הקירטון הרך נוח מאוד לחציבה, אולם אינו מתאים כחומר גלם לבנייה. זו אחת הסיבות שרכס הר הזיתים לא נבנה בתקופות הקדומות אולם נבחר כאתר מועדף לחציבת מערות קבורה.
מדבר יהודה.
מדבר יהודה הוא אחד האזורים בארץ בו נפוצה חבורת הר הצופים. היא חשופה יותר מסלעי חבורת יהודה העמידים לבלייה אירוזיבית. חבורת יהודה וחבורת הר הצופים שולטות בנוף המצוי ממערב לחופי ים המלח: מצוק ההעתקים, רמת המדבר ועד לגבול המערבי של מדבר יהודה.
בבקעת חתרורים ובמעלה אדומים מצויה תצורת חתרורים במקום תצורות ע'רב, טקיה, עבדת וכו'. הסיבה לכך היא שהשכבות של תצורת טקיה וע'רב ספוגות בביטומן, חומר אורגני שלעיתים מהווה עד 20% ממשקל הסלע. בתקופה שבין לפני 16 מיליון שנים ל-3 מיליון שנים נחשפו סלעים אלו לאוויר וניצתו. סלעי תצורת חתרורים הם תוצאה של בעירה זו.
השומרון.
החבורה בשומרון עובייה בין 150 מטר לבין 350 מטר. בחלקה התחתון - קירטון לבן ובחלקה העליון חוואר חרסיתי. במחצית החבורה יש שכבת אבן צור חום דקה מתצורת מישאש. את אבני הצור ניתן לעיתים למצוא פזורים בשטח. הקרקע הנוצרת היא רנדזינה לבנה.
מחשופי החבורה ניכרים ב"קו התפר" בין הקמרים לבין הקערים בהרי השומרון. שורת מחשופים נצפים בכביש הבקעה מאזור סרטבה צפונה ליד היישובים בקעות וחמרה.
סלעי הקירטון והחוואר של החבורה אטומים למים ולכן מתחתית החבורה שמעליהם חבורת עבדת נובעים מעיינות אשר נספגו באבני הגיר הנקבוביים.
הגליל העליון.
חבורת הר הצופים בגליל העליון מתחלקת לתצורות הבאות: תצורת עין זיתים, תצורת ע'רב ותצורת טקיה. מסלע החבורה בנוי בגליל העליון ברובו קירטון המחולק לסוגים: למעלה - קירטון פצלים אפור, במרכז - לבן ורך, כמקובל, ובחלקה התחתון - קירטון קשה שצבעו אדמדם, הנקרא כעכולה. המסלע של החבורה כולל גם מעט חוואר וכן שכבת צור דקה מתצורת מישאש.
חבורת הר הצופים מכוסה במעטה נארי בעובי של 1–3 מטר.
על תשתית חבורת הר הצופים, במרכז הגליל ובמזרחו, נוצרים שטחי עיבוד חקלאיים על קרקע רנדזינה אפורה, הנוחה לעיבוד חקלאי.
חבורת הר הצופים מקיפה את הגליל כחגורה כעדות למבנה אנטיקליני. זו עדות לכך שמבנהו הגאולוגי-טופוגרפי של הגליל נוצר מאז ששקעו סלעיה של החבורה ולא סבלו מתנועות חזקות של לוחות טקטוניים.
כיכר טרטרה
כיכר טרטרה (בצרפתית: Place du Tertre) היא כיכר ברובע השמונה-עשרה של פריז, צרפת, שנמצאת ברובע מונמרטר, ליד הכנסייה סקרטר מרחק לא רב מבזיליקת הלב הקדוש. הכיכר, שנמצאת בגובה 130 מטרים מעל לפני הים, מארחת ציירים רבים וקריקטוריסטים. זהו אחד מאתרי התיירות המרכזיים בעיר.
בכיכר נמצאת המסעדה "האם קתרין" (À la Mère Catherine) שנוסדה בשנת 1793.
פלביטיס
פלביטיס (Phlebitis, דלקת הוורידים) היא דלקת של הווריד, במיוחד ברגל.
כאשר פלביטיס מתקשרת להיווצרות קרישי דם (פַּקֶּקֶת; תרומבוזה), לרוב בוורידים העמוקים של הרגליים, הסטטוס הזה נקרא תרומבופלביטיס.
טרומבוזה
מהדיס, קיסר אקסום
מהדיס (מבוטא בידי היסטוריונים כמאהאדאייס) היה קיסר אקסום בשנת 360 לערך והוא ידוע בזכות המטבעות שטבע בתקופת מלכותו.
