בעקבות הפסד גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, בוטלה מדינת פרוסיה, וגבולות פולין הורחבו וכללו גם אזור ורמיה-מזוריה. תושביה הגרמנים של אולשטיין גורשו, ובמקומם יושבו תושבים פולניים שעברו למקום, חלקם מהגרים פולנים מהאזורים שסופחו לברית המועצות בקו קרזון, והעיר הפכה לחלק מפולין.
היסטוריה יהודית.
יהודים נזכרים לראשונה כתושבי העיר בשנת 1764. היישוב היהודי בעיר היה קטן ברב שנות קיומו. לרשות הקהילה לא עמדו מוסדות ציבור עצמאיים, כמו בערים אחרות בפולין.
מרבית מתושביה היהודים התפרנסו ממסחר. בין שתי מלחמות עולם הצטמצמו מקורות העבודה ויהודי העיר סבלו מאנטישמיות.
בשנת 1942 פעל גטו בעיר אליו גם הגיעו פליטים מערים אחרות. ב-7 באוקטובר שולחו יהודי העיר למחנה ההשמדה טרבלינקה. רובם נרצחו.
נסיגת צה&quot;ל מסיני ומעזה
פינוי סיני
נסיגת צה&quot;ל מסיני
ישראל הסיגה את צבאה מחצי האי סיני שלוש פעמים במהלך שנות קיומה.
אלנשטיין
אולז'טין
הכתב סופר
בית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז
HEC Paris בית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז (בצרפתית: L'École des hautes études commerciales de Paris ובקיצור HEC), נחשב לאחד מבתי הספר הגדולים בצרפת והנקראים: גרנד אקול. בית הספר נוסד בשנת 1881, וכמו ESCP Europe הוא מנוהל וממומן בידי לשכת המסחר והתעשייה של פריז (La chambre de commerce et d'industrie de Paris). בית הספר הוקם כדי לאחד את כל בתי הספר למסחר בצרפת. במסגרת זו של HEC קיימות קבוצות לימוד מסחר ותעשייה, כמו המוסד הגבוה למנהל עסקים l'Institut supérieur des affaires, ISA והמרכז ללימודי המשך. המרכז להשתלמויות בעסקים של פריז התאחד עם קבוצת HEC בשנת 1999.
תארים.
קבוצת HEC מציעה לימודים בתחומים רבים: קורסים קלאסיים שכדי להתקבל אליהם יש לעבור מכינה קדם אקדמית תחרותית (בשם Prėpa HEC), ורק 5% הטובים ביותר מתקבלים, בהתאם לתהליך הקבלה לבתי הספר הגבוהים של צרפת. כמו כן, מתקיימים לימודים לקבלת תואר שני במדע, MBA, ולימודים לתואר דוקטור שהם בתחום המקצועי וכוללים תואר מקצועי.
HEC נחשב מזה שנים ארוכות לאחד מבתי הספר הגבוהים היוקרתיים, התחרותיים והאיכותיים באירופה והוא ממוקם בקביעות בצמרת הדירוגים של תוכניות ה MBA בעולם (פיינשל טיימס, האקונומיסט ועוד).
מיקום.
הקמפוס האוניברסיטאי של HEC ממוקם החל משנת 1964 במסגרת עיריית ג'ואי-און-ג'וזאז (Jouy-en-Josas), כחלק מאזור השטח העירוני של איבלין (Yvelines).
שוד קברים
שוד קברים היא פעולה של חשיפת קבר או קריפטה במטרה לגנוב חפצי אמנות או חפצים אישיים. אדם העוסק בשוד קברים הוא "שודד קברים" או "פושט על קברים". לעיתים, מטרת שוד הקברים היא חטיפת הגופות עצמן והוצאתן מן הקבר, ולאו דווקא במטרה לגנוב חפצים אחרים.
שוד קברים גורם לקושי רב בלימודי הארכאולוגיה, תולדות האמנות וההיסטוריה. אתרי קבר וקברים בעלי חשיבות היסטורית ותרבותית רבים מספור נשדדו לפני שחוקרים הצליחו לבחון אותם.
שודדי קברים בעידן המודרני, הם לעיתים קרובות אנשים בעלי הכנסה נמוכה, המוכרים את מרכולתם בשוק השחור. ממצאים מסוימים עשויים לעשות את דרכם לידי מוזיאונים או חוקרים, אולם רובם מגיעים לאוספים פרטיים.
ההשפעה על הארכאולוגיה.
סין.
