ב-1977 היה מראשי התארגנות האינטלקטואלים "אמנה 77" שקראה לממשלה לכבד את זכויות האדם ובעקבות מעורבות זו הושלך לראשונה לבית הסוהר. אחרי שנאמר לו שהתנועה גוועה והוא הבטיח להפסיק את פעילותו בה, הוא שוחרר. עם שחרורו גילה שהשלטונות שיקרו לו, בנוסף לתחושת האכזבה מהתנהגותו הוא. ב-1979 השתתף בהקמת ארגון שתמך במתנגדי המשטר ומשפחותיהם, ובעקבות כך נשלח לכלא לארבע שנים, אחרי שסירב להצעה לצאת לגלות.
בתחילת 1989 האוול נשלח שוב למאסר של תשעה חודשים על כך שעמד ברחוב בעת שסטודנטים הניחו זרים ביום השנה ה-20 למותו של יאן פאלאך שהצית את עצמו במחאה על הפלישה הסובייטית באוגוסט 1969. המחאה הציבורית שהתעוררה גרמה לשחרורו במאי.
עם תחילת מהפכת הקטיפה ב-17 בנובמבר 1989, היה האוול מחוץ לפראג. כעבור יומיים הוא היה מראשי מקימי "הפורום האזרחי" שהוביל את המהפכה ויחד עם אלכסנדר דובצ'ק הסתמן כמועמד אפשרי לנשיאות המדינה במעבר מהדיקטטורה לדמוקרטיה. ראשי הפורום הגיעו למסקנה שהוא עדיף על דובצ'ק שרצה מאוד בתפקיד, והטילו על האוול לבשר לדובצ'ק על ההחלטה. לבסוף דובצ'ק התמנה ליושב ראש הפרלמנט, וב-29 בדצמבר הפרלמנט, שעדיין היה בהרכבו מהתקופה הקומוניסטית, בחר בוואצלב האוול לנשיא צ'כוסלובקיה לתקופת ביניים עד שייבחר פרלמנט חדש בבחירות חופשיות. ביולי 1990 בחר אותו הפרלמנט החדש לתקופת כהונה של שנתיים.
כהונה כנשיא צ'כוסלובקיה וצ'כיה.
כנשיא נקט האוול קו וסגנון עצמאיים שלא פעם עוררו מחלוקת, והביכו את הממשלה. כך היה בעת שהוא התנצל בפני הגרמנים שגורשו מחבל הסודטים, או כששמר על יחסים קרובים עם הדלאי לאמה למורת רוחה של ממשלת הרפובליקה העממית של סין.
כאשר החלו להישמע קולות התומכים בפירוק המדינה הצ'כוסלובקית, האוול הביע את התנגדותו, וב-20 ביולי 1992 כאשר הפירוק נראה בלתי נמנע התפטר מהנשיאות, מבלי שנבחר לו יורש, ופרש מהחיים הפוליטיים. האוול הצהיר שהוא יסרב להיות נשיא של מדינה צ'כית נפרדת, אך כאשר הפירוק בוצע ב-1 בינואר 1993 התמודד על נשיאות הרפובליקה הצ'כית החדשה, נבחר לנשיאה הראשון ב-26 בינואר, והחל לכהן החל מ-2 בפברואר. גם כנשיא הרפובליקה הצ'כית נקט האוול בקו עצמאי למורת רוחה של הממשלה בראשות יריבו ואצלב קלאוס.
בינואר 1998, אחרי משבר כלכלי ופוליטי במדינה נבחר האוול לקדנציה נוספת כנשיא, אולם רק לאחר סיבוב שני, וברוב של קול אחד. האוול היווה גורם מרכזי בהצטרפות הרפובליקה הצ'כית לנאט"ו, הן כלפי פנים, תוך כדי התנגשות עם הממשלה, והן כלפי חוץ כאשר השתמש במעמדו הבינלאומי על מנת לשכנע את נאט"ו לקבל את מדינתו לשורותיה.
עם סיום תקופת כהונתו השנייה ב-2 בפברואר 2003, התקשה הפרלמנט הצ'כי לבחור את מחליפו, ורק לאחר כמה שבועות ללא נשיא נבחר יריבו ואצלב קלאוס למחליפו.
האוול היה מועמד מספר פעמים לזכייה בפרס נובל לשלום. בשנת 2003 זכה בפרס גנדי לשלום. באותה שנה קיבל את פרס "שגריר של מצפון", מטעם ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, אשר הכיר בו בעבר כאסיר מצפון.
ידיד ישראל.
