באותו זמן הוחלט כי אריס יוגדר גם כן כאותו סוג של כוכב לכת ננסי.
לאחר האספה הכללית של ה-IAU השם "פלוטואיד" הוצע על ידי הוועדה לשמות גרמי שמיים קטנים והתקבל רשמית ב-11 ביוני 2008. יחד עם ההכרזה על תת-הקטגוריה הזו של כוכבי הלכת הננסיים הוגדר מאקה-מאקה כפלוטואיד. יחד עם ההחלטה שהוכרזה, ניתנה הגדרה מפושטת מאוד: כל כוכבי הלכת הננסיים שהם גופים טרנס-נפטונים הם פלוטואידים.
פלוטואידים רשמיים.
נכון ל-2008 פלוטו, אריס, האומיה ומאקה-מאקה מוגדרים רשמית ככוכב לכת ננסי מסוג כפלוטואידים.
קדימה (מושבה)
קדימה נוסדה כמושבה בשרון, דרומית-מזרחית לנתניה וצפונית לכפר סבא, מזרחית לכביש 4. בשנת 1950 הוכרזה קדימה כמועצה מקומית. מאז 2003 מהווה קדימה חלק מהמועצה המקומית המאוחדת קדימה-צורן. שטח השיפוט של קדימה, ללא צורן, משתרע על פני כ-11,000 דונם. מתוכם, כ-3,000 דונם שטחי בנייה וכ-1500 דונם חורשות, יער ונופש פעיל והשאר שטחים חקלאיים לגידולים חקלאיים, ירקות, תותים, פרחים ומטעים.
היסטוריה.
קדימה נוסדה ב-5 ביולי 1933 כמושבה חקלאית ביוזמתו של יהושע חנקין, שהיה אז מראשי חברת הכשרת היישוב. מקור השם בדבריו של חנקין לאחר רכישת האדמה: "צעדנו צעד קדימה".
ראשוני המתיישבים הגיעו לקדימה ממושבות הברון, ממושבי השרון הצפוני וממושבות ותיקות אחרות. עולים שהגיעו מארצות מזרח אירופה ומגרמניה, אשר רכשו אדמות והתארגנו כישוב חקלאי. בשנת 1946 החלה קדימה לקלוט עולים נוספים, תחילה פליטי שואה מאירופה שנשבו באופן זמני בקפריסין. לאחר קום המדינה הגיעו לקדימה עולים ממדינות ערב, ארצות אסיה ואפריקה, ואוכלוסיית המושבה גדלה במהירות מ-500 תושבים ל-3,000.
בשנת 1950 הוכרזה קדימה כמועצה מקומית. ב-1958 סופח האזור הדרומי שהיה מכונה "השיכון" למושבה ומאז שתי האוכלוסיות, הוותיקה והחדשה עברו תהליך של מיזוג.
בשנת 1965, הוקם אזור התעשייה של קדימה, בו שכן מפעל המעליות "ישראליפט" עד למכירת מבנה המפעל ב-2019. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמה בדרום היישוב שכונת בנה ביתך.
בשנת 2000 הוקם פארק השרון הירוק בשכונת בנה ביתך.
ב-2003 אוחדה קדימה עם היישוב צורן שהוקם ב-1994 צפונית-מזרחית לה, והוקמה המועצה המקומית קדימה-צורן. בין שני חלקי המועצה המקומית מפריד יער קדימה.
חינוך.
בקדימה ארבעה בתי ספר יסודיים (שניים ממלכתיים ושניים ממלכתי-דתי) ששמם יגאל אלון, ניצני השרון נתיבות משה ואור תורה, וחטיבת ביניים (גוונים), והחל משנת 2016, תיכון אחד - תיכון עודד (עד הקמתו, למדו תלמידי התיכון מהיישוב קדימה בבית הספר "ויצו הדסים" שבאבן יהודה, ותלמידי היישוב צורן בתיכון רבין שבתל מונד).
צורן (יישוב קהילתי)
צורן הוא חלק מהמועצה המקומית המאוחדת קדימה-צורן והוקם בתחילה כחלק מפרויקט יישובי הכוכבים. מיקומו בשרון, מזרחית לנתניה ודרומית לכפר יונה וגאולים. היישוב נוסד כיישוב קהילתי בשנת 1992 בתכנונה של האדריכלית רחל ולדן, אוכלס לראשונה בשנת 1994, הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1997 ואוחד בשנת 2003 עם המועצה המקומית קדימה לרשות אחת.
