מיום הקמת הליגה זכו באליפות המדינה 8 קבוצות - מכבי תל אביב זכתה ב-55 אליפויות, הפועל תל אביב זכתה ב-5 אליפויות (כולן בשנות ה-60 שאז נבחרה כקבוצת העשור), הפועל ירושלים והפועל חולון זכו בשתי אליפויות כל אחת, הפועל ירושלים בשנת 2015 ובשנת 2017, והפועל חולון בשנת 2008 ובשנת 2022, הפועל גליל עליון בשנת 1993, הפועל גלבוע גליל בשנת 2010, מכבי חיפה בשנת 2013, ומכבי ראשון לציון בשנת 2016.
מספר הקבוצות בליגה אינו קבוע ונע בין 10 ל-14 בהתאם להחלטת מנהלת הליגה. בעונת 2012/13 משחקות בליגה 12 קבוצות.
אלופות הליגה ומחזיקות הגביע לפי שנים.
לחצו על כפתור "הצגה" הנמצא בשמאלה של התבנית.
מתקני הכדורסל בישראל.
בראשית התפתחות הכדורסל הישראלי רוב משחקי הכדורסל נערכו תחת כיפת השמיים. האולם המקורה הראשון שנבנה בישראל היה אולם הפחים של הפועל חולון אשר הוקם בשנות ה-50 ולא עבר שיפוץ משמעותי עד היום. בשנת 1963 נבנה היכל הספורט יד אליהו כזירה פתוחה עם יציעי בטון. בשנת 1964 עברה מכבי תל אביב לשחק במתקן זה ובהמשך הוא עבר שיפוץ והפך לאולם כדורסל מודרני בשנת 1972. בשנים אלה חלק גדול מקבוצות הכדורסל הגיעו מקיבוצים ומושבים ומשחקיהן הביתיים נערכו בתוך אולמות פח פשוטים, שחלקם אפילו לא היו מקורים. בשנות ה-70 החלה מגמה על מעבר למשחק באולמות סגורים עד שלפי חוק, בשתי הליגות הגבוהות היה אסור לשחק תחת כיפת השמיים אלא רק באולם סגור ומואר. בשנות ה-80 אכן הסתיים המעבר לאולמות סגורים, שפעמים רבות הוקמו בסיוע מפעל הפיס ולא כללו דבר מעבר לדרישות הבסיסיות. בשנות ה-2000 חלה התפתחות ברמת אולמות הספורט הארץ כאשר בתחילת העשור עבר היכל יד אליהו שיפוץ מקיף והרחבה, בתמיכת חברת נוקיה, וכן נבנו אולמות חדשים באשקלון ונהריה. בשנים האחרונות החלה בניית היכל ספורט גדול ומרכזי בירושלים אשר קבוצת הפועל ירושלים ציפתה לו זמן רב.
האולמות הגדולים בישראל לפי תכולה.
להלן אולמות הכדורסל הגדולים בישראל לפי תכולה:
אמיל אז'אר
משפט ויירשטראס השני
סיקיון
סיקיון או סיקיאון (ביוונית: Σικυων) הוא שמה של פוליס יוונית עתיקה בצפון חצי האי פלופונסוס, שהייתה ממוקמת בין אכאיה וקורינתוס של היום.
העיר נבנתה על מישור נמוך דמוי משולש, במרחק שלושה קילומטר ממפרץ קורינתוס, ובינה לבין הנמל השתרע מישור פורה מכוסה בפרדסים ובגפנים.
כיום ממוקם באזור שליטתה הקדום של סיקיון הכפר ואסיליקו.
היסטוריה.
היסטוריה עתיקה.
סביר להניח שתושביה של העיר סיקיון באלף השני לפנה"ס היו שבטים איונים, אך ייתכן שהיו בקהילה גם פלאסגים ואיכאים. בסוף האלף השני לפנה"ס השתלטו על חצי האי הפלופנסי שבטים דורים, שהתיישבו גם בסיקיון.
בשליש הראשון של האלף הראשון לפני הספירה הייתה סיקיון נתינה של ארגוס, אם כי במרוצת השנים היא השיגה מידה מסוימת של ריבונות. עצמאות ממשית הושגה בין השנים 665-656 לפנה"ס, כאשר שורה של טיראנים השתלטו על העיר ויזמו מדיניות אנטי דורית. הטיראנים, כולם בני משפחת אורתאגוראס (הטיראן הראשון), גירשו את האצולה הדורית, ביטלו את החלוקה השבטית הקדומה וחיזקו את המעמדות הקדם-דורים בעיר. המפורסם בשושלת טיראנים זו היה קליסתנס, דודו של קליסתנס הרפורמטור מאתונה. בימיו הפכה סיקיון למדינה חזקה, והפולחן הדורי הקדום הוחלף בפולחנו של דיוניסוס. בשנת 590 לפנה"ס יזם קליסתנס את מלחמת הקודש הראשונה נגד העיר קריסה שהפרה את ההסכמים הדתיים בקשר לאורקל מדלפי.
תחת שלטון הטיראנים התפתחו בסיקיון המסחר והתעשייה שפרסמו אותה. פסלים וציירים סיקיונים העניקו לעיר מעמד של בכורה ביוון בעיצוב עץ ובעבודות ברונזה. שרידים ניתן לראות עוד בימינו בעיר אולימפיה. סיקיון יצאה כלי החרס, שדמו לתוצרת הקורינתית הן לצפון איטליה והן לאטרוסקים. כל אלו הביאו לפריחה כלכלית ולצמיחה של שכבה חדשה של מתעשרים מקרב השכבות הנמוכות. אלו, בד בבד עם התעשרותם החלו לדרוש גם שותפות בניהול העיר.
בסביבות 550 לפנה"ס נפלה השושלת הטיראנית, כנראה בעידודה של ספרטה. לקראת סוף המאה ה-6 לפנה"ס חזרו הדורים לשלוט בעיר, שהצטרפה לליגה הפלופונסית. בשנים אלו הייתה סיקיון תלויה לחלופין בספרטה ובשכנתה קורינתוס.
התקופה הקלאסית.
במהלך המאה ה-5 לפנה"ס סבלה העיר, יחד עם קורינתוס, מהיריבות המסחרית עם אתונה בימים המערביים. בנוסף לכך היא הוטרדה חזור ושוב על ידי פשיטות של ספינות אתונאיות. במהלך המלחמות הפלופונסיות צידדה העיר בספרטה. מאוחר יותר, לאחר שלום ניקיאס, תמכה סיקיון בספרטה כאשר זו נלחמה עם שכנתה של סיקיון, קורינתוס, ושימשה כבסיסה הקדמי של ספרטה כנגד קורינתוס.
במהלך המאה ה-4 לפנה"ס השתלטה שושלת טיראנים חדשה על סיקיון. ב-369 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי תבאי, במהלך מלחמתה של זו בליגה הפלופונסית. תבאי הציבה בעיר חיל מצב. בשנים אלו הפכה סיקיון למרכז תרבותי חשוב ביוון. היא נודעה באסכולת הציור שלה ומשכה אליה כמה מטובי הציירים של תקופתה. גם אמנות הפיסול זכתה בה לפריחה, דבר שהשתקף בין השאר בעבודותיהם של ליסיפוס ותלמידיו. מהלך המאה ה-5 לפנה"ס בעיר פעלה משוררת פרקסילה.
ב-367/6 לפנה"ס השתלט על העיר הטיראן אפרון.
התקופה ההלניסטית.
במהלך מלחמות הדיאדוכים נכבשה סיקיון בשנת 303 לפנה"ס על ידי הדיאדוך דמטריוס פוליורקטס, וקיבלה את השם דמטריוס. במהלך המאה השלישית לפנה"ס שלטו בה רודנים שנתמכו על ידי שליטי מוקדון, עד לשחרורה על ידי אחד מאזרחיה, ארטוס, בשנת 251 לפנה"ס. כדי למנוע את ההשתלטות מחדש של המלך המוקדוני, אנטיגונוס השני גונטס, הצטרף ארטוס לליגה האכאית.
בשנת 146 לפנה"ס הרסו של הרומים את קורינתוס, שכנתה החזקה של סיקיון. לסיקיון סופחו חלק משטחי קורינתוס והיא הפכה לנשיאת המשחקים הפן-הלנים שנערכו במצר קורינתוס. במאה ה-1 לפנה"ס החלה כנראה דעיכתה של העיר. קיקרו העיד בכתביו שלעיר היה חוב כספי גדול. היא סבלה משגשוגם של הערים פטרס וקורינתוס המחודשת. בשנת 150 לספירה הנוצרית היא מתוארת כעיר על סף נטישה מוחלטת.
השלטון הביזנטי.
תחת השלטון הביזנטי הפכה העיר למקום מושבו של בישוף, ועל פי שמה המאוחר יותר "הלאס" ישנם המסיקים שהיא שימשה כמעוז ומקלט יווני בזמן ההגירה הסלאבית במהלך המאה ה-8 לספירה.
