תסמונת תפיסת קדם חזה (באנגלית: Precordial catch syndrome) היא מצב רפואי שאינו מסכן חיים, בו חש החולה כאבים דוקרים באזור החזה. הכאב ממוקד לרוב בנקודה ספציפית בבית החזה ואינו מפושט בכל בית החזה, משתנה בנשיפה או בשאיפה ונמשך בדרך כלל פחות ממספר דקות. הכאב מתחיל בדרך כלל במנוחה ואינו מלווה בתסמינים נוספים כגון הזעה. כאבים בחזה מסוג זה עשויים לגרום לחרדה לחולה בשל החשש מכאב שעלול להעיד על מצבים לבביים מסכני חיים כמו אוטם שריר הלב.
הסיבה הבסיסית לתסמונת תפיסת קדם החזה אינה ברורה אך ככל הנראה מדובר במקור שאינו לבבי. יש הסבורים כי הכאב עשוי להיות מדופן החזה או מגירוי של עצב בין צלעי. גורמי סיכון לתסמונת כוללים לחץ פסיכולוגי והאבחנה מבוססת על התסמינים אותם מציג החולה. מצבים אחרים העלולים לייצר תסמינים דומים כוללים תעוקת לב, פריקרדיטיס, דלקת קרום הריאה וטראומה בחזה.
הטיפול הוא בדרך כלל באמצעות הרגעת הסובל מהתופעה, זאת כיוון שהכאב בדרך כלל חודל ללא טיפול ספציפי כלשהו. תסמונת תפיסת קדם החזה שכיחה יחסית בקרב ילדים בגילאי 6 עד 12 ופחות שכיחה אצל מבוגרים. זכרים ונקבות מושפעים באופן שווה. התסמונת תוארה בשנת 1955.
סימנים וסימפטומים.
תסמינים מאפיינים כוללים כאבי דקירה חדים בחזה. אלה בדרך כלל מחמירים עם נשימה פנימה ומתרחשים באזור קטן. לחשי כאב נמשכים בדרך כלל פחות מכמה דקות. בדרך כלל זה מתחיל במנוחה ותסמינים אחרים נעדרים. דאגות למצב עלולות לגרום לחרדה.
גורמים.
הסיבה הבסיסית והגורם המרכזי אינם ברורים. יש הסבורים כי הכאב עשוי להיות מדופן החזה או מגירוי של עצב בין צלעי. גורמי סיכון כוללים לחץ פסיכולוגי. מקור הכאב אינו לבבי.
טיפול.
הטיפול הוא בדרך כלל באמצעות הרגעה, כיוון שהכאב בדרך כלל נעלם ללא טיפול ספציפי כלשהו, לפעמים אף לאחר מספר נשימות.
אין תרופה ידועה לתסמונת תפיסת קדם החזה, עם זאת, לא מאמינים כי מצב גופני זה מסוכן או מסכן חיים. רבים רואים בחשש שכאבי החזה החדים מהווים מחוון (אינדיקטור) להתקף לב או למצב חמור יותר אחר כחלק הגרוע ביותר בתסמונת. כיוון שהמצב אינו מסוכן או מסכן חיים, אין סיבה ליטול תרופות, אם כי אנשים מסוימים עשויים לבחור להימנע מפעילויות רגילות דוגמת פעילות גופנית, מכיוון שהדבר עלול לגרום להחרפת הכאב, במיוחד אם הוא מתרחש במהלך פעילות גופנית.
היסטוריה.
לתסמונת הוענק תיאור ואף שם בשנת 1893 על ידי אנרי הוצ'ארד, קרדיולוג צרפתי, שכינה אותה "précordialgie" (מלטינית "פרקורדיה" שפירושה "לפני הלב"), או "סינדרום דה הוצ'ארד" ("תסמונת הוצ'ארד "). המונח "precordial" נכנס ללקסיקון הרפואי צרפתית בתרגום 1370 של גי דה שוליאק של "Magna Chirurgia" . בעבר, המונח הלטיני "פרקורדיה" שימש כדי להתייחס לסרעפת, מושג שכיום נחשב למיושן.
