מסילת עפולה–טבריה היא מסילה העתידה להיבנות כהמשך לקו מסילת העמק ותחבר את טבריה לרשת המסילות הארצית. מדובר בהקמת מסילה כפולה באורך כולל של כ־30 ק"מ בין עפולה לטבריה. תוואי המסילה כולל מספר מנהרות וגשרים באורך כולל של מספר קילומטרים. מסלול מסילת הרכבת צפוי לעבור לצד כביש 65 בקטע שבין עפולה וכפר תבור ומשם להתפצל לנתיב נפרד עד לאזור טבריה עילית. התוכנית כוללת הקמת תחנות בצומת גזית (ליד כפר תבור) ובפאתי העיר טבריה, וכן מסוף מטענים סמוך לטבריה. אין כרגע צפי לתחילת הביצוע של הפרויקט. תחילה תתפקד המסילה כשלוחה של מסילת העמק שתוביל מחיפה דרך עפולה וכפר תבור לטבריה לצד השלוחה המובילה אל בית שאן. בהמשך מתוכננת המסילה להתחבר למסילות נוספות כגון מסילת מנשה וכן המסילה המזרחית החדשה מה שנועד לאפשר בסופו של דבר הוצאת רכבות מהירות מטבריה דרך עפולה וחדרה אל נתב"ג, ולחלופין דרך מסילת השרון אל תל אביב מלבד הקו המוביל לחיפה.
בינואר 2019 הציג מנכ"ל חברת נתיבי ישראל, ניסים פרץ, את תוכנית החומש של החברה בתקציב של כ-60 מיליארד שקלים. במסגרתה החברה תהיה אחראית לתכנון של מספר מסילות: מסילת כרמיאל – קריית שמונה, מסילת עפולה–טבריה, מסילת דימונה–ירוחם, באר שבע – ערד ואת קו הרכבת לאילת. מסילות אלו הן חלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040.
תחנות שבהן תעבור:
העולם היום
העולם היום היא מהדורת חדשות חוץ יומית המשודרת בערוץ כאן 11 מאז 28 בדצמבר 2017. את המהדורה מגיש מואב ורדי. התוכנית משודרת מדי ערב משעה 18:30 עד 19:00. את התוכנית מגישים לסירוגין מיכל רשף ויואב זהבי.
מבנה המהדורה.
המהדורה נפתחת בהצגת כותרות המהדורה, ובדרך כלל מיד אחריה משודרת הפינה "מסביב לעולם ב-80 שניות" שבה שלל אירועים שהתרחשו בעולם.
התוכנית כוללת ראיונות עם מומחים שונים מרחבי ישראל והעולם, ושיחות עם כתבי תאגיד השידור הישראלי.
אב קדמון משותף אדם-שימפנזה
רכס קיטלופ
רכס קיטלופ (באנגלית: Kitlope Range) הוא רכס הרים, המהווה חלק מרכסי קיטימט בפרובינציית קולומביה הבריטית, קנדה.
שטחו של הרכס 238 קמ"ר, והוא ממוקם דרומית מזרחית לאגם קיטלופ. נהר טזווה ונהר קיטלופ מהווים את גבולות הרכס.
גובה הרכב 772 מטרים מעל פני הים.
מקור השם.
מקור שמו של הרכס בשפה אינדיאנית. המילה "קיט" משמעה "אנשים" והמילה "לופ" משמעה "מעבר הרים". השם אומץ רשמית ב-10 בינואר 1922.
יוליוס בב
הבאב
השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה
השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה (ברוסית: Федеральная служба по гидрометеорологии и мониторингу окружающей среды, ידוע בקיצור בשם "רוסהידרומט" = Росгидромет) הוא יחידת סמך במשרד למשאבי טבע של רוסיה האחראי לחיזוי מזג האוויר, אספקת מידע מטאורולוגי וחקר האקלים ברוסיה. ראשיתו בשנת 1847 במסגרת ממשלת האימפריה הרוסית והוא חבר בארגון המטאורולוגי העולמי. השירות מפעיל אלפי תחנות מדידה ברחבי רוסיה.
נכון לשנת 2009 רמת הדיוק של חיזוי מזג האוויר של השירות המטאורולוגי הגיע לכדי 96%.
