נפטר בסביבות שנת ה'י'.
משפחתו.
כפי הנראה, בתו נישאה לרבי אברהם בן הרמב"ם, כך שרבי דוד הנגיד היה נכדו. לאחר החל שרבי דוד לשמש בנגידות, שימש כפטרונו ומלווהו בשל גילו הצעיר. כאשר הודח רבי דוד מנגידותו, נאלץ גם רבי חננאל לברוח עמו, ונפוצו שמועות שברח לירושלים או לאלכסנדריה.
יש הטוענים כי רבי פרחיה בן ניסים היה חתנו ואחיינו, תלמידו, או ממלא מקומו בבית הדין.
בנו, רבי חיים, הרביץ תורה בישיבת אביו.
יעקב לנדא (האגור)
רבי יעקב ברוך אשכנזי לנדא (נהגה לנדוֹ; נפטר ב-1493) היה מחכמי אשכנז ואיטליה במחצית השנייה של המאה ה-15 (סוף תקופת הראשונים), מחבר "ספר האגור".
חייו.
נולד באשכנז לאביו רבי יהודה (ליווא), שהיה דיין בבית דינו של המהרי"ל ומתלמידיו, וכן שימש כרב בלנדאו ובטרויז, שם גם עמד בראשות ישיבה גדולה. גם רבי יעקב וייל (מהרי"ו) היה בן משפחתו. עיקר תורתו למד מפי אביו. כמו כן, מדבריו עולה ששימש את חכמי אשכנז. בשלב מסוים עבר מאשכנז לאיטליה. נשא את בתו של רבי אברהם זכס, מחכמי אשכנז שהרביץ תורה בחבל לומברדיה. מעט לפני שנת ה'ר"ם (1480) הגיע לפאביה. באותה שנה נפטר רב העיר יוסף קולון (מהרי"ק), ונראה שרבי יעקב הספיק לפגוש אותו. מפאביה עבר לנאפולי, שם חי באותה העת רבי יהודה מסר לאון. בנאפולי התפרנס כמגיה בבית הדפוס העברי המקומי. במסגרת זו הגיה את פירוש רד"ק לתהילים ואת ספרו "האגור". בנו רבי אברהם המשיך את תפקידו זה בדפוס נאפולי.
חזרי אלי
חזרי אלי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2019 כסינגל השלישי מתוך אלבומו החמישי של גושן, באתי לחלום, על ידי חברת התקליטים יוניסל.
עם יציאתו נכנס השיר למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ ולמקום ה-20 במצעד של מדיה פורסט.
רקע והפקה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי סתיו בגר, שאיתו גושן שיתף פעולה בכתיבת השיר Nana Banana של נטע ברזילי. השיר הוא בסגנון פופ רוק.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ.
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של גושן ב-16 ביולי 2019. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.
נכון לפברואר, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון.
תומאס מקלאוד
תומאס פרנק מקלאוד (באנגלית: Thomas Frank McLeod 3 באפריל 1873 - 16 בדצמבר 1960) היה ימאי סקוטי, שהשתתף בשלוש משלחות אל הקוטב הדרומי.
קריירה ימית.
מקלאוד נולד בגלאזגו, סקוטלנד, וגדל באי לואיס, ההברידים החיצוניים הוא יצא לראשונה לים בגיל 14.
משלחת טרה נובה.
בשנת 1910 הצטרף למשלחת טרה נובה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט, כימאי כשיר. סקוט וארבעת החברים בקבוצה שיצאה אל הקוטב הדרומי נספו בדרכם חזרה, וה"טרה נובה" שבה לאנגליה ב-1913. מקלאוד ושאר אנשי הצוות עוטרו כולם במדליית הקוטב.
משלחת אנדיורנס.
כעבור שנה, ב-1914, יצא מקלאוד עם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, הפעם בהנהגת ארנסט שקלטון. גם הפעם שירת כמלח כשיר. כשה"אנדיורנס" עגנה בבואנוס איירס, שיתף המלח ויליאם בייקוול את וולטר האו ואת תומאס מקלאוד בקשר להגניב את ידידו, פרס בלקבורו אל האונייה כנוסע סמוי. במהלך המשלחת, נמחצה הספינה אנדיורנס בקרח הים וטבעה. הצוות נאלץ לחנות על מצופי קרח ואחר לחתור בסירות הצלה אל המקלט היחסי של אי הפיל, שם נשארו בעוד שקלטון וחמישה מחברי המשלחת יוצאים בסירת ההצלה ג'יימס קיירד במסע קשה ומסוכן אל ג'ורג'יה הדרומית, להזעיק עזרה. לאחר שלושה חודשי המתנה, בתנאים קשים עד בלתי-אפשריים, הגיעו לבסוף שקלטון ואנשיו בספינה צ'יליאנית לחלצם מאי הפיל. על השתתפותו במשלחת זו עוטר מקלאוד בשנית במדליית הקוטב.
