העגולה הירוקה (ברוסית: Зелёный фургон) הוא סרט עלילתי סובייטי בבימויו של היינריך גבאי על פי הרומן באותו השם מאת א. קוזאצ'ינסקי, שצולם בשנת 1959 באולפן הקולנוע של אודסה. בשנת 1983 צולם העיבוד השני לסיפור, שזכה להמשך בשנת 2020.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1920. לאחר חילופי כוחות תכופים הגיע הצבא האדום לבסוף לאודסה. למיליציית האיכרים החדשה לא היה ניסיון בעבודה. לפיכך, בשורותיה היו אזרחים, לרוב, ביניהם סטודנט בגימנסיה, הצעיר וולודיה קוזאצ'נקו, בחור ממשפחה אינטליגנטית, בוער מתוך רצון לעזור למשטר הסובייטי.
יהודה ראב
משפחת אדמס - דמויות
להלן תיאור דמויות הזיכיון "משפחת אדמס".
דמויות שהופיעו בהפקות השונות:
איזבלין
איזבלין (Izabelin) הוא שמן של כמה מקומות יישוב במזרח אירופה.
אמדאו ביאבאטי
אמדאו ביאבאטי (באיטלקית: Amedeo Biavati; 4 באפריל 1915 – 22 באפריל 1979) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הקיצוני ימני או החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.
ביוגרפיה.
ביאבאטי נולד ב-4 באפריל 1915 בבולוניה שבאיטליה. בתחילת הקריירה שיחק בקבוצה בולוניה שמעיר הולדתו, בה הגיע להצלחות כאשר זכה עימה שלוש פעמים בליגה האיטלקית. שיחק גם עם קטניה בליגה השנייה באיטליה, ועם עוד כמה קבוצות איטלקיות ברמה נמוכה.
בנבחרת איטליה ערך ביאבאטי את הופעת הבכורה שלו ברבע גמר מונדיאל 1938 נגד מארחת הטורניר צרפת, אותה ניצחו
1–3. בסוף אותו טורניר איטליה זכתה בתואר. ביאבאטי זכור גם כמי שהבקיע את השער היפה נגד אנגליה במילאן ב-13 במאי 1939, כאשר כבש מול שער ריק לאחר שעבר את המגן ואת השוער. בסך ערך 18 הופעות בהן כבש 8 שערים בין השנים 1938–1947.
ביאבאטי השתתף יחד עם כדורגלנים אחרים בסרט "11 גברים וכדור" שיצא בשנת 1948 וביים ג'ורג'יו סימונלי. לאחר שפרש מקריירת משחק היה ביאבאטי מאמן, אך לא זכה להצלחה. בסוף קריירת הכדורגל שלו מצא עבודה בצוות הטכני של בולוניה, ואז הפך לעובד עירייה אשר תפקידו היה לפקח על מתקני הספורט. ביאבאטי נפטר ב-22 באפריל 1979, בגיל 64. הוא נקבר בבית העלמין המונומנטלי של סרטוזה די בולוניה.
דבי דינגל
דבורה אן דינגל (באנגלית: Deborah Ann Dingell; נולדה ב-23 בנובמבר 1953) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת מישיגן, מאז 2015. חברת המפלגה הדמוקרטית, דינגל היא אלמנתו של ג'ון דינגל, אותו החליפה בתפקיד והוא כיהן בבית הנבחרים במשך כשישים שנים ברציפות והוא בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר בקונגרס האמריקאי בהיסטוריה של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
דבורה אן אינזלי נולדה בדטרויט, הגדולה שבערי מישיגן ב-1953. ב-1975 סיימה את לימודיה בבית הספר לשירות החוץ ע"ש אדמונד וולש שבאוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון הבירה. וב-1981, בגיל 27, נישאה לחבר בית הנבחרים ג'ון דינגל, שהיה מבוגר ממנה ב-27 שנה. דינגל הייתה נשיאת קרן ג'נרל מוטורס והמנהלת הביצועית של מחלקת הקהילה הגלובלית ויחסים ממשלתיים בחברה זו. אמנם דינגל גדלה כרפובליקנית, אך זמן קצר אחרי נישואיה לג'ון דינגל החלה להשתייך לדמוקרטית. נישואיהם נמשכו 38 שנה עד למות בעלה ב-7 בפברואר 2019 בגיל 92.
