בשנת 1998 אישרה עיריית ירושלים את התוכנית להקמת מערך קווי רכבת קלה בעיר כולל שלוחה לנוה יעקב. בנובמבר 2002. זכתה קבוצת סיטיפס במכרז להקמת הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים, שעל פי התכנון הראשוני היה אמור להגיע לנוה יעקב. הסכם הזיכיון שנחתם עם סיטיפס כלל את הקמת הקו האדום רק עד פסגת זאב. במאי 2003, ביקש שר התחבורה, אביגדור ליברמן, מהנהלת הפרויקט לקדם סטטוטורית את הקו אל שכונת נווה יעקב. במרץ 2009, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה את התוכנית להארכת הקו האדום משדרות משה דיין בפסגת זאב עד לנווה יעקב. עבודות הכוללות: הארכת מסלול הקו ב-2.7 ק"מ והקמת ארבע תחנות חדשות. ההחלטה על הקמת הקו בפועל התקבלה בשנת 2010, עוד לפני סיום העבודות על הקו האדום, על ידי משרד האוצר, משרד התחבורה ועיריית ירושלים כחלק מתוכנית שכללה גם הארכה של הקו האדום בקצהו השני דרומה להדסה עין כרם. חברת התשתיות העירונית מוריה החלה בהכנת התוואי, אבל המשך העבודות הוקפא עקב מחלוקת עם חברת סיטיפס.
באוקטובר 2017, הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה אישרה את התוכנית להארכת קו הרכבת הקלה בנוה יעקב בחצי ק"מ נוסף, הקמת חניון דו-קומתי לקרונות הרכבת הקלה וחניון יום תפעולי לקווי האוטובוסים, שיחליף את החניון הישן שפעל בשכונה.
לפי התכנון, הנחת המסילות אמורה להתבצע בחצי הראשון של 2021, ואכן באפריל 2021 דווח, כי יחלו העבודות להנחת המסילות לתוך נווה יעקב, כאשר הצפי לסיום אמור להיות בדצמבר 2021. ב-2021 זכתה חברת כפיר במכרז הרכבת הקלה בירושלים.
קהילות ומוסדות.
בשכונה ישנן קהילה חרדית-ליטאית מפותחת, אשר בשל המבנה והתפתחות השכונה מחולקת לשתי קהילות, קהילת נווה יעקב מזרח (קמינץ) הוותיקה שבראשה עומד הרב צבי ובר, שנחשב גם לרב של כלל השכונה, וקהילת נווה יעקב מרכז, בראשות הרב ישראל יצחק זילברמן.
בנוסף, בשני חלקי השכונה ישנן מספר קהילות חרדיות-ספרדיות גדולות המשתייכות לקהילות איגוד עמלי התורה בנשיאות הרב שלמה זעפראני, וכן קהילה חסידית בראשות הרב נוישטט.
בנוסף לקהילות חרדיות יש בשכונה קהילה אתיופית וקהילה דתית לאומית.
בשכונה ישנן מספר מוסדות וארגוני חסד קהילתיים, בהם קופת הצדקה "פותח את ידך", "איגוד בני הישיבות", "איגוד הלומדים", "עמלים" ועוד.
מוסדות חינוך.
תלמודי תורה בשכונה; ת"ת קהילת קמניץ, תורת העמק, חניכי הישיבות, תורה ודעת, מנחת חינוך, נפש החיים, תורה וחסד, פאר יוסף, תורת יוסף, לחם ביכורים, דרך חיים, בני אברכים מצוינים.
ישיבות בשכונה; רוב התלמידים בשכבת גיל זו לומדים במוסדות בתוך העיר - או פנימיות. ישנם שלש ישיבות קטנות מקומיות: ישיבת נחלת שמואל בראשות הרב אברהם יונה שיינברג, ונתיבות מרדכי בראשות הרב רפאל שינלדר, תפארת התורה בנשיאות הרב משה צדקה, כאשר שתים האחרונות הוקמו בשנים האחרונות.
בתי ספר לבנות: קיימים שניים מרכזיים בקהילה החרדית: בית הספר בית יעקב (סניף של רשת בית יעקב), שהוקם לקראת סוף שנות ה-70 ויועד לתושבי השכונה דאז. עם התחרדות נוה יעקב מרכז נפתחו בו כתות נוספות לאוכלוסייה החרדית, והועמד בנשיאות הרב זילברמן. ישנו בית ספר נוסף, "הצנע לכת" העומד בנשיאות הרב ובר ומשמש בעיקר את תושבי נוה יעקב מזרח. קיימים בתי ספר נוספים, קטנים יותר וכן בית ספר ממלכתי וממ"ח.
