חבורת בדרני הקרקס, בהרבה מקרים, מורכבת מבני מיעוטים (למשל צוענים) או ממהגרים נודדים שאינם שולטים היטב בשפה המקומית. לכן עיקר המיצגים בקרקס הם תנועתיים ולא מילוליים.
קרקס פועל, בדרך כלל, כגוף עסקי, ובכל מופע צופה קהל רב. לרוב הקרקס, על הסגל שלו ומתקניו, נודד ממקום למקום במטרה להגיע ליותר קהל. לעיתים סגל הקרקס מורכב ממשפחות בהן רוב המשפחה או אף המשפחה כולה עובדים בקרקס בתפקידים שונים.
הקרקסים שוכרים לרוב עובד מקומי אחד - קריין השולט היטב בשפת המקום.
קירקס
שעוה
המרכז למורשת המודיעין
המרכז למורשת המודיעין (בראשי תיבות: מל"מ) הוא עמותה שמטרתה לתעד ולשמר את מורשת קהילת המודיעין הישראלית ולהנציח את חלליה.
משרדי העמותה שוכנים באתר ההנצחה של חללי קהילת המודיעין בגלילות.
פרויקט היסטוריה בתמונות ובמסמכים של קהילת המודיעין.
במסגרת הנחלת המורשת במרכז למורשת המודיעין, הוקם בשנת 1999 פרויקט "היסטוריה בתמונות ובמסמכים של קהילת המודיעין". פרויקט ייחודי זה, בו נאספים תמונות ומסמכים ממוסדות הקהילה ומגמלאיה, מהווה מאגר ראשון מסוגו. במאגר המרכז למורשת המודיעין נמצאים כיום למעלה מ-5,000 תמונות ומסמכים. כמו כן, כחלק מהפרויקט, לוקטו מסמכי היסוד של קהילת המודיעין לאלבום שניתן לעיין בו במקום.
מרכז המידע למודיעין ולטרור.
מרכז המידע למודיעין ולטרור הוא חלק מהמרכז למורשת המודיעין, ואחראי על פרסומים בנושאי מודיעין וטרור. זהו מכון מחקר העוסק במחקר נושאי מודיעין וטרור, בליקוט מסמכים ובהפצתם לקהל הרחב. בעקבות האינתיפאדה השנייה החל מרכז המידע לספק עדכונים ודיווחים שוטפים על הטרור הפלסטיני ועל "תעשיית השנאה": ההסתה והתעמולה האנטישמית ברשות הפלסטינית, במדינות ערב ובישראל.
באתר בגלילות שוכן מאגר מידע ממוחשב הגדול מסוגו בארץ, המכיל מעל 30 אלף פריטים העוסקים במודיעין ובטרור בישראל ומחוצה לה. בין הנושאים שניתן למצוא שם: הסכסוך הישראלי-ערבי, מבצעי מודיעין - הצלחות וכישלונות, ויחסים בינלאומיים.
פריטים אלו כוללים: ספרות מקצועית, לקטי מודיעין וטרור הנוגעים לעולם הערבי המתעדכנים בתכיפות, כתבי עת מהמובילים בעולם (ניוזוויק, Time) הרואים אור בחו"ל, קלטות וידאו הכוללות מבצעים נועזים, סיפורים מרתקים של בוגרי קהילת המודיעין, ראיונות, מאמרים ממקורות שונים וכו'. ניתן לשאול פריטים וכן להיעזר בשירות צוות המידע במקום. המקום כולל עמדות עבודה, אינטרנט וכיוצא בזה. השירות ניתן חינם ופתוח לקהל הרחב.
בשנת 2003 נפתח באתר מוזיאון ובו תערוכה של חומרי טרור שנתפסו על ידי כוחות הביטחון (צה"ל, השב"כ, מג"ב וימ"מ) בפעילותם ביהודה, שומרון ועזה נגד הטרור. המוזיאון כולל אמצעי לחימה פלסטיניים, ציוד וכלי נשק שנתפסו על האונייה "קארין איי" וכן את מסמכי השלל שתפס צה"ל במוקאטעה במבצע חומת מגן ואשר מוכיחים את מעורבותו של יאסר ערפאת בטרור של האינתיפאדה השנייה.
אתר האינטרנט של מרכז המידע למודיעין ולטרור מתעדכן באופן שוטף, ומציג את תכניו בשפות עברית, ערבית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, רוסית ופרסית.
ספריית מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית.
