הארכיון הלאומי של אסטוניה (אסטונית: Rahvusarhiiv) הוא מרכז הארכיונאות של אסטוניה.
הארכיון אוסף ומשמר מסמכים אודות ההיסטוריה, התרבות והחברה של אסטוניה, בין הגופים אחראיים עליו הוא משרד החינוך של אסטוניה. לארכיון יש סניפים בעיר הבירה טאלין וגם בטארטו וברקוורה. בין אוספיו נמנים יותר ממיליון תמונות היסטוריות ו-135,000 סוגי מפות שונות.
הארכיון הראשוני של המדינה הוקם בשנת 1920. בשנת 1935 נחקק באסטוניה חוק הארכיונים הקובע את סמכויותיו.
בתקופה שאסטוניה הייתה רפובליקה של ברית המועצות, המשיך הארכיון בעבודתו, אך שמו שונה, והוא נוהל תחת הפיקוח של הממשלה במוסקבה. לאחר שאסטוניה הפכה למדינה עצמאית, החל הארכיון להיות פעיל עצמאית באופן רשמי ב-1999.
בארכיון ישנו גם מרכז לגנאלוגיה וחקר היסטוריה משפחתית, בין היתר הוא מחזיק בחומרים כמו תעודות לידה ונישואין ומסמכים שונים כמו תעודות סטודנטים, רוב תושבי אסטוניה יכולים ללמוד על השושלת המשפחתית שלהם עוד מהמאה ה-18.
עיר מקלט (סדרת טלוויזיה)
עיר מקלט היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה-פשע שעלתה לשידור ב-12 בדצמבר 2018 ב-YesVODyesEDGE ומסוף פברואר 2019 זמינה בSTINGTV והיא מכילה 12 פרקים. הסדרה היא פרי יצירתם של איתן צור ועוזי וייל, והיא מבוססת על ספר בשם זהה שכתב עורך הדין והסופר ליעד שהם.
הסדרה עוקבת אחר המתרחש בשכונת נווה שאנן שבדרום תל אביב, ומתמקדת, בין ביתר, בעולמם המורכב של מבקשי המקלט האפריקאיים בישראל והאינטראקציה שלהם עם הציבור הישראלי. במרכז הסדרה עומדת חקירת רצח אכזרי ומתוחכם של פעילה למען מבקשי מקלט בדרום תל אביב.
נמכרה לשידור ברשת השידור האוסטרלית SBS
עלילה.
הסדרה עוקבת אחרי חקירת הרצח של מיכל פולג, פעילה העובדת תחת איתי, למבקשי המקלט האפריקאים. מיכל הסתבכה עם ארגון פשע מקומי המכונה "הבנק" ועסק בסחיטת כספים ממבקשי המקלט, לאחר שצילמה כמה מחברי הארגון בעת ביצוע פשע ופרסמה את התמונה. בעת ולאחר שניסתה לסייע להַאגוֹס טַקַלָה, מבקש מקלט שגורש בסופו של דבר לאפריקה, היא התעמתה עם יריב, עורך הדין שייצג את הבקשה לגירושו של האגוס, ושקיים בעבר מערכת יחסים עם מיכל, וחשפה כי הוא פעל בניגוד לחוק בעת הסתרת מסמך של משרד החוץ שידע על קיומו, מבית המשפט. מיכל מדווחת ליריב כי היא הגישה נגדו תלונה בלשכת עורכי הדין, מה שגורם לו להיכנס ללחץ.
איתי מנסה בתחילה להניא את מיכל מעימות ישיר עם העבריינים, בטענה כי הדבר יגרום רק לנזק ללא שום תועלת. בהמשך, מיכל מאוימת ומותקפת על ידי בריונים מטעם ארגון הפשע. באותו הזמן, היא מנסה כמה פעמים ליצור קשר עם איתי ללא הצלחה, והיא משאירה לו הודעה בדבר פרטים רגישים שהיא חשפה. כאשר איתי שומע את ההודעה, הוא ממהר ליצור קשר עם מיכל, אך אז מתברר לו שהיא כבר נרצחה.
