הטרמינל הקיים והקטן המשתרע על פני 5,000 מ"ר, הוחלף במבנה חדש בן שתי קומות ובשטח של 20,000 מ"ר, אשר הוקם מצידו הצפוני של המסלול בתחומי גיברלטר, וצורתו כשל מעוין שחזיתו הצפונית חופפת לקו הגבול. הוא מסוגל לטפל בתעבורה של עד מיליון נוסעים בשנה, ומותקנים בו ארבעה שערי עלייה למטוס, ומגרשי חנייה ל-500 כלי רכב. כביש חדש מתחת לחלקו הצפוני של המבנה מוביל אל מנהרה חדשה מתחת לחלקו המזרחי של המסלול, אשר מחברת את הטרמינל אל יתר חלקיה של גיברלטר. מעבר הגבול ורחוב וינסטון צ'רצ'יל נותרו במקומם, אך האחרון משמש אך ורק לתנועת הולכי רגל, והוא ישמש כלי רכב אך ורק במקרה חירום. הקמת המבנה תוכננה להסתיים בסוף שנת 2008 בעוד שהמנהרה הייתה צפויה להפתח לתנועה באמצע שנת 2009, אך בשל עיכובים נדחה תאריך היעד לשנת 2011. לבסוף נחנך המבנה באופן רשמי ב-13 ביוני 2012.
הקניון הגדול של ילוסטון
הקניון הגדול של ילוסטון (באנגלית: Grand Canyon of the Yellowstone) הוא קניון של הנהר ילוסטון השוכן בפארק הלאומי ילוסטון במדינת ויומינג בארצות הברית. עומקו המרבי של הקניון הוא 275 מטרים, ורוחבו המרבי הוא 800 מטרים. אין לטעות בין קניון זה לבין הגרנד קניון הנמצא במדינת אריזונה.
הפרטים הגאולוגיים של הקניון אינם מובנים לגמרי, אך מוסכם כי הקניון נוצר כתוצאה מסחיפה ולא כתוצאה של פעילות קרחונית. לאחר ההתפרצות של קלדרת ילוסטון לפני כ-600,000 שנים, האזור התכסה בלבה. באזור נוצרו העתקים גם לפני ההתפרצות כתוצאה מפעילות הקלדרה. האתר שבו נמצא הקניון הנוכחי, כמו גם הקניונים הקודמים, נוצר ככל הנראה כתוצאה מהתרוממות הקרקע והיווצרות הבקיעים שנלוו לכך, מה שגרם להגברת קצב הסחיפה. כמו כן, האזור היה מכוסה על ידי קרחונים שנוצרו במהלך מספר עידני קרח. ההשערה היא כי בעבר הקניון התמלא במשקעים קרחוניים, אך הם נסחפו ולא הותירו אחריהם כל עדות.
הקניון שמתחת למפלי ילוסטון התחתונים היה בעבר האתר של אגן גייזר שנוצר מזרמי לבה ריוליטיים, העתקים נרחבים, והחום שהצטבר מתחת לפני הקרקע (הקשור לפעילות של נקודה חמה). לא ידוע בוודאות מתי נוצר אגן הגייזר, אך מניחים כי הוא היה קיים בתקופת פעילות הקרחונים האחרונה. הפעולה התרמית והכימיות של אגן הגייזר שינתה את הסלע הריוליטי באמצעות מטאסומטיזם, הפכה אותו ליותר רך ופחות עמיד לסחיפה. בקניון נותרו עדויות לפעילות תרמית זו בדמות גייזרים ומעיינות חמים שעדיין פעילים.
אזור אגם קליר, המוזן על ידי המעיינות החמים, נמצא דרומית לקניון וייתכן כי גם הוא שריד לפעילות הזאת. לפי קן פירס מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית נוצרו סכרי קרח בפתחו של אגם ילוסטון בשלהי עידן הקרח האחרון, לפני 14,000 עד 18,000 שנים. כאשר הסכרים הפשירו השתחררו כמויות מים גדולות שזרמו במורד הזרם, וגרמו לשיטפונות וסחיפה מהירה בקניון של ימינו. נראה ששיטפונות אלו התרחשו יותר מפעם אחת. הקניון הוא עמק דמוי V (V-shaped valley) קלאסי, דבר המרמז על עיצוב על ידי נהר ולא על ידי קרחונים. הנהר ילוסטון ממשיך לגרום לסחיפה של הקניון גם כיום.
