השלב הראשון בתוכנית הוא קטגוריית הפורמולה 4, המיועדת לנהגים מגיל 15 ומעלה. הפורמולה 4 בנוי כאליפויות לאומית, כשכל אליפות מתקיימת במדינה מסוימת. למרות האופי הלאומי, ישנן אליפויות הכוללות מספר מדינות כמו אליפות הפורמולה 4 SMP הכוללת את רוסיה, אסטוניה, פינלנד והולנד. כל המכוניות והמנועים באליפויות השונות הן בעלות מפרט זהה, כך שנהגים יכולים להתחרות באליפויות שונות ללא צורך לבצע התאמות לכל תחרות.
פורמולה 3
השלב השני בתוכנית הוא קטגוריית הפורמולה 3. בקטגוריה זאת מתקיימות אליפויות אזוריות. נכון לשנת 2019 ישנן 3 אליפויות: אירופה, אסיה וצפון אמריקה. בשנת 2019 השיקה FIA את אליפות העולם בקטגוריה, שהחליפה את אליפות ה-GP3.
פורמולה 2
פורמולה 2 היא השלב האחרון לפני הפורמולה 1. בשנת 2017 נוסדה אליפות הפורמולה 2 כאליפות עולם והחליפה את אליפות ה-GP2. נהגים לא מחויבים להשתתף באליפות הפורמולה 2 על מנת להתחרות בפורמולה 1, אך לאליפות זאת יש משקל גדול בצבירת הנקודות הנדרשת לרישיון-על.
פורמולה 1
אליפות הפורמולה 1 היא הרמה הגבוהה ביותר של תוכנית השלבים ונחשבת לאליפות היוקרתית של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח.
דינר סרבי
דינר סרבי (בסרבית: Cрпски динар) הוא המטבע הרשמי של הרפובליקה של סרביה. השימוש המוקדם ביותר בדינר מתוארך לשנת 1214.
האזכור הראשון של "דינר סרבי" מתוארך למלכותו של סטפן נמנאג'יץ' בשנת 1214. עד נפילתו של הדספוט סטפאן טומאסביץ' בשנת 1459, רוב השליטים הסרבים טבעו מטבעות דינר מכסף.
הדינרים הסרבים הראשונים, כמו הרבה מטבעות דרום-אירופיים אחרים, שיחזרו את הגרוטו הוונציאני, כולל תווים בלטינית (המילה 'דוקס' הוחלפה במילה 'רקס'). במשך שנים רבות היה זה אחד ממוצרי הייצוא העיקריים של סרביה בימי הביניים, בהתחשב בשפע הכסף היחסי שהגיע ממכרות סרביים. הוונציאנים לא נזהרו מכך ודנטה אליגיירי הרחיק לכת והכניס את המלך הסרבי של תקופתו, סטפאן אורוש השני מילוטין, לגיהנום כזייפן (יחד עם עמיתיו הפורטוגלים והנורווגים).
לאחר הכיבוש העות'מאני שימשו מטבעות זרים שונים עד אמצע המאה ה-19. העות'מאנים הטביעו מטבעות בנובו ברדו, בקוצ'אנה ובבלגרד. החלוקה של הדינר, הפארה, נקראת על שמו של מטבע כסף טורקי באותו השם (מן הפרסי "pāra", "כסף, מטבע").
לאחר שנסיכות סרביה הוקמה רשמית (1817) היו הרבה מטבעות זרים שונים במחזור. בסופו של דבר, הנסיך מילוש אוברנוביץ' החליט להכניס סדר על ידי קביעת שערי חליפין המבוססים על הדגנים. בשנת 1819 פרסם מילוש טבלה עם דירוג 43 מטבעות זרים שונים: 10 זהב, 28 כסף ו-5 נחושת.
Serbian dinar
מכתש דדלוס
מכתש דדלוס (באנגלית: Daedalus crater) הוא מכתש בולט הנמצא בסמוך למרכז הצד הרחוק של הירח. מכתש דדלוס הוא מכתש פגיעה הנוצר לפני כ־3.2 עד 3.75 מיליארד שנים. בשל מיקומו המוגן מפני פליטות רדיו מכדור הארץ, הוא הוצע כאתר של טלסקופ רדיו ענק עתידי. קוטרו 93 קילומטרים, עומקו 3 קילומטרים, הטמפרטורה בזריחה היא °181.
מכתש זה נקרא מכתש דדלוס מהמיתולוגיה היוונית. זה מוצג מצילומים מפורסמים שצולמו על ידי האסטרונאוטים בחללית "אפולו 11". מכתש זה נקרא לאחרונה גם "מכתש 308" ושימש כייעוד זמני של IAU שקדם להקמת קידומת הירח בצדו הרחוק.
