התאים עוברים סלקציה חיובית - תאי האפיתל של הקורטקס נקשרים לאותם תאי T חיוביים. אם יהיה תא שלא יזהה את ה-MHC I או ה-MHC II, הוא ימות. יישארו רק תאים שהצליחו להיקשר לאחד מה-MHC-ים של תא האפיתל.
אקטיבציה ופונקציה.
זיהוי.
לאחר חדירת פתוגן לגוף, הוא מזוהה ונבלע על ידי תא דנדריט. הדנדריט לאחר הבליעה ינדוד לבלוטת הלימפה הקרובה דרך דרכי הלימפה. בבלוטת הלימפה הדנדריט יסנטז ויציג MHC II שבמרווח בין גלובין אלפא 1 לאלפה 2 מוצג האפיטופ המייצג את האנטיגן. בדרך כלל האפיטופ יהיה בגודל של 10 חומצות אמיניות, כאשר החומצות האמינות בעמדה 2,5,7,8 יבצעו אינטראקציה עם הדומיין המשתנה ב-TCR שהוא CDR3 (לא לבלבל את CDR3 עם CD3 המשמש כקו-רצפטור ל-TCR).
על מנת לייצר סינפסה אימונית מלאה בין ה-Th לתא הדנדריט יש צורך ברצפטורים נוספים. CD4 נקשר גם הוא ל-MHC II בעמדה אלפא 2 ואלפא 3. CD28 נקשר ל-B7.1 הנמצא על הדנדריט. הקשירה של CD28 מעבירה סיגנל שתפקידו למנוע שיתוק של הלימפוציט, מצב המכונה LAF 1 .Anergic מהלימפוציט יקשר ל-ICAM של הדנדריט. CD40 יקשר ל-CD40L הקשירה של שני הרצפטורים האלו מאפשרת אקטיבציה הדדית של המקרופג ושל ה-Th, ורצפטור חשוב נוסף הוא CD45 לרצפטור זה יש אפשרות לבצע זירחון תוך תאי על מנת להתחיל את הסיגנל.
לאחר שהתא המציג העביר את שני הסיגנלים, אחד ל-TCR ואחר ל-CD28 יתחיל הלימפוציט תהליך של אקטיבציה. בחשיפה שנייה של אותו לימפוציט לאנטיגן זהה יהיה צורך רק בסיגנל יחיד. זהו עוד מקום בו הזיכרון החיסוני בא לידי ביטוי.
העברת הסיגנל התוך תאי.
לאחר ש-TCR נקשר ל-MHC-II ו-CD4 נקשר ל-MHC, האנזים LCK, הנמצא בקצה הציטופלסמי של CD4, מזרחן את ה-ITAM הנמצא בקצה הציטופלסמי של CD3-gamma ושל CD3-epsilon, וכן את שרשרת zeta, הנקראת גם CD247. זירחונו של ITAM גורם ל-ZAP70 לעגון על ה-ITAM ולהפוך לאנזים מזרחן. לאחר ש-ZAP70 עובר אקטיבציה, הוא מזרחן את PLC-gamma, והופך אותו לאקטיבי. PLC ישתמש עם פוספוליפיד מהממברנה ויהפוך אותה ל-PIP-2 .PIP2 יהפוך לשתי מולקולות: DAG ו-IP3. שתי המולקולות משמשות כשליחים שניוניים. DAG נשאר צמוד לממברנה, מפעיל את PKC, הגורם בתורו להפעלה של NFkB. עם הפעלתו, נכנס NFkB לגרעין התא, וגורם לביטוי של גנים המקודדים לאינטרלוקינים. IP3 יגרום לשחרור של סידן מה-SER ולהפעלת calcenurin. כתוצאה מכך NFAT נכנס לגרעין וגורם לביטוי של גנים נוספים.
ZAP 70 יזרחן גם את LAT שדרך ras ו-rac יגרום ל-AP 1 להיכנס לגרעין. הפעלה של AP 1 תלויה גם בסיגנל מ-CD45. החשיבות של הסיגנל הזה הוא כי CD45 מעביר את הסיגנל החוץ התאי השני. ללא כניסה של AP1 לגרעין התא ייכנס למצב של anergy או ילך לאפופטוזה.
פרוליפירציה והתמיינות.
לאחר שהתא עבר אקטיבציה הוא מתחיל לעבור מיטוזות ולייצר קלוניות ובמקביל הוא יתמיין לתת קבוצות של Th. הלימפוציט האקטיבי מפריש IL2 ומציג רצפטור ל-IL2, לאינטרלוקין 2 יש אפקט אוטקריני על התא והוא יגרום לו להתרבות. מתווכים נוספים יקבעו לאיזה סוג של Th הוא יתמיין. בנוכחות של IFN gamma ושל IL2 התא יהפוך ל-Th1 לעומת זאת בנוכחות של IL4 הוא יהפוך ל-Th2.
