בהקדמה לשיר, סולן הלהקה דייוויד דריימן אומר: "Yeah, bringing you another disturbing creation from the mind of one sick animal who can't tell the difference, and gets stupified.", בתרגום חופשי: "כן, מביאים לכם עוד יצירה מפריעה מהמוח של חיה חולה שלא יכולה להבדיל, והיא מסתחררת."
במהלך השיר, דריימן, שהוא יהודי, אומר את המילה "תפחד" בעברית.
בצעירותו, דריימן, יצא עם בחורה לטינית והוריה לא הרשו להם להיות יחד, בגלל הבדליהם האתניים.
הווידאו-קליפ.
הווידאו קליפ של השיר מציג את הלהקה מנגנת בחדר חלוד הדומה למרתף ומגוון בסצנה עם ילד צעיר, היושב באותו החדר.
תוך כדי שהשיר מתקדם, הילד נרדף על ידי שדים ולקראת הסוף, הופך לאחד מהם. הווידאו משתמש בצורה נרחבת באפקט חזותי, הקרוי בדרך-כלל "ראש מהיר".
נסיכה מלכותית
הנסיכה המלכותית (באנגלית: Princess Royal) הוא תואר שניתן באופן מסורתי (אך לא באופן אוטומטי) לבת הראשונה של מונרך בריטי. זהו תואר סמלי בלבד, והוא התואר הגבוה ביותר שיכולה לקבל נצר לבית המלוכה הבריטי שאינה המלכה. תואר זה מוענק לכל החיים, ולכן נסיכה לא יכולה להקרא "נסיכה מלכותית" במהלך תקופת חייה של נסיכה מלכותית אחרת. המלכה אליזבת השנייה, לדוגמה, לא החזיקה מעולם בתואר זה למרות היותה בתו הבכירה של המלך ג'ורג' השישי, משום שדודתה, הנסיכה מרי, החזיקה בתואר עד יום מותה בשנת 1965 ובעת מותה, אליזבת כבר הייתה מלכת הממלכה המאוחדת.
משנת 1642, אז הוענק התואר לראשונה, היו שבע נסיכות מלכותיות בממלכה המאוחדת. כיום מחזיקה בתואר זה בתה של המלכה אליזבת, הנסיכה אן. הנסיכה הבאה הצפויה לשאת את התואר היא הנסיכה שארלוט מקיימברידג'.
הרעיון להעניק תואר מיוחד לנסיכה הבכירה היה של הנרייט מארי, נסיכת צרפת (1609-1669), בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת ואשתו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה. המלכה רצתה ליצור גרסה אנגלית של התואר מאדאם רויאל, בו נקראה בצרפת בתו הבכירה של המלך. הנסיכה הראשונה שקיבלה את התואר "נסיכה מלכותית" בשנת 1642 הייתה בתם הבכירה של צ'ארלס הראשון והנרייטה מריה, הנסיכה מרי, שנולדה בשנת 1631.
התואר לא ניתן אוטומטית לבת הבכירה, אלא מוענק על ידי המונרך עצמו לפי שיקול דעתו. במהלך ההיסטוריה הבריטית היו שתי נסיכות בכירות שלא קיבלו את התואר מאביהן: מרי, נסיכת אנגליה, בתו הבכירה של ג'יימס השני, מלך אנגליה, שמלכה בממלכה במשותף עם בעלה, ויליאם השלישי; וסופיה דורותיאה, נסיכת הנובר, בתו היחידה של המלך ג'ורג' הראשון.
הנסיכות המלכותיות.
שבע הנסיכות שהחזיקו בתואר היו:
מצעית (מפה)
מַצָּעִית (מכונה גם פלייסמנט, שיבוש של הביטוי האנגלי "placemat") היא מפת שולחן אישית.
במסעדות עממיות ומסעדות מזון מהיר משתמשים במצעיות נייר חד-פעמיות. לשימוש ביתי קיימות מצעיות ממגוון חומרים, ביניהם בד, שעם, חבל, פלסטיק.
מצעיות חד-פעמיות או כאלו העשויות מחומרים עמידים נועדו להגנה על שולחן האוכל מפני שריטות, נזקי נוזלים, כתמי מזון וחומם של כלי בישול או הגשה. אחרות, מעודנות יותר, מחומרים כגון משי או תחרה נועדו לשמש כפריט עיצובי בלבד. ישנן גם מצעיות המשמשות את שתי המטרות.
