לגישה זו כלים רבים שנועדו לבחון יכולות שונות ובהן את השימוש באסטרטגיות. זאת, לדוגמה על מנת להבין את היכולת לבצע קטגוריזציה (Toglia Category Assessment) או להשתמש באסטרטגיות לצורך זכירה (Contextual Memory Test). דוגמה נוספת היא הכלי - תכנון מערכת שבועית (תמ"ש) - אבחון שפותח על מנת לבחון כיצד קשיים בתפקודים הניהוליים משפיעים על יכולתו של האדם לבצע פעולות רב שלביות בחיי היומיום ולהשתתף בעיסוקים שונים. האבחון מדמה משימה של שיבוץ פגישות וסידורים בלוח תכנון שבועי על פי מידע שניתן לגבי כל פריט. ישנם מספר כללים אותם על הנבדק לשמור במהלך ביצוע המשימה. ביצוע המשימה נמדד על פי מדדים של דיוק, משך ביצוע ותכנון המטלה, שימוש באסטרטגיות - הן מבחינת כמות וסוג והן מבחינת יעילותן.
גישה נוספת העושה שימוש באסטרטגיות קוגניטיביות היא גישת ה-CO-OP שפותחה על ידי הלן פולטייקו ומיועדת לילדים ומבוגרים. גישה זו מאפשרת רכישת מיומנויות דרך תהליך של שימוש באסטרטגיות וגילוי מונחה.
אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2017
פרנסואז דולטו
פרנסואז דולטו (בצרפתית: Françoise Dolto; 1908–1988) הייתה רופאת ילדים ופסיכואנליטיקאית צרפתית.
ביוגרפיה.
דולטו נולדה בשם פרנסואז מארט (Marette) למשפחת מלוכה ימנית אמידה וקתולית-מסורתית בפריז. אימה, Suzanne Demmler, הייתה ביתו של מהנדס, ואביה, Henri Marette, היה מהנדס גם הוא, שהפך בהמשך לתעשיין. דולטו הייתה הבת הרביעית במשפחה של שבעה.
כתינוקת טופלה לעיתים קרובות על ידי אחות אירית; הוריה היו צריכים ללמוד לדבר באנגלית כדי לגרום לה לחייך. הוריה פיטרו את האחות כאשר היא הייתה בת שמונה חודשים. אליזבת רודינסקו ( Élisabeth Roudinesco) תארה את החינוך המסורתי אותו קיבלה כמאוד קתולי, ימני-קיצוני.
המורה האישי שלה קיבל הכשרה בשיטות של Friedrich Froebel. כשהיא הייתה בת שמונה, הדוד והסנדק שלה Pierre Demmler מת במלחמת העולם הראשונה. כשהיא הייתה בת 12, היא הושפעה מאוד ממות אחותה הגדולה ז'קלין, שהייתה הבת המועדפת על אימה. אימה שקעה לתוך מצב של דיכאון והאשימה אותה על כך שלא התפללה מספיק על חיי אחותה. אימה של דולטו הרגישה שלבנות אין אופק אחר אלא זה של נישואין, ולכן אסרה עליה להמשיך בלימודיה. בגיל 16 היא התעמתה עם אימה, שלא רצתה שתעשה בגרות מכיוון שזה ימנע ממנה להינשא. למרות זאת, דולטו החלה לימודיה ב- Lycée Molière בפריז וסיימה את התואר הראשון בפילוסופיה ב-1924–1925. ב-1930 היא קיבלה תואר בסיעוד. שנה לאחר מכן, היא החלה את לימודי הרפואה ביחד עם אחיה פיליפ, כשהיא "משלמת את לימודיה עם הכסף אותו הרוויחה".
דולטו נחשבה על ידי מישל פוקו לאחת החותמות הבולטות על העצומה הצרפתית נגד החוקים שעסקו בגיל ההסכמה (French petition against age of consent laws).
לדולטו נולדו שלושה ילדים: קרלוס (1943-2008); גרגואר (1944-) וקתרין (1946-).
דולטו חלתה במחלת ריאות ב-1984. היא נפטרה ב-25 באוגוסט 1988 ונקברה בבית הקברות Bourg-la-Reine לצד בעלה בוריס. זהו גם מקום קבורתו של בנם, קרלוס, שנפטר ב-2008. על מצבתה כתוב: "אל פחד!"
פסיכואנליזה.
ב-1932 מארק שלומברגר הציג את דולטו בפני הפסיכואנליטיקאי רנה לפורג (Laforgue), שכבר החל לטפל באחיה פיליפ שנה קודם לכן. היא הייתה שותפה בתחילת הפרוידיאניזם הצרפתי. בסוף פברואר 1934, היא החלה אנליזה של שלוש שנים עם לפורג, שהייתה לו השפעה גדולה על חייה, בכך שעזר לה להשתחרר מהנוירוזה שלה - הקשורה להשכלתה, למקורותיה ולאימה הדיכאונית. לפורג חשב שלדולטו ישנה נטייה לאנליזה והציע לה להפוך לאנליטיקאית, רעיון אותו היא דחתה בהתחלה שכן הקדישה את עצמה לרפואה.
במהלך הכשרתה הרפואית, תוך שהיא עובדת עם ד"ר ג'ורג' הויאר, היא פגשה את סופי מורגנשטרן, שהייתה הראשונה שטיפלה בילדים בצרפת באמצעות הפסיכואנליזה, ושהפכה ברבות הימים למנטורית שלה.  דולטו החלה להקשיב לילדים חולים שהגיעו אליה לטיפול, והחלה להתמחות בפסיכולוגיה של ילדים, כרופאת ילדים פסיכואנליטית. המטופלים שלה היו בעיקר ילדים שסבלו מפסיכוזות, שאיתם היא החלה לפתח את אופן הטיפול הייחודי שלה.
ההתמחות שלה הייתה ללמוד על השלבים המנטליים המוקדמים של תינוקות וילדים, ובעיקר בהתנסויות הראשונות שלהם בתקשורת באמצעות גופם. היא הדגישה את ההיבטים הגופניים של הדיאדה אם-תינוק, והדגישה את החשיבות שבתצפית ובהבנה של אופני התקשורת שבהם משתמשים ילדים עם בעיות פסיכולוגיות, לקויות למידה וקשיים חברתיים. עבודתה על דימוי-הגוף הלא מודע - האופן שבו ילדים משתמשים בשפת-גוף לפני השפה האקטואלית - הייתה בעלת השפעה מיוחדת, שאחר כך עברה פיתוח נוסף על ידי מוד מנוני. לאחרונה עבודתה תורגמה לאנגלית על ידי Francoise Hivernel.
דולטו הייתה ידידה קרובה ובת ברית של ז'אק לאקאן, אותו ליוותה בהקמת ה- École Freudienne de Paris. היא טענה ש"זה היה בקרב אלה שעברו אנליזה אצל לאקאן שמצאתי את היכולת הטובה ביותר להבין ילדים... ונכונות להבין את הצרכים של הילדים, אפילו הצעירים ביותר, כסובייקטים בעלי איווי להתבטא".
דוד עמר
דוד עמר (12 בדצמבר 1942 - 14 באוגוסט 2018) היה ראש המועצה המקומית נשר וראש עיריית נשר במשך 24 שנים.
ביוגרפיה.
דוד עמר נולד בשנת 1942 עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1955 והמשפחה התיישבה בספסופה. ב-1956 עברה המשפחה להתגורר בשכונת תל חנן בעיר נשר. בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה יו"ר ועד העובדים של נמל חיפה וחבר מפא"י. בתאריך 30 באוגוסט 1971 נבחר עמר לחבר בהנהלת מועצת נשר כנציג המערך במקומו של אדלשטיין שהתפטר מהמועצה. בהמשך עבר לליכוד.
בשנת 1989 נבחר לראש המועצה המקומית נשר מטעם הליכוד. הוביל את הפיכת היישוב לעיר ובספטמבר 1995 נשר הפכה לעיר בטקס שנכחו בו ראש הממשלה יצחק רבין, שמעון פרס, אהוד ברק ובנימין בן אליעזר. עמר המשיך לכהן כראש העירייה עד שנת 2013. בתקופת כהונתו הוקמה ביישוב שכונת רמות יצחק, על שמו של יצחק רוט ראש המועצה השני של נשר. עמר שגר בשכונת תל חנן עבר לגור בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 לשכונת רמות יצחק.
בשנת 2013 החליט בתחילה לא להתמודד יותר לראש העיר, אחיו משיח עמר, עמד בראש רשימת הליכוד. בסופו של דבר עמר התמודד ברשימה עצמאית וקיבל 27.1% מהקולות.
בשנת 2017 עבר להתגורר ברשפון, סמוך לילדיו. נפטר ב-14 באוגוסט 2018 ונקבר בבית הקברות ברשפון.
אבי בניהו כתב על עמר לאחר פטירתו:
הנצחה.
בדצמבר 2019 הוסב ששמם של חטיבות הביניים ברחוב השיטה ברמות יצחק, על שמו של דוד עמר. האירוע התקיים בנוכחות ראובן ריבלין נשיא המדינה.
במרץ 2021 הונחה אבן פינה לבית כנסת חדש בשכונת רמות יצחק שיקרא "מגן דוד" על שמו של דוד עמר.
אלון הסגל
אלון הסגל (נולד ב-1962) הוא חוקר יחסי חברה-אדם-טכנולוגיה. מחלוצי השימוש בסביבות מקוונות ומתוקשבות להעברת קורסים אקדמיים בלמידה מרחוק, פיתח תפיסה חברתית ארגונית המבוססת על התנהגות מערכות מורכבות מסתגלות (Social Complex Adaptive Systems) בטבע. לשעבר נשיא איגוד האינטרנט הישראלי, ופעיל בתחום צמצום הפער הדיגיטלי ולמען נייטרליות האינטרנט בישראל, ראש תוכנית במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה, סגן-אלוף במילואים.
ביוגרפיה.
הסגל נולד ב־1962 בפתח תקווה. למד בחינוך הממלכתי דתי בבית הספר "מוריה" בתל אביב ולאחר מכן המשיך את לימודיו בישיבה תיכונית. שירת כקצין במלחמת לבנון הראשונה. הוא סא"ל במילואים.
בשנת 1998 סיים תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון, במגמת מדעי ההתנהגות, חזר לשירות בצה"ל במחלקת מדעי ההתנהגות (ממד"ה), מערך ההכשרה ובמערך "מודיעין אוכלוסייה והסברה" בפיקוד העורף, והתמחה בתהליכי ניהול ומנהיגות, ניהול ידע, טכנולוגיה ותקשוב.
בשנת 1996 סיים תואר שני בסוציולוגיה ופסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2004 קיבל הסגל תואר דוקטור מהמחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן. במהלך מחקריו, פיתח תפיסה חברתית ארגונית המבוססת על התנהגות "מערכות מורכבות מסתגלות" בטבע. תפיסה זו עמדה בבסיס מחקריו השונים ומאמריו. תאוריית המערכות-מורכבות-מסתגלות מאפשרת, על פי מחקריו, להבין את התפתחות תהליכים ארגוניים מודרניים כ:ניהול והפצת ידע אפקטיבי, יזמות פנים ארגונית, חדשנות טכנולוגית וטרנספורמציה דיגיטלית אפקטיבית המבוססים על התנהגות ייחודית של "עובדי הידע" בארגון.
עיסוקיו.
בין השנים 1998–2006, היה מייסד, שותף מנהל ודירקטור בחברות הזנק (סטארטאפ) בתחום ניהול מערכות ידע, ניהול רשתות חברתיות למערכות חינוך ומערכות סמנטיות בארץ ובעולם. במהלך הזמן התמחה בתחומי רשתות חברתיות, מערכות דיגיטליות. למד ולימד בתחום פיתוח, ניהול והטמעת טכנולוגיות וידע בארגונים.
מאז 2010 ועד היום, חוקר ומרצה בכיר וראש תוכנית אקדמית במרכז ללימודים אקדמיים, אור יהודה. מוביל קורסים בתחומי חדשנות, ניהול וניתוח מידע וידע, טרנספורמציה דיגיטלית, יזמות טכנולוגית.
משנת 1998 ועד שנת 2016 מרצה במחלקה ללימודי המידע, אוניברסיטת בר-אילן.
מאז 2004, מרצה בפקולטה לטכנולוגיות מידע ב-HIT מכון טכנולוגי חולון. כשבמקביל כיהן בין השנים 2007–2010 כחבר הנהלת עמותת אשנב לשימוש נבון באינטרנט בישראל.
ב-2009 מונה לחבר וועדת הפער הדיגיטלי בישראל, משרד האוצר. מאז 2010 חבר בפורום מנהלי הידע בישראל.
משנת 2010 ועד סוף שנת 2013, כיהן כחבר הנהלת איגוד האינטרנט הישראלי, ארגון המנהל את תשתית מרשם שמות המתחם הישראלי ויוזמות מדיניות, חברתיות וציבוריות בתחום החיים הדיגיטליים והשימוש באינטרנט במדינת ישראל.