עשרות אלפי צמיגים בשנה מוצאים את דרכם חזרה אל הכביש בצורת פסי האטה, אבני בלימה ומוצרים אחרים אשר תורמים לאיכות הסביבה וגם מעלים את רמת הבטיחות של נוסעים, הולכי רגל ורוכבי אופניים.
סוגים של פסי האטה:
באירופה קיימים תקנים מחמירים לפסי האטה אשר מגדירים את גובהם, רוחבם והחומרים מהם מותר לייצר פסי האטה כדי לשמור על בטיחות המשתמשים בדרך. בישראל לא קיים תקן המסדיר נושאים אלו.
אמצעי דומה הוא פס הרעדה , סדרת פסים קטנים מאוד שמטרתם להתריע בפני נהג רכב הנוסע במהירות גבוהה בכביש בין עירוני, כי עליו להוריד מהירות. לרוב פסי הרעדה קיימים לפני מחסומים.
תקופת האפלה
תקופת החושך
אסרולה
אסרולה (שם מדעי: "Malpighia glabra" ידוע בכינוי דובדבן ברבדוס) הוא מין של מלפיגיה, סוג צמחים בעלי פרחים הנפוץ באמריקה הדרומית. האסרולה הוא עץ נמוך קומה (צומח לגובה של עד שלושה מטרים) הנושא פרי דמוי דובדבן הקרוי על שמו.
פירות האסרולה עשירים בוויטמינים ונמכרים כמיץ שטעמו חמוץ ומרוכז.
תפוצה.
האסרולה הוא מין מקומי לאיים הקריביים (בפרט איי הודו המערבית), ומשם התפשט המין לאמריקה הדרומית והמרכזית, מקסיקו וטקסס.
מאפיינים.
עצי האסרולה הם ירוקי עד, עליהם בעלי צורה פשוטה ושפה תמימה, קצה מעוגל וגוון ירוק כהה.
הפרחים צומחים במקבצים של שתיים עד חמש פריחות יחדיו, כל פריחה בעלת חמישה עלי כותרת בגוון ורוד-אדום.
הפרי הוא ענבה עסיסית בעלת ציפה מבריקה, שגוונה מאדים עם ההבשלה, המכילה בין שניים לשלושה זרעים קטנים וקשים. טעם הפירות חמוץ עד מתוק, והם מכילים כמות גדולה של ויטמין C (בין אחוז ל-4.5 אחוז ממשקל הפרי הוא חומצה אסקורבית). לשם השוואה, תפוז מקולף לרוב יכיל כ-0.05% (כ-50 מ"ג ל-100 גרם) של חומצה אסקורבית. האסרולה עשירה בוויטמינים נוספים - מכילה כמות של ויטמין A הדומה לגזר, ריבופלאבין וניאצין.
הפרי מכיל מינרלים כגון גופרית, אשלגן, חומצה מאלית, ברזל, סידן ועוד. הסוכרים שבו כוללים דקסטרוז, סוכרוז ופרוקטוז.
בשימוש האדם.
האסרולה משמש כמזון מקומי באמריקה הדרומית, שם הוא נמכר למאכל בדומה לדובדבנים. אחד מהשימושים הנפוצים ביותר בו הוא למיצים - מיץ האסרולה נחשב עשיר בוויטמינים, ומהווה תחליף מקומי באיים הקריביים למיץ התפוזים, הפופולרי באמריקה הצפונית.
שימוש נוסף הוא כמרכיב בקוסמטיקה - הודות לריכוז ויטמין A וחומצה אסקורבית, יש המכינים ממנו מסיכות פנים. יעילותו של האסרולה בתחום זה לא הוכחה מדעית.
ירח מר
ירח מר (באנגלית: Bitter Moon) הוא סרט קולנוע בהפקה צרפתית-בריטית משנת 1992, בבימויו של רומן פולנסקי. התסריט מבוסס על ספר בעל אותו שם, שנכתב על ידי הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר. את המוזיקה המלווה את הסרט כתב ואנגליס.
עלילת הסרט.
פיונה ונייג'ל הם זוג בריטי היוצא לשיט תענוגות לאיסטנבול, בדרך להודו, בניסיון להילחם בדעיכת קשר הנישואים האפור והמשעמם שלהם. הם פוגשים על הספינה זוג נוסף, מימי, צרפתייה יפהפייה ומפתה, ואוסקר בעלה, סופר אמריקאי כושל המרותק לכסא גלגלים.
