כמה מהמוסלמים בני היורובה ביצעו בשלב מאוחר יותר את מרד מאלה שהיה מרד העבדים המשמעותי ביותר בברזיל. ביום ראשון ברמדאן, בינואר 1835, בעיר סלבדור שבמדינת באהיה, קבוצה קטנה של עבדים ואנשים חופשיים, בהשראת מורים מוסלמים, קמה נגד הממשלה. מוסלמים נקראו מאלה בתקופה זו, דבר הלקוח מתוך הביטוי יורובה אימאלה, שמשמעותו בני יורובה מוסלמים.
לדברי אל-אלורי, המסגד הראשון נבנה באויו-אילה / קטונגה בשנת 1550, אף על פי שלא היו אז מוסלמים בני יורובה. המסגד שירת את הצרכים הרוחניים של מוסלמים זרים שחיו באזור אויו. בהדרגה החל האסלאם להשיג דריסת רגל ביורובלנד, והמוסלמים החלו בבניית מסגדים בערים רבות, ועם הזמן, האסלאם התפשט לערים אחרות. מספר גורמים תרמו לעליית האסלאם ביורובה עד אמצע המאה ה-19. לפני נפילת אימפריית אויו, היו כמה עיירות סביבה עם קהילות מוסלמיות גדולות, אך כאשר אויו נהרסה, המוסלמים הללו, יורובה ומהגרים, עברו ליישובים ולכפרים החדשים והפכו לתומכי האסלאם.
בנוסף, הייתה הגירה המונית לתוך יורובה. רבים מהמהגרים היו מוסלמים שהציגו את האסלאם למארחיהם. הדת נתפסה כמתאימה יותר למבנה החברתי של היורובה, משום שהיא אפשרה פוליגמיה, שכבר הייתה קיימת בחברות אפריקאיות שונות. האסלאם, כמו הנצרות גם מצא בסיס משותף עם הילידים. ללא דיחוי החלו מלומדים אסלאמיים מקומיים להקים מרכזים קוראניים ללימוד לימודי ערבית ואסלאם, מאוחר יותר, בתי ספר קונבנציונליים לחינוך הוקמו כדי לחנך מומרים חדשים ולהפצת האסלאם. כיום, היורובה מהווים את הקבוצה המוסלמית השנייה בגודלה בניגריה, אחרי אנשי האוסה (קבוצה אתנית) של המחוזות הצפוניים. רוב בני היורובה המוסלמים הם מוסלמים סונים, ובנוסף, קיימות מספר קהילות קטנות של אחמדיה.
מילת נשים בניגריה
מילת נשים היא שם כולל שניתן למנהגים מסורתיים שונים שמערבים חיתוך מלא או חלקי של איבר המין הנשי. אוכלוסיית ניגריה מונה כ-150 מיליון איש, מתוכן 52% הן נשים. בקרב נשים מבוגרות בניגריה, השכיחות לביצוע מילה עומדת על 41%. שיעור השכיחות יורד בהדרגה לפי הגיל, ובקבוצות הגיל הצעירות אחוז הנשים שעברו מילת נשים נמוך יותר. במרבית האזורים בניגריה, מילת נשים מבוצעת בגיל צעיר מאוד וללא קבלת הסכמה על ידי הפרט. המנהג נפוץ בקרב מוסלמים ונוצרים, ובניגריה האזורים הנוצריים מרבים יותר לבצע מילת נשים. החל משנת 2015, מילת נשים אינה חוקית בניגריה, אך מבוצעת עדיין בהיקפים גדולים.
מהי מילת נשים.
מילת נשים היא מנהג מסורתי שכולל חיתוך (מלא או חלקי) של איבר המין הנשי. מורכב לעקוב אחר התפתחות מנהג זה לאורך ההיסטוריה וקשה להצביע על מועד התחלתו, וכן קיים שוני בין חברות שונות. מילת נשים הייתה נהוגה על ידי הפיניקים, האתיופים והמצרים בתחילת המאה החמישית לפני הספירה. בדו"ח משנת 1969 שערכה המשלחת המדענית הגרמנית, דיווח על מילת נשים היה שכיח למדי במדינות המזרח התיכון וסביבתן. מילת נשים לא נהוגה רק באזור אחד של העולם, אלא יש הערכה שיש בין 85 מיליון ל-114 מיליון נערות ונשים שעברו כריתת דגדגן, רובן מתגוררות באפריקה אך ישנן גם באסיה ובייחוד בארצות הברית ובקנדה. לפי נתונים של האו"ם, 27% מהנערות החיות בניגריה עברו מילת נשים.
