(NCI). לכל מין של אורגניזם מקצה NCBI מזהה ייחודי.
בנוסף למאגרי המידע הזמינים באינטרנט מאפשר המרכז הורדה לתוכנות היכולות לשמש ככלי עזר למחקר, כמו תוכנית לחיפוש דמיון בין רצפים (מבוסס על אלגוריתם BLAST).
באתר NCBI מפורסמים גם עשרות ספרים העוסקים בביולוגיה מולקולרית, בביוכימיה, בביולוגיה של התא, בגנטיקה, במיקרוביולוגיה, במחלות, בשיטות מחקר ובווירולוגיה. חלק מספרים אלו פורסמו בעבר בדפוס, ואילו אחרים הם ספרים שנכתבו על ידי צוות NCBI.
National Center for Biotechnology Information
מגלומניות
פונקציה חד כיוונית
יעקב פינקרפלד
יעקב פינקרפלד (כ"ט בטבת תרנ"ז, ינואר 1897 – י"ח בתשרי תשי"ז, 23 בספטמבר 1956) היה אדריכל, ארכאולוג וחוקר בתי כנסת ובתי עלמין ישראלי יהודי.
קורות חייו.
יעקב פינקרפלד נולד בעיר פשמישל שבגליציה בן ליואל שגם כן עסק באדריכלות ולחדוה פרידה בת יעקב מינדרר שבעקבות צאצאיהם עלו גם כן ארצה. בתיכון למד בבית הספר הריאלי בלבוב. חונך על ברכי התרבות הפולנית אך כבר בימי נעוריו תמך ברעיון הציוני והצטרף לתנועת השומר הצעיר. עלה לישראל ב-1920 עם הגל הראשון של העליית השומר הצעיר. עסק בתחילת דרכו בארץ בייבוש ביצות באזור זכרון יעקב. לאחר שחלה בעקבות פעילות זו, חזר לווינה לצורך הבראה ולימודי אדריכלות. חזר לארץ ב-1925. תקופה קצרה עבד במחלקה לעבודות ציבוריות של המנדט הבריטי והחל מ-1930 נעשה אדריכל עצמאי ועסק בעיקר בתכנון מבני ציבור (בקיבוצים בדרך כלל). לדוגמה, ראה בית חנה בשד' בן-גוריון בתל אביב. במקביל לעיסוקו בתכנון מבני ציבור, עסק גם בפעילות מחקרית (ראו להלן).
היה אח לאנדה עמיר-פינקרפלד, מיקרוביולוגית, סופרת ומשוררת. בתו איה, נישאה לצ'לן מנחם מאיר, בנה של גולדה מאיר.
הפיגוע ברמת רחל.
ביום ג' חול המועד סוכות, י"ח בתשרי תשי"ז (23 בספטמבר 1956) הירצה פינקרפלד במסגרת הכינוס הארצי ה-12 של החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה בירושלים על בתי כנסת בעיר.
בהמשך אותו יום נערך באתר החפירות הסמוך לקיבוץ רמת רחל סיור מטעם הכינוס ובמהלך הסיור ירו חיילי הלגיון הירדני אש מקלעים ונשק קל על משתתפי הסיור. מהאש נהרגו 5 (אחד מהם נפטר כעבור מספר שנים כתוצאה מפציעתו) אנשים ורבים נפצעו, בין ההרוגים היה פינקרפלד שנפגע מהירי ונפטר בדרכו לבית החולים. הוא נקבר בבית העלמין בקיבוץ רבדים, בו התגורר בנו אורי.
עבודתו כאדריכל.
מבנים שתכנן פינקרפלד נושאים לרוב קווים נקיים, צורות פשוטות, התאמה לתכונות החומר והתאמה מרבית לתכנון הפנים. שילב בתוכניותיו מוטיבים מזרח-תיכוניים שהיו חביבים עליו מבחינה ארכיטקטונית, והחשיבם כמתאימים לנוף הארץ.
פעילות מחקרית.
