ביקורות נוספות על החילוניות טוענות שהיא "הסירה קסם מן העולם" מבלי להציע חלופות מספקות אחרות, שהיא נעדרת תשתית ערכית/תרבותית יציבה מספיק, שהסרת החשש מ"המבט האלוהי" הביאה ליצירת חברה מבוקרת הרבה יותר ולהפנמה דכאנית של מבט מחולן כזה, ושהיא מכילה בתוכה ניסיון למחוק את הפרטיקולרי לטובת האוניברסלי (שהוא בעצם מערבי-חילוני), ניסיון שמקבל משמעות אלימה במצבים קולוניאליים, ובמצבים בהם הפרט נתמך בכוחה של קהילה יציבה.
החברה הפוסט-חילונית.
כיום נוטים לתאר את החברה המערבית כחברה "פוסט-חילונית" שבה הגדרות קשיחות של דת וחילוניות מקבלות פחות מקום, ויש בה הרבה ביטויים להיברידיות, ולזהויות, קבוצות ומופעים אחרים שקשה להגדיר בצורה ברורה כדתיים או כחילוניים. אפשר לראות דוגמה לכך במסורתיות, בהתחדשות היהודית, בניו אייג', ובקבוצות נוספות, אולם גוונים מסוימים של עירוב ונזילות קיימים גם מחוץ לקבוצות מוגדרות - אנשים שמדליקים אש בשבת אבל מקפידים לעשות קבלת שבת, אנשים שעולים לתורה בבר המצווה שלהם גם אם בהמשך אין להם כוונה לעשות את זה שוב, דתיים שמשתמשים בטלפון בשבת וכו'. חשוב, עם זאת, להדגיש שהתופעות האלו אינן בהכרח תוצר של הפוסטמודרניזם - המסורתיים, לדוגמה, התנהלו כך במשך זמן רב והפכו ל"מסורתיים" רק עם הגעתם למדינת ישראל וחברותם למערך הקטגוריות האידאולוגי החילוני.
ביקורת והערכה.
הפוסט-חילוניות לא הצליחה להשפיע כמו תאוריות ביקורתיות פוסטמודרניות אחרות, אולם עדיין מייחסים לה בחוגים מסוימים חשיבות רבה. מול הטענות שהיא מלאה כנגד הבינאריות של דתי-חילוני, מציינים שרבים אכן מזהים את עצמם כחילוניים או כדתיים ושהרבה פעמים אפשר לסווג תופעות לאחת מהקטגוריות האלו בצורה מוצלחת יחסית.
לטענת הוגים רבים של החילוניות, החילוניות אינה מרוקנת מבסיס תרבותי, ויכולה להתקיים גם חילוניות פרטיקולריסטית (כמו הלאומיות החילונית). יש גם מי שזוקף לזכותה של החילוניות הצלחות רבות בשיפור המצב האנושי ובמתן "דחיפה" לחירות ולזכויות אדם. אלו טוענים שהמבקרים הפוסט-חילוניים יכולים לבקר את החילונות בנחת רק מפני שבארצם כבר הובטחו החירות וזכויות האדם, ושביקורת כזאת היא סכנה לחברות אחרות, ושגם בחברה המערבית היא עלולה להוביל לריאקציה.
רחוב ג'אמפ 21 (סרט)
רחוב ג'אמפ 21 (באנגלית: 21 Jump Street) הוא סרט פעולה קומי אמריקאי משנת 2012 שבוים על ידי פיל לורד וכריסטופר מילר ונכתב על ידי התסריטאי מייקל באקול. בסרט מככבים ג'ונה היל וצ'נינג טייטום. הסרט מבוסס על סדרת טלוויזיה בעלת אותו השם משנת 1987 מאת סטיבן ג'יי קאנל. הסרט עוקב אחר שני שוטרים הנאלצים לחיות מחדש את חיי התיכון, השוטרים הסמויים נדרשים ללכת כתלמידי בית ספר תיכון על מנת למנוע את התפשטותו של סם סינתטי חדש ולעצור את הספק. הסרט יצא לאקרנים ב-16 במרץ 2012 על ידי חברות ההפצה האמריקאיות סרטי קולומביה ומטרו גולדווין מאייר. הסרט הפך להצלחה מסחרית ושובח על ידי מבקרי סרטים. סרט ההמשך יצא לאקרנים ב-13 ביוני 2014.
עלילת הסרט.
