בשנת 1998, טליסמן אנרג'י ביצעה רכישה שנויה במחלוקת כאשר קנתה את חברת Arakis Energy Corporation. לחברת Arakis הייתה מעורבות בתעשיית הנפט בסודאן באמצעות בעלות של 25% בפרויקט "הנילוס הגדול" שעיקרו הנחת צינורות והפקת נפט גולמי שתופעל על ידי GNPOC. יתר הרכב GNPOC כולל את Sinopec, החברה הלאומית להפקת נפט של סין (40%); Petronas, החברה הלאומית להפקת נפט של מלזיה (30%); ו Sudapet, החברה הלאומית להפקת נפט של סודאן (5%). באותו הזמן התחוללה מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה וממשלת סודאן הסתמכה על ההכנסות מהנפט למאמצי המלחמה. ממשלת סודאן מאמצים הואשמה באופן חוזר ונשנה בפשעי מלחמה, הפרות זכויות אדם וג'נוסייד. ארגונים בינלאומיים האשימו את ממשלת סודאן בהעברת כפרים בכוח על מנת להפיק נפט, וכאשר המצב בסודאן החמיר החלו הארגונים הבינלאומיים והכנסיות לפעול בזירה הבינלאומית. הם דרשו מטליסמן למשוך את ההשקעה מסודאן ולחצו על ממשלת קנדה לקנוס את טליסמן אנרג'י. כחלק מהמחאה, הכנסייה הפרסביטריאנית של סודאן תבעה את טליסמן אנרג'י בבית משפט אמריקאי על ג'נוסייד בטענה שטליסמן עזרה לממשלת סודאן "להפציץ כנסיות, להרוג ראשי כנסיות ולתקוף כפרים במאמץ לפלס דרך להפקת הנפט".
בהליך חסר תקדים, השופט האמריקאי קבע שההליך המשפטי תקף, אך ההליך נפסל בהמשך בביהמ"ש המחוזי של ניו-יורק. בסופו של דבר פסק כי לתובעים לא היו הוכחות קבילות לתמוך בטענות כנגד טליסמן אנרג'י. ההוכחות במשפט הסתמכו על הדו"ח של הארקר משנת 2000, בו חברת טליסמן ננזפה שלא עשתה מספיק כדי לעצור את הפרות זכויות האדם על ידי קבוצות אחרות. עם זאת, לא נמצא כי טליסמן פעלה באופן אקטיבי במעשי הזוועה.
בתגובה להאשמות, טליסמן אנרג'י יזמה דו"ח שנתי של אחריות תאגידית מאומת על ידי צד שלישי ויישמה הליכים לפיקוח והשגחה על החברה התואמים את " הקוד הבינלאומי לאתיקה של עסקים קנדיים". בשנת 2003, טליסמן אנרג'י מכרה את כל החזקותיה (25%) בעלות בפרויקט בסודאן לחברת ONGC Videsh ההודית.
המאבק המשפטי.
בנובמבר 2001 הכנסייה הפרסביטריאנית של סודאן הגישה תביעה בארצות הברית נגד תאגיד האנרגיה טליסמן אנרג'י תחת חוק נזקי זרים האמריקאי משנת 1791 בשם Alien Torts Statute (ATS) המאפשר לזרים לתבוע על הפרות משפט בינלאומי פומבי או אמנות שארצות הברית צד להן, בטענות שטליסמן (1) הפרה ישירות זכויות אדם, (2) סייעה ונתנה יד לממשלת סודאן בהפרות, (3) קשרה קשר עם ממשלת סודאן להפר את המשפט הבינלאומי המנהגי בנושאי ג'נוסייד, פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות. במרץ 2003, תיקנו את כתב התביעה ותבעו רק על (2) סיוע ומתן יד בהפרות ו(3) קשירת קשר עם ממשלת סודאן בהפרות המשפט הבינלאומי פומבי בנושא פשעי מלחמה, פשעים כנגד האנושות וקשירת קשר עם ממשלת סודאן בגירוש והעברת רכוש.
