יש המקשרים את הסיפור על פימבולווינטר לאירועי מזג האוויר הקיצוניים בין השנים 535-536, אשר הביאו לירידה ניכרת בטמפרטורות ברחבי צפון אירופה. יש אף תאוריות המרחיקות את היווצרות המיתוס לסוף תקופת הברונזה הנורדית בסביבות שנת 650 לפנה"ס. בדנמרק נורווגיה ושוודיה, המונח "פימבולווינטר" משמש עד היום להגדרת חורף קשה וארוך מהרגיל.
אנרגיית קשר כרומודינמית
אנרגיית קשר כרומודינמית (chromodynamic binding energy או quantum chromodynamics binding energy) היא אנרגיית הקשר המחברת קווארקים ליצירת האדרונים. זו אנרגיית השדה של הכוח החזק, הנישא על ידי גלואונים.
מקור המסה.
מרבית המסה של האדרונים היא למעשה אנרגיית קשר כרומודינמית. זאת, דרך שקילות המסה והאנרגיה. במקרה של נוקליאונים – פרוטונים ונייטרונים – אנרגיית הקשר הכרומודינמית מהווה כ-99% ממסת החלקיק. בהקשר זה, אנרגיית הקשר הכרומודינמית כוללת מספר מרכיבים: ראשית, אנרגיית גלואון (gluon energy), האנרגיה הנישאת על ידי הגלואונים עצמם; שנית, אנרגיה קינטית של הקווארקים בתוך ההאדרון, הנעים קרוב למהירות האור; שלישית, מסה-אנרגיה של זוגות קווארקים-אנטיקווארקים וירטואליים המתקיימים בתוך ההאדרון. עבור פרוטונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קווארקי הערכיות (valence quarks), שני קווארקי למעלה וקווארק למטה, הוא כ-9.4 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-938.3 MeV. עבור נייטרונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קווארקי הערכיות, שני קווארקי למטה וקווארק למעלה, הוא כ-11.9 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-939.6 MeV. לאור העובדה שכמעט כל מסת האטום מרוכזת בנוקליאונים, כ-99% מהמסה של החומר הרגיל (חומר באריוני) היא בעצם אנרגיית קשר כרומודינמית.
תופעה זו, של מסה האדרונית הגדולה במידה ניכרת ממסת קווארקי הערכיות של ההאדרון, קשורה לשבירת סימטריה כיראלית ().
אנרגיית גלואון
אנרגיית הקשר הכרומודינמית
רשימה של פולימרים סינתטיים
להלן רשימה של פולימרים סינתטיים שמשמשים בתעשיית הפלסטיק העולמית:
שפולי
סאלוטה טופו השלישית
סאלוטה טופו השלישית (13 במרץ 1900 – 16 בדצמבר 1965) היא המלכה הראשונה והשליטה השלישית של טונגה. היא מלכה על טונגה משנת 1918 עד למותה בשנת 1965. היא כיהנה כשליטת טונגה כ-48 שנים, יותר מכל שליט אחר ששלט על טונגה.
ביוגרפיה.
היא נולדה ב-1900 כביתו הבכורה של מלך טונגה, ג'ורג' טופו השני ואשתו השנייה, לויאניה ואינגו. ב-25 באפריל 1902, כאשר טופו הייתה בת שנתיים, אמה מתה ממחלת השחפת.
בגיל תשע נשלחה טופו לאוקלנד שבניו זילנד כדי להתחנך שם. היא חזרה לטונגה בשנת 1914, בגיל 14, לאחר שהכירו בה כיורשת העצר מכיוון שלמרות ניסיונות חוזרים ונשנים אביה, המלך ג'ורג' טופו השני, לא הצליח להביא לעולם בן זכר. היא ירשה את המלוכה ב-5 באפריל 1918, לאחר מות אביה. ב-11 באוקטובר באותה שנה נערך טקס ההכתרה.
ב-19 בספטמבר 1917, טופו נישאה לויליאמי טונגי מאילפיהי, לימים ראש ממשלת טונגה. בשנת 1918 ילדה סאלוטה את טאופאאהאו טופוו הרביעי, השליט הרביעי של טונגה. לאחר מכן ילדה עוד שני ילדים, והפילה שלוש פעמים. בשנת 1941 נפטר בעלה ויליאמי טונגי מאילפיהי. טופו לא התחתנה בשנית.
היא נפטרה ב-16 בדצמבר 1965 בבית החולים בעיר אוקלנד שבניו זילנד לאחר מאבק ממושך במחלה. לאחר מותה, גופתה הוטסה בחזרה לטונגה ונקברה בבית העלמין המלכותי של טונגה. היא הייתה ידועה בגובהה, 1.91 מטר בשיאו.
