לאחר שנבסקי עטה על עצמו את שריון דינאמו הארגמן בפומבי, ממשלת ברית המועצות שלחה אחריו את איש הטיטניום במטרה להורגו. כאשר איש הטיטניום הרג את ג'ניס, נבסקי האשים את סטארק במותה ונשבע לנקום בו על כך. אף על פי שהחזיק באיש הטיטניום כאשם באותה מידה, הוא נאלץ לשתף עמו ועם האיש הרדיואקטיבי פעולה בווייטנאם ולהקים יחדיו את "שלושת הטיטאנים". לאחר שערק לווייטנאם, נבסקי עשה ניסיון אחרון להביס את איירון מן, אולם נכשל בשנית. כתגובה לכך, ה-KGB מצאו את נבסקי והרגו אותו וכן החרימו את חליפת השריון שברשותו לשימושם הזדוני.
יורי פטרוביץ'.
דינאמו הארגמן הרביעי, יורי פטרוביץ', היה בנו של איבן פטרוביץ' - חבר קרוב של האלמנה השחורה, שכעת עברה לצד הטובים. כאשר סוכנים מהמערב נכשלו בניסיון לשכנע את איבן לערוק, הם התנקשו בחייה של אשתו. בתוהו שנוצר, איבן האמין שבנו יורי מת, ולהפך. יורי נלקח למערב וסוכנים סובייטים החדירו בו את שנאתו העזה למערב. כאשר האלמנה השחורה ואיבן ערקו למערב, הסובייטים "הצילו" כביכול את יורי, החזירו אותו לרוסיה ואימנו אותו כמתנקש עבור ה-KGB. ניתנה לו חליפת השריון של דינאמו הארגמן והוא נשלח להרוג את האלמנה השחורה ואת אביו. יורי ובני בריתו לחמו באלמנה השחורה ובחבריה לקבוצת "האלופים". כאשר יורי למד את האמת אודות לוכדיו ה"מערביים", הוא יצא למסע הרס. הוא הובס, נלקח בחזרה לרוסיה, נמצא אשם בידי ממשלת ברית המועצות, ונשלח למחנות העבודה בסיביר.
דמיטרי בוכרין.
לדמיטרי בוכרין, דינאמו הארגמן החמישי, ניתן השריון של דינאמו הארגמן בידי הבוסים של יורי פטרוביץ' בק.ג.ב. הוא הצטרף לקבוצת "חיילי-העל הסובייטים", אך גורש מתוכה לאחר שחבריה החליטו לנתק קשרים עם ממשלת ברית המועצות. לאחר מכן, בוכרין קיבל חליפת שריון חדשה והצטרף ל"סופרים סובייטס", קבוצת על-אנושיים שהיו נאמנים לממשלת ברית המועצות, והייתה למגנת העם לאחר שברית המועצות התפרקה. כאשר הממשלה החדשה החרימה את השריון שלו, ניתנה לו חליפה חדשה ושם קוד חדש בשם "איירסטרייק" ("מתקפת אוויר"). אולם, במאורעות "שלטון אפל", בוכרין חזר לזהות דינאמו הארגמן, אם כי הפעם כבן ברית לאיירון מן מאשר אויב.
זמנו של בוכרין כדינאמו הארגמן - מאפריל 1978 ועד אפריל 1990 - היה הארוך ביותר בתולדות הדמות, והוא נכח בקשתות סיפור כ"שד בבקבוק", "דוּם קווסט" ו"מלחמות השריון". אי לכך, הדינאמו של בוכרין נחשב לגרסה הדומיננטית של הדמות.
ולנטין שטלוב.
ולנטין שטלוב, קולונל-גנרל בצבא הסובייטי וסוכן ק.ג.ב., השתמש בדרגתו כדי להשיג מבוכרין את שריון דינאמו הארגמן לתועלתו הפרטית. הוא היה מייסד "רמונט-4", קבוצת על-אנושיים סובייטים שלחמו להחזיר את ברית המועצות לתקופת הסטליניזם. שטלוב ובני בריתו צירפו את איש הטיטניום המקורי לשורותיהם. בתקופה זו, הכיר שטלוב את איירון מן, והשניים הסכימו לשמור על זהויותיהם בסוד.
