בדומה לכנפות לופטוואפה אחרות, הסמל נועד לעטר את מטוסי הכנף (לרוב מטוסי מפקדת הכנף) ונצבע בקדמת המטוס על המנוע. על פי דוגמאות וצילומים של מטוסי הכנף, ניתן למצוא מספר וריאציות לחרב המכונפת כאשר במקרים מסוימים היא מוצגת עם כנפיים ולפעמים עם שלושה פסים מכל צד המזכירים כנפיים, גם צורת החרב נראית שונה ממקום למקום. אלו מעידים על חופש מסוים בשימוש בסמל וחופש אומנותי של המשרתים בשטח לשינויים קלים בעיצוב.
מלבד סמל הכנף, כל להק פיתח סמל משלו שנהג לעטר את מתקני הלהק וחלק ממטוסי הלהק (לרוב מטוסי המפקדה). חלק מהטייסות כללו גם סמלים משלהם, אך בכל מקרה הסמלים עוצבו על ידי המשרתים בלהקים ובטייסות והיו רשמיים למחצה, במקרים מסוימים גם עברו שינויים לאורך המלחמה עם שלל אינטרפטציות מקומיות.
הובלה ימית
רפורמת מאה הימים
רפורמת מאה הימים הייתה רפורמה שהונהגה בסין בידי הקיסר גואנג סו ובהשפעת קאנג יו-וויי. רפורמה זו בוטלה בידי צה שי, הקיסרית האם האלמנה. הרפורמה נמשכה מאה ימים ומכאן שמה.
הסיבות לרפורמה.
לאחר חדירת המערב לסין, מתבוסתם של הסינים ב ועד נפילת שושלת מנצ'ו ב-1912, התחוללו תמורות משמעותיות בסין. ערכי יסוד ומוסדות מסורתיים התערערו משום חוסר יכולתם לעמוד בלחצים הרבים שהופעלו על הממלכה. מתוך כך היו בסין שהאמינו כי יש לערוך בקיסרות תיקונים על מנת להתאימה לתקופה ולדרישותיה. אחד מן תומכי ההתחדשות, קאנג יו-ווי בשיתוף עם תומכיו, הגיש ב-1898 הצעות לרפורמה לכס הקיסרי שהשפיעו על הקיסר הצעיר וקידמו את הרפורמה המדוברת.
תוכן הרפורמה.
מתוך הלחץ הפוליטי שהופעל על הקיסר לבצע שינויים, תיקונים והתאמות, הוא החל ברפורמות ממשלתיות רחבות לאחר שקיבץ סביבו קבוצת אישים. ביניהם היה גם יואן שה-קאי שהיה אז מדינאי עולה.
הוחלפו אישים מרכזיים, ויצאו לשלב ביצוע תיקונים בתחומי המינהל והמינויים, הצבא החקלאות והחוק. כמו כן, הקיסר תכנן להרחיק מספר מתומכיה של הקיסרית.
ביטול הרפורמה על ידי צה שי.
השקפת עולמה של הקיסרית האם האלמנה השמרנית צה שי, הייתה מנוגדת לתוכן הרפורמות שהנהיג גיסה הקיסר הצעיר גואנג סו, כמו גם שחלק מן הרפורמה המתוכננת כלל הרחקת אישים אוהדים שלה. שני אלו יצרו את התנגדותה המובהקת לרפורמה.
יואן שה-קאי, למען קידומו האישי, העמיד את צה שי על המתרחש, ובכך בגד בקיסר והסב את תמיכתו לתמיכה במחנה הקיסרית.
משידעה הקיסרית האלמנה על כוונתם של הקיסר ואנשיו לדחקה לפינה צדדית הנסתרת מהעין ולחסל אחדים מתומכיה היא החלה לפעול בזריזות, ובלמה ביד ברזל כל תיקון. בעזרת ראשי הסריסים, הנסיך דואן ונאמניה שברה את הקשר נגדה ונגד נאמניה. היא אילצה את הקיסר הצעיר לכתוב את צו פרישתו מהכס הקיסרי. עונשו של גואנג סו על פגיעה בסמכות המטריארכלית העליונה היה מאסר בארמון עד יום מותו.
מיד עם העברת הסמכות העליונה לידיה ביטלה צה שי את התיקונים והמינויים שנעשו בתקופת הרפורמה בת מאה הימים.
