לא ידוע הרבה על עוף זה, אך העצמות המעטות נמצאו ובייחוד עצם הזרוע הארוכה שהכילה מפרקים כדוריים. העוף בעל מבנה עצמות מעובות שהזכיר מבנה עצמות של עוף מים כמו צוללן. העוף הגיע לגובה 30–60 סנטימטרים, ובמראהו דמה לעוף הקדום איכתיאורניס שהיה בעל שיניים. עם זאת המבנה שלו היה כבד בהרבה מהאיכתיאורניס ודמה יותר לעופות ים מודרניים כמו צוללן או קורמורן מודרני. לא ברור אם היה יכול לעוף.
לצידו של הטינגמיאטורניס התגלו מינים שונים של זוחלים ימיים כמו אלאסמוזאוריים צעירים, זוחלים מהסדרה הקדומה כוריסטודרה, צבים קדומים, דגי גרם שונים ועוד. באותו זמן האזור הארקטי היה חמים בהרבה, עד 14 צלזיוס בממוצע. טמפרטורה זו התאימה ביותר לקינון והטלת ביצים, אף שלא נמצאו ממצאים של קינים בשטח. העוף היה מסורבל על היבשה ושלה דגים ממי החופים או ממים מליחים.
המורה לאנגלית (סרט)
המורה לאנגלית (באנגלית: The Operative) הוא סרט קולנוע מסוגת מתח בהפקה בינלאומית של ישראל, ארצות הברית, גרמניה וצרפת בבימויו של יובל אדלר. הסרט מבוסס של ספרו של יפתח רייכר-עתיר, "המורה לאנגלית". בסרט משחקים דיאן קרוגר, מרטין פרימן וקס אנבר. בסרט השתתפו גם שחקנים ישראליים כמו רותם קינן, לנה אטינגר, יואב לוי, יוחנן הרסון, גל פרידמן, אוהד קנולר, דורון צברי, לירון לבו, אריה צ'רנר, ולדימיר פרידמן, חנה ג'האן פרוז ויעקב זדה-דניאל. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בפברואר 2019. הוא הופץ ב-2 באוגוסט על ידי "Vertical Entertainment".
תקציר עלילה.
הסרט מתחיל בשיחת טלפון שמקבל תומאס (מרטין פרימן) מרייצ'ל (דיאן קרוגר), סוכני מוסד לשעבר, ובה היא אומרת מילות קוד מסוימות. מתברר שרייצ'ל אמרה קוד שנועד לחלץ אותה מאיראן. סיפורם של תומאס ושל רייצ'ל נחשף כאשר תומאס נדרש להעריך את רמת הסיכון שנובעת מרייצ'ל. תומאס הפעיל העבר את רייצ'ל כסוכנת באיראן כדי לעכב את התקדמות קצב פיתוח תוכנית הגרעין במדינה.
Stakka Bo
חיסון לחיידק המנינגוקוק
חיסון לחיידק המנינגוקוק (באנגלית: Meningococcal vaccine) מתייחס לכל חיסון הניתן על מנת למנוע זיהום שנגרם על ידי חיידק הנייסריה מנינגיטידיס (Neisseria meningitidis). גרסאות שונות של חיסונים אפקטיביים נגד כל או חלק מסוגי המנינגוקוקוס: A, B, C, W-135 ו-Y. החיסונים מוצלחים ב-85% - 100% מהמקרים למשך לפחות שנתיים. אוכלוסיות בהן יש כמות גדולה של מתחסנים, ניתן לראות ירידה משמעותית במנינגיטיס ובאלחי דם. החיסונים ניתנים בזריקה לשריר או אל מתחת לעור.
ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ למדינות עם שיעור גבוה של חולים ומדינות עם התפרצויות תכופות לחסן חיסונים אלה בשגרה. במדינות עם סיכון נמוך למחלות האלה, ממליצים לקבוצות סיכון להתחסן. במדינות באפריקה אשר נמצאות בסיכון מוגבר לחלות עושים מאמצים רבים על מנת לחסן את כל האנשים בגילאים שנה עד שלושים עם חיסון המנינגוקוקוס. בקנדה וארצות הברית החיסונים אקטיביים כנגד כל ארבעת הסוגים של מנינגוקוקוס וממומלצים כחיסוני שגרה עבור בני נוער ואוכלוסיות סיכון אחרות. בערב הסעודית דורשים מתיירים המגיעים למכה להתחסן כנגד נגיף המנינגוקוק הרלוונטי לאזורם.
