להבדל שנמצא בין מידת ההצלחה של צ'רטר סקולס בקרב אוכלוסייה דלת אמצעים להישגיה אצל אוכלוסיות מבוססות הציע פרופסור ג'ושוע אנגריסט הסבר לפיו רבים מהצ'רטר סקולס שפועלים באזורי אוכלוסייה דלת-אמצעים מתמחים בשיפור ההישגים במקצועות הליבה. רבים מהם מדגישים את חשיבות המשמעת והציפיות הגבוהות מכל תלמיד, מקיימים יום לימודים ארוך ועובדים בקבוצות קטנות עם תלמידים חלשים עד לשיפור בהישגיהם.
מחקר אחר הראה כי בתי ספר ציבוריים רגילים שאימצו פרקטיקות מוצלחות מצ'רטר סקולס, כמו הגדלת זמן ההוראה, החלפת מורים ומנהלים במועמדים אפקטיביים יותר, מינון גבוה של עבודה בקבוצות קטנות, למידה על בסיס מדידה של הצלחת התלמידים וציפיות גבוהות מכל הגורמים במערכת, הגיעו לתוצאות דומות לאלה שהשיגו הצ'רטר סקולס.
מחקר שהשווה בין בתי ספר ציבוריים רגילים לבתי ספר מסוג 'Pilot Schools' בארצות הברית, שלהם מידה פחותה של אוטונומיה ושל אחריותיות ביחס לצ'רטר סקולס, לא מצא יתרון שלהם על פני בתי הספר הרגילים.
אוטונומיה בית ספרית בישראל.
מערכת החינוך הממלכתית של מדינת ישראל התאפיינה מאז חקיקת חוק חינוך ממלכתי בריכוזיות רבה. מאז מינויו של יגאל אלון לתפקיד שר החינוך בשנות השבעים, נעשו ניסיונות רבים להפחית את מידת הריכוזיות וליישם אוטונומיה בית-ספרית במערכת החינוך. על אף שבמשך כמה עשורים נחשבת האוטונומיה למטרה מרכזית של משרד החינוך, התחומים המרכזיים בעבודת בתי הספר, כולל משאבים, תוכנית לימודים, העסקה הצוות ושיטות ההוראה, נותרו כולם בידי המשרד.
לפי פרופסור אדם ניר, יוזמות האוטונומיה לא קודמו בשל "מלכוד מרכוזיות" בו מצויה מערכת החינוך של ישראל, ושמביא אותה לקדם "אוטונומיה הצהרתית" בלבד, כשההחלטות וההצהרות על קידום אוטונומיה אינן מיושמות בשטח.
ועדות ציבוריות.
שתי ועדות ציבוריות שעסקו במערכת החינוך ושהוקמו מאז שנת 2000 המליצו ליישם רכיבים מרכזיים של אוטונומיה במערכת החינוך. 'ועדת שושני' (״הוועדה לבדיקת שיטת התקצוב״) המליצה בין השאר על ניהול עצמי של תקציבי בית הספר שאינם משכורות מורים, הגדלת הגמישות הניהולית והאצלת סמכויות ביצוע. ועדת דוברת המליצה על מתן אוטונומיה פדגוגית, ארגונית ותקציבית מרבית לבתי הספר, הכוללת מעבר מתקצוב בשעות הוראה לתקצוב כספי שיאוגד בשני סלי תקציב, סל הוראה וסל שירותים נלווים, אותם ינצל מנהל בית הספר לפי ראות עיניו, בכפוף לכללים ולמגבלות שונות.
יישום אוטונומיה כיום.
כמה מהמלצות ועדות שושני ודוברת לקידום אוטונומיה בית-ספרית יושמו במערכת החינוך הממלכתית, בהם גמישות פדגוגית בשיעור של 25% בנוגע למערכת השעות בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים, ובשיעור של 30% בנוגע למערכת הלימודים (העמקה או הרחבה). מעשית, בשל הגבלות רבות על אופן מימוש הגמישות הפדגוגית, מרחב הגמישות מצומצם יותר.
בחטיבה העליונה מונהגת מידת עצמאות רבה יותר, הן בנוגע לחלוקת השעות בין המקצועות, הן בעזרת 30% מהשעות המוקדמות ללימודי בחירה או העמקה.
הצעות לשינוי.
