במחצית שנות ה-70 ביקשה החברה קדישא להקים בית קברות בשטחים הפתוחים שמצפון לשכונה, כדי להרחיב את עתודות הקבורה לגוש דן. משמעות הקמת בית הקברות הייתה כי מסעי הלוויות יעברו ברחובות השכונה וכן ירידת ערך דירות לבתים הסמוכים אליו. כוונה זו עוררה מאבק ציבורי ממושך בהנהגת ועד השכונה הפעיל ומנהלת בית הספר היסודי, נחמה בר כוכבא, שהביא לחתימת הסכם פשרה בשנת 1987 בו חזרה בה החברה קדישא מכוונתה המקורית, ופנתה לפיתוח בית העלמין ירקון.
בסוף שנות ה-90 וראשית שנות ה-2000 התחוללו מספר מאבקי זוטא על אופייה החילוני של השכונה. נושאי המאבק היה התוכניות להקמתו של מרכז חרדי ובו מקוואות, שלושה בתי כנסת וחדרי לימוד וכן הקמת גן חרדי בשכונה וסגירתו. במאבקים השונים היו פעילים תושבי השכונה, אנשי שינוי ומרצ, וכן עמותת עם חופשי.
בשנת 2002 נחשפו ליקויי בטיחות וביטחון במתקן פי גלילות הסמוך לשכונה. תושבי השכונה חששו כי ליקוי חמור, אשר יגרום לפיצוץ במתקן, יסכן גם את תושבי השכונה. המאבק השתלב באינטרסים עירוניים הן של תל אביב והן של רמת השרון להמיר את השטח לשכונת מגורים שתבנה מצפון לרמת אביב ג' מחד, ובמאבק כנגד תוכניות אלו לשימור ערכי טבע באזור, בכללם מערות אפקה, עמק גלילות וגבעות הכורכר באזור מאידך. על רקע זה התחולל מאבק משפטי ששיאו בעתירה לבג"ץ שכוונתה הייתה לחייב את סגירת המתקן. ביולי 2002 נדחתה העתירה, אולם בינואר 2003 החליטה מועצת מקרקעי ישראל על סגירת האתר. פינוי האתר החל בצורה מדורגת אולם לאחר התפוצצות מטען מתחת למשאית סולר שתדלקה באתר הואץ הפינוי, אשר הושלם ביוני 2004.
רמת אביב ג' בתרבות וסטריאוטיפים.
בין השנים 1995 ל-2000 שודרה בערוץ 2 אופרת סבון בשם "רמת אביב גימל" שזכתה לפופולריות רבה. הסדרה פרסמה את השכונה, אך יצרה לה תדמית של נהנתנות ורמת חיים גבוהה. הסטריאוטיפ חודד על ידי פוליטיקאים מחוגים שונים שניסו להשתמש בתדמית השכונה לצרכיהם.
וושינגטון ויזרדס
קיפודן מצוי
שלמה זאנד
פראנץ ורפל
ססיליה אטיאס
ססיליה אטיאס (בצרפתית: Cécilia Attias, שם נעוריה: ססיליה מריה שרה איזבל סיגנר אלבניז, בעבר נקראה ססיליה סרקוזי; נולדה ב-12 בנובמבר 1957 בצרפת) היא צרפתייה ממוצא יהודי. הייתה אשתו השנייה של נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, עד לגירושיהם ב-18 באוקטובר 2007.
ביוגרפיה.
אביה של ססיליה אטיאס, אנדרה אהרון ציגאנר, ממוצא יהודי, נולד בעיר בלץ שבבסרביה ב-1898. בגיל צעיר עזב את רוסיה והסתובב באירופה עם דרכון זמני עד שהתיישב בספרד, שם הכיר את אמה לעתיד של ססיליה. טרזיה דיאן אלבניז, בתו של אב, ספרדי שגריר בלגיה בספרד ואם בלגית, היא נינתו של המלחין איסק אלבניס (Isaak Albeniz), ממייסדי האסכולה המוזיקלית העממית בספרד. לסיסיליה עוד שלושה אחים: פטריק, כריסטיאן ואיוון-אנטואן.
כילדה, סבלה ססיליה מבעיות לב קשות שעיכבו מאוד את גדילתה. היא עברה ניתוח לב פתוח בגיל 13, החלימה היטב וצמחה לגובה של 178 ס"מ. היא הוסמכה כעורכת דין לאחר לימודים באוניברסיטת פנתאון-אסאס, אך העדיפה לעבור אחרי תקופה קצרה לפוליטיקה.
