על אף משיכתו של אמסלם למסגרת הצבאית הקרבית, האמין כי יבוא היום וישרור שלום בין העם הערבי והיהודי ואמונה זו קיבלה ביטוי בהתנהגותו בפעולות צה"ל האחרונות לפני מלחמת ששת הימים. כך לדוגמה, דאג בנקודות יישוב ערביות להרגיע את האוכלוסייה המקומית שלצה"ל אין כוונות לפגוע בהם ואף היה אוסף את הילדים ומחלק להם סוכריות עד שזכה לכינוי בקרב חבריו "מחלק הסוכריות".
אמסלם נשלח להשתלמות שריון ולאחר מכן קיבל את פלוגה ב' בגדוד 202, כשהוא מחליף את מתן וילנאי, שנפצע קשה בפעולת סמוע (מ"פ נוסף היה בפלוגה חודשיים והודח). אמסלם אימן את הפלוגה, ויצא למלחמת ששת הימים.
מהלך הקרב בעזה.
ביום הראשון למלחמה, בקרב רפיח, נכנסה חטיבת המילואים 11 לרצועת עזה. משימת החטיבה הייתה לכבוש את הרצועה ואת צפון סיני, והיא תוגברה, בין היתר, גם בגדוד 202 בפיקוד סא"ל צבי בר. החטיבה לחמה בקרבות על מבואותיה המזרחיים של העיר עזה ובקרבות הקשים לכיבוש מבואותיה הדרומיים של העיר (קרב עלי מונטר). מולה עמדה הדיוויזיה ה-20 (הפלסטינית) של הצבא המצרי. במהלך ה-5 ביוני, לאחר כיבוש מספר מוצבים, הגיעה פלוגה ב' למוצב בצומת "חירבת דרג'". הלחימה על המוצב הייתה עיקשת ואמסלם נפצע בידו, אך המשיך בטיהור המוצב. כאשר הסתער בראש לוחמיו אל התעלה המרכזית, פגע כדור בראשו והוא נהרג במקום. לאחר מותו, קיבל את הפיקוד על הפלוגה סגנו, סרן נחמיה כהן. כהן הוביל את הפלוגה לקרב שנערך ליד חירבת זיתון ברצועת עזה ובמהלך הקרב נהרג גם הוא, זמן קצר לאחר אמסלם.
לאחר מותו הועלה אמסלם לדרגת רב-סרן.
הוא הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי לשעת חירום בקיבוץ בארי ולאחר זמן הועבר למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בחיפה.
אהוד ברק, שהיה פקודו, אמר בכנס לזכר נופלי הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה:
הנצחה.
האנדרטה על שמו במעלה סיירים.
לאחר מלחמת ששת הימים חיפשו פקודיו מ"צוות אמסה" דרך להנציחו ותרו את הנגב בחיפוש אחר מקום סמלי להנצחתו של "מי שהוליכנו בהרים ובשבילים אלו". לבסוף נמצא "מעלה סיירים". ב-1968 הוקמה לזכרו אנדרטה ותצפית בראש המעלה על ידי חבריו. האנדרטה נפגעה על ידי רעידת אדמה ושופצה. ב-1996 חוללה על ידי זרים וב-2008 שופצה שוב על ידי לוחמים וחבריו של יחיאל מסיירת מטכ"ל.
יחיאל אמסלם כגיבור הספר "אהבת שאול".
בשנת 1998 יצא לאור הרומן "אהבת שאול" מאת אלי עמיר, בו מתוארים ימיה הראשונים של סיירת מטכ"ל בשנים 1961–1959. דמותו של אבשלום (אבשי) קהתי, גיבור הספר, מבוססת, על פי עדותו של עמיר, על דמותו של רס"ן יחיאל אמסלם. קהתי מתואר כבחור שגדל באזור עוני ברחוב הרצל בחיפה, וסיים בהצטיינות את הפנימייה הצבאית שם. ישנה הקבלה נוספת לגבי האנדרטה במעלה סיירים:
בהתייחסו לספרו, סיפר אלי עמיר: "כשהרומן התפרסם החלו אנשי צבא למיניהם, מראשוני סיירת מטכ"ל, לומר לי שהם מזהים שאבשי הוא למעשה יחיאל אמסלם ז"ל. הם לגמרי צדקו. היה זה לפני כעשר שנים ד"ר רון לוי, אל"ם בדימוס ואחד מראשוני סיירת מטכ"ל, לקח את עמיר לבקר באנדרטה שבהרי אילת. שם, במעלה הסיירים אל מול הר תמנע, מהמקום הצופה על נחל עתק ומשקיף על הרי אדום, כשהחול המדברי מסמא את העיניים והרוח משתולל, החל הרומן "אהבת שאול" לקרום עור וגידים. עמיר סיפר: "האנדרטה והאיש מאד סקרנו אותי. האנדרטה נתנה לי השראה וללא ספק, הייתה הטריגר לכתיבת הרומן".
