תלמה אליגון התבקשה לכתוב תוכנית אירוח עם בעל חיים, ובחרה בחתול בשם "שמיל" על שם החתול שלה. אליגון כתבה את מילות שיר הפתיח, יגאל חרד הלחין ושר (עם חבורת ילדים). גדי יגיל היה הראשון לגלם את דמותו של החתול שמיל. לאחר פרישתו, נקרא לתפקיד נתן דטנר, אז שחקן צעיר ואלמוני בתיאטרון באר שבע, יוצא להקה צבאית. מכיוון שגילם את הדמות בתחפושת חתול כשמסכה (שעיצבה יהודית גרינשפן) לראשו, נותר אלמוני למדי עד ששיחק ברחוב סומסום. למרות זאת, סיפר דטנר כי הילדים זיהו את הקול והרגישו בהחלפת השחקן שמתחת לתחפושת; לפיכך כשנזקק למחליפים (בעיקר משום שתיאטרון באר שבע סירב לשחרר את דטנר בתדירות הנדרשת) הם גילמו דמויות חתולים אחרות: מתי סרי היה קרוב משפחה (דוד או אח) ויעל עמית הייתה חברתו.
התוכנית הראשונה שודרה ביום חמישי 25 באוקטובר 1979 בשעה 17:30. בפרק זה אירח החתול שמיל את שושיק שני, אריק לביא ושתי בנותיהם - נועה ויעל. בתחילה שודרה התוכנית בשחור לבן ובהמשך בצבע. כל תוכנית הוקדשה לאמן אחר שאירח שמיל ופירוש הדבר היה "ספיישל" של חצי שעה בערוץ ללא מתחרים, חשיפה שאמנים חשקו בה, ולכן רבים ביקשו להתארח במועדונו. מיטב אמני התקופה התארחו בתוכנית, ביניהם: רבקה מיכאלי, דליה פרידלנד, יהורם גאון, עפרה חזה והכל עובר חביבי, ספי ריבלין ועוזי חיטמן וריקי גל ועוד. זכורות במיוחד תוכנית שהוקדשה לשירי נעמי שמר, תוכנית שהוקדשה לשירי הילדים של לאה גולדברג בהשתתפות גילה אלמגור ותוכנית שבה התארחו יוסי גרבר ותיאטרון הבובות של אריק סמית וביצעו גרסאות עבריות לשירים מתוך מחזות זמר. התוכנית זכתה להצלחה רבה בקרב הילדים, ושיר הפתיחה הפך ללהיט; לימים נכלל באוסף הנוסטלגי "לעולם בעקבות השמש 2" בעריכת קובי בן עטר.
בדצמבר 1982 התקיים בתוכנית ספיישל של מופע הפסטיגל.
ב-1983 עלתה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "רחוב סומסום", שנתן דטנר היה אחד משחקניה הקבועים. באחת מהתוכניות של אותה שנה התרחש "קרוסאובר" והחתול שמיל קפץ לביקור ברחוב סומסום כדי להזמין את קיפי למועדון.
בשנת 1983 גילמו את תפקיד החתול גם אבי קושניר ואבי דור.
במאי 2019 חזרה דמותו של החתול שמיל בפרסומת של חברת כלל ביטוח ופיננסים, ואותו גילם נתן דטנר.
אנדראש שיף
אנדראש שיף (בהונגרית: Schiff András; בודפשט, 21 בדצמבר 1953) הוא פסנתרן ומנצח הונגרי-יהודי-בריטי, שזכה במספר פרסים חשובים.
ביוגרפיה.
שיף נולד בבודפשט והחל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש אצל אֵרְזֶ'בֶּט ודאס. בהמשך למד באקדמיה למוזיקה ע"ש ליסט בבודפשט בכיתות של פאל קדושה ופרנץ ראדוש ואצל ג'ורג' מלקולם בלונדון. הוא ערק מהונגריה בעת מסע קונצרטים בארצות הברית בשנת 1979 והוא אזרח בריטי מאז 2001. אנדראש שיף נשוי לכנרת יואוקו שיוקאבה, ומתגורר בלונדון ובפירנצה.
בשנת 1999 הקים תזמורת קאמרית מזדמנת, שכינה בשם "קאפלה אנדראה בארקה", שם שמקורו בתרגום שמו הגרמני לאיטלקית - פירוש המילים בארקה ושיף הוא "סירה", או "אוניה". שיף הופיע כמנצח עם כמה תזמורות חשובות, ובכלל זה הופעות סדירות עם תזמורת פילהרמוניה בלונדון והתזמורת הקאמרית של אירופה.
שיף הוא אחד מגדולי הפרשנים ליצירות באך, מוצרט ושומאן. הקלטותיו הרבות לחברת דקה כוללות את מכלול הסונאטות של מוצרט ושוברט והרבה מיצירות המקלדת של באך, כמו גם מכלול קונצ'רטי לפסנתר של מוצרט עם הקאמרטה אקדמיקה זלצבורג בניצוח שאנדור וג. הקלטותיו לחברת טלדק כוללות את מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן עם התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן בניצוח ברנרד הייטינק. לחברת ECM הקליט שיף יצירות משל יאנאצ'ק ושאנדור ורש, וכן ערך הקלטות חיות של כל הסונאטות לפסנתר של בטהובן באולם טונהאלה בציריך (מחזור בטהובן זכה בפרס מבקרי המוזיקה האיטלקים על שם פרנקו אביאטי). שיף הגיש בלונדון סדרת רסיטלים מוסברים של מכלול הסונאטות של בטהובן. הקלטותיו החיות לחברת ECM כוללות גם פרטיטות של באך ואת וריאציות גולדברג. עוד הקליט לידר של בטהובן ושוברט עם פטר שראייר וצ'צ'יליה ברטולי ואת שלושת הקונצ'רטי של בארטוק.
אנדראש שיף ערך את האצבוע למהדורה החדשה של הפסנתר המושווה של באך (שיצאה לאור ב-2006) וכן סיפק את האצבוע ואת הקדנצות החסרות להוצאה חדשה של הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט (החל ב-2007).
בשנת 2011 גילה המוזיקולוג והמנצח כריסטופר הוגווד דרך מקרה בארכיון של אוניברסיטת פרינסטון יצירה לא נודעת שברהמס חיבר בגיל 20 והקדיש למארחו, מוזיקאי גרמני מגטינגן, בשנת 1853, כאשר ביקר בעיר לרגל הופעות עם הכנר אדוארד רמניי. את תווי היצירה הקצרה, בת שתי דקות, כתב לצד דברי תודתו בספר האורחים של המוזיקאי, שם מונצחות גם יצירותיהם של מלחינים אחרים, כאות תודה על האירוח. נושא היצירה שימש כעבור 12 שנים לפרק הסקרצו של שלישיית הקרן של ברהמס. בראיון ב-BBC אמר אנדראש שיף על היצירה, שאותה הוא עתיד לנגן בביצוע הבכורה העולמי שלה, כי היא נושאת אופי אלתורי, על אף הוראות הביצוע הכלולות בה, והוא רואה בה את אחד האינטרמצי של ברהמס. היצירה, על אף מידותיה המיניאטוריות, שלמה ועומדת בפני עצמה. ברהמס תיאר אותה כ"אלגרו און פוקו אג'יטאטו" ("אלגרו, עם נופך התרגשות").
שיף מנגן בפסנתר בזנדורפר, שאותו הוא מבכר על פני הסטיינוויי המקובל יותר בשימוש, ובמידת האפשר לוקח אותו עמו במסעותיו. כמו כן הקליט את מוצרט על פיאנו-פורטה אותנטי. הוא הופיע ברסיטל מיצירות בטהובן על הפסנתר של המלחין, ברודווד משנת 1817.
כיום משמש בתפקיד אמן הבית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
השקפות פוליטיות.
שיף נתן פומבי לדעותיו בנושאים פוליטיים באוסטריה ולאחר מכן בהונגריה. ב-1 בינואר 2011 פרסם מכתב ב"וושינגטון פוסט" ובו העלה את השאלה אם "הונגריה מוכנה וראויה לקבל על עצמה" את הנשיאות המתחלפת של מועצת האיחוד האירופי, כפי שעשתה אותו יום, בגלל "גזענות, אפליה נגד בני רומה, אנטישמיות, שנאת זרים, שוביניזם ולאומנות ריאקציונית", ו"חוקי התקשורת האחרונים" (חוקי התקשורת החדשים שהעבירה ממשלתו של ויקטור אורבן). ב-16 בינואר 2011 אמר שיף ל"פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג" כי בימים אלה הוא פרסונה נון גראטה בהונגריה וקרוב לוודאי שלעולם לא יחזור להופיע "או אפילו לבקר" שם. ב-17 בינואר חבר למנצח אדם פישר ולעוד שישה אנשי רוח ואמנים הונגרים בפרסום מכתב גלוי "לאמני אירופה והעולם", בו יצאו במחאה על "גזענות נגד בני רומה, עם הומופוביה ועם אנטישמיות" ואמרו כי "חירות התקשורת, האמנויות והאמנים וחירותם של אלה היכולים לפעול ביעילות הרבה ביותר נגד מגמות כאלה מקוצצת יותר ויותר." המכתב הופיע בגרמנית ובאנגלית, ולווה בדברי תמיכה של דניאל בארנבוים.
Stayman Convention
אמסטרדם איירליינס
אמסטרדם איירליינס (בהולנדית: Amsterdam Airlines) הייתה חברת תעופה הולנדית אשר הפעילה טיסות שכר ליעדים שונים באזור המזרח התיכון, מאמסטרדם וממאסטריכט. החברה נוסדה בשנת 2007 והפסיקה את פעילותה ב-31 באוקטובר 2011.
פעילות החברה בישראל.
החברה הפעילה טיסות שכר מנמל התעופה סכיפהול לנמל התעופה בן-גוריון במתכונות עונתית על ידי קווי חופשה.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אמסטרדם איירליינס באתר Airliners.net
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (1900)
אולימפיאדת פריז (1900) נערכה בפריז, צרפת. תחרויות האתלטיקה נערכו ב-14 ביולי, ב-15 ביולי, ב-16 ביולי, ב-19 ביולי וב-22 ביולי 1900. 23 תחרויות באתלטיקה נערכו במשחקים אלו, בהשתתפות 117 משתתפים מ-17 מדינות.
אירועים בולטים.
ימי התחריות כללו את יום הבסטיליה וכן את יום א' שעבור האמריקאים הוא יום שבתון, ולמרות מחאת הספורטאים האמריקאים, למרות שחלקם לא התחרו ביום א' ה-16 ביולי ולמרות שהיה בלבול בתחרויות הגמר, האתלטים המצטיינים בתחרות היו כולם מארצות הברית, שזכתה בסך הכל ב-39 מדליות מתוך 67 אפשריות, מהן 16 מדליות זהב מתוך 23 מדליות אפשריות.
האתלטים הבולטים.
אלווין קריינזלין () זכה ב-4 מדליות זהב, ג'ון טוקסברי () זכה ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב, אירווינג בקסטר () זכה ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב, ריי יורי () זכה ב-3 מדליות זהב ומאיר פרינסטיין היהודי () זכה ב-2 מדליות אחת מזהב ואחת מכסף.
דידו ואינאיס
אלחנן גלט
אלחנן גלט (נולד ב-17 באוקטובר 1960, כ"ו בתשרי ה'תשכ"א) הוא מנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא. בשנים 2015-2013 היה מנכ"ל המשרד לשירותי דת.
ביוגרפיה.
אלחנן גלט נולד בניו יורק ליוסף (איזידור) וצביה (סילביה), בן שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. בשנת 1968 עלה עם הוריו לישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ובישיבת ההסדר במעלה אדומים. נמנה עם הקבוצה הראשונה של תלמידי ישיבות ההסדר שגויסו לצנחנים אחרי מלחמת יום הכיפורים. עבר קורס קציני חי"ר ושימש במילואים כמפקד פלוגה וקצין אג"מ. למד לתואר ראשון ושני בהיסטוריה של עם ישראל ותלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1997 הציל גלט את גל הירש, אז קצין אג"ם של אוגדת איו"ש, אשר נפצע קשה מזריקת אבן לעבר מכוניתו.
פעילות ציבורית.
בשנת 1984 כיהן כראש מחלקת מפעלים וידיעת הארץ בתנועת בני עקיבא. ב-1989 שימש כמנהל מתנ"ס בנימין ובשנת 1991 נשלח מטעם תנועת בני עקיבא העולמית לניו יורק וצפון אמריקה. בשנת 1993, שנה לאחר חזרתו לארץ, שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא בישראל. ב-1996 מונה למנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא, תפקיד בו כיהן עד אפריל 2013, אז מונה למנכ"ל המשרד לשירותי דת תחת השר נפתלי בנט ראש מפלגת הבית היהודי. ביוני 2015, עם החלפת הממשלה, חזר לתפקידו במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.