חליפות קבורה סיניות העשויות מירקן נחשבו למיתוס במשך שנים רבות עד שבשנת 1968 נתגלו שתי חליפות כאלה. כעת מאמינים שרוב חליפות הקבורה הללו הוסרו מזמן על ידי שודדי קברים ולכן לא נמצאו במשך שנים רבות.
מצרים.
קברים מצריים עתיקים הם אחת הדוגמאות הנפוצות ביותר של שוד קבר או קריפטה. רוב הקברים שנמצאו בעמק המלכים במצרים, נשדדו תוך 100 שנים מתאריך אטימתם. כמו רוב הממצאים הללו, אתרי הקבורה העתיקים נתגלו כשהם בתנאים ירודים וחסר בהם מידע עבור ההיסטוריונים והארכאולוגים כדי לקבוע אם הקבר נשדד. הפרעונים במצרים נהגו לשמור על תיעוד של הפריטים היקרים בקברים שלהם, אולם מכיוון שהמידע הזה חסר, לא ניתן לדעת מה אבד בוודאות. במרוצת השנים רבים ממנהלי מחלקת העתיקות המצרית, כדוגמת גסטון מספרו, הצליחו להשיב ארונות קבורה ומומיות של פרעוני מצרים שנשדדו לידי המדינה. מציאת הארונות והמומיות העניקה הסבר מדוע קברים רבים בעמק נמצאו ריקים. אם משום שנשדדו, או משום שכוהנים מצרים העבירו אותם למקום אחר כדי להגן עליהם.
מקרה ייחודי של שוד קברים התרחש בקברו של תות ענח' אמון, שהתגלה על ידי הארכאולוג האנגלי הווארד קרטר בשנת 1922. על אף שהקבר נשדד פעמיים בסמוך לאטימתו, וקרטר שיער כי כ-60% מהתכשיטים בו נשדדו. עדיין נותרו בו כ-200 תכשיטים וחפצי יוקרה. היות שמדובר במלך שנפטר בצעירותו ומלך כעשור בלבד, השפע שנותר הוא יוצא דופן. זאת מכיוון שמקבריהם של מלכים בעלי היסטוריה ארוכה יותר נגנבו חפצי ערך במספרים גדולים, ואילו בקברו של המלך הצעיר, נותר עושר ארכאולוגי רב.
צפון אמריקה.
שוד קברים בצפון אמריקה מתרחש בדרך כלל באתרי קבורה אינדיאנים. זהו תהליך שקורה במשך 200 השנים האחרונות. שוד קברים זה היה נפוץ במאה ה-18 בגלל הרעיון לפי האינדיאנים לא נחשבים לעם, אלא לפראי אדם, ולכן לא כיבדו את רכושם ואזורי הקבורה שלהם. גופותיהם וחפציהם נמכרו או נבזזו.
מרכז אמריקה.
מוזיאוני הזהב והירקן בסן חוסה, קוסטה ריקה הם חסרי משמעות מבחינה מדעית מכיוון שכל הפריטים הנמצאים בהם, מגיעים מביזה. "מייקל ג'יי סנאסקיס" אומר
שודדי קברים מוכרים לעיתים קרובות חפצים של המאיה והאצטקים בשוק השחור בו מחירם גבוה. הקונים (אוצרי מוזיאונים, היסטוריונים, וכו ') לא סובלים מן ההשלכות על כך שברשותם סחורה גנובה. והם מאשימים את שודדי הקברים מהמעמד הנמוך.
היום הסחר בעתיקות הפך לתעשייה מתייעלת והמהירות בה הממצאים הארכאולוגיים נכנסים לשוק גדלה. למרות החוקים שנחקקו באזורים אלה, בשל עוני קיצוני, שוד קברים ממשיך לגדול מדי שנה.
מזרח אירופה.
בשנים האחרונות מתרחש שוד קברי אחים של יהודים שנספו בשואה במזרח אירופה: אוקראינה, ליטא, לטביה ועוד. חילול הקברים היהודיים נעשה במטרה לגנוב חפצי ערך ולהשתמש בחול לצרכים אישיים. הכומר הצרפתי פטריק דבואה הוא הראשון שהפנה את תשומת הלב הבינלאומית לתופעה של בוזזי הקברים היהודיים.
שוד קברים בישראל.
שוד מערות קבורה ועתיקות בישראל מתרחש בכ-300 אתרי עתיקות בתחומי ישראל ובמאות אחרים מעבר לקו הירוק. הנזקים מוערכים במליוני דולרים ונגנבים בעיקר שרידים מתקופת התנ"ך, התקופה הרומאית והתקופה הביזנטית. כאשר השודדים מחפשים בעיקר זהב, מטבעות וחפצי קרמיקה.
