הכוחות הקונטיננטלים הסתערו עם כידוניהם על החיילים הבריטים המפוזרים. והמבנה המפוזר של כוחותיו של טרלטון החל להתמוטט: חלק נכנעו במקום, בעוד אחרים הסתובבו וברחו מן הזירה. חייליו של האוורד שבו את התותח הבריטי ופרשיו של וושינגטון הגיחו מצידו השמאלי של הקו האמריקאי ותקפו את אגפו הימיני של הכוח הבריטי מאחור. כוחות המיליציה בפיקודו של פיקנס אשר נסגו אל מאחורי הגבעה התארגנו מחדש ותקפו את הכוחות הבריטים מאגפם השמאלי וכוחות המיליציה של וירג'יניה, שנסיגתם המוטעית גרמה להתקפת הבריטים סבו ותקפו את הבריטים בחזית - כך נסגר מעגל של 360 מעלות סביב הכוחות הבריטים.
ההלם מהתקפה הפתאומית לצד ההפתעה של הופעתה של המיליציה אשר נסוגה באגפם השמאלי, היכן שפרשיהם אמורים היו להיות, הוכיחה את עצמה כהרת אסון בעבור כוחותיו המותשים של טרלטון, וכמחצית מן הכוחות הבריטים והמלוכנים מצאו את עצמם על האדמה פצועים או בריאים כתוצאה מן ההלם ויכלתם להילחם אבדה. בהילכדם בתנועת מלקחיים מחוכמת נכנעו רבים מהחיילים הבריטים ורק מיעוט מהכוחות של הרגימנט הסקוטי המשיכו להילחם. בראותו את המצב נסג טרלטון עצמו אל היחידה האורגנית היחידה אשר נותרה כקבוצה, פרשי הלגיון. הוא הורה להם לתקוף אך הם סירבו ונמלטו מן השדה, והסקוטים אשר כותרו בידי המיליציונים והקונטיננטליים, נכנעו לבסוף. טרלטון, נואש להציל את כוחותיו, ארגן סביבו כוח של כ-40 פרשים ובעזרתם ניסה להציל את שני התותחים אשר נישבו בידי האמריקאים, אך נסוג לאחר שפרשיו של וושינגטון בלמוהו ונמלט מן השדה גם כן.
האבדות הבריטיות היו גדולות, מתוך 1150 חיילים אשר היוו את מיטב הכוחות של לורד קורנווליס, נישבו 712 חיילים בידי האמריקנים, ונהרגו 110. צבאו של מורגן איבד כ-128 חיילים בפעולה זאת אשר נהרגו או נפצעו.
הנצחה.
באתר הקרב שוכן היום אתר הפארק הלאומי שדה הקרב בקאופנס ועל שם קרב זה הושקו 2 אניות של הצי האמריקאי בשם USS Cowpens - נושאת מטוסים קלה במלחמת העולם השנייה וסיירת טילים אשר עודנה בשירות.
Freedom (אלבום של סנטנה)
Freedom הוא אלבום האולפן ה-15 של להקת סנטנה. אלבום זה לא הצליח מסחרית, והגיע למקום ה-95 במצעד הבילבורד 200 של שנת 1987.
פטריק ואן אנהולט
פטריק ג'ון מיגל ואן אנהולט (נולד ב-29 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן שמאלי בגלאטסראיי ובנבחרת הולנד.
קריירה.
ואן אנהולט החל לשחק במחלקת הנוער של הקבוצה וגדל בה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-24 במרץ 2010 בניצחונה של צ'לסי על פורטסמות' 5-0 כשנכנס במקומו של יורי ז'ירקוב. הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד של צ'לסי לניוקאסל בגביע הליגה 4-3.
בקיץ 2009 הושאל לקובנטרי סיטי לחצי שנה, ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-9 באוגוסט בניצחון 1–2 נגד איפסוויץ' טאון.
ב-29 בינואר 2010 הושאל בפעם השנייה לניוקאסל יונייטד. ב-26 בינואר 2011 הושאל ללסטר סיטי. ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-1 בפברואר בניצחון 0–1 נגד שפילד יונייטד. ב-31 באוגוסט 2011 הושאל לויגאן את'לטיק לעונה אחת, בה כבש את שערו הראשון בפרמייר ליג. ב-17 בינואר 2012 הושאל בפעם החמישית והאחרונה לויטסה ארנהם ההולנדית.
