בשנות השמונים הופיע בשני סרטים נוספים של ווטרס שזכו להצלחה עולמית: "פוליאסטר" (1981) ו"היירספריי" (1988). ברובם המכריע של הסרטים בהם השתתף לאורך השנים הופיע בדמות האישה השמנה והגרוטסקית שפיתח, ושהפכה לסמלו המסחרי עד יום מותו. רק בשלהי הקריירה שלו, בשלושת סרטיו האחרונים, הוא שיחק דמות גברית. בסרט "היירספריי" הוא הופיע בשני תפקידים, אחד של גבר ואחד של אישה. מילסטד, המפורסם שבשחקניו הקבועים של ווטרס, היה גם דמות בולטת בסרט הדוקומנטרי מ-1998, "Divine Trash", שעשה סטיב יגר על חייו ועבודתו של ווטרס.
דמותה של דיוויין שימשה השראה לדמותה של מכשפת הים אורסולה בסרט ההנפשה הקלאסי "בת הים הקטנה" של חברת וולט דיסני משנת 1989.
מוזיקה.
הקריירה המוזיקלית של מילסטד החלה ב-1979, בהופעה במועדון דיסקו במיאמי. לאורך כל הקריירה המוזיקלית הופיע תמיד בדמותה של דיוויין. הוא זכה להצלחה במועדוני גייז בארצות הברית, ובמהלך שנות השמונים הוציא מספר אלבומי דאנס ודיסקו שהפכו ללהיטים במועדוני ריקודים ברחבי ארצות הברית, קנדה, אירופה ואוסטרליה. בשנת 1981 חבר למפיק המוזיקלי בובי אורלנדו, שכתב והפיק את אלבום הבכורה שלו. הסינגל מתוך האלבום, "Native Love", היה המצליח ביותר שלו בארצות הברית, והגיע למקום ה-21 במצעד הסינגלים של המועדונים. ב-1983 הוא זכה בתקליט זהב ראשון בהולנד, כשהסינגל "Shoot Your Shot” נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים. לאחר שלא ראה כל רווח מתמלוגי הלהיט, הוא תבע לדין את בובי אורלנדו והקשר העסקי ביניהם נקטע.
ב-1984 יצא להיטו הגדול ביותר, "You Think You’re A Man", שהופק על ידי שלישיית המפיקים הבריטית המצליחה סטוק אייטקן ווטרמן. השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים האוסטרלי. לאחר שהופיע עם השיר בתוכנית "טופ אוף דה פופס", התבשר שלא יוכל להופיע בה שוב, בשל תלונות רבות שהגיעו אל הבי.בי.סי לאחר הופעתו. בתגובה לכך, הסינגל הבא שהוציא היה השיר "I’m So Beautiful". שנה לאחר מכן הקליט גרסת כיסוי ללהיט של ארבע העונות, "Walk Like A Man”.
במסגרת סיבוב הופעות באירופה ביקר מילסטד בישראל בשנת 1986 והופיע בה. במהלך הביקור התראיין לתוכניתו של רם עברון, "זה הזמן", כשהוא ללא איפור ופאה.
מותו.
ב-7 במרץ 1988, שבוע לאחר שהסרט "היירספריי" יצא לאקרנים, התאכסן מילסטד בבית מלון בלוס אנג'לס. למחרת הוא אמור היה להיבחן לתפקיד קבוע בסדרת הטלוויזיה "נשואים פלוס". מילסטד היה ידוע בדייקנותו, וכשלא הופיע למבחן הבד בבוקר שלמחרת, מנהלו האישי, ברנרד ג'יי, הגיע לחדרו בבית המלון ומצא את גופתו. הנתיחה שלאחר המוות גילתה שהוא נפטר בשנתו כתוצאה מלב מוגדל, בגיל 42.
בין אלו ששלחו פרחים וכרטיסי ניחומים היו גם וופי גולדברג ואלטון ג'ון. רשת פוקס, מפיקת התוכנית "נשואים פלוס", שלחה כרטיס ניחומים.
ב-1994 מנהלו האישי, ברנרד ג'יי, כתב ביוגרפיה אודותיו, בשם "Not Simply Divine" (בתרגום חופשי: "לא פשוט אלוהי"). אנוהני מלהקת "Antony and the Johnsons" כתבה את השיר "דיוויין" כמחווה לשחקן והזמר שהיה גיבור ילדותה. השיר הופיע באלבום של הלהקה בשנת 1998.
