בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, בעקבות התרחבות הייצור באמצעים ממוחשבים, נולדה גישה ולפיה מידע שמופיע בשרטוט ניתן להציג על גבי המודל ואין צורך כלל בעבודה על שרטוט, הדורשת זמן ממושך. גישה זו קיימת אך עדיין לא השיגה פופולריות משמעותית ובארגונים רבים הפקת שרטוט עדיין מהווה חלק בלתי נפרד מתהליכי התכנון והייצור. מעבר לכך, במקומות שונים יש צורך בהכנת שרטוט או סקיצה באופן מיידי ומתכננים נדרשים להיות מסוגלים לשרטט באופן ידני, למרות קיומם של אמצעים ממוחשבים.
מהפכת המידול בתחום הבניין.
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נוצרו תוכנות ה-BIM, תוכנות תיב"מ המותאמות לתחום ההנדסה האזרחית, כמו רוויט (Revit), ארכפלוס (+ARC) וטקלה (Tekla), שסימנו שינוי בשרטוט בתחום הבנייה ומעבר לדור המידול. התוכנות מתייחסות לכל אובייקט הנדסי בשרטוט לא רק כעצם במרחב, אלא כעצם פרמטרי בעל ממדים, ייעוד מסוים, עשוי מחומרים מסוימים, ואף בעל עלות מסוימת. יעילות זו מאפשרת למהנדסים ולשרטטים להתמקד ביצירת פתרונות הנדסיים לבעיות השונות. התוכנות מאפשרות גם יצירת גיליון חישובי כמויות לקבלן הביצוע כולל עלויות ביצוע.
מארקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס
סביבת היווצרות
סביבת היווצרות היא המקום בו נוצר סלע, גם אם לאחר זמן הוא יימצא במקום שונה. סביבת ההיווצרות קובעת את הרכבו של הסלע ותכונות אחרות שלו.
לסלעים שונים – סביבת היווצרות שונה:
מחזור הסלעים.
סביבות ההיווצרות של סלעים הן נקודות ב"גלגול" בין סוג סלע אחד למשנהו. בין סביבות ההיווצרות מתרחשים תהליכי סחיפה ובליה היוצרים חומרי גלם ליצירתו של הסלע הבא. תהליכים אלה חלים גם על המינרלים המרכיבים את הסלעים בכל אחד מן הגלגולים ומשפיעים על תכונותיו השונות של הסלע החדש.
סביבה פלוטונית.
נקראת על שם פלוטו – אל השאול הרומי. בסביבה פלוטונית נוצרים סלעי יסוד פלוטוניים, הנקראים גם סלעי תהום, סלעי מִחְדָר או סלעים אינטרוסיביים.
הטמפרטורה בעומק הקרום גבוהה מאשר על פניו בשל התפרקות רדיואקטיבית של אורניום, תוריום ואשלגן-40. בגלל החום הרב נוצרים בעומק של עשרות ק"מ כיסים של חומר סלעי מותך – מאגמה, הקרויים תאי מאגמה.
המאגמה מתקררת באיטיות רבה – מעלה צלזיוס אחת במשך כמיליון שנה. הסיבות להתקררות:
תופעות בסביבה פלוטונית.
גיבוש מפריט.
כאשר המאגמה מתחילה להתקרר, מתרחש תהליך התבדלות של מינרלים מתוך מגמת-האם. תהליך זה נקרא גיבוש מפריט. המינרלים שהתגבשו ראשונים שוקעים לקרקעית המאגר ונפרדים מיתרת המאגמה המותכת. שקיעה זו גורמת להיווצרות סלעים פלוטוניים בהרכבים שונים מתוך מאגמת-אם אחת. ככל שהרחקת המינרלים נמשכת, הולכת וגדלה תכולת הסיליקה (תחמוצת צורן) במאגמה הנותרת במאגר.
איך זה קורה?
כאשר טמפרטורת המאגמה עומדת על 1,800°C מתגבשים בה מינרלים מקבוצת אוליבין עשיר במגנזיום (Mg2SiO4). כתוצאה מכך נותר פחות מגנזיום במאגמה.
כאשר טמפרטורת המאגמה יורדת ל-1,500°C מתגבשים בה מינרלים מקבוצת אוליבין עשיר בברזל (Fe2SiO4). אחרי גיבוש זה נותר פחות ברזל במאגמה.
תוצאת ההתקררות – המגמה הנותרת הופכת חומצית יותר ויותר בשל התעשרותה בסיליקה (קוורץ), וכך גם המינרלים והסלעים המתגבשים בה.
