מדרסת "דרול הדיס" (Darül hadis) הפכה בשנת 1936 למוזיאון אתנוגרפי, וב-1971 הייתה למוזיאון לאמנות טורקית-מוסלמית. בשנת 1925, בהוראתו מוסטפא כמאל, הפכה מדרסת דרול קורה (Darül Kurra) למוזיאון העירוני של אדירנה. לאחר מלחמת העולם השנייה שימש המבנה כמשרד המנהלה לענייני דת בעיר ולאחר מכן כמעונות סטודנטים וכמחסן. בשנת 2000 נסגר המבנה, ועבר שיפוץ מקיף בשנת 2006, שהשיבו ככל הניתן למצבו המקורי. כיום משמש מבנה המדרסה כמוזיאון המסגד, ומוצגים בו מסמכים ספרי קוראן וחפצים שנמצאו במהלך השיפוצים.
יש הסוברים כי האדריכל דאוד אגא (Davud Ağa) תכנן והקים את השוק במתחם, לאחר שסינאן סיים את מלאכת הקמת המסגד והמדרסות. לפי גרסה אחרת דאוד אגא רק השלים את הקמת המבנה בו החל סינאן, אך ברי כי השוק הוזמן על ידי הסולטאן מוראט השלישי כדי לספק מקור הכנסה למתחם הדתי.
המתחם.
המסגד וחצר המזרקה.
שטחו הכולל של המתחם הוא 25 דונם והוא שוכן באזור גבוה במרכז העיר. אורכו של מבנה המסגד עצמו הוא 190 מטרים ורוחבו 130 מטרים. הכניסה אליו היא דרך פורטיקו (E) בחזיתו הצפון-מערבית, המוביל מחצר המזרקה (D), והניצב בקו ישר עם המחראב (A) שבקיבלה. המסגד נושא כיפה בודדת בקוטר של 31.3 מטרים, ושיאה מגיע לגובה של 42.3 מטרים מעל מרכז אולם התפילה. משקל הכיפה נח על שמונה עמודים גדולים, שאינם מהווים חלק מקירותיו החיצוניים של המבנה. העמודים ערוכים בתבנית מרובעת בשטח האולם המלבני. בין העמודים ארבע קשתות וארבע קשתות זווית לסירוגין, ובהם משולבים חלונות בשטח ניכר, השוטפים את חלל המסגד באור יום. המחראב (A) בקיר הדרום-מזרחי עשוי שיש ומעוטר באריחי איזניק. הוא מואר בחלונות הקבועים בשלושת צדדיו ובחלקו העליון עיטורי מוקרנס. במרכז האולם, מתחת לכיפה, ניצב המהפיל (C), מרפסת מוגבהת המשמשת את המואזין, הנח על עמודי שיש מעל מזרקה, גם היא משיש. בפינה הצפון-מזרחית של אולם התפילה שוכן תא התפילה הקיסרי, המעוטר במוטיבים מעולם הצומח שצוירו על אריחי איזניק, בעיקר הצבעוני המסמל את אללה ועצי פרי הנראים בפריחתם; וכן בכיתובי ערבסקות ובדלתות משובצות. דלתות האולם, כמו דלתות אחרות בו, משובצות בשנהב ובאם הפנינה.
המסגד בנוי לבנים, צידו החיצוני מצופה באבן חול בגוון הדבש וכיפותיו מצופות בעופרת. אבן חול בגוון אדום ושיש לבן משמשים ליצירת עיטורים דמויי אבלק מעל המעברים והחלונות. בארבע פינות המבנה ניצבים ארבעה מינרטים עשויים אבן, המתנשאים לגובה של 70.89 מטרים. קוטר המינרטים בבסיסם הוא 3.8 מטרים בלבד, עובדה המעניקה להם צללית דקיקה. כיפות המינרטים מחודדות וגבוהות, ומצופות גם הן בעופרת. בכל אחד מהצריחים קבועות שלוש מרפסות. חצר המזרקה שממדיה זהים לאלה של המסגד עצמו, מרוצפת בשיש ומוקפת באכסדרה מכל צדדיה. באכסדרה קבועות כיפות, ושורת הכיפות הצמודה למבנה המסגד גבוהה משלוש האחרות. הכיפה שמעל הפורטיקו גבוהה במיוחד, ומעל שער הכניסה עיטורי מוקרנס. למזרקה (D) במרכז החצר 16 צלעות, שבכל אחת מהן קבוע ברז טהרה.
המבנים האחרים.
שער הכניסה הראשי אל החצר החיצונית נמצא בצידו הצפון-מערבי של המתחם (G), וניצב בקו ישר עם המזרקה (D), הפורטיקו המוביל אל המסגד (E) והמחראב (A).
