בארצות הברית נעשה שימוש בכינוי "שחור" (Black) לצד הכינוי "אמריקאים-אפריקאים" – ה"שחורים" החיים בארצות הברית. בישראל היה מקובל בעבר הכינוי כושים, שהיא מילה שמקורה בתנ"ך לציון אנשים מממלכת כוש, שלפי הפירוש המקובל שכנה בסודאן של ימינו. אולם, בהשפעה עקיפה של אי תקינותו הפוליטית של הביטוי "ניגר" בארצות הברית, הפך גם הכינוי "כושי" בהדרגה לבלתי תקין פוליטית בישראל במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ומסוף שנות ה-90 ואילך הוא נחשב ביטוי של גזענות.
ההנחה כאילו קיים גזע שחור אחד, היא הנחה מכלילה ומוטעית. ביבשת אפריקה קיימים עמים רבים, בעלי מוצא אתני נפרד, מאפיינים נפרדים, הן תרבותיים והן פיזיים, שלעיתים אין ביניהם קשר, פרט לגוון העור שאינו "לבן". בין העמים השונים: אמהרים, אורומו, איביביו, אקאנים, בושמנים, בילינים, דינקה, הוטו, טוטסי, טווה, יורובה, מנדינקה,
מסאי, נואר, סומלים, קלנג'ין, שילוק, ועוד.
בארצות הברית, רוב מוחלט של האנשים השחורים הם צאצאי קרבנות סחר העבדים האטלנטי, שנחטפו מחופי מערב אפריקה, ולכן רובם צאצאי הבנטו. דבר זה הביא לכך שתווי הפנים האופייניות של הבנטו הפכו ברבות הימים בארצות הברית, ולכן במדינות המערב, למזוהים יותר עם דמות "האדם השחור".
1394-IEEE
1394-IEEE, מכונה על ידי אפל FireWire (ידוע גם בשם DV-cable או i.Link) הוא תקן לתקשורת טורית, הנפוץ במחשבים אישיים ובמצלמות וידאו.
FireWire מציע מהירות גבוהה להעברת נתונים בזמן אמת.
בעבר מחשבים רבים היו מצוידים ביציאת FireWire. כמעט כל מחשבי מקינטוש של אפל היו מצוידים ביציאת FireWire החל מ־1995, וגם חברת סוני החליטה לצייד את כל המחשבים שלה ביציאה זו. חברות רבות השתמשו בתקן במקביל לתקן USB 2.0, לדוגמה נגן iPod של אפל, שיכולת ה־FireWire שלו מאפשרת להטעין קובצי שירים למכשיר תוך שניות ספורות ואף להטעין את הסוללה דרך הכבל. גם במחשבים שאין אין להם יציאה מובנית ניתן להוסיף כרטיס FireWire מתאים.
תקנים וגרסאות.
חברת אפל פיתחה את תקן 1394-IEEE בשנת 1995. התקן הוגדר במכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה IEEE כתקן IEEE-1394. כיום מורכב התקן משלושה מסמכים: התקן הראשוני IEEE-1395 שיצא בשנת 1995, תקן IEEE-1394a שיצא בשנת 2000 ותקן IEEE-1394 שיצא בשנת 2002. סוני מימשה את התקן בשם המסחרי i.Link בחיבור ארבעה פינים, בעיקר למצלמות וידאו.
יציאת FireWire 400 יכולה להעביר מידע בין שני מכשירים במהירויות של 100, 200 או 400 מגהביט לשנייה. על הכבל להיות קצר מ־4.5 מטר.
יציאת FireWire 800 היא גרסת 9 פינים של אפל לתקן IEEE-1394b, המאפשרת תאימות לאחור ל־FireWire 400. תקן זה תומך בהעברת 786.432 מגהביט לשנייה.
התקן המלא של IEEE-1394b תומך בהעברת מידע בכבלים באורך למעלה מ־100 מטר ובמהירות של 3.2 גיגהביט לשנייה.
יתרונות.
כרטיס טלוויזיה רגיל דורש חיבור של 4 כבלים שונים לפחות בין מצלמת וידאו לבין המחשב, כניסת אות למחשב, יציאת אות מהמחשב, כניסת קול למחשב, יציאת קול מהמחשב ולעיתים כבל סינכרון, כבל שליטה במכשיר הווידאו, וכבל נפרד לחיבור לצג. לעומת זאת, כבל FireWire הוא כבל אחד שבו נכללים כל הצרכים.
