שתי מערכות סימון ריקודים פופולריות המשמשות בתרבות המערבית הן ניתוח תנועה לאבאן (הידוע גם בשם Kinetography Laban) וכתב מחול בנש. אחרים כוללים סימון תנועה כגון כתב המחול אשכול-וכמן.
מערכות רישום לריקודים רבות מיועדות לסוג ספציפי של ריקוד. דוגמאות למערכות מסוג זה כוללות סימון "ריקוד שורטנד" לריקודים מישראל, רישום מוריס לריקוד מוריס, וכתב המחול ביושמפ-פוילט לריקוד בארוק. כתוצאה מכך, מערכות אלה בדרך כלל אינן יכולות לתאר בצורה יעילה סוגים אחרים של ריקוד.
סוגי כתב מחול.
כתב מחול לאבאן.
מערכת סימון לתנועה המבטאת מושגים ספציפיים לניתוח וחשיבה על התנועה, מספקת תיאורים מפורטים לניתוח המבני של היצירה, ובאמצעותה ניתן לתאר כל פרט בתנועה. מערכת זו הופכת למורכבת מידי לשימוש עבור יצירות בהן ניכר כי יש ריבוי של תווים וסמלים.
כתב מחול אשכול-וכמן.
מערכת סימון לתנועה המתבססת על שיטה אנליטית המגדירה יחידות נחוצות לתיאור גוף האדם במרחב והזמן. ניתן לשימוש לפני אירוע הריקוד.
כדי לבסס רישום והוראות לגבי התנועה או לאחר אירוע הריקוד במטרה לתאר אירוע זה ולשמר את היצירה. מדובר בשפה רבת עוצמה.
קרש
The Basement Tapes
The Basement Tapes (הקלטות המרתף) הוא תקליט של בוב דילן, שראה אור ב-26 ביוני 1975 בחברת קולומביה רקורדס. התקליט כולל הקלטות שנערכו בין החודשים מרץ - יוני 1967 על ידי דילן ולהקת הבנד במרתף ביתם המשותף של חברי הלהקה, Big Pink בוודסטוק, ניו יורק, ארצות הברית. הקלטות אלה נערכו כתיעוד מפגש יצירתי ללא כל כוונה ליצור ולהקליט חומרים לתקליט חדש. בשנת 2014 ראה אור מארז של שישה תקליטורים בשם " The Bootleg Series Vol. 11: The Basement Tapes Complete", הכולל את 138 ההקלטות המלאות שנערכו. הרולינג סטון דירג את התקליט במקום ה-292 ברשימת 500 התקליטים הטובים ביותר בכל הזמנים.
ההקלטות במרתף.
בסוף שנת 1965 חיפש בוב דילן הרכב ליווי לסיבוב ההופעות העולמי שלו, לאחר שההרכב שהקליט איתו את "'Highway 61 Revisited" סירב לצאת איתו לסיבוב ההופעות שיקדם את הוצאת התקליט. דילן ביקש שההרכב יהיה אמון על רוקנרול חשמלי. דילן קיבל מהגיטריסט מייק בלומפילד המלצה על "להקת הברים הטובה ביותר בצפון אמריקה", שמנתה את לבון הלם, רובי רוברטסון, ריק דאנקו, ריצ'רד מנואל וגארת' הדסון. לאחר ששמע אותם בהופעה הציע להם דילן להצטרף אליו לסבב ההופעות. החל מספטמבר 1965 החלו חברי הלהקה ללוות את דילן בסיבוב ההופעות העולמי שלו, הסיבוב זכה לתגובות עוינות מצד חלק מהצופים בעיקר סביב המעבר של דילן מהופעות אקוסטיות של מוזיקת פולק להופעות חשמליות של רוק אנד רול. ב-29 ביולי 1966, אירעה לדילן תאונת אופנוע וסיבוב ההופעות הופסק.
