בשנת 2017 החלה במערכת יחסים עם אושיית הרשת בן זיני עד לפרידתם בתחילת 2020. לאחר מכן, מאז 2020 היא בזוגיות עם הזמר לירן דנינו.
בשנת 2022, מלכוב השתחררה מהצה"ל לאחר שהייתה בלהקה צבאית.
מתחזים
מתחזים (באנגלית: Imposters) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה שחורה בכיכובם של ענבר לביא ורוב היפס.
העונה הראשונה, בת 10 פרקים עלתה לאוויר ב-7 בפברואר 2017 והסתיימה ב-11 באפריל 2017. ב-17 באפריל, הסדרה חודשה לעונה שנייה אשר כללה 10 פרקים, ושודרה בין 5 באפריל 2018 ל-7 ביוני 2018. ב-1 ביוני 2018, בראבו ביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות.
הסדרה עוקבת אחרי מאדי ג'ונסון, אמנית הונאה, אשר מעורבת במערכות יחסים עם גברים ונשים, במטרה לשדוד מהם את כל רכושם, כמו גם את לבם.
עלילה.
מאדי ג'ונסון (ענבר לביא) היא אמנית הונאה שעובדת במשותף עם מקס וסאלי, ומקבלים הוראות מבן אדם מסתורי העונה לכינוי "הדוקטור", שיש לו צוותים של אמני הונאה העובדים בשבילו במספר ערים. שיטת הפעולה שלהם היא לגרום לקורבנות שלהם (זכר או נקבה) להתאהב במאדי תוך כדי כניסה לחייהם ואז לגנוב את כל חפצי הערך שלהם זמן קצר לאחר שנישאו להם. אחרי שעזרא בלום, הופך לקורבן האחרון של ההונאה שלהם, הוא מקבל ביקור מריצ'רד אוונס, אחד הקורבנות הקודמים של מאדי, שמחפש אותה. יחד הם מוצאים את ג'ולס לנגמור, אמנית, שנשואה גם היא למאדי. השלושה מחליטים להתאגד ולחפש את מאדי, שמנסה בימים אלה להונות את סוכן ה-FBI, פטריק קמפבל, ולקבל את כספם בחזרה.
ציפור (סירה)
ציפור היא סירה מהירה במקורה שימשה את הצי המלכותי האיטלקי כטרפדת. ואילו את שייטת 13 של חיל הים הישראלי שימשה לפיקוד קדמי, איסוף לוחמים, ותובלת פושטים. סירות מדגם ציפור שירתו מאז מלחמת העצמאות ועד מלחמת ששת הימים. עד שהוחלפו בסנוניות במהלך מלחמת ההתשה.
רכישה.
סירה ראשונה נרכשה בשנת 1950 ממפעל 'קטניו. יחד עם סירות הנפץ. בחיל הים הישראלי נקראה ה"הציפור הכחולה" על שם המכונית המהירה ביותר בעולם באותה עת הציפור הכחולה Proteus CN7 . הסירה המקורית השתמשה בגוף מעץ בשיטה מרועפת ועם חבטות הגלים במהירות הגבוהה נעשה רעוע. גם פרצה בה שרפה שכובתה אך לאחר מספר שנים הושבתה. שתי סירות נוספות, נבנו מעץ בדופן חלקה, בבית המלאכה של השייטת בישראל.
התקנות.
הסירה תוכננה לשאת במרכזה טורפדו יחיד. במקומו הורכבו מכלי דלק שהאריכו את טווח ההפלגה. נפח פנים הסירה איפשר השטת כ-6 לוחמים. הסירות צוידו במכשירי קשר בתחום תג"ם ות"אג וחומשה במקלע 0.3. מעמדה מחוזקת בחרטום ניתן היה להפעיל מרגמה 52 ששימשה לירי פגזי תאורה. בתחילת שנות ה-60 צוידה במכשיר מכ"ם של חברת רייטאון. אנטנת המכ"ם מעל הקבינה הייתה ניתנת לקיפול על מנת להרכיב במקומה מקלע 0.3.
פעילות מבצעית.
במהלך מלחמת העולם השנייה שותפה הסירה בחלק מפעולות השייטת העשירית האיטלקית . בחיל הים נעשה בה שימוש רב לצורכי אימונים. להובלת לוחמים ולפיקוח צלילה. כמו כן עשתה שירות חשוב בטקסים של החייל בהובלת מפקדים והצדעה מכלי השיט.
