פלד עבר לקיבוץ עין כרמל כילד חוץ בהיותו בן 11. הוא שרת בצה"ל בסיירת שקד ובתום שירותו הצבאי התנדב במסגרת שנת שירות בקיבוץ כיסופים שבנגב. שם הכיר את זיוה, רעייתו וביחד חזרו להתגורר בקיבוצו. הוא שימש בתפקיד מזכיר הקיבוץ, מרכז משק ומנהל מפעל קל-קר עין כרמל. הוא פעל במשך שנים רבות בארגון משקי התק"ם וביסס קשרי מסחר עם טורקיה. הוא מילא מספר תפקידים ציבוריים, חבר הנהלת הפועל, יו"ר איגוד השחייה בישראל בשנים 1992, לאחר שהחליף בתפקיד את ד"ר סלי מזור ועד נובמבר 2000 וחבר הנהלת ארגון ותיקי הפועל.
פלד שימש בתפקיד מנהל התזמורת הקאמרית הקיבוצית מנובמבר 2006 ונאלץ להתמודד עם גירעון כבד. הוא הוביל לפתרון שהתבסס על שותפות בין עיריית נתניה ובין התנועה הקיבוצית בבעלות על התזמורת. במקביל שימש בתפקיד מנכ"ל ברית התנועה הקיבוצית, האחראית לגופים התרבותיים והאמנותיים של התנועה.
לפיני וזיוה פלד נולדו, שלושה ילדים. פלד נפטר בשנת 2011 ממחלת הסרטן בהיותו בן 70, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עין כרמל.
יהדות פטרבורג
יצגן
קיהיון
פקודת שטח השיפוט והסמכויות
פקודת שטח השיפוט והסמכויות תש"ח-1948 נחקקה ב-16 בספטמבר 1948 על ידי מועצת המדינה הזמנית, ופורסמה ב-22 בספטמבר 1948 במהלך מלחמת העצמאות והחילה את המשפט הישראלי גם על שטחי ארץ ישראל שבשליטת מדינת ישראל ונמצאים מעבר לגבולות תוכנית החלוקה. לפקודה ניתן תוקף למפרע, החל מיום ו' באייר תש"ח (15 במאי 1948), יומה הראשון של מדינת ישראל.
הפקודה.
קובע: "כל חוק החל על מדינת ישראל כולה ייראה כחל על כל השטח הכולל גם את שטח מדינת ישראל וגם כל חלק מארץ-ישראל אשר שר הביטחון הגדיר אותו במינשר כמוחזק על ידי צבא-הגנה לישראל."
לפקודה קדם מנשר שלטון צבא־הגנה לישראל בארץ־ישראל (מנשר מס׳ 1) שפורסם שבועיים טרם חקיקתה, הדן ב"שלטון צבא-הגנה לישראל בארץ ישראל" ומפה שבה שורטט השטח שבשליטת צה"ל עד אותו היום. מפה נוספת שורטטה במרץ 1949 והחילה את הפקודה על השטח עליו השתלטה ישראל עד אותו המועד. מטרתם של המנשר, ושל הפקודה שביססה אותו, הייתה מניעת אנרכיה, הנובעת מחוסר חוקים תקפים כל שהם, בשטח שנכבש על ידי צה"ל או כוח מגן עברי קודם לו מעבר לגבולות שיועדו למדינה העברית על פי תוכנית החלוקה.
בשנת 1956 תוקנה הפקודה, ונוסף לה , החורג ממטרתה המקורית וקובע: "כל כלי שיט או כלי טיס, באשר הם שם, הרשומים בישראל, יראו אותם, לעניין השיפוט של בתי המשפט, כאילו היו חלק משטח מדינת ישראל".
שלטון צבא־הגנה לישראל בירושלים (מנשר מס׳ 1).
אשר לירושלים, אשר הצריכה מאז ומתמיד טיפול מיוחד, פורסם מִנשר נפרד שהתפרסם חודש קודם לכן, ב-2 באוגוסט 1948, ושנקרא ״שלטון צבא-הגנה לישראל בירושלים, מִנשר מס׳ 1״. למִנשר זה צורפה גם מפת הסבר. כמו במקרה של המִנשר על ארץ ישראל, המִנשר על ירושלים החיל את המשפט של המדינה על שטחי ירושלים וסביבותיה שהוחזקו בידי צה״ל ב-1948, ובעקבותיו בא מִנשר מס׳ 2, שמינה מושל צבאי לעיר, דב יוסף.
הליכי החקיקה.
