במערב המשק נמצא אתר זיכרון ובו אנדרטה לעשרת חברי הגרעין המייסד שנפלו במלחמת העצמאות.
במרכז הקיבוץ התגלתה רצפת פסיפס המתארת גבר בלבוש המכונה "פריגי", המוביל טיגריס ונמרה המניקה גור. לפי החרסים, סגנון הרצפה ומטבע שנמצא במקום מתברר שמדובר בבית עשירים שנבנה ככל הנראה במאה החמישית לספירה ונהרס לאחר אמצע המאה הששית.
מסילה (מתמטיקה)
בטופולוגיה, מסילה היא פונקציה רציפה מקטע ממשי כלשהו (לרוב מתייחסים לקטע היחידה) למרחב טופולוגי. מסילות מאפשרות ללמוד את המבנה הפנימי של המרחב המדובר, למשל, על ידי חקירת מרכיבי קשירות מסילתית, או על ידי מבנים של מסילות, כדוגמת החבורה היסודית. מסילות מאפשרות גם לחקור שינוי רציף של מרחב אחד למשנהו, תחום שבו מטפלת תורת ההומוטופיות. בפיזיקה, אפשר לחשב פרמטרים של תנועה לאורך מסילה באמצעות אינטגרלים מסילתיים, שלהם תפקיד חשוב גם באנליזה מרוכבת.
שְמן מגיע מן העובדה, שניתן לחשוב על מסילות אל המרחב האוקלידי כמסלולי טיול רציפים במרחב; אל הנקודות בקטע המקור מתייחסים כמייצגות זמן והנקודות על תמונת המסילה מייצגות את המיקום במרחב בזמן הנתון. למשל, המסילה: formula_1, המוגדרת לפי ההתאמה: formula_2 היא מסילה המייצגת טיול סביב מעגל היחידה במישור, כשבזמן formula_3 נמצאים בזווית formula_3 רדיאנים ביחס לציר ה-formula_5.
סוג מיוחד של מסילה מכונה לולאה או מסילה סגורה, והיא מוגדרת כמסילה שמקבלת את אותם ערכים על קצוות הקטע. כך המסילה שבדוגמה הקודמת היא לולאה, שכן הפונקציות הטריגונומטריות הן פונקציות מחזוריות בעלות מחזור formula_6. באופן שקול, ניתן לחשוב על לולאה כעל פונקציה רציפה מהצורה formula_7, כאשר formula_8 הוא מעגל היחידה. מסילה שאינה "מבקרת" פעמיים באותה נקודה (פרט אולי לנקודות הקצה), כלומר היא אינה חותכת עצמה, כלומר היא חד חד ערכית, נקראת מסילה פשוטה. ללולאות פשוטות יש תכונה בסיסית המתוארת במשפט העקום של ז'ורדן, לפיה הן מחלקות את המישור לשני רכיבי קשירות: פנימי וחיצוני. אף על פי שקביעה זו אינטואיטיבית למדי, ההוכחה לה אינה פשוטה כל כך.
מסילה, שתחומה הוא מרחב נורמי נקראת מסילה דיפרנציאבילית, אם היא גזירה ברציפות בכל הקטע; מסילה דיפרנציאבילית למקוטעין היא מסילה שגזירה ברציפות בכל הקטע, למעט מספר סופי של נקודות.
באנליזה מרוכבת, יש חשיבות למספר הפעמים שמסילה נתונה במישור המרוכב מקיפה נקודה שאיננה על המסילה. מספר זה נקרא האינדקס של המסילה ביחס לנקודה, והוא מוגדר על-פי הנוסחה: formula_9, המחזירה מספר שלם עבור כל מסילה דיפרנציאבילית וסגורה. אם המסילה נעה נגד כיוון השעון, האינדקס יהיה חיובי, בעוד שהאינדקס של המסילה ההפוכה: formula_10, יהיה שלילי.
שרשור מסילות הוא יצירת מסילה חדשה משתי מסילות קיימות. למשל, אם קיימות שתי מסילות: formula_11, כאשר ראש המסילה השנייה (נקודת הקצה) מתלכד עם זנבה של הראשונה (formula_12), שרשור המסילות יהיה מסילה חדשה - שתחומה formula_13, המעניקה את הערכים formula_14 עבור formula_5 בין 0 ל-1, ואת הערכים formula_16 עבור formula_5 בין 1 ל-2.
אורכה של מסילה.
