שם התוכנית הרוסית הוא יוזמה של סרגיי סופונב מהערוץ הראשון ברוסיה, בה שודרו שש העונות הראשונות, עד מרץ 2009. עשור לאחר סיום העונה הששית, בספטמר 2018 הוחלט כי החל ממרץ 2019 התוכנית תשודר בערוץ TV3. בעונה החדשה ישתתפו מדיומים ושחקני קולנוע וטלוויזיה רוסיים. הצילומים החלו בינואר 2019 באי פלוואן שבפיליפינים. למנחה נבחרה השחקנית יאנה טרויאנובה. העונה השמינית החלה את שידוריה במרץ 2020 בערוץ TV3 רוסיה. בינואר 2021 החלו צילומי עונה תשיעית ובה היו 16 משתתפים. באוקטובר 2019 התוכנית זכתה בפרס TEFI בקטגוריית תוכנית הריאליטי הטובה ביותר.
אינטרסקציונליות
בת דודה
יציאת מחשב (חומרה)
בחומרת מחשב, יציאת מחשב (באנגלית: Port) מאפשרת לחבר בין מחשב למחשבים אחרים או לחיבור לציוד היקפי כגון התקני קלט ופלט.
ליציאות מחשב יש שימושים רבים - לחיבור צג, מצלמת אינטרנט, רמקולים או ציוד היקפי אחר. מבחינה פיזית יציאת מחשב היא שקע מיוחד במחשב, אליו ניתן לחבר כבל או התקן מיוחד.
ליציאות המחשב הנפוצות יש מגוון רחב של צורות כגון עיגול (PS/2), מלבני (FireWire), מרובע (תקע טלפון), טרפז (D-Sub), וכו'. ישנם מספר יציאות מחשב שהפכו סטנדרטיות ברוב המחשבים, כגון יציאת ה-USB.
חוף דאנקו
חוף דאנקו (באנגלית: Danco Coast) הוא חלק מהחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
החוף מצוי בין כף סטרנק לבין כף רנאר.
החוף גובל במעבר אגירה המפריד בין החוף לבין האי למייר.
בחוף מצויים נקודת באבאזון ומפרצון סלווסן.
היסטוריה.
גילוי החוף.
החוף נחקר בחודשים ינואר ופברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
מקור השם.
ז'ארלש קרא לחוף על שמו של לוטננט אמיל דאנקו (Emile Danco) חבר המשלחת שמת במהלך עבודת המשלחת, ב-5 ביוני 1898.
לקריאה נוספת.
• R. Casaux, M. L. Bertolin, A. Carlini, Feeding habits of three seal species at the Danco Coast,Antarctica: a re-assessment, Polar Biol (2011) 34:1615–1620, DOI 10.1007/s00300-011-0994-1
מארק הויזינחה
מארק הויזינחה (בהולנדית: Mark Huizinga; נולד ב-10 בספטמבר 1973) הוא ג'ודוקא עבר הולנדי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, האלוף האולימפי מסידני 2000.
קריירה.
הויזינחה השתתף ארבע פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 1996, 2000, 2004 ו-2008 וזכה בשלוש מדליות. באטלנטה 1996, הויזינחה זכה במדליית הארד. בסיבוב הראשון הוא הפסיד בהחלטת שופטים לג'ון קי-יונג הדרום-קוריאני לאחר שהקרב נגמר בשוויון. הויזינחה נשר לקרבות הניחומים שם ניצח באיפון את סרג' ביוולה אבולו הקמרוני. בשני הקרבות הבאים הוא ניצח שוב באיפון את יוסוואני דספניה הקובני ואת ניקולס ז'יל הקנדי ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הויזינחה התמודד מול אדריאן קרויטורו הרומני וניצח באיפון 2 דקות ו-16 שניות לסיום.
באולימפיאדת סידני 2000, הויזינחה זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון את יוסוואני דספניה הקובני לאחר תרגיל סיאו-נגי, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את בריאן אולסון האמריקאי כשביצע תרגיל טאי-אוטושיסאה-קומי-וואזה. ברבע הגמר הוא ניצח בניקוד קוקה את אדריאן קרויטורו הרומני ובחצי הגמר הוא גבר באיפון על קית' מורגן הקנדי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח דקה ו-38 שניות מהפתיחה. בגמר הויזינחה התמודד מול קרלוס הונורטו הברזילאי וניצח באיפון כאשר דקה ו-38 שניות לסיום הוא ביצע תרגיל אוצ'י-מטה-גאשי מוצלח.
