מצידו המערבי של הגשר נמצא הפרלמנט הבריטי בארמון וסטמינסטר, ובצידו הדרום מזרחי של הגשר נמצאים הבניין המחוזי של לונדון והלונדון איי.
צבעו של הגשר ירוק - כצבע כיסאות בית הנבחרים הבריטי. גשר למבת' הסמוך צבוע באדום - כצבע כיסאות בית הלורדים.
בסרט הקולנוע המדע הבדיוני 28 יום אחרי מתעורר גיבור הסרט ומגלה שכל תושבי לונדון נעלמו. באחת מסצנות הסרט חוצה הגיבור את הגשר העמוס בדרך כלל, כשהוא ריק לחלוטין.
ב-22 במרץ 2017 אירע על הגשר פיגוע דריסה, בו נרצחו חמישה ונפצעו כחמישים.
יעקב גדיש
יעקב גדיש (13 בינואר 1934 - 8 בינואר 2005) (כ"ז בטבת ה'תרצ"ד - כ"ז בטבת ה'תשס"ה), היה כלכלן ישראלי, יושב ראש ועדת גדיש שהציעה רפורמה במינהל מקרקעי ישראל.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1934 בכפר לבוצ'נה (Ławoczne) שלמרגלות הקרפטים במחוז סטרי שבמזרח פולין כבן שישי. בגיל שש התייתם מאביו.
בזמן האקציה בלבוצ'נה, בספטמבר 1942, ברח מביתו להונגריה, וחי שם כשנתיים בזהות בדויה. בשנת 1944 הבריח את הגבול לרומניה עם קבוצת יהודים שארגנה תנועת השומר הצעיר. עלה לארץ ברכבת דרך בולגריה, טורקיה, סוריה ולבנון, עד שהגיע לארץ ישראל בינואר 1945, ונקלט ב"מוסד עלייה" של עליית הנוער. איבד בשואה את שאר משפחתו מלבד אחותו הגדולה, לושה.
בשנת 1950 הגיע לקבוצת יבנה עם חברת הנוער "אחיעזר" שהוקמה במוסד עלייה. הצטרף לגרעין עציון שהורכב מ"אחיעזר", בני יבנה הראשונים וחברי בני עקיבא. הגרעין השלים את שורותיה של קבוצת יבנה וגישר בין דור המייסדים ודורות הבנים. התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, ופגש את אשתו לעתיד חנה ורדי (גר). יעקב וחנה הקימו את ביתם בקבוצת יבנה ושם נולדו חמשת ילדיהם.
היה פלח וחקלאי בלב ובנפש. בגיל צעיר קיבל על עצמו את ניהול שדות הפלחה בנגב שיבנה עיבדה באותן השנים, שם גם נכווה בצורה קשה בעת שניסה להציל קומביין שנשרף. בהמשך עבד בענף גידולי השדה, הקים את מדגרת ההודונים "יפה-הוד", ומאוחר יותר את מפעל השעונים "עדי". הוא שימש בקבוצתו בתפקידי ניהול רבים, ובהם גזבר ומרכז משק. לאורך שנים החזיק את התיק הפיננסי של יבנה והיה האחראי המרכזי לבניית החיסכון של יבנה ולחוסנה הכלכלי.
למד כלכלה חקלאית באוניברסיטה העברית ברחובות לתואר הראשון, ואת התואר השני למד והשלים באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1981–1984, עת יורם ארידור שימש שר האוצר, התמנה גדיש לממונה על אגף התקציבים במשרד אוצר והיה מהיחידים שראו את הסכנה בוויסות מניות הבנקים ואף התריע על כך.
בשנת 1988 הקים את "יבין" - משרד לייעוץ כלכלי ובו עבד עד יומו האחרון; כתב חוות דעת, ישב בבוררויות רבות וביצע עבודות כלכליות למשרדי הממשלה, לרשויות מקומיות, למגזר החקלאי וההתיישבותי ולשוק הפרטי.
לאורך השנים מילא תפקידים תנועתיים רבים: יצא עם משפחתו לעזרת כפר דרום השכן, יצא לשליחות באיראן, היה יו"ר ועדת המשק והכלכלה של הקיבוץ הדתי בסוף שנות ה-70, וכיהן כיושב ראש ועדת המיסים הבין-קיבוצית. בתקופה זו הוביל בתנועה מדיניות כלכלית על פי עקרונות של "הסתפקות במועט", חיסכון לעתיד והתרחקות מהרפתקאות פיננסיות. כך שרדה תנועת הקיבוץ הדתי, שלא כאחיותיה, את משבר הקיבוצים של שנות ה-80.
