פרופסור יעקב ברט (בגרמנית: Jakob Barth; 3 במרץ 1851 פלהינגן, באדן, גרמניה - 24 באוקטובר 1914, ברלין) היה מזרחן ובלשן יהודי-גרמני, מומחה לשפות שמיות, משוללי ביקורת נוסח המקרא, מראשי בית המדרש לרבנים בברלין, ומרצה באוניברסיטת ברלין. אביו של העו"ד והבנקאי ד"ר אהרן ברט, חתנו ותלמידו של הרב עזריאל הילדסהיימר.
ברט נולד במרץ 1851, בכפר פלהינגן, באותם ימים, בבאדן, הדוכסות הגדולה שבקונפדרציה הגרמנית, להורים, סוחרי בקר, שומרי תורה ומצוות. הוא התחנך בדרכם של הוריו, למד תורה מאביו, ולימודים כלליים בבית הספר העממי שבכפר. כבר בנעוריו התבלט כעילוי בין חבריו, והכומר הפרוטסטנטי המקומי, שקלט את יכולותיו של הנער, בא אל אביו וביקש ללמדו נושאים נוספים שלא היו כלולים, בתוכנית הלימודים הרשמית של בית הספר. ואכן, בהסכמתו של האב החל יעקב לקבל שיעורים פרטיים בלטינית. חיש מהר הבין הכומר שמקומו של הנער אינו בכפר, והוא שכנע את אביו לשלוח אותו לגימנסיה הממשלתית בקרלסרוהה - עיר הבירה של באדן. התנאי שהתנה האב היה כי הנער יתגורר אצל רבה של העיר רבי יוסף אלטמן, ילמד ממנו תורה, ובמקביל ילמד גם בגימנסיה המקומית.
יעקב למד ש"ס ופוסקים אצל הרב אלטמן, שהיה משרידי הלמדנים של "בית המדרש הישן", בדרום מערב אירופה, ובמקביל הביא מהגימנסיה את כל תעודות ההצטיינות האפשריות. יום אחד, כאשר נשאל על ידי הרב, מה הן תוכניותיו לתקופה שלאחר סיום הלימודים בגימנסיה, ובחינות הבגרות, השיב כי בכוונתו לפנות ללימודי משפטים. תשובתו זאת הכעיסה את הרב, אשר אמר לאיש הצעיר, כי אם כך הם פני הדברים מוטב שתחדל ללמוד תורה, שכן מכל מקום תהפוך לאפיקורס. באותו רגע החליט ברט שכיבד את דברי רבו, להמשיך ללמוד כדי להיות רב בישראל. יעקב ברט יצא לברלין עם תעודותיו, והמלצה חמה מהרב של קרלסרוהה, במטרה ללמוד לימודי רבנות.
בברלין, היה ברט הצעיר, תלמידו ומקורבו, של רבה של העדה החרדית החדשה, "עדת ישראל", הרב עזריאל הילדסהיימר. הוא החל לומד בבית המדרש לרבנים, אך רבו באומרו כי רבנים יהיו הרבה, אך מחנכים טובים יחסרו, הועיד אותו ללימוד מדעים, והורה לו ללכת ללמוד באוניברסיטת ברלין. לא רק בברלין למד, אלא אף בשטרסבורג ובלייפציג, הוא השתלם במזרחנות ובבלשנות שמית, והיה משומעי לקחם של גדולי המזרחנים בגרמניה של סוף המאה ה-19, פרופסור תיאודור נלדקה, ופרופסור היינריך פליישר.
יובל שפרמן
יובל שפרמן (נולד ב-31 במאי 1976) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
שפרמן נולד בירושלים, את שירותו בצה"ל עשה בצנחנים. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 כתב וביים את סרט הקולנוע "הדברים שמאחורי השמש", בו כיכבו אסי דיין, סנדרה שדה, זהר שטראוס וטלי שרון. על הבימוי וכתיבת הסרט היה מועמד לשני פרסי אופיר לשנת 2006. ב-2008 ביים עבור הוט 3 את הסדרה "תעשה לי ילד".
בשנת 2010 היה שותף לפיתוח תסריט הסדרה "אננדה" שעלתה לשידור ב-2012. עוד בשנת 2010 שימש כיוצר, במאי ועורך תסריט הסדרה "אבודים באפריקה".
בשנת 2011 שימש כבמאי מערכוני חוץ של תוכנית הבידור "ארץ נהדרת". בשנת 2013 יצר, כתב וביים את הסדרה "אבודים באסיה", שהיא סדרת ההמשך של "אבודים באפריקה". בשנת 2016 ביים והיה שותף ליצירת הסדרה "אורי ואלה", על תסריט הסדרה הוא היה מועמד יחד עם דינה סנדרסון ועופר סקר לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ובנוסף זכה באותו הטקס בפרס על הבימוי הטוב ביותר.
שפרמן היה נשוי לשחקנית לירון וייסמן, ולהם שתי בנות.
כיום בזוגיות עם דינה סנדרסון ולהם בן.
אלכסנדר פלאי
אלכסנדר פלאי (17 ביוני 1915 – 27 במאי 2007) היה היוזם והמוציא לאור של האנציקלופדיה העברית.
חייו.
פלאי נולד בקייב למאיר וברכה פלאי. בהיותו בן שש עלתה משפחתו לארץ ישראל דרך קהיר. בישראל המשפחה התיישבה בתל אביב. פלאי למד בגמנסיה הרצליה ובאוניברסיטה העברית היסטוריה ופילוסופיה. חלומו היה ליצור אנציקלופדיה מקיפה בשפה העברית.
רעיון האנציקלופדיה העברית החל להתממש בקיץ 1944. אז הוקמה ועדה מייעצת לקביעת מגמתה של האנציקלופדיה. הדפסת הכרך הראשון החלה בקיץ 1948, עם הקמת המדינה. נשיא הכבוד של האנציקלופדיה היה נשיא המדינה, פרופ' חיים ויצמן. העורך של האנציקלופדיה היה פרופ' יוסף קלוזנר ופלאי כיהן כמנהל האנציקלופדיה. הכרך הראשון הקיף את הערכים א' עד אוסטרליה. התצלום הראשון המופיע בתחילת הכרך הוא תצלום מגילת העצמאות של מדינת ישראל. הערך המסיים את האנציקלופדיה בכרך ל"ב הוא "תשרי". לאחר מותו של פרופ' קלוזנר מינה פלאי את בנציון נתניהו לעורך הראשי של האנציקלופדיה.
העבודה על האנציקלופדיה נגמרה בשנת 1980.
לאחר מות אמו, ברכה פלאי, ניהל פלאי חלק מהוצאת הספרים שיסדה, מסדה, אך מצבה הכלכלי של החברה הורע וההוצאה סגרה את שעריה.
חיים אישיים.
פלאי היה נשוי לנעמי, בת הרב קלמן טבצ'ניק (1917–1991), משנת 1936 ועד לגירושיהם בשנות ה-60'. לאחר מכן נישא בשנית, ובשלישית (לרות נויפלד). פלאי נפטר בשנת 2007 בירושלים והותיר אחריו שני ילדים מנישואיו הראשונים.
לאונרדו דל וקיו
לאונרדו דל וקיו (באיטלקית: Leonardo Del Vecchio; 22 במאי 1935 – 27 ביוני 2022) היה איש עסקים איטלקי, יושב ראש ומייסד חברת לוקסוטיקה. החברה היא יצרנית וקמעונאית המשקפיים והעדשות הגדולה בעולם, החברה מעסיקה 77,734 עובדים ובבעלותה מעל 7,000 חנויות ברחבי העולם. על פי מגזין פורבס, דל וקיו היה האדם השני בעושרו באיטליה עם שווי הון שנאמד ב-18.7 מיליארד דולר, והאדם ה-37 בעושרו בעולם.
ביוגרפיה.
דל וקיו נולד במילאנו למשפחה דלת אמצעים. אביו נפטר חמישה חודשים טרם לידתו. הוא נמסר לאימוץ במשפחת אומנה מאחר שאמו לא יכלה לדאוג לו כלכלית. החל את הקריירה שלו בתור שוליה של מעבד מתכות, אך החליט לרתום את הידע שלו בעבודה עם מתכת כדי ליצור מסגרות למשקפיים. לכן, עבר בשנת 1961 לאגורדו בנפת בלונו, מקום מושבה של תעשיית יצרני המשקפיים באיטליה. לחברה שהקים בשותפות קרא לוקסוטיקה. בשנת 1967 החל למכור מסגרות שלמות של משקפיים, העסק גדל ונהפך לרווחי מאוד כבר בשנת 1971.
בשנת 1974 רכש חברת הפצה איטלקית. בשנת 1981 פתח סניף בגרמניה. החברה צמחה וגדלה ובשנת 1988 בין חברות העיצוב שאיתן שיתף פעולה נמנתה חברת ארמני.
נפטר במילאנו ב-27 ביוני 2022.
דייוויד היי
דייוויד היי (באנגלית: David Deron Haye; 13 באוקטובר 1981) ידוע בכינוי 'היי מייקר' (באנגלית: The Hayemaker) הוא מתאגרף בריטי. אלוף העולם הבלתי מעורער לשעבר במשקל כבד של ה-WBA , ובמשקל בינוני כבד של ה-WBC , WBO , ו-WBA.
ביוגרפיה.
היי נולד בלונדון אנגליה לאם ממוצא בריטי ולאב ממוצא ג'מייקני. אביו הוא מאמן MMA, ובילדותו למד היי MMA וג'ודו אולם לא נהנה מאמנויות לחימה אלו משום שהתרכזו רבות בטכניקות הגנה, והיי העדיף להתרכז באמנות לחימה שעיקרה מתקפה ולכן עבר לענף האיגרוף. בשנת 2008, התחתן עם נטשה, ולבנם הם קראו קסיוס, על שם המתאגרף הנודע קסיוס קלי (המוכר בשם מוחמד עלי). בשנת 2011, הנחה את תוכנית הטלוויזיה David Haye versus בה אירח ידוענים שונים כגון ג'סטין ביבר, ריקי ג'רווייס ומיקי רורק. בשנת 2012, השתתף בעונה ה-12 של תוכנית המציאות I'm a Celebrity...Get Me Out of Here וסיים במקום השלישי. באותה השנה, הביוגרפיה שלו Making Haye יצאה לאור.
בשנת 2014, החליט לאמץ אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר לאחר שצפה בסרט דוקומנטרי על תעשיית משק החי. בדצמבר 2014, החל היי לשווק אבקת חלבון טבעוני לספורטאים. באותה השנה, ארגון PETA כלל אותו ברשימת הטבעונים הסקסיים לשנת 2014.
קריירה.
היי החל להתאגרף בשנת 1998 במשקל קל, בהיותו בן 18. הוא התאמן במכון האיגרוף Fitzroy Lodge Boxing Club הנודע בשיטות האימון המסורתיות שלו. בשנת 2001, היה לבריטי הראשון שהגיע לגמר אליפות העולם של הפדרציה הבינלאומית לאיגרוף חובבים וזכה בגמר במדליית כסף. בדצמבר 2002, בהיותו בן 22, החל היי את הקריירה המקצוענית שלו. בדצמבר 2005, גבר על המתאגרף אלכסנדר גורוב וזכה בתואר אלוף אירופה באיגרוף במשקל בינוני כבד. היי הגן על תואר זה שלוש פעמים. בשנת 2007, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף של ה-WBA ושל ה-WBC במשקל בינוני כבד לאחר שגבר על ז'אן מארק מורמק . בשנת 2008, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל בינוני כבד של ה-WBO, ובכך היה לבריטי הראשון שזכה בשלושה תוארי אליפות עולם באיגרוף (מתוך ארבעה תוארי אליפות עיקריים) במשקל בינוני כבד. בשנת 2009, זכה בתואר אלוף העולם במשקל כבד של ארגון ה-WBA. זכייה זו העניקה להיי הכרה עולמית, משום שגבר על המתאגרף הכבד ביותר בהיסטוריה של הענף, ניקולאי ולוב , שנהנה מעליונות פיזית רבה עליו בגובה ובמשקל.
נכון למאי 2018, מאזן הקרבות של היי עומד על 28 ניצחונות (26 מתוכם בנוק-אאוט) וארבעה הפסדים.
אליפות גרמניה בכדורגל 1904
אליפות גרמניה בכדורגל 1904 הייתה העונה השנייה של התחרות.
בהתאם לתקנון, המשחקים היו אמורים להתקים במגרש נייטרלי. אומנם מסיבות תקציביות התאחדות הכדורגל הגרמנית לא הקפידה על הנושא. "פ.צ. קרלסרוהה" הגישה ערעור בנושא תוך טענה שמספר כדורגלנים לא יכלו לשחק בברלין וזה גרם להפסד הקבוצה. הערעור התקבל והתחרות הופסקה.
ארגון האליפות.
כמו בעונה הקודמת מנצח תחרות אזורית או מקומית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. חברי ההתאחדות מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית לא היו יכולים להשתתף בתחרות. לתחרות נרשמו שמונה קבוצות.
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.
בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:
משחק הגמר.
המשחק לא התקיים.
כדורגלנים מצטיינים.