תפקיד.
תאי T מסייעים, וכמעט אף פעם, לא תוקפים ישירות את הפתוגן אליו מקושר האנטיגן. תפקידם הוא להפריש חלבונים שיגרמו להפעלה של תאים אחרים במערכת החיסון הנרכשת לעבור אקטיבציה ועל ידי כך לווסת את פעילותה של המערכת החיסונית. Th1 מפריש IFN gamma ו-TNF alfa בנוסף ל-IL2 למתווכים האלו יש השפעה על CD8 לימפוציטים ולכן TH2 גורם להפעלה תאית של המערכת החיסונית. בנוסף INF gamma מעכב את Th2 ומונע את ההפעלה של לימפוציטים מסוג B. לעומתם Th2 מפרישים IL4 ו-5 וגורמים להפעלה של לימפוציטים מסוג B. תאים אלו יפרישו נוגדנים ויגרמו ל-HIR) humeral immune respond).
שדוגרפיה
שֶדוֹגְרַפְיָה (באנגלית: Shadowgraphy) היא שיטה אופטית המשמשת להבחנה בחוסר אחידות בהרכב חומרים, בתווך שקוף כמו אוויר, מים וזכוכית. זוהי אחת הדרכים לביצוע הדמיית זרימה. פירוש השם הוא בהלחם בסיסים מהשפה האנגלית: Shadow - צל, Graphy - רישום.
על אף שהאוויר שקוף, עין בלתי מזוינת אינה יכולה להבחין בהבדלים המתרחשים בחומר כגון: טמפרטורה, צמיגות, נוכחות גזים שונים והתפשטות גלי הלם. אמנם היות שהפרעות מעין אלו גורמות לשבירה של קרני אור, הן מטילות צל בקרבת הגופים. לדוגמה, זרמי אוויר חם העולים ממדורה, עשויים להיראות על פני הקרקע באור שמש כצל של עשן מיתמר.
רקע.
שימוש בצל המוחל מקרני השמש להבנת המתרחש בסביבה, אינו בסימן חידוש טכנולוגי, וניתן לומר שגילו כגיל הטבע. טורפים ימיים רבים מזהים את טרפיהם השקופים על פי היטל הצל שלהם על קרקעית האוקיינוס. באותו אופן יונקים ימיים גדולים שהפרש חום גופם ניכר על פני הסביבה, יהיו לזיהוי קל עבור הטורפים. הראשון לבחון את התופעה ולהמחיש אותה היה רוברט הוק ואחריו ז'אן-פול מארה העמיק וחקר את האש.
יישומים.
היות שלמיפוי ולהדמיית זרימה חשיבות גדולה במחקר ופיתוח נעשה שימוש רב בשדוגרפיה בהנדסת אווירונאוטיקה, בעירה, בליסטיקה, חומרי נפץ ובבדיקות עמידות זכוכית.
שדוגרמה.
על פי פ.ג'.פיינברג על תוצר טכניקת השדוגרפיה להיקרא שֶדוֹגְרַמָה (באנגלית: Shadowgram), כאשר פירוש המילה גרמה הוא תרשים, ציור. השדוגרמה איננה צילום ממוקד אלא צל מוטל של גוף. ההבדלים בעוצמות האור המוטל פרופורציוניים לנגזרת השנייה (לפלסיאן) של המקדם שבירה בחומר שקוף מסוים. מרחק גדול מדי בין הגוף הנבדק למשטח עליו מוקרן הצל, יניב צל מפוזר ומטושטש.
האריה שאהב תות
האריה שאהב תות הוא ספר ילדים מאת הסופרת והמשוררת הישראלית תרצה אתר. הסיפור פורסם לראשונה במסגרת ספרה של אתר "יעל מטיילת" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1971). בשנת 2003 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד מחדש כספר נפרד, מעוטר באיוריו של הצייר דני קרמן. הספר עובד להצגות ילדים שונות.
ראה אור בתרגום לערבית מאת רג'אא בכריה (رجاء بكرية).
תקציר הסיפור.
הסיפור מתמקד באריה המבקש לאכול תותים, ותותים בלבד, אך ביער שבו הוא גר אין תותים. בעוד שאמו הלביאה מנסה לשכנע אותו לאכול מאכלים אחרים, האריה מתעקש לאכול רק תות. כאשר ילדים מטיילים ביער ובאמתחתם תות, מבקש האריה לטעום מהמאכל, אולם הילדים נבהלים ובורחים מהמקום. האריה טועם מהתות שמצא בתיקיהם שנותרו מאחור ואוכל את כל התותים שהם השאירו, כתוצאה מכך הוא החליט שהוא לא אוהב תותים. החוויה משנה את גישתו של האריה ומאותו יום ואילך הוא אוכל בתיאבון את האוכל שנותנת לו אמו.
