במהלך השנים, אירח הסטודיו את תיאטרון הטכניון עם הצגותיו: "אויב העם" ו "לא פיגמליון" (על-פי המחזה "גבירתי הנאווה") ועוד.
בתחום המוזיקה: מועדון ג'אז, מוזיקת אינדי, מוזיקת עולם, אמנים שונים, חוג למוזיקה קאמרית ומוזיקאים מהארץ ומהעולם.
בשנת 2008 הועלו ההצגות.
משתתפים: אסף ארנרייך, לירז ברוש, יפעת חזן, עדי קרויצר.
בשנת 2014 הועלו ההצגות.
ראש משוגע: מאת פול רוטנר, בימוי:טלי רוט, שחקנים:אילן אליאור, רמי טילמן, אינה טלמון, אתי עזרא, אריאל לביא, ליב קלמן, עוז אהרון שמחון.
בשנת 2016 הועלו ההצגות.
פונדק הרוחות:מאת: נתן אלתרמן עיבוד ובימוי: דיצה כספי אלגר מוזיקה מקורית: גיא מושל, נורית קרני, גל שביט עיצוב תאורה: גל שביט, משחק: לריסה בורודיאנסקי, לילך ברגר, אילן הרשקו, אירנה זוייב, רמי טילמן, שלומית טפלא, גיא מושל, רוני נבון, אריאל לביא, נורית קרני, צביקה רייטר, גל שביט
צ'ין
אדולפו לופס מטאוס
אדולפו לופס מטאוס (בספרדית: Adolfo López Mateos, [נהגה: aˈðolfo ˈlopez maˈteos]; 26 במאי 1910 - 22 בספטמבר 1969) היה נשיא מקסיקו ה-48. מטאוס היה פוליטיקאי מקסיקני חבר המפלגה המוסדית המהפכנית (PRI), וכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1958–1964. הוא היה הנשיא הראשון שהשתייך למחנה השמאל מאז נשיאותו של לאסרו קארדנאס, כנשיא היה אחראי להלאמת חברות החשמל במדינה, וקידם הקמת מוסדות תרבות ומוזיאונים כמו המוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה במקסיקו סיטי.
ביוגרפיה.
אדולפו לופס מטאוס נולד בסיודד לופס מטאוס, מדינת מקסיקו, מקסיקו, בשנת 1910, להורים לא נשואים. אדולפו לופס מטאוס היה בנה הטבעי של אלנה מטאוס ולפי כמה מסמכים של גונסאלו דה מורגה מספרד. במהלך ילדותו, הוא ואחותו אספרנסה אימצו את שם המשפחה לופס, שהיה זה של בעלה המנוח של אמם, מריאנו גררדו לופס, שנפטר בשנת 1904.
הוא למד בבית הספר הלילי של המכון ללימודי משפטים מטעמה של האוניברסיטה הלאומית במקסיקו סיטי, שם פגש את הפוליטיקאי חוסה וסקונסלוס. לופס מטאוס סיים את לימודי המשפטים ובהמשך היה לסאנטור בסנאט הפדרלי (הבית העליון של הקונגרס) בין השנים 1946–1952. בתקופת כהונתו של אדולפו רואיס קורטינס בתור נשיא מקסיקו, לופס מטאוס היה שר העבודה והרווחה הציבורית (1952-1957) ותרם בחקיקות ובתשתיות על הגנת העובדים.
הנשיא רואיס קורטינס קבע את לופס מטאוס להיות ליורשו בנשיאות והמועמד למשרה מטעם המפלגה המוסדית המהפכנית. לופס מטאוס כיהן בתפקיד נשיא הרפובליקה המקסיקנית מ-1 בדצמבר 1958 עד 30 בנובמבר 1964. ממשלתו העניקה דגש על הקידום של הרפורמות החברתיות, הפוליטיות והכלכליים שהחלו עוד קודם לכן בממשלות רואיס קורטינס ומיגל אלמאן ולדס. בהיותו נשיא התנגד לופס מטאוס להתגורר במושב הנשיאות במקסיקו סיטי והמשיך כל אותה העת שבה כיהן כנשיא מקסיקו להתגורר בביתו הפרטי.
