בסיבוב הראשון, משחקות ביניהן קבוצות הליגה השלישית. המשחק מתקיים במגרשה של הקבוצה שהוגרלה ראשונה. בסיבוב הבא פוגשות המנצחות במגרשן הביתי את קבוצות ליגת המשנה שמצטרפות לטורניר. בסיבוב הבא מצטרפות קבוצות הליגה הבכירה, שמתארחות לפי הגרלה אצל מנצחות הסיבוב הקודם. הפעם, במקרה של שוויון בתום הארכה, יתקיים מפגש חוזר במגרשה של האורחת במשחק הראשון, אך לשערי חוץ אין חשיבות בקביעת תוצאת המפגש הכפול. בשלב רבע הגמר מוגרלות מנצחות הסיבוב הקודם לצמד מפגשי בית-חוץ, כאשר הפעם שערי החוץ נספרים ונחשבים בקביעת העולה לחצי הגמר. סיבוב חצי הגמר מתנהל בדומה לשלב הקודם, והמנצחות במפגשים הכפולים מעפילות לגמר הגביע שמשוחק במשחק אחד. משחק הגמר מתקיים כל שנה החל מ-2009 באצטדיון האולימפי באתונה.
הגביע היווני
עסק קטן
בוריס זיידמן
בוריס זיידמן (נולד ב-1963) הוא סופר ומתרגם ישראלי יליד ברית המועצות.
קורות חייו.
נולד בקישינב שבברית המועצות (מולדובה של ימינו) ב-1963 לאם מורה ואב צלם. משפחתו עלתה לארץ כשהיה בן 12 וחצי וכילד הוא חווה את חבלי הקליטה, עליהם כתב בספריו.
למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב. לאחר שירותו בצה"ל בחיל רגלים ובחיל שריון, למד תקשורת חזותית בבצלאל. הוא קופירייטר, ארט דיירקטור, מעצב גרפי, מרצה ומורה. בתחום הפרסום עבד בין השאר, במשרדי הפרסום שלמור אבנון עמיחי, טמיר כהן (היום JWT) ואדלר חומסקי. לימד בבצלאל, ויצו חיפה, במכללת עמק יזרעאל ובמכללת הגליל המערבי.
היה מרצה לתולדות התקשורת החזותית בסמינר הקיבוצים ומורה בחטיבה עליונה - מגיש לבחינות בגרות - בתולדות האמנות ואמנות בין-תחומית בבית הספר התיכון כפר סילבר.
בצד אלה הוא עוסק בכתיבה ובתרגום.
בין השנים 2016–2017 זיידמן לימד בבית הספר העל יסודי תיכונט על שם אלתרמן. מלמד בתיכון עירוני ד', בו למד כנער.
אב לשני ילדים.
פורס מז'ור
פורס מז'ור (צרפתית Force Majeure – "כוח עליון") הוא סרט דרמה-סאטירי שוודי של הבמאי רובן אוסטלונד, שהופץ בשנת 2014. במקורו כונה הסרט בשם Turist ("תייר").
עלילה.
הסרט עוסק במשפחה שוודית העושה בחופשת סקי בבית מלון יוקרתי באתר סקי באלפים הצרפתיים, במשך שישה ימים: האב תומאס (יוהנס קונקה), האֵם אֶבָּה (ליסה לובן קונגסלי) ושני ילדיהם, וֶרָה והארי. ביומה השני של החופשה, עת המשפחה סועדת במרפסת מסעדת הרים, מתרחשת מפולת שלגים מבוקרת בקרבת מקום. בני המשפחה וסועדים אחרים במסעדה צופים באירוע בהתפעלות, אך בתוך מספר שניות קרב גל השלג אל המסעדה והשוהים במקום נתקפים בבהלה. תומאס נוטל את הטלפון הנייד שלו ונס על נפשו אל תוך הבניין, כשהוא מותיר את אבה ואת ילדיהם במרפסת. מטח של אבק שלגים נוחת על המסעדה, אך לא נגרם נזק לאיש. מיד לאחר מכן שב תומאס אל שולחן האוכל והמשפחה ממשיכה בסעודה. האירוע מטיל צל על המשך החופשה – אבה והילדים מתקשים להתגבר על מנוסתו של תומאס, והמשבר מתגבר לנוכח חוסר יכולתו להודות במעשיו, וחושף סדקים במערכת הנישואין בין בני הזוג, וביחסיהם עם ילדיהם. לקראת סופה של החופשה חווה תומאס משבר רגשי, מתוודה על מעשיו ומביע חרטה, ואבה ושני הילדים סולחים לו ומנסים לתמוך בו. בסצנת הסיום נמלטת אבה עצמה בבהלה מן האוטובוס, הנתון לתחושתה בסכנת הידרדרות, בלי לתת כלל את דעתה על בעלה וילדיה שנותרו בתוכו.