עם חלוף השנים "תסמונת הוצ'ארד" נחקרה יותר לעומק על ידי מילר וטקסידור, מטפלים ברפואה במחלקה הקרדיו-וסקולרית ובמחלקה לרפואה בבית החולים מייקל ריס בשיקגו, בשנת 1955. הם דיווחו על המצב אצל 10 חולים, אחד מהם מילר עצמו. בשנת 1978 כבר דווחו 45 הלוקים בתסמונת וכי ככל הנראה מדובר במצב רפואי תכוף יותר ממה שהייתה הדעה הרווחת באותה תקופה. בתסמונת תפיסת קדם החזה בקרב ילדים אמריקאים החל לעסוק פיקרינג בשנת 1981 ואחריו גם ריינולדס בשנת 1989. כתביהם מהווים את הספרות הקיימת באנגלית על תסמונת תפיסת קדם החזה.
צומת נחל עמוד
מזכרות
מזכרות (באנגלית: Knick Knack, בתרגום חופשי לעברית: קניק קנאק) הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 1989, אשר הופק על ידי פיקסאר, ובוים ונכתב על ידי ג'ון לאסיטר.
הסרט מספר על איש שלג הנמצא בתוך כדור שלג, אשר רוצה לצאת ממנו כדי לבלות עם שאר המזכרות שנקנו באותה חופשה.
הסרט הוקרן לראשונה בתלת ממד ב-1 בספטמבר 1989 בכנס SIGGRAPH בבוסטון, ומאוחר יותר הוקרן לפני הקרנת הסרט "מוצאים את נמו" בשנת 2003. כמו כן, הסרט הופץ באוסף סיפורי צעצוע זעיר ובאוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 1. אורך הסרט הוא כ-4 דקות.
עלילה.
על מדף ספרים מלא במזכרות מחופשה, מתגורר איש שלג בשם ניק בתוך כדור זכוכית מאלסקה. ניק רוצה להגיע למזכרת "סאני מיאמי" שבה נמצאת נערה יפה ובלונדינית בביקיני כחול. כדי להגיע אליה, ניק מנסה כמה שיטות לא מוצלחות לצאת מכדור הזכוכית. הניסיונות מגיעים לשיאם בפיצוץ חומר נפץ שגורם לכדור ליפול מהמדף. ניק מבחין ביציאת חירום ברצפה ומשחרר את עצמו מהכדור רגע לפי שהוא נופל לתוך אקווריום. כשהוא בא לעשות את זה, ניק רואה מזכרת של בת ים יפה מ"סאני אטלנטיס" ורץ לעברה, אך לפני שהוא מצליח להגיע אליה, הכדור מגיע לתחתית ולוכד אותו שוב.
הפקה.
ג'ון לאסיטר רצה לעשות סרט בסגנון צ'אק ג'ונס אשר סרטיו ידועים כסרטים אלימים ומצחיקים. לאסיטר ציין שהסרטים המצוירים של ג'ונס היו פרועים ותוססים, אך לא היו מורכבים במיוחד.
בובי מקפרין, זמר האמריקאי, היה אחראי על פסקול הסרט, ומפני שהוא האמין בו, הוא עשה אותו בחינם.
לפי פירוש של האודיו, איש השלג הוא בן הדוד של פרוסטי איש השלג (Frosty the Snowman) מסדרת הסרטים הנושאת את שמו.
הפניות לסרט.
הסרט זכה למספר הפניות, ביניהן:
ג'וזף קווין
ג'וזף קווין (באנגלית: Joseph Quinn; נולד ב-26 בינואר 1994) הוא שחקן בריטי המוכר בשל תפקידו כאדי מנסון בסדרת האימה-מדע בדיוני של נטפליקס, "דברים מוזרים".
ביוגרפיה.
קווין נולד בלונדון, אנגליה. הוא גדל בדרום לונדון ולמד בבית הספר העצמאי "Emanuel School" בשנים 2007–2012. קווין זכה במלגה במסגרת תוכנית ללימודי דרמה. לאחר מכן למד ב"בית ספר לדרמה באקדמיה למוזיקה ולאמנות דרמטית" בלונדון. הוא סיים את לימודיו בשנת 2015.
קריירה.
קווין שיחק בתפקיד ארתור האווישם בסדרת הטלוויזיה "עלילות דיקנס", וגילם את הדמות של לאונרד באסט, במיני-סדרה בת ארבעה חלקים "אחוזת הווארד", על פי הרומן באותו שם. עוד ב-2017 הופיע קווין בעונה השביעית של סדרת הפנטזיה "משחקי הכס" של HBO, בתפקיד קונר, חייל של משפחת סטארק.
