התעשייה היא מגוונת כיאות למדינה עם התעשייה הגדולה בעולם וענפיה המרכזיים הם: רכב, תעופה, חלל, בידור, תיירות (ארצות הברית היא היעד השלישי המועדף בעולם על תיירים. כ-45 מיליון תיירים מגיעים מדי שנה), היי-טק (בארצות הברית מצויים יותר ממחצית מהמחשבים האישיים ושרתי האינטרנט בעולם), נפט (לארצות הברית עתודות של עוד כ-25 מיליארדי חביות נפט), פלדה, טלקומוניקציה, כימיקלים, אלקטרוניקה, מזון, מיכרות ומוצרי צריכה.
החקלאות בארצות הברית גם היא מגוונת והגידולים העיקריים הם: דגנים, תירס, פירות, כותנה, טבק, בשר, חלב, עץ ודגה.
לארצות הברית אוצרות טבע רבים ובטריטוריה הענקית של המדינה אפשר למצוא כמעט את כל אוצרות הטבע הקיימים החל מזהב ועד לאורניום. העיקריים בהם הם: פחם, נחושת, עופרת, מוליבדן, פוספטים, אורניום, בוקסיט, זהב, ברזל, כספית, ניקל, כסף, טונגסטן, אבץ, אשלג, נפט, גז טבעי ועץ.
חולשה.
החולשות היחידות של כלכלת ארצות הברית הן הצריכה הגבוהה והתלות בייבוא וארצות הברית היא אכן הלווה והיבואנית הגדולה ביותר בעולם של סחורות ושירותים.
צמיחה איטית ובעיות.
בשנים האחרונות הכלכלה האמריקנית מראה סימנים של צמיחה איטית. כיום כלכלת ארצות הברית עומדת בפני בעיות ארוכות טווח הכוללות: גרעון סחר ענק, גירעון ענק בחשבונות העובר ושב, שיעורי החיסכון הנמוכים ביותר משנות ה-30 של המאה ה-20, סך איגרות החוב של משרד האוצר האמריקני עומד כיום על 9 טריליון דולרים אמריקנים, סך החוב של התאגידים האמריקנים עומד כיום על סך 9 טריליון דולרים אמריקנים, צבירת חובות המשכנתה עומדים כיום על סך 11 טריליון דולרים אמריקנים, החובות הרפואיים האפשריים עומדים כיום על סך 30 טריליון דולרים אמריקנים, קיים כיום פער של 12 טריליון דולרים אמריקנים בביטוח הלאומי האמריקני (בעיקר בשל הדור המזדקן הגדול ביותר בארצות הברית, דור הבייבי בומרס, אשר החל כבר לצאת לפנסיה ולמשוך את כספי הביטוח הלאומי שלהם), וכדומה.
ייבוא וייצוא.
הייבוא בארצות הברית עומד על כ-1.22 טריליון דולר. מה שהופך את ארצות הברית ליבואנית הגדולה בעולם. הייצוא עומד על כ-780 מיליארד דולר וארצות הברית היא היצואנית השנייה בגודלה בעולם (אחרי סין). השותפים העיקריים שלה במסחר הם: קנדה, סין, מקסיקו, יפן והאיחוד האירופי. המטבע האמריקני הוא הדולר האמריקני.
בדצמבר 2018 הודיעה ארצות הברית כי הגיעו לקיצן 75 שנות תלות בנפט מיובא, וכי היא מפסיקה לייבא נפט ומתמקדת בייצוא. זאת הודות לגאות אדירה בתפוקת הנפט באלפי בארות פעילות בכל ארצות הברית. בפועל, בתי זיקוק בארצות הברית צורכים למעלה מ-17 מיליון חביות נפט ודלק מדי יום ולכן הייבוא נמשך, אם כי בכירים בשוק האנרגיה בארצות הברית כבר מגדירים את ארצות הברית "שחקנית מרכזית בשוק ייצוא הנפט".
הכנסה בארצות הברית.
על פי הלמ"ס האמריקאי, ההכנסה החציונית ברוטו למשק בית (לשנה) ב-2005 הייתה 46,326 דולר, כאשר ההבדלים בין המדינות השונות בארצות הברית הם מהותיים, למשל, בעוד ההכנסה לשנה בניו ג'רזי הייתה 60,246 דולרים, במיסיסיפי גובהה 34,396 דולרים. ההכנסה החציונית לשכיר הייתה 25,036 דולרים בשנה, ההכנסה החציונית למשק בית הייתה כ-40 אלף דולרים.
