הגאולוג והמינרלוג הגרמני וולפגנג סרטוריוס פון ואלטרסהאוזן (1879-1806) מאוניברסיטת גטינגן תיאר ב-1855 לראשונה את המינרל מדגימה ממחצבת לנגנבאך (Lengenbach) בפלד (Feld) בינטל (Binntal - עמק בין) בקנטון ואלה שבדרום-מערב שווייץ. ב-1866 קרא המינרלוג האמריקני ג'יימס דווייט דיינה למינרל על שמו של ואלטרסהאוזן.
שימושים.
לסרטוריט יש ערך לאספני מינרלים בלבד.
מקור ותפוצה.
הסרטוריט נוצר כתוצאה של מתגובה של תמיסות הידרותרמיות עשיר בארסן עם המינרל גלנה (PbS). במחצבת לנגנבאך שבה נתגלה המינרל גרמה תופעה זו להיווצרות סדרה של מינרלים נדירים מאוד שבהם ריכוז הארסן הולך ועולה החל במינרל ג'ורדניט (Pb14(As,Sb)6S23) וכלה בסרטוריט המצוי בדרך כלל בתוך דולומיט.
הסרטוריט הוא מינרל נדיר ומצוי במספר מעט של מקומות בעולם ובהם מחצבת לנגנבאך (Lengenbach) בפלד (Feld) בינטל (Binntal - עמק בין) בקנטון ואלה שבדרום-מערב שווייץ (מקום בו נתגלה לראשונה) שבה זהו הסולפיד הנפוץ ביותר; בסרו רדונדו (Cerro Redondo) בפרובינציה חוחוי בארגנטינה; בנאגיבורסוני (Nagybörzsöny) בהונגריה; במחצבת השיש פיטאונה (Pitone) סמוך לסראווצה (Seravezza) בטוסקנה שבאיטליה; בטאקארדה (Takarada) ביפן; ובפאולר (Fowler) במדינת ניו יורק, שבארצות הברית.
אמל מורקוס
אמל מורקוס (בערבית: أمل مرقس; נולדה ב-11 ביולי 1968) היא שחקנית וזמרת פלסטינית אזרחית ישראל.
ביוגרפיה.
מורקוס נולדה למשפחה נוצרית בכפר יאסיף שבגליל. היא אחת משש בנותיהם של נביהה ונימר מורקוס, ממנהיגי המפלגה הקומוניסטית הישראלית, אשר כיהן במשך 20 שנה כראש מועצת כפר יאסיף. למדה משחק בבית צבי ושיחקה בתוכניות בטלוויזיה החינוכית ובסדרה רחוב סומסום. בפסטיגל 1986 שרה עם אלון אולארצ'יק את השיר העברי-ערבי "שלום סלאם". בשנת 2003 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במסגרת פסטיבל תיאטרון חיפה. כמו כן היא שימשה כשופטת בתוכנית New Star, גרסה פלסטינית של "כוכב נולד".
מורקוס שיתפה בעבר פעולה בהופעות עם ג'ואן באאז, רוברט ואייט, מרסדס סוסה, גליקריה ועוד. בשנת 2007 הוציאה אלבום, "נענע יא נענע", שכלל גרסאות לשירי עם פלסטיניים.
מורקוס זכתה בסיקור תקשורתי רב בהשתתפותה בסינגל וקליפ החדש של להקת הראפ הערבי "דם" הנקרא "לו יכולתי לחזור בזמן" שיצא לאור בשנת 2013 חלק מאלבום הלהקה "דבקה על הירח" (Dabke on the Moon).
מורקוס חברת המועצה הציבורית של ארגון בצלם.
פיטר יארו
פיטר יארו (באנגלית: Peter Yarrow, נולד ב-31 במאי 1938 בניו יורק) הוא זמר-מלחין ונגן גיטרה אמריקאי-יהודי, חבר בלהקת הפולק "פיטר, פול ומרי" שהתפרסמה בשנות ה-60. יחד עם לאונדר ליפטון כתב יארו את הלחן לאחד מלהיטיה הגדולים של השלישייה: "Puff, the Magic Dragon" (1962). שיר נוסף שיארו כתב ומזוהה עמו הוא "Day is Done". מאוחר יותר התגייס כפעיל פוליטי למאבק נגד מלחמת וייטנאם. לאחר פירוק "פיטר, פול ומרי", הופיע יארו לבדו והוציא מספר אלבומי סולו.
קורות חיים.
