איפשיר מוסטפא פאשה, גבר נמוך קומה, שחצן, רכב מוכשר ומיומן בציד ובשימוש בחנית ובחרב, עורר את התעניינותו של הסולטאן מהמט הרביעי, שהחליט, בהמלצת הווזיר הגדול לשעבר מלק אהמט פאשה
והשדולה שהקימה אשתו של איפשיר, למנותו ב-28 באוקטובר 1654 כווזיר גדול או "סדראזאם". על ידי כך ביקש הסולטאן לאלפו ולגייסו להמשך דיכוי מרידות ה"ג'לאלים" במדינה. מתוך חשדנות כלפי כוונות הסולטאן, עיכב איפשירי את הגעתו לעיר הבירה ב־4 חדשים בתירוץ שעליו להיאבק עדיין בקזלבאשים. בינתיים אסף צבא גדול מבוסס על שכירי חרב ועל סיפחים ואיתו הגיע בסופו של דבר לאיסקידר על יד איסטנבול.
לפני שהלך אל הסולטאן, כדי להיות בטוח שלא מדובר במלכודת, נתן פקודה להחזיק כבני ערובה את העיר ואת הנכבדים שבאו לקבל את פניו.
סופו.
כהונתו כווזיר גדול לא ארכה זמן רב. מדיניות הקיפוח של היניצ'רים לטובת שכירי החרב והסיפחים, מעשי השוד של תומכיו בעיר הבירה, גבייה נוספת, שרירותית, של כפסים מהתושבים, גרמה להתקוממות. המון ממורמר של יניצ'רים, אליהם הצטרפו גם ספיחים לא מעטים, התכנס בהיפודרום של איסטנבול החל מ-9 במאי 1655 ודרש בקול רם את הדחתו והוצאתו להורג.
ואכן לבסוף ב-11 במאי 1655 האדמירל קארא מוראט והיניצ'רים שלו עצרו אותו והוציאו אותו להורג, באישור הסולטאן.
הראש של איפשירי פאשה, נעוץ על כידון, הוצג לראווה בפני אלפי האנשים שהתכנסו בהיפודרום.
איפשירי מוסטפא פאשה היה נשוי לפני מותו לאיישה סולטאן (?-1656), השאפתנית, בתו של הסולטאן אהמט הראשון ושל "מאיפקר קסם סולטאן", ואחות של מוראט הרביעי ושל איברהים הראשון,
שהייתה נשואה לפניו לעוד ששה בעלים.
קישורים חיצוניים.
Stanford Jay Shaw "History of the Ottoman Empire and Modern Turkey" vol.1 Cambridge University* Press ,1997,
chapter The Vizierate of Ipşir Pasha 1653 - 1654
vol.2 1600-1914, Cambridge University Press
the American Philosophical Society,Philadelphia 1991
Oxford University Press, 2008
Chapters of Turkish history
in Salma Khadra Jayyusi,Renata Holod,Attilio Petruccioli,André Raymond
"The city in the Islamic World", Brill, Leyden, 2008
""Encyclopaedia of Islam", Brill Publishers, Leiden, 1980
עזיז אנסרי
עזיז אנסרי (באנגלית: Aziz Ansari; נולד ב-23 בפברואר 1983) הוא שחקן, קומיקאי וסטנדאפיסט אמריקאי, תסריטאי ובמאי. זוכה פרס גלובוס הזהב. כיום אנסרי מוכר בעיקר בתור אחד מחברי הצוות הקבועים בסדרה הקומית האמריקנית "מחלקת גנים ונוף".
ביוגרפיה.
אנסרי נולד בקולומביה, דרום קרוליינה שבארצות הברית להורים הודים-מוסלמים שהיגרו לארצות הברית מהמדינה טאמיל נאדו שבהודו. אביו הוא גסטרואנטרולוג ואמו עובדת במשרד רפואי. על אף שאנסרי גדל בבית מוסלמי הוא מגדיר עצמו בתור אתאיסט
בתחילת שנות ה-2000 עבר אנסרי לניו יורק והחל ללמוד שיווק באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה.
בעת שלמד באוניברסיטת ניו יורק החל אנסרי להופיע במועדוני סטנדאפ בניו יורק. במערכוני הסטנדאפ שלו הרבה אנסארי להתמקד בנושאים מקוריים כגון האופן בו הוא נוהג לבזבז את זמנו בחיפוש מידע באינטרנט או השגעון שיש לו לכוכבי הראפ ר. קלי או קניה וסט.
