באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה קת'ברט ב-3 מדליות זהב. בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.5 שניות, לפני כריסטה שטבניק מגרמניה (11.7 שניות) ובת ארצה מרלן מתיוס-ווילארד (11.7 שניות), בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 11.4 שניות, בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש של 23.4 שניות, לפני שטבניק (23.7 שניות) ומתיוס-ווילארד (23.8 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם שירלי סטריקלנד דה לה הנטי, נורמה קרוקר-פלמינג ופלור מלור בשיא עולם חדש של 44.5 שניות, לפני בריטניה (44.7 שניות) וארצות הברית (44.9 שניות). כבר בשלב המוקדמות הנבחרת האוסטרלית קבעה שיא עולם חדש של 44.9 שניות.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקארדיף, ווילס בשנת 1958 זכתה קת'ברט בשתי מדליות כסף בריצת 220 יארד (23.77 שניות) ובריצת שליחות 4x110 יארד (46.12 שניות).
באליפות אוסטרליה שנערכה בשנת 1960 זכתה קת'ברט בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש של 23.2 שניות. באולימפיאדת רומא (1960) היא סבלה מפציעה וסיימה רק במקום 13 בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.0 שניות ולא הצליחה להגן על תוארה. לאחר המשחקים היא פרשה מספורט תחרותי.
הפרישה של קת'ברט מתחרויות לא החזיקה מעמד והיא חזרה להשתתף במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 וזכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x110 יארד (46.71 שניות).
שמונה שנים לאחר ההישג הגדול שלה באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה קת'ברט במדליית זהב רביעית והפעם בריצת 400 מטר בשיא אולימפי חדש של 52.0 שניות, לפני אן פקר מבריטניה (52.2 שניות) ובת ארצה ג'ודי המור-פולוק (53.4 שניות). לאחר משחקים אלו היא פרשה והפעם לתמיד.
בשנת 1979 הובחנה קת'ברט כסובלת ממחלת טרשת נפוצה (Multiple Sclerosis). בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סידני (2000) זכתה קת'ברט בכבוד להיכנס לאצטדיון עם הלפיד האולימפי כשישבה בכסא גלגלים.
קת'ברט נפטרה ב-6 באוגוסט 2017. התגוררה במערב אוסטרליה.
קישורים חיצוניים.
צבי לחמן
צבי לחמן (נולד ב-22 ביולי 1950) הוא אמן ישראלי, פסל, צייר ורשם. עיקר עיסוקו חקר היחסים בין גוף, תודעה ומציאות. לצד יצירתו האמנותית, לימד ציור ורישום בבית הספר לאמנות 'בצלאל', לימד פיסול במכון אבני לאומנות ועיצוב ובמדרשה לאמנות בבית ברל. מאז 1987 מלמד בסדנאות לאמנות במרכז מאירהוף לחינוך לאמנות, המופעל על ידי אגף החינוך של מוזיאון תל אביב לאמנות. לחמן הוא תושב הרצליה. נשוי לחוקרת השירה לילך לחמן. אב ליקינתון ולאיתי.
ביוגרפיה.
צבי לחמן נולד בשנת 1950 בתל אביב, להורים חלוצים, יוצאי קישינב ופולין. אמו, סוציאליסטית מנעוריה, הייתה תופרת ועושה מלאכות. אביו, נצר למשפחה חסידית, היה בנאי ומנהל עבודה בסולל בונה. הוריו היו ממקימי קיבוץ שדה נחום. לחמן העביר את ילדותו ואת נעוריו בין תל אביב לקיבוץ שבו התגוררה אחותו. את שירותו הצבאי עשה בחיל הים. סיים לימודי הנדסה אזרחית (1972) ואדריכלות (1976) בטכניון, שם התוודע ליואב בראל וליצחק דנציגר. ב-1978 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בציור בגלריה "סוף השדרה" בתל אביב. ב-1978 יצא לניו יורק, שם למד אצל הציירים ג'ורג' מקניל, ופול רזיקה, תלמידיו של הצייר האמריקני הנס הופמן. במקביל למד אצל הצייר האמריקני לילנד בל ואצל הפסלים ויליאם טאקר, פיטר אגוסטיני וחיים גרוס. בוגר בית הספר לאמנות 'פרסונס', M.F.A בציור (1980), ובוגר בית הספר לאמנות 'סטודיו סקול', בניו-יורק. כשחזר לארץ, הוצגה תערוכת הפיסול הראשונה שלו "דמות" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית (1990), ובאותה שנה הציג עבודות על נייר בגלריה גורדון. תערוכות נוספות שלו הוצגו בגלריה גורדון (1997, 1993) ובגלריית גולקונדה לאמנות (2002, 2007). בשנת 2000 הוצגה תערוכת הפיסול שלו "פדיון האב" במוזיאון לאמנות ישראלית, ברמת-גן; ב-2003 תערוכת הפיסול "אנגוסים" במוזיאון הפתוח, גן התעשייה, עומר. בשנת 2009 הציג תערוכות פיסול בגלריית אלון שגב: "דיוקן ועצמי" (2009) ו"איש עומד אשה יושבת" (2011); ב-2014 הוצגה תערוכת הפיסול שלו "עמודים", באצירתה של איה לוריא במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. תערוכות "רישומי משוררים" שלו הוצגו בגלריה במשכנות שאננים בירושלים, בפסטיבל השירה במטולה (1997) ובמוזיאון בית ראובן, תל אביב; ו"דיוקנאות משוררים ישראליים" במוזיאון ישיבה יוניברסיטי 2007), ניו יורק ובגלריות בבוסטון ובדנבר, קולורדו (2008). על דיוקנאותיו כתבה המשוררת והחוקרת שבא סלהוב: "הדיספוגירציה של פני השטח שאנו מגדירים לרוב כ"פנים", מתחוללת בעקבות הבנתו של לחמן את האובייקט, את עולם הדברים או "העצמים", כדינמיקה חלקיקית טוטלית, דינמיקה של אנטרופיה מרובת כיוונים, מכלול פרוע ונפרע של תנועות סותרות וזעות הפונות ונענות ללא הרף ולכל הכיוונים". בשנים האחרונות, הרחיב לחמן את פרויקט הדיוקנאות בבחינת ראי לזמנו ולתקופתו.
בשנים 1985–1989 לימד לחמן במכון אבני תל אביב, בשנים 1992 – 1996 במדרשת בית ברל, ב-2003 -1999 לימד בבצלאל ב-2008 ו-2011 הנחה סדנאות אמן בניו יורק סטודיו סקול, ניו יורק ובבית הספר הבינלאומי לאמנות מונטקסטלו, איטליה. מאז 1987 לחמן מנחה שתי סדנאות אמן (ציור ופיסול) במרכז מאיירהוף, מוזיאון תל אביב לאמנות. במשך השנים פיתח לחמן שיטת לימוד ייחודית וארוכת-טווח המשלבת בין עבודה מהטבע, דיאלוג עם מסורת האמנות ופיתוח שפה אישית באמצעות פירוק הדימוי.
פסלים, ציורים ורישומים של לחמן מצויים באוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה. פסליו מוצבים במרחבים ציבוריים, במוסדות להשכלה גבוהה, בבתי חולים, במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ובגן התעשייה בתפן.
איזור (גאולוגיה)
בגאולוגיה, המונח אִיזוּר (zoning) משמש בכמה אופנים:
איזור במינרלוגיה.
איזור במינרלים הוא היווצרות אזורי צבע המקבילים להתפתחות השכבות בגבישים. אזורי צבע אלה נובעים משינוי כימי בתמיסה ממנה נוצר הגביש, ומהווים תכליל סינגנטי: סוג של תכליל הנוצר במהלך שלבים שונים של התפתחות הגביש.
אזורי הצבע מסודרים בסימטריה המקבילה לסדר ההתגבשות, ומצביעים על היסטוריה דינמית ועל שלבי צמיחה נבדלים של אותו גביש. משטח החיבור בין האזורים השונים הבונים גבישים כאלה נקרא "שולי תגובה".
