זכתה להכרה לראשונה בזכות תפקידה בסדרת הדרמה "דדווד" בתור הפרוצה טריקסי. בהמשך דרכה הופיעה בסדרת הדרמה "ER" בתפקיד מג ריילי ובסדרה המדע בדיונית "קאפריקה" בתור אמנדה אשתו של דניל גרייסטון (אריק סטולץ).
ב-2010 הופיעה בעונה השלישית של הסדרה המצליחה "ילדי האנרכיה" בתפקיד מורין אשבי. בשנת 2012 השתתפה מלקומסון בסרט המצליח "משחקי הרעב" בתפקיד אמה של קטניס אוורדין (ג'ניפר לורנס), תפקיד עליו חזרה גם בסרטי ההמשך "התלקחות", ו", "
משנת 2013 משחקת מלקומסון בסדרת הפשע "ריי דונובן" בתפקיד אבי אשתו של ריי דונובן (לייב שרייבר).
בשנת 2018 שיחקה בסרט "תמיד גרנו בטירה" לצד טאיסה פרמיגה וסבסטיאן סטן, הסרט אשר מבוסס על ספר באותו שם משנת 1962 שנכתב על ידי שירלי ג'קסון.
פדרה
במיתולוגיה היוונית ובמקורות מאוחרים יותר פדרה (ביוונית עתיקה: Φαίδρα) היא נסיכה מהאי כרתים. שמה נגזר מהמילה היוונית φαιδρός (פאידרוס), שמשמעותה בהיר.
גרסאות לסיפורה של פדרה.
סיפורה של פדרה קיבל מספר גרסאות במשך השנים, עם בסיס דומה, אשר יסופר בהמשך.
שקר האונס.
פדרה הייתה בתו של מינוס, רעייתו של תזאוס ואמם של דמופון מאתונה ואקמאס. פדרה מתאהבת בבנה החורג היפוליטוס (בנם של תזאוס ושל מלכת האמזונות, היפוליטה, אשר מפורסמת בעיקר בחגורתה, שנגנבה בידי הרקולס). היא מנסה לשדל אותו לאהוב אותה, אולם הוא סירב. כנקמה, פדרה משקרת לתזאוס שהיפוליטוס אנס אותה. כנקמה הוא קילל את בנו שסוסיו ייקחו אותו לים, למותו, וכך היה, לאחר שראו מפלצת ים מפחידה של פוסידון.
התאבדותה של פדרה.
גרסה אחרת אומרת שתזאוס הרג אותו במו ידיו, ושפדרה התאבדה מרוב אשמה.
שורו של דיוניסוס.
גרסה שלישית טוענת שהיה זה דיוניסוס שגרם למותו בכך שהפחיד את סוסיו בשור אימתני.
נאמנות לאלה.
גרסה נוספת טוענת שהיפוליטוס היה נאמן לאפרודיטה, ובהעבירו את נאמנותו לארטמיס, גרמה לאירועים האלה.
אחותה של פדרה.
גרסה חמישית טוענת שהסיפור כלל לא היה טרגי: אחותה של פדרה סיפרה להיפוליטוס שהיא מאוהבת בו, והוא לא סיפר לה על כך שהוא יודע.
מחזות על פי סיפורה.
דמותה של פדרה מופיעה במספר מקורות שהידועים ביניהם הם המחזה היווני מהמאה החמישית לפנה"ס "היפוליטוס", מאת אוריפידס, המחזה הרומאי מהמאה הראשונה לספירה "פדרה" מאת סנקה, המחזה הצרפתי מהמאה ה-17 הקרוי גם הוא "פדרה" מאת ז'אן רסין, והמחזה הבריטי מסוף שנות ה-20 "פדרה מאוהבת" מאת שרה קיין.
פדרה (פירושונים)
ספר הניגונים
הצילני נא
הצילני נא הוא ניגון יהודי-רוסי עתיק, אשר הושר כתפילה על גזרת הקנטוניסטים - חטיפת ילדי היהודים לצבא הצאר. מאיר שמעון גשורי מתאר ניגון זה כ"ניגון הספוג עצבות ויגון".
אודות הניגון.
מילות הניגון הם מספר בראשית, מתפילתו של יעקב אבינו להנצל מאחיו עשו: ולפי חלק מהגרסאות גם את הפסוק שאחריו: .
הניגון השתמר בשלוש שושלות חסידיות שמוצאן מהאימפריה הרוסית, חסידות חב"ד, חסידות קרלין וחסידות סלונים, בניואנסים שונים.
בחסידות קרלין ברוסיה היה נהוג לשיר את הניגון בשבתות החורף, אז היו מתחילות חטיפות הילדים. בחסידות חב"ד הניגון משמש גם כתפילה על מלחמת היצר, אשר עשו מסמלו. כך גם בחסידות סלונים, מושר הניגון לפני תפילת נעילה בליל יום הכיפורים.
