המרכז לחקר המורשת הבנויה הוקם ב-1975 כיחידה לתיעוד אדריכלי שפעלה בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, והפכה למרכז המחקר למורשת הארכיטקטורה על ידי פרופ' גילברט הרברט ב-1990. משנת 2017 פועל המרכז בשמו החדש, "מרכז אבי ושרה ארנסון לחקר המורשת הבנויה", וזוכה לתמיכתה הנדיבה של משפחת ארנסון. המחקר במרכז מאורגן סביב שלש זרועות – מחקר, ארכיון, והוצאה לאור. המחקר מקדם ידע על היסטוריה, תאוריה ומורשת של הסביבה הבנויה בישראל. בארכיון מרכז המורשת נכללים אוספים של אדריכלים כגון אוסף יעקב ואורה יער, אוסף שמואל יבין, ואוסף משה וליאופולד גרשטל.
בנוסף פועלות בפקולטה מעבדת האקלים שהוקמה בשנת 1995 בתמיכת משרד התשתיות הלאומיות. המעבדה הוקמה בראשות פרופ' עדנה שביב אחרי שנים רבות של מחקר בתכנון אקלים, במטרה לעודד מגמות של תכנון בר-קיימא, תכנון מודע לאקלים, אנרגיה וסביבה על ידי ביצוע מחקרים עבור גופים ממשלתיים ופרטיים, ובעזרת הוראה וייעוץ. מעבדה נוספת היא מעבדת הוויז-לאב המפתחת טכניקות הדמיה חדשניות למחקר והוראה. המחקרים המתקיימים במעבדה בודקים בין השאר את חווית משתמש בסביבות משתנות, תהליכים קוגניטיביים בסביבות עירוניות ומבניות גדולות ואפיון ובחינת דפוסי תנועה במרחב. בפקולטה פועלת גם מעבדת תכנון וייצור דיגיטלי המקדמת את תחום העיצוב והייצור מבוססי מחשב באדריכלות.
כמו כן פועלת בפקולטה החממה החברתית שהוקמה ב-2011 על ידי פרופ' רחל קלוש בתמיכת המועצה להשכלה גבוהה ונקראה בתחילת דרכה "החממה החברתית לדיור וקהילה". החממה החברתית פועלת לקידום מעורבות חברתית בטכניון לצד פיתוח וקידום התחום החברתי, לצד תחום המחקר מבוסס קהילה ותחום ההוראה.
דיקני הפקולטה לאורך השנים.
1926–1930 אלכסנדר ברוולד (ראש מחלקה)
1932–1950 יוחנן רטנר
1951 שלמה שא"ג (מ"מ)
1952–1953 יוחנן רטנר
1954–1958 אלפרד נוימן
1959–1960 יוחנן רטנר
1961–1963 אביה השמשוני
1964 יוחנן אלון
1965–1966 אביה השמשוני
1967–1972 אלישע שקלרסקי
1973–1974 הרברט גילברט
1975–1979 דניאל חבקין
1977–1979 מיכאל בורט
1980–1981 יוחנן אלון
1982–1985 אברהם וכמן
1986–1988 דניאל חבקין
1989–1993 מיכאל בורט
1994–1997 דני שפר
1998–1999 רוברט אוקסמן
2000–2002 דני שפר
2003–2004 עדנה שביב
2005–2006 ארזה צ'רצמן
2007–2010 ירח דויטשר
2011–2016 יהודה קלעי
2017–2018 איריס ערבות
2019–יעקב יאשה גרובמן
הפקולטה במאה ה-21.
במאה ה-21 רשומים כ־1,000 סטודנטים בפקולטה, כשני שלישים לומדים במסגרת לימודי הסמכה (תואר ראשון) לארכיטקטורה ובינוי ערים ואדריכלות נוף וכשליש במסגרת ללימודי מוסמכים (תארים מתקדמים) בארכיטקטורה ובינוי ערים, אדריכלות נוף, תכנון ערים ואזורים ועיצוב תעשייתי.
