מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004, יוון הפכה לאחת המדינות המצליחות ביותר בתחרות והיא הגיעה לאחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות כתשע פעמים משהחלה שיטת חצאי-הגמר ב-2004: מקום שלישי ב-2004, מקום ראשון ב-2005, מקום תשיעי ב-2006, מקום שביעי ב-2007, מקום שלישי ב-2008, מקום שביעי ב-2009, מקום שמיני ב-2010 ומקום שביעי ב-2011. ב-2012 נשבר הרצף כאשר יוון הגיעה בגמר התחרות למקום השבע עשרה בלבד, אך ב-2013 הגיעה למקום ה-6. ב-2014 יוון הגיעה למקום ה-20 בגמר התחרות, שהוא גם הישגה הגרוע ביותר של יוון בגמר התחרות. ב-2016, בפעם הראשונה מהחלת שיטת חצאי-הגמר, יוון כשלה לעלות לגמר התחרות לראשונה בתולדותיה כשהלהקה "ארגו" נשלחה כנציגתה עם השיר "Utopian Land".
היעדרויות.
יוון נעדרה מ-6 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של יוון מהתחרות התרחשה ב-1975 כאשר יוון פרשה מהתחרות שנה אחת בלבד לאחר שהצטרפה אליה. נאמר על ידי איגוד השידור האירופי כי הפרישה הייתה "מסיבות שאינן ידועות", אולם הסיבה היא כנראה כאות מחאה על צירופה לתחרות של טורקיה באותה שנה, שפלשה לצפון קפריסין כמה חודשים לפני כן. בשנה שלאחר מכן, ב-1976, שלחה יוון לתחרות שיר שעסק בפלישה הטורקית לצפון קפריסין, ועל כן נעדרה טורקיה מהתחרות באותה שנה, כמחאה על השיר היווני. רשות השידור הטורקית אמנם שידרה את התחרות ב-1976, אך צנזרה את שידור השיר היווני ובמקומו שידרה שיר טורקי לאומי בשם "Memleketim", שהיה אחד מהסמלים של הפלישה הטורקית לצפון קפריסין. כמו כן, נעדרה טורקיה גם בשנה שאחריה וחזרה לתחרות רק ב-1978. על אף המתיחות בין יוון לטורקיה, כיום יוון נהנית מיחסים ידידותיים עם טורקיה בתחרות משהחלה שיטת הצבעת הצופים, אולם ב-2004 כאשר התחרות התקיימה בשטחה של טורקיה, נוצרה תקרית כאשר נטען כי טורקיה עיכבה, לכאורה, את הכרזתן של יוון וקפריסין כמי שעולות לגמר התחרות משלב חצי-הגמר. עם זאת, התחרות הייתה הפעם הראשונה בה טורקיה העניקה ניקוד להופעתה של קפריסין והשנה השנייה ברציפות שקפריסין העניקה ניקוד להופעתה של טורקיה.
יוון נפסלה מהתחרות ב-1982 לאחר שהסתבר כי השיר "Σαρανταπέντε Κοπελιές" של ת'מיס אדמנטידיס הוא בעצם גרסת כיסוי לשיר אחר. יוון נפסלה מהתחרות באותה שנה כיוון שחוקי התחרות קובעים כי כל שיר בתחרות חייב להיות שיר מקורי, ולכן יוון נאלצה לשלם קנס כספי, אולם היא הורשתה על ידי איגוד השידור האירופי לשוב לתחרות בשנה שאחריה. אילו יוון נטלה חלק בתחרות של אותה שנה, היא הייתה מופיעה במקום ה-18 בסדר השמעת השירים בתחרות.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם השלישית ב-1984 לאחר שרשות השידור היוונית החליטה שכל השירים שהוצגו בפניה הם ברמה סבירה ולא ברמה מספיק טובה לתחרות, ולכן היא החליטה שלא לשלוח אף אחד מהשירים ולפרוש מהתחרות באותה שנה.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם הרביעית ב-1986 לאחר שהודיעה באופן מפתיע שלא תיטול חלק בתחרות. פולינה, שנבחרה כנציגתה של יוון בתחרות באותה שנה עם השיר "Wagon-lit", אמרה כי היעדרותה של יוון נבעה עקב מצבה הפוליטי של יוון באותה העת, אולם באתר התחרות היא ציינה כי הסיבה האמיתית להיעדרותה של יוון מהתחרות באותה שנה היא מועד קיומה ביום שבת שחל בלילה שלפני חג הפסחא האורתודוקסי.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם החמישית ב-1999 עקב התוצאות הנמוכות שהיא קיבלה בחמש השנים שקדמו להיעדרות, ולכן איגוד השידור האירופי פסל אותה מהתחרות באותה שנה. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
יוון נעדרה מהתחרות בפעם השישית והאחרונה ב-2000 עקב בעיות כלכליות של רשות השידור היוונית.
