בפברואר 2016, בגיל 25, יצא לאור אלבום הסולו הראשון של תומר ישעיהו, "אופניים חשמליים". עמיר לב הפיק מוזיקלית ובהקלטות השתתפו חברי להקת TREE. באותה שנה, בדצמבר 2016, הוציא גם את אלבומו השני, "בוידעם" (לו קדמו הסינגלים "ברזלים אבק", "את באת" ו"יום כיפור"). את האלבום הפיק ישעיהו ביחד עם רועי חרמון שגם ניגן בקלידים ובחצוצרה. בנוסף ניגנו באלבום הבסיסט אמיר שדות והמתופף שחר חזיזה, ושלושתם ממשיכים ללוות את ישעיהו בהקלטות ובהופעות. באוקטובר 2016 הוציא ישעיהו בוטלג בשם "שבשבת", המכיל גרסאות ראשוניות לשבעה שירים מתוך "אופניים חשמליים" והופיע לראשונה בפסטיבל האינדינגב.
בדצמבר 2017 הוציא את אלבומו השלישי "טריפולי", גם הוא בהפקתו של רועי חרמון. הסינגלים מהאלבום אשר יצאו לרדיו היו "כביש הערבה", "זמן פריז" ו"יום אחד", שאף נבחר לשיר השנה של כאן 88 לשנת תשע"ח.
בשנת 2018 השתתף ישעיהו בפרויקט "מכונת הזמן" של תחנת הרדיו כאן 88 וביצוע גרסת כיסוי ל"שיר העמק".
במאי 2019 הוציא בחברת התקליטים אנובה את האלבום "מונומנט", אותו גם הפיק יחד עם שחר חזיזה. לאלבום קדמו הסינגלים "שיר של קיץ", "עיר בלי ים" ו"משחקי קופסא".
בינואר 2020 הוציא את האלבום "מנואלה", בו מתארחים היוצרים דניאלה ספקטור (לה הפיק באותה שנה את אלבומה בהתחלה), יעל שושנה כהן, מגי היקרי, טל בן ארי וצוק דבוסק התורמים את המילים והשירה. צוק דבוסק גם מנגן על גיטרה בס ברוב שירי האלבום, יחד עם שחר חזיזה בתופים ובן אבגיא בקלידים.
במרץ 2021 הוציא את האלבום "אגם הלימון" בלייבל אנובה. לקראת צאת האלבום הופק בכאן 11 סרט דוקו-מוזיקלי על היצירה.
באוגוסט 2022 הוציא ביחד עם דויד ברוזה את השיר "סוסים יפים" שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
בינואר של אותה שנה הוציא את המיני-אלבום "בורמה". ביולי של אותה שנה הוציא עם אלון עדר אלבום משותף בשם "סוכר טלוויזיה".
ישעיהו נשוי לצלמת ענבל איל ולהם ילד אחד.
מילאן קימליקה
מילאן קימליקה (באנגלית: Milan Kymlicka; בצ'כית: Milan Kymlička, מילאן קימליצ'קה; 15 במאי 1936 - 9 באוקטובר 2008) היה מעבד מוזיקלי, מלחין ומנצח צ'כוסלובקי-קנדי.
היה ידוע בעיקר ביצירות מוזיקליות שיצר עבור סדרות טלוויזיה בשנות ה-90 של המאה ה-20; ביניהן מנגינות הפתיחה של סדרות הטלוויזיה המצוירות המלך בבר והדוב רופרט (Rupert Bear) וסדרות הטלוויזיה "Lassie" ו-"Little Men".
ביוגרפיה.
קמילקה נולד בעיר לואוני, במחוז אוסטי נד לבם, צ'כוסלובקיה.
בהמשך עשה תואר באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג ובקונסרבטוריון של פראג והיה תלמידו של המלחין והפרופסור למוזיקה הצ'כוסלובקי אמיל הלוביל (Emil Hlobil).
קריירה.
קמילקה החל את עבודתו כמלחין בארץ המוצא שלו ובשנת 1967 הפיק כ-20 סרטי קולנוע, מופעי בלט, קונצרטים, מופעי סולו לפסנתר ולרביעיית מיתרים.
לאחר האביב של פראג קימליקה היגר ב-1968 לקנדה והתיישב באונטריו, טורונטו.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 החל לעבוד כמעבד מוזיקלי ב-CBC (תאגיד השידור הקנדי). בשנת 1974 קיבל אזרחות קנדית. באותה שנה עיבד מוזיקלית וניצח את הפילהרמונית של המילטון בליווי זמר הפופ הקנדי איאן תומאס ועיבד מוזיקלית מספר משיריו של תומאס.
