מ-2003 שימש גלעד כראש האגף הביטחוני-מדיני במשרד הביטחון, תפקיד בו שימש עד מרץ 2017. במסגרת תפקידו היה ממונה על נושא השבויים והחטופים מטעם ראש הממשלה, והיה אחראי על המגעים לשחרור החייל החטוף גלעד שליט.
מספטמבר 2008 חזר במקביל לתפקיד מתאם פעולות הממשלה בשטחים כממלא מקום, לאחר שלא נמצא מחליף ליוסף מישלב, שפרש מצה"ל. בין השאר, היה לגלעד תפקיד מרכזי במגעים ותיאומים ביטחוניים עם הרשות הפלסטינית, בגיבוש הסכם ה"תהדיה" עם החמאס בעזה ביוני 2008, ובסוגיות שונות של מדיניות החוץ של ישראל בעולם. ב-26 בנובמבר 2009 הוחלף עמוס גלעד בתפקידו זה על ידי איתן דנגוט.
במאי 2004 פורסם כי גלעד תבע ממשרד הביטחון הכרה בו כבנכה צה"ל בעקבות הפגיעה בבריאותו, התשישות והמתח הנפשי שנגרמו לו בתקופה בה שירת כנציג אמ"ן בפיקוד הצפון, בשנים 1982–1983, בהן, לטענתו, גם התריע בפני אירועי סברה ושתילה.
בפברואר 2009 הביע גלעד ביקורת שפורסמה בעיתונות, על התנהלות ראש הממשלה אהוד אולמרט במשא ומתן על הסכם הרגיעה עם החמאס לאחר מבצע עופרת יצוקה, וטען כי אולמרט קבע באופן מפתיע ובלתי מתואם את נושא שחרור גלעד שליט כתנאי להסכם, דבר שפגע בקידום ההסכם ובמתווכים המצרים. אולמרט נזף בגלעד על כך, השעה את גלעד מתפקידו כשליח במצרים (אולמרט מינה את עופר דקל במקומו), והגיש תלונה נגדו בנציבות שירות המדינה. מנגד, שר הביטחון, אהוד ברק, טען שנעשה לגלעד עוול. לאחר זמן קצר בוטלה התלונה גלעד שב לתפקידו לאחר שהתנצל בפני אולמרט.
כיום מלמד גלעד במרכז הבינתחומי הרצליה.
במרץ 2017 פרש מתפקידו במשרד הביטחון כראש האגף הביטחוני-מדיני.
במהלך שנת 2019 קיים העיתונאי שמעון שיפר סדרה של שיחות עם עמוס גלעד על תפקידיו השונים בנושאים שונים. השיחות אוגדו לספר שנקרא "המתריע" העוסק ב-17 נושאים שונים בביטחון ישראל. הספר יצא בספטמבר 2019 בהוצאת "ידיעות ספרים".
זכה באות אביר איכות השלטון לשנת 2020 בקטגוריית צבא וביטחון מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בלגרוויה
ארלז קורט
ארלז קורט (באנגלית: Earls Court - "חצר הרוזן") היא שכונה ברובע קנזינגטון וצ'לסי של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת סביב דרך ארלז קורט, כ-5 ק"מ דרומית מערבית לצ'רינג קרוס וכיכר טרפלגר. השכונה גובלת בדרום קנזינגטון במזרחה, במערב קנזינגטון במערבה, בצ'לסי בדרומה ובקנזינגטון מצפון לה.
נכון לשנת 2001 התגוררו בשכונה 9,659 תושבים.
היסטוריה.
אזור ארלז קורט היה אזור חקלאי בו גידלו תבואות וירקות עבור שוקי לונדון. לאחר הכיבוש הנורמני היה האזור בשליטת רוזני אוקספורד ממשפחת ורה (Vere). בספר יום הדין משנת 1086 מצוין כי אוברי דה ורה הראשון התגורר באחוזת ג'פרי דה מונטבריי. בהמשך הפך אוברי דה ורה לנתין הכתר אשר העניק לו את השטח ישירות. חצרם של רוזני אוקספורד היה ממוקם במקום בו ממוקמת כיום תחנת הרכבת התחתית של ארלז קורט (הנקראת על שם החצר).
