לאחר סיום לימודיו התיכוניים הוכשר כמורה. היה יד ימינו של דודו, ברתלמי בוגנדה, האיש שהוביל את הרפובליקה לעצמאות ובמשך שש שנים היה סגנו וכיהן במועצת האוטונומיה כשר פנים וכלכלה. כאשר נהרג בוגנדה בתאונת מטוס במרץ 1959 נכנס דאקו לעמדת מנהיג התנועה הלאומית של ארצו ומפלגת התנועה למען הפיתוח החברתי של אפריקה השחורה (Mouvement pour l'évolution sociale de l 'Afrique noire - MESAN). דקו היה נשיא הרפובליקה החדשה שזכתה בעצמאותה באוגוסט 1960. בשנת 1964 ניצבה ממשלת דאקו בפני מספר קשיים: המשק היה בקיפאון, הבירוקרטיה החלה להתפורר, וגבולות המדינה נפרצו על ידי לומומביסטים, המורדים בקונגו השכנה מדרום, ועל ידי מורדים לשחרור סודאן ממזרח. בנוסף עמד דאקו תחת לחץ ה-MESAN לנסות ולטפח מקורות תמיכה מן החוץ מלבד צרפת (ובת בריתה באותה עת, מדינת ישראל), לפיכך החל דאקו בפיתוח היחסים עם מאו דזה-דונג, מנהיג סין העממית. בעקבות זאת קיבלה הרפובליקה הלוואה ללא ריבית של 20 מיליון פרנקים צרפתיים, אך הדבר לא מנע התמוטטות כלכלית, גם בגלל שחיתות של פקידי ממשל. סין מצידה, החלה בתעמולה קומוניסטית בתוך המדינה הצעירה. קשיי המדינה הובילו למספר ניסיונות להפיכה צבאית, שעל מנת להודפם הקים דאקו ב-1966 בסיוע קצינים ישראלים, כוח משטרתי מזוין עצמאי שישמש כ"משמר נשיאותי".
תחת שלטון בוקאסה.
אולם המרד הגדול קרם עור וגידים דווקא בקרבתו. בן דודו של דאקו, הקולונל ז'אן-בדל בוקאסה, היה הקצין המרכזי בצבאו והרבה להופיע בציבור ולצבור אהדה וכוח. ביולי 1965, נשלח בוקאסה לפריז כחלק ממשלחת דיפלומטית. כשבוקאסה ניסה לחזור לרפובליקה, גילה שדאקו אסר על חזרתו. בוקאסה גיבש תמיכה מהכוחות הצבאיים של הרפובליקה ושל צרפת, שהצליחו לשכנע את דאקו לאפשר את חזרתו של בוקאסה. גם הנשיא הצרפתי שארל דה גול שוחח בטלפון עם דאקו, ואמר כי לא יעלה על הדעת ש"שותפו לנשק" לא יוכל לחזור לרפובליקה. מאז חזרתו של בוקאסה לרפובליקה, המתיחות בינו לבין דאקו הלכה וגברה. בשלב מסוים דאקו תכנן להחליף את בוקאסה, שכיהן כיועצו האישי לענייני צבא, בלזאמו, שהיה מפקד המשמר המלכותי, ורצה לקדם קצינים בכירים שהיו נאמנים לממשלה. בוקאסה גילה את התוכנית של דאקו והחל להיערך להפיכה. הוא חשש מהמשמר הנשיאותי של דאקו ומאפשרות שהצבא הצרפתי יתמוך בו במקרה של הפיכה. ב-31 בדצמבר 1965, שעה וחצי לפני חצות, התחילה ההפיכה. בוקאסה ובעלי בריתו בצבא השתלטו על עיר הבירה בנגי בתוך מספר שעות ואילצו את דאקו להתפטר.
