אלוי ואחמד בדקו, מלבד את אסטרטגיית המשחק המהיר ואסטרטגיית המשחק המקרי גם אסטרטגיה ששואפת לאכילות רבות ביותר, אסטרטגיה ששואפת להינצלות רבה ככל האפשר מאכילות ואסטרטגיה משולבת (שתוסבר בהמשך). האסטרטגיה המשולבת נמצאה כיעילה ביותר, אחריה אסטרטגיית ההינצלות, אחריה אסטרטגיית האכילות הרבות ביותר ואחרי שתי אלה, האסטרטגיה המהירה והאסטרטגיה המקרית. האסטרטגיה המשולבת שהציעו אלוי ואחמד היא העדפה של הינצלות על אכילה, אכילה על קידום גרידא של השחקן הקדמי ביותר, קידום גרידא של השחקן הקדמי ביותר על משחק מקרי ונקיטה במשחק מקרי רק במקרים של חוסר ברירה. למרות שהם הזכירו שיקולי קדימות, גם בענייני אכילה והינצלות, הם לא הכניסו אותם למודל. (הם לא דנו בצעדים שמאפשרים לשחקן ליותר צעדים של ברירה ופחות צעדים של חוסר ברירה).
ריץ רץ
אל תתרגז בן אדם
לוזר
לוזר (בצרפתית: Lozère) הוא מחוז בדרום צרפת. הוא ממוקם בחבל לנגדוק-רוסיון וקרוי על שמו של רכס ההרים "מון לוזר" שבפארק הלאומי של "סבן" (Parc national des Cévennes).
Treehouse of Horror
Treehouse of Horror (בתרגום חופשי לעברית: בית העץ של האימה) היא סדרת פרקי ספיישל בסדרת האנימציה משפחת סימפסון.
הפרקים אשר מופקים מדי שנה, משודרים בארצות הברית בסביבות חג ליל כל הקדושים ומורכבים משלושה סיפורים קצרים נפרדים שונים בהם מככבים לרוב בני משפחת סימפסון. פרקי ליל כל הקדושים הם בדרך כלל מסוג אימה או מדע בדיוני ולעיתים קרובות מהווים פרודיה או מחווה לסרטים מפורסמים מאותם הז'אנרים הקולנועיים. פרקי ליל כל הקדושים הם בדרך כלל הפרקים היחידים בסדרה שבהם קורים דברים "על טבעיים" או "סיפורים מהאגדות". בנוסף, פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים תמיד מתקיימים מחוץ לרצף העלילתי של התוכנית.
מסורת פרקי הספיישל "Treehouse of Horror" החלה עוד בעונה השנייה והפרק הראשון מסדרת "Treehouse of Horror" שודר באוקטובר 1990 ונוצר בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של חברת EC Comics. פרקי ספיישל ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון ידועים כפרקים אלימים הרבה יותר מאשר מפרקים רגילים בסדרה.
על פי רוב, פרקי ספיישל ליל כל הקדושים מכילים מספר מאפיינים קבועים שחוזרים בעונות השונות, ובהם דמויות החייזרים קאנג וקודוס, "שמות מפחידים" ברשימת הקרדיטים בסיום הפרק, גרסה מיוחדת לפתיח התוכנית ופרודיות לסרטים מדע בדיוניים, סרטי אימה וסרטי פנטזיה. לטענת צוות ההפקה של הסדרה פרקי ה-"Treehouse of Horror" קשים במיוחד להכנה וזאת עקב העובדה שהתסריטים של הפרקים עוברים לעיתים רבות שכתובים רבים ומשום שהאנימטורים בדרך כלל נדרשים לעצב דמויות ורקעים חדשים שלא מופיעים בפרקים הרגילים.
רבים מפרקי ה-"Treehouse of Horror" הם בין הפרקים הפופולריים ביותר בקרב צופי הסדרה והיוו השראה לסדרת מוצרים נלווים של משפחת סימפסון אשר מתמקדת בפרקי ליל כל הקדושים בלבד. אלו כוללים בובות צעצוע, משחקי וידאו, ספרים, תקליטורי DVD, חוברות קומיקס ואף גרסה מיוחדת למשחק המונופול.
חלק מפרקי ה-"Treehouse of Horror" זכו אף בעבר בפרסים בקטגוריות אנימציה ועריכת סאונד. בשנת 1996 הפרק "Treehouse of Horror VI" היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית פרק האנימציה הטוב ביותר.
