דרשתו הפומבית הראשונה הייתה בשנת תשל"א (1971), בהספדו על חותנו שלמה כהן. בשנת תשל"ג (1973), כשנפטרה הרבנית מרים, אשתו של הרב יעקב ישראל קניבסקי (ה'סטייפלר'), הפציר בו בעלה כי יספיד אותה והדריך אותו לגבי תוכן ההספד. במוצאי השבת שלאחר פטירת הרב שך הספידו הרב שולזינגר בבית מדרשו "ירחי כלה", במשך כשלוש שעות.
דרשתו השנתית הייתה בליל שביעי של פסח, אליה נהרו רבים מתושבי בני ברק. דרשותיו של הרב שולזינגר היו ארוכות מהרגיל וכללו דברי מוסר והשקפה, תוך ביקורת על תופעות בתוך הציבור החרדי.
ייסד וניהל במשך עשרות שנים קרנות צדקה לסיוע לנצרכים.
לאחר פטירתו הוקמה לזכרו רשת כוללי ערב "משמר הלוי".
חתנו הרב שלמה יעקבזון הוא משגיח בישיבת תפארת ציון בבני ברק.
ספריו.
הרב שולזינגר חיבר את סדרת משמר הלוי ובה עשרות כרכים על רוב מסכתות התלמוד. כמו כן ערך והוציא את הספר "תורת זאב" ובו דברי תורה של דודו הרב זאב צ'צ'יק מירושלים. כן הביא לדפוס ספר משיעורי הרב משולם דוד הלוי סולוביצ'יק על ענייני קדשים.
מלבד ספריו בסוגיות הש"ס, חיבר סדרת ספרים על תולדותיהם ואורחותיהם של רבנים ידועים:
בנוסף הוציאו תלמידיו את שיעוריו היומיים תחת השם שיעורי משמר הלוי על הש"ס, "משמר הלוי" על סדר פרשיות התורה, שני כרכי דרשות משמר הלוי, וכן עשרות חוברות משיחות והספדים שנשא במשך השנים.
Redundant Array of Independent Memory
נייבסקי פרוספקט
גשר נובוספסקי
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה
האוניברסיטה של מוסקבה
חיים הלל פריד
רבי חיים הלל פְרִיד (כ"ו בחשון ה'תקצ"ז (1837) - ג' בכסלו ה'תרע"א (1911)) היה משנה ראש ישיבת וולוז'ין.
תולדות חייו.
נולד לר' אליעזר יצחק פריד, ראש ישיבת וולוז'ין ולרבקה בתו של ר' יצחק מוולוז'ין. את תקופת ילדותו עשה לצד סבו ר' יצחק בוולוז'ין. נלקח על ידי דודו, ר' שמואל לנדא, חתנו של ר' יצחק מוולוז'ין כחתן לבתו שרה בילה. בשנת תרי"ג (1853) נפטר עליו אביו בהיותו בן שש-עשרה ולדבריו 'לא זכה ללמוד תורה ממנו'. בשנת תרכ"ה (1865), לאחר שר' יוסף דב הלוי סולובייצ'יק עזב את וולוז'ין לכהן ברבנות העיר בריסק, נתמנה ר' חיים הלל לכהן תחתיו כמשנה ראש הישיבה בוולוז'ין לצידו של הנצי"ב, אך נאלץ לפרוש מתפקידו לאחר שנתיים, עקב מחלה.
לאחר שנסגרה הישיבה בשנת תרנ"ב (1892), עמד הרב פריד בראש מסע השתדלנות לפתיחת הישיבה מחדש שתחילתו בשנת תרנ"ה (1895) בדמות הקמת כולל 'קיבוץ ברודסקי', שבראשו עמד גיסו, בעל אחותו, ר' מאיר נח לווין, וסיומו בפתיחת הישיבה מחדש בשנת תרנ"ט (1899).
בשנת תרמ"ב (1882) ערך והוציא לאור את הספר שו"ת חוט המשולש, הכולל תשובות בהלכה, 'חילוקים ופלפולים' מאביו ר' אליעזר יצחק פריד, סבו ר' הלל פריד ואבי סבתו ר' חיים מוולוז'ין. בהקדמה לספר לא חתם בשמו אלא בדרך רמז: .
למרות ייחוסו ומעמדו נהג בצניעות וענווה: . על חשיבותו בוולוז'ין מעיד בן התקופה: . על אישיותו מעיד עוד נכדו:
ר' חיים הלל נפטר בוולוז'ין ביום ג' בכסלו תרע"א (1911), ונטמן באוהל אבותיו ראשי הישיבה.
