מחסנים מסחריים נמצאים בבניינים גדולים באזורי תעשייה. הם מצוידים ברציפי העמסה למשאיות (או לעיתים לספינות); ולעיתים הסחורה מועמסת ישירות לנמל תעופה, נמל ימי או תחנת רכבת. לעיתים קרובות יש גם עגורנים ומלגזות המסייעות בשינוע הסחורה, שעל-פי תקני ISO מצויה על משטחי משא. בשל מורכבות ניהול מחסנים, הם דורשים לעיתים שימוש במערכת ניהול מחסן ממוחשבת. במחסנים כאלו יש לעיתים מערכת אחסון אוטומטית המאפשרת אחסון וליקוט של הפריטים באמצעות מערכת רובוטית.
בהתאם לסוג הסחורה או החומרים המאוחסנים בהם, מחסנים שונים נדרשים לעמוד בדרישות שונות, כגון בקרת טמפרטורה, בקרת לחות, איטום למניעת כניסה או בריחה של גזים שונים, ועוד.
הלחימה ברצועת הביטחון
לינדזי דאנקן
לינדזי דאנקן (באנגלית: Lindsay Duncan; נולדה ב-7 בנובמבר 1950 באדינבורו) היא שחקנית סקוטית זוכת פרס טוני.
ביוגרפיה.
דאנקן למדה בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת לונדון.
קריירה.
במהלך לימודיה השתתפה בכמה מחזות בתיאטראות קטנים, ומאוחר יותר, במהלך שנות ה-80, הופיעה גם במספר סדרות טלוויזיה. מאוחר יותר גילמה את דמותה של המרקיזה דה מרטיי במחזה "יחסים מסוכנים" בהפקת רויאל שייקספיר קומפני, לצדו של אלן ריקמן. המחזה הוצג בסטרטפורד אפון אייבון, בלונדון ובניו יורק.
בשנות ה-90 המשיכה דאנקן להופיע במקביל בסדרות טלוויזיה, בקולנוע ועל בימות התיאטרון. בין היתר, השתתפה בגרסה הטלוויזיונית של "אוליבר טוויסט", בסרט הקולנוע "מנספילד פארק" (בו גילמה תפקיד כפול) ובגרסה הקולנועית של "חלום ליל קיץ".
בשנת 2002 זכתה דאנקן בפרס טוני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, על תפקידה במחזה "Private Lives", מאת נואל קאוורד.
בין 2005 ל-2007 גילמה את דמותה של סרוויליה קפיאוניס בסדרת הטלוויזיה "רומא".
בשנת 2009 שיחקה דאנקן לצד דייוויד טננט בתפקיד אדלייד ברוק בפרק "מי המאדים" של סדרת המדע בדיוני הבריטית המצליחה "דוקטור הו".
מלבד פרס הטוני, זכתה דאנקן גם בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של קטלוניה בסיג'ס ב-1990 על משחקה ב-"The Reflecting Skin", ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע של ברטיסלאבה ב-2004 על משחקה ב-"AfterLife". כן הייתה מועמדת שלוש פעמים לקבלת פרס באפט"א.
בשנת 2013 גילמה את תפקיד אימו של טים בסרט "כל הזמן שבעולם". בשנת 2014 שיחקה בסרט "בירדמן" זוכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, בכיכובו של מייקל קיטון.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אליס מבעד למראה" בהפקתו של טים ברטון, ובכיכובם של ג'וני דפ ואן האת'וויי.
בשנת 2017 גילמה את אוולין אדלר בסרט "חיבור פשוט", בבימויו של מארק ווב. שיחקה גם בעונתה השלישית של סדרת המתח של HBO "הנותרים", בדמותה של גרייס. בשנת 2019 שיחקה בדרמה "לב שקט", שביים רוג'ר מיטשל (בין סרטיו נוטינג היל, אין סוף לאהבה), לצידן של סוזן סרנדון וקייט וינסלט.
חיים אישיים.
בשנת 2009 הוענק לדאנקן תואר CBE (מפקדת במסדר האימפריה הבריטית).
דאנקן נשואה לשחקן הילטון מקריי. לזוג בן אחד.
סילוקית
סילוקית הוא מסמך בנקאי אשר ניתן ללווה על ידי בנק מסחרי, בנק למשכנתאות או גוף מממן מורשה אחר בעת סילוק הלוואה.
בסילוקית מצוין: סכום ההלוואה, שיעור הריבית, סוג ההלוואה ולוח הסילוקין, הצמדה, סכום לסילוק, תאריך ההלוואה ותאריך מיועד לסיום. תאריך הנפקת הסילוקית הוא תאריך סילוק ההלוואה אלא אם צוין אחרת על ידי הגוף המלווה על גבי הסילוקית.
פדרו נונס
הימנעות ממס
שכונת מונטיפיורי
שכונת מונטיפיורי היא שכונה בתל אביב המשתרעת בין מרכז עזריאלי בצפון ובין רחוב יצחק שדה בדרום, ומנתיבי איילון במזרח עד לרחוב המסגר ולדרך בגין במערב. השכונה הוקמה בשטחו של פרדס מונטיפיורי, שהיה הפרדס הראשון בארץ ישראל שניטע וטופל בידי יהודים.
פרדס מונטיפיורי.
בשנת 1842 רכש הרב יהודה הלוי מרגוזה, רבה של העיר יפו, יחד עם חכם אברהם פנסו וחכם יחיאל בכר, חלקת אדמה בגודל של 103 דונם על גדות נחל איילון (ואדי מוסררה), צפונית-מזרחית ליפו. הרב נטע על השטח פרדס ובו 5,310 עצים, מהם 2,210 עצי הדר. בבאר בפרדס הותקנה אנטיליה ונבנה בו מבנה שנועד לשמש כמחסן.
בשנת 1855 נרכש הפרדס על ידי משה מונטיפיורי ונקרא על שמו. במקום נספרו אותה עת 1,406 עצים, והוא הוחכר לאנשי חוות הר התקווה. עם חיסולה של החווה עבר הפרדס מיד ליד, וב-1894, לאחר מותו של מונטיפיורי, נמסר לידי חברת כל ישראל חברים, שמסרה אותו בתורה לטיפולה של הנהלת בית הספר מקוה ישראל.
בשנת 1922 נעקר הפרדס, ושטחו חולק ונמכר ב-1925 כמגרשים. אלה נרכשו בידי יהודים לא אמידים אשר הקימו במקום את השכונה. בשדרות יהודית מס' 12 בשכונה נותר אחד מהעצים האחרונים מפרדס מונטיפיורי. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 נעקר העץ בזהירות והועבר לגן הטרופי בגני יהושע, שם הוא עדיין מלבלב ונותן פירות.
ברחוב יוסף קארו 10 ישנם שני עצי תפוז מהפרדסים של השר.
השכונה.
השכונה הוקמה כשכונת מגורים עצמאית וירוקה ונודעה תחילה בשם "גנניה". ביוני 1943 צורפה לעיר תל אביב ונסללו בה כבישים ומדרכות. כן הוחלו בה כל החוקים שהתקיימו בתל אביב, בהם חוק שהגביל את דמי השכירות בשכונה. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 התפתח אזור תעשייה מדרום לשכונה. עם הזמן נכנסו מוסכים, מפעלי תעשייה זעירה לתוך השכונה ואף מכוני ליווי והימורים, למורת רוחם של חלק מתושבי השכונה, אשר דרשו הגדלת אחוזי הבנייה במגרשים כדי למשוך לשכונה דיירים אמידים, שיבנו ווילות ורבי קומות. משנת 1966 התלבטה העירייה בשאלה האם להפוך את השכונה כולה לאזור תעשייה, או לקבוע בו חלק למגורים וחלק לתעשייה, כאשר הנטייה הייתה להגדירה באופן רשמי כאזור תעשייה. בתחילת שנות ה-70, הוחלט לקדם תוכנית מעורבת, שכללה מגורים לצד מלאכה זעירה, לפחות לתקופת ביניים, וניתן אישור לבניית רב קומות ראשון בשכונה. בשנת 1973 קבעה הוועדה המחוזית, שהשכונה תיועד למלאכה ומשרדים, אך רק מסוגים שלא יפריעו לתושבים. שלמה להט, שנבחר לראש עיריית תל אביב בתחילת 1974 ביקש לקדם את הפיכת השכונה לאזור תעשייה, ובינואר 1976 קידמה העירייה תוכנית מתאר שהעדיפה עסקים בשכונה, אך מבלי למנוע לחלוטין בנייה למגורים. בשנת 1985 היו מחירי המשרדים בשכונת מונטיפיורי זולים יחסית לשאר תל אביב. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 החלה פריחה איטית של האזור, שהתבטאה במעבר של אמנים ואוכלוסייה צעירה לשכונה.
