בשנת 2013 הגישה עורכת הדין אתי כרייף, ששירתה במשטרת ישראל כתובעת משטרתית, מועמדות לכהונה כשופטת. חודש לאחר מכן הכירה בכנס עורכי דין את אפי נוה, עת היה ראש מחוז תל אביב והמרכז בלשכת עורכי הדין. בין השניים התפתח קשר חברי מיני. שנתיים לאחר מכן נוה נבחר ליו"ר הלשכה. עם מינויו, ביקשה כרייף מנוה שיברר מדוע היא ממתינה כשנתיים לזימון לוועדת משנה ראשונה. לאחר שבירר, כרייף עברה לשלב הבא במיון, קורס התאמה לשיפוט. בקורס קיבלה כרייף ציון נכשל של 4.5 מתוך 10 (ציון עובר הוא 7 ומעלה), ונקבע כי "כישוריה אינם מתאימים למשרת שיפוט". למרות הציון הנמוך שקיבלה כרייף עברה לשלב המיון הבא וזומנה להופיע בפני הוועדה למינוי שופטים לראיון. לאחר הראיון הומלצה לכהונת שופט על ידי 7 מתוך 8 חברי הוועדה. חבר הוועדה היחיד שהתנגד למינויה היה שופט בית המשפט העליון אליקים רובינשטיין. משקיבלה קרייף את ההודעה על מינויה יצרה קשר עם נוה וזה טען כי הוא זה שהביא לבחירתה.
השיחה הסלולרית האחרונה בין נוה וכרייף התקיימה ב-7 ביוני 2016 בשעה 14:38, יום בחירת כרייף לשופטת.
החקירה המשטרתית.
בעקבות תחקיר שערכה העיתונאית הדס שטייף, גרושתו של נוה מסרה לה טלפון סלולרי שלו שנותר בכספת בביתה. לאחר פריצת הטלפון, נמצאו בו ראיות לכאורה לקבלת שוחד מיני בתמורה לקידום שופטים. הטלפון נמסר למשטרת ישראל בתמורה לחסינות מהעמדתה של שטייף לדין. המשטרה פתחה בחקירה סמויה וב-5 בינואר 2019 ביקש ראש היחידה הארצית לחקירות הונאה, ניצב משנה יואב תלם, מבית משפט השלום בנתניה צו איסור פרסום בעניין הפרשה. ב-16 בינואר 2019 הפכה החקירה המשטרתית לגלויה. המשטרה עצרה לחקירה את עורך הדין אפי נוה, ראש לשכת עורכי הדין, בחשד לעבירות של קבלת שוחד. בנוסף נחקרה האפשרות שנוה השתמש במעמדו על מנת לסייע למתמחות בבחינת הלשכה, בהכשרה ובקבלה למקצוע.
באותו ערב הוסר חלקית צו איסור הפרסום ונחשף שמו של נוה כחשוד המרכזי בפרשה. נוסף אליו נחקרה השופטת כרייף בחשד שנבחרה לשופטת ביוני 2016 לאחר שקיימה יחסי מין עם נוה, שבאותה עת היה ראש לשכת עורכי הדין, וכן עורכת דין שעל פי החשד קיימה יחסי מין עם נוה במטרה שיקדם את בעלה, שופט שלום, לשופט בית המשפט המחוזי. שמות השופטת ועורכת הדין נאסרו בפרסום, אך במרץ 2019 הותר לפרסום שמה של כרייף.
במהלך חקירתה, מחקה כרייף מסרונים מהטלפון הנייד שלה. מסרונים אלה שוחזרו על ידי המשטרה והעלו כי שר האוצר וחבר בוועדה לבחירת שופטים, משה כחלון, היה בקשר אישי קרוב עם כרייף, גם בתקופה שבה נדונה מועמדותה למינויה לכהונת שופטת. פרקליטות המדינה הגיבה כי אין הצדקה לחקור באזהרה את כחלון, "נוכח העובדה שחלופת המסרונים שנתפסה התרחשה כחצי שנה לאחר בחירתה של כרייף לשיפוט". אך לפי אביעד גליקמן, בידי המשטרה עדויות לקשר בין כחלון לכרייף גם טרם מינויה.
בסיום החקירה הודיעה המשטרה כי לדעתה התגבשה תשתית ראייתית נגד אפי נוה ונגד השופטת אסתר כרייף לביצוע עבירות מתחום טוהר המידות. בדצמבר 2019 הודיעה הפרקליטות על החלטתה להגיש כתב אישום כנגד נוה באשמות שוחד, מרמה והפרת אמונים, וכנגד כרייף באשמות שוחד והשמדת ראיות, וזאת בכפוף לשימוע. בעקבות חשיפת הפרשה התפטר נוה מתפקידו כראש לשכת עורכי הדין ובמרץ 2021 כרייף פרשה מכס השיפוט.
