סֻכּוּן (בערבית: سكون) הוא אחד מסימני התשכיל. הוא מסומן כעיגול קטן מעל האות ומסמן חוסר תנועה, בדומה לשווא נח העברי. לעיתים, גם בטקסטים הנכתבים עם תשכיל הכותב ישמיט את הסוכונים בסופי המילים. לעיתים סוכון בסוף מילה יוחלף בכסרה או אפילו בפתחה כדי להקל על זרימת הקריאה (תנועות עזר). ישנם מקרים שבהם אף שהסוכון נשאר על כנו בסוף מילה, הוא יבוטא בקריאה קולחת ככסרה.
תחביר.
לרוב, הסימן יופיע מעל עיצורים שלאחריהם אין תנועה, אלא אות עיצור נוספת (בדומה לשווא נח בעברית). לדוגמה, תחביר המילה 'שם' בערבית יהיה اِسْم ("איסם") עם סימן סֻכּוּן מעל העיצור سـ (האות 'סין' העושה צליל הדומה לס' העברי), שיהיה חסר תנועה מכיוון שאחריו בא עיצור נוסף.
סוכון
זמברוב
זמברוב (בפולנית: Zambrów ביידיש: זעמבראווע) היא עיירה בצפון מזרח פולין, מספר תושביה נכון לשנת 2006 הוא 22,700, והיא משמשת כעיר הבירה של מחוז זמברוב בפרובינציית פודלסיה.
האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1283, אז הייתה אחוזה של אצילים מאזוביים. זמברוב קיבלה זכויות עיר בשנת 1430.
בזמן הכיבוש השוודי נפגעה העיר קשות, כמו גם בזמן ההתקוממויות כנגד הרוסים ובזמן שלטון הצאר. בשנת 1870 איבדה זמברוב את זכויות העיר שלה, ושתי חטיבות של חיל הרגלים הרוסי הוצבו בה.
יהודי זמברוב.
עד מלחמת העולם השנייה גרו בזמברוב למעלה מ-3,500 יהודים, רוב תושביה.
כשהוקם הממשל הצבאי הגרמני בעיר באוגוסט 1941, הועברו היהודים בה לגטו מקומי, מוקף בגדר תיל. במועד זה רצחו הגרמנים כ-800 מיהודי העיר, ובהם נכבדי הקהילה, ביער גלמבוקיה הסמוך.
תוך זמן קצר הועברו לגטו בעיר יהודים מויסוקה מזובייצק, ובתחילת ספטמבר 1941 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו ביער ליד רוטקי קוסאקי הסמוכה יהודים שנמצאו "בלתי כשירים לעבודה", ובהם קשישים ונשים הרות.
במחצית השנייה של 1942 הועברו לגטו בעיר גם יהודים מצ'יז'בו, ובתקופה זו שררו בו תנאי רעב, תוך העסקת יהודי המקום בעבודות כפייה. בתחילת נובמבר 1942 הועברו יהודי הגטו למחנה צבאי נטוש, בו רוכזו כ-14,000 עד 17,000 מיהודי הסביבה, ושבו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר. בינואר 1943 שולחו כל יושבי מחנה זה לאושוויץ, תוך רצח כ-500 עד 800 יהודים בשעת האקציה.
זמברוב היא עיר הולדתם של הרב שלמה גורן ושל ד"ר יום-טוב לוינסקי.
מרמה
אולימפיאדת שחמט 1927
כתב היד של וויניך
אסי דומב
אסף (אסי) דומב (נולד ב-27 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
קריירה ככדורגלן.
דומב החל את הקריירה במכבי נתניה, בה שיחק במשך 5 עונות החל מעונת . בקיץ 1996 עבר לבית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה באליפות באותה עונה. בסיום העונה עבר להפועל תל אביב, בה שיחק במשך עונה, שאחריה חזר לקדנציה נוספת בבית"ר. בין השנים 2000–2006 שיחק במדי הפועל תל אביב, עם הפסקה של עונה בה שיחק במועדון ספורט אשדוד. ב-2002 זכה עם הפועל תל אביב בגביע הטוטו, וכן היה שותף להישג השיא של הקבוצה בגביע אופ"א, עת הגיעה עד רבע הגמר. בעונתו האחרונה במועדון זכה עמה בגביע המדינה.
