MIAT מונגוליאן איירליינס (במונגולית: Монголын Иргэний Агаарын Тээвэр, באנגלית: Mongolyn Irgenii Agaaryn Teever-MIAT) היא חברת התעופה הלאומית של מונגוליה, בסיסה נמצא בנמל התעופה ג'ינגיס חאן בעיר אולן בטור, והיא מעסיקה כ-1000 עובדים.
תולדות החברה.
החברה החלה את פעילותה בשנת 1956 בסיוע אירופלוט, יעדיה הראשונים היו אירקוטסק, בייג'ינג, ומוסקבה.
בשנות השישים רכשה החברה מטוסי אנטונוב 24 ו-26.
בשנת 1994 חכרה החברה מטוס בואינג 727-200 מקוריאן אייר, והוא היה המטוס המערבי הראשון בצי.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:
בלוזה
אסמעיל קבלאן
איטליה באירוויזיון
איטליה השתתפה באירוויזיון כ-49 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1956 והיא נמנית בין שבע המדינות מייסדות התחרות. לאחר היעדרות בין השנים 1998-2010, איטליה משתתפת ישירות בגמר התחרות מבלי להשתתף בשלב חצאי-הגמר, עקב היותה אחת מחמש המדינות העיקריות אשר אחראיות למימון התחרות, לצד גרמניה, בריטניה, ספרד וצרפת.
איטליה ניצחה בתחרות 3 פעמים: בפעם הראשונה ב-1964 עם השיר "Non ho l'età" של ג'יליולה צ'ינקווטי, בפעם השנייה ב-1990 עם השיר "Insieme: 1992" של טוטו קוטוניו ובפעם השלישית ב-2021 עם השיר "Zitti e buoni" של מונסקין. איטליה נעדרה מספר פעמים רב מהתחרות, לרוב בשל התעניינותו הציבורית הנמוכה של העם האיטלקי בתחרות.
הישגים.
איטליה נטלה חלק בתחרות כ-46 פעמים: שלוש פעמים מתוכן איטליה ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון לשנת , היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם נורווגיה, דנמרק ואוקראינה כאשר לפניהן נמצאות אירלנד שיאנית הניצחונות עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות וישראל עם ארבעה ניצחונות. איטליה ניצחה בתחרות שלוש פעמים: בפעם הראשונה ב-1964 עם השיר "Non ho l'età" של ג'יליולה צ'ינקווטי, בפעם השנייה ב-1990 עם השיר "Insieme: 1992" של טוטו קוטוניו ובפעם השלישית ב-2021 עם השיר "Zitti e buoni" של מונסקין. איטליה הגיעה למקום השני שלוש פעמים בתולדותיה ב-1974, 2011 ו-2019 והגיעה חמש פעמים למקום השלישי ב-1958, 1963, 1975, 1987 ו-2015.
היעדרויות.
איטליה נעדרה מ-19 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של איטליה נרשמה ב-1981 לאחר שרשות השידור האיטלקית הודיעה כי התעניינותו הציבורית של העם האיטלקי בתחרות ירדה, ולכן החליטה לפרוש באותה שנה. כמו כן, איטליה נעדרה מאותה סיבה גם בשנה שאחריה. היעדרותה השלישית נרשמה ב-1986 לאחר שרשות השידור האיטלקית החליטה לא להשתתף בתחרות.
איטליה שוב רשמה היעדרויות מהתחרות בין השנים 1994-1996 עקב חוסר התעניינות ציבורית של העם האיטלקי בתחרות. לאחר היעדרות של כשלוש שנים, איטליה השתתפה בתחרות ב-1997, אולם פרשה לאחריה לאלתר מבלי מתן הסבר. לאחר כ-13 שנות היעדרות, הודיעה רשות השידור האיטלקית ב-2 בדצמבר 2010, כי איטליה תשוב לתחרות ב-2011.
