יחסי צ'ילה–קפריסין
יחסי צ'ילה–קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין רפובליקת קפריסין.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין רפובליקת קפריסין הם יחסים דיפלומטיים שקטים - אין בין המדינות מתיחויות ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין קפריסין לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-1982.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בקפריסין אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן למשך תשעים ימים. גם אזרחי קפריסין שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן למשך תשעים ימים.
השוטה (סרט)
השוטה (ברוסית: Дурак) הוא סרט דרמה רוסי משנת 2014 שכתב יורי ביקוב. הקרנת הבכורה הבינלאומית נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לוקארנו, שם זכה בפרס השחקן הטוב ביותר.
הסרט מתבוסס בזוועות המערכת הבירוקרטית ובחוסר האונים של האדם הקטן דרך דמותו של שרברב שמנסה למנוע אסון. דימה, גבר אידיאליסט והגון, עובד כשרברב זוטר ומקדיש את זמנו הפנוי ללימודי הנדסה. ערב אחד הוא נקרא לבדוק דליפה בשיכון מוזנח המאכלס את עניי העיר, אלא שבמקום דליפה הוא מגלה משהו חמור הרבה יותר ומבין כי שמונה מאות דיירי הבניין חייבים להתפנות ממנו מיד. לשם כך דרוש לו אישור מהעירייה, אך כשהוא מגיע אל ראשת העיר מתברר לו כי נקלע אל מערכת מסואבת להחריד והוא מבלה את הלילה בניסיון להיאבק בשחיתות ולהציל את אלה שנשכחו מזמן.
זהו סרטו השלישי של התסריטאי והבמאי יורי ביקוב.
עלילה.
השרברב הרוסי, דימה ניקיטין, הוא גם ראש צוות התיקונים העירוני ולומד הנדסת בניין בעיירה רוסית ללא שם שטרם מלאו לה 40 שנה. חלק מאבני הדיור בעיר כבר במצב קשה של התפרקות. צינור האמבטיה פרץ באחד מבנייני הדיור השיתופי הרעוע חושף בעיה גדולה בהרבה, שכן הקיר החיצוני שמאחורי הצינור נסדק והחל להתפרק. כשניקיטין יוצא החוצה לבדוק את העניין, הוא מבין שהבניין התפוצץ מהיסוד עד לקומה התשיעית והאחרונה.
אף על פי שזה לא חלק רשמית מהמחוז שלו, תחושת האחריות האישית של ניקיטין מביאה אותו ללכת באמצע הלילה כדי למצוא ולהודיע לרשויות על אמונתו כי הבניין יקרוס תוך פחות מ-24 שעות. ניקיטין דוהר למסיבת יום ההולדת ה-50 של נינה גלגנובה, ראשת העיר הכוחנית של העיר, כדי לשכנע אותה לפנות את הבניין. הוא עוקף את הבוס הישיר שלו פדוטוב, המפקח המושחת של הדיור הציבורי, שרכש רק צבע בפעם האחרונה שקיבל כספים לביצוע שיפוץ גדול בפרויקטים שלו; הוא גנב את הכסף לשימוש עבור הרחבת מגוריה האישיים של בתו. גלגנובה מקיימת פגישה מורחבת, בדלתיים סגורות, עם ניקיטין, פדוטוב וראשי מחלקות אחרות, כולל מפקדת הכבאות מטוגין. ההתכנסות האינטנסיבית מתרחשת בחדר שליד מסעדת המלון בה מסיבת יום ההולדת של נינה בעיצומה, כשמוזיקה רועשת מסתננת לחדר הישיבות.
גלגנובה שולחת את פדוטוב ומטוגין להעריך את הנזק עם ניקיטין. הרשמים מקבלים במהרה כי הבניין אכן ייפול וחוזרים לדווח על כך לראש העיר. כולם מבינים שפינוי בסדר גודל זה יגרום לבדיקה כספית ויחשוף שנים של מעילות. הם מתחילים לפנות את התושבים, אך ראש העיר עוצרת אותם ומחפשת דיור זמני לתושבים בפרבר סמוך. מנהל גושי הבתים מסרב לקבל את האנשים. בוגאצ'וב, גורם אחר מושחת, מאיים על תפקידה ומזכיר לה שהוא עזר לגלגנובה להיבחר לתפקיד ולשפר את מעמדה בחיים.