לאחר שעזב את הפועל תל אביב בפעם האחרונה שיחק בבני יהודה, ואת עונת החל דומב בהכח עמידר רמת גן אך ב-19 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה ובינואר 2009 חתם ביריבה העירונית הפועל רמת גן וסייע לה להעפיל בתום העונה לליגת העל. בעונתו האחרונה בקריירה רשם 13 הופעות במדי הפועל רמת גן בליגת העל, וב-13 בפברואר 2010 ערך את משחקו האחרון בקריירה, מול מכבי תל אביב.
ב-17 ביוני 1997 ערך דומב את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. בסך הכל רשם דומב 3 הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-12 באוקטובר 2002, במשחק מול נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2004.
קריירה כמאמן.
בעונת שימש דומב כסקאוט בהפועל תל אביב, אך בתום עונה זו פוטר מתפקידו.
באוקטובר 2011 מונה דומב למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. לקראת עונת מונה דומב למאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון. בנובמבר 2012, לאחר החלפת הבעלות בקבוצה, סיים דומב את תפקידו במועדון.
ב-1 בינואר 2013 מונה דומב לתפקיד עוזרו של יוסי אבוקסיס, מאמן הפועל תל אביב. לאחר פיטורי אבוקסיס מעט לאחר מכן, המשיך דומב כעוזרו של המאמן החדש, פרדי דוד. בעונה שלאחר מכן המשיך דומב במועדון כעוזרו של רן בן שמעון.
במאי 2014 מונה דומב למאמן הפועל תל אביב, תחת המנג'ר אייל ברקוביץ'. ב-25 בינואר 2015 פוטר דומב מתפקידו.
ב-27 בדצמבר 2018 מונה למאמן הפועל מרמורק מהליגה הלאומית. בסיום העונה סיים את תפקידו.
בתחילת עונת 2019/2020 מונה למאמן הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, אך ב-28 בספטמבר 2019 פוטר מתפקידו לאחר המחזור השישי. ב-2 בדצמבר 2019 חזר לקדנציה שנייה כמאמן הפועל מרמורק.
חיים אישיים.
דומב נשוי בשלישית, לליה פלוס עמה התחתן בשנת 2017. אשתו הראשונה הייתה הדוגמנית הילה נחשון, אשתו השנייה הייתה מאיה גיגי, ממנה התגרש בסוף 2013 ולהם בת אחת.
אסוד
אסוד היה חיל משמר ויחידה צבאית של חיילים ממוצא אלאני. שם השבט המונגולי הוא צורת הרבים של אָס, שמם של האלאנים בערבית.
לאחר הפלישה המונגולית לרוס (רוס של קייב) נכנעו רבים מהאלאנים לאימפריה המונגולית. חלק מהם המשיך להתנגד לאורדת הזהב. לוחמים רבים הועברו מצפון הקווקז למונגוליה. הועלתה גם השערה כי הם עזרו לאדוניהם החדשים במלחמתם כנגד הצ'רקסים וכי הם השתתפו בפלישה המונגולית לאירופה. תחת שלטונו של מונגקה חאן הם נלחמו כנגד שושלת סונג הסינית וממלכת ננז'או ביונאן (1258-1259). המשמר הקיסרי האלאני היה מחולק לשני יחידות שהמפקדה שלהם הייתה בחרחורין.
לאחר הכתרתו של קובלאי חאן, השתתפו האלאנים במערכה כנגד אריק בוקה, אחיהם של מונגקה חאן וקובלאי חאן והטוען לכתר המונגולי, ומאוחר יותר השתתפו במערכה כנגד קאידו תחת שושלת יואן. הם סבלו אבדות כבדות מההתנגדות של סונג כאשר שרתו תחת הנהגתם של באיאן מבארין ואג'ו.
בסביבות 1271 ארגן אותם קובלאי חאן כ"משמר ג'אסין" ("משמר אלאני") יחד עם חלק מהקיפצ'קים. המשמר האלאני הגיע לשיאו בתקופת שלטונו של הקיסר הסיני ג'יאטו חאן. הם נותרו בעלי השפעה במונגוליה עד למאה ה-15, כאשר האוירטים כבשו את מונגוליה.
כיום חיה קבוצה קטנה של שבט האסוד במונגוליה הפנימית.
