אתר האינטרנט BuddyTV דירג אותו במקום ה-60 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2011.
קריירה מוזיקלית.
במהלך הופעותיו של בארומן בתיאטרון הוא אף ביצע מספר קטעים מוזיקליים. בשנים שלאחר מכן הוא הקליט מספר אלבומים שחלקם כללו את ביצועיו מהתיאטרון ואחרים היו גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים אחרים.
חיים פרטיים.
בארומן הוא הומוסקסואל מוצהר. את בן זוגו, סקוט גיל, פגש בשנת 1993 כאשר גיל בא לראות את בארומן משחק באחד מהמחזות. לשניים יש בית בלונדון ובקארדיף. ב-27 בדצמבר 2006 השניים נרשמו כזוג במשרד רישום האזרחים ולאחר מכן נערך טקס קטן. השניים לא מגדירים את הקשר כנישואים. בשנת 2008 הוציא לאור בארומן בעזרת אחותו ספר אוטוביוגרפי המכיל את חייו וזיכרונותיו שנקרא "Anything Goes". הספר השני שהוציא היה "I Am What I Am" שמספר בעיקר על הצלחתו ויצא בשנת 2009. בארומן פעיל באגודה למען זכויות להט"ב.
2012 (פירושונים)
אוניברסליזם
אוניברסליזם (מאנגלית: Universalism - עוֹלָמִיּוּת, כלליוּת) הוא זרם בפילוסופיה מתחום תורת המוסר, שלו אחיזה משמעותית במרבית ענפי מדעי החברה ובמיוחד בחינוך ובמחשבה המדינית-חברתית המודרנית וכן בתאולוגיה. עיקר מהותו בעיסוק בתכונות והגדרות שאותן ניתן להחיל על כלל הפרטים.
האוניברסליזם מבקש לראות בכל בני האדם שווים, ללא גדרות וללא הבחנות של שוני תרבותי; וכראויים להאצלת כללי מוסר וערכים דומים, ובכך, עומד ביחס של ניגוד ישיר לפרטיקולריזם. כאסכולה פילוסופית וחברתית, המצדדת בהתעלמות מקטגוריות קיבוציות, האוניברסליזם מנוגד לרלטיביזם, ומקורב להומניזם בכך שהוא גורס כי כל בני-האדם באשר הם ראויים לכבוד באופן שווה. בין יתר הערכים שנחשבים כאוניברסליים נמנים אושר, חירות, צדק ואחרים. עם זאת, מכיוון שהשיח האוניברסלי כולל שאלות הנוגעות לעצם טבע האדם ולהתפתחות התרבויות הנבדלות, נבחנות גם אתיקות כגזענות כבעלות היבטים אוניברסליים.
מציאותו של מוסר יחסי, או כזה שנמדד על סולם צו-המצפון האישי, נשללת על ידי האוניברסליסט.
סקירה רעיונית והיסטורית.
מקובל לראות את תורת האידאות של אפלטון כמבשרת תורת האוניברסליזם. יש גם לציין שתורה זו מתקשרת לתורת האונטולוגיה (תורת היש) של אפלטון, לעניין היחס בין האידיאות לחומר המוחש. על פי אפלטון יש לומר שהאידיאות הן היש, ואילו החומר המוחש הוא השתקפות של האידיאה שמקבילה לו. הערכים האירופיים שליוו את יצירת המסגרות האקדמיות הראשונות בראשית ימי הביניים גזרו משורש זה את המילה אוניברסיטה כמכילה את מכלול ההגדרות שאותן מצופה האדם לממש. בעת החדשה, היו אלה אנשי עידן האורות שנשאו את דגל האוניברסליזם במה שהגיע לשיאו במהפכה הצרפתית, שזיקקה את הרוח החדשה בסיסמה "חירות, שוויון, אחווה". תנועת הרומנטיקה, שבאה לאחר מכן, דחתה את האוניברסליזם בהעדיפה באופן מובהק את הייחוד האינדיבידואלי של כל פרט על-פני "אמת משותפת" של סך-הפרטים, תוך האדרה של החד-פעמי, האותנטי שבאדם על חשבון האוניברסלי - המשותף לכולם. המגמות של המאות ה-19 וה-20 קידמו את הלאומיות, ואף את הלאומנות, בד-בבד עם התאוריה המרקסיסטית; ושוב לא הייתה עוד עדנה רבה למסרים הרציונליסטיים של ההגדרות הכלליות החלות על כלל היצורים. הפוסט-מודרניזם חיזק והניף את דגלי הקהילתיות והייחודיות של תרבויות, של קבוצות ושל פרטים, כשהוא שולל את הגישה שלפיה כל בני האדם שווים בכמיהתם לשוויון זכויות ולחופש ותחתיה עודד את מגמת יצירתן של אוטונומיות קהילתיות נבדלות, מתוך תובנה שאין דין ציוויליזציה אחת כמשנתה - ואין למערכת ערכים אחת עדיפות על אחרת; בכך מזוהות כיום הגישות הפוסט-מודרניות עם פלורליזם, אך גם עם פרטיקולריזם, המנוגד לתפיסה האוניברסליסטית.