באותה תקופה שכרו חברי הלהקה דנקו, מנואל והדסון בית פרטי שנקרא Big Pink ליד מגוריו של דילן בוודסטוק. בין החודשים מרץ - יוני 1967 נהגו דילן וחברי הלהקה להיפגש במרתף ביתם המשותף. הדסון התקין במרתף הבית ציוד הקלטה ובמהלך חודשים אלה קליטו דילן וחברי הלהקה את המפגשים בניהם, כאשר הכוונה הייתה לתעד את המפגשים אך ללא כל כוונה ליצור ולהקליט חומרים לתקליט חדש. החומרים שנוגנו כללו בעיקר שירי עם ישנים, שירי בלוז, גוספל, קאנטרי ופולק וגם מספר קטעים חדשים שכתב דילן בבעיקר עם רוברטסון, שהכיר לו למשל את הגוספל. החומרים אשר הוקלטו באותה התקופה לא פורסמו באופן רשמי עד שנת 1975. מתוך סשן ההקלטות במרתף נלקחו הקטעים "Tears of Rage", "This Wheel's On Fire", "I Shall Be Released" לאלבום הבכורה של הבנד, "Music from Big Pink".
באוקטובר 1967 יצא דילן לנאשוויל על מנת להקליט את תקליטו "John Wesley Harding" וההקלטות נפסקו.
על אף שהיה מדובר בפעילות פרטית, הידיעות על דילן העובד על חומר חדש נפוצו בקרב גורמים בתעשיית המוזיקה. אמרגנו של דילן, אלברט גרוסמן הפיק דמו שכלל 14 שירים תחת המותג Dwarf Music על מנת להעביר חלק מהחומרים החדשים שנוצרו במרתף לאמנים אחרים שלו. פיטר, פול ומרי, למשל, קיבלו את השיר "Too Much of Nothing"; הרכב הקאנטרי הקנדי Ian &amp; Sylvia קיבל את "Tears of Rage", "Quinn the Eskimo" ו-"This Wheel's on Fire". ב-1969 הקליטה להקת מנפרד מן את "The Mighty Quinn" (והגיעה עמו למקום ה-5 במצעד הסינגלים הבריטי) ו-Brian Auger and the Trinity הקליטו את "This Wheel's on Fire" (אף הוא הגיע למקום ה-5 במצעד הסינגלים הבריטי). להקת הבירדס הקליטה באותה שנה את "You Ain't Goin' Nowhere" ואת "Nothing Was Delivered" עבור תקליטה "Sweetheart of the Rodeo".
גם עיתונות המוזיקה של התקופה קיבלה דוגמאות מן ההקלטות. ביוני 1968 כתב מבקר הרולינג סטון ג'אן וונר (Jann Wenner) ש"הקלטות המרתף של דילן חייבות לראות אור". שנה לאחר מכן, ביולי 1969, הופיע בלוס אנג'לס בוטלג ראשון (הפצה בלתי-חוקית) מתוך ההקלטות, תחת הכותרת "Great White Wonder" והושמע בתחנות רדיו בקליפורניה.
התקליט The Basement Tapes.
בינואר 1975 נתן דילן במפתיע אישור לחברת התקליטים שלו, קולומביה רקורדס, להוצאת חומרים מן ההקלטות באופן רשמי. הטכנאי רוב פאראבוני (Rob Fraboni) ביצע מיקס ומאסטרינג להקלטות, שנערכו בציוד לא מקצועי. ניקה רעשים ושיפר את איכות הסטריאו. בבחירת השירים שיראו אור בתקליט היו מעורבים דילן, אמרגנו גרוסמן וחברי הבנד (בעיקר רובי רוברטסון וגארת' הדסון) באולפני הבנד במאליבו, קליפורניה.
התקליט הגיע עם צאתו למקום השביעי במצעד האלבומים האמריקאי ולמקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי. הניו יורק טיימס קרא לו "אחד האלבומים הגדולים בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית האמריקאית". ומבקר הרולינג סטון פול נלסון כתב שזהו אוסף השירים "הקשה ביותר, הקשוח ביותר, המתוק ביותר, העצוב ביותר, המצחיק ביותר והחכם ביותר המוכר לי" (the hardest, toughest, sweetest, saddest, funniest, wisest songs I know). מבקר המוזיקה רוברט צ'ריסטגו (Robert Christgau) טען ש"אין לנו להתבייש שהתקליט הטוב ביותר לשנת 1975 נוצר ב-1967. זה הוא התקליט גם הטוב ביותר שנוצר ב-1967".
העטיפה.
