בסיום עונת 2013/14 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר הפסד במחזור האחרון לאליצור נתניה בקרב ראש בראש שקבע מי תרד לליגה הלאומית אך נשארה בליגת העל לאחר שקבוצת גליל עליון ויתרה על השתתפות בליגה הבכירה.
בעונת המשחקים 2019/20 בעקבות התפשטות מגפת הקורונה החליטו ראשי מנהלת ליגת העל בכדורסל על הקפאת הליגה, בעקבות זאת הפועל בני פתח תקווה שסיימה את העונה במקום האחרון, לא ירדה בפועל לליגה לאומית ונשארה בליגת על.
היסטוריה של המועדון - שנות ה-90.
ב-1.5.91 ניתן אישור רשמי להקמת עמותת הכדורסל הפועל פתח תקווה. בצוות העמותה המייסד נמנו היו"ר פיני שער, המנכ"ל יעקב ערוסי, המזכ"ל ויו"ר הקבוצה כיום בני סלע, וחברי ההנהלה אמנון ארז, איתן טימן, אמנון קידר ואושרת נעמן. העמותה שמה לה למטרות לקיים פעילות ספורטיבית בכדורסל לקידום בוגרים, נשים ונוער ללא הבדל מין ודת במסגרת איגוד הכדורסל ולקיים פעילות ספורטיבית חינוכית בבתי הספר לכדורסל ברחבי העיר.
שתי קבוצות הגברים והנשים של המועדון פתחו את עונת הבכורה ברגל ימין ועלו תוך שנה אחת לליגה גבוהה- הגברים מליגה ג' לליגה ב' והנשים מליגה א' לליגה הארצית. העמותה רשמה כבר בשנתה השנייה 9 קבוצות ליגה מתוכן 3 קבוצות נשים. בעונת 92/93 העפילה קבוצת הגברים לליגה א'.
ביוני 95 התמנה אמנון ארז ליו"ר העמותה והחליף את פיני שער. כעבור שלושה חודשים זומנה העמותה לראשונה לישיבת קריטריונים לתמיכות וזאת לאחר 5 שנים להיווסדה. כעבור שנה קיבלה העמותה אישור להפוך לקבוצה עירונית הן מהעירייה והן מאיגוד הכדורסל. כתוצאה מכך נקלטו בקבוצה בעונת 96/97 השחקניות הילה אלנקרי, אתי דמארי ונטע חזן שגדלו במכבי ועברו בגיל 14 להפועל והפכו לשחקניות בית של המועדון עד פרישתן ממשחק.
1996/97 הפכה לעונה היסטורית כאשר לראשונה עלתה קבוצת הנשים לליגה הראשונה בהדרכתו של המאמן רוני ינקוב. השחקניות הבולטות היו וידה בסלינה, אריאלה וולף, אתי קווטינסקי, פולה לוי, רונה כהן, ורד לגו וניצן כהן. הקבוצה עלתה לליגה הראשונה לאחר גמר סל בו גברה על נירוסופט כרמיאל 1:2 ועל מ.א עמק יזרעאל 0:2 בסדרה של הטוב משלושה משחקים וזכתה באליפות.
בספטמבר 97 עברו קבוצות מחלקת הנערות ובתי הספר לכדורסל לניהול אגף הספורט העירוני ושחקנית המועדון רונה כהן מונתה לעמוד בראשות המחלקה.
1997/98 ליגת fila לנשים – בעונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום השמיני כאשר נאלצה לשחק מחוץ לעיר לאחר שאולם 'אמיר' לא אושר לקיום משחקים והקבוצה נדדה לאור יהודה, בית דני, הדר יוסף ואולם קריית הצעירים ברמת השרון. סגל הקבוצה – הזרות וונדה פורד ודונה הרינגטון, ריבי גרינבוים, אריאנה רבי, לנה צדקה, חנה רבינוביץ', המתאזרחת ג'ימי לין, כנרת לינדשטראוס, איה טננבאום. מאמן: חנן גוטריימן עוזרת ושחקנית: וידה בסלינה.
