חוסה בהר מחברת EMI לטין רקורדס, יחד עם המנכ"ל סוני מיוזיק, צפו בסלינה בהופעה בטקס פרסי מוזיקת הטחאנו משנת 1989. בהר חיפש אחר אמנים לטיניים חדשים ורצה להחתים את סלינה בחברת התקליטים קפיטול רקורדס ואילו סוני מיוזיק לטין הציעה לקינטנייה, ג'וניור תשלום כפול אם תחתום אצלה. בהר חשב שגילה את "גלוריה אסטפן הבאה", אך הממונה עליו כינה את דעותיו כלא הגיוניות מכיוון שהוא גילה אותה בתוך פחות משבוע, במהלך שהותו בדרום טקסס. אלבום הבכורה שלה "Selena", יצא לאור ב-17 באוקטובר 1989 על ידי חברת התקליטים EMI לטין. במקור, האלבום היה אמור לשלב שירים באנגלית על פי בקשת נשיא חברת התקליטים EMI לטין, אך בסופו של דבר הבקשה נדחתה על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ (ש-EMI הייתה חברת בת שלהם) בטענה כי "היא צריכה לבסס קודם את קהל מעריציה" ולכן זה עוד מוקדם מדי להוציא שירים באנגלית. אחיה של הזמרת, א.ב. קינטנייה השלישית שימש כמפיק של האלבום ובנוסף לכך הוא גם היה מעורב או כתב לבד את כל שירי האלבום ובנוסף לכך שאר אחיה של הזמרת עבדו גם על האלבום באספקטים נוספים תחת להקה שהם הרכיבו. בנוסף לאחיה, סלינה גם עבדה עם הכותבים המקסיקנים אלחנדרו מונטיגלר וריינאלדו אורנלה. זו הייתה הפעם הראשונה בה סלינה עבדה תחת חברה גדולה ובכך ציפו לה הצלחה גדולה וגם תקווה לכך שתוכל להגיע אל קהלים בין לאומיים ולא רק לטינים. האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים המקסיקני של בילבורד ובכך הפכה לאחת מהזמרות המצליחות ששרו מוזיקת טחאנו. בנוסף הזמרת גם זכתה בפרס "זמרת השנה" ובפרס "בדרנית השנה" בטקס פרסי מוזיקת הטחאנו. בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס "שיר השנה" על סינגל הבכורה ולפרס נוסף על עוד אחד משירי האלבום. בעקבות יציאת האלבום הזמרת צברה פופולריות רבה והפכה לסמל מין. בעקבות הצלחת האלבום סלינה והלהקה איתה עבדה החלו להתנסות בז'אנרים נוספים של קומביה ועם השנים הקומביה הפכה לסימן ההיכר של סלינה. מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: "Contigo Quiero Estar", "Mentiras" ו-"Sukiyaki" שהוא גרסת כיסוי לשיר יפני.
באותה שנה, קוקה קולה רצו שסלינה תהפוך לאחת מדוברותיהם בטקסס. הג'ינגל ששימש את שתי הפרסומות הראשונות שלה עבור החברה נוצרו על ידי א.ב. קינטנייה וכריס פרס. פרס דיבר על רגשותיו הרומנטיים כלפי סלינה, אף על פי שהייתה לו בת זוג בסן אנטוניו. לאחר טיול למקסיקו עם הלהקה של סלינה, פרס חשב שעדיף לו לעזוב את הסיפור הזה, היות שהוא ידע שמדובר בקשר בעייתי שכן, יש לו בת זוג, אך הוא לא הצליח ולבסוף ניסה לבנות עם סלינה מערכת יחסים. השניים נפגשו במסעדה ולאחר מכן הפכו לבני זוג. פרס וסלינה הסתירו את מערכת היחסים שלהם, מחשש שאביה ינסה להפריד ביניהם.
