הולרכיה היא היררכיה של הולונים. אם הולון מסוג מסוים מושמד, כל ההולונים בהיררכיה מעליו חייבים להיעלם גם כן. כך שאטום עומד ברמה נמוכה יותר בהיררכיה לעומת מולקולה, מכיוון שאם יושמדו כל המולקולות, אטומים עדיין ימשיכו להתקיים. לעומת זאת, אם כל האטומים יושמדו, מולקולות לא יוכלו להתקיים.
פרפרזה
פרפרזה (מיוונית: Παράφρασις) הוא ניסוח מחודש של משפט מקורי. התרגום המילולי של המונח ביוונית הוא "דרך ביטוי נוספת" ובעברית בת ימינו "במילים אחרות".
במקור פירוש המושג פרפרזה, הוא כתיבת המשפט במשמעותו המקורית אך בניסוח שונה לפישוט המשפט, לעידונו או במקרה שאין גישה למשפט המקורי.
בעגה העברית נוטים להשתמש במושג פרפרזה לגבי משפט הנכתב או נאמר בעל-פה ודומה למשפט או ביטוי מוכרים באמצעות יצירת אסוציאציה להבהרה או להענקת דגש מיוחד. לעיתים עושה הפרפרזה שימוש בציטוט כמעט מדויק של משפט מקורי, תוך הכנסת שינויים מכוונים המדגישים את כוונת הדובר. כמו למשל "כל העולם מגרש כדורגל, וכל האנשים צופים" בפרפרזה על כתבי שייקספיר. ההבדלים בין המשפט המקורי לבין המשפט החדש יוצרים פעמים רבות אפקט קומי.
שימושים.
השימוש בפרפרזה נעשה בדרך כלל כדי לפשט את המשפט המקורי ולעשותו נוח לקריאה ולהבנה אם כי בדרך כלל הניסוח החדש חסר מעומקו של המשפט המקורי. שימושים נוספים נעשים כדי לעדן ביטוי חריף או פוגעני לביטוי עדין יותר, וכן במקרה שאין גישה לחומר המקורי כיוון שהוא לא בנמצא או שהוא מוגן על ידי זכויות יוצרים.
דוגמאות:
פרפראזה
פראפרזה
דגל מונטריאול
דגל מונטריאול הוצג לראשונה במאי 1935, ומבוסס על סמל העיר. הדגל הונף לראשונה לרגל ביקורו של מלך אנגליה ג'ורג' השישי בעיר.
תיאור הדגל.
דגל מונטריאול מורכב מצלב המסמל את הדת הנוצרית של מייסדי העיר. הצלב הוא צלב ג'ורג' הקדוש המסמל את מלך אנגליה שלכבודו הונף הדגל לראשונה.
בכל רביע של הדגל מופיע סמל המייצג את אחת מהקבוצות האתניות הגרות בעיר:
כיכר סטניסלאס
כיכר סטניסלאס (בצרפתית: "Place Stanislas"; ידועה גם כ"כיכר סטאן") היא כיכר עירונית ומדרחוב גדול בנאנסי, צרפת. מאז 1983 הקומפלקס המרכיב את כיכר סטניסלאס, כיכר קרייר וכיכר אליאנס רשום כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
היסטוריה.
הכיכר הייתה מיזם גדול בתכנון עירוני שתכנן סטניסלאב לשצ'ינסקי, דוכס לורן והמלך לשעבר של פולין, כדרך לחבר בין העיר העתיקה של נאנסי עם העיר החדשה שנבנתה על ידי שארל השלישי, מלך צרפת, במאה ה-17. הכיכר תוכננה להיות גם "כיכר מלכותית" כדי לכבד את לואי החמישה עשר, מלך צרפת. התכנון חיבר בין שני בניינים שהיו כבר קיימים טרם תכנון הכיכר, את Hôtel de Ville (בית העירייה), שכעת ממוקם בכיכר הגדולה שלו, ואת Hôtel du Gouvernement. מושב העירייה ומושב ממשלת הדוכסות פונים אחד אל עבר השני כמשלימים זה את זה דרך סדרה של חללים עירוניים רציונליים, סימטריים ומגוונים, שלא היו קיימים עד אז באירופה.
