ניתן לראות שמדינות שקולטות מהגרים במערב אירופה ובצפון אמריקה לא הצטרפו לאמנה. ובנוסף, ניתן לראות שמדינות מקור, שמהן יצאו מהגרי העבודה, אשררו את האמנה מתוך כוונה להגן על אזרחיהם העובדים במדינות זרות.
סוגיות עיקריות שמתעוררות.
ניתן לראות כי מדינות רבות לא הצטרפו לאמנה ולכן השפעת האמנה על מהגרי העבודה עדיין קטנה. שום מדינה מערבית הקולטת מהגרי עבודה לא הצטרפה ובכללן מדינות מערב-אירופה וצפון אמריקה, שבהן מספר מהגרי העבודה הגבוה ביותר. זהו מצב היוצר א-סימטריה בין מדינות האם של מהגרי העבודה, שרובן חתומות על האמנה, למדינות היעד שרובן לא חתומות על האמנה. בנוסף, קיימות סיבות נוספות להיענות הנמוכה; ישנן מדינות הטוענות שיש להן חוקים מוסדרים למהגרי עבודה ואין צורך להחליפם על ידי אימוץ אמנה זו ולחלק מן המדינות יש מספר מהגרי עבודה נמוך. כמו כן, קיימות סיבות סוציאליות, כלכליות ופוליטיות לאי הצטרפותן של חלק מן המדינות לאמנה; ישנן מדינות הרואות בסוגיה זו כעניין לאומי פנימי וסיבה נוספת היא שלעיתים חוסר יציבות כלכלית ואבטלה גבוהה בקרב אזרחי המדינות, גורם להן שלא לעודד הגירת עבודה.
חלק מהמדינות חוששות כי לדעתן האמנה מבטיחה יותר מדי זכויות למהגרי העבודה; צירוף משפחות לאמנה, זכויות גם למהגרי עבודה לא חוקיים, מדינות חוששות כי הצטרפות לאמנה תעודד הגירה לא חוקית למדינה ומדינות אשר יצטרפו לאמנה יהיו נתונות לביקורת חיצונית אשר עשויה להציגן באור שלילי מבחינת כיבוד זכויות אדם.
המעמד החוקי של העובדים הזרים בישראל.
מדינת ישראל אינה חברה באמנה זו והמעמד של העובדים הזרים הוא ארעי. כלומר, עובד זר לא זכאי לקבל מעמד של תושב קבע או תושב ארעי, או להתחיל תהליך של התאזרחות. כדי שעובד זר יקבל אשרת שהייה בארץ, על חברת כוח אדם קבלנית להגיש בקשה למשרד הפנים, בשם אותו עובד שהיא רוצה לגייס ולאחר אישורה, העובד הזר רשאי לקבל את האשרה מנציגות ישראלית הנמצאת במדינתו. מדינת ישראל מקצה מכסות לענפים מסוימים שבהם עובדים זרים רשאים לעבוד והם אינם רשאים לעבור מענף לענף, אך יכולים להחליף מעסיק באותו ענף. העובדים הזרים בישראל מועסקים תחת חברת כוח אדם שהביאה אותם והיא זו שמוסמכת להעביר אותם ממעביד למעביד. בישראל אין חקיקה מקיפה לגבי הזכויות והחובות המגיעות לעובדים הזרים, אך קיים חוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 שאינו עוסק בזכויות אדם בסיסיות, אלא עוסק בכמה זכויות וחובות מצומצמים, בין הזכויות נמצאת הזכות לקבל דיור וביטוח בריאות מהמעביד והזכות להחזיק העתק של חוזה ההעסקה. כמו כן, החוק מגדיר את חובות המעביד וחברת הקבלן כלפי המדינה. יתר על כן, לעובדים הזרים במדינת ישראל לא ניתנות זכויות פוליטיות, אך שמורה להם הזכות המרכזית לפניה לערכאות משפטיות. לגבי מעמדו החוקי של העובד הזר, קיים חוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952.
