החל מסוף שנות ה-90 הלחין בנימין מוזיקה לסרטים שונים, הבולט שבהם הוא "החברים של יאנה", שזכה בשנת 1999 בתואר "סרט השנה" בפרס אופיר ובפרסים נוספים בפסטיבלים שונים בחו"ל.
בשנת 1997 זכה בנימין בפרס מאיר מרגלית, וב-2000 זכה בפרס התיאטרון הישראלי כמלחין השנה, על המוזיקה להצגה "השטן במוסקבה". בשנת 2006/7 זכה בפרס אסיטז' למלחין השנה, מטעם המרכז הישראלי לתיאטרון ילדים ונוער, על המוזיקה שהלחין להצגה "צבעים בחול", בתיאטרון אורנה פורת.
בשנת 2002 ראו אור בחברת AOC שני דיסקים שהלחין וביצע The Gesher Music, מבחר נעימות מתוך הצגות גשר.
בשנת 2003 ביצעה סימפונט רעננה בבכורה עולמית את הסימפוניה/סוויטה של בנימין, שהיא עיבוד למוזיקה שכתב עבור ההצגה "השטן במוסקבה".
ב-2012 בנימין הציג את פרויקט המולטימדיה המוזיקלי אותו יצר יחד עם מיכאל ויסבורד "פסקול חי לסרט שאינו קיים", בכיכובו של בנימין, בהשתתפות השחקניות יבגניה דודינה, מיכל ויינברג ונטע שפיגלמן ובדיבובה של ליהי חנוך.
החל מ-2021 מועלית בתיאטרון הבימה ההצגה "אני לא רפפפורט" שבנימין הלחין את המוזיקה שלה.
בנימין נשוי בשנית לשחקנית תיאטרון "גשר" יבגניה דודינה ולהם בת אחת בשם אנה.
נסיך כתר
קאפרס פוניי
סנט לואיס הוקס
מצווה דרבנן
מירב סודאי
פירידין
פירידין (Pyridine) הוא תרכובת אורגנית הטרוציקלית שנוסחתה הכימית C5H5N . היא דומה לבנזן בו הותמרה קבוצת C-H אחת באטום חנקן. טבעת הפירידין מופיעה בתרכובות חשובות רבות כולל ויטמין B3. החומר הוא נוזל שקוף, דליק מאוד, מסיס במים ובעל בסיסיות חלשה וריח אופייני בלתי נעים המזכיר דגים.
הפירידין התגלה בשנת 1849 על ידי הכימאי הסקוטי תומאס אנדרסון (Thomas Anderson) כאחד המרכיבים של שמן עצמות (תוצר זיקוק הרסני של אפר מעצמות בעלי חיים). אנדרסון בודד פירידין באמצעות זיקוק. משתמשים בפירידין כחומר מוצא לייצור כימיקלים לחקלאות ותרופות וכן כממס וכריאגנט כימי. מוסיפים פירידין כדי לפגל אלכוהול (להפוך אותו בלתי ראוי לשתייה).
המולקולה מישורית, מצומדת ומכילה, בדומה לבנזן 6 אלקטרוני π ולכן, בהתאם לכלל היקל ארומטית. בניגוד לבנזן פיזור המטען האלקטרוני אינו אחיד משום שהאלקטרו שליליות של אטום החנקן גבוהה יותר משל הפחמנים. לכן יש לפירידין מומנט דיפול של 2.2D.
פירידין חופשי נדיר בטבע פרט לעלים ושורשים של צמחים ממשפחת הסולניים. הוא מצוי בכמויות מזעריות כחלק מהתרכובות האורגניות הנדיפות הנוצרות בצלייה או בשימור מזון וכן בעשן טבק ומריחואנה.
הפקה.
הדרך הראשונה להפקת פירידין הייתה בידודו מזפת פחם. התהליך היה בזבזני שכן זפת פחם מכיל רק כ 0.1% פירידין. ודרש תהליך הפרדה רב שלבי. כיום רוב הפירידין מסונתז בתהליכים דוגמת סינתזת צ'יצ'יבאבין (Chichibabin synthesis) שהומצאה ב-1924 והיא מבוססת על דחיסה של אלדהידים, קטונים או תרכובות קרבוניל לא רוויות עם אמוניה או אמינים. פירידין לא מותמר מיוצר מפורמלדהיד ואצטאלדהיד.
