התאוריה שגורסת כי אכילה תחרותית יכולה לגרום לנזק בקיבה ובמערכת העיכול הייתה הנושא של מחקר של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה בשנת 2007. המחקר בחן ספורטאי אכילה מקצועי בשם טים יאנוס אשר אכל 36 נקניקיות ב-10 דקות לפני שהרופאים בדקו אותו. המסקנה הייתה כי בעקבות האימונים של יאנוס לתחרויות אכילה התכווצויות השרירים הנורמליות בקיבה של יאנוס (תנועה פריסטלטית) נהרסו. התנועה הפריסטלטית מעבירה מזון מהקיבה לאורך מערכת העיכול.
טענות רפואיות אחרות הן שאכילה מוגזמת יכולה לגרום נקבים לקיבה בחולים עם כיבים וששתיית כמויות גדולות של מים במהלך אימון לתחרויות אכילה יכולה להוביל להרעלת מים - מצב בו כתוצאה משתיית מים מרובה נוצר דילול של האלקטרוליטים בדם.
שיתוק קיבה, או בשמה הלועזי "Gastroparesis", היא סכנה נוספת לאלו שנוהגים למתוח את קיבתם בצורה קיצונית. מצב זה עלול להוביל לחוסר יכולת של הקיבה להתכווץ ולאבד את היכולת של הקיבה לעבוד "על ריק". תופעות לוואי של שיתוק קיבה כוללים בעיות עיכול כרוניות, בחילות והקאות.
בתרבות הפופולרית.
אכילה תחרותית מתוארת בצורה בדיונית כספורט ארצי מוכר בתקופה הסובייטית בהונגריה בסרט ההונגרי Taxidermia.
בסיפורו של דיימון ראניון, "פשטידת דלעת", תחרות אכילה עומדת במרכז הסיפור.
חוקוק (יישוב עתיק)
חוּקוֹק (במקרא: חוּקֹק או חֻקֹק למטה שבט אשר ושבט נפתלי), הוא תל הנמצא מצפון-מערב לקיבוץ חוקוק ליד כביש 65 במקום בו שכן הכפר יאקוק. יישוב יהודי בתקופת המשנה ותקופת התלמוד.
האתר הארכאולוגי.
האתר הארכאולוגי של חוקוק משתרע על שטח של 30-25 דונם. כשליש משטח האתר מכוסה בשרידי הכפר מהתקופה העות'מאנית יאקוק שנעזב בשנת 1948, נהרס בשנת 1968, ונמצאים מצפונו של האתר הארכאולוגי. למרגלות המדרון הצפון-מזרחי נמצא מעיין שסיפק מים לכפר, מעיין עין חוקוק. בתוך שרידי הכפר העותמאני נמצאו שרידי פריטים אדריכליים בשימוש משני.
החרסים שנמצאו בשטח האתר מעידים שבמקום הייתה התיישבות בתקופות ההלניסטית, רומית קדומה, עבאסית, פאטימית וממלוכית. מסביב לכפר נמצא בית קברות עתיק הכולל קברי ארגז, קברים חצובים ומאוזוליאום. בית קברות זה נסקר בשנת 2013 על ידי ד"ר מרדכי אביעם ודינה שלם מהמכון לארכאולוגיה גלילית. בנוסף לכך נמצאים באתר בית בד וגת ושני מקוואות.
החל משנת 2011 מתנהלות באתר חפירות ארכאולוגיות של משלחת משותפת של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בראשותה של פרופ' ג'ודי מגנס ובשיתוף שועה קיסילביץ מרשות העתיקות.
בחפירות נחשף בית כנסת מפואר מתקופת התלמוד המאות ה-6-4 לספירה. בעונת החפירות של שנת 2012, נחשף קיר הבנוי אבני גזית ורצפת פסיפס באיכות גבוהה הכוללת את דמותו של שמשון המקראי וכן תיאור של שני זוגות שועלים כשלזנבם נקשר לפיד, וזאת בהתאמה לתיאור המופיע בספר שופטים טו. ברצפת הפסיפס נמצאה כתובת של שש שורות שחלקה נפגם הכוללת ברכה. המילים שזוהו בכתובת הם , משני צידי הכתובת נמצאו שני מדליונים קטנים הכוללים ראשי נשים
בעונת החפירות של שנת 2013 נמצאה מדרום לפסיפס הקודם, רצפת פסיפס שכללה תיאורים נוספים של שמשון הגיבור הנושא על כתפיו את שערי העיר עזה. חלקו התחתון של פסיפס זה שנמצא קטוע כלל את גופו של שמשון, סביב מותניו חגורה אדומה וחגורה אדומה מאחורי גבו. ליד שמשון דמות אחת או יותר של רוכבים על סוסים, שלהשערת החוקרים מייצגים את הפלשתים.
