ב-15 ביוני 2016, האחים וורנר וניו ליין סינמה הכריזו על ספין-אוף ששמו יהיה "הנזירה" לסרט "לזמן את הרוע 2" שיצא בשנת 2016. התסריט הראשוני עבור הספין-אוף נכתב על ידי דייוויד לסלי ג'ונסון-מקגולדריק, והופק על ידי פיטר ספרן וג'יימס ואן. ב-17 בפברואר 2017, הוכרז כי קורין הארדי חתם על חוזה לבימוי הספין-אוף, שנכתב עבורו תסריט חדש על ידי ואן וגארי דאוברמן. במהלך צילומי הסרט "", סאפרן גילה כי "הנזירה" יהיה הסרט הראשון שמתרחש כרונולוגית בסדרת הסרטים של "לזמן את הרוע". עובדה זה הפכה את הסרט לפריקוול נוסף לסרטי "לזמן את הרוע", יחד עם הסרטים "אנאבל" ו-"אנאבל: הבריאה". סאפרן חשף שמפיקי סדרת הסרטים יצרו לוח בו מופיעים כל הסרטים בסדרה באופן כרונולוגי, כך שיוכלו לעקוב אחרי עלילות הסרטים.
ליהוק.
ב-5 באפריל 2017, דמיאן ביצ'יר לוהק לצוות השחקנים ככומר שאחראי לחקירת התאבדותה המסתורית של נזירה. זמן קצר לאחר מכן, טאיסה פרמיגה לוהקה לתפקיד הראשי הנשי. קורין הארדי אמר לאחר מכן שבתחילה הוא לא הייתה מעוניין ללהק את טאיסה בשל היותה אחותה של ורה פרמיגה, הכוכבת הראשית של סדרת הסרטים, אך שינה את דעתו כאשר ראה את האודישנים שלה, "ראיתי מאה אודישנים לתפקיד הזה והיה לה איזה סוג של נוכחות ברורה מחוץ לגוף שלה, והיא פשוט פנומנלית." בוני ארונס חזרה לגלם את דמותה של הנזירה השטנית ואלאק מ"לזמן את הרוע 2".
צילומים.
צילומי הסרט הראשיים החלו ב-3 במאי 2017 באולפני קסטל בבוקרשט, רומניה, כשהצלם מקסים אלכסנדר שימש כצלם. סצנות נוספות צולמו גם בארמון המשמש את בניין הפרלמנט המקומי ביוני, תמורת 5,000 אירו לשעה. הצילומים התקיימו גם בטירת קורווין בהונדוארה ובסיגישווארה שבטרנסילבניה. הארדי הודיע באמצעות החשבונות שלו ברשתות החברתיות שהצילומים הסתיימו ב-23 ביוני 2017, לאחר 38 ימי צילום.
פסקול.
המלחין אבל קוז'ניובסקי נבחר להלחין את הפסקול עבור הסרט.
עלייה לאקרנים.
במקור, הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-13 ביולי 2018. בפברואר 2018, האתר "Deadline" דיווח שיציאת הסרט לאקרנים נדחתה ל-7 בספטמבר 2018. ב-12 ביוני 2018, טיזר פוסטר עבור הסרט הופץ רשמית ויום לאחר מכן, הטיזר טריילר עלה ברחבי הרשת.
ב-7 בספטמבר 2018, עלה הסרט לאקרנים, ובפחות משבוע הכניס סכום של 131 מיליון דולר. סרט זה נחשב לסרט האימה ה-5 המכניס ביותר בהיסטוריה.
סרט המשך פוטנציאלי.
ב-12 באוגוסט 2017, ואן דיבר לראשונה על אפשרות להפקת סרט המשך פוטנציאלי ל"הנזירה", ועל קו העלילה שהסרט עתיד לכלול: "אני יודע היכן הפוטנציאל טמון, אם 'הנזירה' יצליח, לאן 'הנזירה 2' יכול להוביל וכיצד הוא יתקשר לעלילה של [אד ו]לוריין שביססנו כבר בשני סרטי 'לזמן את הרוע' ולהביא את כל הסדרה לסגירת מעגל."
חואן מיגל אצ'באריה
חואן מיגל אצ'באריה (בספרדית: Juan Miguel Echevarría; נולד ב-11 באוגוסט 1998) הוא אתלט קובני, סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (דוחה 2019) ואלוף העולם באולם (ברמינגהאם 2018) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה.
אצ'באריה נולד בקמגואיי שבקובה. הוא החל להתאמן באתלטיקה בתקופת לימודיו בבית הספר היסודי.
