באליפות העולם בכדורסל 2002 ביסס ג'ינובילי את מעמדו כשחקן המוביל של הנבחרת. במשחק בשלב הבתים השני מול נבחרת ארצות הברית הוביל ג'ינובילי את קלעי הנבחרת עם 15 נקודות לניצחון 80-87, היה זה הפסדה הראשון של ארצות הברית מאז בוטל החוק שמנע משחקני NBA מלהשתתף במשחקי הנבחרת בשנת 1989. הוא היה לקלע המוביל של הנבחרת בטורניר עם 14.1 נקודות למשחק כולל משחק שיא של 24 נקודות מול , והוליך את נבחרתו עד למשחק הגמר של הטורניר בו הפסידה ארגנטינה לנבחרת יוגוסלביה. אל משחק הגמר הגיע ג'ינובילי פצוע, הוא שותף רק במחצית המשחק השנייה, סיים את המשחק ללא נקודות, ובסיום הטורניר נבחר לחמישייה המצטיינת של האליפות.
לאחר שנבחר לחמישיית הטורניר הקדם אולימפי בשנת 2003, פתח ג'ינובילי את טורניר הכדורסל של אולימפיאדת אתונה (2004) עם תצוגה של 27 נקודות בניצחון 82-83 מול נבחרת סרביה ומונטנגרו, לה הפסידה ארגנטינה בגמר אליפות העולם הקודמת. לאחר שגברה ברבע הגמר על המארחת, פגשה ארגנטינה במשחק חצי הגמר את נבחרתה של ארצות הברית, שזכתה במדליית הזהב בכל אחד מהטורנירים האולימפיים בהם השתתפה, למעט אולימפיאדת מינכן (1972) בו זכתה במדליית הכסף במשחק גמר שנוי במחלוקת, ובאולימפיאדת סיאול (1988) בו זכתה בארד. ג'ינובילי התעלה מעל כולם כשקלע 29 נקודות וסחף את נבחרתו לניצחון 81-89, ולמשחק הגמר. בגמר גברה ארגנטינה על נבחרת איטליה ב-15 נקודות הפרש, עם 16 נקודות ושישה אסיסטים של ג'ינובילי, וזכתה במדליית הזהב.
ג'ינובילי, שהגדיר את הזכייה בטורניר האולימפי כהישג גדול יותר מאליפויות ה-NBA, הוביל את קלעי ארגנטינה עם 19.3 נקודות ואת המוסרים של הנבחרת עם 3.3 אסיסטים למשחק וזכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. עיתוני ארגנטינה הכתירו את הזכייה במדליית הזהב בטורניר הכדורסל כאחד ההישגים הגדולים ביותר של המשלחת הארגנטינאית במשחקים האולימפיים אי פעם.
את משחקי אליפות העולם בכדורסל 2006 פתח ג'ינובילי עם 25 נקודות במשחק מול נבחרת צרפת, שהגיע ללא כוכבה הפצוע טוני פארקר חברו לקבוצה של ג'ינובילי, והוסיף שש חטיפות כדור. הוא קלע 28 נקודות בניצחון 62-79 בשמינית הגמר מול ו-21 נקודות, ארבעה אסיסטים ושלוש חטיפות בהפסד 75-74 בחצי הגמר מול נבחרת ספרד. במשחק על מדליית הארד פגשה ארגנטינה את נבחרת ארצות הברית אותה ניצחה בשני הטורנירים הקודמים. הנבחרת האמריקאית יצאה מהמשחק כשידה על העליונה, והותירה את ארגנטינה ללא מדליה. ג'ינובילי, שהוליך את קלעי נבחרתו עם 15.1 נקודות, נבחר לחמישייה המצטיינת של הטורניר.
לפני משחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה ג'ינובילי בספק למשחקים, בשל פציעה בקרסולו אותה ספג במשחקי הפלייאוף. הוא אף נתבקש על ידי סן אנטוניו שלא ישתתף במשחקים, על מנת שישלים את החלמתו מהפציעה לקראת העונה, אולם בחר לייצג את מדינתו למרות הפציעה, ואף נשא את הדגל הארגנטינאי בטקס פתיחת המשחקים. בשלב הבתים של הטורניר גבר ג'ינובילי על פציעתו ורשם 21 נקודות ושבעה אסיסטים מול נבחרת אוסטרליה, ו-32 נקודות מול . במשחק רבע הגמר הוא קלע 24 נקודות בניצחון על נבחרת יוון אך במשחק חצי הגמר מול ארצות הברית נפגע שנית באותו המקום, וצפה מהצד בחבריו מפסידים לארצות הברית ומנצחים את נבחרת ליטא בדרך למדליית הארד.
