שוב משמש משנת 1996 כמרצה בכיר לחשבונאות. לימד במסלול האקדמי המכללה למנהל, בית הספר למנהל עסקים החל משנת 1999, וכמרצה באוניברסיטה הפתוחה, המחלקה לניהול ולכלכלה, החל משנת 2008. בשנת 2006 הקים את התוכנית לחשבונאות במרכז הבינתחומי הרצליה, ומשנת 2010 משמש כסגן דיקן בבית הספר אריסון למנהל עסקים. כיום משמש שוב גם כאחראי אקדמי של קורסי החשבונאות הפיננסית באוניברסיטה הפתוחה.
ספרו "חשבונאות פיננסית חדשה: IFRS" זכה בפרס לשכת רואי החשבון לשנת 2007 והפך לספר לימוד מרכזי בקורסים לחשבונאות פיננסית באוניברסיטה הפתוחה. פעילותו של שוב בתחום הובילה לבחירתו על ידי 50 רואי חשבון בכירים כאחד ממומחי ה-IFRS המובילים בארץ, בסקר שפורסם בעיתון כלכליסט. בהמשך סיפק ראיונות רבים בתחום ה- IFRS בעיתונות הכלכלית ובמסגרת כתבות ופרשנויות, וכן טור דעה שבועי המתפרסם בעיתון דה-מרקר.
פעילות ציבורית.
שוב מעורב בפעילות ציבורית רחבת היקף: הוא שימש בעבר כיושב ראש הוועדה לדיווח כספי הלכה למעשה, מטעם לשכת רואי החשבון, וחבר בהווה בוועדות מקצועיות מטעם לשכת רואי חשבון, המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות, המפקח על הבנקים וועדת היגוי מטעם משרד החינוך.
בשנת 2011 ייסד ביחד עם פרופ' אמיר ברנע את הפורום שווי הוגן FVF (Fair Value Forum). הפורום תורם לאיכות המידע בשוק ההון ומשפיע על סדר היום הכלכלי, בין היתר באמצעות סיקור דיוניו בתקשורת.
החל מ-2021 הוא חבר בוועדה המייעצת של פורום IVS בישראל.
ספרים.
ספריו של שוב הפכו לחלק מהספרות המקצועית בתחום החשבונאות בישראל, ומשמשים כמקור מידע לאנשי מקצוע וגופי הרגולציה. משנת 2010 הוכנסו ספרי "חשבונאות פיננסית חדשה: IFRS" לתוכנית הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה.
פאול לנדאו
פאול לנדאו (לאנדאו) (בגרמנית: Paul Landau; 17 באוגוסט 1880, נַמסלאו, שלזיה, גרמניה – 15 במרץ 1951, תל אביב) היה מבקר אמנות (אמנות פלסטית, תיאטרון וספרות), עיתונאי וסופר יהודי-גרמני-ישראלי.
ביוגרפיה.
פאול לנדאו נולד להדוויג (מצאצאי ר' יחזקאל לנדא) ולפרדיננד, עורך דין ונוטריון, בעיירה נמסלאו (Namslau) שבשלזיה, גרמניה (כיום נמיסלוב (Namysłów) בפולין).
סיים את לימודיו התיכוניים בברסלאו. למד בתחילה משפטים, ואחר פנה ללמוד היסטוריה, תולדות הספרות והאמנות במינכן, לייפציג וברסלאו, שם קיבל ב-1904 תואר דוקטור, על עבודה שעסקה ברומנים של הסופר הגרמני בן המאה ה-19 קארל פון הולטיי . בין מוריו אריך שמידט לאמפּרֶכט .
בתום לימודיו נמשך לחוגי הספרות והעיתונות, מ-1905 עבד בסוכנות ידיעות בברלין ומ-1909 היה עורך ומבעלי הסוכנות "Welt und Wissen", שסיפקה לעיתונות הערכת ספרות וסקירות על הישגים בתחומי הרוח והמחקר, ובמסגרת זו כתב מאמרים ופיליטונים רבים בנושאי ספרות, אמנות, תיאטרון והיסטוריה תרבותית, שהתפרסמו ביומונים ובכתבי עת רציניים. בנוסף, שימש כמבקר התיאטרון של כמה עיתונים והרבה לכתוב בעיתוני ברלין על שירה בלשונות שונות, תולדות התיאטרון, ציור ופיסול. הוא היה מהראשונים בגרמניה שהעריכו את יצירותיו של פול סזאן, והיה מיודד עם רנואר ואימפרסיוניסטים חשובים אחרים. מ-1921 כתב למגזין התרבות "פאוסט" ("Faust"), וב-1923–25 שימש כמו"ל וכעורך שלו. באותה עת פרסם כמה עבודות מחקר, בהן מונוגרפיות על הצייר ואמן התחריטים דניאל חודובייצקי ועל המייסטרזינגר הנס זאקס.
ב-7 במרץ 1935, שנתיים לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה לארץ ישראל עם רעייתו כשבאמתחתו ספרייתו העשירה, בת אלפי כרכים, והתיישב בתל אביב. בארץ שימש כמבקר אמנות עד מותו, תחילה ב"על המשמר", ואחר-כך ב"הדור", "בטרם" ו"ידיעות חדשות" (בשפה הגרמנית), שם פרסם בקביעות רשימות על אמנות ותערוכות.
לנדאו נישא ב-1909 לסופיה לבית ברסלאואר. לשניים נולדה בת אחת, אווה.
לנדאו נפטר ב-1951, בשנה ה-71 לחייו. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
אלמנתו סופיה נפטרה ב-1985, ונטמנה לצדו.
אוסף על שמו הופקד בספרייה הלאומית על ידי שתי נכדותיו ב-2013 כאשר הספרייה הפרטית שלו נתרמה על ידי משפחתו מספר שנים לאחר מותו.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
האנס זאכס
הנס זכס
BASF (FWB: BAS; OTCQX:BASFY; LSE:BFA) היא חברת הכימיקלים הגדולה בעולם. במקור היו "BASF" האותיות ראשי תיבות בגרמנית של: "Badische Anilin- und Soda-Fabrik" (תרגום: מפעל אנילין וסודה בבאדן) אולם כיום הן סימן מסחר של החברה.
קבוצת BASF כוללת חברות בת במעל 80 מדינות בכל רחבי העולם. ומשרדיה הראשיים ממוקמים בלודוויגסהאפן שבגרמניה.
פאול לאנדאו
פ. לאנדאו
פ. לנדאו
לאנדאו
אגודת הסטודנטים לרפואה בגליל
גביע דייוויס 1927
אתגר הטניס הבינלאומי 1927 (באנגלית: 1927 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-22 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 25 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת צרפת ניצחה את נבחרת יפן.
המשחק על התואר נערך ב-8-10 בספטמבר 1927 בפילדלפיה, ארצות הברית. נבחרת צרפת התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה בתוצאה 2:3.
משחקי פלייאוף.
בית אמריקה.
בית זה כלל 4 נבחרות, כולל יפן. מנצחת הבית בשנים האחרונות נבחרת אוסטרליה לא השתתפה בתחרות בפעם השנייה ברציפות. לראש הבית הגיעה נבחרת יפן.
בית אירופה.
הבית כלל 21 קבוצות, כולל דרום אפריקה והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
משחק בין מנצחי הבתים.
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 25-27 באוגוסט 1927. נבחרת יפן הפסידה לצרפת עם התוצאה 3:0. בכך הצרפתים התקדמו למשחק נגד מחזיקת הגביע בפעם השלישית ברציפות.
דולב קליפורני
דולב קליפורני (שם מדעי: "Platanus racemosa") הוא מין של עץ, יליד מדינת קליפורניה שבארצות הברית, בה הוא גדל במספר סוגים של בתי גידול: בקניונים, על גדות מעיינות, ולאורך נחלים ונהרות.
תיאור.
עץ זה מגיע לגובה של 35 מטרים ולקוטר גזע של עד מטר אחד. הגזע בדרך כלל מתחלק לשניים או יותר גזעים גדולים ולסניפים רבים. הקליפה עשויה טלאים בצבעי בז', לבן, צהבהב, אפור, ורדרד, וחום בהיר. קליפה מבוגרת הופכת כהה יותר ומתקלפת.
