ספר הלימוד "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר" נשען על גישת "הנרטיב הדואלי", אשר דוגלת בשיח ליברלי ופלורליסטי, הספר מציג את הנרטיבים ההיסטוריים של הפלסטינים והישראלים, זה לצד זה כאשר באמצע הספר קיים רווח - חיץ אשר בעתיד מאפשר ליצור נרטיב משותף. הספר מורכב מתשעה פרקים מרכזיים בהיסטוריה של שני העמים במאה העשרים. על כתיבת הספר שקדה קבוצה של מורים להיסטוריה, פלסטינים שאינם אזרחי מדינת ישראל ויהודים אזרחי ישראל, תחת ההנחיה המקצועית של היסטוריונים משני הצדדים. קבוצת המורים עבדה בסמיכות במשך כעשר שנים, במסגרת מפגשים חד–לאומיים ודו–לאומיים בארץ ובחו"ל. הייחודיות של הספר נובעת, בין השאר, מכך שהוא נכתב במשותף על ידי מורים פלסטינים וישראלים, על רקע הקונפליקט האלים בין הצדדים. הספר מיועד להוראה של תלמידי תיכון. מעבר לכך, הוא מומלץ לשימוש כחומר הוראה למורים העוסקים בקונפליקט הישראלי-פלסטיני, להכשרה של מורים במכללות ובאוניברסיטאות ולמקבלי החלטות בסוגיות אלה.
להלן דוגמאות לתוכן הספר בראי גישת הנרטיב הדואלי:
היבטים חינוכיים יישומיים של הנרטיב הדואלי.
התקווה של צוות המחקר ופיתוח של כתיבת הספר הייתה לכנס בספר אחד אופן חשיבה ניסיוני של גישה חינוכית אשר מחפשת רפורמה ומבוססת על התאוריה של נרטיב דואלי והמשמעות של מודל תאורטי זה במעברים שבין קונפליקט להתפייסות, כלומר תהליך ההתפייסות מתרחש כאשר קיימת לגיטימציה של צד אחד לסיפור של הצד השני וחוזר חלילה. בנוסף לכך, מורי הפרויקט עסקו ביצירת "מדריכים למורה" לכל תקופה בספר, אשר זמינים לציבור המורים באתר מכון המחקר פריים, הערכת התנסויות חדשות שלהם בכיתה על ידי ביקורים בכיתותיהם של המורים האחרים. בעצם תהליך זה הספר אמור להוות נקודת התחלה של תהליך למידה, ולא את סיומו של תהליך זה. אלה הנרטיבים שנכתבו על ידי המורים בשלב אלים של הסכסוך, בימי האינתיפאדה השנייה, בתקווה שבשנים הבאות האקלים הפוליטי בין שני העמים ישתפר במידה כזו שיתחולל שינוי משמעותי בדיווח ההיסטורי של העבר המשותף שטוף הדמים.
האופן היישומי של גישת הנרטיב הדואלי בספר.
עשרים וארבעה מורים פלסטינים וישראלים היו מעורבים בפרויקט "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר" במכון לחקר השלום במזרח התיכון – פריים. כולם בעלי השכלה גבוהה בהיסטוריה, בחינוך ובפסיכולוגיה, כמו גם ניסיון עשיר בהוראה. חלקם השתתפו בפרויקט החל מראשיתו ואחרים הצטרפו מאוחר יותר. במהלך כתיבת הנרטיבים השתתפו המורים באופן פעיל במפגשים חד–לאומיים ודו–לאומיים, ובנוסף לימדו את הנרטיבים בכיתותיהם. לכל אחד מהם היו ציפיות שונות ובהתאם – גם התנסויות שונות. במהלך השנים המורים עצמם עברו תהליך עבודה ראוי לציון כקבוצת מחקר. להלן כמה מן הסוגיות שעלו בתהליך מחקר זה:
ביקורת על גישת הנרטיב הדואלי.
התקשורת העולמית והישראלית ליוותה את קבוצת המחקר בכל שלביה השונים, זאת בעבודה וביישום גישת הנרטיב הדואלי הלכה למעשה בספר לימוד. ניתן לומר שבאירופה ובארצות הברית הפרויקט התקבל בפתיחות רבה ואף באוניברסיטאות שונות יישמו את המודל הזה ובתוכניות לימודים, אולם לעומת זאת במדינת ישראל היו קולות בודדים של תמיכה וזו הסיבה לכך, שמשרד החינוך פסל בסופו של דבר את גישת הנרטיב הדואלי ובעקבות כך, לא נלמד הספר מעולם במתכונת זו או אחרת כספר לימוד בבתי ספר.
