בנוסף לכך הפיק כהנא עשרות אלבומים נוספים בהפקה עצמית וסדרות מוזיקליות נוספות.
מילה שמורה
מילים שמורות (מאנגלית: reserved words, לעיתים מכונה keywords) הן סוג של מבנה דקדוקי בשפות תכנות. למילים השמורות יש משמעות מיוחדת כאשר הן מופיעות בשפה והן מוגדרות היטב בתיאור הפורמלי של שפת התכנות. על פי רוב המילים השמורות כוללות מילות בקרה המגדירות לולאות, התניות, מעבר לתוויות, שמות טיפוסי נתונים פרימיטיביים ועוד.
רשימת המילים השמורות מוגדרת עוד כאשר השפה נמצאת בפיתוח אך לעיתים מילים שמורות יופיעו לצורך שימוש עתידי בלבד. לדוגמה ב-Java, המילים "const" ו-"goto" הן מילים שמורות ולא ניתן להשתמש בהן לצורך תהליך הפיתוח עצמו למשל כשמות משתנים ופונקציות, אף על פי שאין להן אף משמעות ב-Java. על ידי שמירת המילים הללו, שמרו לעצמם מפתחי השפה את הזכות להשתמש בהן בעתיד מבלי לפגוע בתאימות לאחור של השפה.
מספר המילים השמורות משתנה עם שפת התכנות. בעוד ש-Java ושפות אחרות שהתפתחו מ-C כוללות סדר גודל של כ-50 מילים שמורות, COBOL מכילה כ-400 כאלו. בקצה השני של הספקטרום ניתן למצוא את PL/I ופרולוג שאינן כוללות אף מילה שמורה. לא ניתן להסיק דבר על איכותה של השפה ממספר המילים השמורות שבה, שכן המספר נובע בעיקר מהצרכים שלשמה פותחה השפה.
מילים שמורות
גזבר
גזבר הוא אדם המנהל את ענייניו הכספיים של ארגון. מקורו של המונח בגזבר בית המקדש שהיה אחראי על אוצרותיו.
גזבר המדינה עומד בראש משרד האוצר שהוא המיניסטריון האחראי על כלכלתה ומימונה של המדינה. הגזבר נחשב לראש משרד האוצר, אף על פי שמדינות רבות בוחרות בכינוי אחר לתפקיד זה כגון מזכיר האוצר של ארצות הברית, שר האוצר של בריטניה, שר האוצר של ישראל ועוד. באוסטרליה ובמדינות רבות אחרות הגזבר נחשב לתפקיד השני בחשיבותו לראש הממשלה.
בישראל.
בישראל המונח גזבר נפוץ בארגונים קטנים יותר, בייחוד מוסדות ללא כוונת רווח כגון ועדי בית, עמותות וכדומה. באחריות הגזבר לעקוב אחר הוצאת המשאבים הכלכליים של הארגון, בדרך כלל בהתאם לתוכנית תקציבית המוגדרת בתחילת שנה, ולוודא שמצב מקורות ההכנסה מספק את צרכיו. עליו להתריע מפני שימוש בזבזני וחריגות תקציביות.
כמו כן כל רשות מקומית מחזיקה אדם בתפקיד גזבר (גזבר המועצה, גזבר העירייה, גזבר הקיבוץ וכן הלאה). הגדרת תפקיד גזבר הרשות נקבעה בחוק הרשויות המקומיות וזו מטילה על הגזבר את האחריות לביטחון קופתה של הרשות המקומית. לא ניתן לספק התחייבות כספית כלשהי מצד הרשות ללא התחייבות החתומה בידי ראש הרשות והגזבר יחד.
זאגלמביה
חיים האגר (קוסוב)
חסידות טאלנה
חסידות טאלנה (ביידיש: טָאלנא), היא חצר חסידית, ענף מחסידות צ'רנוביל, שמקורה מהעיר טאלנה (Talne, Тальне́, כיום באוקראינה). מקים השושלת היה המגיד מטאלנא, רבי דוד טברסקי.
כיום מכהנים שני אדמו"רים מהשושלת. האדמו"ר רבי יצחק מנחם וינברג, בירושלים. ואחיינו, האדמו"ר רבי אמיתי (מלכיאל) טברסקי, באשדוד.
תולדות החסידות.
מייסד השושלת נולד בשנת תקס"ח לרבי מרדכי טברסקי מטשרנוביל, ולפייגא בתו של רבי דוד לייקס, תלמיד הבעל שם טוב. נישא ליענטע דבורה בתו של רבי ישראל אברהם מצ'רני-אוסטרהא (בנו של רבי זושא מאניפולי). שימש כמגיד בוסילקיוב ואחר כך עבר לטאלנה. בשנת תרל"ח עבר תקופה קצרה לברודי ואחר כך שב לטאלנה. נפטר בי' באייר תרמ"ב. חיבר את הספרים: "מגן דוד", "ברכת דוד" ו"קהלת דוד". בנו היה הרב מרדכי שנפטר בצעירותו (ו' בתשרי תרל"ז, פרוומייסק). היה חתנו של רבי שלמה מחסידות סאווראן. בנותיו היו: חיה אשת בן דודה רבי מנחם נחום מטריסק-בריסק, שיינדיל אשת בן דודה רבי מנחם נחום משפיקוב וציזע אשת הרב חיים מאיר חודורוב מברדיטשב ולאחר פטירתו אשת בן דודה רבי מרדכי מרחמסטריווקא.
לאחר פטירתו של רבי דוד מילא את מקומו נכדו רבי מנחם נחום (בן בנו הרב מרדכי) מטאלנה-טולטשין. הוכתר כינוקא בברכת דודו זקנו רבי יוחנן מרחמסטריווקא. נישא לנכדת רבי יוחנן, בת דודו רבי משה צבי מטיטשלניק. נפטר בקייב, בי"ט בכסלו תרע"ו.
בדור השלישי כיהנו שלושה מבניו של רבי מנחם נחום:
בנו של רבי חיים מאיר חודורוב (חתנו של רבי דוד), רבי מרדכי חודורוב (חתנו של רבי ברוך הגר מוויז'ניץ), כיהן כאדמו"ר מטאלנה-ויז'ניץ בבידוולה ובקולומיאה ולאחר מכן בניו יורק. נפטר בב' בחשוון תרצ"ח. את מקומו מילא בנו רבי מנחם (מנדל) דוד (תרמ"ז - י"א באדר תש"מ) שכיהן כרב ברובע הברונקס. באירופה כיהן כרב בצ'רנוביץ. חיבר ספר בשם "במועדו".
בנו של רבי דוד מרדכי, רבי יוחנן, עלה לארץ לאחר בר המצוה בשנת תרפ"ו ולאחר כמה שנים חזר לארצות הברית. למד בישיבת אוהל משה ובישיבת רבינו יצחק אלחנן. התחתן בשנת תרצ"ד עם בתו של רבי משה לנגר מסטרטין טורונטו והתגורר במונטריאול שם החל לשמש באדמו"רות. פעל למען הצלת יהודים בתקופת השואה. לאחר השואה עלה שוב לישראל והקים בית מדרש בשכונת בית וגן. נפטר בכ"ה בכסלו תשנ"ט.
החסידות כיום.
נכדו של רבי יוחנן (בן חתנו הרב ישראל צבי וינברג) רבי יצחק מנחם וינברג משמש כאדמו"ר בירושלים. בית מדרשו בשכונת נווה צבי בירושלים (בין שכונת הבוכרים לתל ארזה). נודע כדרשן וכמחנך.
בתי כנסת נוספים קיימים בבני ברק ובצפת.
נינו (נכד חתנו ישראל צבי, בן חתנו רם (אפרים) מלכיאל), הרב אמיתי טברסקי, חתנו של רבי יעקב אלימלך רבינוביץ מביאלה פשיסחא אשדוד, משמש כאדמו"ר מטאלנא באשדוד. הקים שם את מוסדות "תפארת יוחנן" לזכר סבו. בבית שמש משמש אחיו, הרב ישעיהו דוד מלכיאל, כרב חסידי טאלנא.
בית כנסת נוסף בשם טאלנה הוקם בבני ברק בהוראתו של רבי יוחנן, שרצה שיהיה בית כנסת סמוך לבית הקברות פוניבז' כדי שישמש את העולים לקברים. רבי יוחנן התפלל בבית כנסת זה בסוף ימיו.
במקום מתקיים כל יום שיעור בדף היומי בהלכה על ידי הרב משה דוד שטיין בשעה 9.
הרב יצחק אשר טברסקי היה אדמו"ר טאלנא בבוסטון. בנו, הרב מאיר טברסקי מנהל שטיבל קטן של החסידות בריברדייל , בניו יורק.
שיטת החסידות.
שיטת החסידות מיוסדת על עבודת השם מתוך צניעות, כדרכה של חסידות צ'רנוביל. בחסידות טאלנה היה דגש על עבודת השמחה. אבי החסידות, רבי דוד, התבטא כי העצבות היא איסור חמור יותר מאשר איסור אשת איש, שכן האחרונה היא עבירה ידועה ומקובל לעשות עליה תשובה; לעומת זאת, השרוי במרה שחורה אינו רואה בכך חיסרון ואינו חושב לחזור בתשובה על כך.
שרגא פייבל הינדס
הרב שרגא פייבל הינדס (תרל"ח, 1878 - י"ג באב תרצ"ו, 1 באוגוסט 1936) היה רב, מנהל ור"מ בישיבת שער התורה בגרודנה, חתנו של ראש הישיבה רבי שמעון שקופ.
ביוגרפיה.
נולד לרב שניאור זלמן הינדס. למד בישיבת סלבודקה, ביחד עם הרב אליעזר יהודה פינקל, והיה שם מבחירי התלמידים. באותם ימים התפרסם בשם "העילוי מסלוצק". בשנת ה'תרס"ו, הוצע על ידי הרב נתן צבי פינקל ה"סבא מסלובודקה", לרבי שמעון שקופ כחתן לבתו בריינא. רבי שמעון נסע לסלוצק על מנת לבחון את המועמד בבית הרב איסר זלמן מלצר. לאחר נישואיו התמנה כר"מ בישיבת תורת חסד בלודז', בתפקידו זה כיהן עד מינויו בשנת ה'תרע"ב בידי חמיו לשמש כר"מ בישיבתו בבריינסק. בשנת ה'תרפ"ד נקרא לשמש כר"מ ומנהל כספים בישיבת שער התורה בגרודנה, שחמיו עמד בראשה.
הוערך על ידי גדולי דורו, בהם רבי חיים עוזר גרודזנסקי. היה עסקן פעיל למען המוסדות היהודיים בעיר, והיה מראשי אגודת ישראל, בעירו.
נפטר בליל שבת בי"א באב, ה'תרצ"ו, בן חמישים ושש בלבד.
אשתו, בנו יהושע ובנותיו יהודית ורחל נספו בשואה. בת נוספת הייתה חברת הכנסת פייגה אילנית, אמו של החייל אורי אילן.
פולמוס השבת ביפן
פולמוס השבת ויום כיפור ביפן הוא פולמוס תורני, הלכתי, שהתנהל בין גדולי הרבנים, על זמן שמירת השבת ויום הכיפורים ביפן, ושיאו בתקופת מלחמת העולם השנייה. שורש הפולמוס הוא בשאלה היכן עובר קו התאריך על פי ההלכה. כלומר, קו האורך שהתאריך משני צדדיו הוא שונה.
רקע.
בדומה לקביעת קו התאריך הבינלאומי הסכימו מרבית הפוסקים שגם בהלכה חייב להיות מקום בעולם שיהיה מרכז העולם ומשם יטה קו התאריך על פי ההלכה, וכפי שכותב רבי יהודה הלוי, בספר "הכוזרי": . הפוסקים נחלקו בשאלה היכן מיקומו של קו דמיוני זה. דעות שונות הועלו בעניין, אולם עד סוף המאה ה-19 הדיון היה תאורטי שכן יהודים לא ישבו באזורים שנמצאו באזור שבין קווי התאריך האפשריים על פי הדעות השונות.
בין השנים ה'תרע"ד - ה'תרע"ו, בשנות מלחמת העולם הראשונה, התעוררה השאלה באופן מעשי. בפועל נהגו רוב היהודים המהגרים לשבות ביום שבת המקומי, על פי פסק ההלכה של רב המקום הרב אהרן משה קיסילוב, מרבני ליטא.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בחודש אוגוסט 1940 העניק חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה, הקונסול היפני בקובנה שבליטא, ליהודים רבים אשרות כניסה ליפן. כ-5,000 יהודים, חלקם אזרחי פולין שנמלטו לליטא, וחלקם תושבי ליטא - ובהם בחורי ישיבה רבים, בעיקר תלמידי ישיבת מיר, ישיבת חכמי לובלין וישיבת תומכי תמימים - יצאו בזכות פעילות זו מליטא, ועמם ראש ישיבת מיר הרב חיים שמואלביץ, המשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין, והאדמו"ר מאמשינוב רבי שמעון שלום קאליש. הם נמלטו לקוֹבה שביפן דרך סיביר ברכבת הטרנס-סיבירית, שם שהו כתשעה חודשים.