קהילות החסידים שנהגו להחמיר בפסח ולא לאכול "שרויה" (געבּרוֹקט'ס), כלומר אינם אוכלים מצה שנשרתה במים, הקפידו שלא לאכול גפילטע פיש בפסח, אך כיום רוב היהודים יוצאי אירופה בעולם, דתיים, רפורמים וחילונים כאחד, קונים גפילטע פיש בפסח, ואף המקפידים על שרויה כיום מכינים אותו (או קונים אותו) מקמח תפוחי אדמה.
מועצה אזורית מטה אשר
מועצה אזורית מטה אשר היא מועצה אזורית במחוז הצפון, נפת עכו, בהרי הגליל המערבי. נקראת על שם שבט אשר שישב באזור בימי קדם.
היסטוריה.
המועצה הוקמה בשנת 1982 על ידי איחוד של שלוש מועצות אזוריות - מועצה אזורית געתון, מועצה אזורית נעמן ומועצה אזורית סולם צור. המועצה משתרעת על שטח של כ-220,000 דונם ובה כ 27.5 אלף תושבים. תושבי הקיבוצים מהווים כ 54% מכלל תושבי המועצה ויש בה שני כפרי מיעוטים, (ערב אל עראמשה ושייח דנון).
גבולות.
גבולותיה הגאוגרפיים של המועצה האזורית הם:
אוכלוסייה.
המבנה הארגוני של המועצה מוגדר מ-3 אשכולות - אשכול חברתי, אשכול כספי ואשכול הנדסי.
חינוך.
במועצה האזורית ישנם 5 בתי ספר תיכונים, חלקם מקיפים, ביניהם בית חינוך אופק ומנור כברי ומספר בתי ספר יסודיים, ביניהם גוונים שבעין המפרץ.
ספורט.
ענף הספורט המוביל במועצה הוא הכדורעף. קבוצת הפועל מטה אשר/עכו היא אלופת המדינה ומחזיקת גביע המדינה הנוכחית (2019) ולזכותה 15 תוארי אליפות (12 ברציפות) ו-12 זכיות בגביע המדינה (7 ברציפות). היא מדורגת במקום הראשון בישראל במספר הזכיות.
מהפכת פברואר
מהפכת פברואר של 1917 באימפריה הרוסית הייתה השלב הראשון במהפכה הרוסית. תוצאתה המיידית הייתה ויתורו של הצאר ניקולאי השני על כס המלוכה ברוסיה.
תולדותיה של המהפכה.
חוסר שביעות הרצון מדרך ניהול המדינה בידי הצאר, ובעיקר מהשתתפותה של רוסיה במלחמת העולם הראשונה היו מהגורמים העיקריים למהפכה. המהפכה נעשתה על ידי נטילת סמכויותיו של הצאר. המשטר החדש הורכב מברית בין הליברלים ובין הסוציאליסטים שרצו לחולל רפורמה פוליטית ולכונן רשות מבצעת ואספה נבחרת שייבחרו באופן דמוקרטי.
הפגנת נשים בפטרוגרד בקריאה ל"לחם ושלום", הביאה למהפכה עממית נרחבת שמיגרה את המשטר הצארי. במחצית הראשונה של חודש פברואר גרם מחסור במזון למהומות בבירה פטרוגרד. ב-18 בפברואר (על פי הלוח היוליאני הישן, 3 במרץ על פי הלוח הגרגוריאני) הכריזו עובדי בית החרושת הגדול בעיר, "בית חרושת פוטילוב", על שביתה; השובתים פוטרו וכמה חנויות נסגרו, מה שעורר תסיסה במפעלים אחרים. ב-23 בפברואר (לפי הלוח היוליאני. ב-8 במרץ לפי הגרגוריאני) נערכו פגישות ואספות לרגל יום האישה הבינלאומי, שלבשו בהדרגה אופי פוליטי וכלכלי. אלה נמשכו גם בימים שלאחר מכן. גדוד חיילים נשלח לדכא את ההתקוממות, אבל רבים מן החיילים ירו בקציניהם או ערקו והצטרפו למתקוממים. היה ברור שהצאר איבד כמעט לגמרי את השליטה במדינה. מקורביו פנו אליו בבקשה לוותר על הכס לטובת אחיו, מיכאיל אלכסנדרוביץ'. הצאר ניקולאי השני נשמע להם, ויתר על כסאו ב-2 במרץ (לוח יוליאני, 15 במרץ לוח גרגוריאני), אך מיכאיל סירב לקבל עליו את המלוכה. בנקודה זו, כאשר מוסרות השלטון בלאו הכי כמעט והותרו, איבדה המלוכה את שארית סמכויותיה, ואלו עברו לידי ממשלת המעבר.
