בתקופת המשבר הכלכלי מתארגן הסדר הכלכלי מחדש. בשלב ראשון מחפשת הכלכלה בסיס חדש וקטן יותר. פירמות רבות מפטרות עובדים או פושטות רגל; תנופת ההשקעות נבלמת; צרכנים נוטים לקמץ בצריכה ולהרבות בחיסכון. במקביל מתחילים יזמים ומשקיעים חדשים לתור אחר הזדמנויות השקעה שנוצרו בעקבות ההסטה בטעמי ובתנאי ההשקעה, החיסכון, התעסוקה והצריכה במשק. יוזמותיהם יבקשו להקצות מחדש את המשאבים ש"בוזבזו" במשטר המשקי הישן, ויובילו לצמיחה מחודשת מבסיס הצמיחה החדש והנמוך שנוצר על ידי השפל הכלכלי.
אברהם רובינזון
אברהם רובינזון (6 באוקטובר 1918 - 11 באפריל 1974) היה מתמטיקאי יהודי. הוא רכש מוניטין בשלושה תחומים: הנדסה אווירונאוטית, לוגיקה מתמטית, ואנליזה מתמטית, ונודע יותר מכל על פיתוח האנליזה הלא סטנדרטית, ענף במתמטיקה המפתח באופן ריגורוזי את מושג האינפיניטסימל ומושגים הנגזרים ממנו.
קורות חיים.
רובינזון נולד בוואלדנבורג שבגרמניה (כיום ולבז'יך שבפולין) למשפחה יהודית בעלת אמונה ציונית יוקדת. אביו, אברהם רובינזון, נפטר זמן קצר טרם לידתו. בשנת 1933, בעקבות עליית היטלר לשלטון, עלה רובינזון, עם אמו ואחיו הבכור, לארץ ישראל. את שנת הלימודים האחרונה של לימודיו התיכוניים השלים בגימנסיה רחביה. בתחילה התגוררה משפחתו בביתו של מנהל המוסד וידיד המשפחה, אברהם ברתנא, ומאוחר יותר עברה לדירה משל עצמם בדרך עזה.. רובינזון למד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1939 קיבל תואר ראשון. בזכות הצטיינותו קיבל מלגת לימודים בסורבון והחל ללמוד שם. לאחר חודשים אחדים פלשה גרמניה הנאצית לצרפת, ורובינזון נמלט לאנגליה. בשלב זה שינה את הכתיב של שם משפחתו מ-Robinsohn ל-Robinson. הוא התגייס לחיל האוויר של צרפת החופשית ותרם למאמץ המלחמתי באמצעות לימוד-עצמי של אווירודינמיקה ורכישת מומחיות בתחום משטחי העילוי שבהם נעשה שימוש בכנפי מטוסי הקרב.
בשנת 1946 מונה למרצה בקולג' לאווירונאוטיקה בקריינפילד, ורכש מוניטין עולמי באווירודינמיקה, ובאותה שנה הוענק לו תואר שני במתמטיקה מטעם האוניברסיטה העברית. בשנת 1949 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת לונדון, על עבודה בשם The Metamathematics of Algebraic Systems שנעשתה בהנחייתו של זולטן פאל דיינס. בשנת 1951 החל ללמד באוניברסיטת טורונטו ובשנת 1957 עבר לאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא היה ראש החוג למתמטיקה עד לשנת 1962. אז עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בתקופה זו נודע ברבים בגישתו העושה שימוש בשיטות של לוגיקה מתמטית על מנת להתמודד עם סוגיות בתחום האנליזה המתמטית והאלגברה המופשטת. הוא "הציג לראשונה רבים מרעיונותיה היסודיים של תורת המודלים". בעשותו שימוש בשיטות אלה, מצא רובינזון דרך לנצל לוגיקה פורמלית כדי להוכיח קיומם של מודלים לא סטנדרטיים עקביים של מערכת המספרים הממשיים, הכוללים מספרים אינסופיים ואינפיניטסימלים. מתמטיקאים אחרים, ובהם וים לוקסמבורג, הראו כי ניתן להגיע לתוצאות אלה באמצעות מסנני-על, דבר שהפך את עבודתו של רובינזון לנגישה למתמטיקאים נעדרי מומחיות בלוגיקה הפורמלית. ספרו של רובינזון, "אנליזה לא סטנדרטית", ראה אור בשנת 1966.
רובינזון התעניין רבות בהיסטוריה ובפילוסופיה של המתמטיקה, ופעמים רבות העיר כי היה רוצה להיכנס אל תוך ראשו של לייבניץ, המתמטיקאי הראשון שניסה לתאר ביסודיות את רעיון המספרים האינפיניטסימליים.
עמיתיו באוניברסיטת קליפורניה תארו אותו כאדם שעמל קשות על מנת להכשיר את הדוקטורנטים בכל רמות היכולת באמצעות הפנייתם למיזמים בעלי רמות-קושי מתאימות, אך גם ככזה שהתלונן על איכותם הירודה של בוגרי האוניברסיטה. אוניברסיטת ייל חיזרה אחריו, ולאחר סירוב ראשוני, הוא ניאות לבסוף ועבר אל שורותיה בשנת 1967, ונשאר בה עד לפטירתו.
פרסם תשעה ספרים ו-130 מאמרים.
אברהם רובינזון נפטר מסרטן הלבלב בשנת 1974.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
אברהם רובינסון
גמאסי
משבר האשראי
המשבר הכלכלי העולמי (2008)
המשבר הכלכלי העולמי של 2008, הקרוי גם משבר האשראי העולמי, הוא משבר פיננסי גלובלי חריף, אשר הכה בעולם בשנים 2008–2009. ניצני המשבר הם במשבר הסאבפריים שהחל בארצות הברית ביולי 2007, והתפשט אחר כך לכל רחבי העולם.
השנים שקדמו למשבר היוו תקופה של גאות כלכלית בארצות הברית, אשר התאפשרה הודות למדיניות מוניטרית מרחיבה וקביעת ריבית נמוכה במשק על ידי הבנק המרכזי האמריקאי, הפדרל ריזרב. תקופה זו התבטאה בעלייה בצריכה הפרטית ועלייה ניכרת במחירי הנדל"ן ובשנת 2006 החלו לעלות סימני שאלה בדבר יכולתם של משקי הבית האמריקניים לעמוד בתשלום חובותיהם, ובפרט בהחזר המשכנתאות שניתנו עד אז לכל דורש.
עלייה חדה במספר הלווים שלא יכלו לעמוד בהתחייבויותיהם הביאה לגל של הליך פירוק בגופים שהלוו לרוכשי בתים, ולגל שני של ירידות חדות באיגרות חוב שעברו תהליך איגוח ונרכשו על ידי בנקים ברחבי העולם. ביולי 2007 החלה צניחה בשערי איגרות חוב מגובות במשכנתאות, והחל מאוקטובר 2007 הסתמנו ירידות גם בשוקי המניות.
שנת 2008 החלה כשאירועים שונים מתקבלים על ידי השווקים בשקט יחסי, עד לספטמבר. ב-14 בחודש זה הודיע בנק ההשקעות האמריקני ליהמן ברדרס על הליך פירוק. מכאן ואילך החל כדור שלג להתגלגל, כשאירוע רודף אירוע, בצד הכרזות פסימיות במיוחד של ראשי הכלכלה העולמית. שוקי האשראי העולמיים קפאו, מניות של בנקים גדולים קרסו, המשבר עבר לכלכלה הריאלית, ומפעלים החלו בפיטורי עובדים. הכלכלה העולמית נכנסה לקיפאון ולרמה גבוהה של אי ודאות.
שרי אוצר ובנקים מרכזיים בעולם החלו בהתייעצויות קדחתניות, שבסופן התגבשו חבילות סיוע שונות, בעיקר למגזר הבנקאי, במגמה להביא להפשרה במתן האשראי. בצעדים המשמעותיים ביותר נקטו ארצות הברית ובריטניה, שהזרימו במישרין ובעקיפין טריליוני דולרים למשקיהן.
החל מאמצע 2009 נרשמו בכלכלה העולמית סימני התאוששות, ובאוגוסט אותה שנה התבטאו כלכלנים בכירים ובהם בן ברננקי, יושב ראש הפדרל ריזרב, ואוליבייה בלאנשאר, הכלכלן הראשי של קרן המטבע הבינלאומית, בדבר סיום המשבר.
בספטמבר 2009 פורסמו הערכות כי עלות החילוץ של הכלכלה העולמית מהמשבר הגיעה בארצות הברית לכ-10,000 דולר לנפש, ובבריטניה - לכ-50,000 דולר לנפש.
רקע.
המשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008 החל לאחר שהתרחבה בארצות הברית תופעת אי פרעונן של איגרות חוב מגובות משכנתאות אשר זכו לשם משבר הסאב פריים. אג"ח מגובות משכנתאות הן איגרות חוב שהונפקו על ידי הבנקים בהמלצת הממשל האמריקאי אשר התכוון בדרך זו לספק מימון לצורך עידוד רכישת דירות בקרב המעמד החלש בארצות הברית כדי לשייכו למעמד הבינוני. הממשל האמריקאי אפשר לבנקים המסחריים להנפיק אג"ח כנגד הלוואות המשכנתא שניתנו ללקוחותיהם.
הנפקת אג"ח כנגד הלוואת משכנתא העבירה למעשה את הסיכון הכרוך באי פרעון ההלוואה מהבנק - אל מחזיק האג"ח. בדרך זו לבנק לא היה כל אינטרס לבדוק את יכולת ההחזר של הקונה-הלווה כפי שהיה נהוג עד כה, והסיכון לאי ההחזר הוטל במלואו על בעל האג"ח (המגובה אך ורק במשכנתא שקיבל).
העברת הסיכון הכספי מכתפי הבנקים יחד עם דמי ה"תיווך" הגדולים שהרוויחו מן העסקאות בין הלווה (בעל המשכנתא) לבין הקונה של איגרות החוב, עודדה את הבנקים להגדיל את מספרם של מקבלי הלוואות המשכנתא מבלי לתת את הדין ליכולת ההחזר שלהם.
בפועל המוני אנשים לקחו משכנתאות לרכישת דירות. נוספו אליהם גם אלה שביקשו לקבל משכנתא ממניעים ספקולטיביים.
הגידול הלא מבוקר בשוק הנדל"ן בארצות הוביל לבועה של ביקושים כך שהציבור העדיף לקחת משכנתאות גם על דירות שמחירן היה גבוה מערכן הריאלי.
סדקים בבועת הנדל"ן החלו כאשר חלה ירידה במחירי הנדל"ן. בעלי ההלוואות מצאו את עצמם עם הלוואה הגבוהה משווי הנכס ולכן העדיפו שלא לפרוע את ההלוואה ולמשכן את הנכס. במקביל, הבנקים ניסו לשמור על המוניטין הפיננסי שלהם ונשאו ברוב הפסדי הענק שנגרמו כתוצאה מאי פרעון ההלוואות ויחד איתם גם הגופים והמשקיעים הנוספים אשר נותרו עם איגרות חוב חסרות ערך.
ההפסדים שהצטברו בעקבות הגידול במספר חדלי הפרעון גרמו בסופו של דבר לפשיטת רגל של בנקים רבים וחברות השקעה גדולות.
גורם חשוב ביצירת ביקוש לאג"ח מגובות משכנתאות הוא זרימת הון גדולה ולאורך זמן רב מסין לתוך ארצות הברית.
סין הנמצאת בשנים האחרונות בעודף יצוא עצום, רוכשת בכל שנה כמות נכבדת של אג"ח ממשלתי אמריקאי. כסף זה "מחפש" אפיקי השקעות שונים.
גופים פיננסים בארצות הברית יזמו מכשירים פיננסים שונים כמו השקעות מגובי משכנתאות על מנת שהכסף יזרום לידיהם. זו אחת הסיבות המרכזיות שגרמה לעליית מחירי הבתים באופן בועתי ולא מבוקר, בתים שערכם הולך ועולה כל עוד כסף זורם מסין לארצות הברית.
פרוץ המשבר.
עליה חדה בשיעור הלווים שלא יכלו לעמוד בתשלומי המשכנתא גרמה לעליה בריבית שבה היו חברות אחרות נכונות להלוות לגופים מעניקי משכנתאות. החמרת התנאים הזו עבור מעניקי המשכנתאות יצרה אצלם "מחנק אשראי" ומתחילת 2007 ניכרה עליה משמעותית בשיעור פשיטות הרגל של גופים המעניקים הלוואות. פשיטות הרגל הובילו לירידה במניותיהם של גופים הקשורים בנדל"ן ולהיעלמות הגאות בשוק זה.
הנפגעים הראשונים והישירים מקריסת הבנקים למשכנתאות היו הגופים האמריקאים, האירופיים והאסייתיים שהשקיעו בהם. החשש היה מפני פגיעה כללית בכלכלה האמריקאית, ובעקבותיה בכלכלות אחרות בעולם.