גלגנובה ובוגאצ'וב מחליטים להטיל את האחריות על קריסת הבניין הצפויה על פדוטוב ומטוגין. יחד עם ניקיטין, פדוטוב ומטוגין מונחים על ידי סייפין, מפקד המשטרה, להיערך לפינוי. השלישייה מוכנסת למכונית משטרה ונלקחת לכאורה לפגוש את גלגנובה, אך במקום זאת הם נלקחים למקום מרוחק בפאתי העיר. ברור להם שגלגנובה מכסה את עקבותיה על ידי חיסולם, כדי להפיל את האחריות לקריסת הבניין עליהם. פדוטוב מפציר בשוטרים לשחרר את ניקיטין והם מסכימים באי רצון, ומנחים אותו לעזוב את העיר עם משפחתו מייד. מטוגין ופדוטוב מוצאים להורג.
ניקיטין לוקח את אשתו ובנו ונוסע משם, מאמין שהמבנה מפונה. עם זאת, כאשר הם חולפים על פניו, ניקיטין מבין כי לא נעשים ניסיונות פינוי. אשתו חוששת ורוצה לעזוב מיד, אך ניקיטין כועס ואומר לה לעזוב אותו לנצח. ניקיטין מחליט להישאר ולעזור לתושבים גם אם חייו מונחים על כף המאזניים. האישה נוסעת ומשאירה את ניקיטין מאחור. בהכירו את מעשיו של ניקיטין, הוריו מרחמים עליו ומבקשים ממנו לסלוח להם על כך שלא ציידו אותו לחיות עם מציאות העולם.
לפנות בוקר, ניקיטין ממהר לבניין ומפנה את התושבים בזה אחר זה, אומר להם שהבניין עומד לקרוס. בסופו של דבר, הוא מוציא את כולם מהבניין, אך מכיוון שקריסת הבניין לא נראית לעין, שיכור מקומי מסית נגדו את ההמון. הדיירים מכים את ניקיטין וחוזרים לדירותיהם ומשאירים אותו על המדרכה.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרים. באתר עגבניות רקובות הסרט החזיק בציון של 91%, מבוסס על 11 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.7 / 10. באתר Metacritic הוענק לסרט ציון של 83 מתוך 100, המבוסס על 7 מבקרים.
לחיות (סרט, 2010)
חיות (ברוסית: Жить) הוא סרט דרמה רוסי משנת 2010 שנכתב ובוים על ידי יורי ביקוב, שזהו סרט הביכורים שלו כבמאי.
עלילה.
בחיק הטבע הרוסי, מיכאיל יוצא לציד כשהוא נתקל באנדריי, עבריין שנמלט משלושה גברים שמנסים להרוג אותו. הם נאלצים לנסות לברוח יחד, תחילה במכוניתו של מיכאיל, אחר כך ברגל, בזמן שמתחולל מתח ביניהם, על רקע העולמות השונים שכל אחד מהם בא ממנו.
ביקורת.
ה"וראייטי" תיאר את הסרט כ"בכורה קולנועית בעלת ביטחון מרשים", תוך שהוא מצוין כי הסרט היה נושא למחלוקת בשל "מותה של חיה על המסך" (אם כי כותרות הסיום של הסרט קובעות כי שום חיה לא נפגעה בפועל).
המייג'ור (סרט)
המייג'ור (ברוסית: Майор, בתעתיק: מאיור) הוא סרט דרמת פשע רוסי משנת 2013 שכתב וביים יורי ביקוב, שגם מככב בסרט. הוא הוקרן לראשונה במסגרת שבוע המבקרים הבינלאומי בפסטיבל קאן 2013 והוקרן בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2013 וזכה לפרסים ושבחים רבים.
הסרט מספר על צוות המשטרה הרוסית שנקלע למצבי חיים קשים ומשתמשים בתפקידם ובנהלים רשמיים כדי לצאת מהם.
עלילה.
אשת מייג'ור המשטרה סרגיי סובולב עומדת ללדת. האב לעתיד ממהר לבית החולים, אך מכוניתו פוגעת, במלוא המהירות, בילד שחוצה את הכביש במעבר חצייה והורג אותו. העדה היחידה היא אמו של הילד, אירינה גוטורובה.