על מצעיות נייר במסעדות מדפיסים לעיתים את תפריט המסעדה או פרסומות או שהן מעוצבות כדפי צביעה או משחקי עט ונייר כדי להעסיק ילדים בעת ההמתנה לארוחה.
קיימות גם מצעיות לשימוש משרדי בעת ישיבות. הן עשויות עור או פלסטיק קשיח כגון ויניל, ונועדו להקל על הכתיבה ולאפשר הזזת חפצי הנוכחים על גבי השולחן בחרישיות.
פיל לש
פיליפ צ'פמן לש (אנגלית: Phillip Chapman Lesh; נולד ב-15 במרץ 1940 בברקלי שבקליפורניה) הוא מוזיקאי ואחד ממקימיה של להקת הרוק "גרייטפול דד". הוא ניגן על גיטרת בס במשך שלושת העשורים בהם הייתה קיימת הלהקה.
קריירה.
לש החל את דרכו המוזיקלית ככנר, אבל בתיכון עבר לנגן על חצוצרה והתעניין גם במוזיקה קלאסית אוונגרדית וג'אז חופשי. הוא גם למד במכללת מילס אצל המודרניסט האיטלקי לוצ'אנו בריו. חבריו ללימודים כללו את המלחין המינימליסט סטיב רייך ואת חברו ללהקה טום קונסטנטן. בזמן לימודיו פגש את ג'רי גרסיה. לש הצטרף ללהקתו החדשה של גרסיה. לפני כן הוא לא ניגן על גיטרה באס לפני שהצטרף ללהקה.
לש לצד פול מקרתני, ג'ק ברוס, ג'ון אנטוויסל, וג'ק קסידי היה בעל אופי חדשני בפיתוח תפקידו של הבאס החשמלי בשנות ה-60. הוא לא היה מלחין פורה עם הגרייטפול דד על אף שתרם לרפרטואר הלהקה כמה שירים דוגמת: "New Potato Caboose", "Box of Rain", "Unbroken Chain" ו-"Pride of Cucamonga" שהם משיריה הידועים של הלהקה. התעניינותו במוזיקה אוונגרדית הייתה חיונית בהשפעתה על הגרייטפול דד בדחיפתם לטריטוריות חדשות ויצירת המיסטיקה סביבה.
אחרי התפרקות הגרייטפול דד לש המשיך לנגן עם חבריה בהרכבים שונים דוגמת: "The other Ones", "the Dead", בנוסף להופעות עם להקתו, Phil Lesh &amp; Friends
חיים פרטיים.
לש ואשתו ג'יל מנהלים את ארגון הצדקה שלהם, "השרשרת הבלתי שבורה". לזוג שני בנים, גרהאם ובריאן, שהלכו בדרכו המוזיקלית של אביהם ומנגנים ומופיעים יחדיו. ב-1998 עבר לש השתלת כבד כתוצאה ממחלת הפטיטיס C ומאז הפך להיות מצדד נלהב של תרומות איברים, במהלך הופעותיו הוא קורא לקהל להרשם כתורמים. ב-2006 אובחן אצלו סרטן הערמונית והוא עבר ניתוח להסרתו, שעבר בהצלחה.
הרובע החמישה-עשר של פריז
הרובע החמישה-עשר של פריז (בצרפתית: XVe arrondissement), הממוקם בגדה השמאלית, הוא הרובע בעל האוכלוסייה הגדולה ביותר מבין עשרים הרבעים של פריז, צרפת. הוא חולק את אזור מונפרנאס עם הרובע השישי והרובע הארבעה-עשר. גורד-השחקים של פריז, מגדל מונפרנאס, ותחנת מונפרנס הסמוכה, מצויים בגבול שבין הרובע החמישה-עשר והרובע הארבעה-עשר.
ברובע החמישה-עשר של העיר נמצא מרכז התצוגה "פורט דה ורסאי", ומתחם "פרון דה סן" (בצרפתית: Front de Seine), המכונה גם "בּוֹגְרֶנֵל" (Beaugrenelle), בו מגדלים רבי קומות רבים.
שטח הקרקע של הרובע הוא 8.502 קמ"ר.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית הרובע החמישה-עשר הגיעה לשיאה בשנת 1962, אז מנתה האוכלוסייה 250,551 איש. מאז איבד הרובע כעשירית מאוכלוסייתו בערך, אך נותר הרובע המאוכלס ביותר בפריז, עם 225,362 תושבים (על-פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 1999). בשנה זו הועסקו ברובע 144,667 בני אדם.
