ביוני 1991 בוטל חוק רישום האוכלוסין, שהיה אבן יסוד לחקיקת האפרטהייד מ-1959, על ידי ממשלת דה קלרק. ביולי של אותה שנה נפגשה משלחת INOCSA עם הוועד לענייני אפרטהייד ואולימפיאדה במטה הוועד האולימפי העולמי בלוזאן, שווייץ. הוועד האולימפי הכיר ב- INOCSA ב -9 ביולי 1991, ושמו שונה לNOCSA. NOCSA התחרתה לראשונה באולימפיאדת 1992 בברצלונה. הדגל הרשמי של דרום אפריקה וההמנון הלאומי "Die Stem van Suid-Afrika" היו מקושרים לעידן האפרטהייד, אך הקבוצה האולימפית התחרה תחת דגל ביניים והשתמשה ב"אודה לשמחה" של בטהובן כהמנון. כמו כן החליטה שלא להשתמש בסמלים של ספרינגבוקס (קבוצת הרוגבי של דרום אפריקה) או בצבעי ירוק וצהוב ששויכו לקבוצות ספורט לבנות. החלטות אלו לא היו פופולריות בקרב דרום-אפריקאים לבנים, וכפשרה הוחלט לאמץ את צבעים אלו כצבעי הנבחרות. בשנת 2004 התמזגה NOCSA עם גופי ספורט נוספים מדרום אפריקה כדי להקים את קונפדרציית הספורט האולימפי של דרום אפריקה (SASCOC).
תפקידו של הספורט בהתפתחות דרום אפריקה לאחר האפרטהייד.
לאחר בחירתו של נלסון מנדלה לנשיאות דרום אפריקה ב־1994, והסרת החרמות העולמיות שהוטלו על המדינה, החל מנדלה לקדם חברה שוויונית וצודקת ברוח פיוס בין הקבוצות האתניות השונות במדינה. הוא עשה שימוש בספורט ככלי להשגת מטרות אלו ולקידום מעמדה של דרום אפריקה בקהילה הבינלאומית.
העיסוק בספורט תרם לצמיחה אישית של אוכלוסיות מדוכאות, הביא למפגש בין קבוצות שונות שהופרדו שנים זו מזו ולאיחודן מאחורי אותם הסמלים, כמו כן ספורט כולל בתוכו שוויון מוחלט כחלק מחוקים מוגדרים, וכך אפשר את ביטול הפערים בין הגזעים במסגרת משחק באופן סימבולי. הספורט הסיט את המיקוד מהחיפוש אחר מחילה וצדק ביחסים בין הפוגעים לקורבנות והעיסוק בעבר, אלא עודד פיוס דרך אינטגרציה של אוכלוסיות אתניות וסוציו-אקונומיות שונות ושילובן בצורה שוויונית בחברה.
לדברי מנדלה:
"Sport has the power to change the world…it has the power to inspire. It has the power to unite people in a way that little else does. It speaks to youth in a language they understand. Sport can create hope where once there was only despair. It is more powerful than government in breaking down racial barriers." "לספורט יש את היכולת לשנות את העולם… היכולת לעורר השראה. לספורט יש את היכולת לאחד אנשים בצורה שמעט דברים אחרים יכולים. זה מדבר לצעירים בשפה שהם מבינים. ספורט מפיח תקווה איפה שלפני כן היה רק ייאוש. הוא יותר חזק ממשלות בפירוק מכשולים גזעניים." (טקס פרסי הספורט לשנת 2000, צרפת)
מנדלה האמין שהאוכלוסייה הלבנה בדרום אפריקה איבדה חלק גדול מזהותה, בין היתר את הדגל המשויך להם ואת הסטטוס המועדף שלה. מתוך הבנה זו, האמין כי יש לאפשר להם לשמור על חלק מהגדרתם העצמית.
