באלף ה-1 לפנה"ס הצטמצם השטח בו שלטו האימפריות האיראניות, כתוצאה מהתרחבויות של האזורים שהיו בשליטה סלאבית, גרמאנית, טורקית ומונגולית.
העמים האיראניים המודרניים כוללים את הבלוצ'ים, הג'ילקים, הכורדים, הלורדים, המאזנדאנים, האוסטאים, הפאמיריס, הפשטונים, הפרסים, הטג'יקים, הטלישים, הוואקיס והיאגנוביס. רובם נמצאים כיום באזור הרמה האיראנית, המשתרעת מן הקווקז שבצפון ועד המפרץ הפרסי שבדרום ומטורקיה במערב ועד שינג'יאנג במזרח.
בריתות צבאיות
רעידת האדמה בסוריה (1170)
רעידת האדמה של שנת 1170 היא רעידת אדמה שהתרחשה בסוריה מוקדם בבוקר ב-29 ביוני 1170. על פי הערכה הרעש היה בעוצמה 7.7 בסולם מגניטודה לפי מומנט.
רעידת האדמה גרמה לנזקים קשים מאנטיוכיה בצפון ועד טריפולי ובעלבכ בדרום. המצודה של קראק דה שבלייה נפגעה קשות ברעידת האדמה.
ישנם עדויות על כך שמספר רעידת אדמה קטנות יותר אירעו באותו האזור לפני רעידת האדמה המרכזית. בנוסף לכך, ישנן גם עדויות על כך שבמשך שלושה חודשים לאחר רעידת האדמה המרכזית אירעו רעידות אדמה קטנות יותר באותו האזור (aftershocks).
פיג'ו סוג 183
פיג'ו סוג 183 (בצרפתית: Peugeot Type 183, קרוי גם: Peugeot 12 CV Six) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1928–1932.
סך הכול יוצרו 12,626 יחידות.
דגמי "פיג'ו סוג 183" בתצורת סדאן שירתו כמוניות בפריז.
נגרשט-אואש
נגרשט-אואש (ברומנית: Negrești-Oaș; בהונגרית: Avasfelsőfalu, אוואשפלשפלו; ביידיש: ניגרעשט או נעגרעשט) היא עיר במחוז סאטו מארה שברומניה.
יהודי נגרשט-אואש.
יהודים החלו להתיישב בעיר בסוף המאה ה-18 ועיקרם היו חוכרים ומבשלי יי"ש שהגיעו מגליציה. עד סוף המאה ה-19 כבר הוקמו בקהילה בית כנסת, מקווה ובית עלמין. משנת 1897 פעלה במקום גם ישיבה שנקראה "ישיבת הרמה דק"ק נעגרעשט" בה למדו כ-50 תלמידים.
במפקד קהילות הונגריה בשנת 1944 חיו בכפר 532 יהודים.
בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו יהודי הכפר לגטו בסאטו מארה ומשם הועברו ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ.
מעט מניצולי השואה של הקהילה ניסו לחזור לאחר מלחמת העולם השנייה ולשקם את הקהילה אך רובם עלו בסופו של דבר לארץ ישראל.
רעידת האדמה באיים האלאוטיים, 1946
בארבו לאוטארו
בארבו לאוטארו (ברומנית: Barbu Lăutaru; 1780 – 18 באוגוסט 1858) הוא כינוי בו נודע הלאוטאר הצועני המולדובני, ואסילה בארבו, מי שהיה סטרוסטה של הלאוטארים ביאשי, בירת נסיכות מולדובה במשך כארבעים שנה. לפי מקורות התקופה בארבו ניגן בקובזה, בכינור ובחליל וגם נתן קולו בשיר.
ביוגרפיה.
בארבו נולד להסטרוסטה סטאן בארבו, במשפחת צוענים לאוטארים משועבדים לבויאר דראגוליץ'.
ב-1847 ערך המלחין פרנץ ליסט מסע בנסיכות מולדובה והתעניין במוזיקה המקומית. ערב אחד, בהיותו בביתו של הבויאר אלקו באלש, יחד עם בויארים נוספים, כולל וסילה אלכסנדרי, הזמין באלש את הטאראף של בארבו לאוטארו, כדי שליסט יוכל להתרשם מהמוזיקה שלהם. לאחר שלאוטארו ולהקתו ניגנו מיני מוזיקה צוענית, הודה לו ליסט והחליט להשמיע לו גם את המוזיקה שלו וניגן במקום מרש הונגרי ואימפרוביזציה שלו. לאוטארו הודה לו בתורו וביקש רשות ממנו לנגן בעצמו את מה שניגן ליסט. ליסט הסכים ולאוטארו ניגן את המוזיקה שלו תוך חזרה מדויקת, להפתעתו של ליסט. אירוע זה זכה לפרסום בכתב העת הצרפתי La Vie Parisienne, במספר 48 מיום 28 בנובמבר 1874.