כוללי אברכים בשכונה; אהבת שלום של הרב יעקב הלל, מגן אברהם של הרב צבי ובר, עטרת שלמה של הרב שלום בער סרוצקין, היכלי התורה של הרב שלום מאיר סיאני בית המדרש והיכל הכוללים רצופות גברות ארי, כולל רצופות בבית המדרש יוסף חיים, חושן ישראל של הרב יעקב כץ, זכור לאברהם של הרב אליהו אביסרור בנוסף לכוללי ערב רבים הפזורים בכל בתי הכנסת בשכונה, המרכזיים 'זרעים' של הרב יוסף אפרתי ורשת 'אליבא דהלכתא' של הרב יעקב הלל.
בשכונה קיימים ארגוני חסד רבים: הגדול שבהם הוא קופת השכונה "פותח את ידך", העומדת תחת פיקוחם של רבני השכונה, ושלוחות של ארגוני החסד הגדולים כיד אליעזר, יד שרה, ידידים, איחוד הצלה ועוד עשרות ארגונים וגמחים.
העיתונים בשכונה: הם מגזין 'ממזרח' היוצא לאור במוצאי שבת ומגזין 'קול השכונה' היוצאים מדי שבוע בשבוע, קיים מגזין בגרסה דיגיטלית של הנעשה ונשמע בשכונה שנשלח מדי יום ה' לתושבים.
בתי הכנסת בשכונה: חפץ חיים, זכור לאברהם, שערי עזרא, בני הישיבות, מנין אברכים - בר יקר, שערי תורה, מנין אברכים - ישכיל, החדש, אהבת שלום, קהילות יעקב, מגן אברהם, אהל יוסף, סוכת שלום, קהילת בני תורה, אליהו הנביא, חפץ חיים, שערי נסים, גבורת ארי, פדויים, מנין צעירים, חניכי הישיבות הרב אביסרור, בית שלמה, תורה ותפילה, רב פעלים, ועוד.
רבנים בשכונה: השכונה מתאפיינת ברבנים ומורי צדק רבים ממגוון העדות השונות והמרכזיים שבהם הרב אליהו אביסרור שמכהן כרב השכונה מטעם מועצה דתית, והרב צבי וובר המכהן כרב השכונה מהגופים הלא פורמליים של כלל הקהילות יוצאי 'אשכנז', הרב נפתלי אברג'ל רב בית הכנסת וקהילת 'מנין אברכים' ורבה הלא פורמלי של הקהילות הספרדיות בשכונה, הרב הרב מאיר אמסלם המכהן כרב ומו"ץ עשרות שנים לכלל הקהילות בשכונה, הרב ישראל יצחק זילברמן רב קהילות נוה יעקב מרכז.
חינוך וספורט.
בשכונה פעלו מאז הקמתה שני בתי ספר: ממלכתי וממלכתי דתי (ע"ש ברנדט). בהמשך הוקם בית ספר ממלכתי נוסף - ממלכתי ב', שעם הזמן התאחד עם ממלכתי א' והפך לבית הספר הממלכתי המאוחד. במשך מספר שנים הייתה קיימת בשכונה גם חטיבת ביניים.
בתחילת שנות ה-90 הוקמה גם אולפנא חרדית-לאומית לבנות בשם בית שולמית ולאחר שנים מעטות העתיקה את מושבה לשכונת רמות. בשנת 2014 עברה לשכונה הישיבה התיכונית שפע-מקור חיים מיסודו של הרב עדין שטיינזלץ, ובה חטיבת ביניים ותיכון. הישיבה מושכת אליה תלמידים מהציבור הדתי לאומי בשכונה.
בשכונה קיימת ספריית נווה יעקב על שם ברנהרד במתחם המנהל הקהילתי, וספריית תרבות תורנית בבית הספר בית יעקב. מתחם המנהל הקהילתי, כולל גם מרכז ספורט, בו מצויים בריכת שחייה באורך 25 מטר, אולם ספורט המיועד בעיקר למשחקי כדורסל, מכון כושר, מגרשי טניס, מגרש סקווש, ושני מגרשי כדורגל.
בשכונה קיים סניף ותיק של תנועת בני עקיבא, וסניפים של תנועות נוער חרדיות. בשנים האחרונות פועל בשכונה סניף "המחדשים" של תנועת הנוער העובד והלומד.
ולמגזר החרדי קיים סניף של 'איגוד התלמידים' לבחורי הישיבות הקטנות והגדולות ועוד עשרות סניפים של לימודי ערב ואבות ובנים בכלל הקהילות בשכונה.
