גלוריה (באנגלית: Gloria) הוא סרט מתח של הבמאי ג'ון קסאווטס משנת 1980, בכיכובה של ג'ינה רולנדס. הסרט מספר את סיפורה של אשת מאפיה לשעבר אשר לוקחת תחת חסותה את בן שכניה, אשר משפחתו נרצחה בעקבות חיסול חשבונות של המאפיה. רולנדס הייתה מועמדת באותה שנה לפרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הראשית על תפקידה בסרט.
מקור הסרט הוא בתסריט אשר נכתב בידי קאסוואטס אשר לא תכנן לביים לסרט בעצמו. אולם כאשר רולנדס, אשתו, הוזמנה להשתתף בתפקיד הראשי, היא ביקשה ממנו שיהיה הבמאי.
עלילת הסרט.
ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק משפחה דלת אמצעים ממוצא פוארטו-ריקני מוצאת עצמה מאוימת על ידי המאפיה, לאחר שאב המשפחה, ג'ק, אשר עובד כרואה חשבון במאפיה מחליט להלשין על מעסיקיו לבולשת. ביום בו מתוכננת הבריחה מפני המאפיה, חוזרת אם המשפחה, ג'רי, אל בית הדירות שלהם כאשר בלובי מחכה להם גנגסטר. בהגעתה לדירה מסתבר מפי ג'ק כי המאפיה כבר יודעת על מעשיו, ושפנקס החשבונות אשר משמש כעדות לפשעי מעסיקיו של ג'ק מסכן את חייהם באופן ממשי, ושיכול להיות שמצבם כבר אבוד. בלב הפאניקה מזדמנת אל דירתם השכנה גלוריה, אישה ערירית בגיל העמידה, וחברה של ג'רי. לאור המצב המסוכן מבקשת ג'רי את עזרתה של גלוריה שתאסוף את ילדיה, הבת ג'ואן והבן פיל, בן השש. בתחילה גלוריה מסתייגת אך לאחר שג'רי מסבירה בפניה את המצב היא נענית לבקשתה. ג'ואן מסרבת לעזוב ולאור המצב מחליט ג'ק לא לבזבז זמן ושולח את פיל לבדו אל גלוריה, עם פנקס החשבונות. בשיחתם האחרונה אומר ג'ק לפיל שעתה הוא אב המשפחה והגבר בסביבה, ועליו להתנהג בהתאם.
בזמן שפיל מוחזק בדירתה של גלוריה, אשר לראשונה נאלצת להתמודד מול נוכחות של ילד, מגיעה חבורת גנגסטרים אל דירתם של המשפחה ומחסלת את כולם. פיל מנסה להיחלץ מן הדירה, וכאשר נכשל, מנסה להשתלח בגלוריה עם אוצר המילים הזעום שלו, ללא הועיל. גלוריה מנגד, מנסה לנחם את הילד אל מול המצב הבלתי אפשרי. מהר מאוד היא מבינה שאין באפשרותם להישאר זמן רב בבניין ושעליהם לברוח. היא אורזת את מטלטליה ואת רכושה הנחוץ ובורחת עם פיל למלון.
למחרת בבוקר בורח פיל מן המלון אך מהר מאוד מגלה כי אין לו לאן ללכת, וחוזר אל המלון רגעים ספורים לפני שגלוריה עוזבת. בין השניים מתפתח עימות כאשר פיל מנסה להוכיח את סמכותו הגברית, אך מהר מאוד נשבר מול כוחניותה השקטה של גלוריה. במורד המדרגות מגלה גלוריה כי חבורת גנגסטרים אשר מצאה את מיקומם הגיעה אל חדרה, ושאלה הם חבריה מן עברה המלוכלך. היא נמלטת עם פיל מן המלון ומנסה להסביר לו על עברה ואת הקשר שלה אל רוצחי משפחתו. היא עוד מוסיפה שהייתה בכלא בעברה וקשירת קשר ביניהם עלול לסכן אותה, אך בדיוק אז מכונית הגנגסטרים מוצאת אותם. הם מציבים לה ברירה להסגיר אליהם את הילד עם הפנקס, אך היא מנגד פותחת עליהם בירי, כאשר במנוסתם מתרסקת מכוניתם.
