חוסיין ציפה שהפורטוגזים יטילו את כל כוחותיהם, ולכן הוא החזיק את הספינות הקלות לתגבורת בהמשך בתוך התעלה, כדי לתקוף את הפורטוגזים מאחור כאשר הם מתכתשים עם ספינות הקרב הגדולות. ג'ואו דה נובה, תמרן את ספינת הדגל "פלור דו מאר" כדי לחסום את הכניסה לתעלה ולמנוע מספינות המשוטים לצאת משם. מסת הספינות הצפופה היוותה יעד אידיאלי לתותחים הפורטוגזים. הם פגעו בספינות רבות, אשר חסמו את דרכן של הבאות אחריהן. סירות המשוטים לא הצליחו לפרוץ את דרכן החוצה לסייע בקרב. סירותיו של הזמורין הסתובבו אחרי חילופי אש קצרים ונסוגו מאזור הקרב. לאורך הקרב, "פלור דו מאר" ירתה מעל 600 פגזים. לאט לאט אך בטוח, הפורטוגזים איבטחו את מרבית הקרווליות, הציבו חלק מהספינות שלהם בין אוניות הקרב לחוף, וירו על כל הכוחות המוסלמים שניסו להגיע לחוף.
בסופו של דבר, נותרה רק ספינה בודדת - אוניית הדגל המוסלמית, שהייתה גדולה יותר מכל כלי שיט אחר בקרב, היא עגנה קרוב מדי לחוף. לבסוף רוב הספינות הפורטוגזיות הגיעו אליה. הייתה זו אונייה מחוזקת, ועמידה ונדרש כוח אש גדול מתותחי הספינות הפורטוגזיות, והפצצה ארוכה כדי להטביע אותה בסופו של דבר בשעות בין הערביים. טביעתה סימן את סיום קרב דיו.
לאחר מכן.
הקרב הסתיים בניצחון עבור הפורטוגזים, כאשר הקואליציה גוג'אראט-ממלוכית-קליקוט הובסה לחלוטין. הממלוכים נלחמו באומץ עד הסוף, אך הפסידו כי לא ידעו כיצד להתמודד עם כוח ימי, שכמוהו לא ראו מעולם לפני כן. לפורטוגזים היו ספינות מודרניות ומלחים מנוסים, חיל רגלים מצויד טוב יותר. היו להם יותר תותחים והתותחנים היו בקיאים יותר באמנות ההפגזה, בהשוואה לממלוכים.
לאחר הקרב השיב מליק אייאז את שבויי סעול, לבושים היטב ושבעים. דום פרנסיסקו סירב להשתלט על נמל דיו וטען כי יהיה יקר לתחזק אותו, אך חתם על הסכם סחר עם אייאז ופתח תחנת סחר בעיר. הפורטוגזים ביקשו אחר כך לבנות מצודה בעיר אך לא הצליחו בכך.
שלל הקרב כלל שלוש ספינות, שלוש קרוולות מוסלמיות. 600 תותחי ברונזה ושלושה דגלים מלכותיים של סולטאן ממלוכי בקהיר שנשלחו לפורטוגל לתצוגה במטה מסדר המשיח, שאלמיידה היה חלק ממנו. המשנה למלך קנס את הסוחרים של דיו (שמימנו את הצי המוסלמי) בתשלום של 300,000 קסרפינים מזהב, 100,000 מתוכם חולקו בין החיילים ו-10,000 נתרמו לבית החולים קוצ'ין.
היחס לשבויים הממלוכים על ידי הפורטוגזים היה אכזרי הם עונו, נרצחו ונשרפו חיים כנקמה על מותו בנו של המשנה למלך. לאחר הקרב, אלמיידה דיווח למלך מנואל: "כל עוד אתה יכול להיות עוצמתי בים, אתה תחזיק את הודו כשלך; אם לא יהיה לך כוח כזה, לא יועיל לך מבצר על החוף." לאחר הקרב מסר את תפקיד המשנה למלך לאפונסו דה אלבוקרקי ועזב לפורטוגל בנובמבר 1509.
