ניצן חן (נולד ב-4 באוקטובר 1963) הוא עיתונאי, סופר ועורך חדשות ישראלי. מכהן כראש לשכת העיתונות הממשלתית. קודם לכן היה יו"ר המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין ומנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית. חבר בוועד האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ביוגרפיה.
חן הוא בנו של משה חן (חבה), עיתונאי ותיק במחלקה הדתית בקול ישראל. הוא גדל בירושלים, למד בישיבה התיכונית אור עציון ושנה בישיבת מרכז הרב. שירת בחיל התותחנים. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטה העברית ובמשפטים מהקריה האקדמית אונו וכן מוסמך האוניברסיטה העברית במדיניות ציבורית למנהלים.
חן החל את דרכו ככתב בסוכנות הידיעות עיתים ב-1987. לאחר שנה עבד באנגליה כעורך בעיתון ג'ואיש כרוניקל ואז כעורך ומגיש תוכניות ב"קול ישראל".
ב-1991 עבר לטלוויזיה, תחילה ככתב שיכון, פנים, דתות ובית הנשיא בחדשות הערוץ הראשון ואחר כך, ככתב התיישבות ומתנחלים. בתפקיד זה, עסק בפעולות המחאה של המתנחלים ושל תנועות הימין החוץ-פרלמנטריות בתקופת הסכמי אוסלו. ב-1996 נהיה כתב פרלמנטרי ודיווח על הכנסת במהדורות החדשות והאקטואליה במשך למעלה מעשור. בארכיון רשות השידור רשומים על שמו כשלושת אלפים כתבות על הנעשה בכנסת באותן שנים. לאחר ששירת כעורך תוכנית החדשות היומית "שבע וחצי" ב-1999, עבר לערוך את "מבט", מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 1.
בשנותיו בערוץ הראשון ערך והגיש משדרים ודיווחים מיוחדים, לצד כתבות מגזין וסרטים דוקומנטריים בנושאי דת, חברה ופוליטיקה. ב-1998, סדרת כתבות תחקיר על תנועת ש"ס בתוכנית "מהיום למחר" זיכו אותו בפרס מטעם מכון הרטמן. באותה שנה, פרסם לראשונה דוח שהוגש לוועדת החוץ והביטחון על התקלה בפעולת המוסד בשווייץ; הפרסום עורר הדים רבים ואף הוביל להתפטרותו של ראש המוסד דני יתום.
במרץ 1999 התפרסם שמו של ניצן חן בעקבות פרשת "תצא בחוץ". לאחר הרשעתו של אריה דרעי, כינס דרעי מסיבת עיתונאים בביתו של הרב עובדיה יוסף.
כאשר חן הפנה שאלה לדרעי, הרב יוסף, שבטעות זיהה את חן כמתי כהן (כתב אשר לדעת אנשי ש"ס היה עוין את דרעי לאורך כל המשפט) שישב לצידו, התפרץ לעבר חן ואמר: "אתה שומע שיש ערעור. מה אתה רוצה? מה אתה רוצה?! אמר שיש ערעור, מה אתה רוצה? זה בחוק, ערעור! תצא בחוץ!" ופקד על דרעי: "לא תענה לו. זה עוין! תשת... לא תענה לו. אני גוזר עליך שלא תענה לו". מסיבת העיתונאים התפוצצה, והפרשה עוררה סערה רבה ובעקבותיה השתרש מטבע הלשון: "תצא בחוץ". מאוחר יותר, התנצל הרב יוסף בפני חן.
בתחקיר ל"יומן השבוע" ב-2001, תיעד רישום כוזב של תלמידים בישיבות, שראשיהן קבלו במרמה כספים ממשרד הדתות. הכתבה עוררה סערה ציבורית והייתה אחת הסיבות לביטול שיטת תקצוב הישיבות. בין 2001 ו-2006 היה ראש מגמת הטלוויזיה בבית הספר לטלוויזיה וקולנוע "מעלה" ובמכללת "ליפשיץ".
ניהול בתקשורת.
