תחרות ה-MOF והתואר המלווה את זוכיה נוסדו בשנת 1924 ומאז התפתחה לענפים ולהתמחויות שונות של אומנים, כולל מלאכות מודרניות בתחום הטכנולוגיה העילית. בעת התחרות על המתחרה לעשות שימוש בחומרים הבסיסים של מקצועו, בזמן קצוב, כדי ליצור יצירת מופת הקרובה לאידיאל השלמות באותו התחום. שופטי התחרות שוקלים את שיטת העבודה, הארגון בזמן העבודה, אופן העבודה, מהירות הביצוע, מיומנות מקצועית והקפדה על הכללים והנהלים של התחום המקצועי, באותה מידה כפי שהתוצר הסופי מהווה משקל בקביעת הזוכים. הזוכים בתחרות מקבלים את התואר MOF לשארית חייהם, תוך שלצידו מצוין התחום המקצועי שבו זכו. תואר ה-MOF נושא עמו יוקרה מיוחדת לא רק בקרב בעלי המלאכה, אלא אף בציבור הרחב בצרפת, במיוחד בתחום הכנת מזון, עיצוב שיער ותכשיטנות. רבים מן האומנים בעלי התואר MOF אינם מסתפקים רק בעבודה מקצועית, אלא עוסקים אף בהוראת המלאכה לשוליות ולמתלמדים. תארם הוא אות למיומנותם הטכנית, חדשנותם, היותם מנחילי מסורת מקצועית, והצטיינותם הבולטת בתחום מלאכתם. במהלך שנות קיומה מאז שנת 1924 זכו בתואר למעלה מ-9,000 אומנים. לתחרות יכולים להירשם אומנים מעל גיל 23.
תוארי MOF מוענקים בתחומי המלאכה הבאים: מזון, בניה ועבודות ציבוריות, עזרי אופנה, עיצוב אופנה, קוסמטיקה ויופי, תעשיות הטקסטיל, עיצוב וריהוט הבית, מבני מתכת, תעשיות, מלאכות מדויקות, אמנות וטכניקות חומרים סינתטיים, בורסקאות, עיבוד זכוכית וקרמיקה, גרפיקה, פרזול מתכות, פרחים וגננות. בכל אחד מתחומים אלה מתקיימות מספר תחרויות למלאכות השונות באותו תחום, סך הכל מתקיימות תחרויות ב-162 תחומי מלאכה שונים. כך למשל, בתחום המזון מתקיימות תחרויות נפרדות במלאכות הבאות: מגדנאות וייצור דברי מתיקה, בישול בשר וקייטרינג, קצבות, בישול וניהול מסעדות, אפיה, הכנת גלידה וסורבה, שוקולד, הכנת גבינות, והכנת דגים. בין הבולטים בבעלי תואר MOF בתחום המזון נמנים פול בוקיז, ז'ואל רובישון, מישל גראר, ז'ורז' בלאן, ז'יל גוז'ון, פסקל קפה ואריק פרשון.
סופר-מיסטר
יונה גורן
יונה גורן (במקור: Jona Gerstenhaber), (7 בפברואר 1921 – 26 בדצמבר 1996) היה עורך דין, פעיל בלשכת עורכי הדין בישראל, חבר מועצת העיר אשקלון ופעיל טבעוני וחברתי.
ביוגרפיה.
יונה גורן נולד ב-7 בפברואר 1921 בעיירה דליטין בגליציה המזרחית שבפולין. בספטמבר 1935 עלה עם משפחתו לארץ ישראל, בה התגוררו בתל אביב. בנובמבר 1947 נישא לחנה (לבית אחבר), ולזוג נולדו שישה ילדים.
בסוף שנת 1947, ערב מלחמת העצמאות, גויס לתפקיד אלחוטאי בחיל האוויר לאור הידע שרכש קודם לכן בטלגרפיה ומורס מתוקף עבודתו בדואר פלשתינה א"י. פעמיים כיהן כחבר הוועד המרכזי של לשכת עורכי הדין ופעמיים כחבר המועצה הארצית של הלשכה. בשנת 1953 עבר לאשקלון, שם עבד, ומילא שורה של תפקידים ציבוריים. בשנת 1953 סיים את לימודיו במחזור הראשון של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1955 הוסמך כעורך דין מטעם לשכת עורכי הדין בישראל.
