דגמי "Great Wall Voleex C10" יוצרו בסין ובבולגריה.
אדי הוטר
אדולף "אדי" הוטר (בגרמנית: Adolf "Adi" Hütter, נולד ב-11 בפברואר 1970 בהוהנמס שבאוסטריה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ומאמן כדורגל.
קריירה ככדורגלן.
קריירת מועדונים.
הוטר החל את הקריירה שלו ככדורגלן במועדון גראצר א.ק. מהבונדסליגה האוסטרית בעונת 1988/89, וערך באותה עונה שלוש הופעות. בעונת 1989/90 עבר לל.א.ס.ק. לינץ ששיחקה בליגת המשנה האוסטרית, שם הפך לשחקן הרכב, וסיים עם הקבוצה בצמרת הטבלה בשתי עונות, אך לא הצליח להעפיל לבונדסליגה האוסטרית. בעונת 1991/92 שיחק הוטר בריינדורף אלטאך, אף היא מליגת המשנה האוסטרית, ועשה את הפריצה שלו כשהבקיע שישה שערי ליגה, אך הקבוצה סיימה רק במקום ה-11. בעונת 1992/93 הוטר חזר למועדון בו גדל, גראצר א.ק., ששיחק בבונדסליגה השנייה. בעונה זו הבקיע הוטר עשרה שערי ליגה, וסייע למועדון להעפיל לבונדסליגה האוסטרית מהמקום הראשון.
הוטר לא נשאר בגראצר לאחר עליית הליגה, וחתם ברד בול זלצבורג (שנקראת כיום רד בול זלצבורג) מצמרת הבונדסליגה האוסטרית. הוטר תפס מיד מקום של קבע בהרכב של רד בול זלצבורג, וכבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1993/94, זכה עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה האוסטרית, ואף הגיע עמה לגמר גביע אופ"א 1994, בו הפסידה הקבוצה בשני מפגשים בתוצאה הזהה 0–1 לאינטר מילאנו. הוטר לא שיחק במשחק הראשון אך שיחק 90 דקות בגומלין. בעונת 1994/95 הוטר ורד בול זלצבורג (שבאותה עונה נקראה קזינו זלצבורג) זכו באליפות שנייה ברציפות, והעפילו לליגת האלופות לאחר שהדיחו בשלב המוקדמות האחרון את מכבי חיפה. הוטר וזלצבורג הודחו מליגת האלופות בשלב הבתים. עונת 1995/96 נחשבה לאכזבה עבור הוטר וזלצבורג, שסיימו רק במקום השמיני בבונדסליגה האוסטרית, והודחו ממוקדמות ליגת האלופות כבר לאחר סיבוב מוקדמות אחד על ידי סטיאווה בוקרשט. בעונת 1996/97 הוטר וזלצבורג החזירו לעצמם את כתר האליפות, בעונת שיא של הוטר, בה הבקיע שבעה שערי ליגה. את עונת 1997/98 פתחו הוטר וזלצבורג בהדחה ממוקדמות ליגת האלופות על ידי סלביה פראג, משם נשרו לגביע אופ"א, וממנו הוחדו לאחר סיבוב אחד על ידי אנדרלכט. את אותה עונה סיימו הוטר וזלצבורג במקום הרביעי בליגה, וכך היה גם בעונת 1998/99. עונת 1999/00 הייתה העונה השביעית והאחרונה של הוטר ברד בול זלצבורג. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה האוסטרית.
בקיץ 2000 חזר הוטר למועדון נעוריו גראצר א.ק., ששיחק בבונדסליגה האוסטרית. בעונת 2000/01 סיים הוטר עם המועדון במקום השלישי והיה בורג חשוב בהצלחת המועדון. בעונת 2001/02 סיימה הקבוצה שוב במקום השלישי, אך הוטר מיעט לשחק בעקבות פציעה וערך שמונה הופעות בלבד. בקיץ 2002 עזב הוטר את גראצר וירד לליגת המשנה האוסטרית, שם שיחק בקאפפנברג במשך שלוש עונות, בכולן היה שחקן משמעותי, ובכולן סיים עם הקבוצה בצמרת הטבלה. בעונת 2004/05 אף סיים הוטר עם קאפפנברג במקום השני, שלא הספיק לעליית ליגה. בקיץ 2006 חתם הוטר בקבוצת המילואים של רד בול זלצבורג, ששיחקה בליגה השלישית באוסטריה. הוטר שיחק במועדון שתי עונות, בהן סיים במקומות השני והראשון. בקיץ 2007 פרש הוטר ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
הוטר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטריה בשנת 1994. הוטר ערך 14 הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שלושה שערים. הופעתו האחרונה של הוטר במדים הלאומיים נערכה בשנת 1997, והוא לא זומן לסגל האוסטרי למונדיאל 1998.
קריירה כמאמן.
עם פרישתו, שימש הוטר עוזר מאמן בקבוצת המילואים של רד בול זלצבורג, בה סיים את הקריירה ככדורגלן, ולאחר מכן מונה למאמן. ביולי 2009 מונה הוטר כמאמן ריינדורף אלטאך מליגת המשנה האוסטרית. בעונת הבכורה שלו במועדון הודחו הוטר וריינדורף אלטאך כבר בסיבוב הראשון של הגביע האוסטרי, אך סיימו את העונה במקום השלישי, מרחק שלוש נקודות מעליית ליגה. עונה לאחר מכן, סיימו הוטר ואלטאך במקום השני, ושוב החמיצו את העלייה, הפעם בנקודה אחת. בעונת 2011/12, השלישית של הוטר באלטאך, הקבוצה שוב הייתה בצמרת הליגה, אך הוטר לא סיים את העונה ונפרד ממנה באפריל 2012. ביולי 2012 מונה הוטר כמאמן גרודיג מליגת המשנה האוסטרית. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2012/13, הודחו הוטר וגרודיג מהגביע האוסטרי כבר בסיבוב הראשון, אך סיימו במקום הראשון בליגה והעפילו אל הבונדסליגה האוסטרית. בעונת 2013/14 הביא הוטר את גרודיג להישג מפתיע, כשסיים עמה במקום השלישי בבונדסליגה האוסטרית, שהקנה לה מקום במפעל הליגה האירופית. הוטר עזב את גרודיג בקיץ 2014 בעקבות הצלחתו הגדולה, וחתם ברד בול זלצבורג. הוטר אימן ברד בול זלצבורג בקדנציה זו רק עונה אחת, אך זכה עם המועדון בדאבל מקומי. בקיץ 2015 התפטר הוטר מזלצבורג וחתם ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. הוטר ביסס את יאנג בויז בצמרת הליגה השווייצרית וסיים עמה פעמיים במקום השני בשתי העונות הראשונות שלו בקבוצה. בעונה השלישית שלו ביאנג בויז, 2017/18, הוטר זכה עם יאנג בויז באליפות שווייץ, שהייתה האליפות הראשונה של המועדון מאז 1986.
הצלחתו הגדולה של הוטר זיכתה אותו בקיץ 2018 בחוזה באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה, שם החליף את ניקו קובאץ' שזכה עם הקבוצה בגביע הגרמני ועבר לבאיירן מינכן. תחילת הקדנציה של הוטר באיינטרכט פרנקפורט לא האירה לו פנים, כשהקבוצה הובסה 0–5 במשחק הסופר קאפ הגרמני מול באיירן מינכן, וכשלה להגן על תוארה כמחזיקת הגביע כבר בסיבוב הראשון, עת הודחה על ידי אולם 1846 מהליגה הרביעית בגרמניה. עם זאת, בבונדסליגה, הוטר פתח היטב את עונת 2018/19, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי. בעונת 2019/20 הוטר ופרקנפורט סיימו במקום התשיעי.
באפריל 2021 הודיעה בורוסיה מנשנגלדבאך כי הוטר מונה כמאמנה החל מתחילת עונת 2021/2022, אותה עזב כבר לאחר עונה אחת בלבד.
אירית וייסמן מינקוביץ
אירית וייסמן מינקוביץ (נולדה ב-22 באוקטובר 1952) היא סופרת ילדים ומשוררת, מנחה כתיבה יוצרת לילדים, מופיעה בבתי ספר יסודיים, גנים וספריות, ומרצה לגננות והורים.
ביוגרפיה.
