1999-2002: פורד.
לאחר מספר שנים בסובארו עבר מקריי לקבוצת M-ספורט, שבאותו זמן הריצה את מכונית המפעל של פורד, והחל לנהוג בפורד פוקוס החדשה. החוזה של מקריי עמד על שישה מיליון ליש"ט למשך שנתיים, מה שהפך אותו באותו הזמן לנהג הראלי המרוויח בהיסטוריה. מקריי פתח עם שני ניצחונות רצופים בראלי ספארי ובראלי פורטוגל אך למרות זאת, בעקבות מספר בעיות אמינות במכונית החדשה, סיים את העונה רק במקום השישי בדירוג הנהגים. גם בשנה שלאחר מכן השיג מקריי ניצחונות בקטאלוניה ויוון כדי לסיים את העונה במקום הרביעי בדירוג. המשך בעיות האמינות ברכב הובילו את מקריי לאיים בעזיבה אך לבסוף החליט להאריך את חוזהו בשנתיים נוספות. ב-2001 זכה מקריי להצלחות לא מבוטלות, מה שהביאוהו להתמודד על האליפות עד למירוץ האחרון בבריטניה בו התרסק, תוך שהוא משאיר את האליפות לנהג הסובארו הבריטי ריצ'רד ברנס.
עם ניצחון בראלי ספארי ב-2002 הפך מקריי לנהג עם מספר הניצחונות הגבוה בהיסטוריה עד לאותה תקופה, שיא שנשבר בהמשך על ידי מספר נהגים כמו קרלוס סאינס, סבסטיאן לב ומרקוס גרונהולם. בסוף אותה שנה חוזהו בפורד הגיע לסיומו. על פי דיווחים שונים, ביקש מקריי שכר של חמישה מיליון ליש"ט לשנה, דרישה שפורד דחתה. מקריי אמר על הזמן שלו בפורד ש"אלו היו ארבע שנים מוצלחות מאוד, השגנו הרבה תוצאות טובות ואני ממש שמח על שיתוף הפעולה שהיה לנו".
2003: סיטרואן.
לעונת 2003 חתם מקריי עם קבוצת סיטרואן שכבר הייתה למודת ניצחונות עם הנהג הצרפתי הצעיר סבסטיאן לב. כבר בהופעת הבכורה עם הסיטרואן קסארה WRC הגיע מקריי למקום השני בראלי מונטה קרלו לצד לב וקרלוס סאינס וכך השלימו סיום במקומות 1-2-3. בהמשך השנה לא השיג מקריי תוצאות מרשימות וסיים את העונה במקום השביעי ללא ניצחונות. בעונת 2004 תקנה שנוספה הקובעת שקבוצה יכולה לרשום רק שני נהגים להיכלל בניקוד הקבוצתי הובילה את סיטרואן להחלטה להשאיר את סאינס לצד לב ולוותר על מקריי. דייוויד ריצ'רדס, הבוס לשעבר של מקריי בסובארו, שכעת החזיק בזכויות השיווק של האליפות העולם בראלי, חשש שאיבוד דמות כמו זו של מקריי ייפגע באטרקטיביות הענף וניסה לעזור למקריי למצוא קבוצה. ניסיון זה לא צלח ובפעם הראשונה מזה עשר שנים מקריי לא השתתף באליפות העולם.
קריירה מאוחרת.
לאחר שלא מצא קבוצה לעונת 2004, פנה מקריי לענפי ספורט מוטורי אחרים והשתתף במרוצים כמו ראלי דקר ומרוץ 24 השעות של לה מאן. ב-2004 ו-2005 ייצג מקריי את בריטניה במרוץ האלופים לצד נהג הפורמולה 1 הסקוטי דייוויד קולת'רד. באירוע של 2006, אנגליה וסקוטלנד הציגו צוותים נפרדים כשמקריי וקולת'רד מייצגים יחד את סקוטלנד. ב-2005 חזר מקריי למספר מרוצים בודדים באליפות העולם בראלי בקבוצת סקודה. בראלי בריטניה הגיע מקריי למקום השביעי ובראלי אוסטרליה הוא פרש ביום האחרון לאחר שהיה צפוי לסיים על הפודיום. סיום שכזה היה מעניק לסקודה את הפעם השנייה על הפודיום מאז ראלי ספארי ב-2001.
ב-5 באוגוסט 2006 התחרה מקריי עם סובארו בראלי הטלוויזיוני הראשון של X Games שהתקיים בלוס אנג'לס והועבר בשידור חי. בפניה האחרונה התהפך מקריי לאחר נחיתה לא טובה מקפיצה. למרות זאת, מקריי המשיך לסיום וסיים במקום השני כשהוא רק 0.13 שניות איטי יותר מאשר המנצח טראוויס פסטראנה. באותה שנה השתתף מקריי באופן בלתי צפוי במירוץ הראלי האחרון שלו בטורקיה בו החליף את סבסטיאן לב בסיטרואן של הקבוצה הפרטית קרונוס, זאת לאחר שלב נפצע בתאונת אופניים לפני האירוע. בעיה מכנית בשלבי הסיום גרמה לפרישה של מקריי אחרי הופעה לא תחרותית שבה הוא היה במקום השביעי, ובקרונוס החליטו שהוא לא ימשיך איתם לסיום העונה
מקריי התנסה בענפי ספורט מוטורי אחרים עוד בזמן השתתפותו באליפות העולם בראלי. בחודש ספטמבר 2002 הוא השתתף במירוץ אסקאר (הגרסה הבריטית של מרוצי הנאסקאר) שבו סיים במקום השישי. מקריי שב והצטרף לפרודרייב במירוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 2004. הוא התחרה בקטגוריית ה-GTS עם פרארי מראנלו 550 GTS. הוא וצוותו סיימו במקום השלישי בקטגוריה והתשיעי בדירוג הכללי, מה שגרר גם התפעלות מצד עמיתו הסקוטי אלן מקניש.
בינואר 2004 עשה מקריי את הופעת הבכורה שלו בראלי דקר עם קבוצת ניסאן והרשים כשניצח בשני מקטעים. הוא חזר לדקר ב-2005 והיה המהיר ביותר בשניים משלושת הקטעים הראשונים לפני שפרש בסוף הקטע השישי בעקבות תאונה.
בחודש אוגוסט 2007 הכריז מקריי שהוא עובד על מציאת קבוצה לעונת הראלי של 2008 ואמר שאם הוא לא ימצא קבוצה, הוא כבר לא יחזור בשנה שלאחר מכן. ב-2017 אישר דייוויד ריצ'רדס שהוא ומקריי אכן שוחחו על חזרתו של מקריי לסובארו לעונת 2008. רוברט ריד, מי שהיה נווטו של ריצ'רד ברנס, היה בקשר עם מקריי וביקש ממנו להיות הנהג שלו. תוכניות אלו נקטעו עקב תאונת מסוק קטלנית של מקריי שהביאה למותו.
נסיבות מותו.
מקריי נהרג ב-15 בספטמבר 2007 לאחר שהתרסק עם מסוקו בסמוך לבית משפחתו שבסקוטלנד. בנוסף אליו, נהרגו בנו בן החמש, ג'וני, חבר המשפחה גראמי דאנקן ובנו של גראמי בן השש, בן פורצ'לי. הלווייתם של מקריי ובנו נערכה ב-26 בספטמבר בגלאזגו.
לאחר ההתרסקות, צוות החקירה של האגף לחקירת תאונות אוויריות בבריטניה הגיע למקום והריסות המסוק נאספו ונלקחו לצורך החקירה. דו"ח תוצאות החקירה פורסמו ב-12 בפברואר 2009. על פי הדו"ח, האגף לא הצליח להגיע לתוצאות חד משמעיות בדבר נסיבות התאונה תוך שהם מציינים שהמסוק התרסק לתוך עמק מיוער תוך תמרון במהירות גבוהה וגובה נמוך. בנוסף צוין שהמסוק היה תקין בעת ההתרסקות ושהממצאים מראים שהמנוע סיפק כוח בזמן ההתרסקות. בדו"ח עוד מופיע שעל אף שלא נמצא כשל טכני, לא ניתן לשלול לחלוטין שכשל כזה הוא שגרם להתרסקות, עם זאת, סביר יותר להניח שהמסוק התרסק בעת שהטייס ניסה לבצע תמרון פנייה בגובה נמוך שבמהלכה סטה המסוק מהנתיב המתוכנן, בין אם מכיוון שהטייס נקלע לקושי לשלוט במסוק, טעה בשיפוט, סבל מדיסאוריינטציה, דעתו הוסחה או שילוב של הדברים. כמו כן היו ממצאים המצביעים על כך שהטייס ביצע ניסיון היחלצות מהמצב אבל בלא גובה מספיק להשלים אותו, המסוק פגע בצמרות העצים בעמק והתרסק. חקירת התאונה מהכיוון של הרשויות בסקוטלנד קבעה ב-6 בספטמבר 2011 שמקריי הוא האשם בהתרסקות שהביאה למותו ומותם של נוסעיו. שריף ניקולה סטוארט ציין, לאחר 16 ימי חקירה, שמקריי ביצע טיסה לא בטיחותית ולא הכרחית בגובה נמוך בזמן ההתרסקות.
