בישראל הוקרן הסרט במסגרת פסטיבל הקולנוע בירושלים וזכה בפרס "ברוח החופש" לזכרו של וים ון ליר המוענק לסרטים העוסקים בחופש הביטוי, חופש הדת וזכויות האזרח. בעת הקרנת הסרט, היה האולם מלא וצופים אף ישבו על הרצפה בעת ההקרנה.
ממשלת איראן אסרה על פרסום הסרט והפצתו באיראן, אם כי הוא נחשב לאחד הסרטים הפופולריים בשוק הפיראטי באיראן. כמו כן, הצליחה שגרירות איראן בתאילנד למנוע את הקרנת הסרט בפסטיבל הסרטים בבנגקוק. לאחר הקרנת הסרט בפסטיבל קאן, אמר יועץ התקשורת של נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד, כי "פרספוליס" והפניית אור הזרקורים אליו בקאן עולים בקנה אחד עם האיסלאמופוביה ומציגים באופן לא מציאותי את "הישגיה המפוארים של המהפכה האסלאמית".
קולנוע.
בשנת 2019 ביימה את הסרט "מאדאם קירי" אודות חייה של הכימאית מארי קירי, האישה הראשונה שזכתה בפרס נובל.
העליונים
קבלן קולות
קבלן קולות הוא כינוי לאדם העוסק בגיוס מצביעים למען מועמד מסוים או עמדה מסוימת, כך שהצבעתם אינה נעשית על בסיס אידאולוגי, אלא על בסיס טובת הנאה, מפורשת או מרומזת, שמובטחת להם. קבלן קולות מנצל את כללי הדמוקרטיה, שבמסגרתם לכל אדם יש זכות הצבעה, כדי להטות את תוצאות ההצבעה לכיוון הרצוי לו או לשולחו.
הגדרת המושג.
קבלני קולות פעילים בהקשרים אחדים:
משקלם של קבלני קולות גדול יותר בפורומים מצומצמים, כגון מרכזי מפלגות או רשויות מקומיות קטנות, שבהם כוחו היחסי של כל קול חזק יותר.
קבלנות הקולות נתפסת כעניין שלילי, המעיד על שחיתות. אחת הטענות נגד קבלני הקולות היא שפעילותם אינה נעשית ממניעים אידאולוגיים, אלא מתוך שאיפה לקבל טובות הנאה מהאדם שלו סייעו בגיוס קולות. הדבר מגיע לכדי אבסורד במקרים שבהם קבלני קולות פועלים במספר מפלגות במקביל. טענה נוספת היא שיש בכך כדי להטות את תוצאות ההצבעה באופן שלא ישקף את רצונו האמיתי של הציבור, ובכך יש משום פגיעה בעיקרון הדמוקרטי. לעיתים, קבלני הקולות מגייסים מצביעים ממגזר מסוים, ובכך יוצרים אצל הפוליטיקאי שנבחר בעזרתם תחושת מחויבות לאינטרסים של אותו מגזר.
עורכי סקרי דעת קהל טוענים כי תופעה של קבלנות קולות מקשה על עריכת סקרים אמינים. פרופ' אבי דגני הודיע לאחר כישלון תחזיותיו לגבי תוצאות הפריימריז לראשות מפלגת העבודה ב-2005 כי לא יעסוק יותר בעריכת סקרים של פריימריז. הוא ציין כי כאשר הבחירה אינה אידאולוגית, אלא בבחירה המבוססת על קבלנות קולות, אין טעם בבדיקה מדעית של עמדות הבוחרים, אלא בבדיקה מודיעינית של זהותו של האדם שפקד אותם. מינה צמח קיבלה החלטה דומה לאחר כישלון תחזיות המדגמים של ערוצי הטלוויזיה בפריימריז לראשות קדימה בשנת 2008.
קבלנות קולות כעבירה פלילית.
הבעיות מחמירות במקרים בהם מבצעים קבלני הקולות עבירות פליליות, כגון זיוף מסמכים לשם השגת קולות, וכך נוצר מצב שבו אנשי ציבור בכירים תלויים בעבריינים לשם בחירתם.
