במיתולוגיה הסלאבית, מתארת המילה זְמֵיי (ברוסית: Змей; בצ'כית ובבלארוסית: Zmej) ומקבילותיה, זְ'מִיי (בפולנית: Żmij), זְמִיי או זְמַיי – דרקון. במרבית השפות הסלאביות, מדובר בצורת הזכר של המילה הסלאבית המציינת נחש (המופיעה בדרך כלל בלשון נקבה). במיתולוגיה הרומנית מופיעה דמות דומה, שמקורה בדרקון הסלאבי – זמאו. בפולקלור הפולני והבלארוסי נקרא הדרקון גם סְמוֹק (Smok). על אף שהוא די דומה לדרקונים אירופיים אחרים, לדרקונים הסלאביים מספר מאפיינים ייחודיים.
בתרבות הסלאבים המזרחיים.
הפולקלור ברוסיה ובאוקראינה מספר על יצור דמוי-דרקון בשם זְמֵיי גוֹרִינִיץ' (Змей Горыныч, "נחש/דרקון בן הר"). לדרקון זה שלושה ראשים, צבעו ירוק, הוא מהלך על שתי רגליו האחוריות ובעל טלפיים קדמיות קטנות, ונושף אש. לפי בילינה אחת, נקטל זמיי גוריניץ' בידיו של הגיבור דובריניה ניקיטיץ' (Добрыня Никитич).
דרקונים רוסיים אחרים, דוגמת טוּגַארִין זְמֵייֶבִיץ', נושאים שמות טורקיים, אשר ככל הנראה מסמלים את המונגולים ועמים אחרים מן הערבה האירואסייתית. בהתאם, על סמלהּ של מוסקבה מופיע גאורגיוס הקדוש (המסמל את הנצרות) הקוטל את הדרקון (המסמל את השטן). במבנים פרהיסטוריים אחדים – ובפרט בחומת הנחש, ליד קייב – מופיעים דרקונים כסמל לעמים נוכריים.
לדרקונים רוסיים יש לרוב מספר ראשים, בכפולות של שלוש. אצל כמה מהם גדלים הראשים בחזרה, עד אשר לא נכרתו כל הראשים.
בתרבות הסלאבים הדרומיים.
בסלובניה דרקון הוא "זְמַיי" ("Zmaj"), ולצידו יש שימוש לעיתים במילה ארכאית ממקור לא ידוע – "פּוֹזוֹי" ("Pozoj"). על פי רוב, טבעם של הדרקונים בסלובניה שלילי, והם מופיעים בדרך כלל בהקשר לגאורגיוס הקדוש. בסיפורים עממיים אחרים, שמשערים כי מקורם בתקופה הקדם-נוצרית, מסופר על דרקונים שמנוצחים באופן דומה לסמוק ואוולסקי (הדרקון של ואוול) הפולני – למשל, באמצעות פיתויים למלכודת של גפרית. עם זאת, הדרקונים אינם מזיקים לאדם תמיד; הדוגמה הטובה ביותר לכך היא דרקון ליובליאנה, המגן מתוקף נדיבות ליבו על העיר ליובליאנה, ומופיע בסמלהּ של העיר.
במקדוניה, בקרואטיה, בבולגריה, בבוסניה, בסרביה ובמונטנגרו, שמו של הדרקון הוא "זמַיי", "זמֵיי" או "לַמְיָה" ("Lamja"). זהו דרקון מרובה ראשים (שלושה, שבעה או תשעה) הנושף אש. בסרבית ובבוסנית הוא מכונה גם "אַזְ'דַיָה" ("Aždaja") או "אַזְ'דַהָה" ("Aždaha"), בהתאמה – שם המזכיר את הדרקון במיתולוגיה הפרסית, "זהאק" (או "זוהאק"; ובמקור: "אַזִ'י דַהַאקָה". על פי האמונה, השדה אַלַה ("Ala", בסרבית) או הַאלַה ("Hala", בבולגרית) מופיעה מפעם לפעם בדמות דרקון ממין נקבה.
זמי
דרקון סלאבי
דרקון סלבי
אה&quot;מ אדינבורו (1811)
אוניית הוד-מלכותו "אדינבורו" (באנגלית: HMS Edinburgh) הייתה אוניית קו מדרגה שלישית מסדרת ונגור, בעלת 74 תותחים של הצי המלכותי הבריטי, השלישית מסדרה של ספינות הנקראות על שם העיר אדינבורו בסקוטלנד.
האונייה הושקה ב-26 בנובמבר 1811 במספנות ברנט, רות'רהיית', לונדון.