חיסוני מנינגוקוק בטוחים באופן כללי. ישנם אנשים המפתחים אדמומיות וכאב באזור הזריקה. מותר להתחסן בזמן הריון. תגובות אלרגיה חמורות מתרחשות בפחות ממקרה אחד למיליון.
חיסון המנינגוקוק הראשון יצא בשנת 1970. זה נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי בתור החיסון הכי בטוח ואפקטיבי הדרוש במערכות הבריאות. עלות החיסון בסיטונאות במדינות מפותחות נעה בין 3.23$ ו-10.77$ לכל מנה, נכון לשנת 2014.
סוגים.
לנייסריה מנינגיטידיס יש 13 סוגי זנים הנבדלים מבחינה קלינית (Serogroups),הקבוצות מסווגות על פי מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד (Polysaccharide) שלהם. שש הקבוצות, A,B,C,Y,W-135 ו-X אחראיות לכל מקרי המחלה בבני אדם.
זנים A,C,W-135 ו-Y.
ישנם שלושה חיסונים למניעת מחלת המנינגוקוקוס בארצות הברית אשר מתמקדות בקבוצות A,C,W-135 ו-Y:
נימנריקס הוא חיסון מצומד האפקטיבי כנגד זנים מסוג A,C,W-135 ו-Y השימוש בו נעשה במדינות האיחוד האירופאי ובמדינות נוספות.
חיסון המנינגוקוק המצומד הראשון (MCV-4), מנקטרה, היה מורשה בארצות הברית בשנת 2005 על ידי חברת סנופי. מאנבאו היה מורשה בשנת 2010 על ידי נוברטיס. שני חיסוני ה-MCV-4 אושרו על ידי מנהל המזון והתרופות עבור אנשים מגילאי שנתיים ועד 55. מנקטרה קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל 9 חודשים באפריל 2011. באוגוסט 2013 מאנבאו קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל חודשיים. המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) טרם נתן המלצה בעד או נגד שימוש בחיסון עבור ילדים מתחת לגיל שנתיים.
חיסון הפוליסכריד (MPSV-4), מנומון זמין משנת 1970. ניתן להשתמש בחיסון זה אם החיסון המצומד (MCV-4) לא זמין, או כאשר מדובר באנשים מעל גיל 55 אשר רשאים להשתמש בחיסון זה בלבד. מידע אודות אוכלוסיות מומלצות לקבל החיסון ניתן לקבל מהמרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC).
הגבלות.
משך החסינות שמעניק חיסון המנומון (Menomune) הוא 3 שנים, פחות אצל ילדים מתחת לגיל 5 מכיוון שזה לא מייצר תאי זיכרון מסוג T. ניסיון לגשר על בעיה זו על ידי חיסון נוסף גורם לתגובת נוגדנים מופחתת ולא מוגברת ולכן לא מומלץ לתת מנות נוספות של חיסון זה. כמו בכל חיסוני הפולסכריד גם מנומון לא מייצרת חסינות רירית, כך שעדייו ניתן להידבק בזנים אחרים של מנינגוקוקוס ולא ניתן לפתח חסינות העדר באמצעות חיסון זה. מסיבה זו, מנומון מתאים במיוחד לתיירים הזקוקים להגנה קצרת טווח אך לא כחלק מתוכנית לאומית למניעת מגפות.
מאנבאו ומנקטרה מכילים את אותם נוגדנים כמו מנומון אך נוגדנים אלה מצומדים לתרכובת חלבון פוליסכריד נגד דיפתריה, וכתוצאה מכך משך החסינות ארוכה יותר עם חיסונים מאיצים נוספים ואף חסינות זו אפקטיבית לחסינות עדר.
סיבולת.
