מתכוני הבקלאו דורשים השריית הדג במים למשך לילה תוך החלפת המים כל מספר שעות.
שפות אפרו-אסיאתיות
השפות האפרו-אסיאתיות הן משפחת שפות המונה כ-240 שפות שיש להן כ-285 מיליון דוברים במזרח התיכון, בצפון אפריקה, במזרח אפריקה וכן דרומית למדבר סהרה, מביניהן עברית. בעבר כונתה משפחה זו גם כמשפחת הלשונות ה"שמיות-חמיות".
המשפחה מונה את תת-המשפחות הבאות:
מן המאפיינים המשותפים לשפות האפרו-אסיאתיות:
כמו כן, מוכרים שורשים משותפים כגון:
שפות בלטיות
השפות הבלטיות מהוות משפחה של שפות הודו-אירופיות הכוללת בעיקר את השפות ליטאית ולטבית. שפה בלטית נוספת, שנכחדה בינתיים, היא פרוסית עתיקה .
אף שאסטוניה היא מדינה בלטית, השפה המדוברת בה, אסטונית, אינה שפה בלטית ואף אינה שפה הודו אירופית; היא מקורבת לפינית ולהונגרית ומהווה שפה אוּראלית.
בין המאפיינים הייחודיים של משפחת השפות הבלטיות הוא הקיום של טונים, דבר נדיר בלשונות הודו אירופיות.
לדעת רוב הבלשנים, המשפחה הבלטית קרובה מאוד למשפחת השפות הסלאביות בזכות דמיון רב באופן נטיית השם, מאפיינים פונולוגיים משותפים (סאטמיזציה וחינכוך) ואוצר מילים משותף ועל-כן מאחדים את שתי המשפחות למשפחת-העל של שפות בלטו-סלאביות. יש גם החולקים על טענה זו ומייחסים את הדמיון בין שתי הקבוצות להשפעה תרבותית הדדית רבת שנים בין העמים הבלטיים לעמים הסלאביים.
גר צדק
צבי הנדל
צבי הנדל (נולד ב-16 באוקטובר 1949, כ"ג בתשרי ה'תש"י בטרנסילבניה שברומניה) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם המפד"ל ולאחר מכן מטעם מפלגת תקומה. שימש כראש מועצה אזורית חוף עזה. כמו כן, כיהן כיו"ר הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.
ביוגרפיה.
נולד ב-1949 ברומניה, להורים ניצולי השואה, שנישאו לאחר מלחמת העולם השנייה.
עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1959. כבר בבית הספר התיכון היה מעין פוליטיקאי צעיר והגיע עד לדרגת סגן יו"ר מועצת התלמידים המרכזית של תל אביב. שירת בצה"ל כמדריך בגדנ"ע. במילואים שירת ביחידת סיור של חיל התותחנים ונטל חלק במלחמת יום הכיפורים.
גוש קטיף.
לאחר נישואיו גר בפרדס חנה אך ב-1977 עבר להתגורר במושב גני טל שבגוש קטיף ברצועת עזה. שימש מזכיר וגזבר מועצה אזורית חוף עזה ומונה למנכ"ל החברה לפיתוח אזור קטיף. בשנת 1983 נבחר למועצה האזורית, ומשנת 1988 עמד בראשה. בתקופה זו שימש גם יו"ר דירקטוריון החברה לפיתוח הנגב, חבר בהנהלת מכללת ספיר, וחבר הנהלת איגוד מושבי הפועל המזרחי.
חבר הכנסת וסגן שר.
נבחר לראשונה לכנסת ה-14 מטעם המפד"ל, ממנה פרש לקראת שלהי כהונת הכנסת יחד עם חנן פורת והקים את סיעת "אמונים", אשר במהרה שינתה את שמה ל"תקומה". כחלק ממפלגה הצטרף לרשימת "האיחוד הלאומי", מטעמה נבחר לכנסות ה-15, וה-16, ולרשימת האיחוד הלאומי והמפד"ל, מטעמה נבחר לכנסת ה-17.
בכנסת ה-15 כיהן כיושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות. שימש תקופה ארוכה כיושב ראש השדולה החקלאית בכנסת. במהלך כהונתו בכנסת יזם חוק הקובע כי בעבירות רצח, ניסיון לרצח וקשר, שבוצעו כלפי מי שכיהן כראש הממשלה בעת ביצוע העבירה, לא תהיה תקופת התיישנות.
