ככל שמקרי רצח רבים מתגלים, המפקח אברליין מתחיל ללחוץ על איווי למצוא את המרטש במהירות; לאחר הרציחה הסופית של המרטש, המפקח אברליין מאיים להטיל על איווי את האשמה, אלא אם היא תמצא את המרטש האמיתי, ואיווי נודרת לעצור את המרטש או למות בניסיון. איווי שבה ובוחנת את כל זירות הפשע הישנות שלו ומוצאת רמזים נסתרים שמובילים אליו, ובנוסף לזאת, לומדת שכל הנשים שהוא הרג היו מתנקשות. מאוחר יותר, איווי מוצאת הודעה שהמרטש הותיר אחריו. בהודעה, המרטש מגלה כי הוא לא סלח לג'ייקוב על כך שלא הגן על אמו, שנהרגה על ידי אנשיו של סטאריק. איווי מסיקה כי המרטש מחכה לה במוסד לחולי הנפש אשר נמצא בלמבת', שם הוא נכלא לפני שג'ייקוב גייס אותו לשורות האחווה. בינתיים, המרטש חוזר אל המוסד ורוצח את הרופאים שעינו אותו. איווי מגיעה זמן קצר לאחר מכן, והורגת את המרטש בקרב. לאחר מכן, היא מוצאת את ג'ייקוב, הכלוא אך עדיין חי. לאחר שהמרטש נהרג על ידי איווי, המפקח אברליין מסכים לחפות על זהותו של המרטש כמתנקש, על מנת להגן על אחוות המתנקשים הלונדונית.
פיתוח.
"יוביסופט קוויבק" פיתחו את "Syndicate", בשיתוף עם שמונה אולפנים אחרים ממונטריאול, סינגפור, אנסי, מונפלייה, צ'נגדו, שנחאי, קייב ורפלקשיינס. צוותים מבית "יוביסופט סופיה" מברצלונה וטורונטו גם הם היו מעורבים בהשלמת המשחק.
לאחר שהפכו למותג בזכות תרומתם למשחקים קודמים של Assassin's Creed, "יוביסופט קוויבק" דיווחו כי הם עובדים על פיתוח המשחק הבא בסדרה במשך המון זמן, וכי הם משתפים פעולה באופן הדוק עם "יוביסופט מונטריאול", שתרמו משמעותית למשחק כולל הפקת ציוני הדרך של לונדון, יצירת קהל "חיי ונושם" ושיפור ההחלקות של הפארקור.
"יוביסופט סינגפור", שהובילו את המשחקיות של Assassin's Creed III, התמקדו בפיתוח המשימות לאורך נהר התמזה. "יוביסופט אנסי" היו אחראים על פיתוח בסיס הפעולות של התאומים פריי וכנופיית "העורבים", ששוכן בתוך קרון רכבת דינמי שנע לאורך כל לונדון, שם יש לשחקן אפשרות לקבל על עצמו משימות צד, שאם יצלח אותן, הוא יוכל לבסס את הכנופיה שלו היטב ולחזק אותה.
אחד מהרבעים של המשחק, וייטצ'אפל, פותח על ידי "יוביסופט מונפלייה", שעבדו גם על משימות צד הקשורות לדמויות היסטוריות (כגון: אלכסנדר גרהם בל, צ'ארלס דיקנס וצ'ארלס דרווין) בחלקים ספציפיים בתוך המשימות העיקריות. "יוביסופט רפלקשיינס", שנודעו בפיתוח משחקי מרוצים, עבדו על יצירת הכרכרות בהן ניתן לנוע בעולם החופשי ועל פעילויות צדדיות שכוללות מרוץ כרכרות.
"יוביסופט צ'נגדו" עבדו על פיתוח המגוון הרחב של הסירות, הנכסים בסביבה והאנימציות של הקהל, בעוד ש"יוביסופט שנחאי" טיפלו בארכיטקטורה ואופיים של הנכסים. "יוביסופט קייב" עבדו על הבאת המשחק לגרסת ה-PC, מה שעשו עם קודמיו בסדרה.
הפסקול הארוך, שאורכו כ-3 שעות והולחן על ידי אוסטין וינטורי, נועד "לעורר את התעוזה והסרקזם" של שני הגיבורים של המשחק.
פסקול.