האוול גילה יחס חם למדינת ישראל, וערך שני ביקורים רשמיים: הראשון באפריל 1990, חודשים ספורים אחרי שנבחר לנשיא צ'כוסלובקיה, והשני בספטמבר 1997. ביקורו האחרון בישראל היה ב-2008 אז היה אורחו של שמעון פרס בדיוני ועידת הנשיא.
ביולי 2010 ייסד האוול ביחד עם שורת אישים אוהדי ישראל אחרים את "יוזמת ידידי ישראל" - "Friends of Israel Initiative", שמטרתה להילחם בניסיונות לעשות דה-לגיטימציה למדינת ישראל ולפעול למען זכותה של ישראל לחיות בשלום בגבולות מוכרים ובטוחים. בין היוזמים האחרים היו חוסה מריה אסנאר ראש ממשלת ספרד לשעבר, פיאמה נירנשטיין סגנית יו"ר ועדת החוץ של הפרלמנט האיטלקי, מרצ'לו פארה לשעבר יו"ר הסנאט האיטלקי, אלחנדרו טולדו נשיא פרו לשעבר, דייוויד טרימבל ראש ממשלת צפון אירלנד לשעבר וזוכה פרס נובל לשלום, ותומכי ישראל אחרים ממנהיגי אירופה, ארצות הברית והעולם. אירוע ההשקה של היוזמה התרחש בבניין הפרלמנט הבריטי, כשהמארחים הם "אגודת הנרי ג'קסון" וחבר הפרלמנט הבריטי יהודי מטעם המפלגה השמרנית רוברט חלפון.
על שמו כיכר בחיפה.
בשנת 2006, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
Canis simensis
Canis lupus
האחדה
האחדה הוא התרגום העברי המקובל למונח הגרמני גְלָיְכְשָׁלְטוּנְג (Gleichschaltung), שמשמעו סינכרוניזציה או תיאום (Gleich משמעו "שווה", Schaltung משמעו "מיתוג, הפעלת מעגל חשמלי"). בהקשר הפוליטי, מדובר בתהליך כינון השליטה הטוטליטרית תחת שלטון המפלגה הנאצית על חיי הפרט, והתיאום ההדוק בכל היבטי החברה והמסחר. המונח עצמו הוא לשון נקייה טיפוסית של הנאצים לנאציפיקציה.
רצונו של המשטר הנאצי בשליטה מוחלטת דרש חיסול כל מקורות ההשפעה החלופיים. התקופה שבין 1933–1937 לערך התאפיינה בחיסול ובנאציפיקציה שיטתיים של כל המוסדות הלא-נאציים בעלי ההשפעה בגרמניה, כמו ארגוני עובדים, מפלגות פוליטיות, כנסייה, ארגוני נוער, בתי ספר, וכן הלאה.
במסגרת ההאחדה הוקמו ארגונים כגון "הנוער ההיטלראי" לנערים בגילאי 10–18, מקבילתו הנשית – "אגודת הנערות הגרמניות" (Bund Deutscher Mädel), ארגון העובדים "כוח באמצעות שמחה" (Kraft durch Freude), וארגונים נוספים. כל אזרח גרמני, לרבות צעירים, חויב לקחת חלק באחד מארגונים אלו, בצורה זו או אחרת.
ההאחדה הייתה משני סוגים עיקריים:
המונח מתייחס גם למספר צעדים שנקטו הנאצים, במיוחד בתקופה שלאחר עלותם לשלטון, כדי להבטיח את שלטונם ולשם אינדוקטרינציה מקפת של אזרחי גרמניה. עם צעדים אלו נמנים הבאים:
Canis latrans
Canis mesomelas
Vulpes vulpes
ואצלב האבל
דיונונאים
דיונונאים (שם מדעי: Sepiida) היא סדרת בעלי חיים ימיים חסרי חוליות. הדיונונאים שייכים למערכת הרכיכות ולמחלקת סילוניות. רובם חיים באזור הטרופי ולעיתים גם באקלים ממוזג, סמוך לשוניות אלמוגים או בקרקעית הים בימים רדודים אף שלעיתים התגלו בעומק 600 מטרים והם נעדרים מחופי אמריקה. באנגלית הוא מכונה: "cuttlefish", שם שקשור למילה בגרמנית תחתית "Kudel" (שפירושו: כרית) או נורדית עתיקה: "koddi" (שפירושו: סחבה). השם בעברית מגיע מארמית מהלחם של המילים דיו ונון (דג).
מאפיינים.
