סנורי נישא להרדיס, בת למשפחה אמידה, בשנת 1199, אך כעבור שבע שנים נפרדו דרכיהם. בשנת 1215 הוא נתמנה לדובר החוק האיסלנדי – המשרה הרמה ביותר בהיררכיה החילונית האיסלנדית באותם ימים. בשנת 1218 הפליג לממלכת נורווגיה ושהה שם בחסותו של המלך הצעיר הוקון הרביעי עד שנת 1220. במשך שהותו שם עסק בשירה סקאלדית, אך שיריו שהוקדשו למנהיגים נורווגיים אבדו. עם שובו לאיסלנד החל בכתיבת ההיסטוריה של מלכי נורווגיה. בשנים 1222–1232 החזיק פעם נוספת במשרת דובר החוק האיסלנדי. בשנת 1235 פרצה מלחמת אזרחים באיסלנד וסנורי עזב בשל כך לנורווגיה בשנת 1237. הוא חזר למולדתו כעבור שנתיים, לאחר שהסתכסך עם המלך הנורווגי, אך זה רדף אחריו וביקש להשיבו לנורווגיה או להורגו. בשנת 1241 נרצח סטורלוסון באמבטיית המים התרמיים שמחוץ לביתו בידי שני רוצחים שכירים.
בין חיבוריו:
אדה פואטית
האֶדָה הפואטית (באיסלנדית: Sæmundaredda) היא אסופה של פואמות מיתיות הכתובות בנורדית עתיקה, מן התקופה הטרום-נוצרית באיסלנד, המספרות את עלילותיהן של אלים מארצות הצפון ושל גיבורי האגדות הגרמאניות. רובן מצויות בכתב היד קודקס רגיוס. בצד האדה הפרוזאית, מהווה האדה הפואטית מקור עיקרי של המיתולוגיה הנורדית.
האדה הפואטית התגלתה מחדש על ידי הבישוף האיסלנדי ברוניולפר סוויינסון בשנת 1643. ישנו קושי לקבוע אימתי והיכן חוברו השירים עצמם, כי ברבים מהם לא הוטבעה כל זהות של זמן ומקום, וגם על פי תוכנם לא ניתן לעגן אותם בתקופתו של מלך זה או אחר. המסורת מייחסת את איסוף השירים לסמונד סיגפוסון וסבורים כי נתחברו עד ראשית המאה ה-11.
עלילות הרואיות שנכללות בקודקס רגיוס.
עלילות הלגי
מחזור ניפלונג
עלילות ירמונרקר
עלילות הרואיות שמחוץ לקודקס רגיוס.
בסאגה Hervarar saga ok Heiðreks מוצאים שתי עלילות הרואיות:
לא ברור אם "פואמת השמש" (Sólarljóð) שנכלל מפעם לפעם באדה הפואטית אכן משתייך אליה.
קודקס רגיוס
קודקס רגיוס (כתב היד המלכותי) הוא כתב יד בן 45 דפים, המכילים משני צידיהם את האדה הפואטית. על פי ההערכה, אבדו ממנו 8 דפים נוספים.
כתב היד, שמהווה מקור עיקרי לידיעת המיתולוגיה הנורדית, נתגלה בשנת 1643 על ידי הבישוף האיסלנדי ברוניולפר סוויינסון, וסבורים כי נכתב בשנת 1270 בקירוב. את שמו קיבל לאחר שהוענק כשי לפרדריק השלישי, מלך דנמרק בשנת 1662. רק בשנת 1972 הושב בחזרה לאיסלנד, לאחר שנשמר מאות שנים בספרייה המלכותית בקופנהגן.
קישורים חיצוניים.
מחזור העולם
מחזור העולם (באיסלנדית Heimskringla) הוא חיבור היסטורי רחב יריעה מאת סנורי סטורלוסון, הנכלל בימינו בסאגות המלכים. ראשיתו בסאגה על בני אינגלינג ששמה מתייחס לשושלת המלכים השוודית של בני אינגלינג, ואשר מהווה מעין המשך לחלק המיתולוגי באדה. היא מכילה שירים המספקים מידע רב על המיתוסים, האמונות העממיות, ומוצא האלים של עמי הצפון. יתר 15 הסאגות הן היסטוריוגרפיות, ועוסקות במלכי נורווגיה מלפני המאה ה-9 ועד למלכותו של המלך מגנוס ארלינגסון בשנת 1177:
גסטה דנורום
גסטה דנורום (בלטינית: Gesta Danorum, "מעשי הדנים") היא כרוניקה בת 16 חלקים מאת המלומד הדני סקסו גרמטיקוס שנתחברה בתחילת המאה ה-13. זהו המקור החשוב ביותר להכרת מסורותיה ותולדותיה הקדומות של דנמרק.
