יצר יחד עם עודד פז וביים את הסדרה "הטבח המתוסבך", תוכנית בישול לילדים בהנחיית עודד פז ויובל סגל.
בנוסף ביים כתבות חוץ לתוכנית הבידור "Y" בערוץ 10, שימש כבמאי יומי בסדרת הריאליטי "האח הגדול" בעונות 2, 3, 4. ערך וביים את רצועת ההומור היומית של ערוץ המוזיקה בהנחייתו של דרור רפאל ("חידון האשליות"). ערך את תוכנית ההומור והסאטירה ברדיו 99 "סייד קיק".
בשנת 2006 יצר וביים את סדרת הדוקו הסלולרית הראשונה בישראל שעקבה אחרי הקלטות אלבומה הראשון של נינט טייב. הסדרה הגיעה לשלב הגמר בפסטיבל מיפ בקאן 2006.
ב-2010 ביים את סדרת הילדים והנוער "המופע של שביט ונטורה" בערוץ דיסני.
מאז 2012 מביים את סדרת הילדים "הקלמרים" בכיכובם של כוכבי הילדים אודי ואביעד.
ב-2015 ביים את הסדרות "הנה אני בא" עם עודד פז ואילן רוזנפלד, "מיכל הקטנה והמפלצות", "חיבוק של שבת" עם סבא טוביה ותוכנית הילדים "דוקטור ליבי".
ב-2016 עלתה עונה 5 של הסדרה "הקלמרים" וצולמה גם עונה 6 שתעלה בהמשך. באותה שנה ביים עונה נוספת של "מיכל הקטנה והמפלצות", ואת ה"תוכנית"- ספיישל מחווה של תוכניות הילדים והנוער של הערוץ הראשון בהשתתפות אילן רוזנפלד ואליאנה תדהר.
ב-2017 עלתה העונה ה-6 של "הקלמרים". כמו כן עסק בפרויקטים שונים ביניהם ביים את "לילה הופ", את "שירים מבית סבא" ואת הסדרה "אחותי קפצה כיתה" בהשתתפות בר מיניאלי, עומר חזן, עודד מנשה, טלי אורן ואחרים.
ב-2018 יוני ביים את עונות 7–8 של "הקלמרים" שעתידות לעלות ב-2018–2019. כמו כן צולמה עונה 2 ללהיט אחותי קפצה כיתה. בנוסף בשנה זו יוני המשיך לעבוד עם חברת הופ וביים עונה 3 למיכל הקטנה והמפלצות.
ב-2019 ביים את הסיטקום לילדים ונוער "משפחה בהנפקה" של חברת HOT.
ב-2020 ביים את הסדרה "מחנה אבא" ל-yes, בכיכובם של אסי ישראלוף, אורי גבריאל, אורי לייזרוביץ', קים אור אזולאי ועוד.
יוני הוא בנו של עו"ד אהוד גרא, מומחה למכרזים, לשעבר מנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון, ונינו של גרו גרא, בכיר במשטרת וממשלת המנדט ונציב בתי הסוהר הראשון בישראל. נשוי לאביגיל לאפין גרא, עיתונאית בקבוצת ידיעות אחרונות ובלוגרית (בלוג הפיה השחורה) ובספטמבר 2016 נולדה בתם הבכורה.
האלפים של קנטון וו
בורגלן
גאנטריש
גאנטריש (Gantrisch) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,175 מטר, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
גאוגרפיה.
גאנטריש הוא ההר המערבי ביותר באלפים הברניים, ההר הוא הראשון מדרום לעיר תון, והחמישי מצפון למעבר יאון (Jaun Pass), ברכס הקיצוני בצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש, וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107), וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.
בצדו הדרומי של ההר נמצא עמק זימן וצדו הצפוני מתמזג בהדרגה את תוך השפלה השווייצרית באזור עמק הנהר ארה, בצדו המזרחי נמצא אגם תון ובצדו המערבי הר מרה.
פסגות נוספות.
הר גאנטריש כולל מספר פסגות נוספות, שהם הרים בפני עצמם, אך מכיוון שגאנטריש הוא החשוב ביותר נקראים כולם בשמו.
תיירות.
