באוגוסט 2005 יצא האלבום "Supernature". הוא כולל בעיקר מוזיקת פופ ודאנס, אך לראשונה בתולדות הלהקה, נעשה בו שימוש בגיטרה חשמלית, בשיר "Ooh La La" . האלבום היה מועמד לפרס הגראמי בקטגוריה "האלבום הדאנס\אלקטרוני הטוב ביותר" לשנת 2007 והשיר "Ooh La La" היה מועמד לפרס "הקלטת הדאנס הטובה ביותר".
בסוף 2006 החלו כתיבתו והקלטתו של האלבום "Seventh Tree" בבאת'. הוא יצא בפברואר 2008 ומציג צליל "חם" ו"עדין" יותר, משולב במוזיקת אווירה (אמביינט).
במרץ 2010 יצא האלבום "Head First", בו ניכרת השפעה של פופ משנות ה-80. האלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה "האלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר" לשנת 2010 והשיר "Rocket" היה מועמד לפרס "הקלטת הדאנס הטובה ביותר".
ב-6 בספטמבר 2013 יצא האלבום "Tales of Us". הקלטתו החלה כבר באפריל 2011, באולפן הלהקה באזור כפרי באנגליה והמיקסים נערכו בלונדון.
ב-31 במרץ 2017 יצא האלבום השביעי, "Silver Eye", שהוקלט בין יולי 2015 לדצמבר 2016 בדאלאס ובלונדון ויצא בחברת "מיוט רקורדס" . בגרסת הרמיקס של השיר "Ocean" מתארח סולן דפש מוד, דייב גהאן. האלבום זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים המוזיקליים.
שירי הלהקה Annabel ו-Human משמשים כנעימת הפתיחה של שתי העונות הראשונות של הסדרה הצרפתית "הסוכנות".
סמיון זלוטניקוב
אי אי קאמינגס
אנטונין קרפט
קורה (התעמלות)
קורה (באנגלית: Balance beam או BB) היא אחד מארבעת המכשירים עליהם מתחרות נשים בהתעמלות מכשירים. זהו המכשיר השלישי, אחרי שולחן הקפיצות והמקבילים המדורגים, בסדר המכשירים האולימפי.
המתעמלות מבצעות על הקורה תרגיל הכולל מספר אלמנטים, בהם קפיצות, סיבובים, צעדים, שילוב של הליכה וריצה, וכן תרגילים המבוצעים בעמידה, ישיבה, שכיבה או עמידת ידיים, ועוד. על המתעמלת להשתמש בכל אורך הקורה, ולהפגין אלגנטיות, גמישות, ביטחון ושליטה. משך התרגיל המרבי הוא דקה וחצי.
בראשית דרכו היה התרגיל מבוסס יותר על צעדי מחול ופחות על יכולות אקרובטיות. שתיים מהמתעמלות הבולטות בהיסטוריה, שפעלו בשנות ה-70 של המאה ה-20, אולגה קורבוט ונדיה קומנץ' שינו את פני המקצוע, כשהציגו תרגילים מורכבים יותר, הדורשים יכולות גבוהות יותר. מתעמלות אחרות הלכו בעקבותיהן. בעקבות זאת גם הוחל בציפוי קורת העץ בזמש, כדי להפכה לבטוחה יותר למתעמלות.
מבנה ומידות.
הקורה ארוכה וצרה ועומדת על 2 רגליים הנמצאות בשני הקצוות:
מידות הקורה, כפי שנקבעו על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (FIG):
כל הזוכות במדליית זהב בתרגיל הקורה במשחקים האולימפיים.
תרגילי הקורה הם חלק מתחרויות האולימפיות מאז אולימפיאדת הלסינקי (1952). האלופה האולימפית הראשונה הייתה נינה בוצ'ארובה מברית המועצות.
המתעמלת היחידה שזכתה בתרגיל זה פעמיים ברציפות הייתה נדיה קומנץ' מרומניה.
מארי דקר
מארי סלייני (באנגלית: Mary Slaney; נולדה כמארי תרזה דקר; באנגלית: Mary Teresa Decker; ב-4 באוגוסט 1958) היא רצה אמריקאית. הייתה אלופת העולם, בעלת 2 מדליות זהב בריצות ל-1500 מטר ול-3000 מטר (הלסינקי 1983), ושיאנית עולם (קבעה 17 שיאי עולם רשמיים ובלתי רשמיים ו-36 שיאים אמריקאיים).
ביוגרפיה.