הפסקול של המשחק הולחן על ידי המלחין האמריקאי אוסטין וינטורי. השירים הליריים במשחק, המכונים "בלדות רצח", חוברו על ידי וינטורי ולהקה אוסטרלית בשם "טריפוד". הפסקול שוחרר בגרסת MP3 באמזון וב-iTunes ב-23 באוקטובר 2015.
ביקורת.
המשחק קיבל ביקורות חיוביות. האתרים "GameRankings" ו-"Metacritic" (כל אחד בהתאמה) נתנו לגרסת Xbox one של המשחק את הציון 82.27% בהתבסס על 22 ביקורות ו-78/100 בהתבסס על 22 ביקורות, ולגרסת הפלייסטיישן 4, את הציון 77.80% 4 בהתבסס על 56 ביקורות ו-76/100 בהתבסס על 86 ביקורות ולגרסת ה-PCאת הציון % 70.20 בהתבסס על 5 ביקורות ו-74/100 בהתבסס על 14 ביקורות.
הכתבת אלקסה קוריאי מ-"GameSpot" שיבחה את המשחקיות של מערכת הלחימה החדשה של "Syndicate", את היופי של מפת לונדון ואת התוספת של משגר החבל, וקראה למשחק "תשואת ניצחון עבור הזיכיון". דניאל קרופה מ-"IGN" העניק למשחק את הציון 8.2/10, ושיבח את העיצוב של העיר ואת העלילה הקלילה כנקודות גבוהות עבור המשחק, אך מתח ביקורת על הלחימה החוזרת, אף על פי שטען שהלחימה של המשחק הנוכחי עדיין יותר טובה מאשר של "Unity". ברט מקדונסקי מ-"Destructoid" העניק למשחק את הציון 7.5/10, ושיבח את הייחודיות של משימות ההתנקשות של המשחק. עם זאת, הוא גם ביקר את מכניקת הלחימה בזמן נהיגה בכרכרה. כריסטופר ליווינגסטון העניק למשחק את הציון 66/100, ושיבח את הדמויות ואת המשימות העיקריות, אך ציין כי משימות הצד חוזרות אחת על השנייה ולא מהנות, ועוד ציין כי "החידוש מסתיים שעות לפני שהמשחק עצמו מסתיים".
בדצמבר 2015, "Game Informer" דירג את המשחק כמשחק הטוב ביותר הרביעי בסדרת "Assassin's Creed" עד כה.
אינגה להמן
אינגה להמן (בדנית: Inge Lehmann; 13 במאי 1888 - 21 בפברואר 1993) הייתה סייסמולוגית וגאופיזיקאית דנית, שחקרה את גלעין כדור הארץ. ב-1936, היא הסיקה מנתונים סייסמיים קיימים שגלעין כדור הארץ אינו כדור של חומר מותך אחיד, אלא שקיים בו גלעין פנימי שמאפייניו הפיזיקליים נבדלים מאלה של הגלעין החיצוני. עד לאותה עת התקשו סייסמולוגים במתן מענה תאורטי לתצפיות ולמדידות שהראו כי גלי P הנוצרים ברעידות אדמה מואטים כאשר הם מגיעים לאזורים מסוימים בתוך כדור הארץ. מסקנתה של להמן בדבר גלעין פנימי מוצק נתנה מענה תאורטי מוצלח לעניין, ועל כן נתקבלה חיש מהר בקרב עמיתיה הסייסמולוגים.
שנותיה הראשונות והשכלתה.
אינגה להמן הייתה בתו של אלפרד גאורג לודביג להמן (Alfred Georg Ludvik Lehmann; 1858–1921), מחלוצי הפסיכולוגיה הניסויית בדנמרק. היא נולדה וגדלה בקופנהגן ולמדה בבית הספר התיכון הפרוגרסיבי שיסדה חנה אדלר, דודתו של נילס בוהר, ושהיה התיכון הראשון בדנמרק שבו למדו נערים ונערות יחדיו. לדבריה של להמן, אביה וחנה אדלר היו שני האנשים שהשפיעו על התפתחותה האינטלקטואלית יותר מכל.
להמן למדה מתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן ואחר כך באוניברסיטת קיימברידג', אך נאלצה להפסיק את לימודיה שם בשל תשישות. היא חזרה לדנמרק ועבדה במשרד אקטואריה כמה שנים לפני שהשלימה את התואר במתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1920. ב-1923 החלה לעבוד באוניברסיטה כעוזרת מחקר של פרופסור לאקטואריה.
