בשנת 1985 ביקר מיכאיל גורבצ'וב בבולגריה ועל פי הדיווחים לחץ על ז'יבקוב להפוך את המדינה לתחרותית יותר מבחינה כלכלית. זה הוביל לגרסה הבולגרית של תוכנית הפרסטרויקה הסובייטית. לאחר סבב של צעדים ניסיוניים כושלים, בחודש ינואר 1989 המפלגה הוציא צו 56. צו זה קבע "חברות" כיחידה העיקרית של ניהול כלכלי. בעקרון היציאה מן האיסור הסוציאליסטי של אזרחים פרטיים לשכור עובדים, עד למועד זה ניתן היה לשכור לצמיתות כעשרה אנשים, וניתן להעסיק מספר בלתי מוגבל של חוזים זמניים.היה זה הסיבוב האחרון של רפורמות על ידי המשטר ז'יבקוב מבולבל ולא שיפור בביצועים הכלכליים. עם זאת, הנתונים על הצמיחה עבור 88–1986 עדיין הצביעו על שיעור שנתי של 5.5%, לעומת שיעור 3.7% שהושג במהלך תוכנית חמש השנים הקודמות.
מדיניות חברתית.
מדיניותו החברתית של ז'יבקוב הובילה לכך שבולגריה הייתה בעלת מקדם ג'יני של 18, כלומר אי השוויון בה נחשב לנמוך מאוד ביחס למדינות אחרות. עוד לפני ז'יבקוב, בולגריה עשתה התקדמות משמעותית כדי להגדיל את תוחלת החיים ואת הירידה בשיעורי התמותה. מדיניות חברתית עקבית הובילה לעלייה בתוחלת החיים ל-68.1 שנים בקרב גברים ו-74.4 שנים בקרב נשים. בשנת 1939 שיעור התמותה לילדים מתחת לשנה היה 138.9 ל-1,000; ב־1986 היה 18.2 לאלף, ובשנת 1990 הוא היה 14 ל־1,000, השיעור הנמוך ביותר במזרח אירופה. חלקם של אנשים ארוכי-ימים בבולגריה היה גדול למדי; מחקר שנערך ב-1988 ציין נתון של 52 בני אדם למיליון תושבים. אחת מתוכנות הבדיקה הראשונות לבדיקות HIV נבעה תחת ז'יובקוב, ומאוקטובר 1989, כ-2.5 מיליון בני אדם בבולגריה, כולל כ -66,000 זרים, נבדקו ל-HIV, ו-81 בולגרים אובחנו כחיוביים. הגידול בהכנסות הריאליות בחקלאות עלה ב-6.7% בשנה בשנות ה -60. באותה תקופה עלה השכר התעשייתי ב -4.9 אחוזים בשנה. הזמינות של מוצרים בני קיימא השתפרה משמעותית בשנות ה -70. לפי נתונים רשמיים, בין 1965 ל-1988 עלה מספר הטלוויזיות ל-100 משקי בית מ-8 ל-100; מכשירי רדיו עלו מ-59 ל-95; מקררים בין 5 ל-96; מכונות כביסה מ-23 עד 96; ומכוניות מ-2 ל-40. כלי רכב זמינים היו בעיקר פיאטים סובייטיים, חלקם מיוצרים בבולגריה
בעידן שלאחר המלחמה, ובמיוחד תחת ז'יבקוב, דיור בבולגריה השתפר באופן משמעותי ובתים באיכות טובה יותר נבנו. עם זאת, רבים מהם היו צפופים - הבית הממוצע בבולגריה היה בעל שלושה חדרים ששטחם היה 65 מ"ר (700 רגל רבוע). השיכון נשאר אחד החסרונות החמורים ביותר ברמת החיים הבולגרית בכל שלטונו של ז'יבקוב. יעדי הבנייה למגורים בתוכניות החומש נעלמו באופן סדיר. כתוצאה מכך, משפחות המתינו לעיתים קרובות מספר שנים לדירות.
אחריתו.
בינואר 1990 סולק ז'יבקוב מהמפלגה הקומוניסטית. חילופי השלטון לא הפסיקו את המרי העממי והתעורר חשש כבד למלחמת אזרחים, שהביא את המפלגה הקומוניסטית להכריז בפברואר 1990 שהיא מוותרת על השלטון. ביוני 1990 נערכו בבולגריה בחירות כלליות וחופשיות. לאחר הבחירות נעצר ז'יבקוב על ידי המשטרה הבולגרית בחשד לקבלת שוחד ונפוטיזם. הוא הועמד לדין, ב-1992 הורשע במעילה בכספי המדינה ונידון ל-7 שנות מאסר. מפאת גילו ומחמת מצב בריאותו הושם ז'יבקוב במעצר בית ולא נכלא. ביוני 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את גזר הדין וזיכה אותו מכל סעיפי האישום. ב-1998 הלך ז'יבקוב לעולמו בעקבות סיבוכים של דלקת ריאות והוא בן 86 שנים.
