בחיפוש אחרי מקורות הכנסה נוספים, ניצל הקיבוץ את משאביו הטבעיים והקים בתחילת שנות התשעים את "טבע ביחיעם" - בית הארחה גדול המושתת על סגנון צלבני למרגלות מבצר יחיעם.
אוכלוסיית הקיבוץ מונה נכון לשנת 2020 720 איש, מתוכם כ-150 חברים. ילדי הקיבוץ מתחנכים בבית הספר היסודי מעיינות בקיבוץ כברי, בית הספר היסודי נטעים בקיבוץ בית העמק ובתיכון ב"בית חינוך אופק" שבקיבוץ עברון.
בשנת 2018 הוקמה בקיבוץ מכינה קדם צבאית למנהיגות ישראלית - "מכינת רעות" בהנהלתו של דן ורדי ובשיתוף התנועה הקיבוצית ותנועת החלוץ. המכינה מונה כ-40 חניכים שמתגוררים ומתנדבים בקיבוץ ודואגים לפעילויות לכלל אוכלוסיית המקום. בין הפרויקטים שנעשו בקיבוץ היו פתיחת המרכזון לגילאי ד-ו, פתיחת מקלט מוזיקה, קישוט תחנת האוטובוס והפיכתה לתחנה שמחה וצבעונית.
לקריאה נוספת.
יעל נאמן, היינו העתיד, אחוזת בית, 2011
רבנידרנת טאגור
קרדית אבק
קרדית האבק
איירבוס A380
איירבוס A380 (המכונה "סופר-ג'מבו") הוא מטוס הנוסעים הגדול בעולם. המטוס מכיל שתי קומות מלאות (לכל אורכו), ומניעים אותו ארבעה מנועי טורבו-מניפה. המטוס מיוצר על ידי חברת איירבוס – מיזם משותף של מספר מדינות באירופה (גרמניה, בריטניה, צרפת וספרד), שמטרתו להתחרות ביצרנית המטוסים האמריקנית בואינג. מפעלי החברה פזורים בכל רחבי אירופה. לדוגמה, הכנפיים מיוצרות בבריטניה והזנב מיוצר בספרד. חלקי המטוס מוּבלים ממפעלי הייצור דרך האוויר, הים והיבשה אל מפעל ההרכבה הראשי בטולוז, צרפת, שנבנה במיוחד עבור מטוס זה. ממדיו הגדולים של ה-A380 מאפשרים התקנת תוספות, שלא היו קיימות קודם במטוסי נוסעים מסחריים, כגון: חדר כושר, מזנונים וברים, חדרי תפילה, חנויות דיוטי פרי, חדרי ישיבות ועוד.
טיסת הניסוי הראשונה של המטוס נערכה ב-27 באפריל 2005. ב-15 באוקטובר 2007 נמסר מטוס האיירבוס A380 הראשון לחברת סינגפור איירליינס וב-25 באוקטובר 2007 טס את טיסתו המסחרית הראשונה מסינגפור לסידני. על סיפון המטוס היו 455 נוסעים, אשר חלקם שילמו עשרות אלפי דולרים עבור התענוג ההיסטורי. כל הכנסות הטיסה נתרמו על ידי חברת התעופה למטרות צדקה.
ב-14 בפברואר 2019 הודיעה חברת איירבוס כי תפסיק לייצר את המטוס עד שנת 2021. זאת, עקב היעדר ביקוש הנובע מאי-כדאיות בהפעלת המטוס.
ב-26 ביוני 2020 אייר פראנס הייתה לחברה הראשונה שהוציאה משירות את המטוס.
ב-ספטמבר 2021 לופטהנזה הוציאה את המטוס לאחסון לתמיד. המטוס זכה להערצה רבה בקרב חובבי תעופה אך חברות תעופה (לרבות אמירייטס) קנו אותו כדי להגדיל את כמות הנוסעים והצי.
תכנון.
המטוס נמכר בגרסה אחת: A380-800, גרסת הנוסעים. A380-800F, שהיא גרסת המטען, תוכננה לשאת עד 150 טון מטען ותוכננה להיות אחד ממטוסי המטען הגדולים בעולם, אך לא יוצרה לבסוף. המטוס יכול לשאת 525 נוסעים בתצורה רגילה (שלוש מחלקות: ראשונה, עסקים ותיירים) או 800 נוסעים בתצורת מחלקת תיירים בלבד. טווח הטיסה המרבי שלו הוא 13,990 קילומטר.
A-380 פלוס.
