ב-1977 פיקח מקרטני על הוצאת גרסה אינסטרומנטלית לשירי האלבום, גרסה שהוקלטה כבר ב-1971 על ידי ריצ'רד יוסון. האלבום נקרא "Thrillington" ושם יוצרו הוא "Percy "Thrills" Thrillington" שהוא שמו הבדוי של פול מקרטני.
ב-1993, נערך האלבום מחדש לשם הוצאתו על גבי תקליטור בשם: "The Paul McCartney Collection" ונתווספו אליו השירים "Another Day" ו-"Oh Woman, Oh Why".
הדו-קרב המילולי עם ג'ון לנון.
חלק מהמאזינים מצאו, בחלק משירי האלבום, רמזים ליריבותם של לנון ומקרטני שהחיכוכים ביניהם היו הגורם המכריע לפירוק הביטלס. הבית הראשון בשיר הפותח, "Too Many People", מסתיים במילים:
"That was your first mistake, you took your lucky break and broke it in two.
Now what can be done for you? You broke it in two."
מילים אלו נחשבו כמתייחסות לג'ון לנון. באחת התמונות שהופיעו בגב עטיפת האלבום צולמו שתי חיפושיות, כשהאחת מהן מטפסת על גב חברתה בתנוחת הזדווגות. גם כאן נטען כי זהו דימויו של מקרטני ליחסים שהיו בין חברי הלהקה ערב התפרקותה. יש גם הרואים בשיר "Legs 3" כמופנה אל ג'ון לנון.
ג'ון לנון סבר שאף השירים "Dear Boy" והשורה החוזרת "we believe that we can't be wrong" בפזמון השיר "The Back Seat of My Car" מתייחסים אליו (למרות שהשיר האחרון כיוון למעשה לבעלה לשעבר של לינדה מקרטני) והתייחס לכך התייחסות ישירה באלבומו Imagine שהוקלט מיד לאחר יציאת "Ram" ויצא לאור בספטמבר 1971. בשירו, "How Do You Sleep?", כתב לנון:
"The only thing you done was yesterday
And since you've gone you're just another day."
מילים אלו התייחסו ללהיטיו של מקרטני, Yesterday ו-"Another Day". לנון טען מאוחר יותר כי למעשה, השיר מכוון אליו עצמו ולא אל מקרטני ואכן, יש בשיר מספר שורות שניתן לפרשן כך. לנון ויוקו אונו סברו כי חלק גדול מ-"Ram" מופנה כנגדם, אולם מקרטני טען כי השיר היחידי שבו התייחס אל לנון היה "Too Many People". לנון אף צרף למהדורות הראשונות של "Imagine" גלויה ובו הוא מצולם כשהוא אוחז באוזניו של חזיר כלעג לתמונת של עטיפת "Ram" בה מצולם מקרטני אוחז בקרניו של איל.
מלחמת 100 השנים
חיים כהן (&quot;החלבן&quot;)
הרב חיים אבישלום כהן-פרחיה (1935 – י"ב באב תשע"ט, 13 באוגוסט 2019) היה מקובל ישראלי שנודע בכינוי "החלבן".
ביוגרפיה.
נולד ביפו לעזרא אליהו ובלנקה פרחיה-כהן. צאצא של הרב אליהו הכהן. משפחת אביו עלתה לארץ ישראל מטורקיה בשנת 1904 ועסקה בייצור גבינות ומוצרי חלב. בתחילת שנות ה-30 הקים אביו את "מחלבת הכהנים"-מחלבת גבינות בתל אביב, שם עבד גם הרב כהן.
בילדותו למד במוסדות בילו ואליאנס. בצה"ל שירת כסמל משמעת. נישא לדבה אדית, ואב ל-4 ילדים.
מגיל עשרים לערך החל לעבוד למחייתו עם בני משפחתו, ב"מחלבת דשן" - מחלבת גבינות בתל אביב, שהייתה בבעלותו (בשותפות עם אחיו דוד).
החלבן נחשב לאחרון מקבוצת מקובלים שלמדו יחד בשנות ה-60, ושחלקם כונו על שם המקצועות שמהם התפרנסו. גם אביו למד עמם.
לחלבן לא היה מראה חיצוני האופייני למרבית ה: הוא לא גידל זקן בשונה מהרבה רבנים ובפרט מקובלים, לא לבש חליפה ונהג לחבוש כובע קסקט.
