לצורך כתיבת הספר קיבלה ארליך את הסיסמה לאימייל האישי של דפנה, וקראה התכתבויות אישיות של מאיר עם מאות אנשים. רבות מההתכתבויות הללו צוטטו בספר. . על עניין זה נמתחה ביקורת נוקבת, שעוררה אף היא סערה ברשת. ההתכתבויות האישיות כוללות ביקורות קשות מצד דפנה, וכן מיילים אישיים המביעים מצוקה והשתפכות. נטען כי אף אם הפרסום נעשה בעילום שם, הוא עושה שיימינג לאנשים רבים, באופן שדפנה עצמה לא חשבה מעולם לעשות. כמו כן נמתחה ביקורת על עצם היחשפותה של ארליך לחומרים האישיים האלו.
בהתייחסויות שונות הבהירה ארליך כי מעולם לא נחשפה לשמות האנשים והנשים שפנו אל דפנה בשאלות אישיות דרך אתר קולך ובבלוג האישי שלה "דרך נשים". ארליך הבהירה כי הטקסטים הללו הגיעו לתיבה נפרדת שנשארה חתומה וסגורה, וכי הטקסטים הללו שהוכנסו אל הספר נלקחו מתוך מה שפרסמה דפנה בימי חייה ב"קולך" וב"דרך נשים" בעילום שמות השואלים.
מעצמי אל עצמי
מעצמי אל עצמי הוא קובץ של קטעים שכתב ש"י עגנון על עצמו, על אנשים ידועי-שם שהכיר, על אירועי הזמן שהיה עד להם, רשימות שכתב לעצמו או לאחרים ועוד. הספר יצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1976, הכרך החמישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו. ככל ספריו של עגנון שיצאו לאור לאחר פטירתו, גם ספר זה הובא לדפוס בידי בתו, אמונה ירון.
על הספר.
הספר מכיל ביוגרפיות על מרטין בובר גרשם שלום, וזלמן שוקן. אזכורים של דמויות מפורסמות מן העלייה השנייה כגון י"ח ברנר, ברל כצנלסון, ואחרים. ואזכור
להיכרותו של עגנון עם הרב קוק.
בנוסף הספר כולל פרקים אוטוביוגרפיים – סיפור עלייתו ארצה, ימיו במינכן אחרי מלחמת העולם הראשונה, ימי פרעות תרפ"ט ונאומו בטקס הענקת פרס נובל. כמו כן כלולים בספר מסות ונאומים.
אתם ראיתם
אתם ראיתם הוא אנתולוגיה על מעמד הר סיני ומתן תורה, שליקט ש"י עגנון.
תוכן הספר.
שם האנתולוגיה מבוסס על פסוק מן התורה המתאר את המעמד: .
בפתח הספר כתב עגנון:
בכתיבת האנתולוגיה התבסס עגנון בעיקר על המדרש, על ספר הזוהר ופירושו של הרב אשלג לספר, ועל ספרי ראשונים ואחרונים, ובהם הספרים: חומש תורה תמימה לרב ברוך הלוי אפשטיין, יפה עיניים לרבי אריה ליב יעלין, אוצר האגדה לרב משה דוד גרוס, ילקוט ראובני לרב אברהם ראובן הכהן סופר, ספר האגדה לחיים נחמן ביאליק, ועוד מאות ספרים נוספים. את המדרשים שבחר הביא עגנון תוך היצמדות מְרַבִּית ללשון ולסגנון המקוריים. האנתולוגיה כוללת ארבעה ספרים (בכרך אחד):
על יצירת האנתולוגיה.
עגנון החל לעבוד על הכנת האנתולוגיה בשנת תשי"ז-1957, והיא נועדה מלכתחילה כשי למו"ל ולפטרון שלו, שלמה זלמן שוקן, ליובלו ה-80 (שחל באותה שנה). הספר ראה אור שנתיים וחצי לאחר מכן - במהדורה שכללה רק את חלקו הראשון, והתפרסמה כמה שבועות לאחר פטירתו של שוקן.
יתר שלושת חלקי האנתולוגיה נמצאו בעזבונו של עגנון, בתוך תיבה גדולה, שבה "נמצאו תיקים שהכילו עוטפנים רבים, מסודרים לפי סדר ראשי הפרקים, ובהם דפים ממקורות שונים, חלקם במכונת כתיבה, מתוקנים בכתב ידו של עגנון וחלקם טרם הועתקו". כתב היד נערך לדפוס בידי בתו וחתנו, אמונה וחיים יהודה ירון, ובשנת תשנ"ה יצאה לאור המהדורה השלמה של האנתולוגיה.
