הפעילויות ביריד הן מגוונות ומשתנות ממועד למועד ומתרבות לתרבות. דוגמאות לפעילויות נהוגות הן הצגת חיות, קיום שוק, הצגות רחוב, מכירות פומביות, זמרה, טעימות מזון ורכישת אוכל רחוב. התפקדות למפלגות ועוד פעילויות רבות אחרות. הפעילות ביריד עברה שינוי נרחב לאורך ההיסטוריה עם העלמות תפקידם הכלכלי-מסחרי של מירב הירידים. בתקופה המודרנית מתפקדים הירידים בעיקר כמרחב שעשועים ובילוי מאשר מרחב כלכלי-מסחרי.
חשיבות היריד.
היריד מהווה מאורע חברתי בו אנשים, חברים, ומוכרים נפגשים ונהנים. לעיתים ישנה לירידים חשיבות עסקית ואנשי עסקים מציגים בו טכנולוגיות חדישות או מיכון חדיש, דוגמה ליריד בעל חשיבות עסקית וביטחונית הוא ה-סלון האווירי הנערך בצרפת בו מוצגים מיטב המטוסים הצבאיים והאזרחיים.
היסטוריה.
מאורעות הדומים ליריד בדרגה זו או אחרת התקיימו ככל הנראה משחר ההיסטוריה האנושית וקשה לקבוע מתי והיכן החל מנהג זה.
ברומא העתיקה נערכו ירידים מרכזיים, יום בו נערך יריד שכזה הוכרז כיום חג, ולא היה נהוג לעבוד במהלכו. הרומאים יזמו ירידים חדשים בפרובינציות הרומאיות באזורי אירופה על מנת להמריץ ולעודד פעילות מסחרית. עם שקיעת האימפריה הרומית במערב נעלמה כמעט כלל הפעילות המסחרית באירופה ובתוכה גם הירידים.
עם עלייתו לשלטון של קרל הגדול בסוף המאה ה-7 התחדשה פעילות מסחרית באירופה המערבית ונוסד אחד הירידים המסחריים הראשונים באירופה של ימי הביניים - יריד סיינט דניס ליד פריז. בהמשך ימי הביניים ותחילת העת החדשה התפתחו עוד מאות רבות של ירידים בכל רחבי אירופה.
בקרב עמים נוצריים היה נהוג לערוך יריד במקביל למאורעות טקסיים, כפתיחת כנסייה, אנשי עסקים היו מנצלים את ההתקהלות והאווירה על מנת למכור את מרכולתם לעיתים אף בתוך חצר הכנסייה עצמה. מנהג זה נפסק כמעט במלואו עם עלייתו לשלטון של הנרי ה-6 שכן הירידים הפכו לעיתים קרובות למרחבים של הפרות סדר ומהומות. הזכות לערוך יריד ניתנה בצו מלכותי מיוחד. בתחילה ניתנו צווים המתירים עריכת ירידים בערים בהן שלט מושל חזק או מנהיג דתי בעל השפעה רבה על האוכלוסייה. בהמשך, ניתנו היתרים לעריכת ירידים בחגים מסוימים או לרגל שחרור אסירים מבתי הסוהר. לאחר פרק זמן מסוים בעקבות ריבוי הירידים נכלל בכל יריד בית משפט שהוקם במיוחד לפרק הזמן בו נערך היריד. בית משפט זה שנקרא Piepowder Court או ה-Pie Poudre היה בעל אחריות שיפוטית על כלל הפעילות המסחרית וההתנהגות הפלילית בתוך גבולות היריד שהיו בעלי תוקף משפטי.
לחלק מהירידים ניתן היה להיכנס ללא דמי כניסה ולחלק מהם היה ניתן להיכנס בתשלום בלבד. לרגל ירידים שהכניסה אליהם חופשית נהוג היה להתיר כניסה לממלכה של סוחרים מארצות זרות, סוחרים אלה נחשבו לבני חסות של הממלכה וזכו להגנה במהלך שהייתם. כל סחורה שהייתה מוכנסת לממלכה על מנת להמכר ביריד הייתה פטורה ממס ועיכובה היה אסור ונחשב לעבירה. ירידים מסוג זה אושרו לרוב על ידי הנסיך.
הירידים תרמו רבות לכלכלת אירופה, במיוחד ירידים שנערכו במזרח התיכון ובארצות מרכז אירופה כדוגמת גרמניה.
