בן גורדון נולד בלונדון שבאנגליה להורים שהיגרו מג'מייקה. משפחתו עברה להתגורר בארצות הברית זמן קצר לאחר הולדתו, והוא גדל במונט ורנון שבניו יורק. במונט ורנון שיחק גורדון כדורסל במסגרת קבוצת התיכון שכונתה "אבירי מונט ורנון", והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות מדינת ניו יורק ובאליפות הפדרציה שלה בשנת 2000. בתקופתו בקבוצה נבחר גורדון לאחד מ-40 שחקני השנה הראשונה המצטיינים בתיכוני ארצות הברית ולנבחרת העונה של מדינת ניו יורק.
לאחר סיום לימודיו בתיכון קיבל גורדון הצעה מאוניברסיטת סיטון הול להצטרף לקבוצת הכדורסל שלה, אך לבסוף בחר בהצטרפות לאוניברסיטת קונטיקט. בעונתו הראשונה באוניברסיטת קונטיקט הוא דורג שני בקבוצה בקליעות עם ממוצע של 12.6 נקודות למשחק, על אף שהיה שחקן מחליף במשך מרבית העונה. הרגע המפורסם ביותר שלו כפרשמן היה קליעת שלשת ניצחון בסיום המשחק מול אוניברסיטת וילאנובה.
בעונתו השנייה באוניברסיטה השתפר גורדון במידה רבה, כאשר קלע בממוצע של 19.5 נקודות למשחק שהיה הגבוה ביותר בקבוצתו. הוא דורג במקום ה-50 בקליעת נקודות בין כל שחקני המכללות בארצות הברית. הוא אף הוביל את קבוצתו במספר האסיסטים הכולל עם 156 כאלו. בעקבות יכולתו הטובה הוא נכלל בחמישיית העונה של ההתאחדות הצפון-מזרחית (Big East) במסגרתה שיחקה נבחרת האוניברסיטה.
בשנתו השלישית בקונטיקט, ב-2004, הגיע גורדון שוב למקום הראשון בקבוצתו ולמקום ה-50 בארצות הברית כולה עם ממוצע של 20.5 נקודות למשחק, בנוסף לממוצעים של 4.7 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים. הוא קלע באותה עונה 103 שלשות, שהיוו את הכמות השנייה-בגובהה לעונה אחת בתולדות אוניברסיטת קונטיקט. הוא נבחר באותה שנה לשחקן המצטיין של ההתאחדות האזורית. יחד עם אמקה אוקפור, הוביל גורדון את קונטיקט לזכייה בטורניר אליפות המכללות, כאשר היה הקולע המוביל בטורניר עם 127 נקודות בסך הכול.
קריירה ב-NBA.
לאחר שלוש שנים באוניברסיטת קונטיקט החליט גורדון להירשם לדראפט ה-NBA ב-2004. הוא נבחר על ידי קבוצת שיקגו בולס במקום השלישי הכללי, שהיה גבוה בהרבה מהמיקום בו ציפה להיבחר, בעוד שחברו לקבוצה באוניברסיטת קונטיקט, אוקפור, נבחר במקום השני על ידי שארלוט בובקאטס. עם הגעתו לשיקגו נתלו בגורדון ציפיות כמי שימשיך בקבוצה את דרכו של מייקל ג'ורדן, שנבחר גם הוא במקום השלישי בדראפט, 20 שנים קודם לכן. גורדון נאלץ להחליף את מספר חולצתו ל-7, מאחר שמספר החולצה 4 שאותו לבש בתיכון ובמכללה, נשמר על ידי הקבוצה כאות כבוד לג'רי סלואן.
בעונתו הראשונה ב-NBA, עונת , השיג גורדון ממוצעים של 15.1 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק, ב-24.2 דקות בממוצע בהן שיחק. כבר בתחילת דרכו בליגה הפגין גורדון יכולת מרשימה לקראת סיומם של משחקים - ב-21 מקרים שונים הוא קלע למעלה מ-10 נקודות ברבע האחרון של המשחק, כמות שהייתה שנייה רק לזו של לברון ג'יימס. הוא סייע לשיקגו בולס להעפיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מאז 1998, סיום עידן מייקל ג'ורדן בקבוצה. בסיום העונה הפך גורדון לרוקי הראשון שזוכה בתואר השחקן השישי של העונה ב-NBA. לאורך אותה עונה הוא נבחר שלוש פעמים לרוקי החודש בליגה, ונבחר גם לתואר חמישיית הרוקיז של העונה.
