כאומה הראשונה לקבל את הנצרות התפתחו בקרב הארמנים נוהגים וסדרי תפילה מיוחדים להם, הנבדלים בעיקר בשימושם בשפה הארמנית בתפילה ובמאפיינים אסתטיים כמו מיעוט צלמיות יחסית לכנסיות מזרחיות אחרות. לאחר ועידת כלקדון ב-451 הכנסייה הארמנית סירבה לקבל את הכריסטולוגיה של הדיופיזיטיות ולמעשה הייתה אחת הקנאיות בהתעקשות על המונופיזיטיזם, עד כדי כך שנחשבה לקרובה ביותר לתורת אוטיכס בנדון: בין היתר, הוכללו בסידורי התפילה פסקאות כמו "אלוהים אשר נצלב למעננו" (ממנה משתמע שהאל האב סבל יחד עם ישו על הצלב), שתוקנה בכוונה על ידי פטריארך אנטיוכיה המונופיזיטי פטרוס כדי לנדות כל מי שסירב לקבלה והתגלה בכך ככלקדוני. כך התפלגה כנסיית ארמניה מעל יתר הנצרות ונותרה כחלק מן הקומוניון האוריינטלי. רוב העם הארמני נתון למרות הכנסייה האפוסטולית הארמנית האוריינטלית, המכונה ה"גריגוריאנית" על שם גרגוריוס הקדוש "הַמֵאִיר" ומיעוט משתייך לכנסייה הקתולית הארמנית.
ארמנים בישראל.
כבר בשלהי המאה ה-4 הייתה קהילה ארמנית בירושלים, ומאז ישנה רציפות של יישוב ארמני בעיר. בסוף התקופה הביזנטית היו בירושלים 70 מבנים של מוסדות וכנסיות ארמניות. שרדו מהם שני אתרים: באתר ברחוב הנביאים, קרוב לשער שכם ובתחומי המנזר הרוסי בהר הזיתים - טור מלכא. הפטריארכיה הארמנית בירושלים נמצאת בה ברצף משנת 1311. מרכז הכנסייה הגריגוריאנית נמצא ברובע הארמני בעיר העתיקה. בשנת 1833 נוסד בית הדפוס הארמני הראשון בירושלים בתוך קתדרלת יעקב הקדוש. הגיליון הראשון של "SION", הירחון הרשמי של הפטריארכיה הארמנית, הופץ לראשונה לציבור בשנת 1866. ב-1841 נוסד הסמינר התאולוגי הארמני הראשון בעיר רמלה, ועבר לרובע הארמני בשנת 1845. לאחר רצח העם הארמני הגיעו לארץ ארמנים יתומים שניצלו מהתופת. בשנת 1929 נפתח בירושלים בית הספר הארמני ("Serpots Tarkmanchats Varjaran") הפועל עד היום. לארמנים זכויות בחלק מהמקומות הקדושים לנצרות. הכנסייה המרכזית שלהם היא ברובע הארמני, היא קתדרלת יעקב הקדוש. גם בתחנה הרביעית של ויה דולורוזה יש כנסייה ארמנית-קתולית קטנה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה ואחריה, גדל מספרה של הקהילה הארמנית הקטנה בארץ ישראל, עם בואם של פליטי רצח העם. אלה התיישבו בעיקר בירושלים, אך גם ביפו, חיפה, עכו ומספר משפחות בכפרים בגליל. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוקם כפר הניצולים הארמנים שייח' בראק, שננטש לאחר מכן בשנת 1981.
לפני מלחמת העצמאות היו בארץ ישראל לכל היותר 10,000 ארמנים. כשהוקמה מדינת ישראל מנתה הקהילה הארמנית 1,000 נפש. בשנת 1949, קיבלה הקהילה הארמנית מבנה במושבה הגרמנית בירושלים, ששימש בעבר כבית-עם של קהילת הטמפלרים, והפכה אותו לכנסייה.
בשנת 2019 הלמ"ס הכלילה כקבוצת אוכלוסייה את הארמנים בישראל כחלק מהאוכלוסייה הערבית-נוצרית.
קיריל קונדראשין
קיריל קונדראשין (ברוסית: Кири́лл Петро́вич Кондра́шин; 6 במרץ 1914, מוסקבה - 7 במרץ 1981, אמסטרדם) היה מנצח סובייטי.
חייו.
לימודים.
