ב"אספת הנציגים" מיוצג כל סניף בהתאם לגודלו היחסי (נציג לכל 50 חברים) וגוף זה מהווה את הגוף המחוקק של הארגון המוסמך לקבל כל החלטה ביחס לארגון. עם זאת החלטות על הפסקת שביתה, חתימה על הסכמי שכר קיבוציים וענייני תקציב מסוימים מחייבות אישור של כלל חברי הארגון הנוגעים לעניין. יו"ר אספת הנציגים הנוכחי הוא יעל שלו-גינוסר.
צוות ארגון.
"צוות ארגון" מהווה את הנהגת הארגון הפעילה והגוף הבכיר בארגון בין כינוסי "אספת הנציגים". "צוות ארגון" נבחר מדי שנה על ידי "אספת הנציגים" לקראת אחד במאי.
החל מאוגוסט 2015, לצד צוות ארגון, מנוהל הארגון על ידי 4 מזכ"לים משותפים, הנבחרים אחת לשנתיים על ידי אספת הנציגים. המזכ"לים ו"צוות ארגון" מהווים את "הנהגת כוח לעובדים".
פעילות.
"כוח לעובדים" ארגן והוביל את השביתה הראשונה בישראל של עובדי בתי קפה (השביתה בבית הקפה קופי-טו-גו בכיכר אנטין). השביתה, שנמשכה 13 ימים, הביאה להסדר שלפיו קיבלו עובדי בית הקפה שכר בסיס בגובה שכר המינימום ובנוסף לו 88% מכספי הטיפים, עלייה ממוצעת של כ-50% בשכרם לשעה.
ב-24 במרץ 2009 התקבל פסק-הדין בעניין מאבק העובדים בגן המדע במכון ויצמן למדע, ובו הכיר בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב ב"כוח לעובדים" כארגון עובדים, לראשונה בהחלטה שיפוטית
ב-19 באפריל 2009 פתח סגל ההוראה (הסגל הזוטר) באוניברסיטה הפתוחה, המאוגד בכוח לעובדים, בשביתה שנמשכה 50 ימים והסתיימה בעקבות הצעת פשרה של הוועדה לתקצוב ותכנון של המועצה להשכלה גבוהה, ולפיה ייחתם הסכם קיבוצי באוניברסיטה הפתוחה על בסיס הסכם הסגל הזוטר באוניברסיטאות. בספטמבר 2010 הגיעו האוניברסיטה הפתוחה וכוח לעובדים להסכם קיבוצי לפיו יקבלו עובדי סגל ההוראה העלאת שכר והטבות סוציאליות. ההסכם הותקף על ידי ההסתדרות שפנתה לבית הדין הארצי לעבודה, שדחה את טענות ההסתדרות ואישר את ההסכם.
בינואר 2010 הכיר בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע ב"כוח לעובדים" כארגון יציג של העובדים במפעל אקרשטיין בירוחם, אך בערעור לבית הדין הארצי לעבודה נקבע כי ההסתדרות היא הארגון היציג של עובדי מפעלי אקרשטיין.
ב-21 במרץ 2011, בעקבות מאבק מקצועי שערכו עובדי מפעל חיפה כימיקלים צפון, עברו כל עובדי המפעל מייצוג ההסתדרות החדשה לייצוג של כוח לעובדים, שפתח במשא ומתן בשמם עם ההנהלה. ב-1 במאי 2011 פתחו עובדי חיפה כימיקלים צפון בשביתה כללית. ביום ה-75 לשביתה איבדה חברת חיפה כימיקלים את "רישיון הרעלים" (הרישיון המאפשר ייצור במסגרת מפעל כימי) שלה, עקב ליקויים מצטברים במהלך השביתה ולפניה. השביתה הסתיימה ב-1 בנובמבר 2011 בחתימה על הסכם עבודה המבטיח תוספת שכר של 25% לעובדי "דור ב'" וביטול הפרשי השכר בין ה"דורות" בתוך 10 שנים.
בינואר 2013 חתמו 1600 מורי ומורות תוכנית היל"ה המאורגנים בכוח לעובדים על הסכם קיבוצי ראשון עבור מורי הקבלן.
בנוסף איגד הארגון את עובדי המחסנים ברשת הבגדים "קסטרו", עובדי הקבלן בסינמה סיטי, עובדי רשת מרפאות הרפואה המשלימה ש.ל.ה, מטפלות משפחתוני התמ"ת, עובדי סינמטק ירושלים, עובדי הניקיון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועוד.
במרץ 2014 הוכר כוח לעובדים כארגון היציג ל-1,700 עובדי חברת קווים. גם חרדים רבים הצטרפו ל"כוח לעובדים".
בשנת 2017 לאחר מאבק ממושך מול הנהלת החברה וועד יריב מטעם ההסתדרות החדשה, אושר כי כוח לעובדים הוא הארגון היציג של עובדי חברת סופרבוס.
עוד בשנת 2017 יצאו חברי הסגל הבכיר במכללה האקדמית תל אביב יפו לשביתה בת 4 שבועות תחת "כוח לעובדים", השביתה הסתיימה ללא הישגים למרצים וללא החזר שעות הוראה לסטודנטים שהפסידו שליש סמסטר.
בשנת 2018 ארגון הסגל הבכיר של המרצים במכללות, תחת ארגון "כוח לעובדים" פתח בשביתה שנמשכה 5 שבועות. שביתה זו הייתה המשך של השביתה שהתרחשה שנה קודם לכן. הרקע לשביתה היה החלפת ההנהגה בארגון הסגל הבכיר. ההנהגה החדשה החליטה לחזור בה מההבנות עם האוצר ופתחה בשביתה חדשה שהסתיימה רק לאחר התערבות בית הדין לעבודה שקבע כי על המרצים לנהל משא ומתן מקומי עם המוסד בו הם עובדים. גם בשביתה זאת הסטודנטים נפגעו והפסידו כמעט חצי סמסטר.
בשנת 2020, מתחילת שנת הלימודים האקדמית, ארגון הסגל הזוטר של המרצים במכללות, תחת ארגון "כוח לעובדים" פתח בשביתה שנמשכה 5 שבועות. הרקע לשביתה הייתה טענת הארגון המונה 11 ועדים ממכללות שונות לעיכוב המשא ומתן על תנאי העסקת המרצים הזוטרים במשך שנתיים וחצי. במקביל, הסגל הזוטר באוניברסיטאות ובמכללות כולן שיבש את הלימודים בשל סכסוך עבודה על תנאי ההעסקה בתקופת הלמידה מרחוק הנהוגה בתקופת מגפת הקורונה. בדצמבר 2020, לאחר שמתווה להסכם קיבוצי נחתם בין ועד ראשי המכללות למשרד האוצר. לפי העקרונות המתווה, כ-3,000 חברי הסגל האקדמי הזוטר יעברו למעמד סגל עמית, יופרשו סכומים עבור קרן השתלמות ויוגדלו שיעורי ההפרשות לפנסיה.
פרסים.
בשנת 2011 קיבל הארגון את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג ועדת הפרס בחרה להעניק את האות לכוח לעובדים בנימוק:
ביום העצמאות של שנת 2020 הדליקה נציגת כוח לעובדים, רעות פרץ, משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי.
סטיוארט קאופמן
סטיוארט אלן א. קאופמן (באנגלית: Stuart Alan A. Kauffman; נולד ב-28 בספטמבר 1939) הוא מדען יהודי אמריקאי, ביולוג ומומחה למערכת מורכבת.
קורות חיים.
בשנת 1960 סיים לימודים באוניברסיטת דארטמות', ב-1963 קיבל תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת אוקספורד, וב-1968 סיים תואר ברפואה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בין השנים 1975 ל-1995 הועסק באוניברסיטת פנסילבניה שם כיהן בין השאר כפרופסור לביוכימיה וביופיזיקה.
בשנת 1987 קיבל מענק מטעם הקרן לעידוד מצוינות, עמיתי מקארתור.
ביו השנים 1986 ל-1997 היה קאופמן עמית מחקר במכון סנטה פה לחקר מערכות מורכבות. מחקריו שם עסקו בניסיון ליצור מודלים בתחומים שונים של הביולוגיה, בהם ביולוגיה התפתחותית, ביולוגיה אבולוציונית, הלימות פני השטח, רשתות גנטיות, בריאה ספונטנית, וחקר מוצא החיים.
כיום משמש קאופמן כפרופסור לביולוגיה, פיזיקה ואסטרונומיה ולפילוסופיה באוניברסיטת קלגרי אשר בקנדה.
עבודתו.
קאופמן מוכר בזכות תאוריה שפיתח, בה הוא טוען כי האבולוציה לא יכולה להיות מוסברת אך ורק על ידי הברירה הטבעית, אלא בנוסף אליה, קיים גורם של סדר ספונטני, שנוצר הודות לתכונות של חומרים במצבים פיזיקליים מסוימים. גישה זאת מחפשת למצוא דמיון בין ארגון עצמי של מערכות פיזיקליות וכימיות שונות (כמו גבישים) לבין מערכות ביולוגיות שונות.
דגלי אוסטרליה
אוניברסיטת פדובה
אוניברסיטת פדובה (באיטלקית: Università degli Studi di Padova, ר"ת: UNIPD), הוא מוסד לימודים אקדמיים אשר נוסד בשנת 1222 בפדובה שבאיטליה. ידועה בכינויה העממי: bo. האוניברסיטה היא מן הראשונות באירופה והשנייה שנוסדה באיטליה. נכון לשנת 2017 למדו באוניברסיטת פדובה כ-59,000 סטודנטים. האוניברסיטה נחשבת למוסד בעל הדרוג הגבוה באיחוד האירופי מזה כמה שנים. בשל תוכניות המחקר הרבות שמובילה בתחום חקר הסרטן והמוח, הבוגרים משתלבים בתפקידים בכירים במשק האיטלקי. האוניברסיטה ידועה במיוחד בשל התוכניות הבין לאומיות במקצועות רפואה, בריאות, והוטרינריה שמציעה לתלמידיה, ונחשבת למוסד האקדמי המוביל במקצועות הרפואה מבין המדינות האירופאיות. האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה.
היסטוריה.
אוניברסיטת פדובה נוסדה בשנת 1222 כאשר קבוצה גדולה של סטודנטים ומרצים נטשו את אוניברסיטת בולוניה (אשר נחשבה כאוניברסיטה הראשונה באיטליה) בחיפוש אחר חופש אקדמי רב יותר. המקצועות הראשונים שנלמדו באוניברסיטה החדשה היו משפטים ותאולוגיה. תחומי הלימוד באוניברסיטה התרבו בקצב מהיר ובשנת 1399 חולק המוסד לשניים, האחד (Universitas Iuristarum) ללימוד משפט אזרחי, משפט קנוני ותאולוגיה, ואילו השני (Universitas Artistarum) ללימוד אסטרונומיה, דיאלקטיקה, פילוסופיה, דקדוק, רפואה ורטוריקה. שני המוסדות אוחדו מחדש רק בשנת 1813.
הסטודנטים, בימי הביניים, חולקו לקבוצות אשר כונו "אומות" (לטינית: natio) על פי מוצאם. אותן "אומות" התחלקו לשתי קבוצות עיקריות: האחת (cismontanes, מילולית: מתחת להר) לסטודנטים איטלקים, ושנייה (ultramontanes, מילולית: מעל ההר) לסטודנטים אשר באו מעבר להרי האלפים. שרידים ממבנה ה"אומות" נותרו עדיין באוניברסיטאות אשר מקורן בימי הביניים.
החל מן המאה ה-15 ועד למאה ה-18 הייתה אוניברסיטת פדובה מרכז מחקר אקדמי מוביל בתחומי הרפואה, אסטרונומיה, פילוסופיה, ומשפטים. שגשוג מחקרי זה התאפשר הודות לחסות שניתנה למוסד על ידי הרפובליקה של ונציה, אשר איפשרה מידה של חופש ועצמאות מהשפעת הכנסייה הקתולית. באותה תקופה אימצה האוניברסיטה את המוטו הלטיני: Universa universis patavina libertas (מילולית: החופש שבפדובה הוא אוניברסלי לכל). על האוניברסיטה אף עברו תקופות סוערות, אשר בעטיין הופסקו הלימודים במוסד בין השנים: 1237-1261, 1509-1517, 1848-1850.
הגן הבוטני בפדובה נוסד על ידי האוניברסיטה בשנת 1545 והיה הגן הבוטני השני בעולם והיום הוא הגן הבוטני הוותיק בעולם הפועל באתרו המקורי. בנוסף לגן, האוניברסיטה אף מנהלת תשעה מוזיאונים, כולל המוזיאון הנודע להיסטוריה של הפיזיקה.
מאז שנת 1595 נמשכו לאולם הניתוחים האנטומיים של אוניברסיטת פדובה אמנים ומדענים אשר חקרו את צפונות הגוף האנושי בעת שבוצעו נתיחות פומביות לאחר המוות. אולם הנתיחות האנטומיות של האוניברסיטה הוא האולם העתיק ביותר הקיים עדיין באירופה. בין התלמידים אשר הגיעו לאולם זה בולטים אנדריאס וסאליוס וויליאם הארווי.