לעומת זאת, כאשר מרחק הצימוד גדול מרדיוס דביי, עירור של פלסמונים משטחיים עשוי להביא להגבר בעוצמת הפלואורסצנציה: כאשר פלסמופור ננומטרי מכיל פלורופור הקורן סביב תדר הפלסמון, חלקיק המתכת עשוי לתפקד כננו-אנטנה. מנגנונים שונים של פליטה יכולים לבוא לידי ביטוי, החל מקרינת חלקיק המתכת כדיפול בתהודה פלסמונית מקומית וכלה בפיזורים אופטיים שעצמתם בדרך כלל נמוכה כגון פיזור ראמאן מהגביש הפלסמוני. במקרה כזה, גלים אלקטרומגנטים הנפלטים ממולקולות פלואורסצנטיות המצומדות למתכת יכולים לקרון לשדה הרחוק בצורה מוגברת כך שעוצמת הפלואורסצנציה שתימדד תהיה גבוהה יותר.
התוצא המשותף לשני המצבים לעיל הוא השפעתם על זמן החיים של הפלואורסצנציה- פרק הזמן בו נשאר הפלורופור המעורר במצב היציב לפני פליטת פוטון בהיסט סטוקס. זמן זה נעשה קצר עם הקטנת מרחק הצימוד, בין אם מתקבל ניחות בעצמת הפלואורסצנציה ובין אם מתקבל הגבר.
דיאגרמת יבלונסקי של הפלסמופור.
דיאגרמת יבלונסקי נועדה לתאר את המעברים בין רמות האנרגיה השונות של אטום או מולקולה כלשהם. פלסמופור (שבתצורו הפשוטה ביותר מורכב מחלקיק מתכת ומולקולה פלואורסצנטית) כאמור איננו אטום או מולקולה, ובהתייחס לדיאגרמת יבלונסקי של הפלסמופור- הכוונה תהיה תמיד לדיאגרמת יבלונסקי של פלורופור בסביבת מתכת. כלומר, דיאגרמת יבלונסקי של הפלורופור משתנה כאשר הוא בסביבת המתכת. כאשר פלורופור מרוחק מהמתכת, דעיכת האנרגיה שלו מושפעת משני המנגנונים האופייניים שלו בלבד- דעיכת אנרגיה קרינתית (בקצב formula_1) בשל הפלואורסצנציה, ודעיכת אנרגיה שאינה קרינתית (בקצב formula_2) הנובעת מתהליכים דינמיים המתרחשים תוך כדי עירור הפלורופור ושינוי מומנט הדיפול שלו. כאשר הפלורופור בסביבת המתכת, הן קצב דעיכת האנרגיה הקרינתית משתנה והן קצב דעיכת האנרגיה שאינה קרינתית משתנה. הניחות בעוצמת הפלואורסצנציה מתואר בדיאגרמת יבלונסקי על ידי תוספת formula_2 לקצב דעיכת האנרגיה שאינה קרינתית, וההגבר בעוצמת הפלואורסצנציה מתואר בדיאגרמת יבלונסקי על ידי תוספת formula_2 לקצב דעיכת האנרגיה הקרינתית. בפועל, תמיד יתקבל שילוב של שני המנגנונים המשפיעים על עוצמת הפלואורסצנציה, כאשר בהתאם לתנאים הנתונים מנגנון אחד יהיה דומיננטי ממשנהו. ניתן לסכם את היחסים בין הפרמטרים הקרינתיים של הפלסמופור באמצעות דיאגרמת רמות אנרגיה, כפי שניתן לראות באיור דיאגרמות יבלונסקי.
