בטקס הענקת הפרס לממונה על קלוזו, קלוזו מתפרץ לטקס, חולק על דברי הממונה עליו וחושף את הימצאות היהלום ה"גנוב": היהלום נמצא אצל חברתו של מאמן הכדורגל. זו טענה שהיהלום נמסר לה לאחר הניצחון במשחק וקלוזו מסכים איתה ומכריז על בעלותה על היהלום ועל סגירת התיק.
מוזיקה.
ביונסה הופיעה בשני שירים בסרט. הראשון "A Women Like Me", והשני הלהיט שכבש את המקום הראשון של מצעדי הבילבורד "Check On It".
צילום מזון
צילום מזון הוא ז'אנר צילומי העוסק בצילום מאכלים למטרות מסחריות עבור שימוש בפרסומות, אריזות, מתכונים וספרי בישול. בעלי המקצוע המרכזיים בצילום אוכל יהיו הצלם והסטייליסט, אשר בשונה מארצות הברית, אחראי על עיצוב המזון והאביזרים כאחד.
מגמות בעבר ובהווה.
בעבר נהגו לצלם את האוכל על פי הצורה בה אנשים רגילים לפגוש אותו: פרוש על השולחן ומנקודת מבט של זה שהולך לאכול אותו. הסטייליסטים, לפיכך, היו מעצבים את האוכל בהתאמה לצילום מסוג כזה: כשהצלחת מופרדת משאר הפריטים אשר מסודרים בצורה שטוחה.
מאוחר יותר הפכו התאורה הרומנטית וקומפוזיציה מתוחכמת יותר לאופנתיות והובילו, במקרים בהם השתמשו בהם בהגזמה למונח 'אוכל פורנוגרפי', מונח פרובוקטיבי במקצת המתאר הצגת ויזואלית של אוכל (לרב כזה המתהדר בתכולת קלוריות ושומן גבוהה) בצורה מושכת בפרסומות ואמצעי מדיה השונים.
לאחרונה המגמה הרווחת בצילום מזון מסחרי היא ניסיון להציג את האוכל בצורה פשוטה, נקייה וטבעית ככל האפשר יחד עם מינימום גימיקים ואביזרים. הטכניקות הנפוצות כיום הם פוקוס סלקטיבי התורם לעומק שדה קטן וצילומי תקריב. צורת הצילום הזו משלימה את המגמות הרווחות בבישול מקצועי המדגישות את מראה המאכל . למשל, גובה המאכלים במגמת עליה ולעיתים קרובות למאכלים עצמם מספר שכבות דבר המעניק יתרון לצילום מזווית צרה.
סטייליסט.
תפקידו של הסטיליסט הוא להפוך את האוכל המצולם לאטרקטיבי בצילום הסופי. ההבדל העיקרי בין אדם שמבשל בבית או שף בעיצוב האוכל לבין סטייליסט הוא הזמן הרב והאמצעים השונים על ידיהם מנסה מעצב המזון להפוך באמצעות טכניקות שונות את האוכל למושך. נדרש תחכום כדי להצליח לתרגם את הריח והטעם של המאכל לתמונה המוגמרת.
מעצבי מזון נדרשים לעבור הכשרה קולינרית וחלקם הם שפים מקצועיים.
תהליך הצילום.
תהליך הצילום מתחיל, כמובן, עם רכישת המזון וחומרי הגלם. עקב העובדה שהמאכל שיידגמן בסוף בתמונה אמור להיות מושלם מבחינה ויזואלית, נדרשים לייצר עוד כמה פריטים כגיבוי דבר שגורם לכל התהליך להיות ממושך למדי. בסופו של דבר, הפריט המוצלח ביותר יהיה זה שיופיע במרכז התמונה.
הצילום בפועל נעשה לרוב בסטודיו בתנאי תאורה מבוקרים. האור והתפאורה הם אלמנטים קריטיים שנבחרים בכובד ראש – עליהם להציג את האוכל בצורה מושכת ככל האפשר אך מבלי להסיח את הדעת ממנו. התאורה, הצבע והמרקם של הרקע נבחרים כך שישלימו ביעילות את המזון ויבטאו בצורה טובה את מהותו. לאחר הצילום יהיה האוכל בדרך כלל לא אכיל ויושלך לפח כיוון שמהלך הצילומים הוא נפגם.
טכניקות נפוצות.
בנוסף לבחירת האוכל, הכנתו ועיצובו, הסטייליסט משתמש פעמים רבות בטכניקות שונות כדי להפוך את האוכל לאטרקטיבי ככל האפשר.
משקאות קרים.
