מרכז המחקר הרוסי - מכון קורצ'טוב (Роcсийский научный центр "Курчатовский Институт") הוא המכון למחקר גרעיני בכיכר קורצ'טוב 1, במוסקבה האחראי לכל המחקר הגרעיני ברוסיה בתחום הצבאי והמדעי (בעיקר). המכון הוקם בשם המכון לאנרגיה אטומית על שם איגור קורצ'אטוב (Институт Атомной Энергии им. И.В. Курчатова). עד 1955 נודעה בשם "המעבדה מס' 2 של האקדמיה הסובייטית למדעים". הוקם ב-1943. המכון כפוף לממשלת רוסיה ומנהל המכון ממונה על ידי הנשיא וראש הממשלה בהמלצת רוסאטום. החברה מובילה בתחום המחקר הננו-טכנולוגי.
רוסאטום
רוסאטום (Росатом) הוא שמו הנפוץ של התאגיד הממלכתי לאנרגיה אטומית - רוסאטום (רוסית: Государственная корпорация по атомной энергии Росатом) האחראי לאחזקת תחנות החשמל הגרעיניות וצי שוברות הקרח הגרעיניות.
בעבר נודעה בשם "הסוכנות הפדרלית לאנרגיה אטומית", שהתקיימה בשנים 2004–2007 וירשה את המשרד הממשלתי לאנרגיה אטומית, שבתורו ירש את המשרד הסובייטי לבניית מכונות אמצעיות (Министерство среднего машиностроения СССР).
"רוסאטום" היא אחת החברות המובילות בעולם בתעשיית הגרעין, היא מדורגת במקום השני בעולם בעתודות האורניום והחמישית בנפח ייצורו, הרביעית בעולם בייצור אנרגיה גרעינית ושולטת על 40% מהשוק העולמי בתחום שירותי העשרת האורניום ו-17% משוק הדלק הגרעיני.
היסטוריה.
הגוף הראשון ברוסיה שהיה אחראי לניהול התעשייה הגרעינית ברוסיה היה משרד ממשלתי בשם "המשרד הסובייטי לבניית מכונות", אשר הוקם ב-23 ביוני 1953 על פי החלטת נשיאות מועצת הסובייט העליון של ברית המועצות. המשרד התקיים עד 1992 תחת שמות שונים, בהם "המשרד לאנרגיה אטומית" (Министерство атомной энергетики СССР) ו"המינהל הראשי הראשון של הממשלה הסובייטית" (Первое главное управление при Совете Народных Комиссаров СССР). ביוני 1988 שונה שמו ל"המשרד לתעשייה ואנרגיה אטומית של ברית המועצות" (Министерство атомной энергетики и промышленности СССР).
ב-1992 נקרא מחדש בשם "המשרד לאנרגיה אטומית" (Минатома России, Министерства Российской Федерации по атомной энергии). במרץ 2004, במסגרת הרפורמה הפדרלית של פוטין, שונה שוב שם המשרד ל"רוסאטום, הסוכנות הפדרלית לאנרגיה אטומית" (Федеральное агентство по атомной энергии). בשנת 2008 הסוכנות הופרטה בחלקה והפכה לחברה ממשלתית הנסחרת בבורסה ואחראית לניהול התעשייה הגרעינית הרוסית ונקראת בשם "התאגיד הממלכתי לאנרגיה אטומית "רוסאטום"".
הנהלה.
גוף הניהול הראשי של רוסאטום היא המועצה המפקחת המורכבת מעשרה אנשים. בראש המועצה עומד סרגיי קיריינקו. שאר חברי המועצה הם:
מנהל החברה בפועל הוא המנכ"ל, האחראי לתפעול היומיומי. מאז הקמת תאגיד רוסאטום ועד אוקטובר 2016 כיהן סרגיי קיריינקו כמנכ"ל, לאחר שעמד קודם לכן בראש הסוכנות הפדרלית לאנרגיה אטומית עוד משנת 2005. מאז ה-5 באוקטובר 2016 מנכ"ל החברה הוא אלכסיי ליחאצ'וב, שכיהן בעבר כסגן השר לפיתוח כלכלי.
מבנה ופעילות.
