פאל מאצ'אי (בהונגרית: Pál Mácsai; נולד ב-31 במרץ 1961) הוא שחקן הונגרי.
ביוגרפיה.
מאצ'אי נולד בבודפשט, הוא החל לשחק בתיאטרון עוד בהיותו תלמיד תיכון.
ב-1980 התקבל ללימודים באקדמיה לאומניות הבמה והקולנוע של בודפשט (Színház- és Filmművészeti Egyetem). עם סיום לימודיו ב-1984 החל לעבוד בתיאטרון הלאומי של הונגריה שם הופיע עד 1989, באותה שנה עבר לתיאטרון אחר.
בשנת 1988 דיבב בסרט "מיס אריזונה" המספר את סיפורם של בעלי מועדון לילה יוקרתי בבודפשט לפני ובמהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-1996 שיחק בסרט הקומדייה "סמבה".
בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה האיטלקי "I ragazzi della via Pál" אשר עלילתו מתרחשת בהונגריה ב-1904.
ב-2004 שיחק בסרט "A temetetlen halott" אודות חייו של ראש ממשלת הונגריה אימרה נוג' ועל המרד ההונגרי.
ב-2006 השתתף בסרט "Rokonok" המבוסס על רומן מאת ז'יגמונד מוריץ.
בשנת 2017 שיחק בסרט הקומדיה הגרמני "להתראות גרמניה" של הבמאי סם גרברסקי העוסק בניצולי שואה.
משה לוק
משה לוּק (נולד ב-1983) הוא זמר, חזן ופייטן ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בעיר מו שבצרפת. גדל במשפחה דתית יוצאת צפון אפריקה. והחל ללמוד אצל פייטנים ובהם הדוד שלו הפייטן רבי חיים לוק.
בשנת 1998 עלה לישראל. בשנת 2004 התגייס לצה"ל.
בשנת 2012 ראה אור סינגל הביכורים "ירושלים".
בשנת 2017 נבחר להיות חלק מהתכנית האמנותית של מעמד "הקבלת פני רבו" באצטדיון טדי שבירושלים בהשתתפות חברי כנסת שרים אישי ציבור וגדולי הרבנים בראשות נשיא מועצת חכמי התורה הרב שלום כהן, לצד גדולי הזמר החסידי איתם הקליט וביצע שיר מקורי חדש שנכתב והולחן לכבוד המאורע "כולם נקבצו". ב-2018 חצי שנה מאוחר יותר לקראת ולכבוד מעמד נוסף של "הקבלת פני רבו" הוציא לשיר גרסת סולו.
בשנת 2018 יצא הסינגל ""בואי בשלום". שיר חופות שהוא חידוש מיוחד לאחת הקלאסיקות של לוצ'אנו פברוטי. הופיע במעמד סליחות בבית הנשיא
מזה מספר שנים משמש כסולן התזמורת האנדלוסית הישראלית.
לוּק משמש כחזן הראשי בתקופת החגים בקהילה יהודית בצרפת. במקביל מופיע כסולן אורח בהרכבים שונים דוגמת תזמורת "מזרח ומערב" ירושלים בניצוחו של תום כהן.
אברהם זוכמן
אברהם זוכמן (נולד ב-1951) הוא כדורסלן וכדורעפן עבר ישראלי בגובה 1.95 מטרים. היה לשחקן הדתי הראשון ששיחק בנבחרת ישראל בכדורסל וכן היחידי ששיחק בו זמנית בנבחרות ישראל בכדורסל וכדורעף.
קריירה.
זוכמן החל לשחק כנער בקבוצות הכדורעף והכדורסל של אגודת הספורט הדתי אליצור. כשהיה זוכמן בן 16 פנה אליו מאמן נבחרת הנוער בכדורסל, רלף קליין, והציע לו להצטרף למשחקה של הנבחרת באליפות אירופה, תוך שהוא מבהיר לו שיהיה חייב להשתתף בכל המשחקים כולל אחד מהם שיערך בשבת. הנער זוכמן, יהודי שומר מצוות, סירב לשחק בשבת ונאלץ בכאב לוותר על הטורניר.
בהמשך שיחק זוכמן בקבוצת הכדורסל של אליצור פתח תקווה ששיחקה בליגה השנייה ובקבוצת הכדורעף של אליצור תל אביב. כן שיחק בנבחרת ישראל בכדורעף. ביוני 1971 זומן לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת בכדורסל. זוכמן היה לשחק הראשון אי פעם שזומן מטעם אגודת אליצור, היות שעד אז זומנו רק שחקני הפועל ומכבי. כן היה זוכמן לדתי הראשון ששיחק בנבחרת ישראל. התקשורת ציינה כי זוכמן היה בין הפטיש לסדן היות שהוא זומן גם לנבחרת הכדורעף במקביל.
