במסכת יבמות הגמרא דנה בדין זה בקשר להלכות ייבום. התורה מצווה, כי כאשר אדם מת ואין לו בנים, על אחיו של המת לייבם את אשתו - להנשא לה, ולמרות שאשת אח היא אחת מהעריות, התירה התורה איסור זה לצורך מצוות יבום, בתנאי שלא תהא אסורה באיסור נוסף - כמו אחות אשה. הגמרא דנה בקשר לאשה שהיא אסורה בשני איסורים; היא אשת אחיו של אדם מסוים, וגם אחות אשתו. אם איסור אשת אח חל קודם, מכיוון שאשה זו נישאה לאחיו, ורק אחר כך הוא נישא לאחותה של אשה זו - דבר שגרם לאשה להיות אסורה לו באיסור אחות אשה, במקרה כזה נמצא שרק איסור אשת אח הוא זה שחל עליה. לפי זה, לכאורה היה עליה להתייבם, שהרי היא אשת אח ולא אחות אשה. עם זאת, אין חל עליה מצוות יבום, שכן אם יותר איסור אשת אח לצורך מצוות יבום, מיד יחול עליה האיסור השני התלוי ועומד - של אחות אשה, ואיסור זה אינו נדחה מפני מצוות יבום, ולכן אין איסור אשת אח נפקע.
בית שמאי ובית הלל נחלקו האם מותר לייבם את צרתה, כלומר אשתו השנייה של המת. במקרה רגיל, קיים כלל האומר כי אם אחת מנשי האח המת אסורה לייבם, אסור לו לייבם גם את אחת הנשים האחרות. השאלה היא, האם איסור כזה, בו בעצם חל על האשה רק איסור אשת אח, שעל פי הכלל הרגיל היה צריך להיות מותר מפני איסור ייבום, אלא שמפני סיבה צדדית לא הותר - האם איסור כזה אוסר את הצרה להתייבם, שכן ייתכן שרק האיסורים האחרים, פוטרים את הצרה להתייבם ולא איסור אשת אח.
לפי דעת בית שמאי, מותרת הצרה להתייבם, מפני הטעמים האמורים. בדעת שיטת בית הלל אסורה הצרה להתייבם, אלא שבטעם הדבר נחלקו שנים מתלמידיהם: לפי דעתו של רבי שמעון בר יוחאי, למרות שאין איסור חל על איסור, אסורה האשה להתייבם, מכיוון שאיסור אשת אח אינו נפקע במקרה זה, הוא אוסר את הצרה, שכן הכלל אומר שכל שאחת מהנשים אסורה באיסור ערווה אסורה גם צרתה, אלא שבאופן רגיל הותר אשת אח, ומכיוון שכאן לא הותר איסור אשת אח - הוא אוסר את הצרה רבי יוסי חלוק על הכלל "אין איסור חל על איסור", במקרה שמדובר ב"איסור מוסיף", ולכן הוא סובר שהאשה אסורה הן באיסור אשת אח והן באיסור אחות אשה ולכן היא אסורה להתייבם וכל הדיון אינו רלוונטי לשיטתו.
במקרה הפוך, שהאשה הייתה אסורה קודם כול באיסור אחות אשה, שכן האח החי נשא את אשתו - אחותה - לפני שהמת נשא את אשתו ובכך אסר אותה באיסור אשת אח, נחלקו בית שמאי ובית הלל. לפי בית שמאי יש להתיר את הצרה להתייבם, שכן מכיוון שאין איסור חל על איסור, נמצא שאין אשה זו אסורה באיסור אשת אח כלל אלא רק אחות אשה, ולכן אינה אוסרת את צרתה. לפי הסבר הגרי"ז מבריסק, כדי שאיסור של אשה יאסור את צרתה, צריך שאיסור זה יהא איסור האוסר ומונע מייבום; אשה כזו, שאינה נחשבת לאסורה באשת אח, אינה מוטלת כלל לייבום, שהרי דין ייבום חל מכוח היותה אשת אחיו, ולכן אין להחשיב את איסור אחות אשה כאילו מונע ייבום, ואין הוא יכול לאסור את צרתה.
אבר מן החי.