דגל בלגיה
דגל בלגיה (בהולנדית: Vlag van België; בצרפתית: Drapeau de la Belgique; בגרמנית: Flagge Belgiens) הוא דגלה הרשמי של ממלכת בלגיה. צבעי הדגל הם צבעי דוכסות בראבנט ההיסטורית אשר שכנה בשטחי הממלכה - שחור, צהוב ואדום, מסודרים בצורת טריקולור אנכי על פי עיצובו של דגל צרפת. ממדיו הרשמיים של הדגל הלאומי הם 13:15, אולם הם כמעט ואינם בשימוש, ודגל בממדי 2:3 מונף תדיר גם על ידי גופי ממשלה רשמיים.
עיצוב הדגל.
המדריך הרשמי לפרוטוקול הדגל הבלגי מציין כי הדגל הלאומי גובהו 2.60 מטרים ורוחבו 3.00 מטרים, מידות אשר נותנות יחס של 13:15. כל אחד מהפסים מהווה שליש מרוחבו של הדגל.
היסטוריה.
לאחר מותו של קארל הגדול במאה ה-9, סופחה הטריטוריה שעליה שוכנת בלגיה כיום (למעט פלנדריה) ללוטרינגיה, אשר דגלה היה טריבנד של אדום ולבן. עם הכתרתו של קרל החמישי כקיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1519, עברה הטריטוריה לידיים ספרדיות, וצבעי הצהוב-אדום הספרדיים נוספו לדגל ארצות השפלה הדרומיות, ולעיתים צלב בורגונדי הוטען על הפס הלבן.
במהלך תקופת השלטון האוסטרי הונפו מספר סוגים של דגלים עד אשר כפה הקיסר את הדגל האוסטרי על ארצות השפלה. אוכלוסייתה של בריסל לא אהדה את המהלך, וסיכות בצבעי דוכסות בראבנט (שחור-צהוב-אדום) החלו להופיע בהשפעת הסיכות הצרפתיות של המהפכה הצרפתית. האדום ייצג את האריות האדומים של אינו, של לימבורג ושל לוקסמבורג, הצהוב את האריה הצהוב של בראבנט, והשחור את האריות השחורים של פלנדריה ושל נאמור.
ב-26 באוגוסט 1830, יום למחרת המהומות באופרה של בריסל ותחילתה של המהפכה הבלגית, הונף הטריקולור הצרפתי מעל בית עיריית בריסל, אך הוחלף במהרה בטריקולור אופקי של אדום-צהוב-שחור, דומה לזה שהונף במהלך המהפכה הבראבנטית של 1789, אשר נתפר בחופזה בחנות בדים סמוכה. כתוצאה מכך, סעיף 193 של חוקת בלגיה קובע כי הצבעים הלאומיים של בלגיה הם אדום, צהוב ושחור ולא על פי סדרים אחרים אשר היו נפוצים גם כן. ב-23 בינואר 1831 שונה סידור הפסים בדגל מאופקי לאנכי וב-12 באוקטובר באותה השנה נקבע כי הפס השחור יהיה הפס אשר צמוד לתורן.
גרסאות נוספות.
לדגל הלאומי הרשמי ממדים של 13:15, אך גרסה זו של הדגל אינה בשימוש נפוץ. דגל בממדים של 2:3, או בממדים דומים מונף כדגל הלאומי אפילו בידי גופים ממשלתיים רשמיים, גרסה זו היא למעשה הדגל הימי האזרחי של כלי שיט הרשומים בבלגיה. הדגל הימי הצבאי הוא למעשה סאלטייר בצבעי הדגל הבלגי על רקע לבן, כאשר בחלקו העליון מוטען כתר שחור וזוג תותחים מוצלבים ובחלקו התחתון עוגן שחור. הדגל נוצר בשנת 1950 עם הקמתו מחדש של הצי הבלגי, לאחר שהיה חלק מהצי המלכותי הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. כדגלון חרטום מניף הצי הבלגי דגל מרובע בצבעי הדגל הלאומי.
סטרדיאן
סטרדיאן היא יחידת מידה לזווית במרחב תלת-ממדי. הזווית המרחבית פרופורציונית לשטח שהיא מכסה מפני השטח של כדור.
גודלה של זווית מרחבית, בסטרדיאנים, הוא היחס בין שטח הכיפה שהזווית מגבילה לריבוע הרדיוס של הכדור. באופן זה, זווית המכסה כדור שלם שווה ל-formula_1 סטרדיאנים - (שטח המעטפת של הכדור לחלק לריבוע הרדיוס- formula_2). הגדרה זו של זווית מרחבית היא אנלוגית להגדרת הרדיאן במישור, שלפיה זווית שמכסה מעגל שלם שווה ל-formula_3 רדיאנים - היקפו של מעגל לחלק לרדיוס שלו (formula_4).
שימושים.