נכון לשנת 2018 בצורן גרים כ-9,500 תושבים. כ-6,000 מתוכם בחלק הוותיק של צורן הכולל בעיקר קוטג'ים. ו-3,500 בשכונת "רמות אמיר" המורכבת מבניינים בני שמונה קומות שנבנו בעשור השני של המאה ה-21.
מקורות השם.
המקורות לשם היישוב מגוונים: ראשית, היישוב ממוקם על יד תל צורן, תל קטן הנמצא צפונית לו ומכונה "אום צור" במפת החברה הבריטית לחקירת ארץ ישראל משנת 1880, שנית, צורן הייתה גבולה הדרומי של נחלת קיסרי, כפי שכתוב בתלמוד הירושלמי במסכת דמאי ב' ("עד היכן פונדקא דעמודא פונדקא דטיבתא עד כפר סבא. וצירן ודאי בקיסרין"), ובנוסף, אדמת החמרה באזור מורכבת ברובה מגרגרי קוורץ, דו-תחמוצת הצורן (צורן הוא המילה העברית לסיליקון).
חינוך.
בצורן ישנם שני בתי ספר יסודיים, לב-רן ויובלים, וחטיבת הביניים הרצוג. עד שנת 2013, תלמידי חטיבת הביניים והתיכון למדו בבית הספר "רבין" בתל-מונד, אך חרף התנגדות התלמידים, החלו ללמוד בחטיבת הביניים "הרצוג" בקדימה. בשנת 2016 נפתחה חטיבת ביניים בצורן בסמוך לבתי הספר היסודיים לב-רן ויובלים עם השם "הרצוג" ושם חטיבת הביניים בקדימה הוחלף ל"עודד" על שמו של עודד ראור, כשהוא משמש כבית ספר תיכון לתלמידי קדימה-צורן. תיכון חדש נפתח ושמו נקרא תיכון עודד. מעולם לא היה תיכון בשם הרצוג או בכלל תיכון בקדימה, כך ששמו לא הוחלף, אלא מלכתחילה נקרא תיכון עודד על שם עודד ראור.
ביישוב פועלת תנועת הנוער "התנועה החדשה" בשיתוף עם תנועת "השומר החדש".
ראשי המועצה.
כשהופרד היישוב מהמועצה האזורית לב השרון והפך למועצה מקומית, מונה מטעם שר הפנים אליהו סויסה כראש מועצה זמני עד לבחירות המקומיות, שנקבעו למועד לא ידוע, אך לבסוף, מונה יצחק אגסי מירושלים כראש המועצה הזמנית. הבחירות למועצה התקיימו בדצמבר 2011 ובהן זכה יוסי מלכה, שכיהן בתפקיד עד האיחוד עם קדימה. כיום (2022) קרן גרין מכהנת כראש המועצה.
המאבק נגד תחנות השידור.
צורן עלתה לכותרות בעקבות המאבק שניהלו תושבי היישוב בקרינה האלקטרומגנטית מאתר השידור "הלל" שפעל בקרבת היישוב. המשרד להגנת הסביבה, חברת "בזק" ומשרד התקשורת התנגדו להקמת היישוב כה סמוך לאתר השידור, אולם חרף כל האזהרות אוכלסה צורן החל משנת 1994. בשנת 1997, נפתחו בצורן בית ספר ומתנ"ס כ-200 מטר בלבד מן האנטנות. לרוכשי הבתים בצורן לא נמסר מידע, או שנמסר מידע מטעה על אופי האנטנות ועוצמתן. לאחר מספר שנות מאבק, בשנת 2003, החל משרד התקשורת לפרק את האנטנות ולהסירן. באתר השידור "הלל" הסמוך לצורן פעלו עוד לפני שנת 1978 שני משדרי רדיו חזקים מאוד. הראשון שידר את רשת ד' (קול ישראל בערבית) בתדר 738 קילוהרץ בהספק של 1200 קילוואט, והשני שידר את רשת א' בתדר 575 קילוהרץ בהספק 200 קילוואט, כך שמתכנני היישוב הקימוהו תחת האנטנות.
דגל צורן.
לצורן אין דגל רשמי, אך, בשנת 2022 נערכה הצבעה באינטרנט בשביל לבחור לצורן דגל חדש.
נבחר דגל אבל הוא לא אושר על ידי מועצת קדימה-צורן בשל ההתייחסות לצורן כיישוב נפרד.
