אופן השימוש בשפת האם מול שפות אחרות.
לרוב, ניתן להגדיר את שפת האם של דובר מן ההיבט הפונקציונלי כשפה שבה הוא מונה (סופר), חושב, חולם ומדבר. לעיתים, ישנה הבחנה בין שפת החשיבה והדיבור לבין שפת הכתיבה. דוגמאות נודעות לכך:
רשימת שפות העולם לפי מספר דוברים ברמת שפת אם.
להלן רשימת שפות העולם השכיחות, מדורגות לפי מספר דוברים ברמה של שפת אם.
הנתונים הובאו מאתר Ethnologue שמבוסס על מידע מ-"Ethnologue: Languages of the World" בהוצאה של ארגון SIL International. הרשימה מעודכנת למהדורה 22, אשר יצאה בפברואר 2019, אך המספרים לכל שפה בנפרד יכולים להסתמך על נתונים ישנים יותר.
בדירוגי שפות אחרים, השפה סינית והשפה ערבית יכולות להחשב כקבוצת שפות (macrolanguage ISO 639) במקום כשפות בפני עצמן, ויכולות להופיע השפות השכיחות באותה הקבוצה: מנדרינית ו-ערבית מצרית, בהתאם.
גראהם קוקסון
גראהם לסלי קוקסון (באנגלית: Graham Leslie Coxon; נולד ב-12 במרץ 1969, ברינטלן, מערב גרמניה) הוא מוזיקאי אנגלי שהיה הגיטריסט של להקת הרוק הבריטית בלר. הוא תרם לשבעת אלבומי האולפן הראשונים של הלהקה, החל מהאלבום "Leisure" בשנת 1991 ועד לחלקים מהאלבום "Think Tank" שיצא בשנת 2002, לאחר עזיבתו הרשמית של קוקסון את הלהקה.
חייו המקצועיים.
העבודה עם בלר.
גראהם קוקסון למד אמנות בקולג' גולדסמית' שבלונדון במשך שנתיים עד שבחר להפסיק את לימודיו עקב הצלחתה הגוברת של להקתו, 'סימור', שמאוחר יותר שינתה את שמה ל'בלר'. את סגנונו הייחודי של קוקסון אפשר לשמוע בשירים כמו "Beetlebum" ו-"You're So Great" (שניהם מהאלבום "Blur" משנת 1997), כאשר האחרון הוא השיר הראשון שהקליט גראהם לבדו כאשר היה עדיין חבר בלהקה. שיר בולט נוסף מתקופתו בלהקה הוא "Coffee &amp; TV" מהאלבום '13'.
עזיבת בלר.
בשנת 2002 עזב קוקסון את הלהקה עקב מחלוקות עם שאר החברים. תרומתו האחרונה לבלר הייתה שיר בשם "Battery In Your Leg" הסוגר את אלבומה של הלהקה מ-2002, "Think Tank".
בשנת 2004 נפוצה שמועה כי קוקסון חוזר ללהקה, אך שני הצדדים הכחישו את הידיעה. קוקסון הדגיש ואמר כי אמנם הייתה להם פגישה נעימה (לאחר שנתיים שלא נפגשו), אך החלטתו לא לחזור ללהקה היא סופית ויציבה.
קריירת הסולו.
קוקסון הספיק להוציא שלושה אלבומי סולו כשהיה חבר בבלר. אלבומו הראשון של קוקסון יצא בלייבל הפרטי שלו, "Transcopic" בשנת 1998 בשם "The Sky Is Too High". הסגנון המוזיקלי של האלבום היה ערבוב של מוזיקת פולק בריטית וגאראג' רוק בסגנון שנות ה-60. שנה לאחר מכן, ב־1999, יצא האלבום "The Golden D" בעל הסאונד הקיצוני יותר, ולאחריו "Crow Sit On Blood Tree" בשנת 2001 בעל הצליל המהורהר יותר המושפע מאמנים כבוב דילן וניק דרייק.
לאחר שעזב את הלהקה ועבר לעבודת סולו בלבד, הוציא קוקסון את "The Kiss of Morning" ב-2002. אלבום זה נחשב לנגיש ביותר מבין אלבומיו של קוקסון עם הסינגל "Escape Song" שהציג שילוב מעניין בין אוקטופוס של סיד ברט ולהקת הרוק המתקדם "The Nice".
