לאחר שהשיג כמות מסוימת של הצלחה עם מופעי סטאנד-אפ, גארט החליט לשנות כיוון ולנסות את מזלו בהופעות טלוויזיוניות. הוא העניק את קולו לדמותו של האלק הוגאן בסדרה המצוירת "הרוק וההתאבקות של האלק הוגאן" בשנות השמונים, והופיע בטלוויזיה ב"ריב משפחתי" (Family Feud) לצדו של ריי קומבס. הוא הופיע במשך שבוע בשעשועון הטלוויזיה "סופר פסוורד" (Super Password, סיסמת-על) ב-1987. לאחר מכן הוא הופיע בקומדיית קיץ בשם "רושם ראשוני" (First Impressions) ב-1988, שבה שיחק אב גרוש שמתפרנס מחיקויים. גארט הופיע גם בסיטקום "רוזאן" בתור פקיד בנק, וגם בסדרה "המרדף אחרי האושר" (The Pursuit of Happiness), בה הוא שיחק את חברו הטוב ביותר של הגיבור. כעבור זמן קצר הוא זכה בתפקיד אחיו של ריי רומנו, רוברט בארון, בסדרה "כולם אוהבים את ריימונד". הופיע גם בהופעת אורח בסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר" בתור רוצח שכיר שמנסה להרוג את ויל סמית'.
קולו העבה והייחודי של גארט הוביל אותו לדבב בסדרות ובסרטים מצוירים, כגון: "משפחת סילוני: הסרט" (The Jetsons Movie), "קספר" (Casper), "אלופים על הקרח: הסדרה המצוירת" (Mighty Ducks), "איפה אפי?" (?Where's Wally), "שני כלבים טיפשים" (Stupid Dogs 2), "חנון הפרויקט" (Project Geeker), "באג לייף" (A Bug's Life), "אסטריקס והוויקינגים" (Asterix and the Vikings) ו"מוצאים את נמו" (Finding Nemo).
תפקידו בסדרה "כולם אוהבים את ריימונד" זיכה אותו בחמש מועמדויות לפרס אמי, ובשלוש זכיות בשנים 2002, 2003 ו-2005 עבור שחקן המשנה הטוב ביותר בקומדיות.
ב-1990 גארט השתתף לסירוגין כחבר פנל בחזרה של השעשועון "משחק הזיכרון" (Match Game). ב-1997 כיכב בקומדיית הפשע "להתגרות במוות", לצד כריסטופר ווקן ודניס לירי.
בשנת 2000 דיבב בסרט "גופי הולך לקולג'", ובשנת 2002 תרם את קולו לסרט האנימציה "הרפתקאותיו של ברי הדובון".
ב-2003, גארט היה מועמד לאמי על הופעתו בתפקיד השחקן הראשי בסרט "גליסון" (Gleason), שמפיקיו היו מפיקי "כולם אוהבים את ריימונד". גארט זכה בתואר חבורת אנשי המסך עבור הופעה בקומדיה. גארט זכה באליפות בעונה החמישית של "הצגת פוקר של מפורסמים" (Celebrity Poker Showdown), והשתתף ב"סדרת הפוקר העולמית" (World Series of Poker) בשנים 2005, 2006 ו-2007. גארט קיווה לעשות שינוי עם הדמות של רוברט בארון מהסדרה "כולם אוהבים את ריימונד" כשהסדרה סיימה את העונה התשיעית שלה ב-2005, אבל חזר בו באוקטובר 2005 מכיוון שחוסר פעולה של תחנת הטלוויזיה "CBS" גרם לכמה מהכותבים של הסדרה "כולם אוהבים את ריימונד" לעזוב ולקחת עבודות אחרות.
ב-2005, גארט הופיע בתיאטרון בברודוויי בתפקיד מארי השוטר ב"הזוג המוזר" עם נייתן ליין ומתיו ברודריק. גארט למד את התפקיד של ליין בתור "אוסקר מדיסון", והחליף אותו בינואר 2006, עקב מחלתו של ליין.
