י' קופרמן
אלכסנדר זישא פרידמן
קרחת אזורית
קרחת אזורית (בלעז: אלופציה אראטה, Alopecia areata, ובר״ת: AA) היא מצב רפואי אצל בני אדם ובעלי חיים, המתרחש באופן פתאומי, ובו נגרמות התקרחות באזורים מסוימים בגוף או בכולו, מבלי שהדבר גורר אחריו צלקת כלשהי. למחלה אין תסמינים נוספים והיא אינה גורמת למגבלות רפואיות או גופניות כלשהן. יש מהלוקים בה, אשר חשים בעיית דכדוך או ירידה בהערכה העצמית. אצל בני אדם מופיעה המחלה בשני המינים באופן שווה, והיא שכיחה יותר בגילאים צעירים, אך יכולה לקרות גם בגילאים יותר מבוגרים.
כ-0.15% מהאוכלוסייה, חולים במחלה בכל זמן נתון, וכ-2% מהאוכלוסייה חולים בה מתישהו בחיים שלהם. המחלה לא משפיעה על תוחלת החיים של החולה בה, ואין לה השפעות פיזיות.
סימנים.
הסימנים הראשונים של קרחת אזורית הם איבוד שיער במקומות קטנים בשיער הראש, שלעיתים צורתם הם עיגולים או אובלים, שבסופו של דבר משאירים קרחות מעוגלות. אלופציה הכי נפוצה בקרקפת ובזקן, אך יכולה להתרחש בכל מקום בגוף בעל שיער. אזורים שונים בעור עשויים להפגין נשירת שיער וצמיחה מחודשת בו-זמנית. המחלה בדרך כלל מופיעה אצל ילדים ועוברת אחרי זמן מסוים, אך במקרים מסוימים היא גם עשויה להישאר.
אנשים עשויים להרגיש נמלול או כאב פיזי במקום שבו איבודו את שיערם. השיער נוטה לנשור במשך תקופה קצרה, והאובדן בדרך כלל מתרחש יותר בצד אחד של הקרקפת מאשר בצד השני.
לעיתים קרובות עשויות להופיע "שערות סימן קריאה" (דקיקי שיער חתוכים וקצרים בגודל של 3–4 מ"מ) לאורך המקומות שבהם החלה הקרחת.
כאשר השיער נתלש או מסופר, הוא בדרך כלל לא גדל באופן שווה בקרקפת או במקומות אחרים בשיער, בו הזקיקים מותקפים על ידי המערכת החיסונית.
בדרך כלל, אנשים החולים בקרחת אזורית הם בעלי ציפורניים ליניאריות-מרובעות (טרכוניכיה )
סוגי אלופציה אראטה.
המחלה מתאפיינת בדרך כלל בהתקרחות מקומית, אשר באופן פתאומי, מתחילה מנקודה אחת, ומתפתחת למספר מוקדים. בהמשך המחלה יכולה לעבור לאיברים נוספים בגוף (ראה להלן) או שהמוקדים גדלים ומגיעים למצב של התקרחות גדולה. הסוגים השונים של המחלה מתייחדים זה מזה בהיקף המחלה, ובמיקומה בגוף. ראה הסבר על פירוש השם.
הגורמים למחלה.
קרחת אזורית היא מחלה אוטואימונית, כלומר, היא מתאפיינת בכך שהמערכת החיסונית, תוקפת תאי שיער וזקיקי שיער במקום לתקוף פולשים חיצוניים. תגובה זו גורמת לפגיעה ולנזק רקמתי. אצל הלוקים במחלה, ניתן לזהות תאי T הפולשים לאזור זקיק השיער. הסיבות לשבירת האדישות של מערכת החיסון ולהפעלתה כנגד תאי השיער אינן מובנות, והמחקר העלה בעניין השערות מרובות.
השפעות.
קרחת אזורית היא מחלה שאינה משפיעה על האדם באופן פיזי מעבר לנשירת השיער, אם כי היא יכולה לגרום בעקיפין למטרדים שונים עקב המחסור בשיער. היעדר שיער הגבות יכול לגרום למטרד של כניסת זיעה לעיניים כיוון שלשיער הגבות תפקיד חשוב במניעה וצמצום התנקזות זיעה לעיניים. היעדר שיערות הריסים יכול לגרום ליובש בעיניים כיוון שהריסים עוזרים לשמור על לחות העיניים. היעדר שיער הראש יכול לגרום לחוסר נוחות במזג אוויר קר כיוון שכארבעים אחוזים מהחום שהגוף מאבד במזג אוויר קר, נפלטים מהראש. לחלופין, במזג אוויר שמשי, היעדר שיערות הראש מפחית מאוד את ההגנה הטבעית שמעניק השיער מפני קרינת השמש ושיזוף יתר.
