לוּ שׂוּן (בסינית מפושטת: 鲁迅, בסינית מסורתית: 魯迅, בפין-יין: Lǔ Xùn; מתועתק גם כלו סוּן; 25 בספטמבר 1881 – 19 באוקטובר 1936) היה שם העט של ג'ואו שורן (בסינית מפושטת 周树人, בסינית מסורתית 周樹人, בפין-יין Zhōu Shùrén), מחשובי הסופרים הסינים של המאה ה-20, הנחשב על ידי רבים כמייסד הספרות הסינית המודרנית. הוא השפיע באופן משמעותי על סופרים סינים מודרניים כגון מו יאן וסו טונג. לוּ שוּן היה גם עורך, מתרגם, מסאי ומשורר. עם סיפוריו נמנים "סיפורו האמיתי של אה-Q" (阿Q正传) ו"יומנו של המשוגע" (狂人日记). בשנות ה-30 ייסד לוּ שוּן את ליגת הסופרים השמאלנים בשאנגחאי. עבודותיו זכו לשבחים רבים על ידי המשטר הקומוניסטי שעלה לשלטון בסין בשנת 1949, לאחר מלחמת האזרחים הסינית, בשל קשריו של לוּ שוּן עם תנועת הארבעה במאי. מאו דזה-דונג עצמו היה מעריץ של כתביו של לוּ שוּן, ואמר עליו כי היה "המפקד הראשי של המהפכה התרבותית של סין".
מהלך חייו.
לו שון נולד ב-1881 בשאוסינג המצויה במחוז ג'ג'יאנג למשפחה אשר ברובה הייתה של משכילים ונושאי משרות, נושאי הגלימות הארוכות, אשר איבדה את רוב רכושה. את השכלתו הבסיסית רכש בסין, בבתי ספר אשר לא דרשו תשלום עבור הלימודים בהם. אחר כך הגיע ליפן והחל ללמוד רפואה באוניברסיטת סנדאי, אך כעבור זמן קצר ויתר על לימודי הרפואה למען עיסוק בספרות. הוא החל לעסוק בתרגום, בעיקר של ספרות רוסית. בסיפוריו של לו שון אכן נראים בבירור השפעות של סופרים רוסים כדוגמת ניקולאי גוגול ומיכאיל לרמונטוב ונטייה להזדהות עם עמים המדוכאים פוליטית וכלכלית. בשנת 1909 בעקבות כישלונו לייסד בטוקיו את כתב העת "החיים החדשים" שב לו שון לסין ועסק בהוראה בעיר הולדתו שאוסינג, בשנת 1912 החל לעבוד במשרד החינוך הסיני, באותה תקופה הוא גם לימד ספרות באוניברסיטת פקין ועסק במחקר אודות כתבים קלאסיים סיניים, הוא כתב את ספר המחקר "תולדות הסיפורת הסינית". בין השנים 1912 ל-1918 לא עסק הסופר בפעילות פוליטית ואת כל מרצו הקדיש לפעילות אקדמית. רק בשנת 1918 נפסקה שתיקתו והוא כתב עבור כתב העת: "הנוער החדש" את סיפורו הראשון "יומנו של משוגע".
לון שון היה חלק מקבוצה גדולה של משכילים סינים אשר קראה למהפכה תרבותית, וביקרה את הממשלה הרפובליקנית הסינית גם משום שאותה ממשלה אימצה את החלטות ועידת ורסאי. קובץ הסיפורים "קריאות קרב" נכתב בין השנים 1918 ל-1922 במטרה לעורר את העם הסיני לפעילות מהפכנית. במאבק בין המפלגה הקומוניסטית של סין למפלגה הלאומנית הסינית, תמך לו שון במפלגה הקומוניסטית ולמעשה היה מאנשי הרוח הבולטים שבה. הוא היה דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת סון יאט-סן בגואנגדונג, הוא התפטר בעקבות הוצאתם להורג של שני סטודנטים אשר הואשמו במהפכנות. החל משנת 1926 ועד יום מותו ב-1936 התגורר לו שון בשאנגחאי.
לו שון נפטר בשנת 1936 כתוצאה ממחלת השחפת, בה נדבק בשנת 1933.
לו-סון
ג'ואו שורן
מיינדרט דה יונג
מיינְדֶרְט דה יוֹנְג (Meindert DeJong; 4 במרץ 1906 – 16 ביולי 1991) היה סופר ילדים אמריקאי יליד הולנד. כתיבתו של דה יונג זיכתה אותו במספר פרסים חשובים בתחום ספרות הילדים, בהם פרס אנדרסן.
