מצנן (דזרט קולר) הוא מכשיר קירור אוויר הבנוי מקופסה שבה מצוי מאוורר, כשלקופסה יש חריץ יניקת אוויר וחריץ פליטת אוויר, וכן מערכת פיזור חום המצננת את הקופסה עצמה בעזרת מים. המאוורר שבתוך המכשיר שונה בצורתו ממאוורר התקרה. הוא נראה כמו גליל מחורץ ונושף אוויר בכיוון אנכי לצירו ולא מקביל לצירו.
מפוח.
קיימים סוגים שונים של מפוחים:
סמל איי מריאנה הצפוניים
סמל איי מריאנה הצפוניים מתבסס על דגל האומות המאוחדות, וזאת מאחר שאיי מריאנה הצפוניים היו בעבר טריטוריה שבפיקוח קרן הנאמנות של האומות המאוחדות.
במרכז הסמל מופיעים כוכב לבן ואבן המסמל את היסוד של בית מסורתי באיים. סביב היסוד מופיע זר פרחים מסורתי שהוסף בשנת 1981 היסוד של המבנה מסמל את המסורות וההיסטוריה של האיים, והזר מסמל את הקשר של תושבי האיים והכבוד שהם רוכשים למסורות אלה.
נאו-מרקסיסט
נאו מרקסיסט
סמל סינגפור
הסמל הלאומי של סינגפור הוצג לראשונה ב-3 בדצמבר 1959, יחד עם הדגל הלאומי וההמנון הלאומי על ידי לי קואן יו, אבי האומה הסינגפורית וראש ממשלתה הראשון.
הסמל כולל מגן לו שני תומכים: אריה (המסמל את סינגפור עצמה) וטיגריס (המסמל את קשריה ההיסטוריים של סינגפור למלזיה). מתחת המגן מופיע מוטו המדינה: "Majulah Singapura" - "קדימה סינגפור" במלאית.
חמשת הכוכבים מציגים את חמשת העקרונות: דמוקרטיה, שלום, התקדמות, צדק ושוויון.
על פי חוק, הסמל מותר בהצגה רק על ידי גופים שלטוניים. החוק אוסר על גופים מסחריים להציג את הסמל.
סמל נאורו
סמל נאורו עוצב בשנת 1968 לאחר שהמדינה קיבלה את עצמאותה.
במרכז הסמל מופיע מגן שבחלקו העליון סמל היסוד הכימי זרחן על רקע של אריג בצבע זהב. הזרחן מסמל את המחצבים שבאי, והאריג מסמל את תושבי האי.
בחלקו התחתון השמאלי של המגן יש ציפור פרגטה על רקע האוקיינוס השקט. הציפור מסמלת את בעלי החיים באי. בחלקו התחתון הימני יש פרח קאלופילום (Calophyllum) המסמל את הצמחייה באי.
סביב המגן יש עיטור המסמל את הלבוש המסורתי של צ'יף תושב האיים. לבוש זה, אשר נלבש בטקסים חגיגיים בלבד, כלל עלי דקל, נוצות ציפור הפרגטה, ושיני כריש.
הכוכב שמעל המגן נלקח מדגל נאורו ומעליו רשום שם האי בנאורית (באותיות לטיניות). על קלף שנמצא מתחת למגן רשום מוטו המדינה: "רצון האל קודם לכל" (באנגלית: "God's Will First").
רנאטו ריביירו
רנאטו אדוארדו דה אוליבירה ריביירו (בפורטוגזית: Renato Eduardo de Oliveira Ribeiro; נולד ב-28 באפריל 1985), הידוע כרנאטו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה.
רנאטו החל את הקריירה שלו בקבוצת אתלטיקו מיניירו הברזילאית, בה גדל ושיחק בה בין השנים 2003–2005. רנאטו מחזיק במספר הופעות רב בנבחרות הצעירות של , ואף לקח חלק חשוב בגביע העולם לשנת 2005. בשנת 2006 הוא הושאל לקורינתיאנס, וב-2007 הוחתם על ידי קבוצת ואסקו דה גאמה.
לאחר סכסוך עם ראשי המועדון החרים רנאטו את אימוני הקבוצה, מה שגרם למעברו למכבי חיפה בקיץ 2007. העברתו התבצעה תמורת מיליון וחצי דולר, ונחשבה כגבוהה מאוד בקנה מידה ישראלי. אף על פי שהיה בכושר גופני ירוד לעומת חבריו לקבוצה, הוא הצטיין בחודשיו הראשונים בקבוצה וסייע לה לזכות בגביע הטוטו. בתום עונת הוא עזב את מכבי חיפה לאחר שמאמן הקבוצה החדש אלישע לוי ויתר על שירותיו, וחזר לברזיל.