הכיכר והבניינים בה, מאוחדים בסדרים הגדולים, תוכננו בידי האדריכל המלכותי עמנואל ארה דה קורני (Emmanuel Héré de Corny, שחי בשנים 1705-1763). הבנייה החלה במרץ 1752 והסתיימה בנובמבר 1755. ברתלמי גיבאל (Barthélémy Guibal) ופול-לואי סיפלה (Paul-Louis Cyfflé) יצרו פסל ארד של לואי ה-15, שעמד בכיכר עד שהוסר במהפכה הצרפתית והוחלף בפסל של דמות מכונפת. שם הכיכר שונה אז ל"כיכר העם" (Place du Peuple) ומאוחר יותר ל"כיכר נפוליון". ב-1831 הוצב פסל ארד של סטניסלאב במרכז הכיכר, שנודעה מאז כ"כיכר סטניסלאס".
מאז הקמתה שימשה הכיכר לאספות וחגיגות ציבוריות. במהלך השנים היא עברה מספר שינויים ושיפוצים, ואפילו שימשה כמגרש חנייה בשנים 1958-1983. בשנים 2004-2005 עברה הכיכר עבודות שחזור נרחבות, שהושפעו מהתכנון המקורי מהמאה ה-18. המיזם, שנמשך כ-10 חודשים, עלה 9 מיליון אירו חגיגת חנוכת הכיכר המחודשת ב-2005 נפלה על היובל ה-250 לבנייתה.
תיאור.
כיכר סטניסלאס היא באורך 125 מטר ורוחב 106 מטר. היא מרוצפת באבני אוכרה בהירות, ושני קווים של אבנים כהות יותר, היוצרים מוטיב של צלב אלכסוני. הכיכר מוקפת באוסף מבנים הרמוניים מבחינה אדריכלית. הבולטים שבהם:
שער ניצחון שנוצר על ידי ארה עומד במרכז הצלע הרביעית, ומוביל לכיכר קרייר הסמוכה, כאשר הציר הראשי מפותח לשדרה כפולה של עצים עם מבנים סימטריים הפונים אחד אל השני לאורך השדרה.
בקצה הרחוק נמצאת כיכר אליאנס, המתוחמת על ידי חצי מעגל של עמודי קולונדה שסוגרים את האגפים, ומהצד השני, חזית Palais du Gouvernement.
הפסל במרכז כיכר סטניסלאס, שנוצר על ידי ז'ורז' ז'אקו (Georges Jacquot, חי בשנים 1794-1874), מציג את סטניסלב עומד, לבוש בגלימות זורמות, מחזיק חרב בידו השמאלית ומצביע לצפון עם ידו הימנית. הכתובית על מעמד השיש עליו ניצב הפסל היא:
בארבעת הפינות וכיווני המזרח והמערב של הכיכר נמצאים שערי ברזל מצופי זהב ומנורות, שנוצרו בידי ז'אן לאמור (Jean Lamour, חי בשנים 1698-1771) שהיה אחרי גם למעקה הברזל בגרם המדרגות המרכזי של Hôtel de Ville ומעקה המרפסת שמול המרכז של חזיתה הראשית. הפינות הצפון-מערבית והצפון-מזרחית מציגות מזרקות מקושטות שתוכננה על ידי ברתלמי גיבאל (Barthélémy Guibal, חי בשנים 1699-1757).
מרדכי כספי
מרדכי כספי (זילברמן) (י"א בניסן תרמ"ה, מרץ 1885 – ו' באלול תש"ז, אוגוסט 1947) היה פעיל ציוני ששימש כמזכירו האישי של חיים ויצמן. הוא היה מעורב ברכישת קרקעות בארץ ישראל וביישובן ביהודים, והיה ממקימי שכונת תלפיות בירושלים וחבר אספת הנבחרים הראשונה. כן התגורר כספי בשכונה במשך שנים ארוכות, ואף שימש כיושב ראש הוועד השכונתי.
קורות חיים.
נולד בירושלים בשנת תרמ"ה (1885). אביו אברהם חיים כספי (זילברמן) היה סוחר, מראשוני המדפיסים ועסקן בעיר, ואמו נחמה רבקה בת ר' משה יהושע יאנובר (דיסקין) הייתה ממשפחת בעל "משכיל לאיתן", ממייסדי שכונת מאה שערים.
