באפריל 1978 עזב את עבודתו במשרד החקלאות והקים את מפעל "מוטס טנסיומטרים" לייצור טנסיומטרים כספית ומשאבי תמיסת קרקע יחד עם בנו. גם לאחר פרישתו הצליח להחדיר לתודעת החקלאים, המדריכים החקלאיים ואנשי המחקר את שיטת ההשקיה שלו, יחד עם בקרת הדישון, בישראל ומחוצה לה, באמצעות השימוש בטנסיומטרים והמשאבים שייצר. המכשירים נכנסו בהתחלה למדינות שהתמחו בגידול פרחים בעיקר, כמו קניה, זימבבואה, זמביה, טנזניה, אקוודור, קולומביה ומדינות נוספות. שני המכשירים הללו הפכו לכלים נפוצים אצל מגדלי הירקות, המטעים וגידולי שדה. המפעל לייצור המכשירים האלה קיים עד היום, ומייצר טנסיומטרים ומשאבים חכמים המבוססים על טכנולוגיה עכשווית.
יעקב מוטס נפטר ב-19 באוגוסט 2013, בגיל 95. ב-25 בנובמבר 2015, כשנתיים לאחר מותו, נערך טקס מיוחד לכבודו בכנס ארצי בנושא השקיה במי קולחין במשרד החקלאות בבית דגן. בין שאר הדוברים סיפר פרופסור יוסי שלהבת, המדען הראשי של משרד החקלאות ומנהל מכון וולקני בעבר, שבהיותו חוקר ראשי ומנהל המכון לחקר הקרקע והמים היה בקשר הדוק עם יעקב מוטס בניסיונות משותפים שעשו יחד לפיתוח שיטת הטפטוף וקידום המצאתו. שלהבת אף תיקן טעות היסטורית לפיה נטען שמוטס המציא שיטה לטפטוף מוטמן. הוא הסביר שהטעות נבעה מכך שמוטס עצמו כינה את השיטה שלו כתת-קרקעית, אך בכל ניסיונותיו הדגים טפטוף על פני האדמה. הסיבה: מוטס תכנן שמתחת לכל חור בצינור יהיה בור קטן שיאפשר חדירה טובה יותר ולכן קרא לשיטה השקיה תת-קרקעית. "מוטס מעולם לא הטמין את הטפטפות, הוא הניחן על הקרקע. הטעות נבעה מהשם שנתן לשיטה שלו. ב-1956 החל מוטס באופן מעשי לבדוק את שיטת הטפטוף, אף על פי שאז לא קראו לזה כך. הרעיון נולד בחלקה פרטית שלו, כשהבחין בברז שטפטף ולידו צמחו צמחים רבים באופן אינטנסיבי. מזה הבין ששיטת השקיה כזאת תהיה יותר יעילה משיטות אחרות וזה הביא אותו לפיתוח שיטת טפטוף בצינורות." ד"ר שאול מנור, מנחה הטקס ויו"ר אגודת נאמני המחקר במכון וולקני סיפר סיפור דומה.
בסיום הטקס הוענקה לבנו של מוטס תעודת הוקרה והערכה לכבודו של יעקב מוטס על תרומתו הרבה לפיתוח שיטת הטפטוף.
מקרופלטה
מקרופלטה (שם מדעי: Macroplata; מילולית: "צלחת/לוחית גדולה") הוא סוג של זוחל ימי אשר חי בתחילת היורה לפני 199-195 מיליון שנה באנגליה. הוא היה שונה מכל זוחל חי והשתייך לסדרת הפלסיוזאוריה.
המקרופלטה היה פליוזאור בסיסי באורך של 4.5 מטרים והיה בעל צוואר ארוך, ראש קטן ומוארך עם הרבה שיניים מחודדות דמויות מחט וסנפירים רחבים. הוא התקיים מדגים אחריהם רדף באוקיינוסים הקדומים.
בסוג ישנו כיום מין אחד - "Macroplata tenuiceps". בעבר היה בסוג זה מין נוסף - "M. longirostris" אשר עבר לסוג האופיוזאורוס ("Hauffiosaurus").
השבוי (סרט, 2008)
השבוי (ברוסית: Пленный) היה סרט רוסי-בולגרי מאת אלכסיי אוצ'יטל על פי רומן מאת ולדימיר מקאנין בשם "השבוי הקווקזי", שהיה גם שמו הזמני של הסרט טרם צאתו לאקרנים.
בכורת הסרט התרחשה ב-5 בספטמבר 2008 בסנקט פטרבורג. סרט הקולנוע הרוסי יצא להקרנה מסחרית ב-11 בספטמבר 2008.
הסרט הופק על ידי Rock Films בתמיכת הסוכנות הפדרלית לתרבות וקולנוע ובשיתוף פעולה עם אולפני Kamera בבולגריה ומרכז הסרטים הלאומי של בולגריה. הופץ על ידי סנטרל פרטנרשיפ.
עלילה.
הסרט מתרחש בקיץ 2000, במהלך מלחמת צ'צ'ניה. שני חיילים רוסים מתבקשים להזעיק עזרה לעמדת הצבא שנפלה תחת אש ונותרה ללא השגחה. במהלך המשימה, הם לוקחים אסיר, נער צ'צ'ני בשם ג'מאל. ככל הנראה, בשל מיאוס מהמלחמה, הוא מעורר אהדה מצד המבוגר שבחיילים, רובאחין.
בעקבות חילופי שבויים כושלים בכפר צ'צ'ני, נאלצים החיילים להסתתר בסבך מוקף בחבורות של חמושים המחפשים אחר ג'מאל ורובאחין נאלץ לחנוק למוות את הילד הצ'צ'ני כדי לעצור את ניסיונותיו למשוך את תשומת לבם של המורדים, אך צרותיהם לא יסתיימו בזה והם ייאלצו לנדוד ביערות ובערבות צ'צ'ניה ימים ארוכים לפני שיגיעו לעמדות הצבא הפדרלי.
פרסים ומועמדויות.
בין הפרסים והמועמדויות בפסטיבלים בינלאומיים הסרט היה מועמד לפרס קריסטל גלוב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-43 בקרלובי וארי ואלכסיי אוצ'יטל זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל.
פלונאוסטיס
פלונאוסטיס (שם מדעי: Peloneustes; מילולית: "שחיין בוץ") הוא סוג של זוחל ים גדול ממשפחת הפליוזאוריים אשר חי בתור היורה בים שלחופי אנגליה. מאובניו נמצאו בחופים הדרומיים של דורסט, אנגליה ונקרא בשם ב-1889. מאובנים נוספים נמצאו בעוד אזורים באירופה כמו צרפת וגרמניה.
הפלונאוסטיס היה זוחל טורף באורך 3 מטרים שהיה קרוב משפחתו של הליופלרודון ושל הפליוזאורוס הענקי, אך הוא היה בין הקטנים שבבני משפחתו. הוא היה מצויד בלסתות גדולות וקטלניות ובצוואר קצר. עקב גודלו הוא כנראה ניזון רק מדגים ומבלמניטים ששרצו בימים אחריהם רדף במהירות. מבנה שיניו מעיד שהוא פותח כדי למחוץ ולרסק טרף משוריין כמו אמוניטים.
לא ברור אם יכל לצאת מהמים להטיל ביצים בדומה לצבי ים או שהשריץ צאצאים חיים בתוך המים.
פיגוע הגרזן בעפולה (1994)
פרסום מידע תעופתי
פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) הוא פרסום רשמי של מדינת ישראל, הכולל מידע, כללים והוראות לביצוע טיסות אזרחיות במרחב האווירי של ישראל, וכן מידע אודות שרותי התעבורה האווירית האזרחית (פיקוח טיסה, בקרה מרחבית, מודיעין טיס וכו').
הפמ"ת מכיל שלושה "סוגי מידע ראשיים": מידע תעופתי כללי (GEN), מידע תעופתי הנוגע לנתיבים במרחב האווירי (ENR – Enroute), ומידע בנוגע לשדות התעופה (AD – Aerodromes).
הפמ"ת מהווה פרסום מחייב וכל משתמשי התעופה האווירית האזרחית חייבים להכיר אותו. הפמ"ת מהווה את התשתית המשפטית המחייבת בכל הקשור לתשתיות התעופה ובכלל זה, שרטוטים של שדות התעופה, נתיבים, תהליכי הנמכת מכשירים, נהלים ליציאת מכשירים (Standard instrument departure), נהלים להגעת מכשירים (STAR – Standard terminal arrival route) וכיוצא באלו.
בישראל, הרשות האחראית על פרסום הפמ"ת ועדכניותו היא רשות התעופה האזרחית. בנוסף לפרסום המחייב, בעותק קשיח לכלל המנויים, הרשות מפרסמת את הפמ"ת גם באתר האינטרנט שלה.