בשנת 2022 שיחק קווין בתפקיד אדי מונסון בסדרה "דברים מוזרים".
פרזיטים (סרט)
פרזיטים (בקוריאנית: 기생충; בכתב לטיני: Gisaengchung) הוא סרט קולנוע דרום קוריאני משנת 2019, בבימויו של בונג ג'ון-הו. הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר, לרבות הסרט הטוב ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט מסוגת קומדיה שחורה ומתח. התסריט לסרט נכתב על ידי בונג עם האן ג'ין-וון. בסרט משתתפים סונג קאנג-הו, לי סון-קיון, צ'ו יו-ג'ונג, צ'וי ווק-שיק ופארק סו-דאם. הסרט מגולל את סיפורה של משפחה ממצב סוציו-אקונומי נמוך אשר מתחזה לאנשים שונים כדי לעבוד בשירות משפחה עשירה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-21 במאי 2019 והפך לסרט הדרום קוריאני הראשון שזוכה בפרס דקל הזהב, וכן לסרט הראשון שזכה בהצבעה גורפת מאז "כחול הוא הצבע החם ביותר" משנת 2013. "פרזיטים" הופץ בדרום קוריאה על ידי חברת ההפקות "CJ Entertainment" ב-31 במאי 2019, ובשאר העולם על ידי "Neon" בסוף אותה שנה. הסרט זכה לביקורות מהללות ברחבי העולם ואף להצלחה כלכלית עם הכנסות של מעל 125 מיליון דולר. נכון ל-2019, הסרט נחשב לאחד מ-20 הסרטים הכי רווחיים מדרום קוריאה, ולמצליח ביותר של בונג. המגזין "טיים" בחר בסרט כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר לאותה שנה.
הסרט נבחר לייצג את דרום קוריאה בטקס פרסי אוסקר ה-92 בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. זה סרטו השני של בונג שמייצג את המדינה בטקס, אחרי הסרט "אמא" משנת 2009.
בטקס האוסקר שנערך ב-9 בפברואר 2020 זכה הסרט בפרסי אוסקר לסרט (הזוכה הראשון בקטגוריה שאינו בשפה האנגלית), לבמאי, לתסריט המקורי ולסרט הבינלאומי הטובים ביותר.
תקציר העלילה.
קים קי-טאק, אשתו, צ'אנג-סוק, ושני ילדיו, קי-וו וקי-ג'ונג, גרים בדירת מרתף קטנה. ארבעתם מובטלים וסובלים מעוני מחפיר. מצבם הקשה מתואר בסצנת הפתיחה, כאשר קי-וו וקי-ג'ונג מחפשים ברחבי הדירה נקודה ממנה ניתן להתחבר ל-Wi-Fi דרך השכנים או דרך החנויות הסמוכות. המשפחה עובדת בעבודות מזדמנות וניזונה מהיד לפה. חברו של קי-וו, מינג-יואק, הוא סטודנט שמתכנן ללמוד מחוץ לקוריאה. הוא בא להעניק למשפחה מתנה מסבו: אבן נוף גדולה, המסמלת עושר. מינג-יואק מציע לקי-וו לעבוד במקומו כמורה לאנגלית וללמד את בתם של אנשים עשירים, משפחת פארק. כבר מהשיעור הראשון קי-וו מתנשק ארוכות עם בתם, והקשר ביניהם מעמיק בהמשך. כדי להתקבל לעבודה מגיש קיי-וו תעודות מזויפות המציגות אותו כסטודנט. לאחר שהוא מקבל את המשרה, הוא מסייע לשאר בני משפחתו לקבל תפקידים שונים במשק הבית של משפחת פארק, מבלי שידעו שהם קרובי משפחה וחסרי ניסיון. קי-ג'ונג מתחזה למורה לאמנות שמלמדת את הבן, קי-טאק מועסק כנהג של אב המשפחה לאחר הפללת הנהג הקודם במעשים מיניים בתוך הרכב, וצ'אנג-סוק מחליפה את עוזרת הבית הוותיקה, מונג-גוואנג, שמפוטרת מיידית לאחר שקי-טאק העליל עליה שהיא חולת שחפת.
משפחת קים משתלבת היטב בשירות משפחת פארק, וכשהאחרונה יוצאת ליום פיקניק בחיק הטבע, עורכת משפחת קים סעודה גדולה בסלון, שנהפכת להילולת שתייה.