שתי המדרסות (2 ו-3) שוכנות בעורפו של המסגד, בפינות הדרומית והמזרחית של המתחם, וביניהן בית קברות (6). המדרסות כמעט זהות זו לזו בחזותן ובממדיהן; ובשתיהן חצר מרכזית פתוחה, כמעט רבועה בצורתה, מוקפת אכסדרה המובילה לשתי שורות של חדרים קטנים. שתי שורות החדרים נמתחות לאורך התוואי ההיקפי של המתחם, וכל חדר נושא כיפה, ומצויד בקמין חימום ובארובה. שתי החזיתות של כל אחת מהמדרסות, הפונות אל שטח המתחם, מעוטרות בחלונות. בכל אחת מהמדרסות מבנה תפילה קטן ורבוע, גם הוא נושא כיפה, הניצב בצד הפונה אל משטח הקבורה שבין שתי המדרסות (J). אל כל אחת מהמדרסות מובילה דלת מונומנטלית מעוטרת במוקרנס, הממוקמת במרכז החזית הצפון-מערבית שלה (K).
השוק (5) כולל 124 חנויות הערוכות משני צדדיו של נתיב מרוצף ומקורה באורך של 225 מטרים. קירותיו החיצוניים של השוק עשויים לבנים במוטיב אבלק והוא משמש כגבולו הדרום-מערבי של המתחם כולו. לחנויות אין חלונות חיצוניים, אך שורה של חלונות קטנים מעל החנויות ומתחת לגג השוק, מחדירה אור ישירות אל המעבר המרכזי. מעלה מקורה, הניצב בקו ישר עם הכניסה לחצר המזרקה, מוביל במאונך אל מבנה השוק, ומגשר על הפרשי הגובה בין מתחם המסגד לבין הפארק הגדול שמשתרע דרומית-מערבית לו (H). בנקודת המפגש בין מבנה השוק המוארך והמעלה המקורה, שוכן משטח תפילה קטן נושא כיפה הנחה על תוף (L). בתוף קבועים חלונות מסוגננים המחדירים אור יום אל המשטח.
בית הספר היסודי שוכן במבנה לבנים מעוטר באבלק (4), הנמצא ליד מרכזו של השוק. במבנה כיתה בודדת רבועה שמעליה כיפה, ולידו משטח קטן נוסף, דמוי לוג'יה, לימות הקיץ החמים.
בית המפקח על המועדים (8) שוכן בקצה הצפון-מערבי של השוק, וכאן הוכנו לוחות השנה ולוחות הרמדאן, ונערכו שיעורי אסטרונומיה.
הספרייה (7) נמצאת בפינה הדרום-מערבית של מבנה המסגד, ומורכבת משני חדרים, שבהם אוסף שתחילתו ב-227 ספרים שתרם הסולטאן סלים השני מאוספו הפרטי. כיום כולל האוסף 3,384 כתבי יד ו-5,118 דברי דפוס.
תיאורמת ארו
חסידות אוסטרהא
חסידות אוסטרהא הייתה חסידות ווהלינית (כיום אוקראינה). אבי השושלת היה רבי יעקב יוסף מאוסטראה המכונה "רבי ייב"י".
תולדות החסידות.
לרבי יעקב יוסף היו שלושה בנים, רבי אליקים געץ, רבי פנחס ורבי נחמן. רבי אליקים געץ התנהג באדמו"רות אך לא בפרסום. הוציא את ספרו של אביו. נפטר בכ"ו באלול תקפ"ד. רבי נחמן היה פרוש מהעולם וצם משבת לשבת. רבי פנחס כיהן באדמו"רות באוסטרהא. היה מתמיד גדול והיה נוהג להתבודד בבית המדרש. נפטר בכ"ב בכסלו תקס"ו. בניו היו רבי יעקב יוסף ממלא מקומו ורבי משה מאורזיטשוב. חתנו היה רבי ברוך מקונסטנטין.
רבי יעקב יוסף ספרד היה חתנם של רבי שמחה ופייגא, הורי רבי נחמן מברסלב, ונכדי הבעל שם טוב ורבי נחמן מהורדנקא. כיהן כאדמו"ר לאלפים. ישב במאסר יחד עם רבי אברהם מטריסק עקב הלשנה של המשכילים. בשנת תר"ט נסע לימפולי שם נפטר בכ"ג בתמוז. שלושת בניו כיהנו באדמו"רות. חתנו היה רבי יעקב שמשון מקוסוב.
