מדצמבר 2003 עד לסתיו של 2004 חברי הלהקה הקליטו כמות גדולה יחסית של חומר לצורך אלבומם הבא אשר היה מיועד לצאת באביב 2005. הדמואים אשר הלהקה הקליטה באותה העת ניתנו אז להורדה בחינם מאתר האינטרנט של הלהקה. הדמואים זכו לפופולריות רבה, אבל אף על פי כן, אף אחד מהשירים הללו לא נכלל באלבום הגמור. אלבום זה, אשר נקרא "Make Believe", יצא ב-10 במאי 2005. את האלבום קידם הסינגל הציני והמצליח "Beverly Hills", שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקני ואף זיכה את הלהקה בפרס גראמי עבור "שיר הרוק הטוב ביותר". למרות תגובות פושרות מצד מבקרים, גם אלבום זה נחל הצלחה מסחרית. סינגל נוסף מתוך אלבום זה נשא את השם השנוי במחלוקת "We Are All On Drugs".
האלבום האדום (2007 - 2008).
אלבום האולפן השישי של הלהקה שיצא ב-2008, שוב, נושא את שם הלהקה, אך קרוי בפי מעריצי הלהקה "האלבום האדום" בשל עטיפתו האדומה המבדילה אותו משאר האלבומים. האלבום מתוכנן לצאת לאחר שזמן רב היו שמועות אודות פירוק של הלהקה, אשר לוו גם בהוצאה עצמאית של אלבום דמואים על ידי ריברס קואומו בסוף 2007. הסינגל שהוציאה הלהקה מתוכו נקרא "Pork &amp; Beans" ונחשב לסינגל המצליח ביותר של הלהקה כאשר הוא מצוי בראש המצעד האמריקאי יותר משלושה שבועות.
נראה כי הלהקה הייתה פורה ביותר מבחינה יצירתית מכיוון שעוד לפני שיחרורו של האלבום האדום הם הצהירו בריאיון למגזין "ספין", שהם עתידיים להוציא את אלבומם הבא, השביעי במספר, בנובמבר 2009.
האלבום הירוק-כחול והאלבום השחור, 2018 -2019.
הלהקה הוציאה לאור בינואר 2018 את אלבומם המכונה "האלבום הירוק-כחול" שכולל גרסאות כיסוי ללהיטים ידועים של הלהקה.
בין היתר, בתחילת 2019, הוציאה הלקה גרסת כיסוי כמחווה לקליפ המפורסם Take on Me של להקת א-הא. את הקליפ שנערך בסגנון שנות ה-80 מוביל פין וולפהארד, כוכב הסדרה דברים מוזרים.
ב-1 במרץ 2019, הלהקה הוציאה את "האלבום השחור", שכולל מוזיקה מקורית של הלהקה.
חברי ההרכב.
חברי ההרכב בהווה:
חברים לשעבר:
אוסטים
האוֹסֶטים (אוסטית: ирæттæ, irættæ) הם קבוצה אתנית היושבים בעיקר בקווקז - בחבלי צפון אוסטיה ודרום אוסטיה. השפה האוסטית שייכת לקבוצת השפות האיראניות המזרחיות שפה זו אינה מובנת הדדית , ואינה קרובה לאף שפה אחרת. השפה האוסטית היא שריד יחיד של ניב סקיתי-סארמטי , שהייתה נפוצה בעבר. היא השפה האיראנית היחידה באירופה.
האוסטים מרוכזים בעיקר בחבל אוסטיה המחולקת מבחינה פוליטית לשני חלקים: צפון אוסטיה שברוסיה ודרום אוסטיה, שהחל משנת 2008 היא דה פקטו מדינה בדלנית עצמאית מגאורגיה כתוצאה מלחמת גאורגיה–רוסיה.
מקור השם.
מקור השם הגאוגרפי הרוסי "אוסטיה" והכינוי האתני התואם "אוסטים", נתקבל מהשם הגאורגי לארצם, ומבוסס על הכינוי האלאני העתיק "אס". כיון שהאוסטים מורכבים מכמה תתי-קבוצות (בעיקר אירונים ודיגורים) ומשכך חסרו כינוי עצמי, התקבע אצלם הכינוי הרוסי עוד לפני צירופם לאימפריה הרוסית.
אוסטים בפי הגאורגים הם אוֹסֵבִּי (ოსები) וביחיד אוֹסִי (ოსი). אוסטיה או אוֹסֵתִי (ოსეთი) בפי הגאורגים היא "ארץ האוסטים".
פרקטיקה זו קיבלה תפנית בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 עם ההתעוררות הלאומית האוסטית החדשה. המחלוקת בין תתי הקבוצות האוסטיות - הדיגורים והאירונים על מעמד הדיאלקטים הביאה לחיפוש שם אתני חדש. בהשפעת הסכסוך האוסטי-גאורגי הועדף השם "אלאניה" (ובהתאמה "אלאנים"), שמה של קונפדרציה סרמטית מימיי הביניים, שהאוסטים מאמינים כי הם אבותיהם. בשנת 1994 הוסף השם אלאניה לשם הרשמי של הרפובליקה הרוסית צפון אוסטיה - אלניה.
היסטוריה.
האוסטים הם צאצאי האלאנים, הענף היחיד של הסרמטים ששרד את הפלישה הגותית בסוף המאה ה-2 לספירה. האלאנים הקימו ממלכה שהשתרעה בין הדון לוולגה והתקיימה עד לפלישה המונגולית במאה השלוש עשרה. הלחץ המונגולי גרם לאלאנים לנדוד מן הערבה אל הקווקז, שם יצרו שלוש קבוצות אתנוגרפיות שונות: האירונים, הדיגורים, והקודארים. קבוצה נוספת של אלאנים, היאשים, שנדדו עד להונגריה.
כ-50% מהאוסטים הם נוצרים אורתודוקסים, 30% שייכים לאוצדין וכ-15%-20% מוסלמים.
תרבות.
המיתולוגיה האוסטית , כמו המיתולוגיות של יתר תושבי הקווקז כוללת אלים וישויות על טבעיות. על פי אמונתם מוצאם הוא מן הסרמטים אך אמונתם מכילה גם אלמנטים נוצריים מאוחרים יותר והאלים האוסטים מזוהים לעיתים קרובות עם קדושים נוצריים. לאלים אלה תפקיד בסיפורים על גזע של גיבורים אלוהיים למחצה בשם נארתים.
המוזיקה האוסטית נפוצה באזור בו שוכנים האוסטים משני צידי הקווקז הגדול. החל מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 החל תהליך של איסוף והקלטה של המוזיקה האוסטית. הריקוד אוֹסוּרִי {ოსური) רפרטואר הריקודים הגאורגיים הוא ריקוד מאזור דרום אוסטיה.
הספרות האוסטית החל להתפתח בסוף המאה ה-19 כאשר פעל קוסטה חטאגורוב שנחשב למייסד השפה הספרותית. בשנת 1914 ארסן קוטסויב יסד בסנקט פטרבורג כתב עת ספרותי שנתן במה לסופרים אוסטים צעירים ותרם להתפתחות הספרות בשפה האוסטית.
מוצא יהודי?
אחת ההשערות בדבר מוצא האוסטים הייתה השערתם של חוקרי הקווקז פפאף (pfaff) ופטר וון אוסלר . הם הניחו כי מוצא האוסטים, או לפחות חלק מהם, הוא יהודי. הם הגיעו למסקנה זו בהתבסס על מנהגיהם שמקצתם דומה למנהגים והחוקים הנזכרים במקרא. חוקרי קווקז נוספים, ביניהם האנתרופולוג ארנסט שנטר , ציינו במחקריהם כי הדעה הנפוצה בקווקז היא כי מוצא האוסטים הוא יהודי. אולם ההיסטוריון מקסים קובלבסקי הסתייג מהנחה זו. הוא טען מנגד כי קרוב לוודאי שחלק מאותם מנהגים אומצו על ידי האוסטים מן הארמנים, ואין בכך הוכחה לכך שמוצאם מהיהודים.
השפה האוסטית.
