ב-1966 הועלה לדרגת לוטננט, ב-1970 לדרגת מייג'ור ואחר כך לטננט קולונל, ב-1973 לדרגת קולונל, ב-1979 לדרגת בריגדיר ג'נרל וב-1983 לדרגת מייג'ור ג'נרל וב-1987 לדרגת ג'נרל.
השתתפותו בהפיכה הצבאית הנגדית ב-1966.
כלטננט חבר בפלוגת הגששים מס. 1 בקדונה, נמנה בבנגידה עם הקצינים הצפוניים הרבים שהכינו את מה שידוע כ"הפיכה הצבאית הנגדית של 1966" שהביאה לרציחתו של הגנרל אגאוי אירונסי שעלה לשלטון בהפיכה מוקדם יותר באותה שנה ולהחלפתו בגנרל יעקובו גואון
תפקידו בהפיכות ובכתות הצבאיות בשנות ה-1970 וה-1980.
בבנגידה היה חבר בכת הצבאית שהגיעה לשלטון בשנת 1975 כשבראשה עמד הגנרל מורטללה מוחמד. הגנרל מוחמד נרצח בשנת 1976 ב עת הפיכה צבאית כושלת. בהמשך השלטון נפל לידי הגנרל אולוסגון אובסנג'ו.
בבנגידה היה פעיל ב-1983 בהפיכה נוספת שהדיחה את הנשיא שיחו שאגארי ושהמליכה את הגנרל מוחמדו בוהארי
בימי שלטונו הראשון של בוהארי בשנים 1983–1985 היה בבנגידה ראש המטה הכללי של הצבא וחבר במועצה הצבאית העליונה של ניגריה . ב-27 באוגוסט 1985 הוביל בבנגידה הפיכה צבאית מבוססת על קצינים בעלי דרגה אמצעית שאותם קידם מתוך ראייה אסטרטגית בעוד מועד.
חיים אישיים.
ב-6 בספטמבר 1969 התחתן בבנגידה עם מרים קינג. לזוג נולדו 4 ילדים:מוחמדו, אמינו, איישתו וחלימתו. מרים בבנגידה נפטרה ב-27 בדצמבר 2009 מסרטן שחלות.
קישורים חיצוניים.
Alison Carb Sussman - Ibrahim Babangida in "Contemporary Black Biography", Thomas Gale Research Inc 2005.
מיכאל, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך
מיכאל, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Michael-Benedikt von Sachsen-Weimar-Eisenach; נולד ב-15 בנובמבר 1946) הוא הראש הנוכחי של בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך, כמו גם החבר הבכיר ביותר של בית וטין כולו.
ביוגרפיה.
הנסיך מיכאל נולד בבמברג, בוואריה ב-15 בנובמבר 1946, כבנו היחיד של קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך והברונית אליזבת פון ונגנהיים-וינטרשטיין, בתם של הברון אותמר פון ונגנהיים-וינטרשטיין ומוד פון טרויצשלר. בין הסנדקים שלו היו יוליאנה, מלכת הולנד והדוכסית הגדולה המתחזה, אנה אנדרסון, שגרה עם דודתו לואיזה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן.
בשנת 1988 מת אביו, ומיכאל הפך לראש בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך. ב-13 בפברואר 1991 הוא ירש את ראשות בית סקסוניה-אלטנבורג, לאחר שענף זה נכחד. מה-23 ביולי 2012 הוא מחשיב את הענף המלכותי האלברטיני כנכחד.
בשנת 2004 הוא משך את תביעתו להחזרת נכסים רבים, ארכיונים (כולל אלה של שילר וגתה), וכן יצירות אמנות יקרות, בעקבות הסדר עם מדינת תורינגיה ורכש כמה אחוזות יער בתמורה.
מיכאל הוא בסדר הירושה לכתר הבריטי, בשל היותו צאצא של אוגוסטה, נסיכת בריטניה, אחותו הבכירה של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. מאחר שאין לו בנים, היורש הנוכחי לראשות הבית הוא דודנו הנסיך וילהלם ארנסט, שבנו היחיד הנסיך גאורג קונסטנטין, בנקאי, נהרג בתאונת רכיבה ב-9 ביוני 2018. בעקבות כך, צפויה הכחדתו של בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך, לאחר מותם של מיכאל ודודנו.
משפחתו.