תגובות.
תגובות במערכת המשפט.
בעקבות הפרסומים פרסמו שרת המשפטים איילת שקד ונשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות הודעה משותפת בינואר 2019, ובה טענו כי הליך הבחירה בוועדה לבחירת שופטים היה מקצועי וקפדני. עם זאת, ציינו כי על מערכת אכיפת החוק להגיע לחקר האמת.
תגובת נוה.
ב-20 בינואר 2019 הגיש נוה תלונה במשטרה נגד שטייף בגין נטילת טלפון ללא רשות וכן בגין פריצה אליו. בנוסף תבע נוה מגלי צה"ל ומשטייף פיצוי של 7 מיליון ש"ח והשבת כל ההעתקים של החומרים שהיו במכשיר. במאי 2019 הגדיל נוה את סכום התביעה ב־141,000 ש"ח נוספים, בעקבות פרסומים של שטייף נגדו שבהם כינתה אותו – בין היתר – "תולעת אשפה".
תגובת כרייף.
ביולי 2022 הגישה אתי כרייף תביעה נגד הדס שטייף, יוליוס רוזנברג, משרד הביטחון ומשטרת ישראל, שבה דורשת כרייף פיצוי בסך 4 מיליון ש"ח, בגין הנזקים שנגרמו לה כתוצאה מחשיפה של תכנים אישיים אודותיה, שהיו מצויים במכשירי הטלפון של אפי נוה.
סגירת התיק.
לאחר שימוע, הודיעה פרקליטות המדינה ב-21 במרץ 2021 על סגירת התיק נגד נוה וכרייף. המשנה לפרקליט המדינה, שלמה למברגר, החליט כי אין סיכוי סביר להרשעה בתיק, וכי על אף ממצאים עובדתיים קשים שעלו מן החקירה - ממצאים המצביעים לכאורה על מעשים פליליים - יש לגנוז את התיק.
לפי המשנה לפרקליט המדינה, לאחר השימוע, הממצאים העובדתיים מתארים הפרת אמונים מצד כרייף ונוה אך לא שוחד. אילו היה מוגש כתב אישום בשל עבירת השוחד, היה מקום לבקש מבית המשפט לקבוע כי הראיות שהפיקה המשטרה ישירות מהטלפונים של נוה, באמצעות ובכפוף לצווים שהוציא בית המשפט, הן ראיות קבילות, ועמדת הפרקליטות הייתה כי קיים סיכוי סביר שבית המשפט היה מקבל עמדה זו.
משום שזו עבירה של מרמה והפרת אמונים ללא רכיב של סטייה מן השורה, חל שינוי בקבילות הראיות. לפי למברגר, היה מדובר במקרה ייחודי שבו הסיבה היחידה לפתיחה בחקירה הייתה הראיות שהושגו לכאורה בעבירה על ידי הדס שטייף, וכללה פגיעה בפרטיות ופריצה לא חוקית לכאורה. היו מספר נסיבות: מצד אחד מעשיהם החמורים לכאורה של נוה ושל כרייף, כעולה מן השיח ביניהם, ומצד שני הפגיעה הקשה בפרטיותו של נוה, באופן שהעמיד בסימן שאלה של ממש את קבלת הראיות על-ידי בית המשפט, כשמדובר על אישום בעבירה של מרמה והפרת אמונים. נוה פעל באופן מהותי לקידום מינויה של כרייף, אף שהיה מצוי בניגוד עניינים חריף בגלל מערכת היחסים ביניהם (מערכת יחסים אישית ואינטימית, אשר החלה סמוך לאחר הגשת מועמדותה של כרייף לשיפוט, בספטמבר 2013, עת היה נוה יו"ר ועד מחוז ת"א, ונמשכה עד סמוך לאחר מינויה של כרייף לשופטת), וכרייף יזמה פניות חוזרות ונשנות אל נווה כדי שיפעל למענה בהליך מינויה.
על סמך נתונים אלו, הוסק שיש סיכוי סביר שבית המשפט לא יקבל ראיות אלה. ולכן אין סיכוי סביר להרשעתו של נוה. משום שהוחלט זאת ביחס לנוה, שהוא המבצע העיקרי לכאורה, אף לא נמצא מקום להעמיד לדין את כרייף.
