Ride (בעברית: רכיבה או לרכוב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, "Paradise". השיר יצא לאור ב-25 בספטמבר 2012, כסינגל הראשון והיחיד מתוך המיני-אלבום. העטיפה של הסינגל מציגה את דל ריי על נדנדת צמיג, נועלת מגפי בוקרים וז'קט ג'ינס.
השיר הגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם ג'סטין פארקר שכתב עמה את השיר "Burning Desire". בנוסף לכך, עבור המיני-אלבום שהכיל בתוכו רמיקסים שונים של השיר, יצאה עטיפה שונה מזו של הסינגל. השיר הוא שיר בסגנון הסול-פופ. המבקרים טענו ש-"Ride" בעל דמיון מוזיקלי דומה לזה של זמרות כדוגמת אדל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-130 מיליון השמעות.
Bounce Back
Bounce Back (בעברית: להקפיץ חזרה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA UK.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
ב-26 במאי 2019, פרסמו ליטל מיקס בחשבון הטוויטר שלהן את המשפט "האם אתם מוכנים?", ומיד לאחר מכן רמזו כי הן עתידות להוציא שיר חדש בשם "Bounce Back". השיר הוא שיר בסגנון הטראפ, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליטל מיקס ב-14 ביוני 2019, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. הקליפ מתחיל כשכל הארבע לא זזות ובעצם מבצעות את אתגר בובות הראווה שהיה ויראלי בשנת 2016.
נכון ליולי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-22 מיליון צפיות.
יעל פישר
יעל פישר (נולדה ב-1953) היא פרופסור חבר במכללה האקדמית אחוה. משנת 2016 עד פברואר 2019 כיהנה כרקטורית המכללה.
ביוגרפיה.
אביה, יצחק אבני, יליד ברלין, שבגרמניה, עלה בעליית הנוער מגרמניה הנאצית לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933. היה מנכ"ל החברה הישראלית למדליות ולמטבעות וסמנכ"ל משרד ראש הממשלה.
סבה מצד אמה, היה האמן והצייר מאיר גור אריה. אמה, לאה אבני, ילידת ירושלים, היא דור שישי בארץ ישראל, הייתה אחות ראשית בבית החולים הדסה הר הצופים.
פישר נולדה וגדלה בשכונת רחביה בירושלים, למשפחה בת שלוש בנות ובן. בוגרת הגימנסיה העברית רחביה (סיימה ב-1971). הייתה שותפה לזכיית ישראל במדליית הזהב בריצת שליחות 4X100 במכביה השמינית שנערכה בישראל 1969. הייתה אלופת ירושלים בהתעמלות קרקע ומכשירים בשנת 1970. בצה"ל הייתה קצינת ח"ן וסעד (כיום התפקיד נקרא ת"ש) בסיני, ואחר-כך עברה לפיקוד ההדרכה; השתחררה בדרגת סגן. בתום שירותה בצה"ל למדה שנה במחזור הראשון של בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון. בשנים 1975–1978 למדה באקדמיה למוסיקה ולמחול על שם רובין בירושלים והיא בעלת תואר ראשון במחול. סיימה תואר שני (1991-1989) ושלישי (1998-1995) במינהל החינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודות התזה והדוקטורט עסקו במעורבות הורים בחינוך. מנחיה לדוקטורט היו פרופ' חיים אדלר ופרופ' יצחק פרידמן. בשנים 1982–1989 הקימה וניהלה בית-ספר למחול, במסגרת המרכז הקהילתי במועצה אזורית גדרות.
בשנים 1990–1996 הקימה ועמדה בראש המרכז לנוער שוחר מדע, אומנויות ומחוננים במכללה האקדמית לחינוך אחוה. בשנת 1996 הייתה למזכירה האקדמית הראשונה של אחוה, כשהמכללה נהפכה למוסד אקדמי. בשנים 1997–1999 פעלה כמנהלת משרד מישיגן/ישראל ושליחת קהילה ועליה בדטרויט, ארצות הברית.
