ארין אולמר- ארין הייתה אמורה למות יחד עם איאן מכיוון שישבו יחד ברכבת, אך המוות של איאן נמנע על ידי ונדי וקווין. בחנות לחומרי בניין, בה עובדים איאן וארין מתחילה תגובת שרשרת בה מוצרים נופלים זה על זה עד להפעלה של מלגזה המתנגשת באחד המדפים ומפילה קורות עץ מחודדות על ונדי, קווין, איאן וארין. ונדי וקווין מצליחים להציל את איאן, אך ארין עפה אחורה במטרה להתחמק מהקורות ונתקלת באקדח ניטים. האקדח מופעל ויורה סיכות לתוך ראשה, ובכך הורג אותה.
איאן מקינלי- שבור ממותה של ארין, איאן מאשים את ונדי במותה ומאיים להרוג אותה. שורה של זיקוקי דינור נורות לעברו ומפספסות אותו, אך פוגעות בשלט ענק שמוחץ אותו.
פרי מאלינוסקי- ונדי ראתה באחת התמונות את הצמיד שהעניקה לה סבתה והבינה שגם אחותה ג'ולי הייתה על הרכבת. ג'ולי לא מספיקה לספר לה והנערה משתפדת על מוט שהועף מאחד הסוסים שנכנס לפאניקה.
ג'ולי כריסטנסן, קווין פישר וונדי- חצי שנה לאחר האירועים, שלושת הניצולים האחרונים נפגשים במקרה ברכבת תחתית, בה מופיעים סימנים המייצגים את כל התאונות שקו, כולל המספר 180. ונדי חוזה שהרכבת תוסט ממסלולה וששלושתם ימותו. ואכן, חטיף שנזרק על פסי הרכבת מושך עכבר שמצליח לשנות את כיוון הרכבת ולשבש את תפקודה. ונדי לא מצליחה לרדת מהרכבת בזמן והחיזיון שלה מתממש.
HOMMEGA
Hommega
Outside (אלבום של דייוויד בואי)
Outside (בחוץ) הוא אלבום קונספט של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 1995. במקור, תוכנן האלבום להוות את חלקה הראשון של יצירה שאפתנית בת חמישה חלקים שלבסוף לא יצאה אל הפועל, בשל כך שמו הרשמי של האלבום הוא 1. Outside.
התוכנית המקורית שליוותה את הפקת האלבום, הייתה הוצאת אלבום בשיתוף בואי והמוזיקאי בריאן אינו, מדי שנה עד לשנת 1999, וכן מחזה מוזיקלי בברודוויי שיתבסס על שירי האלבומים. שם האלבום השני תוכנן להיות "Contamination", ושם השלישי "Afrikaan".
סנט ז'וזפ ז'ירונה
סנט ז'וזפ ז'ירונה (בקטלאנית: Club Bàsquet Sant Josep Girona) היה מועדון כדורסל ספרדי מהעיר ז'ירונה שבקהילה האוטונומית קטלוניה. בעונתה האחרונה, , שיחקה בליגה הרביעית בספרד.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1962 על ידי רמון סיטייה, והחלה לשחק בליגה השלישית. תוך מספר שנים עלתה לליגה הראשונה בספרד, שאז הייתה ליגה חובבנית. ב-1987 כאשר הוקמה ליגה מקצועית חדשה בספרד, הקבוצה החלה לשחק בה כקבוצה מקצועית מן המניין. תוך פחות מחמש שנים שם הקבוצה שונה לשמה הנוכחי, מועדון הכדורסל ז'ירונה.
מאז, הקבוצה לא זכתה בשום תואר ספרדי. אך היא זכתה בתואר האירופאי הראשון שלה בעונת 2006/07 כאשר זכתה בגביע היורוקאפ של פיב"א בניצחונה על אזובמאש מאריופול האוקראינית. בעונה שלאחר מכן הגיעה הקבוצה לגמר גביע יול"ב אך הפסידה לחובנטוד בדאלונה. לפני פתיחת עונת 2008/09 נקלעה הקבוצה לבעיות כלכליות שבעקבותיהן נאלצה לוותר על השתתפותה ביורוקאפ ובלה ליגה.
בשנת 2009 החזירה לעצמה הקבוצה את שמה המקורי סנט ז'וזפ ז'ירונה.
באפריל 2013 הודיעה הקבוצה שהיא תתפרק בסיום עונת 2012/2013.
אולם הבית של הקבוצה הוא פלאו ז'ירונה-פונטז'או, המכיל כ-5,000 מקומות ישיבה.
צבאח
יקיר חיפה
אות יקיר חיפה הוא עיטור הוקרה המוענק מדי שנה על ידי ראש עיריית חיפה לנבחרים מבין ותיקי חיפה, שעסקו בפעילות ציבורית למען העיר ותושביה במהלך חייהם, כאות תודה והוקרה על תרומה ארוכת שנים לעיר ולמדינה. האות מוענק אחת לשנה, ל-12–18 אנשים שנבחרים מקרב ההמלצות והמועמדויות שהוצגו.
כל תושב או ארגון רשאי להציג המלצה למועמדות. מועמדים זכאים הם אנשים מעל לגיל 65, המתגוררים בחיפה מעל 10 שנים או שהתגוררו בחיפה מעל 10 שנים ב-20 השנים האחרונות, ושעיקר פעילותם הציבורית הייתה למען החברה במדינה בכלל ובחיפה בפרט, רצוי שלא על מנת לקבל פרס.
המועמדים נבחרים על ידי הוועדה הציבורית לבחירת יקיר חיפה, שמרכיבה רשימה של המועמדויות העומדות בקריטריונים. הוועדה מגישה את רשימת המועמדים הסופית לאישור מועצת העיר.
העיטור מוענק מדי שנה החל משנות ה-60 של המאה ה-20.
שאטו פרונטנאק
בית החולים אוטל דייה
קתדרלת נוטרדאם דה קוויבק
סמינר קוויבק
טבח קולומביין
קמילה דוכסית קורנוול
מסעותיו של טורין
מסעותיו של טורין (באנגלית: Torin's Passage) הוא משחק הרפתקה ממוחשב שפותח והופץ על ידי החברה סיירה. המשחק הוא משחק הפנטזיה השני שפותח על ידי אל לואו, המבוסס על סדרת פרידיין (מאת לויד אלכסנדר) ומזכיר רבות את סדרת "King's Quest".
המשחק, שהופץ לראשונה בשנת 1995, מגולל את סיפורו של טורין, נער היוצא לשחרר את הוריו מקללה אכזרית, ועובר בדרך מסע של גילוי עצמי. הגרפיקה משובבת הלב של המשחק היא בסגנון דיסני, ודומה לזאת של King`s Quest VII שיצא שנה לפניו. אל לואו הגדיר בעצמו את המשחק: "כמו King's Quest, רק עם הומור".
עלילת המשחק.
טורין, גיבור הסיפור, הוא בנם המאומץ של משפחת איכרים הגרים בממלכת סטרטה (Strata).
יום אחד, מכשפה ששמה לייסנשיה חוטפת את הוריו של טורין, לוכדת אותם במעין גבישי קרח ענקיים, ולוקחת אותם איתה ל"אדמות שמתחת" (סדרה של עולמות הקיימים מתחת לאדמת סטרטה).
טורין שנשלח לפני כן לעיר על ידי אביו, רואה את המאורע מרחוק ואינו יכול לעשות דבר. לאחר שהוא חוזר לביתו בריצה, הוא פוגש אדם זקן לבוש בברדס, המספר לו על המכשפה המרושעת, ואומר לו שכדי להציל את הוריו הוא חייב לרדת ל"אדמות שמתחת".
Torin's Passage
מסעו של טורין
טורין
קין-דזה-דזה!
קין-דזה-דזה! (ברוסית: Кин-дза-дза!) הוא סרט קולנוע משנת 1986, בבימויו של הבמאי הגאורגי-סובייטי גאורגי דאנליה, שגם כתב את התסריט יחד עם רזו גבריאדזה . הסרט משלב מספר סגנונות – מדע בדיוני, קומדיה סאטירית, דיסטופיה וסוריאליזם ואלמנטים של סייברפאנק. הסרט היה לסרט פולחן ברוסיה ומחוצה לה ומילים וביטויים רבים ממנו חדרו אל השפה הרוסית.
עלילה.
"הדוד ווֹבָה", קבלן בניין רוסי וגֵדֵוָאן, סטודנט גאורגי המכונה "סְקְרִיפָץ'" (כנר), מנסים לעזור לאדם שעומד יחף ברחוב במוסקבה ומבקש מאנשים עזרה בהפעלת מכשיר לשיגור בין־גלקטי. הם חושבים שהוא תימהוני, משחקים עם המכשיר ולפתע מוצאים עצמם באמצע מדבר. בתחילה הם חושבים שהגיעו לאחת הרפובליקות של ברית המועצות במרכז אסיה, אך כעבור כמה זמן נוחתת לידם מכונה מעופפת ובה שני זמרים נודדים – אוּאֵף הצַ'טְלָאנִי ובִּי הפָּצָאקִי. הם מסבירים להם שהם נמצאים בכוכב הלכת פְּלוּק בגלקסיה קין-דזה-דזה.
הדוד וובה וגדוואן מגלים שפלוק הוא עולם מפותח מאוד מבחינה טכנולוגית, אך מושחת לגמרי מבחינה חברתית וסביבתית. החברה בפלוק מחולקת למעמדות: הצ'טלאנים הם בני המעמד הגבוה והפצאקים חייבים להסתובב עם פעמון באף ("צאק") ולשרת את הצ'טלאנים. השפה המקומית ענייה מאוד והמילה "קוּ" מחליפה כמעט את כל המילים; בני פלוק מפצים על כך ביכולת לקרוא מחשבות, אבל מנצלים את היכולת הזו בעיקר כדי לרמות אחד את השני. בפלוק יש חלליות ("פֶּפֵּלָץ") שמסוגלות לחצות גלקסיות בתוך רגעים, אבל הדלק ("לוּץ") בשבילן קשה להשגה כי הוא עשוי ממים שכבר אזלו. שליט הכוכב הרשמי הוא "האדון פֶּה־זֶ'ה", אך בפועל הוא נהנתן רפה־שכל שמבלה את כל זמנו בישיבה באמבטיה והכוח האמיתי מצוי בידי ה"אֵצִילוֹפִּים" – שוטרים שֶׁדָנים אנשים על עבֵרות זניחות לעונשים דרקוניים, כגון מאסר עולם בארגז מתכת עם מסמרים ("אֵצִיךְ").
המצרך המבוקש ביותר בפלוק הוא גפרורים ("קֶה־צֶה"), ומי שיש לו אפילו גפרורים ספורים נחשב לעשיר מופלג – הוא רשאי ללבוש מכנסיים צבעוניים וכולם חייבים להשתחוות בפניו. וובה וגדוואן מנסים לנצל את העובדה שיש להם קופסת גפרורים שלמה כדי לנסות להשיג חלק חיוני לחללית שתחזיר אותם לכדור הארץ, אך אנשי פלוק מכשילים אותם פעם אחר פעם. אף־על־פי שבי ואואף הם שקרנים חסרי מצפון שמרמים אותם ללא הרף, וובה וגדוואן מתיידדים אתם וכשהם נקלעים לצרה הם מסרבים להצעה לחזור בקלות לכדור הארץ ובוחרים לעזור להם וכך מלמדים אותם לקח על מוסר אנושי.
צילומים.
התסריטאים גאורגי דאנליה ורזו גבריאדזה התכוונו לצלם סרט מדע בדיוני שיציג חייזרים מסוג שונה מהמקובל ברוב הסרטים בסגנון – מתקדמים טכנולוגית, אבל לא מעוררים הזדהות. הם כתבו את התסריט במשך כמה שנים בחשש שהסרט ייאסר לצילום, כי רשויות התרבות של ברית המועצות יראו בו ביקורת אנטי־סובייטית. עם זאת, לדברי דאנליה, הוא לא התכוון ליצור סרט שתוקף דווקא את השלטון הסובייטי, אלא סרט כלל־אנושי שרומז איך ייראה העולם אם האנושות תמשיך להזניח נושאים חברתיים וסביבתיים. הגיבורים אף מתארים במספר הזדמנויות בסרט את החברה של פלוק במושגים ששימשו לתיאור שלילי של ארצות קפיטליסטיות בעיתונות הסובייטית: פלוק מזכירה להם מדינה קפיטליסטית ("капстрана") ששוררת בה "גזענות שלוחת רסן" ("оголтелый расизм"). למרות המסרים הקשים בתסריט, דאנליה קיבל אישור לצלם את הסרט בזכות המוניטין שלו. חלק מהשחקנים אף הודו שלא הבינו בתחילה את התסריט, אך שמחו להשתתף בסרט של במאי חשוב כמו דאנליה.
הסרט צולם במדבר קאראקום בטורקמניסטן, באזור העיר נביט דאג. הסרט היה יוצא דופן בכך שהבמאי התעקש לבנות תפאורה ייחודית – חלליות, ערים תת-קרקעיות, פארק שעשועים מוזנח בלב מדבר – בתקופה שבה תקציב הקולנוע הופנה בעיקר לסרטים תקופתיים על נושאים היסטוריים "בטוחים".
התגובות לסרט.