אוסקר מזמין את נייג'ל לחדרו, ומספר לו כיצד הוא ומימי נפגשו באוטובוס בפריז והתאהבו, ואיך לאחר מכן הידרדר הקשר ביניהם והפך לסיוט.
באמצעות סדרה של פלשבקים, אוסקר משחזר את התפנית האפלה שקיבלה האהבה שלו ושל מימי. בין השניים התפתחה מערכת יחסים סאדו-מזוכיסטית, שכללה התנסות בבונדג', אורופיליה ומציצנות. עם הזמן דעך הקשר ביניהם, ואוסקר ניסה להיפרד ממימי. היא התחננה בפניו שיאפשר לה להמשיך לגור איתו, לא משנה באילו תנאים, והוא ניצל את ההזדמנות כדי להגשים באמצעותה את הפנטזיות הסדיסטיות שלו. אוסקר החל להשפיל את מימי בפומבי יותר ויותר. כשנכנסה להיריון, שכנע אותה אוסקר לעשות הפלה, הבטיח לה חופשה משותפת במקום אקזוטי, אך ברגע האחרון נטש את המטוס והשאיר אותה לטוס לבדה.
בשנתיים שלאחר מכן התרכז אוסקר בעיקר במסיבות פרועות וביחסי מין מזדמנים. סגנון החיים ההדוניסטי שלו הגיע לקיצו כאשר בעודו שיכור התפרץ לכביש ונדרס על ידי רכב חולף. מימי הגיעה לבקר אותו בבית החולים, שבו החלים מכמה פציעות קלות ומרגל שבורה. תוך שהיא מנצלת את נכותו הזמנית, גרמה לו מימי באקט אלים ואכזרי לנכות חמורה ולשיתוק קבוע בשתי רגליו. מימי הודיעה לאוסקר שמעתה ואילך היא תטפל בו ותדאג לו, ואף חזרה לגור בדירתו לשם כך. הגלגל התהפך, וכעת הייתה זו היא ששלטה בו והשפילה אותו, בין היתר על ידי כך שפיתתה גברים ושכבה איתם לנגד עיניו.
כאשר אוסקר מסיים לספר את סיפורו, נותר נייג'ל המום ומזועזע. מימי מסקרנת אותו ואוסקר מעודד אותו להתחיל איתה. נייג'ל מוצא עצמו נמשך אל מימי, אך לא מצליח לגייס את האומץ לפנות אליה ישירות.
מאוחר יותר, במהלך מסיבת סילבסטר, נייג'ל מנסה לרקוד עם מימי, אך היא לא מגלה בו עניין. אוסקר מפציר בו להשתדל יותר. כשאשתו של נייג'ל, פיונה, מצטרפת למסיבה, היא ומימי צועדות לעבר רחבת הריקודים ובעידוד הקהל הן רוקדות בלהט ומתגפפות. לאחר מכן השתיים עוזבות את המקום ביחד, לתדהמתו של נייג'ל.
נייג'ל מתעורר כשהוא שיכור ומחפש את פיונה. הוא מוצא אותה בחדרה של מימי, ומתברר לו שאוסקר צפה שם בשתי הנשים כשהן מקיימות יחסי מין סוערים. בפרץ של זעם, נייג'ל אוחז בצווארו של אוסקר, אך אז הוא מגלה שאוסקר מחזיק בידו אקדח. אוסקר יורה מספר פעמים במימי, בעודה ישנה, כשפיונה שוכבת לצידה, ולאחר מכן יורה לעצמו בראש ומתאבד.
בסצנת הסיום רואים את שתי הגופות כשהן מפונות מהספינה, ונייג'ל ופיונה מחבקים זה את זה ובוכים.
הפקה.
הסרט מבוסס על רומן משנת 1981 של הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר בשם "Lune de fiel", שפירושו המילולי הוא "ירח מורעל".
לתפקיד הראשי של אוסקר לוהק תחילה השחקן ג'יימס וודס, אך הוא פרש מהפרויקט, ופיטר קויוטי תפס את מקומו.
הסרט צולם באתרים שונים ברחבי פריז.
ספדקס
ספדקס (באנגלית: Sephadex) הוא ג'ל פוליסכרידי העשוי מהפולסיכריד דקסטרן (dextran). משמש בביוכימיה כאמצעי לניקוי חלבונים.
תכונות כימיות.