במאי 2015, קפץ לראשונה למרחק של מעל 8 מטרים כשקבע תוצאה של 8.05 מטר. באותו החודש זכה באליפות קובה בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.96 מטר. ביולי 2015 סיים רביעי באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 בתוצאה של 7.69 מטר. בהמשך החודש זכה במדליית זהב במשחקים הפן-אמריקאיים עד גיל 20 בתוצאה של 7.76 מטר. ב-2016 נפצע והושבת מהכנותיו להתמודדות על מקום במשלחת הקובנית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
ביולי 2017 קבע שיא אישי של 8.28 מטר בתחרות במדריד. באוגוסט אותה שנה השתתף באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בלונדון, אך לא העפיל משלב המוקדמות לאחר שקבע תוצאה של 7.86 מטר.
במרץ 2018 זכה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה באולם בתוצאה של 8.46 מטר. ביוני 2018 זכה בתחרות ליגת היהלום שנערכה בסטוקהולם בתוצאה של 8.83 מטר, עם רוח גבית מעל המותר של 2.1+ מטר לשנייה. שלושה ימים אחר כך קבע שיא אישי של 8.66 מטר במהלך תחרות באוסטרבה, בהמשך החודש שיפר את שיאו ל-8.68 מטר במהלך תחרות בבד לאנגנזאלצה שבגרמניה, תוצאה המדרגת אותו עשירי בכל הזמנים.
במרץ 2019 קפץ למרחק של 8.92 מטר, עם רוח גבית מעל המותר של 3.3+ מטר לשנייה.
באליפות העולם ב-2019 זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.34 מטר. באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בתוצאה של 8.41 מטר, זהה לזו של המנצח מילטיאדיס טנטוגלו, אך הפסיד בשובר השוויון עקב מקבץ פחות טוב.
איוואן האיום הורג את בנו
איוואן האיום הורג את בנו (ברוסית: Иван Грозный убивает своего сына) הוא כינויו של ציור מאת איליה רפין מאמצע המאה ה-19, הנושא את השם "איוואן האיום ובנו ב-16 בנובמבר 1581" (ברוסית: «Иван Грозный и сын его Иван 16 ноября 1581 года»).
מזיכרונותיו של איליה רפין הוא סיפר כי ההשראה לתמונה באה ממקרה ההתנקשות בחייו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, במרץ 1881.
התמונה ספגה ביקורת רבה כאשר הוצגה לראשונה בציבור ואלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה אף אסר על הצגתה, אך מאוחר יותר הוצגה לציבור. התמונה הושחתה פעמיים, ב-1913 על ידי צייר מתוסכל ושוחזרה על ידי איליה רפין עצמו וב-2018. ב-2013 פעילים של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית דרשו ממשרד התרבות של רוסיה להוריד את התמונה מתצוגה, אך בקשתם נדחתה.
ב-25 במאי 2018 התמונה הושחתה שוב והוסרה מתצוגה לציבור עד להשלמת שחזור התמונה.
ישו הנוצרי מלך היהודים
מומנטום למשתחררים
מומנטום למשתחררים היא עמותה ללא כוונת רווח (מלכ"ר) המסייעת למשתחררים משירות בצה"ל בהכנה לחיי האזרחות.
מומנטום למשתחררים הוקמה בשנת 2008 על ידי אבא ופמלה קליימן, זוג אנשי עסקים ופילנתרופים ישראליים, על מנת לסייע לחיילים לקראת שחרורם מצה"ל, ולצעירים לאחר השחרור בצומת של המעבר לאזרחות. מומנטום למשתחררים פועלת באמצעות מערך סדנאות הכנה לקראת השחרור מצה"ל, סדנאות להכוונת קריירה למשוחררים מעל שנה, ייעוץ ומנטורינג. כמו כן העמותה מספקת מידע והכוונה למשוחררים בנושאי תעסוקה, לימודים גבוהים, זכויות משוחררים והתנהלות כלכלית, באמצעות אגף המדיה. בנוסף, מומנטום למשתחררים פועלת לקדם את חזונה ולהעלותו על סדר היום במגזר הפרטי, העסקי והציבורי.
הפעילות.
