דגם זה זכה לפרסום בסרט "הרובוטריקים" בו הוא מופיע כצורת המשאית של מנהיג הרובוטריקים אופטימוס פריים. בנוסף לסרטי הרובוטריקים הוא הופיע בסרטי קולנוע אחרים, בהם "מהיר ועצבני".
"פיטרבילט 379".
דגם "פיטרבילט 379" הייתה משאית הדגל של היצרן "פיטבילט" משנת 1987 ועד שנת הדגם 2007, ושמרה על אף ארוך זמין באורכים סטנדרטיים ובאורך מכסה המנוע הארוך. לאחר שהחליף את דגם ה-"359" בשנת 1987, הדגם נשאר בייצור עד מרץ 2007 עם 1,000 יחידות אחרונות שהיו קרויות "Legacy Class 379".
החלק העיקרי בדגם ה-"פיטרבילט 379" הוא הגורר אליו ניתן לחבר נגררים שונים.
הדגם היה פופולרי מאוד ל"נהגים בעלים-מפעילים" (owner-operator drivers). בהובלות מדובר בנהג משאיות מסחרי עצמאי או בעסק קטן שמפעיל משאיות להובלת סחורות על כבישים מהירים עבור לקוחותיו. מרבית "מפעילי הבעלים" הופכים להיות נהגים לחברות הובלות תחילה על מנת לצבור ניסיון ולקבוע כי הקריירה מיועדת להם.
משאית "פיטרבילט 379" הושקה ב-2 תצורות: הורכב פגוש לחלק האחורי של הקבינה בגודל 119 אינץ' (302.26 ס"מ), ומכסה מנוע באורך מורחב עבור דגם עם פגוש לחלק האחורי של הקבינה בגודל 127 אינץ' (322.58 ס"מ).
דגם "פיטרבילט 379" נבדל מדגם "פיטרבילט 359" (מבחינה חיצונית) בשימוש בשמשה קדמית מוגדלת (המאפשר מגבים לשמשה אופקית). דגם "פטרבליט 379" הוצג עם אותות פנייה (וִינְקֶר, פנס איתות) רכובים על פנס (הועברו מהפגוש), מה שהופך את הפנסים המלבניים לסטנדרטיים.
גיטה אבינור
גיטה אבינור (16 באוקטובר 1929 – 29 באפריל 1975) הייתה מבקרת ספרות ישראלית.
ביוגרפיה.
אבינור נולדה בווינה בירת אוסטריה לזוג הכימאים, ד"ר בינם אשכנזי, שהיה מאוחר יותר מנהל בית הספר התיכון ברחובות, וד"ר חיה רבקה לבית פיינברג. בשנת 1939, אחרי סיפוח אוסטריה בידי הנאצים, נשלחה לארץ ישראל על ידי הוריה שהצטרפו אליה לאחר מספר חודשים. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, וכן בהולנד, ולימדה באוניברסיטת חיפה.
הייתה נשואה לכימאי ד"ר מיכאל אבינור, ממציא הכתב הכרמלי.
אבינור נפטרה בשנת 1975 כשהיא מותירה אחריה שלושה ילדים.
פעילותה הספרותית.
אבינור פרסמה מאות מסות ורשימות ביקורת במוספי הספרות של העיתונות היומית ובכתבי העת לספרות (בעיקר מאזניים, קשת וכרמלית), וכן חיברה ערכים עבור האנציקלופדיה העברית.
בתחום הספרות העברית הקדישה אבינור חלק מכתיבתה לאבות הספרות העברית החדשה בשירה (שאול טשרניחובסקי, חיים נחמן ביאליק, ש' שלום) ובפרוזה (גרשון שופמן, אורי ניסן גנסין, י. ד. ברקוביץ, יהודה בורלא, הלל הלקין), וכן הקדישה מאמרים וסדרות של מאמרים לסופרי דור תש"ח ולסופרי הגל החדש ובהם עמוס עוז, א"ב יהושע, חיים גורי, יהודה עמיחי, ס' יזהר, אהרן מגד, יורם קניוק, אהרן אפלפלד, חנוך ברטוב, שבתאי טבת, עמליה כהנא-כרמון, בנימין גלאי, ודוד שחר. אבינור חיברה גם שורה של מסות על נושאי יסוד בספרות העברית החדשה, כגון צל השואה וייצוגם של המוטיב הישראלי והיחס לקיבוץ, ובהקשר היהודי הרחב יותר כתבה על הסופרים והאינטלקטואלים היהודים שחיו ויצרו בווינה.