מטה-הלכה
גוגול (סופר)
יחסי רוסיה-ונצואלה
יחסי ונצואלה-רוסיה
ונסה ונג'י מטאו
ונסה ונג'י מטאו (באנגלית: Vanessa Vanjie Mateo), הידועה גם בשם מיס ונג'י (באנגלית: Miss Vanjie) הוא שם הבמה של חוזה קנסל, מלכת דראג אמריקאית, אשר מוכרת בעיקר בזכות השתתפותה בעונה העשירית של מרוץ הדראג של רו פול וגם בעונה האחד עשר של התוכנית, בסיומה הגיעה למקום החמישי.
תחילת דרכה.
קנסל, שמוצאו פוארטו ריקני, החל לעסוק בדראג לאחר שאלקסיס מטאו, מלכת דראג שהשתתפה גם היא במרוץ הדראג של רו פול (בעונה השלישית ופעם נוספת ) שכרה את שירותיו כרקדן גיבוי.
ההשתתפות במרוץ הדראג של רו פול.
ונסה ונג'י מטאו הייתה אחת מ-14 המתחרות בעונה העשירית של מרוץ הדראג של רו פול שהושקה ב-22 במרץ 2018. מטאו הודחה בפרק הראשון לאחר דו-קרב ליפסינק לשירה של כריסטינה אגילרה, שהייתה שופטת אורחת בפרק זה, "Ain't No Other Man" מול מלכת הדראג "קלורי קרבאשיאן ויליאמס".
לאחר הדחתה מן התכנית פסעה מטאו אחורנית אל מאחורי הקלעים, נפרדת לשלום בכך שהיא אומרת את שמה "מיס ונג'י" שלוש פעמים ברציפות ("Miss Vanjie... Miss Vanjie... Miss... Vanjie"). אמירה זו הפכה לאחר הדחתה לסנסציה ברחבי הרשתות החברתיות ושימשה ליצירת סרטונים הומוריסטיים, גיפים ובדיחות רבות שהופיעו באפליקציות שונות ותוכניות טלוויזיה.
בעקבות הפופולריות של מטאו ברחבי הרשתות החברתיות היא הוכרזה ב-24 בינואר 2019 כאחת מ-15 המתחרות בעונה האחת עשרה של מרוץ הדראג של רו פול. בעונה זו הייתה מועמדת מטאו להדחה פעמיים בפרקים 9 ו-10 אבל הצליחה להישאר בתחרות. מטאו הגיעה למקום ה-5 בתחרות זו והודחה מעט לפני הגמר בפרק 12 כשביצעה קרב ליפסינק נגד בת זוגה לשעבר, ברוקליין הייטס.
מוזיקה.
מטאו הוציאה לאור את הסינגל הראשון שלה "אני ונג'י" (באנגלית: "I'm Vanjie") ב-21 ביוני 2018.
ב-14 במרץ 2019 השתתפה מטאו בקליפ לשירה של הראפרית איגי אזליה "Sally Walker", ובקליפ נוסף לשירה של אזליה "Started" יחד עם מלכת הדראג טריקסי מאטל.
תקרית מטוס הורייזון אייר (2018)
תקרית מטוס הורייזון אייר התרחשה ב-10 באוגוסט 2018. עובד קרקע של חברת התעופה הורייזון אייר הפעיל לבדו ללא רשות מטוס נוסעים קל ריק של החברה שחנה בנמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה במדינת וושינגטון שבארצות הברית והמריא אתו מהנמל. לאחר 71 דקות של טיסה ריסק החוטף את המטוס על אי במפרץ פיוג'יט. באירוע נהרג רק חוטף המטוס.
התקרית.
המטוס שנחטף והוטס ללא אישור היה מדגם בומברדייה דאש 8 Q400, שנבנה ב-2012 ונמסר לחברת הורייזון אייר באותה שנה. המטוס הגיע מויקטוריה שבמערב קנדה לנמל התעופה סיאטל-טקומה בשעה ונחת בו בשעה 13:35. הוא לא היה מיועד לטוס שוב באותו היום וחנה ברחבת חנייה בחלקו הצפוני של הנמל.
