לאורך השנים אמנים נודעים רבים הקליטו גרסאות כיסוי לשיר; בהם – ברייקינג בנג'מין, קין, טורי איימוס, לקונה קויל, דה אקדמי איז..., HIM, סוזן בויל ו-Apoptygma Berzerk.
נועה פרנקל
נועה פרנקל היא זמרת אלט ישראלית.
ביוגרפיה.
נועה פרנקל היא בוגרת בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב והקונסרבטוריון המלכותי בהאג. הרפרטואר העשיר שלה כולל יצירות מתקופות שונות – ממוזיקה עתיקה ועד למוזיקה בת זמננו. היא הופיעה עם הרכבי בארוק ידועים, ביניהם אנסמבל "לזאר פלוריסאן" בניצוח ויליאם כריסטי, Ensemble Elyma בניצוח גבריאל גרידו ואנסמבל הבארוק של אוטרכט (הולנד) בניצוח יוס ון פלדהובן. כמו כן ייסדה נועה פרנקל את חמישיית קסיופאה, ועמה הקליטה את כל ספרי המדריגלים של קרלו ג'זואלדו, שיצאו בשישה תקליטורים.
הופעותיה האופראיות של פרנקל החלו באופרה "חליל הקסם" (מוצרט), בניצוחו של קנת מונטגומרי. הופעות נוספות כללו בין היתר את "אחנתון" (פיליפ גלאס) בהולנד, "הנזירה אנג'ליקה" (פוצ'יני) בגרמניה, "המדיום" (מנוטי) ברוטרדם, "פרומתאו" (לואיג'י נונו) בלה סקאלה שבמילאנו, פריז, פרנקפורט, וינה, פסטיבל לוצרן ועוד, ו"חליל הקסם" בנאנט, צרפת. בקיץ 2006 היא השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "זאידה/אדמה" (מוצרט/חיה צ'רנובין) בפסטיבל זלצבורג בניצוחו של איבור בולטון, הפקה שהועלתה לאחר מכן בבית האופרה של בזל ובברמן, גרמניה. לאחרונה היא שרה באופרה "פנימה" מאת חיה צ'רנובין בבית האופרה בשטוטגרט, השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "אחוזי הדיבוק" מאת המלחין האוסטרי יוהנס קאליצקה בתיאטר אן דר וין בווינה, בביצוע השיר על הארץ מאת מאהלר עם התזמורת הסימפונית של טולוז, צרפת, ובבכורה העולמית של האופרה "יום ראשון של אור" מאת שטוקהאוזן.
פרויקטים עתידיים כוללים את "השיר על הארץ" (מאהלר, בנוסח הקאמרי של שנברג/רין) עם אנסמבל מיתר בת"א, שירי עם של בריו בפרייבורג, והאופרה "פרומתאו" בפסטיבל למוזיקה מודרנית בברלין ובפסטיבל זלצבורג. פרנקל היא גם מבצעת מוערכת של מוזיקה מודרנית, והיא מופיעה בקביעות בפסטיבלים חשובים למוזיקה מודרנית באירופה עם אנסמבלים כמו Ensemble Modern פרנקפורט, Ensemble Recherche פרייבורג, Schönberg Ensemble אמסטרדם ו-Ensemble intercontemporain פריז. בישראל הופיעה כמה פעמים עם אנסמבל מוזיקה נובה ועם אנסמבל המאה ה-21. נוסף על כך היא הסולנית של MAE) Maarten Altena Ensemble) אמסטרדם, שאיתו הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן והקליטה תקליטורים אחדים. רבות מהיצירות של האנסמבל נכתבו במיוחד לקולה.
פאבל אדלמן
פאבל אדלמן (בפולנית: Paweł Edelman; נולד ב-26 ביוני 1956) הוא צלם קולנוע פולני, נודע בשיתוף הפעולה שלו עם הבמאי רומן פולנסקי.
אודות.
אדלמן יליד לודז', למד קולנוע באוניברסיטת לודז' במחלקה ללימודי תרבות והתמחה בתאוריה ובהיסטוריה של הקולנוע בבית הספר הלאומי לקולנוע בלודז' (PWSFTviT). לאחר שסיים את לימודיו שימש כמרצה להיסטוריה של הקולנוע באוניברסיטת לודז' ואחר כך באוניברסיטת שלזיה בקטוביץ.
