גובהו של הסכר 210 מטר מיסודותיו ו-163 מטר מקרקעית העמק בו הוא ניצב. הסכר הביא להצפת שטח של 675 קמ"ר ויצר אגם שנפח מימיו 31 קמ"ק בעמקי הנהרות פרת ומורט. תחנת הכוח ההידרואלקטרית שבסכר מסוגלת לייצר חשמל בהיקף של 1,350 מגה-ואט, ותפוקת האנרגיה השנתית היא 6 מיליארד קוט"ש.
לואי ויירן
לואי ויקטור ז'יל ויירן (בצרפתית: Louis Victor Jules Vierne; 8 באוקטובר 1870 - 2 ביוני 1937) היה נגן עוגב ומלחין צרפתי.
ביוגרפיה.
לואי ויירן נולד כמעט עיוור וגילה נטייה למוזיקה מגיל צעיר.
כמו גבריאל פורה, היה גם ויירן עוזר לנגן העוגב שארל-מארי וידור בכנסיית סן-סולפיס בפריז ומשנת 1900 כיהן כנגן עוגב ראשי בנוטרדאם של פריז. ויירן נחשב לאחד מגדולי האלתור המוזיקלי בדורו. רוב יצירותיו לא נכתבו מעולם. היו לו סגנון הלחנה נקי ואלגנטי, שכיבד צורה מעל לכל - אפילו אותם אלתורים מעטים שלו שהשתמרו על גבי הקלטות פונוגרף מוקדמות נשמעות כחיבורים מוגמרים. שפתו ההרמונית נשאה אופי רומנטי עשיר, אך לא סנטימנטלי או תיאטרלי כזו של מורו המוקדם סזר פרנק. מכל נגני העוגב הצרפתים הגדולים במפנה המאה, הייתה זו אולי המוזיקה שלו שהשתמשה בניב הייחודי והמובהק ביותר לכלי הנבחר שלו והיא מהווה השראה לכל מלחיני העוגב הפריזאים הגדולים שבאו אחריו.
מכלול יצירתו לעוגב כולל שש סימפוניות, "24 קטעי פנטזיה" (בהם "פעמוני וסטמינסטר" המפורסם שלו) ו-"24 קטעים בסגנון חופשי", בין שאר יצירות. יש גם כמה יצירות קאמריות (סונאטות לכינור וצ'לו, חמישיית פסנתר ורביעיית מיתרים, לדוגמה), מוזיקה ווקאלית וכוראלית וסימפוניה ב-לה מינור לתזמורת.
חייו של ויירן היו רצופי קשיים, הן פיזית והן רגשית, והניסיונות הרוחניים שעמד בהם משתקפים לא פעם במוזיקה שלו. התבלולים שסבל מהם מלידה לא עיוורו אותו כליל, אבל הוא היה למה שנחשב כיום "עיוור על פי חוק". בשלב מוקדם בקריירה שלו כתב מוזיקה על דפי תווים בגודל מיוחד וב"עיפרון גדול", כפי שתיאר ידידו מרסל דיפרה.
בהמשך חייו, ככל שראייתו פחתה והלכה, פנה לכתב בראייל לרוב עבודתו. פרידה מאשתו השפיעה עליו מאוד והוא איבד את בנו בשדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה. אף כי כיהן באחת ממשרות העוגב היוקרתיות ביותר בצרפת,
העוגב בקתדרלת נוטרדאם היה במצב גרוע במשך רוב כהונתו שם. בסופו של דבר יצא למסע קונצרטים בצפון אמריקה כדי לגייס כסף לשיקומו. הסיור, שכלל רסיטלים חשובים על עוגבי ואנאמייקר המפורסמים בניו יורק ובפילדלפיה, נחל הצלחה רבה, אך התיש את כוחותיו. תאונת דרכים בפריז גרמה לשבר חמור ברגלו ובמשך זמן מה חששו, שיהיה הכרח לקטוע אותה. הרגל ניצלה, אבל ההחלמה, ומשימת הלימוד מחדש של טכניקת הדוושה שלו, גזלו שנה תמימה באחת התקופות העמוסות ביותר בחייו. על אף קשייו, תלמידיו תיארו אותו פה אחד כמורה נוח, מתחשב, סבלני ומעודד.
