יורשו של גאגיק, אר'סרתן הראשון, התקשה לעמוד בפני בדרט הרביעי ומאבד חלקים נרחבים לבגרט הרביעי, ולכן נכנע, בשנת 1068, לסולטאן הסלג'וקי, אלפ ארסלאן, הסכים להעלות לו מיסים, וקיבל את תמיכתם של הסלג'וקים במאבקו כנגד ניסיונות הסיפוח של בגרט הרביעי ויורשו גיאורגי השני.
מאוחר יותר, בדומה לאביו, כרת אר'סרתן הראשון ברית עם השבט המורד של הליפריטים. אולם העביר את תמיכתו, מאוחר יותר, לגיאורגי השני ועזר לו במסעו למיגור האופוזיציה הפיאודלית. מאוחר יותר, בשנת 1074, נלחם כנגד הפלישה הסלג'וקית של מאליק שאח הראשון (ملكشاه).
אף על פי כן, כאשר חתם גיאורגי השני על הסכם שלום עם הסלג'וקים בתחילת שנות השמונים של המאה האחת עשרה, הכיר הסולטאן הסלג'וקי בגיאורגי השני כשליט הלגיטימי היחיד של קאחתי, והשאיר לו כוח סלג'וקי כדי שיוכל לכבוש את . גיאורגי, שעמד בראש הצבא הגאורגי-סלג'וקי המשותף, הטיל מצור על מצודת וז'יני (בקאחתי), אבל נכשל בניסיון הכיבוש ונסוג. אר'סרתן קפץ מיידית על ההזדמנות, והזדרז למאליק שאח, הבטיח לו את נאמנותו והתאסלם. בכך השיג את הגנתם של הסלג'וקים מול שאיפותיו של מלך גאורגיה.
הממלכה המשיכה להיות כפופה לסלג'וקים גם בתקופת שלטונו של יורשו קוויריקה הרביעי, שהצליח לעמוד אף הוא מול שאיפות איחוד הממלכות הגאורגיות, של דוד הבנאי, לממלכה הגאורגית המאוחדת.
סופה של הממלכה הגיע עם עלייתו של אר'סרתן השני לכס המלוכה. אר'סרתן, שהיה מנהיג קל דעת "הצליח" להמאיס את שלטונו על עמו, ואצילי ממלכתו בראשות הנסיך ארשיאני מהרתי, אסרו אותו והסגירו אותו לידי דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, שסיפח סופית את הממלכה ואיחד אותה עם ממלכתו.
שושלת בגרטיד.
הבט נוסף למאבק בין ממלכת קאחתי-הרתי בשאיפות האיחוד עם הממלכה הגאורגית המאוחדת הוא המאבק שבין שושלת המלוכה, שושלת בגרטיוני - שליטי הממלכה הגאורגית המאוחדת ושושלת בגרטוני הארמנית - שליטי קאחתי, שהיו למעשה נצר לאותה שושלת.
השושלת הארמנית הגיעה לשלטון בממלכה הגאורגית על ידי כך שמייסד הממלכה, קוויריקה השלישי, אימץ גאגיק כבנו וכיורשו, כאשר אביו הביולוגי היה דוד הראשון, מלך ממלכת לורי הארמנית ואילו אימו הייתה אחותו של קוויריקה השלישי.
ממלכת הקאחים והראנים
ממלכת קאחתי הרתי
נאום הקדוש
נאום מאוחריד
מגדן (מחוז)
מחוז מגדן (ברוסית: Магаданская область; תעתיק: מגדנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המזרח הרחוק הרוסי, על שפת ים אוחוצק והאוקיינוס השקט. המחוז הוקם ב-3 בדצמבר 1953. יש בו יערות ביצה, וטייגה של ליבנה ואשוח, אך רוב פני השטח הם טונדרה.
המחוז מתאפיין בתנאים אקלימיים קשים במיוחד: חורף קשה במשך כ-8–9 חודשים עם טמפרטורה של עד 50 מעלות מתחת לאפס. בקיץ הטמפרטורה עולה עד לכ-12 מעלות. כ-75% משטח המחוז מכוסה בטונדרה.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-8 אזורים.
דמוגרפיה.
זהו המחוז הכי פחות מאוכלס ברוסיה. מעל 50% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בעיר הבירה - מגדן (כ-100 אלף תושבים). הרוסים מהווים כ-81% מאוכלוסיית המחוז. קבוצות אתניות נוספות הן אוקראינים (6%) ועמי הצפון השונים (אבן, למוט, יוקאגיר, סאקה, יקוט)- (כ-2%), העוסקים בעיקר בגידול עדרי איילים, בדיג ובציד.