פער כלכלי.
פערי ההכנסות מבחינת מוצא אתני מראים על הבדלי שכר משמעותיים בין השכירים ממוצא אפרו-אמריקאי והיספאני (לרוב מקסיקנים) על פני עמיתיהם ממוצא לבן (אירופאי) ואסייתי (לרוב מהמזרח הרחוק). מבחינת ההכנסה החציונית למשק בית האוכלוסייה האסייתית מובילה עם 57,518 דולרים, לאחר מכן האוכלוסייה הלבנה עם 48,977 דולרים ולאחר מכן האוכלוסייה האפרו-אמריקאית עם 30,134 דולרים.
פערי ההכנסות בארצות הברית הם מהגבוהים בעולם, בשנת 2006 העשירון העליון הרוויח פי 16 יותר מהעשירון התחתון. בעוד שהחמישון התחתון הרוויח עד 18,500 דולר לשנה, החמישון העליון הרוויח יותר מ-92,000 דולר לשנה למשק בית.
השווי הכולל החציוני (Median net wealth) בשנת 2004 היה 93,100 דולרים למשק בית. הרבעון העליון היה בעל נכסים בשווי של 422,400 דולרים למשק בית (לא כולל שווי בית המגורים העיקרי).
מרקיז
מַרְקִיז (בצרפתית: Marquis) הוא תואר אצולה אירופי. בהיררכיה של תוארי האצולה נמצא המרקיז מעל לרוזן ונופל בחשיבותו מדוכס.
בצרפת, בתקופה הקרולינגית, המרקיז היה רוזן הממונה על גזרה בגבול הממלכה. המילה מרקיז נגזרה מהמילה הגרמנית העתיקה Markgraf (מארקגראף), שהיא בעצמה הלחם בסיסים: Mark (מארק) או margo (מרגו) היא מילה לטינית שחדרה לגרמנית ופירושה גבול, ו-Graf (גראף) - פירושו רוזן. Markgraf עמד בראש Marchia שהיה אזור גבול של האימפריה הקרולינגית, מאוחר יותר האימפריה הרומית הקדושה - והיה מאורגן כמבנה פיאודלי-צבאי. המרקגראף דיווח ישירות לקיסר.
במרוצת הזמן התואר היה לתואר העובר בירושה. מאוחר יותר, לואי ה-14 ולואי ה-15 העניקו את התואר מרקיזה לחלק מפילגשותיהם, כשהמפורסמת ביניהן הייתה המרקיזה מאדאם דה פומפדור.
מכללת האנטר
מכללת הנטר (באנגלית: Hunter College) היא מכללה אמריקנית ציבורית ברובע מנהטן של העיר ניו יורק, באזור האפר איסט סייד. המכללה היא חלק ממערכת אוניברסיטת העיר ניו יורק (באנגלית: The City University of New York - CUNY). המכללה נוסדה ב-1870 בשם "נורמל קולג'" כסמינר למורות. השם שונה ל"הנטר קולג'" בשנת 1910, לזכר מייסד המכללה תומאס הנטר, שהאמין ברפורמות חברתיות.
היסטוריה.
בראשית דרכה הייתה המכללה פתוחה לנשים בלבד, אולם מאז המצב שונה. המכללה מציעה תארים ראשונים ותארים מתקדמים.
עקב מספר הסטודנטים המבקשים לרכוש השכלה גבוהה במוסד אקדמאי בו שכר הלימוד נמוך ביחס למוסדות פרטיים אחרים בעיר הפך הנטר קולג' למוסד אטרקטיבי ואף התחרה באוניברסיטאות מובילות. המכללה ידעה התפתחות עצומה ופעלה גם באזורים אחרים בניו יורק כגון ברוקלין, קווינס וסטטן איילנד. שנים לאחר מכן הפך הקמפוס בברוקלין לברוקלין קולג'.
למכללה ארבעה בתי ספר שונים: בית הספר למדעים, בית הספר לחינוך, בית הספר למקצועות הרפואה, בית הספר לעבודה סוציאלית. לומדים בה כ-15,718 סטודנטים לתואר ראשון, וכ-5,126 סטודנטים לתארים מתקדמים. סגל ההוראה מונה כ-673 פרופסורים. אחוז המתקבלים ללימודים בקולג', מתוך מגישי המועמדות, הוא כעשרים ושמונה אחוז.
