קלופ הוא שגריר של הקמפיין הגרמני נגד גזענות "Respekt! Kein Platz für Rassismus" (כבוד! אין מקום לגזענות).
חייו האישיים.
קלופ נשוי בשנית. לו ולאשתו הראשונה, סבינה ילד משותף, מארק, יליד 1988. מארק שיחק במספר קבוצות, בין היתר בקבוצת המילואים של בורוסיה דורטמונד. ב-5 בדצמבר 2005 נשא קלופ את אולה סנדרוק, עובדת סוציאלית, אותה הכיר בפאב במהלך אירועי אוקטוברפסט באותה שנה. יש לה בן, דניס, מנישואיה הקודמים.
ב-1995 סיים קלופ בהצלחה את לימודי מדעי הספורט וקיבל דיפלומה באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. תזת המחקר שלו הייתה הליכה תחרותית.
קלופ נוצרי פרוטסטנטי באמונתו, ומרבה להתייחס לאמונתו בפומבי. בראיון תקשורתי התייחס קלופ לחשיבות של ישו בחייו.
בריאיון לעיתון הגארדיאן באפריל 2018 הביע קלופ את התנגדותו לפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי.
סטטיסטיקות אימון.
נכון ל-1 בספטמבר 2022
צפק
צֶפֶק (בלועזית: פריטונאום; TA: Peritoneum) הוא קרום נסיובי דק ושקוף העוטף את דופנות חלל הבטן ואת חלקם הגדול של האיברים בחלל הבטן. לצפק שתי שכבות, הצפק הדופְנִי (Peritoneum parietale) צמוד לדפנות חלל הבטן, והצפק הקִרְבִּי או צפק הקרביים (Peritoneum viscerale) צמוד לאיברים הפנימיים. בין שתי השכבות נמצא נוזל מסכך המופרש על ידי הצפק, אשר מקטין את החיכוך בעת תנועת האיברים בחלל הבטן.
בשלב העוברי מתחילים איברי הבטן את התפתחותם מחוץ לתחומי הצפק, וחלקם חודרים לתוכו ומשלימים שם את התפתחותם. יש בהם שחודרים אך מעט לאזור הצפק (למשל הכליות) או שהם נכנסים עד לדרגה שהם עטופים חלקית בצפק קרבי (למשל המעי הגס העולה והמעי הגס היורד). על איברים אלו אומרים שהם מאחורי הצפק (retroperitoneale). איברים אחרים כגון הקיבה והמעי הדק חודרים במלואם לאזור הצפק והם עטופים לחלוטין בצפק קרבי.
יחד עם האיברים התוך-צפקיים, נמשכים לתוך אזור הצפק גם כלי הדם והעצבים שלהם. הללו עוברים בתוך שכבה כפולה של צפק המכילה רקמת חיבור רפה ורקמת שומן. לאיברים שנכנסו במלואם יש יכולת תנועה התלויה באורכו של הקרום הכפול המעגן אותם לדופנות הבטן.
כאשר האיברים גדלים הם ממלאים לחלוטין את חלל הבטן ומותירים רק חלל פוטנציאלי בין הקרום הדופני לקרום הקרבי. החלל הפוטנציאלי, המכונה חלל הצפק (Cavitas peritonealis), מכיל כמות קטנה של נוזל סיכוך (כ-50 מ"ל). בזכרים חלל הצפק שלם, ובנקבות הוא פתוח דרך החצוצרות, הרחם והנרתיק.
חלקי הצפק.
לחלקיו השונים של הצפק ניתנו שמות. החלוקה הראשונה היא לחלל העיקרי של הצפק ולחלל נוסף המכונה אַמְתַּח הַפֶּדֶר (Bursa omentalis) הקשורים ביניהם בפתח בשם נקב הפדר (Foramen omentale; Foramen epiploicum).
בחלק הקדמי של הבטן בולט הפֶּדֶר הגדול (Omentum majus) – מבנה המורכב משתי שכבות של צפק כפול (למעשה ארבע שכבות של צפק) היורד כסינר מחלקה התחתון של הקיבה, המכונה עקם הקיבה הגדול ועולה בחזרה עד למעי הגס הרוחבי, לסרעפת ולטחול. הפדר הגדול מגיע עד לאגן ומכסה את החלק הקדמי של המעי. מהחלק העליון של הקיבה, עקם הקיבה הקטן, עולה הפדר הקטן (Omentum minus) עד לכבד.