לאורך השנים, ההתעניינות באירוויזיון בקרב תושבי איטליה הייתה נמוכה, גם כאשר נערכה התחרות בשטחה של איטליה. כתוצאה מכך, שירי אירוויזיון מנצחים לא זכו להצלחה רבה באיטליה. אמנם השיר האיטלקי של ג'יליולה צ'ינקווטי שניצח ב-1964 הפך להצלחה בפברואר 1964 כאשר זכה בפסטיבל סן רמו, אולם לפי האתר "Hit Parade Italia" השירים "ווטרלו" של שוודיה מ-1974, "Save Your Kisses for Me" של בריטניה מ-1976, "Puppet on a String" של בריטניה מ-1967, "Ding-a-dong" של הולנד מ-1975 ואפילו השיר האיטלקי של טוטו קוטוניו שניצח ב-1990 "Insieme: 1992", נכשלו להיכנס לרשימת 10 הסינגלים הנמכרים ביותר באיטליה. מקרה יוצא דופן הוא השיר "I treni di Tozeur" אשר שלחה איטליה ב-1984, עמו היא הגיעה למקום החמישי בתחרות ודורג במקום השלישי ברשימת הלהיטים באיטליה, וכן התמקם במקום ה-20 ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר באיטליה לשנת 1984.
התעניינות חדשה בתחרות.
בשנת 2008, שני מוזיקאים איטלקים, וינצ'ה טמפרה וזוכה אירוויזיון 1990 טוטו קוטוניו, הביעו את צערם על היעדרותה של איטליה מתחרות האירוויזיון, וקראו לה לשוב ולהשתתף בתחרות.
מספר זמרים מאירוויזיון 2008, בהם הזוכה דימה בילאן, הופיעו בתוכנית טלוויזיה האיטלקית, "Carramba! Che fortuna", אשר בערוץ Rai 1, וזאת בניסיון להחזיר את איטליה בחזרה לתחרות האירוויזיון. סייטס בקר, מנהל התקשורת ויחסי הציבור של האירוויזיון, אמר כי .
זמן קצר לאחר שנחשפה הרשימה הסופית של כל המדינות המשתתפות באירוויזיון 2009, הכריז איגוד השידור האירופי שהוא יעבוד אפילו קשה יותר על-מנת להחזיר לאירוויזיון 2010 מדינות שפרשו, בהן איטליה, מונקו ואוסטריה, כאשר איטליה נמצאת בראש סדר העדיפויות.
במסיבת עיתונאים של העונה הרביעית של תוכנית הכישרונות X Factor האיטלקית, הכריז מסימו ליאופרדי, במאי התוכניות של רשת השידור האיטלקית, RAI, כי ייתכן ומנצח התוכנית יזכה לייצג את איטליה באירוויזיון 2011, וזאת על-אף שנציג איטליה לאירוויזיון נבחר בדרך-כלל באמצעות פסטיבל סן רמו. באתר האירוויזיון טיימס הוכרז ב-2 בדצמבר 2010, כי איטליה אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2011 שייערך בגרמניה.
איטליה וחמש הגדולות.
מהתחרות ב-2004, ישנן ארבע מדינות מסוימות שמעפילות אוטומטית לגמר התחרות בלי קשר למיקומן בתחרות בשנה הקודמת. הן הרוויחו מעמדן עקב היותן התורם הכלכלי הגדול ביותר של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי. מדינות אלה הן ספרד, גרמניה, בריטניה, צרפת והחל מהתחרות ב-2011, כאשר איטליה שבה לתחרות לאחר כ-13 שנות היעדרות, גם איטליה. בשל מעמדן הבלתי פגיע בתחרות, הן היו ידועות בשם "ארבע הגדולות", וכשאיטליה הצטרפה אליהן הן ידועות בשם "חמש הגדולות". המפקח של התחרות, סוונטה סטוקסליוס, אמר לכתבים בפגישה עם "OGAE" סרביה, כי אם איטליה תשוב לתחרות בעתיד היא תעפיל ישירות לגמר ותהווה חלק מ"חמש הגדולות", וכך היה כאשר היא שבה לתחרות. ב-2009, דווח כי "ארבע הגדולות" עלולות לאבד את מעמדן הבלתי פגיע בתחרות וכי הן יצטרכו להתחרות בחצאי-הגמר של התחרות כמו כל שאר המדינות. עם זאת, הדבר לא התרחש, ו"ארבע הגדולות" שמרו על מעמדן הבלתי פגיע בתחרות.