גם הצבע של הקניון הוא תוצאה של מטאסומטיזם. הריוליט שבקניון מכיל מגוון תרכובות ברזל. כאשר אגן הגייזר היה פעיל, ה"בישול" של הסלע גרם לשינוי כימי בתרכובות הללו, כיוון שהחשיפה ליסודות הללו גרמה לשינוי צבע בסלעים שהתחמצנו. צבע הקניון מרמז על נוכחות או על מחסור במים בתרכובות הברזל הייחודיות. בניגוד למה שמקובל לחשוב, רוב האזורים הצהובים בקניון הם תוצאה של נוכחות של ברזל בסלע, ולא של גופרית.
אברש
אַבְרָשׁ (שם מדעי: "Erica") הוא סוג צמחים ממשפחת האברשיים.
בסוג אברש קיימים כ-500 מיני שיחים ובני-שיח המצויים באזורים הממוזגים של כדור הארץ כשרובם בדרום אפריקה 8 מינים באפריקה הטרופית והשאר באירופה ובאזור הים התיכון.
האברש הוא צמח בעל תלות מועטה בפוריות הקרקע, ולכן הוא מכסה שטחים נרחבים של אדמה סלעית, שטחי ערבה ואדמות כבול.
רבים ממיני האברש משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הנאים. עצתו של האברש משמשת לעבודות חרטות כמו בתעשיית מקטרות וכלים דומים.
מיני אברש אחדים נמכרים בישראל כצמחי תרבות, בהם אברש אמירי ואברש ים-תיכוני.
הצמח בתרבות.
האברש נחשב בגרמניה לסמל של מורשת טבע, והוא אף עמד בבסיסו של שיר הלכת הצבאי אריקה שהיה פופולרי בגרמניה הנאצית.
לסלס אברקרומבי
לסלס אברקרומבי (באנגלית: Lascelles Abercrombie; 9 בינואר 1881 - 27 באוקטובר 1938) היה משורר, דרמטורג ומבקר אנגלי.
הוא היה פרופסור לספרות האנגלית באוניברסיטת לונדון. ספריו העיקריים עוסקים בעיצוב תורת האמנות הספרותית. אברקרומבי היה המשורר היחיד שיצירותיו נכללו בסדרת "משוררי אוקספורד" בעודו בחיים.
בנו של לסלס אברקרומבי היה מייקל אברקרומבי, מדען שעסק בביולוגיה.
בין כתביו המפורסמים:
מייקל אברקרומבי
מייקל אברקרומבי (באנגלית: Michael Abercrombie; 14 באוגוסט 1912 - 28 במאי 1979) היה חוקר ביולוגיה בריטי שעסק בביולוגיה של התא ובאמבריולוגיה.
ביוגרפיה.
מייקל אברקרומבי נולד בשנת 1912 במחוז גלוסטרשייר שבדרום מערב אנגליה. בנו השלישי של המשורר האנגלי לסלס אברקרומבי. למד בליברפול ובלידס. בשנת 1931 החל ללמוד זואולוגיה באוניברסיטת אוקספורד. שם עשה את התואר הראשון שלו. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת קיימברידג'.
בשנת 1947 החל ללמד בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. ניהל מעבדות מחקר באוניברסיטת קיימברידג' משנת 1970 ועד מותו. חקר בעיקר את התפתחות הסרטן בגופן של בעלי חיים.
מת בביתו שבקיימברידג' בשנת 1979.
Cronartium ribicola
Cronartium ribicola (שלפוחית החלודה של האורן הלבן) הוא מין של פטריית חלודה ממשפחת Cronartiaceae.
מאפיינים.
הפטרייה היא טפיל המנצל שני פונדקאים שונים (אורן לבן ודומדמניתיים), ותהליך ההנבגה שלו מחולק לחמישה שלבים. הפטרייה נמצאת באופן טבעי באירופה ובאסיה, היכן שהאורנים הלבנים (אורן מקדוני, אורן שווייצרי ואורן כחול) נהנים מהעמידות הגבוהה ביותר כנגד מחלות.
הפטרייה הובאה לצפון אמריקה בטעות ב-1909, והיא נחשבת למין פולש הגורם לנזקים נרחבים לעצי האורן האמריקניים, שאינם בעלי יכולת עמידות כנגדה. שיעור התמותה הגבוה ביותר הוא בקרב אוכלוסיות אורן לבן מערבי ("Pinus monticola"), אורן הסוכר, אורן גמיש ואורן לבן-קליפה. הרשויות האמריקניות עושות מאמצים על מנת לברור ולהרבות את הפרטים העמידים של המינים הללו; המחקר מרוכז על ידי מרכז המשאבים הגנטיים דורנה של שירות היערות של ארצות הברית, הנמצא באורגון.
