עמדי נשוי ואב לשלושה, מתגורר בשכונת גבעת משואה בירושלים.
מפרץ גואנברה
מפרץ גואנברה (בפורטוגזית: Baía de Guanabara) הוא מפרץ במדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל. המפרץ נפתח לאוקיינוס האטלנטי וגובל בערים ריו דה ז'ניירו (לכיוון דרום-מזרח) וניטרוי (לכיוון מערב). מפרץ גואנברה הוא המפרץ השני בגדלו בברזיל ועל שמו הייתה קרויה מדינת גואנברה, שהייתה קיימת בין השנים 1960 ל-1975.
העיר ריו דה ז'ניירו התפתחה תחילה סביב הנמל ששוכן בגדה המערבית של מפרץ גואנברה. בפתחו המערבי של המפרץ, מתנשא הר הסוכר, שהוא אחת מנקודות התיירות העיקריות של ריו דה ז'ניירו. בגדול מאייו, "אי המושל" (Ilha do Governador), שוכן שדה התעופה הבינלאומי של ריו דה ז'ניירו וב"אי הפונדאו" (Ilha do Fundão) נמצאת האוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו. מאז 1974, מחבר גשר ריו-ניטרוי בין ריו דה ז'ניירו לניטרוי, כאשר הוא חוצה את מפרץ הגואנברה.
היסטוריה.
ב-1 בינואר 1502 הגיעה ספינתו של גספאר דה למוס לפתח מפרץ גואנברה, אך דה למוס סבר בטעות כי מדובר בשפכו של נהר רחב. משום כך, קרא לאזור "נהר של ינואר" (בפורטוגזית: "ריו דה ז'ניירו"). הטעות מונצחת עד היום בשם העיר שנוסדה מאוחר יותר. אולם, עם הזמן שמו של המפרץ שונה כששמו הנוכחי נגזר מהשם שנתנו לו שבטי האינדיאנים שחיו באזור במאה ה-16 - Iguaá-Mbara (בטופי-גוארני: iguaá = מפרץ, mbará = ים).
במשך למעלה מ-50 שנה מאז גילויו על ידי הפורטוגלים לא התיישבו אירופאיים באזור, עד שבשנת 1555 פלשו צרפתים תחת פיקודו של ניקולא וייגניון והקימו את היישוב צרפת האנטארקטית. הצרפתים התיישבו באחד מאיי המפרץ, שכיום נקרא אי וייגניון, שם נבנה מבצר בשם קוליני. כתגובה, בשנת 1560 תקף כוח פורטוגלי בפיקודו של מם דה סא את המבצר והרסו אותו, אולם הצרפתים נמלטו וגייסו את תמיכתם של האינדיאנים המקומיים.
בשנת 1565 ייסד אחיינו של מם דה סא, אסטסיו דה סא, את העיר "São Sebastião do Rio de Janeiro" ("סאן סבסטיאן של נהר ינואר", המוכרת כריו דה ז'ניירו), אשר שימשה בסיס מבצעי לקרבות נגד הצרפתים. הגירוש הסופי של הצרפתים הושג בשנת 1567 בקרב בו נהרג אסטסיו דה סא.
לאחר ניצחון הפורטוגלים, נבנו בפתח המפרץ מספר מבצרים במטרה לבטח את האזור, ביניהם - המבצרים סאו ז'ואאו (1565), סנטה קרוז (1605) ווייגניון (1733).
מאפיינים גאוגרפיים.
מפרץ גואנברה הוא גראבן שנוצר בעידן הקנוזואיקון. פתחו הצר (1,600 מ') ועמוק (17 מ') מקנה תנאים אידיאלים לבניית נמל ולפיתוח אורבני. שטחו של המפרץ הוא 381 קמ"ר והוא קטן רק ממפרץ כל הקדושים שבבאהיה מבין מפרצי ברזיל.
במפרץ גואנברה מספר רב של איים, כאשר הגדול ביניהם הוא "אי המושל" עם שטח של 42 קמ"ר. בין האיים המשמעותיים של המפרץ נכללים גם "אי הפונדאו", "פקטה" (Ilha de Paquetá), "אי וייגניון" (Ilha de Villegagnon) ו"האי הפיסקלי" (A Ilha Fiscal).
היבטים סביבתיים.
