אירלנד, בתורה, העמידה באתגר את ההכרזה על אליזבת השנייה כ"מלכת הממלכה המאוחדת וצפון אירלנד". ממשלת אירלנד סירבה לפיכך להשתתף באירועים מלכותיים. לדוגמה, פטריק הילרי, בעצת הממשלה, דחה את ההזמנה להשתתף בטקס הנישואין של צ'ארלס, נסיך ויילס ושל הנסיכה דיאנה ב-1981, שאליה הוזמן על ידי המלכה. באופן דומה, דחה הנשיא השני, שון או'קלי, בעצת הממשלה, את ההזמנה להשתתף במסיבת הגן בשגרירות הבריטית בדבלין לרגל הכתרתה של המלכה אליזבת השנייה ב-1953. בריטניה, בתורה, התעקשה לכנות את הנשיא בתואר "נשיא הרפובליקה של אירלנד". כל כתבי האמנה של שגרירי בריטניה באירלנד לא מוענו ל"נשיא אירלנד", אלא לנשיא באופן אישי, לדוגמה, "הנשיא הילרי".
המחלוקת על תוארו של הנשיא והעדר הקשר בין ראשי שתי המדינות, החלו להפשיר מאז 1990. הנשיאה רובינסון בחרה לשבור באופן חד-צדדי את הטאבו על ידי קיום כמה ביקורים מדיניים בבריטניה, כולל ביקור בקהילת המהגרים האירים בממלכה. בהזדמנות אחרת היא קיבלה הזמנה מאת המלכה לבקר בארמון בקינגהאם. בפרסומים לעיתונות שהפיץ הארמון, הוגדר האירוע כ"ביקור נשיאת אירלנד". בין השנים 2010-1990 הן רובינסון והן יורשתה מארי מקאליס, ביקרו בארמון בקינגהאם מספר פעמים ובמקביל ביקרו חברים בכירים במשפחת המלוכה, הנסיך מוילס, הנסיך אנדרו, דוכס יורק, הנסיך אדוארד, רוזן וסקס והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו את נשיאי אירלנד במעון הנשיאותי בדבלין. הנשיאים השתתפו גם באירועים יחד עם אן, הנסיכה המלכותית. הנשיאה רובינסון אירחה במשותף עם המלכה בארמון סנט ג'יימס בלונדון ב-1995, אירוע לציון 150 שנה להקמת הקולג'ים של המלכה (כיום, אוניברסיטת המלכה בבלפסט, הקולג' של אוניברסיטת קורק והאוניברסיטה הלאומית של אירלנד בגולוויי) בשנת 1845. אירועים אלו הובילו בסופו של דבר לביקור מלכותי של המלכה באירלנד ב-2011.
אף על פי שתוארו של הנשיא מרמז במובלע על סמכותו בצפון אירלנד, בפועל, חייב הנשיא לקבל את הסכמת הממשלה לבקר שם. אישור כזה לא ניתן לאף אחד מהנשיאים עד לכהונתה של רובינסון. עם זאת, מאז שנות התשעים, ובמיוחד מאז חתימתו של הסכם יום שישי הטוב ב-1998, ביקרו נשיאי אירלנד באופן קבוע בצפון אירלנד. הנשיאה מקאליס, שהיא הראשונה מבין נשיאי אירלנד שנולדה בצפון אירלנד, המשיכה בשגרה זו. עם חתימת ההסכם התקבלה מקאליס בחמימות אפילו על ידי רוב המנהיגים היוניוניסטים. בהלווייתו של ילד שנרצח על ידי "הצבא האירי הרפובליקני האמיתי" (RIRA) בפיגוע באומה, היא צעדה באופן סמלי יד ביד עם דייוויד טרימבל, השר הראשון של צפון אירלנד ומנהיג המפלגה היוניוניסטית של אלסטר, לאורך המעבר המרכזי של הכנסייה. בהזדמנויות אחרות, לעומת זאת, ספגה מקאליס ביקורת על התבטאויות מסוימות שלה, כמו הדברים שאמרה לאחר טקס לציון 60 שנה לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ שבו השתתפה והתקיים ב-27 בינואר 2005. מקאליס אמרה כי הילדים הפרוטסטנטים בצפון אירלנד חונכו לשנוא את הקתולים באותו אופן בו חונכו הילדים הגרמנים לשנוא את היהודים. דברים אלה גרמו לזעם מצדם של פוליטיקאים יוניוניסטים בצפון אירלנד ומאוחר יותר התנצלה מקאליס על דבריה. למרות השינויים בסעיפים 2 ו-3 לחוקה, כחלק מהסכם יום שישי הטוב, נותר התואר "נשיא אירלנד" על כנו, באותו אופן בו נקראת המדינה בחוקה בשם "אירלנד" והקידומת "הרפובליקה של" היא אך ורק תיאור המשטר, למרות שיש כיום ויכוח על כך שהנשיא שולט רק על הרפובליקה של אירלנד. עם זאת, רבים מהלאומניים בצפון רואים בנשיא כנשיאם והושמעו דעות על הרחבת זכות ההצבעה בבחירות לנשיאות על כל האי.