ב־2004 הוציא קוקסון את "Happiness In Magazines" שהופק על ידי המפיק-לשעבר של בלר, סטיבן סטריט. אלבום זה זכה להצלחה הגדולה ביותר מבין אלבומיו של קוקסון עד היום, והוא אף קיבל עליו את פרס ה־NME לאמן הסולו הטוב ביותר לשנת 2005.
ב-2006 הוציא גראהם את "Love Travels at Illegal Speeds". אלבום הממשיך את סגנון אלבומו הקודם, והופק שוב עם שותפו מימי בלר סטיבן סטריט.
ב-2009 הוציא קוקסון את "The Spinning Top", אלבומו השביעי שהופק שוב על ידי סטיבן סטריט. האלבום עוסק בסיפורו של אדם מלידתו ועד מותו. קוקסון חוזר באלבום הזה אל הסגנון המוזיקלי שאפיין את אלבומיו הראשונים, מוזיקת פולק בריטית וגאראג' רוק בסגנון שנות ה-60.
גרהאם קוקסון
הוסר
הוסרים (מהונגרית Huszár) הם סוג של פרשים שהיו נפוצים באירופה בעת החדשה.
הוסרים הם לרוב פרשים קלים, למעט מקרים יוצאים מהכלל בפולין ובתקופה מסוימת בהונגריה - שם עטו שריון כבד.
מקורם של ההוסרים הוא ככל הנראה במאה ה-14. ההוסרים הראשונים גויסו בהונגריה על מנת להתמודד עם האיום הטורקי שרוב פרשיה היו פרשים קלים או בינוניים. כתוצאה מכך, הם היו גמישים ומהירים יותר מהאבירים האירופאים. על מנת לענות על איום זה, גייסו צבאות אירופה פרשים קלים משלהם. ההוסרים היו מוצלחים מאוד בהדיפת הכוחות הטורקיים, וכתוצאה מכך עמים אירופאים רבים העתיקו את המודל ההונגרי המוצלח לצבאם. אחד מהמקרים המפורסמים ביותר של שימוש בהוסרים היה במצור על וינה בשנת 1683, בו ההוסרים הפולניים (מכונים גם ההוסרים המכונפים או winged hussars באנגלית) הסתערו על הכוחות העות'מאנים.
בעת החדשה, רוב הצבאות האירופאים השתמשו בהוסרים בתור פרשים קלים.
המאפיין הייחודי של ההוסרים בעת החדשה היו מדיהם היפים. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות ההוסרים נחשבו לחיל אמיץ ויוקרתי.
חיל העם
חיל העם. חיל עממי לא-חמוש במסגרת מעין צבאית שהוקמה על ידי ארגון ההגנה בסוף שנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בחיל העם שירתו אנשים שגילם מעל ל־36 שנה, שלא נכללו במסגרות הצבאיות של ההגנה, חיל המשמר וחיל השדה. מטרת הקמת החיל הייתה לאמן את אנשיו באימונים טרום-צבאיים, תרגילי סדר ושדאות, ללא נשק.
החיל כלל כ־3,500 איש, רובם מתל אביב. אימוניו לא היו מספיקים ומפקדיו עברו הכשרה מזורזת שכותה בשם "הקורסים היפניים". אימוני החיל התקיימו במגרשי ספורט, בבתי ספר ובככרות הערים.
חיל העם נכשל מבחינה ארגונית ועיקר הקושי שבקיומו היה כי הוקם מיד עם פרוץ המלחמה כשזירת הקרבות הייתה רחוקה עדיין מארץ ישראל. גם השלטונות הבריטיים העמידו מכשולים בפני קיום החיל, אשר בעיניהם היה קיומו כחיל רב משתתפים המבצע אימונים המוניים ופומביים, עלול לעורר את זעם הערבים. באפריל 1940 הוציאו שלטונות המנדט צו האוסר על אימונים בתרגילי סדר צבאיים. חיל העם ירד למחתרת ומספר אנשיו הצטמצם בצורה ניכרת. לאחר שנתיים פוזר החיל ושרידיו צורפו לארגון ההגנה.
הוסארים
שכר סופרים
שכר סופרים הוא הגמול הכספי שמשלם המו"ל לסופר בתמורה לזכות להדפיס ולמכור את יצירתו. שכר סופרים משולם בגין שירה, סיפורת, כתיבה עיונית, ולמעשה בגין כל יצירה כתובה.