לאחר שטליסמן נדחתה במספר ניסיונות לבטל את התביעה בגין טענות פוליטיות ושיפוטיות, בית המשפט המחוזי הדרומי של ניו-יורק העניק לטליסמן את ביטול התביעה בפסק דין שניתן ב-12 בספטמבר 2006, בטענה כי (1) מבחינת המשפט הבינלאומי המנהגי ניתן לטעון לקשירת קשר רק לג'נוסייד או תכנון מלחמה אגרסיבית. (2) אלמנטים של סיוע ומתן יד אינם מוגדרים באופן מספק במשפט הבינלאומי המנהגי, ולסיכום קבע כי התובעים לא הציגו מספיק ראיות התומכות בתביעה.
בפברואר 2007 הכנסייה הפרסביטריאנית הגישה ערעור לבית המשפט לערעורים בארצות הברית.
בשנת 2009, בית המשפט לערעורים בחן את השאלה מהו הסטנדרט לאחריות פרטים (אדם או תאגיד) בסיוע להפרות זכויות אדם, בידיעה שהסיוע תורם להפרות זכויות אדם או בידיעה מראש שסיועו יוביל להפרות זכויות אדם. בית המשפט לערעורים הסכים עם טענות טליסמן אנרג'י שבתי המשפט צריכים לבחון את המשפט הבינלאומי לבירור חוקים בסיוע ומתן יד כנגד הפרות זכויות אדם ובחן מקרים דומים (Sosa v Alvarez-Machain) כדי למצוא סטנדרטים להגדרת סיוע ומתן יד כדי לקבוע האם טליסמן סייעה ביודעין או שהם חלקו אינטרס עם ממשלת בסודאן. ההוכחות של התובעים במשפט הסתמכו בעיקר על הדו"ח של הארקר משנת 2000, בו חברת טליסמן ננזפה שלא עשתה מספיק כדי לעצור את הפרות זכויות האדם על ידי קבוצות אחרות, אך לא נמצא כי טליסמן פעלה באופן אקטיבי במעשי הזוועה. מבחינת טליסמן, עלה כי החברה ידעה אך לא פעלה בידיעה וכי על התובעים להוכיח את הכוונה. בית המשפט לערעורים קבע כי התובעים נכשלו במתן הוכחות שטליסמן אנרג'י פעלה ספציפית וביודעין לביצוע פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות וג'נוסייד ודחה את התביעה. עם זאת, חבר המושבעים ציין כי ייתכן שטליסמן הייתה מודעת כאשר שילמה לממשלת סודאן על כוונות הממשלה.
ב-15 באפריל 2010 הכנסייה הפרסביטריאנית ערערה לבית המשפט העליון הפדרלי על החלטה של ערכאת הערעור (Second Circuit). באוקטובר 2010 בית המשפט העליון דחה את הערעור.
מזל אשכול
מאזה אלמיו
יואב הלוי (פירושונים)
אוט-אלפ
טוני סטורם
טוני רוסל (באנגלית: Toni Rossall; נולדה ב-19 באוקטובר 1995), הידועה יותר בשם הבמה שלה, טוני סטורם היא מתאבקת אוסטרלית-ניו זילנדית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE. בנוסף, סטורם מוכרת מהארגונים העצמאיים השונים: הארגון היפני World Wonder Ring Stardom (בקיצור Stardom), שבו הייתה אלופת הנשים, הארגון הבריטי Progress Wrestling, שבו החזיקה באליפות הנשים של הארגון ועוד.
בארגון ה-WWE, היא התחרתה פעמיים בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, כשבשנת 2017, היא הצליחה להגיע עד לשלב חצי הגמר של ובשנת 2018 היא זכתה בטורניר לאחר שניצחה את איאו שיראי בגמר אשר נערך באירוע אבולושן.
קריירת היאבקות מקצועית.
קריירה מוקדמת.
סטורם ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה בגיל 13 והחליטה שהיא רוצה להתקדם בענף ושכנעה את אמה שלה לעבור ביחד איתה לליברפול, אנגליה כדי לחיות עם הסבתא שלה. בזמן שגרה בליברפול, רוסל התאמנה תחת הדרכתו של אולמארק. היא החלה להתאבק באופן בינלאומי במדינות כמו פינלנד, צרפת, גרמניה, ספרד ויפן.