בעשורים הראשונים להקמתה ידעה השכונה מספר שיטפונות שנגרמו מקרבתה לנחל איילון. בשנת 1952 הוגבהו הקירות התומכים שבגבולה המזרחי של השכונה, ובכך הוסר האיום. לאחר שבקיר הישן נוצרו בקיעים הוחל בבניית קיר נוסף בסוף 1965. קירות אלו מפרידים עד היום בין השכונה לבין נתיבי איילון.
במרכז השכונה נמצא רחובה הראשי, שדרות יהודית, הקרוי על שם רעייתו של הנדבן, הליידי יהודית מונטיפיורי. בשכונה ממוקמים תיאטרון תמונע, המרכז הרוחני הודיה, המכינה הקדם אקדמית "רום פרט", המתמקדת בסיוע לסטודנטים בעלי לקויות למידה ובית יהדות וילנה. בשכונה התגוררו בעבר, הבמאי נתן אקסלרוד, המשורר יעקב רימון, המשוררת אלישבע והסופר יהושע בר יוסף.
הקלויסטרז
רמג'ט
השתמטות ממס
השתמטות ממס (או התחמקות ממס או העלמת מס) היא עריכת צעדים בלתי חוקיים שמטרתם הקטנת גובה המס (להבדיל מהימנעות ממס, שעניינה דרכים חוקיות להקטנת גובה המס).
בחוק הישראלי השתמטות ממס היא עבירה פלילית שעונשה מאסר, אך רבים מתייחסים אליה כנורמטיבית.
דרכי השתמטות ממס.
דרכי ההשתמטות ממס תלויות במאפייניו של המס. דרכים נפוצות להשתמטות ממס הכנסה הן:
בפסק דין פרומדיקו, הסבירה השופטת פרוקצ'יה כי בדיני המס קיים קו הבחנה בין "תכנון מס לגיטימי" לבין "התחמקות ממס" האסורה על פי החוק. התחמקות ממס והימנעות ממס שתיהן נועדו להפחית מס, אך המבדיל ביניהם הוא השוני באמצעים שנעשה בהם שימוש. הנמנע ממס ייזקק לאמצעים חוקיים בלבד וינקוט בראש וראשונה גילוי מלא ואמיתי של כל העובדות. המתחמק ממס ישיג את מטרתו בדרך של הפרת החוק, שעיקרה הסתרת עובדות והעלאת מצגי שווא. לדבריה, הגבול המפריד בין הימנעות ממס להתחמקות ממס הוא לעיתים דק, והוא יורד לשורש ההבחנה בין תכנון מס לגיטימי לבין התחמקות ממס שהיא אסורה ומהווה עבירה על החוק.
השפעה כלכלית וחברתית.
להשתמטות ממס השפעה כלכלית וחברתית שלילית:
ענישה על השתמטות ממס.
חוקי המיסים כוללים גם סעיפים העוסקים בענישה על השתמטות ממס. כנגד חשוד בהשתמטות ממס מוגש כתב אישום, על מנת שבית המשפט יפסוק בעניין ויקבע את העונש אם החשוד יימצא אשם. הליך זה אינו שונה מהמקובל בעבירות אחרות. לחלופין נערך הליך ייחודי לעבירות מס, והוא תשלום כופר - תשלום המוטל בהליך מנהלי על חשוד בהשתמטות ממס, על פי בקשתו של החשוד, בהתאם להחלטתה של ועדה המיועדת לכך.
בנוסף לענישה ישירה על השתמטות ממס, קיימים חוקים שמטרתם לצמצם את היכולת להשתמט ממס, והפרתם מאפשרת ענישה. בישראל חוקים אלה הם:
עין ביכורה
לס קלייפול
לסלי אדוארד "לס" קלייפול (נולד ב-29 בספטמבר 1963) הוא מוזיקאי, זמר, בסיסט, מלחין וסופר, המוכר כבסיסט וסולן להקת הרוק אלטרנטיבי פריימוס. סגנון הנגינה של קלייפול על גיטרת הבס משלב טאפינג, פריטת פלמנקו וסלאפינג.
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות.
קלייפול נולד בעיר ריצ'מונד שבקליפורניה וגדל בעיר אל סוברנטה שבקליפורניה, למשפחת מכונאי רכב. קלייפול החל לנגן על גיטרת בס בגיל צעיר ובין השפעותיו המוזיקליות ניתן למצוא את לארי גרהאם, טוני לוין, רוג'ר ווטרס, גדי לי, פול מקרטני, גיזר באטלר, בוטסי קולינס, סטנלי קלארק, ג'ון פול ג'ונס ואחרים.