לאחר הרצח המשטרה פותחת בחקירה, כאשר פקד ענת סיטון מופקדת על התיק. לאחר שהשכן שמואל גונן מדווח על אפריקאי מצולק שנראה ליד דירתה של מיכל לאחר הרצח, הוא מזומן לתחנת המשטרה לסייע בהרכבת קלסתרון של החשוד. איתי המזומן גם הוא לתת עדות, מזהה בחקירתו את תמונת החשוד כתמונתו של גבריאל קידנה, פליט שאחותו לידי מוחזקת בידי "הבנק" והוא נדרש לשלם להם דמי כופר עבורה. למרות זאת, טוען איתי שהרוצחים הם ככל הנראה שליחי ארגון הפשע. בעקבות זיהוי החשוד, המשטרה פותחת בחיפושים אחרי גבריאל. במהלך החיפושים מסייע איתי לגבריאל לחמוק מהמשטרה. במקביל, בארגון הפשע, בועז מדווח לשמעון פארו, ראש הארגון המכונה "הבנקאי", על הירצחה של מיכל. פארו המבין את משמעות הרצח לאחר פרסום התמונה, מברר עם האחראי על הבריונים והפעולות האלימות, האם יש קשר בין האיום על מיכל לרצח, וכאשר נודע לו על כך שהמשטרה חושדת בגבריאל ומחפשת אחריו, גם הוא מעודד את מציאתו של החשוד והסגרתו למשטרה, ומציע פרס למי שיעשה זאת.
מי שעוד מוטרד מהרצח הוא יריב, אשר בליל הרצח היה שיכור וידוע לו כי בא אל דירתה של מיכל. יום למחרת הוא מגלה כי הוא נפצע במצחו, אך מחמת השכרות הוא אינו יודע מדוע. כאשר הוא שומע על הרצח ועל כך שבשכרותו הוא ביקר את מיכל, הוא נכנס ללחץ.
המשטרה מגלה אוזלת יד בחקירת הרצח, אך ענת מחליטה לחקור את התיק לעומק, למרות מורכבותו. במהלך החקירה, היא מגלה כי גבריאל איננו הרוצח, אלא קיבל כסף מה"בנק", על מנת שיודה ברצח, ובכך המשטרה לא תתמקד בבנק. בתחילה היא חושדת ביריב ניניו, ואף עוצרת אותו, אלא שמתברר בהמשך, לאחר מעצרו של דורון, העובד עם ה"בנק", כי הרוצח הוא ארמי, אפריקאי הדובר עברית ברמה גבוהה, ועוסק בתרגום עבור המשטרה, ובמקביל עובד בשיתוף פעולה עם ה"בנק". מתברר שארמי הוא בעצם גנרל אִימַאן קַבַּאי, שביצע פשעי מלחמה במלחמה בנרונדי, ומבוקש בשל כך להעמדה לדין בבית הדין הבינלאומי בהאג. לאחר שהאגוס העלה חשדות כנגדו, הטוענות כי הוא אינו מבקש מקלט, אלא פושע המלחמה, הוא דואג בסיוע הבנק לגירושו לנרונדי, שם האגוס נהרג. כאשר האגוס מגורש, הוא שולח מסר למיכל, בו הוא מזכיר את החשד לגבי ארמי. מיכל מתקשרת לארמי לבירור, ובעקבות כך, הוא מגיע לדירתה ורוצח אותה. טרם הירצחה, היא מתקשרת לאיתי, ומשאירה לו הודעה, בה היא מזכירה כי היא גילתה פרט נורא. בליל הרצח, יריב ניניו השיכור החושש ממיכל, מגיע לדירתה לאחר הרצח, וארמי פותח את הדלת, וטורק אותה על פניו של יריב. כאשר ארמי מובל להארכת מעצר, הוא נרצח על ידי מבקש מקלט, הקורא שוב ושוב בשמו האמיתי "אימאן קבאי".
נטלי, פעילה למען גירוש מבקשי המקלט, ואשתו של דורון הפועל ללא ידיעתה עבור הבנק, מקבלת סיוע מפוליטיקאי ימני ממפלגת השלטון, בשם אהוד רגב, המסייע לה, ומבקש בתמורה את תמיכתה הפוליטית. בתוך כך, החקירה מגיעה עד דורון, בעוד שנטלי עומדת בקשר עם ענת, ומסייעת לה. בהמשך, דורון משתחרר, לאחר שארמי נעצר, ומחליט להפרד מנטלי, מכיוון שהיא הלשינה עליו. כאשר נטלי שבה אל רגב לבקש סוא אומר לה כי הוא לא מעוניין להמשיך להיות אתה בקשר.
