האל דגן (אל החיטה, אח של בעל, או אולי כינוי נוסף לאל בעל) זוהה עם כוכב צדק, כוכב הלכת השני בגודלו. כל אלו יחד נקראו צבאות השמים שנלחמו זה בזה בעת סופות והרוו את האדמה על ידי פתיחת "ארובות השמים".
בנותיו של האל הראשי, המזוהה גם עם השמש ונשותיו של אל זה השפיעו על מזג האוויר ומכאן על התבואה בתרבות החקלאית, הן על הגשם והן על סופות וההתייבשות. לדוגמה נשותיו/בנותיו של האל בעל היו טלי בת רב (רביבים - הם טיפות גשם), פדרי בת אור (אלת הערפל) וארצי בת יעבדר.
עשתורת / אסתר - אלת הכוכב.
אשת האל הראשי או בתו הייתה אלת הפריון שזוהתה עם כוכב הלכת נוגה, אך לעיתים גם עם קבוצות כוכבים או כוכבים בודדים אחרים, כמו הכוכב כוכבּ שבעגלה הקטנה. העגלה נחשבה כמחרשה או כחלק מן המרכבה הנושאת את האלים ומוסעת בידי כוכב הצפון המעוגן במקומו לאורך הלילה ואינו "נוסע". נראה שהמילה סטאר - "כוכב" בשפות אירופאיות, נגזרה משם האלה עשתורת - הצידונית, היא אשתהר - הבבלית, או איסתר - הפרסית (ואסתר בפי יהודי פרס). ומכאן גם הביטוי לאדם מצליח או מפורסם: כוכב, או כוכב עולה. היא זוהתה לעיתים עם יונה או פריון הכבשים אך לא ברורים קבוצות הכוכבים שזוהו עם אלו.
אל הירח וקשריו עם הכוכבים.
על השפעת הירח על השפל והגיאות ידעו הקדמונים כפי שמעידים שמותיהם של יישובים הסמוכים למקורות מים, כמו יריחו לחוף ים המלח, בית ירח סמוך לחוף הכנרת ובשמותיהם הלטיניים (בדומה ל"לבנה" בעברית) פך-לונה לחוף נהר הפרסקל בצרפת (שזרם שם בעבר וכיום אצור בסכר), ולונה (כיום לוני) בצפון מערב איטליה בשפך נהר מגרה אל הים התיכון. השפעת הירח גם זוהתה עם המחזור החודשי הנשי (וכפי שסבר בטעות צ'ארלס דרווין היה לכך הקשר ביולוגי התפתחותי).
השמש האירה את היום ולעיתים נראו כוכבים מעטים ביום למרות אורה, והכוכבים האירו את הלילה עם או בלי הירח, ובלילות מעוננים או מעורפלים חסרי כוכבים השתרר חושך מוחלט. השפעה זו נראתה כמעשה האלים.
שמות אלי הירח הם צין או סין בתרבות הבבלית ואחיותיה (מדי, פרס, עילם), בתרבות אוגרית וארם ירח, בתרבויות הכנעניות: יבש או צאן, ובתרבות המצרית: תות, ולפי פרשנויות אחדות עינו האחת של חור אל השמים.
האל הארמי ירח נקרא גם מאור צבאות השמים (כלומר: מאור הדרך לכוכבים), היה נשוי לאלה נכּל, והטל שנבע ממנו הפרה את צמחיית המדבר עליה היא מנויה. פעם בחודש נישא לה מחדש.
האל המצרי חור צויר בדמות אדם עם ראש בז, ודמותו קשורה לקבוצת הכוכבים נשר). האל שת (סת, הוא השטן, וגם אל-המדבר והסערות) שליווה את אל האלים ואל השמש רע (או: רעה) במסעותיו הצליח להשיג את עינו של חור ולהחזירו למקומו. באגדות קדומות יותר שפוענחו מתוך ממצאי כתבי החרטומים בעתיקות מצרים, העין הייתה עינה של האלה ודית - אלת הצבע הירוק, שמקבילתה נכל, לפי התרבות הארמית הייתה אשת האל ירח.
אולי בהקשר עם המחזור החודשי, בתרבות היוונית והרומית אלת הירח לונה נחשבה לאלת השיגעון. הורציו - משורר רומי שחי בסביבות שנת 0 לספירה, מתאר בשיר החול לדורות (קרמן סקולרא) את האלה לונה המתבקשת להאזין לשירת בנות הכוכבים.
כוכב השחר.
בכתבי ספריית אוגרית נמצאו התייחסויות לאל עשתר - אל כוכב השחר והתאום של אלת הפריון עשתורת, המוותר לאחיו ים על ירושת המלוכה, בניגוד לאחיו בעל הנלחם על מקומו, אחרי שאביהם אל ואמם אשרה הכריזו על ים כיורשם.
במסורת ישראל.
צבא השמים והכוכבים בתנ"ך.
לפי הכתוב בתחילת ספר בראשית, השמש הירח והכוכבים נבראו בידי ה' ביום הרביעי לבריאה, לצורך מעקב אחר הזמן, וכן "למשול" ביום ובלילה. קהלת כותב: אַל תְּבַהֵל עַל פִּיךָ וְלִבְּךָ אַל יְמַהֵר לְהוֹצִיא דָבָר לִפְנֵי הָאֱלֹהִים, כִּי הָאֱלֹהִים בַּשָּׁמַיִם, וְאַתָּה - עַל הָאָרֶץ, עַל כֵּן יִהְיוּ דְבָרֶיךָ מְעַטִּים. ובפרקי ההלל בתהלים נכתב: הַשָּׁמַיִם - שָׁמַיִם לַה', וְהָאָרֶץ - נָתַן לִבְנֵי אָדָם.
מספר הכוכבים ביקום.
בתלמוד נאמר:
לפי החישוב מקבלים שיש 1,064,340,000,000,000,000 כוכבים ביקום .
ערך זה נופל בארבעה עד שישה סדרי גודל (כלומר הוא בין אחוז של אחוז לבין מיליונית) מההערכה העכשווית של המדענים שנערך על ידי האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה שפרסמה ב-2003 את מסקנת חוקריה שהמספר המשוער, בהערכה גסה, מידגמית ובלתי ודאית (כך הם מציינים בפרוש) שבוצעה על אזור קטן בחלל, הוא 10 בחזקת 22 עד 10 בחזקת 24.
השפעת כוכבים על בני אדם.
יוסף חולם על 11 כוכבים (אחיו) וכן השמש והירח (אביו ואמו החורגת) ה"משתחווים" לכוכב שלו. מקרה שבו השפעת הכוכבים על בני האדם ברורה יותר היא בקללת בלעם שהפכה לברכה שבספר במדבר: הדריכה כאן במשמעות של משיכת קשת כי כאמור הברקים הם חיצים הנורים מתוך הכוכבים, ואולי כאן מדובר על מזל קָשַּׁת.
בשירת דבורה מתואר סיוע של סופה ואולי נפילת מטאור לניצחונה בקרב: מִן שָׁמַיִם נִלְחָמוּ! הַכּוֹכָבִים מִמְּסִלּוֹתָם נִלְחֲמוּ עִם סִיסְרָא! כלומר שהכוכבים יצאו מהמסילה-מסלול שלהם, אולי מכך שהחשיכה הקדימה ואולי כאמור היה זה "כוכב נופל". מההקשר ניכר שלא מדובר בסיוע "רוחני" של הכוכבים, אלא במקרה בו נתקעו מרכבותיהם הכבדים של הכנענים בבוץ בנחל קישון.
עבודת כוכבים.
בספרות התלמודית ואחריה בהלכה עבודת אלילים נקראת עבודת כוכבים, או עבודת כוכבים ומזלות (עכו"ם). ביטוי זה הפך נפוץ בעיקר בתקופה שהספרות היהודית צונזרה בידי הנוצרים, וכל מקום שנכתב על גויים, נכרים או מינים הוחלף במילה עכו"ם. לעיתים היהודים הביאו את הדברים לידי גיחוך ועיקום כמו במקרה של פיאה-נכרית שבמהדורות הראשונות של דפוס וילנה נרשמה פיאת-עכו"ם, וגם עכו"ם שאינו עובד כוכבים.
ישראל מוזהרים בעשרת הדיברות ...וּפֶן תִּשָּׂא עֵינֶיךָ הַשָּׁמַיְמָה וְרָאִיתָ אֶת הַשֶּׁמֶשׁ וְאֶת הַיָּרֵחַ וְאֶת הַכּוֹכָבִים כֹּל צְבָא הַשָּׁמַיִם, וְנִדַּחְתָּ, וְהִשְׁתַּחֲוִיתָ לָהֶם, וַעֲבַדְתָּם... אֲשֶׁר חָלַק ה' אֱלֹהֶיךָ אֹתָם לְכֹל הָעַמִּים תַּחַת כָּל הַשָּׁמַיִם.
ישעיהו הרבה ללגלג על האמונות של אחרים בגרמי השמים.
ה' יושב מרום.
פעמים רבות בתנ"ך האל יושב מעל לשמים או בשמים, והם מקומו של האל: בלעגו על מלך בבל אומר ישעיהו: וְאַתָּה אָמַרְתָּ בִלְבָבְךָ: הַשָּׁמַיִם אֶעֱלֶה, - מִמַּעַל לְכוֹכְבֵי-אֵל אָרִים כִּסְאִי! וְאֵשֵׁב בְּהַר מוֹעֵד בְּיַרְכְּתֵי צָפוֹן!...
