האונייה יצאה ב-22 בינואר 1967 מהאי קימולוס בים האגאי עם מטען חימר גלמי למרסיי . ב-24 בינואר בשעה 20:40 נקלט שידור מצוקה מ"השלושה" שנקטע לאחר מסירת נתון קו הרוחב 40:25 צפון. אוניית הנוסעים של צים "מולדת" וכלי שיט של הצי האיטלקי והאמריקני ערכו חיפושים. ב-28 בינואר נמצאו שתי סירות הצלה ריקות. ועדת חקירה בראשות זאב הים (רב חובל) הגיעה למסקנה שכנראה חדרו מים למחסנים.
באונייה נספו 21 איש מהם 18 אנשי צוות ושלוש נשות ימאים שהצטרפו לבעליהן אשר שירתו באניה. בלוח ההנצחה רשומים שמות הישראלים: ר/ח אברהם בן יעקב הראל, ניסים בן שמואל אביכזר, חיים בן שמעון אזולאי, דן בן פריץ גרינפטר, שלמה בן סלמן זכריה, יהודה בן ישראל חנרין, יאיר בן משה כפרי, רעייתו סימה כפרי (קרמר), שלמה בן ראובן כץ, נפתלי בן שלום לוי, אביהו בן חיים למדני, יוסף בן עמרם סויסה, חיים בן בכור פיצון וזאב (וילי) בן שמואל שטאל.
א/מ מצדה.
אוניית צובר בדרכה מנמל אשדוד לנמל בלטימור עם מטען אשלג, טבעה באתר 31:58N 62:55W באוקיינוס האטלנטי ב-8 במרץ 1981. 24 מהמפליגים באונייה טבעו. בטבלת ההנצחה רשומים: ר/ח גרא בן משה לוין, יוסף בן מרדכי אביסדריס, רג'ב בן עלי אידריס, סלומון בן מרדכי אלימלך, מאיר בן יעקב אלקסלסי, דוד בן יעקב אלפסי, שלמה בן אברהם אלפסי, ציון בן יחזקאל אסלאן, יוסף בן משה בניטה גבריאל בן מכלוף בן שבת, אילן בן אפרים הורוביץ, ציון בן סימון ועקנין, בן ציון בן יששכר טורוק, שלמה בן מסעוד כהן, מנחם משה בן דוד לב, ישי בן עמוס סרוסי, מרדכי בן שלום קדוש, מיכאל בן שמואל קוצ'אק, יצחק בן יוסף שושי, דוד בן אליהו שטייר.
וכן שמותיהם של ארבעת אנשי הצוות הפיליפינים:
Jose Solla Rios, Julio G. Boavida, Oscar S. Vilareti and Miguel M. Cepida
מינרל דמפייר.
ב-22 ביוני 1995 התנגשה "מינרל דמפייר" באוניית הצובר הקוריאנית Hanjin Madras בדרכה מברזיל לנמל פוהנג בקוריאה הדרומית, עמוסה במטען של עפרת ברזל, במשקל של למעלה מ-160,000 טון. מינרל דמפייר טבעה על כל צוותה. בערכאת הערעור של בית המשפט לאדמירליות בבריטניה נקבע כי האונייה הקוריאנית הייתה אחראית לתאונה ביחס של 4:1 לעומת המינרל דמפייר.
בטבלת ההנצחה רשומים תשעת אנשי הצוות הישראליים: עמירם אטיאס, שאול בן טוב, אורי ברגר, יהודה חזן, דוד דינר, יצחק הרוש, פיליפ עירון, משה קול, ליאוניד קופליאנוב.
ימאים יחידים שטבעו מאוניות בלב ים.
הימאים שנספו מהאוניות שעל סיפונן שירתו:
הונצחו לאחרונה.
ימאים נוספים מצי הסוחר הישראלי שטבעו וקיבלו ביטוי באנדרטה המחודשת
הספינה עמנואל - ב-30 בינואר 1934, קבוצת צעירים ארץ ישראלים, בהנהגתו של אריה גרבנוב הפליגו בספינה קטנה ורעועה "עמנואל" עם מטען של חמר, מנמל פּוּל בדרום אנגליה לפיראוס ביוון. הספינה, על צוותה: אריה גרבנוב, בנימין לוין, אליהו רוזין, ושני ימאים זרים יווני וצרפתי, אבדה באוקיינוס האטלנטי, בסביבות כף פיניסטר (Cape Finisterre).
תקוה - אונייה של חברת ספנות בבעלות יהודית TRANSPORT &amp; SHIPPING CO PALESTINE. לשעבר אוניית המעפילים "פאסיפיק", טבעה ב-21 בינואר 1942, בסערה קשה כאשר התרסקה על הסלעים צפונית ללטקיה. בטביעה נספו החובל הראשון פאול קריגל, יעקב סלם מתל אביב, יורקו חובובסקי מחיפה, יעקב זילברמן מחיפה ויצחק ריטנר. שלוש גופות נפלטו לחוף ונקברו בבירות. גופותיהם של פאול קריגל ויצחק ריטנר לא נמצאו.
באותה סערה קשה ב-21 בינואר 1942 - התרסקו אל הסלעים באותו אזור וטבעו גם האניות: "חאפז אל-רחמן", "אלחנן" ו"עמטוס" אך ללא אבדות בנפש.
ימאים נוספים נעדרים שהונצחו לאחרונה באתר הם:
טימופיי קלאצ'וב
טימופיי סרגייביץ' קלאצ'וב (בבלארוסית: Цімафей Сяргеевiч Калачоў; נולד ב-1 במאי 1981 במוהילב שבבלארוס) הוא כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדת הקשר.
אחיו הבוגר דזמיטרי קלאצ'וב גם כדורגלן.
קלאצ'וב השתתף באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2004.
עוזי בן יצחק
עוזי בן יצחק הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, בעל צל"ש אלוף ועיטור המופת.
קורות חייו.
בן יצחק הוא בן קיבוץ כברי. התגייס לצה"ל והחל קורס טיס, אך נשר ממנו והתנדב לסיירת מטכ"ל, לאחר שרואיין ליחידה על ידי מפקדה, אברהם ארנן. לאחר טירונות צנחנים החל מסלול לוחם ביחידה והיה אחד החיילים הבולטים בצוות. עם סיום המסלול יצא לקורס קציני חי"ר, ובסיומו שב ליחידה והיה למפקד צוות מצטיין. הוא פיקד על צוות של היחידה במהלך ליל הבארות ובמהלך פעולת סמוע. על אחד המבצעים שבהם השתתף כמפקד צוות בסיירת עוטר בצל"ש אלוף, וב-1967 הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל שהומר לעיטור המופת. לאחר מכן עבר לחטיבת הצנחנים ושירת כמפקד פלוגה מבצעית, פלוגת מסלול, ומפקד פלחה"ן צנחנים. בשנת 1969, במבצע רביב, שימש כמפקד כוח תפיסת ראש החוף בצליחת התעלה.
בעקבות תאונת דרכים עבר הסבה לשריון, ושירת כמפקד פלוגה וסגן מפקד גדוד בחטיבה 401. במלחמת יום הכיפורים היה בלימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובמינוי חירום מפקד גדוד מילואים 409 של חטיבה 600. הגדוד בפיקודו התגייס בימ"ח בשדה תימן ונשלח לחזית המצרית במסגרת אוגדה 143. בשלב הבלימה ב-9 באוקטובר, הדף גדוד טנקים מחטיבה 14 המצרית במתחם "חמדיה" תוך כדי פגיעה ב-35 טנקי אויב. ביום למחרת נשלח הגדוד לכיוון תעלת סואץ, בשלב זה נפגע הטנק בו שהה ונהגו, אמנון אברמוביץ', נפצע קשה. בן יצחק החליף טנק והמשיך להילחם באזור תעוז "טלוויזיה". יומיים לאחר מכן לחם הגדוד בקרב החווה הסינית ובהמשך פיקד על הגדוד בקרבות במתחם "מיסורי".
לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 401, ובהמשך שירת כקצין אג"ם של אוגדה 162 ומפקד חטיבה 204. במלחמת לבנון הראשונה שירת כמפקד חטיבה 409, חטיבת מילואים מובחרת של הצנחנים. כוח "יוסי" החדיר לעומק השטח שבשליטת הסורים את חטיבת הצנחנים בפיקוד בן יצחק, דבר שיצר חיץ בין הדרג הקדמי לעורפי במערך הסורי. כל הכוחות שנכנסו למרחב עליו שלטה החטיבה, ובהם שרידי חטיבה 76 הנסוגים, כוחות חטיבה 47 וכוחות טנקי T-72 של חטיבה 81 מדיוויזיה 3 ואפילו מספר מסוקי קרב, נכנסו לשטח ההשמדה שיצרה החטיבה מעמדות במורדות המזרחיים של ג'בל ברוך, והושמדו בלי יכולת לדווח מה פגע בהם. במהלך הקרבות השתתפו הצנחנים במארב נ"ט והשמידו אחד עשר טנקים מדגם T-72 של הצבא הסורי.
ב-1983 הקים את מרכז אימוני הנ"ט (מרנ"ט), ובשנים 1983 עד 1985 פיקד על בסיס האימון ליחידות שדה (באלי"ש) ועל אוגדה 220. יצא ללימודים בארצות הברית, וב-1986 מונה לראש מטה פיקוד המרכז. השתחרר משירות הקבע ובאוקטובר 1988 מונה במסגרת שירות המילואים, למפקד אוגדת יהודה (720), שהייתה האחראית על הביטחון השוטף באזור חברון, בית לחם ופאתי ירושלים. מילא תפקיד זה עד יולי 1990. בנוסף שימש כמנהל בכיר בעמידר, החברה הלאומית לשיכון בישראל.
חיים אישיים.
בן יצחק נשוי לרונית. אחד מילדיו הוא עו"ד גונן בן יצחק, לשעבר אחד ממפעיליו של הנסיך הירוק, וממקימי תנועת המחאה "חוזה חדש" הידועה בשמה "Crime Minister".
ליאת הר לב
ליאת הר לב (נולדה ב-9 באוגוסט 1979 ברעננה) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת ישראלית, זוכת שני פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית הקומית הטובה ביותר על משחקה בסדרה הקומית "הפרלמנט".
ביוגרפיה.
הר לב נולדה ברעננה, הבכורה משתי בנותיהם של ורד (לבית וינברגר), מנהלת מכון קוסמטיקה, ואילן הר לב (עברות של הרצברג), סוכן ביטוח.
בנערותה הייתה חניכה בתנועת הנוער המחנות העולים. סיימה את הלימודים בתיכון אוסטרובסקי במגמת פיזיקה-מתמטיקה.
שירתה בצה"ל כמדריכת חי"ר בבסיס ליד ירוחם. למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב וסיימה בשנת 2004.
קריירת משחק.
קריירה בתיאטרון.
את תחילת דרכה עשתה בתיאטרון. היא השתתפה בהצגות "אונור" (2005), "קפה ערבה" (2006) ו"סינית אני מדברת אליך" בתיאטרון בית ליסין; "השתיקה" מאת אילנה וייזר-סנש ו"הצמא והרעב" מאת אז'ן יונסקו בתיאטרון חיפה (2005); "רביזור" בתיאטרון תמונע (2006); "מובטל נולד" בתיאטרון גבעתיים; בשנת 2007 השתתפה בהצגה "התיבה" ובשנת 2008 שיחקה בהצגה "הגיל הנכון לאהבה" מאת יאיר לפיד, בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2005 שיחקה בסרט הקצר של נדב לפיד "כביש".
קריירה טלוויזיונית וקולנועית.
את קריירת המשחק בטלוויזיה החלה בשנת 2006, כשגילמה את תרצה (בצעירותה) בסדרת הדרמה "חברות הכי טובות", שהתבססה על מחזה מאת ענת גוב באותו שם. בשנת 2007 השתתפה בסדרות הילדים "הפיג'מות בקפה קר-סול", "העיר שלנו" ו"המובילים", ובסדרה "החיים זה לא הכל". היא שיחקה גם בסדרה "החבר׳ה הטובים" בשנת 2002, בתפקיד החברה של אחות של שלומי.
פריצתה המשמעותית התרחשה בסדרת הקומדיה "רמזור", ששודרה החל משנת 2008 בערוץ 2 (קשת). הר לב גילמה בסדרה את דמותה של טלי, בת זוגו של אמיר (אדיר מילר). באותה שנה שיחקה בשעשועון הפארודי "חידון האשליות", שהפיק שי שטרן בערוץ 24 הישן.
בשנת 2009 השתתפה בתוכניתם של שרון טייכר וערן זרחוביץ' "שינויים בלוח השידורים" ששודרה בערוץ 10, בתפקיד מוריאל. בשנים הבאות המשיכה את שיתוף הפעולה עם הצמד, בין השאר ב"תוכנית הערב" ברדיו תל אביב וב"חותרים למגע" בגלי צה"ל. במסגרת התוכנית חיקתה את הדס שטייף בפרודיה על פינת הפלילים של "בוקר טוב ישראל", דמות אותה הביאה גם לעונה העשירית של "ארץ נהדרת".