אלמיידה נהרג בדצמבר בקרב ליד כף התקווה הטובה, יחד עם 70 פורטוגזים נוספים - יותר מאשר בקרב על דיו. גופתו נקברה על החוף, אך לאחר מכן מעולם לא נמצאה.
חוסיין שרד את הקרב והצליח להימלט מדיו יחד עם 22 ממלוכים נוספים. הוא חזר לקהיר, וכמה שנים אחר כך הועמד לרשותו צי נוסף עם 3000 איש שנשלחו להילחם נגד הפורטוגזם, אך הוא נרצח בים סוף, על ידי מפקדו השני - סלמן רייס העות'מאני. הסולטנות הממלוכית של מצרים תקרוס לאחר פלישה עות'מאנית זמן קצר לאחר מכן.
מבין כל המשתתפים המובילים בקרב דיו, מאליק אייאז היה היחיד של מת מוות אלים; הוא מת אדם עשיר באחוזתו בשנת 1522.
מורשת.
קרב דיו נחשב לאחד הקרבות החשובים בהיסטוריה. הסופר ויליאם וייר בספרו 50 קרבות ששינו את העולם, מדרג את הקרב הזה כ 6 החשובים בהיסטוריה, והפסיד רק לקרב מרתון, מרד ניקה, קרב גבעת בונקר, קרב ארבלה (גוגמלה) וקרב חטין. הוא אומר: "עם תחילת המאה ה-15 נראה היה שהאסלאם מוכן לשלוט בעולם. סיכוי זה שקע באוקיינוס ההודי מול דיו." ההיסטוריון ריינר דהנהרדט אומר כי קרב זה מושווה רק לקרבות לפנטו וטרפלגר מבחינת חשיבות ומורשת. לטענת המלומד מיכאל עדס, קרב זה "ביסס את העליונות הימית האירופית באוקיינוס ההודי עוד מאות שנים. "
קרסו מוטורס
קרסו מוטורס בע"מ המוכרת בשם המקוצר קרסו היא חברה ציבורית ישראלית, שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ועוסקת בייבוא ומכירת מכוניות תוצרת "רנו", "ניסאן", "דאצ'יה" ו-"אינפיניטי". נכון לסוף שנת 2020 החזיקה קרסו מוטורס נתח שוק של כ-8% משוק המכוניות החדשות בישראל ודורגה במקום החמישי מבין יבואני הרכב.
היסטוריה.
בשנת 1933 משה (מואיז) קרסו, עולה חדש מיוון, רכש מיצחק ארדיטי את הזיכיון לייבוא ושיווק מכוניות מתוצרת גנרל מוטורס האמריקאית, וכך נוסדה חברת "מואיז קרסו, מחלקת מכוניות".
בשנת 1947 החברה החלה לייבא מכוניות תוצרת "הילמן" הבריטית ו"נאש" האמריקאית.
בשנת 1948 הזכיין הערבי-פלסטיני של חברת רנו הצרפתית בארץ ישראל ברח עקב מלחמת העצמאות.
רנו שנשארה ללא משווק מקומי במדינת ישראל פנתה אל משה קרסו במטרה שייבא ארצה את רכבי החברה, והוא בתגובה קפץ על המציאה.
ב-1992 קיבלה החברה את הזיכיון לייבוא רכבי ניסאן היפנית. בשנת 2011 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בשנת 2015, קיבלה החברה את הזיכיון לייבוא רכבי נוסעים מתוצרת דאצ'יה הרומנית.
בדצמבר 2019 הגיעה החברה להסכם על קניית קבוצת קל אוטו ללא תמורה במזומן ובכפוף לתנאים אחדים. העסקה הושלמה במאי 2020.
תחומי פעילות.
קרן אלומה, יחד עם קרסו מוטורס וקבוצת מגדל מתמודדים (נכון לסוף שנת 2021) על רכישת נתח ממניות חברת התחבורה אגד.
בעלי עניין.
בשנת 1962 משה נפטר והוריש לארבעת ילדיו את מניות החברה בחלקים שווים. נכון לשנת 2019 כ-65% ממניות החברה מוחזקות על ידי בני משפחת קרסו המורחבת.