ראו גם.
נווה יעקב (מושבה)
כרם יבנה
ניר עציון
נִיר עֶצְיוֹן הוא מושב שיתופי המסונף לתנועת הקיבוץ הדתי, שוכן מדרום לחיפה ליד עתלית ושייך למועצה האזורית חוף הכרמל.
תולדות היישוב.
היישוב הוקם באייר תש"י (1950) על ידי פליטי כפר עציון, וקבוצה מפליטי בארות יצחק (בנגב), קבוצות "אחדות" ו"תקוה" וניצולי השואה, שנתיים לאחר נפילת כפר עציון. את אירוע הנחת אבן הפינה עטרו בפסוק: "וגדרתי את פרציהן והריסותיו אקים ובניתיה כימי עולם". היישוב מנה בעת הקמתו 210 נפשות, ונמסרו לו לעיבוד 3000 דונם, אדמות עין חוד שננטשה. במאי 1952 הוקם במקום בית מרגוע כהמשך לבית המרגוע שהיה בכפר עציון. היישוב הוקם כקיבוץ, אך באמצע שנת 1953 הפך למושב שיתופי. בסוף שנת 1957 היו במקום 120 חברים שהתפרנסו מ-2400 דונם, עדרי צאן ובקר, רפת, לול ובית המרגוע. בשנת 1960 נחנך מבנה חדש לבית המרגוע ובכך פינה מקום לחברי המושב להתגורר בבתים ששמשו קודם לכן את הנופשים בבית המרגוע.
משק ניר עציון מגדל פרות, בננות ואף מנהל בית מלון לציבור הדתי והחרדי. כמו כן קיים מפעל מזון למנות מוכנות והסעדה.
בשנותיו הראשונות עסקו במושב גם ברעיית צאן.
היישוב נקרא על שם כפר עציון שחרב במלחמת העצמאות. בשנת תשכ"ד הונח במושב אבן פינה למרכז זיכרון לגוש עציון. באוגוסט 1967 הביעה מזכירות המושב נכונות לסייע בהקמה מחדש של כפר עציון.
ב- 2 בדצמבר 2010 פונה המושב מחשש מהשריפה שהתחוללה בקרבתו. האש חלפה ליד היישוב ופגעה קשות ביישובים ימין אורד ועין הוד, שלא זכו לסיוע של כוחות הכיבוי, שחנו בסמוך ליד כביש 4, בשלב שהאש חדרה ליישובים.
ב-2011 לאחר פיוס היסטורי, הצטרף המושב לתנועת הקיבוץ הדתי ממנה נאלץ לפרוש בשנות ה-50, הפיוס כלל גם את המושב השיתופי משואות יצחק.
במקום סניף של תנועת "בני עקיבא" והוא היישוב הדתי היחיד מבין מושבי המועצה האזורית חוף הכרמל.
לאחרונה הובעה ביקורת על עמדת גורמי הקליטה ביישוב להעדיף קליטת תושבים חיצוניים על פני בני המקום, זאת בשל העדפה דתית.
בית הכנסת "עטרת יצחק".
בית הכנסת בניר עציון נושא את שמו של הנדבן אייזיק וולפסון שתרם את הכסף לבניינו. בית הכנסת, הגדול והמרווח, נחנך בשנת 1963. הוא עוצב, בין השאר, על ידי חנוך אחימן, אף הוא מיוצאי כפר עציון. כאן נקבע נוסח התפילה, שלא כמו בשאר הקיבוצים הדתיים, כמו שהיה בבית הכנסת בכפר עציון שלפני נפילתו - נוסח התפילה החסידי נוסח ספרד.
שנים ארוכות הונהגו במקום אותן מנגינות כמו בבתי הכנסת האחרים שבהם התפללו יוצאי כפר עציון. פעם אחת, מדי שנה, שב המקום ומנציח באופן זה את הכפר ומורשתו: בשבת המקדימה את יום נפילתו של גוש עציון ואת יום העצמאות, שבות ונוהגות מדי שנה בשנה אותן מנגינות והנעימות, המחזירות את יוצאי כפר עציון למשך שעות אחדות לפחות, לכור מחצבתם.
בעזרת הגברים 214 מקומות ישיבה.
כיום משמש הרב רונן לוביץ כרב היישוב.
פרוד (קיבוץ)
פָּרוֹד הוא קיבוץ מהתק"ם הנמצא בגליל העליון ליד צפת ושייך למועצה אזורית מרום הגליל.
היסטוריה.