"ברייק פלייס" (באנגלית: Bryck Place), לימים, בית סאטון, נבנה בשנת 1535 על ידי סר ראלף סאדלייר, מזכיר המדינה של אנגליה בתקופת מלכותו של הנרי השמיני. זהו הישן במבני רובע האקני בפרט ומזרח לונדון בכלל העומד עד ימינו. המבנה בנוי בסגנון האופייני לתקופת בית טיודור - והוא עשוי לבנים אדומות. בתקופה הג'ורג'יאנית שונתה חזית המבנה, אולם חלקו האחורי נותר כפי שהיה בתקופת טיודור. במבנה שרדו חיפויי הקירות העשויים עץ אלון וכן האח האופייני לתקופה.
המבנה קרוי על שמו של תומאס סאטון, מייסד בית הספר צ'רטרהאוס, תושב האקני, אשר למעשה התגורר בבית הסמוך ולא במבנה זה. ביתו של סאטון נהרס בשנת 1806 על מנת לאפשר את הקמת סאטון פלייס - סדרת מבנים בסגנון ג'ורג'יאני.
בית סאטון נקנה על ידי הקרן הלאומית הבריטית בשנות ה-30 של המאה ה-20 בעקבות תרומה ייעודית. בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש המבנה את כוחות כיבוי האש האזוריים, ותצפית על גגו נועדה לאתר שריפות שפרצו כתוצאה מהבליץ.
בשנות ה-60 הוחכר הבית לארגון ASTMS, ובסוף שנות ה-80 ננטש הבית, והתגוררו בו פולשים. לאחר פינוי הפולשים החלו תושבים מקומיים בשנת 1987 בפעולות למען איסוף כספים לשימור הבית. עבודות השיקום החלו בשנת 1991, הסתיימו בשנת 1993 ובשנת 1994 המבנה נפתח כמוזיאון לתיאור ההיסטוריה של הרובע בתקופת טיודור.
המוזיאון כולל גלריה וכן חנות מתנות, ומנהל תוכניות חינוכיות עם בתי ספר מקומיים.
המבנה משמש כאתר הסרטה של סרטי טלוויזיה היסטוריים המשחזרים את תקופת טיודור וכן בשנת 2006 שימש כאתר ההסרטה של סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרו של טרי פראצ'ט "Hogfather".
כשל חיסוני מולד
ג'רום מויסו
יורם כהן (היסטוריון)
יורם (יורי) כהן (נולד ב-1968) הוא פרופסור חבר בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב.
חייו ופועלו.
יורם כהן נולד וגדל בתל אביב, למד בבית הספר היסודי א.ד. גורדון ובבית הספר תיכון עירוני ה'. עשה את חוק לימודיו לתואר הראשון בחוג ללימודים קלאסיים והחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום ותואר שני בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום, שניהם באוניברסיטת תל אביב, בשנים 1997-1992. עבודת המאסטר נכתבה בהדרכת פרופסור איתמר זינגר ונושאה הוא תועבות ואיסורים אחרים בארץ חתי: ביאור הביטוי החיתי natta ara שיצא אחרי כן בתור ספר. עשה דוקטורט בשנים 1997 עד 2003 באוניברסיטת הרווארד.
נושא עבודת הדוקטורט הוא המסירה והקבלה של טקסטים מסופוטמיים בעיר אימר בסוף תקופת הברונזה (1200-1500 לפנה"ס). כהן מרצה מאז שנת 2003 בחוג לארכאולוגיה שבאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2008 מונה למרצה בכיר עם קביעות.
הרצה במוזיאון ארצות המקרא בירושלים, במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב וביד יצחק בן-צבי.
מחקריו.
תחומי עיסוקו העיקריים של יורם כהן הם אשורולוגיה וההיסטוריה והתרבות של המזרח הקדום בעיקר סביב האלף השני לפני הספירה. תחום מחקרו העיקרי הוא עולמם של הסופרים בעולם הקדום. בשנים האחרונות עוסק כהן בחקר בית הספר לסופרים בעיר אימר, שם הוא שיחזר את חיי הסופרים, המורים והתלמידים אשר למדו בבית הספר לכתב היתדות וחקר את תוכנית הלימודים של הסופרים העתיקים בתקופת הברונזה המאוחרת 1200-1400 לפנה"ס. כמו כן עסק בהתפשטות של תרבות כתב היתדות מארץ מכורתה מסופוטמיה למערב של המזרח הקדום באתרים חתושה (בירת החיתים), העיר אוגרית שבסוריה ואתרי מפתח שבארץ ישראל כגון מגידו וחצור.
