באבוב מופיעים קטעי סולו קצרים שמתארים קריאות של ציפורים, בתוך הרקע העמום שיוצרים כלי הקשת.
מס' 10: רצ'יטטיב של לוקאס וסימון "In grauen Schleier rückt heran"
מס' 11: אריה של סימון "Der muntere Hirt versammelt nun"
תיאור של רועי הצאן, עם "קריאות" של קרן שנשמעות ברקע.
מס' 12: סולנים ומקהלה, לסירוגין וביחד "Sie steigt herauf, die Sonne, sie steigt"
זריחת השמש, מתוארת בפעם השלישית לפחות ביצירתו של היידן. בפעם האחרונה, הוא עשה זאת באופן מבריק ונוגע ללב באורטוריה "הבריאה". שם הדבר נעשה בעזרת פתיחה איטית בתזמורת, ובאורטוריה "העונות", הסולנים נכנסים אחד אחרי השני ולוחשים "היא עולה", "היא באה" וכו', במהלך מלודי-כרומטי עולה. סימפוניית "הבוקר" (מס' 6) כונתה בשמה, מאחר שהיא נפתחת בפרק איטי שככל הנראה העלה אסוציאציה של זריחה באוזני שומעיה הראשונים. הפתיחה האיטית בסימפוניה מזכירה את הזריחה שבאורטוריה "הבריאה". בכל המקומות הללו הסולם הוא רה מז'ור.
מס' 13: רצ'יטטיב של סימון "Nun regt und bewegt sich alles umher"
מס' 14: רצ'יטטיב של לוקאס "Die Mittagsonne brennet jetzt in voller Glut"
מס' 15: "קווטינה" Kavatine של לוקאס "Dem Druck erlieget die Nater"
תיאור חום הקיץ. היידן משתמש בכלי קשת עם עמעם ובמרקם רב קולי דחוס, ובוחר בטמפו "לארגו" על מנת ליצור את תחושת הבל החום.
מס' 16: רצ'יטטיב של הנה "Willkommen jetzt, o dunkler Hain"
מס' 17: אריה של הנה "!Welche Labung für die Sinne"
מס' 18: רצ'יטטיב של סימון, לוקאס, והנה "O seht! Es steigt in der schwülen Luft"
תיאור הסערה המתקרבת.
מס' 19: מקהלה "!Ach, das ungewitter naht"
בפרק זה היידן מתאר סערת קיץ, ואף רעידת אדמה. זהו פרק דרמטי מאוד. התיאורים הצליליים, שינויי הדינמיקה הקיצוניים והקצב שבו מזכירים מאוד את פרק הסערה בסימפוניה "הפסטורלית" מאת בטהובן. הפרק נפתח באקורד מוקטן ומפורק בירידה בחליל יחיד, באופן שדומה בהחלט לפתיחת פרק "הסערה" La tempesta מתוך סימפוניית "הערב" (מס' 8) מאת היידן.
מס' 20: סיום חלק הקיץ - סולנים לחוד ובאנסמבל, ומקהלה "Die düstern Wolken trennen sich"
הסערה שוכחת.
סתיו – Der Herbst.
הסתיו הוא החלק הארוך והרב-גוני ביותר ביצירה.
מס' 21: הקדמה – אלגרטו
"נושא ההקדמה הוא שמחת האיכר על קציר טוב"
רצ'יטטיב של הנה "Was durch seine Blüte"
מס' 22: רצ'יטטיב של לוקאס וסימון "Den reichen Vorrat fährt er nun"
מס' 23: סולנים לחוד ובאנסמבל, ומקהלה "So lohnet die Natur den Fleiβ"
פרק בשבחי העבודה והחריצות. היידן ווואן סוויטן רבו במשך ימים על נושא הפרק, כשוואן סוויטן צידד בנושא הזה ואף רצה שהוא היה מוטיב מרכזי ביצירה. הפרק מתוזמר באופן צבעוני במיוחד בכלי הנשיפה.
מס' 24: רצ'יטטיב של הנה, סימון ולוקאס "Seht, wie zum Haselbusche dort"
מס' 25: דואט של לוקאס והנה "!Ihr schönen aus der Stadt, kommt her"
חיזוריו של לוקאס אחר הנה.
מס' 26: רצ'יטטיב של סימון "Nun zeigt das entblöβte Feld"
מס' 27: אריה של סימון "!Seht auf die breiten Wiesen hin"
ברצ'יטטיב הקודם נפתחה סצנת הציד ביצירה. האריה הזו "מציירת" את השיטוט אחר הציד, את רחרוח הכלבים, את ההליכה שהולכת ומתגברת והופכת להיות ריצה. היידן מסמן פעמיים בפרטיטורה על הגברת הקצב (più mosso). עד שלפתע המוזיקה מפסיקה, על מנת לציין את החיה שלפתע נעצר. הצייד מתקרב אליו אט-אט ובשקט, וכל זאת מתואר בעזרת שינוי קצב ודינמיקה. הרגע שבו הציד מבחין מסומן על ידי פיציקטו בכלי הקשת, שלאחריו הציד מנסה לברוח, עד לכיתורו על ידי הציידים. ייתכן שהסצנה הזו עוררה בהיידן הזדהות מסוימת, מאחר שאחד התחביבים שלו בזמן שירותו באסתרהאזי היה ציד.
מס' 28: רצ'יטטיב של לוקאס: "Hier treibt ein dichter Kreis"
המשך סצנת הציד, בדומה לאריה הקודמת.
מס' 29: מקהלה של ציידים, כפריים וכפריות "Hört, hört das leute Getön"
הפרק המסיים והפומפוזי של סצנת הציד. הפרק מתאר את בואם של ציידים רבים ואת קול קרנות הציד. פרק זה פותח בארבע הקרנות באוניסון. אחר כך מצטרפים אליהם שלושת הטרומבונים ושאר כלי התזמורת, אך תרועת הקרנות מצלצלת לאורך הפרק כולו. אחרי בוא הציידים המקהלה שרה להם הלל. אין ספק שהשימוש המאסיבי בכלי המתכת, ובאופן כללי, איך שמצלצל הפרק כולו, חורגים מן הנורמות המעודנות יותר של התקופה הקלאסית. דבר דומה נעשה בסימפוניות של בטהובן, בסימפוניות המאוחרות של שוברט, ובאופרות של ובר. הפרק הספציפי הזה מצלצל דומה מאוד לשיר הציידים באופרה "הקלע החופשי" מאת ובר. אלמנט מעניין נוסף הוא מודולציה זריזה באמצע הפרק, בין הסולם הפותח, רה מז'ור, שהופך לפתע למי במול מז'ור. היידן לא חוזר שוב לרה מז'ור, אלא מסיים את הפרק בסולם החדש.
מס' 30: רצ'יטטיב של הנה, סימון ולוקאס "Am Rebenstocke blinket jetzt"
מס' 31: סיום חלק הסתיו - מקהלה "Juchhe! Juchhe! Der Wein ist da"
שיר הודיה על היין. פרק יחסית ארוך שמורכב מכמה שירים אחד אחרי השני. כולם בעלי אופי מאוד עממי ואפילו קצת גס, שמתאר את החגיגות הכמעט בכחנליות של הכפריים באירופה לפני בוא החורף הקר. בפרק זה משתתפים גם המשולש והטמבורין, ואפשר לשמוע גם אפקטים שמזכירים חמת חלילים וצלילי נקודת עוגב חזקים (Drones), בדומה לטריו מתוך הסימפוניה מס' 88 מאת היידן. מאוחר יותר, היידן חש חרטה קלה על הלחנת הפרק, משום שהוא נשמע לו וולגארי.
חורף – Der Winter.
מס' 32: הקדמה, אדג'יו מה נון טרופו
"[ההקדמה] מתארת את הערפילים הכבדים עם בוא החורף"
מס' 33: רצ'יטטיב של סימון והנה "Nun senket sich das blasse Jahr"
מס' 34: קווטינה של הנה "Licht und Leben sind geschwächet"
שיר מעט מלנכולי על הקור והחשיכה ששוררים בחורף.
מס' 35: רצ'יטטיב של לוקאס "Geffeselt steht der breite See"
מס' 36: אריה של לוקאס "Hier steht der Wanderer nun"
מס' 37: רצ'יטטיב של לוקאס, הנה וסימון "So wie er naht, schallt in sein Ohr"
הרצ'יטטיב רומז בסופו על מוטיב ה"סיבוב", כהקדמה לשיר הבא:
מס' 38: "שיר הכישור" Spinnerlied" – לסולנים ומקהלה "Knurre, schnurre, knurre"
הטקסט היחיד באורטוריה שלא נכתב על ידי ואן סוויטן, אלא על ידי גוטפריד אוגוסט בירגר (Gottfried August Bürger). הפרק כתוב בצורת שיר בתים, ובו חוזר מוטיב ה"סיבוב" של גלגל המים. המוטיב דומה מאוד לזה שאחר כך שוברט יעשה בו שימוש בשירו המפורסם "גרטכן על-יד הכישור" ובשיר ללא מילים בעל אופי דומה של מנדלסון. ה"עממיות" מודגשת בשיר גם בעזרת הרמון שהוא לעיתים קצת מודאלי ופשטני. בסיום השיר הגלגל אט-אט נעצר, כשהיידן מתאר זאת בעזרת ריטנוטו (האטה) מולחן על ידי הגדלת הערכים הרתמיים, החלשת הדינמיקה ודילול התזמור עד לפיאניסימו בכלי הקשת.