במחקר שהתפרסם במרץ 2006, השוו בין שני סוגי החיסונים ומצאו כי 76% מהמחוסנים עדיין מקבלים הגנה פאסיבית יותר משלוש שנים לאחר קבלת החיסון (MCV-4). רק ל-49% מהמחוסנים ב-MPSV-4 הייתה הגנה פאסיבית. נכון לשנת 2010 ישנם עדויות מוגבלות לכך שהחיסונים הנוכחיים מציעים הגנה הנמשכת מעבר לשלוש שנים. נערכים מחקרים על מנת לקבוע באופן מוחלט מה משך החסינות המדויק וכמות החיסונים הנוספים הנדרשים. המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם המלצות למי כדאי להתחסן בשנית.
זנים C ו-Y.
ביוני 2012 מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר חיסון משולב כנגד שני סוגים של מחלות המנינגוקוקוס ומחלה נוספת אצל ילדים ותינוקות מגיל 6 שבועות עד 18 חודשים. החיסון מנהיבריקס (Menhibrix), מונע מחלות הנגרמות על ידי חיידק הנייסריה מנינגיטידיס, זנים C, Y והאמופילוס אינפלואנזיאה (Haemophilus influenzae). זה היה חיסון המנינגוקוקוס הראשון שהיה ניתן לתת לתינוקות בגיל של 6 שבועות.
זן A.
חיסון הנקרא מאנאפריוואק (MenAfriVac) פותח מטעם תוכנית הנקראת פרויקט חיסון המנינגיטיס ויש באפשרותו למנוע התפרצויות של זן A מנינגיטיס.
זן B.
הוכח כי קשה לפתח חיסונים המגנים מזן B של מנינגיטיס וכי צריך לנקוט בגישה שונה מחיסונים כנגד זנים אחרים. אומנם חיסוני הפולסכריד יעילים כנגד הזנים A,C,W-135 ו-Y אך בזן B מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד שלו דומה מידי להידבקויות על מולקולת עצביות אצל בני אדם.
חיסון כנגד זן B פותח בצ'ילה בתגובה להתפרצות רחבה של המחלה בשנת 1980. חיסון זה התבסס על פיתוח מלאכותי של הממברנה החיצונית של החיידק. נבדק ונמצא כי החיסון בטוח ואפקטיבי, אך בארצות הברית ניתן לו אישור למחקר בלבד בשל סכסוכים פוליטיים בין המדינות.
בשל שכיחות גבוהה של מניגיטיס מזן B בנורווגיהבין השנים 1975–1985, רשויות הבריאות הנורווגיות פיתחו חיסון המיועד ספציפית לילדים ונוער. ניסויים קליניים פסקו לאחר שראו כי החיסון יעיל רק ב-50% מהמקרים. בנוסף, מספר תביעות הוגשו כנגד רשויות הבריאות במדינה על ידי אנשים שסבלו מתופעות לוואי חמורות. מידע שרשויות הבריאות קיבלו ואספו במהלך פיתוח החיסון הועבר לחברת גלקסו סמית׳ קליין (GlaxoSmithKline) אשר פיתחו חיסון דומה MeNZB, עבור ניו זילנד.
בינואר 2013 אושר לשימוש באירופה החיסון MenB. בעקבות המלצה מהוועדה לבדיקת תרופות לשימוש אנושי של האיחוד האירופי, חיסון הבקסרו (Bexsero) המיוצר על ידי חברת נוברטיס, קיבל רישיון מהנציבות האירופאית. למרות זאת, פיתו החיסון במדינות האיחוד האירופי תלוי בהחלטת הממשלות של כל מדינה.
ביולי 2013 ועדת החיסונים בבריטניה המליצה נגד הוספת חיסון הבקסרו לתוכנית החיסונים השגרתית מטעמי חיסכון תקציבי. אך בשנת 2014 ההמלצה בוטלה והחיסון התווסף לחיסוני השגרה.
בנובמבר 2013, כתגובה להתפרצות מנינגיטיס מסוג B בקמפוס של אוניברסיטת פרינסטון, המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) אישרו ייבוא חירום של בקסרו על מנת לעצור את ההתפרצות. בקסרו אושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי בפברואר 2015. באוקטובר 2014, טרומנבה, חיסון נוסף נגד זן B שיוצר על ידי חברת התרופות פייזר, אושר על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי.
זן X.
דווח על הימצאות זן X מנינגיטיס בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה ומערב אפריקה. לא קיים חיסון המגן מפני זן X של מנינגיטיס.
תופעות לוואי.