העקשנות.
הסיפור מצביע על חשיבותה של העקשנות, שהיא תכונה המסייעת בהתמודדות של ילדים עם מצבים שנדרש בהם מאמץ, ומביאה אותם שלא לוותר ולסגת מהפעולה. כן היא מצביעה על התפתחות עצמאית, ופיתוח אישיות אינדיבידואלית, בה הילד מפעיל שיקול דעת אישי ומביע את רצונותיו בנפרד מרצונותיהם של הוריו.
מוסר השכל.
כאשר ילד מתעקש על דבר מה, על אף שההתעקשות יכולה להיות מתסכלת עבור ההורה, יש לאפשר לו להתנסות וללמוד בעצמו ואף בדרך "הקשה", מה הדבר הנכון עבורו. עם זאת, קיימת ביקורת כלפי הספר על כך שהוא מחנך לקונפורמיות, בכך שבסופו של הסיפור האריה "...אוכל רק מה שאמא שלו מכינה ולא רוצה דברים שאין ... והוא כבר לא בוכה ולא מתנהג כמו טיפש".
ב-28 ביולי 2013 נחנך בחולון גן סיפור "האריה שאהב תות". ובו פסליו של אסף ליפשיץ.
בחירת נשיא מדינת ישראל
במסגרת בחירת נשיא מדינת ישראל בוחרת הכנסת את נשיא מדינת ישראל.
הליך בחירת הנשיא מוסדר ב. כל 120 חברי הכנסת רשאים להציע מועמד שהוא אזרח ישראל ותושב ישראל לתפקיד הנשיא. ההצבעה נערכת בין חברי הכנסת, והיא הצבעה חשאית, זאת על מנת להבטיח כי חברי הכנסת יצביעו לפי שיקול דעתם האישי, ולא לפי שיקולים מפלגתיים ולחצים קואליציוניים. ההצבעה החשאית גרמה למספר הפתעות בעבר. בשנת 1983 גבר חיים הרצוג על מועמד הקואליציה מנחם אלון, ובשנת 2000 ניצח משה קצב את שמעון פרס.
קובע כי על הנשיא להיבחר ברוב של 61 חברי כנסת, בין אם הוא מועמד יחיד, ובין אם מתמודדים מולו מועמדים נוספים. אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת. כך אירע בשנת 2000, כאשר בסיבוב ההצבעה הראשון קיבל משה קצב 60 קולות, לעומת 57 לשמעון פרס, ורק בסיבוב ההצבעה השני השיג קצב את הרוב הדרוש.
על פי תיקון מס' 9 לחוק, אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת שבה משתתפים רק שני המועמדים שקיבלו את קולותיהם של מספר חברי הכנסת הגדול ביותר בהצבעה הראשונה. המועמד שקיבל בהצבעה השנייה את רוב הקולות של חברי הכנסת המשתתפים בהצבעה ומצביעים בעד אחד המועמדים - הוא הנבחר; קיבלו שני מועמדים מספר קולות שווה, חוזרים על ההצבעה.
בשנת 2003 תוקן סעיף 8, ונוספה בו הוראה הקובעת כי אם גם בסיבוב שבו נותר מועמד יחיד הוא אינו מצליח להשיג את הרוב הדרוש, ההצבעה נדחית ב-30 ימים. במקרה זה, ניתן להציע מועמדים נוספים. מטרת התיקון להבטיח את בחירתו של הנשיא תוך תמיכה רחבה ככל האפשר של הכנסת, ולמנוע מצב שבו נשיא המדינה נבחר על ידי מיעוט של חברי הכנסת. הוראה דומה נקבעה במקביל גם באשר למבקר המדינה.
עם בחירתו, מתחיל הנשיא בכהונה אחת בת שבע שנים (לפי הלוח העברי). בעבר הייתה תקופת הכהונה חמש שנים, ולא הייתה הגבלה על מספר הכהונות, אך חוק היסוד תוקן בעניין זה ב-1998. מטרת התיקון הייתה למנוע הישנות המקרה שאירע בבחירת הנשיא באותה שנה, בהן מועמד נוסף (שאול עמור) הציג את עצמו לבחירה אל מול נשיא מכהן (עזר ויצמן).
נבחרת מלזיה
הבחירות לנשיאות
ניי-סיר-סן