מנועי בית שמש אחזקות
אילן תמיר
אילן תמיר (נולד בספטמבר 1973) הוא פרופסור לתקשורת ולשעבר ראש בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.
ביוגרפיה.
אילן תמיר נולד בישראל. גדל והתחנך בקיבוץ בית אורן ועבר עם משפחתו לאשדוד כשהיה נער. את שירותו הצבאי עשה בסיירת נח"ל, וסיים בדרגת סרן. בהמשך התגייס לשב"כ, ושירת בישראל ומחוצה לה במשך למעלה מעשור. במקביל, החל בלימודי תקשורת באוניברסיטת בר-אילן וסיים את לימודי התואר הראשון והתואר השני בהצטיינות יתרה. את עבודת הדוקטורט, בהנחייתה של פרופסור רינה בוגוש, הגיש בשנת 2009 בנושא "ספורט, מגדר ותקשורת: נשים בעיתונות הספורט הכתובה בישראל, 2006-1948".
לאחר מכן החל ללמד במספר מוסדות אקדמיים. הוא שימש כמרצה באוניברסיטת אריאל, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה האקדמית בווינגייט וכן כחוקר אורח במרכז לחקר הספורט באוניברסיטת נורת'איסטרן בבוסטון ובאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2014 מונה תמיר לעמוד בראש בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל, וב-2018 קיבל דרגת פרופסור חבר. תמיר מלמד כיום גם בבר-אילן כמרצה מן החוץ.
בשנת 2016 דורג כאחד מ-12 מרצים מעוררי השראה במחקר שערכה התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.
תמיר מתגורר כיום ברעננה. נשוי ואב לשלושה ילדים.
פרסומים.
ערך (יחד עם פרופ׳ יאיר גלילי וד"ר משה לוי) את הספר "ספורט ומגדר בחברה הישראלית: מאפיינים, זהויות ויצוגים", בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה (2015).
פרסם מעל 50 מאמרים אקדמיים.
בוברויסק (מחוז משנה)
מחוז משנה בוברויסק (בבלארוסית: Бабруйскі раён; ברוסית: Бобруйский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר בוברויסק.
דמוגרפיה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה בוברויסק 20,660 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 16,683 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 84.11% בלארוסים, 11.94% רוסים, 1.11% אוקראינים ו-2.84% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (70.30%) ורוסית (28.66%).
קפטן אוניית דגל
קפטן אוניית דגל (באנגלית: flag captain) היה תוארו בצי המלכותי הבריטי של קפטן שהופקד על ההשטה והתפעול היומיומי של אוניית דגל בפיקוד סגן־אדמירל, תת־אדמירל או אדמירל (full admiral).
באוניית הדגל יכול היה לשרת גם קפטן של הצי (captain of the fleet), שמילא את תפקיד ראש המטה של האדמירל. תוארו באונייה של קפטן אוניית הדגל היה "קפטן שני" (second captain). ושל קפטן של הצי – "קפטן ראשון" (first captain).
את תפקיד קפטן אוניית הדגל מילא על פי רוב פוסט־קפטן צעיר, שהאדמירל פיקח עליו מקרוב, בעוד שאת תפקיד קפטן של הצי מילא פוסט־קפטן ותיק. המונח "קפטן אוניית דגל", כמו גם "קפטן של הצי", היה שם תפקיד ולא שם דרגה.
ביאליניצ'י (מחוז משנה)
מחוז משנה ביאליניצ'י (בבלארוסית: Бялыніцкі раён; ברוסית: Белыничский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ביאליניצ'י.
דמוגרפיה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ביאליניצ'י 21,839 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 18,459 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 95.37% בלארוסים, 3.28% רוסים, ו-1.35% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (87.75%) ורוסית (11.45%).
ביחוב (מחוז משנה)
מחוז משנה ביחוב (בבלארוסית: Быхаўскі раён; ברוסית: Быховский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ביחוב.
דמוגרפיה.