מסר מרכזי בספר הוא כי הגר"א ראה את עצמו ניצוץ משיח בן יוסף, שתפקידו לדאוג לבניין הארץ, ולצורך כך שלח את תלמידיו. מוטיב מרכזי נוסף הוא עניין שני משיחין ו"עוד יוסף חי", שעניינו הוא שישנם שני משיחים: משיח בן יוסף ומשיח בן דוד. משיח בן יוסף יפעל בימי עקבתא דמשיחא, וענינו הוא קירוב הגאולה על ידי מעשי ישראל בדרך טבעית שמעוררת הנהגה אלוקית ניסית נסתרת. לעומת זאת משיח בן דוד יפעל בימות המשיח, וענינו הוא הגאולה עצמה על ידי מעשים עם ניסים גלויים. בגמרא (במסכת סוכה ועוד) נאמר שנגזר על משיח בן יוסף שימות על ידי ארמילוס הרשע (שר הערב רב) הגר"א הבטיח שהגזירה נתבטלה (על ידי אורך הגלות, ייסוריו שסובל, המעשים שנעשים על ארץ ישראל, חבלי משיח ותפילותינו בעד חייו).
סידורים.
ישנם מספר סידורים בשם "סידור הגר"א:"
כמו כן יצא לאור סדרת "מחזור הגר"א" של הרב צבי יהושע לייטנר עם לקט פירושי הגר"א על המחזור.
ספרי דקדוק.
דקדוק אליהו.
על שיטת הגר"א בדקדוק, נקרא גם ספר דקדוק קטן.
דקדוק על התורה.
פירוש על התורה על פי דיוקים לשוניים.
ספרים נוספים.
איל משולש.
מתמטיקה, אסטרונומיה וגאומטריה - ספר זה מיוחד בכך שבעוד שכל הספרים האחרים נכתבו או כהגהות עד שהצטרפו כספר, או כסיכום שיעורים על ידי תלמידיו. אייל משולש הוא היחידי שנכתב כספר ממש על ידי הגר"א. הספר לא הודפס מחדש תקופה ארוכה ובשנת תשס"ד נדפס שוב עם פירוש בשני חלקים.
הגהות.
הגר"א כתב הגהות על רוב התלמוד הבבלי, ירושלמי, משנה, תוספתות, מסכתות קטנות וספרי. מכיוון שספרי התוספתא והירושלמי היו לא מוגהים עד תקופתו חיזק למעשה הגר"א את הלימוד בספרים אלו על ידי הגהותיו.
קול אליהו.
ליקוט מפירושיו השונים של הגר"א המפוזרים בכתבי תלמידיו על התנ"ך, הגמרא והגדה של פסח. הליקוט נכתב על ידי הרב חנוך העניך ארזהן בשנת תרס"ה. הרב חנוך הוסיף בספר זה גם את הגהותיו והערותיו על פירושי הגר"א. במהדורה הישנה של הספר נוסף חלק קטן של ליקוטים אשר הושמט מסיבה כלשהי במהדורות החדשות.
אבן שלמה.
ספר על תיקון המידות ודרכי התורה והעבודה. נלקט מספריו השונים של הגר"א (בעיקר מפירושו על הנ"ך) על ידי הרב שמואל ב"ר אברהם מאלצאן מסלוצק. יצא לאור על ידי בנו ותלמידו הרב יצחק מאלצאן. (שם הספר מרמז על המחבר אליהו בן שלמה).
מעשה תורה.
עריכת מימרות של תנאים ואמוראים לפי סדר מספרים. לדוגמה פירוט כל המימרות הקשורות למספר חמש וכן הלאה. כפי הידוע מתלמידי הגר"א ספר זה נכתב באחרית ימיו של הגר"א.
כללי הגר"א.
נדפס בסוף מדרש תדשא.
ביאור סדר עולם רבא.
ביאור על סדר עולם רבא.
חום (פיזיקה)
חום הוא מושג בפיזיקה המתאר מעבר של אנרגיה מגוף אחד למשנהו. מעבר זה יכול להיגרם כתוצאה ממגע ביניהם, כגון בתנור חימום; כתוצאה מערבוב, כגון במיזוג אוויר; או כתוצאה מקרינה, כגון בחימום בעזרת לייזר (הולכה, הסעה וקרינה). ענף הפיזיקה העוסק בחום קרוי "תרמודינמיקה". החום קשור באופן הדוק לעובדה שהעולם בנוי ממספר אדיר של חלקיקים מיקרוסקופיים. כאשר אנרגיה עוברת בין מערכות בעזרת אינטראקציות רבות מאוד של מספר גדול של חלקיקים, מדובר במעבר חום.
