ערוץ MTV אירופה החל את שידוריו בישראל ב-13 במרץ 1990 בחברות הכבלים ופעל במשך יותר משני עשורים בהם צבר פופולריות רבה בקרב הנוער הישראלי והגביר את החשיפה למוזיקה הלועזית אשר הובילה לעלייה בצריכה של להיטים, הן בתחנות הרדיו והן בחנויות, כשבשיא הביקוש הגיעו כוכבי פופ בינלאומיים רבים להופעות בארץ.
בעקבות ההצלחה וכחלק מתוכנית של רשת MTV העולמית להמקים את הערוץ במדינות ברחבי העולם, ב-1 בדצמבר 2007 היא השיקה יחד עם שותפתה המקומית ענני תקשורת את אתר MTV.co.il בשפה העברית אשר הציג חדשות ומידע על המוזיקה בארץ ובעולם, זאת לצד הצעות לצפייה בסרטוני מוזיקה במסך מלא וסדרות מקור מתורגמות לפי דרישה. האתר בו הושקעו כמיליון דולר הוכתר כהצלחה, ישראל הפכה לשוק מועדף וכשנתיים לאחר מכן הכריז סגן נשיא MTV באבניט סיין על עלייתו של ערוץ MTV ישראלי.
ב-17 בינואר 2011 הוחלף ערוץ MTV אירופה ב-MTV ישראל בכבלים ובלוויין באפיקים 89 ו-75 בהתאמה, שהפך לערוץ MTV ה-64 במספר שמושק מחוץ לארצות הברית, עם השקעה של כ-6 מיליון שקלים בערוץ החדש. שני ההבדלים המרכזיים בלוחות השידורים הם שילוב סרטוני מוזיקה ישראלית עם אלו בלועזית ושידור רציף של התכנים ללא פרסומות כאשר הקריינות והמעברונים בשפה העברית ותוכניות המקור מתורגמות.
ערוץ MTV סדרות.
בינואר 2015 החליטה HOT לפצל את הערוץ לשניים, ערוץ MTV המשדר מוזיקה בלבד וערוץ MTV סדרות המשדר הפקות מקור מתורגמות וטקסי פרסים. התוכניות גם זמינות לצפייה בשירות ה-VOD של חברת yes.
סטייבן קראוסווייק
סטייבן קראוסווייק (בהולנדית: Steven Kruijswijk; נולד ב-7 ביוני 1985) הוא רוכב אופני כביש הולנדי בקבוצת יומבו–ויסמה. קראוסווייק הוא "גרנד טוריסט" ונודע בשל יכולותיו בגרנד טורים, הוא סיים שלישי בטור דה פראנס 2019, חמישי בטור דה פראנס 2018 ורביעי בג'ירו ד'איטליה 2016. הניצחון הבולט שלו במרוץ קטעים הוא בהמרוץ הארקטי של נורווגיה 2014.
קריירה.
יומבו–ויסמה (2010 - היום).
לאחר כמה שנים בקבוצת הפיתוח של רבובנק, הוא עלה לקבוצת הראשית (נקראת כיום יומבו–ויסמה). הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה, וסיים שלישי בקטע ה-17 ובמקום ה-18 הכללי, 37:27 דקו אחרי המנצח, איוואן באסו.
2011: שלישי בטור דה סוויס.
קראוסווייק נבחר שוב לג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום השמיני הכללי. הוא השתתף בטור דה סוויס, ניצח את הקטע השישי, וסיים במקום השלישי הכללי. לאחר מכן, התחרה גם בוואלטה אספנייה, וסיים במקום ה-41.
2012: השתתפות ראשונה בטור דה פראנס.
קראוסווייק סיים שמיני כללי בטור דה סוויס, ונבחר לראשונה לטור דה פראנס, הוא סיים במקום ה-33 הכללי, 1:16:52 שעות אחרי המנצח, בראדלי ויגינס. הוא השתתף גם בטור של יוטה, וסיים במקום ה-9 הכללי. בקטע השישי במרוץ, סיים שני.
קראוסווייק השתתף שוב בג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום ה-25, 42:36 דקות אחרי המנצח, וינצ'נצו ניבאלי.
קראוסווייק השתתף שוב בג'ירו ד'איטליה, אך פרש במהלך הקטע ה-9. הוא נבחר גם לטור דה פראנס, וסיים במקום ה-15.
2015: שביעי בג'ירו ד'איטליה.
בג'ירו ד'איטליה, רשם קראוסווייק את ההופעה הטובה ביותר במרוץ שלו עד אז, כאשר סיים במקום השביעי הכללי (10:53 אחרי אלברטו קונטאדור), ובנוסף לכך, סיים שני בקטע ה-16 וה-9. הוא השתתף גם בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-21, 1:21:27 שעות אחרי המנצח, כריס פרום הבריטי. הוא ניצח את המרוץ הארקטי של נורווגיה, כאשר הקדים בדירוג הכללי את אלכסנדר קריסטוף הנורווגי בארבע שניות.
2016: רביעי בג'ירו ד'איטליה.
בג'ירו ד'איטליה 2016, קראוסווייק היה נראה כמו המתמודד החזק ביותר לניצחון במרוץ. הוא היה מוביל המרוץ בין הקטעים 14 - 19, הוא סיים שני בקטע ה-14, שני בקטע ה-15, ושני בקטע ה-16. לאחר קטע 18, כשנותרו 3 קטעים בלבד (מתוכם שניים שיש בהם תחרות על הדירוג הכללי) הוא הוביל בפער של 3 דקות בדיוק על אסטבן צ'אבס שהיה שני. אך בקטע ה-19, קראוסווייק התרסק ואיבד 4:54 דקות למנצח הקטע, וינצ'נצו ניבאלי, ואיבד את ההובלה. גם בקטע ה-20 איבד קראוסווייק זמן, ובסופו של דבר יצא מהפודיום וסיים במקום הרביעי, 1:50 אחרי אותו ניבאלי.
קראוסווייק פתח את העונה עם מקום שמיני בוואלטה ולנסיה. הוא סיים שביעי בוולטה אה קטלוניה, השתתף בג'ירו ד'איטליה, אך פרש לפני הקטע ה-20 ובכך נטש את המרוץ. הוא סיים שלישי בטור דה סוויס, וחמישי בטור ד'לאן, הוא השתתף גם בוואלטה אספנייה, וסיים במקום התשיעי.
2018: חמישי בטור דה פראנס.
קראוסווייק פתח את העונה עם מקום 7 בוואלטה של אנדלוסיה, ושמיני בוואלטה של קטלוניה. הוא סיים שישי בטור דה רומאנדי, ושמיני בטור דה סוויס. בטור דה פראנס, הוא סיים במקום החמישי הכללי. 6:08 דקות אחרי המנצח, גריינט תומאס. התוצאה הטובה ביותר שלו בקטע הגיעה בקטע ה-17, כאשר סיים במקום ה-6. בקטע ה-12, קראוסווייק הוביל רוב הקטע את השלב שהסתיים בעלייה המפורסמת לאלפ דואז', אך נתפס במהלך הטיפוס לאלפ דואז', וסיים במקום העשירי. הוא השתתף גם בוואלטה אספנייה, וסיים רביעי כללי, 2:54 אחרי סיימון ייטס המנצח.
2019: שלישי בטור דה פראנס.
קראוסווייק סיים שלישי בוואלטה אנדלוסיה וחמישי בוולטה אה קטלוניה. הוא סיים שישי בטור דה רומאנדי, והתחרה גם בדופינה ליברה, אך פרש במהלך הקטע השמיני. בטור דה פראנס, קראוסווייק רשם את ההופעה הטובה ביותר שלו עד כה במרוץ, הוא ניצח ביחד עם קבוצתו את קטע נגד השעון הקבוצתי (קטע 2), סיים שישי בקטע נגד השעון האישי (קטע 13), וסיים שלישי בקטע ה-14 שהסתיים על עליית הטורמאלה המפורסמת. וסיים שמיני בקטע ה-15, ובקטע ה-20. בסופו של דבר, סיים במקום השלישי, 1:31 אחרי איגן ברנל. הוא נבחר גם לוואלטה אספנייה, כמסייע של פרימוז' רוגליץ', אך פרש במהלך הקטע הרביעי.
קראוסווייק אמור היה להיות אחד משלושתץ מובילי יומבו ויסמה לטור דה פראנס, לצד פרימוש רוגליץ' וטום דימולן, אך התרסקות בקריטריום דו דופינה שלחה אותו לג'ירו במקום. בסופו של דבר, כל קבוצתו פרשה מהג'ירו, לצד קבוצת מיצ'לטון - סקוט האוסטרלית, בשל חשש למקרי קורונה חיוביים בקבוצה.
