כתמית הדרדר נמצא בסכנת הכחדה חמורה בישראל. לפי ממצאי פרויקט הניטור הלאומי שערכה אגודת חובבי הפרפרים בישראל כיום מתגורר הפרפר רק במקום אחד בארץ, אזור טרשים ליד צפת, וגם שם, במקלטו האחרון, נמצא הפרפר בסכנה כתוצאה מהתוכניות להקים שכונה באזור. בנוסף לכך, באזור רועות פרות האוכלות את הדרדר הגלדני הפונדקאי היחיד, והנדיר, בארץ של הנימפית החיוני למאכל עבור זחלי הפרפר.
פעולות האגודה להצלת כתמית הדרדר כללו העברת מידע לכתבים ועיתונאים העוסקים בתחומי ההגנה על הסביבה, השתתפות בתוכניות טלוויזיה והצגת המידע בכנסים ובימי עיון, במטרה לעורר את מודעות הציבור לעיכוב בנייה באתרים בהם צפויה פגיעה קשה בבתי-גידולם של מיני פרפרים בסכנת הכחדה. בשנת 2009, לאחר מאבק ממושך של אגודת חובבי הפרפרים בישראל לשכנוע השר להגנת הסביבה גדעון עזרא, הוכרזו 14 מינים כפרפרים מוגנים בישראל וביניהם כתמית הדרדר.
קרן ברל כצנלסון
קרן ברל כצנלסון היא מוסד חינוכי ורעיוני הפועל להתחדשות השמאל הציוני בישראל. זאת, באמצעות תוכניות מנהיגות, פעולה בזירה הציבורית ומרכז חשיבה ומדיניות. הקרן פועלת לחיזוק התשתית הרעיונית והאנושית של המחנה ולקידום ערכיו, לאור חזונו של ברל כצנלסון וערכי תנועת העבודה ומתוך מחויבות עמוקה לעתידה של מדינת ישראל כמדינת רווחה יהודית ודמוקרטית שכל אזרחיה שווים.
מטרות.
הקרן פועלת לקידום ערכים של ציונות, צדק חברתי, שלום וחברה משותפת בישראל. באמצעות פיתוח מנהיגות ופעולה בזירה החינוכית ובזירה הציבורית.
המרכז הרעיוני הוא הזרוע החינוכית והציבורית של הקרן. המרכז מפתח ומפעיל תוכניות מנהיגות מגוונות ועוסק בהכשרת חוקרים, משרתי ציבור ופעילים. פעילות המרכז נשענת על שלוש רגליים: תוכניות חינוך והכשרה לאנשים הפועלים במערכות השפעה, ביניהם חברי מועצה, מנהיגים מקומיים, כלכלנים צעירים ומנהלי מכינות קדם צבאיות; מרכז חשיבה שבמרכזו 'דרך'- תוכנית עמיתי ברל כצנלסון המורכבת מחוקרים ופעילים מובילים המשמשים כמרצים של הקרן בתוכניותיה השונות; והזירה הציבורית הממוקדת במאבק בגזענות ובקידום אג'נדה סוציאל-דמוקרטית בשיח הציבורי.
היסטוריה.
הקרן הוקמה בשנת 1944, לאחר מותו של ברל כצנלסון, מאבות תנועת העבודה, במטרה לתמוך בהקמת בית מדרש המחנך ברוח ערכי התנועה. אבן הפינה לבית המדרש בבית ברל הונחה ביום השנה השני לפטירתו של ברל כצנלסון, 21 באוגוסט 1946.
הקרן תמכה בהקמת סמינרים המיועדים למדריכים בתנועות הנוער העובד והלומד, הצופים והמשמרת הצעירה של מפא"י. בנוסף תמכה הקרן בסמינרים של איחוד הקבוצות והקיבוצים, סמינרים של מושבים, מחנות קיץ וסמינרים לנוער שהגיע לישראל מחו"ל, ובקורסים לעולים חדשים. בתחילת שנות ה-60, בית ברל התפתח למוסד חינוכי שכלל גם בית ספר תיכון שנפתח ב-1961. מדרשה להכשרת מורים וגננות, מרכז כנסים, "המכון להשכלה ולחינוך תנועתי" ומכון מחקר.
ב-1964 הוקמה מחלקת המחקר של הקרן, שעיבדה מחקרים קיימים לצרכים של המפלגה ותרמה מחקרים עצמאיים בנושאים רעיוניים ופוליטיים. ב-1965 נחנך במסגרת הקרן ארכיון לתולדות מפא"י, וב-1997 הועבר הארכיון לתוך ספריית המכללה (כארכיון מפלגת העבודה שהוכר כארכיון ציבור).