ליחסים בין הפרמטרים הקרינתיים הנ"ל השפעה ישירה על מאפיינים מסוימים של הפלורופור. באמצעותם ניתן לבטא בצורה יחסית פשוטה את היעילות הקוונטית של הפלורופור (formula_5) ואת זמן החיים של הפלואורסצנציה (formula_6). עבור פלורופור עם קצב דעיכת אנרגיה קרינתית formula_1 וקצב דעיכת אנרגיה שאינה קרינתית formula_2, היעילות הקוונטית וזמן החיים של הפלואורסצנציה נתונים על ידי:
formula_9
ועבור אותו פלורופור, בסביבת מתכת מתווספים מנגנון דעיכת אנרגיה קרינתית (formula_2) ומנגנון דעיכת אנרגיה שאינה קרינתית (formula_2) כך שהיעילות הקוונטית וזמן החיים של הפלואורסצנציה נתונים על ידי:
formula_12
כלומר- בהשפעת המתכת ייתכן ועוצמת הפלואורסצנציה תגבר אך ייתכן גם ניחות בעוצמה זו, ובכל מקרה זמן החיים של הפלואורסצנציה יתקצר.
פנדישפאן
יורקשייר דיילס
יורקשייר דיילס (באנגלית: Yorkshire Dales, בתרגום מילולי לעברית: "עמקי יורקשייר") המוכר גם בתור הדיילס (The Dales) הוא פארק לאומי ואזור בצפון אנגליה.
אזור היורקשייר דיילס מאופיין באוכלוסייה כפרית דלילה יחסית ואזורים הרריים נרחבים. המונח 'דיילס' משמעו 'עמקים' ונמצא בשימוש נרחב לציון שמות אזורים, נהרות ועמקים באזור יורקשייר. הפארק ממוקם כולו בשטחים ההיסטוריים של יורקשייר, כיום רובו מצוי בשטחי מחוז צפון יורקשייר כאשר חלק קטן במערב הפארק נמצא במחוז קאמבריה.
אזור היורקשייר דיילס ממוקם במרכז רצועה של פארקים לאומיים לאורך צפון אנגליה, כאשר מכיוון מזרח נמצא הפארק הלאומי צפון יורק מורס וממערב הפארק הלאומי אזור האגמים. בצמוד לפארק היורקשייר דיילס מכיוון דרום-מזרח, משתרע 'אזור יופי טבעי נידרדייל' (Nidderdale Area of Natural Beauty) שלמעשה מהווה המשך ליורקשייר דיילס, אם כי במסגרת שימור פחותה מפארק לאומי.
הפארק הלאומי יורקשייר דיילס.
הפארק הלאומי הוקם בשנת 1954 בתור הפארק הלאומי השביעי במספר, זאת אחרי הקמת שני פארקים לאומיים בוויילס ב-1951-2 בהם סנודוניה וחמישה פארקים ברחבי אנגליה בהם אזור האגמים וצפון יורק מורס הסמוכים.
הפארק מנוהל על ידי רשות הפארק הלאומי יורקשייר דיילס, רשות הדואגת לשימור שטחי השמורה, אכיפת חוקי הבנייה ותחזוקה של השבילים ותשתיות התיירות ברחבי השמורה. כיום קיימת תוכנית להרחבת שטחי הפארק על ידי הוספת כ-420 קמ"ר מכיוון מערב, מה שיוביל לגבולות הפארק להגיע עד לגבולות הפארק הלאומי אזור האגמים, תוכנית זו מוסכמת על ידי רוב הגופים המעורבים ומחכה רק לאישורים הרשמיים הנדרשים להוצאתה לפועל.
בשטחי השמורה ישנם מספר כפרים ועיירות עם כ-20,000 תושבים סך הכל. בעבר היו מספר מכרות פחם ומחצבות אבן באזור, אך כיום עיקר כלכלת האזור מתבססת על תיירות.
גאוגרפיה.
אזור היורקשייר דיילס ממוקם לאורך חלקו המרכזי של הרי הפניין. האזור מאופיין כאמור בשטחים הרריים, עמקים ונהרות, עם אוכלוסייה כפרית ודלילה יחסית.
