לקראת עונת 2013/14 הוחלט בהתאחדות ההוקי קרח הישראלית על פיצול ליגת העל ל-2 בתים על מנת לאפשר לקבוצות המרכז להפחית נסיעות למרכז קנדה, שעד הקמת ההיכל היה המקום היחיד בישראל בו ניתן היה לשחק הוקי קרח.
בסוף עונת 2013/14 התקיים בהיכל גמר אליפות ישראל, הראשון מחוץ למרכז קנדה, ואף שודר בשידור ישיר בערוץ 9 והפך להיות משחק ההוקי קרח הישראלי הראשון ששודר בזמן אמת בטלוויזיה. בחודש יוני 2014, קיים ההיכל, בשיתוף התאחדות ההוקי קרח הישראלית, טורניר בינלאומי לילדים עד גיל 14 בהשתתפות מספר קבוצות מקומיות וקבוצה אחת מאוקראינה ואף משחק ידידות בין נבחרת ישראל הבוגרת לבין קבוצה אוקראינית.
החלקה אומנותית.
עם פתיחת ההיכל, נפתחו מספר חוגי החלקה על הקרח למתחילים, למתקדמים ואף למבוגרים ונוספו הזדמנויות אימון למחליקים אומנותיים המשתתפים בתחרויות בישראל ובעולם. בשנת 2014 התקיימה בהיכל אליפות ישראל בהחלקה אומנותית בה השתתפו אלכסיי ביצ'נקו - בקטגוריית הגברים והצמד יבגני קרסנופולסקי ואנדריאה דוידוביץ' בקטגוריית ההחלקה האומנותית לזוגות. זו הייתה הופעתם האחרונה של השלושה לקראת אולימפיאדת סוצ'י (2014)
תוכניות פיתוח.
בדצמבר 2014 אישרה עיריית חולון להקים סמוך להיכל הקרח אולם נוסף עם משטח החלקה אולימפי (1,800 מ"ר) ו-1,200 מושבים ביציעים כדי לשמש לאימונים ולארח תחרויות החלקה על קרח והוקי קרח על משטח תקני. האולם החדש אמור היה להיפתח בתחילת 2017. עלות המבנה המתוכנן כ-25 מיליון ש"ח. אך למרות הכנת התוכנית, נכון לעכשיו בנייתו טרם החלה. רק בסוף דצמבר 2017 פורסם המכרז להקמתו ותאריך היעד להקמתו היה סוף 2018. באפריל 2018 נחתם הסכם עם חברת פסגות הקרח המפעילה את המתחם להקמת משטח הקרח האולימפי. שטח מתחם ההוקי קרח יגדל מכ-1,800 מ"ר כיום, לכ-6,600 מ"ר עם זירת ההוקי קרח האולימפית שתושלם בסוף 2020 וצפויה להכיל כ-1,500 צופים. היכל הקרח האולימפי מיועד לארח את משחקי ההוקי קרח במכביה ה-21.
וויליאם שאבאס
הרצליה אייסטיים
ברנסלי (כדורגל)
איש המאתיים
איש המאתיים (באנגלית: Bicentennial Man) הוא סרט מדע בדיוני-קומי משנת 1999, בכיכובם של רובין ויליאמס, סם ניל, אמבת' דייוויץ, וונדי קרוסון ואוליבר פלאט.
הסרט מבוסס על הספר "האדם הפוזיטרוני" מאת אייזק אסימוב ורוברט סילברברג (שאף הוא מבוסס על ספרו המקורי של אסימוב בשם "איש המאתיים"). הסרט מגולל את סיפורו של רובוט בעל בינה מלאכותית בשם אנדרו ועוסק בנושאים כגון אנושיות, עבדות, דעות קדומות, קונפורמיות, סקס, אהבה ומוות.
הסרט נעשה בהפקה משותפת של סרטי טאצ'סטון וסרטי קולומביה ובוים על ידי כריס קולומבוס. שם הסרט מגיע מהדמות הראשית אשר מגיעה לגיל של 200 שנים. למרות כישלון בקופות, הסרט קיבל מועמדות לפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר. ג'יימס הורנר ווויל ג'נינגס כתבו את שיר הנושא של הסרט "Then You Look at Me" אשר בוצע על ידי סלין דיון.
תקציר עלילה.
בעתיד המאוד קרוב אלינו, משפחת מרטין רוכשת את הרובוט המתקדם ביותר, ה-NDR 114 (רובין ויליאמס). הרובוט הופך לבן בית, מנקה ומסדר, עושה שליחויות, ואפילו משכיב את הילדות לישון ומספר להן סיפור.