זמן מה לאחר נפילת ברית המועצות, ניתנה לשטלוב חליפת שריון משודרגת, שהייתה פחות כבדה ומגושמת מזו של בוכרין, והראשונה שלא הייתה לחלוטין מארגמן. בהמשך, שטלוב פגש באופן אישי את טוני סטארק, כאשר זה האחרון יצא לפקח על פתיחת השלוחה הראשונה של "תעשיות סטארק" במדינה הסובייטית. מסעו של סטארק לברית המועצות הופרע בידי איש הטיטניום בוריס בולסקי, שלא הסכים לקבל את רוסיה החדשה, וראה בנוכחותו של סטארק במדינתו כעלבון לכל מה שברית המועצות מייצגת. כאשר איש הטיטניום לחם באיירון מן, באלמנה השחורה ובדינאמו הארגמן, רגלו של שטלוב נשברה. הוא התחנן בפני איירון מן שלא לסיים את הקרב עם בולסקי, משום שהרגיש שעצם העובדה שהאוונג'ר האמריקני יביס גיבור סובייטי לשעבר יגרום נזק למורל המדינה. סטארק הסכים לעטות על עצמו את חליפת דינאמו הארגמן במקומו של שטלוב, ובעזרת תקשורת רדיו עם שטלוב והאלמנה השחורה לחם בבולסקי. כאשר בולסקי סירב להיכנע, שטלוב עקף את שליטתו של סטארק בחליפת השריון וירה פרץ אנרגיה שהרג את בולסקי.
שטלוב לקח את האשמה עליו, משום שממשלת רוסיה רצתה לתפוס את בולסקי בחיים, והוא שוחרר מתפקידו כדינאמו הארגמן.
דינאמו הארגמן לאחר המלחמה הקרה.
כמו נבלי-על אחרים של איירון מתקופת המלחמה הקרה, דינאמו הארגמן נפל לתהומות האלמוניות לאחר התפרקות ברית המועצות. מאז שטלוב, שבעה אנשים נטלו את זהות הדינאמו, כמעט כולם אנונימיים ואשר אינם מטילי מורא כקודמיהם.
דינאמו הארגמן השביעי היה אדם שעטה את חליפת השריון הקודמת של בוכרין. יכולתו הייתה מינימלית, והוא הובס על ידי ניק פיורי, מנהל S.H.I.E.L.D, וקפטן אמריקה.
במיני סדרה בת ששת החלקים "Crymson Dynamo" מ-2003, השמיני להפוך לדינאמו הארגמן היה גנאדי גברילוב לאחר שמצא קסדה של חליפת שריון אותה עיצב אנטון ואנקו, "יחידת בטא", שכללה לוויין טעינה משלה. גברילוב חשב שמדובר במערכת משחק מתוחכמת, והוא גרם לחליפה לזרוע הרס בדרכה לקסדה. הוא עטה את חליפת השריון לזמן מוגבל בעת עימות עם הצבא הסובייטי, אך אין זה ידוע אם הוא השתמש בה בהמשך.
דינאמו הארגמן התשיעי נכח בקשת הסיפור "מלחמה סודית" משנים 2004-2005 כחבר צבא הנבלים של לוצ'יה וון ברדה, אותו היא אספה כדי להילחם באוונג'רס. דינאמו הארגמן העשירי הוצג ב-"Iron Man Vol. 4 #7" מיוני 2006, כאשר הוא נלכד בידי איירון מן לאחר שניסה לשדוד בנק. בהמשך נודע כי חליפת השריון נקנתה בשוק השחור, ועיצובי הטכנולוגיה של דינאמו הארגמן היו מוצעים למכירה.
דינאמו הארגמן האחד עשר במספר היה חבר ב"חיילי-העל הסובייטים אלפא-ג'ן", קבוצת על-אנושיים שהונחו בהקפאה קריוגנית לאחר שהמלחמה הקרה הסתיימה, והתעוררו לאחר פיצוץ עז בקרב בין קבוצת גיבורי-העל "המסדר" לבין אינפרנל מן. הדינאמו הושמד ככל הנראה בידי חברי המסדר סופרנוט ואראלון.
בוריס ואדים, דינאמו הארגמן השנים עשר, הוצג לראשונה ב-"The Hulk Vol. 2 #1" ממרץ 2008. קבוצה שנתונה לחסות סוכנות S.H.I.E.L.D, וחבריה כללו את איירון מן, דוק סאמסון והענקית הירוקה, נתקלו בקבוצת גיבורי-על "משמר החורף" (Winter Guard), בו ואדים היה חבר, בזמן שחקרו את מותו של אבומיניישן ברוסיה. בחוברת "War Machine: Weapon of S.H.I.E.L.D", ואדים התעלם מההוראות שקיבל ועזר לוור משין להדוף כוחות של גזע הסקרול הפולש. הוא נמלט לאחר מכן לארצות הברית וביקש מקלט מדיני, והצטרף לקבוצת קוד אדום של הענק האדום. זמן מה לאחר מכן, ואדים נבלע בזמן קרב בידי איגור דרנקוב המוטאנט.
