ב-29 ביוני 2022 חזר לוקאקו לאינטר מילאנו בהשאלה מצ'לסי לעונה אחת.
קריירה בינלאומית.
בשנת 2008, כאשר הוא בן 15 בלבד, החל לוקאקו לשחק עבור נבחרת בלגיה עד גיל 21. כשנתיים לאחר מכן, ב-3 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בלגיה הבוגרת, במשחק ידידות נגד , וב-17 בנובמבר אותה השנה, הבקיע את שעריו הראשונים עבור הנבחרת בניצחון 0–2 על .
ב-11 באוקטובר 2013 הבקיע לוקאקו צמד במשחק מוקדמות גביע העולם נגד . הנבחרת ניצחה 1–2 ועלתה למונדיאל 2014.
בשנת 2018 הבקיע לוקאקו צמד במשחק הראשון של בלגיה במונדיאל בניצחון 0–3 על פנמה. במשחק השני של בלגיה, הבקיע לוקאקו עוד צמד בניצחון 2–5 על תוניסיה.
סטטיסטיקות קריירה.
קריירת מועדונים.
מעודכן ל-14 באוגוסט 2022
נבחרת בלגיה.
מעודכן ל-3 ביוני 2022
ברנסייד סקייטפארק
ג'ואנה דיוויד
מקו
משתמטים מעבודה (גרמניה הנאצית)
משתמטים מעבודה (בגרמנית: Arbeitsscheu, אָרְבַּייטְסְשוֹי) הוא מושג שתיאר בתקופת גרמניה הנאצית תת-קטגוריה של קטגוריית האסירים ה"א-סוציאלים" (A-Sozial) שהוספה בשנת 1938 למערכת המושגים של המפלגה הנאצית.
אסירים שנכלאו במחנות הריכוז בהתאם לקטגוריה זו סומנו במשולש שחור.
בתקופת שלטון המפלגה הנאצית נערכו קמפיינים רבים עבור התושבים הגרמנים ותושבי המדינות שנכבשו על ידי גרמניה שקראו להם להתייצב בלשכות התעסוקה ולקבל עבודה.
ב-26 בינואר 1938 קרא היינריך הימלר לגסטפו לערוך פעולות "לכליאה של כל הגברים הכשירים לעבודה שדחו שתי הצעות עבודה שהוצעו להם ללא הצגת סיבה הולמת, או כאלו שלקחו את הצעות העבודה אך לאחר זמן קצר ללא סיבה מבוססת נטשו את המשרה". בהגדרת הא-סוציאלים נכללו גם מפגרים, חולי נפש, אלכוהוליסטים, חסרי בית, קבצנים, זונות וחלק מן האנרכיסטים.
מפלגת העובדים הגרמנית הנציונל סוציאליסטית
אליפות רוסיה בכדורסל
ירוסלאבל
כנסיית וסילי
קלימנט וורשילוב
אסלאם באירופה
מאז המחצית השנייה של המאה העשרים גדל מספרם של בני דת האסלאם באירופה באופן ניכר, בשל הגירה מאסיבית, בעיקר מהמזרח התיכון ומצפון אפריקה, ושיעור ילודה גבוה ביחס לאוכלוסייה המקומית. מכוני מחקר שונים העוסקים בתחום מעריכים את מספר המוסלמים החיים במדינות אירופה נכון ל-2007 (לפני גל ההגירה הגדול מסוריה ואפריקה ב-2015)(להוציא את המדינות הדו-יבשתיות טורקיה, קזחסטן ואזרבייג'ן) בין 38 ל-53 מיליון איש (5-7%), מתוכם כ-20 מיליון בתחומי האיחוד האירופי (3-4%).
ישנם גם מספר לאומים אירופאיים שהם מוסלמים כבר מאות שנים וכיום לאחר התהפוכות ביבשת גם זכו למדינה ריבונית משל עצמם, וביניהם האלבנים, הבוסנים, האזרים, הטורקים והקזחים. בנוסף, ישנם גם לאומים מוסלמים אחרים ששכנו באירואסיה ועוד לא קיבלו עצמאות, אולם רובם שוכנים ברפובליקות של רוסיה כמו הטטרים, הצ'צ'נים, הצ'רקסים והאווארים.
רקע.
