בתורת הגרפים, גרף דו-צדדי (נקרא גם גרף דו-חלקי) הוא גרף שבו ניתן לחלק את הקודקודים לשתי קבוצות זרות, כך שלא קיימת קשת בין שני קודקודים השייכים לאותה הקבוצה.
גרף דו-צדדי מלא הוא גרף דו-צדדי, אשר מכיל את כל הקשתות האפשריות.
גרפים דו-צדדיים מועילים במידול בעיות התאמה. למשל, אם יש לנו קבוצה formula_1 של אנשים וקבוצה formula_2 של עבודות ואנו רוצים לבצע חלוקת עבודה, נוכל בתור מודל לתאר את האנשים והעבודות כגרף דו-צדדי שקבוצת קודקודים אחת בו היא formula_1 והשנייה formula_2, ויש קשת בין אדם המתאים לעבודה מסוימת ועבודה זו.
טנסי וויליאמס
באטו חאן
באטוּ חאן (1205–1255) היה שליט מונגולי, מייסד חאנות אורדת הזהב. באטו הוא בנו של ג'וצ'י, ולכאורה נכדו של ג'ינגיס חאן (הדעות על כך חלוקות, מכיוון שאמו של ג'וצ'י נחטפה ונאנסה כ-9 חודשים לפני לידתו, ולכן לא ידוע אם אכן היה בנו הביולוגי של ג'ינגיס).
ביוגרפיה.
ב-1235 היה באטו אחראי על כיבוש אירופה, כשתחתיו צבא שמוערך ב-130,000 חיילים - זאת לאחר שפיקד על כיבוש חצי האי קרים ותושביו הטטרים. צבאו של באטו חצה את הוולגה ופלש לשטח האימפריה הבולגרית ב-1236, ולרוסיה ב-1237. המונגולים הכניעו בקלות יחסית את צבא רוס של קייב (מדינה סלאבית בימי הביניים), הרסו את הערים ראיזאן וולדימיר וכבשו את הבירה קייב ב-1240. המדינות הסלאביות הוכנעו והפכו למדינות ואסאליות, אך לא צורפו לשטח האימפריה.
בהמשך הכיבוש האירופאי פלשו המונגולים בשלוש קבוצות - הקבוצה הראשונה כבשה את פולין, כשהקבוצות האחרות פולשות דרך הרי הקרפטים והדנובה. ב-1241 התאחדו שלוש הקבוצות וכבשו את הונגריה ב-11 באפריל. ב-1242 השתלטו הכוחות המונגולים על אוסטריה ודלמטיה, אך מותו הפתאומי של אוגדי חאן עצר את המומנטום המונגולי, מכיוון שבאטו נקרא לקורילטאי (אספת חאנים) במונגוליה.
באטו היה אחד המועמדים המובילים לתפקיד החאן הגדול, אך עם בחירתו של גויוק בנו של אוגדי, שב באטו למרכז אסיה והקים את בירת החאנטה שלו בסאראי. לאחר מותו ב-1255 הועברה החאנטה לסארטאק. שלטון אורדת הזהב ברוסיה נמשך עוד 130 שנה לאחר מכן, והיא הייתה לחאנות המונגולית היציבה ביותר.
ריצ'רד אוון
ריצ'רד אוון (באנגלית: Richard Owen; 20 ביולי 1804 - 18 בדצמבר 1892) היה ביולוג, מורפולוג ופלאונטולוג אנגלי, אשר חיפש וגילה שלדים של דינוזאורים. היו שתיארו את אוון כאדם לא ישר, אך הוא נחשב לאחד הביולוגים המבריקים והמשפיעים בזמנו.
זוכה מדליית קופלי לשנת 1851.
אוון זכור כיום כמי שטבע את המונח "דינוזאורים" (Dinosauria")", וכן כמתנגד לתאוריית האבולוציה לפי ברירה טבעית של צ'ארלס דרווין. כמו כן, הניע אוון את הקמתו של המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון בשנת 1881.
ארבע פעולות החשבון הבסיסיות
ארדנט
אֶרדֶנֶט (במונגולית: Эрдэнэт) היא העיר השנייה בגודלה במונגוליה ובירת האיימאג אורחון. העיר שוכנת בעמק בין הנהרות אורחון וסלנגה וממוקמת כ-240 ק"מ צפון מערבית לבירת המדינה אולן בטור. אוכלוסיית העיר מונה כ-87,000 תושבים (נכון ל-2008).