הצעות לשינויים.
במשך השנים הועלו הצעות רבות לשינוי במשרת הנשיא. ב-1996 המליץ צוות לבחינה מחדש של החוקה שלא לבצע שינויים מהותיים בתפקיד הנשיא. יחד עם זאת, הוצע שיוכנסו שינויים בחוקה שעל פיהם יוגדר במפורש שהנשיא הוא ראש המדינה (כיום מונח זה לא קיים בחוקה) ושתישקל הנהגתה של הצבעת אי-אמון קונסטרוקטיבית (הצבעת אי-אמון שתיכנס לתוקף רק אם קיים רוב לראש ממשלה חלופי). הצעה כזאת, אם הייתה מתקבלת, הייתה הופכת את סמכות הנשיא לסרב לפזר את הפרלמנט, למיותרת מעיקרה ועלולה הייתה להתבטל כלל. ועדה כלל מפלגתית של הפרלמנט, שדנה בשנת 1998 על הצעות על שינויים בחוקה, הגיעה למסקנות דומות.
בסקר מאוקטובר 2009 בנוגע לתמיכה של הציבור במועמדים לקראת מערכת הבחירות לנשיאות של שנת 2011, שיעור ניכר של הנשאלים הביעו את דעתם כי מוסד הנשיאות מהווה בזבוז של כספים וכי יש לבטלו.
ישראל אטיאס
ישראל אטיאס (נולד ב-9 בינואר 1987) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ודוגמן ישראלי.
ביוגרפיה.
אטיאס נולד ביבנה להורים שעלו בילדותם ממרוקו. הוא קרוי ע"ש הרב ישראל אבוחצירא הידוע בתור "הבבא סאלי", אשר אמו חלמה עליו לפני הלידה.
הוא בוגר בית הספר למשחק בימתי "הדרך", בו השתתף בכמה הצגות, בהן "השושנה המקועקעת" בבימויו של מוטי אברבוך, ו"הדוב" ו"ההולכים בחושך" בבימויו של אייל כהן.
קריירה.
דוגמנות.
בעבר דגמן בין היתר לחברות: "שעוני אמבוס", "קוקה-קולה זירו", "אופנת אירית" (לצד בר רפאלי), "קרייזר ג'ינס", "הוניגמן" (לצד מלאני פרס), "בנק דיסקונט", "קטלוג של חתן וכלה", "פראדה", "דולצ'ה וגבאנה", ובאוקטובר 2015 נבחר להיות הפרזנטור של חברת הנעליים "TO GO" לצידה של עדי הימלבלוי.
באוקטובר 2021, נבחר להיות פרזנטור של מותג הגילוח הבינלאומי Edge .
במרץ 2022 נבחר להיות הפרזנטור של מאניה ג'ינס.
משחק.
בשנת 2008 שיחק בשני פרקים בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות" במסגרת שידורי קשת בערוץ 2.
בשנת 2009 היה בין המתמודדים שניסו להיבחר בתור מנחים בערוץ הילדים. באותה שנה השתתף בקליפ לשיר "כסף ואלכוהול" של הזמר דודו אהרון.
בשנת 2013 שיחק בתפקיד אורח בסדרה המתח של HOT, "פצועים בראש", בה גילם עבריין בשם דודי לוגסי, שנהרג בתאונה בעת שוד של כספת בחתונה.
בשנים 2014–2015 שיחק בסדרה הדרמה של HOT, "זגורי אימפריה" את אביתר (או בכינויו אביה) זגורי, זמר צעיר שחלומו לזכות בפרס "אש השנה" ומוציא סינגל עם ליאור נרקיס.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד אורח בסדרת המתח של ערוץ 2, "המדרשה, בה גילם את אייל דרעי, בן הזוג לשעבר של קטרינה. באותה שנה שיחק גם באחד הפרקים בתוכנית הסאטירה של "שלישיית מה קשור", "אנחנו במפה", שמשודרת בערוץ HOT3, בתפקיד שאשא הכדורגלן.
בנובמבר 2015 הצטלם לסרט הקולנוע של מתי הררי ואריק לובצקי, "מסע הטבעת", לצדם של עמית פרקש ודובל'ה גליקמן. הסרט יצא לאקרנים באפריל 2017.
