במהלך השנים סבלה סן סלוודור ממספר רעידות אדמה קשות שהחריבו את העיר. הקשה מבין רעידות האדמה אירעה בשנת 1854. האחרונה שבהן, שגרמה נזק קשה לעיר, בעיקר בפרוור לאס קולינס של סן סלוודור אירעה בשנת 2001. באותה רעידת אדמה, מפולת בוץ גרמה לחורבנו המוחלט של הפרוור ולנזק רב לרכוש ולנפש.
דמוגרפיה.
כ-89% מאוכלוסיית העיר הם מסטיסים, 9% הם אירופאים, והשאר ילידים או קבוצות אתניות קטנות, כמו הסינים, היהודים והערבים.
תחבורה.
בעיר שני שדות תעופה. הראשון, נמל התעופה הבינלאומי אילופנגו , שימש כשדה התעופה העיקרי של העיר עד שב-31 בינואר 1980 הוא הוחלף על ידי נמל התעופה הבינלאומי קומלפה הגדול והמודרני יותר, אשר מרכז אליו את כל הטיסות הבינלאומיות בעיר.
סן סלבדור
הפועל &quot;מגדל&quot; ירושלים
מריאן רייבסקי
מריאן אדם רייבסקי (פולנית: Marian Adam Rejewski) (26 באוגוסט 1905 - 13 בפברואר 1980) היה מתמטיקאי וקריפטוגרף פולני, נודע בזכות עבודתו פורצת הדרך לפיצוח צופן האניגמה הגרמנית ערב מלחמת העולם השנייה, פיצוח שנתן לכוחות בעלות הברית (בעיקר בריטניה) יתרון משמעותי בלחימה.
קורות חייו.
רייבסקי נולד בעיר בידגושץ' שבפולין, למד באוניברסיטת פוזנן וגויס כאזרח לשירותי ה"ביורו שיפרוב" הפולני. מלכתחילה תוכניותיו בנושא תעסוקה היו להשתלב בשוק הביטוח, ולשם כך למד גם סטטיסטיקה אקטוארית באוניברסיטת גטינגן בגרמניה. שנתיים לאחר חזרתו לפולין, ב-1 בספטמבר 1932, הצטרף למשרד הצפנים של מודיעין הצבא הפולני בוורשה. זמן קצר לאחר מכן, לאחר תקופה של פענוח צפנים פשוטים, התבקש לחקור דרכים לפצח את מכונת הצפנים של הצבא הגרמני - האניגמה, אשר נכנסה לשירות בגרמניה בשנת 1930.
בעשותו כן קידם משמעותית את תחום ההצפנה. עד כניסתו לתחום היו ניסיונות הפענוח מבוססים על שיטות של מציאת תדירות של הופעת אותיות בטקסט המוצפן ועל בלשנות. רייבסקי הוא הראשון בשורה של מתמטיקאים שנכנסו לתחום עם הפיכת ההצפנה לממוכנת, והיה הראשון שיישם שיטות מתמטיות (להבדיל משיטות סטטיסטיות) לצורך פיצוח צפנים.
שיטותיו המתמטיות של רייבסקי, יחד עם מידע מודיעיני שסיפקו שירותי המודיעין הצרפתיים במסגרת הסכם לשיתוף מידע בין צרפת לפולין, מידע שנקנה מאיש הביון הגרמני האנס תילו שמידט, הן שאפשרו לו לשחזר את החיווט הפנימי של גלגלי המכונה והרפלקטור (משקף) שלה (שתפקידו היה להחזיר את האות החשמלי בחזרה דרך הגלגלים במסלול שונה) וכן אפשרו לו לפתח שיטות לפצח את המפתחות הקבועים היומיים ואת המפתחות האקראיים של האניגמה (המפתחות האקראיים נוצרו על ידי שולח השדר והוצפנו בתחילת השדר באמצעות המפתחות היומיים).
חלק מהצלחתו של רייבסקי לשחזר את מכונת האניגמה נובע מהיכרותו את הלך המחשבה הגרמני מהתקופה שבה היה ילד באזור הכיבוש הגרמני של מלחמת העולם הראשונה בפולין. זו גם הסיבה שמפצחי הצפנים הפולנים גויסו בעיקר מאוניברסיטת פוזנן, למרות שלא הייתה המובילה באוניברסיטאות הפולניות.