בממשלתו השנייה של אריאל שרון כיהן כסגן שרת החינוך, התרבות והספורט לימור לבנת, עד לפרישת סיעת האיחוד הלאומי מהקואליציה ב-6 ביוני 2004 על רקע תוכנית ההתנתקות.
המאבק בהתנתקות.
בי"ט בחשוון ה'תשס"ה (3 בנובמבר 2004), בקריאה ראשונה בהצעת החוק ליישום תוכנית ההתנתקות- הצביע נגד.
חלק ניכר ממאמציו הפרלמנטריים הושקעו במאבק למען מתיישבי גוש קטיף, ובחיזוק מהלכי הימין בכנסת. בהקשר זה פרסם את הביטוי "עומק העקירה כעומק החקירה", שאותו טבע יוסי שריד, בהתייחסו לחקירות כנגד ראש הממשלה אריאל שרון, שנוהלו במקביל לשינוי שנתפס בציבור בעמדותיו המדיניות וההחלטה על תוכנית ההתנתקות. הנדל גרם לסערה כאשר השווה את התנהגות השוטרים הישראלים בתוכנית ההתנתקות לזו של אדולף אייכמן ובאומרו מעל בימת הכנסת כי "רק מילאו פקודות". התבטאות זו עוררה ביקורת חריפה, כולל של "יד ושם" שהאשים אותו בכך שדבריו גובלים בהכחשת השואה.
ב-2005 פונה צבי הנדל יחד עם תושבי גני טל מביתו שבגוש קטיף במסגרת ביצוע תוכנית ההתנתקות. תהליך התמודדות משפחתו עם הפינוי עמד במרכז הסרטים התיעודיים "קטיף" ו"קטיף אחרון". מתגורר כיום ביד בנימין.
לאחר ההתנתקות.
ב-1 באוגוסט 2010 מונה ליו"ר הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול על ידי הממשלה. מדובר בתפקיד ייצוגי ללא שכר. משמש כיום כמנהל המקצועי של הקמת בית העלמין האזורי בגוש דן.
חיים אישיים.
נשוי ואב לארבעה ילדים. אחיינו, בנו של אחיו יונה, הוא השר יועז הנדל.
ניתוח קיסרי
ניתוח קיסרי (נקרא לעיתים גם "לידת חתך"), הוא הליך ניתוחי בו חותכים את בטנה ורחמה של אישה הרה כדי להוציא מתוכם את העובר או העוברים ואת שלייתם. ההליך משמש חלופה ללידה נרתיקית או חלופה להפלה מלאכותית, במקרה של היריון מחוץ לרחם.
מקורו של הביטוי העברי "יוצא דופן", הוא בכינוי שניתן לניתוח זה בספרות חז"ל.
נהוגים שני סוגים של ניתוח קיסרי:
לפי נתוני המרכז הרפואי הדסה הסיבות העיקריות לניתוח קיסרי הן לידה קודמת בניתוח קיסרי, לידה במַנָּח או מצג שמקשה או אינו מאפשר לידה נרתיקית, או כשהניסיון להיפוך עובר נכשל, מצוקה עוברית במהלך הלידה, לידה קשה או עובר גדול. סיבות אלו, במקובץ, הן הסיבות הנקובות ל-77.7 אחוז מההוראות לביצוע ניתוח קיסרי. סיבות נפוצות פחות הן ריבוי עוברים, בקשת יולדת או לידה מוקדמת. ניתוח קיסרי מסיבות טבעיות אלו עשוי להיות נחוץ בכ-10 עד 13 אחוז מהמקרים, אך רופאים ויולדות רבים נוטים לבצע ניתוח קיסרי גם מטעמים נוספים, כמו הימנעות מכאבי הלידה, רצון ללדת בתאריך נקוב, וסיבות אחרות. שיעור היולדות בניתוח קיסרי בישראל, לפי המרכז הרפואי הדסה, עמד בשנת 2006 על 19.4 אחוז.
