הקונקורדנציה זכתה עם הופעתה להכרה בעולם המדע היהודי והנוצרי, ודחקה כמעט כליל את רגלי הקונקורדנציות האחרות. היא הוצגה בעמים כקונקורדנציה המקפת והמושלמת ביותר בנמצא, בייחוד לאחר התיקונים והמילואים המרובים שנוספו בה בידי מלומדים במהדורות שראו אור לאורך עשרות שנים. היא מנוקדת זעיר שם זעיר שם להקלת הקריאה, מפרטת את כל מילות השימוש והיחס וכל מילות הגוף למיניהן ולנטיותיהן ושמות פרטיים. מנדלקרן התבסס על המסורה הגדולה.
בשנת תרנ"ז יצא לאור גם קיצור הקונקורדנציה, ובו כל אוצר המילים עם מראי מקומות בלבד ("תבנית ההיכל"). מהדורה זו דמתה במבנֶהָ ל"ספר המילים" של שבי"ל, שהופיע כ-20 שנה לפניו; אך זו של מנדלקרן הייתה מקיפה ומדויקת בהרבה.
גלריית ספרים.
מספריו (לחצו על התמונה לדפדוף בספר):
סנאט רומי
תינוקות בצמרת
תינוקות בצמרת ("עיר התינוקות") (צרפתית : Baby Folies), בבימויו של סרג' רוסנז'יג וקלודי פרוט'י, היא סדרת אנימציה צרפתית שהופקה ב-1993, לערוץ השני הצרפתי. לסדרה 52 פרקים באורך של 13 דקות כל אחד. בארץ שודרה התוכנית בערוץ החינוכית ב-1995 כאשר כל פרק הורכב משני תת-פרקים של 13 דקות. בצרפת שודרה הסדרה בערוץ פוקס עד לשנת 2001.
עלילה.
הסדרה תינוקות בצמרת מספרת על ענן שעליו בנויה עיר שבה מאוכלסים רק תינוקות אשר שולטים בכל תחומי החיים :בעירייה, בחנויות, במשטרה ועוד. התינוקות צריכים להתמודד עם בעיות של "מבוגרים" כמו בחירת ראש עיר, מניעת השלטות של אנשים רעים על מקומות ועוד. אף אחד מבין התינוקות איננו לובש מכנסיים.
מושגים.
להלן מושגים מעיר התינוקות ומה שהם מקבילים אליו בעולם-המבוגרים:
דמויות.
רשימה חלקית:
קישורים חיצוניים.
שירלי באסבי
שירלי אלין באסבי (באנגלית: Shirlee Busbee; נולדה ב-9 באוגוסט 1941, סן חוזה, קליפורניה) היא סופרת אמריקאית מז'אנר הרומן הרומנטי.
שירלי באסבי נולדה כבת הבכורה של קצין בצי האמריקאי, אחות לשתי אחיות ושלושה אחים.
תחילה, למדה במכון בקנטרי (Kentri) שבמרוקו ולאחר מכן היא פנתה לאוניברסיטת עסקים ברבנק שבסנטה רוזה שבקליפורניה. במשך מספר שנים היא עבדה כמעצבת במחוז סולאנו (Solano Country).
ב-22 ביוני 1963 היא נישאה להווארד באסבי. עתה הם גרים בצפון קליפורניה, שם יש להם חוות סוסים וחיות נוספות. באותה תקופה היא הכירה סופת רוזמרי רוג'רס והן התיידדו.
שירלי זכתה במספר פרסים על כתיבתה ביניהם : Romantic Times Reviewers' Choice, Affaire de Coeur's Silver ו- Bronze Pen Awards.
שאר ספריה :
האאקון השביעי
קהל
קהל הוא ציבור אנשים המתקבצים על מנת לצפות, להאזין או להשתתף בהתרחשות אמנותית, ספורטיבית, לימודית, מקצועית, חברתית או פוליטית. הקהל עשוי להימצא פיזית במקום האירוע, למשל באולם תיאטרון, אולם קונצרטים או מופע רוק, מגרש ספורט, הפגנה, קרנבל, כנסייה/בית כנסת/מקדש, ברחוב ועוד. מאידך הקהל עשוי להתקבץ וירטואלית, למשל קהל צופי תוכנית טלוויזיה, מאזיני רדיו או קוראי עיתון מסוים אינם מצויים יחדיו באותו מיקום, ולעיתים גם לא באותה עת.
