היכל התרבות בית העם בירושלים (לשעבר: מרכז ז'ראר בכר) הוא מרכז למופעי תרבות ואמנות בתחומי התיאטרון, המוזיקה, הבידור והמחול בירושלים. המרכז שוכן ברחוב בצלאל 11. עם בנייתו, נקרא המרכז "בית העם" ובו התקיים משפטו של אייכמן. בתחילת שנות השמונים, הוחלף שמו לאחר שדרוג המתחם באמצעות תרומתו של מיליונר צרפתי. בשנת 2022, עם פתיחתו של המתחם המחודש, הוחזר שמו המקורי של המבנה ל"בית העם".
האתר הרשמי
הקמת בית העם.
"בית העם" הוקם בשנת 1907 כמקום מפגש לאירועים והרצאות על ידי בני העלייה השנייה. באוקטובר 1909 פרסם שבועון העולם "הצעת תקנות להנהלת הבית":
במשך למעלה מ-50 שנה, נדד בית העם בין מבנים שונים בעיר. ניתן לחלק את תקופה זו לשלושה פרקים עיקריים:
הקמת מבנה קבע לבית העם.
מאז ייסוד בית העם הועלו רעיונות לבניית בית עבורו. בשנות ה-40 החל איסוף תרומות והקרן הקיימת רכשה את המגרש ברחוב בצלאל למטרה זו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל יעקב בנאור-קלטר ובנייתו החלה טרם קום המדינה, אך נפסקה בשל מלחמת העצמאות והמצור על ירושלים.
ב-22 ביוני 1950 נערך טקס הנחת אבן פינה לבנייתו המחודשת, באותו מגרש ברחוב בצלאל. באותה שנה התפרסם שהכנסת תעבור למבנה עד לבניית משכן הקבע, אך היא נותרה בבניין פרומין לאחר שלא נמצא תקציב להמשך הבנייה.
בשנת 1955 הועבר בית העם לידי עיריית ירושלים, שהזמינה את האדריכל דוד רזניק להשלים את המבנה ולהתאימו לפונקציות חדשות.
בית העם הושלם לבסוף בשנת 1961. בנייתו הושלמה בחיפזון לשם קיום משפט אייכמן במבנה באותה שנה. חנה ארנדט כתבה בספרה על המשפט: "אכן, אולם לא רע לנהל בתוכו את משפט הראווה שבן-גוריון ראה בעיני רוחו כשהורה לחטוף את אייכמן". גם דיוני הערעור התקיימו במקום.
מרכז ז'ראר בכר.
בתחילת שנות ה-80 שופץ המבנה על ידי הקרן לירושלים באמצעות תרומת מיליונר צרפתי, ובתכנונו של האדריכל דוד רזניק, ומאז נקרא הבניין על שם בנו של התורם, ז'ראר בכר, שנהרג בתאונת דרכים. במסגרת השיפוץ חופה המבנה באבן נסורה והותקן קיר מסך מזכוכית בחזית המבנה.
בית העם המחודש.
בפברואר 2022, הסתיים שיפוץ מקיף של המבנה במימון עיריית ירושלים. במסגרת השיפוץ, הוחזר השם "בית העם" למבנה והוקם חדר הנצחה למשפט אייכמן. בנוסף נבנה חניון תת-קרקעי חדש שנפתח ביוני 2020.
השיפוץ נערך במסגרת פיתוח משולש הרחובות בצלאל, אוסישקין ומנורה כמתחם אמנות עירוני, הכולל מבנה חדש, "קמפוס האמנויות", בשטח מגרש החנייה של מרכז ז'ראר בכר. למתחם החדש צפויים לעבור בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, הסניף הירושלמי של בית הספר למשחק ניסן נתיב, בית הספר הרב-תחומי לאמנות מוסררה והמרכז למוזיקה מן המזרח.
במתחם תוכננה גם הקמת מעונות סטודנטים, אך תוכנית זו בוטלה.
פעילות.
היכל התרבות בית העם ירושלים מהווה בית ובמה להצגות ומופעים מכל תחומי התרבות עם רפרטואר עשיר ממיטב התיאטראות בארץ, מוזיקה, בידור, מחול, מופעים לכל המשפחה, כנסים ואירועי תרבות.
האולמות בהיכל כוללים את אולם ז'ראר בכר, המונה כ-500 מקומות ישיבה וציוד טכנולוגי מתקדם, ואולם ליאו מודל, המונה כ-170 מקומות ישיבה. בצמוד לאולם המופעים וכחלק מאותו קומפלקס נמצאת הספרייה העירונית המרכזית של ירושלים, שכוללת ספריות מבוגרים, ילדים וחדרי עיון.