ברחבי הפארק נמצאים נהרות בהם נהר האור העובר בחלק הצפוני של הפארק, נהר הווארף אשר עובר במרכז הפארק ומתחבר לנהר האוז בקרבת העיר יורק, בצדו הדרום-מערבי של הפארק עובר נהר הרידל. ברחבי הדיילס ישנם מספר רב של פסגות שהגבוהים בהם נעים בגבהים שבין 500 ל-700 מטרים מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר בשטחי הפארק היא וורנסייד (בגובה 736 מטרים), פסגות אחרות כוללות את אינגלבורו (בגובה 723 מטרים), וורנסייד הגדול (בגובה 704 מטרים), באקדן פייק (בגובה 702 מטרים) ופן-אי-גאנט (בגובה 694 מטרים).
האדמה ההרריית ביורקשייר דיילס מאופיינת בשטחי אבן גיר נרחבים, מה שיוצר תופעות טופוגרפיות יחסית ייחודיות באנגליה, כגון מערכות מערות נרחבות, גאיות עמוקים, צוקי גיר חשופים ומפלים רבים. כל אלו הפכו לייעדי טיול ותיירות ברחבי הפארק ולעיתים זכו לפולקלור מקומי ושמות ייחודיים.
סיפוז'טי
יוון במלחמת העולם הראשונה
יוון בעת מלחמת העולם הראשונה הייתה מפולגת בין המלוכנים, תומכי קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון שהיה גיסו של וילהלם השני, קיסר גרמניה (רעייתו הייתה סופיה, נסיכת פרוסיה, אחות הקיסר), בוגר אקדמיה צבאית פרוסית ותומך הקיסרות הגרמנית לבין רפובליקנים-לאומיים שהתנגדו למלוכה וראו במלך בוגד. בעוד יוון הרשמית הצהירה על נייטרליות, חברו הכוחות הרפובליקנים-לאומיים למדינות ההסכמה. ראש ממשלת יוון, אלפתריוס וניזלוס, התפטר באוקטובר 1915 וגייס כ-160,000 חיילים שאוגדו בקורפוס הים האגאי (שנקרא גם "צבא ונזילוס"). הכוח נלחם בקרבות החזית המקדונית נגד ממלכת בולגריה לצד חיילים מצרפת ובריטניה וספג כ-5,000 הרוגים. ב-11 ביוני 1917, כשסכנת מלחמת אזרחים מרחפת מעל ממלכתו החליט קונסטנטינוס הראשון לוותר על המלוכה וגלה לשווייץ. בנו אלכסנדר הומלך תחתיו אך תיפקד כשליט בובה. בהנהגת וניזלוס השתתפה יוון בוועידת ורסאי וזכתה ב-1920 בנכסים טריטוריאליים על חשבון בולגריה והאימפריה העות'מאנית, במסגרת הסכם סוור.
הקרע הלאומי.
קונסטנטינוס הראשון עלה לשלטון במרץ 1913 לאחר שאביו גאורגיוס הראשון, מלך היוונים נרצח בחוצות סלוניקי. הוא נטה לתמוך במדיניותה של הקיסרות הגרמנית, אך בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הכריז על נייטרליות. עם זאת באוקטובר 1914 כבשו כוחות יווניים שטח באלבניה ("צפון אפירוס") למשך כחודשיים עד שכוחות ממלכת איטליה כבשו את עיר הנמל ולורה (Vlorë) והאיים שסביבה שהוחזקו על ידי היוונים.
יוון חתמה ב-1913 על הסכם הגנה עם ממלכת סרביה לפיו תסייע יוון אם סרביה תותקף על ידי בולגריה. כאשר גייסה בולגריה את כוחותיה סבר ראש הממשלה אלפתריוס וניזלוס שבשלה העת להצטרפות יוון למדינות ההסכמה. סירובו של המלך לקיים את ההסכם הוביל להתפטרותו של וניזלוס מן הממשלה ב-5 באוקטובר 1915. ב-26 במאי הורה המלך לכוח היווני ששהה במבצר רופל (שהגן על גבול יוון-בולגריה במקדוניה היוונית) להיכנע לכוח בולגרי-גרמני משולב, תוך שהוא ממלא את הוראתו של ראש המטה הכללי הגרמני, אריך פון פאלקנהיין.