מס' 39: רצ'יטטיב של לוקאס "Abgesponnen ist der Flachs"
מס' 40: שיר של הנה עם מקהלה "Ein Mädchen, das auf Ehre hielt"
גם השיר הזה בנוי כשיר בתים, והוא מעין דואט בין הנה למקהלה. הנה שרה על הלבטים (שלה עצמה) כלפי הבחור שהיא אוהבת, ואחרי כל בית זוכה למענה מן המקהלה.
מס' 41: רצ'יטטיב של סימון "Vom dürren Osten dringt"
מס' 42: אריה של סימון "Erblicke hier, betörter Mensch"
שיר מלנכולי ומהורהר של סימון, שככל הנראה מדבר על נעוריו הרחוקים. כשהוא נזכר בקיץ ובדברים חיוביים אחרים מצעירותו, המוזיקה הופכת פתאום לעליזה, אך נעצרת כשהוא אומר "הכל נעלם כמו חלום, רק האמת נותרה", פילוסופיה כפי שבא היטב לידי ביטוי בספר "קהלת". ייתכן שהטקסט הזה משקף במקצת את הלך רוחו של היידן, שהיה כבר מבוגר וחלש, וגם דתי מאוד. הרצ'יטטיב הבא מדגיש את התפישה הדתית הזו, שגם מסיימת את היצירה בפרק המקהלה הבא.
מס' 43: רצ'יטטיב של סימון "Die bleibt allein"
"...[האמת] שנותרה לבדה"
מס' 44: סוף החורף וסיום היצירה - סולנים, ומקהלה כפולה "Dann bricht der groβe Morgen an"
המלנכוליה של הפרקים האחרונים הוחלפה בעליצות והודיה לאל. פרק הסיום הזה הוא סטנדרטי ומסורתי. הוא בסולם דו מז'ור, שהוא הסולם המסורתי שבסיומי אורטוריות (האורטוריה "הבריאה" מסתיימת באופן חריג בסי במול מז'ור, וחוקרים העלו השערות שונות לגבי הבחירה הזו של היידן). חלקו האחרון של הפרק הוא פוגה, שמסתיימת, כנהוג, באמירת "אמן" על צליל הטרצה.
שברון (הרלדיקה)
שֶׁבְֿרוֹן (Chevron) הוא מטען הרלדי בדוגמת האות הלטינית V הפוכה. ניתן להציגו במספר צורות או שינויים. שברון בעל קצוות חתוכים אשר נראים כמו פיסות עץ גדועות ודוגמת זיג זג נקרא אֵקלָטֶה (éclaté). שברון קטן מן הגרסה הרגילה נקרא שֶׁבְֿרוֹנֶל (chevronel).
מקור הסימון הוא כנראה בצורת גג של בניין והוא נמצא בשימוש מראשית ימיה של ההרלדיקה, במיוחד בנורמנדי. בסקנדינביה נקרא השברון סְפָּאר (spar) והוא בשימוש עוד מזמנם של מסעות הצלב.
רמת החיים
מגנסיה
מגנֵסיה (ביוונית: Μαγνησία) היא יחידה אזורית של יוון, השייכת למחוז תסאליה, שבמרכז יוון. מגנסיה ממוקמת בדרום מזרח תסליה, על חצי אי שמקיף את מפרץ פאגסאי. שמה של מגנסיה נגזר משמם של שבט המגנטים , בני שבט יווני קדמון שהשתתף במלחמת טרויה, ולפי הומרוס, שכנו בחצי האי.
מגנסיה גובלת בים האגאי בצפון, ביחידה האזורית של האיים הספורדיים במערב, במחוז מרכז יוון בדרום, ובלאריסה במזרח ובצפון מזרח. משנת 1948 ועד 2011 מגנסיה היוותה נומוס, וכללה בשטח השיפוט שלה את האיים הספורדיים. שטחה השיפוטי של מגנסיה עומד על 2,367 קמ"ר, ואוכלוסייתה, נכון ל-2011, עומדת על 190,010 נפשות.