קריירה.
לאחר כמה שנים בתחום הביטוח, החלה להמן לעבוד כעוזרת של הגאודט נילס אריק נורלונד (Nørlund), שהטיל עליה את המשימה להקים תחנות למחקר סייסמולוגי בדנמרק ובגרינלנד. היא עבדה עם כמה מהסייסמולוגים המובילים באירופה באותה תקופה. ב-1928 השלימה תואר בגאודזיה באוניברסיטת קופנהגן ומונתה לראש המחלקה הסייסמולוגית במכון הגאודזי המלכותי של דנמרק, משרה אותה מלאה עד 1953.
בשנת 1929 התרחשה רעידת אדמה גדולה ליד ניו זילנד. להמן הבחינה ברישום חריג של כמה גלי P – שהיו אמורים להיות מוחזרים מגלעין כדור הארץ. היא פיתחה השערה, לפיה גלים אלה עברו מרחק מסוים לעבר הגלעין – והוחזרו מגבול לא ידוע. על בסיס השערה זו כתבה ב-1936 מאמר קצר שכותרתו "P", ובו טענה כי אותם גלי P מצביעים על כך שגלעין כדור הארץ אינו כדור של חומר מותך אחיד, אלא הוא מורכב משני חלקים: גלעין פנימי מוצק המוקף בגלעין חיצוני נוזלי. סייסמולוגים וגאופיזיקאים מובילים באותה תקופה, כגון בנו גוטנברג, צ'ארלס ריכטר והרולד ג'פריס, אימצו פרשנות זאת במהרה. הימצאות אותו גבול בין שני חלקי הגלעין – הנקרא תחום אי הרציפות ג'פריס – אושרה ב-1970 באמצעות סייסמוגרפים רגישים יותר.
מלחמת העולם השנייה פגעה במידת מה בעבודתה של להמן ובקשריה עם חוקרים במדינות אחרות, אולם תחנות סייסמוגרפיות רבות בדנמרק, בין השאר בקופנהגן, המשיכו לתפקד ולבצע מדידות.
ב-1952 נשקלה מועמדותה של להמן למשרת פרופסור באוניברסיטת קופנהגן, אך לבסוף נדחתה. ב-1953 פרשה להמן ממשרתה במכון הגאודזי. היא עברה לארצות הברית, שם חקרה עם הגאופיזיקאים מוריס יואינג (Ewing) ופרנק פרס (Press) את קרום כדור הארץ ואת מעטפת כדור הארץ. במהלך מחקרים אלה גילתה להמן תחום אי רציפות נוסף, בעומק של 190 עד 250 ק"מ, המכונה כיום על שמה.
פרסים והנצחה.
להמן זכתה בפרסים רבים על הישגיה המדעיים יוצאי הדופן, ביניהם פרס גורדון ווד (1960), מדליית אמיל וייכרט (1964), מדליית הזהב של האגודה הדנית המלכותית למדעים ולאמנויות (1965), מדליית ויליאם בואי (1971, הייתה האישה הראשונה שזכתה בה) והמדליה של האגודה הסייסמולוגית של אמריקה (1977). כמו כן קיבלה תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת קולומביה ב-1964 ומאוניברסיטת קופנהגן ב-1968.
אסטרואיד שהתגלה על ידי בני הזוג יוג'ין וקרוליין שומייקר נקרא על שמה.
צ'וקה אמונה
הוקר
רנה קנוקוג'י
רנה "ראסטי" קנוקוג'י (Rena "Rusty" Kanokogi; 30 ביולי 1935 - 21 בנובמבר 2009) נחשבת ל"אמא של ג'ודו נשים", מומחית לג'ודו, יהודייה-אמריקאית מקוני איילנד ניו יורק. בשנת 1959 היא התחזתה לגבר וזכתה במדליה בתחרות לגברים בלבד ב-YMCA. לאחר שהתגלה שהיא אישה, נדרשה להחזיר את המדליה. קנוקוג'י היגרה ליפן על מנת להמשיך ולהתאמן בג'ודו, והייתה האישה הראשונה שקיבלה את האישור להתאמן בקבוצת גברים ב- Kodokan Institute - המרכז העולמי של הג'ודו. היא ידועה כיוזמת הוספת ענף קרבות הנשים בג'ודו למשחקים האולימפיים.
שנותיה הראשונות.