אראוס היה המלך הספרטני הראשון שהפגין סממני שלטון הלניסטיים, כגון פאר חיצוני ובזבוז. אמו חילוניס הוכתרה כמלכה, מה שלא היה מקובל עד אז בספרטה. הוא טבע מטבעות כסף מהמודל של אלכסנדר הגדול, וציין עליהן את שמו בלבד בלי שם עמיתו למלוכה. הוא יזם מערכת ענפה של קשרי חוץ, המלך תלמי השני הקדיש לו פסל שהוצב בדלפי. בכתובת שעל הפסל נכתב: "המלך תלמי בן המלך תלמי, מכבד בפסל זה את אראוס בן אקרוטאטוס מלך הלקדמונים על שום הגותו טובות עליו ועל כלל ההלנים." תחת הנהגתו של אראוס הפכה ספרטה שוב למעצמה יוונית.
המלחמה הכרמונידית ומותו.
בשנת 267 לפנה"ס פתח יווני בן העיר אתונה בשם כרמונידיס, במסע תעמולה נגד מוקדון. תעמולה זו נתמכה בידי תלמי מלך מצרים ואחותו ארסינואי הראשונה והובילה לברית בין אתונה ספרטה ומצרים נגד מוקדון. הקואליציה הכריזה מלחמה על מוקדון שזכתה לשם "המלחמה הכרמונידית". נראה שחלקו של אראוס בארגון הקואליציה היה רב, שכן מאזור מרכז יוון שם פעלה אתונה לא הצטרפה כמעט שום עיר לברית. בעוד שמאזור הפלופונס שם פעל אראוס הצטרפו ערים רבות. אולם המצרים לא הצליחו להנחית כוחות בחופי אטיקה ואראוס לא הצליח לפרוץ דרך קורינתוס. הוא נהרג בשנת 265 לפנה"ס. לאחר מותו הלכה ונחלשה העזרה שקיבלו האתונאים והמצרים מהפלופונס והמרד הלך ודעך. בנו אקרוטאטוס השני מלך אחריו.
אראוס והיהודים.
בספר מקבים א מצויה איגרת שנשלחה מידי "אראוס מלך ספרטה" אל חוניו הכהן הגדול. באיגרת נאמר:
בספר מצויה גם האיגרת שהחזירו היהודים לאראוס שנים רבות לאחר מכן:
גם בספרו של יוסף בן מתתיהו קדמוניות היהודים מובאת האיגרת. אם כי חוקרים מודרניים מפקפקים בקיום תקשורת כזו. חוניו הנזכר הוא ככל הנראה חוניו הראשון, מכיוון שהוא היחיד שתקופת מלכותו חופפת פחות או יותר את תקופת מלכותו של אראוס. גם אראוס הנזכר הוא ככל הנראה אראוס הראשון, משום שלא ידוע על כהן גדול בשם חוניו שפעל בתקופת אראוס השני שהיה מלך שולי ולא חשוב.
אנדי לילה
אנדי לילה (באלבנית: Andi Lila; נולד ב-12 בפברואר 1986) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת המגן.
קריירת מועדונים.
לילה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בסה קביה. ב-14 בדצמבר 2002 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד טאוטה דורס. במהרה הפך לילה לשחקן חשוב במערך של קבוצתו ומשך את תשומת לבם של מועדונים שונים. בינואר חתם באירקליס סלוניקי היוונית. עד לסיום העונה, שיחק רק ב-3 משחקים ובסיום העונה שוחרר מהמועדון וחזר לבאסה. עם חזרתו לבאסה, הוא הפך לקפטן. ב-21 ביולי 2008 חתם בטירנה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ולנזיה שקודרה. שני משחקים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון שהיה גם שער הניצחון בדקה ה-90 נגד פרטיזן טירנה. בסיום עונת הבכורה שלו בטירנה הוא זכה עם המועדון באליפות, והגיע עמה לגמר הגביע האלבני שבו זכה עם הקבוצה שנתיים לאחר מכן.
ב-24 ביוני 2011 חזר ליוון כאשר חתם בפאס יואנינה ל-3 שנים תמורת 700 אלף אירו. ב-27 באוגוסט 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד אריס סלוניקי. לאחר שסיים את חוזהו, חתם במועדון לעוד 3 שנים. ב-28 בדצמבר 2014 חתם בפארמה האיטלקית ל-3 שנים והצטרף רשמית למועדון 4 ימים לאחר מכן. ב-14 בינואר 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בקופה איטליה נגד קליארי, אך הוחלף בדקה ה-13 עקב בעיה בשריר ירך. ב-15 במרץ 2015 חזר לשחק ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–4 נגד ססואולו. בסיום אותה עונה עזב אנדי לילה את פארמה, בעקבות הליכת הקבוצה לפירוק והורדת המועדון לליגה הרביעית.