נאוה ברוכין
נאוה בָּרוּכִין (כיום נאוה בר-ברג'ס; נולדה ב-1953) היא זמרת ישראלית, סולנית שלישיית הנשמות הטהורות.
ביוגרפיה.
ברוכין, ילידת חדרה, שירתה בצוות הווי חטיבת הצנחנים. בשנת 1971 השתתפה בתוכנית "אחריי לצנחנים", שבה שרה סולו בשיר "המקפלת לצנחן". לאחר שחרורה מצה"ל בשנת 1973 הצטרפה לשלישיית הנשמות הטהורות, והייתה חברה בהרכב המקורי של הלהקה. הלהיט הגדול ביותר שלה כסולנית הלהקה היה השיר "אחכה לך" (מילים: דודו ברק, לחן: נתן כהן). ב-1974, לאחר סיום מרבית ההקלטות, ובטרם סיום הפצתו של אלבום הבכורה של הלהקה, היא עזבה אותה ופתחה בקריירה עצמאית. באותה שנה הקליטה את השיר "איך שנים עברו" לסרטו של ג'ורג' עובדיה "שרית".
בסוף 1975 הוציאה ברוכין את "שיר הבוקר" (למילותיה של המשוררת אלישבע וללחנו של שייקה פייקוב). עם השיר השתתפה גם בפסטיבל הזמר של ויניה דל מאר בצ'ילה ב-1976, והגיעה למקום הרביעי.
באביב 1976 הוציאה את השיר "למה זה אינך יוצא מחיי" (מילים: מירית שם-אור, לחן: צביקה פיק, עיבוד: אלדד שרים), בסגנון דיסקו, שזכה להצלחה יחסית במצעדים.
במרץ 1977 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ז עם השיר "במקום אחר" (מילים: עדנה פלג, לחן: מיכל היינברג, עיבוד: אלדד שרים). עוד באותה שנה השתתפה בפסטיבל הזמר של ויניה דל מאר בשנית עם הגרסה האנגלית ל"שיר לאהבה" של בעז שרעבי, וזכתה במקום הראשון.
בפברואר 1978 השתתפה בשנית בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ח עם השיר "ביקשתי" (מילים: יעל טבת, לחן ועיבוד: קובי אשרת), איתו הגיעה למקום העשירי. באותה שנה השתתפה גם בקולות רקע בתקליטיהם של כמה זמרים, בהם צביקה פיק ("מוזיקה"), גלי עטרי ("נסיך החלומות"), אושיק לוי ("חדש וקצת ישן") ורמי פורטיס ("פלונטר").
בשנת 1980 עזבה ברוכין את ישראל, וחתמה על חוזה הקלטות בפריז. שם עבדה עם המפיק הבריטי קן ברג'ס. ב-1982 יצא בצרפת אלבום הבכורה שלה "Navah" בהפקתו של ברג'ס. השניים, שבדיוק נפרדו מבני הזוג הקודמים שלהם, התאהבו ובהמשך נישאו. ברג'ס עבר למענה תהליך של גיור רפורמי בפריז ב-1984.
ב-1983 הוציאה את הסינגל "Welcome The Night/Only Time", שהיא כתבה בעצמה את מילותיו והלחין ברג'ס.
ב-1984 ייצגה את ישראל בפעם השלישית בפסטיבל ויניה דל מאר עם השיר "Glory", שגם אותו כתבה והלחין ברג'ס. הוציאה לרדיו את השיר "זה עוד לא הכל" שכתב אהוד מנור והלחין ברג'ס. עוד באותה שנה היא נישאה לברג'ס, ועברה להתגורר עמו בלונדון.
ב-1988 כתבה והלחינה ביחד עם בעלה קן ברג'ס את השיר "מכור לאהבה", שביצע הזמר אדם, וזכה להצלחה.
ברוכין שבה לישראל עם בעלה בשנת 1993.
ב-1995 הוציאה את אלבומה "נאוה ברוכין", בעיבודו של ברג'ס. האלבום, שלא הצליח, כלל את השירים "איפה אתה", "מזל דלי", "עידן הענבים" ו"איש מלאך", שכתב לה יואב גינאי לזכר השחקן והאמן עופר ניר. לאחר יציאת אלבום זה חזרה בתשובה. גם בעלה קן ברג'ס עבר תהליך של גיור אורתודוקסי.