הקמת תחנת הרכבת בשנת 1865–1869 הייתה הזרז אשר גרם לפיתוח האזור והפיכתו מאזור חקלאי לשכונות מגורים. במשך עשרים השנים שאחרי הקמת תחנת הרכבת בשנת 1867 הפך האזור לפרוור צפוף ובו 1,200 בתים ושתי כנסיות. שכונות סהר ארדלי (Eardley Crescent) וגני קמפספורד (Kempsford Gardens) אשר נבנו בין השנים 1867 ו-1873. בשנת 1873 החלה הבנייה באזור כיכר ארלז קורט ודרך לונגרידג' (Longridge Road ), ובשנת 1874 החלה הבנייה באזור דרך נוורן (Nevern Place). בשנת 1876 החלו הבנייה לצידי דרך טרבוביר (Trebovir Road) ובשכונת גני פילביץ' (Philbeach Gardens). כיכר נוורן (Nevern Square) נבנתה בשנת 1880.
לאחר מלחמת העולם השנייה התיישבו בשכונה מהגרים רבים מאוסטרליה ומניו זילנד, דבר שהביא לשכונה את הכינוי "סמטת קנגורו" (Kangaroo Alley).
אדריכלות.
בשכונה מבנים רבים שנבנו בראשית ובאמצע התקופה הוויקטוריאנית בסגנון ויקטוריאני טיפוסי. מבנים אלה נבנו לרוב סביב כיכרות שבהם נבנו גנים קהילתיים כגון גני ברמהאם (Bramham Gardens) וגני קורטפילד (Courtfield Gardens) וכן כיכר נוורן ושכונת גני פילביץ' שנבנו סביב גנים פורמליים, שהמפתחות אליהם ניתנו רק לתושבי השכונה.
תרבות.
בשכונה ממוקם תיאטרון פינבורו אשר נפתח בשנת 1980 כתיאטרון קהילתי מקומי וזכה לפרסים רבים. במועדון הטרובדור שבשכונה הפועל מאז שנת 1954 הופיעו אמנים רבים בהם בוב דילן, ג'ימי הנדריקס ואלוויס קוסטלו.
כמו כן, בארלז קורט פעל בעבר מרכז התערוכות ארלז קורט, אשר בו התקיימו תערוכות ומופעים עד סגירתו ובהמשך גם הריסתו.
בשכונה נמצאת קהילה גדולה של מהגרים מהפיליפינים, ובהתאם בשכונה חנויות רבות המוכרות מזון מיובא מהפיליפינים ומסעדות פיליפיניות רבות.
בובולינה
כניס
מורי
אנדיז'ן (מחוז)
מחוז אנדיז'ן (באוזבקית: Андижон вилояти/Andijon viloyati; ברוסית Андижанская область; בפרסית: ولایت اندیجان) הוא המחוז המזרחי ביותר באוזבקיסטן, שוכן באזור הנקרא וגובל במחוזות פרגנה ונמנגן ממערב ובקירגיזסטן ממזרח. המחוז מחולק ל-14 נפות ו-2 ערים ובירתו היא העיר אנדיז'ן. המחוז משתרע על פני 4,300 קמ"ר ולפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 מתגוררים בו כ-3.2 מיליון בני אדם.
בלגרביה
בלגרביה (באנגלית: Belgravia) היא שכונה במרכז לונדון הנמצאת ברובה ברובע הסיטי של וסטמינסטר, כאשר חלקה המערבי נמצא ברובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי. השכונה גובלת בשכונת נייטסברידג' בצפונה, ממזרח לשכונה שוכן ארמון בקינגהאם, בדרומה נמצאת פימליקו ובמערבה גובלת השכונה ברחוב סלואון, ובשכונות נייטסברידג' וצ'לסי.
היסטוריה.
מרבית השטח בו ממוקמת השכונה כיום היה בבעלותו של ריצ'רד גרוונר, המרקיז השני מווסטמינסטר . גרוונר פיתח את השטח בשנות ה-20 של המאה ה-19 בעזרת הקבלן תומאס קיוביט . במרכז השכונה, סביב כיכר בלגרייב וכיכר איטון , נבנו בתי טרסה רחבים. כבר מראשיתה הייתה זו אחת השכונות האופנתיות ביותר בלונדון, בשל מיקומה - בין ארמון קנזינגטון לארמון בקינגהאם, ובשל העובדה שהשכונה נבנתה כשכונת מגורים יוקרתית ושקטה ללא מבני עסקים חנויות. כיום ממוקמות בשכונה שגרירויות רבות.
