קאדילק סדרה 65 (באנגלית: Cadillac Series 65) היא מכונית סלון גדולה, מתוצרת חטיבת הרכב היוקרתי קאדילק, חברת בת של ג'נרל מוטורס האמריקאי, אשר יוצרה בין השנים 1937–1938 בארצות הברית.
המרכז המסחרי הישן בצפת, בית אשת&quot;ם
ברונו שאבייר
ברונו דה סילבה שאבייר (בפורטוגזית: Bruno da Silva Xavier; נולד ב-15 באוגוסט 1984), המוכר יותר בשם ברונו שאבייר הוא כדורגלן חופים ברזילאי המשחק בעמדת הבלם. הוא הקפטן של נבחרת ברזיל בכדורגל חופים, שהוביל אותה לזכייה בגביע העולם בכדורגל חופים בשנת 2017.
שאבייר נחשב לאחד משחקני כדורגל החופים הטובים ביותר בעולם, כשעוד בשנת 2014 נבחר לשחקן הטוב ביותר בעולם במהלך טקס הענקת הפרסים של ארגון כדורגל החופים העולמי (BSWW). נכון להיום, הוא השחקן התשיעי בעל כמות הכיבושים הגבוהה ביותר בכל הזמנים של הנבחרת, יותר מכל שחקן פעיל אחר.
קריירת מועדונים.
כמו רבים משחקני כדורגל החופים הבכירים בעולם, שאבייר שיחק עבור המון קבוצות במדינות שונות. חלק מהקבוצות שבהן שיחק בברזיל הן ואסקו דה גאמה, קורינתיאנס, אספיריטו סנטו וסמפאיו קוראה. בנוסף לכך, שיחק בקבוצות קטנזארו וויארג'יו (איטליה), סטרוגינו, קריסטל וספרטק מוסקבה (רוסיה), אלניהספור (טורקיה), ברצלונה (ספרד), ספורטינג ליסבון ובראגה (פורטוגל) ובני "פלפלה" כפר קאסם (ישראל), הן במסגרת הליגות והן במסגרת תחרויות בינלאומיות.
קריירה בינלאומית.
לפני שהחל את קריירת כדורגל החופים שלו, שאבייר שיחק כדורגל בעמדת השוער. שאבייר ביקש להתאמן עם נבחרת ברזיל בכדורגל חופים וכששוער הנבחרת, מו, הבחין בכישרון שלו, הוא הזמין את שאבייר להתאמן עימו.
לאחר מכן, שאבייר זומן לסגל נבחרתה של ברזיל בכדורגל חופים, אך התחרות על אפודת השוער הייתה רבת עוצמה. שאבייר נחשב לשוער השלישי של הנבחרת ולא זכה כמעט לדקות משחק. מאמן הנבחרת באותה התקופה, דודה, האמין שהוא טוב עם הכדור ברגלו ובעל פוטנציאל להיות שחקן שדה, אך מנגד הוא יצטרך להתאמן במשך שנה לפני שיוכל להצטרף לשחק שוב בשורות הנבחרת.
בשנת 2008, כשהיה בן 24, שאבייר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הסלסאו, כשעשה את ההסבה שלו משוער לשחקן שדה. בעקבות זאת, הוא נכלל לסגל הזמני של נבחרת ברזיל לגביע העולם בכדורגל חופים לשנת 2011, אך לבסוף, המאמן באותה התקופה, אלשנדרה סוארס, לא בחר בו בסגל הסופי לגביע העולם, שהכיל 12 שחקנים. החלום של שאבייר לשחק במדי הנבחרת במסגרת גביע העולם התגשם לבסוף, כשהמאמן היורש של ברזיל, ג'וניור נגאו, הכליל אותו לסגל הסופי לגביע העולם לשנת 2013, ואף העניק לו את חולצת המשחק מספר 8, שאותה לבש נגאו בעבר. הטורניר הוכיח את עצמו כהצלחה כבירה בשביל שאבייר כשחקן אינדיבידואלי, כשזכה בכדור הזהב (השחקן הטוב ביותר של הטורניר) ובנעל הכסף (מלך השערים השני של הטורניר), שחיזקו את מעמדו כבורג מרכזי בנבחרת הברזילאית.
במאי 2014, שאבייר הבקיע שער נגד נבחרת גרמניה במהלך משחק במסגרת אירוע של ארגון כדורגל החופים העולמי, שנערך במקסיקו. השער נחשב לאחד משערי כדורגל החופים הגדולים ביותר בתולדות הענף, כשזכה למועמדות בפרס פושקש.
