שיטת המחלקים הגדולים ביותר
שיטת ויקטור ד'הונד
התזמורת הסימפונית של שאנגחאי
התזמורת הסימפונית של שאנגחאי (בסינית: 上海交响乐团), שמקום מושבה הקבוע הוא בשאנגחאי היא אחת התזמורות המובילות בעולם והראשונה שהוקמה בסין.
תולדות התזמורת.
התזמורת הוקמה בשנת 1879 כ"להקה ציבורית של שאנגחאי" בניהולו של המוזיקאי הצרפתי ג'אן רמוסו. רוב הנגנים היו פיליפינים. בשנת 1919 מריו פאצ'י קיבל ניהול על התזמורות. הוא ארגן אותו מחדש לפי המקובל בתזמורות באירופה. לאחר נסיעה לאירופה הוא הביא מספר נגנים מאיטליה. מריו פאצ'י ניהל את התזמורת במשך 23 שנים והוא היה נחשב לטוב ביותר במזרח הרחוק. לאחר מלחמת העולם השנייה רוב הנגנים האירופיים עזבו את התזמורת.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התזמורת אורגנה מחדש וביצע סיור הופעות בכל העולם. בשנת 1990 היא הוזמנה להופיע בקרנגי הול לציון 100 שנה של האולם. ההופעה זכתה להצלחה גדולה. בשנת 2004 היא הופיעה לציון 125 שנים לפילרמונית של ברלין.
בשנת 2014 נבנה בשאנגחאי אולם מיוחד לקונצרטים של התזמורת.
מרגול (אלבום)
מרגול הוא אלבום האולפן השביעי, של הזמרת-יוצרת מרגלית צנעני, ממובילות המוזיקה הים-תיכונית במדינת ישראל. האלבום יצא לאור באמצע שנת 1993, על ידי חברת התקליטים של האחים ראובני.
בשנת צאתו של האלבום, שודרה לראשונה תוכנית האירוח "מרגול", בהנחייתה של מרגלית צנעני, עד שנת 1995.
רקע והפקה.
את כל שירי האלבום הלחינה מרגלית צנעני עצמה, למעט השיר "עמק השווה", אותו הלחין יוני רועה. צנעני גם הייתה אחראית להפקה המוזיקלית, כאשר חיים חדד עיבד את כל שירי האלבום. האלבום הוקלט באולפני "זא-זא".
מתוך האלבום, יצא הסינגל הכפול "למה לקחת לי אותו" / "רגעים", הסינגל "מרגול" שתיפקד גם כשיר הנושא, והסינגל האחרון "עמק השווה".
פגישה (אלבום)
פגישה הוא אלבום האולפן השישי, של הזמרת-יוצרת מרגלית צנעני, ממובילות המוזיקה הים-תיכונית במדינת ישראל. האלבום יצא לאור בינואר 1991, על ידי חברת התקליטים של האחים ראובני.
שנתיים לאחר צאתו של האלבום, הוציאה צנעני את אלבום האוסף השני שלה, להיטי זהב חלק ב'.
רקע והפקה.
תשעה מתוך שנים עשר שירי האלבום הולחנו על ידי מרגלית צנעני עצמה. האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי צנעני ואייל קליין. האלבום הוקלט באולפני "גל-קול" בבני ברק.
מתוך האלבום יצאו כסינגל הראשון "פגישה", ששימש כשיר הנושא, ושני הסינגלים הנוספים מתוכו היו "ידועה בציבור" ו-"חלומות האתמול".
מפרץ סולארי
מפרץ סולארי (באנגלית: Solari Bay;בבולגרית: залив Солари) הוא מפרץ בחוף נורדנשלד בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
רוחבו של פתח המפרץ 11.2 קילומטרים, ואורכו של המפרץ 4.5 קילומטים.
המפרץ נמצא מצפון לנקודת באלוואן, ודרומית לקצה המזרחי של גבעת ריצ'רד.
היסטוריה.
המפרץ נוצר בעקבות ההיפרדות של מדף הקרח לארסן מהיבשה בסוף המאה ה-20, ובעקבות הנסיגה של קרחון דריגאלסקי.
מקור השם.
המפרץ נקרא על שם הכפר סולארי (Солари) שבצפון בולגריה.
בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (בהונגרית: Kozma utcai izraelita temető) נפתח בשנת 1893, ליד בית העלמין הציבורי החדש ברובע העשֹירי של בודפשט. הוא קיבל את שמו על פי הכניסה אליו מרחוב קוזמה. בתי העלמין הישנים היו מלאים, ונדרשה הקמת בית קברות יהודי מרכזי. כך נוצר בית הקברות היהודי הגדול ביותר בהונגריה. עד כה מהווה בית הקברות ברחוב קוזמה את מקום מנוחתם האחרון של כ-300,000 נפטרים.
תולדות בית הקברות.
בית ההלוויות הלבן נבנה בשנת 1891 על בסיס התוכניות של וילמוש פרוינד. כניסתו המעוטרת באריות היא פרי יצירתו של הפסל המפורסם אלאיוש שטרובל. חדרי ההלוויות של הגברים והנשים נפרדים. ההלוויות הראשונות החלו עם העברת מספר גדול של שרידים שנשלחו מבית הקברות בדרך ואצי. אז הוקמה גם החלקה הראשונה של הרבנים בה הוטמנו רבנים בולטים שהפכו לסמלי יהדות הונגריה, כגון אופנהיימר- שמעון בן דו-ראש מועצת הרבנים, מורה הדת ישראל וַארמַן-הרב הראשי הראשון של פֶּשט, משה קוניץ-הרב הראשי של אובודה בתחילת המאה ה-19. כיום מתופעל בית הקברות על ידי הקהילה היהודית של בודפשט שהיא חברה באיגוד הקהילות היהודיות של הונגריה. בשנת 1927 הופרדה חלקה מיוחדת עבור החרדים בבית הקברות הכללי החדש ברחוב גראנאטוש.
האנדרטה לזכר מות קדושי השואה בבית הקברות עוצבה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי אלפרד האיוש, האלוף האולימפי היהודי הראשון של הונגריה (שחיה-1896). עד שנות ה -70 של המאה ה-20 הותרה בבית הקברות רק קבורה מסורתית בארונות קבורה, אבל אז הורה "המשרד הממלכתי לדתות" להנהלת בית הקברות לאפשר קבורה גם של יהודים שלא חפצו בקבורה דתית, אך ביקשו להביאם למנוחת עולם בבית הקברות היהודי.
בעקבות תלונה, נפתחה בחודש נובמבר 2011 חקירה סמויה בנוגע לניהול הכספים של בית הקברות ולגבי מעשי שחיתות סביב טקסי הקבורה (כגון קבורות ששולמו כולן או חלקן בצורה לא רשומה ולא מדווחת). ב -1 בדצמבר אותה שנה, נערך חיפוש במשרדי הקהילה היהודית בבודפשט ובבית העלמין. בחיפוש נמצאו ונתפסו ספרי ניהול חשבונות כפולים (אחד מקורי ואחד עבור דיווח לשלטונות) ונמצאו גם מסמכים שהעידו על מעילה בכספים.
Carry On (שיר של קייגו וריטה אורה)
Carry On (בעברית: תמשיך או המשך) הוא סינגל של הדי ג'יי הנורווגי קייגו, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור כסינגל מתוך פסקול הסרט ", על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. שיתוף פעולה זה, הוא הראשון בין קייגו לריטה אורה.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד שירי הדאנס של אוסטרליה.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קייגו, ג'וש קאמבי, אילן קדרון, נטלי דאן וריטה אורה והופק על ידי קייגו, אלשין וקאמבי גם כן. ב-15 באפריל 2019, פרסמה אורה בחשבון הטוויטר שלה, כי היא הקליטה שיר ביחד עם קייגו שעתיד לצאת בזמן הקרוב.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קייגו ב-19 באפריל 2019. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את אורה, כשהיא לבושה במעיל גשם צהוב. בהמשך, ניתן לראות סצנות מתוך הסרט ", בהן מופיע פיקאצ'ו.
לפני שיצא הקליפ, הועלה האודיו של השיר. נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-75 מיליון צפיות.
חגיגת ארבעה עשר
חגיגת ארבעה עשר היא כינוי לקורבן שלמים שהיה מוקרב בערב פסח עם קרבן הפסח.
מקור המצוה.
