בערוץ הטלוויזיה הגרמני Sat.1 בשנים 1992–1998 שודרה התוכנית ”Bitte melde dich!”, בשנת 2012 שודרה שוב, הפעם בהנחיית יוליה ליאישיק.
שברולט נומד
שברולט נומד (באנגלית: Chevrolet Nomad) היא מכונית סטיישן מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1955–1961 ובין השנים 1968–1972 בארצות הברית.
נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט
נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט ספרמיראט טורקמנבאשי (בטורקמנית: Saparmyrat Türkmenbaşy halkara aeroporty) הוא נמל התעופה הראשי של טורקמניסטן, הממוקם כ-10 ק"מ צפון מערבית לבירה אשגבאט.
הנמל משמש כבסיסה של חברת התעופה טורקמניסטן איירלינס.
מתקני הנמל.
בנמל קיימים שני מסלול המראה מקבילים, ומסלול קצר נוסף העשוי מהאספלט.
טורקמניסטן איירלינס
טורקמניסטן איירלינס (באנגלית: Turkmenistan Airlines; בטורקמנית: Türkmenhowaýollary/ Түркменховаёллары) היא חברת התעופה הלאומית של טורקמניסטן ובסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי אשגבאט. החברה מפעילה טיסות מסחריות וטיסות תובלה ליעדים פנימיים ובינלאומיים.
תולדות החברה.
החברה הוקמה ב-4 במאי 1992. ב-1992 הייתה חלוצת חברות התעופה הסובייטיות לשעבר שרכשו מטוס בואינג 737. באפריל 1993 הצטרפה ל-ICAO. טיסת התובלה הראשונה של החברה הושקה באפריל 1993, במטוס האיליושין Il-76, מאשגבט לברסט.
משנת 2001 החלה החברה להמיר את צי המטוסים שלה מהתקופה הסובייטית לצי מחודש יותר של מטוסי בואינג 717. אלה שימשו בעיקר לטיסות פנים, עד שיצאו משימוש. 7 מטוסי בואינג 717 נרכשו; הראשון הוצג בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה ב-2001. בשנת 2009 הודיעה חברת בואינג כי טורקמניסטן איירלינס הזמינה ארבעה מטוסי בואינג 737 - 700 בשווי של 192 מיליון דולר אמריקאי. במאי 2013 נוסף מטוס בואינג 737 - 800 לצי.
בשנת 2012 נשאה החברה 57,500 נוסעים ל-15 יעדים בינלאומיים, ו-90,000 נוסעים בקירוב בחודש, ליעדים פנימיים.
בפברואר 2019 הקפיאה הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה את אישורה של החברה לטוס מעל שמי אירופה, מה שמאלץ את החברה להימנע מלטוס מעל שמי בריטניה, צרפת וגרמניה.
יעדים.
נכון לאפריל 2015 החברה מפעילה טיסות ל-23 יעדים בינלאומיים ופנימיים מבסיסה בנמל התעופה אשגבט, ומבסיסה המשני בנמל התעופה טורקמנבט.
שותפות קוד.
החברה מקיימת שותפות קוד עם חברות התעופה בלאביה ו-S7 איירליינס.
צי המטוסים.
צי המטוסים נכון לפברואר 2019:
ירון גינדי
ירון גינדי הוא יועץ מס ומשנת 2012 מכהן כנשיא לשכת יועצי המס בישראל. גינדי עומד בראש פירמת הייעוץ המס י. גינדי ושות'.
ביוגרפיה.
ירון גינדי נולד וגדל בחולון כבן יחיד, למד בבית הספר היסודי שנקר ובתיכון קוגל ומקיף תל גיבורים. ירון הוא דור שני ליועצי מס: אביו היה מפקח מס הכנסה במשך 25 שנה, ובשנת 1976 פתח את פירמת ייעוץ המס "י. גינדי ושות'". אמו עבדה כתופרת וכעוזרת גננת.
