עלילת הסדרה מתמקדת בקורות אבני הקריסטל במאה ה-21, אלפי שנים לאחר תום המלחמה, ובפרט בסטיבן, נער בן 14 שהוא חצי אבן-חן וחצי בן אדם. את כוחותיו ירש מאמו רוז קוורץ, שוויתרה על גופה הפיזי כדי ללדת אותו. מושבן של אבני הקריסטל הוא בעיר אמריקנית בדיונית בשם "ביץ’ סיטי" (מילולית: עיר החוף), אך לעיתים קרובות הן משתמשות במכשיר הטלפורט בביתן כדי ללכוד אבני-חן שנפגמו וקיבלו צורת מפלצת, ובכך להגן על כדור הארץ ותושביו.
התפתחות העלילה מלווה את התבגרותו של סטיבן, שלומד לאיטו על המלחמה שבה היו מעורבות אימו וחברותיה, במקביל למאמצים הולכים וגוברים מצד עולם הבית לפגוע בפעילותן של אבני הקריסטל.
רקוויאם (דיריפלה)
הרקוויאם של דיריפלה, אופ' 9, הוא יצירה פרי עטו של המלחין הצרפתי מוריס דיריפלה לטקסט הרקוויאם הקתולי, בהשמטת מזמור הדיאס אירה. היצירה נכתבה בשלושה תזמורים שונים: לעוגב וקולות, לעוגב תזמורת קאמרית וקולות ולעוגב, תזמורת מלאה וקולות. הרקוויאם יצא בשנת 1947 בהוצאה של אוגוסט דוראן, והוא נחשב ליצירתו הידועה ביותר של דיריפלה.
הלחנה וביצוע.
הרקוויאם הוזמן מדיריפלה על ידי ממשלת צרפת של וישי בשנת 1941, אולם כתיבתו התארכה, ובשנת 1944 כשנפלה צרפת של וישי היצירה לא הושלמה עדיין. דיריפלה סיים לכתוב את הרקוויאם בסופו של דבר בשנת 1947 והוציא את תוויו לאור בהוצאת אוגוסט דוראן. היצירה הוקדשה לזכר אביו של דיריפלה. ביצוע הבכורה של הגרסה התזמורתית הגדולה התרחש ב-2 בנובמבר 1947 בפריז, על ידי התזמורת הלאומית של צרפת, בניצוחו של רוז'ה דזורמיה.
היצירה.
בעת שהוזמנה ממנו היצירה, עבד דיריפלה על סוויטה המורכבת ממוטיבים הלקוחים ממזמורים גרגוריאנים. דיריפלה שילב את הרעיונות מסוויטה זו ברקוויאם. הרקוויאם מתבסס על הלחנים הגרגוריאנים של המזמורים הכלולים בו ומפתח אותם, כמעט כל התמות ברקוויאם לקוחים מהמזמורים הגרגוריאנים. דבר זה יוצר לרקוויאם אופי מיוחד.
בהשראת הרקוויאם של פורה, השמיט דיריפלה מן הרקוויאם שלו את מזמור הדיאס אירה העוסק ביום הדין, ומהווה באופן מסורתי חלק מרכזי ברקוויאם. דיריפלה אמר שהשמטה זו נועדה ליצור אופי הרהורי ונוגה יותר לרקוויאם. דיריפלה צירף לרקוויאם מזמורים שאינם חלק הכרחי מן המיסה: הליברה מה והאין פארדיסיום, שני קטעים אלו גם נחשבים לקטעים נוגים ומהורהרים ולא "מפחידים" כמו הדיאס אירה.
ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-40 דקות.
הרכבים.
היצירה הולחנה על ידי המלחין עצמו בשלושה תזמורים שונים, בכולם יש עוגב, מקהלה מעורבת של ארבע קולות ושני סולנים: מצו סופרן ובריטון. בגרסה הראשונה ההרכב כולל תזמורת מלאה, עוגב וקולות אנושיים, בגרסה השנייה התזמורת מוקטנת ובגרסה השלישית יש רק קולות אנושיים ועוגב. הגרסה הראשונה היא זו שהתפרסמה בשנת 1947 שתי הגרסאות האחרות פורסמו על ידי המחבר בשנת 1961. בגרסה לתזמורת סימפונית מלאה תפקיד העוגב מצומצם למדי; בגרסה עם תזמורת מוקטנת תפקיד העוגב משמעותי יותר, ובגרסה לעוגב ומקהלה ללא תזמורת תפקיד העוגב הוא הגדול ביותר, ונחשב קשה ווירטואוזי.
