במקרים נדירים, מחלות דם תורשתיות, כמו המופיליה, מחלת וון וילברנד, פקטור 5 ליידן או חוסר בפקטור XI , עלולות לגרום לדימום חמור והעלאת הסיכון למוות בעקבות הדימום, במיוחד בתקופה שלאחר הלידה. הסיכון של דימום לאחר לידה בחולים עם מחלת וון וילברנד או המופיליה עומד על 18.5% ו-22% בהתאמה. הפתולוגיה הזו מתרחשת בעקבות ירידה של גורמי קרישתיות לאחר הלידה, דבר אשר מגדיל את הסיכון של דימום משני לאחר לידה.
גורם סיכון נוסף הוא תרומבוציטופניה, אשר מהווה כגורם הנפוץ ביותר לשינוי המטולוגי בדם הקשור ליתר לחץ דם בהריון. במידה ומספר הטסיות יורד מתחת ל-100,000 למיקרוליטר, המטופלת תהיה בסיכון גבוה לקריש דם במהלך הלידה ולאחריה.
בדיקות רפואיות.
במידה וישנו דימום קל בתחילת ההריון, הרופא עשוי לבצע את הבדיקות הבאות:
במידה וישנו דימום בתקופה מתקדמת של ההריון, הרופא עשוי לבצע את הבדיקות הבאות:
גורמים נוספים לדימום במהלך הריון.
נשים בהריון יכולות לחוות דימום ממערכת הרבייה בעקבות טראומה, כגון, טראומה מינית, נאופלזיה, לרוב סרטן צוואר הרחם, והפרעות המטולוגיות. כמו כן, הדימום יכול להוות סימן מוקדם להתפתחות של מולה - גידולים שמקורם בהפריה לא תקינה של ביצית וזרעונים, המתפתחים ברחם באופן אבנורמלי, דימום מסוג זה מתרחש בטרימסטר הראשון של ההריון.
יאנג יונג יון
יאנג יונג-יון (בהנגול: 양용은, באנגלית: Yang Yong-eun, נולד ב-15 בינואר 1972), הוא שחקן גולף מקצועי דרום קוריאני המשתתף ב- PGA Tour, שם אף זכה פעמיים, כולל אליפות PGA לשנת 2009 בה הוא חזר מפיגור כדי להביס את טייגר וודס. הוא הגבר האסייתי היחיד שזכה אי פעם באליפות של טורניר גדול.
הישגים.
עד סוף 2017 הישגיו של יאנג כוללים:
ז'אן צ'יו
זָ'אן צְ'יוֹ (בסינית מסורתית: 冉求, בסינית מפושטת: 冉求, בפין-יין: Rǎn Qiú. 552 לפנה"ס-?), ידוע גם בכינוי דְזְה יוּאוּ (סינית: 有, פין-יין: Zi You, וייד-ג'יילס: Tzu-yu) ובשם זָ'אן יוּאוּ (סינית: 子有, פין-יין: Ran You, ווייד-ג'יילס: Jan Yu) היה תלמיד מרכזי של קונפוציוס. מבין תלמידיו של קונפוציוס הוא היה המוביל מבחינת יכולותיו וכישוריו כמדינאי. בתור מפקד צבאי במדינת לוּ, הוא הדף פלישה ממדינת צִ'י השכנה. השפעתו בלוּ איפשרה את שובו של קונפוציוס למולדתו לאחר ארבע עשרה שנים של גלות.
חייו.
בדומה לקונפוציוס, היה זָ'אן צְ'יוֹ יליד מדינת לוּ. הוא היה צעיר מהמורה ב29 שנים, והגיע מאותו שבט ממנו הגיעו גם שני תלמידים בולטים נוספים: זָ'אן גֶנְג וזָ'אן יוּנְג אשר גם היה בן גילו.
זָ'אן צְ'יוֹ נודע במאמרות בהקשר של הישגיו בענייני השלטון. הוא הועסק במשק הבית של קונפוציוס לפני שהפך לקצין הראשי באחוזת גִ'יסוּן (או גִ'י), אשר הייתה משפחה ששלטה בפוליטיקה במדינת לוּ. הוא שירת תחת גִ'י קָאנְגְדְזְה (季康子), ראש משפחת גִ'יסוּן, שהיה ראש הממשלה של לוּ מ-492 עד 468 לפנה"ס.
