אוניברסיטת מיזורי (באנגלית: University of Missouri; בראשי תיבות: MU; בקיצור: Mizzou או Missouri) היא אוניברסיטה ציבורית במיזורי שבארצות הברית. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצא מיום היווסדה בקולומביה שבמיזורי. האוניברסיטה נוסדה ב-1839 והיא הגדולה ביותר במיזורי, עם מעל 31,401 סטודנטים בשנת 2021. בעת שהוקמה בשנת 1839, הייתה לאוניברסיטה הראשונה הנמצאת ממערב לנהר המסיסיפי. לאוניברסיטה שלושה קמפוסים נוספים ברחבי מיזורי: ברולה, בקנזס סיטי ובסנט לואיס. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות.
מרכז מחקר הכור הגרעיני שבאוניברסיטה הוא העוצמתי לסוגו בעולם. אוניברסיטת מיזורי היא אחת משש האוניברסיטאות הציבוריות בארצות הברית בעלות בית ספר לרפואה, רפואה וטרינרית, הנדסה, חקלאות ומשפטים, אשר כולם נמצאים בתוך קמפוס אחד. בית הספר לעניינים ציבוריים של האוניברסיטה נקרא על שמו של הנשיא ה-33 של ארצות הברית, הארי טרומן, שהגיע ממיזורי.
רעיה שטראוס בן-דרור
רעיה שטראוס בן דרור
אנדרה דה גראס
אנדרה דה גראס (באנגלית: Andre De Grasse; נולד ב-10 בנובמבר 1994) הוא אתלט קנדי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 200 מטר, פעמיים זוכה מדליית ארד במשחקים האולימפיים (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020) ובעל שתי מדליות ארד מאליפויות העולם (בייג'ינג 2015, דוחה 2019) בריצת 100 מטר, אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר (טורונטו 2015), שיאן קנדה בריצת 200 מטר ואלוף ה-מכללות בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר.
ביוגרפיה.
דה גראס נולד במרקאם שבאונטריו, בנם של בוורלי דה גראס ואלכס ווית'. אמו, ילידת טרינידד וטובגו, הייתה אצנית מצטיינת בתקופת התיכון ועברה לקנדה בגיל 26. כנער שיחק בעיקר כדורסל ולאחר שבשנתו האחרונה בתיכון שלו פורקה קבוצת הכדורסל של בית הספר, הוא החל להתאמן באתלטיקה קלה. ב-2012 סיים את לימודי התיכון והחל ללמוד בקולג' הקהילתי קופיוויל בקנזס.
תחילת הקריירה.
הוא היה אלוף קנדה לנוער בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. במשחקים הפאן-אמריקאיים לגיל הנוער ב-2013 שהתקיימו במדיין שבקולומביה, זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר ובמדליית ארד בריצת 200 מטר. ב-2015 החל ללמוד תואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-16 במאי 2015 שבר את השיא הקנדי בריצת 200 מטר כשקבע תוצאה של 20.03 שניות, למחרת קבע את שיא אישי בריצת 100 מטר, 9.97 שניות. ביוני 2015 זכה באליפות ה-NCAA בריצת 100 מטר, בתוצאה של 9.75 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 19.58 שניות. שתי התוצאות נקבעו עם רוח גבית מעל המותר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2015 זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.05 שניות ובריצת 200 מטר בשיא קנדה חדש של 19.88 שניות.
שתי מדליות ארד באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 זכה דה גראס בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר בצוותא עם טרייבון ברומל מארצות הברית בשיא אישי חדש של 9.92 שניות, אחרי יוסיין בולט מג'מייקה (9.79 שניות) וג'סטין גטלין מארצות הברית (9.80 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.13 שניות, אחרי ג'מייקה (37.36 שניות) וסין (38.01 שניות).
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה דה גראס ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.02 שניות, אחרי יוסיין בולט (19.78 שניות) ולפני כריסטוף למטר מצרפת (20.12 שניות). מדליות ארד, בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.91 שניות, אחרי יוסיין בולט (9.81 שניות) וג'סטין גטלין (9.89 שניות) ובריצת שליחים 4X100 מטר בשיא קנדה חדש של 37.64 שניות, אחרי ג'מייקה (37.27 שניות) ויפן שקבעה שיא אסיה חדש של 37.60 שניות.
ב-2017 זכה בפעם השלישית ברציפות באליפות קנדה בריצת 100 מטר, ובפעם הראשונה בריצת 200 מטר.
סגן אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה דה גראס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.95 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית (19.83 שניות) ולפני אלכס קיניונס מאקוודור (19.98 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.90 שניות, אחרי כריסטיאן קולמן מארצות הברית (9.76 שניות) וג'סטין גטלין (9.89 שניות).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת טוקיו זכה דה גראס במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 19.62 שניות, לפני קני בדנרק (19.68 שניות) ואלוף העולם נואה ליילס (19.74 שניות), שניהם מארצות הברית. כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 19.73 שניות. בריצת 100 מטר זכה במדליית ארד שקבע שיא אישי של 9.89 שניות, אחרי מרסל ג'ייקובס מאיטליה שקבע שיא אירופה חדש של 9.80 שניות ופרד קרלי מארצות הברית (9.84 שניות). בריצת שליחים סיים עם נבחרת קנדה במקום השלישילאחר פסילת הנבחרת הבריטית שסיימה שנייה בעקבות הרשעת אחד מחבריה באמצעות, שודרגה המשלימה של קנדה לכסף.
חיים אישיים.
דה גראס הוא בן זוגה של האצנית האמריקאית ניה אלי, לזוג בת שנולדה ב-2018.
