למרות שאין תיעוד לכך, נרמז בידי מוריסון כי הניסוי הממשלתי הוא למעשה חלק מ"נשק פלוס", התוכנית הממשלתית שאחראית ליצירתם של קפטן אמריקה, וולברין, סייברטות', דדפול, ליידי דת'סטרייק, X-23 ופנטומאקס, דמויות בדיוניות מבית מארוול קומיקס (גרנט מוריסון הוא יוצרה של תוכנית "נשק פלוס", כפי שהוצגה בחוברת "New X-Men #128" מאוגוסט 2002).
ביקורות.
סדרת הקומיקס התקבלה בחום בקרב המבקרים והן אצל הקוראים.
הביקורות השליליות דיברו על ממדי האלימות והדם הגדולים בסדרה, וכן על הטכניקה האיורית של הקומיקס - שימוש בכמות גדולה ומרוכזת של מסגרות קטנות המתארות בנפרד אירוע אחד, הטענה היא שהדבר מקשה על חוויית הקריאה.
איראקלי אוכרואשווילי
איראקלי אוֹכּרוּאשווילי (בגאורגית: ირაკლი ოქრუაშვილი) (נולד ב-6 בנובמבר 1973) הוא פוליטיקאי גאורגי שכיהן במספר עמדות מפתח בממשלתו של הנשיא מיכאיל סאקשווילי, ובכללן כהונה כשר ההגנה של גאורגיה מדצמבר 2004 ועד להדחתו בנובמבר 2006.
בספטמבר 2007 הכריז על הקמתה של מפלגת אופוזיציה בראשותו, התנועה לאיחוד גאורגיה. ב-27 בספטמבר 2007, נעצר אוכרואשווילי במטה מפלגתו באשמת שחיתות, הלבנת הון ושימוש לרעה בתפקיד.
חייו.
אוכרואשווילי נולד בצחינוואלי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את חוק לימודיו סיים באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בפקולטה ליחסים בינלאומיים ולמשפט בינלאומי. עם תום לימודיו בטביליסי עבד כפרקליט שותף במשרד עורכי דין. בשנת 1998 נבחר כחבר האגודה הבינלאומי לעורכי דין צעירים בלונדון. שנה לאחר מכן ייסד והוביל חברת עורכי דין בשם "אוכרואשווילי ושות'".
קריירה פוליטית.
מדצמבר 2000 ועד ספטמבר 2001 כיהן אוכרואשווילי כסגן שר המשפטים דאז מיכאיל סאקשווילי. הוא הצטרף למפלגתו של סאקשווילי, התנועה הלאומית המאוחדת, ונבחר ביוני 2002 כחבר מועצת העיר טביליסי. בנובמבר אותה שנה הוא נבחר ליושב ראש המועצה. לאחר מהפכת הוורדים בנובמבר 2003, מונה אוכרואשווילי להיות מושל מחוז כארתלי הפנימית, מחוז הולדתו, שבתחומו נמצאת דרום אוסטיה הבדלנית. בתקופת שלטונו נקט באמצעים קשים למיגור השוחד וההברחות במחוז.
בינואר 2004 מינה אותו סאקשווילי לתובע הכללי של גאורגיה, תפקיד בו כיהן עד לחודש מאי של אותה שנה, אז מינה אותו סאקשווילי לשר הפנים של גאורגיה. בדצמבר אותה שנה העביר אותו סאקשווילי לכהן כשר ההגנה של גאורגיה. בתקופת כהונתו כשר ההגנה, התפרסם אוכרואשווילי כמי שתמך בקו תקיף כלפי הבדלנים של דרום אוסטיה, ובכללם פעולה צבאית. הוא עצמו ניצל מירי על מסוקו בדרום אוסטיה.
ב-12 בספטמבר 2006, מינה אותו סאקשווילי לאחראי מטעם הנשיא לקידום היין הגאורגי באירופה, זאת בעקבות החרם הרוסי על היין הגאורגי. ב-16 באוקטובר אותה שנה, עמד אוכרואשווילי במרכזה של שערורייה, כאשר העיתון הרוסי ורסיה טען כי אמר בריאיון לעיתון כי "רוסיה תפסיד אם הוויכוח בין שתי המדינות יסלים למלחמה מזוינת". למחרת יצאה הודעה ממשרד ההגנה הגאורגי המכחישה כי אוכרואשווילי אמר את הדברים. כתבי העיתון מצידם עמדו בשלהם וטענו כי העתק של הראיון המוקלט מצוי בידם.
