במבנהו הוא היה טורף מהיר ואכזרי של דגים ויצורי ים קטנים ממנו. ייתכן מאוד שצד בלהקות אך לא ברור אם היה יכול לצלול לעומק.
לווייתן זה הוא המאובן הלאומי של מדינת מיסיסיפי, לצד הבסילוזאורוס.
מורגנוקודון
מורגנוקודון (שם מדעי: Morganucodon; מילולית: "שיני גלמורגן ") הוא סוג של קיינודונט קטן דמוי-יונק אשר חי בסוף תור הטריאס עד לתחילת היורה לפני 190–205 מיליון שנה. הוא קרוי בשמו עקב הימצאו באזור של ויילס.
המורגנוקודון נמצא ברחבי ויילס, אמריקה הצפונית, דרום אפריקה, סין וחלק מאירופה, והוא היה קרובו של המגזוסטרודון הדומה ליונק קטן. הוא הגיע לאורך 10 ס"מ והיה בעל גולגולת באורך 2–3 ס"מ והיה בעל שורות שיניים טוחנות מגודלות בעלות כתרים ששימשו למחיצת טרף רך כמו חרקים. ישנם עדויות שהוא היה בעל פרווה כך שהוא היה מאוד קרוב ליונקים האמיתיים והצעירים היו בעלי שיני חלב. עם זאת הוא הטיל ביצים.
בעולם בו שלטו הדינוזאורים, יצור קטן זה נשמר במחילות ויצא רק בלילות לחפש מזון. ככל הנראה הוא היה צייד חרקים רעבתן אשר ניזון ממגוון יצורים קטנים יותר, בעיקר חרקים גדולים כמו חיפושיות ואולי גם זוחלים וביצי דינוזאורים.
חיה (הלכה)
בהמה (הלכה)
בהמה (יהדות)
חיה ובהמה בהלכה
בהמה וחיה ביהדות
חיה ובהמה ביהדות
בוריהאיניים
בוריהאיניים (שם מדעי: Borhyaenidae) היא משפחה של יונקי כיס נכחדים בני הסדרה ספרסודונטה, הקרובים לתיילוקוסמיים אשר חיו בין סוף האאוקן למיוקן בסוואנות וערבות אמריקה הדרומית. פירוש שמם הוא "צבועיים מחוזקים", עקב צורת לסתותיהם הדומה ללסתות צבוע.
בני משפחה זו דמו מעט לתיילקוסמילוס אך היו קטנים יותר באורך 1-2 מטר ומשקל של עד 30 ק"ג. הם היו בעלי לסתות קצרות ומסיביות עם שיניים חדות ובצורתם דמו מעט לזאבים אך היו חיות כיס. הם מילאו את גומחת הטורפים כמו הזאבים והצבועים של אמריקה הדרומית, בה הם ניזונו ממיני דלשנאים ענקיים ומבני הסדרות נוטונגולאטויים וליטופטרנה.
בני המשפחה דמו מאוד לפרובוריהאיניים (Proborhyaenidae) שהיו גדולים אף יותר (עד לגודל דוב גריזלי) מהם והיו בעלי ניבי חרב. בעבר חלקם השתייכו למשפחה זו.
יהודה לוירר
יהודה לוירר (30 באוגוסט 1925 – 22 באפריל 2017) היה רופא ישראלי.
קורות חיים.
לוירר נולד בשנת 1925 בנירנברג שבגרמניה לד"ר הנס לוירר ונלי לבית אוטנזוסר. לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1935 עלה לישראל עם הוריו ואחיותיו.
בשנים 1935–1943 למד בבית הספר התיכון הדתי מעלה בירושלים. עם סיום לימודיו התגייס לצבא הבריטי, ושירת במצרים ואיטליה בחיל ההנדסה המלכותי.
בתום מלחמת העולם השנייה התקבל ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה בברן. עם הקמת המדינה חזר לירושלים ושירת במהלך מלחמת העצמאות כמתמחה בבית החולים הצבאי מס' 11.
לאחר מלחמת העצמאות חזר לשווייץ והשלים את לימודיו בבית הספר לרפואה בציריך. עם קבלת ההסמכה כרופא ב-1953, שב לירושלים והיה למתמחה הראשון בתולדות בית החולים שערי צדק (באישור מיוחד של משרד הבריאות).
