משימה בלתי אפשרית (באנגלית: Mission: Impossible) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה ברשת CBS מספטמבר 1966 ועד ספטמבר 1973. היא חזרה מאוחר יותר לטלוויזיה למשך שלוש עונות בין השנים 1988 עד 1990, כאשר השחקן הראשי שלה פיטר גרייבס הופיע בשתי הגרסאות בתפקיד ג'ים פלפס.
עלילת הסדרה עסקה בצוות סוכני ריגול מומחים אשר מקבלים מדי פרק משימה מסוכנת שהם מצליחים לבצע כנגד כל הסיכויים באמצעות כלים טכנולוגיים מתקדמים.
בישראל שודרה הגרסה הראשונה כאחת מסדרות הרכש הראשונות של הטלוויזיה הישראלית בסוף שנות השישים. בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים שודרו שתי הגרסאות בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. מאוחר יותר הופיעו שידורים חוזרים גם בערוצים אחרים.
סקירה כללית.
הסדרה הושפעה באופן ניכר מהרעיונות והמאפיינים של ספרות וסרטי מרגלים (כגון ג'יימס בונד) והיא עסקה בצוות סוכנים חשאיים של ממשלת ארצות הברית, הנקרא כוח משימה בלתי אפשרית. הצוות נשלח למשימות חשאיות מטעם ממשלת ארצות הברית נגד ארגונים מרושעים, ארגוני פשע מאורגן, ועריצים ברחבי העולם. אף על פי שרוח המלחמה הקרה הורגשה ברקע של הסדרה, המאבקים החשאיים בין ארצות הברית וברית המועצות לא הוזכרו באופן ישיר במהלך הסדרה, ולא היו אף פעם נושא לפרק.
הפרקים הראשונים של הסדרה התמקדו בהפלתם של פוליטיקאים מושחתים ורודנים בקרב מדינות העולם השלישי. אולם ככל שהתקדמו העונות השתנה המוקד של פעילות הצוות, ובעונתה האחרונה של הסדרה המקורית, הפרקים שלה התמקדו במאבקים נגד מרגלים בתוך ארצות הברית וארגוני פשע מאורגן (השינוי נעשה כנראה מתוצאה של ביקורת בתוך ארצות הברית נגד מלחמת וייטנאם, שכנראה גרם לאי רצון לצפות בסדרה הממקדת בהתערבות של ארצות הברית בענייני מדינות אחרות).
רוב פרקי הסדרה התחילו בסצנה בה מפקד הצוות (בעונה הראשונה הדמות דניאל בריגס, ומהעונה השנייה ועד לסיום הסדרה: ג'ים פלפס) קיבל הודעה סודית ומוקלטת מראש, שהכילה בתוכה את המשימה שעליו לבצע. סצנה זו הייתה זכורה במיוחד (ולעיתים קרובות היוותה גם מושא לחיקוי ופרודיה) ובעיקר הקטע בה מגיעה ההודעה על השמדה עצמית תוך 5 שניות על מנת לא להשאיר שום עדות על קיומה של המשימה.
לאחר סצנה זו באה הסצנה הקבועה בה מנהיג הצוות, בוחר את אנשי צוותו מרשימה של מועמדים (למעט הופעה מזדמנת של כוכבים אורחים, ושינוי ליהוק בסדרה, הוא תמיד בחר את אותם אנשים). לאחר בחירת הצוות הייתה בדרך כלל באה הסצנה בה מתכננים אנשי הצוות תוכנית מסובכת על מנת לבצע את משימתם ולנצח את הנבל התורן (סצנת בחירת הצוות הורדה בעונות מאוחרות יותר של הסדרה).
סדר זה של הסצנות נשאר כמעט באותו אופן קבוע לכל אורך שידור הסדרה, על אף שמכשיר ההקלטה שמשמיד את עצמו לא התקבע בתור נושא ההודעה עד למועד מאוחר יותר בסדרה. בפרקים הראשונים של הסדרה קיבל מנהיג הצוות את ההוראות שלו במגוון מכשירים. הגרסה החדשה של הסדרה, משנות השמונים, השתמשה במכשיר להשמעת מיני דיסקים.
השחקן פיטר גרייבס, ששיחק את ג'ים, ציין פעם שכל סצנות ההודעה המוקלטת של כל עונה, צולמו בדרך כלל במכה אחת, קודם להפקה של שאר הפרקים, ושהוא מעולם לא ידע איזה סצנת הקלטה תופיע באיזה פרק עד שהפרק שודר.
