בהתאם לצו נשיאותי מאוקטובר 1993 של נשיא רוסיה בוריס ילצין מועצת נבחרי העם הסובייטית חדלה להתקיים והממשל המקומי בעיר פושקין היה נתון בידי מינהל העיר סנקט פטרבורג עד לארגון מחדש בספטמבר 1997. ב-27 בספטמבר 1997 נערכו הבחירות למועצה העירונית, שנקראת בשם המועצה המוניציפלית של פושקין (Пушкинский муниципальный Совет) ומורכבת מ-20 חברים שנבחרים על פי מחוזות הבחירה. ב-1 במרץ 2009 נערכו הבחירות למושב הרביעי של המועצה, שהורכבה מ-18 חברי מפלגת רוסיה המאוחדת, חבר אחד מטעם רוסיה הוגנת וחבר נוסף שהיה מועמד עצמאי.
ראש העיר נבחר בהצבעה חשאית מבין 20 החברים במועצה.
העיר מהווה חלק מרובע פושקין של סנקט פטרבורג.
אתרים בעלי עניין.
צארסקויה סלו.
פארק יקתרינה.
פארק יקתרינה בצארסקויה סלו, הוא שטח הגן שלמרגלות הארמון ושטחו 107 הקטר. נקרא על שם יקתרינה הראשונה.
ארמון יקתרינה הגדול.
ראשית הארמון בשנת 1717, עת הזמינה הצארית יקטרינה הראשונה את האדריכל הגרמני יוהאן-פרידריך בראונשטיין לתכנן עבורה ארמון קיץ. בשנת 1773 הורתה הקיסרית אנה לאדריכלים מיכאיל זמצוב ואנדריי קוואסוב להרחיב את הארמון. בתה, הקיסרית יליזבטה חשבה שהארמון מיושן ואינו נוח ובמאי 1752 הורתה לאדריכל החצר באותה עת, ברתולומאו רסטרלי להרוס את המבנה ולהקים במקום ארמון חדש, רחב ידיים, בסגנון הרוקוקו.
עבודות הבנייה נמשכו כארבע שנים, וב-30 ביולי 1756 נחנך הארמון, שאורך חזיתו 325 מטרים. פארו של הארמון נועד להדהים את המבקרים בו. נעשה שימוש בלמעלה מ-100 ק"ג זהב לעטר את המבנה. בחזית הארמון הוקמו גנים רשמיים בסגנון צרפתי, אשר תוכננו כך שבמרכזם יהיה ביתן הארמיטז' - ביתן בצבע כחול-לבן שתוכנן על ידי זמצוב בשנת 1744, ושופץ על ידי רסטרלי ב-1749.
ארמון אלכסנדר.
הארמון הוקם כארמון נופש קיסרי ביוזמת הצארינה יקטרינה הגדולה עבור נכדה האהוב (ולימים קיסר רוסיה) הצאר אלכסנדר הראשון. הארמון הוקם לרגל נישואיו של אלכסנדר לדוכסית הגדולה ילזביטה אלכסייבנה (הנסיכה לואיז מרי אוגוסט מבאדן). המבנה תוכנן בסגנון נאו-קלאסי על ידי האדריכל ג'קומו קברנגי ונבנה בין השנים 1792–1796. אלכסנדר השתמש בארמון כארמון קיץ במהלך שלטונם של סבתו ואביו, הצאר פאבל הראשון אולם עם עלייתו לשלטון עבר להתגורר בארמון יקטרינה הסמוך.
הארמון ידוע בכך ששימש את הצאר ניקולאי השני בשנת חייו האחרונה. הארמון היה הארמון החביב על הצאר ניקולאי השני ורעייתו אלכסנדרה מהסה. בעקבות אירועי יום ראשון העקוב מדם במהפכת 1905 החליטה משפחת המלוכה לעזוב את ארמון החורף אשר נחשב בעיניהם כאתר מסוכן, ולהפוך את ארמון אלכסנדר למשכנם הרשמי. לצורך זה עוצב מחדש חדר הנשפים הדו קומתי והפך לחדר האדר [1] ונבנה חדר עבודה חדש[2] וכן נוספו חדרים עבור ילדיו של ניקולאי השני בקומה השנייה של המבנה. אלכסנדרה, ואדריכלה מלצר בחרו לעצב את הארמון בסגנון אר-נובו שנחשב בקרב האצילים כעיצוב המאפיין את מעמד הביניים. תקופת מלחמת העולם הראשונה וראשית המהפכה הרוסית התגוררו בני משפחת המלוכה הצארית בארמון. פייר גיליאר, מורהו של הצארייביץ' (יורש העצר) אלכסי ניקולאביץ', כתב בזכרונותיו שהמשפחה חיה בארמון בפשטות. בני המשפחה אכלו בחדר האוכל מבלי הגשת האוכל בעזרת משרתים, ולמעט אירועים רשמיים מועטים חיו חיים פשוטים מבלי לפעול לפי כללי הטקס הפורמליים. ב-2 במרץ 1917 ויתר ניקולאי השני על כס המלוכה, ו-13 ימים לאחר מכן שב להתגורר בארמון אלכסנדר כ"קולונל רומאנוב". משפחת המלוכה התגוררה במספר חדרים בארמון תחת מעצר בית, כאשר משמר מונע מהם לעזוב את הארמון. אלכסנדר קרנסקי עצמו, ראש ממשלת רוסיה, קבע את ההגבלות על המשפחה הקיסרית - בין היתר הוא דרש את בידוד המשפחה מהעולם החיצון, שמירה צמודה עליהם בהיותם בארמון או בעת טיוליהם בפארק של הארמון, ובדיקת כל המכתבים הנשלחים והיוצאים מן הארמון.