לאחר הצלחת אלבום הבכורה, הוציאה סלינה את אלבומה השני, "Ven Conmigo". את האלבום הפיק אחיה של סלינה א.ב. קינטנייה השלישי לאחר שהתעקש להיות המפיק הראשי של אלבומה הקודם. תחילה חברת התקליטים שלה הטילה בכך ספק מכיוון שהם הרגישו שזה הימור. לכן הם עשו הסכם עם קינטנייה שאם האלבום לא יצליח הוא יוחלף במפיק אחר בעל ניסיון. אלבומה הקודם של הזמרת זכה להצלחה וביסס את מעמדה בעולם מוזיקת הטחאנו ובכך אחיה נשאר כמפיק הראשי גם של אלבום זה. סלינה יצאה לסיבוב הופעות לקידום האלבום אשר זכה להצלחה רבה ומשך אליו 60 אלף איש. המבקרים שיבחו את הנוכחות הבימתית של הזמרת בהופעותיה. הסינגל "Baila Esta Cumbia" זכה להצלחה רבה כאשר היה לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו למעלה במחודש ועזר לבסס את מעמדה של הזמרת במקסיקו. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים המקסיקנים האזוריים של בילבורד ובכך היא עקפה את המיקום של אלבומה הקודם וזכתה להפוך לאיום מסחרי ולהכרה רבה. כבר בחודש הראשון ליציאתו, האלבום קיבל מעמד אלבום זהב באמריקה הלטינית ובכך הפכה סלינה לזמרת הטחאנו הראשונה להגיע להישג זה ובכך שבר את ההיררכיה הגברית שאפיינה את הז'אנר וראתה את הנשים שעסקו בו כנחותות. בנוסף האלבום גם היה מועמד לפרס אלבום השנה להרכב בטקס פרסי המוזיקה של טחאנו. נכון לשנת 2017 מכירות האלבום עומדות על 500 אלף עותקים באמריקה הלטינית במכירות נקיות מה שהעניק לו מעמד פלטינה כפולה ועוד 180 אלף עותקים בארצות הברית במכירות משולבות מה שהעניק לו מעמד של 3 פלטינות לטיניות (פלטינות מיוחדות הניתנות לאמנים לטינים בלבד בארצות הברית). בשנת 2020, האלבום נבחר על ידי ספריית הקונגרס לשימור במרשם ההקלטות הלאומי בשל היותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית".
אחות מוסמכת ומעריצה הדוקה בשם יולנדה סלדיבר ביקשה מקינטנייה ג'וניור להקים מועדון אוהדים בסן אנטוניו. במקור, היא לא אהבה את סלינה מכיוון שהיא זכתה בכל פרסי הטחאנו בזמן שהאמנים שהיא העריצה הפסידו לה. היא הפכה לחובבת נלהבת שלה והעריצה את הנוכחות הבימתית שלה. לבסוף, הוא יצר איתה קשר כדי לדון ברעיון שלה להקים מועדון מעריצים. לאחר שנפגש עמה, הוא אישר את הרעיון ונתן לה אישור להמשיך. סלדיבר הפכה למייסדת ולנשיאה בפועל של מועדון המעריצים סלינה בסן אנטוניו ביוני 1991. כנשיאה, היא הייתה אחראית על מוצריה של סלינה ואספה 22 דולרים מאנשים כדי לקדם אותה ואת המוצרים כאחד. בין היתר, היא הייתה אחראית על תאריכי הופעות וריאיונות, פגישות עם מעריצים וכולי. ההכנסות ממועדון המעריצים נתרמו לעמותות.
1992–1993: הבריחה, "Entre a Mi Mundo" ו-"Selena Live".
