בסוף שנות ה-80 הייתה אפל חלוצת טכניקת הנהלת החשבונות "אירי כפול עם כריך הולנדי" שמפחיתה תשלום מיסים על ידי ניתוב רווחי החברה דרך חברות בנות איריות והולנדיות לקריביים. בשנת 2004, היו באירלנד שליש מהכנסות אפל ברחבי העולם, על פי החברה. רוברט פרום, החשב של אפל באמצע שנות התשעים, כינה את הטקטיקה "הסוד השמור ביותר באירופה" טקטיקות מסוג זה סייעו לאפל לשמור על תשלום מיסים בסך 3.2% מהרווחים הזרים, ובהמשך להפחית אותם ל-2.2% ב-2010, ועוד פחות מכך על פי החברה.
על פי דו"ח הסנאט על מבנה המיסים של החברה ממאי 2013, אפל החזיקה ברווחים של מיליארדי דולרים בחברות בנות איריות כדי לשלם מעט או בכלל לא מיסים לממשלה.
בין הממצאים בדו"חות:
כחלק מהדלפות לוקסמבורג, נחשפה אפל כמי שמשתמשת במקלט מס בלוקסמבורג לצורכי הימנעות מתשלום מיסים.
שירות לקוחות.
מועצת תלונות הצרכן הדנית דיווחה על תקלה בקו מוצרי ה-iBook, מתחה ביקורת על תגובת אפל לנושא, והצביעה על בעיות בשירות הלקוחות של אפל. התקלה גרמה לשבר בחלק המחבר בין שני רכיבים במחשב, שקרה לרוב אחרי תום תקופת האחריות של אפל.
אבטחת מידע.
למרות קיום מצומצם של נוזקות ווירוסים במוצרי אפל, דו"ח משנת 2006 שערכה חברת אבטחת המחשבים מקאפי מצא עלייה של 228% בשיעור הפגיעויות השנתי בשנים 2003–2005. יתר על כן, כל שנה מאז ועד היום נמצאו מספר משמעותי של פגיעויות שתוקנו באמצעות עדכוני אבטחה.
אחריות מטעה.
איטליה.
ב-27 בדצמבר 2011, אפל נקנסה על ידי רשות התחרות האיטלקית ב-900 אלף אירו בגין העובדה שהחברה לא הודיעה כנדרש ללקוחותיה על זכותם החוקית לשנתיים אחריות על פי קוד הצרכן האיטלקי. על פי הרשות, אפל חשפה אחריות לשנה בלבד ומכרה ללקוחותיה את שירות AppleCare לשנה נוספת בניגוד לחוק. הרשות קנסה את אפל ב-400 אלף אירו על אי-פרסום האחריות לשנתיים ועוד 500 אלף על מכירות AppleCare.
סין.
ב-15 במרץ 2013, הטלוויזיה המרכזית של סין שידרה תוכנית לכבוד יום הצרכן הבינלאומי. התוכנית ביקרה את האחריות של אפל בסין. נאמר בה כי האייפון תמיד מקבל כיסוי אחורי ישן כשהוא מתוקן בסין. עוד נכתב כי תקופת האחריות למוצר השתנתה ל-90 יום ותקופת האחריות למקינטוש והאייפד איננה על פי החוקים הסיניים לאחריות.
ב-1 באפריל אותה שנה התנצל מנכ"ל אפל טים קוק בפני הצרכנים הסינים על המדיניות והודיע כי ישנה אותה.
פולמוס.
בנובמבר 2008 שלחה אפל מכתב הפסקת פעילות לצמיתות ל-BluWiki, ספקית ויקי שאינה מסחרית, בטענה להפרת זכויות יוצרים במילניום הדיגיטלי. אפל טענה כי קיום דיונים אודות כיצד אפשר לגרום לתוכנות אחרות לרוץ על מכשירי האייפוד שלה מפר את זכויות היוצרים שלה. ב-27 באפריל 2009 מפעילי BluWiki תבעה את אפל בגין הצהרה על אי-הפרה ואי-עקיפה. לבסוף, אפל חזרה בה מטענותיה ב-8 ביולי 2009.
במקרה אחר, גוגל האשימה את אפל (וכמו כן את אורקל, מיקרוסופט ואחרות) בניסיון להוריד את אנדרואיד באמצעות התדיינויות על פטנטים. הדבר קשור לתביעות של אפל נגד סמסונג שכללו למעלה מ-50 תביעות ברחבי העולם עם תביעות נזיקין בגובה מיליארדי דולרים. גוגל טענה כי היא צד שלישי בתביעה, וכי זהו ניסיון נוסף של אפל להוריד את אנדרואיד, תוך שהיא ציינה כי אפל ביקשה מהשופט להכריח את גוגל להעביר לידיה מסמכים המכילים את קוד המקור של אנדרואיד.