ניתן להגביל במידה מסוימת את תפוצת הפטרייה. אם מוצאים שלפוחיות של הפטרייה על ענפים שגובהם מעל 10 עד 15 ס"מ מהגזע, יש לגזום אותם באופן מיידי, ובכך תיעצר התפשטות המחלה לשאר העץ. במקרה שגזע העץ עצמו נדבק לא ניתן להגביל את עוצמת המחלה, והעץ ימות לאחר שהפטרייה תקיף אותו לחלוטין. ההדבקה מתרחשת לרוב בענפים הנמוכים הקרובים לקרקע של עצים צעירים, כך שלגיזום הענפים הנמוכים יש השלכות חיוביות נוספות כגון שיפור איכות העץ והפחתת הסבירות להדבקה חוזרת מהפטרייה. צורה נוספת של הגבלה שיושמה בכמה אזורים היא הסרה מתמדת של צמחי הדומדמניתיים הגדלים ליד עצי האורן הלבן. כיוון שמסלול ההדבקה הוא דמדמניים-אורן-דמדמניים, הפטרייה לא יכולה להתקיים ללא אחד מהפונדקאים שלה. אולם, התברר כי למעשה הסרת הדומדמניתיים לא מסייעת לשיפור המצב, כיוון שהם גדלים בקלות מחתיכות שורש שנותרו בקרקע, והזרעים מופצים למרחק רב על ידי עופות.
ועידת לונדון (1939)
צו איסור פרסום
תיאטרון מרג'נישווילי
תיאטרון הדרמה האקדמי הממלכתי על שם קוטה מרג'נישווילי (בגאורגית: კოტე მარჯანიშვილის სახელობის სახელმწიფო აკადემიური დრამატული თეატრი) הוא התיאטרון הממלכתי השני בגודלו בגאורגיה הממוקם בטביליסי.
התיאטרון נוסד במקור בכותאיסי בשנת 1928 על ידי קוטה מרג'נישווילי ב. בשנת 1930, הועבר התיאטרון למבנה התיאטרון העממי של טביליסי, שנבנה במימון האחים זובלשווילי ונחנך ב-1909. המבנה משמש את תיאטרון מרג'נישווילי עד היום.
בשנת 2003 החל השיפוץ היסודי בתיאטרון במימונו של האוליגרך הגאורגי שהתעשר ברוסיה, בידזינה איוואנישווילי; התיאטרון נפתח בשנת 2006 מחדש. "אופרה בגרוש" של ברטולט ברכט הייתה הצגת הבכורה.
הייסוד ותקופתו של קוטה מרג'נישווילי.
תיאטרון מרג'נישווילי נוסד בשנת 1928 כתיאטרון הממלכתי השני של גאורגיה על ידי קוטה מרג'נישווילי. הוא עזב את גאורגיה כשחקן מתחיל בשנת 1897 ופיתח ברוסיה קריירה של במאי תיאטרון; בשנת 1922, מרג'נישווילי הוזמן למולדתו כדי להנהיג את תיאטרון רוסתוולי, שנקרא מאז גם התיאטרון הממלכתי של גאורגיה; הוא עמד בראשו עד 1926 ולאחר מכן הפך לבמאי קולנוע. בשנת 1928, קוטה מרג'נישווילי אסף סביבו קבוצת אמנים וייסד בכותאיסי את התיאטרון הממלכתי השני של גאורגיה, שלימים ייקרא על שמו; בנוסף לכותאיסי, בשנים 1930-1928 התיאטרון העלה הצגות בבתומי ולכן בתקופה ההיא נקרא גם תיאטרון כותאיסי-בתומי.
בעונתו הראשונה (1928/29), התיאטרון שבהדרכת מרג'נישווילי הציג את המחזות הבאים:
בשנת 1930, התיאטרון שבהדרכת מרג'נישווילי ערך מסע הופעות בחרקוב (בירת אוקראינה באותה תקופה) ובמוסקבה; במסע זה, התיאטרון הציג את המחזות "הופ, אנחנו בחיים!", "כיצד?", "אוריאל אקוסטה", "באמצע הלב", "הלבנים", "חטיג'ה", "השריפה" ו"מעיין הכבשים" (המחזה האחרון לא הוצג בחרקוב).