לכל חבר סליפנוט יש מספר שמציין אותו, המספר של ג'ואי הוא #1 ואף על פי שג'ורדיסון מעורב בכל התהליכים שמתרחשים בסליפנוט ובמרדרדולס הוא הפיק רק אלבום אחד במלואו לכל להקה. אצל סליפנוט זה היה "live album9.0" הופעה חיה שצולמה ב-18 באוגוסט 2005 בתיכון בקרוגסדורפ, גוטנגה, שבו תלמיד דקר 3 אנשים והרג תלמיד אחד. בעקבות התקרית באותה ההופעה ג'ורדיסון הופיע בתור עצמו ללא מסכה.
Murderdolls.
בזמן שהיה בסיבוב הופעות עם סליפנוט לידום האלבום "IOWA" בפסטיבל של אוזי אוסבורן (ozzfest) ב-2001 ג'ורדיסון פגש שתי להקות שנקראו טריפ אייזן וסטטיק X (tripp eisen, static-x) ושוחח איתן על הקמת פרויקט צדדי מחוץ לסליפנוט.
ב-2002 ג'ורדיסון איחד מחדש את להקתו The Rejected ששינו את שמם ל-Murderdolls ג'ורדיסון הפך לגיטריסט של הלהקה המאוחדת. ויצר קשר עם Wednesday 13 מלהקת frankenstein drag queens from planet 13 כדי לנגן בבס. לבסוף wednwsday 13 עבר לשירה כשבינתיים בן גרייב אריק גריפין ואייסי סלייד השלימו את הרכב הלהקה. הלהקה חתמה חוזה הקלטות ב-Roadrunner Records ושחררו אלבום ראשון שנקרא "right to remain violent".
murdredolls חזרו באוגוסט 2002 עם אלבומם השני "beyond the valley of murderdolls" הלהקה השתמשה בסרטי אימה כמו "friday the 13th" ו-"night of the living dead" כהשראה למילות השירים. ב-30 באוקטובר 2002 Murdredolls ביצעה הופעת אורח בסדרה בפרק של הסדרה "דוסון קריק" שנקרא "living dead girl".
ניסיונות אחרים במוזיקה.
בשנת 2001 עבד על עיבוד לשיר "the fihgt song" של מרילין מנסון, והופיע בקאבר של מרילין מונסון לשיר "tainted love". מאוחר יותר באותה שנה מרילין חשף את העובדה שג'ורדיסון עובד איתו על אלבומו החדש "The Golden Age of Grotesque". ג'ורדיסון עבד איתו על סולו גיטרה אבל הוא לא נכנס לאלבום לבסוף.
בשנת 2004 ג'ורדיסון הופיע באלבום של להקת OTEP שנקרא "house of secrets" כשהוא מתופף ב-6 רצועות מן האלבום.
בשנת 2008 ג'ורדיסון עבד על העיבוד לשיר "drunk with power" של הלהקה puscifer והשיר נכלל באלבומם "v is foe viagra.the remixes".
ג'ורדיסון הופיע עם להקות אחרות אך ורק בסיבובי הופעות. בזמן שהתכונן ל-download festival בשנת 2004, המתופף של מטאליקה לארס אולריך אושפז בגלל מחלה מסתורית. הסולן של מטאליקה ג'יימס הטפילד חיפש מתנדב כדי להחליף את אולריך. סליפנוט הופיעה מוקדם יותר באותו הערב ולכ ג'ורדיסון התנדב למשימה ביחד עם דייב לומברדו מסלייר. ג'ורדיסון הופיע ב-10 מתוך 13 השירים שנוגנו באותו ערב וזכה לכינוי "גיבור היום" מאת חברי מטאליקה.
ג'ורדיסון הופיע גם עם להקת סטרייקון (satyricon) בסיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית מכיוון שהמתופף שלהם forst לא הורשה להיכנס למדינה, אבל סיבוב ההופעות הופסק לאחר זמן קצר כי שני חברי הלהקה היחידים שיצאו לסיבוב סטיינר גנדרסן וארנט גרונבך עמדו למשפט בגין ניצול מיני של מעריצה בטורונטו.
ב-2006 ג'ורדיסון הצטרף ללהקה ministry לסיבוב ההופעות שלהם שנקרא "masterba tour 2006" שכלל 60 הופעות לכל רחבי ארצות הברית וקנדה. הוא גם הופיע בקליפ שלהם לשיר "lies lies lies".
korn ביקשו מג'ורדיסון להופיע איתם אחרי שהמתופף שלהם דייוויד סילברה עזב את הלהקה. בזמן שהיה בסיבוב הופעות עם קורן ג'ורדיסון קבע שיא חדש ב-download festival בתור האדם היחיד בפסטיבל שהופיע 5 פעמים בפסטיבל של אותה שנה.
