ז'ליאבוב נולד במשפחה של איכרים. בשנת 1860 החל ללמוד בתיכון בעיר קרץ' שבחצי האי קרים. בשנת 1869 החל את לימודיו באוניברסיטה באודסה. בשנת 1871 היה ז'ליאבוב בין מנהיגי הפגנות הסטודנטים בעיר. בגין פעילות זו הוא סולק מהאוניברסיטה וגורש מהעיר. בשנת 1873 הוא התחתן ועבר להתגורר בעיר קטנה בסביבת קייב. באותה שנה חזר ז'ליאבוב לאודסה, והיה חבר בחוג סוציאליסטים. בשנת 1874 נאסר, אך שוחרר. בשנים 1875–1877 השתתף בהליכה אל העם של תנועת הנרודניקים. בשנת 1877 נעצר והועבר לסנקט פטרבורג. בהיותו במעצר הכיר רבים ממנהיגי הנרודניקים. היה בין נאשמי משפט 193, אך שוחרר והמשיך בפעילות הסברתית בכפרים.
עם הזמן ז'ליאבוב הגיע למסקנה שפעילות הסברתית בין האיכרים לא תקדם את המהפכה, ורק פעילות טרור עשויה לשנות את המצב. עמדתו בתמיכת נרודניקים נוספים גרמה בסופו של דבר לפילוג של זמליה אי ווליה, וז'ליאבוב היה בין המנהיגים הבולטים בארגון מהפכני חדש – נרודניה ווליה. סופיה פרובסקאיה, חברתו לחיים, הייתה גם היא בין מנהיגי הארגון.
ז'ליאבוב השתתף בארגון ניסיונות התנקשות בצאר שבוצעו בשנת 1879 ו-1880 אך לא צלחו. בשנת 1880 היה המנהיג הבולט בוועד הפועל של הארגון. במהלך חורף 1881 ריכז את הפעילות בארגון התנקשות חדשה בצאר; הוא נעצר יומיים לפני ההתנקשות. בהיותו במעצר דרש לצרף את עצמו למשפט בנושא. בסיום המשפט, ב-26 במרץ 1881 נשפט לעונש מוות בתלייה, והוצא להורג ב-15 באפריל 1881.
לנין העריך מאוד את אישיותו ופעילותו של ז'ליאבוב.
מט&quot;ק
תיווי מוזיקלי
לוקומוטיב ירוסלבל
לוקומוטיב ירוסלבל (ברוסית: Хоккейный клуб «Локомотив» Ярославль) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מהעיר ירוסלבל, באזור טבעת הזהב של רוסיה. המועדון מתחרה בליגת ההוקי הקונטיננטלית וזכה בשלושה תוארי אליפות (1997, 2002, 2003).
לוקומוטיב ירוסלבל היא קבוצת ההוקי הרוסית הראשונה שזכתה פעמיים ברציפות באליפות הליגה בתקופה הפוסט-סובייטית (בעונות 2002, 2003).
ב־7 בספטמבר 2011 נספו כמעט כל שחקני הקבוצה (למעט אחד שלא עלה על המטוס) והצוות המקצועי בהתרסקות מטוס. הקבוצה הייתה בדרכה למשחק במינסק, בלארוס למשחק פתיחת העונה של ליגת ההוקי הקונטיננטלית מול דינמו המקומית. המטוס מדגם Yak-42 התרסק מיד לאחר שהמריא מנמל התעופה טונושנה בעיר ירוסלבל, כ-240 קילומטר צפונית מזרחית למוסקבה. בהתרסקות המטוס נספו 44 בני אדם ואחד נפצע קשה. האירוע עובד לסרט קולנוע בשם "קבוצה שמימית".
היסטוריה.
הקמה.
משחק ההוקי קרח הראשון במחוז ירוסלבל התקיים בין שתי הקבוצות המקומיות "ספרטק ו"חימיק" באולמה הביתי של חימיק, כשהמארחים ניצחו 2–6.
הקבוצה הוקמה ב-1949 בשמה הנוכחי. בשנים 1956–2000 נקראה טורפדו ובעשור הראשון של המאה ה-21 שבה להיקרא לוקומוטיב.