איברים תוך-צפקיים מעוגנים לדופנות הבטן בשכבה כפולה של צפק המכילה את כלי הדם ואת העצבים שלהם. מלבד כלי דם ועצבים, בין שכבות הצפק נמצאים מבנים חוץ-צפקיים נוספים ברקמת חיבור רפה המכילה רקמת שומן וקשריות לימפה. לשכבות כפולות אלו שמות בהתאם לאיברים המחוברים אליהם. כך למשל מתלה המעי (Mesenterium) הוא קרום הצפק הכפול המעגן את המעי הדק (למעט התריסריון שהוא מאחורי הצפק) ומתלה המעי הגס הרוחבי (Mesocolon transversum) הוא קרום הצפק הכפול המעגן את המעי הגס הרוחבי. לאיברים עם מצע יש יכולת תנועה בחלל הבטן.
חלוקות משניות.
חלוקות משניות של חלקי הצפק מאפשרות ציון מדויק יותר של חלקיו. צפק כפול המחבר בין איבר לאיבר או בין איבר לדופנות הבטן מכונה רצועה; למשל רצועת הקיבה והטחול (Ligamentum gastrosplenicum; Ligamentum gastrolienale), רצועת הקיבה והמעי הגס (Ligamentum gastrocolicum) ורצועת הקיבה והסרעפת (Ligamentum gastrophrenicum), שהן כולן בעצם חלקיו של הפדר הגדול.
קפלים בצפק שיוצרים אזורים סגורים הפתוחים לחלל הצפק או אזורים עיוורים מכונים נְסַגוֹת (Recessus; ביחיד: נִסְגָּה). אמתח הפדר הוא דוגמה לנִסְגָּה כזו. קמטים (plicae) בצפק נוצרים בדרך כלל במקומות שבהם מכסה הצפק צינור כלשהו או שאריות מבנה עוברי; למשל, קמט הטבור האמצעי (Plica umbilicalis mediana), המכסה שארית ממבנה עוברי שהתנוון.
פרימיירה
מאלו קינגי
מאלו קינגי (שם מדעי: Malo kingi) היא מין זעיר של מדוזות קובייה מהקבוצה מדוזת אירוקנג'י, המזכירה במראה מדוזה אמיתית, שחיה באזור הימי של אוסטרליה. גודלה אינו עולה על סנטימטר מעוקב אחד בקירוב. מדוזה זו היא קרובתה של המדוזה קטלנית זעירה.
מדוזה זו עלולה לגרום לתסמינים הנודעים בשם תסמונת אירוקנג'י כשהיא באה במגע עם עור האדם. סימפטומים של תסמונת אירוקנג'י תועדו לראשונה על ידי הוגו פלקר בשנת 1953, ונודעו טרם שיוכם למדוזות אלו. התסמינים והמדוזה קרויים על-שם אנשי אירוקנג'י, שארצם משתרעת לאורך החוף הצפוני של רצועת קרנס, קווינסלנד.
מבנה.
מדוזת האירוקנג'י היא זעירה, גודלה כגודל ציפורן אדם. היא בנויה מפעמון בגודל סנטימטר וארבע זרועות שאורכן יכול להגיע למטר.
לכל אורך זרועותיה ישנם עוקצים המכילים ארס. העוקצים על הזרועות מגובשים, ונראים כמעין טבעות קטנות הנמתחות לאורכן של הזרועות.
העוקצים לאורך הזרועות הארוכות מכילים ארס קטלני המשמש למדוזה להמם את טרפה במהירות, אשר מורכב מדגים קטנים ומהירים.
עקיצה.
למדוזות הממוצעות יש עוקצים רק על-גבי זרועותיהן, אך לאירוקנג'י יש עוקצים גם על הפעמון (כיפה) שלה. החוקרים עדיין לא הסיקו מהי מטרתו של מאפיין ייחודי זה. ההשערה הרווחת היא שתכונה זו מאפשרת למדוזה לתפוס ביתר יעילות את טרפה, דגים קטנים. על הזרועות מיליונים של עוקצים דמויי מחטים מיקרוסקופיות מלאות בארס רב עוצמה.
עוקץ המדוזה עובד כמו מחט ארוכה הנכנסת פנימה ודרוכה כקפיץ. כאשר העוקצים מופעלים, הם נמשכים כלפי חוץ בשבריר שנייה, וננעצים בבשר הנפגע שבא במגע עם המדוזה. עוקצים אלה ממשיכים להפריש רק את קצהו הרעיל, אשר גורם לתגובת הכאב להתעכב. כאשר האויב מתרחק, עוקצים אלה קורעים את הזרועות של המדוזה, והם נשארים בגוף של התוקף מה שגורם לצריבה.
