הסרט הופץ לראשונה בישראל על ידי חברת "התו השמיני" ב-DVD בשנת 2011. ב-DVD הסרט היה בשפות אנגלית, רוסית, צ’כית, הונגרית ויוונית, עם כתוביות בעברית, ערבית, רוסית, הונגרית, גרמנית, צ’כית ואנגלית (הסרט אינו דובב לעברית). ה-DVD כלל תוספות מיוחדות, ביניהן: הסרט בגרסה קלאסית עם פתיח בסגנון עתיק, וסרטוני טום וג’רי והמדע של עוץ, שכללו מדריכים להפעלת בלון אוויר חם, ליצירת טורנדו בבקבוק ועוד פעילויות לכל המשפחה.
מירון (מכתש פגיעה)
מכתש מירון הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של הפסל היווני מירון. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1979.
גיל עקיביוב
גיל עקיביוב (נולד בכ"ה בשבט תש"ל, 2 בפברואר 1970) הוא זמר, פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי, חסיד חב"ד.
ביוגרפיה.
עקיביוב נולד בפתח תקווה, כבן רביעי למשפחה מסורתית. בגיל שמונה התחיל בלמידה בפסנתר, שירת בלהקה הצבאית, כסולן מקצועי.
בסוף שנות ה-80 החל בתהליך חזרה בתשובה בעקבות מפגש עם הזמר ניסים מולגן בעזרת אבי פיאמנטה ובהמשך הפך לחסיד חב"ד.
עקיביוב נשוי לאיילת, אב לשבעה ומתגורר בקריית מלאכי.
קריירה.
בגיל 11, הופיע בפסטיבל שירי הילדים לצד צביקה פיק כסולן בשיר "הסבון בכה מאוד" אותו הם ביצעו במשותף.
בצבא שירת בלהקה צבאית, בתחילה כזמר בלהקת מפקדת חילות השדה (מפח"ש) ובהמשך כנגן ומעבד מוזיקלי בחיל האוויר.
כסולן בלהקת מפח"ש (בניהולו המוזיקלי של מיקי גבריאלוב) ביצע כסולן את השיר "פתחי לי את הדלת" של להקת אחרית הימים.
בעקבות אהדת הקהל, החליט הצוות המקצועי בראשותם של שמוליק בילו ומיקי גבריאלוב להוציא את השיר כסינגל לרדיו.
תחנות נוספות בתחום המוזיקלי.
במשך כל השנים הקליט והוציא לאור שירים, בביצועים אישיים כסולן ועם מבצעים ויוצרים נוספים.
הומרוס (מכתש פגיעה)
מכתש הומרוס הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו המשורר היווני הומרוס. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976.
בית המוזיקה (מוסקבה)
היכל המוזיקה הבינלאומי של מוסקבה (ברוסית:Моско́вский междунаро́дный Дом му́зыки, נקרא גם: המשכן הבינלאומי לאומנויות הבמה של מוסקבה) הוא מרכז תרבותי במוסקבה, רוסיה. הוא כולל מספר אולמות ובמת קיץ פתוחה.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 היה ברור שאולם של הקונסרבטוריון של מוסקבה שנבנה במאה ה-19 צריך לעבור שיפוץ משמעותי ובמקביל מורגש הצורך בבניית מרכז חדש. הבנייה החלה בשנת 2000 ביוזמת ראש העיר יורי לוז'קוב ומוזיקאי ידוע ולדימיר ספיבקוב שאחרי סיום הבניה מונה לנשיא הבית.
תחילה תוכנן להקים בניין עם אולמות ל-1800 ו-600 מקומות. במהלך התכנון הוחלט להוסיף אולם שלישי, במת קיץ פתוחה ובקרבת המבנה להקים מבנה בעל 34 קומות בו ממוקם מלון סוויסוטל קראסני הולמי.
האולם ראשי תוכנן ל-1699 מקומות ונקרא "אולם סבטלנוב". בכניסה לאולם ממקומות פסלים של יבגני סבטלנוב ודמיטרי שוסטקוביץ'. באולם הותקן עוגב מתוצרת גרמניה.