הוריו של פיטר יארו היו מהגרים יהודים מאוקראינה שקיצרו ושינו בארצות הברית את שם משפחתם מ"יארושביץ'" ל"יארו". יארו נולד בניו יורק, בה סיים את התיכון למוזיקה ואמנויות (כעת התיכון "לה גארדיה"). לאחר מכן הוא למד וסיים תואר ראשון באוניברסיטת קורנל. הוא החל את הקריירה שלו כזמר בשנת 1959, בגריניץ' וילג', שהייתה באותה עת מוקד של תחיית מוזיקת הפולק האמריקאית באמצע המאה ה-20. יארו פגש שם ב-1960 את נואל (פול) סטוקי ואת מרי טרוורס והם הקימו את שלישיית "פיטר, פול ומרי" שהחלה להופיע במועדונים ולבצע שירי פולק.
ב-1962 הוציאה לאור חברת ההקלטות האחים וורנר את האלבום הראשון של השלישייה. האלבום נשאר עשרה חודשים בעשרה המקומות הראשונים במצעד האלבומים האמריקאי ובמשך שנתיים בעשרים האלבומים הראשונים ונמכר במעל לשני מיליון עותקים. השלישייה יצאה לסיורים מרובים והקליטה אלבומים רבים של הקלטות חיות ובאולפן.
ב-1969 התחתן יארו בווילמאר, מינסוטה, עם מרי בֶת מקארתי, אחייניתו של הפוליטיקאי יוג'ין מקארתי, שהיה מועמד לנשיאות ארצות הברית. כמתנת חג, כתב יארו את "שיר החתונה" שבוצע לראשונה בכנסיית סנט מרי בווילמאר. לזוג נולדו שני ילדים.
בשנת 2000 יארו הקים את "מבצע כבוד" ( „Operation Respect“), שיועד לחינוך ולקידום ילדים מארצות כמו וייטנאם, דרום אפריקה וארגנטינה.
סייקו
חברת ההחזקות סייקו (ביפנית: セイコーホールディングス株式会社; באנגלית: Seiko Holdings Corporation), הידועה יותר בשם סייקו (Seiko) היא חברת שעונים יפנית.
התפתחות החברה.
חברת סייקו נוסדה בשנת 1881, כאשר פתח חנות שעונים ותכשיטים בשם "ק. האטורי" ברובע גינזה בטוקיו. בשנת 1892, אחת עשרה שנים אחר כך, הוא החל לייצר שעוני קיר שנשאו את השם סייקושה. על פי ההיסטוריה הרשמית של החברה, משמעויות המילה "סייקו" ביפנית הן: מעודן, דקה, או הצלחה. בשנת 1917 התאגדה החברה לראשונה בשם "ק. האטורי ושות' בע"מ" (K. Hattori &amp; Co. Ltd). החברה שינתה שמה בשנת 1983 ל"חברת האטורי סייקו בע"מ" (Hattori Seiko Co., Ltd) ובשנת 1990 לחברת סייקו. בתחילת המאה ה-21 עברה החברה שינוי ארגוני וחולקה לחברות בנות (כגון חברת שעוני היד סייקו וחברת שעוני הקיר סייקו) ובשנת 2001 הפכה לחברת החזקות. החל מ-1 ביולי 2007 היא פועלת תחת שמה הנוכחי.
השעונים הראשונים שיוצרו תחת השם סייקו החלו משווקים בשנת 1924. בשנת 1969 חברת סייקו הציגה את הדגם "אסטרון" (Astron), שהיה שעון היד הראשון בעולם ששווק באופן מסחרי, בעל מנגנון קוורץ. כאשר נמכר לראשונה, מחירו היה זהה למחירה של מכונית בגודל בינוני. מאוחר יותר סייקו הייתה אף הראשונה בעולם לשווק שעוני כרונוגרף המבוססים על מנגנון קוורץ. בשנת 1985 הקימו חברת סייקו וחברת השעונים אוריינט (Orient) מפעל משותף.
סייקו ידועה במיוחד בזכות שעוני היד מתוצרתה, אשר כל חלקיהם מיוצרים במפעליה. סייקו מייצרת שעוני יד בעלי מנגנון קוורץ ומנגנון מכני בטווח מחירים גדול. שעוניה הזולים של החברה נמכרים בכ-45 דולר אמריקני והשעון היקר מתוצרתה נמכר בכ-550 אלף דולר. שעוני סייקו בעלי מנגנון מכני הם פריט אספנים נחשק, החל מסדרה "5" הנפוצה ביותר (מכונה כך בזכות חמש תכונות השעון: עמידות לזעזועים, עמידות למים, אוטומטי, צג יום וצג תאריך [יום בחודש] ), סדרת הכרונומטר האוטומטי, סדרת "בל-מטיק" (Bell-Matic) וסדרות היוקרה קרדור (Credor), קינג סייקו וגרנד סייקו. שעוני סייקו קינטיים (בהם מנגנון מכני המונע בתנועות היד מספק אנרגיה חשמלית למנגנון קוורץ) מהווים חלק גדול ממכירות החברה בתחילת המאה ה-21.