בתחום ספרות העולם פרסמה אבינור מאמרים על מגוון רחב של סופרים ויוצרים, החל מיוצרים קלאסיים כשייקספיר וכלה בסופרים פופולריים בני המאה ה-20 כגון אלברטו מורביה. בין השאר כתבה רשימות על פרנץ קפקא, יוזף רות, קרלו לוי, ג'ונתן סוויפט, אדגר אלן פו, ויליאם גולדינג והנרי ג'יימס. כמו כן כתבה אבינור מאמרים על גלגוליהן ההיסטוריים וייצוגיהן הספרותיים של דמויות היסטוריות שנויות במחלוקת, כגון הנרי השני, מלך אנגליה, ושל אירועים היסטוריים כגון מלחמת שלושים השנים.
בתחום ספרות העולם התמקדה אבינור במיוחד בספרות הגרמנית המודרנית, לרבות בהקשר להשפעות השואה ויתר זוועות המשטר הנאצי על הספרות שנכתבה לאחר מלחמת העולם השנייה. בין היתר כתבה על היינריך בל (שאת זכייתו תשע שנים מאוחר יותר בפרס נובל לספרות, כסופר הגרמני הראשון לאחר מלחמת העולם השנייה, חזתה במאמר שפרסמה ב"משא" בשנת 1963), וכן על גינטר גראס, הרמן הסה, האחים תומאס מאן והיינריך מאן, ואריך קסטנר.
בכתיבתה שילבה אבינור רשמים מפגישות שערכה עם סופרים ויוצרים, בישראל ומחוצה לה. את דרך כתיבתה תיאר חוקר הספרות, פרופ' אבנר הולצמן, באופן הבא:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-8
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-8 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1955, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1954.
זוכים ומועמדים.
הסרט הטוב ביותר.
שכר האימה
הסרט הבריטי הטוב ביותר.
בחירתו של הובסון
השחקן הזר הטוב ביותר.
מרלון ברנדו – חופי הכרך
השחקן הבריטי הטוב ביותר.
קנת' מור – רופא לעת צרה
השחקנית הבריטית הטובה ביותר.
איבון מיטשל – "The Divided Heart"
השחקנית הזרה הטובה ביותר.
קורנל בורצ'רס – "The Divided Heart"
התסריט הבריטי הטוב ביותר.
"The Young Lovers" - ג'ורג' טבורי ורובין אסטרידג'
הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר.
Det Stora Ädventyret
השחקן החדש המבטיח ביותר בקולנוע.
דייוויד קוסוף – "The Young Lovers"
סרט האנימציה הטוב ביותר.
Arie Prerie
פרס UN.
"The Divided Heart"
פרס מיוחד.
"A Time Out of War"
תימן (פירושונים)
צלק העמוני
צֶלֶק העמוני מופיע בשתי רשימות גיבורי דוד, לקראת סוף הרשימה שבספר שמואל ובאמצע הרשימה שבספר דברי הימים.
משמעות הכינוי: "העמוני".
התלמוד הבבלי מביא את שמו להוכחה שדוד המלך לא הקפיד שיהיו בין ראשי חייליו דווקא ישראליים מיוחסים מבטן ומלידה, שהרי צלק היה מבני עמון או אולי גר עמוני. אכן, התלמוד מציע שאפשר שלא היה עמוני ממש, אלא שבא מארץ בני עמון.
שאלת ייחוסו של צלק משותפת לעוד דמויות בספר שמואל הנקראות על שמות עמים אחרים, כמו: אוריה החיתי, איתי הגיתי, יתר הישמעאלי ועוד. מלבד הכתוב בתלמוד, היה מי שהסביר שאותם לוחמים היו מופקדים על אותם עמים ולכן נקראו על שמם, לפי זה, צלק היה מופקד על בני עמון במלכות דוד. אפשרות נוספת שאלו כינויים סמליים שניתנו לאותם אנשים בעקבות אירועים יוצאי דופן שהיו קשורים בהם.
אין מניעה על פי התורה שבני עמון יתגיירו, אך אין באפשרותם לשאת נשים ישראליות מלידה.
יש מי שהציע שצלק כלל אינו קשור לבני עמון, ו"עמוני" משמעו שהיה מכפר עמונה שליד עפרה המקראית.
נושא כלי יואב.
