בין כותבי המאמרים והבלוגים באתר, ניתן למצוא את הרב יובל שרלו, הרב אלדד יונה, הרב ירֹחם שמשוביץ, דוד נתיב, אלישיב רייכנר, נדב גדליה, אהוד מקסימוב, שירה אליצור, יוני לביא ועוד.
פעילויות נוספות.
בנוסף לפעילות באינטרנט ארגן האתר בשנים 2006 עד 2008 כנס שנתי בנושא "יהדות, חברה ואינטרנט" בשיתוף עם מכללת ליפשיץ. הכנס שילב הרצאות ופאנלים של רבנים, אקדמאים, פעילי אינטרנט ואישי ציבור, ועסק בהיבטים השונים של יחסי הגומלין בין האינטרנט והחברה הדתית.
החברה המפעילה את כיפה משמשת כחברת אינטרנט המייצרת אתרים מגוון גופים בציונות הדתית כדוגמת צהר, ישיבות הסדר שונות ואחרים.
החזית לעצמאות אורומיה הדמוקרטית
החזית לעצמאות אורומיה הדמוקרטית (בקיצור: פידו) ארגון ותנועה פוליטית באתיופיה הקוראת להתנתקות אורומיה מאתיופיה והכרזה על מדינה עצמאית.
היסטוריה.
הארגון הוקם בתחילה בשם החזית האסלאמית לשחרור אורומיה (בקיצור:יפלו) כארגון צבאי שהתנגד לשלטון החונטה הצבאית האתיופית ב-1985 על ידי קומנדר (סגן-אלוף) ג'ערה אבא גדה קצין אתיופי שהשתייך לבני האורומו. הארגון שהוקם שלט בתחילת דרכו באזורי האורומו במזרח אתיופיה, בכפרי האורומו הנמצאים במשולש הערים ג'יג'יגה - הרר - דירה דאווה, ארגון זה נטל חלק במלחמת האזרחים האתיופית באזור ששלט ונלחם כנגד הצבא האתיופי המרקסיסטי.
לאחר הפלת שלטון מנגיסטו היילה מריאם ב-27 במאי 1991 הארגון קיבל 3 מושבים מתוך 27 המושבים השמורים לבני עם האורומו, והארגון השתתף בממשלת המעבר האתיופית שנשלטה על ידי האיחדג. לאחר מכן נוצרו חילוקי דעות בין יפלו לבין האיחדג ושתי המפלגות גלשו לעימות מזוין, שאחד מהם התרחש ב-8 בינואר 1992 שבהם במהלך הקרבות נהרגו שניים ממנהיגי יפלו בעיר דירה דאווה בנוסף לחמישה פצועים נוספים. בתקרית זו האשים הפידו את האיחדג בכוונה לרצוח את מנהיגיו, האיחדג מצד שני טען ששני אישים אלו לא עצרו במחסום המקומי ולכן נורו. שנה לאחר מכן מנהיג נוסף של היפלו נתפס בבתיו ונאסר וכך הממשל שינה את ביתו לבית מאסר ועצר במקום זה אסירים רבים. לאחר שסונן על ידי הממשל המרכזי כישות שלא יכולה להשתתף בבחירות של 1992 הארגון פנה למאבק מזוין ולפעול להפלת האיחדג. מאזו יפלו נהפכה למחתרת ושמרה על פרופיל נמוך, בשנת 2005 הארגון נטש את האידאולוגיה הדתית שלו לטובת חילוניות על מנת לקבל לשורותיו אישים שאינם מוסלמים ובכך לייצג את עם האורומו החצוי בין נצרות ואסלאם ואימץ את השם הנוכחי.
בית הדין הרבני בלונדון
בית הדין הרבני בלונדון (אנגלית: London Beth Din, בקיצור LBD) הוא בית דין רבני של קהילת כנסת ישראל שהיא הארגון היהודי האורתודוקסי הבולט בבריטניה אשר הסמכות ההלכתית שבראשו היא הרב הראשי של בריטניה. הרב הראשי של בריטניה משמש רשמית אף כאב בית הדין הרבני בלונדון. סמכות בית הדין נפרשת אל מספר מדינות בחבר העמים הבריטי והוא משמש אף כסמכות יועצת לבתי דין רבניים אחרים באירופה.
סמכויות.
לבית הדין הרבני בלונדון מסורה סמכות שיפוט במגוון רחב של שאלות הלכתיות, ביניהן:
לבית הדין הרבני בלונדון מחלקת מחקר בה מועסק גנאלוג כדי לברר יהדותם של פונים במקרים שבהם הדבר דרוש.
