עיקר פרסומיו היו מאמרים קצרים ותמציתיים שלא הסתמכו במפורש על תאוריה כוללת. עם זאת, לעבודתו אופי אחיד, ובמחקריו בתחומים שונים הסתמך על אותן שיטות ורעיונות, באופן שקשר שורה של בעיות שאינן קשורות לכאורה, ובשילוב עבודתם של פילוסופים רבים אחרים. הוא פיתח את שיטת הסמנטיקה המותנית באמת (truth-conditional semantics) , תקף את הרעיון של אירועים מנטליים והציגם כנשלטים על ידי חוקים פסיכולוגיים קפדניים. הוא דחה את התפיסה של הבנה לינגוויסטית כקשורה למוסכמות או חוקים, וטבע את המימרה המפורסמת ש"אין דבר כזה 'שפה', לא אם שפה היא מה שהרבה פילוסופים ובלשנים משערים. לכן השפה אינה דבר שניתן ללמוד, להתמחות בו או להיוולד עמו." עבודתו הפילוסופית בכללותה עוסקת באופני התקשורת של בני האדם זה עם זה.
הגות.
פעולות, סיבות, גורמים.
עבודתו של דוידסון החלה ב-1963, בחיבור, "פעולות, סיבות, גורמים" ("Actions, Reasons and Causes"), שניסה להפריך את הגישה הרווחת, המיוחסת ללודוויג ויטגנשטיין אך הנוכחת ביצירתו של לב טולסטוי "מלחמה ושלום", שסיבותיו של סוכן להתנהג בצורה מסוימת אינן יכול להיות גורמי התנהגותו (Malpas, 2005). במקום זאת טען דוידסון כי "רציונליזציה (מתן סיבות כדי להסביר את פעולתו של סוכן) היא מקרה פרטי של הסבר סיבתי רגיל" (1963, עמ' 685). פעולה א' מוסברת על ידי מה שדוידסון כינה "סיבה ראשונית (primary reason)", שכרוכה בגישה מוקדמת (שהיא, בקירוב, שאיפה) למען השגתה של איזושהי מטרה ב' ובאמונה אינסטרומנטלית כי ביצוע פעולה א' היא אמצעי להשגת מטרה ב'. לדוגמה, סיבתו העיקרית של אדם לקחת מטרייה בצאתו ביום גשום היא רצונו להישאר יבש ואמונתו שלקיחת מטרייה, משמעה שיישאר יבש באותו יום.
השקפה זו, אשר במידה רבה תואמת את ההגיון העממי, מבוססת בחלקה על ההנחה שבעוד שחוק סיבתי חייב להיות מוקפד ודטרמיניסטי, הרי שהסבר במונחים של הגיון ומניע אינו צריך להיות כזה. דוידסון טען כי גם אם ביטוי ההגיון אינו בהכרח מדויק, חד ערכי וחד משמעי, עדיין יכול קיומו של הגיון לאפשר התנהגות שיוצרת סיבתיות. דייווידסון פיתח במאמרים נוספים את השלכותיה של השקפה זו על תאוריית הפעולות.
קורוקו מצויץ
קורוקו מצויץ (שם מדעי: "Pharomachrus antisianus") הוא מין של קורוקו, המצוי בבוליביה, קולומביה, פרו, אקוודור וונצואלה. סווג טקסונומית לראשונה על ידי חוקר הטבע הצרפתי אלסיד ד'אורביגני ב-1837.
מאפיינים.
אורכו של קורוקו בוגר הוא כ-33 עד 34 ס"מ. ראשו וגבו של הזכר ירוקים-מתכתיים, בעוד חזהו ובטנו אדומים. מעל מקורו הכתום יש לקורוקו המצויץ ציצה. הוא המין היחיד בעל ציצה כזו במשפחתו. הביב שלו לבן. בשונה מהזכר, ראשה וחזה של הנקבה חומים, ומעל מקורה אין ציצה.
בתי הגידול המועדפים עליו הם יערות טרופיים או סובטרופיים הרריים עם רמת לחות גבוהה. הרום בו הוא מצוי הוא בין 1,200 ל-3,000 מטרים מעל גובה פני הים.
הקורוקו הוא אוכל פירות בדרך כלל, אך הפרטים הבוגרים מאכילים את גוזליהם במינים שונים של פרוקי רגליים וחולייתנים.
