ב-9 בפברואר 2001 הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. ב-24 במרץ שודר הסרט ברשת הטלוויזיה HBO. בהמשך אותה שנה הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים של אדינבורו ובפסטיבל הסרטים של ורשה.
תקציר עלילה.
ויוויאן ברינג (אמה תומפסון) היא מרצה לספרות אנגלית הידועה בזכות הידע הרב שלה בנושא השירה המטאפיזית, ובעיקר הסונטות הקדושות מאת ג'ון דאן. חייה משתנים כשהיא מאובחנת כחולה בסרטן השחלות בדרגה 4 עם גרורות. האונקולוג הארווי קליקיאן (כריסטופר לויד) קובע לה טיפולים כימותרפיים שונים לטיפול במחלה, והיא סובלת מתופעות הלוואי שלהם (כגון חום, צמרמורות, הקאות, וכאבי בטן). מעת לעת חוזר הסיפור בפלשבק לרגעים מחייה הקודמים כולל ילדותה, לימודיה באוניברסיטה, והקריירה שלה לפני האבחנה. במהלך הסרט היא שוברת את הקיר הרביעי, כשהיא מסתכלת אל המצלמה ומביעה את רגשותיה.
ככל שהמחלה מחמירה, ויוויאן מסכימה לעבור בדיקות נוספות וטיפולים ניסיוניים, על אף שהיא מבינה שהרופאים, כולל תלמיד לשעבר שלה ג'ייסון פוזנר, מתייחסים אליה כאל שפן ניסיונות ולא אל חולה שיש להצילו. האדם היחיד שנראה שאכפת לו ממנה היא אחת האחיות המטפלות בה, סוזי מונהן (אודרה מקדונלד).
לקראת סוף מחלתה מבקרת את ויוויאן פרופ' אוולין אשפורד (איילין אטקינס), שהייתה המרצה והמנטור שלה בתקופת הלימודים. אשפורד מקריאה לה קטעים מספר הילדים "ארנבון בורח מהבית" מאת מרגרט וייז בראון. לקראת סוף חייה ויוויאן מתחרטת על חוסר הרגישות שלה ומבינה שהייתה צריכה להיות חביבה יותר לאנשים. בעת הצורך הגדול ביותר היא לומדת שחמלה אנושים היא בעלת חשיבות גדולה יותר מאשר שנינות אינטלקטואלית.
ויוויאן מתה בסוף הסרט, וקולה נשמע כשהיא מקריאה את הסונטה "death be not proud".
הפקה.
כהכנה לתפקידה בדמות ויוויאן ברינג, אמה תומפסון גילחה את ראשה, בעקבותיהן של השחקניות קתלין צלפנט וג'ודית לייט, שגילמו את הדמות על במת התיאטרון.
הסרט צולם באולפני פיינווד בלונדון.
הפסקול כולל קטעים קלאסיים אחדים בהם "סרנדה אדאג'ו" מתוך רביעיית מיתרים מס' 15 מאת דמיטרי שוסטקוביץ', "Spiegel im Spiegel" מאת ארוו פרט, הפרק השני של הסימפוניה השלישית מאת הנריק גורצקי ("סימפוניה של שירי יגון"), והיצירה "השאלה ללא מענה" מאת צ'ארלס אייבס.
קבלה.
ביקורת.
הסרט זכה לשבחי הביקורת. באתר Rotten Tomatoes קיבל הערך ציון של 83% המבוסס על 12 ביקורות.
אדי קוקרל ממגזין וראייטי כינה את הסרט "פיקח ומנצח". עוד כתב שהסרט "ממוקד, סוחט רגשית, ומעורר השראה". הוא שיבח את הכתיבה של תומפסון וניקולס.
קארין ג'יימס מניו יורק טיימס ציינה "אמה תומפסון מציגה את אחת ההופעות המבריקות ביותר שלה בדמות ויוויאן ברינג... מר ניקולס ומיס תומפסון שכתבו יחד את התסריט, ביצעו שינויים מזעריים במחזה, אבל בכך יצרו שינוי צורה משמעותי. הם שמרו על השפה של אדסון, וההתמקדות בחדר של ויוויאן בבית החולים". בהמשך כתבה "לא נתיימר שהסרט הוא כיף או מרגיע. בכנות, הוא מדכא. אבל אם תחמיצו את הגרסה הזאת, תחמיצו חוויה נדירה."