מורשת.
לאחר מותו זכה מקריי להרבה כבוד מצד עמיתיו בעולם הספורט המוטורי. נהג הפורמולה 1 וחברו הטוב דייוויד קולת'רד, התחרה בגרנד פרי היפני של 2007 עם קסדה דומה לזו של מקריי כמחווה. אירועים רבים בספורט המוטורי נקראים על שמו של מקריי, כך לדוגמה מארגני הראלי השוודי מעניקים כיום פרס על הקפיצה הארוכה ביותר באחת הקפיצות המרשימות בראלי. הקפיצה הזו ידועה כיום בשם "פסגת קולין". כמו כן, מספר משחקי מחשב נקראו על שמו.
משה מיכאל פויכטונגר
משה מיכאל פויכטונגר (י"ד בסיוון ה'תרפ"ז, 14 ביוני 1927) הוא פרופסור לרפואה ומנתח ששימש ראש מחלקה במספר בתי חולים ישראל. ומרצה בתחום הניתוח, ומחבר של מאמרים מדעיים רבים. ב-2011 נבחר כיקיר באר שבע.
ביוגרפיה.
נולד ב-1927 לד"ר אהרן מאיר (היינריך) והני ייטל (הנרייטה, לבית פויכטונג) במינכן, בן ראשון מבין שלושה ילדים. בשנת 1936 עלתה משפחתו לישראל.
לפני קום המדינה שירת בהגנה ובמשטרת היישובים העבריים. וכן לחם במלחמת העצמאות כחייל בצה"ל. את לימודי הרפואה שלו למד בציריך, שווייץ, והתמחה בניתוח כללי ופדיאטרי, את הדוקטורט עשה באוניברסיטה העברית שפתחה בית ספר ללימודי רפואה ב-1949, לאחר שהחל כבר את לימודיו בשווייץ.
ב-1949 התחתן בירושלים עם דינה לבנון. לזוג נולדו שתי בנות.
קריירה.
בתקופות שונות לימד באוניברסיטה העברית (מרצה בכיר); באוניברסיטת תל אביב (מרצה בכיר); ובאוניברסיטת בן-גוריון (פרופסור). מרצה אורח בכנסים רפואיים ברחבי העולם. ופרופסור מבקר באוניברסיטאות לונדון, בלפסט, מינכן, המבורג, היידלברג, הנובר, גטינגן ואוניברסיטת קלן.
בתחילת שנות השישים היה עמית מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מאוחר יותר כיהן בעמדות בכירות במחלקות ניתוח בבתי חולים בארץ: סגן ראש מחלקת ניתוח בבית החולים הדסה הר הצופים; ראש המחלקה במרכז רפואי סורוקה.
פויכטונגר חבר באיגודים כירורגים בישראל ומחוצה לה, ולמשך תקופה אף היה יושב ראש איגוד הכירורגים בישראל. פויכטונגר הוא חבר של כבוד באיגוד הכירורגים הגרמני.
פויכטונגר הוא המחבר של מעל לשישים מחקרים מדעיים שהתפרסמו בכתבים אקדמיים רבים בארץ ובעולם, כולל האנציקלופדיה העברית.
איאן פולסטון-דייוויס
איאן פולסטון-דייוויס (באנגלית: Ian Puleston-Davies; נולד ב-6 בספטמבר 1958) הוא שחקן ותסריטאי ולשי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד המלך ת'יסל בסדרה "Ben &amp; Holly's Little Kingdom" ובתפקיד אוון ארמסטרונג באופרת הסבון של רשת ITV "קורוניישן סטריט" בה הופיע בין 2010 ל-2015. בנובמבר 2014 הכריזו ב-ITV על עזיבתו של פולסטון-דייוויס, וההופעה האחרונה של הדמות בסדרה הייתה ב-15 באפריל 2015.
ביוגרפיה.
פולסטון-דייוויס נולד בפלינט שבצפון ויילס. הוא כיכב בסדרת הדרמה "וינסנט" לצדו של ריי וינסטון, ובסרט הטלוויזיה "Ghostboat" יחד עם דייוויד ג'ייסון. עוד שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הפשע "Conviction" ובסדרה "Funland" של ערוץ BBC Three.