בשנת 2012 רכשה סיסקו את חברת NDS הירושלמית (חברה בריטית) בעד סכום של כ-5 מיליארד דולר. בעקבות הרכישה גדל מספר עובדי החברה בישראל מ-500 ל-2,000, אך באוגוסט 2014 פוטרו 300 מתוך 2,000 עובדי החברה בישראל. בנוסף מכרה את חברת ג'נגו קונקטיביטי, חברת בת של NDS, אך נותרה עם החזקת מיעוט כל כ-10%.
באוגוסט 2016 הודיעה החברה על גל פיטורים עולמי במסגרתו יפוטרו כ-5,500 מעובדי החברה (כ-7% מכלל העובדים). בספטמבר 2016 הודיעה החברה על סגירת מרכזי הסייבר שלה בנתניה ובחיפה, כ-35 עובדים.
מנכ"ל החברה בישראל הוא אורן שגיא. קדמו לו בתפקיד בועז מעוז, בינה רזינובסקי, דודי אילן (מינוי זמני), גרי דרוטין ויוסי גל. מנהלת מרכז המחקר והפיתוח של החברה בירושלים היא יעל וילה (שמכהנת גם כסגנית נשיא סיסקו העולמית).
ב-16.1.2017, זכתה סיסקו במכרז המחשוב של מערכת הביטחון בהובלתו של שגיא ונקבע כי במהלך תקופת ההתקשרות בת שלוש השנים, צפויה סיסקו לספק לצה"ל שרתים בהיקף של מאות מילוני שקלים.
ב-31 בינואר 2017 נחתם הסכם להפיכת ירושלים לעיר חכמה.
נכון לפברואר 2017, החברה מעסיקה כ-1,600 עובדים בישראל, רכשה 12 חברות ישראליות מאז 1998 והשקיעה בישראל למעלה מ-7 מיליארד דולר.
רכישות של חברות חברות הזנק ישראליות על ידי סיסקו בהיקף של מעל 2 מיליארד דולר:
פגם תורשתי
סיסקו
תרגום כתובות רשת
הסתיידות העורקים
טיפול גנטי
השפעות חיצוניות
חמ&quot;ן
השפעה חיצונית
בכלכלה, השפעה חיצונית (Externality) היא עלות או תועלת שנגרמת מעסקה כלכלית ומוטלת על אנשים או פירמות שלא מעורבים ישירות בעסקה.
במילים אחרות, מבצע ההחלטה אינו נושא לבדו בכל העלויות או קוצר את כל הרווחים מפעולתו. כתוצאה מכך, בשוק תחרותי, מעט מדי או יותר מדי מהסחורה תהיה נצרכת מנקודת ראותה של החברה. אם העולם שמסביב למבצע ההחלטה מרוויח יותר מאשר מקבל ההחלטה (חינוך, ביטחון), אזי הסחורה תהיה בצריכת חסר על ידי מקבלי החלטות אינדיבידואליים. מנגד, אם העלויות לסביבה חורגות מהעלויות למבצע ההחלטה היחיד (זיהום הסביבה, פשע), אזי הסחורה תהיה בצריכת יתר מנקודת ראותה של החברה.
השלכות.
עבור רוב הכלכלנים, הבעיה של השפעה חיצונית מתייחסת לתוצאות של פעילות שוק. כלכלנים רואים חליפין מרצון כיתרון הדדי לשני הצדדים ביחסי החליפין. מצד שני, או הצריכה של מוצר (בושם, בגדים יפים) או הייצור שלו יכולים להיות בעלי השלכות חיצוניות - כמתואר בדיאגרמה. אלו הסובלים מעלויות חיצוניות עושים זאת באופן בלתי רצוני, בעוד אלו הנהנים מיתרונות חיצוניים עושים זאת באופן חופשי. הזרוע השמאלית של הדיאגרמה מראה השפעות חיצוניות צרכניות (כגון אלו של בושם), בעוד הזרוע הימנית של הדיאגרמה מראה השפעות חיצוניות ייצוריות (כגון אלו המיוצרות על ידי מפעל לייצור בשמים).
