בשנת 1998, לקח חופשה ללא תשלום מראשות ועד עובדי רשות שדות התעופה, שכר דירה בלוד ונבחר לראשות העיר. עידן הביס את קודמו בתפקיד, בני רגב, שהורשע בהמשך בקבלת שוחד מדוד אפל. בשנת 2000, הורה שר הפנים נתן שרנסקי על הקמת ועדה קרואה, בשל בעיות סמים, בנייה לא חוקית, מצוקת דיור וגירעון תקציבי חמור. עידן הוחלף באריה ביבי וחזר לראשות הוועד.
לקראת הבחירות לעיריית לוד ב-2013, שהתקיימו לאחר 6 שנות ועדה קרואה, התמודד עידן למועצה בראשות רשימה מקומית שזכתה בשני מנדטים והיה חבר מועצת העיר.
בשנת 2015 הוצב במקום ה-36 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת העשרים ולא נכנס לכנסת.
במרץ 2017 תמך עידן בשלי יחימוביץ' במרוץ לתפקיד יו"ר ההסתדרות.
לקראת הבחירות המקומיות ב-2018 השתלבה סיעתו בסיעת "הבית היהודי" לעירייה, כשעידן עצמו לא מתמודד ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 נבחר למקום ה-19 ברשימת הליכוד כנציג מחוז שפלה. על מנת להתמודד, הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26, וזאת על מנת שלא יצטרך להתפטר מרשות שדות התעופה. עידן הסיר את מועמדותו מרשימת המועמדים לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך. עידן לא היה מועמד מטעם המפלגה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים (ספטמבר 2019) או בשתי מערכות הבחירות הסמוכות לה ב-2020 ו-2021. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הודיע על כוונתו להתפטר מתפקידו ברשות שדות התעופה על מנת להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד אך בהמשך חזר בו.
עידן מתגורר במושב אחיסמך, אב לשלושה וסב.
פורד Shelby GR-1
שברולט סילבראדו
גשר ביר חקים
דרוידוזאורוס
דרוידוזאורוס (שם מדעי: Dravidosaurus) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הסטגוזאוריה שמאובניו נמצאו בהודו ולעיתים הם נחשבים למאובנים של פליוזאור. משמעות שמו הוא: "הלטאה של דרוידה נאדו ", שטח גדול בדרום הודו. המאובנים תוארכו לקרטיקון העליון לפני 89.7-86.3 מיליון שנה מהיום. המאובנים נחשפו בטאמיל נאדו לאחר סערה טרופית.
הדרוידוזאורוס היה מהקטנים שבסטגוזאורים, באורך 3 מטרים והיה גם מהמאוחרים שבהם, כשרובם הגדול חיו בתור היורה. נמצאו ממנו מאובנים מפורקים של שיניים, לסת, עצמות מפרקים ואולי של צלחות שריון.
ב-1991 החוקר ההודי סנקר צ'אטרג'י (Sankar Chatterjee) קבע שהמאובנים התבססו והתערבבו בחוליות ועצמות של פליוזאור, כך שהסוג מבוטל. עם זאת ב-2004 החוקרים גסטון ואפצ'רצ' ניתחו את מבנה הגולגולת וקבעו שלא מדובר על גולגולת פליוזאור והטקסון תקף. הם אישרו זאת ב-2017. עם זאת ייתכן ששיניים של דמויי-תנינאים קטנים התערבבו עם מאובני הלסתות וכך יצרו את הבלבול.
דומה לדינוזאור זה הוא הברכיפודוזאורוס שגם הוא במקור היה סטגוזאור או אנקילוזאור ממוצא הודי, הנתון במחלוקת מדעית.
הימלאיצטוס
הימלאיצטוס (שם מדעי: Himalayacetus; משמעות השם: "לווייתן ההימלאיה", למורדותיהם נמצא) הוא סוג לווייתן קדום בן למשפחת האמבולוצטיים, אשר נמצא במדינה הימאצ'ל פרדש שבצפון הודו והיה מאבותיהם של הלווייתנאים המודרניים. למעשה הוא נחשב למאובן הלווייתן הקדום ביותר שנמצא.
