במסגרת זו, בשנת 2010, יזם והפיק את אירועי "מדע על הבר" שבהם מדענים משוחחים על חידושים מדעיים עם בליינים בבארים בתל אביב ובמקומות נוספים. הוא גם עורך את סדרת "ננו קומיקס", המנגישה מדע לילדים באמצעות קומיקס, ואת השנתון לספרות, אמנות ומדע "שירת המדע" של מכון ויצמן למדע.
במקביל, התמנה עזגד לאוצר האחראי של מכון ויצמן למדע, השלים לימודי מוזאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ומאז מוביל מגמה של שילוב אמנות ומדע: הצגת תערוכות אמנות בחללי מחקר במכון ויצמן, ומנגד, הצגת תערוכות של דימויים מדעיים בחללי אמנות בתל אביב ובמקומות נוספים.
בשנת 2020 פרש מתפקיד דובר המכון, התמנה ליועץ לנשיא המכון, וממשיך לכהן כאוצר האמנות של המכון וכעורך שנתון "שירת המדע", במגמה ליצור ולחזק שילובים בין מדעי הטבע והמדעים המדויקים לבין מדעי הרוח, החברה והאמנויות.
בשנת 2021 הקים, והוא עורך, בשירות הקרן הלאומית למדע (ISF), אתר מדע פופולרי "קול המדע", המביא דיווחים על מחקרים מדעיים, בעת שהם מתבצעים, מכל תחומי הידע – אמנויות, מדעי הרוח, מדעי החברה, מדעי הטבע, רפואה, הנדסה ומדעים מדויקים – מכל מוסדות המחקר בישראל.
בשנת 2018 פרסם שלושה ספרים. הספר "החיים מתחילים כאן - החיפוש שאינו נגמר אחר האב הקדמון המשותף האחרון", בהוצאת "ידיעות ספרים", עיון מקיף בשאלת מוצא החיים מתוך החומר הדומם, הכורך מדע עם פילוסופיה, היסטוריה ואמנות.
שני ספרים שכתב יחד עם נכדותיו, אריאל, גליה ועלמה טרומר, "גליה ואריאל משני העולמות", ו"קַו הֲיַשָּׁהּ" (ים-שמים), בהוצאת "צמרת". ספרים אלה, המלווים באיורים של יובל רוביצ'ק ואלית אבני-שרון, מיועדים לילדות בגילים 5-10, והם פותחים את הסדרה "חברות מעולם אחר". הסדרה מכוונת להעצמת ילדות ולהנחלת הערך של שוויון בין המינים. בספרי הסדרה מובאת אמירה ברורה שלפיה כדורגל, שפות מחשב, בניית חלליות והרפתקאות יכולים וצריכים להיות חלק בלתי נפרד מחייהן ועולמן של ילדות, מכל הגילים ומכל העולמות. תוך כדי כך לומדות הקוראות לכבד ולקבל את האחר והשונה.
עזגד חבר באגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל, באגודת העיתונאים בתל אביב ובאגודת העיתונאים המדעיים של ארצות הברית. ב-2008 הקים אתר אישי שבו הוא מפרסם מאמרים בענייני מדע, אמנות, ספרות ותרבות.
טרס קוראסואס
טְרֵס קוֹרָאסוֹאֶס (בפורטוגזית: Três Corações, שם שפירושו "שלושה לבבות") היא עיר בדרום מדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל.
העיר ממוקמת בקו רוחב 21.70 רוחב וקו אורך 45.25 ובגובה 884 מטר מעל פני הים. יש בה 63,457 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה47 בגודלה ביותר במינאס ז'ראיס.
העיר נוסדה ב-1760 כאשר התיישב במקום החלוץ הפורטוגלי טומה מרטינְס דָה קוֹסְטָה (Tomé Martins da Costa) בחיפושיו אחר זהב. לאחר מספר שנים הקים חווה ובנה קפלה ושמה "לבבות הקדושים של ישו, מרים ויוסף" (Santíssimos Corações de Jesus, Maria e José). משלושת הלבבות הללו נוצר שם העיר.
