אישים ידועים שנפגעו או מתו מאיידס או חיים באופן מוצהר עם נגיף ה-HIV.
רבים סבורים כי מודעות רצינית לנגיף ה-HIV הופיעה בציבור רק לאחר שכמה אישים ידועים נפטרו מאיידס. אישים ידועים רבים אשר נדבקו ב-HIV נרתמו למאבק ולהגברת המודעות אליו. להלן רשימה מצומצמת:
קישורים חיצוניים.
בעברית:
באנגלית:
היפוגריף
ההיפוגריף הוא יצור מיתולוגי, צאצא של גריפין ושל סוסה צעירה, כאשר חיצונית ההיפוגריף נראה כהכלאה ביניהם: חלקו הקדמי, לרבות ראשו וכנפיו, הוא כשל עיט ענקי, אך פלג גופו האחורי הוא כשל סוס.
ההיפוגריפים מתוארים כקלים יותר לאילוף ולביות מאשר אביהם הגריפין. באגדות אחדות מימי הביניים הם מוזכרים כבעלי חיים הנמצאים בבעלות של מכשפים או של אבירים, כיוון שהם היחידים המסוגלים לאלפם. מאגדות אלו מתברר, שהם גם יכולים לשמש כסוסים מצוינים, היות שהם עפים במהירות הברק. כמו כן, ההיפוגריפים מתוארים כאוכלי כל, הניזונים הן מצמחים והן מבשר.
לפי המיתוס, ההיפוגריפים הם יצורים נדירים ביותר, וזאת משום שגריפינים מתעבים סוסים. בימי הביניים נפוץ הביטוי שיוחס לורגיליוס - "כשגריפינים יזדווגו עם סוסים", שהתייחס לאירוע בעל סבירות נמוכה להתרחש. עם זאת, זיווג זה התרחש בסופו של דבר באפוס "אורלנדו המטורף" (Orlando Furioso) מאת המשורר האיטלקי לודוביקו אריוסטו (Ludovico Ariosto). באפוס זה, שנכתב בשנת 1516, יצר אריוסטו את המושג "היפוגריף" - הווה אומר חצי סוס (היפו, ביוונית, הוא סוס) וחצי גריפין (גריף הוא קיצור לגריפין), וכך הוא, לכאורה, מימש את הבלתי ניתן לביצוע.
בשנים האחרונות זכתה דמותו של ההיפוגריף לעדנה עם הופעתה בסדרת הספרים "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג, וכן בסרטים הנלווים. רולינג נשארה נאמנה למיתוס המקובל אודות ההיפוגריפים, והציגה אותם כחיות מוזרות ויפות, אך גם כחיות גאות, הקנאיות לכבודן. בספרה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן", היא כותבת על ההיפוגריפים, בין היתר, כך: "כאשר מתקרבים אל היפוגריף, יש לשמור על קשר עין עמו. קידה מסמנת כוונות טובות. אם ההיפוגריף משיב קידה, ניתן להתקרב בבטחה".
דמויות של היפוגריפים מופיעות גם במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים, במשחקי מחשב ווידאו, בספרי פנטזיה ואף בשירים מסוימים, כגון My Fairy King של הלהקה קווין, המספר על ממלכת רהי והסוסים בעלי כנפי נשר ששוררים בה.
כריסטין ארון
כריסטין ארון (בצרפתית: Christine Arron; נולדה ב-13 בספטמבר 1973) היא אתלטית צרפתייה. היא אלופת עולם, אלופת אירופה, שיאנית אירופה הנוכחית בריצה היוקרתית ל-100 מטר ובעלת מדליית ארד אולימפית. מדורגת שישית בכל הזמנים בריצת 100 מטר (10.73 שניות).
ביוגרפיה.
ארון נולדה בגוואדלופ. ב-1990 החלה להתאמן בהדרכת המאמן פרננד אורטביסה. בשנת 1997 החלה להתאמן אצל סטפן דיאגנה, אלוף העולם בריצת 400 מטר משוכות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה ארון במדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 42.21 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקאי ותחרות חדש של 41.47 שניות, וג'מייקה (42.10 שניות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.05 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
אלופה ושיאנית אירופה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכתה ארון בשתי מדליות זהב. בריצה ל-100 מטר בשיא אירופה חדש של 10.73 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר 42.59 שניות. אותה שנה היא זכתה בתואר האתלטית האירופאית של השנה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה ארון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 42.06 שניות, אחרי בהאמה (41.92 שניות) ולפני ג'מייקה (42.15 שניות). בנוסף, היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה ארון במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.42 שניות ובמקום 14 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.42 שניות.
ארון לא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 עקב פציעה.
אלופת עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכתה ארון במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 41.78 שניות, לפני ארצות הברית (41.83 שניות) ורוסיה (42.66 שניות). לאחר מספר שנים נפסלה ארצות הברית בשל שימוש בסמים של מריון ג'ונס ומדליית הכסף הועברה לרוסיה ומדליית הארד לאוקראינה (43.07 שניות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.06 שניות, בשלב חצי הגמר היא עלתה מהמקום הראשון בתוצאה של 11.01 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ארון במדליית ארד בריצת שליחות 4X100 בתוצאה של 42.54 שניות, אחרי ג'מייקה 41.73 שניות ורוסיה 42.27 שניות. בנוסף, היא סיימה במקום 11 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.21 שניות ובמקום 14 בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.05 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 22.77 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה ארון בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.98 שניות, אחרי לורין ויליאמס מארצות הברית (10.93 שניות) וורוניקה קמפבל מג'מייקה (10.95 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.31 שניות אחרי אליסון פליקס (22.16 שניות) וראשל בון-סמית (22.31 שניות) שתיהן מארצות הברית. בנוסף, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.85 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיימה ארון במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ארון במקום 17 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.36 שניות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה ארון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.45 שניות, אחרי אוקראינה (42.29 שניות) ולפני פולין (42.68 שניות). בנוסף, היא סיימה במקום 8 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.37 שניות.
קלייב פונטינג
קלייב פונטינג (באנגלית: Clive Ponting; 13 באפריל 1946 - 28 ביולי 2020) היה חוקר וסופר בריטי בתחום ההיסטוריה ומדע המדינה. שימש כעוזר מזכיר ההגנה הבריטי.
פרשת בלגראנו.
קלייב פונטינג התפרסם לראשונה בקשר לפרשת בלגראנו שפרצה ב-1984. הגנרל בלגראנו הייתה משחתת ארגנטינאית אשר טובעה בידי טילים בריטיים בזמן מלחמת פוקלנד ב-1982 ורוב צוותה נספה. ב-1984 הציג חבר הפרלמנט הבריטי טאם דלייל (Tam Dalyell) מסמכים פנימיים של משרד ההגנה אשר העידו לכאורה כי בזמן שטובעה, הייתה הגנרל בלגראנו במנוסה ומחוץ לתחום ההגנה סביב ספינות הצי הבריטי. דבר הפרסום גרם מבוכה רבה לממשלת תאצ'ר אשר קודם לכן הכחישה טענות דומות. קמה מהומה רבה סביב זהות המקור שהדליף את המסמכים. גב' תאצ'ר, כך נטען, רתחה מזעם. לאחר שהודה קלייב פונטינג בהדלפה הוגש נגדו כתב אישום על הפרת חוק סודות המדינה והיה צפוי כי יורשע. קלייב פונטינג הציג שתי טענות הגנה:
ב-11 בפברואר 1985 הוא זוכה בידי חבר מושבעים וזאת למרות ההדרכה שנתן השופט למושבעים, כי "עניינו של הציבור הוא זה שהממשלה המכהנת קובעת ככזה". הפרשה נהפכה לציון דרך בהיסטוריה של המשפט האנגלי.
פעילות אקדמית וכתיבה.
בעקבות הפרשה פרש קלייב פונטינג מהשירות הציבורי והוא שימש כמרצה למדע המדינה באוניברסיטת ויילס בסוואנסי (University of Wales at Swansea). הוא היה סופר פורה של ספרי היסטוריה פוליטית. בין השאר חיבר את היסטוריה ירוקה של העולם ("A Green History of the World: The Environment and the Collapse of Great Civilizations") אשר הכה גלים בחוגי שמירת הסביבה, ביוגרפיה של וינסטון צ'רצ'יל והיסטוריה של מלחמת קרים. בכתביו נקט פונטינג עמדות של עיון מחדש וכפירה במוסכמות ממסדיות.
גולת הכותרת של כתיבתו הייתה חיבורו עב הכרס היסטוריה עולמית - פרספקטיבה חדשה ("World History - A New Perspective") בו סיכם ופיתח פונטינג את פרשנויות 'ההיסטוריה החדשה' של ההיסטוריה העולמית.
נפטר ב-28 ביולי 2020.
תגובת גריניאר
פרצת אבטחה
פרצת אבטחה בתוכנה או באתר אינטרנט היא בעיה הנובעת מעצם צורת כתיבת התוכנה או מאילוצים שונים המאפשרים להאקר להשיג שליטה חלקית או מלאה על המחשב עליו מורצת התוכנה או אתר האינטרנט.
ישנן שלל סיבות מדוע נוצרות אותן פרצות אבטחה ולא מסולקות על ידי המתכנתים שלהן. למשל: רצון להוציא גרסה חדשה של תוכנה עד מועד אחרון מסוים ובשל כך להימנע מבדיקת מצבי שגיאה לא צפויים שונים, חוסר ידע מספיק של המתכנת או חוסר תשומת לב למצב שגיאה מסוים.
הסבר כללי.
פרצות אבטחה היו מאז ומעולם בכל תוכנה, אלא שמאז ההתפתחות המהירה של האינטרנט המאפשרת להגיע לאתרים ולתוכנות בקלות, העלו מאוד את כמות ניצול אותן פרצות ואיתן את מודעות הציבור לתופעה.
אמנם ישנם מומחי אבטחה המועסקים על ידי חברות גדולות, שכל תפקידם הוא לנסות ולמצוא את הפרצות הנמצאות במוצריהן או באתרי האינטרנט שלהן וכך יוכלו לתקנן מבעוד מועד. אולם כנגדם ישנן קבוצות האקרים (המכונים "האקרים בעלי כובע שחור") המנסים להשיג לדוגמה מידע חסוי על לקוחות של חברה גדולה לצורך מכירת המידע למתחרה שלהן.&lt;br&gt;
כסיוע למומחי האבטחה ישנם גם האקרים (המכונים בעלי "כובע לבן") שאף הם מנסים למצוא פרצות אבטחה, בתמורה לתשלום או לפרסום, אך בניגוד לעמיתיהם הם מודיעים באופן מסודר לחברה, החשופה לפרצות, על אופי הפרצות ומיקומן כך שיוכלו לתקן אותן לפני שינוצלו על ידי גורמים עוינים.
גריניאר
דמוגרפיה של איי פארו
באיי פארו מתגורים 48,700 תושבים (2004):
אוכלוסייה לפי אזורים.