בראשית מלחמת העולם השנייה פונו מהארמון יצירות האמנות שבו והרהיטים היקרים שהיו בו מחשש לפגיעה בהם על ידי צבא גרמניה הנאצית. הרהיטים והיצירות שנותרו בארמון הוחבאו במרתפי הארמון ונאטמו. בתקופת מלחמת העולם שימש הארמון כמפקדה עבור הצבא הגרמני התוקף את סנקט פטרבורג, וגן הארמון הפך לבית קברות עבור חיילי ה-SS. האוספים ההיסטוריים והרהיטים שהיו בארמון נבזזו או נהרסו. כאשר הצבא הגרמני החל בנסיגתו, ארמונות טצארסקויה סלו הועלו באש, אולם ארמון אלכסנדר עצמו לא נשרף. לאחר תום המלחמה שימש הארמון כמחסן עבור יצירות האמנות שהוחזרו לאזור במהלך שיפוצי הארמונות האחרים. לאחר המלחמה שימש הארמון כבית יתומים, והילדים שהתגוררו בו גרמו נזק רב לחדרי המשפחה המלכותית בקומה השנייה של המבנה.
כיום ארמון אלכסנדר סגור לציבור. בקיץ 1997 נפתחה באחד מאגפי הארמון תערוכה קבועה ומוצגים לציבור חדרים בודדים כדוגמת חדר קבלת הפנים, חדר העבודה של ניקולאי השני וחדר העבודה של רעייתו. בארמון מוצגת תערוכת תלבושות של המשפחה הקיסרית וכן תערוכת כלי נשק. בחדר העבודה המשוחזר מוצג דיוקנו של אביו של ניקולאי השני, מעשה ידי הצייר ולנטין סרוב. עבודות השיקום והשיפוץ של הארמון לצורך השבתו לפארו מהתקופה הקיסרית ופתיחתו כמוזיאון טרם הסתיימו.
השכלה וספורט.
בעיר פועלת אוניברסיטת סנקט פטרבורג לחקלאות (Санкт-Петербургский государственный аграрный университет) ואוניברסיטת לנינגרד הממלכתית של שם פושקין (Ленинградский государственный университет имени А. С. Пушкина) שהוקמה כמכון פדגוגי של מחוז לנינגרד ב-1992
משנת 2009 בעיר פועל מועדון הכדורגל צארסקויה סלו המתמודד באליפות העיר סנקט פטרבורג ובית ספר לספורט. ב-2010 הוקמה גם קבוצת הכדורסל "צארסקויה סלו".
חמ&quot;א
ספרטק לנינגרד (כדורסל נשים)
דם חטאת
דם חטאת הוא כינוי לדם של קרבן חטאת, שעדיין לא נעשית בו מצוות ההקרבה, ולכן עדיין קדושת הקרבן על הדם, דבר הגורם לסטסוסים שונים, המשפיעים בהלכות פיגול, נותר ועוד.
מצוות כיבוס.
בתורה נאמר כי דם החטאת הוא קדוש, ואם הוא נזרק על בגד - יש לכבסו במקום קדוש, אם נזרק על אוכל -יש לאוכלו בקדושה במקום קדוש, וכן הלאה:
סוגי הדמים.
דם החטאת מתחלק למספר סוגים. קדושת הדם היא לפי המצוות הקשורות בו ושעדיין לא נעשו בו אלא עתידים ליעשות בו. לכן:
לאחר זריקת הדם על המזבח.
