בנוסף להצלחה שהושגה בסלובקיה, סלובאן הצליח גם בזירה הבינלאומית, עם שלושזכיות בגביע שפנגלר ברציפות בשנת 1972, 1973 ו-1974. היא גם אחד מארבעה מועדונים ששיחקה את כל ארבע העונות של ליגת ההוקי האירופית, והתקדמה לשלב הפלייאוף בכל שנה. שיא נוסף היה הזכייה בגביע הקונטיננטלי בעונת 2003/04. משנת 2011 עד 2013, סלובן השתתפה בטורנירי טרום העונה של הגביע האירופי.
במרץ 2012 הגישה סלובן בקשה לשחק בליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL). ב-21 ביוני 2012, סלובן ברטיסלבה נרשמה רשמית ב-KHL, לאחר שמילאה את כל התנאים הדרושים. לאחר שהוקמה בשנת 1921 היא הייתה לקבוצה הוותיקה ביותר ב-KHL בהפרש גדול, מכיוון שלא היו ליגות של הוקי קרח במדינות ברית המועצות לשעבר לפני 1946.
במאי 2012 החתימה סלובן את רוסטיסלב צ'אדה כמאמן ראשי לעונת הבכורה ב-KHL, לאחר שהיה לו ניסיון עם אוונגרד אומסק. אחרי ששיחקה שני משחקי ידידות מול קבוצות KHL והגביע האירופי במהלך חודשי הקיץ, סלובן פתחה את עונת 2012/2013 עם משחק בית מול דונבאס האוקראינית ב-6 בספטמבר 2012 והפסיד 2–4 מול הקהל הביתי. הניצחון הראשון הושג כעבור 4 ימים כשהביסה 2:1 את ספרטק מוסקבה לאחר דו-קרב חבטות עונשין. סלובאן סיימה את העונה עם 78 נקודות במקום הששי בחטיבת המערב ובכך העפילה לפלייאוף בעונת KHL הראשונה שלה במחזור הפלייאוף הראשון שיחקה סלובן נגד אלופת העונה שעברה, דינמו מוסקבה והפסידה בכל ארבעת המשחקים. במהלך העונה הסדירה, סלובאן מכרה 25 מתוך 26 משחקיה הביתיים כשהיא משיגה נוכחות ממוצעת של 9,977 צופים, שהייתה הנוכחות הממוצע השביעית בגובהה באירופה באותה עונה.
ברם, לאחר שלא הצליחה להעפיל לפלייאוף ה-KHL במשך מספר שנים והישגי השיא היו העפלה לרבע גמר החטיבה המערבית, לקראת עונת 2019/2020 החליטה סלובן שלא להשתתף יותר בליגת KHL והיא חזרה לליגה הסלובקית.
Cosmopolitan
עמוד הגרנד ארמה
עמוד הגרנד ארמה (בצרפתית: Colonne de la grande Armée, לעיתים מכונה גם "עמוד נפוליאון") היא אנדרטה בסגנון הסדר הקורינתי בגובה 53 מטרים ליד בולון-סור-מר, פה-דה-קאלה, צרפת.
אודות האנדרטה.
העמוד תוכנן בתחילה על מנת להנציח את הצלחת הפלישה לאנגליה, פלישה שמעולם לא התרחשה. אחר כך הוסב על מנת להנציח את התארגנות הגרנד ארמה במחנה בולון (אז עדיין תוכנן הכוח לפלוש לאנגליה, לכן התארגן בסמוך לתעלת למאנש).
העמוד החל להיבנות ב-18 בברימר שנת 13 ללוח השנה המהפכני בצרפת (9 בנובמבר 1799). הכסף נאסף מקרב חיילי הצבא, כאשר חיילים פשוטים תרמו מחצית שכר יום עבודה בחודש וקצינים שכר יום עבודה בחודש.
אולם בניית העמוד נעצרה ב-1811, כאשר הכסף שנאסף תם ואף נצבר חוב. עם תחילת הרסטורציה הצרפתית, הותך הבדיל ששימש לבסיס העמוד על מנת לצקת את פסלו של אנרי הרביעי בפון נף.
בניית העמוד שבה ב-1819, במימון משרד הפנים, ובראשו הוצב הפלר דה ליס עם כתר מלכות. לאחר מהפכת יולי 1830, הוחלף הפלר דה ליס בכוכבים.
ב-1838 הוחלט להשלים את מלאכת הקמת העמוד, וניתנה הוראה לצקת את פסלו של נפוליאון על מנת להציבו בראש העמוד. העמוד נמסר על ידי המשמר הלאומי לידי מרשל ז'אן-דה-דייה סו.
