, ועל פרשת חן אלקובי, שנולד עם אברי מין נקביים אך חי לפחות חלק מהזמן כבחור צעיר והורשע במסגרת עסקת טיעון בעברת התחזות. במאמרו מתח גרוס ביקורת על גזר הדין וטען כי בין אם חן אלקובי מציג עצמו כגבר, או כאישה, בשני המקרים זו "התחזות" באותה מידה, מכיוון שמגדר הוא תמיד סוג של "התחזות" או חיקוי, ואין אחד שהוא אמיתי יותר מהשני. המאמר בוחן לצד המשפט של אלקובי משפטים מקבילים שהתרחשו בארצות הברית ובריטניה.
גרוס פרסם בכתב העת תיאוריה וביקורת מאמר שמציע קריאה קווירית של פוסטר שאמנסטי הוציא. שם המאמר "גלובליזציה קווירית וזכויות אדם". הפוסטר שנדון במאמר הוא פוסטר בו הופיעה הזמרת דנה אינטרנשיונל על רקע הכיתוב "זכויות גייז הן זכויות אדם". הדבר מעלה שאלות רבות של יצוג. כשדנה אינטרנשיונל זכתה באירוויזיון, היא נשאלה האם יש פער בין זה שזכתה לבין היותה מייצגת את "המדינה היהודית" כאשר חלקים מהיהדות מתנגדים לה ודנה ענתה "אני מייצגת את מי שרוצה להיות מיוצג על ידי" – זה רעיון שמפרק את הזהות והייצוג, רעיון פוסטמודרניסטי. גרוס דן בקשר בין הטרנסלאומיות לטרנסמגדריות אצל דנה אינטרנשיונל כמי שחוצה גבולות וזהויות. היא שרה בעברית, אנגלית וערבית. דווקא דנה אינטרנשיונל, שהיא זמרת מזרחית ששרה לעיתים בערבית, מייצגת את ישראל באירוויזיון, שזה חלק מלהיות באירופה.
מחקרים נוספים.
נושאים נוספים אותם אייל גרוס חוקר הם צדק מעברי, זכויות אדם בתקופות של שינויים פוליטיים גדולים, כמו מעבר משלטון לא דמוקרטי לדמוקרטי, או ממלחמה לשלום. בהקשר זה פרסם מאמר על צדק מעברי השוואתי, על המשפט בדרום אפריקה וישראל ועל תפקיד החוקה בצדק מעברי. כתב מאמרים נוספים על צדק חלוקתי ומשפט חוקתי. כתב מאמר על מתח בין אתניות ודמוקרטיה, בין המדינה היהודית למדינה הדמוקרטית. מאמר שהתכתב עם המחקרים של סמי סמוחה והתפרסם בכתב העת סוציולוגיה ישראלית.
פעילותו הציבורית.
אגודת ההומואים, הלסביות, הטרנסג'נדרים והביסקסואלים בישראל.
במסגרת פעילותו כיועץ המשפטי של האגודה, יצג גרוס את הארגון בדיונים בכנסת, בפגישות עם גורמים ממשלתיים שונים, בהתכתבויות ובבית המשפט העליון.
נושאים עיקריים בהם עסק:
בשנת 2005 קיבל, ביחד עם משפטנים נוספים, את אות יקיר הקהילה מטעם ארגוני הלהט"ב בישראל, על פעילותו המשפטית למען זכויות הקהילה.
ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכה גרוס להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.
האגודה לזכויות האזרח.
בין הנושאים בהם עסק במסגרת האגודה לזכויות האזרח היה נושא הזכויות החברתיות וקידום פעילות האגודה בנושא הזה. ב-1998 כשהיה חבר הנהלה ייצג את האגודה בוועדה לזכויות כלכליות וחברתיות של האו"ם בז'נבה, כאשר האגודה הגישה דו"ח על הנושא לוועדה, במקביל לדו"ח הממשלתי שהוגש על ידי ממשלת ישראל. נושא נוסף בו עסק במסגרת האגודה הוא זכויות אדם בשטחים הכבושים.
