פסטינגר טען כי שמירה על עקביות היא מניע מרכזי לאדם ושאדם המאמין בעמדה מסוימת אך פועל בצורה המנוגדת לעמדה זו, יחוש תחושה לא נעימה של דיסוננס, או מתח. על מנת להפחית את התחושה הלא נעימה, האדם ישנה את פעולתו או יאמץ עמדה חדשה. במחקר המפורסם של פסטינגר וקרלסמית׳ העבירו משתתפים ניסוי משעמם ביותר ולאחר מכן ביקשו מהם לומר למשתתף הבא בתור שהניסוי מעניין תמורת סכום כסף מסוים. משתתפים שקיבלו תמורת השקר רק 1$ שינו את דעתם לגבי הניסוי לאחר מכן וטענו שהוא באמת היה מעניין עבורם (לעומת אלו שקיבלו סכום גבוה יותר של 20$ שלא שינו את דעתם). ההסבר, לפי תאוריית הדיסוננס, הוא שמכיוון ש-1$ הוא סכום שאיננו מצדיק שקר, המשתתפים חוו חוויה של דיסוננס, אותו הם פתרו על ידי שינוי עמדה.
לפי תאוריית התפיסה העצמית של בם, ההסבר לתוצאת ניסוי זו הוא שמי שהסכים תמורת סכום פעוט לומר לחברו שהניסוי מעניין, הסיק לגבי עצמו שכנראה שבאמת חשב שהניסוי היה מעניין. בם הראה בניסוי שגם כאשר אדם צופה מן הצד על הסיטואציה שהייתה בניסוי של פסטינגר וקרלסמית׳, הוא מסוגל להעריך נכונה את עמדת האדם כלפי הניסוי. כך, הוא הראה שאותה התוצאה יכולה להתקבל מצפייה בלבד, ולכן נפתחת האפשרות האלטרנטיבית שעל מנת שאדם יבין מהי עמדתו, מספיק שיצפה בהתנהגותו.
שתי התאוריות מצביעות על כך שהעמדות שלנו יכולות להשתנות בעקבות ההתנהגות, ולא רק להפך, אך על פי תאוריית התפיסה העצמית אין מתח שנוצר עקב חוסר העקביות הפנימית שאותו צריך לפתור, אלא שהאדם צופה מן הצד על ההתנהגות שלו ומפרש אותה, כמו שהוא צופה על התנהגות של אחרים ומפרש אותה.
תאוריה זו מתקשרת גם לתאוריית ג׳יימס-לאנג׳ המדברת על היווצרותו של רגש. על פי תאוריה זו, רגש נוצר עקב תחושות פיזיולוגיות מסוימות ופרשנות שלהן. ישנם מחקרים שמראים ששינוי פיזי שמדמה הבעת פנים או תנוחת גוף רגשית יכול להגביר את הרגשות המקושרים עם אותן הבעות פנים ותנוחות גוף. כך, אדם יכול לשמוח בגלל שהוא מחייך, ולא רק לחייך בגלל שהוא שמח.
יישום פרקטי של התאוריה.
בניגוד למה שרובנו היינו רוצים לחשוב, אנחנו לא מודעים פעמים רבות לרצונות, רגשות, עמדות ומוטיבציות שלנו. על פי התאוריה, הרבה פעמים אנחנו לא בטוחים מה אנחנו חושבים על נושא מסוים ולכן כאשר אנחנו נשאלים לדעתנו עליו ננסה להיזכר בכל ההיתקלויות שהיו לנו איתו ואיך התנהגנו בהם. למשל אם ישאלו אדם אם הוא אוהב מאכל או שיר מסוים שאין לו רגש או עמדה חזקים כלפיהם, הוא יחשוב אם יצא לו לשמוע את השיר או לאכול את המאכל. אם כן, ואף אחד לא הכריח אותו לשמוע את השיר או לאכול את המאכל, ולא היה לו רווח חיצוני מכך, יסיק מכך שהוא מחבב אותו. לכן, למעשה כאשר אנחנו צריכים לומר מהי עמדתנו, במקום לגשת באופן ישיר לעמדה או לרגש שמקושר עם הנושא, אנחנו נבחן את ההתנהגות שלנו, בדיוק כפי שהיינו בוחנים התנהגות של אדם אחר על מנת להבין את העמדות והמוטיבציות שלו.