עמדה זו הוא הובילה אותו לתמוך בפומבי בקבוצת הרוגבי הלאומית, הספרינגבוקס, שעד לאותה העת הייתה מקושרת עמוקות עם שלטון האפרטהייד והאוכלוסייה הלבנה, ולא הייתה אהודה בקרב האוכלוסייה השחורה. תמיכה זו קיבלה פרסום נרחב לקראת גביע העולם ברוגבי ב-1995, אשר אורח על ידי דרום אפריקה, והיה לאירוע הספורט הגדול הראשון שנערך במדינה לאחר סיום האפרטהייד. למעשה זה היה גביע העולם הראשון בו הורשתה דרום אפריקה להתחרות לאחר החלפת השלטון. תמיכתו של מנדלה בקבוצה גרמה לחלקים גדולים מהאוכלוסייה השחורה לעמוד מאחורי הקבוצה ומאחורי הסלוגן "קבוצה אחת, מדינה אחת". מנדלה נתן משמעות רבה למחווה זו והאמין כי יכולה לתרום להרמוניה בין הגזעים יותר מאשר שנים של שיחות בין דיפלומטים.
בטורניר עצמו זכתה דרום אפריקה לאחר שגברה במשחק הגמר על ניו זילנד בתוצאה 12–15. במהלך טקס ההכתרה שלאחר המשחק, מנדלה העניק את הגביע לקפטן הקבוצה פרנסואה פיאנר בעודו לובש חולצה של הספרינגבוקס לקול תרועות הקהל. פיאנר המשיך עם האווירה המאחדת בנאום הזכייה עצמו, והבהיר כי הקבוצה לא זכתה בגביע הודות ל-60,000 האוהדים אשר נכחו באצטדיון בלבד, אלא הודות לכל 43,000,000 הדרום-אפריקאים.
אירועים אלו נתפסים על ידי רבים כצעד משמעותי בפיוס בין הדרום-אפריקאים הלבנים והשחורים, כפי שניתן לראות בהתייחסות של פרדריק וילם דה קלרק, נשיא דרום אפריקה בין השנים 1989–1994, לאירוע – " מנדלה זכה בלבבות של מיליונים מאוהדי הרוגבי הלבנים".
הרגעים שלאחר סיום המשחק נחשבים לאייקונים בהיסטוריה של הספורט, ומשחק הגמר נחשב לאחד מאירועי הגמר המפורסמים בעולם הספורט. סיפור גביע העולם והתמודדותו של מנדלה בשנה הראשונה לכהונתו לאחר האפרטהייד מוצג בסרט איניוויקטוס מ-2009, בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובם של מורגן פרימן כמנדלה ומאט דיימון כפיאנר.
מאמציו של מנדלה לקדם את הספורט בדרום אפריקה לא חדלו עם סיום כהונתו. לאחר כישלון ניסיונה של דרום אפריקה לארח את משחקי גביע העולם בכדורגל בשנת 2006, התגייס על מנת להביא את האירוע למדינה ב-2010. כחלק ממאמציו דיבר על המשמעות של כדורגל בחייו בזמן שהיה כלוא ברובן איילנד, ועל התקווה שספורט נתן לו בזמן שהותו בכלא. מנדלה השתתף בטקס נעילת המונדיאל שנערך בקייפטאון ב-2010, באחת מהופעותיו הציבוריות האחרונות לפני פטירתו ב-2013.
קיטי קארליזל הארט
הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה (2012)
הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה ב-2012 התרחשו ב-13 בפברואר 2012 כאשר מטען נפץ פוצץ מתחת למכונית של דיפלומטים ישראלים בניו דלהי שבהודו וגרם לפציעתו של דיפלומט אחד ושני עוברים ושבים. פצצה נוספת שהוטמנה במכונית בטביליסי שבגאורגיה לא התפוצצה ונוטרלה בהמשך על ידי המשטרה הגיאורגית.
רקע.
במהלך החודשים שקדמו לפיגועים חלה החרפה בין ישראל לאיראן. ב-12 בפברואר 2012 זימן שר החוץ האיראני את השגריר האזרי על מנת להתלונן על דיווח ביומון הבריטי הטיימס שהמוסד השתמש באזרבייג'ן כבסיס לפעולות חשאיות נגד איראן.
הפיגועים.
הודו.
אופנוען הצמיד מטען נפץ למכונית של אשת הנספח הצבאי הישראלי בהודו, בשעה שהייתה בדרכה לאסוף את ילדיה מבית הספר. האשה, טל יהושע קורן, נפצעה באורח בינוני, נזקקה לניתוח לאחר הפיגוע על מנת להסיר מגופה רסיסים, בעוד שנהגה ושני עוברי אורח נפצעו באורח קל.
