דיסגנזיה גונדית (gonadal dysgenesis) מסוג XX, היא הביטוי הנשי להיפוגונדיזם, תסמונת המתארת ירידה בתפקוד בלוטות המין בשני המינים, ונקראת כך בעקבות ההתבטאות בקרב נשים בעלות מערך כרומוזומלי תקין XX . בדומה למחלות אוטוזומליות שונות, התסמונת תורשתית. הסימנים העיקריים מתבטאים בחוסר התפתחות מינית בקרב מתבגרות בעקבות התפתחות לקויה של השחלות או אי התפתחותן כלל. התסמינים החיצוניים נובעים מרמות נמוכות של ההורמון הנשי,אסטרוגן, רמות גבוהות של FSH (הורמון מגרה זקיק) ורמות גבוהות של ההורמון המחלמן ולכן הטיפול העיקרי הוא הורמונלי ומטרתו לאזן את רמות האסטרוגן והפרוגסטרון בגוף.
דיסגנזיה גונדית טהורה (pure gonadal dysgenesis).
דיסגנזיה גונדית טהורה זהו ביטוי שנועד להבדיל בין קבוצות הלוקות בדיסגנזיה גונדית XX לבין קבוצת הלוקות בתסמונת טרנר. הסימנים של שתי התסמונות יכולים להיות מאוד דומים ולכן ההבדלה משמעותית בשלב האבחון. ההבדל העיקרי בין שתי הקבוצות הוא בעצם סיבת ההתבטאות של התסמינים. בעוד שתסמונת טרנר נגרמת בשל מונוזומיה, חוסר מלא או חלקי של אחד מכרומוזומי המין X, מערך הכרומוזומים בדיסגנזיה גונדית תקין.
פתולוגיה.
הגורם לתסמונת עדיין לא ברור. ישנם מקרים להם ייחסו את מקור התסמונת למומים בקולטן של ההורמון הממגרה זקיק (בלעז: FSH), מה שגורם ככל הנראה להיווצרות לא תקינה של תאי הנבט או לאי היווצרות מלאה ולהוביל לאי היווצרות של מעין רכס שממנו, בשלב יותר מאוחר, הוא מתפתח לאיבר המין. אי היווצרות תקינה של איבר המין הנשי פוגעת בתהליך ההתפתחות המינית ומונעת הגעה לבשלות מינית תקינה. במצב תקין, ההתפתחות המינית מתבטאת בעיקר בגיל ההתבגרות, לכן החשד בפגם במערכת הרבייה עולה בשלב זה, בו סימני גיל ההתבגרות מאחרים להגיע.
הסימנים הבולטים ביותר הם אי התפתחות השדיים ועצמות האגן, עיכוב בוסת החודשי ועקרות. תיעודים נוספים, אך בודדים, מתארים כי באותה המשפחה, הסיבה להתפתחות התסמונת עלולה להיות מוטציות בסינתזת tRNA מיטוכונדריאלי היסטדילי .
אבחון ותסמינים.
עקב חוסר היכולת של בלוטות המין לייצר אסטרוגן ישנה פגיעה בהתפתחות השדיים, בהתפתחות של האגן והירכיים, ופגיעה בסדירות מחזור החודשי. לעומת זאת, משום שכמות מסוימת של אנדרוגנים מיוצרת בבלוטות האדרנל, בכל זאת, ניתן לראות צמיחת שיער ערווה אצל רוב המתבגרות הלוקות בתסמונת בכמות דלילה. בעקבות זאת, תהליך האבחון עלול להתעכב. לרוב, התהליך מתחיל בפנייה של מתבגרות החושדות בעיכוב בוסת החודשי. הבדיקות הרפואיות כוללות בדיקת נוכחות ההורמן גונודוטרופין שנוכחותו מעידה על כך שיותרת המוח מספקת שדרים האחראיים על התפתחות מינית. צעירות הלוקות בתסמונת הזו לא יחוו מחסור בהורמון ולמרות זאת בלוטות המין כושלות בתפקודן. בשלב הבא, מבצעים בדיקת קריוטיפ כדי לשלול תסמונות הקשורות בחריגות המערך הכרומוזומלי. לאחר שלילת אי נוכחות ההומון ומערך כרומוזומלי לא תקין, מבצעים הדמיה של האגן שתציג פגיעה בהתפתחות השחלות בקרב הלוקות בתסמונת. בשלב זה, ניתן להגיע לאבחנה.
טיפול.
בקרב הלוקות במחלה יתבטאו סימנים שונים הדורשים טיפול:
תסמונת פרולט.