בדו"ח של מגזין U.S. News &amp; World Report בשנת 2008 דורגה המכללה במקום ה-12 לאוניברסיטאות עירוניות (שאינן פרטיות) בצפון מזרח ארצות הברית, ובמקום ה-51 מתוך 574 מוסדות להשכלה גבוה (ציבוריים ופרטיים) שמעניקים תואר שני אך לא דוקטורט.
הקמפוסים.
הקמפוס המרכזי של המכללה נמצא ברחוב 68 ושדרת לקסינגטון. בקמפוס המרכזי שוכנים בית הספר למדעים, בית הספר לחינוך ולימודי דוקטורט של אוניברסיטת העיר ניו יורק.
למכללה עוד שני קמפוסים:
מולה (אמנות)
מולה (דולגאיה, ספרדית - Mola) היא אמנות הטלאת בדים מסורתית של בגדי הנשים הילידיות מבנות שבט קונה, החיים בעיקר באיי סאן בלאס שבפנמה. מקור השם בדולגאיה, שפת בני קונה. משמעותו של השם היא בגד או חולצה. מולה היא אריג צבעוני עליו צורות גאומטריות שונות, ודוגמאות מהצומח והחי עשויות בהטלאה הפוכה. כיום מיוצרות יריעות המולה בקנה מידה גדול לצורך מכירה לתיירים.
היסטוריה.
ב-1903 פנמה הכריזה על עצמאותה מקולומביה וכוננה את עצמאותה. בכוונה לבסס את הזהות הלאומית, החליטה ממשלת פנמה החדשה לאלץ את בני הקונה להתבולל בלאום הפנמי על ידי איסור התלבושת הלאומית שלהם והמנהגים הדתיים. בני הקונה התנגדו כל הזמן וניסו להיות עם עצמאי נפרד. ב-1925 נחתם חוזה פורווניר [Porvenir Treaty] שנתן לילידים אפשרות לנהל חיים אוטונומיים ומידה מסוימת של הגדרה עצמית. ככה התחילו שוב ליצור את יריעות המולה שהם מוכרים לפרנסתם.
הטלאה הפוכה.
יריעות מולה מסורתיות, נעשות בשיטות הטלאה שונות, אבל ביסוד היא נעשית על ידי 'הטלאה הפוכה' [Reverse applique]. עורמים שכבות של בדים צבעוניים. אחד מעל למשנהו וחותכים את הצורה המבוקשת דרך השכבות עד שמגיעים לבד בצבע הרצוי, אז מקפלים את שולי הבדים החתוכים ותופרים או רוקמים אותם לתוך השכבה התחתונה הגלויה.
בשכבות המולה משתמשים בעיקר בבדים בצבעים ראשוניים ובגווני צבעים אבל לא בבדים עם דוגמאות מודפסות.
שיטת יצירה נוספת היא הטלאת שיבוץ [Inlay applique] שבה קטעים קטנים של בדים צבעוניים מוכנסות בין שכבות הבד הגדולות כדי לקבל עוד צבעוניות, לחסוך בבדים נדירים ולתת את הרושם שיריעת המולה עשויה מיותר שכבות מאשר היא עשויה באמת. למשל יריעה בת 7 צבעים, אפשר ליצור מ-3 שכבות של בדים שלמים ועוד קטעי בד קטנים שישובצו במקומות שונים בין השכבות הגדולות.
לעיתים, להעשרת וגיוון יריעת המולה מוסיפים גם טלאים קטנים עליונים.
669 (יחידה צבאית)
קו המשווה השמימי
קו המשווה השמימי הוא מעגל גדול דמיוני על גבי כיפת השמיים, הנמשך מקו המשווה הארצי אל החלל, במאונך לציר הסיבוב של כדור הארץ. עבור צופה הנמצא בקו המשווה של כדור הארץ, עולה קו המשווה השמימי מהמזרח, במאונך לאופק, עובר דרך הזניט וחותך את האופק המערבי במאונך לו. ככל שצופה ינוע מקו המשווה צפונה, יתקרב קו המשווה השמיימי לאופק הדרומי ויתאחד עם האופק בקוטב הצפוני.
בגובה של כ-36,000 ק"מ מעל לכדור הארץ נמצאת רצועת הלוויינים הגיאוסטציונריים.
עצמים אסטרונומיים הנמצאים על קו המשווה השמימי ניתנים לצפייה מכל רחבי כדור הארץ ויראו במיטבם בקרבה לקו המשווה, קו המשווה השמימי עובר דרך קבוצות הכוכבים הבאות:
מנמה
הרמן קלנבאך