במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 נערכו היהודים, במזרח אירופה, להגנת עצמית על בתיהם וקהילותיהם כנגד פורעים שניסו לפגוע בהם. פעילות הגנתית זו החלה מתוך ההבנה של היהודים שלא ניתן לסמוך על השלטונות שיגנו על הקהילות היהודיות והיא נתמכה על ידי התעוררות התנועות הציוניות והתנועות המהפכניות ברוסיה.
ניצנים להגנה עצמית צצו כבר ב"סופות בנגב" (1881) במהלכן מנעו יהודים, בברדיצ'ב, אודסה, ורשה ועוד, חדירה של פורעים לרחובות יהודיים. לאחר חוסר בהגנה עצמית יהודית במהלך פרעות קישינב (1903) הואצה ההתארגנות היהודית להגנה עצמית והתפשטה למספר רב של ערים ועיירות.
התארגנות זו נדרשה שוב במהלך מהפכת 1905 אז הופנה זעם ההמונים כלפי היהודים שנאלצו להגן על עצמם בכח הנשק ויהודים רבים נפגעו (כך באודסה, ז'יטומיר, יליזבטגראד, יקטרינוסלאב ועוד).
ב-1917, עם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, חודשה ההתארגנות היהודית להגנה עצמית. הפעם נתמכה התארגנות זו על ידי חיילים יהודים שערקו מהצבא הרוסי המתפורר.
אתלבאלד, מלך וסקס
אֵתֶלְבַּאלְד (Æthelbald of Wessex, 831 - 20 בדצמבר 860) מלך וסקס שבאנגליה בשנים 858–860.
אתלבאלד היה בנו השני של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה. הוא הפך ליורש העצר לאחר מות אחיו הבכור, אתלסטאן, שנשא בתואר מלך קנט. ב-856 הדיח אתלבאלד את אביו מכס המלוכה, והפך למלך במקומו. לאחר מות אביו נשא אתלבאלד לאישה את אלמנתו, ז'ודית מארטל, אך נישואים אלו בוטלו בידי הכנסייה, שאסרה על נישואי קרובים (כיוון שז'ודית הייתה גם אמו החורגת של אתלבאלד).
אתלבאלד מת ב-860 ונקבר בדורסט. אחיו אתלברט ירש את כסאו.
אז'ן סו
ניהול ידע
ניהול ידע הוא תהליך של יצירה, שיתוף, שימוש וניהול הידע והמידע של ארגון. זוהי גישה רב תחומית להשגת יעדים ארגוניים על ידי שימוש מיטבי בידע הארגוני. מנהלי ידע בארגון מתמקדים, בדרך כלל, בקידום יעדים ארגונים, שיפור ביצועים, יצירת יתרון תחרותי, פיתוח חדשנות, למידה מהצלחות, הטמעת ידע ושיפור מתמיד בארגון.
ניהול ידע ולמידה ארגונית הם תהליכים ארגוניים שיש בהם מידה של חפיפה. ניהול ידע מתמקד בידע ובמידע הארגוני כנכס אסטרטגי ואילו למידה ארגונית מתמקדת בתהליך של יצירת, שמירה והעברת ידע בארגון. ניהול הידע מאפשר למידה ארגונית.
התפתחות ניהול הידע בארגונים.
באמצע שנות השמונים של המאה הקודמת, החלו פרטים וארגונים להעריך את חשיבותו של הידע ולחפש שיטות לארגן את הידע הארגוני הנצבר. תחרות בינלאומית בין חברות עסקיות הגבירה את הצורך בניהול הידע. בין השנים 1986 ל-1989 הופיעו מספר מחקרים שטענו כי מנהלים עדין לא מעריכים את חשיבות ניהול הידע הארגוני.
לארי פרוסאק, טוען שניהול הידע קשור למספר מגמות: מחשוב של ארגונים ותעשיות, גלובליזציה ומקומו ההולך וגדל של הידע בארגון.
גורמים המשפיעים על ניהול הידע בארגון.
הטמעת מערכות ניהול ידע ותרבות ארגונית המעודדת איסוף והפצה של ידע מושפעת מארבעה גורמים מרכזיים:
פתרונות טכנולוגיים וארגוניים לניהול ידע.
