בסוגיית הגמרא עולה הבדל בין נר וכבש (בנידון של הגמרא כבש משופע לצורך ירידה מהספינה לחוף) שכדי שיחיד ייהנה מהם עליו לעשות פעולה שיכולה להועיל גם לרבים, לבין שאיבת מים ותלישת עשבים, שהפעולות האלה תלויות בכמות, ולכן טעם זה אינו תקף בהן.
השלכות מעשיות בימינו.
מוצרים שיוצרו בשבת.
בישראל מרבית המפעלים אינם פועלים בשבת ועל כן בחלק גדול ממוצרי הצריכה אין חשש למעשה שבת. עם זאת, ישנם מוצרים שברור שמיוצרים בשבת כבחול, והפוסקים נדרשו להתייחס להיתר או איסור השימוש בהם.
דוגמה נפוצה למוצר שייצורו נעשה בשבת כביום חול הוא החלב. חליבה היא מלאכה שנאסרה בשבת מדין התלמוד ובימינו אף כרוכה בהפעלת משאבות חשמליות. כיוון שכך, חלב שנחלב בשבת בידי יהודים נאסר באיסור מעשה שבת. הבעיה הנוצרת מכך היא, שמשקי החלב מעבירים את תוצרתם למחלבות ולחברות הייצור, והצרכן אינו יכול לדעת איזה חלב נחלב בשבת ואיזה נחלב ביום חול.
פוסקים אחדים סברו כי כיוון שאין אפשרות לברר עובדה זו, וכיוון שהכלל ההלכתי קובע שהולכים אחר הרוב, והלא רוב החלב נחלב בימות החול ולא בשבת, יכול אפוא הצרכן להסתמך על כך בקנותו חלב או מוצריו, ואינו צריך להניח שמא נחלב החלב בשבת. למעשה מחמירות ועדות הכשרות למהדרין ואינן מעניקות הכשר מהדרין לחלב שנחלב תוך חילול השבת.
מוצר נוסף ששמו נכרך בבעיה הלכתית זו הוא הנייר. מסיבות טכניות שונות מפעלי הנייר אינם משביתים את מכונות הייצור בשבת. כתוצאה מכך, חלק מהנייר בישראל מיוצר בשבת תוך חילול שבת. יש פוסקים הסוברים שנייר זה אסור בהנאה, ועל כן ישנם רבים שמקפידים להשתמש בנייר תוצרת חו"ל, המיוצר בבתי חרושת השייכים לנוכרים, ולא נעשה איסור בייצורו. חברות אחדות, המייצרות מוצרי טואלט מנייר, מקפידות להדגיש על אריזות המוצרים, כי ייצורם נעשה "ללא חשש חילול שבת".
שימוש בחשמל בשבת.
רוב החשמל מיוצר על ידי הרתחת מים והפיכתם לקיטור שמניע את הטורבינות. למרות האוטומציה החלקית של התהליך, הוא כרוך בחילול שבת, שחלקו נועד רק לחיסכון בגורמי ייצור ואינו מחויב להפקת החשמל. פעולות נוספות המתבצעות בשבת על ידי עובדי חברת החשמל הן תיקוני תקלות שונות, המתרחשות לעיתים במהלך השבת. בפעולות אלה נעשות המלאכות: בונה, סותר, מבעיר, מכה בפטיש, מוציא מרשות לרשות ועוד.
כאשר עובדי תחנת הכוח הם יהודים, הרי שהחשמל מיוצר על ידי "מעשה שבת". מכיוון שכך, יש איסור ליהנות מחשמל שיוצר בשבת. אמנם רוב הפוסקים מתירים את השימוש בחשמל המיוצר על ידי יהודים בשבת הואיל והוא מיוצר גם בשביל מוסדות שחייבים לספק להם חשמל מחמת שיש בכך 'פיקוח נפש'. כיוון שצריכים בכל מקרה להפעיל את המכונות בשל פיקוח נפש, מותר גם לשאר הציבור להשתמש בחשמל הואיל ובכל מקרה המכונות מספקות חשמל לכל הארץ במידה שווה.