לקביעת גובהו של שכר סופרים שתי שיטות עיקריות:
הכללים לקביעת גובהו של שכר הסופרים נקבעים בהסכם ההתקשרות שבין המחבר למו"ל. מובן שסופר מבוקש יזכה לתנאי התקשרות טובים יותר מאלה של סופר שאין ביקוש ליצירתו. במקרים קיצוניים לא רק שהמחבר לא יקבל שכר סופרים בגין יצירתו, אלא אף יתבקש לממן חלק מהוצאות הפקת הספר בעצמו או באמצעות מוסד תומך.
מיסוי שכר סופרים בישראל.
בהתאם לפקודת מס הכנסה (קביעת שכר סופרים כהכנסה), התשכ"ד-1963, המשלם שכר סופרים חייב לנכות ממנו מס הכנסה במקור. בהתאם לתקנות מס הכנסה (ניכוי משכר סופרים), התשכ"ד-1964, שיעור המס המנוכה במקור משכר סופרים שווה לשיעור המס המרבי (47% בשנת 2018). כאשר שיעור זה מופרז, ניתן להקטינו באמצעות פנייה לפקיד השומה.
להקטנת מס זה ניתן לקזז מההכנסה הוצאות שהיו ביצורה, כגון הוצאות על צילומים, מכשירי כתיבה, ספרי עזר וכדומה. תנאי יסודי להכרת פקיד השומה בהוצאות אלה הוא רישומו של המחבר כעצמאי במשרדי פקיד השומה, ורישומו המקביל כעוסק במשרדי מע"מ. רישום זה מאפשר גם קיזוז תשלומי מע"מ המלווים הוצאות אלה מהמע"מ שגובה המחבר מהמו"ל.
משמר המולדת
משמר המולדת הוא חיל מתנדבים שהוקם ביישוב בתקופת סכנת כיבוש ארץ ישראל על ידי הנאצים.
משמר המולדת הוקם במסגרת ארגון ההגנה בשנת 1942, בתקופת מאתיים ימי החרדה, בהם עמד היישוב בפני סכנת פלישת הצבא הנאצי, שהתקדם בצפון אפריקה לכיוון תעלת סואץ.
המשמר הורכב ממתנדבים, בעיקר תושבי תל אביב, שהיו מעבר לגיל הגיוס לצבא הבריטי או בעלי כושר גופני נמוך, אשר עברו אימון בסיסי בנשק בפרדסי השפלה והשרון, במחזורים מקוצרים בני 7 ימים, כשבסיומם נערך מטווח ברובים וברימוני יד.
המשמר מנה למעלה מ־5,000 איש.
המשמר פורק עם חלוף הסכנה ליישוב לאחר ניצחון הבריטים בקרב אל עלמיין השני ב־3 בנובמבר 1942 ואנשיו השתלבו ברובם במסגרות אחרות של ארגון ההגנה.
הכסף בראייה מקרו-כלכלית
כסף, בכלכלה, הוא כל מוצר, נכס וסמל אשר מהווה אמצעי חליפין על פי חברה מסוימת ואשר משמש ערך כלשהו, אמצעי תשלום ויחידת חישוב. הכסף הוא נכס פיננסי לרוב ולכן אין לכסף ערך ממשי ושימוש כשלעצמו, אלא ערכו בא לו מכך שהוא מייצג דרישה לקבלת מוצרים או שירותים מסוימים תמורתו. לכן, ניתן לומר כי כסף הוא כל הילך חוקי.
הקדמה.
הכסף הוא המצאה אנושית ומטרתה להקל על הסחר והכלכלה. סחר חליפין הוא החלפת מוצר אחד באחר, והוא הסחר העתיק בעולם. למרות זאת, הוא פחות יעיל ועל כן הומצא אמצעי אחר - הכסף, על מנת להקל על הסחר.
הכסף משמש בעיקר אמצעי תשלום אך שימוש נוסף הוא השימוש בכסף כמודד-ערך. כלומר, באמצעות הכסף ניתן למדוד ולהשוות ערכים, מוצרים ושירותים שונים ובין מדינות. תפקיד דומה הוא השימוש בכסף כצובר-ערך. כלומר, האפשרות לצבור ולחסוך את הכסף על מנת להשתמש בו מאוחר יותר.
הגדרות אפשריות של כמות הכסף במשק.
לכמות הכסף במשק כמה הגדרות מקובלות, להם נהוגים סימונים שונים:
הבנקים המסחריים כיוצרי כסף במשק.
אף על פי שבכל מדינה רשאית רק הממשלה להדפיס כסף (בימינו מקובל לעשות זאת דרך הבנק המרכזי) ובכך להשפיע על כמותו במשק, נודעת גם לבנקים המסחריים במשק חשיבות רבה בקביעת כמות הכסף במשק.