פסיפס נוסף שנמצא במעברו המזרחי של בית הכנסת כולל שלוש שורות אחת מעל השנייה וכל אחת מן מכילה סצנות ותיאורי דמויות. בשורה העליונה שלושה גברים הלבושים בטוניקות, ומימינם מופיע פיל עם מגן בצידו השמאלי. תיאור הלוחמים והפיל הוא לפי שעה חידתי. ניסו לקשרו לסיפור המכבים, אך אם תתקבל ההשערה יהיה בכך תקדים, שכן בבתי הכנסת העתיקים אין תיאורים המאוחרים לתקופת המקרא. בשורה מתחתיו שורה של גברים מתחת לקשתות. במרכז הדמויות דמות של קשיש יושב ובידו מחזיק משהו שנראה כמו מגילה. בשורה התחתונה נראה שור דקור על ידי חנית ודם פורץ מגופו.. בהמשך החפירות נתגלו גם סצינות תנכיות כדוגמת יונה בבטן הדג, מגדל בבל ותיבת נח, המרגלים, קריעת ים סוף. את בצד: קופידונים, מסיכות תיאטרון, ואלמנטים הלניסטיים.
באזור התעשייה של הכפר עתיק נחשפו ב-2017 מתקנים חצובים בסלע, ששימשו לעיבוד התוצרת החקלאית. בנתקנים כללו בורות שיקוע ובורות איגום.
היסטוריוגרפיה.
בספר יהושע נאמר:
בספר דברי הימים הוא אוזכר גם כעיר לוויים של מטה שבט אשר:
ייתכן כי חוקק ניתנה בשלב מאוחר ללוויים, כתחליף לעיר חֶלְקָת, שעליה דובר בתקופת יהושע; או שחלקת הוא שמה הקודם של חוקק, כפי שנכתב בספר יהושע:
בתקופת המשנה ותקופת התלמוד נקרא היישוב במקורות חוקק, חוקוק וגם חיקוק. בתלמוד הירושלמי מוזכרים שמות שונים של תנאים שעברו ביישוב, ביניהם ריש לקיש שחי בסוף המאה ה-3, רבי הונא, רבי פנחס ורבי חזקיהו שחיו במחצית הראשונה של המאה ה-4 והיו תלמידיו של רבי ירמיהו מטבריה. רבי יוחנן שכונה חיקוקיא ומכאן שהיה מחוקוק וחי במחצית השנייה של המאה ה-4. הבישוף של קיסריה אבסביוס שחי במאות ה-3 וה-4 לספירה, זיהה את חוקק שהופיעה במקרא עם היישוב חוקוק בת זמנו.
אשתורי הפרחי, בספרו כפתור ופרח, מזכיר את שרידי בית הכנסת של חוקוק בהם נתקל במסעו בשנת 1322: "ושם ראינו בית כנסת ברצפה ישן נושן".
על שם חוקק המקראית ומשום סמיכות היישובים נקרא קיבוץ חוקוק, אשר הוקם ב-1945 על ידי יוצאי הפלמ"ח ותנועות נוער של תנועת העבודה.
דויד קרוס
דויד קרוס (בגרמנית: David Kross; נולד ב-4 ביולי 1990) הוא שחקן קולנוע גרמני. התפרסם בשנת 2008 ככוכב הסרט האמריקאי "נער הקריאה".
חייו.
קרוס נולד בהנסטדט-אולצבורג שעל יד העיר המבורג בגרמניה, וגדל בעיירה ברגטהייד שבמדינת שלזוויג-הולשטיין. יש לו שני אחים ואחות.
הוא שיחק כדורסל מקצועני במשך שנתיים לפני שהפך לשחקן קולנוע ולמד במשך שנה אחת ב"אקדמיית המוזיקה והאומנות הדרמטית של לונדון".
קריירה.
זכה להתפרסם לראשונה בגרמניה בגיל 16 בסרט הפשע הגרמני "קשוח מספיק", בו הופיע בתפקיד הראשי.