חכמי המשנה והגמרא נחלקו האם יש איסור אבר מן החי בחייו של בעל חיים. לפי רבי יהודה הנשיא "בהמה בחייה לאו לאיברים עומדת", כלומר בעל חיים שחי כל עוד איבריו מחוברים זה לזה אין איבריו עומדים לאכילה, ורק לאחר שחותכים אבר ממנו יש איסור אבר מהחי, ולפי רבי אלעזר ברבי שמעון גם בחייה הבעל חיים יש איסור אבר מהחי.
ישנם מספר הלכות התלויות בשאלה זו, אחת מהם היא על פי הכלל אין איסור חל על איסור. אם בהמה היא טרפה, ואדם חתך אבר ממנה ואכלה, נחלקו רבי יוחנן וריש לקיש האם הוא עבר על שני איסורים או על איסור אחד. אביי מפרש את המחלוקת בצורה כזו: לפי רבי יוחנן הוא עבר על שני איסורים, שכן בהמה בחייה לאו לאיברים עומדת, ולכן על איסור אבר מהחי חל עליה עד שיחתכנה - וכבר קודם לכן חל עליה איסור טרפה, אך לפי ריש לקיש בהמה בחייה לאיברים עומדת, ושני האיסורים חלים כאחד.
גדר הדבר.
גם כאשר אין איסור חל על איסור, יש לקבור את העובר בין רשעים גמורים יותר, שכן מפאת רשעתו יש להחשיבו שהוא עבר על שתי עבירות, למרות שהחלות המעשית הייתה רק על אחת
כאשר אין איסור חל על איסור, אין הכוונה שהאיסור השני אינו חל כלל, אלא "מיתלי תלי", האיסור תולה ועומד שבמקרה והאיסור האחד יסתלק, יחול השני, ולכן הראשון אינו חל. לדוגמה, כאשר אשת אח שהיא גם אחות אשה נופלת לייבום, אין איסור אשת אח מותר, מכיוון שבמקרה ויותר - יחול איסור אחות אשה על אותה אשה.
מה למעשה מונע כיום את הסרת האיסור? רבי ברוך בער לייבוביץ' מבאר, שהחפצא של איסור השני, הוא אשר מונע את האיסור הראשון מלהסתלק. כלומר: למרות שהאיסור אינו חל למעשה על האשה, די בכך שהוא קיים באופן עקרוני כדי למנוע את הסרת האיסור הראשון, מהסיבה האמורה.
פפן
פפן (באנגלית: Fefan) הוא האי השלישי בגודלו בלגונת טרוק שבמדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה.
האי הוא גם האי השלישי בגודלו בקבוצת איי מריאנה הצפוניים, השוכנת במזרח האוקיינוס השקט.
גאוגרפיה.
שטחו הכולל של האי הוא 13.2 קמ"ר. החלק הצפוני של האי הוא הררי והנקודה הגבוהה באי היא בגובה 298 מטרים מעל פני הים.
חינוך.
משרד החינוך של צ'ואוק מפעיל בתי ספר ציבוריים.
בית הספר התיכון סאות'רן נמונאס (Southern Namoneas High School) ממוקם על האי פפן.
דמוגרפיה.
באי ישנם 4,047 תושבים (נכון ל-2008).
תל גיבורים (בני ברק)
תל גיבורים היא שכונה במערב העיר בני ברק. רבים מזהים את השכונה כחלק משכונת פרדס כץ.
השכונה גובלת בכביש 481 וברחוב טבריה בדרום, רחוב בן-גוריון (מודיעין) במערב, ורחובות הרצוג, אבוחצירא, שלמה בן יוסף ודב גרונר במזרח, ורחוב הירקון בצפון.
היסטוריה.
שכונת תל גיבורים ממוקמת על חורבות הכפר הערבי ג'מאסין א-שרקי. בשנות ה-40 התיישבו באזור הכפר יהודים אמידים מאוסטריה וגרמניה, שרכשו כמה עשרות דונמים ובנו בצד הכפר הערבי וילות שהשקיפו על נחל הירקון.
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צוין כי 54 דונם מאדמות הכפר נמצאו בבעלות יהודית, עם זאת אין תיעוד על תושבים יהודים שהתגוררו בכפר. במלחמת העצמאות ננטש הכפר הערבי ומיד לאחר המלחמה הוקמה השכונה. השכונה הוקמה על ידי הסתדרות עובדים לאומית עבור חבריה מתל אביב. ההחתמה לבתים בשכונה החלה בשנת 1945 וביולי 1947 הוגרלו המגרשים. באוקטובר 1947 עלו הכלים ליישור המגרשים. מקימי השכונה, אנשי האצ"ל והלח"י נתנו לה את השם "תל גיבורים".