בשנותיו האחרונות, לנוכח השינויים בתנועה הקיבוצית בכלל ובתנועת הקיבוץ הדתי בפרט, הקים יעקב את "הזרם השיתופי" שדבק ביסודות השיתוף, השוויון והערבות ההדדית, ופעל רבות להרחיב את שורותיו.
ב-2 במאי 2004 התמנה על ידי שר התמ"ת דאז, אהוד אולמרט לעמוד בראש הוועדה הציבורית לרפורמה במינהל מקרקעי ישראל, אשר כונתה על שמו, ועדת גדיש. מטרת הוועדה הייתה הצעת רפורמה במינהל מקרקעי ישראל. הוועדה הגישה את המלצותיה במרץ 2005, והציעה רפורמה בנושא שיווק קרקעות, האצת הליכי ההסדר והרישום ושינוי מבני במינהל מקרקעי ישראל.
בפברואר 2012 יצא לאור ספר לזכרו בשם "בדרך אשר הלכת" בהוצאת הקיבוץ המאוחד ותנועת הקיבוץ הדתי ובעריכת בתו רונית גדיש, ובו פרקים ביוגרפיים על ילדותו ונערותו ועל עשייתו בתחום הכלכלי, ומבחר מן הדברים שכתב ואמר בנושאים הקיבוציים והכלכליים.
יבלית
יבלית או יבלית מצויה (שם מדעי: "Cynodon dactylon") היא עשב בר רב שנתי בן למשפחת הדגניים.
ליבלית קני שורש מסועפים, המעמיקים עד מטר ויותר באדמה. קני שורש אלה זוחלים ומתפשטים וממפרקיהם יוצאים שורשים כלפי מטה וניצנים כלפי מעלה. מאלה מתפתחים עלים צרים, קצרים ושטוחים ותפרחות מאוצבעות. היבלית מעדיפה אקלים חם ובחורף כל חלקיה העל-קרקעיים נצרבים מהקור ומתייבשים. היבלית מתרבה הן על ידי זרעים והן על ידי קני שורש, המתפשטים מתחת לפני הקרקע ועל כן נחשבת ל"עשב שוטה". צמח זה הוא בעל יכולת שרידה גבוהה והדברתו קשה ביותר.
היבלית מתפתחת בארץ בכל סוגי הקרקעות, באדמות כבדות וכן בקרקעות לס. מאחר שהיבלית גדלה גם בקרקע חולית, שורשיה מייצבים אותה ומאפשרים קליטת צמחים נוספים בעקבותיה.
היבלית במשנה.
היבלית מוזכרת במשנה כצמח שהפיקו ממנו דבק לצורך הדבקת כדי יין: "יבלית שטופלין בה את הפיטסין" (כלים ג', ו'). ייתכן כי היבלית המצויה היא צמח אחר, מאחר שלא ידוע על הפקת דבק מהיבלית המצויה. היבלית המשנאית מזוהה (לפי אפרים הראובני) עם עירית גדולה, שמשורשיה מפיקים תרופה ליבלות קשות וייתכן כי כונתה יבלית. כמו כן ידוע שמפיקים משורשי העירית דבק.
לונדון איי
הלונדון איי (מאנגלית: London Eye, מילולית: ה"עין של לונדון"), מכונה גם גלגל המילניום, שגובהו 135 מטרים, הוא גלגל הענק הגבוה ביותר באירופה, והגבוה ביותר בעולם עד שנת 2006. הגלגל נמצא על הגדה הדרומית של נהר התמזה ברובע למבת', בלונדון שבאנגליה, צפונית לגשר וסטמינסטר, ממול ארמון וסטמינסטר – הפרלמנט הבריטי. את הגלגל מפעילה חברת המשקאות קוקה-קולה.
את הלונדון איי תכננו האדריכלים דייוויד מרקס וג'וליה בארפילד. לגלגל 32 תאי נוסעים סגורים וממוזגים, המכונים "בועות"; בכל בועה מקום לעשרים וחמישה נוסעים, כך שבסך הכול יכולים 800 נוסעים לנסוע בגלגל בו-זמנית. הגלגל מסתובב במהירות של 0.9 קילומטר לשעה לערך, כך שתא נוסעים מקיף את הגלגל בערך כל חצי שעה.
הגלגל אינו עוצר את סיבובו כדי לאסוף נוסעים. מהירותו איטית דייה כדי שהנוסעים יוכלו להיכנס אל התא ולצאת ממנו תוך כדי תנועת הגלגל.