בהמשך עיבד מוזיקלית והלחין עבור סרטים, סדרות טלוויזיה ומעל 200 תסכיות ברדיו.
הוא הלחין מנגינות עבור סדרות טלוויזיה ביניהן סדרות טלוויזיה מצוירות לילדים כמו המלך בבר והדוב רופרט.
הוא נפטר בשנת 2008. עבודתו האחרונה הייתה "Závoj tkaný touhami" - חידוש לשיר "Twist in My Sobriety" מתוך אלבומה של הזמרת טניטה טיקרם, עם מילים אחרות מהמקור. השיר נכנס לאלבום "Ohrožený druh", ואותו אלבום זכה להצלחה רבה בצ'כיה והיה לנמכר ביותר בצ'כיה לשנת 2008.
פרסים.
בשנת 1990 זכה בפרס ג'יני על מוזיקת הרקע בסרט המלך בבר.
בשנת 1994 היה מועמד בפרס ג'יני על שתי עבודות: "Matusalem" ו-"La vie d'un héros".
בשנת 1996 זכה בפעם השנייה בפרס ג'יני על עבודתו בסרט המוזיאון של מרגרט (Margaret's Museum).
גזטה מתמטיקה
גזטה מתמטיקה (ברומנית: Gazeta Matematică) הוא כתב עת למתמטיקה ברומניה, הראשון מסוגו שהופיע בשפה הרומנית.
הא הוקם בשנת 1895 על ידי עשרה אקדמאים רומנים: המהנדסים יון יונסקו-ביזֶץ, וסילה קריסטסקו, ויקטור בלבן (שבחר בשם העיתון), מיכאיל רוֹקו, יון זוֹטוּ, בוגרי "בית הספר לכבישים ולגשרים" בבוקרשט (לימים האוניברסיטה הטכנית של בוקרשט), שאליהם הצטרפו גם אמנואיל דוידסקו, מאוריצ'יו קירנבאום, ניקולאיה ניקולסקו, טנקרד קונסטנטינסקו והמתמטיקאי אנדריי יואקימסקו, בוגר אוניברסיטה בצרפת.ֹ
היסטוריה.
התחלתה.
כתב העת מומן על ידי מייסדיו, כשכל אחד מהם תרם 20 ליי זהב. הגיליון הראשון יצא לאור ב-15 בספטמבר 1895, יום אחרי החנוכה החגיגית של הגשר "קרול הראשון" בצ'רנבודה. המוטו של כתב העת היה: "entuziasm, armonie, sacrificii continue, muncă dezinteresată" (התלהבות, הרמוניה, הקרבה עצמית מתמדת, עבודה שלא למטרת רווח אישי).
ההחלטה להקים את העיתון נפלה ב-4 באוקטובר 1894 בבית ברחוב מאניה ברוטארו 14 (כיום רח' גנרל ק. בודישטיאנו) בבוקרשט, שבו שכנו אז משרדי חברת הבנייה שבנתה את הגשר ומסילת הברזל פטשט-צ'רנבודה. בחברה זו עבדו חמשת היוזמים הראשונים של המיזם.
כתב עת דומה במקצת בשם "Recreații științifice" ("אתנחתאות מדעיות") מיסודו של ק. קלימסקו, הופיע קודם לכן בעיר יאשי אך רק לזמן קצר.
עם הכותבים המצטיינים הראשונים בגזטה נמנה גאורגה ציצייקה.
ספריית גזטה מתמטיקה.
ב-1901 שלח טראיאן לאלסקו לפרסום בה את המכתב המדעי המקורי הראשון.
באותה שנה הקימה הגזטה סדרת ספרים בשם "Biblioteca Gazetei Matematice" (ספריית גזטה מתמטיקה). הסדרה נחנכה עם "אוסף שאלות אריתמטיקה, אלגברה, גאומטריה וטריגונומטריה" מאת י. יונסקו, א. יואקימסקו, ג. ציצייקה, ו. קריסטסקו. אוסף זה פורסם בכמה מהדורות.
החברה למדעים מתמטיים ברומניה.