החוטף, ריצ'רד ראסל (Richard Russell), בן 29, היה איש צוות קרקע של חברת הורייזון שעסק בגרירת מטוסים ברחבי הנמל. הוא הניע את המטוס והסיע אותו במסלולי הסעה אל מסלול הטיסה 16C. מגדל הפיקוח של הנמל ניסה להתקשר עם המטוס במהלך ההסעה, ללא הצלחה. בשעה 19:32 המריא המטוס מהנמל ללא אישור. בעקבות זאת הופסקו זמנית פעולות הטיסה בנמל ובשעה 20:15 הוקפצו להמראה לעברו שני מטוסי קרב חמושים מדגם F-15 של המשמר הלאומי האווירי של אורגון. גם מטוס מכלית המריא כדי לסייע למטוסי הקרב. הם ניסו להנחות את המטוס החטוף לכיוון האוקיינוס השקט ולא ירו לעברו.
פיקוח הטיסה האזורי הצליח ליצור קשר רדיו עם החוטף ראסל שהטיס את המטוס וניהל עמו שיחה. השידור היה בלתי מוצפן ותוכנו הועלה במהרה לאתרי רשתות חברתיות. ראסל שידר שאיננו יודע להנחית את המטוס וציין כי "לא באמת תכננתי להנחית אותו וכי "רציתי לעשות כמה תמרונים ולראות מה אוכל לעשות לפני שאוריד אותו". הפיקוח האווירי ניסה לשכנע את ראסל להנחית את המטוס בשדה התעופה הצבאי לואיס מק'קורד (Lewis–McChord) שמדרום לטקומה, אשר המטוס נמצא באותה עת בקרבתו, אך הוא סירב. ראסל שאל את פקח הטיסה אם יוכל לעבוד כטייס מסחרי אם ינחית את המטוס, קיבל תשובה חיובית והתייחס אליה בספקנות. הוא ביקש לקבל את פרטי המיקום של לוויתן קטלן שהתפרסם בחדשות באותו זמן כדי שיוכל לצפות בו. ראסל שידר שהוא "בחור מקולקל, עם כמה ברגים רופפים כנראה. לא באמת ידעתי את זה עד עכשיו". הוא ציין שלא התכוון לפגוע באיש, והתנצל על מעשיו בפני מי שהכיר אותו. לקראת סיום הטיסה נראה המטוס עורך תמרונים אווירובאטיים מעל מפרץ פיוג'יט, וטייס שראה אותם העיד כי הם נעשו ברמה גבוהה.
בשעה 20:43, לאחר רדת החשכה, פגע המטוס באזור מיוער באי הזעיר קטרון (Ketron) במפרץ פיוג'יט, כ-40 קילומטר מדרום מערב לנמל התעופה סיאטל-טקומה. שטח האי היה 0.89 קילומטר רבוע וגרו בו אנשים בודדים. בהתרסקות נהרס המטוס וראסל נהרג. כוחות הצלה וכבאים הגיעו אל האי כשעה וחצי לאחר ההתרסקות. השרפה שפרצה באי בעקבות ההתרסקות כובתה סופית בבוקר המחרת.
לאחר התקרית.
התקרית נחקרה על ידי לשכת החקירות הפדרלית, חוקר מקרי המוות המחוזי והמועצה הלאומית לבטיחות בתחבורה, אשר איתרה באתר ההתרסקות את הקופסאות השחורות שלו.
החקירה העלתה כי ראסל, יליד פלורידה, נחשב לאדם שקט ולעובד אהוד בנמל התעופה סיאטל-טקומה. בשנת 2012 התחתן ופתח מאפייה עם אשתו, ובשנת 2015 מכרו אותה והשתקעו במדינת וושינגטון. אז החל ראסל בעבודתו בנמל התעופה, למד לימודי מדעי החברה באוניברסיטת המדינה של וושינגטון והיה פעיל בקהילה נוצרית במקום מגוריו.
ב-9 בנובמבר 2019 הודיעה לשכת החקירות הפדרלית כי סיימה את חקירתה בנוגע לתקרית. נקבע כי היא לא הייתה מעשה טרור, לא הייתה קשורה למעשה פשע רחב יותר וכי ראסל פעל ללא שותפים וללא מניע ברור למעשיו. נמצא כי ראסל הכיר מתוקף עבודתו את הליכי ההתנעה של מטוסים, אך לא נמצא כי עבר אימוני טיסה כלשהם. מקליט הקול בתא הטייס לא הקליט קולות מלבד אלו שנקלטו בשידורי הרדיו מהמטוס אל הפיקוח האווירי. על סמך הקלטת נתוני הטיסה נקבע כי ההתרסקות באי קטרון הייתה מכוונת וכי נראה שראסל בחר להתאבד.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בארצות הברית|הורייזון אייר]]
[[קטגוריה:התאבדות של טייס|הורייזון אייר]]