הוא מורכב משלושה עצי ברוש אשר מייצגים את הרוח החקלאית של התנועה ושני בתים המייצגים את ההתיישבות במרחב הכפרי. המספר הגדול יותר של העצים מייצג את הבחירה באיכות חיים ובחקלאות על פני התעשייה והבנייה.
עוד מצויים בסמל שבעה תלמים המייצגים את 7 עקרונות התנועה שנקבעו בשנותיה המוקדמות (מאוחר יותר נוספו עוד 2 עקרונות אך לא עודכן הסמל). שלל האלמנטים מאוחדים יחד לסמל אחד על ידי קשת (שמייצגת איחוד עקרונות רבים לתנועה אחת) ובסופה פרח אשר מייצג את שגשוג התנועה, פריחתה, השפעתה על חיי חניכיה ואת ערך ההגשמה. בצמרת הסמל מצוין שם התנועה (האיחוד החקלאי) ומתחתיו לאלמנטים מצוין הכיתוב "תנועת הנוער" המבדיל את הסמל מסמל התנועה המיישבת.
גליזה 1132b
גליזה 1132b (נקרא גם GJ 1132 b) הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף ננס אדום (גליזה 1132) ומרוחק 39 שנות אור (12 פארסק) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים מפרש. כוכב הלכת התגלה בשיטת ליקוי (טרנזיט) במצפה הכוכבים פרד לורנס וויפל בשנת 2015.
בעת הגילוי הצביעו החוקרים על כך שבלתי-ניתן לקיים חיים בכוכב הלכת, אולם הוא קר מספיק על מנת שתהיה לו אטמוספירה משמעותית. גליזה 1132b גם קרוב יחסית לכדור הארץ כדי שיהיה ניתן לחקור אותו ובכך הוא נחשב כמשמעותי עבור המחקר בחיפוש חיים מחוץ למערכת השמש, כמו כן מתוקף היותו מקיף ננס אדום יש אפשרות לחקור יותר טוב בשיטת הליקוי.
גליזה 1132b מוערך ככוכב לכת חם במיוחד מאחר שהקרינה מכוכב האם מגיעה לפי 19 מאשר לכדור הארץ, כך שטמפרטורת פני השטח שלו מגיעה ל-370 מעלות צלזיוס. במחקר שפורסם באפריל 2017 אושר לראשונה קיומה של אטמוספירה לכוכב לכת דמוי ארץ .
1080-1089 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1089 - 1080 לפני הספירה
1080-1089 לפנה"ס - תחילת עידן הברזל. רבים מהכוחות הגדולים של תקופת הברונזה באן מערבי של הים התיכון קרסו או נחלשו. במשך זמן זה צצו תרבויות חדשות, דוגמת האשורים במסופוטמיה, הישראלים, והפיניקים בלבנט.
עמק אימפריאל
עמק אימפריאל (באנגלית: Imperial Valley) שוכן במחוז אימפריאל בקליפורניה שבארצות הברית. העמק שוכן בדרום-מזרח דרום קליפורניה, ובו אזור עירוני שבמרכזו העיר אל סנטרו. העמק גובל במזרח בנהר הקולורדו, בחלקו בימת סלטון במערב. רחוק יותר מערבית שוכנים סן דייגו וגבול מחוז אימפריאל. מצפון עמק קואצ'לה, שיחד עם עמק אימפריאל מהווים את שקע סלטון, או אגן קואצ'לה, כמו גם קו הגבול בין המחוזות אימפריאל וריברסייד, ומדרום קו הגבול הבינלאומי בין מדינת קליפורניה בארצות הברית לבין מדינת באחה קליפורניה במקסיקו.
המרקם התרבותי של האזור ממזג בין תרבויות של ארצות הברית ומקסיקו, בשל ההיסטוריה של האזור והמיקום הגאוגרפי לאורך הגבול הבינלאומי. הכלכלה של עמק אימפריאל מתבססת על חקלאות.
העמק קיבל את שמו בהחלטה של חברת הפיתוח של קליפורניה במטרה למשוך מתיישבים לעמק. המונחים "עמק אימפריאל" ו"מחוז אימפריאל" הם שמות נרדפים בקרב המקומיים.
היסטוריה.
