מיץ ענבים שעבר תהליך פיסטור, לרוב הדעות דינו כיין לכל דבר, מברכים עליו הגפן ויכולים לקדש עליו. לעומתם הגאונים סוברים כי ברכתו שהכל, ויש הסבורים כי מיץ ענבים לא יכול להוות תחליף ליין במצוות הטעונות כוס של ברכה. הרב אליעזר מלמד סבור כי נכון לקיים את מצוות הקידוש דווקא ביין, ובפרט במצוות שתיית ארבע כוסות בליל הסדר. מאידך, לדעת הרבה מן הפוסקים ניתן לכתחילה לקדש על מיץ ענבים.
כיום, רוב היהודים העורכים קידוש בשבת משתמשים במיץ ענבים (מפוסטר). סקר שנערך בשנת 2002 העלה ששני שלישים מהאוכלוסייה בישראל שותים מיץ ענבים לארבע כוסות בליל הסדר, אולם בקרב הציבור החרדי מקפידים רבים על שתיית יין דווקא למצוות ארבע כוסות.
גאורג ברודי
גאורג ברודי (בהונגרית: Bródy György; 21 ביולי 1908 - 5 באוגוסט 1967) היה שחקן כדורמים יהודי-הונגרי. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (פריז 1931 ומגדבורג 1934) בכדורמים.
ביוגרפיה.
ברודי נולד בבודפשט. הוא היה שחקן מחליף בנבחרת הונגריה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928), אך בסופו של דבר לא השתתף בטורניר.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה ברודי במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה ברודי במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו מיקלוש שרקן ואישטוואן ברטה שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. הוא שיחק בשני משחקים כשוער.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה ברודי במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה ברודי במדליית זהב בטורניר הכדורמים פעם שנייה ברציפות לצידו שיחק מיקלוש שרקן, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה עם השחקן היהודי ז'ראר בליץ. הוא שיחק שישה משחקים כשוער.
בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה עבור יהודים במסגרת הצבא ההונגרי ) והיה בחזית המזרחית.
בשנת 1945 שימש בתפקיד סגן נשיא איגוד השחייה של הונגריה.
בשנת 1948 נסע לדרום אפריקה אך לא חזר להונגריה. הוא ייסד בדרום אפריקה מפעל לחוטים.
בשנת 1967 נפטר ברודי ביוהנסבורג מהתקף לב.
חי בלה לה לנד
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות (צרפתית: Fédération Cynologique Internationale; ראשי תיבות: FCI) היא פדרציה בינלאומית של מועדוני כלבים שממוקמת בת'וין, בלגיה. הפדרציה אינה משתמשת בתרגום האנגלי, "World Canine Organisation", לעיתים קרובות.
מטרותיה של הפדרציה מתוארות במאמר השני בתקנונה:
היסטוריה.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נוסדה בשנת 1911 על ידי גרמניה, אוסטריה, בלגיה, צרפת והולנד. החברה המרכזית לכלבנות מצרפת והחברה המלכותית יוברט הקדוש מבלגיה יצרו מחדש את הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אחרי שזו נעלמה במלחמת העולם הראשונה.
עובדות.
במאי 2008 היו חברים 84 מועדני כלבים בפדרציה, כל מועדון כלבים ממדינה אחרת. כל מדינה מסדירה את חוגי הגזע ורשומות ההרבעה שלה, ומאמנת את שופטיה. הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות משמשת כגוף מתאם בינלאומי ובודקת ששושלות היוחסין והשופטים מאושרים באופן בינלאומי. בנוסף, הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות נותנת חסות ומארגנת את תערוכת הכלבים העולמית ותערוכות בינלאומיות נוספות. הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות אינה קשורה לשום מועדון כלבים או גוף אחר המשתמש בראשי התיבות "FCI".
גזעים.
הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות מחלקת את כל גזעי הכלבים ל-10 קבוצות. כל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה או שימוש. 10 הקבוצות הן:
בכל קבוצה יש חלקים שונים, המתפקדים כתת-קבוצות שונות של גזעי כלבים. בחלקים אלו גזעי הכלבים מסודרים בסדר אלפביתי על פי ארצות המקור שלהם.
