מזלה של הליגה השתפר בשנת 2005. שלוש החברות החדשות מליגת USA החלו לשחק באותה השנה, מביאים את הליגה לשמונה קבוצות. וירג'יניה המערבית זכתה בתואר האליפות של הליגה, וניצחה את ג'ורג'יה בולדוגס, מליגת סאות' איסטרן בשוגר בול, מסיימת במאזן של 1-11 ובמקום החמישי בדרוג הארצי. גם לואיוויל הצליחה להתברג לדרוג 20 הראשונות.
חברה שלעבר נוספת הייתה טמפל. שלא כמו חברות אחרות בליגת הביג איסט המתחרות בפוטבול בלבד, טמפל מעולם לא זכתה בחברות מלאה בליגה – וזאת עקב התנגדותה של יריבתה העירונית וילנובה (שאינה משחקת פוטבול בביג איסט). לאחר 14 עונות בהן השיגה לרוב תוצאות עלובות, "נבעטה" טמפל החוצה מהליגה לאחר עונת 2004. בהווה משחקת טמפל בליגת מיד-אמריקן (בענף זה בלבד), והם המוסד הראשון העוזב את ליגת ה-BCS כדי להצטרף מאוחר יותר לליגה שאינה מה-BCS.
בשנת 2006, וירג'יניה המערבית, לואיוויל, וראטגרס נכנסו לחודש נובמבר כבלתי מנוצחות. אך, הן לא נשארו כך, כאשר במהלך החודש פגשו שלוש הנבחרות אחת את השנייה לשלושה משחקים מרתקים, לואיוויל ניצחה את וירג'יניה 34-44, ראטגרס נצחה את לואיוויל 25-28, וירג'יניה המערבית נצחה את ראטגרס 39-71 במשחק מרתק שנגרר לשלוש הארכות. בסופו של דבר זכתה לואיוויל בתואר האליפות של הליגה. בסדרותה אליפות, הביג קבוצות הביג איסט השיגו מאזן של 0-5 כולל זכייה באורנג' בול, כאשר לואיוויל נצחה את וייק פורסט וניצחונה של וירג'יניה על ג'ורג'יה טק בגייטור בול. לואיוויל סיימה את העונה במקום ה-6 בדרוג הארצי, וירג'יניה המערבית הגיעה אל המקום ה-10, וראטגרס אל המקום ה-12.
בשנת 2007, הגיעה נבחרת דרום פלורידה אל המקום ה-2 בדרוג הארצי. אך, הם הפסידו בשלושת המשחקים הבאים שלהם, וצנחו אל מחוץ לדרוג. לבסוף הם סיימו את העונה במקום ה-21, בדרוגי סוף העונה של ה-BCS. הקונטיקט האסקיס, הגיעו למקום ה-13 בשיאה של העונה, אך סדרה של הפסדים הביאו לרידה ניכרת בדרוג הנבחרת ובסופה של העונה דורגה במקום ה-25. וירג'יניה הצליחה להיכנס אל 25 המדורגות הראשונות, סינסינטי הגיע הבשיאה אל המקום ה-15, אך סיימה את העונה עם 10 ניצחונות ובמקום ה-17 בדרוג הכללי. ביום האחרון של העונה, נצחה פיטסבורג את וסט וירג'יניה במשחק ה-100 של הבאק יארד בול, והעניקה לקונטיקט את המקום ה-25, בעוד וירג'יניה נעצרה על מפתן משחק הגמר של ה-BCS. במסדרת משחקי הגמר ניצחה וירג'יניה את אלופת ליגת ביג 12 אוקלהומה בפיאסטה בול, א העונה סיימה וירג'יניה במקום ה-6 בדרוג הכללי.
קרוס קאנטרי.
ליגת הביג איסט הכתירה אלופי קרו קאנטרי החל משנת 1979 (גברים) ו-1982 (נשים). לאורך השנים שש נבחרות שונות זכו באליפות הליגה לנשים: בוסטון קולג', ג'ורג'טאון, נוטרדאם, פרובידנס, וילנובה, ווירג'יניה המערבית. גם אצל הגברים זכו שש נבחרות באליפות הביג איסט: ג'ורג'טאון, לואיוויל, נוטרדאם, פרובידנס, סירקיוז, ווילנובה.
אריסטיוס
אריסטיוס (ביוונית: Ἀρισταῖος; בלטינית: Aristaeus) הוא אל במיתולוגיה היוונית. פטרון מלאכות המשק והחווה: גידול בהמות, עצי פרי, ציד וכוורנות.
המיתולוגיה היוונית זוקפת לזכותו של אריסטיוס את המצאת מלאכת הכוורנות, את גידול הבהמות וניהול משק חווה. הוא מתואר גם כאדם הראשון שייצר שמן זית, חבץ חמאה והכין גבינה.
פולחן אריסטיוס פרח בעיקר באזורים שהוא עבר במסעותיו המיתיים, בהם הביא את בשורת הציוויליזציה ולימד את אנשי המקום מלאכות רבות. בין המקומות נמנים קיאה, ארקאדיה, בויאוטיה (שם נישא לנסיכת תבאי והביא ילדים), תסליה (בעמק טמפה) וסרדיניה.
משפחה.
אריסטיוס נולד כאל למחצה. הוא נולד בלוב לאל אפולו ולבת התמותה קירנה, נסיכה לפיתית מהעיר תסליה. על פי המיתוס, אפולו התאהב בקירנה, לקח אותה עמו לחופי לוב ונישא לה. שם הפך אותה לנימפה ולמלכה על עיר שנקראה על שמה. קירנה הרתה לאפולו וילדה את אריסטיוס ואת אחיו אידמון, שהיה נביא ארגונאוט.
לאחר שאריסטיוס נולד, שליח האלים הרמס לקח אותו אל משכנם של האלים והזין אותו באמברוסיה ונקטר. בזכות מאכלי האלים הפך אריסטיוס לבן אלמוות ולפיכך גם לאל. לאחר מכן, לקח אותו אפולו אביו לגדול במערתו של הקנטאור ומחנך הגיבורים כיירון.
אריסטיוס נשא לאישה את אוטונואה, בתו של קדמוס המייסד האגדי של העיר תבאי. הוא הביא עמה שני ילדים: בנו אקטיון ובתו מקריס.
משפחתו של אריסטיוס ידועה במיוחד בכישורי הציד שלה. האלה ארטמיס, דודתו של אריסטיוס, היא אלת הציד. אמו הייתה ידועה כמי שלא הייתה מוכנה לעסוק במלאכות הנשיות באותה התקופה והתעסקה בציד במקום.. אריסטיוס עצמו הוא פטרונם של הציידים ובנו, אקטיון, היה ציד מפורסם.
מיתוסים מרכזיים.
אריסטיוס מופיע במיתוס על בנו, אקטיון. אקטיון הפך לאיל ומת בידיהם של כלבי הציד שלו לאחר שראה בטעות את האלה ארטמיס מתרחצת. לאחר מותו של אקטיון חיפשו הוריו את גופתו לשווא. רוחו של אקטיון הופיעה לפני אריסטיוס אביו וסיפרה לו שעליו לחפש גופה של איל. אריסטיוס מצא את גופת בנו בדמות האיל וקבר אותה.
פולחן הכוכב סיריוס.
המיתוס מספר שבאי קיאה סבלו ממגפה שיוחסה להופעתו של הכוכב סיריוס בשמיים לפני הזריחה. הופעתו הבהירה של הכוכב מופיעה תמיד בתקופות של מזג אוויר חם ויבש. לכן ייחסו לכוכב עצמו את הבצורת שהגיעה עמו. תושבי המקום ביקשו את עזרתו של אריסטיוס, שבעצת אביו עבר לאי וקבע בו את מושבו. אריסטיוס הקים מזבח לאל זאוס. הוא הקריב קורבן כפול: קורבן שגרתי לזאוס וקורבן נוסף – בטקס כתוני ומסתורי – לכוכב סיריוס. לאחר הקורבן הכפול של אריסטיוס הגיעו ארבעים ימים של רוחות צפוניות שבישרו ברכה עבור תושבי האי. פולחן כפול זה הפך לטקס קבוע שקיימו כהני הדת בקיאה במשך דורות רבים.
אריסטיוס ופרוטאוס.
בגאורגיקה של ורגיליוס מסופר שיום אחד, כל הדבורים של אריסטיוס חלו ומתו. אריסטיוס פנה לאמו לעזרה. קירנה סיפרה לבנה שישנו אל שיודע כל דבר שהיה, הווה ויהיה, ולו היכולת לענות לאריסטיוס על תהייתו בנושא הדבורים. לאל קוראים פרוטאוס וביכולתו לשנות צורה לכל דבר, רק מי שיצליח ללכוד אותו בלי שיתחמק יוכל לקבל מענה לשאלותיו. קירנה ליוותה את בנה אל משכנו של פרוטאוס. בעצת אמו קפץ אריסטיוס על פרוטאוס הישן עם שלשלאות, פרוטאוס הצליח להחליף את צורתו פעמים רבות אך מכיוון שהשלשלאות כבר סבבו אותו הוא לא הצליח לפרוס כנפיים כדי לברוח, לבסוף חזר לצורתו המקורית.
