עלי האירוס זקופים וגדולים. הסתעפות קני השורש יוצרת גושים של צמחים המצמיחים עשרות פרחים. הפרחים גדולים ושונים זה מזה בצורה, בגודל ובצבע. עלי העטיף הפנימיים לרוב סגולים ומרושתים בקווים כהים. עלי העטיף החיצוניים הם בצבע סגול-ארגמן, עם כתם כהה במרכז. צבעם של פרטים שונים עשוי להיות בהיר או כהה יותר, וישנם אף לבקנים שצבעם צהוב עם כתם חום במרכז עלה העטיף החיצוני או בלעדיו. עונת הפריחה העיקרית היא מתחילת מרץ עד תחילת אפריל, אך בשנים מסוימות יכולה הפריחה להקדים או להתעכב בעיקר בתלות בתנאי מזג האוויר. הפרחים בעלי אי-התאם עצמי ויכולים ליצור זרעים אך ורק אם מקור האבקה הוא בצמח שונה גנטית.
בעבר נפגעו אוכלוסיות רבות של אירוס הגלבוע, הן בגלל קטיפה של מטיילים והן כתוצאה מפעולות ייעור. הנזק שנגרם לאירוס הגלבוע היה בין הגורמים לחקיקת החוק להגנה על פרחי בר. (וגם כיום, ככל שאר אירוסי ההיכל, אירוס הגלבוע הוא פרח מוגן.) גם כיום גורלו של אירוס הגלבוע לוט בערפל, וזאת עקב הבנייה המואצת באזורי הגידול שלו. תוכנית לבניית יישוב בשם 'מיכל' על הר יצפור נדחתה לבסוף עקב החשש לפגיעה בצמח נדיר זה. בשנת 2010, ערב העברת שטחים בגלבוע לידי הקרן הקיימת לישראל התלוננו החברה להגנת הטבע ומדענים העוסקים בשמירת הטבע כי יש בכך כדי לסכן את עתידו של אירוס הגלבוע.
אזור תפוצה.
אירוס הגלבוע גדל בגלבוע וברצועה צרה בצפון השומרון (מהגלבוע עד נחל תרצה). האוכלוסיות בדרום הגולן, בצפון-מערב הרי הגלעד ומדרום לסרטבה עד לצפון הנגב נחשבות כיום למין נפרד – אירוס שחום ("Iris atrofusca").
דייוויד שווימר
דייוויד לורנס שווימר (באנגלית: David Lawrence Schwimmer; נולד ב-2 בנובמבר 1966) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של רוס גלר בקומדיית המצבים המצליחה "חברים".
ביוגרפיה.
שווימר נולד בקווינס שבניו יורק וגדל בלוס אנג'לס. הוא למד בתיכון "בוורלי הילס", ומורה שם עודד אותו להצטרף לתוכנית לימודי משחק בקיץ באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאחר שהוקסם מהחוויה, עשה את לימודיו האקדמיים באוניברסיטה, וסיים תואר ראשון בתיאטרון בשנת 1988. ייסד, יחד עם שבעה בוגרים נוספים של נורת'ווסטרן, את קבוצת התיאטרון Looking glass בשיקגו.
הפרסום העיקרי שלו הגיע לאחר שהחל לגלם את דמותו של "רוס גלר" בקומדיית המצבים המצליחה "חברים". על תפקיד זה היה מועמד לפרס אמי לשנת 1995. שווימר שיחק בכל עשר עונות הסדרה (1994–2004) ואף ביים עשרה פרקים ממנה.
פרט למשחקו ב"חברים", השתתף שווימר גם במספר סרטי קולנוע, כגון: "על חברים ולוויה אחת" (1996), "שישה ימים שבעה לילות" (1998), "נשיקה בין חברים" (1998), "מדגסקר" (2005), "לרוץ בשבילה (2007) ו"מדגסקר 2" (2008). בנוסף, הופיע במספר סדרות טלוויזיה אחרות, בהן "שנות הקסם", "פרקליטי אל איי", "רוק 30" ו"אחים לנשק".
ב-1998 ביים שווימר את סרטו הראשון, סרט הטלוויזיה "מאז שנפרדנו" (בו גם שיחק), וב-2007 ביים שווימר את סרט הקולנוע "Run, Fat Boy, Run".
באוקטובר 2008, שווימר שימש לראשונה כבמאי בהצגה "Fault Lines" בתיאטרון צ'רי לין בניו יורק. באוגוסט 2009, שיחק שווימר בתפקיד אורח בעונה השישית של הסדרה "הפמליה" בתפקיד עצמו.