הוא ציין גם שבמהלך החקירה התברר כי כרייף ביצעה לכאורה גם עבירה של השמדת ראיה (מחיקת ההודעות במהלך החקירה) וגם שהעמדת אזרח, שאינו עובד הציבור, לדין, בעבירה של מרמה והפרת אמונים היא חריגה. המשנה לפרקליט המדינה קבע שעם זאת, נוכח גניזת התיק בדבר החשדות הנוספים, ניתן היה להימנע מהעמדתה לדין בכפוף להתחייבותה שלא לשוב לכס השיפוט. כרייף התחייבה לכך, וכך נעשה.
שלולית חורף - ביצת רחובות
בדיקות אורקל אוטומטיות
קדילאק XLR
ישיבת ההסדר נתיבות
ישיבת ההסדר "אהבת ישראל" היא ישיבת הסדר בנתיבות. הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ס (2000) ובה כחמישים תלמידים, מתוכם כ-20 בפרק השירות הצבאי. הישיבה הוקמה על ידי הרב ישראל פרידמן בן-שלום (האדמו"ר מפאשקן), בנו שמוליק בן שלום והרב דוד אסולין המכהן בה כיום כראש הישיבה.
דרך ומטרות.
הישיבה מדגישה את ערכי האחריות, התרומה לכלל והמחויבות האישית כלפי כל אדם מישראל, כמבוטא גם בשמה. שם זה נבחר על ידי הרב בן שלום גם על שם ספרו של האדמו"ר מחסידות ויז'ניץ, הרב ישראל הגר, ועל שם הסבא ישראל מרוז'ין. הישיבה מדגישה ש. כדי ליישם ערכים אלו מעודדת הישיבה התנדבות נרחבות בתחומי גמילות חסדים ותרומה לקהילה. מסיבה זו הוקמה הישיבה בעיירת פיתוח. הישיבה מעודדת את תלמידיה להמשך תרומה לקהילה ויצירת אינטגרציה עם תושבי הפריפריה גם לאחר סיום לימודיהם בה.
הישיבה שואפת .
הלימוד בישיבה.
גמרא.
שיטת הלימוד בישיבה מכוונת ליישם את מסקנת התלמוד הבבלי ב, ש - יש להסיק מהלימוד מסקנות לחיי המעשה. הלימוד עושה שימוש בכלי לימוד פנומנולוגיים ומחקריים, בעיון בפסוקי הסוגיה ובמקורותיה המוקדמים והמקבילים.
מחשבה.
בנוסף להתמקדות בכתבי הרמב"ם והראי"ה קוק, הישיבה גם הולכת לאורה של חסידות רוז'ין, שעל פי תפיסת ראשיה רואה את מהות החסידות בערכי כלל ישראל. בהקשר זה נלמדת בין השאר תורתו של הרב יעקב פרידמן (האדמו"ר מהוסיאטין).
בעבר נלמדה גם תורת הרב עוזיאל בהובלת הרב מוטי מטלון. הרב פרידמן-בן שלום הוא נצר לשושלת רוז'ין, ולכן החיבור לתורת רוז'ין, שסיסמתה - . בכך גם מתקשרת הישיבה למגמה הנאו-חסידית בציבור הדתי-לאומי. הרוח החסידית מתבטאת בישיבה גם בהתוועדויות ובניגונים מיוחדים מבית רוז'ין.
צוות חינוכי.
הצוות החינוכי כולל את ראש הישיבה הרב דוד אסולין, הרב אסף ברלינר, הרב חגי דביר והרב שמעון ישראלי (שני האחרונים הם בוגרי הישיבה).
הרב ישראל פרידמן בן-שלום לימד בישיבה שיעורים בחסידות וגמרא עד מותו בשנת ה'תשע"ז. לאחר פטירתו המשיך את דרכו בישיבה בנו הושע פרידמן בן-שלום. תלמידי הישיבה נוסעים לטישים מרכזיים הנערכים על ידו בשכונת גילה בירושלים בקהילת בית ישראל.
בעבר לימדו בישיבה שמוליק בן שלום, הרב מוטי מטלון, הרב יוסי אליצור, הרב אלקנה שרלו, הרב אוריאל עיטם, הרב דביר כהן, הרב פרופ' עודד ישראלי וד"ר צבי צמרת.
גבול ירדן–ערב הסעודית
הגבול הסעודי–ירדני (או: גבול ירדן–ערב הסעודית) הוא הגבול הבין-לאומי הנמתח בין הממלכה הערבית הסעודית והממלכה הירדנית ההאשמית. הגבול משתרע על פני כ-731 ק"מ, והוא ברובו רמה מדברית.