לכל גזע יש מספר הגזע משלו. מספר זה מבטיח שהגזע הספציפי יוכל להימצא מיד, אף על פי שלגזע יש שמות שונים בשפות ובמדינות שונות ושישנם שמות גזעים הדומים אחד לשני. לדוגמה, הביוהאנד הנורווגי נמצא בקבוצה 5 (שפיץ וטיפוסים פרימיטיבים), בחלק 3 (רועים וכלבי שמירה נורווגים), ומספר הגזע שלו הוא #237.
תערוכות.
המידע של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות על תערוכות ותחרויות עבודה מוחזק אצל כל אחת מהמדינות החברות בפדרציה. התוצאות של תערוכות ותחרויות אלו נשלחות אל המשרד הראשי בגרמניה.
בנוסף, הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות מטילה הגבלות על תערוכות בינלאומיות במספר קטגוריות. קטגוריות אלו כוללות התאמה, אג'יליטי, משמעת, מרוצי כלבי רוח, תחרות שדה ועוד.
קישורים חיצוניים.
תערוכת כלבים בינלאומית, ערד 18, אוקטובר 2014 (אלכס נסטר, אתר פרוגי)
http://www.frogi.co.il/news-animals/10989.html
פח אשפה
פח אשפה או פח זבל הוא מכל לאחסון זמני של פסולת, עשוי בדרך כלל מתכת או פלסטיק.
פח אשפה.
קיימים שלושה סוגים נפוצים של פחי רחוב: פחי אשפה קטנים בצידי הדרך העשויים לרוב מעץ, ממתכת, פח או פלסטיק, מכולות אשפה גדולות ממתכת (מכונות גם "פחי צפרדע"), ופחי פלסטיק ניידים בעלי גלגלים (נפחם הוא 1,100 ליטר). התקן בבריטניה לפח אשפה נייד הוא תכולה של 240 ליטר ומעלה. פחים אלו נאספים על ידי רכב לפינוי אשפה המעביר את הפסולת למטמנה/מזבלה, שרפה או גריסה.
במקומות מסוימים פועל שירות מיחזור, ומוקדשים לו פחים ייעודיים. פחים אלו מופרדים לקטגוריות שונות, הקובעות איזה סוג של פריטים מותר להכניס לפח. תוכנם של הפחים נלקח למפעלי מיחזור.
פח אשפה טמון.
במדינות מסוימות קיימים מכלי פסולת גדולים (5 מ"ק ויותר) אשר משרתים מספר בניינים במשותף. מכלים אלו בנויים באופן שהחלק האוגר את האשפה טמון מתחת לפני הקרקע, משאיות אשפה מיוחדות פותחו על מנת לרוקן מכלים כבדים שכאלה. היתרון במכלים אלו על פני הפחים המסורתיים, הוא ביכולתם לאגור כמויות גדולות של פסולת, ובחסכון בכוח אדם הנצרך לריקונם (ניתן לבצע ריקון על ידי פועל אחד), דגמים מסוימים מתוכננים באופן שיאפשר את פתיחתם על ידי מדרך רגל כדי להתאימם לשימוש על ידי בעלי מוגבלויות. במספר ערים בישראל הוחלפו חלק מן פחי האשפה בפחים טמונים.
פחי אשפה מוטמנים מוכנסים גם הערים שונות כתחליף למכולות אשפה ומיכלי אשפה גדולים. בעיר נשר החל בשנת 2020 פרויקט של החלפת כל מכולות האשפה ברחוב ומיכלי האשפה לפחים מוטמנים. הפחים הראשונים המוטמנים הורכבו בעיר ב-13 בינואר 2021.
חסידות סאטמאר
רייד (גאולוגיה)
שאול מייזליש
שאול מייזליש (נולד ב-4 בנובמבר 1951) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי, זוכה פרס הנשיא.
ביוגרפיה.
מייזליש נולד בשנת 1951 וגדל בפתח תקווה. למד בישיבת נחלים, ושירת בצה"ל בתפקיד כתב צבאי. היה חבר מערכת בעיתון הצופה, הגיש תוכניות בנושאי יהדות ודת בטלוויזיה, ביניהן: "מדור לדור" ו"מורשת". היה המנהל הראשון של רדיו קול חי, וכיום מגיש בגל"צ את התוכנית "במוצאי יום המנוחה" עם חגי חריף.
כתב וערך ספרים רבים בנושאי יהדות. עורך את עלון השבת "השבת".
מייזליש זכה בפרס הנשיא לתקשורת יהודית. הוא יו"ר פרויקט הספורט של ארגון צו פיוס.
מייזליש נשוי ואב לארבעה, ומתגורר בפרדס חנה.
מספריו.
ערך את סדרת ספרי הרב ישראל מאיר לאו "יהדות הלכה למעשה".
ג'ון לסיטר
אירו ארניו
אירו ארניו (בפינית: Eero Aarnio; נולד ב-21 ביולי 1932) הוא מעצב פנים פיני שהתפרסם בזכות עיצובי הרהיטים החדשניים שעיצב בשנות ה-60, ובפרט - עיצובי כיסאות הפלסטיק והפיברגלאס שלו.
חייו.
ארניו למד באוניברסיטת אלטו לאמנות ועיצוב (Aalto University School of Art and Design) בהלסינקי ופתח משרד עצמאי ב-1962. בשנה שלאחר מכן הוא עיצב את כיסא הפעמון, כדור חלול על מעמד, הפתוח בצידו כדי לאפשר ישיבה בתוכו. הכיסא הוצג לראשונה ביריד הרהיטים הבינלאומי בקלן ב-1966 בו נתקבל כלהיט ותרם להכרה הבינלאומית בארניו. ב-1968 עוצב כיסא בועה הדומה לו, אך שקוף ותלוי מהתקרה. הן עיצוב הרהיטים מפיברגלס והן צורת הכיסאות היו מהפכניים באותה עת.
עיצובים חדשניים נוספים שלו היו כיסא פסטיל (1968) - כדור משוטח עם חלל בתוכו, שמשמש גם ככיסא נדנדה וזכה בפרס העיצוב האמריקאי ב-1968, וכיסא עגבנייה (1971), המעוצב כשלושה כדורים עם מושב ביניהם. שניהם מיועדים הן לשימוש בבית והן מחוץ לו וכיוון שהם צפים על המים הם מותאמים גם לשימוש בתוך בריכות שחייה.
ארניו יצר במהלך השנים עיצובים רבים נוספים, ביניהם: "פטריה" - שרפרף שעוצב בשנת 1954 מקנה קלוע, עוצב מחדש כאבטיפוס מפיברגלס בשנות ה-70, ונמצא בייצור מסחרי מסוף שנות ה-90; שולחן בורג (שצורתו כצורת בורג), פוני - צעצוע-כיסא בדמות פוני, כיסא "פורמולה" (1998) בהשראת עיצובן של מכוניות פורמולה.
שלמה נס
שלמה נס (נולד ב-8 ביוני 1960) הוא עורך דין ורואה חשבון ישראלי, המתמחה בגיבוש, ייעוץ וליווי של תהליכי הסדרי נושים, הסדרי חוב, נאמנות, ניהול חברות בקשיים, כינוס נכסים, פירוק או הקפאת הליכים. כיהן בשורה של תפקידים ציבוריים ומנהליים, ובהם יו"ר חברת החשמל.
ביוגרפיה.
נולד בארצות הברית לנפתלי (הנרי) וציפורה נס, בת לשושלת אדמו"רי קומרנה וקרלין סטולין. בעל תוארי LL.B ו-Ph.D במשפטים ו-B.A בכלכלה ובראיית חשבון מאוניברסיטת בר-אילן. מונה על ידי בית המשפט כנאמן וכמנהל מיוחד של חברות גדולות, ובהן רשת קו-אופ (ובשמה החדש קואופ ישראל), רשת קלאבמרקט, רשת בורגראנץ', קבוצת אריה את עופר, קבוצת זיקה תעשיות, פויכטוונגר השקעות, חייל אחזקות ואגרקסקו.