לאחר המלחמה השתחרר וחזר לחקלאות, אולם מספר שנים לאחר מכן החליט לשוב לצבא, לחטיבת הנח"ל, ולאחר שסיים קורס קצינים והתמנה למפקד מחלקה. ב-1954 שימש כמפקד פלוגה א' בגדוד הצנחנים 890 שבפיקודו של אריאל שרון. השתתף בפעולת כיסופים, ובפעולת חירבת סיכה.
מרדכי גור, ששימש כמפקד פלוגה ד' בגדוד 890 (במקביל לאלקיים) תיאר אותו מספר פעמים בספרו "פלוגה ד'": על פי גור "תאוריית סופאפו" גרסה כי
בתרגיל גדודי שהתקיים בספטמבר 1954 תיאר גור את פעולת פיקוד פלוגה א' (בפיקוד אלקיים) "נראה היה לי שמעולם לא בוצעה התקפת-נגד במהירות כה רבה. מרגע קבלו את הפקודה ועד הגיעו עד למרגלות הגבעה שלנו לא הפסיק סופאפו את הריצה ולו אף לשנייה אחת. ... הייתה זו פעולה מעוררת כבוד והערצה. פלוגה א' גמאה מרחק של כחמישה קילומטרים בריצה בלתי-פוסקת על כל חגורה ונשקה ונכנסה מייד לפעולה. לקראת פעולה בכפר צוריף, שבסופו של דבר בוטלה, התעורר ויכוח בין שני מפקדי הפלוגות; גור, שפלוגתו סיימה את הכשרתה, דרש להיות בגל ההסתערות השני (לאחר כוח הסיירת הגדודית בפיקוד מאיר הר ציון שבגל ההסתערות הראשון), במקום פלוגה א' שיועדה להסתערות בתכנון המקורי. גור מתאר בספרו: "אריק היה נבוך. מצד אחד רצה את סופאפו בהסתערות. אותו כבר כבר הכיר מפעולות כיסופים וח'רבת סיכה, ולא היה כל ספק, שסופאפו הוא התגלמות המפקד המסתער."
מבצע חץ שחור.
מבצע חץ שחור או פעולת עזה היה פעולת תגמול צבאית שנערכה החל ב-28 בפברואר ועד 1 במרץ 1955 על ידי צה"ל ברצועת עזה, כתגובה לסדרת מעשי רצח ואלימות שביצעו מסתננים, ששיאם ברצח של תושב ישראלי ברחובות.
בסעיף "כוחות ומשימות" בפקודת המבצע הוגדר: "פלוגה א'- בפיקודו של סופאפו, תוביל בתנועה, תשמיד את המחנה המצרי". בגלל הסתמכות על צילום אוויר לא מעודכן, טעה הכוח והסתער על מחנה של משאבות מים ולא על המחנה המצרי הסמוך אליו. כשהתגלתה הטעות - תקף הכוח בפיקוד אלקיים את המחנה המצרי ונתקל באש מקלעים חזקה של הכוח המצרי שהיה מוכן בעמדות הגנה. אלקיים נפגע מצרור מקלע ונהרג במקום. חייליו המשיכו בהתקפה וכבשו את המחנה.
אלקיים נקבר בבית-הקברות הצבאי בקריית שאול. הותיר אחריו אישה ובת.
עיטור העוז.
אחרי נופלו צוין לשבח על ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף משה דיין, על גבורה ורוח מנהיגות למופת, ובשנת 1973 הוענק לו עיטור העוז על ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף דוד אלעזר.
הנצחה.
זכרו מונצח בגבעת התצפית ע"ש סופאפו באנדרטת חץ שחור ושמו חרוט על "סלע הגיבורים" באנדרטת חץ שחור ליד העיר שדרות. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן.
ב-12 בנובמבר 1960 נערך משחק כדורגל לזכרו בין שמשון תל אביב לבני יהודה תל אביב.