בשנת 2005, מורטון שמידט (ג'ונה היל), תלמיד תיכון חסר ביטחון עצמי וחובב ספרים וגרג ג'נקו, (צ'נינג טייטום) תלמיד פופולרי, מחמיצים את נשף הסיום. שבע שנים מאוחר יותר, השניים נפגשים שוב באקדמיית משטרה והופכים לפרטנרים באופני סיור משטרתיים. הם עוצרים את דומינגו, מנהיג כנופיית אופנוענים, אך נאלצים לשחררו לאחר שג'נקו כשל בהקראת אזהרת מירנדה. השניים מועברים לתפקיד חדש שקם לתחיה משנות השמונים, הסתננות לתיכונים. קפטן דיקסון (אייס קיוב) נותן להם זהויות חדשות ושולח אותם לתיכון כדי לעצור התפשטות של סם סינתטי בשם HFS.
אחרי שזהויותיהם זויפו, שמידט וג'נקו נרשמים לכיתות שונות. שמידט מקבל כיוון בנוגע לסם מחברתו לכיתה מולי (ברי לארסון) והוא וג'נקו פוגשים את סוחר הסמים העיקרי בתיכון, התלמיד הפופולרי אריק (דייב פרנקו). השניים לוקחים את ה-HFS מולו כדי לשמור על זהותם כתלמידים. הם מנסים להוציא אותם אחד לשני אבל לא מצליחים. בסוף שמידט מתחיל לפתח רגש רומנטי כלפי מולי (אשר הייתה "מקובלת") בזמן שג'נקו מתחבר עם תלמידים בכיתת הכימיה. הם הולכים חזרה לכיתותיהם והמורה לספורט מר וולטרס פוגש אותם מסוממים ומתחיל קצת לחשוד...
שמידט עורך מסיבה כדי לזכות באמונו של אריק. במסיבה, חבריו של ג'נקו פורצים לסלולרי של אריק ומאזינים למידע בקשר לפגישה בקרוב בין אריק לספק שלו, אך תוך כדי ג'נקו גם תופס את שמידט מדבר עליו בזלזול. הקרע בין השניים גדל כאשר חיי התיכון שלהם גולשים לתפקידם המקצועי. שמידט וג'נקו מאתרים את אריק בחילופי כסף עם מפיצי ה-HFS - כנופיית האופנוענים מהפארק - ומרדף מתפתח בכביש המהיר. שמידט מהסס לירות בחברי הכנופיה והוא וג'נקו חוזרים לבית הספר ומתווכחים, הוויכוח מפריע למחזה שמתקיים בבית הספר. השניים מושעים מבית הספר ומוסרים מהתוכנית של ג'אמפ סטריט.
אריק הלחוץ והמבוהל מההתקלות בכביש המהיר ניגש את שמידט וג'נקו ומספר להם מה קרה, ללא ידיעתו מה תפקידם של השניים. אריק מגייס את השניים כאבטחה לעסקה שתתבצע בנשף הסיום. בנשף, שמידט מוצא את מולי מסוממת מה-HFS: הוא חושף בפניה את זהותו האמיתית ומתחנן בפניה לעזוב. בעסקה, שמידט וג'נקו מופתעים ומגלים שהספק הוא המורה לחינוך גופני מר וולטרס (רוב ריגל), שסחט את אריק כדי שיהיה הסוחר שלו לאחר שתפס אותו מעשן מריחואנה.
כנופיית האופנוענים מגיעה לעסקה אך מולי קוטעת את העסקה וחושפת ששמידט הוא שוטר. בזירה מתפתח מצב של תיקו מקסיקני שבו דומינגו קורא לאנשיו להרוג את שמידט וג'נקו. שניים מחברי הכנופיה חושפים את עצמם כסוכני DEA, טום הנסון ודוג פנהול (ג'וני דפ ופיטר דה לואיס מתפקידיהם בסדרה המקורית). תוך כדי קרב היריות פנהול והנסון נפצעים קשה. מר וולטרס ואריק בורחים בלימוזינה עם הכסף וחוטפים את מולי כבת ערובה; הכנופיה, שמידט וג'נקו רודפים אחריהם.
כאשר מרדף המכוניות מתפתח ברחבי העיר, ג'נקו יוצר פצצה מייצור ביתי לאחר שצבר ידע בשיעורי כימיה וזורק את הפצצה לתוך הלימוזינה, שמתפוצצת. מר וולטרס עוצר בצד ומנסה לברוח ברגל עם מולי כבת ערובה. הוא יורה בשמידט אך ג'נקו ספג את הכדור בזרועו, ומציל את שמידט; בתגובה, שמידט יורה במר וולטרס, ופוגע לא במכוון באיבר מינו. ג'נקו קורא בהצלחה בפני וולטרס את אזהרת מירנדה ועוצר את המורה ואת אריק. אחרי זה מולי מתפייסת עם מולי בטענה ש"אולי היית מניאק, אבל המניאק שבך הציל את חיי".שני השוטרים מיישבים את היחסים ביניהם. בתחנת המשטרה, שניהם מתקבלים בברכה כאשר דיקסון נותן להם משימה חדשה: להסתנן למכללה.