שערורייה נוספת שנקשרה בשמו של אוכרואשווילי נרשמה באפריל של אותה שנה, כאשר הצהיר כי "אף אם תייצאו, סליחה על הביטוי, צואה לרוסיה זה יימכר שם", בהתייחסו לחרם הרוסי על היין הגאורגי, ובמאי 2006 הכריז אוכרואשווילי כי יתפטר אם גאורגיה תיכשל בניסיונה להחזיר את השליטה על המחוז הבדלני של דרום אוסטיה עד ל-1 בינואר 2007.
ב-10 בנובמבר 2006 העביר סאקשווילי את אוכרואשווילי לכהן כשר לפיתוח כלכלי של גאורגיה, כאשר הוא הוחלף בתפקיד על ידי הצעיר בן ה-28, דוד קזרשווילי. אוכרואשווילי התפטר מתפקידו לאחר שבוע, ב-17 בנובמבר של אותה שנה.
באופוזיציה.
ב-25 בספטמבר 2007 הכריז אוכרואשווילי על ייסודה של תנועת אופוזיציה חדשה בגאורגיה, התנועה לאיחוד גאורגיה, והעביר ביקורת על תפקודו של הנשיא מיכאיל סאקשווילי. הוא האשים את סאקשווילי בשחיתות, אי-כשירות לביצוע תפקידו ובהפרת זכויות האדם. הוא עורר עניין חדש במותו של זורב ז'וואניה, כשעורר ספק בנקודת המבט של החקירה הרשמית בנושא. הוא האשים את סאקשווילי באופן אישי בתכנון ניסיון הרצח של איש עסקים היהודי-גאורגי-רוסי, בדרי פטרקצישווילי. האשמות אלה כונו על ידי השגריר גאורגיה בישראל, לאשה ז'ווניה, שלמד עם אוכרואשווילי באוניברסיטה, "שקרים בפנטזיונר עם שאיפות פוליטיות מוגזמות, שמתנהלת נגדו חקירה על הדברים שביצע כשכיהן כשר הגנה".
הפרזנטציות לגבי המפלגה החדשה, שתוכננה על ידי אוכרואשווילי, לוו במחלוקות ואי-סדרים כספיים סביב המשרד החדש של המפלגה, ומאסרו של מיכאיל כארלי, חבר קרוב של אוכרואשווילי, ומושל כארתלי הפנימית, באשמת קבלת שוחד.
מאסר.
ב-27 בספטמבר 2007 נעצר אוכרואשווילי באשמת סחיטה, הלבנת הון ושימוש לרעה בתפקיד שר ההגנה של גאורגיה. יום לאחר מכן, ב-28 בספטמבר, ארגנו מספר מפלגות אופוזיציה בגאורגיה מפגן תמיכה המוני שקט מול הפרלמנט של גאורגיה בטביליסי.
באותו יום חשף משרד התובע הכללי של גאורגיה הודאה מצולמת בקלטת וידאו, על פיה הואשם בקשת רחבה של האשמות הכוללות מתן-שוחד, סחיטה, רשלנות בתקופת כהונתו כשר ההגנה של גאורגיה. בקלטת הווידאו חזר בו אוכרואשווילי מהאשמותיו כלפי הנשיא הגאורגי. בעקבות הודאתו שוחרר אוכרואשווילי, ב-8 באוקטובר, בערבות של 10 מיליון לארי. לדבריו, האשמותיו כלפי סאקשווילי היו שקריות ומטרתן הייתה לזכות ברווח פוליטי לעצמו ולבדרי פטרקצישווילי, ולערער את מעמדו של סאקשווילי. מספר מנהיגי אופוזיציה טענו כי הודאתו של אוכרואשווילי ניתנה תחת לחץ. למרות זאת הכריז אוכרואשוולי כי החליט לשתף פעולה עם החקירה במטרה להרגיע את המצב. כיוון ששיתף פעולה עם החקירה והודה באשמה ניתנה האפשרות לאוכרואשווילי לצאת מגאורגיה כשהוא משאיר כביטחון איגרות חוב בשווי 6 מיליון דולר. הסיבה בגללה ניתנה לו האפשרות לצאת מגאורגיה הייתה סיבה בריאותית.
