"נען, הצייר עם מודל" הוא שמה של סדרת ציורים, המתוארכים לשנת 1952, מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציורים מציגים ייצוג מופשט למחצה של דמות צייר ומודל, ומהווים פיתוח של מוטיבים ארס פואטיים ביצירתו של זריצקי בשנות החמישים של המאה ה-20. שני ציורים, בעלי קומפוזיציה ופורמט זהים, נמצאים באוסף מוזיאון תל אביב ובאוסף מוזיאון ישראל ואילו שני ציורים, בעלי פורמט אופקי, נמצאים באוסף פרטי ובאוסף מוזיאון חיפה לאמנות.
עבודות אלו שייכות לסדרה גדולה יותר, אותה יצר זריצקי בתקופות בהן לימד בסמינר לאמנות בקיבוץ נען, בתחילת שנות החמישים של המאה ה-20. העבודות מציגות הפשטה של דמות צייר אל מול מודל. הציור שבמוזיאון ישראל דומה בקומפוזיציה שלו לזה שבמוזיאון תל אביב לאמנות. הדמויות ניצבות בחלל ומהוות ציר אנכי בקומפוזיציה. הצייר מיוצג על ידי מעין צורה מאורכת שבראשה עיגול. צורה זו מהווה רמז לגוף האמן ולכובע הקש העגול שנהג לחבוש.
המודל מיוצגת על ידי צורות מעוגלות, המשרטטות מעין קו מתאר של גוף, משמאל ל"צייר". משטח הציור מחולק לצורות גאומטריות בגוון ירוק, כחול וחום. בהשוואה בין הגרסה של מוזיאון תל אביב לאמנות בולטת בזו שבמוזיאון ישראל התוספת של משטחי הצבע הלבן, המעניקים לציור אווירה אקספרסיבית יותר.
נושא הסדרה - הצייר היוצר את ציורו - הופיע כבר בעבודות קודמות של זריצקי. כאן, טוען מרדכי עומר, תהליך היצירה מהווה סמל להתבוננות עצמית כעין "עין המתבוננת בעצמה". בעבודות האופקיות, השונות במבנה הקומפוזיציה שלהן, מאבחן עומר אף מוטיבים של הכפלה של דמות האמן המדגישה את היות הציור סימולטניות של זמן. העבודות "מגלמות [...] את מכלול זמן תהליך היצירה, וכמו כן משמרת זיכרון מתמיד של הנצחי החמקמק, שאותו שב האמן ומבקש ללכוד". סימולטניות זו, מהווה לדעתו, ביטוי לחלוקה דיאלקטית בין שאיפה לרוחניות "על-חומרית" לבין קונקרטיות המעוגנת במציאות ומתבטאת בקומפוזיציה.
הצייר עם המודל
יון גיורגה מאורר
רלף ריצ'רדסון
סיר רלף דייוויד ריצ'רדסון (באנגלית: Sir Ralph David Richardson; 19 בדצמבר 1902 - 10 באוקטובר 1983) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי, מגדולי שחקני התיאטרון הבריטים בכל הזמנים.
מועמד לשלושה פרסי טוני ושני פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "היורשת" ו"" (במועמדות שקיבל לאחר מותו).
קורות חייו.
נולד בעיר צ'לטנהאם שבמחוז גלוסטרשייר לארתור וללידיה ריצ'רדסון.
גדל לצד אמו כנוצרי קתולי לאחר שזו עזבה את אביו ונסעה עם ילדיה להתגורר בעיירה גלוסטר.
לאחר שנשר ממוסדות הלימוד הקתוליים בהם למד עבד ריצ'רדסון בחברת ביטוח ולמד אומנות, פנה בגיל צעיר לתחום התיאטרון.
קריירה.
תיאטרון.
כדי ללמוד משחק בתיאטרון המקומי שבאזור מגוריו נאלץ לשלם עשרה שילינג לשבוע.
למד במוסד במשך חמש שנים לפני שהתקדם לבימות גדולות יותר ולתפקידים במחזות השייקספיריים "מקבת'" ו"יוליוס קיסר".
ב-1925 הצטרף לחברת התיאטרון המרכזית של העיר ברמינגהאם
וב-1926 הופיע לראשונה בבירה לונדון בתיאטרון מקומי בתפקיד קטן במחזה"אדיפוס בקולונוס" וב"תיאטרון סוף מזרח"
בשנת 1929 החל להופיע בתיאטרון "אולד ויק" במשך כשנתיים בהם התפרסם בעיקר בתפקידים שייקספיריים בתור קאליבן במחזה "הסערה", בתור הפוליטיקאי הרומאי דמטריוס אהנוברבוס במחזה "אנטוני וקלאופטרה", בתור פטרוצ'יו ב"אילוף הסוררת" וניק בוטום ב"חלום ליל קיץ".
שידרג את מעמדו לאחד משחקני התיאטרון הטובים ביותר בבריטניה בשנת 1936 אחרי הופעותיו במלודרמה הקומית "ד"ר קלירט'האוס המדהים" ובמחזה "ג'ונסון על ג'ורדן".
הופיע לראשונה על הבמה הגדולה בברודוויי באותה השנה במחזה "רומיאו ויוליה".
בשיא הצלחתו כשחקן תיאטרון התגייס ריצ'רדסון במהלך מלחמת העולם השנייה לכוחות המילואים של הצי המלכותי והשתחרר יחד עם השחקן לורנס אוליבייה בשנת 1944 רק כדי לחזור לתיאטרון אולד ויק ולחזות במה שנותר ממנו לאחר הפצצות הנאצים. בעקבות ההרס במקום עבר להופיע ב"תיאטרון נואל קווארד" שבסיטי של וסטמינסטר שם נתן הופעות בלתי נשכחות במחזמר "פר גינט" ובמחזות "זרועות ואדם", "בלש קורא" ו"ריצ'רד השני" לצידו של אלק גינס אותו גם ביים ריצ'רדסון.
בשנת 1945 נסעו ריצ'רדסון ולורנס אוליבייה לגרמניה כדי להופיע בפני אלפי חיילים בריטיים, והספיקו להופיע גם בתיאטרון הלאומי הצרפתי ה"קומדי פראנסז".
ריצ'רדסון ואוליבייה נחשבים עד היום לשחקני התיאטרון הגדולים ביותר בהיסטוריה של "תיאטרון אולד ויק".
היה מועמד לשלושה פרסי טוני על תפקידיו במחזות "הוואלס של לוחמי השוורים", "בית" ו"מדינה של אף אחד".
קולנוע.
התפרסם לראשונה בקולנוע הבריטי ב-1936 בקלאסיקה המדע בדיונית בהפקתו של אלכסנדר קורדה "דברים העתידים לבוא".
קיבל ביקורות אוהדות ראשונות על הופעותיו בעיבוד הקולנועי המצליח "המצודה" לרומן של ארצ'יבלד ג'וזף קרונין "המצודה" בתור ד"ר פיליפ דני חברו הטוב של גיבור העלילה ד"ר אנדרו מנסון (רוברט דונט) ובמותחן ההרפתקאות המלחמתי "ארבעה האבות" בו גילם את קפטן ג'ון דוראנס.
ב-1948 שיחק בעיבודו של קרול ריד לסיפור קצר של גרהם גרין "האליל שנפל" את ביינס רב המשרתים של השגריר. באותה השנה גם התפרסם לצידה של ויוויאן לי בתפקיד אלכסיי קרנין בעיבוד הקולנועי הטוב ביותר שנעשה לרומן של לב טולסטוי "אנה קארנינה".
ריצ'רדסון שיחק בהוליווד לראשונה ב-1949 בדרמה הקלאסית של ויליאם ויילר "היורשת". בסרט גילם את ד"ר אוסטין סלופר אביה הקשוח והבלתי מתפשר של קת'רין (אוליביה דה הבילנד) וקיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 1952 זכה בפרס באפט"א לשחקן הבריטי הטוב ביותר על תפקידו בתור איל הנפט ג'ון ריידג'פילד בעל חברת התעופה בדרמת המלחמה של דייוויד לין "מחסום הקול".
ב-1955 גילם את הדוכס מבקינגהאם בעיבוד שערך לורנס אוליבייה לטרגדיה השייקספירית "ריצ'רד השלישי".
שיחק בתחילת שנות ה-60 באפוסי המלחמה ההיסטוריים "אקסודוס" בתור הגנרל הבריטי סות'רלנד ו"300 ספרטנים" המבוסס על קרב תרמופילאי בתור תמיסטוקלס המנהיג של אתונה.
ב-1962 גילם את ג'יימס טיירון בעלה השתיין של מרי (קת'רין הפבורן) המכורה למורפיום בעיבודו המוצלח של סידני לומט למחזהו של יוג'ין או'ניל "מסע ארוך אל תוך הלילה". על הופעתו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר במסגרת פסטיבל קאן.