באליפות אמריקה בכדורסל 2011, שהתקיימה במאר דל פלאטה, סייע ג'ינובילי לנבחרתו לזכות במדליית זהב נוספת, כשקלע 15.8 נקודות למשחק, שני בקבוצתו רק לסקולה שהיה לקלע המצטיין בטורניר כולו עם 21.4 למשחק.
בטרם טורניר הכדורסל של אולימפיאדת לונדון (2012) הודיע ג'ינובילי כי יפרוש מהנבחרת בסיומם של המשחקים. במשחק הפתיחה של נבחרתו בטורניר רשם ג'ינובילי דאבל דאבל של 21 נקודות ועשרה ריבאונדים עליהם הוסיף גם שישה אסיסטים בניצחון 79-102 על נבחרת ליטא. ובמשחק העוקב קבע את שיאו בטורניר עם 26 נקודות מול צרפת. ג'ינובילי שהיה לקלע המצטיין של קבוצתו בטורניר עם 19.4 נקודות ולקוטף הריבאונדים המצטיין עם 5.4 נקודות והוביל את קבוצתו לחצי הגמר בו הפסידה לנבחרת ארצות הברית. במשחק עם מדליית הארד פגשה ארגנטינה את נבחרת רוסיה באימונו של דייוויד בלאט. ג'ינובילי הוביל את קבוצתו במשחק עם 21 נקודות אך לא הצליח להוביל את קבוצתו לניצחון ולזכייה במדליה.
פרופיל כשחקן.
ג'ינובילי הוא שחקן מוכשר הן בחלק ההתקפי והן בחלקו ההגנתי של המשחק. הוא משחק בעמדת הקלע. עובדת היותו שמאלי מסייעת לו במשחק ההתקפה, ומקשה על השחקנים ששומרים עליו. הוא אחד משני השחקנים היחידים, לצידו של ביל בראדלי, שזכה הן באליפות היורוליג, הן באליפות ה-NBA והן במדליית זהב אולימפית.
על אף שבחלקים נרחבים של הקריירה ב-NBA שימש ג'ינובילי כ, הוא ביסס את שמו בצידו ההתקפי של המגרש כ אליו הולך הכדור בדקות ההכרעה של המשחק. ג'ינובילי הוא שחקן בעל חכמת משחק וקלעי מצטיין והיה אחד משלושת הקלעים המצטיינים של סן אנטוניו, לצידם של טוני פארקר וטים דאנקן בכל עונותיו בליגה, מלבד עונת הרוקי שלו, ואף היה לקלע המצטיין של הקבוצה בעונת . לג'ינובילי גם יכולת מסירה טובה, כשבכל אותן העונות אף היה לאחד משני מוסרי האסיסטים המובילים של הקבוצה לצידו של פארקר.
גם בצידו ההגנתי של המגרש הראה ג'ינובילי לאורך הקריירה יכולת גבוהה כשהיה לחוטף הכדורים המצטיין של קבוצתו בכל העונות בהן שיחק, מלבד עונת הבכורה שלו, אז היה שני רק לסטיבן ג'קסון ובעונת בה נעדר מהמגרשים רבות בשל פציעה.
ג'ינובילי נודע כשחקן המשחק ללא מורא, המרבה לחדור לסל ולקלוע בצעד וחצי תוך שנעשית עליו עבירה במהלך, ולסחוט עבירות תוקף בצידו ההגנתי של המגרש. הוא שחקן מסור לקבוצתו ולנבחרתו הנאבק על המגרש על אף הסיכון להפגע, וכתוצאה מכך סבל פציעות רבות במהלך הקריירה. ג'ינובילי נחשב בידי רבים לאחד מגדולי שחקני הנבחרות של דורו, ודוגמה למחויבותו לנבחרת ניתן היה לראות בחימום לקראת המשחק על מדליית הארד במשחקים האולימפיים בבייג'ינג, כשעלה להתחמם לקראת המשחק עם חבריו, למרות החלטת רופאי הנבחרת כי פציעתו אינה מאפשר לו זאת. אך לבסוף הבין כי פציעתו אכן אינה מאפשרת לו לקחת במשחק חלק, והוא שב לחדר ההלבשה, שם פרץ בבכי.