האשטאג "החרם את אפל" ב- +Google.
ביוני 2012 התקוממו ב+Google בעקבות צו מניעה שיצא לבקשת אפל נגד הגלקסי נקסוס שהיה מכשיר הדגל של מערכת ההפעלה אנדרואיד. אמנם בית המשפט לערעורים בארצות הברית הסיר את צו המניעה, אך מ-30 ביולי 2012 הפך ההאשטג "BoycottApple" לזה שהיה הארוך ביותר אי פעם ב +Google.
התיישנות מתוכננת.
אפל הואשמה לעיתים קרובות בדבר התיישנות מתוכננת של מכשיריה. לפי טענה זו, החברה גורמת למכשירים להרגיש מיושנים יותר מאשר הם באמת, ובכך לגרום למשתמשים לרכוש "גרסה חדשה ומשודרגת" של המכשיר בדצמבר 2015 הוגשה נגד אפל תובענה ייצוגית בגין התיישנות מתוכננת בעת העדכון ל-iOS 9.
אפל מסרה בדצמבר 2017 כי הסיבה לכך שהטלפונים הישנים שלה פועלים לאט יותר היא משום שהסוללה שלהם נשחקת עם הזמן וכי הטלפונים הישנים שלה עשויים להיסגר באופן בלתי צפוי.
מיג I-270
מיג I-270 (ברוסית: МиГ И-270) היה אב-טיפוס של חברת מיקויאן גורביץ', המטוס נועד לספק את דרישת חיל האוויר הסובייטי משנת 1945 למטוס יירוט בעל הנעה רקטית. רק שני מטוסים מהדגם יוצרו, שניהם התרסקו בטיסות ניסוי ועל כן הפרויקט בוטל.
טיסות ניסוי.
בשיא מלחמת העולם השנייה (1942), מטוס מדגם BI-1 (כינויו היה "מטאטא השטן") ערך את טיסותיו המבצעיות הראשונות. המיג I-270 הראשון שיוצר התבסס על מאפייניו של מטוס זה: גוף אחיד ומוצק, חופה מעוגלת, תכנון הכנפיים ומנוע דלק נוזלי רקטי. מצד שני, הוא היה גדול יותר ממנו, בעל כנפיים קטנות ורובסטיות יותר ובעל זנב מוגבה שהוכח כעיצוב המקל על הנחיתה ועל השליטה הכללית במטוס. אף על פי שהמטוס נגזר מן המטוס BI-1, הוא דמה באופן בולט בהרבה למסרשמיט Me-263 עם שינויים קלים.
היכולת והידע לייצר מנועים רקטיים, יכולת שהחלה במדענים רוסים דוגמת קונסטנטין ציולקובסקי והמשיכה עד לסרגיי קורוליוב, אפשרה פיתוח מטוס יירוט בעל מנוע רקטי. מנוע המטוס שתוכנן על ידי ליאוניד דושקין התבסס על מנוע המטוס BI-1, וכן על מנועים רקטיים שתכנן סרגיי קורוליוב משנת 1936.
המטוסים הראשונים שתפקידים היה לשאת את המטוס לאוויר הוזמנו בדצמבר 1946, כאשר דגם הראשון של אב הטיפוס נמשך לאוויר מאחורי מטוס טופולוב Tu-2 והיה למעשה דאון חסר מנוע. אב הטיפוס השני כבר כלל מנוע וערך את טיסת הניסוי שלו בשנת 1947, אבל הוא ניזוק קשות לאחר נחיתה כושלת ואגרסיבית. זמן קצר לאחר מכן הסובייטים ייצרו אב טיפוס נוסף אבל גם הוא התרסק ונחבל בנחיתה בצורה שלא השאירה יכולת לתקנו. בשלב זה, החלו לפתח בעולם מטוסים בעלי מנוע טורבו-סילון וכן טילי אוויר-אוויר, כך שהטכנולוגיה הנדרשת עבור מטוס המיג ה"חדש" כבר נהייתה מיושנת. בעקבות התרסקות שני אבות הטיפוס והיותו של הדגם נחות טכנולוגית הוחלט לנטוש את הפרויקט.
