דנהי פרץ לתודעה ב-1982 בתפקיד הראשי בדרמת הפעולה "משחק הדמים" בתור וויל טיסייל השריף של העיירה הקטנה הופ המחליט להתעמת עם אורח בלתי רצוי, גיבור מלחמת וייטנאם, ג'ון רמבו (סילבסטר סטאלון) .
לאחר התפקיד הגדול שקיבל בסרט שובר הקופות שיחק דנהי בדרמות הספרותיות "זאב לבן" בתור הטייס רוזי ו"גורקי פארק" בדמות בלש משטרת ניו יורק ויליאם קירוויל.
ב-1985 הופיע דנהי במערבון "סילברדו" בתור השריף קוב ובדרמה הקומית של רון הווארד "קוקון" בתור וולטר האחראי על הבריכה בבית האבות ההופכת קשישים לצעירים, שיחק גם בסרט ההמשך שיצא כשלוש שנים לאחר מכן.
ב-1986 התפרס בשני תפקידים כבלש במותחן "תעלול קטלני" ובקומדיה המצליחה "משפט הנשרים".
ב-1990 שיחק דנהי בשובר הקופות הגדול בקריירה שלו "בחזקת חף מפשע" בדמותו של התובע הראשי של מדינת קינדל ריימונד הוגאן.
בהמשך העשור התפרסם בעיקר בזכות שני תפקידים, בקומדיה "טומי בוי בתפקיד טום הגדול, אביו הגאה של טומי קלאהאן (כריס פארלי) ובעיבוד הקולנועי לטרגדיה השייקספירית "רומיאו וג'ולייט" בתור טד ממשפחתו של רומיאו (לאונרדו דיקפריו).
בשנת 2001 קטף דנהי את פרס גלובוס הזהב ואת פרס גילדת שחקני המסך על תפקידו בעיבוד הטלוויזיוני למחזה בו השתתף "מותו של סוכן".
ב-2005 שיחק דנהי בחידוש לסרט הפעולה "מחלק 13" את סמל המשטרה הוותיק ג'ספר מיחידתו של הסמל ג'ק רוניק (אית'ן הוק) הכלואה בתחנת משטרה בערב השנה החדשה.
ב-2007 דיבב דנהי בסרט האנימציה שובר הקופות "רטטוי" את ג'נגו אביהם של העכברושים רמי ואמיל.
ב-2008 שיחק לצידם של אל פצ'ינו ורוברט דה נירו בהפקת הפשע של אבי לרנר ובועז דוידזון "רצח מוצדק" וב-2010 השתתף בדרמת הפשע של פול האגיס "שלושת הימים הבאים".
בשנה האחרונה לחייו שיחק בסדרה הרשימה השחורה ופרק סיום עונה 7 לסדרה הוקדש לזכרו.
חיים אישיים.
דנהי היה נשוי פעמיים, במשך 15 שנים לג'ודית שף, לזוג נולדו שלושה ילדים. התחתן עם ג'ניפר ארנוט ב-1988, לזוג ילד אחד ממערכת הנישואים. דנהי היה אביהן של השחקניות אליזבת' וקת'לין דנהי.
נפטר בניו הייבן ב-15 באפריל 2020 מדום לב שנגרם כתוצאה מאלח דם.
לשון מיעוטים
ה'תשע&quot;ח
ה'תשע&quot;ט
ה'תש&quot;ף
ה'תשפ&quot;א
קונטרס
ה'תשפ&quot;ב
ה'תשפ&quot;ג
הכינוי של שנה זו בעולם היהודי הוא "שנת הקהל". זאת על שם שבזמן שבית המקדש היה קיים - היה המלך קורא בספר התורה בבית המקדש בסוכות של שנה זו.
ה'תשפ&quot;ד
לפי הערכות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית מדינת ישראל תמנה בשנה זו בין 8.8 ל-9.8 מיליון תושבים.
אירועים.
אירועים מתמשכים
מודל ממוחשב
דגם ממוחשב
חייא בר אשי
רב יצחק בריה דרב יהודה
רב יצחק בריה דרב יהודה היה אמורא בדור השלישי והרביעי לאמוראי בבל.
הוא היה תלמיד מובהק של אביו, רב יהודה, עמו דן רבות בהלכה. אביו העריכו מאוד, ואף היה מוסר מתורתו בפני אחרים, דבר שנחשב יוצא דופן, שכן לרוב אין אמורא מוסר תורה משם בנו או תלמידו. לעיתים הוא מפרש את מאמריו של רב יהודה אביו ומוסר אותן משמו בבית המדרש.
ביוגרפיה.
גילו.
