בתחרות השתתפו 16 נבחרות. הן חולקו לשני בתים. הנבחרת המנצחת מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשלב השני. הקבוצות שזכו במקום 2–3 בבית התמודדו על 4 מקומות נוספות ברבע הגמר.
משחקי הגמר.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
נבחרת ישראל בתחרות.
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ז'. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. הנבחרת לא הצליחה לעבור את השלב המוקדם ולא העפילה לתחרות עצמה.
הרדאר
הרדאר הייתה תוכנית טלוויזיה שבועית בהגשת סיון קליין ואריאל מרגלית ששודרה בערוץ עשר. ב-20 בספטמבר 2018 הופסק שידור התוכנית מסיבות תקציביות.
רקע לעליית התוכנית.
לקראת פיצול ערוץ 2, ביולי 2017 ירדה מהאוויר התוכנית "ערב טוב" עם גיא פינס בערוץ 10, בעקבות מעברה לקשת. בעקבות כך לא הייתה בערוץ 10 תוכנית העוסקת בבידור היומי ובערוץ הוחלט ליצור תוכנית חדשה שעוסקת ברכילות ובחדשות מעולם הבידור בשם "הרדאר".
היסטוריה.
התוכנית עלתה לשידור ב-4 בספטמבר 2017. מכיוון שהרצועה בה הייתה משודרת "ערב טוב עם גיא פינס" הייתה כבר של "הכל כלול", הוחלט לשבץ את התוכנית בשעות הלילה. התוכנית שודרה בימים ראשון–חמישי, במשבצת השידור שבין "הצינור" ל"היום שהיה" (שעת השידור איננה קבועה; לרוב בסביבות השעה 22:30). התוכנית התקבלה על ידי מבקרי הטלוויזיה בביקורות מעורבות.
התוכנית זכתה לנתוני רייטינג נמוכים במיוחד ולא הצליחה לשמש כמתחרה לתוכניות שמשודרות איתה באותה רצועה. בפברואר 2018 עברה שעת השידור לשעה מאוחרת, 23:45. ב-28 במרץ 2018 יצאה התוכנית לפגרה של יותר מחודש וחזרה לאוויר ב-10 במאי 2018 במתכונת שבועית.
ב-20 בספטמבר 2018 הופסק שידור התוכנית מסיבות תקציביות. התוכנית האחרונה שודרה ללא ידיעת המנחים והצופים שזאת התוכנית האחרונה.
אדרכתא
הולגר צ'וקאי
הולגר צ'וקאי (Holger Czukay), נולד הולגר שירינג (24 במרץ 1938 – 5 בספטמבר 2017) היה מוזיקאי גרמני, ידוע ביותר כשותף-מייסד של להקת הקראוטרוק קאן (Can). המבקר ג'ייסון אנקני (Jason Ankeny) תיאר אותו כ"שילוב מוצלח בין פופ לבין אוונגרד", שיצר דוגמאות חשובות מוקדמות יחסית של מוזיקת אמביינט, חקר "מוזיקת עולם" עוד לפני שהמונח נטבע, וכיוון שהיה חלוץ בתחום דגימות קול מוזיקליות.
ראשית חייו.
צ'וקאי נולד ב-1938 בעיר החופשית דנציג (מאז 1945 גדנסק, פולין), שמשפחתו גורשה ממנה לאחר מלחמת העולם השנייה. בשל המלחמה, חינוכו הבסיסי היה מוגבל. אחת החוויות המוקדמות אשר השפיעו עליו משמעותית בהיותו נער מתבגר הייתה עבודה בחנות תיקוני רדיו, שם החל להעריך את איכות הקול של שידורי הרדיו (אשר בהמשך ישמשו אותו כאלמנטים מוזיקליים) ולמד להכיר את היסודות לתיקון מוצרי חשמל והנדסה.
צ'וקאי למד מוזיקה אצל קרלהיינץ שטוקהאוזן בין שנת 1963 לשנת 1966 ולאחר מכן עבד במשך זמן מה גם כמורה למוזיקה. בתחילת הדרך לא התעניין במוזיקת רוק, אך הדבר השתנה כאשר תלמיד שלו השמיע לו את השיר "I Am the Walrus״ של הביטלס, סינגל רוק פסיכדלי עם מבנה מוזיקלי יוצא דופן הכולל הבזקי רעש רדיו משנת 1967. השיר הזה פתח אותו למוזיקת רוק ניסיונית של מוזיקאים כגון פרנק זאפה וההרכב ולווט אנדרגראונד.
