מרקס מבשל את מוצרי אזור בורדו, תוך שילוב השפעות בינלאומיות, ומשלב בתבשיליו גסטרונומיה מולקולרית.
החל מפברואר 2010 הוא אחד השופטים בתוכנית המציאות "Top Chef" בגרסתה הצרפתית המשודרת ברשת הטלוויזיה M6. מרקס עזב את התכנית לאחר 5 עונות ב-2014.
שלמה סיריליו
רבי שלמה סיריליו (או סירליאו, ובראשי תיבות: רש"ס או ר"ש סיריליו) היה ממגורשי ספרד ומחכמי צפת וירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-16, מראשוני פרשני התלמוד הירושלמי.
קורותיו.
זמן לידתו ומקומה אינם ידועים במדויק. ידוע שגורש מספרד, על פי עדותו בהקדמתו לפירושו לירושלמי, ומכאן שנולד לפני שנת הגירוש, ה'רנ"ב (1492).
היה נכד רבי שמואל סיריליו [אבן-סיד].
לאחר הגירוש הגיע רש"ס לקושטא, שם למד אצל רבי אליהו בן רבי בנימין הלוי (מחבר שו"ת "זקן אהרן"), מגדולי רבני טורקיה. כעבור מספר שנים עבר לסלוניקי, שם למד אצל רבי יעקב בן חביב (מחבר הספר עין יעקב על אגדות הש"ס) ובנו, רבי לוי בן חביב. רש"ס נמנה בין רבני סלוניקי, ואף חיבר ספר בשם: "הלכות שחיטות ובדיקות הריאה בקוצר", אך ספר זה אבד. כעבור זמן התמנה לדיין באדריאנופול, אז מן הערים החשובות באימפריה העות'מאנית.
בשנות ה-30 למאה ה-16 עלה רש"ס לארץ ישראל, עם קבוצת חכמים ובהם רבי יוסף קארו ורבי שלמה אלקבץ, והתיישב בצפת. ככל הנראה לא התמנה לתפקיד רשמי, אך לימד תלמידים, ושם החל את כתיבת פירושו על התלמוד הירושלמי. דיונים הלכתיים שונים שהיה מעורב בהם הותירו את רישומם בספרי השו"ת בני התקופה. ידוע, למשל, שביקש להנהיג בצפת קולא בסדרי בדיקת הריאות כפי שנהגו בסלוניקי, ובכך להוזיל את מחיר הבשר, אך רבה של צפת באותם ימים, רבי יעקב בירב, מנע זאת.
סמוך לשנת ה'ש"ו (1546) עלה מצפת לירושלים, והקים בה ישיבה, ונמנה בין רבניה. שם השלים את פירושו. בשו"ת רדב"ז מופיע מכתב מאת רש"ס שנשלח מירושלים, ובו נשאל הרדב"ז על ביאורה של סוגיה במסכת שביעית לצורך כתיבת הפירוש.
רש"ס נפטר בין השנים ה'שי"ג-ה'שט"ו (1553-1555). יוסף צאייח החליף אותו בתפקיד רב העיר.
לאחר פטירתו נקלעה משפחתו למצוקה כלכלית, ורבי יוסף קארו סייע לה בגביית חובות המגיעים לה.
כפי הנראה אחד מבניו, הרב מרדכי, היה הראשון שזיהה את כינויי החכמים בספר בית הבחירה למאירי, ואחרונים שבאו אחריו נשאו ונתנו בכך.
פירושו לתלמוד הירושלמי.
רש"ס פירש את כל סדר זרעים מן הירושלמי, עליו אין תלמוד בבלי (פרט למסכת ברכות, וכן סוגיות קצרות הפזורות ברחבי התלמוד הבבלי שנוגעות להלכות סדר זרעים), ואת מסכת שקלים (שגם עליה יש תלמוד ירושלמי בלבד).
פירושו הוא הפירוש הרציף הראשון הידוע שנכתב אי פעם על התלמוד הירושלמי (חוץ ממסכת שקלים). אף כי הראשונים כתבו לעיתים פירושים לקטעים קצרים מן הירושלמי, כאשר סוגיית הירושלמי מתקשרת לנושא שדנו בו, אך אין בידינו פירוש רציף לירושלמי מתקופת הראשונים, ובמובן זה היה חידוש רב במפעלו של רש"ס.
במרבית הסוגיות לא עמד לפניו פירוש קדום שיכול היה להסתמך עליו, ובדרך כלל פירושו מקורי משלו. גם כאשר היו לפניו פירושי הראשונים, רש"ס לא נרתע מלנקוט עמדה עצמאית כאשר מצא זאת לנכון. לעיתים אף חלק על הרמב"ם בלשון חריפה.
