כיוון ש-"Crazier" לא נשלח באופן רשמי לרדיו ולא הופץ כסינגל, המכירות הדיגיטליות החזקות שלו היו אלה שהצליחו לגרום לו להיכנס למצעדים נוספים ברחבי העולם, כדוגמת המצעדים שבממלכה המאוחדת, אוסטרליה וקנדה. השיר הופיע לראשונה במקום ה-72 בשבוע שהסתיים ב-11 באפריל 2009 במצעד השירים הדיגיטליים. במהלך השבוע שהסתיים ב-2 במאי 2009, הוא הגיע למקום ה-31 במצעד השירים הדיגיטליים, ולמקום ה-67 בקנדה הוט 100. "Crazier" הגיע למקום ה-57 במצעד הסינגלים האוסטרלי. השיר הופיע לראשונה במקום ה-100 במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע שהסתיים ב-16 במאי 2009.
I Did Something Bad
I Did Something Bad (בעברית: עָשִׂיתִי מַשֶּׁהוּ רַע) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השישי, "Reputation". השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2017, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-14 במצעד השירים מתחת להוט 100. כבר ביציאתו של השיר, הופנו כלפיו ביקורות חיוביות מטעם מגזינים ואתרי מוזיקה שונים. רוב שפילד ממגזין רולינג סטון סקר את השיר בחיוב ודירג אותו כאחד מארבעים השירים הטובים ביותר של סוויפט.
כמו כן, הופעתה של סוויפט עם השיר במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית דורגה על ידי בילבורד כהופעה השנייה הטובה ביותר של אותו הערב.
רקע וכתיבה.
באתר "The Pop Song Professor", ניתחו את הרקע של "I Did Something Bad" לעומק, תוך שנכתב עליו כי הוא עוקב אחר אותה הנוסחה של "Look What You Made Me Do" ו-"". בשיר הזה סוויפט מציגה את הצד הכועס והקשה ביותר שלה, שהוצג גם בשני השירים שצוינו לעיל. לאורכו היא מדברת על הזעם הרב שהצטבר בה ועל כך שהיא לא מחכה לאף אחד שיבוא ויציל אותה. עוד היא מציינת, כי היא מוכנה להרוס ולהשמיד את האויבים שלה.
במהלך הקריירה שלה, סוויפט חוותה שלל קונפליקטים עם שלל ידוענים כמו קניה וסט, קייטי פרי, קים קרדשיאן, ניקי מינאז' וכדומה, תוך שהתקשורת הפנתה כלפיה ביקורת קשה גם כן, אך היא בתגובה, עמדה מול כולם והתמודדה איתם בדרכים שלה ובצעדים שלה. כמו כן, יש בשיר אלמנטים ואזכורים של ראשית הקריירה שלה.
משמעות.
המשמעות של השיר, תוארה והוסברה ב-"The Pop Song Professor" גם כן.
בית ראשון.
בבית הראשון, מדברת סוויפט על כך שהיא לא סומכת על אנשים שתופסים מעצמם כביכול. (נרקיסיסטים למיניהם) היא מוסיפה שאותם הנרקיסיסטים מקיפים ואוהבים אותה ואף מעוניינים להיות בחברתה ולכן, היא בתגובה "מנגנת אותם כמו כינור" (דימוי לכך שהיא נותנת להם לגיטימציה להמשיך ולהיות בחברתה) וגורמת להכל להיראות תקין. היא בעצם יוצרת איתם קשרים מזויפים, תוך שקורים ביניהם יחסים מניפולטיביים וזאת, בנוסף לכך שהיחסים ביניהם מבוססים על שקרים והיא מדברת על כך בשורה "על כל שקר שאני אומרת להם, הם אומרים לי שלושה". היא מצדיקה את מעשיה עוד יותר בטענה ש"כך העולם עובד". היא "משחקת" לפי הכללים שהאויבים שלה יצרו ומתנהגת בדיוק כמותם.
פזמון.
קדם-פזמון.
