פסל בדמותו של רולינס הוצב ב-1874 בוושינגטון די. סי.. על שמו נקראו עיירות באילינוי ובוויומינג ומחוז בקנזס.
רולינס הקדיש את מאמציו לשמירה על תדמיתו הציבורית של גרנט במהלך מלחמת האזרחים. בעיות השתייה של גרנט היו ידועות מלפני המלחמה, אך במכתב שרולינס כתב לו, ושגרנט לא ראה מימיו, נחשף שגרנט שמר על פיכחותו במהלך המלחמה. במכתב זה, שפורסם ב-1891, שנים ספורות לאחר מותו של גרנט, כתב רולינס: "מצאתי אותך היכן שבקבוק היין רוקן בחברת אלו ששתו ואני מתרה בך לא לנהוג כמוהם". רולינס ציין שעצתו "זכתה לאוזן קשבת והכל הלך כשורה", וכך הוכח שגרנט לא היה מושפע מהמשקה כאשר עמד בפני קבלת החלטות הרות גורל.
נפוצה השערה שכאשר רולינס מת, התרחקו כבר השניים איש מרעהו וגרנט לא נזקק יותר לרולינס כדי שידאג לשמו הטוב. כשרולינס נפטר, רק מחליפו הזמני בתפקידו כמזכיר המלחמה, גנרל ויליאם שרמן, היה לצדו. בזיכרונותיו, שנכתבו זמן קצר לפני מותו, גרנט הזכיר את שמו של רולינס פעמים בודדות ולמעשה הוא התעלם ממערכת היחסים המקצועית והאישית שהייתה להם. אלה מבין חברי הקבינט של גרנט שהיו אז בחיים זעמו לשמע העובדה שגרנט למעשה נהג בזלזול כלפי מי שכה הועיל לו והיה נאמן לו, למעשה עד מותו, כפי שרולינס היה. ההסבר ההגיוני ביותר לכך ניתן על ידי ההיסטוריון א. ב. לונג שכתב, "ייתכן שגרנט לא רצה לשבח את רולינס יתר על המידה בשל העובדה שרולינס היה זה שהגן עליו מפני הרגליו הרעים".
גישתו האנטי-מורמונית של רולינס הייתה חלק ממערכה היסטרית שהתרחשה במחצית השנייה של המאה ה-19 כנגד המורמונים. ב-1862 חתם הנשיא אברהם לינקולן על חוק שהפך את הפוליגמיה לבלתי חוקית. חוק זה לא נאכף עד שעלה בידו של רולינס לשכנע את הנשיא גרנט לנקוט במדיניות אנטי-מורמונית בטריטוריית יוטה. לצורך העמדה לדין של מורמונים שחטאו בפוליגמיה, כולל מעצרם, חתם הנשיא גרנט ב-1874 על חוק שנתן לממשלה הפדרלית את הסמכות למנות שופטים שישפטו אנשים שהואשמו בפוליגמיה. חוק זה הכפיף את כל המורמונים בטריטוריית יוטה תחת שליטת שירות המרשלים של ארצות הברית ושל התובע הכללי של ארצות הברית. שתי הצעות חוק נוספות נגד המורמונים נחתמו ב-1882 על ידי הנשיא צ'סטר ארתור וב-1887 על ידי הנשיא גרובר קליבלנד.
על פי אתר האינטרנט הבלתי רשמי של בית הקברות הלאומי ארלינגטון, רולינס "היה האלטר אגו של גרנט, שדאג לתחומי האחריות האינטימיים של ידיד קרוב, מילא את תפקידי היועץ הצבאי והפוליטי, וכנראה בכמה הזדמנויות, דאג לפיכחותו, אף על פי שככל הנראה הוא מילא תפקיד זה במידה פחותה יותר ממה שמקובל היה לחשוב.
רובן פטרסון
רובן נת'ניאל פטרסון (באנגלית: Ruben Nathaniel Patterson; נולד ב-31 ביולי 1975) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1998–2009. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגת ה-NBA הם 10.7 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
נעורים וקריירת מכללות.
פטרסון נולד וגדל בקליבלנד שבאוהיו. בילדותו, שני הוריו היו מכורים לסמים, ואביו אף בילה תקופות ארוכות בבית סוהר.
בשנת 1994 החל פטרסון ללמוד ב"מכללת אינדפנדנס" אשר בדרום קנזס, ולאחר שנתיים עבר ללמוד באוניברסיטת סינסינטי שבאוהיו. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד קניון מרטין ודני פורטסון, רשם ממוצעים של 14.8 נקודות, 5.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1998 נלקח פטרסון בבחירה ה-31 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, אך בשל שביתת השחקנים של אותה עונה החל לשחק עבור א.א.ק. אתונה היוונית אשר השתתפה בטורניר גביע ספורטה. עם סיום השביתה בפברואר 1999 הצטרף ללייקרס, ועד לסיום העונה קלע 2.7 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה לשתי עונות בסיאטל סופרסוניקס, בה הפך במהרה לשחקן חמישייה קבוע וקלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק ב-54.5% קליעה מהשדה (רביעי ב-NBA). בעונתו השנייה בסיאטל היה הקלעי השלישי של הקבוצה, אחרי גארי פייטון ורשארד לואיס, עם ממוצע של 13.0 נקודות למשחק.
ביולי 2001 חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס על חוזה ל-6 עונות בסך כ-34 מיליון דולר. לצד השיפור בצד ההתקפי ביסס עצמו פטרסון כשחקן הגנה מצטיין, וחברו לקבוצה שון קמפ אף הצמיד לו את הכינוי "Kobe Stopper" בטענה שהוא אחד השומרים הטובים בליגה על קובי בראיינט. במהלך אימון של הקבוצה באפריל 2003 התעמת פטרסון עם חבריו לקבוצה קינטל וודס וזאק רנדולף, וחטף חבטה בפנים מרנדולף אשר הורחק משני משחקים ונקנס על ידי הקבוצה ב-25,000 דולר. ב-4 וחצי עונותיו בפורטלנד שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 9.7 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 2006 הועבר לדנוור נאגטס במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות, בו היו מעורבות גם סיאטל וסקרמנטו קינגס. ב-26 משחקיו בדנוור עד לסיום העונה קלע 13.2 נקודות למשחק.
לפני עונת הועבר בטרייד למילווקי באקס בתמורה לג'ו סמית'. בעונתו היחידה במילווקי קלע שיא קריירה של 14.7 נקודות למשחק ב-54.8% מהשדה, אך קבוצתו סיימה במקום ה-14 (מתוך 15) באזור המזרחי עם מאזן שלילי 28–54.
את עונת פתח כשחקן לוס אנג'לס קליפרס, אך כבר לאחר 20 משחקים שוחרר מהקבוצה. בשנת 2009 שיחק לתקופה קצרה בקבוצת "שמפוויל" הלבנונית, בטרם פרש ממשחק.
חייו האישיים.
בספטמבר 2000 הואשם פטרסון בניסיון לאונס של האומנת של בנו, ובמאי 2001 הודה באשמה ונשפט לשנתיים מאסר על תנאי. בפברואר 2001 הורשע בתקיפה של אדם אשר שרט את רכבו של פטרסון מחוץ למועדון לילה בקליבלנד. בנובמבר 2002 נעצר פטרסון בגין אלימות כלפי אשתו.
רובן פאטרסון
ברודקאסט
רוסקינו
רוסקינו (ברוסית: Роскино) היא הסוכנות הממשלתית ברוסיה האחראית לקידום הקולנוע הרוסי בעולם. מאז 1924, הסוכנות מסייעת ליוצרי קולנוע ביתיים להשתלב בתעשיית הקולנוע העולמית. בשנת 2014 חגגה הסוכנות 90 שנה להיווסדה.
החברה מקדמת סרטים רוסיים בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים (בקאן, ונציה, ברלין, טורונטו), בשוקי סרטים (AFM בלוס אנג'לס, EFM בברלין, Marché du Film ו-MIPCOM בקאן) ופרסים (אוסקר, גלובוס הזהב, פרס האקדמיה האירופית לקולנוע), מספק תמיכה בהפצת הקולנוע הרוסי ומסייע למשוך משקיעים ושותפים המעוניינים בהפקה משותפת עם רוסיה.
