ביקורת.
במהלך השנים נמתחה ביקורת על התנהלותה של ארלוזורוב כעיתונאית. נטען כי מאמריה כללו הטעיות, שימוש בנתונים לא מדויקים והצגת תחשיבים שגויים, התקפות אישיות על אישי ציבור, והתבטאויות שנויות במחלוקת. הפרופסור למשפטים והפעיל חברתי יוסי דהאן טעון שארלוזורוב מקדמת באופן עקבי אידאולוגית ימנית חברתית-כלכלית, תוך הטיה של נתונים כך שיתאימו לתפיסתה.
נטען כי ארלוזורוב מנעה מספר פעמים פרסום של טורי דעה המנוגדים לקו הכלכלי של העיתון TheMarker. העיתונאי איתי לנדסברג-נבו כתב כי "התכתבויות אינסופיות עם עורכי "דה-מרקר" בניסיון להכניס מאמרי דעה נגד האג'נדה של העיתון עלו בתוהו... מירב ארלוזורוב וסמי פרץ מנעו את מאמרי הדעה הללו".
בשנת 2007 הגיש איש העסקים אליעזר פישמן תביעת דיבה נגד "הארץ" ואחדים מעורכיו, ובהם ארלוזורוב, בעקבות כתבה שפרסמה ב-TheMarker על השלכות שלטענתה נגרמו למשקיעים בחברות שבבעלות פישמן עקב הפסדיהן מהשקעה בלירה הטורקית.
לנצהוט
מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג
מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג (סינית: 北京規劃展覽館) הוא אולם תצוגה ומוזיאון לתכנון עירוני ואדריכלות הממוקם בבייג'ינג, בירת סין בקרבת מקום אל כיכר טיין-אן-מן. המוזיאון הוקם בשנת 2004 לקראת פתיחת אולימפיאדת בייג'ינג ובסמוך למנהרות תת-קרקעיות שהוקמו במהלך המלחמה הקרה.
במוזיאון ישנם מודלים המציגים את מבני העיר ואת התפתחות העיר במהלך ההיסטוריה, בנוסף ישנו חדר הרצאות וחדר הקרנת סרטים בתלת מימד. במרכז המוזיאון ישנו דגם ענקי המציג את העיר כיום עם נורות חשמליות.
רבי זוסיא
שאול ארלוזורוב
שאול ארלוזורוב (נולד ב-1930) הוא מומחה מים ישראלי, לשעבר סגן נציב המים ויושב-ראש אגודת מהנדסי המים בישראל.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1930 בתל אביב, בן לסימה וחיים ארלוזורוב. בשנת 1933, בהיותו בן 3, נרצח אביו על חוף ימה של תל אביב. היה חניך קיבוץ גניגר ולמד בגימנסיה הרצליה, בן מחזורם של השופט יצחק זמיר והסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו). בשנת 1948 התגייס לפלמ"ח, ובמלחמת העצמאות שירת כמכונאי וכמטילן בטייסת הגליל. לאחר קום המדינה היה טייס בחיל האוויר ומילא תפקידים שונים במודיעין חיל האוויר.
למד הנדסת מים ומכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. משנת 1955 עבד בחברת מקורות, ושימש בה במשך שנים בתפקידים בכירים. בשנת 1967 יצא לשנת שליחות בגאנה מטעם תה"ל לקדם את תכנון המים בעריה המרכזיות אקרה וטמה. בין השנים 1969–1977 שימש כסגן נציב המים. בין השנים 1980–1993 עבד כמנהל פרויקטים בתחום המים בבנק העולמי בוושינגטון. בשנת 1995 היה יושב-ראש הוועדה הציבורית לבחינת ניהול משק המים בישראל. בסוף שנות ה-90 נבחר כיו"ר אגודת מהנדסי המים בישראל. עובד כיועץ עצמאי במספר פרויקטים גלובליים.
ארלוזורוב מעורב במיזמי הנצחה של אביו, חיים ארלוזורוב, ומרצה בפורומים וכינוסים לזכרו. גם לאחר מסקנות ועדת החקירה הממלכתית לרצח ארלוזורוב הוא דבק בגרסה המקורית לפיה רוצחי אביו הם אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט.
משפחתו.
שאול ארלוזורוב היה נשוי לפלור, ולהם שלושה ילדים. כיום הוא נשוי לשושנה אפלבוים, ולהם בת. מתגורר בתל אביב.