לבארבו היו שלושה בנים, גאורגה, יואן ווסילה, שלושתם נשאו את הכינוי "סקריפקאריול" (נגן ה"סקריפקה", כלי מיתר, כינור), שלושתם הלכו בעקבות אביהם וצברו די ממון, כדי לקנות את שחרורם מעבדות הצוענים ב-6 ביולי 1845.
הנצחה.
להנצחתו של בארבו לאוטארו נוסד ברומניה, ב-1949, האנסמבל הנושא את שמו והמתמקד במוזיקה עממית רומנית. ביאשי הוקם מרכז פולקלור על שם בארבו לאוטארו ובערים שונות ברחבי רומניה ורפובליקה מולדובה נקראו רחובות על שמו.
ואסילה בארבו
תומאס גבע
תומאס גבע (27 באוקטובר 1929) הוא מהנדס יהודי, סופר וניצול שואה ממוצא גרמני.
קורות חייו.
גבע נולד בשצ'צ'ין וחי בילדותו בביטום, לפני שעבר לברלין עם אמו ב-1939. בשנות מלחמת העולם השנייה והשואה עבד כמה חודשים כקברן בבית הקברות היהודי בווייסנזה. ביוני 1943 גורש לאושוויץ עם אמו, שנספתה במחנה. הוא נשאר באושוויץ עד פינויו בינואר 1945, שרד את צעדת המוות, מחנה הריכוז גרוס-רוזן ומחנה הריכוז בוכנוואלד, בו שוחרר באפריל 1945. עם שחרורו היה חלש מכדי לעזוב, ולכן נותר במחנה ותיעד את החיים במקום ב-82 רישומים. אחרי המלחמה נסע גבע למחנה לניצולי שואה יתומים בשווייץ, ועם איתור אביו, התאחד עמו באנגליה. בשנת 1950 עלה לישראל והתיישב בחיפה.
חוויותיו של גבע מסופרות בשני ספרים ובשני סרטים דוקומנטריים. ספרו הראשון, "נעורים בכבלים", בו תיאר את שנות המלחמה, יצא לאור באנגלית ותורגם לשש שפות, בהן עברית. ספרו השני, בו סיפר על חוויותיו לאחר המלחמה, יצא לאור בגרמנית. ציוריו פורסמו בנפרד והיוו מקור לסרט תיעודי בצרפתית. הוא מרצה על השואה בבתי ספר בגרמניה ובמדינות אחרות.
מזראטי בורה
מזראטי בורה (באיטלקית: Maserati Bora) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, המוגדרת כמכונית על, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזארטי אשר יוצרה בין השנים 1971–1978.
יוצרו 275 יחידות.
מזארטי בורה
אלמושד
אלמושד (בהונגרית: Álmosd) הוא כפר במחוז היידו-ביהר שבמזרח הונגריה.
יהודי אלמושד.
יהודים החלו להתיישב במקום בשנת 1770, אך בשנת 1840, משהותרה התיישבות יהודים בערים, עזבו רבים את הכפר. רוב יהודי המקום היו רוכלים.
בשנת 1830 הקימה הקהילה היהודית בית כנסת ובית עלמין. כרב הכפר כיהן הרב עמרם בלום. בשנת 1938 ישבו באלמושד 83 יהודים.
בשנת 1944 חיו במקום 63 יהודים, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי המקום לגטו נאגיוואראד, שבו רוכזו כל תושבי המחוז היהודים. וכעבור כמה שבועות גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לכפר רק יהודים ספורים שניצלו וחיי הקהילה לא נתחדשו. משנת 1950 אין יהודים במקום.
מזראטי MC12
מזראטי MC12 (באיטלקית: Maserati MC12) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, המוגדרת כמכונית על, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזארטי אשר יוצרה בין השנים 2004–2005.
יוצרו 50 יחידות.
