גם עבודותיו העכשוויות זוכות להצלחה, דוגמת הפרויקט שלו לחידוש Horizon, שהגיע לראש רשימות הלהיטים בתחום הג'אז.
ברנהרד גרגורי
ברנהרד גרגורי (בגרמנית: Bernhard Gregory) (10 באפריל 1879, טאלין - 2 בפברואר 1939, ברלין), שחמטאי גרמני.
בשנת 1902 חלק גרגורי מקום 16-19 בתחרות הנובר (ניצח: ולטר ג'ון). בשנת 1903 חלק מקום 9-10 בתחרות ברלין (ניצח: הורציו קארו ). בשנת 1904 חלק מקום ראשון בתחרות רוול, וחלק מקום 7-8 בתחרות קובורג (ניצחו: אוגוסטין נוימן ומילן וידמר). בשנת 1905 הגיע גרגורי למקום השישי בתחרות ברמן (ניצח: שוריס) וחלק מקום 14-15 בתחרות ברלין (ניצח: אריק קוהן). בשנת 1906 הגיע למקום החמישי בתחרות נירנברג (ניצח: קונליין). בשנת 1907 חלק גרגורי מקום 6-7 בתחרות ברלין (ניצח: פרנטישק טרייבל). בשנת 1908 הגיע למקום השני, אחרי וילהלם קוהן בתחרות ברלין. בדצמבר 1908 הפסיד בדו-קרב לפרנק מרשל בתוצאה 4-1.
בשנת 1909 הגיע למקום השלישי בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1910 חלק מקום 14-15 בתחרות המבורג (ניצח: גרז רוטלוי ), והגיע למקום החמישי בתחרות ברלין (ניצח: ריצ'רד טייכמן). בשנת 1912 ניצח גרגורי בתחרות ורוצלב. בשנת 1913/14 חלק מקום 17-18 בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ') אך ניצח את אלכסנדר אלכין במשחק בין השניים. בשנת 1917 הגיע למקום התשיעי בתחרות ברלין (ניצחו: פאול יונר וו. ג'ון).
לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיע למקום השלישי בתחרות ברלין 1919 (ניצח: ו. ג'ון). בשנת 1920 חלק מקום 6-7 בתחרות ברלין (ניצח: אלכסי סלזנייב. בשנת 1921 הגיע למקום ה-12 בתחרות המבורג (ניצח: ארהרדט פוסט ). בשנת 1927 הגיע למקום ה-13 בתחרות ברלין (ניצח: ברתולד קוך).
גרגורי שיחק בדו-קרבות בין קבוצת ברלין לווינה בשנת 1911, בין קבוצת ברלין לפראג בשנת 1913 ובין קבוצת ברלין להולנד בשנת 1920, באמצעות הטלגרף.
פרויקט האפיגנום
פרויקט האפיגנום האנושי (באנגלית: Human Epigenome Project) הוא מיזם בינלאומי שמטרתו למפות את הגנום האנושי בתוספת האפיגנטיקה, כגון מתילציה של DNA ומודיפיקציות להיסטונים. אף על פי שרצף הגנום עצמו כבר מופה בפרויקט הגנום האנושי, הקוד האפיגנטי הוא שקובע אין ויוו האם גן מסוים יהיה פעיל או מושתק בתאים השונים בגוף, ומכאן חשיבות המיזם.
ועידת בנדונג
ויליאם הנרי גייטס השלישי
לילי חנוך
לילי חנוך (בגרמנית: Lilli Henoch; 26 באוקטובר 1899–1942) הייתה אתלטית גרמנייה ממוצא יהודי. הייתה שיאנית עולם בזריקת דיסקוס, בהדיפת כדור ברזל ושותפה לשיא העולם בריצת שליחות 4x100 מטר. נוסף לכך, שיאנית גרמניה בקפיצה לרוחק. נספתה בשואה.
קורות חיים.
חנוך נולדה ב-1899 בקניגסברג שבגרמניה (כיום קלינינגרד, הפדרציה הרוסית). בגיל 19 עברה לברלין והחלה להתאמן במסגרת "מועדון ספורט ברלין. בשנות ה-20 הייתה חנוך האתלטית הדומיננטית בגרמניה בתחומי אתלטיקה רבים - הדיפת כדור ברזל, זריקת דיסקוס, וריצת שליחות 4X100 מטר.
