ב-1996 פרש כהנא מאימון פעיל, עקב קבלת תפקיד בכיר בחברת החשמל, וכעבור 3 שנים מונה לתפקיד המנג'ר בהפועל חיפה-נשר. בעונת 04/2003 מונה כמנהל מקצועי בהפועל תל אביב, כשתחתיו מאמן אריק שיבק. על אף תקציב גדול שהעמיד הבעלים ולדימיר גוסינסקי, הקבוצה לא שיחקה היטב, ושיבק פוטר ותחתיו מונה ארז אדלשטיין. לקראת עונת 2003/04 כהנא ואדלשטיין, בנו קבוצה שהתחרתה בהצלחה עם מכבי תל אביב, והנחילה לה את התבוסה הגדולה ביותר עד אז בהיסטורית הדרבים - 25 הפרש. בין שאר כוכבי הקבוצה ההיא נמנו ליאור ליובין, מתן נאור, יניב גרין, דרור חג'ג' והזרים מייקל רייט, וירג'יניוס פרצ'קביציוס ויסמין הוקיץ'.
בקיץ 2005 קיבל כהנא הצעה לשמש כג'נרל מנג'ר של אלופת אוקראינה - בי.סי. קייב, שהבעלים שלה, שחקן העבר אלכסנדר (סשה) וולקוב, הוא חבר אישי של כהנא.
כהנא הגיע למועדון עם חוזה לשלוש עונות שבעונה הראשונה הקבוצה הגיעה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור של היורו קאפ שנערך בקייב, אך נוצחה בחצי הגמר על ידי חובנטוד בדלונה שזכתה בגביע. כהנא החל בהכנות לעונה השנייה אך עזיבת הספונסר הראשי עקב בעיות פוליטיות פנימיות גרמה לזעזוע במועדון ולקיצוץ מסיבי שאילץ את כהנא לסיים עבודתו במועדון.
כיום כהנא לא עוסק בכדורסל.
מחוץ לכדורסל מילא כהנא במשך שנים תפקיד בכיר באגף משאבי אנוש של חברת החשמל.
פילוסין
פילוּסין הוא סוג של אריג שעיר, בדומה לקטיפה. שערותיו מבריקות, בעלות מגע משי, ארוכות יותר מקטיפה, וצפופות ממנה. משתמשים בו כיום בתעשיית ריפוד הרהיטים, וכן בייצור ביגוד, כובעים וצעצועים.
בשל מגעו הרך, נעשה שימוש רב בחומר בבובות ממולאות, כדוגמת דוב צעצוע, המשמשים כאובייקט מעבר. אומנים משתמשים בחומר ליצירת "צעצועי אומנות" (Art toy או Designer toy) במהדורות מוגבלות.
בתחילה יוצר הפילוסין מצמר מוהר אך זה הוחלף בחומרים שונים: צמר, כותנה או משי. כיום נהוג לייצר אותו מסיבים סינתטיים, כגון פוליאסטר.
ברוב השפות האירופאיות שמו נגזר מצרפתית: peluche.
הומבורג (כובע)
הומבורג (באנגלית: Homburg, בגרמנית: Homburger) הוא מגבעת לבד קשיחה אשר דומה מאוד לכובע טרילבי או פדורה, משום שלשלושתם יש קמט לאורך כיפת המגבעת, מֵחלקהּ הקדמי לחלקה האחורי. קצוות התיתורה שלו, לכל היקפה, מכופפים כלפי מעלה. הוא עשוי בדרך כלל מלבד, אבל גם מפרווה או מצמר. את כיפת המגבעת מקיף סרט עם פרפר.
קרנו של ההומבורג עלתה לאחר שאדוארד השביעי ביקר בעיר באד הומבורג בגרמניה, ורכש כובע מסוג זה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הכובע היה ידוע בבריטניה בכינוי "אנתוני אידן", על שמו של אחד השרים בממשלה הבריטית, ולימים ראש הממשלה. כיום ניתן להשיגו בצבעים רבים, אולם הצבעים הרווחים הם שחור, אפור וחום.
מבחינת מידת הרשמיות שלו נמצא כובע ההומבורג מתחת לכובע צילינדר, ומעל לפדורה. נוהגים לחובשו עם חליפת שלושה חלקים או טוקסידו.
"כובע הסנדק" (כפי שהוא מכונה לעיתים בארצות הברית) זכה לפופולריות הודות לסרטי מאפיה וגנגסטרים שנעשו בהוליווד. אמנים המשתייכים לסגנון ההיפ-הופ החזירו אותו לשימוש בשנות התשעים של המאה ה-20.
הומבורג כלבוש חרדי.