זָ'אן צְ'יוֹ לא גילה עניין רב בטקסים הקונפוציאניים, ושאיפותיו היו בתחום הניהול המדיני. קונפוציוס סבר שהוא חסר את תכונת ה"זֶ'ן", האנושיות, וביקר אותו בחריפות על כך שלא מנע מגִ'י קָאנְגְדְזְה לתקוף את גְ'ווָאן-יוּ' שהייתה מדינת חסות של לוּ, ועל כך שעזר לבית גִ'יסוּן לצבור כמויות אדירות של עושר. למעשה, זָ'אן צְ'יוֹ הפר באופן כל כך בוטה את ערכי הליבה של הקונפוציאניזם, עד שקונפוציוס רמז שהוא אינו מחשיב עוד את זָ'אן צְ'יוֹ לתלמידו.
ב-484 לפנה"ס פלשה מדינת צִ'י אל מדינת לוּ הסמוכה לה. זָ'אן צְ'יוֹ מונה למפקד צבא לוּ, והביס את הפולשים מצִ'י. תודות להשפעתו של זָ'אן צְ'יוֹ הזמין גִ'י קָאנְגְדְזְה את קונפוציוס לשוב אל לוּ מולדתו, לאחר 14 שנים בגלות.
תוארי כבוד.
למרות הביקורת החמורה של קונפוציוס על התנהלותו של זָ'אן צְ'יוֹ, הוא עדיין נחשב אחד מעשרת התלמידים המובילים של קונפוציוס. במקדשי קונפוציוס ממוקם לוח רוחו במקום השלישי מבין תריסר החכמים, במערב.
במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לזָ'אן צְ'יוֹ את תואר האצולה "מרקיז שׂ'וּ" (徐侯). במהלך שושלת סונג הוסיפו לו את התארים דוכס פֶּנְגְצֶ'נְג (彭城公) ודוכס שׂ'וּ (徐公).
צאצאים של זָ'אן צְ'יוֹ החזיקו בתואר "דוקטור לחמש הקלאסיקות" (五經博士; Wǔjīng Bóshì).
ליפידמה
ליפידמה (באנגלית: Lipedema) היא הפרעה שבאה לידי ביטוי בהגדלה של שתי הרגליים עקב שקיעת שומן מתחת לעור. בדרך כלל המצב יוחמר עם הזמן, הכאב עשוי להיות נוכח, אנשים נפצעים בקלות. הגורם אינו ידוע, אך הוא קשור לגנטיקה וגורמים הורמונליים. לעיתים קרובות זו הפרעה תורשתית. עודף משקל או השמנת יתר מעלים את הסיכון לסבול מהפרעה זו. ישנם מספר טיפולים שעשויים להיות יעילים, כמו פיזיותרפיה ופעילות גופנית. ניתוח יכול להסיר רקמת השומן, אך עלול לגרום נזק לכלי הלימפה. הטיפול בדרך כלל אינו מוביל להחלמה מלאה והיעלמות של ההפרעה. ליפידמה שכיחה בקרב כ-11% מכלל הנשים, במיוחד בתקופת גיל ההתבגרות, הריון, או גיל המעבר.
סימנים וסמפטומים.
במצב של ליפידמה, הגוף צובר משקל באזורים מסוימים ומאבד משקל באזורים אחרים, הרגליים מתנפחות וגדלות באופן לא פרופורציונלי במיוחד באזור הברכיים, הירכיים, הבטן והישבן. עם התקדמות ההפרעה, אנשים שסובלים מלפידמיה עולים במשקל שמצטבר באזור התחתון של הגוף ונהיים יותר כבדים, מה שעלול לגרום באופן הדרגתי לבעיות בניידות ובתנועה.
אנשים שעוברים ניתוח בריאטרי במטרה להיפטר מליפידמיה מאבדים שומן בעיקר מהמותניים ומעלה, אך האזור התחתון של הגוף נשאר יחסית שמן. מגוון הסימפטומים שמעידים על ליפידמה מאפשרים אבחנה מוקדמת כבר מלפני גיל ההתבגרות.
גורם.
הגורם לליפידמה אינו ידוע, אך ישנו סיכון גנטי תורשתי שעלול לעבור מאנשים שסובלים מלפידימיה לקרובי משפחה מדרגה ראשונה או שנייה. כנראה שזה קשור להשפעה ההרמונית של האסטרוגן והפרוגסטרון שמתרחשת בתקופה שלפני ההתבגרות ובמיוחד אצל נקבות.
ליפידמה מתעוררת בדרך כלל בגיל ההתבגרות, אך יכולה להופיע או להחמיר במהלך או לאחר היריון, בפרימנופאוזה, ובעקבות ניתוח גינקולוגי, ניתוח של הרחם, השחלות, החצוצרה או כל ניתוח עם הרדמה כללית. בנוסף, הלחץ הנפשי הכרוך במצבי לחץ כמו מוות של אדם קרוב, גירושין וכולה, יכול לעורר ליפידמה, כי בעקבות לחץ זה כמות הקורטיזול בגוף גדלה מה שגורם לדלקת אשד, שברוב המקרים מאובחנת בטעות כעלייה נורמלית במשקל.