בפירושו שאף רש"ס לתאם ולסלק סתירות בין התלמוד הבבלי והירושלמי, ודרך זו אופיינית לרוב פרשני הירושלמי.
מטרתו של רש"ס לא הייתה פרשנית גרידא. רש"ס שילב בפירושו גם פסקי הלכה הנובעים מן הסוגיות על פי פרשנותו (כדרכם של ראשוני ספרד, כדוגמת הרשב"א, בחידושיהם לתלמוד הבבלי). פסקים אלה הם מאבני היסוד בפסיקת ההלכה בימינו בנושא של המצוות התלויות בארץ.
כאשר הוא החל במלאכת הכתיבה בסלוניקי, הוא השתמש בכתבי יד, לפני שנדפס תלמוד ירושלמי דפוס ונציה. לאחר זמן כאשר יצא הנוסח הירושלמי בדפוס ונציה הוא השתמש בו בקביעות בארץ ישראל (סיים את הפירוש בירושלים), עם כתבי יד שעמדו לרשותו. רש"ס הרבה להגיה את נוסח הירושלמי, והיו שסברו שכל השינויים הללו מקורם בכתבי יד. ברם, מחקרים מאוחרים העלו שרוב ככל גרסאותיו החדשות הן פרי רוחו, מתוך מגמה ליצור תלמוד ירושלמי בנוסח חדש ורהוט יותר. לשם כך אף שילב לעיתים סוגיות שלמות מן התלמוד הבבלי לתוך טקסט הירושלמי.
רש"ס לא הספיק להדפיס את פירושו. כתבי יד של הפירוש נפוצו בקרב חכמי דורו, וכך הטביע הפירוש את חותמו על פרשנים חשובים שבאו אחריו, כמו רבי יהושע בנבנישתי, מחבר פירוש "שדה יהושע" על הירושלמי, ורבי אליהו מפולדא ("פירוש רא"פ"), שאימצו רבים מפירושיו. גם מפרש המשנה רבי שלמה עדני מרבה לצטט ממנו בפירושו "מלאכת שלמה".
לראשונה נדפס הפירוש על מסכת ברכות במגנצא בשנת תרל"ה, על ידי הרב מאיר להמן. מאוחר יותר נדפסה גם מסכת פאה במהדורת הירושלמי של האלמנה והאחים ראם (וילנא תרפ"ב). הפירוש לסדר זרעים כולו יצא לאור (תרצ"ד-תשכ"ז) על ידי הרב חיים יוסף דינקלס, עם פירוש נוסף משלו בשם "אמונת יוסף", ועל מסכת שקלים (תשי"ח) על ידי הרב אפרים זאב גרבוז, עם פירושו בשם "הר אפרים".
מלבד פירושו לירושלמי ערך גם מעין גמרא על מסכת עדויות (שאין עליה תלמוד כלל), שלוקטה מסוגיות שונות בבבלי ובירושלמי הנוגעות למסכת זו. זו יצאה לאור לראשונה בשנת תשע"ד על ידי מכון אהבת שלום בעריכת הרב בצלאל דבליצקי.
רש&quot;ס
שלמה סירליאו
שלמה סיריליאו
אנטון קורבין
ר&quot;ש סירליאו
כלב הרים פירינאי
השמים שבתוכי
יוסף אדלר
הרב יוסף אדלר (ברומנית: Iosif Adler; נודע בכינוי הרב מטורדה; 1883, ה'תרמ"ג או ה'תרמ"ד – 2 במרץ 1977, י"ב באדר ה'תשל"ז) בן הרב אברהם מרת שרה, היה רב בטרנסילבניה (רומניה) ובירושלים, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
תולדותיו.
בצעירותו למד בישיבת ניטרה אצל הרב אברהם אהרן כ"ץ ולאחר מכן היה, בברטיסלאבה (פרסבורג), תלמידו של רבי שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". החל משנת 1920 יוסף אדלר היה רב בעיר סיגישוארה במקום הרב שלמה זלמן ליכטנשטיין (שעבר לקהילת
בקליאן). אחר כך כיהן כרב של הקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר טורדה שבטרנסילבניה, ומשנת 1938, אחרי מות חמיו, הרב בן ציון וועזעל, שימש בה אב בית דין וראש ישיבה. היה פעיל מאוד בהנהגה האורתודוקסית ברומניה. נבחר במקום חמיו גם כראש "לשכת הקהילות האורתודוקסיות" בטרנסילבניה, שמושבה היה בעיר קלוז', ושימשה כפורום שייצג את החרדים במסגרת פדרציית איחודי הקהילות היהודיות ברומניה.
ביוני 1942 היו יהודי טורדה אמורים להיות בין ראשוני יהודי רומניה שיישלחו למחנות ההשמדה בפולין. לבסוף עיכבו השלטונות הרומניים את תוכנית המשלוחים, למרות לחציה של גרמניה הנאצית. בנסיבות אלה הישארות העיר טורדה תחת שלטון רומניה הביאה להישרדות תושביה היהודים של העיר. באותן השנים היה הרב אדלר מעורב במגעים עם גורמים רומנים להברחת יהודים מצפון טרנסילבניה הכבושה על ידי הונגריה לרומניה, ועל ידי כך להצילם מן הנאצים.
לאחר הדחת המשטר של יון אנטונסקו ברומניה, היה הרב אדלר שותף לרבנים אלכסנדרו שפרן ומרדכי רולר בהחלטה לכנס באוגוסט 1945
בבוקרשט את הכנס הראשון של רבני רומניה אחרי השואה, לצורך ארגון מחדש של חיי הדת היהודיים במדינה. בין השנים 1945–1950 שוב נבחר בראש לשכת ההקהילות האורתודוקסיות.
בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון הרב יוסף אדלר עלה עם משפחתו לישראל ב-1950. בישראל שכל שניים מבניו: האחד שלמה אהרון שנפל בקרב האחרון בגוש עציון במלחמת השחרור, בן 19 במותו ואחיו, דוד שמואל, שנפצע באותו הקרב, יום לפני נפילת הגוש. דוד היה פצוע קשה וסבל מפציעתו עד לפטירתו בט"ז אדר תשכ"ח.
הרב אדלר התיישב בירושלים. בכנסייה הגדולה הרביעית של אגודת ישראל, שהתכנסה בירושלים ב-1954, נבחר כחבר מועצת גדולי התורה, וכיהן בה עד פטירתו.
נפטר בשנת 1977 בירושלים בגיל 93, ונקבר בהר המנוחות.
בנו הרב משה אדלר זצ"ל מילא את מקומו כרב טורדא בירושלים
הרב אדלר התכתב בשאלות הלכתיות עם הרב בצלאל זאב שפרן והתכתבות זו פורסמה בתוך "שאלות ותשובות הרב"ז".
רחוב "הגאון מטורדא" בשכונת תל ארזה בירושלים מנציח את זכרו.
לקריאה נוספת.
Hasefer,Bucureşti 2008 (ברומנית)
הערות שוליים.
פרלמנט בריטניה
קלונימוס בעל הנס
רבי קלונימוס בעל הנס היה רב שחי בירושלים בימי הביניים.
לפי השערת אברהם משה לונץ ואריה ליב פרומקין יש לזהותו עם ר' קלונימוס ב"ר יעקב, הרב הראשון לעדת האשכנזים בירושלים ובארץ ישראל. בעקבותיהם זיהה אותו אליעזר ריבלין עם הרב קלמן הברקשטן, חמיו של המהרש"ל.
סיפור הנס.
דמותו של רבי קלונימוס מסתורית ועלומה, והוא התפרסם בירושלים בשל אגדה שנקשרה בשמו. על פי המסורת, הוא שימש רב קהילה בירושלים, ונודע כצדיק וקדוש. באחת השבתות השליכו שונאי ישראל גופת ילד לתוך מרתף של בית הכנסת האיסטנבולי, במטרה להאשים את היהודים בהריגתו. רבי קלונימוס נטל פיסת נייר, רשם עליו שם קדוש והצמידו על מצחו של הנער המת; מיד התעורר הנער לחיים וגילה מי הרגו. בעקבות מעשה המופת של הרב ניצלה כל הקהילה. סיפור זה מובא בספר שלמי חגיגה שבסוף ספר שלמי ציבור של רבי ישראל יעקב אלגאזי בפירוש לתפילת נשמת כל חי, אך שם לא הובא כי המעשה אירע בשבת.
על שם הנס הוא כונה בפי אנשי ירושלים רבי קלונימוס בעל הנס. רחוב הרב קלונימוס, בשכונת רמת שלמה בירושלים, קרוי על שמו.
קברו.
בשל העובדה שנאלץ לחלל את השבת, ציווה רבי קלונימוס שלאחר מותו יקברוהו בפאתי בית הקברות. הוא נקבר על גדת נחל קדרון, סמוך ליד אבשלום.