בלשון הדיבור המילה "חם" מתייחסת לטמפרטורה של עצם, אולם מבחינה פיזיקלית חום הוא מושג שונה מטמפרטורה. טעות נפוצה נוספת קושרת את החום לאנרגיה הפנימית או לאנרגיה התרמית של גוף, אולם מדובר במושגים פיזיקליים שונים. חום אינו מתייחס לאנרגיה שמצויה בתוך גוף כלשהו אלא רק לאנרגיה העוברת מגוף אחד לאחר.
חום כמעבר אנרגיה.
כאשר אנרגיה עוברת מגוף אחד לאחר, ישנם שני תרחישים אפשריים:
כאשר אנו מביטים בגופים מַקְרוֹסקופיים, איננו לוקחים בחשבון את העובדה שהם בנויים ממספר עצום של חלקיקים מיקרוסקופיים (אטומים). אנו מבחינים בתכונות המקרוסקופיות שלהם, כגון נפח, מסה וכדומה. נובע מכך שיש הרבה דרגות חופש "נסתרות" - דרגות חופש מיקרוסקופיות. כאשר אנרגיה עוברת בין גופים כתוצאה מאינטראקציות ברמה המיקרוסקופית, מדובר בתהליך של מעבר חום.
חום כצורת אנרגיה.
ברגע שאנרגיה נמצאת במערכת מסוימת (למשל גז חלקיקים במכל), אין הבדל אם היא הגיעה לשם כתוצאה ממעבר חום או מעבודה פיזיקלית כלשהי. לדוגמה, ניתן להביא גז לטמפרטורה מסוימת על ידי דחיסתו עם בוכנה (עבודה מכנית), או לחלופין על ידי חימומו בעזרת מבער (מעבר חום). המצב הסופי של הגז זהה בשני המקרים. לפיכך אין אפשרות לחשוב על תהליך החימום כעל "אחסון" של כמות חום מסוימת בגז. במובן זה חום שונה מאנרגיות אחרות שניתנות לזיהוי, כגון אנרגיה אלקטרומגנטית או אנרגיה קינטית.
חום וטמפרטורה.
חום וטמפרטורה אינם זהים: טמפרטורה היא מדד המדרג את הגופים על רצף הקובע את כיוון מעבר החום, בעוד שהחום הוא האנרגיה שעוברת מגוף בעל טמפרטורה גבוהה לגוף בעל טמפרטורה נמוכה. (לא מוגדר מושג של קור בפיזיקה - כאשר גוף אחד מחמם גוף אחר, קרי, מעביר אליו אנרגיה, אזי הוא עצמו מתקרר, קרי, מאבד אנרגיה).
יכול להיות שאותה כמות של חום תביא חומרים שונים לטמפרטורה שונה. לכן מים, למשל, יצרכו יותר אנרגיה משמן כדי לעלות לאותה טמפרטורה. התוצאה היא ששמן יתחמם מהר יותר ממים, על אש בעוצמה זהה. ההבדל בין החומרים הוא בגודל הקרוי קיבול חום.
חום ותרמודינמיקה.
החוק הראשון של התרמודינמיקה קובע כי האנרגיה הפנימית (formula_1) של מערכת נשארת קבועה, אלא אם היא משתנה כתוצאה מעבודה (formula_2) או אנרגיית חום שנכנסת למערכת או יוצאת ממנה.
formula_3
העבודה מסומנת במינוס מכיוון שאם המערכת היא זו שביצעה את העבודה, היא תאבד אנרגיה פנימית. לעומת זאת, אם נעשתה עבודה על המערכת, היא תרוויח אנרגיה פנימית. עבור המערכת שעושה את העבודה, העבודה עצמה חיובית, ועל כן נצרך להוסיף את המינוס.
חום (formula_4) נמדד ביחידות מידה של אנרגיה (ג'אול, קלוריות, ארג וכדומה) ולא במעלות. מעלות צלזיוס, קלווין, ופרנהייט משמשות למדידת הטמפרטורה.
בלשון הדיבור מתייחסים לחום בתור מושג נרדף לאנרגיה תרמית, שהיא למעשה האנרגיה הפנימית של מערכת תרמודינמית.
המרה של עבודה מכנית לחום.
