באוקטובר 2011 נפגש הנשיא דמיטרי מדבדב בקרמלין עם ראש ממשלת הולנד מארק רוטה כדי לדון בקשרים הדו צדדיים.
מלבד המסחר והפוליטיקה, הייתה השפעה הולנדית מסוימת בולטת על הכדורגל הרוסי, כאשר חוס הידינק ב-2010 ואחריו דיק אדבוקאט בשנים 2010–2012 שימשו כמאמן הראשי של נבחרת רוסיה בכדורגל.
בשנת 2013 התקיימו מספר פעילויות תרבותיות בהולנד וברוסיה כדי לחגוג 400 שנות קשרים דיפלומטיים. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביקר באמסטרדם. באוקטובר 2013, הקשרים בין המדינות היו מתוחים כאשר קבוצה של פעילי גרינפיס נעצרה במהלך מחאה על אסדת נפט ארקטית בבעלות גזפרום. ב-9 באוקטובר נעצר יועץ השר דמיטרי בורודין, שעבד בשגרירות רוסיה בהאג, לאחר הטענות על התעללות בילדיו. שר החוץ ההולנדי פרנס טימרמנס התנצל אחר כך על הפרת אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים. בהמשך, ב-15 באוקטובר, הותקף פיזית הדיפלומט ההולנדי אוננו אלדרנבוש בדירתו במוסקבה על ידי שני גברים שהתחזו לחשמלאים. במהלך המשחקים האולימפיים בסוצ'י 2014, ביקר ולדימיר פוטין בבית היינקן ההולנדי ושתה בירה עם המלך וילם אלכסנדר.
מאז מרץ 2014 הולנד השתתפה בסנקציות הכלכליות של האיחוד האירופי נגד רוסיה בגלל משבר אוקראינה. באוגוסט 2014 התקינה רוסיה חרם נגד תגמולים של מוצרים חקלאיים באיחוד האירופי.
היחסים נמתחו עוד יותר כאשר טיסה 17 של מלזיה איירליינס, מטוס הנושא 193 אזרחים הולנדים, הופלה מעל אוקראינה על ידי משגר הטילים של BUK.
המלחמה הווהאבית-עות'מאנית
המלחמה הווהאבית-עות'מאנית (בערבית: الحرب العثمانية السعودية, בטורקית: Osmanlı-Suudi Savaşları) התנהלה בשנים 1811–1817 בין מצרים, בה שלט מוחמד עלי פאשה (כאיילט של האימפריה העות'מאנית), לבין צבא , המדינה הסעודית הראשונה, והסתיימה בחיסולה של האחרונה.
רקע.
הווהאביה נוסדה על ידי מוחמד אבן עבד אל-והאב כתנועה איסלאמית פונדמנטליסטית אשר הובילה להקמת , ובהנהגתו, בצוותא עם מוחמד אבן סעוד, פתחה במערכה לרפורמה באסלאם ולהשלטת מרותם ברחבי חצי האי ערב, אשר הובסה בסופו של דבר בידי הכדיב מוחמד עלי, שהיה באותה תקופה ואסל של האימפריה העות'מאנית.
ב-1802 תקפו הווהאבים את כרבלא, הרגו כ-5,000 איש ובזזו את העיר ואת מקדש האימאם חוסיין השוכן בה. ב-1805 כבר השתלטו הווהאבים על מכה ומדינה. בנוסף, תקפו הווהאבים את שיירות המסחר ועולי הרגל העות'מאניות וכתוצאה מכך גרמו להפסדים כלכליים לאימפריה. האמיר הסעודי התנער ממרותו של הסולטאן העות'מאני והטיל ספק במעמדו כח'ליף ומגן המקומות הקדושים בחג'אז. הסולטאן העות'מאני, שחשש משאיפותיו של מוחמד עלי במצרים ומנאמנותו כלפיו, ציווה עליו להילחם בווהאבים, בהנחה שתבוסה של כל אחד מהצדדים תועיל לאימפריה. מתחים בין מוחמד עלי לחייליו ממוצא אלבני גרמו לו לשלחם ללחום בחצי האי ערב כנגד הווהאבים, שם מתו רבים מהם.
מהלך המלחמה.
מוחמד עלי הצטווה לחסל את המדינה הסעודית החל מדצמבר 1807 על ידי הסולטאן מוסטפא הרביעי. עם זאת, בעיות פנימיות במצרים מנעו מעלי להפנות את מרבית כוחותיו כנגד הווהאבים. ב-1812 נחתו הכוחות המצריים, שכללו מלבד האלבנים גם חיילים טורקיים, מצריים ושכירי חרב מאירופה, בג'דה, והביסו את הווהאבים שניצבו מולם, אך רק ב-1813 הצליחו לכבוש מחדש את מכה ומדינה.