ביוגרפיה.
דה יונג נולד בשנת 1906 בכפר ויירום (Wierum) שבמחוז פריסלנד בהולנד. בשנת 1914, בהיותו בן 8, היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בגרנד רפידס שבמישיגן. דה יונל סיים את לימודיו בבית ספר קלוויניסטי, ולמד זמן מה באוניברסיטת שיקגו אך עזב את הלימודים מבלי לקבל תואר. בתקופת השפל הגדול עבד בעבודות דחק שונות, ובין היתר כפועל בחווה חקלאית. ספרן מקומי הציע כי יכתוב ספר לילדים על התנסויותיו בחווה, וכך יצא לאור בשנת 1938 ספרו הראשון: "האווז הגדול והברווז הלבן הקטן" ("The Big Goose and the Little White Duck").
הוא החל בכתיבה לילדים, אך במהלך מלחמת העולם השנייה עזב את עיסוקיו אלו והצטרף לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת בסין. לאחר המלחמה שב לכתיבה לילדים.
לאחר המלחמה הצליח דה יונג לשוב למעמד של סופר ילדים מוביל בארצות הברית. זמן מה חי במקסיקו וניסה להתיישב בצפון קרוליינה, אך בסופו של דבר שב למישיגן ושם המשיך בכתיבה. שישה מספריו אוירו על ידי הסופר והמאייר מוריס סנדק. בשנת 1986 הוציא לאור את ספרו האחרון, ובשנת 1991 נפטר.
ספריו של דה יונג שאבו השראה מילדותו בכפר ההולנדי הקטן בפריסלנד. ספרו "בית ששים האבות" שאוב מניסיונו בימי מלחמת העולם השנייה בסין.
פרסים.
כתיבתו של דה יונג לילדים זכתה לשבחים ולהערכה, ודה יונג זכה במספר רב של פרסים חשובים בתחום ספרות הילדים.
מינדרט דה יונג
ברית לאומית דמוקרטית (בל&quot;ד)
צד ימין
צד שמאל
בישופות
מצעד הפזמונים השבועי בילבורד הוט 100 (2000-2009)
מצעד הפזמונים השבועי בילבורד הוט 100 (2010 ואילך)
אוֹוּ (אות גדולה: Ө, אות קטנה: ө) היא אות באלפבית הקירילי המשמשת כיום בבשקירית, בוריאטית, קלמיקית, קזחית, חנטית, קירגיזית, טטרית, טובאנית, מונגולית ויקוטית. האות מייצגת /œ/ או /ø/ למעט במונגולית בה היא מייצגת /ɵ/ או /oː/. אות זו שונה מהאות הקירילית הארכאית "פיטא" (Ѳ), הנקראת f, ומהאות היוונית "תטא" (Θ), הנקראת th.
לין רייד בנקס
מטחנה
מטחנה היא מכשיר המשמש לשבירת חומר מוצק לחתיכות קטנות. ישנם סוגים רבים של מטחנות המעבדות חומרים שונים. מטחנות שונות משתמשות באמצעים שונים להפעלתן. קיימות מטחנות המופעלות ידנית (עלי ומכתש), מטחנות המונעות על ידי בעלי חיים, בעיקר סוסים וחמורים. מטחנות המשתמשות בכוח הנוצר מהרוח, ומטחנות המונעות מזרימת המים. כיום הן מופעלות בעיקר על ידי חשמל.
פעולת המטחנה.
טחינה של חומרים מוצקים מתרחשת בעזרת חשיפתם לכוחות מכניים בתוך מבנה של תעלה ושחיקתם אל מול הכוחות הפנימיים בה. לאחר השחיקה מצב המוצק משתנה הן מבחינת גודל הגרגר והן מבחינת צורתו.
גריסה עשויה לשרת את המטרות הבאות בהנדסה:
מכשירי טחינה.
מכשירי טחינה לגריסה ועיבוד הם מכשירים המייצרים חלקיקים מופחתים בגודלם, באמצעות כוחות דחיסה הפועלים ברמת גודל הגרגר. מכיוון שתהליך השחיקה שהם מייצרים מצריך מידה רבה של אנרגיה, לאחרונה הוצעה שיטה למדידת האנרגיה הנדרשת למכונות הכרסום.
מטחנת כדור.
מטחנת כדור מורכבת מגליל מסתובב (נוטה מעט או אופקי) ומלא חלקית בכדורים, בדרך כלל הם עשויים אבן או מתכת. המטחנה טוחנת את החומר למידת הדיוק הנדרשת על ידי חיכוך עם הכדורים המתגלגלים. מטחנות כדור משמשות לבדיקת שחיקה במעבדות אבטחת איכות, לשחיקת מינרלים או יצירת צמנט פורטלנד.