נפטר בט"ז בטבת תשנ"ז, 26 בדצמבר 1996 בהיותו כבן 75 שנים. השאיר אחריו 6 צאצאים שנים מהם עורכי דין.
פעילותו.
היה חבר מועצת העיר אשקלון, כיהן כיו"ר החוג לתרבות וחברה במשך 15 שנים, שימש יו"ר האגודה לשיקום האסיר והעבריין באזור הדרום, יו"ר ועדת הערעורים של מס רכוש וקרן פיצויים רחובות, יו"ר ארגון יוצאי פולין באשקלון, מרכז הוועדה לעידוד התיירות באשקלון. היה חבר העמותה של שוחרי בית החולים ברזילי באשקלון. כיהן כיו"ר ועדת יקיר אשקלון. היה משתתף קבוע בשבועון "סקופ דרום".
היה חבר הוועד המרכזי של תנועת הצמחונים והטבעונים בישראל ושליח תנועת הצמחונים בקונגרסים בינלאומיים. יזם והקים את המרכז הטבעוני הגדול ביותר בישראל (מלון "איתני הטבע").
היה חבר מועדון "רוטרי", חבר "בני ברית" ו"הבונים החופשיים". היה פעיל באגודת אל סם, שופט בבתי הדין המשמעתיים של עורכי הדין, יזם של קופת גמ"ח וסעד לנזקקים, חבר בהנהלת האגודה לטיפוח תרבות וחברה של יהודי תימן בישראל ויו"ר האגודה לגרי-צדק.
הנצחה.
על שמו נקרא רחוב "יונה גורן" באשקלון.
הערות שוליים.
https://www.goren.ml/index.html
רון (מחוז)
רון (צרפתית: Rhône) הוא מחוז בצרפת השוכן בחבל הארץ אוברן-רון-אלפ. המחוז קרוי על שם הנהר רון.
היסטוריה.
מחוז הרון הוקם ב-12 באוגוסט 1793 כשהמחוז הקדום רון-ולואר פוצל לשני מחוזות - רון ולואר. במקור, גבולו המזרחי של המחוז גבל בעיר ליון כך שהרשות המקומית של מזרח ליון השתייכה למחוז סמוך. עם קצב גידול האוכלוסייה של ליון, ופיצול האזור האורבני על פני קומונות הפרוורים של העיר, נשפטו גבולות המחוז באופן לא מעשי כשהם מוצאים מתחומם של פרוורי ליון אל מחוץ לרון. כך למעשה הוגדל המחוז מספר פעמים על מנת להכלילו בפרוורי ליון משכונות המחוז:
עם גידולי שטח אלו, שטחו של מחוז הרון גדל מ-2,791 קמ"ר ל-3,249 קמ"ר במצבו הנוכחי (עלייה של כ-16.4% מהשטח). לפי מפקד האוכלוסין של צרפת, ב-1999 גרו במחוז הרון כ-1,071,288 תושבים ועד מפקד האוכלוסין ב-2007 גרו במחוז 1,677,073 תושבים.
גאוגרפיה.
במחוז רון עוברים שני נהרות ראשיים - נהר הרון ונהר הסון. המחוזות הגובלים במחוז הם איזר, אין, לואר וסון ולואר.
מעל ל-75% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת באזור המטרופוליני של ליון. חוץ מוילפראנס-סור-סון, הערים הגדולות ביותר במחוז כולן חלק מהקהילה העירונית של ליון. הנתונים הבאים נכונים למפקד האוכלוסין של שנת 1999:
הפרשה (ניהול כספים)
שכונות חרדיות בירושלים
השכונות החרדיות בירושלים הן שכונות בירושלים שבהן מתגורר רוב חרדי, רובן בצפון-מערב ירושלים.
האוכלוסייה בשכונות אלו, הנמצאות רובן ככולן במערב העיר, מוערכת ב-242,000 תושבים שהם 24% מכלל האוכלוסייה החרדית בישראל, כ-44% מהאוכלוסייה היהודית הכללית בירושלים כולה שעומדת על 564,100 תושבים.
בירושלים מתוגררת האוכלוסייה החרדית הגדולה בישראל.
היישוב הישן.
