היה אחד מגדולי 'בעלי ההלכה המימוניים', שפעלו בפרובאנס באותה תקופה, תקופה המתאפיינת בחדירת לימוד הפילוסופיה בהשפעת ההגירה מספרד (משפחת תבון ומשפחת קמחי) והשפעת הרמב"ם על חכמי פרובאנס. בתקופתו ניטש במלוא עוזו הוויכוח על הפילוסופיה בין המצדדים בלימוד חכמת האומות ועיסוק בפילוסופיה ככלי ללימוד החכמות האלוהיות לבין 'התלמודיים' שגרסו שלימוד תורה והבנת התורה ומצוותיה לא זוקק ידע בחכמות אלו ויש לאסור אותו כי יש בו נזק רוחני רב.
ר' דוד הלך בעקבותיו של הרמב"ם בתחומים שונים בנושאים אלו, כגון לגבי שלילת קיומם הפיזי של שדים ורוחות. אך עם זאת הוא מציג את הסיכון שבעיסוק פילוסופי מובהק:"והחשובים שבזאת הכת יאמרו ידענו והשגנו כי תורת ה' תמימה וישרה והיא המנהגת האדם ביושר להשלים נפשו, אך די בזה שיודעו דרכי עשיית המצות בדרך קבלה, לא נחוש לענפי' ההם לחקור עליהם ואלה הם חכמים בעיניהם . . ויש אנשים בזאת הכת מקילין בהרבה מצות התורה, ויאמרו שהם ידעו את ה' בלתי עשות המצות ושהם מאמינים בתורת משה רבינו עם ידיעת סודותיה וכונותיה ע"ד עיון פילוספי, והאותות והמופתים וענים ההשגחה ושאר הדברים שבארנו בחלק ראשון, לא יאמינום כפשוטן, גם בדרך רחוקה יבארו העניין ההוא בעיון פילוסופי".
ספריו.
חיבוריו של ר' דוד (וקראה בשם: קריית ספר) מבוססים על פסקיו ההלכתיים והגותו הפילוסופית של הרמב"ם, ופורסמו בדפוס לראשונה רק בעשורים האחרונים. כתביו כוללים שלושה חיבורים מסוגות תורניות שונות העוסקים בנושאים שעסק בהם הרמב"ם:
החיבור הראשון, מגדל דוד: ספר אמונה – עוסק בנושאי הגות ומחשבה שנידונו בספר מורה נבוכים, בהלכות יסודי התורה (שבספר משנה תורה) ובמקומות נוספים בפירוש המשנה לרמב"ם. בחיבור זה נידונים נושאים מרכזיים שעמדו על הפרק בספרי הפילוסופיה היהודית של ימי הביניים, כמו: נבואה, השגחה ובריאה.
החיבור השני מגדל דוד: ספר מצווה – עוסק במצוות התורה ובמניינם, ומקביל ביסודו לספר המצוות לרמב"ם. בחיבור זה נידונים לעומק טעמי המצוות והתועלת שבהן. ביאורו משלב ביסודיות את משמעותה הרעיונית של המצווה יחד עם פרטי הדינים הנובעים ממנה, ולעיתים אף תקנות ומנהגים שנוצרו סביב ההלכה, אליהם מייחס הוא גם את תכונותיה, טעמה ומגמתה של המצווה.
החיבור השלישי, הוא סדרת ספר הבתים המקבילה למפעלו ההלכתי הגדול של הרמב"ם בספר משנה תורה, אלא שבניגוד לרמב"ם שפרש את יצירתו על פני 14 כרכים נרחבים, העדיף הכוכבי לצמצם את ההלכות ולכנסן. חיבור זה כולל עניינים הלכתיים לימות המשיח כגון הלכות בית מקדש, מסוג הנושאים בהם מתייחד הרמב"ם בהתייחסותו ההלכתית המפורטת להם. ספר הבתים מחולק לשנים עשר 'בתים' בשלשה חלקים (בית תפילה, בית מנוחה, בית הקודש), וכל בית נחלק ל'שערים'. בכך קיים דמיון לתבנית ספר משנה תורה של הרמב"ם המחולק אף הוא לספרים, הלכות והלכות קטנות. כלומר: נושאים, תתי נושאים וסעיפים; אלא שבספרו של הכוכבי מתברר כל נושא לאור השיטות השונות שנאמרו בו, שלא כדרכו של הרמב"ם שכתב הלכות פסוקות וחותכות והתעלם מדעות אחרות.