לדיונונאים שמונה משושים או "זרועות" רגילות ושתי זרועות ציד, והוא מפורסם ביכולתו לפלוט דיו כאשר הוא מאוים. הם נעים באמצעות קליטת מים ופליטתם בסילון דחוס. אורכם של רוב מיני הדיונונאים אינו עולה על 25 סנטימטרים בגלימה והם קטנים יחסית לדיונוני רחף. הגדול מביניהם הוא דיונון אוסטרלי שאורך גלימתו עד 50 ס"מ ומשקלו כ-10 ק"ג.
הם בעלי מחזור דם מפותח יחסית בעל שלושה לבבות. מערכת העצבים והעיניים גם מפותחות ועוזרות למינים לראות גם לפני בקיעתם. צורתם דומה לאות "w" ולמרות שהם לא רואים בצבעים הם יכולים לתפוס את קיטוב האור, מה שמשפר את תפיסת הניגודיות שלהם.
הדיונונאים ניזונים ממיני דגים, תולעים, חסילונים וסרטנים, חלזונות ואף מסילוניות אחרות. את טרפם הם תופסים בזרועות הציד שלהם והורגים אותו בנשיכה מ"מקור" המצוי בתחתית גופם מאחורי הגלימה, והוא החלק הקשה היחידי בגופם. חלק מהמינים משתמשים גם בארס אף שהוא חלש יחסית.
הדיונונאים נטרפים בידי מספר רב של דגים, כרישים, עופות ימיים, צבי ים, לווייתנאים וטורפים ימיים. להגנתם הם משתמשים בהסוואה פעילה בה הם מחליפים צבעים במהירות כדי להידמות לרקע ואף את צורתם על ידי הרחבה וכיווץ של תאי פיגמנט המצויים על פני עורם. בנוסף הם יכולים לפלוט נוזל דמוי-דיו המבלבל את הטורף ועוזר לדיונון להימלט, לרוב בין אלמוגים או סלעים תוך הנעה סילונית. מספר מינים ארסיים בעלי צבעי אזהרה המודיעים לטורף שהם ארסיים ויתקפו להגנה. הדיונונאים מחליפים צבעים גם כדי לבלבל את טרפם ולהסוות את נוכחותם ומספר חוקרים סוברים שהם מחליפים צבעים גם למטרות תקשורת בינם לבין עצמם.
המין דיונון הרוקחים, מצוי בחופי ישראל ולדעת האדמו"ר מראדזין, הוא בעל החיים שממנו הפיקו את פתיל התכלת.
פינלנדיה
פינלנדיה (פינית: Finlandia) וודקה פינית המיוצרת משעורה ועוברת זיקוק רציף. מכילה 40% אלכוהול וקיימת גם בניחוחות של מנגו, אשכולית אדומה, ליים וקרנברי. ייצורה של וודקה זו החל בשנת 1970 והיא מיוצרת בעיקר לייצוא.
ישנם גם פרליני שוקולד במילוי וודקה פינלנדיה מתוצרת יצרנית הממתקים "פאזר".
פינלנדיה בישראל.
היבואן הבלעדי של פינלנדיה בישראל היא חברת אקרמן.
צריכת הפינלנדיה לנפש בישראל היא הגבוהה ביותר בעולם (אפילו יותר מבפינלנד), וישראל היא אף המדינה הרביעית בעולם בצריכה כוללת של פינלנדיה.
במהלך שנת 2009 עברה וודקה פינלנדיה במכירות את וודקה אבסולוט שהייתה הוודקה הנמכרת בישראל.
אוסטרי
הצבא האמריקני
קולנועי
קומוניסטית
דמוקרטי
תורת הפתיחות בשחמט
ספר מתח
בסון
בסוֹן (וכן פגוט, באנגלית: Bassoon) הוא כלי נשיפה מעץ. הבסון הוא כלי מלודי, אשר בדומה לאבוב, בעל לשונית כפולה (Double reed). הבסון הוא כלי א־טרנספוזיציוני, כלומר הוא באותה הטרנספוזיציה של הפסנתר. קולו של הבסון מאופיין במנעד רחב ובגוון נמוך ועמוק, המזכיר קול בריטון־בס גברי.
מבנה הבסון.
הבסון מורכב משישה חלקים:
הבסון המודרני מיוצר לרב מעץ האדר (מייפל), בעיקר ממינים קשים וחזקים. דגמים זולים יותר של הבסון, המיוצרים מפלסטיק קשיח, משמשים בעיקר נגנים מתחילים בשנות לימודיהם הראשונות. בעבר, יוצרו גם בסונים ממתכת, אך מאז 1889 הופסק ייצור מסוג זה לחלוטין.
אורכו של בסון סטנדרטי כאשר הוא מורכב הוא 1.34 מטרים, אך אורכו האמיתי, כלומר אורך צינורותיו ללא ההתעקלות בתחתית הכלי, הוא 2.54 מטרים.