בראשות ממשלת המעבר שהחליפה את הצאר עמד בתחילה אריסטוקרט ליברלי, הנסיך גאורגי לבוב, אבל בעקבות כישלונותיה של ממשלתו הוחלף בידי הסוציאליסט אלכסנדר קרנסקי. בימי קרנסקי הוסיפה רוסיה להיות מעורבת במלחמת העולם הראשונה, והוא לא הצליח להתמודד עם הבעיות שעמדו בפני רוסיה. הלחצים מימין (מצד כוחות כדוגמת אלה שעמדו מאחורי פרשת קורנילוב, שחולל הפיכה צבאית כושלת באותה תקופה) ומשמאל (בעיקר מידי הבולשביקים) הקשו מאוד על הממשלה. ב-1 במרץ 1917 פרסם "סובייט פטרוגרד של נציגי הפועלים והאיכרים" את "הוראה מס' 1", שהורתה לצבא להישמע להוראותיה ולא להוראות ממשלת המעבר. בסופו של דבר הופלה ממשלת המעבר בכוח במהפכת אוקטובר.
אירועי המהפכה.
תחילת המאבק המזוין בין השובתים לכוחות הביטחון. הצבא אינו משתתף בפעולות הדיכוי. בערב הצאר שולח מברק אל מפקד הצבא ודורש להשתלט על המצב בעיר עד למחרת.
לפי צו קיסרי הופסקו ישיבות הדומה.
בערב, בישיבה בראשות ראש הממשלה ניקולאי גוליצין, הוחלט להכריז על מצב חירום צבאי בעיר.
סמוך לשעה 2 בצהריים המפגינים נכנסים לארמון טבריצ'סקי שבו מתקיימות ישיבות הדומה. לאור הנסיבות חברי הדומה חייבים להכריע אם להצטרף למהפכה או להישאר נאמנים לצאר. לפי החלטת הוועדה הזמנית הדומה מכריזה שהשלטון במדינה עובר לידיה.
באותו הזמן מוקם סובייט פטרוגרד בראשות ניקולאי צ'כאידזה וסגנו אלכסנדר קרנסקי. הסובייט מחליט לתמוך בהחלטות הדומה, אבל לא להשתתף בממשלה זמנית.
הממשלה בראשות ניקולאי גוליצין מחליטה לשלוח מברק אל הצאר ולהודיעו שהממשלה אינה שולטת במצב ומציעה להתפזר.
סובייט פטרוגרד מפרסם את "פקודה מס' 1" ולפיה הצבא כפוף לסובייט. לפיכך פורץ תוהו ובוהו שלטוני במדינה: הסובייט והממשלה הזמנית קיימים בעת אחת.
מוקמת ממשלת המעבר הרוסית בראשות גאורגי לבוב.
הפיכת פברואר
קוורטה
קוורטה היא המרווח המוזיקלי הרביעי (מאיטלקית Quarta, רביעית). היא מציינת מרחק בין ארבעה צלילים. קוורטה טהורה נשמעת בין שני צלילים שיחס התדירויות ביניהם הוא בקירוב 3:4. &lt;BR&gt;
הקוורטה היא מרווח זך, ולכן אינה יכולה להיות גדולה או קטנה;
כמו כל המרווחים, גם הקוורטה יכולה להיות מוגדלת או מוקטנת;
מיתרי הקונטרבס, הגיטרה ומשפחת הויולים מכוונים לפי קוורטות, מסיבות היסטוריות.
המרווח המשלים (או ה"הופכי") של הקוורטה הוא הקווינטה, שגם היא מרווח זך.
בתקופת הרנסאנס והבארוק נחשבה הקוורטה למרווח דיסוננטי כשהוא מעל קו הבאס, אך קונסוננטי בין קולות פנימיים (ראו הולכת קולות). בתקופות מאוחרות יותר התערפלה ההגדרה.
במעגלי צדק
עמותת 'מעגלי צדק'- עמותה חברתית שקמה בירושלים בשנת 2004, במטרה להעלות לשיח בחברה הכללית, ובחברה הדתית לאומית בפרט, את הצורך בעיסוק בסוגיות חברתיות-כלכליות.
התפתחות העמותה.
בשנת תשס"ד, הרגישו שמולי בינג, חילי טרופר, אפרת דגני ואסף בנר, מקימי עמותת שכן טוב, שכל העיסוק של העמותות הקיימות נוגע רק ל"כיבוי שרפות" ופתרון בעיות מקומיות, בשעה שצריך פתרון כולל לבעיות. הם טענו כי "לתורת ישראל ולציבור הציוני דתי, יש נקודת מבט ומטען ייחודי בעלי חשיבות רבה לדיון סביב גיבוש המדיניות החברתית כלכלית...יש לעסוק גם בעקרונות היסוד החברתיים, המדיניות והצדק, ולא רק בטוב הלב, החסד והצדקה".