בישראל היה קיים הסדר כבילה שעל פיו עובד זר לא יכול היה להחליף מעביד, אך בג"ץ קו לעובד במרץ 2006 קבע כי מעתה יוכל העובד הזר להחליף מעביד. בסוף 2006, ממשלת ישראל קיבלה החלטות לפיהן יש להבטיח תשלום שכר כחוק ומתן תנאים הוגנים לעובדים הזרים ולשמור על זכויותיהם. ההסדר המעודכן של הממשלה לא שינה את מעמדם הארעי של העובדים הזרים ואינו מבטיח להם את הזכאות למעמד חוקי קבוע למשך חמש שנים. כלומר, המדינה רשאית לשלול מהעובד הזר את מעמדו החוקי בישראל בכל עת וכן החברה הקבלנית עשויה לפטר את העובד בתום שנת המחויבות ואז העובד יאבד את מעמדו החוקי. בנוסף, עובד/ת זר אשר התחתן עם עובד/ת זר אחר או עם אזרח ישראלי והוא הורה לילד שנולד בישראל, מאבד את מעמדו כעובד חוקי ומועמד לגירוש.
די (נהר בוויילס)
טל רמון
טל רמון (נולד ב-7 באפריל 1990) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
ביוגרפיה.
רמון נולד בבסיס תל נוף להוריו אילן רמון ורונה רמון.
ילדותו המוקדמת עברה עליו בבסיסי חיל האוויר תל נוף, רמת דוד וחצור.
בשנת 1998 נסע עם משפחתו לשליחות ביוסטון, טקסס עקב היבחרות אביו, אלוף-משנה אילן רמון, להיות האסטרונאוט הישראלי הראשון שיטוס לחלל. חמש שנים לאחר מכן, בשנת 2003 נספה אביו באסון מעבורת החלל קולומביה.
במהלך התקופה בה התגוררו בארצות הברית נחשף טל למוזיקה, והחל לנגן וליצור מוזיקה באופן קבוע: "(...) הייתי מנגן על כל דבר שמצאתי. הפסנתר נשאר בארץ, אז נעתי בין קלידים לגיטרה".
בקיץ 2004 חזר רמון עם משפחתו לישראל, והם התגוררו ברמת חן (רמת גן). רמון למד בבית הספר התיכון בליך.
ב-13 בספטמבר 2009 איבד טל את אחיו, אסף, במהלך אימון מבצעי בהטיסו מטוס F16 באזור דרום הר חברון. אסף היה בן עשרים ואחת בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בנהלל, ונטמן סמוך לקבר אביו אילן. טל היה במהלך שירותו הצבאי כשנודע לו שאחיו אסף שהיה מבוגר ממנו בשנתיים, נהרג. לצד העיסוק של טל במוזיקה, גם אחיו אסף ניגן בגיטרה: "באותו יום של הלוויה של אסף הרגשתי שכל הגוף שלי נקרע, כל הוורידים שלי מתפוצצים (...) הוא תמך בי ברמה שאי אפשר להסביר. חלקנו את האהבה למוזיקה וניגנו יחד. הוא היה חבר טוב מעבר לזה שהוא היה אח. סיום קורס טיס היה אחד הרגעים הכי מאושרים שלנו בתור משפחה. היינו כל כך גאים בו".
במהלך השבעה של אחיו אסף, כתב טל את הגרסה הראשונה לשיר בשם "החתול השחור", ושיר נוסף בשם "מכתב פרידה" מהאלבום "דמות". שניהם עוסקים בכאב האובדן ובגעגוע.
אחרי שחרורו מצה"ל, החל רמון לנדוד בין תחנות ורגעים שעיצבו את יצירתו המוזיקלית: הוא חזר להתגורר בטקסס ועבד במחנה קיץ במסגרת הסוכנות היהודית.
לאחר מכן חזר לישראל, התגורר בתל אביב ותוך כדי כך טייל פעמיים בהודו.
ב-17 בדצמבר 2018 איבד רמון את אימו, רונה רמון, שנפטרה בגיל 54 לאחר מאבק במחלת הסרטן. בשנים שחלפו מאז מות אילן ואסף הקדישה רונה את חייה להנצחתם, בפעילות חינוכית במסגרת קרן רמון ומיזמים נוספים. על החיים לצדה בשנים האחרונות סיפר טל: "אמא שלי הייתה מאוד אופטימית, היא הייתה בן אדם מאוד שמח. היא הייתה אחראית על הטוב שהרגשנו (...) המחלה התפתחה מאוד מהר, ואנחנו פשוט רצנו אחרי זה. אמא הייתה גיבורה. היא לא הייתה אוהבת שאני אומר שהיא גיבורה, אבל היא הייתה כל כך חזקה. היא לא הראתה שום סימן שזה משפיע עליה. היא רצתה להמשיך לחיות ולהיות איתנו".
