היתרון היחסי של מערכות לניהול למידה (LMS) הוא ניהול הפן המנהלי של הלמידה בצורה יעילה בהיבט של שיקולי עלות מול תועלת. מערכת לניהול למידה (LMS) נוקטת גישה ניהולית מרכזית ארגונית ללמידה, בכך שהיא רושמת וקובעת לוח זמנים לכל לומד, לקורסים סינכרוניים, אסינכרוניים ומסורתיים, ומבצעת מעקב אחר הלומד בקורסים אלו. הצלחתו של לומד נקבעת על ידי מעבר בציר ליניארי, העובר דרך תוכני קורסים ומבחני אמידה. בנוסף, הוא מאפשר למנהלי המערכת לעקוב אחר תשומות הקשורות ללמידה מסורתית בכיתה (לדוגמה: לוודא שהחומרים המתאימים זמינים לקורס מסוים בזמן מסוים וכדומה).
מערכות לניהול למידה (LMS) מורכבות יותר מאפשרות גם מיפוי וניהול פערי ידע. המערכת מודדת פער ידע של לומד בודד בעזרת מבחני הערכת מיומנויות ובהתאם מכוונת את המשתמש אל הקורסים המתאימים ביותר. בדרך זו מערכת לניהול למידה (LMS) ממכנת את התהליך המסורתי ומייתרת את זמן ההמתנה להתאמה אישית של קורסים ללומדים. המערכת עשויה אפילו לספק מסלול פיתוח קריירה מוחשי ומקיף לכל חברי הארגון.
בעוד שמערכת לניהול תוכן למידה (LCMS) מספקת לארגון פונקציות בסיסיות של קטלוג והרשמה, הן אינן רק טכניות כמו אלו המסופקות במערכות לניהול למידה (LMS). מערכות לניהול תוכן למידה (LCMS) לעומתן מתמקדות בתוכן ומאפשרות לארגונים לבצע מעקב יותר רחב אחר ההידודיות של הלומד עם התוכן, מאשר המעקב הנעשה ברמה גבוהה יותר על ידי מערכת לניהול למידה (LMS). מעקב במערכות אלו LMS אופייניות מוגבל בסיום קורס ובמעקב בסיסי ביותר אחר ציוני בחינות. המיקוד של מערכת לניהול תוכן למידה (LCMS) הוא לנהל ולהעביר תוכן שהלומד צריך, בזמן שהוא צריך אותו. מערכת לניהול תוכן למידה (LCMS) עוקב אחר הגישה של כל משתמש לכל עצם לימוד, תוך מתן אפשרות לארגון לקבוע איך הלמידה מתבצעת, וכך לסנן החוצה תוכן אשר במידה זו או אחרת לא נעשה בו שימוש, או שאינו בנוי נכון בהיבט המתודי.
מערכות מערכת לניהול למידה (LMS) ומערכת לניהול תוכן למידה (LCMS) לא רק שונות זו מזו אלא גם משלימות זו את זו. כאשר הן משולבות באופן הדוק, מידע מועבר בין שתי המערכות באופן שחוויית הלמידה הנוצרת עשירה יותר ללומד ומספקת למערך המנהלי של הלמידה כלי מקיף יותר. מערכת לניהול למידה (LMS) יכולה לנהל קהיליות של לומדים, תוך שהיא מאפשרת לכל אחת מהן להפעיל את עצמי הלימוד המתאימים ביותר המאוחסנים ומנוהלים על ידי מערכת לניהול תוכן למידה (LCMS).
בהעברתו של התוכן, מערכת לניהול תוכן למידה (LCMS) גם מסמנת את ההתקדמות האישית של כל לומד, "מקליטה" תוצאות של בחינות, ומעבירה אותן אל מערכת לניהול למידה (LMS) לצורכי דיווח. אם ההידודיות המתוארת לעיל פועלת בצורה חלקה, מערכות לניהול למידה (LMS) ולניהול תוכן למידה (LCMS) חייבות לפעול באופן הדדי.
יתרונות וחסרונות מערכות לניהול למידה.
1. על פי מחקרם של אייל ובוכניק (2011) יתרונות המערכת הם :
2. על פי מחקרם של אייל ובוכניק (2011) חסרונות המערכת הם:
היפיאס (טיראן)
היפיאס היה טיראן אתונאי, שלט לאחר מות אביו פייסיסטראטוס, יחד עם אחיו היפרכוס. ולאחר רציחתו של זה, שלט לבדו עד גירושו.
רקע משפחתי.