אבחון.
בדרך כלל, קורות טעויות באבחנת ליפידמה. כיום, רק בגרמניה ובהולנד יש פרוטוקול סטנדרטי לאבחון ליפידמה, במדינות אחרות שאין בהם פרוטוקול כזה, האבחון נעשה בדרך כלל בשיטה קלינית באמצעות בדיקות גופניות (מישוש רקמת השומן). חלק מהרופאים והמטפלים מצליחים לזהות את ההבדלים הפיזיים ברקמת השומן, המאופיינים כגושים עם תחושה של "שעועית בשקית". כאשר הרקמה מלאה בנוזל, גושים אלה נהיים פחות ממשיים. בדיקת המרכיבים העיקריים של המערכת הלימפתית יכולה להיעשות באמצעות כלים כגון לימפוצינטיגרפיה, אך היעדר לימפציה ניכרת לא מעיד על היעדר ליפדמיה, אלא שהלימפות הגדולות אינן מושפעות עדיין.
סיבוכים.
סיבוכים כוללים דיכאון, חרדה וכאב.
מניעה.
אין כיום דרכים ידועות למניעת ליפידמה, אך ישנם טיפולים שמרניים וכירורגיים העשויים לפעמים להשהות או למנוע את החמרת הסימפטומים. אבחנה מוקדמת של ליפידמה, למרות שכיום היא דבר קשה ונדיר, עשויה לעזור באופן משמעותי במניעת התפשטות של תאים ליפידמים שומניים בגוף, וכמו כן, מזהירה את החולים מהסיכונים הצפויים להם, ומאפשרת להם לנקוט צעדים מתאימים כבר משלב מוקדם.
טיפול.
ישנם מספר טיפולים שעשויים להיות יעילים, אך לא יגרמו להיעלמות ההפרעה לגמרי.
טיפול פיזותרפי.
טיפול פיזותרפי כולל ניקוז וחבישה ללימפה באופן קבוע על ידי מטפל מומחה בתחום. בנוסף, יש ללבוש לבוש מיוחד וצמוד, כמו גרביים מיוחדים או לבוש דחיסה לידיים או לרגליים, שמונע או מפחית מהתחדשות הליפידמה, ולעיתים מפחית את הכאב הכרוך בה. אין כיום הליך רפואי אחיד ידוע שמרפא את ההפרעה לחלוטין, לעומת זאת, ניתן לשפר את בריאות הרגליים ולמנוע החמרת המצב על ידי מגוון רחב של טכניקות עקביות, שכוללות הפחתת צריכת נתרן תזונתי, פעילויות ספורט עדינות ומיוחדות שמשפרות את זרימת הדם ברגליים.
ניתוח.
השימוש בניתוח לטיפול בליפידמה שנוי במחלוקת. האופציות הן שאיבת שומן או כריתת שומן. שתי האופציות נעזרות בכלים מיוחדים. הניתוח נעשה תחת הרדמה כללית ומתפשטת ודורש הליכים רבים. בארצות הברית ביטוחי בריאות לא ממנים בדרך כלל ניתוח שאיבת שומן במקרים של ליפידמה, מה שהופך אותו לניתוח יקר במיוחד. יש לציין שטיפול בליפידמה על ידי ניתוחים כרוך בסיכונים רבים.
מיקרוס MR-300
מיקרוס MR-300 (בפולנית: Mikrus MR-300) היא מכונית מיקרו, 2 דלתות, מתוכננת ל-4 נוסעים, אשר יוצרה על ידי חברת התעופה וייצור המטוסים הפולנית Państwowe Zakłady Lotnicze (PZL) - (באנגלית: Polish Aviation Works) בין השנים 1957–1960.
סך הכול יוצרו 1,728 יחידות.
מחיר היחידה בהשקה עמד על 120,000 זלוטי.
חיל הגנת הגבולות
חיל הגנת הגבולות (מחליף את מערך הגנת הגבולות) הוא חיל בצה"ל הכפוף לזרוע היבשה שתפקידו הוא פעילות ביטחון שוטף, איסוף מודיעין קרבי ושמירה והגנה על גבולות ישראל.
החיל, שנקרא לפני יולי 2020 מערך הגנת הגבולות, כולל בתוכו ארבעה גדודים אשר כונו בעבר חי"ר קל: קרקל, אריות הירדן, ברדלס ולביאי הבקעה, וחמישה גדודי איסוף קרבי גזרתיים, המורכבים מתצפיתניות ולוחמים, כאשר חלק מהפלוגות הלוחמות הן מגדריות לבנים או לבנות בלבד וחלקן מעורבות.
בינואר 2020 הגששים של צה"ל הצטרפו לחיל הגנת הגבולות.