בשנת 2020 ביחד עם ניהאיה דאוד ופרופסוריות נוספות מאוניברסיטת בן-גוריון היא יזמה פרויקט "דרכך באקדמיה".
מחקריה.
מחקריה של ששון-לוי עוסקים בשאלה התאורטית הרחבה היא כיצד אי שוויון מעצב את הפרט, או, איך העקרונות המארגנים של המערכת הריבודית מעצבים ומעוצבים על ידי פרקטיקות של כינון זהות. כלומר, מהו הקשר ההדדי בין מבנים רחבים של אי שוויון לבין כינון הסובייקטיביות. מחקריה מתמקדים בשלוש זירות הקושרות את היחיד למבנים חברתיים של אי שוויון: צבא ומגדר, אתניות בחברה הישראלית עם דגש על אשכנזיות, ומגדר ותנועות חברתיות.
מגדר וצבא.
זירה זו הייתה נושא הדוקטורט שלה, שלימים פורסם כספר שנקרא "זהויות במדים: גבריות ונשיות בצבא הישראלי" (הוצאת מאגנס). הספר בוחן את הקשר בין תפקיד צבאי, זהות מגדרית וזהות אזרחית בקרב ארבע קבוצות של חיילים: לוחמים, חיילים בתפקידי "צווארון לבן", חיילים בתפקידי "צווארון כחול", וחיילות בתפקידים לא מסורתיים. הטענה המרכזית היא שחיילים וחיילות בתפקידים צבאיים מגוונים מפתחים תפיסות שונות של גבריות ואזרחות, מתוך דיאלוג עם התפיסה של הגבריות ההגמונית של החייל הקרבי, המזוהה עם "אזרחות טובה".
מחקרה של ששון-לוי חדשני מכמה בחינות: ראשית, באמצעות הניתוח של נשים שמבצעות תפקידים "גבריים" בצבא, נשמטת הקרקע מתחת להנחה המטרימה של קשר אינהרנטי בין מין ומגדר. שנית, הספר מציע ניתוח מהפכני של בניית זהות בקרב חיילים לא-לוחמים, והוא מדגיש את האינטראקציה בין הרקע האתני והתפקיד הצבאי בעיצוב תפיסות החיילים לגבי מגדר ואזרחות. בנוסף, מוצעת זווית ראייה חדשנית לפיה הקבוצה הדומיננטית וקבוצת השוליים מעצבות זו את זו ביחסי גומלין מתמשכים. בזכות התמחותה בתחום המגדר והצבא, הוזמנה ד"ר ששון-לוי על ידי צה"ל לערוך שני מחקרים נוספים בתחום. המחקר הראשון נערך בקיץ 2003 ועסק בשילוב מגדרי בקורס קצינים. המחקר (שמומן באמצעות האקדמיה הלאומית למדעים), מצא כי אף על פי שמטרת קורס הקצינים הייתה לשלב בין גברים ונשים, בפועל נוצר תהליך כפול של דה-מגדור ורה-מגדור. תהליכי הדה-מגדור היו תוצאה של שינויים מבניים מכוונים בקורס ושל מדיניות הצבא (למשל, קבוצות של גברים ונשים הפועלים יחד), בעוד תהליכי הרה-מגדור, או ההפרדה המגדרית מחדש, היו תהליכים תרבותיים לא מכוונים, שנוצרו כתוצאה מהדומיננטיות של דמות החייל הקרבי בקורס. המחקר השני בחן את אופיו של השירות הצבאי בקרב נשים ששירתו בצבא כפקידות. המחקר טען כי השרות הצבאי של פקידות, נשים ששירתו בתפקיד שנחשב "נשי" באופן מובהק בתוך ארגון שנחשב "גברי", מעוצב באמצעות שלושה עקרונות: עקרון העסקה של "עבודה זולה", עקרון "זוגי" של הפקידה כ"אשת המשרד", ועקרון היררכי לפיו הפקידה מהווה סמל סטטוס עבור המפקד. בשל שלושה עקרונות אלה הפקידות נדרשות "לעשות נשיות מסורתית" בתקופת השירות הצבאי. עבורן, השירות הצבאי היה מקור לניכור ותסכול, ולא בסיס לתפישה של אזרחות וקשר לקולקטיב הלאומי.
