באתר יש שרידים ארכאולוגיים שהשתמרו היטב, ומהם ניתן ללמוד על הקפיצה הטכנולוגית בין ניצול צמחים לחקלאות שהתרחשה לפני כ-6,500 שנים. האתר משמש דוגמה טובה למעבר בין שיטות חקלאות שונות לאורך זמן, החל מתלי אדמה שבהם מגדלים גידולים חקלאיים ועד למערכות ניקוז המנקזות את הקרקעות הלחות.
תיאור.
האתר מחולק לארבעה אזורים:
היסטוריה.
עד לפני כמאה שנים הקרקעות החקלאיות באזור קוק שימשו לגידול בננות וגידולי קרקע על האדמה שממנה נוקזו המים, ובאזורי הדשא שבשולי העמק שהובערו באופן מכוון מדי כמה שנים על מנת לטפח את הקרקע עבור בעלי חיים. שיטה זו הייתה בשימוש עד לשנות ה-30 כאשר הגיעו כורי הזהב האירופאים הראשונים. מטעי הקפה והתה הראשונים הוקמו לאחר סלילתה של דרך גישה בשנות ה-50.
ב-1968 ביצת קוק נחכרה מאנשי הקוואלקה על ידי אוסטרליה למשך 99 שנים, ולאחר העברת הבעלות הוקמה במקום תחנת מחקר. הביצה יובשה באמצעות מערכת של תעלות ניקוז מקבילות, ושתילת עצי אקליפטוס לאורך הדרכים הישרות סימנה את גבולות חלקות המחקר. זמן קצר לפני שפפואה גינאה החדשה זכתה לעצמאות ב-1975 החלו החפירות הארכאולוגיות באתר בניהולה של האוניברסיטה האוסטרלית הלאומית. עד לשנת 1977 נחשפו שרידים של מערכות ניקוז עתיקות. התושבים המקומיים החלו לעבד את הקרקע מחדש לאחר סגירתה של תחנת המחקר ב-1991. אף על פי שתחנת המחקר הייתה פעילה במשך תקופה קצרה בלבד היא השפיעה במידה משמעותית על דפוסי החקלאות המקומיים. הגידולים החקלאיים המודרניים כוללים (בנוסף לגידולים המסורתיים) גם גידולים מסחריים כגון קפה.
ב-1997 החלו המוזיאון והאוניברסיטה הלאומיים של פפואה גינאה החדשה לפעול למען הפיכתה של ביצת קוק לאתר מורשת עולמית. ב-1998 וב-1999 נערכו מספר מחקרים שמטרתם הייתה לבדוק מחדש ממצאים קודמים ולשפר את התיארוך שלהם.
האתר החקלאי המוקדם בקוק
אברהם בן הגר&quot;א
רבי אברהם בן הגר"א (לעיתים מכונה על שם עיר מוצאו: ר' אברהם וילנר; (1765 - כסלו תקס"ט, 14 בדצמבר 1808) היה בנו של הגאון מווילנה, מייסד תחום חקר האגדה והמדרשים, וכן מוציא לאור ופרשן של כתבי אביו בשיתוף עם אחיו לייב.
ביוגרפיה.
הצטיין בילדותו ואביו שכר עבורו מלמד פרטי עד לנישואיו. הוא נישא בגיל 12 לשרה בת נח ליפשיץ (המכונה גם נח מיינדס), מגדולי היחס בקהילת וילנה, שחיבר חיבורים כמו ספר פרפראות לחכמה וספר נפלאות חדשות, הכוללים פשטים וליקוטים על התורה בקבלה וברמזים.
אחרי נישואיו למד אברהם בישיבות בווילנה ומפי אביו הגאון. בזכות הקרבה המיוחדת לאביו, שהיה רוב ימיו סגור ומסוגר בפני הציבור ואף בפני תלמידים, הגיע לדרגות גבוהות בתורת הנגלה והנסתר. רבי אברהם עזר לאביו בענייני הציבור ובקשרים עם חכמי דורו וערך את מכתבי אביו שכתב לגדולי דורו, כמו המגיד מדובנא. הוא השתתף בהנהגת הקלויז של אביו, והיה בקשרי ידידות עם באי בתי מדרשו של אביו ועם גדולי תלמידיו.
רבי אברהם נודע באופיו הנוח לבריות ובנשיאה בעול ענייני הציבור. הוא עמד בראש העסקנים שניהלו את בית החולים "ביקור חולים" של קהילת וילנה, ושימש כגבאי שלו. נודע בידיעותיו ברפואה וטיפל בחולים עניים. הוא בנה את בית המדרש המפורסם בווילנא "שניפישקער". כן היה אחד החתומים על ההודעה על הקמת ישיבת וולוז'ין ב-1804. נפטר בגיל 43 בווילנה.