ב-1840 ניסה לואי-נפוליאון (לימים נפוליאון השלישי) לבצע הפיכה, יחד עם כח קטן מתומכיו עגן לחופי בולון-סור-מר, הכוח התבצר בשטח סביב העמוד. אולם הכח הונס אל החוף שם נעצר לואי-נפוליאון.
באותה שנה הושלמה יציקת פסלו של נפוליאון, בזמן להגעת אפרו של נפוליאון לקבורה בארמון האינוואליד. הפסל הוצג לחופי הסן, וב-21 ביולי 1841 החלו בהבאת הפסל מפריז אל בולון-סור-מר. ב-15 באוגוסט 1841 הוצב הפסל בידי אחיינו של נפוליאון, לואי-נפוליאון, לעיני קהל של כ-50,000 איש, בתוכם חיילים רבים ששירתו בגרנד-ארמה.
הפאנץ' ציין כי בטעות או בכוונה מוקם הפסל בגבו לאנגליה, ועל כך כתב:
על אף שהעמוד שרד ללא פגע את מלחמת העולם הראשונה, הוא ניזוק קשות במלחמת העולם השנייה. השטח סביב העמוד הוסב לבית קברות להרוגי הצי הגרמני, ביניהם בנו של קרל דניץ, מפקד הצי.
לאחר המלחמה שוקם העמוד, הפסל שבראשו הוחלף בפסל בגובה 4.75 מטרים. העמוד המשוקם והפסל החדש נחנכו ב-24 ביוני 1962, בנוכחות שארל דה גול וקהל רב.
ב-1999 ושוב ב-2002 ניזוק העמוד ממכת ברק, אולם העמוד שוקם.
לצד העמוד שוכן מוזיאון ובו הפסל משנת 1841, לאחר שיחזור.
פתן קולט
פתן קולט (שם מדעי: Pseudechis colletti) היא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי באוסטרליה. הוא קרוי על שם החוקר הנורווגי רוברט קולט . בעבר נחשב לנחש בעל סכנה בינונית אך כיום הוא נחשב לנחש ה-19 בארסיותו בעולם.
מאפיינים.
נחש זה הוא קרובו של פתן שחור אדום-בטן ובעבר סווג כתת-מין של פתן שחור פפואני החי בגינאה החדשה אך הופרד ממנו ב-1902 בידי החוקר הבלגי ג'ורג' אלברט בולנג'ר . הוא מגיע לאורך של 1.8-2.6 מטר ובעל קשקשים אפורים כהים עם פסים בהירים בצבע צהוב-שמנת עד ורוד לאורך הגב והבטן צהובה עד כתומה.
הנחש חי בעיקר בקווינסלנד באזורים יבשים אך לעיתים מגיע למגורי האדם. הנחש פעיל במשך היום וניזון מזוחלים אחרים, דו-חיים ומיונקים ואף מקניבליות.
הארס של הנחש יכול לגרום למוות תוך כמה שעות. הוא גורם להקאות, שלשולים, כאבי בטן חזקים, כאבי ראש, קרישת דם ולבסוף לאי ספיקת כליות או לתמס שריר. עם זאת ישנו נסיוב לארס היכול להציל את המוכשים בזמן.
יחידת עילית (ספר)
יחידת עילית (בפורטוגזית: Elite da Tropa) הוא ספר ברזילאי, שנכתב על ידי קציני המשטרה לשעבר אנדרה בטיסטה ורודריגו פימנטל יחד עם לואיס אדוארדו סוארס. הוא פורסם לראשונה בשנת 2006. הספר עובד לסרט המצליח יחידת עילית.
תקציר הספר.
ספר זה מגולל על סמך עובדות אמיתיות את סיפורו של הגדוד המשטרתי למבצעים מיוחדים (Batalhão de Operações Policiais Especiais, BOPE), הנחשב לחוליית עילית במשטרה הצבאית של ריו דה ז'ניירו. הספר מציג את הקצינים מ-BOPE ככוח מושחת ואלים באופן קיצוני.
ספר זה מתאר גם את התוכנית להתנקש בחייו של לאונל בריזולה, מושל ריו דה ז'ניירו.
Base Léonore
מאגר המידע Base Léonore הוא מאגר מידע אינטרנטי צרפתי הכולל את רשימת האנשים שקיבלו את עיטור לגיון הכבוד. המאגר מכיל את שמות האנשים שקיבלו את העיטור מאז הקמת הלגיון ב-1802, ונפטרו קודם לשנת 1977. נכון לשנת 2014, מכיל המאגר 390,000 שמות.