תחילה מופק אקרולאין Acrolein - חומר שנוסחתו CH2=CH-COH מתגובת פרומלדהיד עם אצטאלדהיד והתוצר הזה מגיב שוב עם אצטאלדהיד ואמוניה לקבלת פירידין ומימן
בטיחות.
לפירידין נקודת הבזק (הטמפרטורה נמוכה ביותר בה הוא יכול להתנדף לקבלת תערובת דליקה עם אוויר) של 17°C ולכן הוא מוגדר "דליק מאוד". טמפרטורת ההצתה 550°C ותערובות באחוזי נפח של 1.7-10.6% פירידין באוויר נפיצות
פירידין מומס במים ורעיל לבעלי חיים וצמחים
הריכוז המרבי באוויר 5 מ"ג למ"ק אוויר
פירידין רעיל בבליעה, שאיפה או בספיגה דרך העור. סימני הרעלת פירידין כוללים:
הסימנים עשויים להחריף ולכלול כאבי בטן, קשיי נשימה ואובדן הכרה.
המנה הממיתה הנמוכה ביותר בבליעה באדם 500 מ"ג לק"ג
בריכוזים גבוהים יש לפירידין השפעה נרקוטית. LD50 בחולדות 891 מ"ג לק"ג.
פירידין חשוד כמסרטן אך אין עדויות מספקות לקרצינוגניות בבני אדם.
בית יוסף (שכונה)
בית יוסף הייתה שכונה יהודית קטנה בירושלים בין השנים 1887 ל-1929 בערך. לאחר 1929 נטמעה בשכונת אבו תור הערבית.
את השכונה הקימו היזמים יוסף נבון (על שמו נקראה) ושלום קונסטרום עם הבנקאי יוהנס פרוטיגר, כחברה עסקית. התכנון המקורי היה להקים 50 בתים ובית כנסת על גבעה מבודדת לצד דרך חברון, באזור שומם יחסית שנקרא "דיר אבו תור", בצד בתי מידות ערביים שהחלו להיבנות באזור במקביל.
בכ"ג בתמוז (15 ביולי) תרמ"ז (1887) התפרסמה בעיתון "החבצלת" מודעה על הקמת "בתים ליחידים על הקרקעות אשר מחוץ לעירנו" למסירה מיד עם סיום בנייתם. מחיר כל בית, שכלל "חדר אחד בן שבע על שש אמות", מטבח ("בית תבשיל"), שירותים ("בית כיסא") וחלק יחסי בבור המים ובחצר המשותפת היה 100 פרנק (75 נפוליאונים) בתשלום "עם נשך קטן במשך שנים רבות" (כלומר משכנתא). הבתים קסמו לאוכלוסייה שלא השיגה ידה לרכוש בתים ממערב (בשכונות שנבנו לאורך רחוב יפו) ותוך יומיים מפרסום המודעה נרשמו רוכשים לכל בתי השכונה.
אולם, שנת בצורת, קשיים בירוקרטיים וריחוק השכונה מכל מקום ישוב יהודי גרמו לכך שעד ספטמבר 1888 הוקמו רק 27 בתים. השכונה נבנתה בצורת שני טורי בניינים, ללא חצר פנימית (כמקובל בשכונות שהוקמו באותה עת כמו בית דוד ("חצר הרב קוק") למשל). ארבעה מתוכם היו דו-קומתיים וכוסו רעפים. ב-1897 כתב אברהם משה לונץ בלוח ארץ ישראל שבשכונה מתגוררות רק 15 משפחות יהודיות. העצירה בהתפתחות השכונה נבעה בחלקה מהתדרדרות מצבם הכספי של השותפים, ובפרט של פרוטיגר, שפשט את הרגל. נתון זה מחוזק על ידי תביעה שהוגשה לוועדה לנפגעי הרעש שפקד את ירושלים ב-1927 ועל ידי שמואל יוסף עגנון, הכולל את אזכור השכונה במסעות הכלב בלק ברומן "תמול שלשום":
עד מאורעות תרפ"ט (קיץ 1929) התדלדל היישוב היהודי בשכונה ולאחר מכן היא נטמעה כליל באבו תור הערבית. בנייני השכונה נמצאים בחלקו המזרחי של הכפר (שהיה בשליטת ממלכת ירדן עד מלחמת ששת הימים), סמוך לקו הגבול עם חלקה המערבי. הטור המערבי מצוי ברחוב עין רוגל מספר 9–23.