לווייתן זה חי בים תטיס במשך תקופת האאוקן לפני 53.5 מיליון שנה, בדומה לקרוביו הגנדקסיה (Gandakasia) והאמבולוצטוס מפקיסטן. המאובנים שלו תוארכו בידי החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי ב-1998 והם כללו רק ממצאי לסת תחתונה. מאובני שיניו היו בעלי חריצים קטנים שהזכירו את שיני הפקיצטוס המאוחר יותר, כך שהוא נחשב לבן משפחת הפקיצטיים. רק ב-2001 החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי שייכו אותו למשפחתו הנוכחית.
הלווייתן הקדום דמה במראהו לאמבולוצטוס והוא שחה בקרבת חופי ים תטיס ואולי צד כמו תנין ממארב לטרף ימי או יבשתי. בניגוד ללווייתנים המודרניים הוא יכל לעלות ליבשה אך היה איטי בהרבה בשחייה במים.
פינחס עידן
סינואורניס
סינואורניס (שם מדעי: Sinornis; מילולית: "עוף סיני") הוא סוג של עוף קמאי קדום אשר חי בתור הקרטיקון לפני 120 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מהעופות הקמאים המאוחרים ביותר (כל שאר העופות שייכים לקבוצה עופות בתראים). בסוג זה נמצא מין אחד "Sinornis santensis", אשר נמצא ב-1992 בתצורת ג'יופוטאנג שבליאונינג, סין.
עוף זה היה בעל שלד מתקדם ביותר, יחסית לראשון העופות, הארכאופטריקס אשר היה בעל חרטום צר ושיניים קטנות שאולי כוסו במקור, עצמות חלולות עם שריר סחוס בבית החזה, אשר נתן תמיכה לכנפיים. הזנב התקצר למעין משולש קטן שעידן סביבו נוצות תעופה והגפיים הקדמיות התארכו וקיבלו צורה אווירודינמית יותר. עם זאת הוא שימר את הטפרים שבקצה הזרוע. אורכו של העוף הקדום הגיע ל-14 סנטימטרים ומשקלו ל-20 גרם בממוצע.
העוף הקדום יכל לעוף בעזרת כנפיו ויכול היה גם לטפס בעזרת הטפרים על ענפים וגזעים. הוא חי בין ענפים ובקרבת מקווי מים וסבכי צמחים על גדותם, שרחשו בחרקים, דגים. ייתכן שהעוף הקדום ניזון מאלה.
Sinornis
פרוטארכאופטריקס
פרוטארכאופטריקס (שם מדעי: Protarchaeopteryx; מילולית: "לפני ארכאופטריקס") הוא סוג של דינוזאור תרופוד קטן מקבוצת האובירפטורוזאוריה אשר חי בסין בתור הקרטיקון, לפני 124.6 מיליון שנה. הוא קיבל את שמו עקב הדמיון במבנה השלד שלו לעוף הראשון שחי בגרמניה של תור היורה. הוא היה מהפרימיטיביים ביותר מבין האובירפטורוזאורים.
מאובני הפרוטארכאופטריקס התגלו ב-1997 בחפירות של תצורת יישיין בליאונינג, שם חי לצד קרובו האינסיסיווזאורוס וייתכן שהיו שייכים לאותו הסוג. הוא הגיע לאורך של מטר והיה בעל רגליים גבוהות מותאמות לריצה, זנב ארוך ובעיקר זרועות מוארכות שכוסו בנוצות מפותחות מאוד. עם זאת, לא סביר שהפרוטארכאופטריקס היה מסוגל להמריא, וככל הנראה היה מטפס על ענפי עצים ודואה מהם, בדומה לסנאים דואים.
הלסתות שלו היו בעלות שיניים קטנות מודגשות אשר נעלמו למרבית האובירפטורים המפותחים והגדולים יותר והוא היה צמחוני או אוכל כל ולא טורף.
בירגיט אנטונסן
בירגיט אנטונסן (בשוודית: Birgit Antonsson; נולדה ב-23 באפריל 1942) היא ספרנית שוודית.
ביוגרפיה.
אנטונסן נולדה ביבלבורג, היא למדה באוניברסיטת אופסלה וב-1972 קיבלה את התואר דוקטור לפילוסופיה ונושא הדוקטורט שלה היה כתיבתו ההיסטורית ספרותית של הסופר השוודי פר פרוידנטל.
