בהיותו מתבסס על מודל התיאטראות אופרה / בלט המובילים האחרים כמו בית האופרה המלכותי בלונדון ולה לה סקאלה במילאנו, גם בלט מריאינסקי וגם אופרת מריאינסקי פועלות תחת ניהולו של תיאטרון מריאינסקי, כאשר ואלרי גרגייב משמש כמנהל אמנותי. גרגייב משמש גם כמנהל חברת האופרה. שתי החברות פועלות כיחידות נפרדות.
הלהקה.
בלט מריאינסקי מורכב מהאמנים הבאים:
מריוס פטיפה.
במשך מספר שנים היה מריוס פטיפה מנהל הבלט של להקת הבלט הרוסי הקיסרי. ב-11 במרץ 2018 נערך בבלט מריאינסקי אירוע גאלה פטיפה לחגיגות 200 שנה להיוולדו.
קבורה בארץ ישראל
יחסי אנגולה–רוסיה
יחסי אנגולה–רוסיה הם מערכת היחסים בין שתי המדינות, הרפובליקה של אנגולה והפדרציה הרוסית. לרוסיה יש שגרירות בלואנדה. לאנגולה שגרירות במוסקבה וקונסולית כבוד בסנקט פטרבורג. אנגולה וקודמתה של רוסיה, ברית המועצות, הקימו יחסים עם עצמאותה של אנגולה.
היסטוריה.
היחסים בין אנגולה לסובייטים.
היחסים בין ברית המועצות לאנגולה היו מתוחים לעיתים בשנות ה-80, בין היתר משום שאנגולה ביקשה לשדרג את הקשרים הדיפלומטיים עם ארצות הברית. סיעות ההנהגה הסובייטית היו חלוקות ביחס לתפקידה העתידי של מדינתן באפריקה, וכמה משאי ומתן סובייטים התנגדו לוויתורים של נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש לארצות הברית בנושא "הצמדה". הבעיות הפוליטיות הבלתי נסבלות של האזור, ועלות שמירת התמיכה בצבא הקובני והצטיידות ה-MPLA, החלישו את המחויבות הסובייטית להקמת מדינה מרקסיסטית-לניניסטית באנגולה.
מנהיגי אנגולה, בתורם, התלוננו על הזנחה סובייטית - רמות סיוע נמוכות, כוח אדם וציוד באיכות נמוכה, ותגובות לא מספקות לתלונות. אנגולה חלקה את עלות הנוכחות הצבאית בקובה וביקשה להפחית את ההוצאות הללו, בין היתר מכיוון שאזרחים אנגולים רבים חשו את הניקוז המיידי של המשאבים הכלכליים והמתחים הגוברים באזורים שנכבשו על ידי חיילים קובנים. יתרה מזאת, דוש סנטוש התלונן כי ברית המועצות התמודדה עם אנגולה באופן אופורטוניסטי - רכישת קפה אנגולי במחירים נמוכים וייצאה מחדש עם רווח ניכר, דיג יתר במים באנגולה והעלאת מחירי המזון המקומי.
יחסים כלכליים.
בהשוואה לתקופה הסובייטית, כיום הסחר בין רוסיה לאנגולה הוא מינימלי למדי. בשנת 2016 היצוא מרוסיה לאנגולה הסתכם ב-567.9 מיליון דולר, והייצוא האנגולי לרוסיה הסתכם ב-14,942 דולר בלבד.
תחנת לידס
מקום אחר (פירושונים)
ג'ים קאמינגס
ג'ים קאמינגס (באנגלית: Jim Cummings; נולד ב-3 בנובמבר 1952) הוא מדבב וזמר אמריקאי, שהופיע בכמעט 400 תפקידים שונים. הוא ידוע בעיקר בתור המדבב של הדמויות המצוירות פיט (בסדרות הטלוויזיה של מיקי מאוס), טאז השד הטסמני (בטאזמאניה), פו הדב וטיגר.
קריירה.
תפקידי הדיבוב הראשונים של קאמינגס היו בדיסני, שם החליף את האל סמית' בתפקיד פו הדב בשנת 1988. הוא החל להחליף את קולו של פול וינצ'ל בתפקיד טיגר לסירוגין בטרם החליף אותו באופן רשמי בשנת 2000 ב"". בשנת 1991 החל לדבב גם באולפני ההנפשה של האחים וורנר בתפקיד טאז השד הטסמני בסדרה "טאז-מאניה" (הוא דיבב דמויות נוספות בסדרות של האחים וורנר, ביניהם "אנימניאקס" ו-"Bah, Humduck! A Looney Tunes Christmas").
