פצ'ינו מעולם לא התחתן, אך יש לו שלושה ילדים. הראשונה נולדה ב-1989, ממערכת יחסיו עם מדריכת המשחק ג'ן טראנט. בנוסף, יש לו תאומים שנולדו ב-2001, ממערכת היחסים שניהל עם בוורלי ד'אנג'לו בין השנים 1996–2003. כמו כן, בעבר ניהל מערכת יחסים עם דיאן קיטון, וכן ניהל בעבר גם מערכת יחסים עם השחקנית הישראלית מיטל דוהן. בשנת 2020, הזוג נפרד.
גאוגרפיה של אסיה
אסיה היא היבשת הגדולה בעולם, והיא מהווה את החלק המרכזי והמזרחי של אירואסיה. ביבשת נמצאות כ-50 מדינות. שטח היבשת, כולל האיים, משתרע על כ-49,694,700 קמ"ר, וגובהה הממוצע הוא כ-950 מטר. אסיה מופרדת מאירופה על ידי רכס הרי אורל, ומאפריקה על ידי תעלת סואץ.
אסיה היא היבשת הגדולה והמאוכלסת ביותר בעולם. באופן מסורתי היא מוגדרת כחלק מגוש היבשות של אפריקה-אירואסיה, הנמצאת ממזרח לתעלת סואץ וממזרח להרי אורל, מדרום להרי קווקז, הים הכספי והים השחור. באסיה חיים כ 60% מאוכלוסיית העולם.
מספר מדינות באסיה משתרעות מעבר לגבולותיה של היבשת. הבולטת ביותר מבין אלו היא רוסיה שרוב שטחה נמצא באסיה, אך מרבית אוכלוסייתה ומוסדותיה הפוליטיים נמצאים באירופה.
מאפיינים גאוגרפים עיקריים.
הגובה הממוצע של היבשת הוא 950 מטר, הגובה הממוצע הגבוה ביותר מבין כל יבשת אחרת בעולם. רוב הרמות וההרים ביבשת נמצאים בדרום-מזרח ובצפון מזרח היבשת, כשהחלק הגבוה ביותר נמצא בהרי ההימלאיה, בהם נמצאות הנקודות הגבוהות ביותר בעולם. בצפון היבשת ישנם מישורים רבים, בעוד שבדרום ישנם אזורים גאולוגיים מוגדרים, כמו חצי האי ערב, תת-היבשת ההודית וחצי האי המלאי. בדרום ומזרח היבשת ישנם איים רבים סביב היבשת.
איים.
בצד היבשת עצמה, אסיה כוללת גם איים רבים, ובהם כמה מהאיים הגדולים בעולם, כמו גינאה החדשה וסומטרה, וגם כמה מהאיים המאוכלסים ביותר בעולם, כמו ג'אווה והונשו.
איים מפורסמים אחרים הם באלי, מאדורה וסולאווסי באינדונזיה; הוקאידו, שיקוקו, קיושו ואוקינאווה ביפן; אנדאמן וניקובר בהודו; לוזון, סבו ומינדנאו בפיליפינים; קו פה וקו סמוי בתאילנד; המדינות סרי לנקה, סינגפור והאיים המלדיביים, והאיים הונג קונג וסחלין.
האומות האסיאתיות של אינדונזיה, ברוניי, מזרח טימור, סינגפור, יפן, הפיליפינים, טאיוואן, סרי לנקה, האיים המלדיביים נמצאות על אי אחד או יותר, ואין להן שטח ביבשת עצמה.
מדבריות.
מדבריות מפורסמים באסיה:
נהרות.
זוהי רשימה של הנהרות הארוכים ביותר באסיה, באורך יורד.
אזורים גאוגרפים.
אסיה מתחלקת בדרך כלל לשישה אזורים גאוגרפיים:
מרכז אסיה.
אין הסכמה מוחלטת לגבי מה מהווה המושג מרכז אסיה. בדרך כלל, מרכז אסיה כולל את:
מזרח אסיה.
מזרח אסיה כולל את:
לפעמים נכללים גם מונגוליה ווייטנאם
באופן פחות רשמי, דרום-מזרח אסיה נכלל במזרח אסיה בכמה הזדמנויות.
צפון אסיה.
המושג "צפון אסיה" משמש גאוגרפים רק לעיתים נדירות, אך בדרך כלל הכוונה היא לחלק הגדול יותר של רוסיה, שנודע כסיביר. לעיתים החלקים הצפוניים של מדינות אסיאתיות אחרות, כמו קזחסטן ומונגוליה.
