ראיין דיווחה דרך הרשת החברתית פייסבוק, שהאלבום הבא שלה Electroshock, יצא במהלך שנת 2011, אולם הוא צפוי לצאת במרץ 2012. הסינגל הראשון מהאלבום הרביעי הוא Lovelife. האלבום יכיל שירים באנגלית ובצרפתית והוא לא יכלול גרסאות כיסוי.
דיסקוגרפיה.
אלבומים.
אוספים:
צ'יריאקו דה מיטה
צ'יריאקו לואיג'י דה מיטה (באיטלקית: Ciriaco Luigi De Mita; 2 בפברואר 1928 – 26 במאי 2022) היה ראש ממשלתה ה-47 של איטליה משנת 1988 ועד 1989. כיהן גם כחבר הפרלמנט האירופי בשנים 2009–2013, וכיהן גם כראש עיריית נוסקו, עיר הולדתו.
ביוגרפיה.
מגיל צעיר הצטרף דה מיטה למפלגה הדמוקרטית-נוצרית. בשנת 1963 הוא נבחר לפרלמנט מטעמה, ומשנת 1973 כיהן כחבר ממשלה בתפקיד שר התעשייה וכשר לסחר חוץ.
בשנת 1982 מונה למזכיר הכללי של המפלגה, בתקופה שהתאפיינה בירידה בכוחה האלקטורלי של המפלגה. בשנת 1986 נבחר שוב לתפקיד זה.
לאחר הצלחת מפלגתו בבחירות בשנת 1987 מונה דה מיטה לראש ממשלת איטליה בשנת 1988. הוא כיהן בתפקיד זה במשך שנה אחת בלבד. בתחילת כהונתו בתפקיד הרגו הבריגדות האדומות את יועצו הקרוב הסנטור אלברטו רופילי.
משנת 1996 המשיך לכהן כחבר פרלמנט איטלקי מטעמן של מספר מפלגות איטלקיות מהשמאל-מרכז.
בשנת 2009 נבחר דה מיטה לכהן בפרלמנט האירופי, וכיהן בתפקיד עד 2013. ב-25 במאי 2014 נבחר לראש עיריית נוסקו שבקמפניה, עיר הולדתו.
טוקן צהוב-חזה
טוקן צהוב-חזה (שם מדעי: "Ramphastos dicolorus") הוא מין של עוף טרופי דרום-אמריקאי במשפחת הטוקניים. זהו המין הקטן ביותר בסוג Ramphastos (טוקנים אמיתיים) והדרומי ביותר מכל הטוקנים. הוא חי בדרום-מזרח פרגוואי, דרום ומזרח ברזיל וצפון-מזרח ארגנטינה.
מאפיינים.
אורך הגוף 40-46 ס"מ, אורך המקור כ-10 ס"מ ומשקל הגוף-265-400 גרם. בעוד שאין הבדלי גודל משמעותיים בין הזכרים והנקבה, המקור של הנקבה קטן יותר. לצעירים יש נוצות בהירות יותר ומקור קצר יותר. המבנה החברתי של הטוקנים צהובי-החזה הוא יחידני ולעיתים בקבוצות של כ-8-23 פרטים. הוא מעדיף לחפש את המזון בדרך כלל בחופה, ולפעמים ירד לקרקע כדי לחפש פירות שנשרו מהעץ.
עונת הרבייה היא בין אוקטובר לפברואר. בדומה לשאר בני משפחתו ולקלאונאים, מקורם של הטוקנים חלול והטוקן לא יכול לקדוח בעץ חי, אלא רק בעץ מת. לכן, הטוקן מעדיף לחפש חורים בעצים שנגרמו עקב סופות ברקים, חורים טבעיים או חורים שקדחו אחרים. מוטלות 2-4 ביצים. הדגירה נמשכת כ-16 ימים. הזכר והנקבה דוגרים על הביצה בתורות.
הזנב שחור, אחוריו והבטן אדומים, כנפיים וגב שחורים, הגרון צהוב, הראש שחור, טבעת העין אדומה והמקור ירוק.
טרנובז'ג
טַרְנובְּזֶ'ג (בפולנית: Tarnobrzeg, ביידיש: דזיקאוו או דזשיקאוו) היא עיר בדרום-מזרח פולין, על גדתו המזרחית של נהר הוויסלה. אוכלוסייתה מונה 47,387 תושבים, נכון ל-31 בדצמבר 2017. מבחינה מנהלית משתייכת טרנובז'ג מאז 1999 לפרובינציית פודקרפאטי (Województwo Podkarpackie), אך בשנים 1975 עד 1998 הייתה בירת פרובינציית טרנובז'ג, כשיחידה מנהלית זו התקיימה. העיר גובלת, בין היתר, בעיר סנדומייז', בצפון-מערב.
