באוגוסט 1866 הוקמה מסילת הברזל קוזלוב-וורונז' ומאז 1868 פועלת רכבת מהעיר למוסקבה. תחנת הרכבת וורונז'-1 פעילה מאז ינואר 1868. בעיר פועלות סך הכל שתי תחנות רכבת, השנייה היא תחנת הרכבת "וורונז' 2 קורסקי".
בתחומי העיר חוצה כביש M4 דון הפדרלי וכביש A144 המחבר את העיר בין קורסק לסראטוב. בעיר שתי תחנות אוטובוסים מרכזיות, התחנה המרכזית והתחנה שעל הגדה שמאלית של נהר דון. ישנה גם תחנת אוטובוס המחברת את העיר עם נמל התעופה, בדרום מערב העיר.
סמוך לכפר צ'רטוביצה, כ-5 ק"מ מגבולות העיר ממוקם נמל התעופה וורונז'. מאז 1995 זהו נמל תעופה בינלאומי וממנו יוצאות טיסות סדירות למוסקבה, סנקט פטרבורג, סוצ'י, אנאפה, יקטרינבורג, נורילסק, סראטוב, מינכן, וארנה ולרנקה. סמוך למפעלי המטוסים בעיר ישנו גם שדה תעופה ניסיוני, שדה התעופה פרידאצ'ה, המשמש לניסוי מטוסי נוסעים שיוצאים את קווי הייצור. סמוך לשכונה הסובייטית בעיר ממוקם שדה התעופה הצבאי בלטימור (שבעבר כונה "וורונז'-B"), המשמש את חיל האוויר הרוסי.
התחבורה הציבורית בעיר כוללת בעיקר אוטובוסים ומוניות שירות ועד 2009 פעלה בה גם מערכת טרולייבוסים. מערכת התחבורה הציבורית בעיר סופגת ביקורת רבה בשל חוסר יעילותה ובעיקר בשל היעדר תחבורה יעילה שתשרת את מיליון תושבי העיר.
יהדות וורוניז׳.
היהודים לא הורשו להתגורר בעיר עקב מיקומה מחוץ לתחום ההתיישבות המותר ליהודים באימפריה הרוסית. ראשוני היהודים הופיעו בעיר בחצי השני של המאה ה-19. ב 1902 נבנה בעיר בית כנסת. בשנת 1937 בית הכנסת נסגר על ידי השלטונות והוסב למחסן בדים. מאז חיי הקהילה התנהלו בעיקר במחתרת. לאחר נפילת מסך הברזל חודשו חיי הקהילה בעיר ובית הכנסת הושב לידי הקהילה. כיום פועלת בעיר קהילה יהודית שמקיימת מניין מדי יום, תפילות וסעודות בשבתות וחגים, גן ילדים ובית ספר בימי ראשון, פעילות חסד, תרבות, לימודי השפה העברית ועוד.
רב העיר וורונז׳ והמחוז הוא הרב אביגדור משה נוסיקוב. בוגר ישיבת טשעבין בירושלים.
כוונון מושווה
כוונון מושווה הוא שיטת הכוונון הנפוצה ביותר בעולם כיום. שיטה זו מחלקת את האוקטבה, שנחשבת למרווח המוזיקלי הבסיסי ביותר, ל־12 חלקים שווים בגודלם. שיטה זו נוצרה ליצור קירוב עבור כל המרווחים, ולאפשר לנגן במידה שווה בכל הסולמות.
הגדרות בסיסיות.
מספר הגדרות בסיסיות בנוגע לתאוריית המוזיקה:
קיימים מרווחים נוספים הנחשבים למרווחים זכים, אך זכותם הולכת ופוחתת ככל שמתקדמים בסדרת הצלילים העילאיים. האוקטבה היא המרווח הראשון בסדרה זו, ולכן זכותה היא הגבוהה ביותר (יחס 1:2). אחריה מופיעות הקווינטה (הזכה) (יחס 2:3) והקוורטה (הזכה) (3:4). מכאן ואילך מידת הזכות של המרווחים היא קטנה מאוד ולכן הם כבר אינם נקראים זכים. המרווחים הבאים הם טרצה גדולה (4:5) וטרצה קטנה (5:6).
חלוקת האוקטבה למרווחים שווים.