המאבק סביב משרתו.
גם לאחר שהחלים פריד לא שב למשרתו בישיבת וולוז'ין. משה צינוביץ מתאר: .
ברם, נראה שסביב שנת תר"ל (1870), ביקש פריד לשוב למשרת משנה ראש הישיבה, אך הנצי"ב מיאן. פריד גייס לעזרתו את ר' אליהו חיים מייזל, תלמידו של אביו, שכיהן באותו פרק כרבה של לומז'ה, השולח אל 'אמרכלי הישיבה הק' דק"ק וולאזין' מכתב תקיף בניסוחו:
באותו מכתב הציע הרב מייזל למנות למשרת משנה ראש הישיבה, באופן זמני, את ר' אברהם דב מאיהומן חתנו של ר' אליעזר יצחק פריד, 'עד אשר ישלח ד' רפואתו לכבוד הרב הגדול מ' חיים הלל נ"י', אך בסופו של דבר מונה למשרה ר' רפאל שפירא.
צאצאיו.
ר' חיים הלל הותיר אחריו שני בנים: ר' שמואל, מרבני וילנה, ואליעזר יצחק; וארבע בנות: פרידה, רעכל, אסתר ובתיה.
בנו של שמואל היה הרופא חיים הלל פריד.
פרידה נישאה לר' ברוך מנחם לונץ בנישואיה הראשונים, בנם - נהרג ביבנאל מהמארב בשנת 1937. נישאה בשנית לר' שמואל אביגדור דרצ'ינסקי ובניהם הם פרופ' חיים הלל בן-ששון ופרופ' יונה בן-ששון (אביו של פרופ' מנחם בן ששון),
מוזיקה פסיכדאלית
במזיד
אוניברסיטת פאביה
אוניברסיטת פאביה (איטלקית: Università degli Studi di Pavia) היא אוניברסיטה בעיר פאביה, במחוז לומברדיה באיטליה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1361 והפעילות האקדמאית שבה מאורגנת בתשע פקולטות. האוניברסיטה היא חלק מקבוצת קוימברה שנוסדה ב-1985 והמאגדת בתוכה שלושים ותשע אוניברסיטאות אירופאיות מרכזיות במטרה לעודד שיתוף פעולה מדעי-לימודי בהיקף נרחב. אוניברסיטת פאביה חברה גם באיגוד האוניברסיטאות האירופאי (EUA).
היסטוריה.
כבר בשנת 825 נוסד בפאביה בית ספר חשוב לרטוריקה על ידי לותאר הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בית ספר זה התבסס על בית ספר למשפטים שהוקם על ידי הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון. לאורך תקופת ימי הביניים שגשג בית הספר והרחיב את לימודי המשפטים שבו. בשנת 1361 החליט קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעידודו של שליט העיר גלאצו ויסקונטי השני, כי בפאביה יוקם מוסד ללימודים כלליים. האפיפיור, בוניפקיוס התשיעי, העניק למוסד זה את אותו המעמד לו זכו מוסדות דומים בבולוניה ובפריז. בשנת 1485 פורסם הצו האימפריאלי שהעניק למוסד ללימודים כלליים את מעמדו כאוניברסיטה.
הפעילות האקדמאית נפגעה עמוקות בתקופת קרב פאביה עקב הנזקים הקשים שנגרמו לעיר ולמוסדות האוניברסיטה במהלך הקרב, והתקשתה להשתקם בשל מגבלות השלטון הספרדי שהתבסס בעיר בעקבות המלחמה. פריחתה המחודשת של האוניברסיטה החלה במחצית השנייה של המאה ה-18 בעידוד השליטים האוסטרים מריה תרזה ויוזף השני. בשנת 1858 היוו סטודנטים מאוניברסיטת פאביה כוח משמעותי בתנועה לאיחוד איטליה, דבר שהוביל לצו זמני לסגירת האוניברסיטה מטעם השלטונות האוסטריים. אירועים מסוג זה באוניברסיטאות ברחבי איטליה היו דבר אופייני בשנים שטרם איחוד איטליה וייסוד ממלכת איטליה המודרנית. עם הקמת ממלכת איטליה חזרה האוניברסיטה לפעילות שגרתית.
לאחר מלחמת העולם השנייה ידעה אוניברסיטת פאביה זינוק מחודש בפעילות האקדמאית שלה ובשנות ה-70 הצטרפו לפקולטות הקלאסיות הפקולטות החדשות לכלכלה ומסחר ולהנדסה.