בראש המהדורה הראשונה, המהודרת, שיצאה לאור בתשי"ט נאמר "חיבר שמואל יוסף עגנון", אך בעקבות הצעתו של אברהם יעקב ברַוֶר,
במכתב ששלח לעגנון, נאמר במהדורה הבאה "מסודרים על ידי שמואל יוסף עגנון", וכך מוצגת האנתולוגיה גם בגרסתה המלאה.
הפסגה
אלפרץ
אַלְפֶרָץ (נקרא גם סִירָה, α באנדרומדה ובעבר גם δ בפגסוס) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים אנדרומדה (אם כי β באנדרומדה הוא כוכב משתנה שבהירותו עולה לעיתים על זו של אלפרץ) ומהווה את הפינה הצפון מערבית של האסטריזם הריבוע הגדול שבקבוצת הכוכבים פגסוס. בעבר הוא היה חלק מקבוצת פגסוס וקיבל את ציון באייר δ, אך כיום הוא נחשב לחלק מקבוצת אנדרומדה עם ציון באייר α. השמות אלפרץ וסירה הם שיבוש של השם בערבית سرة الفرس "סורת אל-פַרַס" או "הטבור של הסוסה", מה שמצביע גם כן שבעבר היה הכוכב שייך לפגסוס. זהו כוכב כפול ספקרוסקופי שמרחקו ממערכת השמש הוא כ-97 שנות אור.
תכונות.
אלפרץ הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שלא ניתן להפרדה באמצעות תצפית ישירה. זוג הכוכבים מקיף זה את זה במסלול אליפטי למדי עם זמן הקפה של 96.7 ימים ומרחק שמשתנה בין 0.4 ל-1.1 יחידות אסטרונומיות. הבהירות נראית הכוללת של בני הזוג היא מדרגה 2.06 ועוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 114 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי יותר מ-200 בתוספת הקרינה העל-סגולה.
אלפרץ A.
אלפרץ A הוא הכוכב המסיבי, הגדול, החם והבהיר יותר מבין שני בני הזוג. מסתו מוערכת בכ-3.8 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-13,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 100 מעוצמת ההארה של השמש וכפול מכך בתוספת הקרינה בתחום העל סגול. נראה שהוא נמצא בתהליך של יציאה מהסדרה הראשית והוא מוגדר כתת-ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B8 IV. בנוסף הוא מראה ספקטרום בליעה לא רגיל עם קווים חזקים של יסודות כימיים שנדיר למצוא בכוכבים, כמו כספית, מנגן, גליום, זרחן וקסנון. תופעה זו נצפתה בכוכבים כפולים נוספים שבהם הכוכב הבהיר יותר הוא מסוג ספקטרלי דומה לשל אלפרץ והם נקראים "כוכבי כספית-מנגן".
אלפרץ B.
אלפרץ B הוא הכוכב הקטן, הקר והעמום יותר מבין השניים, מסתו מוערכת בכ-1.85 מסות שמש, רדיוסו כ-1.65 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-8,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 16 מעוצמת ההארה של השמש. זהו כוכב הסדרה הראשית לבן עם סיווג ספקטרלי A3 V. בניגוד לבן הזוג שלו הוא לא מראה פסי בליעה חריגים, למעט שכיחות קצת נמוכה מהרגיל של סידן.
אלפא באנדרומדה
דלתא בפגסוס
פורד 7Y
פורד 7Y היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד הבריטית בין השנים 1938–1939. יוצרו 65,069 יחידות.
מדלין מארי אוהייר
מדלין מארי אוהייר (באנגלית: Madalyn Murray O'Hair; 13 באפריל 1919 – 29 בספטמבר 1995), אשר השתמשה גם במספר שמות בדויים, הייתה פעילה אתאיסטית אמריקאית, מייסדת הארגון "אתאיסטים אמריקאים", ונשיאת הארגון מ-1963 עד 1986. היא הוציאה את המהדורות הראשונות של "American Atheist Magazine". אחד מבניה, ג'ון גארת מארי, היה לנשיא הנומינלי של הארגון בין השנים 1986 ל-1995, אך בפועל היא נותרה ראשת הארגון גם בתשע שנים אלו.
