מטבעות החשמונאים
מטבעות החשמונאים הם מטבעות שהוטבעו בתקופת ממלכת החשמונאים במסגרת שלטונם הריבוני בארץ ישראל, לראשונה מאז ימי שיבת ציון של תקופת הבית השני.
נמצאו רק מטבעות ברונזה (ככל הנראה עקב עונייה של הממלכה) בערכים שונים. הקטנים ביותר מביניהם הם מטבעות בערכים של פרוטה וחצי פרוטה. לסכומים גדולים שימשו אותם מטבעות הכסף הסלווקיים, ולאחר מכן השקלים הצוריים. בשני דינרי כסף רומיים נמצא גם כן קשר לחשמונאים; על אחד מהם כתובה הכתובת BACCIVS IVDAEAS, שמשמעותה המדויקת היא ככל הנראה "בַּגִּיוּס היהודי". שניהם מראים אדם (הנחשב ליהודה אריסטובולוס) הקד לפני גמל, עם ענף דקל בידו.
מאפיין ייחודי במטבעות החשמונאים (ובמטבעות היהודיים בתקופות שלאחריהם) הוא שהכיתוב נעשה בכתב עברי עתיק ולא באותיות האשוריות המרובעות, שבהן כבר השתמשו מאות שנים קודם.
מאפיין ייחודי נוסף במטבעות החשמונאים הוא, שהם אינם נושאים בצידן כל דמות או פרצוף, דבר העלול לפגוע ברגשות היהודים, שעבורם הם נטבעו. זאת בניגוד לעולם ההלניסטי שמסביב, שבו נטבע דיוקן השליט על פני המטבע, כמעט ללא יוצא מן הכלל, וכך גם לרוב דמות אל על גב המטבע.
הכתובות העבריות שנמצאו על גבי מטבעות החשמונאים הן:
השושלת והתקופה החשמונאית.
תקופת השלטון החשמונאי נמשכה 103 שנים. היא נוסדה על ידי הכהן הגדול שמעון בן מתתיהו, ואוחדה על ידי בנו יוחנן הורקנוס. לאחריו מלכו; יהודה אריסטובולוס, שלומציון ואלכסנדר ינאי. לאחר מותו, המלכות התחלקה בין האחים הורקנוס השני (שהיה הכהן הגדול) ויהודה אריסטובולוס השני (שהומלך למלך, מבלי להיות כהן גדול כאביו). הורקנוס ואריסטובולוס ביקשו מהרפובליקה הרומית סיוע במלחמותיהם וכתוצאה מכך הפכה ממלכת החשמונאים בהדרגה למדינה הכפופה לשלטון הרומאי, אך עדיין נשארה לה מידה רבה של עצמאות בתור אוטונומיה. המלך החשמונאי האחרון היה בנו של אריסטובולוס השני, מתתיהו אנטיגונוס השני.
בשנת 138 לפנה"ס פרסם המלך הסלאוקי אנטיוכוס השביעי צו מלכותי, שהכיר בזכות של שמעון בן מתתיהו להטביע מטבעות בארצו.
שמעון בן מתתיהו.
בעבר היו מטבעות המכונים על-פי כתובותיהם "מטבעות שנת ארבע" שיוחסו לשמעון בן מתתיהו, ברם כיום הדעה הרווחת היא שהראשון שממנו יש בידינו מטבעות הוא יוחנן הורקנוס בנו. ואילו המטבעות שיוחסו לשמעון מתוארכות לתקופת מרד בר כוכבא המאוחרת יותר. עם זאת בספר מקבים א' ישנה התייחסות לכך ששמעון קיבל רשות מהיוונים לטבוע מטבעות משלו בארצו אף כי נראה שבשלב זה הוא כבר לא ראה עצמו כפוף לרשותם. ומאידך ניכר שבמהלך שלטונו הוא נאלץ להתנהל במשנה זהירות מול היוונים ויחסם המדיני-פוליטי לאזור שהיה במרחב שליטתם. כאשר בחלק משנות מלכותו עוד החזיקו הללו בכוחות אפילו במצודת החקרא שבירושלים.
יוחנן הורקנוס.
יוחנן הורקנוס שלט בשנים 134 - 104 לפסה"נ.
הכתובות הקשורות בו שנמצאו על הפרוטות:
על חלק מהפרוטות היו טבועות לצד קרני שפע, גם מונוגרמות שלו, חלקן דמויי האותיות Ά, Π או Λ.
על בסיס מטבעות המלך יוחנן הורקנוס וכהוקרה להם הנפיק בנק ישראל את מטבע שני שקלים חדשים במחזור המטבע הנוכחי של מדינת ישראל עם ציור דומה של קרני שפע, רימון ופירות נוספים.
