על הקיר המערבי של המצודה נמצא תבליט של עיט צלאח א-דין, המוצג בסמלים של מדינות ערביות שונות. העיט הוא בלי ראש וההנחה היא כי במקור היה עיט דו-ראשי. העיט מהווה כיום את סמלו של צלאח א-דין, אם כי העיט עצמו הוא מתקופה מאוחרת יותר.
מדד ת&quot;א בלוטק 50
סנדו פררו-ברזילי
סַנדוּ פררו-ברזילי (ברומנית: Sandu Feraru-Barzilay; 1918 לערך, – ?) היה פסנתרן ומלחין ישראלי של מוזיקה קלה, שפעל בעיקר בשנות ה-50.
ביוגרפיה.
נולד בסוף שנות ה-20 בפיאטרה ניאמץ שברומניה. עבד כמוזיקאי בשירות השידור הרומני ובתיאטראות שונים במדינה.. אחרי מלחמת העולם השנייה היה זמן-מה מורה להיסטוריה של הג'אז ב"קונסרבטוריון האמריקאי" של אדמונד דדה בבוקרשט והופיע יחד עם דדה ברסיטלים של ג'אז ומוזיקה קלה לשני פסנתרים..
לאחר קום מדינת ישראל עלה אליה בעלייה ההמונית (ב-1948 או בתחילת שנות ה-50), ומיד מצא תעסוקה במקצועו. כשג'ורג' ואל, יוצא רומניה, היה לבמאי-המנהל של התיאטרון המוזיקלי התל אביבי "לי-לה-לו" בסתיו 1951, הוא שכר ללהקה אמנים עולים חדשים מרומניה – שחקנים-זמרים ואת המלחינים עמוס יוסטר וסנדו פררו-ברזילי. הוא הלחין פזמונים עבור הצגות התיאטרון עד 1953, והמשיך להלחין עבור תיאטרון "תיאטרון דו-רה-מי" תחת המנהל-המייסד ואל עם היווסדו ב-1954. עשרות מהפזמונים פרי עטו שצמחו בתיאטראות הקלים של ואל היו ללהיטים בשנות ה-50, בהם "ג'וזפינה", "יהיה טוב", "כינור נגן לי" (הידוע בביצועה של דורותיאה ליביו) והמפורסם בשיריו: "יפו" ("יפו, שם ביפו"), והם הושמעו בתחנות הרדיו בפי כוכבי הזמר של אותה תקופה כגון ישראל יצחקי, שמשון בר-נוי, פרדי דורה ושמואל פישר.
בשלהי שנות ה-50, ובמיוחד מאז מותו של ג'ורג' ואל ב-1961, ירדה קרנו. הוא ניגן כפסנתרן בהצגות תיאטרון בשנות ה-60 ו-70, והמשיך להלחין (גם מוזיקה קלאסית), אך כמעט לא נמצא ביקוש ליצירותיו. הוא הידרדר לעוני לאחר שהתקשה למצוא פרנסה, בין היתר בשל דבקותו בגאווה מקצועית כמלחין, שבעטיה המתין שיזמינו ממנו יצירות ולא אבה להציע את מרכולתו מיוזמתו.
אחת מרגליו נקטעה עקב תאונת דרכים. התגורר בעיר התחתית של חיפה.
יוהאן בנדיקט ליסטינג
יוהאן בנדיקט ליסטינג (בגרמנית: Johann Benedict Listing; 25 ביולי 1808 - 24 בדצמבר 1882) היה מתמטיקאי גרמני.
חייו.
ליסטינג פרסם ב-1847 את הספר הראשון שהוקדש באופן בלעדי לטופולוגיה, ה-Vorstudien zur Topologie . המונח "טופולוגיה", נטבע בספרו זה, כתחליף לשם המקובל לטופולוגיה באותה תקופה, analysis situs. ספרו זה הציג לראשונה את המושג "קומפלקס", ועסק בהכללות של נוסחת אוילר לממדים גבוהים יותר. אחד המוקדים המרכזיים של הספר הזה היה חקר הכיראליות של קשרים, נושא עמוק שליסטינג היה ראשון לדון בו. ליסטינג הבחין שקשר השמונה ותמונת הראי שלו זהים. ב-1861 הוא פרסם מאמר שבו הוא הציג לראשונה את טבעת מביוס המפורסמת, וכן חקר מרכיבים של משטחים ואת תכונות הקשירות. מאוחר יותר הוא התקדם בחקירותיו וחקר רצועות מביוס מוכללות. הוא גם גילה אינווריאנטים טופולוגיים ראשונים, שנקראים כיום מספרי ליסטינג.
