גורמים פיזיולוגיים כוללים את סוג השיער ודפוסי הגדילה שלו, צורת הפנים והראש מזוויות שונות והפרופורציות הכלליות של הגוף. לעיתים יעורבו גם שיקולים רפואיים. ההצגה העצמית המשתקפת בתסרוקת הנבחרת יכולה להיות מכוונת לקונפורמיות עם הזרם המרכזי, לציוויים דתיים ועוד.
התסרוקת נוצרת על ידי סידור השיער בצורה מסוימת, באמצעות מסרקים, פן, ג'ל או מוצרים אחרים.איש המקצוע העוסק בעיצוב שיער הוא ספר.
עיצוב השיער יכול לכלול גם תוספת של אביזרים כמו סרטים וסיכות המסיים להחזיק אותו במקומו, לשפר את המראה, או להסתיר אותו באופן חלקי או מלא. לדוגמה: כיפה, חג'אב או טורבן.
תהליך עיצוב השיער.
התסרוקת נוצרת בתהליך של עיצוב שיער שיכול לכלול גזירה, סלסול, תוספות שיער, צביעת שיער ועוד.
אורך וקיצור השיער.
חיתוך השיער מיועד לשמר צורה מסוימת. פעולה זו יכולה לנוע בין גזירת הקצוות, לשינוי האורך ועד לגילוח השיער כליל. בעוד שישנן דרכים בהן אדם יכול לקצר את השיער של עצמו נהוג להפקיד אותה בידי אדם אחר. משום שלאדם יכול להיות מאוד קשה לשמור על סימטריה בשעת הגזרה של השיער בחלק האחורי של ראשו.
גזירת השיער יכולה לשפר את מראהו על ידי הסרה של קצוות פגומים או מפוצלים. עם זאת, היא אינה מזרזת את צמיחת השיער ואינה מסירה פגמים לכל אורך השיער.
מעצבי שיער נוהגים לשטוף את השיער כך שהוא יהיה לח בשעת הגזירה. בהשוואה לשיער יבש, קל יותר לעצב שיער רטוב משום שהמשקל הנוסף ומתח הפנים גורמים לשערות להתיישר ולהיצמד יחדיו באופן שמסייע ליצירת הצורה הרצויה.
סירוק השיער.
מברשות ומסרקים משמשים לארגון השיער והתרת הקשרים. פעולת הסרוק מכוונת אל כל השעירות לאותו הכיוון. היא גם מסירה קשקשים ושערות שנשרו אך נתפסו בין השערות האחרות.
ייבוש השיער.
מייבשי שיער מזרזים את תהליך הייבוש של השיער על ידי הזרמת אוויר, שמחומם בדרך כלל, על גבי השיער הרטוב ובכך מאיצים את קצב התאדות המים.
חום רב מידי עלול לגרום נזק לשיער. ניתן להרחיב את זרם האוויר כך שיגיע לשטח גדול יותר בעוצמה נמוכה יותר.
SHIELD
רוברט אדם
רוברט אדם (באנגלית: Robert Adam; 3 ביולי 1728 - 3 במרץ 1792) היה אדריכל נאו-קלאסי, מעצב פנים ומעצב רהיטים ממוצא סקוטי. אביו היה ויליאם אדם (1689-1748), האדריכל הסקוטי הבולט של תקופתו, והוא למד ממנו את יסודות המקצוע. לאחר מות האב ויליאם, עבר העסק המשפחתי, שכלל עבודה יוקרתית בעבור מנהלת החימוש (Board of Ordnance), לידיו של רוברט ושל אחיו ג'ון.
ב-1754 עזב אדם לרומא, ובילה בה כמעט חמש שנים בלימוד אדריכלות תחת שארל-לואי קלריסו (Charles-Louis Clérisseau) וג'ובאני בטיסטה פירנסי (Giovanni Battista Piranesi). כשחזר לבריטניה הקים עסק בלונדון עם אחיו הצעיר ג'יימס. בלונדון הוא פיתח עם אחיו ג'יימס סגנון אדריכלות שנודע בשם "סגנון אדם" (או "סגנון האחים אדם"), וכמו כן פיתח את התאוריה שלו בנושא "תנועה" באדריכלות, שמבוססת על לימודיו בנושא אדריכלות עתיקה. הוא הפך לאחד האדריכלים המצליחים והאופנתיים במדינה, והחזיק במשרת האדריכל המלכותי של המלך ג'ורג' השלישי משנת 1761 עד 1769.
רוברט אדם הוביל את השלב הראשון של "התחייה הקלאסית" באנגליה ובסקוטלנד משנת 1760 ועד מותו. הוא השפיע על פיתוחה של האדריכלות המערבית, הן באירופה והן בצפון אמריקה. הוא עיצב רהיטים, חללי פנים וכן בתים.
אדם אף שימש חבר הפרלמנט הבריטי, מטעם המפלגה העצמאית "Kinross-shire", משנת 1768 עד 1774.
בין הפרויקטים שלו ניתן למנות את גשר פולטני, קדלסטון הול, פארק אוסטרלי וחידוש תיאטרון דרורי ליין, תיאטרון הוד מלכותה וטירת אניק.
המלך ג'ורג' השלישי
נוסח שומרון
נוסח השומרונים לתורה ("נוסח שומרון") הוא הנוסח של חמישה חומשי תורה לפי מסורת הדת השומרונית. נוסח שומרון לתורה נבדל מנוסח המסורה שבידי היהודים באלפי פרטים, בצורת הכתב העברי הקדום שבו הוא כתוב וכן בהגיית הכתוב. מרבית ההבדלים נוגעים לדרך המסירה, לצורות לשון ולכתיב מלא וחסר ומקצתם נוגעים לעניינים אידאולוגיים-דתיים.
אף כי הנוסח הנמצא היום בהר גריזים חובר בימי הביניים, תגליות ים המלח חושפות את קרבתו היתרה לנוסחים עתיקים. נוסח השומרונים לתורה כתוב בלשון האופיינית לתקופת בית שני, וניסוחו פשוט וקוהרנטי יותר ביחס לנוסח המסורה הן בצורה והן בתוכן. עם זאת במקרים רבים עולה קושי להכריע איזו מבין הגרסאות היא הקדומה יותר.
בניגוד ליהודים ולנוצרים, השומרונים אינם מכירים בקדושתם של ספרי הנביאים, או בסמכותה של התושב"ע. מכיוון שכך, 'נוסח שומרון' – המכיל את התורה בלבד – הוא הכתב הקנוני הבלעדי של השומרונים.
הבדלים בין נוסח השומרונים לבין נוסח המסורה.
לפי המניין המקובל במחקר, שונה נוסח השומרונים מנוסח המסורה בכ-6,000 פרטים, מהם כאלפיים פרטים התואמים את גרסת תרגום השבעים. קרבה הדוקה נמצאה גם לטקסטים שנמצאו במגילות מדבר יהודה. כמו כן מאות הבדלים נוספים, שאינם משתקפים בנוסח הכתוב, עולים ממסורת הקריאה של השומרונים בתורתם.
לאור הקרבה בין נוסח השומרונים לתרגומים ולמגילות מדבר יהודה מבחינים בין רכיבים קדומים בנוסח השומרוני, שהוכנסו בנוסח לפני שהגיע לידי השומרונים (קדם-שומרוניים), לבין מאפייני הדת והלשון השומרונית כפי שהם ידועים ממקורות מאוחרים יותר.
הבדלים הרמוניסטיים.
הרמוניזציה היא תופעה של שינויים, תוספות או השמטות בטקסט מתוך מטרה להתאים בין שני כתובים מקבילים שיש ביניהם זיקה מסוימת.
דוגמה להרמוניזציה היא תוספות גדולות הכוללות חזרות מתוך ספר דברים בספרים המוקדמים לו – שמות או במדבר וכן תוספות לטקסט שמטרתן ליצור אחידות. כך למשל, עורך הנוסח השומרוני השווה את פרטיו של הנאום המסכם של משה בספר דברים לטקסטים המקבילים בספרים שמות ובמדבר. אם פרט מסוים לא הופיע בספרים המוקדמים באותו ניסוח שבו הופיע בספר דברים הוא הוכפל באופן המציג את ספר דברים כמצטט סיפורים קודמים. הרחבות נוספות בנוסח השומרוני נעשו באמצעות תוספות לטקסט במקומות שבהם נתפסו כהכרחיות. תוספות מעין אלו נוספו למשל במקומות שבהם חסר פירוט של ביצוע הצווים האלוהים שניתנו למשה.