בין היתר התגוררו בשכונה ראשי ממשלת בריטניה: סטנלי בולדווין, ארתור נוויל צ'מברלין ומרגרט תאצ'ר, וכן לורד ראנדולף צ'רצ'יל (אביו של וינסטון צ'רצ'יל), ג'ורג' פיבודי, פרדריק שופן, ויוויאן לי, בריאן אפשטיין, איאן פלמינג, שון קונרי, רוג'ר מור, מרי שלי, אלפרד טניסון, רומן אברמוביץ', ג'ואן קולינס ושרה ברייטמן.
כיום נחשבת השכונה לאחת השכונות היקרות ביותר בלונדון.
רוזנות טולוז
רוזנות טולוז (בצרפתית: Comté de Toulouse), המכונה בשם זה על פי הגדולה בין עריה, השתרעה, לאחר תקופת הוויזיגותים, על כל שטח אקוויטניה (כיום בחבל אקיטן) ועל חלק גדול מספטימניה (כיום חבל לנגדוק-רוסיון שבדרום צרפת) וגבולה הגיע עד הרון.
היסטוריה.
מאז תקופת השושלת המרובינגית ישב רוזן או דוכס בעיר טולוז שהייתה בירת אקוויטניה. ב-767 כבש פפין הגוץ, שליט הפרנקים את טולוז מידי דוכס אקוויטניה, אך ב-788 נפל שורסון, רוזן טולוז בשבי הבסקים. קרל הגדול הפקיד את הגנת רוזנות טולוז בידי בן דודו, גיום דה ז'לון שהוכה בידי המורים ב-793. הוא פרש למנזר וב-806 הפך מישל בז'ון, בנו של ז'ראר רוזן פריז למרקיז טולוז. ב-834 הפך ברנאר, דוכס ספטימניה לדוכס טולוז.
ב-845 התמנה פפין השני המכונה פרדלון לרוזן טולוז על ידי שארל הקירח, מלך פרנקיה המערבית. עם מותו של פרדלון בערך ב- 852, ירש אחיו רמון את רוזנות טולוז, אך גורש ב-863 על ידי ברנאר דוכס ספטימניה. איג, בנו של רמון השיב לעצמו את רוזנות טולוז. בנו של איג, רמון השני ירש אותו - ואחריו נכדו, רמון השלישי פונס, שסיפח את ספטימניה לרוזנות טולוז והפך בין היתר לשליטם של האלביגנזים. ב-1037 נשא גיום טייפה, רוזן טולוז לאישה את אמה, בתו של רובו השני, רוזן ארל. כתוצאה מנישואים אלה רוזן טולוז זכה בתואר מרקיז פרובאנס.
ב-1094 מת גיום הרביעי, רוזן טולוז שהיה נכדו של גיום טייפה, במסע צלבנות לירושלים, ואחיו רמון ירש אותו בשם רמון הרביעי, רוזן טולוז. הוא היה ממנהיגי מסע הצלב הראשון וב- 15 ביולי 1099, כאשר ירושלים נפלה בידי הצלבנים, השתלט על מגדל דוד שבפתח העיר. הוא נפצע באופן אנוש כאשר תכנן להטיל מצור על עיר הנמל טריפולי (כיום בלבנון) ומת שם כתוצאה מפציעה זו ב- 28 בפברואר 1105. בנו ברטראן ייסד את רוזנות טריפולי ב-1109 והשאיר את רוזנות טולוז לאחיו אלפונס ז'וראדן שאיבד את ריבונותו בחלקים ניכרים של לנגדוק.
ב-1148 מת אלפונס ז'רואדון במסע הצלב השני לארץ ישראל ובנו רמון החמישי, רוזן טולוז השיב על כנו את שלטונו בערים קרקסון ומונפלייה, ועמד בפני התקפה מצד הנרי השני, מלך אנגליה הודות לעזרתו של לואי השביעי, מלך צרפת שהיה גיסו. בנו, רמון השישי, רוזן טולוז נישא לאחותו של ריצ'רד לב הארי, מלך אנגליה שהביאה לו כנדוניה את העיר אז'אן וסביבותיה ואת מחוזות ארמניאק ואסטראק. אך לא היה בכוחו להתגבר על הנטיות האוטונומיות של הויקונטים ששלטו במחוזות אלה, ובמיוחד על תושבי הערים כאשר המינות הקתרית החלה להיות לצנינים בעיני הכנסייה הקתולית.