הרכבה המשתנה של המאגמה יוצר מינרלים שונים בהרכבם הכימי:
הגיבוש המפריט בא לידי ביטוי בשורת בואן (Bowen's series), ע"ש המדען נורמן לוי בואן, שהיה הראשון שמצא כי ממאגמת-אם אחת עשויים להתגבש סלעים מגמטיים בהרכבים שונים.
שלב פגמטיטי.
לאחר הגיבוש המפריט, כשהמאגמה התקררה לכדי 600-400°C, שארית הנוזל עשירה בסיליקה, במים ובמתכות. הנוזל נדחס לתוך סדקים ומתגבש כאשר הוא מתקרר, ויוצר עורקים (פגמטיטים) בעלי גבישים גדולים. תוצרים של שלב זה: המינרלים קוורץ, אורתוקלז, מוסקוביט, ביוטיט, אפטיט, טורמלין, טופז ופלואוריט.
מרבצים הידרותרמיים.
מרבצים הידרותרמיים (הידרו=מים, תרמו=חום) מתאפיינים בהתגבשות מתוך תמיסה במים חמים. מי גשם שחילחלו לעומק אלפי מטרים התחממו והמסו מלחים מסלעי הסביבה. תוצרים של שלב זה הם מינרלים בעלי גבישים גדולים: קלציט, פלואוריט, מינרלי נחושת, מינרלי מנגן ותחמוצות ברזל.
פומרולה.
פומרולה (fumarola) – אדי מים ותערובת גזים המיתמרים מסדקים בהרי געש כבויים למחצה – SO2,HCl,CO2.
סולפטרה.
סולפטרה (solfatara) – נביעה של מים חמים עשירים בחומצה גופריתית – H2SO4 המאכלת סלעים בדרכה.
גופי חדירה פלוטוניים.
סלעים מגמטיים נוצרים גם על פני השטח, כאשר מגמה נדחסת לתוך סלעים בקרום העליון ומתקררת. חדירה מגמטית זו יוצרת מבני חדירה מסוגים שונים:
סביבה געשית.
סביבה זו נקראת גם "סביבה וולקנית" על שם וולקן – אל האש והנפחות במיתולוגיה הרומית – שעל פי המסופר עבד בסדנה תת-קרקעית בהר געש באי וולקנו באיים הליפאריים מצפון לסיציליה שהיה פעיל באותה עת. הר הגעש וולקנו הפך שם נרדף לכל הרי הגעש. בסביבה זו נוצרים סלעים געשים, המכונים גם סלעי פרץ, סלעי וולקניים או סלעים אקסטרוסיביים.
חומר סלעי מותך (מאגמה) פורץ ממעמקים אל פני השטח, שם הוא נקרא לבה. הרכב הלבה זהה להרכב המאגמה שקדמה לה. מן הלבה מתנדפים מים וגזים שונים שהיו מומסים בה. הלבה מתקררת על פני השטח במהירות רבה ויוצרת סלע זעיר גביש, ולעיתים נוצרת זכוכית געשית (אובסידיאן). מהתקררות זו נוצר מגוון של סלעים וגעשיים, הדומים בהרכבם לסלעים מגמטיים שנוצרו מאותה מאגמה – לבד מגודל הגביש.
הרי געש.
הלבה פורצת אל פני השטח בשני אופנים:
תוצרי ההתפוצצות: נוצר לוע (crater) מוקף בסוללה של רסק סלעים מן הסביבה, סלעי בזלת ולבה שהחלה להתגבש. לאחר ההתפוצצות מתמעט הלחץ. כאשר הלבה מתקררת בתוך הלוע, נוצר פקק החוסם את הלוע בין התפוצצות להתפוצצות.
תוצרי לבה.
החומר הנפלט אינו אחיד בצבעו ובהרכבו, ויוצר הרבדה שכבתית של חומר פירוקלסטי. הוא נוחת ומצטבר למבנים געשיים, לעיתים כחרוט מסביב ללוע:
סביבה יבשתית.
תהליכי בליה.
בסביבה יבשתית מתרחשים תהליכי בליה (תהליכים כימיים, פיזיקליים וביוגניים, הגורמים להתפוררות של סלעים ויצירת קרקעות), סחף של החומר המפורר ויצירת סלעים חדשים.
הסיבה לבליה: הסלעים נמצאים על-פני השטח בתנאי סביבה שונים מאלה שבהם נוצרו.
דוגמאות:
היווצרות סלעים.