לא ברור האם רב יצחק, נולד לרב יהודה ככל הנראה בגיל מבוגר, ולכן למד תורה מפי אמוראים, שחיו כדור ושנים מאוחר יותר - רב ששת ורמי בר חמא או שמא נולד כשאביו היה צעיר, כמשתמע ממקורות אחרים. בעל "יחוסי תנאים ואמוראים" קובע כי פרטים אלו סותרים זה את זה:
ילדותו.
כבר בקטנותו של רב יהודה ניכרו בו סימני חכמה ופקחותו יותר מאשר שאר בני גילו. כך למשל, מסופר, כי כאשר דנו החכמים בישיבת פומבדיתא, אדות ההלכה האומרת כי קטנים שמכרו חפצים כדי להתפרנס, יש תוקף לממכרן מתקנת חכמים, אם רק יש בהם הבנה מספקת לפשר מעשיהם, החווה רב יהודה אודות בנו רב יצחק שהיה אז כבן שש - שבע, - קטן המבין כמותו - ממכרו ממכר, כאשר הקשו החכמים מדיעה אחרת האומרת כי הגיל הוא תשע עשר, הסביר להם רב יהודה כי הוא לא התכווין לומר שכל תינוק בגילו - ממכרו ממכר, אלא רק ילד המבין את מעשיו כבנו, שבגיל שש כבר הייתה בו בינה יתירה
רבותיו.
הוא למד אצל רב הונא (בתקופה שבה למדו בבית מדרשו מסכת נדה), וכן אצל רבה, יחד עם רב שמואל בנו של רבה בר בר חנה ורב אחא בר הונא.
לאחר פטירתם, נהפך לתלמידו של רמי בר חמא, ועל כל שאלה שנשאל היה עונה על פי ההיגיון ("מסברה"), ולא בהסתמך על מקורות קודמים לו ("מברייתא"), בשונה מרב ששת שהיה עונה תמיד בהסתמך על המקורות הקודמים לו. הלך מחשבה זה של רמי בר חמא גרם לרב יצחק לנטוש את הלימודים אצלו, ולעבור ללמוד אצל רב ששת.
יחד עם אחיו, רב הונא בריה דרב יהודה, דן בהלכה עם אביי ורבא.
משפחתו.
נכדתו חומא, בת בנו איסי, הוגדרה כאשה קטלנית, מכיוון שנישאה לשלושה אנשים, שכולם נפטרו: חכם בשם רחבא מישיבת פומבדיתא, רב יצחק בנו של רבה בר בר חנה, ואביי.
שלמה היינה
רודולפו פוגוויל
רודולפו אנריקה פוגוויל (בספרדית: Rodolfo Enrique Fogwill;
15 ביולי 1941 - 21 באוגוסט 2010) היה סוציולוג וסופר ארגנטינאי. הוא נודע לראשונה כמנהל משרד פרסום ולאחר מכן כסופר.
תולדות חייו.
רודולפו פוגוויל נולד ב-1941 בקילמס (Quilmes), פרוור של בואנוס איירס. הוא עשה תואר בסוציולוגיה באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן היה למרצה באוניברסיטה. שם כתב שירים, סיפורים קצרים ומאמרים שעוסקים בקשר שבין תקשורת, ספרות ופוליטיקה.
בהמשך חייו עבד כמנהל משרד פרסום וכאיש עסקים. זכייתו ב-1980 בפרס חשוב על סיפורו "Muchacha punk" איפשרה לו להגיע להכרה ולהקדיש את זמנו לכתיבה.
בנוסף לספריו, חלק מכתביו שולבו באנתולוגיות שהתפרסמו בארצות הברית, בקובה, במקסיקו ובספרד. ב-2003 זכה במלגת גוגנהיים, ובשנה שאחריה זכה בפרס הלאומי לספרות בארצו, על ספרו "Vivir afuera" ("לחיות בחוץ").
ב-2010 נפטר פוגוויל עקב נפחת בריאות שנגרמה מהתמכרותו לעישון.
ספריו שיצאו לאור בעברית.
עד כה יצא לאור ספר אחד מיצירתו: ארמדילים: תמונות מקרב תת-קרקעי, תרגם מספרדית: יורם מלצר. הוצאת כרמל, 2009.
הספר עוסק בקבוצה של חיילים ארגנטינאים במלחמת מלווינס אשר מסתתרים בתוך מחפורת ומנסים לחמוק מלחימה, שפירושה עבורם מוות. הספר כתוב בסגנון היפר-ריאלסטי אשר מנכיח את המלחמה על כל נוראותה. עם זאת, הרומן מתרחק משיפוט מוסרי ואינו מציג את העריקים באור שונה או הומניסטי. כל הדמויות מתוארות בחדות מינימליסטית במציאות שבה אין טובים ורעים.
