• Qumran Cave 4 Vol. XXXV : Halakhic Texts, editor with Torleif Elgvin, Esther Eshel, Erik Larson, Manfred R. Lehmann (Oxford: OUP, 2000)
ספר לכבודו.
ב-1995 יצא בהוצאת בריל ספר לכבודו –
Legal Texts and Legal Issues
Proceedings of the Second Meeting of the International Organization for Qumran Studies, Cambridge 1995. Published in Honour of Joseph M. Baumgarten
דיצינודונטים
דיצינודונטים (שם מדעי:'Dicynodontia) היא קבוצה גדול של זוחלים תראפסידים אשר חיו בסוף עידן הפלאוזואיקון בתקופת הפרם וחלקם שרדו את הכחדת הפרם הגדולה עד לסוף הטריאס. המשמעות של שמם הוא: "זוג שיני כלב", זאת עקב זוג ניביהם הגדולים שבלטו בקצה הגולגולת ונועדו לטחון ולקצוץ צמחייה קשה.
אחדים מבני הקבוצה היו גדולים מאוד כמו הפלסירה והאיסצ'יגואלסטיה של הטריאס או הרכיוצפלוס מהפרם. מינים אחרים היו קטנים בהרבה ובעלי רגליים ארוכות וחזקות ששימשו לחפירת מחילות באדמה. בצורתם הם דמו לדינוזאורים הצרטופסים שהיו בעלי מקור קרני גדול ובעלי עצמות לחיים מודגשות.
חלקם מהדיצינודונטים כמו הליסטרוזאורוס נמצאו מוטלים בחבורות, מה שמעיד שחיו בקבוצות גדולות שנדדו יחדיו בחיפוש צמחים. קיימת מחלוקת על חום גופם וכסות גופם, כשכמה מדענים סברו שהיו בעלי שיער פשוט ובעלי דם חם. רוב המדענים סוברים שהם היו בעלי דם קר.
ויטלי לוקס
ויטלי לוקס (בקירגיזית: Виталий Люкс; נולד ב-27 בפברואר 1989) הוא כדורגלן קירגיסטני המשחק בעמדת החלוץ באולם ובנבחרת קירגיזסטן.
קריירת מועדונים.
לוקס הבקיע את שערו הראשון באונטרהאכינג בניצחון 6-0 על אאוגסבורג II.
הוא עזר לאונטרהאכינג להגיע לגמר הגביע הבווארי של עונת 2015-16, לאחר שהבקיע צמד ברבע הגמר נגד סליגנפורטן וצמד נוסף בחצי הגמר נגד יאן רגנסבורג.
קריירה בינלאומית.
במאי 2015, לוקס זומן לנבחרת במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת בנגלדש ונבחרת אוסטרליה. את הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון 3-1 על בנגלדש, כששיחק את מלוא 90 הדקות.
חוזה פריז (1857)
חוזה פריז הוא חוזה שנחתם בין השושלת הקאג'ארית לבין הממלכה המאוחדת בפריז ב-4 במרץ 1857 וסימן את סופה של המלחמה האנגלו-פרסית.
בהסכם זה הסכימו הפרסים לסגת מהראת, להתנצל בפני שגריר בריטניה בשובו, וחתמו על הסכם סחר עם בריטניה. הבריטים, מצידם, הסכימו לא לארח את מתנגדי השאה בשגרירותם, ביטלו את בקשתם להחליף את ראש ממשלת איראן מירזא אקא ח'אן נורי וגם את דרישתם לוויתורים טריטוריאליים לאימאם של מסקט, שקיימה באותו הזמן גם ברית עם בריטניה. בנוסף, פרס הסכימה לחפש תיווך בבריטניה במקרה של סכסוך עתידי עם אפגניסטן.
מלחמת האזרחים הליברית הראשונה
מלחמת האזרחים הראשונה בליבריה התרחשה בין השנים 1989–1997, בזמן כהונתו של סמואל דו כנשיא ליבריה. המלחמה הייתה בפועל מלחמת אזרחים פנימית בין כוח המורדים שהשתייך לארגון (NPFL (National Patriotic Front of Liberia בהנהגתו של צ'ארלס טיילור לבין הכוחות הצבאיים של ליבריה תחת פיקודו של הנשיא סמואל דו. כמו כן, ליבו של הסכסוך היה על השליטה בליבריה. במהלך המלחמה אזרחים רבים איבדו את בתיהם, נפצעו ובהמשך הורה צ'ארלס טיילור לרצוח למעלה מ-200,000 איש ויותר ממיליון ליברים ברחו למדינות שכנות. המלחמה הסתיימה זמנית בשנת 1997, כאשר צ'ארלס טיילור נבחר בבחירות דמוקרטיות-לכאורה לנשיא ה-21 של ליבריה.
