בתקופה בה הולחן והוקלט השיר האחרון באלבומה, עבדה אדל עם מוזיקאים מפורסמים רבים. לפני פגישתה עם דן וילסון אדל כבר כתבה חלק מהמילים ולחן על הגיטרה האוקסטית שלה. כשנפגשו, ניגשו לפסנתר ובמשך יומיים אלתרו וכתבו מנגינות ומילים לשיר, והחליטו להשאיר את ההפקה המוזיקלית מינימלית. וילסון ציין שכאשר כתבו את השיר רצו להשאיר אותו אישי ככל האפשר. הוא הוסיף: "לא ניסינו להשאיר אותו פתוח, כך שכל אחד יוכל להתחבר אליו, אלא להפוך אותו לאישי ככל האפשר. אולי לאדל לא היה רעיון לירי ברור או מלודיה ברורה, אבל היא ידעה בדיוק מה היא רצתה לומר. בהחלט הייתה לה תוכנית טובה."
אחרי סיום כתיבת השיר והלחנת מלודיה הלכו השניים להקליט את השיר המוכן באולפני הרמוניה במערב הוליווד, קליפורניה. פיליפ אלן ביצע את ההקלטה באולפן. את המיקס ביצעו טום ראלמהירס ודן פרי, והמאסטרינג בוצע על ידי טום קווין.
על פי תווי השיר שפורסמו באתר "Music Notes", קצב השיר הוא 67.5 פעימות בדקה, המשקל הוא ארבעה רבעים והסולם לה מז'ור. במשך השיר קולה של אדל נע בין התווים F#3 ו-E#5.
השיר הוא בעצם ההפך הגמור באופן הלירי והמלודי של "Rolling in the Deep". אדל מספרת על תום מערכת היחסים שלה כבלדה איטית, שמסתמנת בזיווג הקול העדין של אדל באותו ביצוע עם קול הפסנתר. "Nevermind, I'll find Someone like You/I wish nothing but the best for you, too/Don't forget me, I beg/I'll remember you said/Sometimes it lasts in love, but sometimes it hurts instead (עברית: "לא משנה, אמצא מישהו כמוך\ אני מאחלת לך רק את הטוב ביותר\ אל תשכח אותי, אני מתחננת\ אזכור איך אמרת:\ 'לפעמים האהבה נמשכת, אך לפעמים היא כואבת.'"). שון פנסי מעיתון המוזיקה וילג' וייס ציין כי קולה של אדל נשבר עד כמעט-לחישה כאשר היא עולה אוקטבה במהלך הפזמון. הוא המשיך ותיאר כי בכל פזמון היא "נופלת ומתאספת מחדש" ומפגינה בכל השיר דיוק רב בין קול נמוך לקול גבוה. המבקרים הסכימו פה אחד עם דבריו והמשיכו לשבח את הביצוע לאלבום 21. ג'וני מורפי מתאר את השיר כ"הדרך של אדל לתאר את עצמה כאוהבת דחויה, שמופיעה מול בית בן זוגה לשעבר שרק לפני זמן מה הסתגל לביתו וחייו החדשים, מתחננת להזדמנות שנייה". המבקרים לא חדלו לבקר אותה, וגם אמיר יעקוב מ"התרבות הנשמה" סיפר על השיר: "דיבור על אהבה אבודה, השיר נוגע בי מאוד, ביצועיים קוליים כה עילאיים שגורמים לעלילה להפוך כה מוחשית. השיר לוקח את אווירת הסיפור ושם אותה במקום אמין בצורה מדהימה". אדמס קמרון מ"סאן הרלד" ציין כי השיר "דוקר אותך בעמוד השדרה עם בלדה דלילה ומדויקת".
