הגבולות הטבעיים של החבל הם נהר טיסה במערב, נהר המורש בדרום, הרי הקרפטים המערביים של רומניה במזרח והסומש בצפון. בשנת 1920 חולק החבל בין רומניה ובין הונגריה על בסיס ההשתיכות האתנית של תושביו. בחלק הרומני יש את מחוז ביחור ומחוז ארד ובחלק ההונגרי המחוזות בקש והיידו-ביהר.
הערים העיקריות של החבל הן אוראדיה (הבירה המסורתית ובירת מחוז ביהור) וארד שכיום נמצאות בשטח רומניה ודברצן שנמצאת בשטח הונגריה.
קרישאנה הייתה חלק מן האזור ההיסטוריה הרחב יותר שנקרא החל מהמאה ה-16 פרטיום, שלא היה מרכיב של טרנסילבניה המקורית.
מרכז חושן
יחידת חושן (לשעבר מתנ"ץ) הוקמה ב־16 בפברואר 2004 ואחראית על הפעלת מערכי התקשורת בצה"ל, בין השאר על מתן שירותי טלפוניה, תקשורת נתונים רחבת סרט, וידאו ותשתיות תקשורת אופטיות.
היחידה כפופה ליחידת לוטם באגף התקשוב, ובראשה עומד אל"ם עומר סעדיה.
ליחידה כפופים גם שלושה גדודי תקשוב מטכ"ליים:
גדוד אמירים (376).
גדוד אמירים, המכונה "גדוד הקשר הארצי", הוקם ביוני 1955 כדי לתת מענה מהיר ומיידי לכל אירוע, ולכל נקודה בה אין תשתית או תנאים לתקשורת תקינה. לפעילויות חירום, מבצעים ובעת מלחמה. הגדוד הפעיל ציוד דוגמת תק"ש רד"ט (תא קשר לרדיו טלפון) על זחל"ם, לפריסה מהירה של תקשורת לנקודות מרוחקות. בשנת 1969 החל הגדוד גם להפעיל את מכ"ם הקשת, ולצורך כך הוקמה מחלקה מיוחדת, שאחר כך הפכה לגדוד נפרד - "גדוד נשר". בשנות ה-80 החל הגדוד להשתמש גם בציוד תקשורת לווינית. ביולי 2017, עבר הגדוד ממחנה צריפין לנגב.
גדוד קשר ארצי מטכ"לי נייד, העובד עם הזרועות, הפיקודים והיחידות השונות. ברשות הגדוד כלי רכב וציוד קשר המוכנים לתת מענה מהיר ומיידי לכל אירוע ולכל נקודה בה אין תשתית או תנאים לתקשורת תקינה. בין השאר, מפעיל הגדוד תחנות ניידות של המערכת הסלולרית המוצפנת "ורד הרים". הגדוד כולל פלוגות שונות, חלקן מבצעיות ומבצעות עבודה בשטח. לגדוד מסורת ותיקה של מבצעים ופעילויות שונות בהן לקח חלק.
משימת הגדוד כפי שהוגדרו:
גדוד צמרת (383).
גדוד צמרת (גדוד 383) הוא גדוד תקשוב מטכ"לי. ייעודיו הם הקמה, הפעלה, תמיכה והטמעה של מערכות תקשורת מידע ובקרה, חוזי (וידאו) ומחשבים, על מנת לאפשר שליטה ופיקוד למטה הכללי וסיוע לזרועות ברגיעה, במבצעים ובחרום. הגדוד מהווה את הגורם התקשובי המרכזי המקשר בין המטה הכללי לזרועות צה"ל ולגופי הביטחון. בנוסף, הגדוד מפעיל מערכות תקשוב מגוונות בדגש על המערכות המבצעיות, אחראי על מתקני התקשורת במחנה רבין ועל הפצת החוזי בצה"ל. במסגרת הגדוד קיימת פלוגת קשר המוטסת, החיילים משרתים בה בתפקיד מפעיל קשר מוטס, ויעודם הוא סייע ליחידות העילית של צה"ל בפעילות שמתבצעת באזורים מרוחקים.
גדוד איתנים (858).
גדוד איתנים (גדוד 858) – גדוד תקשוב מרחבי אשר ייעודו הוא קליטה, הטמעה, תפעול ואחזקה בשגרה ובחירום, של מערכות התקשורת הנייחת רחבת הסרט ותקשורת הסלולר הצבאית בצה"ל ובזרועות הביטחון – מהליבה, דרך מתקני ההפצה ועד למתקני הגישה. בנוסף, הגדוד אחראי על חיבור מערך נפרס למערך נייד - הן בחיבור עורקי הרד"ט של החטיבות והאוגדות הפורסות בשטח ועושות שימוש ברדיו/טלפון – הן בחיבור תחנות קשר הניידות למרכזי המערכת והן בחיבור צומתי תקשורת מרכזיים. בכל מפקדה של פיקוד מרחבי הגדוד ממוקם.
