רוב החטאים שמוטל עליהם אחד משני העונשים בידי שמים (כרת או מיתה בידי שמים) הם חטאים שכמו כן מוטל עליהם מיתת בית דין או עונש מלקות. בתורה ניתן ביטוי מפורש ליחס בין העונשים בנוגע לנותן מזרעו למולך, שמוטל עליו הן עונש סקילה בידי אדם וכן עונש כרת בידי שמים:
כלומר, ברירת המחדל הראשונית היא עונש הסקילה בידי אדם, ואילו עונש הכרת בידי שמים היא ברירת המחדל שמתבצעת כאשר הענישה בידי אדם לא התבצעה. התורה מתייחסת לעונש הכרת כמתייחס למקרה שבו עונש המוות בידי אדם לא התבצע בגלל "העלמת עין" ציבורית ממעשי החוטא. בספרות ההלכה מרבים להתייחס למקרה נוסף שבו יש מניעה משפטית לבצע את עונש המוות בידי אדם, בגלל העדר עדים או התראה כנדרש, ואז בגלל חוסר היכולת להעניש בידי אדם, מתבצעת הענישה בידי שמים.
על פי חז"ל, לא רק עונש מוות בידי אדם הוא תחליף למוות בידי שמים, אלא כמו כן ביצוע עונש מלקות, בחטאים שבהם הוא מוטל, מבטל את העונש בידי שמים אם הוא מוטל על אותו חטא:כל חייבי כריתות שלקו – נפטרו ידי כריתתם.
הערות שוליים.
העיר העתיקה של עכו
העיר העתיקה (עכו)
ענישה בהלכה
הנסיך הקטן (פירושונים)
עין חי
עין-חי
שכונת הדר
יוחנן פאולוס
בוכרה (פירושונים)
רוי
רוי (בצרפתית: Rouille, חלודה) הוא רוטב מסוג תחליב (אמולסיה) העשוי משמן זית, פירורי לחם, שום, זעפרן ופלפל צ'ילי. נהוג להגיש רוטב זה לליווי מנות דג, ומרקים - בעיקר בויאבז. הרוי אופייני מאוד למטבח הפרובנסיאלי.
סצנות מיטה
סצנות מיטה (בצרפתית: Scènes de lit) הוא סרט קצר צרפתי משנת 1997 בבימויו של פרנסואה אוזון.
עלילה.
סרט קצר המורכב משבע סצנות, אשר בוחן את ההפתעות ואת הריגושים של להיכנס למיטה יחד. רק אחד מבין כל הזוגות שבסרט כבר הלך לישון קודם לכן ביחד, השאר הם זרים, שרק הכירו אחד את השני לאחרונה: זונה עם לקוח שלה, אישה מבוגרת עם גבר צעיר שעקב אחריה לביתה, שתי חברות טובות, גבר הומו עם בחור סטרייט, גבר עם התנגדויות עזות לשימוש במים וסבון, אישה שמתעקשת לקיים יחסי מין עם האור דלוק.
חור שחור.
בסצנה זו, לקוח מגיע אל זונה, המפורסמת בכך שהיא יכולה לשיר את ההמנון הצרפתי תוך כדי קיום יחסי מין אוראליים. היא דורשת לעשות זאת בחושך, וכאשר הלקוח מדליק את האור במפתיע, הוא מגלה שמונחת לידו עין מזכוכית (הזונה השתמשה בארובת העין הריקה שלה).
מר ניקיון.
אישה מגיעה למיטתו של גבר, ככל הנראה לסטוץ. השניים מנהלים שיחה קלה, בה מתגלים הרגלי הניקיון של הגבר. האישה, הנחרדת מחוסר הניקיון וההיגיינה שלו, ממהרת לעזוב, ומשאירה מאחור את זוג התחתונים שלה.
גברת.
גבר צעיר עוקב אחרי אישה מבוגרת, ומגיע אל מיטתה. היא מתלבטת אם לקיים איתו יחסי מין או לא, מאחר שהייתה נשואה שנים רבים לאותו הגבר, ומאז שנפרדו לא קיימה יחסי מין עם אף גבר אחר.
עץ או פאלי.
גבר ואישה שוכבים זה לצד זה במיטה, בהיפוך, כך שראשו של כל אחד מהם מונח ליד כפות רגליו של השני. הם סופרים לאחור, לסירוגין, מ-100 ועד 69.
הגבר האידיאלי.