עוד בשנות לימודיו החל להתעניין באמנות יהודית ואסף חומר ציורי, תוכניות, תצלומים ותעודות המפיצות אור על היצירה האמנותית של היהודים בכל הדורות. במיוחד הטרידה אותו הדאגה לשרידי מבנים יהודים בעלי ערך אמנותי בתפוצות הגולה שצפויה להם סכנת הרס ושכחה ובשל כך הפציר בידידם ובמוסדות אחראיים לרכז את החומר המדעי ולשמר את המבנים הכל מקומות היישוב של בני ישראל המשך הדורות.
החל משנת 1930, עסק בחפירות ארכאולוגיות בחמת גדר, שומרון העתיקה, עציון גבר, בית שערים ועוד, במיוחד של בתי כנסת. במקביל לעיסוקו בבניית מבני ציבור במטרה לפענח את מבני השרידים ולהתקין תוכניות שיחזור. חקר את ההתפתחות המבנית של בתי הכנסת בישראל ומחוצה לה, בעיקר באגן הים התיכון (בפרט באיטליה ובתוניסיה) תוך מסעות מחקר. מחקריו החלוציים מהווים בסיס חשוב לחקר בתי כנסת עד היום. ספרו בתי הכנסת באיטליה מתקופת הרנסאנס עד ימינו (תשי"ד) סוקר בין היתר את אלה שבאלסנדריה, אסטי, טורינו, ליבורנו, טריאסטה, פיימונטה, פירנצה, קזאלה מונפראטו, קארמניולה, קראסקו, ורומא. ספרו בתי הכנסת באפריקה הצפונית (תשל"ד), יצא לאור לאחר מותו. ספר זה כולל סקר מפורט גם של בית הכנסת אלגריבה, באי ג'רבה בתוניסיה.
הנצחה.
במקום בו נהרג בקיבוץ רמת רחל הוקם גן ארכאולוגי על-שם הנופלים.
השחר העולה
השחר העולה היא חברה ישראלית המייצרת ממתקים המבוססים על שוקולד וכן ממרחים שונים. המוצר המזוהה עם החברה יותר מכל הוא ממרח השוקולד "השחר העולה", אותו היא מייצרת מאז 1955. מותג זה מחזיק בנתח שוק משמעותי משוק ממרחי השוקולד בישראל.
החברה הוקמה בשנת 1948 במפרץ חיפה על ידי חמישה אחים בני משפחת וידברג שעלו מרומניה. בתחילה נקרא המפעל הקטן שהקימו "השחר האחים וידברג". את המילה "שחר" הוסיפו לשמם בשל יופיו של השחר. תחילה ייצרו במפעל ממתקים שונים, כגון חלווה, ופלים וריבות. בראשית שנות ה-60 חברה למשפחת וידברג משפחת לבקוביץ', והמפעל התרחב. עם השינוי בבעלות על החברה, שונה גם שמה לשמה הנוכחי - "השחר העולה".
בראשית שנות ה-80, עם התגברות התחרות בענף הממתקים, החליטה הנהלת החברה להתמקד בייצור ממרח השוקולד. במהלך השנים נוספו לממרח השוקולד מוצרים נוספים כגון: ממרח פרווה, נוגט, ממרח אגוזים, ממרח נוגט אגוזים, צימקאו (שוקולד לבישול ואפיה), קקאו, שוקולד לבן, מגולגלת שחורה ולבנה. כל מוצר משווק באופן שונה, לדוגמה במשקלים שונים שמפעל מספק ובגרסאות שונות כמו פירורים או מיני (מגולגלת).
בפברואר 2008 נגנבו מהמפעל באזור התעשייה במפרץ חיפה 100 טונות של ממרח שוקולד וכן המחשב שהכיל את צילומי מצלמות האבטחה וגם כספת ובה תלושי שי לחג, שיועדו לעובדי המפעל. לאחר כחודש נעצר חשוד במעשה.
בשנת 2008 העסיקה חברת "השחר העולה" כ-70 עובדים, מתוכם הועסקו 40 בייצור עצמו.
