אחר כך בשנים 1973–1976 למד מוזיקה כנסייתית בגרגוריוסהאוס באאכן, וניגן זמן מה בעוגב כנסיית ניקולאוס באאכן. בשנים 1977–1980 ניהל את התזמורת הקאמרית של הסטודנטים באאכן. ב-1978 הקים את המקהלה Capella cantica. בשנים 1976–1983 הוא ניגן בכנסיית סבסטיאן הקדוש בנטטל-לובריך.
המשך פעילותו האמנותית.
ב-1983 התמנה זייפן לנגן עוגב של בזיליקת מרים הפונטיפיקלית (אפיפיורית) בקוולאר. הוא ניגן בה על העוגב על שם זייפרט, ופעל גם כמנצח מקהלה ותזמורת, כמורה וכמלחין.
בשנים 1992-1989 לימד זייפן נגינת עוגב בבית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה בשטוטגרט ובשנים 2000-1992 בבית הספר הגבוה על שם רוברט שומאן בדיסלדורף. בשנת 2000 הוא התמנה לפרופסור לאלתור באוניברסיטה לאמנויות בברלין.
ב-2004 היה לנגן העוגב של כנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם בברלין.
בכנסייה זו מנהל זייפן את הפסטיבל הבינלאומי לאלתורים בעוגב ויחד עם הלמוט הפט הוא מנהל את סדרת הקונצרטים לעוגב "מייסטרקונצרטה ברלין" (Meisterkonzerte Berlin). זייפן הוציא לאור מאמרים וספרים על בניית העוגבים ועל האלתורים בעוגב והלחין יצירות רבות למקהלה, עוגב ולהרכבים קאמריים. הוא השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה והקליט תקליטורים עם אלתורים בעוגב.
בין היתר הוא הופיע בישראל בסדרת הקונצרטים קולות 2000 בכנסיית הדורמיציון בירושלים.
מבחר יצירות.
יצירות מקור.
-בוצעה בבכורה בברלין ב-15 באפריל 2007. הולחנה לכבוד יום הולדתו ה-80 של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.
עיבודים.
המשפט הראשון מן הקונצ'רטו לפסנתר בלה מינור -מאת שומן - לעוגב.
מאיומי (סרט)
מאיומי (בהנגול: 마유미), ידוע גם כ"מאיומי: הטרוריסטית הבתולה" הוא סרט דרום קוריאני משנת 1990 בבימויו של שין סאנג-אוק המבוסס על האירוע בטיסה 858 של קוריאן אייר. הסרט נבחר כנציג הדרום קוריאני לטקס פרסי האוסקר ה-63 בקטגוריית: הסרט הזר הטוב ביותר, אך בסופו של דבר לא הצליח להתקבל כמועמד.
עלילה.
שני סוכנים חשאיים צפון קוריאניים, המחזיקים בדרכונים מזויפים עם השמות "שינאיצ'י" ו"מאיומי", מתכננים להפציץ מטוס דרום קוריאני בעת שהותו באוויר. הם מסתננים למטוס אחר לאחר שהם מטמינים את הפצצות. לאחר שהמטוס מתרסק וכל הנוסעים נהרגים בעודם באוויר, מתכננים השניים לבצע פיגוע נוסף, הפעם פיגוע התאבדות. הגבר (שינאיצ'י) מצליח להתאבד אך צוותים רפואיים באים לטפל בניסיון ההתאבדות של האישה (מאיומי). המשטרה תופסת את מאיומי.
במהלך החקירה, כאשר היא עדה לסבלן של משפחות הקורבנות שנותרו בחיים ללא יקיריהם, היא מבקשת שיוציאו אותה להורג, מתוך אמונה שזהו העונש הראוי היחיד למעשיה.
הסרט מבוסס על סיפור חייה של קים היון-ווי, סוכנת צפון קוריאנית שמורתה ליפנית הייתה יאקו טאגוצ'י, חטופה יפנית שנחטפה על ידי קוריאה הצפונית. קים שוחררה סופית בשנת 1998 ו-12 שנה לאחר מכן פגשה את בנה של יאקו ובישרה לו שאמו עדיין חיה.
כמון (פירושונים)
אלוויר אדג'מונסי
אלוויר אדג'ימונסי (בצרפתית: Elvire Adjamonsi; נולדה ב-18 בפברואר 1971) היא יוצרת קולנוע, שחקנית, עיתונאית ומפתחת תרבות מבנין. היא ידועה בעיקר בשל סרטיה התיעודיים, ועבודתה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע ותרבות ברחבי אפריקה.
