במסגרת חקירת המקרה, סרקה משטרת לוס אנג'לס את המלון עד קצה גבול יכולתה, מבחינת הרשאותיה המשפטיות אשר ניתנו לה. השוטרים סרקו את חדרה של לאם, ונעזרו בכלבי גישוש, אשר ריחרחו אחר עדות כלשהי ללאם - הן בתוך המלון - והן על גגו. למרות מסע החיפוש הנרחב, כשלו הכלבים במשימתם למצאה. סרג'נט רודי לופז, אשר נטל חלק בפיקוד על הצוות, שהיה אמון על החיפושים במלון, טען כי: "(אבל) לא סרקנו את כל החדרים. היינו מורשים לעשות זאת אך ורק במקרה של סיבה סבירה, אשר הייתה גורמת לנו להאמין, שאכן בוצע כאן פשע".
ב-6 בפברואר, שבוע לאחר הפעם האחרונה בה נראתה לאם, החליטה משטרת לוס אנג'לס כי היא זקוקה לעזרת הציבור. במסגרת התרחבות מסע החיפושים אחריה, חולקו בשכונה הסובבת את המלון פליירים עם תמונתה, והפרופיל שלה, בצירוף תמונתה, הועלה לרשת. באופן זה, הובא המקרה לידיעת הציבור הרחב - באמצעות אמצעי המדיה והתקשורת.
סרטון המעלית.
ב-14 בפברואר, לאחר שבועיים מיום היעלמותה, פרסמה משטרת לוס אנג'לס סרטון, המתעד את רגעיה האחרונים של לאם בעודה בחיים. סרטון זה, אשר הוקלט ב-1 בפברואר על ידי מצלמת אבטחה, אשר הייתה מותקנת באחת ממעליות המלון - אליה נכנסה לאם - משך תשומת לב בקנה מידה עולמי. זאת, בעקבות התנהגותה המוזרה של לאם.
מצלמת האבטחה במעלית, אשר הותקנה בחלקה האחורי העליון, ואשר תיעדה את המקרה, סיפקה תיעוד לא רק של פנים המעלית, אלא גם של המסדרון מחוצה לה. איכות ההסרטה של מצלמה זו לא הייתה טובה, והסרטון שהוקלט היה בעל רזולוציה נמוכה למדי. בנוסף, חותם הזמן בתחתית הסרטון הוצג בצורה לא ברורה. כמו כן, מספר נקודות בפיה של לאם הוצגו כפיקסלים.
הסרטון קיבל חשיפה ותהודה נרחבות, ומספר תאוריות הועלו בניסיון להסביר את התנהגותה של לאם. טענות נוספות הועלו על כך שייתכן והסרטון המקורי נערך טרם הפצתו לקהל הרחב.
גילוי הגופה.
במהלך החיפושים אחר לאם, החלו מספר אורחים של בית המלון להתלונן על לחץ מים נמוך. בהמשך, התלוננו אורחים נוספים על כך שצבע המים שזרמו מהברזים שבחדריהם היה שחור, וטעמם לא היה שגרתי.
בבוקרו של 19 בפברואר נתגלתה גופתה של לאם בתוך אחד מארבעה מיכלי מים, אשר היו שייכים למלון, ואשר היו אמונים על אספקת המים לכל שירותיו השונים. המיכל, שקיבולת המים שלו עמדה על כמעט 4,000 ליטרים - רוקן, ובהמשך - נחתך ונפתח. פעולות אלו בוצעו לאחר שנתברר, כי פתח התחזוקה של המיכל היה קטן מדי מכדי להכניס אליו ציוד שיסייע בחילוץ הגופה.
ב-21 בפברואר, פרסמה המחלקה הפתולוגית של משטרת לוס אנג'לס דו"ח נתיחה שלאחר המוות, המפרט את נסיבות מותה של לאם. סיבת המוות הרשמית נקבעה כ"טביעה שלא במתכוון", כאשר מניע משמעותי לכך היה, לטענת המשטרה, הפרעה דו-קוטבית. הדו"ח המלא של המחלקה הפתולוגית, אשר פורסם בחודש יוני, קבע שגופתה של לאם נמצאה עירומה; בגדים זהים (או דומים) לאלו שנראתה לובשת בסרטון המעלית - נמצאו צפים במים, ליד הגופה, והיו מצופים ב"חלקיקים דמויי חול". שעונה של לאם, כמו גם מפתח הכניסה לחדרה בבית המלון, נמצאו אף הם יחד עמה. לא נמצאה כל עדות לטראומה גופנית, תקיפה מינית או ניסיון אובדני.