מרכז ההכשרה בחושן.
מרכז ההכשרה 'איריס' שביחידת חושן אמון על ההכשרה המקצועית של מערך הטכנאים בצה"ל, שאחראי על תפעול ואחזקת כלל אמצעי התקשורת במטה ובשטח. תפקידו להפוך את צה"ל לגוף מרושת ובכך להגביר את יעילותו בפעילות המבצעית ופעילות המטה בשגרה ובחירום. המערך מספק מענה מבצעי של יכולות שליטה ובקרה על המערכות השונות בצה"ל בתהליך הטמעתן ותפעולן, קישוריות בין זרועית תוך תכנון, בקרה ותחזוקה, וטיפול בתקלות של מערך התקשורת בכלל יחידות  צה"ל. הוא מפעיל בין היתר שירותי טלפון, תקשורת נתונים רחבת סרט, וידאו ותשתיות תקשורת אופטיות, על מנת לייצר תמונת מצב הכוללת את כל הנתונים האפשריים.
אורך ההכשרה הוא כשלושה עד ארבעה חודשים ובסיומו מקבלים בוגרי הקורסים תעודת הסמכה מקצועית.
מרכז ההכשרה ממוקם בצריפין ואליו מתקבלים בוגרי עתודה טכנולוגית, שוחרים של אגף התקשוב וההגנה בסייבר וכן הנדסאים וטכנאים במקצועות האלקטרוניקה והתוכנה המעוניינים בשירות משמעותי בתחום.
אנשי המערך משובצים בכלל היחידות מרמת המטכ"ל ועד הגדוד המבצעי, לצד שירות ביחידת חושן וגדודיה.
מתנ&quot;ץ
קרישנה (פירושונים)
פילים
טארקאנים
טארקאנים או טרחאנים (ברומנית: Tarcani או Tărhani, בהונגרית: Tarkanok או Tárkány magyarság), מיעוט אתני הונגרי בטרנסילבניה, רומניה, שמוצאו המשוער משבטי הכוזרים שהתיישבו בקרישאנה.
הטארקאנים היו שבט קאווארי (שבטים כוזרים יהודים שפרשו מהעם הכוזרי והתלוו לשבטים ההונגרים) שהתמחה בעיבוד מתכת ושימש כשבט הברזלנים של הקאווארים. שמם נודע כיוצרי כלי עבודה וכלי נשק באיכות גבוהה. הטארקאנים התנצרו באותה תקופה בה קיבלו ההונגרים את הנצרות.
הטארקאנים היושבים ברומניה מרוכזים בקרישאנה, במיוחד במחוז ביחור, סביב היישוב טרקאיה (Tărcaia), שליד באיוש.
הורסט קהלר
שליף
בסלנג "שְלִיף" הוא דף המכיל גרסה מקוצרת של הערות אשר נועדו לעיון מהיר.
שליפים נקראים כך משום שתלמידים מסוגלים לשלוף אותם ממקום מחבוא בלי ידיעתם של המורים כדי לרמות במבחנים ללא חומר פתוח, בהם התלמידים נבחנים על ידע שלמדו בעל פה.
השליף נכתב לעיתים קרובות על פיסת נייר קטנה, אשר ההערות בה כתובות לרוב בכתב זעיר.
בעידן המודרני ניתן להשתמש בכלים שונים להפקת שליפים, מלבד עט ונייר, כגון הקטנת חומר העיון לממדים קטנים בעזרת מכונת צילום. ניתן גם להשתמש בשליף שאינו על גבי נייר, כגון מידע השמור בטלפון סלולרי, במחשבון ובאמצעים אלקטרוניים אחרים.
מלבד שימוש ככלי לרמאות בבחינות, שליף יכול להוות גם כלי עזר ללמידה, כלי לסיכום ותמצות החלקים החשובים בתוכן, בדומה לפתק בזק. יכולים להיות לו גם שימושים טכניים, ככלי עזר, לשליפה מהירה של מידע טכני, למשתמש שאינו מיומן, שנדרש לזכור בעל פה.
הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר
הפורום המתאם של הסגל האקדמי הזוטר
הפורום המתאם של הסגל הזוטר
ג'ונבנט רמזי
קובי ברייאנט
מרשל ברית המועצות
מרשל ברית המועצות (ברוסית: Маршал Советского Союза) הייתה דרגת קצונה בכירה בכוחות המזוינים של ברית המועצות, שהייתה נמוכה רק מדרגתו של סטלין.
