גלולות חירום למניעת היריון (המוכרת בשמה המסחרי גלולת היום שאחרי) היא גלולה אותה אישה יכולה לקחת לאחר שקיימה יחסי מין כדי למנוע היריון. האפקטיביות המקסימלית של הגלולה מתקבלת כאשר נוטלים אותה תוך 12 השעות הראשונות לאחר קיום יחסי המין. המושג "גלולת היום שאחרי" הוא סימן מסחר של חברת "תרימה" המשווקת בישראל את הגלולה הנפוצה מסוג זה: פוסטינור.
הגלולה מכילה מינון גבוה של הורמונים ובשל כך עלולה לגרום לתופעות לוואי כגון בחילות והקאות.
לגלולה זו יכולות להיות תופעות לוואי והיא לא משמשת כאמצעי עיקרי למניעת הריון, אך היא אחד מאמצעי המניעה בדיעבד הנפוצים במקרים בהם אמצעי המניעה שננקטו מראש כשלו - למשל, כאשר האישה שכחה לקחת גלולה למניעת היריון או כאשר הקונדום נקרע במהלך קיום יחסי מין.
השם "הגלולה של היום למחרת" מטעה, שכן גלולות חירום למניעת היריון יעילות ביותר כאשר נוטלים אותן מיד לאחר קיום יחסי מין. כמו כן, הגלולה מעכבת ביוץ ויעילותה יורדת אם המגע המיני התרחש לאחר הביוץ.
סוגי גלולות.
שיטת הפרוגסטין בלבד משתמשת בלבונגסטרל במינון של 1.5 מ"ג. גלולות המכילות פרוגסטין בלבד נגישות כאמצעי חירום למניעת היריון תחת שמות רבים ברחבי תבל: בארצות הברית, קנדה והונדורס הגלולות הללו מכונות "תוכנית ב'" (plan b). בבריטניה, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, פורטוגל ואיטליה אמצעי זה קרוי לבונל. בדרום אפריקה הוא קרוי אסקפל, ב-44 מדינת, כולל צרפת, מרבית מדינות מערב אירופה, הודו, מספר מדינות באפריקה, אסיה ואמריקה הלטינית השם הרווח הוא נור לבו, וב-44 מדינות, כולל מרבית מדינות מזרח אירופה, מקסיקו, ישראל, סין, הונג קונג וסינגפור ידועה הגלולה הזו בשם פוסטינור. גלולה זו יעילה, בדרך כלל, עד 72 שעות לאחר מגע מיני.
השיטה המשולבת (yuzpe regimen) משתמשת במינונים גבוהים הן של אסטרוגן והן של פרוגסטין, לנטילה בשתי מנות, בהפרש של 12 שעות זו מזו. מקובל לחשוב כי שיטה זו יעילה פחות וידידותית פחות למשתמשת משיטת הפרוגסטין בלבד. אפשר להשיג את אותו מינון של הורמונים, ולפיכך – את אותה ההשפעה – על ידי נטילת מספר גלולות משולבות רגילות למניעת היריון. למשל – 4 גלולות של אוברל [ovral] זהות בהשפעתן ל-4 גלולות פריבן. [preven] . ה-FDA אישר ב-1997 את השימוש הזה בסוגים מסוימים של גלולות משולבות למניעת היריון.
אוליפריסטל אצטאט (ulipristal acetat), המוכר כ-"ella" בארצות הברית, אושר כאמצעי חירום למניעת היריון באירופה ב-2009 ובארצות הברית באוגוסט 2010. אמצעי זה יעיל עד 120 שעות לאחר מגע מיני. הוא מונע היריון על ידי דחיית או מניעת ביוץ ומניעת קריעה זקיקית.
אין לבלבל בין גלולות החירום למניעת היריון לבין מיפפריסטון (mifepristone) אשר משמש כ"גלולת הפלה". ואולם, בסין וברוסיה רק מיפפריסטון נגיש או כאמצעי חירום למניעת היריון או כמעודד הפלה, תלוי מתי נוטלים אותו – לפני או אחרי קליטת היריון. כאשר משתמשים במיפפריסטון כאמצעי חירום למניעה, מינון נמוך שלו פחות יעיל ממינונים גבוהים יותר, אך נושא עמו פחות תופעות לוואי.
יעילותן של הגלולות.
