בזמן זה מינה הארקר מתאכסנת אצל ידידתה העשירה לוסי, שמחוזרת על ידי שלושה גברים: ד"ר סיוורד, קווינסי פי מוריס, ולורד ארתור הולמווד (קרי אלוויז). לוסי משתעשעת בגברים עד שהיא מחליטה להתחתן עם ארתור.
דרקולה מפליג בתוך תיבות מלאות באדמה (הערפד מחדש את כוחותיו בשנתו באדמת מולדתו) ומגיע ללונדון, לא לפני שהוא הורג חלק מאנשי הספינה שהובילו אותו. הוא מפתה את לוסי, חברתה של מינה הארקר, ומדביק אותה בערפדות באמצעות טעימה מדמו שלו. הוא ממשיך לאורך הסרט להגיע באופן מסתורי ולשתות מדמה.
ד"ר סיוורד שנוכח כי אינו מסוגל לאבחן את המחלה שבה לקתה לוסי, מזמן את ד"ר אברהם ואן הלסינג (אנתוני הופקינס) לטפל בה ולבדוק אותה שכן הוא מכיר המון מחלות מסתוריות.
ד"ר ואן הלסינג (הוא גלגול של הכומר שמוצג בראשית הסרט, ומגלה בהמשך הסרט שהוא נועד להשמיד את דרקולה כ"תיקון" וזו הסיבה שהוא חי) מגיע לאחוזה של לוסי, ומתחיל לאבחן אותה. הוא מגלה במהרה שאיבוד הדם של לוסי נגרם בגלל ערפד.
בזמן זה ג'ונתן הארקר מצליח להימלט מהטירה, וזורק עצמו לנהר. הוא מגיע לכנסייה ושולח מכתב דחוף לאשתו שתגיע לכנסייה כדי להתחתן, לפני שדרקולה יוכל לגעת בה.
בנקודה זו דרקולה כבר יצר קשר עם מינה, והיא התחילה להקשר אליו שוב, מבלי להבין מדוע היא מכירה אותו כל כך טוב (גלגול נשמות) אבל משמגיע המכתב, מינה מפליגה במהירות לג'ונתן, ועוזבת את דרקולה.
בזמן שמינה מתחתנת עם ג'ונתן, דרקולה תוקף את לוסי בפעם האחרונה - והופך אותה לערפדה, תוך שהוא מהמם את קווינסי ששמר עליה, ומהמם את ארתור.
ואן הלסינג, שמגלה שלוסי הפכה לערפדה דואג לערוף את ראשה, ולתקוע יתד בליבה, אחרי שקווינסי, סיורד והולמווד רואים שהיא קמה מקברה עם רצון למצוץ דם.
כשג'ונתן ומינה חוזרים ללונדון הם יוצרים קשר עם ואן הלסינג, וג'ונתן מגלה לואן הלסינג את המקום שבו נמצאים ארונות הקבורה ואריזות האדמה של דרקולה. ואן הלסינג מבצע טקס גירוש שדים על האדמה ומקדש אותה, כדי שדרקולה לא יוכל לנוח בה.
דרקולה נמלט מהאדמה, ומגיע בצורת ערפל ירוק לבית המשוגעים שבו נמצא ר. מ. ריינפילד (טום וויטס). דרקולה מתעמת עם ריינפילד וקובע שהוא בגד בו, בכך שגילה לואן הלסינג ולאחרים את מקום ארונות הדבורה והאדמה, והורג את ריינפילד.
דרקולה ממשיך ומוצא את מינה בתאו של ד"ר סיוורד, הוא מטביל אותה בדמו ומדביק אותה בערפדות. ואן הלסינג נכנס עם האחרים במהלך ההטבלה הזו, ומתעמת עם דרקולה. בסוף העימות נמלט דרקולה, ומנסה לחזור לממלכתו.
ואן הלסינג והאחרים רודפים אחריו, ומפצלים לשתי סיעות: סיעה אחת שמונה את ואן הלסינג ומינה מגיעים כבר לטירה של דרקולה ומחכים לו שם, על מנת לפתות את הערפד להגיע. סיעה שנייה המונה את קווינסי, ארתור וד"ר סיוורד מנסים לרדוף אחריו בדרך הים.
דרקולה קורא את מחשבותיה של מינה ומצליח להימלט מהסיעה השנייה, והצוענים של דרקולה, נאמנים אליו עד המוות, מובילים את דרקולה בארונו אל הטירה.
מינה וואן הלסינג מותקפים בשהותם מחוץ לטירה בידי שלוש הערפדות שתקפו את הארקר, וואן הלסינג מצליח להשמידן.