צוות הגילוי.
המעבורת "אפולו 11" הייתה המשימה המאוישת השישית בתוכנית אפולו, האסטרונאוטים במעבורת זו הם אלו שמצאו את מכתש דדלוס. האסטרונאוטים שהיו במעבורת הם ניל ארמסטרונג שהיה המפקד, אדווין "באז" אלדרין הבן שהיה הטייס בנחיתת ירח, מייקל קולינס שהיה טייס תא פיקוד. האסטרונאוטים טסו במעבורת "אפולו 11" שוגרו ב-16 ביולי 1969, וב-20 ביולי 1969 נחתה המעבורת וניל ארמסטרונג נעשה האדם הראשון שדרך על אדמת הירח. וב-24 ביולי 1969 שבו האסטרונאוטים חזרה לכדור הארץ.
מקור השם.
יש כוכב לכת מינורי שנקרא על שם הדמות המיתולוגית היוונית דדלוס, בונה המבוך של המלך מינוס, ולאחר שבנה את המבוך, דדלוס נכלא שם עם בתו של המלך איקרוסה. הם ברחו על ידי זה שבנו כנפי נוצות ושעווה, אבל בזמן שאיקרוסה טבעה מפני שהשעווה בכנפיים שלה נמסה, המשיך דדלוס לסיציליה ובנה שם מקדש לאפולו. יש גם מכתש ירחי בשם דדלוס. ציטוט השמות הרשמי פורסם על ידי מרכז הכוכבים הקטינים ב־20 בדצמבר 1974.
לורן אקטון
לורן וילבר אקטון (באנגלית: Loren Wilber Acton; נולד ב-7 במרץ 1936) הוא פיזיקאי אמריקאי, שטס במשימת מעבורת החלל STS-51-F כמומחה מטען עבור מעבדת המחקר של חברת לוקהיד קורפוריישן בפאלו אלטו שבקליפורניה.
ביוגרפיה.
אקטון נולד בלויסטאון שבמונטנה. הוא נשוי ואב לשניים. סיים תואר ראשון במדעים בפיזיקה הנדסית מאוניברסיטת מונטנה סטייט בשנת 1959, והוא גם דוקטור לפילוסופיה באסטרו-גאופיזיקה מאוניברסיטת קולורדו בבולדר בשנת 1965. בנוסף לכך בשנת 2000 לורן זכה בפרס George Ellery Hale, שהוענקה לו המחלקה לפיזיקה סולרית בחברה האסטרונומית האמריקאית על תרומתו לאורך תקופה ממושכת בתחום האסטרונומיה הסולרית. בשנת 2006 התמודד בבחירות להיות נציג המדינה של מחוז 69 של מונטנה, אך הפסיד.
קריירה מדעית.
אקטון היה מדען בכיר במעבדה למדעי החלל, מעבדת המחקר של חברת לוקהיד בפאלו אלטו, קליפורניה. כמדען מחקר, תפקידו העיקרי כלל ביצוע מחקרים מדעיים על השמש ואובייקטים שמימיים אחרים באמצעות מכשירי חלל מתקדמים.
קריירה בנאס"א.
הוא נבחר כאחד מארבעה מומחי מטען המשא עבור Space-lab 2 ב־9 באוגוסט 1978, ולאחר שבע שנות אימונים טס ב-STS-51-F / Space lab-2 בשנת 1985. בסיום המשימה, אקטון נסע יותר מ-2.8 מיליון מיילים ב-12 מסלולי כדור הארץ, והוא מתעד מעל 7 ימים בחלל. משימת ספייסלאב 2: STS-51-F (הידועה גם בשם Space-lab 2) הייתה הטיסה ה -19 של תוכנית מעבורת החלל של נאס"א והטיסה השמינית של Challenger Shuttle. הטיסה שוגרה ממרכז החלל קנדי, פלורידה, ב־29 ביולי 1985, ונחתה פחות משמונה ימים לאחר מכן ב-6 באוגוסט. בעוד שהמטען העיקרי של המשא STS-51-F היה מודול המעבדה Space-lab 2. הדבר שקיבל הכי הרבה פרסום הם שני הניסויים המיוחדים עבור חברות קוקה-קולה ופפסי כדי לנסות להתאים את משקאותיהן לאסטרונאוטים השוהים בחלל.
לאחר נאס"א.
