השחקן פול ניומן שידוע בתור חובב רולקס מושבע ענד שעון רולקס מדגם "דייטונה" (Daytona) החל משנת 1972, לאחר שאשתו העניקה לו את השעון שעל צידו האחורי חרוט המשפט: "נהג לאט, ג'ואן". בזכות תדמיתו של ניומן, חלק מדגמי רולקס נודעו בשם שעוני "פול ניומן" והפכו לפריט אספנים.
דמותו של ג'יימס בונד, אותה יצר איאן פלמינג, עונדת שעון רולקס עשוי פלדת אל-חלד מדגם Rolex Oyster Perpetual בסדרת הסיפורים שכתב. בתשעת הסרטים הראשונים של ג'יימס בונד, אשר יצאו לאקרנים בין 1962-1974, הוא ענד שעוני רולקס, כך גם בסרטים "רצח בעיניים" (1985) "007 באזור המסוכן" (1987) ו"רישיון להרוג" (1989). בשאר סרטי ג'יימס בונד הוא הופיע עונד שעונים מתוצרת סייקו ואומגה.
דגל השבויים והנעדרים
דגל השבויים והנעדרים (באנגלית: POW/MIA flag, ראשי תיבות של Prisoner of war/Missing in action) הוא דגל אמריקני אשר מציין את דאגתם של אזרחי ארצות הברית לגורל שבויי ונעדרי המלחמה. הדגל נוצר על ידי "ליגת המשפחות הלאומית", ארגון של משפחות חיילים נעדרים ושבויים, והוא מוכר רשמית על ידי הקונגרס של ארצות הברית.
דגל השבויים והנעדרים הוא הדגל היחיד שהונף מעל הבית הלבן פרט לדגל ארצות הברית, והדגל היחיד המוצג בתוך מבנה הרוטונדה של בניין הקפיטול.
המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר (דנבר)
אלבה ברלין
אלבה ברלין (בגרמנית: Alba Berlin) או ברלין אלבאטרוס היא קבוצת כדורסל גרמנית מעיר הבירה, ברלין, המתמודדת בבונדסליגה וביורוליג.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1989 כממשיך דרכו של המועדון שרלוטנבורג ברלין. במשך השנים נחשב, לצד ברוז במברג וסקייליינרס פרנקפורט, לאחד המועדונים הטובים בגרמניה, אשר נאבקים ביניהם על תוארי האליפות והגביע הגרמניים. בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 המועדון התחרה בקביעות במפעל היורוליג, והישג השיא שלו הוא רבע הגמר בשנת 1998.
בעונת 1994/95 זכתה הקבוצה בגביע קוראץ' לאחר ניצחון בסיכום שני מפגשי הגמר מול קבוצת אולימפיה מילאנו מאיטליה.
בעונת 2000/01 הגיעה עד לרבע גמר הסופרוליג והפסידה לקבוצת פנאתינייקוס מיוון.
בעונת 2009/10, לאחר שהפסידה לקבוצת מארוסי במוקדמות היורוליג. הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ והפסידה לקבוצת פאמסה ולנסיה 67-44.
בחודש ינואר 2011 חתם בקבוצה המאמן הישראלי מולי קצורין. ואימן אותה עד סוף עונת 2010/2011.
אולמות הקבוצה.
במשך השנים המועדון שיחק בכמה אולמות כדורסל, האולם הראשון בו שיחק המועדון היה אולם בן 3,000 מקומות בשכונת שרלוטנבורג.
בשנת 1996 הקבוצה עברה לקיים את משחקיה בהיכל הספורט מקס שמלינג בשכונת פרנצלאואר ברג המכיל 8,500 מקומות ישיבה.
בשנת 2008 חנכה הקבוצה את אולמה הביתי הנוכחי O2 וורלד המכיל 14,800 מקומות ישיבה, שבאותה שנה אירח את משחקי הפיינל פור של היורוליג.
יונתן קוניאק
יונתן קוניאק (נולד ב-18 בפברואר 1969) הוא שחקן טלוויזיה, שחקן תיאטרון ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה.
לאחר שירותו הצבאי נסע קוניאק ללמוד תיאטרון בלונדון. כעבור שנים ספורות חזר לארץ והשתתף בסדרת הטלוויזיה "רמת אביב גימל", שם גילם את לאון, מעצב אופנה הומוסקסואל.
לאחר מכן כתב את הסדרה "ג'וני", סדרה פורצת דרך בכך שהדמות הראשית, אותה קוניאק גילם, הייתה של הומוסקסואל, ובדיאלוגים השנונים היו רמיזות רבות לתרבות ההומוסקסואלית. הסדרה שודרה בשתי עונות בערוץ 2. שימש כעורך תוכנית הנוער "אקזיט", ונמנה עם יוצרי הטלנובלה "פיק אפ". בשנת 2008 יצר יחד עם דנה מודן את התוכנית "טינופת" עבור חברת הכבלים HOT.
יונתן קוניאק יצר את התוכנית "טריני וסוזאנה עושות את ישראל". התוכנית עלתה בשנת 2011 בערוץ 10, וכן יצר יחד עם יעל פוליאקוב את הסדרה הדוקו-ריאליטי פוליאקובים, המשודרת ב- HOT.
לקוניאק שני ילדים.
איציק קלה
יצחק (איציק) קלה (נולד ב-3 במאי 1953) הוא זמר ישראלי ומהבולטים שבז'אנר המוזיקה הים תיכונית.
ביוגרפיה.
רקע והיסטוריה מוזיקלית.
יצחק קלה נולד בירושלים, למשפחה יהודית-ספרדית ממוצא כורדי. בילדותו התייתם מאביו. ב-1963 בגיל 10 זוהה הפוטנציאל המוזיקלי הטמון בו על ידי הפייטן, רחמים עמר, שאצלו למד קלה נגינה על מנדולינה, גיטרה, עוד ובוזוקי.
ב-1971 בגיל 18 היה קלה לסולנה של להקת "אור חיים", ושירים של הלהקה אף הושמעו בתחנות הרדיו. עם זאת, התרחק בהדרגה קלה מן הלהקה, ומספר שנים מאוחר יותר החל להופיע בלעדיה ובליווי נגנים משלו באירועים ובמועדונים. בשנת 1978 יצא אלבומו הראשון, "על הרי הקסטל", שהכיל שירים כורדיים. מאז הוציא כ-30 אלבומים נוספים, ביניהם אחד שכלל גרסאות כיסוי לשירים עבריים ידועים. במהלך הקריירה שיתף פעולה עם כותבים ויוצרים רבים, בהם עוזי חיטמן, אהוד מנור, אביהו מדינה, שלמה כישור, דני שושן, אלי חוג׳ה תומר עג'ם ואחרים. בין שיריו הבולטים נכללים "אבא נשמה", "תביני אותי", "מאמי מאמי", "אני העבד", "רפאני", "למה לא", "אישה יפה", "אני קורא בשמך", ״חולפות שנים״, ״שאלי״, ״מה קרה לך״ ו"מחפש את הדרך".
ב-1981 הוציא בחברת "קוליפון" את אלבומו השני "איציק קלה והכוכבים".
ב-1985 הוציא את האלבום "בחצות הליל", בו בלטו: "איש מגבעתיים", ״אימרו שמיים", "את לי ארץ" (לחן: אנריקו מסיאס) וחידושים ל"רגל רוקדת" (במקור: אריס סאן) ו"לבד יושבת" (במקור: חיים משה). יגאל חרד עיבד את שירי האלבום, וניגן בגיטרה אקוסטית, וביחד עימו השתתפו בהקלטות חברי להקת "ברוש", יהודה קיסר, וקלה עצמו בגיטרה מזרחית, מזי כהן ופנינה בריק (מלהקת סקסטה) בקולות. שלמה כישור כתב את מרבית שירי האלבום.
ב-1986 הוציא את האלבום "מלאך שלי", שוב בעיבודים של יגאל חרד, ובהשתתפות של להקת "ברוש" בהקלטות.
ב-1987 הוציא את האלבום "כולנו בחפלה", בו בלטו השירים: "הזוהר לארגוב" (לזכרו של הזמר המנוח), "למה לא", "כמו הרוח" (שהיה הלחן המקורי היחיד באלבום, של קלה עצמו),ו"אימי אימי". אלי חוג'ה, עוזי חיטמן ושלמה כישור כתבו גרסאות עבריות ללחנים זרים, ויגאל חרד עיבד את שירי האלבום.
ב-1988 הוציא את האלבום "אדם ועולמו", שבשונה מאלבומיו הקודמים - מרביתו הכיל שירים מקוריים. בין שירי האלבום בלטו 2 שירים שהפכו למזוהים ביותר עם קלה: "אני העבד" (מילים: עוזי חיטמן, לחן: יורם הראל חיימוב) ו"קמנג'ה" (מילים ולחן: דני שושן). עוד תרמו לאלבום היוצרים: אביהו מדינה, שלמה כישור ואבי רן. חיים חדד עיבד את שירי האלבום, וניגן בקלידים, ועימו השתתפו בהקלטות גם איקי לוי בתופים, רוני בוני בכלי הקשה, מיקי שביב בגיטרה בס, יהודה קיסר בגיטרה מזרחית, אריס נחום, וקלה עצמו בבוזוקי ונגנים נוספים.