מבנה.
השירות מפעיל 17 מכוני מחקר, שניים מהם מהווים מרכזי מחקר ממלכתיים (המרכז ההידרומטאורולוגי, Гидрометцентр России, שבשנים 2001-2018 עמד בראשו רומן וילפאנד והמרכז לחקר ארקטיקה ואנטארקטיקה).
היסטוריה.
הגוף המטאורולוגי הראשון ברוסיה הוקם בשנת 1849 בשם המצפה הפיזי הראשי (ברוסית: Главной физической обсерватории) שפעל בתור הגוף המטאורולוגי העיקרי עד מהפכת אוקטובר בשנת 1917.
בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה המצפה חדל להוות גוף מטאורולוגי מרכזי. ב-21 ביוני 1921 הסובנרקום הוציא צו להקמת השירות המטאורולוגי של רוסיה (Метеорологическая служба РСФСР) שהחליף את המצפה שפעל לפני המלחמה. עד שנת 1923 כבר פעלו למעלה מ-600 תחנות מדידה.
עד 1929 הגוף המטאורולוגי עבר הליכי הקמה מחדש ובשנת 1932 כבר הוקם המינהל המרכזי של השירות המטאורולוגי המאוחד של ברית המועצות ( Центральное управление Единой гидрометеорологической службы СССР, ЦУЕГМС) שהפך לגוף העיקרי לענייני אקלים בברית המועצות.
נכון לשנת 1941 פעלו 3,947 תחנות מטאורולוגיות, 190 תחנות לחקר האוויר, 240 תחנות מטאורולוגיות ואוויריות ו-4,463 עמדות ותחנות הידרולוגיות.
בתקופת מלחמת העולם השנייה השירות המטאורולוגי הוכפף לצבא האדום.
השירות המשיך להתפתח אחרי המלחמה ונכון לשנת 1946 רשת הפיקוח המטאורולוגית הגיעה ל-9,532 תחנות מדידה ועד שנת 1967 הגיע מספרן לכדי 11,039.
בשנת 1978 הוקמה הוועדה הממלכתית להידרומטאורולוגיה ובקרת הסביבה (Государственный комитет по гидрометеорологии и контролю природной среды, Госкомгидромет СССР) שהפך לגוף המטאורולוגי העיקרי בשני העשורים האחרונים שלפני התפרקות ברית המועצות.
בשנת 1991 הוועדה הפכה לשירות ההידרומטאורולוגי הרוסי (Гидрометеорологическая служба России) והוכפף למשרד האקולוגיה.
בשנת 2004 השירות הפך לשירות פדרלי ממשלתי והיה לחלק מהמשרד לאיכות הסביבה.
בספטמבר 2019 במהלך הפורום הכלכלי המזרחי השר למשאבי טבע הודיע על ארגון מחדש בתוככי הארגון, במטרה לייעל את יכולות החיזוי שלו באמצעות פתיחת תחנות מדידה חדשות וקליטת ציוד חדש ומודרני.
פעילויות.
תחומים עיקריים בהם פועל השירות המטאורולוגי:
באב
פלקוזואה
פלקוזואה (שם מדעי: "Placozoa", משמעות השם: "חיות שטוחות") היא מערכה של חסרי חוליות בממלכת בעלי החיים. הפלקוזואה הם בעלי המבנה הפשוט ביותר מבין בעלי החיים הרב תאיים שאינם טפילים ולכן נחשבת לקבוצה בסיסית (במובן של קדומה, פרימיטיבית) של הרב תאיים. בקבוצה יש רק מין אחד, "Trichoplax adhaerens", אם כי על פי מחקרים גנטיים ייתכן שלמעשה מדובר בכמה מינים דומים מורפולוגית אך שונים מבחינה גנטית.
הם התגלו לראשונה בשנת 1883 על ידי הזואולוג הגרמני, פרנץ אייהרד שולץ (1840–1921), ומאז שנת 1970 נחקרו באופן שיטתי יותר על ידי הזואולוג הגרמני, קרל גוטליב גרל (1912–1994).
לרוב מסווגות כל הפלקזואות כמין אחד, Trichoplax adhaerens, אך לאור הגיוון הגדול בין המינים סביר להניח שקיימים כמה פלקוזואה ממינים שונים.