בתו היא העיתונאית מירב ארלוזורוב. בתו, עורכת הדין מיכל ארלוזורוב, היא היועצת המשפטית של חברת מכתשים אגן. נשואה לד"ר ירום טורק, מומחה רפואי מטעם בית המשפט בתחום רפואת השיניים – אחיה של פרופ' חנה יבלונקה.
רבי יצחק (תנא)
רבי יצחק היה תנא בבלי בן הדור הרביעי. מגדולי העיר "נהר פקוד", יחד עם רבי נתן.
הוא מוזכר בברייתות בלבד ובתלמוד, חלוק עם רבי יאשיה רבי יונתן, ורבי אלעזר בן שמוע, חנניה בן אחי רבי יהושע ורבי יהודה הנשיא.
רב יוסף בר אבא
רב יוסף בר אבא היה אמורא שלמד תורה מפי רבי יוחנן ושמואל.
מוזכר בתלמוד מספר פעמים. אחת מהם אודות דין קיום שטרות שלא בפני בעל דין, בה הוא מסביר את טעמו של רבי יוחנן בראיה ממקום אחר בה רואים כי התורה הקפידה שלא לקיים שום דין משפטי גם כזה העוסק בראיות בלבד, כאשר בעל הדין אינו נמצא, מציווי התורה "והועד בבעליו", ציווי העוסק בדין אדם שבעל חיים שברשותו הזיק אדם אחר, שאסור להעיד על כך ולהופכו לשור מועד שלא בנוכחות בעליו.
הוא היה בדורו של רבה בר ירמיה, דיון משותף שלהם כאשר רבה בר ירמיה הגיע לעירו של רב יוסף בר אבא מובא בתלמוד.
כמו כן למד תורה מפי רב יהודה.
יוסף איש הוצל
איסי בן גמליאל
איסי בן גור אריה
איסי בן מהללאל
איסי בן עקביה
יוסף הבבלי
אביגדור לואיזאדא
אביגדור רֶנצו לוּאיזָאדָא (נכתב גם לואיזאדה, לואיזדה; Avigdor Renzo Luisada; 27 באוקטובר 1905, פירנצה, איטליה – 19 ביולי 1987, ישראל) היה צייר ומאייר ישראלי יליד איטליה.
ביוגרפיה.
לואיזאדא נולד בשנת 1905 בפירנצה שבאיטליה, בן לאֶציו. עבד בפירנצה ובמילאנו כמאייר עד לשנת 1936. את הדרכתו הראשונה קיבל מסבו הצייר, ולאחר מכן בשנים 1925–1928 למד באקדמיה בפירנצה. משם המשיך לאקדמיה הלאומית של סן לוקא ברומא (Accademia di San Luca) בשנים 1928–1929. בשנים 1936–1939 היה מזכיר ולאחר מכן מנהל הוועד במילאנו לעזרת פליטים מגרמניה. ובשנים 1946, 1952, 1956, ו-1962 יצא לנסיעות השתלמות באיטליה, פריז, בלגיה והולנד.
בשנת 1939 עלה לואיזאדא לארץ ישראל בארץ עבד כחקלאי ולאחר מכן כמאייר ומורה בבתי ספר יסודיים. במהלך פעילותו כמורה אייר ספרי לימוד והעשרה רבים. כמו כן היה הצייר של עיתון "הצופה לילדים", ואף כתב טור שבו לימד את הילדים כיצד להתבונן באמנות.
בשנים 1965–1975 לימד תולדות האמנות ב"אורט" ובסמינר למורות לציור בתל אביב, והציג במספר תערוכות יחיד במוזיאון תל אביב בשנים 1954 ו-1960, בבית האמנים בירושלים בשנים 1957 ו-1977, בשנת 1962 גלריה אספס בפריז, ובשנת 1970 במוזיאון רמת גן. וכן הציג בתערוכות קבוצתיות בשנים 1936 ו-1949 בביאנלה בוונציה. בשנים 1948–1963 השתתף בכל תערוכות אופקים חדשים (למעט שנת 1955), לקח חלק בתערוכות בינלאומיות כדוגמת "עשרים אמנים ישראליים" בסאו פאולו ב-1960 ובפאולסקירכה בפרנקפורט בשנת 1980.
לואיזאדה נפטר בשנת 1987.
היה אב לדינה ודפנה.
