חלק משטח הגן הוכשר להוות "גן תחושתי" - על שטח של 750 מטרים רבועים נבנו 5 גנים אנכיים, חמש גומחות עם צמחים ארומטיים וצמחים שימושיים ושביל תרפאוטי, עליו אמורים להתהלך יחפים. השביל כולל משטחים של אבנים, חצץ, חלוקי נחל, קש, חרוטים, לבנים, חול, קליפות וגזעי עצים.
בגן יש מעל 2,500 טקסונים שונים ושתי חממות - בחממה החדשה יותר יש 25,000 מטרים רבועים של דקליים.
אליפות איטליה בכדורגל 1898
אליפות איטליה בכדורגל 1898 הייתה העונה הראשונה של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. כל המשחקים נערכו ב-8 במאי 1898 בטורינו.
בתחרות השתתפו 4 קבוצות והיא נערכה בשיטת הנוקאאוט.
גנואה זכתה באליפות.
מזון קפוא
התקשרות (גיליון)
מילת נשים בסודן
כפר ג'ורה
אצטדיון אטנאסיו חירארדוט
אצטדיון אטנאסיו חירארדוט (בספרדית: Estadio Atanasio Girardot) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר מדיין שבקולומביה, אשר מונה 45,943 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השלישי בגודלו במדינה אחרי אצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס שבברנקייה ופלמסקה שבקאלי. האצטדיון משמש בתור מגרשן הביתי של קבוצות אתלטיקו נסיונל ואינדפנדיינטה מדיין ולעיתים רחוקות גם של אנביגאדו פוטבול קלוב.
האצטדיון הוא חלק ממתחם ספורט הקרוי על שמו של אטנאסיו חירארדוט, המכיל בין היתר מתקנים עבור גם ענפי ספורט נוספים דוגמת אתלטיקה, כדורסל, כדוריד, בייסבול, סופטבול, אופניים, סיף, ג'ודו, קראטה, קטרגל, אופנוע, שחיה, הרמת משקולות, טקוונדו, טניס, כדורעף, שחמט, כדורעף חופים, היאבקות, קליעה, רגבי ופוטבול.
האצטדיון אירח חלק ממשחקי הקופה אמריקה 2001 וכן חלק ממשחקי המונדיאליטו ב-2011. כמו כן, אירח גם את טקס הפתיחה של המשחקים הדרום אמריקאים ב-2010.
אירועים מרכזיים.
אירועים נוספים.
בגלל גודלו וצורתו של האצטדיון, הוא גם אירח עד היום לא מעט אירועים חשובים כמו בואו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1986 וקונצרטים גדולים של אמנים בעיקר מתחום המוזיקה כמו מנה ב-2012, 2003, 1998 RBD ב-2005, מדונה ב-2012, ביונסה ב-2013 וGuns N' Roses ב-2016.
אל-ג'ורה
עונת 1889/1890 בפוטבול ליג
עונת 1889/1890 הייתה העונה השנייה של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-7 בספטמבר 1889 והסתיימה ב-31 במרץ 1890.
הליגה כללה 12 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ארבע קבוצות אחרונות בסוף העונה היו צריכות לעבור תהליך של בחירה מחדש לליגה.
פרסטון נורת' אנד זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
בסיום עונה זו, כל הקבוצות למעט סטוק סיטי המשכו לעונה הבא. סטוק סיטי שהייתה במקום האחרון עונה שנייה ברציפות לא נבחרה לליגה ועברה לשחק במסגרת אחרת. במקומה נכנסה קבוצה סנדרלנד.
כדורגלנים מצטיינים.
ג'ימי רוס מפרסטון נורת' אנד כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
לה (פירושונים)
פייבל והחלום האמריקאי
פַייבֶל והחלום האמריקאי (באנגלית: An American Tail – השם הוא לשון נופל על לשון: מילולית "זנב אמריקאי", כמתייחס לגיבור הסרט, שהוא עכבר, אבל נשמע כמו "סיפור אמריקאי") הוא סרט אנימציה מוזיקלי קומי-דרמטי אמריקאי לכל המשפחה משנת 1986 בבימויו של האנימטור והבמאי דון בלות'. הסרט מגולל את הרפתקאותיהם של פייבל מאוסקביץ (Mousekewitz) ומשפחתו, שכמו יהודים רבים אחרים מהגרים בסוף המאה ה-19 מאזור אוקראינה שבאימפריה הרוסית לארצות הברית ומשתקעים בניו יורק.
