מפת נולי משקפת המפה של "בופליני" משנת 1551, שממנה שאב נולי את ההשראה ליצירת המפה, אולם נולי עשה מספר חידושים חשובים. ראשית, מדד את העיר ממזרח (שהיה רגיל בזמן) לצפון המגנטי, בהסתמכותו על מצפן כדי להשיג השפעה על הטופוגרפיה של העיר. שנית, אף הוא יצר את המפה בדומה אל בופליני באמצעות ייצוג קרקעות של שטח בנוי עם רחובות ובניית מוצללים, נולי יצג שטח מוקף שטחים ציבוריים כגון העמודים בכיכר פטרוס הקדוש בותיקן ואת הפנתיאון ושטחים פתוחים בעיר. לבסוף, המפה הייתה שיפור משמעותי בדיוק, שבאה גם לציין את חוסר הסימטריה של המדרגות הספרדיות. המפה שימשה בתכנון הממשלה האיטלקית של העיר רומא עד שנת 1970 ושימשה בסיס למיפוי כל המפות הרומאיות עד תאריך זה.
מפת נולי.
מפת נולי היא מפה למדידת צפיפות הערים בעיקר בצבעי שחור ולבן. מפת נולי הומצאה בשנת 1748 בעת שהאדריכל האיטלקי ג'אמבטיסטה נולי שרטט את מפת רומא עבור האפיפיור בנדיקטוס ה-14. נולי היה אחד האנשים הראשונים שהשתמשו בייצוג אורתוגונלי של העיר במפה, לעומת הייצוגים המקובלים בזמנו של מבטים ממעוף הציפור. המפה מדויקת וניתן להשוות אותה לצילום אוויר.
אחד הדברים במפה הוא הצורה שנולי בחר לייצג את המרחב של העיר. בזמן שהבניינים מוצגים בשחור, נולי מציג כלבן את כל המרחב הציבורי של העיר, וכולל בזה גם את המרחב הפנימי של הכנסיות וגם את החצרות הפנימיות בארמונות ובמנזרים. שיטת הייצוג הזו הפכה למקובלת בעיצוב עירוני ו-מורפולוגיה עירונית, כדרך להציג את המרחב הציבורי. כתוצאה מצורת ייצוג זו ניתן לעמוד על היופי והגוון הרב של המרחב הציבורי ברומא, ועל כך שכל פינה ממנו היא "חיובית". בכל מקום שאתה נמצא, אתה חלק ממרחב קמור שמקיף אותך כמו חדר. תכונה מעניינת נוספת היא ההשלמה והשילוב שיש בין המרחב הפתוח והבנוי כהגדרתם. הבניינים מגדירים את המרחב הפתוח, והמרחב הפתוח את הבניינים. זאת לעומת השיטה הנפוצה כיום שהיא בניינים הצפים במרחב ללא התייחסות אליו.
יוליאן רחלין
יוליאן רחלין (בגרמנית: Julian Rachlin, 8 בדצמבר 1974 וילנה) הוא כנר וויולן אוסטרי, יהודי יליד ליטא.
רקע משפחתי ושנות ילדותו ולימודיו.
יליד וילנה, רחלין נולד בשנת 1974 למשפחה של מוזיקאים יהודים. אביו מיכאיל רחלין הוא צ'לן ואמו, סופיה היא פסנתרנית. בגיל 4 (1978) היגר עם הוריו לאוסטריה.
מגיל 9 (1983) למד אמנות הכינור בקונסרבטוריון של וינה אצל בוריס קושניר, ברוח המסורת הרוסית-סובייטית. הוא היה תלמידו הראשון של קושניר בווינה. בנוסף לקח רחלין למשך שנתיים שיעורים פרטיים אצל פנחס צוקרמן.
קונצרט הבכורה שלו כסולן אירע בשנת 1984 ,בגיל 10. כעבור ארבע שנים זכה בפרס "המוזיקאי הצעיר של השנה" בתחרות אירוויזיון למוזיקה קלאסית וזכה לנגן עם תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. בעקבות זאת הוזמן להופיע תחת שרביטו של לורין מאזל בפסטיבל ברלין והיה לסולן הצעיר מכל הזמנים שניגן עם הפילהרמונית של וינה, זאת בניצוחו של ריקרדו מוטי.
הקריירה הבינלאומית.
