את משחקיה בליגה האירופית, אליה נשרה בעקבות המקום השלישי, החלה בנפיקה מול באייר לברקוזן בגרמניה. שער בודד של קרדוסו לאחר שעה של משחק העניק לקבוצתו מקדמה לקראת הגומלין, 1-0 בסיום. בגומלין הביתי העלה ג'ון את בנפיקה ליתרון בדקה השישים. אנדרה שורלה איזן בחלוף רבע שעה, אך שתי דקות לאחר מכן כבש נמניה מאטיץ' את שער הניצחון של בנפיקה. ניצחון כפול של 3-1 בסיכום שני המפגשים, העלו את בנפיקה לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה בנפיקה את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בבית ניצחה בנפיקה 1-0, הודות לשער עצמי של סדריק קראסו לאחר עשרים דקות. בגומלין כבש ז'ארדל בדקה השלושים, וקבע כי בורדו תצטרך לנצח בפער שני שערים. צ'ייק דיאבאטה איזן בדקה ה-74, אך כעבור דקה החזיר קרדוסו את היתרון לבנפיקה. שער עצמי של ז'ארדל דקה לתוך תוספת הזמן קבע שוויון 2-2, אך שוב השוויון החזיק דקה בלבד, כאשר שתי דקות לתוך התוספת השלים קרדוסו צמד וקבע 3-2 לבנפיקה בסיום. 4-2 בסיכום לפורטוגלים בדרך לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה בנפיקה את ניוקאסל יונייטד. במשחק הראשון בליסבון עלו האנגלים ליתרון מהיר משער של פאפיס סיסה בדקה ה-12, אך רודריגו מורנו השווה את התוצאה, ובמחצית השנייה כבשו לימה וקרדוסו (פנדל), וקבעו 3-1 בסיום למארחת. בגומלין בחוץ הובילה ניוקאסל משער של סיסה עשרים דקות לסיום. האנגלים חיפשו שער שני שיעלה אותם לחצי הגמר, אך דווקא בנפיקה מצאה את השוויון בתוך תוספת הזמן, משער של אדוארדו סאלביו.
בחצי הגמר המתינה לבנפיקה פנרבחצ'ה הטורקית. במשחק הראשון באיסטנבול קבע אגמן קורקמז את תוצאת המשחק עם שער בדקה ה-72. בגומלין הביתי כבש ניקולאס גייטן כבר בדקה התשיעית. שוויון בפנדל של דירק קאוט בדקה ה-23 קבע כי בנפיקה תצטרך שני שערים נוספים. בדקה ה-35 החזיר קרדוסו את היתרון לבנפיקה, ובדקה ה-66 השלים צמד שקבע 3-1 לבנפיקה, שעלתה לגמר עם 3-2 בסיכום.
סיכום המשחק.
מחצית ראשונה.
רפאל בניטס הספרדי, מאמנה של צ'לסי, חסר בסגל שניים מכוכביו בעקבות פציעות - הקשר אדן הזאר והבלם ג'ון טרי, קפטן הקבוצה. בהרכב פתח פרננדו טורס כחלוץ בודד, כשרמירס, חואן מאטה ואוסקר בקו הקישור ההתקפי. בהיעדרו של טרי נטל פרנק למפארד את סרט הקפטן. יוסי בניון, הישראלי הראשון בגמר גביע אופ"א מאז דוד פיזנטי מפ.צ. קלן ב-1986, המתין על הספסל. מנגד, העלה מאמן בנפיקה ז'ורז'ה ז'סוס מערך של שלושה קשרים ושלושה חלוצים, כאשר צמד הארגנטינאים אדוארדו סאלביו וניקולאס גייטן מצטרפים לאוסקר קרדוסו הפרגוואי בחוד, כאשר אנסו פרס, רודריגו מורנו ונמניה מאטיץ' פותחים בקישור. שלושה משחקני ההרכב של שתי הקבוצות שיחקו בעבר במדי היריבה - דוד לואיז ורמירס עברו מבנפיקה לצ'לסי, בעוד מאטיץ' הגיע לבנפיקה מצ'לסי, לאחר עונת השאלה בויטסה ארנהם.
המחצית הראשונה התנהלה בשליטה מוחלטת של בנפיקה. בדקות הפתיחה נראו שחקניה של בנפיקה טוב יותר, הניעו כדור היטב, אך התקשו לייצר מצבי הבקעה נוחים. קרדוסו וגייטן ניסו, אך לא מצאו את המסגרת. הזדמנות טובה נרשמה דווקא לטובת צ'לסי, בדקה ה-38 התחמק למפארד מלואיזאו ובעט כדור מסובב וחזק בחצי גובה. תגובה טובה של ארתור מוראס, שבניגוד לכיוון הזינוק שלח את היד והדף את הכדור, מנעה שער מלמפארד.
עד לתום המחצית לא מצאו הקבוצות את הפרצה, וירדו להפסקה בשוויון 0-0. נתון בולט מהמחצית הראשונה הראה את הדומיננטיות של בנפיקה, כשפטר צ'ך, שוער צ'לסי, נגע בכדור 32 פעמים - יותר מכל שחקן אחר בקבוצתו.
מחצית שנייה.
המחצית השנייה נפתחה ללא חילופים, והמגמה נמשכה בדקות הפתיחה, כשסאלביו נגח לידיו של צ'ך מהגבהה של גייטן. בדקה ה-50 כבש קרדוסו בנגיחה, אך השער נפסל בטענת נבדל, אשר התבררה כגבולית.
בדקה השישים, ובניגוד גמור למהלך המשחק, עלתה צ'לסי ליתרון ראשון. צ'ך שלח בידו כדור ארוך, חואן מאטה המשיך בנגיעה לעברו של טורס שהשתלט, עבר את לואיזאו, התגבר גם על ארתור מוראס השוער, ומזווית קשה בעט לשער החשוף כדי לקבוע 1-0 לצ'לסי.
שמונה דקות בלבד עברו, ובנפיקה השיגה את השוויון. קרדוסו הקפיץ כדור לרחבה, ססאר אספיליקווטה מנע בידו מלימה, שנכנס שתי דקות קודם לכן, להגיע לכדור, והשופט ההולנדי שרק לפנדל לזכות בנפיקה. את הבעיטה לקח קרדוסו ובעט פנימה, שוויון 1-1 באמסטרדם.
בדקה ה-81 התקרבה בנפיקה לבצע מהפך. קרדוסו קיבל את הכדור מלימה, נתן לו לקפוץ פעם אחת על הדשא, ומעשרים מטרים בעט מהאוויר לחיבורי השער. זינוק מרשים של צ'ך הציל את צ'לסי מספיגה, הכדור נהדף לקרן. שבע דקות אחר כך, בעט למפארד כדור חזק מ-18 מטרים לעבר החיבורים של בנפיקה. ארתור נכנע, אך הכדור נעצר במשקוף.
שלוש דקות בתוך תוספת הזמן, שניות ספורות לפני שההכרעה עוברת להארכה, השיגה צ'לסי שער ניצחון דרמטי. קרן שהוגבהה מימין על ידי מאטה עברה מצאה את הראש של ברניסלב איבנוביץ', שהתרומם היטב ונגח קשתית לפינה הרחוקה. ארתור לא הגיב וראה את הכדור נכנס. 2-1 בסיום לצ'לסי, שזוכה לראשונה בתולדותיה בליגה האירופית.
אבן משתלבת (גבול לבנון)
פרויקט אבן משתלבת הוא מכשול הנדסי שנבנה על ידי צה"ל לאורך הגבול בין ישראל ללבנון, ושינוי תוואי השטח במטרה להקשות על חזבאללה לפלוש לשטח ישראל אם וכאשר תפרוץ מלחמה.
מכשול ההפרדה כולל גדרות, חומת בטון מודולרית, סוללות עפר, מגדלי פילבוקס ממוגנים וביצורים נוספים.
באפריל 2020 הושלמו בנייה של כ-15 ק"מ של חומה (התקציב שאישרה עד כה המדינה הספיק לאורך זה בלבד), זאת מתוך כ-130 הקילומטרים של גבול. מנהלת גדר ההפרדה טוענת כי חסר 1.7 מיליארד שקל חדש להשלמת הפרויקט כולו לאורך כל הגדר כולה. לחומה הנבנית יש חלק תת-קרקעי, שמעליו 6 מטרים של חומה יצוקה ושלושה נוספים של מוטות ברזל.
