קוקה נולד במדריד שבספרד, והחל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ראיו ואיקאנו. כבר בעונת 2005/2006, בגיל 18 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה השלישית בספרד. בעונת 2007/2008, עונתו השלישית במועדון, עזר לקבוצה לעלות לליגה השנייה מהמקום הראשון. בעונת 2008/2009 שיחק 33 משחקים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום החמישי בליגה, כשהוא כובש שלושה שערים. בעונות 2009/2010 ו-2010/2011 הפסיד רק 11 משחקי ליגה מתוך 84, כשהוא כובש 12 שערים ומסייע לקבוצתו לסיים את עונת 2010/2011 במקום השני בליגה, שהעלה אותה ללה ליגה.
סביליה.
ביולי 2011 חתם חוזה לארבע שנים בקבוצת סביליה. ב-28 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה כשעלה כמחליף במחצית בניצחון קבוצתו בבית 2–1 על מאלגה, ועד לסוף עונת 2011/2012 ערך 32 הופעות בכל המסגרות.
קוקה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-17 במרץ 2013 בניצחון הביתי 4–0 על ריאל סרגוסה. הוא שיחק 120 דקות בגמר הליגה האירופית 2014, והבקיע את הפנדל השלישי של קבוצתו בניצחון 4–2 בפנדלים על בנפיקה ליסבון, לאחר תיקו מאופס בהארכה. עקב עזיבתו של איוון רקיטיץ', היה קוקה קפטן הקבוצה בסופר קאפ האירופי, בו הפסידה 0–2 לריאל מדריד.
בעונת 2014/2015 מיעט קוקה לשחק, בשל החתמתו של אלייש וידאל כמגן ימני, אך בגמר הליגה האירופית 2015 שותף ב-32 דקות בניצחון קבוצתו 3–2 על דניפרו.
ב-14 במאי 2016, במשחק הליגה האחרון של העונה, בו הפסידה סביליה 1–3 לאתלטיק בילבאו, ספג קוקה כרטיס אדום עקב מחאות וקריאות לכיוון השופט, למרות שישב על הספסל.
בגמר הליגה האירופית 2016 פתח בהרכב כקשר התקפי במקום מיכאל קרון דהלי הפצוע. סביליה ניצחה 3–1 את ליברפול, כשקוקה כובש צמד שערים (את השני והשלישי) לטובתה של סביליה, לאחר שלא כבש במשך 24 משחקים במסגרות האירופיות. בסוף המשחק הוא נבחר ל"שחקן המצטיין של המשחק".
שאלקה 04.
ב-31 ביולי 2019 חתם קוקה בקבוצת שאלקה 04 תמורת 5 מיליון אירו ל-3 שנים. בשבוע שלאחר מכן ערך הופעת בכורה במשחק ידידות נגד בולוניה 1909. במהלך המשחק חווה קוקה פציעה חמורה ברצועה הצולבת ברגלו הימנית, והושבת ל-9 חודשים.
ב-1 באפריל 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1–1 עם בורוסיה דורטמונד. 15 ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בהפסד 1–2 לדרמשטאדט 98.
לבאנטה.
לאחר שכמעט לא שיחק במדי שאלקה, הושאל קוקה ב-13 בדצמבר 2017 ללבאנטה הספרדית עד ליוני 2018. בסוף עונת 2017/2018 מכרה שאלקה את קוקה ללבאנטה בצורה סופית.
קריירת נבחרות.
בשנת 2002 הופיע קוקה פעם אחת במדי נבחרת ספרד עד גיל 16.
אאודי סוג C
אאודי סוג C (בגרמנית: Audi Typ C) היא מכונית פתוחה מתוצרת אאודי אשר יוצרה בין השנים 1912–1921 בגרמניה.
גמרסלש
גֶמֶרסֶלֶש (בהונגרית: Gömörszőlős) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גמרסלש קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-119 תושבים בשנת 1990 עד 82 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-31%).
בגמרסלש חיו מעט יהודים.
הט (בהונגרית: Hét) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית הט קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-592 תושבים בשנת 1990 עד 439 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-25%).