הסרט צולם באתר הסקי לז ארק בצרפת והוא חושף את שגרת היום יום של חופשות סקי. הסרט מלווה במוזיקה מקורית ובקטעים מהיצירה ארבע העונות של אנטוניו ויוואלדי.
ביקורת.
הסרט זכה בפרס צוות השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרס גולדבאג ה-50 בשנת 2014, והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2014.
רמז שנגליה
רַמַז שֵנגֵליַה (בגאורגית: რამაზ შენგელია; 1 בינואר 1957 - 21 ביוני 2012) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק מילא תפקידי ניהול בתחום הכדורגל.
ביוגרפיה.
רמז שנגליה נולד בשנת 1957 בעיר כותאיסי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; בשנת 1968 הוא החל ללמוד בבית הספר לכדורגל של טורפדו כותאיסי, שנוהל אז על ידי המאמן קַרלוֹ חוּרצידזֵה; בבחינות הכניסה לבית הספר, שנגליה לא אובחן כבעל כישרון משחק; הוא התקבל, לתקופת ניסיון, רק הודות לבקשות חוזרות ונשנות של אביו.
משנת 1973 שנגליה שיחק בקבוצת הבוגרים של טורפדו כותאיסי, שהופיעה בליגת המשנה של ברית המועצות; הוא שיחק בקבוצה זו במשך ארבע עונות - בשנים 1976-1973; בסך הכול, שנגליה הופיע במדיה ב-75 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה.
בתחילת 1977, לפני פתיחת עונת הכדורגל הסובייטית של אותה שנה, שנגליה הוזמן לדינמו טביליסי מליגת העל הסובייטית (יחד עם שני חבריו לטורפדו כותאיסי); הוא נענה בחיוב להצעה.
שנגליה החל לשחק בדינמו טביליסי מעונת 1977; באותה שנה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; בנוסף, הוא הוכר כשחקן השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו (כסגן שני של אחד מ-11 המצטיינים).
בשנת 1978 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות השנייה של הקבוצה; הוא גם הוכר כשחקן השני בטיבו באותה עונת אליפות - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו (כסגן ראשון של אחד מ-11 המצטיינים); בנוסף, שנגליה זכה בפרס כדורגלן השנה בברית המועצות מטעם השבועון הסובייטי "פוטבול".
ב-28 במרץ 1979 שנגליה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות, במשחק ידידות מול בולגריה; הוא הבקיע את השער השני של הסובייטים במשחק, שבו הם ניצחו בתוצאה 1:3.
מתוך ששת המשחקים של נבחרת ברית המועצות בשנים 1978–1979 במוקדמות אליפות אירופה 1980, שנגליה השתתף בשלושה, שנערכו בשנת 1979 (מול הונגריה, פינלנד ויוון); במשחק מול הונגריה, שנערך בטביליסי, הוא הבקיע את השער השני של הסובייטים; התוצאה הסופית הייתה 2:2.
בשנת 1979 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי בגביע ברית המועצות השני של הקבוצה; הוא גם הוכר פעם נוספת כשחקן השני בטיבו בעונת האליפות הסובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו.