הדגל מייצג כמה דברים:
מצו
אקלים משווני
יוסף מיוחס
יוסף בר"נ מיוחס (לעיתים בכתיב חסר: מיֻחס) ('בר"ן' – בן רחמים נתן) (25 בינואר 1868 – 4 בספטמבר 1942) היה מחנך, סופר וסופר ילדים עברי ואיש ציבור בתקופת היישוב, מראשי הקהילה היהודית בירושלים, ממייסדי שכונת שערי צדק בעיר, ממייסדי בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, חבר הוועד הלאומי. כתב רבות על הערבים ותרבותם (בעיקר על ספרותם העממית) ועודד את אנשי היישוב להכירם ולהתקרב אליהם.
חתנו של יחיאל מיכל פינס, גיסו של דוד ילין וחותנו של אריה פייגנבאום.
קורות חיים.
יוסף מיוחס, הבכור לארבעה אחים נולד בשנת 1868 בירושלים למזל ולרחמים נתן, בן משפחת מיוחס הענפה, משפחת רבנים ספרדית שהגיעה לארץ ישראל מאיזמיר במאה השבע עשרה. למד בישיבת "אוהל יוסף" ובבית הספר אליאנס. רישומי ילדותו בכפר השילוח גרמו לו לחבב את מנהגי הערבים, להתמסר ללימוד הערבית ולחקור את הפולקלור הערבי. לצד לימודים אלה, למד מיוחס גם לימודי יהדות ושפות נוספות. כחוקר פולקלור ערבי, תיאר מיוחס לעיתים את עולמו של הפלאח הערבי באופן ביקורתי ביותר.
מיוחס ניהל בית ספר לבנים בירושלים. במשך כשלושים שנה שימש מורה לעברית, ערבית וצרפתית, בבית הספר של החברה האנגלית-יהודית בירושלים. היה ממייסדי בית המדרש למורים של "עזרה" ואף בו לימד ערבית.
כתב מאמרים בעיתונות העברית וחיבר ספרים. היה ממייסדי בית הספרים "מדרש אברבנאל" ו"גנזי יוסף", ולימים ממייסדי בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים.
היה מבוני ומייסדי שכונת שערי צדק בירושלים. היה יושב ראש ועד העיר ליהודי ירושלים, גוף שקדם לוועד הקהילה שנוסד בתקופת המנדט הבריטי. הוא היה חבר בלשכות "בני ברית" בירושלים ובערים שונות בטורקיה ובבולגריה, היה מראשי ועד העדה הספרדית בירושלים והשתתף בחלק נכבד של האגודות והמוסדות הציבוריים בירושלים ובארץ ישראל.
מיוחס נפטר ב-1942, בגיל 76. בשבעה למותו נערכה לו בירושלים אזכרה המונית מטעם המוסדות הלאומיים.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
פנגולין מלאי
פנגולין מלאי (שם מדעי: "Manis javanica") הידוע גם כפנגולין סונדה הוא פנגולין הנפוץ במדינות דרום-מזרח אסיה בהן תאילנד, אינדונזיה (ג'אווה, סומטרה, בורנאו, איי סונדה הקטנים), הפיליפינים, וייטנאם, לאוס, קמבודיה, מיאנמר וסינגפור.
אורך גופו 40-55 ס"מ (ללא הזנב), אורך זנבו 35-45 ס"מ ומשקלו 5-7 ק"ג. זנבו, גבו ורגליו מבחוץ מכוסים קשקשים. צבע הקשקשים בגבם חום ירקרק או צהבהב. בטנו ופניו מכוסים בשיער לבן עד חום בהיר. הפנגולין המלאי קרוב לפנגולין הסיני, אך גדול ממנו, צבעו בהיר יותר וטופרי רגליו הקדמיות קצרים יותר. הוא חסר שיניים, ובעל לשון באורך של כ-25 ס"מ המסייעת לו בהשגת מזונו.
הפנגולין המלאי פעיל בלילה. הוא מתגורר במאורות. הוא ניזון מנמלים ומטרמיטים. הוא בעל חושי ריח ושמיעה חדים, וניחן ביכולת טיפוס מצוינת.
ההיריון אורך כחמישה חודשים ובסופו נולד לרוב גור אחד במשקל של 100 עד 500 גרם. הגורים פוקחים את עיניהם כעבור כ-10 ימים מן הלידה, בגיל שלושה חודשים הם נגמלים מיניקה ובגיל שנה הם מגיעים לבגרות מינית. האם לוקחת את גוריה על זנבה.
טורפיו העיקריים הם הטיגריס ונמר ערפילי מצוי. הפנגולין המלאי ניצוד על ידי האדם לצורך מזון, ולשימושים ברפואה עממית שם נעשה בקשקשיו שימוש לטיפול במחלות עור.
סטלה בליץ-אחסטריבה