בהיכל הוקם מיצג משפט אייכמן אשר התקיים במבנה.
מטאל מתקדם
שחר סגל (מגישה)
שחר סגל (נולדה ב-16 ביולי 1978 ברחובות) היא שדרנית רדיו, מגישה, תסריטאית ועורכת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
שחר סגל נולדה וגדלה ברחובות. אביה, אל"ם (במיל') אורי סגל, שימש במשך תקופה מסוימת מנכ"ל העירייה ואמהּ היא רופאה.
את שירותה הצבאי עשתה בחיל המודיעין. לאחר שחרורה מהצבא החלה ללמוד ב"מכללת רדיו תל אביב", ובהמשך הפכה למגישה ברדיו תל אביב במשך תקופה ארוכה והצטרפה לצוות ההוראה של המכללה.
בתחילת דרכה בעולם הטלוויזיה הייתה סגל כתבת בערוץ הספורט וכן הופיעה בתוכנית הבוקר של מרב מיכאלי בערוץ 10. מאוחר יותר הייתה כתבת בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" עד שנת 2005, אז מונתה למנהלת פיתוח באולפני הרצליה.
כעורכת טלוויזיה ערכה סגל מגוון רחב של תוכניות, ביניהן "החיים יפים" בהנחיית עינת ארליך (רשת, 2004), "דייט לסטרייט" בהנחיית אביעד קיסוס (טלעד, 2005), "צהבת" (HOT, 2006), "תעשו מקום לחנה לסלאו" (קשת, 2006), ו"אינסטינקט בסיסי", גם היא בהנחיית אביעד קיסוס (רשת, 2009).
את עבודתה כתסריטאית התחילה בשנת 2006 ככותבת בתוכנית הסאטירה "משחק מכור" ומאוחר יותר בתוכנית "מועדון לילה". באותה שנה הייתה גם התסריטאית של הסדרה "קטן עלי" בערוץ ניקלודיאון. בהמשך הייתה התסריטאית של השעשועון "תוצאות האמת", "מלכוד 24" בערוץ 24, תוכנית האירוח "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10 ו"סינגלס" בהנחיית עידו רוזנבלום ויעל פוליאקוב.
בשנת 2008 כתבה וערכה יחד עם גורי אלפי את התוכנית "שולץ" ששודרה בחברת הלוויין yes. בסדרה כיכב הקומיקאי והשחקן רועי בר נתן, שאף נמנה עם יוצרי התוכנית, והשניים הרבו מאז לשתף פעולה.
סגל השתתפה בתוכנית התחקירים "אורלי וגיא בע"מ" ששודרה בערוץ 10, הגישה פינות ביקורת טלוויזיה בתוכניות הרדיו "תוכנית מילוט" (בהנחיית גורי אלפי וליעד מודריק) ו"יחס חם" (בהנחיית גורי אלפי ועינב גלילי) והשתתפה בתוכנית "המצעד" בערוץ HOT בידור ישראלי.
בשנת 2010 לקחה חלק בכתיבה לעונה השלישית של תוכנית הבידור "שבוע סוף החדש" ששודרה ברשת והשתתפה בתוכנית התיעודית "אפס בהתנהגות" של הזכיינית. החל משנה זו משתתפת ככותבת ועורכת בתוכנית הסאטירה "מצב האומה".
בשנים 2011–2019 שימשה כתסריטאית של התוכנית "מה נסגר?" ששודרה בערוץ 10 ולאחר מכן בכאן 11, בהנחיית רועי בר-נתן. כמו כן הייתה בין יוצרי וכותבי סדרת הדרמה היומית "נויורק" של yes.
החל משנת 2012 שימשה כיועצת תוכן בערוץ הילדים, מטעם נגה תקשורת. במסגרת זו יצרה בין השאר את התוכניות "הפרעת קשב" ו"פלאשבק", אותה גם כתבה לצד אורן יעקובי.
בין אפריל 2010 לסוף 2011 הגישה בהתנדבות את תוכנית הרדיו "ציפורי לילה מתגעגעות" בגלי צה"ל, לצד רועי בר-נתן. בתוכנית ראיינו השניים דמויות ידועות מעולם הבידור הישראלי ושוחחו על עשייתן התרבותית. התוכנית זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2012.