ישנם מעט פוסקים שאינם מקבלים את ההיתר, וישנן שכונות במגזר החרדי, המחוברות לגנרטור-שבת (או למצברים פרטיים), המספק להן זרם חלופי, שלא מתבצעת בו כל מלאכה בשבת. חלק מהנמנעים משימוש בחשמל בשבת (בעיקר תלמידי החזון איש הסובר שגם במקום שאין איסור משום מעשה שבת, יש לאסור משום חילול השם, שנראה כאילו אין זה מפריעו שיהודי אחר מחלל שבת), נמנעים גם משימוש במערכות אספקת המים העירוניות, משום שזרם המים מגיע לצרכנים על ידי משאבות הפועלות באמצעות החשמל שנוצר באיסור או על ידי מלאכות הנעשות מדי פעם בהפעלת המשאבות עצמן, ומכינים לעצמם מערב שבת מים בדודים גדולים בכמות מספיקה לכל השבת.
ישנם עוד נימוקים שניתנו על ידי פוסקי הלכה, להתרת מעשה 'מעשה שבת' בחברת החשמל, כגון הנימוק לפיו רובם של העובדים היהודים בתחנות הכוח אינם מודעים להלכות השבת ולכך שמעשיהם נחשבים כחילול שבת. לכן הם נחשבים כשוגגים ולא כמזידים. אף שלחלק מן הפוסקים איסור ההנאה ממעשה שבת בשוגג אינו רק למי שחילל את השבת אלא אף למי שעבורו חוללה השבת, שהוא, במקרה זה, צרכן החשמל, כיוון שישנם פוסקים המתירים למי שעבורו בוצע חילול השבת בשוגג ליהנות ממנו, ניתן לסמוך עליהם.
על סמך נימוקים אלו, ואחרים, רוב הפוסקים מתירים ליהנות מחשמל המיוצר בשבת, שהרי מותר לעובדי חברת החשמל לעסוק בפעילותם לצורך פיקוח נפש, והחשמל שנוצר כתוצאה מכך משמש הן לצורך חיוני זה והן לצרכים שאין בהם פיקוח נפש. כיוון שלא ניתן להפריד, מבחינה טכנית, בין זרם החשמל המגיע למקומות שבהם הוא בבחינת פיקוח נפש ובין המקומות שבהן הוא משמש לנוחיות בלבד, הרי שכל הייצור עונה על ההגדרה פיקוח נפש, ולכן אין בו איסור מעשה שבת.
בשנים האחרונות התפרסמו מספר ספרים וחוברות הסברה שחקרו והעלו ששימוש בחשמל בשבת גורם באופן ישיר לריבוי מלאכות ופעולות רבות בתחנות הכוח הנעשים באופן ידני על ידי עובדי התחנה. לדוגמה: ריבוי הובלת פחם אל המטחנות על ידי טרקטורים, טחינתו, הבערתו, תיקונים בטורבינות, הפעלת מכשירים האחראים על ניקוי גז טבעי (שמוזן לטורבינות הפועלות על ידי גז מסוג זה), כתיבה ידנית של כל פעולה הנעשית על ידי מפעילי התחנה ועוד. פוסקים רבים אסרו שימוש שגורם הנ"ל ועל אף שאיסור מעשה שבת אינו ברור שקיים בחשמל, מכל מקום החמירו מטעמים אחרים כאיסור לפני עיוור, שמא ירבה, גרימת דיחוי שבת, חילול השם.
שימוש בכלי התקשורת.
מעבר לבעיות הלכתיות אחרות העשויות להיכרך בצפייה בטלוויזיה או האזנה לרדיו בשבת, בארץ ישראל הן כלולות באיסור ההלכתי של מעשה שבת, שכן רוב השדרנים וטכנאי השידור הם יהודים, העושים את מלאכתם תוך כדי חילול שבת. איסור זה תקף בתנאים מסוימים ולכמה דעות גם לגבי תוכניות המשודרות בחול, אם הן הוקלטו בשבת.
צביר פתוח
צביר פתוח הוא צביר כוכבים המכיל מעשרות ועד אלפי כוכבים הנמצאים בתחום מצומצם של עשרות שנות אור. כוכבי הצביר נוצרו בערך באותו הזמן מענן של גז ואבק בין כוכבי שנדחס תחת כבידתו העצמית. צבירים פתוחים הם לרוב חסרי צורה מוגדרת, בעלי צפיפות כוכבים נמוכה והם נמצאים במישור של דיסקת הגלקסיה, זאת לעומת צבירים כדוריים שצורתם כדורית, צפיפותם גבוהה בהרבה והם מפוזרים מחוץ למישור של דיסקת הגלקסיה. בשל צפיפותם הנמוכה ומיקומם במישור הגלקסיה, כוחות המשיכה בין כוכבי הצביר חלשים ביחס לכוחות המשיכה שמפעילים עליהם כלל כוכבי הגלקסיה ולכן צבירים פתוחים הולכים ומתפשטים עד להתפרקותם המוחלטת. אורך החיים של צבירים פתוחים הוא מעשרות ועד מאות מיליוני שנים בלבד ולכן הכוכבים הנמצאים בצביר הם כוכבים צעירים יחסית ובולטים בנוכחותם כוכבים מסיביים וחמים מסוג ספקטרלי B ו-O, שתוחלת חייהם קצרה.