ההומבורג מקובל כיום ככובע מאפיין לרבנים, דיינים וראשי ישיבות ליטאים וספרדים.
תצורה נוספת של הכובע היא הומבורג עם קמט מעוגל בכיפה, המקובלת בקרב חסידי סאטמר ושאר יוצאי הונגריה בברוקלין, בעיקר ככובע המשמש לימות השבוע.
אצטדיון ולדימיר איליץ' לנין
Hard Candy
Hard Candy (בעברית: סוכרייה קשה) הוא האלבום ה-11 של זמרת הפופ מדונה, והאלבום האחרון שלה עם חברת התקליטים האחים וורנר מאז תחילת הקריירה שלה ב-1983.
רקע והפקה.
מדונה החלה לעבוד על האלבום בתחילת שנת 2007 וכבר אז חתמה חוזה עבודה עם מפיקי מוזיקת ההיפ הופ המצליחים בארצות הברית (קניה וסט, טימבלנד, דנג'ה, פארל ויליאמס וג'סטין טימברלייק). יחד החלו לעבוד על אלבום ההיפ הופ הראשון שלה. האלבום זכה לקידום רחב ביותר בתחנות רדיו, תוכניות טלוויזיה ומגזינים רבים עוד בטרם יצא לחנויות.
מכירות.
תוך יום אחד מיציאתו, מכר האלבום מעל 70,000 עותקים בהולנד, 75,000 תוך שבוע בצרפת, 94,000 בבריטניה, 55,000 ביפן, 35,000 באוסטרליה ומעל 280,000 בארצות הברית. בסיכום כללי, מכר האלבום כמיליון עותקים ברחבי העולם בשבוע הראשון להוצאתו.
האלבום נכנס למקום הראשון במצעדים ב-27 מדינות: הולנד, אוסטרליה, איטליה, קנדה, גרמניה, בריטניה, צרפת, יפן, ספרד, צ'ילה, אוסטריה, פינלנד, אירלנד, דנמרק, שוודיה, דרום אפריקה, ברזיל, בלגיה, פורטוגל, סלובניה, סינגפור, הונג קונג, מקסיקו, ישראל, שווייץ ואיחוד האמירויות הערביות.
הדלפות לאינטרנט.
במהלך העבודה על האלבום, הצליחה מדונה לשמור על השירים בלי הדלפתם לרשת, עד שהסינגל הראשי שודר ברדיו צרפת בצורה לא חוקית בנובמבר 2007. בתחילת מרץ 2008 מצאו את דרכם לאינטרנט ארבעה שירים מהאלבום, בגרסאות חלקיות. האלבום המלא הצליח להישמר בחשאיות עד הוצאתו הרשמית.
משמעות
משמעותו של דבר, היא קישורו של דבר מה למה שדבר זה מייצג.
דוגמה: שבתאי הוא כוכב הלכת השישי במרחקו מהשמש. משמעות המילה "שבתאי" היא המידע שבהכרתו של המשתמש במילה או שבמילון, שהמילה "שבתאי" מייצגת את כוכב הלכת השישי במרחקו מהשמש.
דוגמה של משמעות בהקשר בלתי לשוני: צלצול בפעמון על דלפק הקבלה של בית מלון מפיק צליל, שמשמעותו שקולה למשמעות המשפט: "פקיד קבלה מתבקש להגיע לדלפק". גם הצליל וגם המשפט מבטאים באופנים שונים את הבקשה הזאת: המשפט "פקיד קבלה מתבקש להגיע לדלפק" מבטא את הבקשה באופן לשוני; צליל הפעמון מבטא את אותה הבקשה באופן אקוסטי בלתי לשוני. המשמעות של כל אחת מההתבטאויות הללו היא הקישור בין ההתבטאות לבקשה, כלומר, המידע שאומר לגבי כל אחת משתי ההתבטאויות הללו: "התבטאות מסוימת זו מייצגת את הבקשה המסוימת הזאת".
דבר שיש לו משמעות הוא לפיכך בהכרח דבר אשר מבטא או מסמל דבר אחר או מעיד עליו, כלומר דבר המשמש כסוג של סימן מייצג, ומשמעות מתקיימת תמיד בתוך מערכת של שלושה מרכיבים: 1. סימן (המרכיב אשר לו יש משמעות), 2. הדבר שסימן זה מייצג, 3. המידע באשר לקשר ייצוגי זה בין הסימן והדבר שהסימן הנתון מייצג.