בפברואר 2016 החל להשתתף בגרסה המחודשת של המחזמר "מרי לו" לצד שיר מורנו, גיא זו-ארץ, אסף הרץ ומאיה בוסקילה.
החל מ-2017 הוא מופיע בסדרת הדרמה "שבאבניקים".
ב-2018 צולם לפרסומת של הוט לצד חברי הסדרה "שבאבניקים", עם כריסטיאנו רונאלדו.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הנוער זיגי בתפקיד אזולאי.
בשנת 2021 השתתף בקליפ "באור גדול" של אייל גולן ועדן חסון.
בשנת 2021 שיחק בסדרה היורשת בערוץ קשת 12 בתפקיד מאור איבנוב ובעונה השנייה של השבאבניקים בתפקיד מאיר סבג.
חיים אישיים.
ביולי 2016 נישא לנעמי עידן. ב-22 באפריל 2021 נולד בנם הבכור.
באוקטובר 2021 סיפר בראיון ב"גלית ואילנית" בקשת 12, שהוא שומר שבת.
פילמוגרפיה.
טלוויזיה
קולנוע
תיאטרון
ברוך אברהם טולדנו
הרב ברוך אברהם טולדנו (תר"ן 1890 - תשמ"ב 1981) היה דיין ופוסק הלכה בעיר מקנס במאה העשרים.
ביוגרפיה.
נולד במקנס שבמרוקו לרבי אברהם בנו של רבי שמואל, נצר למשפחת טולדנו, משפחת רבנים ותלמידי חכמים ממגורשי ספרד, שמקורה בטולדו. בני המשפחה התיישבו בעיר מקנס. בילדותו למד תורה והתחנך אצל הרב חיים בירדוגו, ראש ישיבת עץ חיים, והרב חיים משאש (אביו של הרב יוסף משאש) מגדולי החכמים בעיר מקנס.
ב-20 בדצמבר 1911 (כ"ט כסלו ה׳תרע"ב), נישא לג'מילה בת הרב פנחס אזוגי, ולאחר החתונה החל ללמוד בישיבתו של הרב זאב וולף הלפרין במקנס.
בשנת 1940 (ה׳תש"א) נתמנה לדיין בבית הדין של מקנס במקומו של הרב יהושע ברדוגו, וכיהן במשרה זו יחד עם בן דודו רבי רפאל ברוך טולדנו ורבי יוסף משאש.
בזקנותו עלה לישראל, וקבע את מקום משכנו בעיר חיפה, שם המשיך בפעילותו ובכתיבתו התורנית, עד פטירתו ב-30 בנובמבר 1981 (ד' כסלו ה׳תשמ"ב). כבן 92 בפטירתו.
חיבוריו.
כתב ספרים רבים:
תלמידיו.
העמיד תלמידים רבים ובראשם הרב שלום משאש, ראב"ד ירושלים.
1700 לפנה&quot;ס
קריאתה של אירלנד
קריאתה של אירלנד (באנגלית: Ireland's Call) הוא שיר אירי המשמש המנון לאומי דה פקטו של האי אירלנד, בענפי ספורט בהם האי מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת הכוללת שחקנים הן מהרפובליקה של אירלנד והן מצפון אירלנד.
רקע.
השיר הוזמן על ידי התאחדות הרוגבי של אירלנד ב-1995, כתחליף להמנון אירלנד, על מנת שלא להיקלע למחלוקות פוליטיות בין תומכי איחוד אירלנד לבין היוניוניסטים בצפון אירלנד. הוא הפך מיידית להמנון המשומע עבור אירלנד במשחקים בינלאומיים ברוגבי, ולאחר מכן אומץ גם על ידי ענפי ספורט אחרים בהם האי כולו מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת, כגון הוקי שדה וקריקט.
פיל קולטר, מלחין ומפיק מוזיקלי צפון-אירי מצליח, כתב והלחין את השיר. הוא שודר לראשונה במקביל ברפובליקה של אירלנד ובצפון אירלנד, בביצועו של אנדרו סטרונג, כוכב הסרט הקומיטמנטס.
במשחקים של חלק מנבחרות אירלנד המאוחדות הנערכים ברפובליקה של אירלנד, מושמעים עבור אירלנד שני ההמנונים - המנון הרפובליקה של אירלנד ("שיר החיילים"), ומיד לאחריו "קריאתה של אירלנד". במשחקים שנערכים מחוץ לרפובליקה של אירלנד מושמע "קריאתה של אירלנד" בלבד.
בנימין ויטאלי
שמואל בורשטין