בהמשך רחלין סייר במקומות רבים ברחבי אירופה וארצות הברית, כשניגן תחת שרביטם של מנצחים מפורסמים כמו ברנרד הייטינק, ולדימיר אשכנזי,ג'יימס לוויין, זובין מהטה או אנדרה פרווין.
בשנת 2005 ניגן לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק והמנצח לורין מאזל בקרנגי הול.
במקביל לפעילותו ככנר סולן, הקדיש יוליאן רחלין את עצמו גם למוזיקה קאמרית.
הוא ניגן בהרכבים קאמריים יחד עם אמנים כמו מרתה ארחריץ', איתמר גולן, נטליה גוטמן, גדעון קרמר ומסטיסלב רוסטרופוביץ'.
בשנת 2000 ניגן בבכורת השישיה מאת קשישטוף פנדרצקי יחד עם רוסטרופוביץ', יורי בשמט ואחרים.
באותה שנה הוא הקים פסטיבל מוזיקלי משלו - "יוליאן רחלין וידידים" (Julian Rachlin and Friends) - בעיר דוברובניק. החל משנת 2005 ניהל רחלין גם את הפסטיבל למוזיקה קאמרית "רחלין מציג" (Rachlin presents) במנזר פרנג (Pernegg) באוסטריה תחתית.
הקליט הקלטות מפורסמות ב "Sony Classical", Warner Classics ו Deutsche Grammophon/
לפי הזמנתו של מריס יאנסונס למד רחלין את אמנות הניצוח אצל סופי רחלין.
ביצועיו את הקונצ'רטי לכינור של ברהמס, סיבליוס,צ'ייקובסקי ואת הסונטה לויולה ופסנתר אופוס 47 מאת שוסטקוביץ' זכו בעקביות לשבחי המבקרים.
בשנת 2000 קיבל רחלין את הפרס הבינלאומי של האקדמיה קיג'יאנה למוזיקה מסיינה, איטליה.
החל משנת 1999 רחלין מלמד כפרופסור באקדמיה למוזיקה ("קונזרבטוריום") של האוניברסיטה הפרטית של ווינה.
בשנת 2014 התמנה רחלין למנצח אורח ראשי של תזמורת רויאל נורת'רן סינפוניה, של התזמורת הפילהרמונית של טורקו ושל התזמורת הסימפונית של קריטיאנסנד.
ב-2015 הוא ניגן בטקס הנעילה של הפסטיבל הבינלאומי העשירי על שם יורי בשמט במינסק.
כלי נגינה.
יוליאן רחלין מנגן בעיקר על כינור גוארנרי דל ג'זו המכונה "ex Carrodus" משנת 1741 שהועמד לרשותו על ידי הבנק הלאומי האוסטרי.
בעונה 2010–2011 הופיע רחלין ככנר וכוויולן עם התזמורת הממלכתית של בראונשווייג כשניגן יצירות של הינדמית, מוצרט ובטהובן על כינור שנבנה ב-1704 על ידי אנטוניו סטרדיווארי.(ex Liebig Stradivarius) שהושאל לו על ידי בעליו, הקרן הגרמנית אנגליקה פרוקופ.
נוה לנגן גם על ויולת לורנצו סטרוגוני משנת 1785
ליוליאן רחלין קשר של חברות ארוכת שנים עם הכנרת ההולנדית יאנינה יאנסן.
ליבראה
יוחנן בן זכאי
דור
דור הוא כלל בני האדם השייכים לשכבת גיל, זמן או תרבות מסוימת. בהשאלה, מתאר המונח שלב בהתפתחות של ציוד טכני עד התיישנותו.
במשפחה.
פער או אורך הדורות הוא ממוצע הפרש השנים בין הצאצאים לבין האב או האם. לפי ממוצע הפרשי הגיל הקיימים בין האיש לאישה בנישואים, טווח הדורות ביחס לאב הוא בדרך כלל גדול יותר מאשר לאם. כתוצאה מכך, בכל עשרה דורות פער הדורות ביחס לאב גדול יותר בדור אחד מאשר ביחס לאם.