אזור גאנטריש נחשב לפופולרי ביותר, ויש בו עשרות שבילי הליכה, בצדו הדרום מערבי של ההר ישנו שביל המגיע עד לפסגה.
בצדו המזרחי התלול של ההר נפתח בשנת 2007 מסלול טיפוס באמצעות ידיות וכבלים.
מצפון מזרח להר ממוקמים מעיינות גורבה.
הפארק האזורי.
בשפלה למרגלות ההר ממערב נפתח בשנת 2011 פארק גאנטריש (Regionalen Naturpark Gantrisch), שנקרא על שם ההר, הכולל שבילי טיול, מעיינות מים, ופעילויות ספורט רבות נוספות.
תרבות.
הר גאנטריש וההרים שלצידו היו הנושא באחד מציוריו של הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר.
אוקסן
נונננפלואה
זמבואנגה סיטי
זמבואנגה סיטי (בפיליפינית: Lungsod ng Zamboanga, "לונגסוד נג זמבואנגה"; בצ'בקנו סמבואנגניו: Ciudad de Zamboanga, "סיודד דה סמבואנגה"; לעיתים נהגה סמבואנגה סיטי) היא העיר הגדולה ביותר במחוז חצי האי זמבואנגה בפיליפינים, ובירת המחוז בעבר. העיר נמצאת בחוף הדרומי חצי האי זמבואנגה, הנמצא על האי מינדנאו. בעיר מתגוררים למעלה מ-970,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודל אוכלוסייתה בפיליפינים.
היסטוריה.
ההתיישבות הראשונה במקום בו נמצאת זמבואנגה סיטי כיום נוסדה על ידי בני שבטים ילידיים בסביבות המאה ה-12, אשר קראו לה "סונג לופה".
הספרדים הגיעו לאזור הפיליפינים לראשונה ב-1521. ב-1569 הם הקימו במקום התיישבות והציבו בה חיל מצב. בעשורים הבאים ההתיישבות הייתה אחד המרכזים הגדולים של הספרדים באי ותמכה במאמצי הכיבוש של הספרדים באזור. ב-1599 המבצר בהתיישבות נסגר ובמקומו נפתח אחד חדש באי סבו.
זמבואנגה סיטי הוקמה רשמית ב-23 ביוני 1635 בהוראת פליפה הרביעי, מלך ספרד. הספרדים הקימו בה מבצר שעמד בקרבות מול תושבים מקומיים שניסו לגרש את הספרדים במהלך המאות הבאות.
לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 הפיליפינים עברו לשליטת ארצות הברית. ב-1899 התושבים המקומיים בהנהגת ויסנטה אלברס הקימו באזור את רפובליקת זמבואנגה שזמבואנגה סיטי הייתה בירתה. הרפובליקה לא האריכה ימים וב-1903 שטחיה חזרו לשליטת ארצות הברית.
ב-1911 זמבואנגה סיטי קיבלה מעמד של עיר, אך הוא בוטל ב-1914.
ב-1936 העבירה האספה הלאומית של הפיליפינים חוק שנתן לזמבואנגה סיטי מעמד של עיר. החוק אושר רשמית בחתימתו של נשיא הפיליפינים באותה עת מנואל ל. קזון ב-12 באוקטובר באותה שנה. באותו זמן העיר הייתה המרכז הכלכלי של האי מינדנאו.
ב-2 במרץ 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, היפנים כבשו את זמבואנגה סיטי וביטלו את מעמד העיר שלה. זמבואנגה סיטי שוחררה על ידי כוחות אמריקניים במרץ 1945 ומעמד העיר הושב לה.
ב-1948 תושבי האי בסילן, שהיה חלק מזמבואנגה סיטי עד אז, נפרדו מהעיר והקימו עיר משל עצמם.
ב-1990 זמבואנגה סיטי הוכרזה כבירת מחוז חצי האי זמבואנגה. ב-2004 הבירה עברה לעיר פגדיאן.
כלכלה.
הכלכלה המקומית מסתמכת על ייצוא אצות, גומי, פנינים, קופרה, מהגוני, דגים ופירות שונים, וכן על תיירות.
גאוגרפיה.