פעילות מוזיקלית.
צ'וקאי ייסד את ההרכב Can בשנת 1968. הוא ניגן גיטרה בס, וביצע את רוב ההקלטות וטכנאות הסאונד עבור ההרכב. רוסקו ג'י, לשעבר בסיסט הלהקה הבריטית טראפיק, הצטרף ללהקה בשנת 1977, כשצ'וקאי מטפל רק בהקלטות ואפקטים קוליים באלבום "Saw Delight". זה היה ה-LP האחרון שלו עם ההרכב לפני שעזב לקריירת סולו.
לאחר עזיבתו את ההרכב Can, צ'וקאי הקליט מספר אלבומים. אחד מסימני ההיכר שלו היה שימוש בצלילי רדיו עם גלים קצרים, וכן חלוצית בתחום דגימות קול, אשר באותם ימים כללו חיתוך והדבקה מחדש של סרטים מגנטיים. הוא היה מקליט צלילים שונים וכן קטעים של גלי רדיו קצרים ומשלב אותם בתוך היצירות שלו. בנוסף, היה משתמש בגלי רדיו קצרים ככלי מוזיקלי אינטראקטיבי בהופעות חיות, (כמו באלבום השישי שלו משנת 1991, "Radio Wave Surfer"), שיטה שאותה הוא כינה "ציור רדיו". כפי שהוא הצהיר בראיון בשנת 2003, "אם אתה רוצה לעשות משהו חדש, אתה לא צריך לחשוב רחוק מדי מעבר לרעיון אחד מסוים".
צ'וקאי שיתף פעולה עם מספר לא מבוטל של מוזיקאים. בין עבודותיו החשובות, יצר סדרת אלבומים עם המוזיקאים הבריטיים הצעירים דייוויד סילביאן (David Sylvian) וג'ה וובל (Jah Wobble), אשר חלקו את העניין שלו בשילוב מוזיקת פופ עם הקלטות ניסיוניות וטכניקות דגימת קול. שיתופי פעולה נוספים כללו הרכבים ומוזיקאים כגון בריאן אינו, יורית'מיקס, U.N.K.L.E והרכב הגל החדש הגרמני "טריו".
בשנת 2009, לאחר תקופה בעייתית עם חברת התקליטים שהוציאה מחדש את אלבומיו בהדרגתיות על גבי תקליטורים, צ'וקאי החל שיתוף פעולה חדש עם הלייבל קלרמונט 56, והוציא לאור מיקסים של שירים מאלבומים מוקדמים יותר וכן כמה הקלטות חדשות על ויניל בלבד. המהלך הזה שינה את תוכניותיו להוצאה מחודשת של כלל הרפרטואר שלו, וכך אלבומיו המקוריים "Der Osten ist Rot" (משנת 1984), "Rome Remains Rome" (משנת 1987) והאלבום "Moving Pictures" (משנת 1993) לא יצאו מחדש (במקרה של האלבום האחרון, בין היתר כיוון שקלטות המאסטר המקוריות ניזוקו מעבר לתיקון). במקום זאת, רוב הרצועות באלבומים שלו מיוצרות ומאורגנות מחדש במהדורות ויניל מוגבלות.
צ'וקאי בישראל.
צ'וקאי הגיע לביקור בישראל ב-30 באוקטובר 2003. במסגרתו הופיע באותו היום בתל אביב במועדון הבארבי, למחרת התארח בחנות האוזן השלישית בתל אביב לחתימה על דיסקים ותקליטים, וב-1 בנובמבר הופיע בתיאטרון החאן בירושלים.
מותו.
צ'וקאי נמצא מת בדירתו ב-5 בספטמבר 2017. סיבת המוות טרם נודעה.
שלישיית קצה השדה
שלישיית קצה השדה הייתה להקה רוק ישראלית שפעלה בשנות ה-70. השלישייה כללה את צבי בומס, ראובן גבירץ וגיא יפה, שלושתם יוצאי להקות צבאיות (להקת הנח"ל ושלישיית פיקוד מרכז).
הוקמה ב-1975 על ידי המפיק והמוזיקאי אשר ביטנסקי, שקיווה שהשלישייה תהיה מעין גרסה ישראלית ללהקת "קרוסבי, סטילס ונאש".