השפה האוסטית שייכת לקבוצת השפות האיראניות המזרחיות, ענף של השפות ההודו-אירופיות. שפה זו אינה בעלת מובנות הדדית , ואינה קרובה לאף שפה אחרת. השפה האוסטית היא שריד יחיד של ניב סקיתי-סארמטי , שהייתה נפוצה בעבר. היא השפה האיראנית היחידה באירופה.
ישנן שתי קבוצות ניבים עיקריות: אירון ודיגור .
התנהגות פסיבית אגרסיבית
פסיבי אגרסיבי
פאסיבי אגרסיבי
פסיבי-אגרסיבי
פאסיבי-אגרסיבי
התנהגות נגטיביסטית
התנהגות שוללנית
פסיב-אגרסיב
פאסיב-אגרסיב
פסיב אגרסיב
פאסיב אגרסיב
פסיביות אגרסיביות
פאסיביות אגרסיביות
פסיביות-אגרסיביות
פאסיביות-אגרסיביות
פריסילה פרסלי
פריסילה בולייה פרסלי (באנגלית: Priscilla Beaulieu Presley; נולדה ב-24 במאי 1945) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ואשת עסקים אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות הופעתה בסרטי "האקדח מת מצחוק", נישואיה לזמר אלביס פרסלי, וכאמה של הזמרת והידוענית ליסה מארי פרסלי.
פריסילה פרסלי נישאה לאלביס פרסלי בשנת 1967, לאחר יחסים זוגיים שהחלו כאשר הייתה בת 14. בשנת 1973 התגרשו השניים. לאחר מותו של פרסלי ייסדה פריסילה את תאגיד "אלביס פרסלי אנטרפרייזס" (Elvis Presley Enterprises) המטפל בעזבונו, ובנכסים שהותיר אחריו, הן נכסים מוחשיים והן נכסי קניין רוחני. פריסילה שימשה כיושבת ראש התאגיד משנת 1982 ועד שנת 1998. כשחקנית, ידועה פריסליה בהשתתפותה לצד לזלי נילסן בסדרת הסרטים "האקדח מת מצחוק". במשך חמש שנים, 1983–1988, שיחקה פרסלי בתפקיד ג'נה וייד בסדרה דאלאס.
פרסלי היא חברה פעילה ב"כנסיית הסיינטולוגיה", שהוא הארגון הגדול ביותר המקדם את התורה הרוחנית העיונית והמעשית של הסיינטולוגיה. פרסלי היא בין הדוברות הבולטות של ארגון "ועדת האזרחים לזכויות האדם" (Citizens Commission on Human Rights), שהוא ארגון המקדם את הדעות הסיינטולוגיות בגנות הפסיכיאטריה.
ביוגרפיה.
פרסלי נולדה בברוקלין שבניו יורק, להורים ממוצא גרמני. אביה, ג'ימי ואגנר, שהיה טייס בצי ארצות הברית נהרג בתאונה אווירית כשהייתה בת חצי שנה. ב-1949 נישאה אמה לקצין בחיל האוויר של ארצות הברית בשם פול בוליו. בוליו לקח על עצמו את גידולה של פריסילה, וזו האמינה כי הוא אביה. המשפחה שירתה בבסיסים שונים של חיל האוויר האמריקאי ברחבי ארצות הברית. ב-1956 גילתה פריסילה באקראי כי בוליו אינו אביה, והגילוי גרם לה למשבר ביחסיה עם אמה. ב-1959 עברה המשפחה לשרת בבסיס של חיל האוויר האמריקאי בגרמניה.
בשנה זו, שירת אלביס פרסלי בחיל האוויר האמריקאי. אלביס היה אז זמר ידוע ונערץ, שבעצת מנהלו האישי, קולונל טום פרקר, התייצב לגיוס בחיל האוויר האמריקני ושירת במשך כשנתיים בבסיסים שונים, בעיקר בגרמניה. פריסילה הייתה בת 14 כאשר נפגשה עם אלביס בויסבאדן. אלביס היה מבוגר ממנה בעשר שנים. הייתה זו תחילת מערכת יחסים שנמשכה גם לאחר שובו של אלביס לארצות הברית ב-1960. פריסילה נאלצה להישאר בגרמניה עם משפחתה, אך השניים נותרו בקשר של מכתבים ושיחות טלפון.