זמבואנגה סיטי נמצאת בחוף של הקצה הדרומי של חצי האי זמבואנגה, הנמצא במזרח האי מינדנאו באוקיינוס השקט. בשטח העיר נכללים איים רבים הנמצאים בים לידו היא שוכנת.
אקלים.
זמבואנגה סיטי נמצאת באזור בו שורר אקלים סוואנה טרופי. במהלך כל השנה הטמפרטורה היומית הממוצעת היא בסביבות 27 מעלות צלזיוס ובכל חודש ממוצע המשקעים הוא למעלה מ-30 מילימטרים.
חינוך.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אטנאו דה זמבואנגה.
תחבורה.
את זמבואנגה סיטי משרת נמל התעופה הבינלאומי זמבואנגה, המציע טיסות ליעדים שונים בפיליפינים.
התחבורה הציבורית בעיר משתמשת באמצעים מגוונים, כמו אוטובוסים וג'יפנים.
סמבואנגה סיטי
בונדוקו
בּוֹנדוּקוּ (בצרפתית: Bondoukou) הוא שמה של עיר הבירה של מחוז זנזאן בחוף השנהב שבמערב אפריקה. העיר הממוקמת במרחק של 522 ק"מ, צפונית מזרחית מאביג'אן, כשבע שעות נסיעה, התפרסמה בגלל מספר המסגדים הרב שבה, ואף זכתה לשם העיר בת אלף המסגדים.
שכונות בבונדוקו.
בונדוקו מורכבת מ-20 שכונות.
פסטיבל זנזאן.
פסטיבל זנזאן, הוא פסטיבל של מנהגים וריקודים מסורתי, המתקיים מדי שנה בבונדוקו, בין התאריכים 15 באוקטובר ו- 19 באוקטובר, בהשתתפותם של אלפי אנשים, בני הכפרים והערים של מחוז זנזאן, הבאים לצפות בטקסים, בהופעות ובמחולות הנמשכים 5 ימים.
בפסטיבל, משתתפות כ-37 להקות מחול, הלבושות בבגדים מסורתיים, ססגוניים, ומייצגות קבוצות אתניות שונות, החיות במחוז זנזאן. הלהקות המתחרות בינן לבין עצמן, על התואר "הלהקה המוצלחת יותר", רוקדות ריקודים מסורתיים, ביניהם ריקוד בו מחוללות נערות כשהן חשופות חזה.
חוק הפאזות של גיבס
חוק הפאזות של גיבס הוצע על ידי ג'וסיה וילארד גיבס כחלק מעבודתו פורצת הדרך בתחום התרמודינמיקה שפורסמה בין השנים 1875-1878 תחת השם "על שיווי המשקל של חומרים הטרוגניים". מהות החוק היא השוויון
formula_1
כאשר formula_2 הוא מספר דרגות החופש, formula_3 הוא מספר הרכיבים ו-formula_4 הוא מספר הפאזות שנמצאות תחת שיווי משקל תרמודינמי אחת עם השנייה.
מספר דרגות החופש במקרה זה הוא מספר הפרמטרים האינטנסיביים הבלתי תלויים של המערכת התרמודינמית, כלומר מספר המשתנים התרמודינמיים (כגון לחץ או טמפרטורה) הגדול ביותר שניתן לשנות בו זמנית ובאופן שרירותי כך שהם לא יושפעו או ישפיעו אחד על השני ולא יחול שינוי במספר הפאזות או במספר הרכיבים במערכת. מספר הרכיבים מייצג את מספר המרכיבים הכימיים השונים במערכת (אטומים/מולקולות מסוגים שונים) לדוגמה, חומר טהור יהווה מערכת עם רכיב אחד בעוד שסגסוגת פליז המורכבת מאבץ ונחושת היא מערכת של שני רכיבים עצמאיים וכן הלאה. פאזות החומר הן מצבים שונים של החומר כמו גז, נוזל, מוצק, מוליך על וכו' (רכיבים שונים יכולים להיות בפאזות שונות).
פיתוח תרמודינמי של החוק.
נשקול תחילה מערכת של מרכיבים שונים המכילה formula_4 פאזות שונות בשיווי משקל (כל פאזה מכילה באופן כללי את כל המרכיבים במערכת), ו-formula_3 רכיבים בלתי תלויים שונים.