הצעת תוכנית הלימודים החדשה לחטיבות היסודי וחטיבת הביניים יש בה השילוב של ההמשכיות והרפורמה יחדיו. היא קבעה כי ההוראה תתרכז הן בגישה הרגיונלית והן בגישה הנושאית (סיסטמטית) שהונהגה באוניברסיטאות. בראש כל העקרונות שקבעו את תוכנית הלימודים - עמד הרעיון של חשיפת התלמיד לזיקת הגומלין שבין אדם לסביבתו הטבעית, תוך הדגשת אחריותו לשינויים בסביבה. זהו עקרון יסוד בפילוסופיה של המקצוע עוד מהמאה ה-19. בעקרון נוסף שקבעה הוועדה, באה לידי ביטוי המטרה החברתית-ממלכתית בחינוך הציוני - הדגשת לימוד ארץ ישראל.
מתוך מכלול העקרונות בתוכנית הלימודים החדשה, נקבע כי לאחר הרפורמה ילמדו בכיתה ה'-ו' מבחר אזורים מהעולם (הודו, יפן, אירופה ועוד) וחבלים מארץ ישראל. בכיתה ז'-ח' ילמדו פרקים בגאוגרפיה פיזית, גאורפיה של החרושת, וגאוגרפיה עירונית וכן חבלים בארץ ישראל ובעולם. בכיתה ט' - מבנה דומה של נושאים כלליים ונושאים רגיונליים וגיאורפיה של ארץ ישראל. בהכללה אפשר לומר כי התוכניות לכיתות הגבוהות הצטיינו בהדגשת לימוד עקרונות ולא פרטים, בהבנה במקום בידיעה לשמה, בתרגול והעמקת השימוש במיומנויות מקצועיות מורכבות וזאת בתוספת למידה פעילה ככל האפשר.
בכיתות י"א וי"ב הוצעו נושאים שקרובים כבר לגישת המחקר וההוראה באוניברסיטאות: ארצות מפותחות ומתפתחות; מטאורולוגיה סינאופטית; גאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל. בכיתה י"ב הציעו ללמד ארבעה נושאים: פרקים בגאוגרפיה של ארץ ישראל: גאוגרפיה של רווחה ותכנון; פרקים בכרטוגרפיה; כדור הארץ - נופים ועיצובם. לכיתות המקבילות בחינוך הממלכתי דתי הציאו להוסיף גם דיון בוויכוח שבין הדת והמדע בשאלת יצירת כדור הארץ והתהליכים המתרחשים בו.
הרפורמה בחינוך, הביאה לא רק לניסוח מחדש ולארגון שונה ולהוספת תכנים נושאיים למערכת החינוך, אלא גם שינתה את הגישה לחומרי הלמידה - אלה התבססו בעבר על ספר לימוד והאטלס במקצוע הגאוגרפיה. כחלק מהרפורמה, משרד החינוך הקים יחידה לכתיבת תוכניות לימודים. הייתה ציפייה כי בתוכנית הלימודים החדשות יהיה שימוש במערך דידקטי שלם: חוברת לתלמיד, חוברת למורה, חומרי עזר. כל אלה היו אמורים לעבור ניסוי בבתי הספר לפני שאושרו להפצה בכל הארץ. כל חומרי הלמידה לנושא מסוים הוכנו על ידי צוותים של מומחים, של מורים יועצים ושל גרפיקאים, מאיירים ועוד.
במקום לפתח פלוריאליזם בחומרי הלמידה, משרד החינוך הביא לריכוזם בידיה. תהליך כזה של הכנת חומרי למידה (מספר חוברות לאותה יחידה, וניסויי שטח) היה יקר במשאבי זמן וכוח אדם. לאחר כארבע שנים הם הצליחו להפיק חומרי למידה רק בשני נושאים בגאוגרפיה - "העיר", ו"צפון הארץ". כאשר הבינו במשרד החינוך שיישום הרפורמה בכוחותיהם עשוי להמשך אולי דור שלם, הם פנו לבית הספר לחינוך באוניברסיטת חיפה לשם הקמת צוות מקביל לכתיבת חומרי למידה עבור תוכנית הגאוגרפיה, בשנת 1974. הצוות בחיפה פיתח תוכניות לימודים בנושאים רגיונליים - גאוגרפיה של ארצות הים התיכון, אמריקה הדרומית, גאוגרפיה של ארצות הברית, אך גם בנושאים סיסטמיים כמו גאוגרפיה של חקלאות וכן פיתח מרכזי למידה פעילה. למאמצי הכנת חומרי למידה הצטרפו צוותים נוספים, כמו הצוות של "המרכז לטכנולוגיה חינוכית", שליד הטלוויזיה החינוכית. אלה שילבו לא רק חומרי למידה מודפסים אלא הכינו גם חומרי למידה ששודרו בטלוויזיה החינוכית והעשירו את השעורים ונתנו למורים ולתלמידים כלים נוספים ללמידה.
