בישראל, בית משפט לענייני משפחה הוא בית משפט בישראל שמוסמך לדון בסכסוכים בין בני משפחה, בעיקר דיני משפחה, כמו הסדרי גירושין, הסדרי זמני שהות, משמורת ילדים, אפוטרופסות, ועוד, אך גם תביעות אחרות, למשל בנושאים כלכליים ואף בדיני נזיקין, שחלק מהותי בסכסוך נובע מקשרי משפחה. בית משפט לענייני משפחה הוא בית משפט השלום, שהוכשר והוסמך לדון בענייני משפחה על פי חוק בית המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה-1995. הדיונים בבית המשפט לענייני משפחה מתנהלים לרוב בדלתיים סגורות היות שברוב המקרים הדיונים נוגעים בצנעת הפרט, למרות שהדבר פוגע בעקרון פומביות הדיון.
סמכות.
בית משפט לענייני משפחה מוסמך לדון ב"סכסוך משפחתי". חוק בית משפט לענייני משפחה מונה כבני משפחה: בני זוג, כולל ידועים בציבור, ילדים, הורים, סבים, נכדים ואחים ובני זוגם. חוק מניעת אלימות במשפחה מוסיף על בני המשפחה את צאצאי בן\בת הזוג, אחיינים וקטין הגר עם אדם האחראי עליו.
באוגוסט 2000 פסק בית המשפט העליון שסמכות בית המשפט לענייני משפחה משתרעת גם על סכסוכים עסקיים שברקעם יחסי משפחה עכורים. בפברואר 2020 פסק בית המשפט העליון שתביעת נזיקין של בת נגד אביה, בטענה שהאב פגע בה מינית תידון בבית המשפט לענייני משפחה.
כלים.
לאור האופי המשפחתי של הסכסוכים, בית המשפט רשאי לסטות מסדרי דין ודיני ראיות, והשופט יכול לקבל כל ראיה הנראית לו לצורך קידום העניין, למעט בתובענה בעניין ירושה שאינה נובעת מסכסוך משפחתי ובתובענה לפי חוק החזרת ילדים חטופים. בניגוד לערכאות רגילות של בית משפט השלום, אין הגבלה על סכום התביעה שבית משפט לענייני משפחה יכול לדון בו.
לצד בית המשפט פועלת יחידת סיוע המורכבת מעובדים סוציאליים ופסיכולוגים המסייעת לבית המשפט וכפופה לו. התביעות בבית המשפט לענייני משפחה נדונות לרוב בדלתיים סגורות כדי לשמור על חסיון של המתדיינים.
מלבד הכרעה בנושאים אזרחיים, יש לבית המשפט סמכות להוציא צו הרחקה.
השופטים בבית המשפט לענייני משפחה הם בעלי הכשרה לטיפול בענייני משפחה.
היסטוריה.
טרם הקמת בית המשפט לענייני משפחה, היה נוצר לעיתים מזומנות מצב של פיצול סמכויות בין בתי המשפט השונים, כאשר בני זוג היו מוצאים עצמם מתדיינים בכמה ערכאות במקביל, כאשר כל ערכאה דנה בפן שונה של הסכסוך. בית המשפט למשפחה פתר בעיה זו על ידי ריכוז ההתדיינויות ומתן כתובת אחת לכל הצדדים בסכסוך, למעט סוגיית מרוץ סמכויות שעדין קיים בין בתי המשפט לענייני משפחה ובתי הדין הרבניים.
בני זוג יהודיים שרוצים להתגרש חייבים לעשות זאת דרך בית הדין הרבני. אולם את שאר העניינים הנלווים לגירושין (כגון חלוקת רכוש, מזונות ומשמורת) הם יכולים לרכז בבית המשפט לענייני משפחה.
ערעור.
בית המשפט המחוזי דן בערעורים על פסקי דין של בית המשפט לענייני משפחה. ברוב הערעורים דן בית המשפט בהרכב של שופט אחד, אולם בענייני משמורת ילדים ונושאים משיקים, כמו קביעת אבהות ואמהות, אימוץ והחזרת קטין חטוף על פי האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בינלאומית של ילדים דן בית המשפט המחוזי בהרכב של שלושה שופטים.
פרוצדורה.
כל בקשה המוגשת במסגרת תיק משפחה, מלבד מזונות וצו הגנה, כרוכה באגרה.
בית משפט למשפחה
בית משפט למשפחה הוא בית משפט שדן בדיני משפחה, כגון משמורת ילדים ואפוטרופסות.