פרוטאוס השיב לשאלתו של אריסטיוס וגילה לו שהדבורים חלו מכיוון שהנימפות כועסות על מותה של אאורידיקה. מסופר שאריסטיוס רדף אחרי הנימפה אאורידיקה כשהסתובבה בעמק טמפה, במהלך מנוסתה היא דרכה על נחש ארסי ומתה. בנוסף, פרוטאוס הסביר לאריסטיוס שעליו להרוג פר ומגופתו יופיעו דבורים והוא יוכל לשוב ולגדלן.
שם תאופורי
שם תֵּאוֹפוֹרִי (ביוונית: θεόφορος, נושא אלוה) הוא כינוי של אדם, מקום או מושג, המכיל בתוכו שם של אלוהות.
שמות תאופוריים היו שכיחים בין השאר בתרבויות המזרח הקדום. עדויות להם, בכתובים או בממצאים ארכאולוגיים, משמשות כלי חשוב להבנת ההיסטוריה הדתית של תרבויות אלו.
שמות תאופוריים בתרבויות המזרח הקדום.
ברבות מתרבויות המזרח הקדום היו שמות תאופוריים הדרך העיקרית לכינוי אנשים, ובעיקר גברים. בחירה בשם כזה נועדה כנראה להצהיר על נאמנות לאל מסוים ולבקש את הגנתו על הילד.
בתקופות שבהן מרבית השמות התייחסו לאל בולט אחד, היה זה האל הראשי (ראש הפנתאון) או האל הלאומי של התרבות. כך, שמות אשוריים מרבים להכיל את התיבה "אשור" (לדוגמה: אשורבניפל); שמות בבליים מכילים את התיבה "נבו" (נבוכדנצר), "בֵּל" (בלשאצר) או "סין" (סנחריב); שמות אדומיים "קוס" (קוסגבר); שמות מפיניקיה וקרתחדשת את התיבה "בעל" (חניבעל); שמות ממואב את התיבה "כמוש", וכיוצא בזה.
שמות תיאופוריים של מקומות.
כאשר מקום נושא שם תיאופורי עשוי הדבר להעיד על פולחן לאלוהות הרלוונטית במקום. לעיתים קרובות שמו של המקום נותר על כנו גם כאשר הדת המקומית משתנה. בארץ ישראל רבים משמות המקומות מתחילים במילה "בית", סימן למקדש שהתקיים במקום.
בין המקומות הנושאים שם אלים בארץ ישראל נמצאים:
בספר במדבר מסופר שבני ראובן בנו מחדש את הערים שנכבשו מסיחון ומעוג והסבו ושינו את שמותיהן התאופוריים ככל הנראה על מנת שלא ישאו שמות אליליים.
שמות תאופוריים ביהדות.
רבים מבני ישראל, ובעיקר הגברים, נשאו, החל מתקופת ההתנחלות, שמות המכילים את שם אלוהי ישראל.
התיבה "אל", והתיבות "יה", "יהו", או "יו", המשמשות כקיצורים של השם המפורש "יהוה", הופיעו הן בראשית השמות והן בסופם. לעיתים נדירות מופיעים גם שמות עם התיבה "שדי" כגון בשמות שדי, עמישדי, צורישדי ושדיאור.
הבדלים בין ממלכת יהודה וישראל.
ייתכן כי שמות תאופוריים היו נפוצים יותר בממלכת יהודה מאשר בממלכת ישראל. שכן, שלא כבממלכת ישראל, רוב שמות המלכים היהודאים היו תאופוריים.
התנ"ך מכיל 194 שמות המסתיימים ב"יה" או "יהו"; לעיתים מתייחס הכתוב לאותה דמות בשתי הסיומות – עובדה המעידה על היותן חליפיות. כך לדוגמה המלך חזקיהו נקרא גם "חזקיה", והנביא ירמיהו נקרא גם "ירמיה". לעיתים משמשת הקידומת "יו" בשמות ישראליים היכן שהקידומת "יהו" משמשת בשמות יהודאים.
חוקרים רואים באופן שבו התקצר השם המפורש יהוה ל"יה", "יו" או "יהו" עדות לאופן ביטויו; על פי שיטה זו אופן הביטוי הנכון הוא, בתעתיק אנגלי, Yahweh.
שמות יהודיים הנושאים שמות אלים זרים.
מספר מועט יותר, אך ניכר, של שמות ישראליים ויהודיים אזכרו גם אלים אחרים: