אלמוג מילא תפקידים שונים בחיל הים. ביניהם: מפקד בסיס חיל הים באילת ("בסיס המפרץ") בין השנים 1952–1955. אחריות הבסיס כללה את חופי מפרץ אילת מהגבול המצרי ועד לגבול הירדני, כולל חוף ים המלח מסדום ועד לעין גדי.
ב-1962, בנוסף לתפקידו מונה להיות הבקר-החיילי לציוד (על פי פקודת מטכ"ל), תפקיד שאחריותו פיקוח והחלטה על ציוד חילי שיוצא למכירה או יושאר לשימור על בסיס חשיבות למען ההיסטוריה.
תפקידו האחרון בחיל היה ראש ענף הפרט במחלקת כוח האדם בדרגת סא"ל. עד אוגוסט 1968 שאז פרש מהשירות הצבאי לגמלאות.
מוזיאון ההעפלה וחיל הים.
בשנת שירות האחרונה הושאל אלמוג למשרד הביטחון ביזמתו להקים את מוזיאון ההעפלה וחיל הים למרגלות הכרמל בחיפה.
לאחר פרישתו מצה"ל המשיך אלמוג לנהל את המוזיאון, כעובד משרד הביטחון, עד פרישתו לגמלאות בשנת 1995.
משפחה.
בשנת 1955 נישא אלמוג לחברתו חיה אלוני. השניים נפגשו לראשונה בשנת 1952 במהלך שירותם, כשאלמוג היה מפקד בסיס חיל הים באילת "בסיס המפרץ" וחיה הייתה נציגת "אגף הערבה" באילת מטעם משרד ראש הממשלה. השניים התחילו לצאת רק כשנה לאחר מכן, בשידוך של חיה פנצ'ק, אחותו של אלמוג שהייתה חברה של חיה אלוני.
חיה אלוני (פון כץ) נולדה ב-1929 בליטא להניה ומאיר פון-כץ. המשפחה עלתה לארץ ישראל ב-1933 והתיישבה בתל אביב. בארץ נולדה בת שנייה ושמה דרורה. אלוני הייתה חברה בתנועת הנוער העובד ויצאה להכשרה בקיבוץ עין חרוד. ההכשרה גויסה לפלמ"ח ב-1945 וצורפה לפלוגה א' בגדוד הראשון. בהמשך עברה אלוני עם ההכשרה לקיבוץ משמר הים, ועסקה בעבודה, אימונים ובהגנה על היישובים הסמוכים. לאחר מלחמת העצמאות עלתה אלוני עם ההכשרה להתיישבות בקיבוץ צובה. אחרי שחרורה מצה"ל עבדה במשרד הביטחון במחלקה להנצחת החייל, והמשיכה לעבוד לאחר הנישואין בוועד עובדי משרד הביטחון.
ב-1970 פתחה את "גן חיה" בבית המשפחה בחיפה, גנון פרטי לכ־10 ילדים בגיל הרך (גילאי שנתיים שלוש). "גן חיה", שפעל במשך כ-20 שנה היה מבוקש ביותר בשכונה וההורים היו רושמים את ילדיהם אליו עם היציאה מחדר הלידה. חיה ניהלה את הגן עד שיצאה לגמלאות בגיל 60. חיה אלמוג נפטרה בשנת 2017 ממחלת האלצהיימר.
לאחר נישואיהם עבר הזוג לחיפה ונולדו להם שלושה ילדים – הדר, שי ורקפת. כיום, ד"ר הדר אלמוג נשוי לפרופ' שולמית אלמוג ולהם שני ילדים – גיא ותומר. גיא אלמוג נשוי לויקי אלמוג-אייזנברג ולשניים שני ילדים. שי אלמוג נשוי לעמליה אלמוג ולהם שתי בנות – מיה ועדי. רקפת פרידמן-אלמוג נשואה לרונן פרידמן ולשניים שלושה ילדים – ניל, אופק ורומי.
דורות המשך בחיל הים – שי אלמוג, הבן השני, התגייס לחיל הים (דור שני) וסיים את קורס חובלים מחזור מ"ו במגמת מכונה, שירת כסגן קצין מכונה (סגן צ'יף) על אח"י ניצחון ולאחר מכן בתפקידי חוף ביניהם מפקד מרכז טכנולוגיסטי (מט"ל) בשייטת 13. מבין הנכדים והנכדות – שלושה שירתו בחיל הים (דור שלישי): מיה אלמוג – כמדריכת לחימה ימית ומפקדת בבה"ד חיל הים, עדי אלמוג – כבקרית שליטה ימית ומפקדת בבה"ד חיל הים, תומר אלמוג – כטכנאי מכ"ם בספינות הטילים.
יוסקה אלמוג נפטר ב-28 במאי 2019 והובא לקבורה בבית העלמין "שדה יהושע" בחיפה.
אברורה סנקט פטרבורג
מועדון קטרגל נשים "אברורה" (ברוסית: ФК "Аврора") הוא מועדון קטרגל נשים מקצועני, מרובע קלינין שבעיר סנקט פטרבורג המתמודד באליפות רוסיה בקטרגל נשים. מאז 2008 משתתפת במסגרות המקצועניות של התאחדות הקטרגל הרוסית וברבות השנים התבססה כאחת מקבוצות קטרגל נשים הטובות ברוסיה. היא זכתה שש פעמים באליפות המדינה וזכתה בגביע הרוסי שלוש פעמים.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1990 בשם "דינמו פרומוטיי", כחלק מאגודת דינמו. ב-22 בדצמבר 1992 הקבוצה נפרדה מאגודת דינמו וקיבלה את שמה הנוכחי. בשנת 1994 החלה להשתתף בטורנירי קטרגל, לאחר שקודם היוותה קבוצת כדורגל נשים.
בעונת 2017 העפילה לגמר הגביע וסיימה במקום השלישי באליפות המדינה והגיעה להישג השיא שלה במפעלים האירופיים כשסיימה במקום השלישי באותה עונה, בטורניר ליגת האלופות בקטרגל נשים.
בעונת 2022 העפילה לחצי גמר אליפות רוסיה ולפיינל-פור הגביע הרוסי.
תארים.
ליגת העל הרוסית בקטרגל נשים
הגביע הרוסי בקטרגל נשים
טאיה ואלקירי
קירה רנה הניגן (באנגלית: Kira Renée Hennigan; שמה לפני הנישואים פורסטר; נולדה ב-22 באוקטובר 1983) היא מתאבקת קנדית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופותיה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו הופיעה תחת שם הבמה טאיה ואלקירי והייתה בו פעם אחת אלופת הנוקאאוטס של אימפקט ובארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה פרנקי מונייה.
בנוסף, היא ידועה בשל התקופה שלה בארגון ההיאבקות המקסיקני Lucha Libre AAA Worldwide (AAA), שבו היא היא אלופת Reina de Reinas בפעם השלישית, כשתקופת הכהונה הראשונה שלה הייתה הארוכה ביותר בהיסטוריה עם 945 ימים. כמו כן, היא הזוכה הראשונה בטורניר הלוצ'ה קפיטל של הנשים.
החיים שלפני.
בילדותה, פורסטר התאמנה להיות בלרינה. היא התאמנה בהתעמלות וריקוד מאז גיל 4. בשנת 2005, היא החלה להתאמן בתחרויות כושר גופני ובו זמנית פתחה בקריירת דוגמנות כושר גופני. בשנת 2010, היא זכתה במקום הראשון באליפות קנדה של CBBF, ובשנת 2011 במקום השני של תחרות ארנולד חובבני. כמו כן, היא כיכבה על שערי מגזינים של כושר גופני.
קריירת היאבקות מקצועית.
אימונים וקריירה מוקדמת (2010–2011).
בשנת 2010, פורסטר החלה להתאמן באקדמיית ההיאבקות של לאנס סטורם, כשבספטמבר של אותה השנה היא סיימה בהצלחה את אימוניה תחתיו. מאותה הנקודה, פורסטר החלה להתחרות בארגונים עצמאיים קנדים תחת שם הבמה טאיה ואלקירי.
WWE (2011).
באוקטובר 2011, היא חתמה על חוזה פיתוח בארגון WWE, לאחר שעברה את מבחני הקבלה. לאחר שלא השאירה רושם טוב בארגון, פורסטר חזרה להתאבק בארגונים העצמאיים.
ארגונים עצמאיים מקסיקנים (2012–היום).