בקיץ חזר לטירנה, בה לא זכה לדקות ובסיום העונה פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית.
בשנת זומן לראשונה לסגל נבחרת אלבניה. ב-21 בנובמבר 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–6 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2008. למרות ההפסד של הנבחרת, לילה הותיר רושם חיובי והפך לשחקן הרכב קבוע בנבחרת.
פאוסניאס (מצביא)
פאוסניאס (ביוונית: Παυσανίας; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני, בנו של קלאומברוטוס. שימש כעוצר לפליסטרכוס, ופיקד על הכוחות היוונים בקרב פלטאיה. אם כי לאחר זמן מה ערק לצד ממלכת פרס האחמנית.
ביוגרפיה.
פאוסניאס היה בנו של קלאומברוטוס אשר היה בנו של אנכסנדרידס השני מלך ספרטה ואחיו של לאונידס הראשון מלך ספרטה. לאחר מותו של לאונידס בקרב תרמופילאי בשנת 480 לפנה"ס, הוכתר בנו פליסטרכוס כמלך במקומו, אולם הוא היה עדיין נער, ולפיכך קלאומברוטוס מונה כעוצר. קלאומברוטוס מת זמן קצר לאחר מכן בנסיבות לא ברורות, ופאוסניאס נקרא למלא את מקומו.
פאוסניאס נבחר לפקד על הכוחות הספרטנים שיצאו לסייע לאתונאים נגד המצביא הפרסי מרדוניוס. הפרסים והיוונים נפגשו בקרב פלטאיה, מרדוניוס היה מצביא מוכשר ובעל ניסיון, בעוד פאוסניאס היה חסר ניסיון לחלוטין, ורק מתוקף תפקידו כעוצר קיבל את התפקיד. למרות זאת הקרב הסתיים בניצחון היוונים.
לאחר הסתלקות הפרסים מאירופה, יצא פאוסניאס עם הצי וכבש את קפריסין. על פי מה שתיאר תוקידידס פאוסניאס יצא למסע הרפתקאות וביזה והעמיד פנים כביכול הוא עושה זאת למען יוון. אולם משה עמית סובר שהמסע נועד להקשות על הצי הפרסי בפעם הבאה שיפלוש ליוון. לא ידוע הרבה על המערכה עצמה. לאחר מכן פנה פאוסניאס אל ביזנטיון שהייתה עדיין בידי הפרסים. אם ביזנטיון תיכבש ייסתם הגולל על תוכניותיהם של הפרסים לפלוש לתראקיה. אולם לאחר כיבוש ביזנטיון שחרר פאוסניאס כמה פרסים נכבדים שהיו בה והעמיד פנים כביכול הם ברחו. הוא העביר מכתב למלך חשיארש הראשון בו הוא מביע את נאמנותו. לאחר מכן הוא החל לנהוג בעריצות כלפי בעלי הברית וללבוש בגדים פרסיים, והרכיב לעצמו משמר של חיילים פרסיים ומצריים. בעלי הברית פנו אל אתונה וביקשו ממנה לקחת את ההנהגה. הספרטנים קראו אל פאוסניאס לחזור.
אולם פאוסניאס נמלט באנייה אל ביזנטיון. והחל נושא ונותן עם הפרסים. הספרטנים קראו לו לחזור והשליכו אותו לכלא. אולם הוא הצליח להשתחרר והעמיד עצמו לחקירה. לא נחשפה התקשורת שלו עם הפרסים, אם כי התנהגותו הכללית עוררה חשד. אולם אחד מהשליחים ששלח אל הפרסים סיפר לאפורים על תוכן אחד המכתבים שהתבקש להעביר. לאחר מכן תכננו האפורים לעצור אותו, אולם אחד מהם רמז על כך לפאוסניאס שמיהר והסתתר במקדש האלה אתנה, הוא ננעל שם ומת מרעב. הוא נקבר ליד המקדש. מותו מתוארך ל-471 לפני הספירה.
