עלילה.
נטלי (דיאז), דילן (ברימור) ואלכס (לו) הן ה"מלאכיות", שלוש נשים מוכשרות מחוספסות ומושכות, שעובדות כחוקרות פרטיות בשביל מיליונר סמוי בשם צ'רלי (מדובב על ידי, ג'ון פורסיית', שדיבב את הדמות גם בסדרת הטלוויזיה). צ'רלי משתמש ברמקול כדי לתקשר עם המלאכיות ועם העוזר שלו, בוזלי (מאריי).
משימתן של המלאכיות היא למצוא את אריק נוקס (רוקוול), גאון שיצר מערכת מהפכנית לזיהוי קול ובעל חברה משלו, "Knox Enterprises", כי הוא "כביכול" נחטף על ידי רוג'ר קורווין (קארי), שמנהל חברת תקשורת לוויינים המכונה "Redstar". המלאכיות מסתננות למסיבה שארגן קורווין ומבחינות ב"איש הרזה והמפחיד" (גלובר), שנראה בקטעי הווידאו של החטיפה של נוקס.
לאחר שהמלאכיות מאחדות את נוקס עם השותפה העסקית שלו ויויאן ווד (קלי לינץ') צ'רלי מסביר להן שהן חייבות לקבוע אם האיש הרזה גנב את התוכנה של נוקס. המלאכיות חודרות למפקדת Redstar, עוברות את מערכת הביטחון, ומתקינות תוכנה במחשב הראשי, שתאפשר להן לחקור יותר טוב מה קורה בחברה. הן נותנות לבוזלי את המחשב הנייד שמותאם עם המחשב הראשי של החברה. דילן נענית בחיוב להצעה של נוקס לבלות איתו את הלילה, אך היא מגלה באותו ליל שהוא זייף את החטיפה בעזרת ויויאן והאיש הרזה.
נוקס יורה בדילן, ונראה כי הרג אותה, אך היא נמלטת ללא פגע. גם נטלי ואלכס מותקפות, והאיש הרזה רוצח את קורווין. המשרדים של צ'רלי מפוצצים, אך מקלט רדיו שורד בין שברי האבנים, והמלאכיות מאתרות את בוזלי לאחר שהוא מדבר איתם באמצעות משדר רדיו שמושתל בשיניו.
המלאכיות מחלצות את בוזלי ומביסות את ויויאן, את האיש הרזה ועוד כמה מאנשיהם. כשנוקס נמלט עם מסוק חמוש בטילים, בוזלי עוזר למלאכיות להגיע למסוק, ובסופו של דבר המלאכיות מצליחות לפוצץ את המסוק, ונוקס נהרג בזמן שהמלאכיות נוחתות בים. כשהן מבינות שבידן האפשרות לראות סוף סוף את צ'רלי פנים אל פנים, המלאכיות נכנסות לבית החוף של נוקס, אך צ'רלי כבר עזב. הוא מברך אותן מרחוק על עבודתן הטובה, ושולח אותן ואת בוזלי לחופשה. כשצ'רלי מדבר עם המלאכיות בטלפון, דילן חושדת שראתה אותו בזמן שדיבר אליהן בטלפון הנייד שלו.
גלוטטיון
Accord Ecole de Langues
נמל התעופה הבין-לאומי בוקרשט אנרי קואנדה
נמל התעופה הבינלאומי בוקרשט אנרי קואנדה (ברומנית: Aeroportul Internaţional Henri Coandă), הוא נמל התעופה הבינלאומי העמוס ביותר ברומניה.
נמל התעופה ממוקם כ-16.5 ק"מ צפון מערבית לעיר בוקרשט וליד הפרבר אוטופן. בשנת 2014 עברו בו 8,317,168 נוסעים במסגרת 91,788 תנועות מטוסים.
עד מאי 2004 היה שמו "נמל התעופה הבינלאומי בוקרשט אוטופן". שמו הנוכחי ניתן לו כדי להנציח את אנרי קואנדה - ממציא, פיזיקאי ומהנדס אווירונאוטיקה ממוצא רומני.
היסטוריה.
בזמן מלחמת העולם השנייה שדה התעופה אוטופן שימש כבסיס חיל האוויר הנאצי ואחר כך עד שנת 1965 שימש כבסיס לחיל האוויר הרומני כשבו סלול מסלול באורך 1,200 מטרים.
בסוף שנות השישים ביקר נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ברומניה ולכבודו הוקם טרקלין VIP.
בשנת 1965 הוארך המסלול הקיים דאז, לאורך של כ-3,500 מטרים.