בתקופת נשיאותו של לופס מטאוס ניתנה תנופה עבור פעילות ציבורית ועבור מדיניות חוץ, אשר כללה את כניסתה של מקסיקו לאיגוד הסחר החופשי של אמריקה הלטינית. מארצות הברית, הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, שהתמודד עם התסיסה המונעת על ידי המהפכה הקובנית, השיק את "הברית לקידמה", שמטרתה למנוע התקוממויות קומוניסטיות ברחבי אמריקה הלטינית באמצעות רפורמות פוליטיות וחברתיות.
מקסיקו בהנהגת לופס מטאוס שימרה את תמיכתה בקובה הקומוניסטית לאחר המהפכה הקובנית, למרות הלחץ של ארצות הברית. לופס מטאוס כמו כן קידם פתרון סכסוך על גבול ארצות הברית–מקסיקו שנגע לפיתול של נהר הריו גראנדה. לקראת סיום כהונתו קבע אדולפו לופס מטאוס את גוסטבו דיאס אורדס לרשת אותו בנשיאות בתור מועמד המפלגה המוסדית המהפכנית לנשיאות מקסיקו.
בעניינים חברתיים נעצרו התפרצויות של קדחת צהובה ואבעבועות שחורות; חיסון הפוליו הופק והחל להינתן עבור תינוקות וכן הצטמצמו התפרצויות של מחלת פינטו, שחפת ומחלות נוספות הנישאות במים. המכון המקסיקני לביטוח לאומי, IMSS, הרחיב את כיסויו והמרפאות שלו הוקמו ברחבי השטח הלאומי; באופן דומה, עם הקמת המכון לביטוח לאומי ושירותים לעובדי המדינה, ISSSTE, שופרו תנאי החיים של הבירוקרטיה הפדרלית. 48,121 בתים נבנו, בהם 10,000 ביחידת סן חואן דה אראגון ו-11,916 דירות במתחם נונאלקו-טלטולולקו.
תנועות לזכויות המורים והמפעילים הטלפוניים הודחקו על ידי החיילים והמנהיגים "הועלמו" או נכלאו, כמו מנהיג התאגדות מורים אותון סלאזר; ארגוני שמאל קיצוני נרדפו גם הם וארנולדו מרטינז ורדוגו, מהמפלגה הקומוניסטית, נעצר. לעומת זאת, לופס מטאוס תמך בגורמי שמאל קיצוני שהיו בתפקידי הנהגה בתוך הממשלה, כמו חואקין הרננדס גליציה. בסן לואיס פוטוסי, לאחר בחירות אלימות והונאות של בכירי ה-PRI, הורה לופס מטאוס למשטרה האזרחית להדחיק את ההתנגדות האזרחית של המועמד העצמאי למושל המדינה, סלבדור נאווה, שעוכב ועונה במקסיקו סיטי.
לופס מטאוס התחתן ב-7 באוקטובר 1937 עם אווה סאמאנו, איתה נולדה לו בת, אווה לאונור. לאחר שהזוג התרגש לופס התחתן עם אנג'לינה גוטיירז סדורני, מורה במקצועה. מנישואיו השניים היה לופס מטאוס אב לאדולפו הבן ואנג'לינה הבת. אדולפו לופס מטאוס נפטר במקסיקו סיטי ב-22 בספטמבר 1969.
אדולפו רואיס קורטינס
אדולפו רואיס קורטינס (בספרדית: Adolfo Tomás Ruiz Cortines, [נהגה: aˈðolfo ˈrwis korˈtines]; 30 בדצמבר 1889 - 3 בדצמבר 1973) היה נשיא מקסיקו ה-47. קורטינס היה פוליטיקאי מקסיקני חבר המפלגה המוסדית המהפכנית (PRI), וכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1952–1958. זכור בעיקר בשל מתן זכות הצבעה לנשים בבחירות לנשיאות שניתנה באישורו.
ביוגרפיה.
אדולפו רואיס קורטינס, יליד 1890 ממדינת וראקרוס, היה בנם של אדולפו רואיז טג'דה ומריה קורטינס קוטרה. הייתה לו אחות אחת, מריה. אביו נפטר חודשיים לפני שנולד. המשפחה עברה להתגורר אצל חוסה גבריאל קוטרה קלזאדה, אחיה של סבתו מצד אמו. רואיס קורטינס אמר כי דודו גבריאל לימד אותו "ערך הסדר האישי, הערצה לאנשים תומכי הרפורמות והצורך בסדר בכל היבטי החיים."