קונדראשין למד בקונסרבטוריון של מוסקבה משנת 1931 עד 1936 אצל מנצח סובייטי אחר, בוריס חייקין (שהיה מבוגר בשלוש שנים בסך הכל מקונדראשין עצמו). בין השנים 1938 ל-1942 ניצח על תזמורת תיאטרון מאליי בלנינגרד ועל תזמורת תיאטרון בולשוי במוסקבה משנת 1943. ניצוחו על הסימפוניה הראשונה של דמיטרי שוסטקוביץ' משך עליו את תשומת לבו של המלחין והייתה זו ראשיתה של הידידות ביניהם. בשנת 1947 קיבל קונדראשין את מדליית סטלין.
קריירה עיקרית.
בתחרות הפסנתר הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי בשנת 1958 ניצח על הופעתו של ואן קלייברן, שזכה בפרס הראשון. אחרי התחרות, יצא לסיור בארצות הברית עם קלייברן, לנגינת הקונצ'רטו הראשון לפסנתר של רחמנינוב והקונצ'רטו הראשון לפסנתר של צ'ייקובסקי (שזיכה את קלייברן בפרס הראשון בתחרות). קונדראשין היה המנצח הסובייטי הראשון שהוזמן לאמריקה מאז החלה המלחמה הקרה. בין השנים 1960 ל-1975 כיהן קונדראשין כמנהל אמנותי של הפילהרמונית של מוסקבה ובתקופה זו ניצח על ביצוע הבכורה של הסימפוניות ה-4 וה-13 של שוסטקוביץ'. במשך השנים הופיע באירופה ובאמריקה עם מוזיקאים רוסים מפורסמים כמו הצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ', הכנר דוד אויסטרך והפסנתרן סביאטוסלב ריכטר.
יציאה למערב אירופה.
קונדראשין עזב את ברית המועצות בשנת 1978 לאחר שהגיש בקשה למקלט מדיני לממשלת הולנד בזמן סיור קונצרטים שם. בתגובה מיידית לכך החרים המשטר הסובייטי את כל הקלטותיו הקודמות. הוא קיבל משרת מנצח אורח קבוע בתזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם באותה שנה ונשאר במשרה זו עד מותו מהתקף לב ב-1981, יום לאחר שניצח על תזמורת רדיו צפון גרמניה.
2,3BPG
אולימפיה ליובליאנה (כדורסל)
אוניון אולימפיה ליובליאנה (בסלובנית: Košarkarski klub Union Olimpija) היא קבוצת כדורסל סלובנית מהעיר ליובליאנה, המתמודדת בליגת העל הסלובנית, היורוקאפ והליגה האדריאטית.
היסטוריה.
מועדון הכדורסל הוקם בשנת 1946 כחלק ממועדון הספורט הגדול "סוובודה" (חופש). הקבוצה השתתפה בעבר במסגרת הליגה היוגוסלבית בכדורסל וזכתה ב-6 אליפויות וגביע אחד.
בעונת 1993/94 זכתה הקבוצה בגביע האירופי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת טאו ויטוריה 81-91. בעונת 2001/02 זכתה באליפות הליגה האדריאטית לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת קרקה נובו מסטו 59-73.
כמו קבוצות רבות אחרות, גם ליובליאנה נוהגת לשנות את שמה לפי הספונסר הראשי שלה. הקבוצה החליפה שם מספר פעמים, ולאחרונה התייצבה על "אוניון אולימפיה" (מ-1997). אולמה הביתי של הקבוצה הוא סטוז'יצה ארנה שנחנך ב-2010, ובכך החליף את דבורנה טיבולי, אולמה הקודם.
בקיץ 2019 התמזגה הקבוצה עם צדביטה זאגרב, וכעת נקראת צדביטה אולימפיה מהעיר ליובליאנה.
ג'יימס אנגלטון
ג'יימס אנגלטון (אנגלית: James Jesus Angleton; 9 בדצמבר 1917 - 12 במאי 1987) היה מנהל הסגל של סיכול הריגול ב-CIA (תוארו הרשמי היה משנה למנהל למבצעים לסיכול ריגול). אנגלטון נחשב אחד משני המעצבים הבולטים של אופיו ופעולותיו של ה-CIA, זאת לצד מייג'ור ג'נרל ויליאם דונובן.