כמצ'יינה
תאגיד כימי בינלאומי של סין או ChemChina היא חברת כימיקלים בבעלות ממשלתית סינית המייצרת כימיקלים לחקלאות, מוצרי גומי, חומרים כימיים וכימיקלי בסיס (specialty chemicals המשמשים במגוון רחב של תחומי תעשייה ועיבוד פטרוכימי. בשנת 2019, דורגה במקום ה-144 במדרג החברות Fortune Global 500.
עד סוף 2016 היו לכמצ'יינה 10,800 פטנטים רשומים.
היסטוריה.
בלוסטאר.
כמצ'יינה החלה כמפעל קטן לייצור תמיסות שנקרא בלוסטאר שנוסד על ידי רן ג'יאנשין בשנת 1984 באמצעות הלוואה של 10,000 יואן. רן יצר את אמפריית כמצ'יינה  על ידי לקיחת שליטה על מעל 100 מפעלים שהיו בבעלות המדינה ושרו במצוקה כלכלית, בכל רחבי סין, בעוד הממשלה מחזיקה בבעלות. הוא נמנע מפיטורי עובדים עודפים בעודו מסיט אותם לעבוד בשרשרת המסעדות מלאן נודלס. הוא הביא יועצים מקצועיים להנהלת החברה, והפך את העסק לאחת מהיוזמות הדינמיות ביותר בסין.
פירלי.
באמצע 2016 רכשה כמצ'יינה 100% ממניות יצרנית הצמיגים האיטלקית, פירלי, תמורת כ-7.7 מיליארד דולר.
רכישת Syngenta.
בפברואר 2016, נודע כי כמצ'יינה הסכימה לרכוש בשווי 43 מיליארד את Syngenta, חברה שווייצרית לייצור זרעים וחומרי הדברה, שהיא הרכישה הגדולה ביותר של חברה זרה.
החברה מחזיקה בחברת "זרעים גדרה" הישראלית.
מיזוג עם סינוכֶּם.
במאי 2017 דווחה סוכנות רויטרס כי מתקיים דיון לגבי מיזוג ואיחוד של ChemChina ו Sinochem, ובכך לעקוף מובילי שוק כגון, BASF, בעסקה השווה כ-120 מיליארד דולר.
גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה
גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה (בגרמנית - Georg von Sachsen; 15 בינואר 1893 - 14 במאי 1943), היה בנו של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה ונסיך הכתר של סקסוניה, אולם לאחר ביטול המונרכיה בשנת 1918, ויתר גאורג על זכויותיו והפך לכומר ישועי.
ביוגרפיה.
גאורג נולד ב-15 בינואר 1893 בדרזדן לפרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וללואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליצ'ה, נסיכת פארמה.
בשנת 1903 התגרשו הוריו, וגאורג יחד עם שאר אחיו נשאר יחד עם אביו. גאורג קיבל חינוך קתולי קפדני, על אף שרוב מוריו היו פרוטסטנטים. בשנת 1904 מת סבו גאורג, מלך סקסוניה, ואביו עלה לשלטון במקומו כפרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל גאורג בלימודי כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטת ברסלאו. בשנת 1912 התגייס גאורג לצבא הקיסרות הגרמנית יחד עם חברו לודוויג רן, והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-100 (הסקסוני המלכותי ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח גאורג לחזית בדרגת האופטמן כחלק מהארמייה השלישית, ואף נפצע במהלך הקרבות, וב-שנת 1915 קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה מווילהלם השני, קיסר גרמניה. ב-27 ביולי 1916 הצטרף גאורג לקבוצת הארמיות גלוויץ, וב-30 באוגוסט אותה שנה קיבל את עיטור המסדר הצבאי של היינריך הקדוש.
ב-30 בנובמבר 1917 הועלה גאורג לדרגת מיור, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-104 (הסקסוני המלכותי ה-5 - נסיך הכתר), עמו נלחם בחזית המזרחית ובחזית המערבית, עד ה-22 במאי 1918.
בקיץ 1918 התארס גאורג עם מריה אמליה, דוכסית וירטמברג, בתם של אלברכט, דוכס וירטמברג ומרגרטה סופיה, ארכידוכסית אוסטריה, אולם בשל ביטול המונרכיה והפיכתו של גאורג לכומר לא התקיימו הנישואים.
