מפרץ צ'ארלסטון נותר בידיים דרומיות במשך כל שנות המלחמה בהותירו פרצה בהסגר של הצפון על נמלי הקונפדרציה. בין השנים 1862 ל-1863 ניסו צבא האיחוד והצי לתפוס את מוצבי המפרץ ופורט סאמטר בראשם אך כשלו. ניסיונות אשר התחילו בפלישה לג'יימס איילנד ביוני 1862 במסגרת קרב ג'יימס איילנד, התקפה ימית על פורט סאמטר במסגרת קרב מפרץ צ'ארלסטון הראשון באפריל 1863, תפיסתן של סוללות הקונפדרציה על מוריס איילנד במסגרת קרבות פורט ווגנר הראשון והשני ביוני 1863 והמצור שהחל לאחר מכן עד ספטמבר 1863 ואחריו כתישה ארטילרית וניסיון פלישה אמפיבי במסגרת קרב פורט סאמטר השני. כוחות הקונפדרציה פינו לבסוף את אזור המפרץ רק לאחר שויליאם שרמן וצבאו איגפו את צ'ארלסטון במסגרת המערכה על הקרוליינות בפברואר 1865.
ב-14 באפריל 1865, ארבע שנים לאחר שהוריד את דגלו, פקד את המצודה מייג'ור גנרל רוברט אנדרסון והניף את דגל פורט סאמטר מעל חורבות המצודה.
הבור
ה'תש
יחס היהדות לאבולוציה
עפרה בורלא אדר
דלאל אל מוגרבי
בכור אביב מצוי
בכור אביב מצוי (שם מדעי: "primula vulgaris") הוא צמח ממשפחת הרקפתיים הנפוץ באירופה, טורקיה וההרים הגבוהים של המזרח התיכון (מלבנון עד הרי איראן). הצמח מוכר בישראל כצמח נוי המגודל בחממות ונמכר בחנויות פרחים ומשתלות.
וורוולף
מפרץ צ'ארלסטון
מפרץ צ'ארלסטון (באנגלית: Charleston Harbor) הוא מפרץ השוכן לחוף האוקיינוס האטלנטי במדינת קרוליינה הדרומית סמוך לעיר צ'ארלסטון. המפרץ מנקז אליו את מימי נהרות אשלי וקופר. במימי המפרץ שוכנים שני איים: מוריס וסאליבן, וכמו כן שוכן במימי המפרץ פורט סאמטר, אתר הקרב אשר פתח את מלחמת האזרחים האמריקנית.
צבע שיער
ריז קאהן
רשימת סדרי הקדימה הממלכתיים
ציפורים זועמות
פייר אדמון בואסיה
ראול ג'וליה
ראול רפאל קרלוס חוליה איי ארסליי (באנגלית: Raúl Rafael Carlos Juliá y Arcelay; 9 במרץ 1940 – 24 באוקטובר 1994) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון פורטו ריקני. זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי ב-1994 על הופעתו בהפקה "העונה הבוערת". התפרסם בסרטים "נשיקת אשת העכביש", "משפחת אדמס", "ירח מעל פארדור" ו"סטריט פייטר".
ביוגרפיה.
חוליה נולד בפורל פארק שבסן חואן, בירת פוארטו ריקו, המבוגר מבין ארבעה אחים ואחיות. אמו הייתה זמרת מוזיקה קלאסית ואביו היה מהנדס חשמל ובעל מסעדה בסן חואן. הוא למד לדבר אנגלית בבית ספר הקתולי הפרטי בו למד, והחליט ללמוד משחק לאחר שצפה בסרט "הרפתקאותיו של רובין הוד" ובכוכב הקולנוע האוסטרלי ארול פלין. ב"קולחיו סאן איגנסיו דהלוילה" התנסה ג'וליה לראשונה במספר מחזות שייקספיריים. הוא עזב את פוארטו ריקו למשך שנה כדי ללמוד במכללת פורדהאם שבניו יורק וחזר לאחר שהתקבל לאוניברסיטת פוארטו ריקו. אף שהוריו העדיפו שיפתח בקריירה בתחום המשפט, החליט חוליה לבחור בקריירת משחק מקצועית.
קריירת משחק.
בברודוויי.