רוסאטום מורכבת מיותר מ-360 ארגונים וחברות בת שונות, נכון לנתונים משנת 2014. מרבית החברות והארגונים פועלים בתחום האנרגיה הגרעינית ובניית תחנות חשמל גרעיניות, הפקה ועיבוד אורניום ופיתוח טכנולוגיות בתחום זה. רוסאטום מנהלת את חברות הבת שלה באמצעות חברת "אטום אנרגופרום" (Атомэнергопром) המאגדת תחתיה למעלה מ-80 חברות בתחום. רוסאטום אחראית על חברת PPGHO (ברוסית: Приаргунское производственное горно-химическое объединение) האחראית ל-90% ממלאכת עיבוד האורניום ברוסיה ובאמצעותה רוסאטום ניצבת במקום החמישי בעולם בתפוקת האורניום. רוסאטום גם אחראית לייצור צנטריפוגות גז באמצעות חברת TVEL (ТВЭЛ), מה שהופך את רוסאטום לאחת המובילות בעולם בתחום האנרגיה הגרעינית.
חברת Technabexport (ברוסית: Техснабэкспорт) אחראית לייצוא שירותים בתחום האנרגיה הגרעינית והיא חטיבת הייצוא של רוסאטום. החברה הוקמה בשנת 1963 כסוכנות הייצוא של המשרד לאנרגיה גרעינית בברית המועצות. נושאת את הסימן המסחרי TENEX. ב-1993 נחתם הסכם רוסי-אמריקאי להגבלת תפוקת האורניום.
בשנת 2006 רוסאטום הקימה את חברת הבת אטום אנרגומאש (Атомэнергомаш) האחראית לבניית תחנות כוח גרעיניות ומבנים עבור תעשיית האטום ברוסיה. חברה זו מאגדת תחתיה כ-30 חברות בנייה שונות ומרכזי מחקר מדעי הפרוסים בצ'כיה ובהונגריה. בחברה עובדים למעלה מ-25,000 איש והיא אחראית ל-13% מתחנות הכוח הגרעיניות בעולם ול-40% מתחנות הכוח המונעות בפחם בשטחי חבר המדינות והמדינות הבלטיות. אטום אנרגומאש מהווה לחברה הגדולה בעולם המספקת ציוד לכור אנרגטי מים-מים והיחידה בעולם שמספקת כורים תעשייתיים מונעים בנייטרון איטי.
רוסאטום נחשבת למפעילת תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה. נכון לתחילת שנת 2017 היא הפעילה 10 תחנות כוח אטומיות (34 כורים) בעלי עוצמה של 26.7 ואט ומספקות 18% מכלל תפוקת החשמל ברוסיה.
בשנים 2012–2014 רוסאטום ערכה שינוי מבני בדרכי ניהול בניית הפרויקטים, תחילה עבודות הבנייה הוטלו על מספר חברות ומכוני הנדסה עצמאיים בשם "אטום אנרגופרויקט". באוקטובר 2014 הוחלט כי כל עבודות ההנדסה והתכנון ובניית תחנות כוח אטומיות תוטל על חברת הבת "אטום פרויקט", בצעד שהקטין מאוד את התחרויות בנושא הבנייה וריכזה את כל התחום תחת חברה אחת. החברה המשיכה בבניית תחנות כוח גרעיניות חדשות, הן בפנים המדינה הן מחוץ למדינה.
בשל כמות הפרויקטים ותכנון בניית תחנות כוח גרעיניות חדשות עד שנת 2030, המגזין "Atomic Expert" העריך כי ייבנו ברוסיה 30 כורים גרעיניים חדשים בעלי אנרגיה של 35.5 ואט.
רוסאטום פועלת באופן שוטף גם מחוץ לגבולות רוסיה ומסייעת בבניית תחנות כוח גרעיניות באיראן (ראו תחנת הכוח הגרעינית בבושהר), הודו, בלארוס וברפובליקה העממית של סין.
לקראת סוף 2014 תוכנן לחנוך תחנות כוח גרעיניות חדשות בווייטנאם ובטורקיה ונחתם אף הסכם לבניית תחנת כוח גרעינית בפינלנד. רוסאטום הייתה זו שניהלה למעשה את השלמת הבנייה בבושהר, החברה גם ניהלה משא ומתן לבניית תחנת כוח שכזו בהונגריה, בירדן, בנגלדש וקזחסטן. עד לפרוץ יברומאידן, רוסאטום גם ניהלה מגעים לשיפוץ תחנת כוח גרעינית בעיר חמלניצקי שבאוקראינה.
רוסאטום אחראית לתחום האחזקה והתחזוק של כורים גרעיניים ברוסיה ונוטלת חלק פעיל בעיבוד טכנולוגיות לשמירה על חומרים גרעיניים ומנהלת את המרכז הפדרלי לביטחון גרעיני וקרינה (Федеральный центр ядерной и радиационной безопасности) ומנהלת גם את מרכזי המחקר המדעיים השונים בתחום אבטחת הקרינה. חברת הבת האחראית לייצוא טכנולוגיות רוסיות בתחום הגרעין היא חברת Rusatom Overseas שהוקמה בשנת 2011.
