אין אנו יודעים מי היו ילדיו של כלודיו, אולם ישנה אגדה על אודותיו, או ליתר דיוק, על אודות המלך מרובך. ההיסטוריון הבלגי גודפרואה קורט בן המאה התשע עשרה סיכם את מה שנכתב בכרוניקה של פרדגר מן המאה ה-7 במילים הבאות: "יום אחד כאשר המלכה, אשת המלך כלודיו, יצאה לרחוץ בים, אל מסוים קרב אליה - זיווג שממנו נולד הגיבור מרובך שעל שמו קרויה השושלת המרובינגית." מדברים אלה משתמע כי אשתו של כלודיו הייתה אמו של מרובך.
חנן קמינסקי
חנן (אלברט) קמינסקי (נולד ב-28 באוגוסט 1950) הוא אנימטור, מאייר ובמאי הנפשה ישראלי, העומד בראש התוכנית לתואר שני בעיצוב משולב ב-HIT מכון טכנולוגי חולון.
אודות.
קמינסקי נולד בשנת 1950 בבריסל (בלגיה), למשפחה יהודית ששרדה את השואה, ומתגורר כיום בתל אביב.
בגיל 20 עלה לישראל לבדו, בחיפוש אחר חלום להפוך לעובד אדמה בקיבוץ. אבל היה זה חלום ילדות אחר, האהבה לציור, שבו בחר להתמקד והוא סיים את לימודיו באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים בשנת 1977. במסגרת לימודיו שם פגש את המרצה האורח, במאי סרטי ההנפשה האיטלקי עמנואל לוצאטי שהשפיע רבות על הקריירה שלו.
לאחר סיום לימודיו, קמינסקי יצר סרטי הנפשה קצרים לילדים בטלוויזיה הישראלית המתפתחת. לאחר מכן, הוא המשיך את לימודיו באקדמיית רויאל לאמנות באמסטרדם, שם יצר את סרט ההנפשה הקצר שלו "הורוד והאפור" (1981).
במהלך שנות ה-80 החל לשתף פעולה עם CTW בניו יורק ויצר סרטי הנפשה קצרים ל"Sesame street" וגם ל"רחוב סומסום" בגרסה הישראלית שלו, ומאוחר יותר, בשנות ה-90, ל"שארע סימסים", הגרסה הפלסטינית שלו.
בין 1985-1988 חי בפריז שם יצר את סדרת סרטי ההנפשה הראשונה שלו לטלוויזיה "Les Betises" ("השטויות"), קופרודוקציה בין הטלוויזיה הצרפתית והשווייצרית.
בין השנים 1991-1995 ביים את סרט ההנפשה באורך מלא הראשון שלו "הרפתקאות שלומיאל". הסרט, המבוסס על סיפורים קצרים מאת הסופר זוכה פרס נובל יצחק בשביס-זינגר, עם מוזיקה של המלחין זוכה פרס האוסקר מישל לגראן ("מטריות שרבורג") ושירים ודיאלוגים של זוכה פרס אמי שלדון הארניק ("כנר על הגג") זכה לפרסים והיה לנקודת מפנה בקריירה שלו.
בשנת 1998 היה לבמאי הנפשה בסרט באורך מלא "בבר מלך הפילים". בין 1999-2008 יצר את שלושת סרטי ההנפשה באורך מלא ואת סדרת הטלוויזיה הנודעים "Pettson &amp; Findus" (פרס Pulcinella 2001), את סרט ההנפשה באורך מלא "היידי בת ההרים" וסדרות טלוויזיה בהנפשה "The Fantastic Flying Journey", "מכתבים מפליקס" ו-"The Wumblers".
בשנת 2015 זכה בפרס "Pucinella" על הקריירה שלו בפסטיבל הבינלאומי לסרטי הנפשה, Cartoons on the Bay בוונציה. בשנת 1996 הקים את מגמת ההנפשה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. מאז, קולנוע ההנפשה הפך לתעשייה בישראל ותופס חלק נכבד בהפקות טלוויזיה ובתעשיית המשחקים.
בשנת 2017 סיים לביים את סרטו האחרון עד כה, "אגדת המלך שלמה" – קופרודוקציה ישראלית-הונגרית.
קמינסקי הוא פרופסור חבר במכון טכנולוגי חולון (HIT) ובחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.