חן הוא בוגר התוכנית להכשרת דירקטורים ונושאי משרה בכירים בחברות ותאגידים מאוניברסיטת ת"א. כיהן כמנהל חטיבת החדשות של הטלוויזיה הישראלית-ערוץ 1 מ-2006 עד 2007. במסגרת זו היה אחראי על לוח השידורים, התכנים, והתקציב של תוכניות הערוץ הראשון. ב-2008, בתפקיד יו"ר מועצת הכבלים והלוויין ויו"ר המנהלת להסדרת השידורים לציבור במשרד התקשורת, פיקח על בעלי הרישיונות בטלוויזיה הרב ערוצית ועל משרד התקשורת; והסדיר את השידורים, התכנים והפקות המקור. חן הרבה לבקר את התנהלותן של החברות "yes ו-HOT, שמצפצפות על הצרכנים".
באוגוסט 2012 החל לכהן כראש לשכת העיתונות הממשלתית, הנותנת מענה לקהילת העיתונאים המקומיים והזרים בישראל.
ניצן חבר בוועד המנהל של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, בו מייצג את איגודי היוצרים. הוא בוגר התוכנית למנהל ציבורי של הסגל הבכיר "אלכא"-הכשרת מנהלים בכירים מטעם נציבות שירות המדינה וגויינט ישראל. בעשור השני של המאה ה-21 התנדב בבתי ספר ובתנועות נוער בפרויקט "תקשורת לקהילה" והיה ראש פרויקט "כל ישראל ערבים".
יחד עם אנשיל פפר, כתב את הספר "מרן – עובדיה יוסף", הביוגרפיה השלמה הראשונה על מנהיגה הרוחני של ש"ס.
בשנות האלפיים, מתגורר בשכונת ארנונה בירושלים.
בדיקת שדה ראייה
בדיקת שדה ראייה (באנגלית: Visual Field Test, Perimetry Test) היא בדיקה מתחום האופטומטריה הבוחנת את תקינות תחום הראייה של כל עין בנפרד, כולל הראייה המרכזית והפריפרית (לצדדים). זוהי בדיקה המהווה מרכיב משלים חשוב של כל בדיקת ראייה כללית, ובפרט בדיקה למחלת הגלאוקומה העינית ומחלות רשתית העין -
מצב בו שדה הראייה צר במיוחד מוגדר כלקות ראייה.
בדיקת שדה ראייה נעשית באמצעות הבחנה בנקודות אור במרחב, בעזרת מכשיר הנקרא פרימטר אשר מסכם את התוצאות אל תוך מחשב, שנותן תמונה כוללת של שדה הראייה של הנבדק. במידה וישנם אזורים בהם לא הבחין הנבדק בנקודות האור בשל הפרעה בראייה, המחשב מציין כי ישנו "כתם עיוור", כלומר אזור פגוע בשדה הראייה. הבדיקה מיועדת לאבחון ומעקב מדויק של הפרעות בשדות הראייה בשתי העיניים.
באמצעות בדיקה זו ניתן לאבחן את מחלת הגלאוקומה והפרעות נוספות האופייניות למחלות עיניים שונות.
בדיקת שדה-ראייה ממוחשבת היא בדיקה המאפשרת להעריך את מידת הנזק הקיים בשדה-הראייה, זאת אומרת: אותם חלקים החסרים מהתמונה שאנחנו רואים בכל עין כאשר מבטנו קבוע על נקודה אחת. לדוגמה, בזמן שאנחנו מסתכלים על רמזור אדום ומחכים שיתחלף, הראייה ההיקפית שלנו מאפשרת לנו להבחין במכונית הנעצרת בנתיב שלידנו. מדידה מדויקת של שדה-הראייה מאפשרת גילוי של הנזק מגלאוקומה כבר בשלבים המוקדמים של המחלה, הרבה לפני שהחולה מסוגל לחוש בכך. מעקב אחר השינויים בשדה-הראייה על ידי בדיקות שדה-ראייה חוזרות משמש למעקב רגיש אחרי התקדמות המחלה.
יתרונות הבדיקה הממוחשבת בכך שהיא מועברת באופן זהה בכל פעם שהיא מתבצעת, כל מכשירי שדה הראייה מכוילים באופן זהה, ומהלך הבדיקה אינו מושפע מהבודק. הבדיקה מספקת מידע מדויק על פגיעה בשדה הראייה ומאפשרת ניתוח מדויק של הנתונים, כך שהרופא יכול להסיק אם שדה הראייה תקין, או לחליפין, אם חל בו שינוי יחסית לבדיקות הקודמות.
