רמיני הופיעה לראשונה בטלוויזיה בשנות ה-80, כאשר השתתפה בפרק בסדרה "מלך הכיתה" . בהמשך היא ששיחקה במספר פרקים של הסדרה הקומית "מי הבוס?", ודמותה אף שבה וכיכבה בסדרת ההמשך שלה שנקראה "Living Dolls" אך היא בוטלה לאחר עונה אחת. בשנות ה-90 השתתפה בסדרה "הצלצול הגואל", לאחר מכן קיבלה עוד כמה תפקידים אורחים בסדרות כמו "חברים".
בסוף שנות התשעים קיבלה תפקיד ראשי בסדרת קומדיית המצבים "מלך השכונה" שם כיכבה במשך תשע עונות לצידו של קווין ג'יימס, כשאת אביה גילם ג'רי סטילר. בשנת 2013 שיחקה בסיטקום קצרת הימים "Family Tools" ב-ABC, לצידו של ג'יי קיי סימונס.
ב-2017 הצטרפה לסיטקום נוסף בו כיכב ג'יימס בשם "קווין יכול לחכות", כשבעונה השנייה הפכה דמותה לאחת הדמויות הראשיות. באותה שנה שיחקה בסרט "" בכיכובו של ג'ף גרלין. בשנת 2018 שיחקה בסרט "סיבוב שני", לצד ג'ניפר לופז, ונסה הדג'נס, טריט ויליאמס ומיילו ונטימיליה, ובסרט "המופע של אדי", לצד אד הלמס.
חיים אישיים.
ב-19 ביולי 2003, נישאה בלאס וגאס למסעדן הקובני, אנג'לו פאגן, לו שלושה בנים ממערכות יחסים קודמות. ב-16 ביולי 2004, נולדה לזוג בת משותפת. לאחר ההריון רמיני התקשתה לחזור למשקלה המקורי ובזכות כך היא התארחה בפרק בסדרה הקומית "שחקנית שמנה" (Fat Actress) ב-2005, אך כשנה לאחר מכן היא הצליחה לחזור למשקלה הרגיל במהלך העונה ה-9 של "מלך השכונה".
ליאה רימיני
נעמי גל
נעמי גל (נולדה ב-1944) היא סופרת ועיתונאית ישראלית. גל היא מראשוני העיתונאים-כתבים בטלוויזיה הישראלית.
ביוגרפיה.
גל, ילידת ירושלים, התחנכה, בין-השאר, בסורבון בפריז. בשנות השבעים הייתה גל כתבת במעריב, וברוב שנותיה עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות. במסגרת זו, לצד דיווחים שוטפים בתחומים שונים, הייתה אחראית לכמה ראיונות מקיפים עם אישים כישעיהו לייבוביץ' וקלוד לנצמן. גל, פמיניסטית מוצהרת, הייתה פעילה חברתית ופוליטית בולטת בשמאל הישראלי. גל הייתה גם כתבת בערוץ הראשון בשנותיו הראשונות ועבדה עם עזריה אלון על תוכניתו "נקודת חן". ספרה "אשה לבד", שפורסם תחילה כסדרת מאמרים בירחון את, היה מהראשונים שבספרי המקור הפמיניסטיים בישראל.
היא הייתה נשואה למנתח המערכות יוסף רטנר. לזוג נולדו שני בנים, אריאל ויואב. לאחר מכן נישאה (קצרות) למפיק הטלוויזיה האמריקאי-יהודי הרברט וייס. הייתה במערכות-יחסים עם הצלם יורם ברקאי והסופר אריה קרישק, ופעיל-השמאל והמתרגם פרץ קדרון.
פרופסורית ב-Moravian College שבפנסילבניה, ארצות הברית.
מספריה: "אין דבר העומד בפני הרזון", "רומן רומנטי", "הרומן של רות וג'רי", "לילית", "אנטי-רומן", "העונות של דפנה", וכן כמה ספרי עיון, תרגומים (לאונרד כהן) ותסריטים.
בשנת 1985 היא הוציאה ספר מבוסס על סדרת טלוויזיה יפנית ג'יג'י. כמו כן הוציאה שני ספרי ילדים.
נעמי גל היא כלת פרס ירושלים לספרות יפה ופרס גילה אוריאל לספרות נשים.
משפחת סבויה
דרכי השתן
טטארים
אלפרד ניומן
אלפרד ניומן (באנגלית: Alfred Newman; 17 במרץ 1900 - 17 בפברואר 1970) היה מלחין סרטים אמריקאי-יהודי ידוע.
