נעלה מכל ספק, שיצירתו הבאה, "אופרת הקבצנים", לא נועדה לשפר את מעמדו בעיני השלטונות. דרמה לירית זו, שעלתה על הבימה ב-29 בינואר 1728 בהפקת ג'ון ריץ', שמה את סר רוברט וולפול ללעג ולקלס. היצירה המפורסמת, שעליה נאמר כי היא "made Rich gay and Gay rich" (שימחה את ריץ' והעשירה את גיי) היוותה חידוש במובנים רבים. הסאטירה של המחזה מכילה אלגוריה כפולה. דמויותיהם של פיצ'ם ומקהית' מייצגות את שודד הדרכים והגנגסטר המפורסם ג'ונתן ויילד ואת הפורץ הקוקני ג'ק שפארד, אך במקביל היה ברור, כי ג'ונתן ויילד מייצג את רוברט וולפול, שממשלתו גילתה סובלנות כלפי מעשי הנוכלות והרמיה של ויילד והניחה למנהלי ההשקעות, שבעטיים איבד גיי את הונו, לחמוק מעונש. עלילת הנוכלים ושודדי הדרכים שבמחזה הייתה מסווה לסאטירה חברתית, כי גיי הצהיר בבירור, שבתיאור הקוד המוסרי של דמויותיו הוא מכוון אל שחיתויות המעמד השליט. חלק מהצלחתה של "אופרת הקבצנים" אפשר לזקוף למשחקה של לאוויניה פנטון, שהייתה בהמשך לדוכסית בולטון, בתפקיד פולי פיצ'ם. ההצגה עלתה על הבימה במשך שישים ושניים ערבים מוצלחים, ואם כי נאמר שסוויפט הציע את הנושא ופופ וארבוטנוט
יעצו לגיי בקביעות במשך כל תקופת העבודה, גיי הוא לכל הדעות מחברו היחיד של הטקסט לאופרת הקבצנים. על אופרת הקבצנים מבוססת אופרה בגרוש, יצירתם של קורט וייל וברטולט ברכט.
גיי כתב יצירת המשך, "פולי", המספרת את הרפתקות פולי פיצ'ם בהודו המערבית; ראש לשכת המלך אסר על הפקתה, מן הסתם בהשפעת וולפול. פעולת "דיכוי" זו לא גרמה כל נזק לגיי. הייתה זו פרסומת יוצאת מן הכלל ל"פולי", שהתפרסם למנויים בשנת 1729 והכניס למחברו כמה אלפי לירות שטרלינג. הדוכסית מקווינסברי פוטרה מן החצר בגין גיוס מנויים בארמון המלוכה. דוכס קווינסברי שיכן את גיי בביתו והדוכסית המשיכה להעניק לו חסות אוהדת עד מותו, ב-4 בדצמבר 1732. הוא נקבר בכנסיית וסטמינסטר. את הכתובת על מצבתו חיבר פופ ואחריה מתנוססת אמרתו המחורזת, הלגלגנית של גיי עצמו:
קישורים חיצוניים.
הערך האנגלי נכתב על פי מהדורת 1911 של אנציקלופדיה בריטניקה, שהיא נחלת הציבור.
סדר הדין האזרחי
סדר דין פלילי
סדר הדין הפלילי
הרננדו דה סוטו
קניון שבעת הכוכבים
קניון שבעת הכוכבים הוא מרכז קניות בהרצליה הממוקם בשדרות שבעת הכוכבים, הקרויות על שם דגל שבעת הכוכבים, ומכאן נגזר שמו. הקניון ממוקם באזור מרכזי המחבר בין חלקה המזרחי של העיר, שבו מתגוררים מרבית תושביה, לבין חלקה המערבי, ובו אזור התעשייה, הרצליה פיתוח וחוף הים. הוא נמצא בבעלות חברת הכשרת היישוב ונחשב אחד מנכסיה הבולטים. הוא הקניון היחיד באזור המרכז שפועל 7 ימים בשבוע.
היסטוריה.
את הקרקע עליה הוקם הקניון חכרה הכשרת היישוב מעיריית הרצליה בפברואר 1998 תמורת 12 מיליון דולר, לתקופה של 49 שנה. את הקניון מחזיקה חברת הכשרת היישוב, באמצעות חברת הבת "הכשרת היישוב קניונים ומרכזי מסחר", שהייתה חברה ציבורית עד 2006.