רקע.
אדג'מונסי נולדה בבנין, וסיימה תואר בתקשורת ויזואלית במכון הפאן-אפריקאי לפיתוח (IPD) בבורקינה פאסו. עם סיום לימודיה, יצרה את סרטה התיעודי הראשון, בן 26 דקות, על המיני-סכרים בבורקינה פאסו, בשם "De l'eau toute l'année". (מים כל השנה). התסריט שלה, "BIDOSSESSI", זכה בפרס מקום שני בתחרות APROMEDIA, שנערך בשיתוף עם Alliance Française de Bangui. התסריט נבחר בשנת 2004 להשתתפות בסדנאות פיתוח של Sud Ecriture במרוקו ובטוניסיה, בתמיכת קרן אובר בול, הארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והמועצה הלאומית לקולנוע.
ב-2010 היא כתבה את הסרט הקצר העלילתי הראשון שלה, "La Maudite" (המקוללים), אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים הפרנקופוני הראשון באטאקפאמה (טוגו), ואחריו סרט קצר נוסף, "Cica la petite Sorcière" (סיקה המכשפה הקטנה). לאחר מכן, חזרה לתחום התיעוד, ויצרה את הסרט "TOLEGBA", על האליל הבנינזי אשר נחשב לשד, אך בפועל מגן על בני העם.
היא השתתפה במספר סדרות וסרטי טלוויזיה כשחקנית, הבולטות מביניהן הסדרות "Un tour de vis" ו-"Baobab", אשר שודר ברחבי אפריקה. היא גם שימה תקופה כעוזרת במאי בערוץ 2 (La Chaîne 2 (LC2)) בבנין.
בנוסף לעבודות אלה, היא החלה לעבוד כעיתונאית ומעצבת. היא עובדת במערכת כתב העת AFIAVI, וככתבת ומעצבת מן החוץ במגוון עיתונים בבנין, ביניהם "Le Progrès", "l'Aurore", "Fraternité", ו-"Le Béninois".
אדג'מונסי נודעת במיוחד עבור עבודה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע, תיאטרון ומוזיקה ברחבי אפריקה. בין אלה שפעלה לייסודם: LAGUNIMAGE (בנין, 2000), Les Journées Théâtrales en Campagne (פואנט-נואר, 2003–2004); Le Ngombi (באנגי, 2001) ; FITHEB (בנין, 2006); NSANGU NDJINDJI (פואנט-נואר, 2008); FITHA (קוט ד'יוואר), RCG (קינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו); Wedbinde à Kaya (בורקינה פאסו); JOUTHEC (פואנט-נואר, קונגו-בראצה) ו-@fricourt. היא ארגנה בשנת 2016 פסטיבל בובות תיאטרון וכן פסטיבל אמנות רחוב.
עיקר עבודתה של אדג'מונסי מסתכם בפיתוח תרבותי, ובמסגרת זו היא עובדת עם תזמורות, להקות תיאטרון ותיאטראות, מוסדות תרבות, חברות הפקה ורשויות שידור. מטרתה היא להפוך את אפריקה למרכז תרבות עולמי.
חיים גבע
חיים גבע (24 בנובמבר 1937 - 24 ביולי 2014) היה קצין צה"ל בחיל הים בדרגת סא"ל, שהחל כטכנאי אלקטרוניקה, והמשיך לתפקידי פיקוד בחיל הים. לאחר שיחרורו מצה"ל החל לשווק מוצרים של התעשייה האווירית במדינות מזרח אסיה. היה סמנכ"ל תפקידים מיוחדים בתעשייה האווירית בקשר עם ממלכת ירדן.
משפחה וילדות.
האב אפרים גרבר נולד בבריסק, עלה ארצה וקיבל אזרחות פלסטינית. בשנת 1936 יצא לפולין למצוא כלה ופגש את פרלה לבית ליפשיץ מביאליסטוק. עם תעודת עליה של הסוכנות היהודית יצאו מורשה ב-21 באפריל 1936 ועלו על האניה 'פולוניה' הנמל קונסטנצה והגיעו לארץ ישראל. התיישבו בכפר עטא שם גרה יפה קורמן אחותו של אפרים גרבר שהקדימה אותם. אפרים גרבר היה במקצועו נגר עבד בבתי הזיקוק ומאוחר יותר עבר למפעל הטקסטיל 'אתא'.
חיים גבע נולד בנובמבר 1937 בכפר עטא ולאחר חמש שנים נולד אחיו יוסף גרבר.