מהדיס בניגוד לקודמיו הישתמש רק בשפת הגעז במטבעות שהוא טבע. מונרו-האי מציין על הכיתוב "בצלב זה תכבוש" (געז בתעתיק לטיני: "bzmsql tmw"), (אנגלית: by this cross you will conquer) שהיה טבוע על מטבעות הברונזה שלו, מה שהיה בעצם תרגום לא מדויק של "בסימן זה תכבוש" (In hoc signo vinces) של קונסטנטינוס הגדול.
קולמר
קולמר (בצרפתית: Colmar) היא עיירה בצפון מזרח צרפת, בחבל גראנד אסט, סמוך לגבול צרפת-גרמניה-שווייץ. העיירה, שאוכלוסייתה מונה כ-70,000 תושבים, נמצאת כ-35 ק"מ מערבית לפרייבורג הגרמנית, כ-65 ק"מ מצפון לעיר השווייצרית בזל וכ-60 ק"מ דרומית לעיר הצרפתית שטרסבורג.
אחת האטרקציות המפורסמות שבה היא העיר העתיקה, שחלקה הגדול הוא מדרחוב ומשמש מעין מוזיאון פתוח לאמנות מתקופות שונות. בעיר גם כמה מוזיאונים. אחד מהם שוכן במבנה מהמאה השלוש-עשרה אשר שימש במקורו כמנזר.
קולמר ידועה גם בשמה השני, "ונציה הקטנה" (la Petite Venise), שניתן לה עקב הדמיון לוונציה בשל הנהר העובר בתוך העיר, בין הבתים, שבו ניתן לשוט בסירות כמו בוונציה. המקום מהווה אטרקציה גדולה לתיירים, וסביב האזור נפתחו חנויות רבות המתפרנסות מהתיירות המשגשגת.
היסטוריה.
העיירה קולמר נוסדה במאה התשיעית לספירה. זהו המקום שבו קרל השמן ערך את האספה הפרלמנטרית שלו בשנת 884. בשנת 1226 קיבלה העיר לראשונה מעמד של עיר קיסרית באימפריה הרומית הקדושה וב-1354 הצטרפה לדקאפול. בשנת 1575 הצטרפה העיר לרפורמציה הפרוטסטנטית, הרבה לאחר שכנתה, שטרסבורג.
במהלך מלחמת שלושים השנים הייתה העיר תחת כיבוש שוודי במשך שנתיים. השוודים השתלטו על העיר בשנת 1632 ואיבדו את השליטה בה בשנת 1634.
צרפת, תחת שליטתו של לואי הארבעה עשר, כבשה את העיר בשנת 1697. בשנת 1679, במסגרת חוזה נימווגן, קולמר הועברה לשליטת צרפת. יחד עם שאר חבל אלזס, קולמר סופחה לאימפריה הגרמנית עם הקמתה בשנת 1871 כתוצאה ממלחמת צרפת–פרוסיה. היא הוחזרה לידי צרפת בשנת 1919, במסגרת חוזה ורסאי, לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51).
בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. היא חזרה לשליטה צרפתית בשנת 1945 אחרי הקרב שנקרא על שם האזור "כיס קולמר". מאז ועד היום העיר נשארה בשליטה צרפתית.
יהודי קולמר.
יהודי העיר סבלו מרדיפות בדומה לשאר יהודי אלזס. דוגמה אחת מבין רבות התרחשה ב-29 בדצמבר 1348. מועצת העיר של קולמר הכריזה שבידה ראיות שחזן העיר שטרסבורג, יעקב, שפך רעל בבארות של העיירה. בעקבות האשמה זו הועלו כל יהודי קולמר על המוקד ונקברו יחד בקבר אחים. אתר הקבורה נמצא בשכונת לדהוף של העיר ומכונה Judenloch – בור היהודים. עדות נוספת הקשורה להיסטוריה היהודית באזור, הם נוכחות שני ה-Judensäue - חזירת יהודים, הקיימים עד היום במנזר סט. מרטין בעיר.
בשנת ה'תס"ו (1705) הועתק בעיר התלמוד הבבלי כולו בידי אשה (למעט סיום מסכת נידה). האשה הייתה אשת הרב המקומי שמואל, גננדל (בת אברהם גויגר), שהצטיינה בכתב יד יפה במיוחד.
כיום קיימת במקום קהילה יהודית קטנה המקיימת תפילות בבית הכנסת הגדול במקום, שעל אף גילו (כמאה חמישים שנה) השתמר באופן מיוחד והוא נחשב לאחד מבתי הכנסת המפוארים ביותר בכל אזור אלזס. בניגוד לגודל הקהילה, נחשבת הקהילה מבחינה פוליטית כחזקה מאוד, והשפעתה חורגת בהרבה מתחומה, משום שבהתאם לחוקי הקונסיסטואר (ארגון הגג של הקהילות היהודיות בצרפת), היא אחראית על הקהילות היהודיות באלזס וחלקים מלורן, ורבה הראשי של העיר ממונה מטעם הממשלה על שירותי הדת בכל הקהילות הללו, מדיניות שקיימת מאז ימי נפוליאון (למעט שנות מלחמת העולם השנייה שבהן סופח חבל אלזס לרייך השלישי).
גאוגרפיה.
קולמר נמצאת במרחק של 64 קילומטר (40 מייל) מהעיר שטרסבורג בכיוון דרום דרום-מזרח. היא נמצאת על הקואורדינטות 48.08 צפון, 7.36 מזרח. במרחק קצר מעבר לגבול הגרמני נמצא העיר פרייבורג ובצד השווייצרי שכנתה הקרובה ביותר היא העיר בזל. בתוך קולמר עובר הנהר לוץ'. העיר שוכנת ממזרח לחבל הרי הווז'. תעלה מחברת אותה לנהר הריין.
אקלים.
האקלים המקומי בקולמר הוא חם ושמשי. היא נחשבת לעיירה היבשה ביותר בצרפת. רק 550 מילימטר של משקעים יורדים בשנה. האקלים מייצר תנאים אידיאליים ליין אלזס, היין של המחוז בו היא שוכנת, וקולמר נחשבת לבירת הייצור שלו.
האקלים היבש נובע מקרבתה של קולמר להרים והימצאותה על קרקע נמוכה. עננים המגיעים מכיוון מערב עולים מעלה ומורידים את מרבית המשקעים על קרקע גבוהה יותר ומשאירים את האוויר יבש וחם עד לשלב בו הוא מגיע לקולמר.
תרבות.
העיר העתיקה השתמרה באופן מושלם. מבנים גדולי ממדים בסגנון גותי שבנו הגרמנים, מבנים מימי הרנסאנס המוקדמים, וכנסיות רבות קיימים עדיין בעיירה. האמן המקומי מהמאה ה-15, מרטין שונגר, יליד ותושב העיר, צייר את היצירה "המדונה של הוורדים", הנחשבת ליצירת המופת שלו, בכנסייה הדומיניקנית בעיר. היצירה המפורסמת ביותר בעיירה, הקרויה "מזבח איזנגים", פרי עטו של האמן מתיאס גרונוולד, מוצגת במוזיאון אונטרלינדן, המוזיאון הפופולרי ביותר בחבל אלזס.
מוזיאון נוסף בעיר נקרא מוזיאון ברתולדי על שם הפסל פרדריק אוגוסט ברתולדי, מהמאה ה-19, יליד ותושב העיר. המוזיאון מוקדש להיסטוריה של הטבע ולאתנוגרפיה. הוא נוסד בשנת 1859 בימי חייו של האמן וקיבל ככל הנראה את שמו הנוכחי בשלב מאוחר יותר. בעיר שוכן גם מוזיאון צעצועים, שהוקם בשנת 1993.
אוזאבס, קיסר אקסום
אוזאבס היה קיסר אקסום לקראת סוף המאה ה-4. הוא ידוע בעיקר מן המטבעות שהוא טבע בתקופת מלכותו.
המטבעות שטבע בתקופתו נמצאו מתחת להריסות האסטלה הגדולה באקסום, מה שמצביע על כך שהאסטלה נפלה לפחות לפני תקופת מלכותו של אוזאבס. לדעת מאנרו-האי אסטלה זו גם הייתה האחרונה שנבנתה, וש-"עם תפוצת הנצרות ייתכן שזנחו את האסטלות לטובת הרעיונות החדשים של הנצרות בנושאי קבורה".
אוזאבס טבע על מטבעותיו את המוטו שהיה בשימוש בימי אזנה ביוונית המוטו TOYTOAPECHTHXWPA-"שיכול לשמח את האנשים". מאנרו האי מציין שהמוטו "זר מאוד לסיסמאות על מטבעותיה של אקסום, אך נותנת הרגשה של דאגה מלכותית ואחריות על אזרחי הממלכה ושלווה".
הולי