בשנת 1893 הוביל טול משלחת של האקדמיה למדעים של פטרסבורג לאזורים הצפוניים של יקוטיה וחקר את האזור שבין החלק התחתון של נהרות לנה וקטנגה. אדוארד טול הפך לאיש הראשון שמיפה את הרמה שבין נהרות אנאבר ופופיגיי ורכס הרים בין נהרות אולנק ואנאבר. כמו כן ביצע סקרים גאולוגיים באגני הנהרות הבאים: יאנה, אינדיגירקה וקולימה. במהלך שנה נסעה המשלחת 25,000 ק"מ, מתוכם 4,200 ק"מ במעלה הנהרות, וביצעה סקרים גיאודזיים בדרך. בגלל קשיי המשלחת ועבודתו הקשה, העניקה האקדמיה הרוסית למדעים לאדוארד טול מדליית כסף על שם פרז'ואלסקי.
משלחת הקוטב 1900–1903.
בשנים 1900–1902 עמד אדוארד טול בראש משלחת של האקדמיה למדעים של פטרסבורג לאיים הסיביריים החדשים, משלחת הקוטב הרוסית, באונייה "זריה". המסע נועד בעיקר למצוא את ארץ סנניקוב המיתולוגית. במהלך הפלגה זו ובמיוחד במהלך החורף בחוף הים הצפוני-מערבי של חצי האי טיימיר והחלק המערבי של אי קותלני, ערך אדוארד מחקר הידרוגרפי, גאוגרפי וגאולוגי נרחב.
בשל תנאי קרח קשים, נאלצה המשלחת לבלות שני חורפים באזור הארכיפלג של סיביריה החדשה. בסופו של דבר אדוארד פון טול נסע לאי בנט באמצעות מזחלת וקייאק יחד עם שלושה אנשי משלחת.
הספינה "זריה" ניסתה להגיע לאי בנט כדי לפנות את משלחתו של טול אך לא הצליחה לעשות זאת בגלל תנאי קרח קשים. ככל הנראה, טול קיבל החלטה לנסוע דרומה לתוך היבשה. מעולם לא נמצאו עקבות נוספים של ארבעת האנשים.
שתי קבוצות חיפוש יצאו באביב 1903. אחת מהן, בניהול המהנדס מיכאיל ברוסנייב, ערכה חיפוש בחופי האיים הסיביריים החדשים; השנייה, בפיקוד מפקד חיל הים אלכסנדר קולצ'אק ששטה לאי בנט. הם לא מצאו את החוקרים האבודים אך הם מצאו את היומנים ואת אוספי משלחת זריה, ששפכו אור על גורלו הטרגי של הברון אדוארד פון טול ושל חבריו.
מורשת.
שמו של אדוארד פון טול נותר על המפות הגאוגרפיות שפרדיטוב ננסן פרסם. הוא כינה את מפרץ טול שבחוף הצפון-מערבי של חצי האי טיימיר לכבוד אדוארד פון טול. כמו כן כינו אתרים נוספים - נהרות והרים לזכרו באזורים הצפוניים ובנוביה זמלייה.
בתחומים אחרים כמו פליאונטולוגיה, זואולוגיה ובוטניקה, פרטים רבים של בעלי חיים וצמחים קרויים על שם הברון אדוארד פון טול. הברון טול היה מומחה לפלאונטולוגיה של סיביר. האימרה הבאה של האקדמאי הרוסי ו.ו. אוברוצ'וב ידועה: "בכל המדריכים שלנו בנושא גאוגרפיה פיזית אתה יכול להיתקל בשם אדוארד טול כמייסד הדוקטרינה של היווצרות קרח מאובן - התורה שהפכה לקלאסית".
שוברת הקרח הארקטית "אדוארד טול" נקראת על שמו.
ג'יימס סיילאס
ג'יימס אדוארד סיילאס (באנגלית: James Edward Silas; נולד ב-11 בפברואר 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1972–1982. ממוצעיו הכוללים בשתי הליגות הם 16.1 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
בפברואר 1984 הופרשה גופייתו, עם המספר "13", על ידי סן אנטוניו ספרס. בשנת 1997 נבחר לקבוצת כל הזמנים של ה-ABA, כאחד מ-30 השחקנים הגדולים בתולדות הליגה.