אנגלטון בלט בתקופת שירותו הארוכה בשרות ה-CIA ובהיותו לוכד המרגלים הבולט ביותר. אולם, זכורה אף העובדה כי הוטעה על ידי המרגל הסובייטי קים פילבי. כאשר חבריו של פילבי בשרות החשאי הבריטי, מקלין ובורג'ס, ערקו לברית המועצות, התברר מיד כי פילבי הקים בארצות הברית ובבריטניה רשת ריגול חסרת תקדים בגודלה וזאת למרות מאמצי סיכול ריגול בראשות אנגלטון. חשיפת רשת הריגול הסובייטית זיעזעה את אנגלטון ומאותה עת הוא היה ידוע ברגישותו חסרת הלאות לנוכח כל חשד של "חפרפרת" בשרות ה-CIA. היו שראו בחשדנותו הרבה גורם מפלג ומעורר מחלוקת בשרות הביון.
אנגלטון שימש כיועץ ראשי למספר מנהלי שרות ה-CIA ביניהם: אלן דאלס, וריצ'רד הלמס.
הקשר עם ישראל.
בשנות ה-50 היה אנגלטון ממונה על הקשר בין ה-CIA ושירותי המודיעין של מדינת ישראל הצעירה. בתוקף תפקידו זה קיבל מישראל בשנת 1956 את תדפיס הנאום הסודי של ניקיטה חרושצ'וב, ודאג להדלפתו לעיתון הניו יורק טיימס. הישג זה של המודיעין הישראלי תרם רבות לקשרים המודיעיניים בין ישראל וארצות הברית. אנגלטון המשיך להיות איש הקשר עם המוסד עד סמוך להדחתו מה-CIA ב-1974, ובתוקף תפקידו נפגש ערב מלחמת ששת הימים עם ראש המוסד מאיר עמית שהגיע לוושינגטון בשליחות מיוחדת מאת ראש הממשלה לוי אשכול.
אפרים הלוי (ראש המוסד לשעבר), שהיה ידידו האישי של אנגלטון, כתב עליו:
אנגלטון נחשב לידיד גדול של ישראל. יוסי מלמן ודן רביב מתארים אותו בספרם מרגלים לא מושלמים כ"מליץ היושר החשוב ביותר של המדינה היהודית בחוגי הביטחון והמודיעין של ארצות הברית". לפי ספר זה, זמן קצר לאחר מותו של אנגלטון ב-1987 הציבה ישראל מצבה לזכרו בירושלים. המרכז למורשת המודיעין הקים על שמו קרן המחלקת מלגות לעידוד עבודות מחקר בתחום המודיעין והטרור.
ז'וזף-מישל מונגולפייה
ג'ון דנוור
ג'ון דנוור (באנגלית: John Denver; 31 בדצמבר 1943 – 12 באוקטובר 1997, נולד בשם הנרי ג'ון דויטשנדורף, באנגלית: Henry John Deutschendorf Jr) היה זמר-יוצר אמריקאי בז'אנר הפולק והפולק רוק. דנוור היה אחד האמנים המפורסמים ביותר במוזיקה האמריקאית בשנות ה-70 של המאה ה-20, והקליט במרוצת השנים יותר מ-300 שירים, כמחציתם הולחנו על ידיו.
בין שיריו המוכרים:
דנוור נולד ברוזוול שבניו מקסיקו. אביו היה איש צבא ששירות בחיל האוויר. דנוור מצא את מותו בגיל 53, בתאונת מטוס בקליפורניה. דנוור היה בעל רישיון טיס, אולם רישיונו בוטל בשנת 1996 על רקע מעצרים בשל נהיגה בשכרות. עם זאת, בנתיחה שלאחר המוות לא נמצאו בגופתו של דנוור שרידי אלכוהול, והתאונה לא נגרמה על רקע זה.
גופתו נשרפה ביחד עם גיטרה גיבסון 1910 שניתנה לו על ידי סבתו, אשר העניקה השראה רבה לקריירה שלו.
חבצלת דרור
חבצלת דרור (נולדה ב-1934) היא דוגמנית ישראלית ומלכת היופי של ישראל לשנת 1953.
ביוגרפיה.
חבצלת דרור (דרילמן) נולדה באוסטריה ובגיל 4 עלתה לישראל עם הוריה.
בגיל 19, במהלך שירותה הצבאי בחיל הקשר, זכתה דרור בתחרות מלכת היופי, והייתה לחיילת הראשונה שזכתה בתואר. באותה שנה השתתפה בתחרות מיס עולם בלונדון, אך לא זכתה.
חיים אישיים.
דרור מתגוררת בתל אביב.
ז'לינה
אביבה ישראלי
אביבה ישראלי (נולדה ב-1947) היא דוגמנית עבר ומלכת היופי של ישראל בשנת 1966.
ביוגרפיה.