לאחר נאס"א, היה כפרופסור למחקר לפיזיקה באוניברסיטת מונטנה, שם היה אחראי על הקמת קבוצת הפיזיקה הסולרית ומעבדת מדעי החלל וההנדסה. קבוצת השמש MSU מקיימת היום תוכנית מחקר פעילה תחת תמיכה של נאס"א ו-NSF ומעורבת באופן פעיל בפעילות היום-יומית ובניצול מדעי של משימות לוויין למחקרי השמש. אקטון היה החוקר הראשי של ניסוי הרנטגן הטלסקופ הרך (SXT) הנקראה "משימת יוחו"."משימת יוחו" התמקדה בחקר תהליכים סולריים עתירי אנרגיה, כמו התלקחות סולארית, התפרצויות וחימום.
אבק אטמוספירי
אבק אטמוספירי (באנגלית: atmospheric dust) הם חלקיקים קטנים המצויים באטמוספירה שלנו. אבק אטמוספירי מורכב מתערובת של חלקיקים מוצקים ונוזלים המרחפים באטמוספירה. החלקיקים שונים בהרכבם, מקורם וגודלם. ניתן להוציא חלקיקי אבק אטמוספיריים מהאטמוספירה על ידי הפקדה יבשה ורטובה (באנגלית: dry and wet deposition) ובתהליך זה הם נופלים ונצמדים לאדמה, למשטחים מוצקים, צמחייה או מקווי מים.
סיווגם.
ניתן לסווג חלקיקי אבק אטמוספיריים לפי קוטרם (נמדד במיקרון או מיקרומטר. 1000 מיקרון שווה ערך למילימטר), אשר נע בין 0,005 ל־100 מיקרון. בתוך מרווח זה חלקיקים אטמוספיריים מסווגים כ:
חלקיקים ראשוניים - קוטר נע בין 2,5 ל 30 מיקרון;
חלקיקים משניים - קוטר נמוך מ־2,5 מיקרון.
מקור היווצרותם.
חלקיקים ראשוניים נוצרים משרפה, שחיקת קרקע והתפוררות. חלקיקים משניים נוצרים מתנועת כלי רכב, פעילויות תעשייתיות ושתלים תרמיים.
חלקיקי החומר.
חלקיקי החומר (באנגלית: (PM= Particulate Matter) הם חלקיקי אבק אטמוספיריים בקוטר של פחות מ־10 מיקרון ו- 2,5 מיקרון אשר מפנים תשומת לב מיוחדת ומוגדרים כ PM10 ו -PM2,5. חלקיקי PM 2,5 הם תת-קבוצה של PM 10 ומהווים 60% ממשקלו. PM10 הוא חלקיק שאפשר לשאוף מכיוון שהוא יכול לנוע עמוק לתוך מערכת הנשימה לגרון; ואפשר לנשום אותו מכיוון שהוא יכול להתיישב בנאדית הריאה. חלקיקי אבק אלה מעוררים חששות בריאותיים מכיוון שהם נקשרו למספר מחלות נשימה וכלי דם. מקורות לחלקיקי האבק האטמוספירי יכולים להיות טבעיים (התפרצות געשית, אירוסולי ים, נבגים, אבקה, סחף קרקע, ...) או על ידי מעשה אדם (תנועה של כלי רכב, פליטות תעשייתיות ותהליכי בעירה).
השפעתם על האקלים.
האבק האטמוספירי הוא תופעת אקלים רחבת היקף ומובנת למדי. מעבר למטרד שהוא יוצר, האבק האטמוספירי משתתף בדרכים שונות בעיצוב האקלים של כדור הארץ. שינויים קטנים בריכוזו הממוצע באוויר משפיעים על כמות המשקעים היורדת ברחבי העולם ועל הטמפרטורה באוויר ובאוקיינוסים, עקב יכולתם של חלקיקי האבק לספוג קרינה תת-אדומה בדומה לגזי חממה.
יוכבד בן-דור
יוכבד בן-דור (נולדה ב-20 בדצמבר 1946) היא סופרת, משוררת ואשת חינוך ישראלית.
ביוגרפיה.
יוכבד בן-דור, בתם של צבי ויפה הרט, הבכורה בין שתי בנות. יוכבד היא דור שני לשואה, אמה נצר לשושלת רבנים, ילידת לודז', ניצולת אושוויץ. הוריה הכירו באיטליה, עלו לישראל באוניית מעפילים והתיישבו בניצנים. אביה היה מורה ואימה עבדה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. יוכבד ילידת פתח תקווה, גדלה בהוד השרון ובנתניה. היא חניכת השומר הצעיר, בצה"ל שירתה בנח"ל, נישאה לבן קיבוץ שער העמקים בו התגוררה במשך שלושים ושתיים שנה.