החלק האחרון בסרט מוקדש למרדף אחרי דרקולה: הסיעה השנייה רכובה על סוסים מנסה להשיג את דרקולה לפני שתרד השמש, תוך שהצוענים של הרוזן מובילים אותו בארונו במהירות חזרה לטירה.
מינה, שהקללה כבר התחילה לאחוז בה - מזמנת רוחות סופה וסערה כדי למסך את מעברו של דרקולה ולהקשות על הסיעה השנייה לתפוס אותו, אולם הם מצליחים להשיגו ובסופו של דבר ארתור חותך את גרונו של דרקולה, וקווינסי תוקע סכין בליבו.
הסצנה האחרונה מתחוללת בכנסייה שבה התחילה הקללה: דרקולה שואל את מינה: "איפה אלוהיי? הוא עזב אותי" ושם אלוהים מראה לדרקולה איך הוא יוכל להשתחרר מהקללה באמצעות אהבתו אל מינה, הוא מבקש ממינה שתעניק לו שלווה, ומינה בעצב רב מחדירה את הסכין שהוחדרה לליבו עד סופה, ועורפת את ראשו ובכך הורגת אותו סופית.
הסרט מסתיים כשמינה מביטה מעלה לפרסקו המתאר את דרקולה ואליזבתה.
רייבנלופט
רייבנלופט (מאנגלית: Ravenloft) הוא יקום בדיוני שהיה ההשראה לסדרת ספרים ומשחקי מחשב והפך לעולם מערכה של "מבוכים ודרקונים".
זהו מישור קיום, למעשה מימד שנקרא גם "הדמוי-מישור של האימה", עולם שמשלב אימה גותית ופנטזיה-אימה. הוא מורכב מממלכות שונות שנוצרו על ידי הכוחות האפלים המסתוריים, או נמשכו על ידיהם מעולמות אחרים. הליבה של רייבנלופט מורכבת מקבוצה של כעשרים ממלכות מחוברות, שני ימים והאיים שבהם, ומלבד זאת קיימים גם מקבצים של שתיים-שלוש ממלכות מחוברות, וממלכות שמתקיימות כאיים נפרדים, מוקפים בערפילים.
כל ממלכה נשלטת על ידי דמות המכונה "אדון אופל". אדון אופל יכול להיות אדם או מפלצת שביצע פשעים כה מחרידים עד שעורר את תשומת הלב של הכוחות האפלים, שהחליטו להעניק לו ממלכה משלו.
אדוני האופל לכודים בתוך גבולות ממלכותיהם ואינם יכולים לצאת בשום דרך, ורובם מסוגלים אף לסגור את גבולותיהם שלהם בכוח רצונם ולמנוע מאחרים לצאת או להיכנס. אדוני האופל מקבלים מהכוחות האפלים כוחות אדירים, אולם על כל אחד מהם מוטלת גם קללה המונעת ממנו להשיג את משאלות לבו היקרות ביותר.
לכל אדון אופל רצונות שונים. חלקם רוצים אהבה, אחרים מעוניינים בניצחון מפואר, בנקמה על אויביהם וכן הלאה.
עולם המערכה.
רייבנלופט הוא עולם של אימה גותית, ועל שליטי המבוך המריצים משחק באותו עולם לייצר סצינות רבות הבונות פחד ואימה, המגיעים לשיא במפגש פנים אל פנים עם הרשע המסתורי.
בעולם הזה, יש דגש מיוחד למעשים של הדמויות, בעיקר אם מעשים אלו אינם מוסריים, מכיוון שכך הן מסתכנות בנפילה תחת השפעת הכוחות האפלים, וגם יכולות להפוך בהדרגה ליצורי אופל.
ערפילי הקסם של רייבנלופט יכולים להופיע בכל מקום בעולמות ה"מבוכים ודרקונים" ולמשוך את חורשי הרעה לתוך עולם רייבנלופט. המקום היחידי שבו הערפילים אינם יכולים להופיע הוא הפלוגיסטון (הנוזל בין ספירות הבדולח) של עולם ה. הפלוגיסטון חוסם כל מעבר בין ממדים, אבל הערפילים יכולים להופיע בחלל העמוק בתוך כל אחת מספירות הבדולח. יוצא דופן נוסף הם המישורים החיצוניים והפנימיים. לפי כל התאוריות אין כל מניעה מהערפילים להופיע שם, אבל הם מעולם לא הופיעו שם.
הכוחות האפלים.