בדיקות טוקסיקולוגיות שנערכו בגופה היו חלקיות בלבד, מאחר שלא נותרה כמות דם מספקת בגופה. ממצאי בדיקות אלו העלו, כי נמצאו בדמה עקבות תרופות פסיכיאטריות, אשר תאמו לאלו שאותן נטלה לאם ונמצאו בין חפציה האישיים, וכן שרידי תרופות ללא מרשם רופא, דוגמת סינוטאב ואיבופרופן. כמו כן, נמצאה בדמה כמות מזערית של אלכוהול (כ-0.02%). מלבד אלו, לא נמצאו בדמה עדויות לשימוש בסמים אחרים.
ליטיגציה.
הוריה של לאם מילאו תביעה בעוון מוות ברשלנות, וטענו כי המלון נכשל ב"בדיקת וחיפוש סכנות שגרמו לסיכון לא סביר ללאם ולאורחי המלון האחרים", תוך דרישה לקבל דמי קבורה. המלון מצדו טען, שלא היה יכול לחזות את כניסתה של לאם למיכלי המים, ובשל העובדה שלא ידוע כיצד נכנסה אליהם - לא היה מוכן לקחת אחריות בדבר אי יכולתו למנוע זאת. ב-2015, תביעתם של הוריה של לאם נדחתה.
מורין קונולי
מורין קתרין קונולי-ברינקר (באנגלית: Maureen Catherine Connolly-Brinker; 17 בספטמבר 1934 - 21 ביוני 1969) ידועה בכינוי "Little Mo", הייתה טניסאית אמריקאית ובשיאה דורגה במקום ראשון בעולם (1952). קונולי היא הטניסאית השנייה בהיסטוריה והאישה הראשונה שזכתה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם באותה שנה קלנדרית (1953). בסך הכל זכתה קונולי ב-12 תוארי גראנד סלאם, מהם 9 ביחידות (מקום שביעי בכל הזמנים), 2 בזוגות נשים ו-1 בזוגות מעורבים. ביולי 1954 היא נפצעה באופן קשה ביותר ברגלה הימנית לאחר שנפלה מרכיבה על סוס ובכך תמה הקריירה הספורטיבית שלה.
ביוגרפיה.
קונולי נולדה וגדלה בסן דייגו, קליפורניה. בהיותה בת 3 הוריה התגרשו והיא גודלה על ידי אמה ודודתה. היא אהבה לרכב על סוסים אך בשל העלות הגבוהה של ספורט זה, היא בחרה בטניס כתחביב ספורטיבי. מאמנה הראשון עודד אותה לאחוז במחבט הטניס ביד ימין ולא ביד שמאל.
בשנת 1951 היא זכתה בתואר גראנד סלאם הראשון שלה, באליפות ארצות הברית לאחר ניצחון על שירלי פריי ב-3 מערכות (6–3, 1–6, 6–4) ובכך הייתה לטניסאית הצעירה ביותר שזכתה באותה העת באליפות זו.
בשנת 1952 היא זכתה באליפות וימבלדון לאחר ניצחון על לואיז ברוף ב-2 מערכות (6–4, 6–3). בהמשך השנה היא הגנה על תוארה באליפות ארצות הברית לאחר ניצחון על דוריס הארט ב-2 מערכות (6–3, 7–5).
זכייה בגראנד סלאם.
קונולי זכתה באליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 1953 לאחר ניצחון על ג'וליה סמפסון ב-2 מערכות (6–3, 6–2), באליפות צרפת הפתוחה בניצחון על דוריס הארט בשתי מערכות (6–2, 6–4), בפעם השנייה ברציפות באליפות וימבלדון, בניצחון על דוריס הארט ב-2 מערכות (8–6, 7–5) ובפעם השלישית ברציפות באליפות ארצות הברית בניצחון על דוריס הארט ב-2 מערכות (6–2, 6–4).
בשנת 1954 זכתה קונולי בפעם השנייה ברציפות באליפות צרפת לאחר ניצחון על ג'ינט בוקאי בשתי מערכות (6–4, 6–1). לאחר מכן, היא זכתה בפעם השלישית ברציפות באליפות וימבלדון לאחר ניצחון על לואיז ברוף בשתי מערכות (6–2, 7–5).
פציעה.
שבועיים לאחר הזכייה בווימבלדון ב-20 ביולי אותה שנה, היא נפצעה באופן קשה ביותר ברגלה הימנית לאחר שרכבה על סוס ובכך תמה הקריירה הספורטיבית שלה.
חייה האישיים.