הפורום למען ילדי מהגרי עבודה בישראל.
במסגרת הפורום עוסק גרוס בקידום הנושא של מתן מעמד קבוע בישראל לילדי מהגרי עבודה שגדלים בישראל, הולכים לבית ספר בישראל, ישראל היא מרכז חייהם. הפורום השיג הישגים רבים: בתקופת שר הפנים רוני בראון התקבלה החלטה להרחיב את הקריטריונים שיאפשרו לילדים כאלו לקבל מעמד קבע בישראל. רבים מהילדים לומדים בקמפוס ביאליק-רוגוזין בתל אביב.
עמותת גישה.
עמותת גישה עוסקת בחופש התנועה בשטחים. העיסוק של העמותה נוגע בנושאים כמו אנשים שרוצים לנוע לצורך לימודים מעזה ליהודה והשומרון או מאחד המקומות האלה לישראל לצורך לימודים או מחוץ לישראל ויש עליהם מגבלות שאוסרות את זה.
שפחה
שפחה היא צורת הנקבה של עבד. לרוב השפחות הועסקו במשק הבית וכפילגשים.
עבדות.
בדרך כלל העבד יכול לקבל את מזונו וצרכיו האחרים מידי אדונו, ועליו לבצע כל עבודה שתידרש ממנו. פירותיה של עבודה זו יהיו לאדון. זאת בניגוד לעובד השכיר, הנהנה ממשכורת ואיננו תלוי באופן בלעדי במעסיקו לסיפוק מחייתו, מה גם שהשכיר עושה זאת מרצון בעוד שהעבדות נכפית. העבד שונה מהצמית הפיאודלי. שעבוד הצמית לאדונו מתבטא בתשלום מס, והוא אחראי לאספקת צרכיו. לעבד, לעומת זאת, אין בעלות על גופו ועל תוצרי מלאכתו, ואף את צורכי הקיום המינימליים שלו אין הוא משיג בעבודתו, אלא כלחם חסד מבעליו.
סעיף ד' של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם אוסר על קיום עבדות, שעבוד בני אדם, וסחר בעבדים. העבדות הוצאה מחוץ לחוק בכל מדינות העולם, אך בפועל מתקיימות גם כיום צורות של עבדות, שקורבנותיהן הן בעיקר ילדים ונשים, בכמה ממדינות העולם השלישי. העבדים בהיסטוריה היו לעיתים קרובות ממוצא גזעי, אתני או דתי השונה מזה של משעבדיהם. תקופת עבדותם החלה בחטיפה או בנפילה בשבי במלחמה. סיבות לעבדותם של אנשים לבני עמם היו בדרך כלל הרשעה בפשע או חוסר יכולת לפרוע חוב. לעיתים נאסף תינוק נטוש לבית משפחה שגידלה אותו כעבד. ילדיהם של עבדים נעשו לרוב לעבדים בעצמם.
על פי ארגון העבודה העולמי, גם היום נמצאים מעל 40 מיליוני בני אדם במצב של עבדות מודרנית. רוב עצום מנפגעי העבדות המודרנית (70%) הן נשים
בתורה ובהלכה.
מושג העבדות קיים בתורה ובהלכה היהודית. בתורה המושג שפחה ניתן לנשים ששירתו את בעלת הבית כגון הגר השפחה של שרה, זלפה השפחה של לאה ובלהה השפחה של רחל. בכל אחד מדוגמאות אלו האדונית נתנה את שפחתה לבעלה כדי שתשמש כפילגש ותלד לו ילדים.
שפחה כנענית מאורסה קרויה "שפחה חרופה", ויש מחלוקת האם מדובר בשפחה ודאית או במי שהיא בת חורין למחצה.