טיפול.
כיום יש מספר דרכים לטיפול במחלה, אם ברפואה הקלאסית (הקונבנציונלית), ואם ברפואה אלטרנטיבית או בתרופות סבתא. גישה טיפולית אחרת היא בתחום של טיפול רגשי ונפשי, למאמינים שמקור המחלה הוא לחץ או קושי נפשי. עם זאת, אין למחלה ריפוי ידוע, ולכן גם אי-טיפול זו אפשרות סבירה.
עבור קרחת אזורית במוקדים בודדים, הרפואה הקלאסית מציעה טיפולים מקומיים במשחות או זריקות מקומיות שמבוצעות אצל רופא עור. זריקה מקומית מחדירה תרופה סטרואידית לשכבת האפידרמיס. מחקרים חדשים מצאו כי ניתן לטפל במחלה בתרופות ממשפחת מעכבי JAK. טיפולים אלו מתאימים למצבים החמורים של המחלה ומעוררים תקווה רבה בקרב חוקרי המחלה ובקרב החולים. עם זאת, גם תרופות אלה מטפלות רק בסימפטומים ולא מרפאות את המחלה. הנשירה תחזור לאחר הפסקת הטיפול.
קשיים רגשיים ונפשיים.
קרחת אזורית מעוררת קשיים רגשיים ונפשיים רבים בגלל מספר סיבות:
כתוצאה מכך הדימוי והביטחון העצמי של חולי קרחת אזורית נפגעים. הם חווים קשיים רגשיים ונפשיים בחיים בפרטיים ובמעגלים החברתיים השונים. קשיים אלה הם בעצם הנזק העקרי של המחלה והחזית החשובה ביותר להתמודדות.
הורים לילדים וילדות עם קרחת אזורית חווים את הקשיים הללו בצורה שונה וזאת מתוקף האחריות שלהם לטיפול בילד ובמחלתו.
אמנות פלאסטית
אבינעם גרנות
הדביר (כתב עת)
הדביר הוא כתב עת "לתורה וחכמת ישראל" שיצא לאור על ידי הסתדרות המזרחי הצעיר מסיון תרע"ט (1919) עד תחילת תרפ"ב (1921). למרות שכונה ירחון, הוא יצא כל חודשיים-שלושה בלבד.
מייסד "הדביר" היה הרב יצחק אביגדור אורנשטיין וברוב התקופה העורך היה אהרן ויסנשטרן. קבצים אלו יצאו לאור בבית הדפוס של חותנו של אורנשטיין, שמואל צוקרמן, בירושלים.
ל"הדביר" היה חלק תורני של חידושי תורה, במיוחד בהלכות התלויות בארץ וחלק ספרותי שכלל מאמרי מדע כתובים ברוח ישראל סבא, מדע ארץ ישראל, תולדות עם ישראל וחכמי ישראל, חקירת הלשון, ענייני חינוך, דיון בשאלות עכשוויות וידיעות על הנעשה בתנועת המזרחי הצעיר ובעולם הדתי. בין הידיעות עליהן דיווח נכללים ייסוד הרבנות הראשית וייסוד אגודת הכפר העברי.
בחלק התורני של "הדביר" השתתפו רבנים ואנשי עט ידועים, ביניהם הרב אברהם יצחק קוק, הרב צבי פסח פרנק, הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, הרב יצחק יעקב וכטפויגל, הרב בן ציון חי עוזיאל, הרב יעקב משה טולדנו, הרב יעקב משה חרל"פ, הרב יוסף גרשון הורוויץ, הרב שלמה אהרן ורטהיימר והרב יצחק נסים. הרב אורנשטיין גם פרסם בו מאמרים שכתב סבו הרב יעקב אורנשטיין.
בחלק הספרותי השתתפו הרב שמחה אסף, ד"ר אברהם יעקב ברור, אליעזר ריבלין, ד"ר נח חכם, הרב יעקב משה טולידאנו, חיים יהושע קוסובסקי, הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, הרב שם טוב גפן, ויהודה לייב פישמן מימון.