קריירת מכללות.
סיילאס נולד וגדל בעיר טלולה שבלואיזיאנה, ובין השנים 1968–1972 למד באוניברסיטת סטיבן אוסטין אשר בנקודוצ'ס, טקסס. בעונתו הרביעית והאחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 30.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את הקבוצה למאזן ניצחונות 29–1.
קריירת משחק.
סיילאס נלקח בבחירה ה-70 של דראפט ה-NBA 1972 על ידי יוסטון רוקטס, אך שוחרר ממנה לפני פתיחת העונה וחתם על חוזה בדאלאס צ'אפרלס מליגת ה-ABA. בעונתו הראשונה בדאלאס קלע 13.7 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בקיץ 1973 עבר המועדון לסן אנטוניו, ושינה את שמו לסן אנטוניו ספרס. בעונת 1974/1975 השתתף סיילאס במשחק האולסטאר של ה-ABA ונבחר לחמישייה השנייה של העונה לאחר שרשם ממוצעים של 19.3 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק. בעונה העוקבת השתתף בשנית במשחק האולסטאר ונבחר לחמישיית העונה הראשונה, לאחר שקלע 23.8 נקודות ומסר 5.4 אסיסטים בממוצע למשחק.
בשנת 1976 עברו הספרס לשחק בליגת ה-NBA. בשתי העונות הבאות מיעט סיילאס לשחק, בשל פציעה בברכו, ותרם כ-6 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בעונת חזר לכשירות מלאה, וסייע לסן אנטוניו להעפיל לגמר האזור המזרחי עם ממוצע של 16.0 נקודות למשחק. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה המשיך להציג יכולת גבוהה, כשקלע 17.7 נקודות וחילק 4.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
ביוני 1981, לאחר 9 עונות עם הצ'אפרלס/ספרס, נשלח סיילאס בטרייד לקליבלנד קאבלירס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בקליבלנד קלע ממוצע של 11.2 נקודות למשחק, בטרם פרש ממשחק.
ג'יימס סילאס
נטייה (מבוכים ודרקונים)
כתב יד אסקוריאל
כתב יד אֶסקוריאל (זיהוי ספרני G1.3.1|1150) הוא כתב יד של מסכת נזיקין, שנמצא בספריית האסקוריאל שבספרד, המורכב משלושת ה'בבות': בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא. בכתב יד זה מצוי כתב יד ייחודי של התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין, שנחשב למשתייך לענף שונה מכתב יד ליידן, ומשובח ממנו בהרבה. כתב היד יצא לאור במהדורה מדעית בשנת תשמ"ד, לאחר שנערך על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן.
על כתב היד.
כתב היד נמצא בספריית 'אל אסקוריאל' שליד מדריד, ומכאן שמו. הוא נכתב על 140 דפי קלף בכתב יד ספרדי קשה לפענוח, ומכיל את מסכת נזיקין כולה, מלבד כמה דפים בתחילת המסכת וחוסרים קטנים במהלכה. עקב תלישת הדפים בתחילת המסכת, מתחיל כתב היד מאמצע פרק ב' של מסכת בבא קמא.
מבנה כתב היד ייחודי מאוד. הוא התרכז בתלמוד הבבלי, ובכל דף הובא הירושלמי מעל לדברי הבבלי. כתב היד הכיל, חוץ מהבבלי והירושלמי שמעליו, גם את הלכות הרי"ף בתחתית העמוד, ומימין ומשמאל לבבלי הובאו פסקי הרמב"ם. כתב יד זה הוא כתב היד היחיד של מסכת נזיקין כולה, מלבד כתב יד ליידן, שמקיף את התלמוד הירושלמי כולו, ונחשב לכתב יד משובח יותר מכתב יד ליידן, ואף מכתבי יד על מסכתות אחרות בירושלמי שהגיעו לידינו. כתבי היד של מסכת נזיקין היו משופעים במיוחד בטעויות, שיבושים והשמטות. על פי רוזנטל, כתב יד זה משתייך לענף שונה מכתב יד ליידן, ומקורו במסורת נפרדת. חלק מראשי העמודים, בהם היה ממוקם הירושלמי, נראו כאילו נחתכו במספריים, ועל פי השערת א"ש רוזנטל ייתכן שמדובר בכורך לא זהיר.