בשנת 1980 הגיע פעם נוספת עם דינמו טביליסי לגמר הגביע הסובייטי; למרות ההפסד בגמר, הקבוצה הגאורגית נשלחה למפעל גביע מחזיקות הגביע האירופי, כי המנצחת במשחק קיבלה את הזכות להתמודד בגביע אופ"א כסגנית אלופת ברית המועצות; באותה שנה שנגליה הוכר שוב כשחקן השני בטיבו של עונת האליפות הסובייטית - בין אלה ששיחקו בעמדה שלו; בנוסף, הוא זכה בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1981-1980 שנגליה השתתף בכל תשעת המשחקים של דינמו טביליסי בגביע אירופה למחזיקות הגביע והבקיע שמונה שערים לזכותה (מתוך 16 של הקבוצה); ב-13 במאי 1981 הוא זכה עם קבוצתו בגביע האירופי.
בשנת 1981 שנגליה הופיע בחמישה מששת משחקיה של נבחרת ברית המועצות במוקדמות מונדיאל 1982 (מול טורקיה, ווילס וצ'כוסלובקיה); במסגרת זו הוא הבקיע ארבעה שערים: שניים מהם בשני משחקי ניצחון שונים מול טורקיה, ושניים נוספים במשחק הניצחון (0:2) על צ'כוסלובקיה (משחק זה נערך בטביליסי).
מלבד גביע אירופה למחזיקות גביע, בשנת 1981 שנגליה זכה עם דינמו טביליסי במדליית ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית; הוא גם היה מלך השערים של ליגת העל הסובייטית - עם 27 הבקעות, ונכלל ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות הסובייטית (כשחקן המצטיין בעמדה שלו); בנוסף, בשנת 1981 שנגליה זכה בפעם שנייה בפרס כדורגלן השנה בברית המועצות מטעם השבועון הסובייטי "פוטבול", וכן בתואר אמן ספורט נכבד של ברית המועצות.
במונדיאל 1982 בספרד, שנגליה השתתף בכל חמשת המשחקים של נבחרת ברית המועצות (בשלב הבתים הראשון מול ברזיל, ניו זילנד וסקוטלנד; בשלב הבתים השני מול בלגיה ופולין); במשחק התיקו (2:2) מול סקוטלנד, שנגליה הבקיע את שערו היחיד במונדיאל; שער זה, בדקה ה-85 של המשחק, העלה את הסובייטים ליתרון (1:2) זמני.
בשנים 1983-1982 שנגליה הופיע בשלושה מששת משחקיהּ של נבחרת ברית המועצות במוקדמות אליפות אירופה 1984; בקיץ 1983 הוא ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות; בסך הכול שנגליה הופיע במדיה ב-26 משחקים והבקיע עשרה שערים לזכותה.
בשנת 1984 שנגליה הבקיע 15 שערים במדי דינמו טביליסי בליגת העל הסובייטית, אך קבוצתו סיימה רק במקום השביעי; בעונת 1985 כושר המשחק שלו ירד, וכך גם תפוקת השערים; בשנת 1986 שנגליה שותף רק בשלושה משחקים של "דינמו" בליגת העל; באותה שנה הוא קיבל תואר אקדמי, אחרי שהשלים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי (גם לפני כן, שנגליה היה בעל תואר אקדמי אחר - מהמכון לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית).
עונת 1987 הייתה העונה המוצלחת האחרונה בקריירת המשחק של שנגליה; הוא הבקיע במהלכו 11 שערים, אך קבוצתו, דינמו טביליסי, סיימה רק במקום ה-13 בליגת העל הסובייטית; עם זאת, בעקבות עונת 1986, שאותה "דינמו" סיימה במקום החמישי, היא הופיעה במשחקי גביע אופ"א של עונת 1988-1987; שנגליה השתתף בכל ששת משחקיהּ של קבוצתו במפעל זה בשנת 1987 והגיע איתה עד שמינית הגמר (השלב השלישי); בששת המשחקים האלה, הוא הבקיע ארבעה שערים.
בעונת האליפות הסובייטית של שנת 1988 שנגליה הופיע רק בחמישה משחקים של דינמו טביליסי והבקיע שני שערים לזכותה; זאת הייתה עונתו האחרונה בקבוצה; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-283 משחקים והבקיע 120 שערים לזכותה.