אחד הסוחרים הידועים בקהילה היה פרנאאו לורנסו, אבי משפחת קוריאל. אמו הייתה כנראה אביגיל קוריאל דה גיומר דה קוסטא ואביו היה כנראה אציל פורטוגלי-ויזיגוטי ז'רונימו דה סאלדאניה ובובדילה. לורנסו נבחר ב-1533 כנציג סוחרי קוימברה בוועדת השומה העירונית לענייני מיסים. נכדו של לורנסו הוא האח הדומיניקני פרנציסקו דה ויקטוריה, שהתמנה לבישוף של טוקומן, ארגנטינה - המשרה הבכירה ביותר בהררכיה הקתולית, שאליה הגיע נוצרי-חדש פורטוגלי במאות ה-16 וה-17, והוא שהכניס את גידול ועיבוד הסוכר לארגנטינה.
מוזיאון ארץ יהודה
מוזיאון ארץ יהודה הוא מוזיאון העוסק בתולדות ארץ יהודה ותרבותה, באמצעות תצוגת קבע ופעילות למגוון האוכלוסייה בתחומי ארכאולוגיה, היסטוריה תרבותית וזהות מקומית. הוא ממוקם בבניין מועצת קריית ארבע. המוזיאון נפתח בספטמבר 2002 במעמד נשיא המדינה, משה קצב. המוזיאון יועד בעיקרו להצגת ממצאים ארכאולוגיים שנחפרו באזור במשך 35 שנים. מקור הממצאים בפריטים שנאספו במחסני "קצין מטה ארכאולוגיה ביהודה שומרון ועזה".
ממצאי המוזיאון.
המוזיאון אוצר בתוכו מאות חפצים ופריטים ארכאולוגים הממחישים פנים שונות בחיי היום-יום בחבלי ארץ יהודה בימי קדם.
שטח המוזיאון כ-630 מ"ר, ובו שלושה אולמות בהם מוצגים ממצאים ארכאולוגיים שונים המסודרים על-פי תקופות החל מתקופת המקרא וכלה בימי בית שני, התקופה הרומית.
תצוגות נוספות:
סמל המוזיאון.
סמל המוזיאון הוא מנורה ועץ דקל ומבוסס על משקוף בית כנסת עתיק שמוצג במוזיאון.
הממצאים מוצגים דווקא במוזיאון זה, משום שמדינת ישראל התחייבה בהסכמי אוסלו לא להעביר ממצאים ארכאולוגיים שנתגלו בשטחי יהודה ושומרון לתוך תחומי הקו הירוק.
תורת הח&quot;ן
הו (כלי)
הו (בסינית: 壶, פיניין: Hū) הוא קנקן ברונזה, שצורתו צורת אגס, אשר שימש בטקסים דתיים בסין העתיקה.
קנקני ה"הו" הוצבו בקברים בסעודה הטקסית שהוכנסה אל הקבר כחלק מפולחן אבות במטרה להבטיח את עזרת רוח האבות. בתקופה הקדומה יותר - תקופת שושלת שאנג היו כלי ה"הו" כלים פשוטים במראם. עיצוב כלים אלה התפתח עם השנים ובתקופת שושלת ג'ואו היו על גבי הכלים תבליטים. כמו כן בתקופה זו נהגו להכניס זוגות של כלים אלה לקברים, ולא כלים בודדים, וכן הכלים גדלו בגודלם, נפחם ומשקלם. כלי הו שהתגלו בקבר יי מזנג הגיעו לגובה של 99 ס"מ ולמשקל של 240 ק"ג.
במהלך תקופת האביב והסתיו עוצבו הכלים בעיקר בתבליטי בעלי חיים.
בתקופת המדינות הלוחמות התפתחה צורת הכלי מכלי דמוי אגס לכלי בעל צורה ריבועית אשר נקרא "פאנג הו".
חוכמת הנסתר
המשרד לביטחון הציבור של סין
המשרד לביטחון הציבור של הרפובליקה העממית של סין (בכתב סיני: 公安部; בפין-יין: gōng ān bù) הוא רשות המשטרה הלאומית של סין העממית. מאז הקמתו בשנת 1949 ועד 1954 נקרא בשם "המשרד המרכזי לביטחון הציבור". המשרד הוא סוכנות אכיפת החוק העיקרית במדינה. בראשו עומד השר לביטחון הציבור, אשר לו מושב במועצת המדינה. המשרד אחראי על המשטרה העממית המזוינת של סין. השר לביטחון הציבור מאז 2017 הוא ז'או קז'י.