בפברואר 2017 בפריז, איירבוס הציגה גרסה משופרת של המטוס, אשר ייקרא A380 פלוס עם 13% עלויות נמוכות יותר לכל מושב, שמציעות עד 80 מושבים נוספים, כנפיים וחיזוקי כנף המובילים לצמצום של 4% בצריכת דלקים ומרווחי תחזוקה של מטוסים. משקל ההמראה המקסימלי שלו גדל ב-3 טון ל-588 טון (1,274,000 ליברות), ומאפשר לשאת 80 נוסעים נוספים על אותו טווח של 8,200 קילומטר או להגדיל את הטווח ב -300 קילומטר. אמירייטס מתכננת להזמין 20 מטוסים בתצוגת האוויר של דובאי בנובמבר 2017.
תא הטייס.
איירבוס דאגה כי עיצובו הראשוני של תא הטייס, נוהלי הפעילות בו ותגובות המטוס באוויר יהיו דומים לאלו של מטוסי איירבוס קודמים, כדי לצמצם את עלויות הסבת צוותי חברות התעופה השונות למטוס החדש (למשל, אורך הקורס של הטייסים לצורך היכרות עם המערכות השונות). כל המחוונים בתא הטייס דיגיטליים ומוצגים על גבי שמונה מסכי LCD בגודל 6x8 אינץ' הניתנים להתאמה אישית, וכוללים: שני מסכי טיסה ראשיים (PFD), שני מסכי ניווט, מסך אחד לנתוני המנועים, מסך אחד לנתוני המערכות ושני מסכים רב-תכליתיים. צורה זו של עיצוב תא הטייס מכונה "קוקפיט מזכוכית" (Glass Cockpit). המערכת כוללת שתי מקלדות QWERTY מלאות נשלפות עם כדור עקיבה וממשק "הצְבַּע והקלק" קל לשימוש. השליטה על המטוס מתבצעת בטכנולוגיית "טוס-על-חוט" (Fly-by-Wire) באמצעות ג'ויסטיק אלקטרוני בכל אחד מהצדדים, ללא חיבורים מכניים למשטחי השליטה, כמקובל במרבית מטוסי הנוסעים המודרניים. שני מסכי תצוגה עילית (HUD) יוצעו כאופציה.
מנועים.
המטוס מוצע עם שני סוגים שונים של מנועי טורבו-מניפה – מנוע רולס-רויס Trent 900 או מנוע Engine Alliance GP7200. הפחתת רעשים הייתה דרישה חשובה בתכנון ה-A380 והשפיעה רבות על תכנון המנועים. שני סוגי המנועים עומדים בתקן הרעש בהמראה ובנחיתה של שדה התעופה הית'רו בלונדון. מאפיין יוצא דופן של המטוס הוא שרק בשניים מבין ארבעת מנועיו מותקנת מערכת להיפוך דחף.
המנועים יכולים לפעול על תערובת של דלק סילוני סינתטי ושל רכיבי גז טבעי.
חומרים מתקדמים.
המטוס בנוי ברובו מאלומיניום, תוך שימוש נרחב בחומרים מרוכבים, בין השאר בחלקו העליון של גוף המטוס ובקצות המאזנות. ה-A380 הוא המטוס המסחרי הראשון בעולם שבסיס הכנף שלו עשוי מפלסטיק מחוזק בסיבי פחמן.
נוחות.
ממדיו הגדולים של המטוס מאפשרים לחברות התעופה המעוניינות בכך להכניס מותרות שונות, שלא נראו עד כה באוויר: מקלחות, משרדים, אזורי משחק לילדים, חדר כושר, בר, חנויות דיוטי פרי, אזור עישון ואף קזינו קטן. חרף כך, סביר כי מתקנים שכאלה לא יהפכו לשכיחים, ורוב חברות התעופה יעדיפו להשתמש בתוספת המקום כדי להגדיל את מספר מקומות הישיבה.
מכירות.
