במדי נבחרת הונגריה טיטקוש ערך את הופעת הבכורה עוד בהיותו שחקן בודאי 33, הופעה שהתקיימה בשנת 1929 בהפסד 3–0 לצרפת בפריז. לרוב הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי אך מדי פעם גם בתור הקיצוני ימני, ואת שערו הראשון במדיה כבש בשנת 1930 בניצחון 1–3 על אוסטריה. לאחר ולא היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1934 הוא לקח חלק בהגעתה למקום השני ב-1938. בשמינית ורבע הגמר וילמוש קוהוט תפס את מקומו אך בחצי ובגמר כן היה. הונגריה הפסידה בגמר בתוצאה 4–2 לאיטליה כשהוא משווה זמנית בתחילת המשחק ל-1–1. בסך הכל ערך בה 48 הופעות וכבש 12 שערים.
לאחר פרישה היה מאמנה של מ.ט.ק בעונת 1946/47 ובשנות החמישים עבד בתור המזכיר הכללי של התאחדות הכדורגל ההונגרית. בין השנים 1958–1961 אימן את נבחרת מצרים וזכה עימה בגביע אפריקה 1959.
ריי בורק
ריימון ז'אן "ריי" בורק (באנגלית: Raymond Jean "Ray" Bourque; נולד ב-28 בדצמבר 1960) הוא שחקן הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר בעמדת המגן.
בורק נחשב בעיני רבים לאחד המגינים הטובים בכל הזמנים ומהמגינים הבולטים בליגת ה-NHL, עם שיא כל הקריירה בשערים, אסיסטים ונקודות עבור עמדה זו. הוא זכה בגביע נוריס למגן הטוב ביותר חמש פעמים, ושש פעמים נוספות סיים במקום השני לגביע זה. הוא אף סיים פעמיים במקום השני לגביע הארט ל-MVP של העונה, מה שנדיר עבור מגן.
בורק שיחק 21 עונות בבוסטון ברואינס, אחד הרצפים הארוכים בליגה (1518, במקום השישי) באותה הקבוצה. עם זאת, בורק מעולם לא זכה בגביע סטנלי עם הקבוצה, ולכן בעונת 1999–2000 ביקש בורק לעבור לקבוצה עם סיכוי גבוה יותר לזכות בגביע. הוא הגיע לקולורדו אוולאנש ובפלייאוף של אותה עונה הוביל את הקבוצה לגמר הגביע. הקבוצה הפסידה בגמר, אך בעונה הבאה היא זכתה בגביע, כאשר בורק עצמו הבקיע את השער המנצח. זה היה המשחק האחרון בקריירה של בורק, והזכייה הפכה אותו לשחקן עם כמות המשחקים הגבוהה ביותר עד לזכייה בגביע סטנלי.
בשנת 2004 נכנס בורק להיכל התהילה של ההוקי קרח. מספר חולצתו, 77, הוצא לגמלאות הן על ידי בוסטון ברואינס והן על ידי קולורדו אוולאנש, מה שהופך אותו לשחקן אחד מבין תשעה בלבד שזכו בכבוד בשתי קבוצות שונות. בורק דורג על ידי ההוקי ניוז בין 100 השחקנים הטובים בהיסטוריית ה-NHL, במקום ה־14.
מארוול ישראל
מארוול (פירושונים)
הליגה המוסלמית הכל-הודית
הליגה המוסלמית של כל הודו
פפרזה
פפרזה (בגרמנית: Pfersee; בכתיב העברי הארכאי: פפערשׂא או פפערשׂי) היא שכונה במערב אאוגסבורג, שהייתה עד 1911 עיר עצמאית. ב וה-19 התקיימה בה קהילה יהודית גדולה.
היסטוריה.
פפרזה נזכרת בכתובים לראשונה בשנת 800 לספירה, אך קיים יסוד להניח שהיישוב במקום התקיים ברציפות לפחות מאז ימי הרומאים.
בימי הביניים היה הכפר בבעלות פרטית, סמוך לעיר אאוגסבורג.
החל מאמצע המאה ה-19 חל פיתוח תעשייתי מואץ במקום והוקמו בו מפעלים. בראשית ינואר 1911 השתלב באאוגסבורג כפרבר תעשייתי. בימי מלחמת העולם השנייה העסיקו הנאצים עובדי כפייה ממחנה הריכוז דכאו בפפרזה, בעיקר במפעל של מסרשמיט.