על אף יכולתו המרשימה, סבל גורדון מכוח סיבולת לוקה בחסר במהלך עונתו הראשונה ב-NBA, וכן הרבה לאבד כדורים - הוא איבד 4.46 כדורים בממוצע ל-48 דקות ומוקם שישי בדירוג האיבודים של הליגה ב-2005. בעונתו השנייה בשיקגו, , שיפר גורדון את מעמדו בקבוצה ונע באופן קבוע בין החמישייה הפותחת לספסל המחליפים, ובסך הכול פתח בחמישייה ב-47 משחקים, מרביתם בחצי השני של העונה. בעקבות העלייה בדקות המשחק שלו החל גורדון לשפר גם את הישגיו, והיה של שיקגו עם 16.9 נקודות למשחק, בנוסף ל-2.7 ריבאונדים ו-3 אסיסטים.
באותה עונה נבחר גורדון להשתתף במשחק הרוקיז נגד שחקני השנה-השנייה במסגרת סוף-שבוע האולסטאר שנערך ביוסטון, וקלע בו 17 נקודות. באפריל 2006 קלע גורדון תשע שלשות רצופות במשחק בו ניצחה קבוצתו את וושינגטון ויזארדס, והשווה את שיא ה-NBA לניסיונות רצופים מוצלחים משלוש נקודות. במהלך אותם שנים היה גורדון אחד ממספר שחקנים צעירים בשיקגו, יחד עם קירק היינריך, לואל דנג ואנדרס נוצ'יוני, שהיוו את השחקנים המובילים של הקבוצה ואת השלד העיקרי שלה.
במהלך עונת הפגין גורדון יכולת מרשימה במיוחד שהפכה אותו לאחד מהשחקנים הבולטים בליגה. במהלך העונה הוא קלע 40 נקודות ומעלה בשני משחקים שהתפרסו על שני שבועיים, במשחקים נגד מיאמי היט ופיניקס סאנס. במרץ 2007 הוא הגיע לשיא קריירה חדש של 48 נקודות במשחק, שהובילו את קבוצתו למהפך גדול ולניצחון 121-126 על מילווקי באקס לאחר הארכה. גורדון היה למלך הסלים של שיקגו בולס עונה שנייה ברציפות, וסיים עם ממוצעים של 21.4 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק. בפלייאוף של אותה עונה סייע גורדון לשיקגו להעפיל לחצי גמר המזרח, שם הפסיד עמה לדטרויט פיסטונס.
על אף שהמשיך להפגין יכולת טובה, בעונת שימש גורדון בעיקר כשחקן העולה מהספסל. בעונת ביסס גורדון את מעמדו בשיקגו לראשונה כשחקן חמישייה קבוע בקבוצה, כאשר פתח בחמישייה ב-76 מתוך 82 משחקיה. הוא השיג ממוצעים 20.7 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים, וסייע לשיקגו להעפיל למשחקי הפלייאוף לאחר שנה בה נעדרה מהם. בדצמבר 2008 עקף גורדון את סקוטי פיפן והפך לשחקן בעל מספר השלשות השני בגובהו בתולדות המועדון. לאורך תקופתו בשיקגו הוא קלע 770 שלשות בסך הכול.
לאחר אותה עונה עבר גורדון לקבוצת דטרויט פיסטונס, וחתם בה על חוזה לחמש שנים. גם בדטרויט הוא נועד להיות אחד מקלעי הקבוצה המובילים.
נבחרת לאומית.
בשנת 2003 השתתף גורדון עם נבחרת ארצות הברית בטורניר הכדורסל של המשחקים הפאן-אמריקאיים. הנבחרת, שהייתה מורכבת אז משחקני CBA ושחקני מכללות, סיימה במקום הרביעי בטורניר.
באפריל 2008 קיבל גורדון היתר לשחק במדי נבחרת בריטניה בכדורסל וצורף לסגל המורחב של הנבחרת. גורדון, שרשאי לייצג את בריטניה בשל העובדה שנולד בממלכה, הצטרף בנבחרת הבריטית לחברו לקבוצה לואל דנג, המחזיק בדרכון בריטי. הוא לא שיחק במשחק רשמי במדי הנבחרת.
סטטיסטיקת קריירה.