בעונת 1949/50, הוקמה קבוצת ההוקי קרח "לוקומוטיב", שהשתתף באליפות רוסיה הסובייטית, באזור הצפון. משחק הבכורה שלה התקיים ב-8 בינואר 1950 נגד "ספרטק" קלינין, אלא שלוקומוטיב הובסה בתוצאה 1:6. בעונת 1955/56, באליפות רוסיה הסובייטית במחוז ירוסלבל הקבוצה יוצגה על ידי "ספרטק", שהעפילה למקום הרביעי בטבלת האליפות, ספרטק השתתפה בגביע ברית המועצות, והעפילה לשלב 1/16 הגמר לאחר הפסד לטורפדו ולדימיר בתוצאה של 2:3. עונה אחר כך, 1956/57, הקבוצה סיימה אחרונה בליגה.
בעונת 1959/60, היא סיימה במקום השישי (הלפני אחרון) באליפות מחוז ירוסלבל. בעונה שלאחר מכן, 1960/61, הקבוצה כבר העפילה למקום הרביעי (מתוך תשעה). בעונה זו, ירוסלבל לקחה חלק במשחקי אליפות רוסיה הסובייטית. בעונת 1961/62, הגיעה למקום החמישי באליפות המחוז ובעונת 1962/63 - העפילה למקום השלישי.
בעונת 1963/64, הקבוצה שינתה את שמה ל"טרוד ירוסלבל" והעפילה למקום השביעי בקבוצה. בשנת 1964/65, הקבוצה נקראה "מוטור" וסיימה את העונה במקום החמישי.
בעונת 1965/66, הקבוצה נקראה "טורפדו" ירוסלבל, וחנכה את אולם הספורט החדש וסיימה במקום השני ובמקום הראשון בטורניר חצי הגמר. באותה עונה הקבוצה אירחה משחק בינלאומי ראשון מול קבוצת האיגודים המקצועיים מפולין וניצחה בתוצאה 3:5.
בעונת 1966/67 "טורפדו" זכתה במקום הראשון באליפות המחוז, מה שהעניק לה את ההעפלה לליגה הבכירה. גם בעונה זו, "טורפדו" זכתה במשחק בינלאומי כשגברה על הנבחרת המאוחדת של ברלין ורוסטוק בתוצאה 9:5.
לאורך כל התקופה הסובייטית לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים של ממש. כל תוארי הקבוצה הושגו לאחר התפרקות ברית המועצות.
שנות ה-90 ותחילת המאה ה־21.
בשנת 1997, "טורפדו" תחת הדרכתו של פיוטר איליץ' וורוביוב הפכה לראשונה בתולדותיה לאלופת רוסיה, לאחר שגברה על "לאדה" טוליאטי בגמר הליגה. ירוסלבל הייתה הראשונה לשבור את ההגמוניה של דינמו מוסקבה ולאדה טוליאטי על ההוקי הרוסי.
בשנת 2000 המועדון הפך ללוקומוטיב ירוסלבל. בעונת 2001/02 תחת הדרכתו של המאמן הצ'כי ולדימיר ווּייטֵק הקבוצה זכתה במקום הראשון בעונה הסדירה והעפילה לפלייאוף הליגה, שם הביסה את אק בארס קאזאן הטטרית והמאמן ולדימיר ווייטק הפך למאמן הזר הראשון בהיסטוריה של ההוקי הרוסי שזכה באליפות.
בשנה שלאחר מכן, בעונת 2002/03, המשיכה הקבוצה להתנהל בהדרכתו של וויטק וסיימה שוב במקום הראשון בעונה הסדירה ולאחר מכן במשחקי הגמר של הפלייאוף הביסה את סברסטאל צ'רפובץ וזכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות. "לוקו" שברה את המסורת ארוכת-השנים של אליפות ההוקי הרוסי, כאשר אותו מועדון לא יכול היה לזכות באליפות פעמיים ברציפות ולוקומוטיב הייתה הקבוצה הרוסית הראשונה לעשות זאת מאז 1990.
ליגת ההוקי הקונטיננטלית (2008—2011).
בשנת 2008, "הקטרים" הפכו לחלק ממשתתפי ליגת ההוקי הקונטיננטלית הקבוצה שיחקה תחת הדרכתו של המאמן הפיני קארל הייקילה (Kari Heikkilä) והיא סיימה במקום הראשון בחטיבת חרלמוב, אך הפסידה בסדרת הפלייאוף של הליגה. באותה עונה השחקן אלכסיי יאשין היה למלך השערים של הקבוצה.
במהלך עונת 2010/11 מונה ולדימיר ווייטק מחדש למאמן, כשהמטרה הייתה לזכות באליפות. בסוף העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום השלישי והייתה לקבוצת ההוקי הטובה ביותר בחטיבה המערבית. בפלייאוף הליגה, "הקטרים" העפילו לחצי גמר גביע גגארין, אך נכשלו בהעפלה לגמר הטורניר.