בפסטיבל ערד, ב-1998 נערך איחוד מיוחד של להקת הנשמות הטהורות, בו הופיעו נתן כהן ונאוה ברוכין בשירי השלישייה. זו הייתה ההופעה האחרונה של ברוכין בפני קהל מעורב, ומאז היא ממשיכה להופיע בפני נשים בלבד.
בשנת 2007 הקליטה אלבום בשם "Hold On To The Dream", שרוב שיריו באנגלית והם עוסקים בבורא עולם. את העיבודים לשירים ואת המילים לשירים כתב בעלה. ברוכין טענה בראיונות שנעשו עמה לפני ואחרי הוצאת האלבום כי לא התכוונה דרכו להצהיר על חידוש פעילותה המוזיקלית, אלא לחזק אנשים להאמין בבורא עולם; היא קיבלה אישור מרבנים להקליט את החומרים ולהעביר אותם לתחנות הרדיו. האלבום זכה להצלחה בקרב נשים דתיות, ובפרט הסינגל הראשון ממנו, "כי לאן שתפני", אשר נכלל בגרסה עברית ואנגלית.
בשנת 2015 הקליט ההרכב המקורי של הנשמות הטהורות שיר חדש - "איך יכולת שלא" (מילים: ענת הראל, לחן: נתן כהן ויורם ירוחמי), בו חזרה לתפקידה כסולנית ההרכב.
חיים אישיים.
מתגוררת בסביון וסייעה לקריירה המוזיקלית של בעלה. לזוג בת בשם קרולין.
אלבומים.
(1982) Navah.
כל הלחנים מאת פרנסיס ליי.A1. Leaving (Murray Head) (4:08)
A2. Ballerina Eyes (Nick Garrie) (2:45)
A3. Bottom Line (Boris Bergman) (4:35)
A4. Don't Look Now (Hal Shaper) (2:56)
A5. Beach Motels (Boris Bergman) (4:57)
A6. The Silence Says It All (Tim Rice) (3:38)
B1. Reds (Boris Bergman) (4:20)
B2. Forgive Me (Ken Burgess) (4:25)
B3. Rise And Fall (Terry Bradford) (5:41)
B4. Smile (Nick Garrie) (4:30)
B5. The Show Must Go On (Boris Bergman) (5:00)
נאוה ברוכין (1995).
כל הלחנים מאת קן ברג'ס.
נאוה ברג'ס
יוסף איסקפה
רבי יוסף בן שאול איסקפה (ה'ש"ל, 1570 - כ"ו בטבת ה'תכ"ב, 17 בינואר 1662) היה ראש ישיבה באיזמיר, ומגדולי רבני העיר.
חייו.
שנת לידתו אינה ברורה, ושלמה אברהם רוזאניס כותב שנולד בשנת ה'ש"ך, שלא כמקובל שנולד בשנת ה'ש"ל. למקור השם "איסקפה" יש משערים שנולד בעיר סקופיה, ונקרא על שם עיר מולדתו (דעת רוב החוקרים היא שנולד בסלוניקי). אך מקור השם הוא מהמילה הספרדית "escapare" שפירושה "בריחה"- מספרד בתקופת האינקוויזיציה.
היה תלמידו של רבי אהרן בן יוסף ששון ולמד בישיבתו. שם היה לחבר לרבי חיים שבתי, רבה של סלוניקי.
בתחילה היה רב וראש ישיבה בסלוניקי, ואחר כך כיהן כרב וראש ישיבה באיזמיר, לצידו של רבי עזריה ישועה אשכנזי. בין שני הרבנים היו ויכוחים הלכתיים רבים, שהוגשו להכרעתם של רבני סלוניקי. אחרי פטירתו של רבי עזריה, נשאר רבי יוסף לכהן כרב יחיד בעיר עד יום מותו. הקהילה היהודית באיזמיר נוסדה בשנים אלו, כשהעיר הפכה למרכז החברות המסחריות הבריטיות, הצרפתיות וההולנדיות, ורבי יוסף היה רבה הראשון של הקהילה.
האריך ימים הרבה, ומחבר ספר "קורא הדורות" מעיד שראה אותו באיזמיר בהיותו קרוב למאה שנה.
רבי יוסף היה רבו של שבתי צבי, והחרימו כאשר התיימר להיות משיח. כמו כן היה רבו של רבי דוד קונפורטי, מחבר ספר "קורא הדורות" העוסק בהיסטוריה של עם ישראל. בין תלמידיו של רבי יוסף נמנה גם רבי שבתי פולשטרו, שעלה אחר כך לירושלים והרביץ בה תורה.