מכיוון שהתאוריה גורסת ששינוי בעמדות יכול לנבוע עקב שינוי בהתנהגות, יישום עיקרי של התאוריה סובב סביב שינויי עמדות דרך שינוי בהתנהגות. לכן, התאוריה מיושמת בתחומי השיווק והשכנוע. ישנן טכניקות שיווק רבות שעושות שימוש בתאוריה זו, והדוגמה הקלאסית היא טכניקת ה-foot-in-the-door. ההנחה שעומדת בבסיס טכניקה זו היא שכאשר אדם נענה לבקשה קטנה (למשל מילוי שאלון קצר), סביר יותר שהוא יענה לאחר מכן גם לבקשה משמעותית יותר הקשורה לבקשה המקורית (למשל, קנייה המוצר הקשור). הרעיון הוא שביצוע הבקשה הקטנה גורם לאדם לחשוב שעמדתו כלפי הנושא היא חיובית, ולכן סביר יותר שימשיך לפעול בהתאם לעמדה החדשה. שינוי עמדה יכול לקרות באופן זה גם במצבים בינאישיים. למשל, כאשר אדם עוזר לאחר, הוא יסיק מכך שהוא מחבב אותו, ולכן עמדתו כלפיו תשתפר והוא יהיה מוכן להמשיך לעזור בהמשך.
בנוסף, שינוי בהתנהגות יכול להשפיע גם על רגשות. לכן, כדי להגביר או לווסת רגשות מסוימים, אנחנו יכולים להשתמש בממצאי התאוריה ולהתחיל משינוי התנהגותי שיוביל לשינוי רגשי. אפשר לראות את היישום של זה בהרצאה של איימי קאדי, בה היא מדברת על האפשרות לשנות את תנוחת הגוף במטרה לשנות את המצב הפנימי, למשל העלאת ביטחון עצמי. בהרצאה היא מסבירה על כלים יישומיים שצמחו מתוך מחקרה יחד עם קארני ויאפ שהראה שאימוץ ״פוזת כוח״ במשך דקה יכולה לגרום לשינויים הורמונליים ורגשיים וכך להשפיע על ביצועים במצבי לחץ כמו ראיון עבודה.
אתגרים וביקורות.
תאוריית התפיסה העצמית הוצעה תחילה כחלופה לתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי. המחלוקת בין הגישות נוגעת לשאלה האם השינוי בעמדה נובעת הימצאות במצב מתח לא נעים. ישנם מחקרים שהראו שאנשים אכן חווים עוררות כאשר התנהגותם אינה עולה בקנה אחד עם העמדה הקודמת שלהם. בשנת 1969, ווטרמן ערך ניסוי שבו התבקשו המשתתפים לכתוב מאמר הנוגד את דעתם בנושא מסוים. מיד לאחר מכן הם התבקשו לבצע משימה קלה ומשימה קשה; בהשוואה למשתתפים אשר כתבו מאמרים שתומכים בדעתם האמיתית, הם הצליחו יותר במשימה הקלה ופחות במשימה הקשה. ממצאים אלו מתיישבים עם תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי ולא עם תאוריית התפיסה העצמית, מכיוון שהם מצביעים על מצב של עוררות גופנית. בעקבות עדויות אלו ונוספות שהראו שיש קשר בין מתח לבין שינוי עמדות, היה נראה שהדיסוננס הקוגניטיבי הוא ההסבר המדויק יותר למנגנון שעומד מאחורי שינוי עמדות בעקבות התנהגות.
בשנת 1977, פאזיו, זאנה וקופר ערכו ניסוי נוסף שהדגים כי שתי התאוריות - דיסוננס קוגניטיבי ותפיסה עצמית יכולות להתקיים יחד. כלומר, שני המנגנונים פועלים, אך במקרים שונים. באופן ספציפי, אפשר לראות שתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי מסבירה שינויי עמדות במקרים בהם העמדה ברורה וחשובה לאדם, בעוד שתאוריית התפיסה העצמית באה לידי שימוש כאשר העמדה פחות ברורה וחשובה. מכיוון שחלק ניכר מעמדותיהם של אנשים הן חלשות ועמומות, לתאוריית התפיסה העצמית יש חשיבות גבוהה בפרשנות עמדותיו של האדם, לדוגמה בהערכת תכונות האישיות שלו.