מנקודת מבט של תכנון חברתי או כלכלת רווחה, דבר זה מסתיים עדיין בתוצאה בלתי אופטימלית מבחינה חברתית. מנקודת מבט של כל מי שמושפע מההשפעה החיצונית, מהווה הדבר או גורם שלילי בחייו (כגון ריח דוחה או זיהום) או יתרון (כגון אם בתים משופצים בקרבת מקום מעלים את ערך הנכס). במקרה הראשון, אדם המושפע מהשפעה חיצונית שלילית (זיהום אוויר), קרוב לוודאי כי יראה בכך הפרה של זכותו לנשום בחופשיות. דבר זה עלול אף להיראות כהסגת גבול לגבי ריאותיו, תוך הפרת זכות קניינית שלו. לכן, השפעה חיצונית עלולה להפוך בקלות לבעיה אתית או פוליטית. לחלופין, עלול הדבר להיראות כבעיה של הגדרה דלה מדי של זכויות קנייניות.
תועלת חיצונית, מצד שני, יכולה להגדיל את מבחר האפשרויות ולכן, את סך כמות החופש של הנהנים ללא עלויות עבורם (למעשה, זוהי ארוחת חינם עבורם). הללו עשויים להתנגד לסיום השפעות חיצוניות מועילות עבורם, על כל האי-יעילות הנובעת מכך.
את ערכה של השפעה חיצונית, כמדומה, לא ניתן בקלות לחשב בדרך טכנוקרטית על ידי כלכלנים או מתכננים חברתיים, היות שהללו משקפים את ההשקפות האתיות וסדרי העדיפויות של האוכלוסייה כולה. תחת זאת, עבור מדינות המאמינות בריבונות עממית, סוג מסוים של שיטה דמוקרטית נדרש על מנת לייחס ערכים לעלויות ורווחים חיצוניים.
לעיתים, כלכלנים תומכי ה-לסה פר כגון פרידריך האייק ומילטון פרידמן מתייחסים אל השפעות חיצוניות כאל "השפעות שכונתיות" או "גודשים". אך אין זה הכרחי כי כל ההשפעות החיצוניות הן קטנות, ועולות על גדותיהן רק ב"שכונה". למשל, שריפת דלק מאובן משפיעה על כל ה"שכונה" של כדור הארץ, ולדעת רבים מעודדת התחממות גלובלית.
אל מחוץ להגדרה הרחבה של מסורת פוליטית ליברלית, מרקסיסטים רואים בהשפעות חיצוניות מסוגים שונים (כולל כספיות, ראו להלן) הנמצאות בכל מקום, את הכלל יותר מאשר יוצא מהכלל. ייצור הוא תהליך מחוברת, או מצוי בתלות הדדית מוחלטת. מצד שני, תחת הקפיטליזם זכויות קניין, הקצבת ההכנסה וביצוע החלטות כלכליות, הופכים במידה רבה לאינדיבידואליים. במטרה למנוע סתירה זו בין ייצור מחוברת לביצוע-החלטה אינדיבידואלי, לעיתים קרובות מרקסיסטים יראו תכנון כלכלי דמוקרטי, כחלק מפתח של סוציאליזם.
סוגי השפעות חיצוניות.
דוגמאות להשפעות חיצוניות אלו כוללות:
לעומת זאת:
השפעות חיצוניות בהיצע וביקוש.
הניתוח הכלכלי המקובל של השפעות חיצוניות יכול להיות מודגם תוך שימוש בדיאגרמה סטנדרטית של היצע וביקוש, אם ניתן לבטא השפעה כנ"ל במונחים כספיים. עקומת ביקוש או היצע חיצונית נוספת, כמתואר בדיאגרמות שלהלן. אחת העקומות היא "המחיר הפרטי", אשר לקוחות ישלמו כאינדיבידואלים עבור כמויות נוספות של הסחורה (בשווקים תחרותיים, העלות הפרטית השולית) והעקומה האחרת היא המחיר האמיתי, אשר החברה ככלל משלמת עבור ייצור וצריכה של ייצור גדול יותר של הסחורה (העלות השולית החברתית).
באופן דומה, ייתכן ויהיו שתי עקומות עבור הביקוש לסחורה או התועלת ממנה. עקומת הביקוש החברתי תשקף את התועלת לחברה ככלל, בעוד עקומת הביקוש הנורמלי משקפת את התועלת לצרכנים כפרטים, ומשתקפת כביקוש אפקטיבי בשוק.
השפעות חיצוניות שליליות.
הגרף שמשמאל מציג השפעות חיצוניות שליליות. למשל, מניחים כי תעשיית הפלדה פועלת בשוק תחרותי – לפני אכיפת חוקי שליטה על כמות הזיהום (למשל, תחת לסה פר). העלות הפרטית השולית נמוכה מזו החברתית או הציבורית, כלומר העלות של ארובות העשן וזיהום המים. דבר זה מיוצג על ידי המרחק האנכי בין שתי עקומות ההיצע. מניחים, כי אין השפעות חיצוניות מועילות ולכן התועלת לחברה שווה לתועלת הפרט.
