בסוף העונה ג'ון רוס, אליינה וכריסטופר מחליטים לעבוד יחד. מצבו הבריאותי של בובי מתדרדר ובעקבות זאת מחליט ג'יי אר לוותר על חלקו בחווה. כריסטופר ורבקה חוזרים. טומי מנסה לפגוע ברבקה והיא יורה בו בטעות. טומי מת ורבקה מקבלת עזרה ממקור לא ידוע בהעלמת הגופה. ג'ון רוס מציע לאליינה להינשא לו. מצבו של בובי משתפר והוא מגלה לג'יי אר שיש לו הוכחות נגדו ושבכוונתו לשלוח אותו לכלא. ג'יי אר מפיל את האשמה גם על ג'ון רוס שמוכן להודות באשמה בתנאי שאליינה לא תגלה אך היא שומעת אותו מהחדר הסמוך ומחזירה לו את הטבעת. אן משיגה לסו אלן וידוי של האריס על הסחיטה ובכך משכנעת אותה להמשיך להתמודד לתפקיד המושלת. ויסנטה נעצר על רצח מרתה דל סול. כריסטופר מחפש אחר טומי ועונה לטלפון מרבקה, אחותו האמיתית של טומי. הוא מתעמת עם "רבקה" והולך לאליינה וחושף בפניה שהוא עדיין אוהב אותה. פמלה בארנס מקבלת הזדמנות שנייה מאביה כדי לנקום במשפחת יואינג. ג'ון רוס הפגוע מתכנן לקחת את החברה מידיהם של כריסטופר ואליינה ולהכניס את ג'יי אר.
עונה 2.
פרקים 11–25 (15 פרקים). החלה ב-28 בינואר 2013 והסתיימה ב-15 באפריל 2013.
העונה השנייה נפתחת כאשר כריסטופר מנסה לקדם את השימוש במתאן ובמקביל ג'ון רוס וג'יי אר מתקדמים בתוכניתם להשתלט על החברה. האריס מספר לאן שבתם המשותפת, אמה, עדיין חיה ושהוא יספר לה היכן היא רק בתנאי שתמסור לו את כל הראיות שיש לה נגדו. רבקה חוזרת וחושפת בפני כריסטופר ובובי ששמה האמיתי הוא פמלה ברנס ושהיא בתו של קליף ברנס. פמלה תובעת את כריסטופר במטרה להשיג 30 אחוז ממניותיו בחברת אנרגיית יואינג. אן מגיעה לפגוש את בתה ומגלה שהיא לא רוצה קשר איתה. בובי נחוש לגלות יותר פרטים על בתם של אן והאריס ומגלה שהאריס ואמו חטפו את אמה כשהייתה תינוקת וגידלו אותה בחשאי. סו אלן מפסידה בבחירות לאחר שפרשת השוחד שלה מתגלה והיא מסתכנת בתביעה משפטית אך ג'יי אר נחלץ לעזרתה. לאחר שג'ון רוס ופמלה מצליחים לשחד את בקי, כריסטופר מקבל ראיות שמחזירות את השליטה לידיו. ג'ון רוס ופמלה שוכבים ובובי מגלה לאן את האמת על אמה. אן יורה בהאריס ובובי לוקח את האשמה עליו. האריס נכנס לקומה וכשהוא מתעורר אן מודה שהיא זו שירתה בו אך הוא מוסר הצהרה שזה היה בובי.
ג'ון רוס גורם לסו אלן להפעיל לחץ על אליינה לזרז את קדיחת הנפט ובמקביל משחד את מנהל העבודה של הפרויקט לשבש את הקצב. אליינה מעסיקה את אחיה לעבוד בפרויקט והוא עולה על התרמית ומפטר את מנהל העבודה שג'ון רוס שיחד. ג'ון רוס מחליט לחקור על דרו, אחיה של אליינה. רבקה מערערת את מעמדו של פרנק בחברה של אביה והוא פועל מאחורי גבה בכך שהוא מסייע לג'יי אר להפיל אותה. פרנק חושף את גופתו של טומי אך קליף נחלץ לעזרת ביתו ומסובב את האשמה ברצח טומי ובקי על פרנק. פרנק מתודה על הרצח הכפול בבית המשפט ומתאבד. אן מזוכה במשפט ובמקביל ויסנטה בורח מהשימוע שלו ומגיע לאיים על משפחת יואינג. ויסנטה מנסה לחטוף את אליינה יחד עם האב טיפוס לכריית מתאן אך הוא נורה ברגע האחרון על ידי דרו, אחיה של אליינה. כריסטופר ורבקה חותמים על עסקה בה כריסטופר יקבל משמורת משותפת על התינוקות וביטול נישואים בתמורה לעשרה אחוזים מהחברה. סו אלן עוזרת לג'ון רוס להשתלט על החברה בעזרת השתלטות על חלקה של אליינה.
