וולה סויינקה נולד באבאוקוטה, ליד העיר איבדן שבמערב ניגריה, במוצאו האתני הוא שייך לשבט יורובה. לאחר שסיים את לימודיו במכללה הלאומית של איבדן, הוא עבר לאנגליה והחל ללמוד באוניברסיטת לידס ספרות השוואתית ב-1960. הוא קיבל את מענק רוקפלר והוא חזר אל ניגריה והחל ללמוד דרמה אפריקאית. יחד עם הלימוד של הדרמה האפריקאית החל הסופר ללמד דרמה וספרות באוניברסיטאות שונות בניגריה, בערים איבדן ולגוס. בשנת 1973 השלים סויינקה את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת לידס.
החל משנת 1975 הוא פרופסור לספרות. בנוסף הוא היה לעיתים גם פרופסור אורח באוניברסיטאות קיימברידג', שפילד, וייל שם העניק הרצאות על ספרות השוואתית ודרמה אפריקאית.
פעילותו הפוליטית והאמנותית.
במהלך מלחמת האזרחים בניגריה כתב הסופר מאמר בו הציע הפסקת אש עם המורדים מביאפרה ובעקבות כך הוא נעצר ב-1967 על ידי השלטונות הניגרים והואשם בשיתוף פעולה עם האויב. סויינקה היה לאסיר פוליטי והיה אסור בכלא הניגרי במשך שנתיים. ב-1969 הוא שוחרר מהכלא.
סויינקה כותב את שיריו, מחזותיו והרומנים שלו באנגלית.
סויינקה פרסם כ-20 יצירות ועבודות בתחום הדרמה (מחזות ומאמרים), שירה ורומנים. כמחזאי הושפע סויינקה ממחזאים מערביים ובמיוחד מהמחזאי האירי ג. מ. סיינג' (JM Synge), אך מאידך הוא ידע לשלב את הידע שרכש מתרבות המערב עם התיאטרון האפריקני המסורתי ומחזותיו מכילים לרוב פולקלור אפריקאי (הכולל מוזיקה וריקודים אפריקאים עממים), ובכתיבתו הוא משלב לעיתים את המיתולוגיה של שבטו יורובה אודות אוגון אל הברזל והמלחמה העומד במרכז הקיום (למשל, במחזהו ריקוד היערות, שנכתב לקראת קבלת העצמאות של ניגריה). את מחזותיו הראשונים כתב סויינקה בהיותו סטודנט בלונדון, ב-1958 כתב את המחזה שוכני הביצה וב-1959 את המחזה האריה ואבן החן. לאחר שחזר אל ניגריה ב-1960 הוא ייסד את קבוצת התיאטרון מסכות 1960. ב-1964 ייסד סויינקה תיאטרון בו הוא הפיק מחזות פרי עטו ואף השתתף בחלקם כשחקן. מחזותיו של סויינקה מגוונים, הם נעים בין קומדיות קלילות וסטיריות כמו המשפט של האח ג'רו (הועלה לפני קהל בין השנים 1960 ל-1963) מטורפים ומומחים (הועלה לפני קהל בין השנים 1970 - 1971), מחזות המערבים טרגדיה וקומדיה כמו הדרך (1965), ומחזות בעלי גוון רציני ופילוסופי כמו ריקוד היערות, או מוות ופרשו של המלך (הועלה לפני קהל בין השנים 1976–1977). בין מחזותיו הרבים של סויינקה ניתן לציין את המחזה הקלאסי של אוריפידס "הבאקכות", אותו עיבד והתאים למציאות הניגרית ואף עיבד את המחזה לאופרה (בין השנים 1977- 1981 האופרה הוצגה לפני קהל).
סויינקה פרסם שני רומנים: The Interpreters ב-1965. זוהי יצירה מורכבת אודות שישה אינטלקטואלים ניגרים, יצירה זו הושוותה ליצירות של ג'יימס ג'ויס וויליאם פוקנר ב-1973 פרסם הסופר את הרומן Season of Anomy והוא מבוסס על הרהוריו של הסופר בתקופת מאסרו, ברומן זה מעמת הסופר את המיתוס אורפאוס עם המיתוס של אוגון אל הברזל והמלחמה האפריקאי. בנוסף כתב סויינקה שתי יצירות תיעודיות אוטוביוגרפיות, ב-1972 את איש מת, רשימות מהכלא, ויצירה תיעודית נוספת בשנת 1982 בשם Aké המתעדת את ילדותו של סויינקה; על יצירה זו זכה בפרס אניספילד-וולף בשנת 1983. סויינקה גם פרסם חמישה ספרי שירה ובשיריו יש סוג של התכתבות עם מחזותיו מבחינת הנושאים והסגנון בהם הם כתובים.