במאמר דעה שהתפרסם באתר ynet בנובמבר 2010, טען דב בן-מאיר שגישה זו היא סילוף היסטורי, וכלשונו: .
עמותת סיפור - חכאיה.
ב-2017 קמה עמותה, הכוללת את בוגרי ובוגרות פרויקט זה, שמטרתה להנחיל לציבורים מגוונים את החשיבה הדואלית. כזו, המבוססת על תהליך היצירה של הספר והקונפליקטים הקבוצתיים שעלו בו בין הפלסטינים לישראלים במהלך כתיבתו. מכאן, גם נובע שמה של העמותה בעברית ערבית, סיפור - חכאיה. שם העמותה באופן סימבולי, מעניק הכרה לנרטיב נוסף של הסכסוך, ומדגיש כי כל סכסוך ניתן לספר מזוויות שונות שלעיתים מתנגשות.
קגלביץ'
קגלביץ' הוא מותג וודקה איטלקי. מיוצר על ידי חברת "סטוק ס.פ.א", חברת משקאות שנוסדה בשנת 1884 על ידי ליאונלו סטוק וממוקמת בטריאסטה.
קגלביץ קלאסיק היא וודקה מהמסורת ארוכת השנים של מזרח אירופה, המיוצרת מהמתכון המקורי משנת 1884 שנרקח במהלך המשבר הכלכלי של שנת 1873 על ידי הרוזן של הונגריה סטפן קגלביץ שהיה ממוצא קרואטי. וודקת קגלביץ משווקת באירופה, רוסיה, ארצות הברית, ישראל ויפן.
למותג טעמים רבים ומגוונים: דאבל אספרסו, מלון, לימון, אפרסק, תות, פירות יער ואפרסק.
בארץ משווק על ידי חברת טמפו משקאות.
Game Dev Tycoon
Game Dev Tycoon הוא משחק מסוג משחקי סימולציה של עסקים שפותח בשנת 2012 על ידי חברת Greenheart Games.
במשחק, השחקן (בדומה למשחק Game Dev Story) מנהל חברה המפתחת משחקי וידאו לקונסולות שונות. בתחילת המשחק השחקן נמצא במוסך בתחילת שנות השמונים בתור הזהב של משחקי הארקייד. השחקן מתחיל לפתח משחקים ולאט לאט הוא מתחיל לקנות רישיונות לפיתוח לעוד ועוד קונסולות. כאשר השחקן מרוויח מיליון דולרים ממשחק מסוים השחקן מקבל משרד ומתחיל לגייס עובדים. לאחר מכן ניתנת לשחקן הזדמנות לפתוח מעבדת מחקר ופיתוח, השחקן יכול ליצור פרויקטים גדולים, ליצור קונסולות וחנויות משחקים מקוונות.
אמצעים נגד פיראטיות.
מפתחי המשחק יצרו אמצעי מקורי כדי למנוע פיראטיות. מפתח המשחק, בידיעה כי יכולה לצאת גרסה פיראטית למשחק, הוא הוציא בעצמו גרסה חינמית למשחק. בגרסה זו, המשחק מתקדם כרגיל, עד שהשחקן יקבל הודעה בה כתוב: "בוס, בעקבות הצלחת המשחק שחקנים גונבים את המשחק ומורידים גרסאות פיראטיות למשחק, ובעקבות כך החברה תפשוט את הרגל". לאחר מכן החברה פושטת את הרגל.
שיעור הפוך
שיעור הפוך הוא גישה פדגוגית המיישמת למידה משולבת מחשב. במסגרתו התלמידים לומדים חומר חדש באמצעות צפייה בסרטונים, לרוב לפני השיעור, בעוד שבכיתה הם מבצעים את המטלות אשר נהגו להכין באופן מסורתי כשיעורי בית. כך ביצוע המטלות נעשה בסביבה מפוקחת, והמורה יכול להנחות אישית את תלמידיו. לעיתים נקרא שיעור הפוך "הוראה הפוכה" או "כיתה הפוכה".
שיעור הפוך מול הוראה מסורתית.
התבנית המסורתית של הוראה בבית הספר כוללת הקנייה של החומר באמצעות הרצאה בכיתה ועבודת בית הכוללת קריאת טקסטים וביצוע מטלות.
