נכון להיום, רק הכנה אחת לתרופות קנאביס מאושרת באופן רשמי לשימוש רפואי בשווייץ. עם זאת, עם אימוץ התיקון בתקנות הסמים הפדרליים שהתקבלו בהצבעה פופולרית בשנת 2008, ואשר נכנסה לתוקף מאז 2011, רופאים שווייצרים יכולים לקבל אישור מיוחד מהמשרד הפדרלי לבריאות הציבור עבור מטופליהם עם הקבלה של מרשם קנאביס רפואי בן 12 חודשים. במדינה קיימים 2 בתי מרקחת המורשים להפיץ תמיסי קנאביס ותרכיזי שמן קנאביס לחולים עם מחלות קשות או סופניות. תכשיר קנאבידיול רשמי (Epidiolex) לצורות נדירות של טיפול באפילפסיה אושר על ידי ה-FDA ביוני 2018, ועל ידי סוכנות התרופות האירופית בספטמבר 2019. מאז, בתי מרקחת שווייצרים רשאים להכין ולרוקן מוצרים רפואיים המכילים קנבידיול ותרופות מרשם (לא כפוף לחוק הסמים), בהתאם לתקנות התרופות הגרמניות הנוכחיות והסטנדרטים התרופתיים השווייצריים.
בשנת 2016, הערים ז'נבה, בזל, ברן וציריך הצהירו כי הן מתכננות להקים מועדוני קנאביס פיילוטים על מנת לאמוד את תועלתם מוגבלים ל-2,000 חברים במשך ארבע שנים. פרויקטים ניסיוניים אלה הושבתו על ידי המשרד הפדרלי לבריאות הציבור בנובמבר 2017 בגלל בסיס משפטי חסר. בדצמבר 2017, רוב מוחלט של חברי שתי הלשכות הפרלמנטריות חתמו על הצעה פרלמנטרית לשינוי החוק. עם זאת, ביוני 2018 היוזמה נדחתה על ידי המועצה הלאומית לאחר שעברה את מועצת המדינות. ביולי 2018, המועצה הפדרלית שלחה בכל מקרה הצעה המתירה חוקי לימוד קנאביס לפרלמנט.
אמריקה הצפונית.
ברחבי יבשת אמריקה הצפונית מתוך 23 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ב-11 מדינות ויכול להוביל לקנסות ולעונשי מאסר בהן: הונדורס, הרפובליקה הדומיניקנית, דומיניקה, קובה, איי בהאמה, אל סלוודור, גרנדה, גואטמלה, האיטי ופנמה.
בפנמה, צריכת קנאביס או כל אחד מהנגזרות שלו לכל מטרה שהיא אינה חוקית, אך לרוב הוא לא נאכף והשימוש בו נסבל לעיתים קרובות על ידי הציבור הרחב. שימושו לצורכים רפואיים נדון בימים אלה באספה הלאומית. בהאיטי, על פי דו"ח הסמים העולמי לשנת 2011, כ-1.4% מהאוכלוסייה משתמשים בקנאביס לפחות פעם בשנה. בתקופתו של אוטו פרס מולינה, כנשיא גואטמלה, ניסה להוביל מהלך של לגליזצית קנאביס, וכמה מחברי הקונגרס ניסו להעביר חוקים תומכים בנושא, אך מאמצים אלה נכשלו. סקר שנערך בשנת 2012 חשף כי 41% מהגואטמלים תומכים באי-הפללה. השכיחות השנתית של שימוש בקנאביס בקרב מבוגרים בגרנדה דווח בשנת 2005 כ-10.8%.
על פי מחקר שפורסם בשנת 2016 על ידי כתב העת הבינלאומי למדיניות סמים, כ-17% מתושבי אל סלוודור דיווחו כי השתמשו בקנאביס. בשנת 2014, מעל 700 איש הפגינו בסן סלבדור לטובת הפחתת הפללת הצריכה והגידול האישי שלו. ההפגנה אורגנה על ידי תנועת הפעילים לה מריה גואנקה וגובתה על ידי הכנסייה הפרוטסטנטית האוונגליסטית. על פי סקרים שנעשו במדינה, התמיכה הייתה הגבוהה ביותר בקרב אנשים עם רמות השכלה גבוהות יותר, ונמוכה בקרב אנשים הרואים בדת חשיבות מיוחדת בחייהם. בינואר 2018 קיימה הוועדה האזורית לקהילה הקריבית ישיבה בעיריית נסאו, איי הבהאמה, בנושא אי-ההפללה של שימוש בקנאביס.
אנטיגואה וברבודה.
קנאביס באנטיגואה וברבודה אינו חוקי למטרות רפואיות אך עבר אי-הפללה לשימוש למטרות פנאי.
ריאן ג'ונסון, מנסח החקיקה שעברה במרץ 2018 ועורך העיתון הרשמי של הממשלה, הצהיר כי הצעת חוק חדשה נמצאת בעבודה שתאפשר מכירת קנאביס בנסיבות מסוימות.
ארצות הברית.
ברחבי מדינות ארצות הברית נכון ליוני 2021, שימוש רפואי בקנאביס אושר ב-38 מדינות (במתכונות שונות), 31 מדינות אישרו מדיניות של אי-הפללה לשימוש אישי (בתוספת איי הבתולה של ארצות הברית), 12 מדינות אוסרות על שימוש בקנאביס ולגליזציה מלאה חוקית ב-18 מדינות (כולל עיר הבירה וושינגטון די. סי.) בהן ניו יורק, קליפורניה, ניו ג'רזי, מיין, ורמונט, מסצ'וסטס, ורג'יניה, אילינוי, מונטנה, וושינגטון, אורגון, נבדה, אריזונה, ניו מקסיקו, אלסקה, מישיגן, קונטיקט וקולורדו. (בתוספת גואם, איי מריאנה וצפון מחוז קולומביה).
אזרחים רבים וקבוצות שונות דוחפות ללגליזציה של קנאביס מסיבות רפואיות. ארגונים כגון "NORML" (הארגון הלאומי לרפורמה בחוקי מריחואנה) וארגון פרויקט המדיניות של המריחואנה (MPP) פועלים להפחתת ההפללה של החזקה, שימוש, גידול ומכירה של מריחואנה על ידי מבוגרים, אפילו מעבר לשימושים רפואיים. בשנת 1996, 56% מהמצביעים בקליפורניה הצביעו בעד הצעת "215 של קליפורניה", כדי להכשיר את הגידול והשימוש במריחואנה למטרות רפואיות. ההצעה יצרה מתחים משפטיים ומדיניים משמעותיים בין ממשלות פדרליות ומדינות. חוקים ממלכתיים העומדים בסתירה לחוק הפדרלי בנושא קנאביס נותרים בתוקף, ומונעים העמדה לדין ברמת המדינה, אף על פי שהקנאביס אינו חוקי על פי החוק הפדרלי.
בנובמבר 2012, מדינות קולורדו ווושינגטון הכשירו החזקת כמויות קטנות של מריחואנה לשימוש פנאי פרטי, ויצרו תהליך לכתיבת כללים להפצה חוקית ומסחרית של מריחואנה בכל מדינה. במהלך בחירות אמצע הכהונה בשנת 2014 מצביעי אורגון, אלסקה, ווושינגטון הבירה הצביעו עבור הכשרת קנאביס לשימושי פנאי. בשנת 2016 הועברה הצעת "64 של קליפורניה", המאפשרת שימוש פרטי לצורכי פנאי של מריחואנה עבור בני 21 ומעלה במדינת קליפורניה.
לאחר הצבעת האמצע לשנת 2018, מישיגן העבירה חוק לשימוש למטרות פנאי של מריחואנה באופן פרטי. בשנת 2019 אילינוי העבירה את החוק להסדרת קנאביס, מה שהפך את אילינוי למדינה הראשונה שהפכה חוקית שימוש למטרות פנאי על ידי מעשה של מחוקק המדינה. הוא נכנס לתוקף החל מ-1 בינואר 2020. בשנת 2020, אורגון העבירה אי-הפללה של החזקת כל הסמים שנכללו ב-"הצבעת מדידה 110 של אורגון". ב-31 במרץ 2021 חתם מושל ניו יורק, אנדרו קואומו על חוק שהפך את השימוש לצורכי פנאי בקנאביס לחוקי במדינה. בכך, הפכה למדינה ה-15 בארצות הברית שמאשרת לגליזציה לצורכי פנאי.
בליז.