דמויי דורבן
דמויי דורבן (שם מדעי: "Hystricognathi") היא אינפרא-סדרה של מכרסמים מתת-סדרת דמויי קביה החיים בדרום-מזרח אסיה, אפריקה, אמריקה הדרומית ואמריקה הצפונית. בתוכם כלולים מיני המכרסמים הגדולים בעולם, כשהגדול ביותר הוא קפיבארה מצויה מביצות אמריקה הדרומית השוקלת מעל 90 ק"ג - כמו סוס פוני. רבים מהם גדולים מכדי להיכנס למאורות וכדי להתגונן מטורפים הם פיתחו קוצים ארוכים על גופם אצל הדרבניים והסמרניים הקרובים להם או רגליים מהירות כמו המארה הפטגונית. רובם חיים בקבוצות גדולות ואפילו במחילות גדולות.
המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא ששריר המלעס שלהם עובר דרך הלסת העליונה ומתחבר לצד השני. כמו לרוב המכרסמים הם בעלי חותכות חזקות איתם הם יכולים להתמודד עם מזונות קשיחים כמו זרעים או גזעים. רוב המינים אוכלי צמחים אך חלקם יגוונו גם במזון מהחי.
מאפיין נוסף המיוחד למכרסמים אלה הם התנהגות משחק ייחודית בעודם מנענעים את הראש באופן מיוחד ורצים יחדיו.
נפתלי היינץ וידרא
סטניסלב סולובקין
סטניסלב אלכסנדרוביץ סולובקין (ברוסית: Станислав Александрович Соловкин) (נולד ב-10 בינואר 1977) הוא עיתונאי, במאי ומפיק יהודי רוסי. ידוע בזכות עבודתו במסגרת "הגיבור האחרון", "חכה לי" ותוכניות טלוויזיה פופולריות אחרות.
שתיים מעבודותיו של סולובקין הן "שוק עבדים" (Slave Market) ו"תעלומות סטלין (Mysteries of Stalin)- גרסה של ביוגרפיה" ( A Version of a Biography) היו מועמדים לפרס ונימנו בין שלושת המועמדים הסופיים. כמפיק, סולובקין גם לקח חלק בצילומי "המירוץ למיליון" (The Amazing Race) (רשת הטלוויזיה האמריקנית CBS) התוכנית הפופולרית זוכת פרס אמי.
קורות חיים.
נולד במוסקבה ב-10 בינואר 1977. כשהיה בן 17 התקבל לעבודה בתוכנית "חדשות לצעירים" (), שם עבד תחילה כעיתונאי ולאחר מכן כמפיק כתבות וכבמאי.
ב-1996 הוא התקבל לפקולטה לעיתונאות באוניברסיטת מוסקבה וסיים בה את לימודיו בשנת 2002.
בשנים 1996-1997 עבד ככתב בשבועון " (נוביה גאזטה).
בשנת 1997 סלובוקין החל לעבוד עבור חברת הטלוויזיה " (ויד) שם שימש לאורך השנים ככותב, תסריטאי, עורך, מפיק ובמאי של תוכניות כמו "וזגליאד" (Vazglyad), "חכו לי" (Wait for me), "עשה צעד" (Make a Step), "חיים אחרים" (Another Life), "כך קרה הדבר" (The Way That Happened) ואחרות. באותו זמן הוא כתב וביים את הסרט התיעודי "שוק עבדים", אשר הגיע לגמר בהתמודדות על פרס TEFI. הסרט זכה לשבחים. סולובקין עמד בראש צוות צילום טלוויזיוני שנשלח לתעד את מאורעות מלחמת צ'צ'ניה השנייה.
בתחילת שנות ה-2000 סולובקין עלה לישראל, שם עבד עבור הערוץ "ישראל+", ערוץ בשפה הרוסית. לאחר מכן שימש כסגן העורך הראשי של מגזין "טלוויזיה בצבע" (Colour TV), והיה למנהל הפקה ומאוחר יותר מפיק שותף בפועל בתוכנית "הגיבור האחרון", גרסה רוסית של זיכיון הריאליטי המפורסם "הישרדות".
מאז 2004 עמד בראש מספר חברות טלוויזיה המפיקות תכנים עבור הטלוויזיה הרוסית. כמפיק, לקח חלק ביצירתן של תוכניות כגון "בית רומנוב" (House of Romanov), אהבה ומוות" (Love and Death), "שושלת רומנוב: היום האחרון" (The Romanovs: The Last Day), "תעלומות סטלין - גרסה של ביוגרפיה" (Mysteries of Stalin - a Version of a Biography) (תוכנית אשר עלתה לגמר בהתמודדות על פרס TEFI) ותוכניות טלוויזיה נוספות. הוא הפיק גם את תוכניות הקומדיה "קומדיה בערוץ הראשון" (), "אנשים מצחיקים" (Funny People), "אומורה", "תמונות מצחיקות" (Funny Pictures), וכן את תוכניות הריאליטי "ווייפאאוט" ו"מגדל".
מאז 2008 שיתף פעולה עם רשת הטלוויזיה האמריקנית CBS וסייע בהפקת 9 עונות של התוכנית "המירוץ למליון". התוכנית זכתה במספר פרסי אמי.
ב-2014, יחד עם המפיק הידוע ולדימיר קרטשקוב (Vladimir Kartashkov), ייסד את חברת "Soar Productions" להפקות. בשנת 2015, סולובקין סייע בהפקת פרק של התוכנית "טופ גיר" בסנט פטרסבורג.
פילמוגרפיה.
תוכניות טלוויזיה.
סטניסלב סולובקין סייע בהפקה וקו-פרודוקציה של תוכניות טלוויזיה עבור ה-CBS, BBC, ערוץ דיסקברי, ערוץ 7 אוסטרליה, ערוץ הטיולים, ערוץ Sci-Fi ואחרים. לרבות:
ג'וזף ווטל