1998/99 – ליגת FILA לנשים – הקבוצה לא זכתה לתמיכה כספית מלאה מצד העירייה עקב בעיות תקציב עירוניות. המצב השפיע על הקבוצה באופן מקצועי והיא סיימה את העונה ללא ניצחון ב-26 משחקים ונשרה לליגה השנייה. סגל הקבוצה כלל את הזרות קוניקה דרייק פורד ואריקה ראוט ואת השחקניות יהודית עדני, קרן מדמון, שמי שומרי, אתי דמארי, נטע חזן, רוויטל שפירא, אופירה איינשטיין ושירי צור. מאמן: חנן גוטריימן עוזר: גלעד שיפר מנהל הקבוצה: ישראל ברקובסקי
בסוף השנה נחתם הסכם הבנות עירוני כי החל מעונת 99/2000 הפועל תתמקד בכדורסל נשים ומכבי בכדורסל גברים. המועדון עובר לשחק באולם בית הספר בן-גוריון שלימים ייקרא אולם ע"ש נחום סטלמך ז"ל.
1999/2000 – קבוצת הנשים סיימה את עונת החזרה לליגת לאומית נשים במקום השישי. קוניקה דרייק פורד הייתה שחקנית החיזוק ולצדה בלטו רקפת אריאלי, שירי אשל, עדי סילמן, ימית אספיר, ויהודית עדני. המאמן היה גלעד שיפר.
קבוצת הבת ששיחקה בליגה א' נשים מחוז מרכז זכתה באליפות ועלתה לליגה הארצית עם הישג של 15 ניצחונות והפסד בודד. קבוצת הנערות א' סיימה את העונה במקום השני. הקבוצה בהדרכתו של גלעד שיפר הדהימה שזכתה בגביע המדינה לנערות א' לאחר שהביסה במשחק הגמר את מ.ס 'הדסים' אבן יהודה 43:64 ובדרך גם גברה על הקבוצות החזקות של רמת השרון וחולון. השחקניות הבולטות שגם שיחקו לאחר מכן בקבוצה הבוגרת היו הקפטנית נטע חזן, הילה אלנקרי, שני שומרי, אתי דמארי, קרן חלפון, נגה שילדהויז, הדס בר, הילה חביה, עדי בכר ושירן סעיד.
היסטוריה של המועדון - שנות 2000.
2000/01 – הקבוצה סיימה את ליגה לאומית נשים במקום הרביעי. גלעד שיפר הוחלף במהלך העונה באימון הקבוצה על ידי משה יוסיפוביץ. שחקנית החיזוק הייתה טוטי שואו ולצדה בלטו: שירי גולד, אלינה מורכוב, יהודית עדני, רינת לביא, אסתי אוחיון, גליה אורבך, מיכל ספקטור ונועה כהן.
קבוצת הבת של המועדון סיימה את העונה במקום האחרון בליגה הארצית ונשרה בחזרה לליגה א'. קבוצת הנערות א' סיימה את העונה במקום השני.
2001/02 – הקבוצה סיימה את ליגה לאומית נשים במקום השישי. שחקנית החיזוק הייתה איימי פייסר ולצדה בלטו שירי גולד, אסתי אוחיון, יהודית עדני, ענבר מילר, רינת לביא, מירב קפלן, לי קליין, והצעירות אתי דמארי, הילה אלנקרי, הדס בר והילה חביה. המאמן היה משה יוסיפוביץ ומנהלת הקבוצה טל חדד.
2002/03 קבוצת הנשים חזרה לליגה הראשונה עם 22 ניצחונות וחמישה הפסדים. שחקנית החיזוק הייתה יאנה טקשוב. השחקניות הבולטות היו המתאזרחת מרינה שפיצנדל, גיטה זיו, אליה מילשטיין, סיוון קנר, אפרת רבינוביץ', אסתי אוחיון, שני שומרי והצעירות אתי דמארי, הילה אלנקרי, נגה שילדהויז, הדס בר וענבל ציונוב שהגיעה מהצפון במהלך המחזור החמישי. את הקבוצה אימן צורי בוטביקה, ומנהל הקבוצה היה צבי קצבורג.
קבוצת הנערות ב' עד גיל 16 סיימה את העונה במקום הראשון עם 14 ניצחונות והפסד אחד ועלתה לליגה הלאומית. קבוצת הנערות א' סיימה במקום האחרון ונשרה מהליגה הלאומית למחוזית.
2003/04 – בפעם השנייה בתולדותיה משחקת קבוצת הנשים של המועדון בליגת העל לנשים. הקבוצה סיימה את העונה במקום השישי שהוביל לבית העליון. במהלך חודש דצמבר פוטר המאמן הראשי צורי בוטביקה והוחלף בעוזרו יריב דרומי. שחקניות החיזוק של הקבוצה היו שאנל רייט, מרי קרימר, וטיפני ליסטנבי שהוחלפה בסנטרית ג'קי מור. הישראליות היו ריבי גרינבוים, טלי נוי – שחקנית נבחרת ישראל, אליה מילשטיין, סיוון קנר, הילה אלנקרי, שני שומרי, נטע קרומר, טל מילצ'ן ששוחררה במחזור ה-5 לבני יהודה, לי קליין וחופית וקסלר הצעירה.