ביוני 1955 נישאה קונולי לנורמן ברינקר, איש עסקים ורוכב סוסים שייצג את ארצות הברית באולימפאידת הלסינקי (1952). לזוג נולדו שתי בנות.
מותה.
בשנת 1966 הובחנה כלוקה בסרטן השחלה. ב-4 ביוני 1969 היא עברה ניתוח קשה, השלישי שלה, בגלל סרטן הקיבה, אך שלושה שבועות לאחר מכן ב-21 ביוני היא נפטרה ממחלתה.
תארים והישגים.
בשנת 1969 נכללה קונולי בהיכל התהילה של הטניס וב-1987 בהיכל התהילה הבינלאומי של הספורטאיות.
אטונס שחור קווים
אטונס שחור קווים (שם מדעי: "Katsuwonus pelamis") היא מין של דג טונה ממשפחת הקולייסיים החי ברחבי האוקיינוסים הפתוחים הטרופיים. מין זה הוא היחיד בסוגו והוא מדגי המאכל החשובים ביותר. בשנת 2009 נמכרו מעל 2.6 טון מיליון דגים כאלה, המספר השני של דגי מאכל לאחר העפיין פרואני ("Engraulis ringens").
מאפיינים.
דגי האטונס קרובים לסוג טונה אך קטנים מהם - עד אורך 80 ס"מ בממוצע. משקלם מגיע ל-8-10 ק"ג בממוצע אך השיא נרשם באורך 108 ס"מ ומשקל 34.5 ק"ג. דגים החיים בטבע מגיעים לגיל 8 עד 12 שנים. הדג בעל רצועות אופקיות שחורות וראש גדול וכהה. העיניים בולטות והפה חרוטי עם שיניים קטנות חדות. כמו מרבית הטונות הוא בעל גוף זרים וסנפירים ארוכים ביותר וכן זנב מחודד וארוך.
האטונס הוא צייד של מיני דגים קטנים יותר כמו סרדיניים וכן של סרטנאים ודיונונים השטים באוקיינוס. להקת טונות כוללת לעיתים 50,000 פרטים הנעים במהירות גבוהה ומבלבלים ומפחידים את להקות הדגים שהם צדים. בתורם טונות אלה משמשים למאכל כרישים ודגים גדולים יותר (בעיקר מפרשניים וטונות אחרות).
אנשים ברחבי העולם מתבססים על דג זה וחלק גם דגים אותו לדיג ספורט. האטונס מגיע בעיקר מהמדינות: המלדיביים, צרפת, ספרד, מלזיה, סרי לנקה ואינדונזיה. דגים אלה נאכלים כסושי או סשימי ובמטבח האינדונזי/מלזי ישנם מתכונים מיוחדים המבוססים על הדג.
אטונס שחור קוים
קנת' סטון
קנת' מייר סטון (באנגלית: Kenneth Meyer Setton,17 ביוני 1914 ניו בדפורד שבמסצ'וסטס - 18 בפברואר 1995 פרינסטון, שבניו ג'רזי) היה היסטוריון אמריקאי, שעסק בהיסטוריה של ימי הביניים, ובמיוחד במסעי הצלב, בתולדות האפיפיורים ובתחילת הרנסאנס.
ביוגרפיה.
קנת' מייר סטון נולד בשנת 1914 בניו בדפורד במדינת מסוצ'סטס. ילדותו והתבגרותו היו קשים למדי. הוא נאלץ לפרנס את עצמו מגיל 13.
בשנת 1936 סיים את התואר הראשון כבוגר פי בטא קפא של אוניברסיטת בוסטון.
ב-1938 סיים את התואר השני בהיסטוריה ובשנת 1941 הציג באוניברסיטת קולומביה בניו יורק את עבודת הדוקטורט שלו "הגישה הנוצרית כלפי הקיסר במאה הרביעית" תחת הדרכתו של לין תורנדייק.
התחיל את הקריירה האקדמית שלו באוניברסיטת בוסטון ובאוניברסיטת מניטובה. אחר כך הוא לימד בשנים 1950–1965 באוניברסיטת פנסילבניה בה התקבל אחרי חוקר אחר של ימי הביניים, ג'ון ל. לה מונטה. בשנים 1965–1968 לימד באוניברסיטת ויסקונסין, בה כיהן כמנהל המכון למחקר בתחום מדעי הרוח. אחרי 1968 עבד במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג'רזי. כיהן במקביל לתקופה כמנהל ספריית גנאדיוס ביוון.
קישורים חיצוניים.
Wolfgang Saxon -
רצח משפחת הרן
השכבה האביסלית
השכבה ההאדלית
מעמקי הים