אקרשהוס
כתב רוני
יוסף שלוש
הרב יוסף יצחק שלוּש (ח' בשבט ה'תרנ"א, 17 בינואר 1891 – ל' בסיון ה'תש"ך, 25 ביוני 1960) היה רב, אב"ד וראש חברה קדישא של ועד העדה המערבית בירושלים, מרבני ישיבת פורת יוסף וחבר מועצת הרבנות הראשית.
ביוגרפיה.
נולד במרקש שבמרוקו, לסולטנה ולרב דוד שלוש שהיה ראש ישיבה מפורסם. בגיל צעיר מאוד התייתם מאביו ולחינוכו דאגו אנשי הקהילה במרקש. בשנת ה'תרס"ג, כשהיה בן 12, עלה יחד עם אמו ואחותו הקטנה לירושלים והצטרף לישיבת "טובי ישבעו" של הרב יוסף חיים הכהן שכיהן כרב עדת המערבים בירושלים. כיוון שהיה יתום ונצרך נאלץ להתפרנס באותן שנים מקריאת מכתבים עבור זקני עדת המערבים ששלחו להם קרוביהם בחוץ לארץ. בהיותו בן 22 ייסד תלמוד תורה עליו המליץ הראשון לציון, הרב נחמן בטיטו, ורבנים נוספים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ארץ ישראל בשל היותו נתין צרפתי. לאחר המלחמה, בשנת 1920 חזר לירושלים, וב-1922 נשלח כשד"ר מטעם קהילת המערבים לארצות צפון אפריקה כדי לאסוף כסף עבור בני הקהילה. לאחר חזרתו לירושלים החל לעסוק במסחר בספרי קודש יחד עם חברו מהישיבה, הרב עמרם אבורביע, עבודה בה עסק עד לפטירתו לצד תפקידיו הציבוריים, כיוון שסירב ליהנות מכספי הציבור.
בשנת ה'תרפ"ט (1929) התמנה לחבר ועד עדת המערבים בירושלים ובשנת ה'תר"ץ (1930) התמנה לדיין בבית הדין של עדת המערבים, לצידם של הדיינים הרב שמואל עזראן, הרב שלום אזולאי ועמרם אבורביע. הרב שלוש היה מעורב מאוד בחיי קהילתו, ובמיוחד התמסר לכל ענייני החברה קדישא. במשך שנים רבות לימד הרב שלוש בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, תחת הנהגתם של הרבנים נסים אלישר ועזרא עטיה. עם תלמידיו נמנו בין השאר הרבנים לעתיד עובדיה יוסף, ציון לוי ובנו הרב דוד שלוש. ב-1938 עבר מהעיר העתיקה לשכונת מחנה יהודה. מ-1957 ועד לפטירתו שימש כרב עדת המערבים בירושלים.
את דמותו המיוחדת תיאר הסופר עוזיאל חזן: .
נפטר בל' בסיוון ה'תש"ך (1960) ונקבר בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בשכונת נחלאות בירושלים.
משפחתו.
לרב שלוש ולאשתו סעדה היו שלושה ילדים. הרב דוד שלוש - רבה של נתניה, הרב אברהם שלוש - רבה של כפר סבא, ואביגיל שנישאה לרב נסים דוד עזראן. בנותיה של אביגיל הן צביה, אשת הרב מרדכי אליהו (שהעיד על עצמו כי את כל ההלכות הנוגעות לכתיבת גיטין למד אצל הרב שלוש) ופרופ' דינה פלפל, אשת יהושע פלפל, שכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע.
יוסף יצחק שלוש
רב חמא
רב חמא היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל, מחכמי ישיבת נהרדעא. מוזכר עשרות פעמים בתלמוד בבלי. רב חמא מזוהה כל כך עם ישיבת נהרדעא, מה שהוליד את כינויו נהרדעי.
בית דינו.
רב חמא היה חברו של רב פפא. ניהל בית דין מפורסם, ופסק רבות בדיני ממונות במשפט העברי. אחד מהמקרים שהתפרסם ברחוב, הוא מקרה בו כפה רבי חמא על אדם, שתבעו ממנו כסף לשלם לבעל חובו, למכור את קרקעותיו ולשלם בכסף מזומן במקום לבצע את התשלום על ידי נתינת הקרקע עצמה. השמועה שיצאה ברחוב היא, שרב חמא פסק פסק זה על פי פסק שהיה מקובל בידו מרבא.