הניגון מופיע בספר הניגונים חב"ד מס' רנ"א (251), בחוברת כתב יד של מאיר שמעון גשורי מס' 35, ב"מוזיקלישער פנקס" מאת אברהם משה ברנשטיין עמ' 71 ובתקליטי אוסף פנימי של חסידות סלונים, ניגוני ימים נוראים 2, שיר מס' 2.
מבנה הניגון.
הניגון מופיע בסולם מינורי. לפי גרסת חב"ד בסולם פריגיש ולפי נוסח קרלין בסולם מינור הרמוני עם חריגה בסיום כל קטע לסולם פריגיש. לפי נוסח סלונים (וכן היו בחב"ד ששרו כך) הניגון מופיע בסולם פריגיש אך משולבת בו ההגבהה של הדרגה השביעית, כבסולם הרמוני. כמו כן, ישנם שינויים לא משמעותיים נוספים, אך המבנה של הניגון שווה.
סיום הניגון מהמילים "ואתה אמרת היטב" (תיבה 17 בתווים להלן), שנוי בגרסאות שונות. על פי נוסח קרלין הוא מסתיים כמו סיום הקטע הראשון של הניגון, בחריגה קודרת לסולם פריגיש. בנוסח סלונים, הוא עובר לסולם מז'ורי, בנימה אופטימית יותר וחוזר בסיום לסולם המקורי, ואילו בנוסח חב"ד הסיום הוא ניגון עצמאי, עליז ומהיר, אשר מוכר בנוסח שונה כניגון פורים מחצרות קרלין-סלונים "ונהפוך הוא אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם".
תווי הניגון.
תווי הניגון על בסיס נוסח סלונים - סיום הניגון (4 התיבות האחרונות) בנוסח קרלין:
&lt;score midi="1" vorbis="1"&gt;
\numericTimeSignature \tempo "andante" 4 = 100 \time 4/4 \key d \minor
\repeat volta 2 {
a'4 a'4 cis"4 a'4 d"1 a'4 a'4 cis"4 a'4 g'1 a'4 a'4 cis"8 a'8 cis"8 e"8 d"1 g'4 g'4 a'8 bes'8 cis"8 bes'8 a'1
e"4 cis"4 a'2 e"16 e"8. cis"4 a'2 d"4 d"4 e"8 f"8 gis"8 f"8 e"1 e"4 cis"4 a'2 e"16 e"8. cis"4 a'2 d"4 d"4 e"8 f"8 gis"8 f"8 e"1 g'4 g'4 g'4 a'8 bes'8 a'1 g'4 g'4 a'8 bes'8 cis"8 bes'8 a'1
\bar "|"
&lt;/score&gt;
הסיום על פי נוסח סלונים:
&lt;score midi="1" vorbis="1"&gt;
\numericTimeSignature \tempo "andante" 4 = 100 \time 4/4 \key c \major
d"4 d"4 b'8 a'8 b'8 g'8 a'1
\repeat volta 2 {
g'2 a'4 b'4 c"4 c"4 c"2 c"8 b'8 a'4 b'4 a'8 g'8 a'2 g'2 g'4 g'8 g'8 a'4 b'4 c"4 c"4 c"2 c"8 b'8 a'4 d"8 d"4 d"8 a'1
\bar "|"
&lt;/score&gt;
הסיום על פי נוסח חב"ד:
&lt;score midi="1" vorbis="1"&gt;
\numericTimeSignature \tempo "andante" 4 = 90 \time 4/4 \key d \minor
d"8 d"16 d"16 d"8 d"8 d"8 cis"4 a'8 d"8 d"16 d"16 f"8 e"16 d"16 d"8 cis"4 a'8 d"8 d"16 d"16 d"8 d"8 d"8 g'4. a'8 a'8 d"8 cis"16 bes'16 bes'8 a'4.
e"8 e"16 e"16 e"8 e"8 f"8 e"4 a'8 d"8 d"8 f"8 e"16 d"16 d"8 cis"4. e"8 e"16 e"16 e"8 e"8 a"8 a"4 a'8 d"8 d"8 f"8 e"16 d"16 d"8 cis"4.
d"8 d"16 d"16 d"8 d"8 d"8 g'4. a'8 a'8 d"8 cis"16 bes'16 a'8 cis"4. d"8 d"16 d"16 d"8 d"8 d"8 g'4. g'8 g'8 d"8 cis"16 bes'16 bes'8 a'4.
