לבנון הכנרת הוא דג קטן הנמנה עם משפחת הקרפיונים. הלבנון הוא המין הנפוץ ביותר בכנרת. זהו דג קטן שחי כבוגר בלהקות במים הפתוחים. שם הוא ניזון מזואופלנקטון ומהווה כ-80% מסך כל הדגים באגם. לעיתים דג זה נקרא גם "סרדין", בשל הצורה הדומה, על אף שאין לו קשר למשפחת הסרדיניים.
מבנה פיזיולוגי.
צורתו של לבנון הכנרת כצורת סרדין, עיניו גדולות, פיו חסר בינים, משוש והפה נוטה במקצת כלפי מעלה. צבעו של הדג, כסף מבריק, גבו כהה יותר וגופו ארוך וצר. קשקשיו מרובות וקטנות וסנפיר גבו קצר. סנפירי החזה לעומת אלו של לבנון הירקון אינם מגיעים עד אל סנפירי הגחון. הזנב ממוזלג (בצורת מזלג). אורכו המרבי מגיע עד 20 סנטימטר.
מזון.
הלבנון משיג את מזונו באמצעות סינון המים וקליטת פלנקטון במסרקות הזימים המפותחות שלו.
רבייה.
בחורף מתחברים הלבנונים ללהקות גדולות לצורך רבייה, בעונת החורף הנקבות מטילות את ביציהן על סלעים במים רדודים והזכרים מפרים אותן. הדגיגים בוקעים כעבור 5–7 ימים אין כל טיפול בצאצאים ורבים נטרפים ולא מגיעים לבגרות.
מיני הלבנון.
בישראל מצויים שלושה מיני לבנון שכולם חיים בסביבת מים מתוקים: לבנון הכנרת הוא היחיד שיש לו ערך מסחרי חי בכנרת ונדוג בה בשוק מוכר דג זה גם בשם "סרדין הכנרת" דג הדומה ללבנון.
תפוצתו של הדג.
תפוצתו העיקרית של לבנון הכנרת היא באגם הכנרת ובירדן, נוסף לכך הוא נצפה לעיתים באגמים נוספים בישראל לבנון הכנרת הוא מין אנדמי לארץ ישראל, כלומר זהו מין אשר תפוצתו מוגבלת לארץ ישראל בלבד.
מקום מחיה.
בכנרת 19 מיני דגים טבעיים לאגם ועוד 8 מינים זרים שאוכלסו בה. המין הנפוץ ביותר באגם הוא הלבנון הידוע גם כסרדין הוא דג קטן שחי כבוגר בלהקות במים הפתוחים. שם הוא ניזון מזואופלנקטון ומהווה כ-80% מסך הכל הדגים באגם הכנרת מהווה מקור דגה לדייגים מקצועיים וחובבים. מדי שנה נידוגים כ-2000 טון דגים בכנרת כשליש מתוכם הוא לבנון הכנרת.
הידלדלות בדגי הלבנון בכנרת.
מאז שנות ה-90 סובלת הכנרת מתנודות מפלס קיצוניות כגון: הבצורת של השנים 1999–2001 ובשנים 2008–2011 המערכת האקולוגית של הכנרת מצויה במצב רגיש והיא סובלת מחוסר יציבות כתוצאה מפעילות אדם הבאה לידי ביטוי במופעים אקולוגים שונים: אצות כחוליות המייצרות רעלנים שפלשו לכנרת והן פורחות מדי שנה בקיץ.
לאחרונה ככל הנראה עקב ירידת המפלס באגם הידלדלה בצורה משמעותית אוכלוסיית דגי הלבנון באגם הכנרת. גורמי פיקוח שונים בדקו את הסיבות להתדלדלות זו וגילו כי ירידת המפלס הכנרת מצמצמת באופן משמעותי את שטחי הרבייה של דג זה. בעבר דגו בכנרת כ-1000 טון לשנה של מין זה, אך בשנים האחרונות הביקור ללבנון פחת והשלל השנתי שלו ירד בסדר גודל.
כיום הלבנון כבר לא נמצא בסכנת הכחדה.
סן H01A
סן H01A (בפולנית: San H01A) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים הפולנית Sanocka Fabryka Autobusów Autosan ששמה הרשמי שונה בשנת 1991 ל-Autosan (שם רשמי: Autosan S.A) אשר יוצר בין השנים 1958–1961 בפולין.
תו&quot;י
שיחנית הזית
שיחנית הזית (שם מדעי: "Hippolais olivetorum") היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים, היא השיחנית הגדולה ביותר מבין השיחניות והיא נודדת ארוכת טווח .