גיליונות סגנון מדורגים
גיליונות סגנון מדורגים (באנגלית: Cascading Style Sheets ובראשי תיבות: CSS) הם פורמט לעיצוב דפי אינטרנט. הגיליונות קובעים את עיצובם של תגים ב-HTML, XHTML וכל שפה דומה ל-XML לבניית אתרי אינטרנט.
CSS נוצר במטרה להפריד בין תוכן ומבנה דפי האינטרנט לבין עיצובם: עד ליצירת ה-CSS בידי קבוצת התקינה W3C ב-1995, נכתבו תוכן האתרים וסגנון העיצוב שלהם באותו דף HTML. כתוצאה מכך, הפך קוד ה-HTML למסובך ובלתי קריא, ושינויים עיצוביים באתר שלם דרשו מעבר דף אחר דף. באמצעות CSS ניתן למקם הגדרות עיצוב בקובץ יחיד, ששינוי בו ישתקף בבת אחת בכל הדפים העושים בו שימוש.
גליונות הסגנון נקראים "מדורגים" (באנגלית: Cascading) משום שהגדרות סגנון שונות נבנות זו על גבי זו. לדוגמה, יהיו הגדרות סגנון מסוימות החלות על כל האלמנטים מסוג "פסקה" (), והגדרות אחרות התקפות רק לסוגים מסוימים של פיסקאות. במקרה של סתירה לגבי תכונת עיצוב (property) מסוימת, אחד הכללים הוא שההגדרה המתייחסת לסוג מסוים של פיסקאות תגבר על הגדרה המתייחסת לכל הפיסקאות משום שהיא ספציפית יותר, וישנם כללים נוספים. במקרה שאין עדיפות אחרת, ההגדרה המופיעה אחרונה תגבר.
יתרונות.
הפרדה זו יוצרת מספר יתרונות:
האלמנטים הניתנים לשינוי באמצעות CSS.
באמצעות ה-CSS אפשר לשנות את מראה האלמנטים שבדף ה-HTML. הנה כמה מהאופציות הקיימות:
הגדרת העיצוב איננה סטטית בלבד, אלא יכולה להשתנות על-פי אירועים שמתרחשים בדף, כמו לחיצה על קישור, או מעבר עכבר מעל אזור מסוים.
אפשר גם לשלוט על אלמנט שנמצא בתוך אלמנט אחר, כמו קישור שמצוי בטבלה או רשימה שמצויה בפסקה ראשונה.
תחביר.
תחביר ה-CSS הבסיסי כולל שלושה חלקים:
הסלקטור הוא ה"בוחר" ומגדיר את האלמנט שאותו אנו רוצים לעצב. הוא יכול להיות שם של אלמנט, למשל: codice_1, codice_2, codice_3, codice_4, codice_5 (פסקה, בלוק טקסט, קטע טקסט, כותרת ושדה-קלט בהתאמה) וכדומה.
ה-codice_6 "תכונה" היא התכונה שאנו רוצים לשנות באלמנט הנבחר. אחריה יבואו נקודתיים.
ה-codice_7 "ערך" היא הערך שאנו רוצים לתת לתכונה של האלמנט הנבחר. לדוגמה:
אנו בוחרים את האלמנט codice_1, ומשנים את התכונה codice_9 לערך codice_10.
בוררים.
לעיתים יש צורך להגדיר סוגים שונים של אותו פריט. לדוגמה: פסקה שהיא חלק מכתבה תהיה כחולה ופסקה שהיא חלק ממכתב תהיה אדומה. במקרה כזה נכנס השימוש בבוררי codice_11 ובוררי codice_12. קודם כל יש להגדיר את שם הפסקה, באמצעות כתיבת השם אחרי האלמנט הנבחר:
&lt;style&gt;
&lt;/style&gt;
לאחר מכן, כדי להצהיר על איזה סוג של פסקה מדובר, נעשה שימוש ב-id כך: בתוך תגית נכתוב את הקוד הבא:
p id="article"
והטקסט שייכתב יקבל את הגדרות העיצוב כפי שהוגדרו לפסקה מסוג "article".
class הוא למעשה בורר משוכלל יותר מ-id והוא מאפשר להחיל סגנון מסוים על אלמנטים רבים ואף שונים.
הגדרת גליונות הסגנון.
ראשית יש להגדיר את אמצעי הפלט שיכול להיות אחד מתוך השישה הבאים: מסך, מדפסת, מקרן, ברייל, סינתיסייזר, הכל.