החל מהמאה ה-18 ואילך, בעקבות שינויים כגון התגברות התעשייה והעיור, דחיית גיל הלידה הראשונה, אורך הדור במדינות המפותחות הלך והתארך. כיום ממוצע של אורך דור במדינות אלו הוא כ-28 שנה. באמצע המאה ה-20, הצטמצם אורך הדורות במדינות הללו בשנים אחדות, לאחר שרוב הילדים נולדו לאמהות בנות פחות מ-25 שנים. מגמת ירידה זו התהפכה בעשורים אחרונים של המאה ה-20, ובחלק גדול מהמדינות המפותחות פער הדורות ביחס לאם שוב גדל לממוצע של כ-28 שנה, כאשר גרמניה הייתה זו שחוותה את העלייה המשמעותית ביותר: מ-24 שנים בשנת 1970 ל-30 שנה בשנת 2008. דור ממוצע בישראל באותה שנה היה 27 שנים, ובארצות הברית 25 שנים, גידול של 3.6 שנים מאז 1970. במדינות מתפתחות, הגיל הממוצע של נשים בזמן הלידה הראשונה עודנו עומד על 20 שנה לערך.
בעולם החי והצומח.
בעולם החי והצומח מציין דור את הפריטים המופרדים מקו המוצא. חילופי דורות יכולים להתרחש כאן לסירוגין כתוצאה מרבייה מינית ורבייה אל-מינית. במחזור חייו של כל צמח מהפשוט ביותר ועד למורכב ביותר יש שני דורות שונים: דור שתאיו הפלואידיים גמטופיט מתחלף בדור שתאיו דיפלואידיים ספורופיט.
בעיית הדורות.
הגדרת המונח "דור" שהציג קארל מאנהיים במסגרת הסוציולוגיה של הידע שלו, במאמרו "בעיית הדורות" משנת 1923, אינה מבוססת על טווח שנים מסוים, אלא על חוויה דורית משותפת, ועל אירועים היסטוריים המטביעים חותם על הילדים שחוו אותם. לפי הגדרה זו, בתקופה של התפתחויות חברתיות מהירות יהיו פחות מקבצים של חילופי דורות. מנהיים הדגיש גם שלא כל דור יגיע לאופי עצמי מגובש, משום שתנאי חשוב להיווצרות של דור בפועל הוא כאמור התרחשות אירוע היסטורי חשוב בפרק זמן מוגדר.
מאנהיים הבחין בין המושגים "יחידות דוריות", "הקשרים דוריים" ו"אחסונים דוריים". אחסון דורי הוא מונח כללי, שחל על כל מי שנולד בו זמנית "באותו מרחב היסטורי-חברתי; באותם חיים היסטוריים משותפים". הקשר דורי הוא קשר שמתווסף, "החולק גורל משותף", ונוטל חלק בזרמים האינטלקטואליים של התקופה. הקשר דורי זה כולל מספר יחידות דוריות. חברי יחידה דורית קשורים באופן הדוק יותר, בכך שהם מעבדים באותה צורה את האירועים האינטלקטואליים של התקופה: הם חולקים "כיוונים בסיסיים ועקרונות מעצבים", המחברים אותם לקבוצה וגורמים לתגובה אחידה למגמות הרווחות ולאירועי השעה.
מאנהיים מייחס לתודעה קולקטיבית השפעה מכרעת על עמדות הפרט, וממעיט בגורמים מעצבי זהות אחרים כמשפחה ורמת השכלה. גישה זו נתמכה במספר מחקרים, ואף נעשה בה שימוש בהיסטוריוגרפיה הישראלית.חוקרים אמריקאים אחדים הטילו ספק בהשערותיו.
בסוציולוגיה.
השימוש במושג דור במובן הסוציולוגי או התרבותי הרחב רווח מאז ימי קדם. עם זאת, הרעיון של דור חברתי במובן שבו הוא משמש היום, צבר תאוצה לקראת סוף המאה ה-19, כאשר לפני כן שימש המושג בעיקר ככינוי לכלל האנשים החיים באותה תקופה, כפי שהגדיר בשנת 1863 המילונאי הצרפתי אמיל ליטרה את המילה "דור": "סך האנשים החיים פחות או יותר באותו הזמן".
בתחילת המאה ה-20 החל להעשות שימוש במילה כדי לתאר הבדלים בין הדור המבוגר לדור ה"צעיר", כאשר במקביל, התפתח המחקר הסוציולוגי על הגדרת הדורות, עם מונחים כגון "דור סוציולוגי" ו"יחידות דוריות" שהוטבעו על ידי הוגים אירופיים כגון קרל מאנהיים ואורטגה אי גאסט. גם הרטוריקה הפוליטית באירופה החלה לעשות שימוש במושגים ככוח ההתחדשות והשינוי של דור הנוער החדש, בהשפעת תנועות כסער ופרץ, איטליה הצעירה וגרמניה הצעירה.