המייג'ור מחליט להימנע מאחריות לפשע ומזעיק את עמיתיו לזירת האירוע. עמיתו פאבל קורשונוב מבטל במהירות את הראיות המוכיחות את אשמתו של סובולב. למרות העובדה כי אמו של הילד המנוח בן ה-7 יודעת מי האשם האמיתי בתאונה, מפקד משטרת המחוז מאלץ אותה למסור עדות כוזבת לטובת מייג'ור סובולב.
בהמשך, סובולוב מחליט להתוודות על הכל ולהיענש, אך השוטרים האחרים לא אוהבים את הרעיון מכיוון שבניסיונם לחפות עליו הם חושפים עקבות לניצול לא חוקי של כוח המשטרה, שאך זה עבר רפורמה ועדיין נותר מושחת.
המפעל (סרט)
המפעל (ברוסית: Завод) הוא סרט מותחן פשע רוסי משנת 2018 שבויים ונכתב על ידי יורי ביקוב, בכיכובם של דניס שבדוב ואנדריי סמוליאקוב. הסרט נבחר להקרנה בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2018 וזכה לשבחים רבים.
עלילה.
בעל המפעל המקומי קלוגין מודיע לעובדים שהוא חייב לסגור את המפעל ברגע שזה לא יהיה רווחי. הבוס, אוליגרך מקומי בשם קלוגין נחטף ממכוניתו על ידי רעולי פנים וחמושים שדורשים עבורו כופר גדול. הכסף נלקח לעובדים על ידי ראש צוות הביטחון האישי של האוליגרך. שכירי חרבם החמושים בכבדות מגיעים בלילה למפעל בו מוחזק הבוס כבן ערובה.
מי שהתבצר באתר המפעל הם עובדים מקומיים בראשות חיל הכוחות המיוחדים לשעבר, המכונה סדוי. שישה חודשים ללא משכורת ופשיטת הרגל הממשמשת ובאה של המפעל דחפו אותם לביצוע הצעד הנואש של חטיפת הבוס שלהם.
כדי לשלוף את הבוס שלהם, שום דבר לא יעצור את שכירי החרב. אך בשונה משכירי החרב, לעובדים קשיי-היום כבר אין עוד מה להפסיד.
הפקה.
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2017.
בודהיזם יפני
Complete Heart Block
השומר (סרט)
השומר (ברוסית: Сторож) הוא סרט מותחן רוסי משנת 2019 שביים וכתב יורי ביקוב. הסרט נעשה בתקציב צנוע של 55 מיליון רובל, כאשר משרד התרבות של רוסיה נתן מענק בגובה 35 מיליון. הסרט הוקרן לראשונה ברוסיה ביוני 2019.
עלילה.
ולאד הוא שומר בן 40 המאבטח סנטוריום מוזנח. הוא פוגש במקום זוג ורה וסטאס, המסתתרים מפני מכריהם והוא מבין שהוא נתקל בבעיות דומות לזוג הנאהבים ומחליט לסייע להם.
גילי ורנר
גיל (גילי) ורנר (נולד ב-16 באוקטובר 1973) הוא שחקן, בדרן וכוכב ילדים ישראלי. מוכר בעיקר בשם הבמה "גילי בא לבקר".
ביוגרפיה.
ורנר נולד בחיפה וגדל בשכונת הכרמל הצרפתי כילד יחיד להוריו. כילד השתתף בפסטיגל וביצע עם יגאל בשן את השיר "אדוני ראש העיר". בצה"ל שירת בלהקת חיל האוויר. לאחר שהשתחרר למד לתואר ראשון במדעי ההתנהגות במכללת עמק יזרעאל אך לאחר פחות משנה עבר ללמוד משחק בבית צבי והשתתף בהצגות ילדים.
בשנת 1995 שיחק ורנר בקלטת "דגדוגים" בתפקיד השפן הקטן, ובקלטות ובהצגות "טיף וטף", "יובל המבולבל" ו"האריה שאהב תות". בשנת 2009 החל לגלם את "גילי בא לבקר" בסדרות ובסרטים כגון: "מועדון המאפים הטובים", "גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות", "טל והחברים", "החברים של גילי בא לבקר" ועוד.