את החיבור הזמין הארכיבישוף אבסלון מלונד (), והוא נכתב בלטינית. סקסו עסק בו בארבעה נושאים, אשר לכל אחד מהם הקדיש ארבעה חלקים: הנושא הראשון מוקדש לתיאורם של הדנים ולתולדות ארצו מן הימים האגדתיים עד הולדת ישו. הנושא השני דן בהתנצרות. הנושא השלישי סוקר את תולדותיה של דנמרק עד להתעצמותה של העיר לונד כמטרופולין. הנושא הרביעי מתאר את המשך האירועים ההיסטוריים עד שנת 1187. חלקים 1-9 מכילים סיפורים מיתיים ואגדות לרוב, ובהם המקור לסיפורו של המלט, שהגיע לידי שייקספיר, כפי הנראה באמצעותם של המלקט הצרפתי פרנסואה דה בלפורה ושל המחזאי האנגלי תומאס קיד. ערכם של ספרים 14-16 הוא בשפע העובדות ההיסטוריות מתקופתו של סקסו ומזמנים שקדמו לו.
אייסיר
אייגיר
אדה פרוזאית
האֶדָה הפרוזאית (באיסלנדית: Snorra-Edda) היא מקור עיקרי למחקר של המיתולוגיה הנורדית לצד האדה הפואטית, שחוברה על ידי המנהיג הפוליטי האיסלנדי בן המאה ה-13 וחוקר השירה הנורדית העתיקה סנורי סטורלוסון, שבעצמו היה נוצרי. יש הסבורים כי מטרתו העיקרית של סנורי בכתיבת הספר הייתה לשמר את השירה הסקלאדית העתיקה של איסלנד. בשירה זו נעשה שימוש רב במטפורות מיתולוגיות, ובלי להכיר היטב את סיפורי המיתולוגיה הנורדית לא היה ניתן להבינה. לפיכך, רצה סנורי לכתוב ספר שיסכם את סיפורי המיתולוגיה, אם כי תוך הכללתה בתוך סיפור מסגרת ששאוב מהמסורת הנוצרית והיוונית-קלאסית.
כיום מוסכם במחקר שעבודותו של סנורי סטורלסון הוותה התאמה של המיתולוגיה הנורדית כך שתתאים לקוסמולוגיה הנוצרית, וכך דמויות מסוימות (לדוגמה לוקי) הוצגו באופנים המזכירים את דמותו של השטן הנוצרי.
האדה הפרוזאית מורכבת מארבעה חלקים:
הספר מסתיים באחרית דבר, המציינת כי הסיפורים המיתולוגיים המוזכרים בו אינם אלא אשליה, וכי האלים הם פליטי טרויה. תור, למשל, זהה להקטור, ולוקי, דמות הצללים שנעה בין האלים לענקים, אינו אלא אודיסאוס.
סקונדי-טקורדי
סקונדי-טקורדי (באנגלית: Sekondi-Takoradi) היא עיר הבירה של מערב גאנה. העיר, בה כ-335,000 איש (נכון ל-2005), היא השלישית בגודלה בגאנה, ומרכז תעשייתי ומסחרי גדול. התעשיות המובילות בה הן עץ, לבידים, סיגריות, בניית ספינות ותיקון מסילות ברזל. העיר שוכנת על קו הרכבת הראשי שבין אקרה וקומאסי.
סקונדי, ישנה יותר וגדולה יותר, התפתחה ממסילת הרכבת שנבנתה ב-1903 כדי להעביר עצים ומינרלים מאקרה לקומאסי. לטקורדי נמל מים עמוקים, הראשון בגאנה, שנבנה בשנת 1928. שתיהן נשלטו במאה ה-17 על ידי ההולנדים, השוודים, הבריטים והדנים. שתי הערים התאחדו בשנת 1946.
טקורדי היא עיר נמל ויש בה עצים, אנרגיות ותעשיות טכנולוגיות. במהלך השנים היא משכה אליה משקיעים רבים.
בעיר מספר רב של חופים ים שמושכים תיירים מרחבי העולם.
