בינואר עזב את המועדון מאיר כהן, ששימש עד אז כשוער הראשון של הקבוצה, וקנדיל הפך לשוער הראשון. לאחר שהציג יכולת טובה הוחתם קנדיל ב-19 ביוני 2011 לשלוש שנים נוספות בסכנין. בעונת 2011/2012 היה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון. ב-13 בדצמבר 2014 נפצע במהלך הניצחון 0–2 נגד הפועל באר שבע ונעדר כחודש מהמגרשים, אך גם כשהחלים לא חזר להרכב הראשון של הקבוצה ולא שיחק עד תום העונה. בעונת 2015/2016 התמודד על עמדת השוער הראשון מול רן קדוש, וערך 19 הופעות בליגת העל. בעונת 2016/2017 חזר לעמדת השוער הראשון, ושיחק בכל משחקי הליגה של הקבוצה. בתום עונת 2018/2019 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
חיים אישיים.
לומד לתואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט ב.
חוות סקאלי
חוות סקאלי (גבעת פורת יוסף) היא חווה חקלאית שהוקמה כמאחז בשנת תשנ"ח, 1998, על ידי יצחק סקלי, כארבעה קילומטרים מזרחית לאלון מורה, על רכס הר כביר, בגובה 792 מטר מעל פני הים.
החווה משקיפה צפונה אל החרמון, הרי הגליל העליון ורמת הגולן, ומזרחה אל בקעת הירדן. בימי ראות טובה ניתן לראות ממנה את ים המלח ואת הרי מואב.
צפונית לחווה לאורך הרכס משתפל מדרון תלול אל נחל תרצה. הנפילה החדה של המתלול - כשמונה מאות מטרים - היא מהחריפות בישראל ויוצרת תמונת נוף ייחודית.
הקמה.
החווה הוקמה בסיוע החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית ושל גורמי שלטון נוספים. המאחז עלה על הקרקע לפני מארס 2001 - המועד הקובע לכאורה בכל הנוגע להתחייבות הישראלית לארצות הברית בסוגיית המאחזים.
השטח שעליו הוקמה החווה הוא קרקע משולבת - שחלקה אדמת המדינה, חלקה קרקעות סקר. שנים לאחר הקמת החווה, טענו מספר פלסטינים לבעלות על חלק מהקרקעות שעליהן היא יושבת.
החווה הוקמה על הקצה המזרחי של רכס הר כביר, כחלק מניסיון ליצור רצף שיאפשר חיבור של אלון מורה אל בקעת הירדן ולכלול את היישוב במפת הקבע וכהמשך לכך הוקם מזרחית לחוות סקאלי המאחז נחלת יוסף מאחז דומה הוקם בשנת 2002 כחלק מאותה תפיסה ליד הכביש העוקף המחבר את אלון מורה עם איתמר, אך הוא פורק עוד בטרם אוכלס.
התפתחות המקום.
במאחז גרות מספר משפחות בבתי עץ, בתי אבן ומבנים ניידים. התושבים מתפרנסים מבנייה, מגידול כבשים וממקצועות חופשיים. במקום מקווה טהרה נייד, המתאים לגברים בלבד.
בשנת 2003 הותקף המאחז על ידי שני מחבלים חמושים ברובי קלצ'ניקוב וברימונים. הם התקרבו לאחד הבתים, וירו לתוכו. המחבלים נהדפו ונהרגו באש תושבי החווה, שקיבלו על כך תעודות הוקרה מצה"ל.
ביולי 2009 קבע מפקד החטיבה המרחבית בצו צבאי "גבולות שמירה" ליישוב אלון מורה הכוללים בתוכם את החווה, בתוכם יש סמכויות הגנה מלאות לרבש"צ של היישוב.
בשנת 2010, לאחר פטירתו של תושב הגבעה פורת יוסף כהן בן ה-4, הוחלט לקרוא לגבעה על שמו - "גבעת פורת יוסף".