מחוץ לכדורסל.
בעקבות הצלחתו הכבירה במדי נבחרת ארגנטינה, והובלת "דור הזהב" של הנבחרת להישגים מרשימים, נחשב ג'ינובילי לגיבור לאומי במולדתו. פרסומו והישגיו ככדורסלן הדרום-אמריקאי המצליח ביותר בליגת ה-NBA מיצבו אותו במהלך הקריירה כאייקון מסחרי, הביאו אותו לחתימה על חוזי פרסום עם חברות כנייקי וגייטורייד והפכוהו לאחד הספורטאים העשירים ביותר בארצו.
בקיץ 2004 נישא ג'ינובילי לבת זוגו מריאנלה אורוניו. לזוג שלושה בנים.
צדקה.
בקיץ 2004, לאחר שחתם על חוזה חדש ב-NBA שביסס אותו כלכלית, הקים ג'ינובילי, עם אביו ואשתו, קרן צדקה הנושאת את שמו. באמצעות קרן הצדקה נוהג ג'ינובילי לסייע לבית עבור ילדים עניים וחסרי בית בעיר הולדתו באיה בלנקה. בבית שוהים דרך קבע 26 ילדים בגילאי 6-14, ו-300 ילדים נוספים מגיעים מדי יום לקבל ארוחה חמה וחוגי העשרה.
בין יתר המוטבים העיקריים של קרן הצדקה ניתן למנות גם ארגון התומך בבתי חולים ליולדות ומסייע ברכישת ציוד מתקדם הנועד לשפר את סיכויי הישרדותם של פגים שנולדו במשקל נמוך.
באוגוסט 2007 מונה ג'ינובילי לשגריר של רצון טוב בארגנטינה מטעם קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
סטטיסטיקות קריירה.
נכון לסיום עונת .
Mothership
Mothership הוא אלבום אוסף של להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא בנובמבר 2007. השירים שבאלבום נבחרו על ידי חברי הלהקה שנותרו: רוברט פלאנט, ג'ון פול ג'ונס וג'ימי פייג'.
טה ואהיפוונמו
טה ואהיפוונמו (מאורית: Te Wāhipounamu – "המקום של אבן הירקן") הוא אתר מורשת עולמית מאז 1990 השוכן בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. האזור משתרע לאורך חופי ים טסמן ברצועה לא רציפה שאורכה כ-450 ק"מ ורוחבה נע בין 40 ל-90 ק"מ, בין הים לבין הרי האלפים הדרומיים.
בתחומו של טה ואהיפוונמו נכללים ארבעה פארקים לאומיים – פיורדלנד, אאורקי/הר קוק, הר אספיירינג ווסטלנד טאי פוואטיני, 2 שמורות טבע, 16 שמורות למחקר מדעי, 5 אזורים אקולוגיים ו-5 אזורי פיקוח נוספים. סך הכל משתרע האזור על פני 26,000 קמ"ר.
גאוגרפיה.
דרום-מערב ניו זילנד שוכנת על קו המפגש בין הלוח הפסיפי ממזרח ללוח ההודו-אוסטרלי ממערב, והאזור נחשב לאחד הפעילים בעולם מבחינה סייסמית. רכס הרי האלפים הדרומיים נוצר כתוצאה מפעילות טקטונית במשך 5 מיליוני השנים האחרונות, ואזורים שהיו מכוסים בעבר בים התקמטו והתרוממו עד לגובה של 1,000 מטר. ההרים עוצבו בפעילות קרחונית וקרחונים עדיין מכסים חלק מהשטח שבו שוכנים 28 מ-29 הפסגות הגבוהות מ-3,000 מטר בתחומי המדינה. ההר הגבוה בשטחו של טה ואהיפוונמו הוא הר טסמן הנישא לגובה של 3,498 מטר (הר קוק אינו חלק מהאזור המוכרז). תהליכי הבליה בטה ואהיפוונמו נמשכו גם בין התקופות הקרחוניות, ואחד הגורמים העיקריים להם הוא כמות המשקעים הגדולה באזור, במיוחד ממערב לקו פרשת המים. קו החוף עוצב על ידי פעילות הים, והוא משונן ומחורץ ומאופיין בצוקים, שרטונים ואיונים.
אקלים.