תיאורה של השיחנית.
חלקי גופה העליונים של שיחנית הזית הם בצבע חום אפור זית וחלקי גופה התחתונים בהירים יותר. ראשה של השיחנית קמור, גבת עינה בהירה, מקורה ארוך וכתום, שולי הכנפיים שלה בהירים והרגליים שלה כחולות אפורות כהות . היא מקימה את קניה על העצים . מידות גופה של שיחנית הזית הן- 16–18 ס"מ ומשקלה מגיע לעד 500 גרם . שיחנית הזית ניזונה בעיקר מחרקים ופירות . סטטוס השימור הבין-לאומי והאזורי של שיחנית הזית הוא ללא חשש אך נראה שבספר האדום הקרוב תיכלל ברשימת המינים בסכנת הכחדה.
מקום מגוריה ותפוצה.
בית גידולה של שיחנית זית הוא מצומצם ביותר ומשתרע באזור הבלקן, טורקיה, לבנון ובתקופות החורף נודדת השיחנית אל מזרח אפריקה .
שיחנית הזית חיה בעיקר בשדות בעלי שיחים בעלי צפיפות לא כל כך גבוהה, בחורשים פתוחים, ביערות דלילים ובמטעים .
בישראל שיחנית הזית נחשבת לדוגרת נדירה ולא הרבה ידוע על דגירתה בארץ, בשל העובדה שאינה מבקרת לרוב בישראל .
מספרים קטנים של שיחנית הזית נצפים בישראל בחודשים יולי ואוגוסט, ובאביב היא נודדת בכמויות מעט גדולות יותר, מסוף חודש אפריל ועד תחילת חודש מאי באזור הערבה ובאזור הגליל העליון .
מעבר לכך, התחנה לחקר ציפורים בירושלים מהווה אתר עצירה חשוב למין זה במהלך נדידת האביב, ומדי שנה מתועדים בו כ-100 פרטים .
בשנים האחרונות חלה עלייה עקבית אך הדרגתית בכמות הפרטים של שיחנית הזית המתועדים בישראל .
צקצוקה של השיחנית.
שיחניות וסבכים מצקצקים במהלך היום. לכל מין צקצוק וצליל מיוחד. השיחנית הקטנה בעלת צקצוק חרגולי מעט. בתחילת עונת הנדידה דרושה הכנה ושינון מחדש של עוצמת הציקצוקים. בשיא הנדידה הציקצוק העמוק של שיחנית הזית מתערבב עם הצקצוק הצהבהב של צהובת הבטן ועם צקצוקה של השיחנית הגדולה.
קינון השיחנית.
קינונה של השיחנית מתחיל מחציו השני של חודש מאי וממשיך במהלך יוני. קינה של השיחנית נבנה על עצים נמוכים (לרוב עצי אלון או עצי זית) או בשיח.
קינה של השיחנית נבנה בצורה קערית עמוקה עשויה עשבים, גבעולים, קליפות גזע, שורשים, ולעיתים מכיל גם שיער סוס וקורי עכביש – המשמשים לחיזוק הקן בהיקפו החיצוני.
דונלד ג'יימס קראם
דונלד ג'יימס קראם (22 באפריל 1919 - 17 ביוני 2001) היה כימאי אמריקאי, שבשנת 1987 זכה בפרס נובל לכימיה במשותף עם ז'ן-מארי להן וצ'ארלס פדרסן.
שנותיו המוקדמות.
דונלד ג'. קראם נולד ב-22 באפריל 1919, בצ'סטר, ורמונט, ארצות הברית. הוריו, ויליאם וג'ואנה היו ממוצא סקוטי וגרמני, בהתאם, והיגרו מאונטריו שבקנדה לכפר צ'סטר לפני לידת בנם. שנתיים לאחר לידתו, המשפחה עברה לברטלבורו, ורמונט. המשפחה מנתה ארבעה ילדים - דונלד ושלוש אחיות; אביו היה קצין ולאחר מכן עורך דין, אך מת מדלקת ריאות לפני יום ההולדת הרביעי של דונלד.
קראם היה ילד חטטן וסקרן, וכבר בגיל ארבע וחצי היה מסוגל לקרוא ספרי ילדים. הרגל הקריאה הוטבע אצל הילדים על ידי אמם.
הוא הודה שהלימוד האמיתי שלו הגיע מחוץ לכיתה, "בעולם סגור של ספרים", מאת סופרים כמו דיקנס, קיפלינג, ושייקספיר.
