בתקופת הכיבוש הרומי נבנה באי נמל קטן אך לא נמצאו ממצאים המורים על קיומו של יישוב. עד לתקופת המלחמות הנפוליאוניות היה האי בבעלותו של המסדר הטבטוני. בשנת 1853 רכש הדוכס פרידריך הראשון מבאדן את האי ובנה עליו ארמון קיץ לשימושו. לאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה באדן לרפובליקה אך הדוכס המשיך לשמור על זכויותיו באי. לאחר מותו בשנת 1928 עבר האי לבעלותה של אחותו ויקטוריה, אשתו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה. האי המשיך לעבור בירושה גם לדורות הבאים. בשנת 1974 הועבר האי לבעלותה של קרן משפחתית הממשיכה לנהל את האי ונמצאת בשליטת יורשי המשפחה.
כיום.
הבעלות על האי נמצאת בידי "קרן לנארט ברנדוט" (Lennart Bernadotte-Stiftung) שהיא גוף משפטי שהוקם על ידי הרוזן ברנדוט מויסבורג שהיה נסיך שוודיה, והדוכס מסמאלאנד. האי מהווה אטרקציה תיירותית והוא משמש כולו כגן פורח ומודל לשמירת הסביבה. על האי ממוקמים גם חממה לפרחים טרופים ופרפרים וכן בית אחוזה המשמש בחלקו כמקום למגורי הבעלים, אולם קונצרטים ציבורי וכנסייה.
באי נטועים זנים רבים ושונים של עצים ובהם גם זנים אקזוטיים יקרי ערך כגון סקוויה ענקית ומטסקוויה. גני האי מעוצבים ומטופחים וכוללים פינות חמד שבהם משולבות פרגולות, מזרקות מים ופסלים. בין זני הפרחים הגדלים ברחבי באי ניתן למצוא ורדים מסוגים שונים, צבעונים, נרקיסים, ועוד. בחממה הצמודה לבית האחוזה מגדלים סחלבים. בבית הפרפרים מתקיימים תנאים טרופיים המאפשרים תנאי מחיה לכ-1,000 פרפרים מכ-80 זנים שונים.
עדות מומחה
קואהווילה וטחאס
קואווילה
קואווילה דה סרגוסה (בספרדית: Coahuila de Zaragoza; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של קואווילה דה סרגוסה, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Coahuila de Zaragoza), או בקיצור קואווילה, היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. היא נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו וגובלת בנואבו לאון במזרח, סקטקס וסן לואיס פוטוסי בדרום, דורנגו וצ'יוואווה במערב ובמדינת טקסס בארצות הברית בצפון, כשבין טקסס לקואווילה מפריד נהר ריו גראנדה. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סלטיו, בעוד העיר טוראון היא המטרופולין הגדולה ביותר.
היסטוריה.
ההתיישבות הספרדית הראשונה באזור קואווילה נוסדה ב-1577.
עם עצמאות מקסיקו ב-1824, בין המדינות הפדרליות שהוקמו הוקמה מדינת קואווילה וטחאס, שכוללת את קואווילה, טקסס ונואבו לאון של ימינו. נואבו לאון הופרדה מהמדינה וטקסס פרשה ממנה ב-1835 והפכה לרפובליקת טקסס. ב-1840 הייתה חברה ברפובליקת ריו גראנדה העצמאית ששרדה שנה בלבד.
ב-19 בפברואר 1856 מושל נואבו לאון סנטיאגו וידאורי סיפח את קואווילה למדינתו, אך היא חזרה להיות מדינה בפני עצמה ב-1868.
כלכלה.
95% מעתודות הפחם של מקסיקו נמצאות בקואווילה, מה שהופך אותה למדינה המובילה בכרייה במקסיקו. בנוסף, בסלטיו יש תעשיית רכב גדלה, ונמצאים בה מפעלים של ג'נרל מוטורס וקרייזלר.
דוד בלאט
דיויד בלאט
מדינה מערבית
גווידו פוביני
גווידו פוּבּיני (איטלקית: Guido Fubini; 19 בינואר 1879, ונציה – 6 ביוני 1943, ניו יורק) היה מתמטיקאי איטלקי יהודי, הידוע בשל משפט פוביני והמטריקה מטריקת פוביני-סטאדי.
חייו.
פוביני נולד בוונציה. אביו, לצארו פוביני, היה מורה למתמטיקה שדחף אותו להצטיין בתחום זה כבר מגיל צעיר.
אמו הייתה זויארידה טורה.
אחרי לימודים בתיכון "מרקו פוסקריני" בוונציה, בשנת 1896 התחיל את לימודיו באוניברסיטת פיזה, שם למד אצל המתמטיקאים הידועים אוליסה דיני ולואיג'י ביאנקי.
לאחר סיום הדוקטורט, שימש כפרופסור במספר אוניברסיטאות. בשנת 1901 הוא החל ללמד באוניברסיטת קטניה בסיציליה. זמן קצר לאחר מכן עבר לאוניברסיטת ג'נובה. בשנת 1908 עבר לאוניברסיטה הפוליטכנית בטורינו ומשם לאוניברסיטת טורינו, שם הוא חקר ולימד רוב חייו.
במהלך תקופה זו מחקרו התמקד בעיקר בנושאים באנליזה מתמטית, משוואות דיפרנציאליות ואנליזה פונקציונלית. כמו כן עסק בחקר חשבון וריאציות, תורת הקבוצות, גאומטריה לא-אוקלידית וגאומטריה פרויקטיבית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לחקור גם נושאים מעשיים יותר, כגון הדיוק של ירי ארטילרי. לאחר המלחמה הוא המשיך בכיוונים מעשיים והחיל תוצאות ממחקריו על בעיות במעגלים חשמליים ואקוסטיקה.
בשנת 1939, כשפוביני היה בן 60 והיה עתיד לפרוש לגמלאות, המשטר הפאשיסטי של בניטו מוסוליני אימץ את חוקי הגזע שקידם המשטר הנאצי בגרמניה.
פוביני, בהיותו יהודי, חשש לחיי משפחתו באיטליה ולכן החליט לקבל הצעה למשרת פרופסור באוניברסיטת פרינסטון שבארצות הברית.
הוא נפטר בעיר ניו יורק 4 שנים לאחר מכן.
כנסיית האנסטזיס
כנסיית האנסטסיס
כנסיית התחייה
רחל אקרמן
רחל אקרמן (Rachel Akerman; 1522 — 1544) הייתה משוררת אוסטרית ממוצא יהודי. הייתה המשוררת היהודייה הידועה הראשונה שכתבה שירה בשפה הגרמנית.
קורות חיים.
נולדה כפי הנראה בווינה. מילדותה רכשה השכלה נרחבת יחסית, ולמדה לטינית ויוונית. מגיל צעיר כתבה שירים פרי עטה.
בשיר "Geheimniss des Hofes" (שמשמעו: המסתורין של החצרות), תיארה אקרמן את התככים של אנשי החצר. בעקבות זאת גורשו אקרמן ואביה מווינה. היא נפטרה זמן קצר אחר כך, בגיל 22 בלבד, בייהלבה, מוראביה.
בית החולים לגליל המערבי - נהריה
הירוגליף המסוק מאבידוס
הירוגליף המסוק הוא תבליט בכתב חרטומים שהתגלה על קירות מקדש הקבורה של פרעה סֶתִי הָרִאשׁוֹן בעיר המצרית העתיקה אבידוס ואשר זכה לפרסום רב בתקשורת הבינלאומית בשל הדמיון של חלק מהצורות בהירוגליף לטכנולוגיות מודרניות מתקדמות שונות כמו מסוק, צוללת, ומטוס.
הקונצנזוס בקרב אגיפטולוגים הוא כי מדובר בפראידוליה שנובעת משחיקת טיח עליו נכתבו שמות נבתי של שני מלכים שונים בזמנים שונים. הכתובת המקורית נוצרה במקור במהלך סוף המאה ה-14 לפנה"ס, בתקופתו של סתי הראשון, ונמצא בה הסוף של שם נבתי שלו "מכניע תשע הקשתות" (בהתייחס לתשעת האויבים של מצריים):
d:r:D40-T10:t*Z2:Z2*Z2
בתקופת שלטונו של רעמסס השני מרחו על הכתובת בטיח ועליו עיצבו בדוחק את סיומת שם נבתי שלו: "מגן מצרים ומסלק לארצות זרות":
M:a:k:I6:t*O49-G45:f:W-D40:N25:N25:N25
הטיח ברקע הסימנים נשחק עם השנים, וכך התקבלה לדוגמה, הצורה דמוית המסוק משילוב סימן הקשת הישן יותר (T10 ברשימת גרדינר) עם סימן היד עם המטה (D40 ברשימת גרדינר) וסימן יד-שליו G45 (G45 ברשימת גרדינר).