סצנות טיפוסיות נוספת של הסדרה כללו הקדמה שיידעה את הצופה על המתרחש, שימוש מורכב בתחפושות וזהויות בדויות, והסצנה הטיפוסית של פתרון הסבך, או "הורדת המסכה", שבה מגלה הנבל שהוא נפל בפח.
הסדרה אופיינה בכך שתמיד תוכננה התוכנית המורכבת על ידי הגיבורים שמטרתה הייתה להפיל את הנבלים התורנים לידיו של החוק. התוכניות של הצוות תוכננו עד לפרט האחרון, וכמעט תמיד בוצעו בדקדקנות מושלמת, וללא פגמים.
המתח הדרמטי נוצר מסקרנות של הצופים לדעת איך יצליחו חברי צוות משימה בלתי אפשרית לתמרן את יריביהם ללא ידיעתם.
מוזיקת הפתיחה של הסדרה, שנכתבה על ידי המלחין לאלו שיפרין, היא סימן ההיכר של הסדרה, והיא מפורסמת מאוד, בייחוד כאשר היא מצורפת להנפשה של הפתיל הבוער שלוותה אליה בפתיח של הסדרה.
הפופולריות של הסדרה בגרסתה הישנה החלה לדעוך בתחילת שנות השבעים, והתוכנית בוטלה בשנת 1973. עד להתחלת הקרנתה של הסדרה "24" הייתה משימה בלתי אפשרית, התוכנית שמבוססת על רעיון הריגול, הארוכה ביותר ששודרה בטלוויזיה האמריקאית.
חזרתה של התוכנית.
בשנת 1980, דיווחה התוכנית "חדשות עולם הבידור" שהצוות המקורי של הסדרה תוכנן להופיע בפרק איחוד בפרויקט שנקרא "משימה בלתי אפשרית 81". התוכנית נדחתה לשנת 1982 ולאחר מכן לשנת 1983, ולבסוף בוטלה.
בשנת 1988, עונת הסתיו של הטלוויזיה האמריקאית הושפעה לרעה על ידי שביתת התסריטאים שמנעה את כתיבתם של תסריטים חדשים לסדרות הטלוויזיה. המפיקים, שהיו נתונים תחת לחץ ליצור מוצרים חדשים בשביל הצופים, אולם עמדו תחת האיום של שביתה ממושכת, פנו לארכיונים לחפש חומר כתוב ישן (לדוגמה: תוכנית הטלוויזיה "", השתמשה בתסריטים שנכתבו במקור לסדרה המקורית).
רשת ABC החליטה כתוצאה מכך להפיק גרסה חדשה של "משימה בלתי אפשרית", עם ליהוק חדש ברובו (חוץ מפיטר גרייבס, ששב לשחק את ג'ים) שפרקיה ישתמשו בתסריטים מהסדרה הישנה, שיעודכנו. בנוסף לכך צולמה הסדרה באוסטרליה בערים מלבורן וקווינסלנד, וזאת במטרה להוזיל עלויות. העלויות הופחתו בכ-20 אחוז, ו"משימה בלתי אפשרית" הפכה לאחת מהסדרות הטלוויזיה המסחריות הראשונות שרשת אמריקאית צילמה באוסטרליה.
למרות המיחזור של התסריטים, זכתה הסדרה החדשה להצלחה במדרוגי הרייטינג של ארצות הברית, ושרדה למשך שתי עונות. בנוסף לכך, שביתת התסריטאים הסתיימה עד מהרה, דבר שגרם לכך שלמעשה רק מעט מהפרקים של הסדרה החדשה היו גרסאות ממוחזרות של הסדרה הישנה.
באחד מהפרקים של הסדרה המקורית, נעשה טעות שגרמה לאחת מהסוכנות של צוות משימה בלתי אפשרית להתפס ולהיחשף על ידי הנבלים התורנים, דבר שדרש שינוי תוכנית על ידי ג'ים, מנהיג הצוות, בניסיון לחלצה. אולם ברוב הפרקים התוכניות של הצוות עבדו באופן מושלם.
הנוסחה חזרה על עצמה בדרך כלל גם בגרסה המאוחרת של הסדרה, למרוצת שהכותבים לקחו מדי פעם חופש ממגבלותיה, וניסו למתוח את החוקים של הסדרה. באחד מהפרקים של הסדרה בגרסתה החדשה אחד מהסוכנים נחשף, ונהרג על ידי הנבלים התורנים.
