ב-26 ביוני 2010 חזר סטרול לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו מכבי תל אביב. בעונת נפצע סטרול בדרבי פציעה קשה ונעדר לזמן ממושך של יותר מעונה שלמה והוא חזר לשחק במחזור האחרון של עונת נגד עירוני קריית שמונה ב-12 במאי 2012, כשעלה כמחליף בדקה ה-80. בעונה שלאחר מכן לא שותף במשחקי הליגה, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות.
ב-17 ביולי 2013 חתם סטרול בהפועל רמת השרון, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית ושיחק במדיה עונה נוספת. בקיץ 2015 עבר להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, ושם שיחק עד שפרש ממשחק פעיל ב-2019.
לסטרול 15 הופעות בנבחרת ישראל. במשחק הבכורה שלו בנבחרת נכנס סטרול כמחליף בניצחון 0-5 על נבחרת לוקסמבורג, ובמשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 הוא שותף בחמישה משחקים.
בסרביה
בֵּסָרַבְּיָה (ברומנית: Basarabia; באוקראינית: Бесарабія) הוא חבל ארץ היסטורי במזרח אירופה, שהיה לסירוגין תחת שלטון רומני, עות'מאני ורוסי. כיום, חבל ארץ זה נכלל ברובו הגדול בשטחה של רפובליקת מולדובה, ומקצתו בשטח אוקראינה.
מקור השם.
בסרביה נקראה על שם השליט הרומני בסאראב הראשון (Basarab I),מייסד בית בסאראב ששלטונו סימן את שחרורה של "ארץ רומניה" (ולאכיה) מעול האימפריה ההונגרית. השם ניתן תחילה ל"ארץ רומניה" האזור שבין הרי הקרפטים, הדנובה, הים השחור והקו המחבר את התמזגות הנהרות טרוטוש וסירט אל שפך הנהר דנייפר, אזור עליו השתלטו בתום מלחמתם נגד הטטרים, בין השנים 1328 – 1342. מקור השם היווה נושא לעניין ומחלקות בקרב ההיסטוריונים וההצעות שהתקבל הושפעו מהשקפת העולם של מפלגות השלטון. הדעה הרווחת כיום היא שמקור השם הוא בשפה הקומנית (טטרית) ומשמעותו "האב השליט". "Basar" = "לשלוט", -aba = אבא (כמו בעברית).
גאוגרפיה.
חבל בסרביה שכן בין נהר הפרוט במערב, נהר הדניסטר בצפון ובמזרח, והים השחור בדרום. שטחה של בסרביה היה כ־45,600 קמ"ר, ברובו שטח מישורי בעל אדמה פורייה.
מחוזות וערים.
כאשר חבל בסרביה השתייך לממלכת רומניה, הוא היה מחולק ל-9 מחוזות.
המחוזות שכיום נמצאים בשטחי אוקראינה
המחוזות שכיום נמצאים בשטחי רפובליקת מולדובה
קישינב, העיר החשובה ביותר בבסרביה, היא כיום בירת רפובליקת מולדובה.
דמוגרפיה.
לפי הסטטיסטיקה הרוסית הרשמית, ב-1897 היו בבסרביה 1,935,412 תושבים, מתוכם 47.6% רומנים (920,919), 19% אוקראינים, 11% יהודים, 8% רוסים והיתר בולגרים, סרבים, צ'כים, גרמנים, טורקים, טטרים, פולנים ומיעוטים נוספים.
לפי מפקד רומני, ב-1930 היו בבסרביה 2,864,662 תושבים, מתוכם 56.23% רומנים, 12.28% רוסים (כולל ליפובנים), 10.97% אוקראינים, 7.15% יהודים, והיתר בולגרים, גגאוזים, גרמנים ומיעוטים אחרים (פולנים, ארמנים, אלבנים, יוונים וצוענים).
היסטוריה.
ב-1812, בתום המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), נחתם בבוקרשט הסכם השלום בין האימפריה הרוסית לאימפריה העות'מאנית. במסגרת הסכם זה, האימפריה העות'מאנית העבירה לאימפריה הרוסית את שטחי נסיכות מולדובה שבין נהר הפרוט לנהר הדנייפר, את הראיה הטורקית חוטין ואת בסרביה ההיסטורית (המכונה בטורקית בוצ'אק). האימפריה הרוסית החילה את השם בסרביה על כל האזור המועבר.
עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה ב-1918 הכריזה בסרביה, ב-24 בינואר 1918 על עצמאותה וב-27 במרץ 1918 החליטה המועצה הארצית על האיחוד עם רומניה.
באוקטובר 1920, בהסכם פריז, הכירו מדינות ההסכמה (פרט ליפן) באיחוד שבין רומניה ובין בסרביה. ברית המועצות, שלא לקחה חלק בהסכם זה, מעולם לא הכירה באיחוד. לפני מלחמת העולם השנייה ואחרי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ברית המועצות הגישה לרומניה אולטימטום בו תבעה ממנה לצאת מבסרביה ומחלק מבוקובינה. רומניה נאלצה לציית ולצאת והחבלים סופחו לברית המועצות ב-1940. מעשה זה שימש כעילה עיקרית לברית שכרתה רומניה עם גרמניה הנאצית נגד ברית המועצות במטרה להחזיר לעצמה את החבלים האלה. במהלך מלחמת העולם השנייה כבש צבא רומניה יחד עם הוורמכט את החבלים האלה, אך נאלץ לסגת מהם לאחר שינוי מגמת המלחמה וניצחונו של הצבא האדום.
בין השנים 1940–1941 ושוב אחרי כיבושה מחדש על ידי הצבא הסובייטי ב-1944, נהפך רוב שטחה של בסרביה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית (Republica Sovietică Socialistă Moldovenească), לאחר ששטחים ממנה בצפון ובדרום נמסרו לאוקראינה. עם התמוטטות ברית המועצות הכריזה רפובליקת מולדובה על עצמאותה ב-1991.
יהודי בסרביה.
בשנת 1889 חיו בבסרביה 180,918 יהודים, כתשיעית מתוך סך כל האוכלוסייה שמנתה 1,628,867. האוכלוסייה היהודית גדלה בהתמדה, ובשנת 1897 כבר היו 225,637 יהודים מתוך 1,936,392 תושבי החבל (גידול קטן גם בערך היחסי). בשנת 1920 מנתה האוכלוסייה היהודית 267,000 נפש ובשנת 1930 הגיע מספרם ל-270,000 נפש.
רוב יהודי בסרביה חיו בערים הגדולות בקהילות מפוארות כגון קהילות קישינב, בעלץ ואדינץ.
בשנת 1903, בזמן פרעות קישינב, קהילת יהודי קישינב, בירתה של בסרביה, הגיע ל-46% מתוך כלל אוכלוסיית העיר, דהיינו לכ-50,000 נפשות.
יהודי בסרביה בשואה.
ערב מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, חיו בבסרביה כ-300,000 יהודים.
לאחר נסיגת הצבא הרומני מבסרביה ביוני 1940 הואשמו היהודים בגילוי אהדה ושיתוף פעולה עם ברית המועצות הקומוניסטית ועם הצבא האדום. ברומניה אף הוטחו האשמות קולקטיביות כי היהודים גילו עוינות כלפי החיילים הרומנים הנסוגים, ירקו עליהם, השפילו אותם ופגעו בהם.
ב-1941 עם כיבושה מחדש של בסרביה בידי הרומנים, בברית עם הגרמנים, התקבלה בידי השלטונות הפשיסטיים הרומנים החלטה "לנקום" ביהודים. עוד ערב הפלישה לבסרביה הוציא מנהיג רומניה יון אנטונסקו פקודה סודית, בעלת שם הצופן "טיהור השטח". הפקודה כללה שלושה סעיפים: חיסול פיזי של כל היהודים בכפרים במקום. מעצר היהודים החיים בערים וריכוזם בגטאות. מעצר כל החשודים כקומוניסטים וכמי ששירתו את הסובייטים בשנת השלטון הסובייטי בבסרביה והוצאת חלק מהם להורג לאחר שיימצאו אשמים.
