פסגת באלקאנוב (באנגלית: Balkanov Peak; בבולגרית: Балканов връх) היא הר מכוסה קרח, בהרי ברוגמאן באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל מפרצון קוריה שמדרום לה; ומעל קרחון שטרנה שמצפון לה.
הפסגה ממוקמת 2.14 ק"מ מזרחית - צפונית לפסגת ואז'ארוב ו-5.8 ק"מ דרומית-מערבית לנקודת נייט.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
הפסגה נקראת על שמו של איבן בלקנוב (Ivan Balkanov), איש סירות בבסיס סווטי קילמנט אוחרידצקי בקיץ האנטארקטי 2002 - 2003.
חוסיין מוחמד ארשאד
חוסיין מוחמד ארשאד (בבנגאלית: হুসেইন মুহাম্মদ এরশাদ; 1 בפברואר 1930 – 14 ביולי 2019) היה מפקד צבא בנגלדש ופוליטיקאי שכיהן כנשיא בנגלדש משנת 1983 עד 1990, תקופה שנחשבת לדיקטטורה צבאית.
ביוגרפיה.
ארשד נולד בשנת 1930 בדינהאטה במדינת קוצ'ר בהר פרינסלי, הודו הבריטית (כיום במחוז קוצ'ר בהר, הודו) למוקבול הוסאין ומאזידה חטון. מוקבול היה עורכי דין וכיהן כשר של מהרג'ה דאז מקוך בהר. ארשד היה הבכור מבין תשעה אחים. הוריו נדדו מדינהאטה למזרח בנגל בשנת 1948 לאחר חלוקת הודו. ארשד למד במכללת כרמייקל ברנגפור ובנוסף השלים את לימודיו באוניברסיטת דאקה בשנת 1950.
ארשד גויס לצבא פקיסטן בשנת 1952 מבית הספר להכשרה בקצינים בקוהט. הוא היה מפקד במתחם הרגימנטלי במזרח בנגל בצ'יטגונג. הוא סיים קורסים מתקדמים ממכללת הפיקוד והמטה בקווטה בשנת 1966. לאחר ששירת בחטיבה בסיאלקוט, קיבל את הפיקוד על גדוד מזרח בנגל השלישי בשנת 1969 ואת הגדוד השביעי במזרח בנגל בשנת 1971.
הוא תפס את השלטון כראש הצבא במהלך הפיכה צבאית ללא שפיכות דמים נגד הנשיא עבדוס סאטאר ב-24 במרץ 1982 (על ידי הטלת חוק לחימה והשעיית החוקה). הוא הכריז על עצמו כנשיא בשנת 1983, ולאחר מכן זכה בבחירות הראשוניות, שנערכו ב-1986. למרות הטענות שזכה באופן לגיטימי בבחירות 1986, רבים רואים במשטרו עידן של דיקטטורה צבאית. ארשד כיהן במשרדי הנשיאות עד 1990, אז נאלץ להתפטר בעקבות התקוממות המונית פרו-דמוקרטית שהובילה ח'אלדה זיא ושייח' חסינה. ארשד הקים את מפלגת ג'אטיה בשנת 1986 והפך לחבר הפרלמנט של אותה מפלגה בבחירת בשנת 1991, עם בחירות מחודשות מוצלחות בכל הבחירות הכלליות שלאחריהן.
נשיאות בנגלדש.
בתקופת כהונתו ערך ארשאד רפורמות התפתחות, הפרטת תעשיות שהולאמו, הרחבת מערכת הכבישים הלאומית; והקמת הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי. הוא ביצר מדינתו כבעלת ברית של ארצות הברית במלחמת המפרץ. הוא תרם לפיתוח בתשתיות וצמיחה סוציו-אקונומית, תוך שהוא מפריט תעשיות מפתח שהולאמו. הוא החזיר וייצב את שרשרת הפיקוד בכוחות המזוינים בבנגלדש לאחר הכאוס ששרר בעקבות רצח שייח' מוג'יבור רחמן, מייסדה של מדינת בנגלדש. בשנת 1989 הוביל ארשאד את הפרלמנט להפוך את האסלאם לדת המדינה, תוך נסיגה חדה מהחוקה החילונית המקורית של בנגלדש.
פסגת ואז'ארוב
פסגת ואז'ארוב (באנגלית: Vazharov Peak; בבולגרית: Въжаров връх) היא פסגה מכוסה קרח בהרי ברוגמאן באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 700 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון שטרנה שמצפון לה, מעל מפרצון קוריה שמדרום-מזרח לה, ומעל קרחון סיגמן שממערב - דרום-מערב לה.
