בעונת סייע מקסוול לרוקטס לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על ניו יורק ניקס (4–3) בסדרת הגמר. לאורך הפלייאוף היה מקסוול הקלעי השני של הקבוצה (אחרי אולאג'ואן), עם 13.8 נקודות בממוצע למשחק, ובמשחק השביעי והמכריע של סדרת הגמר התעלה על עצמו עם 21 נקודות. לאחר המשחק הראשון של פלייאוף 1995 הודיע מקסוול כי הוא סובל מפציעה בירך, ובשל כך לא יוכל להשתתף במשחק הבא; בהמשך הודה השחקן כי פיברק את פציעתו מכיוון שהיה מתוסכל ממיעוט הדקות שקיבל. מקסוול הושעה על ידי הקבוצה לכל המשך הפלייאוף, בסיומו זכו הרוקטס באליפות נוספת, ולאחר מכן שוחרר מהקבוצה.
בעונת שיחק מקסוול עבור פילדלפיה 76', ובעונה העוקבת חזר לסן אנטוניו ספרס. ב-4 העונות הבאות נדד בין אורלנדו, שארלוט, סקרמנטו, סיאטל, פילדלפיה ודאלאס, בטרם פרש ממשחק בשנת 2001, בגיל 35.
מקסוול נודע כשחקן חם מזג, אשר היה מעורב במספר תקריות שליליות במהלך הקריירה, ביניהן:
וורנון מקסוול
לוח יאנגצה
לוח יאנגצה המכונה גם לוח דרום סין הוא לוח טקטוני המכיל את מרבית דרום הרפובליקה העממית של סין, שמו של הלוח נגזר משמו של הנהר יאנגצה החוצה אותו ממערב למזרח ונשפך לים סין המזרחי.
גבולות טקטוניים.
לוח יאנגצה גובל בחמישה לוחות טקטוניים ובשוליו חמישה צמתים משולשים. המפגשים עם כל הלוחות הם גבולות חילוף, פתיחה או סגירה (ללא הפחתה). לפי כיוון השעון:
במערב, בצפון וברוב חלקו המזרחי גובל לוח יאנגצה בלוח האירואסייתי. לוח יאנגצה מתרחק מהלוח האירואסייתי בכיוון מזרח-דרום-מזרח בקצב של 13 מילימטרים בשנה. העתק לונגשמנשאן (龍門山斷層) המפריד ביניהם היה הגורם לרעידת האדמה בסצ'ואן ב-2008.
בדרום-מזרח יש צומת משולש עם הלוח האמורי שבינו לבין לוח יאנגצה יש גבול חילוף הנע בקצב של 4 מילימטרים בשנה.
הגבול בין הלוח האמורי עם לוח היאנגצה מסתיים בצפון האי טאיוואן בצומת משולש עם לוח אוקינאווה. בין לוח זה ללוח יאנגצה יש גבול פתיחה תוך יצירת שקע אוקינאווה.
הגבול בין לוח אוקינאווה עם לוח היאנגצה מסתיים בצומת משולש עם הלוח הפיליפיני. גבול זה בין הלוח הפיליפיני לבין לוח יאנגצה מתאפיין בסגירה ללא הפחתה.
הגבול בין הלוח הפיליפיני עם לוח היאנגצה מסתיים בצומת משולש עם לוח סונדה. הגבול בין לוח יאנגצה ללוח סונדה הוא גבול חילוף שמאלי הנע בקצב של 15 מילימטרים לשנה.
הגבול בין לוח סונדה עם לוח יאנגצה מסתיים בצומת משולש עם הלוח האירואסייתי.
היווצרות.
לוח יאנגצה נוצר בהתפרקות יבשת-העל רודיניה לפני 750 מיליון שנים, בעידן הנאופרוטרוזואיקון. לוח דרום סין התנתק מיבשת העל גונדוונה בסילור. במהלך היווצרות יבשת-העל פנגיאה היה דרום סין יבשת קטנה, נפרדת, ששכנה מול החוף המזרחי של יבשת העל ונסחפה לצפון. בטריאס התנגש לוח יאנגצה עם הקראטון של צפון סין, והתחבר עם פנגיאה, ויצר את אגן סצ'ואן. בקנוזואיקון הושפע לוח יאנגצה מההתנגשות של הלוח ההודי עם הלוח האירואסייתי תוך יצירה והתרוממות של הרי לונגמן. התנועה דרומה מתבצעת לאורך העתק הנהר האדום.