עלילת הסרט.
שנת 1885. פייבל מאוסקביץ, עכברון יהודי צעיר, הוא אחד מאלפי עכברים הנמלטים מהרדיפות ברוסיה. במשך מסעה של האונייה לאמריקה מספר האבא שישנה אגדה המספרת שזו ארץ נטולת חתולים והרחובות בה מרוצפים גבינה, פייבל נופל מעבר לסיפון ומאבד את אביו, אמו, אחותו ואחיו התינוק. ברגע שהוא מגיע לארץ החדשה, הוא מתחיל במסע למציאת משפחתו האובדת, אשר מאמינה כי הוא טבע בים. במהלך החיפושים, פייבל מתמודד עם כל התלאות האפשריות בחייו של מהגר, מבנייני מגורים עלובים לסדנאות יזע, אך מוצא גם חברים חדשים והרפתקאות חדשות, ביניהם חברו טוני טופוני העכבר האמריקאי וטייגר החתול הידידותי.
לבסוף מוצא פייבל את משפחתו, ויחד עם חבריו החדשים הם מתחילים חיים חדשים בניו יורק.
הכנסות וביקורות.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים אך הצליח בקופות.
סרטי המשך.
ב-1991 יצא סרט המשך בשם "פייבל במערב הפרוע". בסרט זה דון בלות' לא ביים. בשנים 1998 ו-1999 יצאו סרטי המשך נוספים: "פייבל ואוצרות מנהטן" ו"פייבל ותעלומת מפלצת הלילה".
אנרכיזם לאומי
אנרכיזם לאומי (ניתן לתרגם גם כאנרכיזם לאומני) היא אידאולוגיית ימין רדיקלית אנטי-קפיטליסטית ואנטי מרקיסיסטית הרואה עצמה כזרם באנרכיזם. מחזיקי האידאולוגיה מעוניינים בביטול מוסד המדינה והפלת הכלכלה הקפיטלסטית תוך שימור הבדלנות של כל אומה משאר אומות העולם כקולקטיב.
היסטוריה.
מקורו של המונח בשנות ה-20 של המאה העשרים בגרמניה שבתקופת רפובליקת ויימאר. המושג נהגה על ידי הסופר הגרמני הלמוט פרנקה כדי לתאר את עמדתו הפוליטית. מאוחר יותר המונח אומץ על ידי כמה מתנגדים ימניים לממשלת רפובליקת ויימאר שהיו חלק מתנועה אשר נקראה התנועה השמרנית המהפכנית.
האידאולוגיה האנרכו-לאומיות זכתה לעדנה מחודשת בשנות ה-90 בבריטניה בידי טרוי סאות'גייט, חבר לשעבר במפלגת החזית הלאומית הבריטית אשר נמנע עם מיסדי הארגון הנאו-פשיסטי עמדה שלישית (ITP).
בשנת 1998 הקים סאות'גייט את "סיעת המהפכה הלאומית" (NRF) (שהיווה את הבסיס לתנועה האנרכו-לאומיות העולמית) כמערכת חשאית של תאי מהפכנים מקצועיים השואפת להפיל את הממשלה הבריטית. תחילה הסיעה פעלה בצורה מליטנטית ואלימה אך כיום עיקר הפעילות שלה מתבצעת בפורמים באינטרנט
אידאולוגיה.
אנרכיסטים לאומיים רואים במודרניות, בליברליזם, בחומרניות, בצרכנות, בהגירה, ברב תרבותיות ובגלובליזציה את הסיבות העיקריות לירידה חברתית של אומות וזהויות תרבותית.
הם רואים צורך ליצור ברית אסטרטגית ואידאולוגית של בדלנים גזעיים בעולם המערבי וברוסיה, של איסלאמיסטים במדינות בעלות רוב מוסלמי, תנועות לאומניות במדינות עולם שלישי, ואנטי-ציונים מכל העולם על מנת להתנגד ל"סדר העולמי החדש". גלובליזציה נתפסת ככלי של הבנקאות הבינלאומית הנשלטת על ידי היהודים והאימפריאליזם אמריקאי, דבר שמוביל בהכרח לקריסה כלכלית עולמית ולהתמוטטות אקולוגית.
