ב-2002 שיחק בסרט השישי בסדרת סרטי "ליל המסכות" בתפקיד הסטודנט ביל וודלייק.
ב-2003 גילם את פרנק סינטרה הבן בנו של הזמר והשחקן האגדי פרנק סינטרה בהפקה "לגנוב את סינטרה".
ב-2010 הופיע בדרמה הקומית "נותנים ת'לב".
ניקולס הוא מוזיקאי ומנגן בגיטרה, הוציא עם להקתו לשעבר T.I.N. men"" את האלבום "Something More".
בשנת 2008 הוציא לאור ניקולס את אלבום הסולו הראשון שלו "Without Warning", האלבום זכה להצלחה ובעקבות ביקוש מעריצים הוציא לאלבום גם גרסה אקוסטית.
ב-2010 הוציא את אלבומו השני "Heroes Are Human".
ב-2007 ניקולס התחתן עם המוזיקאית קולט מרינו הידועה בשם "די ג'יי קולט".
אמריקן פאי.
ב-1999 הופיע ניקולס בתפקיד המזוהה איתו ביותר בקומדיית הנעורים "אמריקן פאי" בתור קווין מאיירס, חברו הטוב ביותר של גיבור "סדרת סרטי אמריקן פאי"
ג'ים לבנשטיין (ג'ייסון ביגס). בעלילת הסרט הראשון קווין מוטרד מכך שהוא אינו מצליח לקיים יחסי מין בפעם הראשונה עם חברתו ויקטוריה (טארה ריד) וכורת ברית עם חבריו ג'ים, פינץ' (אדי קיי תומאס) ואוז (כריס קליין) כי יאבדו את בתוליהם עד נשף סיום התיכון.
בסרט השני לאחר שסיים את השנה הראשונה שלו בקולג', נוסע קווין בעצת אחיו טום (קייסי אפלק) לחופשת קיץ מטורפת עם חבריו ג'ים, פינץ', אוז וסטיפלר (שון ויליאם סקוט) בבית חוף.
בסרט השלישי בסדרה, ", מתאחד קווין עם פינץ' וסטיפלר כדי לחגוג עם ג'ים את נישואיו לחברתו משני הסרטים הקודמים מישל (אליסון הניגן). ניקולס שב לתפקיד קווין גם בסרט הרביעי בסדרה, ", כאשר הפעם נפגשת החבורה מהתיכון לפגישת מחזור וכל אחד מהגיבורים, כעת בני 30, מתמודד עם השינויים בחייו.
גליאנו (פירושונים)
1798 בארצות הברית
1798 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 22 שנה מיום היווסדה.
+972 הוא מגזין אינטרנטי בשפה האנגלית העוסק בנעשה במדינת ישראל ובשטחים.
אתר +972 הוקם בשנת 2010 על ידי קבוצת כותבים מישראל ומשטחי הרשות הפלסטינית. שמו של המגזין האינטרנטי נלקח מאזור החיוג +972, המשותף למדינת ישראל ולשטחים הפלסטיניים.
"טיים מגזין" בחר בבלוג כאחד מ-50 הבלוגים ה-'Coolest', ב-2009 זכתה ליסה גולדמן בפרס על שם אנה לינד בנושא עיתונאות קונפליקט. חגי מטר זכה באותו הפרס על סדרת כתבות באתר ב-2012.
האתר עוסק בעיקר בנושאים הקשורים לסכסוך הישראלי-פלסטיני, ורוב כותביו מזדהים עם ארגוני שמאל בישראל. האתר פועל במסגרת עמותה אחת לצד שיחה מקומית והאתרים לפעמים חולקים תוכן.
מ&quot;ז וולפובסקי
צער גידול חיות
צער גידול חיות (באנגלית: Bringing Up Baby) היא קומדיית סקרובול אמריקנית, משנת 1938, בבימויו של הווארד הוקס ובכיכובם של קתרין הפבורן וקרי גראנט. בתפקידי המשנה שיחקו צ'ארלס ראגלס, וולטר קטלט, בארי פיצג'רלד, ומיי רובסון. הסרט מגולל את סיפורו של פלאונטולוג, שנקלע לצרות שונות, בהן מעורבים אישה יוצאת דופן ונמר ששמו "בייבי".
