באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 זכתה קניוטו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, ממקפצה של 10 מטר ומדליית ארד ממקפצה של 1 מטר. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה פעמיים במקום שמיני, ממקפצה של 3 מטר וממקפצה של 10 מטר.
מדליית ארד באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה קניוטו במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 591.27 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (645.54 נקודות) ווו מינשיה (619.05 נקודות), שתיהן מסין.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה קניוטו שוב במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 341.70 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (381.75 נקודות) ווו מינשיה (368.80 נקודות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קניוטו במקום חמישי ממקפצה של 3 מטר ובמקום עשירי ממקפצה של 10 מטר.
מדליית כסף באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה קניוטו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 329.70 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו ווו מינשיה (348.00 נקודות) ולפני יוליה פחלינה ופוזדניאקובה אנסטסיה מרוסיה (310.80 נקודות) ומדליית ארד, בפעם השלישית ברציפות בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 341.25 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (388.20 נקודות) ואמילי היימנס מקנדה (346.45 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 296.60 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה קניוטו במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 295.45 נקודות, אחרי שי טינגמאו (318.65 נקודות) וואנג האן (310.20 נקודות), שתיהן מסין. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 313.45 נקודות ובמקום שישי בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 297.60 נקודות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קניוטו פעמיים במקום רביעי, ממקפצה של 3 מטר ובקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה קניוטו בשתי מדליות כסף, בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 307.00 נקודות, אחרי הי זי מסין (307.10 נקודות) ולפני ואנג האן (297.75 נקודות) ובקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 307.80 נקודות, אחרי וו מינשיה ושי טינגמאו (338.40 נקודות) וג'ניפר אייבל ופמלה וייר מקנדה (292.08 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 345.45 נקודות.
אלופה עולם.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכתה קניוטו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 310.85 נקודות, לפני שי טינגמאו (309.20 נקודות) והי זי (300.30 נקודות). מדליית ארד, בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 356.15 נקודות, אחרי שי טינגמאו (383.55 נקודות) והי זי (377.45 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה (302.43 נקודות).
סגנית אלופה אולימפית.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קניוטו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בתחרות קפיצה סינכרונית מ-3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה (313.83 נקודות), אחרי הצמד מסין שי טינגמאו וו מינשיה (345.60 נקודות) ולפני הצמד מאוסטרליה מדיסון קיני ואנבל סמית (299.19 נקודות). מדליית ארד, בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 372.80 נקודות, אחרי שי טינגמאו (406.05 נקודות) והי זי (387.90 נקודות), שתיהן מסין.
אגיס השלישי, מלך ספרטה
מביא לבית הדפוס
המביא לבית הדפוס (מלבה"ד) הוא מונח עברי לתפקיד שהגדרתו איננה מתוחמת ותלויה במקום ובתרבות אך ניתן לכנותו "מתווך בין העולם האינטלקטואלי לעולם המעש". תפקידי המביא לבית הדפוס התגבשו עם המצאת הדפוס עוד לפני שהוגדרו ותוחמו באופן מובהק תפקידי המוציא לאור, בעל בית הדפוס, העורך הספרותי והמגיה. באופן כללי, המביא לבית הדפוס יוזם הדפסת ספר ומכין אותו לדפוס על ידי ליקוט כתבי יד, בדיקתם מבחינה טכנית (שלמוּת, אפשרות טכנית להדפיסם), הגהה שלהם ומציאת מוציא לאור ובית דפוס שיסכימו להוצאתם. חשיבותם הייחודית של מביאים לבית הדפוס בספרות העברית נבעה מכך שחלק גדול מן הדפוס העברי התרכז בפרסום חוזר של טקסטים ישנים, לעיתים עם פירוש או תרגום או הוצאת מהדורות חדשות ואיכותיות יותר, מפעל שריכז מספר שותפים לעשייה והצריך יזם שיוציאם לפועל, יגייס תמיכה כספית ויתאם בין גורמים שונים. תחום פעילות נוסף של הבאה לבית הדפוס היה עריכת קבצים, בהם הודפסו יחדיו מספר חיבורים (בין שראו אור לפני כן בדפוס ובין שראו אור לראשונה), פעולה שהעניקה ממד של ליקוט ופרשנות משווה, בהציבה זה לצד זה טקסטים שונים. פעילות חשובה וייחודית נוספת הייתה הצלתם של כתבי יד על ידי הבאתם לדפוס בטרם יאבדו; גם לפעילות זו נופך של ברירה וקביעה מה יכחד ומה יישמר לעתיד.
ניתן לשייך את המביאים לבית הדפוס לשלוש קבוצות: אישים העוסקים בתחום מבחינה מקצועית ואידאולוגית ומומחים בעולם ההפקה, גיוס ההון וההוצאה לאור; אישים בעלי עניין בספר או במחבר מסוים, שאין בכוחו או ברצונו להוציא את ספרו לאור (או שאיננו עוד בין החיים), ופעילים בהוצאתו של ספר זה או מחבר זה בלבד ובני משפחה ויורשים של מחברים, הנוטלים אחריות על עיזבונם.