בשנת 1984 התגייס לצבא כלוחם. במהלך שירותו הצבאי יצא גינדי לקורס מפקדי כיתות, קורס קציני חי"ר וקורס מפקדי פלוגות רב חיילי. לאחר 5 שנים, בשנת 1988השתחרר מהצבא בדרגת סגן, ובתפקידו האחרון כיהן כמפקד פלוגה בקורס מפקדי כיתות. במהלך שירות המילואים מילא מספר תפקידים בגדודים הקרביים ביניהם מ"פ, קמב"ץ, סמג"ד ומג"ד. גינדי השתחרר בסיום שירות המילואים בדרגת סגן אלוף וכמג"ד לפרויקט חץ וקשת - תוכנית מיוחדת לנוער מחוץ לישראל, עליה פיקד כ-7 שנים.
לאחר השחרור נסע לטייל בעיקר למזרח הרחוק ולדרום אמריקה למשך שנתיים רצופות, במהלכן עשה קורס טיס פרטי בארצות הברית ועבד למימון הטיול באוסטרליה, יפן, תאילנד וארצות הברית.
בשובו מחוץ לישראל בסוף שנת 1990 התחיל לעבוד כמרכז שבט הצופים של רמת אפעל ובמקביל שקד על לימודי תואר ייעוץ המס.
לקראת תחילת שנת 1992 החל את דרכו כיועץ מס במשרד ייעוץ המס של אביו ובהמשך ניהולה עבר לידיו. הפירמה מייצגת מעל אלף עצמאים ועסקים קטנים ובינוניים בכל רחבי הארץ.
ירון גינדי ואשתו עידית מתגוררים ביישוב תלמי מנשה. הם הורים ל-3 בנות.
פעילות במסגרת לשכת יועצי המס.
בשנת 2010 הצטרף גינדי ללשכת יועצי המס בישראל כחבר הנהלת מחוז תל אביב בלשכה.
בשנת 2011 נבחר ליו"ר מחוז תל אביב בלשכת יועצי המס.
החל משנת 2012 גינדי ממלא את תפקיד נשיא הלשכה, ומתוקף תפקידו הוא משתתף בדרך קבע בדיוני ועדת הכספים ובדיונים השוטפים מול הנהלת רשות המיסים.
בשנת 2022 הכריז יו"ר ועדת הכספים, ח"כ אלכס קושניר, כי ירון יעמוד בכנציג המגזר העסקי בראש צוות לגיבוש מתווה הפיצויים בעקבות השלכות גל הקורונה החמישי( האומניקרון) על בעלי העסקים. במהלך המשא ומתן מונה גידני כיועץ הכלכלי וחבר בצוות הכלכלי המיוחד שייעץ לראש הממשלה, נפתלי בנט, בנושא הקורונה.
יקיר דסא
שרת-לקוח
עץ לימון
הפורום הדוקומנטרי בישראל
הפורום הדוקומנטרי בישראל (לשעבר "פורום היוצרים הדוקומנטריים") הוא עמותה ללא מטרת רווח המשמשת כארגון גג ליוצרות וליוצרים התיעודיים בישראל.
בניגוד לאיגודי יוצרים אחרים הפורום מתפקד הן כאיגוד יוצרים והן כגוף ששם לעצמו למטרה לקדם את הז'אנר התיעודי, לשכלל את איכות היצירה ולשמור על חופש אמנותי מול גופי השידור, קרנות הקולנוע וגופי הרגולציה השונים.
בפורום חברים יותר מ-300 יוצרות ויוצרים משלל תחומי העשייה התיעודית: במאים, מפיקים, עורכים ותחקירנים שעומדים מאחורי יצירתם של עשרות רבות של יצירות תיעודיות בשנה.
הפורום יזם ומקיים מדי שנה את פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי - המקבילה התיעודית לתחרות פרסי אופיר המתקיימת מאז שנת 2005.
במרץ 2020 בעת מגפת הקורונה פתח הפורום סרטים רבים לצפייה חופשית ברשת.
יחסי גינאה–צרפת
יחסי גינאה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה הצרפתית.
היסטוריה.
התקופה הקולוניאלית (1827–1958).
