דוֹרְצ'וֹל (בסרבית קירילית: Дорћол, בסרבית בכתב לטיני: Dorćol) היא שכונת מגורים ברובע "העיר העתיקה" של בלגרד בירת סרביה. לאורך מאות שנים התגוררו יהודי בלגרד בשכונה זו והיא כונתה "השכונה היהודית".
אטימולוגיה.
השם העממי של השכונה "דורצ'ול" הוא שיבוש של המונח dörtyol אשר משמעו בטורקית עות'מאנית: ארבע דרכים (dört, ארבע בטורקית ו-yol, דרך בטורקית). המונח התייחס למיקומה של השכונה על צומת דרכי מסחר שהורכבה מארבעה רחובות מרכזיים כאשר אחד מהם הוא "רחוב היהודים".
היסטוריה.
השכונה שכנה לגדות הדנובה מחוץ לחומות העיר ונחלקה לשני חלקים. דורצ'ול העילית שנקראה זֶרֶק (בסרבית: Zerek. מקור השם מהמילה הטורקית zeyrek שמשמעה נקודת תצפית) ודורצ'ול התחתית שנקראה יָאלִייָה (בסרבית: Jalija. מקור השם מהמילה הטורקית yali שמשמעה גדה) ובה הוקמה שכונת היהודים. העות'מאנים הפכו את דורצ'ול למרכז מסחר ושלטון אזורי. במהלך המאה ה-16 התפתחו קשרי מסחר ענפים עם ראגוזה ובעיר הוקם באזאר ובו חנויות רבות. יהודים ספרדים התיישבו בעיקר ביאלייה אשר הייתה סמוכה לגדות הדנובה וסבלה מהצפות רבות. לפי תיעוד בספרי שאלות ותשובות שנשלחו לחכמי סלוניקי כגון חיים שבתי, עולה כי בתי היהודים הוקמו במחצית השנייה של המאה ה-16 במבנה של שכונות חצר. מסביב לבתי השכונה הותקנו גדרות אבן ובמרכזה שכן בית הכנסת הספרדי המרכזי, תלמוד תורה ומקווה.
לאחר תום השלטון העות'מאני החל האזור לשנות את פניו ודורצ'ול עברה תנופת פיתוח ובנייה מודרנית לתקופה בעיקר בשכונה העילית. יהודי העיר עזבו בהדרגה את יאלייה ועברו להתגורר בזרק ובהמשך עברו לשכונות החדשות בבלגרד. ב-1908 נחנך בשכונה העילית בית הכנסת בית ישראל שהפך לבית הכנסת המרכזי של הקהילה הספרדית. בהמשך נחנך במקום בית חולים יהודי. ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה. במועד זה הופצצה בלגרד ונגרם נזק כבד מאוד לשכונת דורצ'ול בעיקר העילית. הרוב המוחלט של יהודי בלגרד נספו במהלך השואה.
לאחר מלחמת העולם השנייה יושמה תוכנית בניין עיר חדשה אשר הפכה את דורצ'ול לאזור מגורים. בראשית המאה ה-21 הפכה דורצ'ול לאזור בילויים ומרכז תיירות.
ג'גואן ג'ונסון
ג'ג'ואן ג'ונסון
Let You Love Me
Let You Love Me (בעברית: תן לך לאהוב אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה, מתוך אלבומה השני, Phoenix. השיר יצא לאור ב-21 בספטמבר 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד שבלטביה, השני במצעד שבסקוטלנד, והרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והופק על ידי ריטה אורה, פרד אגיין, פין קין, לינוס ויקלונד, נוני באו ואילסי ג'ובר. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ. השיר זכה להצלחה רבה כאשר קיבל את תואר הכסף בבריטניה, על סך מכירות של למעלה מ-200 אלף עותקים.
בעקבות כניסתו של השיר אל העשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי, הפכה אורה לאמנית הבריטית עם מספר השירים הגבוה ביותר בעשירייה הפותחת במצעד זה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ריטה אורה ב-21 בספטמבר 2018. הקליפ בוים על ידי מליה ג'יימס וצולם בלונדון. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את אורה מבלה במועדון לילה.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-395 מיליון צפיות.
