משה דה שליט ועדה דה שליט נמנים עם בוניה של המושבה הרצליה. משה היה המנהל הישראלי של חברת קהילת ציון אמריקאית, שרכשה את הקרקעות וייסדה את הרצליה. בשנת 1934 הקים וניהל את חברת "פיתוח הרצליה בע"מ" אשר פיתחה את החולות הנודדים בקרבת הים לריביירה של הרצליה, הלא היא הרצליה פיתוח. משה גייס משקיעים והקים את מלון השרון - המלון הראשון שהוקם בישראל לאחר הכרזת המדינה.
פתיחת המלון.
בשל מלחמת העצמאות התארכה בניית המלון. מלון השרון נחנך בטקס חגיגי על חוף ים הרצליה. הוא נפתח רשמית על ידי חברת מלון השרון. לטקס הגיעו מאות אורחים מכל רחבי הארץ, ראשי עיריות ומועצות מקומיות ונציגי מועצות שונים. ראש עיריית ת"א ישראל רוקח נתכבד בגזירת הסרט בכניסה למלון ומסר את מפתחות הבית למנהלו הארי לוי. את החגיגה פתח יוזם המפעל משה דה שליט שציין, כי ביום פתיחת המלון מלאו 25 שנים ליסוד הרצליה.
שמו של המלון נבחר בתחרות ארצית על פי הצעתה של נערה, ונלקח מהפסוק "ואני חבצלת השרון" (). פרח החבצלת הפך לסמל המלון.
שיפוץ.
בשנת 2012 עבר המלון שיפוץ מסיבי בסכום כולל של מיליון דולרים. השיפוץ התבצע על ידי משרד אדריכלות אדית ברון, ונוהל על ידי האדריכלית הראשית גילי צורדלינג. במסגרת השיפוץ 120 מתוך 175 החדרים במלון חודשו, לראשונה הוקם במלון מתחם ספא, "שָׂרנא ספא" המתפרס על שטח של כ-750 מטרים רבועים הכולל חמישה חדרי טיפולים, בריכה מקורה ומחוממת וחדר כושר מאובזר. בנוסף נבנה אזור מיוחד על חוף הים בסמוך למלון - מתחם "הגזיבו" מועדון שיט וגלישה הנחשב למועדון הגדול בישראל. המועדון כולל גלישת גלים, קייקים, חסקה, גלישת רוח ומשחקי כדור שונים.
קיר קרמי של האמן שלום סבא.
במהלך שנת 1948 הזמין האדריכל, זאב רכטר, את האמן שלום סבא ליצור ציור קיר עבור הלובי של המלון. סבא בחר ליצור קיר קרמי שנושאו "הדייגים העליזים". האריחים הקרמיים עצמם יוצרו בסטודיו של אמנית הקרמיקה דבורה בלומנטל. הקיר, שגובהו 3 מטר ורוחבו 9 מטר, נחשף לציבור הרחב עם חנוכתו של המלון. הקיר כוסה לפני מספר שנים בקיר גבס ועליו טפט. לאחר שהובהרה חשיבותו האמנותית והתרבותית, נחשף הקיר באוגוסט 2022, ועבר שימור שבוצע על ידי שי פרקש ואנשי "סטודיו תכלת".
בית הספר תדמור
פרינס טגואה
פרינס טאגו (אנגלית: Prince Tagoe; נולד ב-9 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
טגואה התחיל את הקריירה שלו במידטיילנד-מאמובי ששיחקה אז בליגה השנייה בגאנה. בשנת הושאל לאקרה הארטס אוף אוק מהליגה הראשונה. כבר בעונתו הראשונה בלט וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה עם 18 שערים. בינואר הצטרף לאל-איתיחאד לאחר שהעסקה עם מיינץ 05 נפלה. בקיץ הצטרף לאל-שאבאב מאיחוד האמירויות הערביות. לאחר שנה חזר לערב הסעודית וחתם באתיפאק, עימה זכה בליגת האלופות האסיאתית.
ב-9 ביוני 2009, טגואה חתם על חוזה לשלוש שנים בהופנהיים, אך ב-1 באוגוסט חוזהו בוטל עקב בעיות לב. ב-11 בינואר 2010 קיבל את האישור והצטרף רשמית לסגל. ב-30 בינואר 2010, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד שאלקה 04. ב-9 בפברואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בהופנהיים בגביע נגד ורדר ברמן. ב-1 במאי 2010 הבקיע את שערי הבכורה שלו בהופנהיים נגד איינטרכט פרנקפורט.