ענת, מסתייעת באביה אריה גור, אסיר בעל קשרים רבים העולם התחתון, לצורך קידום החקירה ובירור פרטים על ה"בנק". אביה מגלה כי היא נתונה למעקב של הארגון, ומזהיר אותה על כך. במקביל ענת מפתחת מערכת יחסים עם איתי נבון, העובר לגור בדירתה, בעת שהוא משאיר את דירתו למגורי גבריאל, המשתחרר ממעצר, ואחותו לידי. כאשר ה"בנק" מהדק את המעקב על ענת, ושליחיו מתקינים ציוד האזנה בדירתה, איתי נכנס לדירה במפתיע, ונרצח על ידם.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
לארס בורמייסטר
לארס בורמייסטר (בגרמנית: Lars Burmeister; נולד ב-26 באפריל 1984) הוא דוגמן גרמני.
ביוגרפיה.
בורמייסטר נולד בהמבורג, הוא החל לדגמן לאחר שמכרים שלו שלחו תמונות שהוא מופיע בהם לסוכנות דוגמנות, בתחילת הקריירה הוא צעד בתצוגות אופנה בפריז, מילאנו וניו יורק לחברות אופנה כמו ארמני וולנטינו, הוא התפרסם ששימש כפנים של הוגו בוס.. בשנת 2004 הוא הוחתם על ידי פורד מודלס.
מ-2005 עד 2007, הוא פרסם את הבושם "Acqua Di Gio", בושם הגברים הנמכר בעולם.
בשנת 2008 הוא הוביל את הקמפיין של חברת האופנה השוודית "Gant", הוא גם עבד עם מגזיני האופנה כגון ווג, GQ‎ וקוסמופוליטן.
בשבוע האופנה של מילאנו בשנת 2011 הוא דיגמן בגדים של דולצ'ה וגבאנה, באותה שנה היה דוגמן הבית של חברת חליפות הגברים "Corneliani".
סמל יהודי
הספרייה הלאומית של נורווגיה
הספרייה הלאומית של נורווגיה (בנורווגית: Nasjonalbiblioteket) הוקמה בשנת 1989 במטרה "לארגן ולשמר את חומרי העבר עבור העתיד". עם זאת רק ב-2005 הוכרזה כספרייה הלאומית באופן רשמי וגם עברה לבניין משודרג. עד להקמתה, שימשה ספריית אוניברסיטת אוסלו גם כספרייה הלאומית של המדינה מ-1813.
ב-2006, עם מינויה של ויגדיס מואי סקארסטיין למנהלת, החלה הספרייה בתהליך של דיגיטציה של חומרים מסוימים.
הפצצת בארי
הפצצת העיר בארי שבאיטליה על ידי חיל האוויר הגרמני התרחשה ב-2 בדצמבר 1943, בעת שהעיר בארי ונמלה הוחזקו על ידי בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. ההפצצה היעילה - שזכתה לכינוי פרל הארבור הקטנה - הביאה להטבעת עשרות אוניות, ושיתקה את הנמל עד לפברואר 1944. תוצאות ההפצצה הוחמרו על ידי דליפת גז חרדל שנמצא באונייה אמריקאית, אשר נפגעה בהפצצה. ארצות הברית ובריטניה ניסו להסתיר ולטייח את הימצאות הגז בנמל ואת פגיעתו בנמצאים בו.
רקע.
בראשית ספטמבר 1943 חתמו בעלות הברית בסיציליה על הסכם שביתת נשק עם איטליה, וימים אחדים לאחר מכן פלשו צבאותיהם לאיטליה עצמה. גרמניה הנאצית הגיבה בהשתלטות על צפון ומרכז איטליה, שהפכה לשדה קרב עד לסיום המלחמה באירופה.
נמל בארי - עיר בת 250 אלף תושבים שבחוף המזרחי של איטליה - נתפס על ידי הדיוויזיה המוטסת ה-1 הבריטית ב-11 בספטמבר. לאחר מכן שימש הנמל לפריקת תחמושת ואספקה מאוניות עבור צבאות בעלות הברית.
בראשית דצמבר 1943 לא הייתה לנמל בארי הגנה נגד מטוסים נאותה ולא חיפוי של מטוסי קרב. בעלות הברית לא התייחסו ברצינות לאיום של תקיפה אווירית עליו, שכן סברו שכוחות חיל האוויר הגרמני בזירה היו מתוחים על פני שטח רב, ולמרות שמטוסים גרמנים תקפו בחודש הקודם ארבע פעמים את נאפולי וכן תקפו מטרות אחרות בים התיכון.
ב-2 בדצמבר נמצאו בנמל בארי כארבעים אוניות מטען - אמריקאיות, בריטיות, צרפתיות, פולניות, נורווגיות והולנדיות. בערב היום היה הנמל מואר על מנת לזרז את פריקת האוניות.
ההפצצה.