כשמתעמקים במילים של שירי הלהקה, ניתן להבחין כי הטקסטים מדברים על נושאים חברתיים שונים, ערכי החברה והציוויליזציה, שבירת מוסכמות, מימוש הפוטנציאל החבוי בכל אחד ואחד, משמעות החיים והארה.
בשיר הראשון מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, Purity In Imperfection (בתרגום חופשי: "טוהר השלמות"), ניתן להבחין ברמת הטקסט הגבוהה של הלהקה, וכמובן באידאולוגיה שסיגלה לעצמה הלהקה, בנוגע לטקסטים שמרבים לעסוק בערכים ובמשמעויות של החיים.
להלן קטע מהשיר:
משמעות שם הלהקה.
בראיון משותף שסיפקו סוון ומירי למגזין "מטאליסט" באפריל 2009, סיפרו הזוג אודות שם הלהקה, System Divide, והסבירו את משמעותו העמוקה. השם מדבר על כך שהעולם מתנהל על-פי שגרה מסוימת, מערכת ("System"), שמכתיבה לאוכלוסייה בכל יום מה כל אדם צריך לעשות. אולם, יש אנשים שאינם טוב להם עם מערכת זו, ובמקום "להידרדר" בעקבות השגרה, הם מחליטים לשבור את המערכת, ולפצל את החיים שלהם מהשגרה בשביל ללכת לפי דרכם האישית (המילה "Divide" משמעותה "מחלוקת" או "פיצול"). חברי הלהקה הסבירו כי הם מאמינים בלקיחת אחריות על המעשים, בעצמאיות, ובשבירת מוסכמות בשביל לממש את הפוטנציאל שבכל אדם, אליו יגיע רק אם ילך עם האמת הפנימית שלו ולא ייגרר אחרי החברה, כך לדבריהם.
האגודה האמריקנית לחקר הסרטן
האגודה האמריקנית לחקר הסרטן (באנגלית: American Association for Cancer Research; בראשי תיבות: AACR) היא האגודה המקצועית הוותיקה ביותר והגדולה ביותר בעולם המוקדשת לחקר הסרטן. במקום מושבה בפילדלפיה מתמקדת האגודה בכל ההיבטים של חקר הסרטן, ובכללם מחקר בסיסי, מחקר תרגומי (שימוש במנגנונים ביולוגים למטרות רפואיות), ניסויים קליניים, אפידמיולוגיה, מניעה, אבחון וטיפול בסרטן. בנוסף עוסקת האגודה בהסברה לציבור הרחב ובשתדלנות פוליטית למען חקר הסרטן.
כדי להגשים את מטרותיה, מעניקה האגודה מענקי מחקר ומלגות לחוקרים ורופאים ברחבי העולם, ומפיצה את הידע שנאגר בקהילה המדעית ובציבור הרחב. האגודה מקיימת קורסים להשתלמות סגל רפואי ומפרסמת כתבי עת, בכללם מגזין CR לחולי סרטן ובני משפחותיהם. האגודה מכנסת מספר כינוסים ממוקדי נושא בשנה בנוסף לכנס השנתי הגדול.
האגודה נוסדה בשנת 1907 על ידי 11 רופאים, כיום היא מונה יותר מ-28,000 חברים מרחבי העולם.
כתבי עת מדעיים.
האגודה מוציאה לאור שישה כתבי עת מדעיים מבוקרים בתחום חקר הסרטן, כתבי עת אלו נחשבים למובילים בתחומם:
תום דוואן
אשלי יאנג
אשלי סימון יאנג (באנגלית: Ashley Young; נולד ב-9 ביולי 1985) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן או הקשר השמאלי בקבוצת אסטון וילה מהפרמייר ליג.
קריירה.
יאנג החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת ווטפורד, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בשנת 2003 בגיל 18. החל מעונת 2004 קנה לעצמו יאנג מקום קבע בהרכב הקבוצה, ואף היה לשחקן מפתח בעונת 2005, אז הצליחה הקבוצה לעלות לליגת הפרמייר ליג. בינואר 2007 עבר יאנג לקבוצת אסטון וילה תמורת 9.6 מיליון פאונד. גם בקבוצה זו הפך יאנג במהרה לשחקן הרכב, והפגין יכולת טובה אשר הקנתה לו זימון לנבחרת אנגליה הבוגרת. בעונתו הראשונה בקבוצה בישל יאנג 17 שערים, שני רק לססק פברגאס. יאנג זכה במהלך שנת 2008 בתואר שחקן החודש של הפרמייר ליג 3 פעמים שונות, היה פעמיים חלק מנבחרת העונה (עונות 2007 ו-2008) ואף זכה בתואר השחקן הצעיר הטוב ביותר לעונת 2009.