ניומן היה מועמד 45 פעמים לפרס אוסקר, הישג שהפך אותו לאדם שהיה מועמד יותר מכל אדם אחר אחרי ג'ון ויליאמס ווולט דיסני (שני פסקולים שכתב נכתבו בתקופה בה מלחינים לא יכלו להיות מועמדים לאוסקר). הוא זכה באוסקר 9 פעמים; ב-1940 היה מועמד עבור 4 סרטים שונים. בין השנים 1938–1957 הוא היה מועמד שנה אחר שנה לאוסקר (במשך 20 שנה רצופות, הישג יוצא דופן כשלעצמו).
קורות חיים.
ניומן נולד כבכור למשפחה בת עשרה ילדים, בעיירה ניו הייבן בקונטיקט. כבר בילדותו התגלה כעילוי מוזיקלי של ממש, ובגיל חמש החל ללמוד פסנתר אצל זיגמונד סטויובסקי. הוא עזר להוריו להשלים את הכנסתם על ידי נגינה בתיאטראות ובמסעדות. כילד נסע יחד עם תיאטרון נודד כשהוא מנגן בפסנתר ומלווה את הזמרת גרייס לה-רו, מופע שנקרא "הילד הפסנתרן המופלא" ("The Marvelous Boy Pianist").
בנוסף למד גם הלחנה יחד עם רובין גולדמרק. בגיל 20 עבר ניומן לגור בניו יורק, שם פתח בקריירה ארוכה בת 10 שנים כמנצח של מחזות זמר שהולחנו על ידי ג'ורג' גרשווין, ריצ'רד רוג'רס, וג'רום קרן בברודוויי. ב-1930 עבר יחד עם ידידו אירווינג ברלין להוליווד. בלוס אנג'לס קיבל שיעורים פרטיים מהמלחין הידוע ארנולד שנברג.
קריירה בקולנוע.
לאחר שסיים לעבוד יחד עם אירווינג על סרט שנקרא "Reaching for the moon", החל ניומן לעבוד אצל סמואל גולדווין, כשכתב את הפסקול להפקתו של גולדווין "Street Scene". על שיר הנושא והפתיחה של הסרט חזר ניומן כמה פעמים בעבודות אחרות שלו, וגם בסרט "How To Marry A Millionaire" מ-1953, ובו ניומן נראה אף הוא עצמו כשהוא מנצח על התזמורת.
ב-1937 החל ניומן בקריירה של 21 שנים כמלחין פסקולים עבור חברת פוקס. תרועת החצוצרות המושמעת במקביל להצגת לוגו החברה בתחילת סרטיה היא פרי הלחנתו. באותה שנה חיבור את המוזיקה לסרט בו ג'סט בבימויו של ויליאם ולמן, לשבוי מזנדה" ולסטלה דאלאס בבימויו של קינג וידור. ב-1939 חיבר את הפסקיל לסרט תהיה להם מוזיקה בו השתתף גם ישה חפץ.
ב-1939 חיבר את הפסק לסרט מר לינקולן הצעיר.
ב-1940 חיבר את הפסקול לסרט אות זורו עליו היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר וגם לסרט איש המערב.
ב-1941 חיבר את הפסקול לסרטים דם וחול וציד אדם.
ב-1942 חיבר את הפסקול לסרט הברבור השחור בהשתתפות טיירון פאוור ומורין או'הרה.
ב-1943 חיבר את הפסקול לסרטים שירת ברנדט וידידתי פליקה.
ב-1944 חיבר את הפסקול לסרט מפתחות הממלכה עליו היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
ב-1945 חיבר את הפסקול לסרט אילן גדל בברוקלין. ולסרט בצבת הקנאה. ב-1949 חיבר את הפסקול לסרט פינקי.
ב-1946 חיבר את הפסקול לסרט חוד התער
ב־1949 חיבר את הפסקול לסרט מכתב לשלוש נשים
ב־1951 חיבר את הפסקול לסרט בריביירה
ב-1953 חיבר את הפסקול לסרט קרא לי מאדאם" שזיכה אותו בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
ב-1956 חיבר את הפסקול לסרט אנסטסיה. ב-1957 חיבר את הפסקול לסרט אהבת אפריל.ב-1958 חיבר את הפסקול למערבון הבראבדוס. ב-1962 חיבר את הפסקול לסרט הבוגד שלא בגד. ב-1974 חיבר את הפסקול לסרט האסונות נמל תעופה 1975.