יעילותם של אמצעי חירום למניעת היריון מוצגת באופן שונה מיעילותם של אמצעים רגילים [דהיינו – שאינם אמצעי חירום]: חישוב היעילות של אמצעי החירום מוסבר במאמר המופיע ב American family physician כדלקמן:
...אם 1,000 נשים תקיימנה מגע מיני בלתי מוגן באמצע המחזור שלהן, בערך 80 תהרנה. השימוש בגלולת החירום למניעת היריון יפחית את המספר הזה ב-75 אחוז, כלומר ל-20 נשים.
על פי דיווחי ה-FDA השיטה המשתמשת בפרוגסטין בלבד יעילה ב-89 אחוזים מן המקרים. בתווית המופיעה על "תוכנית ב" בארצות הברית [ plan b ] מצוין כי "שבע מתוך שמונה נשים אשר היו נכנסות להיריון לא תהרנה".
ב-1999 ניתוח של 8 מחקרים על יעילות השיטה המשולבת [yuzpe] הראתה שהיעילות המרבית של שיטה זו היא 74 אחוזים. מחקרים אחרים, שהשתמשו בשיטות חישוב אחרות, העלו רמות יעילות של 47 ו-53 אחוזים בלבד.
היעילות של שתי השיטות – שיטת הפרוגסטין בלבד והשיטה המשולבת גבוהה ביותר כאשר נוטלים את הגלולה בתוך 12 שעות מקיום מגע מיני, ופוחתת ככל שעובר הזמן. ב-2002 ארגון הבריאות העולמי חקר את הנושא ומצא כי יעילות סבירה עשויה להמשיך עד 120 שעות (5 ימים) לאחר מגע מיני.
באשר למינון של 10 מ"ג מיפפריסטון שנלקח עד 5 ימים לאחר מגע מיני נמצא כי יעילותו מגיע ל-83 אחוזים.
בנובמבר 2013 חברת התרופות פרמה (PHARMA) ציינה במידע המצורף לגלולה נורלבו (Norlevo) – שמינונו והרכבו הכימי זהה לגלולות חירום למניעת היריון רבות אחרות – שיעילות הגלולה פוחתת בקרב נשים השוקלות יותר מכ-80 ק"ג, וכי היא איננה יעילה כלל בקרב נשים השוקלות יותר מכ-90 ק"ג.
ההיסטוריה של שיטות חישוב היעילות.
מחקרים מוקדמים של אמצעי מניעה לא ניסו כלל לחשב את אחוזי הכישלון: הם הסתפקו בדיווח על מספר הנשים אשר הרו לאחר השימוש באמצעי חירום למניעת היריון. מ-1980 מחקרים קליניים של אמצעי חירום למניעת היריון חישבו תחילה את מספר ההריונות המשוער בקבוצת ביקורת, שלא קיבלה כל טיפול. את היעילות מחשבים על ידי חלוקת מספר ההריונות שנצפו במספר ההריונות המשוער, ללא טיפול.
השימוש בפלאצבו במחקרים מסוג זה יהיה לא אתי, על כן אחוזי היעילות מבוססים על מספר ההריונות המשוער. מספר ההריונות המשוער מתבסס על השיטה הקלנדרית. ואולם, נשים אשר המחזור שלהן אינו סדיר מכל סיבה שהיא – אינן יכולות להיכלל בחישובים מסוג זה. גם לגבי נשים שכן נכללות בחישובים המתבססים על השיטה הקלנדרית – ידוע שלשיטה זו מגבלות רבות. במאמרם מאפריל 2012 מציינים טרסל וריימונד:
חישוב יעילות כולל בתוכו הנחות רבות, שקשה לאמתן. הסיכון להרות לגבי נשים המבקשות אמצעי חירום למניעת היריון נראה כנמוך יותר ממה שמופיע בהערכות היעילות המקובלות,- כלומר שבהערכות אלו יש נטייה להפריז בסיכון להיריון. עם זאת, ייתכן שחישובים מדויקים של יעילות אינן רלוונטיים לנשים רבות, אשר קיימו מגע מיני בלתי מוגן, מאחר שגלולות חירום למניעת היריון הן הטיפול היחיד הזמין להן.
ב-1999 הועלתה השערה כי בדיקה הורמונלית תהא יעילה יותר כשיטה מדויקת להערכת פוריות במחקרים הנוגעים לאמצעי חירום למניעת היריון.
איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה
איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה (בגרמנית: Deutscher Industrie und Handelskammertag, בראשי תיבות: DIHK), הוא ארגון-גג של לשכות מסחר ותעשייה אזוריות בגרמניה וברחבי העולם, שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה עם מדינות שונות.
פעילות הארגון בעולם.
הארגון הוקם ב-15 במאי 1861. כיום משתייכות לארגון ה-DIHK כל לשכות המסחר והתעשייה ברחבי גרמניה (ה-IHKs), בהן חברים, על פי חוק, כל עסק וכל מפעל בגרמניה (מלבד פרילנסרים, אומנים ועסקים חקלאיים). האיגוד מייצג מעל שלושה מיליון מפעלים ועסקים גרמניים, קטנים וגדולים; לשכת המסחר הגדולה ביותר היא זו של מינכן, המייצגת מעל 350 אלף מפעלים ועסקים. מרכז האיגוד ממוקם בבית גרמניה, ברלין.
במקביל מתפקד ה-DIHK בראש הרשת הכלל-עולמית של לשכות מסחר דו-לאומיות גרמניות - AHKs, הכוללות 120 משרדים ב-80 מדינות ברחבי העולם. DIHK והלשכות החוץ-גרמניות נועדו לקדם את היחסים הכלכליים הדו-לאומיים של גרמניה עם מדינות אלו.
הלשכות ברחבי העולם מספקת מגוון רחב של שירותים לחברות המצטרפות אליהן, בהם מידע עדכני על שווקים חדשים הקשורים בגרמניה, הנפקת רשימות של כתובות ועזרים, שיווק, ייעוץ עסקי וסיוע באיתור מפיץ או שותף אסטרטגי.
פעילות הארגון בישראל.
לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה היא ארגון שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה וישראל, ופועל כחלק מארגונים דו-לאומיים דומים של DIHK ברחבי העולם.
הלשכה נוסדה בישראל ב-1967, וב-1995 זכתה להכרה רשמית על ידי ארגון ה-DIHK. הלשכה מהווה מוקד שירותים בו מצטלבות דרכיהן של חברות ישראליות וגרמניות מכל ענפי המשק. חברות ישראליות רבות הצטרפו ללשכה לאורך השנים, מגמה המשקפת את חשיבותה של גרמניה כמעצמה כלכלית מובילה באיחוד האירופי וכבת-ברית של ישראל באיחוד.
משרדי הלשכה ממוקמים בתל אביב. נשיאי הלשכה הנבחרים הם לרוב אנשי עסקים ותעשייה. בשנת 2000 נבחר לתפקיד הדיפלומט אבי פרימור. כיום מכהן מיכאל פדרמן כנשיא הלשכה.
קנטוריה
קנטוריה (בלטינית Centuria, מהמילה centum שפירושה מאה, ברבים centuriae) היה מושג בעל שתי משמעויות בתקופת רומא העתיקה, משמעות צבאית ומשמעות פוליטית.
בהקשר הפוליטי.
על פי החלוקה המיוחסת לרומולוס, אוכלוסיית רומא הייתה מחולקת לשלושה שבטים (tribus) עתיקים: הרמנס, טיטיאס ולוקרס. בראש כל שבט עמד טריבון (Tribunus). כל שבט היה מחולק ל-10 קנטוריות (centuriae) בראשן עמד קנטוריון. כל קנטוריה הייתה מחולקת ל-10 דקוריות בראשן עמדו דקוריו.
גופים המרכיבים את "אספת הקנטוריות" (comitia centuriata). המלך השביעי, סרוויוס טוליוס חילק את אוכלוסיית העיר בחלוקה על פי עושר ובחלוקת משנה לקנטוריות. חלוקה זו הייתה תקפה בתקופת הרפובליקה הרומית. בתוך הקנטוריות עצמן בוצעה גם חלוקה על פי גיל, בין Iuniores (גברים בגילאי 17–45) ו-Seniores (גילאי 46–60). חלוקה זו הבהירה את אופייה הצבאי של ההתארגנות האזרחית. הצעירים נשלחו לחזית בעוד המבוגרים נשארו במעין תפקיד "משמר הבית".
בהקשר הצבאי.