עלה גדול עשוי להגיע עד לרוחב של 25 סנטימטר ולו שלוש או חמש אונות.
עלים חדשים הם בצבע ירוק שקוף בהיר וצמרי במקצת. בסתיו, העץ משיר כמויות עצומות של עלים יבשים בגוון זהוב אדמדם. התפרחת מורכבת מכמה ראשי פרחים כדוריים. נקבת הפרח מתפתחת לאשכולות פרי כדוריים שכל אחד מהם הוא פרי יבש בעל זרע בודד בצבע חום-אדום-צמריו שעיר.
שימושים.
העץ הקשה גס ומחוספס, וקשה לפיסול ועבודה.
העץ ניטע כעץ נוף בנופי גינות ציבוריים ופרטיים, במטרה להצל על המבנים ולקררם, כחלק מבנייה ירוקה.
האבקה והשערות על עלים ופרחים יכולה לגרום לתגובות אלרגניות .
נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19
נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 או נבחרת הנערות של ישראל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19. סגל הנבחרת מורכב ממיטב שחקניות הכדורגל המחזיקות באזרחות ישראלית שגילן מתחת ל-19 (אף כי גילן יכול להגיע גם ל-20 במקרים מסוימים). מאמן הנבחרת ממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל, הגוף האדמיניסטרטיבי החולש על נבחרות ישראל בכל הגילאים ועל הכדורגל הישראלי כולו.
הנבחרת שיחקה בטורנירי העפלה לאליפויות אירופה כבר מ-1997, אך מעולם לא עברה את שלב המוקדמות. הישג השיא בטורנירי המוקדמות היה העפלה לשלב העילית (שלב הבתים הסופי לקראת האליפות) במסגרת המוקדמות לאליפות ב-2005, 2006, 2018 ו-2020. למרות זאת, הנבחרת השתתפה בטורניר הגמר ב-2015 כמארחת הטורניר.
הקמת הנבחרת.
נבחרת הנערות הוקמה בשנת 1997 במקביל להקמת נבחרת הנשים הלאומית. הנבחרת הוקמה כנבחרת נשים עד גיל 18 לפי חוקי פיפ"א בשנים אלו. למאמן הנבחרת מונה אלון שרייר שהוביל אותה בקמפיינים הראשונים. במשחקה הרשמי הראשון במסגרת מוקדמות אליפות אירופה אירחה הנבחרת את טורקיה וניצחה אותה 3–2.
אירוח אליפות אירופה 2015.
ב-2012 ישראל הגישה את מועמדותה לאירוח אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 וזכתה באירוח הטורניר שהתקיים בשנת 2015. בעקבות זאת, השתתפה נבחרת ישראל באופן אוטומטי באליפות ולכן הוחלט לבנות את הנבחרת מהבסיס. על מנת ליצור נבחרת כדורגל ראויה שתוכל להתמודד מול נבחרות ארופאיות ועל מנת לבנות דור המשך, הוקמה ב-2012 האקדמיה לכדורגל בנות שהיוותה בטורניר את הנבחרת ומהווה עד היום את הבסיס לנבחרות ישראל לנערות עד גיל 17 ועד גיל 19. באליפות עצמה, לא עברה הנבחרת את שלב הבתים לאחר שהפסידה בשלושת המשחקים והפרש השערים הכולל שלה עמד על 1–9 לחובתה.
ב-2016 יצא הסרט הדוקומנטרי "אמיצות" על בנות הנבחרת.
סגל הנבחרת בתחרות.
על פי חוקי התחרות, הסגל כלל 18 שחקניות:
שוערות: פורטונה רובין, חנה בושרי
שחקניות הגנה: קרן גור, נועם קדם, שיינה לוי, שי פרל (קפטנית), שחר נקב, לורן גוטסמן
קשריות: מריאן עוואד, מאיה קבררה, אנה מנביץ', אלינה מטקלוב, אופל סופר, סאמר סופר, שרית וינשטוק
חלוצות: עדן אביטל, ג'ינה עידה, דליה דכוור
מאמן: גיא עזורי
עוזר מאמן: ז'אן טלסניקוב
מאמנת שוערים: איריס אנטמן
פרשינג (טיל)