בהט חיו מעט יהודים.
אימולה (הונגריה)
אימולה (בהונגרית: Imola) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית אימולה קטנה מ-130 תושבים בשנת 1990 עד 85 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-34%), בדומה ליישובים רבים באירופה.
באימולה חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת במפנה המאה העשרים.
יאקפלווה
יאקפלווה (בהונגרית: Jákfalva) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
במקום היה קיים בית קברות יהודי ממנו נשארה מצבה אחת.
דוד פיירוורקר
דוד פיירוורקר (2 באוקטובר 1912 בז'נבה, שווייץ - 20 ביוני 1980 במונטריאול, קנדה) היה רב יהודי צרפתי ופרופסור להיסטוריה יהודית ופעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית, שלחמה נגד הכיבוש הנאצי.
חיים מוקדים.
דוד פיירוורקר נולד ב -2 באוקטובר 1912, ברחוב 11 מונט-בלאן בז'נבה שבשווייץ. הוא היה השביעי מבין אחד-עשר הילדים. אביו יעקב פוארוורקר נולד בסיגט, כיום סיגטו מרמאטי, אז אוסטריה-הונגריה, כיום רומניה. אמו, רגינה נויפלד, נולדה בלקנבך, אחת משבע הקהילות היהודיות המפורסמות בבורגנלנד, הונגריה, כיום אוסטריה.
בשנת 1925 סיים את בית הספר התיכון בתלמוד תורה ברחוב ווקלין. בשנת 1932, לאחר תואר ראשון במדעי הטבע, בפאריס, הוא נכנס לסמינר הרבני הצרפתי (Séminaire israélite de France, SIF), בו קבל הסמכה ב-1 באוקטובר 1937 הוא התמחה בשפות שמיות באוניברסיטת סורבון. בין השפות שדיבר היו ארמית וסורית. והוא קבל אזרחות צרפתית ב-1938.
במהלך המלחמה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נלחם בשורות הצבא הצרפתי. לאחר ניצחון גרמניה על צרפת, הוא השתתף בתנועת ההתנגדות הצרפתית. שמו ב"התנגדות הצרפתית" היה "ז'אק פורטל ".
פירוורקר קיבל פרסים רבים ותארים בעקבות פעילותו. הציטוט הבא מדבר על אופיו במחתרת במהלך המלחמה אך נאמר בתקופה שלאחר המלחמה: "למרות הסיכונים יוצאי הדופן שנלוו למשרדו, השתתף באופן פעיל, קבוע ולא אנוכי בארגון ההתנגדות בכל האזור. הוא לא היסס לסכן את חירותו, וללא כל ספק את חייו, כדי לעזור לתנועת ההתנגדות."
פיירוורקר שימש כמפקד ראשי של כוחות תנועת ההתנגדות לנאצים הוא סייע בגיוס שליחים, בהפצת כתבי-עת לא חוקיים, ובהעברת תעודות זהות מזויפות ליהודי צרפת, שרבים נעזרו בהם כדי להימלט מהנאצים.
פיירוורקר עזר בעיצומה של המלחמה לאנשי העיירה בצרפת ושמר על אורח חיים יהודי ככל שאפשר בזמן מלחמה.
פיירוורקר זוהה על ידי הגסטפו בשלב האחרון של המלחמה. בהודעה על מעצרו שקרב, הוא שוכנע על ידי אשתו לברוח אל מולדתו שווייץ. שם הוא הועמד לדין. בינתיים אנטואנט, אשתו, הסתתרה במנזר עם בתם התינוקת.
לאחר המלחמה.
בשובו לצרפת לאחר תום המלחמה, הפך פיירוורקר לרב הראשי של ליון, עיר שסבלה תחת הכיבוש הגרמני, בהנהגתו של קלאוס ברבי הידוע לשמצה. לאחר מכן, הוא קבע פגישה כרב של בית הכנסת בניי-סיר-סן, ליד פריז, שם הוא הקים את מעגל המחקר ברחוב -12 אנצ'ל .