תזכיה
תזכּיה (בערבית: تزكية) הוא מושג אסלאמי אשר משמעותו המילולית היא "טיהור" או "הִזדַכְּכוּת", ומשמעותו הדתית היא "טיהור הנפש". מושג זה מצביע למעשה על התהליך הרוחני של טיהור הנפש, והמעבר מהרמות הנמוכות החייתיות של האדם לעבר הרמות העליונות והרוחניות. הבסיס של תהליך זה הוא למידת השריעה, ויישומה בחיי היום-יום, דבר שאמור לכאורה לפתח את מודעותו של המאמין אל הבורא, לזכור ולהזכירו בכל עת ובכל מקום. האדם שמטהר את עצמו נקרא זכּי (בערבית: زكيّ).
התזכייה בקוראן.
המושג מוזכר כ-18 פעמים בקוראן, למשל בפסוקים שלהלן:
"ריבוננו! שלח אליהם שליח מקרבם למען יקרא בפניהם את אותותיך וילמדם את הספר ואת החכמה ויטהרם, כי אתה העזוז והחכם" (פרק 2 פסוק 129)
"כשם ששלחנו אליכם שליח מקרבכם הקורא בפניכם את אותותינו, ומטהרכם, ומלמד אתכם את הספר ואת החכמה, ומלמדכם את אשר לא ידעתם" (פרק 2 פסוק 151)
"אלה אשר מסתירים את מה שהוריד אלוהים בספר בתמורה זולה, אינם ממלאים בטנם אלא באש, וביום תחיית המתים, לא ידבר אליהם אלוהים ולא יטהרם, עונש כואב ממתין להם" (פרק 2 פסוק 174) .
"אלה הקונים בברית אלוהים ואת שבועותיהם בעד מחיר קטן, אלה אין להם חלק בעולם הבא, לא ידבר אליהם אלוהים, ולא יביט בהם ביום תחיית-המתים, ולא יטהרם, ועונשם יהיה מאד כואב" (פרק 3 פסוק 77)
התזכייה במסורת הסופית.
על פי המסורת המיסטית באסלאם אשר נקראת "סופיות", או סופיזם, רמת השלמות האנושית נקבעת על ידי משמעת ומאמץ. האדם עומד בין שני קצוות, התחתון הוא מתחת לבהמות והגבוה ביותר עולה על המלאכים. פילוסופים מוסלמים מסורתיים האמינו כי ללא אתיקה וטיהור (תזכייה), שליטה על מדעים אחרים אינה רק נטולת ערך, אלא גם מפריעה לתובנה.
מסורת טיהור הנפש הסופית מקבל תמיכה גם ממוחמד אבן עבד אל-והאב, מייסד התנועה הווהאבית, אשר אמר "איננו שוללים את דרכם של הסופים לטיהור הנפש מרשעותם של אותם חטאים הקשורים לגוף וללב, כל עוד שהאדם מקפיד על דבקות בשריעה".
זוטי דומי X7
זוטי דומי X7 (באנגלית: Zotye Domy X7) הוא קרוסאובר בגודל בינוני מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (שם רשמי: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd", שם בסינית: "众泰汽车") מסדרת "Domy" אשר מיוצר משנת 2016 ועד היום בסין.
חנה וייץ
חנה וייץ (י"ט בניסן ה'תרכ"ו, 4 באפריל 1866 – ב' בסיוון ה'תש"ט, 30 במאי 1949) הייתה הרופאה הראשונה בארץ ישראל ומחלוצות היישוב היהודי המתחדש בארץ בתקופת סוף השלטון העות'מאני ותחילת המנדט הבריטי.
קורות חייה.
נולדה בוורשה שבפולין כחנה (אנה) זלוטובסקי. למדה מדעי הטבע במוסד אקדמי גבוה לבנות בסנט פטרבורג וסיימה בהצטיינות. לאחר מכן התחילה בלימודי הרפואה בפריז, דור ראשון לסטודנטיות לרפואה, והשלימה אותם ב-13 בנובמבר 1899.
במהלך לימודיה בפריז הייתה וייץ פעילה במספר ארגונים ציוניים: ב"אגודת הסטודנטים היהודיים", ב"חובבי ציון" וב"אגודת יישוב ארץ ישראל". במסגרת פעילותה הציונית הכירה את ד"ר נפתלי וייץ והשניים הפכו לבני זוג ולשותפים לפעילות הרפואית והציונית. הם נישאו בשנת 1895 ולאחר שנה נולדה בתם לאה.