הוא גם הופיע בקליפ של קורן לשיר "evolution".
באוגוסט 2004 ג'ורדיסון היה מעורב ב-roadrunner united מסיבה של חברת ההקלטות Roadrunner Records כדי לציין את יום השנה ה-25 של החברה.
כאחד מארבעת ה"קפטנים" שכתבו והפיקו את האלבום לכבוד המסיבה הוא תופף ב-6 מהשירים וניגן בגיטרה ב-3 מהם. ג'ורדיסון אמר על החוויה "חשבתי שזה היה רעיון מצוין וממש התרגשתי לעבוד עם אמנים שאני מעריך ושמאוד הערכתי בזמן שהתבגרתי".
ב-2007 3 inches of blood ביקשו מג'ורדיסון להפיק את האלבום שלהם "fire up the blades".
ג'ורדיסון היה מעריץ של הלהקה ולכן כששמע שחברת ההקלטות מחפשת דמואים של מפיקים הוא אמר "אני הייתי הראשון שקפץ על המציאה הדבר היחיד שעבר לי בראש היה "אני רוצה להפיק את הלהקה הזאת!". הסולן של הלהקה אמר על ג'ורדיסון "הוא מפיק מדהים".
מסכה.
בליל כל הקדושים במהלך הנעורים שלו אמא של ג'ורדיסון הפתיעה אותו בכך שלבשה מסכת "קבוקי" לבנה.
כאשר סליפנוט החליטו ללבוש מסכות במהלך ההופעות ג'ורדיסון החליט להשתמש במסכה של אמא שלו "אם כבר מדברים על המסכה" הוא אומר" הדבר הזה פשוט ממש התאים לפנים שלי מכל בחינה, אלו פשוט היו הפנים שלי" המסכה כמו המסכות של חברי הלהקה האחרים, התפתחה במשך ההיסטוריה של הלהקה הגרסה השלישית שלה שנלבשה במהלך סיבוב ההופעות של vol 3 כללה "פרטים יותר מגוונים" אבל נשארה דומה למקור. השינוי הכי גדול של המסכה בא עם האלבום הרביעי של סליפנוט "all hope is gone" כשג'ורדיסון הוסיף "כתר שחור של קוצים, עם דם שחור מטפטף ממנו לאורך כל המסכה עם טפרים של פרנקשטיין".
אקספו 2010
אקספו 2010 (באנגלית: Expo 2010) הייתה תערוכה עולמית אשר נערכה בשאנגחאי בין התאריכים 1 במאי 2010 עד 31 באוקטובר 2010, במסורת התערוכות העולמיות והירידים הבינלאומיים המתקיימים מאז שנת 1851. נושא התערוכה העולמית בשנגחאי - "עיר טובה יותר - חיים טובים יותר" - העיד על מעמדה החדש של שנגחאי בתחילת המאה ה-21 כמרכז כלכלי ותרבותי בסין ובעולם.
התערוכה משכה אליה 73 מיליון מבקרים, מספר המבקרים הגבוה ביותר בהיסטוריה של תערוכות עולמיות, אף שביחס לגודל האוכלוסייה במדינה, תערוכת אקספו 67 נותרה כמובילה (בעת שביקרו בתערוכה שנערכה במונטריאול 50 מיליון מבקרים, בקנדה היו רק 20 מיליון תושבים)
במרכזה של הבניין הדני שתוכנן על ידי האדריכל ביארק אינגלס הוצב פסל בת הים הקטנה וזה הייתה הפעם הראשונה שהפסל עזב את מקומו הקבוע בקופנהגן.
הביתן הישראלי באקספו 2010, שהוקם על ידי משרד החוץ, תוכנן על ידי האדריכל חיים דותן עם המעצב פרוספר עמיר ועלותו 23 מיליון שקלים.
המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות
המערכה על ירושלים, סביבותיה והדרכים המובילות אליה נמשכה לכל אורכה של מלחמת העצמאות, החל משלב א' – מלחמת האזרחים, שפרצה למחרת קבלת ההחלטה באו"ם על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947, עבור בשלב ב' - פלישת מדינות ערב לתחומי ארץ ישראל המערבית ובכללם שטחי מדינת ישראל ביום הכרזת עצמאותה וממועד ההפוגה השנייה עת התייצבו גבולות הפסקת האש, שלימים נודעו בשם הקו העירוני, ועד הסכמי שביתת הנשק באפריל 1949, בעצימות נמוכה. בירושלים נהרגו כ-400 תושבים יהודים. היא הייתה אחד ממוקדי הקרבות המרכזיים במלחמת העצמאות, משום היותה, במילותיו של של דוד בן-גוריון, "נשמתה של ארץ ישראל...אחרת לא נהיה ראויים לשם עם ישראל". כשליש מהנופלים במלחמה כולה נפלו בסביבות ירושלים. במהלך מחציתה הראשונה של המלחמה היה חלקה היהודי של העיר נתון במצור חלקי, ומאמץ אזרחי וצבאי רב הושקע בהעברת אספקה אליה מהשפלה.
בראשיתה של המערכה התעמתו כוח המגן העברי וכוחות ערבים בלתי סדירים (מיליציות חמושות שנקראו ביישוב: 'כנופיות'), כאשר בתווך עומדים כוחות צבא ומשטרה בריטיים. לאחר ההכרזה על קום המדינה הלחימה הייתה בין כוחות צה"ל, שהוקם על בסיס כוחות ההגנה והפלמ"ח, לבין "הלגיון הערבי ("הלגיון הערבי של עבר הירדן")" הירדני והצבא המצרי. לצד כוחות צה"ל פעלו בירושלים כוחות עצמאיים של האצ"ל והלח"י, תוך שיתוף פעולה עם כוחות צה"ל, אך ללא קבלת מרותו המלאה עד לשלב בו פורקו המחתרות.
בלחימה בסביבות ירושלים נחלה ההגנה כישלון בקרבות מצפון, ממזרח ומדרום. יישובי גוש עציון מדרום לירושלים נכבשו על ידי הלגיון הירדני, ובעקבות זאת הוחלט לפנות את בית הערבה ומפעל האשלג שממזרח לעיר, ואת נווה יעקב ועטרות שמצפון לעיר. בלחימה במערב העיר נחל צה"ל ניצחון, השתלט על שטח רציף מירושלים ועד שער הגיא, ופתח את המעבר מירושלים אל מישור החוף והשפלה.
על אף הצלחת צה"ל בכיבוש שכונות ערביות במערב ובמרכז העיר ויצירת רצף שכונות בשליטה ישראלית, המערכה בעיר לא הוכרעה, והרובע היהודי במזרח העיר נכבש בידי הלגיון הירדני.
מהסכם שביתת הנשק עם ירדן באפריל 1949 ועד מלחמת ששת הימים, נחלקה ירושלים בין מדינת ישראל לבין ממלכת ירדן. קטע של הקו הירוק באורך שבעה קילומטרים חצה את העיר בין מזרחה, כולל הרובע היהודי לבין מערבה, מובלעת הר הצופים נותרה בידי ישראל. ארמון הנציב היה לשטח מפורז בשליטת האו"ם.
רקע היסטורי.
ירושלים של 1947 הייתה עיר מעורבת בה חיו יהודים לצד ערבים, כאשר שכונות יהודיות שוכנות בסמוך לשכונות ערביות, בפסיפס של שכונות, ומרכזי מסחר, מוסדות עירוניים ודרכי גישה משותפים לכלל התושבים. מרבית השכונות היהודיות החדשות התרכזו בצפון מערב העיר, והשכונות הערביות במזרח ובדרום. הרובע היהודי בעיר העתיקה היה מובלעת יהודית בתוך אזור ערבי צפוף, והדרך אל הר הצופים עברה דרך אזור יישוב ערבי. כבר במחצית המאה ה-19 היה רוב יהודי בירושלים וערב מלחמת העצמאות מנתה אוכלוסיית ירושלים היהודית כ־100,000 נפש (האוכלוסייה היהודית הכפילה עצמה במהלך תקופת המנדט הבריטי, אך חלקה מתוך האוכלוסייה היהודית הכללית בארץ ישראל ירד מ-50% ל-16% במהלך תקופה זו), בעוד האוכלוסייה המוסלמית מנתה כ־33,000 נפש, והאוכלוסייה הנוצרית כ־31,000 נפש. בתקופת המנדט הבריטי שימשה ירושלים כמרכז השלטון הבריטי בארץ, ועל כן הייתה בה גם אוכלוסייה בריטית וכוחות צבא ומשטרה גדולים.