ב-2010 ביים את הסרט "אמון", אשר זכה לביקורות חיוביות. בשנת 2012 שיחק ב־4 פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו. בהמשך שב לככב בסרט האנימציה "מדגסקר 3".
ב-2016 גילם את דמותו של עורך הדין רוברט קרדשיאן ב"אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון", במסגרת הסדרה "סיפור פשע אמריקאי". באותה שנה כיכב בסדרה "להאכיל את המפלצת", דרמת פשע ברשת AMC, אשר בוטלה אחרי עונה אחת.
בשנת 2020 החל לככב בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "סוכן חשאי", הפקה של רשת "סקיי" הבריטית.
במרץ 2022 נבחר להיות פרזנטור של בית ההשקעות "מיטב דש", ששינה את שמו ל"מיטב".
חיים אישיים.
בתחילת שנות ה-2000 יצא שווימר עם הזמרת האוסטרלית נטלי אימברוליה ועם השחקנית הישראלית מילי אביטל. ביוני 2010 נישא שווימר בחשאי לחברתו מאז 2007, הצלמת הבריטית-יהודייה זואי באקמן. במאי 2011 נולדה לזוג בת בכורה. אולם ב-2017 הודיעו על פרידתם, והתגרשו בהמשך אותה שנה. שווימר הוא מנהל פעיל של המרכז לטיפול באונס בסנטה מוניקה, המתמחה בסיוע לקורבנות אונס בדייטים ואונס ילדים. הוא גם פעל למען חקיקה לאיסור סמים כמו רוהיפנול ו-GHB. בנובמבר 2011, הוא נתן לארגון הצדקה הסקוטי Children 1st אישור להקרין את סרטו "אמון" לציון היום העולמי למניעת התעללות בילדים ואלימות נגד ילדים.
באדר מיינהוף
טוגרוג
טוֹגְרוֹג (במונגולית: төгрөг) הוא המטבע הרשמי של מונגוליה, על פי קביעתה של המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה ב-22 בפברואר 1921. פירוש שמו במונגולית: "דבר עגול". הטוגרוג מתחלק ל-100 מונגו (mongo).
במחזור כיום מצויים מטבעות בערך של 20 טוגרוג, 50 טוגרוג, 100 טוגרוג, 200 טוגרוג ו-500 טוגרוג, וכמו כן שטרות בערך של 1, 5, 10, 20, 50, 100, 500, 1,000, 5,000 ו-10,000 טוגרוג. השטרות בערכים של 500 טוגרוג ומעלה נושאים את דמותו של ג'ינג'יס חאן, והשטרות הנמוכים את דמותו של דמדין סוחבאטאר, מנהיג המהפכה ב-1921. על כל השטרות והמטבעות מופיע הסויומבו, סמלה לאומי של מונגוליה.
סימנו הבינלאומי של הטוגרוג הוא MNT.
טוגריק
בולגאן
בולגאן (במונגולית: Булган аймаг) הוא אחד מ-21 המחוזות (איימאגים) של מונגוליה. האיימאג ממוקם בצפון המדינה ובירתו היא בולגאן.
קונסול (רומא העתיקה)
קונסול (בלטינית: Consul) הוא שם התואר שניתן למחזיק במשרה הנבחרת הגבוהה ביותר ברומא העתיקה בזמן הרפובליקה הרומית. מאוחר יותר, בתקופת שלטונם של הקיסרים, הידרדרה המשרה למשרה טקסית בעיקרה, שהמחזיק בה מונה על ידי הקיסר הרומאי.
נושאי המשרה כונו בראשונה "פרטורים" ("ההולכים קדימה"), ורק במהלך המאה הרביעית לפנה"ס נתקבע השם "קונסולים". משמעות המילה "קונסול" בלטינית היא "אלה ההולכים יחד".
היסטוריה.
מקור המשרה מתועד כבר מהקמתה של הרפובליקה הרומית בשנת 509 לפנה"ס (לפי המסורת הרומאית), תיעוד מפוקפק במקצת, בשל היותו מבוסס למחצה על אגדות ואי-ההמשכיות של העברת המשרה במאה החמישית לפנה"ס. המחקר המודרני מציין את תאריך היווצרות המשרה והרפובליקה בשנת 501/502 לפנה"ס. לפי המסורת הרומית, שני הקונסולים הראשונים היו לוקיוס טארקוויניוס קולאטינוס ולוקיוס יוניוס ברוטוס, האדם שלפי המסורת הרומית הדיח את המלכים הרומאים, והקים את הרפובליקה.