בר למבר
טירת שפנדאו
המלחמה הפונית
מריו פרניולה
מַרְיוֹ פֶּרנִיּוֹלָה (Mario Perniola; 20 במאי 1941 - 9 בינואר 2018) היה פילוסוף איטלקי הנמנה עם הדמויות הבולטות ביותר בתחום הפילוסופיה המודרנית באיטליה. הוא בלט בניתוחיו אודות תאוריית האמנות, אמנות עכשווית, ואסתטיקה. לעבודותיו קשרים לאוונגרד, אינטרנציונל סיטואציוניסטי (Situationalist International), פוסטמודרניזם, פוסטהומניזם (posthumanism) ותאוריה ביקורתית.
ביוגרפיה.
פרניולה נולד באסטי שבאיטליה. רכש את השכלתו הפורמלית בפילוסופיה תחת הנחייתו של לואיג'י פאריזון (Luigi Pareyson) באוניברסיטת טורינו, בה למדו גם אומברטו אקו וג'אני ואטימו (Gianni Vattimo). עבודתו אומנם מתרכזת באוונגרד, אך בנוסף, התעניינותו המוקדמת הייתה במטה-ספרות (metaliterature) אשר משכה תשומת לבו של אאוג'ניו מונטאלה. משנת 1966 ועד ל-1969 הוא היה קשור באופן הדוק לתנועה אינטלקטואלית אינטרנציונל סיטואציוניסטית (Situationist International) שנוסדה על ידי גי דבור (Guy Debord), אתו שמר על יחסי ידידות לאורך כמה שנים לאחר מכן. הוא קיבל קביעות מלאה כפרופסור באוניברסיטת סלרנו ולימד שם בשנים 1976-1983. לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת תור ורגטה של רומא, בה הוא ממשיך ללמד עד היום. הוזמן לבוא כמרצה-אורח לאוניברסיטאות רבות ולמרכזי מחקר בצרפת, דנמרק, ברזיל, קנדה, יפן, וארצות הברית. חיבר ספרים רבים שתורגמו למספר שפות. בין כתבי העת שניהל נמנים "אגרגאר" (Agaragar) בשנים 1971-1973, "קלינמן" (Clinamen) בשנים 1988-1992, "אסתטיקה ניוז" (Estetica News) בשנים 1988-1995 ו"אגלמה": כתב-עת ללימודי תרבות ולאסתטיקה" (Ágalma. Rivista di studi culturali e di estetica) משנת 2000 ואילך.
תאוריות של פרניולה.
במחקרו הפילוסופי התעסק פרניולה עם ארבעת הנושאים העיקריים תוך כדי שפיתח תאוריות רדיקליות: הגוף כדבר שמרגיש; טקס ללא משמעות; הבדל (différance) כניגוד פוסט-דיאלקטי; ואומנות כקטגוריה היסטורית.
גוף כדבר שמרגיש.
למושג הראשון ישנם קשרים הדוקים לכיוונים של מחשבה עכשווית שהתרכזו על ראיפיקציה מבחינה מרקסיסטית, פטישיזם מיני, ורגש לא אישי.
טקס ללא משמעות.
המושג השני קשור למחקרים היותר עדכניים בתחומים של אנתרופולוגיה והיסטוריה העוסקים בטקס אשר שמים דגש על עולמה של האימפריה הרומית העתיקה ועל הנצרות הקתולית.
הבדל (différance) כניגוד פוסט-דיאלקטי.
המושג השלישי שייך למסורת המחשבה שמתחילה בפרידריך ניטשה (Friedrich Nietzsche), ג'ורג' בטאי (Georges Bataille) ומרטין היידגר (Martin Heidegger) ומובילה לז'אק דרידה (Jacques Derrida) ודקונסטרוקציה.
אומנות כקטגוריה היסטורית.
המושג הרביעי ממפה את התנאים ההיסטוריים והחברתיים התורמים להתפתחות חוויות אומנותיות ואסתטיות וההתבוננות בהן. מיפוי זה ניזון מהמגמה המחקרית שבבסיס לימודי תרבות ולימודי תקשורת והוא נושק לנושאים שבהם עסקו גם תיאודור אדורנו (Theodor Adorno) וז'אן בודריאר (Jean Baudrillard).
רובינסון
ריצ'רד המונד
הלמה של נאקאימה
פרע