ב-5 בנובמבר 2007 הפתיע אוכרואשווילי כשהופיע בערוץ הגאורגי אימדי והצהיר כי בתקופת שהותו בכלא הוכרח לחזור בו מהאשמותיו כנגד הנשיא הגאורגי. מכל מקום, התובע הכללי של גאורגיה דחה את האשמותיו של אוכרואשווילי, כאשר חבר בכיר בפרלמנט של גאורגיה, תיאר את אוכרואשווילי כ"כלי בידי פטרקצישווילי, איל-ההון היהודי-גאורגי שתמך כספית בעצרת האופוזיציה כנגד הממשלה הגאורגית. סאקשווילי הורה על מצב חירום של 15 יום האוסר על שידור דיווחי חדשות מלבד בטלוויזיה וברדיו הציבוריים. הפעולה הביאה לביקורת בינלאומית שאילצה את סאקשווילי להכריז על בחירות בינואר 2008. אוכרואשווילי נמלט לגרמניה, ובתאריך 27 בנובמבר 2007 נעצר בבית מלון בברלין.
בתולות הים
בתולות הים (במקור באנגלית: Mermaids) הוא סרט דרמה משנת 1990 בכיכובה של שר. זהו הסרט הראשון בו שיחקה כריסטינה ריצ'י.
עלילה.
הסרט מספר על אם ושתי בנותיה. השנה היא 1963, גברת רייצ'ל פלקס היא אישה חופשייה העושה כרצונה, דבר הנחשב כנועז לשנות ה-60, ולה שתי בנות - הבוגרת בת 15, אשר מחליטה להיות נוצרייה אדוקה על אף שמשפחתה יהודייה.
שני מאפיינים מלווים את המשפחה, הן מרבות לעבור דירה (כ-18 פעמים) והאם אינה יודעת לבשל דבר שאינו עוגיות ועוגות. הן מגיעות לעיירה שקטה, שם האם פוגשת מוכר נעליים, והשניים מתאהבים. הוא מכין להן לראשונה עוף ומתחבר גם אל הילדות. האם חושדת בו שהוא רוצה להסית את הבנות נגדה, והבת מתאהבת באיש האחזקה של הכנסייה, שהוא גם נהג האוטובוס של בית הספר שלה.
אירקלי אוקרואשווילי
ארקלי אוקרואשווילי
פרנץ קראוס
פרנץ קראוס (בגרמנית: Franz Krausz או Kraus; 13 במאי 1905, סנקט פלטן, אוסטריה – 7 באפריל 1998, תל אביב) היה גרפיקאי ישראלי.
ביוגרפיה.
קראוס נולד בעיירה סנקט פֶּלְטֶן (St. Pölten) שבצפון-מזרח אוסטריה, וגדל בגראץ, במשפחה של אמני עיצוב וגרפיקאים יהודים.
קריירה מקצועית.
בגיל 18 עבר קראוס לווינה, והחל שם בקריירה כגרפיקאי. שם גיבש תודעה ציונית.
בברלין ובברצלונה.
בין השנים 1926–1933 עבד כגרפיקאי אצל מוציא לאור בולט בברלין, בירת גרמניה של ויימאר. עם עליית הנאצים לשלטון החליט קראוס לעלות לארץ ישראל, אך נתקל בקשיים עקב הגבלות ההגירה של המנדט הבריטי. בין 1933 ל-1934 שהה עם אשתו אני (Anni) בברצלונה, ועסק בעיצוב כרזות לסרטים.
לאחר העלייה לישראל.
באוקטובר 1934 הגיע קראוס לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. כאן החל בעיצוב כרזות, ורכש מוניטין כמעצב. בין לקוחותיו הקבועים היה מפעל הסיגריות "דובק", שעבורו עבד במשך 45 שנה, ומפעל" עלית", שעבורו עיצב את המותג שוקולד פרה. קראוס הביא לארץ ישראל שיטות פרסום וגרפיקה שלא נודעו בה עד אז, ופיתח מאוד את ענף הפרסום. על אף שהשתמש בצילום בעבודותיו המאוחרות, נודע ביצירותיו המצוירות, לרוב בצבעי גואש.
בשנת 1935 נמנה עם מייסדי אגודת המעצבים הגרפיים בארץ ישראל, הפעילה כיום בשם אגודת המעצבים הגרפיים בישראל.
יצירתו הידועה ביותר.
יצירתו הידועה ביותר היא הכרזה "Visit Palestine" משנת 1936, שנוצרה עבור גוף בשם "אגודת התיירות בארץ ישראל" (Tourist Association of Palestine) – גוף ציוני, שככל הנראה בחר בשם זה כדי להיראות כגוף של ממשלת המנדט. המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל. הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים.
הוקרה.
קראוס המשיך ליצור גם לאחר קום מדינת ישראל וזכה להוקרה ולהערכה עוד בימי חייו, כאמן מוביל.