אביגדור לואיזדה
קקדו צהוב-ציצית
קקדו צהוב-ציצית (שם מדעי: "Cacatua galerita") הוא מין של קקדו דרום-מזרח אסיאתי בסדרת התוכאים. הקקדו צהוב הציצית חי במזרח, צפון ודרום-מזרח אוסטרליה אך גם נצפה במערב אוסטרליה, ניו זילנד וגינאה החדשה. הקקדו כה נפוץ באזורו עד שיש מגדירים אותו כמזיק.
הקקדו צהוב הציצית מאכלס סוגים שונים של יערות, ביניהם יערות נשירים, יערות טרופיים וסובטרופיים. בנוסף הקקדו חי גם בסוואנה הצפון-אוסטרלית ובאזורי מחיה אנושיים. הגובה הממוצע באזורי המחיה של הקקדו הוא 1450 מטר.
קקדו זה הוא בינוני, אורכו 45–55 סנטימטר ומשקלו הממוצע כ-800 גרם; מוטת כנפיו כ-103 סנטימטר. כל גופו לבן להוציא את הציצית הצהובה שעל ראשו ואת מקורו ורגליו החומות-שחורות.
תוחלת החיים הממוצעת של הקקדו בטבע היא 40 שנה. בשבי, בזכות הטיפול הנאות והיעדר טורפים, תוחלת חייו הממוצעת של הקקדו היא כ-50–70 שנים, וישנם פרטים שאף הגיעו לגיל 100.
רבייה.
הקקדו צהוב הציצית הוא מונוגמי. עונת הרבייה מתרחשת בזמן שונה בכל אזור; בצפון אוסטרליה ממאי עד ספטמבר, ואילו בדרום היבשת מאוגוסט עד ינואר. לא נערכו תצפיות במספר מספק על רביית הקקדו בגינאה החדשה. הקקדו מעדיף לצורך הקינון גזעי עצים חלולים, לרוב ליד מים זורמים. גודל התטולה הוא כשלוש ביצים סגלגלות-לבנות, עליהן דוגרת הנקבה במשך כ-25–27 ימים. הגוזלים יגיעו לבגרות מינית בגיל 3–4 שנים.
אסטריתיים
אסטריתיים (שם מדעי: Oestridae; מכונים זבובי צאן) היא משפחה של זבובים אשר חיים כטפילים על יונקים וגורמים לתופעת הריממת (Myiasis). במשפחה זו כ-150 סוגים ברחבי העולם. בישראל הם נפוצים בעיקר בעדרי צאן, ומכאן שמם העממי.
אחד המינים "Dermatobia hominis" חי כטפיל על בני אדם ופרימטים נוספים.
אוטו ז'ינייבסקי
המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם הראשונה
המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם הראשונה הייתה סדרת קרבות שנערכו בין מורדים סנוסים ומרוקנים שצידדו באימפריה העות'מאנית ובין האימפריה הבריטית וממלכת איטליה כחלק מהזירה האפריקנית במלחמת העולם הראשונה.
מטרתם של העות'מאנים הייתה לפתוח חזית נוספת שתאלץ את הבריטים להוריד את הלחץ מהמערכה על סיני וארץ ישראל ומהחזית המערבית. האיטלקים רצו לחזק את אחיזתם בשטחים בהם זכו במלחמה האיטלקית-עות'מאנית.
רקע היסטורי.
לאחר המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ניצלה איטליה את אי הבהירות של הסכם השלום וסיפחה את השטחים בצפון אפריקה, אם כי היא נאלצה להיאבק כדי להחיל את שליטתה בצורה יעילה. השבטים הסנוסים ניסו להתקומם במשך כל התקופה, ובתחילת מלחמת העולם הראשונה, הרגישו שזוהי שעת כושר וצירפו אליהם כוחות משבטים ברברים. האימפריה העות'מאנית תמכה בשבטים המתקוממים לאורך כל התקופה, בעיקר בשליחת קצינים שאימנו את השבטים ובשליחת נשק קל בספינות מחופי האימפריה העות'מאנית ומחופי אוסטרו-הונגריה. כמו כן, היו מעורבים אנשי השירות החשאי של משרד המלחמה העות'מאני באיחוד השבטים כנגד האיטלקים. בנובמבר 1914 תקפו המתקוממים בראשות אחמד אל שריף את האיטלקים באזור פזאן ובינואר 1915 הכריזו על עצמאות. ביולי אותה שנה דחקו השבטים את האיטלקים צפונה לכיוון הים התיכון והשתלטו על חלקים נוספים של הארץ.
מהלך העימות.