מארי דקר נולדה בניו ג'רזי. עשור אחרי-כן עברה משפחתה לדרום קליפורניה, שם החלה דקר לרוץ. שנה אחרי-כן, בגיל 11, היא זכתה בתחרות המקומית הראשונה שלה.
היא הצטרפה למועדון האתלטיקה בבית ספרה ולמועדון אתלטיקה קלה, והקדישה עצמה לריצה, מאמץ שיגבה את מחירו בפציעות שייגרמו לה בשלב מאוחר יותר בקריירה שלה. בגיל 12, היא התחרתה בשבוע אחד במרתון ובארבעה מרוצים לטווח בינוני ולטווח ארוך, בסיום השבוע היא נזקקה לניתוח אפנדקטומיה.
קריירה.
בשנות העשרה המוקדמות שלה, היא כבר הוכרה כאצנית ברמה עולמית. לא הותר לה להתמודד באולימפיאדת מינכן (1972) בשל גילה הצעיר. דקר בת ה-14 ששקלה 40 קילוגרמים וכונתה "מארי דקר הקטנה" (Little Mary Decker) זכתה לתשואות עולמיות עם ניצחונה בריצת 800 מטר במפגש האמריקאי-סובייטי במינסק, בו הביסה את זוכת מדליית הכסף לעתיד באולימפיאדה.
בסיומה של שנת 1972 דורגה דקר ראשונה בארצות הברית ורביעית בעולם בריצת 800 מטר.
ב-1973 היא השיגה את שיא העולם הראשון שלה כשרצה מייל בזמן של 4:40.1 באולם סגור. ב-1974, דקר הייתה שיאנית העולם בריצת 1000 מטר בזמן של 2:26.7, 880 יארד בזמן של 2:01.8.
בסיומה של שנת 1974, היא סבלה בשריריה מתסמונת המדור. הדבר התבטא בסדרת פציעות וכתוצאה מכך היא לא התחרתה באולימפיאדת מונטריאול (1976), בגלל שברי מאמץ ברגל התחתונה שלה. ב-1978 היא עברה ניתוח על מנת לרפא את תסמונת המדור, שמנעה ממנה להתחרות במשך תקופה. אחרי שהתאוששה מהניתוח, היא שהתה שתי עונות באוניברסיטת קולורדו בבולדר (Boulder) על מלגה של אתלטיקה קלה.
ב-1980 היא שברה את שיא העולם במייל לנשים, בשיא של 4:17.55 ונהפכה לאישה הראשונה ששברה את מחסום ה-4:20 בריצת המייל.
שיא הקריירה.
ב-1982 הציבה דקר שישה שיאי עולם חדשים, במרוצים למרחקים שבין מייל ל-10,000 מטרים. בשנה שאחרי-כן היא השיגה את "דקר הכפול" (Decker Double), אחרי שזכתה בתחרויות של 1,500 מטר ו-3,000 מטר באליפות העולם בהלסינקי. ב-1982 היא קיבלה את מדליית ג'יימס סאליבן שמוענקת לאתלט החובב הטוב ביותר בארצות הברית, ובשנה שאחריה היא זכתה בפרס ג'סי אוונס מהאגודה לאתלטיקה קלה של ארצות הברית ומגזין ספורטס אילוסטרייטד הכתיר אותה בתואר ספורטאית השנה.
דקר הייתה מועמדת מובילה לזכות במדליית הזהב באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) שנערכה בלוס אנג'לס. במהלך ריצת הגמר ל-3,000 מטר, עקפה זולה באד את דקר ורצה בנתיב הפנימי וכנראה לא הגבירה את מהירותה בהתאמה. דקר נתקלה תחילה ברגלה בבאד וכשבאד מעדה קלות והתנדנדה, התנגשה דקר בבאד שנית ומעדה בכבדות על אבן השפה. מפרק הירך של דקר נפגע ולא היה באפשרותה לסיים את המרוץ. היא הורמה מהמסלול ונישאה בידי חברה דאז ובעלה לעתיד ריצ'רד סלייני, תוך שהיא מתייפחת. במסיבת עיתונאים היא אמרה שבאד אשמה בהתנגשות (באתלטיקה קלה בדרך כלל מוטלת על האתלט העוקב האחריות להימנע ממגע עם הרץ המוביל; מצד שני, יש מוסכמה בין רוב האצנים למרחקים ארוכים שעל המוביל להיות ביתרון של צעד שלם לפני שהוא חותך למסלול הפנימי) רשויות האתלטיקה פסלו בתחילה את באד בעוון הכשלה, אולם הם החזירו אותה כעבור שעה אחרי שצפו בקלטת המרוץ. בשנת 2016, יצא לאור הסרט הדוקומנטרי 'הנפילה' (באנגלית: The Fall) העוסק ברקע של שתי האתלטיות, וכן בהתרחשויות של אותה תחרות.
