הסטדיקאם "סופג" (משכך) את כל הקפיצות, התזוזות והתנועות החדות בעזרת איזון של משקולות (ולא, כנהוג לחשוב, באמצעות גירוסקופ). בניגוד לתפיסה שהושרשה – שהסטדיקאם מקל על נשיאת המצלמה, נדרשת מצלם הסטדיקאם יכולת גופנית גבוהה משל הצלם הממוצע.
הסטדיקאם הוצג לענף רשמית בשנת 1975 על ידי הממציא והצלם גארט בראון, אשר במקור קרא להמצאה "מייצב בראון" (Brown Stabilizer).
לאחר השלמת בניית אב הטיפוס העובד הראשון, צילם בראון סרטון הדגמה בן 10 דקות, שהדגים את התנועות המהפכניות שהמכשיר החדש היה מסוגל לייצר. הדגמה זאת נצפתה על ידי במאים רבים, בהם סטנלי קובריק וג'ון אבילדסן. הסרט הראשון שעשה שימוש בסטדיקאם הוא "נועד לתהילה" (Bound For Glory) משנת 1976. לצורך צילום אחת הסצנות, העמיד צלם הסרט, הסקל וקסלר, את גארט בראון, מפעיל הסטדיקאם, על פלטפורמה מוגבהת, שבאמצעות מנוף, הונמכה עד שהגיעה לגובה הקרקע. בראון ירד מהפלטפורמה והחל להתהלך בתוך אתר הצילום. התוצאה הרשימה מאוד, משום שקודם לכן הייתה בלתי אפשרית לביצוע. וקסלר זכה בפרס האוסקר עבור הצילום. מיד לאחר מכן, עשה שימוש בסטדיקאם ג'ון שלזינגר, בסרטו "איש המרתון", בסצנות מרדף ברחובות ניו יורק. רוקי, משנת 1976, היה הסרט השלישי שעשה שימוש בהמצאה החדשה. גארט בראון היה מפעיל הסטדיקאם בכל שלושת הסרטים.
סרטים בולטים נוספים שעשו שימוש בסטדיקאם: "ימים ברקיע" (1978) של טרנס מאליק ו"הניצוץ" של סטנלי קובריק (1980), שדחף את ההמצאות של בראון אף רחוק יותר, כשעשה שימוש בסטדיקאם מזווית נמוכה במיוחד, והצריך לשם כך פיתוחים מיוחדים ומורכבים. הפיתוחים האלה הרחיבו את טווח השימוש בסטדיקאם ונחשבים למשמעותיים ביותר מאז המצאתו.
תיאור הפעולה והעבודה.
המפעיל לובש רתמה (אפוד), המחוברת לזרוע מכנית, וזו מחוברת על ידי מוט ברזל, המאוזן עם משקולות המצלמה בקצה אחד ומשקל שכנגד בקצה השני. משקל הייצוב שכנגד מונע את התנועות הקטנות של הגוף.
כאשר המפעיל מצלם, ידיו לא נוגעות ישירות במצלמה, אלא רק בזרוע המכנית, והמצלמה נעה, בהתאם למיקום הלחיצות על הזרוע, לכיוון הצילום המבוקש. בעזרת מסך קטן, הצלם יכול לצפות בזמן אמת בתוצאת הצילום והפוקוס בדרך כלל נשלט מרחוק בצורה אלחוטית.
עבור צילום מזוויות נמוכות, ניתן לסובב את הסטדיקאם למצב נמוך (Low mode).
נעשה שימוש רב בסטדיקאם בצילום של משחקי כדורגל.
כיום.
הדור החדש ביותר של סטדיקאם הוא ה-MK-V AR. המפעיל יכול לעבור בזמן הצילום ממצב גבוה לנמוך ללא שינוי כלשהו, ולנוע בחופשיות לאורך עליות ומורדות, תוך שמירה על קו אופקי.
ספק דאורייתא
פרשת הסוס הטרויאני בישראל
סטדי קאם
סטדיקם
סטאדיקם
סטאדי קם
ספק דרבנן
ספק דאורייתא לחומרא
ספק דרבנן לקולא
אלכסון קנטור
חינא
בהלכה, חינא הוא כינוי לשורה של תקנות אותם תיקנו חז"ל כדי להקל על הנשים לגבות את כתובתן מבעליהם, ומטרתו כדי לגרום חן אהבה בין בני הזוג, האיש והאישה.
אחת מתקנות אלו היא, שאם אדם מת והשאיר כסף אצל בעל חובו, נותנים זכות קדימה לאלמנה לגביית כתובתה, על פני בעלי החובות והיורשים.