אך איתרע מזלו של הכוכבי וחיבוריו לא זכו לתשומת לב ראויה במשך מאות שנים, לבד מאזכורים בודדים. מחיבורו ההלכתי נותר שריד מצומצם למדי, שנדפס יחד עם שאר חיבוריו לראשונה בעשורים האחרונים. בכך דומה היה גורלו לחכם פרובאנסלי אחר והוא רבי מנחם המאירי, שחיבורו 'בית הבחירה' התגלה בשלמותו רק בעת החדשה.
משפחתו.
נכדו ר' יעקב בן משה מבאנוילש, היה גם רב וראש ישיבה באביניון. חלק מחיבורו נדפס בשם 'עזרת נשים'.
האיגוד הבין-לאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס
האיגוד הבין-לאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסים ואינטרסקסואלים (באנגלית: International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association) הוא ארגון בין-לאומי המאגד יותר מ-1100 ארגוני להט"ב מרחבי העולם. הארגון פעיל בנושאי זכויות להט"ב וזכויות האדם ופועל מול ממשלות בעולם, ארגונים ומול האומות המאוחדות. כיום לאיגוד נציגויות בכ-110 מדינות.
הארגון הוקם ב-8 באוגוסט 1978 תחת השם "International Gay Association" ("האגודה הבין-לאומית להומוסקסואליות") במהלך כנס למען שוויון להומוסקסואלים באנגליה שבה נכחו נציגים של 17 ארגונים מ-14 מדינות בעולם. בשנת 1986 שונה שם הארגון לשמו הנוכחי.
האיגוד משמש כיועץ למועצת אירופה. בשנת 1993 קיבל הארגון מעמד של יועץ למועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות אולם בשנת 1994 נשלל מעמד זה לאחר שהתברר שבמועצת האיגוד חברים ארגונים המעודדים פדופיליה. לאחר הצבעה ברוב של 214 לעומת 30 הוחלט להוציא את הארגונים ההללו ממועצת הארגון בשנת 1994 והארגון פרסם הודעה בה הוא מגנה את תופעת הפדופיליה.
בשנת 2020 פרסם הארגון דו"ח מקיף על המצב החוקי של טיפולי המרה במדינות שונות בעולם.
האיגוד הבינלאומי ללסביות, גאים, בי-סקסואלים, טרנס-סקסואלים ואינטרסקסואלים
ארלוזור לב
ארלוזור (זוריק) לב (17 בספטמבר 1933, כפר ביל"ו - 9 באוקטובר 1973) היה טייס קרב ומפקד בחיל האוויר. שימש כמפקד בסיס רמת דוד כשפרצה מלחמת יום הכיפורים, שבמהלכה נהרג בהתרסקות מטוסו.
קורות חייו.
לב נולד ללאה ונחמיה, שהיו ממייסדי כפר ביל"ו, אחיהם של חנה ואבי, והיה הילד הראשון שנולד בכפר. הוא קרוי על שמו של חיים ארלוזורוב, שנרצח כארבעה חודשים טרם הולדתו.
בילדותו היה פעיל בענפי המשק. הוא למד בבית חינוך רחובות, אחר כך בית הספר התיכון המאוחד ברחובות וסיים את לימודיו בבית הספר החקלאי כדורי.
התגייס עם חבריו לנח"ל בשנת 1951 ואחר כך עבר קורס טיס וסיים אותו בשנת 1953. השתתף במבצע קדש כטייס מיסטר. בטרם נפתחה המלחמה נשלח לסיור מקדים במעבר המיתלה לבדוק האם יש במקום כוחות צבא מצריים. השתתף במלחמת ששת הימים כטייס מיראז' 3. בתחילת המלחמה שימש כמוביל מבנים לתקיפת שדות תעופה ערביים במסגרת מבצע מוקד. ב-8 ביוני, יומה הרביעי של המלחמה הפיל מיג 17 מצרי בירי תותחים. במהלך שירותו בחיל האוויר החל משנת 1968 למד כלכלה באוניברסיטת בר-אילן והתמחה בכלכלה חקלאית. בהיותו מפקד כנף החל לאסוף בבסיסו מטוסים ישנים שהיוו את הבסיס למוזיאון חיל האוויר.