המערכת האקולוגית של מפרץ גואנברה עשירה וענפה, עם עשרות מינים בוטניים וזואולוגיים. פוקדים את המפרץ על מנת לאכול או להתרבות דולפינים, צבי ים, סרדינים, ודגים רבים.
מצד שני, מאות שנים של תהליך עיור משפיעים בצורה שלילית על איכות הסביבה של מפרץ גואנברה. אזורים המנגרובים הצטמצמו באופן משמעותי מאז גילוי המפרץ, דבר אשר לאורך זמן עלול להנמיך את עומקו. המפרץ סובל מזיהום כבד הנגרם משפכים ודליפות נפט.
פרס מרכז קנדי
פרס מרכז קנדי מוענק לאישים מתחום הבידור ואמנות הבמה בעבור תרומתם לתרבות האמריקאית. הפרסים מוענקים החל מ-1978 מדי שנה בוושינגטון די. סי. לחמישה או שישה זוכים בכל פעם.
דפרטמן
ארונדיסמן
הגדוד האסלאמי למטרות מיוחדות
אק בארס קאזאן
אק בארס קאזאן (ברוסית: Хоккейный клуб «Ак Барс» Казань, בטטרית: Aq Bars Qazan; בתרגום מטטרית: נמר השלג), היא קבוצת הוקי קרח מהעיר קאזאן שבטטרסטן, רוסיה, המשחקת בליגת ה-KHL.
הקבוצה זכתה 5 פעמים באליפות הפדרציה הרוסית ופעמיים באליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה (ליגת משנה בתקופת ברית המועצות), ולאחר הקמת ה-KHL זכתה בשתי האליפויות הראשונות של הליגה ובאליפות שלישית בעונת 2017/2018 והיא האלופה הנוכחית של הליגה. שלוש האליפויות שלה הן גם שיא של הליגה מאז היווסדה.
הקבוצה משחקת בצבעים ירוק, אדום ולבן. קיימת מתיחות טעונה בינה לבין קבוצת סלבאט יולאייב אופה מרפובליקת בשקורטוסטן השכנה.
היסטוריה.
שורשי הקבוצה.
קבוצות ההוקי הראשונות הופיעו בקאזאן בשנת 1948. בפברואר 1949, קבוצת "ספרטק" קאזאן בהנהגת איסמעיל מילושב השתתפה בטורניר האזוריים. בינואר 1952, "ספרטק" התמודדה בגביע רוסיה הסובייטית מול טורפדו גורקי. קאזאן ניצחה 4:3, אך תוצאת המפגש בוטלה בשל התפרעות בזירת ההוקי. בעונת 1955/56, קאזאן השתתפה בפעם הראשונה באליפות ברית המועצות באזור השני של ליגה "B". הקבוצה סיימה במקום השני. לאחר מכן, מוראביוב ומילושב יהפכו למאמנים הראשונים והשניים של קבוצת מאשסטרוי, בהתאמה. בהמשך, שם הקבוצה שונה מספר פעמים (היא נקראה "איסקרה" ואף "רובין קאזאם") והשתתפה באליפות המדינה עד 1969. הקבוצה השתתפה באליפות המדינה בשנים 1956–1961, ובשנת 1957] נקראה בשם "חימיק".
מייסד הצוות "הרשמי" הוקם על בסיס צוותי קאזאן הקודמים בשנת 1956 בשם "משסטרוי". בשתי העונות הראשונות הקבוצה השתתפה באליפות קאזאן, ושינתה את שמה בתחילת הופעותיה למועדון הספורט אוריצקי, במסגרתו רשמה הופעת בכורה באליפות ברית המועצות בשנת 1958.
הקבוצה אורגנה מחדש בשנת 1956 בשם "מאשסטרוי קאזאן" ולאחר מכן בשנת 1958 שונה שמה לשם "אוריצקי קאזאן" כשהחלו להשתתף בליגה השנייה של ברית המועצות והיה שם הקבוצה עד 1990 כאשר שונה שמה לקבוצת "איטיל" עד 1995.
התחזקות.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה העפילה לליגה עליונה של רוסיה אך הייתה בין הקבוצות החלשות בליגה ובסופו של דבר חזרה לליגה השנייה. בשנת 1996 הצטרפה הקבוצה לסופרליגה, שמה שונה לשם "אק בארס קאזאן". דווקא לאחר הקמת ליגת העל הרוסית בשנת 1996 החל תור הזהב של קבוצת ההוקי הטטרית. הקבוצה אימצה את הנמר הלבן לסמל הקבוצה.