פסק דין תקדימי בסוגיה זו ניתן בבית המשפט העליון בשנת 1984, ובסיומו עמד השופט דב לוין על חשיבותו של פסק הדין:
בפסק הדין הורשע חבר הכנסת שמואל פלאטו-שרון בעבירה של שוחד בחירות, בעקבות מעשיו בבחירות לכנסת התשיעית. יחד עמו הורשע יעקב חלפון, שעל פעילותו העיד העיתונאי מרדכי גילת, כי חלפון אמר לו, ש"את כל מה שלמדתי במשך 34 שנים במפא"י, עשיתי עכשיו למען פלאטו. גייסתי קבלני הקולות של המערך למאבק למען האיש הזה, שכנעתי שלוש עדות שלמות, שהיו תמיד מונחות בכיס של מפא"י לעבור למחנה שלנו והבאתי לפלאטו, כמו שהבטחתי לו מראש, קרוב ל-50 אלף קולות".
השופט לוין הבהיר מדוע פסולה פעולתו של קבלן קולות המבטיח טובת הנאה:
בתרבות.
הצגה סאטירית של הפעלתו ופעולתו של קבלן קולות מופיעה בסרט "סאלח שבתי": עם התקרבות הבחירות, אנשי מפא"י מציעים לסאלח שבתי, עולה חדש המתגורר במעברה ומזוהה כמנהיג תושביה, תפקידים ומותרות (כמו למשל, שיכון), ומבקשים בתמורה שיגייס את כל המעברה להצביע עבורם.
קבלנות קולות
ג'ורג' יאנג (סוחר סמים)
ג'ורג' ג'ייקוב יאנג (באנגלית: George Jacob Jung; 6 באוגוסט 1942 – 5 במאי 2021) היה דמות מרכזית בייבוא קוקאין לארצות הברית בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80. יאנג היה חבר בקרטל מדיין. סיפור חייו תואר בשנת 2001, בסרט שאיפות, בכיכובו של ג'וני דפ.
ביוגרפיה.
נעוריו.
ג'ורג' יאנג נולד וגדל בעיר ויימאות', מסצ'וסטס, בן לפרדריק וארמיין יאנג, ובצעירותו תואר על ידי חבריו כ"מנהיג טבעי." לאחר תקופה קצרה באוניברסיטת מיסיסיפי, עבר יאנג לקליפורניה, שם קיווה להשיג תואר בפרסום. הוא החל לצרוך קנאביס לשימוש עצמי, ואף החל למכור את הסם. בשנת 1967, לאחר שפגש חבר ילדות, הבין יאנג את הפוטנציאל הרווחי העצום הגלום בהברחת קנאביס מקליפורניה לצפון מזרח ארצות הברית והחל במפעל הברחה. מבצעי ההברחה הראשונים של יאנג התבצעו על ידי חברתו הדיילת, כאשר הסמים הוחבאו בתוך המזוודה שלה, במהלך הטיסה. מתוך רצון להגדיל את רווחיו, יאנג הרחיב את מבצעי ההברחה, והחל להטיס את הסמים ישירות מפוארטו ואיירטה, מקסיקו, תוך שימוש במטוסים שנגנבו משדה תעופה פרטי בקייפ קוד וטייסים מקצועיים. על-פי דיווחים, בשיאו, העסק הניב ליאנג כ-250,000 דולר מדי חודש. בסופו של דבר העסק התפרק כאשר יאנג נעצר בשיקגו בעוון הברחת מריחואנה, בשנת 1976. באותה עת הוא שהה במועדון פלייבוי, שם אמור היה לפגוש אותו אדם על-מנת לאסוף את המריחואנה, אך האיש נעצר באשמת הברחת הרואין, והלשין על יאנג. לאחר ויכוח עם השופטת על מטרת שליחת אדם לכלא באשמת "חציית קו דמיוני עם חבילת צמחים", יאנג נשלח למאסר בכלא דנבורי בקונטיקט.
היכרות עם הקרטל מדיין.
בכלא דאנבורי, עמיתו לתא של יאנג היה קרלוס להדר, צעיר ממוצא גרמני-קולומביאני, שהואשם בגנבת מכוניות. להדר הכיר ליאנג את קרטל מדיין ויאנג לימד אותו כיצד להבריח סמים. ביום בו שוחרר יאנג מהכלא היה עליו ליצור קשר עם להדר בפלורידה, וזאת על-מנת להתחיל בהכנות. תוכניתם הייתה להטיס מאות קילוגרמים של קוקאין מחוותו של פבלו אסקובר בקולומביה לארצות הברית, שם איש הקשר של יאנג בקליפורניה, ריצ'רד באריל, היה אחראי להפצתם. ג'ורג' מעולם לא התקשה לכסות את הוצאות הייבוא ממכירת הקוקאין. תחילה המחיר היה 10,000 דולר לקילו, אך מאוחר יותר ירד המחיר ל-5,000 דולר בשל ההצע העולה. הוא שכר איש ביטחון שילווה אותו לנקודת המפגש, שם היה נותן לאיש הקשר שלו מפתחות למכונית, שהכילה מחצית מכמות הקוקאין. ימים ספורים מאוחר יותר היו נפגשים שוב, ומחליפים מכוניות בשנית. יאנג נמנע מלחשוף בפני להדר, או כל חבר אחר בקרטל מדיין, את זהותו של באריל, שכן איש הקשר שלו בקליפורניה הוא מה שנתן ליאנג את היתרון בעסקי ההברחות, ומנע מאחרים מלהיפטר ממנו.