קרח לא יכול לשרוד את חום תאורת הצילום. לפיכך, משתמשים בתחליפים מלאכותיים כמו קוביות עשויות סיליקון, זכוכית אקרילית או פלסטיק.
כדי ליצור את אפקט השכבה דקה של התעבות מים על החלק החיצוני של כוסות המכילות נוזל קר, מתיזים מים המעורבבים עם גליצרין או, לעיתים קרובות, מדביקים על הדפנות רסיסי קרח מאקריליק המדמים את התעבות הנוזלים על הכוס הקרה. על מנת ליצור בועות על פני השטח של הנוזל המצולם מוסיפים מלח או חומרי ניקוי באמצעות טפטפת.
סלטים.
סלטים בצילום מזון מעוצבים כך שיצרו מרקמים, צורות וצבעים המושכים את העין. כדי לשפר את התמיכה והקומפוזיציה בצילום הסלט שמים בתוך הקערה המצולמת קערה נוספת, קטנה, הפוכה ועליה מניחים את הירקות.
בדרך כלל לא מצלמים סלטים יחד עם רוטב משום שהרוטב הופך את הירקות לחלקלקים וקשים לעיצוב. כדי לתת לסלט מראה מתובל משתמשים במעט עשבי תיבול והברשות קלות של שמן.
סלטי פירות קשים לצילום בגלל הזמן הקצר שחתיכות הפרי שומרות על המראה הטרי שלהם. לפיכך הפירות נחתכים ממש לפני הצילום הסופי. כיוון שרק השכבה העליונה מצולמת פעמים רבות משתמשים כמילוי פנימי בפירה או כל תערובת אחרת.
המבורגר וסנדוויצ'ים.
צילום ההמבורגר מאתגר משום שהלחמניות שוקעות בקלות וכל המבנה מאבד את שיווי המשקל. כדי להתגבר על הבעיה הזו מרכיבים את ההמבורגר יחד עם קיסמים ומשתמשים בעגבניות בשרניות כדי למנוע מהמיץ לנזול.
קציצות בשר מטוגנות באופן מינימלי כדי לשמור על הצבעים והמרקם. לעיתים משתמשים בחומרי עזר כמו משחת נעליים כדי להעניק צבע שחום יותר.
פרשת אילן גרפל
פרשת אילן גרפל היא פרשה שבה עצרו שלטונות מצרים אזרח ישראלי-אמריקני בשם אילן גרפל ב-12 ביוני 2011, והאשימו אותו בפעילות חשאית כסוכן "המוסד" בעקבות ההפיכה במצרים. הממשל המצרי לא סיפק ראיות שתומכות בהאשמות, והשלטונות בישראל ומשפחתו של גרפל דחו אותן בתוקף.
לאחר ארבעה חודשים וחצי במעצר, במסגרת עסקה שעשתה ממשלת ישראל עם מצרים, שוחרר גרפל והושב לישראל ב-27 באוקטובר 2011, תמורת שחרור 25 עצירים ואסירים פליליים מצריים שהוחזקו בבתי הכלא בישראל.
רקע.
אילן גרפל נולד וגדל ברובע קווינס שבניו יורק, והוא בעל אזרחות ישראלית ואמריקנית.
בקיץ 2002 גרפל עבד ברובע קווינס כמתמחה במשרדו של חבר הקונגרס הדמוקרטי גארי אקרמן, שבהמשך פעל למען שחרורו של גרפל ממצרים.
בשנת 2005 סיים גרפל את לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד וקיבל תואר ראשון. לאחר מכן עלה לישראל ושירת בצה"ל בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים. במהלך מלחמת לבנון השנייה נפצע בהיתקלות עם אנשי חזבאללה בכפר טייבה. בתום שירותו הצבאי חזר לארצות הברית, שם התקבל לבית הספר למשפטים באוניברסיטת אמורי בג'ורג'יה.
בקיץ 2010 התנדב בישראל בבית המשפט העליון אצל השופט חנן מלצר.
במאי 2011 נכנס למצרים באמצעות דרכונו האמריקני, כשליח מטעם אוניברסיטת אמורי שבג'ורג'יה במטרה לסייע לפליטים הנמצאים בקהיר.
מעצרו של גרפל וההאשמות בדבר ריגול והסתה.
ב-12 ביוני 2011 נעצר גרפל על ידי שלטונות מצרים בחשד לריגול לטובת ישראל, וכן בחשד שניסה לפגוע בביטחונה של מצרים ולגייס צעירים כדי ללבות סכסוך בין עדתי.