בשנת 1989 הוא שימש לראשונה כצלם בסרט ארוך, "קווים מחוקים" של פיוטר מיקוצ'י. בהמשך עבד עם אנדז'יי ויידה. בשנת 1999 מגזין וראייטי בחר בו כאחד מעשרת הצלמים הצעירים המבטיחים.
זכה בפרס הקולנוע האירופאי לצילום בשנת 2002 ופרס סזאר על עבודתו בסרט "הפסנתרן" של רומן פולנסקי. כמו כן שיתף פעולה עם פולנסקי בסרט "סופר הצללים". הוא צילם את הסרט "ריי" של הבמאי טיילור האקפורד. בשנת 2005 הוא קיבל את פרס צילום השנהשל הוליווד. בשנת 2011 הוא זכה בפרס הישג לכל החיים מהפדרציה האירופאית לסינמטוגרפים IMAGO, ובשנת 2014 זכה בשני פרסים נוספים: מרברגר קמראפרייס על הישגים בסינמטוגרפיה, שניתנה על ידי אוניברסיטת מרבורג ומדליית גלוריה ארטיס על הישגים בתחום התרבות.
דוברי בוז'ילוב
דוֹבְּרִי חָאדְזִ'יָאנְקִיֶיב בּוֹזִ'ילוֹב (בבולגרית: Добри Хаджиянакиев Божилов; 13 ביוני 1884, קוטל, רומליה המזרחית, האימפריה העות'מאנית – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה פוליטיקאי וכלכלן בולגרי, אשר כיהן כראש ממשלת בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הקריירה הפוליטית.
בוז'ילוב סיים בית ספר תיכון בסבישטוב וב-1902 החל לעבוד כפקיד בנק בעיר קיוסטנדיל. בהמשך, ובמשך 36 שנים הועסק בוז'ילוב בבנק הלאומי הבולגרי, תוך שהוא מכהן מספר פעמים כנגידו. בנובמבר 1938 מונה לשר האוצר בממשלתו של גאורגי קיוסאיבנוב, משרה שהחזיק גם בממשלתו של בוגדאן פילוב. ב-28 באוגוסט 1943 נפטר בוריס השלישי, מלך בולגריה, בוגדאן פילוב מונה לעוצר המלוכה והתפטר מתפקיד ראש הממשלה. בין 9 ל-14 בספטמבר כיהן שר הפנים פטר גברובסקי כראש הממשלה בפועל וב-15 בספטמבר מונה בוז'ילוב לתפקיד. בוז'ילוב כיהן גם כשר הפנים במקום גברובסקי שאולץ להתפטר. בוז'ילוב היה מלוכן ותמך בהצטרפות הבולגרית להסכם התלת-צדדי. במהלך כהונתו המשיך בוז'ילוב את המדיניות הבולגרית, שעיקרה תמיכה במדינות הציר ללא עירובו בפועל של הצבא הבולגרי בלחימה.
אחריתו.
בספטמבר 1943 נכנעה איטליה ובשלהי אותה שנה החלו בעלות הברית בהפצצות כבדות על סופיה. החלה מסתמנת תבוסת הגרמנים במלחמה וההנהגה הבולגרית החליטה לשנות את הרכב הממשלה כדי להציג מגמה פרו מערבית. ב-31 במאי התפטר בוז'ילוב ולמחרת היום מונה לתפקיד איוון בגריאנוב שנחשב פרו מערבי. לאחר התפטרותו מונה בוז'ילוב לתפקיד נגיד הבנק הבולגרי. ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי תנועת חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה והוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון השלטון הקודם ומשתפי הפעולה עם הנאצים. ב-6 באוקטובר 1944 נעצר בוז'ילוב, הועמד לדין ונמצא אשם בפשעים נגד העם הבולגרי. ב-1 בפברואר 1945 הוצא בוז'ילוב להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה, ביחד עם 180 פוליטיקאים ואנשי צבא, חברי מנגנון המשטר הקודם. ב-26 ביוני 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של בוז'ילוב וזיכה אותו מכל סעיפי האשמה.
בוז'ילוב והקהילה היהודית.
באוקטובר 1940 פרסמה הממשלה הבולגרית את הצעת החוק להגנת האומה, שדמה במתכונתו לחוקי נירנברג. נציגי הקונסיסטוריון של יהדות בולגריה נפגשו עם חברי הממשלה במטרה למנוע את פרסום החוק. במהלך פגישה עם ראש הממשלה פילוב שבה נכח בוז'ילוב ובמהלכה תיארו ראשי הקהילה את מצוקתם, עלב בוז'ילוב בראשי הקונסיסטוריון ולעג לתיאור מצבה של הקהילה.