כדי להגדיר מסך נשתמש בתכונה media, ונכתוב את השורה הבאה:
&lt;style media="screen" type="text/css"&gt;
ישנן ארבע צורות בוררים להגדיר עיצוב אלמנטים:
התחביר של גיליון העיצוב פשוט למדי וכולל רשימת כללים. כל כלל כולל בורר ובלוק הצהרתי. כל בלוק הממוקף בתוי סוגריים מסולסלים ({}) כולל רשימה של מאפיינים המופרדים אחד מהשני בנקודה-פסיק (;). כל מאפיין מורכב משמו, נקודתיים (:) וערך.
דוגמה של הגדרות בקובץ CSS:
font-family: "David", serif;
font-size: 110%;
color: red;
background: white;
.note {
color: red;
background: yellow;
font-weight: bold;
p#paragraph1 {
margin: none;
a:hover {
text-decoration: none;
כאן יש חמישה כללים: codice_13
דוגמה להצהרה הוא המשפט codice_14
בשני החוקים הראשונים, p (פסקה) ו-h2 (כותרת ברמה שנייה), מוקצה סגנון עיצובי לאלמנטים של HTML. גופן הפסקה יהפוך לגופן מסוג David, ואם הוא איננו קיים, הגופן יהיה serif. הכותרת ברמה שנייה תהיה בצבע חזית אדום על רקע צבע לבן וגודלו יהיה 110%.
הכלל השלישי מראה הגדרה של מחלקת CSS, שאפשר להקצות אותה לכל אלמנט מסמכי, ולהשתמש בתכונות של המחלקה.
לדוגמה:
&lt;p class="note"&gt; פסקה זו תצויר באדום מודגש עם רקע צהוב &lt;/p&gt;
הכלל הרביעי ישפיע על אלמנט p שתכונת ה-ID שלו נקבע ל-paragraph1, והוא יהיה ללא שוליים.
הכלל האחרון יגדיר מעבר עכבר מעל קישור (a מסמל אלמנט של קישור), ברירת המחדל בדפדפנים, שאלמנט קישורי יש לו קו תחתי, כלל זה יגדיר את הסתרת הקו התחתי כאשר המשתמש עובר עם סמן העכבר מעל הקישור מבלי להקיש.
ניתן לשלב הערות למטרת תיעוד בגיליון העיצוב באופן הבא:
codice_15
גיבון (סוג)
גִּיבּוֹן (שם מדעי: "Hylobates") הוא סוג במשפחת הגיבונים, החי רק בדרום-מזרח אסיה. זהו סוג של קופי אדם בעל התאמה לקפיצות ארוכות והתאמה לחיים על העצים של יערות הגשם.
חלק מהגיבונים מצויים כיום בסכנת הכחדה בטבע, עקב ציד ועקב כריתת היערות בהם הם חיים.
התנהגות.
לגיבונים מאפיינים של יתר ההומינואידים: גפיים קדמיות ארוכות, חזה רחב, העדר זנב, אך עם זאת שמרו על תכונות רבות של הפרימטים הפרימיטיביים יותר. בעיקר תזונתם החדגונית ואורח חייהם על העצים. חוקרים הרואים את הגיבונים כמשפחה בעלת המאפיינים הפרימיטיביים ביותר בקבוצה זו (שמם באנגלית Lesser Apes), רואים בהם כעת כמשפחה המגשרת בין הקופים בעלי הזנב ליתר קופי האדם.
הם יכולים ללכת זקוף כיתר חבריהם ההומינידים, אך לעומתם עיקר חייהם על העצים. זרועותיהם ארוכות מאוד ביחס לרגליהם, והם מרבים להלך על זוג רגליהם כאשר הזרועות מונפות לצדדים כדי לאזן את גופם בעת הליכתם. הגיבונים הקסימו את שוחרי הטבע והמדענים ביכולות האקרובטיות שלהם: יכולתם המופלאה לתמרן בין העצים הסבוכים, יופי תנועותיהם וזריזותם הפכה אותם גם למיצגים מועדפים בגני חיות.
הגיבונים חיים אורח חיים מונוגמי ושומרים על משפחה גרעינית - זוג ופעוט על פי רוב. צאצא יחיד נולד במרווחים של שלוש שנים לערך, הוא גדל עם הוריו עד להגיעו לבגרות מינית בגיל 8 שנים לערך, אז הוא מסוגל לחפש את בת זוג ולהקים טריטוריה משלו.