גאורגיה.
נהג מכוניתו של דיפלומט ישראלי גילה מטען נפץ שהוטמן מתחת למכונית. המכונית חנתה במרחק של 200 מטרים משגרירות ישראל בטביליסי
הנהג שמע רעש במכונית בעת שהחל לנסוע, עצר בצד הדרך וגילה את המטען.
לאחר מכן הוא פנה על המשטרה הגאורגית שהגיעה למקום וניטרלה את המטען.
חקירת הפיגועים.
שר הפנים ההודי פ. צ'ידאמבאראם ציין שלא נעשה שימוש בחומר הנפץ RDX (אשר שימש בעבר בפיגועים שונים בהודו) וכי אף אחד לא יואשם עד תום החקירה. הוא הוסיף כי מי שביצע את הפיגועים יובא לדין. משטרת דלהי עצרה חמישה אנשים לאחר האירוע, אך הם שוחררו לאחר חקירתם. דווח בתקשורת שהרשויות ההודיות בחנו את הצילומים שנלקחו על ידי ממצלמות האבטחה על מנת לנסות ולגלות מי הטמין את מטען הנפץ.
ב-7 במרץ 2012 עצרה משטרת דלהי את העיתונאי ההודי מחמד אחמד קאזמי שטען כי עבד עבור ארגון חדשות איראני. לטענת המשטרה הוא סייר באזור שגרירות ישראל יחד עם שלושה אזרחים איראנים, וכי אחד מהם הטמין את מטען הנפץ. הם טענו גם שגילו כי הוא ואשתו קיבלו תשלומים מגורם זר - לחשבון הבנק של אשתו הועברו 26,000 דולרים מחו"ל ולחשבון הבנק של קאזמי הועברו 80 אלף דולרים מחו"ל. ב-3 באפריל 2012 בקשתו לשלם ערבות על מנת לצאת מהמאסר נדחתה. ב-31 ביולי 2012 הוגש כתב אישום נגד קאזמי. הוא הואשם בין היתר בניסיון רצח.
ביולי 2012 דווח בעיתון "טיימס אוף אינדיה" שמשטרת דלהי הגיעה למסקנה שהאחראים לביצוע הפיגוע השתייכו למשמרות המהפכה האיראניים. על פי הדיווח, ייתכן שמשמרות המהפכה האיראניים תכננו התקפות אחרות נגד מטרות ישראליות ברחבי העולם.
ראש השב"כ יורם כהן ציין בתקשורת שסוכנים איראנים מחפשים לנקום על פעולות חשאיות, כולל חיסולים של מדענים איראנים.
באוקטובר 2012 קאזמי יצא מהמאסר לאחר שאושר לו לשלם ערבות.
אחרית דבר.
ב-14 בפברואר בוצעו מספר פיגועים בבנגקוק שבתאילנד אשר גרמו לפציעתם של ארבעה אנשים. לטענת הרשויות התאילנדיות הפיגועים בוצעו על ידי אזרחים איראנים שניסו להתנקש בדיפלומטים ישראלים. לאחר הפיגועים מספר איראנים נעצרו בתאילנד והואשמו בביצוע הפיגועים.
נועם מזרחי
נועם מזרחי (נולד ב-1975) הוא חוקר מקרא וספרות בית שני, פרופסור חבר בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים. מזרחי עוסק בביקורת נוסח המקרא ובלשנות היסטורית של לשונות המקרא וכן במגילות מדבר יהודה.
ביוגרפיה.
נועם מזרחי קיבל בשנת 2000 תואר ראשון במקרא, בשנת 2002 קיבל תואר שני ובשנת 2008 קיבל תואר דוקטור במקרא, שלושתם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט שלו עשה בהנחיית אבי הורביץ מן החוג למקרא ולשון עברית. לאחר סיום הדוקטורט, יצא מזרחי לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת גטינגן. עם שובו ארצה בשנת 2012 זכה במלגת אלון של המועצה להשכלה גבוהה והתמנה לחבר סגל בחוג ללימודי התרבות העברית ואחר כך בחוג למקרא באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2021 עבר לשמש כחבר סגל בחוג למקרא באוניברסיטה העברית.