לעיתים הוסיף המביא לבית הדפוס הקדמה משלו לספר ובה תיאר את תולדות ההפקה, מאמציו להוציא את הספר והתנצלות אם נפלו שגיאות הגהה (בדומה ל"הסכמה" בראש ספרים תורניים). הקדמות אלה מספקות מידע רב לגבי תפקידיו המגוונים של המביא לבית הדפוס והיקף תרומתם של אישים מסוימים.
שימוש נוסף בהגדרה "מביא לבית הדפוס" מתקיים בכתבים פסאודואפיגרפיים (ספרים חדשים המיוחסים למחבר קדום) שבהם מסתתר המחבר האמיתי תחת הכינוי "מביא לבית הדפוס", ולעיתים אף מפרט כיצד התגלגלו לידיו כביכול מגילות עתיקות, שהוא רק מביאן לדפוס.
מלב&quot;ד
מלבה&quot;ד
אברהם לייב בורשטיין
אברהם לייב (אברום) בורשטיין (נולד בנובמבר 1971) הוא מוזיקאי מפיק מוזיקלי ושחקן, פעיל בשימור והנחלת ניגוני ברסלב ומורשת הכליזמר. מייסד אגודת הכליזמרים ירושלים.
ביוגרפיה.
בורשטיין נולד בנובמבר 1971 בשכונת קטמון בירושלים. סבו הוא הרב משה בורשטיין, שעלה לישראל מפולטוסק, פולין, בשנת 1934, הקים משפחה שמנתה עוד בחייו קרוב לאלף צאצאים, והיה שותף להקמת בתי כנסיות לחסידי ברסלב בירושלים. אמו, ברכה, עלתה מגרמניה לישראל, צאצאית למשפחת רוטשילד ולמשפחת שטראוס מפרנקפורט דמיין.
בורשטין נשוי ואב לשלושה בנים ושתי בנות, וסב לנכדה.
על משפחת בורשטין ומנדל נמנים יוצרים ואמנים, ביניהם השחקנים: פסח (פול) בּוּרשטיין ובנו מייקל (מייק) בורשטיין, ובמאי הסרטים בארי מנדל.
בגיל 19 נשא את מרים רובינשטיין, נכדתו של הרב מרדכי אלעזר רובינשטיין ממשפיעי חסידי ברסלב. לפני מותו של הרב רובינשטיין, תיעד והקליט בורשטיין מפי סב אשתו עשרות מנגינות מסורתיות שהלחין וכתב בעלי רגש, התעוררות ומוסר בשפת היידיש, וכן נוסחאות תפילה שקיבל מזקני ברסלב ואותן שימר במשך השנים. ההקלטות הופצו אצל חסידי ברסלב.
פעילותו.
בשנת 1990 החל בורשטיין לאמן צעירים בעלי כישרון מוזיקלי, במטרה להמשיך את מסורת נגינת הכליזמר המקורית כפי שקיבל באופן פרונטלי מאמני הקלרינט דב טאראס, גיורא פיידמן, וגרשון קלצקין. נגני הקלרינט יחיאל (חיליק) פרנק ונתן קורל בני ה-16, שהתפרסמו משנות התשעים במגזר החרדי והדתי-לאומי, החלו את אימוניהם בהכוונתו ויחד עמו הפיקו אלבומים למוזיקת כליזמר ונשמה במטרה לשמר את המנגינות, אופיים ומורשתם.
בשנת 1992 ייסד את חבורות הנוער עבור ילדים ונערים חסידי ברסלב "כרובי הנחל" בירושלים, שהגיעו ממגזרים אחרים, חלקם בנים לחוזרים בתשובה. גם במסגרת זו הקפיד בורשטיין להנחיל את הניגון היהודי באמצעות שירה ונגינה, בין יתר הפעילויות התורניות, חלקם ביציאות מאורגנות עם בני הנוער לטבע.
בשנת 1993 הקליט בורשטיין, לראשונה בחסידות ברסלב, שירים וניגוני ימים נוראים של ראש השנה ויום כיפור שעברו במסורת מאת תלמידי רבי ישראל הבעל שם טוב ונשמרו בידי החסידים במשך כ-200 שנים. להקלטות העמיד בורשטיין את שרגא לוי, המשמש מאז שנת 1992 בעל תפילה (חזן) בתפילות ראש השנה ויום כיפור של חסידי ברסלב, בקיבוץ בירושלים ובאומן.
הקלטות אלו הפכו לרבי מכר ובעלי השפעה רחבה על קהילות ברסלב, דרכם יכלו החסידים והמתקרבים החדשים להכיר מקרוב את נוסח התפילות של מייסד החסידות רבי ישראל בעל שם טוב, רבי נחמן מברסלב ותלמידיהם בפולין ובאוקראינה במאה ה-18.
בשנת 1995 הקליט והפיק בורשטיין את האלבומים הראשונים. האלבום הראשון היה "לעבעדיק" (עליזות, ביידיש), מנגינות כליזמר מסורתי שלא זכו לייצוג באקדמיה באמצעות תווים או קורסים פורמליים, אלא נלמדו ונרכשו במסורת שהועברה מאב לבן, ומנגני כליזמר לתלמידיהם במשך מאות שנים.
בשנת 1997 הקליט בורשטיין את אלבומו הראשון של נגן הקלרינט יחיאל (חיליק) פרנק, "בין החומות". באותה שנה נישא פרנק לאחותו של בורשטיין, שרה.
הנחלה ושימור הכליזמר האותנטי.