רמות גרומשין (באנגלית: Gromshin Heights, בבולגרית: Громшински възвишения) הם רמה גבוהה, המגיעה לגובה של 2,790 מטרים מעל פני הים (פסגת הר מוגנסן), בצידו המזרחי של רכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
אורכה של הרמה 35 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבה של הרמה 20 קילומטרים ממזרח למערב.
צורתו של הרכס כצורת האות U הפוכה (הפתח לכיוון דרום), האזור המרכזי מנוקז על ידי קרחון ויצ'ה הזורם לכוון דרום וקרחון יאמן.
בצידה הצפוני של הרמה מצויים מצוקי מילר.
אוכף סקאמי מקשר את הרמות להר ואייט ארפ.
אתרים ברמה.
ברמה מצויים:
היסטוריה.
גילוי הרמה.
הרמה מופתה לראשונה בשנת 1961 על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
מקור השם.
הרמות קרויות על שם היישוב גרומשין בצפון-מערב בולגריה.
אוסים (באנגלית: Open Source Security Information Management תעתיק מקוצר: OSSIM) היא מערכת לניהול אירועי אבטחת מידע.
המערכת מבוססת קוד פתוח ופותחה על ידי דומיניק קרג (Dominique Karg), ג'וליו קאסל (Julio Casal) ואלברטו רומן (Alberto Román) בשנת 2003 אך שוחררה באופן רשמי בתאריך 23 בפברואר 2008 (גרסה 1.04).
OSSIM נועדה לסייע לאנליסטים ולמנהלי מערכת בהתמודדות עם איומי אבטחת מידע ופשע מקוון.
ממשק המשתמש וניהול המערכת מתבצע דרך דפדפן האינטרנט ומערכת ההפעלה היא דביאן.
המערכת ניתנת להורדה בקובץ ISO ודרישות המינימום שלה הן זיכרון וירטואלי בנפח 2048 מגה בייט ומעבד בעל שתי ליבות.
הפרויקט מכיל 7.4 מיליון שורות קוד ולו 8 גרסאות:
רכיבי מערכת.
במערכת OSSIM מותקנים מספר כלים:
ירי-חור
ירי-חור היה פרעה במצרים העליונה ב. הוא השליט המוקדם ביותר של מצרים שידוע בשמו ואולי אף הדמות ההיסטורית המוקדמת ביותר שידועה בשמה. קיומו של ירי-חור היה שנוי במחלוקת, אולם חפירות ארכאולוגיות בשנות ה-80 וה-90 חיזקו את ההשערה שמדובר בדמות היסטורית אמיתית. בשנת 2012 התגלתה כתובת בסיני שמאמתת גם היא את קיומו.
ההשערה של אגיפטולוגים היא שירי-חור היה השליט שקדם לכא . הוא שלט מאבידוס ונקבר בנקרופוליס באום אל-געב ליד כא, נערמר ומלכי השושלת הראשונה. העדויות שמאמתות את קיומו נדירות למדי, ורובן התגלו במקום קבורתו.
שמו.
שמו של ירי-חור נכתב באמצעות סימן הבז של הורוס (G5 ב) מעל הסימן לפה (D21 ברשימת גרדינר).
ההיסטוריה של קריאת השם.
אופיו העתיק של השם הקשה על פיענוח הקריאה הנכונה שלו. בניגוד לקריאה "ירי-חור" המקובלת כיום, פלינדרס פיטרי, כשמצא את קברו במאה ה19, קרא את השם "רו", כפי שהיה מקובל אז לקרוא את סימן הפה באותה תקופה. קריאה זו מקורה בסימנים על חותמות חרס מהתקופה שלפני השושלת השנייה, בהן סימן בז הורוס המחזיק פה מופיע לצד פה נוסף. מאחר ששמו של המלך כא, ששלט לאחר ירי-חור, היה הראשון שהופיע בתוך סרך, ולעיתים גם הופיע לצד בז הורוס נושא סרך ריק, זיהו פיטרי אחרים את סימן הבז נושא הפה כגרסה קדומה יותר של הבז הנושא סרך, ואת הפה הנוסף בתור השם עצמו. קורט זתה התנגד לזיהוי הסימנים כשם, וטען כי מדובר בחותמות שמעידות על מקור תכולת הכדים אותם הם חותמים.