מעורבות הקהל בהתרחשות עשויה לנוע בין אי-מעורבות כלל, מעורבות מינימלית כגון מחיאות כפיים או קריאת "אָמֵן" או מעורבות רבה ופעילה בתוכני האירוע, כמו למשל מעורבותם של צופי סרט הפולחן "מופע הקולנוע של רוקי" המתחפשים לדמויות מן הסרט ומשתמשים במגוון אביזרים כדי להמחיז את הסצינות המוצגות על המרקע. מעורבות קהל רבה מתקיימת גם במופעי בידור בהם שחקנים מקצועיים מציגים סיפור מסגרת מז'אנר התעלומה הבלשית תוך שילוב אנשים מהקהל בצוות השחקנים ואלתור העלילה תוך כדי התקדמותה.
ביהדות.
ביהדות, קהל הוא גם ציבור המתפללים בבית כנסת או הנוכחים בטקס דתי (כגון בר מצווה, חתונה). בהקשרים אלו יש המתייחסים לנוכחים בביטוי: "קהל קדוש". בגולה המילה "קהל" שימשה לעיתים במשמעות הקהילה היהודית או ראשי הקהילה.
הרובע השישי של פריז
הרובע השישי של פריז (בצרפתית: VIe arrondissement), הממוקם בגדה השמאלית של העיר, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת, והוא משתרע על שטח של 2.154 קמ"ר. הוא מפורסם בשל אזור סן ז'רמן דה פרה, שבמרכזו כנסיית סן ז'רמן דה פרה, שנוסד במאה ה-6. ברובע השישי נמצא גם הסנאט הצרפתי, שממוקם בגני לוקסמבורג.
דמוגרפיה.
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע היה בשנת 1911, אז הגיע מספר התושבים ל-102,993 איש (שהם 47,815 תושבים לקמ"ר). בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 44,919 תושבים וברובע הועסקו 43,691 בני אדם.
הרבעים הפנימיים.
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים ("quartiers"). הרבעים הפנימיים של הרובע השישי הם:
מרקלוס השני
האפיפיור מרקלוס השני (בלטינית: Marcellus II; 6 במאי 1501 – 1 במאי 1555), נולד כמרקלו קרוויני דגלי ספאנוקי, כיהן כאפיפיור מה-9 באפריל 1555, לאחר מות האפיפיור יוליוס השלישי. הוא היה האפיפיור האחרון שלא החליף את שמו עם מינויו.
ביוגרפיה.
יליד מונטפאנו, הוא היה בנו של ריקרדו קרוויני שהיה גזבר הכנסייה באנקונה. לאביו היה עניין גם באסטרולוגיה ולאחר שגילה שההורוסקופ של מרקלו מנבא לו מעמד גבוה בכנסייה, ייעד אותו לכמורה.
אחרי תקופת לימודים בסיינה, עבר קרוויני לרומא להמשיך את לימודיו. ב-1534 הוא מונה כמזכיר לאפיפיור פאולוס השלישי ( 1534–1549) ושירת כיועץ קרוב לאחיינו של האפיפיור, אלסנדרו פארנזה. בהמשך מינה אותו פאולוס השלישי לבישוף של ניקאסטרו, איטליה ב-1539. קרוויני לא עבר את טקס ההסמכה כבישוף בפעם הזאת. ב-19 בדצמבר 1539, מינה אותו פאולוס השלישי לכומר-קרדינל של כנסיית בזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוסלמה (הצלב הקדוש בירושלים), ברומא. בעשור הבא נעשה קרוויני האדמיניסטרטור מטעם הכנסייה של מחוזות הבישוף של רג'ו אמיליה וגוביו. בוועידת טרנטו הוא נבחר לאחד משלושת נשיאי המועצה, ביחד עם הקרדינלים רג'ינלד פול וג'ובאני מריה צ'וצ'י דל מונטה (לימים האפיפיור יוליוס השלישי). הוא המשיך לשרת בתפקיד הזה בשארית כהונתו של פאולוס השלישי, אז הוחלף על מנת לפייס את קיסר האימפריה הרומית הקדושה קארל החמישי. ב-1548 הוא מונה כספרן של הותיקן.
ב-9 באפריל 1555, ביום הרביעי של הקונקלווה אחרי מותו של יוליוס השלישי (1550–1555), נבחר קרוויני לאפיפיור חרף מאמציו של הקיסר קארל החמישי למנוע את בחירתו. האפיפיור החדש שבר את המסורת ובחר לכהן בשמו, כמרקלוס השני. הוא האפיפיור האחרון עד-היום ששם הכהונה שלו תואם את שמו הפרטי בלידה. מרקלוס השני גם הוסמך כבישוף וגם הוכתר כאפיפיור ביום הבא, בטקס שהיה צנוע בגלל קיומו בתקופת הלנט. ההסמכה שלו כבישוף נדרשה שכן למרות שהוא ניהל כמה מחוזות בישופות כבישוף, הוא מעולם לא הוקדש כבישוף לפני כן.
