מחיר היחידה, מדגם "שברולט דה לוקס", סדאן, בשנת 1949 בארצות הברית עמד על 1,492 דולר.
דור ראשון.
יוצר בין השנים 1941 - 1948.
דור שני.
יוצר בין השנים 1949 - 1952.
שם המפורש
פרונטיר איירליינס
פרונטיר איירליינס (באנגלית: Frontier Airlines) היא חברה לטיסות חסך אמריקאית, שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של דנוור. שמה של החברה זהה לחברת תעופה שפעלה בנמל התעופה של דנוור בין השנים 1950–1986. החברה מקיימת טיסות למעל 100 יעדים בארצות הברית והמדינות השכנות.
היסטוריה.
החברה נוסדה בפברואר 1994, במטרה לנצל את המחסור בטיסות בנמל התעופה של דנוור, שנוצר לאחר סגירת בסיס חברת קונטיננטל איירליינס בשנה הקודמת. החברה החלה את פעילותה בחודש יולי של אותה השנה באמצעות מטוסי בואינג 200–737, שהופעלו בין דנוור לערים בדקוטה הצפונית.
בתחילת שנות ה-2000 עבר צי המטוסים של החברה חידוש, ולשירות הוכנסו מטוסי איירבוס A318, איירבוס A319, ובואינג 300–737. באותה תקופה כבר נפרסה רשת הקווים של החברה לאורך כל ארצות הברית. בשנת 2005 הוציאה החברה את מטוסי הבואינג 737 האחרונים משירות, וצי המטוסים שלה עבר להתבסס על מטוסי איירבוס בלבד.
בשנת 2008 נקלעה החברה לקשיים כלכליים, ועברה תהליך של פשיטת רגל (צ'פטר 11), במסגרתו, נרכשה החברה על ידי חברת ההחזקות "ריפבליק איירוויז". בשנת 2010 אוחדה החברה עם חברת בת אחרת של ריפליק איירוויז - "מידווסט איירליינס", בשם של פרונטיר איירליינס.
בשנת 2013 נרכשה החברה על ידי חברת ההחזקות "אינדיגו פרטנרס", שהסבה את החברה לחברה לטיסות חסך.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לפברואר 2019:
רוחיר ון דר ויידן
סינתיה ספנסר, רוזנת ספנסר
סינתיה ספנסר, רוזנת ספנסר (באנגלית: Cynthia Spencer, Countess Spencer; 16 באוגוסט 1897 - 4 בדצמבר 1972) הייתה אצילה בריטית וסבתה מצד אביה של דיאנה, הנסיכה מוויילס.
ביוגרפיה.
סינתיה נולדה ב-16 באוגוסט 1897 בלונדון, לג'יימס המילטון, מרקיז המילטון, מאוחר יותר דוכס אברקורן השלישי, ולליידי רוזלינד בינגהאם, בתם של צ'ארלס בינגהאם, רוזן לוקאן הרביעי ולליידי ססיליה גורדון-לנוקס, בתם של צ'ארלס גורדון לנוקס, דוכס ריצ'מונד החמישי וליידי קרוליין פאג'ט.
ב-26 בפברואר 1919 התחתנה סינתיה עם אלברט ספנסר, ויקונט אלתורפ בכנסיית סיינט ג'יימס, פיקדילי, לונדון, ונולדו להם שני ילדים. סינתיה הייתה הסבתא של דיאנה, הנסיכה מוויילס, אשתו של צ'ארלס, נסיך ויילס. בשנת 1922 מת חמיה צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי, ובעלה ירש את נחלותיו ותאריו. סינתיה מתה בבית אבות של משפחת ספנסר, אחוזת אלתורפ כתוצאה מגידול במוח, והיא בת 75 שנים. היא הייתה ידועה מעט מאוד מחוץ למשפחתה, אולם עשרים שנה לאחר מותה, אנדרו מורטון כתב כי הנסיכה מוויילס "סבורה כי סבתא שלה דואגת לה בעולם הרוח."
משפחתה.