ב-1963 טענו האגיפטולוגים יורגן פון בקרת ופטר קפלוני שהתחריטים שנמצאו עם סימני הבז והפה מתייחסים לשם פרטי אשר יש לקרוא אותו "וור-רע" (מילולית: "פה גדול"), ובכך טוענים שהסימן הראשון הוא סימן השלו (G36 ברשימת גרדינר) ולא הבז של הורוס. הם הציעו לשם את התרגום "דובר" או "מנהיג". ב-1982 תירגמו ורנר קייזר וגונתר דרייר את שמו של ירי-חור כ"מלווה הורוס".. ב-1993 תרגם טובי ווילקינסון את הסימנים כ"למלך" ולא כשם, בין אם מדובר בציון הכלי כרכוש המלך ובין אם מדובר בציון עבד של המלך, וטען שאתר הקבר הוא למעשה מחסן. בשנת 2004 הציע לודוויג ד. מורנץ בלית ברירה שהקריאה תהיה תיאור הסימנים: "פה הורוס", והעלה חשד שסימן הפה היה פשוט השלמה פונטית לקריאת סימן הבז "חור".
ב-2012 נמצאו באבידוס שבסיני מאובנים עליהם חרוט השם ירי-חור. בעקבות ,תגלית זו דחו רוב האגיפטולוגים את הקריאה "למלך", והתקבלה הקריאה "ירי-חור" כשמו של מלך טרום שושלתי.
המחלוקת לגבי זהותו.
עד שנת 2012 לא נמצא שמו של ירי-חור בתוך סרך, ולפיכך זיהויו כמלך עוררה מחלוקת בקרב אגיפטולוגים.
קורט היינריך זתה, טובי וילקינסון ולודוויג ד' מורנץ התנגדו לזיהוי הסימנים כשם של מלך, וראו בהם בעיקר ציון שייכות מלכותי. וילקינסון אף חיזק את דבריו בטענה כי שמותיהם של כא ונערמר הופיעו על ממצאים נוספים גם באזורים צפוניים יותר כגון אזור כנען, בעוד השם ירי-חור אינו מוכר ממצאים שכאלו, מלבד ממצא יחיד מזאוית אל עריאן. מולם, אגיפטולוגים כגון פלינדרס פיטרי, לורל בסטוק, יוכם קוהל ואחרים האמינו שאכן היה שליט, מאחר שראו בבז נושא הפה גרסה קדומה לסרך.
המשך החפירות בקבר ירי-חור באבידוס בידי גונתר דרייר הראה כבר ב-1999 שהקבר דומה בגודלו ובמבנהו לאלו של המלכים כא ונערמר, וכפי הנראה אכן היה שייך למלך.. האגיפטולוג דארל בייקר גם ציין כי מיקומו של הקבר מחבר את מתחם הקבורה בצורת U הטרום שושלתי עם אזור הקברים של השושלת הראשונה, וכי נמצא גם קנקן גדול עם סימן הבז המלכותי הנושא את שמו של ירי-חור, בדומה לקברי מלכים אחרים מאותה תקופה.
ממצאים.
שמו של ירי חור נתגלה על קנקני חימר בקברו באבידוס, ועל חותם חימר בקברו של נערמר, שם מופיעים סימני הבז והפה, וייתכן שהם מתייחסים לירי-חור. בסך הכל נמצאו באבידוס לא פחות מ22 כדי חרס עם חריטת שמו של ירי-חור, חמישה חרסים עם כיתוב שמו בדיו, וחותם גלילי אחד עם שמו. חותם גלילי דומה נמצא גם במרחק רב צפונה משם, בקבר Z401 בזאוויית אל עריאן בבית הקברות של מוף. ייתכן שגם תחריט על פיקה של פלך שנמצאה בנחן בחפירות של ג'יימס א. קוויבל ופיטרי ב-1900 מתייחסת לירי-חור. הממצא הצפוני ביותר שכולל את שמו הוא כתובת סלע שלו שנמצאה בשנת 2012 בסיני בידי האגיפטולוגים תלה ולינה, ובה מופיע שמו של ירי-חור על ספינה, ולצידה המילה "ינב ח'ג'" שמשמעה "קירות לבנים" והוא שמה הקדום של מוף.
שלטונו.