אירוע מוחי פגע בויירן בשעת רסיטל לעוגב מיצירות שנות ה-50' של המאה ה-18 בקתדרלת נוטרדאם בערב ה-2 ביוני 1937. הוא השלים את הקונצרט העיקרי, ומאזינים בקהל אמרו, כי הוא הופיע בו במלוא כוחותיו - "במיטב נגינתו כמאז ומתמיד". אחרי הקונצרט הראשי, בא קטע הסיום שנועד להכיל שני אלתורים על נושאים נתונים. הוא קרא את הנושא הראשון בבראייל ובחר את השסתומים שיהיה זקוק להם לאלתור. לפתע צנח קדימה, רגלו השמאלית נוחתת על דוושת "מי" הנמוכה של העוגב. כך הגשים את חלום חייו, שעליו חזר לעיתים קרובות - למות ליד לוח המקלדת של העוגב הגדול בקתדרלת נוטרדאם.
טבעות פלנטריות
רוסודן (גיאורגי)
רוסודן (בגאורגית: რუსუდანი, רוּסוּדַני; ביוונית: Ρουςουδάν) הייתה בתו הצעירה של גיאורגי השלישי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, ואשתו בורדוחן (גוראנדוחט). אחותה הבכורה, תמר, ירשה את כס המלוכה כשליטה של הממלכה הגאורגית.
חייה.
רוסודן נולדה בסביבות השנים 1158/1160, ונישאה, כנראה בשנת 1180, למנואל קומננס, בנו הבכור של אנדרוניקוס הראשון קומננס, קיסר האימפריה הביזנטית משנת 1183 ועד 1185. למנואל ורוסודן היו שני בנים, אלכסיוס, שנולד כנראה בשנת 1182, ודוד, שנולד בסביבות שנת 1184.
כאשר אנדרוניקוס הודח והומת, עוור מנואל, וייתכן שנהרג כתוצאה מכך. בכל אופן הוא נעלם מהרשומות ההיסטוריות. על פי ההערכה, נמלטה רוסודן מקונסטנטינופול עם בניה ומצאה מחסה בגאורגיה או בפונטוס.
בשנת 1204, כאשר האימפריה הלטינית, כבשה את קונסטנטינופול, שלחה תמר, מלכת גאורגיה חיילים גאורגים כדי לעזור לאלכסיוס ודוד להשתלט על פונטס, המחוז של האימפריה הביזנטית לשעבר. יחד עם הכיבושים שבאו לאחר מכן, הפך המחוז לאימפריה של טרפזונטס החדשה.
מקורות.
אפיוס קלאודיוס פולכר
פאלאייר מקדוניאן איירליינס
פאלאייר מקדוניאן איירליינס (במקדונית: “Авиокомпанија „Палер Македонија) הייתה חברת הדגל של מקדוניה שהפעילה קווי טיסה בין מקדוניה לאירופה.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנות ה-90, במהלך התפרקותה של יוגוסלביה והקמתה של רפובליקת מקדוניה העצמאית. המטוס הראשון שהיה ברשות החברה היה טופולב Tu-154 שבעקבותיו התווספו שני מטוסים שכורים:F-28 Fokker ו-F-100. כשהתחילה הפעלתם, המטוסים היו צבועים בלבן ואדום, ומאוחר יותר שונה צבעם לאדום עם כיתוב בצבע צהוב. כאשר האו"ם ביטל את הסנקציות נגד יוגוסלביה ב-1996, חידשה JAT איירווייז (חברת התעופה הלאומית של יוגוסלביה) את הפעלת קווי הטיסה שלה, כיוון שמספר הלקוחות של פאלאייר ירד בצורה חדה, והחברה לא יכלה לשאת יותר בעלות אחזקת קווי הטיסה. בספטמבר 1996 פאלאייר הפסיקה את טיסותיה.
תאונות.
ב-5 בדצמבר 1993 התרסק על מסלול מספר 34 בנמל התעופה סקופיה מסוג Fokker 100 (מספר שלדה: PH-KXL), השייך לחברה, שהיה בדרכו לציריך. חקירה שנערכה לאחר התאונה העלתה שהגורם לתאונה היה כשל אנוש של צוות המטוס שלא וידא לפני ההמראה שהמסלול נקי מקרח. מתוך 97 אנשים שהיו על סיפון המטוס נהרגו 81.
זוטרמייר
זוטרמיר
בית המדרש למורים
בית המדרש למורים העברי
בית המדרש למורים ע&quot;ש דוד ילין
אהוד ברוג
אולימפיאדת 1984
בזכות - המרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות
בזכות - המרכז לזכויות אדם של אנשים בעלי מוגבלויות הוא ארגון שהוקם בשנת 1992 על ידי האגודה לזכויות האזרח בישראל, במטרה ליצור מסגרת עצמאית שתפעל על מנת לשפר את זכויותיהם ואיכות חייהם של 600,000 אנשים עם מוגבלויות פיזיות ונפשיות.
