צמח החרצית מכיל חומרים הנקראים פירטרינים (pyrethrins) שהם רעילים לחרקים, וכך מגנים עליו מפני אוכלי-צמחים. הפיריתרין משמש כחומר הדברה בקוטלי חרקים ומזיקים. השימוש בפרחים המיובשים או באבקה המיוצרת מהם ידוע מהתקופה הפרסית מהמאה החמישית לפנה"ס. האבקה הובאה לאירופה בתחילת המאה ה-19 ממקור לא ברור. בשנת 1840 הוחל לגדל את הצמח באופן תעשייתי בדלמטיה להפקת האבקה, ובשנת 1860 הגיע לארצות הברית. בשנת 1919 גילו שיטה לסנתז את המרכיב הכימי בצורה מלאכותית. כיום ממשיכים להפיק את הפיריטרין מצמחים אשר מגדלים ברחבי העולם, באזורים חמים. עיקר הגידול (למעלה מחמישים אחוז) הוא בקניה.
סבטוזר מרוביץ
נבחרת יוון בכדורסל
נבחרת יוון בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של יוון. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל היוונית.
נבחרת יוון היא אחת מנבחרות הכדורסל הטובות באירופה ובעולם. היא זכתה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל (בשנים 1987, 2005) והופיעה בגמר אחד של אליפות העולם בכדורסל (בשנת 2006).
סגל הנבחרת.
סגל הנבחרת לטורניר מוקדמות אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
אורי וולש
אורי וולש היה הצנזור הצבאי הראשי בין אוגוסט 1953 לינואר 1955.
וולש החליף את סגן-אלוף אבנר בר-און בתפקיד הצנזור הצבאי הראשי באוגוסט 1953.
ב-4 בספטמבר 1954 העביר ראש אגף המודיעין אלוף-משנה בנימין גיבלי לצנזור הצבאי הראשי סגן-אלוף אורי וולש את הוראת הרמטכ"ל רב-אלוף משה דיין להטיל איפול מוחלט על שחרורם הצפוי של חיילי הלגיון הירדני שנשבו על ידי צה"ל, כחלק מעסקת חליפין שנועדה להביא לשחרורו של סמל יצחק ג'יבלי שנפל בשבי הירדני חודשיים קודם לכן במבצע ברוך 1. האיפול נדרש בשל חשש כי קציני לגיון קיצונים יחבלו בעסקת החליפין, ואולי אפילו ירצחו את ג'יבלי. גיבלי הסביר לוולש כי יש לאסור גם ציטוט ידיעות בנושא זה ממקורות במזרח ירושלים או בעמאן. השניים שקלו אם להעביר הוראה מפורשת על האיפול למערכות העיתונים – ובכך לגרור את תשומת-לבם לנושא – ולבסוף סוכם שלא להודיע דבר אלא לפסול כל חומר בנידון שיוגש לצנזורה. למחרת הודיע רדיו רמאללה על שחרור חיילי הלגיון. "ידיעות אחרונות" התקשר לצנזורה ושאל אם מותר לצטט את הידיעה ונענה בשלילה. אך ה"דור" פרסם את הידיעה בכותרת ראשית. עקב זאת ביטלה הצנזורה את האיסור לצטט מקורות זרים. ב-9 בספטמבר, הופיעה ב"זמנים" ידיעה תחת הכותרת "מאמצים לשחרורו של יצחק ג'יבלי", אשר קישרה בין שחרור חיילי הלגיון לבין גורלו של חייל צה"ל השבוי. "מעריב" של אותו יום העתיק את הידיעה. בירור שנערך בצנזורה העלה, שהידיעה הוגשה לבסיס הצנזורה בירושלים וראש המשמרת אישר אותה. להצדקתו טען שהידיעה הסתמכה על "חוגי האו"ם" וכי בהוראות הקבע שלו לא היה כל אזכור של הסמל ג'יבלי. ראש המשמרת הודה ששגה בכך שלא התקשר עם הממונים עליו וקבל את הנחיותיהם.
סמל ג'יבלי שוחרר לבסוף והוחזר בשלום לישראל, אך רב-אלוף דיין זעם על הפרסום ובינואר 1955 הדיח את סגן-אלוף וולש בגינו, אף על פי שוולש נהג כפי שנהג בעקבות סיכום עם הממונה עליו, אלוף-משנה בנימין גיבלי. ב-1 בפברואר 1955 שב סגן-אלוף אבנר בר-און לכהן כצנזור צבאי ראשי.
