לאחר שנים של ניסיונות, הצליח סוף סוף גרג ואן אוורמט לנצח את מרוץ האומלופ הט ניוסבלד, כשהוא מקדים את פטר סאגאן וטיש בנוט. הוא סיים במרוץ הסטראדה ביאנקה במקום ה-6, בטירנו - אדריאטיקו, ניצח ואן אוורמט את הקטע ה-6 והיה חלק מסגל קבוצתו שניצחה את נגד השעון הקבוצתי, בעקבות כך, ואן אוורמט ניצח את המרוץ כולו לאחר שהשלב ההררי היחיד במרוץ, בו צפוי היה שיאבד את ההובלה, בוטל. במילאנו - סן רמו הגיע במקום השישי, לאחר שארנו דמאר ניצח. הוא סיים 9 בגנט - וולגם, וסיים 3 באליפות בלגיה. בקטע ה-5 של הטור דה פראנס, ניצח את הקטע לאחר שברח לתומאס דה חנט, וניצח את הקטע. הוא סיים 5 בקלאסיקה סן סבסטיאן, אך באולימפיאדת ריו, ניצח את מקצה אופני הכביש, לאחר שגבר על יאקוב פוגלסן ועל רפא מייקה בספרינט. לאחר מכן, סיים שני בגרנד פרי קוויבק, וניצח את גרנד פרי מונטריאול.
ואן אוורמט הגן על תוארו כמנצח האומלופ הט ניוסבלד, כאשר ניצח שוב. גם הפעם פטר סאגאן היה שני, וספ ואנמרקה סגר את הפודיום. הוא סיים 7 בקורן - בריסל - קורן, ושני בסטראדה ביאנקה. הוא ניצח את מרוץ הגנט - וולגם, ואת הE3 בינקבנק קלאסיק. בנוסף לכך, ניצח גם את מרוץ הפריז - רובה, והיה קרוב להשלים רצף חלומי שכמוהו לא נראה כבר שנים, ולנצח גם את הרונדה ון פלנדרן, אך בסוף סיים שני, אחרי פיליפ ז'ילבר. בנוסף לכך, סיים 11 במרוץ אמסטל גולד, ובמקום ה-12 בלייז'–בסטון–לייז'. הוא ניצח את הקטע ה2 וה4 בטור של לוקסמבורג, ובעקבות כך ניצח את הדירוג הכללי ואת דירוג המאיצים. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, והתוצאה הבכירה שלו הייתה מקום 2 בקטע ה-14, אחרי מייקל מת'יוס. באליפות העולם שהתקיימה בברגן, סיים במקום ה-6.
בעונה זו, ניצח את הקטע ה3 בטור של עומאן.
הוא סיים 3 בE3 בינקבנק קלאסיק, 14 בגנט - וולגם, 8 בדווארס דור פלנדרן, 5 ברונדה ון פלנדרן, 4 בפריז - רובה, ו14 במרוץ אמסטל גולד. הוא ניצח את טור דה יורקשייר וגם את קטגוריית הנקודות בו. הוא השתתף בטור דה פראנס בפעם השישית, ולאחר שקבוצתו ניצחה את נגד השעון הקבוצתי בקטע ה-3, עבר ללבוש את החולצה הצהובה. עליה שמר עד הקטע ה-11, ואף הגדיל את הפער בקטע ה-9. בסופו של דבר סיים במקום ה-28 הכללי. הוא סיים 4 בקלאסיקה סן סבסטיאן. 2 בגרנד פרי קוויבק ו-3 בגרנד פרי מונטריאול.
ואן אוורמט היה אחד מהרוכבים הבודדים בקבוצה שהמשיכו לרכוב ב-BMC גם לאחר מיזוגה עם קבוצת CCC הפולנית, שבפועל CCC היא בעלת השליטה. בעונה עצמה, ואן אוורמט ניצח את הקטע השני והשלישי של לוקסמבורג ואת המרוץ כולו, בנוסף לכך ניצח את הקטע השלישי של וואלטה ולנסיה. התוצאה הבכירה שלו בקלאסיקות האביב, הייתה המקום ה-3 ב-E3 בינקבנק קלאסיק. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של יורקשיר, ובטור דה פראנס, ההישג הבכיר שלו היה מקומו ה-3 בקטע ה-17. אך בקטע הראשון לקח את מרבית הנקודות על מלך ההר, ולבש את החולצה המנוקדת בקטעים 2–3. ואן אוורמט ניצח את המרוץ החד יומי הקנדי, גרנד פרי מונטריאול.