ביקורות והכנסות.
שחרור הסרט והביקורות.
ב-12 במרץ נערכה הקרנת הבכורה של הסרט באוסטין, טקסס בתיאטרון פארמאונט כחלק מפסטיבל SXSW. הסרט יצא להקרנה רחבה בתיאטראות ב-16 במרץ 2012.
הסרט התקבל בשבחים, עם מבקרים המשבחים את התסריט ואת הופעתו של טייטום. באתר Rotten Tomatoes, בהתבססות על 208 ביקורות, הסרט מחזיק ב-85% אחוזים של ביקורות חיוביות. ההסכמה הכללית הייתה: "סאטירה חכמה ומלאת חיבה מהנוסטלגיה של שנות השמונים, רחוב ג'אמפ 21 מציע מיינסטרים של קומדיה פרועה עם ביס משביע להפליא." Metacritic נתן לסרט ציון של 69 מתוך 100, בהתבססות על ביקורות מ-41 מבקרים.
הכנסות.
ביום הפתיחה, הסרט הגיע לפסגה של שוברי הקופות בצפון אמריקה עם 13.2 מיליון $. במשך סוף השבוע הראשון ליציאתו, הסרט גרף 35 מיליון דולר והוריד את הלורקס מהמקום הראשון שבו החזיק במשך שבועיים. הסרט גרף $138,447,667 בצפון אמריקה, ו-$63,137,661 במדינות אחרות, והגיע להכנסות של $201,585,328 ברחבי העולם; סרט זה נחשב גם לסרט המצליח ביותר אי פעם בקופות תחת הז'אנר של קומדיית תיכון.
מוזיקה.
את המוזיקה המקורית לסרט הלחין וכתב מארק מאדרסבאך, המוזיקאי הקבוע של פיל לורד וכריסטופר מילר, כשהפסקול המקורי של הסרט הולחן, נכתב ומבוצע בידי מגוון אמנים של היפ-הופ, ראפ ועוד.
רחוב ג'אמפ 21: פסקול הסרט המקורי
רחוב ג'אמפ 21: Original Motion Picture Score
01. Back Together (1:54)
02. Arrival At Police Academy (0:53)
03. Park Chase (2:00)
04. Jump Street Rules (1:05)
05. Korean Jesus (1:08)
06. Arrival At School (2:50)
07. Track Meet (1:17)
08. Party Prep And Fight (2:14)
09. Asking Molly To The Prom (1:18)
10. Running Out Of Time (1:23)
11. Fired (1:16)
12. Motorcycle Gang Shows Up (1:31)
13. Shoot Out (3:49)
14. Limo Chase (3:17)
15. Walters Holds Molly Hostage (1:23)
16. We Did It (1:49)
17. The Kiss (1:28)
18. End Credits (6:55)
סרט המשך.
ב-17 במרץ 2012, חברת ההפצות סוני פיקצ'רס הכריזה שתפעל על מנת להפיק סרט המשך, החברה חתמה על הסכם עם ג'ונה היל ובאקול שכתבו את התסריט לסרט ההמשך. היל וטייטום כיכבו גם בסרט ההמשך ואף היו המפיקים. פיל לורד וכריסטופר מילר חזרו לביים את הסרט. תחילה הסרט אמור היה לצאת לאקרנים ב-6 ביוני 2014. ב-8 במאי 2013, הוכרז שהסרט ידחה בשבוע ל-13 ביוני 2014. הוחלט שהסרט יקרא רחוב ג'אמפ 22.
מירוסלב קרלז'ה
מירוסלב קרלז'ה (בקרואטית: Miroslav Krleža; 7 ביולי 1893 - 29 בדצמבר 1981) היה סופר קרואטי שחי ופעל רוב חייו ביוגוסלביה, מחבר רומנים, נובלות, דרמות, פואמות ומסות. קרלז'ה נחשב לסופר הקרואטי החשוב ביותר במאה ה-20.
יצירתו הושפעה תחילה על ידי איבסן וסטרינדברג, ומאוחר יותר על ידי קרל קראוס, רילקה, דוסטויבסקי ופרוסט. עם ספריו הידועים ביותר נמנים "שובו של פיליפ לטינוביץ", "אינני משחק יותר" או "הלווייה בתרזינבורג".