לגלקסיה בהירות מדרגה 8.31 והיא הגלקסיה עם הבהירות הנראית הגדולה ביותר בקבוצה. היא התגלתה ב-19 באוגוסט 1892 על ידי האסטרונום ויליאם דנינג, בזמן שחיפש אחר שביט והוא תיאר אותה כעמומה למדי, קטנה מאוד ועם גרעין בהיר יותר במרכזה. בשנת 1895 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג האינדקס הראשון תחת הציון IC 342 כשהיא מתוארת כבהירה למדי וקטנה מאוד. הגלקסיה נמצאת רק כ-10 מעלות מעל למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-2.8 דרגות בהירות, ששקולות להפחתת עוצמת ההארה הנראית שלה ביותר מ-90%. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה IC 342 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות סביב 5.5, כך שניתן היה לראותה אף ללא ציוד עזר, וסביר שהייתה מתגלה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-3.25 מעלות מדרום לכוכב γ בג'ירף וכ-6.75 מעלות ממערב לכוכב α בג'ירף, שני הכוכבים עמומים וקשים לזיהוי. כ-5.5 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 1560 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. ניתן לראות את IC 342 באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ חובבים, אבל בשל מיקומה ברקע של שביל החלב, קשה לזהות אותה.
תכונות.
גודלה הזוויתי של IC 342 הוא כ-30 דקות קשת, בערך כמו קוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של יותר מ-85,000 שנות אור, קרוב לקוטר של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בשליש, כ-21 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. מישור הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה מכדור הארץ, אך למרות זה קשה לזהות את הזרועות הספירליות שלה באור נראה בשל הכוכבים הרבים של שביל החלב וענני האבק והגז שמסתירים אותה, ורק באור תת-אדום ניתן להבחין במבנה הזרועות המורכב שלה במלואו. מסתה של IC 342 מוערכת בכ- מסות שמש, כחמישית ממסת שביל החלב, כאשר כ-2.5% ממסתה או כ- מסות שמש מורכבת מגז מימן חופשי. במרכז הגלקסיה מתרחשת יצירה אינטנסיבית של כוכבים חדשים כאשר ליבת הגלקסיה מהווה אזור H II גדול המכיל כוכבים צעירים מסיביים וחמים רבים, שאורם יוצר את הגרעין הבהיר של הגלקסיה.
IC 342 היא אחת מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן מאפיי 1, מאפיי 2, גלקסיית הפסל, גלקסיית המחוגה, M64, M81, M82, M83, M94, NGC 4945 וקנטאור A.
Tempels
לזלי אגאמס
לזלי מריאן אגאמס (באנגלית: Leslie Marian Uggams; נולדה ב-25 במאי 1943) היא שחקנית וזמרת אפרו-אמריקאית. היא התחילה את הקריירה שלה בתור ילדה בשנות ה-1950 המוקדמות, והייתה מזוהה בשל תפקידה כקיזי ריינולדס במיני-סדרת הטלוויזיה האיקונית משנת 1977, "שורשים", עבורו הרוויחה מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ופרס אמי. היא זכתה גם לשבחים עבור עבודתה בברודוויי, בין היתר על הופעתה במחזמר "Hallelujah, Baby!", עבורה זכתה בפרס לשחקנית הטובה ביותר מטעם עולם התיאטרון ב-1967, ואת פרס הטוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר ב-1968. מאוחר יותר בקריירה שלה, אגאמס קיבלה תשומת לב מחודשת עם תפקיד לצד ראיין ריינולדס ב"דדפול" (2016) ותפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "אימפריה".
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
אגאמס נולדה בהארלם, בתם של חואניטה ארנסטין (סמית'), רקדנית ב"מועדון הכותנה", והרולד קוידן אגאמס, מפעיל מעלית ואיש תחזוקה.  היא למדה בבית הספר המקצועי לילדים בניו יורק, ואת השכלתה הגבוהה רכשה בג'וליארד. היא פגשה את בעלה, גרהאם פראט בעת שהופיעה בסידני; הם נישאו בשנת 1965. אחר נישואיהם התגוררו השניים בניו יורק.
