לנווה שאנן גבולות טבעיים והם: במזרח - מורדות הכרמל אל עבר העמקים, בדרום - רכס אבא חושי המורם מעל פני השכונה ומסמן את גב ההר; במערב - נחל הגיבורים (ואדי רושמיה) היוצר קניון גדול שבעבר היה מכוסה חורש ובצפון - המורד המשתפל לעבר חליסה והעיר התחתית.
כיוונו הכללי של נווה שאנן הוא מצפון לדרום, והוא מורכב מגבעות עגולות, המקושרות ביניהן בוואדיות, למעט נווה שאנן הוותיקה - הבנויה על שטח מישור המשתפע מעט מזרחה. הגבעות הדרומיות הן הגבוהות ביותר, והן, כמקובל בחיפה, גם המאוכלסות בחתך סוציו-אקונומי גבוה יותר. האזור המיוער ביותר בנווה שאנן הוא "יער רמת-אלון" שבדרום, בין רמת אלון והטכניון. שלוחות ההר השונות יצרו הפרדה בין שכונות הרובע וכך הבנייה נעשתה לפי קווי גובה ובין שכונה לשכונה מפרידים גאיות המהווים שטח ירוק.
התחבורה בנווה שאנן היא חלק ממערכת התחבורה של חיפה-נשר, ונעשית על ידי אוטובוסים, מוניות שרות ורכבים פרטיים. העורקים הראשיים הם דרך חנקין ודרך שמחה גולן ממערב; הרחובות ניסנבוים (על שמו של ברוך ניסנבוים) – יד לבנים מצפון; דרך דורי (על שמו של יעקב דורי) ממזרח; רחוב האינטרנציונל מדרום ושדרות טרומפלדור והרחובות חניתה ושלום עליכם (על שמו של שלום עליכם) במרכז. מחלפים ותיקים קיימים על דרך חנקין במפגש עם רחוב האינטרנציונל ועם רחוב גוט לוין. בתוכנית הקמת רכבל מפרץ-טכניון-אוניברסיטה שישרת את הטכניון, בין הצ'ק פוסט והאוניברסיטה (דניה) תוך הקלה על גודש התנועה הקבוע בכיכר זיו.
כיכר זיו שבמרכז היישוב היא היום צומת ראשי בחיפה החולש על התנועה בין הצ'ק פוסט לאחוזה, ובין נשר ודניה לעיר ולהדר.
בדרך שמחה גולן נחנך ב-2010 "מחלף נווה שאנן" (ידוע גם כ"מחלף רופין") - פתח הכניסה המרכזי של "מנהרות הכרמל", מערכת גשרים ארבע-מפלסית המקשרת את הנכנסים והיוצאים למנהרה, שעמדה במוקד התנגדות מצד מתכננים ותושבי העיר.
כביש נחל הגיבורים שנפתח בדצמבר 2013, מאפשר לתושבי נו"ש לעקוף את שכונת הדר בדרכם לעיר התחתית.
שכונות נווה שאנן.
עיריית חיפה מחלקת את נווה שאנן לשני רבעים סטטיסטיים:
כל אחד משני הרבעים מחולק לתתי-רבעים, המתחלקים בחלוקת משנה לשכונות.
רובע נווה שאנן - יזרעאליה.
הרובע מחולק ל-3 תתי-רבעים: נווה שאנן, יזרעאליה ומורדות נווה שאנן.
מורדות נווה שאנן.
תת-הרובע "מורדות נווה שאנן" כולל בתוכו מספר שכונות בצפון נווה שאנן. שכונות אלה מיושבות בעולים ממגוון ארצות. בשנת 2007 התגוררו בתת-הרובע 14,890 תושבים המהווים כ-40% מסך תושבי נווה שאנן - יזרעאליה.
במורדות נווה שאנן נכללות השכונות הוותיקות חליסה ותל עמל שנבנו שתיהן לפני קום המדינה ממזרח לגשר הגיבורים ולאורך עורק התחבורה הראשי בין העיר התחתית ונווה שאנן, דרך יד לבנים, והרחובות המסתעפים ממנו. שכונת נוה פז יושבת בין דרך יד לבנים לחוף שמן. רחובה המרכזי, חטיבת כרמלי, ממשיך מזרחה ונפגש עם דרך יעקב דורי שבנווה שאנן.
נווה יוסף.
שכונה זו, הקרויה על שמו של יוסף ארדשטיין, מנהיג פועלים חיפאי בתקופת המנדט, נמצאת במורדות הצפוניים של נווה שאנן. השכונה תוכננה עבור משוחררי הבריגדה היהודית והוקמה בשנת 1949 כשכונה לחיילים משוחררים, הן משוחררי הצבא הבריטי והן משוחררי צה"ל. בתיה הראשונים היו בתים חד-קומתיים ובמהלך שנות קליטת העלייה ההמונית נבנו בה שיכונים רבי-קומות בעלי מספר כניסות. במסגרת בניית בנייני מגורים חדשים הופנו אל השכונה עשרות רבות של משפחות ממפוני ואדי סאליב כמו גם מאזורים אחרים. עקב מצבה הסציו-אקונומי צורפה השכונה לפרויקט שיקום שכונות. בשנות ה-90 הגיעו אליה עולים רבים מחבר המדינות.
נווה יוסף כוללת מגוון רב של אוכלוסיות שונות, ובהן תושבים ותיקים יוצאי ארצות צפון אפריקה, עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר ועולים מאתיופיה. גבולות השכונה הם: במערב שכונת תל-עמל, בצפון נווה פז, ובמזרח נווה גנים. לשכונה שתי כניסות, הראשונה מדרך יד לבנים, והשנייה מרחוב הרב משאש המובילה לרחוב הראשי בשכונה - רחוב ערד; בנווה יוסף מתנ"ס פעיל ומפותח, המקיים פעילויות לכל הגילים ומהווה עוגן חשוב בחיי השכונה, ולידו בית ספר תיכון דתי לבנות - עירוני ו', מרשת האולפנות אמי"ת, שנפתח ב-1965. עד שנת 2005, שבה עברה לקריית שמואל, פעלה בקמפוס של בית הספר גם מכללת שאנן, המכללה האקדמית הדתית לחינוך.
מתנ"ס נווה יוסף מארח מדי קיץ, מאז 2005, את פסטיבל נווה יוסף לתיאטרון קהילתי בשיתוף החוג לתיאטרון של אוניברסיטת חיפה.
נוה פז.
נוה פז הוקמה אחרי תל-עמל, ונמצאת בין דרך יד לבנים לבין חוף שמן. מדרום לה נמצאת שכונת נוה יוסף.
רחובה המרכזי הוא רחוב חטיבת כרמלי. אוכלוסייתה צעירה באופן יחסי, ובה ילדים רבים. הבנייה בה נמשכה בשנות ה-90 כדי לאכלס עולים רבים. בנוה פז פעלו עד 2009 שני בתי ספר יסודיים, "גבריאלי" ו"קישון", אך עם הצטמצמות הרשמתם של תלמידים הוחלט על סגירת בית הספר "קישון". בשכונה נמצאים גם סמינר למורים ולגננות ערביים, ומתקן גדול של חברת החשמל.
נוה גנים.
נוה גנים הוא שמה של שכונה שהוחל בהקמתה בתחילת המאה ה-21, המשתרעת בין נוה פז לנוה יוסף. בשכונה נמצאת ישיבת "אוהל יהושע" של חסידות בעלז.
נווה שאנן הוותיקה.
נווה שאנן ההיסטורית התרחבה מאז הקמתה בשנות ה-20 של המאה ה-20 ועד למלחמת העצמאות. השכונה כוללת את החלק המזרחי של שדרות טרומפלדור ואת הרחובות הגליל וחניתה והרחובות הרוחביים החוצים אותם. בתיה הראשונים הוקמו ב-1922, אולם תנופת הבנייה המשמעותית התחוללה בימי העלייה הרביעית ולאחר קום המדינה היא התפתחה וביססה את צביונה כשכונה של עובדים ומורים המזוהה עם הציונות הסוציאליסטית.
כבר בשנות ה-20 הוחלט לסלול כביש שיחבר את השכונה לחיפה. העבודה נמסרה לקיבוץ "השומר הצעיר ב'" של גדוד שומריה, שחבריו ייסדו את משמר העמק והיו מחוסרי עבודה עם תום סלילת הכביש חיפה - ג'דה.
ב-2007 התגוררו בנווה שאנן הוותיקה כ-10,860 נפש. בשכונה עומד מגדל המים, שהוא אתר מורשת, ומגוון בתי ספר וגני ילדים, ביניהם בית הספר היסודי "תל חי", שבו בנתה ההגנה 2 סליקים, וחטיבת ביניים ותיכון עירוני ג' על שם זלמן ארן. ארבעה בתי אבות נמצאים בשכונה. לרשות תושביה הדתיים של נווה שאנן עומדים שמונה בתי כנסת, בית ספר ממלכתי-דתי "רמב"ם", ישיבה גבוהה וישיבת הסדר אור וישועה, מתנ"ס דתי וסניפים של תנועות הנוער בני עקיבא ואריאל, לרשות תושביה החרדים עומדים מספר כוללים וישיבת "נחלת הלויים". בבית מועצת הפועלים נמצא בית הקולנוע "סינמה קפה עממי", מבתי הקולנוע האחרונים בחיפה שאינו בתוך קניון. "מחנה נו"ש" של המחנות העולים, הוא אחד משני מחנות של התנועה בנווה שאנן (השני ברמות רמז).