רואיס קורטינס למד בבית הספר היסודי הישועי הצמוד למקדש לה פסטורה. ב-21 בספטמבר 1901 נכנס למכון וראקרוסנו, שם סיים ארבע שנות לימודי תיכון. בסוף 1905, בגיל שש עשרה, עזב את המכון והחל לעבוד כמנהל חשבונות בחברת בגדים מסחרית, שם שהה עד 1912.
רואיס קורטינס נלחם לצד הפלג 'החוקתי' בראשות ונוסטיאנו קאראנסה במהלך המהפכה המקסיקנית. בשנת 1926 הוענק לו עיטור "ותיק המהפכה, דרג התקופה השנייה: שנים 1913-1916". רואיס קורטינס היה מעורב בממשלותיהם של הנשיאים לאסרו קארדנאס (1934-1940) ומנואל אבילה קמאצ'ו (1940-1946). הוא כיהן בתפקיד מושל מדינת וראקרוס ומאוחר יותר מזכיר הפנים תחת הנשיא מיגל אלמאן ולדס (1946-1952), שקבע אותו ליורשו.
בין השנים 1952–1958 כיהן בתפקיד נשיא מקסיקו. במהלך ממשלתו הוא החל תפנית למודרניזציה וננקטו צעדים לרפורמה בחקלאות, הוא הפקיע אחוזות גדולות זרות בצפון הארץ וקבע מחירי ערבות לגידולים, התעשייה קודמה, הוא הקים את תוכנית פיתוח ימי, שנקראה מארצ'ה מאר (Marcha Mar); וועדת החשמל הפדרלית העניקה את שירותיה ליותר משש מאות יישובים.
רואיס קורטינס הקים את הבונוס לעובדי ציבור בשנת 1954; ונתן זכויות אזרח מלאות לנשים. בסיום נשיאותו הוחלף באדולפו לופס מטאוס. קורטינס רואיס התחתן ב-31 בדצמבר 1915 עם לוסיה קרילו גוטיירס. הם היו הורים לשלושה ילדים: מריה כריסטינה, לוסיה ואדולפו. הם התגרשו בשנת 1935. בתחילת 1941 התחתן בשנית עם מריה איזגווייר. בשנת 1953 נולדה בתו פלור.
רואיס קורטינס פרש מהפוליטיקה לאחר מות בנו בשנת 1962. אדולפו רואיס קורטינס נפטר בוראקרוס ב-3 בדצמבר 1973. כהונתו של הנשיא רואיס קורטינס התאפיינה בצנע. הוא לא השתמש במכוניות רשמיות, הוא העדיף להסיע את עצמו מהבית לעבודה. הוא לא העדיף אף אחד מחבריו וגם לא היה מיליארדר כשעזב את הנשיאות, זאת בשונה מקודמו, מיגל אלמאן ולדס, שאגר הון עתק דרך הונאות ושחיתות שלטונית בתקופת כהונתו.
מיגל אלמאן ולדס
מיגל אלמאן ולדס (בספרדית: Miguel Alemán Valdés, ; 29 בספטמבר 1900 - 14 במאי 1983) היה נשיא מקסיקו ה-46. ולדס היה פוליטיקאי מקסיקני וכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1946–1952. בתקופת כהונתו ניתנה לנשים זכות הצבעה בבחירות לרשויות המקומיות. תקופת כהונתו נחשבה למוצלחת מבחינה כלכלית המתוארת לעיתים כ"נס הכלכלי של מקסיקו", אך רק אליטה מצומצמת נהנתה ישירות מהצמיחה הכלכלית.
בתקופת המלחמה הקרה תמך ממשלו של ולדס בעמדותיה של ממשלת ארצות הברית והביע עמדה אנטי קומוניסטית. ולדס ביטל חלק נרחב מהדיכוי הממשלתי על הכנסייה הקתולית שהיה קיים עוד מתקופת פלוטארקו אליאס קאייס. רק לקראת נפילת שלטונה של המפלגה המוסדית המהפכנית במקסיקו בשנת 2000 נפתחו לציבור הרחב תיקי השחיתות השלטונית שבהם היה ולדס מעורב.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.