עופות פחות קטלניים עלולים לתקוף אנשים קטנים או חלשים, לרוב עופות דורסים כמו עיט כתר שתועד כמעט חוטף ילד (העיט נהרג בידי המשפחה), עיטם לבן-זנב שתועד כשניסה לחטוף ילד בנורווגיה (אך נכשל) וההרפיה שטפריה הענקיות עוזרות להרוג קופים ולעיתים תתקוף להגנה חוקרים מטפסים. הפרס יכול לתקוף אנשים חלשים ומסופר כי הרג את ההוגה היווני אייסכילוס. מיני אווזים וברבורים כמו ברבור מצוי יפגעו במשיגי גבול ולעיתים משמשים להגנה מפולשים. בתקרית ליד שיקגו זוג ברבורים הטביע למוות אדם שחדר לשטחם.
עופות נוספים תוקפים אנשים שמאיימים עליהם או על אפרוחיהם/גוזליהם ביניהם מרבו אפריקני שהורג ילדים המתקרבים אליו ומיני שחפיים, חמסניים, עורביים ועופות דורסים (כמו עיט זהוב, עיטם ואוח מצוי). עקעק אוסטרלי תוקף ופוצע בעונת הרבייה רוכבי אופניים ובתקרית אחת גם הרג אדם זקן.
זוחלים.
נחשים.
נחשים ארסיים מהווים סכנה בכל מקום בו הם נמצאים, כולל בים מנחשי ים. נחשים שונים אחד מהשני באגרסיביות, בעוצמת הארס וכן בכמות הכשות ממוצעת, מה שמשפיע על קטלניותם.
קשה לאסוף נתונים על הכשות אך מדובר בהרוגים רבים כל שנה שלא תמיד מקבלים טיפול, ייתכן שמעל 50 אלף ואף מעל 100 אלף.
בהודו ידועים ארבעת הנחשים הקטלניים ביותר בשם "4 הגדולים": קוברה הודית, צפע ראסל, קרייט מצוי ואפעה קריני. באוסטרליה ישנם מינים רבים של נחשים ארסיים ממשפחת הפתניים, היכולים להרוג בקלות ובראשם הטאיפן (אם כי פתן חום מזרחי הורג יותר מכולם). באפריקה ישנם הרוגים רבים מנחשי קוברה, ממבה שחורה ואפעה מערב אפריקאי כשהקטלני ביותר הוא ביטיס מתנפח.
נחשים פחות קטלניים כוללים נחשים תת-ארסיים כמו נחש העפאים או תלום קשקשים מצוי ונחשי חנק גדולים כמו האנקונדה ונחשי פיתון שלעיתים בולעים אנשים קטנים בשלמותם.
לטאות.
הלטאה היחידה שתוקפת בני אדם היא כוח ענק מהאי קומודו. לטאות הכוח נמנעות מתקיפה גלויה ורוב התקיפות קורות לאנשים בודדים, כשמספר תקיפות קרו לאנשים שנשאו בשר או דגים ואף השאירו גרביים סמוך למיטתם. הלטאה הענקית בעלת שיניים וטפרים חדים וגם ארס המונע קרישת דם ולרוב היא הורגת את טרפה במקום. ידועים 6 מקרי מוות מהלטאה.
כוחיים אחרים כמו כוח המים, כוח התחרה וכוח אוסטרלי נשכו ושרטו קשה במצבי לחץ וכך גם טגואיים ואיגואנות בשביה. ההלודרמיים הם הלטאות הארסיות היחידות ולעיתים יהרגו אנשים חלשים, אך מקרי המוות נדירים.
תנינאים.
התנינים למיניהם הם טורפי-על היכולים להרוג עם עוצמת נשיכה חזקה, לרוב ממארב תת-מיימי או להגנה על צאצאיהם. ברחבי אפריקה וחלק מדרום אסיה, אנשים משתמשים במים באזורים שורצי תנינים ולעיתים קרובות נהרגים. הקטלניים שבתנינים הם: תנין היאור, תנין הים ותנין אמריקאי. תנינים הורגים כל שנה בין 500 ל-1,000 איש, לרוב באפריקה.
באמריקה ישנם את האליגטורים והקיימנים התוקפים פחות אנשים בשנה, אך עדיין קטלניים לאדם. לפחות 28 תקיפות קטלניות של אליגטורים אמריקאים התרחשו בארצות הברית מאז 1970 .
צבים.