מייקל מת'יוס
מייקל ג'יימס מת'יוס (באנגלית: Michael James Matthews; נולד ב-26 בספטמבר 1990) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי בקבוצת בייקאקסצ'יינג'. מת'יוס הוא מנצח קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס לשנת 2017, ומנצח גרנד פרי קוויבק לשנת 2018 ו-2019 וגרנד פרי מונטריאול לשנת 2018. מת'יוס הוא אלוף העולם עד גיל 23 בשנת 2010.
קריירה.
ב-2009, מת'יוס ניצח בסבב היבשתי של אוקיאניה; גם במרוץ נגד השעון וגם במרוץ הכביש. באוקטובר 2010, באליפות העולם באופני כביש שנערכה במולדתו, הוא ניצח במרוץ הכביש לרוכבים עד גיל 23, לאחר שניצח בספרינט רב-משתתפים, שכלל רוכבים כמו ג'ון דגנקולב, ארנו דמאר וסוני קולברלי.
קבוצת ראבו בנק.
מת'יוס הפך למקצוען בעונת 2011, כאשר הצטרף לקבוצת ראבו באנק (כיום נקראת "ויסמה יומבו"). הוא ניצח את הקטע השלישי בטור דאון אנדר, וסיים במקום הרביעי הכללי. הוא ניצח את הקטע הראשון בוואלטה מורסיה, וניצח את המרוץ החד יומי בגרמניה, "רונד אום קלן", לאחר שהקדים את מרסל קיטל ואת ג'אקומו ניצולו. הוא סיים שלישי ב-אסקבורן-פרנקפורט.
מת'יוס ניצח את המרוץ החד יומי "קלאסיקה די אלמריה", לאחר שהקדים את בורוט בוזיץ' ואת רוג'ר קלוגה. הוא סיים עשירי בחץ ברבנט, וניצח את הקטע השלישי וגם את קטגוריית המאיצים בטור של יוטה.
קבוצת אוריקה גרין-אדג'.
לאחר שנתיים בראבו באנק, הצטרף מת'יוס לקבוצת אוריקה גרין-אדג' (כיום נקראת מיצ'לטון סקוט). הוא סיים שני באליפות אוסטרליה במרוץ כביש, ושלישי בנגד השעון. מת'יוס ניצח שוב את קטגוריית המאיצים בטור של יוטה, ואף ניצח את הקטע השני והרביעי במרוץ. הוא התחרה לראשונה בגרנד טור, כאשר נבחר לסגל קבוצתו לוואלטה אספנייה, וניצח במרוץ את הקטע החמישי לאחר שהקדים את מקסימיליאנו ריצ'זה, ואת הקטע ה-21 לאחר שהקדים את טיילר פאראר.
מת'יוס ניצח את וואלטה לה ריוחה (מרוץ חד יומי), ולאחר מכן גם את הקטע השלישי בוואלטה אל פאייס ואסקו (הטור של חבל הבסקים). הוא סיים שני בחץ ברבנט, ובמקום ה-12 באמסטל גולד רייס. בג'ירו ד'איטליה, קבוצתו ניצחה את הקטע הראשון שהיה נגד השעון הקבוצתי, ובקטע השני עבר להוביל את המרוץ. הוא איבד את ההובלה במרוץ בקטע ה-8, ולא זינק לקטע ה-11 ובשל כך פרש מהמרוץ. מת'יוס ניצח את הקטע הראשון ואת קטגוריית המאיצים בטור של סלובניה, ואת הקטע השלישי ב-וואלטה אספנייה.
מת'יוס פתח את העונה עם ניצחון בקטגוריית המאיצים ובקטע השלישי ב-פריז - ניס. הוא סיים שלישי ב-מילאנו - סן רמו, לאחר שהוקדם על ידי ג'ון דגנקולב ואלכסנדר קריסטוף. הוא ניצח את הקטע הראשון בוואלטה אל פאייס ואסקו, סיים שני בחץ ברבנט ושלישי במרוץ אמסטל גולד. בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח ביחד עם קבוצתו את קטע נגד השעון הקבוצתי, ובקטע השני תפס את ההובלה הכללית במרוץ על חשבונו של חברו לקבוצה, סימון גרנס. הוא ניצח את הקטע השלישי במרוץ, אך איבד אותה למחרת בקטע הרביעי לאחר שסיים בפער של 20 דקות מדוידה פורמולו המנצח. הוא פרש מהמרוץ לפני הקטע ה-14, וניצח את הקטע הרביעי בטור דה סוויס.
הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס, ותוצאתו הטובה ביותר במרוץ הייתה כאשר הגיע למקום השמיני בקטע ה-15, בסופו של דבר, סיים במקום ה-152 הכללי. הוא ניצח את הקטע השני ואת קטגוריית המאיצים בטור של אלברטה, סיים שני בגרנד פרי קוויבק, וזכה במדליית כסף באליפות העולם, לאחר שסיים כ-3 שניות אחרי פטר סאגאן המנצח.
מת'יוס פתח את העונה עם ניצחון בקטע הפרולוג ובקטע השני בפריז - ניס, בנוסף לכך, ניצח גם את קטגוריית המאיצים עם 53 נקודות. הוא ניצח את וואלטה לה ריוחה, ואת הקטע החמישי בטור דה פראנס לאחר שהקדים את פטר סאגאן ואת אדוואלד בואסון האגן. הוא זכה במדליית ארד ביחד עם קבוצתו, באליפות העולם בנגד השעון קבוצתי.
קבוצת סאנווב.
מת'יוס הצטרף לקבוצת סאנווב. הוא סיים שמיני בגנט - וולגם, וניצח את הקטע הראשון בוואלטה אל פאייס ואסקו. הוא סיים רביעי בלייז'–בסטון–לייז', וניצח את הקטע השלישי בטור דה סוויס. בטור דה פראנס הוא ניצח את הקטע ה-14 לאחר שהקדים את גרג ואן אוורמט, ואת אדוואלד בואסון האגן. ואת הקטע ה-16, לאחר שהקדים את בואסון האגן ואת ג'ון דגנקולב. הוא ניצח את קטגוריית המאיצים עם 370 נקודות. אך הניצחון של מת'יוס במרוץ נחשב לפחות מוערך, בשל היעדרותו מהתחרות של פטר סאגאן שהודח מהמרוץ, ופרישתו של מרסל קיטל מהמרוץ בקטע ה-17 (שעד פרישתו הוביל בקטגוריה). הוא סיים שלישי בגרנד פרי קוויבק וזכה במדליית הארד באליפות העולם, כשמקדימים אותו פטר סאגאן (זהב) ואלכסנדר קריסטוף (כסף).
מת'יוס סיים חמישי בלה פלש ואלון, וניצח את קטע הפרולוג בטור דה רומאנדי. הוא סיים שני באסקבורן-פרנקפורט, וניצח את הקטע השביעי בבינקבנק טור. בחודש ספטמבר, ניצח מת'יוס את צמד המרוצים הקנדיים, גראנד פרי קוויבק, ואת גרנד פרי מונטריאול. הוא זכה במדליית כסף עם קבוצתו בנגד השעון הקבוצתי.
מת'יוס ניצח את הקטע השני והשישי בוולטה אה קטלוניה, וגם את קטגוריית המאיצים במרוץ. הוא סיים שישי ברונדה ון פלנדרן, ושמיני בלה פלש ואלון. בטור דה פראנס, הוא סיים במקום השני בקטע השלישי, חמישי בקטגוריית המאיצים ובמקום ה-67 הכללי. הוא ניצח שוב את גרנד פרי קוויבק, לאחר שהקדים את פטר סאגאן ואת גרג ואן אוורמט.
לאחר תום פגרת הקורונה חזר מת'יוס להתחרות במונומנט הראשון של העונה, מילאנו - סן רמו, ולמרות שנפצע בפוג'יו די סנרמו, העלייה הסופית של המרוץ, הצליח לנצח את הספרינט מהפלוטון ולסיים שלישי, 2 שניות אחרי ווט ואן ארט המנצח וז'וליאן אלאפיליפ. לאחר מכן המשיך לניצחון בקלאסיקת ברטאן, לאחר שניצח מספרינט מתוך דבוקה של שבעה רוכבים, מקדים את לוקה מזגץ ופלוריאן סנשל.
הכנסייה מכוסת החול
הכנסייה מכוסת החול (בדנית: Den Tilsandede Kirke) היא כנסייה מהמאה ה-14 המוקדשת לקדוש לאורנטיוס מרומא. הכנסייה הבנויה מלבנים, ממוקמת כ-2 קילומטר דרומית-מערבית לעיר סקיין (Skagen) שבדנמרק. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18 כוסתה הכנסייה למחצה בחול שמקורו בדיונות סמוכות, וקהילת המאמינים חשפה את דלת הכניסה למבנה מהחול הרב לפני כל שימוש בכנסייה (לתפילה). המאבק בחול הרב נמשך עד לשנת 1795, אז ננטשה לבסוף. הכנסייה נהרסה בחלוף הזמן, כשהשריד היחיד שנותר ממנה כיום הוא מגדל הפעמונים.
אדריכלות.