לאורך רובו של הציר תתוכננן לעבור הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים. במאי 2020 החלו העבודות ברחוב בר-אילן, וביוליבשכונות רמת אשכול ומעלות דפנה. החל מדצמבר 2020, החלו פלגים חרדים הקיצוניים להפגין נגד בניית תוואי רכבת קלה ברחוב בר-אילן, בטענה שהמהלך יפגע בצביון החרדי של האזור.
תוואי הכביש הוצע בתוכנית הולידיי, תוכנית מתאר שהוכנה על ידי האדריכל הבריטי קליפורד הולידיי בתקופת המנדט הבריטי ואושרה בשנת 1930. הכביש היה חלק מכביש טבעת שתוכנן סביב העיר.
מגתריים
מגתריים (שם מדעי: Megatheriidae) היא משפחה נכחדת של עצלני קרקע ענקיים מסדרת הפילוסאים. הם חיו באמריקה הדרומית, וכמה מהמינים גם היגרו לאמריקה הצפונית בתקופת האוליגוקן עד לסוף הפליסטוקן לפני 23 מיליון שנה עד ללפני 11,000 שנה.
עצלנים אלה היוו את הדלשינאים הגדולים ביותר מעולם, כשהגדול שביניהם המגתריום הגיע לגודל של פיל אפריקני בגובה 6 מטר ומשקל של 4 טון. מינים אחרים לעומתו, היו קטנים הרבה יותר ואולי טיפסו על עצים כמו העצלנים המודרניים. לעצלנים היו שיניים קטנות, זרועות רחבות וגדולות וטפרים עצומים, איתם קטפו עלים מצמרות העצים וכן היו בעלי זנב ארוך ששימש לאיזון. אחד העצלנים, התאלסוקנוס, הפך ליצור ימי שניזון מאצות בחופים.
מינים אלה עקב גודלם לא היו טרף קל, אך הם שימשו למזון לכמה טורפים גדולים כמו הסמילודון או הארקטודוס ואולי גם לאדם, אשר היגר לאמריקה ואולי הכחיד את אחרוני העצלנים.
Thalassocninae
מילודוניים
מילודוניים (שם מדעי: Mylodontidae) היא משפחת דלשינאים מקבוצת עצלני הקרקע אשר חיו בתקופת המיוקן עד לסוף הפליסטוקן לפני 23 מיליון שנה עד ללפני 11,000 שנה בערך.
מיני משפחה זו היו גדולים יחסית לעצלנים המודרניים והיו בעלי זרועות ארוכות, זנב נוקשה ופנים קצרות בעלות לסתות חלשות. הם ניזונו מעלים מצמרות העצים ואולי גיוונו במזון מהחי.
ככל הנראה הם נכחדו עקב שינויי אקלים קיצוניים או עקב הגעת האדם לאמריקה.
חיים לוי (מאמן כדורגל)
חיים לוי (נולד ב-8 בפברואר 1960) הוא כדורגלן עבר ומאמן ישראלי.
קריירה ככדורגלן.
חיים לוי נולד וגדל בנתניה.
ב-26 במרץ 1977 עלה להופעת הבכורה בבוגרים של קבוצת הפועל נתניה. שם הוא נשאר עד פירוק הקבוצה ב-1982 לאחר מכן עבר לשחק בהפועל כפר סבא. בשנים לאחר מכן שיחק במכבי תל אביב, מכבי נתניה ובית"ר נתניה שם אף שיחק כקפטן הקבוצה.
בעונת 1991/92 שיחק בהפועל חיפה והעפיל עמה לליגה הבכירה. בעונת 1992/1993 שיחק במכבי עירוני אשדוד וגם עמה העפיל לליגה הבכירה.
בהמשך סיים את הקריירה בליגות הנמוכות.
לוי גם שיחק במדי נבחרת הנוער של ישראל.
עת פרש ממשחק פעיל, בשנת 1995, מונה למאמן הנוער של הפועל בית שאן.
קריירה כמאמן.
לאחר שלוש שנים, בשנת 1998, מונה למאמן הפועל עכו והעלה אותה מליגה א' אז הליגה הרביעית אל הליגה הארצית. בליגה הארצית סיים עם הקבוצה בצמרת במקום הרביעי.
עונה לאחר מכן מונה למאמן מכבי עירוני קריית אתא והעלה אותה לליגה הלאומית. בליגה הלאומית סיימה הקבוצה תחת הדרכתו במקום החמישי.
באמצע עונת 2005/2006 שב לאמן את קריית אתא על מנת להציל אותה מירידה לליגה השלישית, והצליח לייצב את הקבוצה ולהישאר בליגה הלאומית.
בעונת 2007/2008 זכה עם עירוני קריית אתא בגביע הטוטו של הליגה הארצית. הקבוצה בהדרכתו סיימה במקום השמיני.
במהלך עונת 2009/2010 מונה למאמן בני סכנין, אך פוטר לאחר ארבעה משחקים.
לאחר מכן עבר בצפרירים חולון, מכבי כפר יונה, מכבי אום אל-פחם, הפועל מגדל העמק, סקציה מעלות, הפועל עפולה ומכבי קריית גת.
ב-10 במרץ 2019 מונה לוי למאמן הפועל עכו לקדנציה השלישית בקבוצה והצליח להשאיר אותה בליגה הלאומית לעונה נוספת.
ב-20 ביוני 2019 מונה לוי למאמן הפועל אדומים אשדוד מליגה א'. ב-16 בדצמבר 2019 פוטר מאימון הקבוצה.
ב-6 בינואר 2020 מונה לוי למאמן מכבי הרצליה.
ב-23 בפברואר 2020, כשבועיים לאחר שהתפטר ממכבי הרצליה, חזר להפועל מגדל העמק.
בינואר 2022 מונה לוי לאמנה של עירוני רמת השרון
לפני תחילת עונת 2022/2023 סיים לוי את תפקידו ברמת השרון. ב-10 ביולי 2022 מונה למאמנה של אדומים אשדוד, אך פוטר לאחר שבועיים, עוד לפני פתיחת העונה, בשל חילוקי דעות עם ההנהלה.
אוטופיקשן
סונג דה-נאם
סונג דה-נאם (בקוריאנית: 송대남; נולד ב-5 באפריל 1979) הוא ג'ודוקא עבר דרום קוריאני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, אלוף אולימפי מלונדון 2012.
קריירה.
בדצמבר 2005, זכה דה-נאם במדליית כסף בטורניר הבינלאומי 'Kracup Korea Open Jeju' בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג. בשנת 2006 הוא זכה במדליית כסף בטורניר 'Jigoro Kano Cup Tokyo' היוקרתי ובמדליית כסף נוספת בטורניר 'Super World Cup Tournoi de Paris'. בשנת 2007 הוא זכה במדליית הזהב בטורניר טוקיו לאחר שניצח בגמר את טקאשי אונו היפני. בפברואר 2009 דה-נאם זכה במדליית הזהב בגראנד סלאם פריז לאחר שניצח בגמר את סגן האלוף האולימפי קים ג'ה-בום, חברו בנבחרת הדרום-קוריאנית.
במאי 2009 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם מוסקבה ובשנת 2010 זכה במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף ומדליית כסף בגראנד סלאם מוסקבה. בשנת 2011 הוא עבר להתחרות בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג וזכה במדליית ארד בגראנד פרי אבו דאבי וסיים במקום החמישי בגראנד סלאם פריז.
במשחקים האולימפיים בלונדון 2012, דה-נאם זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון את חואן רומרו האורוגוואי לאחר תרגיל טטה-שיהו-גטאמה. בשמינית הגמר הוא ניצח בניקוד ווזארי את אלחן ממאדוב האזרי וברבע הגמר גבר שוב בווזארי על מסאשי נישיאמה היפני. בחצי הגמר דה-נאם ניצח בווזארי את טיאגו קמילו הברזילאי לאחר תרגיל סיאו-נגי. בגמר דה-נאם התמודד מול אשלי גונזלס הקובני ולאחר 5 דקות ללא ניקוד הקרב נכנס לניקוד זהב. 11 שניות בתוך זמן ניקוד הזהב דה-נאם ביצע תרגיל בשם קואוצ'י-גארי שהעניק לו ווזארי וניצחון.
צבי פלדה
צבי פלדה (28 באוגוסט 1935 - 2 בנובמבר 2018) היה תעשיין, מנכ"ל, דירקטור ישראלי ועסקן ספורט. חלוץ הקמת ענף תריסי הגלילה בישראל. בשנת 1974 זכה פלדה בתואר "יצואן מצטיין". בשנת 1981 זכה בפרס התעשייה, ובשנת 2012 זכה לקבל את אות יקיר התעשייה.
פלדה היה פעיל בהתאחדות התעשיינים בישראל והיה חבר נשיאות ההתאחדות ויושב ראש ועדת תובלה אווירית, ימית ויבשתית שלה.
ביוגרפיה.
צבי פלדה נולד ב-28 באוגוסט 1935, בעיר פולטוסק בפולין, בשם Hersz Jacob Falda. הוריו היו יוסף (בעל חנות ומסגר) ואסתר פלדה. כשהחלה מלחמת העולם השנייה, גורשה משפחתו (שכללה אז גם את אחותו, כיום חנה שילוח) לסיביר. חיי המשפחה, ששהתה במחנה עבודה עד סיום המלחמה, היו קשים (במיוחד עם הולדתו של האח הקטן, אברהם), כשהאב עבד כחוטב עצים.
לאחר סיום המלחמה, נדדה המשפחה דרך כמה מדינות באירופה, מאחר שחזרתם לפולין נמנעה, בשל החשד שהם קומוניסטים. אנשי תנועת הבריחה סייעו להם להגיע למחנות עקורים, ורק שם, בגיל 13, התחיל פלדה ללכת לבית ספר. אביו נשלח לתקופה מסוימת לכלא, לאחר הלשנה של מבריחים.
ממחנות העקורים, עברה המשפחה לאיטליה, משם הפליגו על גבי האונייה נגבה, שהביאה אותם ארצה באפריל 1949.
המשפחה שוכנה במעברת בנימינה, אך זמן קצר לאחר מכן, עברה למנשייה, ביפו, שם שיפץ האב בית נטוש ואף בנה סככה לבית מלאכה. פלדה למד בבית ספר יסודי עממי יפו ואחר כך בתיכון גימנסיה גאולה. בהיותו תלמיד התגלה כישרונו כשחקן בהצגות בית-הספר ובחופשים עבד במאפיית מצות דננברג, כדי לעזור בפרנסת המשפחה.
פלדה שירת בצה"ל כחייל סדיר בחטיבות גבעתי וגולני והשתתף במלחמת סיני. בהמשך, שירת במילואים כאיש מטה, כולל במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1957 החל פלדה ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים כלכלה ויחסים בינלאומיים. תוך כדי לימודים פגש את אשתו לעתיד, נאלי (ילידת 1940, להוריה יעקב ולאה מהרצליה) והם התחתנו ב-28 באוקטובר 1958 וגרו בשכונת רסקו. במהלך לימודיו, שימש פלדה כמורה להתעמלות בבית ספר בבית שמש.
בתחילת שנות ה-60 עברה המשפחה לרמת גן. בירושלים נולדה בתו הבכורה, ליאת וברמת גן נולדו גם עירית ויובל.
פלדה עבד כשנתיים ככלכלן אזרח עובד צה"ל במפקדת קצין חימוש ראשי בתל השומר ואחר כך כרמ"ד תקציבים במרכז ציוד לחימה וחלפים בצריפין.
הצטרף ב-1961 לחברת אמקור כעוזר למנהל הכספים, ובתוך שנתיים הפך לכלכלן הראשי של קונצרן אמפא.
פלדה נפטר ב-2 בנובמבר 2018 ונקבר בבית העלמין כפר נחמן, רעננה.
כמנכ"ל.
בחברת צלון.
ב-1970, פלדה מונה למנכ"ל חברת צלון בבת ים, חברה בבעלות דב ביגון, שעיסוקה בייצור ויצוא של תריסי גלילה (תְּרִיס וֶנֶצְיָאנִי) מאלומיניום. בשנת 1974 זכה פלדה בתואר "יצואן מצטיין", בשל גידול בהיקפי היצוא של צלון: בתוך שנתיים, תחת ניהולו של פלדה, עבר המפעל לרווח, וליצוא בהיקף של שבעה מיליון דולר (בעיקר לארצות הברית, אירופה ולמזרח הרחוק). בתקופת היותו מנכ"ל, עבדו בחברה כ-250 עובדים והחברה שגשגה והגדילה את קו מוצריה, שכללו גם "צלונית לרכב", שהמציא פלדה.
בעת שקיבלה החברה הזמנה גדולה מאוד של צלונים לייצוא לאוסטרליה, קיבל פלדה אישור מיורם ארידור להקים בית מלאכה בבתי כלא, ולהעסיק אסירים בייצור צלונים. בשל יוזמתו ופעילותו להקמת מרכזי ייצור בבתי הסוהר במדינת ישראל זכה פלדה בשנת 1981 בפרס התעשייה.
בשנת 1989 עזב פלדה את חברת צלון.
בחברת קריסטל.