מרכז המחקר למורשת הארכיטקטורה בישראל
אלכסיי אנטונוב
אלכסיי אינוקנטייביץ' אנטונוב (ברוסית: Алексей Иннокентьевич Антонов; 28 בספטמבר 1896 - 18 ביוני 1962) היה מצביא סובייטי בעל דרגת גנרל ארמייה (דרגה אחת מתחת לדרגה הבכירה ביותר בצבא האדום). את פרסומו קנה בעיקר בעת שירותו במלחמת העולם השנייה ובסופה אף הגיע עד תפקיד ראש המטה הכללי של הצבא האדום.
אנטונוב נולד בעיר גרודנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) במשפחתו של קצין תותחנים. בשנת 1916 לאחר שסיים קורס קצינים השתתף במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1919 גויס לצבא האדום ולחם נגד הצבא הלבן בחזית הדרומית בתפקיד ראש מטה של חטיבת ח"יר. לאחר סיום מלחמת האזרחים נשאר לשירות קבע בצבא, מילא שורה של תפקידי מטה שונים. למד באקדמיה הצבאית על שם פרונזה ובהמשך אף הרצה בה.
בשנת 1941, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות מונה לראש המטה של החזית הדרומית. בהמשך המלחמה היה ראש המטה של החזית הצפון קווקזית, ראש המטה של החזית הטרנס קווקזית וראש המטה של עוצבת הים השחור (חזית היא המונח הרוסי לקבוצת ארמיות).
בשנת 1942 קודם לתפקיד הסגן הראשון של ראש המטה הכללי ובפברואר 1945 מונה לראש המטה הכללי. הוא מילא תפקיד זה עד למרץ 1946, אז הוחזר שוב לתפקיד הסגן הראשון של הרמטכ"ל. בשנת 1948 הועבר ממוסקבה לקווקז ובמשך 6 שנים היה מפקד מחוז צבאי שם. בשנת 1954 הוחזר למוסקבה ושוב מונה לתפקיד סגן הרמטכ"ל. במקביל, החל משנת 1955 היה ראש המטה של הכוחות המזוינים של ברית ורשה. נפטר ב-18 ביוני 1962 ואפרו נטמן בחומת הקרמלין.
המרכז לחקר העיר והאזור
המרכז למחקר ופיתוח בארכיטקטורה
הגדול ממינסק
המכון הלאומי לחקר הבנייה
המכון הלאומי לחקר הבנייה הוקם באוקטובר 1988 במשותף על ידי משרד הבינוי והשיכון והטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, על תשתית התחנה לחקר הבניה. מטרתו היא קידום הידע בתחום מדעי הבנייה, והוא אחד ממכוני המחקר הפועלים במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון.
תרומת המכון למשק הבנייה בארץ מתבטאת בביצוע מחקרי תשתית, מחקרים יישומיים ובפתרון בעיות ארוכות וקצרות טווח. תחומים נוספים בהם מעורב המכון הם פיתוח טכנולוגיות בנייה מתקדמות ובדיקת התפקוד של בניינים ושיטות בנייה חדשות. בנוסף למחקר עוסק המכון בהפצת ידע הנוצר במסגרת המחקרים.
נושאי מחקר ופיתוח במכון.
הנדסת המבנים: עמידות מבנים בפני רעידות אדמה, תיקון מבנים שניזוקו, הערכת מצב בנייה קיימת, אינטראקציה מבנה-קרקע, שיטות טרומיות מתועשות ושיטות תכן מתקדמות, אופטימיזציה של תכן מבנים, בנייה עם בטונים חזקים במיוחד, מכניקת בטון מזוין, מבנים מרוכבים, מיגון מבנים, בנייה בפלדה ואלמנטי בנייה קלים.