הוריה, מירה ונתן-ניסן מינקוביץ, רופאה וקמעונאי; לאירית אח בכור. אירית וייסמן מינקוביץ נולדה ב-1952 בלבוב שבאוקראינה. במאי 1957 עלתה ארצה עם משפחתה וגדלה בקריית טבעון. החל מ-1972 מתגוררת בקריית חיים, נשואה לצביקה וייסמן, בעבר הנדסאי אלקטרוניקה ברפא"ל ואם לשני ילדים. בצה"ל שירתה במודיעין. במהלך השנים עבדה כאחראית אספקת המים וקשרי לקוחות במקורות, מפרץ חיפה.
אירית וייסמן מינקוביץ היא בוגרת תיאטרון בובות וקורס משחק, בית ספר דבורה צפריר, סמינר לוינסקי, תל אביב; בוגרת קורס למספרי סיפורים של ד"ר נעמי יואלי ומיכל פורת, בית אריאלה; בוגרת קורס ספרות ילדים, אוניברסיטת חיפה; בוגרת סדנה לכתיבה לילדים מאת נורית זרחי, בית אריאלה; השתתפה בפרויקט טיפוח משוררים של קרן רון אדלר, אוניברסיטת חיפה.
מאז שנת 1991 וייסמן מינקוביץ מקיימת מפגשי סופרת ושעת סיפור בליווי זמרת-מלחינה בגני ילדים, בתי ספר יסודיים, ספריות, מתנ"סים, בחינוך המיוחד ובמגזר הערבי. מופיעה במסגרת סל תרבות ארצי, פמי וקרן קרב. עובדת עם החינוך המיוחד, מדריכה הורים בנושא קירוב הילדים לספר ובהפעלת דמיון, עורכת השתלמויות לגננות, מנחה ערבי משוררים וסופרי ילדים, מובילה פרויקטים של כתיבה יצירתית לילדים ומספרת סיפורים למבוגרים.
עד כה (2018) פרסמה 27 ספרי ילדים וארבעה ספרי שירה למבוגרים. המחיזה וביימה 17 מספרי הילדים שלה ומשחקת אותם במפגשים השונים. סיפוריה ראו אור בעיתוני הילדים: ראשית קריאה, כולנו, פשוש, קנגורו ופילון ובחוברת הדרכה של מט"ח. הם שודרו בטלוויזיה בערוץ הראשון, ערוץ 2 והופ!. שיריה למבוגרים ראו אור בכתבי העת: מבוע, מאזנים, אפריון, גלים, פסיפס ועתון 77 ושודרו ברדיו ברשת א' ובקול המוסיקה. שיריה תורגמו לרוסית והתפרסמו בעיתונים יומיים בישראל בשפה הרוסית וראו אור באנתולוגיות.
וייסמן מינקוביץ תרגמה מרוסית לעברית שירי ילדים ושני מחזות עבור תיאטרון הבובות "מיליטרון" והוצגו בבתי הספר וגני הילדים ברחבי ישראל.
חברה באגודת הסופרים, בסומליו"ן, ובאקו"ם.
זכתה בפרסים של קרן תרבות חיפה, קרן רון אדלר ופרס לשירי הכרמל בחיפה.
דין קורט
דין קורט (באנגלית: Dean Court), כיום ידוע בשם אצטדיון החיות (באנגלית: Vitality Stadium, למטרות פרסומיות) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בבורנמות', דורסט, הממלכה המאוחדת. האצטדיון מכיל 11,360 מקומות ישיבה, והוא מגרשה הביתי של קבוצת בורנמות', המשחקת באצטדיון מאז שנת 1910.
היסטוריה.
ב-1910 קיבל מועדון הכדורגל בורנמות' פיסת אדמה בעיר בורנמות', ממשפחת קופר-דין המקומית, אשר על שמה נקרא האצטדיון. בשטח אדמה זה היה בור חצץ, אתר בנייה בהכנה. האצטדיון היה אמור להבנות עד לתחילת עונת 1910/1911, אך כאשר לא קרה הדבר, שיחקה הקבוצה במגרש בפארק קינגס הסמוך. לבסוף, הושלמה בניית האצטדיון בדצמבר 1910. אולם, מתקני האצטדיון לא היו קיימים, והשחקנים נאלצו לשמש בבית מלון סמוך כחדר הלבשה. בסיום בנייתו של האצטדיון, הוא הכיל יציע ישיבה בודד, בן 300 מושבים. בשנת 1924 נרכשו אביזרים שנותרו מתערוכת האימפריה הבריטית, ועל ידיהם נבנה יציע בן 3,700 מקומות ישיבה.