בסוף שנת 2020, ביום הולדתה ה-91 עברה, עברה "זמרת המחתרות" שולמית לבנת להתגורר במקום עם משפחת נכדתה. בראיון שנערך עמה אמרה שהמעבר הוא גם מסיבות אידאולוגיות, ושאף הייתה שמחה לעבור לשם בשלב מוקדם יותר, בגלל הערך בהתמסרות (-לארץ ישראל). כשנאמר לה שכונתה "שולמית לבנת - נערת הגבעות" אמרה שאינה ראויה לתואר הזה, שכן נוער הגבעות הגיעו לאדמת טרשים במסירות להפרחתה, ואילו היא מגיעה לאחר שהם שלו שאיפשרו זאת כשהלכו בדרך הלא-זרועה.
רב המקום הוא הרב דוד בנימין (בנו של הרב גדעון בנימין, רב היישוב נוף איילון).
הראיה
תת-קרפטים
ורגאס (מדינה)
ורגאס (בספרדית: Vargas) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון ונצואלה, גובלת במירנדה במזרח ובדרום, במחוז הבירה של ונצואלה בדרום, בארגואה בדרום ובמזרח, ובים הקריבי בצפון.
המדינה משתרעת על שטח של 1,497 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 352,920 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא לה גואירה.
היסטוריה.
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. הקמת ההתיישבויות הראשונות של הילידים באזור, כמו לה וייה דל רוסאריו ב-1555, לוותה בקרבות קשים עם הילידים המקומיים שבמהלכם רוב האוכלוסייה הילידית הושמדה.
במאה ה-19 ונצואלה קיבלה את עצמאותה. לאחר שהפכה לפדרציה ב-1864, האזור סופח למחוז הבירה של ונצואלה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 גברה הדרישה של המקומיים לאוטונומיה ממחוז הבירה, וב-1998 הממשלה של הנשיא רפאל קלדרה הכריזה על הקמת המדינה החדשה. למדינה הוענק השם "ורגאס" על שמו של חוסה מריה ורגאס, יליד לה גואירה ומי שהיה נשיא ונצואלה במאה ה-19.
באמצע דצמבר 1999, לאחר מספר ימים גשומים באופן חריג, התרחשה בוורגאס סדרה של שיטפונות ומפולות. במהלך האירועים, שזכו לכינוי "טרגדיית ורגאס", הושמדו תשתיות רבות ברחבי המדינה וההערכה היא שנהרגו רבבות בני אדם. חלקים גדולים של ערי החוף נהרסו. בין האתרי תרבות שנפגעו היה מוזיאון של ארמנדו רברון ורוב יצירותיו נהרסו.
ניווט מקבילי
ניווט מקבילי (באנגלית: Parallel Navigation),שנקרא גם כלל הזווית הקבועה (constant bearing rule), הוא כלל גאומטרי שימושי בניווט ובהנחיית טילים, שמאפשר יירוט מטרה אינרציאלית בזמן מינימלי. כלל ניווט שימושי זה היה ידוע מאז ימי קדם, בעיקר על ידי ימאים, ומכאן חלק ה-"ניווט" בשם. לפי כלל זה, הכיוון של קו הראייה MT (LOS – Line-of-Sight) שמחבר בין הנווט והמטרה צריך להישמר קבוע יחסית למרחב האינרציאלי, כלומר כיוון קו הראייה נשמר מקביל לכיוונו ההתחלתי, ומכאן החלק ה-"מקבילי" של השם.
בטרמינולוגיה של וקטורים תלת ממדיים, הכלל נקבע במדויק כ-:
formula_1
כש-w הוא קצב הסיבוב של קו הראייה. ניסוח שקול של הכלל הגאומטרי הזה הוא:
formula_2, שכן formula_3. מן הניסוח השני נובע שכלל גאומטרי זה ניתן לניסוח בדרך נוספת, ש-r' ו-r חייבים להימצא על ישר אחד. במילים אחרות, עצם הצופה בנווט הנע לפי כלל הניווט המקבילי יראה אותו מתקרב אליו מזווית קבועה (מכאן השם הנוסף כלל הזווית הקבועה), ובמהירות קבועה, ללא שינויי זווית.
קינמטיקה של תרחישים מישוריים.
כש-formula_4 ו-r הם על אותו מישור (מישור קבוע) לפי ההגדרה, הכלל הגאומטרי של ניווט מקבילי ניתן לכתיבה כך
formula_5,
כש-formula_6 היא הזווית שקו הראייה יוצר עם קו ייחוס שנח במישור הנ"ל, כאשר בנוסף נדרש התנאי formula_7.
המשוואות ל-formula_8 ו-formula_9 הן:
formula_10
formula_11.