נחלקו הראשונים בקשר לסיבת התקנות: לפי דעה אחת, התקנות הן כדי שלא ימנעו הנשים האלמנות מלהינשא לגברים, ולא ישנאו אותם; לפי שיטה אחרת, ההפך הוא הנכון; כדי שהאלמנות ימצאו חן בעיני בעליהם השניים, להינשא להן, יש צורך להקל את תנאי גביית הכתובה, כדי שיהיה להם כסף ויראו כעשירות. דעה זו, מתאימה יותר עם הכלל טב למיתב טן דו מלמיתב ארמלו.
ילדים מספרים על עצמם
ילדים מספרים על עצמם היא סדרת ספרים רבי מכר בת 14 כרכים של הסופר והמחנך החרדי חיים ולדר. את הספר הראשון בסדרה הוציא תחת השם ח. יערי. הסדרה עוסקת בדילמות ובעיות מעולמם של הילדים ובהענקת פתרונות חינוכיים עבורן. הסדרה תורגמה ל-8 שפות. מהסדרה נמכרו למעלה מ-100,000 עותקים בשפה העברית.
היווצרות הסדרה.
על פי ולדר, מה שהוביל אותו ליצירת הסדרה היה בשלב בו עבד כמורה-חייל. בכיתה שבה לימד היה תלמיד מופרע. ולדר כתב סיפור והקריאו לכיתה מתוך מטרה שיפנים את המסר. לאור העובדה שהילדים נהנו מהסיפור הוא המשיך לכתוב סיפורים ולהקריא אותם לתלמידים. לאחר מכן הוא שלח כמה סיפורים לעיתון "יתד נאמן" תחת השם ח. יערי. לאור התגובות החיוביות שקיבל הוא פנה להוצאת ספרים על מנת להוציא את הסיפורים לאור. בסופו של דבר הוא הוציא לאור את הספר בשנת 1993 ולדבריו תוך שבוע וחצי נמכרו 2,000 עותקים. נכון לשנת 2002, יצא הכרך הראשון בכ-20 מהדורות, 40,000 ספרים, בסך הכול.
בשלהי 2021, בעקבות פרסום עדויות לפיהן ניצל מינית נשים, רבים מרוכשי הספרים הוציאו את הספרים מחוץ לביתם כאות מחאה על מעשיו וחנויות ספרים שונות הודיעו על הסרת ספריו מהמדפים, ואף נרשמו מספר מקרים של שריפת ספריו.
נושאי הסדרה ומאפייניה.
הסדרה עוסקת באירועים ובחוויות מעולמם של הילדים ומתעמקת ברגשותיהם. הסיפורים הכתובים בגוף ראשון עוסקים בעלילות כמו התמודדות של ילד שמן, מלכי כיתה, יחסי הורים–ילדים ועוד. הסיפורים מעבירים מוסר השכל ישיר בעלילתם. רבים מספרי הסדרה אוירו על ידי יוני גרשטיין.
ספריו היוו חידוש בגישה אל הילדים תחת המוטו "הלב אינו מחסן" והעידוד שהוא נותן לילדים לספר על רגשותיהם ולהכיר בהם.
בספריו נהג ולדר להזמין את הילדים לכתוב את סיפוריהם ולשולחם אליו. לאחר שהוציא לאור את ספריו למבוגרים (אנשים מספרים על עצמם) החלו לשלוח אליו גם אנשים מבוגרים ונוער את סיפוריהם. לעיתים השתמש ולדר בחומרים שנשלחו אליו, אם כבסיס לעלילה ואם כמקור השראה. לדברי ולדר, הגיעו אליו למעלה מ-25,000 מכתבים בשפה העברית.
סער 2
סער 2 הוא דגם של ספינות טילים ששירתו בחיל הים הישראלי משנות ה-60 ועד שנות ה-90.
היסטוריה.
השם סער 2 ניתן לשתי קבוצות של ספינות טילים:
סטי"לים סער 2 חומשו במערכת נשק משוכללת ומכ"ם בקרת אש, תותח חרטום 40 מ"מ, ו-8 טילי גבריאל. שניים על גבי משגרים קבועים מלפני הגשר, וששת הנותרים על גבי שני משגרים מצטודדים מאחורי הגשר עם שלושה טילים כל אחד. את המשגר המצטודד האחורי ניתן היה להחליף בתותח 40 מ"מ ובכך להיות עם חימוש של 5 טילים ושני תותחי 40 מ"מ.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, שתיים מספינות סער 2, אח"י חיפה ואח"י עכו, הועברו בהפלגה סביב אפריקה אל הים האדום במבצע יופי והאחרות שרתו בים התיכון. באביב 1979 חוזקה היכולת של ספינות סער 2 ללוחמה נגד צוללות בהתקנת סונאר טובל בירכתי הספינות.
