הסדרה משופעת בהופעות אורח, שהבולטות שבהן היו של ברוק אדמס (אשתו במציאות של טוני שלהוב), ג'ייסון אלכסנדר, ג'ון טורטורו, ג'יימס ברולין, ברוק ברק, גארי קול, אליס קופר, טים קארי, טים דיילי, פולי דרייפר, צ'ארלס דרנינג, כרמן אלקטרה, קורן (להקה), האווי מנדל, אנדרו מקארת'י, מלקולם מקדואל, לורי מטקאלף, לארי מילר, אלפרד מולינה, קווין נילון, ווילי נלסון, ג'אדג' ריינולד, אנדי ריכטר, שרה סילברמן, סנופ דוג, סטנלי טוצ'י, סטיבן ובר, וירג'יניה מדסן, אליזבת' פרקינס, קרייג טי. נלסון ואלונה טל.
נעימת הנושא.
בעונה הראשונה, נעימת הנושא הייתה קטע ג'אז אינסטרומנטלי, שנכתב על ידי ג'ף בייל ובוצע על ידי הגיטריסט גראנט גייסמן. נעימת הנושא זכתה בפרס אמי על היותה נעימת הנושא הטובה ביותר של סדרה לשנת 2003. החל מהעונה השנייה נעימת הנושא הוחלפה לשיר בשם "זה ג'ונגל שם בחוץ" (במקור: "It's A Jungle Out There"), בביצועו של רנדי ניומן. ניומן והשיר שכתב זכו בפרס אמי על נעימת הנושא הטובה ביותר של סדרה לשנת 2004.
סוגיית החלפת נעימות הנושא זכתה לאזכור, בסוג של הומור עצמי, בפרק "מר מונק וכוכב הטלוויזיה", שעסק בשחקן שמגלם בלש בסדרת טלוויזיה, כאשר במהלך הפרק מספר דמויות מציינות שהייתה מחלוקת לגבי החלפת נעימת הנושא של אותה סדרה. בין הדמויות הייתה גם המעריצה האובססיבית מארסי מייבן, שגולמה על ידי שרה סילברמן. בסוף הפרק היא מפצירה במונק להבטיח לה, שהוא לעולם לא ישנה את נעימת הנושא, אם אי פעם הוא יקבל סדרה משלו. כשמונק נעתר ומבטיח לה (רק כדי שיוכל לחזור למיטה), מושמעת ברקע נעימת הנושא המקורית של הסדרה.
בפרק "מר מונק והראפר", בעונה השישית, הופיע בתפקיד אורח סנופ דוג, וביצע גרסת כיסוי בסגנון היפ הופ ל"זה ג'ונגל שם בחוץ".
פרסים ומועמדויות.
נכון לשנת 2009, טוני שלהוב היה מועמד לפרס אמי שבע פעמים ברציפות, עבור כל אחת משבע העונות הראשונות של הסדרה.
פרסים בהם זכתה הסדרה.
פרס אמי:
פרס גלובוס הזהב:
פרס גילדת שחקני המסך:
פרסים להם הייתה הסדרה מועמדת.
פרס אמי:
פרס גלובוס הזהב:
פרס גילדת שחקני המסך:
ספייסוורלד
עדי ליאון
ריצ'רד אואן
הציקלורמה של אטלנטה
הציקלורמה של אטלנטה (באנגלית: The Atlanta Cyclorama) היא ציקלורמה המתארת את הקרב על אטלנטה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הציקלורמה מוצגת במוזיאון הנושא גם הוא את השם "הציקלורמה של אטלנטה" הנמצא בפארק גראנט שבאטלנטה, ג'ורג'יה.
היסטוריה.
הציור נוצר בידי 11 ציירים גרמניים והושלם בשנת 1886. החל משנת 1893 הוא מוצג בתצוגת קבע באטלנטה. כשנוצרה הציקלורמה בשנת 1886 היה גובהה כ-15.24 מטר, היקפה כ-121.9 מטר ואילו משקלה כ-482 קילוגרם. אולם, במהלך שנות התצוגה והנדודים קטנו ממדיה וכיום גובהה של הציקלורמה הוא כ-12.8 מטרים ואילו היקפה כ-109 מטר. אף על פי כן ממדים אלו עדיין הופכים אותה לציור השמן הגדול ביותר בעולם.
הציקלורמה מתארת את הקרב על אטלנטה, שהתרחש ב-22 ביולי 1864, במהלכו כשלו חיילי הקונפדרציה במתקפת הנגד שלהם על חיילי צבא האיחוד. עם תום המלחמה הזמין הסנטור הרפובליקני מאילינוי ג'ון לוגאן (John A. Logan), שהיה אחד ממפקדי צבא האיחוד בקרב, את התמונה כחלק מתעמולה הבחירות שלו כמועמד למשרת סגן נשיא ארצות הברית. מכיוון שכך חלקים בתמונה מדגישים את גבורתו האישית של לוגאן ומפקדי איחוד אחרים.
התמונה צוירה במילווקי שבוויסקונסין בידי "חברת הפנורמה האמריקנית" (The American Panorama Company), שהייתה צוות בן 11 ציירים גרמניים, שציירו מספר ציקלורמות של מלחמת האזרחים האמריקנית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. הצוות שהה באטלנטה עצמה, שוחח עם ותיקי מלחמת האזרחים ונעזר גם באמן ובעד הראיה תיאודור דייוויס (Davis), שדמותו מופיעה בציקלורמה גם כן, משך כמה חודשים, ולאחר מכן חזרו לסדנתם במילווקי להשלמת הציור. התמונה הושלמה בשנת 1886 והוצגה לראשונה בדטרויט, מישיגן, בשנת 1887. לאחר מכן נמכרה הציקלורמה והוצגה ברחבי ארצות הברית בידי קרקס נודד משך מספר שנים. כאשר הגיע הקרקס לאטלנטה אך מעטים מבני העיר ביקשו לראות את הציור המוטה לטובת צבא האיחוד שהאדיר את התבוסה שהובילה להרס עירם. כתוצאה מההיענות הנמוכה נאלץ הקרקס לפשוט רגל ומכר את נכסיו, בהם הציור ואת חיות הקרקס. החיות שנמכרו הביאו לפתיחתו של גן החיות של אטלנטה ואילו הציקלורמה, שנתרמה לעיר אטלנטה בידי איש עסקים מקומי בשנת 1898, הוצגה במבנה עץ בסמוך לו.
בשנת 1921 הועברה הציקלורמה למבנה עכשווי, גם הוא בסמוך לגן החיות של אטלנטה, שיועד לשמר את הציור העדין. בין השנים 1934–1936 נוספה בחזית הציקלורמה דיאורמה, תפאורה תלת-ממדית המשלימה את הציור, הכוללת קרקע, שיחים, פסי רכבת, תותח ו-128 חיילים. בשנת 1939 עוצבו פניו של אחד החיילים המפוסלים בתבנית פניו של קלארק גייבל, גיבור הסרט חלף עם הרוח המתרחש באטלנטה בזמן מלחמת האזרחים. בין השנים 1979–1981 התבצעו עבודות שיקום בעלות של כ-11 מיליון דולר והדיאורמה, שהייתה עשויה חימר הוחלפה בכזו עשויה פיברגלאס ופלסטיק ועוצבה מחדש.
החל מפתיחת התצוגה מחדש בשנת 1982 מובלים הצופים לאולם קולנוע לצפייה בסרט קצר על מלחמת האזרחים, ולאחר מכן נכנסים מפתח ברצפה אל מרכז הציור הפנורמי. לאחר שהם מתיישבים בכיסאותיהם סובבת הציקלורמה סביבם באיטיות על מנת לשניתן יהיה לצפות בציור כולו. כיום מלווה הצפייה בציקלורמה בהסבר מוקלט על האירועים המוצגים בציור ועל ההיסטוריה של הציקלורמה עצמה. נוסף על הציקלורמה עצמה מציג המוזיאון תמונות וחפצים נוספים ממלחמת האזרחים בהם הקטר מונע הקיטור "הטקסס", אשר רדף ותפס את הקטר "הגנרל" במרדף הקטרים הגדול (the Great Locomotive Chase) במהלך המלחמה, ואשר הונצח בסרטו של באסטר קיטון "הגנרל" (1927) ובסרט "מרדף הקטרים הגדול" של וולט דיסני (1956). את המוזיאון מבקרים כ-200,000 צופים בשנה.