אחרי שקבע רייבסקי את החיווט של שאר הגלגלים, המציאו רייבסקי ועמיתיו יז'י רוז'יצקי והנריק זיגלסקי שיטות וציוד לפריצה שיטתית של האניגמה. המכונה המשמעותית ביותר שהמציא רייבסקי הייתה ה"בומבה". תפקידה של מכונה זו היה למצוא את המפתח היומי על בסיס מסר מוצפן. מכונת הבומבה הייתה מורכבת משורה של מכונות אניגמה שבנו בבית המלאכה של משרד הצפנים. למשמעות שמה של מכונת הבומבה ישנן כמה גרסאות. אחת הגרסאות מייחסת את השם למילה "פצצה" בפולנית, משמעות אחרת מתייחסת לכדור הגלידה ("בומבה גלאס") שאכל רייבסקי בהפסקה שנטל מעבודתו. בזמן ההפסקה עלה במוחו של רייבסקי הרעיון למכונה ולכן החליט לקרוא לה בומבה.
למפקדו של רייבסקי הגיעו במשך כל השנים לוחות של מפתחות (שהועברו לצרפתים דרך המרגל הגרמני) אולם הוא נמנע מלהעביר אותם לרייבסקי מתוך מחשבה שבכך הוא מאלץ את רייבסקי לפתח שיטה שלא תלויה במידע מודיעיני, אשר זמינותו עשויה להיות נמוכה בעת מלחמה.
עקב שינויים שהכניסו הגרמנים למבנה המכני של האניגמה כמו גם לשיטות ההפעלה, ועקב ההבנה של הפולנים שבמצב של ציפייה לפלישה יהיה מסוכן להחזיק את כל הידע על פיצוח האניגמה בפולין לבדה, זומנו קציני ביון צרפתים ובריטים בכירים לפגישה בפולין, שם נמסר להם הידע הפולני.
האנגלים והצרפתים ניסו עד אותה עת לפצח גם הם את האניגמה אולם בהניחם שהמכונה בלתי ניתנת לפיצוח לא הקדישו מאמץ רב לעניין. לפיכך הייתה תדהמתם גדולה נוכח הישגיו של רייבסקי.
בספטמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם, עברו רייבסקי ועמיתיו לשירות פיצוח הצפנים הפולני לצרפת דרך רומניה.
בטירה מחוץ לפריז המשיכה הקבוצה במאמצי הפיצוח תוך שיתוף פעולה עם הצוות הבריטי בבלצ'לי פארק.
לאחר פלישת הגרמנים לצרפת המשיכו הפולנים לעבוד בדרום צרפת, באזור החופשי ולתקופת מה גם באלג'יר.
רייבסקי וזיגלסקי ברחו מצרפת לספרד, שם נתפסו ונכלאו לשלושה חודשים. לאחר שחרורם עברו דרך פורטוגל לבריטניה. בבריטניה גויסו לצבא הפולני הגולה שם הועסקו בפיצוח צפני האס אס והאס דה. פיצוח האניגמה בוצע בלעדית על ידי המודיעין האנגלי והאמריקאי. שני המדענים שהניחו את המסד לפיצוח האניגמה (יחד עם רוז'יצקי שנהרג בינואר 42 עת שספינה שהובילה אותו מאלג'יר לצרפת טבעה) ושיעצו לאלן טיורינג בנושאי האניגמה בתחילת הדרך מודרו מכל מגע עם האניגמה.
לאחר המלחמה נשאר זיגלסקי בבריטניה ואילו רייבסקי חזר לפולין ב-1946 אל אשתו ושני ילדיו. בשל העובדה שהוא חי מחוץ לפולין ראו בו השלטונות הקומוניסטיים דיסידנט, והוא הועסק כחשב במפעל עד פרישתו. נאמן לסודיות תפקידו לא גילה את סיבת שהייתו בצרפת ובאנגליה בזמן המלחמה.
את שתיקתו הפר רק בשנות ה-60, עת יצר קשר עם ההיסטוריון ולאדיסלאב קוזאצ'וק. הוא פרסם מספר מאמרים על עבודתו ותרם מידיעותיו לספר בנושא הקריפטולוגיה.
רייבסקי מת ב-1980 בוורשה ונקבר בבית הקברות פובאזקי, אתר השמור לגיבורים לאומיים. האגודה הפולנית למתמטיקה העניקה לו מדליה מיוחדת.
ג'קרטה
ג'קרטה () היא בירת אינדונזיה והגדולה שבעריה. העיר שוכנת בצפון-מערב האי ג'אווה על החוף הדרומי של ים ג'אווה ושטחה 664 קמ"ר. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-10.562 מיליון תושבים וכ-31.240 מיליון במטרופולין.
היסטוריה.