במהלך ההיסטוריה, זכתה אוניברסיטת פאביה לפרסום עולמי בזכות עבודתם של מדענים ידועים רבים, בהם המתמטיקאי ג'ירולמו קרדאנו (יליד פאביה, 1501-1576), הפיזיקאי אלסנדרו וולטה (פרופסור באוניברסיטת פאביה בין השנים 1769-1804), המשורר אוגו פוסקולו (מרצה בין השנים 1809-1810) והאנטומיסט קמילו גולג'י, מגלה אברון גולג'י וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (פרופסור באוניברסיטת פאביה משנת 1861 ועד מותו).
גורם מרכזי נוסף בביסוסה של פאביה כאוניברסיטה בעלת שם באיטליה ובאירופה הוא פעילותם של חמישה קולג'ים פרטיים וציבוריים, שהעתיקים בהם הם גיזליארי קולג' ובורומאו קולג' שנוסדו במאה ה-16. קולג'ים אלו מספקים לתלמידיהם את כלל צורכיהם הלוגיסטיים והלימודיים במהלך לימודיהם במסלולים השונים באוניברסיטה, במטרה לעודד מצוינות אקדמאית. קולג'ים אלו ידועים בכללי משמעת קפדניים ודרישות סף אקדמאיות גבוהות על מנת להתקבל (מעבר מבחני כניסה קפדניים) ולהישאר (שמירה על ממוצע ציונים מצטיין) כסטודנטים במסגרתם במהלך שנות הלימודים באוניברסיטה.
אוניברסיטת פאביה מציעה מגוון רחב של מסלולי לימוד לתואר ראשון, שני ודוקטורט, הן בשפה האיטלקית והן בשפה האנגלית. פעילות מחקרית מתבצעת במחלקות, מכונים, מרפאות, מרכזים ומעבדות בשיתוף פעולה הדוק עם גופים ציבוריים ופרטיים, בהם תאגידים, תעשיות ומפעלים מרחבי איטליה ואירופה.
מבנה ארגוני.
אלה הן תשע הפקולטות הנכללות באוניברסיטת פאביה:
קמפוסים.
אוניברסיטת פאביה מאורגנת מבחינה גאוגרפית סביב שני קמפוסים מרכזיים:
הפקולטה למוזיקה ממוקמת בעיר קרמונה ומוגדרת כקמפוס קרמונה.
ישראלים באוניברסיטת פאביה.
החל משנות ה-2000, אוניברסיטת פאביה זוכה לפריחה במספר הסטודנטים הישראלים הנרשמים אליה לצורך לימודים אקדמאיים, רובם המכריע בתחום לימודי הרפואה. האוניברסיטה מושכת סטודנטים ישראלים רבים בעקבות דירוגה האקדמאי הגבוה, שכר הלימוד הסמלי ועלות המחיה הנמוכה יחסית בפאביה. נכון לאוגוסט 2010, כ-60 סטודנטים ישראלים לומדים באוניברסיטה. מסלולי לימוד נוספים הנפוצים בקרב סטודנטים ישראלים הם רפואת שיניים, רוקחות ומוזיקה.
ד"ר הילית כהן מנתחת הלב הראשונה והיחידה בישראל סיימה את לימודי הרפואה ב"אוניברסיטת פאביה" בשנת 2004.
סק&quot;א סנקט פטרבורג
מועדון ההוקי קרח סק"א סנקט פטרבורג (ברוסית: Хоккейный клуб СКА Санкт-Петербург, מכונים גם «Армейцы с Невы» = החיילים מנהר נבה) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג המתמודד ב-KHL.
סק"א (СКА) הוא ראשי תיבות ברוסית של מועדון ספורט צבאי (Спортивный Клуб Армии) מאחר שהקבוצה הוקמה ב-1946 כמועדון ספורט של הצבא האדום. הקבוצה נחשבת לקבוצת ההוקי החזקה ביותר בסנקט פטרבורג ובמחוז לנינגרד ואחת הקבוצות הטובות באירופה והשנייה בפופולריות שלה ביבשת אירופה, על פי נתוני IIHF,עם ממוצע של 13,594 צופים למשחק, כאשר בעונת 2019/2020 נכחו 420,000 צופים במשחקי הבית במהלך העונה הסדירה.
הקבוצה זכתה בגביע גגארין ואליפות ליגת ההוקי הקונטיננטלית פעמיים, בעונת 2014/2015 ובעונת 2016/2017.