הספר אינו מתיימר להיות מסמך היסטורי. בהקדמה מגדיר המחבר: "ספר זה מבוסס על 'דניאל' המקראי, אינו מחקר מדעי", וממשיך: "היסוד המוצק, עליו נבנית העלילה וזורמות ההתרחשויות, היא הרוח. והיא מקור נאמן לסיפוק אמנותי נמשך ועמוק."
הספר כתוב כמסמך תנכ"י במובן של הכלים האמנותיים בהם הוא עושה שימוש, אולם נוטל לעצמו חופש בתיאור הדמויות והעלילה.
עלילה.
הספר פותח בסיפור אהבה שיש לדניאל עם בת עמו, נז'ין היפהפייה והחכמה. זהו סיפור התאהבות טהור ללא מגע גופני, שכולו אורות וצבעים. תשוקה שכולה מפגש של נשמה עם נשמה. בהמשך מתואר מסע ארוך של שמונה נערים, השבויים בידי הכשדים, בדרכם בבלה. בדרך זו לומדים הנערים על התנהגותם של הכשדים כלפי ארץ יהודה והיהודים בזמן המלחמה. גרשון מתאר את רגעיו האחרונים של השר נעימאל, אביו של דניאל: כיצד נאבק מול רבים ועמד בגבורה בהגנה על ארמון יהויקים, מלך יהודה עד רגעיו האחרונים. דמותו של האב אצילה ומשרה אווירה של רוגע ויושר, של חמלה ועומק, כשם שדמותו של דניאל הולכת ונחשפת כאדם ייחודי משכמו ומעלה. דניאל מטפל בגרשון ובפצעיו, למרות טעותו של גרשון: גרשון רימה את הכשדים על מנת להציל קרוב משפחה שהחביא בביתו. אך בדרך זו פגע בעצמו, נשבה בידי הכשדים והוגלה לבבל, במקום האיש שהציל. הנערים מעלים את גרשון לעגלתם, ובכך מקלים על מחלתו ועל קשיי הליכתו.
החבורה עוברת סדרה של ניסיונות קשים. בכולם מתגלה דניאל בצניעותו, ביושרו, בדבר האמת בפיו, באצילות נפשו, בכושר המנהיגות שלו, בשקט הנפשי שלו, ובאווירה של אור שהוא משרה סביבו תמיד. בין חבריו נמצא אדוניה, המתנגד לו ולדרכו ותמיד קורא תגר נגדו, ובתחילה מנמק זאת מן הכתובים, אך לאחר מכן גם לא יזדקק לכתובים אלא לקנאה האוכלת אותו מבפנים. למרות זאת, ממשיך דניאל לכבדו ואיננו נוטר לו טינה כלל.
הנערים עוברים מבחנים קשים ביותר עם בואם לעיר בבל. הם לומדים היטב את תרבות הכשדים בזכות המורה דנור-שג, החכם והמעמיק. הם לומדים לרכב על סוסים ומתחרים בתחרות סוסים קשה, המעמידה אותם בסכנת מוות. דניאל חושף ניסיון להתנקש בחייו זמן קצר לפני התחרות. את זהות האיש המנסה להורגו יחשוף הקורא רק לקראת רגעיו האחרונים של הרוצח, במעמד המלך נבוכדנצר השני, שבפניו עוברים מבחן קשה כל שמונת היהודים הצעירים.
תיאוריו הפלסטיים של קאלו משווים למלך חזות נוקשה, עוצמה רבה, אך גם שכל רב ומחשבה מנתחת ומדויקת. במקביל לאותו סיפור אהבה שהחל ביהודה, מתחיל סיפור אהבה בין בתו של שר הצבא, אדלאין היפהפייה, החכמה והמעמיקה חשוב, שמבינה למעמקים את חוכמתו של דניאל והמציעה לו את עצמה ואת חייה, בדרך טהורה מבלי לומר דבר.
ארבעה מחברי הקבוצה של דניאל עומדים להתחתן יחדיו בקרב הקהילה היהודית אשר בבבל. בכל הזדמנות מאשים אדוניה את דניאל בהתנשאות, וגם בני העם מאשימים את דניאל שאינו עומד לצידם במאבקם נגד הצורר נבוכדנצר. צדקיהו המלך מתכנן מרד נגד מלך בבל, ויוצר קשרים עם המצרים. נבוכדנצר מתכנן לצאת לקרב נגד המורד ולחייב אותו לשלם את מיסיו, שאותם פסק מלשלם.