מקלאוד הצטרף למשלחת שלישית אל הקוטב בשנת 1921, משלחת שקלטון-רווט, שיצאה בהנהגת שקלטון, אך המשיכה, לאחר מותו של שקלטון סמוך לחופי ג'ורג'יה הדרומית, בפיקודו של סגנו, פרנק ויילד. המשלחת לא נחלה הצלחה, והאונייה חזרה הביתה ב-1922.
בשנת 1923 היגר מקלאוד לקנדה, שם עבד תחילה כדייג, ואחר כך כשרת בבית ספר וכשומר לילה. בהמשך עבר לבית אבות בקינגסטון (אונטריו), שם הלך לעולמו ב-16 בדצמבר 1960, בן 87. הוא נטמן בבית הקברות קאטארקי.
גלובליזציה מוגבלת
גלובליזציה מוגבלת הוא מושג אשר נטבע על ידי פרופסור דפנה הקר, משפטנית וחוקרת מגדר באוניברסיטת תל אביב.
המושג מורכב משני מונחים: גלובליזציה וגבולות והוצג בספרה "משפחות ממושפטות בעידן של גלובליזציה מוגבלת" אשר זכה בפרס מטעם האגודה למשפט וחברה האמריקאית.
הטענה של הקר היא שכיום אנו חיים בתקופה שבה הגלובליזציה וגבולות גאו-פוליטיים וחברתיים הם שני כוחות חשובים הקשורים זה לזה ומשפיעים על היבטים שונים בחיינו, כולל המימד המשפחתי. הטיפולוגיה שהקר מציעה מתארת שיתוף פעולה מורכב, בעל עושר של דינמיקות שונות היוצר מתח בין הגלובליזציה לבין הגבולות אשר מושפע מתפקידיו השונים של החוק ומשפיע באופן ישיר ועקיף על משפחות.
התפתחות המושג.
הקר יוצאת נגד הטענות כי העולם הוא כפר גלובלי בו אנשים, הון ורעיונות נעים עם הפרעות קלות בגבולות גאו-פוליטיים וגבולות חברתיים; ונגד הטענות כי גבולות הם כה חזקים כך שהגלובליזציה משפיעה על חלק קטן באוכלוסייה, דוגמת האליטה הניידת, או תחומי פעילות ספציפיים, דוגמת התקשרות ומסחר.
מושג המשפחה כפי שמתואר על ידי דייוויד מורגן : "סט של פרקטיקות שמתנהל עם רעיונות של הורות, קרבה ונישואים, והצפיות והמחויבות אשר מתלוות לפרקטיקות אלו" – משתנה בתקופת הגלובליזציה.
מבנה המשפחה נפתח על ידי הגלובליזציה לאפשרויות חדשות, חופש וגמישות, יחד עם אתגרים מורכבים חדשים. הגלובליזציה, שהיא תנועה חוצת גבולות, מהווה גם קיום מתמשך של גבולות. גבולות כלכליים ומשפטים אשר מפרקים משפחות גלובליות. אין מוסר גלובלי או קונצנזוס לגבי נורמות על מהי משפחה ואיך חברי המשפחה צריכים להתייחס זה לזה, ומה היחס שעליהם לקבל ממדינתם, לאומם או מדינות אחרות. החוק מעצב את גבולות המשפחה באמצעות חיזוק הגבולות התרבותיים בין המותר לאסור ומשף את ההנחות התרבותיות, הלאומיות והמדיניות של מהי משפחה ומה ההתחייבות של המדינה כלפי החברים בה.