עירית מאיר
עירית מאיר (18 באוגוסט 1957 – 23 בפברואר 2018) הייתה בלשנית ישראלית, אשר התמחתה בבלשנות של שפות הסימנים. היא הייתה פרופסור חבר בחוג ללשון העברית ובחוג להפרעות בתקשורת של אוניברסיטת חיפה, ומנהלת שותפה של מעבדת המחקר של שפת הסימנים, לצד פרופסור ונדי סנדלר.
ראשית חייה.
מאיר נולדה בשם עירית אייזנשטדט ב-18 באוגוסט 1957 בירושלים. הוריה היו הפרופסור שמואל נח אייזנשטדט, סוציולוג ישראלי, ושולמית.
במהלך שנות לימודיה בבית הספר הייתה חברה בתנועת הצופים, שם הייתה מדריכה. היא השתתפה במספר משלחות נוער ישראלי לארצות הברית ולאירופה, ועסקה בפעילות סוציאלית והתנדבותית במהלך שנות לימודיה. היא גם ניגנה על חליל. סיימה את לימודיה התיכוניים כמצטיינת הכיתה, ונבחרה להקריא את נאום הסיום במהלך טקס סיום התיכון. ב-1975 עסקה במשך שנה בעבודה סוציאלית במצפה רמון.
בשירותה הצבאי התגייסה לאגף המודיעין, שם הרחיבה את ידיעותיה בשפה הערבית.
קריירה בבלשנות.
ב-1998 קיבלה תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים. התזה שלה נקראה "Thematic structure and verb agreement in Israeli Sign Language" (בעברית: המבנה התמטי והתאמת הפועל בשפת הסימנים הישראלית). התחביר והסמנטיקה של התאמת הפועל היו אחד הנושאים המרכזיים במחקרה על שפות הסימנים. נושא נוסף היה איקוניות: דמיון בין הסימן ובין המשמעות שלו .
בשנת 2004, כתבה מאיר ספר על שפת הסימנים הישראלית יחד עם ונדי סנדלר, שיועד לציבור הרחב בשם "שפה במרחב: אשנב לשפת הסימנים הישראלית". בספר זה הוצגו תבניות כף היד של שפת הסימנים הישראלית ותוארה הפרודוקטיביות של השפה, המאפשרת ליצור כמות אינסופית של משפטים ממספר סופי של כללי תחביר. תנועות הידיים במרחב מבטאות שוני בין המשפטים, וכך המשפט "אני אומר לך" מסומן בתנועה מהדובר לבן שיחו, והמשפט "הוא אומר לך" מסומן כשהיד נעה מנקודה צדדית אל בן השיח, ואין זה משנה אם הנקודה הצדדית נמצאת בצד ימין או שמאל. על ידי התנועה אפשר להבדיל בין מבוגר לילד, כשבמקרה של ילד הנקודה הצדדית היא נמוכה יותר. כשהדובר מסמן "אני אומר לכם", היד שלו נעה בצורה אופקית לרוחב, כשהיא מסמנת קהל. שפת הסימנים הישראלית משתמשת בחלל מול הדובר על מנת להביע הבדלים בגוף ובמספר. המרחב מאפשר להשתמש גם בשינוי זהות: במקום לסמן "דני אמר" ו"יוסי אמר", המסמן מפנה פניו ימינה לדני, או שמאלה ליוסי. גם הבעות הפנים בשפת הסימנים מחליפות את האינטונציה הקולית, וכך הרמת הגבות מסמנת שאלה, על מנת להבדיל בין "יוסי הלך?" ובין "יוסי הלך".
בשיתוף פעולה עם מארק ארונוף , קארול פאדן וונדי סנדלר, תרמה מאיר רבות למידע על יצירת שפה במחקר על שפת הסימנים של שבט א-סייד. מחקרם מופיע בספר המדע הפופולרי, "Talking Hands", של מרגלית פוקס .
מאיר התמחתה גם בעברית מודרנית, והייתה חברת הוועדה למונחי בלשנות של האקדמיה ללשון העברית.
היא כתבה מאמרים על בלשנות עברית מודרנית, ועם משה בר-אשר ערכה את "נטעי אילן", קובץ המכיל מחקרים בנושאי השפה העברית.
מאיר נפטרה בטרם עת ב-23 בפברואר 2018, והותירה בעל, פרופסור רון מאיר בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ושלוש בנות. לזכרה נערך יום עיון ב-14 במאי 2018.