חסידות דז'יקוב נקראת על שם עיר זו.
יהודים.
עלילת הדם בטרנובז'ג 1757
בשנת 1757 הייתה עלילת דם בדז'יקוב, לאחר שנעלם ברתלומיאיי קובאקי Bartłomiej Kubacki בן ה -15 ממיכוצין ( ) הואשמו היהודים בחטיפתו. מספר יהודים הועמדו למשפט ונרצחו באכזריות. ההוצאות להורג התקיימו ב-19 באפריל 1757 ( ה'תקי"ח ) בשדה צ'פוצ'וב, היכן שנמצאים כיום אצטדיון העיר ומתקני הספורט ברחוב Aleja Niepodległości (אזור זה נתרם לעיר בשנת 1925 על ידי הרוזן זדז'יסלב טרנובסקי () הנער שנעלם חזר לביתו לאחר זמן.
ההיסטוריון גרשון דוד הונדרט () כתב בספרו Jews in Early Modern Poland בעמוד 134 על האירוע. והביא מקורות מספרי הכנסייה. ובהמשך הוא מביא נתונים ש"הקורבן" המדומה היה חי בשנת 1774.
בלילה של 21–22 בדצמבר 1927 התרחשה שרפה ב"" של הרוזן , שהיה שמשלו במקום בזמן העלילה. היהודים במקום ואף העיתונות היהודית הזכירו את הדבר ואף תלו אותו כעונש מהשמים. דבר זה גרם לד"ר מיכאל מרצ'אק (1886-1945) להזכיר בספרו את האירוע. הוא עצמו הועסק כספרן וארכיונאי בספריית טרנובסקי על ידי זדז'יסלב יאן טרנובסקי וניהל בזמן השרפה את פעולות החילוץ של אוצרות האומנות של הארמון. ואולם הוא אינו מזכיר שברתלומיאיי קובאקי חזר אחר כך לביתו.
הסופר יעקב פליישר שהוא עצמו יליד דז'קוב כתב בספר יזכור לקהילת טרנובז'ג-דז'יקוב מאמר בשם "הקדושים" (עמוד 23) על עלילת הדם הזו .
שתי משפחות שמקורם בדז'יקוב מייחסים עצמם לנרצחים. משפחת נוסבאום ומשפחת שליסל .
משפחת שליסל מיוחסים ל"יוסקי הקדוש" - יוסף שקולניק. ומשפחת נוסבאום מיוחסים ללייביש, ונקראה מאז משפחת "דגל הזהב" ביידיש-"גאלדענע פינדל" כיוון שלאחר שנודע שלא היה רצח הרוזנת רוזה טרנובסקה Róża Konstancja Tarnowska (Dunin Karwicka h. Łabędź) Łabędź) שלחת למשפחה כאות חרטה דגל זהב.
במאה ה-19 ייסד רבי אליעזר הורוביץ את חסידות דז'יקוב.
בין מלחמות העולם חיו בטרנובז'ג כ-2,100 יהודים – כשני שלישים מאוכלוסייתה. הגרמנים כבשו את טרנובז'ג בספטמבר 1939. במחנה עבודה שהוקם בטרנובז'ג בקיץ 1941 נכלאו כ-500 יהודים מהאזור. עשרות מהם מתו בו. בסוף 1941 הוקם במקום גטו. ב-19 ביולי 1942 חוסל הגטו ויושביו נשלחו משם ובהמשך גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ, לאושוויץ ולמחנות עבודה באזור קרקוב.
מנחם נחום טברסקי (השלישי)
דזיקאוו
דזשיקאוו
דז'יקוב
עניין אישי
עניין אישי היא תוכנית ראיונות אחד על אחד ישראלית-רוסית, עם מנחה קבוע ואורחים מתחלפים. בין אורחי התוכנית פוליטיקאים, אנשי תרבות, שחקנים, אנשי תקשורת ושאר מובילי דעת קהל ברחוב הרוסי בישראל.
התוכנית מונה 48 פרקים, ועלתה לאוויר ב-30 בדצמבר 2009 בערוץ yes Raduga.