בטקס הענקת הפרסים של ארגון כדורגל החופים העולמי לשנת 2014, שנערך בחודש נובמבר, שאבייר נבחר לשחקן הטוב ביותר בעולם של אותה השנה. בנוסף לכך, הוא נבחר כאחד משלושת השחקנים הטובים בעולם בשנים 2015, 2017 ו-2018.
תחת הדרכתו של מאמן הנבחרת החדש (ג'ילברטו קוסטה) וכקפטן הנבחרת, שאבייר הוביל את ברזיל לזכייה בגביע העולם בכדורגל חופים בשנת 2017, הראשונה מזה שמונה שנים. בחודש ספטמבר, שאבייר רשם את הופעתו המאה במדי הנבחרת.
חיים אישיים.
שאבייר נישא למריאנג'לה אנטונס, שגם היא שחקנית כדורגל חופים אשר נכנסה לענף ספורט זה דרכו. השניים התחתנו במרץ 2009 ולהם שני ילדים: לונה וקאו.
בראיון שנערך בספטמבר 2013, שאבייר ציין את ז'וניניו כמודל לחיקוי שלו.
פוקי
הבולים של בסיס הצי האיטלקי בבורדו
בספטמבר 1943, לאחר כניעת איטליה הפשיסטית לכוחות בעלות הברית, הצהירו רבים מחיילי הצי האיטלקי שהיו מוצבים בבסיס הצוללות בעיר בורדו שבצרפת אמונים לרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, והמשיכו להילחם לצד גרמניה הנאצית. עבור החיילים האיטלקים הונפקו בבסיס בולים מיוחדים, אשר היו בשימוש עד כניעת בסיס הצוללות לכוחות בעלות הברית בשנת 1944.
הרקע להנפקת הבולים.
ברית הפלדה, שנחתמה במאי 1939 בין גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית, יצרה את הבסיס לשיתוף פעולה צבאי בין שתי המדינות. בחודש יוני 1940 הצטרפה איטליה למלחמת העולם השנייה, . עם כניעתה של צרפת הצטרף הצי המלכותי האיטלקי ללחימת הצוללות ב.
בסיס הצוללות האיטלקי בעיר בורדו.
בעקבות דרישת הגרמנים שהצי האיטלקי ישלח צוללות לאוקיינוס האטלנטי, סיירה משלחת צבאית איטלקית בנמלי החוף האטלנטי, באזור שנשלט על ידי , וחיפשה נמל מתאים להקמת בסיס הפעולה של הצוללות. הבחירה נפלה על נמל בורדו, ובחודש אוגוסט 1940 הקים הצי האיטלקי את בסיס הצוללות במקום. ספינת נוסעים צרפתית בשם עגנה בנמל ושימשה כמרכז מנהלי שכלל בין היתר בית חולים שדה, מגורים לצוות המלחים ומשרד רדיו טלגרף באמצעותו נשמר הקשר עם מפקדת הצי באיטליה. מפקדי בסיס הצי, שנדרשו לבחור שם קוד שיזהה את הבסיס ברשת הטלגרף, בחרו את הכינוי .
ב-30 באפריל 1940 נחנך באופן רשמי בסיס הצוללות האיטלקי בבורדו. הוא הכיל מקומות עגינה ל-30 צוללות ושירתו בו כ-1600 חיילים איטלקיים, כולל צוללנים, טכנאים, שומרים ואנשי מנהלה.
כניעת איטליה הפאשיסטית לכוחות בעלות הברית.
ב-3 בספטמבר 1943 נחתם באי סיציליה הסכם שביתת נשק בין איטליה ובעלות הברית, אשר היווה למעשה את כניעתה המוחלטת של איטליה. עם פרסום ההסכם ב-8 בספטמבר 1943, פלשו הגרמנים לצפונה של איטליה, סיפחו לגרמניה מספר מחוזות, ובשטח שנותר הקימו ממשלת בובות בראשות בניטו מוסוליני אשר נקראה בשם הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית.
אזרחים וחיילים איטלקיים ששהו באותה עת מחוץ לאיטליה נאלצו להחליט למי עליהם לשמור אמונים. האם לציית להסכם הכניעה שחתמה ממשלתו חסרת ההשפעה של פייטרו באדוליו, אשר שלטה לכאורה על דרום איטליה והייתה נתונה תחת משטר צבאי של בעלות הברית, או לציית לממשלת הבובות של בניטו מוסוליני אשר שלטה לכאורה על צפון איטליה ונשלטה בפועל על ידי גרמניה הנאצית.