ההרמוניזציה מתבטאת גם בהתאמות במילים בודדות ובצירופים. כך בסיפור תיבת נח בנוסח השומרונים: "מכל הבהמה הטהורה תיקח לך שבעה שבעה זכר ונקבה" כנגד "אִישׁ וְאִשְׁתּוֹ" בנוסח המסורה (הרמוניזציה זו מצויה גם בתרגום השבעים ובתרגומים נוספים). ההעדפה לצירוף "זכר ונקבה" בפסוק זה באה לשם ההאחדה עם המשך הסיפור, שבו חוזר צירוף זה ולא "איש ואשתו".
סידור "הגיוני" של הכתוב.
הבדלים מן הסוג הזה נוגעים לקשיים הגיוניים מן ההיבט הספרותי שקיימים בנוסח המסורה ונעדרים מנוסח השומרונים. כך למשל מתוארת נוכחות העם במעמד הר סיני בנוסח המסורה: "וְכָל-הָעָם רֹאִים אֶת-הַקּוֹלֹת וְאֶת-הַלַּפִּידִם, וְאֵת קוֹל הַשֹּׁפָר, וְאֶת-הָהָר, עָשֵׁן". לעומת זאת מציג נוסח השומרונים את הכתוב בהתאם הסמנטי הראוי ביחס לחושי האדם: "וְכָל הָעָם שֹׁמֵעַ אֶת הַקּוֹלוֹת וְאֶת קוֹל הַשּׁוֹפָר וְרֹאִים אֶת הַלַּפִּידִים וְאֶת הַר הֶעָשָׁן".
ואולם הבדלים מעין אלה מייצגים לא פעם מסורת כתיבה קדומה מנוסח המסורה, והם יכולים להעיד על טעויות סופרים שמקורן בהעתקות של נוסח המסורה. לדוגמה, תחת הפסוק "וְאֶת-הָעָם--הֶעֱבִיר אֹתוֹ, לֶעָרִים" גורס נוסח השומרונים בחילופי אותיות דומות, רי"ש ודל"ת, "וְאֶת הָעָם הֶעֱבִיד אוֹתוֹ לַעֲבָדִים". שינוי האותיות בפסוק הוביל לשינוי במשמעות הפסוק כולו. שינוי זה מופיע גם בתרגום השבעים, ומסיבה זו חלק מהחוקרים הניחו שהטעות חלה דווקא בנוסח המסורה. כמו כן הפסוקים הקודמים של אותו הפרק בספר בראשית מלמדים שהרפורמה של יוסף לא כללה את העברת העם לערים, אלא הפיכה של העם לעבדים. אמנם חוקרים אחרים טענו שהביטוי "העביד לעבדים" לא מצוי בשום מקום, והוא המשובש. כמו כן, חוקרים אחרים הצביעו על השימוש של מחברי התרגום השומרוני בתרגום השבעים, וייתכן שמשם זה חדר גם לנוסח השומרוני.
הבדלים פרשניים-רעיוניים.
הבדלים פרשניים-רעיוניים נוגעים ליישוב קשיים תאולוגיים ואחרים בטקסט. הבדלים רבים מסוג זה אינם ייחודיים לתורת השומרונים, ולרבים מהם יש מקבילות בתרגומי התנ"ך ובמדרשי חז"ל.
מן ההבדלים הפרשניים-רעיוניים בנוסח השומרונים הוא יישוב הקושי שבפסוק: "וַיְכַל אֱלֹהִים בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי מְלַאכְתּוֹ אֲשֶׁר עָשָׂה". כיוון שאי אפשר להניח שאלוהים עבד בשבת, תוקן הפסוק ובמקומו נכתב: "ויכל אלוהים ביום הששי" (זוהי הגרסה גם בתרגום השבעים ובפשיטתא). השפעת המדרש ניכרת למשל בגרסת השומרונים לבראשית לד 1: "ותצא דינה להראות בבנות הארץ" במקום גרסת נוסח המסורה: "וַתֵּצֵא דִינָה... לִרְאוֹת, בִּבְנוֹת הָאָרֶץ". וכך לפי המדרש: "לא יצאה אלא להראות עצמה ויפיה" (מדרש אגדה, עמ' 86; מדרש שכל טוב א', עמ' 189); "ותצא דינה בת לאה לראות וליראות" (מדרש תנחומא לפסוק).
הבדלים אידאולוגיים-דתיים.