כאשר הועלתה ההצעה בשלבים המאוחרים של המלחמה שלעבדים יינתן נשק והם ישרתו בצבא הקונפדרציה תמורת חירותם, התנגד לכך האנטר נחרצות בנאום ארוך שנשא בגנות ההצעה, אך לאחר שבית המחוקקים של וירג'יניה העביר החלטה מנוגדת, הוא הצביע בעדה אך תחת מחאה.
שנותיו האחרונות.
ב-1867 העניק הנשיא אנדרו ג'ונסון חנינה להאנטר על פעולותיו לתמיכה במדינות הקונפדרציה. הוא התמודד שוב באי הצלחה על מושב בסנאט ב-1874 כדי לנסות ולרשת את הרפובליקני היוניוניסט ג'ון פ. לואיס ובמקומו ניצח ותיק צבא הקונפדרציה וגיבור המלחמה רוברט א. וית'רס מהמפלגה השמרנית. לאחר תבוסתו זו, קיבל האנטר מינוי כשר האוצר של וירג'יניה וכיהן בתפקיד זה מ-1874 עד 1880, כאשר הוא שב לאחוזתו. האנטר פרסם ספר בשם "מקורות המלחמה האחרונה" (Origin of the Late War), על הגורמים למלחמת האזרחים. מ-1885 ועד מותו הוא שימש בתפקיד גובה המכס של נמל טאפאהאנוק.
רוברט האנטר נפטר ליד לוידס, וירג'יניה ב-1887. הוא נטמן באחוזת הקבר המשפחתית של משפחת גארנט בלורטו שבמחוז אסקס.
בקתת שקלטון
הצריף של שקלטון
צריף שקלטון
שרים
שְׁרֵים (גם שְׁרֵם) הוא שם משפחה יהודי -חלבי. על פי המסורת ראשי תיבות של שבת, ראש חודש, יום טוב, מועד.
ג'ינו קולאוסי
ג'ינו קולאוסי (באיטלקית: Gino Colaussi; 4 במרץ 1914 – 27 ביולי 1991) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.
ביוגרפיה.
קולאוסי נולד ב-4 במרץ 1914, בגראדיסקה ד'אונזו שבאיטליה.
הוא שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצה טריאסטינה האיטלקית. לאחר מכן שיחק בכמה קבוצות שאחת מהן היא יובנטוס בה זכה בגביע האיטלקי. קולאוסי שיחק גם בסרייה ב', הליגה השנייה באיטליה, במועדון פאדובה.
קולאוסי ערך בנבחרת איטליה 26 הופעות בהן כבש 15 שערים בין השנים 1935–1940. במונדיאל 1938 היה חלק מסגל הנבחרת שזכה במונדיאל תוך כדי שהוא כובש שער ברבע הגמר נגד צרפת, המארחת של אותו טורניר, ושער נוסף בניצחון על ברזיל בחצי הגמר. בגמר מונדיאל 1938 כבש צמד שערים נגד הונגריה בניצחון 2–4 ועזר לאיטליה לזכות במונדיאל שני ברציפות. בסיום הטורניר כבש 4 שערים ובכך זכה בנעל הארד, ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת.
קולאוסי נפטר ב-27 ביולי 1991, בטריאסטה שבאיטליה, בגיל 77.
אבישי גרינצייג
אבישי גרינצייג (נולד ב-21 ביוני 1987, כ"ד בסיוון ה'תשמ"ז) הוא כתב המשפט של העיתון "גלובס". בעבר כתב בעיתונים "מעריב" ו"בשבע".
ביוגרפיה.
נולד בחיפה למשפחה דתית לאומית, השלישי מבין ארבעה אחים (אחד מהם הוא תאומו). אביו יואל הוא רואה חשבון ואמו נעמי עבדה לאורך שנים רבות כמזכירה רפואית. למד בבית ספר היסודי "נתיב אליעזר כרמל" בעירו ובתיכון הדתי אמי"ת חיפה. התנדב כנער במגן דוד אדום כמגיש עזרה ראשונה וחובש, והוא גם בעל הכשרה כנהג אמבולנס.
למד שנה בישיבה הגבוהה "מבשר שלום" בחיפה, לאחר מכן מספר שנים בישיבת תורת החיים, והוא בעל סמיכה לרבנות. התנדב לשירות אזרחי כמורה וכחונך לתלמידים מתקשים. הוא בעל תואר ראשון ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת בר-אילן.