ישנו מגוון רחב מאוד של פתרונות לניהול הידע המסייעים לכל אחד, בדרכו, לנהל את הידע הארגוני. כל פתרון הוא שילוב של כלי מחשובי, תהליכי עבודה תומכים, ארגון ועיבוד תכנים והיבט תרבותי ארגוני. הפתרונות המוכרים לניהול ידע כוללים:
היערכות ארגונית.
ניהול ידע הוא מהלך ארגוני המחייב התייחסות כוללת:
היסטוריה.
תחום ניהול הידע חדש יחסית ואוזכר לראשונה מאמצע שנות ה-90. בין הארגונים ראשונים בעולם שהקדישו מאמץ בנושא: Buckman Labertories, בריטיש פטרוליום הבנק העולמי, נאס"א..
מובילי דעה ראשונים.
מייסדי התחום היו פרופסור תומאס דוונפורט מה-Babson College , לורנס פרוסאק, איקוג'ירו נונקה שפיתח יחד עם הירוטקה טאוקאוצ'י ופיטר דרוקר שטבע את המונח עובד ידע.
נונקה וטאוקאוצ'י נעזרו במושגים אפיסטמולוגיים של הפילוסופיה של המדע והרחיבו את תאוריית ידע השתיקה של מיכאל פולני. על סמך זה פיתחו את מודל ה-SECI הידוע גם כ"ספירלת נונקה".
התפתחות התחום בישראל.
התחום הוצג לראשונה בישראל על ידי ד"ר עדנה פשר, יועצת לניהול, בכנס ב-1996 אשר עסק בידע לפעולה. הראשון שהוגדר בישראל כ"מנהל ידע" היה רון דביר, שמונה למנהל הידע ב-ECI Telecom, ולימים סיים דוקטורט בתחום. ישנם כעשרה בעלי תואר ד"ר בתחום ניהול הידע, וניתן ללמוד אותו במסגרת תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון, תואר שני באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת חיפה (במשולב עם מדעי המידע) ולתואר ראשון ב.
בשנת 2001 הוקם "פורום ניהול הידע בישראל" כקהילה בה חברים אנשי מקצוע מארגונים שונים, יועצים, מנהלי ידע ואחרים המתעניינים בניהול ידע ובתחומים הקשורים לו. הפורום פועל להיות מקור ורשת ידע מקצועיים ומובילים עבור כל העוסקים בניהול ידע בישראל. הוא מקיים כנס כללי מדי שנה ומספר מפגשים וימי עיון לאורך השנה, מוציא לאור ספרים הנכתבים בשיתוף על ידי חברי הפורום ומקיים אתר רשת חברתית ומקצועית.
ישראל הייתה הראשונה לפתח תו תקן בתחום, ביוזמת מכון התקנים הישראלי (ת"י 2006), ומובילה את צוות המומחים הבינלאומי בגיבוש תקן ISO גלובלי (ISO 30401).
מטרייה
מִטרייה היא חפץ המשמש להגנה מפני גשם. שמשייה היא חפץ דומה המשמש להגנה מפני השמש. בעברית שמות עצם אלו גזורים מהשמות "מטר" ו"שמש", בהתאמה.
מטריות בנות ימינו הן קלות לקיפול וקומקפטיות, לרוב יש להן מוט טלסקופי, מנעולים למצב קיפול ופריסה, והן עשויות בדי כותנה, ניילון ופלסטיק שבאו במקום המשי. מאידך זרועותיהן הדקות ומנעוליהן מתעקמים או נשברים תדיר.
היסטוריה.
בסין העתיקה החלו להשתמש במטריות כבר לפני 3,000 שנה, אבל לא להגנה מפני הגשם אלא כסמל למעמדו החברתי של בעל המטרייה, והיו משתמשים בה ללא קשר לשמש או לגשם. מטריות אלה היו מסגרות עץ שכוסו בעלים או בעורות, וקושטו בסמלים.
בתחריטים שנמצאו בנינוה נראות שמשיות, כאשר משרתים נושאים שמשיה שתגן על המלך. בעת העתיקה השתמשו נשים בשמשיות בעיקר כאביזר אופנה המסוכך מפני השמש ולא כמטריות.