הכשרתו של ליסטינג הייתה כפרופסור לפיזיקה, והוא היה גם אחד מהאבות המייסדים של האופתלמולוגיה שכן הוביל את חקר התכונות האופטיות של העין במאמרו Beitrag zur physiologischen optik מ-1845; מאוחר יותר הוא הסביר את התוצאות של המאמר הזה באופן תאורטי במאמר נוסף שעדיין נחשב מדויק למדי כיום. הוא תרם גם תרומות אחרות בפיזיקה וכימיה: הוא חקר את צורת כדור הארץ, תרם למטאורולוגיה, מגנטיות ארצית וספקטרוסקופיה, כתב על הקביעה של כמות הסוכר בשתן של חולי סוכרת, ועוד.
ליסטינג טבע את המונחים: "geoid","telescopic system","entoptic phenomena", "nodal points","homocentric light".
ריצ'רד מרסינקו
ריצ'רד מרסינקו (באנגלית: Richard "Dick" Marcinko; 21 בנובמבר 1940 – 25 בדצמבר 2021) היה קומנדר בצי האמריקאי, אשר הקים את צוות 6 של אריות הים של צי ארצות הברית.
ביוגרפיה.
מרסינקו נולד וגדל בפנסילבניה, ארצות הברית.
בשנת 1958 התגייס לצי ארצות הברית והוסמך כמפעיל מערכות קשר. בהמשך השלים קורס קצינים ולימודי תואר ראשון באוניברסיטת אובורן. בהמשך התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), השלים את מסלול ההכשרה ושימש כלוחם ומפקד. מרסינקו שירת במספר תפקידי פיקוד בצוותי הקומנדו הימי ולחם במלחמת וייטנאם. לאחר מכן פיקד על צוות 2 של היחידה. לאחר כישלון מבצע ציפורן הנשר הקים את צוות שש של היחידה שייעודו לוחמה בטרור. בשנת 1989 פרש לגמלאות.
נפטר ב-25 בדצמבר 2021.
זחל&quot;ם SWS
Schwerer Wehrmachtschlepper (בתרגום מגרמנית: "טרקטור צבאי כבד") או בקיצור sWS הוא זחל"ם אשר היה בשירות הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
ה־sWS היה בעל כמה גרסאות ותפקידים, הגרסאות ללא חימוש היו כלי אספקה.
הגרסאות המשורינות למחצה היו יכולות להצטייד בתותח נגד מטוסים FlaK 43 auf sWS או במשגר בעל 10 קנים מסוג Nebelwerfer 42 (גרסאות שהיו מותקנות על כלי רכב משוריינים נקראו Panzerwerfer).
ייצור ה sWS נמשך גם לאחר המלחמה במפעלי טאטרה, צ'כוסלובקיה.
היסטוריה.
ב-7 במאי 1942 נתן אדולף היטלר פקודה על תכנון של זחל"ם פשוט, איטי ומסוגל להעביר משקל כבד עבור החזית המזרחית.Büssing-NAG נבחרה כמפתחת הsWS שהיה אמור להחליף את Sd.Kfz. 6 ואת הSd.Kfz. 6.
הייצור התחיל בדצמבר 1943. תחילה הsWS שימשו כמשאיות רגילות לחלוטין, לא משוריינות ותא נהג דומה לכלים הקודמים בסדרת הSd.Kfz אך לאחר זמן מסוים התחילו הכלים להראות כמו הזחל"ם Sd.Kfz. 251.
טאטרה הצטרפה גם כן לייצור הsWS אך ביחד שני המפעלים ייצרו רק 825 יחידות, ייצור איטי ודל יחסית. לאחר המלחמה, טאטרה המשיכה לייצר גרסה משופרת תחת השם T809.
בנוסף לתפקיד האספקה, הsWS צויד במספר יחידות בתותח FlaK 43 auf sWS עם מיגון קטן או במשגר Nebelwerfer 42
חנה ידור-אבני
חנה יָדוֹר-אבני (שמה בלידה: וֶרקצווייג, Werkzweig; 1 ביולי 1946 לודז' - 3 בספטמבר 2005 תל אביב) הייתה עיתונאית, עורכת ומתרגמת ישראלית, ילידת פולין.
קורות חיים.
חנה ידור נולדה בעיר לודז' שבפולין כבת ליעקב ורקצווייג ודורה וורקצוויג לבית בלומנפלד, ניצולי שואה שנמלטו מפולין לברית המועצות. שלושה מבין סביה ובני משפחה רבים אחרים נספו בשואה (בטרבלינקה, מיידנק, ורשה ומקומות אחרים). בילדותה, בשנת 1951, עלתה לישראל והתיישבה עם משפחתה בתל אביב.