הלהקה הקליטה תקליטון שדרים עם השירים "יש לפעמים רצון לעוף", שאותו כתבה והלחינה השלישייה, ו"ליל אמש", שכתבה והלחינה נעמי שמר (במקור בוצע על ידי להקת השעות הקטנות – שייקה לוי, גבי אקשטיין, מרים גבריאלי ויעל שרז), ובו בומס היה הסולן. לאחר הוצאת התקליטון חלה האטה בפעילות הלהקה, והיא שרה קולות רקע באלבומו השני של מתי כספי, במופע "הזמן הכפרי" של אריק איינשטיין, באלבומה היחיד של להקת תמוז ובהופעותיו של הזמר האמריקאי טים הרדין.
ב-1976 הלהקה חזרה להקליט את אלבומה היחיד, שיצא ב-1977. ארבעה משירי האלבום היו חידושים לשירי ארץ ישראל ("ליל אמש", "ערב בא", "עין גדי" ו"פנס בודד"), והיתר היו שירים שביצירתם היו מעורבים חברי השלישייה. בין השירים הבולטים היו "בקצה השדה" (יהודה עמיחי / ראובן גבירץ), "בין העולמות" (יעל פירסטנברג / גיא יפה) ו"זה לא הים" (לאה גולדברג / גיא יפה וראובן גבירץ), שאותו שרו עם הזמרת ריקי מנור. האלבום נחל כישלון חרוץ וסימן את סוף פעילותה של הלהקה.
ב-2006 יצאה מהדורה חדשה של האלבום, הכוללת את האלבום המקורי בתוספת תקליטור הכולל קטעי בונוס, ובו מופיעים ביצוע ל"שיבולים" ("חד מחרב") של הגבעטרון, ביצוע ל"השמלה הסגולה" של התרנגולים, ביצוע ל"זה לא יכול להיות" בהופעה חיה מ-1976 והשירים "יש לפעמים רצון לעוף" ו"ליל אמש" בגרסת תקליטון השדרים, ששיריו הוקלטו מחדש לאלבום המקורי.
הוריקן אירמה
הוריקן אירמה הוא השם שניתן לסופה טרופית רבת עצמה שהתפתחה מעל האוקיינוס האטלנטי ב-30 באוגוסט 2017 והפכה בתחילת ספטמבר להוריקן בקטגוריה 5, הקטגוריה הגבוהה ביותר בסולם ספיר-סימפסון. ההוריקן פגע באיי ליווארד, פוארטו ריקו, סנט מארטן, סן מרטן, סן ברתלמי, אנגווילה, איי הבתולה, אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, קובה ופלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית והצפונית. ההוריקן הפך להוריקן החזק ביותר שנמדד אי פעם באוקיינוס האטלנטי מבחינת משבי הרוח, אך לא מבחינת לחץ ברומטרי נמוך, והרוחות בו היו חזקות אף מעבר להוריקן וילמה שבעונת ההוריקנים האטלנטית 2005, עם רוחות יציבות של 297 קמ"ש. כהוריקן כף ורדה דובקין טיפוסי, אירמה התפתחה כסופה טרופית ב-30 באוגוסט באזור כף ורדה והסתיימה בקרוליינה הצפונית ב-12 בספטמבר. היא הסופה התשיעית וההוריקן הרביעי שקיבל שם בעונת ההוריקנים האטלנטית של שנת 2017. לפניו היה הוריקן הארווי.
נזקי ההוריקן נאמדו בכ-62 מיליארד דולר, הרביעי בהיסטוריה, אחרי הוריקן קתרינה ($108 מיליארד), הוריקן סנדי ($75 מיליארד) והוריקן הארווי ($70 מיליארד). הסופה גרמה לעשרות הרוגים באיים הקאריבים ובארצות הברית.
לאור הנזק שהסופה עשתה, הוחלט באפריל 2018 שלא ישתמשו יותר בשם "אירמה" לתיאור הוריקנים נוספים.
גשר יצחק נבון
גשר יצחק נבון (נודע בעבר בשם "גשר יהודית"), הוא גשר להולכי רגל ולרוכבי אופניים מעל נתיבי איילון ונחל איילון, אשר מחבר בין שדרות יהודית שבשכונת מונטיפיורי לבין מגדלי אלון שבמערב שכונת ביצרון בתל אביב. הגשר נועד ליצור חיבור נוסף בין מרכז תל אביב לבין השכונות שממזרח לנתיבי איילון ולשרת את נוסעי תחנת יהודית בקו האדום של הרכבת הקלה, המוקמת בתחילת שדרות יהודית.