בשנת 1730 בערך, בצרפת החלו נשים להשתמש במטריות כהגנה מפני הגשם. בתקופה זו גברים נמנעו מלהשתמש במטרייה כיוון שהדבר נחשב לא מכובד.
בתקופה הוויקטוריאנית מטריות היו עשויות משי על מסגרת עץ או עצמות לווייתן וכשנרטבו קשה היה לקפלן.
סמואל פוקס, תושב אנגליה היה הראשון שייצר מטריות בייצור המוני. המטריות שייצר נאטמו והורכבו על מסגרת פלדה, שיוצרו על פי פטנט שנרשם בשנת 1852. במהלך השנים נרשמו פטנטים רבים על מטריות מתקפלות שיהיה ניתן לקפל לגודל יותר קטן. בשנת 1928 הוקמה חברה שהחלה להפיץ את המטריות המתקפלות של האנס האופט בגרמניה.
ב-30 בספטמבר 1938, נפגש ראש ממשלת אנגליה נוויל צ'מברלין במינכן עם היטלר במטרה לעצור את הידרדרות אירופה למלחמה כוללת. נוויל נשא את מטרייתו השחורה על זרועו וכך היא הפכה יחד עמו לסמל של כישלון שיחות שלום.
במלחמת העולם השנייה, כאשר הנאצים בהולנד החרימו רכוש יהודי הם גם החרימו מטריות. יצרן המטריות היהודי פיליפ כהן מפנלו, שהמפעל שלו הועבר לידי הולנדי לא יהודי, הגה רעיון לתפור כובעי גשם עבור היהודים. הוא נתן לבתו מרתה לחבריה מילו ואחותו סרה אנשדדט גלילים של בד חסום גשם, הם תפרו כובעי גשם והתפרנסו ממכירתם.
התהפכות המטרייה.
אחת הבעיות הנפוצות בשימוש במטרייה מודרנית, היא תופעת 'התהפכות' המטרייה. מכיוון שפעמים רבות הגשם מלווה גם ברוחות, קימור המטרייה מתהפך כלפי מעלה, כשפעמים רבות הדבר גורם לנזק בלתי הפיך למטרייה.
מכיוון שהרוח גורמת להתהפכות המטרייה גם אם היא מנשבת מעל המטרייה ולא מתחתיה, וזאת בהתאם למשוואת ברנולי, התופעה נפוצה ביותר. ישנם כמה סוגי מטריות אשר באים להתמודד עם בעיה זו:
צורה נוספת להתמודד עם בעיית ההתהפכות, היא נשיאה של המטרייה בקצה העליון של מוט המטרייה, והפניה מהירה של המטרייה מול כיון נשיבת הרוח, כך שהרוח תמנע מלחץ האוויר לגרום להתהפכותה. שיטה זו קשה לביצוע ברוח סוערת המתאפיינת בשינויי כיוון רבים, וכן היא כרוכה במאמץ גדול בהרמת היד למשך זמן.
בהלכה.
הפוסקים דנו בשימוש במטרייה בשבת וכתבו שאסור לפותחו, לסוגרו ולהשתמש בו מכיוון שהוא מעין אוהל.
מרכז רפואי קפלן
מרכז רפואי קפלן הידוע גם בשם בית החולים קפלן הוקם ברחובות בשנת 1953 והוא אחד מבתי החולים של שירותי בריאות כללית בישראל.
מידע כללי.
הוא נקרא על שמו של אליעזר קפלן, ממנהיגי תנועת העבודה ושר האוצר הראשון של מדינת ישראל. בבית החולים מעל לחמש מאות מיטות אשפוז והוא משרת בעיקר את תושבי השפלה הדרומית. יש למרכז הרפואי קפלן שלוחה בגדרה – המרכז הרפואי הגריאטרי הרצפלד, המתפקד כבית חולים גריאטרי-סיעודי.
בית החולים קפלן מסונף לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ופועל בו אחד מבתי הספר לסיעוד של האוניברסיטה. בנוסף פועל בו בית הספר הארצי לרנטגנאות ולדימות של קופת חולים כללית, המכשיר רנטגנאים חדשים ומעביר השתלמויות מקצועיות בתחום.
היסטוריה.