באוגוסט 1971 השתתף זוכמן במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1971. הנבחרת, בהדרכת המאמן שמעון שלח, סיימה את האליפות במקום ה-11 עם 6 הפסדים וניצחון אחד. זוכמן השתתף ב-4 משחקים וקלע בממוצע של 6 נקודות למשחק. במהלך האליפות נרשמה תקרית, כאשר במשחק מול נבחרת צרפת, השחקן הצרפתי סטלנס סובב את הכדור מסביב לכיפה של זוכמן, לאחר שביצע עליו עבירה. מארגני האליפות דרשו מהצרפתי להתנצל, אך האחרון נמנע מלעשות כן. בנוסף לכך, באותה שנה ייצג זוכמן את נבחרת פיקוד מרכז באליפות צה"ל בכדורסל.
לקראת עונת 1974/1975 עבר מאליצור פתח תקווה לקבוצת האם - אליצור תל אביב ששיחקה בליגה הראשונה, תחת המאמן שלח ועם השחקנים פול כהן ויונתן זקס. הקבוצה סיימה את העונה במקום השמיני עם 13 ניצחונות ו-13 הפסדים. זוכמן השתתף ב-24 משחקים וקלע בממוצע של 13.5 נקודות למשחק. בעונה הבאה, 1975/1976 החליף יהושע רוזין את שלח. הקבוצה סיימה את העונה במקום החמישי וזוכמן קלע בממוצע של 14.8 נקודות למשחק. בעונה לאחר מכן, הקבוצה סיימה במקום החמישי וממוצע הנקודות של זוכמן ירד ל-10.7 נקודות למשחק. ב-1977 ייצג את נבחרת ישראל בכדורעף במכביה העשירית.
לקראת עונת 1977/1978 עזב זוכמן את אליצור תל אביב וחזר לקבוצת נעוריו, אליצור פתח תקווה, ששיחקה בליגה השנייה. שם שיחק עוד מספר שנים.
סך הכל שיחק זוכמן 3 עונות בליגה הראשונה בכדורסל, בהן רשם 64 משחקים וקלע בממוצע של 13.3 נקודות למשחק. בנבחרת ישראל בכדורסל שיחק 9 משחקים והשתתף באליפות אירופה 1971.
לאחר פרישתו שימש זוכמן כמפקח ארצי על החינוך הגופני במשרד החינוך, התרבות והספורט.
Too Late For Love
Too Late For Love (בעברית: מאוחר מדי לאהבה) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי יון לונדוויק, אנדרז וורת'וב, אנדראס יוהנסון ובוצע על ידי יון לונדוויק. השיר ייצג את שוודיה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי השוודי, "מלודיפסטיבלן 2019".
מגלדאפיס
מגלדאפיס (שם מדעי: Megaladapis) הוא סוג של למור נכחד אשר חי במדגסקר עד העת האחרונה. הוא מכונה גם למור קואלה, עקב מבנה השלד המזכיר קואלה. מסוג למור זה התגלו 3 מינים שונים, יחידים במשפחה מגלדאפיזיים ("Megaladapidae"). הוא שרד עד לתחילת התקופה הנוכחית ונכחד באזור המאה ה-13 עד המאה ה-15, כשראשוני הפורטוגלים שהגיעו לאי גילו אותו.
למור זה היה גדול מכל למור חי והוא היה קרובו של הלמור הענק והגיע לאורך 1.3-1.5 מטר ולמשקל של 40-80 ק"ג. במראהו הוא הזכיר קואלה עם זרועות ארוכות וכבדות, טפרים מעוקלים שתמכו ביציבה, גוף מכווץ ולסתות רחבות בעלות ניבים גדולים ושרירי לסת חזקים בהרבה מכל למור מודרני וכן היה בעל עיניים מצידי הגולגולת, דבר שאין לאף פרימט מודרני. ככל הנראה הוא היה קרובם של למורי הספורט הקיימים, אף שאלה בעלי מוח גדול יותר ולסתות קצרות יותר מהמגלדאפיס.
למור זה היה בעל חוטם צר שהזכיר מראה קרנפי ואולי עזר לבעליו לכופף את העלים לפיו. בשל מוחו הקטן יחסית הוא כנראה היה יצור איטי ונמנמן שהיה מגושם על הקרקע.