היום העיר היא אחד ממרכזי האוכלוסין העיקריים בדרום מדינת מינאס ז'ראיס, ומרחקה לבירה בלו הוריזונטה הוא 287 קילומטרים.
רב צעיר
ז'אנדרמריה
הפקת סרטים
המינהל הטופוגרפי הצבאי של המטה הכללי הרוסי
רובאי המלך האפריקאים
החברה ההולנדית להודו המזרחית
איגנץ טרולמן
איגנץ טרולמן פון לובצנברג
הרפובליקה של קונגו במשחקים האולימפיים
הרפובליקה של קונגו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת טוקיו (1964). היא נעדרה מאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), ואת אולימפיאדת מונטריאול (1976) החרימה, כמרבית מדינות אפריקה, במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק עם נבחרתה של דרום אפריקה חרף החרם שהוטל על האחרונה בשל משטר האפרטהייד. מאז אולימפיאדת מוסקבה (1980) משתתפת קונגו במשחקים ברציפות. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
המשלחות ששלחה קונגו למשחקים השונים היו בנות משתתפים בודדים בדרך כלל. רוב הישגיהם של הספורטאים הקונגולזים היו נמוכים, ועד כה, איש מהם לא זכה במדליה אולימפית. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היה האתלט פרנק אלמבה קרוב לכך, כשסיים במקום הרביעי בהדיפת כדור ברזל.
הסכם פז
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא נעדרה משלוש האולימפיאדות הבאות מסיבות תקציביות, ומאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא משתתפת במשחקים (על גלגוליה השונים) באופן רציף. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
עד כה, אף ספורטאי קונגולזי לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיע האתלט גארי קיקאיה, שסיים במקום העשירי בריצת 400 מטר באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
חסידות דאראג
ישיבת טשעבין
ישיבת כוכב מיעקב - טשעבין, היא ישיבה כלל חסידית ותיקה בירושלים.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת תשט"ז על ידי רבי דב בריש ווידנפלד ("הרב מטשעבין"). הוא קרא לה "כוכב מיעקב" על שם ספרו של אביו, הרב יעקב ווידנפלד. בתחילה שימש הרב חנוך דוב פאדווא כראש ישיבה לצדו של הרב מטשעבין, בשנת תשט"ז לאחר פרישת הרב פדווא הוכתר חתנו הרב ברוך שמעון שניאורסון כראש ישיבה לצדו. אחרי פטירתו של הרב ווידנפלד מילא הרב שניאורסון את מקומו. משגיח הישיבה היה הרב מרדכי רימר.
בתחילה שכנה הישיבה בקריית שמואל בירושלים, בשנת תשכ"ו עברה לבנינה הקבוע בתל ארזה.
לאורך שנים רבות הייתה הישיבה לישיבה הכלל-חסידית הבולטת ביותר, ובין בוגריה רבנים ואדמו"רים. גם לאחר שנפתחו ישיבות נוספות היא הישיבה הכלל-חסידית הגדולה ביותר. בכל שנתון יש שני שיעורים מקבילים המונים כל אחד עשרות בחורים.
ישיבת טשעבין מחזיקה בנכסים רבים. לצד הישיבה בנתה הישיבה בית כנסת ובו כולל אברכים בשם "אוהל ישראל", בראשו עמד שנים רבות הרב אברהם קופשיץ. לישיבה מכון להוצאת ספרים בשם "דובב מישרים". מאמצע שנות ה-90 הישיבה מדפיסה עלון שבועי, בשם "כוכבי אור".
צוות הישיבה.
לאחר פטירת הרב שניאורסון, בכ"ה בסיוון תשס"א, התמנה בנו הגדול, הרב יוסף משה שניאורסון, לראש הישיבה. הבן הצעיר, הרב נחום שניאורסון, משמש כנשיא הישיבה. כמו כן מכהן הרב נפתלי נוסבוים כראש ישיבה וכר"מ שיעור ג'. כראש ישיבה נוסף שימש הרב אברהם גניחובסקי, אשר מסר שיעורים לקיבוץ, עד לפטירתו בתשע"ג.