בבסיס מחקרו עומדת השאלה איזו השפעה יש לחומר הלימוד על אופיים של אלו העושים בו שימוש. במילים אחרות, הנחת העבודה הייתה ש"הינך מה שאתה קורא". כהן ניסה אם כך לבדוק איזה משמעות יש למדף הספרים העתיק בכינון זהות ועיצוב "העצמי", בין אם של הכלל או הפרט. נושא מחקרו שאב והושפע ממחקרים של חוקרים כגון ג'ק גודי (Jack Goody), ולטר אונג (Walter Ong), ובנדיקט אנדרסון (Benedict Anderson), אשר עוסקים בשאלות של אוריינות (literacy), קריאה, והשפעת המילה הכתובה על עיצוב הזהות.
מאמריו האחרונים של כהן עוסקים בכרונולוגיה של סוף תקופת הברונזה המאוחרת (יחד עם פרופסור איתמר זינגר), בפולחן העממי של העיר אימר. כמו כן הוא תרגם טקסטים היסטוריים עבור ספר מקורות של הוצאת בלאקוול.
ספרו ”סופרים ומלומדים בעיר אימר בתקופת הברונזה המאוחרת", ראה אור בסדרה Harvard Semitic Series בהוצאת אוניברסיטת הרווארד בשנת 2009. כרך בעריכתו ובעריכת לורנצו ד'אלפונסו ודיטריך סורנהאגן מאוניברסיטת קונסטנץ שבגרמניה בשם: "אימר בין המעצמות", שהם דברי הכינוס שנתקיים בקונסטנץ באפריל 2006 יצא לאור ב-2008.
Taboos and Prohibitions in Hittite Society, A Study of the Hittite Expression natta ara.
עבודת המאסטר פרי עטו התפרסמה כספר בהוצאת הספרים קרל וינטר של אוניברסיטת היידלברג בשנת 2002. בספר חקר כהן את הביטוי natta ara (נטה ארה) בקרב החיתים אשר ישבו באנטוליה (טורקיה הקדומה) בין 2000 ל-1200 לפני הספירה. הוא הדגים כיצד למעשה הביטוי natta ara משמש לאסור התנהגויות חברתיות שונות כגון: גילוי עריות, רצח, התנהגות פולחנית ודתית ועיוות הדין. כהן הראה כיצד איסורים חברתיים, דתיים, ומיניים מעצבים זהות על ידי יצירת שיח של אחרות (Alterity). להבדיל מן השיח של אחרות הנפוץ בימינו אשר נסמך על הבדלים דתיים, אתנים או לאומיים, הרי שבקרב החיתים התנהגות חברתית פסולה, דהיינו שהיא natta ara, אסורה או דבר תועבה, היא שהכתיבה את מידת השתייכות הפרט לחברה, מבלי קשר למוצאו האתני, שפתו, או דתו.
חובנטוד בדאלונה
חובנטוד בדאלונה (בקטלאנית: Joventut de Badalona, מתועתק ונהגה ז'ובנטוט) היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר בדאלונה שבקטלוניה. הקבוצה היא אחת משתי קבוצות שמעולם לא ירדו מהליגה הראשונה. הקבוצה השנייה היא ריאל מדריד. (בעבר היו 3 קבוצות אבל אסטודיאנטס מדריד נשרה לליגה השנייה בסיום עונת 2020-21).
הקבוצה נוסדה ב-30 במרץ 1930 ושינתה את שמה מספר פעמים, עד שנקבע שמה הנוכחי בשנת 1939. בשנת 1991 עברה לשחק באולם הספורט האולימפי בעיר, המכיל 12,500 מקומות ישיבה.
נס בדאלונה.
שמה של חובנטוד נקשר לקבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב לאחר סדרת משחקים שנערכה בין השתיים בשנת 1967, שהוכתרה בשם "נס בדלונה", לאור התוצאה המפתיעה. במשחק הראשון, שהתקיים ב-23 בפברואר, ניצחה בדלונה בברצלונה 101:69 (הפרש של 32 נקודות). במשחק הגומלין, שהתקיים ב-2 במרץ ביד אליהו, ניצחה מכבי תל אביב באותו הפרש (83:51). במשחק השלישי והמכריע שהתקיים ב-4 במרץ ביד אליהו ניצחה מכבי 75:51 ועלתה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בהמשך הדרך ניצחה מכבי את בוטב הבולגרית והעפילה לגמר, אך הפסידה את הגביע לקבוצה האיטלקית איניס וארזה.