גבע למד בבסמ"ת בחיפה במגמת אלקטרוניקה. הצטרף לפעילות גדנ"ע אוויר ואף הוסמך להטיס דאון.
שירות צבאי.
טכנאי קשר.
גבע התגייס בשנת 1956, שאיפתו להיות טייס לא התממשה. הוא הוצב לחיל הים כטכנאי קשר. שירת באח"י נגה (ק-22) במסגרת מחלקת מכונה בפיקודו של חנוך בן אליהו. עיקר פעילותה הייתה כאונייה המובילה את לוחמי שייטת 13. בעת השירות באח"י נגה (ק-22) גילה יזמה והשמיש את מכשיר ה ELAC שהיה מותקן באנייה אך עד אז לא הופעל מחוסר ידיעה.
בשנת 1959 עבר קורס טכנאי קשר שלב גבוה והועלה לדרגת רס"ל.
לאחר הקורס שירת במחנה היחידה בעתלית והכין את מכשירי הקשר לפעילות לוחמי השייטת. על רקע זה נקלע מדי פעם לעימות עם לוחמים שאיבדו מכשירי קשר כאשר דרש מהם למלא את דו"ח האובדן.
קורס חובלים.
גבע התנדב לקצונה ימית ביוני 1963 החל עם חבריו את ההכנה לקורס חובלים. כשלב ראשון עברו הצוערים את קורס הקצינים הבסיסי בה"ד 1 שהתקיים במחנה סירקין. בטקס הסיום שהתקיים ב-11 במרץ 1964 הוכרז גבע כמצטיין מחלקתי וזכה לענידת סיכת מ"מ מראש אגף כוח האדם אלוף חיים בן דוד
המשך ההכשרה נעשה בבה"ד חיל הים באוקטובר 1964 סיים גבע את קורס חובלים מחזור י"ב והוסמך לקצונה.
טרפדות.
לאחר הסמכתו הוצב לפלגת הטרפדות 914 בחיפה. כסגן מפקד טרפדת על ט-203 בפיקודו של סגן רמי רפאלי. בשנת 1966 הוסמך כמפקד טרפדת לאחר מבחן וקיבל פיקוד על הספינה ט-208.
בתפקיד זה שירת בעת מלחמת ששת הימים.
קצין גנ"ק.
כחודש לאחר מלחמת ששת הימים מסר גבע את הפיקוד על הטרפדת לזאב אלמוג ויצא לקורס קציני . במהלך הקורס צורפו הקצינים להפלגות שייטת המשחתות. במסגרת קורס קציני גנ"ק נמצא על המשחתת אח"י אילת בסיור מול פורט סעיד.
גבע נפצע במהלך טיבוע המשחתת אילת אך הבריא וחזר לשירות. ובעת איסוף הניצולים ארגן את הקבוצה בגזרתו עד לחילוץ.
על מנת לקבל ידע בקשר עם שאר יחידות צה"ל עברו, החניכים בקורס קציני גנ"ק, השתלמות קציני קשר בבסיס הדרכה של חיל הקשר.
לאחר הסמכתו כקצין גנ"ק נשאר גבע בבה"ד חיל הים בתפקיד מדריך ניווט בקורס חובלים מחזור ט"ז.
לאחר סיום הקורס הועבר גבע לשייטת ספינות הטילים כקצין גנ"ק של אח"י מזנק (סער 2) שמפקדה היה רס"ן אברהם אשור.
בעת ההתארגנות לקראת יציאת ספינות שרבורג נשלח גבע לצרפת שובץ ל אח"י סופה (סער 3) בפיקודו של רס"ן אריה רונה שנבחרה כספינת הדגל של מפקד השייטת אל"ם הדר קמחי וכך נעשה קצין גנ"ק של המבצע.
פיקוד בים.
ספינת טילים - עם ההגעה לחיפה החל גבע בהתמחות לפיקוד על ספינת טילים תוך כדי שהוא מפקד בפועל על אח"י חרב (סער 3). לאחר מספר חודשים עבר את מבחן ההסמכה לפיקוד. גבע היה הראשון כקצין בדרגת סרן לקבל פיקוד על ספינת טילים.
בתפקיד זה קיבל תחת פיקודו את רס"ן יצחק שמיר שהגיע משייטת 13 כמתמחה לפיקוד. אופיו הנוח של גבע והערכה הדדית מוקדמת שרכשו מהעבודה בשייטת 13 אפשרו תופעה מוזרה זאת.