מצב הרוח המדוכדך עשוי לכלול תחושות של חוסר ערך, דחייה, ריקנות, עצבנות, חרדה, אשמה וחוסר אונים. הלוקים בו סובלים לעיתים מקושי להתרכז במטלות, בעיות בזיכרון, הפרעות שינה, הפרעות אכילה, תחושה של חולשה פיזית, ואף כאבים.
תחושת דכדוך נלווית לעיתים למחלות וליקויים רפואיים-גופניים, מולדים או נרכשים, או לתרופות שונות, למשל במחלת אדיסון, מחלת הנשיקה, האטה בפעילות בלוטת התריס, נטילת סטטינים ועוד. בנוסף היא מאפיינת חלק מההפרעות הנפשיות, במיוחד הפרעות מצב רוח. היא עשויה ללוות גם הפרעות כגון הפרעת אישיות גבולית והפרעת הסתגלות.
תחושת דכדוך נוצרת לעיתים בעקבות אירועי חיים המעוררים רגש זה, ולעיתים זכרונות מאירועים אלו וחשיבה שלילית אודותיהם ממשיכים להזין את התחושות השליליות ולהגביר את חוסר האונים וחוסר התקווה. ניסיונות לשבירת "מעגל" זה הם אחד ממוקדי המחקר והטיפול בתחום הפסיכולוגיה החיובית.
התמודדות עם הדכדוך תלויה בחומרתו. כאשר הוא נמשך זמן רב ויש חשד להתפתחות דיכאון, חשובה אבחנה של מומחה בתחום (פסיכולוג או פסיכיאטר), שיכולה לכוון לטיפול המתאים.
בדיקה והערכה נפשית.
שאלונים ורשימות תיוג פרטניות ואישיות כגון אבחון דידקטי באמצעות פסיכותרפיסט או אבחון פסיכולוגי באמצעות פסיכולוג קליני או אם מדובר בדיכאון של ילדים האמצעים הללו יושמשו על ידי המחלקה הרלוונטית בתחום בריאות הנפש כדי לזהות ולהעריך את חומרת הדיכאון.
טיפול בדכדוך (דיכאון).
מצב רוח דיכאוני לא מחייב כל טיפול מקצועי, ויכול להוות תגובה נורמלית לאירועי חיים מסוימים, סימפטום של כמה מצבים רפואיים, או תופעת לוואי של תרופות מסוימות או טיפולים רפואיים. מצב רוח דיכאוני ממושך, במיוחד בשילוב עם סימפטומים אחרים, עלול להוביל למצב של אבחנה פסיכיאטרית או רפואית, לדוגמה הפרעה במצבי רוח, אשר עשויה להפיק תועלת מטיפול. יש תתי-חטיבות שונות של דיכאון עם גישות טיפול שונות. בארצות הברית, כבר הוערך ונבדק שכשני שלישים מאנשים הסובלים מדיכאון לא פועלים על מנת לקבל טיפול.
גירוי עומק המוח (DBS) הוא טיפול נוירוכירורגי ביישומו של מכשיר בחלקים מסוימים של המוח. טיפול זה עדיין עובר ניסויים מבוקרים, אך הוא מראה תוצאות מבטיחות מאוד בכל הקשור לטיפול עמידות בדיכאון.
ארכאוזאולוגיה
ענת ישראל
ענת ישראל (נולדה בשנת 1970), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
ביוגרפיה.
ישראל גדלה בגבעתיים והתאמנה בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתם של אריק רובין והלמוט לוי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1984 סיימה ישראל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.45 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1985 זכתה ישראל במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.47 דקות, אחרי הדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (1:01.09 דקות) ועירית גלוסקינוס מהפועל ימק"א ירושלים (1:01.32 דקות).
שיאנית ישראל.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1986 קבעה ישראל במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 28.00 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של מירב הדר 28.13 שניות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונישבר על ידי ענת לויט (27.75 שניות).
שחיינית מצטיינת באליפות ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכתה ישראל בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.62 שניות, לפני ענת לויט מהפועל הוד השרון בית ברל (28.68 שניות) ורותם פורת מהפועל גש"מ (29.31 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.12 דקות, לפני רותם פורת (1:02.28 דקות) וורד ליברמן בת אגודתה (1:04.02 דקות). היא זכתה בגביע השחיינית המצטיינת של האליפות בעקבות התוצאה שקבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שהעניקה לה את הניקוד הגבוה ביותר באליפות (717 נקודות).
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה ישראל פעמיים במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.32 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.21 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.14 דקות, לפני ענת לויט (1:02.70 דקות) ותמי לוין ומדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.30 שניות, אחרי איריס קומן (28.19 שניות) ולפני נעמה שמיר.
נזיה ח'יר
נזיה ח'יר (בערבית: نزيه خير; 1946, דלית אל-כרמל - 2008) היה משורר וסופר דרוזי ישראלי.
נולד בדלית אל-כרמל, למד בבית ספר תיכון בעכו ואחר כך למד לתואר ראשון במדעי המדינה וספרות באוניברסיטת חיפה (1972) ולתואר שני במדעי המדינה (1976). היה נשוי לסועאד.
פרסם כעשרה ספרי שירה ופרוזה, בהם: "שירים קצרים" (1969) ו"קריאות חדשות של יסמין סורה" (1974). שיריו תורגמו לאנגלית, צרפתית, פולנית ופורטוגזית, ומבחר שיריו "מושב קבוע לחלום" יצא בעברית ב-1989. על שירתו זכה ח`יר בפרס ראש הממשלה, פרס הנשיא ופרס יצירת המופת של קהיר 1998.