עתה, כאשר מהלך פעולותיה הופך אותה לאויבת המאפיה, מבינה גלוריה כי לה ולפיל גורל זהה, ושעל שניהם להימלט מניו יורק. היעד בו היא בוחרת הוא פיטסבורג, פנסילווניה. היא הולכת לבנק למשוך את כל חסכונותיה, ובחזרה משם על האוטובוס פוגשת את אחד מחבריה לשעבר במאפיה הנוזף בה על פזיזותה. גלוריה ממהרת לרדת מן האוטובוס עם פיל ומחליטה לברוח הרחק אל פאתי העיר, והשניים מעבירים את הלילה במלון רעוע ומוזנח. בהיכנסם למיטה מנסה פיל לפלרטט עם גלוריה, אך זו מהר מאוד שמה חוצץ ביניהם כדי להזכיר לו את מקומו של כל אחד מהם.
למחרת לוקחת גלוריה את פיל אל בית קברות על מנת שישא תפילה ראויה לזכר משפחתו ושולחת אותו לבחור מצבה שיעמוד מולה. ברגע המעמד מול מותם של משפחתו נשבר פיל, נושא מילים קצרות ושבורות לזכרם וחוזר אל גלוריה. בחזרה אל העיר השניים מגיעים אל תחנת הרכבת כדי לרכוש כרטיסים לפיטסבורג. הם מתיישבים במסעדה לאכול ארוחת בוקר, אך כעבור דקות ספורות חבורת גנגסטרים המזוהה לגלוריה מתיישבת בשולחן סמוך להם. גלוריה מחליטה לקחת את העניינים לידיה, וניגשת חמושה אל שולחנם עם הפינקס בחיקה כדי לסגור עסקה. הגנגסטרים מסרבים באמרם כי הסמכות היחידה להחליט על כך היא בידי איש המאפיה טנזיני, וגלוריה מלאת החימה מאיימת עליהם לפרוק את נישקם. לאחר שהם נותרים ללא תחמושת נמלטת גלוריה עם פיל בחזרה אל ביתה להעביר את הלילה.
ביום המחרת יוצאים השניים אל הרחוב, שם גלוריה אומרת לפיל כי היא שוקלת לשלוח אותו לפנימיה. פיל מלא עלבון מתחיל להישתלח בגלוריה, בחיזוק טענותיו כי הוא גבר לעצמו ושהוא יכול להסתדר לבד. גלוריה מחליטה לשחק לפי חוקיו שלו ומשאירה אותו לבדו, אך מהר מאוד היא מוצפת ברגשי אשם והיא ממהרת לחפש אחריו ברחובות הברונקס. כאשר היא מוצאת אותו לבסוף הוא נאסף על ידי גנגסטרים אל דירת זונות רעועה ולאחר קרב יריות קצר מחלצת אותו משם ובורחת אל יעד לא ידוע ברחבי העיר.
לאחר יום שלם של מנוסה משתכנים השניים בחדר מלון. גלוריה מגיעה למסקנה שקשרי המאפיה חזקים מדי, ושאין לדעת עד לאן הם ירדפו אותם כל עוד הפנקס בידם. היא משתפת את פיל בתוכניתה ללכת אל מפקדת המאפיה לבדה, בניסיון להגיע לעסקה איתם. אז היא מספרת כי בעברה הייתה בת זוגו של אחד מהם, זהו טוני טנזיני, ושקשרי העבר איתו הם הסיכוי האחרון שלהם. היא מחייבת את פיל לעזוב את המלון לאחר שלוש שעות, כאשר אם אינה חוזרת, פירוש הדבר שהיא מתה.
לאחר שנקבעה הפגישה גלוריה מגיעה אל בניין הדירות היוקרתי של המאפיה. בדירת העלית מחכים לבואה מספר גנגסטרים חמושים המשאירים אותה ואת טוני לבדם. בין שני נאהבי העבר מתפתחת שיחה בה גלוריה מנסה לגונן על פיל, בניסיונה להסביר על טבעו המיוחד, ואף מכנה אותו הגבר שבחייה. בסיום הפגישה, שבמהלכה מבינה גלוריה שכך או כך, חייה בסכנה, היא מותירה את הפינקס ונמלטת על נפשה, מחפה על עצמה ביריות לעבר הגנגסטרים החמושים.
לאחר שנותר לבדו במלון מעבר לזמן שהוקצב לו בורח פיל עם הכסף שגלוריה השאירה לו ונוסע אל תחנת הרכבת שם הוא רוכש כרטיס לפיטסבורג. הוא מגיע בגפו אל העיר הזרה, שוכר מונית ומבקש להגיע אל בית קברות סמוך, שם הוא מבקש לדבר עם גלוריה הנחשבת בעיניו למתה. אל בית הקברות מגיעה לפתע מכונית שממנה יוצאת גלוריה עטויה שחורים וחבושה פיאה. פיל נרגש לאחר שמסתבר כי גלוריה הצליחה להימלט במסווה מניו יורק והשניים מתאחדים מחדש
פרסים.
הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית ראשית על משחקה של רולנדס. הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה, לצד הסרט אטלנטיק סיטי.
עיבודים מחודשים.
גלוריה זכה לעיבוד מחודש בשנת 1999 בבימויו של סידני לומט, כאשר אל תפקידה של גלוריה נכנסה שרון סטון. הסרט זכה לביקורות צוננות בהשוואה לגרסת המקור.
כמו כן, סרטו של לוק בסון, לאון, נחשב בעיני רבים כמושפע באופן ניכר מגלוריה, כאשר עלילת הסרט מספרת על רוצח שכיר בניו יורק אשר לוקח תחת חסותו ילדה צעירה (נטלי פורטמן בתפקידה הראשון) שמשפחתה חוסלה בידי שוטר מושחת.
מרכז קונגרסים בינלאומי חיפה
מרכז הקונגרסים הבינלאומי - חיפה הוא קומפלקס המארח כנסים ואירועים רבי משתתפים. מאז תחילת פעילותו התקיימו בו מאות אירועים, בהם תערוכות מקצועיות, מופעים וכנסים ארציים ובינלאומיים, השקות מוצר, ימי עיון, מסיבות חברה ועוד. מרכז הקונגרסים נמצא בבעלותה של חברת מת"ם המנהלת את אזור ההיי-טק הסמוך (הנמצאת בבעלות משותפת של חברת גב-ים 50.1% והחברה הכלכלית לחיפה בע"מ 49.9%).
היסטוריה.
הקמת המרכז.
תכנונו של המרכז החל בשנת 1989, ביוזמת החברה הכלכלית לחיפה, על ידי משרד האדריכלים ברוך ברוך - יוסף סלמון אדריכלים ובשותפות אדריכל מיכה רטנר. בנייתו החלה בשנת 1993, והוא נחנך בשנת 1996. בנייתו הושקעו כ-30 מיליון דולר. בקיץ 1996 החל לפעול במרכז פרויקט "גלובוס סיטי", שכלל שטח בנוי של 4,500 מ"ר, שבתוכו חמישה בתי קולנוע, שטחי הסעדה ובידור שהופעלו על ידי חברת גלובוס גרופ. בסוף 1996 החלה לפעול חנות בשטח של כ-4,000 מ"ר מרשת "לה-פיירה" (LA-FIERA), רשת איטלקית המתמחה בעיצוב ובאופנה. באפריל 1997 החל לפעול מסוף טרום טיסה של חברת אל-על. בינואר 1997 החלו אולמות התערוכות והאירועים לפעול. מלבד אולם המופעים המרכזי, אולם אורן, שהושלם בסוף 1997. באוגוסט 1997, החליטה חברת גלובוס גרופ לצאת מהפרויקט והעבירה את הפעלת בתי קולנוע לרשת תיאטראות ישראל. רשת "לה-פיירה" גם סגרה את החנות לאחר מספר שנים של פעילות. במקום תוכנן לקום גם מלון של רשת הילטון, ובו 300 חדרים, אך הוא לא נבנה.
באוקטובר 1998 מכרה עיריית חיפה לחברת גב-ים, מקבוצת דיסקונט השקעות 50.1% מחברת מת"ם בעלת המרכז, תמורת 240 מיליון שקל, ההצעה הגבוהה ביותר שהוגשה במכרז שנערך.
פיצוי בעלי הקרקע.
בשנים 1944-45 רכשה משפחת קוקיא מירושלים את הקרקעות שעליהם הוקם מרכז הקונגרסים. הקרקעות הופקעו על ידי עיריית חיפה בשנת 1971 לצורכי ציבור, לשם הקמת מבנים שישמשו בעיקר לצורכי ספורט, תיירות ונופש. בהמשך ייעוד הקרקע שונה לצרכים מסחריים והוחלט על הקמת המרכז. בני המשפחה תבעו את עיריית חיפה וההליך המשפטי שהגיעה לדיון עד בית המשפט העליון הסתיים בהסכם פשרה, שבמסגרתו הסכימה העירייה לשלם למשפחה פיצויים בסך 5.5 מיליון שקל. לאחר משפחת קוקיא תבעו את עיריית חיפה בעלי קרקעות נוספים במתחם, ביניהם חברת הכשרת היישוב.
שינוי תמהיל החנויות והעסקים.