הצבים האגרסיביים ביותר - צבים נשכניים כמו צב נשכן וצב אליגטור מצוי יתקפו במצבי לחץ ואיום באמצעות לסתותיהם החזקות. בדרום גרמניה צב אליגטור שברח מהשבי נשך אנשים באגם עד שנלכד. מאז 1999 צבים אלה אסורים לגידול בגרמניה.
צבי ים גם תקפו צוללנים או גולשים בחופים מאוכלסים מאוד באנשים ובצבים. רוב התקיפות מתרחשות בעונת הרבייה והם יכולות לגרום לאשפוז, אך לא הסתיימו במוות.
פרוקי-רגליים.
עקרבים.
עקרבים עוקצים להתגוננות בידי העוקץ שבקצה זנבם או צבתותיהם. הקטלניים ביותר הם בני משפחת העקצניים שהם בעלי עוקץ עם ארס רב.
המינים הקטלניים בעקרבים הם עקצן צהוב, המצוי בישראל וצפון אפריקה ועקרב צהוב ברזילאי, מהאמזונאס. באמריקה הצפונית הקטלני ביותר הוא עקרב צהוב אריזוני ובהודו המסוכן ביותר הוא עקרב הודי אדום, ההורג אלפי אנשים כל שנה - מרביתם ילדים וקשישים.
עקיצות עקרבים לרוב לא מדווחת, אך מעריכים שמעל 3,250 אנשים נהרגים מעקיצות.
עכבישים.
מרבית מיני העכבישים הם ארסיים אך רק מעטים יסכנו אנשים בנשיכתם . הקטלניים מבין העכבישים הם: עכביש המשפך של סידני ועכביש נודד ברזילאי, אשר הורגים אנשים רבים כל שנה, אף שנפגעים אחרים מקבלים נסיוב נגד ארס. עכבישים קטלניים נוספים הם עכביש "Eratigena agrestis", מיני האלמנה השחורה והארסניים, המכישים אנשים רבים כל שנה במגוריהם ולעיתים גם קטלניים.
קרציות.
הקרציות הן מוצצות דם של יצורים שונים ויכולים להעביר מחלות שונות בעקיצה, מה שגורם למותם של אנשים רבים כל שנה. עם זאת רוק הקרציות מכיל ארס חלש יחסית אך עדיין יכול לגרום לתופעות שונות לאנשים אלרגיים ואף למוות . מבין הקרציות המסוכנות ביותר הם קרציית הכוכב הבודד, קרציית כלבים אמריקאית , וקרצייה משתקת אוסטרלית .
נמלים.
הנמלים הם חרקים חברתיים התוקפים בקבוצה גדולה ולרבים מהם ישנו עוקץ קטלני . המסוכנת מבין הנמלים לפי אתר גינס שיאי עולם היא נמלת הבולדוג מהמין "Myrmecia pyriformis", אשר לה ארס חזק מאוד שהאוכלוסייה בטסמניה אלרגית אליו ביותר (מעל 3% בעלי אלרגיה לארס ורבים מתים מהעקיצות). גם נמלי אש עוקצים באגרסיביות וגורמים לתסמינים קשים ולעיתים גם למוות מהלם אנפילקטי או קריסת איברים. נמלי אש הן פולשות שקשה להשמיד אותן והן חיות בקרבת האדם.
סוגי נמלים בעלות תגובה חריפה בעקיצותיהם הם: "Formica", "Tetramorium", "Pogonomyrmex", "Pachycondyla", "Odontomachus", "Rhytidoponera", "Pseudomyrmex" ו-"Hypoponera". גם מספר מינים מהסוג "Monomorium" עלולים לגרום לעקיצות חמורות. נמלת הקליע ("Paraponera clavata") ונמלת קציר מריקופה ("Pogonomyrmex maricopa"), בעלת עקיצה כואבת ביותר היכולה לגרום להימום ולאובדן הכרה מרוב כאב, אך לרוב אינה הורגת אנשים בריאים. נמלי הגדוד של אמריקה הדרומית ואפריקה צדות בשיירה ויכולות לגבור על חיות גדולות מהם בהרבה אך לא ידוע על אדם שנפגע מעקיצותיהם או נשיכתם, אף על פי שהן מסוגלות ולעיתים גם נכנסות ליישובים אנושיים.
דבורים.
הדבורים הם חרקים חברתיים המגוננים כגוף אחד על כוורת שלמה בעזרת עוקצם הארסי . עקיצה של דבורה בודדה יכולה להכאיב אך לא להרוג, אלא אם כן הקורבן לוקה באלרגיה לארס. לרוב, עוקץ הדבורה "נקרע" מגופה בשעה שהיא עוקצת, מה שגורם למותה, ומונע אפשרות של עקיצה חוזרת.