המאגר מטבע הדברים אינו שלם, לאחר שרישומים רבים הושמדו במהלך תקופת הרסטורציה, מהפכת יולי 1830 והקומונה הפריזאית.
מאגר המידע מנוהל תחת הארכיון הלאומי, ורק חלק מן המידע נגיש און-ליין. מידע שאינו נגיש באמצעות רשת האינטרנט, ניתן לקבלו לאחר בקשה מיוחדת.
תקיפת מתקני הנפט בערב הסעודית (2019)
תקיפת מתקני הפקת הנפט בשדה אבקייק ושדה ח'ורייס של חברת עראמקו הסעודית אירעה ב-14 בספטמבר 2019 בסביבות 04:00 בבוקר (שעון מקומי). פיצוצים במתקני הפקת הנפט הביאו להשבתתם ולהפחתה דרמטית של ייצור הנפט הסעודי בטווח המיידי. מיד לאחר התקיפה לקחו החות'ים בתימן אחריות על התקיפה, וטענו שהיא בוצעה על ידי עשרה כלי טיס בלתי מאוישים. לדבריהם, מטרת התקיפה הייתה לפגוע במתקני ייצור הנפט, ובכוונתם לתקוף יעדים סעודיים נוספים כנקמה על מעורבות ערב הסעודית במלחמת האזרחים בתימן.
הסעודים הודיעו שהתקיפה תגרום לירידה של כ-50% ביכולתם להפיק נפט, שהיא כ-5% מסך כל היכולת העולמית לספק נפט.
התקיפה.
על פי מקורות מערביים, התקיפה תוכננה כבר מחודש יוני 2019 בלי שגופי המודיעין המערביים הצליחו לקבל מידע אודותיה בחודשים לפני התקיפה. על פי אותם מקורות, התקיפה בוצעה על ידי 18-25 כטב"מים שחלקם היו כטב"מים "מתאבדים" מדגמי "קאסף 2K" ו-3-SAMAD , ועל ידי שבעה טילי שיוט איראניים שחלקם היו מסוג סומאר . שניים מטילי השיוט פגעו במטרות וארבעה טילים נוספים הגיעו לאזור המטרות. אותם כטב"מים שהו שלוש שעות באוויר משיגורם ועד פגיעתם באזור המטרות והיו חמושים בראשי נפץ של 30 ק"ג. טילי השיוט כללו ראשי נפץ של 100 ק"ג. הפגיעות המדויקות במתקני הנפט העידו על רמת מקצועיות גבוהה של מפעילי מערכות התקיפה.
בימים הראשונים שלאחר התקיפה האשימו גורמים במערב את איראן כמי שעומדת מאחורי שיגור המל"טים או הטילים המונחים שבאמצעותם בוצעה המתקפה. לפי מקורות שונים שצוטטו בתחקיר של סוכנות הידיעות רויטרס ובכתבה ב"ידיעות אחרונות", הכטב"מים והטילים שוגרו מבסיס אוויר של משמרות המהפכה באזור אהוואז. ב-23 בספטמבר הודיעו צרפת, גרמניה ובריטניה בהצהרה משותפת שאיראן נושאת באחריות לתקיפה.
הסיבות למתקפה אינן ברורות. לפי חלק מהפרשנים, המתקפה אירעה על רקע מעורבות הסעודים במלחמת האזרחים בתימן. לעומתם יש הסוברים שמדובר בתקיפה ישירה של איראן במסגרת מלחמתה להקלות בסנקציות שארצות הברית הטילה עליה בכלל, ועל מגבלות קניית נפט בפרט. אם אכן כך הדבר, מדובר בהסלמה משמעותית של יחסי איראן–ארצות הברית. פרשן האינדיפנדנט הבריטי, פטריק קוקברן , טען מספר ימים לאחר התקיפה, כי מעבר להשפעותיה הכלכליות, הצבאיות והפוליטיות, תקיפת מתקני הנפט מסמנת שינוי באופי הלוחמה בעולם כולו. העובדה שהתוקפים, תהיה זהותם אשר תהיה, הצליחו באמצעים זולים יחסית להתגבר על מערכות נשק שעלו מיליארדים ופגעו מרחוק במתקנים חיוניים ביותר, מסמנת לקובעי המדיניות בעולם כי ייתכן וההשקעות הכבדות במטוסים המשוכללים והיקרים אינן מוצדקות. הוא משווה את תקיפת מתקני הנפט בסעודיה לקרב טאראנטו מהבחינה התפיסתית; קרב שבו בפעם הראשונה ראו את כוחה האמיתי של נושאת המטוסים, וסימן את סופה של אוניית המערכה הגדולה.
יחסי אוסטריה–אלבניה