הכסף המיועד לאניה המפורסמת אקסודוס 1947 הוסתר, ללא ידיעתו, על ידי אשתו, אנטואנט פיירוורקר, מתחת למיטתו, שכן איש לא יחשוד בו.
הוענקה לו מדליית הזהב של העיר של פריז בשנת 1957. עיטוריו כללו את הלגיון הצרפתי של הכבוד, את Croix de guerre .
אשתו, אנטואנט פיירוורקר (לבית גלאק), השתתפה איתו במחתרת, הוענקה לה מדליית השחרור הצרפתי על השתתפותה בשחרור צרפת.
לאחר המלחמה, סייע פיירוורקר לפתח את המערכת החינוך היהודית בצרפת ומונה לרב הראשי הראשון של הצי הצרפתי.
מורה ונאום.
בהזדמנויות שונות, הוא תרם מכישרונו כנואם. הוא השתתף באופן קבוע בהנצחה השנתית באנדרטה לזכר הקדוש היהודי, בהשתתפות שלטונות אזרחיים וצבאיים. הוא נתן את הלוויה היחידה בצרפתית עבור הרב שמואל יעקב רובינשטיין המפורסם. הוא דיבר באזכרה באתר מחנה דראנסי (Drancy). הוא דיבר גם בבית הכנסת הגדול של פריז, רחוב לה ויקטואר ברובע ה-9 של פריז.
במקביל לפעילות הרבנית שלו, הוא השיג רישיון ותואר דוקטורט בהיסטוריה של הסורבון. הוא לימד בבית הסורבון מ 1962 עד 1965. בין ההרצאות הרבות שלו, הוא דיבר בבית הספר להיסטוריה של פריז, ובמוסד נפוליון דה פאריס.
הוא פרסם מאמרים, עדויות, ואת עלון הקהילות.
מעבר למונטריאל.
בשנת 1966, הוא הוזמן ללמד באוניברסיטת מונטריאול, ועבר לשם עם משפחתו. הוא הפך לפרופסור לסוציולוגיה ולהיסטוריה, וייסד גם מרכז ללימודי יהדות שם. בין היתר הוא שירת בבית הדין, ייצג את הקהילה הדוברת צרפתית בוועד העם של מונטריאול והמשיך לכהן כרב.
הוא היה פעיל בקהילה היהודית של העיר, בייחוד בקרב אוכלוסייתה הצרפתית שצמחה במהירות. בהיותו גם דובר צרפתית וגם אשכנזי הוא שימש כקשר בין היהודים הספרדים דוברי הצרפתית לבין היהודים האשכנזים דוברי האנגלית. במהלך "המהפכה השקטה" של שנות השישים, תקופה של שינוי עמוק הקשור להגדרה מחדש של הזהות של קוויבק, הוא גם שימש קשר בין יהודי קוויבק לבין קהילת דוברי הצרפתית.
מותו.
פיירוורקר מת מהתקף לב בגיל 68 במונטריאול. בעודו בחיים פיירוורקר ביקש להיקבר בירושלים ולכן נקבר שם.
הוא היה "חכם רוחני מנהיג היהודים הדוברים צרפתית באמריקה הצפונית", סיפרה הסוכנות הטלגרפית היהודית במותו. מכתבי אהדה רבים מהאפיפיור יוחנן פאולוס השני, הנשיא הצרפתי ואלרי ז'יסקר ד'אסטן וקהילת יהודי צרפת זרמו למונטריאול כאשר מת.
רוז'ניאבה
רוז'ניאבה (בסלובקית: Rožňava; בהונגרית: Rozsnyó, רוז'ניו; בגרמנית: Rosenau, רוזנאו) היא עיר באזור הדרום-מזרחי של סלובקיה, בה מיעוט דוברי הונגרית ניכר.
תולדות העיירה.
רוז'ניאבה היא עיר בעלת מכרות זהב ושאר מתכות יקרות, העיר נזכרת לראשונה במאה ה-13.
במאה ה-15 המסחר והמלאכה בעיר התפתחו בקצב, תקופת השגשוג נקטעה כשהעות'מאנים פלשו במאות ה-16–17 ובעקבות זאת העיר נהרסה ואוכלוסייתה הידלדלה.