אנרכיסטים לאומיים לבנים רבים, בדומה לקבוצות לאומניות לבנות אחרות, דוחים את הנצרות, אותה רואים כדת שמית שגזלה את מורשת הגזע הארי ומזהים עצמם כחברי דתות נאו פגאניות אוקלוטיות (לרוב כאלו אשר מבוססות על המיתולוגיה הנורדית).
יצחק באדהב
הרב יצחק באדהב (30 בנובמבר 1859, ד' בכסלו ה'תר"ך – 10 ביוני 1947 בירושלים, כ"ב בסיוון ה'תש"ז) היה מקובל, חוקר קהילות ישראל בתפוצות, אספן כתבי יד וספרים עתיקים, עורך ספרות רבנית ומחבר ספרים רבים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים ללאה ולרב מיכאל באדהב, ששימש כשד"ר כוללות העיר. סבו מצד אביו היה הרב רפאל בדהב, שעלה לארץ ישראל מלאריסה שביוון לפני שנת 1840 (ה'ת"ר), בן למשפחה שמוצאה בסרגוסה שבספרד. אביה של אמו היה הראשון לציון והחכם באשי הרב יצחק קוב'ו, בן למשפחת הרבנים קובו שמוצאה בקומו שבאיטליה, אליה הגיעה לאחר גירוש ספרד.
בעקבות מסעותיו של אביו, גידלה אותו אמו לבדה. בקיץ שנת 1866 (ה'תרכ"ו) עברה אמו יחד עם שאר ילדיה להתגורר ביפו, בעקבות התפרצות מחלת הכולרה בירושלים. בחודש אוקטובר 1866 (חשוון ה'תרכ"ז) פשטה המחלה גם ביפו, ואמו ואחיו הקטן משה נפטרו. בן דודתו מצד אביו, הרב יוסף רפאל עוזיאל, אימצו וגידלו בביתו שבירושלים, עד לחזרתו של אביו ממסעותיו.
בילדותו למד בבית הספר דורש ציון אצל הרב יוסף רחמים אופלטקה, בנו של הרב יצחק פראג אופלטקה, ובהמשך אצל הרב שלמה יוסף, מרבני סלוניקי.
בשנת 1878 (ה'תרל"ח) התייתם גם מאביו, ושוב אומץ על ידי הרב יוסף רפאל עוזיאל, שהשיאו ללאה, בת הרב יהודה קואינקה (ובת-דודתו של הרב בן ציון אברהם קואינקה), נצר לשושלת רבנים שמוצאה מהעיר קואנקה שבספרד. בתקופה זו למד בבית המדרש וישיבה "שבת אחים" בירושלים, והתגורר אצל חותנו בעיר העתיקה. כעבור כשנה עבר עם אשתו להתגורר בשכונת משכנות שאננים, ושם נולד בנם יחידם, יהודה. בהמשך נולדו לזוג שתי בנות - מרים וסולטנה.
בחודש יולי 1886 (תמוז ה'תרמ"ו) ייסד בירושלים יחד עם הרב אברהם עזריאל, הרב יעקב חי בורלא והרב בכור יעקב פאפולא את חברת "שומרי מצווה ומלביש ערומים", שמטרתה לסייע ליתומים ולילדים עניים. בסוף שנת 1886 (ה'תרמ"ז) יצא בשליחות ישיבת המקובלים בית אל כשד"ר אל טריפולי שבלוב, שם שהה כשנה וחזר לירושלים בחורף שנת 1888 (ה'תרמ"ט).
בחודש מרץ 1899 (אדר ה'תרנ"ט), ייסד את בית המדרש "שומר שבת", שמטרתו הייתה לאסוף בני נוער בימי השבת, וללמדם שירה, תולדות היהודים, הלכות ועוד. בשנה זו לווה סכום כסף גדול ופתח חנות ספרים שאותם הביא מליבורנו, במטרה להשתמש בכספי הקרן לטובת ארגוני החסד שהקים. לאחר שנחל כישלון במכירות ונקלע לחובות, ברח בשנת 1901 (ה'תרס"א) להתגורר אצל אחיו שהתגורר במצרים בעקבות הטרדות מצד הנושים. בתקופה זו סבל ממחלות שונות, ובחודש אדר אותה השנה נעצר בידי השלטונות המקומיים כחסר אשרת כניסה, ואושפז בבית החולים הממשלתי תחת שמירה בעקבות מחלותיו. לאחר התערבותו של אחיו הוא שוחרר לאחר שלושה ימים, וחזר לירושלים לאחר תקופת שהות בת שלושה חודשים במצרים.