משני תצלומי אוויר שבחלקם חופפים ניתן להפיק מודל סטריאוסקופי. מאחר שכל תצלום מצולם בזווית שונה, ניתן לחברם לתמונה תלת ממדית אחת. לאחר התזה שלה בלוץ' עבדה על סיווג של משטחים אלגבריים הלומדים את תצורות השורות שעלולות לשכב על משטחים.
הצעד הבא היה ללמוד עקומות רציונליות המונחות על משטחים ובמסגרת זו השיגה בלוץ את התוצאה החשובה הבאה: "משטחים היפרפלטיים של דרגה 2 מאופיינים ב-16 עקומות רציונליות".
בלוץ גם תרמה לתאוריה של עקומות אלגברי הטיה. היא המשיכה לעבוד על תכונות טופולוגיות של עקומות אלגבריות או מישור או שוכב על משוטט או מעוקב משטחים במשך רוב חייה, כותב על תריסר מסמכים על נושאים אלה.
היא ידועה גם על תרומתה למתמטיקה של קיפול נייר ובמיוחד נראה שהיא הייתה הראשונה למסד מהלך אוריגמי המאפשר לבנות על ידי קיפול נייר משיקים משותפים לשתי פרבולות. כתוצאה מכך היא הראתה כיצד לחלץ שורשים מעוקבים על ידי קיפול נייר, דבר שאי אפשר לעשות על ידי הכלל ומצפן, מהלך שנקראה נקרא קיפול בלוץ'.
איישה הארט
איישה הארט (באנגלית: Aiysha Hart; נולדה ב-8 באוגוסט 1990) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד אריאדנה בסדרת הדרמה של ה-BBC "אטלנטיס", ובדמותה של הבלשית סם ריילסטון בסדרה "שחיתות".
ביוגרפיה.
הארט נולדה בלונדון להורים ממוצא בריטי וסעודי. היא גדלה בערב הסעודית, בברקשייר ובסארי. היא סיימה בהצטיינות תואר בספרות אנגלית בקינגס קולג' לונדון, ואחר כך למדה בבית ספר למשחק.
קריירה.
בספטמבר 2017 פורסם שהארט לוהקה לתפקיד מרים בסדרה של Sky One "ליל המכשפות".
מירה בלבן
מירה בלבן (נולדה ב-29 בנובמבר 1947) היא פרופסור אמריטה במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בן-גוריון, המתמחה בהנדסת תוכנה, ומחקריה עוסקים בתחום של בניית מודלים ושפות למערכות תוכנה.
קורות חיים.
מירה בלבן (לבית עשור) נולדה בשנת 1947 בתל אביב. הוריה, יוצאי מזרח אירופה. עלו לישראל לחוד, במסגרת תנועות נוער חלוציות. אביה היה בקיבוץ מסדה שבעמק הירדן, ואימה הייתה בקבוץ נירעם בדרום. בזמן מלחמת העולם השנייה אימה התגייסה לצבא הבריטי במסגרת ה-ATS (Auxiliary Territorial Service), ושהתה במצרים עד סיומה. לאחר המלחמה, התחתנו הוריה,י וקבעו את משכנם בתל אביב. אימה למדה ואחר כך עבדה כמורה לכלכלת בית, ואביה עבד כטייח בבניין.
בלבן גדלה ביד אליהו בתל אביב. בצעירותה היא למדה גם מוזיקה (תאוריה ופסנתר) וגם מקצועות מדויקים – מתמטיקה ופיזיקה. אחרי התיכון, היא למדה מוזיקה ב, ומתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב. תואר שני ותואר שלישי מירה בלבן למדה במכון ויצמן, מדעי המחשב. לאחר סיום הלימודים במכון ויצמן היא שהתה כחמש וחצי שנים בארצות הברית, ואז חזרה לישראל, לאוניברסיטת בן-גוריון – שם היא עובדת עד היום.
פעילותה המחקרית.