תארים.
תארים מקומיים:
תארים בינלאומיים:
אורינות
חובנטוד בדלונה
זלימיר אוברדוביץ'
הרדיקל של ג'ייקובסון
ברירת צאצאים
אלכסנדר מקדונל
אלכסנדר מקדונל (22 במאי 1798 - 14 בספטמבר 1835) היה אמן שחמט אירי.
מקדונל ידוע בעיקר כמי ששיחק נגד הצרפתי לואי שארל דה לה בורדונה את דו-קרב השחמט החשוב הראשון בהיסטוריה של המשחק. לשיא יכולתו הגיע בשנת 1831 כאשר דורג שלישי בעולם, דירוג בו החזיק עד שנת 1834.
ראשית חייו.
מקדונל נולד בבלפסט בשנת 1798 לרופא. הוא התחנך להיות סוחר ועבד תקופה מסוימת באיי הודו המערבית. בשנת 1820 התיישב בלונדון שם היה מזכיר הוועדה של סוחרי מערב הודו. היה זה תפקיד יוקרתי שהעשיר אותו והותיר לו זמן רב לעסוק בשחמט.
בשנת 1825 היה לתלמידו של ויליאם לואיס, השחקן המוביל באנגליה באותה עת. מקדונל הפך במהירות לשחקן כה חזק שלואיס, מחשש למוניטין שלו, סירב לשחק עמו.
באותם הימים היה האריסטוקרט הצרפתי לה בורדונה השחקן החזק בעולם.
הדו-הקרב עם לה בורדונה.
בשנת 1823 הביס לה בורדונה את לואיס בדו-קרב בלונדון, ובאביב 1825 שיחק וניצח את טובי שחקני אנגליה. תשע שנים מאוחר יותר חזר לה בורדונה ללונדון ונענה לאתגר שהציב בפניו מקדונל.
בין החודשים יוני לאוקטובר 1834 התקיימה בלונדון ההתמודדות בין השניים שכללה שמונים וחמישה (לפי מקורות אחרים שמונים ושמונה) משחקים שנחלקו לשש תת-התמודדויות. מארגן ההתמודדויות היה ג'ורג' ווקר, תאורטיקאי, היסטוריון, סופר, ומייסד מועדון השחמט של וסטמינסטר. "מרתון וסטמינסטר" היה הקרב הראשון על כתר השחמט, קודם לדו קרבות הרשמיים על אליפות העולם.
משחקיהם של מקדונל ולה בורדונה פורסמו בהרחבה ונותחו על ידי פרשנים ברחבי אירופה. הם כללו חידושים רבים, אשר חלקם עדיין משוחקים כיום. ניתן לראות בהתמודדות את ראשיתו של העידן המודרני בשחמט.
לה בורדונה ניצח בדו-קרב הכולל בהפרש ניכר, עם 45 ניצחונות, 13 תוצאות תיקו ו-27 הפסדים, לפי גרסה אחת, 44 ניצחונות, 14 תוצאות תיקו ו-30 הפסדים לפי האחרת. שעון השחמט טרם הומצא, ורבים מהמשחקים התארכו עד למעלה משבע שעות. כל יום פרט ליום ראשון, בשעת צהריים, החלו לשחק. במהלך המשחקים עצמם לא החליפו השניים מילים פרט להתראות שח, שכן מקדונל לא ידע צרפתית ולה בורדונה מצידו לא ידע אנגלית. קשיי התקשורת לא מנעו מלה בורדונה מללעוג ליריבו בקול כאשר נטה המשחק לטובת הצרפתי.
לאחר כל משחק חזר מקדונל לחדרו תשוש, ופסע במשך שעות אנה ואנה במצב של עצבנות והתרגשות. במקביל, המשיך לה בורדונה ליהנות מול לוח השחמט. הוא נהג לשחק שעות רבות לאחר חצות, לעשן סיגרים, לשתות פונץ' ולהמר. לילה אחד, על פי הדיווחים, הוא שיחק עוד 40 משחקים לפני שעלה על יצועו, הגם שידע שיהיה עליו להתייצב מול מקדונל למחרת בבוקר.