בגידתו של להדר.
בסוף שנות ה-70, הפגיש יאנג בין באריל ללהדר. הייתה זו טעות שכן להדר החליט לשדרג את עסקיו באמצעות מסחר ישיר עם באריל, וסילק את יאנג מעסק ההברחה שלו. עם זאת, יאנג התאושש במהרה מהבגידה, ופנה לעסקאות אחרות, שהניבו לו מעל ל-100 מיליון דולר.
בשנת 1987 נעצר יאנג באחוזתו שבמסצ'וסטס, אולם הוא שוחרר בערבות וברח מהמדינה ביחד עם משפחתו. מיד לאחר מכן החל לעבוד על מבצע נוסף, שבסופו הוא נעצר לאחר שנבגד על ידי מכר. אולם, הוא שוחרר לאחר שקיבל את אישורו של אסקובר להעיד כנגד להדר. להדר נשפט למאסר עולם ועוד 135 שנים, אך לאחר שהסכים לעסקה מהממשלה הפדרלית, הוא הוכנס לתוכנית להגנת עדים של רשות בתי הסוהר.
מאסר אחרון.
לאחר שעבד במספר עבודות חוקיות, נכנס יאנג שוב לעסקי המריחואנה. ב-1994 הוא יצר קשר עם שותף ההברחות המקסיקני שלו, נעצר עם 225 קילוגרם מריחואנה ועמד בפני 15 שנות מאסר בפועל. הוא הודה בשלושה סעיפי קנוניה וריצה תקופת מאסר במסצ'וסטס. השתחרר מהכלא ב-27 בנובמבר 2014, בגיל 72.
נפטר ב-5 במאי 2021.
ציד קולות
ציד קולות (באנגלית: Canvassing) הוא פנייה מגמתית ומתמשכת לאנשים בקבוצת-המטרה, לרוב באזור גאוגרפי מסוים, על מנת להביאם לידי הצבעה רצויה או פעולה רצויה אחרת. לעיתים, נעשה בשיטה שימוש לפני או במהלך מערכת בחירות, במסגרת קמפיינים פוליטיים. שיטות דומות מצויות בשימוש ארגונים לא-ממשלתיים, איגודי-עובדים, כנסיות, מכוני-סקרים ואפילו מיזמים עסקיים (דוגמת אנציקלופדיה או מכירת שואב אבק).
ציד הקולות יאורגן על-פי היעדים הרצויים:
במקרים מסוימים ציד הקולות יתמקד בניסיון להשגת תוצאות המשלבות כמה מן היעדים שנמנו לעיל. כך, למשל, צייד קולות העוסק בניסיון לשכנע אנשים להצביע בעבור מועמד או נושא מסוים, עשוי אף כיעד משנה לכלול גיוס כספים ורישום חברים חדשים לארגון.
עקרון-מפתח בציד קולות הוא ההתמקדות באוכלוסייה אליה פונים. כך, למשל, אם מטרת ציד הקולות היא לגייס מצביעים בעבור המפלגה הדמוקרטית ביום הבחירות, אזי הידפקות גם על דלתות רפובליקנים לא תפיק את המרב מהמזמן והמשאבים המושקעים בה. מלאכת המיקוד עשויה להיות מורכבת ומתוחכמת ועשויה לכלול בין היתר את היסטוריית ההצבעות, מידע ממרשם האוכלוסין והרגלים צרכניים. חלק מהאסטרטגיה הכוללת עשויה לכלול ציד קולות שיתמקד בזיהוי תומכים בכוח שלאחר מכן יזכו לפנייה במועד אחר בשלב ה-GOTV. אפילו מידע מתוחכם אינו בנמצא, רוב מקצועני יום הבחירות ישקיעו מאמצים רבים בניסיון להפחית את מידת חוסר הוודאות של קבוצת-המטרה, על מנת לבצע אופטימיזציה לשימושם שלהם בזמן ובמשאבים.