ששון-לוי פרסמה מאמרים רבים בנושא צבא ומגדר לאורך השנים. במאמריה היא מראה יחסי צבא-מגדר בצה"ל משתנים באופן קבוע, כאשר השינוי האחרון שחקרה הוא הניסיון לשלב חרדים ביחידות צבאיות ייעודיות הכוללות גברים בלבד. במאמר תאורטי מ-2013 היא שואלת האם ההפרדה המגדרית מובילה בהכרח להדרת נשים, מציעה קריטריונים להבחנה בין הפרדה מגדרית להדרת נשים, ובוחנת אותם על השירות הצבאי.
עבודתה בנושא צבא ומגדר פורסמה בכתבי עת וספרים אקדמיים בכל העולם. מחקריה נלמדים במחלקות אקדמיות שונות כמו סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, מדעי המדינה, לימודי מגדר, קרימינולוגיה, לימודי התרבות הישראלית, ומשפטים, ומאמריה צוטטו בעשרות מחקרים. בשנת 2012 הוזמנה פרופסור ששון-לוי לאוסטריה על ידי קרן המדען הראשי האוסטרי לשם השתתפות בוועדה בינלאומית אשר בחנה תוכנית חדשה לדוקטורט בנושא "Violence and Agency in Global Context: The Politics of Gender".
אתניות ואשכנזיות.
נושא נוסף למחקר היה בחינת הקבוצה האתנית הדומיננטית בישראל – אשכנזים (יהודים יוצאי אירופה), וזאת בתקופה בה עיקר המחקרים על אתניות בישראל התמקדו במזרחים (יהודים יוצאי אסיה, המזרח התיכון וצפון אפריקה). בתחום זה, ששון-לוי טוענת שכדי לשמר את מעמדם המועדף בישראל, אשכנזים רבים משתמשים בשיח אתני כפול: השיח האחד מסמן גבולות אתניים, והאחר מוחק או מטשטש אותם. הפרקטיקה הדיסקורסיבית של היבדלות ממזרחים על ידי סימון גבולות היררכיים משמרת את ההיררכיה התרבותית בין מי שנתפס כמערבי ובין כל מי שנתפס כלא מערבי. פרקטיקת מחיקת הגבולות, לעומת זאת, מאפשרת לאשכנזים להישאר קבוצה חברתית שקופה, לא מסומנת, ובכך לשמור על מעמדה בתור הנורמה האוניברסלית, המסמן שאינו מסומן. השילוב של שתי הפרקטיקות הוא שמשמר את המעמד הפריבילגי של אשכנזים. במאמר אחר היא בוחנת הבדלים בתפישות של אשכנזיות בין מבוגרים (שבעיניהם האשכנזיות שקופה ונתפשת כמייצגת את הישראליות הכללית), לבין צעירים, תיכוניסטים, שבעיניהם האשכנזיות גלויה, אך היא מסמלת בעיקר מעמד ולא זהות אתנית. מאמר שלישי, בשיתוף עם ד"ר אבי שושנה, מסתכל איך נתפשת בישראל תופעת ההשתכנזות. פרופסור ששון-לוי השתתפה בקבוצת מחקר מטעם מכון ון-ליר בהנחיית ש.נ. אייזנשטדט. העבודה המשותפת בקבוצת המחקר יצרה קובץ מאמרים בעריכתה בשיתוף עם זאב שביט וגיא בן פורת שכותרתו: "מראי מקום: זהויות משתנות ומיקומים חברתיים בישראל" (הוצאת מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד, 2014).
מגדר ותנועה חברתית.
תנועות חברתיות מבטאות חיבור אחר בין הפרט למדינה. כאן, ה"עצמי" מעוצב באקט של מחאה והתנגדות למוסדות המדינה ומדיניותה. בעבודה משותפת עם תמר רפופורט מהאוניברסיטה העברית, נבחנו שתי תנועות חברתיות: האחת, תנועה שכל חבריה הם נשים והאחרת, תנועה מעורבת מבחינה מגדרית. נמצא כי להרכב המגדרי של התנועה יש השפעה מכרעת לא רק על מטרות התנועה אלא גם על המקום שאותו התנועה תופסת בשיח הציבורי. לאחרונה, ששון-לוי מתמקדת בעבודתה על ספר חדש, בשיתוף עם עדנה לומסקי-פדר, שיבחן את המקום שהשירות הצבאי תופס בסיפור חייהן של נשים בישראל מתוך גישת Intersectionality .