ארדנט היא עיר מרכזית בתעשייה המונגולית, שהוקמה ב-1973 על ידי סיוע סובייטי, על מנת לתפקד כמרכז כרייה של נחושת ומוליבדן.
נפטרו.
7 במרץ או 8 במרץ - ברתולומאו דלה סקלה, לורד של העיר ורונה באיטליה בין השנים 1301-1304
טבק (שיח)
טבק (שם מדעי: "Nicotiana tabacum") הוא מין של צמח חד-שנתי רחב עלים מסוג "ניקוטיאנה" ממשפחת הסולניים וככל הנראה נוצר על ידי הכלאה טבעית בין המינים ניקוטיאנה סילבסטריס ("Nicotiana sylvestris") וניקוטיאנה טומנטוסיפורמיס ("Nicotiana tomentosiformis"), שניהם צמחים רב-שנתיים. זהו המין המשמעותי ביותר מסוגו מבחינה כלכלית, וזנים רבים שלו מגודלים ברחבי העולם.
מקורו של הצמח הוא בדרום יבשת אמריקה. הארצות הראשונות בעולם שגידלו אותו מחוצה לה הן: קנדה, מלאווי, זימבבואה וארצות הברית.
עליו המיובשים והקצוצים משמשים לייצור טבק גולמי, המשמש בעיקר לצריכה על ידי עישון בתצורות כגון: סיגריה, סיגר, סיגרלה, מקטרת, נרגילה או בתצורת תפזורת לצורך גלגול הטבק לצורת סיגריה. הטבק משמש גם ללעיסה בתצורות שונות ולהרחה בצורת אבקה דקה. בשוודיה נהוג להניח שקיק טבק טחון מתחת לשפה העליונה. תצורה זו מכונה סנוס (Snus). ישנם מוצרים הפועלים בטכנולוגיית חימום טבק, אשר אינם מאפשרים את שריפת הצמח, ונצרכים על ידי שאיפת אדיו בטמפרטורה נמכוה יותר מזו של בעירה, כגון מכשיר מסוג IQOS של חברת פיליפ מוריס.
מקור המילה "טבק" הוא כפי הנראה מהמילה האינדיאנית (אראוואק) "טאבאגו", שתיארה מקטרת דמוית צורת האות Y להרחת טבק. מקור השם המדעי Nicotiana נקרא על שמו של השגריר הצרפתי בליסבון ז'אן ניקו דה וילמיין (Jean Nicot de Villemain) ששלח בשנת 1560 זרעי טבק למלכת צרפת.
הטבק מכיל ניקוטין, שהוא אלקלואיד אורגני ורעלן עצבי חזק, במיוחד לחרקים. כל אופני צריכת הטבק גורמים להגעת ניקוטין אל מחזור הדם ולהתפתחות הדרגתית של סבילות לניקוטין ותלות בו. מנה קטלנית של ניקוטין נמצאת בחצי סיגר או שלוש סיגריות בלבד, אך עשנם של אלו מכיל רק שבריר מכמות הניקוטין שבהם. רוב הרעלות הניקוטין נגרמות בשל חשיפה לקוטלי חרקים המכילים ניקוטין מרוכז.
הסכנה המשמעותית של שימוש בטבק היא החשיפה לחומרים מסרטנים המצויים בו ובעשנו והרס של הריאות. מדינות רבות ברחבי העולם (ובתוכן, מבחינות מסוימות, ישראל) חקקו חוקים המגבילים את עישון הטבק במקומות ציבוריים, במטרה להקטין חשיפה בלתי רצויה לעשן טבק.
1331 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-14. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1221, והבאה אחריה היא 1441.
אירועים.
האלפבית הקוריאני (Hangul)(한글) נכנס לשימוש על ידי מלך קוריאה סג'ונג הגדול.
מקטרת
המקטרת היא כלי המשמש לעישון.
בניגוד לעישון הסיגריות (הנפוץ יותר), עישון המקטרת מצריך סבלנות ותשומת לב יתרה. מעשני המקטרות מקדישים זמן רב לבחירת המקטרת, לטיפוחה, לטעם הטבק, לפיטום המקטרת, ולעישון המתמשך המתאפיין בשימור הבעירה האיטי בחום נמוך. בבעלות המעשנים נמצאות מספר מקטרות לשימוש, וחלקם מבקרים קבועים בחנויות מיוחדות או חברים במועדונים ייעודיים.
קיימת נטייה להאמין כי עישון המקטרת נחשב פחות מסוכן מעישון הסיגריות. לעומת זאת גדלים הסיכויים לחלות בסרטן הגרון וחלל הפה.