דיסטיצ'ודונטיים
דיסטיצ'ודונטיים (שם מדעי: Distichodontidae) היא משפחת דגים מסדרת החריתאים החיים במקווי מים מתוקים באפריקה. דגים אלה בעלי מגוון גדול של גדלים ושל צורות אכילה. חלקם טורפים קטנים מאוד באורך של 8 ס"מ בממוצע בעוד המינים הגדולים ביותר הם צמחונים באורך 83 ס"מ בממוצע.
הדגים במשפחה זו בעלי שתי צורות מבנה: מבנה מוארך בעל סנפירים דקים ולסתות מוארכות כמו של זאבי נהרות או לחלופין מבנה עגלגל עם סנפירים בשרניים קטנים ולסתות הדומות לאלה של דגי הפאקו, ממשפחת הפיראניים שתפקידם ללעוס צמחייה מיימית. עם זאת גם המינים הצמחוניים הם אוכלי כל ויגוונו בבעלי חיים קטנים. הסוג "Mesoborus" הוא צייד של דגים אחרים והסוגים "Belonophago", "Eugnathichthys" ו-"Phago" הם אוכלי קשקשים , התולשים פיסות קשקשים ממיני דגים אחרים באמצעות שיניהם הדקות. הסוג "Ichthyborus" הוא גם טורף וגם תולש קשקשים כולל מדגים גדולים ממנו.
מינים אלה משמשים כדגי נוי נפוצים באקווריומים שונים.
שוד הבנק המרכזי (סרט)
שוד הבנק המרכזי (בפורטוגזית: Assalto ao Banco Central) הוא סרט מותחן ברזילאי משנת 2011 שביים והפיק מרקוס פאולו סימואס, בכיכובם של מילם קורטז, הרמילה גודס, אריברטו לאו ולימה דוטרטה. אירועי הסרט מבוססים על אירועי שוד הבנק המרכזי בשנת 2005 בפורטלזה.
עלילה.
בשנת 2005, הפושע הבכיר באראו (מילם קורטז) ואשתו קרלה (הרמילה גודס) מתכננים את השוד שהעניק השראה לסרט - הם צריכים לחפור מנהרה המחברת בית לכספת של הבנק המרכזי בפורטלזה, כדי לגנוב מיליוני ריאלים. כדי להשיג את מטרתם הם מרכיבים קבוצה של שמונה עבריינים נוספים: מיניירו (אריברטו לאו), יד ימינם של הזוג וראש החבורה כאשר באראו אינו בסביבה; דוטור (טוניקו פריירה), מהנדס אזרחי קומוניסטי; טאטו (ג'רו קמילו); קאטאנו (פאביו לאגו), סאולו (קראו קלאב), דסיו (ז'וליאנו קזארה) ופירמינו (קאדו פאברו), כולם לבנים; ולאו (הייטור מרטינז), ראש הביטחון וקצין משטרה לשעבר, סולק מתפקידו בגלל שחיתות.
לפני הרכבת החבורה, באראו משיג מידע חיוני ממוקיר (אנטוניו אבוג'מרה) ומשתמש בו מאוחר יותר כדי לתכנן את מהלכי החבורה פעם אחת בתוך הכספת. באראו גם מסדר בית ישן כמפקדה לאנשיו ושני שתחתיו נחפר הבור. הוא גם מייסד חברת דשא מלאכותית מזויפת כדי לכסות את פעילות החבורה. אחיה האוונגלי של קרלה דבנילדו (ויניסיוס דה אוליביירה) מצטרף בהמשך כמזכיר החברה. אף כי בתחילה לא היה מודע לכוונותיהם האמיתיות של עמיתיו, הוא מאוחר יותר מתגנב בסתר למנהרה ומגלה את תוכנית החבורה. הוא מבקש מבאראו לאפשר לו לעזוב אך נאלץ להישאר.
לסירוגין עם הסצנות הללו, השריף אמורים (לימה דוטרטה) ועוזרתו תלמה (ז'וליה גאם) מנסים לחקור את השוד. הם מגיעים לבניין הבנק המרכזי ועוקבים אחר המנהרה חזרה למשכנה של החברה המזויפת. אמורים מוצג גם הוא כחוקר כמה מחברי החבורה שנעצרו אחר כך.