שוקולד השחר העולה
השחר (פירושונים)
כימיה קוואנטית
המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל
המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל הוא משרד ממשלתי אשר אמון על פיתוח הפריפריה, הנגב והגליל והצבתם בראש סדרי העדיפויות של מדינת ישראל ופועל לחיזוק הפריפריה החברתית והגאוגרפית של ישראל בתחום הפיתוח הכלכלי, הפנאי והקהילה והחינוך הבלתי פורמלי לצד חיזוק הרשויות המקומיות. בראשות המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל עומד השר עודד פורר ומנכ"ל המשרד מר אילן שוחט.
המשרד הוקם בינואר 2005, מכוח החלטת ממשלת ישראל כ"משרד לפיתוח הנגב והגליל". עם הקמתו התחייבה ממשלת ישראל להביא את הנגב ואת הגליל לידי צמיחה ושגשוש, תוך ניצול מרחב האפשרויות הקיים בהם, לפתח את הפריפריה הגאוגרפית ולהציבה בראש סדרי העדיפויות של מדינת ישראל וזאת, מתוך הבנה שעתידה של מדינת ישראל טמון בפיתוח ובחיזוק הנגב והגליל. באוקטובר 2015, הורחבו סמכויותיו באמצעות החלטת
ממשלה 631 ושונה שמו ל"משרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל".
הרחבת סמכויות המשרד לפעול בפריפריה החברתית.
הפריפריה החברתית הוגדרה על ידי ממשלת ישראל בהחלטות ממשלה 631 מנובמבר 2015, 1453 ממאי 2016 ו-4811 מינואר 2020.
בהתאם לכך המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל פועל לא רק לחיזוק יישובים בנגב ובגליל כפי שעשה מאז היווסדו, אלא גם לחיזוק רשויות ושכונות אשר מוגדרות כ״פריפריה חברתית״ והוכרו על ידי ממשלת ישראל במסגרת "שיקום שכונות" על פי החלטת ממשלה בשנת 1977. וזאת, מתוך מטרה לחזק את החוסן החברתי בפריפריה החברתית, להגדיל את הצמיחה הכלכלית, להביא לצמצום פערים ולשפר את איכות החיים ביישובים אלו.
החלטת ממשלה מס' 631 שהתקבלה ביום 1.11.2015 והחלטת ממשלה 1453 שהתקבלה ביום 15.5.2016, הגדירו כי יישובים ורשויות יוכרו כ״פריפריה״ אם הם משתייכים ליישוב עם מאפיינים של מעמד סוציו-אקונומי נמוך, אף אם מיקומו אינו בפריפריה הגאוגרפית כלומר בנגב או בגליל. יישובים שמוכרים מכוח החלטות הממשלה הוכרזו כאזורי עדיפות לאומית.
כיום, רשויות מקומיות המדורגות באשכולות 1–4 ואינן משתייכות לפריפריה הגאוגרפית נגב או גליל, נכללות בהגדרת פריפריה חברתית. הגדרה זו חלה גם על יישובים ועל שכונות ורחובות בדירוג 1–4 הנמצאים ברשויות מקומיות אשר דירוגן גבוה מ-4 על פי נתוני הלמ״ס.
הפריפריה החברתית בישראל מונה 16 ערים, 19 מועצות מקומיות בנוסף 75 יישובים המומקמים ב-19 מועצות אזוריות. וכן, ישנן שכונות ורחובות מסוימים, הנקראים ״אזורים סטטיסטיים״ ומוכרים כפריפריה חברתית, ב-21 רשויות מקומיות . סך הכל מתגוררים באזורים אלה כ-31% מכלל האוכלוסייה בישראל. הגדרת רשויות, יישובים ושכונות כפריפריה החברתית בישראל נקבעת אך ורק על ידי הלמ״ס בהתאם לדירוג המדד החברתי-כלכלי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אשר מבוסס על ארבע קטגוריות של משתנים: דמוגרפיה, השכלה וחינוך, תעסוקה ורמת חיים.
פעילות המשרד.
במטרה לקדם שוויון הזדמנויות המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל פועל באופן מתמיד לחיזוק הפריפריה החברתית והגאוגרפית בתחום החינוך הבלתי פורמלי, הפנאי והקהילה והפיתוח הכלכלי במטרה לקדם שוויון הזדמנויות, לצמצם פערים ולחזק מנהיגות מקומית.