הצגה כלפי חוץ של צער לא-כן וחרטה לא אמיתית מכונה "דמעות תנין".
Meddle
Meddle (התערבות/דחיפת אף) הוא אלבום של פינק פלויד משנת 1971 בסגנון רוק מתקדם.
הפקה.
אף כי השירים באלבום זה משתנים רבות בקצבים ובאופי, Meddle נחשב לרוב ליותר אחיד ברעיונותיו ובשילוב המוזיקלי בין היצירות מאשר האלבום הקודם של הלהקה "Atom Heart Mother" שיצא לשוק בשנת 1970. שני השירים הראשונים באלבום משתלבים זה בזה בעזרת אפקט קולי של רוח בצורה שבאה לידי ביטוי גם באלבומים מאוחרים יותר של פינק פלויד -"The Dark Side of the Moon", ו "Wish You Were Here". אף על פי שהאלבום לא התקבל באהדה על ידי המבקרים, הוא זכה להצלחה מסחרית לא רעה; האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, וזכה למעמד של פלטינה כפולה על ידי איגוד RIAA האמריקאי ב-11 במרץ,1994.
חלק מהשירים באלבום בוצעו בהופעה בפומפיי, שהוסרטה והפכה לסרט תיעודי חשוב על הלהקה בתקופה שקדמה ליציאת האלבום "The Dark Side of The Moon", ונחשבת לתקופה הפוריה ביותר של הלהקה.
שמו של השיר "Echoes" הוא גם שמו של אלבום האוסף של הלהקה, שיצא לאור בשנת 2001, אשר כלל גרסה מקוצרת של השיר.
השיר "Fearless" שוקע ומסתיים ועליו עולה הקלטת יציע העמידה של קבוצת ליברפול, הקופ, כשהוא שר את המנונם של אוהדי הקבוצה, You'll Never Walk Alone - שירם של רוג'רס והמרסטיין, אשר הפך ללהיט פופולרי בביצוע הלהקה הליברפולית ג'רי והפייסמייקרס.
רשימת רצועות.
ב-"Meddle" ישנן 6 רצועות, כאשר האחרונה שבהם מילאה את כל הצד השני של תקליט הויניל:
עטיפה.
סטורם ת'ורג'רסון הציע במקור תמונת תקריב של פי הטבעת של בבון כתמונת הצד הקדמי של האלבום. אולם הצעתו נדחתה ברוב קולות על ידי הלהקה, שהודיעה לו דרך שיחה בין יבשתית, בזמן סיבוב הופעות ביפן, שהם מעדיפים שהתמונה הקדמית תהיה של "אוזן מתחת למים".
העטיפה הסופית צולמה על ידי בוב דאוולינג. התמונה מייצגת אוזן תחת מים, שאוספת גלים של צלילים (המיוצגים על ידי האדוות בתמונה). ת'ורג'רסון הביע את חוסר שביעות רצונו מעטיפה זו, בטענה שזו העטיפה הכי פחות אהובה עליו מבין העטיפות שעיצב לפינק פלויד: "אני חושב ש"Meddle" הוא אלבום הרבה יותר טוב מהעטיפה שלו". עמיתו של ת'ורג'רסון, אוברי פאוול, הסכים עם קביעתו על העטיפה באומרו:""Meddle" היה בלאגן. שנאתי את העטיפה. אני לא חושב שעשינו עימם צדק בכלל. זו עבודה שנעשתה בלב לא שלם". העיצוב של תמונת האמצע של האלבום (זו הנראית כאשר פותחים את האלבום) הכיל תמונה של הלהקה עצמה (תמונתה האחרונה של פינק פלויד כלהקה עד לאלבום A Momentary Lapse of Reason מ-1987).
מבצעים.