לקראת סיומן של המלחמות הנפוליאוניות, לאחר שהשיבה לחיקה את האי גורֵה (Gorée) בסנגל של ימינו, החלה צרפת לגלות עניין בחבל ארץ זה. בו בזמן החלו הבריטים, ממקום מושבם בגמביה וסיירה לאון, לגלות עניין ב"נהרות הדרומיים" (Rivieres du Sud), כלומר שמדרום לסנגל, כפי שנקרא האזור באותו הזמן, וכן לאזור רכס הרי פוטה ג'אלון (Fouta Djallon) שבפנים הארץ. מסעו של מגלה הארצות הצרפתי רנה קאייה (René Caillé), האירופי הראשון ששב בחיים מטימבוקטו אפופת המסתורין, החל מהעיר בוקה (Boké) שבאזור בשנת 1827 והחיש את ההתעניינות הצרפתית בחבל הארץ. החל משנת 1838 החלו הקברניט הצרפתי בו-וילומה (Bout-Willaumez) וממשיכי דרכו ללמוד את אזור החוף ביסודיות.
גנרל פיידרבה (Faidherbe), שמונה בשנת 1854 למושל סנגל, פעל לביסוס השליטה הצרפתית באזור כנגד שאיפות בריטיות דומות. ביסוס השליטה נעשה באמצעות מספר הסכמים בין השנים 1848 ו-1865 עם שבטים מקומיים שהצדיקו את הנוכחות הצרפתית לשם הגנה על הילידים, והסכמים נוספים נחתמו בין השנים 1876–1880. בשנת 1881 הציב עצמו האמיר של פוטה ג'אלון תחת הגנת הצרפתים ובכך עלה בידי הצרפתים למנוע את יצירתו של רצף בריטי בין גמביה וסיירה לאון. שנה לאחר מכן, ב-1882, הכירה בריטניה בזכותה של צרפת על רצועת החוף, ובשנת 1886 זנחו הגרמנים את תביעותיהם באזור. בשנת 1886 הוסדר הגבול הצפוני של הפרוטקטורט עם פורטוגל. במהלך השנים הבאות חלו מספר שינויים בגבולותיה של המושבה בהתאם לשינויים מנהליים פנימיים בתוך גבולות אפריקה המערבית הצרפתית ובשנת 1891 הופרדה גינאה הצרפתית מסנגל והפכה למושבה עצמאית. עם זאת, הוכפפה גינאה הצרפתית לסמכותו של המושל הכללי שניהל את כלל מערב אפריקה הצרפתית החל משנת 1895 מדקר, על אף ששמרה על מידה מרובה של אוטונומיה ואף ניהלה תקציב נפרד.
הפרוטקטורט קיבל עצמאות מצרפת בשנת 1958 לאחר דחיית חוקת הרפובליקה החמישית של שארל דה גול, והיה למושבה היחידה שסירבה לקבל את החוקה החדשה. גינאה הצרפתית הפכה למדינת גינאה, ושמרה על הצרפתית כשפתה הרשמית, אך במדינה גם מדברים ערבית.
גינאה העצמאית (1958–הווה).
מיד לאחר דחיית החוקה הכירה צרפת בעצמאותה של גינאה. מאז עליית הנשיא אלפה קונדה לשלטון התגברו היחסים הדיפלומטיים ושיתופי הפעולה הכלכליים בין שתי המדינות.
Se piangi, se ridi
Se piangi, se ridi (בעברית: אם את בוכה, אם את צוחקת) הוא שיר שנכתב בידי ג'אני מרקטי, רוברטו סאט ומוגול. בינואר 1965 בוצע השיר לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-15. הזמר האיטלקי בובי סולו ולהקת הפולק האמריקאית המיניסטרלים החדשים על שם כריסטי ביצעו בתחרות שתי גרסאות של השיר וזכו במקום הראשון.
השיר נבחר לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1965, באיטלקית בביצועו של בובי סולו. השיר שובץ במקום ה-13 בסדר ההופעה, אחרי השיר "Sol de Inverno" בביצוע סימון דה אוליביירה מפורטוגל, ולפני השיר "For din skyld" של ברג'יט ברואל מדנמרק. לשיר הוענקו 15 נקודות והוא הגיע למקום החמישי מתוך 18.
השיר הוא בלדת אהבה שבה אומר הזמר לאהובתו שהוא תמיד מרגיש כמוה בשל הקרבה שביחסים שביניהם. כפי שמתבטא במילות השיר "זכרי תמיד: מה שאת עושה / תראי זאת על פני".
בתחרות האירוויזין בשנת 1966 הנציג של איטליה היה דומניקו מודוניו עם השיר "Dio, come ti amo".
אדוואלד בואסון האגן