פעילויות הארגון.
הארגון פועל במספר מישורים:
מנכ"לית בזכות מאז מרץ 2019 היא עו"ד נטע דגן לשעבר ראש הוועדה המיעצת לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.
הכנסות בזכות ב-2013 הסתכמו בכ-2923 אלפי ש"ח, שעיקרן מתרומות האיחוד האירופי וקרנות בינלאומיות שונות. בשנת 2020 הכנסות הארגון עמדו על 2,414,572 ש"ח, 74% מהם מתרומות של קרנות בחו"ל 18.6% תרומות מהארץ וכ-5% משירותים למדינה והכנסות אחרות.
הישגי הארגון.
הישגים בינלאומיים (או"ם).
'בזכות' נטלה חלק פעיל בקידום הניסוח והחתימה של מדינת ישראל על אמנת האו"ם לזכויות של אנשים עם מוגבלות, אשר אושרה בעצרת האו"ם בדצמבר 2006. מדינת ישראל הצטרפה לאמנה במרץ 2007, ואשררה אותה בספטמבר 2012 (http://www.justice.gov.il/mojheb/NetzivutNew/). ארגון בזכות, שהיה שותף להליכי המשא-ומתן, השפיע השפעה מכרעת על עיגונה באמנה של הזכות של כל אדם לגור בקהילה ושל הזכות לנגישות למערכת המשפט, הכוללת התאמות להליך המשפטי, לרבות בהליכי חקירה והעדה. מדינת ישראל מובילה בנושא זה ברמה הבינלאומית הודות לניסיון רב שנים בפרויקט 'ההליך ההוגן’ שיזם "בזכות" ולחקיקה פנימית מתקדמת ופורצת דרך.
הישגים בהעלאת מודעות והכשרת נותני שירות.
ל"בזכות" מחלקת דוברות והסברה אשר פועלת למען העלאת המודעות בקרב הציבור הכללי ונותני השירותים השונים – כגון גורמים רפואיים; גורמים משפטיים; נותני שירותים ציבוריים כנהגי התחבורה הציבורית, ועוד – לשמירה על זכויות של אנשים עם מוגבלויות. המחלקה אחראית על העברת מאות סדנאות והרצאות לאלפי אנשים עם מוגבלויות ובני משפחותיהם, אנשי מקצוע והקהל הרחב בנושאים כגון הנגשת השירות, דיור בר השגה בקהילה, בריאות הנפש, תעסוקה, אפוטרופסות ואוטונומיה, שוויון ואפליה, הליך הוגן ונגיש, סנגור עצמי, ועוד. מספר דוגמאות הן: בתחום הרפואי – פרויקט להנגשת השירות הרפואי; פרויקט גדול-ממדים עם נהגי אגד; יום עיון בקרב רשויות; הכשרות לשופטים ופרקליטים; ועוד.
תעודת היסוד והמאניפסט של הפוטוריזם
תעודת היסוד והמאניפסט של הפוטוריזם הוא שמו של חיבור אסתטי מאת האמן האיטלקי פיליפו טומאסו מארינטי. הוא מביא את רעיונותיהם האסתטיים של חברי תנועת הפוטוריזם האיטלקית.
המאמר, אשר פורסם לראשונה ב-20 בפברואר 1909 בעיתון הצרפתי "לה פיגרו" (Figaro), הופיע באותה שנה בספרו של מארינטי (באיטלקית) ופורסם שוב בשנת 1912 בעיתון הגרמני Der Sturm. נוסח אחר הופיע בעיתונות הרוסית בשנים 1912-1913.
תקציר המניפסט.
מארינטי מתאר התרחשות לילית שחווה ביחד עם ידיד נוסף. בהיותם יושבים ומנהלים ויכוח הם שמעו את רעשן של רכבות חשמליות. מארינטי מתאר את המפגש עם הרכבות כחוויה מיסטית. הוא מדמה את הרכבות לשלוש מפלצות, אשר הנסיעה בהן שחררה את מארינטי מן ההיגיון הרציונלי. מפגש עם שני אופנועים מנהלים עמו תחרות הגורמת להתהפכות הרכבת. מארינטי נחלץ מן הרכבת שנדמה בתחילה בעיניו כמתה. אולם, כשליטף אותה היא התעוררה ושבה לנסיעתה. בנסיעה זו הכתיבו מארינטי וידידו "קביעות ראשונות" לבני האדם: