בתורת ההסתברות ובסטטיסטיקה, ההתפלגות הגאומטרית היא אחת משתי התפלגויות ההסתברות הבדידות הבאות:
כיצד נקבע מי משתי התפלגויות אלו מכונה ההתפלגות הגאומטרית הוא עניין של מוסכמה ונוחות, בהתאם להקשר.
אם ההסתברות להצלחה בכל ניסיון היא formula_7, אז ההסתברות ש-formula_8 ניסיונות נדרשים עד להשגת ההצלחה הראשונה היא:
בצורה דומה, ההסתברות שיהיו formula_8 כישלונות לפני ההצלחה הראשונה היא:
בשני המקרים, סדרת ההסתברויות היא סדרה גאומטרית, ומכאן שמה של ההסתברות.
לדוגמה, נניח כי קוביית משחק רגילה מוטלת שוב ושוב עד הפעם הראשונה בה מופיע המספר 1. התפלגות מספר זריקות הקוביה היא התפלגות גאומטרית עם הפרמטר formula_12.
טיגריסי השחרור של טאמיל אילם
נמרי השחרור של טאמיל אלאם או טיגריסי השחרור של טאמיל אילם (בטמילית: தமிழீழ விடுதலைப் புலிகள், באנגלית: Liberation Tigers of Tamil Eelam, או בקיצור LTTE, מבוטא: אל-טי-טי-אי) היה ארגון צבאי טמילי בסרי לנקה שפעל נגד הממשלה בין השנים 1976–2009 במסגרת מלחמת האזרחים בסרי לנקה.
הארגון שאף להקמת מדינה עצמאית למיעוט הטמילי בסרי לנקה, שתיקרא טאמיל אלאם ותשכון בצפון־מזרח האי. רוב מימונו הושג מתרומות טמילים בעולם. מספר האנשים שנהרגו במאבק עד סופו בשנת 2009 נאמד בכ-70 אלף איש.
מנהיג הארגון היה ולופילאי פרבאקראן, שדגל בגישה של לחימה כוללת ואלימה הכוללת פיגועי התאבדות כנגד אזרחים. אף על פי שהיו שהגדירו את הנמרים הטמילים כארגון טרור, כוחם היה קרוב יותר לזה של ארגון צבאי סדיר. הנמרים הטמילים לא חששו לבצע פיגועים גם במקדשים בודהיסטים, ביניהם מקדש השן בקאנדי, הנחשב למקדש הבודהיסטי הקדוש ביותר בעולם, ולגייס לשורותיהם חיילים ילדים.
למרות שהארגון הוגדר כארגון טרור בארצות רבות (ביניהן ארצות הברית, בריטניה, הודו, אוסטרליה ומלזיה), רבים בסרי לנקה הכירו בו כגוף עמו צריכה הממשלה להשיג רגיעה על מנת להשכין שלום עם הטמילים, ולכן הוא לא הוצא מחוץ לחוק בסרי לנקה. מועמד נתמך הארגון זכה בלמעלה מ-90% מהקולות המצביעים בבחירות המקומיות במחוז ג'אפנה. בשנת 2017 הוצא הארגון מרשימת ארגוני הטרור הרשמית של בית הדין לצדק של האיחוד האירופי.
מאבקו של הארגון זכה בתחילתו לתמיכה ניכרת של הודו, ובפרט מדינת טאמיל נאדו שהזדהתה עם המיעוט הטמילי. בעקבות הסכם השלום בין הודו וסרי לנקה ב-1987, הוצב כוח שמירת שלום הודי בצפון מזרח האי, הושגו הקלות לטמילים ונאספו כלי הנשק שלהם בידי ההודים. עם הזמן, החלה מתגברת בקרב הטמילים התחושה כי שאיפותיהם לא ייענו. גם ממשלת סרי לנקה חששה מנוכחות הכוח ההודי וכרתה לכאורה ברית עם הנמרים הטמילים. אלו החלו בפעולות אלימות כנגד הכוח ההודי שהגיעו עד רצח ראש הממשלה ההודי רג'יב גנדי בידי מתאבדת טמילית. מאז 2002 הארגון הכריז על הפסקת אש שהושגה בתיווך נורווגיה, אולם הלחימה בין הארגון לצבא סרי לנקה התחדשה ביולי 2005 ובינואר 2008 בוטלה הפסקת האש באופן רשמי על ידי ממשלת סרי לנקה. בשלהי 2007 הרג חיל האוויר של סרי לנקה את מנהיג האגף המדיני של הארגון, ס.פ טאמילסלבאן.
בסוף שנת 2008 ובתחילת 2009 התעצמה הלחימה בין הממשלה לנמרים הטמילים, והממשלה הצליחה לכבוש את המעוזים האחרונים שלהם. ב-2 בינואר כבשה את בירת המורדים קילינוצ'צ'י ודחקה את המורדים למובלעת קטנה בג'ונגלים בצפון מזרח האי.
ב-16 במאי הכריז נשיא סרי לנקה על ניצחון הצבא על המורדים, ויום אחר כך, הכיר גם הארגון בהפסדו אחרי שנמצאה גופתו של מייסד הארגון, ולופילאי פרבאקראן.
ב-17 במאי 2009 הכריז ארגון הנמרים על הנחת נשקו, משום שאין בכוחו להגן על תומכיו. בנוסף קרא הארגון לממשלה לפתוח בשיחות שלום.
הנמרים הטאמילים
אלן בוקסיץ'
אלן בוקסיץ' (בקרואטית: Alen Bokšić; נולד ב-21 בינואר 1970 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי.
בוקסיץ', שנולד בעיר מקארסקה, החל בקריירה המקצועית שלו במועדון הנוער של NK זמאי, מהעיר מקארסקה. בגיל 17 עבר בוקסיץ' למועדון הפאר הקרואטי היידוק ספליט. עם היידוק זכה בוקסיץ' בגביע היוגוסלבי ב-1987 ו-1991 ובסך הכל ערך 174 במדי המועדון הקרואטי, בהם כבש 60 שערים בסך הכל בכל המסגרות.
בגמר הגביע היוגוסלבי בשנת 1991, במשחק נגד הכוכב האדום בלגרד, הבקיע בוקסיץ' את השער היחיד לטובת היידוק, שער שהיה לבסוף לשער הניצחון ושהביא את הגביע לספליט. בעונה שלאחר מכן כבר עבר בוקסיץ' לקבוצה הצרפתית קאן אך בשל פציעות לא זכה לדקות משחק רבות ושיחק רק משחק אחד במהלך עונתו היחידה במועדון. בעונה שלאחר מכן עבר בוקסיץ' למועדון הפאר הצרפתי אולימפיק מרסיי והוביל אותו לאליפות בעונת 1993 כשהוא מוביל את טבלת המבקיעים בלה ליג עם 23 כיבושים וכן הוביל את קבוצתו לזכייה בליגת האלופות באותה העונה. בבחירות לשחקן העונה באירופה של עונת 1993 סיים בוקסיץ' רק במקום השני, כשמקדים אותו הכדורגלן האיטלקי רוברטו באג'ו.
לאחר תקופה קצרה זו בצרפת עבר בוקסיץ' לאיטליה לעונה אחת בלאציו ועוד עונה אחת ביובנטוס, עמה זכה באליפות האיטלקית בעונת 1997. לאחר שחזר ללאציו, הוא זכה עמה בגביע האיטלקי ב-1998, בגביע המחזיקות ב-1999 ובדאבל איטלקי (אליפות איטליה+הגביע האיטלקי) בעונת 2000. בעונת 2000 עבר בוקסיץ' לקבוצה האנגלית מידלסברו, בה שיחק שתי עונות, אך סבל מפציעות ולכן החליט לפרוש מכדורגל בשנת 2002.
נבחרות יוגוסלביה וקרואטיה.
בגיל 20 זומן לראשונה בוקסיץ' לנבחרת יוגוסלביה בכדורגל לקראת מונדיאל 1990 אך המאמן, איביצה אוסים, העדיף את זלאטקו וויוביץ' ודארקו פאנצ'ב במקומו במיקום זה על המגרש ולכן לא זכה בוקסיץ' לדקת משחק אחת בטורניר זה. בנבחרת קרואטיה בכדורגל שיחק בוקסיץ' לאחר התפרקותה של יוגוסלביה והופיע עמה כבר ביורו 1996. בוקסיץ' החמיץ את משחקי מונדיאל 1998 בו סיימה נבחרתו, קרואטיה, במקום השלישי המפתיע. פציעתו גרמה לאכזבה בקרב העם הקרואטי, בשל העובדה ששילובו של בוקסיץ' עם חלוצה השני של נבחרת קרואטיה, דאבור שוקר, היה יוצר חוד אימתני שיכול היה לחדור הגנות רבות במהלך הטורניר. בוקסיץ' ערך לבסוף את הופעתו הראשונה במשחקי גביע העולם בכדורגל במונדיאל 2002.
לבוקסיץ' היו 40 הופעות במדי נבחרת קרואטיה, בהן כבש 10 שערים.
לינדזי לוהן
לינדזי די לוהן (באנגלית: Lindsay Dee Lohan; נולדה ב-2 ביולי 1986 בניו יורק) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
ביוגרפיה.
לוהן נולדה בברונקס, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה קתולית ממוצא אירי ואיטלקי. לה אח קטן ושתי אחיות קטנות. ב-2007 הוריה התגרשו לאחר מספר פרידות.
קריירה.
לוהן נכנסה לתחום הדוגמנות בגיל 9, כאשר דגמנה לחברת פורד, והשתתפה בפרסומות רבות.
בגיל עשר שיחקה בתפקיד קטן באופרת הסבון "עולם אחר", עד שנת 1997. שנה לאחר מכן שיחקה בקולנוע בתפקיד ראשי כפול, בסרט "אבא מתארס". בהמשך שיחקה במספר סרטים וביניהם "שישי הפוך", "וידוייה של נערה מתבגרת". ב-2004 פרסמה ספר ביוגרפי פרי עטה, בשם "כוכבת במירוץ". כמו כן שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "ילדות רעות" שזכה להצלחה עולמית.
במקביל לקריירת הדוגמנות והמשחק, החלה לעבוד בשנת 2004 על אלבום בכורה כזמרת. בהמשך אותה שנה האלבום יצא ונקרא "Speak". מספר סינגלים יצאו ממנו, כשהבולטים מביניהם הם "Rumors" ו"Over". אלבומה השני, שיצא בסוף שנת 2005 "A Little More Personal" זכה לחשיפה תקשורתית רבה, בעקבות הסינגל הראשון שיצא ממנו, שעסק ביחסיה של לינדזי עם אביה. במקביל שיחקה בסרט של דיסני "החיפושית בהילוך גבוה". ב-2006 היא כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטי "אני והמזל שלי" לצד כריס פיין ובהשתתפות להקת מקפליי.
בספטמבר 2009 מונתה ליועצת האמנותית של בית האופנה הצרפתי "עמנואל אונגארו".
ב-2014 השתתפה בסדרת הדוקו "Lindsay" אודות תהליך הגמילה שלה.
ב-2019 כיכבה בתוכנית דוקו-ריאליטי העוקבת אחר חייה "Lindsay Lohan's Beach Club", בערוץ MTV האמריקאי. התוכנית בוטלה לאחר עונתה הראשונה.
בנוסף, מאז 2019 היא משתתפת כשופטת בתוכנית המציאות "הזמר במסיכה אוסטרליה".
חיים אישיים.
הייתה במערכת יחסים עם התקליטנית סמנתה רונסון והיו שמועות על מערכת יחסים עם הידוענית פריס הילטון. בראיון כשנשאלה לוהן לגבי מיניותה הזדהתה כביסקסואלית, אמנם לאחר מכן חזרה בה ואמרה: "אני יודעת שאני הטרוסקסואלית, התנסתי עם בנות בעבר והייתי במערכת יחסים עם בת, אבל אני חושבת שהייתי צריכה לחקור את זה יותר לעומק ואני חושבת שאני מחפשת משהו שונה".
במהלך שנת 2007 לוהן הייתה מעורבת בתאונת דרכים. במהלך החקירה התברר כי נהגה תחת השפעת סמים ואלכוהול. כתוצאה מכך, נשלחה למוסד גמילה. אירועים מסוג זה חזרו על עצמם במהלך אותה שנה, ועל כן במהלך 2008 עברה לוהן טיפול שלישי במוסד לגמילה.
בת זוגה הייתה למשך תקופה התקליטנית סמנתה רונסון. ב-6 באפריל 2009 הודיעה לוהן כי בכוונתה "לקחת פסק זמן" ממערכת היחסים. ביולי 2010, בשימוע על הפרת תנאי המבחן שנקבעו לה בגין עבירות של שימוש בחומרים אסורים שביצעה כשלוש שנים לפני כן, גזר בית המשפט על השחקנית עונש מאסר של 90 יום בפועל. בפברואר 2011 לוהן הואשמה בגנבת שרשרת מחנות תכשיטים חודש לפני כן. היא נשפטה על כך ועל הפרת תנאי המבחן, ונגזר עליה לרצות עבודות שירות ו-120 ימים בכלא. באפריל 2011 גזר עליה בית משפט ארבעה חודשי מאסר בפועל, לאחר שהפרה את תנאי המבחן שלה בעקבות מעצרה בגין נהיגה בשכרות. ב-19 במרץ 2013 הסגירה עצמה לוהן לידי משטרת קליפורניה, אך שוחררה. לוהן נידונה בהסדר טיעון, בין היתר, ל-5 ימי מאסר, אך היא תרצה אותם במכון גמילה.