ב-1817 הגיע לערב איברהים פאשא, בנו של עלי, ונטל את הפיקוד על המערכה. איברהים השיג את תמיכתם של שבטים מקומיים באמצעות דיפלומטיה מיומנת והענקת מתנות נדיבות, ובעזרתם התקדם למרכז ערב, כשהוא כובש את עניזה ובוריידה. לאחר מכן זכה איבראהים לתמיכתם של מרבית השבטים העיקריים וצעד לבירת האמירות, א-דרעיה, אך כוחותיו נעו באיטיות בשל התקפות הווהאבים ורק באפריל 1818 הגיעו ליעדם. בשל יכולתו הדלה של צבאו הלא מאומן של איברהים נכנעו הווהאבים רק לאחר מצור שארך כשישה חודשים, ב-11 בספטמבר של אותה שנה. א-דרעיה נהרסה ביוני 1819, ובעיירות הראשיות הוצבו חילות מצב מצריים.
לאחר כניעת הווהאבים נשלח מנהיגם, עבדאללה בן סעוד, לאיסטנבול, שם הוצא להורג.
תוצאות.
מרבית המנהיגים הפוליטיים זכו ליחס טוב, אך העות'מאנים נהגו בקשיחות רבה כלפי המנהיגים הדתיים אשר הובילו את הווהאביה, והוציאו להורג את סולימאן אבן עבד אללה ואישים בולטים אחרים, מכיוון שאי מוכנותם להתפשר על אמונותיהם נחשב לאיום גדול יותר מזה של המנהיגים הפוליטיים. ההוצאות להורג אף שיקפו את טינתם של העות'מאנים כלפי השקפת העולם הווהאביסטית.
ממותה אפריקנית
ממותה אפריקנית (שם מדעי: Mammuthus africanavus) היא מין של ממותה שנכחדה שחיה מתחילת הפליוקן עד לתחילת הפליסטוקן לפני 4.8–1.65 מיליון שנה לפני זמננו. דבר זה הופך אותה לאחת מהעתיקות שבממותות, שנייה רק לממותה דרום אפריקנית ("Mammuthus subplanifrons"), שתי הממותות היחידות שחיו ביבשת אפריקה. המאובנים שלה התגלו בתוניסיה, מרוקו, צ'אד ולוב ותוארו לראשונה ב-1952.
אף על פי שממותה זו חיה באפריקה היא קרובה יותר לפיל האסייתי, ממנו כנראה הצטלבו הממותות לפני 5 מיליון שנה, מאשר לקרובו האפריקני. ממותה זו הזכירה במראה את הממותה הדרומית וייתכן שהייתה האב הקדום שלה, אך היא הייתה יותר קטנה מעט והייתה בעלת חטים בעלי פיתול רחב יחסית, מה שאולי הוביל למבוי סתום אבולוציונית (כלומר ללא מין ממשיך). למרות שהייתה קטנה יחסית לשאר הממותות היא עדיין עלתה בגודלה על פיל אפריקני. אורכה הגיע ל-5.5 מטר, גובהה ל-3.5 מטר ומשקלה ל-8 טון בקירוב.
Good Cry
Good Cry (בעברית: בכי טוב) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית נואה סיירוס. האלבום יצא לאור ב-21 בספטמבר 2018, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, RECORDS. מתוך המיני-אלבום יצא סינגל בסך הכול.
המיני-אלבום הגיע למקום ה-13 במצעד אלבומי ה-Heatseekers.
לוריס איטי ג'אווה
לוריס איטי ג'אווה (שם מדעי: Nycticebus javanicus) הוא מין של פרימט איטי מהסוג לוריס איטי שבמשפחת הלוריסיים המצוי בטבע רק במערב ומרכז האי ג'אווה שבאינדונזיה. בעבר הוא נחשב לתת-מין של לוריס איטי סונדלי ("Nycticebus coucang"), אך הוא הופרד ממנו והוא נחשב לקרוב יותר למין לוריס איטי בנגלי. בשנות האלפיים, מין זה נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
לוריס זה מגיע לאורך 293 מילימטרים ולמשקל 565–687 גרם בערך. הוא בעל פרווה כסופה-לבנה ובעל פנים לבנות בעלות "מסיכת" פסים חומים אופקיים בין העיניים לאוזניים. הלוריס בעל גפיים ארוכות עלות אצבעות חזקות, זנב קטן ביותר ועיניים גדולות כתומות בעלות ראיית לילה.