בוקאסה הפך את הרפובליקה למשטר חד-מפלגתי, בו הייתה ה-MESAN המפלגה החוקית היחידה ופיתח שלטון דיקטטורי במדינה. הוא שרד ניסיונות הפיכה והתנקשויות וב-1972 הכריז על עצמו כ"נשיא לכל החיים". את השראתו שאב משליטים כניקולאה צ'אושסקו, אידי אמין ומועמר קדאפי. מיד לאחר ההפיכה הושם דאקו במעצר בית, אך שוחרר ביולי 1969. בספטמבר 1976 מונה ליועצו האישי של בוקאסה. בדצמבר 1976 הנהיג בוקאסה חוקה חדשה, ביטל את הרפובליקה והפך את המדינה למונרכיה - האימפריה המרכז אפריקנית. ב-4 בדצמבר 1977 הכתיר בוקאסה את עצמו כ"הוד רוממותו הקיסרית בוקאסה הראשון, קיסר מרכז אפריקה". בשלב זה, אנשים רבים במדינה ובשאר העולם ראו בבוקאסה מטורף.
חזרה לשלטון ושארית חייו.
דאקו הבין שבוקאסה מדרדר את המדינה לאבדון והצליח לשכנע את צרפת לפלוש למדינה על מנת להשיב את השפיות. בערב ה-20 בספטמבר 1979, פלשו חיילי צבא צרפת לאימפריה המרכז אפריקנית, במסגרת "מבצע ברקודה". עד הבוקר למחרת השתלטו כוחות קומנדו צרפתיים וכמה מאות חיילי רגלים על שדה התעופה של בנגי, כמעט ללא התנגדות. ב-21 בספטמבר, בשעה 12:30 בצהריים, הכריז דויד דאקו על נפילת האימפריה המרכז אפריקנית, והשבת רפובליקת מרכז אפריקה תחת נשיאותו.
ב-1 בספטמבר 1981 הודח דאקו בהפיכה צבאית ללא שפיכות דמים, שהונהגה על ידי רמטכ"ל צבאו, אנדרה קולינגבה, שירש את דאקו כנשיא. באופן נדיר בהפיכות צבאיות ביבשת, נשאר דאקו במדינה ואף הוביל את מפלגת האופוזיציה, התנועה לדמוקרטיה ופיתוח (Mouvement pour la Démocratie et le Développement - MDD), במסגרתה התמודד בבחירות לנשיאות ארצו ב-1993. הוא היה פוליטיקאי פעיל בפרלמנט והנהיג את האופוזיציה. במרץ 2003 ערך פרנסואה בוזיזה (François Bozizé, ) הפיכה צבאית. בספטמבר אותה שנה נבחר בוזיזה באופן חוקי לנשיא וכונן מסגרת לשיח לאומי מאחד בחברה המרכז-אפריקאית, "Dialogue nationale". דאקו היה אחד המשתתפים במיזם.
ב-27 בספטמבר לקה באוטם שריר הלב והובהל לטיפול בבית חולים ביאונדה, בירת קמרון, על מנת שיוכל להמשיך לטיפול בצרפת. אולם, ב-20 בנובמבר נפטר ביאונדה. ממשלת הרפובליקה הכריזה על חודש אבל לזכרו.
יחסיו עם מדינת ישראל.
ישראל והרפובליקה המרכז-אפריקאית קשרו קשרים מראשית עצמאותה. ב-17 באפריל 1961 הגיעה לארץ משלחת מהרפובליקה המרכז-אפריקאית. המשלחת ייצגה את הרפובליקה בחגיגות יום העצמאות ה-13 של ישראל, נועדה עם נשיא המדינה יצחק בן-צבי וביקרה במכון ויצמן, האוניברסיטה העברית בירושלים ובמוסדות חינוכיים וצבאיים. בינואר 1962 הגיעה לארץ משלחת פרלמנטרית מהרפובליקה כאורחתה של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. כחמשה חודשים לאחר מכן, ביוני, הגיע דאקו עצמו לביקור ממלכתי בישראל, במסגרתו נחתמו לראשונה הסכמי ידידות ושיתוף פעולה בין ישראל לרפובליקה המרכז-אפריקאית בלשכת נשיא מדינת ישראל. דאקו ביקר ברחבי הארץ, בין היתר בקיבוץ בית אורן . בעספיא ובנתניה. באוגוסט 1962 ערך נשיא המדינה יצחק בן-צבי ביקור גומלין בבנגי. ב-1966 הקימה ישראל ברפובליקה את המשמר הנשיאותי להגנת משטרו של הנשיא דאקו. נוסף על כך הוקמה ברפובליקה תנועה חלוצית בהדרכת חמישה עשר קצינים מהנח"ל, בשילוב של אימון טרום-צבאי והדרכה חקלאית. ישראל ייבאה מהרפובליקה יהלומים גולמיים לתעשיית היהלומנות. היחסים בין המדינות התדרדרו לאחר הדחתו של דאקו, עליית בוקאסה והתקרבותו לאידי אמין ומועמר קדאפי.