ב-2020, הוא הוביל את CCC בקלאסיקות, עם מקום 13 באומלופ הט ניוסבלד, שמיני בסטראדה ביאנקה, שלישי בגראן טריטיקו לומברדו ושמיני ב-מילאנו - סן רמו. לאחר מכן סיים שני בטור דה וואלני, 20 שניות מארנו דמאר המנצח. בטור דה פראנס, סיים רביעי בקטע השני, כשהוא מוביל את הפלוטון שהגיע 2 שניות אחרי ז'וליאן אלאפיליפ המנצח ומארק הירשי. בקטע ה-6 סיים שלישי לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה של הקטע, 2:15 דקות מאלכסיי לוצנקו המנצח. גם בקטע ה-19 סיים בתוך העשירייה הראשונה עם מקום רביעי, 53 שניות מסורן קראו אנדרסן המנצח. את הטור סיים ואן אוורמט במקום ה-50. ואן אוורמט אמור היה לסיים את עונתו לאחר השתתפות בקלאסיקות שנדחו לסוף העונה, אך שבר בחוליה ופגיעה בריאה סיימו את עונתו מוקדם מהצפוי, מה שגרם לואן אוורמט לפספס לראשונה את הרונדה ון פלנדרן, מרוץ בו השתתף מאז שהפך למקצוען ב-2007.
AG2R סיטרואן (2021–).
ב-10 באוגוסט 2020 פורסם רשמית שגרג ואן אוורמט יצטרף לקבוצת AG2R Citroën הצרפתית החל משנת 2021 לחוזה של שלוש שנים, ויוביל את קבוצת הקלאסיקות שנבנית שם.
ספינת שלדג
הר בר
אנאיס מאלי
אנאיס מוקנגר מאלי (נולדה ב-22 בינואר 1988) היא דוגמנית ומעצבת אופנה צרפתית.
ביוגרפיה.
אנאיס נולדה בטולון שבצרפת לאם מצ'אד ואבא פולני.
קריירה.
בשנת 2009 היא חתמה עם Wilhelmina Models. ספטמבר 2009 היא דיגמנה ל L.A.M.B. מצגת בעיר ניו יורק וגם הלכה בשביל סופי תיללט ובטסי ג'ונסון.
אל-שדי
אדמה אבוחדיד
אֵדְמַה אבוחדיד (בערבית: أدما أبو شديد; 1909, סאו פאולו, ברזיל – 11 באוקטובר 1992, לבנון) הייתה האישה הרופאה הלבנונית הראשונה.
ביוגרפיה.
אבוחדיד נולדה בסאו פאולו, ברזיל.
בגיל 15 החליטה שהיא רוצה ללמוד רפואה, ושכנעה את אביה, מנהל בית ספר, שיאפשר לה זאת במקום למצוא זיווג כמקובל באותה התקופה. בשנות ה-20 של המאה ה-20, האוניברסיטה האמריקנית בביירות החלה לראשונה לקבל נשים אל שעריה, אולם כשאבוחדיד ניסתה להרשם לאוניברסיטה לאחר שעברה בהצלחה את בחינות הקבלה, נאסר עליה להירשם ללימודים משום שלחוג נרשמו רק גברים ואסור היה לה להיות האישה היחידה. אבוחדיד נאלצה למצוא אישה שתלמד איתה בחוג אולם לא ידעה היכן לחפש. הדיקאן הציע לגייס סטודנטית מארצות הברית, ולאחר חודש אבוחדיד והדיקאן נסעו לנמל לקבל את פני הסטודנטית המיועדת אולם התברר להם שזו החליטה בסופו של דבר להתחתן בפלסתינה עם גבר שהכירה באנייה בדרכה ללבנון. אבוחדיד הצליחה לשכנע את הדיקאן לבטוח בכישוריה, ונרשמה בסופו של דבר כאישה יחידה לחוג עם 70 סטודנטים גברים. בשנת 1926, אבוחדיד הייתה לאישה היחידה באוניברסיטה לסיים תואר ראשון, ובשנת 1931, הייתה לאישה היחידה שהשלימה לימודי הרפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובכך הפכה לאישה הרופאה הלבנונית הראשונה.
עם סיום לימודי הרפואה בלבנון, התמחתה בפריז ובלונדון בגינקולוגיה וברפואת ילדים, ובשנת 1934 חזרה ללבנון על מנת ללמד רפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות. בין השנים 1936–1945 עבדה והרצתה בבית החולים המלכותי בבגדד . בשנת 1945, עברה לארצות הברית ללימודי התמחות נוספים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ובשנת 1948 שבה ללבנון והצטרפה לסגל הלימוד של האוניברסיטה האמריקאית בביירות כפרופסור לגינקולוגיה ומיילדות. באוניברסיטה ייסדה את האגודה הרפואית לנשים בלבנון ואת המרפאה לעקרות ועסקה בקידום תכנון ילודה . בשנת 1969, ייסדה את האגודה הלבנונית לתכנון המשפחה. בשנת 1985, פרשה לגמלאות.
