בהתאם להסכם השיתוף החופשי ארצות הברית משלמת לאיי מרשל 65 מיליון דולר כל שנה. ב-1999 החלו להיערך שיחות בין איי מרשל לארצות הברית בנוגע להרחבת ההסכם. הקטנת הממשלה, בצורת, הירידה בבניה, הירידה בתיירות והירידה בהשקעות הזרות גרמו לתוצר המקומי הגולמי לקטון בשנים 1996–1998. על איי מרשל ממוקם בסיס של צבא ארצות הברית. בסיס זה תורם לכלכלה בכך שהוא מעניק הכנסות משכירת הקרקע ובכך שהוא מעסיק תושבים מקומיים.
גאוגרפיה.
המדינה מורכבת מ-29 אטולים ו-5 איים מבודדים. בנוסף ישנם מאות איים זעירים אשר גובהם מטרים ספורים מעל פני הים ושוניות אלמוגים. האטולים נחלקים לשתי שרשרות איים, שרשרת רטק (Ratak) המזרחית ושרשרת רליק (Ralik) המערבית. האקלים באיי מרשל הוא אקלים טרופי חם ולח כאשר העונה הגשומה נמשכת ממאי ועד נובמבר. האיים ממוקמים באזור בו עשויות לפגוע, מפעם לפעם, סופות טייפון.
דמוגרפיה.
איי מרשל היא בין המדינות דלות האוכלוסין בעולם. במפקד אוכלוסין ב-2003 נמנו 56,429 תושבים באיים. על-פי הערכה מ-2008 מונה האוכלוסייה כ-63,000 תושבים.
תושבי איי מרשל הם ברובם הגדול צאצאים לשבטים מיקרונזיים אשר היגרו לאיים לפני אלפי שנים. מיעוט קטן של האוכלוסייה הוא ממוצא יפני, אירופי או מעורב. אף על פי שאנגלית היא השפה הרשמית ועל אף שרוב תושבי האיים דוברים שפה זו (גם אם לא באופן שוטף) הממשלה משתמשת בשפה המרשלית. גם השפה היפנית מדוברת באזורים מסוימים באיי מרשל. תושבי איי מרשל הם נוצרים, רובם פרוטסטנטים.
שני שלישים מאוכלוסיית המדינה גרים בבירה מג'ורו ובאביה (Ebeye). האיים המבודדים והמרוחקים מאוכלסים בדלילות עקב מחסור במקומות עבודה ופיתוח כלכלי נמוך. סגנון החיים באיי האלמוגים המבודדים הוא מסורתי. מבחר המזון בכפרים גדול יותר מאשר באזורים העירוניים, שבהם המזון העיקרי הוא אורז לבן.
ישראל ואיי מרשל.
איי מרשל, לצד מדינות איים קטנות נוספות באוקיינוס השקט, בעלות ברית של ארצות הברית, תומכת בישראל באופן עקבי בהצבעות באו"ם.
בשנת 2008 מונה רני רהב לקונסול כבוד של איי מרשל בישראל.
ב-29 בנובמבר 2012 הייתה איי מרשל בין 9 המדינות שהצביעו נגד הכרה ברשות הפלסטינית כמדינה משקיפה באו"ם.
מקדש
מקדש הוא מבנה שנבנה למטרות דתיות או לטקסים רוחניים כמקום פולחן. כמעט לכל דת ותרבות קיים מקדש מסוג כלשהו אשר סגנון האדריכלות שלו תואם את אופי הפולחן ואת מאפייני החברה. בניית המקדש מייצגת בדרך כלל את מיטב האדריכלות של התרבות אשר בנתה אותו בתקופתה. הדבר משתקף בפאר המבנה, עבודות האמנות המלוות אליו ומיקומו של המבנה ביחס לעיר.
לאורך ההיסטוריה מקובל היה להקים מקדשים במקומות בהם כבר היה מבנה מקודש בעבר, וכך נמצא גם באתרים ארכאולוגיים בעיראק. באופן דומה, גם בימי הביניים ובעת החדשה מוסבים מקומות מקודשים לטובת הדת השולטת. מסגדים, כנסיות ובתי כנסת ברחבי המזרח התיכון שינו את ייעודם הדתי בהתאם לרצון השליטים. דוגמאות בולטות לכך הן קבר דוד המלך בהר ציון ומסגד איה סופיה באיסטנבול.
בנוסף להיות המקדש מקום לפולחן דתי, הוא משמש לעיתים את החברה גם לטובת התכנסות ופעילות קהילתית שאינה דתית. חלל המקדש או המרחב הסמוך אליו מתוכננים כך שקהילת המשתמשים בו תוכל להתכנס ולשמוע את מנהיגם, לקיים אירועים חברתיים שונים או אפילו לקיים בסמוך למקדש שוק, מתוקף העובדה שאנשים רבים מגיעים למקום זה. מאפיינים אלה גלובליים אך לכל סוג של מקדש בכל דת ותרבות קיימים מאפיינים שונים בתכלית.
המצאת מבנה המקדש בארץ ישראל.
על פי חלק מהחוקרים, המבנים הראשונים בעולם של מבני פולחן ומקדש נבנו בארץ ישראל. המקדש הראשון הידוע בעולם נמצא בבקעת עובדה ונקרא מקדש הנמרים (4600 לפני הספירה). לאחריו נמצא מקדש נוסף שנבנה בעין גדי בתקופה הכלכוליתית (3150 לפני הספירה). עוד שנים עשר מקדשים מתקופת הברונזה הקדומה נמצאו בארץ ישראל: ארבעה מקדשים במגידו, שלושה בעי (ליד בית אל), שני מקדשים בערד, מקדשים בודדים בבית ירח, יריחו, ירמות, גילת ובאב א דרעא. מקדשים אלה קדמו בזמן למקדשים במצרים העתיקה שנבנו מאוחר יותר: לוקסור-1400 לפנה"ס, כרנך-1600 לפנה"ס, אבו סימבל- 1284. אהרון קמפינסקי כתב במאמרו, כי גם המקדשים שנמצאו בסוריה ובמסופוטמיה נבנו על ידי מהגרים מארץ ישראל. על פי חז"ל והתנ"ך, משכן המדבר נבנה החל משנת 1440 לפני הספירה ומקדש שלמה נבנה ב-1000 לפני הספירה. כמו כן מקדשים יווניים אינם ידועים לפני המאה ה-8 לפני הספירה.
מקדשים בעת העתיקה.
בעת העתיקה נתפש המקדש כבית מגוריו של האל. פולחן האל על ידי כוהניו היווה למעשה טיפול בצרכי האל - מזון (קורבנות), אווירה (קטורת), בידור (ריקודים, שירה וכדומה) ואף מין פולחני.
הבדל ניכר בין המקדשים בעת העתיקה ניתן למצוא בסגנון הבניה:
מקדשים במזרח אסיה.
יפן.
המקדשים ביפן לרוב מקודשים גם לבודהיזם וגם לשינטו, עם זאת מקדשים שנבנו עבור פולחן בודהיסטי לרוב יקבלו סיומת ג'י (Ji) בעוד מקדשים שינטואיסטים יקבלו את הסיומת ג'ינגוּ (Jingū)
טורנדו
סופת טורנדו היא סופה מערבולית, הרסנית ומקומית. הסופה מתאפיינת במשפך צר היורד מחלקו התחתון של ענן סופה עד הקרקע. סופת טורנדו נבדלת מסופות מערבוליות אחרות בכך שמקור הסופה הוא בענן עצמו ולא בזרמי אוויר העולים מהקרקע. הטורנדו נפוץ בצפון אמריקה עקב התנאים הגאוגרפים והמטאורולוגים הקיימים שם. המשפך האופייני לסופות מסוגו אינו חייב להיות נראה לעין. מה שנראה הוא שארית ענן הסופה שבו נוצר הטורנדו וכן אבק וחפצים שונים שהטורנדו סוחף עמו. סופת טורנדו היא תופעה מרהיבה המושכת צופים, הן למטרת מחקר והן כתחביב או כמוקד משיכה תיירותי.
היווצרות טורנדו.
אופן יצירת הסופה לא ידוע בבירור. קיימות מספר השערות שהמאחד אותן הוא מפגש חד בין שכבות זרמי אוויר הנעים במהירויות שונות או בכיוונים מנוגדים. המפגש בין הרוחות יוצר מערבולות ההופכות לתת מערכת של צינורות צרים ארוכים ואופקיים של אוויר הסובבים במהירות סביב עצמם. עקב מהירות הסיבוב של צינורות אלה נוצר במרכז הצינור חלל בעל לחץ נמוך. הסחרור המהיר של הצינורות יחד עם חלקם הפנימי בעל הלחץ הנמוך הם יחידה יציבה יחסית היכולה להתקיים גם ללא התנאים שיצרו אותה. משב רוח כלפי מטה מסיט את תת-המערכת לכיוון הקרקע. בשלב זה נראה מעין בליטה היוצאת מתחתית הענן (בדרך כלל בשוליו) כלפי האדמה. טורנדו נוצר כאשר תת-המערכת יציבה דייה ומשב הרוח מצליח לגרום לצינור להגיע לקרקע.משפכים דמויי טורנדו יכולים להיווצר מאוויר חם העולה כלפי מעלה. תופעה זאת נקראת עלעול או נד מים ויש חילוקי דעות האם יש לכלול רוח זאת כטורנדו.