בעת שדיבב את סקאר בסרט "מלך האריות" פיתח השחקן ג'רמי איירונס בעיות בקולו בעת ביצוע השיר "Be Prepared" ("נתכונן"), ולכן קאמינגס החליף אותו בנוסף לתפקידו בתור הצבוע אד. לימים שימש קאמינגס ככפיל לזמרים ראסל מיינס (בסרט "פוקהונטס") וכריסטופר לויד (בסרט "אנסטסיה").
הוא גם מדבב דמויות רבות מדיסני שדובבו בעבר על ידי סטרלינג הולוויי לאחר שהלה נפטר בשנת 1992, ביניהם פו הדב, הנחש קא מ"ספר הג'ונגל" והחתול החייכן (חתול צ'שייר) מ"אליס בארץ הפלאות". בזיכיון "פו הדב" מדבב גם את טיגר.
בשנת 2018, לאחר דיבוב פו וטיגר בסרטי "פו הדב" של שנות ה-2000 ובסרט משנת 2011, דיבב אותם גם בסרט הלייב אקשן "כריסטופר רובין", ובכך הפך למדבב הראשון שדיבב בסרט לייב אקשן של דיסני. דיבובו בסרט ראה שבחים, בפרט מפי ריצ'רד לוסון מאתר "וניטי פייר" שכתב כי קאמינגס מעניק לפו חיים מתוקים וחביבים.
חיים אישיים.
קאמינגס נולד בינגסטאון ומשם עבר לניו אורלינס, שם עיצב וצייר דמויות במרדי גרא. הוא למד בתיכון אורסולין וסיים את לימודיו בשנת 1970.
בהמשך התחתן ועבר לאנהיים, שם ניהל חנות וידאו בראשית שנות ה-80 בטרם החל את קריירת הדיבוב שלו בסוף 1984. בשנת 2001 נישא לסטפני קאמינגס ולהם שתי בנות. כמו כן יש לו שני ילדים מנישואיו הקודמים. בשנת 2011 התגרש מסטפני.
יחסי אנטיגואה וברבודה–קנדה
יחסי אנטיגואה וברבודה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנטיגואה וברבודה לבין קנדה.
היסטוריה.
אנטיגואה וברבודה וקנדה נהנות ממערכת יחסים קרובה, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-1967, בעוד שאנטיגואה וברבודה הייתה מדינת חסות בריטית. היחסים הטובים של קנדה עם מדינות האיים הקריביים, בהן אנטיגואה וברבודה, נובעים בין השאר מהעובדה שקיים ריכוז גדול של מהגרים מהקריביים בקנדה (דיאספורה). מעל 10,000 קנדים מבקרים באנטיגואה וברבודה למטרות תיירות על בסיס שנתי.
בין שתי המדינות מתקיים סחר בקנה מידה גדול בהתחשב בגודלה הקטן של אנטיגואה וברבודה. הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד ב-2017 על שווי של 9.9 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לאנטיגואה וברבודה הוערך בשווי 9.6 מיליון דולר אמריקאי וכלל דגים, בשר, מכונות ומוצרי מזון אחרים. לעומת זאת, הייבוא הקנדי מאנטיגואה וברבודה עמד על 282,000 דולר אמריקאי וכלל מוצרי מזון בעיקר.
מאז עצמאות אנטיגואה וברבודה והקמת צבאה, מתאמנים הכוחות המזוינים של אנטיגואה וברבודה יחד עם הכוחות המזוינים של קנדה.
הסכמים דיפלומטיים.
בין קנדה לאנטיגואה וברבודה נחתמו שלושה הסכמים דיפלומטיים:
דוח המלך דוד
דוח המלך דוד (בגרמנית: Der König David Bericht) הוא רומן היסטורי מאת הסופר היהודי המזרח-גרמני שטפן היים שיצא לאור ב-1972. העלילה מתרחשת על רקע מלכות שלמה, אם כי הספר עוסק למעשה במתיחת ביקורת קשה על המשטר הקומוניסטי.
עלילה.