הגלגל נבנה חלקים חלקים, והוסע למקומו ברפסודות על התמזה, שם הורכב על צדו והורם למקומו, בקצב של 2 מעלות לשעה, עד שהגיע לזווית הרמה של 65 מעלות. הגלגל נשאר במצב מוטה זה עד שבניית הבסיס הסתיימה, אז הורם הגלגל למקומו.
הגלגל נפתח רשמית לקהל ב-31 בדצמבר 1999 לרגל חגיגות המילניום, בידי ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, אולם בשל תקלות הוא נפתח למבקרים רק במרץ 2000. במהלך השנתיים הראשונות להפעלתו ביקרו בגלגל 8.5 מיליון מבקרים ועד היום הוא בין מוקדי התיירות המרכזיים בלונדון.
עד שנת 2006 היה הלונדון איי גלגל הצפייה הגבוה בעולם. בשנה זו עבר אותו כוכב נאנצ'אנג, ובשנת 2007 עבר הסינגפור פלייר את שניהם.
פיצוצייה
פיצוצייה (בעברית: יְמָמִית) היא חנות "מיני כלבו" המשלבת בין קיוסק ישראלי קלאסי לבין חנות נוחות בסגנון אמריקאי. פיצוציות כאלו מצויות בכל רחבי ישראל, וממוקמות בדרך כלל על צירי תנועה ורחובות ראשיים בערים. בפיצוצייה נמכרים על פי רוב מוצרים עמידים כגון פיצוחים, ממתקים, חטיפים, משקאות, עיתונים, סיגריות וצורכי עישון, משקאות חריפים (אלכוהול), וכן מוצרי מזון כגון חלב עמיד, עוגות, קפה וכדומה. פיצוציות רבות כוללת גם תחנות לוטו או טוטו. ייחודה של הפיצוציה הוא בפעילות מסביב לשעון, אם כי יש פיצוציות שעובדות רק בחלק מהיממה.
המונח "פיצוצייה" לסוג זה של חנות נטבע על ידי דני קוגלביץ', שבסוף שנות השמונים פתח חנות בשם "הפיצוצייה" בתל אביב. קודם לכן נקראו חנויות דומות "קיוסק" או "פיצוחייה", בשל המתקן לממכר פיצוחים שתפס מקום מרכזי בקיוסקים אלה. בהמשך נפתחו סניפים נוספים של "הפיצוצייה" המקורית, וכן חנויות דומות תחת שמות ובעלות אחרים, אך השם "פיצוצייה" אומץ בסלנג הישראלי כמעין שם גנרי לחנויות מסוג זה.
"הפיצוחיה" היא סדרת דוקו-דרמה בערוץ 8, שצולמה בסניף הפיצוצייה בתל אביב ועוקבת אחר שגרת הלילה בחנות והלקוחות הקבועים הפוקדים אותה.
בעשור הראשון והעשור השני של המאה ה-21 החלה תופעה של הפצת סמים סינתטיים, שלא הופיעו בפקודת הסמים המסוכנים באמצעות הפיצוציות. סמים אלה זכו לכינוי "סמי פיצוציות", על שם דרך הפצתם, וזכו לפופולריות. בעקבות עליית התופעה הוצאו סמים אלה אל מחוץ לחוק.
הקמת פיצוצייה, על פי החוק בישראל, דורשת קבלת רישיון עסק מהרשות המקומית, ורישיון ממשרד הבריאות. בנוסף ישנה הגבלה על שעות מכירת מוצרים מסוימים ובהם סיגריות ואלכוהול, בפרט לקטינים.
שישק
שישק היה מלך מצרים הנזכר במקרא שלוש פעמים, ומזוהה בידי חוקרים רבים עם המלך המצרי שושנק הראשון. אם אכן שישק הוא שושנק הראשון, הרי כי אז מסעו לארץ ישראל הוא האירוע הראשון המוזכר במקרא, שלו נמצאה עדות ממקור חיצוני, ומכאן חשיבותו הרבה לחקר תולדות עם ישראל.
אזכורים במקרא.
שישק מוזכר במקרא שלוש פעמים:
זיהוי שישק עם שושנק הראשון.
תומכים.
רוב האגיפטולוגים (למשל קנת' קיטצ'ן, בוב בייר ואיידן דודסון), מזהים את שישק עם שושנק הראשון, מלך מצרים ממוצא לובי, מייסדה של השושלת ה-22. הסיבה לזיהוי היא כתובת ניצחון שחקוקה על קיר במקדש אמון בכרנך, שבו מתאר שושנק הראשון את כיבושם של כ-50 מקומות בשטחי ארץ ישראל, לבנון וסוריה של ימינו.
מתנגדים.