אשה צעירה בשם גלינה נמירובסקי החליפה את ואדים כדינאמו הארגמן השלוש עשרה. היא נחשבת בידי ממשלת רוסיה כאחת מטייסי דינאמו הארגמן הטובים ביותר שהיו אי פעם, והיא סיימה בהצטיינות את תוכנית "פדרל דינאמו" הממשלתית.
כוחות ויכולות.
דינאמו הארגמן עוטה חליפת קרב משוריינת שמתפקדת כשלד חיצוני ומספקת לעוטה אותה כוח-על וסיבולת רבה. שכבתה החיצונית של החליפה עשויה מחומר קרבורונדום מטריקס והיא מצוידת בפגזי יד שמסוגלים לירות מטחים חשמליים בעוצמה גבוהה, טילי כתף קטנים, תשדורת רדיו ומחשב ומגפי סילון המאפשרים תעופה. גרסאות מאוחרות יותר של דינאמו הארגמן כללו שדרוגים בידי מדענים סובייטים ובידי קונדרטי טופולוב, מוטאנט הידוע בשם "גרמלין". גרסת ולנטין שטלוב לחליפת דינאמו הארגמן כללה נשק היתוך רב-עוצמה שהיה מונח על בית החזה.
כלף
כָּלֵף (געז: "ካሌፍ", גם "כלב") הוא מצביא יהודי שחי במאה ה-16.
בין אוקטובר 1579 למרץ 1580 הנהיג יחד עם אחיו רדאית מערכה צבאית כנגד צבאו של הקיסר סרצה דנגל. כלף עמד בראש הגדוד שהיה אחראי על שרפת השדות כדי שהללו יהיו למכשול לצבא האתיופי . מאוחר יותר גדודו של כלף ניצל את העבודה כי להם יתרון גובה ואלו השתמשו וגוללו סלעים על האתיופים , בתגובה לכך האתיופים השתמשו בתותחים שאחד מפגזיו פגע באישה.
בעקבות ההפגזות, נכתב בכרוניקה המלכותית שכלף השתגע במערכה הזו גם כלף עצמו נהרג.
פרנק רמזי
פרנק פלומפטון רמזי (באנגלית: Frank P. Ramsey; 22 בפברואר 1903 - 19 בינואר 1930) היה מתמטיקאי בריטי, אשר עסק גם בפילוסופיה וכלכלה.
ביוגרפיה.
פרנק רמזי נולד ב-1903 בקיימברידג'. אביו, ארתור, היה מתמטיקאי ונשיא מגדלן קולג'. הוא היה הבכור מבין שני אחים ושתי אחיות. אחיו, מיכאל רמזי, היה הארכיבישוף מקנטרברי. הוא החל את לימודיו בוינצ'סטר קולג' ב-1915 ומאוחר יותר עבר לקיימברידג' כדי ללמוד מתמטיקה בטריניטי קולג'. בתור נער התעניין בנושאים רבים, החל מספרות אנגלית וקלאסיקה ועד מתמטיקה ופוליטיקה.
מגיל צעיר סבל רמזי מדיפרסיה. הוא התעניין בפסיכואנליזה וכאשר כתב את הדיסרטציה שלו, נסע לווינה כדי לעבור טיפול פסיכואנליטי. כדי להצדיק זאת כתב לאימו שהתת-מודע עשוי להשפיע על עבודתו כמתמטיקאי. בספטמבר 1925 נשא לאישה את לטיס בייקר. החתונה התקיימה במשרד רישום מכיוון שרמזי היה, על פי אשתו, אתיאסט מילטנטי. נולדו להם שתי בנות.
רמזי חזר לאנגליה ב-1924 ובעזרת תמיכתו של הכלכלן הנודע ג'ון מיינרד קיינס הפך לעמית בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1926 הפך למרצה למתמטיקה ולאחר מכן מנהל לימודי המתמטיקה בקינגס קולג'.
רמזי סבל מבעיות כרוניות בכבד. הוא נדבק בצהבת לאחר ניתוח וכתוצאה מכך נפטר בבית חולים בלונדון בינואר 1930 בגיל 26. הוא נקבר בבית קברות בקיימברידג'.
עבודתו.
ב-1927 רמזי פרסם את המאמר "עובדות והיגדים" (Facts and Propositions) בו הציע תורת אמת פילוסופית.