אינטרנציונליזם.
ההיבט הפוליטי-כלכלי של אוניברסליזם מתון עשוי להיות אינטרנציונליזם - שהיא שיטה שדוגלת בהרחבת שיתוף-הפעולה הכלכלי והמדיני בין מדינות, תוך יתרון לכל הצדדים. האינטרנציונליסטים מחזיקים באמונה כי על מדינות לשתף פעולה זו עם זו כיוון שערכם של האינטרסים ההדדיים וארוכי-הטווח שלהן גדול מזה של המטרות האינדיבידואליות וקצרות-הטווח של כל אחת מהן. מנגד ניצבים פטריוטיזם שוביניסטי אך באותה עת - גם חסידי הגלובליזציה הקיצונית, שלכאורה מבטלת את ערכה וייחודה של כל מדינה; מבחינה זו אינטרנציונליזם הוא ניסיון לפשר בין הגלובליזם לאינדיבידואליזם, כשהוא מושתת על ההכרה ב"שִוויון-חרף-שוני" ועל כבוד למורשתן הלאומית של אומות.
אוניברסליזם מול רב-תרבותיות.
בעוד שהאוניברסליזם מניח כי אנשים בכל החברות שואפים לאמץ את האידיאלים והפרקטיקות של המתבונן, הרי שהגישות הרב-תרבותיות במערב בוחרות לאפשר לכל קבוצה לשמר את מושגי השונות והזהות שלה. שתי הגישות ההומניסטיות שונות זו מזו, אולם חוקרים לא מעטים מוצאים את הרב-תרבותיות משתלבת לא-פעם על רצף אחד עם האוניברסליזם, ואף משלימה אותו. כך, על הציר בין אוניברסליזם ליברלי המבקש לעצב עולם נאור ובין רב-תרבותיות - שהיא הייצוג המובהק של התפיסה המהופכת לכאורה, זו הרלטיביסטית והפרטיקולריסטית, מוצבים היום רבים מהנושאים המעסיקים את החברה ההומניסטית, כגון שאלות פמיניסטיות, פדגוגיות ומגדריות.
תפישות אוניברסליות מול תפישות פרטיקולריסטיות.
גישות פילוסופיות מנוגדות. האחת דוגלת באינדיבידואליזם והשנייה בקבוצות. כלומר, בגישות הכוללת את כל החברה ואת כל הפרטים בה. בגדול, ההבחנה משמשת לדיונים – Particular – בחשיבות הפרט בנושא מוסר – האם צריך להתייחס לפרט או לחברה.
הקשר המטאפיזי.
המטאפיזיקה מבחינה באוניברסל כתכונה או אפיון שמשותף לדברים נפרדים. כלומר, אוניברסלים הם ישויות או פרמטרים שניתנים להדגמה חוזרת ונשנית על מקרים/משתנים ספציפיים רבים – כך, אם ישנם, לדוגמה, שני כיסאות ירוקים בחדר, הרי ששניהם חולקים "יְרוּקוּת", כלומר את תכונת הצבע הירוק. תכונה משותפת זו תיקרא "אוניברסל", בהיותה נתון שבאפשרותו לחול על דברים / מקרים רבים. חוקרים מחלקים את המושגים לשלושה פרמטרים עיקריים: "סוג" (למשל: יונק), "סגולה" (למשל: קצר; חזק), ו"יחס" (למשל: אבא של...; על-יד...), שהם כולם כאחד טיפוסים שונים של אוניברסל.
שיקוף של האוניברסליזם בדתות שונות.
התאולוגיה האוניברסליסטית מתייחסת למושגים ורעיונות (דתיים ופילוסופיים) שיכולים לחול על 'הכל'. הנצרות גורסת כי כל בני האדם ייגאלו בבוא-יומם ויימחלו מול אלוהים; בודהיזם, זרם המהאיאנה מתאפיין בגישתו שלפיה כל יחיד מגלם את טבע הבודהה, גם כאן הביטוי האוניברסליסטי הוא ה"גאולה הכללית".
אוניברסליות
ריק דמונט
ריצ'רד ג'יימס "ריק" דמונט (באנגלית: Richard James "Rick" DeMont; נולד ב-21 באפריל 1956) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף עולם ושיאן עולם שהתמחה במשחי חתירה בינוניים וארוכים. היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה 400 מטר חופשי מתחת ל-4 דקות. הוא זכה במדליית זהב אולימפית, שנשללה ממנו לאחר שהואשם באימרוץ. בשנת 2001 נוקה מאשמה על ידי הוועד האולימפי האמריקאי, אך לא קיבל בחזרה את המדליה האולימפית מהוועד האולימפי הבינלאומי.
ביוגרפיה.
ריק דמונט נולד בסן רפאל, קליפורניה.
שיאן עולם.
במבחנים האמריקאיים למשחקים האולימפיים שנערכו בשיקגו באוגוסט 1972 קבע דמונט במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 15.52.91 דקות.
באולימפיאדת מינכן (1972) ניצח דמונט במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.26 דקות, לפני בראד קופר מאוסטרליה (4:00.27 דקות) ובן ארצו סטיב ג'נטר (4:01.94 דקות). לאחר המשחה התברר שהוא השתמש בחומרים אסורים עבור מחלת האסתמה ממנה סבל ומדליית הזהב האולימפית נלקחה ממנו וניתנה לקופר, ג'נטר זכה במדליית כסף ובן ארצו טום מקברין זכה במדליית ארד (4:02.64 דקות). לאחר מכן הוא לא הורשה לשחות שום משחה נוסף כולל המשחה 1500 מטר, שבו החזיק בשיא העולם.
אלוף עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכה דמונט בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:58.18 דקות, לפני קופר (3:58.70 דקות) ובנט יינגסיה משוודיה (4:01.27 דקות) ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-4 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:35.44 דקות, אחרי סטיבן הולנד מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש של 15:31.85 דקות ולפני קופר (15:45.04 דקות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 זכה דמונט במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:50.96 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.96 דקות.
בשנת 2001 הוועד האולימפי האמריקאי הודיע שהוא זכאי ומקבל את טענותיו של דמונט על כך שהשתמש בתרופות, Marax ו-Actifed, במהלך המשחקים האולימפיים כטיפול במחלת האסתמה ממנה סבל כבר מגיל 4 (היה אלרגי לחיטה ולפרווה ומדי שבוע קיבל זריקות לטיפול באלרגיות אלו) ושהוא לא ניסה להסתיר את השימוש בתרופות אלו שהיו רשומות על ההצהרה הרפואית שלו, אך לרוע מזלו המידע לא הועבר לרשויות המתאימות, הוועדה הרפואית של הוועד האולימפי. לעומת זאת הוועד האולימפי הבינלאומי סירב להחזיר את המדליה האולימפית בטענה שזה יפתח פתח לתביעות נוספות שהוא לא יוכל לעמוד בהן.
משנת 2009 משמש דמונט כמאמן שחייה ראשי באוניברסיטת אריזונה. הוא שימש עוזר מאמן של נבחרת הגברים של דרום אפריקה לאולימפיאדת אתונה (2004) שזכתה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, בשיא עולם חדש ולאולימפיאדת בייג'ינג (2008). רביעיית השחיינים מדרום אפריקה התאמנה באריזונה.
דמונט נחשב לאחד המאמנים הטובים בעולם לספרינטרים.