הוא לימד שיעורים בגמרא ובקבלה בכולל "השלום" בגבעתיים. בנוסף לברכות שהוא העניק, היה ידוע גם בתחזיות פוליטיות וכלליות.
במרץ 2013 ניסה אדם לדקור אותו בסכין מאחר שהרב לא הסיר ממנו כישוף, אך התוקף נהדף.
ביוני 2019 אושפז במצב קשה בבית החולים תל-השומר. נפטר ב-13 באוגוסט 2019.
קיר גבס
המאה השמינית לפני הספירה
חאמי
חאמי (באנגלית: Khami) היא עיר הרוסה בחלק הדרומי של יבשת אפריקה, באזור של מערב ומרכז זימבבואה המודרנית. האתר שוכן במרחק 22 קילומטרים מערבית לעיר בולאוואיו, עיר הבירה של פרובינציית מאטאבללנד צפון. שרידיה של העיר מצויים במעמד של אתר לאומי בזימבבואה. בשנת 1986 העניק אונסק"ו לאתר מעמד של אתר מורשת עולמית.
תיאור.
ההתיישבות שניתן לצפות בה כיום היא התפתחות של הסגנון האדריכלי שהופיע בזימבבואה במהלך המאה ה-13. מצורת הבניינים והסגנון שבו הם נבנו (השרידים הם מועטים ביותר וכוללים את היסודות והמרתפים) הסיקו על הפתרונות שתושבי האזור יישמו כדי להתמודד עם בעיית הבנייה באבן לבנייה יבשה, למרות שהרושם הכללי מהאתר הוא של חברה ענייה ומפותחת פחות מזו שהתקיימה בזימבבואה הגדולה.
הסגנון האדריכלי באתר מתקדם בהשוואה לזימבבואה הגדולה, והוא נבע מהסביבה הטבעית שבה העיר נבנתה. כיוון שבאזור הייתה כמות גדולה של סלעי גרניט, היה זה קשה לחצוב מהן אבנים שטוחות שמהן יוקמו קירות אנכיים. האבנים שנחצבו על ידי התושבים היו מסלעי אב שניתן היה לקלפם בדומה לבצל. תכונה זו התאימה לבניית משטחים אך לא לבניית קירות. כמו כן, האזור לא היה מישורי במידה מספקת כך שהיה צורך למלא את השטח בין הסלעים באבנים ובאדמה. התוצאה של המחסור באבן מאיכות טובה היא שכל הבניינים נבנו מבוץ מחוזק באבן, ומבניינים אלה לא נותרו דוגמאות כלשהן באתר.
היסטוריה.
העיר נוסדה, ככל הנראה, בתקופה שבה התפרקה מדינת זימבבואה הגדולה, באמצע המאה ה-15.
חאמי הייתה עיר הבירה של שושלת טורווה במשך 200 שנים החל מ-1450 בקירוב. לאחר מכן (התאריך המקובל הוא ב-1683) היא נבזזה על ידי צ'אנגאמיר דומבו שהוביל צבא מורדים ממדינת מונהומוטאפה. לאחר מכן שלטה במקום אימפריית רוזווי. בתקופה זו העיר פותחה, הפכה לעיר הבירה של האימפריה ושמה שונה לדהלו-דהלו. מהחפירות הסיקו כי האתר לא היה מיושב לאחר תום שלטונה של האימפריה.
בחאמי התגלו שבעה אזורים בנויים שבהם התגוררה משפחת המלוכה, בנוסף לאזורים פתוחים בעמק שבהם גרו פשוטי העם. השרידים כוללים מתחם מלכותי סגור הנקרא גם מתחם הגבעה שהיה בנוי על אזור מוגבה בהשוואה ליתר המבנים באזור. ממצא נוסף הוא צלב נוצרי שככל הנראה הוצב במקום על ידי מיסיונר. כמו כן, בצד המזרחי של נהר חאמי יש הריסות נוספות. ישנה השערה ולפיה המשטחים הנוספים שימשו כרפת לפרות וכקיר תומך שהיה מקושט בצורת לוח שחמט. בחפירות המאוחרות יותר (2000–2006) נחשף כי כל הקירות בחלק המערבי של מתחם הגבעה היו מקושטים באבנים המסודרות במגוון צורות כגון דמקה.
הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות
הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות הוא ארגון הגג של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות בישראל. בפורום חברים ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית, ואוניברסיטת בן-גוריון.