הכוחות האפלים הם ישויות זדוניות השולטות על הדמוי-מישור של האימה. טבעם המדויק ומספרם נשמר עמום בכוונה תחילה, על מנת לאפשר פיתוח עלילה לפי המסורת הגותית של בניית הסיפור - בו הגיבורים לעיתים קרובות מוצאים עצמם בנחיתות מספרית ואיכותית לעומת כוחות רשע לא ידועים שמעבר להבנתם.
הכוחות האפלים משמשים לעיתים קרובות כגורם המניע את העלילה, במיוחד בכל הנוגע אדוני האופל, השליטים הנראים לעין של רייבנלופט. כשם שאדוני האופל מענים ומתעללים בדמויות השחקנים, כך אותם אדוני אופל מעונים על ידי הכוחות האפלים. כמובן, ההבדל הוא ברמת העוצמה – בזמן שרוב הרפתקאות "מבוכים ודרקונים" מתמקדות בניצחון חבורת גיבורים על אדון אופל זה או אחר (ברוח הספר "דרקולה" של ברם סטוקר), הם לא מסוגלים לנצח את הכוחות האפלים. אדוני אופל שונים, כמו אזאלין מדארקון, ניסו מספר פעמים לברוח מרייבנלופט ומשליטתם של הכוחות האפלים, אולם רק הליץ' והאל-למחצה וקנה הצליח בכך.
לא כל אדוני האופל מכירים בכוחות האפלים. סטראד פון זרוביץ', למשל, בספר זיכרונותיו מתייחס רק לכוח בשם "מוות", שלועג לו עם קולות של משפחתו וחבריו לשעבר. ולאד דרקוב, אדון האופל של פלקובניה, שפלישותיו הצבאיות נידונות לכישלון מתמיד, מתעלם לחלוטין מכך שהיו גורמים על-אנושיים שגורמות לתבוסותיו החוזרות ונשנות.
הכוחות האפלים מסוגלים גם למניפולציות שאינם קשורות לרשע. על אף שמזימותיהם לרוב אחראיות לסבל של רבים מתושבי רייבנלופט, הם גם משחקים תפקיד של שופטי צדק.
ישנם סיפורים לפיהם הכוחות האפלים אפשרו לחפים מפשע לברוח מרייבנלופט לעולמות קודרים פחות, לאחר ששפטו אותם ומצאו כי הם זכאים לתגמול הולם, ועקב זאת שחררו אותם מממלכות הערפילים.
טבעם המדויק של הכוחות האפלים של רייבנלופט לעולם אינו מוסבר בחומרי המשחק, על אף שכמה מהספרים רומזים על כך. במובן מסוים, הכוחות האפלים אמורים להישאר אלמוניים נצחיים, מעין קבוצה של רצונות גחמניים ובלתי צפויים שהדמויות לא יכולות להבין את סיבותיהם ומעשיהם.
השראות.
רייבנלופט ידועה בשימוש המקביל של דמויות דמיוניות מספרות האימה, ולעיתים רחוקות, דמויות היסטוריות.
דוגמאות:
הרוזן סטראד פון זרוביץ' ווְלָאד דְרָאקוֹב, הם מקבילים לדמותו של ברם סטוקר - הרוזן דרקולה, וההשראה ההיסטורית שלו, ולאד טפש.
דוקטור ויקטור מוֹרְדֶנְהַיים והגולם שיצר, אדם, מקבילים לדמויות של מרי שלי - דוקטור פרנקנשטיין והיצור שלו.
דוקטור רודולף ואן ריכטן ההירואי, מקביל לאברהם ואן הלסינג.
פרנטיסק מרקוב מקביל לדמות של ה.ג. וולס – דוקטור מורו.
הוויסטאני הם ייצוג סטריאוטיפי המבוסס על האופן בו הצוענים הוצגו בסרטי אימה. לוויסאטני יש יכולות של קריאת המזל.
סֶר טריסטן היירגארד והצד השני שלו, מלקן, מושפעים בצורה ישירה מ"דוקטור ג'קיל ומר הייד" של רוברט לואיס סטיבנסון.
אדון אופל פחות ידוע בשם מליניו (בובה שקמה לחיים) הוא גרסה אפלה של פינוקיו.
אדון האופל סוֹדוֹ ודמות נוספת בשם "משסף חצות" מבוססים על ג'ק המרטש.
שלוש האחיות המכשפות מזכירות את שלוש המכשפות ב"מקבת" של ויליאם שייקספיר
בנוסף לשימוש בעולם ספרות האימה, רייבנלופט משלבת גם דמויות ומאפיינים של עולמות קיימים של "מבוכים ודרקונים".