מרקלוס השני רצה לעצב מחדש הרבה מהנהלים הפנימיים של הכנסייה, אך גופו נכנע לעייפות של הקונקלווה, הטקסים המתישים הקשורים במינויו, החרדות מהמשרה שלו, ועומס הפונקציות האפיפיוריות של השבוע הקדוש וחג הפסחא. מהר מאוד חלה מרקלוס, וחרף הטיפול המסור, שכלל עטיפתו בעורות כבשים מהבילים, הוא מת ביום ה-22 לבחירתו.
למרקלוס השני יצא מוניטין של אדם ישר, בעל טקט ויכולת. מאמינים כי המיסה פפה מרצ'לי (שחיבר ג'ובאני פלסטרינה לפני או ב-1565) הולחנה לכבודו. עם תקופת כהונה של 22 ימים, האפיפיור מרקלוס השני מדורג שישי ברשימת 10 האפיפיורים שכיהנו זמן קצר ביותר. יורשו היה האפיפיור פאולוס הרביעי.
פסחים
נטאל (פרובינציה)
פרובינציית נטאל (באנגלית: Province of Natal ובאפריקאנס: Provinsie van Natal) הייתה אחת מארבע פרובינציות דרום אפריקה בין השנים 1910 ו-1994, תחת איחוד דרום אפריקה ורפובליקת דרום אפריקה. לקראת שלהי שנות קיומה של הפרובינציה, הוקמו בתחומה שני בנטוסטנים: טרנסקאי וקוואזולו.
כיום בשטחה של פרובינציית נטאל מתקיימת הפרובינציה המודרנית קוואזולו-נטאל.
הקבר התראקי בקאזאנלק
הקבר התראקי בקאזאנלק (בולגרית Казанлъшка гробница - "הקבר בקזנלק") הוא מבנה קבר בצורת כוורת עשוי לבנים ומכוסה בכיפה סמוך לעיר קאזאנלק, אשר במחוז סטארה זאגורה, במרכז בולגריה. הקבר התגלה בשנת 1944 ומאז שנת 1979 הוא מוכרז כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
במקום התקיים יישוב החל באלף ה-5 לפנה"ס ועד לתקופת הברונזה בסוף האלף ה-4 לפנה"ס. לאחר מכן יישבו התראקים, עם הודו-אירופי את בולגריה. אלה הותירו מערכת של קברים שהמוקדמים שבהם מתוארכים לסביבות שנת 3000 לפנה"ס. התראקים הגיעו לשיאם בין המאה ה-5 לפנה"ס למאה ה-3 לפנה"ס, ובמאה ה-4 לפנה"ס התפצלה ממלכתם לשלוש ממלכות קטנות יותר ובירתה של אחת מהן, ממלכת אודריסה, הועברה בשנת 320 לפנה"ס לסתופוליס הסמוכה לקאזאנלק. העיר תוכננה לפי עקרונות אדריכליים של פוליס יוונית ובוצרה, ונמצאו בה שבעה מבני קברים שארבעה מהם, כולל הקבר נשוא ההכרזה, עשויים מלבנים. קבר זה נבנה ככל הנראה עבור אחד ממלכיה או אציליה של ממלכת אודריסה בסוף המאה ה-4 לפנה"ס.
מבנה הקבר.
הקבר ניצב בראשה של גבעה סלעית, והוא נעדר יסודות עמוקים. הוא עשוי משלושה חדרים בהתאם למסורת התראקית - מבואה מלבנית שנועדה למרכבה ולסוסים או לעבדים שילוו את המנוח אל העולם הבא, מסדרון בצורת מלבן שנועד לרכושו האישי, וחדר הקבורה העגול שקוטרו 2.62 מטר וגובהו 3.48 מטר.
שלושת החדרים ערוכים לאורך קו ישר כאשר כניסותיהם ניצבות זו מול זו. הכניסה החיצונית אל המבואה בנויה בצורת טרפז והייתה קבועה בה דלת ברזל, אך היא נגנבה מהקבר יחד עם יתר תכולתו. לאחר הקמת חדרי הקבר והנחת הגג, נבנתה סביבו מעטפת חיצונית מאבן כדי להגן עליו.
ציורי הקיר.