קיצוני
קיצוני (כדורגל)
אלפא בקנטאור
דרסט הרביעי, מלך הפיקטים
דרסט הרביעי (באנגלית: Drest IV), בנו של גירום (Girom) היה מלך הפיקטים, באמצע המאה השישית.
ככל הנראה מלך במקביל למלכותו של דרסט השלישי במשך תקופה שנעה בין שנה ל-15 שנים (על פי מקורות היסטוריים שונים). שניהם החלו למלוך לאחר מותו של גאלאן. לאחר מותו של דרסט השלישי, המשיך דרסט הרביעי למלוך לבדו לתקופה של ארבע או חמש שנים נוספות.
לאחר מותו של דרסט מלכו אחיו גרטנייט הראשון וקיילטראם.
בטא באוריון
אלפא באוריון
ציון באייר
ציון באייר (באנגלית Bayer designation) הוא שיטת מתן כינויים לכוכבי השמיים שהומצאה על ידי האסטרונום יוהאן באייר בתחילת המאה ה-17 והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים שלו "אורנומטריה". השיטה מבוססת על סימון הכוכב באות קטנה מתוך האלפבית היווני ואחריו השם בלטינית של קבוצת הכוכבים לה שייך הכוכב, בנטיית השייכות. בעברית נהוג לתרגם את שם הקבוצה ולהשתמש בצורת השייכות (לדוגמה, α Centauri - α בקנטאור). הרשימה הראשונה של באייר הכילה 1564 כוכבים ועברה שינויים רבים בעקבות עדכונים במפות השמיים שכללו הוספת קבוצות, ביטול קבוצות ושינוי גבולות בין הקבוצות, כך שכוכבים שהיו בעלי ציון באייר מסוים קיבלו ציון באייר שונה.
שיטת הסימון.
העיקרון המנחה של מתן השמות לכוכבי הקבוצות היה דירוגם על פי חשיבות בסדר יורד, כלומר α היה הכוכב החשוב ביותר בקבוצה, β השני בחשיבותו, וכך הלאה. עם תום 24 האותיות של האלפבית היווני השתמש באייר באותיות קטנות מהאלפבית הלטיני, ובמקרה הצורך גם באותיות גדולות מאלפבית זה. ציון כוכבים באותיות לטיניות הופיע בקבוצות גדולות עם הרבה כוכבים כגון עקרב והספינה ארגו, שפורקה לארבע קבוצות, אך רוב כוכביה נשארו עם האות הקודמת שלהם גם בקבוצה החדשה. בשנים מאוחרות יותר עם התקדמות מיפוי השמיים והצורך לסמן כוכבים נוספים, נעשה שימוש במספרים נוסף על האותיות.
חשיבות הכוכב בקבוצה חפפה לרוב את בהירותו הנראית, אך לעיתים העדיף באייר את מיקומו או את סדר הזריחה של הכוכבים מעל האופק. לדוגמה, α באוריון (ביטלג'וז) פחות בהיר מ-β באוריון (ריג'ל) אך ממוקם במרכז הקבוצה וזורח מוקדם יותר. α בתאומים (קסטור) פחות בהיר מ-β בתאומים (פולוקס) אך זורח לפניו.
סימוני משנה.
כוכבים כפולים (בעיקר כפולים אופטיים) סומנו לעיתים קרובות באות יחידה עם ספרה עילית לציין את ההפרדה ביניהם (למשל, 1μ ו-2μ בעקרב), אך לפעמים סומנו בצורה זו גם כוכבים זוגיים (למשל 1α ו-2α בצלב הדרומי) או אפילו מספר כוכבים שנמצאו באותו אזור של קבוצה מסוימת (למשל 1π, 2π, 3π, 4π, 5π, ו-6π באוריון).
כוכבים זוגיים (או מערכות כוכבים עם יותר משני כוכבים) מקובל לציין בציון באייר המקובל עם תוספת של אות לטינית גדולה לציון ההפרדה ביניהם (למשל α בקנטאור A ו-α בקנטאור B).
שינויים בציון באייר.
עם השנים חלו שינויים בקבוצות הכוכבים ואלו הביאו לשינויים בשמות הכוכבים כעל פי ציון באייר. לדוגמה, פרוק קבוצת הכוכבים "הספינה ארגו" לארבעה חלקים הביא לכך שהקבוצות שדרית, מפרש וירכתי הספינה חולקים ביניהם את האותיות לפי הציון המקורי של הכוכבים ולכן כל אות מופיעה רק באחת מהקבוצות.
