קנדיל לי סטיוארט (באנגלית: Kendyl Lee Stewart; נולדה ב-17 באוגוסט 1994) היא שחיינית אמריקאית, היא אלופת עולם (בריכת 25 מטר) במשחי שליחים וסגנית אלופת העולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-100 מטר פרפר ושיאנית עולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב.
ביוגרפיה.
סטיוארט נולדה וגדלה בניוטון, מסצ'וסטס. היא בוגרת אוניברסיטת דרום קליפורניה. היא מתאמנת בהדרכתו של דייוויד מארש ב-Team Elite.
באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן רוסיה ביולי 2013 זכתה סטיוארט במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה באוגוסט 2014 זכתה סטיוארט בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מיסי פרנקלין, ג'סיקה הארדי וסימון מנואל בתוצאה של 3:57.41 דקות, אחרי אוסטרליה (3:55.49 דקות) ולפני קנדה (3:59.85 דקות), כשחיינית פרפר היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 57.62 שניות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.82 שניות, אחרי אליסיה קוץ מאוסטרליה (57.64 שניות) ולו יינג מסין (57.76 שניות).
שיאנית עולם.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בדצמבר 2018 היא זכתה במדליית כסף לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם ראיין מרפי, קווין קורדס וליה ניל ובשיא עולם חדש של 3:42.33 דקות, כשחיינית פרפר היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 57.78 שניות. היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.93 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.14 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.06 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום ביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתותצאה של 3:56.76 דקות, כשחיינית פרפר היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 57.24 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.86 שניות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה סטיוארט במקום שלישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.22 שניות והחמיצה את ההשתתפות במשחקים אלה. נוסף לכך, היא סיימה במקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.38 שניות ובמקום 19 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.59 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחי שליחים, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.22 שניות, אחרי בת ארצה קלסי דליה (55.01 שניות) ולפני דיאן דיאז מברזיל (56.31 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.66 שניות.
בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט, נתניה ב-4 באפריל 2019 קבעה סטיוארט במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 57.51 שניות.
במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בלימה, פרו באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.49 שניות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
אור בין האוקיינוסים
אור בין האוקיינוסים (באנגלית: The Light Between Oceans) הוא סרט טרגדיה-רומנטי אשר עלה לאקרנים בספטמבר 2016, ושנכתב ובוים בידי דרק סיאנפרנס. הסרט מבוסס על אודות הרומן ההיסטורי בעל אותו השם מאת מ. ל. סטדמן. בסרט מככבים בתפקידים ראשיים מייקל פסבנדר, אליסיה ויקנדר ורייצ'ל וייס, והוא מהווה קופרודוקציה בין ארצות הברית, ניו זילנד, אוסטרליה והממלכה המאוחדת. הסרט מגולל את סיפורו של שומר מגדלור ורעייתו אשר הצילו תינוקת אובדת מן הים, ולאחר מכן אימצו וגידלו אותה. שנים לאחר מכן, בני הזוג מגלים את זהות אמה הביולוגית של הילדה אותה אימצו וניצבים בפני הדילמה המוסרית של מעשיהם.
בכורתו העולמית של אור בין האוקיינוסים הייתה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-73 ב-1 בספטמבר 2016, והיה מועמד לפרס אריה הזהב. הסרט הופץ באמריקה הצפונית בידי סרטי טאצ'סטון ב-2 בספטמבר 2016, והוא הסרט האחרון של אולפני דרימוורקס שהופץ בידי אולפני וולט דיסני במסגרת עסקה שנחתמה בין שני האולפנים ב-2011. בממלכה המאוחדת עלה הסרט לאקרנים ב-1 בנובמבר 2016, וזכה קיבל ביקורות מעורבות וגרף כ-26 מיליון דולר אמריקני ברחבי העולם.
עלילה.
תומאס "טום" שרבורן, גיבור מלחמת העולם הראשונה בעל הפרעת דחק פוסט-טראומטית, סובל מבדידות, אשמה וטראומות מימי המלחמה. כשהוא מגיע לכפר קטן בשם יאנוס, הוא מחליף את השומר הישיש של המגדלור, אשר עומד בנקודת המפגש בין האוקיינוס ההודי לאוקיינוס הדרומי ומשמש כנתיב לספינות. הוא מתאהב בנערה מקומית בשם איזבל גרייסמרק, והם נישאים זה לזה ב-1921. הזוג הטרי הוא חשוך ילדים, ובתוך שלוש שנים ניסיונותיה של איזבל להרות נגמרים בשתי הפלות, והיא מתחילה לחשוש שמא לעולם לא תהפוך לאם. זמן קצר לאחר ההפלה השנייה של איזבל, סירת משוטים ובה גבר ללא רוח חיים ולידו תינוקת שנולדה זה עתה, נשטפת אל חופי המגדלור, וטום יודע שהחוק מחייב אותו לדווח לרשויות על התגלית. עם זאת, איזבל חוששת כי התינוקת תישלח כמעט בוודאות לבית יתומים ומנסה לשכנע את טום לקחת את התינוקת ולגדלה כאילו הייתה בתם הביולוגית, וטום מסכים באי-רצון. הוא קובר את גופת הגבר באי, וביחד עם איזבל מחליטים לקרוא לילדה לוסי.
כאשר טום ואיזבל נוכחים בטקס ההטבלה של לוסי בכנסייה המקומית, מבחין טום באישה ששמה האנה רונפלדט, כורעת על ברכיה בפני מצבה ועליה שמותיהם של בעלה המנוח פרנק רונפלדט ובתם התינוקת גרייס אלן, שאבדו בים באותו היום בו מצא את לוסי, 26 באפריל 1923. טום חושש שלוסי היא למעשה בתה הנעדרת של האנה, וכתוצאה מרגשות אשמה כותב מכתב בעילום שם להאנה ובו הוא כותב שבעלה נח בשלווה בין זרועות האל ובתה חיה באושר בידיים טובות. ארבע שנים לאחר מכן, טום, איזבל ולוסי, המקיימים חיים אידיאליים ומאושרים, משתתפים בטקס לציון יום השנה למינויו של טום לשומר המגדלור, והם מנהלים שיחה עם האנה ואחותה, גוון פוטס. הם מבינים שפרנק היה גרמני, והם נישאו זמן קצר לאחר המלחמה. אנשים רבים הכפישו את פרנק והאנה והפריעו למהלך חייהם, רק משום שהיה גרמני. נואש מההצקות, נמלט פרנק מן העיר, בה חי עם האנה, יחד עם בתו התינוקת גרייס אל הים בסירת משוטים קטנה.
רגשות האשם של טום מתגברים, והוא שולח את הרעשן שהחזיקה לוסי כאשר נמצאה על ידו אל האנה. האנה מדווחת למשטרה שמציעה פרס למי שיזהה את הרעשן. אחד מחבריו של טום מדווח למשטרה כי הרעשן נמצא אצל טום, והמשטרה מבינה שטום מצא את לוסי ואחראי לכאורה למותו של פרנק. טום נוטל עליו את מלוא האחריות, וטוען שהוא זה ששכנע את איזבל לגדל את לוסי. איזבל זועמת שטום הודה שלקחו את לוסי מהסירה ומנתקת איתו את הקשר בשעה שזה במעצר. לוסי מוחזרת למשפחתה הביולוגית, אך תחילה דוחה את אמה הביולוגית ושונאת אותה משום שאינה מכירה אותה. היא מסרבת לענות לשמה האמיתי "גרייס" ואפילו בורחת מביתה לכיוון המגדלור.
המשטרה מאשימה את טום ברצח פרנק, ואינה מסוגלת לגבות עדות ברורה מאיזבל. לוסי בורחת במטרה לחפש את המגדלור, וצוות חיפוש נשלח לחפש אחריה. בסופו של דבר לוסי נמצאת בריאה ושלמה, אך האירועים מובילים את האנה להודות כי לוסי שייכת לאיזבל. האנה מבטיחה להחזיר את לוסי לאיזבל ברגע שהאחרונה תעיד נגד טום. בשעה שטום מובל למשפטו באלבני, איזבל קוראת מכתב שטום שלח לה, בו הוא מתוודה לאהבתו כלפיה. איזבל אצה אחר הסירה, וסולחת לטום. לוסי החלה סוף סוף ליצור קשר עם אמה הביולוגית וסבה, שהסכימו לקרוא לה "לוסי גרייס" כפשרה.
ב-1950, לוסי-גרייס רתרפורד הבוגרת (קארן פיסטוריוס), מלווה בבנה התינוק כריסטופר, מגיעה אל ביתו של טום. היא לא יצרה קשר עם משפחת שרבורן כבר יותר מעשרים שנה, שכן הם הסכימו לא ליצור עמה קשר עד שתתבגר. לוסי-גרייס מגיעה זמן לא רב אחרי שאיזבל נפטרה. היא מבקשת מטום לשמור עמו על קשר, שכן הוא דמות האב היחידה שהכירה. הסרט מסתיים בחיבוק של לוסי-גרייס וטום.
אולג טאראן
אולג אנטוליוביץ' טאראן (באוקראינית: Олег Анатолійович Таран; נולד ב-13 בינואר 1960 בעיירה אןרדז'ניקידזה (כיום פוקרוב) במחוז דניפרופטרובסק) הוא כדורגלן עבר סובייטי- אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בברית המועצות. לאחר התפרקות ברית המועצות, שיחק באוקראינה, מרוקו, שוודיה וישראל. לאחר פרישה ממשחק פעיל אימן מספר קבוצות בליגה האוקראינית השנייה.
קריירת השחקן.
טאראן גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל דינמו קייב. בשנת 1978, בגיל 18, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר שנתיים בקבוצה עבר לצ'רנומורץ אודסה. בשנת 1981 גויס לשירות הצבאי ושיחק שנתיים בקבוצות של הצבא הסובייטי - סק"א אודסה וצסק"א מוסקבה. לאחר סיום השירות הצבאי חתם בקבוצת דניפרו דנפרופטרובסק. טאראן שיחק בשורות דניפרו במשך שש שנים. היו אלו השנים הטובות והמוצלחות ביותר בקריירת השחקן שלו. באותה תקופה זכה עם הקבוצה פעמיים באליפות ברית המועצות. בשנת 1988 נפצע טאראן באחד המשחקים ועובר מהרכב הקבוע לסגל המחליף של המועדון. כעבור שנה עוזב את דניפרו.