לאורך כל חיי המשפחה ושלושת דורותיה, ה-NDR 114, המכונה אנדרו, מלווה את המשפחה, ולומד להיות יותר מרובוט - לאהוב ולהתגעגע, עד כאב כזה שאפילו ממציאיו לא תכנתו אותו אליו.
וינטיסטים
וינטיסט
ז'רנוב
ז'רנוב (בפולנית: Żarnów) הוא כפר במחוז אופוצ'נו, בפרובינציית לודז' שבמרכז פולין, לשעבר באזור ההיסטורי של פולין קטן. מקור השם הוא ככל הנראה בביטוי "miejsce żarne" שמתאר את הנוהג הסלאבי הקדום לשרוף עצים כדי להכשיר את הקרקע לעיבוד חקלאי. בכפר ניצבת כנסיית ניקולאוס הקדוש שנבנתה במאה ה-12 ושרידים מהמבנה המקורי שלה עדיין קיימים.
היסטוריה.
האזכור הראשון של הכפר הוא משנת 1065. בשנת 1111 נוסדה ביישוב כנסייה על ידי נסיך מקומי שביקש להביע בכך הכרת תודה על ניצחונו על שבטים פומרניים. כמו כן בתקופה זו היה היישוב מוקף חומה, מעין ביצורים סלאביים שהיו אופייניים ליישובים סלאביים. בשנת 1136 הכריז האפיפיור אינוקנטיוס השני על היישוב, בשמו הקודם "סארנוב" (Sarnov), כעל מרכז מנהל כנסייתי. בשנת 1191 הוזכרה הכנסייה המקומית במסמכים בני התקופה ככנסייה מרכזית באזור. במאה ה-12 הייתה ז'רנוב מרכז עירוני חשוב באזור פולין קטן. הכפר שכן על ציר מסחר מרכזי בין סנדומייז' למרכז פולין, אך בהדרגה איבד את חשיבותו לטובת העיר הסמוכה אופוצ'נו. למרות זאת קיבל הכפר זכויות עיר במאה ה-15. במאה ה-16 נבנו בכפר מנזר בסגנון גותי וכן מגדל פעמונים מעץ. הפעמונים העתיקים ביותר במגדל, שהושמו בו בשנת 1533, נלקחו על ידי הגרמנים הפולשים במלחמת העולם השנייה
בשנת 1655 היה הכפר אתר קרב מרכזי בין השוודים לפולנים עם פלישת השוודים לפולין, שבתקופה זו הייתה מאוחדת עם ליטא. על "ההר השוודי" באזור ניצבת אנדרטה של הנשר הפולני, לזכר הקרב, אנדרטה שהוקמה ב-1923.
עם חלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל הכפר בשטח האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1815 נכללה ז'רנוב בשטח פולין הקונגרסאית שתחת שלטון האימפריה הרוסית. בשנת 1876 נשללו מהכפר זכויות העיר כתגמול על השתתפות תושביו במרד ינואר 1863.
יהודי ז'רנוב.
לפני מלחמת העולם השנייה גרו בז'רנוב כ-1,500 יהודים. לאחר כיבוש פולין בידי גרמניה הוקמו בעיר יודנרט וגטו. באוקטובר 1942 הועברו לגטו כ-2,500 יהודים מיישובי הסביבה. לאחר ימים מעטים נורו חלק מהיהודים בגטו והיתר, רוב היהודים בגטו, הועברו לאופוצ'נו ומשם גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה. בגטו הושארו כ-50 יהודים לאיסוף חפצי הנרצחים לשם שימוש בחפצים אלה על ידי גרמניה, ולאחר כחודשיים הועברו יהודים אלה לאויאזד.
קובוס המשקפיים
קובוס המשקפיים (שם מדעי: "Kobus leche"; מוכר גם כאנטילופת לצ'ווה או פשוט כ"לצ'ווה"), הוא מין אנטילופה אפריקנית מתת-משפחת צבאי הסוף החי בדרום-מרכז אפריקה, ותואר מדעית לראשונה בשנת 1850. שמו המדעי של הקובוס נגזר כדלהלן: ""Kobus" = קובה, "leche"" = אנטילופה; צירוף של שניהם פירושו "אנטילופת קובה", והוא משמש ככינוי של הקובוס בשפת הבנטו. קובוס המשקפיים הוא האנטילופה הנפוצה ביותר בדלתת האוקוונגו, ונחשב לאנטילופה המימית ביותר לאחר קודו הביצות.
אנטומיה.
קרניים.