ב-2006 רשת FOX האמריקאית לשדר סיטקום "עד המוות" בכיכובו של בראד גארט בתפקיד הראשי. העלילה סבבה סביב זוג שנשוי שנים רבות שהשכנים שלו הם נשואים טריים בעלי מזג-רע. ג'ואלי פישר משחקת את אשתו של גארט.
גארט הופיע בתור שופט בעונה השישית של בתוכנית המציאות "אמריקן איידול".
ב-2018 דיבב את דמותו של איה בסרט "כריסטופר רובין", והחל לשחק את דמותו של דאגלס פוגרטי בסדרה הקומית "חד הוריים" ברשת ABC. ב-2019 שיחק בסרט "גלוריה בל", לצדה של ג'וליאן מור.
חיים אישיים.
ב-1998 הוא הציע נישואים לחברתו דאז ג'יל דיבן על הסט של הסדרה "כולם אוהבים את ריימונד", והם התחתנו ב-18 במאי 1999. ילדם הראשון נולד ב-14 באוקטובר 1998, ובתם השנייה נולדה בינואר 2000. גארט ודיבן נפרדו ב-2005.
התאחדות התימנים
ברני טופין
ברני טופין (באנגלית: Bernie Taupin; נולד ב-22 במאי 1950) הוא פזמונאי בריטי, הידוע בעיקר הודות לשיתוף הפעולה עם המוזיקאי אלטון ג'ון.
ביוגרפיה.
טופין נולד בצפון אנגליה למשפחת חוואים. בשנת 1967, כשהיה בן 17, ענה ל"מודעת דרושים" שביקשה למצוא פזמונאי שיעבוד בשיתוף פעולה עם מלחין צעיר אחר. בכך, החל למעשה שיתוף הפעולה הידוע בין טופין לבין אלטון ג'ון, שיתוף פעולה שנמשך בלמעלה מ-40 אלבומים עד היום.
בשנת 1991 יצא הסרט התיעודי "Two Rooms" (שנלווה להוצאת ) שסקר את דרכם של השניים ואת השילוב המוצלח שהצליחו ליצור.
לכבוד תחילת העשור הרביעי לשיתוף הפעולה בין השניים, הקליט ג'ון אלבום שלם למילותיו של טופין, המתייחס לקריירות של השניים ולחיבור המיוחד שלהם. באלבום זה, הופיע טופין לראשונה על גבי עטיפת האלבום.
בשנת 2006 זכה בפרס גלובוס הזהב על שירו "A Love That Will Never Grow Old" (ללחן של המוזיקאי הארגנטינאי גוסטבו סנטאולז'ה ובוצע על ידי זמרת הפולק אמילו האריס) שהופיע בפס-קול סרט הקולנוע "הר ברוקבק". באותה השנה עלה גם על בימות ברודוויי המחזמר הראשון בו שיתפו טופין ואלטון ג'ון פעולה, ונקרא "Lestat".
ברני טאופין
פול בקמסטר
פול בקמסטר (אנגלית: Paul Buckmaster; 13 ביוני 1946 - 7 בנובמבר 2017) היה מעבד מוזיקלי, מוזיקאי ומלחין, הידוע בעיקר עקב שיתוף הפעולה הפורה שלו עם אלטון ג'ון. יחד עם זאת עבד עם מוזיקאים והרכבים חשובים ובהם דייוויד בואי בשירו "Space Oddity", הרולינג סטונז (באלבום Sticky Fingers), טיילור סוויפט (באלבום "Speak Now") גרייטפול דד, הארי נילסון, קארלי סימון, סלין דיון, בקסטריט בויז ומיילס דייוויס עמו ניגן באלבום "On the Corner".
בשנת 1995 הלחין את פסקול סרטו של טרי גיליאם, "12 קופים", ובין השאר השתתף בהקלטות האלבום Chinese Democracy של להקת Guns N' Roses.