ספינות סער 2, הוצאו מהשירות בשנים 1992 - 1997. אח"י מבטח, שהחלה כספינת תותחים דגם סער 1 הוסבה לסטי"ל סער 2, הוצאה משירות בינואר 1996 והועברה למוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה שם היא מוצגת לקהל.
סנוק הורחרוניה
כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה (בהולנדית: Christiaan Snouck Hurgronje; 8 בפברואר 1857 - 26 ביוני 1936) היה חוקר הולנדי של תרבויות ולשונות המזרח ויועץ לענייני ילידים בממשל המושבות של איי הודו המזרחיים ההולנדיים.
חייו.
סנוק הורחרוניה נולד באוֹסְטֶרְהַאוּט (Oosterhout) והחל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת ליידן ב-1874. הוא קיבל את תואר הדוקטור ב-1880, נושא עבודת הדוקטור היה "החגיגות במכה". הוא התמנה לפרופסור בבית הספר לעובדי השירות הקולוניאלי בליידן ב-1881. הורחרוניה, שידע ערבית על בוריה, נעזר במושל העות'מאני בג'דה ונבחן בידי משלחת של מלומדים ממכה ב-1884, ולאחר שעבר בהצלחה את הבחינות קיבל היתר לעלות לרגל לעיר הקדושה מכה ב-1885. הוא היה אחד מהמלומדים המערביים הראשונים שעשו כן.
במסעו החלוצי הוא היה דמות מערבית חריגה במכה, אולם אימץ לחיקו את התרבות והדת של מארחיו בהתלהבות והמיר דתו לאסלאם.
ב-1889 הוא התמנה לפרופסור לשפה המלאית באוניברסיטת ליידן וליועץ רשמי לממשלה ההולנדית לעניינים קולוניאליים. הוא כתב למעלה מ-1,400 מסמכים אודות המצב באצ'ה ומצב האסלאם בהודו המזרחית ההולנדית, כמו גם על השירות הקולוניאלי והלאומיות.
בשמשו כיועצו של פן הֵטס (J. B. van Heutsz) נטל הורחרוניה חלק פעיל בשלב הסופי (1905-1898) של מלחמת אצ'ה (1913-1873). הוא נעזר בידיעותיו על תרבות האסלאם על מנת להציע אסטרטגיות שיסייעו לשבור את ההתנגדות של מתיישבי האצ'ה ולכפות עליהם שלטון קולוניאלי הולנדי ובכך לשים קץ ל-40 שנות מלחמה שבה נספו לפי ההערכות בין 50 ל-100 אלף מתיישבים ונפצעו מיליון אחרים.
הצלחתו במלחמת אצ'ה הקנתה להורחרוניה עמדת השפעה בעיצוב מדיניות הממשל הקולוניאלי בשארית שטחה של אינדונזיה, אולם מכיוון שסבר שהצעותיו לא יושמו די הצורך, הוא שב להולנד ב-1906. בשובו להולנד המשיך בקריירה המדעית הפורייה שלו.
808's &amp; Heartbreak
808s and Heartbreak
דפנה יזרעאלי
דפנה (ננדי) יזרעאלי (9 בספטמבר 1937 – 21 בפברואר 2003) הייתה סוציולוגית ואנתרופולוגית ישראלית, פרופסור, ראש החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה וממקימות החוג ללימודי מגדר לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן. פעילה פמיניסטית ומחלוצות חקר המגדר בישראל ומייסדת התוכנית ללימודי מגדר בבר-אילן.
ביוגרפיה.
דפנה יזרעאלי נולדה בשטרסבורג שבצרפת. בתם של ליאו גוורץ ורחל זלץ. הוריה נפגשו ב-1928 בוויסבאדן שבגרמניה, שם הקים ליאו עסק רהיטים, והם התחתנו באותה השנה. בנם הבכור, ורנר, נולד ב -1929 ובתם, גיזלה, ב -1931. ב-1936 ברחה המשפחה מפני הנאצים לשטרסבורג ומשם לפריז. אחרי המלחמה עברה המשפחה למונטריאול שבקנדה, שם נולד בן הזקונים שמואל. ליאו גוורץ עשה את הונו בקנדה בעסקי הנדל"ן.
קריירה אקדמית.