ירדן הראל
ירדן הראל (נולדה ב-7 בנובמבר 1984 בנהריה) היא דוגמנית, שחקנית ומגישת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
ירדן הראל נולדה וגדלה בנהריה ולה שתי אחיות. למדה במגמות תיאטרון ופסיכולוגיה בבית הספר התיכון "עמל" בעירה. את שירותה הצבאי עשתה במודיעין פיקוד הצפון. בשנת 2006 למדה תיאטרון, משחק ותקשורת באוניברסיטת תל אביב ובשנת 2020 נרשמה ללימודי כלכלה וחשבונאות במכללת הדסה שבירושלים.
ב-2006 החלה לשמש ככתבת שטח ובהמשך כמראיינת באולפן של "נענע 10". בשנת 2007 הצטרפה ל כמנחה בתוכנית "בדרך לחופה" עם יובל כספין, לאחר מכן שימשה ככתבת עד שנת 2009.
ב-2009 החלה לשמש כנערת HOT VOD. ב-2010 הצטרפה כמגישה בתוכנית "צינור לילה" בערוץ 10, בהנחייתו של גיא לרר.
ב-2011 שיחקה בתפקיד "טבת" בסדרת הילדים "מה בכריש", אותה כתבו גיא עמיר וחנן סביון. השתתפה גם בתפקיד אורח בסדרה "החברים של נאור" כמנהיגת הלפטופיסטים, ב"פיג'מות" בתפקיד "אגמית" ובסדרת הבת של "החיים זה לא הכל", "החיים על פי אורלי", בתפקיד עצמה.
בגיל 26 הופיעה על שער פנאי פלוס יחד עם לירן כוהנר.
הראל הייתה פרזנטורית של חברות רבות, בהן "אינטימה" ו"פלפל".
ביולי 2011 החלה לשמש ככתבת ב"חדשות הבידור" בערוץ HOT בידור ישראלי, וב-2012 עברה לתפקיד מגישת התוכנית, לצד ליאון רוזנברג.
במהלך שידור העונה השנייה של "המירוץ למיליון", החל מאוקטובר 2011, הנחתה הראל את התוכניות המקדימות ששודרו לפני הפרקים, ושימשה ככתבת הדיגיטל של התוכנית.
במאי 2012 סיימה את השתתפותה בתוכנית "צינור לילה", ובמקביל החלה להגיש את תוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים", לצד גיא זו-ארץ.
בשנת 2013 השתתפה כמַנחה מיוחדת ב-The Voice ישראל. באותה שנה ירדן הראל שימשה מנחה זמנית ב-פרק הראשון של העונה השלישית של דייט בחשיכה במקום ירון ברובינסקי שהיה אחד המתמודדים בתוכנית.
בפברואר 2014 עזבה את התוכנית "חדשות הבידור", וחזרה להנחות את העונה השנייה של תוכנית האופנה, "סטייל", בערוץ הוט בידור ישראלי, שמשודרת בימים שני עד רביעי.
ביוני 2014 חזרה להנחות את התוכנית "חדשות הבידור", לצד ליאון רוזנברג, ומאוגוסט 2015 הנחתה את התוכנית לבדה, עד לירידת התוכנית ב-2017.
ביולי 2015 השתתפה בתוכנית "שורום זורום" של הוט אשר מבוסס על שיריו של צביקה פיק, הראל השתתפה בתוכנית בתור המורה מרי.
בפברואר 2017 השתתפה בדרמה היומית "פולמון" בהוט בידור ישראלי.
ב-2019 החלה בהגשת תוכנית הטיולים "הכי בעולם" ברשת 13.
בתחילת 2020 החליפה את עמית קוטלר בהגשת התוכנית טרמינל ברשת 13.
ב-18 בינואר 2022 החלה להנחות לסירוגין את הגרלת הלוטו של מפעל הפיס שמשודרת ברשת 13.
חיים אישיים.
ב-10 בספטמבר 2009 נישאה לעומרי שלום לאחר 10 שנים של זוגיות. ב-9 בפברואר 2020 נולדו לשניים תאומים באמצעות אם פונדקאית. באוגוסט 2021 פורסם כי הזוג נפרד לאחר 12 שנות נישואין. ב-8 במאי 2022 הזוג התגרש.
מתגוררת בתל אביב.
ברזה קארטוסקה
הארי פוטר - פריקוול
התפשלות מעיים
התפשלות מעיים (באנגלית: intussusception) היא מצב רפואי אצל האדם, שבו חלק מהמעי עצמו "נכנס" לתוך לולאת מעי נוספת, בדומה לחלק של טלסקופ המתקפל פנימה. לרוב, התפשלות מעיים מביאה לחסימת מעיים.