רוב העמק שוכן מתחת לפני הים ובשל אפקט מדבר צל גשם כמעט לא יורדים בו משקעים. בהיותו אחד האזורים הצחיחים ביותר ונטולי מקורות מים בארצות הברית הוא לא יושב עד המאה ה-19. חוקר הארצות מלצ'יור דיאס עבר במקום ב-1540, וחואן באוטיסטה דה אנסה (Juan Bautista de Anza) עבר במקום ב-1776. שנים אחר-כך, בעקבות מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, סיפחה ארצות הברית את חלקו הצפוני של העמק, בעוד שחלקו הדרומי נותר בשליטה מקסיקנית. יישובים קטנים קמו באזורים של אקוויפר טבעי בתחילת המאה ה-19 באתר של העיר מקסיקלי של ימינו, אבל התיישבות גדולה החלה רק בסוף המאה ה-19.
החל מאמצע ועד שלהי המאה ה-19 הציעו כמה אנשים, שבהם בלט אוליבר ווזנקרפט (Oliver M. Wozencraft; 1887-1814), לנצל את הטופוגרפיה ולהוביל מים להשקיה אל שקע סלטון באמצעות הטיה מבוקרת של מי נהר הקולורדו דרך הערוץ היבש של נחל האלאמו. את התכנון ביצע המהנדס צ'ארלס רוקווד (Charles Robinson Rockwood). על פי רעיונו הקים ב-1892 ג'ון ביטי (John. C. Beatty) את חברת ההשקיה של נהר הקולורדו (Colorado River Irrigation Company) ורוקווד שימש בה מהנדס ראשי. הניסיונות לגייס כסף לחברה החדשה כשלו, והתברר כי ביטי מעל בכספי החברה והיא פשטה רגל ב-1894.
רוקווד לא התייאש וב-1896 הקים את חברת הפיתוח של קליפורניה במטרה לגייס כסף, לבנות את התעלה ולמכור חלקות חקלאיות. ניסיונותיו לגייס כסף כשלו עד שב-1900 הוא פגש בג'ורג' צ'אפי, מהנדס ממוצא קנדי שהיה לו ניסיון רב במיזמי השקיה בקליפורניה. צ'אפי השתכנע בישימות של המיזם, הצטרף לחברה והשקיע בה 150,000 דולרים. העבודה על תעלת ההטיה החלה מיד, ועוד בטרם זרמו מים בה החלה החברה למכור בהצלחה חלקות באזור המדברי ששמו שונה לשם הקליט "עמק אימפריאל".
התעלה שכונתה תעלת אלאמו הושלמה תוך פחות משנתיים וכבר ב-1901 החלו לזרום בה מים, והחקלאות בעמק אימפריאל פרחה כצפוי. ב-1902 נוצרו חיכוכים בין מנהלי החברה לפיתוח קליפורניה וצ'אפי החליט לפרוש ממנה.
היווצרות ימת סלטון.
המים שזרמו בתעלה הכילו כמויות גדולות של סחף ששקע בתעלה ואיים לסתום אותה. ב-1904, בניסיון לפתור את הבעיה, הורה צ'ארלס רוקווד לפתוח פרצה בגדה של הנהר קולורדו, כשישה קילומטרים דרומית לשערי הכניסה המקוריים של תעלת אלאמו. החלטה זו הובילה לאסון. בתחילת 1905 הרסו שיטפונות עזים את הסוללות שהגנו על תחילת התעלה, והמים החלו לזרום בלא שליטה במורד התעלה כלפי שקע סלטון. ב-9 באוגוסט כל הזרם של הקולורדו סטה לתוך התעלה והחל להציף את קרקעית עמק אימפריאל. תוך נטילת הימור נואש לסגור את הפרצה ניסו צוותים של חברת הרכבות סאותרן פסיפיק, שמסילת הברזל שלהם עברה בעמק, לסכור את הקולורדו מעל לתעלה, רק על מנת לראות כיצד שיטפונות בזק הורסים את המבנה שבנו. נדרשו שנתיים, שבעה ניסיונות ויותר מ-3 מיליון דולרים עד שחברת הרכבות, חברת הפיתוח של קליפורניה והממשלה הפדרלית הצליחו לחסום סופית את הפרצה ולשלח את נהר הקולורדו בחזרה לערוצו הטבעי בדרכו אל המפרץ, אבל לא לפני שחלק מעמק אימפריאל הוצף ונוצרה ימה באורך 72 קילומטרים, ימת סלטון של ימינו.