בין הירידים המפורסמים בעולם נמצאים: יריד פרנקפורט, יריד נובי, יריד ריגה, יריד ליונס בנורמנדי, וירידי פורטו בלו, וורה קרוז באמריקה.
יריד ברתולומיאו בלונדון, אשר נוסד ב-1133 על ידי המלך הנרי ה-I משמש כרקע למחזה נודע של בן ג'ונסון.
ויניל
בכימיה אורגנית, ויניל (Vinyl) הוא שמה של קבוצה פונקציונלית וכן של כל תרכובת המכילה אותה. שמה הכימי של קבוצת הוויניל הוא אתניל (Ethenyl).
קבוצת הוויניל היא נגזרת של האלקן הפשוט ביותר, אתן (CH2=CH2, קרוי גם אֵתילן), שהוחסר ממנו אטום אחד של מימן.
אחד הווינילים הידועים ביותר הוא ויניל כלורי CH2=CHCl (אטום כלור הקשור לקבוצת ויניל). מחומר זה ניתן ליצור פולימר הקרוי פוליוויניל כלוריד (PVC), אחד מסוגי הפלסטיק הידועים ביותר. PVC משמש בין השאר לייצור תקליטים, ולעיתים קרובות הם מכונים תקליטי ויניל.
כשקבוצת הידרוקסיל קשורה לוויניל מתקבל אנול.
לילנגני
לילנגני (בסוואזית ובאנגלית: Lilangeni; סימון לפי תקן ISO 4217: ‏SZL) הוא ההילך החוקי של מדינת אסוואטיני שבדרום אפריקה. והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנט.
היסטוריה.
הלילנגני (ברבים: אמלנגני) הוצג לראשונה בשנת 1974 בשווה לראנד הדרום אפריקאי, אליו הוא נותר קשור בשער חליפין קבוע של אחד לאחד.
שטרות.
ב- 6 בספטמבר 1974 הציגה הרשות המוניטרית של סווזילנד שטרות בערכים של 1, 2, 5 ו -10 אמלנגני, ובשנת 1978 התווסף אליהם השטר של 20 אמלנגני. בשנת 1981 הבנק המרכזי של סווזילנד (כיום אסוואטיני) השתלט על ייצור שטרות הנייר, והדפיס שטרות מיוחדים לציון 60 שנות מלוכה של המלך סובהוזה השני (). בין 1982 ל-1985 הדפיס הבנק שטרות חדשים בערכים של 2, 5, 10 ו-20 אמלנגני. וב-1990 הדפיס הבנק גם שטר של 50 אמלנגיני. שטרות ה-2 וה-5 אמלנגני הוחלפו במטבעות ב-1995. שטר ה-100 אמלנגני נכנס למחזור בשנת 1996 ואחריו ב-1998 נכנס למחזור גם שטר ה-200 אמלנגני. כאשר שטרות ה-200 אמלנגני מציינים את יום השנה ה-30 לעצמאותה של אסוואטיני. ב-5 בספטמבר 2008 הוציא הבנק המרכזי של סווזילנד שטרות של 100 ו-200 אמלנגני לציון יום הולדתו ה-40 של המלך מסוואטי השלישי ולציון 40 שנות עצמאות. וב -1 בנובמבר 2010 הוציא הבנק המרכזי של סווזילנד סדרת שטרות חדשה עם תכונות אבטחה משופרות.
אוזונוליזה
פרנק קונגולזי
הפרנק הקונגולזי הוא ההילך החוקי של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (לשעבר - זאיר) מאז 1998.
מאז שקונגו קיבלה את עצמאותה מבלגיה ב-1960 ועד 1967, המטבע שהיה בשימוש נקרא 'פרנק' (והיה מחולק ל-100 סנטימים, כמו הפרנק הבלגי). ב-1967 הוחלף הפרנק בזאיר (Zaire), ביחס של 1000 פרנק לזאיר אחד. הזאיר היה בשימוש עד ל-1993 שעה שאינפלציה קשה אילצה את המדינה להחליף אותו בזאיר חדש, ביחס של 1 לשלושה מיליון. ב-1998, בעקבות שינוי שמה של המדינה מ'זאיר' ל'קונגו', הוחלף המטבע שוב: הזאיר החדש הוחלף, ביחס של אחד למאה אלף, בפרנק.