בית יוסף (פירושונים)
פאסו טונלה
התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית
The Rose, Vol. 2
The Rose, Vol. 2 הוא אלבום המבוסס על השירה של הראפר טופאק שאקור. אלבום זה כולל הקלטות של שירתו של טופאק המבוצעת על ידי אמנים ידועים אחרים, כגון Bone Thugs-n-Harmony, לודאקריס ועוד. שיריו של טופאק מצוטטים ומשמשים השראה בכל שיר באלבום. זה האלבום השני המבוסס על שירתו של טופאק ששוחרר. אלבום השירה הראשון (The Rose That Grew from Concrete) בוצע על ידי אמנים מוזיקליים אחרים.
The Rose Vol.2
Google News
איש הזאב (2010)
איש הזאב (באנגלית: The Wolfman) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2010 בבימויו של ג'ו ג'ונסטון, המבוסס על סרט בעל אותו שם משנת 1941. בסרט מככבים בניסיו דל טורו, אנתוני הופקינס, אמילי בלאנט והוגו ויבינג. הסרט קיבל ביקורות מעורבות וזכה בפרס אוסקר ובפרס סאטורן בקטגוריית האיפור הטוב ביותר.
הסרט יצא בארצות הברית ב-10 בפברואר 2010 ובישראל הסרט יצא ב-1 באפריל 2010.
עלילה.
לורנס טלבוט הוא שחקן תיאטרון. יום אחד, נודע לו שאחיו, בן, נחטף. לורנס חוזר לבית משפחתו שבבלקמור. שם הוא פוגש את אביו המתנכר, סר ג'ון. לאחר שהוא רואה את גופת אחיו, לורנס שומע שמועות שהצוענים אחראים למותו של אחיו. באותו לילה הוא הולך לבקר במחנה הצוענים שבו הוא ננשך על ידי איש זאב. מאילך, לורנס הופך לסירוגין לאיש זאב.
ביקורות והכנסות.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 32%. עם זאת, עיתונאית מ"אנטרטיינמנט ויקלי" היללה את משחקו של בניסיו דל טורו בתור לורנס והיא אף השוותה אותו לדמות בסרט המקורי. בנוסף, ריק בייקר ודייב אלסי זכו בפרס אוסקר בקטגוריית האיפור הטוב ביותר.
בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט זכה להכנסות של כ-31.4 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט השלישי המכניס באותו שבוע אחרי "יום האהבה" ו"פרסי ג'קסון וגנב הברק". נכון ל-2011 הסרט זכה להיכנסגות של כ-61,979,680 מיליון דולר בארצות הברית וכ-77,810,085 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-139,789,765 מיליון דולר. בנוסף, הסרט זכה להכנסות של למעלה מ-20 מיליון דולר ממכירות מארזי ה-DVD וה-Blu-ray.
סוזן בייר
ואאיל רונים
וָאאִיל סעיד עבאס רונים (בערבית: وائل سعيد عباس غنيم, תעתיק מדויק: ואאל ע'נים; נולד ב-23 בדצמבר 1980) הוא מהנדס תוכנה, אקטיביסט אינטרנטי וראש חטיבת השיווק של גוגל במזרח התיכון וצפון אפריקה. הוא הפך לדמות מוכרת בינלאומית, לאחר שזוהה כאחד מהאנשים שהציתו את ההפגנות ומהומות המחאה רחבות ההיקף, שהובילו להפיכה במצרים בשנת 2011, מעצרו עקב כך, וכן ריאיון רגשני שהעניק לאחר מכן.
תחילת דרכו.
רונים נולד בקהיר שבמצרים, למשפחה מהמעמד הבינוני וגדל באיחוד האמירויות הערביות. הוא סיים את התואר הראשון בהנדסת מחשבים באוניברסיטת קהיר ב-2004, ואת התואר השני בשיווק ופיננסים קיבל מאת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר. עד שנת 2008 עסק בשיווק והקמת אתרי אינטרנט בעולם הערבי, וב-2008 מונה למנהל השיווק האזורי של גוגל במזרח התיכון וצפון אפריקה, בסניף המצרי של החברה. ב-2010 התמנה לכהן באותו התפקיד אך בסניף איחוד האמירויות הערביות, באזור התעשייה בדובאי.
מהפכת ה-25 בינואר.