מרסי ג'ונסון
מרסי ג'ונסון אוקוג'י (באנגלית: Mercy Johnson Okojie; נולדה ב-28 באוגוסט 1984) היא שחקנית ניגרית.
תחילת דרכה.
ג'ונסון נולדה בלאגוס לדניאל ג'ונסון, קצין לשעבר בחיל הים, ואליזבת ג'ונסון, הילדה הרביעית במשפחה מתוך שבעה.
קריירה.
מיד לאחר סיום לימודיה בתיכון, היא נבחנה לתפקיד בסרט "The Maid", סרט ששיגר אותה לסטטוס של כוכבת. ההופעה שלה בסרט הובילה לתפקידים בסרטים פופולריים, כגון "Hustlers", "Baby Oku in America", "War in the Palace", ועוד רבים. ב-2009 היא זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע, ואז בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי 2013 אפריקה קסם לצופים בחירה פרסים עבור תפקידה בסרט הקומדיה "Dumebi the Dirty Girl". בדצמבר 2011, היא הייתה הסלבריטאית הניגרית עם מירב החיפושים בגוגל, מעמד שהשיגה שוב ב-2012. מאז ה-1 באפריל 2017 היא מחזיקה בתפקיד היועצת הבכירה המיוחדת למושל מדינת קוגי בנושאי אמנות ובידור.
חיים אישיים.
ג'ונסון נשואה לנסיך אודיאנוסן אוקוגי מאז 2011 ויש להם 3 ילדים.
מפלגת הירוקים (רוסיה)
המפלגה האקולוגית הרוסית "הירוקים" (ברוסית: Российская экологическая партия «Зелёные») היא מפלגה פוליטית רוסית שהוקמה ופורקה מספר פעמים (התקיימה בשנים 1992–2002, 2008–2012). היא הוקמה מחדש בשנת 2012 ומהווה לתנועה חברתית בתחום הסביבה. המפלגה דוגלת בסביבתנות, קיימות, הישענות על דמוקרטיה שורשית, אי-אלימות, וצדק חברתי ומהווה למפלגה ירוקה.
המפלגה חרתה על דגלה את נושא איכות הסביבה, בעבר הייתה המפלגה מזוהה עם רעיונות כגון שיפור מעמד העובדים והפועלים, שיפור זכויות האזרח והמהגרים, מניעת התערבות בסכסוכים אלימים בעולם (למעט למטרות הומניטריות), קידום מעמד האישה ועוד. המפלגה זוכה לתמיכה בעיקר בערים הקטנות ובמחוזות דרום רוסיה.
היסטוריה.
המפלגה הוקמה לראשונה בשם המפלגה האקולוגית השמרנית KEDR בשנת 1992 ביוזמתו של יבגני בליאייב, שכיהן כרופא התברואה הראשי של רוסיה משנת 1990 ועד 1996, בתפקיד שלא ניתנה לו חשיבות רבה.
ב-2002 הפכה למפלגה האקולוגית הרוסית "הירוקים" והשתתפה בבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה וגרפה 7.58% במחוז סמרה וזכתה לנציגים בדומה המחוזית. עד 2007 נאסר על המפלגה להתמודד בבחירות הפרלמנטריות ברוסיה בשל מספר גדול של חתימות מזויפות (17% יותר מ-5% המותרים) ברשימות התמיכה שלהם. ב-2008 הוחלט בקונגרס המפלגה להפוך המפלגה לתנועה אקולוגית וחברי המפלגה התפקדו לתנועת רוסיה הוגנת.
בשנת 2012 חברי התנועה החליטו לרשום את התנועה כמפלגה פוליטית ולא כתנועה חברתית. למפלגה שלושה נציגים בלבד במחוזות רוסיה. בממשל הפדרלי היה למפלגה את גנאדי אונישצ'נקו כנציג בכיר, הוא עמד בראש השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן והיה רופא התברואה הראשי של רוסיה והפוליטיקאי הירוק שהגיע לתפקיד הבכיר ביותר בתולדות המפלגה. אחד מחברי המפלגה הידועים הוא מנחה הטלוויזיה היהודי לאוניד יעקובוביץ' והאוליגרך אלכסנדר לבדב.