שתי חברות טובות מנהלות סימולציה, בה אחת מהן (בעלת שיער שחור) משחקת את אהובה של השנייה, והשנייה (בעלת שיער בלונדיני) מספרת את רגשותיה האמיתיים כלפיו. השחרחורת מספרת לבלונדינית שהגבר האידיאלי, על פי הגדרתו, איננו קיים במציאות, ולאחר מכן מתוודה בפניה בדבר אהבתה אליה. השתיים מתנשקות.
אהבה בחושך.
גבר מזמין אישה לדירתו, לסטוץ. הוא מתעקש שיקיימו יחסי מין עם האור כבוי, אך היא נעלבת ומטיחה בו שהוא חושב שהיא מכוערת ומסרבת לקיים עמו יחסי מין. מאחר שמסתבר שהיא איחרה את הרכבת האחרונה שלה, היא נשארת לישון ביחד איתו במיטתו. באמצע הלילה, הוא מבקש את רשותה לאונן לעצמו.
הבתולים.
גבר הומו, חסר ניסיון מיני עם נשים, נמצא במיטה עם בחור סטרייט, החסר ניסיון מיני עם גברים. השניים משוחחים, מקיימים יחסי מין אוראליים זה בזה, ולבסוף - מתנשקים.
אנטון יוגוב
אנטון טאנב יוגוב (בבולגרית: Антон Танев Югов; 28 באוגוסט 1904, פוליקסטרו, האימפריה העות'מאנית – 6 ביולי 1991, סופיה, בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי, מנהיג המפלגה הקומוניסטית, אשר כיהן במספר תפקידי שר וכראש ממשלת בולגריה משנת 1956 עד שנת 1962.
ראשית הקריירה הפוליטית.
יוגוב נולד במקדוניה היוונית למשפחה בולגרית לאומנית שבניה נמנו עם הארגון המקדוני המהפכני, אשר שם לו למטרה לספח את מקדוניה לנסיכות הבולגרית בכל האמצעים הנדרשים. לאחר מלחמת העולם הראשונה היגרה משפחתו לפלובדיב ובה סיים בית ספר תיכון. ב-1921 הצטרף לארגון הנוער של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית וב-1928 הפך לחבר המפלגה מן המניין. בין 1933 ל-1934 כיהן כמזכיר המועצה העליונה של הארגון המקדוני המהפכני. בין 1934 ל-1936 למד במוסקבה וכששב לבולגריה נבחר למועצה המרכזית של ארגוני העובדים בבולגריה. בספטמבר 1941 נעצר ונכלא למשך מספר חודשים בעוון פעילות חתרנית. לאחר שחרורו הצטרף לכוחות הפרטיזנים שנלחמו בשלטון הבולגרי ובצבא הגרמני. ב-1942 נדון למוות שלא בפניו.
כהונת ראש הממשלה.
ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה וברחבי הממלכה התחוללה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית. קימון גאורגייב התמנה לראש הממשלה ויוגוב, כנציג המפלגה הקומוניסטית שהייתה שותפה בחזית המולדת, מונה לשר הפנים. יוגוב ניצל את שליטת משרדו על גופי המשטרה השונים ובעיקר משטרת ביטחון הפנים, כדי לחזק את אחיזתה של המפלגה הקומוניסטית במדינה, אם באמצעות העמדה לדין של יריבים פוליטיים או בחיסולם. בהמשך כיהן כסגן ראש הממשלה. ב-1956, לאחר שוולקו צ'רבנקוב אולץ להתפטר, מונה לראש הממשלה. ממשלו של יוגוב פעל לביצוע רפורמות כלכליות ומתן חופש מסחר מוגבל. תקופת כהונתו הייתה רוויית מאבקי כוח מול טודור ז'יבקוב ששאף להגמוניה מוחלטת במפלגה הקומוניסטית. ב-1962 נאלץ להתפטר מכהונת ראש הממשלה.
אחריתו.
ב-1964 סולק מהמועצה העליונה של המפלגה הקומוניסטית. יוגוב מתח ביקורת נוקבת על מדיניותו של טודור ז'יבקוב וב-1972 סולק גם מהמפלגה. ב-1989, באחרית ימי השלטון הקומוניסטי בבולגריה, עוטר בעיטור "גיבור הרפובליקה העממית הבולגרית" ובינואר 1990 הושבה לו חברותו במפלגה. יוגוב הלך לעולמו ב-1991 בסופיה והוא בן 87 שנים. בתו של יוגוב נשואה לבנו של הסופר הרוסי מיכאיל שולוחוב.
יוגוב והקהילה היהודית.