פנס (פירושונים)
חסימת מעיים
חסימת מעיים (באנגלית: Bowel obstruction) היא מצב רפואי אצל יונקים בו יש חסימה בחלק של המעי ותכולתו של המעי לא יכולה לעבור לאורכו ובכך נמנעת הפרשת הצואה. זהו מצב חירום רפואי ולשם הצלת החולה יש לטפל בו במהירות.
חסימת המעי הדק.
הסיבות לחסימת מעי דק אצל בני אדם מבוגרים מחולקות באופן כללי לשלוש:
אצל ילדים, קיימות סיבות נוספות לחסימת מעיים, השכיחה מביניהן היא התפשלות מעיים.
הסיבות לחסימת מעי השתנו באופן דרמטי במהלך המאה הקודמת. בתחילת המאה ה-20, בקעים היוו את הסיבה השכיחה לחסימת מעיים מכנית (יותר ממחצית המקרים). כיום הסיבה העיקרית לחסימת מעיים היא הידבקויות הנוצרות לאחר התערבות ניתוחית כלשהי בחלל הבטן (בסביבות 60% מן המקרים כיום). הסיבה השנייה בשכיחותה אצל מבוגרים כיום היא תהליך גידולי, ואילו הסיבה השלישית היא בקעים. מחלת קרוהן היא הסיבה הרביעית בשכיחותה לחסימות מעי.
בשלב המוקדם של החסימה, מתגברות התנועתיות וההתכווצות של המעי במאמץ להעביר תוכן מעי אל מעבר לנקודת החסימה. העלייה בפריסטלטיקה של המעי אשר מתרחשת בשלב המוקדם של החסימה, קיימת הן בחלק המקורב (לפני ההיצרות) והן בחלק המרוחק (לאחר ההיצרות), ועל כן לעיתים יש שלשול של תוכן צואתי שעבר את נקודת החסימה עקב הפריסטלטיקה המוגברת.
בשלב מאוחר יותר, פוחתת פעולת המעי. עם הזמן, מצטברים בו מים ואלקטרוליטים אשר עלולים להביא להתייבשות ולהלם תת-נפחי. כך למשל, אם החסימה מקורבת יחסית (בשלב התחלתי של המעי), ההתיישבות תהיה מלווה בהיפוכלורמיה, היפוקלמיה ובססת מטבולית (ירידה בכמות יוני כלור, יוני אשלגן ויוני מימן בהתאמה) בשילוב עם עליה בהקאות. אם החסימה תהיה מרוחקת יותר (בשלב מתקדם של המעי), יצטברו נוזלים רבים במעי אולם הפרעות באלקטרוליטים תהיינה פחות דרמטיות.
כתוצאה מהחסימה ייווצר לחץ שילך ויגבר על דפנות המעי, אשר עלול להביא לחסימה בניקוז הוורידי, עליה של הסרעפת ודיכוי תהליך אוורור הריאות. החסימה כשלעצמה תביא להצטברות של חיידקים (השכיחים ביותר- "Escherichia coli", "Klebsiella pneumoniae", "Enterococcus faecalis") ושיעורם יעלה באופן מהיר. הסיכון לאלח דם, נמק של המעי והתנקבותו (פרפורציה) עולה, ואיתו הסיכון לדלקת הצפק (דלקת של הצפק העוטף את המעי) מסכנת חיים.
תסמינים.
הסימנים הקליניים של חסימת מעיים כוללים כאבי בטן עוויתיים, בחילות, הקאות, התרחבות בטנית, והחולה מציין כי אין צואה או יציאה של גזים כלל – בשלב מתקדם יותר. כאבי הבטן מגיעים במרווחים של כ- 4-5 דקות. בשלב מאוחר של המחלה החולה עלול להקיא תוכן צואתי.
בבדיקה פיזיקלית החולה יכול להיות עם טכיקרדיה ולחץ דם נמוך, אשר מרמזים על מידת ההתייבשות של החולה. חום יכול לרמז על חסימה כלואה (סטרנגולציה). הבטן מורחבת, ויש לבדוק אם קיימות צלקות ניתוחיות, אשר יכולות לרמז כי הסיבה לחסימה היא הידבקויות מעיים כתוצאה מניתוח בטני קודם. בהאזנה לבטן תישמע פריסטלטיקה ערה בשלב ההתחלתי של החסימה, ולאחר מכן לא תישמע פריסטלטיקה כלל. חלק מן החולים חשים רגישות במישוש עדין של הבטן. בבדיקה רקטלית יש לבחון סימנים לדמם אשר יכולים לרמז על גידול כמקור לחסימה, או למשל אוטם אשר הביא לחסימה.
בדיקות מעבדה והדמיה.