איזור מתפתח בכיוונים שונים: מלמטה למעלה – בכיוון צמיחת הגביש, או מבפנים החוצה – במעין מעטפות קונצנטריות המסודרות מסביב למרכזי ההתגבשות. במינרל אחד עשויים להתקיים כיווני איזור משני הסוגים: בטורמלין קיים איזור מהסוג הראשון בדמות מקטעי צבע רציפים האופייניים להפרעות בצמיחת הגביש, מאחר שגורמי הצבע (coloring elements) נעדרים מן התמיסה או שהרכבם משתנה. איזור מהסוג השני קיים ב"טורמלין אבטיח": שכבה חיצונית ירוקה, שכבת ביניים לבנה וחלק פנימי אדום בדרך כלל.
דוגמה נוספת היא קוורץ, אשר נוצר בו איזור בעת חדירת חומרים זרים לתמיסה. במקרים רבים מדובר בזיהומים ברזליים דוגמת המטיט, או בהשפעה הדדית של ברזל ואלומיניום, כפי שמתרחש באחלמה.
מינרל נוסף המפגין איזור מגוון הוא אגט. בסוגים רבים שלו קיים איזור: באגט עין, באוניקס, באגט בוטסואנה, בביצת רעם, באגט תחרה ובאחרים. אחת הסיבות הנפוצות לאיזור באגט היא שינויים תכופים בכיוון הצמיחה של המינרל.
איזור מופיע במינרלים רבים, לדוגמה: אודם, אורתופירוקסן, אחלמה, אפטיט, בריט, ברקת, גארנט, דולומיט, זירקון, פלואוריט, פלוגופיט, צרוסיט וקיאניט.
איזור בפטרולוגיה.
איזור בפטרולוגיה הוא היווצרות של אזורים השונים בטבעם זה מזה בסלעים מותמרים, בסלעי משקע ובסלעי יסוד.
איזור בסלעים מותמרים.
איזור נוצר בעיקר כתוצאה מהתמרת מגע בשולי מחדרים פלוטוניים. בשולי המחדרים – במקום בו מאגמה חמה "אופה" את סלעי הסביבה – נוצרת מעין הילה, ההולכת ודועכת ככל שמתרחקים מן המחדר.
באופן זה נוצר איזור בקוורציט – אבן חול שהותמרה כתוצאה מחימום ומספיגה של תמיסות צורניות. כמה רצועות של איזור עשויות להיראות בהורנפלס (Hornfels) – הנוצר בהתמרת מגע חוזרת ונשנית של סלעי משקע.
איזור בסלעי משקע.
בסלעי משקע נוצר איזור באמצעות שני תהליכים:
איזור הנגרם כתוצאה משינויים במהלך ההיווצרות משפיע גם על גבישי המינרלים המרכיבים את סלעי המשקע, וגם על הסלעים. דוגמה לאיזור כזה קיימת במינרל דולומיט, המרכיב את סלע המשקע דולומיט. האיזור נובע משלבים שונים של חדירת מגנזיום לקלציט או לארגוניט בתהליך הפיכתם לדולומיט.
סלע משקע המפגין איזור הנובע משני התהליכים הוא אבן חול. הצבעים נגרמים מחדירה של מינרלים דוגמת המטיט, לימוניט, גתיט וגלאוקוניט לתמיסה ממנה נוצר הסלע, או לתמיסה החודרת לסלע לאחר היווצרותו. איזור מהסוג הראשון מתרחש באבן חול באמצעות תגובת שיקוע במהלך היווצרות הסלע, והוא מתבטא בטבעות צבע קונצנטריות הנובעות מתופעה הנקראת טבעות ליסגאנג. איזור מהסוג השני נגרם כתוצאה מחדירה של תמיסות עשירות במינרלים "צובעים" לתוך הסלע, והיווצרות שכבות צבעוניות אופקיות, כפי שניתן לראות בפטרה, במכתשים בנגב וב"צוקים הצבועים" בחופי האי מריה, מזרחית לטסמניה.
איזור בסלעי יסוד.
איזור בסלעי יסוד מתבטא בעיקר בשני אופנים:
פסי זרימה.
פסי זרימה הם רצף של פסים ורצועות הנראים בסלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים, בעיקר במחדרים שכבתיים ובזרמי לבה. פסי הזרימה נבדלים זה מזה בצבע, בצפיפות, במרקם הגבישי ובנקבוביות שלהם. ניתן לראות פסי זרימה בסוגים של זכוכית געשית דוגמת אובסידיאן וטקיליט, בריוליט ובסלעי הצטברות.
איזור בגיבוש מפריט.