Kaplansky שער (ב-1970) שכל חוג רגולרי ראשוני הוא פרימיטיבי, והשערה זו הוכחה כנכונה אם יש קבוצה בת-מניה של אידיאלים (שונים מאפס), שכל אידיאל (שונה מאפס) מכיל אחד מהם. לעומת זאת יש אלגברות חבורה שהן ראשוניות ורגולריות, אבל אינן פרימיטיביות.
חוג קומוטטיבי הוא רגולרי פון-נוימן אם ורק אם כל המודולים הפשוטים שלו הם אינג'קטיביים (Kaplansky, 1956), אם ורק אם הוא ראשוני למחצה ובעל ממד קרול 1.
מושגים קרובים.
חוג הוא רגולרי בחֹזקה (strongly regular) אם לכל איבר formula_1 קיים איבר formula_2 כך ש-formula_21, ובי-רגולרי אם כל אידיאל דו-צדדי נוצר על ידי אידמפוטנט מרכזי. כל חוג רגולרי בחזקה, הוא רגולרי וגם בי-רגולרי (חוג הוא רגולרי בחזקה אם ורק אם הוא רגולרי וכל האידפוטנטים שלו מרכזיים). מאידך, חוג נקרא formula_22-רגולרי אם לכל formula_1 קיימים איבר formula_2 ומספר formula_7 כך ש-formula_26. כל חוג רגולרי, או בי-רגולרי, הוא formula_22-רגולרי. בחוג formula_22-רגולרי, כל אידיאל שמאלי לא נילי מכיל אידמפוטנט. חשיבותה של המחלקה האחרונה בכך שכל אלגברה אלגברית היא formula_22-רגולרית. חוג נקרא formula_22-רגולרי בחזקה אם לכל formula_1 קיים formula_7 כך ש-formula_33 (חוג קומוטטיבי כזה הוא בעל ממד קרול אפס).
אם לכל formula_1 קיים formula_2 הפיך כך ש-formula_36, החוג הוא רגולרי ליחידות (unit regular); תכונה זו שקולה לכך שכל איבר הוא מכפלה של אידמפוטנט ואיבר הפיך. כל חוג כזה הוא כמובן רגולרי. כל חוג פשוט למחצה הוא רגולרי ליחידות. לחוג רגולרי ליחידות יש טווח יציב 1. נניח שחוג האנדומורפיזמים של מודול formula_14 הוא רגולרי; אז הוא רגולרי ליחידות אם ורק אם formula_14 מקיים את תכונת הצמצום הפנימי. בפרט, חוג רגולרי הוא רגולרי ליחידות אם ורק אם הוא מקיים את תכונת הצמצום הפנימי כמודול (שמאלי) מעל עצמו, אם ורק אם כל מודול פרויקטיבי נוצר סופית מעליו הוא בעל תכונת הצמצום. מכאן נובע גם שלכל מרחב וקטורי אינסוף-ממדי formula_39 מעל חוג עם חילוק formula_40, חוג האנדומורפיזמים הוא רגולרי אבל אינו רגולרי ליחידות.
חוגים רגולריים למחצה.
אם formula_41 רגולרי ואפשר להרים כל אידמפוטנט מחוג המנה formula_41 אל formula_8, אז formula_8 נקרא רגולרי למחצה. כמובן, כל חוג רגולרי הוא רגולרי למחצה.
חוג עם החלפה (exchange ring) הוא חוג formula_8 שבו לכל איבר formula_1 קיים אידמפוטנט formula_47 כך ש-formula_48 (תכונה זו סימטרית להחלפת שמאל וימין). כל מודול פרויקטיבי מעל חוג עם החלפה הוא סכום ישר של אידיאלים שמאליים הנוצרים על ידי אידמפוטנטים. כל חוג רגולרי למחצה הוא חוג עם החלפה (אבל יש חוגים קומוטטיביים עם החלפה שאינם רגולריים למחצה).
פיצוצי בתי הדירות ברוסיה
יסעור ענק
יסעור ענק (שם מדעי: Macronectes) הוא סוג של עוף ימי השייך למשפחת היסעוריים, והם המינים הגדולים ביותר במשפחה זו. בסוג שני מינים המוגבלים לחצי הכדור הדרומי, ולמרות ההבדלים ביניהם יש דמיון בהרגלי הרבייה בשני המינים על אי הנסיך אדוארד, איי קרגלן, האי מקווארי ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. יסעורנים רבים מקננים דרומה יותר, באנטארקטיקה.
היסעורים הענקיים הם טורפים תוקפניים וגם אוכלי נבלות. ציידי הלווייתנים נהגו לקרוא להם "זללנים".