האולם השני "אולם הקמרי" ממקום מתחת לאולם הראשי וכולל 556 מקומות. הוא ניועד בעיקר להופעות מוזיקה קמרית וערבי ספרות.
האולם השלישי כולל 400–524 מקומות בהתאם לסידור הבמה. הוא מיועד להופעות שונות.
על גג הבניין הותקן פסל של מפתח מוזיקלי בגובה של 9.5 מ' ששוקל כ-6 טון.
סן ויסנטה
סן ויסנטה (בספרדית: San Vicente) היא עיר שנוסדה רשמית ב-27 בספטמבר 1961 והיא נמצאת בפרובינציית מיסיונס שבארגנטינה.
גאוגרפיה.
סן ויסנטה נמצאת במרחק של כ-141 קילומטרים מפוסאדאס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של כ-916 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
תנועה ותחבורה.
העיר ממוקמת ליד הכבישים 13, 14 ו-212.
חינוך.
בסן ויסנטה ישנם 26 בתי ספר ו-3 מוסדות להשכלה גבוהה.
בשנת 2002 הוקם בעיר מוזיאון במלאת 28 שנים למותו של חואן פרון. הוא מציג את תשע שנות שלטונו של פרון כתור הזהב של ארגנטינה המודרנית.
גארסיה באוור
לולאת הקפיטול
לולאת הקפיטול (באנגלית: Capitol Loop) הוא כביש ראשי, העובר דרך העיר לאנסינג במדינת מישיגן, ארצות הברית.
הכביש בצורתו כלולאה הוצע במקור ב-1986 כחלק ממאמץ התחדשות במרכז העיר, וב-13 באוקטובר 1989 הכביש נסלל.
הכביש יוצר מסלול לולאה סביב הכביש המהיר 496 דרך מרכז העיר, ליד הקפיטול, בית המחוקקים וכמה ממחלקות המדינה. הכביש נבנה לצורך הפניית התנועה ממרכז העיר אל הקפיטול, ומבני ממשלה אחרים.
אחיה (בית המקדש)
אחיה היה הממונה על הנסכים בבית המקדש השני, מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
תפקידו.
לצד הקרבנות, נצטוו בני ישראל להביא לבית המקדש את הנסכים, שהם מנחות מיין וסולת בלולה בשמן שהוקרבו בבית המקדש לצד קרבן עולה או שלמים. על מנת להקל על מביאי הנסכים, שלא ייאלצו להביא מבתיהם את כל הדרוש להבאת המנחה, נתמנה אחיה לאחראי על כל היינות, השמנים והסלתות, ועליו היה לקנות כמויות גדולות ממוצרים אלו ולשמרם בלשכתו, כדי שהעולים לירושלים יוכלו לרכוש אותם ממנו. המשנה מסבירה את הנוהל לפיו פעל אחיה בבית המקדש, בתיאום עם יוחנן בן פינחס, ממונה החותמות ששהה בלשכת החותמות שבבית המוקד, בתוך עזרת הכהנים:
החותם היה פיסת טין עליה רשם יוחנן מילה אחת - או "עגל", המסמל את קבלת דמי נסכי פר שתמורתם יינתנו מחצית ההין יין, מחצית ההין שמן ושלושה עשרוני סולת, או "זכר", המייצג את דמי נסכי האיל שתמורתם סיפק אחיה שליש ההין יין, שליש ההין שמן ושני עשרוני סולת, או "גדי", המסמל את דמי נסכי הכבש שתמורתם היו ניתנים רביעית ההין יין, רביעית ההין שמן ועשרון סולת, או "חוטא" שסימל את קרבן המצורע, שכדי להיטהר היה מקריב שני כבשים זכרים לעולה ואשם וכבשה נקבה לחטאת, ולשם כך היה זקוק לשלושה עשרוני סולת, שעם כל אחד מהם רביעית ההין יין ורביעית ההין שמן, ולתוספת עוד לוג שמן לצורך משיחתו על תנוך אוזנו ובהונותיו. בן עזאי הוסיף וטען כי על החותם הנמסר למצורע היה רשום "חוטא עשיר" או "חוטא דל" - שכן אם למצורע אין כסף להבאת שלושת הכבשים, הוא רשאי להחליף את החטאת והעולה בעופות, להם נדרשים נסכים מועטים יותר.