פייסיסטראטוס שלט באתונה שלוש פעמים בתורת טיראן. שלושה בנים היו לו היפיאס הבכור, היפרכוס, ותטלוס, שהיה בנו מאשה ארגאית. לאחר מותו הפכו היפיאס והיפרכוס לשליטים. תטלוס היה עדיין צעיר.
היפיאס היה הפיקח יותר מביניהם. היפרכוס היה אוהב תרבות והזמין משוררים לעיר. ותטלוס היה אלים ופראי מטבעו. תוקידידס כותב שהיפיאס נקרא כך על שם סבו, אביו של פייסיסטראטוס. כמו כן הוא כותב שהיפיאס נישא למירסיני בת קאליאס, ושזו ילדה לו חמישה בנים. תוקידידס טוען גם שהיפיאס היה למעשה השליט בעיר, וכי היפרכוס זכה לפרסום אך בשל סופו המר.
רצח היפרכוס.
ישנה מחלוקת אודות הסיבה לרציחתו של היפרכוס בידי הארמודיוס ואריסטוגיטון, במהלך חג הפאנאתנאיה של שנת 514 לפנה"ס. תוקידידס והרודוטוס טוענים שהיפרכוס העליב את הארמודיוס, על ידי כך שמנע מאחותו לשאת סל במהלך החג. לפיכך ארגן הארמודיוס יחד עם ידידו אריסטוגיטון קשר נגד הטיראנים. הם תכננו לבצע את הרצח במהלך החג, משום שהיה זה היום היחיד בו נשיאת סכין לא נחשבה לחריגה. אריסטו לעומת זאת סבור שהרקע לרצח היה יריבות אישית בין תטלוס להארמודיוס.
השניים ארבו להיפיאס בעת ששהה מחוץ לעיר, ותכנן את החג. אולם לפתע ראו את אחד מהקושרים משוחח בידידות עם היפיאס, ועל כן סברו שסודם התגלה. זועמים הם רצו אל תוך העיר, ודקרו למוות את היפרכוס. הארמודיוס נהרג מיד בידי שומרי ראשו של היפרכוס. אולם אריסטוגיטון נמלט, אך נתפס מאוחר יותר, ועונה בידי היפיאס כדי להוציא ממנו שמות של קושרים נוספים. אריסטו מספר שאריסטוגיטון שרצה להיגאל מייסוריו הצליח לגרום להיפיאס ללחוץ את ידו, ואז לעג לו על כך שהוא לוחץ את ידי רוצח אחיו. היפיאס נתקף זעם ודקר אותו למוות.
הדחתו.
לאחר הרצח.
לאחר רצח אחיו הפך היפיאס לחשדן ואכזרי. הוא חדל לתת אמון באיש, והכין לעצמו מקומות מחבוא. הוא הוציא להורג רבים שנחשדו בשותפות לקשר, והגלה רבים. אולם קבוצת אריסטוקרטים תחת הנהגתו של קלייסתנס, ממשפחת האלקמיונידים. התקוממה נגד שלטונו, המרד נכשל כיוון שהמורדים לא קיבלו את התמיכה שציפו לה, והם נמלטו ויצאו לגלות.
ההתערבות הספרטנית.
האלקמאיונידים שיחדו את האורקל מדלפי, כדי שתאמר לכל ספרטני שיבוא לשאול דבר מה: "שחררו את אתונה!" קלאומנס הראשון מלך ספרטה, השתכנע לבסוף להתערב בענייני אתונה. אם כי מטעמים פוליטיים, היפיאס היה בעל ברית של ארגוס, אויבתה המושבעת של ספרטה. מלבד זאת הפלת הטיראניה באתונה יכלה להקים אולי משטר חדש על פי עקרונות המשטר הספרטני.
כוח ספרטני קטן תחת פיקודו של אנחימוליוס נשלח לאתונה. היפיאס הזעיק את בן בריתו התסאלי קינאס, שהגיע עם 1,000 פרשים מאומנים יפה לעזרתו. תומכי היפיאס הזדרזו והכינו את האזור כך שיתאים לקרב פרשים. הספרטנים הותקפו בהפתעה והובסו על נקלה, אנחימוליוס עצמו נהרג. אולם שנה לאחר מכן הגיע קלאומנס עצמו לאתונה בראש חיל גדול. התסאלים נמלטו לאחר שאיבדו 40 איש.
הספרטנים הטילו מצור על אתונה, אולם היפיאס התכונן יפה למצור, בעוד שהספרטנים לא היו מוכנים למצור ארוך. אולם היפיאס טעה כאשר שלח את ילדיו מחוץ לעיר, בחושבו שכך יציל אותם. הילדים נתפסו בידי הספרטנים שאיימו לרצוח אותם אם היפיאס לא יעזוב את העיר. כדי להצל את חיי ילדיו קיבל היפיאס את התנאים ועזב את העיר.
היפיאס אצל הפרסים.
היפיאס נמלט אל פרס, אל המלך דריווש הראשון. הוא הציע את עזרתו במסע המלחמה שדריווש תכנן, ובחר את מישור מרתון כמקום נחיתת הכוחות הפרסיים תחת פיקודו של דאטיס. הפרסים הבטיחו לו שיחזירו אותו לשלטון באתונה, אולם האתונאים הביסו אותם בקרב מרתון, ושמו לאל את שאיפותיו.
עוצמה רכה
עוצמה רכה (באנגלית: Soft Power) הוא מונח ביחסים בינלאומיים המתאר מצב בו מדינה במערכת הבינלאומית משפיעה על מדינה אחרת בצורה לא כוחנית, ובעזרת כך משיגה יעדים שונים במדיניות החוץ. עוצמה רכה מבוססת בעיקר על "אטרקטיביות" של המדינה, כלומר כוח המשיכה שמדינה יכולה להקרין, היכול לנבוע מלגיטימיות (בעיניי אחרים), תרבות, מוסר, ערכים, אתיקה ועוד. עוצמה רכה יכולה להיות גם לא מכוונת, כך שעוצמה רכה של מדינה יכולה להיות גם עקיפה ולהשפיע על מדיניות של מדינה אחרת ללא בקשה ישירה. עוצמה רכה נבדלת מעוצמה נוקשה (או קשה) שמשמעותה שימוש בכוח צבאי או לחץ כלכלי.
לפי מדד "Soft Power 30" שהתפרסם בשנת 2017, צרפת הגיעה למקום הראשון ולאחריה הממלכה המאוחדת.
התפתחות המושג.
המושג הופיע לראשונה בכתביו של ג'וזף ניי (Joseph Nye) שטען כי הדמוקרטיה (ובמיוחד הערכים הליברליים בה כגון זכויות האדם וחירויות הפרט) יכולה לגרום למדינות להעריץ מדינות שנתפסות כהתגלמות ערכים ליברליים, ולכן לנסות לרצות אותן.
רוברט לופז (פזמונאי)
רוברט "בובי" לופז (באנגלית: Robert "Bobby" Lopez; נולד ב-23 בפברואר 1975) הוא פזמונאי אמריקאי. ידוע במיוחד בזכות כתיבת השירים במחזות הזמר אבניו קיו וספר המורמונים, וכתיבת השירים בסרטים לשבור את הקרח, לשבור את הקרח 2 וקוקו יחד עם אשתו קריסטן אנדרסון-לופז.
לופז זכה בפרסי האוסקר, אמי, גראמי וטוני. הוא אחד מ-16 האנשים שזכו בארבעת הפרסים, הזוכה שזכה בהם בזמן הקצר ביותר (עשור) ובגיל הצעיר ביותר (38), והיחיד בעל זכייה כפולה בכל אחד מהפרסים.
קריירה.
לופז כתב יחד עם ג'ף מרקס בשנת 1999 את המחזמר אבניו קיו, מחזמר המשלב משחק בובות יחד עם שחקנים רגילים, בדומה לתוכנית הטלוויזיה רחוב סומסום. המחזמר החל את דרכו באוף ברודוויי, ומשם עבר לברודוויי, שם הוצג משנת 2003 ועד שנת 2009. המחזמר זכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר, ולופז ומרקס זכו בפרס הטוני לפסקול הטוב ביותר.
בשנת 2006 כתב לופז מספר שירים לסדרה וונדר פטס של ערוץ ניקלודיאון, יחד עם אחיו בילי. על שירים אלו הם זכו בפרס אמי.
בשנת 2005 החל לופז לעבוד על המחזמר ספר המורמונים, יחד עם טריי פארקר ומאט סטון, היוצרים של הסדרה סאות' פארק. המחזמר התחיל את הצגותיו בברודוויי בשנת 2011, וזכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר. בנוסף זכה לופז יחד עם שני שותפיו בשני פרסי טוני, על הפסקול ועל הטקסט הטובים ביותר, ופרס גראמי על המחזמר המוקלט הטוב ביותר.
בשנת 2011 יצא הסרט פו הדב של אולפני דיסני, שכלל 7 שירים שכתבו לופז ואשתו קריסטן.