לאחר מלחמת העצמאות נכנסו עולים להתגורר בבתי הכפר הערבי שמצפון לשכונה. בשנות ה-50 הוקמה מצפון לשכונה מעברת בני ברק שבהמשך הוקמו בה שיכונים שנקראו שיכון עממי והיא קלטה עולים רבים מצפון אפריקה.
שנות ה-60 נוספו לה בתים פרטיים רבים. בשנות השמונים עברה השכונה פרויקט שיקום שכונות והפכה משיכון עולים לשכונה משופצת ומטופחת. גם בטווח הארוך הביא הפרויקט לשינוי תדמיתי לשכונה שפירותיו ניכרים עד היום.
בשנות ה-90 קלטה השכונה עולים רבים מחבר המדינות, שכן היותה קרובה לאזור מוסכים אפשר לה לשמור על רמת מחירים נמוכה ביחס למיקומה במרכז גוש דן.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה זליגה של תושבים חרדים לשכונה.
בעשור השני של המאה ה-21 החלה בנייה מואצת של מגדלי משרדים וגורדי שחקים ביניהם בניין צ'מפיון מוטורס ומגדלי ב.ס.ר. בנייה זאת הפכה אותה לשכונה עם הבנייה הגבוהה ביותר בבני ברק.
אופי השכונה.
ברחבי השכונה נותרו בתים שעדיין עומדים על תִּלם מן הכפר הערבי; בשל כך רחובות מסוימים בשכונה הם סימטאות צרות (רחוב דוד רזיאל) או מעברים לא-סלולים (סימטת ליפשיץ).
הרחובות בשכונת תל גיבורים קרויים על שם גיבורים היסטוריים בתולדות עם ישראל, וכן דמויות מן המאה ה-20 המזוהות עם האצ"ל והלח"י: יהונתן בן שאול, המכבים, החשמונאים, מצדה, בר כוכבא, שלמה בן-יוסף, דוד רזיאל, האצ"ל, ניל"י, פורצי כלא עכו ודב גרונר (השתתף בהתקפת אצ"ל על משטרת רמת גן במרחק של קילומטר מהשכונה, נתפס על ידי הבריטים והועלה לגרדום).
בבית הכנסת הראשי של השכונה, בית הכנסת עולי הגרדום, מונצחים חברי האצ"ל, הלח"י, וחיילי צה"ל.
גלאב פשה
עיילבו
עיילבו היה יישוב יהודי בגליל בתקופת המשנה והתלמוד. לאחר חורבן בית שני ומעבר הכהנים לגליל, התיישבה במקום משמרת כהנים בשם "משמרת הקוץ". בתחומי עיילבו מזהים את קברו של התנא מתיא בן חרש, אותו פקדו עולי רגל לאורך הדורות. בתקופה העות'מאנית, כנראה במאה ה-19, הוקם במקום כפר ערבי נוצרי בשם עילבון.
זיהוי המקום.
שמואל קליין שיער את מקור שמו של הכפר בצבעם הלבן של מי המעיין הסמוך. הניב הגלילי המבליע אותיות גרם לעין לבן (עין לבון) להפוך לעילבו[ן]. יוסף ברסלבי בביקורו בכפר בתרצ"ג שמע מתושביו הסבר דומה על שם המקום. לדבריו, לאחר סינונם היו מי המעיין "לבנים-עכרכרים", אך למרות זאת טעמם היה טוב למדי.
מושב למשמרת הקוץ.
לאחר חורבן בית שני ומעבר הכהנים לגליל, התיישבה במקום משמרת כהנים בשם "משמרת הקוֹץ" המוזכרת בספר דברי הימים.
הפייטן אלעזר הקליר, שישב בטבריה במאה ה-7, מתאר בקינתו את גורלה של משמרת הקוץ בזמן החורבן ומכנה אותם על שם המקום אליו גלו: "...והוקצו והולעבו כהני עיילבו". בתקופה זו היו בבקעת בית נטופה יישובים יהודים רבים, שבהם התגוררו משפחות כהונה נוספות. על שמה של משמרת הקוץ קרוי הר קוץ בגליל התחתון.
קבר התנא מתיא בן חרש.