מ-1974 ועד 1975 הייתה ספרנית בספרייה הציבורית של גוטנבורג, מ-1975 ועד 1981 עבדה בספרייה של אוניברסיטת לינשפינג, מ-1981 ועד 1985 הייתה הספרנית הראשית של אוניברסיטת אופסלה, מ-1985 ועד 1987 ניהלה את ספריית "בית הספר לכלכלה של סטוקהולם" (Handelshögskolan i Stockholm).
ב-1987 החלה לעבוד בספרייה הלאומית של שוודיה וב-1988 מונתה למנהלת הספרייה, תפקיד אותו ביצעה עד 1995, לאחר מכן החלה לעבוד במשרד החינוך השוודי.
מ-1989 ועד 1995 הייתה יושבת ראש "מועצת המחקר במדעי החברה ולימודים הומאניים" (Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet), מאז 1990 היא חברה בסניף השוודי של ארגון אונסק"ו, בנוסף היא כתבה ספר אודות טובה ינסן.
בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
בית גליקסבורג מקוצר מבית שלזוויג-הולשטיין-זונדרברג-גליקסבורג, הוא ענף דני - גרמני של בית אולדנבורג, אשר בניו שלטו במועדים שונים בדנמרק, נורווגיה, יוון ובכמה מדינות בצפון גרמניה.
מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, סופיה, מלכת ספרד, הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו (וכן בנו הבכור צ'ארלס, נסיך ויילס הבריטי) הם חברים בשושלת גליקסבורג.
היסטוריה.
מקור המשפחה הוא מהעיר גליקסבורג (Glücksburg), עיר חוף קטנה בשלזוויג, בצד הדרום-גרמני של פיורד פלנסבורג, המפריד בין גרמניה לדנמרק. בשנת 1460 נמסרה גליקסבורג, כנחלה של הדוכסים הדנו-גרמניים של שלזוויג-הולשטיין, לכריסטיאן השביעי, רוזן אולדנבורג, אשר בשנת 1448 נבחר על ידי הדנים במלך כריסטיאן הראשון, ובשנת 1450 אף נבחר למלך נורווגיה.
בשנת 1564, נכדו של כריסטיאן הראשון, פרדריק השני, מלך דנמרק, במהלך חלוקה מחדש של שלזוויג ושל הולשטיין, הוא שמר על כמה נחלות לעצמו, בעודו מקצה את גליקסבורג לאחיו הדוכס יוהאן הצעיר (1545-1622), יחד עם זונדרבורג. יורשיו של יוהאן חילקו את הנחלה ביניהם, ויצרו, בין היתר, את הענף של שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (אחוזה ליד מינדן שנקנתה על ידי המשפחה ב-1605), שנשאר וסאל של מלכי דנמרק.
בשנת 1825, טירת גליקסבורג חזרה לכתר הדני (מענף של המשפחה, בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, שנכחד בשנת 1779), וניתן באותה שנה על ידי המלך פרדריק השישי, יחד עם כותרת דוכסית חדשה, לפרידריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק. פרידריך החליף את התואר שכבר החזיק, "בק" (אחוזה שהייתה למשפחה, ולמעשה, נמכרה ב-1745). ובכך נוצר התואר דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.
הענף הדני של מלכי בית אולדנבורג נכחד בשנת 1863, והענף הבכיר של בית שלזוויג-הולשטיין נכחד עם מותו של הדוכס האחרון מאוגוסטבורג ב-1931. לאחר מכן, בית גליקסבורג הפך לענף הבכיר של בית אולדנבורג. ענף זוטר נוסף של בית אולדנבורג, בית הולשטיין-גוטורפ, כלל שני ענפים שהחזיקו בריבונות במאה ה-20. בני הענף של הולשטיין-גוטורפ-רומנוב הוצאו להורג או גורשו מהאימפריה הרוסית בשנת 1917, בעוד הדוכסות הגדולה של אולדנבורג בוטלה בשנת 1918.
גם דוכסי בק וגם דוכסי גליקסבורג לא היו שליטים ריבוניים; הם החזיקו את אדמתם כפייף מידי הדוכסים השליטים של שלזוויג והולשטיין, דהיינו מלכי דנמרק (ועד 1773) של דוכסי הולשטיין-גוטורפ.