בשנת 2009 יצא לאור הסרט הדוקומנטרי "Wole Soyinka: Child of the Forest", בבימויו של אקין אומוטוסו, העוסק בדמותו של וולה סויינקה.
תרגומים לעברית.
ב-16 באוקטובר 2011 הועלו בעברית קטעים מ"האריה ואבן החן" וכן מ"ריקוד היערות" (גם בתרגומו של אברהם עוז) על ידי הבמה לתיאטרון אפריקאי-ישראלי במסגרת ערב הצדעה לתרבות אפריקה בתל אביב.
ב-4 בספטמבר 2021 הועלתה בעברית גרסה למחזהו "הדרך" בתרגומם של ליהיא ברזל-מלמד ודורון תבורי על ידי הבמה לתיאטרון אפריקאי-ישראלי בבימויה של יפה שוסטר בתיאטרון הבית ביפו. ההצגה התארחה מאוחר יותר בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע בתל אביב.
Leafpad
Leafpad היא תוכנת קוד פתוח לעריכת טקסט, המיועדת ללינוקס, BSD ו-Maemo.
התוכנה מאפשרת לערוך קובצי טקסט וכן מאפשרת קידוד תווים.
ייעודה הוא ליצור עורך טקסט קל ופשוט. התוכנה קיימת כברירת מחדל של עורכי הטקסט בשולחנות העבודה של LXDE וXubuntu גרסה 11.10.
Leafpad היא תוכנה חופשית, ומשוחררת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
עורך טקסט
עורך טקסט היא תוכנה המיועדת לעריכת קובצי טקסט. עורכי טקסט פשוטים שונים ממעבדי תמלילים (כגון Microsoft Word) בהיותם יכולים להציג תוכן כל קובץ, ובהיותם מעוטי יכולות ברמת עיצוב התוכן. אי אפשר, לדוגמה, להוסיף בהם לתמליל תמונות, שרטוטים, תמליל אוטומטי וכדומה.
יתרונם של עורכי הטקסט על מעבדי התמלילים הוא בצריכה נמוכה של משאבי מחשב ובמחירם הנמוך. ביחס לכלל תוכנות עריכת הטקסט קיימות תוכנות קלות יחסית ובעלות פונקציות מועטות (כגון פנקס רשימות ו-Leafpad), ישנם עורכים מתקדמים מעט יותר כמו Notepad++ ומאידך, קיימות תוכנות מרובות אפשרויות וכבדות יותר, שההבדל בינן לבין מעבד תמלילים אינו ברור.
עורכי הטקסט באים בדרך כלל כחלק מהתוכנות הבאות עם מערכת ההפעלה. לעיתים באות תוכנות אלו כחלק מחבילות תוכנה המיועדות לטיפול בקוד המקור של שפות תכנות. ניתן גם לשנות הגדרות תוכנה באמצעות שימוש בעורך טקסט.
לטיפול בקבצים גדולים (עד 2 מיליארד שורות) נוצר עורך טקסט מיוחד "EmEditor".
רקמת עצם ספוגית
רקמת עצם ספוגית (TA: Substantia spongiosa; Substantia trabecularis, באנגלית: Spongy bone; Trabecular bone), או רקמת עצם טרבקולרית, היא אחד משני מרכיבים גרמיים הבונים את העצם כאיבר; המרכיב השני הוא רקמת עצם צפופה, הנקראת גם רקמת עצם קורטיקאלית ואשר בונה את המעטפת החיצונית הנראית לעין.
רקמת העצם הספוגית דחוסה הרבה פחות מרקמת עצם צפופה והיא מלאה בחללים המכילים את מח העצם, שומן, כלי דם ואוויר. בעצמות ארוכות כמו עצם הירך ועצם הזרוע רקמת העצם הספוגית מצויה בעיקר בקצות העצם, בסמוך למפרק, בעוד שבעצמות קצרות כמו החוליות או עצמות האצבע רקמת העצם הספוגית ממלאת את מרבית החלל הפנימי. בעצמות שטוחות כמו האגן או עצמות הגולגולת רקמת העצם הספוגית מהווה את ספוג הביניים (diploe), שכבת ביניים דקה מאוד בין שתי דפנות העצם.
מבנה.