פעילות חברתית.
חברת המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
הערה: חלק מרשימה זו הם אישים ששם משפחתם הוא Lamb או Lambe. שמות אלו נהגים על ידי דוברי האנגלית כלֶם ולא כלאמב.
עודד פרידלנד
עודד פרידלנד (נולד ב-1967), הוא מעצב ישראלי ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
ביוגרפיה.
פרידלנד נולד בישראל בשנת 1967. הוא התגורר בלונדון בין השנים 1970-1975. לאחר סיום לימודי עיצוב מוצר באקדמיה בבצלאל הקים את "מונקי ביזנס" – מותג עיצוב עצמאי המתמחה בפיתוח ושיווק מוצרי מתנה מקוריים, אותה הוא מנהל יחד עם אחיו. פרידלנד משמש כמרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל במספר קורסים. הוא מציג פעמיים בשנה (רצוף משנת 1999) בתערוכות Ambiente ו-Tendence בפרנקפורט גרמניה. פרידלנד זכה שלוש פעמים באליפות אירופה בגלישת ברכיים, בשנים 1989, 1991, 1995.
תכנית CASE
תכנית אימוני האוויר של חבר העמים הבריטי
חדר 101 (תכנית טלוויזיה)
דלקת הזיז הפטמתי
דלקת הזיז הפטמתי (מסטואידיטיס, Mastoiditis) נגרמת כתוצאה מזיהום שמתפשט לזיז הפטמתי, שהוא חלק מעצם הרקה שבגולגולת הנמצא מאחורי האוזן.
דלקת הזיז הפטמתי נגרמת לרוב כתוצאה מזיהום חמור באוזן התיכונה שאינו מטופל. בעבר דלקת זו הייתה מהגורמים המובילים למוות אצל ילדים, אך עם התפתחות האנטיביוטיקה דלקת הזיז הפטמתי נעשתה נדירה במדינות המפותחות. ללא טיפול, הזיהום עלול להתפשט למבנים סמוכים וביניהם המח, דבר הגורם לסיבוכים חמורים.
תסמינים.
התסמינים והסימנים הנפוצים של דלקת בזיז הפטמתי כוללים כאב, רגישות ונפיחות באזור הזיז הפטמתי. נוסף על כך, לעיתים ישנו כאב באוזן ולפעמים אזור האוזן או אזור הזיז הפטמתי נעשה אדום. כמו כן החולה עלול לסבול מחום וכאבי ראש. פעוטות לרוב יסבלו מתסמינים שאינם ספציפיים כדוגמת חוסר תיאבון, שלשול ועצבנות או רגישות יתר. הפרשות מהאוזן מתרחשות במקרים חמורים יותר, ולרוב ניתן להבחין בהן עקב הפרשה חומה על הכרית לאחר השינה.
אבחון.
האבחון של דלקת בזיז הפטמתי הוא קליני, ומבוסס על היסטוריה רפואית ובדיקה גופנית. בדיקות דימות מספקות מידע נוסף, כאשר השיטה המקובלת לאבחון היא באמצעות MRI. זאת מכיוון שסריקת MRI נותנת תמונה ברורה יותר לעומת סריקת CT למשל, ותמונה כזו מסייעת יותר בהערכת קרבת הנזק של הדלקת למח ולעצבי הפנים העוברים בסמוך לזיז הפטמתי. אם ישנן הפרשות, לעיתים קרובות הן יישלחו לתרבית כדי לאתר את החיידק, אך במקרים רבים תוצאת הבדיקה תהיה שלילית אם המטופל החל ליטול אנטיביוטיקה. ניתוח לצורך אבחון מבוצע רק כמוצא אחרון.
פתופיזיולוגיה.
דלקת הזיז הפטמתי מתפתחת כתוצאה מהתפשטות חיידקים מהאוזן התיכונה אל תאי האוויר בזיז הפטמתי, שם הדלקת גורמת לנזק למבנים הגרמיים. ישנם הרבה חיידקים שונים העלולים לגרום להתפתחות הדלקת, גם ארובים וגם אנארוביים. ברוב המקרים הדלקת נגרמת על ידי כמה מיני חיידקים ולאו דווקא על ידי מין יחיד. המינים הנפוצים ביותר שנמצאו במקרים חמורים של הדלקת הם "Streptococcus pneumoniae" ו-"Pseudomonas aeruginosa".
מניעה וטיפול.