אחד הפרויקטים הבולטים ביותר של רוסקינו הוא שוק הסרטים הבינלאומי DOORS, בו החברה מציגה סרטים רוסים חדשים בשוקי הקולנוע בעולם.
היסטוריה.
בשנת 1924, על פי צו של הסובנארקום, הוקמה חברת המניות המשותפת Sovkino לייבוא, ייצוא, ייצור והשכרת סרטים במדינה ומחוצה לה.
עד שנת 1933 תפקידי ייצוא/ייבוא מוצרי קולנוע בוצע על ידי המשרדים הסובייטיים Kinoexportimport ו-Soyuzkinoexport. באותה שנה תפקידיהם הועברו למשרד הכללי לייצוא וייבוא קולנוע (סויוזינטורגקינו, Soyuzintorgkino), אשר בתורו היה כפוף למינהל הראשי של תעשיית הקולנוע (GUKF) ומאז 1938 - לוועדה לענייני קולנוע במועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות. בשנת 1945 אורגן מחדש בשם סובאקספורטפילם (Sovexportfilm).
מנובמבר 1945 ועד יוני 1953 הייתה כפופה לוועדה לקולנוע; מיולי 1953 עד מרץ 1963 למשרד סחר החוץ של ברית המועצות, ממרץ 1963 עד 1986 - הוכפפה לוועדה הממלכתית לקולנוע של מועצת השרים של ברית המועצות.
סובאקספורטפילם היה היצואן הגדול בעולם של סרטים בצבעי שחור לבן באורך מלא, סרטים קצרים, תיעודיים, מדע פופולרי וסרטי אנימציה שהופקו על ידי כל 39 אולפני הקולנוע של ברית המועצות. האגודה הפיקה סרטי פרסום, תשלילים בצבעי שחור-לבן, שקופיות, כרזות לאמנות וצילומי תמונות, כרזות וחוברות אמנות בשפות זרות, וכן קטלוגים לסרטים. האיגוד היה מונופול בתחום וייבאה סרטים באורך מלא, עלילתיים וסרטים קצרים להשכרה בברית המועצות.
סובאקספורטפילם ביצעה פעילויות שיווק בחו"ל באמצעות נציגיה, שהיו זמינים במדינות רבות בעולם, או ניהלה משא ומתן ישירות עם חברות קולנוע זרות וחברות טלוויזיה. היא ניהלה דיונים עם חברות זרות בנושאים הקשורים לשיתוף פעולה בתחום הקולנוע. היא הוציאה מגזין מאויר חודשי "הסרט הסובייטי" (שפורסם ברוסית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית וערבית), שהופץ ביותר מ-120 מדינות. המגזין פרסם מאמרים, ביקורות על סרטים, דיוקנים של אמני קולנוע, ראיונות והצהרות של יוצרי קולנוע על עבודתם ותסקיר על עבודותיהם באולפני ברית המועצות, פרסם מאמרים על תולדות הקולנוע הסובייטי ועוד. המגזין התפרסם עד 1991, עורכיו האחרונים היו אולג סולקין ומאז 1989 - ולרי קיצ'ין.
לסובקספורטפילם היה בית קולנוע משלו בשם "קוסמוס" בשאנז אליזה בפריז, במרכז הלסינקי ובקהיר. בהודו הושכרו 75 בתי קולנוע לטווח ארוך. בכל שנה רכשה הודו 25–30 סרטים סובייטיים, מדינות אסיה ואפריקה קנו כמעט כל מה שהופק בברית המועצות (כ-160 סרטים עלילתיים בשנה).
באפריל 2012 שונה שמו לרוסקינו.
בשנת 2012 פתחה רוסקינו את הסניף בלוס אנג'לס - נציבות הקולנוע הרוסית בארצות הברית (Russian Film Commision USA). בשנת 2014 רוסקינו פתח נציגות רשמית בלונדון (בריטניה) בשם ROSKINO-UK.