מטבעות יהונתן בן יהוחנן (המלך אלכסנדר ינאי).
אלכסנדר ינאי (103 עד 76 לפסה"נ), בנו של יוחנן הורקנוס, ירש את הכתר מאחיו אריסטובולוס והתחתן עם אלמנת אחיו, שלומציון (מכונה גם שלומית).
נמצא מטבע שעל חזיתו מוטבע עוגן סלאוקי והכתובת היוונית ΒΑΣΙΛΈΩΣ ΑΛΕΞΆΝΔΡΟΥ או BASILEWS ALEXANDROU שמשמעותה היא "אלכסנדר המלך", ועל גבו גלגל בן שמונה חישורים, או וריאציה של שמש ורגינה יחד עם הכתובת "יהונתן המלך" בכתב עברי עתיק.
נמצאו גם מטבעות בעלי הטבעה כפולה בהם על ההטבעה ביוונית הוטבעו המילים בעברית "יהונתן כהן גדול וחבר היהודים", ללא אזכור התואר מלך. הטבעה כפולה נעשית כאשר מנסים להנפיק מחדש מטבעות על בסיס מטבעות קודמים.
מתתיהו אנטיגונוס השני.
מתתיהו אנטיגונוס השני (הידוע גם בשמות מתתיהו אנטיגונוס ואנטיגונוס החשמונאי) היה בנו של המלך אריסטובולוס השני.
נמצאו שני מטבעות עם כתובות הקשורות בו:
המטבעות שטבע המלך החשמונאי מתתיהו אנטיגונוס השני שונים במידה רבה מאלו שטבעו קודמיו. בתקופתו הוטבעו בנוסף לפרוטות וחצאי הפרוטות שטבעו אלכסנדר ינאי ויוחנן הורקנוס טבע אנטיגונוס גם מטבעות גדולים במשקל ממוצע של 15 גרם ומטבעות בינוניים במשקל ממוצע של 7 גרם. בתקופתו שונתה הטכנולוגיה של הכנת האסימונים לטביעת המטבעות, והם נוצקו בדפוס דו צדדי, אשר אפשר הטבעת מטבעות גדולים ומרשימים.
מרבית הדגמים שהוטבעו על מטבעותיו של מתתיהו אנטיגונוס שימשו גם את קודמיו, ועל רקע זה מודגשת חריגותו של "מטבע המנורה". מאז התגלה לראשונה בשנת 1865 נמצאו עד כה רק כ-40 עותקים מן המטבע הנדיר הזה, שבצדו הקדמי הוטבעה דמותו של שולחן לחם הפנים ובצדו האחורי הוטבעה דמות המנורה. דגם זה הוא ייחודי למטבעות מתתיהו אנטיגונוס, ואפילו בתקופת מלחמת בר כוכבא, בה הרבו להציג את דמות המקדש וכלי הקודש, לא העזו להציג את דמות המנורה.
איסור על יצירת דמות המקדש וכליו מופיעה בתקופה מאוחרת יותר בתלמוד הבבלי: "לא יעשה אדם בית - תבנית היכל, אכסדרה - תבנית אולם, חצר - תבנית עזרה, שולחן - תבנית שולחן, מנורה - תבנית מנורה. אבל הוא עושה של ה' [חמישה קנים] ושל ו' [שישה קנים] ושל ח' [שמונה קנים], ושל ז' [שבעה קנים] לא יעשה". ייתכן וניתן ללמוד מאיסור מאוחר זה גם על תקופות קדומות יותר ולהסביר בכך את נדירות הופעתו של סמל המנורה במטבעות היהודים.
כהוקרה ולזכר המטבע של מתתיהו אנטיגונוס השני, עליו מנורת שבעת הקנים, הנפיק בנק ישראל בשנת 1984 מטבע עם ציור דומה בסדרת השקל ישן בעריך של 100 שקלים. בשל בעיה בשיעור ההאינפלציה בישראל הוחלפה בשנת 1986 סדרת המטבע, למחזור השקל חדש. גם בסדרה זו זכה המטבע לייצוג בציור של מטבע העשר אגורות.
בשנת 2018 הנפיק השירות הבולאי גיליונית זיכרון שהוקדשה לנושא סמל המנורה, תחת הכותרת "מן המקדש לסמל מדינת ישראל". בגיליונית שולבו ייצוגים שונים של המנורה, החל מימי בית שני וכלה בתקופת מדינת ישראל. המוצג הקדום ביותר ששולב על ידי המעצבת מירי ניסטור היה צד הגב של המטבע מימי מתתיהו אנטיגונוס, אחרון המלכים החשמונאיים.