בסוג זה ישנם שני מינים:
אטימולוגיה.
השם: Macronectes מקורו במילה מרקוס והמילה nēktēs, ביוונית שמשמעותה: שחיין ארוך. כמו כן, המילה Petrel שמשמעותה בעברית יסעור, היא נגזרת של שליח הברית החדשה, פטרוס הידוע בסיפור ההליכה שלו על פני המים. דבר המזכיר את הרגל היסעורים, הנראים רצים על המים כדי להמריא.
תיאור.
יסעורי הענק ענקים כשמם. יסעור הענק הצפוני שוקל 3–5 קילוגרם, מוטת כנפיו 150–210 סנטימטרים, ואורכו 80–95 סנטימטרים. יסעור הענק הדרומי מעט גדול יותר, משקלו כ-3 עד 8 קילוגרם, מוטת כנפיו 180–210 סנטימטרים, ואורכו 86–100 סנטימטרים. הזכרים גדולים וכבדים יותר מהנקבות.
יסעורנים אלה דומים לכאורה לאלבטרוסיים, והם היחידים שיכולים להיות שווים אליהם בגודלם. הם גם היחידים מבני משפחת היסעוריים שיש להם רגליים מספיק חזקות בשביל ללכת בצורה יעילה על הקרקע. ליסעורים יש לסת אשר יכולה להכיל מזון חלקלק. הם מפיקים שמן קיבה המורכב משעוות אסטר וטריגליצריד העוזר להם כנגד טורפים. יש להם בלוטת מלח מעל הנחיריים המסייע להתפיל את גופם, עקב כמות גבוהה של מים באוקיינוס שהם סופגים. הבלוטה מפרישה תמיסת מלח מאפם, וגם מייצר מזון עשיר באנרגיה המסייע לאפרוחים ועבור העופות הבוגרים בזמן טיסות ארוכות.
מקורם גדול מאוד בצבע כתום חיוור, נוצותיהם אפורות עם נקודות (למעט 15% מיסעורי הדרום, שראשם צווארם והחזה העליון שלהם בצבע לבן). מזונם מצוי ביבשה ובים, אך בעיקר ליד החוף. הם אוכלים פגרים, בעיקר של כלבי ים ופינגווינים. לעיתים קרובות הם עוקבים אחרי סירות דיג לאכול את הפסולת הנזרקת ממנה. תוחלת חייהם 20 שנים.
רבייה.
עונת הרבייה היא מחודש אוקטובר ועד מרץ. היסעורים מטילים ביצה אחת ויחידה, בקן מחוספס הבנוי 50 סנטימטרים מעל לפני הקרקע. הביצה מודגרת במשך כ-60 ימים. מרגע שבקע, הגוזל נשאר בקן למשך 3 שבועות. הגוזלים מצמיחים נוצות לאחר כ-4 חודשים, ומגיעים לבגרות המינית רק לאחר 6–7 שנים כאשר הופכים לפרחון.
טדורנה
טדורנה (שם מדעי: "Tadorna") הוא סוג של עופות מים ממשפחת הברווזיים. בסוג זה ישנם 7 מינים.
מיני הטדורנה ניכרים בגודלם היחסי בהשוואה לשאר הברווזים. מוטת כנפיהם עשויה להגיע לכ-140 ס"מ, אורכם מגיע עד כ-70 ס"מ, ומשקלם עד כ-1.3 ק"ג.
צבעים העיקרי הוא לבן, שחור וחום. לזכרים יש מין יבלת גדולה על המקור.
אי שתקת שתקת
במשפט העברי, אי שתקת – שתקת, ואי לא – מהדרנא שטרא למרייהו (מארמית: אם שתקת – שתקת, ואם לא – אחזיר השטר לאדוניו) היא טענה אותה יכול לטעון הנתבע כלפי תובע הדורש נכס (או תשלום מנכס) שהיה בבעלות צד שלישי - קודם שהגיע לידי הנתבע, כאשר ישנו קושי משפטי בגביית הנכס מהצד השלישי.
טענה זו משמעה איום מצד הנתבע כי יבטל את העסקה שעשה עם הצד השלישי, ואז לא יוכל התובע לגבות מהצד השלישי כפי שרוצה לגבות כעת - מהנתבע, ועל כן יהיה מעמד הנתבע, אף עכשיו, כמעמד הצד השלישי – למרות שלבסוף לא ביטל את המקח.
דוגמאות.
בתלמוד מוזכרות שתי דוגמאות לטענה זו:
ההגדרה ההלכתית.
כאמור, טענה זו מהווה 'איום'. ולכן במקום שבכל מקרה אין לתובע מה להפסיד ואין ה'איום' מאיים עליו, לא תהיה לה כל תוקף, ויצטרך הנתבע להתפשר. לדוגמה: אין הנתבע יכול לאיים על בעל-חוב (שדינו בבינונית), שיטול זיבורית, ולולי כן יחזיר לבעלים ויטול הוא משם. משום שבכל מקרה אין לבעל-חוב מה להפסיד ותמיד יקבל זיבורית. או-אז על הנתבע להתפשר, או לחלופין אכן להחזיר. אולם ישנם ראשונים החולקים על הנחה זו, וסוברים שמכח טענת אי שתקת, נקבעת עמדתו בבית הדין כאילו היה הוא הצד השלישי. כלו' שעתה מכח טענתו מקנים לו תוקף משפטי כהצד השלישי - בלא תלות בטענה וב'איום' (ובקיצור - 'דין'). ואכן, לעולם יכול לתת לבעל-חוב קרקע זיבורית. וכדלהלן:
מגדל מגורים
שרות דב
שרות דוב
רגימנט הפרשים הזר הראשון
רגימנט הפרשים הזר הראשון (בצרפתית: 1er Régiment étranger de cavalerie, 1er REC) הוא רגימנט השריון היחיד בלגיון הזרים הצרפתי. הגדוד מוצב באוראנג', ווקלוז שבצרפת מ-1967, עם הגעתו מסידי-בל-אבס שבאלג'יריה.
היסטוריה.
הרגימנט הוקם בתוניסיה ב-1920 מגרעין של לגיונרים רוסיים, ולגיונרים מרגימנט החי"ר הזר השני. בעת הקמתו אורגן הרגימנט במתכונת חי"ר, ורעיון הקמת רגימנט פרשים בלגיון נתקל בעוינות ובהתנגדות רבה מצד חיל הפרשים הצרפתי. מקימי הרגימנט בחרו לגייס לגדוד לגיונרים ממוצא רוסי משום שרובם היו ותיקי הכוחות הלבנים ממלחמת האזרחים ברוסיה והתמחו בלחימת פרשים. עקב מיומנותם המקצועית של לוחמיו התקבל עד מהרה הרגימנט לכוחות הפרשים של צרפת. הגדוד שירת במלחמת מלחמת הודו-סין הראשונה ומלחמת העצמאות של אלג'יריה, וכיום מתפקד כרגימנט הטנקים של הלגיון.
דגל.
על דגל הרגימנט רקומים באותיות בצבע זהב הקרבות הבאים:
מסורת.
למרות שיוכו של הרגימנט ללגיון הזרים הוא גם משמר מסורות רבות של חיל הפרשים, דבר המתבטא בעיקר בלבוש הטיקסי של הגדוד.
סד"כ (סדר כוחות).
הרגימנט מחולק לשבעה אסקדרונים וכולל כ-930 חיילים.
&lt;br&gt;
עיטורים.
&lt;br&gt;
בספרות.
תיאור הקמת הרגימנט ושירותו במהלך המרד הדרוזי מופעים באוטוביוגרפיה של ג'והן הרווי "עם לגיון הזרים נגד הדרוזים", אשר היה מהלגיונרים הראשונים ברגימנט.
גדוד הפרשים הזר הראשון
דני אגמון
דֶני (דניאל) אגמון (קלימן) (14 בדצמבר 1924 - 5 באפריל 2006) היה מראשוני אנשי המודיעין בפלמ"ח ובצה"ל.
ביוגרפיה.
אגמון נולד לחנה וישראל בירושלים. בגיל ארבע עבר עם משפחתו לקיבוץ עין חרוד. באפריל 1945 התגייס לפלמ"ח, עבר קורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, ובשנת 1946 עבר קורס קציני מודיעין של ההגנה, שנמשך שישה חודשים.
באוגוסט 1946 התמנה על ידי יגאל אלון למפקד המחלקה הערבית (מחלקת "השחר") של הפלמ"ח. אנשי המחלקה היו ממוצא מזרחי, בעלי חזות ערבית שיכלו להיטמע בקרב אוכלוסייה ערבית (מסתערבים). הם השתתפו באסיפות ובכינוסים ערביים ומסרו דוחות ישירים על הלך הרוחות אצל הערבים (בניגוד לש"י של ההגנה, שהסתייע במשתפי פעולה ערבים).
המחלקה יזמה התנקשויות בראשי המסיתים הערביים בחיפה (מבצע "זרזיר") מתוכן בוצעה התנקשות בראש המסיתים, שייח' נימר אל-ח'טיב, שנפצע קשה ונאלץ לעזוב את הארץ.