בסיום טקס הביכורים (המוקרא בחלקו בליל הסדר ונמצא בספר דברים) מביא הביכורים מתבקש להגיד:
וירמיהו אומר:
בתהלים ישנו משל על גפן שהאל השקיע מרץ רב בנטיעתה ובטיפול בה. אך אז התרגז על הפירות הבאושים ופרץ את הגדרות המגינים עליה, וחיות אוכלות אותה. ברגע השפל מבקש המשורר:
בתהלים מוזכר שרק האל יכול למנות את הכוכבים והוא מכיר כל אחד מהם בנפרד:
בספר מלאכי, הקשר בין האל, הכוכבים והגשם מופיע באופן ברור:
קול שירת הכוכבים מוזכר בתשובת ה' לאיוב, תוך הזכרה שמדובר במלאכים או 'בני אלהים':
כאן הכוכבים שרים יחד עם גרמי השמים לאל, כמו במקומות רבים אחרים בתנ"ך.
כמה ממזמורי תהלים מוקדשים לגרמי השמים השרים הלל לאל. הבולט בהם:
ובמזמור לאיתן האזרחי:
קבוצות כוכבים בתנ"ך.
בספר עמוס וכן בתשובת ה' לאיוב מוזכרים ארבע קבוצות כוכבים: עש, כסיל כימה וכן חדרי-תימן המסמלים את סערת הרוח הדרומית, כפלאים בלתי מוסברים. זיהוין העדכני של קבוצות אלו בימינו נחשב כנראה לזיהוי הנכון מדעית על פי שמותיהם בשפות אחרות והפרשנות היהודית (והנוצרית) לאורך הדורות. חוקר המקרא אביתר כהן, סבור שבתשובות ה' לאיוב בסוף הספר למעשה מתוארות קבוצות כוכבים רבות נוספות. באופן דומה יש שפירשו את המזמור בתהלים שמילותיו יחידאיות וקשה להבינם.
שימוש בכוכבים במשלים וסיפורים.
הכוכבים מוזכרים פעם אחר פעם בהבטחות ה' לאבות, על כך שזרעם יִרבה מאוד כמו מספר הכוכבים שקשה לספור עקב כמותם המרובה. לדוגמה בספר בראשית נאמר על אברהם:
בספר דברי הימים מוסבר איסור ספירת בני ישראל לפני יציאה לקרב (ובמקומו שימוש במחצית השקל) כדי שלא לסתור את הבטחת האל:
בימי בית שני ובימינו.
בפיוט אל מלא רחמים.
בסוף ספר דניאל הוא מתנבא על אחרית הימים ואומר:
מילים אלו נאמרים בכל אזכרה למתים.
בר כוכבא.
בר כוכבא היה כינויו של מנהיג המרד לקוממות מלכות עצמאית ליהודה והקמת המקדש השלישי כשבעים שנה אחר החורבן. שמו האמיתי היה שמעון בן כּוסִיבה כפי שהסתבר ליגאל ידין מתוך מכתבים ביוונית ממנו אל פיקודיו. הכינוי ניתן לו לפי מדרשו של רבי עקיבא על מילותיו של בלעם: ...דָּרַךְ כּוֹכָב מִיַּעֲקֹב וְקָם שֵׁבֶט מִיִּשְׂרָאֵל, וּמָחַץ פַּאֲתֵי מוֹאָב וְקַרְקַר כָּל בְּנֵי שֵׁת!
גולף אנד קו
בנטלי 3 ליטר
בנטלי 3 ליטר (באנגלית: Bentley 3 Litre) היא סוג של מכונית מהודרת שיוצרה במספר תצורות: קבריולה, ספורט, סלון ומכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית בנטלי אשר יוצרה בין השנים 1921–1929,
יוצרו 1,622 יחידות, מהן: 1,088 יחידות לדגם "בנטלי 3 ליטר", 513 יחידות לדגם "Speed Model", ו-18 יחידות לדגם "Super Sports". בנוסף יוצרו 3 יחידות ניסיוניות
קישורים חיצוניים.
האתר הרשמי של חברת בנטלי
ליו ז'וופנג
ליוּ זְ'ווֹפֶּנְג (בסינית: 刘若鹏, פיניין: Liúruòpéng, נולד ב-1982 או 1983) הוא מיליארדר סיני, יזם ואיש עסקים, אשר מקור עושרו העיקרי הוא התאגיד הסיני קואנג-צ'י שהקים יחד עם 5 שותפים.
ביוגרפיה.
ליו בעל תואר ראשון בהנדסה אוניברסיטת ג'גיאנג ותואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת דיוק.