משנת 2008 רוסאטום מנהלת גם את צי שוברות הקרח הגרעיניות של רוסיה והיא מחזיקה למעשה את צי שוברות הקרח הגדול ביותר בעולם (5 בשירות, 4 נוספים בבנייה). צי שוברות הקרח חונה במורמנסק ומנוהל באמצעות חברת "אטום פלוט" (Атомфлот).
בנוסף לתפעול ותחזוקה בתחום האזרחי, רוסאטום גם מנהלת חברות בת בתחום התעשייה הצבאית, כדוגמת פיתוח נשק גרעיני במקומות כמו סרוב, סנז'ינסק, אוזיורסק ובערים סגורות אחרות.
באמצעות חברת "רוסאנרגואטום" (Росэнергоатом), רוסאטום נחשבת לחברת האנרגיה הרוסית הגדולה ביותר (מספקת 18.1% מכלל האנרגיה במדינה). בשוק העולמי רוסאטום ניצבת במקום השני בעולם כתאגיד אנרגיה אטומית, כשעוקפת אותה רק חברת החשמל הצרפתית, Électricité de France.
בית הספר המשותף בבית ירח
אין אדם חוטא ולא לו
אֵין אָדָם חוֹטֵא וְלֹא לוֹ הוא כלל בהלכה היהודית לפיו לרוב אדם יעבור עבירה רק שיש לו עצמו תועלת בדבר. לכלל זה השלכות מגוונות, ויש לו גם יוצאים מן הכלל. הכלל משמש גם כפתגם ללא קשר להשלכותיו ההלכתיות.
מקור הכלל ויישומיו במשנה ובתלמוד.
כלל זה מופיע בתלמוד בכמה הקשרים:
במשנה לא הוזכר כלל זה במפורש, אבל המפרשים מסבירים שהוא עומד ברקע של כמה משניות:
הנחת היסוד בכלל זה היא, שמדובר באנשים השומרים מצוות באופן בסיסי, ועבירותיהם נעשים מחמת תאווה זמנית, וממילא כאשר החוטא עצמו לא ירוויח מן החטא - לא יחטא. אבל מי שלא שומר מצוות עלול לחטוא גם ללא כל תועלת עבורו.
עדותו של חשוד לעבור עבירה מסוימת.
במשנה במסכת בכורות, נאמר שכהנים, חשודים לגרום מום לבכור על מנת להתירו להם באכילה, ולכן אינם נאמנים להעיד על בכור בעל מום המצוי ברשותם שהמום אירע בו ללא כוונה ומותר לאוכלו. נחלקו תנאים בשאלה האם כהנים נאמנים להעיד על בכור שאיננו שלהם: לדעת רבן שמעון בן גמליאל הוא נאמן על בכור של חברו, למרות שאינו נאמן על של עצמו. לעומתו, רבי מאיר קובע כלל: החשוד על הדבר - לא דנו ולא מעידו.
הרמב"ם פסק להלכה כרבן שמעון בן גמליאל, וזאת על פי הכלל: "אין אדם חוטא ולא לו". הראב"ד חולק על כך, ופוסק כרבי מאיר. הסיבה לכך היא, שהחזקה שאין אדם חוטא ולא לו נכונה על פי רוב, אבל קיים מיעוט שמוכן לחטוא גם ללא תועלת אישית, וייתכן שעד זה שלפנינו הוא מן המיעוט.
אריה לייב שפירא
הרב אריה לֶייבּ שפירא (ידוע בכינוי: ר' לייבלי קובנר; תקמ"ז, 1787 - י"ח בשבט ה'תרי"ג, 26 בינואר 1853) היה רבה של קובנה ואב בית הדין הראשון שלה.
תולדות חייו.
נולד בעיר איבניץ למשפחת רבנים מתנגדים מיוחסת. אביו, ר' מנחם זונדל (בן שלמה), היה רב העיר. אמו, גיטל, הייתה בתו של הרב אליעזר שפירא, אב בית דין ורב העיר לובץ'. סבו הרב אליעזר שפירא היה בנו של הרב אריה לייב שפירא (וילנה), אב"ד וילנה בתקופת הגר"א, מחבר הספרים "נחלת אריאל" ו"מעון אריות" על מסכת סופרים.