ג'רמי צ'יילד
סר קולס ג'ון ג'רמי צ'יילד, הברונט השלישי (באנגלית: Sir Coles John Jeremy Child, 3rd Baronet; 20 בספטמבר 1944 - 7 במרץ 2022) היה שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
קולס ג'ון ג'רמי צ'יילד נולד ב-20 בספטמבר 1944 בווקינג שמחוז סארי. הוא התחנך בוולסלי האוס סקול בעיר החוף ברודסטיירס שבמחוז קנט ובאיטון קולג'. אחר כך למד משחק בבית הספר של תיאטרון אולד ויק בבריסטול.
אחר שהופיע בתיאטרון רפרטוארי לוהק צ'יילד לתפקיד חשוב בסרט "Privilege" משנת 1967. מאז שיחק ביותר מתשעים תפקידים בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה. בין השאר הופיע בתפקיד קטן בסרט הפולחן "קוואדרופוניה"; בדמות פירס לי במיני-סדרה "אדוארד וגברת סימפסון"; בתפקיד פוליטיקאי טורי, צ'ארלס גארני סיימור בעיבוד הטלוויזיוני לספרו של ג'פרי ארצ'ר "ראשון בין שווים", ובתפקיד קמע בסרט "דג ושמו וונדה". בין השנים 1977 ל-1978 הופיע בעונה השנייה של הסדרה "Backs to the Land".
ב-2004 הופיע צ'יילד בסרט "וימבלדון - אהבה בלבן" ובסדרת הדרמה "השופט ג'ון דיד". עוד השתתף בפרק בסדרה "רופאים" ובאופרת הסבון "איסטאנדרס" גילם דמות בשם דייוויד וולש. צ'יילד גילם את דמותו של שר החוץ הבריטי שלוש פעמים במהלך הקריירה שלו.
ב-1993 הופיע צ'יילד בתשדירי בחירות של מפלגת הלייבור בהם כיכבו גם יו לורי וסטיבן פריי.
חיים אישיים.
צ'יילד התחתן שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית דבורה גרנט, איתה התחתן ב-1976 והתגרש ממנה באותה השנה. לבני הזוג נולדה בת אחת. אשתו השנייה הייתה ג'אן טוד, לה היה נשוי מ-1978 עד 1987. לבני הזוג נולדו בן ובת. לצ'יילד נולדו בת ובן מנישואיו השלישיים לאליזבת' מורגן. הוא התגורר בבנסון שבמחוז אוקספורדשייר.
נפטר ב-7 במרץ 2022.
קצין ומרגל
קצין ומרגל (באנגלית: An Officer and a Spy) הוא רומן היסטורי מאת רוברט האריס, העוסק בפרשת דרייפוס מנקודת מבטו של קולונל ז'ורז' פיקאר.
עלילה.
פריז 1895. רב-סרן בצבא צרפת בשם ז'ורז' פיקאר מתאר בפני שר ההגנה אוגוסט מרסייה וראש המטה הכללי ראול לה מוטון דה בואדפר את טקס שלילת דרגותיו והשפלתו הפומבית של המרגל לכאורה אלפרד דרייפוס. דרייפוס נשלח לאי השדים לרצות עונש מאסר עולם על ריגול לטובת הקיסרות הגרמנית. כגמול על חלקו לאורך הפרשה כולה, הופך פיקאר לקולונל הצעיר ביותר בצבא צרפת וממונה לראש המשרד הסטטיסטי ("המשרד השני") - משרד המודיעין הצבאי הסודי. בתפקידו זה מגלה פיקאר עד מהרה כי פועל בוגד נוסף בשורות צבא צרפת - פרדיננד אסטרהאזי. מחקר מעמיק יותר מגלה לו שלמעשה דרייפוס חף מפשע, ואסטרהאזי היה האשם מלכתחילה. דרייפוס הואשם רק בשל היותו היהודי היחיד במטה הכללי. פיקאר עצמו אומנם נגוע באנטישמיות, אולם הוא איש של כבוד ואינו מוכן שאדם חף מפשע יסבול. על כן הוא יוצא למאבק למען זיכויו של דרייפוס, בידיעה שהדבר עשוי לקטוע באיבה את הקריירה המזהירה שלו.
כתיבת הספר.