ב-9 ביוני 1970 התחתן מיכאל עם רנטה הנקל, בתם של התעשיין קונרד הנקל ויוטה פון הולסן ואחותו של כריסטוף הנקל, אולם ב-9 במרץ 1974 התגרשו השניים ללא ילדים.
ב-15 בנובמבר 1980 התחתן מיכאל בשנית בלונדון עם דאגמאר הנינגס, בתם של הנריך הנינגס ומרגרטה שאכט, ונולדה להם בת אחת:
אילן יוחסין.
גביע המדינה בכדורגל נשים 2017/2018
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2017/2018 היא התחרות ה-20 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-19 בדצמבר 2017 ומשחק הגמר נערך ב-23 במאי 2018 והסתיים בניצחון של מ.כ. רמת השרון על מ.ס. קריית גת. זו הזכייה הראשונה של מ.כ. רמת השרון בגביע.
בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל (לפי התקנון האקדמיה לכדורגל בנות לא לוקחת חלק בגביע המדינה) ו-6 קבוצות מהליגה הלאומית. קבוצת בנות אילת לא השתתפה בתחרות בעונה זו. לפי תקנון התחרות, בעונה זו התקיימו 4 סיבובים וכל הקבוצות (ליגת העל וליגה לאומית) החלו להשתתף בסיבוב הראשון פרט לשתי קבוצות שהוגרלו להתחיל מהסיבוב השני.
שמינית הגמר.
הסיבוב הראשון בתחרות היה למעשה שמינית הגמר. בסיבוב זה השתתפו 12 קבוצות. קבוצות הפועל עירוני פתח תקווה ומכבי באר שבע קיבלו בהגרלה כרטיס חופשי לסיבוב הבא.
רבע הגמר.
אל רבע הגמר העפילו 6 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר ועוד שתי הקבוצות שקיבלו בהגרלה כרטיס חופשי לשלב זה.
חצי הגמר.
משחקי חצי הגמר התקיימו ב-26 באפריל במתכונת של הצגה כפולה באצטדיון רמת גן.
קבוצת הארמיות מקנזן (רומניה)
קבוצת הארמיות מקנזן (בגרמנית: Heeresgruppe Mackensen) אשר פעלה נגד רומניה בין ה-28 באוגוסט 1916 וה-7 במאי 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה, בפיקודו של פילדמרשל אוגוסט פון מקנזן, הייתה קבוצת ארמיות של צבא הקיסרות הגרמנית.
היסטוריה.
קבוצת ארמיות זאת הוקמה באוגוסט 1916 כדי לתקוף את רומניה מדרום. בספטמבר, לאחר הצלחה ראשונית משמעותית, הפלישה הראשונה הופסקה באופן זמני על ידי הרומנים והרוסים, אך באוקטובר 1916 נכבשה קונסטנצה וב-6 בדצמבר נכבשה גם בוקרשט. הרומנים נהדפו לעבר יאשי, והחזיקו את הקו לאורך 1917 ובתחילת 1918 עד לחתימת חוזה בוקרשט (1918) ב-7 במאי 1918.
קבוצת הארמיות פורקה ב-1 ביולי 1918, ומקנזן מונה לראש הפיקוד העליון של צבא הכיבוש ברומניה (Oberkommando des Bezatzungsheeres).
קבוצת הארמיות מקנזן (סרביה)
קבוצת הארמיות מקנזן (בגרמנית: Heeresgruppe Mackensen), הייתה קבוצת ארמיות של צבא הקיסרות הגרמנית אשר פעלה בסרביה בין ה-18 בספטמבר 1915 ו-11 באוקטובר 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה בפיקודו של פילדמרשל אוגוסט פון מקנזן. שמה שונה ב-11 באוקטובר 1916 לקבוצת הארמיות בלוב וב-23 באפריל 1917 לקבוצת הארמיות שולץ, על פי המפקד החדש שלה.
1915 - 1916.
קבוצת ארמיות זו הוקמה בספטמבר 1915 כדי לפלוש לסרביה. הפלישה החלה ב-7 באוקטובר 1915 ועד סוף ינואר 1916, כל סרביה, מונטנגרו והחלק הגדול ביותר של אלבניה היו בידי מעצמות המרכז. לאחר מכן, החזית התייצבה על הגבול היווני-מקדוני.
סדר הכוחות אוקטובר 1915.
גם הארמייה הבולגרית השנייה (גאורגי טודורוב) השתתפה בפלישה, אך נשאר תחת שליטתו הישירה של הפיקוד הבולגרי.
1916 - 1918.