פול באקמסטר
פליפה הרביעי מלך ספרד
פליפה הרביעי, מלך ספרד
פליפה הרביעי, מלך ספרד (בספרדית: Felipe IV de España, 8 באפריל 1605 – 17 בספטמבר 1665), היה מלך ספרד, נפולי, סיציליה וסרדיניה בין השנים 1621 ל-1665, וכן כיהן כמלך פורטוגל עד שנת 1640 בשם "פיליפה השלישי".
תקופת שלטונו הייתה בעיקר תקופה של הידרדרות צבאית ופוליטית בספרד ורבים האשימו אותו בדעיכתה של ספרד. הוא עלה לכס המלוכה בגיל 16 ונעזר רבות ביועציו בהם בטח. אולם גם כאשר בגר יועציו, ובעיקר היועץ המועדף עליו, הרוזן אוליברס, היו אלו ששלטו במדינה. עד שנת 1643 הממלכה הייתה במצב כה גרוע עד שפליפה שוכנע לפטר את אוליבראס, אך משום שלא היה לו כוח אמיתי או ניסיון הוא שוב נתן ליועציו לשלוט בשמו.
דעותיו הפוליטיות היו אלו שירש מאביו וסבו, ובסיסן היה האמונה כי עליו להגן על בית הבסבורג, לתמוך בכנסייה הקתולית מול הפרוטסטנטים ולהרחיב את שטחי משפחתו. אך המלחמות הבלתי פוסקות נגד הולנד, צרפת, פורטוגל, כוחות פרוטסטנטיים באימפריה הרומית הקדושה ובריטניה התישו את העם הספרדי.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
פליפה נולד ב-8 באפריל 1605 בעיר ואיאדוליד לפליפה השלישי, מלך ספרד ולמרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד, בתו של קרל השני, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנה מבוואריה וסנדקו היה השר הראשון של אביו פרנסיסקו גומס דה סאנדובאל, דוכס לרמה הראשון.
כיורש המיועד של האימפריה הספרדית, פליפה קיבל את התואר נסיך אסטוריאס והוכן בקפידה לתפקידו העתידי כשליט. הוא למד ספרות וגאוגרפיה ולמד ארבע שפות זרות (לטינית, צרפתית, פורטוגזית, ואיטלקית), וכן כתב שירה והראה עניין רב בציור.
כדי לבסס את ההתקרבות בין ספרד לצרפת, נחתם חוזה נישואים בשנת 1611 בין בית הבסבורג לבית בורבון. על פי ההסכם, פיליפ יינשא לאליזבת, נסיכת צרפת, בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת ומארי דה מדיצ'י, ואכן ב-25 בנובמבר 1615, פליפה בן העשר התחתן עם אליזבת בת השלוש עשרה בקתדרלת בורגוס.
שלטונו.
מדיניות פנים.
בשנת 1621 מת אביו, ופליפה שהיה בן שש עשרה עלה לשלטון במקומו. בניגוד לאביו השאפתני פחות, הוא ניסה להילחם למען הקתוליות ולאכוף את סמכות הכתר. השליטה בפועל הייתה בידי השר האהוב עליו, גספר דה גוסמן, רוזן-דוכס אוליברס. הלה השתדל להרחיב את כוחה של המדינה. הוא ניסה ליצור מדינה מרכזית מתוך התחומים השונים, בעיקר אלה הקשורים באישיותו של המלך. תוכניות אלו סיפקו חיובים אחידים ויצירת צבא אחד. בחלקים שונים של האימפריה הייתה תמיכה בתוכנית, אולם בקטלוניה היא נדחתה.
לא רק עלויות גבוהות של המלחמות תרמו להכרזת ספרד על פשיטת רגל לאומית בשנת 1627. חובות עתיקים מתקופתו של פליפה השני ומשלוחים פוחתים של כסף מדרום אמריקה מילאו גם הם תפקיד בכך. הניסיונות של אוליברס לשקם את אוצר המדינה לא זכו להצלחה מתמשכת, והבעיות הכלכליות נותרו לאורך שלטונו של פליפה הרביעי, ולאחר מכן היוו בעיה מרכזית של האימפריה.