חנו לקח על עצמו את פיקוד הצבא בניסיון לנצחם. הוא הצליח להסיר את מצור המורדים מעל אוטיקה, אולם התקפת נגד מצד המורדים תפסה את צבאו לא מוכן, והוא מצא עצמו נצור עם צבאו המוכה באוטיקה. בהמשך נחלץ חנו מהעיר עם צבאו, אולם כשל בלחימה עם המורדים, והמצור נמשך. בעקבות כישלונו של חנו גויס בקרתגו צבא חדש, תחת פיקודו של חמלקרת, והמורדים הובסו בשנת 238 לפנה"ס.
לאחר שהטיל חניבעל מצור על סגונטום, שיגר הסנאט הרומאי שליחים אל חניבעל בדרישה שיסיר את המצור מעל העיר, אך הוא דחה את הדרישה. המשלחת הרומית פנתה לקרתגו, ושם נחלקו הפוליטיקאים האם להיכנע לדרישות הרומאים ולהסגיר את חניבעל, או לסרב ולגרור בכך מלחמה נוספת עם רומא. חנו הנהיג את הסיעה הפציפיסטית שתמכה בכניעה, אך עמדתו נדחתה.
לאורך המלחמה הפונית השנייה הנהיג חנו את הסיעה המתנגדת למלחמה, ומנע מתגבורות משמעותיות להגיע לחניבעל, בן יריבו, חמלקרת. לאחר קרב קאנאי שלח חניבעל את אחיו מאגו לקרתגו במטרה לשכנע את הסנאט לשלוח לו כוחות נוספים. מאגו שפך בפני חברי המועצה טבעות שנלקחו מסנטורים ואריסטוקרטים רומאים שנהרגו בקרב במטרה להרשימם, אולם חנו תקף אותו בתגובה בסדרת שאלות שהביכו אותו.
לאחר תבוסת חניבעל בקרב זאמה (202 לפנה"ס), הוא היה בין השליחים שנשלחו לשאת ולתת עם הרומאים בדבר הסכם הכניעה.
אייל ניגוח
פרפרניים
פרפרניים (שם מדעי: Faboideae. שמות מקובלים נוספים: Papilionaceae או Papilionoideae), תת-משפחה במשפחת הקטניות, הכוללת צמחים עשבוניים, שיחים ועצים. קיימים כ-300 מינים הגדלים בר בארץ ישראל.
מאפיינים.
לרוב עלי צמח פרפרני הם מורכבים-מנוצים תלתניים, כלומר מורכבים משלושה עלעלים, או שהם מאוצבעים. לעיתים רחוקות יותר העלים פשוטים ואינם מפולגים לעלעלים. לחלק מהעלים יש קנוקנת (איבר ארוך ודק הנוטה להסתלסל סביב ענפים, אופייני לצמחים מטפסים). עלי הגביע, יכולים להיות מופרדים או מאוחדים.
משפחה זו קיבלה את שמה בגלל צורת הפרח, דמוית הפרפר. הפרח בעל גביע צינורי בעל חמש אונות, וכותרת בעלת חמישה עלים. צורת הפרח הייחודית נובעת מהבדלים בגודל ומבנה עלי הכותרת, ואף ניתנו להם כינויים מאפיינים: העליון והחיצוני ביותר מכונה "מפרש" (Banner); לרוב הוא הגדול ביותר. שני עלים צדדים ל"מפרש" מכונים "משוט" (Wing). עוד שניים קדמיים מאוחים יחדיו ומכונים "סירה" (Keel).
למרבית הפרחים עשרה אבקנים. ברוב פרחי הפרפרניים, תשעה אבקנים מאוחים ואחד חופשי. במרכז זיר האבקנים עולה עמוד העלי, בגובה שיבטיח האבקה באמצעות חרקים מעופפים.
הפרי הטיפוסי הוא תרמיל ובו זרעים רבים. הוא מכונה קטנית או אגוזית, תלוי בצמח.
בשימוש האדם.
הפרפרניים היו בשימוש כמקור מזון במשך אלפי שנים, ושימשו הן למזון אדם (כגון חמצה, לוביה, חילבה) והן למספוא בהמות (אספסת, תלתן). קיימים מספר רב של מינים מתורבתים, כגון האפונה המתוקה. חלקם מגודלים באופן מסחרי בחקלאות מאות בשנים (אספסת הייתה גידול חקלאי מרכזי כבר במאה ה-17).
טקסונומיה.
על פי מערכת המיון של קרונקוויסט, הפרפרניים הם משפחה בפני עצמה, אך לפי שיטות מיון גנטיות ניכר קשר הדוק ביניהם לבין משפחות נוספות, ואלו קובצו יחדיו למשפחת הקטניות במסמך APG II משנת 2003. אולם הם עדיין מופיעים בספרות לעיתים קרובות כמשפחה, ולא תת-משפחה.
