בתחילת הסרט פריזה שולח כמה חיילים כדי לקחת את כדורי הדרגון בול על מנת שהוא יביע משאלה שבה הוא יגבה ב-5 סנטימטרים, בריבלו שמהווה כשוליה שלו שואלת למה דווקא 5 סנטימטרים והוא משיב לה שפחות או יותר מזה יעורר יותר מדי תשומת לב. שניים מחייליו של פריזה (למו וצ'יליי) מוצאים את הסאיינים, פארגוס וברולי בכוכב ואמפה ומביאים אותם אל החללית שלו. שני הסאיינים באים עם פריזה לכדור הארץ כאשר הוא אומר לפאראגוס שוג'יטה, בנו של המלך וג'יטה שפארגוס רצה לנקום בו חי בכדור הארץ. כאשר הם הגיעו לכדור הארץ, ברולי נלחם בוג'יטה ופריזה מבין מפארגוס כי ברולי לא יכול להפוך לסופר סאיין ולכן כאשר ברולי עובר מוג'יטה לגוקו, הוא הורג את פארגוס כדי שהוא ישתנה לסופר סאיין ותוכניתו מצליחה ומפליל גם את וג'יטה לאחר שהרג אותו. פריזה נאלץ להיאבק בברולי כאשר גוקו ווג'יטה בורחים ממנו כדי ללמד את וג'יטה איך להתמזג, הוא משתנה לצורה המוזהבת שלו אך עדיין זה לא מועיל עבור ברולי הסופר סאיין. לאחר שעה בערך גוג'יטה מופיע והוא מסביר לפריזה שהוא מיזוג של גוקו ווג'יטה ועובר אל ברולי שנלחם מול וויס. פריזה בהלם מהכוח שהמיזוג מפגין נגד ברולי כאשר גוג'יטה כמעט והיה הורג את ברולי אם צ'יליי לא הייתה מבקשת משנרון שהוא יחזור לכוכב ואמפה. פריזה מנסה להרוג את צ'יליי ולמו אך גוג'יטה מונע ממנו והוא מזהיר את המיזוג שהוא יחזור ועוזב. כעבור 3 ימים מאז הקרב, פריזה מאמין כי ברולי יהיה תרומה מצוינת לחיל שלו אם הוא ישלוט בכוחו והוא בוטח בצ'יליי ולמו שבגדו בו שיצליחו להרגיע אותו, הוא מוסיף ואומר שגוקו ווג'יטה הופכים לצמד מצוין ושהוא לא יכול להילחם מולם בכוחות עצמו במיוחד אם הם יודעים להתמזג ולכן הוא צריך שותף מולם כדי לנצח.
מורו וגראנולה.
בזמן שחלה בריחה המונית בכלא הגלקטי בעקבות משאלה של המכשף מורו , פריזה נודע על כך משני אנשי מודיעין שלו שאותם אסירים זורעים הרס ברחבי היקום. פריזה בוחר להישאר נטרלי ולהתעלם מהמצב מכיוון שלו יצא לו אף יתרון בלעשות עסקים עם פושעים. קיקונו אומר שואל אם גם הם לא נחשבים פושעים , אך פריזה ובריבלו מתקנים אותו ואומרים שהם רק משתלטים על כוכבים ומוכרים אותם למי שצריך ככה שזה הכל עסקים. פריזה שואל את קיקונו אם ישנה בעיה עם זה ואילו הוא השיב לו בהיסוס שלא והמשיכו לאחר מכן בשלהם.
במהלך הכיבושים שלו , פריזה גילה באחד הכוכבים החדשים שלו חדר עם גישה למימד שבו הזמן עובד בצורה שונה בהשוואה לעולם שמחוץ לאותו חדר (חדר הזמן והנשמה) ובתוך החדר עצמו פריזה התאמן במשך עשור שלם והגיע לרמה חדשה של כוח ואף גישה לצורה חדשה לגמרי שהוא מכנה אותה "בלאק פריזה". בקרב הסופי בכוכב סיריאל בין גוקו , וג'יטה וגראנולה להיטרס (ארגון מתחרה לצבא של פריזה ביקום 7) פריזה זומן אל כוכב סיריאל תחת בקשתו של אלק , מנהיגם של ההיטרס ,כשהוא מודע לכך שאלק תכנן לחסל את פריזה באמצעות אחיו הצעיר גאס , שהפך לחזק ביקום בעקבות משאלה של אלק מכדורי הדרגון בול של סיריאל אך במחיר של קיצור חייו של גאס. גאס שהיא המום ביחד עם השאר בנוגע להופעתו של פריזה , התעשת על עצמו והסתער עליו אך פריזה השתנה לצורתו החדשה לזמן קצר וחדר עם היד שלו דרך גאס , שהזדקן סופית ונהפך לערימה של עצמות. פריזה לועג על ההיטרס בכך שהוא מוחץ את גולגולתו של גאס עד שנשאר רק עפר ממנו. פריזה שואל את אלק למה הוא נקרא לסיריאל ואלק הסביר לו שזה היה צירוף מקרים שדרכיהם נחצו. פריזה אומר לו שהוא ידע על כך שאלק תכנן לחסל אותו במשך 40 שנים אך החליט לשתוק כדי להמשיך לעשות איתו עסקים ולאחר מכן קרא לאלק ההיטר החלש ביותר מבין האחים ולאחר מכן משמיד אותו בלי שום זכר. פריזה רואה לאחר מכן גם את גוקו ווג'יטה והסביר להם שגאס לא היה החזק ביותר באמת כי פריזה היה במימד אחר (חדר הזמן והנשמה) , כך שהמשאלה לא כללה אותו ואמר להם גם על אימוניו בתוך החדר והציג בפניהם את צורת הבלאק פריזה. הוא מסתער לעברם כשגוקו ווג'יטה במלוא עוצמתם (אולטרה אינסטינקט אמיתי ואולטרה אגו בהתאמה) ופריזה מביס את שניהם יחד במכה אחת לכל אחד אך חס על חייהם מכיוון שהם לא היו המטרות שלו באותו רגע. לפני שהוא עוזב הוא מציע לאחים האחרים בהיטרס , אויל ומאקי להצטרף לצבא שלו והשניים מסכימים ועוזבים ביחד את כוכב סיריאל
דוב חום של חצי האי אלסקה
דוב חום של חצי האי אלסקה (שם מדעי: "Ursus arctos gyas") נמצא באזורי החוף של דרום אלסקה ביחד עם דוב הגריזלי.
דוב חום של חצי האי אלסקה הוא תת-מין גדול מאוד של הדוב החום, משקלו הממוצע הוא 363-544 ק"ג. הם נמצאים בצפיפות גבוהה לאורך החוף הדרומי של אלסקה בשל הכמות הגדולה של הצדפות ועשב הגרגר, ובמיוחד בגלל נדידות הסלמון השנתיות שמהוות מאגרי שומן גדולים. הם משיגים את להקות הסלמונים מהגדולים בעולם, והם עשויים לאסוף מספרים גדולים של סלמונים באתרי האכלה, כמו מפלי ברוקס ומפלי מקנייל, שבבפארק הלאומי קטמיי ליד היישוב קינג סמון.
יש ויכוח האם דובים חומים של חצי האי אלסקה צריכים להיקרא "דובים גריזלי" יחד עם כל שאר תת-המינים של הדוב החום בצפון אמריקה או כתת-מין נפרד. יש בלבול כאשר מתייחסים אל היבשת ואזורי חוף בנפרד, אך ביולוגים עדיין טוענים כי דובים חומים של חצי האי אלסקה הם תת-מין אמיתי. עם זאת, זה נחשב נכון להציב את כל הדובים החומים בצפון אמריקה של דוב הגריזלי בתת-המין שלו למעט דובי קודיאק. כדי למנוע בלבול, רבים פשוט מתייחסים לכל הדובים החומים של צפון אמריקה, כולל קודיאק, כ"דובי גריזלי".
ציידים צדים את הדובים בשביל העורות והגולגולות שלהם שיש להם ערך כספי גבוה. כ-500-1500 דובים חומים של חצי האי אלסקה נהרגים מדי שנה על ידי ציידים. כדי לצוד את הדוב הגדול הזה, הציידים חייבים לעקוב אחר מגוון של חוקים, שכוללים: אי כניסה לגבולות בשטחי ציד, תשלום על ציד, רובים מתאימים וחוקים אחרים.
אטימולוגיה.