ב-3 ביולי 2008 כתב רוג'ר איברט בבלוג שלו שהוא בחר בסרט "שנינות" כאחד הסרטים הטובים ביותר של שנת 2001.
מבקרים רבים נוספים שבחו את הסרט ואת השחקנים, בהם מבקרי ה-The A.V. Club, מגזין "ניו יורק", "לוס אנג'לס טיימס", "סן פרנסיסקו כרוניקל", והעיתון "וול סטריט ג'ורנל". גם ניקולס זכה לשבחים על הבימוי.
מדיה ביתית.
HBO Home Video הוציאו את הסרט בפורמט 16:9 על גבי DVD ב-11 בספטמבר 2001.
אחוזת סנדרינגהם
MZKT-74135
MZKT-74135 (ברוסית: МЗКЦ-74135) הוא מוביל טנקים מתוצרת MZKT המיוצר בבלארוס משנת 1997 ועד היום.
בשנת 2002 נבנו מדגם ה-"MZKT-74135" דגמים משופרים, ומודרניים יותר, שיוצאו לאיחוד האמירויות הערביות. יוצאו 39 יחידות, אשר הורכבו בהם מנועי דיזל המפיקים 585 כ"ס, ותיבות הילוכים אוטומטיות "אליסון" מסוג "M6610AR".
איבראן
איבראן (בהונגרית: Ibrány) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבמזרח הונגריה.
איבראן הפכה מכפר לעיר רשמית בשנת 1993.
יהודי איבראן.
יהודים ראשונים בעיר החלו להתיישב במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם התפרנסו מחקלאות על גבי האדמה הפורייה באזור וכן מטחנת קמח שהייתה שייכת ליהודים, מפעל לייבוש צמחי מרפא, מחלבה ובית חרושת למלט. הקהילה החלה לקום בתחילת המאה ה-19 והייתה בתחילה כפופה לקהילה שבטיסאברצל () אך בהמשך החלה לפעול בנפרד כקהילה אורתודוקסית והקימה גם חברה קדישא, בית כנסת ומוסדות חינוך.
בתקופת הטרור לבן בין השנים 1919 ל-1921 עונו כמה מיהודי המקום על ידי פורעים. בשנת 1930 נמנו בקהילת איבראן 235 יהודים.
האנטישמיות החלה להיות מורגשת בעיר בשנת 1938 ובשנת 1940 ברחו מהעיר כמה משפחות יהודיות בעקבות גילויי אנטישמיות. בשנת 1942 נעצרו ארבע משפחות יהודיות בטענה שהן ללא אזרחות הונגרית בתוקף וגורשו לקמניץ-פודולסקי.
בשנת 1944 לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה הועברו יהודים אחדים כבני ערובה לנירג'האזה, אחרים נעצרו ועקבותיהם נעלמו. לאחר חג הפסח רוכזו שאר יהודי איבראן בחצר בית הכנסת, משם הובלו לגטו נירג'האזה ולבסוף שולחו למחנה ההשמדה באושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כ-20 יהודים. הם מצאו את בניין בית הכנסת שדוד ומחולל ומבית העלמין הישן נגנבו מצבות. ניסיון לחדש את חיי הקהילה נכשל והיהודים עזבו את המקום.
ריצ'ארד אוון
רעידת האדמה בשארם א-שייח' (1969)
רעידת האדמה בשארם א-שייח' בשנת 1969 הייתה רעידת אדמה אשר התרחשה באזור בחצי האי סיני שבמצרים ב-31 במרץ 1969 בשעה 09:15:52 (זמן מקומי), והייתה בעוצמה 6.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד של רעידת האדמה היה סמוך לאי שדואן, דרומית מערבית לעיר שארם א-שייח', במפגש של הים האדום ומפרץ סואץ. לפחות 82 בני אדם נהרגו ברעידת האדמה וכ-15 בני אדם נפצעו.
נזקים מרעידת האדמה.
