נקודה פריטקטית בדיאגרמת פאזות היא נקודה שמעליה פאזה B נמסה ונוצרת הפרדת פאזות. הדיאגרמה מתקבלת מהתחרות באנרגיה החופשית בין הפאזה הנוזלית לפאזה המוצקה. ישנם חומרים שמקיימים דיאגרמה פריטקטית בלבד לאורך כל טווח הטמפרטורות כמו למשל הסגסוגת Pt-Re . בניגוד לדיאגרמה האוטקטית, בדיאגרמה הפריטקטית קיים מצב נוזלי גם מתחת לנקודת החיתוך של שני עקומי המסיסות.
שילוב של מערכות אוטקטיות.
עבור חומרים בעלי קישור חזק מתקיימת דיאגרמת פאזות מהצורה המוצגת באיור (10). דיאגרמה זו נוצרת משילוב של שתי מערכות אוטקטיות זו לצד זו כמו למשל עבור GaAs בעל החשיבות במוליכים למחצה שילוב של המערכת האוטקטית As-GaAs עם המערכת האוטקטית Ga-GaAs. בדיאגרמה מסוג זה מתקבל קו אחד של פאזה שבה מתקיים רק GaAs (מסומן בקו צהוב באיור 10).
גזירת דיאגרמת פאזות מתוך ערכי האנרגיה החופשית.
איור 11 מציג את האנרגיה החופשית כתלות בריכוז היחסי של שני רכיבים המרכיבים חומר מסוים. כל אחד מהאיורים מציג את ההתנהגות של האנרגיה החופשית בטמפרטורה מסוימת כאשר T1&gt;T2&gt;T3&gt;T4. המצב המועדף מבחינה תרמודינמית יהיה זה שנותן מינימום של האנרגיה החופשית בשיווי משקל ולכן עבור הגרף העליון שבו העקום של הנוזל נמצא כולו מתחת לעקום של המוצק, החומר יהיה במצב נוזל. עם הורדת הטמפרטורה העקומים של המוצק והנוזל יתחילו לחתוך זה את זה כך שבאותה טמפרטורה, בריכוזים מסוימים המערכת בשיווי משקל תהיה מוצק ובריכוזים אחרים נוזל. עבור סט של דיאגרמות של האנרגיה החופשית כפונקציה של הריכוז ניתן ליצור דיאגרמת פאזות שתתאר את ההפרדה של החומר לפאזות השונות כתלות בריכוז ובטמפרטורה.
סימולציה של דיאגרמת פאזות.
ניתן לבצע סימולציות של מעברי פאזה על ידי קוד מחשב ושימוש במשוואות דיפרנציאליות חלקיות. ניתן לבנות את הקוד לדוגמה לפי שיטת מונטה קרלו או לפי שיטת דינמיקה מולקולרית.
מוריי ווטסון
מוריי ווטסון (באנגלית: Moray Watson; 25 ביוני 1928 – 2 במאי 2017) היה שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
ווטסון נולד בסאנינגדייל שבמחוז ברקשייר באנגליה. אביו נהרג בבלגיה במלחמת העולם השנייה. הוא למד באיטון קולג' ואחר כך בבית הספר למשחק "Webber Douglas Academy of Dramatic Art". הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה עוד בהיותו סטודנט, כששיחק בהצגה לזכרה של השחקנית אלן טרי בתיאטרון בעיר היית' שבקנט. ווטסון החל להופיע בתיאטרון רפרטוארי ואחר כך על הבמות בווסט אנד, בין השאר הופיע בתיאטרון היימרקט במחזה "דילמת הרופא" מאת ג'ורג' ברנרד שו ובמחזה "The Rivals" מאת שרידן.
ב-1963 נסע לניו יורק להופיע ב-"The Private Ear and The Public Eye".
הוא גילם את דמות העורך האמנותי בסדרת הטלוויזיה "Compact" של ה-BBC במשך שנים אחדות. ווטסון שיחק במספר סרטי קולנוע בהם "מבצע חץ מקשת" ו"הדשא הירוק יותר" לצידם של רוברט מיצ'ם וקרי גרנט.