היווצרות.
כוכבים נוצרים מקריסה של חומר בין-כוכבי תחת כבידתו העצמית. בתוך עננים של גז ואבק נוצרים שינויים בצפיפות החומר כתוצאה מגלי הלם של סופרנובות או מהשפעות כוח הכבידה של גופים מחוץ לענן. אזורים בעלי צפיפות גדולה יותר המושכים אליהם חומר נוסף מהענן ומגדילים עוד את צפיפותם עד ליצירת אזורים דחוסים שבהם נוצרים כוכבים. הכוכבים הנוצרים באופן הזה הם מסיביים למדי, בעלי מסה של 10-20 מסות שמש. טמפרטורת פני השטח שלהם היא מעל ל-20,000 קלווין כך שרוב הקרינה הנפלטת מהם היא בתחום העל-סגול והיא גורמת ליינון מולקולות הגז הסובב את כוכבי הצביר וענן הגז הופך לאזור H II היוצר ערפילית פליטה. לחץ הקרינה של הכוכבים ורוח השמש החזקה שמאפיינת כוכבים מסיביים וחמים מפזרים את הגז והאבק ומונעים יצירה של כוכבים חדשים. הכוכבים המסיביים ביותר הופכים לסופרנובה בתוך עשרות מיליוני שנים ומאיצים את התפרקות הענן שיצר את הצביר. הפסקת יצירת הכוכבים גורמת לכך שכמעט כל כוכבי הצביר הם באותו הגיל.
לעיתים נוצרים בענן אחד שני צבירים נפרדים המקיפים זה את זה. דוגמה ידועה לצביר כפול כזה הוא הצביר הכפול בקבוצת הכוכבים פרסאוס המורכב מהצבירים הפתוחים NGC 869 ו-NGC 884.
מבנה וסיווג.
צבירים פתוחים מורכבים לרוב מליבה בקוטר של שנות אור ספורות ושבה צפיפות הכוכבים גדולה יותר (כ-1.5 כוכבים לשנת אור מעוקבת, להשוואה בסביבת השמש צפיפות הכוכבים היא כ-0.003 כוכבים לשנת אור מעוקבת) המוקפת ב"הילה" של כוכבים פחות צפופים ושמשתרעת למרחק של עשרות שנות אור מהליבה. הצבירים מראים שונות גדולה במספר הכוכבים, צפיפותם והתפלגות הבהירות שלהם. האסטרונום רוברט טרמפלר יצר שיטת סיווג לצבירים פתוחים הבנויה משלושה פרמטרים:
בנוסף מציינים באות n את קיומה של ערפילית סביב הצביר.
לדוגמה, צביר הפליאדות מסווג כ-I,3,r,n וצביר הפרפר מסווג כ-III,2,p.
התפתחות.
צבירים צעירים מתאפיינים בכוכבים מסוג ספקטרלי B ו-O. אלו הכוכבים המסיבים והבהירים יותר בצביר ולכן ניתן להבחין בהם ממרחק רב, כך שמרבית הצבירים הפתוחים שמוכרים כיום נראים כמורכבים בעיקר מכוכבים אלו. בצבירים קרובים יותר ניתן להבחין גם בכוכבים פחות חמים ובהירים. לכוכבים המסיביים תוחלת חיים של עשרות עד מיליוני שנים בלבד שלאחריה הם הופכים לסופרנובות ומסיימים את חייהם. בעוד שצבירים דלילים עשויים להתפרק בתוך תקופה של עשרות מיליוני שנים בלבד עוד לפני שהכוכבים יסיימו את חייהם, צבירים עשירים וצפופים יותר מחזיקים מעמד זמן רב יותר ואוכלוסיית הכוכבים שלהם מורכבת מכוכבים לבנים וצהובים מסוגים ספקטרלים A ו-F. בצבירים צפופים במיוחד מתרחשות התנגשויות של כוכבים בעלי מסה בינונית וכן קריסות של מערכות מרובות כוכבים, שמהן נוצרים כוכבים מסיביים יותר המכונים "כחולים מתעכבים", שכן אלו כוכבים שלכאורה אורך חייהם קטן בהרבה מגילו של הצביר, ורק יצירתם המאוחרת מאפשרת את קיומם.