הצורך בביצוע הבדיקה.
בדיקת שדה ראייה נותנת מידע על תבניות מסוימות של אובדן ראייה. בהתאם מאבחנים סוגי מחלות עיניים שונות, למשל:
בחשד למחלת גלאוקומה, מחלה בה נפגעת הראייה הפריפרית בשלבים המוקדמים עקב לחץ תוך-עיני מוגבר, שולחים בשלב מוקדם לביצוע של בדיקה זו. גודל ההפרעה הפריפרית בראייה כגודל הנזק העצבי שנגרם. גם בחשד לפגיעה ברשתית שולחים לבדיקה זו.
בנוסף, מחלות נוירולוגיות שונות הגורמות לנזק לעצב הראייה יכולות להביא להפרעה בשדה הראייה, ויאובחנו על ידי הבדיקה, למשל: שבץ מוחי (CVA), אירוע מוחי חולף (TIA), טרשת נפוצה, גידולים מוחיים ועוד.
אינדיקציה נוספת לביצוע הבדיקה היא למשל לפני ניתוחי עיניים, לצורך השוואה עם התוצאות לאחר הניתוח.
בבדיקת שדה הראייה מוקרנות נקודות אור על מסך כדי לבדוק את הרגישות לאור של אזורים שונים בשדה הראייה. בבדיקה זאת מתבקש הנבדק ללחוץ על כפתור המונח בידו בכל פעם שהוא רואה נקודת אור המוקרנת על המסך. במהלך הבדיקה נקודות האור הופכות חלשות יותר ויותר עד שהנבדק אינו מבחין בהן כלל. בדרך זו המכשיר מסוגל לחשב מהי עצמת האור המינימלית שהנבדק מסוגל לזהות בכל אזור של שדה הראייה. בדיקה זו מבוצעת בנפרד לכל עין. מרבית חולי הגלאוקומה הנמצאים בטיפול נרתעים מביצוע בדיקת שדה ראייה. הבדיקה ממושכת, משעממת, מעייפת ודורשת ריכוז רב. רוב הנבדקים – הבריאים והחולים כאחד - מרגישים במהלך הבדיקה שלא ביצעו אותה כיאות. חלקם אף מרגישים תסכול וחרדה מכך שלא ראו היטב את נקודות האור, ולעיתים קרובות תחושתם במהלך הבדיקה היא כי מצב הראייה שלהם הוחמר. תחושות אלה משותפות לכל הנבדקים, בריאים וחולים כאחד, והיא נובעת בעיקר מכך שהמכשיר מכוון בהדרגה את עוצמת האור המוקרן עד לעוצמה המינימלית שהנבדק מסוגל לראות. חולים רבים היו שמחים לוותר על בדיקה זאת, אולם בדיקת שדה הראייה נותנת מידע חשוב ביותר על קיום המחלה ולאחר מכן על יציבות המחלה (האם הגלאוקומה התקדמה). מסיבה זאת חשוב מאוד לבצע את בדיקת שדה הראייה בכל פעם שהרופא מפנה לבצע אותה. מרווחי הזמן בין בדיקה לבדיקה ינועו לרוב בין מספר חודשים עד שנה או יותר – הכול תלוי בחומרת המחלה, בלחץ התוך-עיני ובגורמים נוספים.
אופן ביצוע הבדיקה.
הנבדק יושב מול מכשיר דמוי מחשב, ומתבונן למרכז. בהמשך מוקרנות נקודות אור על המסך שמולו, כדי לבדוק את הרגישות לאור של אזורים שונים בשדה הראייה. הנבדק מתבקש ללחוץ על כפתור המונח בידו בכל פעם שהוא רואה נקודת אור המוקרנת על המסך. במהלך הבדיקה נקודות האור הופכות חלשות יותר ויותר עד שהנבדק אינו מבחין בהם כלל. בדרך זו המכשיר מסוגל לחשב מהי עצמת האור המינימלית שהנבדק מסוגל לזהות בכל אזור של שדה הראייה.