ב-31 בינואר 2011, טגואה הושאל לפרטיזן בלגרד עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד אינג'ייה בה הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו. טגואה הבקיע צמד בניצחון בחצי הגמר נגד הכוכב האדום בלגרד. במהלך תקופת ההשאלה שלו בפרטיזן הוא הבקיע 9 שערים בליגה ו-3 בגביע וזכה עם המועדון בדאבל.
ב-1 בספטמבר 2011 טגואה עבר לבורסאספור הטורקית. ב-26 באוקטובר 2011 הבקיע את השער היחיד שלו עבור בורסאספור בתיקו 1-1 נגד אורדוספור. בינואר הושאל לאתיפאק לקדנציה שנייה במועדון.
לקראת סוף אפריל הוא חתם בקלאנטן המלזית לשישה חודשים במועדון. לאחר בעיות בשחרור הבינלאומי שלו, ב-17 במאי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד פראק.
ב-27 בנובמבר 2014 חתם בהפועל בני לוד, לאחר שלא מצא את מקומו בקבוצה שוחרר בינואר.
קריירה בינלאומית.
טגואה זומן לראשונה לסגל נבחרת גאנה לקראת גביע אפריקה לאומות 2006. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-27 בינואר 2006 בניצחון 0-1 נגד , כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-87. ב-1 ביוני 2008 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד . הוא זומן לקראת סגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 ולקח חלק בכל משחקי הנבחרת שנעצרה ברבע הגמר על ידי . בשנת פרש מהנבחרת.
חברת גלן ל. מרטין
חברת גלן ל. מרטין (באנגלית: Glenn L. Martin Company) הייתה חברה בתחום תעשיית האוויר והחלל. החברה נוצרה על ידי חלוץ התעופה גלן ל. מרטין ב-1912. לפני ובמהלך מלחמת העולם השנייה התמקדה בייצור מפציצים ומטוסים ימיים ולאחר מכן הייתה מחלוצות הפיתוח של טילים מונחים וציוד חלל עבור תוכנית החלל האמריקאית. ב-1961 התמזגה עם חברת הכרייה "אמריקן מריאטה" ליצירת תאגיד מרטין מריאטה, שהתמזג ב-1995 לתאגיד לוקהיד מרטין.
היסטוריה.
החברה נוסדה על ידי חלוץ התעופה האמריקאי גלן ל. מרטין עבור ייצור מטוסי אימון עבור צבא ארצות הברית בסנטה אנה (קליפורניה). בשנת 1916 התמזגה החברה למשך כשנה עם חברת רייט בראשותו של אורוויל רייט, אולם המיזוג לא עלה יפה ודרכיהן נפרדו ב-1917 ומרכז החברה עבר לקליבלנד, אוהיו.
בעת מלחמת העולם הראשונה פיתחה החברה את המפציץ מרטין MB-1 כמפציץ קרקעי ומפציץ טורפדו, שהפך מבצעי רק לאחר תום המלחמה. החברה ייצרה מפציצים נוספים מאותה סדרה, שהיו דו-כנפיים גדולים ואמינים, במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20, עבור שירות האוויר של ארצות הברית, הצי האמריקאי וחיל הנחתים של ארצות הברית. ב-1929 עברה החברה לאזור בולטימור, מרילנד. בשנות ה-30 של המאה ה-20 פיתחה החברה קו ייצור של מטוסי ימיים ("ספינות מעופפות") הן לשימוש צבאי (כגון המפציץ החד-כנפי מרטין B-10 שהיה הראשון שיוצר בייצור המוני ושירת לאורך מלחמת העולם השנייה) והן לשימוש אזרחי (מרטין M-130 ששירת בחברת פאן אמריקן וורלד איירווייז לטיסותיה ליעדים במזרח הרחוק והוואי).
במלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מפציצים, מטוסי סיור ומטוסי תובלה ימיים בייצור המוני, בהם מרטין B-26 מראודר, מרטין מרילנד, מרטין בולטימור, PBM מארינר, מרטין מארס ואחרים. בנוסף השתתפה החברה באספקת הזמנת הענק של חיל האוויר של ארצות הברית למפציצים כבדים ובנתה במפעליה בנברסקה 536 מטוסי B-29 סופרפורטרס עבור חברת בואינג, בהם "אנולה גיי" ו"בוקסקאר" שהטילו את פצצות האטום על הירושימה ונגסקי.
לאחר המלחמה שולבה החברה בפיתוח מספר מטוסי ניסוי בסדרת מטוסי ה-X (XB-48 ו- XB-51) ומספר מטוסים ימיים. כן ייצרה את המפציץ הטקטי הסילוני המצליח מרטין B-57 קנברה , עבור מלחמת קוריאה (המטוס יצא משירות רק ב-1983). בשנות ה-50 של המאה ה-20 (למעשה מאז 1947) ייצרה את מטוסי הנוסעים מרטין 2-0-2 ומרטין 4-0-4 , ששימשו בעיקר את TWA.
במקביל פיתחה החברה מראשית שנות ה-50 פיתוחים ביטחוניים של טילים מונחי רדיו. בהם סדרת טילי אוויר-אוויר "אוריול" החלוציים שפותחו עבור מטוסי הצי ב-1947; טילי אוויר-קרקע "גורגון", שפותחו אף הם עבור הצי כבר בשלהי המלחמה; טילי קרקע-קרקע "מטדור"; משגר רקטות טקטי "מייס" וניסיון שלא צלח למשגר טילים בליסטיים טקטיים לסיוע אש קרוב לכוחות מתמרנים, MGM-18 Lacrosse .
אולם, קו הפעילות המרכזי אליו פנתה החברה עם פרוץ המלחמה הקרה היה הרתמות לתוכנית החלל והתמחות במוצרים לתחום צומח זה. ב-1957 הציגה החברה את ונגארד 1, משגר הלוויינים הראשון של ארצות הברית. למרות כישלונו בשיגור הראשון, שגרם את משבר הספוטניק, היה המשגר עליו התבססה תוכנית ונגארד ששיקמה את יכולות החלל של ארצות הברית. בהמשך זכתה החברה במכרז לפיתוח סדרת המשגרים "טיטן".
ב-1961 הפסידה החברה לנורת' אמריקן אוויאיישן את החוזה לפיתוח תאי הפיקוד/שירות של החללית אפולו, לאחר שהייתה בין שתי החברות שהגיעו לקו הסיום במשא ומתן מול נאס"א. בהמשך אותה שנה התמזגה חברת גלן ל. מרטין עם אמריקן מריאטה ליצירת חברת מרטין מריאטה, שהמשיכה בפיתוחי חלל ומשגרים.
נמל התעופה מרטין סטייט.
שדה התעופה הניסויי של מפעלי החברה , שהוקם ב-1928 17 ק"מ ממזרח למרכז בלטימור, נמכר ב-1945 למדינת מרילנד ומשמש מאז כשדה תעופה צבאי-אזרחי. במקום נמצא מוזיאון חברת גלן ל. מרטין.
ברברה מק'קלינטוק
נובו נורדיסק
נובו נורדיסק (באנגלית: Novo Nordisk, נסחרת בבורסה תחת: OMX: NOVO B, NYSE: NVO) היא חברת תרופות דנית בינלאומית עם משרדים ראשיים בבגסווארד (Bagsværd), דנמרק. לחברה מפעלי ייצור בשבע מדינות, פעילות במעל 75 מדינות, מכירה בכ-180 מדינות, ומעל 40,000 עובדים ברחבי העולם. היא החברה הנסחרת הגדולה בדנמרק.
החברה שווקה בישראל על ידי קבוצת לפידות.
סמל השור של החברה לקוח מהמיתולוגיה המצרית.
היסטוריה.
מאחורי חברת נובו נורדיסק מסתתר סיפור שהחל בדנמרק לפני יותר מ-90 שנה. תחילתו של הסיפור בשתי חברות דניות קטנות: חברת Nordisk Insulinlaboratorium, שהוקמה ב-1923, וחברת Novo Terapeutisk Laboratorium שהוקמה ב-1925. חברות אלה היו הראשונות בעולם שהחלו לייצר את התרופה החדשה והמהפכנית – אינסולין. את ההורמון גילה צמד חוקרים קנדיים ב-1921.