בקדם-פזמון, סוויפט שרה: "העור שלי בוער ולהבות חורכות אותו; צבע אדום ארגמן על השפתיים שלי" (ככל הנראה אזכור לקעקועים ושפתונים) וטוענת שהיא "לא חייבת שום דבר לגבר שמדבר עליה דברי חרפה ונאצה". היא מסבירה שאין בכוונותיה להתפייס במקרים כאלה, היות שאותו האחד שפגע בה, היה צריך לקחת בחשבון את התגובה שלה. היא מוסיפה שהיא תשתמש באותו הגבר שפגע בה בצורה שהיא תרצה, תוך שהיא תתנקם בו וכל מה שהוא יקבל ממנה יגיע לו.
הפזמון.
בפזמון של השיר, סוויפט משקפת כיצד התקשורת ואולי מעריציה רואים את מעשיה. כשהיא משתמשת ומנצלת מישהו שפגע בה, העולם טוען שהיא "עשתה משהו רע" (בדיוק כשם השיר "I Did Something Bad"), אך היא תוהה מדוע "זה מרגיש כל כך טוב". התחושה והתביעה מנוגדות זו לזו, אך נראה כי היא די בטוחה שהתחושה היא הנכונה מבין השתיים. היא מרחיקה לכת ומצהירה שזה היה "הדבר הכי כיף שהיה לי / והייתי עושה את זה שוב ושוב אם הייתי יכולה". הפעולה של "הדבר הרע" שהיא עשתה לא ברורה, אך היא שמחה שהיא עשתה אותה.
פוסט-פזמון.
בפוסט-פזמון סוויפט שרה בזעים ובכעס את השורה "רא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא, מלכודת מוות" (באנגלית: "Ra-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta, death trap"), שלוש פעמים, תוך שבשורה הרביעית בפוסט-פזמון היא שרה "מלכודת מוות, מלכודת, מלכודת" (באנגלית: "Death trap, trap, trap"), שפירושן הוא נוכח העובדה שמי שיפגע בה יכניס את עצמו למלכודת מוות והיא תדאג שהוא יישא בתוצאות הנלוות לכך. היא מתארת את עצמה כ"מלכודת מוות" ומצהירה שמי שינסה להשתמש בה או לפגוע בה יגרום לה לפעול בהתאם. (אותה הפעולה המדוברת, היא בעצם אותו "המעשה הרע" שמופיע בשם השיר)
בית שני.
בעוד שהבית הראשון עוסק בנרקיסיסטים למיניהם, בבית השני סוויפט מדברת על הפלייבויז, שחושבים שהם טובים עם נשים ויכולים "לשחק" איתן כביכול. היא מכירה בהם, אך לא סומכת עליהם אף על פי שהיא גורמת להם לחוש כלפיה "אהבה". לאחר שהיא משיגה בכוחות עצמה כסף רב, היא "מטיסה אותם בכל רחבי העולם ומניחה להם לחשוב שהיא תלויה בהם", אך המצב הפוך והיא זו ששולטת בהם, תוך שהם תלויים בחסדיה. כשהיא נותנת להם את התחושה שהיא תלויה בהם, נראה כי היא מדברת על גברים יהירים שרוצים לנצל אותה. היא מכניסה ציניות וגורמת להם לחשוב שהם "המושיעים שלה", להם היא זקוקה נואשות, מה שלא נכון.
בהמשך הבית, היא שרה, "הם אף פעם לא רואים את זה מגיע"; היא מסבירה באופן מובהק כי זו נקודת השיא של המצב (בינה לבין אותם הגברים) וזהו הזמן לפגוע באותם האנשים המדוברים; היא מוסיפה שהיא עושה זאת במהירות ובזמן הנכון והם, לא צופים את המכה. זאת, בנוסף לכך שהיא שרה "כך העולם עובד" ו"צריך לעזוב לפני שמעזיבים אותך". כלומר, היא מחליטה לפעול ולפגוע לפני שיפעלו ויפגעו בה.
קדם-פזמון שני.
קדם-הפזמון השני משתנה בצורה משמעותית מקדם-הפזמון הראשון. כאן, היא מספרת על גבר שהיא נפרדה ממנו והוא בתגובה אמר לה לא "לזרוק דבר טוב", תוך שהיא השיבה שהוא חצה את הגבולות ופגע בה. לפיכך, היא מרגישה שהיא "לא חייבת לו שום דבר". מה שכן, היא שרה, על כך שהוא היה צריך לצפות את הפגיעה ושהיא כפי שכבר נאמר, לא חייבת לו שום דבר.