דינגל חברה בוועדה הדמוקרטית הלאומית מטעם מדינת מישיגן, והייתה יושבת ראש מטה הבחירות של סגן נשיא ארצות הברית אל גור לנשיאות ארצות הברית במהלך בחירות 2000 לנשיאות. לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 סייעה לבחירת הסנאטור ג'ון קרי למועמד המפלגה הדמוקרטית בידי צירי מדינת מישיגן בוועידה הלאומית. ב-2006 נבחרה לשבת בחבר הנאמנים של אוניברסיטת ויין סטייט בדטרויט. דינגל והסנאטור קרל לוין היו מהתומכים הראשיים בהקדמת הבחירות המקדימות לנשיאות במפלגה הדמוקרטית שייערכו במישיגן לתאריך כלשהו טרם 5 בפברואר 2008, במטרה להשיג השפעה פוליטית רחבה יותר עבור נציגי מישיגן במהלך פריימריז הדמוקרטים לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. מהלך זה כמעט הוביל לאיבוד קולות הצירים של מישיגן בוועידה הלאומית. ב-2012 הייתה צירת-על בוועידה הדמוקרטית הלאומית.
עם פרישת בעלה מהקונגרס אחרי כ-60 שנים רצופות בבית הנבחרים, הודיעה דינגל על כוונתה להתמודד למושבו. ב-5 באוגוסט זכתה בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית. ב-4 בנובמבר 2014 זכתה בבחירות הכלליות וגברה על טרי באומן הרפובליקני. בראשית ינואר 2015 הושבעה לתפקידה. כאשר הודיע ​​קרל לוין על פרישתו מהסנאט של ארצות הברית בתום כהונתו ב-2015, ציינה דינגל כי בכוונתה להתמודד על מושבו בסנאט. אחרי שמושלת מישיגן לשעבר ג'ניפר גרנהולם מיאנה להציג מועמדותה לסנאט, החלו דיווחים, בין היתר בעיתון "פוליטיקו", כי דינגל נמנית בין המתמודדים המובילים למועמדות המפלגה הדמוקרטית לסנאט לצד חבר בית הנבחרים גרי פיטרס. עם זאת, דינגל בחרה שלא להתמודד בסופו של דבר ופיטרס נבחר למושבו של לוין.
ביולי 2019 הצביעה דינגל נגד החלטה של בית הנבחרים — שהגיש חבר הקונגרס בראד שניידר מאילינוי — המתנגדת למאמצים להחרים את מדינת ישראל ולתנועת ה-BDS. לאחר החלטת בית הנבחרים להדיח את דונלד טראמפ מתפקידו, תקף הנשיא את דינגל במהלך נאומו במהלך עצרת בחירות במישיגן בשל הצבעתה בעד ההדחה. טראמפ שיער כי בעלה המנוח, חבר הקונגרס הוותיק ג'ון דינגל, עשוי להיות בגיהנום, זאת לאחר שטען כי דינגל כפוית טובה מאחר שאישר להוריד את דגלי ארצות הברית בבית הלבן לחצי התורן בעקבות מותו של בעלה. על הערות פוגעניות אלה הגיבה דינגל ברשת החברתית "טוויטר" ואמרה לנשיא:
סבתא (משפחת אדמס)
הדודן זה
דבר (משפחת אדמס)
לרץ'
דוד פסטר
וונסדיי אדמס
פאגסלי אדמס
מורטישה אדמס
גומז אדמס
נעים בסופ&quot;ש
"נעים בסופ"ש" הוא מיזם תחבורה ציבורית המפעיל מערך היסעים בסופי השבוע ללא תשלום, החל מסוף שנת 2019 בשבע רשויות בגוש דן – גבעתיים, הוד השרון, מודיעין-מכבים-רעות, קריית אונו, רמת השרון, שוהם ותל אביב-יפו.
היסטוריה.
הסטטוס קוו בנושא התחבורה הציבורית בשבת.
כחלק מהסטטוס קוו בישראל בנושא השבת, ברוב האזורים בישראל, תחבורה ציבורית אינה פעילה בשבת (פרט לקווים ביישובים מרוחקים בקצוות הארץ, לעיר חיפה ולערים מעורבות נוספות כמו נצרת ונוף הגליל, למוניות ומוניות שירות).
