רובר הכלב עושה חיים משוגעים בלאס וגאס, מהמר על עצמות ורודף אחרי נשים יחד עם חברו הטוב אדי ומתגורר עם בעלתו נערת השעשועים, קוני. לילה אחד הוא רואה את החבר של קוני, רוקי, עושה החלפות עם חבורה של גנגסטרים ומפריע לא בכוונה. כשהגנגסטרים חשבו שרוקי הוא שוטר הם הלכו ואמרו לרוקי שזו ההזדמנות האחרונה שלו. יום למחרת קוני נוסעת לסיבוב הופעות למשך שבועיים והשאירה את רוקי כדי לשמור על רובר. אולם בעקבות הריסת העסקה עם הגנגסטרים, רוקי שם את רובר בשק, נסע לסכר הובר וזרק את רובר לים. רובר ניצל כאשר השק עלה על ידי שני דייגים שדגו את השק, כשאר השק נפתח רובר רץ במהרה ונתקל בחקלאי בשם קאל ובבנו דני אשר רצה לאמץ אותו, אביו הסכים בתנאי אחד, שאם רובר יעשה צרות הוא יכנס למכלאה לבעלי חיים.
רובר לא אהב את החיים החדשים בחווה והתקשה לקבל אותם, אולם עם עזרה מדייזי, כלבת הקולי היפה מהבית השכן, הוא הצליח לקבל כבוד רב מכל חברי החווה. אולם, כאשר ניסה רובר להציל את תרנגול ההודו לחג המולד מפני זאבים, תרנגול ההודו חוסל ושקאל ראה את רובר עם תרנגול ההודו המת הוא חשב שרובר הרג אותו. למחרת בבוקר קאל לקח את רובר ליער כדי להורגו, אולם הוא הותקף על ידי הזאבים. רובר נלחם מול הזאבים והביא את כל שאר כלבי החווה כדי להחזיר את קאל הביתה בשלום.
מעשה הגבורה של רובר נכתב בעיתונים וכשאדי, החבר של רובר, ראה את העיתון הוא רץ להראות את הכתבה לקוני ושהיא הופתעה לגלות איפה רובר נמצא, החזירה קוני את רובר בחזרה לוגאס, שם רובר מצא את רוקי ונהם עליו, רוקי אמר בטעות לקוני מה הוא עשה בלי כוונה וקוני כעסה על רוקי וסטרה לו ושרוקי עמד להחזיר אותה רובר תקף אותו ורדף אחריו יחד עם כל חבריו הכלבים. רוקי הצליח להיכנס ללימוזינה אולם הוא לא ידע שהגנגסטרים מתכננים להרוג אותו בסכר הובר. לאחר מכן רובר מרוב עצב התגעגע לדייזי, כשקוני הבינה זאת היא החליטה לנסוע איתו יחד לחווה כדי שרובר יוכל להישאר שם, שם רובר התאחד מחדש עם דייזי וגילה שהוא אבא לשישה גורים. הסרט מסתיים כאשר רובר שיחק בקלפים יחד עם הגורים שלו ושיחק בתופסת עם דייזי מסביב לחווה.
מדבבים.
מדבבים בעברית.
את הדיבוב ביימה ענת ניב והיא גם הפיקה יחד עם עוזי פוקס
עאסי
ג'אנקרלו גונסאלס
ג'אנקרלו גונסאלס (בספרדית: Giancarlo González; נולד ב-8 בפברואר 1988) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירה.
גונסאלס החל את הקריירה שלו בקבוצת אלחואלנסה (Alajuelense) מהליגה הקוסטה ריקאית הראשונה ב-2007 ואתה זכה בשתי אליפויות ב-2010 ו-2011. לאחר מכן גונסאלס עבר לוולרנגה מהליגה הנורווגית הראשונה בה שיחק עונה וחצי. ב-21 בפברואר 2014 הוא עבר לקבוצת קולומבוס קרו מה-MLS. ב-26 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת פלרמו לארבע שנים.
באוקטובר שיחק לראשונה במדי קוסטה ריקה, ואת שערו הראשון כבש בינואר 2013. הוא שותף בהישג השיא של נבחרתו הלאומית במונדיאל 2014, בה קוסטה ריקה הגיע לרבע הגמר.
תארים.
אלחואלנסה
קוסטה ריקה
דייב אגרס
דייב אגרס (באנגלית: Dave Eggers) הוא סופר, מוציא לאור ונדבן אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות ספרו רב-המכר "A Heartbreaking Work of Staggering Genius" ("יצירה קורעת לב של גאונות מרעישה"). לאחר פרסום הספר, אגרס כתב עוד 19 ספרים וארבעה מחזות, ערך ותרם ל-20 ספרים נוספים. ייסד את בית ההוצאה לאור "מקסויני'ס" ואת המלכ"ר "סקולר-מאץ'" לסיוע לסטודנטים, והוא מייסד-שותף של המיזם החינוכי "ולנסיה 826".
ביוגרפיה.
אגרס נולד ב-12 במרץ 1970 בבוסטון שבארצות הברית. שני הוריו נפטרו מסרטן בהפרש של מספר חודשים, כשאגרס היה בן 21. אחיו הצעיר כריסטופר ("טוף") היה בן 8, ולאגרס היו עוד אח ואחות מבוגרים ממנו. שניהם לא היו מסוגלים לטפל באח הצעיר מפאת עיסוקיהם, ועל כן דייב אגרס לקח אותו תחת חסותו. לשם כך נאלץ אגרס לעזוב את לימודיו באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ולעבור עם חברתו ועם האח לברקלי (קליפורניה). הוא רשם אם אחיו לבית ספר פרטי, ופרנס את שניהם כעורך גרפי בעיתון מקומי. את חוויותיהם יוצאות הדופן פרסם אגרס בשנת 2000, באוטוביוגרפיה "יצירה קורעת לב של גאונות מרעישה", שהפכה לרב מכר וזכתה בפרסים רבים.
בשנת 1994 רכש אגרס חינמון מקומי, והפך אותו לעיתון סאטירי מצליח בשם "מייט" (Might), שפעל עד 1997.
בשנת 2016 ביקר בישראל במסגרת פרויקט של ארגון "שוברים שתיקה" וכתב מאמר בספר מאמרים על הכיבוש הישראלי, לציון 50 שנים למלחמת ששת הימים. הספר יצא לאור ביוני 2017 בשם "Kingdom of Olives and Ash" ("ממלכה של זיתים ואפר") ובעברית בשם "חמישים 1967–2017 סופרות וסופרים מן העולם כותבים על הכיבוש", בעריכת איילת ולדמן ומייקל שייבון.
בשנת 2022 הוחרמו ספריו, יחד עם ספרים של עוד 5 סופרים, בכל ספריות בתי הספר במדינת דרום דקוטה, בטענה שאינם ראויים לקריאה בידי ילדים ובני נוער.
הוצאה לאור.
בשנת 1998 ייסד אגרס את ההוצאה לאור העצמאית "מקסוויני'ס", כשם נעוריה של אמו. ההוצאה מפרסמת רבעון ספרותי, ירחון שנערך בידי אשתו של אגרס, וכן רבעון DVD. בין הפרסומים האחרים של ההוצאה: סדרת ספרי איגיון לילדים שנכתבו על ידי אגרס ואחיו הצעיר; לקראת מונדיאל 2006 כתב אגרס מאמר על נבחרת ארצות הברית בכדורגל, שפורסם ב"מדריך האוהד הנבון לאליפות העולם בכדורגל".
ולנסיה 826.
ביחד עם המחנכת ניניבה קלמנטס קלגארי, ייסד אגרס בשנת 2002 את "ולנסיה 826", מלכ"ר שנועד לעודד כתיבה יוצרת בקרב ילדים ובני-נוער, ולעזור למורים לעורר השראה ורצון כתיבה בקרב תלמידיהם. מאז ייסודו, גדל המיזם והוא מתפרס על מספר מרכזים עירוניים בארצות הברית, מסן-פרנסיסקו ועד ניו-יורק.
כתביו.
בין ספריו החשובים של אגרס:
חיים אישיים.
אגרס גר באזור מפרץ סן פרנסיסקו עם אשתו, הסופרת והעיתונאית ונדלה וידה, ועם שני ילדיו. אחותו בת' התאבדה בשנת 2001.
פרסים והוקרה.
אגרס זכה בעשרות פרסים, בין החשובים שבהם:
לואיג'י (דמות)
שכנים (2014)
ישיבת פילדלפיה
ישיבת פילדלפיה (בשמה המלא באנגלית: Talmudical Yeshiva of Philadelphia, הישיבה התלמודית של פילדלפיה) היא אחת הישיבות הליטאיות החשובות מחוץ לגבולות ישראל.
סגנון הישיבה הוא חרדי ליטאי, והקמפוס המרכזי ממוקם ברובע אוברברוק שבפילדלפיה.
בהנהגת הישיבה עמד הרב אליהו שווי, תלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר, וכיום ראש הישיבה הוא הרב שמואל קמנצקי (בנו של הרב יעקב קמנצקי). וכן בהנהגת הישיבה רבי שמעון יהודה שווי ורבי שלום קמנצקי.
בישיבה בית מדרש ללימודים גבוהים וכן ישיבה קטנה. הלומדים בישיבה לומדים לקראת תארים אקדמאים בתחום היהדות האורתודוקסית עם הכרה אקדמאית, דבר הנהוג במספר ישיבות המנהיגות לימוד תלמודי והלכתי ברמה גבוהה בארצות הברית.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת ה'תשי"ג (1953) בהוראת הרב אהרן קוטלר, ראש בית המדרש הגבוה בלייקווד, ניו ג'רזי. הישיבה הייתה בין הראשונות בארצות הברית. בתחילה הונהגה על ידי הרב שמואל קמנצקי והרב דב שוורצמן.
שנתיים לאחר מכן עזב הרב שוורצמן, והוחלף על ידי הרב אליהו שווי, אשר כיהן כראש הישיבה עד לפטירתו בשנת ה'תשס"ט (2009).
בשנת ה'תשכ"ה (ובמשך כ-20 שנה) היה הרב ישראל מנדל קפלן מחשובי מוסרי השיעורים בישיבה.
מיכאל אומאנייה
מיכאל אומאנייה (בספרדית: Míchael Umaña Corrales; נולד ב-16 ביולי 1982) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת סנטוס דה גואפילס ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירה.
אומאנייה החל את הקריירה שלו בקבוצות קרמליטה וארדיאנו (Herediano) מהליגה העליונה בקוסטה ריקה לפני שעבר ב-2005 לקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS. בעקבות כישלון בקבוצה הוא חזר לקוסטה ריקה לאחר עונה אחת ושיחק בברוחס (Brujas) עונה, ב-2006 חזר לארדיאנו. לאחר עונה אחת הוא עבר למוניסיפאל ליבריה, שם שיחק במשך שלוש עונות.
ב-2010 חזר לליגה בארצות הברית לקבוצת צ'יבאס ארצות הברית. בינואר 2012 חתם בקבוצה הגואטמלית קומוניקאסיונס ולאחר שנה עבר לסאפריסה מהליגה בקוסטה ריקה.
ב-17 באוגוסט 2014 חתם בפרספוליס האיראנית לשנתיים.
אומאנייה שיחק במספר קבוצות נוער של נבחרת קוסטה ריקה ואף השתתף בטורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה. מ-2006 השתתף באופן קבוע במשחקי הנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
מיכאל אומניה
אוסקר דוארטה
אוסקר דוארטה (בספרדית: Óscar Esaú Duarte Gaitán; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת אל וואחדה ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירה.
דוארטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו סאפריסה ועלה לבוגרים בעונת 2008. הוא הושאל בעונת 2010 לקבוצת פונטרנס מהליגה העליונה בקוסטה ריקה וב-2013 עבר לשחק בקלאב ברוז'. ב-27 בינואר 2016 חתם באספניול הספרדית. ב-1 באוגוסט 2019 חתם לשנתיים בלבאנטה.
דוארטה שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה ב-2010. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הראשון של קבוצתו במונדיאל 2014.
איסלמבאד
חורחה סמפאולי
חורחה לואיס סמפאולי מוז'ה (בספרדית: Jorge Luis Sampaoli Moya; נולד ב-13 במרץ 1960) הוא מאמן כדורגל ארגנטינאי המאמן את קבוצת אולימפיק מרסיי.
תחילת הדרך.
סמפאולי נולד בקסילדה, עיירה קטנה בפרובינציית סנטה פה שבארגנטינה. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת כדורגל מקומית, ובגיל 17 עבר למחלקת הנוער של קבוצת ניואל'ס אולד בויס הארגנטינאית המצליחה מהעיר רוסאריו. בגיל 19 סבל מפציעה קשה בשוקה ובשוקית שהשביתה אותו ממשחק ואילצה אותו לפרוש עוד בטרם החל לשחק באופן מקצועי.