למרות מחירם הגבוה, מספר רב של מטוסים (כ-200) כבר הוזמן על ידי מספר חברות תעופה גדולות; ביניהן: אייר פראנס הצרפתית, לופטהנזה הגרמנית, קוואנטס האוסטרלית, וירג'ין אטלנטיק הבריטית, סינגפור איירליינס הסינגפורית ואמירטס של איחוד האמירויות הערביות בעלת מספר שיא של תפעול 75 מטוסים ו-67 הזמנות. מסירת המטוסים הראשונים תוכננה לשנת 2006, אך שרשרת של עיכובים גרמה לדחיות חוזרות ונשנות של תאריך המסירה, וכאמור, המטוס הראשון נמסר רק באוקטובר 2007 לחברת התעופה הסינגפורית. בין הבעיות היו תקלות לא צפויות בחיווט מערכות המטוס, בעיקר בשל דרישות חברות התעופה להתאמות אישיות לכל חברה והחלפת חלק ניכר מהחיווט בכבלי אלומיניום במקום כבלי נחושת כדי לחסוך במשקל. היו גם בעיות שנבעו מן העובדה שחלקים שונים של המטוס מורכבים במדינות שונות. עיכובים אלה גרמו הפסדי ענק ל-EADS, חברת האם של איירבוס, והביאו להתפטרותו של המנכ"ל, ניאל פורז'אר, מנהל הייצור ובכירים אחרים בחברה. בין השאר, גרמו ההפסדים להגדלת אומדן מספר המטוסים שתידרש איירבוס למכור על-מנת לכסות את עלויות הפיתוח והייצור ל-300; מספר זה הוא גדול מאוד, אם כי ההערכה כיום לקיבולת השוק למטוסים מסוג זה נעה בין 800 ל-1,200.
הזמנות נוספות למטוס התעכבו, לאחר שהתגלה שיש לערוך התאמות תשתית בשדות התעופה שבהם ינחת, בשל גודלו ומשקלו הרב.
ב-4 במרץ 2007 ביטלה חברת UPS את הזמנת עשרת המטוסים שביצעה, כיוון שהיא "כבר לא בטוחה" שיצרנית המטוסים תוכל לעמוד בתאריכי האספקה. ההזמנה מוערכת ב-2.8 מיליארד דולר. זו היא אחת המכות הקשות שהונחתו על חברת איירבוס ועל המטוס.
תקריות משמעותיות.
ב-4 בנובמבר 2010 אירעה תקלה במנוע מטוס של חברת קוואנטס בטיסה מסינגפור לסידני. המטוס נאלץ לחזור לסינגפור ולנחות נחיתת חירום. בעת התקלה היו במטוס מעל 400 נוסעים ואיש מהם לא נפגע. אחד מארבעת המנועים, מתוצרת רולס-רויס, התחמם, התפוצץ וחלקים מן המעטפת התפרקו, פגעו בכנף ובגוף המטוס וניתקו כמה כבלי חשמל חשובים. חלקים נוספים נפלו אל עבר האי האינדונזי באטאם. קוואנטס, חברת התעופה האוסטרלית, הודיעה בהודעתה הרשמית, מספר שעות לאחר התקרית, כי כל ששת מטוסי ה-A380 שברשותה יקורקעו עד חקירת התקרית. בחקירת המקרה התברר שהייתה במנוע דליפת שמן, שנבעה מקידוח לא מדויק בשסתום השמן. הדליפה גרמה להתחממות ולשרפה, שהובילה לכשל מכני והרס המנוע. החלקים המתאימים הוחלפו בכל מטוסי החברה. על פי הערכות, עלות הקרקוע והתיקון עלו לחברה כ-160 מיליון דולר.
ב-7 בינואר 2012 קראו מהנדסי תעופה באוסטרליה לקרקע את מטוס האיירבוס A380, עקב מציאת סדקים בכנפיים בשני מטוסים של קוואנטס וסינגפור איירליינס. לדבריהם, המטוס אינו בטוח ומהווה סכנת חיים לנוסעיו.
ב-2 ביולי 2014 התפוצץ צינור מים בטיסה 94 של חברת קוואנטס, שיצאה מלוס אנג'לס לכיוון מלבורן. הטיסה יצאה בשעה 23:00 והתקרית החלה בשעה 00:00 לערך. מים טפטפו מתקרת המטוס והמושבים היו ספוגים מים. כתוצאה ממצב זה, היה על הנוסעים להרים את ציודם האישי כדי שלא יירטבו מהמים. הנוסעים נסו לאזורים היבשים במטוס. זמן קצר לאחר שלקברניט נודע על התקרית, הוא החליט לחזור על עקבותיו ונחת בשדה התעופה של לוס אנג'לס.
ב-1 באוקטובר 2017 התפוצץ מנוע בטיסה 66 של חברת אייר פראנס, שהמריאה ב-11:42 מנמל התעופה שארל דה גול שבפריז לכיוון לוס אנג'לס. בגובה 37 אלף רגל, מעל גרינלנד, התפוצץ אחד מארבעת המנועים מתוצרת רולס-רויס, והמעטפת הקדמית של המנוע התפרקה כולה. הקברניט ייצב את המטוס, וביצע נחיתת חירום בגוס ביי בצפון-מזרח קנדה. לא היו נפגעים.
המוח הגדול
המוח הגדול (בלועזית: צרברום, Cerebrum או טלנצפלון) הוא אזור של מערכת העצבים הממוקם במוח הקדמי, המכיל גם את מוח הביניים.