בפגרת העונה לקראת עונת 2011/12, המועדון ביצע רכש מאסיבי ובין השאר מינה למאמן הקבוצה הקנדי בראד מקרימון, ובשורות הקבוצה חתמו רוסלן סאליי, יאן מארק, השוער סטפן ליב, קרליס סקראסטינס ואחרים. הקבוצה התאמנה בשווייץ ושיחקה מול קבוצות מקומיות היא גברה על EHK ויספ 7:2 וקבוצת אמברי-פיוטו בתוצאה 5:1. הפסדה היחיד היה מול קבוצת ההוקי של ברן שניצחה בפער מינימלי, בתוצאה 3:4. הקבוצה זכתה בתואר הראשון שלה בעונת 2011/12 כאשר נסעה לריגה לגביע הרכבות הלטבי, שבמסגרתו גברה על אטלנט מיטישצ'י ודינמו מינסק ובמשחק הגמר הביסה את "נפטיכימיק" וזכתה בגביע הרכבות הלטביות.
מות הקבוצה בהתרסקות מטוס.
ב-7 בספטמבר 2011 נספו כל שחקני הקבוצה והצוות המקצועי בהתרסקות מטוס. הקבוצה הייתה בדרכה למשחק במינסק, בלארוס למשחק פתיחת העונה של ליגת ההוקי הקונטיננטלית מול דינמו המקומית. המטוס מדגם Yak-42 התרסק מיד לאחר שהמריא מנמל התעופה טונושנה בעיר ירוסלבל, כ-240 קילומטר צפונית מזרחית למוסקבה. בהתרסקות המטוס נספו 43 בני אדם ושניים נפצעו קשה. במטוס שהו 45 בני אדם: 37 נוסעים ו-8 אנשי צוות. הניצול היחיד מההתרסקות היה מהנדס הטיסה אלכסנדר סיזוב שאושפז במצב קשה. שניים מאנשי הקבוצה שהיו אמורים לעלות על המטוס ולצאת למינסק לא עלו בסוף על הטיסה, אלה החלוץ מקסים זיוזיאקין, ומאמן השוערים יורמה ואלטונן שנשארו בירוסלבל, לסייע לקבוצת הנוער "לוקו" ירוסלבל. טקס ההלוויה לשחקני ומאמני הקבוצה נערך במגרש הבית של הקבוצה באולם הספורט "ארנה 2000". בשנת 2021 יצא לאקרנים הסרט "קבוצה שמימית", המהווה עיבוד עלילתי לסיפור ההתרסקות.
תחיית הקבוצה.
ב-8 בספטמבר 2011 נודע כי פיוטר וורוביוב, מאמן קבוצת הנוער של לוקמוטיב בעבר, הסכים לאמן את הקבוצה ולסייע להרכבת הקבוצה מחדש.
במספר מועדונים בליגת ההוקי הקונטיננטלית הודיעו כי יעניקו תמיכה כספית לקבוצה. סלבאט יולאייב אופה העבירה 2 מיליון רובל, ודינמו מוסקבה העבירה 10 מיליון. הועלו שתי אפשרויות להזרמת שחקנים חדשים לקבוצה: מצד אחד הקבוצה תסתמך על קבוצת הנוער שלה לצד הזמנת שחקנים נוספים מקבוצות אחרות בליגה. עם זאת, ב-10 בספטמבר הוחלט כי "לוקומוטיב" לא תשתתף בעונת 2011/12 ותשחק בליגת VHL ורק בעונה שאחר כך (2012/13) תחזור לליגה הבכירה, על מנת לאפשר התארגנות טובה יותר. בישיבה משותפת של ראשי מחוז ירוסלבל עם ראשי פדרציית ההוקי הרוסית נקבע כי הקבוצה תחל לשחק בדצמבר 2011 בליגת המשנה הרוסית בהוקי קרח ויובטח מקומה בשלבי ההכרעה של הליגה. ואכן בתום עונת 2012/2013 חזרה לליגת ההוקי הקונטיננטלית.
ליגת ההוקי הקונטיננטלית (2012—ואילך).
בעונת 2012/2013 הוחלף פיטר וורוביוב באמריקאי טום רו, וורוביוב חזר לאמן את קבוצת הנוער בליגת MHL. כבר בעונה הראשונה לאחר שחזרה ל־KHL, לוקומוטיב הצליחה להיכנס לפלייאוף, אך הפסידה בשמינית גמר גביע גגארין לסברסטאל צ'רפובץ.