פארק סטארבד רוק
פארק סטארבד רוק או שמורת סטארבד רוק (באנגלית: Starved Rock State Park) הוא פארק במדינת אילינוי שבארצות הברית. הפארק משתרע על כ-10.6 קמ"ר של קניונים וממוקם דרום מזרחית לכפר צפון אוטיקה במחוז לה-סאל על גדות נהר אילינוי. לפני 14,000-17,000 הכו באזור שיטפונות עצומים אשר הקוות מימיהם יצרו את הקניונים ואת צורות הסלע השונות בפארק. הטבע בפארק מתאפיין בצמחיית יער ובמגוון חיות בר. כשני מיליון מבקרים מגיעים לפארק מדי שנה ודייג מהווה את אחת האטרקציות המרכזיות בפארק.
בטרם הגיעו האירופאים לאמריקה, האזור היווה בית ומסתור לשבט הקסקסקיה הילידי שבנה את "הכפר הגדול של אילינוי" מעבר לנהר.
לואי ז'ולייה וז'אק מארקט היו האירופאים הראשונים בהיסטוריה המוכרת אשר חקרו את האזור. ב-1683 סיימו הצרפתים להקים את מבצר סנט לואיס על גבעת אבן חול הצופה על הנהר. מאוחר יותר, במאה ה-18, על פי תורה שבעל פה, קבוצת ילידים מפדרציית האיליני התבצרו על הגבעה לאחר שנסוגו אליה בקרבות מול שבטי האוטווה והפוטווטומי. השבטים צרו על הגבעה ויושביה עד שאלו גוועו ברעב והגבעה קיבלה את שמה - סטארבד רוק - הסלע הגווע.
בשלהי המאה ה-19 השטח פותח כחלק מאתר נופש. האתר נקנה על ידי מדינת אילינוי ב-1911 כדי להפכו לפארק בחסות המדינה. בשנות השלושים של המאה ה-20 נבנו באזור מתקני הפארק על ידי חיל השימור האזרחי במסגרת הניו דיל. מתקנים אלו מהווים כיום חלק נוסף בחשיבותו ההיסטורית הלאומית של הפארק. בשנת 1960 הוכרזה הגבעה כאתר היסטורי לאומי. בשטח הפארק נערכו מספר מחקרים ארכאולוגיים אשר בחנו פעילות ילידית ואירופאית באזור.
הירוגליף המסוק באבידוס
נחל ראש פינה
נַחַל רֹאשׁ פִּנָה הוא נחל בגליל העליון המנקז את המורדות המזרחיים של הר כנען. תחילתו בהר כנען ממנו הוא יורד לתחומי המושבה ראש פינה ונשפך לירדן ההררי. לאורך הנחל נובעים שלושה מעיינות: עין גיא-אוני, עין פינה ועין כדן. חלקו העליון של הנחל הוא שמורת טבע מוכרזת ששטחה הוא 273 דונם והיא הוכרזה ב-31 ביולי 2007.
גאוגרפיה.
ערוץ נחל ראש פינה זורם במורדותיו המזרחיים של הר כנען, ממערב למזרח, ומנקז לתוכו 2 גאיות תלולים. הגאיות מתחילים מאזור שכונת קריית שרה בצפת ונפגשים כ-200 מטר מעל עין גיא-אוני. משם ערוץ הנחל זורם דרך 3 המעיינות ודרך ראש פינה עד לנהר הירדן. אורכו של תוואי הנחל מצפת ועד הירדן הוא כ-13.2 ק"מ. בחלקו שבין הר כנען לראש פינה יורד הנחל באופן תלול יחסית כ־400 מטרים תוך כ־2 ק"מ. עם זאת, הבדלי הגובה לא יצרו מפלים ושיפועים חדים מדי, כך שהתאפשרה סלילת דרך בנחל. דרך זו, שקישרה בין צפת לטבריה דרך ראש פינה וג'עוני, הייתה ברובה מרוצפת אבנים אולם ג'יפים וטרקטורונים אשר נסעו באין מפריע בשנות ה-90 ובעיקר בעשור הראשון של שנות ה-2000 (עד 2007) פגעו קשות בדרך ואף יצרו קוליסים עמוקים שבחלקים מסוימים של הנחלים גרמו להטיית זרימתו אל הדרך. מאחר שדרך זו תלולה וקשה יחסית, נסלל בתקופת מלחמת העולם הראשונה כביש ראש פינה - צפת (כיום כביש 8900), שקישר בין טבריה, ראש פינה וצפת במסלול בעל שיפוע מתון יותר. קטעים קצרים מריצוף האבנים של הדרך הישנה קיימים עד היום.