בראנד העלה מופע מולטימדיה משלו: America Needs Indians ובו העביר מסר כי אמריקה צריכה ללמוד מילידיה.
תמונת NASA של כדור הארץ.
ב־1966 בראנד הוביל קמפיין שדרש מנאס"א לשחרר את תמונות כדור הארץ כפי שהוא נראה מהחלל שצולמו על ידה. במהלך קמפיין זה פגש את באקמינסטר פולר שהציע לעזור לו להשיג את התמונות.
ב־1967 תמונת כדור הארץ שצולמה על ידי לוויין הפכה להיות תמונת השער של הגיליון הראשון של 'קטלוג העולם כולו' שיצא בסתיו 1968.
שנה לאחר מכן תמונת כדור הארץ כפי שצולם מהירח על ידי נאס"א הפכה לתמונת השער של גיליון האביב של 'קטלוג העולם כולו' שיצא ב 1969.
בראנד האמין כי תמונת כדור הארץ היא סמל חזק ומשמעותי הנותן תחושה שהכדור הוא אי מוקף ואקום שחור ועוין. שעל האדם לשמור עליו כבית למין האנושי.
גיבוש השקפת עולמו.
בראנד, שהשכלתו האקדמית נרכשה בתחום הביולוגיה, הושפע ממחקרים העוסקים באבולוציה ומערכות חיים דוגמת אצות ופטריות, בהן קשה לבודד את הפרט מהכלל. מחקרים אלו הובילו אותו למסקנה לפיה- כיוון שהאדם הוא מערכת לעצמו, ובהכרח הוא גם חלק ממערכת כוללנית הוא משנע את האנרגיה סביבו ומשפיע עליה. ומכאן, אחראי לשינוי האבולוציוני של עצמו.
תפיסה זו של מערכת עצמונית המתפתחת לבד תוך מהלכים של היזון-חוזר, נגדה, מבחינת בראנד, מבנים היררכיים בכלל ופוליטיים בפרט- מערכת פוליטית היא כזו בה מופעל כוח מלמעלה על מנת להשליט סדר חברתי דבר הגורם למחיקת האינדיבידואל.
באמצעות ההסבר האקולוגי- ביולוגי טען בראנד כי מערכות היררכיות מונעות את התפתחותו ושגשוגו של האדם בכך שהן גורמות לצמצום המגוון האקולוגי והקטנה בווריאציות האנושיות. ועל כן שחרור האינדיבידואל והתפתחות אישית היא תנאי להתפתחות חברתית משמעותית.
תובנות אלו, קיבלו אישור במהלך חוויותיו בסצנת האמנות ובעיקר במפגש עם אמנים כמו ג'ון קייג', ורוברט ראושנברג שהציעו חוויה אמנותית שבמסגרתה אין לאמן יתרון, או עליונות על קהלו או על החומרים איתם הוא עובד ומבחינה זאת, ייעודו העליון של האמן, כפי שטען קייג',הוא- שלא יהיה לו כל ייעוד מוגדר .
את ההשפעות המשמעותיות ביותר על תפיסת עולמו ספג בראנד, מן הטקסטים וההרצאות של הוגים כמו באקמינסטר פולר, מרשל מקלוהן ונורברט וינר.
הוגים אלו הציעו, בצורות שונות מודל חדש של תקשורת שאינו מוגבל רק לתקשורת אנושית, אלא מורחב גם לתקשורת בין אדם למכונה, בין מכונה למכונה ובין אדם לאדם באמצעות מכונה. מסגרת אינטלקטואלית זו פתחה בפניו אפשרויות חשיבה על יצירת צורות אלטרנטיביות של ארגון אנושי.
התפיסה ההוליסטית של אדם ומכונה הייתה, מבחינת בראנד, עתידה לאפשר לאינדיוודואל גישה חופשית לאינפורמציה ולאינטראקציות אנושיות חוצות מעמד וגזע ומתוך כך, אפשרות לשחרור מכבלי המדרג החברתי אליו שויך אדם.
רעיונותיו של באקמינסטר פולר והשפעתם על בראנד ובני דורו
פולר, ממציא, אדריכל, הוגה דעות ואקולוגיסט, נודע בזכות תכנון והמצאה של טכנולוגיות ירוקות שהידועה בהן היא הכיפה הגיאודזית.