VTD-XML
VTD-XML (Virtual Token Descriptor for eXtensible Markup Language - ספרייה לפענוח תגיות בקובצי XML) מתייחסת לאוסף של טכנולוגיות עיבוד XML בין פלטפורמות המתמקדות בטכניקת XML לא ניתוחית, "מתמקדת במסמך" הנקראת Virtual Token Descriptor (VTD). בהתאם לפרספקטיבה, VTD-XML ניתן לראות אחת מהפעולות הבאות:
VTD-XML פותחה על ידי XimpleWare תחת רישיון GPL. הוא נכתב במקור JAVA, אבל הוא זמין כעת ב-C, C++ וסי שארפ .
רעיון בסיסי.
ניתוח מסמך XML כאובייקט טקסט אחד בעזרת אינדקסים.
באופן מסורתי, מנתח מילולי מייצג Tokens (יחידות קטנות של תווים בלתי ניתנים לחלוקה) כאובייקטים של מחרוזות נפרדות. גישה זו מיועדת בחילוץ המידע לאובייקטים. לעומת זאת, שיטת האינדקסים לא מחייבת לשמור על טקסט המקור שלם, ומשתמשת במיקום ואורך המידע לתיאור התווים (Tokens).
מתאר Token וירטואלי.
Virtual Token Descriptor (VTD) מיישם את שיטת האינדקסים לעיבוד XML. השימוש ב-64 סיביות כדי לקודד את המיקום, אורך, סוג Token ועומק קינון של Token במסמך XML. מכיוון שכל רשומות ה- VTD הן באורך 64 סיביות, ניתן לאחסן אותן ביעילות ולנהל אותן כמערך.
מיקום מטמון.
מטמוני מיקום (LC) מבוססים על רשומות VTD כדי לספק גישה אקראית יעילה. מאורגנים בטבלאות, עם טבלה אחת לכל רמת עומק קינון, LCs מכילים מודלים של היררכיה של האלמנט במסמך ה-XML. ערך LC הוא מספר שלם של 64 סיביות המקודד לזוג ערכים של 32 סיביות. ה-32 סיביות העליונות מזהות את רשומת ה- VTD עבור האלמנט המתאים. ה-32 סיביות התחתונות מזהים את הילד הראשון של האלמנט LC ברמת הקינון התחתון הבא.
יתרונות.
סקירה כללית.
כמעט כל יתרונות ליבה של VTD-XML הם בעקבות שיטת האינדקסים המספקת מאפיינים אלה:
שילוב המאפיינים האלה מאפשר לחשוב על XML באופן טהור כמערך במקום סריאליזציה והמרה של אובייקטים שונים. זוהי דרך רבת עוצמה לחשוב על יישומי XML / SOA .
התאמה.
VTD-XML תואם רק לגרסאות XML 1.0 (למעט החלק DTD) ו- XML Name 1.0. יש תאימות ל-XPath 1.0 (עם כמה הבדלים מתוחכמים במונחים של מודל הנתונים) עם הרחבה של XPath 2.0.
פשטות.
כמנתח (Parser).
כאשר נעשה שימוש במצב ניתוח, מטרתו של VTD-XML היא ביצועים גבוהים מאוד.
VTD-XML בהשוואה לאחרים כמנתח:
כאינדקס.
בזכות מיפוי האינדקסים שעושה VTD-XML, מפתחים יכולים לכתוב את הייצוג הפנימי של מסמך XML מנותח לדיסק ולאחר מכן לטעון אותו מחדש כדי למנוע ניתוח חוזר. לשם כך, XimpleWare הציגה פורמט אריזה בינארי המשלב VTD, LC ו-XML (טקסט). ניתן להציג אותה באחת משתי הדרכים הבאות:
שינוי תוכן XML.
בגלל ש-VTD-XML שומר על טקסט שלם ללא פענוח, כאשר יישום מתכוון לשנות את התוכן של XML הוא רק צריך לשנות את החלקים הרלוונטיים. זה בניגוד מוחלט עם DOM, SAX, או ניתוח StAx, אשר כרוכות בעלות ניתוח מחדש, לא משנה כמה קטנים השינויים.
מאחר ש-VTD מתייחס לרכיבי מסמך על ידי מיקום התו, שינויים באורך האלמנטים המתרחשים קודם לכן במסמך מחייבים התאמות אינדקסים המתייחסות לכל האלמנטים המאוחרים. עם זאת, התאמות אלה הן של מספור אינדקסים מחדש, אם כי השינויים הם רבים בטבלאות מרובות, אז הם מהירים.
חיתוך, פיצול והרכבת מקטעי XML.