תחומי המחקר של מירה בלבן התרכזו בהתחלה בניסיונות להבנה וניסוח בסיס פורמלי לידע ולסגנונות מוזיקליים שונים. בהמשך, בלבן עברה לעסוק בייצוג יידע במערכות ממוחשבות ובבינה מלאכותית. כיום היא עוסקת בהנדסת תוכנה, בתחום של בניית מודלים ושפות למערכות תוכנה, תחום חיוני לבנייה של מערכות מורכבות, הכוללות רכיבים מסוגים שונים, שצריכות לשרוד שינויים תכופים ובלתי צפויים בטכנולוגיה ובהרכב האנושי של המפתחים והמשתמשים. כרגע, הדגש המרכזי שלה הוא על בנייה של מערכות ושפות מבוססות לוגיקה שיעזרו בבניית מערכות תוכנה בעידן הנוכחי. הבסיס המתמטי הוא הכרחי על מנת לאפשר את הגמישות הנדרשת בתקופה שבה הטכנולוגיה, הדרישה, והתפיסה של מערכות משתנים בקצב מהיר. מירה בלבן פרסמה מאמרים רבים בתחום המוזיקה ומדעי המחשב, והיא גם מרצה במספר קורסים באוניברסיטת בין גוריון מאז שנת 2005.
אחת מפריצות הדרך החשובות שלה בעולם המדע, הייתה כתיבת הספר שלה: Understanding Music with AI: Perspectives on Music Cognition. הספר הזה מספק מבוא אינפורמטיבי ומדויק למחקר מתמשך על המוזיקה כתהליך קוגניטיבי, ומביא קוהרנטיות חדשה למדע המתפתח של הפעילות המוזיקלית. מטרת המחקר הייתה לגלות כיצד ניתן לפענח את הפעילויות הללו, להבין אותן, לדגמן ולתמוך בהן באמצעות שימוש בתוכנות מחשב. כל פרק נתון בפרספקטיבה על ידי העורכים, והחקירות האמפיריות ממוסגרות בדיון על אופי המוזיקולוגיה הקוגניטיבית ועל בעיות אפיסטמולוגיות של מודלים של פעולה מוזיקלית. התרומות, שנלקחו משתי סדנאות בינלאומיות על AI ומוזיקה שהתקיימו בשנים 1988 ו-1989, מקובצות בשבעה חלקים. נושאים בקטעים אלה לוקחים שתי השקפות על טבעו של המוזיקולוגיה הקוגניטיבית, עקרונות של יצירת מודלים של מוזיקה, גישות להרכב מוזיקה, ניתוח מוזיקה על ידי סינתזה, ביצועים בזמן אמת של מוזיקה, תפיסת מוזיקה ולמידה/שיעורים.
בצד הפעילות המחקרית, מירה בלבן גם עוסקת בנגינת מוזיקה קאמרית, ומשתתפת בסדנאות במקומות שונים. בנוסף, בלבן מנסה לקדם לימודי מוזיקה ומחשב ומה שביניהם באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב.
עיישה הארט
ג'נט רוסאנט
ג'נט רוסאנט (באנגלית: Janet Rossant; ה-13 ביולי 1950) היא ביולוגית המתמחה בביולוגיה התפתחותית. רוסאנט נחשבת לאחת מחלוצות התחום שלה ותגליותיה המרשימות, ביניהן גילוי של סוג תאי גזע חדש, הביאו אותה למעמד מכובד בקרב אוכלוסיית החוקרים בעולם ולזכייה בפרסים יוקרתיים רבים (כגון פרס Gairdner בו זכתה בשנת 2015).
קורות חיים.
ג'נט רוסאנט נולדה ב-13 ביולי 1950 בקנט שבאנגליה. היא מספרת שהמורה לביולוגיה בבית הספר בו למדה לקחה אותה תחת חסותה ונתנה לה לקרוא ספרים מעבר לתוכנית הלימודים, מה שהניע אותה לרצות להתמחות בתחום מדעי‏.
רוסאנט החלה את לימודיה באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1969, כסטודנטית לזואולוגיה. המנחה שלה היה ג'ון גורדון, שזכה בפרס נובל לרפואה ולפיזיולוגיה בשנת 2012. רוסאנט מספרת כי העבודה תחת הנחייתו גרמה לה לרצות להתמקצע בביולוגיה התפתחותית. היא מוסיפה ואומרת כי מספר הרצאות מפי ג'ון גראהם, שערך ניסויים בעוברי עכברים, היו גם כן גורם שהשפיע על בחירתה בתחום זה. את הדוקטורט שלה היא עשתה באוניברסיטת קיימברידג'.
רוסאנט נישאה לאלכס ביין, כימאי תאורטי קנדי, והם עברו לקנדה בשנת 1977. היא מצאה משרה באוניברסיטת ברוק והקימה את המעבדה שלה במקום שהיה בית חרושת למקררים. היא נשארה שם במשך שמונה שנים עד שגויסה על ידי אוניברסיטת טורונטו. ראשית, היא עבדה במכון המחקר לונפלד-טננבאום בבית החולים "הר סיני", ולאחר מכן בבית החולים "SickKids", שם היא עובדת כמנהלת מחקר משנת 2005 ועד היום.