סוגי מילת נשים בניגריה.
סוגי מילת הנשים שנפוצים בניגריה הם הסרה חלקית או מלאה של אברי המין החיצוניים (שקרויים "מילת נשים", "גישרי" ו-Hymenectomy (כריתת קרום הבתולים)).
אזורים נפוצים בניגריה למילת נשים.
מילת נשים מתבצעת באופן נרחב בניגריה, ובגלל האוכלוסייה הרבה שלה, בניגריה יש את המספר הגבוה ביותר של נשים שעברו מילה. השכיחות הגבוהה ביותר למילת נשים היא בדרום ניגריה בקרב נשים מבוגרות ועומדת על 77%. בדרום מזרח ניגריה השכיחות עומדת על 68% ובדרום מערב 65%. בצפון ניגריה האחוזים יחסית נמוכים יותר. בניגריה, מבין שש הקבוצות האתניות הגדולות: יורובה (Yoruba), האוסה (Hausa), פולאני (Fulani), איגבו (Igbo), איג'או (Ijaw) וקנורי (Kanuri), רק קבוצת הפולאני (Fulani) לא מבצעת מילת נשים באף אחת מהצורות. בצפון ובדרום ניגריה הסוג הנפוץ ביותר של מילת נשים הוא כריתת מלאה או חלקית של הדגדגן.
גיל לביצוע מילת נשים בניגריה.
הגיל שבו מתבצעת מילת נשים משתנה מאזור לאזור. יש מקומות שמילת נשים מתבצעת מוקדם ככל האפשר, ובמקומות אחרים זה מתעכב עד לגיל ההתבגרות או כאשר האישה בהריונה הראשון. הניתוח מבוצע בדרך כלל על ידי מרפאים מסורתיים, דולות מסורתיות או מיילדות מנוסות. ברוב האזורים בניגריה מילת נשית מתבצעת בגיל צעיר מאוד ללא הסכמת הפרט. מילת נשים אינה קשורה לדת, גם מוסלמים וגם נוצרים מבצעים זאת, אך זה יותר נפוץ באזורים נוצרים ברחבי ניגריה.
סיבות למילת נשים.
למילת נשים סיבות שונות, החל מטקס דתי, חניכת נשיות, טקס כניסה לשבט, טעמים אסתטיים ועוד. בקהילות מסוימות מילת הנשים צוינה כטקס דתי. מעניין לציין שמילת נשים מתבצעת בקרב מוסלמים, נוצרים ואחרים, אך אין ראיות ברורות במקורות הדתיים לתמיכה בכך. מילת נשים מבוצעת לעיתים כטקס חניכת נשיות או כטקס כניסה לשבט. סיבה חשובה לביצוע מילת נשים היא כדי לשמור על בתולי האישה עד לנישואיה, או כדי להוות אמצעי להפחתת תשוקה מינית של נערות. במקרה של היפרטרופיה (גדילת יתר של רקמה) של השפתיים הקטנות, מילת הנשים מתבצעת מטעמים אסתטיים. סיבה נוספת היא מטעמים של הגיינה.
סיבוכים אפשריים.
מנהג מילת הנשים ייחודי ושונה ממרבית המנהגים המסורתיים הקיימים מפני תוצאות הלוואי החמורות בפן הפיזי, החברתי והפסיכולוגי. זוהי אחת הסיבות שמנהג זה ממשיך להתקיים למרות שיפור תנאי המחיה ואיכות החיים בתחום החינוך, הבריאות והכלכלה. ברוב המקרים מילת נשים מתבצעת ללא הרדמה ובתנאי תברואה ירודים. מילת נשים ברוב המקרים גורמת לנזקים בריאותיים ממשיים. הסיבוכים האפשריים תלויים בסוג ובהיקף התהליך. תופעות הלוואי רבות, כגון אובדן פוריות, זיהומים, אובדן היכולת לחוות עונג מיני ואף מוות. מחקר שבחן 290 נשים סומליות שעברו מילת נשים מצא כי 39% מהן סבלו מסיבוכים משמעותיים. הסיבוכים המרכזיים שעלו היו דימום, זיהום ועצירת שתן. 37% מהנשים דיווחו כי סבלו מסיבוכים כמו צ'יסטות באזורי הקטיעה ובעיות בהטלת שתן. 40% מהנשים סבלו מסיבוכים בעת קבלת הווסת.
הקשר בין מילת נשים לדת.