המרכיבים הגרמיים של רקמת העצם הספוגית זהים לאלו של רקמת העצם הצפופה, כאשר היחס בין המרכיבים העיקריים: המים, המינרל הידרוקסיאפטיט והקולגן, זהה, אך ההבדל בתכונות המכניות נובע מההבדל המשמעותי בכמות החללים – פחות מ-5% חללים ברקמה הצפופה מול 50-90% חללים ברקמה הספוגית.
רקמת העצם הספוגית נראית כעין שבכה גרמית תלת-ממדית של מוטות ולוחות (Rods and plates) הקרויים קוֹרִיות (Trabeculae) וביניהם חללים. מקובל להגדיר רקמת עצם ספוגית כרקמת עצם שבה אחוז החללים הוא בין 50 ל-90 אחוזים. הקוריות מחוברות זו לזו או למשטח הפנימי של מעטפת העצם (המורכבת מעצם צפופה). היחס בין הקוריות בצורת מוטות לקוריות בצורת לוחות משתנה כתלות בסוג העצם, בתפקידה, בכמות הפעילות הגופנית, בגיל ובגורמים נוספים; ירידה חדה של כמות הלוחות, או למעשה, הפיכתם למוטות בגלל פירוק עצם, יכולה להעיד על מצב של דלדול עצם (אוסטאופורוזיס).
אף על פי שהעצם הספוגית מהווה רק 20% מסך הרקמה הגרמית בגוף (שאר 80% הם רקמת עצם צפופה), שטח הפנים שלה גדול הרבה יותר בהשוואה לרקמת העצם הצפופה, וזאת בגלל כמות החללים הגדולה. בנוסף, למרות הגדרות ברורות לרקמת העצם הספוגית והצפופה, במציאות המעבר ביניהן הוא הדרגתי; כתוצאה מכך לא ניתן למעשה להגדיר לרוב במדויק את הנקודה בה רקמת עצם אחת מתחלפת בשנייה.
תפקיד.
לרקמת העצם הספוגית יש במרבית המקרים תפקיד מכני. הרקמה הגרמית (עצמות השלד) היא הרקמה הכבדה בגוף ונדרשת אנרגיה רבה להניע אותה, לכן יש יתרון להפחית בכמות הרקמה הגרמית ככל שניתן – כל עוד שהפגיעה בחוזק וקשיות השלד היא מינימלית. רקמת העצם הספוגית עומדת במשימה זו. היא מספקת חוזק וקשיות לעצם וכל זאת במשקל ובמחיר אנרגטי נמוך יותר מרקמת העצם הצפופה.
בגלל כמות החללים הרבה ברקמת העצם הספוגית, אשר יוצרת שטח פנים גדול, רקמה זו יעילה גם כמאגר סידן הזמין לשחרור מהיר במקרה הצורך. ישנן תאוריות שבבעלי חיים גדולים כדוגמת הסוס יש לרקמת העצם הספוגית גם תפקיד בתמיכה בשומן ובמח העצם בגלל הכמות והמשקל הרב של הרקמה.
הפגיעה ברקמת העצם הספוגית במחלת דלדול עצם.
פועל יוצא לשטח הפנים הגדול הוא שתהליכי פירוק והרכבה מתרחשים ברקמת העצם הספוגית באופן מהיר הרבה יותר מאשר ברקמת העצם הצפופה. כתוצאה מכך, רקמת העצם הספוגית היא זאת שנפגעת ראשונה בתהליכי דלדול עצם. הפגיעה מתאפיינת בהרס קוריות ובפגיעה ביכולת המכנית של הרקמה לעמוד בעומסים, דבר המוביל לעלייה בסיכון לשברים. במהלך המחלה הפגיעה ברקמת העצם הספוגית מתאפיינת בהפיכת לוחות עצם למוטות, תהליך המתרחש בייחוד בכיוון המקביל לציר העמיסה העיקרי של העצם. במקביל יש גם ספיגה של מוטות בניצב לציר העמיסה העיקרי של העצם.
יומולדת (מיני-אלבום)
יצחק העיוור
דוד קרקאואר
רוזי הנטינגטון-וייטלי
רוזי אליס הנטינגטון-וייטלי (באנגלית: Rosie Alice Huntington-Whiteley; נולדה ב-18 באפריל 1987) היא דוגמנית ושחקנית בריטית ממוצא יהודי. נודעת בשל כיכובה בסרט "", וכמלאכית של מותג ההלבשה התחתונה ויקטוריה'ס סיקרט.
ביוגרפיה.