מבנה הפמ"ת והדפיות השונות הכלולות בו, כפוף לסטנדרטים שנקבעים על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית.
מידע כללי.
כל "מפעיל אווירי", חברת תעופה שמפעילה קווי טיסה סדירים, נדרש לבצע על פי תכנון כדי שיהיה מותר לו לטוס אל ישראל וממנה ובכלל זה:
מידע לגבי שדות תעופה.
מידע המתייחס בין השאר לדברים הבאים:
שמואל בן יהודה ממרסיי
שמואל בן יהודה ממרסיי (בלועזית: Meles Benjudas) נולד 1294 פרובאנס (אין לבלבל בינו, לבין שמואל בן יהודה אבן תיבון שנפטר במרסיי 64 שנים לפני לידתו של שמואל ממרסיי). מתרגם ספרי מדע, אסטרונום ורופא יהודי.
חייו.
מגיל צעיר שקד על לימוד מדעים ופילוסופיה. סביב גיל 18 עבר לעיר SALON שם למד אסטרונומיה בהדרכתו של אבא מרי בן אליגדור. כעשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1321, נכלל בין היהודים שנאסרו במגדל הרוֹטַנְדַה בעיר Beaucaire, ואחר כך שוחרר. גם בהיותו במאסר עסק בתרגומי יצירות מדע לעברית. אחר כך נדד בין הערים הבאות: Murcia (ספרד), Tarascon, Aix (פרובאנס), Montélimar. לצד שמו הלועזי: Meles Benjudas נתכנה גם Borbe-Vaire (זקן אפור, או זקן כחול). את פרסומו קנה בזכות תרגומיו הרבים (מערבית לעברית) של חיבורי מדע חשובים. הוא גם שיפץ ותיקן תרגומים קודמים, כמו של יעקב בן מכיר אבן תיבון.
הפיגוע במועדון האומן 17 בתל אביב (2011)
הפיגוע במועדון האומן 17 בתל אביב היה פיגוע משולב שכלל פיגוע דריסה ודקירה אשר בוצע בשעה 01:40 בלילה ב-29 באוגוסט 2011 אשר במסגרתו מחבל פלסטיני גנב מונית ישראלית, התנגש באמצעותה במחסום המשטרתי שהוצב לפני מועדון הלילה הפופולרי האומן 17 בתל אביב, אשר באותה העת היו בו כאלף בני נוער ישראלים. לאחר שהתנגש במחסום המחבל יצא מהרכב והחל לדקור אנשים אקראיים. בפיגוע נפצעו ארבעה אזרחים וארבעה שוטרים. המחבל התגורר באופן בלתי חוקי בישראל בעת ביצוע הפיגוע.
תוכניתו של המחבל הייתה לכאורה לפגוע בכמות מרבית של בני נוער אשר שהו באותה העת במועדון. אף על פי כן הודות למחסום משמר הגבול ותגובתו המיידית של צוות משמר הגבול נמנעה תקרית הרבה קשה.
מבצע הפיגוע.
מבצע הפיגוע היה פלסטיני בן 21 בשם מוחמד סעפן, יליד קלקיליה שחי בישראל כתושב בלתי חוקי, ישן בדירה נטושה הסמוכה למסגד סיקסיק ביפו והתפרנס באותה העת מעבודות מזדמנות. סעפן פגש בהמשך במהלך זמן התפילה במסגד ביפו את מוחמד בן סדאם חוסיין ביארי, צעיר מוסלמי בן גילו. השניים החלו לתכנן פיגוע טרור, וסעפן החל לתרגל תקיפות באמצעות סכין.
על אף שבחקירה הראשונית עמד התוקף על כך שיזם, תכנן והתכונן לבצע את הפיגוע לבדו, ושהוא רכש את הסכין לצורך פיגוע הדקירה ושוד המונית, שירות הביטחון הישראלי חקר גם אם הוא פעל בסיוע ותחת ההדרכה של ארגון טרור. לדברי גורם משטרתי בתל אביב, התוקף קיבל מידע מוקדם על כך שהולך להתקיים אירוע גדול במועדון "האומן 17". עוד מסר גורם משטרתי כי "אף אחד לא מגיע במקרה לאירוע שכזה כדי לבצע פיגוע דקירה בשעה מאוחרת, אלא אם כן יש בידו מידע מוקדם".