את הקמת הקניון ליווה מאבק משפטי של בעלי קרקעות פרטיים, שעיריית הרצליה החליטה להפקיע מהם 220 דונם לטובת הקמת פארק הרצליה, אך ייעדה חלק מהשטח לטובת חניון של קניון שבעת הכוכבים. בעלי קרקע הגישו התנגדות לתוכנית הקניון ואחר כך תביעה משפטית שהגיעה לדיון פעמיים בבית המשפט העליון. הם גם התלוננו שהעירייה אישרה הקמת קניון במקום חלק מהפארק בשטח שברשותה, ובשטחים שבבעלותם לא אושרה בנייה, למרות שביקשו להקים שכונת מגורים בחלק מהשטח, כפיצוי על ההפקעה. בנוסף טען אחד מבעלי הקרקע כי כ-1% מהשטח שעליו הוקם הקניון הוא בבעלותו.
הקניון נפתח בספטמבר 2000, ועם פתיחתו הצליחה חברת הכשרת היישוב למצוא שוכרים ל-100% מהשטח המסחרי שלו.
בשנת 2009, ההכנסות השנתיות מדמי השכירות בקניון הסתכמו ב-71.6 מיליון שקל.
ביוני 2010 הופקדה בוועדה המחוזית לתכנון ובניה תוכנית להרחבת הקניון ב-3,000 מ"ר, וב-2011 החלו עבודות הבניה שהושלמו שנתיים אחר כך. השיפוץ נועד להכנסת מותגי אופנה בינלאומיים דוגמת רשת H&amp;M ואמריקן איגל אאוטפיטרס שעבורה נבנה מתחם חדש של 1,000 מ"ר.
בספטמבר 2020 סגרה חברת תיאטראות ישראל את מתחם בתי הקולנוע בקניון, עם סיום חוזה השכירות שלה, בשל מחלוקת על תשלום דמי שכירות על ששת החודשים בהם בית הקולנוע נסגר בשל מגפת הקורונה. במקביל ומאותה סיבה סגרה גם קסטרו את הסניף שלה. חנות קסטרו נסגרה לפני תום החוזה דבר שהביא לתביעה מצד הקניון
ביוני 2021, במהלך עבודות שיפוץ, נהרג עובד מלגזה לאחר שאיבד שליטה ונפל מגובה דרך חור שנפתח להשלכת פסולת.
מבנה הקניון.
את תכנונו האדריכלי של הקניון ביצע האדריכל משה צור, אשר תכנן עוד מספר קניונים בישראל ובעולם.
הקניון מכיל שתי קומות מסחר עיקריות, וכן חלק מסחרי בקומת המרתף העליונה (שעיקרה מוקדש לחניה), עם 140 בתי עסק בשטח כולל של 25 אלף מ"ר. בחניון בן 3 הקומות שבמרתף הבניין, יש מקום לכ-1,500 כלי רכב והכניסה אליו בחינם. תמהיל העסקים בקניון אופייני לקניונים בישראל, וכולל רשתות שיווק ארציות בתחומי ביגוד, תמרוקים, מזון, ספרים, חשמל ואלקטרוניקה, ציוד לבית וחנויות נוספות. שבעת הכוכבים היה מהראשוני הקניונים בישראל שנבנו מראש עם חדר הנקה מרווח.
הקניון, כולל בתי הקולנוע שבו, פתוח בשבת (אך אחדות מהחנויות סגורות בשבת). פתיחת החנויות בשבת מהווה תחרות קשה לעסקים העירוניים המקומיים שבדומה לערים רבות נוספות, נפגעה הכנסתם מאז פתיחת הקניון.
אתרים בסביבת הקניון.
תחנת הרכבת הרצליה, אצטדיון הכדורגל העירוני, "תיכון חדש הרצליה", אולפני הרצליה, פארק הרצליה וספורטק הרצליה נמצאים בסמוך לקניון.
סטנדרד לייז'
סטנדרד לייז' (בצרפתית: Standard de Liège) היא קבוצת כדורגל בלגית מהעיר לייז' השוכנת באזור דוברי הצרפתית במדינה, ולוניה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1898 על ידי סטודנטים מאוניברסיטת סנט טראוויס. הקבוצה לא נחלה הצלחה רבה והתנדנדה בין הליגות הנמוכות, אך דבר זה השתנה כשמשנות ה-40 הקבוצה החלה לטפס במדרגי הליגות הגבוהות יותר בבלגיה וכן עד לליגה הבכירה, בה היא נמצאת עד היום. כשמאז זכתה בתארים רבים ונחשבה במשך השנים לקבוצה המצליחה בבלגיה, להוציא את אנדרלכט.
לזכותה של הקבוצה 10 אליפויות ו-8 גביעים.
ההלכה
שבעת הכוכבים
אוסטרהא
יוהאן כריסטוף פפוש
יוהאן כריסטוף פפוש (בגרמנית: Johann Christoph Pepusch; 1667 - 20 ביולי 1752) היה מלחין יליד גרמניה, שרוב שנות פעילותו המקצועית עברו עליו באנגליה.
