תושבי אטיו רואים בטנגרואה, אל הים הפולינזי, את אביהם הקדמון. שמו הקדום של האי היה אנאומאנו (Enuamanu) שמשמעותו היא "אי החרקים והחיות", אם כי לגבי החרקים קיימת מחלוקת. תושבי האי הסיקו מכך שהוא לא היה מיושב לפני הגעתם. הם קראו לעצמם "תולעי אנאומאנו" מתוך הכוונה שהם נולדו באי והם קיוו להיקבר בו. בעבר היה באי מנהג שהיה מקובל גם אצל המאורים של ניו זילנד לקבור שיליה של תינוק שנולד מתחת לעץ שאך נשתל. זהו המקור לאמרה המקומית: "מעפר באנו ולעפר נשוב". תושבי אטיו היו עם של לוחמים ולפני הגעתם של המיסיונרים הם עסקו במלחמות כנגד שכניהם באיים מיטיארו ומאוקה (Mauke), טבחו בהם ואף אכלו מבשרם. האירופאי הראשון שהגיע לאטיו היה ג'יימס קוק שחלף ליד האי ב-31 במרץ 1777 ועשה ניסיונות ליצור קשר עם תושבי המקום במשך כמה ימים.
דמוגרפיה.
רוב ההתיישבות באטיו מרוכזת על הגבעה המרכזית של האי. ב-12 במרץ 2003 מנתה אוכלוסיית האי 571 תושבים בחמישה כפרים.
הקפה של אטיו.
לאטיו יש היסטוריה ארוכה של גידול קפה. המיסיונרים הכניסו את גידול הקפה לאי בצורה מסחרית בראשית המאה ה-19. ב-1865 היצוא השנתי של קפה מאיי קוק הסתכם בעלות של 30,000 לירות שטרלינג. מנהיגי האי שלטו על הקרקע ומרבית הפדיון ממכירת יבול הקפה הגיע אליהם. פשוטי העם ראו מעט מהרווחים, אם בכלל, בתמורה לעבודתם. בסוף שנות התשעים של המאה ה-19, סבל ענף גידול הקפה ברורטונגה מכימשון שהשפיע לרעה על הצמחים. ייצור הקפה צנח והיה צורך להסתמך יותר על היבולים באיים אטיו, מאוקה (Mauke) ומנגאיה (Mangaia). מלחמות העולם גרמו לירידה נוספת ביצוא ובסופו של דבר להפסקתו המוחלטת.
בשנות החמישים של המאה ה-20 חודש גידול הקפה באיי קוק. היבול היה מיוצא לניו זילנד שם הוא עובד ושווק. ב-1983 קרסה תעשיית הקפה. הממשלה משכה את ידיה מהענף והשאירה את המטעים בידי בעלי הקרקעות. התמורה העלובה שקיבלו החקלאים ממכירה הקפה גרמה להם לעבור לייצור לצרכים עצמיים בלבד. על העצים במטעים השתלטו צמחים מטפסים.
בשנת 1984 חודש שוב יצור הקפה על ידי חברה גרמנית שהקימה מפעל באטיו. נכון לשנת 2012 המפעל מחזיק 390 דונם של מטעים ומייצר 4.5 טונות של פולים קלויים בשנה.
דאלאס רוברטס
דאלאס מארק רוברטס (באנגלית: Dallas Mark Roberts; נולד ב-10 במאי 1970) הוא שחקן אמריקאי המוכר בזכות תפקידיו בסדרות "המתים המהלכים", "ישנן בנות", "רעבים", "רוביקון", "האישה הטובה" ו"בלתי נשכח" ובסרטים "מועדון הלקוחות של דאלאס", "בית בקצה העולם", "" ו"הולך בדרכי".
ביוגרפיה.
רוברטס נולד ביוסטון, טקסס. למד ב"מכללת מדינת פלורידה" ולאחר מכן התקבל ללימודים ב"בית הספר ג'וליארד" משם סיים בהצטיינות בשנת 1994.
רוברטס החל את דרכו בסרט העצמאי "בית בקצה העולם" בתפקיד ראשי לצידו של קולין פארל. התגלה לקהל הרחב לראשונה בשנת 2005 בזכות תפקידו המשני בדרמה המוזיקלית המצליחה של ג'יימס מגנולד "הולך בדרכי" בתור המפיק המוזיקלי סם פיליפס.
ב-2006 הצטרף רוברטס לעונה השלישית של סדרת הדרמה "ישנן בנות" בתפקיד אגנוס פרטרידג' המאהב של קיטי (פאם גריר). ב-2007 השתף רוברטס במערבון המוערך "" בתפקיד סוכן חברת הרכבות גרייסון בטרפילד ובמותחן האימה "ג'ושוע".
ב-2010 שיחק בסדרת הדרמה "רוביקון" בתפקיד מיילס פיידלר מקבוצת הגאונים שבסוכנות הפדרלית "API" והצטרף כשחקן אורח לסדרת הדרמה "האישה הטובה" בתפקיד אואן אחיה ההומו של אלישיה פלוריק (ג'וליאנה מרגוליס).
ב-2012 הופיע רוברטס בעונה השלישית של סדרת הזומבים הפופולרית "המתים המהלכים" בתפקיד המדען מילטון יד ימינו של המושל (דייוויד מוריסי).
ב-2013 שיחק רוברטס בעונה השנייה של סדרת הפשע "בלתי נשכחת" בתפקיד אליוט דלסון הבוס החדש במשטרת ניו יורק והשתתף בסרט המצליח "מועדון הלקוחות של דאלאס" בתפקיד דייוויד ויין עורך דינו של הדמות הראשית רון וודרורף (מתיו מקונוהיי).
ב-2018 שיחק רוברטס בסדרה "רעבים" של נטפליקס.
רוברטס נשוי למעצבת הבמה כריסטין ג'ונס ואב לשני ילדים.
נוב (עיר מקראית)
נוב (במקרא כתוב נֹב) היא עיר מקראית הממוקמת בנחלת שבט בנימין. על פי אזכור העיר ב, עולה כי העיר הייתה עיר כהנים, בה היה המשכן בימי שאול המלך, שם ישבו הכהנים בני עלי לאחר חורבן שילה. הסיפור המפורסם ביותר במקרא הנוגע לעיר מופיע ב שם מסופר על בריחתו של דוד אל העיר ועל תגובת שאול לכך שמצווה לטבוח את כל כהני העיר.
על פי התלמוד, המשכן מוקם בעיר במשך שלוש-עשרה שנה. ספר הזוהר מציג דעה כי העיר נוב היא בעצם ענתות המקראית, אך דוחה אותה בנימוק שענתות לא הייתה עיר אלא כפר. הרב ראובן מרגליות מפרש את סברת שוויון המקומות על פי הפסוקים בספר נחמיה (פרק יא) וספר ישעיה (פרק י) המזכירים אותם זה לצד זה.
הארכאולוג חנן אשל זיהה בשועפאט את מיקומה של נוב עיר הכהנים, מתקופת בית ראשון.
הטבח בנוב.
דוד ברח לנוב בעת ששאול המלך רדף אחריו להורגו. שם ביקש מאחימלך בן אחיטוב הכהן, לחם וחרב. אחימלך נתן לו מלחם הפנים, ואת חרב גוליית הפלישתי. מוזכר שדואג האדומי נכח שם באותו זמן.
שאול הלין על צוותו שאינו נאמן לו, אלא מצדד בדוד. בתגובה, גילה דואג האדומי לשאול שראה את דוד בנוב, ושקיבל סיוע מהכהן, אחימלך. שאול זימן אליו את אחימלך, שהתייצב אצל המלך עם 85 כהנים מבני משפחתו, צאצאי עלי הכהן.
שאול האשים אותם בתמיכה בדוד ומורה לעבדיו להרוג אותם; בעקבות זאת, דואג האדומי רצח 85 כהנים.
לאחר-מכן, דואג ערך טבח ורצח את כל תושבי נוב מנער ועד זקן טף ונשים. רק פליט אחד בלבד נמלט מהטבח, אביתר, בנו של אחימלך.
אזכור המאורע שובץ בתהילים נ"ב.
משכן נוב.
משכן נוב היה מבנה מקודש שהוקם, על פי המקרא, בעיר נוב, לאחר חורבן המשכן בשילה ומות עלי הכהן. לפי חז"ל, המבנה בנוב התקיים 13 שנה וחרב בתחילת ימי מלכות דוד, ואז הוקם המשכן בגבעון. בזמן קיום המבנה הותרה ההקרבה בבמות הפרטיות. בזמן שהות המבנה בנוב היה ארון הברית בקריית יערים. לפי המסורת היהודית משכן נוב עמד בין השנים ב'תתע"א - ב'תתפ"ד (889 לפנה"ס - 876 לפנה"ס).
זיהוי העיר.
ממה שנאמר במקרא בתיאורים הגאוגרפיים השונים, ברור למדי מהו האזור שבו יש לחפש את נוב. העיר משקיפה על ירושלים והיא נמצאת דרומית לגבעת שאול וסמוכה לענתות וענניה. יש חוקרים שהציעו למצוא קשר בין נוב לבין ראשו של הר הזיתים שבו עבר דוד בבריחתו מפני אבשלום לפני הגעתו לבחורים, אבל זוהי סברה שאין לה יסוד מספק. לדעת ג'ון קנינגהם גייקי מיקום העיר הוא בשועפט.