אם רוצים לחלק את המרווח אוקטבה ל־12 (מספר התווים במוזיקה המערבית) למרווחים שווים בגודלם וידוע שמרווח מוגדר כיחס בין התדירויות ולא כהפרש ביניהן, אז המרווח formula_3 יקיים:
כלומר, המרווח formula_3 הוא מרווח שכאשר נפעיל אותו על התו לה 12 פעמים נקבל את התו לה במרחק אוקטבה. במילים אחרות, המרווח שכאשר יוכפל בעצמו 12 פעמים ייתן בדיוק את המרווח אוקטבה (יחס של 2:1):
ניתן לראות שהיחס שיצא הוא formula_10. יחס זה נקרא חצי טון ו־12 חצאי טון הם אוקטבה אחת.
ניתן להסתכל על תדירויות התווים במוזיקה המערבית כסדרה הנדסית (סדרה שבה היחס בין זוג איברים עוקבים הוא קבוע), כאשר מנת הסדרה היא formula_11 מכיוון שהמרווח בין תדירויות כל זוג תווים עוקבים הוא קבוע, ומרווח מוגדר כיחס בין התדירויות. אם האיבר הראשון הוא formula_12 (התו לה) ניתן לחשב את האיבר שנמצא 12 חצאי טון ממנו, כלומר במקום formula_13:
formula_14
formula_15
formula_16
התוצאה היא התו לה במרחק אוקטבה מהתו המקורי, או במילים אחרות, לה באוקטבה גבוהה יותר.
סיבת החלוקה ל־12.
במאה החמישית לפני הספירה המתמטיקאי פיתגורס גילה שהמרווחים שנשמעים נעים במיוחד לאוזן הם מרווחים ביחסים של 2:1 ו־3:2. מרווח של 2:1 מוכר כמרווח אוקטבה, המרווח הזך ביותר. מרווח של 3:2 נקרא קווינטה והוא המרווח השני הזך ביותר. ניתן לראות שבשיטת הפסנתר המושווה (שיטת הכיוון שהוצגה עד כה) המרווח 2:1 מופיע במרווח של 12 חצאי טון (אוקטבה). אך ליחס של 3:2 לא ניתן להגיע באמצעות חלוקת האוקטבה למרווחים שווים, אך אם תחולק האוקטבה ל־12 מרווחים, נקבל שמרווח של 3.5 טון (7 חצאי טון) יוצא קרוב מאוד ל־3:2. נחשב:
formula_17
מרווח זה של שלושה וחצי טונים מייצג יחס תדירות - שמספיק קרוב אל פי שלושה חצאים - כדי שהאוזן האנושית לא תוכל להרגיש בהבדל שבין יחס תדירות מקורב זה לבין יחס תדירות מדויק של פי שלושה חצאים, לכן מחלקים את האוקטבה ל־12 מרווחים שווים.
תפישת האוזן האנושית.
כמו שכבר ראינו, גובה כל אוקטבה הוא בדיוק פי שניים מהאוקטבה שקדמה לה. אם נסתכל על ציר התדר נראה:
אך האוזן האנושית שומעת את כל האוקטבות בצורה שווה, כאילו כולן מתפרשות על אותו תחום תדרים:
מכאן ניתן לראות שהאוזן האנושית אינה שומעת מרווחים בין צלילים כהפרש התדירויות אלא כהפרש לוגריתם התדירויות. בטבלה הבאה מוצגים כל התווים באוקטבה, התדירויות שלהם, הפרש התדירויות והפרש לוגריתם התדירויות, וניתן להבחין שמה שנשאר קבוע הוא הפרש לוגריתם התדירויות.
ספויילר (תעופה)
חרם (תנ&quot;ך)
נטל המס
נטל המס (אנגלית Tax burden או Tax incidence) הוא שמו של מדד המבטא את ההיקף הכספי של המסים שגובה המדינה מתוך סך התוצר בפרק זמן מסוים (בדרך כלל שנה).
נטל המס הוא סכום של שני חלקים: נטל המס הישיר (שהוא מס המוטל על הכנסה כמו מס הכנסה, תשלומי הביטוח הלאומי, מס חברות וכו' ביחס לתוצר) ונטל המס העקיף (שהוא מס המוטל על הצריכה כמו מע"מ, מס רכישה וכו' ביחס לתוצר). מדד נטל המס אינו משקלל את שוויוניות גביית המס אלא את היקפו הכולל בלבד.
נטל המס הוא נתון חשוב לבחינת מצב המשק. נטל מס גבוה הוא גורם המדכא צמיחה כלכלית, מדכא יוזמה פרטית, מעודד העלמות מיסים, מעודד בריחת הון (השקעה של הון בחו"ל), מעודד הגירה שלילית (בעיקר של בעלי השכלה גבוהה ובעלי הון). נטל מס נמוך הוא גורם המעודד את התופעות ההפוכות אולם יחד עם זאת נטל מס נמוך מדי עלול לרמז על רמת שירותים נמוכה שמספקת המדינה לאזרחיה.