באולימפיאדת אתונה 2004, הויזינחה נבחר להיות נושא הדגל של המשלחת ההולנדית בטקס הפתיחה וזכה במדליית ארד אולימפית נוספת. בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון תוך 57 שניות את גרהרד דמפף הגרמני לאחר תרגיל אוצ'י-מטה. בשמינית הגמר הוא הפסיד להוואנג הי-טה הדרום קוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר שניצח בבית הניחומים את פשמיסלב מתיאשק הפולני בניקוד יוקו, את קית' מורגן הקנדי באיפון ואת אדוארדו קוסטה הארגנטינאי באיפון הוא עלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הויזינחה התמודד מול ווינסטון גורדון הבריטי וניצח באיפון תוך דקה ו-51 שניות כאשר ביצע תרגיל בשם אורה-נגה.
הויזינחה מחזיק במדליית ארד מאליפות העולם (2005). באליפויות אירופה הוא זכה ב-12 מדליות; חמש מדליות זהב (1996, 1997, 1998, 2001 ו-2008), שתי מדליות כסף (2000 ו-2004) וחמש מדליות ארד (1994, 1999, 2002, 2003 ו-2005).
במהלך הקריירה הויזינחה זכה במעל ל-40 מדליות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. כמו כן, הוא זכה עשר פעמים באליפות הולנד. הויזינחה פרש מג'ודו תחרותי ב-8 בנובמבר 2008, כמה חודשים אחרי אולימפיאדת בייג'ינג 2008 ובין השנים 2010–2012 היה המאמן הראשי של נבחרת הנשים של הולנד בג'ודו.
בן דודה
חוף דנקו
לחם אבוד
ילנה טמניקובה
ילנה טמניקובה (ברוסית: Елена Темникова; נולדה ב-18 באפריל 1985) היא זמרת, ושחקנית רוסייה. טמניקובה החלה את הקריירה שלה בלהקת Serebro, אשר מוכרת הלהקה בזכות השתתפות הלהקה בתחרות האירוויזיון עם השיר "Song #1" והגיעו למקום השלישי בשנת 2007. בשנת 2016, טמניקובה פרשה מהלהקה לטובת קריירת סולו.
ביוגרפיה.
ראשית חייה והשכלה.
טמניקובה נולדה בעיר קורגן, מחוז קורגן שברוסיה. אביה, ולדימיר ויקטורוביץ, עבד כנהג ואופה במאפייה משפחתית בה גם אמהּ עבדה. מגיל צעיר החלה 4 לנגן בכינור, ולהשתתף בתחרויות מוזיקה שונות, למדה בבית ספר למוזיקה אך לא סיימה אותו, במקום זה הגיעה לסטודיו הקולני של ולרי צ'יגינטסבה. זמן קצר לאחר שסיימה את בית הספר התיכון, היא עברה עם הוריה ועם אחותה הגדולה נטליה לעיר אומסק. בדצמבר 2002, זכתה בתחרויות האזוריות, היא נסעה למוסקבה לתחרות "קול-רוסיה", שנערכה בקתדרלת ישו המושיע, שם זכתה במקום ראשון.
2003–2005: תחילת דרכה.
טמניקובה החלה את קריירה המוזיקה שלה בשנת 2003, כאשר הגיע למקום השלישי בעונה השנייה של התוכנית מפעל הכוכבים, במהלך התוכנית הוציאה מספר סינגלים: "Дальше всех" ו-"Тайна". לאחר סיום הפרויקט החלה לעבוד עם מקסים פדייב.
2006–2014: פריצה בלהקת Serebro.
בשנת 2006, החליט מקסים פדייב להקים להקת נשים ולצרף את טמניקובה ולקרוא להן "Serebro" ובה כללו שתי בנות נוספות מרינה ליזורקינה ואולגה סריאבקינה. ההופעה הראשונה שלהן בפומבי התקיימה בתחרות האירוויזיון ב-12 במאי 2007 בהלסינקי שבפינלנד עם השיר "Song #1" והגיעו למקום השלישי.
ב-21 באפריל 2009, הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלהן ברוסית שנקרא: "OpiumRoz". בהמשך הוציאה הלהקה אלבום נוסף לראשונה באנגלית שנקרא: "Mama Lover", בשנת 2012, אשר השיגה הצלחה בינלאומית.
במהלך שנת 2014, החליטה טמניקובה לעוזב את הלהקה ולעבור לקריירת סולו. כעבור מספר זמן יצא סינגל הבכורה שלה: "Зависимость".
2017–2015: קריירת סולו, Temnikova.
במהלך 2015, הוציאה טמניקובה סינגל שני ששמו: "Навстречу", אשר לא נכלל באלבומים.
ב-30 בספטמבר 2016, הוציאה טמניקובה את המיני-אלבום הראשון שלה שנקרא על שמה: "Temnikova I", האלבום נחת במקום הראשון במצעדים ברוסיה וב-iTunes.
2018–הווה: Temnikova 4.
ב-27 באפריל 2018, יצא אלבום האולפן המלא הראשון של טמניקובה שנקרא: "Temnikova III: Не модные", זה לאחר 3 אלבומי מיני שהוציאה קודם לכן.
ב-5 בפברואר 2019, טמניקובה הוציאה את האלבום המיני הרביעי שלה שנקרא על שמה: "Temnikova 4".
חיים אישיים.
במהלך השנים 2004–2008, הייתה נשואה לאלכסיי סמיונוב.
בשנת 2014, נישאה לדמיטרי סרגייב. ב-27 במרץ 2015 לזוג נולדה בת, אלכסנדרה.
פתוש
פתוש או פאתוש (בערבית: فتوش‎) הוא סלט מהמטבח המזרח-תיכוני, העשוי מפיסות פיתה מטוגנת, בשילוב עם ירקות כגון צנונית, מלפפון או עגבנייה, ולעיתים גם חסה או פטרוזיליה.
מטרתו של הסלט – לעשות שימוש חוזר ולנצל פיתה שהתייבשה. מקורו של הסלט במטבח הלבנוני והוא הפך נפוץ מאוד בישראל.
She Drives Me Crazy
She Drives Me Crazy הוא שיר שבוצע על ידי הלהקה האנגלית פיין יאנג קניבלז, יצא לאור בשנת 1988, ונכלל באלבום "The Raw &amp; the Cooked" שיצא בשנת 1989.
רקע.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי. הוא זכה להצלחה גדולה יותר בארצות הברית, שהה שם שבוע אחד בראש מצעד הבילבורד הוט 100, והיה לאחד משני שירים של הלהקה שהגיעו למקום הראשון במצעד זה. גם באוסטרליה, קנדה, ספרד, אוסטריה וניו זילנד הגיע השיר למקום הראשון. בנוסף הוא העפיל לשלושת הגדולים במצעדים בגרמניה בלגיה, אירלנד, שווייץ ואיסלנד.
השיר שימש בפסקול של מספר סרטים:"יותר מאהבה" ב-1999, "היצ'" בשנת 2005, Towelhead ב-2007 ו"תוכנית גיבוי" בשנת 2010.
גרסאות כיסוי ופארודיות.
דולי פארטון ביצעה גרסת כיסוי לשיר ב-2008.
ווירד אל ינקוביץ' ביצע לשיר גרסה פארודית באלבומו בשם "Drives Like Crazy" אודות אשה שאף אחד אינו רוצה שתשב במושב הנהג.
הקומיקאי ארסניו הול, בשם הבדוי Chunky A הקליט גרסה פארודית לשיר בשם "Ho Is Lazy" שהופיע באלבום שהוציא.
קרמיט הצפרדע ומיס פיגי הקליטו גרסה לשיר באלבום של החבובות אשר יצא בשנת 1994.
The Flying Pickets הקליטו גרסת קפלה שהופיעה באלבום The Original Flying Pickets: Volume 1.
המנון מקסיקו
ההמנון הלאומי המקסיקני (בספרדית: Himno Nacional Mexicano) הוא ההמנון הלאומי של מקסיקו, ההמנון חובר בידי פרנסיסקו גונזלס בוקנגרה.
הוא הושר לראשונה בשנת 1854 ואומץ רשמית ב-1943, ההמנון מורכב מעשרה בתים ופזמון ומתאר ניצחונות צבאיים וקריאות הגנה על המולדת.
היסטוריה.
מילים.