בתחרות שנערכה בברלין ב-1 באוקטובר 1922 קבעה חנוך שיא עולם בזריקת דיסקוס בתוצאה של 24.90 מטר, אותו שיפרה מספר פעמים עד שהגיעה, ב-8 ביולי 1923 לשיא של 26.62 מטר. ב-1925 קבעה שיא עולם בהדיפת כדור ברזל, וגם אותו שיפרה בלייפציג ב-16 באוגוסט אותה שנה בתוצאה של 11.57 מטר. בשנת 1926 הייתה שותפה לרביעייה הגרמנית שקבעה בריצת שליחות 4x100 מטר שיא עולם חדש של 50.4 שניות. בשנים אלו קבעה עשרה שיאי גרמניה בהדיפת כדור ברזל, בדיסקוס, בקפיצה לרוחק, ובריצת שליחות.
תקופת השואה.
עם עליית הנאצים לשלטון גורשה חנוך מהמועדון במסגרתו התאמנה, מועדון הספורט של ברלין, והתאמנה במסגרת מועדון ליהודים בלבד. ב-5 בספטמבר 1942 גורשו חנוך ובני משפחתה לריגה, לטביה שם נשלחו לגטו. היא ואמא שלה נלקחו מהגטו ונרצחו במכונת ירייה על ידי יחידת ההרג האיינזצגרופן בספטמבר 1942, יחד עם מספר גדול של יהודים אחרים שנלקחו מהגטו. כולם נקברו בקבר אחים ביער ליד ריגה. אחיה נעלם ועקבותיו אבדו.
הנצחה.
חנוך הונצחה בשנת 1990 ב"יד לאיש הספורט היהודי" במכון וינגייט, ובשנת 1993 נקרא על שמה רחוב ברובע פרנצלאואר ברג בברלין. כן נקרא על שמה אולם המשמש לתחרויות הדיפה וזריקה בתשלובת אולמות הספורט "ספורט פורום" ברובע הוהנשנהאוזן בברלין.
ב-8 באוגוסט 2008, ביום בו נפתחה אולימפיאדת בייג'ינג הונצחה חנוך בהנחת לוח זיכרון אל מול ביתה בברלין, ובו פרטים ביוגרפיים. לוח זה (המכונה "אבן נגף" או שטולפרשטיין), שכמותו מציב האמן הגרמני גינתר דמניג בפני בתיהם של קורבנות השואה, הוצב בטקס צנוע, בהשתתפות יושב ראש אגודת האתלטיקה הגרמנית תיאו רוס בפני ביתה של חנוך, וביתו של קורבן נוסף של הנאצים, האתלט אוטו פלצר שנרדף בשל היותו הומוסקסואל.
לילי הנוך
קלטורה
קלטורה (באנגלית: Kaltura) היא תוכנה המספקת פלטפורמה לחוויות וידאו בענן, ומשרתת אוניברסיטאות, ארגונים גדולים וחברות מדיה וטלקום, עם מוצרים ללמידה בווידאו, עבודה מקוונת ותקשורת מקוונת בווידאו, אירועים וירטואליים, ושידורי טלוויזיה באינטרנט. הפלטפורמה של החברה זמינה גם בקוד פתוח, ומספקת תשתיות לניהול, יצירה, הגנה, הנגשה, חיפוש ואינטראקציה ושיתוף של וידאו. תוכנת קלטורה זמינה למפתחים בתצורת SDK, וכן כתוסף חינמי לאתרי ניהול תוכן כדוגמת ג'ומלה, דרופל, וורדפרס ומדיה-ויקי.
התוכנה מיוצרת על ידי חברת קלטורה, שהפכה ביולי 2021 לחברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק.
היסטוריה.
חברת קלטורה נוסדה בשנת 2006 בניו יורק על ידי מיכל צור שלו, ד"ר שי דוד, רון יקותיאל וערן איטם. פלטפורמת הווידאו של קלטורה הושקה בספטמבר 2007. באפריל 2014 רכשה קלטורה את טיוינצ'י, סטארט-אפ ישראלי המספק פתרונות טלוויזיה על גבי רשת האינטרנט, תמורת סכום המוערך בעשרות מיליוני דולרים. בשנת 2016 גייסה קלטורה 50 מיליון דולר מבנק ההשקעות גולדמן זקס, לפי שווי מוערך של חצי מיליארד דולר. בין לקוחות החברה פיליפס, סימנס ונסטלה. נכון למאי 2017, היא מעסיקה כ-500 עובדים וגייסה מיום הקמתה 160 מיליון דולר.
פרסים ותארים.
מאז השקתה הפומבית זכתה קלטורה במספר פרסים ותארים:
מנוע תא להט
מנוע תא להט (באנגלית: hot bulb engine) הוא סוג היסטורי של מנוע בעירה פנימית בוכנאי, שפותח בשלהי המאה ה-19 בבריטניה על ידי הרברט אקרויד סטיוארט (Herbert Akroyd Stuart) ושווק לראשונה ב-1891. הוא נבדל ממנועי בעירה פנימית אחרים בכך שהדלק (בדרך כלל סולר) התאדה והתלקח כתוצאה ממגעו בדפנות הלוהטים של תא מוקדם בראש הצילינדר ולא על ידי חום של ניצוץ חשמלי כמו במנוע בנזין או חום האוויר הדחוס כמו במנוע דיזל. תא הלהט חומם מבחוץ לפני התנעת המנוע על ידי מבער הלחמה, והוסיף לשמור על חומו תוך כדי עבודת המנוע בשל מגעו עם גזי השריפה הלוהטים. מנוע תא הלהט שימש להנעת כלי רכב (טרקטורים למיניהם) וכלי שיט קטנים.
גנרליסימו פרנקו
קני דורהאם
קני דורהאם (שמו המלא באנגלית: McKinley Howard (Kenny) Dorham; 30 באוגוסט, ידוע גם בכינויו KD ; 1924 - 5 בדצמבר 1972) היה חצוצרן, זמר ומלחין ג'אז אמריקאי.
חייו.
דורהאם היה אחד חצוצרני הבי בופ הגדולים ביותר. בתחילת דרכו, בסוף שנות הארבעים וראשית שנות החמישים, הוא ניגן בלהקות של מובילים דגולים כגון החצוצרן דיזי גילספי, הזמר בילי אקסטיין, נגן הויברפון ליונל המפטון ובחמישייה המפורסמת של סקוספוניסט האלט צ'ארלי פארקר. דורהאם היה חבר בהרכב המקורי של שליחי הג'אז, ואחרי שארט בלייקי הפך למוביל ההרכב, עבר לנגן עם הוראס סילבר. הוא ניגן גם לצד סאני רולינס ות'לוניוס מונק בהקלטות שלהם משנות החמישים. לאחר מותו של החצוצרן קליפורד בראון, בשנת 1956, דורהאם תפס את מקומו בחמישייה של המתופף מקס רואץ'.
במקביל הוא עבד כמוביל, כשבשלב כלשהו החליט להקים את ההרכב שלו, "The Jazz Prophets" (בעברית: נביאי הג'אז), אשר הקליטו עבור בלו נוט. בהרכב ניגנו: בובי טימונס הצעיר, לפני פריצתו בשליחי הג'אז, נגן הקונטרבס סם ג'ונס, הגיטריסט קני בורל ועוד.
בשנת 1963 צירף דורהאם להרכב את סקסופוניסט הטנור בן ה-26 ג'ו הנדרסון, אשר הקליט עמם את Una Mass (יחד עם המתופף הצעיר טוני ויליאמס). דורהאם הקליט רבות עם הנדרסון, והשניים הפכו לחברים טובים. בין הקלטותיהם המשותפות ניתן למנות את אלבומו של הנדרסון "Page One" בו מופיע הסטנדרט המפורסם ביותר של דורהאם - "Blue Bossa" (בעברית בוסה כחולה). סטנדרט זה זכה לביצועים ועיבודים רבים. בין המבצעים המפורסמים של הסטנדרט נמנים דקסטר גורדון וג'יי ג'יי ג'ונסון. דורהאם עסק גם בעיתונאות ג'אז וכתב כמה מאמרים בעיתון דאון ביט, כמו כן כתב את הערות האלבום של "Page One" ואלבומים נוספים.
במהלך שנות השישים דורהאם הקליט לעיתים תכופות, כמוביל וכמלווה, עם הנדרסון, סידר ולטון, מילט ג'קסון ואחרים. במשך חייו הוא לא זכה לתשומת לב רבה מאוד, ועל כן נחשב למוזיקאים שלא הוערכו דיו, בעיקר משום שחסה בצילם של גילספי, בראון, מיילס דייוויס ולי מורגן.
בשנותיו האחרונות דורהאם מיעט לנגן עקב מחלת הכליות, ממנה מת בחמישה בדצמבר 1972.
אלגברת אוקטוניונים