פעמים רבות אומרים כי "אנרגיה מתבזבזת והופכת לחום" או כי "חיכוך יוצר חום". השימוש במילה "חום" במשפטים כגון אלה הוא שגוי חלקית. מדובר במעבר של אנרגיה מצורה ידועה (כגון אנרגיה מכנית) לתוך דרגות החופש המיקרוסקופיות. בהיעדר מושג טוב יותר (ייתכן ש"תרמליזציה" הוא המושג הנכון ביותר) אומרים כי "נוצר חום", או כי האנרגיה "הופכת לחום", אף על פי שהאנרגיה למעשה הפכה לסכום של אנרגיות מיקרוסקופיות רבות ממגוון סוגים (אנרגיה קינטית של החלקיקים, אנרגיה אלקטרומגנטית של האינטראקציות המיקרוסקופיות ביניהם וכדומה).
גרגוריוס האחד עשר
גרגוריוס האחד עשר (בלטינית: Gregorius XI), ששמו המקורי פייר רוז'ה דה בופורט, חי בשנים 1329 עד 27 במרץ 1378, כיהן כאפיפיור, והיה אחד מאפיפיורי אביניון בין השנים 1370 ו-1378.
נולד למשפחת אצילים עשירה בטירה המשפחתית ברוזייה-ד'אגלטון בחבל לימוזן שבצרפת. היה אחיינו של האפיפיור קלמנס השישי שמינה אותו לקרדינל בגיל 18 בלבד. למד באוניברסיטה של העיר פרוג'ה שבאיטליה וקיבל תואר דוקטור לתאולוגיה. אחרי מות האפיפיור אורבנוס החמישי נבחר לאפיפיור ובחר לעצמו את השם גרגוריוס האחד עשר.
במהלך כהונתו ננקטו צעדים נמרצים נגד מעשים שהממסד הדתי ראה ככפירה, בגרמניה, אנגליה ומקומות אחרים באירופה. נעשה ניסיון לחולל רפורמציה במסדרים הנזיריים. תשע עשרה ההצעות של ג'ון ויקליף ושלושה עשר הסעיפים של ה"זאקסנשפיגל" גונו באופן רשמי על ידיו בשנת 1373.
קודמו של גרגוריוס האחד עשר, האפיפיור אורבנוס החמישי, מינה צרפתים רבים לשליחים ולמושלים בנחלות הכנסייה שבמרכז איטליה. צרפתים אלה שמצאו את עצמם בסביבה עוינת הקימו מבצרים לביטחונם. הם גבו מסים ללא אבחנה, התנהגו בעריצות ועוררו את זעמם של האיטלקים. ב-1375 פרץ מרד נגד הצרפתים באיטליה. קתרינה מסיינה דרשה מגרגוריוס האחד עשר לפטר את שליחי הכנסייה באיטליה. העיר פירנצה התייצבה בראש המרד. ב-1376 נראה היה כי האפיפיור איבד את שליטתו בנחלותיו שבמרכז איטליה. גרגוריוס האחד עשר האשים את אנשי פירנצה בהסתה למרד וציווה עליהם להישמע לשליחיו באיטליה. הוא הטיל עליהם חרם והכריז עליהם כפושעים. אנשי פירנצה הגיבו בהחרמת רכוש הכנסייה בעירם, עצרו ואף הוציאו להורג כמרים שהתנגדו להם, וביקשו מאנשי רומא להצטרף למרד. גרגוריוס האחד עשר הודיע לאנשי רומא שאם יישארו נאמנים לו, יחזיר את מושב האפיפיור מאביניון לרומא.
בינתיים שלח גרגוריוס האחד עשר שכירי חרב לאיטליה שביצעו שם מעשי אכזריות נוראים. בעיר ססאנה הם הרגו את כל התושבים: גברים, נשים וילדים. קתרינה מסיינה הביעה את הזדעזעותה באיגרת ששלחה לאפיפיור באביניון. פירנצה הזמינה את קתרינה להצטרף למשלחת אל גרגוריוס האחד עשר. קתרינה מסיינה הגיעה לאביניון, גינתה את השחיתות בחצר האפיפיור ודרשה ממנו להחזיר את מושבו לרומא. גרגוריוס האחד עשר הגיע לרומא ב-27 בינואר 1377, אך בגלל דאגה לביטחונו התיישב בעיירה אניאני שממזרח לעיר. שליחיו האיצו באוכלוסיית ערי איטליה להשלים עם הכנסייה. לבסוף הושגה פשרה והאפיפיור נכנס שוב לרומא ב-7 בנובמבר 1377.
מסעותיו של האפיפיור באיטליה גרמו לבריאותו להתערער. כאשר הרגיש כי מותו קרב עשה סידורים מתאימים לבחירת אפיפיור, ונפטר ברומא במרץ 1378. במקומו נבחר לאפיפיור אורבנוס השישי שהיה איטלקי וקבע את מושבו ברומא. בכך הגיעה לקצה "גלות אביניון" של האפיפיורים שנמשכה 68 שנה.
הקרע המערבי