נכדו של רבי יוסף, רבי חיים מאיר יחיאל רובין, כיהן בדומברובה במקביל לרבי משה אליקים בריעה. נולד בכ"ג בניסן תרי"ד (1854). היה חתנו של רבי סנדר מזידיטשוב. כיהן ברבנות לימנה ולאחר שדודו רבי יוסף זאב עזב את דומברובה עבר לשם וכיהן ברבנות ואדמו"רות במקביל לבן דודו רבי משה אליקים בריעה. נפטר בברלין בשנת תרע"ח.
בניו היו רבי ישכר בעריש (תרנ"ג, 1893 – כ"ח באב תשי"ב, 1952), האדמו"ר מדומברובה בברלין ובניו יורק, רבי יצחק אייזיק (בערך תרל"ה – ה' בחשוון תש"ג, 1942), האדמו"ר מדומברובה בסיגט (בניו כיהנו בחייו כאדמו"רים לבית זידיטשוב), רבי אלעזר (בערך תרמ"ה – בערך תש"ג) האדמו"ר מדומברובה בדרוהוביץ' ורבי אלכסנדר סנדר ליפא (בערך תר"נ – ד' בטבת תשכ"ד) כאדמו"ר מדומברובה ברומן. מחתניו היה רבי אלעזר מירוסלב.
בנו של רבי ישכר בעריש, רבי ישראל כיהן כאדמו"ר מדומברובה במקום אביו. היה חתנו של רבי ישכר בער מקעכניא. בניו מכהנים כיום באדמו"רות: רבי נפתלי צבי במונסי (חתנו של רבי מאיר מקראקס) ורבי בן ציון יהושע אשר בבורו פארק (חתנו של רבי שמואל צבי מספינקא).
קאלושין.
בנו השני של רבי מרדכי דוד, רבי אברהם אלחנן כיהן כאדמו"ר בקוויף ובקאלושין. היה חתנו של רבי קלונימוס קלמן מפאריצק נכדו של החוזה מלובלין ובזיווג שני חתנו של רבי חיים מאיר יחיאל ממוגלניצא. נפטר בד' בטבת תרמ"ג.
בניו היו:
בארצות הברית.
חתנו של רבי יעקב יצחק, רבי נפתלי אריה שפיגל (בן רבי משה) כיהן כאדמו"ר מאוסטרוב-קאלושין בניו יורק. נולד בשנת תרכ"ט. היה מיוחס בן אחר בן לרוקח. כיהן ברבנות בצ'חוב (כיום רובע בלובלין) ובמנקביד (מחוז שדליץ). בשנת תרפ"ג החל לכהן כאדמו"ר מקאלושין באוסטרובה. בשנת תרפ"ו היגר לארצות הברית שם כיהן באדמו"רות עד פטירתו בכ' בתשרי תש"ט.
מצוקי און
מצוקי און הם מצוקים במורדות הדרום-מערביים של רמת הגולן, המתנשאים מעל ארץ כינרות. אורכם של המצוקים הוא כשישה קילומטרים, מכפר חרוב ונחל עין גב בצפון ועד תחילת שיפולי הגולן אל נהר הירמוך, סמוך להר שריר. המצוקים שגובהם כ-300 עד 360 מטרים מעל פני הים, משקיפים על הכנרת מגובה של בין 510 ל-570 מטרים. מצוקים אלה הם התלולים במדרונות הגולן היורדים אל עמק הירדן, ובצידם הצפוני מרוחק שיאם מרחק שני קילומטרים בלבד מחוף הכנרת. על שפת המצוקים שוכנים היישובים כפר חרוב ומבוא חמה, ולמרגלותיהם משתרעים הקיבוצים תל קציר, עין גב והאון; על שם האחרון קרואים המצוקים.
לאורך המצוק, מכפר חרוב בצפון ועד למבוא חמה בדרום, הוכשרה טיילת נופית, ממנה נשקפים נופים רחבי ידיים אל הכנרת, אל בקעת הירדן ואל הגליל. לאורך הטיילת הוכשרו שתי "מרפסות" תצפית: "מצפה מבוא חמה" מצפון למבוא חמה ו"מצפה לשלום" מדרום לכפר חרוב. הר נמרון השוכן כקילומטר וחצי מדרום למבוא חמה משמש כנקודת תצפית נוספת וכנקודת זינוק לדאונים ולמצנחי חליפה. הר נמרון (ששמו בערבית הוא "ג'בל עין א-נימר") אינו הר של ממש, אלא נקודת שיא לאורך שפת המצוק ברום של 359 מטרים מעל פני הים.