בגישת השיעור ההפוך התלמידים נדרשים ללמוד בעצמם נושא מוגדר, לרוב באמצעות צפייה בסרטונים שהוקלטו מראש או נבחרו על ידי המורה. הזמן שמתפנה בכיתה מוקדש לתרגול וליישום של החומר הנלמד, כאשר המורה פנוי לחנוך את התלמידים ולסייע להם בנקודות הקושי. התלמידים יכולים לעסוק ביישום מעשי של החומר הנלמד, וכן לעבוד בקבוצות או לסייע זה לזה בביצוע מטלות. גישה זו מאפשרת דיפרנציאציה חלקית של הלמידה וניתן לשלבה עם גישות פדגוגיות נוספות דוגמת למידה מבוססת בעיות, הוראת עמיתים ולמידה לשליטה.
הפיכת השיעור מאפשרת למורה לנתב את מאמציו באופן שונה מאשר בהוראה המסורתית. המורה מוותר על מיקומו המרכזי כמרצה דומיננטי לטובת תפקיד של מנחה או חונך. שינוי זה מאפשר למורה למקד את מאמציו בתלמידים הזקוקים לכך, ולהימנע מהענקת עיקר תשומת הלב לתלמידים המתבלטים בכיתה.
היסטוריה.
אריק מזור פיתח את גישת הוראת העמיתים בשנות התשעים של המאה הקודמת. בעבודתו גילה כי הוראה בסיוע מחשב מאפשרת לו לחנוך את תלמידיו במקום להרצות להם.
לייג', פלאט וטרגלייה פרסמו בשנת 2000 מחקר המתאר שימוש בגישת "שיעור הפוך" בקורס אוניברסיטאי בכלכלה בניסיון לספק מענה לשונות בסגנונות הלמידה המועדפים על סטודנטים. מחקרם הראה העדפה של הסטודנטים ללימוד בגישה זו.
אקדמיית קהאן הוקמה לאחר שבשנת 2004 החל סלמאן קהאן להקליט סרטונים לבקשת אחייניתו שביקשה לדלג על למידת נושאים שבהם היא שולטת ולחזור על נושאים שטרם הבינה. סביב מודל זה, המאפשר למעשה חניכה צמודה, נבנתה האקדמיה המשמשת מורים ליישום הוראה הפוכה בכיתותיהם.
בשנת 2007 פרסם ג'רמי סטרייר עבודת מחקר שכותרתה: "השלכות הכיתה ההפוכה על סביבת הלמידה: השוואת פעילויות למידה בכיתה מסורתית ובכיתה הפוכה תוך שימוש במערכת חניכה חכמה". המחקר הדגיש את חשיבות העיסוק בהשלכות החיוביות והשליליות של תיאום הפעילויות המתבצעות בבית ובכיתה על מעורבות התלמידים בלימודיהם.
בשנת 2011 החל ליישם תיכון קלינטונדייל במישיגן את גישת השיעור ההפוך בכל הקורסים הנלמדים בו. החלטה זו התקבלה לאחר השוואה שנערכה בין שתי כיתות שלמדו קורס זהה אצל אותו המורה בשתי הגישות. הישגי התלמידים שלמדו בגישת שיעור הפוך עלו משמעותית על הישגי הכיתה השנייה.
בעבר דורג תיכון קלינטונדייל בחמשת האחוזים התחתונים במדינה. בשנת 2010 נכשלו כמחצית מהתלמידים בכיתות ט' בלימודי המדעים והמתמטיקה. שנה לאחר תחילת יישום גישת השיעור ההפוך צנח אחוז הנכשלים באנגלית מ-52 ל-19, במתמטיקה מ-44 ל-13, במדעים מ-41 ל-19, ובמדעי החברה מ-28 אחוזים ל-9. לאחר 2011 ירד אחוז הנכשלים הכללי מ-30 ל-10. שיפור ניכר נרשם גם באחוז המסיימים ובאחוז הממשיכים ללימודים במכללות. בהישגי התלמידים במבחנים סטנדרטיים חיצוניים נרשמה עלייה עד 2012, ולאחריה ירידה. ייתכן כי מגמה זו נובעת משינוי באוכלוסיית בית הספר.
המורים השתמשו בקובצי אודיו, מקראות וסרטונים מאקדמיית קאהן, TED ומקורות נוספים. מורים גילו כי הסרטונים האפקטיביים ביותר הם סרטונים קצרים, בני 3 עד 6 דקות. השינוי נתפס כחיובי על ידי התלמידים.
בשנת 2012 החל פרויקט לדיבוב סרטונים של אקדמיית קאהן לעברית
, בהובלת פרופ' עמנואל גרינגרד,