לדעתו של פולר, האדם המודרני שחי בחברה טכנולוגית חייב להכיר בקיומם של דפוסים אוניברסליים הקיימים בטבע ובהתאם לכך לתכנן טכנולוגיות חדשות תוך חיסכון והימנעות משימוש לא שוויוני במשאבים. פולר קידם את הרעיון לפיו יש להפקיע את הטכנולוגיות הגדולות מהתעשייה הצבאית ולהתאימן לקנה מידה אנושי משפחתי ולהשיג טכנולוגיה בת־קיימא (sustainable technology).
בספר שפרסם בשנת 1963 פולר כינה את מעצב הטכנולוגיה האידיאלי: המעצב הכוללני" ("Comprehensive Designer") ככזה הלוקח בחשבון שיקולים מערכתיים והשפעות של היזון חוזר גלובלי.
לספר נודעה השפעה עמוקה על בראנד ובני דורו. התובנה של פולר הייתה שבכל אחד טמון "המעצב הכוללני", שיהיה מודע לשיווי המשקל שבין האיברים של המערכת. לפי פולר, אותו מעצב אידיאלי יהיה "סינתזה מתפתחת של אמן, ממציא, מכונאי, כלכלן אובייקטיבי ואסטרטג אבולוציוני".
רעיון נוסף ומשפיע ביותר של פולר היה "משחק העולם" (World Game, World Peace Game). או בשם נוסף- (great logistics game).
זו הייתה מערכת שמטרתה לשמש כלי שיאפשר גישה מושכלת, מדעית ועיצובית לניבוי מראש ולטיפול בבעיותיו של כדור הארץ כמערכת אחת לכידה.
שנים רבות לפני עידן האינטרנט והרשת הגלובלית, ביקש פולר כלי מערכתי, מסד נתונים גלובלי שמתעדכן בזמן אמת על מצבו של העולם. הוא בחר במילה "משחק" כדי להדגיש כי מדובר בגישה לכל; שבו כל אחד יכול וצריך לקחת חלק ב"משחק" הגלובלי הזה, נגישות לכל פרט ופרט היא ערובה לתגובה מהירה הן במישור הפרטי ביותר והן כחבר בקהילה שמנגנוניה פוליטיים. "המשחק", ככלי אלטרנטיבי ואף חתרני, נועד לעקוף את הפוליטיקה שעפ"י פולר: נזקה ל"ספינת החלל ארץ" גדול מנשוא.
קטלוג העולם כולו.
בשנת 1967 הצטרף בראנד לארגון שלא למטרות רווח Portola Institute שמקום מושבו היה ב-Menlo Park, ארגון זה עסק ברעיונות לחינוך, הוצאה לאור ודחיפה של מיזמי "חיים פשוטים", כפי שנכתב עליו: "הארגון הוקם בכוונה להקטין את קנה המידה ולהפוך לדמוקרטית ולאנושית את חברתנו הטכנולוגית הסובלת מגידול יתר". פורטוֹלה נמצאה בצומת גאוגרפית, חברתית ותרבותית. מיקומה בפאלו אלטו שבעמק הסיליקון, בשכנות לאוניברסיטת סטנפורד, קירב אליה אנשי אקדמיה, מרצים, מדענים ומתכנתי מחשב מחד. ואמנים, חברים בקומונות ונציגי העולם הפסיכדלי מאידך.
רשת חברתית וצומת אינטלקטואלית זו שקשרה בין העולם ההיפי לתעשיית המחשבים הצעירה ובין עולם האמנות לאקדמיה היוותה חממה ליזמי תרבות מסוגו של בראנד. באקלים תרבותי זה בא לעולם בשנת 1968 "קטלוג העולם כולו" (The Whole Earth Catalog) שהתגבש לצורתו הסופית בראשית שנות ה-70. הקטלוג נסמך על מסורת אמריקאית של קטלוגים לרכישת מוצרים ממרחק, אך בניגוד אליהם מטרתו לא הייתה מסחרית אלא ניסיון ליצור פורום חברתי אינטלקטואלי שבו אינפורמציה לא נסחרת אלא נמסרת בשרשרת של משוב חוזר בין המשתמשים כשהיא חושפת את כל המשתתפים למידע. בעמוד הפותח את הגיליון הראשון של הקטלוג הזכיר בראנד את באקמינסטר פולר כמי שבלעדיו לא היה בא לעולם הקטלוג.