עין פרור
עין פרור הוא מעיין ברמות מנשה, כקילומטר וחצי ממזרח למושב עין העמק, המהווה אחד ממקורותיו העיקריים של נחל השופט.
אודות המעיין.
המעיין שימש בשנות ה-40 של המאה ה-20 כמקור המים של קיבוץ רמת השופט, ובמקום נבנתה משאבת מים, אשר עודנה מוצבת במעיין.
בסמוך למעיין נרצחו במהלך מאורעות 1936 השומרים יואש זולר ויצחק קליצ'בסקי, אשר על שמם נקראו "נחל השניים" המתחבר למעיין, עמק רמת השניים הסמוך, וכן שני המעיינות הסמוכים "עין יואש" ו"עין יצחק".
בסמוך למעיין נמצא תל ארכאולוגי גדול, תל פרור (ח'רבת א-פאריה במקור). התל תואם במיקומו ובשמו ליישוב המוזכר באונומסטיקון של אוסביוס מתחילת המאה הרביעית לספירה בשם ephraia הנזכר במרחק של שישה מייל מצפון ללגיו (מגידו).
האתר נסקר ומופה בידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל בשנת 1881, ותועדו בו מערות קבורה עתיקות, אשר חלקן עוד מצוי באתר.
בחודשים נובמבר-דצמבר 2017 נערכה באתר חפירה ארכאולוגית ראשונה בידי רשות העתיקות. מדו"ח סיכום החפירה מיולי 2019 עולה כי האתר היה מיושב ברציפות החל מהתקופה הנאוליתית ועד התקופה הביזנטית, וכי במקום נחשפו שרידי כלי צור מהתקופה הכלקוליתית וכן שרידי מבנים וקירות מתקופות שונות.
It's a Man's World
It's a Man's World (בעברית: זה עולם של גברים) הוא אלבום האולפן ה-21 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-6 בנובמבר 1995 באירופה, 25 ביוני 1996 בארצות הברית, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ באירופה וריפרייז רקורדס בארצות הברית.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-10 במצעד האלבומים הבריטי.
תומאס דה חנט
תומאס דה חנט (בצרפתית: Thomas De Gendt, נולד ב-6 בנובמבר 1986, סנט ניקלאס, פלנדריה) הוא רוכב אופניים בלגי שרוכב בקבוצת לוטו–סודאל. דה חנט סיים שלישי בג'ירו ד'איטליה 2012 והוא מלך ההרים מוואלטה אספניה 2018. הוא ניצח שני קטעים בטור דה פראנס (2016, 2019) קטע בוואלטה אספנייה (2018), וקטע בג'ירו ד'איטליה (2012).
קריירה.
2009-2010 (טופ ספורט ולאנדרן).
דה חנט חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בשנת 2007, כאשר הצטרף לקבוצת טופ ספורט ולאנדרן - מרקאטור. הוא לא רשם תוצאות בולטות בחלקה הראשון של העונה, והשתתף בקלאסיקות האביב מרוץ אמסטל גולד, לה פלש ואלון ובלייז'–בסטון–לייז'. בלה פלש וואלון, הגיע במקום ה-132, אך את שני המרוצים האחרים לא סיים. הוא ניצח את הקטע ה-4 של הטור של וואלני, לאחר שגבר על פאבל ברוט הרוסי בספרינט. באליפות בלגיה בנגד השעון, הגיע במקום ה-7. ב-2010 דה חנט לא רשם תוצאות בולטות מלבד הישג שיאו באותה שנה, המקום ה-2 בקלאסיקה, חץ ברמברנט, לאחר שנכנע לסבסטיאן רוסלר בספרינט.
2011-2013 (ואקנסוליל).
ב-2011 חתם דה חנט על חוזה בקבוצת וורלד טור עם קבוצת ואקאנסוליל די.סי.אמ ההולנדית. בתחילת מרץ, השיג את הישגו הגדול הראשון בקריירה שלו, כאשר ניצח בשלב הראשון של מרוץ הפריז-ניס. מאוחר יותר בעונה הוא גם נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס, מה שהפך לגראנד טור הראשון בקריירה שלו. התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה המקום ה-3 שלו בקטע ה-20. (במקור, אלברטו קונטאדור סיים שלישי אך תוצאה זו הייתה חלק מתוצאותיו שנשללו ממנו).
ב-2012 סיים שני בתחילת העונה בטור דאון אנדר בדירוג המטפסים. הוא ניצח את הקטע ה7 של פריז-ניס בפער של יותר