עבודה מוקדמת.
אגאמס התחילה את דרכה בעסקי הבידור כילדה בשנת 1951, כששיחקה את תפקיד האחיינית של את'ל ווטרס בתוכנית "Beulah". אגאמס שרה בשידור בפעם הראשונה בתוכנית הבידור "The Lawrence Welk Show", והייתה מופיעה קבועה בתוכנית המוזיקלית "Sing Along with Mitch", בכיכובו של המפיק-מנצח מיטש מילר. ב-1960, היא שרה, מחוץ למסך, את "Give Me That Old Time Religion" בסרט "משפט הקופים". אגאמס השתתפה בשנת 1954 בתוכנית החידון של NBC/CBS, "Name That Tune" (1953-59). אחרי שנהייתה מוכרת בשל שירתה, גם זכתה להקליט תקליטים: "One More Sunrise" ו-"House Built on Sand" הגיעו למצעדי בילבורד.
טלוויזיה וקולנוע.
אגאמס קיבלה תוכנית בידור משלה בשנת 1969, "The Leslie Uggams Show". הייתה זו סדרת הבידור הראשונה ברשת ארצית בכיכוב מארח שחור מאז "The Nat King Cole Show" בשנות ה-1950, שהייתה הראשונה. היה לה תפקיד ראשי במיני סדרה "שורשים" בשנת 1977"," בתפקיד קיזי, תפקיד עבורו הייתה מועמדת לפרס אמי וכן פרס גלובוס הזהב. ב-1979, היא כיכבה בתפקיד ליליאן רוג'רס פארקס במיני סדרה "Backstairs at the White House", וגם עבור תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר. היא הופיעה בתור עצמה או בתפקידי אורח במגוון תוכניות אירוח וסדרות בטלוויזיה, ביניהם "איש משפחה", "I Spy", "תשע בריבוע", "החבובות", "ספינת האהבה" ו"מגנום, בלש פרטי". ב-1996, אגאמס שיחקה את תפקיד קיפר באופרת הסבון "כל ילדיי". היא זכתה ב-1983 בפרס אמי בתור המארחת של שעשועון רשת NBC, "Fantasy".
הקריירה הקולנועית שלה כוללת תפקידים בסרטים "Skyjacked" (1972), "Black Girl" (1972), ו-"Poor Pretty Eddie" (1975), שבו שיחקה זמרת פופולרית אשר לאחר שהיא נתקעת בעיירה קטנה בדרום העמוק של ארצות הברית, עוברת התעללות והשפלות על ידי תושבי המקום. היא מאוחר יותר הופיע ב- "Sugar Hill" (1994) מול וסלי סנייפס, וב"דדפול" (2016), בו גילמה את אל העיוורת. באפריל 2016, היא שיחקה את תפקיד ליה ווקר, אמו של לושס ליון, אשר סובלת מהפרעה דו-קוטבית, בסדרת הלהיט של רשת פוקס, "אימפריה". אגאמס הופיעה בתפקיד סיידי בסרט הטלוויזיה משנת 2017, "חיי הנצח של הנרייטה לאקס" , ובשנת 2018, היא חזרה על תפקידה הקודם ב"דדפול 2".
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "The Bite" את דמותה של אסתר בוטולה.
במה.
אגאמס נבחרה לככב במחזמר "Hallelujah, Baby! " אחרי שלנה הורן דחתה את תפקיד ג'ורג'ינה. המחזמר עלה לראשונה בברודוויי ב-1967 וזיכה את אגאמס בססטוס חדש ככוכבת. היא זכתה בטוני הפרס לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (בתיקו עם פטרישיה Routledge). היא הופיעה בברודוויי גם במופע "Blues in the Night" ב-1982 ובמופע המוזיקלי של היצירות של ג'רי הרמן, "Jerry's Girls," ב-1985. אגאמס החליפה את פטי לופון בתפקיד רינו סוויני בחידוש הברודוויי של "Anything Goes" של קול פורטר במרכז לינקולן במרץ 1989. היא שיחקה את תפקיד זה קודם בסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית ב-1988-1989. תפקידי ברודוויי מאוחרים יותר כוללים את מאזי ב-"Thoroughly Modern Millie" (2003-2004) ואתל תאייר ב-"On Golden Pond" במרכז קנדי בשנת 2004 ובברודוויי בשנת 2005.
