בשלהי המאה ה-20 איבדה הלשכה מכוחה, ולאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה מחדש בעזרת חקיקה מיוחדת בשווייץ ובסיסה הועבר לז'נבה. כיום הארגון ממשיך לפעול למען מימוש מטרותיו.
פרס נובל.
בשנת 1910 זכתה הלשכה בפרס נובל לשלום כהכרה על פעילותה. בנוסף, מספר חברים בארגון הוכרזו גם הם כחתני הפרס במהלך השנים:
אבי עמית
אבי עמית (נולד בינואר 1978 בחיפה) הוא עיתונאי ובמאי תחקירים ישראלי מזה למעלה מ-20 שנה. הגיש בעבר את תוכנית התחקירים "המפצח" ששודרה במסגרת מגזין השבת של חדשות 13. בשנת 2021 הצטרף ככתב וכבמאי לתוכנית התחקירים של תאגיד השידור הציבורי כאן 11- זמן אמת.
ביוגרפיה.
את ילדותו עשה עמית בשכונות הכרמל בחיפה והוא בוגר בית הספר הריאלי.
החל את דרכו בתקשורת בתוכנית "בולדוג" עם מיקי רוזנטל בערוץ 8. מאוחר יותר ערך מספר סדרות דוקומנטריות, בהן "תעשיית היופי" ו"אובדן הפרטיות" בערוץ 2, והגיש כתבות תחקיר ב"אולפן שישי". פרסם תחקירים במוסף "סופשבוע" של מעריב. לאחר מכן, שימש במאי ראשי של התוכנית "שומר מסך" בהגשת אמנון לוי. בהמשך, שימש כתב ובמאי בתוכנית התחקירים "המקור" בערוץ 10.
בעשור השני של המאה ה-21, שימש כראש דסק התחקירים וכתבות ההרחבה של "חדשות 10", שהפכו ל"חדשות 13". הגיש את פינת "המפצח" במגזין המשודר מדי מוצאי שבת. הפינה עסקה בתחקירים אודות סוגיות שונות בכלכלה הישראלית ובבעיות חברתיות בה. כמו כן, הגיש סדרות תחקיר דוקומנטריות במהדורה המרכזית של חדשות עשר. ביולי 2020 פוטר במסגרת קיצוצים ב"חדשות 13". במונולוג הפרידה שלו, ששודר לאחר תחקיר על העלויות המאמירות של מטוס ראש הממשלה, טען עמית כי . באומרו זאת, רמז עמית לכך שפיטוריו, כמו גם פיטורי עורך מהדורת השבת ניר בכר, נעשו ממניעים פוליטיים ולא משיקולים ענייניים.
בראשית 2021 הצטרף עמית אל תוכנית התחקירים "זמן אמת" המשודרת בתאגיד השידור הציבורי כאן 11 ככתב וכבמאי. במסגרת התוכנית פרסם מספר תחקירים שזכו לתהודה רבה, ביניהם תחקיר על עסקת הנפט הסודית של קצא"א, תחקיר אודות הדלפות של מידע רגיש מהנהלת בתי המשפט, תחקיר שעסק בדרך שבה הצליחו הבנקים הגדולים בישראל למסמס את החוק להגברת התחרותיות וצימצום הריכוזיות במערכת הבנקאית וכן תחקיר שעסק במיליארדר דן גרטלר ובהירתמות של ראש המוסד לשעבר יוסי כהן לעזרתו.
עמית מתגורר בהרצליה. הוא נשוי לרופאת ילדים ואב לארבע בנות.
הערות שוליים.
2. https://e.walla.co.il/item/3373004
3. https://b.walla.co.il/item/2703329
מלאכה
לונר אורביטר
תוכנית לונר אורביטר (באנגלית: Lunar orbiter - מקפת ירחית) הייתה תוכנית של נאס"א לחקר הירח, במסגרתה שוגרו 5 מקפות אל הירח בין 1966 ל־1967. מטרת התוכנית הייתה למפות את פני הירח במטרה למצוא אתרי נחיתה מתאימים למשימות תוכנית אפולו. לוויינים אלו סיפקו את התמונות הראשונות של כדור הארץ מן הירח.