עזרובעל המפואר
עזרובעל, (270 לפנה"ס - 221 לפנה"ס) היה מצביא קרתגי. חתנו של חמלקרת ברקה, וגיסו של חניבעל ברקה. שימש כמושל היספניה לאחר מות חמלקרת, כונה "המפואר" על שום הישגיו בתפקיד זה.
ביוגרפיה.
על ילדותו או משפחתו של עזרובעל לא ידוע דבר. הוא לקח חלק פעיל במלחמה הפונית הראשונה והתחבב על המפקד הראשי של הכוחות הקרתגיים בסיציליה חמלקרת ברקה. לאחר המלחמה חמלקרת אף נתן את בתו לאשה לעזרובעל.
עזרובעל התלווה אל חותנו במסעו לכיבוש היספניה. לאחר שחמלקרת נהרג במארב של השבטים המקומיים, עזרובעל החליף אותו כמושל היספניה, מכיוון שבנו הבכור של חמלקרת חניבעל היה בן לא יותר מ-19 שנים. עזרובעל חרג מדרכו של חמלקרת לכבוש את היספניה בכוח הזרוע ובחר לבסס את שלטונו באמצעות דיפלומטיה. הוא עודד נישואי תערובת בין קציניו ואף הוא עצמו נישא לנסיכה מקומית. את גיסו חניבעל השיא לנסיכה אימילקה. נישואים אלו צלחו כיוון שחניבעל היה מאוהב באימילקה עוד לפני כן. הוא חתם הסכמים עם ראשי שבטים ומלכים והגדיל את כוח ההשפעה הקרתגי בארץ. הוא קבע את מושבו בעיר קרטחנה.
הרפובליקה הרומית הבחינה לראשונה בשדה הפעולה החדש של קרתגו, ושליחים רומאים פנו אל עזרובעל בבקשה שיבטיח להם שכוחות קרתגו לא יצאו מתחומי היספניה. עזרובעל חתם על אמנה סודית שנקראה "אמנת האברו". בהתאם לאמנה זו לא יחצו כוחות קרתגו את נהר האברו צפונה ונשק בידיהם. ההסכם היה ככל הנראה הדדי והגביל גם את רומא הגבלות דומות. הסכם זה נתן למעשה את השטח שמדרום לנהר לקרתגו, ואת השטח מצפונה לרומא. בהסכם זה הרגיע עזרובעל את הרומאים, אולם ניתק את היספניה מהמחסום הטבעי שלה, הרי הפירנאים. ההיסטוריונים העתיקים טוענים שעזרובעל חתם על ההסכם ללא ידיעת קרתגו, ולכן בהמשך הקרתגים טענו שהוא לא תקף כיוון שלא ידעו עליו. אולם ככל הנראה לעזרובעל הייתה סמכות מלאה לחתום על הסכמים כאלו בשם קרתגו.
ההיסטוריון הרומאי המוקדם קווינטוס פאביוס פיקטור טוען שעזרובעל ניתק את היספניה מקרתגו, וחלם גם לכבוש את קרתגו עצמה ולשלוט בה כמונרך. טענה שפוליביוס דוחה כלא אמינה. עזרובעל נרצח בשנת 221 לפנה"ס בידי עבד קלטי שנקם את מותו של אדוניו, וחניבעל נבחר למפקד הצבא בספרד.
הפסל הספרדי מנואל ארביל פגן יצר פסל לזכרו והוא מוצב כיום בקרטחנה.
מזאוס
מזאוס (ביוונית: Μαζαίου בפרסית: مزدی (מזדי); המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא פרסי, מושל סוריה וקיליקיה. היה בין המפקדים הפרסיים בקרב גאוגמלה, אולם מאוחר יותר בחר לשתף פעולה עם אלכסנדר הגדול.
ביוגרפיה.
בתחילה היה מזאוס הסטרפ של סוריה ושל קיליקיה. במסגרת תפקידו זה סייע מזאוס לדכא התקוממות פיניקית. הוא אינו נזכר בתחילת המערכה של אלכסנדר הגדול לכיבוש פרס, ומעריכים שהוא שמר על העורף. מזאוס נזכר לראשונה כאשר נשלח עם חייליו לעצור את אלכסנדר על נהר הפרת, אולם מזאוס נסוג ללא קרב ואפשר לאלכסנדר לעבור. אם כי ייתכן שמזאוס לא התרשל, אלא ניסה לגרור את אלכסנדר אל ארם נהריים מקום המשופע במישורים פתוחים שבהם לצבא הפרסי היה יתרון בגלל מספר הפרשים הגדול שלו.