ספדקס מתאים במיוחד כיוון שהוא יוצר קשרי-צילוב (cross links) ומתפלמר ולכן על ידי שליטה במידת הצילוב ניתן לשלוט על תכונות הג'ל ולכן גם על תכונות ההפרדה. צורות אפשריות כוללות קבוצות אניון וקטיון כמו כן גם שרפים כרומוטוגרפים בעלי נקבוביות בגדלים שונים, כאשר גודלי החרוזים נופלים בטווח של 20 עד 300 מיקרון.
בנוסף, הספדקס הוא חומר אינרטי, שאינו מגיב עם חלבונים ולכן יעיל לצורכי הפרדה ביוכימיים.
שימושים.
משתמשים בספדקס בכרומטוגרפיה על פי גודל (Size-Exclusion Chromatography), שיטה הקרויה גם ג'ל פילטרציה (Gel-Filtration Chromatography). שיטה זו מפרידות מולקולות על-סמך ההבדלים בגודלן. בביוכימיה משתמשים בשיטה זו על מנת להפריד בין חלבונים שונים על סמך גודל החלבון.
תערובת חלבונים מוזרמת דרך עמודה (קולונה) המכילה את ג'ל הספדקס. הספדקס משמש כמסננת מולקולרית: בשל קשרי הצילוב בפולימר, מולקולות קטנות נכנסות לתוך הפולימר בעוד שמולקולות גדולות אינן יכולות להיכנס. מכאן שנפח הקולונה הזמין לחלבונים קטנים גדול יותר מהנפח הזמין לחלבונים גדולים. לכן, נדידת המולקולות הקטנות מעוכבת, בעוד שמולקולות גדולות יוצאות מהר יותר מהעמודה. כך, מופרדות מולקולות (וחלבונים) בהתאם להבדלים בגודלם.
פליטה ספקטרלית
חברת מפיצי השכלה
רפידים
רְפִידִם מופיעה בספר שמות () כאחת מתחנות בני ישראל בנדודיהם במדבר סיני בצאתם ממצרים.
רפידים מופיעה במפת מידבא מהמאה ה-6 בסמוך להר סיני. הנוסע בנימין מטודלה, שסייר בארץ ישראל בסביבות 1173, כתב על רפידים "ויושבים שם בני ערב. ואין בה מישראל".
במקרא.
מי מריבה.
כאשר עם ישראל חנו ברפידים, התלוננו העם למשה שאין להם מים לשתות :"ויחנו ברפידים ואין מים לשתות העם". משה מתפלל לה' ונענה שעליו להכות בצור לעיני זקני בני ישראל ויצאו מים מהסלע ממנו ישתה העם. משה ממלא את דבר ה' "ויעש כן משה לעיני זקני ישראל".
מלחמת עמלק.
באותו זמן שחנו ישראל ברפידים, הגיעו עמלק להילחם בהם, "ויבוא עמלק וילחם עם ישראל ברפידים". משה מצווה את יהושע לבחור אנשים שילחמו בעמלק. יהושע עושה כדבריו ובוחר אנשים למלחמה. משה עולה בעת המלחמה לראש הגבעה, יחד עם עם אהרן וחור. כאשר משה הרים את ידו גובר ישראל על עמלק, לצורך כך אהרן וחור תמכו את ידיו 'עד בא השמש', ויהושע והאנשים שאיתו אכן יצחו את עמלק.
זיהוי.
מיקומה הגאוגרפי לא זוהה בוודאות. לפי סברה אחת מקומה הוא בנווה פ'יראן, נווה מדבר גדול בוואדי פיראן, הנחל הגדול שבין א-טור ומרכז ההר הגבוה בדרום סיני. סברה אחרת מציעה למקם את רפידים ברפ'איד (ובסמוך לו ג'בל רפ'אדי) המצויים בדרום סיני. החוקר מנשה הראל סובר כי יש לחפש את רפידים בחלקו התחתון של ואדי סודר שאותו הוא רואה כנתיב מרכזי במסלול יציאת מצרים.
לאחר מלחמת ששת הימים הקימה ישראל בסיס תעופה ואספקה, באזור ביר גפגפה, שנקרא רפידים.
סוונטה אוגוסט אהרניוס
קתדרלת אוסר
קתדרלת אוסר המוקדשת לסטפנוס הקדוש (בצרפתית: "Cathédrale Saint-Étienne d'Auxerre") היא קתדרלה קתולית באוסר, בירת מחוז יון שבצרפת. הקתדרלה ידועה בחלונות הויטראז' שלה.
בניית הקתדרלה הגותית.