ר"מים נוספים הם הרב ישראל שניאורסון והרב בעריש שניאורסון (בניו של הרב יוסף משה), הרב יוסף כהן הרב יצחק מאיר וייס והרב דוד ברוך הס. עד לשנת תשמ"ט היה הרב ברוך שמואל דויטש ר"מ בישיבה. הרב יוסף וייס היה ר"מ עד לפטירתו, הרב יעקב שלמה מוזסון.
המשגיחים הם: הרב בנימין רימר, חתנו הצעיר של הרב יוסף שלום אלישיב, הרב יעקב שמש והרב שמואל דוד שניאורסון. בעבר כיהנו כמשגיחים, הרב שלמה זלמן פרוש ורבי ישראל משה רוזנפלד.
תלמידי חכמים בולטים שימשו ומשמשים כמשיבים ומגידי שיעורים בישיבה, בהם: הרב נתן לוברט, הרב נתן קופרשטוק, הרב זונדל קרויזר והרב אהרן מרדכי רוטנר.
דובעריש וידנפלד
אנגולה במשחקים האולימפיים
אנגולה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מוסקבה (1980). היא נעדרה מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), מאחר שהשתתפה בחרם שהובילה ברית המועצות על המשחקים, ומאז אולימפיאדת סיאול (1988) היא משתתפת במשחקים ברציפות. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
עד כה, אף ספורטאי אנגולי לא זכה במדליה אולימפית. נבחרת הכדורסל האנגולית השתתפה במשחקים חמש פעמים, בין 1992 ל-2008, נבחרת הנשים השתתפה לראשונה באולימפיאדת לונדון, ונבחרת הנשים בכדוריד השתתפה חמש פעמים, בין 1996 ל-2012. הישג השיא של נבחרת הכדורסל היה המקום העשירי באולימפיאדת ברצלונה (1992) (בה אף גברה על נבחרת ספרד בשלב הבתים) והישג השיא של נבחרת הכדוריד היה המקום השמיני באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). בענפים האישיים הגיעו להישגים הגבוהים ביותר חותר הקאנו פורטונאטו פקאווירה, שסיים במקום ה-14 במקצה ל-1000 מטרים באולימפיאדת לונדון, ורץ המרתון ז'ואאו נ'טיאמבה, שסיים במקום ה-17 באולימפיאדת סידני.
ישיבות בריסק
ישיבות בריסק הן מספר ישיבות שנוסדו בירושלים על ידי משפחת רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק מבריסק ותלמידיו. הישיבה הראשונה נוסדה על ידי רבי יושע בער סולובייצ'יק, בנו הגדול של רבי יצחק זאב. בניו האחרים הקימו בהמשך ישיבות משלהם. הישיבה המרכזית מונה כאלף וארבע מאות בחורים ואברכים.
היסטוריה.
בתחילת שנות ה-40 עלה הרב יצחק זאב סולובייצ'יק לארץ ישראל והשתקע בירושלים. בשנת התש"ו (1945) החל למסור שיעורים בביתו לקבוצת תלמידים בולטים. לאחר פטירתו, פתח בנו הגדול רבי יושע בער ישיבה, ששכנה בהתחלה בביתו של אביו. לאחר פטירתו של רבי יושע בער עברה הישיבה לידי בנו, רבי אברהם יהושע סולובייצ'יק. בשנות השבעים פתח בן אחר של הרב יצחק זאב, רבי משולם דוד, ישיבה משלו.
ישיבת בריסק ברחוב פרס בזיכרון משה.
כיום (2013) מונה ישיבתו של רבי אברהם יהושע, השוכנת בשכונת זיכרון משה, כאלף וארבע מאות בחורים ואברכים. בישיבה לומדים רק גילאי קיבוץ (20 ומעלה), ושלא כמקובל בשאר הישיבות - הלימוד בה הוא אך ורק בסדר קדשים. הישיבה נחשבת ליוקרתית והקבלה אליה קשה. חלק גדול מהבחורים בה הם מארצות הברית.