קאסל רוק
תחנת הרכבת נבטים
רצח אנואר סאדאת
רצח אנואר סאדאת אירע ב-6 באוקטובר 1981 במהלך מצעד הניצחון השנתי, שנערך בקהיר בירת מצרים לציון חגיגת מבצע בדר, שבמהלכו חצה צבא מצרים את תעלת סואץ והחזיר חלק קטן מסיני (שהיה נתון בשליטת ישראל) בראשית מלחמת יום הכיפורים. פתווה שאישרה את ההתנקשות בנשיא מצרים אנואר סאדאת, ניתנה בידי עומר עבד אל-רחמן, איש דת מוסלמי, שהורשע בארצות הברית שנים לאחר מכן על חלקו בפיגוע במגדלי התאומים ב-1993.
הרצח בוצע על ידי ארבעה פעילי הג'יהאד האסלאמי המצרי, ששירתו כחיילים בצבא מצרים.
רקע.
בעקבות ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל וחתימתו על הסכמי קמפ דייוויד, שהובילו לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים, הופנה זעם רב אל סאדאת ברחוב המצרי ובעולם הערבי. בעקבות כך גם הושעתה חברות מצרים בליגה הערבית.
בשנות כהונתו כנשיא פעל סאדאת בשונה מקודמו בתפקיד גמאל עבד אל נאצר, ואישר שחרור נרחב של אנשי האחים המוסלמים מבתי הכלא, במסגרת מהפכת התיקונים תוך ניסיון לשלבם בחברה המצרית, בחודשיו האחרונים כנשיא החלו התקוממויות עממיות כנגד, אך הוא דחה את הטענות בנוגע להתקוממויות, וטען כי מדובר בגורמי חוץ הרוצים לערער את שלטונו. ביוני 1981, לאחר ניסיון הפיכה צבאית כושל בראשות אבו אל-זומאר , החל סאדאת בגל מעצרים נרחבים של חברי האופוזיציה ומתנגדיו.
ההתנקשות.
ב-6 באוקטובר 1981 נערך מצעד ניצחון בקהיר לציון יום השנה השמיני לחציית תעלת סואץ במסגרת מבצע בדר. סאדאת היה מאובטח על ידי שמונה שומרי ראש, ותחת מעטפת הגנה רחבה. התהלוכה הצבאית הייתה צריכה להיות בטוחה ללא משתתפים חמושים, בשל כללי הבטיחות, האוסרים על החיילים במיצג לנוע עם נשק חי. במהלך המצעד חלפו מטוסי מיראז של חיל האוויר המצרי מעל הצופים, ופלטו פסי צבע כחלק מהתצוגה. דבר זה הסיח את הקהל אשר הביט לשמים. באותה העת כוחות הקרקע של הצבא המצרי, חיילים ומשאיות אשר גררו ארטילריה כתצוגת ראווה, התקרבו אל אזור הצפייה והטריבונה בו נכח הנשיא סאדאת. משאית אחת הכילה את כיתת המתנקשים בראשותו של סגן ח'אלד איסלמבול. כאשר חלפה המשאית על פני הטריבונה שבה ישבו הצופים, פקד איסלמבול על הנהג לעצור באיומי נשק. משם ירדו המתנקשים, ואיסלאמבול התקרב לסאדאת עם שלושה רימוני יד חבויים מתחת לקסדתו. סאדאת קם על מנת לקבל את ההצדעה (אחיינו של אנואר, טלעת אל סאדאת, אמר מאוחר יותר, ). מיד לאחר שהגיע למרחק של כ-15 מטרים מהטריבונה, זרק איסלאמבול את שלושת הרימונים שלו לכיוונו של סאדאת, אך רק אחד מהם התפוצץ. אז החל איסלאמבול בריצה חזרה לכיוון המשאית. לאחר מכן, שלושת המתנקשים הנוספים זינקו מהמשאית. תוך שהם יורים ללא אבחנה בעזרת רובי קלשניקוב לתוך היציעים עד אשר אזלה התחמושת שלהם ואז ניסו לברוח. אחרי שסאדאת נפגע ונפל ארצה, זרקו אנשים כיסאות סביבו, כדי להגן עליו מפני פגיעה נוספת.