שינויי גבולות בין שור ועגלון שינו את שם הכוכב אל-נאת' מ-γ בעגלון ל-β בשור ובאופן דומה הפך הכוכב אלפרץ מ-δ בפגסוס ל-α באנדרומדה.
סימון באייר
דרסט השלישי, מלך הפיקטים
דרסט השלישי (באנגלית: Drest III), בנו של אואודרוסט (Uudrost) או אואודרוסיג (Uudrossig) היה מלך הפיקטים, באמצע המאה השישית.
על פי "דברי ימי הפיקטים" דרסט השלישי מלך לצד דרסט הרביעי במשך בין שנה לחמש עשרה שנים. שניהם מלכו יחד לאחר מלכותו של גאלאן. לאחר מותו של דרסט השלישי המשיך דרסט הרביעי למלוך לבדו.
אובליפיחה
היפופאה
אבא צברה
אַבָּא צַבְּרָה היה מלקוסה (נזיר יהודי) שחי במהלך המאה ה-15, אחד מפוסקי ומחדשי ההלכה הגדולים של קהילת ביתא ישראל ומן המנהיגים הרוחניים הבולטים שפעלו לאיחוד קהילת ביתא ישראל ושימור יהדותה. במסורת ביתא ישראל נודע כאבי הנזירים האתיופים היהודים וכמחַייה ומחדש של היהדות החבשית.
ביוגרפיה.
צברה נולד בסאמיאן ביידה למשפחת יוסף וסכמת, שהשתייכה לשושלת המלוכה של יהודי אתיופיה (שושלת הגדעונים), בתקופה בה האימפריה האתיופית נשלטה על ידי הקיסר זרע יעקב. עם התדרדרות היחסים בין היהודים לנוצרים באימפריה, ובעקבות חלום אשר ציווה אותו לעבוד את ה', הקדיש עצמו צברה לעבודת האלוהים והפך לנזיר. כנזיר פעל צברה לשימור יהדות ביתא ישראל וזכה למעמד מכובד בקרב הקהילה. בפרוץ מרד ציפורה, שהתחולל כאשר צבא הקיסר פלש לשטחי ביתא ישראל המערביים, חבר צברה למורדים, למרות היותו איש דת. המרד שעליו פיקד המלך גדעון החמישי כשל, ובמהלכו רבים ממנהיגי היהודים, וביניהם צברה, נפלו בשבי.
צברה נכלא, יחד עם שבויים אחרים בכלא, במחוז שאווה, שהיה נתון תחת פיקודו של יורש העצר לשעבר, אסקל, בנו של הקיסר מאשתו היהודייה ציון ציפורה. אסקל, שנכח בעת רציחתה של אמו על ידי אביו ונטר לו טינה מאז, פנה לצברה ושכנע אותו להימלט עמו כל עוד הקיסר טרוד בלחימה בדרום נגד סולטנות אדאל. השניים נמלטו יחדיו מהכלא וחיו ביערות עד הגיעם לאזורי היישוב היהודיים. מכיוון שהיו מבוקשים, נדדו שניהם בין הכפרים היהודיים, כשצברה מקים באלו בתי כנסת. לפי מסורת קהילת ביתא ישראל, האזורים בהם הקים בתי כנסת הם: סאמיאן, קווארה, צ'ילגה, דאמבייה, וולקיט, תיגראי וגוג'אם.
צברה שב בתקופה זו לפעילות הדתית הראשונית שבה החל, ומתוך ערנות לריבוי המנהגים ולאיום הנצרות על היהדות ורצון לאחד את הקהילה ולהבדילה מן הנצרות, קבע גם נוסח תפילה אחיד לכל הקהילות היהודיות באתיופיה והוציא פסקי הלכה חדשים. בין פסקי ההלכה החריגים (ביחס למקובל בהלכה הרבנית) של צברה נמנים "האיסור על נגיעה בגוי (אַטִּנְקוּן)" ו"שבת דוחה פיקוח נפש", שהבדילו את ביתא ישראל עוד יותר מקהילות יהודיות אחרות בגולה. צברה חיבר גם את ספר ההלכה 'מצוות השבת' (תאזזה שנבת), כאשר בכך חרג ממסורת איסור העלאת דברים שבע"פ על הכתב, שייחדה את ביתא ישראל מכלל קהילות היהדות מאות שנים. בפעילויותיו השונות עלה בידו של אבא צברה להניח תשתית הלכתית, שאיחדה את קהילת ביתא ישראל, חיזקה אותה והנחתה אותה גם לאחר מותו.
בין פעולותיו הבולטות של צברה נמנים: