידונית מייצרים מחומרים מבודדי חום, לרוב מפרווה. בדרך כלל הפתחים של הידוניות הם מהצדדים, אך יש גם ידוניות עם פתח מרכזי אחד או שני פתחים צמודים, במרכז.
הפריט נוצר כאביזר אופנה נשית במאה ה-16, והיה נפוץ בשימושם של נשים וגברים במאות ה-17 וה-18. החל מהמאה ה-19 יצא פריט זה מהאופנה, במידה רבה, אך המשיכו להשתמש בו גם במאה ה-20.
פלאוכרואיזם
פלאוכרואיזם – היא תופעה אופטית שבה נראה כאילו צבעם של גרגירים בסלע משתנה כאשר צופים בהם מזוויות שונות תחת מיקרוסקופ פטרוגרפי. מקור השם מיוונית: πλέων – פלאון (עוד) ו-χρῶμα – כרומה (צבע), כלומר "עוד צבע".
פלאוכרואיזם נגרם בשל שבירה כפולה של האור באבן חן או גביש צבעוניים. אור בקיטובים שונים נשבר בזוויות שונות בגביש, ולכן עובר במסלולים שונים בו. מרכיבי קרן האור המפוצלת עוברים בנתיבים שונים באבן ובמהירויות שונות, וכל נתיב בולע את האור במידה שונה. כשהאבן נצפית בזווית מסוימת, ייראה אור שעבר כתוצאה מצירוף מסוים של נתיבים וקיטובים, שבכל אחד מהם נבלעו צבעים אחרים. בזווית אחרת, האור העובר דרך האבן יהיה מורכב מצירוף אחר של נתיבים וקיטובים, כל אחד והצבע המיוחד לו. משום כך כאשר צופים באבן מזוויות שונות יהיה לאור העובר דרך האבן צבעים שונים, ולכן נראה כאילו לאבן יש גוונים שונים.
בכמה מסוגי אבני החן קיימת תופעה של שני גוונים והם מכונים דיכרואיסטיים. אחרים מראים שלושה גוונים והם טריכרואיסטיים. נוהגים לחתוך אבני חן ולשבץ אותן כך שיציגו או יסתירו את תופעת הפלאוכרואיזם, תלוי בצבעים ובמידת המשיכה שלהם.
פלאוכרואיזם הוא כלי שימושי מאוד במינרלוגיה למטרת זיהוי מינרלים, מכיוון שלעיתים קרובות יש למינרלים, הדומים מאוד זה לזה מכל בחינה אחרים, מערך צבעים פלאוכרואיסטי שונה מאוד. במקרים אלו, מבצעים בדיקה של פרוסת סלע בעובי של כ־0.03 מ"מ הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי מיקרוסקופ פטרוגרפי שבו האור מקוטב.
פנתאון מטצמינדה
פנתאון מטאצמינדה
פנתאון מתצמינדה
השוק הסיטונאי
מתאצמינדה
קייט סרפינג
מטצמינדה
מטאצמינדה
מתצמינדה
ראש גדול (ירחון)
ראש גדול הוא ירחון מדע רב-גילאי מקורי ישראלי נטול פרסומות.
הירחון שהחל להופיע בינואר 2000 בהביאו חדשות מדע וטכנולוגיה במגוון תחומי העשייה והמחקר המדעיים, למשל: היקום, חקר החלל, מדעי החיים, ננו-טכנולוגיה, אנרגיה, כדור הארץ, עולם הצומח והחי, רובוטיקה, גנטיקה, פיזיקה, סביבה, חידושי רפואה, המצאות ותגליות, מדעי המחשב, ניסויים.
גיליונו האחרון יצא לאור כנראה במאי 2017.
כתב העת יצא לאור על ידי עמותת ראש גדול לקידום הידע והחינוך המדעי והוא ליווה את מרבית הפרויקטים המדעיים לנוער.
עמותת ראש גדול לקידום הידע והחינוך המדעי.
העמותה קמה בשנת 2000 במטרה להעלות את מפלס ההתעניינות במדע בציבור ככלל ובנוער בפרט. הפרויקט העיקרי של העמותה הוא הפקת הירחון "ראש גדול". בנוסף לכך, העמותה יוזמת ולוקחת חלק במספר פרויקטים חינוכיים כגון:
התקשרות לתחנת החלל הבינלאומית שנערכה בשיתוף פעולה עם אגודת חובבי הרדיו בישראל ובסיוע של נאס"א. במהלך ההתקשרות הפנו תלמידים שאלות לד"ר פגי ויטסון - אסטרונאוטית בתחנה דאז ונענו בזמן אמת.
העמותה גם הביאה לארץ את הפרויקט החינוכי של נאס"א – הפיזיקה של הצעצועים, עיבדה אותו לעברית והיא מפעילה אותו בארץ במסגרות שונות.
הירחון יוצא לאור בתדירות של כ-10 פעמים בשנה (88 גיליונות נכון ל-2008). כעורכת ראשית שימשה ד"ר זהר גורי (חברת ועד העמותה).
תוכני החוברות הם לרוב רב –תחומיים אך מדי פעם לכבוד אירוע מסוים מופק גיליון נושא:
קישורים חיצוניים.
אתר הירחון ראש גדול
כלבי ציד (קבוצת כוכבים)
כלבי ציד היא קבוצת כוכבים בשמי הצפון באזור דליל בכוכבים סמוך לקוטב הצפוני של שביל החלב. הקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס והיא מייצגת את כארה ואסטריון - זוג הכלבים של שומר הדובים שסמוך אליה. זוהי קבוצת הכוכבים השלישית המייצגת כלבים (האחרות הן כלב גדול וכלב קטן). בקבוצה נמצאות מספר גלקסיות הניתנות לצפייה בטלסקופ חובבים.
כוכבים חשובים.