בשנת 2005 המגזין האמריקני רולינג סטון כלל את אנסרי ב"רשימה החמה" השנתית שלהם, תחת הקטגוריה הסטנדאפ המבטיח. בשנת 2006, זכה אנסרי בפרס חבר השופטים עבור "הסטנדאפ הטוב ביותר" בפסטיבל לאמנויות הקומדיה באספן, קולורדו.
בקיץ 2005 החל אנסרי ליצור סדרת סרטונים קומים קצים בשיתוף פעולה עם הקומיקאים רוב הובל ופול שיר והבמאי ג'ייסון וולינר. בשנים 2007 - 2008 הופיע אנסרי בסדרת מערכונים קומיים בתוכנית "Human Giant" בערוץ MTV.
החל משנת 2009 ועד היום אנסרי מופיע בסדרה הקומית המצליחה "מחלקת גנים ונוף" מבית היוצר של המשרד בתפקיד הפקיד היהיר והנהנתן טום האברפורד. כמו כן, בשנת 2009 קיבל תפקיד ראשי בסרט היה בעל תפקיד בסרטו של אדם סנדלר "אנשים מצחיקים". בנוסף לכך לקראת סוף העשור השתתף בתפקידי אורח בסרטים המצליחים "אני אוהב אותך, אחי" ו"תביאו אותו ליוונים". לאחר מכן הוא שיחק בעונה השמינית של הסדרה הקומית "סקראבס" בתפקיד סטודנט לרפואה בשם אד.
מומחה לכלום.
החל משנת 2015 מככב אנסרי בסדרת המקור של נטפליקס "מומחה לכלום", אותה כתב ויצר יחד עם אחד מכותבי הסדרה "מחלקת גנים ונוף". אנסרי אף ביים כמה פרקים בסדרה. הסדרה הועלתה לאוויר ב-6 בנובמבר 2015, וקיבלה ביקורות טובות. על הופעתו בסדרה זכה ב-2017 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית או מוזיקלית. הוריו של אנסרי לוהקו לסדרה כהוריה של הדמות הראשית אותה מגלם אנסרי.
סוקובן
מכנה משותף מינימלי
אמנות פופ
הקהילה היהודית-נוצרית
אליעזר דורי
אליעזר דורי (דוסטרובסקי) (12 בדצמבר 1884 – 7 בדצמבר 1973) היה איש העלייה השנייה, מוותיקי חיפה, איש הסוכנות היהודית, פעיל ציבור בחיפה ויקיר העיר.
תולדות חייו.
דורי נולד בעיר אודסה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית, למשפחה אמידה שעסקה בסחר בסוכר. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה המשיך בלימודי הנדסת מכונות בפוליטכניק, הצטרף לארגוני הנוער היהודי במקום ונטל חלק פעיל בהגנה מפני גילויי האנטישמיות שפשטו באימפריה הרוסית בעת ההיא. ב-1904 עלה לארץ ישראל ובהמשך השתקע בחיפה והחל לעבוד בבית החרושת שמן. באביב 1911 נשא לאישה את שרה לבית ברקוביץ' מיבנאל שנמנתה עם מתיישבי החורן, וביתו הפך למרכז החיפאי לאנשי "השומר" ולעוברי אורח מהמושבות והיישובים בצפון.
דורי נאלץ לגייס כספים ושילם דמי כופר, על מנת להימנע מגיוס לצבא העות'מאני. בשנות המלחמה עבד בשירות הרכבות כטכנאי ובתקופה זו הצטרף למאיר דיזנגוף בארגון ובסיוע לנזקקים ולמגורשים שסבלו מפעולות הדיכוי של השלטונות העות'מאניים, בעיקר בשל פעולות "ועד הצירים". ב-1920 החל לעבוד בסוכנות היהודית, ולעסוק בעלייה מטעם ההסתדרות הציונית ובהמשך נתמנה למנהל לשכת העלייה של הסוכנות.
דורי רקם קשרים טובים הן עם האוכלוסייה הערבית והן עם השלטון המנדטורי ומצא שפה משותפת עם הפקידות הבכירה האזרחית והמשטרתית. יחסים אלו הקנו לו מעמד מיוחד מעל ומעבר לתפקידו ומשרתו והוא היווה כתובת טובה לפניות של מוסדות לעזרה בתחומים שונים כולל רכישת קרקעות בתקופת הספר הלבן, הברחת נשק בחפצי העולים, או הכנסתם של הפועלים היהודים הראשונים לנמל. קשרים טובים אלו, היו גם מקור טוב למידע על הנעשה אצל השלטונות ואצל הערבים בעיקר בתקופות משבר, פרעות ומהומות. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה פעל לקליטת הפליטים שהגיעו לארץ מאירופה.