לאחר שהזריקה התבצעה, חלוקה ההלכה בין החטאות למיניהם:
מסיבה זו, לאחר שנזרק הדם בפעם הראשונה (לפי בית הלל), שכבר נעשית מצות הכפרה, הדם נמצא במצב אמצעי. בעוד שאם נזרק דמו על בגד הוא טעון כיבוס - ככל דם חטאת, הרי שלא ניתן לפגל אותו על ידי מחשבה לא רצויה, מכיוון שדיני פיגול הם רק בדם המכפר ולא בדם כזה, שאין הכפרה תלויה בו.
לאחר שכבר נזרקו גם שלוש הזריקות האחרות ונעשית מצוותו לחלוטין, אין חלה עליו יותר קדושה, למרות שישנה עדיין מצווה לשפוך את השיירים לתוך יסוד המזבח. רבי נחמיה חלוק בדבר, וסבור שגם במצב זה, יש על הדם קדושה עדיין, והזורק אותו בחוץ חייב, וניתן לפגל אותו על ידי מחשבה לא רצויה.
חטאות הפנימיות
חטאות החיצוניות
שק שינה
שק שינה (ר"ת: שׂק"שׁ) הוא שק המיועד לשינה, על פי רוב בתנאים שבהם מיטה או מצעים אינם בנמצא, לדוגמה בטיולים, מחנאות, או תנאי שטח. מטרתו העיקרית של שק השינה היא לשפר את יכולת השינה בתנאים שאינם רגילים, על ידי הענקת בידוד תרמי והגנה מפני רוח ולפעמים משקעים. שקי שינה המיועדים לשימוש בטיולים רגליים צריכים להיות גם קלי משקל וניתנים לדחיסה לנפח קטן המאפשר נשיאתם.
שקי שינה עשויים מחומר מבודד הממלא מעטפת. המילוי יכול להיות טבעי (פוך) או מחומר סינתטי. מעטפת השק"ש יכולה להיות ממגוון רחב של חומרים, בדרך כלל בדים טבעיים או מלאכותיים. במקרים רבים המעטפת עשויה משני חומרים שונים - חלקה הפנימי מבד רך ונעים למגע, וחלקה החיצוני מחומר גמיש אך בעל עמידות גבוהה לשחיקה. חומר המילוי מותקן בתוך המעטפת בטכניקות שונות שנועדו למנוע תזוזתו וכתוצאה מכך שטחים נטולי בידוד.
ישנם מספר דגמים נפוצים של שקי שינה:
יש שבנוסף לשק השינה משתמשים במזרן דק הנפרש מתחת לשק לשם השלמת הבידוד מהקרקע. להשלמת ההגנה העליונה, ניתן להשתמש ביריעה עמידת-מים שמכסה את שק-השינה ומהווה תחליף לאוהל.
האבטיפוס הראשון של שק השינה המודרני הופיע בסוף המאה ה-19 כפטנט של היזם הוולשי סר פרייס פרייס-ג'ונס. אב-טיפוס זה נקרא "Euklisia Rug" ("שטיח אוקליזיה").
רפאל מאיר פאניג'ל
רפאל מאיר פניג'ל
מרפ&quot;א
המרפ&quot;א
יסוד המזבח
דומיטרו סטנילואיה
דומיטרו סטֶנילוֹאָיֶה (ברומנית: Dumitru Stăniloae; 16 בנובמבר 1903 ולֶדֶן, מחוז בראשוב - 5 באוקטובר 1993) היה כומר ותאולוג נוצרי אורתודוקסי-רומני יליד טרנסילבניה, עיתונאי, סופר, מתרגם. חיבר פירושים לאבות הכנסייה כמו גרגוריוס מניסה, מקסימוס המוודה ואתנסיוס, והתפרסם במיוחד בתרגומו לרומנית של הפילוקאליה. היה חבר כבוד באקדמיה הרומנית (1991). בקיאותו ומחקריו זכו להערכה בעולם הנוצרי. בזכות עבודה אחרת, "התאולוגיה הדוגמטית האותודוקסית" בשלושה כרכים (1978), נחשב לאחד מחשובי התאולוגים הנוצרים-אורתודוקסים במאה ה-20.
שנות ילדותו ולימודיו.
דומיטרו סטנילואיה נולד בשנת 1903 בוולֶדֶן (Vlădeni) על יד בראשוב, בטרנסילבניה, אז תחת שלטון אוסטרו-הונגריה במשפחה רומנית. היה הילד הקטן מבין חמישה ילדים של אירימיה סטינילואיה ושל אשתו, רֶבֶּקה. המשפחה שמרה על המסורת הדתית הנוצרית-אורתודוקסית. דוד אחד מצד אמו היה כומר