ב-1970 הוחלט לפתוח בבית ברל מוסד להשכלה גבוהה שיכול להעניק תואר ראשון. ב-1971 נפתחה מכינה קדם אקדמית, ב-1977 כבר למדו במכינה 3,500 סטודנטים. ב-1972 הוגשה בקשה למועצה להשכלה גבוהה להכרה במכללה כמוסד אקדמי ולהתיר לה להעניק תואר ראשון. האישור להעניק תואר ראשון ניתן למכללה החל משנת 1976. ב-1988 התאחדה המכללה בבית ברל עם המדרשה לאמנות ומספר מוסדות להכשרת מורים. מאז המכללה האקדמית בית ברל הופרדה מהקרן.
בשנת 1977 מונה שר החוץ לשעבר אבא אבן ליושב ראש הקרן. אבן הוחלף בידי ריצ'רד ערמון בשנת 1989, שיזם את הקמת המרכז הרעיוני.
במרץ 2003,השיקה הקרן את כתב העת "אופקים חדשים", ירחון לענייני מדינה וכלכלה.
בספטמבר 2004 יזמה הקרן הדפסת גיליון מיוחד של העיתון דבר, לציון 60 שנה לפטירתו של ברל כצנלסון, שנסגר ב-1995. הקרן גם הודיעה כי בכוונתה לחדש את הוצאתו של העיתון, אך הדבר לא יצא לפעול.
ב-2016 החלה הקרן להפיץ עלון בבתי כנסת בשם "שיחת השבת".
ב-2017 יצרה הקרן שיתוף פעולה אסטרטגי ארוך טווח עם המכללה החברתית-כלכלית.
באוגוסט 2019 השיקה הקרן את כתב העת "תלם", המוגדר כ"במה כתובה להתחדשות רעיונית של מחנה השמאל".
בינואר 2021 מונה חגי מירום ליושב ראש הקרן.
תוכניות חשיבה והכשרה.
הקרן מפעילה מספר תוכניות חשיבה והכשרה, אשר מטרתן להכשיר פעילים ומנהיגים ולעודד בקרב אוכלוסיות שונות חשיבה ביקורתית, דרך הקניית ידע ויכולות ניתוח מעמיקות בסוגיות חברתיות, אשר עומדות על סדר יומה של החברה הישראלית. התוכניות עוסקת, בין היתר, בסוגיות של ציונות, צדק חברתי, אי שוויון, תעסוקה, רווחה, בריאות פערים עדתיים ולאומיים, גלובליזציה וישראל, מפת התקשורת הישראלית ועוד.
בין התוכניות אשר מפעילה הקרן:
דו"ח השנאה.
בשנת 2015 החלה הקרן לפרסם את "דוח השנאה", פלטפורמה טכנולוגית המנטרת את גלי השנאה בשפה העברית ברשת. הדו"ח, אשר מנוטר באמצעות חברת המחקר ויגו, חולש כל שעה על מיליוני שיחות (סטטוסים, תגובות, טוקבקים, ציוצים ועוד) ובכך מצליח לייצר תמונה של מצב הסובלנות של השיח. בנוסף, דו"ח השנאה מייצג מחקרי עומק על אירועים או תופעות משמעותיות שקיבלו הדים ברשת.
דו"ח השנאה לשנת 2016 מצא שבר רפאלי הייתה האשה שספגה הכי הרבה תקיפות מילוליות מיזוגניות ברשתות החברתיות בשנת 2016.
דו"ח השנאה שפורסם בנובמבר 2020, מצא התאמה בין ציוצי ראש הממשלה בנימין נתניהו לתקיפת מפגינים. בין החודשים יולי ואוקטובר, ראש הממשלה צייץ לא פחות מ-25 פעמים על המפגינים, ובין היתר כינה אותם "מפיצי מחלות" ו"אנרכיסטים". ציוציו של ראש הממשלה נגד המפגינים זכו ל-42 אלף ציוצים מחדש, והדו"ח מצא כי לפחות ארבעה מקרים של תקיפות מפגינים אירעו בסמוך לציוץ כזה של ראש הממשלה.
מכינה קדם צבאית "בארי".
