עוזי שטיינברג שימש כיועץ לוועדת המסוי הענפית בראשות שלמה יובל החל בימים של יוסף גרינפלד ומשה שניצר, לצדם של כל נשיאי ומנכ"לי הבורסה וההתאחדות וחברי הוועדה מאז עד היום, עד לפרישתו ב-2005. במסגרת זו היה שותף פעיל להכנת הפגישות של הענף עם רשויות המס ולייצוג הענף, על כל מגזריו, באחד הנושאים החשובים ביותר העומדים בראש סולם העדיפות בענף - המסוי.
בשנת 2006 העניקה התאחדות תעשייני היהלומים לעוזי שטיינברג את התואר יקיר תעשיית היהלומים.
הקשר עם אורט ישראל.
לאחר שנים רבות בשירות המדינה נעתר לבקשתו של חיים הרצוג לימים נשיא אורט ונשיא המדינה, להצטרף לוועד המנהל של אורט ישראל. בראיון שהתקיים איתו סיפר על הצעתו של הרצוג: "הוא (הרצוג) בא אלי והציע לי להיכנס לפעילות ציבורית. בהתחלה לא התלהבתי, כי חשתי צורך לעשות לביתי אחרי שנים של עבודה בשירות המדינה. הוא לא הניח לי ואמר: שמך הולך לפניך בציבור, ולפיכך הגיעה העת להקצות זמן מה לעשייה ציבורית, וכל הנדרש ממך הוא להגיע לישיבות קבועות עשר פעמים בשנה. בסופו של דבר, נעתרתי לבקשתו, ומכאן ואילך נשאבתי אל תוך הפעילות הענפה של אורט עד עצם היום הזה". בין השנים 1975-1992 שימש שטיינברג כיו"ר דירקטוריון אורט ישראל.
במהלך אותן שנים, החל מ-1984 ועד 2007 שימש עוזיאל שטיינברג אף כנשיא רשת אורט ישראל בהתנדבות. שטיינברג ראה חשיבות רבה בהקניית חינוך ערכי וזהות יהודית לתלמידי רשת אורט וראה בה ערך ציוני ולאומי.
במהלך שנות פעילותו באורט הוקמה מכללת כרמיאל שהיה מיוזמי הקמתה, שופצו בתי ספר רבים שונו תוכניות הלימודים, והושם דגש על לימודי מורשת ותרבות יהודית לצד לימודים עיוניים. בנוסף הביא שטיינברג לחיזוק הקשר עם קהילות יהודיות מרחבי העולם.
לאחר מותו.
עוזיאל שטיינברג נפטר ב 2014. בשנת 2015, החליטה הנהלת רשת אורט על שינוי שמה של "היחידה לקידום הזהות היהודית ולימודי המורשות" ל"מכון שטיינברג למורשת וחברה", כאות הוקרה והערכה לפעילותו רבת השנים של עוזיאל שטיינברג לרשת אורט ולחברה בישראל כולה.
איזהו מקומן
אֵיזֶהוּ מְקוֹמָן הוא הפרק החמישי של מסכת זבחים המכונה על שם מילות הפתיחה של הפרק – "איזהו מקומן של זבחים".
תוכן הפרק.
הפרק, כשמו, עוסק בהליך הקרבת הקורבנות לסוגיהם השונים ובמקום ההקרבה, ובקורבנות הנאכלים, גם במקום האכילה ובזמנה.
המשנה הראשונה עוסקת בפר ושעיר של יום הכיפורים, זו שלאחריה בשאר החטאות הפנימיות, ולאחר מכן חטאת (חיצונית), עולה, אשם ושלמי ציבור, תודה ואיל נזיר, שלמים, בכור, מעשר וקרבן פסח.
על כל קורבן מפורטים (לא כל הפרמטרים מופיעים בכל הקורבנות): היותו קדשי קדשים או קדשים קלים, מקום שחיטתו וקבלת דמו, צורת זריקת הדם, שפיכת שיירי הדם ודיני אכילת הקורבן.
הרמב"ם פסק להלכה את כל ההלכות בפרק, מלבד הלכה אחת בהלכות קורבן פסח (שזמן אכילתו הוא רק עד חצות כדעת ר' אלעזר בן עזריה, והלכה כחכמים שבדיעבד ניתן לאכלו כל הלילה).
הפרק בתפילה.
הפרק נאמר כחלק מפרשת הקרבנות לפני תפילת שחרית.