ספינקה
הגיונות
חיים זיסוביץ'
אדרמלך
אַדְרַמֶּלֶךְ (בשמו האשורי: אַרְדַ-מוּלִיסִי, או אַרְדַ-מוּלִיסוּ) היה בנו של מלך אשור סנחריב, אשר רצח יחד עם אחיו שראצר את אביהם סנחריב בבית האל נסרוך בנינוה. על פי חוקרים בוצע הרצח בכ' בטבת בשנת 681 לפנה"ס. לאחר הרצח ברחו אדרמלך ושראצר אל ארץ אררט. מאורע זה מוזכר גם בתנ"ך, וכפי שמסופר בספר מלכים ב':
על פי ספרות המחקר, המסופר בתנ"ך באשר לרצח סנחריב בידי שראצר ואדרמלך תואם באופן כללי את המסופר במקורות אשוריים ובבליים. המקורות הללו מספרים כי סנחריב ייעד ליורשו את בנו הצעיר יותר, אסרחדון, כנראה בשל השפעתה של אשתו נקיה-זכותו שהייתה אמו של אסרחדון ולא של אחיו האחרים. מינוי זה, שנישל למעשה את ארד-מוליסי (אדרמלך) ונבו-שרו-אוסור (שראצר) מכס המלוכה, הביא לרציחתו של סנחריב על ידי השניים. מקץ הרצח פרצו מלחמות ירושה על כס מלך אשור, ולאחר שישה שבועות הביס אסרחדון את מתחריו וזכה במלוכה.
בילקוט מעם לועז נאמר:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:אישים בספר מלכים]]
[[קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים]]
[[קטגוריה:מלכי אשור]]
גואנוזין טריפוספט (Guanosine-5'-triphosphate ובקיצור GTP) הוא תרכובת כימית בעלת מבנה של בסיס חנקני גואנין, בתוספת סוכר ריבוז ושלוש קבוצות זרחה. הבסיס החנקני קשור לפחמן 1' בריבוז וקבוצות הזרחה קשורות לפחמן 5'. GTP היא אחת התרכובות החשובות ביותר בכל היצורים החיים, והיא יכולה לשמש כמצע ליצירה של RNA בתהליך השעתוק, וכמקור אנרגיה וכמפעיל של תהליכים מטבוליים. היא נוצרת במהלך הריאקציה החמישית במעגל קרבס. בין היתר משמשת GTP כמקור אנרגיה ביצירת חלבונים, והיא מנוצלת על ידי חלבוני G במסלולי מעבר אותות.
הפרויקט הצילומי של קברי המלחמה
הפרויקט הצילומי של קברי המלחמה (באנגלית: The War Graves Photographic Project) הוא מיזם התנדבותי, שבסיסו בבריטניה, העוסק בצילום של מצבות חללי מלחמה ושל לוחות זיכרון לנופלים על גבי אנדרטאות ברחבי העולם, על מנת להעמיד את הצילומים לרשות כל דורש. מטרת הפרויקט היא להשתמש בטכנולוגיה המודרנית על מנת לסייע בהנצחת הנופלים לאורך שנים ולאפשר את אזכרתם על ידי מי שמתקשים לבקר במקומות הימצאם של קברי המלחמה והאנדרטאות, ובמיוחד קשישים ובעלי מוגבלויות. קהל היעד של הפרויקט כולל גם חוקרים העוסקים בתולדות העימותים הצבאיים בעולם.
המיזם נוסד בשלהי העשור הראשון של המאה העשרים ואחת במטרה לצלם את קברי חללי המלחמה של בריטניה ומדינות חבר העמים שנפלו מראשית מלחמת העולם הראשונה ועד כה. לאחר שהיוזמה צברה פופולריות החליטו מובילי המיזם להרחיבו, כך שיתייחס לחללי כל האומות וכל העימותים הצבאיים.
המיזם מתבסס על פעולתם של מתנדבים מכל רחבי העולם, המצלמים את המצבות והאנדרטאות ללא תמורה ומשגרים את תצלומיהם אל מטה המיזם. פרטי החללים אשר מצבותיהם (או ציון שמם על גבי אנדרטה) צולמו מוכנסים למאגר מידע, שבו ניתן לחפש באמצעות אתר האינטרנט של הפרויקט. כל אדם רשאי לקבל לבקשתו העתק של איזה מן הצילומים תמורת תרומה בסכום נמוך, המיועדת לכיסוי הוצאות התשתית של המיזם.
עד לחודש דצמבר 2011 צילמו מתנדבי הפרויקט למעלה מ-1.6 מיליון מצבות או שמות על גבי אנדרטאות ברחבי העולם. חלק מן הצילומים נאספו על ידי ביקור מרוכז של קבוצות מתנדבים באתרי הזיכרון בארצות שונות.