ברצח היהודים השתתפו יחידות הז'נדרמריה שקיבלו את הפקודה ערב פרוץ המלחמה. יחידות הצבא נצטוו אף הם לעזור לאנשי הצבא שעסקו בפועל בהוצאות להורג. הוקמה יחידה בפיקודו של סגן ראש-הממשלה מיכאי אנטונסקו, אשר נקראה ה"שדרה המיוחדת". ביחידה היו כ-160 אנשים, וגם הם השתתפו ברצח יהודים, תוך שיתוף פעולה עם היחידות הגרמניות המקבילות. כל הגורמים האלה ביחד עם הצבא הגרמני והאיינזצגרופה D רצחו בחודשים יולי-אוגוסט כ 160 - 150 אלף יהודים. את רוב הרציחות עשו הרומנים. רוב היהודים בכפרים נרצחו.
ב־15 בספטמבר 1941, ציווה יון אנטונסקו לגרש את כל יהודי בסרביה לז'בוקריץ' שבמחוז טרנסניסטריה (שטח הכיבוש הרומני באוקראינה, מעבר לנהר דנייסטר). לפי אומדן רשמי, נרצחו כ-25,000 יהודים בדרך לגירוש ועשרות אלפים נזרקו לקבר אחים מאולתר.
ביער קוסאוץ במרכז בסרביה, שדרכו עברו השיירות לעבר נקודת המעבר, עשרות אלפים נוספים הוטבעו בנהר הדנייסטר במעבר לטרנסניסטריה.
ב־1942 בעיצומה של המלחמה נערך מפקד בשטחי בסרביה בו נמצאו 227 יהודים בלבד, ולמעשה בסרביה הייתה, בהתאם לתוכניות, "נקייה" מיהודים. לפי הערכתו של אבידור שחן 282,000 מיהודי בסרביה נרצחו בשואה. בזמן שחרור טרנסניסטריה נמנו בה 13,980 יוצאי בסרביה.
היהודים לאחר המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לבסרביה כמה עשרות אלפי יהודים מתוך אלה שהצליחו לברוח מפני הנאצים מזרחה אל עומק ברית המועצות וכן מתוך ניצולי טרנסניסטריה. לקראת סוף שנת 1993 הוערך מספר היהודים ברפובליקה של מולדובה בכ־15,000 נפש. באותה השנה 2,173 יהודים עלו לישראל.
בעיר הבירה קישינב, פועל בית הכנסת המרכזי לצד מוסדות חינוך וחסד, לרווחת הקהילה היהודית במולדובה בהנהגת שליח חב"ד, הרב יוסף יצחק אבלסקי, הרב הראשי למולדובה, כמו כן, במרכז העיר קישינב פועל מרכז תרבות יהודי קדם שממומן על ידי ארגון הג'וינט וכולל בית כנסת ברשות הרב דניאל שמשון .
אבי יחיאל
אבי יחיאל (נולד ב-26 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם והמגן, אשר משמש כמנכ"ל הפועל פתח תקווה בכדורגל.
ביוגרפיה.
יחיאל גדל במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה וזכה איתה באליפות הנוער. בעונת 1998/1999 עבר לקבוצת הבוגרים של הפועל פתח תקווה וערך את הופעת הבכורה שלו מול קבוצת מכבי תל אביב. יחיאל שיחק בהפועל פתח תקווה שבע עונות וזכה בגביע הטוטו בעונת 2004/2005, שבסופה חתם במכבי תל אביב. במשחק הבכורה במכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו כבש את שער השוויון. בעונת 2007/2008 היה שחקן חשוב בקבוצה שהגיעה למקום השלישי. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בקיץ 2009, לאחר 4 שנים במכבי תל אביב, עבר יחיאל למכבי פתח תקווה. בקיץ 2010 עבר יחיאל לקבוצת הפועל באר שבע תחת הדרכתו של ניר קלינגר.
ליחיאל ארבע הופעות בנבחרת ישראל בין 2005 ל-2007. בהופעת הבכורה שלו מול נבחרת נבחרת אירלנד, כבש את השער המצמק של ישראל במשחק שנגמר בתיקו 2–2.
ב-4 באוגוסט 2012 הודיע על פרישה ממשחק ובאוקטובר הצטרף לצוות האימון במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
ביולי 2020 מונה למנכ"ל קבוצת הכדורגל של הפועל פתח תקווה.
באוקטובר 2012 נישא לעדי נוימן, והם הורים לשניים.
בסראביה
תמיר כהן
תמיר כהן (נולד ב-4 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת הקשר האחורי ומאמן כדורגל ישראלי.
בנו של כדורגלן העבר אבי כהן.
קריירה.