הקושי העיקרי בזיהוי המיקום של נוב הוא שעל אף שברור היכן היא אמורה להיות, אין באזור אתר ארכאולוגי שניתן למצוא בו הוכחות לזיהוי העיר. חירבת א-צ'ומע או חירבת אל-קמעה (כעמה) בסביבת שועפאט אינן משקיפות על ירושלים ואף אין בהן ממצא ארכאולוגי מתאים. ראס אל משארף, בפסגת הר הצופים, מסתבר מבחינה טופוגרפית אולם גם בו אין ממצא חומרי המוכיח את זיהוי המקום. היו מי שהציעו לזהות את נוב באל עיסאויה, שבה נמצאו חרסים מתקופת הברזל, אבל אין אתר זה משקיף על ירושלים. ספק אם חרסים מתקופת הברזל שנמצאו בבית הקברות הצבאי בקרבת אל עיסאויה, הניצב על הרכס, מעידים על יישוב של ממש במקום זה. אפשרות נוספת שהועלתה על ידי אולברייט היא לזהות את נוב בא-טור, אולם לא הובאו ראיות ארכאולוגיות לכך.
סמור בר אירופי
סמור אירופי
גליזה 581g
גליזה 581g (באנגלית: Gliese 581 g) ולפעמים גם נקרא זארמינה הוא כוכב לכת חוץ-שמשי שעדיין לא אושר (ושנוי במחלוקת) אשר עשוי להקיף כוכב מסוג ננס אדום הנקרא גליזה 581, ונמצא במרחק של 20 שנות אור מכדור הארץ בקונסטלציית מאזניים. וזה הוא לכאורה כוכב הלכת השישי שהתגלה במערכת גליזה 581. הגילוי של כוכב הלכת הוכרז בסוף ספטמבר 2010, אחרי עשור של תצפיות. אולם, צוות המחקר עדיין לא היה יכול לאשר בוודאות את קיומו של כוכב לכת זה.
גליזה 581g משך תשומת לב רבה מכיוון שהוא נמצא ליד אמצע האזור הישיב של כוכב האם שלו, גליזה 581. זאת אומרת שכוכב לכת זה עשוי להכיל מים במצב נוזלי על פני השטח שלו ועקב כך עשוי להכיל צורות חיים בדומה לזו שבכדור הארץ. (אולם, הטמפרטורה שכנראה שוררת בכוכב לכת זה היא בין 12- ל 37- °C). אם כוכב לכת זה הוא כוכב לכת סלעי, תנאים אטמוספיריים חיוביים יכולים לאשר נוכחותם של מים במצב נוזלי על פני השטח של גליזה 581g, וכתוצאה מכך קיום חיים על כוכב לכת זה עשוי להיות כנראה אפשרי. המסה של גליזה 581g היא בין 3.1 ל 4.3 כפול ממסת כדור הארץ ולכן הוא נחשב לכוכב לכת מסוג סופר-ארץ (כוכב לכת חוץ-שמשי אשר מסתו גדולה מזו של כדור הארץ אבל קטנה מזו של ענקי הגזים אורנוס ונפטון) בנוסף הוא הסופר-ארץ הכי קרוב לכדור הארץ שנמצא באזור ישיב. למעשה, כוכב לכת זה הוא בעל הסיכויים הגדולים ביותר לקיום חיים מחוץ למערכת השמש שלנו.
הזיהוי המשוער של גליזה 581g אחרי תקופה קצרה של חיפושים, והעובדה שכוכב לכת עם סיכוי כה גדול לקיום חיים נמצא ממש סמוך לכדור הארץ (מבחינה אסטרונומית) הובילה לכך שאסטרונומים משערים כי אחוז כוכבי הלכת שמקיימים תנאי מחיה וקיום ראויים עשוי להיות גדול הרבה יותר מ-10 אחוז.
תגלית.
כוכב הלכת נטען שזוהה על ידי אסטרונומים במצפה הכוכבים קק שנמצא בהוואי, תהליך הגילוי הובל בראשותו של החוקר הראשי בצוות, סטיבן ווגט, פרופסור לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, והשותף לצוות פול באטלר ממכון קרנגי למדע שבוושינגטון. הגילוי נעשה בעזרת מדידות המהירות הסיבובית, כולל 122 תצפיות שנעשו במשך יותר מ-11 שנים במצפה הכוכבים קק שבהוואי ו-119 מדידות שנעשו למעלה מ-4 שנים בצ'ילה.