מושג הגבולות פותח בשנים האחרונות באקדמיה תחת תארים ללימודי גבולות (Border Studies) במטרה לתפוס כיצד גבולות מובנים על ידי כוחות פוליטיים, חברתיים ותרבותיים; והם, בתורם, בונים את תחומי חיינו. הגבולות, כיום, מתחמים כ-200 מדינות, לערך, אך ישנן תת-תרבויות ומיעוטים אשר רבים מהם שואפים לקיום עצמאי לאומי בגבולות גאו-פוליטיים מוכרים בינלאומיים. הגבול: חומרי, מושגי, רשמי, בלתי פורמלי או תפיסת עולם; הפך למטפורה להבנת קבוצת – כיצד הן נוצרות ומי נכלל או לא נכלל בתוכן. אחת השאלות הנשאלות בלימודי גבולות היא מי קובע מה הם הגבולות ומיקומם, וכנגזרת, את מי הם מגבילים ומה הן יחסי הכוחות. דייוויד נוימן טוען כי גבולות נוצרים על ידי בעלי הכח על מנת להפריד בין הקולקטיב שלהם לבין מי שהם תופסים כאיום על הקולקטיב ולחסום את היציאה מן הקולקטיב.
הגלובליזציה נתפסת בעיני רבים כליבה של תהליכים התופסים את מהותו של העידן שלאחר המודרנה. אף על פי שישנם חילוקי דעות מתמשכים לגבי מהי הגלובליזציה, כיצד היא מחדשת, האם היא טובה או רעה, עדיין ישנו קונצנזוס לכך שאנו חיים בעידן ובחברה גלובלית. מרכיבי הגלובליזציה לרוב הם תנועה של הון, אנשים ורעיונות בין מדינות. הקר טוענת כי כיום אנו לא נמצאים בתקופה של גלובליזציה אלא בתקופה של גלובליזציה מוגבלת.
עצימות התנועה לאורך הגבולות לאומיים היא שמבדילה את הגלובליזציה מתקופות היסטוריות קודמות. עם זאת, מעולם בהיסטוריה האנושית לא הייתה תנועה כה מאסיבית של הון, אנשים ורעיונות אשר לוקחות חלק מחיי כולם כמו בעידן שלנו.
תהליך הגלובליזציה עצמו, שהגירה וטרור הם חלק ממנו, הוא שמעלה את עניין השמירה על הגבולות כאינטרס של מדינות בהשוואה לעשרות השנים הקודמות.
כך, לאחר אירועי הטרור של ה11/9 וגלי ההגירה של העשור השני של המאה ה-21, המדינות המפותחות העלו את הצורך להגן על גבולותיהם וצמחה תעשייה של אבטחת גבולות. אחת התופעות לוואי של אי השוויון העולמי בכל מה שקשור לפרנסה ושוויון הזדמנויות וביטחון היא ההגירה מהדרום הגלובלי למדינות המפותחות. המהגרים, אשר עוזבים את מדינת הלאום מעוניינים לשפר את חייהם אך נחסמים על ידי גבולות פיזיים וחוקיים. דוגמה למשבר זה היא בההערכה כי למעלה מ-2500 אנשים איבדו את חייהם בראשית 2016, בניסיונם הבלתי חוקי לחצות את הים התיכון מאפריקה לאירופה.
החוק יכול, במקרים רבים, להוות גבול, בדומה למכניזם מוסדיים אשר הופכים גבולות סימבוליים לקטגוריות מבדלות דוגמת: נשים-גברים, שחורים-לבנים, אנחנו-הם. על כן, אזרחות היא הנכס הכי חשוב שיש בידי מדינות מפותחות בעידן הגלובליות המוגבלת, כשהזכות לאזרחות מעצבת את היכולת להקים או לשמר משפחות ואף משפיעה על החופש להימלט מאלימות במשפחה.
מבנים משפחתיים אשר מושפעים על ידי גלובליזציה מוגבלת.
אנשים שמתחתנים מחוץ לקבוצת המוצא שלהם: נישואים חוצי גבולות, נישואין רב לאומיים, נישואי תערובת, נישואים חוצה תרבויות, נישואים בין דתות ונישואים בין גזעים. את התופעה ניתן להסביר באמצעות החשיפה הפיזית והווירטואלית לתרבויות, גזעים, דתות ואמונות שונות שהיא תוצאה של הגלובליזציה. כמו כן, ניתן להסבירם על ידי סבלנות גוברת לאקסיומות העולות מהתפישה המערבית העולמית של הגשמה עצמית של האדם באמצעות המשפחה.