הג'ונגל מת מצחוק
הג'ונגל מת מצחוק (באנגלית: George of the Jungle) הוא סרט קומדיה אשר בוים על ידי סם וייסמן ונכתב על ידי דנה אולסן. הקרנת הסרט בארצות הברית החלה ב-16 ביולי 1997. ברנדן פרייזר היה מועמד בסרט זה ל"שחקן האהוב ביותר". הסרט מבוסס על סדרת אנימציה מסוף שנות ה-60 וחוברות קומיקס העוסקות בג'ורג' מלך הג'ונגל.
עלילה.
בעודו תינוק, נקלע ג'ורג' לתאונת מטוס נוראית, ממנה הוא ניצל (או כמו שהוא אומר הרבה במהלך הסרט, "לג'ורג' יש מזל"). הוא מאומץ על ידי קופים. כעבור שנים רבות הוא פוגש באורסולה סטנהופ, יורשת עשירה, יפהפייה ואצילית שמגיעה אל הג'ונגל. הוא מציל אותה מידיו של האריה, בעוד הארוס שלה, לייל, בורח על נפשו. אורסולה מודה לג'ורג' ומבלה איתו, ולאט לאט הם מתאהבים. לייל מנסה למצוא אותה בעזרת ילידי המקום שמתלווים אליו, אך לא מפסיקים ללעוג לו. סיפור האהבה בין ג'ורג' לאורסולה מתפתח. לייל מוצא את אורסולה, אך יורה בג'ורג' ונעצר, ולאחר מכן הולך לכלא.
אורסולה לוקחת את ג'ורג' אל סן פרנסיסקו, ומתמודדת עם אמה, ביאטריס, שאינה לוקחת בהבנה את הידיעה שבתה דוחה את הנער היפה והאצילי לטובת "קוף מהג'ונגל".
כוכב (גאומטריה)
כוכב, כמושג כללי, אינו מוגדר בגאומטריה, אך ישנם קווים שבורים סגורים שניתן לראותם כדמויי כוכב. רק כוכבים שכל צלעותיהם וזוויותיהם שוות (דמויי מצולעים משוכללים) מסוג זה נחקרו ביסודיות. הם נקראים כוכבים משוכללים
ניתן לשרטט כוכב משוכלל באמצעות חיבור אחד הקודקודים של מצולע משוכלל אל קודקוד שאינו סמוך לו (חיבור כזה קרוי אלכסון), והמשכת התהליך עד שחוזרים לקודקוד שבו התחלנו. במחומש משוכלל, למשל, ניתן ליצור פנטגרם (כוכב מחומש) באמצעות חיבור הקודקוד הראשון לקודקוד השלישי, ממנו אל הקודקוד החמישי, ממנו אל הקודקוד השני, ממנו אל הקודקוד הרביעי וממנו אל הקודקוד הראשון. תהליך זה כולל איטרציה של חיבור מודולו n, כאשר n הוא מספר הצלעות של המצולע, והמספר שאותו מוסיפים, שוב ושוב, k, גדול מ-1 וקטן מ-n-1. סימונו של כוכב כזה הוא {n/k} והוא שקול ל־{n/n-k}. פנטגרם הוא {5/2}. לא לכל n ו-k יוצר כוכב תקני. לדוגמה {4/2} מגדיר את אלכסון הריבוע שאינו כוכב.
הֵפְּטָגְרָם.
הפטגרם או ספטגרם הוא כוכב משובע שמצויר עם קווים ישרים. ישנם שני סוגים של הפטגרם:
מחומש משוכלל
אחווה (מרכז כפרי)
אחווה (אַחֲוָה) הוא יישוב ומרכז כפרי בתחום מועצה אזורית באר טוביה. הוקם בשנת 1974. ביישוב שתי שכונות: אחווה ונאות אחוה. המרכז הכפרי נמצא סמוך למכללת אחווה וליישובים ערוגות, ינון, כפר אחים, תלמי יחיאל, כפר הרי"ף.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אחווה הוא היישוב הכפרי עם שיעור הילדים הנמוך ביותר בישראל - 2.5%.
ואהבת
ואהבת הוא סרט גמר עלילתי זוכה פרסים שביים חיים אלבום במסגרת לימודיו בבית הספר הדתי לקולנוע מעלה. הסרט מספר את סיפורו של תלמיד ישיבת הסדר המתמודד עם היותו הומו.
הגיבור נקרע בין אהבתו לאלוהיו ורצונו להיות שותף מלא בחיי התורה והישיבה, לבין נטייתו המינית. ההכרה במשיכתו לגברים יוצרת אצל הגיבור קונפליקט אמוני וזהותי קשה. הסרט נוגע בנושא הטעון בזהירות ואינו מציע פתרון לדילמה העומדת בפני הגיבור.
יחד עם התפתחויות אחרות באותה תקופה כמו הקמת ארגונים כגון בת קול, חברותא והו"ד, והתבטאויות של רבנים כמו יובל שרלו שחרגו מהעמדה המסורתית בנושא, ועם הסרטים התיעודיים "לפניך ברעדה" ו"את שאהבה נפשי", הביא הסרט לפתיחת דיון פנימי גלוי במסגרת הציונות הדתית על מעמדם של הומואים ולסביות בחברה הדתית, ולתחילת שינוי ביחס אליהם.
עלילה.
הסרט בוחן את התמודדותו של אוהד מול עצמו, מול אלוהיו ומול סביבתו.
אוהד הוא תלמיד ישיבת הסדר הומו, שאינו מספר לאיש על נטייתו המינית. הוא חש שמיניותו סותרת את זהותו הדתית והוא פונה למוקד טלפוני אנונימי דתי בשם "עצת לב" (שם שהוא וריאציה על ארגון אמיתי בשם "עצת נפש"), המתיימר לטפל בהומוסקסואליות בעזרת טיפולי המרה. בעקבות השיחות הטלפוניות אוהד מתחיל באמירת התיקון הכללי למשך ארבעים יום ומאמין שאם ישלים את התקופה הוא יפסיק להימשך לגברים. הגומיה המכאיבה שעל פרק ידו גם היא אמורה לעזור לו להתמודד עם הרגשות האסורים.
לקראת סוף ארבעים ימי הצומות והתפילות חוזר אל הישיבה מהצבא, ניר, אהוב ליבו של אוהד. המפגש מציף באוהד רגשות חזקים ושאלות קשות כלפי עצמו וכלפי אלוהיו. בעקבות המפגש עם ניר, מבין אוהד כי הוא לא באמת השתנה, וארבעים ימי התיקון לא הועילו. כשניר מגלה על רגשותיו של אוהד הוא מתנכר אליו, ומחזיר לו באמירה "אתה צריך לעזוב את הישיבה". בהמשך ניר לא מאפשר לאוהד, שהוא כהן, לברך בברכת כהנים, שכן "איך אתה יכול להתפלל אם בתורה כתוב שזו תועבה". אוהד מחליט להוריד את הגומיה מידו ונכנס לברך את ברכת הכהנים, צעד שמראה על השלמה.
פרסים.
הסרט זכה מיד עם הקרנתו לביקורות חיובות והוקרן במספר פסטיבלים לקולנוע בארץ ובעולם. הסרט זכה בפרסים הבאים:
כנסיית הבכורה של פטרוס
כנסיית הבכורה של פטרוס או כנסיית ההבטחה היא כנסייה פרנציסקנית השוכנת בעין שבע (טבחה) שבצפון-מערב הכנרת, סמוך לקו המים. לפי המסורת, במקום זה נגלה ישו לשבעה מהשליחים לאחר קומו מן המתים, ביצע את נס הדגים השני, סעד עם השליחים, והעניק לפטרוס הקדוש את הבכורה.
נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס.
בפרק 21 החותם את הבשורה על-פי יוחנן, מסופר כי השליחים יצאו לדוג בכנרת בלילה, אך לא לכדו דבר עד אור יום:
נס זה מכונה "נס הדגים השני", ולעיתים "נס ריבוי הדגה". לאחר מכן סעדו השליחים בחברת ישו, ושולחן הסעודה הנמצא בכנסייה מכונה שולחן האדון (Mensa Domini) או שולחן המשיח (Mensa Christi). לאחר הסעודה שאל ישו את פטרוס שלוש פעמים אם אהבו, זאת כנגד שלוש הפעמים בהן כיחש בו פטרוס טרם צליבתו. בכל הפעמים השיב פטרוס בחיוב וישו העניק לו את הבכורה:
המסורת בדבר סעודת ישו והשליחים מיוחסת גם לכנסיית מנזה כריסטי בנצרת, אליה נדדה בתקופה הצלבנית.
הכנסייה.
הכנסייה הראשונה שניצבה במקום הוקמה במאה ה-4, והיא תוארה על ידי הנוסעת אגריה כאחת משלוש הכנסיות שניצבו בסביבה. הגרסה כי הכנסייה הוקמה על ידי פלוויה יוליה הלנה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס נסמכת על מסורת מקומית, ואין לה הוכחה ארכאולוגית. כנסייה זו חרבה בימי הביניים.