דונלד למד בבית הספר התיכון וינווד שבניו יורק, שם למד כימיה וגאומטריה.
ב-1941 סיים את לימודיו ברולינס קולג' בפלורידה עם תואר ראשון בכימיה. ב-1942 קיבל תואר שני בכימיה אורגנית מאוניברסיטת נברסקה-לינקולן. בין 1942 ל-1945 עבד ככימאי מחקר בחברת מרק (Merck), ולאחר מכן המשיך ללימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, אותם סיים ב-1947. משם המשיך לעבודת פוסט-דוקטורט קצרה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ולמשרת מרצה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם פעל עד סוף חייו.
קריירה.
בשנת 1948 התמנה קראם לפרופסור משנה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וקודם לפרופסור חבר ב-1951 ופרופסור מן המניין ב-1956.
בשנת 1987 ד"ר קראם זכה בפרס נובל יחד עם להן ופדרסן על "פיתוח ושימוש במולקולות בעלות אינטראקציה ספציפית מבנית עם סלקטיביות גבוהה". מדובר במולקולה המסוגלות ליצור קומפלקס עם יונים ומולקולות קטנות, באופן סלקטיבי. חתני הפרס היו חלוצים בתחום, וחקרו את תכונות הקומפלקסים שנוצרו, ואילו גורמים משפיעים על יכולת המולקולות "לזהות" אחת את השנייה וליצור קומפלקסים. מנגנון הזיהוי מתבסס על אופי הקשרים וגודל המולקולה, ודומה למנגנוני זיהוי במערכות ביולוגיות, כמו אנזימים.
בעבודה מאוחרת יותר, ד"ר קראם פיתח כלוב מולקולרי - מולקולות הכולאות לגמרי מולקולות קטנות. שימוש אחד לכלוב אלה הוא לייצב מולקולות הנוטות להתמוטט במהירות, וכך לאפשר לחקור את תכונותיהן.
חייו הפרטיים.
קראם היה נשוי פעמים. אשתו הראשונה הייתה ג'ין טרנר שלה תואר שני בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת קולומביה. אשתו השנייה, היא דוקטור ג'יין מקסוול, היא פרופסור לשעבר בכימיה. קראם בחר לא לגדל ילדים "מפני שאני אהיה אבא לא טוב או כימאי לא טוב".
הוא היה קורא נלהב והיה נהנה מספרות קלאסית ומודרנית. בזמנו הפנוי, הוא נהנה מספורט כמו גלישה, טניס וסקי. כמו כן, אהב לשיר שירי עם ולנגן בגיטרה.
קראם נפטר מסרטן ב-17 ביוני 2001, בגיל 82.
אחינו
פפיון העצים
פפיון העצים (שם מדעי: "Anthus trivialis") היא ציפור ממשפחת הנחליאליים. היא דקת גזרה ובעלת לבוש חום המקושט בפספוס אורך צפוף. מקורה דק ומותאם לליקוט חרקים ורגליה ארוכות ומתאימות להליכה. שלא כמו שאר הפפיונים, אשר מעדיפים להימצא על הקרקע, פפיון העצים נוהג להמצא גם על עצים.
מין זה גדול ביחס לשאר מיני הפפיונים. המקור עבה למדיי ודגם הראש בולט יחסית, עם פס גבה בולט וכתם בהיר דהוי בחלק האחורי של האוזן. החזה מפוספס בכבדות, ובצידי הגוף הפספוסים דקים הרבה יותר. פספוס החזה בעל רקע צהבהב, ולבטן גוון לבן נקי מנוגד. הטופר האחורי קצר למדי. מצוי בעיקר בחורשות, מטעים, יערות, בגנים וגם בשדות. לרוב מופיע לבד או בקבוצות קטנות.
מידות פפיון העצים.
אורך הגוף.
14 - 16 ס"מ. מוטת כנפיים: 26 - 30 ס"מ. משקל: 20 - 27 גרם.
גיל מקסימלי:2. צבעה הוא חום ודומה מאוד לפפיון שדות. צבע גבה אחיד, הנימור בחזה שלה דליל יותר והכתמים גדולים יותר. טופר האצבע האחורית קצר וכפוף משל רוב הפפיונים, ורגליה ורודות יותר.
אטימולוגיה.
פירוש השם המדעי - Anthus trivialis - "עשבוני מצוי/רגיל".
Anthus = ציפור של שדות ומישורי עשב שהוזכרה על פליניוס בספרו "תולדות הטבע". נראה שהכוונה הייתה לנחליאלי צהוב.