אחד הנושאים שהעסיקו את הדביר היה המאבק על המשפט בארץ ישראל. בנושא זה פרסם אורנשטיין תחת שם העט "איש ישראלי" את המאמר חקוי ועצמיות כתשובה לסדרת מאמרים שפוסמו בעיתון חדשות הארץ בשם "הרבנות החנוטה" ו-"הרבנות הלוחמת" בעקבות החלטתה של הרבנות הראשית שלא להכיר במשפט המנדטורי כמשפט קבוע, בירחון הדביר אב-אלול תרע"ט. הדביר של תשרי תר"ף הוקדש כולו להבאת החיבור "חק ומשפט בישראל" שכתב הרב בן ציון חי עוזיאל בנושא.
בשנת 1951 הוצא לאור קובץ לזכרו של הרב אורנשטיין וניתן לו השם "הדביר".
כבאית
כבאית היא כלי רכב המתוכנן לסייע בכיבוי אש על ידי הסעת הכבאים לאזור שרפה, מתן אמצעי גישה אל האש ואחסון מים וחומרי כיבוי אחרים.
בשגרה ממוקמות הכבאיות בתחנות כיבוי האש.
כבאית מודרנית היא רכב רב תכליתי, הנושא אנשי מקצוע וציוד למגוון מטלות כיבוי אש והצלה. מרבית הכבאיות נושאות ציוד כגון סולמות, גרזנים, מטפים, זרנוקים, מערכות נשימה ומגוון כלי עבודה כגון קומבי (קוצץ ברזלים עד 30 טון). על הכבאית מצוי דוחף עשן אשר מפלס נתיב אוויר נקי עבור כוחות המחלצים לכודים. כמו כן, קיימת מצלמה תרמית המזהה עצמים בטמפרטורה העולה על 36 מעלות.
כבאיות רבות מבוססות על מרכב של משאית שמערכותיה (מתלים, בלמים, צמיגים, תיבת הילוכים ומערכות קירור) מותאמות לעומסי עבודה כבדים. בכבאית מותקנות מערכות התרעה ויזואליות וקוליות (אורות מהבהבים וסירנה) ומערכת קשר רדיו.
כבאיות עושות שימוש במים מברזי שרפה באמצעות צינורות או במים ממאגר הנמצא על המשאית. לחלק מהכבאיות סולמות המאפשרים גישה למקומות גבוהים, ציוד לשבירת קירות וחלונות או ציוד להתמודדות עם חומרים מסוכנים.
כחלק מההכנות למענה המבצעי במנהרות רכבת ישראל מערך כבאות והצלה מפעיל גם מספר כבאיות מסילתיות אשר מסוגלות לנסוע גם על הכביש וגם על המסילה.
פיי-פאל
ליודמילה טורישצ'בה
זליגמן
זֶליגמן (בהגייה אנגלית: סֶליגמן; Seeligmann או Seligman) הוא שם משפחה שמשמעותו "מבורך".
מגה-מוח
מגה-מוח (באנגלית: Megamind) הוא סרט אנימציה קומי בתלת-ממד על גיבורי על מאת אולפני דרימוורקס, שיצא לאקרנים בסוף 2010. דמויותיו הראשיות מדובבות על ידי ויל פרל, בראד פיט, טינה פיי וג'ונה היל. הסרט זכה להצלחה מסחרית נאה ולשבחי הביקורת.
עלילת הסרט.
עלילת הסרט מתמקדת במגה מוח, דמות נבל-על, המצליחה לחסל את יריבה הנערץ מטרו-מן. אחרי חיסולו של זה, מוצא עצמו מגה-מוח מתגעגע ליריבו המנוח ויוצר לו יריב חדש בדמותו בזכות דגימת די-אן-אי מהגלימה של מטרו-מן. יריב זה, האל-טיטאן מתברר כנבל גדול אף יותר ממגה-מוח, מה שמוביל את מגה-מוח להתעמתות עם האני הפנימי המרושע שלו ועם אהבתו לרוקסן ריצ'י, בסוף הסרט מגה מוח הופך להיות גיבור על והופך גם למגן של מטרו סיטי.
יתרא הישראלי
קובץ יסודות וחקירות השלם
פלגינן
יהודה יוצא למלחמה
יהודה יוצא למלחמה היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בשלושה חלקים, ששודרה בערוץ yes דוקו, החל מ-13 בדצמבר 2010, ומתעדת פרק מחייו של יהודה יצחקוב. הסדרה הופקה עבור yes דוקו בתמיכת קרן מקור לקולנוע וטלוויזיה וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי.
עלילה.