חותמים אלו היוו עדות לתשלום שקיבל יוחנן מבעל החותם בעבור הנסכים, וכך היה אחיה נוטל מבעל החותם את חותמו ומספק לו את הנסכים ששילם תמורתם. בערב היו נפגשים יוחנן ואחיה, ויוחנן היה מוסר לאחיה את התשלומים שניתנו במהלך היום לאוצר ההקדש, כדי שיקנה בהם אחיה נסכים נוספים למכירה.
לצד המילים המייצגות את כמות הנסכים, היה רשום על החותם המוגש לאחיה גם יום הנפקת החותם, ורק בו ביום הנקוב בחותם היה אחיה נותן את הנסכים למבקשיהם, כדי לוודא שמביא החותם לא רכש אותו כשהיה מחיר הנסכים זול וכעת בא לפדותו כשמחיר הנסכים ביוקר, ומתכוון להרוויח על חשבון ההקדש; התאריך סייע גם לוודא שאין המדובר בגנב או אדם שמצא חותם שלא שילם תמורתו וכעת כוונתו להוציא נסכים במרמה, וכך באותו היום יחשוש הגנב מלבוא עם החותם שמא ימצאנו בעליו החוקיים, ומכאן ואילך לא יקבל ממנו עוד אחיה את החותם. במקרה שאכן טוען אדם כי חותמו נגנב ממנו או אבד, היה עליו להמתין עד פגישתם של יוחנן ואחיה והשוואת החותמות והכסף שבידם, ואם אכן נמצא כי ליוחנן יש כסף כדי חותם נוסף שאינו בידי אחיה, היה אחיה מספק את הנסכים למאבד החותם.
בתלמוד ירושלמי הוסיפו כי על החותם היו רשומים גם שם משמרת הכהונה העובדת במקדש באותו שבוע ושם החודש הנוכחי, כדי למנוע כל אפשרות לרמאות.
תיאורו כממונה.
המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, והשני שנמנה מהם הוא אחיה:
מתתיה בן שמואל
מתתיה בן שמואל (לפי נוסחאות אחרות: מתיה, מתיא, מתתיא) היה הממונה על הפייסות בבית המקדש השני, מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
תפקידו.
הפיס היה גורל המתקיים בין הכהנים בבית המקדש, כדי לקבוע מי יזכה לבצע את העבודה שעמדה על הפרק (השם "פיס" מרמז שההגרלה נערכת לצורכי שלום והתפייסות, כדי למנוע תחרות וקנאה בין הכהנים על קבלת העבודה המקודשת). בבית המקדש היו ארבעה פייסות, שנערכו כדי לברר מי יבצע את העבודות הבאות: תרומת הדשן, שחיטת קרבן התמיד ותריסר העבודות הנלוות אליו ועוסקות באיברי הקרבן, הקטרת קטורת הסמים, והעלאת איברי קרבן התמיד למזבח העולה. תפקידו של מתתיה היה לערוך את תהליכי הפייסות, ולפקח על התנהלותן. הפייסות התקיימו בלשכת הגזית - למעט פיס תרומת הדשן, שיש הסוברים שנערך בבית המוקד - ובמהלכם היה הממונה, הוא מתתיה בן שמואל, בוחר באופן אקראי מספר גדול ממספר הכהנים שמולו, ומתחיל למנות את הכהנים עד למספר זה; מתתיה היה מסיר את מצנפתו של כהן אקראי כדי לסמן שבו פותחת הספירה, והכהנים היו מושיטים קדימה את אצבעותיהם. אז החל מתתיה לספור את האצבעות, והכהן שבו הסתיימה הספירה היה זוכה בפיס ומקבל את העבודה.
תיאורו כממונה.
המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, ובהם מתתיה:
הלכות שמסר.
במסכת יומא נאמר כי כיוון ששחיטת התמיד פסולה בלילה, מוודא הממונה קודם שחיטתו שכבר עלה השחר:
ובגמרא נאמר: .