בקיץ 2019 נסע טל לטיול בנפאל יחד עם אחיו יפתח ונועה במטרה לשחזר את הטיול אותו עשה אביהם אילן בשנות העשרים לחייו.
בנובמבר 2019 רמון יצא מהארון כשסיפר שהוא נמשך גם לגברים ושהוא היה בזוגיות עם הזמר חן אהרוני.
בשנת 2020 השתתף רמון בעונה השלישית של תוכנית המציאות נינג'ה ישראל במקצה ה-VIP, סיים במקום ה-13 ולא עלה לחצי הגמר.
חיים אישיים.
רמון מתגורר בתל אביב עם האחים יפתח ונועה.
קריירה.
רמון עוסק במוזיקה מילדות, החל מגיל 12 בערך, ומצהיר שהמוזיקה עבורו היא מפלט: (...)"אני כותב את השירים שלי כמו יומן (...) הם ממש מלווים את החיים שלי ורגעים שאני חי אותם. הרגעים הכי אישיים שלי, הגעגוע, האובדן, האהבה, השמחה והאושר".
רמון למד מוזיקה בבית הספר רימון והיה בקשר עם מוזיקאים שתמכו בו, בין היתר אבנר חודורוב, קלידן וסקסופוניסט, חבר לשעבר בלהקת משינה וידיד המשפחה. חודורוב דרבן את רמון להמשיך לכתוב ולהופיע, וכן ליווה אותו בהופעות חיות.
לאחר סיום השירות הצבאי טייל בהודו. חוויית הטיול חיזקה אצלו את ההבנה לעסוק במוזיקה כמקצוע מאחר שזו האהבה שלו. שם כתב את השיר "קירינגנה" בכפר באזור עמק פרוואטי. השיר יצא עם קליפ שערך רמון וכלל צילומים מקוריים שצילם במהלך הטיול.
בשנת 2016 הוציא רמון את אלבום הבכורה שלו בשם "דמות", בהפקת אורי וינוקור. הסינגל הראשון מתוכו היה "המראה נחיתה". הפסנתר של אביו אילן רמון היה שותפו הצמוד של טל ביצירת האלבום "דמות". חלק ניכר מהמימון לאלבום הושג דרך מימון המונים. למעלה מ־300 איש תמכו בהשלמת הפרויקט, כולל אנשי מקצוע שלא פגשו את רמון מעולם, בהם גם דני בסן, יואב קוטנר, ועוד. על פי וינוקור, מפיק האלבום, מדובר באלבום שעומד בזכות עצמו ולמרות ההתייחסות שיש באלבום לאובדן ולכאב יש בו גם הרבה סיפורים על החיים ובסופו של דבר האלבום מעניק חוויה עצמאית, שתיגע גם במי שלא הכיר את הנסיבות מאחוריו. האלבום זכה לשבחי הביקורת, בין היתר נאמר עליו כי באלבום זה רמון מציג רגישות ומיומנות גבוהה בצלילות מוזיקלית ותזמור מיוחד. הטקסטים הממלאים את האלבום נשענים על נופים ומשאלות לב יומיומיות, ונעזרים במלודיה כדי לדלג מעל כתיבה פשטנית לפרקים, לעומת הדרמטיות המוזיקלית הבולטת. התזמור וההפקה משאירים מקום לתזוזות בין הצלילים.
בשנת 2017, רמון שיתף פעולה מוזיקלי עם מגזין פורבס והשתתפות באירוע המרכזי של המגזין בארץ.
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך (בגרמנית: Johann Wilhelm von Sachsen-Eisenach, 17 באוקטובר 1666 - 14 בינואר 1729), היה דוכס סקסוניה-אייזנך בין השנים 1698–1729.
ביוגרפיה.
יוהאן וילהלם נולד ב-17 באוקטובר 1666 בפרידוואלדה, ליוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך וליוהאנטה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין, בתם של ארנסט, רוזן זיין-ויטגנשטיין ולואיזה יוליאנה, רוזנת ארבאך.
בשנת 1686 מת אביו יוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך, ואחיו יוהאן גאורג השני, דוכס סקסוניה-אייזנך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1698 מת אחיו ללא ילדים, ויוהאן וילהלם עלה לשלטון במקומו. יוהאן וילהלם התחתן ארבע פעמים, ונולדו לו 12 ילדים, אך רק ארבעה מילדיו שרדו בבגרותם.
ב-14 בינואר 1729 מת יוהאן וילהלם באייזנך, ובנו וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.