צב זה מצוי בסיכון קל בטבע עקב פגיעה במקום חיותו לחקלאות ועקב פגיעה מכלי רכב. סיכונים נוספים הם הדברה הפוגעת במזונו. בעבר הוא ניצוד לבשרו אך כיום הציד פחת בהרבה.
תת-מינים.
לצב זה 2 תת-מינים:
כמה חוקרים מגדירים תת-מין נוסף: "Testudo hermanni peleponnesica", אשר מצוי בבוסניה, הרצגובינה, קרואטיה ומונטנגרו, בעוד אחרים רואים בו חלק מתת-המין המזרחי.
שגיא קלב
שגיא קלב (נולד ב-30 ביולי 1971) הוא מפתח גוף ישראלי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
קלב נולד בחולון, במהלך שירותו הצבאי החל לעסוק בפיתוח גוף ולאחר שחרורו החל להתחרות בתחרויות בתחום ואף זכה בתואר "מר ישראל", במקביל הוא גם התחיל ללמוד חינוך גופני באוניברסיטת בר-אילן. לאחר שנה של לימודים נסע לטיול לארצות הברית, בהמשך החליט כי הוא נשאר במקום ומפסיק את לימודיו. הוא סיים תואר בתזונה באורלנדו. לאחר מכן הוא חזר להתחרות במספר תחרויות גוף בטקסס.
בנוסף קלב דגמן והופיע על מספר מגזינים ובין היתר "Iron Man" ו-"Muscle &amp; Fitness" בו הופיע 11 פעמים. במסגרת עבודות הדוגמנות שלו הצטלם גם בעירום, הוא הופיע בין היתר גם בסדרה משמר המפרץ.
קלב למד מספר קורסים נוספים בתזונה ורפואה אלטרנטיבית וייסד את תוכנית האימונים הייחודית לו "The body beast" והוא עובד כמאמן כושר. בתוך כך, אימן קלב בין היתר באופן אישי את כוכב הרווק שון לאו .
שיר ערש לבלונדיניים
שיר ערש לבלונדיניים (באנגלית: Blund's Lullaby) הוא סרט אימה על-טבעי שוודי קצר אשר בוים, הופק והוסרט על ידי אמנדה נילסון ומגדה לינדבלום. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת בפעילות על-טבעית.
הסרט יצא לאור ב-14 בספטמבר 2017, והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "My Annabelle Creation".
עלילה.
הסרט מתחיל כאשר ניתן לראות שתי אחיות בלונדיניות משחקות תופסת בחצר הבית שלהם. לאחר מכן, השתיים מצחצחות שיניים ונכנסות אל הבית. אחת מהן מחליטה לקרוא ספר בסלון, והשנייה עולה במדרגות אל חדרה.
מיד לאחר מכן, כשהיא עולה במדרגות, היא מוצאת מעין תיבת נגינה אדומה, ומושכחת בחוט שלה וזו מתחילה לנגן. בסמוך לכך, נפתחת בפתאומיות מטריה הגורמת לילדה להיבהל ולרוץ אל חדרה. לאחר שנכנסה אל החדר, היא הולכת לישון כשהיא מבוהלת ומבולבלת, וכאשר היא קמה היא נחרדת לגלות כי מטריות רבות מקיפות אותה מכל כיוון.
הוצאה.
הסרט הקצר הועמד בתחרות "My Annabelle Creation", וב-17 באוגוסט 2017, במאי הסרט "" דייוויד פ. סנדברג, הודיע כי הוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.
לאדו
לאדו או לדו (בהינדי: लड्डू) הוא ממתק בצורת כדור שמקורו בתת-היבשת ההודית. מקור שמו בשפת הסנסקריט מהמילה "Lattika". הלאדו עשוי מקמח, גהי או חמאה או שמן וסוכר, עם מרכיבים אחרים המשתנים בהתאם למתכון, כמו אגוזים קצוצים או צימוקים. לרוב משמש הלאדו כקינוח באירועים חגיגיים או דתיים.
מרכיבים.
הקמחים שלרוב משמשים להכנת לאדו כוללים קמח חומוס (קמח העשוי מגרגירי חומוס), סולת חיטה וקוקוס טחון. אלה משולבים עם סוכר ותבלינים אחרים, מבושלים בגהי ומעוצבים בצורה כדורית. ישנם מספר מתכוני לאדו שמכילים מרכיבים אשר נחשבים מרפאים על פי הרפואה האיורוודית, כמו למשל צמח הגרגרנית היוונית, דגנים, גומי ערבי וצימוקים. לרוב הלאדו מכיל מילוי של אגוזים שונים, כגון פיסטוקים ושקדים.
בונדי לאדו.
בונדי לאדו או לאדו בונדיאר עשוי מקמח חמצה (קמח חומוס) ועל קינוח הודי בשם בונדי. לאדו זה מוגש לעיתים קרובות בפסטיבלים, חגים וטקסים כמו למשל טקס הRaksha Bandhan והחג ההינדי, הדיוואלי.
Motichoor ישנו עוד סוג של לאדו, המכונה לאדו מוטיקור, ומבוסס גם הוא על בונדי שבו הכדורים הם זעירים ומבושלים עם גהי או שמן. מקור המתכון עבור לאדו זה הוא בצפון הודו, עם זאת, הוא פופולרי כעת ברחבי תת-היבשת ההודית.
בסאן לאדו.
בסאן לאדו הוא קינוח הודי פופולרי שעשוי גם הוא מקמח חומוס, סוכר וגהי. הבסאן נצלה בגהי עד לקבלת מראה חום זהוב עם ניחוח אגוזי. לאחר הטיגון מוסיפים לו סוכר. שברי פיסטוקים מעורבים בתערובת זו גם אפשרות לממתק זה. לאחר מכן עושים מהתערובת כדורים מתוקים. לקינוח זה יש חיי מדף ארוכים וגם הוא לרוב מוגש בפסטיבלים, אירועים משפחתיים ואירועים דתיים בהודו.
לאדו קוקוס.
ישנם הרבה מתכונים שונים להכנת לאדו קוקוס. הגרסה המוקדמת ביותר של ממתק זה נקראת "Narayl Nakru" ומקורה בתקופת האימפריה הקולית, כאשר לאדו זה שימש כממתק שנארז עבור מטיילים ולוחמים כסמל של מזל עבור המסעות שלהם.
פדה.
פדה (כדורי-קרם) הוא קינוח פופולרי בתת-היבשת ההודית, המבוסס על מוצר חלבי בשם קואה (לרוב מכינים אותו על ידי אידוי של מוצקי חלב). בהודו, בעיקר בקרב ההינדים, הוא מוגש לעיתים קרובות כמנחה לאלים.
לאדו סולת.
לאדו זה מבוסס על סולת, סוכר וגהי. וריאציה על המתכון כוללת גם קואה כמרכיב נוסף.
לאדו עם גומי אכיל.
בהודו, ממתקים אלו ניתנים באופן מסורתי לאמהות מניקות מאחר שהם מסייעים בייצור של חלב. המרכיב העיקרי בממתק זה הוא תרכובת גומי ערבי אשר נאספת מעץ גומי. מרכיבים אחרים של ממתק זה כוללים קוקוס, שקדים, קשיו, תמרים ותבלינים כגון אגוז מוסקט, הל, זרעי פרג, גהי, סוכר.
מתכון חלופי יהיה מתכון בו חלק מהגומי יוחלף על ידי גרגרי קמחים שונים העשויים מקטניות כגון חומוס וחיטה.
לאדו שיבולת-שועל.
לאדו שיבולת-שועל הוא וריאציה על ממתק הלאדו המסורתי לאדו זה מוכן עם זרעי שומשום לבן קלוי, שיבולת-שועל, אגוזים, גהי, אבקת הל ירוק ועוד. יש במתכון זה שימוש במרכיבים נוספים מהמטבח ההודי.
סוגים אחרים.
ניתן להכין לאדו יכול להיות ממגוון של דגנים, קטניות או זרעים. כמה סוגים נפוצים כוללים לאדו המבוסס על חיטה קלויה, זרעי ירבוז זרעי גרגרנית יוונית ובוטנים.
שיא עולמי.
משקלו של הלאדו הגדול בעולם הוא כ-29.5 ק"ג. שיא זה הושג על ידי PVVS Mallikharjuna Rao בעיר טפסואראם, במדינת אנדרה פרדש, שבהודו, ב-6 בספטמבר 2016. לאדו זה הוכן על פי מתכון מסורתי ומרכיביו כללו גהי, שמן מזוקק, אגוזי קשיו, סוכר, שקדים, הל ומים.
שימושים.
לרוב מעדיפים להגיש לאדו בפסטיבלים או אירועים משפחתיים כגון חתונות בהודו ולידות, או לחלק אותו בטקסים דתיים של מנחות מזון במקדשים הינדואים. לאדו מפורסם במיוחד מוגש במקדש וונקאטסוארה במדינת אנדרה פראדש, ויש לו אפילו שם משלו, טירופאטי לאדו. בכמה קהילות מוסלמיות, לאדו גם נחשב קינוח מסורתי המוגש בחג העיד אל-פיטר.
במטבח המהרשטרי, שמקורו במדינה מהאראשטרה השוכנת על חוף הים הערבי שבאוקיינוס ההודי ישנם מתכונים מסורתיים עבור לאדו הכתובים כהוראות נסיעה.
אזכורים תרבותיים.
בפרק בסדרה רחוב סומסום בשם "כביש ראקהי", מציגים את הלאדו בהבלטה כקינוח הודי מועדף. אלמו מוצג בהכנת הלאדו והפרק מראה איך אנשים נהנים מאכילת הלאדו כחלק מחגיגות הפסטיבל ההודי של ראקהי.
לאדו במשקל של 6,300 ק"ג נעשה עבור פסטיבל גנש במדינת אנדרה פראדש בהודו בספטמבר 2012. לאדו זה טוען לכתר של אחד מהגדולים ביותר שנעשו אי פעם.
בסרט הקומי-דרמטי בשם "English Vinglish" הגיבורה, אותה משחקת השחקנית והמפיקה המפורסמת סרידבי, היא עקרת בית שעושה ומוכרת לאדו למחייתה.
כיתריה
כיתריה פאוץ’ (נולדה ב-1996), המוכרת בשמה הפרטי כיתריה, היא זמרת פופ ישראלית, מקהילת העבריים מדימונה.
ביוגרפיה.
כיתריה נולדה ב-1996 וגדלה בדימונה בבית להורים מוזיקליים. לזהורה, אשר הייתה בעצמה זמרת, ולחזקיה, נגן פסנתר ותופים. היא חלק מקהילת העבריים מדימונה.
בשנת 2018 התפרסמה לראשונה בתחרות The Four ישראל והגיעה למקום השני. לאחר סיום התחרות השתתפה בסינגל של איזי "עוד לא נגמר השיר". בהמשך אותה שנה השתתפה בעונה השישית של הכוכב הבא לאירוויזיון והגיעה למקום השני.
בשנת 2019 השתתפה במחזמר כמו גדולים.
בשנת 2020 השתתפה בסינגל של סאבלימינל לכבוד יום העצמאות 2020 "ימים טובים" יחד עם האולטראס, רן שפיר, ים רפאלי וגד אלבז.
חיים אישיים.
כיתריה מתגוררת כיום ברמת גן ועובדת במאפייה.
השואה - מונחים
הר הגעש סנטוריני
שרלוט אפשטיין
שרלוט "אפי" אפשטיין (באנגלית: Charlotte "Eppie" Epstein; ספטמבר 1884–1938) הייתה מאמנת השחייה של נבחרות הנשים של ארצות הברית לאולימפיאדות בשנות ה-20 (אנטוורפן 1920, פריז 1924 ואמסטרדם 1928), ייסדה את איגוד שחיית הנשים. כינויה היה "האמא של השחייניות האמריקאיות".
ביוגרפיה.
אפשטיין נולדה וגדלה בניו יורק. היא עבדה כקצרנית. בשנת 1914 היא הקימה את ליגת ההצלה של נשים, במטרה לקדם תרבות שחייה בקרב ילדות, נערות ונשים. באותה העת פעילות גופנית כולל שחייה נחשבה כלא מועילה לבריאותן של נשים . בשנת 1917 היא ייסדה את איגוד שחיית הנשים, שקידם את בריאותן של הנשים באמצעות השחייה.
היא נבחרה לאמן את נבחרות הנשים בשחייה לאולימפיאדות. שחייניותיה שכונו "שחייניות אפי", זכו ב-202 תארים לאומיים אישיים וקבעו 51 שיאי עולם. בין השחייניות ניתן לציין את אלינור הולם, איילין ריגין וגרטרוד אדרלה, שצלחה את תעלת למאנש בשנת 1926, ושברה את שיא הגברים ביותר משעתיים. היא הובילה את שחייניות ארצות הברית ב-3 אולימפיאדות (אנטוורפן 1920, פריז 1924 ואמסטרדם 1928) והייתה הדוברת של ספורט הנשים בכלל.
היא נאבקה למען זכות בחירה לנשים. וערכה תחרויות שחייה למען מטרה זו. היא נאבקה למען שוויון בתחרויות בין נשים לגברים בכל הקשור במרחק של המשחים, באירועים עצמם, וגם למען שינוי של בגד הים של הנשים.
בשנת 1936 היא החרימה את אולימפיאדת ברלין בגלל השלטון הנאצי ויחסו ליהודים.
אפשטיין נפטרה בשנת 1938.
אצטדיון אלברטו גריסאלס