הפסגה ממוקמת 2.14 ק"מ מערבית - דרומית לפסגת באלקאנוב, 1.67 ק"מ צפונית להר קוזיאק ו- 3.02 ק"מ דרום-מזרחית לנקודת בברש.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
הפסגה נקראת על שמו של מיכאיל ואז'ארוב, מכונאי בבסיס סווטי קילמנט אוחרידצקי בקיץ האנטארקטי 1999–2000, אשר המשיך לשרת בבסיס והיה למפקדו בעונת המחקר 2005–2006.
מוג'יבור רחמן
שֵׁיח' מוּגִ'יבוּר רַחְמָן (בבנגלית: শেখ মুজিবুর রহমান; ב-17 במרץ 1920 - 15 באוגוסט 1975) היה פוליטיקאי ומדינאי בנגלדשי. נחשב לאביה של האומה הבנגלית. הוא כיהן כנשיא הראשון של בנגלדש ובהמשך כראש ממשלת בנגלדש החל מ-17 באפריל 1971 עד למותו בהתנקשות ב-15 באוגוסט 1975.
הוא נחשב לכוח המניע את עצמאות בנגלדש. הוא מכונה בתואר "בנגבונדהו" (Bôngobondhu "חבר בנגל") על ידי תושבי בנגלדש. הוא הפך לדמות מובילה בסופו של דבר למנהיג הליגה האוואמית, שנוסדה בשנת 1949 כמפלגה פוליטית במזרח פקיסטן (באותו עת שטח בנגלדש היווה את חלקה המזרחה של פקיסטן, כאשר הודו חוצצת בינה לבין חלקה המערבי של המדינה). לזכותו של מוג'יבור נזקפו מאמציו להשיג אוטונומיה פוליטית למזרח פקיסטן ובהמשך כדמות המרכזית מאחורי תנועת השחרור הבנגלית ומלחמת העצמאות של בנגלדש בשנת 1971. לפיכך, הוא נחשב "ג'טיר ג'נאק" או "ג'טיר פיתה" (ג'טיר ג'ונוק או ג'טיר פיטה, שניהם משמעותם "אבי האומה") של בנגלדש. בתו שייח' חסינה היא המנהיגה הנוכחית של ליגת עווא וגם ראש ממשלת בנגלדש.
כמי שתמך בשילוב של לאומיות בנגלית, דמוקרטיה וסוציאליזם, מוג'יבור עלה לשורות הליגה האוואמית והפוליטיקה המזרח פקיסטנית כנואם כריזמטי. הוא הפך פופולרי בגלל התנגדותו לאפליה האתנית והמוסדית של הבנגלים בפקיסטן, שהרכיבו את רוב אוכלוסיית המדינה. עם התגברות המתחים, הוא הגה תוכנית אוטונומיה בת 6 נקודות (תוכנית ששת הסעיפים) ונכלא על ידי משטרו של המרשל איוב חאן בגין בגידה. מוג'יבור הוביל את הליגת האוואמית לזכות בבחירות הדמוקרטיות הראשונות של פקיסטן בשנת 1970.
אף על פי שהשיג רוב, הליגה לא הוזמנה על ידי החונטה הצבאית השלטת להקים ממשלה. עם התפרצות מרי אזרחי ברחבי מזרח פקיסטן, מוג'יבור הודיע בעקיפין על עצמאות בנגלדש במהלך נאום ב-7 במרץ 1971. ב־26 במרץ 1971, הגיב צבא פקיסטן להפגנות ההמוניות במבצע "חיפוש אורות", במסגרתו נעצר ראש הממשלה הנבחר מוג'יבור הוטס לבידוד במערב פקיסטן ואילו אזרחים בנגלים, סטודנטים, אינטלקטואלים, פוליטיקאים ועריקים צבאיים נרצחו במסגרת רצח העם הבנגלי בשנת 1971. במהלך היעדרותו של מוג'יבור, בנגלים רבים הצטרפו למוחטי בהייני והביסו את הכוחות המזוינים הפקיסטניים במהלך מלחמת השחרור של בנגלדש. לאחר עצמאות בנגלדש, מוג'יבור שוחרר ממעצר פקיסטני בגלל לחץ בינלאומי וחזר לדאקה בינואר 1972 לאחר ביקור קצר בבריטניה והודו.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
מוג'יבור נולד בטונגיפארה, כפר במחוז גופאלגז' במחוז בנגל בהודו הבריטית, לשייח' לוטפור רחמן, סרסטאר (פקיד בבית משפט) של בית המשפט האזרחי גופאלג'ני. הוא נולד למשפחה בנגלית מוסלמית, הילד השלישי במשפחה של ארבע בנות ושני בנים.
בשנת 1929 החל ללמוד בבית הספר הציבורי Gopalganj, ושנתיים לאחר מכן, בתיכון מאדאריפור איסלאמיה (Madaripur Islamia). מגיל צעיר מאוד גילה פוטנציאל למנהיגות. הוריו ציינו בראיון כי בגיל צעיר הוא ארגן מחאת תלמידים בבית ספרו לסילוקו של מנהל לא נאות. מוג'יבור הפסיק את לימודיו בשנת 1934 בשל הצורך לעבור ניתוח עיניים, וחזר לבית הספר רק לאחר ארבע שנים, בגלל חומרת הניתוח וההחלמה האיטית.
מאוחר יותר הוא עבר למד בבית הספר המיסיונרי Gopalganj בשנת 1942, בוגר האמנויות ממכללת איסלמיה (כיום מכללת מאולנה אזאד) בשנת 1944 ותואר ראשון מאותה מכללה בשנת 1947. לאחר חלוקת הודו הוא נכנס לאוניברסיטת דאקה כדי ללמוד משפטים, אך לא הצליח להשלים זאת עקב גירושו מהאוניברסיטה בתחילת 1949 באשמת "הסתה של עובדי המחלקה הרביעית" בהתסיסה שלהם נגד אדישות רשות האוניברסיטה כלפי דרישותיהם הלגיטימיות. לאחר 61 שנה, בשנת 2010, בוטלה החלטת הגירוש שכונתנה כלא צודקת ולא דמוקרטית.
צעדים ראשונים בפוליטיקה.
מוג'יב הפך לפעיל פוליטית, כאשר הצטרף להתאחדות הסטודנטים המוסלמים לכל הודו בשנת 1940, בעודו סטודנט של מכללת איסלמיה.
הוא הצטרף לליגה המוסלמית בבנגל בשנת 1943. בתקופה זו פעל מוג'יב באופן פעיל למען מטרת הליגה שקראה ליצירת מדינה מוסלמית נפרדת מפקיסטן, ובשנת 1946 המשיך למזכיר הכללי של התאחדות הסטודנטים בקולג' אסלאמיה. בהסקרן נאיר אמר כי מוג'יב "התגלה כאיש החזק ביותר במפלגה" בגלל קרבתו לחוסיין שהיד סוהרוורדי, לימים ראש ממשלת פקיסטן.
לאחר קבלת התואר הראשון בשנת 1947, מוג'יב היה אחד הפוליטיקאים המוסלמים שעבדו תחת סוהרוורדי במהלך המהומות האתניות שפרצו בכלכתה בשנת 1946, מעט לפני חלוקת הודו.
אנדרטת המלחמה הלאומית (הודו)
אנדרטת המלחמה הלאומית (בהינדי: राष्ट्रीय युद्ध स्मारक) הוא מונומנט הנבנה על ידי ממשלת הודו ליד שער הודו בניו דלהי על מנת לכבד ולהנציח את הכוחות המזוינים של הודו. האנדרטה משתרעת על פני יותר מ-40 אקרים ונבנית סביב חהאטרי (Chhatri) קיים. מותיהם של אנשי הכוחות המזוינים שהתאבדו במהלך העימותים המזוינים ובהם מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה, סיפוח גואה, מלחמת הודו–סין, ומבצעים אחרים רשומים על קירות הזיכרון.
ארכיטקטורה.
בתחילה נערכה תחרות עולמית לעיצוב האנדרטה והתוצאה הוכרזה בתחילת אפריל 2017. משרד אדריכלים Webe Lab מצ'נאי, הצעתו של הוכרז כמנצח ועל כן נבחר להמשך המשגה של העיצוב האדריכלי ולתיאום הקמת הפרויקט. האדריכל הראשי של אנדרטת המלחמה הלאומית הוא יוגש צ'נדרהסן מחברת האדריכלים Lab WeBe, בצ'נאי. צ'נדרהסן, שתכנן את הפרויקט, אמר:
מצבת הזיכרון והמוזיאון הלאומי למלחמה שנמצא גם הוא בשלבי בניה במתחם הוגדרו כפרויקט מיוחד, ומשימת ביצועו במועד הוקצתה לאגף פרויקטים מיוחדים תחת הממונה הראשי (משרד הביטחון) ושירותי המהנדס הצבאי.