מהדורה מדעית.
כתב היד הוזכר לראשונה במספר קטלוגים של כתבי יד עבריים, אך עקב צורתו הייחודית לא הבחינו שהוא מכיל כתב יד עקבי ושלם של הירושלמי על מסכת נזיקין. לאחר שפרופ' א"ש רוזנטל עמד על קנקנו, נשלח יעקב בוקסנבוים, לספרד כדי לפענח מכתב היד את הדברים שנשמטו מהצילום. לאחר מכן נסע גם א"ש רוזנטל עצמו לספרד כדי לצלם מחדש את כתב היד, ועל פי עדותו פיענח בוקסנבוים היטב את החסר. רוזנטל התכוון להקדיש את שנת תש"מ לעבודה מרוכזת על הוצאת מהדורת הירושלמי, אך נפטר לפני שהספיק לגמור את העבודה. על מנת להוסיף למהדורה פירוש על הירושלמי וניתוח ההבדלים בין כתבי היד ומשמעויותיהם, מסרו בניו של רוזנטל את החומר שהצטבר אצלו לפרופ' שאול ליברמן, וזה כתב את ההערות על הספר אך נפטר אף הוא מעט לפני יציאת הספר לאור. לבסוף יצאה המהדורה המדעית והמפורשת של התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין בשנת תשמ"ד.
Baby Shark
Baby Shark הוא שיר ילדים אודות משפחה של כרישים, שנחשב במשך שנים רבות לשיר מדורה . החל משנת 2016, הפך השיר לפופולרי מאוד ברשתות החברתיות וברדיו. הגרסה הקוריאנית של השיר, היא שיר הילדים היחיד נכון להיום, שהופיע בכל צורה כלשהי במצעדי מכירות הסינגלים בעולם וכן הפכה בנובמבר 2020 לסרטון הנצפה ביותר ביוטיוב. ביולי 2022 חצה השיר את רף 11 מיליארד הצפיות ביוטיוב, והוא הסרטון היחיד שעשה זאת.
אודות השיר.
מקור השיר.
מקור השיר בעת המודרנית הוא בתוכניות חינוכיות מוסדיות לגיל הרך. יש הטוענים כי מקור מוקדם יותר התבסס על מיתוסים מסורתיים, ואחרים טוענים שמקור השיר במאה העשרים. לפי גרסאות אחרות, השיר התפתח בהשראת הסרט מלתעות. השיר הפך לשיר מדורה, כאשר כל אדם במשפחה שר את השורה שעוסקת בו (תינוק כריש, אבא כריש, אמא כרישה וכך הלאה) עם תנועות ייחודיות. בגרסאות אחרות של השיר, הכרישים צדים דג, טורפים ספן או הורגים אנשים שהולכים לגן עדן.
גרסאות מודרניות.
הגרסה הראשונה המיוחסת לשיר היא גרסת אלמואל. גרסה שהופצה לראשונה בשנת 2007 בסרטון יוטיוב תחת בשם "Kleiner Hai" (כריש קטן בגרמנית) שפורסם על ידי אלכסה מולר, הידועה בשם במה שלה - אלמואל. בגרסה זו נעשה שימוש בשיר הנושא של הסרט "מלתעות" ומסופר בו על כריש תינוק, שבהמשך גדל וטרף שחיין. השיר הפך לפופולרי במהרה, ואלמואל הקליטה אותו בחברת התקליטים EMI, והוציאה אותו רשמית כסינגל בצורה ב-30 במאי 2008. הסינגל הגיע למקום ה-25 במצעד הגרמני ומקום 21 במצעד האוסטרי. הגרסה הגרמנית נותרה פופולרית בקבוצות נוער גרמניות.