היא השתתפה בפעילות השייטת הבריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה ב-1840 לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840.
בשנת 1846 הוסבה לאוניית קיטור מונעת על ידי מדחף. מספר תותחיה הוקטן ל 60 והספינה שימשה כספינת משמר ותותחנות. בשנת 1866 נמכרה.
ז'מי
ז'מיי
זמיי גוריניץ'
Thraupidae
הידאטו
עראק
ג'יזה
גרי גרייס (באנגלית: Gary Grice; נולד ב-22 באוגוסט 1966), הידוע בכינויו ג'יזה (באנגלית: GZA), הוא ראפר אמריקאי המוכר ביותר בזכות הקמת ההרכב וו טאנג קלאן. חוץ מפעילותו בהרכב הוציא עוד חמישה אלבומי סולו.
ביוגרפיה.
גרי גרייס נולד ב-22 באוגוסט 1966 בברוקלין, ניו יורק.
גרייס החל להתעניין בהיפ הופ בזכות בני הדודים שלו, רוברט דיגס (ריזה) וראסל ג'ונס (אול דירטי באסטרד). שלושתם הקימו הרכב היפ הופ קטן בשם All In Together Now והחלו להופיע. גרייס הציג עצמו בשם "ג'יניוס" (גאון), דיגס הופיע בשם "דה סיינטיסט" (המדען) וג'ונס הופיע בכינוי "דה פרופסור" (הפרופסור). החבורה הופיע רבות במועדוני היפ הופ ניו יורקים והצליחה להתפרסם במחתרת. הופעות אלה הובילו להחתמתם של גרייס ודיגס בחברת תקליטים גדולה.
בשנת 1990 יצא לאור אלבום הבכורה של דיגס בשם הגאון שנקרא Words from the Genius. האלבום נכשל במכירות וגרייס עזב את חברת התקליטים.
בשנת 1992 הקימו שלושת החברים את הוו טאנג קלאן יחד עם חברים נוספים. בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה שלהם Enter the Wu-Tang (36 Chambers). ההצלחה של ההרכב גרמה לג'יזה לחתום בחברת התקליטים גפן רקורדס. בשנת 1995 הוציא ג'יזה את אלבום הסולו השני שלו, Liquid Swords, שהופק ברובו על ידי ריזה.
לאחר השתתפות באלבום השני של הוו טאנג "Wu-Tang Forever" הוציא ג'יזה בשנת 1999 את "Beneath the Surface", אלבום הסולו השלישי שלו.
האלבום נמכר בפחות עותקים מקודמו ומבקרים טענו שההפקה לוקה בחסר, האלבום כולל יותר מדי קטעי מעבר ולא מספיק אורחים.
לאחר כישלון האלבום ג'יזה השתתף באלבומים של וו טאנג קלאן "The W" ו-"Iron Flage".
אלבום הסולו הבא שלו יצא בשנת 2002 ונקרא "Legend of the Liquid Sword". האלבום קיבל תגובות טובות ממבקרים אך נכשל במכירות.
את שנת 2004 הקדיש ג'יזה למסע הופעות לבד ויחד עם וו טאנג קלאן והשתתף בסרט "קפה וסיגריות" יחד עם ריזה.
בשנת 2005 ג'יזה ודיג'יי מאגז (המפיק של סייפרס היל) הוציאו אלבום משותף שנקרא "Grandmasters".
בשנת 2007 הוציא עם דיג'יי מאגס אלבום רמיקסים ל-"Grandmasters" והשתתף באלבום החמישי של הקלאן, "8 Diagrams".
בינואר 2008 אמור היה לצאת אלבום אוסף שלו בשם "Pro Tools", אך לבסוף נדחה מועד צאתו לאוגוסט. בנוסף, הודיע ג'יזה על כוונתו להוציא אלבום משותף עם בנו, יאנג ג'אסטיס.
אה&quot;מ גורגון (1837)
אוניית הוד מלכותו "גורגון" (באנגלית: HMS Gorgon) הייתה אוניית משוטות מלחמתית עשויה עץ, חמושה בשישה תותחים של הצי המלכותי הבריטי, שהושקה ב-1837. היא השתתפה בהרעשת עכו מן הים ב-1840, וב-1843, במהלך מלחמת האזרחים של אורוגוואי, הייתה חלק מן השייטת הבריטית שהוצבה בריו דה לה פלטה. היא הוסבה למוֹבֶלֶת צָבָא, וב-1858 סייעה לאה"מ "אגממנון" בהנחת כבל הטלגרף הטרנס-אטלנטי הראשון. ב-1864 הוצאה מן השירות ונמכרה לגריטה.