קלריס אגבניינו
קלריס אגבניינו (בצרפתית: Clarisse Agbegnenou; נולדה ב-25 באוקטובר 1992) היא ג'ודוקא צרפתייה המתחרה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. אגבניינו היא האלופה האולימפית מטוקיו 2020, זוכת מדליית כסף מריו 2016 וחמש פעמים אלופת העולם (2014, 2017, 2018, 2019 ו-2021).
ביוגרפיה וקריירה.
אגבניינו נולדה בעיר רן בצרפת, וגדלה בעיירה אנייר-סור-סן. היא בת להורים ממוצא טוגולזי, אביה ויקטור אגבניינו הוא מדען מטוגו, שמה של אמה הוא פולין ויש לה שלושה אחים. בצעירותה החלה להתאמן בג'ודו במועדון המקומי 'Arts Martiaux d'Asnières' (אמנויות הלחימה של אנייר).
המדליה הראשונה של אגבניינו בקריירה המקצועית הגיעה ביוני 2010 בטורניר 'World Cup Tallinn' בו זכתה במדליית ארד לאחר שניצחה בקרב על המדליה את ירדן ג'רבי הישראלית. באותה השנה היא זכתה גם במדליית הזהב בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי כשניצחה בגמר את בת-ארצה ז'בריז אמאן. באליפות אירופה בשנת 2012 שנערכה בצ'ליאבינסק קלריס זכתה במדליית ארד, היא הגיעה לקרב חצי הגמר, הפסידה לירדן ג'רבי ונשרה לקרב על הארד בו ניצחה את רמילה יוסובובה האזרית. באליפות אירופה שנה לאחר מכן היא זכתה לראשונה במדליית הזהב כאשר ניצחה בגמר את מרתה לבאזינה הרוסייה באיפון כ-40 שניות מתחילת הקרב.
באליפות העולם בשנת 2013 שנערכה בריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. ברבע הגמר היא ניצחה את מרטינה טריידוס הגרמנייה, בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את הצרפתייה ז'בריז אמאן כשתי דקות מפתיחת הקרב. בגמר היא פגשה את ירדן ג'רבי הישראלית והפסידה באיפון תוך 43 שניות לאחר שג'רבי הספיקה לקבל ניקוד יוקו וכמה שניות לאחר מכן ביצעה את "חניקת ג'רבי" שגרמה לאגבניינו להתעלף.
באליפות העולם שנה לאחר מכן, קלריס זכתה במדליית הזהב. ברבע הגמר היא ניצחה ביוקו את אדוויג' גוונד האיטלקייה, בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את אן-לור בלאר הצרפתייה לאחר שהצליחה לרתק אותה למזרן ובגמר פגשה את ירדן ג'רבי בשחזור הגמר מ-2013. כחצי דקה מפתיחת הקרב אגבניינו השיגה ניקוד יוקו וכדקה לאחר מכן השיגה איפון וניצחה. באותה השנה היא זכתה גם באליפות אירופה שנערכה במונפלייה שבמדינת הולדתה לאחר שניצחה בגמר את טינה טרסטניאק הסלובנית. לאחר זכייתה נשיא טוגו פור ניאסנגבה בירך אותה אישית על ההישג.
באליפות העולם 2015 זכתה קלריס שוב במדליית הכסף. בשלב רבע הגמר היא ניצחה בווזארי ויוקו את מיקו טאשירו היפנית, בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את ירדן ג'רבי לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב ובגמר היא נכנעה לטינה טרסטניאק הסלובנית. באותה שנה השתתפה במשחקים האירופיים הראשונים שנערכו בבאקו והיו למעשה אליפות אירופה, אגבניינו זכתה במדליית הארד לאחר שניצחה את ג'ול פראנסן ההולנדית בקרב על המדליה.
באולימפיאדת ריו 2016, אגבניינו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הכסף. בקרב הראשון שלה אשר היה בשלב בשמינית הגמר היא ניצחה את בוסרה קטיפוגלו הטורקית, ברבע הגמר היא ניצחה את אניקה ואן אמדן ההולנדית ובחצי הגמר היא ניצחה את מיקו טאשירו היפנית. בגמר היא פגשה את טינה טרסטניאק הסלובנית והפסידה באיפון לאחר שטרסטניאק הצליחה לרתק אותה למזרן.