ב-30 ביולי 1916 עזב פילדמרשל מקנזן לטובת החזית הרומנית וקבוצת הארמיות נותרה בפיקודו של הפיקוד העליון הבולגרי.
ב-11 באוקטובר 1916 הפך אוטו פון בלו למפקד החדש, וקבוצת הארמיות קיבלה את השם "קבוצת הארמיות בלוב" (בגרמנית: Heeresgruppe Below). ב-23 באפריל 1917 הוחלף פון בלוב על ידי פרידריך פון שולץ, וקבוצת הארמית שונתה שוב ל"קבוצת הארמיות שולץ" (בגרמנית: Heeresgruppe Scholtz).
קבוצת הארמיות מקנזן (פולין)
קבוצת הארמיות מקנזן (בגרמנית: Heeresgruppe Mackensen), אשר פעלה בפולין בין ה-22 באפריל 1915 ו-8 בספטמבר 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה בפיקודו של פילדמרשל אוגוסט פון מקנזן, הייתה קבוצת ארמיות של צבא הקיסרות הגרמנית.
היסטוריה.
קבוצת הארמיות הוקמה ב-22 באפריל 1915, בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן. שמה שונה ב-8 בספטמבר 1915 לקבוצת הארמיות לינסינגן, כאשר אלכסנדר פון לינסינגן הפך למפקד החדש שלה. ביוני 1916 עמדה קבוצת הארמיות מול מתקפת ברוסילוב, ולאחר נסיגה ראשונית, היא בלמה את ההתקדמות הרוסית בקרב קובל. לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק במרץ 1918, כבשה קבוצת הארמיות את אוקראינה.
ב-31 במרץ 1918 הוחלף פון לינסינגן על ידי הרמן פון אייכהורן, ושמה שונה לקבוצת הארמיות אייכהורן-קייב (בגרמנית: Heeresgruppe Eichhorn-Kiew). ב-3 באפריל שונה שם קבוצת הארמיות לקבוצת הארמיות אייכהורן, ובפעם האחרונה שונה שם הקבוצה ב-13 באוגוסט לקבוצת קבוצת הארמיות קייב, בעקבות הרצח של הגנרל אייכהורן. יורשו היה גינטר פון קירכבך, וקבוצת הארמיות פורקה ב-7 בפברואר 1919.
גזלייטינג
גָזְלַייטִינְג (באנגלית: Gaslighting) הוא סוג של התעללות רגשית, הכרוכה בהכחשות מתמשכות של עובדות, אשר זורעות ספק בלב הקורבן, וגורמות לחרדה ולבלבול. התעללות מתמשכת לאורך זמן עלולה להביא לכך שהקורבן יתחיל לפקפק בזיכרון שלו, בתפיסה שלו, בהבנה הכללית שלו את המציאות ובשיקול הדעת שלו. גזלייטינג עלול לגרום לדיסוננס קוגניטיבי או להערכה עצמית נמוכה, שבתורם הופכים את הקורבן לתלוי במידה רבה יותר במי שמתעלל בו, על מנת לקבל תמיכה רגשית ותיקוף.
דרך ההתעללות.
גזלייטינג כולל ניסיונות לערער את היציבות של הקורבן, ולשלול את הלגיטימיות של תפיסותיו ואמונותיו, באמצעות הכחשה, הטעיה, הצגת מידע סותר או הסתרת מידע משמעותי. אנשים עלולים לנקוט סוג זה של התעללות, במודע או באופן לא מודע, בשילוב עם מגוון טקטיקות מניפולטיביות או פוגעניות אחרות, כדי להדוף ביקורת, או להישאר בהכחשה של מעשיהם.
מקרים של גזלייטינג נעים בטווח רחב, בין הכחשת המתעלל את קיומן של תקריות פוגעניות קודמות, דרך הזלזול ברגשותיו של הקורבן, וכלה באירועים מוזרים שמביים המתעלל בכוונה לבלבל את הקורבן. מטרת הגזלייטינג היא לערער בהדרגה את אמונו של הקורבן ביכולתו להבדיל בין אמת לשקר, בין נכון לבין שגוי, בין מציאות לאשליה, ובכך להפוך את הקורבן לתלוי באופן פתולוגי במתעלל בגלל אופן חשיבתו ורגשותיו.
המונח גזלייטינג משמש הן בפרשנויות פסיכולוגיות והן בפרשנויות פוליטיות ובפילוסופיה.
אטימולוגיה.