אירוקנג'י שונה ממינים אחרים בכך שיש לה את היכולת "לירות" את זרועותיה ובכך להזריק ארס ללא מגע ישיר. נכון לעכשיו, לא ידוע אם פעולה זו מתרחשת עבור מטרה נוספת מלבד לכידת טרף.
מעט מאוד ידוע על אורך חייהם והארס של מדוזות אירוקנג'י, וזאת משום שהן קטנות ושבריריות מכדי להחזיקן בתנאי מעבדה.
הארס שלהן חזק מאוד, פי 10 יותר מזה של נחש הרב-פתן מלכותי, פי 100 מזו של עכביש הטרנטולה וחלש רק פי 10 מצרעת הים. השערת החוקרים היא שארס בעוצמה כזו נחוץ כדי לאפשר לה להמם במהירות את טרפה, אשר מורכב מדגים קטנים ומהירים.
כרכשת
גייב פרואיט
גבריאל מייקל "גייב" פרואיט (באנגלית: Gabriel Michael "Gabe" Pruitt; נולד ב-16 באפריל 1986 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הגארד. בעבר, שיחק בעירוני אשקלון מליגת העל והיה חבר סגל קבוצת בוסטון סלטיקס שזכתה באליפות ליגת ה-NBA.
קריירה.
פרואיט למד באוניברסיטת USC, ובשלוש עונותיו באוניברסיטה הוא תרם 13.8 נקודות, 3.5 אסיסטים ו-3.1 ריבאונדים.
ב-27 באפריל 2007 נרשם פרואיט לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-32 על ידי הבוסטון סלטיקס.
בעונתו הראשונה פרואיט היה רכז רביעי (אחרי ראז'ון רונדו, אדי האוס וסם קאסל), ולכן הוא שיחק בליגת הפיתוח של ה-NBA, בקבוצה יוטה פלאש. אף על פי ששיחק את מרבית העונה בליגת הפיתוח זכה בסופה באליפות ה-NBA ביחד עם הסלטיקס. בעונתו השנייה התקדם פרואיט במעמד הקבוצתי, ושיחק 8 דקות בממוצע למשחק.
ב-31 ביולי 2009 נופה פרואיט מסגל השחקנים של הסלטיקס, ושיחק במחנה הקיץ של הניו יורק ניקס, אך נופה גם מסגל הניקס ב-7 באוקטובר 2009. פרואיט שיחק בעונה זו בליגת הפיתוח בקבוצות לוס אנג'לס די-פנדרס ויוטה פלאש.
פרואיט שיחק 62 משחקים בסך הכל בבוסטון ותרם 2 נקודות ב-7.5 דקות.
ב-10 באוגוסט 2010 חתם פרואיט בקבוצה עירוני אשקלון מליגת העל. פרואיט הספיק לשחק באשקלון 12 משחקים בלבד לפני ששוחרר בעקבות יכולת מאכזבת שלו. הוא קלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק.
את עונת 2011/2012 פתח פרואיט בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA, ולאחר שני משחקים במדי הקבוצה הוחתם על ידי קבוצת האורלנדו מג'יק בחודש דצמבר 2011 לקראת העונה המתחדשת (לאחר שביתת השחקנים הארוכה שהתקיימה בחודשים שקדמו לעונה זו). ב-21 בדצמבר 2011, אחרי שני משחקי קדם-עונה מול המיאמי היט, שוחרר פרואיט מהקבוצה וחזר לשחק בסו פולס סקייפורס גם בעונת 2011/2012 וגם בעונת 2012/2013.
בעונת 2013/2014 שיחק 4 משחקים במדי מיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA ואז עבר להמשך העונה לשחק 13 משחקים במדי אגו רת'ימנו מיוון.
בעונת 2014/2015 שיחק במדי קראבנוס היוונית מספר משחקים בתחילת העונה ועבר בהמשכה אל פאנליניוס היוונית בה סיים את העונה.
ישראל אבן-זהב
ישראל אבן-זהב (נולד ב-1946) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי.
ביוגרפיה.
אבן-זהב לקה בילדותו בשיתוק ילדים. בשנות השישים החל להתאמן במרכז הספורט לנכים והיה פעיל בתחומי כדורסל, אתלטיקה קלה וחץ וקשת.