גן הבנים.
בשכונה הוותיקה בסמוך להצטלבות הרחובות הבנים-הגליל-התיכון-חניתה-אילת ניתן למצוא גן ציבורי בשם גן הבנים. הגן מחולק לשלושה חלקים עיקריים:
יזרעאליה.
שכונת יזרעאליה, שבה התגוררו ב-2007 כ-10,770 נפש, נבנתה לאחר פינוי המעברות ובה רבי-קומות וטורים של "בנייני רכבת". רחובה הראשי הוא רחוב אבא הלל סילבר. כאן נמצאים בתי הספר "דינור" ו"יזרעאליה", ו"בית אבא חושי" - מרכז תרבות גדול. ברחוב סילבר גם נבנו מגדלי המגורים הראשונים בחיפה (במספרים 111 ו-113), בשנת 1969 - גובהם 65 מטר. בפאתי השכונה נחנך ב-1980 גן "הספורטק", שלצורך הקמתו מולא ואדי רושמיה בפסולת חציבה במשך 4 שנים. לידו, במדרון הוואדי, נבנה ב-1999 ה"גרנד קניון", הגדול שבמרכזי הקניות בישראל, שהקמתו לוותה במחלוקת ציבורית.
בפאתיהן המערביים של יזרעאליה ונווה שאנן שכן מחנה צבאי בריטי אשר בו היו מוצבים חיילי הלגיון בזמן המנדט. לאחר מכן הפך מחנה זה לאחד מבסיסי חיל הים ולבסוף ננטש.
שם השכונה כשם החברה שרכשה את האדמות.
רובע רמות נווה שאנן.
הרובע מחולק ל-2 תתי-רבעים: זיו-רמת אלון ורמז-רמות ספיר.
תת-רובע זיו - רמת אלון.
נכון לשנת 2007 תת-רובע זה הוא ביתם של כ-9,720 נפש.
זיו.
שכונת זיו, המרכזית שבין שכונות נווה שאנן, הוקמה שנים אחדות אחרי הקמתה של נווה שאנן. בשנות ה-30 של המאה ה-20 עלה אבא זיו (נפטר ב-1946) מריגה, לטביה לחיפה, הקים (יחד עם יוסף כצנלבוגן) את חברת "בוני חיפה" ורכש כ-300 דונמים מערבים ומקהילת ציון אמריקאית ועליהם בנה שכונה. הבתים הראשונים אוכלסו בשנת 1936. הבנייה נמוכה ברובה, ומאופיינת בחצרות רחבות ובמרחק גדול בין בית למשנהו. רוב המבנים הם משנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 בתים רבים נרכשו, נהרסו ובמקומם נבנו בתים בעלי מספר קומות ולעיתים שני מבנים על אותו מגרש.
השכונה המורחבת כוללת את החלק המערבי של שדרות טרומפלדור, את הרחובות שלום עליכם וגלבוע, את רחוב ברל כצנלסון - המקיף את זיו בכעין חצי מעגל וכן את השכונות הקטנות "שחר" (בהקמתה נקראה "נאות שחר", לאחר מכן שונה שמה ל"רחבת בן-ארצי") ו"במסילה" ("שיכון סולל בונה"). במפגש שדרות טרומפלדור ורחוב שלום עליכם הייתה בעבר כיכר תנועה ובה מזרקה, אלא שעם הרחבת הכביש הועברה המזרקה לרחבת המרכז המסחרי הצמוד, ובהמשך בוטלה לחלוטין. הזיהוי של "כיכר זיו" נעשה עם הרחבה ועם הצומת.
הרחובות היוצאים מהכיכר, היינו שדרות טרומפלדור והרחובות שלום עליכם וברל, שימשו מאז ומתמיד כמרכז עסקים ראשי לנווה שאנן כולה, וניתן למצוא בהם סניפי בנקים, משרדים, בתי אוכל וחנויות מכל הסוגים. סמוך לכיכר שכן בעבר בית הקולנוע "זיו", שנסגר, וכן סופרמרקט שבמשך עשרות שנים השתייך לאגודה השיתופית "הצרכן" ונמכר לרשת "בר כל" החרדית.