ההרכב של הגרסה הקטנה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חצוצרות, נבל, טימפני וסקציית כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).
ההרכב של הגרסה הגדולה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חלילים (שניים מהם מוכפלים על ידי פיקולו), 2 אבובים (אחד מהם מוכפל על ידי קרן אנגלית), קרן אנגלית, 2 קלרינטים, קלרינט בס, 2 בסונים, 4 קרנות, 3 חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, מצילתיים, תוף בס, גונג, צ'לסטה, נבל וסקיצת כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).
סיני (הוצאת ספרים)
הוצאת סיני היא הוצאת ספרים ותיקה הפועלת משנת 1939, ומשכנה ברחוב רמב"ם אשר במדרחוב נחלת בנימין בתל אביב. היא המשכו של בית מסחר והוצאת ספרים יוסף שלזינגר שפעל באירופה בין השנים 1860 - 1948.
ייסוד הוצאת ספרים שלזינגר.
"בית מסחר והוצאת ספרים יוסף שלזינגר" נוסד בווינה בשנת 1860 על ידי יוסף גינז-שלזינגר (1790-1871), בנו של הרב שמחה בונם גינז, אב"ד מטרסדורף, אחיו של רבי עקיבא איגר.
יוסף גינז-שלזינגר נשא את פראדיל, בתה של שרה-שריל קלישר. חותנתו שרה-שריל הייתה בת דודו רבי עקיבא איגר, ולאחר פטירת בעלה נישאה לחת"ם סופר. לאחר נישואיו התגורר שלזינגר במשך שש שנים אצל חותנו החורג החת"ם סופר בפרשבורג. הוא הוציא לאור את ספר השו"ת של החת"ם סופר, ובכך חנך את עיסוקו כמוציא לאור.
שלזינגר לא ראה בפרשבורג כמקום מתאים לבית מספר והוצאת ספרים, ובשנת 1860 עקר לווינה ופתח את "בית המסחר והוצאת ספרים יוסף שלזינגר".
ההוצאה עסקה בהוצאה לאור של סידורי תפילה, ספרי תנ"ך, מחזורים, הגדות של פסח וספרי תהילים. בתחילה פעלה באירופה ועם הזמן הרחיבה את פעילותה לארצות מעבר לים. היא גם ייצאה סידורים ומחזורים בנוסח עדות המזרח לטורקיה, יוון וצפון אפריקה.
פעילות הדור השני והשלישי.
לאחר מותו של יוסף שלזינגר, בשנת 1871, עבר העסק לבנו, עקיבא גינז-שלזינגר (1843-1898). עקיבא היה נשוי לרוזה שטרסר, נכדת הכתב סופר. אחר מות בעלה היא ניהלה את העסק בעזרת בניה הבוגרים. בשנת 1905 פתחו שני בניה, יוסף (יוז'ף) ואברהם (אדולף), את סניף ההוצאה בבודפשט, ובהמשך הצטרף אחיהם משה (מוריץ).
פעילות בית המסחר וההוצאה לאור התרחבה מאוד והיא התרפסה על פני כל מרכז אירופה. במלחמת העולם הראשונה הודפסו סידורי תפילה והגדות של פסח לחיילים יהודים, עם תפילה לניצחון של הקיסר פרנץ יוזף.
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית בשנת 1938, בא הקץ לפעילות בית העסק בווינה. יותר מעשרת אלפים קילוגרם של גלופות עופרת של ההוצאה נמכרו לפי משקל לחברה וינאית. החנות ותכולתה נמכרו על ידי הגרמנים במכירה פומבית.
ייסוד הוצאת סיני בתל אביב.