Yes קולנוע ישראלי
Yes ישראלי (בעבר Yes קולנוע ישראלי) הוא ערוץ טלוויזיה שמשודר באפיק 4 במסגרת ערוצי yes.
הערוץ משדר סרטים ישראלים ישנים וחדשים, ובנוסף משודרים בו מגזין קולנוע ישראלי והפקות תיעודיות מעולם הקולנוע כמו הסדרה "מדברים סרטים". כמו כן משודרות בו סדרות ישראליות בשידורים חוזרים. בין הסדרות ששודרו בערוץ : הבורגנים, החמישייה הקאמרית, הפוך, טירונות, חלומות נעורים, אסתי המכוערת, החיים זה לא הכל, פלורנטין והבורר, וכן סדרות ישראליות שהופקו ב'יס'.
היסטוריה.
הערוץ הושק ב-29 בדצמבר 2003 ב-YES בשם "ערוץ הקולנוע הישראלי", והחליף את ערוץ "בריזה", באפיק 15. עם השקתו חתם הערוץ על הסכמי שידור עם רוב בעלי הזכויות לכ-400 סרטים עלילתיים ישראלים שהופקו עד אז בישראל. מתוכם החזיקו האחים לאון ומשה אדרי בזכויות לכ-160 סרטים, באמצעות חברת "סרטי יונייטד קינג" שבבעלותם. האחים חתמו על חוזה עם הערוץ לשידור כל סרט במשך שנתיים תמורת 10,000 דולר. בנוסף חתמו על הסכם להפקת בין 5 ל-10 סרטים מדי שנה בשיתוף הערוץ, וקידום הפקות חדשות עם פרומואים וראיונות עם צוותי ההפקה והשחקנים.
בנוסף לשידור סרטים עלילתיים ישראלים, מאז הקמתו הערוץ משדר סרטים תיעודיים וסדרות שונות. את שידורי הערוץ פתחה הסדרה "שקט מצלמים" בהנחיית עידן כהן. סדרה המציגה פרופילים של יוצרי קולנוע ישראליים, שכל פרק התמקד ביוצר אחר, שהציג מנקודת מבטו האישית את מקורות ההשראה שעיצבו את חייו ודרכו המקצועית, או בנושא מסוים. בין משתתפי הסדרה היו חנה אזולאי-הספרי בפרק שעסק בקדושים ומכשפות, ופרק שנקרא "חפש את האשה", שעסק בתפקידה המשני, של האשה בקולנוע הישראלי. הסדרה הייתה מועמדת לפרס הטלוויזיה.
במאי 2004 השיק הערוץ פרויקט להפקת 15 סרטים תיעודיים ששודרו החל מקיץ 2005.
בשנת 2005 היה הערוץ שותף להפקת סרטו של עמוס גיתאי "אזור חופשי".
באוקטובר 2006 מיתגה yes מחדש את הערוץ, ושינתה את שמו ל-"yes ישראלי" בהתאם לאופי שידוריו שהשתנה. הערוץ עבר לאפיק 5 (מיד אחרי ארבעת ערוצי הסרטים של yes). לוח השידורים החדש אחרי המיתוג כלל הפקות מקור חדשות לצד עונות המשך לסדרות והפקות קיימות ושידורים חוזרים להפקות של ערוץ 2 ולסרטי קולנוע ישראליים. תכנים נוספים עברו לערוץ מערוץ הצעירים yes Y (לשעבר YTV) שנסגר- y בעשר, פעם בחיים, ושידורים חוזרים של פרוייקט Y, ו Y בעולם.
במרץ 2008, שונה שם הערוץ ל-"yes stars ישראלי" והוא הועבר בחזרה לאפיק 15 (לאחר שלושת ערוצי yes stars). במסגרת השינוי לא השתנה לוח השידורים, אשר כלל בשלב זה בעיקר סדרות ותוכניות וכמעט ללא סרטי קולנוע (לפי yes, הסיבה למעבר לאפיק 15 הוא כדי למקם את ערוץ הולמרק, שהיה באפיק 15, ביחד עם ערוצי הסרטים של yes). באותה שנה הוזז הערוץ שוב, לאפיק 16, וזאת מכיוון שנוסף ערוץ לערוצי yes stars.
באפריל 2009 השיק הערוץ לוח שידורים חדש שכלל רצועת נוער חדשה. המהלך לווה בפעילות שיווקית נרחבת בהשקעה מדווחת של כ-3.5 מיליון שקל. הערוץ גם השיק תוכנית חדשה של טל ברמן, "תרבות רעה".
בינואר 2010, הערוץ סיים את שידוריו ותוכניותיו "פוזרו" בערוצי ה־yes stars השונים, ביניהם האפיק החדש yes stars next.
השקה מחודשת.
הערוץ הושק מחדש, ביום העצמאות 2014, לאחר ארבע שנות היעדרות מ-YES, בהפקת חברת "NMC יונייטד" שבבעלות האחים אדרי. בהמשך עברה הפקתו לחברת טלעד שנרכשה על ידי "NMC יונייטד". כחלק ממטרות הערוץ הוגדרו קידום ותמיכה בקולנוע ישראלי. מלבד שידור סרטים ישראלים, מופקות במסגרת הערוץ תוכניות מיוחדות על יוצרים, שחקנים ודמויות מפתח בקולנוע הישראלי, וע"פ יזמי הערוץ נערך שיתוף פעולה עם בתי ספר לקולנוע במטרה לטפח את דור העתיד של היוצרים. בנוסף, הערוץ מסקר את פסטיבלי הסרטים המובילים ואת טקסי הפרסים. שני סרטי הבכורה הראשונים ששודרו בערוץ מיד עם השקתו הם "מי מפחד מהזאב הרע" ו"פלאות". מאז משודרים בו כמעט כל הסרטים הישראלים שמופצים לקולנוע (רבים דרך חברות ההפצה של האחים אדרי).
ב-15 בספטמבר 2020, כחלק מההשקה המחודשת של שדרת ערוצי הבית של yes, עבר הערוץ לאפיק 4 ונקרא שוב "yes ישראלי".
בנוסף עם מיתוח הערוץ החדש עלו הפקות מקור ישראליות חדשות מנובמבר 2021, דוגמת: "מנגן ושר" - דרמה בכיכובו של הזמר בר צברי, ו"פריפריה אימפריה" - דוקו ריאליטי שיצרה אורנה בן דור, שעונה נוספת הוזמנה לה.
עם המיתוג החדש הערוץ משודר באיכות 4K.
בית הספרים הלאומי
גנציינאים
גנציינאים (שם מדעי: Gentianales) היא סדרה במחלקת דו-פסיגיים. היא כוללת למעלה מ-16,000 מינים שמסווגים ב-1,138 סוגים בחמש משפחות, כש-80% מתוכם במשפחת הפואתיים.
הסדרה יורשת את שמה מהסוג גנציאנה, שנקרא על שמו של מלך אילירי.
נציגים חשובים בסדרה הם קפה, פלומריה, הרדוף הנחלים ווינקה.
האחים טביאני
האחים טביאני (Taviani) הם ויטוריו (Vittorio) טביאני (20 בספטמבר 1929 - 15 באפריל 2018) ואחיו הצעיר פאולו (Paolo) טביאני (נולד ב-8 בנובמבר 1931), הם צמד קולנוענים איטלקיים ידועים, אשר בחלק מסרטיהם הביעו את מחאתם נגד המלחמה, הפאשיזם, אודות חיי הנישואים והגירושין, המסורתיות נגד המודרניזם וחיי הפועלים העניים.
האחים טביאני למדו באוניברסיטת פיזה שבאיטליה. בתחילת הקריירה שלהם, עבד ויטוריו על קטעים קצרים בסרטיו של אחיו פאולו. בהמשך עבדו השניים במשותף, כאשר ב-1954 הוציאו את סרטם "סן מיניאטו" המספר על אירועי עירם תחת השלטון הנאצי. בתחילת שנות ה-60 יצרו את הסרטים "Un Uomo da bruciare", ו-"I Fuorilegge del Matrimonio" המביעים את סלידתם מטיפשותה של המלחמה, וזאת בבימוי משותף עם ולנטינו אורסיני. את סרטיהם יצרו כך שאת כתיבתם ביצעו האחים יחד ואילו את מלאכת הבימוי ביצעו בנפרד וללא התערבות האחד בעבודת השני. בשנות ה-70 ביימו את הסרטים "Allonsanfan", ו"פדרה פדרונה" (1979), שזכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. ב־1982 זכו בפרס חבר השופטים בפסטיבל קאן על סרטם "הלילה של סן לורנצו". ב-1984 הוציאו את סרטם "קאוס", שנחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר של הקולנוע האיטלקי, וב-1987 את סרטם הראשון באנגלית, "Good Morning Babylon". ב-1994 שיחק ויטוריו תפקיד משנה בסרט "The True Life of Antonio H". ב-2012 זכה סרטם "קיסר חייב למות" בפרס דב הזהב.