פופולריות התחרות.
עד להישג של הצמד "אנטיק" בתחרות ב-2001 שנערכה בדנמרק, ניתן היה לתאר את הישגיה של יוון בתחרות כמאכזבים למדי ולכן נתפסה יוון כאחת המדינות הפחות מוצלחות של התחרות והתעניינות העם היווני בתחרות הייתה נמוכה יחסית. בתחרות ב-2001, כאשר קטף הצמד "אנטיק" את המקום השלישי בתחרות, הפכה התחרות להיות אחד האירועים הפופולריים ביותר ביוון עם למעלה מחמישה מיליון צופים מדי שנה. ב-2005, כאשר יוון קטפה את המקום הראשון בתחרות, ברשות השידור היוונית נרשם המדרוג השני בגודלו ב-20 השנים האחרונות ביוון לאחר ניצחונה של יוון ביורו 2004. כיום, ישנה ציפייה גדולה מצד העם היווני שהאמנים הנשלחים לתחרות יעפילו משלב חצי-הגמר לשלב הגמר ויתמקמו באחד מעשרת המקומות הראשונים, כמו שאכן קרה 10 פעמים (מתוך שבע עשרה תחרויות) משהחלה שיטת חצי-הגמר ב-2004. הישגים אלה העניקו ליוון את הזכות להיות המדינה השנייה הכי מצליחה בעשור הראשון של שנות ה-2000 בין התחרויות בשנים 2000-2009 אחרי רוסיה, עם ניצחון אחד ושלוש פעמים זכייה במקום השלישי. ב-2016 ו-2018 לא הצליחה יוון להעלות לגמר משלב חצי-הגמר מה שהביא לדיונים במדינה על המשך מסלולה של יוון בתחרות.
יחסי יוון וקפריסין באירוויזיון.
יוון ידועה כמדינה שלרוב נותנת את מספר הנקודות הרב ביותר שלה לקפריסין ומקבלת בחזרה מקפריסין את מספר הנקודות הרב ביותר. יחסי יוון וקפריסין באירוויזיון הם דוגמה אחת מני רבות של הצבעה בין מדינות שיש להן קשרים גאוגרפיים, היסטוריים, פוליטיים ותרבותיים, כמו רומניה ומולדובה, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות. במקרה של יוון וקפריסין, החליפין של מרב הנקודות ביניהן, הוא כנראה בשל העובדה כי הרוב המכריע של אזרחי קפריסין הם יוונים ולכן יש שיתוף קשרים לשוניים (דוברי יוונית) ואותו טעם מוזיקלי. בנוסף על כך, יוון וקפריסין חולקות את אותה תעשיית המוזיקה.
בשל המחלוקות שנגרמו על ידי הצבעתן הפוליטית של השתיים, ב-2008 כל אחת משתי המדינות שובצה לחצי-גמר אחר, כך שהן לא תוכלנה להצביע אחת לשנייה בחצי-הגמר. טרם קיום אותה תחרות, הנציגים היוונים והקפריסאים קיימו במשותף מסיבת חימום מוצלחת ב"יורוקלאב", בה לקחו חלק כשבע עשרה משלחות אחרות של התחרות ו-1,500 אורחים שהוזמנו למסיבה תחת הסלוגן "מפגש של הקול היווני-קפריסאי". עם זאת, ב-2015, בפעם הראשונה בתולדות התחרות זה שנים, קפריסין לא העניקה ליוון את מירב הנקודות שלה. באותה שנה יוון העניקה לקפריסין 10 נקודות וקפריסין העניקה ליוון 8 נקודות, ובאופן מפתיע, שתיהן העניקו את מרבית הנקודות שלהן לשיר האיטלקי.
בשנות ה-2000, כאשר הישגיה של קפריסין בתחרות ירדו, ביצועה של יוון השתפרו במהלך העשור עד כדי ניצחון ושבע פעמים בהן הגיעה לאחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות. הישגיה של יוון יצרו שינוי מעניין כאשר הציבור הקפריסאי החל לגלות עניין רב יותר בהופעתה של יוון בתחרות מאשר בהופעתה של קפריסין. הדבר נובע כנראה מהעובדה כי החל מ-2004 יוון נוהגת לשלוח לתחרות אמנים פופולריים ברחבי יוון וקפריסין, בעוד קפריסין נוהגת לשלוח באמצעות תחרות פתוחה מתחרים אשר, לרוב, אינם מוכרים בקפריסין. החל מ-2013, ערוץ MAD TV מפיק באופן קבוע את קדם-האירוויזיון היווני הנקרא "Eurosong - A MAD Show".
קירה סדג'וויק
קירה מינטורן סדג'וויק (באנגלית: Kyra Minturn Sedgwick; נולדה ב-19 באוגוסט 1965) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, יורשת נפט, זוכת פרס אמי ופרס גלובוס הזהב על תפקידה בתור ברנדה לי ג'ונסון בסדרה "המפענחת".
ביוגרפיה.
סדג'וויק נולדה בניו יורק להנרי דוויט סדג'וויק, יורש למשפחת סדג'וויק אחת המשפחות העשירות והמשפיעות בארצות הברית, אנגלי בעל אמונה נוצרית אפיסקופלית ופטרישיה, אמריקאית יהודייה. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת שש.
למדה במוסד חינוכי פרטי בקהילת אגודת הידידים, משם התקדמה ל"מכללת שרה לורנס", לאחר מכן למדה באוניברסיטת דרום קליפורניה וסיימה את לימודיה בהצלחה עם תואר במגמת תיאטרון.
היא בת דודתה של השחקנית והדוגמנית אידי סדג'וויק.
משפחת סדג'וויק ידועה בחוג הסילון האמריקאי כאחת המשפחות המייסדות של ארצות הברית. בני משפחתם חתמו על מגילת העצמאות והיו המייסדים של ניו אינגלנד. משפחת סדג'וויק הייתה רבת השפעה עוד לפני הגעתם מאירופה לארצות הברית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 נהגו לכנותם "אנשי הכסף הישן".
בשנת 2009 העריך מגזין פורבס את קרן הנאמנות המשפחתית של משפחת סדג'וייק בכ 14.3 מיליארד דולר, הקרן שרשומה באיי הבהאמס הייתה אחת הקרנות הפרטיות הסודיות בעולם עד לאחרונה כמו הקרן של משפחת פריצקר שלאחר סכסוך משפחתי חשפו את שווי נכסיהם.
קריירה.
בהיותה בת 16 השתתפה סדג'וויק באופרת הסבון "עולם אחר". ב-1992 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "העלמה רוז וויט", שעוסק בהתמודדות עם השואה. על תפקידה בסרט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. במהלך שנות ה-90 הופיעה ב"נולד בארבעה ביולי", "מר וגברת ברידג'"; "סינגלס"; "משהו לדבר עליו" על תפקידה בו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב; ו"פנומן" בו כיכבה בתור לייס פינמיין וזכתה בטקס פרסי הMTV בקטגוריית הנשיקה הטובה ביותר עם ג'ון טרבולטה.
לאחר מספר שנים הופיעה בקומדיית ההתבגרות "אריות יד שנייה" ובדרמה העצמאית "וודסמן", בה שיחקה לצד בעלה קווין בייקון. הופעתה המרשימה ביותר הייתה בהפקה של סדג'וויק עצמה, "Cavedweller", בשל הופעה זו הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט.
ב-2007 כיכבה בקומדיית הספורט "תוכנית המשחק", בה הופיעה בתור סטלה פקה, הסוכנת של כוכב הפוטבול העולה ג'ו קינגמן. ב-2009 הופיעה במותחן הבדיוני "גיימר".