נכון לסוף עונת
חגי סגל
חגי סגל (נולד בכ"ב בשבט התשי"ז, 24 בינואר 1957) הוא עיתונאי, סאטיריקן ופובליציסט ישראלי. עורך העיתון "מקור ראשון". בשנת 1980 נמנה עם חברי המחתרת היהודית ובעקבות פעילותו הורשע בעבירות של גרימת חבלה חמורה וחברות בארגון טרור ונידון לשלוש שנות מאסר.
ביוגרפיה.
סגל נולד בחיפה לשלום סגל, יליד רומניה שעלה ארצה במסגרת העלייה הרביעית, שהוריו היו מהמשפחות המייסדות של שכונת אחוזת שמואל (אחוזה), איש האצ"ל ומזכיר בתנועת החרות לשעבר, ולאביבה סגל, ילידת אנגליה שעלתה ארצה ב-1947, וגדל בעכו. הוא בן אחיו של ידידיה סגל, איש האצ"ל שנחטף בידי אנשי ההגנה ומאוחר יותר נמצאה גופתו.
למד בתיכון הדתי "קנדי" בעיר. את שירותו בצה"ל עשה במערך הנ"מ וכמדריך טירונים. סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, הצטרף ליישוב עפרה ונמנה עם ראשוני הירחון "נקודה".
המחתרת היהודית.
בשנת 1980 השתתף, במסגרת ארגון הטרור שכונה לימים "המחתרת היהודית", בהתנקשות בראשי הערים הפלסטינים שחלקו בה היה מלכוד מכוניתו של ראש עיריית רמאללה, כרים ח'אלף, ומלכוד דלת המוסך של ראש עיריית אל-בירה, איבראהים טאוויל. מטען הנפץ הראשון התפוצץ וגרם לקטיעת רגלו של ח'אלף, והשני לעיוורונו של חבלן מג"ב, סלימאן חירבאווי, שנשלח לנטרל את המטען.
סגל נתפס בשנת 1984 עם שאר חברי המחתרת והורשע בעברות של גרימת חבלה חמורה, החזקת נשק ופעילות בארגון טרור. הוא נידון לשלוש שנות מאסר בפועל ושנתיים על תנאי. מאסרו קוצר בשליש. במהלך מאסרו כתב את הספר "אחים יקרים" העוסק בפעילותה של המחתרת.
קריירה עיתונאית.
סגל היה שדרן וראש מערכת החדשות ב"ערוץ שבע", עורך הירחון "נקודה", ובעל טור בעיתונים "חדשות", "מעריב", "בשבע" ו"מקור ראשון".
פרסם מספר ספרים: "התנחלות דמה", ספר סאטירי על המתנחלים; "ימית סוף", העוסק בקורות התנועה לעצירת הנסיגה מסיני; "והיום עוטפים בזה דגים", שנכתב במשותף עם אורי אורבך ו"כבשה טרפה זאב" שנכתב גם הוא עם אורבך והציג את תגובת התקשורת והפוליטיקאים לטבח מערת המכפלה כצבועה.
בשנת 2003 נבחר לחתן הפרס לביקורת התקשורת מטעם "האגודה לזכות הציבור לדעת". באותה שנה הועמד לדין, עם מנהלים נוספים בתחנת הרדיו "ערוץ 7", בגין חלקו בשידורים הבלתי חוקיים של התחנה, ונידון לשישה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 30,000 ש"ח.
ב-8 ביולי 2014 מונה לעורך "מקור ראשון". הוא בעל טור קבוע במוסף השבת של "ידיעות אחרונות" והגיש את תוכנית האקטואליה "ראש בראש" בערוץ הכנסת. בעבר הגיש יחד עם זהבה גלאון, וכיום יחד עם אנשי ציבור מתחלפים.
ב-2017, לרגל 50 שנה למלחמת ששת הימים, חיבר סגל מאמר ארוך בשם "זיכרונות ושופרות: 50 שנה למלחמת ששת הימים", בו הוא משלב כתיבה בגוף ראשון מזווית של ילד שחווה את המלחמה בעכו של 1967, לצד כתיבה מזווית מרוחקת של היסטוריון הכותב בפרספקטיבה של 50 שנה.
חיים אישיים.
סגל נשוי ואב לחמישה, בהם העיתונאים ארנון סגל ועמית סגל.
קישורים חיצוניים.
על ספריו:
לואול דנג
לואול אג'ו דנג (באנגלית: Luol Ajou Deng; נולד ב-16 באפריל 1985) הוא כדורסלן עבר בריטי-דרום סודאני, אשר שיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. שיחק בעבר בנבחרת בריטניה.
ראשית חייו.