סניפי המשרד מכונים הלשכה לביטחון הציבור (בכתב סיני: 公安局; בפין-יין: gōng ān jú) והללו ספגו ביקורת על שימוש מופרז בכוח.
היסטוריה.
המשרד לביטחון הציבור הוא אחד מהארגונים הממשלתיים הוותיקים ביותר ברפובליקה העממית של סין. המשרד נתון לפיקוח הוועדה הצבאית המרכזית של המפלגה הקומוניסטית של סין. המשרד הוקם ביולי 1949 כאשר הועברו תפקידי השיטור מהמחלקה המרכזית לעניינים סוציאליים לידי המשרד, שהחל לפעול ב-1 בנובמבר 1949. מאז 1950 מטה הארגון הוא בבייג'ינג הבירה.
מוזיאון שאנגחאי
מוזיאון שאנגחאי (בסינית מסורתית: 上海博物館 ; בסינית מפושטת: 上海博物馆) הוא מוזיאון לאמנות סין מתקופת סין העתיקה, הממוקם בכיכר העם בשאנגחאי שבסין העממית.
היסטוריה.
המוזיאון נוסד בשנת 1952 ופתח את שעריו לציבור במבנה ששימש קודם לכן את מועדון המרוצים של שנגחאי. בשנת 1959 עבר המוזיאון למבנה בדרך הנאן (אשר שימש קודם לכן חברות ביטוח ומשרדי בנקים), ובשנת 1992 הקצתה עיריית שאנגחאי שטח בסמוך לכיכר העם עבור המוזיאון.
הקמת מבנה המוזיאון החלה בשנת 1993 והוא נחנך ב-12 באוקטובר 1996.
גובהו של המוזיאון 29.5 מטרים ובו חמש קומות בשטח כולל של 39,000 מ"ר. המבנה תוכנן בצורת דינג- כלי פולחני מסורתי מברונזה.
חלקו העליון של המבנה מעוגל וחלקו התחתון של המבנה מרובע, בהתאם לאמונה המסורתית הסינית לפיה הארץ רבועה בעוד שהשמיים עגולים.
אוספי המוזיאון.
במוזיאון למעלה מ-120,000 מוצגים ובהם כלי חרס, כלי ברונזה (כמו הו), קליגרפיה, רהיטים, כלי ירקן, מטבעות עתיקים, ציורים וחותמות. במוזיאון אחד עשר אולמות תצוגה קבועה, ושלושה אולמות של תצוגות מתחלפות.
המינהל הלאומי לאבטחת סודות מדינה (סין)
המינהל הלאומי לאבטחת סודות מדינה (בסינית מפושטת: 中共中央保密委员会办公室; בפין-יין: zhōnggòng zhōngyāng bǎomì wěiyuán huìbàn gōngshì; מילולית: ועדת הביטחון של הוועד המרכזי של מק"ס) הוא זרוע ממשלתית של הרפובליקה העממית של סין שהיא חלק מקהילת המודיעין של סין העממית. בתפקיד מנהל המינהל - שיה יונג.
זהו ארגון של מועצת המדינה המופקד על שמירת מידע חסוי הנוגע לביטחון המדינה. לצד ארגון זה פועל גם הוועד המרכזי להגנת סודות מדינה. הארגון מאבטח בניינים ממשלתיים, שומר בחשאיות פעילויות צבאיות חשאיות ומבצעים, הארגון מנטר מועמדים לתפקידים בכירים במשרד לביטחון המדינה ובעמדות מפתח במדינה, ארגון זה הוא במידה רבה מקביל למלמ"ב הישראלי ובעל סמכויות נרחבות לחקירת בכירים.
המוזיאון היפני
1965 בארצות הברית
1965 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 189 שנה מיום היווסדה.
פג'ר (לוויין)
פג'ר (בפרסית: فجر - מילולית "שחר"), הוא שמו של לוויין קטן מפיתוח איראני עצמאי. הלוויין שוגר לחלל ב-2 בפברואר 2015 באמצעות משגר לוויינים מפיתוח איראני. למרות התכנון המקורי, לפיו הלוויין אמור היה לפעול שנה וחצי, הוא חדר לאטמוספירה של כדור הארץ ונשרף ב-26 בפברואר 2015, עשרים וארבעה יום בלבד לאחר השיגור.
