בהיעדר מקור חיצוני כאשר הזורם במגע עם משטח חם המולקולות שבו נפרדות ומתפזרות מה שגורם לזורם להיות פחות צפוף, כתוצאה מכך החלק החם שבזורם עולה והחלק הקר יורד למטה ונוצרת זרימה וכתוצאה מכך חום עובר מהמשטח לחלק הקר ביותר של הנוזל.
דוגמאות לכך עשן המתמר ממדורה וסרקולציה של מים בסיר כאשר מחממים אותו.
ניתן בנוסף לסווג הסעה על ידי זרימות חיצוניות ופנמיות.
זרימה פנימית מתרחשת כאשר הזורם תחום על ידי גבול מוצק למשל זרימה בתוך צינור.
זרימה חיצונית מתרחשת כאשר אינו מוגבל על ידי מעטפת של מוצק כמו למשל זרם אשר פוגש לוח ישר.
בשני המנגנונים הללו הסעה יכולה להיות או טבעית או מאולצת או גם וגם.
הטמפרטורה הממוצעת של הזורם היא נקודת התייחסות נוחה על מנת להעריך תכונות הקשורות למעבר חום בהסעה, במיוחד בישומיים הקשורים לזרימה בצינורות או בתעלות.
חוק ניוטון לקירור.
מעבר החום בהסעה ניתן במקרים מסוימים לייצוג על ידי "חוק ניוטון לקירור", אשר מתייחס למקרים שבהם מקדם מעבר חום בהסעה אינו תלוי (באופן יחסי) בהפרש הטמפרטורות בין הגוף לסביבה. מצב זה נכון לפעמים אבל לא כולל בתוכו את כל המצבים (בהמשך הדף ישנן דוגמאות למצבים בהם מקדם מעבר חום בהסעה כן תלוי בטמפרטורה).
החוק של ניוטון אשר דורש מקדם מעבר חום בהסעה קבוע גורס כי קצב מעבר החום מהגוף אל הסביבה פרופורציונלי להפרש הטמפרטורות בין הגוף לסביבה.
קצב מעבר החום תחת נסיבות כאילו מתואר למטה:
חוק הקירור של ניוטון הוא פתרון למשוואה הדפרנציאלית המתקבלת מחוק פורייה:
מקדם מעבר החום בהסעה – h תלוי בתכונות הפיזיקליות של הזורם, בגאומטריה של הבעיה ובמצבים הפיזיקליים שבהן ההסעה מתרחשת.
כתוצאה מכך מקדם מעבר החום בהסעה אינו קבוע וצריך לקבוע אותו, באופן ניסויי, עבור כל בעיה נתונה בנפרד.
נוסחאות וקורלציות לחישוב מקדם מעבר החום בהסעה זמינות בספרות עבור מגוון של מצבים שונים וזורמים שונים.
בזרימות למינריות (זרימה שכבתית) מקדם מעבר החום בהסעה נמוך ביחס לבזרימות טורבולנטיות (מערבולתית), כיוון שעבור זרימות טורבולנטיות שכבת הגבול (שכבה זורם נייחת אשר קרובה למשטח), דקה יותר.
לעומת זאת נשים לב שהחוק של ניוטון לא תקף אם בזרימה מתרחש מעבר בין זרימה למינרית לטורבולנטית, מכיוון שמעבר זה ישנה את מקדם מעבר החום בהסעה, h, אשר תחת ההנחות של חוק ניוטון לקירור נשאר קבוע כאשר פותרים את המשוואה.
החוק של ניוטון דורש שמעבר החום הפנימי בתוך הגוף יהיה גדול בהשוואה למעבר החום בהסעה (מודל קיבול חום מקובץ), המקרה הנ"ל לא תמיד נכון (ראה מעבר חום), על מנת לקבל פילוג טמפרטורות מדויק בגוף נדרש לבצע אנליזה המבוססת על השתנות מקדם מעבר החום בהסעה בטמפרטורות שונות, זהו לרוב מצב בבעיות של הסעה טבעית, ובמצבים הנ"ל חוק ניוטו לקירור אינו שמיש.
פתרון במונחי קיבול חום של גוף.
אם נתייחס לכל גוף כמאגר אנרגיה תרמית עם אנרגיה תרמית כוללת שפרופורציונלית לקיבול חום- C אזי כאשר T היא הטמפרטורה של הגוף (נניח כי זו אחידה בכל מקום בגוף לפי מודל קיבול חום מקובץ) אזי מתקיים formula_8, נצפה שהטמפרטורה של הגוף תחווה דעיכה אקספוננציאלית עם הזמן.
מהגדרת קיבול החום- C נקבל את הקשר formula_9. נגזור ביטוי זה לפי הזמן ונקבל את הזהות (תקפה כל עוד מודל קיבול החום המקובץ תקף) formula_10. ביטוי זה יכול להחליף את היחס - formula_11 בביטוי הראשון בפיסקה זאת, ואז אם (T(t היא טמפרטורת הגוף בזמן t ו-formula_12 זו הטמפרטורה של הסביבה המקיפה את הגוף אזי מתקיים :
כאשר - formula_14. הוא קבוע חיובי המאפיין את המערכת, שיחידותיו הם ,formula_15 וכתוצאה מכך נובע לפעמים במונחי קבוע זמן אופייני formula_16 : formula_17.
כתוצאה מכך במערכת תרמיות formula_18. (קיבול החום הכולל C של המערכת ניתן לייצוג על ידי קיבול חום הכולל מסי - formula_19 מוכפל במסה שלו M ככה שקבוע הזמן formula_16 שווה גם ל- formula_18.)
הפתרון של המשוואה הדיפרנציאלית ניתן על ידי :
ואם : formula_23=formula_24 ו- formula_25 זה הפרש הטמפרטורות בזמן 0 אז פתרון החוק של ניוטו יוצג:
אילנה אפרתי
אילנה אפרתי (נולדה ב-26 ביוני 1957) היא מעצבת אופנה ישראלית ובעלת בית אופנה הנושא את שמה.
ביוגרפיה.
אפרתי נולדה וגדלה בתל אביב. למדה אמנות וציור בתיכון ויצו-צרפת. ב-1987 פתחה את חנות המותג ברחוב דיזנגוף בתל אביב. משנת 2004 פועלת החנות במתכונת של פגישה אישית עם הלקוחה, לאחר שאפרתי ובן זוגה, שלומי רוזנבוים, עברו להתגורר באופן חלקי באומבריה שבאיטליה.
ב-1990 הוזמנה אפרתי על ידי מנכ"ל המשביר לצרכן, מנחם עינן, לסייע בשינוי הדימוי המיושן של הרשת. היא יזמה עבור הרשת את פרויקט "שדרת המעצבים", שכלל הכנסת מעצבי אופנה צעירים לסניפי הרשת, והמשיכה לשמש כמנהלת הפרויקט עד 1999. ב-2011 רשת המשביר שבה ויצאה ביוזמה דומה.
אפרתי מעצבת בגדי נשים מחויטים הנתפרים בהתאמה אישית. סגנונה תואר כ"קלאסי, מוקפד והמאתגר ביותר בנוף המקומי". בכתבת פרופיל שנעשתה עליה בעיתון "מעריב" לרגל יום האישה 2006, תוארה אפרתי כ"אחת מהנשים המשפיעות ביותר בסצנת האופנה המקומית...הנה ההוכחה שניתן לשמור על יציבות של יותר משני עשורים בתעשייה, גם עם שמירה על אמירה אישית שלא בהכרח מתחנפת לדעת הקהל."
בשנת 1995 השיקה אפרתי קו אופנה נוסף, "אא אילנה אפרתי 100% כותנה", שכלל בגדי כותנה פשוטים ומינימליסטיים, בהשראת בגדי פועלים וחלוצים, כמחווה למפעל האופנה הישראלי אתא.
בשנת 2016, אפרתי קיבלה תואר כבוד ׳אבירת מסדר הכוכב של איטליה׳ מטעם נשיא איטליה סרג׳ו מטרלה, כהוקרה על פעילותה לקידום יחסי ישראל-איטליה בתחום האופנה והתרבות.
תצוגות אופנה וקטלוגים מיוחדים.
אפרתי מציגה את אוספי האופנה בתצוגות אופנה שנתיות, בהן שבוע האופנה בתל אביב. בין השנים 1988 - 2005 פרסמה קטלוגי אופנה שנתיים הדנים בסוגיות חברתיות, עירוניות ואסתטיות.
בשנת 1996, זכה הקטלוג של אפרתי לפרסום, כאשר היה הראשון בישראל שהנשים המצולמות בו לא היו דוגמניות. הצעד הוגדר אז כפמיניסטי ובעקבותיו הוציאו בתי אופנה אחרים קטלוגים דומים.