כשעבד בחברת פוקס פיתח שיטה שנקראה "שיטת ניומן" ("The Newman System"), שהיא תזמון הפסקול יחד עם הסרט והקטעים שבו. השיטה עדיין נמצאת בשימוש כיום. לאחר שעזב את פוקס ב-1960, החל לעבוד באופן עצמאי. הוא כתב כמה פסקולים לחברת MGM, והוציא מספר אלבומים חדשים לשוק. ניומן היה פעיל עד סוף חייו, וכתב את הפסקול לסרט "נמל תעופה (1970)" ממש לפני מותו.
לאחר מותו הפיק לזכרו ג'ורג' קורנגולד תקליט בעבודה משותפת עם התזמורת הפילהרמונית הלאומית שניגנה וביצעה את יצירותיו. במשך זמן רב לא זכה הדיסק לפרסום ונרכש רק על ידי אספנים, אבל לאחר כמה שנים הופץ הדיסק בגרסת CD משולבת בדולבי סאונד.
משפחתו.
הוא נשא לאישה את מרתה לואיס מונטגומרי ונולדו להם חמישה ילדים. ניומן השתייך למשפחת מוזיקאים ענפה, שכללה את הרשימה הנכבדה הבאה:
קופלט
קופלט זהו מבנה שירי בן שתי שורות, אשר לרוב חרוזות (עם זאת, לא בהכרח, הקופלט ניתן להפרדה גם על ידי רווחים). קופלט יכול להיות הן שיר נפרד (ואז מדובר בסוגה שירית), הן בית בשיר והן יחידה, שהיא חלק מבית בשיר. המבנה בן שתי השורות, בו הרעיון והצורה נקלטים מהר (במקרים רבים גם החריזה תורמת לכך), מתאים מאוד להעברת רעיונות בצורה מרשימה או עוקצנית.
מקור הקופלט.
מקורה של המילה "קופלט" במילה הלטינית, "copula", שמשמעותה חיבור או קשר. בהמשך, המילה התגלגלה למילה הצרפתית (צרפתית עתיקה), "cople" או "couple" (בספרדית: "copla"). החל מהמאה ה-12 קיבלה המילה "קופלט" את המשמעות של בית בשיר. אצל הטרובדורים, בשירה הקופלטית קיבלה המילה את המשמעות של צמד חרוזים.
קופלט כסוגה.
מבנה החריזה הפשוט, המצלצל והנקלט טוב, גרמו לשימוש נפוץ בקופלטים בשירת הטרובדורים. כך הפך הקופלט למבנה בסיס נפוץ בבלדות. לדוגמה, בנויה הבלדה האנגלית-סקוטית, "שתי האחיות" (כאן קטע מתוך הבלדה בתרגומו של נתן אלתרמן).
כפי שכבר הוזכר לעיל, מבנהו הקצר והקולע של הקופלט, המלווה בדרך כלל בחרוז מצלצל, הופך את הקופלט לכלי מתאים להעברת רעיונות באופן עוקצני או מרשים. כך, בתקופה יותר מאוחרת, על בסיס הקופלט התפתח ז'אנר האפיגרמה הפואטית - ביקורת עוקצנית על אישיות כלשהי בשתי שורות הקופלט. מבין האפיגרמות העתיקות והמפורסמות, היא האפיגרמה (במבנה של קופלט לא חרוז) של מרטיאליס, משורר מהמאה ה-1 (כאן בתרגומו של אריה סתיו).
אפיגרמה עתיקה נוספת, פרי עטו של אובידיוס, העוקצת אותו עצמו, שנכתבה על ידו כפתיחה לשכתוב העצמי ל-"אהבים" (במקור: Amores), נכתבה דווקא בקופלט כפול, שני קופלטים עוקבים היוצרים בית בן ארבע שורות (כאן בתרגומו של אריה סתיו)
ליאוניד הורביץ
ליאוניד "לאו" הורביץ (Leonid Hurwicz; 21 באוגוסט 1917 - 24 ביוני 2008) היה סטטיסטיקאי, מתמטיקאי וכלכלן יהודי אמריקאי ממוצא פולני, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מינסוטה וחתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2007 יחד עם אריק מסקין ורוג'ר מאירסון. הפרס הוענק לשלושה על הנחת התשתית לתאוריית התכנון המכניסטי המשמשת בכלכלה, במדע המדינה ובמדעי החברה. בעת קבלת הפרס היה הורביץ בן 90 ובכך היה לזוכה המבוגר בתולדות פרס נובל, עד לשנת 2018.
קורות חייו.