דגם "C-2" אבד במהלך מעבר טרנס-אטלנטי של הטייסים אלכס לואב (Alex Loeb) וריצ'רד דקר (Richard Decker) בנובמבר 1939. המטוס היה בדרכו לאירלנד כאשר יעדו הסופי של האווירון היה פלשתינה. האווירון המריא מניו יורק ב-8 בנובמבר 1939.
קביעות תפיסה
קביעויות תפיסה
אגירשו
אַגִירֵשוּ (ברומנית: Aghireșu, בהונגרית: Egeres, אֵגֵרֵש) הוא כפר גדול במחוז קלוז' שברומניה.
יהודי אגירשו.
יהודי הקהילה בכפר היו קשורים לעיר הסמוכה קלויזנבורג ורובם עסקו במקצועות הקשורים למכרות הפחם הקיימים באזור. מכרות הפחם היו לרוב בבעלות יהודית, רופאי הכורים היו יהודים ומעט מהיהודים עסקו גם בפקידות.
על פי מפקד שנערך בקהילה בשנת 1944 לא היה לקהילה רב, וחיו בה 104 יהודים. לא ידוע מה קרה עם הקהילה היהודית בזמן השואה. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כ-30 יהודים לכפר, אך הם לא נותרו בו לאורך זמן והקהילה נסגרה רשמית.
הבולשת חוקרת
הבולשת חוקרת הוא סרט פשע ישראלי משנת 2000 בבימויו ובהפקתו של מרק רוזנבאום לפי תסריט של חיים מרין, עם אקי אבני, משה איבגי ואסנת פישמן בתפקידים הראשיים.
הסרט הופק בתקציב של כ-600 אלף דולר, שחולקו מומן על ידי השותפות המוגבלת להפקת סרטים "דלין", שבשליטת משפחת רוטלוי.
עלילה.
הסרט הוא סיפור על חוקר משטרה שאפתן, המקבל מידע אנונימי כי עבריין, זמר מזרחי לשעבר עומד מאחורי שורה של מעשי שוד. הוא עוצר אותו ומתחיל בחקירה אינטנסיבית. במהלך החקירה הוא מתאהב באשתו של העבריין. החקירה הופכת לאובססיה פרטית שלו.
תקציר העלילה.
היהלומן אברמוב (מרק רוזנבאום) יוצא מביתו עם תיק עמוס ביהלומים ותכשיטים, ונשדד באופן ברוטלי על ידי שני עבריינים שפניהם מכוסים בקסדות. הוא נפצע קשה ומת אחר כך בבית החולים.
המפקח מיכה שטיין (אקי אבני) מקבל שיחת טלפון אנונימית הקושרת את שלום שלום (משה איבגי), זמר מזרחי, לשוד. הוא עוצר את שלום ומנסה לשבור אותו באמצעים שלא מקובלים על מפקדיו פקד אוחנה (דוד דנינו) ומפקד התחנה (ינקול גולדווסר).
שלום נשוי לזוהר (אסנת פישמן) אך בוגד בה עם חברתו סילבי (אסי לוי). הוא חוקר את זוהר ותוך החקירה הוא נמשך אליה אך היא מסרבת להצעותיו.
בין מיכה לשלום מתנהל משחק של חתול ועבר אך שלום לא נשבר ומהתל כל הזמן במיכה שחמתו הולכת וגוברת. גם מסילבי אינו מצליח לסחוט הודאה.
מתברר שאת השוד עשו שני העבריינים מומי (חיים רנן) ורובי (אייל רוזלס). הם העבירו את השלל לסילבי וזו העבירה אותו לשלום. הם מפעילים לחץ כבד על זוהר שתסגיר היכן השלל ולבסוף רוצחים אותה.
מיכה לא מוכן להרפות משלום למרות אזהרות מפקדיו ביחד עם השוטר רוני (איציק ג'ולי) והשוטרת עדי (שרון זליקובסקי) הם מסיעים את שלום בלילה למקום שומם, שם מאלץ מיכה את שלום להודות באיומי אקדח. שלום מצליח לתפוס את האקדח ולכוון אותו לעבר מיכה אך אין כדור בקנה. שלום מתחיל לברוח ומיכה יורה והורג אותו.
שערה חודרנית
שערה חודרנית (באנגלית: "Ingrown hair"), נקראת גם שערה הפוכה או שערה כלואה, היא שערה הצומחת מתחת העור. כתוצאה מכך נוצר ניפוח של העור, שעלול לגרום לפוליקוליטיס, (הצטברות מוגלה בזקיק השערה הגורמת לתהליך דלקתי מקומי).
גורמים.
צמיחת שערה מתחת העור מתרחשת כאשר שערה נשברת או נחתכת קרוב מאוד לגובה פני העור, כך שבתהליך הצמיחה עליה לעבור את שכבת האפידרמיס. השערה מתחילה לצמוח בזווית קלה, עד שהיא מגיעה לשכבת העור העליונה, אך אינה מצליחה לחצות אותה, ובמקום לפרוץ אל פני העור, היא נוטה ומוסיפה לצמוח בין שכבות העור.
צמיחת שערה הפוכה נגרמת עקב:
טיפול.
כצעד ראשון יש להרחיק את השערה הפגומה. לרוב ניתן לעשות זאת באמצעות חישוף קצה השערה ושליפתה על ידי מלקטת (פינצטה) וחיטוי האזור הפצוע באמצעות חומרי חיטוי. לחלופין, ניתן להשתמש בבנזואיל פראוקסיד, או בתכשיר המכיל חומצה סליצילית בריכוז נמוך, במריחה על אזור השערה, ובקומפרסים חמים. ניתן גם להיעזר בטיפול של קוסמטיקאי, אך במקרים של התפתחות פצע דלקתי מומלץ לפנות לרופא עור.
גביע העולם בכדורגל נשים 2019
גביע העולם בכדורגל נשים 2019 (באנגלית: 2019 FIFA Women's World Cup) הוא גביע העולם בכדורגל נשים השמיני שארגנה פיפ"א. הטורניר נערך בצרפת, החל מ-7 ביוני והסתיים ב-7 ביולי 2019. גביע עולם זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו באפריל 2017, שבהם שיחקו 144 נבחרות לאומיות.
בחירת המארחת.
באפריל 2014 הגישו חמש נבחרות את מועמדותן לאירוח משחקי הגביע, אך לאחר חצי שנה נותרו שתי מתמודדות: צרפת וקוריאה הדרומית. מועד הגשת המועמדות היה באוקטובר 2014. במרץ 2015 נבחרה צרפת לארח את התחרות, וכן את גביע העולם בכדורגל לנשים עד גיל 20 שנערך ב-2018.
מוקדמות הגביע.
באוקטובר 2016 הודיעה פיפ"א על מספר המקומות בטורניר לפי אזורים. בשלבי המוקדמות התחרו 144 נבחרות משמונה אזורים על 24 מקומות בטורניר לפי הסדר הבא:
אצטדיונים.
הערים שנבחרו לארח את המשחקים הן ליון, פריז, ניס, מונפלייה, רן, לה האבר, ואלנסיין, ריימס וגרנובל.
מבנה הטורניר.
מבנה משחקי גביע העולם 2019 זהה לזה של גביע העולם שלפניו. התחרות מחולקת לשני שלבים: שלב הבתים ושלב הנוק אאוט.
בשלב הבתים שובצו הנבחרות לשישה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת עורכת משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה משחקת כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג יקבעו 16 הנבחרות אשר ימשיכו לשלב שמינית הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית יעלו לשמינית הגמר יחד עם ארבע הנבחרות מהמקום השלישי בעלות המאזן הטוב ביותר, הנבחרות מהמקום השלישי בעלות הדירוג הנמוך ואלו מהמקום הרביעי יסיימו את דרכן בטורניר.
במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן יקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר:
חוקים וטכנולוגיות חדשות.
בשנה זו נכנסה בפעם הראשונה במסגרת גביע העולם לנשים טכנולוגיית שופטי הווידאו (VAR) המסייעת לשופטת המשחק באחד המקרים הבאים:
כמו כן, בשנה זו נכנס לתוקפו חוק חדש המחייב את השוערת לעמוד עם רגל אחת (לפחות) על קו השער ברגע הבעיטה במסגרת בעיטות עונשין. הדבר בא לידי ביטוי במחזור השלישי במסגרת בית א', בו זכתה צרפת לבעיטה חוזרת לאחר ששוערת ניגריה נאדוזי (Chiamaka Nnadozie) עמדה עם שתי רגליה מחוץ לקו השער ברגע הבעיטה של רנר (Renard).
הגרלת הבתים.
קביעת ראשי הבתים התבססה על הדירוג העולמי של פיפ"א ועל הישגים קודמים. בהגרלה היו גם שיקולים גאוגרפיים, דהיינו שלא יותר משתי נבחרות מאותה קונפדרציה יהיו באותו בית, למעט הנבחרות האירופיות, שבמקרה שלהן יהיו עד שתי נבחרות בכל בית.
טקס ההגרלה התקיים ב-8 בדצמבר 2018 בצרפת.
שלבי ההכרעה.
בשלבי ההכרעה, אם משחק מסתיים לאחר 90 דקות ללא הכרעה, תוספנה הארכה של 30 דקות (15 דקות לכל "מחצית") שבמהלכה כל נבחרת תוכלנה לבצע חילוף אחד נוסף (רביעי). אם גם לאחר 30 דקות ההארכה המשחק מסתיים ללא הכרעה, המנצחת תיקבע בדו-קרב בעיטות הכרעה.
בשלב שמינית הגמר ("16 האחרונות") יצטרפו לשני המקומות הראשונים בכל בית גם ארבע הנבחרות שיסיימו במקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר, והן ישחקו נגד מנצחות בתים א', ב', ג' ו-ד'. שיבוץ העולות מהמקום השלישי נגד מנצחות הבתים א'-ד' ייקבע לאחר סיום שלב הבתים לפי האלגוריתם הבא:
כובשות השערים.
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 146 שערים ב-52 משחקים (ממוצע של 2.81 שערים למשחק). להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו חמישה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
6 שערים
5 שערים
4 שערים
ז'אק לזרוס
ז'אק לזרוס (בצרפתית: Jacques Lazarus; 2 בספטמבר 1916 - 7 בינואר 2014) היה קצין בצבא הצרפתי עד לכיבושה של צרפת על ידי גרמניה הנאצית, ממנהיגי הצבא היהודי שהיה חלק מתנועת ההתנגדות הצרפתית בצרפת במהלך מלחמת העולם השנייה, ופעיל פוליטי ותרבותי לקידום רווחתה של יהדות אלג'יריה לאחר שנת 1948 ובמיוחד בתקופת מלחמת העצמאות של אלג'יריה בשנים 1954–1962.
ביוגרפיה.
לזרוס נולד בעיירה פאיירן בשווייץ להורים יהודים ממוצא אלזסי.
עם תום מלחמת העולם הראשונה חזרה משפחתו של לזרוס לצרפת, ולזרוס התגייס לשורות הצבא הצרפתי, בו שירת עד חתימת הסכם שביתת האש בין צרפת לגרמניה והקמת ממשלת וישי בשנת 1940 אז שוחרר מצבא עקב יהדותו. בשנת 1943 התמנה למנהיגה של תנועת התנגדות יהודית חשאית "הצבא היהודי" (Armee Juive). ב-17 ביולי 1944, במהלך שליחות סודית לבריטניה, נעצר לזרוס, ונשלח לאושוויץ יחד עם 50 עצורים נוספים ברכבת האחרונה שעזבה את פריז. ארבעה ימים מאוחר יותר, קפץ לזרוס מהרכבת ונמלט. לאחר תום המלחמה לזרוס פעל בדרכים שונות לקידום יהדות אלג'יריה. בשנת 1948 לזרוס נישא ליהודית שרקי, ילידת אלג'יריה, בתו של עזר שרקי, אחד ממנהיגי יהדות אלג'יריה. לזוג נולדו שתי בנות.
נפטר בפריז בגיל 97.
פעילותו של ז'אק לזרוס.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, במאי 1946, נסע לזרוס לאלג'יריה במטרה לגייס יהודים צפון אפריקאים ל"ליגה הימית היהודית" (Jewish Maritime League). בהמשך חזר לאלג'יריה, ופתח שם את בתי הספר הראשונים של רשת אורט. ב-1948 ייסד ושימש כעורך ראשי של העיתון Information Juive, שעסק בנושאים יהודים ובמצב הקהילה במשך מלחמת אלג'יריה. כעורך העיתון הוא הזמין אינטלקטואלים יהודים אלג'יראים וצרפתים לכתיבה בנושא תחיית הזהות היהודית-אלג'יראית ויהודית-צרפתית לאחר השואה.