לאחר קריירת משחק קצרה על בימות תיאטרון בפוארטו ריקו ניסה חוליה את מזלו על הבמות הגדולות בברודוויי וב-1968 ערך את הבכורה במחזה "הדבר הקובני". ב-1972 היה מועמד לפרס טוני וקיבל את פרס דרמה דסק עבור תפקידו במחזמר "שני ג'נטלמנים בוורונה", בו גילם את פרוטאוס. ב-1975 היה מועמד בשנית לפרס הטוני על תפקידו בקומדיה "איפה צ'ארלי?". הופעתו במחזמר "אופרה בגרוש" אשר הקנתה לו מועמדות טוני שלישית הצריכה את ג'וליה לדבר לראשונה במבטא בריטי.
בעת שהותו באיטליה קיבל חוליה את התסריט למחזמר "Nine". הוא נענה בחיוב לתפקיד גאודיו קונטיני וכהכנה הוא נסע ללונדון ושכר מורה מיוחד לאנגלית כדי לעבוד על הניב הבריטי. על הופעתו היה מועמד לפרס הטוני בפעם הרביעית.
בהוליווד.
חוליה התפרסם לראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1971 בדרמת הפשע "בהלה בפארק הסמים", שם גילם אמן המכור להרואין, לצדו של אל פצ'ינו בתפקיד הראשי הראשון שלו. ב-1982 נבחר חוליה לשחק בעיבוד הקולנועי למחזהו של ויליאם שייקספיר "הסערה" בתפקיד רועה הכבשים היווני קליבונס המחזר אחרי מירנדה (מולי רינגוולד), בתו של פיליפ דמטריוס (ג'ון קאסאווטס). על הופעתו בסרט הועמד חוליה לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. לקראת צילומי הסרט נסע חוליה לאיטליה, כדי לחוות מהתרבות שהיוותה השראה למחזה.
הופעתו בסרט בתוספת לקריירה בימתית מרשימה הספיקה לפרנסיס פורד קופולה ללהק אותו לפנטזיה המוזיקלית "אחד מהלב", בו גילם את תפקיד המוזיקאי האפל ריי.
לאחר שנתיים בהן לא הופיע בסרטים חזר חוליה להוליווד כדי לגלם את האסיר הפוליטי ולנטין ארגויי בדרמת כותלי הכלא "נשיקת אשת העכביש", תפקיד שהקנה לו מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. התסריט ריתק את חוליה עד כדי כך שסיכם על השתתפותו בסרט עוד לפני שקיבל שכר.
חוליה נסע לדרום אמריקה וראיין מורדים ואסירים לשעבר בניסיון להבין את שחוו וללמוד את דפוס הפעולה על פיו התנהלו בעת שהותם בכלא.
ב-1986 גילם במותחן "הבוקר שאחרי", בבימויו של סידני לומט, את הספר חואקין הרוצה להתגרש בכל תוקף מאשתו אלכס (ג'יין פונדה). ב-1988 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בפעם השלישית בזכות הופעתו כפוליטיקאי המושחת רוברטו סטרוסמן בקומדיה "ירח מעל פארדור". על אף המועמדות לפרס גלובוס הזהב, את מירב פרסומו בשנה זו קיבל דווקא בזכות הופעתו במותחן הפשע המצליח של רוברט טאון "טאקילה סאנרייז" בו גילם את איל הסמים המקסיקני קרלוס.
שנת 1990 הייתה עמוסה בקריירה של חוליה, בה כיכב בשובר הקופות "בחזקת חף מפשע" בתור עורך הדין סנדי סטרן, פרקליטו של התובע המחוזי רסטי סביץ' (האריסון פורד). לרזומה הוסיף הופעות בדרמה של סידני פולאק "הוואנה" בדמותו של הרופא ד"ר ארתורו דוראן, ממנהיגי המהפכה הקובנית, ובסרט הפעולה של קלינט איסטווד "שיעור באש" בתור הגנגסטר הגרמני סטורם, המפעיל משחתת מכוניות בלתי חוקית.
ב-1991 הופיע חוליה בעיבוד הקולנועי "משפחת אדמס", חוליה לוהק לתפקיד אב המשפחה גומז אדמס וגילם את הדמות גם בסרט ההמשך "החיים על פי משפחת אדמס".
שנת 1994, בה נפטר, הייתה גם שנת השיא המקצועית שלו עם זכיות בפרס גלובוס הזהב, פרס אמי ופרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני סדרה/סרט טלוויזיה על הופעתו בתור הפעיל החברתי הברזילאי שיקו מנדז בהפקה "העונה הבוערת". תפקידו האחרון של חוליה בקולנוע לפני מותו היה בגרסה הקולנועית למשחק הווידאו המפורסם "סטריט פייטר", בסרט גילם את דמות הדיקטטור, הגנרל מ. בייסון. הסרט, שיצא לאחר מותו, הוקדש לזכרו של חוליה.