הפורום מייצג כ-6,000 חברי סגל אקדמי במעמד ארעי הכוללים מאסטרנטים, דוקטורנטים, מורים מן החוץ, מרצים במסלול המקביל לסגל אקדמי בכיר, מרצים בחוזה אישי ואף מלגאים. הפורום משמש כפלטפורמה לדיונים משותפים, תיאום פעילויות ומאבק משותף ברמה הארצית. הפורום נוסד בשנת 1995, בימים שלאחר סיום שביתת הסגל האקדמי המשותפת ב-1994, בעקבות הסכמי שכר אליהם הגיעו ארגוני הסגל האקדמי הבכיר, אשר לא כללו את ארגוני הסגל האקדמי הזוטר.
בשנת 2007 נבחר אלי להר ליו"ר הארגון ובמסגרת תפקיד זה הנהיג את המאבק להסדרת תנאי ההעסקה של המורים "מן החוץ" באוניברסיטאות, מאבק שהסתיים ביצירת מסלול העסקה נורמטיבי חדש.
בונאפרטה
בונאפרט
בונפרט
עיריית טביליסי
נסיעה בארץ ישראל והרהורים על אהבתו הנכזבת של אלוהים
נסיעה בארץ ישראל והרהורים על אהבתו הנכזבת של אלוהים הוא ספר אשר נכתב על ידי פנחס שדה ב-1974. הספר בנוי מקטעים קצרים בהם מתאר המחבר את ביקוריו באתרים ומקומות שונים בארץ ישראל של אחרי מלחמת ששת הימים.
כדרכו של המחבר אין הוא עוסק בתיאור החיצוני של המקום אלא בחוויה הפנימית אשר בה היה נתון בביקורו במקום. מטבע הדברים, מרבית המקומות עליהם כתב שדה בספר קשורים להיסטוריה הדתית והתנ"כית של ארץ ישראל, כך, למשל, כלולים תיאורים אודות ביקורו של המחבר בבית אל, יריחו, בית לחם, וענתות. באותם הקשרים דן המחבר בדמויות הקשורות למקומות בהם ביקר ומייחד פרקים מיוחדים לירמיהו, דוד ופרק נרחב (אשר העניק לספר את שמו) על משה.
כמו בספרים קודמים של שדה, הכתיבה עוסקת בעיקרה בחוויותיו האישיות והדתיות של המחבר לנוכח המקומות בהן הוא מבקר. מכאן גם נובעת ייחודיותו של הספר בהפיכת המקומות הגאוגרפים וההיסטוריים למקומות היוצרים תנועות נפשיות ורוחניות עמוקות. יחודו של הספר היא במקוריות גישתו של שדה אל מול המקומות בהם הוא מבקר, אשר כתפיסתו בספריו הקודמים מהווים משל להתרחשות החיים עצמם. וכך גם המקומות בהם הוא מבקר הופכים ממקום גאוגרפי-פיזי להתרחשות נפשית ולביטוי של מצב רוחני ודתי בו נמצא המחבר בעת ביקורו במקום.
בניין העירייה (טורונטו)
שארל קאמי סן-סנס
טורניר הערוץ הראשון הרוסי
טורניר הערוץ הראשון הרוסי (ברוסית: Кубок Первого канала) היה טורניר כדורגל בין קבוצות מרוסיה, אוקראינה, ישראל וב-2008 השתתפה גם סרביה. בשנים 2009, 2010 הטורניר לא נערך. הטורניר נערך בחסות הערוץ הראשון הרוסי והמולטי-מיליונר רומן אברמוביץ' כשהיה נהוג לערכו בישראל בחודש ינואר. בשנת 2009 לא התקיימה התחרות ובשנת 2010 הודיע רומן אברבמוביץ' על ביטולה.
בטורניר תמיד נרשמה נוכחות גדולה של אוליגרכים שהגיעו לצפות במשחקים, ביניהם ארקדי גאידמק, לב לבייב, ולדימיר גוסינסקי, ולדימיר ליסין, מיכאיל פרידמן, אלכסנדר אברמוב ועוד.
פופולריות.
הטורניר זכה לפופולריות רבה ברוסיה ואוקראינה משתי סיבות עיקריות:
משתתפות.
בשנת 2006 השתתפו בטורניר 4 קבוצות: 2 מרוסיה, 2 מאוקראינה (ספרטק מוסקבה, צסקא מוסקבה, שחטאר דונצק ודינמו קייב). המשחקים נערכו באצטדיון בלומפילד בתל אביב.