במהלך הקריירה שלה, זכתה אבוחדיד באותות הוקרה רבים, לרבות מדליית אבירות ממסדר הקבר הקדוש .
אבוחדיד נפטרה מאי ספיקת לב ב-11 באוקטובר 1992.
סיגל טולדו
סיגל טולדו (נולדה ב-1969) היא קצינה במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב המיועדת לשמש כיועצת המפכ"ל לשוויון מגדרי וגיוון תרבותי (יוהל"ן).
ביוגרפיה.
סיגל טולדו נולדה והתחנכה בירושלים, אחות בכורה לשלושה אחים. היא למדה בבית הספר "חוות הנוער הציוני" שבירושלים. את שירותה בצה"ל החלה בחיל המודיעין בתור מש"קית ביטחון ובהמשך שירותה עברה לשרת בחיל השריון כפקידה פלוגתית.
בשנת 1997 התגייסה למשטרה לתפקיד עוזרת דובר מחוז ירושלים בדרגת פקד. בשנים אלה לקחה חלק מרכזי בדברור פיגועי הטרור הקשים שהתרחשו בירושלים במהלך תקופת האינתיפאדה השנייה. בשנת 2006 קודמה לתפקיד דוברת מחוז תל אביב בדרגת סגן ניצב.
בשנת 2012 מונתה לתפקיד דוברת המפכ"ל, במהלך כהונתו של יוחנן דנינו כמפכ"ל המשטרה. בשנת 2014 קודמה לדרגת ניצב משנה ומונתה לתפקיד סגנית ראש חטיבת הדוברות של משטרת ישראל. בראשית שנת 2015 מונתה לתפקיד ממלאת מקום ראש חטיבת הדוברות, תפקיד אותו מילאה במשך כשנה, במהלך תקופת כהונתו של בנצי סאו כממלא מקום מפכ"ל המשטרה.
בשנת 2016 מונתה טולדו לתפקיד ראש מחלקת קהילה באגף השיטור, תפקיד בו הייתה אמונה על תחום השיטור הקהילתי ושיתופי הפעולה עם הקהילה. בחודש דצמבר 2018, עם סיום כהונתו של המפכ"ל רוני אלשיך, מונתה טולדו בשנית לתפקיד ממלאת מקום ראש חטיבת הדוברות ודוברת המשטרה, במקביל לכהונתו של ניצב מוטי כהן כממלא מקום המפכ"ל. בפברואר 2020 הועלתה לדרגת תת-ניצב ומונתה לראש חטיבות הדוברות.
טולדו מתגוררת ברעות, נשואה ואם לשלושה. היא בעלת תואר ראשון בחינוך אותו סיימה בהצטיינות ותואר שני בתקשורת מהאוניברסיטה העברית.
בדצמבר 2019 הוענק אות הוקרה והערכה לדוברות משטרת ישראל, בהובלת סיגל טולדו על יוזמה והובלת קמפיינים תקשורתיים אפקטיביים ב-2019.
בפברואר 2021 נמסר כי הסגל הבכיר במשטרה אישר את מינויה של טולדו ליועצת המפכ"ל לשוויון מגדרי וגיוון תרבותי (יוהל"ן).
לארי ג'ונסון (שחקן פוטבול)
לורנס "לארי" ווקצ'ון ג'ונסון (באנגלית: Lawrence Waukechon Johnson; 28 במרץ 1909 – 3 בספטמבר 1972) היה שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL.
ג'ונסון שיחק בקריירת המכללות שלו עבור "Haskell Indian Nations University" ובקריירה המקצועית שלו שיחק עבור ה"בוסטון/וושינגטון רדסקינס" וה"ניו יורק ג'איינטס".
קדילאק דה ויל
חנה עדן
חנה עדן (במקור: מסינגר; 23 בנובמבר 1932 – 30 במרץ 2019) הייתה שחקנית וזמרת ישראלית-אמריקאית. מראשוני השחקנים הישראלים שהצליחו בהוליווד.
לאחר הופעת הבכורה ההוליוודית שלה בסרט "רוח מעבר לאוורגליידס" ב-1958, הופיעה עדן בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה אמריקאיות רבות בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. היא חזרה למשחק בשתי הזדמנויות נוספות בשנות ה-80.
ביוגרפיה.