ספרינגפילד (מיזורי)
ספרינגפילד (באנגלית: Springfield) היא בירת מחוז גרין במדינת מיזורי בארצות הברית. העיר שוכנת באזור הרי אוזרק בדרום מיזורי. בעיר מתגוררים 159,498 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה במיזורי, אחרי קנזס סיטי וסנט לואיס. במטרופולין של העיר מתגוררים 436,712 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה.
ספרינגפילד נוסדה ב-1830 על ידי ג'ון פולק קמפבל. מקור השם "ספרינגפילד" לא ברור, אם כי הדעה הנפוצה ביותר שהיא שהעיר נקראה על שם העיר ספרינגפילד במדינת מסצ'וסטס. העירייה של ספרינגפילד החלה לתפקד ב-1838.
ב-1849 נפתחה מסילת רכבת שקישרה את ספרינגפילד לסנט לואיס. כעבור כמה שנים נפתחו עוד מסילות וספרינגפילד הפכה לצומת דרכים אזורי.
ב-10 באוגוסט 1861, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, התרחש בקרבת העיר קרב וילסון'ס קריק , בו ניצחו כוחות קונפדרציית המדינות של אמריקה את כוחות האיחוד, אך כוחות הקונפדרציה לא המשיכו לכיוון העיר. ב-25 באוקטובר באותה שנה התרחש קרב ספרינגפילד הראשון, בו ניצחו כוחות האיחוד באחד הניצחונות היחידים שלהם באותו זמן בדרום מיזורי. השליטה באזור המשיכה לעבור בין צד לצד עד שב-8 בינואר 1863 התרחש קרב ספרינגפילד השני, בו שוב ניצחו כוחות האיחוד והעיר נותרה תחת שליטתם עד סוף המלחמה.
ב-1887 העיירה נורת' ספרינגפילד אוחדה לתוך ספרינגפילד.
ב-1926 נחנך בעיר כביש 66, שהיה ציר תחבורה ראשי בארצות הברית.
כלכלה.
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על תעשייה, תיירות ושירותי בריאות וחינוך.
חינוך.
בעיר פועלים מספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדינה של מיזורי, אוניברסיטת דרורי ואוניברסיטת איוונג'ל (Evangel University).
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה הלאומי ספרינגפילד-ברנסון, הנמצא במרחק של כ-8 קילומטרים צפון-מערבית לעיר.
ספרינגפילד נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 44, המקשר בין העיר סנט לואיס במזרח מיזורי ובין מדינת אוקלהומה עד ויצ'יטה פולס בצפון טקסס.
מורטן טילדום
מורטן טילדום (באנגלית: Morten Tyldum; נולד ב-1967) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה נורווגי. הוא ידוע בעיקר בשל בימוי סרטים בעלי הצלחה בינלאומית כמו "ציידי הראשים" (2011), מותחן נורווגי הרווחי ביותר בכל הזמנים נכון ל-2015 ו"משחק החיקוי" (2014), סרט דרמה היסטורית שעבורו היה מועמד לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר.
ביוגרפיה.
טילדום נולד בנורווגיה. הוא למד בבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק. בתחילה רצה להיות מוזיקאי אך בהמשך זנח שאיפה זו כשנכנס לבית הספר לקולנוע.
קריירה.
סרט הבכורה של טילדום היה Buddy (2003), סרט שזכה בפופולריות רבה ובביקורות משמעותיות. קודם לכן עסק בטלוויזיה, פרסומות וסרטים קצרים. הוא כונה "כישרון הקולנוע של השנה" על ידי העיתון "דאגבלאדט" ב-1999. מאז Buddy הוא ביים את הסרט
מלאכים שסרחו (Fallen Angels) ב-2008 וציידי הראשים (Headhunters) ב-2011. הסרט ציידי הראשים מבוסס על רומן מ-2008 בעל שם זהה מאת הסופר יו נסבו. ציידי הראשים הוא הסרט הנורווגי הרווחי ביותר בכל הזמנים. סרט הבכורה שלו באנגלית היה הדרמה ההיסטורית "משחק החיקוי", על חייו של המתמטיקאי אלן טיורינג בכיכובו של בנדיקט קאמברבאץ'. משחק החיקוי הפך מיד להצלחה בינלאומית והועמד לפרס האוסקר בשמונה קטגוריות בטקס פרסי האוסקר ה-87, כולל הסרט הטוב ביותר.
חיים אישיים.