יהודי פפערשא.
יהודים ישבו בפפערשא כבר מן המאה ה-16. במאה ה-18 הייתה הקהילה היהודית במקום, הקהילה המרכזית באזור, ומקום מושבו של רבה הראשי של שוואביה.
כמה מרבני פפערשא התפרסמו בכינוי "חכמי פפערשא". ביניהם נודעו:
באמצע המאה ה-19 גדל היישוב היהודי באאוגסבורג עצמה, בין היתר גם על חשבון היישוב בפפערשא שהלכה והתרוקנה מיהודיה.
ב-1904, בעת כתיבת האנציקלופדיה היהודית, כבר לא ישבו יהודים במקום.
מפורסם גם ש"ס פפערשא, כתב יד של התלמוד הבבלי שהיה בידי הקהילה ומצוטט בספרות התורנית. כתב היד הועבר לאוניברסיטת מינכן, ונודע בכינויו כתב יד מינכן 95. הוא שימש את הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ בכתיבת "דקדוקי סופרים".
קיילסטיבנטוס
קיילסטיבנטוס (שם מדעי: Caelestiventus; פירוש השם: "רוח שמיימית") הוא סוג של פטרוזאור הקרוב לדימורפודון, אשר התקיים בטריאס העליון שלפני 208 מיליון שנה. הוא התגלה בתצורת אבן חול נוגט שבצפון-מזרח יוטה בחפירות בשנת 2007. הוא נקרא בשם בשנת 2018.
הקיילסטיבנטוס הוא הפטרוזאור הלא-פטרודקטילי היחיד שנמצא באזורי מדבר. שאר המעופפים הקדומים נמצאו באזורים לחים יותר. בניגוד לרוב מאובני הפטרוזאורים של הטריאס הוא התגלה כשלד כמעט שלם, מה שמאפשר לדעת עליו פרטים רבים.
הוא היה בעל גולגולת מוצקה וארוכה באורך 17.8 סנטימטרים ומוטת כנפיו הגיעה לאורך 1.5 מטר, מה שהופך אותו לאחד מגדולי הפטרוזאורים של הטריאס. במראהו דמה מאוד לדימורפודון מתור היורה והיה בעל לסת עליונה חלולה כמו מקור קלאו או טוקן וגבוהה. לסת זו הכילה מספר רכסים. הפטרוזאור היה בעל מערכת לסתות בעלות שלושה סוגי שיניים המעוצבות בצורה מחודדת במרכז המקור, שיניים נמוכות וחזקות בקצה ושיניים ארוכות ודקות בקצוות המקור. מבנה זה מרמז שהיה אוכל בשר.
בתקופה זו חיו ביוטה מספר דינוזאורים קטנים עד בינוניים, דמויי-תנינאים וזוחלים דומים. ככל הנראה הוא צד זוחלים קטנים וכן חסרי חוליות, אך לא דגים מאחר שחי בתנאי מדבר. הלסתות המוזרות נועדו להרוג ביעילות טרף.
פפרשי
דימורפודונטיים
דימורפודונטיים (שם מדעי: Dimorphodontidae) היא משפחה של פטרוזאורים פרימטיביים, אשר חיו בין הטריאס העליון ליורה התחתון לפני 182–208 מיליון שנה. לא כל החוקרים רואים בקבוצה זו משפחה ויש הרואים בה ענף בשם "Dimorphodontia". ענף זה הוגדר ב-1870 בידי החוקר הבריטי הארי סיילי. משפחה זו נחשבת לקרובה רחוקה של הרמפורינקוסיים, והשתייכה בעבר לקבוצה הפרפילטית Rhamphorhynchoidea.
משפחה זו כוללת בעיקר את הסוג דימורפודון, שעל שמו קרויה המשפחה. לצידו שויכו גם הפטיינוזאורוס הקדום וכמה חוקרים משייכים לפה גם את הסוג "Parapsicephalus" הדומה לרמפורינקוס, ולעיתים משויך למשפחה זו. בשנת 2018 שויך למשפחה גם הקיילסטיבנטוס שהתגלה במדבר של יוטה.