למדה בתיכון עירוני ד' ובהמשך למדה ספרות צרפתית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-26 באוגוסט 1979 התחתנה עם המלחין צבי אבני שהיה אלמן אחרי מות אשתו הראשונה, פנינה.
בשנים 1993-1976 הייתה חנה ידור-אבני חברת מערכת בעיתון מעריב והייתה אחראית על הכתיבה בתחום המוזיקה והתרבות.
חנה ידור-אבני הייתה פעילה בהנהלת "הזמריה" ובתנועת "הנוער המוזיקלי". כמו כן בזמנה הפנוי התנדבה, במשך תקופה ארוכה, יום בשבוע במשטרת התנועה. היא ערכה את ביטאון תנועת ההתנדבות בישראל.
בשנים האחרונות לחייה נודעה בתרגומי ספרים מאנגלית וצרפתית. בשנת 1995 יחד עם בעלה, צבי אבני, כתבה חנה ידור-אבני את היצירה הספרותית-מוזיקלית "תעלומת המפלצת המשולשת" שנועדה להציג בפני ילדים את כלי הנגינה המשתתפים בתזמורת, באמצעות סיפורים, מוזיקה ואנימציה. יצירה זו תורגמה ובוצעה בארצות הברית, בגרמניה ובקנדה (בקוויבק). בישראל בוצעה גם על ידי התזמורת הקאמרית הישראלית. חנה ידור-אבני ערכה את זכרונותיה של צילי ברנדשטטר, "צל משלי".
חנה ידור-אבני נפטרה בשנת 2005 בעקבות סרטן עור - מלנומה. היא הובאה לקבורה בבית העלמין בחולון.
מנישואיה עם צבי אבני נולדו לזוג שני ילדים: שירן ואילון שמואל.
ספרים בתרגומה.
מאנגלית:
מצרפתית
מיידיש
כרישים ענקיים
הפרלמנט של גרינלנד
האִינַצִיסָרְטוּט (בגרינלנדית: Kalaallit Nunaanni Inatsisartut; בדנית: Grønlands Landsting) הוא הפרלמנט של גרינלנד. יש בו 31 מושבים, והנציגים בו נבחרים בבחירה ישירה, יחסית וארצית לארבע שנים. שני נציגים גם נבחרים לפרלמנט הדני, הפולקטינג.
היסטוריה.
מקורו של הפרלמנט של גרינלנד בפרלמנט האזורי (בדנית: "Grønlands Landsråd") - מועצה מייצגת בת 13 חברים בפני מושל גרינלנד שמונה על ידי מלך דנמרק. הפרלמנט בנוסחתו האחרונה נוצר ב-1950, אז אוחדו צפון ודרום גרינלנד לישות אחת. הפרלמנטים של צפון ודרום גרינלנד נוצרו ב-1911, אז הועברה האחריות על עניינה של גרינלנד מהחברה המלכותית למסחר בגרינלנד לידי משרד הפנים הדני ומינוי מושלים לאי. סמכותם של הפרלמנטים האזוריים הייתה מוגבלת ביותר, ותפקידה היה ייצוג העם בפני המושל, אך ללא כל סמכות חקיקתית.
ב-1979, עם הענקת האוטונומיה לגרינלנד הורחבו סמכויות הפרלמנט לכדי רשות מחוקקת של ממש. ב-2008 הצביעו תושבי גרינלנד בעד הרחבה נוספת של סמכויות הפרלמנט.
חלוקה פוליטית.
מאז הכרזת שלטון הבית, הייתה מפלגת סיומוט הגדולה שבמפלגות הפרלמנט. בבחירות שנערכו ב-2009 זכתה לראשונה זה 30 שנה מפלגת השמאל הגרינלנדית אינואיט אטקטיגיט ששלטה קדנציה אחת בלבד עד שמפלגת סיומוט חזרה לשלוט לאחר הבחירות ב-2013 ושמרה על כוחה בבחירות ב-2018 (27.2% למפלגת סיומוט בראשות קים קילסן ו-25.5% למפלגת אינואיט אטקטיגיט).
דניאל מיטוב
דניאל פָּאבְלוֹב מִיטוֹב (בבולגרית: Даниел Павлов Митов; נולד ב-4 בדצמבר 1977, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן בין 2014 ל-2017 כשר החוץ של בולגריה.
קורות חייו.