באופן פיוטי מדבר השיר על סוף מערכת היחסים האמיתית של אדל, ועימותה מול נישואיו עם מאהבתו החדשה. בתחילת השיר שרה אדל את השורות: "I heard that you're settled down/That you found a girl and you're married now. I heard that your dreams came true/Guess she gave you things I couldn't give to you" (עברית: שמעתי שהתיישבת, שמצאת בחורה ושאתם עכשיו נשואים. שמעתי שחלומותיך התגשמו, אני מניחה שהיא נתנה לך דברים שלא יכולתי לתת לך) בקול חרישי, בליווי מנגינת פסנתר פשוטה בלבד. בניסיון להתאושש מהתבוסה, המצוקה וכאב הלב, "Never mind, I'll find Someone like You. I wish nothing but the best for you, too/Don't forget me, I begged, I remember you said/Sometimes it lasts in love but sometimes it hurts instead." (עברית: לא משנה מה, אמצא משהו כמוך. אני מייחלת את הטוב ביותר בשבילך. אל תשכח אותי, התחננתי, אני זוכרת שאמרת, כי לפעמים האהבה מחזיקה, אך לפעמים היא כואבת). ג'ר פיירל מפופ מטרס ציין כי: "נושא השיר הוא פנייה נפשית של אדל אל אהובה לשעבר, וגילויה שמצא כבר אושר במקום אחר הוא נושא מוכר, אך הצבעים שבהם היא צובעת אותו במנגינה, במילים ובקליפ נותנות לנושא המוכר תכלית ומהות חדשה לגמרי."
קרדיטים.
הקרדיטים לקוחים מהערות האלבום "21":
מיקומי שיא.
השיר זכה במקומות הראשונים במצעד השנתי של וואלה! וגלגלצ וכן במצעד המקביל של ynet והרדיו האזורי. במצעד העשור של גלגלצ זכה השיר במקום השני.
אזכורים בתרבות הפופולרית.
ההרכב הקומי אנדרדוס הזכיר כבדרך אגב את השיר בסרטון שהעלה ל-YouTube.
Rolling in the Deep
Rolling in the Deep הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הבריטית אדל, מתוך אלבומה השני, "21". השיר יצא לאור ב-29 בנובמבר 2010, כסינגל הראשון מהאלבום.
השיר זכה להצלחה עולמית והיווה כסינגל הפריצה של הזמרת, כאשר מכר למעלה מ-17 מיליון עותקים סביב כל רחבי העולם, כש-8.4 מיליון עותקים מתוכם בארצות הברית, בלבד. שיר זה הוא השיר הנשי ה-4 הנמכר ביותר בכל הזמנים, והוא הנמכר ביותר של הזמרת עד היום. בארצות הברית הפך השיר ל-4 הנמכר ביותר בכל הזמנים, ול-6 הנמכר ביותר בכל הזמנים בקנדה. בזכות הצלחתו העולמית של השיר, הסינגל השני מן האלבום "Someone like You", הצליח לשחזר את הצלחתו ומכירותיו בעולם עומדות על כ-14 מיליון עותקים. הסינגל השלישי "Set Fire to the Rain", זכה להצלחה עולמית גם כן, ומכירותיו עומדות על כ-9 מיליון עותקים גם כן, כש-5 מיליון מהם נמכרו בארצות הברית בלבד.
השיר הצליח להיכנס למצעדי סוף שנה, כל הזמנים, עשורים, ושבועיים רבים סביב כל רחבי העולם. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע השיר למקום ה-1, והיה לראשון שלה שעשה זאת, ובמצעד הבריטי הצליח להגיע בשיאו למקום ה-2. בין 2010, ועד היום הועמד השיר מספר רב של פעמים בטקסי פרסים רבים, ואף זיכה את הזמרת ב-3 פרסי גראמי, ב-3 פרסי הווידאו קליפים של MTV, ב-2 פרסי המוזיקה של בילבורד, ובפרסים נוספים.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבה אדל ביחד עם פאוול אפוורת', שגם הפיק לה את השיר, ועוד שירים רבים מן האלבום. השיר מדבר על שיברון לב נוסף שחוותה אדל בחייה, והוא נכתב בזמן שהיא הייתה שרויה בדיכאון והעצב שלאחר המאורע.
בשל הצלחתו העולמית, התראיינה אדל ללא הרף למגזינים, עיתונים, אתרי חדשות וכולי. שיר זה הוא סינגל הפריצה שלה, שהביא אותה למכירות בסדר גודל עולמית.