הלמורים כנראה נכחדו עם בוא האדם למדגסקר לפני 2,300 שנה ונפגעו מציד למטרות בשר ומשריפות מכוונות שהאדם הבעיר כדי לפנות מיערות מדגסקר לשדות חקלאיים. בהמשך; עקב בצורות, השריפות התמשכו והרגו למורים רבים. דבר זה היה גורם משמעותי בהקטנת אוכלוסייתם ועקב תהליך הרבייה הממושך והנדיר שלהם, הם לא הצליחו להתאושש מכך.
מגלדאפיסיים
למור קואלה
למורי קואלה
קייט אטקינסון
קייט אטקינסון (באנגלית: Kate Atkinson; נולדה ב-20 בדצמבר 1951) היא סופרת בריטית הכותבת רומנים, מחזות וסיפורים קצרים. סדרת הספרים שכתבה על הבלש ג'קסון ברודי עובדה לסדרת טלוויזיה של ה-BBC. היא זכתה בפרס ויטברד לספר השנה בשנת 1995 על ספרה "מאחורי התמונות במוזיאון" , ושוב בשנים 2013 ו-2015.
ראשית חייה.
אטקינסון נולדה ביורק, שבאנגליה. היא למדה לימודי מוסמך בספרות אנגלית באוניברסיטת דנדי , ובהמשך כתבה דוקטורט (שלא הושלם) בספרות אמריקאית. לאחר לימודיה עבדה, בין היתר, כמזכירה משפטית וכמורה.
קריירת הכתיבה שלה.
הרומן הראשון שלה, "מאחורי התמונות במוזיאון", זכה ב-1995 בפרס ויטברד כספר השנה והפך לרב-מכר. בהמשך כתבה ופרסמה רומנים נוספים, כולל את סדרת הספרים על הבלש ג'קסון ברודי – מפקח משטרה לשעבר שהפך לבלש פרטי. היא פרסמה גם מחזות וסיפורים קצרים.
בשנת 2013 זכה רומן נוסף שלה ("חיים ועוד חיים") בפרס ספר השנה (בשמו החדש של הפרס – פרס קוסטה), ובשנת 2015 זכתה בפרס בשלישית (על ספרה "חיים אחרים" – A God In Ruins) (שני הספרים תורגמו לעברית על ידי שרון פרמינגר).
אטקינסון ביקרה את האופן בו סוקרה הקריירה שלה בתקשורת. כך, למשל, כאשר זכתה בפרס ויטברד הוענקה מרבית תשומת הלב התקשורתית להיותה אם יחידנית.
אטקינסון מונתה לחברת מסדר האימפריה הבריטית (MBE) בשנת 2011, בגין תרומתה לספרות.
חיים אישיים.
אטקינסון הייתה נשואה פעמיים: כשהייתה סטודנטית נישאה לאבי בתה הבכורה, ובהמשך – לאבי בתה השנייה. היא מתגוררת באדינבורו, סקוטלנד.
האל בליין
האל בליין (באנגלית: Hal Blaine; נולד בשם הארולד סימון בלסקי, 5 בפברואר 1929 - 11 במרץ 2019) היה מתופף יהודי אמריקאי, ועל פי הטענה נטל חלק ביותר מ-35,000 הקלטות ו-6,000 סינגלים. הוא ניגן ב-40 להיטים שהגיעו למקום הראשון במצעדים, בשירים של אמנים פופולריים כלהקת הבירדס, פרנק סינטרה ואחרים. כן השתתף בהקלטת פסקולים לסרטים ולתוכניות טלוויזיה. הוא ניגן ג'אז וביג בנד, והתמחה ברוק אנד רול.
חייו והקריירה שלו.
בליין נולד במסצ'וסטס להורים יהודים (מאיר ורוז בלסקי), החל לנגן בתופים כילד, ועבר עם משפחתו לקליפורניה בשנת 1943. ב-1944 היה אחד הניצולים מן השריפה באוהל הקרקס בהרטפורד, אסון שגבה את חייהם של 167 בני אדם.
בראשית דרכו המקצועית ניגן במועדונים בשיקגו והיה חלק מתזמורתו של קאונט בייסי. בשנות החמישים הרבה לנגן באולפן, ובשונה מנגני ג'אז רבים נהנה לנגן גם רוק אנד רול. באותה תקופה הפך לחלק מלהקת נגני האולפן של פיל ספקטור - The Wrecking Crew.