במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בעוג'ה הייתה אוכלוסייה של 332 נפש, 322 מוסלמים ו-10 נוצרים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו במקום 100 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 290 תושבים, כולם מוסלמים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בעוג'ה וסביבתה הייתה 1,390 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 106,946 דונם. אשר מתוכם הוקצו 2,822 לחקלאות שלחין, 6,502 לגידולי דגנים ו-418 לגידולי בננות.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. ובסמוך לו הוקם מחנה פליטים.
לאחר 1967.
בשנת 1969 הוכרז המעיין של היישוב, עין עוג'ה וסביבתו, כשמורת טבע. עד האינתיפאדה הראשונה (דצמבר 1987) הייתה אמת המים אתר טיול פופולרי לטיולי תנועות נוער וחוגי סיירות ישראלים, כאשר האמה העשויה בטון שימשה כמגלשת מים. מגלשת האמה נחשבת למקום מסוכן לגלישה בשל זיזי מתכת העלולים לגרום לפציעה קשה.
השליטה בעוג'ה הועברה לרשות הפלסטינית (כחלק משטחי A) במסגרת הסכם עזה ויריחו תחילה בשנת 1994. החלק מכביש 90 העובר בעוג'ה וכביש הגישה לייט"ב ושוליהם נשארו בשליטה ישראלית (שטח C).
על פי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנתה אוכלוסיית עוג'ה ב-2007 כ-4,067 תושבים ובשנת 2012 הוערכה האוכלוסייה בכ-4,100 תושבים המתגוררים בכ-700 יחידות דיור. משפחה ממוצעת בעוגה מונה 6.1 נפשות. כרבע מהתושבים מוגדרים כפליטים פלסטינים על פי נתונים משנת 1997.
ב-15 באפריל 2012, סגן מפקד חטיבת הבקעה, שלום אייזנר, הכה בעוג'ה פעיל שמאל מדנמרק עם רובה M-16, בעת שפעילים מכמה מדינות זרות הפגינו במסע אופניים בבקעת הירדן ואף שברו את אצבעו של אייזנר. בספטמבר 2013, הגיעה התביעה הצבאית להסדר טיעון מקל עם סא"ל אייזנר. על פיו, הוא הואשם בחריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים והתנהגות שאינה הולמת.
בספטמבר 2020 ארגנה הועדה נגד גדרות והתנחלויות מבצע חשאי לבניית בית ספר תוך 48 שעות בסמוך לעוג'ה . בבנייה שהחלה בלילה, השתתפו הפעילים הבכירים של הועדה, ובראשם השר וליד עסאף שנאם על חשיבות מבצע בתי הספר, ומנה בתי ספר נוספים שהוקמו בשיטה זו בידי הועדה. לאחר מבצע הבנייה, פרסמה הועדה כי למרות סיור של ”כוחות הכיבוש“, שהגיע לתעד את הבנייה החדשה, הצליחה הוועדה לסיים את הבנייה ולאכלס את בית הספר בתלמידים. במקביל המחלקה המשפטית של הועד הוציאה צו מניעה להריסת בית הספר.
בסמוך לעוג'ה א-תחתא נמצא מאחז הבלאדים, ולעיתים קרובות פורצים באזור עימותים בין רועי צאן לבין תושבי המאחז.
כלכלה.
כ-10% משטח היישוב מעובד חקלאית בעיקר לגידול בננות, תפוזים וירקות. באמצע שנות ה-80 נפגעו גידולים חקלאיים בעוג'ה מייבוש פתאומי של המעיינות אשר שימשו להשקיה, בשל שאיבת יתר של קידוחים ישראליים עמוקים (עד 700 מטר) מאותו האקוויפר שנועדו לספק מים להתנחלויות בבקעת הירדן. בכפר הוקמו בשנים האחרונות חנויות ומרכזי מסחר לאורך כביש 90.
ההוביט (טרילוגיית סרטים)
ההוביט (באנגלית: The Hobbit) היא סדרת סרטי קולנוע ניו זילנדיים-אמריקאיים בת שלושה חלקים מסוגת הפנטזיה המבוסס על ספרו של ג'.ר.ר. טולקין בעל אותו השם ואשר מהווה פריקוול לטרילוגיית סרטי שר הטבעות. את הסרט ביים פיטר ג'קסון, שגם עזר בהפקה ובכתיבה.
בסרט מככבים אנסמבל שחקנים כדוגמת מרטין פרימן, ריצ'רד ארמיטאג', בנדיקט קמברבאץ', לצד שחקני הטרילוגיה החוזרים איאן מקלן, איאן הולם, אנדי סירקיס, הוגו ויבינג, קייט בלאנשט, כריסטופר לי, אלייז'ה ווד ואורלנדו בלום.
צילומי שני חלקי הסרט הראשונים - " ו" - נמשכו החל מ-21 במרץ 2011 ועד ל-6 ביולי 2012, ומיולי עד דצמבר אותה שנה עברו הליכי פוסט-פרודקשן באולפני "סרטי WingNut" שבניו זילנד. החלק הראשון יצא לאקרנים ב-14 בדצמבר 2012, בעוד החלק השני יצא ב-13 בדצמבר 2013. החלק השלישי יצא ב-17 בדצמבר 2014.
שלושת הסרטים בטרילוגיה הם:
תקציר עלילה.
הסרט "ההוביט" מבוסס על ספר בעל אותו השם מ-1937, מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, העוקב אחר מסעו של בילבו בגינס, אשר נסחף למסע אפי כדי להגיע אל ממלכת הגמדים האבודה של ארבור, שנכבשה על ידי סמאוג הדרקון.
הוא נזרק למסע כאשר הקוסם גנדלף האפור מתדפק במפתיע על דלתו, ומוצא את עצמו מצטרף לחבורה של 13 גמדים בראשותו של הגמד תורין צינת-אלון.
מסעם ייקח אותם בטבע, דרך אדמות בוגדניות שורצות גובלינים ואורקים, ווארג קטלני, עכבישים ענקיים ומכשפים.
הפקה.
למרות שסרטי "ההוביט" צולמו בעיקרם בניו זילנד, ההפקה עצמה היא למעשה ניו זילנדית-אמריקאית.
הפקה.
פיטר ג'קסון ופראן וולש הביעו את התעניינותם לצלם את "ההוביט" כבר בשנת 1995, אותו חזו כראשון בטרילוגיה (כאשר השניים הבאים יהיו מבוססים על שר הטבעות). אולם בשל סיבות משפטיות החלה הפקתה של טרילוגיית סרטי שר הטבעות במקום. בדצמבר 2007, לאחר שורה של מאבקים משפטיים וחילוקי דעות, נודע כי פיטר ג'קסון יעמוד בראש הפקת "ההוביט" והמשכו, במימונם של חברת ניו ליין סינמה ו-MGM, אשר גם תפיץ את הסרטים. לאחר מיזוגה של ניו ליין עם האחים וורנר בפברואר 2008, נקבע תאריך יציאת הסרטים בתחילה לחודשי דצמבר 2011 ו-2012. ג'קסון בחר בתחילה שלא לביים את הסרטים משום שלא רצה להתחרות בסרטי הטרילוגיה הקודמים שביים.
באפריל 2008 נבחר גיירמו דל טורו לביים את סרטי ההוביט, ועל אף שלא היה מעריץ מושבע של סדרת הספרים בשל מורכבותם הרבה, החל בעבודת תחקיר על עולמו הפנטסטי של טולקין. טרום-הפקה החלה באוגוסט 2008, כאשר התסריט נכתב בשותפותם המלאה של דל טורו, ג'קסון, וולש ופיליפה בויינס. דל טורו קיים שיחות וידאו עם ג'קסון, וולש ובויינס, ומדי כמה שבועות ערך טיסות תכופות בין לוס אנג'לס, קליפורניה לניו זילנד כדי לפקח על תהליך ההפקה. הוא ראה סרטים דוקומנטריים אודות מלחמת העולם הראשונה ואף ביקש המלצות ספרים מג'קסון, שאסף מזכרות מתקופת המלחמה. דל טורו הרגיש שניסיונו של טולקין במלחמה השפיע על סיפוריו. עד לנובמבר 2008 נעשו שכתובים רבים לתסריט בשל הדינמיקה הקבוצתית, אשר גילתה בכל פעם דבר חדש אודות הסיפור. שעות הכתיבה עלו ל-12 שעות מדי יום משום שהם הקדישו שלושה שבועות להחלטה הסופית על מבנה הסרט. כתיבת הסיפור הסתיימה במרץ 2009. צילומים נקבעו לשנת 2010 בניו זילנד, אך בנובמבר 2009 נודע כי העבודה על התסריט עדיין לא הושלמה וכי עבודת הצילום נדחתה בשנית. הועלו ספקות בנוגע ליציאתם של הסרטים בתאריך המיועד להם.
לפי חזונו של דל טורו, הסרט הראשון יעמוד בפני עצמו ואילו השני יתמזג עם עולמו של טולקין כפי שג'קסון יצר אותו בסרטי שר הטבעות. הוא חלק בהתעניינותו של ג'קסון במודלים מיניאטוריים ואיורי רקע, אך רצה לשלב גם עבודת אנימטרוניקה (הנפשה מכטרונית). כמה דמויות נוצרו תוך שילוב CGI ואנימטרוניקה ואילו כמה נוצרו באנימציה או באנימטרוניקה בלבד. כך למשל, גולום יהיה דיגיטלי לחלוטין, כמו בעבר. דל טורו מתאר את העולם בסרטי ההוביט כ"זהוב ועשיר יותר, סביבה יותר טהורה", כאשר במהלך הסרט יתבצע השינוי מזמנים טהורים לאפלים בהתאם לרוח הספרים. לפי דבריו, התמות העיקריות תהיינה אובדן התמימות. בילבו בגינס שומר על מוסריותו במהלך האקט השלישי כאשר הוא נתקל בדרקון סמאוג ובתאוות הבצע של הגמדאים. העיצובים לכל גמד וגמד היו שונים זה מזה, ודל טורו עבד בשיתוף עם חברת Weta Workshop לעיצובים שונים לגובלינים, לכלבי הווארג ולעכבישי יער-אופל, שיהיו שונים מעיצובה של שילוב העכבישה (כפי שנראתה ב). בשל דחיית הצילומים, דל טורו הודיע על עזיבת מלאכת הבימוי במהלך שנת 2010. באוקטובר של אותה שנה, ניו ליין והאחים וורנר הודיעו כי מלאכת הבימוי עברה לפיטר ג'קסון. ב-24 באפריל 2014 הודיע פיטר ג'קסון על שינוי שמו של הסרט השלישי בסדרה מ"ההוביט: לשם ובחזרה" ל"ההוביט: קרב חמשת הצבאות". עבודת הפוסט-פרודקשן והעיבוד הממוחשב לסרט הושלמו בסוף נובמבר 2014.
ג'ואי לורן אדמס
ג'ואי לורן אדמס (באנגלית: Joey Lauren Adams; נולדה ב-9 בינואר 1968) היא שחקנית קולנוע ובמאית אמריקאית שהשתתפה בלמעלה מ-30 סרטים. השתתפה בכמה מסרטי קווין סמית', בפרט עכברי הקניון ולרדוף אחרי איימי - עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
אדמס נולדה בעיר נורת' ליטל רוק שבארקנסו.
גדלה לצד שני אחים, אחד מהם היה שקוע בתרדמת בעקבות תאונת דרכים.
החליטה להפוך לשחקנית לאחר שנת לימודים באוסטרליה במסגרת חילופי סטודנטים ועברה להוליווד בגיל 20.
הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1977, בתפקיד שולי בסרט "מגרש השדים 2: הכופר" - סרט המשך של מגרש השדים.
ב-1991 התארחה בפרק ה-100 של "נשואים פלוס" ובשנים הבאות התארחה בסדרות טלוויזיה נוספות.
ב-1993 הופיעה בתפקידי משנה בקומדיות "תופסים ראש" ו"טריפ נעורים".
שנתיים לאחר מכן הופיעה בסרטו של קווין סמית' "עכברי הקניון", סמית' ואדאמס פיתחו מערכת יחסים מחוץ לסט הצילומים שנמשכה כשנתיים. מערכת היחסים שפיתחה עם סמית' נתנה לו השראה לסרטו "לרדוף אחרי איימי" בו כיכבה אדמס לצידם של בן אפלק וג'ייסון לי בתור אמנית קומיקס ביסקסואלית אליסה ג'ונס.
הופעה זו זיכתה את אדמס בפרסי המבקרים ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה או סרט מוזיקלי.
ב-1999 שיחקה בשובר הקופות הראשון שלה, הקומדיה "ביג דדי" בתור לילה חברתו של סוני קאופקס (אדם סנדלר).