בישראל הכחישו בתוקף את ההאשמות נגד גרפל ואת הטענה שפעל כסוכן חשאי ישראלי. חבריו וקרובי משפחתו ציינו בתקשורת כי הוא למעשה סטודנט למשפטים בעל עניין אישי רב במזרח התיכון, ואינו סוכן "המוסד" שניסה לתמוך בהפיכה במצרים, כפי שטענו השלטונות המצריים. אמו ציינה שהוא הגיע לקהיר במהלך מאי 2011 ודחתה בתוקף את ההאשמות לפיהן היה מעורב בפעולות מחאה כבר בפברואר 2011. מעצרו של גרפל עורר חששות בישראל לגבי עתידו לנוכח ההרעה ביחסים בין ישראל למצרים כתוצאה מההפיכה במצרים ומהדחתו של חוסני מובארכ.
לאחר מעצרו התפרסמו בתקשורת המצרית תמונות של גרפל שנלקחו ממחשבו האישי בו הוא נראה משתתף בהפגנות של ההפיכה במצרים, ליד הפירמידות במצרים וגם תמונות שלו במדי צה"ל.
ממשלת מצרים לא סיפקה מעולם ראיות כלשהן שתומכות בטענות הקשות שהפנו נגד גרפל, ואפילו במצרים הפך מעצרו המפוקפק של גרפל במהרה מושא ללעג רב במדיה המצרית.
בתחילת אוקטובר 2011, לאחר שהתקשורת החלה לדווח בהרחבה על כך שגרפל ישוחרר בקרוב, הודה גורם מצרי בכיר בעיתון הלונדוני אל-חיאת כי גרפל לא היה מרגל. הגורם הרשמי הבכיר ציין כי "מה שעשה גרפל בימי המהפכה לא הגיע עד לכדי ריגול, ומתוך ההגיון הזה ניתן לשחררו בתמורה להשגת רווחים כלכליים שיועילו למצרים".
עסקת השחרור.
בעקבות ביצוע מוצלח של יישום השלב הראשון של עסקת שליט ב-18 באוקטובר 2011, ישראל ומצרים הגיעו להסכמה על שחרורו של גרפל תמורת 25 אסירים ועצירים מצרים. ב-25 באוקטובר 2011, את ישראל ייצגו במגעים אלה עו"ד יצחק מולכו וח"כ ישראל חסון.
הקבינט הביטחוני הישראלי אישר פה אחד את עסקת החילופים. לאחר חתימת העסקה ראש הממשלה בנימין נתניהו הודה לארצות הברית על הסיוע בהשגת עסקת גרפל. ממשלת ישראל הצהירה כי אף אחד מהמשוחררים המצריים שישוחררו במסגרת העסקה אינו אסיר ביטחוני, אך עיתון מצרי טען שיש מחבלים בין המשוחררים.
ח"כ מיכאל בן ארי ואחרים עתרו לבג"ץ נגד העסקה, אך העתירות נדחו, בנימוק:
עסקת חילופי האסירים בוצעה בהצלחה ב-27 באוקטובר כאשר אילן גרפל הועבר ממצרים לישראל, בליווי מולכו וחסון, ובמקביל שחררה ישראל את האסירים והעצירים המצרים. לאחר שגרפל נחת בישראל ונפגש עם משפחתו הוא נסע לירושלים לפגוש את ראש הממשלה נתניהו, שבירך אותו.
התייחסות לעסקה.
בחוגי הימין הקיצוני בישראל היו התנגדויות לעסקה בטענה שגרפל היה פעיל שמאל קיצוני שהשתתף בהפגנות בנעלין, בבילעין ובשייח ג'ראח. מנגד, ידידיה מאיר, בטורו השבועי בעיתון "בשבע", חלק על קביעתם וטען שגרפל הוא אדם דתי ובעל קשר עמוק עם מדינת ישראל ועם ישראל. מאיר גם טען שגרפל העיד על עצמו שהוא אינו שמאלני או אנרכיסט אלא אדם השואף לתקן את העולם.
אילן גרפל
פולמוס אוגנדה
אכילת דג עם בשר
אכילת דג ובשר יחד נאסרה על ידי רוב פוסקי ההלכה מטעם סכנה (צרעת), פסיקה זו נובעת מפרשנות בדברי התלמוד הבבלי. היקף ההוראה ופרטיה משתנים בין הפוסקים, היו שהחמירו באיסור זה יותר מאיסורי תורה, ולעומתם היו שהקילו בעיקר האיסור, למשל הרמב"ם בספרו ההלכתי לא הביא הלכה זו, והיו כמה מהאחרונים שסברו שהשתנו הטבעים וכיום אין סכנה בדבר.