התסריטאים דאדלי ניקולס והגר ויילד ביססו את הסרט על סיפור קצר, שפרסמה ויילד בכתב העת Collier's Weekly. למרות שהסרט החזיר את ההשקעה, חברת RKO ביטלה את חוזה הסרט הבא של הוקס אצלה, עקב חריגות בתקציב ובלוח הזמנים.
השפעה.
לפי הפילוסוף סטנלי קאבל, הסרט מהווה אחת הדוגמאות הבולטות לתת הז'אנר הקולנועי שהוא מכנה "קומדיית הנישואים מחדש" כפי שעולה בספרו "Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage" משנת 1981. בז'אנר זה, שהיה מאוד פופולרי בהוליווד של שנות ה-30 ושנות ה-40, זוגות מתגרשים, מקיימים פרשיות אהבהבים עם אנשים אחרים, אך בסוף מתחתנים מחדש - אמצעי עלילתי לדון ביחסים מחוץ לנישואין ולעקוף את הצנזורה שהייתה נהוגה באותן שנים בקולנוע האמריקאי.
שרל פרו
ראשמור
1797 בארצות הברית
1797 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 21 שנה מיום היווסדה.
צ'רלס פורטיס
1796 בארצות הברית
1796 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 20 שנה מיום היווסדה.
הארצות הנורדיות
ג'ורג' מיד
ג'ורג' גורדון מיד (באנגלית: George Gordon Meade; 31 בדצמבר 1815 - 6 בנובמבר 1872) היה קצין מקצועי אמריקני ומהנדס אזרחי. הוא לחם בהצטיינות במלחמת הסמינול השנייה ובמלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ושירת במלחמת האזרחים האמריקנית כגנרל בצבא הצפון עד לתפקיד של מפקד ארמייה. הוא זכור במיוחד בשל התבוסה שהנחיל לצבא הקונפדרציה בקרב גטיסברג.
ראשית חייו.
ג'ורג' מיד נולד בקדיס שבספרד, הילד השמיני מבין אחד עשר במשפחתו הקתולית ממוצא אירי. אביו היה סוחר עשיר והמשפחה שהתה בספרד לרגל שליחותו שם עבור ממשלת ארצות הברית. אביו התרושש ונפטר כאשר היה מיד בן 13. משפחתו חזרה לארצות הברית מספר חדשים לאחר מכן במצב כלכלי גרוע. בגיל 16 התקבל מיד לאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית, שבה בחר בעיקר מסיבה כספית. הוא סיים את לימודיו שם ב-1835, בגיל 20, במקום התשעה-עשר מבין 56 בכיתתו. הוא שירת כשנה ביחידת ארטילריה בפלורידה והשתתף בקרבות נגד האינדיאנים משבט הסמינול (Seminole). לאחר מכן עזב את הצבא כיוון שלא רצה בקריירה בו, גם לא בעת שלמד באקדמיה הצבאית. הוא עבד כמהנדס אזרחי (מקצוע אותו רכש בלימודיו בוסט פוינט) במדינות דרום-מערב ארצות הברית ובין השאר עסק בבניית מסילות ברזל.
ב-1840 נשא מיד אשה ונולדו להם שבעה ילדים (בשנים 55–1841). בשל הקושי למצוא תעסוקה יציבה הוא שב והתגייס לצבא ב-1842 ושירת בחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית. הוא השתתף במלחמת ארצות הברית–מקסיקו ולחם בגבורה בקרב מונטריי. לאחר המלחמה עסק בעיקר בתכנון בנייני מגדלור ושוברי גלים ובסקרי מדידות בחופי פלורידה וניו ג'רזי. ב-1856 קודם לדרגת קפטן. ב-1857 הצטרף למפעל סקר הימות הגדולות ופיקד על השלמת הסקר של ימת יורון ועל חלק מן הסקר של ימת מישיגן. עבודתו תרמה באופן משמעותי לביסוס שיטת מדידה אחידה של גובה פני המים בימות הגדולות. מיד עסק בסקר הימות עד לפרוץ מלחמת האזרחים ב-1861.
מלחמת האזרחים.
קרבות מוקדמים.
מספר חדשים לאחר פרוץ המלחמה, באוגוסט 1861, קיבל מיד את הפיקוד על החטיבה השנייה של חיל המילואים של פנסילבניה. החטיבה עסקה תחילה בבניית ביצורים מסביב לוושינגטון הבירה, ולאחר מכן הצטרפה לארמיית הפוטומק של צבא הצפון לקראת מערכת חצי האי באביב 1862. בקרב גלנדייל ביוני 1862 נפצע מיד קשה בגבו, בצידו ובזרועו. לאחר שהחלים פיקד על חטיבתו – כעת תחת פיקוד ארמיית וירג'יניה - במערכת צפון וירג'יניה וקרב בול ראן השני בקיץ 1862. חטיבתו הגנה בגבורה על עורפו של צבא הצפון הנסוג. בראשית מערכת מרילנד בספטמבר 1862 קיבל מיד פיקוד על דיוויזיה במסגרת ארמיית הפוטומק ופיקד עליה בהצטיינות. במהלך קרב אנטיאטם מונה מיד כממלא מקום מפקד הגיס שלו, שנפצע. מפקד הארמייה בחר בו לתפקיד זה על פני קצינים בכירים ממנו. בקרב זה נפצע מיד שנית.
במהלך קרב פרדריקסברג בדצמבר 1862 הצליחה רק הדיוויזיה של מיד להבקיע את קווי צבא הדרום, אך בהיעדר סיוע להתקפתה נפגעו מרבית חייליה. למרות זאת קודם מיד בדרגה בעקבות הקרב. הוא מונה למפקד גיס בארמיית הפוטומק, שבראשו עמד בקרב צ'נסלורסוויל באביב 1863 (אם כי במשך רוב הקרב נשאר הגיס בעתודת הארמייה). קרב זה הסתיים בהפסד לצבא הצפון.
הפיקוד על ארמיית הפוטומק.
מיד מונה למפקד ארמיית הפוטומק ב-28 ביוני 1863, לאחר שקודמו, מייג'ור גנרל ג'וזף הוקר, התפטר מתפקידו על רקע מחלוקת עם הנשיא לינקולן ומפקד צבא האיחוד, הגנרל הנרי האלק. מיד מונה רק לאחר שהמועמד הראשון שאליו פנה לינקולן, מייג'ור גנרל ג'ון ריינולדס, דחה את הצעת המינוי. מיד היה למפקד הארמייה עד לסיום מלחמת האזרחים.
מיד, שהמינוי הפתיע אותו, נאלץ להיכנס מיד לעובי הקורה ולהתמודד עם פלישת צבא הדרום לפנסילבניה. שלושה ימים לאחר מינויו החל קרב גטיסברג, שהסתיים בניצחון הארמייה של מיד על ארמיית צפון וירג'יניה של צבא הדרום (בפיקודו של רוברט אי. לי) ונחשב לנקודת המפנה של המלחמה כולה. בראשיתו של הקרב סבלו חלק מכוחותיו של מיד אבדות קשות מידי הדרומיים, אך נערכו בקו הגנה טוב. מיד החיש לגטיסברג את יתרת כוחותיו וניהל קרב הגנה יעיל נגד מתקפות צבא הדרום. אלו הגיעו לשיאן ב-3 ביולי בהסתערות של שלוש דיוויזיות (המכונה "הסתערות פיקט"), אשר נסתיימה בכישלון עקוב מדם. לאחר הקרב החלה הארמייה הדרומית לסגת אל וירג'יניה. הנשיא לינקולן מתח ביקורת על מיד בטענה שבאותה הזדמנות לא רדף אחריה בתוקפנות מספקת ובכך הפסיד הזדמנות להביסה ובכך לסיים את המלחמה. למרות זאת קודם מיד לדרגת בריגדיר גנרל וזכה להבעת תודה רשמית מן הקונגרס (Thanks of Congress) על האופן בו ניהל את קרב גטיסברג.
בתפקידו כמפקד ארמייה נחשב מיד למפקד מוכשר אך קצר רוח, ובשל כך הוא זכה להערכת אנשיו אך לא לחיבה מצדם. הוא גם הסתכסך עם העיתונאים שהוקצו למפקדתו, שלאחר מכן סירבו להעניק לו את האשראי על הצלחות מבצעיות שהשיג.
כאשר מונה גנרל יוליסס גרנט למפקד צבא האיחוד באביב 1864 הציע לו מיד את התפטרותו, על מנת שגרנט יוכל למנות לארמייה מפקד כרצונו, והציע לשרת בכל מקום שבו יתבקש. גרנט דחה את ההצעה. גרנט גם המליץ בפני שר המלחמה במאי 1864 לקדם אותו לדרגת בריגדיר גנרל, תוך שהוא מעתיר דברי שבח על כושרו הפיקודי.