חיים אישיים.
חוליה היה נשוי פעמיים במשך חייו. נישואיו הראשונים למאגדה ווסלו החזיקו מעמד ארבע שנים. הוא התחתן בשנית ב-1976 עם השחקנית מרל פולרויי לה נשאר נשוי עד למותו, ולזוג נולדו שני ילדים.
ב-1994 סבל חוליה מהרעלת מזון במהלך צילומים במקסיקו. בעקבות ההרעלה ובשל ניתוח קיבה שעבר מספר חודשים קודם לכן, מצבו החל להדרדר. לאחר שעבר טיפולים והתאושש בארצות הברית, חזר לסט הצילומים במקסיקו והשלים את צילומי הסרט, אף שאיבד משקל רב והיה במצב גופני רעוע. אף שקיבל הוראות מפורשות לנוח, היה חוליה להוט לקראת תפקידו בסרט "סטריט פייטר" והתכונן לקראתו יחד עם ילדיו, שהיו מעריצים נלהבים של המשחק.
לאחר שסיים לצלם את הסרט החל חוליה להרגיש כאבים עזים בקיבתו והוא הובהל לבית חולים בניו יורק. בתחילה לא ייחס לכך חשיבות רבה, וקרא ממיטתו את התסריט לסרט "דספרדו" בו היה אמור לגלם את המאפיונר בוצ'ו, ואולם מצבו הלך והחמיר. לאחר שעבר שבץ מוחי פתאומי, הניסיונות להציל את חייו עלו בתוהו, והוא הועבר במצב אנוש ממיטת טיפוליו להוספיס מקומי למשך ארבעה ימים שבסופם נפטר מדימום מוחי כשהוא בן 54.
ב-21 בנובמבר 1994 הכריז ראש עיריית ניו יורק רודולף ג'וליאני כאות הוקרה לשחקן על "יום ראול חוליה", ב-1996 הוכנס להיכל התהילה של ברודוויי.
ג'יימס אנסור
ג'יימס סידני אדואר, הבארון אנסור (באנגלית: James Sidney Edouard, Baron Ensor, 13 באפריל 1860 - 19 בנובמבר 1949) היה צייר בלגי סימבוליסטי, שחי רוב חייו באוסטנדה. הוא היה חלק מקבוצת "העשרים" .
ביוגרפיה.
אביו של אנסור, שנולד בבריסל להורים אנגלים, למד הנדסה באנגליה וגרמניה, ואמו של אנסור הייתה בלגית. אנסור עצמו, שנולד באוסטנדה, לא גילה עניין בלימודים אקדמיים; הוא עזב את בית הספר בגיל חמש-עשרה והחל לעבוד כמתלמד אצל שני ציירים מקומיים. בין 1877 ו-1880 הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות בבריסל, שם הכיר את פרנאן קנופף, שלמד לצידו. עבודותיו של אנסור הוצגו לראשונה בתערוכה בשנת 1881. מ-1880 עד 1917 הסטודיו שלו היה בעליית הגג בבית הוריו, והמסעות היחידים שערך היו שלוש נסיעות קצרות לפריז, לונדון והולנד.
בתחילת דרכו רבות מעבודותיו ספגו ביקורות קשות ונחשבו שערורייתיות - במיוחד הציור "בואו של ישו לבריסל" (1888-1889), אבל הוא הצליח תמיד למצוא מקומות שיציגו את עבודותיו, ובהדרגה זכה להכרה ולתהילה. ב-1895 נקנה ציורו "נער המנורה" על ידי המוזיאון המלכותי לאמנויות יפות בבריסל, והוא העלה את תערוכת היחיד הראשונה שלו. עד 1920 הוא כבר הספיק להיות במרכזן של תערוכות חשובות רבות, וב-1929 הוא קיבל תואר ברון מן המלך אלברט הראשון. ב-1933 הוא קיבל את אות לגיון הכבוד. ככל שהזדקן ירדה מאוד תפוקתו האמנותית, והוא התמקד יותר ויותר במוזיקה. אף כי לא הייתה לו כל הכשרה פורמלית, הוא היה ידוע כמאלתר ואף פרסם יצירות מפרי עטו.
בעת מלחמת העולם השנייה הוא בחר להישאר באוסטנדה, למרות ההפצצות הכבדות. הוא מת אחרי מחלה קצרה, בשנת 1949.
יא&quot;א 22
חוה רוזנפרב