חומרי בנייה וטכנולוגיה: חומרים פולימריים וביטומנים, קורוזיה וקיים, תיעוש ועבודות גימור בבנייה, מיקרו מבנה של חומרי בנייה, תכונות חומרי בנייה, בטונים משורייני סיבים, בטונים בעלי חוזק גבוה, ניתוח ופיתוח חומרי בנייה ומוצרי בנייה חדשים, מחזור חומרים, שימוש בפסולות, שימוש בפצלי שמן, שימוש אפר פחם, שיפור צמנט ומוצריו.
בתחום ניהול וכלכלת הבנייה, המכון חוקר את העלויות השונות של שיטות בנייה ותקנים, עלות מחזור חיים של חומרים, שיטות בנייה וציוד, ניהול אתרי בנייה, ארגון ובקרה, שיטות ניהול, יישום מערכות מידע ממוחשבות ואינטליגנציה מלאכותית בבנייה, מערכות תיב"ם, תיעוש הבנייה, ייעול המימוש של פרויקטים וחיזוי טכנולוגי.
בתחום התפקוד הכולל של מבנים, נבדקים הנושאים הבאים: שילוב היבטים אדריכליים והנדסיים בבנייה, בדיקות מעטפת הבניין, מערכות אלקטרו-מכניות ומערכות סניטריות במבנים, בנייה קלה, פיתוח שיטות בדיקה לתפקוד מבנים, בניינים אינטליגנטיים, פיתוח דרישות המשתמש לתפקוד פנים, הערכות שיטות בנייה, עמידות באש, תפקוד אקוסטי, איכות אוויר פנים, ניצול אנרגיית השמש, תפקוד תרמי.
קנדה (פירושונים)
אבי כרמל
אבי כרמל (נולד בשנת 1960) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהתמחה בסגנון הגב.
ביוגרפיה.
כרמל התאמן בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1976 זכה כרמל במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:28.9 דקות, אחרי דב ניסמן (2:25.3 דקות) ואלון אקר מהפועל בית קמה שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 (2:25.8 דקות)
המכביה ה-10.
בתחרות השחייה של המכביה העשירית שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1977 זכה כרמל במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם רון קרמן, מייק גרינשפן וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 4:04.93 דקות (השיא הקודם עמד על 4:08.1 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש ספטמבר אותה שנה זכה כרמל בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.28 דקות, לפני רון קרמן ממכבי חיפה (1:04.98 דקות) וחברו לקבוצה ערן קרקו (1:07.88 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.22 דקות, לפני ערן קרקו (2:30.27 דקות) ואיתן רותם מהפועל גבעת חיים (2:32.61 דקות).
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1978 זכה כרמל במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם קרמן, גרינשפן ושמיר בתוצאה של 4:05.67 דקות, מאית השנייה בלבד לפני הרביעייה מספרד. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.59 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 1978 זכה כרמל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.28 דקות, לפני ערן קרקו (1:05.70 דקות) ויזהר שנהר מהפועל שמיר (1:06.70 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:16.45 דקות, שיפור לשיאו של דב ניסמן (2:19.20 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יורם כוכבי, ערן קרקו ואמיר גניאל בשיא ישראלי חדש של 4:12.79 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב שיא ישראלי חדש נוסף של 1:03.65 דקות, שיפור לשיא של ניסמן (1:04.20 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה לנוער הוא קבע שני שיאים ישראלים לבוגרים, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.52 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:16.32 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה כרמל במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.05 דקות, לפני יזהר שנהר (1:05.13 דקות) ואורן שרון מהפועל טבעון (1:06.08 דקות).
בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד בסוף יוני 1980 שיפר כרמל את שיאיו הישראלים. הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:15.22 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש נוסף של 1:03.14 דקות.
הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון
משפחת אוביץ
משפחת אוביץ הייתה משפחה של שחקנים ומוזיקאים יהודים ששרדו מאסר במחנה הריכוז אושוויץ בתקופת השואה. רוב בני המשפחה לקו בגמדות.