איתן האזרחי, חכם וסופר, נקרא לחצר המלך שלמה בירושלים כדי לערוך את "הדוח האחד והיחיד, האמיתי והמהימן" אודות אביו, דוד. המלך ושריו מסבירים לו כי יהודה וישראל רוחשות שמועות מרושעות אודות המלך הקודם. התעלמות גורפת מהמידע השלילי, או שקרים בוטים על אירועים שרבים זוכרים עדיין, לא יהיו אמינים ורק ינציחו את הסיפורים; על כן, יש ליצור חיבור שיהיה מקיף דיו כדי להוות מקור ראשי בעיני הדורות הבאים, שיכליל לתוכו את כל הפרטים – תוך טשטוט מרבי של אלו שאינם נוחים. לאיתן מיועד תפקיד העורך והיועץ של הוועדה המיוחדת להכנת הדוח, שכוללת מפאת חשיבות המיזם את יהושפט בן אחילוד המזכיר, נתן הנביא, צדוק הכהן, בניהו בן יהוידע מפקד משמר המלך ובכירים אחרים. לאיתן מוסבר שעליו להצניע או להטות את שאי-אפשר למחוק. הוא מבין היטב את הסיכונים שבמילוי המשימה עבור המלך הגחמני והעריץ, אך יודע שאין לו ברירה. הוא מקווה שיוכל להכניס בחשאי פנימה מספר רמזים, שיאפשרו לקוראים בעתיד לדעת מעט מן האמת אודות דוד.
על איתן להלך בזהירות גם משום שקיים עדיין איום על שלטון שלמה: הנסיך המודח אדוניה בן חגית, שהנהיג את המפלגה שתמכה בהותרת הבמות על כנן (בניגוד לצדוק ונתן, שביקשו מקדש מרכזי), חי עדיין בחצר המלך כאסיר-בפועל. יואב בן צרויה, תומכו של אדוניה בשעתו, הופקד בידי בניהו בן יהוידע, שעינהו כמעט עד אובדן שפיותו. בניהו האימתני אשר על הכרתי והפלתי, שהוא וחילו ומרגליו מהווים את משענת כוחו האמיתית של שלמה, מבהיר לאיתן שהוא פוקח עליו עין, וגם שידוע לו עצמו יותר משנוח למלך. הוא מסביר להיסטוריון שאמינותה הפנימית של עבודתו איננה חשובה, שכן השררה לבדה תקבע במה יאמין העם: "גם אם ירצה המלך להכריז שהוא בנם של בתולה ושל יונה שירדה מן השמים, הכרתי והפלתי יוכלו לדאוג לכך."
איתן והוועדה שהוא מייעץ לה עוברים על חיי דוד, מסכת מסכת, ומגבשים בהדרגה דיווח רציף, למרות הסתירות והפרטים המביכים הרבים שהם מוצאים. שלושה זמרים נודדים חוזרים בדיוק מושלם על פרטי הריגת גוליית, כאילו מדובר ישנו מקור ספרותי ולא דיווחים שנאספו מעדויות ראייה שונות; לאחר שהם לא מצליחים לפתור את השאלה אם דוד הובא כנגן אל שאול לפני או אחרי הקרב, מורה בניהו בקוצר רוח להוסיף את המשפט "וְדָוִד הֹלֵךְ וָשָׁב מֵעַל שָׁאוּל לִרְעוֹת אֶת צֹאן אָבִיו בֵּית לָחֶם" כדי ליישב את הגרסאות. הוועדה מצליחה גם לעדן את מעלליו של דוד בשירות אכיש מלך גת, וממציאה מעשי טבח בדיוניים בגשורים ובעמלקים כדי לחפות על מעשי הטבח האמיתיים של דוד בבני יהודה. בנוסף, הם מחליטים להרחיק את המלך המת בסיפורם מקרב הגלבוע, ולשם כך בודים אמירה שהם שמים בפי סרני פלשתים, לפיה על אכיש לסלקו. הפגנות האבל הפומביות של דוד על מות שאול, יהונתן ומפיבושת מודגשות על ידם, בעוד שהראיות לכך ששכר במו ידיו את הנער העמלקי ואת רכב ובענה כדי לרצחם, מוצנעות בקפידה. איתן נתקל במסמכים ובעדים שאת דבריהם לא יוכל לפרסם לעולם. ברישום חקירת אחימלך בן אביתר בידי דואג האדומי הוא מגלה את האמת: דוד הנאה והנבון נבחר בילדותו על ידי כהני נוב, כדי למלא את תפקיד המפתח במזימתו של שמואל לנקום בשאול, שתפס את מקום הנביא כמנהיג. דוד נשתל בחצר המלך, פיתה את שאול ויהונתן גם יחד ליחסי מין וכך רכש את קרבתם, בעודו מחכה להזדמנות להפיל את השושלת ולתפוס את הכס. היו אלו כהני נוב שדאגו לחבר ולהפיץ שירים ואגדות על גבורתו ואומץ לבו.