ב-2001 כתבה אמו של מילסטד את הספר "My Son Divine" ("בני דיוויין"), שבו תיארה את מערכת היחסים המורכבת שהייתה ביניהם. ב-2013 יצא הסרט הדוקומנטרי "I Am Divine" ("אני דיוויין"), על חייו של מילסטד.
יציץ
יָצִיץ הוא מושב בשפלה, הסמוך למזכרת בתיה וכ-5 ק"מ מדרום לרחובות, בתחום המועצה האזורית גזר. המושב משתייך לתנועת המושבים. שטחו כ-2,000 דונם. מקור השם בפסוק "הבאים ישרש יעקב, יציץ ופרח ישראל" (), ממנו נלקח גם שם המושב הסמוך, ישרש.
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מטריפולי, שהם וצאצאיהם מהווים עד היום את עיקר תושבי המושב.
בעשור הראשון של המאה ה-21, המושב נמצא בתהליכי פיתוח והרחבה.
שאלות ותשובות
שאלות ותשובות (בראשי תיבות: שו"ת) הוא כינוי לאחת מהסוגות הענפות והפוריות בספרות התורנית, בעיקר בתחום ההלכה. השו"ת מכיל מאגר של שאלות ותשובות הלכתיות, אשר נשאלו על ידי הציבור הרחב, ונענו על ידי רב אחד או קבוצה של רבנים. נמצאות גם שו"ת בענייני קבלה, אגדה וכדומה (שאינם נוגעים להלכה).
בקרס פוסקי ההלכה לאורך הדורות היו גישות שונות לגבי זכויות היוצרים של כותבי התשובות, והאם מותר להדפיסם ללא הסכמת כותביהם.
היסטוריה.
בהיות עם ישראל בארצו, כאשר התעוררה שאלה הלכתית כלשהי ולא נמצא לה מענה בקרב הדיינים המקומיים, היו מעלים את השאלה לפוסקי הדור, אשר ישבו בסנהדרין (בירושלים, לאחר החורבן ביבנה ולאחר מרד בר כוכבא וחורבן הדרום, בגליל). לאחר שגלה עם ישראל מארצו והתפזר בגולה, נוצרו פוסקים מקומיים, אשר אליהם פנו בשאלות הלכתיות. נהוג היה כי השואל ישלח שאלה לרב, והרב יענה תשובה. מפעם לפעם יצא קובץ שאלות ותשובות כאלו בדפוס, ונודע בשם "שו"ת".
תופעת השו"ת החלה להופיע כבר בספרות התנאים והאמוראים. ישנן עדויות מן התקופה ההיא לאגרות שנשלחו בין שני המרכזים, בבל וירושלים, וביניהם לבין תפוצות אחרות. אלה מביניהן שהושבו עד חתימת התלמוד, הוכנסו לתוכו, כחלק ממנו. ספרות השו"ת הקיימת לפנינו מתחילה מתקופת הגאונים (תשובות הגאונים) וכוללת עד היום כ-3000 חיבורי שו"ת, מהם הכוללים מספר כרכים. (ראו דוגמאות לספרי שו"ת מתקופת האחרונים בערך פוסק).
התפתחות השו"ת.
בראשית ימי השו"ת היו השאלות בעיקר שאלות קצרות ומעשיות, בספרות הגאונים השו"ת היא בעיקר ביאורים בתלמוד. בסוף ימי הגאונים ובימי הראשונים הונחו היסודות לשו"ת שעיקרם דיונים הלכתיים, אף שלא הוזנח ההיבט המעשי שלהם. לעומת זאת בספרות השו"ת של האחרונים נמצאים תשובות רבות שעיקרם דיונים תלמודיים שנידונו בין חכמים שונים.
בתקופת הגאונים והראשונים, התשובות נערכו וקובצו לספר לאחר מיתת המחבר. מקובל לומר כי הראשון שערך והדפיס את תשובותיו בעצמו היה רבי בנימין בן מתתיה, בן המאה ה-15 - המאה ה-16 בעל שו"ת "בנימין זאב".
הדפסת השו"ת.
עם המצאת הדפוס והדפסת ספרי שו"ת הפכה קטגוריית השו"ת לקטגוריה נוספת בספרות, ופרחה ספרות שו"ת שלא נשאלה מעולם, אלא כותבה העלה את השאלה ואת התשובה מדעתו. ניצנים כאלו נמצאו אף טרם המצאת הדפוס, כדוגמה הספר תרומת הדשן. המאפיין העיקרי של שו"ת שאין להם שואל הוא זוויות שונות לשאלה, שמאפשרות דיון בכל אחת מהם תחת מטרייה אחת, משום התוצאה המעשית שיש להם במקרה הנידון בשאלה.