ניתן לעשות צילום רנטגן של הבטן ולראות חסימת מעיים בכ-60% מן המקרים. ממצאים אופייניים בצילום בטן כוללים לולאות מורחבות של המעי הדק ללא עדות להרחבה של המעי הגס. ניתן לראות פלסי אוויר- נוזל בצילום או אף את הסיבה לחסימה (למשל, אבני מרה או גופים זרים).
אם אין אבחנה וודאית של חסימת מעיים לאחר צילום בטן, יש לערוך CT אשר מהווה בדיקה רגישה יחסית לחסימה מלאה של המעיים ולקביעת מיקום החסימה וסיבת החסימה, אולם הוא פחות רגיש אצל חולים בהם החסימה חלקית.
בדיקות מעבדה נחוצות על מנת להעריך את מידת ההתייבשות של החולה- יש לבדוק מהן רמות הנתרן, כלור, אשלגן, ביקרבונט וקריאטינין. כתוצאה מההתייבשות עלולה להיות עליה בהמטוקריט לאור ריכוז הדם. כמו כן יש לבדוק האם קיימת עליה בתאי הדם הלבנים (לויקוציטוזיס) אשר עלולה לרמז על סטרנגולציה (אולם אינה חייבת).
טיפול.
מרבית החולים עם חסימת מעיים מאובחנים כבעלי חסימה פשוטה, ללא סיבוכים. בחלק מן המקרים, החסימה כוללת כליאה של חלק מהמעי (סטרנגולציה) ומביאה לירידה באספקת הדם לאותו החלק עד לאוטם של החלק עצמו. סטרנגולציה כרוכה בעליה בתחלואה ובתמותה ומשום כך יש לאבחנה בשלב מוקדם – הסממנים כוללים טכיקרדיה, חום, לויקוציטוזיס, ובטן קשיחה.
הטיפול כולל החזרת נוזלים במתן תוך-ורידי היות שהחולה מאבד נוזלים ואלקטרוליטים. יש לעקוב אחר מתן השתן של החולה. כמו כן ניתנת אנטיביוטיקה רחבת טווח.
בנוסף לטיפול האמור לעיל, יש להקל על החסימה עצמה על ידי הכנסת זונדה נזו-גסטרית (naso-gastric tube). בחלק מן המקרים, ובייחוד במקרים בהם החסימה היא חלקית, טיפול כאמור יספק ולא יהיה צורך בניתוח.
ניתוח.
באופן כללי, חולים עם חסימת מעיים מלאה יזדקקו לניתוח. הסיבה לחסימה עצמה מובילה לגישה הניתוחית. כך, למשל, חולים שיש להם חסימת מעיים כתוצאה מהידבקויות יטופלו על ידי המסת או התרת ההידבקויות; חולים בעלי הרניה כלואה יעברו תיקון של ההרניה, וכן הלאה. לעומת זאת, הטיפול אצל חולים בהם החסימה נובעת מתהליך גידולי מורכב יותר, בייחוד כאשר הגידול שלח גרורות. במצבים כאלו לעיתים נמנעים מכריתת חלקי המעי הנגועים בגידול ורק משחררים את החסימה עצמה.
חסימה של המעי הגס.
חסימה של המעי הגס יכולה להיות מסווגת כחסימה דינמית, הנובעת מבעיה מכנית, או חסימה שאינה דינמית. חסימה דינמית מאופיינת על ידי חסימה של המעי הגס, המביאה לעליה בהתכווצויות המעי על מנת להקל על החסימה עצמה. חסימה שאינה דינמית אינה מאופיינת בתנועתיות מעיים, ולרוב מקושרת לירידה או לחוסר תנועתיות של המעי הדק והקיבה.
סרטן המעי הגס מהווה את הסיבה העיקרית לחסימת המעי הגס בארצות הברית, בעוד שבמדינות כגון רוסיה, אירופה המזרחית ואפריקה, הסיבה העיקרית המובילה היא וולוולוס (פתלת המעיים).
כ- 2% עד 5% מן החולים בסרטן המעי הגס בארצות הברית מפתחים חסימת מעי גס. סיבות אחרות לחסימה כוללות צואה החוסמת את המעבר, גופים זרים, דלקות כגון קרוהן, דיברטיקוליטיס ואחרות, מחלת הירשפרונג, איסכמיה, הקרנות, התפשלות של המעיים והיצרויות. הידבקויות הן סיבה נדירה לחסימה של המעי הגס (שלא בדומה לחסימת המעי הדק).
קליניקה.