בישראל עוסק בכך בית משפט השלום, בשבתו כבית משפט לענייני משפחה.
בית משפט לעניני משפחה
קלארק גייבל
ויליאם קלארק גייבל (באנגלית: William Clark Gable; 1 בפברואר 1901 - 16 בנובמבר 1960) היה שחקן קולנוע אמריקני, זוכה פרס האוסקר לשנת 1934. תפקידו הבולט ביותר היה בסרט "חלף עם הרוח" משנת 1939. משמו נגזר שמו הפרטי של קלארק קנט.
ביוגרפיה.
גייבל נולד בקדיז שבאוהיו, ארצות הברית לוויליאם הנרי, עובד בבאר נפט, ואדליין (לבית הרשלמן). אביו היה פרוטסטנטי ואמו קתולית. בגיל חצי שנה הוטבל בכנסייה הקתולית. כאשר היה בן עשרה חודשים, נפטרה אמו ככל הנראה, ממחלת סרטן המוח. אביו סירב לגדלו כקתולי ומשפחת אמו מחתה על כך. לבסוף הוחלט כי גייבל יבלה חלק מהזמן אצל דודיו. באפריל 1903 נישא אביו לג'ני דאנלפ. היא ניגנה בפסנתר ולימדה אותו גם. כנער, אהב גייבל לתקן כלי רכב עם אביו, ובנוסף נמשך לספרות ולשירה, והיה מדקלם את הסונטות של שייקספיר.
בשנת 1917, עקב בעיות כלכליות של אביו, עברה המשפחה לחווה באזור אקרון, וגייבל החל לעבוד במפעלים לייצור צמיגים. בשנת 1922 הוא עבר לפורטלנד שבאורגון, ועבד כמוכר עניבות.
קריירה ומשפחה.
בגיל 21, לאחר שקיבל ירושה של 300 דולר, פתח גייבל בקריירה בתיאטרון ופגש את סוכנת השחקנים ג'וזפין דילון, שמימנה עבורו לימודי משחק. בשנת 1924 נישאו השניים ועברו להוליווד במטרה לפתח לגייבל קריירת משחק בקולנוע.
בשנים 1925–1930 שיחק גייבל בתפקידים משניים בסרטים אילמים ובתיאטרון, ובשנת 1930 הוחתם על חוזה בחברת MGM. לאחר שהופיע בהצגות תיאטרון שונות, הספיק להתגרש ולהתחתן בשנית. ב-1931 הופיע גייבל לראשונה בסרט מדבר - "המדבר הצבוע" באותה שנה הופיע בסרט "סוזן לנוקס" לצידה של גרטה גרבו. שנה לאחר מכן הפך לכוכב של חברת MGM. ב-1934 הופיע גייבל בסרט "זה קרה לילה אחד" עליו קיבל פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. בהמשך הופיע גייבל בסרטים רבים: "המרד על הבאונטי" (עליו היה מועמד לפרס האוסקר), "סן פרנסיסקו", "אבק אדום", וב-1939 בסרטו המפורסם ביותר "חלף עם הרוח" (עליו היה מועמד פעם נוספת לפרס האוסקר) ובעקבותיו כונה "המלך" של הוליווד. באותו זמן התחתן גייבל בפעם השלישית עם קרול לומברד.
באוגוסט 1942 נהרגה קרול בתאונת מטוס, וגייבל השבור החליט להתגייס לצבא ושירת במלחמת העולם השנייה. את רוב שירותו עשה באנגליה והוענקה לו מדליית האוויר.
בנובמבר 1943, שב לארצות הברית. גייבל היה השחקן המועדף על אדולף היטלר ובמהלך המלחמה היטלר הציע פרס כספי למי שיתפוס את גייבל ויביאו אליו.
בתום המלחמה, הוא שב לחווה שלו וחידש את מערכת היחסים עם השחקנית וירג'ינה גריי. בשנת 1949, נישא לדוגמנית סילביה אשלי. ב-1952, התגרשו השניים. לאחר נישואים כושלים וסרטים לא מוצלחים, פתח גייבל בקריירה של שחקן עצמאי והפך לשחקן בעל המשכורת הגבוהה ביותר באותה תקופה.
ב-1953 שיחק בסרט מוגמבו לצידן של אווה גארדנר וגרייס קלי. ב-1954, עזב גייבל את MGM עקב התפקידים שהציעו לו. ב-1955, הוא הצטרף לאולפני המאה ה-20 ונישא לאשתו החמישית, קיי ספרקלס.