סייקו אינה משווקת את אותם דגמים בכל אזורי תבל ובחלק מן האזורים בעולם נמכרים דגמים שאינם בנמצא במדינות אחרות. סייקו אף מייצרת מגוון מוצרי אלקטרוניקה אחרים. כך למשל, בשנות ה-80 של המאה ה-20 ייצרה סינתיסייזרים וכיום סייקו מייצרת מכשירי מטרונום.
השעון הרשמי.
שעוני סייקו שמשו כשעון הרשמי באירועי ספורט רבים, ביניהם:
אחלאם מוסתגאנמי
קרב שרפסבורג
אלברטו גרנאדו
אלברטו גרנאדו (ספרדית: Alberto Granado; 8 באוגוסט 1922 - 5 במרץ 2011) היה ביוכימאי ארגנטינאי-קובני, שותפו של ארנסטו צ'ה גווארה למסעו המפורסם בדרום אמריקה.
ביוגרפיה.
גרנאדו נולד בעיירה הרננדו שבפרובינציית קורדובה באזור הפמפס שבמרכז ארגנטינה. מאז היה בן 9 גדל עם סבַיו בעיר קורדובה, ולמד כימיה וביוכימיה באוניברסיטה המקומית. במקביל ללימודיו החל להיות מעורב בפעילות פוליטית. ב-1943 נטל חלק בהפגנות נגד חואן פרון ונאסר לשנה. בין 1947 ל-1951 התלמד במעבדה הקלינית של מושבת המצורעים בסן פרנסיסקו דל צ'ניאר, והשלים לימודי תואר שני בביוכימיה.
בשלהי 1951 יצא גרנאדו עם חברו ארנסטו גווארה למסע בן מספר חודשים במדינות דרום אמריקה, שיעדו היה מושבת המצורעים סן פבלו שבפרו. השניים שהו במושבה זמן מה וסייעו לטיפול בחולים. דרכיהם של השניים נפרדו בקרקאס; גרנאדו נשאר בוונצואלה והחל לעבוד במושבת מצורעים מקומית. ב-1955 קיבל מלגה ונסע ללמוד במכון הלאומי לבריאות ברומא.
ב-1960 הגיע גרנאדו לביקור בקובה, בהזמנתו של גווארה, שהיה לאחד ממנהיגיה לאחר המהפכה. שנה לאחר מכן עקר אליה עם משפחתו, ושימש כמרצה לביוכימיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת הוואנה. ב-1962 ייסד את הפקולטה לרפואה באוניברסיטת סנטיאגו דה קובה, שהייתה הפקולטה השנייה במדינה. בין 1970 ל-1974 שימש כמרצה בפקולטה זו, ובהמשך הוסמך כדוקטור לביולוגיה. בין 1986 ל-1990 שימש כנשיא האגודה הקובנית לגנטיקה, שנטל חלק בהקמתה. ב-1994 יצא לגמלאות.
לאורך השנים פעל גרנאדו לטיפוח מורשתו של צ'ה גווארה. ב-1978 פרסם את הספר "Con el Che por Sudamerica" ("עם צ'ה בדרום אמריקה") שתיאר את מסעם של השניים. כשהופק סרט הקולנוע "דרום אמריקה באופנוע", העוסק במסע, שימש כיועץ לבמאי ולטר סאלס, ואף הופיע בסיומו בהופעת קמאו. את דמותו בסרט גילם רודריגו דה לה סרנה.
דניאל קאן
דניאל (דני) מרינוס קאן (4 באוגוסט 1927, אמסטרדם - 4 באוגוסט 2013) היה מתמטיקאי הולנדי-ישראלי, מהחוקרים המובילים בתחום ההומוטופיה (טופולוגיה).
קורות חיים.
קיבל ב-1954 דוקטורט מהאוניברסיטה העברית. העבודה עסקה בהומוטופיה מופשטת ונעשתה בהנחיית אבי תורת הקטגוריות, סמואל איילנברג. בשנות החמישים, בעת שירותו הצבאי, הגה קאן את רעיון הפונקטור הצמוד, אותו פרסם במאמר בשנת 1958.
הוא לימד שלושים ושלוש שנים ב-MIT. בין תלמידיו עמנואל פרג'ון ודוד בלנק.
בשנת 1983 הוא מונה לחבר מן החוץ באקדמיה למדע של הולנד.
רשת אריג