ייצור המקטרת.
ברחבי העולם (ובעיקר באירופה) ישנם בתי מלאכה המתמחים בייצור מקטרות סדרתי וממוכן, אך גם אומנים המייצרים אותן בעבודת יד. רובם משתמשים בשורש או בגזע העץ הנקרא בעברית "עצבונית" או "אברש״ (Briar) שגדל בארצות אגן הים התיכון כמו איטליה, יוון וקורסיקה, וניחן בעמידות לחום גבוה. ישנם אומני מקטרות המעדיפים את גזע עץ האגוז, שיח הוורד או עץ הזית, וישנם המשתמשים בחומרים מינרליים שונים או אף בעץ מאובן למחצה.
תהליכי הייצור כוללים איסוף חלקי העץ בעונה המתאימה, ייבושם באופן טבעי או מלאכותי ותהליכי עיבוד: ניסור גס לקוביות, שרטוט קווי מתאר וחיתוך מדויק יותר, קדיחה ועיצוב המקטרת באמצעות מחרטה ועבודות גימור סופיות.
מחירה של מקטרת טובה ופשוטה מייצור סדרתי הוא בין 50 ל־100 דולר ומחירן של מקטרות משובחות ביותר, המיוצרות בעבודת יד, יכול להגיע אפילו ל־10,000 דולר – דבר התלוי באיכות העץ, בגילו ובצפיפותו, בהתאמה של סיקוסי העץ לצורת המקטרת, בשיבוץ אבנים ומתכות יקרות, באיכות עבודתו של האומן שייצר אותה ובמוניטין שיצאו לו.
תולדות השימוש במקטרת.
לפני גילוי העולם החדש, למקטרת היה שימוש דתי ורפואי. ציוויליזציות מהתקופה הפרה-קולומביאנית כמו האצטקים, המאיה, ואחרים, השתמשו במקטרות לריפוי ולציון אירועים דתיים ומסחריים. כך למשל, מקטרת השלום המפורסמת שימשה באירועים מסחריים ופוליטיים. באפריקה, השתמשו במקטרות לעישון עשבים שונים לצרכים רפואיים ודתיים. התרבות הראשונה שהשתמשה במקטרת לעישון טבק הייתה המאיה במקסיקו ומרכז אמריקה.
ב-1519, הרנאן קורטס, הקונקיסטאדור שכבש את מקסיקו עבור ספרד, דיווח שראה מקומיים מעשנים "ענפים מבושמים". ב-1536, מגלה הארצות הצרפתי ז'אק קרטייה דיווח על ילידים קנדיים המעשנים מקטרות בטקסים. ב-1559, ספרד הייתה הראשונה לייבא טבק לעולם הישן, שם שימש לצרכים רפואיים. שיח הטבק קיבל את השם הלטיני Nicotiana Tobacum על שם ז'ן ניקוט, שגריר צרפת בפורטוגל, שהשתמש בו לריפוי מיגרנות, כאבים ופצעים קלים. עם תחילת המאה השבע עשרה, עישון הטבק הפך נפוץ באנגליה, רחבי אירופה, הודו, סין ויפן. במזרח הרחוק השתמשו במקטרות במבוק עם פיות כסף או נחושת ובאימפריה העות'מאנית השתמשו בנרגילה, שסיננה וציננה את עשן הטבק באמצעות מים. לאנגליה הביא את הטבק סר וולטר ראלי. המלך ג'יימס הראשון חייב את מוכרי הטבק ברישיון, שעלה כסף, אך במקום שהדבר ידכא את תפוצת הטבק באנגליה, היא דווקא התמסדה.
פליטים פרוטסטנטיים מאנגליה הביאו את המקטרת להולנד. המקטרות האירופאיות היו עשויות חרס לבן והן נפוצות בציורים מאותה תקופה. החל מאמצע המאה השבע עשרה, מדינות אירופה גינו את השימוש בטבק, אך מאידך מיסו אותו והפיקו ממנו רווחים. במהלך המאה השמונה עשרה אירופה עברה להרחת טבק והשימוש במקטרות יוחד לעולם החדש, ממנו הגיע לראשונה. במאה התשע עשרה עישון סיגרים נחשב לפעילות חברתית מקובלת ואילו עישון מקטרת היה פעילות אישית ופרטית שנעשתה בצנעה. במחצית הראשונה של המאה העשרים, מקטרת זוהתה עם אנשי רוח וקציני צבא ואילו סיגריות סיפקו טבק להמונים.
מקטרות לעישון טבק בהיסטוריה של המזרח התיכון.