תת-היבשת ההודית.
תת-היבשת ההודית כוללת את:
לפעמים גם אפגניסטן נכללת בתת-היבשת ההודית.
דרום-מזרח אסיה.
אזור זה כולל את חצי האי המלאי, אינדונזיה ואיי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט. המדינות הנכללות באזור זה הן:
המזרח התיכון (דרום-מערב אסיה).
אזור זה נקרא לפעמים דרום-מערב אסיה או מערב אסיה. הצורה "המזרח התיכון" לפעמים מתכוונת גם לעוד כמה מדינות בצפון אפריקה בנוסף לאזור זה. האזור כולל את:
ערים באסיה.
זוהי רשימה של המטרופולינים הגדולות ביבשת אסיה:
טריפולי (לבנון)
טְרִיפּוֹלִי (בערבית: طرابلس – טְרַ֫אבְּלֶס או טַרַ֫אבֻּלֻס, לעיתים מכונה "טריפולי של הלבנט/המזרח" , כדי להבדילה מ"טריפולי של המערב" ) היא עיר נמל בצפון לבנון. היא העיר השנייה בגודלה במדינה, ונכון ל-2016 מתגוררים בה כ-230 אלף תושבים. רוב תושביה הם מוסלמים סונים (80%). העיר נמצאת כ-65 ק"מ מצפון לביירות, בירת המדינה, וכ-25 ק"מ מדרום לגבול עם סוריה.
מוניציפלית טריפולי היא חלק מנפת טריפולי, השייכת למחוז צפון לבנון.
טריפולי בנויה על מעין "בליטה" בקו החוף. בעבר, היה אזור הנמל של טריפולי אי המוקף מים מכל עבריו. עם השנים, התמלא מצר הים שהפריד בין האי לבין החוף בסחף, שחיבר את האי ליבשה. כך התהוותה טריפולי בצורתה הנוכחית. העיר בנויה משני אזורים: הראשון הוא העיר עצמה, המרוחקת מעט, אל תוך היבשה, מקו החוף היבשתי הקדום, ובנויה לאורכו; והשני הוא הנמל "אל-מינה", הבנוי על השטח שהיה בעבר אי.
היסטוריה.
העת העתיקה.
טריפולי נוסדה, ככל הנראה, במאה ה-7 לפנה"ס כיישוב פיניקי כמיזוג של שלושה יישובים קטנים (מכאן נובע שמה של העיר: ביוונית משמעות השם 'טריפוליס' היא "שלוש ערים"). העיר הייתה מיושבת בימי הפיניקים. מאז התקופה הפרסית שימשה כעיר נמל. כך גם בתקופה ההלניסטית, בתקופה הרומית ובתקופה ביזנטית.
התקופה הערבית המוקדמת.
בשנת 639 כבשו הצבאות הערבים לאחר מצור את העיר מידי הקיסרות הביזנטית. כתוצאה מכך עזבה האוכלוסייה היוונית של העיר לקפריסין ובעיר נותרו רק יהודים ופרסים. על כיבוש העיר פקד קצין צבא בשם סופיאן אשר בנה מבצר בגבעות 'אבו סמרה' אשר חולשות על העיר על מנת להשקיף ולתצפת על העיר. במשך ימי הח'ליפות האומיית העבאסית הייתה טריפולי יעד לפשיטות ימיות של ציי ביזנטיון. בין השנים 1070 ו-1109 הייתה העיר עצמאית למעשה ונשלטה על ידי משפחת אמירים בשם 'בנו עמר'. תחת תקופת שלטונם נבנתה בעיר ספרייה גדולה בשם 'דאר אל-עלם'.
תחת שלטון הערבים שימשה העיר כנמל עבור הסחורות שבאו אל דמשק וממנה והנמל השני בחשיבותו לציי הערבים, לאחר אלכסנדריה. היסטוריונים מעריכים את אוכלוסיית העיר באותה העת בכעשרים אלף נפש.
התקופה הצלבנית.
בשנת 1099 הגיעו כוחות הצלבנים בהנהגת ריימונד רוזן טולוז לטריפולי והחלו בהטלת מצור על העיר. המצור ארך כעשר שנים והיה מורכב משני שלבים. בשנת 1103 נבנתה מצודה בקרבת העיר ובשנת 1104 הודק המצור והצלבנים הטילו על העיר מצור בן חמש שנים נוספות במטרה לכובשה. רק בשנת 1109 עלה הדבר בידיהם.
