גיטריסט סלייר ג'ף הנמן כתב את "Angel of Death" לאחר שקרא ספרים אודות מנגלה בעת ששהה עם הלהקה בסיבוב הופעות. הוא אף ציין כי כתוצאה מכך, "הדברים היו עדיין בראשו בעת שהגיע הזמן להקליט את השיר". המילים מפרטות את הניתוחים הנסיוניים שערך מנגלה בבני אדם במחנה הריכוז אושוויץ במהלך מלחמת העולם השנייה. מחקריו של מנגלה בוצעו, בין השאר, על קבוצות כמו גמדים ותאומים וכללו מבחנים פיזיים ופסיכולוגיים. בין הניסויים שמוזכרים ב"Angel of Death" הם ניתוחים נסיוניים המבוצעים ללא הרדמה, עירוי דם בין תאומים, ניסור של גופי אדם, מבחן עמידות לבידוד, מבחן עמידות לגז רעיל, הזרקת חיידקים קטלניים, ניתוחים להתאמה מגדרית והסרת איברים וגפיים.
מחלוקת.
תוכנו המילולי של "Angel of Death" גרם לעיכוב ביציאתו של אלבומה של סלייר מ-1986, "Reign in Blood". הלהקה הייתה חתומה בחברת התקליטים דף ג'אם שבעליה, חברת קולומביה רקורדס, סירבה להוציא לאור את האלבום על רקע נושא השיר והתיאורים ה"גרפיים מדי" לטענתה שעל גבי עטיפת האלבום. "Reign in Blood" הופץ לבסוף בידי חברת גפן רקורדס ב-7 באוקטובר 1986.
"Angel of Death" עורר זעם בקרב ניצולי שואה ומשפחותיהם וכן בקרב הציבור הכללי. המחלוקת הובילה להאשמות ב"סימפתיה לנאציזם" שנשמעות כלפי הלהקה עד היום. אנשים ראו בהתעניינותו המוצהרת של הנמן בהיסטוריה נאצית ובאוסף מדליות נאציות שברשותו, שהפריט הנדיר ביותר ממנה הוא עיטור גבורה של הרייך השלישי בשם "צלב האביר", ראיות לסימפתיה זו. הנמן הגיב להאשמה זו במילים:
קרי קינג צוטט כי "כן, סלייר הם נאצים, פשיסטים, קומוניסטים-כל החרא הכיפי הזה. וכמובן שאת רוב יחסי הציבור האלה קנינו לנו בגרמניה. תמיד הייתי בעמדה של 'קיראו את המילים ואימרו לי מה פוגעני בהן. האם אתם מסוגלים לפרש זאת כדוקומנטריה, או שאתם מאמינים שסלייר מטיפה בעד מלחמת העולם השנייה המזורגגת?' רעיון זה מתעורר אצל אנשים - במיוחד באירופה - ולעולם לא תצליח להניא אותם ממנו."
סלייר דחתה טענות ששייכו אליה גזענות בעקבות השיר. חבריה נשאלים בהקשר לנושא זה בתכיפות בראיונות, והם ציינו מספר פעמים כי הם אינם מעודדים נאציזם ורק מגלים התעניינות בנושא זה. בהקשר זה אף עולה מדי פעם עובדת מוצאו היהודי של חבר קרוב של הלהקה והמפיק שלה, ריק רובין. ב-2009 הביע יעקב גלעד, מיוצריו של האלבום "אפר ואבק", את דעתו על השערורייה שיצר השיר: "המדיה כמו תמיד - תחפש סנסציה, יש להם מפיק יהודי, ריק רובין, ומתופף עם שם כמו לומברדו, להקות שתומכות בנאציזם לא יסתירו את זה, הם יתגאו בזה כי זה חלק מהאג'נדה שלהם. לא נראה לי שזה המקרה פה, להפך".
ב-2006 הועלו השוואות בין "Angel of Death" לסינגל מעורר מחלוקת של סלייר, "Jihad", ("ג'יהאד") מתוך "Christ Illusion", אלבומה של הלהקה מאותה השנה. "Jihad" עוסק בפיגועי 11 בספטמבר ומתאר את המאורעות מנקודת מבטו של טרוריסט. שני השירים מתנהלים בגוף ראשון כיחיד הפונה אל רבים, כאשר ב"Jihad" זהו (מלבד בבית האחרון) המחבל הפונה אל העם האמריקאי, וב"Angel of Death" זהו מנגלה הפונה אל קורבנותיו. חזונו של סולן הלהקה טום אראיה, על כך שהשיר יעורר את אותה המהומה לה היה אחראי "Angel of Death", לא התממש. לדבריו של אראיה, הסיבה לכך נעוצה בשלב המאוחר של הקריירה שלהם: "הסתבכנו בצרות במשך תקופה כל כך ארוכה עד כדי כך שכל האנשים ששולטים במוזיקה ומנסים לומר לך כיצד לחשוב פשוט הביטו על זה וחשבו, 'זו לא יותר מאשר סלייר שמתנהגת כמו סלייר'".
ב-1990, עת הוצאתו של האלבום "Seasons in the Abyss", נקטה סלייר במהלך שמטרתו הייתה להעצים את הפומביות שנוצרה לה בעקבות המחלוקת. הלהקה אימצה לעצמה לוגו המזכיר את איור ה"רייכסאדלר" - "עיט הרייך" - שכנפיו אסופות למחצה, עם דמיון למגיני אבירים טבטוניים, כאשר ה-S בשמה של סלייר דומה ל-S המזוגזגת שבלוגו האס אס. בתקופה זו אף נהג הנמן להדביק סטיקרים של האס אס על הגיטרה שלו. שנתיים מאוחר יותר כתב הנמן את "SS-3", שיר המתאר את סופו של סגן מפקד האס אס ריינהרד היידריך. שמו של השיר מציין את מספר הרישוי הנאצי של המכונית בה נסע היידריך בעת שאירעה ההתנקשות בחייו; השיר מתייחס אל היינריך כ"זונה רצחנית" ו"הראש לזאבים שהפך לנעקב" ואל המתנקשים בו כ"התליינים מפראג".
לחן ומבנה.
"Angel of Death" הוא בן 4:51 דקות והוא השיר הארוך ביותר באלבום "Reign in Blood", שאורכו הכולל הוא 28 דקות. השיר כולל את הריפים המורכבים של הנמן וקינג, כמו שירים רבים אחרים של סלייר, ונפתח בצרחה מפורסמת של טום אראיה (שאף חזר עליה 6 שנים מאוחר יותר כשהתארח באלבומה של אליס אין צ'יינס, "Dirt", במסגרת הרצועה "Iron Gland"), כשברקע מתופף דייב לומברדו בקצב ממוצע של 210 פעימות בדקה. כאשר לומברדו עזב את הלהקה ב-1992 בעקבות חילוקי דעות עם חברי הלהקה ורצונו שרעייתו תתלווה אליו אל סיבוב ההופעות, הלהקה בחרה במתופף להקת טסטמנט פול בוסטף כמחליף. בוסטף נתקל בקשיים בנגינתו של "Angel of Death" באופן ספציפי מתוך תשעה שירים שחברי סלייר בחנו אותו בנגינתם, ואולץ להיעזר בהקלטות חיות של השיר שהוקלטו עם לומברדו. הוא לא הצליח לזהות כמה פעמים משתנה ריף הגיטרה לפני שהשיר עובר אל קטע הבס שלו; חברי הלהקה אמרו לו שמדובר ב-8 שינויים, ובדיעבד עבדו על השיר מחדש כדי להתאים אותו לנגינתו של בוסטף.
ביקורות.
אף על פי שלא יצא כסינגל וכתוצאה מכך מעולם לא דורג במצעד כלשהו, "Angel of Death" קיבל ביקורות משבחות ביותר במסגרת הביקורות על האלבום "Reign in Blood". קליי ג'רווס מ"סטיילוס מגזין" ציין כי השיר "מחסל כל להקה שמנגנת מהר או כבד כיום. מבחינה לירית מציג את כל הזוועות שעוד נכונו, ומוזיקלית מניח את יסודותיו של שאר האלבום: מהיר, נטול שומן ומטונף". אדריאן בגרנד מ"פופמאטרס" העיר כי "אין שיר טוב יותר להתחיל איתו מאשר "Angel of Death", מהשירים המונומנטליים ביותר בהיסטוריה של המטאל, בו הגיטריסטים קרי קינג וג'ף הנמן מציגים את הריפים המורכבים שלהם, המתופף דייב לומברדו מבצע את אחד מקטעי התיפוף העוצמתיים היותר שהוקלטו מאז ומעולם, והבסיסט/זמר טום אראיה צורח ומפתל את סיפורו אודות פושע המלחמה הנאצי יוזף מנגלה".
מקומות בהם מופיע.
"Angel of Death" הושמע במספר סרטי קולנוע, ביניהם "גרמלינס 2", "ג'קאס: הסרט", והסרט הדוקומנטרי "Soundtrack to War" מ-2005 העוסק במלחמת עיראק ובפרט בתפקידיה של המוזיקה בשדה הקרב בימינו. הריף המנוגן באמצע השיר סומפל על ידי פאבליק אנמי עבור השיר "She Watch Channel Zero" מ-1988 ואף נכלל במשחק המחשב "Tony Hawk's Project 8", כאשר יוצר הפסקול עבור המשחק, נלסון נולאן, מתבטא כי השיר הוא "אחד משירי ההבי מטאל הגדולים בכל הזמנים. אינך מכיר את סלייר? אני מרחם עליך".
השיר כוסה על ידי להקת הדת' מטאל מונסטרוסיטי ועל ידי הלהקה הסימפונית אפוקליפטיקה. גרסאות בהופעה של "Angel of Death" מופיעות באלבום "Decade of Aggression" ובמארזי ה-"Live Intrusion" ,"War at the Warfield" DVD ו-"Still Reigning".
ריי טורו
ריימונד מנואל טורו-אורטיז (אנגלית: Raymond Toro; נולד ב-15 ביולי 1977) הוא גיטריסט שהיה חלק מהרכב להקת הרוק האלטרנטיבי מיי כמיקל רומנס עד התפרקותה ב-2013.
טורו מנגן בגיטרה גיבסון לס פול עם פיקאפים של Seymour Duncan ובמגבר של חברת מרשל.
ביוגרפיה.
טורו נולד בקרני שבניו ג'רזי. החל ללמוד לנגן בגיטרה בשנתו השנייה בתיכון. הוא סיפר שהוריו לא הרשו לו לצאת לשחק בחוץ מפני שסברו שהפארקים המקומיים מסוכנים עבורו - דבר שהביא אותו לבלות את רוב זמנו בנגינה בבית.
שנים אחדות לאחר שסיים את לימודיו פגש טורו את ג'רארד ויי ואת אחיו מייקי ויי בעזרת חבר משותף של ג'רארד מבית הספר לאמנות.
ב-11 בספטמבר 2001, בעקבות הפיגוע בבנייני התאומים, הקימו החברים את "מיי כימיקל רומנס".
פרויקטים צדדיים.
לאחר פירוק הלהקה הוציא טורו סינגל בשם "Isn't it someting?" בו הוא שר.
גוזלאר
Nectarinia osea
Coturnix
טובה'לה
Ammoperdix
אננינדאואה
אננינדאואה (Ananindeua) היא הפרבר הגדול ביותר של העיר בלם במדינת פארה בברזיל, המאכלס כ-700,000 תושבים ואת מירב מפעלי התעשייה באזור. מרבית התעשיות בעיר הן בתחום עיבוד עץ ומוצריו, כגון ריהוט, עץ לבוד (דיקט), פרקטים וכדומה.
מקור השם אננינדאואה בעץ אנני (Anani) שגדל על גדות הנחלים בעיר.
היסטוריה.
אננינדאואה הייתה למעשה תחנת רכבת בין בלם לברגנסה במאה ה-19. תחנת הרכבת מוקמה במקום שבו מצא היום בניין העירייה. מסביב לתחנת הרכבת התיישבו אנשים שלבסוף יצרו שכונה, שבתחילה סופחה מוניציפלית לבלם. ב-1938 סיפח מושל פארה את אננינדאואה לשטח המוניציפלי של סנטה איזבל. ב-1943 יצא צו המורה על הפיכת אננינדאואה לרשות מוניציפלית עצמאית, ובשלושה בינואר 1944 הפכה אננינדאואה לעיר באופן רשמי.
מיוזיס
מיוזיס (בעברית: היצרות האישון) היא מצב של היצרות אישוני העיניים, בשל כיווץ שריר טבעתי בקשתית העין, עד מצב של "אישוני ראש סיכה"
מיוזיס עשויה להיגרם ממספר סיבות, ביניהן:
מיוזיס עשויה לקרות גם במצב של תאורה חזקה או בפגיעה בגזע המוח.
חותם המדינה
חותם המדינה הוא חותמה הרשמי של מדינת ישראל. במדינות רבות בעולם ישנו חותם רשמי (שנקרא לעיתים בשם "חותם גדול"), המשמש לחתימה על מסמכים רשמיים של המדינה, ומסמל את ריבונות העם או המלך. חותם המדינה מוטבע על המסמכים הרשמיים של מדינת ישראל, וזאת בהתאם ל ולתקנות חותם המדינה התשל"ד-1974 שהותקנו מכוח החוק.
עיצוב החותם.