מטחנת קליפה קשה.
מטחנת קליפה קשה משמשת לטחינת מוצרי מזון קטנים בין שני משטחים שוחקים מסתובבים, המופרדים על ידי מרחק מוגדר. בדרך כלל, המכשיר כולל בורג מסתובב הדוחף את המזון דרכו. והוא יכול להיות מופעל חשמלית או ידנית. ברוב המקרים המטחנות מיוצרות עבור מטרה אחת למשל: מטחנות קפה, פלפל, מלח גס, תבלינים, פרג. בעוד שמטחנות הקפה הן חשמליות, מטחנות הפלפל והתבלינים ידניות ברובן, ומשמשות כאמצעי לפיזור אחיד של תבלין על מאכלים שונים.
מטחנת פטיש.
מטחנת פטיש היא מכונה שמטרתה לגרוס או לכתוש חומר לחתיכות קטנות. קיימים יישומים רבים בתעשייה למטחנות אלה. הם משמשות לטחינת חומרים כגון: צמח אתנול (תירס), טחינת דגן לקמח המשמש מאכל לחיות החווה, מיץ פירות, ניסור עצים במנסרה, גריסת נייר ועוד.
מטחנת בשר.
מטחנת בשר היא מכשיר המשמש לטחינה עדינה או ערבוב של בשר חי או מבושל, דגים, ירקות או מזון כלשהו מקבוצה זו. הוא מחליף במידת הדיוק ועדינות הטחינה את הסכין ומשמש בעיקר לייצור בשר טחון, מילויים שונים המופקים מהעברת המזון הטחון לתוך משפך אשר ממוקם בחלקה העליון של המטחנה. משם החומר ממשיך לנוע דרך מסוע בורג אופקי שניתן להפעילו על ידי גלגל יד או מנוע חשמלי, המועך את תערובת המזון. בסוף המסוע ממוקמת סכין המותקנת אל מול פתחי חורים קבועים. גודל הבשר תלוי בגודלם של החורים מהם הוא יוצא.
המשטרה הצבאית של ברזיל
המשטרה הצבאית של ברזיל (בפורטוגזית: Polícia Militar) היא כוח ביטחון ציבור בין מדינתי בברזיל, האחראי לאבטחת הסדר הציבורי וביטחון האזרח במחוז הפדרלי של ברזיליה ובמדינות ברזיל. מבחינה ניהולית הארגון כפוף לממשלת המדינות ולמושלים. חקירת פשעים ופענוחם מתבצעים באמצעות המשטרה האזרחית של ברזיל.
לכל מדינה בברזיל קיימת משטרה צבאית ולה מדים ויחידות שונות הייחודיות לכל אזור. כוחות המשטרה הצבאית כפופים מבחינה פורמלית בלבד לכוחות המזוינים של ברזיל. בעת מלחמה, המשטרה הצבאית הופכת לזרוע פדרלית רחבת סמכויות וכל המשטרות הצבאיות האזוריות מוכפפות לפיקוד מאוחד אחד. המשטרה הצבאית אחראית כשמה כן, גם על אכיפת החוק בצבא הברזילאי וקיימות משטרות לכל חיל צבאי כמו משטרת הצבא (Polícia do Exército), משטרת הצי (Polícia da Marinha) ומשטרת חיל האוויר (Polícia da Aeronaútica).
בנוסף היחידה היא גם חלק מהכוח הלאומי לביטחון הציבור, שהוקם ב-1999 ונועד לאגד את כל זרועות ביטחון הציבור, ומופעלים כאשר מושל מדינה מבקש את סיוע הממשל הפדרלי ביישוב סכסוכים ומשברים מתמשכים.
להקת סקסטה
מחאת הקוטג'
מחאת הקוטג' או חרם הקוטג' הוא חרם צרכנים בישראל, שהחל על ידי קבוצה בפייסבוק שהוקמה ביוני 2011 במחאה על העלייה המתמשכת במחירי המזון במדינה, וקרא לציבור להימנע מרכישת גבינת קוטג' במחירה הנוכחי. למחאה הצטרפו למעלה מ-100,000 גולשים, והיא צברה התעניינות תקשורתית והובילה לפתיחת דיון ציבורי רחב בנושא יוקר המחיה בישראל. החרם הוביל לירידה משמעותית במכירות גבינת קוטג' בישראל ולהורדת מחירים בקטגוריה.
רקע.