חייו.
בגיל 14 התמנה פפוש לחצר הפרוסית. בסביבות 1700 השתקע באנגליה, שם היה, בשנת 1710, בין מייסדיה של האקדמיה למוזיקה ווקאלית, ששמה שונה ב-1726 לאקדמיה למוזיקה עתיקה. במדריך של דואן כתוב על ייסוד האקדמיה וכך נאמר בעמ' 76:
פפוש נשאר מנהל האקדמיה עד מותו ב-1752. את מקומו תפס בנג'מין קוק.
פפוש עבד לצד גאורג פרידריך הנדל בקאנונס, צפונית-מערבית ללונדון, שם עבדו השניים אצל ג'יימס ברידג'ס, הדוכס הראשון של צ'אנדוס, כספקי מוזיקה למערך המוזיקלי הנכבד במשכן המפואר שהחזיק שם. אף כי פפוש נודע כיום בעיקר במוזיקה שכתב ל"אופרת הקבצנים" (1728) - ללברית של ג'ון גיי - הוא חיבר יצירות רבות, בהן מוזיקה לבמה ולכנסייה.
גטאנו ופייטרו סגאראבוטו
ילוסטון רבתי
ילוסטון רבתי (אנגלית: Greater Yellowstone Ecosystem) היא המערכת האקולוגית הגדולה והיחידה שנותרה ללא פגע בחצי הכדור הצפוני הממוזג, והיא חופפת באופן חלקי לפארק הלאומי ילוסטון. סוגיית ניהול האזור עוררה מחלוקות רבות, והאזור הוא אתר דגל עבור קבוצות התומכות בשימור טבע, המנסות לקדם את ניהול המערכת האקולוגית. המערכת האקולוגית הזו היא אחת המעבדות הטבעיות החשובות ביותר באקולוגיה ובגאולוגיה, והיא אתר בילויי פנאי בעל שם עולמי.
היסטוריה.
גבולות הפארק הלאומי ילוסטון הותוו ב-1872 בתקווה שיכללו בתוכם כל האגנים הגאותרמיים האזוריים. בהחלטה לא נלקחו בחשבון שיקולי נוף אחרים. אולם, בשלהי שנות ה-70 טווח התפוצה של אוכלוסיית דובי הגריזלי בתוך וליד הפארק הפך לגבול המינימלי התאורטי של המערכת האקולוגית, שהתפרשה אז על פני שטח של 16,00 קמ"ר. החל מאותה תקופה הוגדל שטחה של המערכת מדי פעם. במחקר שנערך בשנת 1994 נקבע כי שטח המערכת הוא 76,890 קמ"ר, ואילו נשיא קואליציית ילוסטון רבתי טען בנאום באותה שנה כי שטח המערכת הוא למעשה 80,000 קמ"ר.
בשנת 1985 נערך כינוס משותף בנושא ילוסטון רבתי שבו השתתפו נציגי ועדות בית הנבחרים לנושאי קרקעות ציבוריות, פארקים לאומיים ופנאי. בשנת 1986 הונפק דוח משותף, על ידי מרכז המחקר של הקונגרס, שבו תוארו הפגמים בתיאום בין הסוכנויות השונות. מסקנת הדוח הייתה שהערכים החשובים של האזור מצויים בסכנה.
אזורים נוספים המנוהלים על ידי הממשל הפדרלי ונכללים בילוסטון רבתי הם רכס וינד ריוור והיערות הלאומיים גאלאטין, קאסטר, קאריבו-טארגהי, ברידג'ר-טיטון ושושוני, כמו גם מקלט האייל הקנדי הלאומי והפארק הלאומי גרנד טיטון. בילוסטון רבתי יש גם כמה קרקעות בבעלות פרטית. מלבד הפארק הלאומי ילוסטון הוכרזו ביערות הלאומיים 10 אזורי טבע בראשיתיים מאז 1966, על מנת להבטיח רמת הגנה גבוהה יותר על בתי הגידול.
ניהול המערכת לפי מינים.
הרעיון של מערכת אקולוגית גדולה היה מקודם בדרך כלל באמצעות דאגות למינים בודדים, במקום להתייחס להיבטים אקולוגיים מקיפים יותר. למרות שחמישים שנה של מידע על אוכלוסייה עשויות להיחשב על ידי רבים לפרק זמן ארוך, אחד מהלקחים החשובים של ניהול ילוסטון רבתי היה שגם חמישים שנים אינם פרק זמן מספיק ארוך שבו ניתן ללמוד כיצד מין מסוים משתנה במהלך האכלוס של המערכת האקולוגית.