ב-1989 התגרשה מבעלה ז'ק מרטין ועברה להתגורר עם שתי בנותיה אצל ניקולא סרקוזי, שהיה ראש העיר ניי-סיר-סן (Neuilly-sur-Seine). ב-23 באוקטובר 1996 הם נישאו ונולד להם ילד, לואי, ב-28 באפריל 1997.
חיי האהבה של בני הזוג זכו לעניין יוצא דופן ולסיקור נרחב בעיתונות בצרפת. כאשר ססיליה הפסיקה להופיע לצד בעלה באירועים רשמיים, העיתונות דיווחה על בעיות בחיי הנישואים של בני הזוג. ב-2005 עזבה ססיליה את ניקולא סרקוזי, ועברה להתגורר עם רישאר אטיאס, מפיק ועידות ויזם נודע. ב-11 בינואר 2006 דיווח חבר קרוב של בני הזוג שהם חזרו לחיות יחד.
עם היבחרו של ניקולא סרקוזי לתפקיד הרם היא הפכה לדמות מוכרת בפוליטיקה ובעיתונות הצרפתית, אם כי לא נשאה סמכות רשמית כלשהי.
ביולי 2007 עלתה לכותרות לאחר ששימשה מתווכת בעסקת שחרור "האחיות מבולגריה" - הצוות הרפואי שנידון לעונש מוות בלוב באשמה שהדביק ילדים באיידס. בתפקידה הדיפלומטי הראשון התלוותה לניקולה דה לה גרנוויל ללוב על מנת לנהל משא ומתן עם מועמר קדאפי לשחרור האחיות הבולגריות. השיחות עם מועמר קדאפי התנהלו באנגלית בארבע עיניים ובלי מתורגמן. במסגרת התפקיד שהוטל עליה היא נסעה פעמיים לטריפולי, לוב.
בהיותה בטריפולי במשא ומתן בארבע עיניים עם קדאפי, היא ניצלה את ההזדמנות להחתימו על עסקת נשק גדולה שתעלה ללוב מאות מיליוני אירו. שבוע לאחר שנשיא צרפת ערך ביקור בטריפולי יחד עם רעייתו ססיליה, צרפת אישרה את הדיווח על חתימת עסקת הנשק עם לוב.
לאחר הצלחת המשא ומתן ושחרור האחיות הבולגריות הוכרזה ססיליה כאזרחית כבוד בסופיה, בולגריה, יחד עם בעלה. ההצלחה במשימה כנציגה אישית של ראש המדינה עוררה פולמוס רב בצרפת.
ססיליה התגרשה מניקולא סרקוזי באוקטובר 2007. ב-23 במרץ 2008 נישאה לאטיאס בניו יורק.
טום בריידי
תומאס אדוארד פטריק "טום" בריידי ג'וניור (באנגלית: ; נולד ב-3 באוגוסט 1977) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת הקוורטרבק בקבוצת טמפה ביי באקנירס.
בריידי הוא השחקן המעוטר ביותר בתולדות ה-NFL ונחשב בעיני רבים לשחקן הטוב ביותר בתולדות הליגה. בין הישגיו זכייה בשבעה משחקי סופרבול (שישה עם קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס ואחד עם טמפה ביי באקנירס), חמישה תוארי MVP של משחק הסופרבול, ושלושה תוארי MVP של העונה הסדירה. בריידי מחזיק בשיא של 278 ניצחונות בליגה, כולל שיא של 243 ניצחונות בעונה הסדירה. הוא שיאן ההופעות והניצחונות בפלייאוף ובסופרבול, מחזיק בשיאי המסירות לטאצ'דאון וכמות היארדים במהלך העונות הסדירות והפלייאוף.
הוא נבחר בסיבוב השישי (בחירה 199) בדראפט ה-NFL בשנת 2000 מאוניברסיטת מישיגן על ידי ניו אינגלנד פטריוטס.
ביוגרפיה.
בריידי נולד וגדל בסן מטאו שליד סן פרנסיסקו בקליפורניה ולו שלוש אחיות גדולות, כולן היו ספורטאיות מחוננות. כילד העריץ את ג'ו מונטנה, הקוורטרבק של קבוצת סן פרנסיסקו 49' ואף נכח ביציע במשחק המפורסם בו הוביל מונטנה את קבוצתו לניצחון בגמר חטיבת ה-NFC במהלך שזכה לכינוי "המסירה" (The Catch). הוא למד בתיכון ג'וניפו סרה, בית ספר בעל מסורת של הצטיינות וטיפוח ספורטאים, וכיכב בנבחרות הפוטבול והבייסבול של התיכון. בריידי שקל קריירה בתור שחקן בייסבול מקצועני, כיוון שנחשב בתיכון לאחד התופסים המצטיינים בארצות הברית, ואף נבחר בדראפט של ליגת הבייסבול המקצוענית על ידי מונטריאול אקספוז. הוא ויתר על הבייסבול לטובת ניסיון להיות שחקן פוטבול מקצועני.
קריירה כשחקן בליגת המכללות.
עד שנתו האחרונה בתיכון לא עקבו תוכניות הפוטבול הגדולות בליגת המכללות אחר בריידי. אביו החליט למשוך את תשומת לבם על ידי הפקת קלטת וידאו ובה קטעים נבחרים מביצועיו של בריידי ושליחתה ל-54 אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. הקלטת הגיעה לביל האריס, עוזר מאמן קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת מישיגן ששיתפה עם צוות האימון הבכיר, ולאחר צפייה בקטעים נוספים של בריידי, פגישה עמו ועם משפחתו, הוחלט לגייסו לקבוצה.
ב-1996 החל בריידי ללמוד באוניברסיטת מישיגן לאחר שזכה למלגת ספורט כשחקן בנבחרת הפוטבול של האוניברסיטה.
במישיגן נאלץ בריידי להתמודד על מקומו בהרכב הפותח, בשנתיים הראשונות היה אחד המחליפים של כוכב הקבוצה, בריאן גריסי, שהוביל את מישיגן לזכייה משותפת באליפות ב-1997. לאחר עזיבתו של גריסי התמודד בריידי עם דרו הנסון שנחשב לכוכב העתיד של הקבוצה. בעונתו השלישית (1998) פתח בכל המשחקים של קבוצתו שסיימה במאזן של 10–3, במשחק הגמר בתום העונה הוביל את מישיגן לניצחון ב"סיטרוס בול" בינואר 1999 מול אוניברסיטת ארקנסו, הקבוצה חזרה בהנהגתו מפיגור של 24–31 לניצחון 45–31. בתחילת עונת הסניור שלו נאלץ לחלוק דקות משחק עם הנסון בשל מדיניות המאמן לשתף את שניהם, כשברבע הראשון פותח שחקן אחד וברבע השני עמיתו. בעקבות הצטיינותו של בריידי במשחק מול אוניברסיטת המדינה של מישיגן, במהלכו נכנס כמחליף והצליח למחוק פיגור של 17 נקודות, תפס עד תום העונה את עמדת הקוורטרבק הפותח והקבוע. הוא הוביל את הקבוצה לניצחון בהארכה ב"אורנג' בול" בינואר 2000 נגד אוניברסיטת אלבמה. במשחק רשם בריידי את תצוגת השיא שלו במכללות: הוא השלים 74% מזריקותיו, השיג 4 טאצ'דאונים ו-369 יארדים. מאזנו של בריידי בשנתיים בהן פתח בהרכב היה 20 ניצחונות לעומת 5 הפסדים. את לימודיו במישיגן סיים עם תואר ראשון בלימודים כלליים עם התמחות בניהול ובפסיכולוגיה.
סטטיסטיקה במכללות.
מקרא טבלה:
Att - ניסיונות מסירה, Comp - מסירות מוצלחות, Pct - שיעור מסירות מוצלחות, Yds - כמות יארדים במסירה, Y/A - כמות יארדים לניסיון מסירה, TD - טאצ'דאונים במסירה, Int - מסירות שנחטפו (אינטרספשן), Rtg - קוורטרבק רייטינג (מדד יעילות)
קריירה כשחקן בליגת ה-NFL.
במבחני הקומביין, בהם נבחנים מועמדים פוטנציאליים לשחק ב-NFL, זכה בריידי לביקורות שליליות בדוחות הסקאוטים. צוין שמבנה גופו בעייתי, הוא רזה מאוד, חסר יכולות התניידות והתחמקות משחקני ההגנה וחסר עוצמה בזריקה שלו.