המצוק הוכר בשנת 1972 כ"שמורת טבע מצוקי און" שהשתרעה על-פני שטח של 2300 דונם. כיום נכללים המצוקים ומורדותיהם בשמורת הטבע "סוסיתא", הכוללת שטחים נוספים מצפון ל"גן לאומי סוסיתא" ומשתרעת על-פני שטח כולל של 18,432 דונם. המדרון התלול של המצוקים חושף מגוון גאולוגי עשיר, ושכבות הסלע בו מסודרות על-פי סדר היווצרותן. בבסיס המצוק נראים סלעי קירטון בעובי של עד 200 מטרים מ"תצורת צרעה", ומעליהם סלעי גיר וקירטון בעובי של עד 45 מטרים מ"תצורת פיק". מעל לתצורה זו נראים סלעי חוואר ודולומיט בעובי של עד 25 מטרים של "תצורת סוסיתא", ומעליהם חולות של "תצורת עין גב" בעובי של עד 90 מטרים. התצורה הבאה היא "תצורת הורדוס" שעוביה מגיע עד ל-240 מטרים, והיא עשויה מקונגלומרט, אבן חול, חוואר, אבן גיר, חרסית וחול. מעל "תצורת הורדוס" נראים לעיתים קטעים מ"תצורת גשר" העשויה גם היא ממגוון סלעים, ועליה מונח כיסוי הבזלת של רמת הגולן, שגילו באזור זה נע בין 3.1 ל-3.7 מיליוני שנים, ועוביו במקום מגיע לחמישה מטרים בלבד. במצוקים יש ריכוזי פריחה של חלמונית גדולה, רקפת מצויה ואירוס הגלבוע.
הקו הירוק עבר מתחת לראש המצוקים, (למעט חורבות סוסיתא בהם שכן מוצב צבאי ישראלי), ובפועל שטח המדרונות כולו הוגדר כשטח מפורז שבו גם סוריה טוענת לבעלות.
בחלק הדרומי של המצוקים ניטע החל בשנת 1973 יער מבוא חמה המשתרע על-פני שטח של 1,250 דונם. ביער שוכן מוצב "תותחי נברון" בו הציב צה"ל במלחמת ההתשה תותחים אשר צפו לעבר שטח ממלכת ירדן. המוצב הנטוש כיום משמש משכן לעטלפים. מתחת למוצב הישראלי נמצאים שרידי הכפרים תאופיק התחתונה ותאופיק העליונה, ושרידיו של המוצב הסורי ששכן במקום עד למלחמת ששת הימים ואשר טיווח את היישובים הישראלים בבקעה שלמרגלותיו כעניין שבשגרה.
למרגלות המצוקים נמצאים מספר מעיינות קטנים, ולצידם גדלה צמחיית נחל סבוכה. שניים מהם מהווים מוקד משיכה למטיילים, "עין שוקו" ליד מבוא חמה, הקרוי על שמו של מתן גדרי ("שוקו") שנהרג בחברון בשנת 2003, ועין עקוב (עין תאופיק) ביער מבוא חמה, המשמש, מאז חנוכתו של שביל הגולן בשנת 2007, כנקודת הקצה הדרומית של השביל. מעיין נוסף הנמצא נמוך יותר הוא עין שריר, המכונה גם "עין שוירח". בריכת המעיין נבנתה בשנת 1944 על ידי בהאים שהתגוררו בקרבת מקום עד לאחר מלחמת העצמאות; הבריכה שימשה להשקיית שדותיהם שם. המקום שוקם בשנים 1999-2004 על ידי ירח פארן, מקיבוץ האון.
עדנה קרבאפל
עדנה קרבאפל (באנגלית: Edna Krabappel) היא דמות בדיונית מתוך תוכנית האנימציה משפחת סימפסון, שדובבה על ידי מרשה וואלאס. היא מורת כיתה ד' בבית הספר היסודי בספרינגפילד. קראבאפל היא הדמות היחידה שמרשה וואלאס דבבה באופן קבוע.
הדמות.
עדנה קרבאפל למדה לתואר מוסמך באוניברסיטת ברין מאוור קולג', אך לצערה עברה ללמד במערכת החינוך הציבורי בספרינגפילד. בפרק "The Seemingly Never-Ending Story", התגלה שהיא הייתה בעברה אשה אופטימית מאוד, שרצתה בכל ליבה לעזור לאנשים במצוקה. נדמה שלאחר שנות תסכול בבית הודות ללימוד בבית הספר היסודי, ובארט סימפסון במיוחד, השתנתה אישיותה.
ישנו חוסר עקביות בנוגע למקורותיה של עדנה. בפרקים מסוימים נאמר שהגיעה לספרינגפילד על מנת ללמד בה, אך בפרק אחר ניתן לראות אותה בשנות נעוריה בתיכון של ספרינגפילד.