הקברים מן התקופות הללו עשירים בכלי זכוכית ותכשיטים, לצד כלי חרס. וכן קיימת פגיעה בקברי שיח' מוסלמיים על ידי חבורות המחפשות מטמוני זהב מהתקופה העות'מאנית. ביזת המטבעות, בעיקר מימי הבית השני ומרד בר כוכבא, פוגמת ביכולתו של הארכאולוג לקבוע את תאריכי השכבות ותקופות החיים באתר.
דוגמה לשוד כזה התרחשה בשנת 2011 בה נתגלתה בטייבה מערת קבורה מתקופת הרומאים, שהייתה מוסתרת בצלע ההר הצפוני של היישוב צור נתן, לאחר שבמשך השנים סברו כי מדובר בבאר ישנה. המערה נמצאה על ידי פקחי רשות העתיקות רק לאחר שנחפרה ונבזזה.
אורי אלון (סופר)
אוֹרי אֵלון (נולד ב-8 באפריל 1981, תשמ"א) הוא סופר, מאייר, תסריטאי ויוצר קולנוע וטלוויזיה ישראלי. זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה כיוצר ותסריטאי הסדרה "שטיסל".
ביוגרפיה.
אורי אלון נולד בקיבוץ שלוחות וגדל בבית אל. למד בישיבת שיח שבאפרת אצל הרב שג"ר ושירת בצה"ל כחובש קרבי. בהמשך למד תסריטאות במעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות, שם כתב את התסריט לסרט הקצר "טופו" בבימויה של אורית בן-חור רז. בנוסף למד ציור אצל הצייר ליאוניד בלקלב.
אלון שימש כתסריטאי בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "סרוגים" (עונות שנייה ושלישית, ששודרה ב-YES) שיצרו לייזי שפירא וחוה דיבון, העוסקת בעולם הפנויים-פנויות של המגזר הדתי לאומי בירושלים.
בשנת 2013 יצר וכתב את סדרת הדרמה "שטיסל" (עבור YES) העוסקת בעולם החרדי בשיתוף עם יהונתן אינדורסקי. העונה הראשונה של הסדרה זכתה ב-11 קטגוריות בטקס פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2013.
ב-2018 יצר יחד עם יהונתן אינדורסקי את המיני-סדרה "אוטונומיות" (עבור HOT). בהמשך השנה עלתה הסדרה "המנצח", אותה יצר אלון עבור YES.
ב-2020 הוכרזה זכייתו בפרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום הקולנוע.
כתיבה ספרותית.
אלון פרסם סיפורים קצרים בעיתונים וכתבי עת שונים, ובשנת 1998 זכה עם סיפורו "אומרים עכשיו התור שלך, אייר" בתחרות הסיפור הקצר של עיתון "הארץ" (הסיפור נכלל גם באנתולוגיה "אוטוטו"). בשנת 2008 פרסם את ספרו הראשון, "המופע הנסתר", שזכה בפרס שר המדע, התרבות והספורט לספר ביכורים, ומאז שנת 2010 פרסם ארבעה ספרי ילדים.
חיים אישיים.
אורי אלון הוא בנם של הסופרת אמונה אלון והשר והח"כ לשעבר הרב בני אלון. נכדם של השופט פרופ' מנחם אלון והרב פרופ' פינחס פלאי. שניים מגיסיו הם העורך והמשורר אלחנן ניר והמשורר והקולנוען עמיחי חסון.
אלון נשוי ומתגורר עם משפחתו ביישוב תקוע.
קישורים חיצוניים.
על "המופע הנסתר":
אין שביתת כלים
מרים חד גדיא
חד גדיא (1895 – 1982) הוא כינויה של מרוסיה (מרים) ניסנהולץ, ציירת ישראלת ילידת רוסיה, מתלמידות בית הספר לאמנות "בצלאל" בשנותיו הראשונות.
ביוגרפיה.
ניסנהולץ נולדה ברוסיה וגדלה בכפר קודמה שבקרבת אודסה. למשפחת רוקחים ציונית. האם למדה רוקחות, לאחר שקיבלה מהוריה כספי נדוניה לאחר נישואים קצרים. בעקבות תערוכת "בצלאל" שנערכה ב-1911 באודסה, נסעה לארץ ישראל ונרשמה ללימודים במחזור השלישי של "בצלאל".