בשנת 2013 רוסאנט ניהלה את הקהילה הבינלאומית לחקר תאי גזע. כיום היא חברה בארגון ה-CIHR, ארגון הבריאות הקנדי. היא עמיתה בחברות המלכותיות של לונדון וקנדה, ועמיתה זרה באקדמיה הלאומית למדע של ארצות הברית. בנוסף, היא פעילה בדיונים רבים הקשורים לאתיקה בהקשר של שימוש בתאי גזע לצרכים רפואיים. היא מחזיקה במשרת פרופסור באוניברסיטת טורונטו.
רוסאנט מנהלת את קרן גיירדנר מאז ה-4 במאי 2016"."
פעילות מחקרית.
מאז שהחלה את פעילותה המחקרית, עסקה רוסאנט במציאת מענה לשאלה הבאה: איך זה שתאי גזע הזהים מבחינה גנטית מאמצים גורל תא שונה לחלוטין במהלך התפתחות העובר? במשך שנים רבות היא עשתה שימוש בטכניקות חדשניות על מנת לחקור את השליטה הגנטית בהתפתחות נורמלית וחריגה של תאים בעובר העכבר.
רוסאנט סיפקה תובנות משמעותיות לגבי התפתחות העובר, כיצד גנים שולטים בהתפתחות התקינה של העובר וכיצד נוצרים תאי גזע. בשנת 1998 מחקרה אף הניב גילוי סוג חדש של תאי גזע שלייתיים- טרופובלסט. גילוי תאי הגזע הללו שפך אור על כיצד מומים מולדים בלב, בכלי הדם ובשלייה יכולים להיווצר.
לאורך הקריירה שלה, ד"ר רוסאנט גילתה שיטות משוכללות לתפעול גנום העכבר, מה שמאפשר להפוך את העכבר למעין מודל לצורך הבנת התפקוד של רצף הגנום האנושי, וכן לצורך אפשרות לנבא מה יכול להשתבש בשלבים הראשונים של ההיריון.
המחקר של רוסאנט קיבל שני כיוונים. ראשית, מחקר על תאי גזע – מה קורה לתאי הגזע מרגע היווצרותם ועד הרגע בו הם מקבלים את הייעוד התאי שלהם. שנית, במרכז לחקר מחלות אנושיות, שאותו היא מנהלת, היא מריצה ניסויים בגנום של עכברים כדי לייצר מודלים של עכברים למחלות אנושיות, על מנת לגלות מה הגורמים למחלות אלה ואף למצוא להן טיפול.
בימים אלה, רוסאנט והצוות שלה יוצרים תאי גזע הנושאים את המוטציה הגנטית של סיסטיק פיברוזיס, על מנת לבחון טיפולים שונים על המודל שייצרו, טיפולים שעשויים להוות פתרון למחלה בעתיד.
פרסים.
מספר פרסים יוקרתיים בהם זכתה רוסאנט במהלך שנות פעילותה המחקרית :
שירלי אן ג'קסון
שירלי אן ג'קסון (באנגלית: Shirley Ann Jackson; נולדה ב-5 באוגוסט 1946) היא פיזיקאית תאורטית אפרו-אמריקאית.
מחקרה העיקרי עסק בגורמים המשפיעים על תנועה של אלקטרונים דרך חומרים. ג'קסון הייתה חלוצה לאורך הקריירה שלה. היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה בעלת תואר דוקטור מ-MIT (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס) והשנייה בארצות הברית שקיבלה תואר דוקטור בפיזיקה. הקריירה שלה כוללת תפקידים בכירים באקדמיה, בממשל, בתעשייה ובמחקר. ג'קסון ערכה מחקרים במספר מעבדות פיזיקה בארצות הברית ובאירופה, ביניהן פרמילב ומעבדות בל. היא כתבה והייתה שותפה לכתיבתם של למעלה מ-100 מאמרים מדעיים. בעקבות מחקריה ומאמריה, הטכנולוגיה התפתחה, התקדמה והתייעלה. בזכות כך, ניתן היה ליצור טרנזיסטורים, שבבים ומכשירים אלקטרונים נוספים, טובים יותר. ג'קסון זכתה בפרסים ותארים רבים והיא חברה בארגונים ומועצות מנהלים רבות.
ביוגרפיה.