הפסוק בשתי הרשימות מביא לצד צלק גם את נחרי הבארותי נושא כליו של יואב בן צרויה. אכן, בספר שמואל יש קרי וכתיב בפסוק: "צֶלֶק הָעַמֹּנִי נַחְרַי הַבְּאֵרֹתִי (כתיב: נשאי) נֹשֵׂא כְּלֵי יוֹאָב בֶּן צְרֻיָה". לפי הכתיב, לא רק נחרי היה נושא כליו של יואב שר הצבא, אלא גם צלק, ומכאן שהיה מקורב מאוד לאיש הבכיר ביותר בצבא.
בספר שמואל מסופר שיואב הרג את אבשלום באמצעות עשרה מנושאי כליו, ולכן אין להתפלא שמוזכרים כאן יותר מנושא כלים אחד, אך אפשר ללמוד מכאן שלא כל נושאי הכלים היו באותו מעמד, ושני אלו שבפסוק היו נכבדים גם בפני עצמם. מכל מקום, ייתכן שצלק העמוני היה מאותם עשרה נושאי כלים שהשתתפו בהריגת אבשלום וסיום מרדו.
האפה קרקלינג
האפה קרקלינג (בגרמנית: Hape Kerkeling; נולד ב-9 בדצמבר 1964) הוא מנחה טלוויזיה גרמני.
ביוגרפיה.
קרקלינג נולד ברקלינגהאוזן. במהלך לימודיו בבית הספר הקים עם חבריו להקה והם אף הקליטו שיר ביחד.
ב-1984 החל להופיע בקומדיה הטלוויזיונית "Känguru".
מ-1989 ועד 1991 הנחה את התוכנית הגרמנית הבוחרת את נציגות גרמניה לאירוויזיון.
ב-1991 התפרסם בכך שהתחפש לביאטריקס, מלכת הולנד וכמעט שנכנס לביקור רשמי בארמון בלוו. בשנה זו זכה בפרס הטלוויזיה "Goldene Europa".
ב-1992 יצא הסרט "Kein Pardon" שאותו ביים, ושיחק בתפקיד הראשי בו.
ב-1996 יצא הסרט "Willi und die Windzors", גם הוא בבימויו, המציג את השערוריות שבהן היו מעורבים בני משפחת המלוכה הבריטית.
ב-2003 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Lindenstraße" של ערוץ Das Erste.
הוא הנחה את שתי העונות הראשונות של "Let’s Dance", הגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".
ב-2006 יצא ספרו הביוגרפי "I'm Off Then", וב-2015 יצא הסרט "I'm Off Then", המבוסס על הספר.
ב-2008 זכה בפרס הטלוויזיה של בוואריה (Bavarian TV Awards).
באירוויזיון 2010 מסר את הניקוד של גרמניה.
ב-2013 דיבב את אולף בגרמנית בסרט "לשבור את הקרח". אחרי כן דיבב גם בסרט "קונג פו פנדה 3".
כקומיקאי נודע בשלל דמויות הסאטירה שביצע.
שרפת וינדסקייל
שרפת וינדסקייל (באנגלית: Windscale fire) התרחשה מ-10 באוקטובר 1957 ולמשך 3 ימים במפעל וינדסקייל במחוז קאמברלנד בצפון אנגליה. השרפה מהווה את התאונה הגרעינית החמורה ביותר בהיסטוריה של בריטניה, בדרגה 5 (מתוך 7) בהסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
השרפה התרחשה בכור מספר 1 (מתוך סה"כ שני כורים) במפעל. שני הכורים נבנו כחלק מפרויקט ההתחמשות הגרעינית הבריטית. השרפה בערה במשך 3 ימים ובתוך כך שחררה קרינה רדיואקטיבית. אחת ההשפעות הידועות של השרפה הוא שחרור האיזוטופ הרדיואקטיבי יוד-131 אשר עשוי לגרום לנחשפים אליו ללקות בסרטן בלוטת התריס. סך הכל מוכרים כ-240 מקרים של נפגעים שלקו בסרטן זה כתוצאה מהשרפה. למרות זאת, במהלך התרחשות השרפה, לא פונתה אוכלוסייה מהאזור החשוף לקרינה.
השפעה נוספת נראתה בחלב, אשר עד מרחק של 190 קמ"ר מאירוע השרפה - נראה דליל ולא ניתן לשימוש. מחקר שנערך בשנת 2010, בדק את השפעת השרפה על עובדים שהיו מעורבים בניקוי המפעל לאחר סיומה, ומצא שלא נגרם להם נזק כלשהו.
מולאן (סרט, 2020)