לאחר שובה לישראל, חזרה ללמד כמרצה באחוה ובמקביל פיתחה וניהלה קורס ניסיוני להכשרת מנהלי בתי ספר במסגרת מכון הנרייטה סאלד בירושלים.
ב-2002 הייתה שותפה לפיתוח התוכנית לתואר שני במינהל מערכות חינוך במכללת אחוה זו הייתה המכללה הראשונה בישראל שהציעה תואר זה. ייעצה לרשויות מקומיות כמו גם לארגונים ממשלתיים בנושאים הקשורים לצמצום פערים דיגיטליים.
בשנת 2007 פיתחה את התוכנית המשולבת של תואר שני והכשרת מנהלים "מנהיגות בית ספרית" (תוכנית פיילוט של משרד החינוך) ועמדה בראשה עד לשנת 2009.
בשנים 2004–2005 שימשה ראש המכון ללימודים מקוונים במכללה. בשנים 2005–2010 עמדה בראש התוכנית להכשרת מנהלי בתי ספר במכללה האקדמית אחוה. בשנת 2010 זכתה בתעודת הצטיינות על הצטיינות יתרה לאורך זמן בהוראה. בשנים 2012–2016 הקימה ועמדה בראש בית הספר לתארים מתקדמים של המכללה, עם איחודה של המכללה האקדמית לחינוך עם המכללה האקדמית והמעבר למל"ג/ות"ת. ב-2016, ביחד עם פרופ' פרידמן פיתחה את המסלול לתזה במסגרת התואר השני למינהל מערכות חינוך במכללה, וזו היא התוכנית היחידה לתואר שני עם תזה בתחום מנהל מערכות חינוך במכללות האקדמיות. ייעצה לרשויות מקומיות בנושא חינוך.
בשנת 2000 התמנתה למרצה עם קביעות במכללת האקדמית לחינוך אחוה, ב-2003 התמנתה למרצה בכירה וב-2018 התמנתה לפרופסור חבר.
בשנת 2016 התמנתה לרקטור המכללה האקדמית אחוה. בפברואר 2019 התפטרה מתפקידה כמחאה עקב הגשת דו"ח שגוי של נשיאת המכללה פרופ' שוש ארד ובכיריה למל"ג ופעולה בניגוד לנוהלי המל"ג.
משנת 2003 היא חברת הוועד המנהל של איגוד תורת השטחות (FTA – Facet Theory Association) בשנים 2010–2013 הייתה מזכירה-גזברית של האיגוד.
משנת 2006 מרצה מתנדבת בצה"ל במסגרת תוכנית "אופקים", שיזמה פרופ' אפרת קס. בשנים 2007–2010 שימשה כיועצת החינוך של השר לענייני מיעוטים אבישי ברוורמן.
יעל פישר נשואה בשנית לד"ר רפי פישר, רופא שיניים ולה שתי בנות, מתגוררת ברמת אביב.
מחקריה.
מעורבות הורים בחינוך.
מחקריה הראשונים של פישר בהם החלה בתזה ובדוקטורט עסקו במעורבות הורים בחינוך בישראל. היא הכניסה לתחום את המושגים הזדהות וערות.
ספרה "אפשר גם אחרת" עוסק במעורבות הורים
ומובא בו התיעוד הראשון בישראל של סיפורי הצלחה של שותפות הורית בבתי הספר. הספר מאפשר להמיר את המודל התאורטי לתוכנית עבודה יישומית המתאימה לצרכיו של כל בית ספר. בעקבות הוצאת ספרה הרבתה להרצות בפני מנהלי וסגל בתי ספר והוזמנה לייעץ לרשויות מקומיות בנושא.
בנוסף הגדירה את המושג "מעורבות הורים" על פי תורת השטחות (Facet Theory)
ובכך יצרה גישה דו-ממדית מנקודת מבטם של כל השותפים: הורים, מורים, תלמידים וקובעי ומתווי מדיניות.
היא פיתחה מספר כלי מחקר לבחינת התפישות של מעורבות הורים.
היא ערכה ספר בנושא תורת השטחות בשיתוף פרופ' פרידמן
וערכה ספר נוסף בנושא עם פרופ' פול הקט (Paul Hackett) שעתיד לראות אור.
מצוינות בית ספרית.
לצד מחקריה על מעורבות ושיתוף הורים, פישר חקרה את נושא המצוינות הבית ספרית. היא פיתחה מודל תאורטי למצוינות בית ספרית שנבחן ויושם במוסדות החינוך. הניתוח הססטיסטי התבסס על תורת השטחות של פרופ' לואי גוטמן, אותה פיתחה לשדה החינוך בעזרתו של פרידמן.
המודל התאורטי של הפירמידה הוביל אותה לחקור את המצוינות הבית ספרית באמצעות יצירת סיפורי הצלחה, על כך כתבה ביחד עם ד"ר רויטל היימן את הספר, "הדרך למצוינות: סיפורי הצלחה של בתי ספר".
פישר כתבה מאמר המתמקד במאפיינים שתורמים למצוינות הבית ספרית.
המודל של מצוינות בית ספרית התבסס על המודל של ג'ים קולינס "גלגל התנופה מטוב למצוין" . המודל עורך הבחנה בין המושגים מצוינות והצטיינות. בנוסף להגדרה המחודשת של המושג מצוינות, המודל מאפשר את ישומה המעשי של התאוריה.
ערכי מורים.
פישר חקרה את מערכת הערכים של המורים, לצורך כתיבת קוד אתי למורים. בעזרת תורת השטחות תיארה את עולם הערכים של המורים שעמד בבסיס עבודתם החינוכית. עד אותה עת ערכים אלה הוגדרו בצורה חד-ממדית. מחקריה הראו שהערכים שמניעים את המורים הם מגוונים.
הכשרת מנהלי בתי ספר ותפישת מסוגלות.
פישר חקרה את המסוגלות המקצועית של מורים, מנהלים ושואפי ניהול. היא הראשונה שחקרה את המסוגלות העצמית המקצועית של שואפי ניהול בתקופת הכשרתם. היא בחנה את הנושא באמצעות תורת השטחות בשילוב סטטיסטיקה קונבנציונלית.
המחקר הצביע על חשיבות הכשרתם של מנהלי בתי ספר מתחילים.
תפישה אותה אימץ מכון אבני ראשה.
היא חקרה את הקשר בין מסוגלות מקצועית של מורים למעורבות הורית, תפיסת שילוב ותפיסת מצוינות ארגונית של גני ילדים. מחקרים אלה בוצעו בעזרת השימוש בניתוח משוואות מבניות (SEM).
כתבה מאמר על המניעים הגלויים והסמויים להצטרפות לוועדי הורים.
הניתוח הסטטיסטי התבסס על תורת השטחות.
לקריאה נוספת.
גביע ווינר בכדורסל 2010/2011
פורום קופנהגן
פורום קופנהגן (בדנית: Forum København) הוא אולם רב-תכליתי בקופנהגן, דנמרק.
היסטוריה.
באוגוסט 1925 ועדת הבנייה חתמה על בניית האולם, בספטמבר אותה שנה ראש ממשלת דנמרק תורוואלד סטאונינג הניח את אבן הפינה לבנייה.
בפברואר 1926 האולם נפתח לראשונה.
ב-1929 נערך בו תצוגה ארכיטקטית שבין היתר ארנה יאקובסן הציג את יצירותיו.
במהלך מלחמת העולם השנייה תנועת המחתרת הדנית "Holger Danske" הרסה את האלם המקורי, ב-1947 האולם נבנה מחדש.
ב-1997 גג המקום עבר שיפוץ מה שהוביל לשיפור ביכולות האקוסטיות של האולם.
ב-2003 נערך בו אירוויזיון הילדים הראשון.
ב-2005 אירח האולם את אירוע שיר היובל באירוויזיון.
בין האומנים שהופיעו בו וסטלייף וספייס גירלז.
Who'd Have Known
Who'd Have Known הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית לילי אלן, מתוך אלבומה השני, It's Not Me, It's You. השיר יצא לאור ב-30 בנובמבר 2009, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-39 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.