בשנת 1955 סיים קורס קציני רפואה ולימים הפך למפקדה של פלוגת רפואה חטיבתית בחטיבת ירושלים, תפקיד בו החזיק במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
ב-1961 נסע ללונדון והתמחה ברפואה פנימית בבית חולים האמרסמית' ובבית החולים המלכותי ברומפטון למחלות חזה , לאחר השלמת ההתמחות בלונדון, הוסמך כמומחה לרפואה פנימית.
בסוף שנות ה-60 פרש מעבודתו בבית החולים שערי צדק והפך לרופא עצמאי. אף על פי שעזב את בית החולים, המשיך לשמש כרופאה האישי של האחות הראשית של בית החולים, זלמה מאיר ורופאו של מנהל בית החולים דאז פאלק שלזינגר.
במהלך 45 שנות עבודתו, מרביתן כרופא עצמאי, היה ידוע כמי שיהיה נכון לעזור לכל נזקק בכל יום מימות השנה ובכל שעות היממה, גם אם ידו של המטופל אינה משגת בין אם גר בשכונות המערביות בעיר ובין אם המטופל התגורר בשכונות במזרח העיר.
בשנת 2001 קיבל את התואר יקיר ירושלים. בנימוקי הוועדה לבחירתו נכתב, בין היתר, כי "הקדיש 45 שנה מחיו לטיפול בחולים בירושלים, להצלת חייהם ולהקלה על סבלם ומצוקתם, במסירות ובאכפתיות".
דר' לוירר נפטר בירושלים ב-22 באפריל 2017.
איברהים מעלוף
פיתוח המסוק
פירמיאוס
פירמיאוס (שם מדעי: Pyramios) הוא סוג נכחד של חיית כיס ענקית ממשפחת הדיפרוטודוניים אשר חיה בערבות אוסטרליה בתקופת המיוקן. הוא נחקר ב-1967.
במראהו ענק זה דמה לדיפרוטודון, הגדול שבחיות הכיס מעולם והגיע לאורך 2.5 מטר, לגובה 1.5 מ' ולמשקל 700 ק"ג, גדול יותר מכל כיסאי חי. מבנה לסתותיו היה מיועד ללחך צמחייה קרקעית בעזרת שיניו הטוחנות הגדולות.
ייתכן שהוא היה אביו של הדיפרוטודון אשר חי מאוחר יותר.
אקלטדטה
אקלטדטה (שם מדעי: Ekaltadeta) הוא סוג נכחד של כיסאי בן סדרת הקנגוראים אשר חי באוסטרליה של סוף תקופת האוליגוקן עד המיוקן. מאובניו התגלו במערת ריברסליי שבקווינסלנד, צפון אוסטרליה. התגלו בסוג שני מינים, ב-1985 בידי החוקרים האוסטרלים מייק ארצ'ר ו. המשמעות של שמו בשפת האבוריג'ינים ופירושו: "שיניים חזקות". הוא קרובו של קנגוריל המושק החי כיום בצפון אוסטרליה.
יונק זה דמה במראהו לקנגורים החולדתיים, אך היה גדול בהרבה והגיע לאורך 1.2 מטר ולמשקל 15 קילוגרם. מבנה הגולגולת חושף שהיה בעל שיניים קדמיות גדולות המופנות קדימה ושיניים חותכות מצידי הלחיים ומאחורי השיניים הקדמיות שהיו גדולות וחדות מאוד, התאמה לתזונה של אכילת כל או לאכילת בשר. ניבים אלה היו שונות משיני טורפים מובהקים כמו החתולים, אך דומות לשיני דוביים או שועלים, אשר מותאמים ללעיסת בשר והיו גדולות מכדי לאכול חרקים.
לקנגורו קדום זה היו מספר אויבים כמו לטאת המגלניה ואריה הכיס. לצידו חיו קנגורים ענקיים כמו הפרופלאופוס והפרוקופטודון.
אוניברסיטת וורוויק
מנעול חכם
מנעול חכם (באנגלית: Smart Lock), הוא מנעול אלקטרו-מכני , שמטרתו נעילה ופתיחה של דלת באמצעות קבלת הוראות ממכשיר מורשה באמצעות פרוטוקול אלחוטי ומפתח קריפטוגרפי. בנוסף, המנעול מפקח על הגישה וכן שולח התרעות כאשר מתרחשים אירועים חריגים כמו ניסיון פריצה. מנעול חכם הוא חלק מבית חכם.
מרבית המנעולים החכמים מותקנים על מנעולים מכנים פשוטים, והם למעשה משדרגים את המנעול הרגיל. מנעולים חכמים, כמו מנעולים מסורתיים, זקוקים לשני חלקים כדי לעבוד: המנעול והמפתח. במקרה של מנעולים אלקטרונים, המפתח אינו מפתח פיזי, אלא טלפון חכם או מפתח מיוחד המיועד לכך במפורש, אשר מבצע באופן אלחוטי את האימות הדרוש כדי לפתוח את הדלת באופן אוטומטי.
מנעולים חכמים מאפשרים גישה לצד שלישי באמצעות מתן מפתח וירטואלי. המפתח הזה יכול להישלח לצד השלישי באמצעות הודעה בדואר אלקטרוני או SMS. ברגע שהמפתח התקבל, המשתמש יוכל לפתוח את הדלת בחופשיות. השולח קובע את חלון הזמן בו המפתח הווירטואלי תקף.
מנעולים חכמים כוללים חיבור WiFi מובנה המאפשר לנטר את הכניסות לבית ואף להציג תמונה של האדם המבקש גישה. מנעולים חכמים אחרים בנויים עם פעמון דלת חכם, המאפשר למשתמש לראות מי מבקש להיכנס לבית ומתי. מנעולים חכמים מסוימים משתמשים בטכנולוגיית Bluetooth SMART ו-SSL כדי לתקשר עם המשתמש, ומנעולים אחרים אף כוללים קורא טביעת אצבע לפתיחה מהירה.
סנדיסק סנסה
סנדיסק סנסה (באנגלית: SanDisk Sansa) היא סדרה של נגני מדיה ניידים מבוססי זיכרון הבזק בנפח אחסון הנע בין 2 ל-32 גיגה-בתים המיוצרים על ידי סנדיסק. הייצור של הנגנים מהסדרה התחיל בדגם ה-SanDisk SDMX1 ב-11 בינואר 2006 ונמשך עד הדגם הנוכחי - SanDisk Clip Sport Go ששווק ב-2 במרץ 2019. סדרת הסנסה הראשית כוללת מספר סדרות משנה כאשר כל אחת מהן מכילה דגמים בנפחי אחסון שונים ובצבעים שונים, בין סדרות אלו קיימות: e100, m200, c100, c200, e200, Fuze ו-Clip. המשותף בין כל נגני ה-MP3 בסדרת הסנסה היא היכולת לנגן מוזיקה המאוחסנת בנגן ובפורמטים שונים בהתאם לתאימותם לדגמים השונים, ותכונות נוספות המשתנות בין הדגמים השונים כוללות גם מקלט רדיו FM מובנה, מיקרופון מובנה לביצוע הקלטות קול, נגן סרטי וידאו ומציג תמונות. מחיר כל דגם תלוי בתכונות הקיימות בו ולרוב הנגנים בסדרת הסנדיסק סנסה זולים יותר בהשוואה לנגנים אחרים נוספים בשוק, כדוגמת נגני האייפוד של חברת אפל. לרוב הנגנים בסדרה אפשרות להרחבת נפח האחסון הקיים באמצעות הכנסת כרטיס זיכרון אל תוך חריץ לקריאת כרטיסים אלו, התמיכה בכרטיסי זיכרון היא בנפח מקסימלי של 32 גיגה-בתים.
סקירה.
גרסאות מוקדמות יותר של כל נגן עשויות להכיל כמות קטנה יותר של תכונות.
תמיכה בפורמטים Ogg Vorbis, FLAC, AAC וכמו כן תמיכה ב-ReplayGain ובדפדוף בתיקיות זמינה תמיד כאשר הותקנה קושחת ה-Rockbox.
דגמים נוכחיים.
SanDisk Clip Sport Go.
ב-2018, סנדיסק הכריזה על הדגם החדש והאחרון של סדרת נגני המוזיקה שלה "Clip Sport Go". לדגם זה הוחזר המיקרופון המובנה שחסרונו בלט בדגמים החדשים יותר של הנגנים והיה זמין בסדרת הסנסה, הסדרה הקודמת של נגני המוזיקה של החברה. באמצעות המיקרופון המובנה ניתן לבצע הקלטות קול ולשומרן כקובץ WAV. בנוסף, לנגן מסך LED בהיר ונפח אחסון לבחירה בין 16 ל-32 גיגה-בתים. ל-Clip Sport Go אין אפשרות להרחבת נפח האחסון באמצעות כרטיס זיכרון. אורך חיי הסוללה עומד על כ-18 שעות של ניגון מתמשך של מוזיקה.
SanDisk Clip Sport Plus.