תחת שלטון הצלבנים הייתה טריפולי מקום מושב של בישוף ובירה של רוזנות פרנקית אשר חלשה על רצועת חוף מג'בייל שבצפון לבנון ועד לטקיה שבסוריה של ימינו.
באותן שנים הייתה פרנסת העיר מרוכזת סביב נמל העיר וסביב תעשיית אריגת משי. מספר היסטוריונים מוסרים שבעיר היו באותן שנים ארבעת אלפים נולים של אריגת משי. באזור הכפרי סביב טריפולי גידלו פרי הדר וקני סוכר. אוכלוסיית העיר תחת שלטון הצלבנים הייתה מגוונת מאוד וכללה תושבים מארצות מערב אירופה, סוחרים מערי הנמל של איטליה, יוונים, ארמנים, מארונים, נוצרים נסטוריאנים (אשורים), מוסלמים ויהודים.
התקופה הממלוכית.
כשם שכיבוש העיר על ידי הצלבנים היה ארוך ונעשה בשלבים שונים, כך גם כיבושה של העיר מחדש על ידי המוסלמים ארך שנים ארוכות ונעשה בשלבים. בשנת 1268 כבש הסולטאן הממלוכי ביברס את מצודת העיר והרס אותה, אך הצלבנים המשיכו לשלוט באזור הנמל, 'אל-מינה', עוד שנים ארוכות. רק בשנת 1289 נכבשה העיר מחדש על ידי צבאות המוסלמים בהנהגת הסולטאן הממלוכי אל מנצור קלאון. כיבוש זה היה מלווה בהרס רב של חלק ניכר מהעיר באזור הנמל ובניית עיר חדשה על ההר ממזרח לנמל. הסיבה להרס היה רצון של הממלוכים להרחיק את מקום העיר מקו המים על מנת למנוע כיבוש מחודש של העיר מכיוון הים על ידי הצלבנים שעדיין שלטו בקפריסין ורודוס. טריפולי תחת שלטון הממלוכים נבנתה סביב המצודה הצלבנית על שם ריימונד דוכס טולוז ולאורך גדות נחל כדיסה ('אבו עלי').
בניגוד לדעות מסורתיות במחקר, תקופת השלטון הממלוכי הייתה, לפחות בחלקה, תקופת שגשוג ופריחה של העיר. העיר הייתה עיר מחוז בסולטנות הממלוכית של סוריה. אוכלוסיית העיר עמדה על בין עשרים לארבעים אלף נפש (לשם השוואה בדמשק חיו אז כמאה אלף נפש). העיר המשיכה לשמש עיר נמל לייצוא תוצרת חקלאית לאירופה (בעיקר סוכר, הדרים ושמן זית) וכן לייצוא של מוצרי תעשייה זעירה, בעיקר בגדי כותנה ומשי. בעיר נבנו ביצורים, מסגד גדול ושופצו גדות הנהר החוצה את העיר. בשיקום העיר נעשה שימוש נרחב בתשתיות שבנו הצלבנים, כך למשל שוקמה אמת המים שהובילה מים לעיר והורחבה המצודה הצלבנית על שם ריימונד דוכס טולוז. בעיר אף הייתה מערכת מים שהובילה מים ישירות אל בתי התושבים דרך גגות הבתים.
העת החדשה.
שלב ראשון להתאוששות העיר היה הקמת מרכז מינהלי בעיר בזמן הכיבוש המצרי של סוריה וארץ ישראל בשנת 1834, אך עיקר הפיתוח של העיר כמרכז מסחרי ותעשייתי היה במאה ה-20.
בשנת 1911 נסללה מסילת ברזל בין טריפולי לחומס ובכך היה חיזוק משמעותי לכלכלת העיר כעיר נמל ליצוא עודפי התבואה ממישור החוף הצפוני של סוריה. עם הקמת לבנון המודרנית על ידי הצרפתים ובעלי בריתם המארונים סופחו העיר טריפולי וסביבותיה אל מדינת לבנון הצעירה. בשנת 1938 נבנה בעיר בית זיקוק על מנת לזקק את הנפט שהוביל צינור הנפט מצפון עיראק אל טריפולי. בשנת 1942 חוברה העיר בקו רכבת לביירות וחיפה. בשנת 1948 הגיעו לעיר פליטים פלסטינים מארץ ישראל ועבורם הוקם מחנה פליטים מצפון לעיר בשם נהר אל-בידאווי.
הקהילה היהודית.