בשנת 1898 נענה נפתלי וייץ להצעת הברון רוטשילד לשמש כרופא במושבות בארץ ישראל. חנה וייץ נשארה בפריז על מנת להשלים את לימודי הרפואה, ולאחר סיומם הפליגה לארץ ישראל יחד עם בתם לאה. השתיים הגיעו לארץ ישראל ב-31 בדצמבר 1899, היום האחרון של המאה התשע עשרה, והצטרפו לנפתלי וייץ במושבה ראש פינה.
לאורך כל שנותיה בארץ ישראל עסקה חנה וייץ בפעילות רפואית וציבורית. עם הצטרפותה לנפתלי וייץ במושבה ראש פינה, החלה, כרופאת נשים בהכשרתה, להעניק טיפול רפואי לנשות המושבה והסביבה. לנשות הסביבה הערביות העניקה וייץ טיפול רפואי בעזרת מנהל משק הבית של בני הזוג שעמד מאחורי וילון ושימש כמתורגמן.
בשנת 1901 התמנה נפתלי וייץ לרופא המושבה זכרון יעקב ובני הזוג העתיקו את מגוריהם לשם. גם בזכרון יעקב לקחה וייץ חלק פעיל בפעילות הרפואית ובפרט בהתמודדות עם המלריה ומחלות מידבקות אחרות שפקדו את תושבי המקום. בשנת 1902 פרצה מגפת כולרה בארץ ובסוף 1903 הגיעה לאזור זכרון יעקב. בשל כך הטיל נפתלי וייץ הסגר על המושבה ובני הזוג עסקו שניהם באופן נמרץ בניהול מצב החירום. על פעילותה בתקופת ההסגר קיבלה וייץ מכתב הוקרה מהפקידות.
בשנת 1907 עברו בני הזוג לירושלים בעקבות המינוי של נפתלי וייץ למנהל בית החולים רוטשילד. בשנים אלה פתחה וייץ בביתה מרפאה גינקולוגית ועבדה כרופאת נשים וילדים. למרפאתה הגיעו נשים יהודיות וערביות, שמטעמי צניעות לא פנו לרופא-גבר; היא נתנה שירות רפואי ללא הבדל דת ולאום, וזכתה לכבוד והערצה. בהמשך שימשה גם כרופאת "המדרשה העברית הירושלמית". במהלך שנותיה בירושלים המשיכה וייץ לצד בן זוגה בפעילות ציבורית והתנדבותית ולקחה חלק פעיל בהקמת מפעלי חברה ותרבות, החשובים שבהם הם בית העם והגימנסיה העברית בירושלים, שבתם של בני הזוג, לאה, הייתה מארבעת תלמידיה הראשונים.
בנוסף היו הזוג וייץ ממייסדי "ההסתדרות הרפואית בירושלים" בשנת 1912, והיו בין משתתפי וועידת הגרענת שהתקיימה בניסן התרע"ד 1914.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוגלו בני הזוג וייץ לאלכסנדריה על ידי השלטון העות'מאני. לאחר מספר שנות גלות, ליוותה חנה וייץ את בתם לאה ללימודים בפריס.
בשנת 1923 שבה לירושלים. בשובה לא חידשה את פעילותה הרפואית והקדישה את זמנה ומרצה לפעילות ציבורית אינטנסיבית במסגרת הסתדרות נשים עבריות, עזרת נשים ומועצת הפועלות.
נפטרה בשנת 1949 בירושלים ונקברה זמנית בבית העלמין סנהדריה. לאחר מלחמת ששת הימים הועברה לקבורת קבע לצד בן זוגה נפתלי בהר הזיתים.
חתנה היה עו"ד ד"ר צבי אליהו כהן, נכדותיה תרצה כהן ועפרה כהן ונכדה, מיכה טלמון.
זוטי T800
זוטי T800 (באנגלית: Zotye T800) הוא דגם של קרוסאובר בגודל גדול מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (שם מלא: Zotye International Automobile Trading Co., Ltd) אשר מיוצר משנת 2018 ועד היום.
פרנס הלטאי
אמנות מנוונת (תערוכה)