בשנות ה-30 שימש כספי כקונסול מדינת לטביה בממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, אף על פי שלא דיבר כלל את השפה הלטבית. הוא היה חבר במסדר הבונים החופשיים, ובין השנים 1942–1944 אף עמד בראש הלשכה הירושלמית של הארגון. כן היה חבר בארגון "בני ברית" היהודי, שמטרתו סיוע לנזקקים.
היה נשוי לרבקה, נכדתו של מיכל הכהן, ממייסדי "הלבנון". הותיר שני בנים ושלוש בנות. בנו הוא עורך הדין מיכאל כספי.
על שמו של מרדכי כספי רחוב הנושא את שמו בצפון תלפיות.
יצחק לוי (פעיל ציוני)
יצחק לוי (1866 – אפריל 1950) היה אגרונום ופעיל ציוני, ממנהיגי יהדות ספרד ומנהיגם באספת הנבחרים הראשונה, מראשי יק"א, שניהל את מושבות יק"א בארץ ישראל עד המאה ה-20 ועסק ברכישת קרקעות וביישובן. ב-1903 אף היה מעורב ברכישת קרקעות באל עריש וביישובן ביהודים, על פי תוכנית שהגה הרצל, אך עם מותו של תיאודור הרצל בשנת 1904, ירד הנושא מהפרק. ממייסדי שכונת תלפיות בירושלים וממייסדי רמת הדר.
קורות חיים.
נולד באיסטנבול, האימפריה העות'מאנית. למד חקלאות בגרמניה, וקיבל תואר דוקטור.
בראשית המאה ה-20 מונה למנהל הסניף הירושלמי של בנק אפ"ק, ושימש כנשיא ההתאחדות העולמית של היהודים הספרדים בין השנים 1913–1917. כן היה חבר באגודת "בני ברית". פעל עם אהרן אייזנברג בניסיון לרכוש קרקעות בארץ ישראל וסייע לו בייסוד אגודת נטעים.
לוי היה מיוזמיה וממקימיה של שכונת תלפיות בירושלים, ואף הקים בה את הבית הראשון, השוכן כיום ברחוב עין גדי 4. שולמית לסקוב (לאין), מתושבות השכונה, סיפרה כי:
לוי התגורר בשכונת תלפיות עד 1938, אז עבר להתגורר במשק שהקים במושבה רמת הדר (כיום שכונה בהוד השרון), שהיה בין מייסדיה ביחד עם משפחתו.
אשתו מוד (מטילדה) לבית הארשר הייתה שנים רבות מנהלת בית הספר לבנות "אליאנס" בירושלים.
לזוג הייתה בת, אמילי, שנולדה ב-1905 ונהרגה ב-1916 בצרפת, ושני בנים:
אברהם-לאופולד, נולד ב-1908, למד חקלאות במונפליה שבצרפת והיה לפרדסן בשרון. הוא התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, הוצב כנהג בחיל האוויר ונהרג בקרב בטוברוק ב-1941. הוא נקבר במצרים.
ריצ'רד-סימון לוי הארשר נולד ב-1917, סיים את בית הספר מקוה ישראל ולמד חקלאות ברדינג-אנגליה.
התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה והיה הארץ ישראלי הראשון שסיים קורס טיס.
שירת בטייסת 230 כטייס וכמפקד בדרום-מזרח אסיה.
ריצ'רד נהרג באוקטובר 1945 בשעה שמטוס הסנדרלנד שהטיס התרסק לצלע הר בדרום מלאיה וכל 7 אנשי הצוות ו-15 שבויים משוחררים שהיו על המטוס, נהרגו. הוא נקבר בסינגפור.
יצחק לוי נפטר ב-1950, ומטילדה אשתו ב-1956, והם קבורים בקריית שאול כששמות ילדיהם נחקקו על מצבותיהם.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
בנימין צ'ייקין
בנימין צ'ייקין או חייקין (באנגלית: Benjamin Chaikin; 1883, סנקט פטרבורג – 23 באפריל 1950, ירושלים) היה אדריכל ישראלי (יהודי בריטי לשעבר), ממתכנני האוניברסיטה העברית בירושלים ומתכננם של מבנים רבים בירושלים ובתל אביב.
חייו.