ב-2003 תוקנה חוקתה של יוגוסלביה. הפדרציה בין סרביה ומונטנגרו נהייתה רופפת יותר, והמדינה גם שינתה את שמה לסרביה ומונטנגרו. גם קוד הוועד האולימפי שלה שונה מ-YUG ל-SCG, ובנתוני הוועד האולימפי הבינלאומי נרשמים הישגיה של סרביה ומונטנגרו בנפרד מהישגיה של יוגוסלביה.
87 ספורטאים נטלו חלק באולימפיאדת אתונה (2004), מהם רק שבע נשים. דיאן בודירוגה נשא את הדגל בטקס הפתיחה, אך הנבחרת, שבודירוגה שימש כקפטן שלה צברה רק ניצחון אחד בשלב המוקדמות ודורגה רק במקום ה-11. בשתי מדליות הכסף היחידות שצברה סרביה ומונטנגרו זכו הקלעית יאסנה שקריץ' בירי ברובה אוויר, ונבחרת הכדורמים, שניצחה בחצי הגמר 3-7 את יוון, והפסידה במשחק הגמר 8-7 להונגריה. נבחרת הכדורעף דורגה ראשונה בבית בשלב המוקדמות, אך הודחה ברבע הגמר בידי נבחרת רוסיה.
אולימפיאדות החורף.
יוגוסלביה השתתפה באולימפיאדת החורף הראשונה, אולימפיאדת שאמוני (1924). היא נעדרה מהמשחקים רק פעמיים, מאולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ומאולימפיאדת סקוו ואלי (1960). להישג משמעותי ראשון הגיעה רק באולימפיאדה אותה אירחה, אולימפיאדת סרייבו (1984), כאשר יורה פרנקו זכה במדליית כסף בסקי אלפיני. באולימפיאדת קלגרי (1988) זכו הספורטאים היוגוסלבים ב-3 מדליות: בקפיצות סקי זכתה הנבחרת במדליית כסף, ומאיאז' דבלאק זכה גם במדליית ארד בקפיצה מגבעה גבוהה. גולשת הסקי האלפיני מטיה סווט זכתה במדליית כסף בסלאלום.
החרם על יוגוסלביה הוטל רק במאי 1992, והיא הספיקה להשתתף באולימפיאדת אלברוויל (1992). היא נעדרה מאולימפיאדת לילהאמר (1994), ושבה והשתתפה באולימפיאדת נאגנו (1998). סרביה ומונטנגרו השתתפה באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת טורינו (2006).
מאז אולימפיאדת קלגרי, לא הגיעה יוגוסלביה (או סרביה ומונטנגרו) להישגים משמעותיים באולימפיאדות החורף.
Domain Hack
Domain Hack הוא יצירת שם תחום לא סטנדרטי המהווה מעין משחק מילים על בסיס החלקים השונים של שם התחום, בדרך כלל בשילוב סיומת האינטרנט ולעיתים אף עם סיומת האינטרנט המשנית. במקרים רבים נעשה שימוש בסיומת אינטרנט של מדינה מסוימת על מנת ליצור כתובת אינטרנט בעלת משמעות, גם אם אתר האינטרנט אינו משתייך למדינה אליה מקושרת סיומת האינטרנט. השימוש במינוח האנגלי במילה "hack" אינו קשור להאקינג, אלא למובן של התחכמות, תכסיס המבוצע על סיומות האינטרנט ברמות השונות כדי לייצר שם תחום חדש, מושך ומעניין.
לדוגמה, האתר any.do משתמש בסיומת האינטרנט do. (השייכת ל) כדי לאיית את המילה "Any Do" (שם החברה), האתר blo.gs משתמש בסיומת האינטרנט gs. (השייכת לאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים) כדי לאיית את המילה "blogs" באנגלית (בעברית: בלוגים), chronolo.gy משתמש בסיומת gy. השייכת לגיאנה כדי לאיית "chronology" (בעברית: כרונולוגיה) והאתר tel.ly משתמש בסיומת ly. השייכת ללוב כדי לאיית "telly", קיצור נפוץ בסלנג בריטי למילה טלוויזיה, האתר about.me משתמש בדומיין כדי לציין בקיצור את שם ונושא האתר: אנשים שכותבים על עצמם. דוגמה נוספת ניתן למצוא באתר המחשוב הווירטואלי g.ho.st שעושה שימוש בסיומת של סאו טומה ופרינסיפה כדי ליצור את הקיצור GHOST בעבור Global Hosted Operating SysTem - מערכת ההפעלה שהאתר מציע. דוגמה נוספת היא האתר del.icio.us, שמשתמש בסיומת us. (השייכת לארצות הברית) כדי לאיית את המילה "delicious".