באוגוסט 1909, בישיבה שהתקיימה בכרם של יון יונסקו בוואליה קלוגריאסקה, החליטו עורכי העיתון על הקמת החברה "גזטה מתמטיקה". היא הוקמה בפועל ב-1 בספטמבר 1909 והיא הוכרה בחוק על ידי אספת הנבחרים של רומניה ב-5 באפריל 1910. שם החברה שונה מאוחר יותר ל"חברה למתמטיקה ולפיזיקה" ואחר כך ל"חברה למדעי המתמטיקה של רומניה" (SSMR, Societatea de Ştiinţe Matematice din România). חברה זו שהפכה לממלכתית בימי המשטר הקומוניסטי, ארגנה בשנת 1959, את האולימפיאדה הבינלאומית למתמטיקה בעיר ברשוב. המשטר הקומוניסטי
בהתחלה מנתה החברה "גזטה מתמטיקה" 21 חברים: 12 מהנדסים, כולל כמה פרופסורים בבית הספרה לגשרים ולכבישים (לימים המכון הפוליטכני בבוקרשט) ו-9 פרופסורים, שמרביתם לימדו באוניברסיטאות בבוקרשט, יאשי וקלוז'. מספרם הגיע עד שנת 1916 ל-49.
בימי הכיבוש הגרמני של בוקרשט עברה המערכת ליאשי. המלחמה גרמה לאבדתם של כותבים רבים. אחרי המלחמה רפורמץ מערכת החינוך בשנת 1929 שפגעה בחינוך הריאלי פגעה ברמת הידע של התלמידים.
לפי המלצתו של ציצייקה, הקים אובידיו צינו בשנת 1934 מוסף תרגילי מתמטיקה שנועד לתלמידי התיכון.
בניין הגזטה המתמטית.
בעקבות הצבעות בשני הבתים של הפרלמנט הרומני, בשנת 1924 הורה המלך פרדיננד להעניק לגזטה ולחברה גזטה מתמטיקה אכסניה משלה בחינם בקאליה גריביציי 158 (דרך גריביציי, כיום הבית 144). הבניין נחנך ב- יום ראשון 27 בינואר 1934.
ב-1935 התקיימו חגיגות מלאת 40 שנה לכתב-העת עם פרסום ספר הוקרה.
חגיגות היובל התנהלו ב-1945 בתום מלחמת העולם השנייה.
המשטר הקומוניסטי.
המשטר הקומוניסטי שהתחזק אחרי שנת 1946–1947 הלאים את בניין גזטה מתמטיקה בשנת 1950.
תפוצה.
בשנתה הראשונה, 1895, היו לגזטה 144 מנויים. למשך חמישים שנה כתב העת היה עסק רווחי. בשנת 1988 נמכרה ה"גזטה" ב-120,000 עותקים. אחרי חזרת רומניה למשטר דמוקרטי בשנת 1989 ירד מספר הגליונות בצורה ניכרת.
כיום, גזטה מתמטיקה מופיעה ברומניה בשתי סדרות:
מאמרים מ"גזטה מתמטיקה" סדרה B
מוזכרים וזוכים לביקורת עמיתים בכתב העת הגרמני לחינוך מתמטי "Zentralblatt für Didaktik der Mathematik".
דורותי קאונטס
דורותי קאונטס (באנגלית: Dorothy Counts; נולדה ב-1942) הייתה אחת מהתלמידים האפרו-אמריקאים הראשונים שהתקבלו לתיכון הארי הארדינג (Harry Harding High School) בשארלוט, מדינת קרוליינה הצפונית בארצות הברית. לאחר ארבעה ימים בלבד של הטרדות ואיומים על ביטחונה, נאלצו הוריה להוציא את הנערה מבית הספר.
האירוע.
בשנת 1956 הפנו ארבעים תלמידים אפרו-אמריקאים בקשה לעבור לבתי ספר לבנים. היה זה לאחר שעברה תוכנית במדינת קרוליינה הצפונית. מטרת התוכנית הייתה לעבור רק בהדרגה לאינטגרציה בבתי הספר, כדי לא לעורר את התנגדותם התקיפה של התושבים. ארבעה תלמידים התקבלו לבתי ספר במחוז.
ב-4 בספטמבר 1957, צעדה דורותי קאונטס, שהייתה אחת מהארבעה, לעברו של בית הספר התיכון הארי הארדינג. ההצקות החלו כבר בדרך לבית הספר, כאשר קראה אשתו של מנהיג האזרחים הלבנים לעברם של הבנים: "סלקו אותה מכאן!" ועודדה את הבנות לירוק עליה. דורותי המשיכה ללכת ללא תגובה, אך סיפרה לאמצעי התקשורת שאנשים רבים גם יידו אותה באבנים שנחתו לפניה וירקו על גבה. התמונה שצילם דגלאס מרטין את הצעירה הצועדת בתוך קהל לא אוהד - זיכתה אותו בשנת 1957 בפרס על תמונת השנה.