כל 5 המשימות הושלמו בהצלחה וכ־99% מהירח מופו ברזולוציה של 60 מטרים או טוב יותר. בשלוש המשימות הראשונות מופו 20 אתרי נחיתה מיועדים לנחיתת אדם שנבחרו על ידי תצפיות מכדור הארץ. משימות אלו טסו בנטיית מסלול נמוכה. שתי המשימות האחרונות שהו במסלול קוטבי ומיפו את שאר הירח. לונר־אורביטר 4 מיפתה את כל הצד הנראה של הירח וכ־9% מהצד הנסתר. לונר־אורביטר 5 סיימה את מיפוי הצד הנסתר וצילמה אף 36 אזורים שנבחרו מראש ברזולוציה בינונית (20 מטרים) וגבוהה (2 מטרים). כל משימות לונר־אורביטר שוגרו על גבי משגר אטלס־אג'ינה D.
עט שבת
ברוך אל עליון
"בָּרוּךְ אֵל עֶלְיוֹן" הוא פיוט שנכתב על ידי רבי ברוך בן שמואל ממגנצא והוא מושר בקהילות אשכנז בזמירות השבת בעת הסעודה השנייה.
נושא הפיוט הוא אמירת דברי שבח לאל, שנתן מנוחה שלמה, גופנית ונפשית לעמו. הוא מתאר את נועם השבת ואת כבודה שאותה מפארים במאכלים ערבים ומיני מטעמים ולבושים חגיגיים; את השכר העצום שיקבל שומר השבת בגן עדן ובעולם הזה, ואף מרחיב בהשפעה הנפשית של השבת על האדם, ואת הרגשות שאותן היא מעוררת; ואת חשיבות השבת לפני הקדוש ברוך הוא שקראה "חמדת הימים".
לפי הפיוט, יום השבת שובר את שגרתם הטבעית של ימי החול ובתוך כך מעלה את האדם היהודי ואת מציאותו לדרגה אחרת. בנוסף לכך מוזכר בשיר כי בזכות יום השבת יגאל האל את עמו: "אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחאי, אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלים".
טוביאס אסר
טוביאס מיכאל קארל אסר (אשר) (בהולנדית: Tobias Michael Carel Asser; 28 באפריל 1838 – 29 ביולי 1913) היה משפטן ומדינאי הולנדי יהודי-ספרדי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911, במשותף עם אלפרד הרמן פריד האוסטרי.
קורות חיים.
אסר נולד ב-1838 באמסטרדם למשפחה יהודית אמידה. סבו ואביו עסקו בעריכת דין ודודו היה שר המשפטים של הולנד. אסר רכש את השכלתו באוניברסיטאות בליידן ואמסטרדם, שם גם שימש כפרופסור למשפט בינלאומי פרטי. במקביל ניהל גם קריירה פוליטית שהחלה ב-1875 עם מינויו כיועץ משפטי במשרד החוץ, ובהמשך כחבר המועצה הלאומית ובתפקיד שר בלי תיק בממשלה (1904).
אסר השתתף כנציג הולנד בשתי ועידות השלום בהאג (1899 ו-1907). בנוסף, היה פעיל מרכזי בתנועת השלום האירופית ומילא תפקיד חשוב בייסוד המוסד לחוק בינלאומי בבלגיה בשנת 1873. מאוחר יותר עזר להקים את בית המשפט הקבוע לבוררות בהאג (נוסד ב-1899), שהוביל ליצירת האקדמיה למשפט בינלאומי בהאג.
בשנת 1911 זכה בפרס נובל לשלום, ביחד עם אלפרד הרמן פריד.
מוסד ט.מ.ק. אסר (בהולנדית: T.M.C. Asser Instituut) לחקר המשפט הבינלאומי בהאג (נוסד ב-1965) נקרא על שמו.
טגו ארגנטינאי
טֵגו ארגנטינאי (שם מדעי: "Tupinambis merianae") היא מין זוחל מתת-סדרת הלטאות והגדול שבמיני הלטאות בסוג טגו ("Tupinambis").
מאפיינים.
הטֵגו הארגנטינאי חי ביערות טרופיים וסוואנות בדרום אמריקה ובארגנטינה (ומכאן שמו). רמת האינטליגנציה שלו גבוהה מהרגיל, וכנראה שהוא מנסה למשוך את תשומת לבם של בני אדם שאיתם הוא בא בקשר, בדומה לכלב או חתול. הוא ערני מאוד במהלך כל השנה. הוא חיית מחמד טובה, כי יש לו נטייה להיקשר לבעליו ובדרך כלל צייתני כבוגר.
גוף הטגו צבוע בקווים חומים וצהובים, וכך גם ברגליו הקדמיות, האחוריות ובזנבו. אורך גופו של הטגו הארגנטינאי יכול להגיע עד ל-1.7 מטר, אולם אורכם בדרך כלל כ-1.5 מטר. הזכר גדול מהנקבה.
כמו זוחלים אחרים, בסתיו הוא נכנס לתרדמת ומתעורר עם שכיכת הטמפרטורה. הטגו אוכל כל. הטגו הוא לא לטאה חברתית, אלא נמצא לבד או עם נקבה. הנקבות יכולות להטיל עד 65 ביצים, אשר בוקעות לאחר כ-130 יום. תוחלת חייו בטבע היא בממוצע 15 עד 20 שנה.
חיל האוויר הרוסי הקיסרי
חיל האוויר הרוסי הקיסרי (ברוסית: Императорский военно-воздушный флот России; רשמית: הצי האווירי הצבאי הקיסרי) הייתה זרוע האוויר של הכוחות המזוינים של האימפריה הרוסית. החיל הוקם ב-1910 כאחד מחילות האוויר הוותיקים בעולם.
היסטוריה.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הוכנסו לשירות הכוחות המזוינים של האימפריה הרוסית, כדורים פורחים ששימשו להשלכת פצצות מן האוויר ובסוף אותה מאה (בשנת 1884) הוקמה הוועדה להקמת צי תעופה למטרות צבאיות (Комиссия по применению воздухоплавания, голубиной почты и сторожевых вышек к военным целям) שעד מהרה הפך לקבוצת התעופה (Воздухоплавательная команда) ששינתה את שמה ב-1887 לצי התעופה הנפרד (отдельный воздухоплавательный парк) שנקרא גם צי האימונים התעופתי (Учебный воздухоплавательный парк) - גוף התעופה הצבאי הראשון ברוסיה ובראשו עמד המהנדס הצבאי אלכסנדר קובאנקו. החיל הפעיל כדורים פורחים שהראשון שבהם הוטס ב-6 באוקטובר 1885, מוולקוב לנובגורוד, כשבטיסת הבכורה השתתפו 3 אנשי צוות כשבראשם אלכסנדר קובאנקו. בשנים 1902–1903 הוחל בשימוש בכדורים פורחים למטרות ארטילריה ואיסוף מודיעין, כאשר משרד ההגנה הרוסי החל להקים יחידות נפרדות שהחזיקו בצי של 65 כדורים פורחים. ב-1904 נפתח בית הספר הצבאי הראשון לתעופה.
ספינת אוויר ראשונה נקלטה לשירות החיל כבר ב-1908. ב-1910 צי האימונים התעופתי הפך לבית הספר לתעופה לקצינים (Офицерская воздухоплавательная школа) שהכשיר לראשונה טייסים רוסיים. ב-1909 הוחלט על בניית 5 כלי טיס רוסיים ובשנת 1910 משרד ההגנה רכש כמה מטוסים מתוצרת האחים רייט האמריקניים ומטוסים מתוצרת אנרי פרמן הצרפתי. באותה עת כמה אנשי עסקים רוסיים הקימו חברות ומפעלים פרטיים לייצור מטוסים ומנועים, כשכמה מהם היו חברות בת של חברות מטוסים צרפתיות.
בשנים 1905–1912 בוצעה רפורמה כוללת בצבא האימפריה הרוסית, ובצי), זאת בעקבות הכישלון במלחמת רוסיה–יפן (1904-1905) שחשפה כישלונות בדרג הפיקודי והטכני והעלה את הצורך החיוני בשיפור מערכות מרמת הפיקוד הבכיר ועד לרמת ההכשרה המקצוענית.
ב-1910 הוחל בהקמת חיל האוויר הקיסרי הרוסי (Императорский военно-воздушный флот Российской империи), כשנרכשו 10 מטוסים נוספים מתוצרת צרפת, שהוטסו על ידי טייסים שהוכשרו בבתי הספר לטיסה בגטצ'ינה, פלך סנקט פטרבורג ובסבסטופול, רוסיה הקטנה, בית הספר לטיסה לקצינים הוקם ביוזמת אלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, נכדו של ניקולאי הראשון, שהיה אחר כך ספונסר של חיל האוויר. חיל האוויר בעודו בחיתוליו הוקם מטייסות אוויר שונות, שכל אחת מהן בת 6–10 מטוסים, שלבסוף הטייסות אוחדו לכדי קבוצות אוויריות.