עלויות תיקון הנזקים ודמי הפיצויים שנדרשה לשלם הפכו את חברת הפיתוח של קליפורניה לחדלת פרעון והיא פשטה רגל, וכל נכסיה עברו לחברת סאותרן פסיפיק. ב-1911 הקימו החקלאים של עמק אימפריאל חברת השקיה משותפת שנשאה את השם "נפת ההשקיה אימפריאל" (Imperial Irrigation District). עד 1916 רכשה חברת ההשקיה את כל הנכסים לשעבר של החברה לפיתוח קליפורניה מסאותרן פסיפיק וקיבלה על עצמה לתפעל את התעלה.
גאוגרפיה.
עמק אימפריאל משתרע לאורך 80 קילומטרים, מהקצה הדרומי של ימת סלטון דרומה לתוך מקסיקו, חלק משקע המשתרע מעמק קואצ'לה למפרץ קליפורניה. העמק שוכן כמעט כולו מתחת לפני הים – 72 מטרים מתחת לפני הים בקצה של ימת סלטון. האקלים המדברי שלו מאופיין בטמפרטורות קיצוניות ביום. העמק היה פעם חלק ממפרץ קליפורניה, ונותק ממנו בשל הסחף שנערם במניפת הסחף שבדלתה של הקולורדו ממשקעים שהקולורדו חצב בגרנד קניון. העמק, הגובל בדיונות חול והרים צחיחים, היה בלתי מיושב עד 1901, כאשר הושלמה כריית תעלת אלאמו שהזרימה את מי נהר הקולורדו לתוך העמק דרך מקסיקו. מי השיטפונות בשנים 1905–1907 הרסו את תעלות השקיה ויצרו את ימת סלטון, שכיום מקבלת את מימיה מהנהר ניו (New River או Río Nuevo) ומי נגר מהחקלאות. הנהרות בחלקו הדרומי של אגן ימת סלטון זורמים מדרום לצפון.
העמק גובל בנהר הקולורדו ממזרח, וחלקית בימת סלטון ממערב. רחוק יותר מערבית שוכן מחוז סן דייגו. מצפון עמק קואצ'לה, שיחד עם עמק אימפריאל מהווים את שקע סלטון, כמו גם קו הגבול בין המחוזות אימפריאל וריברסייד, ומדרום קו הגבול הבינלאומי בין קליפורניה בארצות הברית לבין באחה קליפורניה במקסיקו.
אקלים.
הטמפרטורות בקיץ עולות לעיתים קרובות על 38°C, אבל מסוף אוקטובר ועד אמצע אפריל הטמפרטורה היא נוחה יחסית, ולפעמים אפילו יכולה להגיע לטמפרטורות נמוכות בלתי צפויות במדבר. במהלך החורף יש בעמק בממוצע שמונה שעות שמש ביום, והוא מקבל יותר אור שמש מכל מקום אחר בארצות הברית.
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בעמק אימפריאל הייתה 9°C- ב-22 בינואר 1937. הטמפרטורה המרבית שנמדדה בעמק הייתה 49°C ב-28 ביולי 1995. הטמפרטורה המרבית הנמוכה ביותר הייתה 6°C ונמדדה ב-24 בינואר 1949, והטמפרטורה המזערית הגבוהה ביותר הייתה 33°C ב-30 ביוני 1946. הטמפרטורה החודשית הממוצעת הגבוהה ביותר הייתה 35.5°C באוגוסט 1969 והטמפרטורה החודשית הממוצעת הנמוכה ביותר הייתה 5.7°C בפברואר 1939.
ממוצע המשקעים השנתי כפי שנמדד במשך 85 שנים הוא 74 מילימטרים, כשיוני הוא החודש היבש ביותר. הפעם היחידה שירד שלג בעמק הייתה ב-12 בדצמבר 1932. השלג החל לרדת בשעה 08:45 בערב וב-5 בבוקר למחרת דווח על שכבת שלג בעובי 6 סנטימטרים.
אוכלוסייה.
באזור המטרופולין של אל סנטרו התגוררו ב-2008, על פי האומדן של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, 163,972 תושבים, והוא מקיף את כל מחוז אימפריאל. מרכזי האוכלוסייה העיקריים הם בראולי, קלקסיקו ואל סנטרו, שהיא מקום מושב המחוז.
במחוז אימפריאל חל הגידול היחסי הגדול ביותר בקליפורניה בין 2008 ל-2009, על פי משרד האוצר של קליפורניה. קצב גידול של 2.2% בין 1 ביולי 2008 ו-1 ביולי 2009. קצב הגידול של המחוז היה באופן עקבי בין עשרת הראשונים ב-58 המחוזות של קליפורניה במשך שש שנים.