ב-1995 הוציא את האלבום "והיא איננה", בו בלטו שיר הנושא (מילים של אהוד מנור ללחן יווני), "חוזר מאהבה" (מילים ולחן: דני שושן), "אלוקיי אל תעזבני" (במקור שיר יווני, "אפורו") וגרסה לפיוט המסורתי "צור משלו אכלנו". יניב שושן עיבד את שירי האלבום.
ב-1997 הוציא בחברת ההפקות של אבי גואטה את האלבום "אני קורא בשמך", שהוקלט כולו ביוון עם נגנים מקומיים. שיר הנושא של האלבום הפך ללהיט גדול במוזיקה המזרחית. עוד כלל האלבום גרסה לשיר "אינתא עומרי" וחידוש לשיר "מה עם הילד", שאת גרסתו העברית הראשונה ביצע חיים משה. את שירי האלבום כתבו יוש גרנות, אהוד מנור, ודודו ברק. המוזיקאי היווני דמיטריוס רקיציס עיבד והפיק מוזיקלית את שירי האלבום.
בשנת 2001 חלה עוד תפנית בקריירה של קלה כאשר חבר למעבד הירושלמי תומר עג'ם. יחד הפיקו את השיר "ישמח חתני" שהפך להמנון בחתונות ומשם לאלבום "מחפש את הדרך" שסלל לקלה את הדרך המהירה לקהל הרחב ואל מחוץ לירושלים עם להיטים רבים שיצרו ביחד כגון: ספרי לי, חי למענך ותביני אותי שכתב עג'ם.
בספטמבר 2003 הוציא את האלבום "תביני אותי" שכלל את הלהיט הגדול "מחפש את הדרך" (במקור של הזמר הטורקי איברהים טטלסיס) ב-2 גרסאות: גרסת סולו, וגרסת הדואט עם שלומי שבת. את השירים ללחנים יווניים וטורקיים, כתבו: ארלט ספדיה, אל חוג’ה, יוסי גיספן, צדי אור ותומר עג’ם.
במרץ 2005 הוציא את האלבום "תסתכלי לי בעיניים" שכלל את "עד יום מותי", "רפאני" ו-2 רצועות בונוס: חידוש ל"קול קורא במדבר" (מקור: אהובה עוזרי) ורמיקס ללהיט "מחפש את הדרך". אילן לב (מי שבעבר ליווה את קלה בהופעתיו) ואלי מלמד עיבדו והפיקו מוזיקלית את שירי האלבום.
בשנת 2008 הוציא קלה את האלבום "מתגעגע" שכלל את הלהיט "אישה יפה" (מאמי מאמי) וכן את השיר "רק איתך". אילן לב עיבד את שירי האלבום.
למרות הקריירה הארוכה והעשירה, קלה מעולם לא התפרסם תקשורתית כמו חיים משה, ישי לוי, זוהר ארגוב ואחרים. המוזיקה שלו הגיעה בעיקר לאנשים המתמצאים בתחום, עד שהפתיע כאשר הצליח למלא עד אפס מקום את תיאטרון קיסריה באוגוסט 2009.
קלה נשוי לציונה, אב לארבע בנות וסב לשישה נכדים. מתגורר בירושלים,
ב-20 בנובמבר 2012 אשתו נפצעה בפיגוע על ידי 4 זורקי אבנים פלסטינים, ליד ביתר עילית.
הסתבכויות מס.
במהלך חייו הסתבך קלה מספר פעמים עם שלטונות המס:
הפארק הלאומי ראקיאורה
הפארק הלאומי ראקיאורה (באנגלית: Rakiura National Park) הוא פארק לאומי המשתרע על רוב שטחו של האי סטיוארט, האי השלישי בגודלו בניו זילנד הנמצא מדרום לאי הדרומי. הפארק הוכרז באופן רשמי ב-9 במרץ 2002 כאיחוד של מספר שמורות טבע, אזורי יער מוגנים והשטחים ביניהם ובסך הכל מכסה כ-85% משטחו של האי סטיוארט, כאשר בשאר השטח נמצאים העיירה אובן, כבישים, דרכים וכפרים מאורים.