אחותה של סלינה, סוזט, מצאה את אותה ואת פרס מפלרטטים זו עם זה ומיד הודיעה לאביהן. קינטנייה ג'וניור הוריד את פרס מהאוטובוס וסיפר לו שמערכת היחסים שלו עם סלינה הסתיימה. סלינה ופרס המשיכו את מערכת היחסים שלהם אף על פי שקינטנייה אסר על כך; אמה של סלינה מרסלה, קיבלה את מערכת היחסים שלהם. קינטנייה ג'וניור ראה את סלינה ופרס ממשיכים בשלהם ובין השניים (קינטנייה וסלינה) פצח ויכוח סוער. הוא כינה את פרס כ"סרטן של המשפחה" ואיים לפרק את הלהקה של סלינה אם ימשיכו בקשר. לבסוף, קינטנייה ג'וניור פיטר את פרס מהלהקה ומנע מסלינה לעזוב איתו. לאחר פיטוריו, פרס וסלינה המשיכו בחשאי לקיים את מערכת היחסים שלהם. בבוקר 2 באפריל 1992, סלינה ופרס החליטו לחשוב האם כדאי להם להמשיך בכך, היות שידעו שאביה לעולם לא יקבל זאת. עם זאת, החליטו השניים להינשא, בטענה שאם יודיעו לאביה שהם נשואים, הוא לא יוכל לעשות דבר בנושא. לאור מעשיהם, עברו סלינה ופרס לדירה בקורפוס כריסטי. בריאיונות הצהיר קינטנייה ג'וניור כי הוא חשש שפרס הוא שוביניסט שימנע מסלינה מלהמשיך בקריירה שלה. בסופו של דבר, החליט קינטנייה ג'וניור להתנצל בפני פרס, לדבר איתו ולקבל אותו מחדש ללהקה.
לאחר כל המאורעות שקרו, הוציאה סלינה את אלבומה השלישי, "Entre a Mi Mundo". גם הפעם אחיה היה המפיק של האלבום והוא גם זה שהלחין את רוב השירים ביחד עם חברי הלהקה ריקי ולה ופיט אסטודילו. הלהקה חקרה באלבום זה סוגות נוספות ובכך למעשה הפכה את האלבום להקלטה החדשנית ביותר שלה. בנוסף למוזיקת הטחאנו והקומביה המקסיקני האלבום הכיל גם מוזיקת R&amp;B, רוק ומוזיקה אלקטרונית. מילות האלבום עסקו בעיקר בהעצמה נשית ובזהות עצמית אשר באו לדידי ביטוי בשירים שעסקו ברומנטיקה בין בני נוער, בגידה ואהבה ללא תנאים. על מנת לקדם את האלבום הופיעה הזמרת בארצות הברית ואף יצאה לסיבוב הופעות במסיקו אליו התלוו עיתונאים. ההופעות של סלינה במקסיקו זכו לשבחי ביקורות אשר רבים כינו אותה כזמרת ש"מתאימה לכל העמים". גם הצלחתו המסחרית של סיבוב ההופעות הייתה חסרת תקדים כאשר באחד מהופעותיה נכחו 70 אלף איש ובכך כונתה כזמרת הטאחנו המצליחה ביותר במדינה. גם האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה שכינו אותו כ"פורץ דרך". הצלחתו המסחרית גם הייתה גדולה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים המקסיקניים של בילבורד ונשאר במצעד במשך 8 חודשים רצופים. הוא נבחר לאלבום המקסיקני האזורי השני הנמכר ביותר בכל הזמנים על ידי מגזין בילבורד, והוא הפך לאלבום הראשון של זמרת טחאנו שנמכר בלמעלה מ-300,000 עותקים במקסיקו, ובכך הפך לאלבום הנשי הנמכר ביותר בז'אנר בכל הזמנים. האלבום מכר 600 אלף עותקים בארצות הברית ובכך הגיע למעמד יהלום לטיני (מעמד שניתן בארצות הברית לאמנים לטינים בלבד). מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים "Como la Flor", "La Carcacha", "¿Qué Creías?", ו-"Ámame" אשר זכו להצלחה רבה וביססו את הקריירה של הזמרת. הסינגל הראשון הגיע למקום ה-6 במצעד השירים הלטינים של בילבורד והגיע למעמד של תשע פלטינות לטיניות בארצות הברית, ובעיני רבים נחשב גם לשיר שהאיץ את ההצלחה שלה במקסיקו ולימים גם הפך לשיר המזוהה ביותר איתה ולאחר מותה השיר זכה לפופולריות מחודשת.