המין חי בדרך כלל לבדו או בזוג התלוי מהענפים בסביבה הטרופית בה הוא חי ביערות גשם וביערות ראשוניים בג'אווה ולעיתים גם בין עצי מנגרובים, יערות חזרן ובמטעי קאקאו. הלוריס נהוג להיתלות הפוך מענפים או ליאנות. הוא פעיל במשך הלילה ואז מחפש מזון מגוון הכולל פירות, שרף עצים, דבש, ביצים, חרקים ולטאות.
מספר הפרטים של מין לוריס זה נמצא בירידה מתמשכת מסיבות רבות ביניהם ציד בלתי חוקי, סחר כחיית מחמד, הכנת תרופות עממיות מבשרו וכן עקב דחיקה בידי אנשים ובירוא יערות בהם הוא חי. הלוריס מתרבה באיטיות ומתנועע באיטיות ומתקשה לחפש מקומות מחיה חדשים. החל מ-2007 הוא מוצב ברשימת 25 הפרימטים הממוקמים בסכנת ההכחדה הגדולה ביותר והוא הפך למין מוגן באינדונזיה ונכנס לרשימת המינים האסורים לסחר. רוב האוכלוסיות הקיימות מצויות בשמורות טבע באי, אך גם אליהן מגיעים לעיתים ציידים לא חוקיים.
מתן צור
מתן צור (נולד בי"ד בכסלו תשמ"ט, 22 בנובמבר 1988) הוא קומיקאי, שחקן, תסריטאי ישראלי וחבר בהרכב הקומי אנדרדוס.
ביוגרפיה.
נולד ברחובות לחנה ולשמואל צור, למד בתיכון בישיבה תיכונית - תורה ומדע ליד מכון לב (שם קיבל תעודת בגרות טכנולוגית, והשתתף בשלב הארצי של אולימפיאדת הפיזיקה הבינלאומית).
לאחר סיום לימודי התיכון למד בישיבת ההסדר קריית שמונה, התגייס במסגרתה לשירות בצה"ל כלוחם בחיל התותחנים והשלים תואר ראשון בחינוך במכללת ליפשיץ.
קריירה.
בישיבת ההסדר קריית שמונה הכיר את חבריו נדב נוה ויאיר יעקבי. ב-2007 פנה נוה לצור והעלה לו את הרעיון לייסד הרכב קומי דתי, אך הרעיון נדחה. בשנת 2011 פנה שוב נוה אל צור ואל יעקבי, והרעיון יצא לפועל. יעקבי המליץ להוסיף חבר נוסף בשם אשר בן-אבו, שהכיר בעבר. במסגרת הפעילות המשותפת העלה ההרכב אנדרדוס סרטוני רשת רבים, קליפים, פרסומות, שלושה מופעי מערכונים ושלושה מחזות זמר לילדים, וזכה לפרסום רב.
במאי 2012 הקים צור יחד עם אור רייכרט את דף הפייסבוק "פרסומי חרטא" - "חברת פרסום פיקטיבית המתמקדת במגזר הדתי לאומי", בפברואר 2013 הודיעו על סגירת "פרסומי חרטא".
צור עבד כתסריטאי וקופירייטר בעבר עבור מועמדים פוליטיים שונים, לקוחות פרטיים, כתיבה סרטונים למשרדי ממשלה, וגם כהיום בדרמות הקומיות 'מעמול', 'אסי וטוביה' ו'הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד' בערוץ מאיר לילדים.
ב-2011 התחיל לכתוב כעיתונאי מגזין מקום בעולם של עולם קטן, בשנת 2013 כתב טור קבוע באתר nrg.
בשנת 2013–2016 כתב טור סאטירי וכתבות במגזין מוצש ו"דיוקן" של מקור ראשון.
בסוף שנת 2012 התחיל להגיש ברדיו גלי ישראל תוכנית רדיו שבועית בשם "משחק הכיסאות" עם נעם יעקובסון.
מ-2017 היה כותב והגיש בפינת המועדון בתוכנית היום שהיה עם גיא זהר עד למיזוג רשת וערוץ עשר בינואר 2019.
בשנים 2017–2018 השתתף בתוכנית הסאטירה "עד כאן!" בתאגיד השידור הישראלי "כאן 11" ביחד עם קומיקאים צעירים וכוכבי רשת.
שיחק בעונת 2018 בסדרת הרשת לילדים "רצים למשנה" לצד נעם יעקבסון ועוד.