ח`יר עבד כמפקח במשרד החינוך וכמרצה ללשון ולספרות במכללת גורדון והִנחה תוכנית בטלוויזיה. הוא כיהן כמזכ"ל התאחדות הסופרים הערבים וערך את הרבעון הספרותי שלה.
לאחר מותו נקרא על שמו המתנ"ס בדלית אל-כרמל.
סאלם ג'ובראן
סאלם ג'ובראן (בערבית: سالم جبران; 1941 בפקיעין – 18 בדצמבר 2011) היה משורר, סופר, עיתונאי ומחנך ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה.
ג'ובראן השלים תואר ראשון בשפה וספרות אנגלית והיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. בשנת 1962 הצטרף למפלגה הקומוניסטית.
בשנים 1987–1992 שימש כעורך של העיתון הערבי-קומוניסטי אל-איתיחאד ואחר כך שימש כעורך של הירחון הספרותי אלג`דיד. כמו כן כתב מאמרים בעבור העיתון הלבנוני א-נהאר. בארץ פרסם מאמרים בידיעות אחרונות ובמעריב. בשנת 2006 זכה על שירתו בפרס משרד המדע התרבות והספורט ליוצרים בשפה הערבית.
שימש כמרצה בכיר במרכז לחינוך הומניסטי בבית לוחמי הגטאות ושימש מנהל-עמית של המרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה. היה חבר מליאת רשות השידור והתפטר במחאה על היחס של הרשות לצופים הערבים.
סאלם ג'בראן
יוסף עופר (הרש)
יוסף עופר (שם לידתו: הנריק הרש) (16 ביוני 1929 – 25 באוגוסט 2003) היה סופר וטייס ישראלי, מראשוני חיל האוויר הישראלי.
קורות חיים.
בשואה.
עופר נולד ב-1929 ברומניה (אורדיאה שבטרנסילבניה). בהיותו עדיין נער בן 14 נכבשה עירו על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה והוא נשלח ב-1944 עם כל יהודי העיר למחנה הריכוז אושוויץ. הוא היה ניצול השואה היחיד ששרד מכל משפחתו.
הצליח לשרוד כי הנאצים ניצלו אותו כפועל כפייה במפעל המטוסים שפעל ליד מחנה ההשמדה. וכפועל כפייה צעיר הוא רכש את האהבה לטייס. בסיפורו "שחרור" מתאר עופר את מהלך עבודתו בהרכבת כנפיים למטוסי ה"פוקה-וולף Fw 190" של ה"לופטוואפה" הנאצי. הסיפור מגיע לשיא (קליימקס) עם תיאור שבועתו, בזמן שחרורו ממחנה הריכוז הנאצי, באפריל 1945, להפוך בעצמו לטייס.
בארץ ישראל.
עופר עלה לארץ כמעפיל ביולי 1946, בספינת המעפילים "הגנה". הוא נשלח על ידי שלטונות המנדט הבריטי למחנה המעצר למעפילים - מחנה עתלית. לאחר שחרורו מהמעצר הצטרף לקיבוץ אפיקים, שהפך לביתו. בקיבוץ אף פגש את מי שהפכה לאשתו לימים, חווה. באותה תקופה הוא עברת את שמו ליוסף עופר.
ב-1947, כאשר התחילו קרבות מלחמת העצמאות ועוד לפני הקמת המדינה הצטרף לגולני. במהלך הקרבות לשחרור טבריה החל המשוריין שלו לעלות בלהבות והוא ניצל ממוות רק בזכות מנחם גולן (לימים מפיק הסרטים ובמאי) אשר הצליח להוציאו מהמשוריין ולהצילו ברגע האחרון.
טייס.
עם הקמתו של חיל האוויר הישראלי היה עופר מראשוניו. הוא היה בוגר קורס הטיס הראשון שהחל והסתיים כולו בארץ (קורס טיס מס' 3 - 12/4/51) ובכך הצליח לדבריו "לממש את השבועה שנשבע שש שנים בדיוק קודם לכן" בעת שיצא ממחנה הריכוז הנאצי. בהמשך הפך עופר למדריך טיסה ושימש כטייס וכמפקד טייסת התובלה הראשונה של חיל האוויר, טייסת 103, שכונתה "טייסת הפילים". הוא אף היה זה שהלחין את המנגינה להמנון הטייסת.
במבצע קדש, ב-1956, היה עופר הטייס המוביל של הרביעייה השנייה של מטוסי DC-3 דקוטה, מהם צנחו לוחמי חטיבת הצנחנים על יד מעבר המיתלה. ב-1963 התמנה למפקד הטייסת. ב-1966 נשלח לבריטניה שם כיהן כנספח אווירי של צה"ל בשגרירות ישראל וב-1969 השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
לאחר שחרורו מונה עופר לקברניט באל על ובכך עסק עד פרישתו לגמלאות. הוא היה בין מדליקי המשואה לזכר ששת המליונים, בשנת היובל למדינה. בשנת 2003 הוא נפטר ממחלת הסרטן.
ההאשמה בגילוי עריות.
בתו של עופר, הסופרת, המשוררת והמתרגמת עופרה עופר אורן, כתבה ביצירותיה ואמרה בראיונות עיתונאיים כי הייתה קרבן לגילוי עריות מצד אביה..טענות אשר פורסמו ברבים לאחר פטירתו למרות שהוכחשו בעודו בחיים.
יצירתו.