התיישבות רוסית באזור החלה במאה ה-17. בזמן סטלין האזור היה אחד המרכזים הגדולים של גולאג.
המחוז סובל מנשירת אוכלוסייה מתמדמת - בשנת 1989 התגוררו בו כ-542 אלף תושבים, פי 4 מכיום.
כלכלה.
בשטח המחוז התגלו זהב, כסף, טונגסטן, בדיל, נחושת, מוליבדן, נפט וגז טבעי. הכלכלה מבוססת בעיקר על מרבצי זהב והדגה בים.
גילוי מרבצי זהב בשנות ה-20 של המאה ה-20 נתן דחיפה לפיתוח האזור. החל משנות ה-30 היקף הזהב המופק גדל בהתמדה. באותה תקופה הוקמו במחוז מספר מחנות גולאג והוקם העיר מגדן.
הקשר עם "האדמה הגדולה" מבוסס על קשר ימי (נמל מגדן) ותעופה (שדה תעופה בקרבת מגדן).
בלגן
בָּלָגָן (או בלאגן) הוא שם עצם בסלנג בעברית ישראלית ופירושו אי-סדר, מהומה וגם אנדרלמוסיה, הן במובן פיזי והן במובן מנטלי. משם העצם נגזר שורש מרובע: ב.ל.ג.נ, ממנו נוצרו פעלים בבניינים שונים, כגון: מְבֻלְגָּן, בִּלְגֵּן, הִתְבַּלְגֵּן.
אטימולוגיה.
מקורה של המילה בפרסית (, נהגתה: "בָּאלָא-חָ'אנֶה") במשמעות מרפסת או עליית גג. המילה נקלטה בטורקית (ונהגתה: "בלה האן") וממנה גם ברוסית, במשמעות מחסן, ובהגייה "בלגן". החל מהמאה ה-18 שימשו מחסנים כאלו להצגות תיאטרון מבדחות, שכונו אף הן "בלגן", ומהן הורחב השימוש במילה לתיאור מצבי אי סדר. בשפות סלאביות המילה או השתלשלויותיה קיימות במשמעות המקורית (מרפסת, עליית גג) או במשמעות המאוחרת (אי סדר).
המילה בלגן במשמעות אי סדר הגיעה לעברית עם העליות הראשונות. מילה נרדפת בסלנג הישראלי היא ברדק, שגם מקורה ברוסית.
משמעות.
אי סדר הוא מושג יסודי בתפיסה האנושית, החל מנוכחותו במיתוסי בריאת העולם כדוגמת ה"תוהו ובוהו" התנ"כי והכאוס במיתולוגיה היוונית וכלה במושגי האנטרופיה והכאוס בתאוריות פיזיקליות מודרניות.
בחיי היומיום הבלגן הוא פעמים רבות גם מקור ללכלוך, שכן קשה לנקות אזור מבולגן, ולכן בלגן שנותר על כנו זמן רב גורר הצטברות לכלוך. סידור הבלגן הביתי הוא מטלה סיזיפית שרבים מתמודדים עמה באופן שגרתי, בעוד אחרים מתייחסים אליה בדחיינות. ביצוע מטלה זו נתפס פעמים רבות כבעל עדיפות פחותה בעיני ילדים ונוער, ובמשפחות רבות מתעמתים ההורים עם ילדיהם סביב סוגיה זו.
בתרבות.
בתרבויות רבות תחילת עונת האביב נתפסת כמבשרת התחדשות, וככזו היא מעוררת מוטיבציה לשינוי וטיהור פיזי ורוחני, המיושמת לעיתים בניקיון יסודי - ניקיון האביב. ביהדות, ההכנות לפסח, חג האביב, מוּנעות מסורתית על ידי הצורך להכשיר את הבית מחמץ ומספקות גם הן עילה לניקיון וסדר יסודי.
יש המאמינים כי משרד או שולחן עבודה מבולגן מעיד על בלגן מנטלי או חוסר מקצועיות של בעליו. סברה מנוגדת היא כי הבלגן מעיד על יצירתיות ודינמיות. עשוי להתקיים גם "בלגן מאורגן" שבעליו מתמצא בו היטב, וסידורו עלול להשפיע לרעה על תפקוד יוצרו.
