בשנת 2000 קיבלה המכללה האקדמית אשקלון את עצמאותה וחליוה משמש מנכ"ל המכללה גם כיום.
במקביל לתפקידו כמנכ"ל, החל משנת 1998 ועד לשנת 2005 שימש מרצה בתחומי המשפט, קרימינולוגיה ומדעי המדינה במכללה. בחודש אפריל 2015 יצא לאור ספרו הראשון "השלום כערך-על במשפט העברי ובמדרשי חז"ל" בהוצאת מוסד ביאליק.
בחודש ספטמבר 2015 יצא לאור ספרו השני "אוניברסיטת בר-אילן - השלוחות והשפעתן על מפת האקדמיה בישראל" בהוצאת אוניברסיטת ת"א (כותר: דור לדור אוניברסיטת תל אביב. בית ספר לחינוך. תשמ"ב).
פעילות חברתית.
החל משנת 1984, היה פעיל בתנועת "עודד" לקידום וההשכלה בשכונת שיקום באשקלון. תנועת עודד היא תנועה של סטודנטים יהודיים מרוקאיים ששמה לעצמה למטרה לאזן את חוסר האיזון החברתי בקרב עולי מרוקו בישראל. במסגרת זו, היה מעורב בפרויקטי שיפוץ ובינוי של מקלטים שישמשו כיתות לימוד בשעות אחר הצהרים לתלמידי תיכון.
בין השנים 1985 ל-1988, שימש כסגן יו"ר ארגון סטודנטים מקומי ס.ל.א – סטודנטים למען אשקלון - ארגון שעיקר פעילותו הייתה פעילות קהילתית וציבורית של סטודנטים מאשקלון הלומדים במוסדות להשכלה גבוהה. בשנים אלו היה פעיל בתוכניות לפעילי ציבור בסוכנות היהודית ומנהל התוכנית באשקלון. במקביל, שימש כמנהל יחידה להכשרה ופיתוח כוח אדם בפרויקט שיקום שכונות באשקלון.
בין השנים 1985 ל-1990 היה חבר בפורום הנגב ושיקום שכונות, בין השנים 1996 ל-2005 היה חבר הנהלה באת"י-חממה טכנולוגית באשקלון ויו"ר ועדת ביקורת במשך 3 שנים. משנת 1996 נשיא המרכז הרוחני
"הטייסים" בעיר אשקלון. בין השנים 2001 ל-2007 חבר הנהלה בתזמורת האנדלוסית הישראלית. בין שנים 2003 ל-2006 חבר דירקטוריון בחברה הישראלית לביטוח סיכוני סחר חוץ (חברה ממשלתית), חבר ועדת כספים וארגון, ועדת ביקורת וועדת השקעות. בין השנים 2004 ל-2016 יו"ר ההקדש לעיזבונות של קרן טסם באמצעות האפוטרופוס הכללי. בין השנים 2006 ל-2009 חבר דירקטוריון המועצה לצרכנות, יו"ר ועדת ביקורת. בין השנים 2010 ל-2011 יו"ר בפועל של המועצה הישראלית לצרכנות. משנת 2013 חבר דירקטוריון "אלבר" חברה ציבורת למימון ושכירת רכב, חבר ועד ביקורת, תגמול ומאזן.
ספרים.
פ', חליווה (2014). השלום בערך –על במשפט העברי ובמדרשי חכמים, ירושלים, המכללה האקדמית אשקלון ומוסד ביאליק.
פ', חליווה (2015). אוניברסיטת בר-אילן: השלוחות והשפעתן על המפה האקדמית בישראל, דור לדור, קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, נא, תשע"ה-2015.
פ', חליווה (2020). המערכת האקדמית בישראל - תמורות ושינויים באמצעות המכללות ושלוחות האוניברסיטאות בארץ אוניברסיטת בר-אילן: השלוחות והשפעתן על המפה האקדמית בישראל, דור לדור, קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, אושר לפרסום, יפורסם במהלך שנת 2020)
P. Haliwa, The Israel Academic Institutes – Transformations and Changes Through the Colleges and University's branches in Israel. Oxford, Bern, Bruxells, Frankfurt/M, NY &amp;Wien, Peter Lang, 2020.
פ', חליווה (2020). השבוע בשבילי הפרדס, ביאורים, עיונים ודברי הגות בפרשה, חלק א. אורות יהדות המגרב, מכון לחקר הקהילות והמורשת הרוחנית של יהדות המגרב, לוד- תש"ף.
פ', חליווה (2020). השבוע בשבילי הפרדס, ביאורים, עיונים ודברי הגות בפרשה, חלק ב. אורות יהדות המגרב, מכון לחקר הקהילות והמורשת הרוחנית של יהדות המגרב, לוד- תש"ף.
פ' חליווה (2020). עיונים פילוסופיים במסכת אבות. אורות יהדות המגרב, מכון לחקר הקהילות והמורשת הרוחנית של יהדות המגרב (לקראת פרסום).
מפרץ פגסוס
מפרץ פגסוס (באנגלית: Pegasus Bay) הוא מפרץ בחופו המזרחי של האי הדרומי של ניו זילנד. המפרץ ממוקם צפונית לחצי האי בנקס ודרומית לשפך נהר ואיפארה. העיר קרייסטצ'רץ' (העיר השנייה בגודלה בניו זילנד) ממוקמת לחופו הדרום מערבי של המפרץ.
אל המפרץ נשפכים ארבעה נהרות, מצפון לדרום:
המפרץ התגלה על ידי ספינת המחקר "פגסוס" שמיפתה את חופי האי הדרומי של ניו זילנד בשנת 1809. הקצין הראשון של הספינה, ויליאם סטיוארט, נתן למפרץ את שמו, לאחר שרב החובל של הספינה, קפטן סמיואל צ'ייס גילה כי חצי האי בנקס הוא למעשה חצי אי ולא אי כפי שסבר רב החובל ג'יימס קוק אשר מיפה את האזור קודם לכן.
מוזיאון קנטרברי (כרייסטצ'רץ')
מוזיאון כרייסטצ'רץ', או, בשמו הרשמי מוזיאון קנטרברי (באנגלית: Canterbury Museum) הוא מוזיאון הממוקם בעיר כרייסטצ'רץ' שבאי הדרומי של ניו זילנד.
היסטוריה.
המוזיאון הוקם בשנת 1867 במטרה לשמש מוזיאון עירוני. חלקו הראשון נחנך ב-1870 ובנייתו הסתיימה ב-1882. עם השנים גדל המוזיאון והוא מציג את התרבות של ניו זילנד, ואת הטבע, הגאולוגיה והזואולוגיה שלה.
מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל הניו זילנדי בנג'מין מונטפורט בסגנון נאו-גותי והושלם בשנת 1888.
כיום במוזיאון למעלה משני מיליון מוצגים והוא מתמחה בהצגת התרבות המאורית, ההיסטוריה של ההתיישבות האירופאית בניו זילנד, ומוצגים העוסקים בחקר אנטארקטיקה.
אוגר הזזה ליניארי
ארצ'י האן
צ'ארלס ארצ'יבולד "ארצ'י" האן (באנגלית: Charles Archibald "Archie" Hahn; 14 בספטמבר 1880 - 21 בינואר 1955) היה אתלט אמריקאי ממוצא גרמני, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר, בעל 4 מדליות זהב אולימפיות, מהן 3 מאולימפיאדה אחת (סנט לואיס 1904). היה לאתלט הראשון שזכה בשתי הריצות 100 ו-200 מטר באולימפיאדה אחת והראשון שהגן על תוארו בריצת 100 מטר (קרל לואיס היה השני).
ביוגרפיה.
האן נולד בדודג'וויל, שבויסקונסין. הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת מישיגן, שם למד והתאמן.
שיאן עולם.
בתחרות אתלטיקה שנערכה בשנת 1901 השווה האן בריצת 100 יארד את שיא העולם בתוצאה של 9.8 שניות.
באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1903 זכה האן בשני תארים, בריצת 100 יארד ובריצת 220 יארד.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה האן ב-3 מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת ויליאם הוג'נסון (7.2 שניות) ופיי מולטון (7.2 שניות), בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת נתנייל קרטמל (11.2 שניות) והוג'נסון (11.2 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 21.6 שניות, לפני חבריו לנבחרת קרטמל (21.9 שניות) והוג'נסון.
באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1905 זכה האן בתואר בריצת 220 יארד.
באולימפיאדת אתונה (1906) זכה האן במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות, לפני מולטון ונייג'ל בייקר מאוסטרליה.