ב-26 בפברואר 1919 התחתנה סינתיה עם אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי, ונולדו להם שני ילדים:
T-Centralen
T-Centralen היא תחנת מטרו המהווה את ליבה של הרכבת התחתית של סטוקהולם. אל התחנה מתנקזים כל קווי המטרו בעיר והיא נקודת מפגש והחלפה בין אמצעי התחבורה השונים. התחנה ממוקמת מתחת לפני האדמה, מעל רציפי הרכבת הפרוורית (Stockholms pendeltåg ()), מתחת לרציפי תחנת הרכבת המרכזית (Stockholms centralstation ()) ובצמוד למסוף האוטובוסים המרכזי (Cityterminalen ()) - מה שהופך את התחנה לעמוסה ביותר בסטוקהולם. התחנה ממוקמת במרכז העיר, ברובע נורמאלם (Norrmalm), בין כיכר סרגל (Sergels torg) לבין רחוב ואסהגטן (Vasagatan). האות T בשם התחנה נובע מהמילה השוודית לרכבת תחתית- Tunnelbana.
בשנת 2017 עברו בתחנה 183,900 נוסעים ביום חול.
התחנה מכילה 6 רציפים בשלושה מפלסים שונים.
התחנה נפתחה לראשונה בשנת 1957 ושירתה תחילה את הקו האדום והירוק. התחנה נבנתה ב-2 מפלסים בעומק שונה: אחד בעומק 8.5 מטר והשני בעומק 14 מטר. בכל מפלס נמצאים 2 רציפים המשרתים רכבות בכיוונים הפוכים לקווים שונים כך שבמפלס העליון עובר הקו הירוק לכיוון צפון בעוד הקו האדום ממשיך דרומה ובמפלס התחתון עוברות רכבות בכיוון ההפוך בהתאמה- הקו הירוק ברכבות לכיוון דרום ואילו האדום ברכבות לכיוון צפון.
חלק שני של התחנה נפתח בשנת 1975 במפלס אחר, בעומק 32 מטרים, גם הוא בעל שני רציפים ויועד לשמש את הקו הכחול.
נקודה אמפידרומית
נקודה אמפידרומית, הנקראת גם "צומת גאות", היא נקודת האפס של הגאות. בנקודה האמפידרומית לא קיימים גאות ושפל, אם כי היא מושפעת מגאות ושפל בנקודות שלידה.
טווח הגאות - הפרש הגובה בין הגאות והשפל עולה עם המרחק מנקודה זו.
המונח אמפידרומי נובע מן המילים היווניות "amphi" (סביב) ו-"dromos" (ריצה), המתייחסת לגאות המסתובבת סביבם.
נקודות אמפידרומית מתרחשות בגלל האפקט של כוח קוריוליס וקיומם של אגנים, ימים ומפרצים באוקיינוס, ​​היוצרים תבנית גל הנקראת מערכת אמפידרומית, המסתובבת סביב הנקודה הדומיננטית.
בנקודות האמפידרומיות, אין כמעט תנועה מפעולת גאות. ייתכנו זרמי גאות ושפל, מכיוון שרמות המים משני צדי הנקודה האמפידרומית אינן זהות. מערכת אמפריתית נפרדת נוצרת על ידי כל מרכיב גאות תקופתי.
שולחן ערוך המקוצר
אידה סילברמן
אידה מרשה סילברמן (באנגלית: Ida Marcia Silverman 31 באוקטובר 1882- 1 בנובמבר 1973) הייתה נדבנית ופעילה ציונית אמריקאית. כיהנה כסגנית נשיאת הדסה. הייתה האשה הראשונה שכיהנה כסגנית נשיא הוועד היהודי-האמריקאי וארגון ציוני אמריקה. הקימה קרן לבניין בתי כנסת אשר תרמה לבנייתם של כ-100 בתי כנסת בישראל ובתפוצות.
ילדות ונעורים.
אידה קמלהור (Camelhor) נולדה במחוז קובנה, אז חלק מהאימפריה הרוסית והיום מחוז בליטא. היא הייתה בתם השמינית של הוריה, וכל אחיה נפטרו בילדותם. כשהייתה בת שמונה חודשים היגרו הוריה לארצות הברית והשתקעו בניו יורק. כשהייתה בת 10 עברו הוריה לפרובידנס, רוד איילנד. כשהייתה בת 11 ויתרה על פרס בתחרות נאום, משום שסירבה לצטט קטע מתוך המחזה האנטישמי הסוחר מוונציה. היא התייתמה מהוריה בגיל 15, סיימה את חוק לימודיה בגיל 16, והחלה לעבוד כמנהלת חשבונות עבור ארצ'יבלד סילברמן, יצרן תכשיטים ובעצמו מהגר מרוסיה. בשנת 1900 נישאה לארצ'יבלד.