משיבים נודעים.
בדורות הראשונים היו גאוני בבל משיבים את תשובותיהם בעילום שם, וכך צמחה ספרות שו"ת הגאונים שאין לה מחבר מסוים (אף שתשובות רבות ממנה חתומות בשם המשיב, וחלקן קובצו בדורות האחרונים לפי מחברן, כמו תשובות רב נטרונאי בר הילאי ורב שר שלום גאון).
הרשב"א היה מגדולי המשיבים בדורו והשיב לפי עדות בני התקופה כ-10,000 תשובות, בידינו נכון לשנת 2013 כששת אלפים מתוכן. רדב"ז גם הוא השיב רבות בעיקר בלשונות רמב"ם, גם מתשובותיו נותרו רבות בכתב יד.
בדורות האחרונים השיבו רבות הרב יחזקאל לנדא בספר נודע ביהודה, הרב משה סופר בספר שו"ת חתם סופר, הרב שלום מרדכי שבדרון מברעז'אן, הרב יוסף שאול נתנזון, הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, ועוד.
בדור האחרון השיבו רבות הרבנים; הרב עובדיה יוסף, הרב אליעזר ולדנברג, הרב משה פיינשטיין, הרב יצחק יעקב וייס, הרב שמואל וואזנר, הרב משה שטרנבוך ועוד.
השפעת התשובות על ההלכה.
עם כינוס ההלכה במאה ה-16 על ידי ר' יוסף קארו ואחרים בעקבותיו, שוקעה בה רבות מספרות השו"ת, הספר בית יוסף מתבסס הרבה על תשובות הרשב"א, המהרי"ק, הריב"ש, והתשב"ץ. לעומת דרכי משה של רבי משה איסרליש שמבוסס רבות על תשובות אשכנזיות ובעיקר על תשובות מהרי"ל. גם בהמשך התפתחות ההלכה מהווה ספרות השו"ת חלק מרכזי ממנה, כדוגמה הספר ילקוט יוסף המבוסס בעיקר על פסקי הרב עובדיה יוסף בתשובותיו.
שו"ת שאינם נוגעים להלכה.
כאמור, נמצאות גם שו"ת בענייני אגדה, וכדומה (שאינם נוגעים להלכה). לדוגמה, בשו"ת הרשב"א נשאל:בשו"ת רב פעלים, של רבי יוסף חיים מבגדאד מוקדש חלק מכל ספר בסדרה לשו"ת בנושאי קבלה שונים הנקרא סוד ישרים.
שו"ת בימינו.
בדור האחרון, ההתפתחות הטכנולוגית מביאה עדנה לנושא השו"ת. בראשית נוסד פרויקט "שו"ת במראה הבזק", שעל ידי כולל ארץ חמדה של הרב שאול ישראלי (היום עומדים בראשותו הרב משה ארנרייך והרב יוסף כרמל). אברכי הכולל קיבלו שאלות מכל רחבי העולם והשיבו עליהן - באמצעות הפקס. לימים קובצו שאלות ותשובות רבות מאלו ויצאו לאור בסדרת ספרים, המכילה נכון להיום שמונה כרכים (כל תשובה שנשלחת מאברכי הכולל עברה בדיקה של ראשי הכולל וכן של הרב זלמן נחמיה גולדברג והרב נחום אליעזר רבינוביץ'). עידן המידע הנוכחי מזרז את נושא השו"ת עוד יותר, ואם שאלה שנשאלה לפני דור אחד בלבד נענתה רק לאחר שבועות רבים, ובפרויקט "מראה הבזק" נענתה תוך ימים.
בימינו נפוץ השו"ת באתרי אינטרנט המאפשרים לשלוח שאלה בטופס פנייה ולקבל תשובה בדוא"ל תוך שעות ספורות. בנוסף נוצרה כתיבה של שו"ת בו עונים רבנים שונים (לדוגמה- שו"ת 'תשובה מקובצת'), ולא רב אחד, כבעבר. בנוסף, שכיח השו"ת גם בבמות פומביות כמו פורומים אינטרנטיים, שבהם השאלות ותשובות הרבנים משמשות בסיס לדיון גלוי בתגוביות. השו"ת באינטרנט מכונה לעיתים שאל את הרב, כינוי שאף נטמע באנגלית בתעתיקו העברי, בקרב קהילות יהודיות דתיות דוברות אנגלית.