קרבאפל מעשנת כבדה, במיוחד בשעות הלימודים. בפרק "Bart Gets a 'Z'", היא מפוטרת מבית הספר על שכרות (אותה גרם בארט לאחר שהוסיף אלכוהול לכוס הקפה שלה), והחליטה לפתוח חנות למאפינס. היא מאוחר יותר הוחזרה לעבודה לאחר שגם המורה המחליף הפך לשיכור.
ב-25 באוקטובר 2013 נפטרה מדבבת הדמות, מרשה וואלאס, ולאור זאת, נאלצו המפיקים להוציא את דמותה של קרבאפל מהסדרה. בפרק השלישי בעונה ה-25 כתב בארט בפתיח כעונש על הלוח "אנחנו מתגעגעים אלייך גברת ק." בפנים עצובות ואף הפרק עצמו הוקדש לזכרה. בפרק האחרון באותה עונה, חולם עליה נד פלנדרס ובתום החלום, אומר שהוא מתגעגע אליה. נלסון מאנץ, אשר נקלע למקום במקרה, מודה שגם הוא מתגעגע אליה.
חיי האהבה של עדנה.
אחד מנושאי הסדרה הוא חיפושיה הבלתי נלאים של עדנה אחר זוגיות. היא גרושה; בפרק "Separate Vocations" היא מציינת שבעלה ברח עם יועצת הנישואין שלהם. בפרקים המוקדמים היא מוצגת כאישה בעלת דחפים מיניים אגרסיביים מאוד; בפרק "Flaming Moe's" היא מופיעה כשזרועותיה כרוכות סביב שני מלחים בפארודיה על הסדרה "צ'ירס", ומנסה להתחיל הן עם המתופף של להקת ארוסמית' ג'ואי קראמר והן עם הומר סימפסון. בפרק "Bart's Friend Falls in Love", בו הילדים צופים בקלטת לחינוך מיני, היא מפטירה בזלזול: "היא מזייפת". עוד, כשנשאלה על ידי נלסון מדוע אינה חיה עם "מר קרבאפל" באותו הפרק, היא ענתה לו שהוא "רדף אחר דבר-מה קטן וצמרירי במורד מחילת הארנב". בפרק "One Fish, Two Fish, Blowfish, Blue Fish" היא מופיעה בסצנה לוהטת עם שף סושי יפני במושב האחורי של מכוניתה. הפרק "Bart the Lover" היה הפרק הראשון בו כיכבה כדמות מרכזית, ובו התפתחה לנגד עיננו דמותה ואישיותה. נראה שקרבאפל מחוזרת על ידי גברים רבים (ואף נשים, בפעם בה פאטי בובייה מפנטזת עליה בחלומה).
תמה נוספת היא מערכת היחסים של עדנה עם מנהל בית הספר היסודי סימור סקינר. בפרק "Grade School Confidential" היא פיתחה רומן סודי עם סקינר, רומן שכמעט והוביל לנישואין. מאז יחסה של קרבאפל כלפי סקינר נע בין תשוקה עזה לתיעוב. בסרט ניתן לראות אותה בהופעה של להקת גרין דיי, יושבת על כתפיו של סקינר לבושה חולצה עליה כתוב: "לא החבר שלי", עם חץ המורה אל סקינר.
בעונה ה-17 ("The Seemingly Never-Ending Story"), פלשבק מראה שקרבאפל הייתה במערכת יחסים עם מו סיזלאק כשעברה לראשונה לספרינגפילד, לפני שפגשה בסקינר או אפילו הפכה למורה. היא עמדה למסד את הקשר עמו אך שינתה את כוונותיה כשפגשה בתלמיד (בארט סימפסון) אותו חשבה לתלמיד מתקשה, דבר שהוביל לפרידתה ממו. בסוף הפרק עדנה ומו היו זוג שוב, לכעסו הרב של סקינר שתפס אותם מתמזמזים בשטח בית הספר. בפרק "Regarding Margie" קרבאפל וסקינר מופיעים כשהם מקיימים יחסי מין במגרש גולף. לאחר שהם מסיימים, היא פולטת לעברו "יום-ההולדת נגמר, סימור", ומדליקה סיגריה.
עדנה מצויה במערכת יחסים עם נד פלנדרז. במהלך הפרק ה-22 של העונה ה-22 "The Ned-Liest Catch", נד ועדנה מתחילים לצאת. גורל הזוג עבר להחלטת המצביעים באינטרנט, שתוצאותיה יתגלו בפתיחת העונה ה-23. מערכת היחסים הצליחה ובפרק 9 של עונה 23 היא התחתנה עם נד.
כתיבת הדמות.