ב -1951, פרולט דיווח על הקשר בין דיסגנזיה וחירשות גונדאלית, כיום השילוב נקרא תסמונת פרולט.
תסמונת פרולט היא מצב נדיר שגורם לדפוסים שונים של סימנים ותסמינים אצל גברים ונשים הדומים לאלה של דיסגנזיה גונדית. מאפיין עיקרי של התסמונת הוא אובדן שמיעה, המתרחש אצל גברים ונשים כאחד. הבעיות בשמיעה נגרמות על ידי שינויים באוזן הפנימית, הידועה בשם אובדן שמיעה. הליקוי משפיע בדרך כלל על שתי האוזניים ויכול להיות מולד או להתבטא בהדרגה בגיל הרך.
מצבים דומים.
ישנם מצבים המתבטאים בצורה דומה:
יצחק בן אברהם משאנץ
נבחרת גביע דייוויס של זימבבואה
נבחרת גביע דייוויס של זימבבואה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של זימבבואה. שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1963. במהלך התקופה היא שיחקה 85 משחקים וניצחה ב-41. תקופת הזהר של הנבחרת קשורה להופעות של אחים בלק בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
הישגים.
מחוז זו
זו (בלועזית: Zou) הוא אחד מתוך שנים עשר המחוזות של בנין. שמו של המחוז מגיע מנהר זו, אשר עובר דרך המחוז בדרכו לאוקיינוס האטלנטי, הגובל בדרום המדינה. הרוב המכריע של אוכלוסיית זו הם אנשי השבט פון אשר מהווים 91% מהאוכלוסייה, בעוד בני שבט אג'ה מהווים 4% ובני היורובה מהווים 3% מתוך האוכלוסייה. מחוז זו פוצל ב־1999, כאשר השטח בצפון המחוז הועבר למחוז קולין החדש. בירת המחוז היא אבומה. המחוז מחולק לתשע קומונות, שכל אחת מהן ממוקדת באחת הערים העיקריות: אבומה, אגבנגניזון, בוהיקון, קוב, ג'ידג'ה, אויני, זא-קפוטה, זנגנדו וזוגבודומה.
לפי מפקד האוכלוסין של בנין לשנת 2013, סך האוכלוסייה של המחוז היה 851,580 נפשות.
גאוגרפיה.
מחוז זו מאופיין במישורים בגובה של החל מ־20 מ' ועד ל־200 מ' מעל פני הים. המישורים מופרדים על ידי עמקים המשתרעים מצפון לדרום, שנוצרו על ידי נהר זו ונהר קאובו.
באזורים הדרומיים יש שתי עונות גשמים במהלך השנה, ממרץ עד יולי ומספטמבר עד נובמבר, ואילו באזורים הצפוניים של המדינה ישנה עונת גשמים אחת, ממאי עד ספטמבר, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת של המדינה היא כ־1,200 מ"מ.
דמוגרפיה.
לפי מפקד האוכלוסין 2013, סך האוכלוסייה של המחוז היה 851,580 נפשות. מתוכם 407,030 גברים ו־444,550 נשים, כאשר שיעור הנשים עמד על 52.20 אחוזים. סך האוכלוסייה הכפרית היה 67%, והעירונית 33 אחוזים. ושיעור הנשים בגילאי 15 עד 49 שנים היה 23.90%.
סך כל האוכלוסייה הזרה במחלקה היה 4,615 אשר היוו 0.50 אחוזים מכלל האוכלוסייה במחוז. השיעור של הילדים (עד גיל 15) היה 38.20 אחוזים ואילו של אנשים בגילי 15–64 שנים. 37.30 אחוזים. שיעור הנשים באוכלוסייה היווה 49.60 אחוזים. שיעור הצמיחה של האוכלוסייה היה כ־3.20 אחוזים.
הגיל הממוצע של נשים במהלך הנישואים הראשונים במחוז היה 21, והגיל הממוצע בהן הן יולדות היה 28.6.
המדד של פוריות הנשים היה 5.1. מספר הליבות הממוצע בבית היה 1.2 ומספר האנשים הממוצע בחדר היה 1.9. סך כוח העבודה במחוז היה 275,249, כאשר 50.10% היו נשים. שיעור הילודה הגולמי היה 37.8, שיעור הפריון הכללי היה 158.50 ושיעור ההתרבות הגולמי היה 2.50.
חלוקה מנהלית.