דניאל מועמד להינשא לאחת מבנותיו של מלך בבל. הדבר מגיע לידיעתו באמצעות שני אנשי סודו, מורהו דנור-שג והממונה על כל השרים נשדרנאך. הדבר מזרז את דניאל להזמין, בהסכמה, את אהובתו מיהודה, לנישואיו בבבל.
דניאל מאמין באלוהיו. רק אמונה שלמה ומלאה, גדולה ותמידית תציל את העם היהודי מפני מלך בבל, המאיים להרוס ולהשמיד הכל בגלל מרידתו של צדקיהו. גם ירמיהו הנביא מתגלה כנביא אמת לאורכו ולרוחבו של הספר, ודניאל סומך ובוטח בנאמנות רבה בנבואותיו ומאשרן, באותה מידה שירמיהו סומך ובוטח בדניאל ובדרכו האמיתית הישרה והמוסרית. אלא שדניאל כמו הנביא ירמיהו שניהם יודעים שחורבן יהודה קרב, ולכן פונה דניאל לאלוהים ומבקש את עזרתו.
דניאל לומד להכיר את הקהילה היהודית לקראת נישואיו. הוא לומד להכיר את כעסם נגדו ואת הדמויות המוליכות מהלך שגוי של מרד, ואולי אף ניסיון להתנקש בחיי מלך בבל. דניאל מקבל מידע על ניסיון זה. מזהיר את הקהילה ואת יוזמי הניסיון לרצוח את מלך בבל, אך גם הוא בעצמו מותקף שם. ההתנקשות נכשלת, אם כי הרוצח מצליח להיכנס לחצר המלך.
דניאל מתחתן, אך הוא ורעייתו גרים בחדרים נפרדים. אין בכל הספר כולו ולו פעם אחת תיאור של יחסי אישות. כל מגע שמתקיים בין דניאל ואשתו הוא מגע רוחני לחלוטין, הכולל אהבה רבה, אורות, צבעים של הבעות, חיבה עמוקה, הקשבה מרבית, דיאלוגים, אך לעולם לא מגע פיזי. יחד עם זאת, נולדו להם שני בנים, גמליאל ונעימאל.
נבוכדנצר מלך בבל וצבאו יוצאים למלחמה ביהודה. הוא צר על ירושלים במשך שלוש שנים ומכניע אותה. ברגע של אתנחתא הוא מגלה כי שר צבאו אור-נגו עומד להציל את משפחתו של דניאל, מבלי להיוועץ בו. אך אור-נגו מצליח להרגיע את המלך, ומספר לו מה הייתה תשובתו של דניאל, כאשר הציע לו להציל את משפחתו.
הקבלה לעלילות תנכ"יות.
ישנם כמה קווים מקבילים בין יוסף בספר בראשית ודניאל כפותרי חלומות העולים לגדולה בגלות. יוסף זוכה לכבוד מלכים במצרים ודניאל בבבל, ויחד עם זאת אין העלילה דומה כלל ועיקר. דניאל מעולם לא התעלל באחיו, הגם שחלקים מסוימים בעם היהודי יטענו זאת נגדו, משום שאיננו לוקח חלק במרד נגד נבוכדנצר. דניאל בהחלט פותר חלום של מלך, אך בדרך שונה מזו של יוסף. דניאל עורך צום מלא בן שלושה ימים, מתענה ומתפלל בכל כוחו ומאודו לאלוהים, על מנת לזכות ולראות לבסוף בתוכו את חלום המלך. וכך דניאל מביא למלך, בנוסף לתיאור חלומו, גם את פתרונו המלא.
יחד עם זאת, ספר זה דומה לאחד מספרי התנ"ך בשפתו ובתאוריו, ומעל לכול במסרים הרוחניים שהוא נושא בחובו. דניאל ממשיך לפתור חלומות ומשלים למלך, עד לאותו רגע שהוא בעצמו יחזה בחזונו שלו, כפי שמתואר בספר דניאל.
הכותב מתבסס בציטוטים מלאים מתוך התנ"ך, וגם נבואותיו של ירמיהו מובאות בציטוטים מלאים. רובו ככולו של הספר כתוב בשפה התנכ"ית.
טיגר (סרט)
אארופרקה חורחה ניוברי
דובר הייטס
דובר הייטס (באנגלית: Dover Heights) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council).
גאוגרפיה.