בעקבות דברי רב ספרא , כתבו הראשונים, בעקבות סדר רב עמרם גאון, שיש ללמוד לפני פסוקי דזמרא מעט מכל אחד מהם. בארבעה טורים ובשולחן ערוך נאמר שיש לומר כמקרא את פרשת התמיד, לאחריה פרק זה כמשנה, ואחר כך, כתלמוד, את ברייתא דר' ישמעאל, ברייתא מתחילת הספרא המפרטת את 13 המידות שהתורה נדרשת בהן (הנחשבת כתלמוד אף שהיא ברייתא ממדרש הלכה). כהסבר לבחירת פרק זה דווקא, כתב הטור על פי הגמרא שלימוד הלכות הקרבנות שקול להקרבת הקרבנות, ולכן ראוי ללמוד את הלכות הקרבן לאחר קריאת פרשת התמיד.
טעם נוסף כותב הרא"ה שבפרק זה אין כלל מחלוקות בין התנאים והוא כולו "משנה ברורה למשה מסיני". הרב ישראל ליפשיץ מסביר טעם זה ואומר שישנה מסורת שמשניות אלו הם הלכה למשה מסיני והם בדיוק בלשון שאמר משה רבנו. הבסיס למסורת זו הוא בכך שמקום האכילה של קדשי קדשים, שהוא בעזרה בלבד, מתואר במשנה כ"לפנים מן הקלעים". הקלעים, הם אלו שקבעו את גבולות חצר המשכן במשכן שבמדבר, ולכן יש אומרים שזהו סימן שהפרק הוא מתקופה זו.
מדין (פירושונים)
אלכסיס קארל
אלכסיס קארל (בצרפתית: Alexis Carrel; 28 ביוני 1873 - 5 בנובמבר 1944) היה מנתח וביולוג צרפתי. מפורצי הדרך להשתלת איברים ולחקר תאי גזע, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1912 על טכניקה שפיתח לתפירת כלי דם והשתלות.
חייו.
בשנות ה-30 התחבר קארל לצ'ארלס לינדברג, לאחר שלינדברג פנה אל קארל בבקשה שיסייע בריפוי הלב של גיסתו. השניים המציאו משאבת דם שהיוותה צעד מקדים להשתלת איברים.
כמלומדים אחרים בני התקופה, קידם קארל לפני מלחמת העולם השנייה את השבחת הגזע, ובימי המלחמה היה אחראי בצרפת של וישי על קרן שעסקה במדיניות השבחת הגזע בצרפת. פעילותו זו, כמו גם קשריו עם ז'אק דוריו והמפלגה העממית הצרפתית שבראשותו, הובילו למעצרו באוגוסט 1944 ופתיחת חקירה נגדו באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים, אולם הוא שוחרר בגלל מצב בריאותו ומת לפני שנפתח בירור מקיף בעניינו, ולמעשה לא נשפט מעולם בגין חשדות אלו.
קארל נבחר פעמיים, בשנת 1924 ובשנת 1927, כחבר כבוד באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
גבעת הראל
המאחז גבעת הראל הוא התנחלות ויישוב קהילתי בבנימין, הפועל במתכונת אגודה שיתופית. נמנה עם יישובי גוש שילה ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. שוכן בגדה הצפונית של נחל שילה העליון, בגובה 740 מטר מעל פני הים. כיום מתגוררות במקום כ-80 משפחות.
מקור השם.
המאחז הוקם בשנת 1998 (חשוון ה'תשנ"ט) ונקרא על שמו של הראל בן נון, בנו של הרב אלחנן בן נון,לשעבר רב ההתנחלות שילה הסמוכה, שנהרג יחד עם שלמה ליבמן בידי מחבל בעת שמירה על ההתנחלות יצהר. לאחר ההלוויה החליטו יגאל בן נון, אחיו של הראל, ושיבי דרורי לעלות לקרקע ולהקים יישוב חקלאי לזכרו של הראל.
הקמה והתפתחות.
כחלק מהליך ההקמה, הוקמה ליישוב אגודה שיתופית. לאגודה השיתופית יש הסכם הקצאה על הקרקע עם ההסתדרות הציונית העולמית עד לשנת 2045.
בין המאחז לבין כביש 60 ניטעו כרמי גפנים ומטעי זיתים בהיקף של מאות דונמים. ביישוב הוקם יקב בוטיק בבעלותו של ד"ר שיבי דרורי ממקימי היישוב ששמו "יקב גבעות".
גאוגרפיה.
היישוב ממוקם כ-740 מטר מעל פני הים. בפסגת היישוב הוקם "מצפור אברהם" המעניק תצפית פנורמית על כל האזור.
אוכלוסייה.
נכון לשנת 2018 מתגוררות ביישוב 70 משפחות ומאות ילדים. כ-30 מהמשפחות מתגוררות בבתי קבע. הלכידות הקהילתית גבוהה ורבים מתושבי היישוב עוסקים במקצועות חופשיים.