ירי-חור היה כפי הנראה אב קדמון ישיר של המלך כא, ושלט במאה ה32 לפנה"ס. נראה שממלכתו השתרעה מנחן עד אבידוס ובסביבת תיניס, ולפחות עד צפונית למוף, על פי תחריט הסלע בסיני. האגיפטולוגים פייר תלה ודמיאן לינה סברו כי שלט אף על הדלתא של הנילוס.
קברו של ירי-חור.
בתחילת המאה ה־20 הארכאולוג פלינדרס פיטרי גילה את קברו של ירי-חור. זהו הקבר העתיק ביותר בבית הקברות באום אל-געב קרוב לקברם של נערמר, כא ומלכי השושלת הראשונה. הקבר כולל שני חדרים תת-קרקעיים נפרדים המכונים B1 (6 על 3.5 מטרים) ו-B2 (4.3 על 2.45 מטרים), שנחפרו על ידי פיטרי ב-1899 ומאוחר יותר גם על ידי ורנר קייזר. גודל התאים דומה לזה של הקברים של כא ונערמר. בקבר נמצאו כלי חרס שונים המכילים הירוגליפים עתיקים מאוד, אשר בחלקם היה אזכור לירי-חור. בחדר B1 נמצאו החרסים עם כיתוב שמו, בחדר B2 נמצאו רסיסי צנצנות, החותמת וכתובות הדיו הרבות, ולמרבה ההפתעה גם שברים הנושאים את שמותיהם של כא ונערמר. כמו כן מצאו במקום גם שברי מיטה.
במהלך חפירות בקברו של ירי חור בשנות ה-90 של המאה ה-20 נחשף חדר נוסף שנחשף זכה לכינוי B0. לקבר אין מבנה מעל פני הקרקע, ואם היה, הרי לא שרד לימינו.
רמת גרומשין
קרחון ויצ'ה
קרחון ויצ'ה (באנגלית: Vicha Glacier;בבולגרית: ледник Вича- "לדניק ויצ'ה") הוא קרחון הממוקם ברמת גרומשין, בצד המזרחי של צפון רכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם צפונית מזרחית לקרחון ניוקאמר ודרומית מערבית לקרחון יאמן.
הקרחון, שאורכו 27 קילומטרים ורוחבו 6 קילומטרים, זורם לכיוון דרום מערב, ממזרח למורדות הר אלמר והר אוג'ראנגאס, ופונה לדרום מזרח בסמוך להר וושבורן, זורם ממזרח להר קורנוול ולהר וורן, ומדרום מערב לפסגת בראנשטה. מדרום למצוק פורוס יחד עם קרחון ניוקאמר, קרחון ויצ'ה זורם לתוך זרם הקרח ראטפורד.
היסטוריה.
גילוי הקרחון.
הקרחון מופה לראשונה בשנת 1961 על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שם מצודת ויצ'ה, מצודה ימי-ביניימית בצפון-מזרח בולגריה.
רכס מץ'
רכס מץ' (באנגלית: Matsch Ridge) הוא רכס הרים נישא בצידו המזרחי של רכס סנטינל בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהו של הרכס 1,830 מטרים מעל פני הים, ואורכו 3 קילומטרים בכיוון מערב - צפון מערב.
אוכף סקאמני מחבר את רכס מץ' להר ואייט ארפ.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1982.
הרכס נקרא על שם צ'ארלס מץ' (Charles Matsch) פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת מינסוטה בדולות במדינת מינסוטה שבארצות הברית.
מץ' היה חבר משלחת הרי אלזוורת' של תוכנית המחקר האנטארקטית של ארצות הברית, אשר חקרה את הרכס בין השנים 1979–1980.
פסגת בראנישט
פסגת בראנישט (באנגלית: Branishte Peak;בבולגרית: връх Бранище) היא פסגה מכוסה קרח בדרום מזרח רמות גרומשין, במזרח רכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,000 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון יאמן שמצפון לה, מעל זרם הקרח ראטפורד שממזרח לה, ומעל קרחון ויצ'ה שמדרום מערב לפסגה.
הפסגה מצויה 11.45 ק"מ צפונית-מזרחית להר וורן, 11.75 ק"מ דרומית-מזרחית להר וושבורן, ו-10.9 קילומטרים דרומית מזרחית להר מוגנסן.
היסטוריה.
גילוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961.
מקור השם.
הפסגה נקראת על שם היישוב בראנשיט שבצפון מזרח בולגריה.
Dragostea Din Tei