לאט לאט החלו מחדש במשרד החינוך לאשר כניסתם של כותבים מהשוק הפרטי להכנת ספרי לימוד, בעיקר בנושאים רגיונליים של ארץ ישראל. כך למשל רנה הברון ואחריה כתב אליעזר פטקין בשנות השמונים ספרים רגיונליים על ארץ ישראל. גם אנשי אקדמיה נוספים נרתמו לכתיבת ספרי לימוד באותה העת: פרופ' דב ניר, פרופ' ארנון סופר, ופרופ' יורם בר-גל.
כל חומרי הלמידה החדשים נעשו עשירים, יוצרי מוטיבציה לתלמיד, פתוחים הרבה יותר להוראה. עם זאת גם במהלך ראשית המאה העשרים ואחת נותרו במקצוע נושאים שהם בעלי ערך לחינוך הממלכתי והלאומי, אף אם נוספו להם הדגשים מודרניים מתחום לימודי הסביבה בעקבות תמורות בנושא זה במחקר באוניברסיטאות בישראל ומחוצה לה. אפשר לראות תכונות אלה בתוכנית הלימודים לגאוגרפיה שפורסמה בשנת 2015, שבה המקצוע בבתי הספר שינה את שמו מ"גאוגרפיה" ל"גאוגרפיה - אדם וסביבה", ופריסת נושאי הלימוד בכיתות מעט שונה. עם זאת אין ויתור על עקרון של שני מחזורי למידה על ארץ ישראל בכיתה ו' ובכיתה ט', גישה שנקבעה לפני מאה שנה בתוכנית הלימודים של 1907.
אליפות איטליה הפתוחה (טניס)
אליפות איטליה הפתוחה בטניס (Italian Open; נקראת באיטלקית Internazionali d'Italia או מטעמי חסות Internazionali BNL d'Italia) הידועה גם בשם רומא מאסטרס לטורניר הגברים, היא טורניר טניס שנתי הנערך ברומא, איטליה. האליפות היא אחד מהטורנירים היוקרתיים ביותר שמשוחקים על משטח החימר, שנייה רק לאליפות צרפת הפתוחה: טורניר הגברים הוא מסבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP, ואילו טורניר הנשים הוא טורניר פרמייר 5 בסבב ה-WTA. טורנירי הנשים והגברים שוחקו בשבועות נפרדים עד שנת 2011, ומאז אוחדו והם משוחקים בו-זמנית. הטורניר נערך בשבוע השני של חודש מאי, ונחשב לטורניר הכנה לאליפות צרפת הפתוחה, המתחילה כשבוע לאחר סיומו.
שיא הזכיות לגברים שייך לרפאל נדאל עם תשעה תארים, ובנשים לכריס אוורט עם חמישה בסך הכל.
היסטוריה.
אליפות איטליה הראשונה בטניס נערכה בשנת 1930 במועדון הטניס בעיר מילאנו ביוזמתו של הרוזן אלברטו בונקוסה. הזוכים הראשונים ליחידים היו ביל טילדן ולילי אלברס. הטורניר נערך במילאנו עד 1934. בשנת 1935 האליפות עברה למתחם הספורט פורו איטליקו (Foro Italico) ברומא, בו הוא נערך עד היום. לא נערכו טורנירים בין 1936 ל-1949 בשל מלחמת העולם השנייה. התחרות חודשה ב-1950 ומאז נערכה בכל שנה עד היום (2018).
זוכי העבר.
רשימת הזוכים המובאת כאן היא מתחילת העידן הפתוח בטניס, בשנת 1969.
חלזון הגינה
ירון שני
ירון שני (נולד ב-19 בינואר 1973) הוא במאי, תסריטאי, עורך, ומפיק קולנוע ישראלי. זוכה פרס אופיר לבימוי, התסריט והעריכה הטובים ביותר (ביחד עם סכנדר קובטי) עבור סרט הביכורים "עג'מי", אשר היה מועמד ב-2010 לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
בשנת 2019 זכה בשנית בפרס אופיר לבמאי הטוב ביותר עבור "עיניים שלי".