בשנת 2008 פרץ קרוס בסרט הדרמה האמריקאי "נער הקריאה" של הבמאי סטיבן דלדרי, בתפקיד מיכאל ברג, תלמיד הצעיר המתאהב בחנה שמיץ (קייט וינסלט) פושעת מלחמה נאצית המבוגרת ממנו במספר שנים. למען התפקיד למד קרוס אנגלית. במאי הסרט סטיבן דלדרי חיכה מספר חודשים עד שקרוס יהיה בן 18 לטובת צילום סצנות הסקס בסרט. באותה שנת פריצה שיחק גם בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה הגרמני "Krabat" לצידו של דניאל בריהל (כוכב "ממזרים חסרי כבוד").
בשנת 2018 שיחק קרוס בסרט המבוסס על סיפור אמיתי משנת 1979; "בלון". קרוס גילם בתפקידו את פיטר וטצל, הנדסאי מזרח-גרמני שתכנן כדור פורח מאולתר שבאמצעותו ברח יחד עם משפחתו ומשפחה נוספת מעל לגבול למערב גרמניה.
בשנת 2021 שיחק בסרט הריגול ההוליוודי "", הפרק השלישי בסדרת סרטי קינגסמן; בו הוא גילם את אדולף היטלר.
מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - הקו הירוק
הקו הירוק הוא קו רכבת קלה עתידי כחלק מהדנקל. מסלולו צפוי לעבור מחולון וראשון לציון דרך תל אביב-יפו עד הרצליה. על-פי התכנון הוא יעבור ברובו בדרך עילית, אך במרכזו באזור תל אביב הוא צפוי להיות תחתי, בין שדרות הר ציון לקצה הצפוני של רחוב אבן גבירול.
אורכו של הקו הוא כ-39 קילומטר במצבו הסופי, מתוכם כארבעה קילומטרים בשתי מנהרות מקבילות ו-35 קילומטר עיליים. הוא צפוי להתפרס על ארבע ערים וב-62 תחנות, מתוכן ארבע תת-קרקעיות.
מבנה הקו.
הקו מורכב משלושה מבנים - בדרומו הוא מתחיל בשתי שלוחות, מתאחד בתחנת סוקולוב בחולון, ממשיך צפונה דרך צומת חולון לקטע מרכזי עד צפון תל אביב, שם הוא מתפצל שוב לשתי שלוחות צפוניות.
מבנה זה יאפשר להפעיל שני מסלולי שירות החוברים בקטע מרכזי משותף:
השלוחות הדרומיות.
שלוחה דרומית מערבית.
השלוחה תחל ברחוב משה דיין בראשון לציון (שם תתחבר לתחנת הרכבת ראשון לציון משה דיין), תמשיך מזרחה עד לרח' לישנסקי, משם צפונית על ציר זה עד למפגש עם השלוחה המזרחית דרך רחובות בן-גוריון, אהרונוביץ' וויצמן בחולון. תחנות השלוחה (מדרום לצפון) הן מסוף משה דיין, לישנסקי, אבני חושן, סחרוב (ראשון לציון), לסקוב, משה דיין, בגין, לבון, גולדה מאיר, ההסתדרות ותחנת סוקולוב. עד תחנת אבני חושן, הרכבת תנוע בצד אחד של הרחוב (הצד הצפוני-מערבי), ולאחר מכן תעבור למרכז הרחוב.
שלוחה דרומית מזרחית.
השלוחה תחל ברחוב המכבים בראשון לציון, תעבור דרך דפו וגשר הסיירים (מעל כביש 4) מערבה לשדרות ירושלים בחולון לכל אורכן, משם לרחוב סוקולוב, שם יוקם מדרחוב בין רחובות קראוזה לשדרות קוגל ותתחבר לשלוחה הדרומית בתחנת סוקולוב. תחנות השלוחה (ממזרח למערב) הן מסוף המכבים, דפו חולון, המרכבה, מפרץ שלמה, המלאכה, בצלאל, גאולים, סרלין, קראוזה ותחנת סוקולוב.
הקטע המשותף.
הקטע המשותף יתחיל בשדרות קוגל במרכז העיר חולון, יצפין לשדרות לוי אשכול בעיר, דרך צומת חולון, יכנס לתל אביב בדרומה החל מדרך בן-צבי לרחוב חיים לבון, שדרות הר ציון, סלומון, צומת מעריב (מפגש עם הקו האדום), קרליבך, לאורך רחוב אבן גבירול ויסתיים בקצהו המערבי של רחוב איינשטיין בצפון העיר.
הקטע התת-קרקעי.