על מצבת קברו נכתב:
לאחר מותו, בנו יעקב משה מסלאנים המשיך בעבודת אביו ועסק בעריכת והפצת ספרי הגר"א.
חיבוריו.
בהמשך חשף לפני הקהל רבים מכתבי אביו הגר"א, פירש והפיץ אותם. כך כתב את פירוש באר אברהם לספר אדרת אליהו, פירוש לביאור אגדות וביאורים לפי הגר"א לספר הזוהר. לעיתים בכתבי הגר"א הופיעו דברי בנו אברהם משולבים בדברי אביו.
בנוסף הוא חיבר ספר על אביו בשם "ספר סערת אליהו".
הוא התבלט כרב וחוקר ביקורתי חשוב בפני עצמו. ארבע שנים לאחר פטירת אביו, הוציא רבי אברהם בשנת 1802 קובץ מדרשים מתוך כתב יד ובתוכם הספר "מדרש אגדת בראשית", והקדים לקובץ זה הקדמה על הספרות המדרשית. נראה שהקדמה זאת פותחת את המחקר הספרותי של הספרות המדרשית כתחום חדש. הוא המשיך במחקר בתחום ספרות האגדה ומדרשים, תחום שאיש כמעט לא עסק בו לפניו ונחשב מהבקיאים בו בזמנו.
בנוסף הוא חיבר את החיבור הביבליוגרפי המקיף הראשון על ספרות האגדה והמדרשים, בספר "רב פעלים", בו הוא סוקר את המדרשים שנדפסו או נזכרו בספרות (כמו רבים מספריו, גם ספר זה נשאר בכתבי יד והודפס כמעט מאה שנים לאחר מותו, ב-1894).
כן חיבר פירוש למדרש פסיקתא רבתי (שיצא לאור בידי בנו יעקב משה מסלונים בשנת 1831); פירוש על ספר תהילים בשם "באר אברהם" (נדפס בוורשה בשנת 1908); פירוש על מגילת אסתר ושיר השירים בשם "באר אברהם", וספר בשם "תרגם אברהם" על תרגום אונקלוס (קיצור של חיבור זה נדפס בידי נינו אליהו לנדא בירושלים ב-1896).
ספרים נוספים שכתב רבי אברהם הם פירוש לתפילות שמתייחס לברכת יוצר אור בתפילת שחרית של חול ולתפילת העמידה של ימות החול; ופירוש בשם "אבני אליהו" שהוא לקט מדבריו ומדברי הגר"א כנספח אל סידור הגר"א הידוע בכינוי "אשי ישראל".
בנוסף, בשנת 1801 ראה אור ספרו "גבולות ארץ: בהפרידם בני אדם לשבעים אומות..." אשר מהווה למעשה תרגום עברי של חלקים מן ה"היסטוריה של הטבע" של החוקר הצרפתי ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון.
למרות כישרונותיו ומחקריו החשובים, רבי אברהם לא זכה לפרסום רב כשל אביו. רבים מכתביו נשארו בכתב יד בלבד ולא נדפסו מאחר שהוא וצאצאיו עסקו בעיקר בהוצאה לאור של כתבי אביו.
ספריו שלא נדפסו ונותרו רק בכתבי יד:
ג'ון ויליאם שולטן
ג'ון ויליאם שולטן (בגרמנית: (John William Schulten (Johann Wilhelm ; (1821–1875), שחמטאי גרמני-אמריקאי.
בשנות ה-40' וה-50' של המאה ה-19 נסע רבות ברחבי אירופה וארצות הברית על מנת לשחק נגד מיטב שחקני השחמט של אותה תקופה: אדולף אנדרסן, אלכסנדר דשאפל, דניאל הארוויץ, ברנרד הורביץ, ליונל קיזריצקי, פול מורפי, גוסטב נוימן, ג'ול ארנו דה ריוויאר, אז'ן רוסו, פייר סט. אמאנד, צ'ארלס סטנלי, טאסילו פון דר לאסה ויוהנס צוקרטורט - בהפסידו לרובם. הגם שהוא הפסיד בדו-קרבות מול ליונל קיזריצקי ומול פול מורפי הוא הצליח לזכות במשחקים בודדים מולם. הרי ניצחונו הבודד מול פול מורפי בניו יורק, בשנת 1857.