הקובוסים הממושקפים מתאפיינים בזוג קרניים גדולות וכבדות בצורת נבל, והן מהוות מעין גרסת ביניים בין קרני קובוס המים וקובוס שחור רגל: הקרן צומחת לכיוון אחור ולצדדים, ממשיכה למעלה במעוגל אחורנית וחוזרת ומתעגלת קדימה עם חודים בסופה; לעומת זאת קרני קובוס המים צומחות אחורנית למעלה ללא עיקולים, ואילו של קובוס שחור הרגל מתפתלות בצורת S. צורת הקרניים של האחרון הן ההבדל העיקרי בינו לבין קובוס המשקפיים. מבנה הקרניים עלול להשתנות בין תת-המינים, כאשר הקרניים תצמחנה בעיקר לצדדים ולא למעלה. קרני קובוס המשקפיים עבות מאוד בבסיסן, והן תהפכנה לדקות יותר ככל שהמרחק מהבסיס יגדל; כמו כן הטבעות שמהן מורכבת הקרן רחבות באזור הבסיס ונהיות צרות בסופן, כאשר בקצוות הקרן תהיה חדה וחלקה לגמרי. צבע הקרניים הוא בעיקר חום-אפרפר, אפור כסוף, או שחור כחלחל, והטבעות עלולות להיות בהירות יותר. הזכרים הם היחידים שמצמיחים קרניים, וזהו ההבדל העיקרי בינם לבין הנקבות.
כסות ומראה חיצוני.
הפרווה של קובוס המשקפיים קצרה ועבה (בייחוד בחלק האחורי) ומורכבת משערות צפופות. צבע הפרווה משתנה מאוד בין תת-המינים ומתחלק בעיקר לשלושה: 1) לקובוס האדום כשמו הצבע העיקרי הוא ערמוני בהיר, כאשר הגב והפנים בצבע חום אדמדם כהה, צדדי הבטן, הצוואר, הראש, החלק העליון של הרגליים וצידם החיצוני של האוזניים בצבע אדמדם-כתמתם בהיר מאוד עד בז', ואילו החלק האחורי הכולל את הזנב, ואת החלק העליון של הגפיים האחוריות - בצבע חום אדמדם כהה מאוד. 2) לקובוס החום הצבע העיקרי הוא חום עם נטייה קלה לאדמדם, כאשר בשאר יהיה זהה לקודמו - החלקים העליונים בצבע חום כהה והתחתונים חום בהיר. 3) הקובוס השחור נחשב לתת-המין היפה ביותר בשל צבע פרוותו הבולט - שחור-שוקולד המתפרש על צדדי הבטן והרגליים, סוף הזנב, צדדי הצוואר, הלחיים ולעיתים גם החוטם, בעוד שהחלק האחורי של הגוף, הראש, תחילת הזנב והעורף יהיו בצבע חום אדמדם כהה או בהיר. הצבע השחור עלול להיות בהיר מאוד אצל צעירים והולך ומתכהה עם הגיל.
תת-המינים זהים בדברים הבאים: לכולם עיגולים לבנים גדולים מסביב לעיניים הנותנים לקובוס את שמו, ובולטים יותר אצל תת-המין השחור. לכולם צבע הבטן השפתיים הסנטר והאוזניים לבן, יש להם פס לבן עבה המתוח לאורך הגרון, צידם החיצוני של רגליהם שחור, וצבעם הפנימי לבן. הזנב יהיה כהה בסופו ובהיר בתחילתו, הפרסות חומות-אפרפרות, העיניים גדולות ושחורות, והאף גדול ועגול בצבע שחור כחלחל עם פס לבן מסביבו. הפנים והחזה עלולים להיות שחורים ונראים בעיקר אצל מבוגרים.
מבנה ומידות גוף.
קובוס המשקפיים מתאפיין בצוואר וגוף ארוכים ורחבים וראש בינוני וקצר. אוזניו רחבות ועגולות, וזנבו ארוך ודק עם ציצית שיער בקצה הנראית כמברשת. רגליו דקות וארוכות כאשר האחוריות ארוכות מהקדמיות; בנוסף, הירכיים עצמן גבוהות אף יותר מהכתפיים והן הופכות את הקובוס לקפצן מצוין. הפרסות של קובוס המשקפיים עבות ורחבות מאוד ומונעות ממנו לשקוע, והן מאפשרות לו ללכת ולרוץ במהירות בביצות וכן לשחות באגמים ובאזורים מוצפים. הזכרים גדולים וכהים יותר מהנקבות ובעלי קרניים גדולות.
מידות הגוף של קובוס המשקפיים:
גובה הכתפיים: 112-90 ס"מ.
אורך הראש והגוף: 180-130 ס"מ.