קוואצ'ה זמבי
קוואצ'ה זמבי הוא ההילך החוקי של זמביה מאז 1968. לפני כן היו המטבעות מחולקים לפי השיטה הבריטית: 12 פני בשילינג, ו-20 שילינג בלירה זמבזית אחת.
משמעות המילה קוואצ'ה (Kwacha) בשתיים מן השפות המדוברות בזמביה היא "שחר". גם המטבע במלאווי השכנה נקרא קוואצ'ה.
בשטר שבתמונה, 500 קוואצ'ה מ-1974, מוצג דיוקנו של קנת' קאונדה, שהיה נשיאה של זמביה מאז קיבלה את עצמאותה מבריטניה ב-1964, ועד מועד הבחירות הדמוקרטיות הראשונות במדינה, ב-1991. במרכז סמל זמביה, ומאחור עבד משתחרר משלשלאותיו. ב-1992, לאחר חילופי השלטון, הוסרה דמותו של קאונדה מן השטרות והוחלפה בדמות עיט ממין עיט דגים אפריקני.
ערך המטבע צנח לאורך השנים, מיחס של 1.2 דולר אמריקני לקוואצ'ה ב-1968, ל-3400 קוואצ'ה לדולר ב-2008. כיום משתמשים בעיקר שטרות בערכים של 50 עד 50,000 קוואצ'ה. שטרות בערך 20 קוואצ'ה וכן מטבעות בעריכים נמוכים ביותר עדיין מהווים הילך חוקי, אך כמעט אינם בשימוש. הקוואצ'ה נחלק ליחידות של 100 נגואה (ngwee) אך הן אינן בשימוש.
בשנת 2003 הוחל בהדפסת שטרות עשויים פולימר, לראשונה באפריקה.
דולר זימבבואי
דולר זימבבואי היה ההילך החוקי של זימבבואה, מאז הקמתה בשנת 1980 ועד אפריל 2009 והוא החליף את הדולר הרודזי שהונהג בשנת 1970. סימנו של המטבע הוא Z$.
דולר זימבבואי אחד מורכב מ-100 סנטים, וערכו המקורי היה שווה לזה של לירה שטרלינג. בעקבות אינפלציה והתמוטטות הכלכלה, החלו ארגונים רבים להשתמש בדולר אמריקני במקומו. נכון ל-7 במאי 2005, היו 6,174.95 דולר זימבבואי שווים דולר אמריקני אחד. השטר הגדול ביותר במחזור היה של 1,000 דולר זימבבואי.
ב-1 באוגוסט 2006 שונה המטבע הזימבבואי כך שדולר זיממבואי משוערך אחד RZD שווה ל-1,000 דולרים ישנים. שער החליפין בספטמבר 2006 היה כ-1,000 דולרים חדשים לדולר אמריקני אחד. האינפלציה גאתה ועלתה על 1,000%. ביולי 2008 דולר אמריקני אחד היה שווה כ-70 מיליארד דולר זימבבואי והונפק אז שטר של 100 מיליארד דולר זימבבואי שלא הספיק אפילו לרכישת כיכר לחם. בהמשך אף הונפקו שטרות של 10, 50 ו-100 טריליון דולר זיממבואי.
החל מאוגוסט 2008 מחק הבנק המרכזי של זימבבואה 10 אפסים מהמטבע ולפיכך דולר זימבבואי חדש אחד היה שווה 10 מיליארד דולרים ישנים. בפברואר 2009 שונה המטבע בפעם השלישית, ונמחקו 12 אפסים מהמטבע. האינפלציה השנתית הגיעה ל-11.2 מיליון אחוז.
הדולר הזימבבואי בוטל ב-12 באפריל 2009, זאת לאחר שצעדים לייצוב המטבע לא צלחו. משרד האוצר המקומי החליט לעבור באופן רשמי לשימוש במטבע זר במדינה דוגמת הדולר האמריקאי, האירו, הלירה שטרלינג, הפולה הבוטסואני והראנד הדרום אפריקאי, זאת כיוון שלא נותר כמעט אף אחד שהמשיך להשתמש במטבע וכן מכיוון שהירידה בערך המטבע המקומי הייתה גבוהה מקצב הדפסתו על ידי הבנק המרכזי המקומי.
פרנק קונגיני
כלי שיט לדיג
כלי שיט לדיג הם סירות וספינות המשמשות לדיג. לכלי שיט אלה מאפיינים רבים שנועדו להתאימם למילוי יעיל של מטרתם.
צורת כלי השיט.