ב-1958 שיחק בסרט חביב המורה לצידה של דוריס דיי.
ב-1960 שיחק בסרט "זה התחיל בנאפולי" לצידה של סופיה לורן וב"יוצאי הדופן" לצידם של מרילין מונרו, מונטגומרי קליפט ואלי וולך, על פי תסריט של ארתור מילר ובבימויו של ג'ון יוסטון.
ב-6 בנובמבר 1960, מספר ימים לאחר השלמת הסרט נשלח גייבל לבית החולים בהוליווד עקב התקף לב. בבוקר ה-16 בנובמבר, נראה כי מצבו השתפר אך לבסוף הוא נפטר באותו ערב מהתקף לב שני בגיל 59.
הוא היה חבר במסדר הבונים החופשים וחבר בלשכת "בוורלי הילס" מספר 528, בבוורלי הילס קליפורניה.
ילדים.
ב-6 בנובמבר 1935 נולדה בת לשחקנית לורטה יאנג, ששיחקה עמו באחד מסרטיו ונסעה לאחר הסרט לכמה חודשים. עם שובה להוליווד הביאה עמה את התינוקת, ג'ודי, ואמרה כי אימצה אותה. רק מאוחר יותר גילתה כי התינוקת היא בתו של גייבל, וסיפרה כי ניהלה רומן עם גייבל. לאחר פטירתה של ג'ודי פרסמו אחיה (בנה של יאנג) ואשתו שגייבל אנס את יאנג, ומכך היא הרתה בג'ודי. לורטה יאנג סיפרה זאת רק למשפחתה שחיכתה עד מותן של לורטה וג'ודי לפני פרסום הסיפור המלא.
ארבעה חודשים לאחר מותו, ב-20 במרץ 1961, נולד לו בן בשם ג'ון מאשתו החמישית קיי.
המועצה הדתית
טליה לבני
טליה לבני (נולדה ב-1943) היא עורכת דין ישראלית, כיהנה כיו"ר נעמת משנת 2002 ועד שנת 2012.
ביוגרפיה.
לבני נולדה בתל אביב למשפחת פועלים. לאחר לימודי תואר ראשון במשפטים ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב הוסמכה כעורכת דין בשנת 1967.
החלה לעבוד כיועצת משפטית ברשות לפיתוח אמצעי לחימה. כעבור שנתיים יצאה בשליחות הסוכנות היהודית והייתה שליחת עלייה בארצות הברית. עם שובה לארץ, בשנת 1975, הצטרפה למחלקה המשפטית של משרד הביטחון. בין תפקידיה במשרד לבני הייתה משנת 1984 סגנית בכירה ליועץ המשפטי במשרד ומשנת 1992 מנהלת היחידה לכוח אדם והדרכה.
במקביל לעבודתה, בשנת 1990 סיימה לימודי תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה, מטעם המכללה לביטחון לאומי.
בשנת 1996 עברה לשמש יועצת המשפטית להסתדרות, תפקיד במסגרתו הייתה שותפה לייזום חקיקה ומאבקים בנושאים חברתיים.
בשנת 2002 נבחרה ליו"ר תנועת הנשים "נעמת" וכהונתה נמשכה עד מאי 2012, שאז הוחלפה על ידי גליה וולוך. התנועה בתקופתה הובילה את המאבק הציבורי להחלת חינוך חינם לגיל הרך, ולהתאמת עולם העבודה להורות. מאבקה התמקד בהשגת מעמד כלכלי שווה לנשים ולגברים, בצמצום הפערים בשכר, בקידום נשים בתפקידים ניהוליים וייצוגיים ובניצול הקשר הטוב והזיקה להסתדרות להובלת קמפיין ארצי למניעת אלימות במשפחה באמצעות מקומות העבודה.
לבני יזמה והביאה לידי מימוש אמנה בעניין התאמת עולם העבודה להורות ולקידומם ועידודם של עובדים, המשלבים בין עולם עבודה תחרותי לבין הקמת משפחה וגידול ילדים. האמנה נחתמה באפריל 2007 על ידי עופר עיני, יו"ר ההסתדרות, ושרגא ברוש, יו"ר לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. יוזמה נוספת שלה מתבססת על הדרישה לשלב נשים בצוותי משא ומתן מדיניים.
מדצמבר 2006 היא חברה בדירקטוריון של חברת לומניס.
לבני היא גרושתם של אשר ידלין ושל השחקן יאיר (קויה) רובין, אבי בנם גיורא (גיגי).
תנין
דווין וויד
פרויקט יום הדין