הדרגה הוגדרה רשמית ב-22 בספטמבר 1935 בהחלטה של מועצת הקומיסרים העממיים (מועצת השרים) של ברית המועצות. לפי ההחלטה, הייתה זו הדרגה הבכירה ביותר בכוחות הביטחון של ברית המועצות. עם זאת, ב-26 ביוני 1945 הונהגה דרגת אחת מעליה – דרגת גנרליסימו של ברית המועצות, אשר הוענקה ליוסיף סטלין.
בשנת 1953, לאחר מות סטלין, חזרה דרגת מרשל ברית המועצות להיות הדרגה הבכירה ביותר בכוחות המזוינים של ברית המועצות (אם כי רק דה פקטו, היות שדרגת גנרליסימו של ברית המועצות לא בוטלה באופן רשמי). בשנת 1955 נוסדה בצי הסובייטי דרגת אדמירל צי ברית המועצות, שהייתה מקבילה לדרגת מרשל ברית המועצות.
דרגת מרשל ברית המועצות הוענקה לראשונה ב-1935, לחמישה אנשים: שר ההגנה קלימנט וורושילוב, הרמטכ"ל אלכסנדר יגורוב ושלושה מפקדי צבא בכירים – וסילי בליוכר, סמיון בודיוני ומיכאיל טוכאצ'בסקי.
הדרגה בוטלה בשנת 1991 עם פירוק ברית המועצות. בסך הכול, בין השנים 1935–1991 הוענקה דרגה זו ל-41 אנשים: ארבעה פוליטיקאים, אחד מהנ.ק.ו.ד. והשאר אנשי צבא.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית במקומו של הצבא הסובייטי, נוצרה דרגת מרשל הפדרציה הרוסית.
אברהם צבי מוסקוביץ
אברהם צבי (הרמן) מוסקוביץ (תרכ"ט, 1869 – ליל פורים ה'תרע"ו, 1916) היה ציר בקונגרס הציוני והרופא השני של המושבה רחובות. הוא נספה בתאונה בעת מילוי תפקידו.
קורות חיים.
מוסקוביץ נולד בעיר בראילה שברומניה. למד רפואה בווינה, ובשנת 1894 סיים את לימודיו, שב לבראילה ופתח שם מרפאה.
בשנת 1896 הפך לציוני בעקבות פרסום ספרו של הרצל "מדינת היהודים", והחל לעסוק בפעילות ציונית. בשנת 1898 נשלח כציר לקונגרס הציוני השני בבזל. בהמשך לקח חלק בקונגרסים נוספים, התיידד עם הרצל ועם ארתור רופין, ונבחר לוועד הפועל הציוני. בשנת 1909 החליט לעלות לישראל. לקראת עלייתו נסע לאוניברסיטת היידלברג להשתלמות ברפואה טרופית.
לאחר שהרופא הראשון של רחובות, ד"ר יהודה לייב פוחובסקי התפטר מתפקידו מאימת אביו של ילד ערבי שנפטר, הציע לו ארתור רופין את המשרה. ד"ר מוסקוביץ נענה ובפברואר 1910 הגיע עם משפחתו לרחובות.
מרפאתו נמצאה במרכז המושבה. בבוקר היה מקבל חולים, ואחר הצהרים היה עורך ביקורי בית רכוב על חמור. כל התושבים, ובייחוד הילדים, נדרשו להגיע למרפאה באופן סדיר לקבלת טיפות עיניים נגד גרענת. כולם הכירו אותו כד"ר מוסקוביץ; את שמו הפרטי לא ידע איש במושבה.
ב-1912 היה ממייסדי האגודה המדיצינית העברית ביפו, שהייתה גרעין ראשון של ההסתדרות הרפואית בארץ ישראל.
ד"ר מוסקוביץ היה חסיד של פעילות גופנית, וארגן חגיגות שהיו נערכות ברחובות מדי שנה בפסח. חגיגות אלה כללו תחרויות ספורט - ריצה, רכיבה על סוסים, קליעה, היאבקות בסגנון קלאסי, הרמת משקולות ועוד. ב-1913 השתתפו בחגיגות גם ספורטאים יהודים מחוץ לארץ וד"ר מוסקוביץ ארגן גם תערוכה חקלאית שבה בלטו תעשיית היין, כוורת הדבורים של ראובן לרר מנס ציונה ותוצרת חקלאית של חקלאי רחובות והר-טוב. חגיגות אלה הופסקו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ולא חודשו עוד ברחובות.