האורך של מסילה במרחב מטרי הוא המספר הקטן ביותר הגדול מסכום המרחקים formula_18 לכל סדרה סופית של נקודות formula_19 המונחות בסדר זה על המסילה. הגדרה זו, הגם שהיא מובלעת בחישובי שטחים ונפחים מאז אוקלידס, לא הופיעה בצורתה זו במפורש, אלא בתקופתם של ניוטון ולייבניץ, מייסדי החשבון האינפיניטסימלי.
פיוטר אלכסנדרוביץ' קרופוטקין
קרופוטקין
סובנרקום
פארק הפוטומק המערבי
פארק הפוטומק המערבי מהווה למעשה את חלקו המערבי של המול.
הפארק כולל גם את אזור אנדרטת פרנקלין דלנו רוזוולט ואת אנדרטת ג'פרסון ואגן הגאות של נהר הפוטומק - אגם מלאכותי שנבנה במאה ה־19.
האגם מוקף עצי דובדבן ומהווה אטרקציה תיירותית בעת פריחת הדובדבנים בכל אביב.
עצי הדובדבן.
עצי הסאקורה (עצי דובדבן יפניים) שעל גדת אגם הגאות מהווים את האטרקציה המרכזית בפסטיבל פריחת הדובדבן.
אליזה רות'מן סקידאמור, בעקבות ביקור ביפן, העלתה רעיון לנטוע עצי דובדבן בוושינגטון. רעיונה התקבל, אך לא בוצע במשך 24 השנים הבאות. רק בשנת 1906 ייבא הבוטנאי ד"ר דייוויד פיירצ'ד הבוטנאי 75 עצי דובדבן פורחים ו-25 יחידי-פרח מיוקוהאמה. הצלחת העצים הייתה גדולה, ועד היום רבים באים לנוח ולטייל בין העצים.
מפתח:
בריכת ההשתקפות
בריכת ההשתקפות, או בשמה הרשמי: בריכת ההשתקפות של אנדרטת לינקולן (באנגלית: Lincoln Memorial Reflecting Pool) היא הגדולה מבין בריכות השתקפות רבות בבירת ארצות הברית, וושינגטון די. סי.. זוהי בריכה ארוכה וגדולה הממוקמת בשטח המול, ממזרח לאנדרטת לינקולן וממערב לאנדרטת וושינגטון. כאחד מסימני ההיכר הידועים של העיר וושינגטון, מהווה בריכת ההשתקפות אתר בו מבקרים כ-24 מיליון מבקרים בשנה. סביב לבריכה משתרעים שבילי הליכה ששדרות עצים מטילות עליהם את צילם. בתלות בנקודת המבט של הצופה, הבריכה משקפת באופן דרמטי את אנדרטת וושינגטון, את אנדרטת לינקולן, את שדרות העצים ואת השמיים.
תיאור.
בריכת ההשתקפות עוצבה על ידי האדריכל הנרי בייקון ונבנתה בין השנים 1922 – 1923, לאחר חנוכתה של אנדרטת לינקולן. אורכה של הבריכה הוא 618 מטרים ורוחבה הוא 51 מטרים. עומקה בסמוך לגדותיה הוא 46 ס"מ ובמרכזה 76 ס"מ. תכולת המים בה מגיעה ל-25,500 מטר מעוקב.
שיקום.
באמצעות מימון שהוקצה במסגרת "חוק השיקום וההשקעה" (American Recovery and Reinvestment Act of 2009) ביצע שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית עבודות שיקום של הבריכה. מערכת אספקת המים של הבריכה הותאמה כך שימנע מצב של מים עומדים באמצעות סירקולציה של מים מאגן הגאות שמנקז עודפים מנהר הפוטומק. בעבר סופקו מים לבריכה ממערכת מי השתייה העירונית. שבילי הליכה מרוצפים הוספו לגדות הצפונית והדרומית של הבריכה במקום משטחי הדשא השחוקים כדי למנוע סחיפה נוספת. המיזם, שביצועו ארך 18 חודשים ועלותו הגיעה ל-30.7 מיליון דולר, החל בנובמבר 2010. במאי 2011 החלו העובדים לשקע את 2,113 עמודי יסודות העץ לתוך השכבה הרכה והביצתית של אדמת שפת הנהר החרסיתית בעומק של 12 מטרים ולגרוף חומר על פני סלע האם כדי שיהווה תמיכה לבריכה החדשה. בריכת ההשתקפות נפתחה מחדש ב-12 באוגוסט 2012. המיזם כולו נוהל על ידי חברת לואיס ברגר (Louis Berger Group).
אירועים היסטוריים.
מתוקף מיקומה של בריכת ההשתקפות למרגלות המדרגות של אנדרטת לינקולן, היא הייתה מקום התרחשותם של אירועים היסטוריים רבים.
חומר קרמי
חומר קֶרָמִי הוא חומר מוצק שאינו אורגני או מתכתי. החומר הקרמי הקדום ביותר הוא החימר (או חומר). בימינו, נכללים בהגדרת חומר קרמי תחמוצת של מתכות (לדוגמה אלומינה), תרכובת של אל-מתכות כדוגמת הסיליקטים (ובהם החול), ואפילו יסודות אל-מתכתיים טהורים (לדוגמה גרפיט ויהלום). חלקם של החומרים הקרמיים קשיותם עולה רק לאחר חימומם בטמפרטורה גבוהה, כמו בחימר.
מבנה האטומים בחומר קרמי יכול להיות גבישי או אמורפי. חומר גבישי יכול להיות חד-גבישי, כלומר מורכבת מגביש יחיד, כמו פרוסת סיליקון, או רב-גבישי, כמו אלומינה. דוגמה לחומר קרמי אמורפי היא הזכוכית.
המלה קרמיקה מקורה ביוונית, ופרושה קדרות. בין השימושים המוקדמים של חומרים קרמיים נמצא כדים עשויים חימר, שהוא בעצם תערובת של מספר חומרים חרסיתיים.
תכונות.
חומרים קרמיים מהווים משפחה גדולה ומגוונת והם בעלי תכונות שונות מאוד זה מזה. בדרך כלל אינם מוליכים חשמל, אך יש לכך יוצאים מן הכלל כמו גרפיט. סוגים מסוימים של חומרים קרמיים התגלו כמוליכי-על בטמפרטורות גבוהות. חלקם בעלי קשיות גבוהה וביניהם היהלום, שהוא החומר הקשה ביותר הקיים על פני כדור הארץ. בשל הקשיות הגבוהה קשה לשרוט אותם (מודול יאנג גבוה). הם שומרים על צורתם וקשה למתוח, ללחוץ או לכופף אותם. כמו כן,יש להם טמפרטורת היתוך גבוהה. חלק אחר של החומרים הקרמיים הם פריכים ובעלי חוזק נמוך, כמו חימר שעובר שריפה והופך לחרס.
שיטות ייצור.
ייצור חומר קרמי הוא תהליך מורכב, אשר מותאם באופן ייחודי לכל סוג ייחודי ותכונותיו הרצויות. התהליך הוא בעל השפעה מכרעת על התוצאה הסופית, ושני תהליכים שונים לא יניבו את אותם החומרים, גם אם הרכבם זהה. שיטות הייצור נחלקות לכאלו המיועדות לייצר את התערובת הבסיסית, ותוצאתם היא אבקה, כאלו המשתמשות באבקה ויוצרות חומר קרמי צפוף, וכאלו אשר תוך כדי התגובה כימית יוצרות את החומר הסופי. אבקה קרמית ניתן גם להשיג בריסוק של חומר קרמי צפוף מסלעים.
סינטור.
סינטור היא השיטה הנפוצה ביותר לייצור חומר גלם קרמי. בתהליך הסינטור, מחממים אבקה קרמית דחוסה, לטמפרטורה שנמוכה משמעותית מטמפרטורת ההתכה של החומר. גרגירי האבקה מתחברים זה לזה ויוצרים גוף קשיח. החימום מאפשר הקטנה של אנרגיית פני שטח (מתח פנים), שהיא גבוהה במצב אבקתי. את תהליך הסינטור נהוג לחלק למספר שלבים, כאשר השלב הראשון הוא היווצרות "צווארים" (necking) בין הגרגרים, לאחר מכן דחיסת החומר והיעלמות החללים. התוצאה של תהליך הסינטור היא חומר קרמי רב-גבישי. סינטור יכול להתבצע לעיתים באופן יעיל יותר עם הפעלת לחץ בזמן החימום, אם חד-כווני כמו במכבש, ואם איזוסטטי כמו ב-HIP (Hot isostatic press).
יציקה.
תהליך נפוץ נוסף ליצירת חומר קרמי אחיד הוא יציקה. בתהליך זה מתיכים אבקה או שאריות של החומר ויוצקים לתבנית בעלת הצורה המבוקשת. חלונות זכוכית מיוצרים ביציקה, בתהליך שהומצא בשנת 1953, שבו יוצקים את הזכוכית המותכת על גבי בדיל מותך, כך שהזכוכית צפה על גבי הבדיל ויוצרת שכבה אחידה וחלקה.
גידול גבישי.