מאה שערים היא אחת השכונות החרדית הוותיקות בעיר. סביבה נוצרו שכונות חרדיות נוספות, בתחום שבין ברמת אשכול (צפון מזרח), סנהדריה מורחבת (צפון) ורוממה (צפון מערב, הכניסה לעיר). מרכזו המסחרי של אזור זה נחשב כיכר השבת שבמאה שערים. רחובות מרכזיים נוספים הם רחוב מלכי ישראל, שהוא רחובה הראשי של שכונת גאולה, ורחוב בר-אילן החוצה כמה שכונות חרדיות, ובנוגע לסגירתו בשבתות נערכו מאבקים.
אזור חרדי זה כולל את השכונות בית ישראל מצפון למאה שערים, שכונת בתי אונגרין, שהיא אחת השכונות המרכזיות של חסידויות תולדות אהרון, תולדות אברהם יצחק וחסידות סאטמר, וכן שכונת בתי נייטין. המעגל החיצוני יותר כולל שכונות חדשות יותר, כמו שכונת סנהדריה, קריית שומרי אמונים, קריית בעלז, קריית צאנז, עזרת תורה, שיכון חב"ד, זיכרון משה, תל ארזה, גבעת משה, אונסדורף וקריית מטרסדורף.
הקריות.
ייחודן של הקריות על פני שכונות אחרות הוא השתייכותן לחסידות בודדת:
עירוב.
את הקריות והשכונות החרדיות סובב תחום שבת ארוך במיוחד שאורכו נמדד מבית מדרש מרכזי של חסידות מסוימת, את תחומי השבת מורכבים מכמה וכמה תחומי עירוב. את קריית בעלז סובב עירוב השבת הנמדד מבית המדרש המרכזי של חסידות בעלז בקריה. הכניסות לשכונות החרדים בירושלים נסגרים על ידי מחסומי משטרה בשבתות ובחגים, בכפוף לחוק עזר עירוני המונע נסיעה ברחובות מסוימים בשבתות וחגים.
הפגנות בתחום החרדי.
לעיתים קרובות בעת הפגנות, מחאות ועצרות משמש התחום החרדי להבערת האזור, אולם לא כל האזורים נסגרים לתנועה או מוצתים אך רבים נמנעים מלבקר באותם מקומות והשכונות, השכונות שבדרך כלל מובערות הן גאולה ומאה שערים, בעוד שכיכר השבת המרכז המסחרי של הציבור החרדי בירושלים מובער ראשון בדרך כלל מכוונתם של המפגינים להפריע לחיי המסחר בשכונות ולעורר את זעמה של המשטרה, רוב מקרים אלו קורים על ידי "שבאבניקים" שהם כינוי לנערים משועממים שאינם עובדים ומפריעים לסדר היום בציבור החרדי.
רבים מהאירועים של הצתות הרחוב בתחום החרדי ומה שמביא לסגירת הרחוב מתרחשים לאחר הפגנות, כשחרדים נעצרים ומובאים למשטרה ולבית המשפט, רבים מהציבור החרדי שאינו מכיר במדינת ישראל כמו בני היישוב הישן רואים בכך כמעשה חמור אך אינם עושים דבר, קיימים מקרים רבים של הצתות של נוער שוליים שמקורב יותר בפעילותו לשאבבניקים.
אזור הר נוף וגבעת שאול.
השכונות גבעת שאול והר נוף מרכיבות אזור חרדי נוסף בעל חשיבות תורנית וחשיבות תעשייתית. עם זאת בשכונות אלו עדיין נותר מיעוט דתי לאומי משמעותי. הרחוב הראשי בגבעת שאול, רחוב כנפי נשרים, מכיל בתי-עסק רבים, חברות הייטק ומספר משרדים ממשלתיים, וממוקמת בו אחת מהמאפיות הגדולות בישראל - מאפיית אנג'ל. ברחוב בית דפוס הסמוך נמצאת מאפייה נוספת מהגדולות בארץ - מאפיית ברמן. הר המנוחות, בית הקברות היהודי המרכזי בירושלים, נמצא בקצה הצפון-מערבי של השכונה, סמוך לכניסה לעיר.
זלמן ליף
שניאור זלמן לִיף (ליפשיץ) (ז' באדר תר"ס, 1900, מרינה הורקה, רוסיה (בלארוס) – כ"ו בתשרי תשי"א, 7 באוקטובר 1950, ירושלים) היה מהנדס ומומחה קרקעות, מחלוצי המיפוי ופוטוגרמטריה בישראל. ייעץ לראש הממשלה דוד בן-גוריון ולשר החוץ משה שרת בנושא גבולות וקרקעות בתקופת קום המדינה.
קורות חיים.