\bar "|"
&lt;/score&gt;
חכם הרזים
הפגנת הארבע מאות אלף
היפרנובה
היפרנובה היא סופרנובה אשר בהתפרצותה משתתפת כמות אנרגיה גדולה במיוחד. כיום, רווחת הדעה שפיצוצים כאלה הם המקור להתפרצויות גמא וליצירת רוב החורים השחורים הכוכביים. עם זאת, יש לציין שעד כה לא נצפתה היפרנובה באור נראה.
ההבדל העיקרי בין סופרנובה והיפרנובה, הוא כמות האנרגיה והבהירות של הפיצוץ. בעוד שסופרנובה יכולה להתרחש בשתי צורות: סוג l וסוג ll, (סוג l הוא בעצם ננס לבן הסופח אליו חומר עד למעבר גבול צ'נדראסקאר), היפרנובה נמנית עם הסוג השני של הפיצוצים, סוג ll, שמאופיין בכך שאינו מערב חומר חיצוני.
מחקר והיסטורית המונח.
לפני שנות ה־90 שימש המונח לתיאור פיצוצים של כוכבים עם מתכתיות נמוכה בעיקר, ותיאור של מספר אירועים קוסמיים גדולים ואנרגטיים, כגון התמזגויות של חורים שחורים על־מסיביים.
לקראת שנות האלפיים הוצע המונח היפרנובה לתיאור התפרצויות גמא, אשר כמויות האנרגיה שלהן מגיעות לכדי מאות מונים מסופרנובה. למעשה, במקרה של התפרצות גמא באזור של מערכת השמש שלנו בגלקסיית שביל החלב, סביר להניח שהחיים על כדור הארץ יחדלו להתקיים, ואם ההתפרצות תהיה קרובה מידי - היא עלולה אפילו להשמיד את כדור הארץ כליל. במקביל הוצע להשתמש במונח לתיאור סופרנובות אנרגטיות במיוחד, אשר מגיעות למעל פי 50 מסופרנובה רגילה.
בשנת 2004 שיגרה נאס"א את טלסקופ החלל סוויפט, אשר נשלח לחלל לסרוק את היקום במטרה לאתר התפרצויות גמא, ומאז הוא מגלה בממוצע התפרצות גמא ביום, המעידה על היווצרות חור שחור כתוצאה מהיפרנובה.
מודלים להיפרנובה.
ההיפרנובה מוגבלת במודלים שלה לעומת סופרנובה, מכיוון שאין התערבות של חומר חיצוני, אחרת הכוכב היה מגיע לנקודה הקריטית לפני שהיה מגיע למסה הקריטית להיפרנובה.
קריסה כבידתית.
בדומה לסופרנובה כשכוכב מגיע לסוף חייו, אין די אנרגיה בכוכב להמשיך את תהליך ההיתוך הגרעיני, אשר תומך בכבידת הכוכב מהליבה. במשך כמה מיליוני שנים התהליך מתרחש תוך יצירת מימן והליום, אבל כאשר זה נגמר בליבה, ממשיך ההיתוך של יסודות כבדים יותר. בכוכבים מסיביים מספיק התהליך מגיע עד להיתוך ברזל ומרגע זה ימשכו חיי הכוכב מספר ימים נוספים לכל היותר.
בסופו של התהליך, עדיין מורכבות השכבות החיצוניות מרמה גבוהה של מימן אבל בליבה לא יהיה מספיק אנרגיה כלפי חוץ להחזיק את מסת הכוכב והוא יקרוס, הליבה תתגמד ותידחס עוד ועוד תחת המסה האדירה של הכוכב (מעל 25 מסות שמש ובעלת מתכתיות נמוכה), היא תהפוך לסופרנובה סוג lc עם רמה אנרגטית אדירה, תוך כדי פליטת גל ההדף האדיר, התפרצות גמא, והכבידה האינסופית של הליבה אשר הופכת לחור שחור.
אי יציבות זוגית.
מודל נוסף של היפרנובה נשען על אפקט יצירת זוג. הרעיון הוצע כהסבר להיווצרות רוב המתכות הכבדות ביקום, כשקבוצה גדולה של כוכבים מקבוצה 3 (חסרי מתכות) ביקום המוקדם התפוצצה מעט לאחר המפץ הגדול.
במודל הזה, תהליך יצירת הזוג גורם לירידת לחץ חדה ומהירה בליבת הכוכב, אשר גורמת לקריסה חלקית, מכיוון שרוב הכוכב עדיין מורכב מחלקיקים קלים ואנרגטיים וללא מתכות, השכבות העליונות של הכוכב קורסות במהירות לכיוון הליבה, שגם היא עדיין מורכבת מיסודות קלים, לכן היא מתחממת עוד יותר, ומתחילה תגובת שרשרת של היתוך גרעיני כשהחומר בורח חזרה החוצה. תוך כדי הבריחה התרמית החומר נדחף ומתחמם עד שכולו מותך ברגע אחד, וגורם להיפרנובה אדירה.