דקר התגרשה מרון טאב בתום שתי שנות נישואים, וב-1 בינואר 1985 נישאה לזורק הדיסקוס הבריטי ריצ'רד סלייני. דקר שבה להתחרות בינואר 1985, זכתה במרוץ Sunkist לריצת 2000 מטר שנערך באולם סגור, אף הוא בלוס אנג'לס וקבעה שיא עולם חדש. היא נשאלה אם היא מתחרטת על תגובתה לגבי באד, היא ענתה: "אני לא מרגישה שום סיבה להתנצל. טעיתי, כמו כל אחד אחר באותו מצב."
דקר ובאד נפגשו שוב ביולי 1985, במרוץ ל-3000 מטר שנערך ב-Crystal Palace National Sports Centre בלונדון, אנגליה. דקר זכתה במרוץ, בעוד באד הגיעה למקום הרביעי. בתום המרוץ, נפגשו שתי הנשים, לחצו ידיים והתפייסו. דקר המשיכה והוקלטה באומרה שבאד גזלה ממנה את מדליית הזהב במרוץ 3000 מטר בלוס אנג'לס. שנים רבות אחרי התקרית אמרה דקר: "הסיבה שנפלתי לדעת כמה אנשים היא שהיא הכשילה אותי בכוונה. אני יודעת שזה כלל אינו כך. הסיבה שנפלתי הייתה שהייתי מאוד חסרת ניסיון בריצה בקבוצה.
לדקר הייתה עונה נפלאה ב-1985, בה זכתה בתריסר מרוצי מייל ו-3000 מטר יוקרתיים באירופה, שכללו את שבירת שיא העולם במייל לנשים עם תוצאה של 4:16.71. היא נמנעה מלהשתתף בעונת 1986 מכיוון שילדה את בתה היחידה, אשלי לין (נולדה ב-30 במאי 1986), אולם החמיצה את עונת 1987 מחמת פציעה, ולא עלה בידה להתחרות באולימפיאדת סיאול (1988) בסיאול, קוריאה הדרומית (אם כי היא נשאה את דגל ארצות הברית בטקס הפתוח) והיא לא עמדה בדרישות לאולימפיאדת ברצלונה (1992).
מחלוקת.
ב-1996, בגיל 37, כשהיא עברה את המבחנים לריצת 5000 מטר באולימפיאדת אטלנטה (1996), הייתה דקר מעורבת בנושא שנוי במחלוקת. בדיקת שתן שנערכה לה ביוני במבחנים לאולימפיאדה, הראתה יחס 6 ל-1 של טסטוסטרון לאפיטסטוסטרון (T/E) גדול יותר מהמרבי.
דקר ועורכי דינה טענו שמבחן היחס T/E אינו אמין עבור נשים, במיוחד לנשים בשלהי שנות השלושים לחייהן או מבוגרות מכך שנוטלות גלולות למניעת היריון. בינתיים, השתתפותה של דקר באולימפיאדה נפסלה.
ביוני 1997, אסרה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית על דקר להתחרות. בספטמבר 1999, צוות שופטים של אגודת האתלטיקה הקלה של ארצות הברית התיר את השתתפותה בתחרויות.
התאחדות האתלטיקה הבינלאומית הרשו לה להתחרות אולם העבירו את המקרה לבוררות. באפריל 1999, צוות הבוררים פסק נגדה, אחרי שהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית פסלה את מדליית הכסף בה זכתה בריצת 1500 מטר באליפות העולם באולם סגור ב-1997.
באפריל 1999, הגישה דקר תלונה נגד התאחדות האתלטיקה הבינלאומית והוועד האולימפי האמריקני שפיקח על המבחן, וטענה שהמבחן היה לקוי ושאין ביכולתו להבחין בין אנדרוגן שנגרמו מהשימוש בחומרים אסורים לאנדרוגן שנגרמו מהשימוש בגלולות למניעת הריון.
בגלל שגיאות מסוג I ו-II, במיוחד בקרב אתלטיות מבוגרות, מבחן ה(T/E) תוקן ומעבדות עורכות כיום גם מבחן באיזוטופ פחמן (CIR), אם היחס הוא גבוה באופן יוצא דופן.
המשך חייה.