הקונסולים היו תמיד נבחרים בזוגות (אחד מהם כקונסול בכיר), לתקופה של שנה, והיו למעשה ראשי הממשל הרפובליקאי הרומאי. הבחירה נעשתה על ידי אספת הקנטוריות, אך נדרש לה אישורה של אספת הקוריות. לכל קונסול הייתה זכות וטו ("אני אוסר!") על פעולותיו של חברו ועל פעולות של מגיסטראטים ומוסדות שלטון אחרים ברפובליקה. חלוקת התפקידים בין הקונסולים לא הייתה חלוקה מנהלתית, אזוריות, או משפטית, ולא הייתה קבועה בחוק. למעשה כל קונסול יכול היה להחליט ולבצע בכל תחום שיפוט ואף להתערב בהחלטותיו ובפעולותיו של חברו. יחד עם זאת, לעיתים רבות חילקו הקונסולים באופן בלתי רשמי את האחריות ביניהם (לדוגמה, קונסול אחד נשאר בעיר רומא וניהל את ענייניה, בזמן שחברו למשרה עמד בראש הצבא הרומי ונלחם באויבי רומא; או קונסול אחד עמד בראש צבא שנלחם בספרד, בעוד חברו עומד בראש צבא שנלחם בסיציליה).
במקרים של חילוקי דעות שהיו חייבים להיפתר, לדוגמה בעת קרב, היה תור קבוע שחולק לפי ימים או חודשים, שקבע מי מהקונסולים יהיה בעל ההחלטה האחרונה.
אחריותם של הקונסולים כללה, חוץ מקביעת סדר היום הפוליטי של העיר, הן תפקידים דתיים, מנהלתיים, שיפוטיים והן תפקידים צבאיים. בעת מלחמה פיקדו הקונסולים על צבאות רומי.
הקונסולים יזמו חקיקה, יכלו לכנס את אספות העם השונות ואת הסנאט הרומי, והיו בעלי זכויות נרחבות להפעיל אמצעי כפייה (COERCITIO) שכללו מעצר, לקיחת ערבויות כספיות, הטלת קנסות, ובתקופות מוקדמות יותר הענשה על ידי מתן מלקות.
הקונסולים גם היו ראשי ההיררכיה של המגיסטראטים בתקופת הרפובליקה, וסמכותם של המגיסטראטים, זרמה, מבחינה חוקית, מהקונסולים אל שאר הפקידים. לפיכך הקונסולים היו יכולים בכל זמן לבטל את סמכותו של כל פקיד אחר (חוץ מהטריבונים והדיקטטורים) ולקחת על עצמם את סמכותם.
הקונסולים היו יכולים גם למנות דיקטטור לתקופה של חצי שנה, במקרים שהיה צורך, לפי שיקולם, באדם אחד שינהל את ענייני המדינה (כמו בעת המלחמה עם חניבעל, או כשרצו לערוך אירועים מיוחדים) עם סיום כהונתו של הקונסול הסתיימה גם כהונת הדיקטטור.
תפקיד הקונסול נחשב לשיא בקריירה של פוליטיקאי רומי, ולמשרה היוקרתית ביותר והגבוהה ביותר במסלול המשרות ("cursus honorum"), היררכיית המשרות הנבחרות בשלטון הרומי.
אדם שהיה רוצה להיבחר לקונסול היה צריך להיות ממעמד קונסולארי, לאחר שעבר את גיל 40, עברה תקופה של שנתיים מאז מילא תפקיד נבחר אחר ולאחר שמילא את כל המשרות הפוליטיות הקודמות ב"מסלול המשרות" (קווסטור ופרטור). כמו כן אם האדם היה קונסול בעבר הייתה צריכה להיות תקופה של עשר שנים בין קונסולאט לקונסולאט (אם כי התעלמו מהקריטריונים האלה מספר ניכר של פעמים ובייחוד בימיה האחרונים של הרפובליקה הרומית). בראשיתה של המשרה היא הייתה שמורה רק לבני מעמד הפטריקים, אולם מאוחר יותר נפתחה גם לפלבאים שעברו את גיל 42 (הקונסול הפלבאי הראשון נתמנה ב־366 לפנה"ס).