מבני ציבור.
במאחז פועלים: בית כנסת, מקווה טהרה, מעונות וגני ילדים, גן משחקים, מגרש ספורט, משחקיה לילדים, ספרייה, חדר נוער, וסניף בני עקיבא.
תיירות.
במאחז מספר אתרים תיירותיים, בהם: חוות סוסים, מערת הנחושת, מערת השקד, פינת חי, גלריית אומנות מקרמיקה, יקב בוטיק המפיק גם שמן זית, מסעדת בשרים ומזבח האבן.
מ-2013 מתקיים בקיץ מדי שנה ביישוב "מרוץ גבעת הראל", שבו משתתפים עשרות מתושבי המועצה. הרצים עוברים ליד כרמי הגפנים ומטעי הזיתים ומשקיפים על תל שילה.
המזבח החצוב.
בתחומי היישוב נחשף מזבח עולה חצוב בסלע, ניצב על גבי טרסה, ומעליו ומתחתיו מדרון תלול ומצוקי - כך שהמזבח בולט על פני השטח. במהלך עבודות פיתוח בשנים 2016-2017 הוזז המזבח מעט וכיום רק אדם המכיר את המזבח יוכל להצביע עליו. מתחתיו מצוי כבשן סיד קדום. המזבח נמצא במפנה הדרומי של ההר ופונה לגבעת הרואה, המשקיף על נחל שילה, בקטע הנחל המחבר את עמק שילה ועמק לבונה.
נחל שילה.
נחל שילה הוא נחל אכזב שראשיתו בסביבות היישוב גבעת הראל. הנחל שימש כציר תחבורה עיקרי בדרך האבות, ונראה שזהו "מעלה לבונה" הקדום. קטע נחל זה נקרא "נחל (ואדי) עלי". הנחל זורם לכיוון מערב והוא מתחבר לנחל הירקון כשלושה קילומטר צפונית למחלף מורשה.
בנחל שילה פורחים פרחים רבים, בהם חלמונית, כרכום, סתוונית, חצב, נרקיס ועוד.
אתר פריחת החלמוניות.
במדרון הדרומי של היישוב נמצא אתר פריחה גדול של חלמונית גדולה שהתגלה בשנת 2005. החלמוניות פורחות לרגלי עמוד אבן המכונה "שומר החלמוניות". בזמן שיא הפריחה מגיע מספר החלמוניות ל-4,800 וזהו אחד מהמוקדים היחידים בישראל בהם ניתן לצפות בפריחה.
עין עוז.
כ-600 מטר מערבה מהיישוב, נמצא עין עוז - מעיין שכבה הנובע במפנה המערבי של הנחל, וכנראה שימש לעוברי-דרכים שעברו בנחל. המעיין נקרא בפי הערבים "עין מחֵיבִּר". למעיין שתי בריכות - בריכת מבוגרים בגובה של 1.70 ובריכה רדודה לילדים. לצידו של עין עוז נמצא כבשן סיד נוסף.
אלכסיס קרל
אלכסי קארל
סיומוט
סיומוט (בגרינלנדית: Siumut- "קדימה") היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית גרינלנדית.
היסטוריה.
סיומוט הוקמה בשנת 1971 כתנועה פוליטית וכמפלגה בשנת 1977, ולאחר הקמת שלטון הבית של גרינלנד בינואר 1979, בבחירות הכלליות באפריל 1979 היא קיבלה שלושה עשר מושבים מתוך 21 בפרלמנט של גרינלנד שהוקם זה עתה, מה שאיפשר ליו"ר המפלגה יונתן מוצפלדט להפוך לראש הממשלה הראשון של גרינלנד. בעקבות הבחירות הכלליות בשנת 1991, מוצפלדט הוחלף על ידי לארס אמיל יוהנסן, שהקים קואליציה עם האינואיט אטקטיגיט. משנת 1997 ועד 2002 היה מוצפלדט שוב ראש הממשלה, עד שהוחלף על ידי הנס אנוקסן מ-2002 ועד 2009. בבחירות הכלליות שנערכו ב-15 בנובמבר 2005, זכתה המפלגה ב-30.7% מהקולות הבוחרים ו-10 מתוך 31 מושבים בלאנדסטינג. בבחירות הכלליות ב-2009, היא זכתה ב-26.5% מקולות הבוחרים ו-9 מהמושבים ובבחירות 2013, היא זכתה ב-42.8% מקולות הבוחרים ו-14 מתוך 31 מושבים. בבחירות 2014 המפלגה עדיין הייתה המפלגה הגדולה ביותר, אך היא איבדה שלושה חברי פרלמנט.