ווטסון הופיע בסדרות טלוויזיה כגון "The Darling Buds of May" בתפקיד בריגדיר ארתור מייפורד (אבל היה מוכר כ-"הגנרל"), בסדרה "רמפול" (1978–1992) גילם את ג'ורג' פורבישר. בתפקיד אורח השתתף ווטסון בסדרה "דוקטור הו" בפרק "Black Orchid" כסר רוברט מיור. היה לו תפקיד קטן בסדרה "כן, אדוני השר". ב-1977 גילם את דמותו של ברינגטון ארל בסדרת הדרמה "משפחת פאליסר" עיבוד לרומנים של אנתוני טרולופ. בסדרת "אלברט קמפיון" שיחק כשוטר בפרק "The Death of a Late Pig". עוד שיחק בתפקיד שוטר בסדרה "Murder Most English". ב-1980 שיחק בתפקיד מר בנט בעיבוד של ה-BBC לרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן.
ווטסון נפטר ב-2 במאי 2017 בגיל 88.
ווטרברי (קונטיקט)
ווטרברי (באנגלית: Waterbury) היא עיר במדינת קונטיקט בארצות הברית. היא נמצאת במחוז ניו הייבן על נהר הנאוגטק, 53 קילומטרים דרום-מערבה מהרטפורד, ובמרחק של 124 קילומטרים צפון-מזרחה לניו יורק (90 דקות נסיעה). על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, בעיר מתגוררים 110,366 תושבים, מה שהופך אותה לחמישית בגודלה במדינת קונטיקט, התשיעית בגודלה באזור ניו אינגלנד והעשירית בגודלה במטרופולין ניו יורק.
חינוך.
בעיר שוכנת אוניברסיטת פוסט, וכן קמפוסים רבים של אוניברסיטאות, בהם אוניברסיטת קונטיקט, אוניברסיטת ברידג'פורט ואוניברסיטת המדינה המערבית של קונטיקט.
דמוגרפיה.
בעיר חיים כ-110,366 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה היא 1,449.7 תושבים לקמ"ר. 58.8% מאוכלוסיית העיר לבנים, 20.1% אפרו-אמריקאים, 0.6% אינדיאנים ו-1.8% אסיאתיים. בווטרבי כמות נכבדת של תושבים ממוצא איטלקי, המונה כ-21.46% מאוכלוסיית העיר. בעיר גם אוכלוסייה יהודית אורתודוקסית גדלה החל מן המאה ה-21.
מחלבות רמת הגולן
מחלבות רמת הגולן הוקמו בשנת 1984, ושימשו למשך זמן רב הן כמשווקות עצמאיות (תחת המותג שלהן) והן תחת מותגי המחלבות הגדולות האחרות. (תנובה, שטראוס גרופ, טרה וכדומה)
המחלבות מתפרשות היום על פני 5 קיבוצים (אורטל, עין זיוון, גדות, שמיר וקיבוץ סאסא) ומייצרות מגוון מוצרי חלב שונים.
עד 2011 שירתו מחלבות רמת הגולן את המחלבות הגדולות, אך בעקבות המחאה החברתית של שנת 2011 הבינו שיש מקום לתחרות במחלבות הגדולות והחליטו לפעול לתחרות במקום שיתוף הפעולה בו נקטו עד אז.
בשנת 2015, החלו מחלבות רמת הגולן לשווק לראשונה חלב מתחת למחיר המפוקח עבור מספר רשתות (כדוגמת שופרסל, אשר שיווקה את החלב תחת המותג העצמאי שלה, ומגה וסופר קופיקס ששמרו על מותג מחלבות רמת הגולן).
נכון ל-2015, קלטו מחלבות רמת הגולן 13 מיליון ליטרי חלב בשנה, ולטענתה היקפיה יכלו לצמוח עד ל-22 מיליון ליטרים בשנה.
בתחילת נובמבר 2020 התמזגו מחלבות רמת הגולן ומחלבת השומרון.
פרץ בר
פרץ בן יצחק [פטר] בֶּר (בכתיב מיושן: בער או בעער, בגרמנית: Peter Beer; 19 בפברואר 1758/1755 – 10 בנובמבר 1838) היה מחנך וכותב יהודי יליד בוהמיה, הקיצוני בין משכילי פראג.
