הגרסה המלאה של הסיפור מופיעה בתסכיתי הרדיו המקוריים של מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, וחוזרת שוב בספר "סלמון הספק": אדמס יצא לחופשה ביוון, אבל בכל פעם שהחליט ללכת לחוף עם חבריו, הוא גילה שהמגבת שלו נעלמה, ורק אחרי שעות של חיפושים ניתן היה למצוא אותה. אחרי שהחופשה נגמרה, החליט אדמס שכל מי שרוצה שחייו יהיו מסודרים, צריך "לדעת איפה המגבת שלו נמצאת". הוא לא ציפה שסיפור המגבת, שמופיע לראשונה בפרק השביעי של סדרת הרדיו, ולאחר מכן בספר הראשון, יזכה לכזאת הצלחה. הוא הניח, אחרי שהבין שהרבה אנשים אהבו והבינו את העניין, שהוא לא היחיד שהייתה לו חוויה שכזאת.
לעניין זה מקורות קדומים יותר. סיפור דומה על "מטפחת קינוח אף" ומגוון שימושיה בידי עם ישראל (כ-15 שימושים, שהאחרון שבהם הוא קינוח האף) מופיע בספר הבדיחה והחידוד של אלתר אשר דרויאנוב.
תאריך יום המגבת.
יום המגבת נחגג לראשונה ב-25 במאי 2001, שבועיים אחרי מותו של אדמס, מכיוון שזה היה הזמן הקצר ביותר שבו ניתן היה להפיץ את הידיעה על קיומו של היום. לתאריך אין משמעות בסדרת מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, ולכן הוצעו מספר תאריכים חלופיים ליום, כמו ה-11 בפברואר (היום ה-42 בשנה), אחד מימי חמישי, ה-11 במרץ (יום ההולדת של אדמס) וה-11 במאי (יום מותו). לבסוף, לא שונה התאריך, במטרה לשמור על המסורת.
דגל גרנדה
דגל גרנדה אומץ בשנת 1974.
שבעת הכוכבים שבדגל מסמלים את שבעת מחוזות המדינה. הכוכב באמצע הדגל, המוקף עיגול אדום מסמל את מחוז סנט ג'ורג' - בו נמצאת בירת המדינה סנט ג'ורג'ס.
בצידו השמאלי של הדגל מופיע אגוז מוסקט - אחד המוצרים העיקריים של האי. סמל זה מסמל את כינוייה ההיסטורי של גרנדה "אי התבלינים".
צבעי הדגל: אדום, זהב וירוק מסמלים את הקשר של האי לאפריקה שכן הם נחשבים כצבעים הכלל-אפריקאיים.
יחס ממדי הנס האזרחי שונה מיחס ממדי דגל הלאום (1:2 לעומת 3:5 בהתאמה).
הנס הימי מבוסס על הנס הלבן הבריטי כאשר דגל הלאום של גרנדה נמצא בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל).
נציים
נציים (שם מדעי: Accipitridae) היא המשפחה הגדולה בסדרת דורסי היום. מכילה את רב הדורסים הקיימים והקטלניים ביותר וגם אוכלי פגרים גדולים. הגדולה בסדרה זו הוא עזנייה שחורה ("Aegypius monachus") ששוקלת עד 14 ק"ג ואורכה מגיעה ל-120 ס"מ. בעבר היו עיטים כמו עיט האסטי שהיו גדולים הרבה יותר. הקטנים ביותר הם דיית הפנינה ("Gampsonyx swainsonii") ונץ דרורים גמדי ("Accipiter minullus") ששוקלים 85 גרם ואורכם 23 ס"מ.
מיון.
בעבר שויך השלך למשפחה עצמאית אולם בהמשך סווג כתת-משפחה במשפחת הנציים.
סנט וינסנט והגרנדינים
סנט וינסנט והגרנדינים (באנגלית: Saint Vincent and the Grenadines) היא מדינת אי עצמאית וריבונית בים הקריבי, והיא חלק מחבר העמים הבריטי והקהילייה הקריבית.
היסטוריה.