בתחילת שנת 2012 הגישה יחד עם הזמרת ירדנה ארזי את תוכנית האירוח והמגזין "מלכות השבת" ששודרה בערבי שבת בערוץ 2. בשנה זו לימדה במכללת עמק יזרעאל וכן הצטרפה אל כותבות המדור הסאטירי "באנה באנה" במוסף הארץ עד לביטולו בשנת 2014.
בין יולי 2014 ליוני 2015 הגישה תוכנית לילית שבועית בגלי צה"ל, תחילה לצד ירדנה ארזי ולאחר מכן כשדרנית יחידה.
ביימה יחד עם אילן דה פריס את הסרט התיעודי "אסירת תודה" שעסק בשיקומה של אסירה משוחררת. הסרט שודר בערוץ 10 בנובמבר 2015.
סגל יצרה וכתבה יחד עם אורן יעקובי את סדרת הנוער התחנה, שמשודרת בערוץ KidZ החל מ-2019 ואת סדרת הנוער זיגי שעלתה לשידור בנובמבר 2020 ב-TeenNick בHOT.
סגל חיה בזוגיות ואם לתאומים.
שייטת קמצ'טקה
ארנסטו תאודורו מונטה
ארנסטו תאודורו מונטה (איטלקית: Ernesto Teodoro Moneta; 20 בספטמבר 1833 - 10 בפברואר 1918) היה עיתונאי איטלקי וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1907, במשותף עם לואי רנו הצרפתי.
מונטה קבע את הביטוי "In varietate unitas", אשר שימש כהשראה למוטו של האיחוד האירופי - In varietate concordia ("מאוחדים בגיוון").
ב-1848, כנער בן 15, מונטה השתתף בניסיון הפיכה כנגד השלטון האוסטרי, שנודע בשם "חמשת הימים של מילאן". לאחר מכן היה חניך באקדמיה הצבאית באיווריאה. ב-1859 הצטרף למסע האלף של גריבלדי, וכמו כן לחם בשורות הצבא האיטלקי במלחמת העצמאות האיטלקית השלישית נגד האוסטרים ב-1866.
למרות השקפתו הלאומנית החזקה, הפך מונטה בהדרגה לפעיל שלום בינלאומי, ובשנת 1887 ייסד את הליגה הלומברדית לשלום (באיטלקית: Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato). מונטה קרא לפירוק מנשק, וראה בחזונו יצירת ארגון בינלאומי לשלום בדומה לחבר הלאומים.
ב-1907 זכה מונטה בפרס נובל לשלום, ביחד עם לואי רנו.
בשנות חייו האחרונות חידש מונטה את משנתו הלאומנית והביע תמיכה פומבית בכיבוש האיטלקי בלוב ב-1912, ובהשתתפותה של איטליה במלחמת העולם הראשונה ב-1915.
כותש שום
כותש שום הוא כלי מטבח, שמטרתו היא לרסק שיני שום ביעילות.
הפעולה נעשית על ידי הפעלת לחץ באמצעות רשת של חורים קטנים, בדרך כלל עם סוג כלשהו של בוכנה. במרבית כותשי השום, ישנה גם רשת סיכות תואמת, שנועדה לנקות את הכלי לאחר השימוש בו. כותש השום נותן תחלופה נוחה לקציצת השום באמצעות סכין. היתרון העיקרי בשימוש בכותש שום על-פני סכין הוא שבעת השימוש בכותש, קליפת השום נשארת בפנים בזמן שפנים השום יוצא החוצה. מגזין הבישול "Cook's Illustrated" טוען, ששימוש בכותש שום מעניק יתרון גדול יותר מסכין בשל העובדה, שהוא חותך את השום בצורה דקה ושווה יותר. לטענת המגזין-משמעות הדבר, שטעם השום מתחלק בכלי הבישול בצורה טובה יותר.
התועלת בשימוש כותש השום, נתונה למחלוקת: לטענת חלק ממומחי הבישול, הפעלת לחץ על ידי כותש השום גורמת לשחרור טעם חזק יותר, בניגוד לאמצעים אחרים (כמו למשל סכין). לעומת זאת, אחרים הטוענים, שהפעלת לחץ על השום הופכת אותו לנחות יותר. כמו למשל סופרת הבישול הבריטית אליזבת דויד, שכתבה מאמר בישול שכותרתו "כותשי השום הם חסרי תועלת לחלוטין". השף אנתוני בורדיאן, מכנה את כותש השום 'תועבה' ואף מייעץ לאחרים לא להשתמש בו.
דרור יקרא
"דְּרוֹר יִקְרָא" הוא פיוט לשבת, שחיבר דונש בן לברט בימי הביניים בספרד.