מילת נשים היא תופעה תרבותית ולא תופעה דתית. בעולם המערבי קל להניח שיש קשר מובהק לדת אך לא כך הדבר. בבחינה של מגוון רב של טקסטים דתיים לא ניתן למצוא את מנהג מילת הנשים אך עדיין פעמים רבות משויך המנהג לדת. הפרשנות של אנשי הדת את הטקסטים הדתיים היא זו שהשרישה את המנהג בקרב אוכלוסיות שונות.
התנגדות למילת נשים בניגריה.
מתוך כלל הנשים בניגריה שעברו מילה, 37% מהן אינן רוצות שמילת הנשים תימשך. מתוך סך הנשים שאינן רוצות בהמשכיות המנהג של מילת נשים, 61% טוענות שמילת הנשים היא מסורת פוגענית ולכן אינן רוצות בהמשכיותה. 22% נשים טוענות שמילת הנשים נוגדת את הדת. סיבות נוספות להתנגדות למנהג הן סיבוכים רפואיים (22%), ניסיון אישי כואב (10%) ופגיעה בכבוד האישה (10%). עם זאת, קיימת עדיין תמיכה במנהג באזורים בהם הוא מושרש עמוק במסורת המקומית.
מילת נשים בניגריה כיום.
לפי נתוני האו"ם משנת 2014, כרבע מהנשים בניגריה עברו מילת נשים. המנהג נאסר בחוק בחלק מהאזורים בניגריה, רובן בדרום הנוצרי, אך כיום חל איסור לבצע את המנהג בכל אזורי המדינה. ניגריה הוציאה את מנהג מילת הנשים אל מחוץ לחוק בשנת 2015. החתימה על החוק הייתה אחד הצעדים האחרונים שביצע הנשיא גודלאק ג'ונתן בתקופת כהונתו. החוק גם אוסר על גברים לנטוש את נשותיהם או ילדיהם בלא תמיכה כלכלית. פעילי זכויות אדם שמתנגדים למילת נשים בניגריה שמחו על חקיקת החוק, ומקווים שתהיה השפעה גם על מדינות שונות באפריקה בהן מילת נשים אינה אסורה בחוק. הם מציינים את החשיבות שיש באכיפת החוק ויישומו. פעילים אלו טוענים שהדרך לסיום המאבק נגד מילת נשים עודנה ארוכה.
שלוי
צביקה רוזנברג
צביקה רוזנברג (נולד ב-17 באוקטובר 1949) הוא טיפוגרף ומעצב גרפי, מייסד חברת מסטרפונט.
ביוגרפיה.
רוזנברג, יליד תל אביב, נמשך מגיל צעיר לתחום העיצוב הגרפי והטיפוגרפיה, ובהיותו בן 17 כתב הגדה של פסח קליגרפית באמצעות רפידוגרף. לאחר לימודי התיכון התגייס לצה"ל ושם שובץ כגרפיקאי בבית הדפוס הצבאי בו התפעל ממכונת הלינוטייפ שיוצקת אותיות עופרת.
לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד עיצוב גרפי באקדמיה בצלאל אצל פרופ' אשר אורון, שם התמחה בטיפוגרפיה. לאחר שסיים את התואר עיצב בולים רבים שזכו בתחרויות של השירות הבולאי. עם הופעת המקינטוש בשנת 1984, החליט להמשיך ולהתמחות בטיפוגרפיה, ולמד ב"אוניברסיטת המפתחים" של אפל וכן בחברת אדובי מערכות.
היה מראשוני המעצבים שפרצו דרך להפיכתה של האות העברית לפונט דיגיטלי. את המהפכה הזו יצר בשיתוף פעולה עם חברת אפל, כדי שזו תוכל להציע מבחר פונטים עבריים למשתמשי המקינטוש בישראל. בשנת 1985 הקים את חברת מסטרפונט, החברה הגדולה ביותר בישראל לייצור גופנים. מאז הקמת החברה עיצב מאות טיפוסי אות שונים, והתמחה בין השאר בעיצוב פונט מותג ייחודי לחברות מובילות כמו מיקרוסופט (פונט רב לשוני שהוא חלק עיקרי בממשק משתמש גרפי), ב.מ.וו מיני וביטוח הראל.
רולס-רויס 30 כ&quot;ס
רולס-רויס 30 כ"ס (Rolls-Royce 30 hp) היא מכונית סלון, בסגנון מכונית עידן פליז, תצורת סדאן, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1905–1906.