מצות הקרבת חגיגת ארבעה עשר לא נכתבה במפורש במקרא והיא נדרשה על ידי חכמים – "וזבחת פסח ליי' אלהיך צאן ובקר" - צאן לפסח ובקר לחגיגה.
הלכות קרבן החגיגה.
חגיגת ארבעה עשר אינה חובה לרוב הדעות, והיא חלק מהקרבת קרבן הפסח. החגיגה אינה מוקרבת בתנאים הבאים:
קרבן החגיגה היה מוקרב אחרי חצות ולפני קרבן התמיד של בין ערביים.
בשר הקרבן היה נאכל לפני אכילת קרבן הפסח כדי שהפסח יהא נאכל על השובע.
"חגיגת ארבעה עשר", ככל קרבן שלמים, נאכלת לשני ימים ולילה אחד, היינו ארבעה עשר וחמשה עשר בניסן והלילה שביניהם, בניגוד לקרבן הפסח שאינו נאכל אלא בליל ראשון של פסח עד חצות. ומכל מקום בשר חגיגה שעלה עם הפסח על השולחן, ומתבער עמו אחר חצות כדין נותר גזירה מפני תערובת.
חיוב ביעור הנותר מקרבן החגיגה נלמד הפסוק - "ולא ילין מן הבשר אשר תזבח בערב ביום הראשון לבקר" והיא מצוות לא תעשה מהתורה.
זכר לקרבן בליל הסדר.
זכר לקרבן החגיגה שמים בקערת ליל הסדר ביצה – זכר לקרבן החגיגה, בנוסף על הזרוע שהייתה זכר לקרבן הפסח. הביצה המבושלת מסמלת את בשר החגיגה שיכול להיות מבושל בניגוד לקרבן הפסח שחייב להיות צלי.
בברכת "גאל ישראל" מזכירים "ונאכל שם מן הזבחים ומן הפסחים" – כאשר "הזבחים" זה קרבן החגיגה.
יש אחרונים הסוברים שאכילת האפיקומן צריכה להיות בשיעור של שני זיתים – זכר לקרבן הפסח וקרבן החגיגה.
ירון פרנסקי
ירון פרנסקי הוא כנר ישראלי.
קריירה מוזיקלית.
פרנסקי החל את לימודי הכינור עם אביו, הכנר ונגן החליליות גרשון פרנסקי, המשיך את לימודיו אצל ישראל עמידן ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל יאיר קלס.
למד בגרמניה אצל אנדרה גרטלר ובארצות הברית אצל דורותי דיליי, פרנקו גולי והנרי טמיינקה.
בגיל 21 נבחר לכהן ככנר ראשי בתזמורת הסימפונית של נאשוויל (ארצות הברית) ובהמשך כיהן ככנר ראשי בתזמורת הסימפונית של צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית) ושל ג'קסון ויל (פלורידה).
בשנת 1986 שב ארצה בהזמנתו של מנדי רודן, לכהן ככנר ראשי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע וב-1989 הוזמן על ידי נעם שריף לכהן ככנר ראשי ועוזר מנצח בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
ב-1994 שב לסינפונייטה הישראלית באר שבע ככנר ראשי ומשנה למנהל המוזיקלי, הוא כיהן בשני התפקידים עד לפרישתו בספטמבר 2020.
בשנים האחרונות מופיע כנגן ראשי אורח בתזמורות בספרד ובגרמניה. הוזמן להוביל את תזמורת בית האופרה "סן קרלו" בנאפולי. הוביל את תזמורת הפסטיבל הבינלאומי במקסיקו סיטי ומוזמן קבוע כמחליף בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
ירון פרנסקי מוזמן להופיע כסולן וכמנצח בישראל ומחוצה לה ומרבה להופיע בהרכבים קאמריים. הוא לקח חלק בפסטיבלים חשובים כמו: שלזוויג-הולשטיין בגרמניה, ארנן בשווייץ, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון ועוד.
במקביל לקריירה המוזיקלית שלו הוא גם מטפל מוסמך בשיטת טיפול בילדים אוטיסטים הנקראת "הומוריקה", המשלבת הומור ומוזיקה. בשנים האחרונות, הוא גם מרבה לעצב תכשיטים מזהב וכסף.
חיים אישיים.
נשוי לכנרת תמי סימור ומתגורר בארצות הברית.
אילן לוקאץ'