בולון סור מר
מחוזות מיין
במדינת מיין שבארצות הברית ישנם 16 מחוזות. טרם נוסדה כמדינה, הייתה מיין חלק ממדינת מסצ'וסטס, ונקראה מחוז מיין. במרץ 1820 התקבלה לאיחוד כמדינה כחלק מפשרת מיזורי. תשעה מתוך שישה עשר המחוזות הנוכחיים של מיין היו תחומים כבר בעת שהייתה חלק ממסצ'וסטס. ב-1842 הוסדר הגבול הצפוני של מיין עם בריטניה, ושורטטו מחוזות חדשים.
הגדול שבמחוזות מיין הוא מחוז ארוסטוק (17,690 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז סגדהוק (960 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז קמברלנד (כ-281,674 תושבים). עיר הבירה, אוגוסטה, נמצאת במחוז קנבק.
תלווה לי את אישתך
ג'יי ניקסון
ג'רמיה וילסון "ג'יי" ניקסון (באנגלית: Jeremiah Wilson "Jay" Nixon; נולד ב-13 בפברואר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כמושל מיזורי בין השנים 2017-2009.
ביוגרפיה.
ניקסון נולד בדה סוטו (De Soto), פרבר של העיר סנט לואיס שבמיזורי. מוצא משפחתו בעיקר מאנגליה. אחד מאבות אבותיו מצד אביו, אברהם ג'ונאס, היה מתיישב יהודי באילינוי וחבר של אברהם לינקולן. ניקסון נולד למשפחה מתודיסטית, אך סבתא רבתא שלו מצד אביו הייתה יהודייה.
הוא למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיזורי, וסיים עם תואר ראשון ב-1978. בהמשך עבד כעורך דין. ב-1986 נבחר לסנאט המדינתי של מיזורי, ובין השאר רץ שנתיים לאחר מכן לסנאט ללא הצלחה. הוא שירת בסנאט עד שנבחר לתובע הכללי של מיזורי ב-1992, ושירת בתפקיד זה עד 2009. גם ב-1998 רץ ללא הצלחה לסנאט.
ב-2008, לאחר שהמושל הרפובליקני המכהן הכריז כי לא יתמודד לכהונה שלישית, הכריז ניקסון על מועמדותו למשרה זו. בבחירות הכלליות ב-4 בנובמבר הביס את יריבו הרפובליקני ונבחר למושל, כשזכה ב-58.40% ממניין הקולות. ב-2012 נבחר לכהונה שנייה, עם ניצחון גורף גם כן.
ניקסון נשוי ואב לשניים. אין הוא קשור משפחתית לנשיא ריצ'רד ניקסון.
יותם ישי
יותם ישי (נולד ב-25 בינואר 1980) הוא שחקן וקולנוען ישראלי, פעיל בישראל ובגרמניה.
ביוגרפיה.
ישי הוא בוגר מגמת התיאטרון של תיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב (1998) והחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2010).
משנת 2010 הוא עובד במחלקות בימוי בהפקות קולנוע וטלוויזיה ישראליות וגרמניות.
קולנוע.
במהלך השנים השתתף ישי במספר סרטי קולנוע. בשנת 2006 שיחק בסרטו של איתן פוקס, "הבועה". בשנת 2008 שיחק בסרט "A House Devided" ובסרט "בית מפוצל". ב-2009 שיחק בסרט "Ultimatum". באותה שנה שיחק בסרטו של איתן גפני, "תפר פתוח" ובסרט הקולנוע "הפריצה מכלא עכו".
בשנת 2011 שיחק בסרטים "מבול", "ג'ו + בל" ו"מיקי ברקו". בשנת 2013 שיחק בסרטי הקולנוע "פרדייז קרוז" ו"רוק בקסבה", שם גילם את דמותו של הסמל אריאל, שעומד לפני סיום שירותו הצבאי. הסרט זכה בפרס C.I.C.A.E בפסטיבל ברלין 2013 ובשנה לאחר מכן השתתף ישי ב, מסגרת לקולנוענים ושחקנים צעירים מכל העולם במסגרת פסטיבל ברלין.
בשנת 2015 יצא לאקרנים סרט הקומדיה "אני לא מאמין, אני רובוט?!" בכיכובו. ישי מגלם את דמותו של דני ברנשטיין, בחור רגיש שמגלה יום אחד שהוא רובוט מתוחכם.
בשנת 2016 יצא לאקרנים סרטה של רוני קידר "סופעולם", וכן הוקרן לראשונה סרטו של איתן גפני "ילדי הסתיו" בהם לקח ישי חלק.