שימש בעבר כמנהל "התנועה למדינה יהודית ודמוקרטית".
היה בעל טור דעה באתרי האינטרנט "סרוגים" ו"מידה". שימש כתב העיתון "בשבע", ולאחר מכן כשנה וחצי ככתב המשפט בעיתון "מעריב". החל מאוגוסט 2019 משמש ככתב המשפט של "גלובס". משנת 2021 הוא נמנה עם מגישי הפינה "פערים של אחרים" בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר" בערוץ כאן 11.
בשנת 2021 הגיש תביעת דיבה בסך מיליון ש"ח נגד העיתונאי אלי ציפורי, בטענה שציפורי ניהל נגדו מסע הכפשה אובססיבי ברשתות החברתיות.
חיים אישיים.
נשוי לאביטל, בתו של הרב ציון לוז ומתגורר בשבי דרום. לזוג שישה ילדים.
שרגא שמר
שרגא שמר (24 בפברואר 1929 – 17 בנובמבר 2019) היה ראש מועצת חבל יבנה, ממייסדי מושב ניר גלים, ממייסדי בית העדות להנחלת זיכרון השואה ופעיל ציבור.
ביוגרפיה.
שמר נולד בהנגון שבהונגריה ליום-טוב ושרה שירמן.
לאחר פלישת גרמניה להונגריה, במרץ 1944, נשלח עם משפחתו לגטו אוזד ובהמשך גויס עם אביו לפלוגות העבודה של צבא הונגריה. במסגרת פלוגת העבודה, עבד בקו החזית שבין הונגריה לברית המועצות בגליציה המזרחית. כמו כן, עבד בתיקון מסילות ברזל שהופצצו על ידי האמריקאים בהג'שהלום, צומת רכבות ראשי, בגבול הונגריה-אוסטריה. בהג'שלום נפטר אביו ממחלת הטיפוס. שרגא בן ה-15 שרד את המלחמה.
לאחר המלחמה הצטרף לגרעין הכשרה של בני עקיבא, גרעין "גאולה". לאחר תקופת הכשרה של כשנה וחצי בהונגריה ובגרמניה, הם העפילו ארצה על אניית המעפיל האלמוני בפברואר 1947. לאחר עימות עם הבריטים נתפסה האונייה ושרגא שולח בין יתר נוסעיה למחנה 65 בקפריסין. בערב יום הכיפורים 1947, הגיע שרגא לארץ ישראל.
בשנת תשי"א התחתן עם רחל לבית וייס, ונולדו להם ארבעה ילדים. בימי חייו נולדו לו מעל 20 נכדים ו30 נינים.
שרגא נמנה עם מייסדי מושב ניר גלים ומילא שורה של תפקידים במושב. היה פעיל במגוון תפקידים ציבוריים באיגוד המושבים של הפועל המזרחי וסייע בהקמת היישובים הדתיים ברמת הגולן, בבקעת הירדן, וביישובים הראשונים בגוש קטיף. בשנת 1981 החל לכהן כראש מועצת חבל יבנה עד לשנת 1994 ובמסגרת התפקיד היה שותף פעיל בהקמת בית העדות במועצה. היה פעיל בעמותת "ילדים" שבמסגרתה ארגן הבאת ילדים יהודיים מהונגריה לביקורים בארץ.
בשנים 1985–1998 כיהן שרגא כיו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה אשדוד וחבל יבנה. משנת 1995 שימש כיו"ר העמותה למען החבר הוותיק בחבל יבנה. משנת 1999 שימש כסמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות ויו"ר הנהלת קמפוס גבעת וושינגטון.
בשנת תשס"א הוענק לו פרס עמינח למפעל חיים על פעילותו הציבורית.
נפטר ב-17 בנובמבר 2019, נקבר בניר גלים.
Rare (בעברית: נדירה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. האלבום יצא לאור ב-10 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס. Rare הוא תקליט מידטמפו מסוגת פופ ודאנס-פופ, עם השפעות הלקוחות מסינת'פופ, מוזיקה לטינית ו-R&amp;B. מבחינה לירית, הוא עוסק בנושאים כמו אהבה עצמית, קבלה עצמית וערך עצמי.
ב-9 באפריל, הוציאה גומז גרסה מחודשת לאלבום בו נכללו 3 שירים חדשים.