כמו כן:
גלוון
המונח גִלווּן (בלועזית: גלווניזציה, Galvanization) הוא תהליך כימי של ציפוי ברזל או פלדה באבץ (Zn) כדי למנוע שיתוך (בעיקר – חלודה). התהליך מתבצע על ידי "טבילה חמה" (קיים גם "גלוון קר", אך הוא פחות יעיל). הטבילה נעשית על ידי לקיחת רכיב הפלדה וטבילתו בתוך אמבט המלא באבץ נוזלי מחומם לטמפרטורה של כ-460 מעלות צלזיוס. בתהליך הגלוון המתכת מצופה באבץ, המקנה לה גימור חלק ואסתטי. באבץ חשמלי (גילוון קר) עובי הציפוי הוא 15 מיקרון, ובאבץ חם עוביו הוא 80 מיקרון. ניתן לקבל את האבץ בגוון צהוב או לבן, עד לאורך של 6 מטרים. ציפוי האבץ מונע את חמצון המתכת המוגנת על ידי יצירת שכבת מגן. תחמוצת האבץ היא אבקה לבנה עדינה שבניגוד לתחמוצת ברזל (חלודה) לא גורמת להתפוררות משטח המצע כאשר היא נוצרת. תחמוצת האבץ, אם לא פוגעים בה, מהווה מחסום להתחמצנות נוספת, בדרך דומה לזו שיש לאלומיניום ופלדת אל-חלד בשל השכבות המחומצנות שלהם. הגלוון יוצר שכבה עבה שיכולה להיות אף יותר מהדרוש להגנת המתכת. בשלדות מכוניות למשל, בהן נדרשת שכבה דקה יותר, שכן השלדה תצופה אחר כך בצבע נוגד חלודה, משתמשים בגלוון מסוג שונה שנקרא "אלקטרו-גלוון" .
מסמרים מגולוונים מיוצרים בעיקר על ידי אלקטרו-גלוון אך אלו בדרך כלל עמידים פחות מאשר אלו שיוצרו בתהליך הטבילה החמה, משתמשים באלו בעיקר לבניית גדרות.
בהגנה גלוונית משטחית-אנודית משתמשים במטילי אבץ שנקשרים, בהשפעת זרם חשמלי, למתכת עליה הם מגנים במקומות שבהם המתכת חשופה לתמיסה אלקטרוליטית. בתמיסה זו האבץ נספג באלקטרוליט על פני המתכת עליה הוא מגן.
אטימולוגיה.
המונח גלוון קיבל את שמו מהמדען האיטלקי לואיג'י גלווני, שימש במקור כדי לתאר את התהליך של ביצוע "שוקים" חשמליים (תהליך שקיבל במאה ה-19 גם את השם "פארדיזם" על שם מייקל פארדיי). השם הוענק לאחר שגלווני הבחין בהתכווצויות רגלי צפרדעים בהשפעת זרם חשמלי שיצר.
גילוון
קואופרטיב
קוֹאוֹפֶּרָטִיב (באנגלית: Cooperative או בקיצור co-op) הוא איגוד, המוגדר על פי ברית הקואופרטיבים הבינלאומית כ-"התאגדות עצמאית של בני אדם, הבוחרים לקדם את צורכיהם ושאיפותיהם הכלכליים, החברתיים, והתרבותיים באמצעות בעלות משותפת על מערכת עסקית המנוהלת באופן דמוקרטי." ארגונים אלו "מבוססים על ערכים של עזרה הדדית, אחריות הדדית, דמוקרטיה, שוויון, צדק חברתי וסולידריות. במסורת המייסדים, חברי הקואופרטיב מאמינים בערכים של כנות, פתיחות, אחריות חברתית ודאגה לאחר". ככזה, הוא מיישם את רעיונות הקואופרציה.
הקואופרטיבים נפוצים מאוד ברחבי העולם בצורותיהם השונות בצריכה, בתחום הפיננסי, בייצור ועוד. על פי נתוני ה-ICA (ברית הקואופרטיבים הבינלאומית), כמיליארד אנשים ברחבי העולם חברים לפחות בקואופרטיב אחד. מחקרים עכשוויים הדגישו את יעילותם של הקואופרטיבים לעומת עסקים לא שיתופיים
היסטוריה.
משחר ימי האדם נפוצו פעולות של עבודה ויצירה משותפות. בשבטי הלקטים, בקהילות כפריות, בגילדות של בעלי מלאכה עירוניים ועוד.
קואופרטיבים במונחם המקובל כיום התפתחו על רקע התפתחות התיעוש והקפיטליזם שבצורתם הראשונית כללו עוני ודלות קשים. אלה הביאו לחיפוש אחר פתרונות טובים יותר עבור פשוטי העם בדמות פעולה כלכלית משותפת.
הפעולה הקואופרטיבית המתועדת הראשונה החלה בשנות ה-60 של המאה ה-18 בפנוויק הסמוכה לגלאזגו. ההתארגנות של התושבים עסקה בהבטחת מסחר הוגן ביניהם ובצריכה משותפת. (ויקיפדיה האנגלית) ב-1795 הפעילו "תושבי הול העניים" טחנות קמח משלהם במטרה להוזיל את מחירו ולהבטיח את איכותו במה שנחשב לקואופרטיב היצרני הראשון.