מאז הקמתה נמנעה הכנסת מלקבוע את גבולות מדינת ישראל. תחת הגדרת גבולות המדינה, העדיף המחוקק לקבוע את השטח עליו יחולו דיני המדינה.
בן-גוריון הסביר:
נדבך ראשון בחקיקה ברוח זו, הייתה , מ-17 במאי 1948. נקבע: "רשאית הממשלה להכריז בצו על כל שטח או מקום שנכבש, נכנע או נעזב כמפורש בסעיף 1(א) כשטח נטוש, ומשהכריזה על כך, ייחשב אותו שטח כשטח נטוש לצורכי פקודה זו וכל תקנה שתתוקן לפיה". בסעיף 2(ב) שלה נקבע: "לצורכי פקודה זו רשאית הממשלה להטיל בצו על כל שטח נטוש את החוק הקיים או כל חלק הימנו...".
נדבך שני בחקיקה ברוח זו היה פקודת שטח השיפוט והסמכויות והמנשרים שנלוו לה.
עם כיבוש שטחי יהודה ושומרון במלחמת ששת הימים ניתן היה לצפות מממשלת ישראל להחיל את הפקודה ככתבה וכלשונה גם על שטחים אלו כפי שהחילה על שטחים שכבשה במלחמת העצמאות מעבר לקווי החלוקה ועדיין בתחומי כתב המנדט-1922 ולא כך היה. ממשלת ישראל בחרה לתחום את השטח עליו יחול המשפט השיפוט והמינהל הישראלי בצו שתקבע הממשלה על מנת לשמר לעצמה מרחב תמרון מדיני לעת משא ומתן לשלום.
וכך נחקק הנדבך השלישי באותה הרוח - תיקון מס' 11 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, שבו נוסף לה , האומר: "המשפט, השיפוט והמינהל של המדינה יחולו בכל שטח של ארץ-ישראל שהממשלה קבעה בצו". תיקון זה ששימש ככלי המשפטי לאיחוד ירושלים תחת ריבונות ישראלית.
מעמד השטחים הכבושים בין הפקודה לבין החוק הבינלאומי.
כאשר עלה הצורך במיסוד ממשל צבאי בשל כיבוש שטחים מעבר לגבולות שנקבעו בהחלטת החלוקה כתב אלימלך אבנר, שנועד לתפקיד המושל הצבאי, לבן-גוריון על הסתירה שעומדת להיווצר בין מצבם של השטחים הכבושים על פי המשפט הבינלאומי ומנגד על פי הפקודה: המשפט הבינלאומי תומך בממשל צבאי, ואילו הפקודה מאפשרת את פעולתן של הרשויות האזרחיות, בראותה שטחים אלה כחלק ממדינת ישראל. אבנר ביקש מבן-גוריון להחליט: "אם המדינה מוצאת צורך בקיומו של הממשל הצבאי מתוך שהיא רואה עצמה קשורה ביחס לשטחים אלה בחוק הבינלאומי החל על שטחי כיבוש, או מסיבות אחרות, הרי יש לבטל את פקודת שטח הכיבוש והסמכויות... מאידך, אם רואים את השטחים המוחזקים כחלק אינטגרלי של מדינת ישראל, הרי שאין כל מקום למשרת מושל צבאי". בן-גוריון נמנע מלהחליט - הוא ראה בשטחים חלק מישראל, אך הותיר על כנו את הממשל הצבאי.
טהוניה רובל
טהוּניה רוּבּל (נולדה ב-20 בפברואר 1988) היא דוגמנית, שחקנית ומגישת טלוויזיה ורדיו ישראלית. זוכת העונה החמישית של תוכנית המציאות "האח הגדול".
ביוגרפיה.
רובל נולדה בעיר גונדר שבאתיופיה למשפחה בת 13 ילדים. סבה, סלמון בוגלה הוא אחיו של יונה בוגלה. בשנת 1991, בהיותה בת שלוש, עלתה יחד עם משפחתה לישראל במסגרת מבצע שלמה והתגוררה בשכונת קראוונים בגבעת המטוס שבירושלים. ב-1995 בגיל שבע עברה יחד עם משפחתה לבית שמש. בנעוריה שינתה את שמה למיכל כדי להשתלב בחברה הישראלית. רובל למדה בבית הספר היסודי פירסט שבבית שמש ובתיכון אנקורי שבירושלים, אולם לא סיימה את לימודיה.
בשנת 2006, התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל התובלה כמדריכת קורס נהיגה. במסגרת השירות השלימה 12 שנות לימוד.
רובל למדה משפטים בקריה האקדמית אונו.
קריירה מקצועית.
דוגמנות.