דובר הייטס ממוקם כ-9 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל ממזרח באוקיינוס השקט, מצפון בווקלוז, ממערב ברוז ביי ומדרום בנורת' בונדיי. הרחובות העיקריים בפרוור הם דרך מוריברה ודרך דובר ממזרח למערב, ודרך מיליטרי מצפון לדרום. דובר הייטס מחזיק בשיא ערך הנדל"ן מבין פרוורי מועצת וייברלי, עם ערך חציוני לבתים מעל 2 מיליון דולר אוסטרלי.
היסטוריה.
דובר הייטס נקרא על שם דמיון קו המצוקים שממזרחו לזה של צוקי דובר בקנט, אנגליה. הפרוור היה חלק משטח נחלת קופר (שכללה גם את רוז ביי ופוינט פייפר ממערב) בתחילת המאה ה-19, ונרשם תחת השם דובר הייטס לראשונה ב-1886.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מחנה חיל האוויר האוסטרלי הפעיל בדובר הייטס תחנת מכ"ם ימי ואווירי, כחלק מקו הגילוי של החוף המזרחי.
תרבות.
דובר הייטס הוא פרוור מגורים, ואינו כולל בתי תרבות בולטים. מועצת וייברלי הכשירה מספר שבילי טבע העוקבים אחר קו המצוקים, מדובר הייטס ועד וקלוז בצפון.
לקהילות הדתיות במקום מספר בתי תפילה, בין השאר בית הכנסת דובר הייטס, המשרת את צורכי הקהילה היהודית במקום.
דובר הייטס, ניו סאות' ויילס
אארון קריקסטיין
אארון מוקואנה
מודול אינג'קטיבי
בתורת החוגים, מודול אינג'קטיבי הוא מודול formula_1 מעל חוג formula_2, כך שלכל מודול "formula_3" ותת-מודול "formula_4", כל הומומורפיזם מ-"formula_4" ל-formula_1 ניתן להרחבה כך שיהיה מוגדר על כל "formula_3". הדוגמה הקלאסית למודול כזה היא אוסף המספרים הרציונליים formula_8 מעל חוג המספרים השלמים formula_9.
חשיבותם של המודולים האלה נובעת בעיקר מכך שמבחינה קטגורית, מושגי האינג'טיביות והפרויקטיביות של מודולים דואליים זה לזה.
לצד הקשר ההדוק שיש למודולים אינג'קטיביים עם חוג המקדמים (המתבטא למשל בכך שכל מודול אינג'קטיבי הוא בפרט חליק), כל מודול מוכל במודול אינג'קטיבי מינימלי, הנקרא "הסגור האינג'קטיבי" שלו.
את התכונה אפשר להגדיר בכל קטגוריה (לאו דווקא של מודולים). עם זאת, לא בכל קטגוריה קיימים אובייקטים אינג'קטיביים. לדוגמה, בקטגוריה של חבורות רק החבורה הטריוויאלית היא אינג'קטיבית .
הגדרה.
מודול שמאלי "formula_1" מעל חוג formula_2 הוא אינג'קטיבי אם הוא מקיים אחד התנאים השקולים הבאים:
מודול אינג'טיבי ימני מוגדר באופן אנלוגי.
דוגמאות ותכונות.
מודול האפס תמיד אינג'קטיבי. מכפלה ישרה של מודולים אינג'קטיביים היא אינג'קטיבית. מחובר ישר במודול אינג'קטיבי הוא אינג'קטיבי.
מעל שדה כל מודול הוא אינג'קטיבי, כפי שאפשר להוכיח על ידי השלמת בסיס לתת-מודול לבסיס של המודול כולו. המודול formula_8 של המספרים הרציונליים מעל החוג formula_9 של השלמים הוא אינג'קטיבי. גם מודול המנה formula_37 הוא אינג'קטיבי.
מעל חוג דדקינד "formula_2", לכל אידיאל ראשוני "formula_39" (שאינו אפס), הגבול הישר formula_40 הוא מודול אינג'קטיבי אי-פריד (indecomposable), וכל מודול אינג'קטיבי אי-פריד הוא כזה. לפי משפט Matlis (1958), מעל כל חוג קומוטטיבי נתרי יש התאמה בין אידיאלים ראשוניים למודולים אינג'קטיביים אי-פרידים. אפילו כאשר החוג לא קומוטטיבי, לכל מודול אינג'קטיבי אי-פריד "formula_3" אפשר להתאים ראשוני באופן הבא: הראשוני "formula_39" מתאים ל-"formula_3" אם יש ל-"formula_3" תת-מודול "formula_4", כך ש-"formula_39" הוא המאפס של כל תת-מודול שונה מאפס של "formula_4".
חליקות.