אומנים שונים ברחבי העולם יוצרים מהחומר הפולימרי מגוון עשיר של יצירות אומנות, בין היתר פסלונים ומיניאטורות, ציור בחומר, פיסול וציפוי, יצירת תכשיטים, פסיפס וציפוי ריהוט ביתי בצורה אומנותית.
בין החברות השונות המוכרות את החומר הפולימרי יש הבדלים בקשיות החומר, ביכולות שלו להשתלב עם חומרים אחרים כגון חומרים מצפים, ובזמני חימום ואפיה שונים. בין החומרים הנפוצים בישראל: "פימו", "פרמו", "המועדון הלבן - White club", מוצרים על שם "דונה קאטו" ועוד.
קיימות קהילות אינטרנט העוסקות ביצירה בחומר פולימרי ומספקות הדרכה למתחילים ולמתקדמים.
קונסול (צרפת)
קונסול הייתה משרה שלטונית ברפובליקה הצרפתית הראשונה.
בתקופת המהפכה הצרפתית ב־1799 נחקקה בצרפת חוקה על פיה הכוח הביצועי העליון היה בידי שלושה פקידים שנשאו בתואר "קונסול". למעשה המדינה נשלטה בידי נפוליאון שנשא בתואר "הקונסול הראשון". אורך המשרה היה עשר שנים, אולם ב־1802 מונה נפוליאון לקונסול ראשון למשך כל חייו. המושג קונסול במובן השלטוני חדל להתקיים כאשר נפוליאון מונה לקיסר צרפת ב־1804.
האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
האקדמיה הלאומית למדעים (באנגלית: The National Academy of Sciences, בראשי תיבות NAS) היא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח הפועל בוושינגטון הבירה בארצות הברית, שמטרתו קידום המדעים בארצות הברית. חבריו מוגדרים כ"יועצים" (ללא שכר) לאומה האמריקאית בנושאי מדע, הנדסה ורפואה. ה־NAS היא אחת מהאקדמיות הלאומיות של ארצות הברית והיא הוקמה על ידי אברהם לינקולן ב־3 במרץ 1863. היא פועלת מתוקף כתב זכויות שהעניק לה הקונגרס, מכוח פרק 1503 לסעיף 36 של החוק האמריקאי.
האקדמיה גם יוזמת ומממנת פעולות מחקר, ומוציאה לאור את כתב העת המדעי היוקרתי PNAS. החל ממרץ 2016, עומדת בראשה הגיאופיזיקאית מרסייה מק-נט .
נכון לשנת 2022, לאקדמיה הלאומית למדעים יש כ־2,400 חברים וכ־500 חברים בין־לאומיים, וסך הכל מתוכם כ־190 זוכי פרס נובל. בכל שנה נבחרים עד 120 חברים חדשים. על החברים להיות אזרחי ארצות הברית; לא־אזרחים נבחרים כחברים זרים, עם מקסימום 30 נבחרים מדי שנה. חברי האקדמיה נבחרים לאחת משש הקטגוריות הבאות: מדעי הפיזיקה והמתמטיקה; מדעים ביולוגיים; הנדסה ומדעים יישומיים; מדעים ביו־רפואיים; מדעי ההתנהגות והחברה; הנדסה ומדעים יישומיים.
הזרוע הביצועית של האקדמיה הלאומית למדעים נקראת המועצה הלאומית למחקר. היא הוקמה בזמן מלחמת העולם הראשונה ומשמשת כגוף מייעץ להטמעת ידע מדעי עבור תהליכי קבלת החלטות מדיניים וציבוריים.
הבניין הראשי של האקדמיה ממוקם בשדרת החוקה בוושינגטון. בכניסה לבניין מוצב פסל גדול של אלברט איינשטיין על גבי פינת ישיבה המשמש בתור אנדרטה. האקדמיה פרסמה באתר הרשמי שלה את 'תוכנית אסטרטגיה 2020–2025 עבור האקדמיה הלאומית למדעים'.
פרסים.
מאז 1886, האקדמיה הלאומית למדעים מכבדת הישגים יוצאי דופן במדעים הפיזיים, הביולוגיים והחברה באמצעות תוכנית הפרסים שלה. להלן רשימת סוגי הפרסים לפי החלוקה לתחומים:
נשיאי האקדמיה.
להלן רשימת נשיאי האקדמיה נכון לשנת 2020:
ישראלים החברים באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
רשימת חברי האקדמיה החל משנת 1952 (בסוגריים-תאריך הבחירה) נכון לשנת 2020:
הערה: זוכי פרסים בין־לאומיים: , .
לימודי תעודה
לימודי תעודה, או לימודי חוץ, הם לימודים המקנים תעודה המעידה על השכלה על-תיכונית. ברוב המקרים זהו תואר אקדמי זוטר המוענק על ידי מוסדות להשכלה גבוהה לבוגרי מסלולים שאינם מזכים בתואר ראשון, אולם יש גם גופים אחרים הזכאים להעניק תעודה זו.
מקרה פרטי של לימודי תעודה בישראל הם לימודי המשך, המיועדים לבעלי תואר ראשון שמעוניינים להתמקצע בתחומם או בתחום אחר מבלי להדרש לכל הדרישות הפורמליות לתואר שני. דוגמאות: לימודי תעודה במנהל עסקים ובניתוח מערכות מידע.
בקטגוריית לימודי תעודה נכנסים גם לימודים שאינם קשורים לאקדמיה, אבל מקנים ללומד מקצוע עם הסמכה. לדוגמה לימודי צילום המכשירים צלמים מקצועיים, לימודי שוק ההון במגוון תחומים, לימודי נדל"ן למי שמבקש להיות מתווך נדל"ן או לעסוק ביזמות נדל"ן. בדרך כלל ניתן לשלב לימודי תעודה במקביל לעבודה, בזכות כך שהם פעמים רבות מתקיימים בשעות הערב.
בצפון אמריקה, תואר זה נקרא "Associate's Degree" ומוענק על ידי אוניברסיטאות, מכללות ומכללות קהילתיות. בארצות הברית הוא ניתן לבוגרי תוכנית לימוד אשר נמשכת בדרך כלל שנתיים. כך, חלק מהמכללות בארצות הברית מאפשרות לתלמידיהם ללמוד מקצועות כללים ברמה של אוניברסיטה ללא התמחות במסגרת תואר זה. מכיוון שאת הנקודות האקדמיות ניתן להמיר בהמשך, תלמידים רבים בצפון אמריקה בוחרים ללכת ללימודי תעודה במכללה הקהילתית (Community college) במשך שנתיים (זול בהרבה מללמוד את השנתיים הראשונות באוניברסיטאות או במכללות, יותר קרוב לבית של ההורים ומשום כך הם יכולים להמשיך לגור עם ההורים ולחסוך בהוצאות) כאשר בתום השנתיים אם הנקודות שצברו נחשבות הם מסוגלים להשלים את לימודיהם לתואר ראשון באחת המכללות או האוניברסיטאות אם יתקבלו לשם.
בבריטניה תואר זה נקרא "Foundation Degree" ונועד בעיקר לתת לאנשים עובדים הזדמנות לקבל הכרה בידע אותו צברו במהלך חייהם המקצועיים.
נחש מי?
נחש מי (מוכר גם בשם מי-זה-מי) הוא שמו של משחק קופסה פופולרי בעיקר בקרב ילדים, שהומצא על ידי המעצבים הישראלים תיאו ואורה קוסטר בחברת תיאורה שבבעלותם בשנת 1973, והופץ בארצות הברית בשם Guess who החל מ-1987. המשחק משווק כיום על ידי ענקית הצעצועים האסברו, ונמכר מאז החלה מכירתו בעשרות מיליוני עותקים, בעשרות מדינות, ובכללן גם בישראל.
בני הזוג סיפרו בראיון כי ניסו לפתח גרסה של משחק לוח למשחק בול פגיעה, כך שניתן יהיה לשחקו ללא עט ונייר. הם חיפשו דרך לשלב את עיקרון האלימינציה, במשחק שיהיה פשוט וקל לתפעול. לאחר הפיתוח מכרו את הזכויות לחברת מילטון ברדלי, שנקנתה מאוחר יותר על ידי האסברו.
במשחק משתתפים שני שחקנים, לכל שחקן לוח ועליו מצויות 24 דמויות של אנשים המזוהים בשמם הפרטי. לכל דמות תווי פנים ייחודיים לה, כצבע שיער, משקפיים, זקן או שפם. כל שחקן בוחר קלף מחבילת קלפים, עליו מופיעה אחת הדמויות. מטרת המשחק היא לגלות את זהות הדמות שנבחרה על ידי המתחרה, על ידי אלימינציה ושימוש בשאלות שהתשובה האפשרית עליהן היא כן או לא. שאלה לדוגמה: "האם הדמות מרכיבה משקפיים?", אם התשובה חיובית - מסיר השואל את כל הדמויות שאינן מרכיבות משקפיים.
נואורו (נפה)
נפת נוּאוֹרוֹ (באיטלקית: Provincia di Nuoro ובסרדו: Provìntzia de Nùgoro) היא נפה במרכז-מזרח מחוז סרדיניה באיטליה, לחוף הים הטירני. בירת הנפה היא העיר נואורו (עיר) וכוללת 53 עיריות. שטחה של הנפה הוא 3,936 קמ"ר - % 10.1 משטח האי ואוכלוסייתה מנתה 164,260 תושבים בשנת 2001 - 16.3% מאוכלוסיית האי. הנפה נחשבת לדלילת אוכלוסייה.
ברפורמה משנת 2001, כאשר מספר הנפות הוכפל מארבע לשמונה, הועברו מנפת נואורו לנפות אחרות: 48 רשויות מקומיות ובהן 100,000 תושבים ושטח של 3,110 קמ"ר.
מספר התושבים בעיריות הגדולות של הנפה הוא:
נואורו - 36,678 .
סניסקולה Siniscola - 11,316.
מקומר Macomer - 10,881.
דורגלי - 8,000.
אורגוסולו Orgosolo - 4,538.
ממויידה - 2,600.
שרי צוריאל
שָׂרָי צוריאל (נולדה ב-24 בדצמבר 1952) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
צוריאל נולדה בכפר יהושע שבעמק יזרעאל. בתם של אסתר צוריאל (נמס) ואבא צוריאל (צ'רניאק) שהיו מורים ומחנכים.
בגיל 3 נסעה למשך שנתיים עם משפחתה לבולטימור מרילנד בארצות הברית שם היו הוריה בשליחות תנועת הבונים דרור. ב-1964 כשהייתה בת 12 עברה המשפחה לחיפה, שם למדה בתיכון עירוני ה'. ב-1968–1969 שוב נשלחו הוריה בשליחות לקליבלנד, במדינת אוהיו, שם סיימה את לימודי התיכון.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת פיקוד צפון בין השנים 1971–1973.
בסיום השירות הצבאי למדה ספרות כללית ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב. וכן תיאטרון וספרות במונטקלר סטייט יוניברסיטי ומשחק בניו יורק.
קריירה בתיאטרון.
בשנת 1976 גילמה את תפקידה הראשון על במה מקצועית, כשהצטרפה לתיאטרון באר שבע ושיחקה בהצגה "מלכת שבא". מאז שיחקה ברבים מהתיאטראות בישראל, במשך כ-25 שנים עד שנת 2001. בין ההצגות בהן השתתפה:
בתיאטרון חיפה: "סיפורו של סוס" ו"חיפה חיפה";
בתיאטרון בית ליסין: "בין הצילצולים", "פן", "יצרים", "הזוג המוזר", "אדיוט לארוחה" ו"מצעד המלאכים";
בתיאטרון החאן: "רופא בעל כרחו" ו"צד בצד - שירי סונדהיים";
בתיאטרון הבימה: "חלון בלהות" ו"פצפונת ואנטון";
בתיאטרון הקאמרי: "תעלולי סקפן בפארק" ובתיאטרון אורנה פורת שיחקה בהצגות "עושה הנפלאות" "מעלה קרחות" ו"מורד הילד מבוסניה".
בתיאטרון הקיבוץ: "מה משנה מנשה".
ב-1998 הייתה מועמדת לפרס התיאטרון כשחקנית המשנה הטובה על הופעתה בהצגה "מלכת היופי של לינאן" בתיאטרון העירוני באר שבע לצד אורנה פורת. כמו כן שיחקה במחזות הזמר "אחים בדם", "המגילה" ו"כולנו חתומים".
ב-2019, אחרי 15 שנות היעדרות מהבמות, חזרה לשחק בתיאטרון בהצגה "מצחיקונת" בתיאטרון הקאמרי.
ב-2021 שיחקה במחזמר "עמירם" בתיאטרון הבימה.
ב-2022 גילמה את השדכנית במחזמר "כנר על הגג" בתיאטרון העברי, בבימויו של נתן דטנר ובכיכובו.
קריירה בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1978 הופיעה בתפקיד שולה, קצינת הלהקה, בסרט "הלהקה" של אבי נשר. וב-1980 השתתפה בסרט "הפחדנים", גם הוא בבימויו של אבי נשר.
בין השנים 1983–1984 השתתפה בהנחיית תוכנית הילדים "3, 4, 5 וחצי" בערוץ הראשון לצד ישראל גוריון.