בנייר מדיניות של פורום קהלת הומלץ להנהיג אוטונומיה בית-ספרית מלאה במערכת החינוך הציבורית בישראל. עיקרי ההמלצות הם מתן עצמאות פדגוגית לבתי הספר בקביעת תוכנית הלימודים, חלקות שעות ההוראה, בחירת חומרי הלימוד וחלוקת הכיתות. כמו כן הוצע להעניק לבתי הספר אוטונומיה תקציבית באמצעות מעבר לתקצוב שקלי פּר תלמיד ואיגום תקציבי בית הספר. משרד החינוך יתרכז בקביעת היעדים הפדגוגיים שיוגדרו לבתי הספר, מדידת והערכת הישגי התלמידים ופיקוח על תקינות בית הספר וצוות ההוראה. לפי המלצת המכון יש להשלים את העצמאות המוגברת של בתי הספר במדיניות הערכה ומדידה שקופה, אך להישמר ממצב של הערכת יתר שעלולה לפגוע בלמידה המשמעותית.
סלין רושק
סלין רושק (בגרמנית: Céline Roscheck; נולדה ב-16 באוגוסט 1983) היא דוגמנית אוסטרית. מיס אוסטריה לשנת 2002.
ביוגרפיה.
רושק נולדה בברגנץ לאב אוסטרי, נגן בתזמורת הסימפונית של וינה ולאם כנרית שווייצרית.
מגיל ארבע החלה ללמוד לנגן בכינור ולמדה בקונסרבטוריון, ב-2000 זכתה בפרס בתחרות המוזיקה לנוער "Prima la musica".
ב-1999 החלה לעבוד כדוגמנית.
ב-2002 זכתה בתחרות מיס אוסטריה.
היא הייתה אומרה להשתתף בתחרות מיס עולם 2002 אך עזבה את התחרות בעקבות קיומה של התחרות בניגריה, שם פרצו מהומות אודות זכויות נשים במדינה.
ב-2006 התמודדה בעונה הראשונה של הטופ מודל הבאה של גרמניה, שם היא נבחרה להשתתף בתוכנית מתוך 11,000 שניגשו למבחני הבד, היא פרשה מהתוכנית עקב כך שלטענתה הדוגמניות שם נחשפו לתנאים לא טובים.
ב-2008 השתתפה בתחרות מיס שווייץ.
ב-2011 הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Electro String".
לאבלייס
לאבלייס (Lovelace) הוא שם משפחה אנגלי.
מרתה דירנפלד
מרתה דירנפלד (נולדה ב-22 באפריל 1953) היא רופאת נשים, מומחית לטיפול בבעיות פריון. מייסדת ומנהלת היחידה לפריון והפריה חוץ-גופית במרכז הרפואי כרמל; פרופסור חבר קליני, נמנית עם הסגל האקדמי בפקולטה לרפואה בטכניון.
ביוגרפיה.
עלתה עם הוריה, שושנה ושרגא דירנפלד, ניצולי שואה, חברי תנועת הנוער הציוני, לחיפה ב-1959 מקלוז', רומניה. אמה הייתה קוסמטיקאית ומורה, ניהלה את בית הספר לאסתטיקה של יהודית מילר. אביה היה חוקר, פרופסור חבר, ממייסדי הפקולטה להנדסת חומרים בטכניון ובאוניברסיטת בן-גוריון.
מרתה דירנפלד למדה בתיכון עירוני ו' בחיפה. בוגרת בית הספר לרפואה בטכניון. ב-1978 התחילה התמחות במחלקת נשים ויולדות במרכז הרפואי כרמל ובבלגיה. בין השנים 1982–1984 נסעה להתמחות במחלקת נשים ויולדות של האוניברסיטה החופשית של בריסל, ULB, שם הצטרפה לקבוצת רופאים אשר הקימה את אחת מיחידות IVF הראשונות בעולם.
ב-1985 הקימה את היחידה לפריון והפריה חוץ גופית במרכז הרפואי כרמל, במחלקת נשים ויולדות. בשנת 1986 נולדה שם תינוקת המבחנה הראשונה, ומאז היא מנהלת את היחידה להפריה חוץ גופית. בתקופת ניהולה נולדו ביחידה מעל 7000 תינוקות מטיפולי פריון ו-IVF.
דירנפלד היא פרופ' חבר קליני ונמנית עם הסגל האקדמי בפקולטה לרפואה בטכניון.