מוסלמים הופיעו באירופה עוד בתקופת האסלאם המוקדמת, כחלק מתנופת ההתפשטות של האימפריה המוסלמית. תנופת הכיבוש הסתיימה בתבוסה מוסלמית בקרב טור בשנת 732 באזור צרפת.
החל מהמאה ה-18, מעצמות אירופה השתלטו על שטחים נרחבים באסיה (בעיקר בהודו ובארכיפלג המלזי) ואפריקה. מפגש זה בין האירופים והמוסלמים יצר תנועה המונית בין האירופים לשטחים אלו, ובין המוסלמים משטחים אלו לאירופה עצמה. לאחר שהמושבות האירופיות זכו לעצמאות, המדינות האירופאיות העניקו לתושבי המושבות זכות להגר לארצות האם. מקורה של רוב האוכלוסייה המוסלמית באירופה המערבית היא ממהגרים שבאו לאירופה החל ממחצית השנייה של המאה ה-20 מארצות מוסלמיות לחופי הים התיכון. בנוסף, בשנות ה-60 וה-70 של המאה העשרים הובאו עובדים זרים ממדינות אפריקה ואסיה (בעיקר מתת-היבשת ההודית ומהארכיפלג המלזי) אל בלגיה, בריטניה, גרמניה, הולנד, סקנדינביה וצרפת.
לאחר שמדינות אלו שינו את חוקי ההגירה אליהן, השתנה גם אופי ההגירה. המוסלמים המהגרים אל אירופה החלו עושים זאת בדרכים שונות, ביניהן דרישה לאיחוד משפחות, נישואין עם בני ובנות זוג ממדינות מערביות, ובאמצעות בקשת מקלט מדיני. המדינות האירופאיות מנסות להאבק בתופעה באמצעות חקיקה, למשל חוק 24 השנים שנחקק בדנמרק ב-2004.
גל ההתקוממויות בעקבות "האביב הערבי" ובעיקר מלחמת האזרחים בסוריה (2011-היום), הביא לגל נרחב של הגירת פליטים ומבקשי מקלט לאירופה. מספרם ההולך וגדל של המהגרים, אשר הושפע ישירות מהסכסוכים המתמשכים באפריקה ובמדינות המזרח התיכון- לצד גלים של מהגרי עבודה שפונים לאירופה המערבית בחיפוש אחר איכות חיים גבוהה יותר ותעסוקה, הביא למשבר ההגירה באירופה.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית המוסלמים באירופה היא מגוונת מאוד, והמוסלמים מגיעים אליה מאזורים רבים ושונים בעולם. האזורים באירופה בהם אוכלוסיית המוסלמים מייצגת רוב מספרי הם אלבניה, קוסובו, חלקים מבוסניה והרצגובינה וחבלי ארץ רוסיים בוולגה וצפון הקווקז.
המוסלמים במדינות מערב אירופה נוטים להתרכז באזורים עירוניים. המספרים ושיעורי האחוזים של המוסלמים בקרב מדינות אלו נוטים להשתנות מאוד ממחקר למחקר, בגלל הקושי למנות אוכלוסיות מהגרים ומתוך עניין פוליטי של קבוצות כוח שונות להשפיע על הנתונים. גופים המבקשים להציג את האוכלוסייה המוסלמית כמיעוט זעום נוהגים על פי רוב לדון באחוז שהיא מייצגת מכלל האוכלוסייה במדינה מסוימת, בעוד שגופים המבקשים להציג את מספר של המוסלמים כגדול יציגו לשיעורין את אחוז המוסלמים מתוך המטרופולינים והערים המרכזיות באירופה. שיעור גבוה של מוסלמים מסך האוכלוסייה העירונית ניתן למצוא בערים גדולות כגון פריז (10%) ומרסיי (25%), בריסל (17%), אנטוורפן (17%), רוטרדם (13%) ואמסטרדם (11%), לונדון (10%), מנצ'סטר (16%), פרנקפורט (13%), קופנהגן (10%) וכן העיר מאלמו בשוודיה (20%).
מדינות אירופאיות עם רוב מוסלמי.
כולל מדינות אירואסייתיות:
גידול האוכלוסייה המוסלמית.
קיימות כיום הערכות שונות באשר לעתיד גידול האוכלוסייה המוסלמית באירופה. אסלאם היא הדת הגדלה במהירות הגבוהה ביותר מבין כל הדתות. מאמר של הטיימס הבריטי מינואר 2009 המבוססת על נתוני מהמשרד לסטטיסטיקה לאומית בבריטניה, מעלה כי האוכלוסייה המוסלמית בבריטניה גדלה בשיעור גבוה פי 10 מכל מגזר אוכלוסין אחר בממלכה המאוחדת. מחקר שבוצע עבור היומון הבריטי מגלה כי האוכלוסייה המוסלמית זינקה מ-500,000 ל-2.4 מיליון תושבים בתוך ארבע שנים בלבד, בין 2004 ל-2008.
האוכלוסייה המוסלמית באירופה הכפילה עצמה בתוך 30 שנה ותחזיות שונות צופות שעד 2050 בין 14% ל-20% מאוכלוסיית אירופה תהיה מורכבת ממוסלמים. תחזיות אלו מתבססות על המשך הגירה משמעותית, ולא רק על גידול טבעי.
אינטגרציה וגורמי מחלוקת.
הצלחת תהליך האינטגרציה שמבקשת אירופה להעביר את המהגרים המוסלמים אינה ברורה. על פי מגזין פורבס בצרפת ובבריטניה, שיעור האבטלה בקרב המהגרים המוסלמים הוא 20%-40%. לפי מחקר מוקדם יותר של מכון פיו (Pew Institute) משנת 2006 עולה כי הבריטים לא מחבבים את המוסלמים במדינתם, ואילו המוסלמים באופן גורף רואים את הבריטים הלא-מוסלמים באור שלילי, אלים וחסר מוסר. עם זאת, בצרפת התמונה הפוכה – נדמה כי הצרפתים המוסלמים והלא-מוסלמים מביעים אהדה וחיבה הדדית.
עם זאת, בין הגורמים העיקריים לתסיסת המחלוקת באירופה נמצאים נושאים כמו חופש הביטוי, חירות הדת, רצח על רקע כבוד המשפחה, חוקי השריעה וקודי לבוש.
זכויות הנשים עומדות גם הן בדרך לאינטגרציה בין מדינות אירופה והמוסלמים. נושאים כמו צניעות, תפקידן ומקומן של הנשים בחברה, השכלה, תעסוקה, חופש התנועה, נישואין בכפייה, קוד הלבוש ועוד עומדים בלב המחלוקת הוותיקה בין המוסלמים והמדינות החילוניות.
רצח על רקע "כבוד המשפחה".
קרן האוכלוסין של האומות המאוחדות (UNFPA) מעריכה כי מספר הרציחות על רקע כבוד המשפחה בעולם מגיע בשנה לכ-5,000 וגם אירופה נאבקת כיום בעשרות מקרי רצח על כבוד המשפחה בשנה של מהגרים מוסלמים – אף שמרבית הרציחות אינן ידועות כלל. על-פי הקוראן, אין הבדל בין העונש הניתן לגברים ולנשים על יחסי מין אסורים - אם האישה איננה נשואה, דינם מוות. בקרב אוכלוסיות המהגרים, גברים וצעירים מוסלמיים ממעמד סוציואקונומי נמוך מבצעים רצח על חילול כבוד המשפחה נגד נשים הנוטלות חלק בחיי הקהילה החילונית, או נוטלות חלק בתנועות פוליטיות ובחיי הציבור – כדי לבסס את מעמדם הפטריארכלי בחברה המוסלמית המהגרת. מבין המקרים המפורסמים: בשנת 2005 פרסם העיתון הגרמני "דר שפיגל" דיווח על רציחתן של שש נשים מוסלמיות בברלין בידי בני-משפחתן. בפברואר באותה שנה התפרסם באירופה סיפורה של האטון סרקה (Hatun Sürücü), שנרצחה בידי אחיה לאחר שעזבה את בעלה אליו נישאה מנישואין כפויים. כאמור, קיים קושי באירופה לעקוב אחר מעשי הרצח על רקע כבוד המשפחה, משום שנעשים מאמצים גדולים לשמור את המקרים בתוך הקהילה המוסלמית ו"לנקות את הכביסה המלוכלכת בבית". אחוזי התמיכה בקרב המוסלמים ברצח על רקע כבוד המשפחה הם גבוהים יחסית: כאחד מכל עשרה מוסלמים בבריטניה מאמין כי הדבר מוצדק.
חופש הביטוי וביקורת הדת.