ב-13 בנובמבר 1918 התפטר אביו מתפקידו, בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה והמהפכה הגרמנית, ובעקבות כך החליט גאורג לוותר על זכויותיו על כס המלוכה הסקסוני ולהיות כומר קתולי. חלק ממשפחתו התנגד להחלטתו בשל האפשרות של החזרת המונרכיה, אולם אף על פי כן הצטרף גאורג למסדר הפרנציסקני. במהלך חורף 1919-1920 מצא גאורג שהחיים הפרנציסקנים מגבילים מדי מבחינה אינטלקטואלית, ומשום כך עבר למסדר הישועי. בשנת 1921 החל גאורג לימודי תאולוגיה באוניברסיטת פרייבורג, ובשנת 1923 ויתר רשמית על זכויותיו על הכתר הסקסוני. בשנת 1924 הוסמך גאורג ככומר, ומאז נודע כ"האב גאורג פון זקסן".
גאורג התנגד לאנטישמיות, ומשום כך התנגד בכל תוקף לנאצים, ואף סייע במהלך מלחמת העולם השנייה בהצלת יהודים, מה שגרם מאוחר יותר לסימונו על ידי הגסטאפו.
ב-14 במאי 1943 טבע גאורג בעת ששחה באגם גרוס גליניקה בברלין, וב-16 ביוני הוא נקבר באחוזת הקבר המלכותית בקתדרלת דרזדן.
פום קלמנטיף
פום אלכסנדרה קלמנטיף (באנגלית: Pom Klementieff; נולדה ב-3 במאי 1987) היא שחקנית ודוגמנית צרפתייה.
ביוגרפיה.
פום אלכסנדרה קלמנטיף נולדה ב-3 במאי 1987 בעיר קוויבק סיטי שבפרובינציית קוויבק, לאם קוריאנית ולאב רוסי-צרפתי. אף על פי שנולדה בקנדה, קלמנטיף מגדירה עצמה כצרפתייה. שמה, "פום", נבחר על ידי הוריה מכיוון שהוא דומה בהגייה למילים הקוריאניות "אביב" (봄) ו"נמר" (범). אביה עבד כקונסול של ממשלת צרפת, ותוצאה מכך היא ומשפחתה נדדו בין מדינות רבות ברחבי העולם. לאחר מגורים קצרים ביפן וחוף השנהב, המשפחה התיישבה בצרפת לאחר פרישת האב מעובדתו.
אביה של קלמנטיף מת מסרטן כשהיא הייתה בת חמש, ואימה סבלה מסכיזופרניה שמנעה ממנה לטפל באופן ראוי בילדיה. כתוצאה מכך, היא נלקחה למשמורת אצל דודה ודודתה ששימשו עבורה הורים. דודה מת ביום הולדתה ה-18, ואחיה הגדול התאבד שבע שנים לאחר מכן, ביום הולדתה ה-25. היא החלה ללמוד עריכת דין על מנת לרצות את דודתה, אך היא לא מצאה עניין בפיתוח קריירה זו ויצאה לעבודות מזדמנות. היא החלה ללמוד משחק בבית ספר למשחק פרטי ויוקרתי, בו הצליחה בצורה ניכרת וזכתה להכרה רבה.
התפקיד המקצועי הראשון של קלמנטיף היה ב-2007 בסרט העצמאי "Après lui", בו הופיעה בתפקיד קטן כבת של הדמות הראשית בגילומה של קתרין דנב. התפקיד הראשי הראשון שלה היה ב-2009 בסרט "Loup", בו גילמה בת שבט רועה איילים בסיביר. ב-2013, היא ביצעה את הופעת הבכורה ההוליוודית שלה בסרט הלייב אקשן "שבעה צעדים" של ספייק לי, המהווה רימייק לסרט הדרום קוריאני בעל השם הזהה של פארק צ'אן-ווק. לאחר ההפצה הקולנועית, קלמנטיף עברה ללוס אנג'לס במרדף אחר אודישנים. התפקיד הבא שלה היה רק ב-2015, עת השתתפה בסרט דל התקציב "משחק ההאקרים".
ב-2017, קלמנטיף הצטרפה לזיכיון סדרת סרטי גיבורי-העל עתירי התקציב של מארוול, "היקום הקולנועי של מארוול", כדמותה של גיבורת-העל מנטיס בסרט ". היא שבה לתפקיד זה גם בסרטי האנסמבל " ו"" מ-2018 ו-2019.
פרנק שוסטק