לאחר שפרש מתחרויות האן לא התמחה במקצוע שלמד, משפטים, אלא עסק באימון אתלטיקה וספרינטרים באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת וירג'יניה איתה זכה ב-12 אליפויות ארצות הברית ב-13 שנים. הוא כתב את אחד הספרים הנחשבים עד היום לקלסיקה באתלטיקה "How to sprint".
בשנת 1955 נפטר האן בשרלוטסוויל, שבוירג'יניה.
חתיכה נעשית נבלה
חתיכה נעשית נבלה (מכונה בקיצור בראשי תיבות חנ"נ) הוא מושג שעיקרו בהלכות בשר וחלב, ומשמעו שחתיכת אוכל כשר שהתערב בו אוכל אסור, אף אם התערב בחלק קטן ממנו, נאסר כולו (=נעשה "נבלה"). כלומר, חתיכת ההיתר נחשבת על פי ההלכה כאילו הייתה בעצמה דבר איסור, ולא רק כאילו התערב בה טעם איסור.
משמעותו ההלכתית של כלל זה היא שאם חתיכה זו מתערבת בחתיכות אוכל אחרות המותרות לאכילה היא אוסרת את כולן אם אינה בטלה בשישים, ואין מתחשבים בכך שמלכתחילה הייתה החתיכה מותרת ורק התערב בה איסור. לדוגמה: אם חתיכת בשר נפלה לקדרה של חלב חם בנפח פי שלושה מחתיכת הבשר (יחס של 1:3 בין הבשר לחלב, ויחס של 1:4 בין הבשר לתערובת כולה), נאסרה כל תכולת הקדרה עקב תערובת איסור בשר בחלב (המתבטלת רק ביחס קטן מ־1:60). אם לאחר מכן נפלה אותה חתיכת בשר לקדרה חמה אחרת של מאכל, היא אוסרת אותו שוב אם אין בקדרה החדשה כמות גדולה פי שישים או יותר מחתיכת הבשר, ואין מתחשבים בכך שגם לאחר בליעת החלב רוב החתיכה הוא בשר.
עיקרו של מושג זה בהלכות בשר וחלב. הראשונים נחלקו האם הוא תקף גם כאשר מדובר באיסורי אכילה אחרים.
מקור הדין.
מקור הדין בגמרא בדברי האמורא רב שאמר: ('נתינת טעם' משמעה עירוב ביחס קטן מ־1:60) - .
במקום אחר בתלמוד נחלקו בדין זה אמוראים תחת מונח זהה בשם אחר: "אפשר לסוחטו מותר או אסור", כלומר אם הוצאנו מהחתיכה את טעם האיסור, האם החתיכה עדיין עומדת באיסורה. לסוברים ש'אפשר לסוחטו מותר', לאחר שהוצא טעם האיסור מהחתיכה, שוב החתיכה מותרת. (וממילא לא אומרים דין חנ"ן). ואם אפשר לסוחטו אסור, אף שאנו יודעים בוודאות שיצא טעם האיסור מהחתיכה, עדיין החתיכה עומדת באיסורה, ולא זו בלבד, אלא אין להתחשב רק לחלק האוסר, אלא לשער כנגד כל החתיכה שנאסרה מול כל התערובת בקדירה, (דין חנ"ן). כשיטה זו נפסק להלכה.
לדעת הראב"ד דין זה נאמר בתלמוד רק לדעת רבי יהודה הסבור שמין במינו לא בטל כלל, ולפי פרשנות זו, מכיוון שלא נפסקה הלכה כדעת ר' יהודה, לא שייך דין זה.
הגבלות לאיסור.
דין חנ"ן נאמר רק במקרים מסוימים למשל בתלמוד נאמר שכל דין זה נאמר כאשר הטיפה נפלה על החתיכה ולא התערבה בשאר החתיכות, אולם אם ניער את הקדירה או הניח עליה כיסוי, שוב לא אומרים את דין זה, ומשערים ביטול הטיפה כנגד כל הקדירה.
כמו כן לדעת התוספות (ר"י), כל דין זה נאמר דווקא כאשר החתיכה מונחת מעל החתיכות שבקדירה, אולם במקרה וחלק מהחתיכה טבולה ברוטב, לא נאמר דין חנ"ן, מאידך לדעת רש"י האיסור נאמר גם באופן זה ורק אם כולה טבולה ברוטב לא נאמר איסור זה. לפי פרשנות הש"ך הרמ"א פסק כשתי הדעות לחומרא.