באותה עת היו תחת פיקוד בסיס הצי האיטלקי בבורדו שלוש צוללות בלבד:
הנפקת בולי הדואר.
חיילי בסיס הצי, אשר ביקשו להדגיש את נאמנותם לשלטון החדש בראשות מוסוליני, בחרו לטשטש את המוטיבים שהופיעו על בולי הדואר האיטלקיים, ובמיוחד את דמותו של מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי שברח אל השטח שבשליטת בעלות הברית.
התאמת חותמת הדואר של בסיס הצוללות.
השינוי הראשון בוצע בחותמת הדואר ששימשה את בסיס הצי האיטלקי בבורדו. , אשר שולב במקור בחלקה העליון של החותמת, הוסר ממנה.
ההנפקה של שנת 1943.
ב-11 באוקטובר הונפקו הבולים החדשים של בסיס הצי. על הבולים הקיימים של איטליה הפאשיסטית התווסף הדפס רכב אשר כלל את המילים איטליה הרפובליקנית הפאשיסטית - הבסיס האטלנטי (Italia Repubblicana Fascista - Base Atlantica).
לצורך ייצור הגלופות ששימשו להוספת הדפס הרכב, השתמשו אנשי הצי האיטלקי בערכה של אותיות שנלקחה מבית הדפוס שהיה על סיפון הספינה הצרפתית . הגלופות הורכבו משתי ערכות שונות של אותיות, ועוצבו בשתי מתכונות:
בבולים שהודפסו במתכונת השנייה ידועים מקרים בהם נעשתה טעות בהרכבת האותיות הכלולות בכתובת, והמילה Repubblicana נרשמה כ-Republicana, עם "b" אחת בלבד.
ההנפקה של שנת 1944.
בשנת 1944 בוצעה הדפסה נוספת של בולי בסיס הצי האיטלקי בבורדו, והפעם התווסף על הבולים הדפס רכב אשר כלל את המילים הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית - הבסיס האטלנטי (Repubblica sociale Italiana - Base Atlantica). לצורך הכנת הגלופה נעשה שימוש באותיות מודרניות ללא תגים, והמילים המרכיבות את הדפס הרכב אורגנו בחמש שורות, כך שהמילים Base Atlantica הוצגו בשתי שורות. הדפס הרכב הוטבע על שישה בולים שונים, והמהדורה כללה 200 סדרות בלבד.
הפסקת השימוש בבולי בסיס הצי האיטלקי בבורדו.
מאז כניעתה של איטליה והצטרפותה לכוחות בעלות הברית במלחמה כנגד גרמניה, נשלט הבסיס על ידי הצי הגרמני. הבולים נועדו לשמש את החיילים האיטלקים שבחרו להישאר בבסיס ולהילחם לצד הגרמנים. מצב זה נותר על כנו עד 25 באוגוסט 1944, כאשר בסיס הצי בבורדו נכבש על ידי כוחות בעלות הברית.
ערך הבולים בקרב האספנים.
מעמד הבולים של בסיס הצי האיטלקי בבורדו אינו מוסכם על כל אספני הבולים, וחלק מן הקטלוגים העולמיים (דוגמת קטלוג סקוט האמריקאי) מתעלמים מהם. עם זאת, נדירותם של מרבית הבולים שהונפקו ב-200 עותקים בלבד הובילה למחירם הגבוה של הבולים.
פריטי המפתח של בולי בסיס הצי האיטלקי בבורדו הם:
ד'ו אלכפל
ד'וּ אלְ-כִּפְל (בערבית: ذُو ٱلْكِفْل) הוא אחד מנביאי האסלאם, אשר באופן מסורתי מזוהה על ידי תאולוגים עם יחזקאל, הנביא המקראי. על פי המסורת האסלאמית, הוא חי כ-75 שנים באזור שבו נמצאת כיום עיראק. המוסלמים מאמינים שאללה העניק לד'ו אל-כפל מעמד גבוה מאוד עוד בחייו. אמנם לא הרבה ידוע על ד'ו אל-כפל ממקורות היסטוריים אחרים, אך כל הפרשנים הקלאסיים של הקוראן מדברים עליו כעל נביא צדיק אשר היה דבק באל כל ימי חייו.
בקוראן.
ד'ו אלכפל מוזכר פעמיים בקוראן:
זהותו.
יחזקאל.
חוקרים והיסטוריונים רבים מאמינים שד'ו-אלכפל הוא יחזקאל המקראי אשר נזכר בספרי התנ"ך.
אחרים.