התוקפנית ביותר מבין הדבורים הוא זן הכלאיים דבורה קטלנית מאמריקה. הדבורים תוקפות משיגי גבול בלהקה תוקפנית ביותר וגורמות לעקיצות קשות וגם למוות, כשמעל 1,000 אנשים כבר נהרגו מהדבורים. גם דבורי דבש הורגות 53 אנשים בשנה בממוצע, כשהמוות נובע מהלם אנפילקטי.
צרעות.
הצרעות תוקפות בלהקות תוקפניות והן בעלות עוקץ שאינו נשלף, מה שעוזר להן לעקוץ שוב ושוב (בניגוד לדבורים).
הקטלנית שבצרעות ואחד החרקים המסוכנים ביותר בעולם כולו היא צרעת ענק אסייתית ממזרח אסיה שעקיצותיה גורמות לשיתוק מהלם אנפילקטי, אי-ספיקת כליות, לדום לב ולמוות. כמות ההרוגים ביפן מהעקיצות של צרעות רבות מגיע ל-30–40 כל שנה. בסין המספרים גבוהים אף יותר. גם עקיצת צרעות אחרות (כמו צרעה מזרחית או גרמנית) מסוכנת לאנשים אלרגיים.
נדלים.
הנדלים בעלי זוג של טפרים ארסיים סמוך לראשם, המיועד לשתק טרף קטן אך גם משמש להגנה . עקיצות נדלים כואבות ביותר אך לעיתים נדירות קטלניות. המינים הגדולים ביותר, בעיקר מיני הרבנדל (כמו רבנדל אמזונאס ענק) בעלי ארס רב יחסית הקטלני לילדים או לאנשים חולים וכן אלרגיים. גם אנשים בוגרים עלולים לסבול בעקיצה מכאבים חזקים, נמק, בחילות והקאות ומזיהומים משניים שלעיתים חמורים.
בעלי-חיים ימיים.
כרישים.
כרישים תוקפים בעוצמת נשיכה חזקה כטורפי על ימיים. ארבעה המינים הקטלניים ביותר לאדם: כריש ארך-גף, כריש שורי, כריש טיגרי והקטלני מכולם - עמלץ לבן. ישנם עוד כרישים כמו עמלץ כחול, פטישן גדול, כריש כחול וכריש שחור-שוליים, אשר תקפו אנשים בחופים שונים.
התקיפות קורות מטעמי ציד ישיר או בטעות זיהוי, כסקרנות, מכניסה לשטחו וכהתגוננות מצד הכריש. תקיפות רבות מסתיימות במוות או בתלישת איברים. אך למרות הדימוי הרווח כרישים הורגים רק 6 אנשים בשנה בממוצע והסיכוי להיפגע לכריש קטן מהסיכוי להיפגע מברק.
דגים שונים.
מספר דגים ידועים בתקיפות אנשים, לעיתים קטלניות. הקטלני ביותר הוא האבנון החי בחופים סביב האזור האינדו-פסיפי ובעל ארס הפוגע במי שדורך עליו ופוצע קשה ביותר ולעיתים הורג. ישנם תקיפות לאורך חופים שונים, בעיקר באוסטרליה אך ההרוגים מעטים.
טריגוניים ושאר טריגונאים תקפו להגנה גולשים או מתרחצים בחופים . עוקץ הטריגון נע מעלה בהצלפה והוא בעל ארס בינוני היכול להרוג אנשים אלרגיים. מספר הרוגים הותקפו בידי העוקץ לחזם או ראשם, ביניהם ידוע ההרפתקן האוסטרלי סטיב ארווין.
שפודניים כמו חניתן תניני תוקפים בטעות כאשר הם מזנקים בלהט ציד לעבר דייגים או צוללנים וגורמים לפצעים חמורים ואף נרשמו כמה מקרי מוות מדג זה, תלוי במיקום הפגיעה. עוד דגים שדקרו אנשים למוות הם דג החרב והמפרשניים. רוב התקיפות קורות במהלך דיג אך לעיתים מטעות וחלקם הסתיימו במוות.
שפמנונאים גדולים תקפו אנשים והמין שפמנון תניני ענק נודע כטורף אנשים, לאחר מציאת גופות אכולות בנהר קורי בנפאל .
פיראנות, יתקפו אנשים לעיתים הן מרעב והן להגנה. לרוב הם יתרחקו ולא יתקפו יתקפו אדם בריא, אך תועדו בכל זאת תוקפים אנשים לעיתים רחוקות. לעיתים נדירות גם דג טיגריס גולייתי תוקף אנשים אך מעולם לא תועד צד אדם.