מתום מלחמת העולם השנייה עד לגל העלייה ההמוני למדינת ישראל, התחולל מאבק על השליטה בקהילה היהודית בין הקומוניסטים לציונים. הקומוניסטים שהתחזקו לאחר המלחמה ושאבו את כוחם ממפלגת האם הבולגרית, נקטו צעדים כוחניים כדי להגביל את פעילות התנועות הציוניות השונות.
בשלהי ספטמבר 1944 הותרה רשמית העלייה לישראל, אך בלחץ הקומוניסטים היהודים היא נאסרה מספר ימים מאוחר יותר, על ידי המשטרה הבולגרית שהייתה כפופה לשר הפנים יוגוב. הסוכנות היהודית פנתה לראשי הממשל והיתרי העלייה חודשו למספר ימים, בוטלו שוב וחוזר חלילה. באמצע נובמבר ביקשו נציגי הסוכנות להיפגש עם יוגוב, אך הוא סירב לקבלם. בהמשך הודיע יוגוב כי אין לו התנגדות עקרונית לעלייה לישראל, אך יש להתחשב בכל הגורמים המייצגים את יהדות בולגריה. מאוחר יותר, הודיע משרד הפנים כי הוא מתיר באופן מוגבל עלייה לישראל בתנאי שהעולים יחתמו על הצהרה שהם מוותרים על רכושם. בשלהי נובמבר פנו שוב נציגי הסוכנות היהודית וטענו שהגבלת העלייה, תוך ויתור על רכוש העולים, אינה חוקית ואף תגרום נזק לתדמיתה של בולגריה בעולם. הפנייה לא נענתה.
ב-1 בדצמבר 1944 הגיע דוד בן-גוריון לביקור בבולגריה. ב-2 בדצמבר נפגש בן-גוריון עם יוגוב ודן עמו בסוגיית ההגבלות על העלייה לארץ ישראל, חידוש פעילות ההסתדרות הציונית בבולגריה והשבת הרכוש שהופקע מיהודי הממלכה. יוגוב הבטיח להשיב לבן-גוריון ולאחר שלושה ימים הועברה תשובתו ובה צוין שהממשלה הבולגרית מתירה לחדש את פעילות ההסתדרות הציונית בבולגריה. בסוגיית השבת הרכוש והעלייה מסר כי הנושא באחריותו של שר החוץ פטקו סטאינוב. בהמשך נפגש בן-גוריון גם עם סטאינוב וגאורגי דימיטרוב ודן עמם בסוגיות אלו.
אטה
רחל טל-שיר
הליגה האיטלקית בכדורסל
ג'נט סוזמן
ג'נט סוזמן (באנגלית: Janet Suzman; נולדה ב-9 בפברואר 1939) היא שחקנית יהודייה-דרום אפריקאית, שהייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1971 על הופעתה בסרט "ניקולאי ואלכסנדרה".
ביוגרפיה.
סוזמן נולדה ביוהנסבורג למשפחה יהודית, בתם של בטי ויבואן הטבק סאול סוזמן. דודתה הייתה חברת הפרלמנט הדרום אפריקאי ופעילת זכויות האדם הלן סוזמן.
סוזמן למדה אנגלית וצרפתית באוניברסיטת ויטווטרסראנד ולאחר מכן עזבה את דרום אפריקה לטובת לונדון שם למדה תיאטרון באקדמיית המוזיקה ואומנות הדרמה. היא הצטרפה במהרה ללהקה השייקספרית המלכותית ובזכות הופעותיה הדרמטיות המרשימות הפכה לאחת השחקניות הבולטות בתחום.
לאחר סיום שלטון האפרטהייד במדינתה חזרה סוזמן לדרום אפריקה וביימה מספר מחזות.
הופעתה הקולנועית הראשונה של סוזמן הייתה בדרמה הביוגרפית "ניקולאי ואלכסנדרה". עבור תפקיד הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה אשתו של ניקולאי השני הועמדה סוזמן לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על הופעתה בתור קלאופטרה בעיבוד הבריטי למחזה השייקספירי "אנטוניוס וקלאופטרה". ב-1976 השתתפה בסרט "מסע הארורים".
התפרסמה בנוסף בדרמה הבריטית התקופתית "חוזה השרטט" בתור בעלת האחוזה וירג'יניה הרברט ובדרמת האפרטהייד "עונת יובש לבנה" בתור סוזן אשתו של המורה הדרום אפריקאי בן דו טויט (דונלד סאת'רלנד).