ב-9 באוקטובר 1973 התנדב להצטרף, במקום טייס אחר שנהרג בהפצצות באותו בוקר, למבנה של מטוסי סקייהוק מטייסת 110 שיצא לתקיפה באזור פורט סעיד. כאשר המבנה חזר מהתקיפה, התרסק מטוסו מעל הים התיכון צפון-מערבית למוצב בודפשט. לאחר ההתרסקות הופנו לחיפושים באזור זוג מטוסי פנטום, זוג מטוסי סופר מיסטר, מסוק בל ומסוק יסעור. במהלך ניסיונות החיפוש נפגעו מאש נ"מ אחד ממטוסי הפנטום ואחד המסוקים. לב הוכרז כחלל שמקום קבורתו לא נודע. גם לאחר הסכם השלום עם מצרים נעשו סריקות יסודיות, שלא העלו תוצאות.
לב היה נשוי לטלי ואב לשישה ילדים: נוית, אופיר, אהוד, שמואל, גן ויעד. בנו אהוד נפטר בגיל 13, שנתיים לאחר נפילת מטוסו. בתו אופיר נישאה לטייס חיל האוויר , בנו של רפאל איתן. שלושה שבועות לאחר נישואיהם נהרג רס"ן יורם איתן בתאונת טיסה.
אחייניתו, מיכל הרצוג לבית אפק, היא רעיית נשיא המדינה יצחק הרצוג.
לאחר מותו.
בשנת 2007, 34 שנים לאחר מותו, הוחלט להעניק ללב דרגת תת-אלוף מאחר שערב המלחמה היה אמור לעבור לתפקיד ראש מחלקת (כיום להק) כוח אדם של חיל האוויר.
דבורה עומר כתבה על ארלוזור לב ביוגרפיה בשם "פתאום באמצע החיים".
הכנס השנתי של "מועצת הדבש" בשיתוף עם משרד החקלאות נקרא על שמו.
זוריק לב
גוטפריד פון ביסמארק שונהאוזן
גוטפריד פון ביסמרק שונהאוזן
קניון עזה
קניון עזה הוא מרכז קניות בשכונת א-רימאל שברצועת עזה. הקניון נפתח לציבור ביולי 2010.
הקניון הושק באירוע ששודר לתקשורת המקומית ובהשתתפות אבו אוסאמה אל כורד שר העבודה והרווחה של ממשלת החמאס ובהמשך גם השתתף בהשקה השר לעניינים חברתיים של ממשלת החמאס אחמד אל-כורד.
בכניסה לקניון יש שלט בו נכתב "בשם אללה הרחמן והרחום" המברך את הבאים והנכנסים לקניון.
לקניון שתי קומות והוא מקורה וממוזג. עלות הקמתו מסתכמת במיליון וחצי דולר. הקניון נפתח לאחר פינוי רצועת עזה בתוכנית ההתנתקות, ורבים מחומרי הבנייה שנעשה בהם שימוש לבנייתו הוברחו דרך מנהרות ממצרים. תמונות מהקניון משמשות לעיתים את ההסברה הישראלית כדי להציג שלא מתרחש בעזה משבר הומניטרי, עם זאת 90% מהסחורות שנמכרות בקניון יוצרו בישראל.
בהקמתו של הקניון הושקעו קרוב ל-1.5 מיליון דולרים, בקניון יש מספר חנויות בהם בין היתר בית מרחקת, חדרי תפילה עם הפרדה מגדרית, סופרמרקט, חנויות בוטיק, חנות נעליים, אזור משחקים לילדים וחנות צעצועים.
מלבד קניון עזה יש בעזה עוד מספר מרכזי מסחר גדולים בהם בין היתר, Gaza City Mall, קניון קפיטל וכן שוק הזהב.
רימון כשר
רימון כשר (נולד בא' באדר תש"ה, 14 בפברואר 1945) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בא' אדר תש"ה, לחוקר התנ"ך והמשורר שמעון כשר, אשר היה בנו של הרב מנחם מנדל כשר. ולצפורה, בתו של הרב יעקב רבינוביץ', רבה של רוגולי, ונכדתו של הרב צבי יהודה רבינוביץ' תאומים. אחיו הוא פרופ' אסא כשר. רימון היה נשוי לחנה לבית דיסטנפלד פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. לשניים שני ילדים: כרמל - רופא במקצועו, ואלמוג - מרצה במחלקה לערבית באוניברסיטת בר-אילן.
כשר שירת בצה"ל כסמל דת למשך שנתיים וחצי, ועסק בזיהוי חללים, לאחר מכן למד באוניברסיטת בר-אילן תואר ראשון, שני, ודוקטורט, כשר סיפר שהושפע בעיקר מהפרופסורים משה גרינברג, עזרא פליישר, וג'יימס בר.