רקע והפקה.
בראיון לאפל מיוזיק בנובמבר 2019 בנושא אלבום האולפן העתידי שלה, "Rare", גומז הודתה שהרצועות שלא יצאו לאור היו על המקום בו היא נמצאת כיום בחייה. היא גם אמרה כי השירים ברשימת הרצועות התאימו זה לזה, לאחר שהיא ועורכי האלבום סידרו אותם.
גומז הופיעה בתוכנית הרדיו של ראיין סיקרסט והצהירה כי יש לה . היא הצהירה בתוכנית האירוח של ג'ימי פאלון כי לאלבום תהיה "תחושה של פופ חזק", וכי היא התנסתה בגיטרה חשמלית. היא גם אמרה שלקח לה .
על פרסום המגזין הצרפתי SEMrush, היה אחד משלושת האלבומים הכי מחופשים בגוגל, עם כ-1.2מיליון חיפושים חודשיים. השניים האחרים הם "Folklore" של טיילור סוויפט ו"Colores" של ג'יי באלווין.
מוזיקה וליריקה.
"Rare" הוא בעיקר אלבום פופ ודאנס-פופ המתנסה בז'אנרים רבים, כגון R&amp;B, אלקטרו, פאנק-פופ, רגאטון, פופ אלטרנטיבי ומוזיקה אלקטרונית. הנושאים העיקריים הם "אהבה, אובדן ודייטים". גומז עצמה הצהירה כי האלבום הוא "ישר, מעצים ומרומם", בעוד המסרים העיקריים שלו הם "אהבה עצמית, קבלה והעצמה".היא גם הוסיפה כי השירים ב-"Rare" הם "המוזיקה הכי כנה שיצרתי אי פעם".
שירים.
המהדורה הסטנדרטית של Rare מכילה 13 רצועות. שיר הנושא הפותח את האלבום הוא "המנון אהבה עצמית שקט אך רב השפעה" הרצועה שלאחריו, "Dance Again", היא שילוב של ז'אנרים מרובים, כולל פאנק, דאנס, אלקטרו, ואלקטרופופ. הרצועה תוארה כ"דאפט פאנק-לייט" הרצועה "Look at Her Now", שנכתבה בשיתוף עם ג'וליה מייקלס וג'סטין טרנטר, היא שיר דאנס פופ ואלקטרופופ קצבי. השיר עוסק בהתגברות על סיום מערכת יחסים. הרצועה הרביעית באלבום, "Lose You to Love Me", היא הבלדה היחידה באלבום. ההפקה ה"חשופה" של השיר, משלבת כינורות, בס, פסנתר, תזמורת, וכמה קטעים של גומז שרה מתנגנים זה על גבי זה. המבקרים שיערו כי השיר נכתב על מערכת היחסים של גומז עם ג'סטין ביבר. השיר "Ring", אשר ניכר כי הוא בהשראת מוזיקה לטינית, הושווה לקטלוג המוזיקלי של הזמרת קמילה קביו ולשיר "Somebody That I Used to Know" של גוטייה. השיר "Vulnerable" הוא שיר דיסקו ואלקטרופופ עם מרכיבי איטלו-דיסקו.
השיר "Let Me Get Me" גם הוא בסגנון לטיני. הראשון משני שיתופי הפעולה באלבום, "Crowded Room", הוא שיר R&amp;B בהשתתפות הראפר 6lack. הרצועות 10, 11 ו-12 כוללות צליל פאנק. השיר "Kinda Crazy" הוא שיר שקט המלווה בגיטרות וחצוצרות בחלקו השני. השיר "Cut You Off" הוא שיר פופ בהשראת פאנק העוסק בפרידה מבן זוג אשר הושווה למוזיקה של טיילור סוויפט. Rare מסתיים עם "A Sweeter Place": שיתוף פעולה עם הראפר קיד קאדי. רצועות הבונוס של המהדורות הדיגיטליות ומהדורת התקליט כוללות את השיר "Feel Me" שנכלל במופע של Revival Tour. גומז הוציאה את השיר לאור ב-21 בפברואר 2020, ביום יציאת מהדורת התקליט של האלבום.
קידום.
האלבום ושמו הוכרזו לראשונה בעמוד האינסטגרם של גומז, שם חשפה את עטיפתו וכללה קטע משיר הנושא.