בין השנים 2002–2004 ניהלה מכון פריון בלונדון. ניהלה צוות IVF ו-PGD, כלומר אבחון טרום השרשה שמשלב גנטיקה בטיפולי הפריון, במרכז האוניברסיטאי בארטס בלונדון.
ב-2008 נבחרה להיות הנציגה של ישראל באיגוד האירופאי לפריון - (ESHRE (European Society for Human Reproduction and genetics
בשנים 2010–2013 שימשה מרתה דירנפלד יו"ר האגודה הישראלית לחקר הפריון (איל"ה). היא חברה באגודה הישראלית לחקר הפוריות, באגודה האמריקאית לרפואת הרבייה ובאגודה האירופאית לפוריות ואמבריולוגיה.
נשואה לאליעזר וינברג ולהם ארבעה ילדים. מתגוררים בחיפה.
פרסומים.
מרתה דירנפלד חקרה תהליכי ההפריה והשרשה ברחם, את הסיבה לכישלונות חוזרים בטיפולי הפריה (IVF) וביצעה מחקרים בנושא תרומת ביציות. לאחרונה השתתפה במחקרים בינלאומיים בנושא הקפאת ביציות לצורך שימור פריון באישה, ומחקר בנושא השפעת הטלפונים הסלולריים על פריון הגבר.
פעילות ציבורית.
מרתה דירנפלד חברה בוועדות של משרד הבריאות (ועדת הלסינקי העליונה, ועדת מור יוסף, הוועדה לבחירת מין היילוד); מעורבת בכתיבת נירות עמדה של האגודה הישראלית לחקר הפוריות (אי"לה). ניירות העמדה ביססו את הדיסציפלינה הקלינית של טיפולי הפריון, וביניהם טיפולי ההפריה החוץ-גופית בישראל, ואומצו על ידי ההסתדרות הרפואית ומשרד הבריאות; הייתה חברה בוועדות שונות בכנסת הקשורות בקידום בריאות האישה.
בזמן כהונתה כיו"ר אי"לה הובילה דירנפלד את פרויקט "הגעת לגיל 31 חשוב שתדעי". במסגרת זו רופאים ומומחי פוריות הרצו בברים ברחבי הארץ כדי להסביר לנשים על עקרונות בסיסיים שקשורים לפריון על מנת להעלות מודעותן בהקשר של ירידה משמעותית בפריון עם העלייה בגיל והסיכויים הקלושים להיריון אחרי גיל 42.
במשך שנים עבדה בהתנדבות ב"דלת פתוחה", בייעוץ על אמצעי מניעה וטיפול ותמיכה בבני נוער. הייתה חברה במועצת המנהלים של "אחווה", ארגון נכים בחיפה.
עסקה בייעוץ חינם לאוכלוסיית הפליטים בלונדון; מציעה ייעוץ בחינם לאוכלוסייה נזקקת בישראל במסגרת "בוני עולם", ארגון המעניק סיוע וליווי לחשוכי ילדים ולמתקשים ללדת.
גביע ווינר בכדורסל 2012/2013
גביע ווינר בכדורסל לעונת 2012/2013 היא התחרות השביעית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.
מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר הרביעי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי אשדוד.
הגמר.
מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השלישי ברצף והרביעי שלה.
לקסיקון יהודי הונגרי
"לקסיקון יהודי הונגרי" (הופיע גם בשם "לקסיקון יהודי"; בהונגרית, Magyar zsidó lexikon) הוא לקסיקון בשפה ההונגרית, בעריכת פֵּטֶר אוּיוַוארִי (עד 1913 שם משפחתו היה גרוסמן), שיצא לאור בבודפשט בשנת 1929. הלקסיקון הודפס באותה השנה בשתי מהדורות, האחת בשם "לקסיקון יהודי הונגרי" והאחרת בשם "לקסיקון יהודי". מספר העותקים במהדורות אינו ידוע.
המהדורה האינטרנטית (מקוונת) פורסמה בשנת 2006, ביום השנה ה -65 לתחילת שואת יהודי הונגריה, בעקבות מחקר מקיף שבוצע במסגרת המכללה להכשרת כמרים על שם יאַנוֹש וֶוסְלִי, בפקולטה לתאולוגיה וכמורה. היא פורסמה מאוחר יותר ובשנות האלפיים, נכללת ב"ספרייה האלקטרונית ההונגרית" (MEK) וב"ספריה הארצית-לאומית על שם סֵצֶ'נִי" (OSZK).
אירועים בינלאומיים מקדימים.