בשנת 2012 עבר טילדום להתגורר בבוורלי הילס עם אשתו ג'יין ובנם, מרטין (נולד ב-2008). בשנת 2016 הזוג נפרד. במרץ 2020 חזר עם בנו לאוסלו, נורווגיה לאחר שאשתו התאבדה, והותירה אחריה את מרטין בן ה-12, את שתי בנותיה של ג'יין מנישואים קודמים ג'נט (נולדה ב-1989) וקרוליין (נולדה ב-1994).
טזה סי
הוועדה הלאומית לגרמניה חופשית
קווין דילון
קווין בריידי דילון (באנגלית: Kevin Brady Dillon; נולד ב-19 באוגוסט 1965) הוא שחקן אמריקאי מועמד פרס גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי על תפקידו בתור ג'וני "דרמה" צ'ייס בסדרת הדרמה הקומית של HBO "הפמליה". הופיע בסרטים "פלאטון", "הבועה" ו"הדלתות".
ביוגרפיה.
דילון נולד בניו רושל, ניו יורק, למשפחה נוצרית-קתולית. אחד מאחיו הוא השחקן מאט דילון.
קריירת משחק.
דילון החל את הקריירה שלו כשחקן בשנות ה-80 בטלוויזיה ובקולנוע, הוא התגלה בשנת 1986 בסרט המלחמה של אוליבר סטון "פלאטון" בתפקיד החייל הפסיכופת באני. דילון שיחק בתפקיד קולנועי ראשי לראשונה בשנת 1988 בסרט האימה הבדיוני של הבמאי צ'אק ראסל "הבועה".
בשנות ה-90 הופיע דילון בדרמה המוזיקלית של אוליבר סטון "הדלתות" בתפקיד ג'ון דנסמור מתופף להקת "הדלתות", בסרט הפעולה של מרטין קמפבל "הבריחה מבסולום" ובסרט המלחמה העצמאי "לילה בהיר".
לאחר שנים שבהן לא התבלט בתעשיית הבידור לוהק דילון בשנת 2004 לסדרת הדרמה הקומית של חברת HBO "הפמליה". דילון הופיע לאורך הסדרה בתפקיד השחקן הוותיק ג'וני "דרמה" צ'ייס, אחיו הגדול של כוכב הקולנוע וינסנט צ'ייס. דילון הועמד על תפקידו בסדרה לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ולשלושה פרסי אמי.
מחוץ לסדרה השתתף דילון בשוברי הקופות "פוסידון" של וולפגנג פטרסון ו"בית מלון לכלבים". הוא גם הופיע הופעת אורח בסדרה משפחת סימפסון
חיים אישיים.
דילון נישא ב-2006 לשחקנית ג'יין סטיוארט, לזוג נולדה ילדה אחת במשותף. לדילון ילדה נוספת ממערכת יחסים שניהל בעברו.
הוועדה הלאומית למען גרמניה חופשית
יוסלמן מרוסהיים
תקנות קרלסבאד
תקנות קרלסבאד הן סדרה של תקנות ריאקציוניות הנוגעות למדינות הקונפדרציה הגרמנית, אשר תוקנו על ידי האספה הפדרלית הגרמנית (Bundesversammlung) ב-20 בספטמבר 1819 בהתכנסה בעיר הנופש קרלסבאד שבבוהמיה. תקנות אלו עסקו בפעילות נגד ארגוני הסטודנטים הליברליים, למען פיטורי פרופסורים ליברליים מהאוניברסיטאות ולמען הגברת הצנזורה על התקשורת. התקנות היוו את אחד משיאי הקונצרט האירופי (הרסטורציה האירופית).
רקע היסטורי.
האספה בקרלסבאד אורגנה על ידי הקנצלר (ראש הממשלה) האוסטרי, הנסיך קלמנס ונצל פון מטרניך לאחר רצח הסופר והמחזאי השמרני אוגוסט פון קוצבו על ידי הסטודנט הליברלי קרל סאנד ב-23 במרץ 1819 וניסיון הרצח של נשיא נסאו ב-1 ביולי 1819. מטרניך נמצא באותה עת בשיא פעילותו במסגרת הרסטורציה האירופית. הוא סבר שהרוח המהפכנית של לאומיות וליברליות שנשבה באוניברסיטאות, יכלה לסכן את הסדר האירופי החדש שלאחר קונגרס וינה ב-1815. הוא ניצל את שני האירועים הפליליים שצוינו, כדי להתחיל בפעולה נגד המגמות הלאומיות והליברליות, בין היתר בעזרת תקנות קרלסבאד.
תוכן התקנות.