השימוש בקנאביס בבליז נפוץ ונסבל במידה רבה אם כי לא חוקי למטרות רפואיות אך עבר אי הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי עד 10 גרם. בשנת 2012 הודיעה הממשלה כי היא שוקלת להעביר אי-הפללה של החזקת כמויות קטנות של קנאביס. בשנת 2017 הצהיר מנהיג האופוזיציה, ג'ון בריסניו, כי "הגיע הזמן שנפסיק לנעול את הצעירים שלנו למקל של עשב. הגיע הזמן שננקה את הפללת עישון המריחואנה ונכין את המחקר הדרוש לנוע ללגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות ובכמויות קטנות". במאמר שנערך באותה שנה אמרה הסנטורית לשעבר ליסה שומן כי "אין שום תירוץ רציונלי לסרב לעבור אי-הפללה ללגליזציה של שימוש אישי למבוגרים".
באוקטובר 2017 העביר בית הנבחרים תיקון לחוק שימוש לרעה בסמים אשר לא מפליל החזקה או שימוש של 10 גרם או פחות בשטחים פרטיים. הצעת החוק נחתמה בתחילת נובמבר על ידי המושל הכללי.
ברבדוס.
קנאביס רפואי חוקי לשימוש רפואי בברבדוס, ואינו חוקי למטרות פנאי (למעט תנועת דת הרסטאפרי) אך עם זאת קיים עבורו ביקוש רב. הקנאביס במדינה מופק בעיר מסנט וינסנט וג'מייקה ומועבר על ידי סוחרים מקומיים המאגדים משאבים לרכישת משלוחי הסם, באמצעות סירות מהירות. השימוש הרפואי בקנאביס אושר בנובמבר 2019 באמצעות הצעת חוק לתעשיית קנאביס רפואי. הצעת חוק שנייה בנושא שהתקבלה, מאפשרת שימוש רוחני בקנאביס על ידי רסטאפרים רשומים למטרות דתיות.
ג'מייקה.
קנאביס למטרות רפואי חוקי בג'מייקה ועבר אי-הפללה לגידול של עד 5 צמחים לשימוש אישי בשנת 2015 שימוש אישי לתנועת הדת רסטאפרי חוקי באפן מלא. קנאביס מכונה מקומית כ-"גנג'ה", וצריכת קנאביס בינלאומית ממלאת תפקיד בולט בתדמית הציבורית של המדינה. בעוד ששימוש בקנאביס היה נהוג בג'מייקה במשך למעלה ממאה שנה, בשנות השישים החלו חקלאים לנצל את הביקוש הגובר באירופה ובצפון אמריקה, מה שהוביל להגברת האכיפה המשטרתית, אך גם להשחתת מערכות הביטחון והמדיניות לאחר שהמסחר הבינלאומי הפך ללא חוקי.
בפברואר 2015, הועברו בג'מייקה מספר תיקונים לחוקי הקנאביס במדינה,
באפריל 2015 שתלה ג'מייקה את צמח הקנאביס החוקי הראשון שלה בקמפוס מונה באוניברסיטת איי הודו המערבית.
במרץ 2018 פתח בלראם וסוואני, תומך ותיק של לגליזציה של קנאביס, את מכון המריחואנה הרפואי החוקי הראשון, קאיה הרבהאוס, באולם דרקס, סנט אן. נכון לשנת 2021, רשות הרישוי לקנאביס בג'מייקה אישרה כ-29 מטפחים ו-73 מובילים, מעבדים, קמעונאים ואחרים. מריחואנה נמכרה על ידי קמעונאים חוקיים (המכונים "בתי עשבים") בערך פי חמישה עד עשרה מהקנאביס שנמכר שלא כדין ברחוב.
טרינידד וטובגו.
קנאביס אינו חוקי למטרות רפואה בטרינידד וטובגו אך עבר אי הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי עד ל-30 גרם או גידול של עד 4 צמחים למבוגר. בספטמבר 2018 הודיע ראש הממשלה כי הוא נמצא בדיונים עם היועץ המשפטי לממשלה פאריס אל-רועי על סקירת חקיקת הקנאביס במדינה עם האפשרות שמפלגת השלטון, התנועה הלאומית העממית, עשויה להעביר אי-הפללה על ייצור, החזקה וצריכה שלו.
בדצמבר 2019 הממשלה העבירה הצעת חוק בפרלמנט של אי-הפללה של גידול והחזקת כמויות קטנות של קנאביס בהן עד 30 גרם וגידול של 4 צמחים למבוגר. ההצעה הוכרזה כחוק בדצמבר 2019 על ידי הנשיאה פולה-מיי ויקס.
מקסיקו.
קנאביס במקסיקו חוקי למטרות רפואה (אך לא קיימת מערכת להפצת קנאביס רפואי) ופנאי (חוקי להחזקה, צריכה וטיפוח בהיתר, אך לא למכירה).