בעקבות השינויים המדיניים ורוחות המלחמה שנשבו באירופה החליטו שני בניו של אברהם (אדולף) שלזינגר, עקיבא (קרוי) וצבי (אישטוואן), לעלות לארץ ישראל ולפתוח סניף של העסק המשפחתי. בשנת 1939 הם עלו לארץ ופתחו בתל אביב את "הוצאת סיני". בתקופה הראשונה פעל העסק ברחוב נחלת בנימין 57, וכעבור זמן קצר עבר לרחוב אלנבי 72, שם פעל במשך כשבעים שנה.
זמן קצר לאחר ייסוד השלוחה בתל אביב, נסע עקיבא שלזינגר לאירופה כדי לייבא את האמצעים הדרושים לפעילות בית מסחר לספרים והוצאה לאור. בביקורו הוא הצליח לרכוש במכירה פומבית חלק ניכר מהסחורה המולאמת של בית העסק שלהם בווינה, ולאחר מכן שב לארץ ישראל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
שנות הפעילות הראשונות של הוצאת סיני בתל אביב היו שנות מלחמת העולם השנייה, ובית העסק סבל מקשיים רבים בשל מחסור בנייר לדפוס, צמצום בזרם הקונים וניתוק עם גורמי חוץ. בית העסק הדפיס גלויות דואר צבעוניות, מפות תנ"כיות ולוחות שחמט, ורבים מלקוחותיו היו חיילים בריטים ואוסטרלים ששירתו בארץ ישראל.
השלוחה של בית העסק בבודפשט המשיכה לפעול גם בשנות מלחמת העולם השנייה. הספרים שהודפסו בבודפשט יצאו תחת המותג החדש "הוצאת סיני". ב-19 במרץ 1944, יום פלישת הנאצים להונגריה, נסגר בית העסק בבודפשט.
אברהם (אדולף) ורעייתו, הוריהם של עקיבא וצבי שלזינגר, ניצלו ברכבת ההצלה של ישראל קסטנר ועלו לארץ ישראל בשנת 1946. לאחר המלחמה נפתח בית העסק בבודפשט מחדש והמשיך לפעול במשך תקופה על ידי קרוב משפחה ופקידה ותיקה בעסק מלפני המלחמה. עקיבא שלזינגר ביקר בבודפשט בשנת 1947 והצליח להציל מן המחסנים את הספרים, הגלופות והמטריצות שלא ניזוקו והביאם לארץ ישראל.
פעילות הוצאת סיני בתל אביב.
לאחר המלחמה התרחבה פעילותה של הוצאת סיני בתל לאביב. היא התמחתה בהוצאת סידורים ומחזורים והוציאה לאור את "סידור השלם" במהדורה של ספר כיס אשר הפך לפופולרי מאוד. ההוצאה ייצרה כריכות אמנויות ייחודיות: כריכה בציפוי כסף עם ריקועים אמנותיים מעבודות בצלאל, כריכה מעור ובאמצעה פלאק נחושת עם ריקועים אמנותיים מעבודות בצלאל, וכן כריכות עץ ועליהן ציורי בצלאל. בכך תרמה תרומה גדולה להתפתחות אמנות כריכות ספרי הקודש. היא מוציאה ספרי קודש רבים בתרגום לאנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית והונגרית ושפות נוספות.
כיום פועלת הוצאת סיני על ידי בניו של צבי ועקיבא שלזינגר. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 עברה החנות לרחוב רמב"ם במדרחוב נחלת בנימין, הסמוך למקומה הקודם ברחוב אלנבי.
צינור לילה
גיל קיזלר
גיל קיזלר (נולד ב-10 במרץ 1996) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר במשחה ל-800 מטר חופשי. בעל 3 מדליות מהמכביה העשרים (2017).
קיזלר היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה 800 מטר חופשי מתחת ל-8 דקות.
ביוגרפיה.
קיזלר שחיין מכבי חיפה ומתאמן בווינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2014 זכה קיזלר במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.39 דקות, אחרי עידו הבר ממכבי קריית ביאליק שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 8:10.71 דקות ומרק חינאווי (8:13.89 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.97 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.56 דקות.
השחיין המצטיין באליפות ישראל.