השיר היה זמין להורדה באתר אינטרנט של הזמרת מנובמבר 2010, מספר חודשים לפני צאת האלבום.
הצלחה.
השיר זכה לשבחים רבים ממבקרי מוזיקה וזכה בשלושה פרסי גראמי, בקטגוריות "הקלטת השנה", "שיר השנה" ו"קליפ השנה". הוא דורג במקום הראשון ב-11 מצעדי פזמונים ברחבי העולם ונכנס לחמישייה הפותחת במצעדים נוספים. השיר היה לשירה הראשון שמגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, שם ניצב במשך 7 שבועות. במצעד הבילבורד השנתי לשנת 2011 דורג השיר במקום הראשון.
נכון לאוקטובר 2017, נמכרו 8,444,000 עותקים של השיר בארצות הברית, והוא שירה הנמכר ביותר מחוץ למולדתה, לאחר שעקף את "Chasing Pavements". מכירותיו בעולם מסתכמות ב-17 מיליון עותקים, והוא אחד מן השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם במבנה דמוי בית בבנייה, כאשר לאורכו ניתן לראות את אדל כשהיא יושבת על כיסא ושרה את השיר. בין לבין ניתן לראות מתופף בין פינות החדר, כשהוא מתופף על תופים, וברקע את כלי השיפוץ הנמצאים בבית. יש קטעים אשר ניתן לראות בהם שולחן, כשעליו צלחות מחרסינה בצבע לבן, ומעליהן זיקוקים. אותן צלחות מתנפצות על הקירות על ידי מקור לא מזוהה. לבסוף, ניתן לראות יצור דמוי בן אדם אשר רוקד בחדר סגור עם מקל כשמלח לרגליו.
הקליפ זכה להצלחה עולמית, ונכון לינואר 2022, מונה הצפיות שלו עולה על למעלה מ-1.9 מיליארד צפיות, דבר אשר הופך אותו לשני הנצפה ביותר של אדל.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה עולמית גם במצעדים, ובשיאו הצליח לכבוש פסגות מצעדים רבות סביב כל רחבי העולם.
דניאלה ספקטור
דניאלה ספקטור (נולדה ב-8 בדצמבר 1981) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
ספקטור נולדה בשם דניאלה פפיש במושב רמות השבים. אמה, רינה פפיש, עבדה במשך שנים רבות בטלוויזיה החינוכית כבמאית ומפיקה. בילדותה ניגנה ספקטור בפסנתר ומגיל צעיר החלה להופיע במסגרות שונות.
קריירה.
בשנת 2006, עשתה ספקטור את הניסיון הראשון שלה לפריצה בתחום המוזיקה כשהקליטה יחד עם הרכב משלה מיני-אלבום שכלל שישה שירים, איתם גם הופיעה ברחבי הארץ. לצד ההופעות עם השירים שלה, הופיעה ספקטור באותה תקופה גם בהרכב בשם "Two Drops" (עם בן ספקטור בקלידים ושירלי קונס בשירה). בנוסף הלחינה מוזיקה למופעי מחול (למשל, "כל החלונות פתוחים" של נדר רוסנו ו"תשוקת ההומלסים" של רובי אדלמן), להצגות תיאטרון וסרטים קצרים (למשל, הסרט "כלא" של עדי הראל).
בשנת 2009 הוציאה ספקטור את אלבום הבכורה שנקרא בפשטות "דניאלה ספקטור". האלבום, שאת רובו הקליטה בעצמה בבית, יצא ב-1 בספטמבר 2009 בהוצאה עצמית, ומתוכו התפרסמו השירים "הירושימה", "הכוכב הזה מת", "לישון בלעדיי" ו"זה הזמן". ספקטור כתבה והלחינה את כל השירים באלבום. האלבום זכה לביקורות מפרגנות והושמע גם ברדיו, בעיקר על ידי שדרני תחנת הרדיו 88FM, גדי ליבנה ובועז כהן.
בשנת 2010 זכתה ספקטור בפרס "תגלית השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של ערוץ המוזיקה ורשת ג'.