המכינה הקדם צבאית "בארי" הוקמה בשנת 2016 כבית להכשרת מנהיגות צעירה, מובילה ומשלבת מקרב כלל החברה הישראלית על שלל מרכיביה וגווניה, לרבות: גברים, נשים, יהודים ולא יהודים עולים ובני עולים יוצאי אתיופיה ומדינות חבר העמים, תושבי המרכז והפריפריה החברתית והגאוגרפית, קיבוצניקים מושבניקים ועירוניים. כאשר המכנה המשותף של כולם זה הרצון להכיר ולדעת את החברה בישראל על כל מרכיביה, לעשות שרות צבאי משמועתי ולהיות מנהיגים בחברה האזרחית. במסגרת המכינה החניכים והחניכות נפגשים עם קהלים מגוונים בחברה הישראלית, עובדים ומתנדבים במוסדות ציבור ועמותות לשינוי חברתי. ראש המכינה הראשון היה גדי יברקן.
תקציב.
הקרן הוקמה במקור כהקדש ציבורי לטובת מפעל חינוכי. הכנסות הקרן הגיעו מתרומות, משכר לימוד, ומפרדס שהיה בשטח בית ברל, והיו מיועדות למימוש למטרות ציבוריות של חינוך ותרבות. עם זאת היא הייתה בשליטה אפקטיבית של מפלגת מפא"י ואחר כך מפלגת העבודה. בשנת 1984 נאלץ מנכ"ל בית ברל לפרוש מתפקידו לאחר שעלו טענות שהקרן מימנה עסקנים של מפלגת העבודה. תחת היושב ראש ריצ'רד ערמון, הופרדה המכללה האקדמית בית ברל מהקרן, ובשנת 1993, עודכן תזכיר ותקנון ההתאגדות של הקרן, באופן שניתק את הקרן ואת פעילותה מפעילות מפלגתית באופן פורמלי. בשנת 2009 קיבלה הקרן מעמד של חברה לתועלת הציבור. באותה עת גם מכרה הקרן למכללה האקדמית בית ברל, את המתחם שלה בתמורה ל־35 מיליון שקל במזומן, עד אז שילמה המכללה לקרן דמי שכירות. עם זאת מחזיקה הקרן בשטחים נוספים במתחם בית ברל, אותם היא משכירה.
יחסי איי מרשל–צרפת
יחסי איי מרשל–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין הרפובליקה הצרפתית. נשיא איי מרשל ביקר בצרפת לכבוד ועידת האקלים העולמית וועידת צרפת אוקיאניה הרביעית, שתיהן נערכו בנובמבר 2015.
צרפת אחראית לאספקת החשמל במספר אטולים באיי מרשל והיא מקיימת שיתוף פעולה טכני ותרבותי צמוד עם ממשלת איי מרשל.
מועצת הביטחון
מזכ&quot;ל האו&quot;ם
הנרי מונסקי
הנרי צבי מונסקי (באנגלית: Henry Monsky; 4 בפברואר 1890, אומהה, נברסקה, ארצות הברית – 2 במאי 1947, ניו יורק, ארצות הברית) היה מראשי יהדות ארצות הברית, נשיא ארגון בני ברית, חבר משלחת ארצות הברית לוועידת האו"ם בסן פרנסיסקו (1945), ותומך אקטיבי ברעיון הציוני.
קורות חייו.
הנרי צבי הירש מונסקי נולד ב-1890 באומהה לאברהם בנימין, סוחר דגים, ולאשתו השנייה בטסי לבית גרינבלט, מהגרים מאזור ליטא, אשר היו יהודים אורתודוקסים. ב-1907 סיים בית ספר תיכון וב-1912 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קרייטון שבעירו. הוא החל בפעילות ציבורית בקרב הקהילה היהודית באומהה ואימץ עמדות ציוניות. במקביל, הצטרף לארגון "בני ברית" וב-1913 התמנה לנשיא הלשכה באומהה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה פרצו משבר חברתי ומשבר כלכלי, ומונסקי נרתם לתמיכה ולפעילות במספר ארגוני סיוע, סעד ושיקום בקרב האוכלוסייה הכללית והיהודית ובכללם הג'וינט ועיר הילדים שהקים הכומר אדוארד פלאנגן .
ב-1938 נבחר מונסקי לנשיא ארגון בני ברית. הוא פעל להרחבת פעילותו של הארגון, ומספר חבריו עלה מ-82,860 ב-1939 לכדי 300,000 בתום מלחמת העולם השנייה.
מונסקי היה אקטיביסט בגישתו למתחולל באירופה עם עליית כוחה של גרמניה הנאצית ופעל מול הממשל האמריקני להקשחת עמדתה של ארצות הברית מול גרמניה, אך ללא הועיל.