למרות העובדה שלאותו הגבר הזה לא הייתה את האפשרות לבזבז את כספה של סוויפט, היא מרגישה שהיא נוצלה וכתוצאה מכך, היא נפרדת ממנו.
גשר מוזיקלי.
השורה הראשונה בגשר המוזיקלי מתייחסת לציד המכשפות בסיילם; רצף אירועים שהתרחשו בעיירה האמריקאית סיילם שבקולוניית מסצ'וסטס בשנת 1692. במהלך חצי שנה נידונו 13 נשים ו-6 גברים למוות בתלייה על ידי בית המשפט המקומי, לאחר שהורשעו במעשי מאגיה שחורה וכישוף. אדם נוסף הומת בעינויים, לאחר שסירב לעמוד למשפט בבית משפט אזרחי בהאשמה כזאת. מאות אחרים, שלא הורשעו, נכלאו לעיתים לזמן ממושך, לאחר שנחשדו כעוסקים בכישוף. עצם הדיון וההרשעה בבית משפט אזרחי על עבירות הכישוף, וההוצאות להורג בעוון כישוף, בהיקף כה גדול בתקופה של מספר חודשים, היה תופעה יוצאת דופן, ייחודית לעיירה סיילם ולשנת 1692.
סוויפט מרגישה שמתייחסים אליה כאל מכשפה למרות שהיא לא ושהיא יכולה להוכיח שהמעשים שלה מוצדקים. היא מתארת מצב הוא האויבים שלה נועצים בה "קלשונות" (דימוי לדברי חרפה ונאצה) ובעצם מאשימים אותה בכך שהיא אדם רע, על לא עוול בכפה. היא מוסיפה שאותם האנשים מאשימים אותה בנושאים שונים ורבים לשווא. עם זאת, היא מסבירה שבהתחלה היא נמנעה מלהיכנס לאינטריגות, תוך שהיא ויתרה מראש אך עכשיו, היא שרה "בואו, תשרפו אותי", תוך שהיא מצהירה שאת האשמות השווא היא תוכל לספוג ואפילו להשיב אש בחזרה כנגד כל השנאה שמפנים כלפיה.
אאוטרו.
לקראת סוף השיר, סוויפט שרה את פוסט-הפזמון בשנית, תוך שהיא מסיימת אותו עם השורה "זה פשוט הרגיש כל כך טוב, טוב". היא בעצם מבינה שהשנאה, הנאצה וכל דברי החרפה ימשיכו להיות מופנים כלפיה למרות שהיא לא עשתה דבר ולכן היא מרשה לעצמה להתבטא בצורה כזו שמציגה אותה כאחת שעשתה משהו רע ואפילו נהנתה מזה.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-65 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
הצלחה מסחרית.
ב-23 בדצמבר 2017, כמה שבועות לאחר צאתו ביחד עם שאר שירי האלבום, הצליח השיר להגיע למקום ה-14 במצעד השירים מתחת להוט 100. היות שסוויפט לא העלתה את השיר לרשתות הזרמות המדיה השונות בתחילת צאתו, הוא לא הצליח לשהות במצעד זמן רב ושבוע לאחר מכן יצא ממנו. בהמשך, העלתה את המוזיקה שלה לרשתות הזרמות המדיה השונות, והשיר זכה להצלחה מחודשת. בספוטיפיי, הצליח לצבור למעלה מ-125 מיליון השמעות מבלי שיצא כסינגל, דבר אשר הופך אותו לאחד מהשירים הבודדים באותה העת שהצליחו לעשות זאת ולאחד מהשירים המושמעים ביותר מהאלבום.
מוזיאון מסילות הברזל הרוסיות
מוזיאון מסילות הברזל הרוסיות (ברוסית: Музей железных дорог России) ממוקם ליד תחנת הרכבת בלטיסקי (Baltiysky) בסנקט פטרבורג והוא אחד ממוזיאוני הרכבות הגדולים בעולם. המוזיאון הוקם בשנת 1978, אם כי האתר הנוכחי שלו ותצוגת התערוכות נפתחה לציבור ב-1 בנובמבר 2017. המוזיאון מבצע שימוש במבנה ששימש כתחנת תיקון קטרים מהמאה ה-19 שנבנה בשנים 1857–1858, אולם המוזיאון מכיל גם בניין שני ובו אזורי תצוגה נוספים.