השם 'דוב חום של חצי האי אלסקה' עלה ככל הנראה מכיוון שעד 1975, הם נחשבו לתת מין אחר מדוב גריזלי שביבשת. הם מעולם לא נחשבו קרובים יותר לדובים החומים באירופה מאשר לדובי הגריזלי ביבשת, אבל קיבלו שם אחר, בגלל הבדלי הגודל והצבע מדובי הגריזלי ביבשת. משנת 1975 ואילך, הם נחשבו לאותו המין, אך אנשי החופים שמרו על השם "דוב חום".
תיאור.
דובים חומים של חצי האי אלסקה הם בין הדובים החומים הגדולים בעולם. אורכם בממוצע הוא 2.4 מטר וגובה הכתף הוא 1.2-1.4 מ'. מחקר אחד מצא כי המשקל הממוצע של זכר שחי בחוף היה בסביבות 408 ק"ג. המשקל הממוצע של הנקבה יהיה 227 ק"ג . מצד שני יש רישום של זכר ענקי אשר חרג בהרבה מהגודל הרגיל, עם משקל של 680 ק"ג. זכר חוף (זכר שחי בחוף) בגודל כזה עשוי להגיע ל-3 מטרים גובה כשהוא עומד על רגליו האחוריות, ואורך גוף של עד 1.5 מטר. צבע הדוב החום של חצי האי אלסקה הוא בלונדיני או גוון שחור-לבן, לעומת זאת צבע הפרווה של דוב הגריזלי הוא חום בהיר. אחד מהסימנים הבולטים של הדוב הוא הגבנון שמופיע על כתפיהם; הגבנון הוא סימן מבדיל בינם לבין דובים שחורים שהם נטולי גבנון.
מזון.
דובים חומים של חצי האי אלסקה אוכלים בדרך כלל סלמון, ומשתמשים בדרכים רבות ושונות לתפוס אותם. אחת מהדרכים היא לחכות בחלק התחתון של המפל ולתפוס דגים שקופצים, או לעמוד בראש המפל ולתפוס את הדג באוויר כשהוא קופץ (ולפעמים בפה). יש דובים המנסים גם לרדוף אחרי הסלמונים ולהצמיד אותו לגדות הנהר עם טפריהם. לאחר שאכלו סלמונים, גרגרי יער וצמחים הם אוגרים את השומן לקראת תרדמת החורף, ולאחר מכן הם נכנסים למצב תרדמה.
קרב בוקרשט
קרב בוקרשט היה הקרב חשוב במהלך המערכה על רומניה במלחמת העולם הראשונה, שבו כבשו מעצמות המרכז את בוקרשט, ואילצו את הצבא הרומני לסגת למולדובה, ולהעביר את עיר הבירה ליאשי.
רקע.
ב-27 בנובמבר 1916 הדפו כוחות מעצמות המרכז את הצבא הרומני מעבר לנהר אולט, אולם הסתערות פרונארו שנערכה ב-28 בנובמבר על ידי כוחות פרשים רומנית, הצליחה לעכב את כוחות מעצמות המרכז, והקנתה זמן יקר לצבא הרומני לארגן את המגננה מעבר לנהר.
הקרב.
ב-1 בדצמבר החל הצבא הרומני במתקפה שלו, והצליח ליצור פער ברוחב 20 ק"מ בין כוחותיו של אוגוסט פון מקנזן לכוחותיו של אריך פון פאלקנהיין. הגנרל הגרמני אריך לודנדורף חשב שהמצב חמור מאוד, ואמר: "ב-1 בדצמבר הותקף האגף השמאלי של ארמיית הדנובה בעצמה רבה מדרום מערב לבוקרשט ונהדף לאחור, ובעקבות כך החיילים הגרמניים שחצו את נהר הניילוב נותקו ונותרו מבודדים, והמצב בהחלט הפך לחמור מאוד."
הכוחות הרומנים שבו אלפי חיילים ותפסו כמויות משמעותיות של אספקה במהלך מתקפת הנגד הזאת, ורק התערבות ברגע האחרון של הדיוויזיה הטורקית ה-26 ב-2 בדצמבר, הצילה את קבוצת מקנזן מהכיתור.
אולם, הרומנים נתקלו בבעיה ניכרת, לאחר שמכונית של קציני מטה שנשאה את תוכניות המתקפה נסעה בטעות לעמדה גרמנית ונלכדה. תוכניות אלה היו חיוניות לגרמנים, שעד מהרה הצליחו לדחוף את הכוחות הרומנים, ולהשאיר את הדרך לבירה פתוחה.
תוצאות הקרב.