העטיפה מורכבת מצילום שצולם במרתף בניין ימק"א בלוס אנג'לס ובו נראים דילן והבנד לצד דמויות המייצגות באופן אסוציאטיבי את שירי האלבום וכן אורח - ניל יאנג.
קרדיטים.
הבנד
הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול
ויקיסוגיה
ויקיסוגיה הוא אתר אינטרנט על בסיס מדיה-ויקי, המכיל סיכומי סוגיות על סדר התלמוד הבבלי, הרמב"ם והשולחן ערוך יחד עם הראשונים, והאחרונים הנלווים אליהם. האתר משמש גם לדיונים הלכתיים בין תלמידי חכמים המשתמשים באתר. באתר, שהוקם בחשוון ה'תשע"ו (נובמבר 2015), נכתבו עד אייר ה'תשפ"ב 308 סוגיות.
מטרות.
האתר הוקם בשנת 2015 על ידי בחורי ישיבה ואברכים בהווה ובעבר, ממקומות שונים, שראו צורך בריכוז כל הידע התורני באתר אינטרנט אחד, ובשיח ובלימוד משותף של לומדי התורה בישראל ומחוצה לה.
מטרותיו העיקריות של האתר הן להוות מפתח מקורות נרחב על כל סוגיות הש"ס, ו"בית מדרש" בו יוכלו לומדים מכל העולם לדון בסוגיות אותם הם לומדים, יחד עם תלמידי חכמים נוספים. מקימי האתר האמינו שכך יוכלו לשאת ולתת בדברים על פי דרכה של התורה והמסורת היהודית, מתוך בירור מקיף ועמוק בסוגיות על ידי כמה שיותר לומדים.
מאפיינים.
ויקיסוגיה הוא אתר חופשי שבו כל אחד יכול לערוך ולשנות (בתנאי שהוא משתמש רשום), אך בכל זאת הוא שומר על נקודת מבט תורנית דתית. האתר אוסר שימוש מסחרי בטקסט.
לאתר ניתנו הסכמות מהרב מרדכי אוירבך, הרב מאיר מאזוז, הרב שלמה עמאר, והרב זלמן נחמיה גולדברג. ההסכמות אינן מתייחסות לתוכן האתר, אלא הן נועדו לקבוע ולהראות שהאתר נאמן לתורה ולמסורת היהודית מדור דור.
Look at Her Now
Look at Her Now (בעברית: תראו אותה עכשיו) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019, כסינגל השני מתוך אלבומה השלישי "Rare", על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-27 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סלינה גומז, ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס ואיאן קירקפטריק והופק על ידי קירקפטריק, השיר בסגנון מוזיקת הסינת'פופ, בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של סלינה גומז ב-24 באוקטובר 2019, בקליפ ניתן לראות את גומז משוכפלת, רוקדת ועושה שכיבות סמיכה.
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-200 מיליון צפיות.
קייס סעיד
קייס סעיד (בערבית: قيس سعيد; נולד ב-22 בפברואר 1958) הוא משפטן ופוליטיקאי תוניסאי, נשיא תוניסיה ה-6 ופרופסור למשפט חוקתי לשעבר.
ביוגרפיה.
סעיד נולד בתוניס ב-22 בפברואר 1958 למונצף סעיד וללאלה זכייה, משפחה אינטלקטואלית שאינה מהמעמד הגבוה. דודו, הישאם סעיד, היה מנתח הילדים הראשון בתוניסיה, ונודע ברחבי העולם בשל ניתוח הפרדת התאומים הסיאמיים בשנות השבעים של המאה ה-20.
מאז 1999, עבד סעיד כמרצה באוניברסיטת תוניס , ושימש כמזכיר הכללי של האגודה התוניסאית של משפט החוקתי בין השנים 1990 ו-1995, וכסגן יו"ר האגודה מאז 1995. כמו כן, סעיד עמד כדיקן בית הספר למשפטים באוניברסיטת סוסה בין השנים 1994 ו-1999, והיה מומחה משפטי ב של הליגה הערבית. סעיד היה גם חבר בוועדת המומחים של תוניסיה, ועדה שמסרה את הערותיה על טיוטת חוקת תוניסיה ב-2014.