רעידת האדמה השפיעה במיוחד על האיים הסמוכים טאווילה וגובל, הפילה על הקרקע אנשים שהיו קרובים למוקד רעידת האדמה, וגרמה במקרים רבים להתמוטטות סלעים באזור שדואן, אך משום שהאיים אינם מאוכלסים לא נגרם נזק ממשי, למעט כמה שברים מסוימים במגדלור "שאכר". בעיר ע'רדקה נוצרו שברים קירות של תחנות כוח עשויה מבטון מזוין, והטיח נסדק בשתי בתי מלון. נזק דומה נראה גם מצפון במנזר סנטה קתרינה בשארם א-שייח' (שבה מרבית האנשים התקשו לעמוד במהלך רעידת האדמה) נוצרו סדקים בקירות, חפצים נפלו מהמדפים, והרהיטים נעו או התהפכו. שדות הנפט אשר בקרבת חופי מפרץ סואץ לא נפגעו.
רחוק יותר ממוקד רעידת האדמה הנזק היה קל בלבד, או שלא היה שום נזק, אם כי הוא הורגש במיוחד בערי הנמל סאפאג'ה וקוסייר, וממערב בקינא. באסיוט נהרסו בית ומסגד, ובבני סויף נפגעו מספר בתים. בקהיר תושבים רבים ברחו לרחובות, בית אחד נהרס, כעשרה בתים נוספים נפגעו, ובחמישה בתים היו פצועים, אך רעידת האדמה הורגשה רק על ידי כמה אנשים צפונית לאלכסנדריה.
אלכסנדר לבייקין
אלכסנדר איוונוביץ' לבייקין (ברוסית: Александр Иванович Лавейкин; ) הוא קוסמונאוט סובייטי-רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל מיר.
קורות חיים.
אלכסנדר לבייקין נולד במוסקבה למשפחת גיבור ברית המועצות, גנרל בחיל האוויר הסובייטי. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודי הנדסה באוניברסיטה טכנית במוסקבה. בשנת 1974 הוא התחיל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
בשנת 1978 אלכסנדר לבייקין התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל.
בשנים 1987 אלכסנדר לבייקין שוגר לחלל בחללית סויוז TM-2 לצד יורי רומננקו. החללית התחברה לתחנת החלל מיר. אלכסנדר לבייקין שהה בחלל 174 ימים. במהלך תקופה זו הוא ביצע מספר מחקרים ופעמיים פעילות חוץ רכבית. בעקבות בעיות לב שהתגלו חזר לכדור הארץ לפני המועד המתוכנן. בהמשך התברר שמצבו תקין והוא המשיך הכנות לטיסות המשך.
בשנת 1994 אלכסנדר לבייקין עזב את יחידת הקוסמונאוטים והתחיל לעבוד במוזיאון החלל הרוסי.
הכאב הזה
הכאב הזה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה, מתוך אלבומה האחד עשר, ימים נשברים. השיר יצא לאור באוקטובר 1986, כסינגל השלישי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד של רשת ג'.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי עפרה חזה, הולחן על ידי חזה ויזהר אשדות והופק על ידי אשדות. בשנת 2007, הקליטו עברי לידר ונינט טייב גרסה מחודשת של השיר. גרסתם זכתה להצלחה רבה, ואף נכללה באלבום המחווה קול הנשמה - שרים עפרה חזה, שיצא בשנת 2018, עבור חזה.
השיר זכה לגרסה אנגלית, "My Aching Heart", שנכלל באלבום "Shaday".
ב-5 באפריל 2000, יצא אלבום האוסף מנגינת הלב, בו נכלל השיר.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא של השיר פורסם לראשונה ליוטיוב ב-28 בפברואר 2010. בווידאו קליפ, ניתן לראות את עפרה חזה שרה באולם שקירותיו מכוסים בתמונות לצד נגני ליוויי, מתופף, קלידים וגיטריסט.
נכון ל-21 בינואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-150 אלף צפיות.
עליסה בארץ הפלאות (סרט, 1988)
עליסה בארץ הפלאות (באנגלית: Alice in Wonderland) הוא סרט פנטזיה מונפש אוסטרלי לילדים משנת 1988, המבוסס על הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" שכתב לואיס קרול. הסרט בוים על ידי ריצ'רד טרואבלוד, נכתב על ידי פול לידון והופק על ידי רוז פיליפס, כאשר הפקת הסרט נעשתה באולפני ההנפשה ברבנק.