שלושת הצבעים
סעודה אצל המלכה
סעודה אצל המלכה הוא ספר קומיקס ישראלי לילדים מאת רותו מודן, אשר יצא בשנת 2010. הסיפור נפתח בארוחה משפחתית, בה הילדה נינה מפגינה נימוסי שולחן בעייתיים. אביה שואל אותה: "מה תעשי אם מלכת אנגליה תזמין אותך לסעודה בארמון בקינגהאם?" ולפתע נשמע צלצול בדלת, ובפתח עמד שליח מטעם המלכה, שהזמין את נינה לסעודה אצל המלכה. גם אצל המלכה נינה התקשתה לשמור על נימוסי שולחן ראויים, וזכתה למבטי תדהמה של הנוכחים, אך בסופו של דבר - הם אלה שאימצו את הרגליה, ולא להפך. הספר קיבל ביקורות טובות, ובין השאר, צוינו לטובה העובדות כי הספר אינו נוקט בגישה חינוכית פדגוגית. הספר גם קיבל ביקורת חיובית על כך שהוא אינו מתיילד ושהסופרת כתבה קומיקס אשר עונה על חוקי הז'אנר ופשוט מכוון לילדים אך גם מבוגרים יוכלו להנות ממנו.
הפקה בימתית של הספר.
הספר עובד לתיאטרון בובות על ידי הילה פלשקס ובוים על ידי נעה בקר.
הפיגוע בקו 142 בתל אביב (2012)
הפיגוע בקו 142 בתל אביב היה פיגוע שבוצע ב-21 בנובמבר 2012 על אוטובוס נוסעים צפוף בעת שנסע במרכז תל אביב. הפיגוע בוצע על ידי ערבי ישראלי, שפוצץ את מטען החבלה מרחוק באמצעות מטען אותו הוא הסתיר באוטובוס מבעוד מועד. בפיגוע נפצעו 28 אזרחים, בהם שלושה במצב אנוש. הפיגוע בוצע ביום השמיני והאחרון של מבצע עמוד ענן, שעות ספורות לפני שהושגה הפסקת האש. בהודעת החמאס נאמר כי הפיגוע בוצע בתגובה להריגת משפחת אל-דאלו בעזה.
זה היה פיגוע רב הנפגעים הראשון בתל אביב מאז הפיגוע בדוכן השווארמה "ראש העיר" ב-2006 בו נרצחו 11 אנשים ו-70 נפצעו.
הפיגוע.
בסביבות השעה 12:00 בצהריים הופעל מטען נפץ באוטובוס נוסעים צפוף בלב רובע העסקים של תל אביב. הפיגוע בוצע בקו 142 של חברת דן בעת שהאוטובוס עבר ברחוב שאול המלך.
המטען הכיל כמות גדולה של רסיסי מתכת שנועדו לגרום לכמות נפגעים מרבית. בפיגוע נפצעו לפחות 28 בני אדם, ביניהם שלושה אנשים שנפצעו במצב אנוש.
מבצעי הפיגוע.
יומיים לאחר הפיגוע, בעקבות מבצע משותף של השב"כ, משטרת ישראל, וצה"ל, נעצר מוחמד מפרג'י בן ה-18 מטייבה, פלסטיני יליד יהודה ושומרון, אשר הגיע במקור מהעיירה הפלסטינית בית ליקיא, אשר קיבל אזרחות ישראלית במסגרת תהליך איחוד משפחות. מפרג'י הודה בביצוע הפיגוע ובהכנת המטען, בבחירת יעד הפיגוע, וברכישת הטלפון הנייד שבאמצעותו הוא הפעיל מרחוק את המטען.
לטענת גורמי הביטחון הישראליים מפרג'י היה חבר בתא טרור פלסטיני מבית ליקיא שיהודה ושומרון ואשר מסועף לחמאס ולג'האד האיסלאמי. מנהיג ארגון החמאס ח'אלד משעל דחה באופן חד-משמעי את הטענה שלחמאס יש קשר כלשהו עם הפיגוע.