משמעות יש לאלמנטים לשוניים (כגון מילים מדוברות, סימני כתב, סימנים של שפות סימנים וכו') ולאלמנטים שאינם לשוניים, כמו למשל לסמלים גרפיים (כגון תמרורים או סמלים אסטרונומיים), לאלמנטים של שפת הגוף (כגון הבעות פנים, מחוות ובנסיבות מסוימות גם תהליכים ביולוגיים כמו הסמקה, הזעה או הזלת דמעות, אשר בהם קיים קשר סיבתי בין המייצג למיוצג), או לאלמנטים בהקשרים חברתיים מוגדרים (כגון הצליל המציין את סוף ההפסקה בתיאטרון או את תחילת השיעור או סופו בבית הספר, תנועות יד מסוימות של מנצח, או לאלמנטים טקסיים כמו לחיצת ידיים, הצדעה או קידה).
במקרים מסוימים ניתן ליישם את מערכת היחס המשולש ("מייצג←משמעות←מיוצג") גם בתיאור הסוג המיוחד של מקרים שבהם האלמנט המייצג (בעל המשמעות) הוא אירוע, ואנו מייחסים סיבתיות לקשר שבינו לבין הדבר המיוצג, כמו במקרים שצוינו לעיל של הסמקה, הזעה או הזלת דמעות, או אירועים מסוגים אחרים, לדוגמה: "כשהסנוניות עפות קרוב לקרקע, משמעות הדבר היא שעומד לרדת גשם". בקיום הקשר הסיבתי נבדלים מקרים כאלה מהמקרים הרגילים שבהם משמש המונח "משמעות" בפירוש "מקשר ייצוגי". עם זאת, במקרים אלה רווח שימוש אחר במונח "משמעות" המתכוון לומר "חשיבות", למשל: "למעופן הנמוך של הסנוניות יש משמעות (=חשיבות), שכן היא מיידעת אותנו לגבי בואו של הגשם" (ראו הערת שוליים זו להדגמה והבהרה של הבדל זה).
משמעות באומנויות בלתי מילוליות.
מוזיקה.
בדרך כלל נהוג לראות במוזיקה דבר שהוא איננו בעל משמעות ייצוגית, כלומר אינו מייצג משהו. בתקופה הרומנטית (1820 - 1910) התפתחה אסכולת המוזיקה התוכניתית, אשר מלחיניה הלחינו מוזיקה אשר אמורה הייתה לשאת משמעות אובייקטיבית, כלומר לייצג תמונות, אירועים או רגשות קונקרטיים (שאינם משתנים ממאזין אחד למשנהו). המונח הדיכוטומי שנוצר כניגוד למוזיקה תוכניתית הוא מוזיקה אבסולוטית, המתאר מוזיקה חסרת משמעות ייצוגית. בין השאר טענו המוזיקאים אדוארד האנסליק ויאניס קסנאקיס שכל מוזיקה היא אבסולוטית:
אומנות פלסטית.
עד להתפתחותה של האמנות המופשטת בתחילת המאה ה־20 הייתה כלולה באמנות הפלסטית שאיפה ליצור חיקוי של המציאות, כך שאפשר להתייחס לאומנות פלסטית לא־מופשטת כמייצגת את הדברים שאותם היא מחקה ולפיכך כבעלת משמעות ייצוגית, בניגוד לאמנות מופשטת, שניתן להתייחס אליה כחסרת משמעות ייצוגית (בדומה למוזיקה אבסולוטית).
מייחסים לצייר האמריקני אדוארד הופר את הטענה, שאת משמעותה של יצירת אמנות פלסטית אי אפשר לתרגם למילים:
מחול.
גם במחול קיימות אסכולות שונות בנוגע לשאלה, האם על מחול להיות בעל משמעות ייצוגית או לא. אלה הרואים במחול ענף של התיאטרון (לדוגמה, לפי מסורת התיאטרון מחול הגרמני) מבקשים לראות בכל תנועת מחול משמעות תיאטראלית, בדומה למשמעות שנושא טקסט: הבעה של רגש, משמעות סמלית, אזכור של התנהגויות אנושיות וחברתיות. בשביל אחרים, הרואים במחול אמצעי ביטוי הפועל גם במישורי תקשורת בלתי תיאטרליים (לדוגמה מרס קנינגהם או נועה אשכול), תנועת מחול עשויה לעורר מגוון תגובות ואסוציאציות, כך שבמקום לומר שיש לה משמעות, יותר מדויק לתארה כבעלת תפקוד וחשיבות מחוליות: ויזואליות-אסתטיות, גופניות, מרחביות, קומפוזיטוריות.
לאיזדורה דאנקן, מחלוצות המחול המודרני, מייחסים את הטענה, שאת משמעותה של יצירת מחול אי אפשר לתרגם למילים (בדומה לטענתו של אדוארד הופר בנוגע לאומנות פלסטית):