סיומת האינטרנט של המדינות הפדרליות של מיקרונזיה, .fm, משמשת פעמים רבות אתרי אינטרנט של תחנות רדיו, בשל ההקשר לאפנון התדר FM המשמש לשידורי רדיו.
יתרונות ה-Domain Hack.
Domain Hack יכול לייצר שמות תחום קצרים מהסטנדרטי, למשל blo.gs שאורכו 5 אותיות במקום blogs.com שאורכו 8 אותיות, ובשם התחום i.am יש 3 אותיות בלבד.
כדי למצות את היתרונות הללו, אתרים המשתמשים ב-Domain Hack נוטים להשמיט את הקידומת הנפוצה www. יתרונות אלו גם מביאים לשימושים נוספים ב-Domain Hack - הפניה לאתרים אחרים, וכשם תחום המשמש לחלוקת תתי תחום לאחרים.
Domain hack
סיומת אינטרנט משנית
סיומת אינטרנט משנית (באנגלית: second-level domain; בראשי תיבות: SLD) היא הסיומת שמיד לאחר סיומת האינטרנט הראשונה בהיררכיית ה-Domain Name System. בשם התחום wikipedia.org, סיומת האינטרנט המשנית היא wikipedia, ו-org הוא סיומת האינטרנט.
סיומת אינטרנט משנית מתייחסת בדרך כלל לארגון שעל שמו רשום שם התחום, אך בחלק מסיומות האינטרנט, סיומת האינטרנט המשנית מעידה על סוג הארגון שעליו שם התחום רשום. למשל באתר ynet.co.il, הסיומת היא סיומת האינטרנט המשנית והיא מעידה על אופיו העסקי של האתר, בדומה לסיומת האינטרנט באתרים אמריקאים. הסיומת מציינת ארגון, לרוב ללא כוונת רווח. הסיומת באה לציין מוסדות אקדמיים (במקום ), והסיומות ו- למשל נותרו כשהיו, כמו בשם התחום pmo.gov.il, אתר משרד ראש הממשלה.
אריאן זוקר
אריאן צוקר
אריאן בתני צוקר (באנגלית: Arianne Bethene Zucker; נולדה ב-3 ביוני 1974) היא שחקנית טלוויזיה ודוגמנית אמריקאית-יהודייה.
ביוגרפיה.
צוקר נולדה בעמק סן פרננדו שבלוס אנג'לס, שבארצות הברית לאב נוצרי ולאם יהודייה. הוריה הם ברברה (בדנר) ובארי צוקר, ולה אח אחד. בגיל 16 החלה לעסוק בדוגמנות, תחילה בלוס אנג'לס, שם הצטלמה למספר קטלוגים וקמפיינים, ובהמשך במקומות נוספים בעולם, בהם צרפת, אוסטרליה ויפן. היא הופיעה גם בפרסומות טלוויזיה, בהן למאזדה ולמקדונלד'ס.
בהמשך החלה צוקר לעסוק במשחק. היא להופיע בהצגות תיאטרון, בהן "פשעים של הלב", מחזה של בת' הנלי. את תפקידה הראשון על המסך קיבלה בסרט סטודנטים, וחודשיים לאחר מכן לוהקה לתפקיד "ניקול ווקר" באופרת הסבון "ימי חיינו". בשנת 2001 זכתה בפרס "הופעה יוצאת דופן בתפקיד הנבל" של המגזין "Opera Digest" על תפקידה זה, אותו היא מגלמת מאז 1998 ועד היום (2016), עם הפסקה של שנתיים (2006–2008). בנוסף הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס אמי לבידור בשעות היום על תפקיד זה (2010, 2013 ו-2014).
צוקר הופיעה לאורך השנים גם בסדרות וסרטים נוספים, בהם סרט הפעולה "The Contractor" (2013), ותפקידי אורח בסדרות "" (2006) ו"DeVanity" (2013).
ב-2002 נישאה לשחקן קייל לאודר, הצעיר ממנה בשש שנים; לאודר הוא עמיתה לסדרה "ימי חיינו" (גילם את דמותו של בריידי בלק). ב-2009 נולדה לזוג בת. בני הזוג נפרדו לתקופה קצרה ב-2007–2008, וחזרו. ב-2014 אישרו בני הזוג כי הם גרושים.
באוקטובר 2016, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית, נחשף סרטון מ-2005 בו משוחח העיתונאי בילי בוש עם דונלד טראמפ לפני הקלטת תוכנית טלוויזיה. הסרטון כולל ביטויים גסים של טראמפ על ניסיונותיו להתחיל עם צוקר, בעת שהשניים הצטלמו לתוכנית "ימי חיינו".
חיים אישיים.
בשנת 2002 התחתנה צוקר עם השחקן קייל לובר, שכיכב איתה בימי חיינו בתפקיד בראדי בלק. הם הביאו לעולם ילד אחד, ובהמשך התגרשו.
פיילוט (ניסוי)
ניסוי פיילוט, ניסוי מקדים או ניסוי פרלימינרי, ולפי האקדמיה ללשון העברית מֶחְקַר חָלוּץ או חָלוּץ, הוא ניסוי מדעי פשוט וזול שנערך לפני ניסוי מדעי יקר או מסובך ומדמה את הניסוי היקר או המסובך. מסקנותיו של ניסוי הפיילוט מיושמות בהצעת המחקר של הניסוי שהוא מדמה, ובאופן זה מקטינות את הסיכוי לתקלות בניסוי היקר והמסובך. ניסוי פיילוט יכול לדמות גם תצפית מדעית יקרה ומסובכת כגון סקר רב משתתפים או מפקד.
לעיתים ניסוי מדעי מסובך או תצפית מדעית מסובכת דורשים סדרת ניסויי פיילוט שמדמים אותם מבחינות שונות. לדוגמה, פיילוט ראשון לסקר בן אלפי משתתפים עשוי להיות סקר בן עשרה משתתפים ומיועד למצוא שגיאות ניסוח גסות בשאלון. פרארי (2001) מציע שבפיילוט מסוג זה, המשתתפים ימלאו את השאלון בנוכחות החוקר כדי שיוכלו לשאול אותו מה פירוש השאלות שהם לא הבינו מקריאת השאלון. הפיילוט השני ייערך אחרי יישום מסקנות הפיילוט הראשון, והוא עשוי להיות סקר בן מאה משתתפים, שמטרתו לגלות אם לשאלות שבשאלון יש התפלגות תשובות שאינה סבירה.
התפלגות תשובות לא סבירה עשויה להעיד על תקלות מסוגים שונים, כגון שאלה בעלת ניסוח מנחה, או שאלה בנושא שהמשתתפים אינם מוכנים לחלוק מידע עליו. דוגמה להתפלגות תשובות שאינה סבירה: השאלון נשלח למאה איש שנבחרו באקראי, שלושים מהם ענו על השאלון ושלחו אותו בחזרה. בכל השלושים שהתקבלו, התשובה לשאלה "מהו המגדר שלך" הייתה "גבר". במקרה כזה טבעי לחשוד שמשהו מפריע לנשים לענות על השאלון.
ניסוי פיילוט
ניסוי מקדים
ניסוי פרלמנרי
מבחן פיילוט
ניקולאי מדטנר
מדטנר
טורינו FC
ממשק שורת הפקודה
דוברין האדם
דוברין האדם הוא סיפור קצר מאת חנוך ברטוב, שעיקרו ניסיונו של המספר למכור את דירתו, ומפגש מפתיע שזומן לו עם דוברין, רוצח נודע שהשתחרר מכלאו ובא להתעניין ברכישת הדירה. שם הסיפור "דוברין האדם" משקף את העובדה שהמספר רואה בסיפור זה את דוברין כאדם שבא לרכוש דירה, ורק בשלב מתקדם של הסיפור מזהה אותו כרוצח שעורר בו עניין רב כל כך בילדותו.
פרסום הסיפור.
הסיפור הופיע לראשונה ב-11 ביולי 1958 ב"משא", מוספו הספרותי של העיתון "למרחב", בשם "אדם ושמו דוברין". ב-1962 הופיע בגרסה שונה בשם "דוברין האדם" בקובץ סיפוריו של ברטוב לב חכמים, ובשנת 1992 נכלל בקובץ סיפוריו של ברטוב מוות בפורים. כן הופיע הסיפור בשתי אנתולוגיות:
הסיפור בשתי גרסאותיו וניתוח נרחב שלו מופיעים בספר מאת ארנה גולן, בין בדיון לממשות - סוגים בסיפור הישראלי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1984.