רקע לפרוץ המלחמה.
סמואל דו שימש כמנהיג ליבריה בין השנים 1980-1990, תחילה כיהן כמנהיג צבאי ואחר כך כפוליטיקאי. בנוסף, שימש כרס"ר ויו"ר מועצת הגאולה העממית עד שלקח את השלטון ב-1980, כתוצאה מהפיכה אלימה שהובילה אותו להרוג את הנשיא המכהן ויליאם טולברט הבן. במהלך כהונתו זכה סמואל דו לתמיכה מארצות הברית עצם עמדתו האנטי-סובייטית שננקטה בימי המלחמה הקרה. סמואל דו החל לפתח קשרי מסחר עם מדינות רבות כתוצאה מפתיחת נמלי ליבריה למדינות כגון קנדה, סין ומדינות אירופה, דבר שהביא לגידול בהשקעות של חברות ספנות זרות ויתרה מכך, ליבריה החלה להתפס כמקלט מס. סמואל דו היה ידוע בשחיתויות רבות בכך שנתן לגיטימציה למשטר שלו עם קבלת חוקה חדשה. מערכת הבחירות שנערכה על ידו הייתה מושחתת מהיסוד. אחד מן הביטויים לשחיתות זאת היה בהובלת מצביעים למקומות סודיים ובנוסף אנשי צוותו היו אחראיים על ספירת הקולות. דבר זה עורר זעם רב בקרב האזרחים וההתנגדות לשלטונו רק גדלה. סמואל דו נודע כאדם כוחני שרדף אחרי אזרחים ושבטים מסוימים שהתנגדו לו. ראיה לכך הם שבטי GIO ו-MANO - שסבלו מאוד כתוצאה מהריגת אנשי שבטם על ידי סמואל דו. בחלוף הזמן ועד קץ שנות השמונים, ארצות הברית אשר הייתה מאוכזבת משלטונו של סמואל דו החלה לנתק את הסיוע החיצוני הקריטי לליבריה. בשילוב עם הכעס והזעם הרב של האזרחים כלפי שלטונו, בדצמבר 1980 החלה חדירת מורדים לליבריה דרך חוף השנהב על מנת להפוך את השלטון ולתפוס את סמואל דו, השתלשלות אירועים זו הובילה לתחילתה של מלחמת האזרחים.
כוחות המורדים.
הכוח העיקרי היה NPFL בראשותם של צ'ארלס טיילור, טום וואיו ואלן ג'ונסון-סירליף  אשר היו כוח המורדים הגדול ביותר שמטרתו העיקרית הייתה להפיל את סמואל דו. מרבית לוחמי הארגון הגיעו משבטי GIO ו-MANO - אשר היו קבוצות אתניות בצפון ליבריה, שנרדפו תחת שלטונו של סמואל דו, אשר היה אחראי לרצח אנשיהם. הרצון הכולל להפיל את סמואל דו היה משום שהיה ידוע כרודן אשר השתמש בהטיית בחירות על מנת לעלות לשלטון.
ארגון NPFL קרא לכל מי שתומך בו להצטרף ובאופן מהיר התקבלה התמיכה העממית בקרב אזרחי ליבריה, דבר שמינף את הכוח מארגון קטן לצבא מסיבי. בתוך פחות משנה נכבשו כ-80% משטחי המדינה ולבסוף הם הביאו להפלת שלטונו של סמואל דו.
מהלך המלחמה.
נפילתו של סמואל דו
צ'ארלס טיילור, בן בריתו לשעבר של סמואל דו, חצה את ליבריה  מחוף השנהב ב-24 בדצמבר 1989 כדי לנהל מלחמה נגד סמואל דו. בשנת 1983 הואשם צ'ארלס טיילור במעילה, ונמלט לארצות הברית, שם הוסגר לבקשת ממשלת ליבריה ונכלא ל-15 חודשים. בספטמבר 1985 ברח מהכלא וחזר למערב אפריקה בניסיון להדיח בכוח את סמואל דו מהשלטון. ב-9 בספטמבר 1990, נתפס סמואל דו על ידי מנהיג NPFL- פרינס ג'ונסון.
בערב חג המולד ב-1989 פלש צ'ארלס טיילור לליבריה מלווה בתומכים משבט GIO ושבט MANO בנוסף לחיילים סדירים מבורקינה פאסו וליברים שהוגלו מארצם. הפלישה הייתה תחילתה של מלחמת אזרחים עקובת הדם שפגעה קשות בליבריה.
הגנרל קינו, ראש (אקומונג) הזמין את סמואל דו למפקדתו לפגישה והבטיח לו את ביטחונם של אנשיו. בבוקר התשיעי בספטמבר 1990, בזמן החלפת משמרת, סמואל דו הגיע בזמן שתומכיו ושומריו המתינו בחוץ. המורדים של הנסיך יורמין ג'ונסון הפתיעו את כולם בכך שהגיעו למשרדו של גנרל קינו ללא הזמנה, הם הגיעו חמושים היטב ותקפו ללא הכרה את צוותו של סמואל דו, שהמתינו בחוץ. לאחר שתקפו את אנשיו של סמואל דו, הם נעו פנימה, ירו ברגלו של סמואל דו ולקחו אותו לבסיסו הצבאי של יורמין גונסון ושם כלאו אותו בשבי. בטווח אכזרי זה נהרגו למעלה משמונים מאנשיו של סמואל דו. לעומת זאת, אף אחד מאנשי הגנרל קינו לא נהרג במתקפה. סמואל דו נלקח לשבי ושם עבר עינויים קשים טרם נהרג.
לאחר שכרתו את אוזניו וכמה מאצבעותיו, הציגו את סמואל דו בעירום ברחובות מונרוביה  ואף ערפו את ראשו לעיניי כולם. מחזה העינויים שלו צולם בווידאו ונראה בדיווחי חדשות ברחבי העולם.
ניסיונות לשלום (1990)
במהלכה של מלחמת האזרחים התקיימה סדרה של ועידות שלום על מנת ליישב את הסכסוך. פגישות אלו נערכו בין היתר  במאמאקו בנובמבר 1990, במהלך שנה זו ECOWAS ניסה לגשר בין הכוחות והציע להם להיפגש בגמביה על מנת להקים ממשלת אחדות לאומית. אך ניסיון זה נתקל בסירוב מצדו של צ'ארלס טיילור ותוך כמה ימים חזרו לפעול בליבריה מעשי האיבה. יתר על כן התקיימו ועידות נוספות בלומה (Loma) בירת טוגו בינואר 1991 ויאמוו סוקרו בחודשים יוני-אוקטובר 1991. בסופן של שבע הוועידות הראשונות של השלום, אשר כללו תהליכי יאמו-סוקרו I-IV דבר אינו יצא לפועל, מה שהוביל לתסכול רב בקרב האזרחים המקומיים.
הקמת ULIMO
תנועת השחרור המאוחדת של ליבריה לדמוקרטיה ( (ULIMO הוקמה ביוני 1991 על ידי תומכי הנשיא המנוח סמואל דו והכוחות המזוינים של ליבריה (AFL), אשר מצאו מקלט בגינאה וסיירה לאון. בראש התנועה עמד ראלי זיקי, שהיה בזמנו סגן שר האוצר בממשלתו של סמואל דו. לאחר הלחימה לצד צבא סיירה לאון נגד החזית המאוחדת המהפכנית (RUF), כוחות ULIMO נכנסו לליבריה המערבית בספטמבר 1991. התנועה רשמה הישגים רבים ומשמעותיים בעיקר באזורים שבהם שלטה קבוצת מורדים נוספת - החזית הלאומית הפטריוטית של ליבריה (NPFL). אזורים אלו התבססו בעיקר סביב אזורי כריית היהלומים של מחוז לופה ומחוז בומי. מלכתחילה, הכוח ULIMO היה בנוי ממחלקות פנימיות אשר פעלו ביעילות רבה והתחלקו לשתי מיליציות עיקריות נפרדות. הראשונה הייתה  ULIMO-J, אשר הייתה סיעה קרנית אתנית שבראשותה עמד הגנרל רוזוולט ג'ונסון והשנייה שביניהן הייתה- ULIMO-K, שהייתה מסייעת במנדנגו, בהנהגת אל-האג'י ג.ו. קרומה. לטענת רבים התנועה הואשמה לכאורה בביצוע עבירות חמורות של זכויות אדם, הן לפני פרידתה והן לאחריה.
תקיפת מונרוביה ומבצע תמנון (1992)