במהלך העשור השני של המאה ה-21, התחילו לפעול מספר מיזמים פרטיים שמטרתם הייתה הפעלת שירותי תחבורה בסופי השבוע, (ובפרט בשבת), באמצעות הקמת אגודות שיתופיות. מיזמים כאלה כוללים את "שבוס", שפועל בירושלים; "נוע תנוע", שפועל בגוש דן, באר שבע, מודיעין, קריית אונו, גני תקווה, אריאל, חיפה וטבריה; "סבבוס", מותג שיתופי לעיריית רמת גן ונוע תנוע; ו"קווי החוף", שפועל בהרצליה ותל אביב.
מיזם "נעים בסופ"ש".
החל משנת 2017 החל ארגון נוע תנוע לנסות לפעול לשיתוף פעולה בין רמת גן, גבעתיים ותל אביב להפעלת תחבורה בשבת. מאמצים אלו לא הצליחו ובשנת 2018 הארגון החל להתמקד ברתימת עיריית תל אביב והעומד בראשה רון חולדאי ליצירת מערך תחבורה בשבת מטרופוליני, אך האחרון סירב להפעיל תחבורה ציבורית בשבת בטענה שהמימון לכך צריך להגיע מהמדינה וגם שאין צורך בתחבורה ציבורית בשבת בתל אביב.
בשנת 2019 הצליח הארגון לרתום שבע ערים להפעלת תחבורה בשבת. בין הערים הייתה רמת השרון, שהשיקה ב-1 ביולי 2019 שירות אוטובוסים למוקדי הבילוי בתל אביב בליל שבת ובשבת באמצעות נוע תנוע. מיד לאחר הפעלת קווי השבת של רמת השרון, פנתה עיריית רמת השרון לעיריית תל אביב בהצעה לצטרף למימון המיזם ולהפוך אותו למיזם משותף של שתי הערים, לטובת הרחבת השירות. ראש עיריית תל אביב שינה את דעתו, והיוזמה התגבשה לכדי מיזם מטרופוליני אשר בניגוד לקווים האחרים אותם הפעיל הארגון - פעל תחת ניהולה של עיריית תל אביב.
עיריית תל אביב יצאה במכרז להפעלת קווים קבועים במהלך סופי השבוע, והחלה בבירורים מול רשויות מקומיות סמוכות במטרה לבחון הקמת רשת קווים עתידית שתפעל ברחבי גוש דן.
השירות החל לפעול בערב יום שישי, 22 בנובמבר 2019.
הפעלת התחבורה הציבורית באזורים אלו אינה מהווה עבירה על החוק, מהסיבה שהחוק לא אוסר על תחבורה ציבורית כזו, מכיוון שהיא מופעלת באופן פרטי על ידי ערים בישראל (ולא על ידי חברות התחבורה שמפעיל משרד התחבורה), ומכיוון שלא נגבה תשלום עבור הנסיעה (אם הכנסת תחוקק חוק שמסדיר תחבורה ציבורית בשבת, תתחיל גביית תשלום על הנסיעות, שייחשבו תחבורה ציבורית באופן רשמי בחוק).
בשבוע התשיעי לפעילות השירות (17–18 בינואר 2020) התווסף לששת הקווים שפעלו עד אז הקו השביעי, קו 711, המחבר בין תל אביב–יפו ליהוד ולשוהם.
במרץ 2020, בעקבות משבר הקורונה והוראות משרד הבריאות באשר לתחבורה ציבורית, הודיעו הרשויות המפעילות את המיזם שהוא מופסק זמנית. ביוני 2020 חזר המיזם לפעילות, אך הופסק בשנית בחודש ספטמבר. ב-26 במרץ 2021 חזר המיזם לפעילות.
ב-31 בדצמבר 2021 הצטרפה מודיעין-מכבים-רעות למערך התחבורה, ובכך הייתה לרשות המקומית השישית אשר חוברת למיזם. בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 712, העובר בין העיר לתל אביב.
הוד השרון עתידה להצטרף למערך ב-29 ביולי 2022, ותהיה לרשות המקומית השביעית אשר עושה זאת. בעקבות הצטרפותה יתווסף למערך הקווים קו 713, שיחבר בינה לבין תל אביב ויעבור במיקומים מרכזיים בשתי הערים. בהודעתו על ההצטרפות לשירות כתב ראש עיריית הוד השרון, אמיר כוכבי, כי המצב הנוכחי, בו "בסופי שבוע, מי שאין לו רכב פרטי יכול להתנייד הרבה פחות" מחייב תיקון, וכי בינתיים הרשויות המקומיות פועלות לקידומו.
אודות המיזם.