עסקיו של ארצ'יבלד עלו יפה, ואיפשרו לסילברמן להתנדב לפעילות ציבורית כבר בצעירותה. היא הקימה ארגון נשים אשר סייע לבית יתומים יהודי מקומי. ב-1906 החלה בפעילות ציונית ברוד איילנד. בזכרונותיה ציטטה ארגון נשים מקומי, אשר תקף אותה על פעילותה הציונית: "היא חייבת למשפחתה שלא לסכן את מעמדה החברתי בעבודה למען מטרה בלתי מקובלת ובלתי אופנתית כמו הציונות - מטרה אשר נדונה לכישלון, מאחר שהיא לעולם לא תשיג דבר". עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, החלה לתרום ולגייס תרומות למען מטרות של בריאות ורווחה ברוד איילנד, וכן למציאת פתרונות קבע לפליטי המלחמה.
פעילות ציונית.
ב-1915 ייסדה סניף של הדסה במדינתה, ובארבע השנים שלאחר מכן הפכה לדמות מוכרת בזכות נאומים שנשאה במסגרות ציוניות, עד שהעפילה לתפקיד סגנית נשיאת הסתדרות הדסה. ב-1919 נבחרה לסגנית נשיא הוועד היהודי-האמריקאי, והייתה האשה הראשונה לכהן בתפקיד זה. התפקיד היה ייצוגי במהותו, ולא העניק לסילברמן סמכויות ממשיות, אך החסות שהעניק הארגון לנאומיה סייעה לביסוס דמותה כפעילה מרכזית בקרב ארגוני יהדות ארצות הברית.
בשנת 1925 ביקרה לראשונה בארץ ישראל, והשתתפה בטקס חנוכת האוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל החלה לכהן כסגנית נשיא ארגון ציוני אמריקה, וכסגנית יושב ראש קרן הבניין של בית החולים הדסה בהר הצופים.
חלק מרכזי בפעילותה הציונית של סילברמן היה נאומים בכנסי הסברה בקהילות יהודיות בארצות הברית וברחבי העולם. לאורך חייה טסה יותר מ-600 אלף מייל, ונטען שהיא טסה יותר מכל אשה אמריקנית אחרת. ביקרה בכל מדינות ארצות הברית, באמריקה הלטינית, באירופה, בדרום אפריקה, באוסטרליה, ברוסיה ובארץ ישראל. ב-1927 השתתפה בקונגרס הציוני העולמי ה-15 בבזל.
הפרידה מהדסה ופעילות למען ההתיישבות.
בשנת 1928 חוותה הציונות האמריקנית הממוסדת טלטלה סביב המשך כהונתו של לואי ליפסקי כנשיא ארגון ציוני אמריקה. בשבע שנות כהונתו צבר הארגון גירעונות כספיים, וליפסקי אף ספג ביקורת בשל סירובו לכלול בארגון אישים לא ציוניים. קבוצה בראשות לואי ברנדייס פעלה להדיחו, והפולמוס עורר רגשות רבים וחצה את יהדות ארצות הברית למחנות. נשיאת הדסה אירמה לינדהיים, וכן מייסדת הדסה הנרייטה סאלד, הצטרפו לקבוצתו של ברנדייס, ואילו סילברמן תמכה בהמשך כהונתו של ליפסקי. בעקבות המחלוקת הודיעה סילברמן על פרישתה מהדסה, ובמכתב הפרישה הטיחה בהנהגת הארגון האשמות קשות, במשיכת משכורות גבוהות לצד היעדר חיבור לצורכי השטח.
בשנים שלאחר מכן בילתה סילברמן לפחות ששה חודשים בשנה מחוץ לארצות הברית, וביקרה בארץ ישראל לפחות פעם בשנה. היא גייסה תרומות לשם רכישת קרקעות בארץ ישראל והקמת מושבות. ב-1931 נטעה את העץ הראשון בקיבוץ עין החורש שבעמק חפר.
ב-1938 שבה וחברה להדסה לשם גיוס תרומות לעליית הנוער, וסייעה לממן את עלייתם של 7,000 פליטים יהודים מאירופה לארץ ישראל. ב-1939 נסעה לפולין על מנת לסקור עבור הג'וינט את מצוקתם של יהודי המדינה ואת שיעור ההתאבדות הגבוה בה. היא הספיקה לעזוב את המדינה ימים ספורים לפני הפלישה הנאצית לפולין עם תחילת מלחמת העולם השנייה.
מאבק בטריטוריאליסטים.