בשנת 2001, היא הופיעה במחזהו של אוגוסט וילסון, "King Hedley II", והייתה מועמדת עבור תפקיד זה לפרס הטוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה. בינואר 2009, אגאמס גילמה את לנה הורן במחזמר "Stormy Weather" בפסדינה שבקליפורניה, בבימויו של מייקל בוש וכוריאוגרפיה מאת רנדי סקינר. היא שיחקה תפקידים נוספים בתיאטרונים ברחבי ארצות הברית.
שנות ה-20 של המאה ה-1
שנות ה-20 של המאה ה-1 היו העשור השלישי של המאה ה-1, החלו ב-1 בינואר 20 והסתיימו ב-31 בדצמבר 29.
טייבה אל-אבראהים
טייבה אל-אבראהים (בערבית: طِيبة أحمد الإبراهيم; סביבות שנת 1945 - 28 בדצמבר 2011) הייתה סופרת מדע בדיוני כוויתית אשר כתבה את ספר המדע הבדיוני הראשון אי פעם בכווית.
חייה.
בשנת 1980 זכתה במקום רביעי בתחרות הסיפור הקצר מטעם משרד התרבות הכוויתי עבור הסיפור "סעידה". בשנת 1981 זכתה במקום השני באותה תחרות עבור החלק הראשון של הספר "זכרונות המשרת" (مذكرات خادم).
בעקבות פלישת עיראק לכווית באוגוסט 1990, עברה אל-אבראהים להתגורר במצרים. כשחזרה לכווית המשיכה לכתוב, אך החלה גם לעסוק בפוליטיקה.
בשנת 2005 ניתנה לנשים בכווית הזכות להיבחר לפרלמנט, ובשנת 2008 התמודדה אל-אבראהים בבחירות המקומיות באחד ממחוזות כווית. היא חרתה על דגלה את ערכי השוויון בין המינים והפרדת הדת מהמדינה. המצע כלל בין היתר הגבלת נישואי הגבר לאישה אחת בלבד והבטחת זכויות האישה בעת גירושים.
אל-אברהים קיבלה תעודת הערכה על תרומותיה לאומנות ולספרות.
טייבה אל-אבראהים נפטרה בשנת 2011 בגיל 66.
רדקום
רדקום בע"מ () היא חברה העוסקת בפיתוח מערכות ניתוב וניהול תעבורה ברשתות תקשורת.
היסטוריה.
רדקום נוסדה בשנת 1991 על ידי זהר זיסאפל (מבעלי קבוצת רד-בינת). החברה גייסה מימון בין השאר מקרנות הון הסיכון הישראליות "סטאר" ו"פולריס".
בספטמבר 1997 הונפקה בנאסד"ק וגייסה 21.9 מיליון דולר לפי שווי שוק של 91 מיליון דולר. בין השנים 2006–2009 נסחרה החברה גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב כמניה דואלית, ואף נכללה במדד ת"א 100.
משרדיה הראשיים ממוקמים ברחוב ראול ולנברג ברמת החייל תל אביב. בנוסף, לחברה יש משרדים בניו ג'רזי, ארצות הברית, דלהי בהודו וסאו פאולו ברזיל.
באוקטובר 2017 ביצעה רדקום גיוס הון בהיקף של 28 מיליון דולר על ידי הנפקת מניות בנאסד"ק.
מוצרים.
רדקום מספקת פתרונות לניטור ובחינת תעבורה ברשתות תקשורת.