הסדרה החדשה גם הציגה שימוש בטכנולוגיות שכמעט דחפו את אופי הסדרה להיות סדרת מדע בדיוני (לדוגמה מכשיר היכול להקליט חלומות).
היסטוריה של הזולו
ההיסטוריה של הזולו מתחילה בענף נגוני של עמי הבנטו מדרום לסהרה. הבנטו הם קבוצה אתנית שיישבה את מרבית שטחה של אפריקה שמדרום לסהרה במהלך העת החדשה.
הזולו לפני שאקה.
עד תחילת המאה ה-19 היו בני הזולו מאורגנים בשבטים קטנים, עם קשר רופף ביניהם. כלכלתם התבססה על מרעה בקר, והם התגוררו בכפרים קטנים.
משאקה עד הכיבוש הבריטי.
בסוף המאה ה-18 נולד בן לא חוקי לסנזנקונה, צ'יף שבט הזולו. כך בא לעולם אחד השליטים האפריקאים המפורסמים ביותר, הלא הוא שאקה. אחרי 6 שנות מגורים ברשות האב, גורשו שאקה ואימו בגלל ממזרותו של שאקה. לאחר נדודים מצאו מקלט אצל שבט ה"מתתווה", אחד השבטים החזקים באזור. בשבט זה בגר שאקה, והיה ללוחם. הוא הצטיין כלוחם ומצביא במלחמות השבט עם שבטים אחרים, בהן התנסה בטקטיקות חדשות ובארגון הצבא. לימים, השתמש בניסיון זה לאיחוד שבטי הזולו תחת הנהגתו.
לאחר מות אביו בשנת 1816, חזר שאקה לשבט הולדתו, ולאחר שהביס את האופוזיציה השתלט על השבט. בסדרת מלחמות מוצלחות הצליח שאקה להגדיל את השטח ששלטו עליו בני הזולו פי 12 - מאזור בן 3,000 קמ"ר לכ-36,000 קמ"ר (בערך פי 1.5 ממדינת ישראל).
ב-1824 חתם שאקה הסכם לזכויות מסחר בשנהב ופרוות לסוחרים בריטים. במסגרת ההסכם הוא העניק להם ריבונות על פורט נטאל והסביבה שהפכו לשטח בריטי.
המלך שאקה נרצח ב-24 בספטמבר 1828 בדקירות חניתות על ידי אחיו למחצה, מלאנגאנה ודינגאנה. אחרי מותו של שאקה הסתכסכו יורשיו עם המתיישבים הבורים הלבנים, ואף ספגו תבוסה קשה מידם בקרב נהר הנְקום (הידוע גם כ"קרב על נהר הדם") ב-16 בדצמבר 1838. לאחר ניצחונם הקימו הבורים את רפובליקת נאטאל, דרומית לנהר התוקלה. כמה שנים לאחר מכן, קיבלו הבריטים את החזקה על שטחים אלה. ב-1842 המלך מפאנדה חתם על הסכם עם הבריטים המכיר בו כמלך הזולו וקובע את נהר תוקלה כגבול בין נטאל לממלכת הזולו. על אף היחסים הטובים שטופחו בין בני הזולו לבריטים, חששו הבריטים ממדינה שחורה חזקה באזור השפעתם העיקרי. ב-11 בדצמבר 1878 משלחת קולוניאלית בריטית הציבה אולטימטום ל-14 ראשי שבטים. המסמך דרש מהמלך לשלם מיסים, להחזיר בקר שנגנב ולהפסיק מיד כל תוקפנות כלפי המתיישבים. לאחר שהמלך סצ'וואיו לא הגיב לאולטימטום שפג ביום האחרון של שנת 1878 פלשו כוחות בריטים לארץ הזולו. מלחמה זו נודעה בשם "מלחמת הזולו". במהלך המלחמה נחלו הבריטים את אחד ההפסדים הצורבים ביותר מידיו של כח ילידים, כאשר ב-22 בינואר 1879 חטיבה בריטית בת 1,500 לוחמים נופצה לרסיסים בקרב איסאנדלוואנה ולאחר מכן אף התקיפו הזולו מחנה מיסיון בריטי, קרב שנודע כ-קרב רורק'ס דריפט. הבריטים התאוששו מהתבוסה, פלשו מחדש לשטחי הזולו לאחר חודשים מספר, הצליחו להכניעם ולשבות את המלך.
זולו מהכיבוש הבריטי עד היום.