תמכה
תמכה (שם מדעי: "Anthriscus cerefolium"), היא צמח תבלין חד-שנתי בסוג סְיָגִית שבמשפחת הסוככיים, שמקורה בקווקז, אך הופצה על ידי הרומאים לכל רחבי אירופה. התמכה משמשת בעיקר כמרכיב להכנת מרק וכתבלין לירקות ולסלט.
תיאור.
התמכה גדלה לגובה של 20-70 ס"מ. השורש דק. פרחיה לבנים, בתפרחות קטנות שקוטרן 2.5-5 סנטימטר.
אורכו של הפרי הוא בין 7 ל-11 מילימטר ורוחבו כ-1.5 מילימטר והוא מעוקל קמעה. הפרי הבשל צבעו שחור מבריק ושטח פניו חלק.
לכל חלקי הצמח יש ריח דומה לאניס והם שעירים (למעט הפרי).
השמן האתרי שהתמכה מכילה קובע את טעמה. ריכוז שמן זה בצמח הוא 0.03% ובפרי.0.9%
השמן האתרי מורכב מ-60% אסטרגול ו-30% דימטוקסי-אליבנזן. התמכה מכילה כמות רבה יחסית של ברזל ומגנזיום.
תפוצה.
תמכת הבר צומחת במערב אסיה, דרום אירופה הבלקן והקווקז. ניתן למצוא אותה ביערות, בחורשות ובשולי כרמים. תמכה תשגשג בקרקע קלה, עשירה ומנוקזת היטב. התמכה המבויתת מגודלת כמעט בכל רחבי אירופה כגידול חקלאי. רצוי לגדל אותה בקרקע לחה ובחצי-צל כדי למנוע צמיחה מהירה מדי ופריחה של הצמח. בארץ גדל בר מין אחר בסוג סייגית - סייגית מבריקה (Anthriscus lamprocarpus).
שימושים.
את קטיף העלים ניתן להתחיל 45 עד 60 יום ממועד הזריעה. בזמן זה ניתן לקטוף אף מספר פעמים, לפי כמות הדישון הניתנת. את הקטיף יש לסיים לפני תחילת הפריחה. את התמכה משווקים במצב מוקפא או מיובש, אם כי בייבוש אובד חלק מן הטעם.
התמכה נקראת גם "הפטרוזיליה לאניני הטעם" ועליה משמשים בעיקר כתבלין במרק, בסלטים וברטבים. היא מרכיב בתערובת תבלינים צרפתית מוכרת - Fines herbes. בנוסף, משתמשים בה לתיבול עוף, פירות ים וירקות. לתמכה יש טעם המזכיר במקצת את השוש (לקריץ).
בגינות רבות מגדלים את התמכה כדוחת חשופיות טבעית.
ברפואה העממית השתמשו בתמכה כתחליב לניקוי העור, כמטהר דם וכתוסף אמבטיה לנשים הרות.
פינלנד באירוויזיון
פינלנד נטלה חלק באירוויזיון כ-53 פעמים החל מהצטרפותה לראשונה ב-1961 והיא נעדרה מהתחרות 6 פעמים ב-1970, 1995, 1997, 1999, 2001 ו-2003. פינלנד ניצחה בתחרות פעם אחת בלבד ב-2006 עם הלהקה "לורדי" ושירם "Hard Rock Hallelujah".
הישגים.
פינלנד נטלה חלק בתחרות כ-53 פעמים: מתוכן פעם אחת ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון ל-, היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם אזרבייג'ן, אסטוניה, לטביה, פורטוגל, יוון, יוגוסלביה, טורקיה, מונקו, בלגיה, סרביה ורוסיה, כשלפניהן נמצאות אירלנד עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות, ישראל עם ארבעה ניצחונות, נורווגיה, דנמרק, איטליה ואוקראינה עם שלושה ניצחונות וגרמניה, אוסטריה, שווייץ וספרד עם שני ניצחונות.