סידור גלגלים
סידור גלגלים בקטר רכבת מתאר את גלגלי הקטר על פי סוגיהם, מיקומם והקשר ביניהם ומשמש ככלי לסיווג קטרים. בימי השימוש הנפוץ בקטרי קיטור היה במידע באשר לסידור הגלגלים בקטר כדי להעיד על אופיו של הקטר, זאת לאור ריבוי סידורי הגלגלים אשר התאימו את הקטרים למשימות ולתנאי שימוש שונים. קטרי הדיזל והחשמל המודרניים אחידים הרבה יותר באופן סידור גלגליהם, ברוב הקטרים היום כל הגלגלים בקטר משמשים להנעה ומחוברים למנועים המגלגלים אותם. קיימות מספר שיטות אחידות לתיאור סידור גלגלים בקטרים, חלק מן השיטות מוגבלות לאזורים מסוימים בעולם, אחרות מיוחדות לקטרי קיטור מחד, ולקטרי דיזל וקטרים חשמליים מאידך.
בארצות הברית ובבריטניה נהוג "סיווג ווייט" (אנגלית: Whyte notation) לקטרי קיטור. סיווג UIC לקטרי חשמל ודיזל הוא הנפוץ יותר בעולם ונהוג ברוב ארצות אירופה. בארצות הברית נהוג סיווג AAR (אנגלית: AAR wheel arrangement) לקטרי חשמל ודיזל.
שיטות סיווג עיקריות.
סיווג UIC.
שיטת UIC לסיווג קטרים נמצאת בשימוש לצורך סיווגם של קטרי חשמל ודיזל וכן לסיווג קרונועים ורכבות קלות. השיטה מקובלת בחלקים נרחבים של העולם. בשיטת UIC סופרים את סרני הגלגלים המניעים, בניגוד לסיווג קטרים בשיטת ווייט שבה סופרים גלגלים. מספר הסרנים המניעים את הקטר מסומל באותיות לטיניות, החל מן האות A לסרן מניע בודד. כך, האות C מסמלת שלושה סרנים צמודים של גלגלים מניעים. מספר הסרנים אשר אינם מניעים את הקטר מסומנים בספרות, החל מן הספרה 1 לסרן בודד שאינו מניע. בקטרי דיזל-חשמל רבים, בהם כל סרן הנעה מונע באופן נפרד על ידי מנוע חשמלי, מתווספת האות הקטנה o לאחר אות המסמנת את מספר הסרנים המניעים בחוגון. בקטרים שבהם חוגון הניתן להיגוי, מתווסף סימן גרש "'" לאחר האות המסמלת את מספר הסרנים המניעים בחוגון. בקרונוע המורכב ממספר יחידות המחוברות בחיבור תמידי מתווסף סימן חיבור בין סימולי הסרנים ביחידות המחוברות. לעיתים קיים שימוש בסימן סוגריים כדי לסמל את הסרנים על אותו חוגון. לדוגמה (A1A) הוא חוגון עליו שלושה צירי גלגלים, שני הסרנים החיצוניים מניעים ואילו הסרן המרכזי אינו מניע. רוב הקטרים המודרניים בעולם הם קטרי Bo-Bo בהם שני חוגונים ובכל אחד מהם שני סרנים מניעים. סוג קטרים נפוץ נוסף הוא קטרי Co-Co ובו שני חוגונים ועל כל אחד מהם שלושה סרנים מניעים. קטר מסוג D הוא קטר בעל ארבעה סרנים מניעים צמודים, המחוברים ביניהם במוט הנעה.
סיווג AAR.
שיטת AAR לסיווג קטרים פותחה על ידי האגודה האמריקאית לרכבות. השיטה מפשטת את שיטת UIC ונמצאת בשימוש נרחב בצפון אמריקה לצורך תיאור קטרי חשמל ודיזל. על פי שיטה זו נספרים צירי הגלגלים של הקטר. אותיות לועזיות מסמלות את מספר הסרנים המניעים, החל מן האות A לסרן מניע בודד, B לשני סרנים מניעים, וכו'. ספרות מסמלות את מספר הסרנים שאינם מניעים, החל מן הספרה 1. מקף מפריד בין חוגונים. סימן חיבור מסמל קרונות המחוברים בחיבור קבוע. כך הסימול B-B בשיטת AAR מסמל קטר שלו שני חוגונים ועל כל חוגון שני סרנים מניעים (סה"כ 4 גלגלים מניעים על כל חוגון) ואילו הסימול C-C יסמל קטר שלו שני חוגונים, עם שלושה סרנים מניעים על כל חוגון.
סיווג Whyte.