ב-25 ביולי 2014 עזב את צ'לסי וחתם בסנדרלנד על חוזה לארבע שנים. ב-30 בינואר 2017 חתם בקריסטל פאלאס לארבע וחצי שנים. ב-28 ביולי 2021 חתם בגלאטסראיי לשלוש שנים. ב-27 בפברואר 2022 כבש את שערין הראשונים במועדון, כשכבש צמד שערים בניצחון 2-4 על ריזספור.
דוד בונדי
דוד בונדי (נולד ב-1947) הוא מנהל ישראלי. בין השאר היה מנכ"ל הסניף הישראלי של חברת השילוח הבינלאומית DHL, מנכ"ל דן אנד ברדסטריט בישראל ומנכ"ל אגרקסקו.
ביוגרפיה.
דוד בונדי נולד בשנת 1947, גדל והתחנך בירושלים. את שירותו הצבאי סיים בדרגת רס"ן בחיל השריון כקצין מבצעים חטיבתי. למד לתואר ראשון בכלכלה אוניברסיטה העברית. עבר להתגורר מספר שנים בארצות הברית, השלים תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת שיקגו ופעל כנספח מסחרי של חב' MEADWEST. בנוסף שימש קצין ביטחון בשגרירות הישראלית. בשנת 1978 שב לישראל ומאז מילא מספר תפקידים במשק הישראלי: מנהל יצוא בחב' "אגמו", מנהל פיתוח עסקי ב"פקר פלדה" ומנהל מוצר בחברת "ויטקו כימיקלים" שנרכשה בהמשך על ידי חברת יוניליוור.
בשנים 1983–1998 שימש מנכ"ל חברת "דן אנד ברדסטריט" בישראל.
בשנים 1998–1999 שימש יועץ בכיר בחברת "רותם אסטרטגיה" העוסקת בייעוץ אסטרטגי.
בשנים 2000–2008 שימש מנכ"ל הסניף הישראלי של חברת השילוח "DHL", ובמהלך תקופה זו כיהן כיו"ר חטיבת הבלדרים הבינלאומיים באיגוד לשכות המסחר.
עוד במקביל לתפקידו ב-DHL, כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של איקאה בישראל ובמסגרת זו היה אחראי לפתיחת הסניף הראשון של הרשת בישראל.
ב-1 בנובמבר 2010 החליף את שלמה תירוש כמנכ"ל חברת אגרקסקו, שהייתה באותה עת חברת הדגל הישראלית ליצוא חקלאי. הוא הודיע על התפטרותו ביולי 2011, לאחר שהחברה הגיעה לחדלות פרעון.
בונדי נשוי לחווה (אזרחית הולנדית שעלתה לישראל) ואב לשניים. מתגורר ברמת אפעל.
ג'יימס נסביט
ויליאם ג'יימס נסביט (באנגלית: William James Nesbitt; נולד ב-15 בינואר 1965) הוא שחקן מצפון אירלנד. נולד בבאלמינה שבמחוז אנטרים, וגדל קרוב לבורשיין ואחר כך בקולריין שבמחוז לונדונדרי. הוא רצה להיות מורה כמו אביו והחל ללמוד לתואר בצרפתית באוניברסיטת אולסטר. הוא נשר אחרי שנת לימודים אחת כשהחליט להיות שחקן ועבר ללמוד בבית הספר " Central School of Speech and Drama" בלונדון. אחרי סיום לימודיו שיחק במשך שבע שנים במגוון הצגות כגון המחזמר "על הגג" (Up on the Roof) והדרמה הפוליטית . הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "הקשיבו לשירי" בשנת 1991.
הפריצה הגדולה שלו הייתה בתפקיד אדם ויליאמס בסדרת הטלוויזיה "רגליים קרות" (1998–2003) עליו זכה בפרסים "British Comedy Award", "Television and Radio Industries Club Award", ו-"National Television Award". תפקידו החשוב הראשון בקולנוע היה כחקלאי 'פיג' פין בקומדיה "להעיר את נד" (1988). עבור הסרט "לאקי ברייק" היה מועמד, יחד עם שאר שחקני הסרט לפרס גילדת שחקני המסך בו שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בדמות האסיר ג'ימי הנדס. בשנת 2002 שיחק בדמותו של איוואן קופר בסרט הטלוויזיה "בלאדי סאנדיי" על מאורעות יום ראשון העקוב מדם שהתרחש באירלנד ב-1972, בתפקיד שהיה נקודת מפנה בקריירה שלו. על משחקו בסרט זכה בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי והיה מועמד לפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה כשחקן הטוב ביותר.