חלק ניכר מהניתוחים הקיסרים מוזמנים מראש (אלקטיביים), שכן חלק ניכר מהסיכונים בלידה נרתיקית ידועים מראש (לדוגמה, ניתוח קיסרי קודם, מצג פתולוגי, היריון מרובה עוברים, שיליית פתח, וכדומה). במקרים כאלו נקבע הניתוח לסביבות השבוע ה-39 להיריון. ניתוחים קיסריים אחרים הם ניתוחי חירום, שסיבתם היא, בדרך כלל, לידה פעילה שבה נוצרו סיבוכים.
אינדיקציות לניתוח קיסרי.
האינדיקציות לניתוח קיסרי (הסיבות שבעטיין יש לבחור בניתוח קיסרי) הן:
מהלך הניתוח.
למעט ניתוחי חירום מסוימים, הניתוח הקיסרי מתבצע ברוב בתי החולים בהרדמה אזורית, אפידורלית או ספינאלית. כעבור מספר דקות, וכשההרדמה מתחילה להשפיע על פלג הגוף התחתון של היולדת, יחל רופא הנשים בביצוע החתך ובהוצאת הילוד והשליה. כן ייחתך חבל הטבור. מיילדת תקבל לידיה את הרך הנולד, תתעד את זמן לידתו ותנקה אותו משכבת הוורניקס. התינוק יעבור בדיקת אפגר וישהה זמן מה תחת מנורת חימום. בחלק מהמקרים רופא ילדים יבצע בדיקות ראשוניות נוספות בחדר הניתוח. בתי חולים שמאשרים נוכחות מלווה בזמן הניתוח, יבקשו לרוב מהמלווה לצאת מחדר הניתוחים בשלב זה.
חלקו השני והארוך יותר של הניתוח כולל את תפירת הרחם והשכבות החיצוניות עד לעור.
בסך הכול אורך ניתוח קיסרי בימינו כ-40 דקות, והוא מצריך עבודת צוות של שני גינקולוגים, מרדים, מיילדת ורופא ילדים. בניתוח קיסרי בגישה הנקראת "עור לעור" (בניגוד לשיטה השמרנית, שלפיה קיים חוצץ בזמן הניתוח אשר לא מאפשר ליולדת לראות את הניתוח), המיילדת נוטלת את התינוק מידיו של הגניקולוג, מניחה אותו על פלג גופה העליון של האם ומשגיחה על האם והתינוק בזמן שהגניקולוג ממשיך לתפור את הרחם ואת החתך של הניתוח.
ההכנה לניתוח כוללת צום של שמונה שעות, ומתן אנטיביוטיקה חד פעמית (למשל, צפלוספורין).
מקור השם.
במקומות רבים נטען כי מקור שמו של הניתוח הקיסרי נובע מכך שבשיטה זו יילדו את יוליוס קיסר, שליט רומא. הסבר זה שגוי, שכן המושג "ניתוח קיסרי" קדם בכ-700 שנה להולדתו של יוליוס קיסר. מלבד זאת באותה תקופה אמהות שילדו בניתוח כזה היו מתות סמוך ללידה, כך שאילו נולד יוליוס קיסר בשיטה זו הייתה אמו מתה, אלא שידוע כי אמו של יוליוס קיסר חייתה עדיין כאשר היה מפקד הצבא.
מקור השם הוא מהמילה הלטינית "קאיסיוּס" – חַתוּך/כַּרוּת. בלטינית: Caedo, Caedere, Caesum הן מילים שפירושם לחתוך/לכרות. מכאן שפירושו מלטינית של "ניתוח קיסרי" הוא "ניתוח חיתוך".
בתוספות במסכת עבודה זרה (דף י', עמוד ב') מובא כי אמו של הקיסר הראשון ברומי מתה בלדתה ונבקע כריסה, ומצאוהו שם חי - וקראוהו קיסר מלשון כרות.
ניתוח קיסרי מופיע בספרות חז"ל בשם יוצא דופן, כלומר ולד שנולד דרך דופן הרחם. "יוצא דופן, והבא אחריו - שניהם אינן בכור לא לנחלה ולא לכהן" (משנה מסכת בכורות פרק ח', משנה ב').
סיכונים.
בעבר הרחוק, חלק ניכר מהנשים שילדו בניתוח קיסרי מתו תוך זמן קצר, בעיקר כתוצאה מזיהומים או מדמם שלאחר לידה.