ניסיון להסבר את מכניזם הטורנדו נעשה גם על ידי נציבי בן-אמוץ. לפיו מקור אנרגיית הטורנדו הוא אדי המים החמים יחסית מהענן שמעל לטורנדו ולא מסביבת הטורנדו. טמפרטורת אדי המים בבסיס הענן צריכה להיות גבוהה מהסביבה בערך מינימלי מסוים, ואם כך מדידה מרחוק של טמפרטורת הענן בעזרת קרינת אינפרה אדום של הענן תוכל לנבא אם הענן עשוי ליצור טורנדו, מה שיאפשר להגדיל את זמן האזהרה.
השערת השפעת הקרקע.
עקב חיכוך האדמה מהירות הרוח יורדת למהירות של כ-5 קמ"ש אך בגובה של מעל 5000 רגל הרוח מגיעה למהירות של 40 קמ"ש. בנקודת המפגש נוצרות מערבולות שהן הבסיס לטורנדו. תא העל הוא ספק האנרגיה והלחות למערכת המערבולות. שילוב של תא על והפרשי מהירות הרוח יוצר טורנדו.
השערת החזית הקרה.
השערה זאת קושרת בין תא העל לבין התפתחות הטורנדו. ההשערה גורסת שהתנאים להיווצרות תא על בהם אוויר חם ולח מטפס במהירות על גבי חזית קרה בעלת מהירות מנוגדת יחסית. הפרשי המהירויות בנקודת המפגש בין שני גושי האוויר הם הגורם ליצירת המערבולות שמהן יתפתח טורנדו.
מאפייני הטורנדו.
המילה "טורנדו" מקורה במילה הספרדית tornar, שפירושה "להסתובב".
קוטרה הממוצע של מערבולת הסופה הוא כמאה מטר הכולל את המשפך עצמו (מספר בודד של מטרים) וענן העצמים והאבק שהטורנדו שאב. הטורנדו מתקיים במשך דקות ספורות בלבד. החלק העליון של המשפך יוצא מתוך ענני קומולונימבוס (פעמים רבות מדובר בתא-על) או לעיתים קומולוס והתחתון נוגע באדמה. מהירות רוח הסופה עשויה לנוע בין 115 קמ"ש (F0 בסולם פוג'יטה ) לבין 510 קמ"ש (F5 בסולם פוג'יטה).
בדרך כלל הטורנדו יסתובב נגד כיוון השעון בחלק הצפוני של כדור הארץ (הכולל את אמריקה הצפונית, אירופה, ישראל ועוד) אבל לא מעט סופות טורנדו מסתובבות גם עם כיוון השעון, (לעומת הוריקן, ציקלון ו-טייפון המסתובבים תמיד נגד כיוון השעון בחצי הכדור הצפוני).
סופת הטורנדו הרסנית ביותר (תלוי בעוצמת הסופה), הן בשל עוצמת הרוח והן בשל כח היניקה העז הנוצר במרכז מערבולת האוויר, השואבת אליה חפצים הנקרים בדרכה ומשליכה אותם לכל עבר. לעיתים הטורנדו המרכזי מלווה במשפכים קטנים המסתובבים סביבו. פגיעת הסופה אינה אחידה וליד בית שנהרס כליל, ניתן למצוא אחר שנותר ללא פגע משום שלעיתים המשפך "מדלג" מעל שטח קטן.
סופות טורנדו ברחבי העולם.
הסופה כאמור היא חלק ממערכת שלמה המחייבת מספר גורמים - שטח מישורי נרחב, גוש גדול ומשופע של אוויר יבש וקר וגוש גדול של אוויר חם ולח הנע במהירות. תנאים אלו נדירים בשטח היבשתי של כדור הארץ. טורנדו נפוץ בצפון אמריקה, ארגנטינה ובנגלדש אך הוא נצפה במקומות רבים אחרים. במאי 2019 נצפה טורנדו ברומניה. סופות טורנדו באירופה אינן כה נפוצות אך הן עשויות להופיע מספר פעמים בשנה במיקומים שונים.