ב-1965 השתתף בדרמת המלחמה המבוססת על הרומן של בוריס פסטרנק "דוקטור ז'יוואגו" בתור אלכסנדר גרומקו.
הועמד פעמיים לפרס השחקן הבריטי הטוב ביותר על הופעתו בתור ראש ממשלת בריטניה ויליאם גלאדסטון בסרט המלחמה "חרטום" ועל תפקידו בקומדיה "הקופסה השגויה".
שיחק ב-1969 ב"הקרב על בריטניה", סרט המלחמה של גאי המילטון שתיאר את אירועי הקרב על בריטניה.
ב-1972 הועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בקולנוע הבריטי על תפקידו בתור המלך ג'ורג' הרביעי בסרט "ליידי קרוליין לאמב" וגילם את הזחל בעיבוד הקולנועי לספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
ב-1975 הופיע בקומדיה המוזיקלית "בר מזל" בתור התעשיין הרשע סיר ג'יימס בורג'ס.
הופיע בסדרה האיטלקית "ישו מנצרת" בדמותו של אחד מחסידיו הראשונים של ישו, שמעון הקדוש.
ב-1981 גילם את המכשף אולריך בסרט ההרפתקאות התקופתי "קוטל הדרקונים" ואת סופרם בינג בסרטו של טרי גיליאם "שודדי הזמן".
ריצ'רדסון נפטר זמן קצר לאחר צילומי הסרט "", בסרט הופיע ריצ'רדסון בתור הרוזן ה-6 של גרייסטוק והיה מועמד בטקס האוסקר שנערך כחצי שנה לאחר מותו לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בפעם השנייה לאחר 35 שנה. למרות שנפטר, ריצ'רדסון נחשב לשחקן המבוגר ביותר בהיסטוריה שהיה מועמד לאוסקר.
הסרט הוקדש לזכרו של ריצ'רדסון.
חיים אישיים.
בשנת 1924 התחתן עם השחקנית בת השבע עשרה מוריאל יואיט, הזוג היה נשוי באושר ללא ילדים עד למותה של יואיט ממחלת השינה בשנת 1942.
ב-1944 התחתן עם השחקנית מריאל פורבס, לריצ'רדסון ולפורבס נולד ילד אחד. הם היו נשואים במשך 29 שנים עד למותו של ריצ'רדסון.
ריצ'רדסון הוא הראשון בדורו שקיבל תואר אבירות על עשייתו בשנת 1947, לפני ג'ון גילגוד ולורנס אוליבייה.
ריצ'רדסון נפטר בשנת 1983 משבץ כשהוא בן 80, ונקבר בבית הקברות הייגייט שבלונדון.
גיורגה שטפאן, שליט מולדובה
המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה
המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה או NIST (ראשי תיבות באנגלית של: The National Institute of Standards and Technology), אשר נקרא עד שנת 1988 "לשכת התקנים הלאומית" (National Bureau of Standards, NBS), הוא שמה של מעבדה למדעי-הפיזיקה וסוכנות לא רגולטורית של מחלקת המסחר של ארצות הברית.
משימת המכון הרשמית היא:
המכון מחזיק במוט הקילוגרם התקני, וכן במכשיר ה-NIST-4 Kibble balance באמצעותו נמדד והוגדר תקן הקילוגרם החדש.
חתרוריט
חתרוריט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) נדיר מאוד שנתגלה תחילה כתוצר מלאכותי עיקרי המכונה אליט בתהליך ייצור צמנט פורטלנד, ואחר כך גם נתגלה בטבע במקום אחד בעולם בלבד (ישראל).
תכונות.
הרכב כימי וקריסטלוגרפיה.
נוסחת המבנה הכימי של החתרוריט היא Ca3SiO5.
החתרוריט מתגבש במערכת הטריגונלית, חבורת סימטריות נקודתית דיטריגונלית פירמידלית formula_1 וחבורת סימטריות מרחבית "R3m". הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=7.15 ו-c=25.56Å.
תכונות פיזיקליות.
הגבישים מיקרוסקופים פסאודו-הקסגונליים עד μm50. הקשיות של המינרל בינונית, 6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.02 גרם לסמ"ק.
תכונות אופטיות.
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. גבישי החתרוריט שקופים עד שקופים למחצה, והם חסרי צבע או שצבעם חום אדמדם עד אפור בהיר. בשקף מנוסר החתרוריט חסר צבע.
גילוי ומקור השם.