בוז'ילוב היה שותף לאישור הממשלה להסכם שחתם אלכסנדר בלב עם תיאודור דנקר בדבר גירושם של 20,000 יהודים מ"השטחים הבולגרים החדשים". כפועל יוצא מהאישור גורשו במרץ 1943, 11,343 יהודי תראקיה היוונית ומקדוניה הווארדארית אל מחנה טרבלינקה.
לאחר מינויו לתפקיד ראש הממשלה, תוך התחזקות מגמת התבוסה הגרמנית במלחמה, החליטה הממשלה הבולגרית לשנות את מדיניותה גם כלפי יהודי הממלכה. בנובמבר 1943 הותרה מחדש העלייה לארץ ישראל. במרץ 1944 יצאה מבולגריה קבוצה ראשונה של 50 ילדים יהודים. מנובמבר 1943 ועד 9 בספטמבר 1944, מועד כיבושה של בולגריה על ידי הצבא האדום עלו לישראל 766 יהודים. עם כינון הממשלה נפגש שר הפנים הבולגרי דוצ'ו כריסטוב עם מושלי המחוזות בממלכה ובהנחיית בוז'ילוב ציין, שהממשלה לא תפעל עוד לגירוש היהודים מתחומי בולגריה ויוענקו להם הקלות מסוימות ברכישת מזון ובמכירת רכוש.
דויד חיים דיווקר
דויד חיים דיווקר (23 במרץ 1830 - 16 בנובמבר 1889) היה משורר, סופר, עיתונאי ומראשוני כותבי מחזות הדרמה ושחקני התיאטרון מקרב קהילת "בני ישראל" מהודו.
פרסם מעל ל-8 ספרים וביים ותרגם מחזות שבהן אף שיחק לשפת ה"אורדו". צאצא לשמואל יחזקאל דיווקר ומשפחת הקומאדן מוקאדם.
קורות חיים.
ההיסטוריה הידועה של משפחתו מתחילה באדם בשם באוואג'י שנולד בסביבות 1650 בכפר דיוו שבאזור קונקאן אשר בהודו, אביו חיים דויד דיווקר (1800 -5 במאי 1854) היה נכד אחיינו של שמואל יחזקאל דיווקר מקים בית הכנסת הראשון של הקהילה בשנת 1796. שם אימו היה חנה (חנהבאי-נולדה רבקה דנדקר) מקימת בית הכנסת "בית האלוהים" בכפר פן בשנת 1863. דיווקר נולד ב-23 במרץ 1830 בבומבאי (כיום מומבאי) בהודו המנדטורית. הוא גדל בבית מיוחס בקרב הקהילה, למעשה משפחתו הייתה מנהיגת הקהילה ונושאי התואר "קומאדן מוקאדם".
דיווקר התחתן עם חנה לפני היותו בן 20, והיה למנהיג הקהילה בתואר "קומאדן מוקאדם" עד למותו ב-16 בנובמבר 1889 בבומבאי. היה האחרון שהחזיק בתפקיד בפועל מקרב בני משפחתו.
בתו הרשמית היחידה אלישבע (אליזבת) התחתנה עם הרופא סולומון אברהם אירולקר, אחד מנכדיו היה הרופא אברהם סולומון אירולקר, רופאו האישי של המהטמה גנדי (מוהנדס קרמצ'נד גנדי) ובתו של הרופא, ליילה (אירנה) אירולקר התחתנה עם נשיא קפריסין ה-6 גלפקוס קלרידיס.
קריירה.
דויד הוציא לאור עיתון בשם "מקלט ישראל" שהוצאתו הופסקה ב-30 בספטמבר 1877. כתב כ-8 ספרים ביניהם אוסף תפילות לנביא משה וספר היסטוריה על קהילת בני ישראל בהודו שפרסם במחצית השנייה של המאה ה-19.
דויד כתב וביים ואף שיחק במספר מחזאות שתרגם לשפת האורדו מאנגלית, הינדית ושפות אחרות כגון: "הסוחר מוונציה" בה שיחק את באיסיניו,"רומיאו ויוליה" בה שיחק את רומיאו, "שאח ג'אהן", "שאהאפורי" וכו'. דויד אף עודד רבים מקרב צעירי הקהילה לעסוק במקצועות הכתיבה והמשחק מכיוון שטענתו הייתה שעל קהילה תרבותית לדאוג לפתח תרבותה ועיסוקיה באומנות וברוחניות.
מעמדו בקהילה.