באופן פרדוקסלי קיימים מצבים (כאשר שיעורי המיסים גבוהים מאד) שבהם הפחתת שיעור המס מגדילה את כמות המיסים ואף מגדילה את נטל המס זאת מאחר שהפחתת מיסים מעודדת פעילות כלכלית ומקטינה את שיעור העלמות המס העלייה בתוצר הזו מביאה להעמקת המס לבעלי ההכנסות הגבוהות (במדינה שבה מערכת מיסים פרוגרסיבית).
נטל המס בישראל.
בשנים הראשונות להקמתה של המדינה ועד למלחמת ששת הימים נטל המס בישראל היה נמוך (פחות מ-25%) ואיפשר את הצמיחה המהירה של המשק. זאת לנוכח מדיניות רווחה דלת התקציב שהונהגה, תשלומי העברה קטנים וסלקטיביים והוצאות ביטחון מצומצמות של בין 5% לבין 6% בשנה בלבד. תקופה זו ובעיקר לאחר 1954 התאפיינה בצמיחה כלכלית מואצת ונמשכת (מהמהירות בעולם) של עד 10% בשנה. לאחר מלחמת ששת הימים עלה מאוד נטל המס כתוצאה מעליה חדה בהוצאות וביטחון והשקעה ממשלתית בתשתית והגיע בתוך שנים אחדות לכ- 40%. לאחר מלחמת יום הכיפורים עלה עוד יותר נטל המס כתוצאה מעליה נוספת בהוצאות הביטחון והגיע ללמעלה מ-45%. עליה זו בוצעה בין היתר על ידי הנהגת מס ערך מוסף בשנת 1976 בשיעור של 8% שהלך ועלה בהדרגה. רמת נטל גבוהה כזו פוגעת ביכולתו של המשק לצמוח (ולתופעות שליליות נוספות) ונעשו מאמצים להפחתתו בסוף שנות השמונים ירד נטל המס אל מתחת ל 40%. מאז ועד היום נעשים מאמצים להפחית את נטל המס אולם לנוכח צורכי הביטחון והצרכים האחרים הייחודיים למדינת ישראל הפחתה זו מוגבלת ונעשית בקצב איטי.
על אף הפחתות המיסים בעשור האחרון (הפחתת מס חברות, מס הכנסה, מע"מ, ביטול מס בולים ועוד) בשנת 2008 עלה נטל המס בישראל לרמה הגבוהה היותר מזה 9 שנים (כ- 38%) וזאת לנוכח הצמיחה הכלכלית שהביאה בעקיפין להעמקת הגביה.
בהשוואה בין נטל המס המוטל בישראל לעומת המדינות המתועשות (שבהן נטל המס הממוצע לשנת 2007 הוא כ- 32%) יש להביא בחשבון כי חלק מנטל המס המוטל בחו"ל משמש למימון מערכת הפנסיה שמעניקה המדינה לאזרחיה. מאחר שבישראל מערכת הפנסיה ממומנת באופן אישי אין רואים בה מס ולכן אינה נכללת כחלק מנטל המס. גובה התשלום הממוצע להקמת מערכת פנסיה ממלכתית הוא כ-5%. ולכן ניתן לאמר שלצורך השוואה בין ישראל לעולם יש לנכות 5% מנטל המס במדינות שבהן הונהגה פנסיה ממלכתית.
חומצת קינמון
חומצת קינמון או חומצה צינמית (Cinnamic acid) היא חומצה אורגנית חלשה (pKa=4.44) המופקת משמן קינמון. זהו חומר גבישי לבן המסיס מעט במים.
החומר נוצר בצמח על ידי פעולת האנזים פנילאלנין אמוניה-ליאז (PAL phenylalanine ammonia-lyase) על פנילאלנין. משמש כחומר טעם במזון ובתעשיית התרופות. השימוש העיקרי הוא באסטרים הנדיפים (מתיל, אתיל או בנזיל) לבשמים. האסטרים מקנים ניחוח של דבש או פרחים.
כימיה.
חומצת קינמון מורכבת מחומצה פרופנואית הקשורה לטבעת פניל, ישנם 3 נגזרות של החומצה הנקראים הידרוקסיקינמונילים: פחמן אחד בטבעת קשורה לקבוצת הידרוקסיל (OH), הפחמן הסמוך בטבעת יכול להיות קשור להידרוקסיל, לחמצן-מתיל (O-CH3), או למימן בודד.
יעקב אקהויז
יעקב (ינקה) אקהויז (נולד ב-29 במאי 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
קריירה.