מבנה הפרקים.
פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים בדרך כלל מורכבים מארבעה חלקים: הצגת פתיח ייחודי באווירת ליל כל הקדושים, ולאחריו הצגת שלושה סיפורים קצרים נפרדים שונים. שלושת החלקים הללו הם, בדרך כלל, מסוג אימה, מדע בדיוני או פנטזיה ולעיתים קרובות פרודיות על סרטים, רומנים, מחזות או של תוכניות טלוויזיה. לרוב אין כל קשר בין העלילות של שלושת החלקים השונים. פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים תמיד מתקיימים מחוץ לרצף העלילתי של התוכנית והאירועים שמתרחשים בהם לא משפיעים על הפרקים הבאים של הסדרה. עד העונה ה-15 של הסדרה התסריטים של כל שלושת החלקים נכתבו על ידי תסריטאים שונים. החל מהעונה ה-15 של הסדרה רק תסריטאי אחד ממונה לכתוב את כל החלקים השונים של פרקי ספיישל ליל כל הקדושים.
עולם אלטרנטיבי.
בפרקים אלה ישנה אלטרנטיבה לפרקים הרגילים: בית הקברות נמצא מול בית הסימפסונים, מגי היא חצי חייזר, לבארט יש אח תאום ועוד דברים שלא אמורים להסתדר עם ציר הזמן הרגיל של הסדרה.
מאפיינים חוזרים ונשנים נפוצים.
פתיחים ייחודיים.
כל הפרקים של "Treehouse of Horror" נפתחים כאשר אחת מהדמויות הראשיות מציג בפני הקהל הקדמה מיוחדת לפרק. הפרק הראשון, השני והחמישי של ספיישל ליל כל הקדושים נפתח עם מארג' כאשר היא עומדת על הבמה ומזהירים את ההורים בבית על התוכן של הפרק, ומייעצת להם אף להשכיב את ילדיהם לישון לפני שהפרק מתחיל.
האזהרה בפרק הספיישל הראשון הושם בכוונה כדי באמת להזהיר את הצופים הצעירים, משום שהמפיקים הרגישו שהתוכן של הפרק אכן היה מפחיד במקצת. הקטע כולו היה למעשה פרודיה לפתיח של העיבוד הקולנועי של "פרנקנשטיין" משנת 1931. לבסוף החליטו יוצרי הסדרה לבטל לחלוטין את ההקדמה המיוחדת בה הצופים מוזהרים בתחילת התוכנית. פרקי ספיישל אחרים נפתחו עם פרודיות, למשל פרק ספיישל ליל כל הקדושים של העונה הרביעית בו הומר מציג את הפרק בצורה הדומה לאופן בו אלפרד היצ'קוק נהג להציג את הפרקים של תוכניתו "אלפרד היצ'קוק מציג".
בקטע הפתיח של חמשת הפרקים הראשונים של ספיישל ליל כל הקדושים, המצלמה עוברת דרך בית הקברות בו ניתן לראות מצבות עם כתובות הומוריסטיות עליהן. הכתובות ההומוריסטיות הללו כוללות בין היתר שמות של תוכניות טלוויזיה אמריקנית שבוטלו לאחרונה, סלבריטאים שנפטרו (כגון וולט דיסני וג'ים מוריסון) וכדומה. לבסוף החליטו יוצרי הסדרה לבטל לחלוטין את השימוש במצבות בפתיח המיוחד הקבוע של פרקי הספיישל.
כמו כן, כמעט בכל הפתיחים של פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נכלל קטע הספה הקבוע אך הוא נוצר באווירת ליל כל הקדושים, למשל בפתיחים המיוחדים של ליל כל הקדושים נראים דמויות משפחת סימפסון רצים לספה כאשר הם מחופשים לשלדים, לזומבים וכדומה.
בעונה ה-25 הפתיח הוא גרסה אפלה לפתיח הרגיל, עם מפלצות, פלישת זומבים וחייזרים. סופרי אימה נראים ברקע, כגון סטיבן קינג ואלפרד היצ'קוק.
קאנג וקודוס.
קאנג וקודוס הם שתי דמויות אשר מופיעים כמעט באופן בלעדי רק בפרקי ספיישל ליל כל הקדושים של הסדרה. קאנג וקודוס הם צמד חייזרים ירוקים וגדולי ממדים אשר הופיעו לראשונה בסיפור "Hungry are the Damned" בפרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים. מאז קאנג וקודוס הופיעו מכל פרקי ליל כל הקדושים של הסדרה, לעיתים בחלקים חשובים בעלילה, אך לעיתים רבות רק בהופעות אורח קצרות. בפרקים מסוימים, הם מופיעים רק בקטע הפתיחה של הפרק, אך לעיתים רבות הם יופיעו בשנית גם במהלך הפרק עצמו. לדוגמה, בסיפור שעסק בזומבים אשר תוקפים את העיר, לפתע נראים קאנג וקודוס בספינת החלל שלהם, צופים באירועים המתרחשים בספרינגפילד וצוחקים באופן מטורף ומרושע על סבלם של בני האנוש. לאחר מכן, הסיפור המשיך מבלי שקאנג וקודוס נכללו בשנית באותו הפרק. הכלל הלא רשמי עליו החליטו יוצרי הסדרה הוא כי קאנג וקודוס חייבים להיכלל באופן כלשהו בכל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים. לפיכך, לעיתים רבות קאנג וקודוס מוצגים רק בסוף הפרקים במשך זמן קצר ביותר.
אזכורים תרבותיים.
פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים מכילים אזכורים רבים לסרטים, רומנים, מחזות, תוכניות טלוויזיה ופרקים רבים מכילים גם בדרך כלל פרודיות ליצירה ספציפית מסוגת האימה, המדע בדיוני ו/או ז'אנר הפנטזיה.
חלקים רבים מהווים מחווה לפרקי הסדרה אזור הדמדומים ובפעמים הללו, כל הקטע יהווה פרודיה לפרק אמיתי בולט של הסדרה אזור הדימדומים. חלק מפרקי אזור הדמדומים אשר זכו לפרודיות כוללים את הפרקים: "To Serve Man", "A Small Talent for War", "Living Doll", "Nightmare at 20,000 Feet", "Little Girl Lost", ו-"The Little People" פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נוהגים גם בקביעות להכיל פרודיות לסרטי אימה וסרטי מותחן כמו "מגרש השדים", "קינג קונג", "ליל המתים החיים", "הניצוץ", "סיוט ברחוב אלם" ו"פסיכו". רוברט אנגלונד, אשר גילם במקור את דמותו של פרדי קרוגר בסדרת סרטי סיוט ברחוב אלם, דיבב את דמותו של פרדי קרוגר בפרק ליל כל הקדושים של העונה העשירית.
סרטי המדע בדיוני מהווים גם כן לעיתים השראה עבור החלקים השונים בפרקי ספיישל ליל כל הקדושים. סרטי מדע בדיוני שזכו לפרודיות כוללים בין היתר את: "אי.טי. - חבר מכוכב אחר", "מלחמת הכוכבים" ו"הרובוטריקים".
שמות "מפחידים" חלופיים בקרדיטים.
מאפיין חוזר ונשנה נוסף הוא הצגת גרסה חלופית לשמותיהם של צוות ההפקה אשר מופיעים בקרדיטים בסיום התוכנית בשינוי קל כדי שישמעו יותר מפחידים ואפלים. החל מעונה השלישית החליטו המפיקים לתת לשחקנים ולצוות ההפקה "שמות מפחידים" בקרדיטים שמופיעים בפתיח התוכניות ובסיום התוכנית. למרות שהשמות הפכו במהרה לטיפשיים יותר מאשר מפחידים, לאורך השנים הוצגו שמות ייחודים ומיוחדים, כגון "Bat Groening" (תרגום חופשי לעברית: "עטלף גריינינג") - משחק מילים על שמו של יוצר הסדרה מאט גריינינג. סאם סיימון, אשר עזב את התוכנית במהלך העונה הרביעית, עדיין ממשיך לקבל קרדיט בתוכנית כמפתח ומפיק. אף על פי כן, כהלצה, בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים מופיע שמו כ"סאם 'סיונרה' סיימון". את הרעיון להצגת "שמות מפחידים" הגה המפיק אל ג'ין, בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של EC Comics אשר נהגו בחלקם להשתמש גם כן בשמות מפחידים חלופיים.
הפקה.