גנון לבן-אף גדול
גנון לבן-אף גדול או גֵּנוֹן לְבֶן-אַף (שם מדעי: Cercopithecus nictitans) הוא מין של קוף מהסוג גנון שבמשפחת קופים בעלי זנב המצוי ביערות אגן הקונגו, אך גם בכמה סוואנות. הקוף דומה למין גנון לבן-אף קטן אך גדול יותר.
מאפיינים.
קופים אלה חיים בחבורות גדולות ביער הגשם לצד קופים אחרים כמו גנונים אחרים. החבורה עוזרת לבני הקבוצה להישמר מטורפים כמו נמרים, עופות דורסים ונחשים גדולים. כשאחד הקופים רואה טורף הוא קורא באזעקה משותפת הגורמת לשאר הקופים להימלט. הקופים עצמם חיים בחבורה שבה שולט זכר גדול על כמה נקבות וצאצאיהם.
קוף זה מגיע לאורך 43–70 ס"מ ולמשקל של 4.6 ק"ג בנקבות ו-6.7 ק"ג בזכרים. פניהם צבועים בכחול עם עפעפיים כתומות בהירות ואף לבן, מהם קיבלו את שמם. האוזניים שחורות והשיער שסביבם כהה.
קופים אלה ניזונים בעיקר מפירות שהם מוצאים ביער אך לא יהססו לגוון בכל מזון אפשרי.
פרויקט אבן משתלבת
גנון לבן אף
זל מילר
זל בריאן מילר (באנגלית: Zell Bryan Miller; 24 בפברואר 1932 – 23 במרץ 2018) היה פוליטיקאי ומחבר אמריקאי ממדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. מטעם המפלגה הדמוקרטית כיהן מילר כסגן מושל ג'ורג'יה בשנים 1975–1991 ולאחר כמושלה ה-79 ג'ורג'יה בשנים 1991–1999, ולבסוף כנציגה בסנאט של ארצות הברית מ-2000 עד 2005.
מילר היה דמוקרטי שמרני. ב-2004, הוא תמך בנשיא ארצות הברית המכהן ג'ורג' ווקר בוש, שהתמודד בשנית לבית הלבן מטעם המפלגה הרפובליקנית נגד מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ון קרי בבחירות לנשיאות שנערכו באותה השנה. מילר היה נואם מרכזי בשני המוסדות הלאומיים המרכזיים של שתי המפלגות הפוליטיות באמריקה: ב-1992 נאם בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ובכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית נאם ב-2004.
ב-2004 ויתר מילר על התמודדות חוזרת לסנאט. לאחר שפרש מהסנאט הצטרף למשרד עורכי הדין "מקנה לונג &amp; אלדריג" כמומחה שאינו משפטן בלשכה לעניינים ממשלתיים של המשרד. נוסף על כך, מילר היה תורם לפוקס ניוז.
ראשית חייו ושירות צבאי.
מילר נולד ביאנג האריס, עיירה הררית קטנה שבמחוז טאונס, ג'ורג'יה. אביו, סטיבן גריידי מילר (1891–1932), היה מורה שהלך לעולמו לאחר מאבק בדלקת קרום המוח כאשר מילר היה תינוק בן 17 ימים. מילר גודל בידי אמו האלמנה, ביריד בריאן (1893–1980). הייתה לו אחות גדולה, ג'יין, אשר הייתה מבוגרת ממנו בשש שנים. בילדותו חי מילר הן ביאנג האריס והן באטלנטה. מילר למד לימודי תעודה במכללת יאנג האריס שבעיר הולדתו ומאוחר יותר למד באוניברסיטת אמורי.
פחות מחודש לאחר שביתת הנשק במלחמת קוריאה, נתקף מילר בהרעלת אלכוהול לאחר צריכה ממושכת של משקאות חריפים בהרים הצפוניים של ג'ורג'יה; מאוחר יותר יאמר כי אירוע זה היה הנקודה השפלה ביותר בחייו. באותה התקופה התגייס מילר אל הכוחות המזוינים של ארצות הברית. בתום שלוש שנות שירותו בחיל הנחתים של ארצות הברית, מילר הגיע לדרגת סרג'נט. לאחר שהשתחרר נרשם מילר ללימודים גבוהים באוניברסיטת ג'ורג'יה וקיבל תואר בוגר ומוסמך אוניברסיטה בהיסטוריה מהאוניברסיטה. הוא לימד היסטוריה במכללת יאנג האריס לאחר סיום לימודיו הגבוהים.
קריירה פוליטית.