מבנה האונייה.
"גורגון" תוכננה על ידי סר ויליאם סיימונדס, והייתה כלי השיט הראשון שהותקנו בו מנועי קיטור בעלי פעולה ישירה (direct acting, מנועים שהצילינדרים שלהם ניצבים מעל גל הארכובה), שנבנו על ידי סיוורד אנד קומפני. בנוסף למקום הקטן יותר שתפסו בהשוואה למנועי הזרוע הצדית (side-lever) מן הדור הקודם, הם גם שקלו 60 טונות פחות. גוף האונייה נבנה מעץ טיק וצלעותיה העיקריות מעץ אלון, והדחקה עמד על 1640 טונות. קוטר כל אחד משני גלגלי המשוטות שלה היה 27 רגל (8.2 מ'). האונייה נבנתה במספנת הצי המלכותי בפמברוק; שדריתה הונחה ביולי 1836, והיא הושקה ב-31 באוגוסט 1837.
קורות שירותה בצי.
ב-1840 השתתפה "גורגון" יחד עם עוד שלוש ספינות משוטה ("ויסוביוס", "סטרומבולי" ו"פניקס"), בפיקודו של אדמירל רוברט סטופפורד, בהפגזת העיר עכו.
ב-1843, במהלך מלחמת האזרחים של אורוגוואי, הגיעה "גורגון" אל שפך ריו דה לה פלטה והצטרפה לשייטת הבריטית בפיקוד קומודור ג'ון פרוויס (John Purvis). היא הטילה עוגן במפרץ להרתעה מפני התקפה אפשרית. ב-10 במאי 1844 עלתה על שרטון אך נחלצה בסופו של דבר.
מ-23 בפברואר 1854 עד 8 במאי 1854 פיקד על האונייה קומנדר ארתור קאמינג.
ב-1858 סייעה "גורגון" להניח את כבל הטלגרף הטרנס אטלנטי הראשון, וביצעה מדידות של עומק המים עבור אוניית המלחמה לשעבר "אגממנון" שהוסבה לאוניית כבל (cableship). כשהושלמו העבודות בקטע האחרון של הכבל עד ניו יורק, זכו אנשי הצוות של "גורגון" ושל שאר האוניות לקבלת פנים חגיגית שערכו לכבודם אזרחי העיר.
ב-1863 נשלחה "גורגון" אל מדגסקר כדי לשמור על השלום והסדר הציבורי בעקבות מותו של רדאמה השני, מלך מדגסקר. היא שבה אל אנגליה דרך כף התקווה הטובה, והטילה עוגן בספיטהד ב-29 בינואר 1864. ב-11 בפברואר, לאחר שפרקה את תותחיה ותחמושתה בארסנל המלכותי, הוצאה האונייה משירות פעיל.
למרות היותה מחוץ לשירות פעיל הוטלה על "גורגון" משימה נוספת ואחרונה. היא נגררה אל גרינהיית' ב-6 במאי כדי לשמש גוות מגורים עבור הצוות של אה"מ "אוסבורן", ששבעה מאנשיה חלו באבעבועות שחורות. לאחר השלמת המשימה פורקה האונייה בווליץ', וב-17 באוקטובר 1864 נמכרה לגריטה.
טאלורגאן השני, מלך הפיקטים
טאלורגאן השני או טאלורגאן מק אואנגוס (באנגלית: Talorgan II, בגאלית סקוטית: Talorgen mac Óengusa - טאלוגאן בנו של אואנגוסה; נפטר ב-782) היה מלך הפיקטים במשך כשנתיים וחצי, משנת 780 ועד מותו.
על פי "דברי ימי אלסטר" כונה טאלורגאן בכינוי "דאב" - "השחור, ונכתביו עליו כי נהרג בקרב שנערך במאונת' בשנת 782. "דברי ימי הפיקטים" מציינים כי מלך שנתיים וחצי אולם לא מציינים את שנת מותו. ככל הנראה טאלורגאן היה בנו של אואנגוס מק פרגוסה. לאחר מותו של טאלורגאן, מלך בנו, דרסט אחריו.
אנדו הירושיגה
ארצות הברית (פירושונים)
דרסט השמיני, מלך הפיקטים
דרסט השמיני או דרסט בן טאלורגאן (באנגלית: Drest VIII, בגאלית סקוטית: Drest mac Talorgan- טאלוגאן בנו של אואנגוסה; נפטר ב-787) היה מלך הפיקטים במשך כחמש שנים, משנת 782 ועד מותו.
עין פית