ב-23 ביוני 2011, השלים יאנג את מעברו למנצ'סטר יונייטד מאסטון וילה באופן רשמי כשחתם על חוזה בקבוצה ל-5 שנים. את הופעת הבכורה שלו במדי יונייטד ערך יאנג במשחק ידידות נגד ניו אינגלנד רבולשן, כששיחק 67 דקות באגף הימני לפני שהוחלף. את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי יונייטד ערך יאנג ב-13 ביולי בניצחון יונייטד 2–3 בדרבי על מנצ'סטר סיטי במגן הקהילה כשהשלים 90 דקות בהן גם בישל שער.
את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי יונייטד ערך יאנג ב-14 באוגוסט, בניצחון החוץ 1–2 על וסט ברומיץ' אלביון. יאנג כבש את שני שערי הבכורה שלו לזכות יונייטד בניצחון קבוצתו 2–8 על ארסנל ב-28 באוגוסט באולד טראפורד. באותן השנים שימש יאנג בעיקר כשחקן מחליף ביונייטד אך בעונת 2014/15 זכה לדקות רבות יותר תחת לואי ואן חאל, ואת שערו הראשון לעונת 2014/15 כבש יאנג בניצחון קבוצתו 0–1 על ניוקאסל יונייטד. לקראת עונת 2017/2018 מונה יאנג לקפטן הראשי של מנצ'סטר יונייטד, לאחר פרישתו של מייקל קאריק.
ב-17 בינואר 2020 יאנג חתם באינטר מילאנו מהסרייה א'. במשחקו הראשון עבור המועדון בישל יאנג ללאוטרו מרטינס שער מול קליארי, המשחק הסתיים בתוצאה 1-1. ב-16 בפברואר כבש את שערו הראשון בהפסד מול לאציו בתוצאה 1–2. ב-23 במאי 2021 כבש ובישל במשחק שנגמר בתוצאה 1–5 לזכות הנראזורי מול אודינזה, באותה עונה זכתה אינטר באליפות.
ב-17 ביוני 2021 חתם יאנג באסטון וילה מהפרמייר ליג לעונה אחת. הוא ערך את הופעת הבכורה נגד הקבוצה בה גדל, ווטפורד, משחק אשר אותו הפסידה אסטון וילה 2–3.
גדליה נגאל
גדליה נִגְאַל (Nigal; 30 באפריל 1927 – מאי 2010) היה חוקר חסידות שהתמחה במיוחד בחקר הסיפור החסידי, פרופסור באוניברסיטת בר-אילן.
את השכלתו רכש באוניברסיטה העברית, שם נמנה עם תלמידיו של פרופ' ישעיה תשבי. עבודת הדוקטור שלו משנת 1972 עסקה בנושא: "משנת החסידות בכתבי ר' אלימלך מליז'נסק ובית מדרשו". מסוף שנות השישים החל ללמד באוניברסיטת חיפה ולאחר מכן באוניברסיטת בר-אילן. עמד בראש הקתדרה לחסידות באוניברסיטת בר-אילן. היה נשוי למאירה והתגורר בשכונת קריית משה בירושלים.
נגאל הרבה לעסוק בסיפור החסידי. הוא כתב וההדיר למעלה מ-40 ספרים בנושא זה. לדעתו יש שלושה קריטריונים לסיפור חסידי: כל סיפור שנושאו הוא צדיק או חסיד, סיפור שסופר בין החסידים או שהוא נושא מסר מוסרי המקובל בחברה היהודית. עוד טען כי לסיפור החסידי שבדפוס קדמה מסורת של סיפורים חסידיים בעל פה.
קורות חייו.
נגאל נולד בעיר קאסל שבגרמניה בכ"ח בניסן תרפ"ז (30 באפריל 1927) לוורנר סאלי (שלמה) נַאגֶל (Nagel) ולקלרה לבית שוסטר. בעיר קסל חיה לפנים משפחת אביו; אך אמו, שחששה מסיבוכים בלידה, באה ללדת בעיר הגדולה ולא ילדה אותו בעיירה נויקיכרן, שבה גרו הוריו.
בעיירה נויקירכן גרו כמה עשרות משפחות יהודיות, והיה שם בית כנסת, בית ספר יהודי קטן ובית עלמין. לאחר עליית הנאצים לשלטון נסגר בית הספר היהודי וילדי היהודים עברו ללמוד בבית הספר הכללי במקום. נגאל הילד סבל בבית הספר מהצקות אנטישמיות מצד תלמידים ומורים. על כן החליט אביו לשלוח אותו למוסד יהודי. בשלב הראשון נשלח נגאל לפנסיון בשם "בית נערים" בפרנקפורט.
ב"ליל הבדולח" חיללו הנאצים את ספרי התורה בבית הכנסת בעיירה נויקירכן והרסו בתים. אביו של נגאל נלקח למחנה הריכוז בוכנוואלד. אמו של נגאל הוציאה אותו מן הפנסיון שבו למד ולקחה אותו לעיר וירצבורג, שבה היו להם קרובים רחוקים. אחר כך חזרו לנויקירכן. אביו של נגאל חזר לאחר חודש מבוכנוואלד במצב קשה, והיה נחוש בדעתו להציל את בנו מן הנאצים. כיוון שהיה ציוני, רצה להגר רק לארץ ישראל, אך להורים לא הייתה אפשרות לקבל סרטיפיקט לארץ ישראל. נגאל עבר ל"בית יתומים" ברדרברגוג. משם נשלח עם שלושים נערים לארץ ישראל.
בארץ ישראל נשלחו הילדים לכפר הנוער הדתי. שם למדו ועסקו בחקלאות. בשנת 1945 הצטרף ל"גרעין קיבוצי" שנשלח לקיבוץ בארות יצחק, אז ליד עזה. חברי הגרעין עבדו בעבודות הקיבוץ וגם השתתפו בשמירה.
הקיבוץ הקציב לנערים חצי יום בשבוע ללימודים. אז שמע נגאל על "הסמינר למדריכים דתיים" של עליית הנוער בירושלים, וביקש ללמוד שם. בקשתו נענתה והוא עבר לירושלים לשנת לימודים אחת. המורים היו פרופסורים של האוניברסיטה העברית. בשיטת ההוראה הושפע גדליה במיוחד מחיים צבי אנוך ומנחמה ליבוביץ.
בתום השנה הצטרף נגאל לחבריו, שישבו כבר חודשים אחדים ביישובם החדש בכפר דרום. הוא שימש כמזכיר וגם כאחראי תרבות, וארגן שיחות ורבי שיח. לאחר זמן החל נגאל לשמש כמדריך בעליית הנוער (לכך התחייב, בתמורה ללימודיו בסמינר למדריכים דתיים). אך בינתיים פרצה מלחמת העצמאות ונגאל התגייס לצבא. הוא שימש כפקיד דואר.
כאשר השתחרר מן הצבא, חזר להדריך בעליית הנוער. הוא פגש מדריכה בשם מאירה שלזינגר, ובשנת 1950 נישאו. לאחר החתונה עברו למושב שדה יעקב. מאירה עבדה כמדריכה ונגאל ניהל את בית הספר "המזרחי" בקרבת מקום.
בשנת 1956, והוא כבר אב לשני ילדים, החליט ללמוד באוניברסיטה העברית מקרא וספרות עברית. לאחר זמן מה עבר לגור בירושלים עם משפחתו. הוא עבד בהוראה שנים רבות ובמקביל המשיך בלימודיו עד קבלת תואר דוקטור. את התואר השני עשה בספרות עברית, ועבודת הדוקטור שלו עסקה בחסידות, נושא שבו התמקד מחקרו בהמשך. בזמן לימודיו לתואר שלישי לימד באוניברסיטת חיפה, והכניס את הוראת ספרות החסידות לתוכנית ההוראה שלה. אחר כך לימד שנה באוניברסיטת הנגב בבאר שבע. לאחר פטירתו של ברוך קורצווייל פנה נגאל לאוניברסיטת בר-אילן וביקש ללמד בה. בשנת 1973 החל ללמד כמרצה והתקדם בסולם הדרגות עד פרופסור מן המניין. גם בבר-אילן היה זה נגאל שהכניס את הוראת החסידות לתוכנית הלימודים. בשנת 1996 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
גם לאחר פרישתו הוסיף לעסוק במחקר ולפרסם. גדליה נגאל נפטר במאי 2010.
פועלו המדעי.
מחקריו של גדליה נגאל התמקדו בתחום החסידות. הוא פרסם מחקרים וגם מהדורות מדעיות לכתבי החסידות. נגאל עסק גם בפולקלור יהודי (למשל, בספרו "סיפורי דיבוק בספרות ישראל"). על ספרו "לקסיקון הסיפור החסידי" זכה בפרס מטעם ארגון הספריות היהודיות.
מרקיורי
טנק חב&quot;ד
ליווניה
מלקולם x