באפריל 1970 שודרג טרמינל הנוסעים ולאחר השיפוץ יכל להכיל עד 1,200,000 נוסעים, במסגרת השיפוצים נבנה מסלול חדש ומקביל לקיים, באורך של כ-3,500 מטרים, שודרגו מסלולי ההסעה ושופרה מערכת התאורה.
בשדה הותקן ILS CAT IIIb.
נמל התעופה אנרי קואנדה כיום, נמצא בשלב השדרוג השלישי, בהשקעה של כ-150 מיליון אירו. בסוף השיפוץ הטרמינל יוכל להכיל יותר מ-4,500 נוסעים לשעה.
טיסות לישראל וממנה.
נכון לדצמבר 2018 שבע חברות תעופה מפעילות קווים בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל תעופה בוקרשט אנרי קואנדה, אל על מפעילה 11 טיסות שבועיות במטוסי בואינג 737. טארום מפעילה 8 טיסות שבועיות בקו זה עם מטוסי בואינג 737 ואיירבוס A318. ישראייר מפעילה 4 טיסות שבועיות בקו זה. ויז אייר מפעילה 9 טיסות שבועיות בקו זה, בלו אייר שמפעילה 4 טיסות שבועיות בקו זה. בלו בירד איירוויז שמפעילה טיסה שבועית בקו זה. ארקיע מפעילה טיסה שבועית בקו זה.
ננסי ליברמן
ננסי אליזבת ליברמן (באנגלית; Nancy Elizabeth Lieberman, נולדה ב-1 ביולי 1958) היא כדורסלנית יהודייה-אמריקאית בעבר ומאמנת בליגת ה-WNBA. נחשבת לאחת מגדולות הכדורסלניות בכל הזמנים, וב-1999 נבחרה הן להיכל התהילה של הכדורסל והן להיכל התהילה של כדורסל הנשים.
ביוגרפיה.
ליברמן נולדה בברוקלין, ניו יורק, לג'רום ולרנה ליברמן. משפחתה עברה בהמשך לקווינס בניו יורק, והוריה התגרשו. מגיל צעיר שיחקה במגוון משחקי כדור, עד שבחרה להתמקד בכדורסל. לאורך ילדותה נהגה לשחק בקבוצות בנים, ורק בבית הספר התיכון נכנסה לקבוצת כדורסל בנות. כבר אז נחשבה לאחת הכדורסלניות הבולטות במדינה, ובגיל 17 זומנה לנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. היא בלטה במשחקי הנבחרת במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים של 1975, ותרמה לזכיית הנבחרת במדליית זהב; ב-1979 זכתה עם הנבחרת במדליית כסף במסגרת משחקים אלו. גם באולימפיאדת מונטריאול (1976) תרמה לזכיית הנבחרת במדליית כסף, ובכך הייתה לכדורסלנית הצעירה ביותר שזכתה במדליה אולימפית.
בשנים 1976–1980 למדה ליברמן לתואר בלימודים בינתחומיים באוניברסיטת אולד דומיניון בנורפוק, שבווירג'יניה שם שיחקה בקבוצת הנשים של האוניברסיטה. בתקופה זו זכתה קבוצתה פעמיים באליפות האתלטיקה הבין-אוניברסיטאית לנשים (במסגרת איגוד AIAW), ופעם אחת באליפות הטורניר הלאומי לנשים (במסגרת איגוד WNIT). בתקופה זו הייתה הראשונה שזכתה פעמיים ב"פרס וייד" של איגוד NCAA לכדורסלנית הטובה ביותר של שנת 1979 ו-1980. ליברמן זכתה בתקופה זו לכינוי "ליידי מג'יק", על שם אחד הכדורסלנים הטובים בארצות הברית, מג'יק ג'ונסון. היא קבעה מספר שיאים במהלך משחקיה במכללות, בהם שיא במספר האסיסטים לקריירה במכללות (961 אסיסטים), שנכון ל-2011 עדיין לא נשבר.
לאחר סיום לימודיה, שיחקה ליברמן במספר קבוצות במסגרת מקצוענית, בהן "דאלאס דיימונדס" במסגרת ליגת הנשים WBL, במסגרת ליגת גברים בשם USBL, וכן במסגרת קבוצת הראווה הגברית "Washington Generals", בה הכירה את השחקן טים קליין, לו נישאה ב-1988; הם התגרשו ב-2001. לאורך הקריירה המקצוענית שלה זכתה להערכה ולפרסים. ב-1997, לאחר שהוקמה ליגת הנשים WNBA, שיחקה בקבוצת "פיניקס מרקורי", ובגיל 39 הפכה בכך לשחקנית המבוגרת ביותר ששיחקה במסגרת ליגה זו.