בבחירות לנשיאות רוסיה המפלגה תמכה לאורך השנים במועמדי השלטון, בין אם היו אלה בוריס ילצין, דמיטרי מדבדב או ולדימיר פוטין.
ברמה הפדרלית הישג השיא של המפלגה היה במהלך הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1995, כאשר הצביעו לה 962,195 איש שהעניקו לה 1.39%, אך זה לא הספיק כדי לעבור את אחוז החסימה והצלחתה הוא בעיקר ברמה האזורית והמחוזית. כך למשל, בבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה שנערכו בספטמבר 2018 המפלגה גרפה 6.63% בבחירות למועצת העיר קרסנויארסק וקיבלה מנדט אחד. בבחירות למושל חברובסק המפלגה שלחה מועמד מטעמה. בישיבת המועצה המרכזית של המפלגה צורפה לשורות המפלגה סגנית השר למשאבי טבע ואיכות הסביבה של מחוז קלינינגרד ליודמילה פופלאבסקאיה.
ג'ף קולייר
ג'פרי ויליאם קולייר (באנגלית: Jeffrey William Colyer; נולד ב-3 ביוני 1960) הוא כירורג ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קנזס ה-47 מאז ראשית 2018 ועד ראשית 2019. מטעם המפלגה הרפובליקנית הוא שימש כסגן מושל קנזס ה-49 בשנים 2011–2018, כחבר בסנאט של קנזס 2009–2011, ובבית הנבחרים של קנזס בשנים 2007–2009. קולייר התמנה למושל קנזס כאשר קודמו בתפקיד, סם בראונבק, התפטר מתפקידו על-מנת לכהן כשגריר העליון של ארצות הברית לענייני חופש דת בינלאומי.
ביוגרפיה.
קולייר נולד וגדל בעיר האייז. שם אביו, ג'יימס דניאל קולייר (נפטר ב-2015), עבד כרופא שיניים משנת 1955 עד 1985. את לימודיו התיכוניים הביא לידי גמר ב-1978. אחר כך נרשם לאוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם למד קורסים קדם-דוקטורטיים והיה לבוגר בכלכלה מטעם האוניברסיטה ב-1981. לאחר שהיה למוסמך ביחסים בינלאומיים ממכללת קלייר הול שבאוניברסיטת קיימברידג' ב-1982, קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת קנזס ב-1986.
קולייר עבר התמחות בניתוחים כלליים בבית החולים הכללי בוושינגטון הבירה בשנים 1986–1988 ולאחר מכן בשנים 1989–1991. בניתוח פלסטי התמחה באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי בשנים 1991–1993, ובניתוח קרניופציאלי ופדיאטרי התמחה במכון הקרניופציאלי בדאלאס שבטקסס בשנים 1993–1994. קולייר היה עמית בבית הלבן תחת נשיאי ארצות הברית רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש, ועסק בעניינים בינלאומיים.
בשנת 1994, קולייר פתח את המרפאה הקרניופציאלית הפרטית שלו בעיר אוברלנד פארק שבקנזס ובקנזס סיטי שבמיזורי. הוא מתנדב עם חיל הרפואה הבינלאומי, ומעניק מתן טיפולים רפואיים במדינות נחשלות כקוסובו וסיירה לאון. במסגרת זו הוא ביצע ניתוחים רבים בחינם והכשיר רופאים מקומיים. עבודתו של קולייר ככירורג מתנדב באזורי לחימה הובילה אותו אל עיראק ואפגניסטן, ולרואנדה בימי רצח העם שהתחולל בה.
במהלך הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-2002, קולייר התמודד בבחירות הפנימיות במפלגה הרפובליקנית לבחירת מועמד המפלגה לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של קנזס בבית הנבחרים. הוא הובס על ידי אדם טאף, בעוד זה האחרון הפסיד בבחירות הכלליות לדניס מור המכהן.