עונה 3.
פרקים 26–40 (15 פרקים). החלה ב-24 בפברואר 2014 והסתיימה ב-22 בספטמבר 2014.
פרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר
פרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזה הוא פרס שנתי שמוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי. הפרס נוסד בשנת 1976 ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.
הפרס ידוע בשמו "השחקן הטוב ביותר" מאז 1993. לפני כן כונה הפרס בשם "שחקן השנה". בין השנים 1976 ל-1984 ושוב ב-1988 הוענקו שני פרסים לשחקן השנה. האחד לשחקן השנה במחזה חדש, והשני לשחקן השנה בהפקה מחודשת.
בנג'מין לי וורף
בנג'מין לי וורף (באנגלית: Benjamin Lee Whorf; 24 באפריל 1897 – 26 ביולי 1941) היה בלשן ומהנדס מניעת שרפות. וורף ידוע כתומך ברעיון ששינויים בין מבנים של שפות שונות מעצבים את הדרך שבה הדוברים תופסים וממשיגים (מפרשים באופן מושגי) את העולם. עיקרון זה נקרא לעיתים קרובות היפותזת ספיר-וורף על שמו ומורו אדוארד ספיר, אבל וורף קרא לרעיון "עקרון היחסיות הלשונית", משום שהוא ראה שיש לעיקרון זה השלכות דומות לתורת היחסות הכללית של איינשטיין.
וורף היה במקצועו מהנדס כימיה, אבל כשהיה צעיר גילה עניין בבלשנות. בתחילה הובילה אותו התעניינותו ללמוד עברית מקראית, אבל מהר מאוד עזב ולמד לבד את השפות הילידיות של מסו-אמריקה. חוקרים מקצועיים התרשמו מעבודתו וב־1930. הוא קיבל מענק כדי ללמוד את שפות נאוואטל במקסיקו. כשחזר הביתה הוא הציג כמה מאמרים רבי השפעה על השפה בכינוסי בלשנים.
דבר זה הוביל אותו להתחיל ללמוד בלשנות אצל אדוארד ספיר באוניברסיטת ייל, בזמן שהמשיך לעבוד בחברת ביטוח שריפות הרטפורד. בזמן ששהה בייל הוא עבד על תיאור שפת ההופי ועל בלשנות היסטורית של שפות יוטו-אצטקיות. הוא פרסם מאמרים רבי חשיבות רבים בכתבי עת מקצועיים. הוא נבחר להיות מחליפו של ספיר, בזמן שהאחרון יצא לחופשת מחלה ב-1938. וורף לימד בסמינר שלו על "בעיות בבלשנות של אינדיאנים אמריקאים". נוסף לעבודתו הידועה על יחסיות לשונית, הוא כתב סקיצה של דקדוק שפת ההופי, ומחקרים של דיאלקטים של נאוואטל. הוא הציע פענוח של הכתב ההירוגליפי של המאיה, ופרסם את הניסיון הראשון לשחזור שפות יוטו-אצטקיות.
אחרי מותו מסרטן ב-1941 נשמרו כתביו על ידי חבריו הבלשנים, שגם עסקו בהפצת רעיונותיו של וורף על היחס בין שפות, תרבות וקוגניציה. רבים מחיבוריו פורסמו בעשרות השנים הראשונות אחרי מותו. בשנות ה-60 יצאו דעותיו של וורף מן האופנה, ונעשו מושא לביקורת קשה על ידי חוקרים, שסברו שמבנים לשוניים משקפים בעיקר מאפיינים כלליים קוגניטיביים ולא הבדלים תרבותיים. המבקרים טענו שאת רעיונותיו של וורף לא ניתן לבחון, והם מנוסחים בצורה גרועה, וכי הם בוססו על נתונים שנותחו בצורה גרועה או לא הובנו.
בסוף המאה העשרים הייתה תחייה בהתעניינות ברעיונותיו של וורף, ודור חדש של חוקרים החל לקרוא את כתביו, כשהם טוענים שהמבקרים שקדמו להם עסקו ברעיונותיו האמתיים של וורף בצורה שטחית, או שייחסו לו רעיונות שמעולם לא הביע. התחום של יחסיות לשונית ממשיך להיות מוקד פעיל של מחקר בפסיכובלשנות ובאנתרופולוגיה בלשנית, והוא ממשיך לייצר דיון ומחלוקת בין תומכי היחסיות ותומכי האוניברסליזם. עבודתו האחרת של וורף בבלשנות – פיתוח מושגים כמו אלופון, קטגוריות נסתרות וניסוח חוק וורף בבלשנות היסטורית יוטו-אצטקית, זכו לקבלה נרחבת.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
בנג'מין לי וורף נולד ב-24 באפריל 1897 בווינת'רופ, מסצ'וסטס. אביו היה אמן, אינטלקטואל ומעצב. היו לבנג'מין שני אחים צעירים ממנו, ג'ון וריצ'רד. שניהם נעשו אמנים בולטים. ג'ון היה צייר בעל שם עולמי וריצ'רד היה שחקן קולנוע ובמאי. בנג'מין היה האינטלקטואל מבין השלושה ובגיל צעיר עשה ניסויים כימיים בציוד הצילום של אביו. הוא היה גם קורא נלהב והתעניין בבוטניקה, אסטרולוגיה ופרהיסטוריה של אמריקה התיכונה. הוא קרא את ספרו של ויליאם ה. פרסקוט "ההיסטוריה של כיבוש מקסיקו" כמה פעמים. בגיל 17 התחיל לכתוב יומן שבו תיעד את מחשבותיו וחלומותיו.
קריירה במניעת שריפות.
וורף סיים את לימודיו בMIT ב-1918 עם תואר בהנדסת כימיה, תחום בו ביצועיו האקדמיים היו בינוניים. ב-1920 הוא התחתן עם סיליה אינס פקהאם ונולדו להם שלושה ילדים. בערך באותה תקופה התחיל לעבוד כמהנדס מניעת שריפות (מפקח) בחברת ביטוח שריפות הרטפורד. הוא הצטיין בעבודתו. תפקידו דרש ממנו לנסוע למתקני ייצור ברחבי ניו אינגלנד ולבדוק אותם. וורף עזר למשוך לקוחות חדשים לחברת הביטוח בה עבד. הם העריכו את פיקוחו הקפדן ואת המלצותיו. באנקדוטה מפורסמת מעבודתו השתמש וורף כדי לטעון ששפה משפיעה על ההתנהגות השגרתית. וורף תיאר מקום עבודה בו אוחסנו מכלי בנזין מלאים בחדר אחד וריקים באחר. הוא אמר שבגלל האדים הדליקים המכלים הריקים יותר מסוכנים מהמלאים. העובדים נהגו בהם בפחות זהירות עד כדי כך שהם עישנו בחדר בו היו המכלים הריקים אבל לא בחדר עם המכלים המלאים. וורף טען שבדיבור יומיומי על חביות בנזין ריקות יש אדים דליקים נפיצים העובדים לא היו מודעים לסכנה בפניה עמדו כשעישנו ליד "החביות הריקות".
התעניינות מוקדמת בדת ולשון.
כשהיה צעיר כתב חיבור בשם: "למה זנחתי את האבולוציה". דבר זה גרם לכמה חוקרים לתאר אותו כמתודיסט אפיסקופלי אדוק שהתרשם מפונדמנטליזם ואולי תמך בבריאתנות. עם זאת במשך כל חייו התמקדה ההתעניינות של וורף בדת בתאוסופיה. כמה חוקרים טענו שהקונפליקט בין הנטיות הרוחניות והמדעיות היווה כוח מניע בהתפתחותו האינטלקטואלית של וורף, במיוחד במשיכה לרעיונות של יחסיות לשונית. כמה מכתבי היד שלו שלא פורסמו על רוחניות גם רומזים לכך שהוא הושפע מהלנה בלבצקי מייסדת האגודה התאוסופית שכתבה על אבולוציה קוסמית – אמונה הרואה בגלגול נשמות את מקור האבולוציה של הגזעים האנושיים לקראת צורות גבוהות יותר וורף אמר " מכל קבוצות האנשים אתם היה לי קשר, התיאוסופים נראו המוכשרים ביותר להתלהב מרעיונות – רעיונות חדשים".