ז'יבקוב והקהילה היהודית.
האינדוקטרינציה של סיפור הצלת יהודי בולגריה.
במהלך שנות שלטונו של ז'יבקוב התחולל סביבו פולחן אישיות שאחת ממטרותיו הייתה העצמת תפקידה ההיסטורי של המפלגה הקומוניסטית, וז'יבקוב בראשה, בסילוק המשטר הפרו גרמני בשלהי מלחמת העולם השנייה. במהלך השנים בוצעה גם אינדוקטרינציה לסיפור הצלת יהודי בולגריה תוך הבלטת חלקה של המפלגה הקומוניסטית והעלמת חלקם במאבק של הפוליטיקאים ושל נציגי הכנסייה בבולגריה.
המפלגה הקומוניסטית הביעה עמדה נחרצת נגד רדיפות היהודים, בביטאוניה, בכרוזים ובנאומי הרדיו של וולקו צ'רבנקוב ווסיל קולארוב, שבהם איימו על ראשי הממשל וקראו להפסקת הרדיפות. עם זאת, ראשי המפלגה שהו בגלות מחוץ לבולגריה, היא פעלה במחתרת ומידת השפעתה בפועל על מהלכי השלטון הבולגרי הייתה מצומצמת. גם ז'יבקוב, אשר במהלך המלחמה היה מזכיר המפלגה הקומוניסטית באחד מחלקי מחוז סופיה, הביע עמדות דומות ואף הפיץ כרוז בחתימתו נגד רדיפות היהודים. אך גם מידת השפעתו בפועל על האירועים הייתה מצומצמת.
לאורך שנות שלטונו של ז'יבקוב נכתבו מחקרים וספרים מטעם, אשר בחלקם הובלט חלקה של המפלגה הקומוניסטית וחלקו של ז'יבקוב באירועים ובחלקם שוכתבה ההיסטוריה לחלוטין תוך מיצובו של ז'יבקוב כאחד המובילים במאבק נגד רדיפות היהודים בבולגריה. הפעולות כללו גם זיוף סרטים שבהם הושתלה תמונתו של ז'יבקוב הצעיר כמוביל הפגנה נגד גירוש יהודי סופיה במאי 1943 וביצוע דומה של פוטומונטז' לתמונות מהפגנה זו. חברי מנגנון המפלגה הקומוניסטית העלו את שמו של ז'יבקוב כמועמד לפרס נובל לשלום בעקבות פעולותיו לכאורה נגד רדיפות היהודים.
לאחר השתלטות הקומוניסטים על המדינה.
לאחר השתלטות הקומוניסטים על בולגריה, רדף המשטר ללא רחם את מתנגדיו ובכללם זה גם דיסידטנטים מקרב בני הקהילה היהודית. ב-1961 הוחרם מבנה בית הכנסת בסופיה. מחאותיו של הרב הראשי לבולגריה הרב ד"ר אשר חננאל הובילו למעצרו הממושך ללא משפט. למרות מחאות רבות הועמד הרב לדין ונדון לשלוש וחצי שנות מאסר. במהלך מאסרו חלה הידרדרות במצב בריאותו ולחץ כבד שהופעל על השלטונות הבולגרים, הוביל ל"משפט חוזר" ולשחרורו. הרב חננאל הלך לעולמו בסופיה ב-1964.
כאמור, בראשית שנות ה-80 רדף משטרו של ז'יבקוב את בני המיעוט הטורקי במדינה במסגרת תהליך "הבולגריזצייה של המיעוטים". באמצע שנות ה-80, הציעה המפלגה הקומוניסטית בסמוליאן להחיל את תהליך ה"בולגריזציה" גם על יהודי בולגריה והנהגת המפלגה בסופיה בהוראתו של ז'יבקוב דחתה את הצעתה על הסף.
סרט בלשי
סרט בלשי (או: סרט תעלומה, או: סרט מסתורין) הוא ז'אנר קולנועי המתמקד במאמציו של בלש משטרתי, חוקר פרטי או בלש חובב לפענח נסיבות מסתוריות של פשע כלשהו, באמצעות רמזים, חקירה, והסקת מסקנות בצורה פיקחית.
מאפייני הז'אנר.