האריס עבד בזמנו עם רומן פולנסקי על הפקת הסרט "סופר הצללים". על פי עדותו של האריס, פולנסקי מאז ומתמיד הביע עניין מיוחד בפרשת דרייפוס, וביקש ממנו לבדוק את הנושא. בספטמבר 2012 החל האריס לעבוד על תסריט לסרט שפולנסקי תכנן בשם "D" - אשר יעסוק בפרשה. כעבור מספר חודשים הודיע האריס לפולנסקי כי מדובר בנושא רחב מדי, ועל כן החליט לכתוב קודם כל ספר על הנושא. "קצין ומרגל" יצא לאור באוקטובר 2013, ותורגם לעברית ב-2015. צילומי הסרט החלו ביולי 2016 בפריז.
האריס סיפר שהחליט לבחור בפיקאר כדמות הראשית בספר, מכיוון שפיקאר היה למעשה מעורב במידה כזו או אחרת בכל שלבי הפרשה. הוא אף היה מורו של דרייפוס בקולג' הצבאי. עם זאת, נקודת מבטו היא נקודת מבט של קצין צרפתי, ולפיכך נייטרלית.
סרט.
הספר עובד לסרט קולנוע צרפתי ("אני מאשים" במקור הצרפתי, "קצין ומרגל" בתרגום לאנגלית ולעברית) משנת 2019, בבימויו של רומן פולנסקי ובכיכובם של ז'אן דוז'רדן ולואי גארל.
רגימנט חיל הרגלים של פיג'י
רגימנט חיל הרגלים של פיג'י הוא עוצבה חטיבתית ובה ששה גדודים, המהווה את הכוח הלוחם העיקרי של הכוחות הצבאיים של פיג'י. יחידות הרגימנט לחמו במלחמת העולם השנייה ושירתו במלאיה, ומאז שלהי שנות השבעים משרתים בכוחות שמירת שלום שונים ברחבי העולם.
מבנה הרגימנט.
הרגימנט כלל בראשיתו רק גדודים טריטוריאליים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוקמה בו פלוגה סדירה ראשונה.
הרגימנט כולל כיום שלושה גדודים סדירים (ה-1, ה-2, ה-3) וכן שלושה גדודים טריטוריאליים (ה-4, ה-5 וה-7/8). האחרונים הם למעשה פלוגות סדירות, אשר בשעת חירום ניתן לבנות על בסיס כל אחת מהן גדוד מלא.
תולדות הרגימנט.
הרגימנט הוקם עם ייסוד כוחות ההגנה של פיג'י - אז מושבה בריטית - בשנת 1920. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כלל רק מסגרות פלוגתיות טריטוריאליות והוא הוגדל בהדרגה והועמד תחת פיקוד צבא ניו זילנד. משימתו הראשונה הייתה הגנה על אתרים חיוניים באיי פיג'י. לאחר כניסת ארצות הברית למלחמה באוקיינוס השקט הוצבה בפיג'י באביב 1942 הדיוויזיה האמריקאית ה-37 והרגימנט הועבר תחת פיקוד אמריקאי. בהמשך המלחמה השתתף הרגימנט במערכה באיי שלמה. אחד מחיילי הרגימנט, ספנאיה סוקאנאיוואלו (Sefanaia Sukanaivalu), עוטר לאחר מותו בעיטור צלב ויקטוריה על לחימתו בבוגנוויל ב-1944. בתום המלחמה פוזר למעשה הרגימנט, אם כי הגדוד ה-1 הופעל במלאיה ב-1952-1953 לשם דיכוי המרידה שם.
ב-1978 הופעל מחדש הגדוד ה-1 במסגרת מדינת פיג'י העצמאית. באותה שנה הצטרף לכוחות יוניפי"ל בדרום לבנון ושירת שם עד 2002. ב-2004 נפרסו חיילים מהגדוד בעיראק כחלק ממשלחת הסיוע של האו"ם שם (UNAMI). חיילים מהגדוד משרתים גם במשלחת האו"ם לסודאן (UNMIS).
הגדוד ה-2 הוקם מחדש כגדוד סדיר ב-1982 והצטרף לכוח המשקיפים הרב-לאומי שהוצב בסיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.
הגדוד ה-3 הוקם כגדוד טריטוריאלי ב-1982 כדי להחליף את הגדוד ה-2. בעקבות ההפיכות הצבאיות בפיג'י ב-1987 הוא הפך לגדוד סדיר ומהווה את כוח האבטחה הצבאי באיים. הוא גם מספק חיילים רעננים לשירות בגדודים ה-1 וה-2. גדוד זה הוא הגדול בשלושת הגדודים הסדירים.