בדור החמישי כיהן רבי אלתר מרדכי (ר' אלטר'ניו) בנו של רבי אליקים געץ. כיהן באדמו"רות למעלה מ-50 שנה. כאביו וסבו היו לו אלפי חסידים. היה מכניס אורחים גדול ואירח בשבתות עשרות חיילים יהודיים. התפרסם כלמדן גדול וכעניו. נפטר בי"ט בתשרי תרצ"ה. בניו לא כיהנו באדמו"רות אחריו וכך הסתיימה חסידות אוסטרהא. חתנו היה רבי נחום יהושע הלוי פיצ'ניק מברזנה.
אדמו"ר נוסף מגזע השושלת היה רבי שמחה שהיה לו בית מדרש עצמאי באוסטרהא.
קוניב.
בנו של רבי אברהם מקוניב היה רבי יעקב יוסף. כיהן בקוניב ואחר כך באוסטרהא כאדמו"ר מקוניב. אף הוא חסידיו היו מרובים. נספה בשנת תש"ב.
בנו של רבי יעקב יוסף היה רבי אברהם פנחס חתן רבי מרדכי מלויעב. כיהן כאדמו"ר מקוניב בארצות הברית והתפרסם שם מאוד. נפטר בניו יורק בי"ז בתמוז תש"י. הוציא ספר עם דברי תורה של אדמו"רי השושלת בשם "רב ייבי סבא". חתניו היו (בזיווג ראשון) רבי אהרן הופשטיין מקוז'ניץ ו (בזיווג שני) רבי מנחם נחום מסקווירא-מחנובקה. בן נוסף של רבי יעקב יוסף היה הרב לייב חתן רבי אלתר מנובומינסק.
אורזיטשוב.
רבי משה מאנדל, בנו של רבי פנחס מאוסטרהא כיהן באורזיטשוב לחלק מחסידי אביו. היה חתנו של רבי אברהם מסדילקוב. היה תלמידו של הסבא משפולי. נפטר בי"ט באלול. אחד מחתניו היה הרב זלמן חודורוב מברדיצ'ב
בנו של רבי משה, רבי יעקב יוסף מאנדל מילא את מקומו. ביקר בירושלים בשנת תרי"ד, והצטייד בדרכון טורקי בנוסף לדרכונו הרוסי, מחשש שמא תפרוץ מלחמה. בדרכו חזרה תפסוהו הטורקים עם דרכונו הטורקי ועצרו אותו. רבי ישראל ב"ק נסע לאיסטנבול לדבר עם הווזיר, אותו הכיר מתקופת שהותו בארץ ישראל, ופעל לשחרורו (רבי ישראל נשאר אחר כך והפך ליועצו של הווזיר). נפטר בי"ג באב.
בניו היו רבי אליקים געץ ורבי אברהם. חתנו היה רבי שלום דובער שניאורסון.
רבי אברהם היה יורשו המרכזי של אביו. היה חתן דודו (חתן סבו) הרב מאיר ברונפמן אב"ד לובר. נפטר בד' בשבט תר"ע. רבי אליקים געץ כיהן באורזיטשוב ובקאזין. היה חתנו של רבי חיים יצחק מיאנוב. חיבר ספר בשם "אמרי אמת". נפטר בט"ז בניסן תרנ"ה.
בנו של רבי אליקים געץ היה רבי יעקב יוסף (השני מאורזיטשוב), חתן רבי אברהם שמואל מברזנה. מילא את מקום אביו בקאזין וכיהן גם בסטפניץ ובבוהיסלוב. נפטר באלול תש"א בקייב.
בניו של רבי אברהם היו רבי דוד (חתן רבי גדליה ממאלין), רבי ישעיה (חתן רבי פנחס מסוקלובקה) ורבי יעקב יוסף (חתן רבי דן מקונסטנטין) חתנו היה רבי יעקב ישראל מצ'רנוביל. בזיווג שני היה חתנו של הרב רבי מרדכי אדמו"ר ממעז'יבוז (בנו של רבי יחיאל מיכל מדרוהוביטש) וגיסו של רבי יעקב ישראל קארף. נולד לו ישראל יהודה, ברוך, ובתו אדל.
אזור התעשייה ברקן
אזור התעשייה ברקן הוא אזור תעשייה הנמצא בשומרון, בסמוך לברקן, צפונית לכביש חוצה שומרון. השטח שייך מוניציפלית למועצה אזורית שומרון, ומשרדי המועצה נמצאים באזור התעשייה.
מבנה ומיקום.
שטחו המפותח של אזור התעשייה הוא כ-1,300 דונם, מתוכם 650 דונם מגרשים לתעשייה. הבנייה פרוסה בשלוש "אונות", כך שהמרחק בין שני קצות אזור התעשייה הוא כשני קילומטר, מהקצה הצפוני לפינה הדרומית-מערבית. בסמוך לאזור התעשייה הוקם אזור תעשייה נוסף פארק תעשיות אריאל מערב.