בשנת 1844 התארגן ברוצ'דייל (Rochdale) שביורקשייר, אנגליה, קואופרטיב צרכנות שנקרא "אגודת חלוצי רוצ'דייל הישרים". מטרתו הייתה רכישה סיטונאית של מצרכי יסוד במחירים נמוכים יחסית, תוצאה של כוח הקנייה של הקבוצה, וחלוקתם לחברים תמורת תשלום נמוך. מטרות ההתאגדות חרגו מן התחום הצרכני וכללו גם עידוד החינוך, האחווה, הצדק החברתי והשלום. עקרונות היסוד של הקואופרטיב מרוצ'דייל מהווים את היסודות לעקרונות הקואופרציה עד היום.
בשנת 1895 נוסד האינטרנציונל הקואופרטיבי הנקרא כיום "ברית הקואופרטיבים הבינלאומית" (ICA) כגוף כלל-עולמי לאיחוד כל הקואופרטיבים והאגודות השיתופיות בעולם. האספה הכללית של הברית מתכנסת מדי שנה שנייה לדיונים על מהות הקואופרציה ועקרונותיה בעולם המשתנה. ברית הקואופרטיבים הבינלאומית היא אחד הארגונים הבינלאומיים היחידים שצלחו את שתי מלחמות העולם מבלי להתפרק.
קואופרטיבים כיום.
בעולם.
על פי נתוני ברית הקואופרטיבים הבינלאומית מ-2017, בעולם כ-2.94 מיליון קואופרטיבים בהם חברים כ-1.217 מיליארד בני אדם. על בסיס נתונים שאסף הארגון ב-154 מדינות, לפחות 279.4 מיליון בני אדם, המהווים כ-9.46% מאוכלוסיית העולם העובדת, מוצאים את פרנסתם העיקרים בקואופרטיבים. מתוכם, כ-11.1 מיליון עובדים-חברים בקואופרטיבים, 16 מיליון שכירים בקואופרטיבים ו-252.2 מיליון עובדים 'בחסות קואופרטיבים' (על פי רוב חקלאים נעזרים בקואופרציה לארגון ומכירת תוצרתם בחלקות המוחזקות בבעלות פרטית).
בארצות הברית ישנם 30,000 קואופרטיבים שמעסיקים יותר מ-2 מיליון עובדים ומייצגים באופן עקיף 300 מיליון נפש. בסין מיוצגים 160 מיליון חברים בקואופרטיבים, בהודו 97 מיליון, בצרפת 32 מיליון חברי קואופרטיבים, בקנדה 18 מיליון ובבריטניה 11.5 מיליון חברים. פדרציית הקואופרטיבים הגדולה בעולם היא Legacoop האיטלקית עם מעל 400 אלף עובדים, 7 מיליון חברים ופעילות שנתית של מעל 50 מיליארד אירו. פדרציה מפורסמת נוספת היא מונדרגון הספרדית עם 83 אלף עובדים ופעילות שנתית של מעל 14 מיליארד אירו.
בקנדה חברה פיננסית Desjardins Group מעסיקה כ-47,655 עובדים, מספקת שירותים לכ-7,000,000 לקוחות ומפעילה כ-1032 נקודות שירות.
בישראל.
בישראל חברים כיום כמיליון איש בכ-3,200 אגודות שיתופיות (אין סיווג רשמי של קואופרטיב). כ-75% מהתוצר החקלאי בישראל, מעל 30% ממערך התובלה, אחוזים ניכרים מהתחבורה הציבורית וחלק מתחום המאפיות נמצאים בידי אגודות שיתופיות.
אחרי דעיכת הרעיון הקואופרטיבי במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 החלה התעוררות מחודשת במהלך שנות ה-2000. בשנים האחרונות נרשמו אגודות חדשות רבות. ביניהן: "שומעים חזק" בתחום ההגברה, "שלנו" ו"בשותף" בתחום הקמעונאות, "קואופרטיב נשים וטעמים" בתחום המזון, "קואופרטיב התוכנה SOFI" בתחום הטכנולוגיה, "בטוח יחד" בתחום השמירה וליווי הטיולים, ואף שתי אגודות שמטרתן הקמתו של בנק קואופרטיבי.
יסודות ארגוניים ורעיוניים.
קואופרטיב הוא גוף כלכלי שהקמתו מבוססת על הון עצמי שמשקיעים החברים ושיטת העבודה שלו מבוססת על שוויון בזכויות ובחובות לכל החברים.
בהתאם לסוג הקואופרטיב החברים בו יהיו הספקים, הצרכנים, העובדים או שילוב שלהם.
עקרונות הקואופרציה.