אם הצרכנים ייקחו בחשבון אך ורק את העלות הפרטית עבורם, הם ימצאו עצמם במצב של מחיר Pp וכמות Qp, במקום מצב יעיל יותר של מחיר Ps וכמות Qs. האפשרות השנייה משקפת את הרעיון שהתועלת החברתית השולית צריכה להיות שווה לעלות החברתית השולית, כלומר שהייצור צריך לגדול רק כל עוד התועלת החברתית השולית גדולה מהעלות החברתית השולית. התוצאה היא ששוק חופשי הוא בלתי יעיל, היות שבכמות Qp, התועלת החברתית פחותה מהעלות החברתית, כך שהחברה ככלל הייתה נמצאת במצב טוב יותר אם הסחורות בין Qp לבין Qs לא היו מיוצרות. הבעיה היא שאנשים קונים וצורכים יותר מדי פלדה.
דיון זה רומז שהשפעות חיצוניות שליליות (כדוגמת זיהום אוויר) הן לא רק בעיה אתית; יש כאן יותר מאשר פירמות תאבות למיקסום רווחים. הבעיה היא אחת מבעיות חוסר היכולת לגשר בין עלויות פרטיות שוליות ובין עלויות חברתיות, בעיות שאינן נפתרות על ידי שוק חופשי. ישנה בעיה באיזון של תקשורת חברתית ותיאום לצורך איזון תועלות ועלויות. דיון זה רומז גם כי זיהום אינו נפתר על ידי שווקים חופשיים. למעשה, מונופול יכול להשתמש בחלק מרווחיו המופרזים לצורך "הפנמת ההשלכות החיצוניות" (תשלום עלויות הזיהום). מתקבל יותר על הדעת, כי מונופול יגביל את הכמות המוצעת על ידו, באופן מלאכותי, במטרה למקסם רווחים. דבר זה ייתן, למעשה, תועלות לחברה, כי פירוש הדבר יהיה פחות זיהום מאשר במצב תחרותי. בתחרות משוכללת יצטרכו פירמות לייצר בהתאם לתמריצי השוק (עלויות פרטיות): אם מתחרה בודד יחליט להפנים עלויות חיצוניות, יצטרך להציע את מוצריו במחיר גבוה משל מתחריו, מה שיגרום לפליטתו מהשוק. לכן, דרושים כמה פתרונות "קולקטיביים" כגון התערבות ממשלתית האוסרת או מרתיעה מפני זיהום (בעזרת אמצעים כגון מיסים כדוגמת מיסים פיגוביאניים), או כלכלה אחרת כגון כלכלה השתתפותית.
השפעות חיצוניות מועילות.
הגרף שמשמאל מציג השפעות חיצוניות חיוביות או מועילות. לדוגמה, מניחים כי תעשיית תרכיבי חיסון נגד אבעבועות שחורות פועלת בשוק תחרותי. התועלת השולית הפרטית מקבלת חיסון פחותה מזו החברתית או הציבורית.
אדם אחד שקיבל חיסון עשוי להפחית את סיכויי ההידבקות של לא-מחוסנים אחרים. התועלת השולית החיצונית מקבלת חיסון נגד אבעבועות שחורות מיוצגת על ידי המרחק האנכי בין 2 עקומות הביקוש. בהנחת היעדר עלויות חיצוניות, העלות החברתית "שווה" לעלות האישית.
אם צרכנים לוקחים בחשבון רק תועלות פרטיות מקבלת החיסון, יימצא השוק במצב של מחיר Pp וכמות Qp כמקודם, במקום להימצא במצב יעיל יותר של מחיר Ps וכמות
Qs. האפשרות השנייה משקפת שוב את הרעיון שתועלת חברתית שולית צריכה להיות שווה לעלות חברתית שולית, כלומר שהייצור יגדל רק כל עוד התועלת החברתית השולית תעלה על העלות החברתית השולית. התוצאה בשוק בלתי כבול היא אי-יעילות, היות שבכמות Qp&gt; התועלת החברתית גדולה מהעלות החברתית ולכן, היה טוב יותר לחברה ככלל אם יותר סחורות היו מיוצרות. הבעיה היא שאנשים קונים "מעט מדי" תרכובות חיסון.