ביוגרפיה.
שני הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. סרט הגמר שלו, דיספוריה, זכה בפרס הקהל בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בגרמניה וציון לשבח בפסטיבל קרלובי וארי בצ'כיה.
בשנת 2002, כאשר ניהל את הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, פגש שני את סכנדר קובטי והשניים החלו לעבוד ביחד על סרטם העלילתי "עג'מי". במקביל, שני ביים וערך סרטים דוקומנטריים עבור קבוצת אורפאן.
שני מרצה לבימוי, כולל בימוי שחקנים לא מקצועיים (Non-Actors), בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
דון וורינגטון
דונלד ויליאמס, הידוע בשם הבמה דון וורינגטון, MBE (באנגלית: Don Warrington; נולד ב-23 במאי 1951) הוא שחקן בריטי יליד טרינידד.
ב-2008 הוענק לו תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית (MBE).
ביוגרפיה.
וורינגטון נולד בטרינידד ובגיל צעיר עבר עם אמו לגור באנגליה. הוא גדל בעיר ניוקאסל.
אביו בזיל קיד היה פוליטיקאי טרינידדי שנפטר ב-1958. וורינגטון למד משחק ב-Drama Centre London. בגיל 17 החל לשחק בתיאטרון רפרטוארי.
טלוויזיה וקולנוע.
וורינגטון ידוע מהופעתו בתפקיד פיליפ סמית' בסדרה "Rising Damp" בה שיחק בשנים 1974 עד 1978, לצדם של לאונרד רוסיטר, ריצ'רד בקינסייל ופרנסס דה לה טור. בשנים 1985 עד 1987 הופיע בתפקיד נייג'ל בומונט בסדרת הדרמה "C.A.T.S. Eyes". ב-2007 שיחק בתפקיד גנרל האריס בסרט "Impact Earth". עוד גילם את השופט קן ויניארד בסדרה "New Street Law".
ב-1993 שיחק וורינגטון בתפקיד כתב טלוויזיה, גרהם גאונט, במיני-סדרה "שלום אדוני המלך" החלק השני של הטרילוגיה "בית הקלפים" של ה-BBC.
וורינגטון הופיע בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה שונות בהן "ננס אדום", "לאבג'וי", "ילדות שנייה", וסדרת הדרמה "Diamond Geezer". הוא גילם את רסילון, מקים אגודת אדוני הזמן, בכמה הקלטות שמע של הסדרה "דוקטור הו". עוד ב"דוקטור הו" שיחק בתפקיד נשיא בריטניה ביקום האלטרנטיבי בפרק "Rise of the Cybermen" משנת 2006. בהמשך הקליט ספר שמע של הרומן "The Art of Destruction" מאת סטיבן קול המבוסס על הסדרה "דוקטור הו".
וורינגטון הוא אחד המראיינים בסדרה "Grumpy Old Men" של ערוץ BBC 2. הוא מופיע בסדרת פרסומות של קפה קנקו בבריטניה בהם הוא מגלם דמות של בעל מטעי קפה אפריקאי. הוא מרבה להופיע כקריין ברדיו ובטלוויזיה של ה-BBC.
עוד הופיע וורינגטון בסיטקום "The Crouches" של ערוץ BBC1 ששודר מספטמבר 2003 עד 2005. הוא גילם את ביילי, הבוס של רולי בתחנת הרכבת התחתית בדרום לונדון. את רולי גילם השחקן רובי גי. בסדרה "חדר מיון" שיחק וורינגטון בתפקיד כומר בית החולים. ב-2010 כיכב בסרט "It's a Wonderful Afterlife". בסדרה "גרנג' היל" גילם את מר פיטרס אביה של התלמידה לורן פיטרס.
ב-2011 החל וורינגטון להופיע בתפקיד המפכ"ל סלווין פטרסון בסדרת הטלוויזיה "Death in Paradise" של ה-BBC.
ברדיו שיחק וורינגטון בתפקיד מוזיקאי ג'אז, פרדריק ג' לאודן, בהפקה של ה-BBC בשם "The Devil's Music" מאת אלן פלייטר. ב-2011 גילם דמות אב של חשוד בטרור בעונה האחרונה של סדרת הדרמה "להעיר את המתים".