מהלך הפיתוח.
קיומו של הלוויין נחשף לכלי התקשורת באיראן ביולי 2010. הלוויין הוצג לראשונה במסגרת אירועי השגי הממשלה והמהפכה האיסלאמית ב-7 בפברואר 2011, על ידי נשיא איראן. הלוויין שוגר בפברואר 2015, והיה הלוויין האיראני הרביעי בחלל.
מבנה הלוויין.
על פי דוברים רשמיים באיראן הלוויין מיועד למשימה של חישה מרחוק והוא יהיה בעל רזולוציה של כ-150 מטר. ללוויין מערכת הנעה הפועלת באמצעות גז קר (חנקן) מדוחס, והוא מסוגל לבצע שינויים במסלולו.
מחלת היילוד
מחלה המוליטית של היילוד או תמס דם של היילוד (Eyrthroblastosis fetalis או Hemolytic disease of the newborn) היא מחלה חיסונית התוקפת תינוקות. המחלה מתפרצת בזמן שאימהות בעלות גורם רזוס שלילי יולדות תינוקות בעלי גורם רזוס חיובי, ובתנאי שזה אינו התינוק הראשון בעל סוג הדם החיובי שהן יולדות. אמנם ישנה אפשרות ליצירת נוגדנים גם לפני ההריון בעקבות קבלת עירוי מוצרי דם שאינם תואמים, כך שגם התינוק הראשון בעל סוג הדם החיובי יכול להיות מותקף על ידי המערכת החיסונית של אמו.
היסטוריה.
בשנת 1937 גילה קרל לנדשטיינר את גורם רזוס. בשנת 1964 נעשה בפעם הראשונה עירוי דם לעובר במעי אמו כדי למנוע את מחלת היילוד.
אי התאמה בגורם רזוס.
באופן גנטי, העובר הוא מעין "שתל זר" בגוף האם, מאחר שמחצית המטען הגנטי שלו מקורו באב הביולוגי. במהלך ההריון, התאים של העובר ושל האם כמעט אינם יוצרים מגע, שכן מעבר החומרים נעשה בעיקר דרך השליה. אולם, במהלך הלידה, בתעלת הלידה מתרחש מגע בין התאים של האם והתאים של התינוק. כדוריות דם אדומות של התינוק מגיעות אל האם. אם לאם יש גורם רזוס שלילי ולתינוק יש גורם רזוס חיובי, בבא כדוריות הדם האדומות של התינוק במגע עם זה של האם, מערכת החיסון של האם יזהה את גורם הרזוס כפולש וייצר נוגדנים anti RH.
בלידה ראשונה, לוקח לאם ארבעה עד שבעה ימים לייצר נוגדנים ולכן אין סכנה לעובר. אך אחרי הלידה הראשונה, קיים זיכרון חיסוני של הנוגדנים, והאם מייצרת אותם בתוך דקות. במהלך הלידה נוגדנים אלו יגיעו אל גוף היילוד ויגרמו להצמתה בכלי הדם של התינוק. תינוקות כאלה נולדים עם כלי דם מלאים בגושים וחסימות.
פתופיזיולוגיה.
בכל הריון נורמלי מתרחש מעבר של תאי דם עובריים בכמות מזערית למחזור הדם האימהי.
גם במצבים של הריון מחוץ לרחם קיים סיכוי שיעברו כדוריות דם עובריות אשר יגרמו לריגוש מערכת החיסון האימהית, או במקרים של הפלה בשבועות מוקדמים, היות שאנטיגן ה- RH נמצא על פני הכדוריות האדומות העובריות החל מהשבוע ה-5 להריון.
מערכת החיסון של אם בעלת RH שלילי מגיבה לחשיפה לאנטיגן RH על ידי יצירת נוגדנים מסוג IgM שאינם עוברים את השליה. לאחר מכן נוצרים נוגדנים מסוג IgG שיכולים לעבור שליה, ונקשרים למחזור הדם העוברי לכדוריות דם אדומות ומביאים להמוליזה (הרס) של כדוריות דם אדומות.
ההמוליזה יכולה להיות קלה בלבד, או להיות חמורה וקשה המביאה למצבים כגון הידרופס פטאליס ואף מוות תוך רחמי.
טיפול.
יש שתי אפשרויות למניעת מחלת היילוד:
מניעת התפתחות נוגדנים לגורם רזוס.