אוהייר ידועה בשל התיק המשפטי "מארי נ' קורלט", אשר הוביל להחלטה תקדימית של בית המשפט העליון בשנת 1963, אשר פסק שיש לשים קץ להקראת הביבליה בבתי הספר הציבוריים. השילוב של ייסוד ארגון אתאיסטי ופסק הדין קורלט - שאירע רק שנה לאחר שבית המשפט אסר על תפילות בבית הספר הציבוריים - הניבו סיקור כה רב אודותיה, עד כדי כך שבשנת 1964 מגזין LIFE כינה אותה "האישה השנואה ביותר באמריקה".
ב-1995, אוהייר, בנה ג'ון, ונכדתה רובין נחטפו, נרצחו וגופותיהם הושחתו. הרוצח היה דייוויד רולנד ווטרס, עבריין מורשע שהשתחרר על תנאי, וחבריו דני פריי וגארי קאר, אף הם פושעים מורשעים. ווטרס היה עובד לשעבר של ארגון "אתאיסטים אמריקאים".
תחילת דרכה.
מדלין מייז נולדה בפיטסבורג, פנסילבניה, ב-13 באפריל 1919, לאמה לינה כריסטינה ואביה ג'ון ארווין מייז. היה לה אח אחד בוגר, ג'ון ארווין, הבן. היא הוטבלה כתינוקת לתוך הכנסייה הפרסביטריאנית. על פי אוהייר, היא הפכה לאתאיסטית לאחר שקראה את הביבליה מתחילתה ועד סופה בתיכון.
בשנת 1941 היא התחתנה עם ג'ון הנרי רותס. הם נפרדו כאשר שניהם התגייסו במלחמת העולם השנייה, הוא בשירות הנחתים, והיא בחיל הנשים. באפריל 1945, כשהיא מוצבת באיטליה, היא החלה מערכת יחסים עם קצין בשם ויליאם ג'יי מארי, ג'וניור, קתולי נשוי אשר סירב להתגרש מאשתו. מייז התגרשה מרותס, אימצה את השם מארי, וילדה עם ויליאם בן, לו קראו ויליאם ג'יי מארי השלישי, שכונה "ביל".
ב-1949, מארי השלימה תואר ראשון באוניברסיטת אשלנד, שבאוהיו. ב-1952, היא סיימה תואר במשפטים ממכללת דרום טקסס למשפטים, אך לא עברה את בחינות לשכת עורכי הדין בטקסס, ומעולם לא עבדה בעריכת דין. ב-16 בנובמבר 1954 ילדה את בנה השני, ג'ון גארת מארי, יחד עם בן זוגה דאז, מייקל פיורילו. ב-1960 לקחה מארי את שני בניה לאירופה, בתכנון לערוק לברית המועצות בשגרירות הסובייטית בפריז, בשל האתאיזם המדיני של אומה זו. אך ברית המועצות סירבו להכניסם, ומארי והילדים חזרו לארצות הברית והתגוררו בבולטימור, מרילנד עם אמה ואחיה.
מארי סיפרה שעבדה במשך 17 שנים בתור עובדת סוציאלית פסיכיאטרית, ושבשנת 1960 הייתה מפקחת בשירותי הרווחה בבולטימור; עם זאת, בנה ביל כתב בזיכרונותיו, "חיי ללא אלהים", שאמו הייתה מפוטרת מעבודות משרדיות לעיתים קרובות בשל האישיות הצורמת שלה. (ביל עצמו - למרות שגדל אתאיסט - המיר דתו לנצרות אוונג'ליסטית בשנת 1980, ויצא נגד כל פועלה של אמו.) מארי עזבה את מרילנד בשנת 1963 לאחר שהואשמה בתקיפת חמישה שוטרים אשר ניסו לתפוס את חברתו של ביל (לימים בת זוגו ואם בתו רובין) ולהחזירה להוריה, ונמלטה להונולולו. בשנת 1965 עברה לגור באוסטין, טקסס, ובאותה שנה גם נישאה לריצ'רד אוהייר. למרות שהשניים נפרדו בשלב כלשהו, הם נשארו נשואים עד מותו בשנת 1978.
אקטיביזם אתאיסטי.
ב-1960, הגישה מארי תביעה נגד מערכת החינוך הציבורית של בולטימור (מארי נ' קורלט), בה נטען כי זה בלתי חוקתי שבנה ויליאם נדרש להשתתף בקריאת תנ"ך יומית בבית ספרו. במסמכי התביעה, הצהירה כי סירובו של ויליאם להשתתף באירועים אלו הובילו לבריונות נגדו מצד חבריו לכיתה, בעידוד מנהלי בית הספר.