מינויו של יורי מויסייב בשנת 1995 הצדיק את עצמו לחלוטין. תחתיו בעונת 1997/98 הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה ברוסיה כשצברה 75 נקודות. לפני עונה זו, ההישג הגבוה ביותר של המועדון מקאזאן באליפות היה מקום 7 בלבד בעונות 1993/94, 1995/96. בעונה שלאחר מכן קאזאן ערכה את הופעת בכורה ביורוליג. היריבות בשלב הבתים היו מנהיים הגרמנית, הנשרים הסקוטים הבריטיים וקבוצת ליטווין הצ'כית. לאחר שהפסידו במפתיע את שני המשחקים לבריטים, אק ​​בארס עדיין הצליח להעפיל לרבע גמר הטורניר לדרבי רוסי מול מטאלורג מגניטוגורסק, במשחק שהוכרע בדו-קרב פנדלים לטובת מגניטוגורסק.
בעונת 1999/2000 מונה ולדימיר קריקונוב למאמן ותחתיו הקבוצה סיימה במקום השני אחרי שהפסידה לדינמו מוסקבה בסדרת הגמר. הקבוצה התחזקה משנה לשנה ובעונת 2000/01 הקבוצה שוב סיימה ראשונה בעונה הסדירה, לאחר שספגה בדיוק כמו לפני שלוש שנים, רק שבע תבוסות ושלוש נקודות יותר מאוונגרד אומסק ומטלורג מגניטוגרסק. ברם, בסדרת הפלייאוף היא הפסידה כבר בשלב רבע הגמר ללוקומוטיב יארוסלבל.
אק ברס הצליחה לחזור לקדמת הבמה בעונה הבאה. במשחקי העונה הסדירה, שכעת לא הכילו 34 משחקים, כמו קודם, אלא 51. באליפות זו הודרכה הקבוצה על ידי יורי מויסייב. המועדון הבקיע 101 נקודות וסיים שני בעונה הסדירה. בסדרת הפלייאוף בשלב רבע הגמר היא הביסה את דינמו מוסקבה (3:0 בסדרה), בחצי הגמר פגשה את אוונגרד אומסק. בשני משחקי הבית הראשונים ניצחה אק בארס (1:0, 4:3), אך הקבוצה מאומסק השיבה מאבק לאחר שניצחה בגדול בשני המשחקים הבאים (5:3 ו-3:0) ובכך השוותה את התוצאה בסדרה ל-2:2. במשחק המכריע והאחרון שתי הקבוצות הבקיעו שני שערים והמשחק הוכרע בפנדלים. ג'אן בנדה הצ'כי שלח את אק בארס קאזאן לגמר, שם פגשו את יריבתן מאשתקד לוקומוטיב יארוסלב. אך אק בארס הפסידה בסדרת הגמר 0:3, כשהיא מסיימת במקום השני בפעם השנייה בתולדותיה.
באותה תקופה נחשבה הקבוצה לאחת הקבוצות המובילות בהוקי קרח הרוסי, בה סיימה כסגנית אלופה פעמיים, בשנת 2000 ושנת 2002.
בשנת 2004 מונה זינטולה ביליאלטדינוב הטטרי למאמן ובעונת 2004/05, החתימה הקבוצה 11 שחקני NHL ביניהם כוכבי ההוקי הרוסים אלכסיי קובליוב ואיליה קובאלצ'וק והקנדים וינסנט לוקבלייה ודני היטלי בניסיון לציין את יום השנה האלף לעיר קאזאן עם זכייה באליפות אך ללא הצלחה, בעיות בין השחקנים גרמו לכך שהקבוצה סיימה את העונה במקום הרביעי והודחה מהפלייאוף בסיבוב הראשון על ידי לוקומוטיב ירוסלבל.
הקבוצה המשיכה להוביל את ההוקי הרוסי, זכתה באליפות בשנת 2006 וסיימה כסגנית האלופה בשנת 2007. בשנת 2008 פורקה הסופרליגה ובמקומה הוקמה ליגת ה-KHL, בה קאזאן משחקת עד היום וזכתה בשתי אליפויות הליגה ב-2008 וב-2009.