תורת הפנג שווי הניו אייג'ית רואה בבלגן מכשול שיש לטפל בו.
שיאני הבלגן הם אספני גרוטאות כפייתיים (תסמין של טורדנות כפייתית) הממלאים את בתיהם עד אפס מקום בחפצים ובאשפה.
לתיאור בלגן קיצוני משמשים הביטויים "בלגן אטומי" ו"בלגן אימים".
בלגאן
מוסקבה (מחוז)
מחוז מוסקבה (ברוסית: Московская область; תעתיק: מוסקובסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז מוסקבה היא העיר מוסקבה (שלא כלולה במחוז). חלק מרשויות השלטון של המחוז נמצאים בעיר קרסנוגורסק.
מבחינת גודל האוכלוסייה, מחוז מוסקבה הוא הסובייקט השני בגודלו ברוסיה אחרי מוסקבה. המחוז הוקם ב-14 בינואר 1929 ומבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-39 נפות משנה.
מושל המחוז הוא אנדריי וורוביוב.
היסטוריה.
השטח של אזור מוסקבה המודרני היה מיושב לפני יותר מ-20 אלף שנה. בשנת 1708, בצו של פיטר הראשון, הוקם מחוז מוסקבה, שכלל את רוב שטחו של אזור מוסקבה הנוכחי. עם העברת הבירה ממוסקבה לסנט פטרסבורג, חשיבותו של אזור מוסקבה כמרכז כלכלי החלה לרדת, במאה ה-18 החלה התעשייה הקלה, בעיקר תעשיית הטקסטיל, למלא תפקיד מכריע בכלכלה. במאה ה-18 התפתחה במוסקבה ובערי מחוז מוסקבה תעשיית המפעלים. דרכי המים מילאו תפקיד משמעותי בפיתוח המסחר - למשל, האוקה הייתה עורק סחר חשוב לנמלים של סרפוצ'ובוקולמנה. העברת הבירה מפטרוגרד למוסקבה ב-1918 תרמה להתאוששות הכלכלית של המחוז. כעת אזור מוסקבה הוא סובייקט של הפדרציה הרוסית.
בפורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה שנערך ביוני 2011, פרש נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, את משנתו בדבר חיזוק הגלעין של המדינה - מוסקבה ומחוז מוסקבה. אין המדובר באיחודם, אלא בהקמת "המחוז הפדרלי של עיר הבירה", שעתיד להכיל בתוכו את מחוז מוסקבה והעיר מוסקבה בנפרד מהמחוז הפדרלי המרכזי, אך ההחלטה טרם יושמה ולבסוף הוחלט להותיר את המצב על כנו ולהגדיל את שטחי העיר מוסקבה, על חשבון המחוז.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית האזור, לפי נתונים של רוסטט, מונה 7,768,878 נפשות (2022). צפיפות אוכלוסין - 175.25 נפשות/קמ"ר (2022) - הגדול ביותר מבין האזורים הרוסיים (למעט מוסקבה וסנט פטרסבורג), אשר נובע מהשיעור הגבוה של האוכלוסייה העירונית - 80.55% (2020). רוסים מהווים כ-92.92% מאוכלוסיית המחוז, במקום ה-2 האוקראינים (119,4 אלף נפשות) ובמקום ש-3 הטטרים (56,2 אלף נפשות). בנוסף לכך קיים מספר רב של מהגרי עבודה בלתי חוקיים מתגוררים במחוז מוסקבה, בעיקר ממדינות שכנות. כ-80% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. במחוז מוסקבה נכון לשנת 2019 יש 74 ערים.
כלכלה.
מאפיין כלכלי חשוב של האזור הוא קרבתו למוסקבה: מצד אחד, קרבתה של הבירה תורמת לפיתוח התעשייה והמדע באזור שזה גורם משמעותי שהופך את האזור לאזור אטרקטיבי להגירה. מצד שני, מוסקבה לוקחת את משאבי העבודה של האזור, מיסים משולמים לתקציב מוסקבה חלק ניכר מאוכלוסיית האזור שעובדת במוסקבה. כלכלה המחוז מתבססת על ענפי תעשייה שונים. חלק משמעותי של האוכלוסייה עובד במוסקבה. בשטח המחוז קיימים מרכזי מדע ידועים: ז'וקובסקי (חקר תעופה), קורוליוב (מרכז החלל הרוסי), דובנה (מרכז תעשיית הגרעין) וכו'.