נכון ל-, איטליה וגרמניה הן המדינות היחידות מ"חמש הגדולות" אשר ניצחו בתחרות מ-1998.
הצנזורה הטלוויזיונית של אירוויזיון 1974.
איטליה סירבה לשדר את התחרות ב-1974 ברשות השידור האיטלקית בשל שירה של ג'יליולה צ'ינקווטי, שהתפרסם באותה תקופה בה נערך משאל עם בנוגע לגירושים באיטליה. אף על פי שהאירוויזיון שודר חודש לפני המועד המתוכנן למשאל העם, ואף על פי שהשיר סיים באירוויזיון במקום השני, הצנזורה האיטלקית סירבה לשדר את השיר בכלי התקשורת. רשות השידור האיטלקית הרגישה שהשיר "Sì", שחוזר באופן תמידי על המילה "כן", עלול לגרום למסר סמוי, כמעין תעמולה נסתרת, על-מנת להשפיע על קהל המצביעים האיטלקי בבחירות שיצביעו "כן" לביטול החוק שמתיר גירושים. לפיכך, השיר צונזר ונאסר להשמעה בתחנות הרדיו והטלוויזיה במשך יותר מחודש.
SCADA (ראשי תיבות באנגלית למונח: Supervisory Control And Data Acquisition) הן מערכות מחשב המשמשות לצורך פיקוח, שליטה ואיסוף נתונים בתעשייה. מערכות אלה מנטרות ושולטות על תהליכים בתחום התעשייה, התשתיות וניהול מתקנים, כמתואר להלן:
מרכיבי מערכת SCADA.
מערכת SCADA מכילה בדרך כלל תת-מערכות אלה:
קלציפרול
לילה על הר קירח
לילה על הר קירח (ברוסית: Ночь на лысой горе) היא יצירה מאת המלחין הרוסי מודסט מוסורגסקי, הקיימת בשתי גרסאות לפחות. האחת היא גרסה משנת 1867 המבוצעת לעיתים רחוקות השנייה היא גרסה מאוחרת יותר, פופולרית מאוד, משנת 1886, פנטזיה, בתזמורו של רימסקי-קורסקוב, המבוססת על פרטיטורה ווקאלית של "חזון החלום של האיכר לאד" (1880) מתוך "היריד בסורוצ'ינצי", בכמה שינויים. עיקר פרסומה של היצירה כיום נובע מגרסה נוספת, בתזמורו של המנצח בן המאה ה-20 לאופולד סטוקובסקי, המופיעה בסרטו המצויר של וולט דיסני משנת 1940, "פנטזיה", שהיה לקלאסיקה.
בהשראת יצירות ספרותיות ואגדות רוסיות, הציב מוסורגסקי את "שבת המכשפות" כנושא הפואמה הסימפונית המקורית, שהושלמה ב-23 ביוני 1867 (ערב חג יוחנן הקדוש). מה שמייחד את "ליל יוחנן הקדוש על הר קירח" ואת התמונה המוזיקלית "סאדקו" של רימסקי-קורסקוב (שחוברה גם היא ב-1867), הוא היותן הפואמות הסימפוניות הראשונות שחיברו מלחינים רוסים.
כמו רבות מיצירותיו של מוסורגסקי, גם יצירה זו ידעה ייסורי הלחנה עד השלמתה, ולא זכתה לביצוע בימיו של המלחין. לאחר מות מוסורגסקי, עיבד ותזמר אותה ידידו ועמיתו לקבוצת החמישה, רימסקי-קורסקוב, ובגרסה זו בוצעה לראשונה ב-1886, ותפסה מקום של קבע ברפרטואר הקונצרטנטי.
משמעותה המילולית של המילה Lïsaya שבשם היצירה ברוסית היא "קירח", ובמקרה זה היא מתארת, בהשאלה, הר שומם מעצים. באנגלית משתמשים לעיתים בשם "A Night on the Bare Mountain", או לחלופין בשם "Night on Bald Mountain".
היסטוריה.
תולדות חיבור היצירה.
הרשימה הבאה מתווה את גלגולי המוזיקה של "לילה על הר קירח":
מיזם אופרה: "ערב חג יוחנן הקדוש" (1858).