ב-1998 החלה בקריירת אימון; היא הייתה המאמנת הראשית והמנכ"לית בקבוצת הנשים "טלסה שוק". לאחר שלוש שנים נאלצה לעזוב, לאחר שהואשמה על ידי שחקניות בקבוצה בקיום קשר מיני עם השחקנית אנה דה'פורג'. היא עברה לתחום העיתונות ושימשה כפרשנית ספורט ברשת הטלוויזיה ESPN.
ב-2008, בגיל 50, חתמה באופן סמלי על חוזה של שבעה ימים עם קבוצת "דטרויט שוק", ואף שיחקה במסגרת הקבוצה משחק אחד, ובכך שברה את השיא שקבעה בעצמה כשחקנית המבוגרת ביותר בליגת הנשים. ב-2009 החלה לאמן את קבוצת "טקסס לג'נד", במסגרת הליגה החצי-מקצוענית NBDL, ובכך הפכה לאישה הראשונה שאימנה קבוצת כדורסל גברים. נכון ל-2011 היא ממשיכה לאמן קבוצה זו, וכן מארגנת מדי קיץ מחנה אימונים בכדורסל לבנים ובנות בסמוך למקום מגוריה, דאלאס שבטקסס.
בנה, טי ג'יי קליין, הוא שחקן כדורסל.
על שמה נקרא "פרס ננסי ליברמן" של ארגון רוטרי מדטרויט, המוענק מדי שנה החל משנת 2000, לכדורסלניות קולג' מצטיינות בתפקידי רכז.
משה מינץ
הרב משה מינץ (בגרמנית: Moses Münz; תק"י, 1750 – ו' באלול תקצ"א, 15 באוגוסט 1831) היה רבה של אובודה, מחשובי רבני הונגריה בדורו.
תולדות חייו.
מינץ נולד בפודוליה ב-1750. תחילה כיהן כרב בווישניביץ (Vyshnivets), ומשנת תק"ן (1790) היה לאב בית הדין ורב הקהילה של אובודה, שלימים הפכה לאחד מרובעי בבודפשט, הקהילה הגדולה והצומחת ביותר באותה עת בהונגריה. חמש שנים לאחר מכן היה לרב הגליל (המחוז) שכלל את כל קהילות האזור.
גיסו היה משה יהושע השיל אורנשטיין בעל "ים התלמוד", ומחותנו היה החתם סופר.
ב-1803 כתב מינץ הקדמה לספר "עמק השוה" של הרב אהרן חורין מאראד, ממבשרי היהדות הרפורמית. מינץ לא חזר בו מתמיכתו בחורין גם לאחר מכן וקבע כי ספרו לא הכיל דברי מינות, אך נמנע מלהשתתף במשפט בו נגזר על חורין לגנוז את החיבור. הוא היה מאחרוני רבני הונגריה שתמכו בו: רק במהלך ריב ההיכל ב-1818 פנה סופית נגדו והתנער ממנו, כשהלה התעלם מדרישת מינץ לחזור בו מתמיכתו בהיכל בהמבורג, והתנער ממנו. מאז נעשה חורין מבודד לגמרי.
כרב הקהילה הקים מינץ באובודה ישיבה, בית דין צדק ובית כנסת – בית הכנסת המפואר ביותר באירופה של אותה תקופה, לדעת רבים. בטקס חנוכת בית הכנסת קרא הרב מינץ דרשה שיצאה לאחר מותו בספר בשם "דביר הבית", ובו דימה את מעשה הקמת בית הכנסת להקמת מקדש שלמה על ידי שלמה המלך.
נפטר מכולרה, בזמן מגפת הכולרה השנייה.
תלמידו וממשיך דרכו בהובלת הקהילה, רבי משה קוניץ, למד לימודי חול והתכתב עם מלומדים חילונים ואף כתב תשובה בחיבור שזוהה כרפורמי "נגה הצדק" (הוא כתב גם את הספר "בן יוחאי", המיוחס לעיתים בטעות למשה מינץ, שבא להדוף את טענתו של רבי יעקב עמדין בחיבורו מטפחת ספרים כי ספר הזוהר לא חובר על ידי רבי שמעון בר יוחאי). תלמידו האחר היה הרב ברוך גויטיין, אב"ד העדיעס.
בנו הרב יעקב נרצח בפוגרומים במהלך .
שרוני מזוין
שרוני מצויץ
קרב ים ביסמרק