על מנת שיתקיים formula_12 המשוואה
formula_13, ועל מנת ש-formula_8 יהיה שלילי, האי שוויון formula_15 צריך להתקיים.
כששני התנאים לעיל מתקיימים, תנאי התנגשות נוצרים, וניתן לשרטט משולש התנגשות שקודקודיו הם מיקומיהם ההתחלתיים של העצם המנווט והמטרה, וקודקודו הנוסף הוא נקודת ההתנגשות העתידית. עצם המטרה יראה את הנווט מתקרב אליו במהירות קבועה formula_16 שנקראת מהירות הסגירה, ופוגע בו כעבור זמן formula_17.
קינמטיקה של תרחישים מרחביים.
בדוגמה זו נבחן תרחיש מוכלל במרחב תלת ממדי, שבו T היא מטוס שממוקם, ברגע formula_22, בנקודה formula_23, ומהירותו היא U בכיוון השלילי של ציר x. M הוא טיל שנמצא בראשית הצירים ומתחיל ניווט מקבילי מהראשית כדי ליירט אותו. המטרה היא למצוא את כיוון המעוף של M (הנקבע על ידי הרכיבים של formula_24) ואת הזווית עם קו הראייה formula_25. נפתור זאת בשתי דרכים שונות.
דרך ראשונה: שימוש באלגברה ליניארית.
ראשית נמצא את formula_26, הזווית בין מהירות המטוס ל-MT, באמצעות מכפלה סקלרית. מתקיים:
formula_27.
לאחר מכן מוצאים את formula_25 באמצעות התנאי להתנגשות מן הקינמטיקה של תרחישים מישוריים. הצעד הבא הוא למצוא את שלושת הרכיבים של formula_24. משוואה אחת נובעת ישירות מן המכפלה הסקלרית formula_30. שתי המשוואות האחרות נגזרות מן התנאי שהמכפלה הווקטורית בין r ו-formula_8 שווה אפס. לכן:
formula_32
כלומר הדטרמיננטה של המטריצה לעיל היא אפס.
כעת נציג ערכים נומריים לבעיה. formula_33 הם 12, 3 ו-4 km בהתאמה, לכן formula_34. ניקח U = 250m/s ו-formula_35. המשוואה ל-formula_26 נותנת:
formula_37 מעלות. מכאן :
formula_38 מעלות. לפיכך המשוואה הראשונה לרכיבי formula_24 היא:
formula_40.
שתי המשוואות הנוספות נגזרות מן התנאי שהמכפלה הווקטורית היא אפס והן:
formula_41.
לפיכך מתקבלת מערכת של שלוש משוואות ליניאריות:
formula_42
שפתרונה הוא:
formula_43
דרך שנייה: שימוש בזוויות אוילר.
זה לעיתים נחוץ לבצע את חישובי ההנחיה במערכת צירים קרטזית שבה הווקטור formula_44 מתלכד עם ציר ה-x ומישור ההנחיה הוא z = 0 כך שלמהירות המטרה formula_45 יש רק את הרכיבים formula_46 ו-formula_46, לאורך ולרוחב r בהתאמה. דרך אחת לעשות זאת היא כדלקמן.
ראשית, נסובב את מערכת הצירים המקורית formula_48 בזווית formula_49 מסביב לציר z. אם formula_49 היא formula_51 מעלות, אז הרכיבים של r במערכת צירים החדשה formula_52 יקיימו formula_53. לאחר מכן, נסובב את מערכת הצירים החדשה מסביב לציר formula_54 בזווית formula_55; אם הזווית הזאת נבחרת כך שתהיה שווה formula_56 מעלות, אז הרכיבים של r במערכת הצירים formula_57 יהיו formula_58.
שתי הרוטציות האלו מתוארות על ידי מכפלת מטריצות הסיבוב הבאה:
formula_59
כאשר c ו-s מסמלים את פונקציות הקוסינוס והסינוס, בהתאמה.
סיבוב שלישי הוא מסביב לציר formula_60, בזווית formula_61. הווקטור formula_45 במערכת הצירים הסופית ניתן על ידי המשוואה:
formula_63
כאשר formula_64 ו-formula_65 הן העתקות המייצגות את המטריצות מן המשוואה הקודמת. ההעתקה המתקבלת היא:
formula_66