בביצות, בנחלים ובאגמים מתרחשת יצירתם של סלעים חדשים בכמה אופנים: גיבוש של שברי סלעים לסלע חדש (דוגמת קונגלומרט נחלי וברקציה) והרבדה של חומרי סחף ויצירת סלעים כגון חרסית אגמית בתהליכי דיאגנזה (diagenesis): תהליכים פיזיקליים, כימיים וביוגניים המלכדים את הגרגרים לסלע באמצעות הידוק ודחיסה.
תהליכי הבליה והגיבוש מחדש יוצרים סלעים מגוונים ותופעות שונות:
סביבה חופית.
סביבה חופית מהווה גבול מעבר ומגע בין סביבה יבשתית לסביבה ימית. בסביבה זו נוצרים סלעים שמקורם בבליה יבשתית המתגבשים בחומר מלכד מסביבה ימית. לדוגמה: כורכר, שהוא אבן חול מגובשת בגיר ממוצא ימי. סלעים נוספים הנוצרים בסביבה זו הם סלעי חוף – קלקארניט (Calcarenite) – הבנויים מחול ומשרידי צדפות המלוכדים גם הם בגיר ימי.
סביבה ימית.
סלעים מסביבה זו נוצרים מהרבדה בתוך ים. הרכב הסלעים משתנה בהתאם לתנאים השונים המתרחשים בעת ההיווצרות: עומק המים, זרמים ויצורים החיים באזורי ים שונים.
ההרבדה הימית היא שכבתית, בדומה להרבדה אגמית, וההבחנה ביניהן מתבצעת באמצעות מאובנים.
אזורי שקיעה ימית.
חלוקת אזורי השקיעה הימית מתבצעת לפי עומק הקרקעית:
היווצרות סלעים ימיים.
היווצרות סלעים ימיים קשורה בגורמים הבאים:
השוני בין הסלעים הנוצרים בסביבה זו נעוץ בתנאים מקומיים משתנים בתוך האוקיינוס:
סביבה אוופוריטית.
סביבה אוופוריטית היא סביבה של התאדות-יתר המתקיימת גם ביבשה (אגמים) וגם בים (לגונות רדודות). סביבה זו מתאפיינת במים רדודים, בהתאדות מהירה של המים, ובחוסר בהספקת מים טריים. המים מתאדים וריכוז המלחים בהם גדל, עד כי הם מגיעים לרוויה ושוקעים אל הקרקעית.
סדר שקיעת מלחים.
המלחים אינם שוקעים בו-זמנית, אלא לפי סדר קבוע:
סביבה מטמורפית.
סביבה מטמורפית (מטמורפוזה – מיוונית: שינוי צורה, מעבר מצורה לצורה) – סביבה של התמרה (מלשון תמורה, שינוי). סביבה זו אינה קבועה במקום אלא היא סביבה של תהליך.
התמרה מתרחשת כאשר סלעים שנוצרו בקרבת פני השטח נקברים בעומק רב בו שוררים חום ולחץ גבוהים, או כאשר מאגמה לוהטת חודרת לתוכם.
התמרה – שינוי המתרחש בסלעים שכבר נוצרו, ויוצר סלעים חדשים.
סלעים מסביבה מטמורפית.
לעיתים מתקיים מעבר רציף בין צפחה לגנייס.
מרקוס פורקיוס קאטו
ארנסטו מירנדה
ימת ליסי
ימת ליסי (בגאורגית: ლისის ტბა, ליסיס טבּא) היא ימה קטנה צפון-מערבית לטביליסי גאורגיה. הימה משתייכת לטביליסי רבתי ונמצאת בעמק נהר הקורה. פני השטח סלעיים ויבשים, ומכוסים בשיחי ערבה. הימה מהווה מקום קינון של ציפורי מים וניתן להבחין באזור בזוחלים, ציפורים, שועלים וארנבות.
ליסיס טבא
רונלד דוורקין
CloneDVD
CloneDVD היא תוכנה אשר מסוגלת לשכפל דיסקים מסוג DVD ו-CD. התוכנה פותחה על ידי חברת "Elaborate Bytes". בעזרת התוכנה ניתן לבצע גיבויים של כמעט כל סרט DVD ללא הגנות/הצפנות מיוחדות. המשתמשים מסוגלים לבחור באמצעות התוכנה את רצועות השמע ורצועות הווידאו אותם הם מעוניינים לשכפל. אפשרות נוספת בתוכנה היא היכולת לשמור את תוכן הדיסק כקובץ ISO.
חיל האוויר הישראלי