ספריית מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית הייתה במקור ספריית אמ"ן ולכן העומק ההיסטורי שלה. הספרייה ומרכז המידע הממוחשב מהווים מרכיב חשוב במרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית וחלק בלתי נפרד מפעילות אתר ההנצחה. בספרייה מצוי האוסף הגדול ביותר בישראל של ספרים, מאמרים ופריטי מידע בנושאי מודיעין וטרור. כמו כן, בספרייה אוספים ייחודיים בנושאי ביטחון, הסכסוך הישראלי-ערבי, המזרח התיכון, האסלאם ויחסים בינלאומיים.
הספרייה מעניקה שירותי השאלת ספרים ושירותים ביבליוגרפיים לקהלים רבים ומגוונים ובתוכם חברי עמותת המל”מ, אנשי קהילת המודיעין, צה”ל, האקדמיה, מומחים למודיעין, טרור והיסטוריה והציבור הרחב.
ניתן לתאם ביקורים מראש.
עלון הספרייה.
ארכיון מל"מ.
מטרותיו העיקריות של הארכיון הוא להנגיש חומר ארכיוני למטרות מורשת, הנצחה, חינוך ומחקר.
בארכיון חומרים מתולדות המודיעין הישראלי.
המכון לחקר המתודולוגיה של המודיעין.
המכון לחקר המתודולוגיה של המודיעין הוקם בשנת 2016, בראשות ראש חטיבת המחקר לשעבר באמ"ן, תא"ל (מיל.) יוסי קופרווסר. הוא עוסק בתפיסות ובמתודולוגיה המודיעינית הרלוונטיות לקהילת המודיעין בישראל ובעולם, בהתבסס על ניסיונם של אנשי קהילת המודיעין בישראל ועל הכתיבה בתחומי המודיעין והביטחון באקדמיה ובמכוני מחקר בעולם.
במסגרת פעילותו, מפרסם המכון אחת לחצי שנה לערך גיליון של כתב העת "מודיעין הלכה ומעשה". כתב העת משקף את התפיסה לפיה המתודולוגיה היא נדבך בפרקטיקה המודיעינית, ולכן הפרקטיקנרים הם בעלי העניין הרב והיכולת לפתח את תאוריית המודיעין, אשר יישומה, מזין את המשך פיתוח הידע ביחס למודיעין.
לצד זאת, פרסומי המכון כוללים מחקרי עומק המתמודדים עם שאלות מחקר מתודולוגיות באופן ממוקד, ונכתבים על ידי חוקרי המכון, עמיתי מחקר, אנשי קהילת המודיעין או אנשי אקדמיה העוסקים בתחומי המודיעין והביטחון.
פרסומים.
המל"מ מוציא לאור פרסומים אחדים:
אות יקיר הסתר.
משנת 1992 המרכז יחד עם קהילת המודיעין מעניקים את "אות יקיר הסתר". האות מוענק לאנשים, יהודים או לא יהודים, שסייעו בהתנדבות וללא כל תמורה למבצעים חשאיים של מדינת ישראל, לעיתים תוך סיכון חייהם וחירותם. בין הזוכים באות: שולמית קישיק-כהן (הוענק ב-1992 על פעולות ריגול בלבנון וסיוע בהעלאת יהודים לישראל), ברוס מקנזי (הוענק ב-1994, לאחר מותו, על סיוע לקהילת המודיעין כולל במבצע אנטבה), דייוויד ליטמן (הוענק ב-2009 על הסיוע למבצע מוראל). הוענק למיכאל לנקסנר על סיוע לקהילת המודיעין.
פנינה
פנינה (וכן מרגלית) היא אבן חן הנוצרת לעיתים ברכיכות ממחלקת הצדפות וכן לעיתים בקונכיות חלזונות. זוהי אבן חן נפוצה מאוד, ובשונה מרוב אבני החן, מקורה ביולוגי (ולא מינרלי).
היווצרות הפנינה.
הפנינה עצמה עשויה מחומר אורגני הנוצר מהפרשות של רכיכות מסוימות ממחלקת הצדפות, ובעיקר מסדרת דמויי-פניניות (Pterioida). שנוצרות כתוצאה מגירוי החודר לצדפה. הרכיכה מפרישה במהלך הזמן קלציט וארגוניט, שהם פולימורפים של סידן פחמתי (CaCO3), בשילוב עם חלבון קרני קשה בשם Conchiolin. הפרשות אלו נערמות זו על זו בשכבות ויוצרות עם הזמן כדור מבהיק ומרהיב ביופיו.
צדפות הפנינה החשובות ביותר הן אלה שקשוותיהן מצופות, בצדן הפנימי, בחומר הקרוי דָּר (nacre), ומכוּנה "אם הפנינה" או "צִדְפַּת הַפְּנִינִים".
בגלימת הצדפות הללו מצויים תאים מפרישי דר. אם חודר גוף זר כלשהו מעבר לגלימה, התאים הללו נצמדים אליו ומפרישים דר, המצפה אותו למען לא יזיק לגוף הצדפה. תהליך זה נמשך במשך כל ימי חייה של הצדפה. בניגוד לאמונה הרווחת, שהגוף הזר הוא תמיד גרגיר חול שנכנס בטעות לצדפה, הרי שזה מתרחש לעיתים נדירות. לרוב מקור הגירוי הוא אורגניזם טפיל, חומר אורגני כלשהו, או אפילו נזק לרקמת המגן הפנימית המגינה על הרכיכה. בדרך כלל הגירוי החיצוני נכנס לצדפה בעת שזו פוערת את שריונה. גם רכיכות אחרות יוצרות גושי חומר דומים לפנינים, אך אין אלה נחשבות פנינים אמיתיות.
מכיוון שהפנינה עשויה בעיקר מסידן פחמתי, היא נמסה בחומצה - חומץ, יין ואפילו מיץ תפוזים.
הפנינה המפורסמת בעולם היא ה-HOPE PEARL שמשקלה כ-90 גרם והיא נמצאת במוזיאון הבריטי. אורכה של פנינה זו כ-5.5 ס"מ והיקפה כ-8 ס"מ.
הפנינה והאדם.
הפנינה משמשת כקישוט בלבד. אין לה ערך כשלעצמה וערכה הכספי נובע מיופייה ונדירותה. ערכה של הפנינה משתנה בהתאם לגודלה, צורתה, בהירותה, צבעה ומין הצדפה או השבלול שממנו נלקחה.
כבר העמים הקדמונים נהגו לייחס כוחות שונים לאבני חן בכלל, ולפנינה כוח של פוריות ומלכות. נמצאו תכשיטי פנינה מהתקופה שלפני הספירה בחפירות ארכאולוגיות ובקברים שנחקרו.
בימי הביניים נהגו מלכים לשלוח משלחות גדולות בחיפוש אחר פנינים כדי לשבצן בכתריהם.
על פי פליניוס, מצביא רומאי, התרברבה קלאופטרה בפני מאהבה אנטוניוס כי תוך ארוחה אחת תכלה כעשרה מיליון מטבעות ססטרטיוס. השניים ערכו התערבות, ולמחרת קלאופטרה הגישה לאנטוניוס ארוחת ערב מפוארת וביקשה שיגישו לה משקה חמוץ שמסוגל להמיס פנינים. הגישה ידה אל אחת מאוזניה, שם הייתה תלויה פנינה, ושמה אותה בתוך הכוס. הפנינה נמסה בתוך המשקה שבכוס, וקלאופטרה גמעה את המשקה. שופט ההתערבות, פלנקוס, עצר בעדה מלכלות גם את הפנינה השנייה, והכריז על קלאופטרה כמנצחת בהתערבות.
תפוצה.
פנינים ניתן למצוא בדרום יפן, סביב סרי לנקה וחופי דרום הודו, באינדונזיה, בפיליפינים, בחופי קליפורניה ומפרץ מקסיקו שבאמריקה, ובאיים רבים באוקיינוס.
פניני ים (מכונות גם פניני מים מלוחים) ופניני מים מתוקים.
גידול פניני ים מצליח פחות בגידול מלאכותי מאשר פניני מים מתוקים (הגדלות בנהרות ובאגמים), ולכן לרוב הן יקרות יותר. פניני ים גם גדולות יותר מפניני מים מתוקים. בעוד שגודל ממוצע של פניני מים מתוקים הוא כ-9 מ"מ, גודלן הממוצע של פניני ים הוא כ-12 מ"מ. הגודל המשמש בתעשיית התכשיטים נע בין 15 ל-20 מ"מ.
כאשר החלו בתרבוּתם של פניני מים מתוקים בשנות השבעים, היה מעט ידע וטכנולוגיה כיצד לחזק את ברק הפנינה. לעומת זאת, ההיסטוריה של הגידול המלאכותי של פניני ים ארוכה יותר (הוחל בתרבותם כבר במאה התשע עשרה) ולכן ידעו כיצד לחזק בהן את הברק. כיום ההפך הוא הנכון מכיוון שתחום גידול פניני מים מתוקים התפתח מאוד.
כיוון שגידול פניני ים קשה יותר מגידולם של פניני מים מתוקים ומניב פחות רווח, הן יקרות יותר עד כדי פי כמה מאות.
צבעי הפנינה.