משפחה זו כוללת מינים שהגיעו למוטת כנפיים עד אורך מטר וחצי והיו קרובי הפטרודקטיליים המאוחרים יותר. הם היו בעלי לסתות מוארכות בעלות שיניים רבות ונראה שהיו ציידי זוחלים קטנים ולא רק דגים.
פפרסי
פפערשי
ג'ורטירנט
ג'ורטירנט (שם מדעי: Juratyrant; פירוש השם: "עריץ היורה") הוא סוג של דינוזאור דמוי טירנוזאור, אשר חי ביורה העליון של אירופה שלפני 149 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ב-1984 בתצורות Kimmeridge Clay שבדורסט, דרום אנגליה. המאובנים כללו שלד חלקי ובו חוליות גב, חוליות זנב, אגן ועצמות גפיים, אך ללא גולגולת. הוא שויך תחילה לסוג סטוקסוזאורוס ("Stokesosaurus") אך הופרד והוגדר בסוגו ב-2013. בסוג נכלל מין אחד, "Juratyrant langhami".
הג'ורטירנט הגיע לאורך 2.5 מטר ומבנה גופו רמז על כך שהיה טורף דו-רגלי בעל קרבה לטירנוזאוריים המאוחרים יותר. הוא משויך כיום למשפחה פרוצרטוזאוריים (אם כי יש המתנגדים לכך) או אולי לסטוקסוזאוריים, ונחשב קרוב לסינוטירנוס, הפרוצרטוזאורוס וקרוב מעט גם לאאוטירנוס מהקרטיקון. מבנה הזרועות שלו היה קטן יחסית ולסתותיו הארוכות עוצבו לנגוס בחוזקה ומרמז על כך שהתפתח להתמודד בעיקר עם טרף גדול ומשוריין.
משה רט
הרב משה רט (נולד ב-1980) הוא רב, סופר, דוקטור לפילוסופיה ופובליציסט ישראלי.
ביוגרפיה.
אביו הוא הסופר ואיש התקשורת אבי רט. גדל בגבעת שמואל, ולמד בישיבה התיכונית קריית הרצוג, וישיבת ההסדר קרני שומרון. בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת מורשת יעקב, ותואר דוקטור לפילוסופיה כללית מאוניברסיטת בר-אילן.
הרב רט כותב מאמרים באתרי אינטרנט שונים וכן בבלוג אישי. כתב בעברו טור שבועי באתר "כיפה", וכותב כיום בעלון "שבתון". בכתיבתו הוא משלב בין יהדות, פילוסופיה ותרבות פופולרית. כמו כן, חבר במכון ידעיה, העוסק ביצירה והסברה בנושאי אמונה.
בשנת תשע"ד (2014) תרם כליה.
מתגורר בקרני שומרון.
ספריו והגותו.
הגותו של רט מתמקדת בהצגת הרציונליות שבאמונה הדתית ובביקורת על גישות אתאיסטיות ומטריאליסטיות. הוא מושפע בעיקר מהוגים מודרניים כמו גילברט קית' צ'סטרטון, אלווין פלנטינגה וברנרדו קסטרופ.
בספרו פשוט להאמין מגדיר רט את האמונה כתחושת שכנוע, ומראה שהיא עומדת בבסיסה של כל השקפת עולם באשר היא. שום דבר אינו ניתן להוכחה מוחלטת, שכן כל הוכחה מבוססת מהגדרתה על הנחות יסוד שאינן ניתנות להוכחה אלא מתקבלות באופן אינטואיטיבי - דהיינו, על בסיס אמונה. מכיוון שכך, השאלה איננה האם להאמין, אלא במה להאמין. הנטייה להיצמד לאמפירי ולמדעי בלבד ולשלול את קיומו של כל מה שלא הוכח, היא בלתי רציונלית, ואילו המאמין הרציונלי הוא זה שעושה שימוש בכלים המדעיים לחקר המציאות האמפירית, אך מודע לכך שקיימת מציאות נרחבת מעבר לה, שאליה יש לגשת בכלים אחרים, אינטואיטיביים יותר. באמצעות כלים אלה, הכוללים טיעונים פילוסופיים, חוויות רוחניות וקיומיות והסתמכות על מסורות קדומות, ניתן לדבריו להגיע לאמונה רציונלית באלוהים, ומתוך כך גם ביהדות.