הרבעים הפנימיים.
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים ("quartiers"). הרבעים הפנימיים של הרובע החמישה-עשר הם:
מבנה שלישוני
מבנה שלישוני הוא מושג בביוכימיה המתאר את המבנה המרחבי (תלת-ממדי) של מקרומולקולות ביולוגיות, ובראשן חלבונים. המבנה השלישוני (להבדיל ממבנה רביעוני) מתייחס למבנה המרחבי של מקרומולקולה אחת המתקפלת במרחב. קיפול המקרומולקולה למבנה השלישוני הטבעי הכרחי לצורך פעילותם.
אינטראקציות המייצבות את המבנה השלישוני.
בהתאם לדּוֹגמה של אנפינסן, המבנה המרחבי הנטיבי של חלבונים נקבע על ידי רצף חומצות האמינו המרכיבות את החלבון (המבנה הראשוני). כלומר, לכל רצף חומצות אמינו קיים קיפול מרחבי ייחודי אשר נוצר באופן ספונטני. המבנה השלישוני מיוצב לרוב על ידי אינטראקציות לא קוולנטיות הנוצרות בין קבוצות השייר של חומצות אמינו המרוחקות אחת מהשנייה ברצף השרשרת הפוליפפטידית, אם כי קיימים חלבונים שבהם גם קשרים דיסולפידיים מקבעים את המבנה. האינטראקציה העיקרית המכתיבה את הקיפול המרחבי היא האפקט ההידרופובי.
לסיכום, האינטראקציות המייצבות את המבנה השלישוני הן:
הקשר בין המבנה השלישוני לפעילות החלבון.
לכל חלבון (במצבו הטבעי) יש מבנה מרחבי מוגדר המכונה הקונפורמציה הנטיבית. זהו הארגון המרחבי (התלת-ממדי) של הקבוצות השונות במקרומולקולה הפעילה. היכולת של חלבונים שונים לבצע פעילות ספציפית מיוחסת לקיום המבנים השלישוניים שלהם, כך שאיבוד המבנה השלישוני (בתהליך הקרוי דנטורציה) גורם לאובדן הפעילות הביולוגית.
לדוגמה, התאמה מושרית הוא מודל ביוכימי הקובע כי קישור של חלבונים למולקולות אחרות מאופיין בשינויי קונפורמציה מקומיים של אתר הקישור. ישנם חלבונים ששינויי הקונפורמציה בהם גדולים (ללא שבירה של קשרים קוולנטים) ומשפיעים על המבנה המרחבי של החלבון ועל פעילותו. לחלבונים אלוסטריים אלה יש אפשרות לעבור בין מספר קונפורמציות מרחביות המאופיינות בפעילויות ביולוגיות שונות. החלבון המוגלובין הוא דוגמה טובה לחלבון שפעילותו מוסברת באמצעות שיווי משקל בין מבנים שונים בעלי מצבי זיקה (אפיניות) שונים לחמצן. זימוגנים הם דוגמה נוספת לאנזימים אשר אינם בעלי פעילות קטליטית, אך שפעולם (באמצעות שינוי קוולנטי המכונה שפעול פרוטואליטי) מביא לשינוי מבני של החלבון ולשיפעולו. לדוגמה, החלבון כימוטריפסינוגן הוא זימוגן חסר פעילות קטליטית. שבירה של קשר קוולנטי יחיד בחלבון זה מביאה לשינויי קונפורמציה קטנים, אך משמעותיים לפעילות הקטליטית של החלבון. גם לזרחון חלבונים על ידי פרוטאין קינאזות קיים פוטנציאל לשנות את פעילות החלבון המזורחן (בדרך כלל לשפעל או לדכא את הפעילות הקיימת) באמצעות שינוי שיווי המשקל בין קונפורמציות שונות.
הפרעה או פגם בקיפול החלבון למבנה הנטיבי תפגום בפעולתו התקינה של החלבון. המחלות ספגת המוח ומחלת אלצהיימר הן מחלות המאופיינות על ידי פגיעה בקיפול התקין של חלבונים למבנה השלישוני הפעיל.
קבוצות הקיפול העיקריות.
חלבונים גלובולריים.