באזור גרו מתיישבים ילידיים אשר מנעו התיישבות אירופאית. במהלך המאה ה-18 סנט וינסנט היה אזור שרוי במחלוקת על השליטה בו בין בריטניה לצרפת. צרפת כבשה את האי בתחילה ויישבה אותו, אך בריטניה החלה גם היא לטעון לבעלות על המקום בשנת 1627. בריטניה כבשה את האי במהלך מלחמת שבע השנים (1754-1763). האי אמנם הוחזר לשלטון צרפת ב-1779 אך לבסוף שויך לבריטניה בשנת 1783. בשנת 1812 התפרץ הר הגעש לה סופרייר וגרם לנזקים רבים בכל רחבי האי. הר הגעש התפרץ שוב בשנת 1902 וגרם למותם של אלפי בני אדם ולנזק כלכלי וחקלאי רב.
עד שנת 1838 הועבדו עבדים במטעים חקלאיים באיים. בשנת 1925 הוקמה רשות מחוקקת ובשנת 1951 ניתנה זכות בחירה אוניברסלית. בתחילת שנות ה-60 התרחשו כמה ניסיונות להשגת עצמאות או איחוד של סנט וינסנט עם כמה איים אחרים על מנת להקל את השלטון הקולוניאלי. אוטונומיה ניתנה לאיים ב-1969 ועצמאות בשנת 1979. ב-16 בספטמבר 1980 צורפה סנט וינסנט והגרנדינים לאו"ם. בשנת 2009 נערך משאל עם כושל להחליף את ראש המדינה מממלכת חבר העמים הבריטי לנשיא.
גאוגרפיה.
שטחה הכולל של המדינה הוא 389 קמ"ר, מעט יותר משטח רצועת עזה. האי סנט וינסנט מהווה את החלק העיקרי מכלל השטח - 344 קמ"ר.
הר הגעש לה סופרייר (La Soufrière) בסנט וינסנט, המתנשא לגובה 1,234 מטרים (הנקודה הגבוהה באי) עודו פעיל. ההר התפרץ בפעם האחרונה ב-1979. מלבד הסכנה התמידית של התפרצות הר הגעש, קיים במדינה גם סיכון של הוריקנים.
פוליטיקה.
סנט וינסנט והגרנדינים היא דמוקרטיה ייצוגית ומונרכיה חוקתית, כשאליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת היא ראש המדינה, במסגרת ממלכות חבר העמים הבריטי. המלכה אינה מתגוררת באיים, ורצונה מיוצג באמצעות מושל. שתפקידו בעיקר סמלי. המושל הנוכחי הוא סר פרדריק בלנטיין. ראש הממשלה הוא רלף גונזלבס, שמכהן מאז שנת 2001 כראש מפלגת הלייבור.
הרשות המחוקקת מורכבת מבית מחוקקים חד-ביתי המכונה "בית האספה הלאומית". בו מכהנים 15 סנטורים הנבחרים אחת לחמש שנים, אם כי לראש הממשלה יש סמכות לפזר את האספה. הרשות השופטת מורכבת מבתי משפט מחוזיים, בית משפט עליון וערכאה עליונה בלונדון.
למדינה אין צבא, אך ישנה משטרה חמושה.
יחסי חוץ.
סנט וינסנט והגרנדינים לוקחת חלק במספר ארגונים בינלאומיים, בהם הקהילייה הקריבית וארגון מדינות מזרח הקריביים, ומנהלת קשרים הדוקים עם ארצות הברית, קנדה ובריטניה.
כלכלה.
החקלאות (ובמיוחד ייצור הבננות) היא המגזר הכלכלי המרכזי במדינה. בנוסף על כך, גם מגזר השירותים (ובתוך כך גם התיירות) מהווה עמוד תווך כלכלה המקומית. המגזר התעשייתי והפיינסי יחסית קטן.
תיירות.
לתיירות פוטנציאל רב בפיתוח המדינה. הצילומים האחרונים של הסרט שודדי הקאריביים על האי, סייעה לחשוף את המדינה למבקרים פוטנציאליים ומשקיעים. הצמיחה האחרונה במדינה, התעוררה בעקבות פעילות ענפה בתחום הבנייה ושיפור בתשתיות התיירות.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי ארגייל הוא נמל התעופה הבינלאומי החדש של המדינה. הנמל נפתח ב -14 בפברואר 2017, והחליף את נמל התעופה הישן E.T. Joshua Airport.
דמוגרפיה.
נכון ליולי 2013, גרים במדינה כ-103,000 תושבים. מבחינה אתנית, האי מורכב מ-66% שחורים, 19% ממוצא מעורב, 6% הודים, 4% אירופאים (בעיקר פורטוגזים), 2% מהקריביים ו-3% אחרים. רוב התושבים הם צאצאים של עבדים שהובאו לאיים על מנת לעבוד במטעים החקלאיים.
אנגלית היא השפה הרשמית.
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2001, 81.5% מאוכלוסיית סנט וינסנט והגרנדינים מחשיבים עצמם כנוצרים, 6.7% הם בני דת אחרת ו-8.8% אינם בעלי דת או לא ציינו כזו (1.5%). הזרמים הנוצריים השכיחים הם הכנסייה האנגליקנית, פנטקוסטליזם, מתודיזם, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, בפטיזם והקתוליות. המיעוט הלא-נוצרי כולל ראסטפארים, הינדואים ומוסלמים.
חברה (תאגיד)
חברה (בריבוי: חֲבָרוֹת, כנסמך: חֶבְרוֹת־) או חברה בע"מ היא ארגון ותאגיד בעל אישיות משפטית שמאגד אנשים למען מטרה משותפת, בדרך כלל לשם הפקת רווח. החברה היא ישות הקיימת בחוקיה של כל מדינה מודרנית, והיא מסגרת משפטית מקובלת לניהול של פעילות עסקית משותפת של אנשים.
הסיומת בע"מ מציינת בערבון מוגבל ומטרתה להעיד כי בעלי המניות של החברה אינם כפופים לחובותיה.
היסטוריה.
רעיון החברה נוצר במאה השבע-עשרה (אם כי היו בסקנדינביה גופים דומים במאה ה-14) במטרה להפחית את הסיכון העסקי מיזמים. בעוד שבעל עסק אשר איננו במסגרת חברה חשוף לכל הסיכונים העסקיים ואחראי אישית לחובות העסק, בחברה המצב שונה.
הרעיון המשפטי העומד מאחורי החברה הוא שהחברה, אשר במסגרתה מתנהלת כל הפעילות העסקית, היא גוף משפטי נפרד ושונה ממייסדיו ובעליו. המייסדים הם בדרך כלל בעלי החברה באמצעות החזקת מניות, ונקראים בעלי מניות. המניה היא למעשה אגד של זכויות וחובות חוזיות אשר המחזיק בה חב כלפי החברה והחברה חבה כלפיו; לדוגמה, הזכות להשתתף ברווחי החברה. בכך ישנה הפרדה כמעט מלאה בין הישות המשפטית של החברה לבין בעלי המניות. אם לדוגמה יש לגורם מסוים טענה או תביעה כלפי החברה, הוא אינו יכול לתבוע את בעלי המניות. הכתובת שלו לכל בעיה היא החברה עצמה. החברה ובעלי מניותיה לא חד הם. רק במקרים מיוחדים של חוסר הגינות בולט או הונאה, מאשר בית המשפט הרמת מסך המאפשרת תביעה ישירה של בעלי המניות בחברה.
רוב החברות מאוגדות כך שבעליהן נהנים מאחריות מוגבלת. דבר זה מצוין בשם החברה. בישראל הסיומת היא "בע"מ" (בערבון מוגבל). בארצות הברית נהוגה בין היתר הסיומות "corp" ו-LLC (קיצור ל-Limited liability company שהוא סוג תאגיד שמיוחד לארצות הברית), בבריטניה "Ltd" ובגרמניה "GmbH".
תכלית החברה.
בכלכלה המודרנית, חלק ניכר מהעושר העולמי מצוי בידי חברות. מכאן עולה השאלה, מה תכליתה של החברה, ולמי מיועד עושר זה. להגדרת תכלית החברה תפקיד חשוב גם בניסיון לפתור את בעיית הנציג. שכן, בכך ניתן לכוון את פעולותיו של הנציג להשיג את תכליתה של החברה, ולא לדאוג לאינטרסים האישיים שלו.