מחוז זו פוצל ב־1999, כאשר השטח הצפוני הועבר למחוז קולין החדש. בירת זו היא אבומה. המחוז מחולק לתשע קומונות, שכל אחת מהן ממוקדת באחת הערים העיקריות, כלומר, אבומה, אגבנגניזון, בוהיקון, קוב, ג'ידג'ה, אויני, זא-קפוטה, זנגנדו וזוגבודומה.
חוק שנתקבל בשנת 1999 הסמיך את הממשל הטריטוריאלי לממשלות המקומיות. עיריות ומועצות קהילתיות בחרו נציגים שינהלו את הממשל האזורי. הבחירות האחרונות למועצות העירוניות והקהילתיות נערכו במהלך חודש יוני 2015.
בטי פייג' הידועה לשמצה
בטי פייג' הידועה לשמצה (באנגלית: The Notorious Bettie Page; יצא בישראל במקור בשם "בטי פייג': סמל סקס") הוא סרט ביוגרפי משנת 2005 בבימויה של מרי הארון. התסריט מאת אהרון וגווינביר טרנר מבוסס על חייה של דוגמנית הפין-אפ והפטיש משנות ה-1950 בטי פייג', המגולמת על ידי גרטשן מול.
עלילה.
בטי פייג היא צעירה שאפתנית ונאיבית מבית נוצרי אשר משתוקקת לעזוב את נאשוויל, טנסי, בעקבות ילדות של התעללות מינית, נישואים כושלים בזמן המלחמה, ואונס קבוצתי. ב-1949, היא יוצאת לניו יורק, שם היא לומדת משחק. צלם חובב בשם ג'רי טיבס מגלה אותה הולכת בחוף קוני איילנד והיא מסכימה לדגמן עבורו. הוא מציע לה לשנות את סגנון שיערה לתסרוקת עם פוני שיהיה לה לסימן היכר.
בטי הופך לחביבת צלמי הטבע, והיא לא מהססת להסיר את בגדיה לבקשת הצלמים. צילומי הצעירה החטובה מגיעים לידיהם של אח ואחות יזמים, פולה ואירווינג קלו, שמנהלים עסק מכובד בו הם מוכרים סטילס ומזכרות מסרטים, ומתחת לשולחן, גם סוחרים בחומרי פטיש, כולל תמונות, מגזינים, וסרטונים. הדוגמנית שלהם, מקסי, לוקחת את בטי תחת כנפה, ועד מהרה בטי מוצאת את מצטלמת בעירום, ומשחקת תפקידי סאדו-מאזו ובונדג' עבור "לקוחות מיוחדים" של העסק. בטי מתייחסת לעירום כדבר טבעי, והיא כה תמימה שהיא לא מודעת לאופי המיני של הצילומים שהופכים אותה במהירות לכוכבת בעולם הבונדג' המחתרתי.
אך ב-1955, מחלקת המוסר של המשטרה פושטת על העסק, וכתוצאה בטי נקראת להעיד בשימוע של וועדת סנאט החוקרת את השפעות הפורנוגרפיה על בני נוער, בראשות הסנטור אסטס קפובר, המנסה לבנות קריירה שתביא אותו לבית הלבן בעזרת סוגיות של מוסר. היא מחכה בסבלנות במשך 12 שעות כדי לענות לשאלות הוועדה, אך קפובר (מסיבות לא ידועות) מחליט לא להביא אותה בפני הוועדה ושולח אותה לדרכה ללא הסבר.
כאשר מתבהר לה כי מלהקים מעוניינים במוניטין שלה מאשר בכישורי המשחק שאולי יש לה, בטי מחליטה לפרוש למיאמי ביץ'. ללא אופק לקריירה, וכמעט ללא חיי חברה, היא נתקלת בכנסייה אוונגליסטית קטנה, נכנסת פנימה ורצה קדימה כדי לחבק את ישו במהלך מפגש התפילה. למרות שהיא מתעקשת שהיא לא מתביישת בשום דבר שעשתה, נראה שהיא שמחה להשאיר את העבר שלה מאחוריה ולחזור לשורשיה הרוחניים, והיא מתחילה להטיף את דבר האלוהים בפינות רחוב.
בניו יורק, אירווינג סובל ממתח ובריאות לקויה. הוא מחליט שהוא ואחותו חייבים לשרוף את אוסף התמונות והסרטים האירוטיים שלהם כדי להימנע מתביעה פלילית. פולה מסכימה כדי לרצות את אחיה, אבל בסתר שומרת נגטיבים רבים של צילומיה של בטי, וכך משמרת אותם לדורות הבאים.