1. ה4 ה5 2. ו4 ד5 3. ה:ד5 ה4 4. פג3 פו6 5. רג4 ג6 6. ד3 רב4 7. ד:ה4 פ:ה4 8. רד2 ר:ג3 9. ר:ג3 0-0 10. מהח5 צה8 11. 0-0-0 פ:ג3 12. ב:ג3 מהא5 13. מב2 ז6 14. מהח6 רז4 15. פו3 ר:ו3 16. ז:ו3 ב5 17. ו5 ב:ג4 18. ו6 והשחור נכנע.
על שמו של שולטן נקראת הסתעפות פתיחה בגמביט אבנס (הגנת שולטן): 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. ד4 ה:ד4 7. 0-0 ב5.
ניו לנארק
ניו לנארק (באנגלית: New Lanark) הוא כפר לדוגמה השוכן בסמוך לנהר קלייד שבדרום לנארקשייר בסקוטלנד. הכפר הוקם על ידי דייוויד דייל ב-1786, לאחר שבנה מפעלי כותנה ובתי מגורים עבור עובדיהן. דייל בנה את המפעלים על מנת לנצל את יכולת הפקת האנרגיה באמצעות מימי הנהר שזרם בסמוך. ניו לנארק הפך לעסק מצליח לאחר שנמכר לשותפים עסקיים שאחד מהם היה רוברט אוון, חתנו של דייל.
מפעלי ניו לנארק פעלו עד 1968. לאחר תקופה של הזנחה הוחלט ב-1975 להקים את קרן השימור של ניו לנארק, על מנת למנוע את הריסתו המלאה של הכפר. נכון ל-2006 רוב הבניינים שוקמו והכפר הפך לאטרקציה תיירותית. בשנת 2001 הכריז אונסק"ו על הכפר כאתר מורשת עולמית, והוא אחד מארבעת אתרי המורשת הנמצאים בסקוטלנד.
היסטוריה.
מפעלי ניו לנארק נבנו על ידי דייוויד דייל ב-1786, שמכר אותן (ביחד עם הקרקע שעליה שכנו) בתחילת המאה ה-19 עבור סכום של כ-60,000 לירות שטרלינג. הקונים היו קבוצת אנשים שכללה את חתנו של דייל, רוברט אוון. אוון היה תעשיין שהמשיך בגישת חותנו כלפי תחום העבודה התעשייתית, ומאוחר יותר הפך לאחד הרפורמטורים החברתיים המשפיעים. ניו לנארק, שהתאפיין בתוכניות רווחה שונות, אפיין את הסוציאליזם האוטופי שלו.
מפעלי ניו לנארק היו תלויים בכוח המופק ממים. מעל החלק של הנהר החוצה את הכפר נבנה סכר, וזרם המים שימש לצורך הפעלת המכונות השונות. המים חצו בתחילה תעלה מלאכותית וממנה עברו דרך ערוץ פתוח, ומשם הם זרמו לכמה גלגלי מים שהיו צמודים לכל אחד ממפעלי הכותנה. רק ב-1929 הוחלף אחרון גלגלי המים על ידי טורבינת מים, המשמשות גם כיום את הכפר. טורבינת מים חדשה הותקנה במפעל מספר שלוש, והיא מספקת חשמל לחלקים התיירותיים של הכפר.
בתקופתו של אוון התגוררו בניו לנארק כ-2,500 תושבים, רובם מגלאזגו ואדינבורו. אוון לא היה מרוצה מתנאי העבודה במפעלים, ופעל על מנת לשנות את המצב. הוא הקדיש תשומת לב מיוחדת לצרכיהם של כ-500 הילדים שהתגוררו בכפר (כמה מבתי המגורים מכונים "בנייני בתי הילדים") ועבדו במפעלים, ופתח את אחד מבתי הספר הראשונים בבריטניה שהיה מיועד לילדים מתחת לגיל שבע.
מפעלי הכותנה שגשגו מבחינה כלכלית, אך שותפיו של אוון לא היו מרוצים מההוצאות הנוספות שנגרמו כתוצאה מתוכניות הרווחה השונות. אוון החליט לרכוש את החלק של שותפיו כיוון שלא היה מעוניין להשיב את המצב במפעלים לקדמותו.
ניו לנארק התפרסם ברחבי אירופה. אנשים רבים ביקרו במפעלים, הופתעו לגלות את תנאי העבודה הטובים, ביניהם אף הנסיך ניקולאי שהיה לימים הצאר ניקולאי הראשון. הפילוסופיה של אוון הייתה מנוגדת להלך הרוחות באותה תקופה, אך היה ביכולתו להדגים כי אין צורך שהמעסיק יתייחס על עובדיו בצורת גרועה על מנת להניב רווחים נאים. אוון הצליח להראות כיצד המפעלים מרוויחים כסף, במקביל לבתי המגורים הטובים והשירותים הנלווים שהיו בכפר.