אפרתי מושפעת בעבודתה מהחיים העירוניים בתל אביב; בשנת 2001 הוקדש קטלוג האופנה השנתי שלה לרחוב דיזנגוף.
אמנות וחינוך.
לאורך השנים הציגה אפרתי במגוון תערוכות עיצוב ואמנות, בהן סדרת צילומים שיצרה עם הצלם רן גולני והוצגו בגלריה "העיר" בתל אביב ועל שער ירחון האמנות 'ארבע על חמש' (1996); מצג וידאו משותף עם האמנית מרים כבסה בתערוכה "T Shirt" במוזיאון העיצוב ברמת גן (1999); מוצג משותף עם צלם העיתונות אלכס ליבק בתערוכה על סובלנות במכון הטכנולוגי חולון (1999); ותערוכת יחיד של טקסטיל ווידאו-ארט בגלריה פריסקופ בתל אביב (2012).
אפרתי הוזמנה להרצות במכללת האמנות בצלאל, באוניברסיטה העברית ובשנים 1998-1995 לימדה בשנקר.
פורט לינקולן
פורט לינקולן (באנגלית: Port Lincoln) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת בחלקו הדרומי של חצי האי אייר (Eyre) על חופו של מפרץ בוסטון שהוא סעיף של מפרץ ספנסר. זוהי העיר הגדולה ביותר בחופו המערבי של מפרץ בוסטון והיא שוכנת במרחק של 280 ק"מ בקו אווירי (646 ק"מ בכביש) מבירת המדינה אדלייד. פורט לינקולן ידועה כעיר שבה מספר המיליונרים ביחס לגודל אוכלוסייתה הוא הגבוה ביותר באוסטרליה וטוענת לתואר "בירת מאכלי הים של אוסטרליה". אוכלוסיית העיר מנתה 14,088 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה.
חצי האי אייר היה מקום משכנם של שבטי באנגאלה (Barngarla) אבוריג'יניים במשך עשרות אלפי שנים. שם המקום המקורי, בשפת הבאנגאלה, היה גאליניאלה (Galinyala).
קפטן מת'יו פלינדרז מהצי המלכותי הבריטי גילה את מפרץ בוסטון ב-26 בפברואר 1802. הוא קרא למקום פורט לינקולן (מבוטא פוט לינקן) על שם מקום הולדתו לינקולן שבאנגליה.
אספקת מים.
המחסור במקור מים אמין היה הגורם שמנע את היותה של פורט לינקולן בירת המושבה בשנות השלושים של המאה ה-19. גם כעיר קטנה, פורט לינקולן גדלה מעבר ליכולת אספקת המים שלה. כיום אספקת המים שלה תלויה בעיקר בשאיבת מי תהום בחלקו הדרומי של חצי האי אייר.
היישובים במערב ובדרום חצי האי חולקים את מקורות המים שלהם עם פורט לינקולן. צינור מים המרכזי שואב את מימיו מנהר מארי (Murray). כחלק מראיה לטווח ארוך מתכננת ממשלת אוסטרליה הדרומית את הרחבת מקורות המים הזמינים כולל אפשרות של התפלה. בעבר קיבלה העיר את המים שלה ממאגר מים שכיום כבר לא מספק לה מים עקב חשש לחדירת דשנים חקלאיים ולמליחות.
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת על גידול תבואה (337,500 טונות לשנה), תעשיית עיבוד דגים, גידול צאן ובקר ודייג טונה (בעיקר לשוק היפני. העורף החקלאי של העיר מקושר במסילת ברזל לנמל. הצעה של חברת מתכות גדולה להשתמש בנמל לייצוא עפרת ברזל נתקלה בהתנגדות ציבורית עקב החשש לפגיעה בתעשיית מאכלי הים של העיר וההצעה ירדה מהפרק.
העיר משמשת גם כמרכז מנהלי של משרדי הממשלה הנותנים שירות ליישובים בחצי האי אייר, אם כי רובם עדיין נמצאים באדלייד. בעשורים האחרונים עלתה הדרישה לנדל"ן בעיר הן למגורים והן למסחר. את העיר משרתים נמל ים ונמל תעופה.
תיירות.
התיירות מתחילה לתפוס חלק חשוב בכלכלתה של העיר, הודות לנופיה החופיים. קרבתה של פורט לינקולן הן למפרץ ספנסר והן למפרץ האוסטרלי הגדול, הפכו אותה לאתר לפעילויות כמו: שיט יאכטות, צלילה ודייג תת-ימי.
תפסיר אל-קוראן אל-עט'ים