בטקורדי יש מוסדות רבים, כמו מעבדת ייצור, שמצוידת על ידי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, והיא היחידה מסוגה באפריקה.
ציקלופנטאן
ציקלופנטאן הוא פחמימן אליציקלי דליק ביותר עם הנוסחה המולקולרית C5H10 המכיל טבעת של חמישה אטומי פחמן שכל אחד מהם קשור לשני אטומי מימן. הציקלופנטאן הוא נוזל חסר צבע, בעל ריח דומה לשל בנזין. ציקלופנטאן משמש בייצור של שרף סינתטי ודבקי גומי. ארצות הברית מייצרת יותר מ-500 טון מכימיקל זה בשנה.
מונופול (פירושונים)
עיטור לוחמי המדינה
עיטור לוחמי המדינה (על"ה) הוא עיטור ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, למי שהיה חבר בארגונים צבאיים או בעלי אופי צבאי, מארגון השומר ועד לתקומת המדינה. התקופה הקובעת לשירות בארגונים אלה, המזכה בעיטור היא 1909–1948. העיטור מעוצב כמנורה מסוגננת, שבמרכזה להבה, הדומה גם לטיפת דם. העיטור עוצב על ידי האחים שמיר ב-1968.
זכאות לעיטור.
מתוך החלטת ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים:
"כל מי שהשתייך לאחד הארגונים או המסגרות המפורטים להלן, תקופה של שישה חודשים לפחות לפני קום המדינה (פרט לאנשי גח"ל / מח"ל שלגביהם לא תחול מגבלה של זמן) יהיו זכאים לעיטור:
חלוקת העיטור החלה בשנת 1968. את העיטור ניתן לענוד על לבוש אזרחי או צבאי. במקרה של הענקת העיטור ללובשי מדים, הוא נענד (בגרסה מוקטנת) על אות מלחמת הקוממיות.
מיכל הירש נוי
מיכל הירש נוי (נולדה ב-15 בינואר 1953) היא משוררת, סופרת ילדים ופסלת קרמיקה.
ביוגרפיה.
נולדה כמיכל הירש, להוריה חנה ושמואל במושבה יקנעם. באה ממשפחה דתית שבה היו מספר אמנים, בין היתר דודה, יוסף הירש, היה צייר ומורה בבצלאל. היא החלה לכתוב שירים וסיפורים מגיל צעיר, ובמרוצת השנים פרסמה ארבעה ספרי שירה, ושלושה ספרי ילדים.
שיריה פורסמו בביטאונים ספרותיים שונים, וביניהם "קסטילדה" המקסיקני, שם נכתבה בנוסף כתבת זרקור מקיפה אודותיה. השתתפה באנתולוגיית "שירת נשים בישראל" (הוצאת ירון גולן, 1996).
היא חברת אגודת הסופרים העברים, וחברת סומליו"ן - אגודת סופרי ילדים בישראל.
לעת האחרונה (נכון ל-2014) תחום התעניינותה האומנותי עבר לפיסול בקרמיקה. הפסלים עוסקים במוטיבים הומוריסטיים, שופעי דמיון וגם פסלי יודאיקה וחנכיות בסגנון ייחודי, אותם היא יוצרת בסטודיו ברמת-גן. הציגה במספר תערוכות במשך השנים ובין היתר בגלריית גן שמואל, בגלריית "חומר טוב" בשכונת נווה צדק בתל אביב, 3 פעמים במסגרת פסטיבל נשים יוצרות שעורכת עירית רמת גן. פסליה נמצאים בבתי אספנים וחובבי אמנות.
עבדה כגננת במשך 32 שנה, עד יציאתה לגמלאות.
מתגוררת ברמת גן, נשואה לעיתונאי חיים נוי.
דייוויד ליפטון
דייוויד ליפטון (באנגלית: David S. Lifton; נולד ב-1939) הוא מהנדס ואיש מחשבים אמריקאי, חוקר את פרשת רצח קנדי בעל תאוריית קונספירציה ייחודית.
ראשית הדרך.
דייוויד ליפטון נולד בניו יורק בשנת 1939. בוגר אוניברסיטת קורנל בפיזיקה הנדסית. עבד כמהנדס מחשבים בחברת North American Aviation בלוס אנג'לס והשתתף בתוכנית אפולו להנחתת אדם על הירח. עזב את החברה בשנת 1966.
בעקבות הקושרים.