במקום בו ממוקמת העיר הייתה התיישבות כבר במאה החמישית לספירה. ההתיישבות הראשונה באזור זה היה נמל קלאפה שהיה ממוקם במוצא נהר צ'יליוונג אל הים. הנמל שנבנה במקום היה הנמל המרכזי של הממלכה ההינדית סונדה. הפורטוגזים ביקרו בעיר בשנת 1522 המלך ההינדי התיר לפורטוגזים לבנות במקום נמל.
ב-1523 אוסלמה העיר על יד פתחילה (או פלטחאן), בשנת 1527 הדף פתחילה את הפורטוגלים שנסו לכבוש את העיר. ב-22 ביוני 1527 שינה את שם העיר אותה שנה מ"סונדא קלאפה" לג'איא קארתא (שפירושה: מבצר מנצח בהיפוך סדר המילים) במלאית. תאריך זה נחשב "יום הולדתה הרשמי" של העיר. השם היום הוא אחד מ-5 גרסאות לשם הישן ונובע מחיבתם של האינדונזים לקצרנות לשונית ולשימוש בראשי תבות.
ב-21 בנובמבר 1618 כבשו כוחות חברת הודו המזרחית ההולנדית בהנהגת יאן פיטרסזון קון את העיר. הסונדאנסים שעודם חיים מסביבה ניסו לשחררה עד 1619 ונכשלו. אז הרסו ההולנדים את העיר ויסדו במקומה בשנת 1619 את בטאוויה - שמה של הולנד בלטינית.
באטוויה הייתה הבירה של המושבה ההולנדית של איי הודו המזרחית. ב-1811 כבשו הבריטים את העיר, ושלטו בה במהלך חמש השנים בהן שלט נפוליאון בהולנד. לאחר תום מלחמות נפוליאון השיבו הבריטים את השליטה בעיר להולנד, בשנת 1816.
ב-1942 במלחמת העולם השנייה כבשה יפן את העיר, וקראה לה בשנית ג'קרטה, על מנת לרכוש את אהדת התושבים המקומיים. לאחר הפסדה של יפן במלחמה, הכריזה אינדונזיה על עצמאותה ב-17 באוגוסט 1945, אולם הולנד כבשה את העיר מחדש בין ה-29 בספטמבר 1945 ל-3 באוקטובר 1945. לבסוף, לאחר תום מלחמת העצמאות של אינדונזיה, ב-27 בדצמבר 1949, הפכה ג'קרטה לבירת המדינה העצמאית. במרכזה הוקמה לימים האנדרטה הלאומית, המסמלת את המאבק לעצמאות.
בשנת 2016 התרחש בעיר פיגוע שאורגן על ידי קיצונים מוסלמים.
שיטפונות בעיר.
ג'קרטה, שבנויה סמוך לנהרות, מוצפת באופן תדיר. שיטפונות חריגים נרשמו בג'קרטה פעמים רבות בעבר, בין השאר בשנים 1621, 1654, 1918, 1942, 1960, 1976, 1996, 2002, 2007, 2013 ו-2020. אחד הגורמים לשיטפונות הוא שחלק ניכר מהעיר, כ-240 קמ"ר, נמצא מתחת לפני הים. השיטפונות החמורים ביותר מתרחשים כאשר יורד גשם רב בזמני גאות, אז פני הים עולים וביחד עם מי הגשם הניגרים הם מציפים את האזורים הנמוכים בעיר.
ב-4 בפברואר 2007 הוצפו כשלושת רבעים של הבירה בעקבות הצפת הנהרות ופריצת סכר, ויותר מ-300 אלף תושבים נאלצו לעזוב את בתיהם.
בשנת 2019 הכריז נשיא אינדונזיה על החלפת עיר הבירה ג'קרטה בעיר אחרת הנמצאת באי בורנאו הסמוך.
במהלך שיטפונות של ינואר 2020 נהרגו 66 תושבי העיר.
השפעת השיטפונות קטלנית במיוחד עקב גידול האוכלוסייה בעיר, תכנון בנייה לקוי, וחוסר ידע על דרכי התמודדות עם שיטפונות בקרב תושבי העיר וגורמי הממשל באינדונזיה. שכונות ג'קרטה הממוקמות מתחת לפני הים ממשיכות לשקוע בקצב של 9 אינץ' בשנה, עקב גורמים שונים, כולל שאיבה לא מבוקרת של מי תהום. מבין ההתפתחויות האפשריות, על פי התחזית הקשה יותר, עד שנת 2050 צפויים להיות 95% משטחי צפון ג'קרטה מתחת לפני הים.
ממשל מקומי.
ג'קרטה מנוהלת על ידי מושל (ולא על ידי ראש עירייה) משום ששטחה חופף לשטח המחוז המיוחד שלה. העיר מחולקת לחמישה חלקים:
תחבורה.