בתום שירותה הצבאי הכירה רובל את מעצב השיער מישל מרסייה, שהיה לבן זוגה. מרסייה הפגיש את רובל עם סוכן הדוגמניות עופר רפאלי, בתקווה להפוך אותה לדוגמנית. בשנת 2011 השתתפה באודישנים לתחרות "מלכת היופי", אך לא צלחה אותם. כשנכנסה לעולם הדוגמנות החליטה לחזור לשמה המקורי טהוניה.
בשנת 2012, אחרי הפרידה ממרסייה, נסעה בעצת סוכנות הדוגמנות שלה לנסות את מזלה בלונדון, שם גרה שמונה חודשים בדירת דוגמניות. רובל דגמנה למספר קמפיינים בלונדון, בין היתר לחברות MAC Cosmetics ,Sleek MakeUP, דיזל למגזין הבריטי "גלמור" ואף כונתה "אימאן הצעירה" בפי אחת מעורכות המגזין, הופיעה בכתבות אופנה במגזינים בולטים בהם Elle הבריטי והגרדיאן וכן בהפקות אופנה שונות. כשחזרה לישראל הציע לה סוכן הדוגמניות רוברט בן-שושן להשתתף בתחרות ה"סופר מודל" הישראלית לשנת 2012, בה זכתה במקום הראשון. רובל היא יוצאת אתיופיה הראשונה שזכתה בתחרות יופי בישראל. עקב זכייתה נשלחה לתחרות העולמית בפיג'י, אך לא עלתה לגמר. כשחזרה לישראל המשיכה בעבודתה כדוגמנית והובילה קמפיינים עבור חברות אופנה ישראליות.
פרזנטורית.
רובל המשיכה לקדם קריירת הדוגמנות שלה גם לאחר יציאתה מבית "האח הגדול". באוקטובר 2013 השתתפה בתצוגת אופנה לסתיו-חורף של חברת גולברי, תצוגת האופנה הראשונה שלה.
בינואר 2014, נבחרה לשמש כפרזנטורית של חברת בגדי הים הישראלית "קוברה". היא נבחרה לאחת מהדוגמניות השחורות היפות בעולם על ידי האתר beauty-around.com. במרץ 2014, השתתפה בפרסומת לרשת מוצרי האיפור והטיפוח "אפריל" ולקחה חלק במספר תצוגות אופנה.
בשנת 2014 הצטלמה רובל למסע פרסום בדרום אפריקה עבור חנות האופנה "Edgars", ובין היתר הצטלמה למספר מגזיני אופנה מקומיים.
טלוויזיה.
במהלך שידורי התוכנית "האח הגדול" בה השתתפה, הייתה רובל מעורבת בפרשייה עם אחד המשתתפים האחרים אשר הטיח בה עלבונות גזעניים. לאחר זכייתה, התארחה בתוכנית "הכוכב הבא" וביצעה את השיר "כל החלומות" של הזמר אייל גולן להעלאת מודעות נגד גזענות.
באוקטובר 2013, החלה להשתתף בתוכנית "הדיבור" בהנחיית אלירז שדה המשודרת בערוץ 24. בנובמבר 2013 החלה לשמש כממלאת המקום של קותי סבג בפאנל התוכנית "מה אתם אומרים?" בהנחיית חיים אתגר המשודרת בערוץ 2.
בשנת 2013, השתתפה בעונה החמישית של תוכנית המציאות "האח הגדול" וזכתה בתוכנית בפרס של מיליון ש"ח.
ב-10 במאי 2014, שודר בערוץ 2 סרט דוקומנטרי על רובל בשם "בכוחות עצמה" בהגשת גלית גוטמן, אודות חייה מילדותה ועד זכייתה בתוכנית "האח הגדול", הסרט זכה לרייטינג של 20.5%. הסרט שודר גם בחו"ל בערוץ הישראלי במזרח ומערב ארצות הברית ובאירופה. עם עליית העונה השישית של התוכנית "האח הגדול", רובל החלה להגיש את התוכנית "ליווי מודח" באתר mako, בה היא ליוותה וראיינה את הדיירים המודחים לאחר יציאתם מהבית.
במרץ 2015, החלה להשתתף בתוכנית "הבילויים" בתור כתבת שטח בתחום האקסטרים ובתוכנית "עולם הזוהר" המשודרות בערוץ 24.
במאי 2016, השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי של HOT, "היחידה", לצד אורנה דץ, רמי קלינשטיין, דובדבני וקובץ' מושיק רוט ועוד.
ב-2021, היא הופיעה בתחפושת הבבושקה בעונה השנייה של "הזמר במסכה". היא הודחה שמינית מהתחרות.
רדיו.