עם הקמת המדינה עבר אליעזר דורי לעבוד בשירות המדינה, ממנו פרש ב-1 באפריל 1953.
על שמו נקרא רחוב בחיפה.
משפחתו.
אחיו הם הרופאים אריה דוסטרובסקי ואברהם דוסטרובסקי. מצד אביהם, היה דודם של הרמטכ"ל יעקב דורי, והאדריכל שלמה דורי.
ילדיו היו אלכס דורי, טוביה דורי סגן נציב בתי הסוהר, אבינועם דורי סגן לשכת עורכי הדין בירושלים, ויוכבד קוברסקי שנישאה לשמואל קוברסקי מבכירי חברת "צים" (מנכ"ל חברת "הימה").
ישראל מרדכי טברסקי
רבי ישראל מרדכי טברסקי (ז' בסיוון ה'תרפ"ט, 15 ביוני 1929 – כ"ב בסיוון ה'תשס"ד, 11 ביוני 2004) היה האדמו"ר מרחמסטריווקה בישראל.
תולדותיו.
נולד לרבי יוחנן (ר' יוחנטש'ה) ורבקה בת הרב נחמן יוסף ווילהלם. באותו זמן היה רבי אברהם וינברג מסלונים בארץ והוא כובד במילה. אבי סבו, רבי נחום (בן רבי יוחנן הראשון מרחמסטריווקא) כובד בסנדקאות. נקרא ישראל על שם הבעל שם טוב שנפטר בו' בסיוון ועל שם בן דודו של סבו, רבי מרדכי מזלטיפולי שנפטר שבועיים קודם ללידתו.
למד בחיי עולם ולאחר מכן בישיבת שפת אמת. היה נוהג ללמוד בלילות במספר בתי מדרש, בשביל שלא יבחינו שלומד שעות רבות. נישא לשרה גרינא, בתו של הרב סנדר אורי, בעל תשובה חסיד רחמסטריווקא שהיה צאצא של רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב ולפני חזרתו ממקימי קיבוץ בית אלפא. לאחר חתונתו המשיך ללמוד בהתמדה והיה יכול לשבת קרוב ליממה רצוף בבית המדרש.
לאחר פטירת סבו רבי דוד (שהיה אדמו"ר יחד עם אחיו רבי אברהם דב עד לפטירת האחרון בשנת תש"ה) קיבל אביו את אדמו"רות רחמסטריווקא עד לפטירתו בשנת תשמ"ב. לאחר מספר שנים רבי ישראל מרדכי עזר לאביו לפתוח את ישיבת מאור עיניים-רחמסטריווקא.
לאחר פטירת אביו סירב לקחת את האדמו"רות ברצותו להמשיך בסדר לימודו כרגיל אך קרוב משפחתו רבי אברהם יהושע העשיל טברסקי ממכנובקה זקן אדמו"רי צ'רנוביל הכריחו לקחת את האדמו"רות באומרו "בין אם ירצה ובין אם לא, יתמנה". כמו כן התבטא עליו: "אף אם היה משמונת בניו של המגיד מצ'רנוביל לא היה מתבייש מהם". הקוויטל הראשון שקיבל היה מחמיו. במקביל קיבל את האדמו"רות אחיו רבי חי יצחק חתנו של רבי יעקב יוסף טברסקי מסקווירא שהיה עד אז ראש ישיבת סקווירא בשיכון סקווירא. כשאחיו היה מגיע לישראל היו מנהלים את הטיש יחד, שניהם ערכו קידוש ואמרו תורה ואת הזמירות שנהגו האדמו"רים להגיד בעצמם אמר רבי חי יצחק. בישיבת מאור עיניים מינה את אחיו לנשיא הישיבה יחד איתו (בלוגו של הישיבה כתוב 'בנשיאות האדמו"רים שליט"א').
אף בהיותו אדמו"ר רוב יומו עסק בלימוד וכך קרא לחסידיו להקדיש את זמנם ללימוד. היה מסיים את הטיש בליל שבת מוקדם ומיד פונה ללימודו, והיה מורה שמי שרוצה ללמוד שלא יגיע לטיש.
בשנת תשנ"א חלה ונחלש ובהמשך הוכרח לשבת על כסא גלגלים עד סוף ימיו. בסוף ימיו החלה החסידות לפרוח ומנתה מאות חסידים, כמו גם בחורים רבים מהישיבה שנהפכו לחסידיו. נפטר ביום שישי כ"ב בסיוון תשס"ד ונקבר באוהל אדמו"רי רחמסטריווקא בהר הזיתים.
משפחתו.