ב-2001 עד 2007 כיכב נסביט בסדרת הטלוויזיה "חוק מרפי" בדמות שוטר סמוי בשם טומי מרפי. התפקיד נוצר במיוחד עבורו על ידי התסריטאי קולין בייטמן. הוא היה מועמד פעמיים לפרס IFTA (Irish Film &amp; Television Awards) על תפקידו בסדרה. ב-2004 הופיע בדרמה "Wall of Silence" בתפקיד אב שבנו נרצח, והיה מועמד לפרס IFTA נוסף. ב-2007 שיחק בתפקיד כפול של טום ג'קמן ומיסטר הייד בסדרה "ג'קיל" של סטיבן מופאט, עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ב-2008. נסביט שיחק בתפקידים דרמטיים נוספים כגון "חמש דקות של גן עדן" (2009), והיה באחד מהשחקנים הראשיים בסדרות הטלוויזיה "Occupation" (2009), ו-"The Deep" (2010). כמו כן השתתף בסרטים "Outcast" (2010) וב-"The Way" של אמיליו אסטבז. ב-2011 לוהק להשתתף בעיבוד ל"ההוביט" בהפקת פיטר ג'קסון המיועד לצאת ב-2012/2013.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
נסביט נולד בבאלמינה, מחוז אנטרים שבצפון אירלנד. אביו ג'יימס "ג'ים" נסביט היה מנהל בית ספר בכפר קטן קרוב לברושיין (Broughshane), אמו מיי נסביט עבדה בשירות הציבורי. כשג'יימס נולד היו להוריו שלוש בנות, מרגרט, קטרין ואנדריאה. המשפחה התגוררה בסמוך לבית הספר שבו לימד ג'ים, וג'יימס היה אחד התלמידים אותם לימד. הוא שאף להיות שחקן כדורגל במנצ'סטר יונייטד או להיות מורה כאביו. המשפחה הייתה נוצרית פרסביטריאנית. בימי ראשון נהגו בני המשפחה לשיר מזמורים בליווי הפסנתר. ג'ים צעד עם תזמורת חלילים של בלימינה וג'יימס בנו הצטרף אליו בנגינה בחליל. אחרי הסכסוך בדראמקרי () הפסיקה התזמורת לצעוד. בגלל מגורי המשפחה באזור הכפרי הם לא סבלו מאירועי "הצרות" בצפון אירלנד, אם כי נסביט אחותו ואביו ניצלו בנס מפיצוץ מכונית בתחילת שנות השבעים.
כשהיה נסביט בן 11 עברה המשפחה לגור בקולריין שבמחוז לונדונדרי. הוא למד בבית ספר יסודי Blagh primary school ואחר כך ב-. ב-1978 לקחו אותו הוריו לאודישן ב"ריברסייד תיאטר" בהפקת חג המולד של המחזמר אוליבר!. באודישן הוא שר את "רפסודיה בוהמית" ולוהק לתפקיד ארטפול דודג'ר, שהיה הופעת הבכורה שלו בתיאטרון. הוא המשיך לשחק ב"ריברסייד תיאטר" עד גיל 16, והופיע בפסטיבלים וכניצב במחזה "Play For Today: The Cry". את כרטיס החבר שלו באיגוד השחקנים קיבל כששיחק בתפקיד ג'ימי קריקט במחזה "פינוקיו", הוא החליף את השחקן הקבוע בתפקיד אחרי שזה שבר את רגלו.
בגיל 18 סיים את לימודיו ב-CAI והחל ללמוד לתואר בצרפתית באוניברסיטת אולסטר שבג'ורדנסטאון. הוא נשר אחרי שנת לימודים אחת. בעצת אביו עבר לאנגליה ונרשם לבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" שבלונדון. בשנת 1987 סיים את לימודיו כשהיה בן 22.
קריירה בתיאטרון ו"הקשיבו לשירי".