את ז'אנר סרטי הבלש מאפיינים שני סוגים עיקריים של סיפורים: סגורים ופתוחים. בסרט בלשי בעל סיפור סגור (המכונה גם: "whodunit" - 'מי עשה את זה?') - זהותו של הפושע אינה מתגלה, אלא עד לשלב מתקדם מאוד בעלילה, לקראת סופו של הסרט, אשר במהלכו נוספים עוד ועוד אלמנטים המקדמים את הבלש לחשיפת זהותו של העבריין והגורמים למתח בקרב הצופים, אשר בעצמם לא יודעים בוודאות ואינם בטוחים מי עשה את זה.
בסרט בלשי בעל סיפור פתוח, לעומת זאת, זהותו של הפושע מתגלה לצופים כבר בראשית הסרט, כאשר נדמה כי בוצע "הפשע המושלם". לאחר מכן, יצפו הצופים בגיבור, בעודו מנסה לפתור את התעלומה ולחשוף את זהותו של הפושע, בדומה לסגנון הסיפור הסגור.
בסרט בלשי שמירה על מתח גבוה היא לעיתים קרובות מרכיב עלילה חשוב מאוד. ניתן לעשות זאת באמצעות הפסקול, זוויות צילום, צללים כבדים, ותפנית מפתיעה בעלילה. אלפרד היצ'קוק נהג להשתמש בכל הטכניקות הללו, אבל לפעמים בחר לחשוף מבעוד מועד את הקהל לאיום המתקרב, ולאחר מכן היה משהה את הרגע, על מנת להעצים את האפקט הדרמטי.
ספרות בלשית הוכיחה עצמה כמדיום שקל לעבד לתוך סרט קולנועי. לרוב, הבלש הוא דמות ראשית, מובילה וחזקה והעלילה כוללת, לעיתים קרובות, אלמנטים של דרמה, מתח, התפתחויות של הדמויות, אי-ודאות ותפנית מפתיעה בעלילה. סופרים של ספרות בלשית מייצרים סדרה של ספרים, המבוססים על אותה דמות ראשית, ובכך מספקים חומר עשיר עבור סרטי המשך עתידיים לסרט בלשי מצליח.
טודור ז'יווקוב
1936 בברית המועצות
1936 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-19 למהפכת אוקטובר.
הנהגה.
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית מרכז בידיו את השלטון במדינה.
ללא מועד.
פדיון מילווה מדינה עם 8% רבית שנתית נדחה ב-20 שנים תוך החלפת לשטרות עם 3% רבית.
תפנית עלילתית
תפנית עלילתית היא שינוי בכיוון הצפוי שאליו מתקדמת העלילה הנרטיבית של ספר, סרט, סדרת טלוויזיה, רומן, קומיקס או כל יצירה בדיונית אחרת. השימוש בטכניקה ספרותית זו נפוץ, על מנת לשמור עניין בקרב קהל הקוראים או הצופים, אשר בדרך כלל מופתע מהתפנית שבעלילה. לעיתים, קיימים רמזים מטרימים, באמצעותם חלק מהקהל חוזה את התפנית המתקרבת, בעוד השאר מופתע ממנה ועשוי להבחין ברמזים רק בקריאה או צפייה מחודשת.
תפנית עלילתית המתרחשת לקראת סוף הסיפור ומשנה בדיעבד את תפישת הקהל כלפי העלילה או הדמויות מכונה "טוויסט הסיום".
טכניקה נפוצה לערעור ציפיות הקהל היא "גיבור שווא", דמות המוצגת בתחילת הסיפור כאילו היא הדמות הראשית, ואז היפטרות ממנה, בדרך כלל על ידי הריגתה. הסרט "פסיכו" של אלפרד היצ'קוק משתמש בטכניקה זו.
דיווה (שיר)
דיווה הוא שירה של הזמרת דנה אינטרנשיונל, שזכה בתחרות האירוויזיון ה-43, שהתקיימה בברמינגהאם, בריטניה, ב-9 במאי 1998. מילות השיר נכתבו על ידי יואב גינאי והוא הולחן על ידי צביקה פיק. בעקבות זכיית השיר התקיימה ב-1999 תחרות האירוויזיון ה-44 בישראל.
הפקה.
אינטרנשיונל והשיר נבחרו לייצג את ישראל באירוויזיון באותה שנה על ידי ועדה של רשות השידור, וזאת למרות ביקורת ומחאה מצד מפלגות חרדיות בשל היות הזמרת טרנסקסואלית. ההחלטה פורסמה ב-23 בנובמבר 1997.
לשיר הופק קליפ בבימוי גיא שגיא.