השיא מבחינת הקבוצה התממש ב-16/2/04 בניצחון ביתי על מוליכת הטבלה אליצור רמלה באולם סטלמך, והייתה הקבוצה היחידה שניצחה בעונה זו את רמלה 80:83. למרות זאת הקבוצה לא זכיתה לשידורים ישירים של משחק ביתי בטלוויזיה במשך כל עונת המשחקים בניגוד לכל יתר קבוצות הליגה שזכו לכך וקיבלו חשיפה לקהל.
תואר נוסף למועדון בעונה זו היה של קבוצת הקט-סל בנות שזכתה באליפות הליגה עם 17 ניצחונות והפסד בודד בהדרכתה של המאמנת טל חדד.
2004/05 קיץ קשה של אי בהירות עבר על הקבוצה כאשר לא היה ברור היכן תשחק ואם תמשיך בליגת העל או תרד ליגה בגלל אילוצים כספיים. בסופו של דבר החליטה הרשות לבקרה תקציבית שלא לאשר את תקציב הקבוצה לליגת העל, והעזרה והתמיכה מצד העירייה להם ציפתה הנהלת הקבוצה לא הגיעה וגם לא מצדו של ראש העיר יצחק אוחיון, ולא קיים את הבטחותיו הכספיות והערבויות. הקבוצה הורדה לליגה הלאומית לנשים ובשל כך שחקניות עזבו את הקבוצה על מנת להספיק לעבור לקבוצות אחרות לפני תום מועד ההעברות, והקבוצה נשארה עם סגל שחקניות מקומי אליו צורפו 4 שחקניות מקבוצת הנערות ב' להשלמת הסגל.
איגוד הכדורסל החליט כי בליגה הלאומית לנשים ישחקו 12 קבוצות בשני סיבובי ליגה. למרות הקיץ הקשה הצליחה הקבוצה לסיים את העונה במקום הרביעי. סגל הקבוצה כלל את ענבל שנפר שהצטרפה להילה אלנקרי, שני שומרי, נגה שילדהויז, חופית וקסלר, הילה חביה ולי קליין כאשר בסיבוב השני הצטרפו גם הסנטרית קטרינה מורכוב ואסתי אוחיון שכאמור שינו את פני הקבוצה. המאמן היה יריב דרומי, עוזרו דודי בבלר ומנהל הקבוצה צביקה קצבורג.
קבוצת הנערות א' של המועדון שמרבית הבנות שלה שיחק גם בקבוצה הבוגרת סיימה את העונה במקום השני במחוז דרום.
2005/06 קבוצת הנשים החלה את העונה בלאומית נשים בהפסד חוץ מרגיז בירושלים בהפרש של 16 נק'. ההפסד שינה את רוח המחשבה בהתמודדות על העלייה לליגת העל לאחר שגם אליצור רמלה שצירפה קבוצת בת לליגת המשנה הביא את הליגה למצב ששלושה מועדונים חזקים מתמודדים על שני כרטיסים לליגה הראשונה.
במחזור החמישי ניצחה הקבוצה את אליצור 'אחווה' רמלה בתוצאה 65:66. מאמן רמלה, דב בינשטוק הודח עקב ההפסד ואלי רבי מונה לראשונה במקומו לאמן ברמלה. בסופו של דבר סיימה הקבוצה את העונה במקום השלישי בלבד כאשר רמלה וירושלים העפילו לליגת העל.
למרות זאת הצליחה הקבוצה לזכות לראשונה בתולדותיה בגביע האיגוד לנשים ע"ש אלברט פסח ז"ל לאחר ניצחון כפול במשחק הגמר על אס"א ירושלים. בדרך ניצחה הקבוצה את רעננה, ותיקות נתניה, את אליצור מכבי נתניה, בני ברק, בחצי הגמר את מכבי חדרה. משחק הגמר התאפיין באולם חגיגי מלא קהל אורחים ואוהדי קבוצת הכדורגל של הפועל פתח תקווה. המשחק שודר בערוץ המקומי ומי ששימש כפרשן היה מאמן הקבוצה ומנכ"ל המועדון כיום גיל סלע שהחל לאמן במועדון את קבוצת הנשים בליגה הארצית.