Progress Wrestling (2015–2018).
בחודש מאי של שנת 2017 סטורם הפכה לאלופת הנשים הראשונה של הארגון לאחר שגברה על ג'יני ולאורה די מתיאו בקרב משולש.
ב-20 במאי 2018 הפסידה את התואר לג'יני לאחר שהחזיקה בו 357 ימים.
World Wonder Ring Stardom (2016–2018).
בשנת 2016 סטורם החלה להתאבק בעבור הארגון היפני Stardom, שבו זכתה באליפות של SWA ב-24 ביולי. ב-2 באוקטובר הארגון הודיע שהם מחתימים באופן רשמי את סטורם. לאחר ההחתמה הספיקה סטורם בשנת 2017 לזכות בטורניר הסינדרלה שחל בחודש אפריל ובטורניר נוסף שהתקיים בחודש ספטמבר, מה שהפך אותה למתאבקת הראשונה שזוכה בשני טורנירים באותה השנה. סטורם זכתה באליפות הנשים של Stardom ב-24 בספטמבר על ידי סיום בלתי מתוכנן של הקרב, בשל פציעה של האלופה שהגנה על האליפות, מה שגרם לשופט להפסיק את הקרב ולהעניק לסטורם את האליפות. ב-9 ביוני 2018 הפסידה את תואר האליפות לקאגטסו היפנית.
הקרב האחרון של סטורם ב-Stardom היה יום לאחר מכן.
טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018).
סטורם לקחה חלק במבחני הקבלה של ה-WWE במהלך מסע ההופעות שלהם באוסטרליה, אחת בשנת 2014 ואחת שנה לאחר מכן.
ב-16 ביוני 2017 הודיע ה-WWE שסטורם תהיה אחת מהמשתתפות בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג. ב-13 ביולי, במסגרת הסיבוב הראשון של הטורניר, גברה סטורם על איישה ריימונד. בסיבוב השני ניצחה את לייסי אוואנס וברבע הגמר הדיחה את פייפר ניבן. סטורם הגיע עד לחצי הגמר שם הודחה על ידי הזוכה של הטורניר, קיירי סיין היפנית.
סטורם לקחה חלק בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג השני בתולדות הארגון. בסיבוב הראשון אשר נערך ב-19 בספטמבר, גברה סטורם על ג'יני. בסיבוב השני, שנערך ב-3 באוקטובר, סטורם ניצחה את הירויו מאטסומוטו היפנית. בשלב רבע הגמר, שנערך ב-17 באוקטובר, סטורם ניצחה את מים אים. בפרק הבכורה של התוכנית המיועדת לדיוויזיית ה-NXT UK, שהוקלט ב-28 ביולי ושודר ב-17 באוקטובר, סטורם ניצחה את נינה סמואלס. בקרב חצי הגמר שנערך ב-24 באוקטובר, סטורם ניצחה את מייקו סאטומורה ומשום כך העפילה לקרב הגמר של הטורניר נגד איאו שיראי אשר ייערך באירוע אבולושן. בקרב זה שנערך ב-28 באוקטובר, סטורם ניצחה את שיראי וזכתה בטורניר הנשים השני לזכר מאי יאנג.
NXT UK (2018–2020).
ב-9 במאי 2018, פורסם שסטורם תיקח חלק באירוע טורניר אליפות בריטניה. ב-24 במאי דיווח כתב ההיאבקות, דייב מלצר, שסטורם חתמה על חוזה ב-WWE.
ב-18 ביוני סטורם ניצחה את קילר קלי ואיילה דאון במסגרת בקרב משולש של טורניר אליפות בריטניה, והפכה לבעלת הזכות להתחרות עבור תואר אליפות הנשים של NXT לילה למחרת. בלילה לאחר מכן, התחרתה נגד אלופת הנשים של NXT, שיינה בייזלר, אך לא הצליחה להשיג את מבוקשה, משום שהיא הפסידה עקב ספירת חוץ (שפירושו: לא יכלה לשוב לזירה בתום ספירת עשר שניות של השופט).