מומנטום למשתחררים מפעילה מערך סדנאות למשתחררים טרם השחרור ולאחר היציאה לאזרחות. טרם השחרור הצבאי מפעילה מומנטום למשתחררים, באישור ובשיתוף עם צה"ל, סדנאות ההכנה לאזרחות לחיילים בתוך הבסיסים. בסדנאות מומנטום משתתפים למעלה מ-10,000 משוחררים בשנה. רציונל הפעילות של מומנטום מתבסס על 3 נדבכים מרכזיים אשר פותחו על ידי גורמי מקצוע:
הכנה מנטלית למעבר – הכנה מנטלית להתמודדות עם המעבר מהשירות הצבאי לחיי האזרחות. התאמת כישורים שנרכשו בצבא ותרגומם לחיי האזרחות, הקניית נקודת מבט אפקטיבית על חוויית השירות באמצעות כלי פסיכולוגיה חיובית.
חיזוק כישורים ומתן כלים – הקניית כלים ושיפור מיומנויות להתמודדות עם אתגרים בחיים, כלים עבור תכנון העתיד וקבלת החלטות, ייעוץ תעסוקתי ראשוני, כתיבת קורות חיים והכנה לראיון עבודה.
העברת ידע – הקניית ידע בתחומים הרלוונטיים לחייל המשתחרר. זכויות החייל המשתחרר, בירוקרטיה במדינת ישראל, התנהלות כלכלית, לימודים גבוהים ומידע על מלגות.
בנוסף, מומנטום למשתחררים פיתחה את סדנת 'מומנטום לדרך', המיועדת למשוחררים בטווח של חצי שנה עד שנתיים ממועד השחרור, של סדרת מפגשים לייעוץ והכוונה ממוקדים בתחומי קריירה, לימודים וקבלת החלטות. כחלק משיתופי פעולה הסדנה נערכת אף בתוך מרכזי צעירים במועצות ובערים ברחבי הארץ.
משה לוסטיג
משה לוּסְטיג (1922 – 19 בספטמבר 1958) היה מלחין, פסנתרן, נגן קרן יער, מנצח ומעבד מוזיקלי ישראלי.
קורות חיים.
נולד בעיר ליגניץ שבגרמניה (כיום לגניצה, בפולין). כבר בהיותו ילד הראה כישרון בנגינה בפסנתר ונשלח ללמוד פסנתר ותאוריה בקונסרבטוריון שטרן בברלין.
ב-1932, בהיותו בן עשר, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. כאן המשיך ללמוד פסנתר אצל הפסנתרן אלכסנדר בוך, ניצוח אצל מיכאל טאובה וקומפוזיציה אצל פאול בן-חיים ואריך ולטר שטרנברג.
בגיל 17 החל ללמוד נגינה בקרן יער, וכעבור שנתיים הצטרף לתזמורת שירות השידור הארצישראלי בירושלים.
לוסטיג התפרסם כפסנתרן מוכשר, מנצח, מלחין ומעבד. הוא ליווה אמנים רבים, ניצח על המקהלה של שירות השידור הארץ-ישראלי והקים את האנסמבל לכלי נשיפה שלו.
ב-1947 נוסדה חמישיית כלי נשיפה שכללה את אורי טפליץ, אליהו טורנר, יונה אטלינגר, וולפנג לוי ומרדכי רכטמן. הפסנתרן של החמישייה היה משה לוסטיג, שעזר למרדכי לפתח את אמנות החמישייה.
בשנת 1958 זכה בפרס מילוא.
לוסטיג נפטר באופן פתאומי בספטמבר 1958 בביתו שברחוב הפלמ"ח 12 בגבעתיים, בגיל 35. נטמן בנוכחות קהל רב בבית הקברות קריית שאול.
הניח אישה, הנבלנית אביבה לוסטיג (בתה של הפסנתרנית עליזה שמוקלר-הס), ובן. אלמנתו נישאה לצ'לן עוזי ויזל.
פרס רייצ'ל קרסון
פרס רייצ'ל קרסון (בנורווגית: Rachel Carson-prisen) הוא פרס בינלאומי סביבתני, שנוסד בסטוונגר, שבנורווגיה, ב-1991, כדי להנציח את תרומתה לאיכות הסביבה של רייצ'ל קרסון ולהכיר באלו המאמצים את אותה רוח הפעולה. הפרס מוענק לאישה אשר עבודתה היא יוצאת דופן למען הסביבה, בנורווגיה או בזירה הבינלאומית.
הפרס קם באופן ספונטני במהלך מפגש בסטוונגר ב-1989 ביוזמתה של הפוליטיקאית הפמיניסטית בריט אס. הפרס, אשר מוענק אחת לשנתיים, כולל מרכיב כספי, וכן כל זוכה מקבלת את פסלון "הקורמורן" של האמנית אירמה ברון הודנה.