הקטלוג עוצב באופן הפשוט ביותר כמעט ללא עזרים מקצועיים והופץ (תחילה ישירות על ידי בראנד ואשתו שנדדו בין קהילות שונות) בעיקר לקהילות ההיפים שנפוצו ברחבי ארצות הברית שבשיאן נמנו עליהן מאות אלפי חברים. מבחינת תוכנו ה- Whole Earth Catalog התחלק לשבע קטגוריות ונע בין קטלוג מוצרים לאינדקס תרבותי, מילון מונחים ופורום חברתי. החלתו הייתה צנועה וכללה כמות מועטת של עמודים, בשנת 1971 כאשר זכה ב National Book Award כבר הגיע לנפח של 448 עמודים.
הקטגוריות השונות הכילו תקצירי ספרים, ערכים מעולם התרבות, מידע כללי ומידע יישומי, התקנים מכניים, חפצים שונים וציוד מגוון למי שמבקש לחיות בטבע. והקטלוג כלל בתוכו חוות דעת והתרשמות של כלל המשתמשים לצד חוות דעת וולונטריות של ממומחים בתוספת אינפורמציה כיצד ואיפה ניתן להשיגם.
מוצרים כגון, ערכה ביתית לאריגה, או אובניים לקרמיקה לצד דיווחים על תגליות מדעיות בעולם הפלסטיק. חללים ורהיטים עשויי במבוק ליד ספרים שעסקו במחשבונים ספרתיים ובמחשבים מחוללי מוזיקה.
הקוראים/משתמשים לא יכלו לקנות באמצעות הקטלוג. על מנת לרכוש היה עליהם לפנות ישירות לסוחרים או לחברות המייצרות.
הקטלוג היה ערבוביה אקלקטית של קולות, מראות וחפצים שבה כל קורא הוזמן לכתוב ולהציע ארטיפקטים או להמליץ על ערכים שיוכנסו למהדורה הבאה כמו גם לספר על חוויות אישיות שיש בהן תועלת לכלל. במובן זה, הקטלוג לא היה ספר אך גם לא עיתון, או קטלוג במובן המסורתי של הזמנה באמצעות הדואר; הוא ייצג דבר חדש במו"לות האמריקאית שניחן, "בכוח משיכה מסתורי" כפי שתיארו לימים כמה מקוראיו הראשונים.
אופיו עודד אפשרות קהילתית של הבנת העולם ושימוש יצרני ולא צרכני באובייקטים, בשיטת 'עשה זאת בעצמך'. לקטלוג נודעה השפעה אדירה על תנועת החזרה לאדמה של שנות ה-70, קהילות היפיות בתוך ארצות הברית ומחוצה לה. מהדורת 1972 של הקטלוג הופצה בלמעלה מ-1.5 מיליון עותקים.
בשלוש השנים שבין- 1969 ל-1972, התרחב קהל הקוראים והתפרש על פני ארבע קבוצות חברתיות: אנשי אקדמיה, אנשי תעשייה וממשל שעיסוקם נגע במדע וטכנולוגיה, חברי חוגי האמנות בחוף המזרחי והמערבי, הקהילה הפסיכדלית של אזור מפרץ סן-פרנסיסקו ואוכלוסיית הקומונות שנפוצו בכל רחבי ארצות הברית החל מאמצע שנות ה-60.
המפגש של כל הקבוצות הללו מעל דפי הקטלוג ובאמצעותו יצר פעולת חליפין אינטנסיבית של ידע. טכנולוגיה ומדע נפגשו בדתות המזרח, זן בודיזם, מיסטיציזם פסיכדלי ואידאולוגיות קהילתיות.
הדינמיקה הזו שהתבססה על משוב חוזר של קוראים יצר אתר רב-תחומי, גמיש מבחינה אידאולוגית וסמל מובהק של שיתוף פעולה.
הקטלוג המחיש את הטענה כי טכנולוגיות צריכות להימדד בקני-מידה אנושיים (small scale), צריכות לתמוך בהתפתחות האישית של האינדיבידואל ולהרחיב את התודעה. קוראים שלקחו חלק פעיל הפכו בעצמם לסוכני-שינוי וליזמי תרבות על-פי המודל של בראנד.
ובעיקר, הקטלוג הראה, את אפשרות קיומה המעשי של קהילה על-גאוגרפית (disembodied community) כרעיון בר-השגה וכהוכחה לכך שמערכת טכנו-סוציאלית יכולה לשרת אתרים של שיתוף.
כיום, נחשב הקטלוג למבשר האינטרנט, אף על פי שלא נעשה בשימוש תקשורת מחשבים.
רבעון קו-אבולושן CoEvolution quarterly.