ביוגרפיה.
שנים מוקדמות.
בֶּר נולד בנויבידשוב , סמוך לקניגרץ. אביו היה סוכן לממכר טבק, ודאג שבנו הבכור ילמד מתמטיקה, גרמנית ולטינית לצד החינוך המסורתי, דבר שהיה חריג בין יהודים בימיו. בגיל ארבע-עשרה יצא לישיבת הנודע ביהודה בפראג, ומקץ ארבע שנים המשיך לעוד שלוש בישיבת פרשבורג תחת הרב מאיר ברבי. כצעיר שיועד לשמש ברבנות, יצא להתפרנס כמלמד פרטי בביתו של יהודי אמיד בנאדסג . באוטוביוגרפיה שלו כתב שגילה שם מטמון מוזנח של ספרים שהכיל נ"ך ומפרשיו, מורה נבוכים וספרי דקדוק. הדבר הוביל אותו לטלטלה ולהכרה כי ישנן עוד ידיעות שכדאי לרכוש מחוץ לתלמוד. ב-1781 יצא לבירה וינה כדי להוסיף ללמד בביתה של משפחה יהודית מקומית, ושם היו לו ספרים רבים בהרבה. במהלך שהותו התחבר גם עם הברון יוזף פון זוננפלס, מהמובילים בין אנשי הנאורות בעיר – בין היתר, פטרונו של מוצרט ומראשי האילומינטי – שסייע לו בהעמקת ידיעותיו בפילוסופיה ויתר חכמות. באותה שנה פרסם הקיסר יוזף השני את כתב הסובלנות, והורה על הקמת רשת בתי-ספר בשפה הגרמנית (Normalschulen) שינחילו ליהודים חינוך בסיסי. בֶּר נאחז התרגשות רבה לנוכח הצו ומנשר "דברי שלום ואמת" של המשכיל איש ברלין נפתלי הרץ וייזל, שקרא לקדם בברכה את הרפורמה החינוכית. הוא נרשם למכון להכשרת מורים שנפתח עתה ליהודים והוסמך ב-1783.
קריירה פדגוגית.
הוא יצא למטרסדורף, שם החל לשמש כמחנך בבית-הספר החדש במקום. ב-1785 שב לעיירת הולדתו, בה הוסיף ללמד במוסד המקומי; החוק התיר רק לבכור בכל משפחה יהודית להתחתן במקום מגוריו, והיתר אולצו להגר. ב-1787 נשא את רבקה הלאווטש. בשנים הבאות החל להתבלט כמחבר פורה של ספרי לימוד, שהשפעתם על מערכת החינוך היהודית הייתה גדולה. כבר ב-1796 הוציא את יצירתו הראשונה ואולי המצליחה ביותר, "תולדות ישראל". היה זה קיצור של התנ"ך כולו עם ביאור בגרמנית באותיות עבריות, שנועד להורות לילדים את סיפורי המקרא. אף כי דווקא ספר זה לא התקבל על ידי הרשויות, שהעדיפו להורות תנ"ך ליהודים בהתבסס על המקובל אצל הנוצרים, הוא היה אהוד מאוד בחוגי המשכילים עוד דורות. "תולדות ישראל" תורגם לשלוש שפות ויצא ביותר מעשרים מהדורות; האחרונה שבהן הייתה ברוסית, ב-1905.
בֶּר החל לפרסם גם ב"המאסף", בו הופיעו שירים פרי-עטו ומאמרים קצרים. מגע זה חשף אותו להשפעה ישירה של משכילי ברלין בהנהגת אהרן האלה-וולפסון ודוד פרידלנדר הקיצוניים. הוא נעשה ביקורתי יותר כלפי ארחות החיים של היהודים המסורתיים בני זמנו. הוא ראה ערובה לשימור היהדות, כפי שכתבה עליו הביוגרפית לואיז הכט, רק אם תתאים את עצמה לפרוגרמה הקיסרית ולהווייה של הבורגנות האוסטרית. עקרון זה הנחה את פעילותו בעתיד.