פורסטר עברה למקסיקו והחלה להתאבק עבור מספר ארגונים ברחבי המדינה. במקור, היא הייתה אמורה לשהות במדינה שישה שבועות בלבד, אך אל איחו דל פרו אגואיו שכנע אותה להישאר ולהתאבק במספר ארגונים נרחב יותר.
Lucha Libre AAA Worldwide (2012–2017).
פורסטר הופיעה לראשונה בזירה של ארגון ההיאבקות המקסיקני AAA תחת שם הבמה טאיה ואלקירי ב-3 בנובמבר 2012 במסגרת קרב שלוש נגד שלוש לצד גראן אפאצ'ה ומארי אפאצ'ה בניצחונן על קווארבו, פאבי אפאצ'ה ולוליטה. במשך שנת 2012 ותחילת שנת 2013, ואלקירי הייתה שותפה בעיקר בקרבות זוגות. ב-3 במרץ 2013, ואלקירי ניצחה את ג'ניפר בלייק כדי להעפיל לגמר הטורניר על אליפות Reina de Reinas הפנויה. שבועיים לאחר מכן, היא הייתה מעורבת בקרב הדחות מרובע נגד פאבי אפאצ'ה, לופיסטו ומארי אפאצ'ה, שבסופו לא צלחה במשימתה לזכות בתואר.
ב-4 ביוני 2014, ואלקירי ניצחה בקרב הדחות בן שבע משתתפות והפכה לטוענת לכתר לאליפות Reina de Reinas של פאבי אפאצ'ה. באירוע טריפלמאניה 22, שנערך ב-17 באוגוסט, ואלקירי ניצחה את אפאצ'ה וזכתה בחגורת אליפות זו. במסגרת הגנתה הראשונה על התואר ב-12 בספטמבר, היא ניצחה את האלופה לשעבר, פאבי אפאצ'ה, קצ'ורה פלורס, קרינה דובאל, מונייקה סרקסמו ופרינססה מטאליקה בקרב הדחות משושה. בקרב ההגנה הראשון הטלוויזיוני שלה ב-4 באוקטובר 2015, הפעם תחת שם הבמה "טאיה", היא גברה על גויה קונג, ליידי שני, לה הידרה ומרווילה בקרב מחומש. לעומת זאת, היא הפסידה את התואר לאייקו האמאדה ב-19 במרץ 2017, מה שסיים תקופת כהונה של 945 ימים כאלופה, שהיא הארוכה ביותר בהיסטוריה של תואר זה. בקרב החוזר בין השתיים ב-21 באפריל, שהיה קרב ללא פסילות, טאיה ניצחה את האמאדה והפכה לאלופת Reina de Reinas בפעם השנייה.
ב-1 ביולי, מנהל הכישרונות, ומפירו, הודיע שאליפות Reina de Reinas פנויה. ב-16 ביולי, סקסי סטאר ביצעה את חזרתה לארגון וזכתה בתואר זה. מנגד, פורסטר כתבה בחשבון הטוויטר שלה שהיא נבגדה על ידי הארגון ואף הודיעה על עזיבתה. לפי מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter, ארגון ההיאבקות AAA ביקש מהמאורס של פורסטר, ג'וני מונדו, להצטלם ביחד עם אליפות Reina de Reinas, וכשהוא עשה זאת, הארגון הכריז על כך שהאליפות התפנתה. ומפירו אמר כי פורסטר הופשטה מחגורת האליפות בגין שימוש לא חוקי בחניקה במהלך הקרב שלה נגד האמאדה ב-21 באפריל, אף על פי שהקרב היה קרב ללא פסילות. מאוחר יותר הוא טען שפורסטר לא הופיעה להקלטות התוכנית, אף על פי שהיא לא הייתה מתוכננת להופיע כלל.
Lucha Underground (2016–2018).
טאיה הופיעה לראשונה ב-Lucha Underground ב-24 בפברואר 2016, כשותפה של ג'וני מונדו. היא ערכה את קרב הבכורה שלה ב-9 במרץ, כשהפסידה לקייג' בקרב ללא פסילות. ב-12 באפריל במסגרת Aztec Warfare II, טאיה התחרתה בקרב האליפות הראשון שלה. בקרב זה היא נכנסה כמספר ה-9, הספיקה להדיח את קייג', אך הודחה על ידי פיניקס.
פיודים ראשונים (2017–2019).