הארבעה פנו לרבנים שונים בציבור הציוני דתי ורבים נענו להם בשמחה. בעקבות היענות זו הם החלו את פעילות העמותה בהוצאת הגיליון הראשון של כתב העת מעגלי צדק שהופץ תחת הכותרת "להעשיר את השיח הדתי" ובו כתבו, בין השאר, הרבנים יובל שרלו, רא"ם הכהן, אבי גיסר ויעקב אריאל ופרופ' אביעד הכהן. במאמר המערכת כתבו:
בהמשך, הם קיימו עצרת "קריאה וזעקה לתיקון החברה בישראל" בכיכר ספרא בירושלים, שנערכה בי"ז בתמוז תשס"ד. בעקבות הצלחת הכנס מתקיימים מאז כנסים פעמיים בכל שנה - בי"ז בתמוז ובי' טבת. הכנסים נערכו בהתחלה בירושלים, מאוחר יותר גם בתל אביב ובי"ז בתמוז תשס"ח התקיים כנס בשדרות. בהמשך צירפו אנשי העמותה פעילים חברתיים ואנשי רוח חילוניים במטרה לקדם את הדיון על הנושאים החברתיים בציבור הדתי והכללי.
בעקבות הכנס הראשון בי"ז בתמוז, החלה העמותה בפרויקט "התו החברתי" שהופעל תחילה בירושלים ומוסדות הקיבוץ הדתי בלבד, אך עם הזמן התרחב גם למקומות נוספים בארץ. בהמשך החלה העמותה בפעילויות חינוכיות, יזמה את "התו החינוכי" ומאבק למען עובדי קבלן.
בשנת 2015 עברה העמותה לעבוד תחת השם "2B-Friendly" ופיתחה תו חברתי-סביבתי חדש לעידוד צרכנות ערכית.
בשנת 2020 רוכזו תוכני העמותה והועלו מחדש באתר נאמני תורה ועבודה.
פעילויות העמותה.
הוצאת כתב העת "במעגלי צדק".
החל מניסן ה'תשס"ד, עמותת "מעגלי צדק" מוציאה כתב עת שמטרתו לעסוק בנושאים החברתיים מנקודת המבט התורנית. בכתב העת כתבו וכותבים רבים מהרבנים הידועים בציונות הדתית והוא מעורר דיון ער סביב הנושאים הללו. כתב העת הקדיש גליונות מיוחדים לעיסוק בנושאי הסחר בנשים ועובדי קבלן. בראשית הדרך, יצא כתב העת יצא לאור בתמיכת מרכז "מוזאיקה" לחקר דת, חברה ומדינה בראשות פרופ' אביעד הכהן שהיה שותף פעיל ב"מעגלי צדק" בפעילות "מעגלי צדק" בשנותיה הראשונות.
התו החברתי.
לעיקר פרסומה זכתה העמותה בזכות יוזמתה להקניית 'תו תקן חברתי', הניתן בדומה לתעודת הכשרות, לבעלי עסק אשר התחייבו לשמור על כללים של העסקה נאותה, אי פגיעה בזכויות העובדים, ונגישות לאנשים עם מוגבלויות.
כיום התו מוצע לבתי קפה ומסעדות, ולאולמות אירועים, אך בעתיד יוצע לבעלי עסקים בכל רחבי הארץ. עד היום זכו מאות בתי עסק בתו התקן.
על התמיכה ברעיון התו החברתי חתמו עשרות רבנים כגון הרב אהרון ליכטנשטיין, הרב יעקב אריאל, הרב שלמה אבינר, הרב יובל שרלו, הרב שג"ר, הרב יואל בן נון, הרב אבי גיסר, הרב מרדכי אלון, הרב שי פירון ורבים נוספים. כמו כן חתמו גם אנשי רוח נוספים מכל חלקי החברה הישראלית, ביניהם ד"ר גדי טאוב, תמי מולד חיו, פרופ' נסים קלדרון, מוקי צור ואחרים.
מהו התו החברתי.
התו החברתי הוא תו איכות ערכי המבטיח כי בעסק המחזיק בו נשמרות זכויות העובדים וישנה גישה לאנשים עם מוגבלות.
התו ניתן ללא תשלום לבית קפה ולמסעדות המתחייבות לעמוד בקריטריונים חברתיים בסיסיים ולאפשר לפעילי התו החברתי לקיים בהן ביקורת תקופתית.