ב-1938 החל עבודה על בידוד וירוס החזרת. ב-1946 פרסם עם עמיתים מאמר ובו מבחן סרולוגי לזיהוי המחלה, שלעיתים מתחוללת בגוף באופן סמוי וכן הדגמה של היכולת החיסונית של היחשפות לנגיף מת שלה. באותה שנה ייסד את מעבדת המחקר לזיהומים ומחלות בבית החולים לילדים של בוסטון. במעבדה זו התרכז בחקר המחלות הוויראליות וערך את מחקריו פורצי הדרך עבורם זכה בפרס נובל.
בשנת 1949 פרסם יחד עם עמיתיו, תומאס הקל וולר ופרדריק צ'פמן רובינס על הצלחה בייצור תרבית הנגיף הגורם לשיתוק ילדים. מיד לאחר מכן הפעיל יונה סאלק את שיטת אנדרס-וולר-רובינס לשם ייצור החיסון הראשון לשיתוק ילדים.
ב-1954 בודדו אנדרס ופיבלס (Peebles) את וירוס החצבת, ובאמצעות שיטת סאלק ייצרו את החיסון למחלה הקטלנית
עדן גוריון
עדן גוריון (נולד ב-20 באפריל 1978) הוא תסריטאי טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
עדן גוריון נולד וגדל בקיבוץ גבת שבעמק יזרעאל. לאחר שירות צבאי בחיל החימוש עבר להתגורר בתל אביב והחל מ-2005 הוא בוגר תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב, שם למד במגמת התסריטאות. בשנת 2005 הצטרף גוריון לאיגוד התסריטאים, בו הוא משמש החל משנת 2011 כחבר הנהלת האיגוד ונציג האיגוד בהנהלת האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, בה הוא משמש החל משנת 2015 כיו"ר תחרות פרסי הטלוויזיה.
קריירה בטלוויזיה וקולנוע.
בשנת 2004 היה עדן גוריון שותף לפיתוח תוכנית הבידור המצליחה הרצועה בערוץ ביפ. לאחר מכן עסק בפיתוח תוכניות קומיות וסדרות מערכונים עבור ערוץ 10 והחל משנת 2008 כתב פרקים לעונה השנייה והשלישית של סיטקום הילדים המובילים בערוץ לוגי בכיכובם של ליאת הר לב, אוולין הגואל וגיא לואל. בשנים שאחר כך עסק בפיתוח סדרות עבור YES, HOT וערוץ הילדים ובשנת 2011 צורף לצוות הכותבים בעונה הראשונה של גאליס בערוץ הילדים, בכיכובם של תובל שפיר, אליאנה תדהר ודניאל מורשת. עם הצלחתה הגדולה של הסדרה והחל מעונתה השנייה שימש בשנים 2012 ו-2013 כתסריטאי הראשי של גאליס לצד יוצרי הסדרה דוד דהן ועידו דרור.
ב-2012 זכה גוריון בפרס הראשון של פסטיבל אייקון TLV עבור התסריט לסרט "לא תישא", אשר קיבל מענק פיתוח תסריט מקרן הקולנוע הישראלי.
ב-2013 היה ממייסדי פורום מבקרי הקולנוע בישראל. ב-2014 שב לכתיבת גאליס והיה שותף לזכייתה בפרס "סדרת הילדים ונוער הטובה ביותר" בתחרות פרסי הטלוויזיה.
החל מ-2018 משמש כתסריטאי בסדרת הנוער "אילת" המשודרת בHOT 3.
ב-2020 כתב גוריון ביחד עם יונתן בר-אילן את דרמת הנוער התקופתית "פלמ"ח".
פעילות פוליטית.
בשנת 2010 הצטרף עדן גוריון למפלגת העבודה הישראלית והיה פעיל בכיר עבור ח"כ שלי יחימוביץ' בבחירות המקדימות לראשות המפלגה ב-2011, אז גברה על ח"כ עמיר פרץ, ח"כ יצחק הרצוג ועמרם מצנע ונבחרה ליו"ר המפלגה. ב-2012 נבחר כציר ועידת המפלגה ומונה לראש מטה המתנדבים של המפלגה, תפקיד אותו מילא גם במהלך הבחירות לכנסת התשע עשרה בינואר 2013. בבחירות המקדימות לראשות המפלגה בנובמבר 2013 שימש כראש מטה המתנדבים בקמפיין יו"ר המפלגה שלי יחימוביץ', אשר הסתיים בהפסדה לח"כ יצחק הרצוג. ב-2015 היה גוריון יועץ ופעיל בכיר בקמפיין ח"כ יחימוביץ' בבחירות המקדימות למועמדי המפלגה לכנסת, בהן הגיעה למקום הראשון (לאחר יו"ר המפלגה הרצוג ויו"ר התנועה ציפי לבני) וכן שימש כיועץ כתיבת המצע וסגן ראש מטה המתנדבים עבור המחנה הציוני במהלך הבחירות לכנסת העשרים. באותה שנה גם נבחר כציר הקונגרס הציוני העולמי מטעם מפלגת העבודה ושימש כראש מטה המתנדבים בקמפיין ראש עיריית ירוחם מיכאל ביטון לתפקיד יו"ר קק"ל, בו גבר ביטון על היו"ר המכהן אפרים שטנצלר אך הפסיד לח"כ דני עטר, שמונה לתפקיד. ב-2017 שימש שוב כראש מטה המתנדבים של שלי יחימוביץ' בבחירות לראשות הסתדרות העובדים הכללית החדשה ולאחר מכן, בפריימריס לראשות מפלגת העבודה, היה פעיל מרכזי עבור ח"כ עמר בר-לב בסיבוב הראשון ועבור אבי גבאי בסיבוב השני, שבסיומו ניצח גבאי את ח"כ עמיר פרץ ומונה ליו"ר המפלגה.
ג'ורג' בידל
ג'ורג' וולס בידל (באנגלית: George Wells Beadle; 22 באוקטובר 1903 - 9 ביוני 1989) היה גנטיקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1958 (יחד עם אדוארד לורי טטום ויהושע לדרברג) על גילוי התפקיד של הגנים בניהול התהליכים הביוכימיים בתא.
תולדות חייו.
בידל נולד בחווה חקלאית בנברסקה. ב-1927 סיים תואר מוסמך אוניברסיטה באוניברסיטת נברסקה והתקבל כעוזר מחקר באוניברסיטת קורנל ועסק במיפוי גנטי ותאי של זני תירס ("Zea mays") בשיטות מנדליאניות. ב-1931 קיבל תואר דוקטור.
בין 1931 ל-1936 עבד בידל כחוקר במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קל-טק). הוא עבד עם תאודוסיוס דובז'נסקי, חלוץ השימוש בדרוזופילה במחקר הגנטי. ב-1935 עבד במשך כחצי שנה עם הביולוג היהודי-רוסי-צרפתי בוריס אפרוסי (Boris Ephrussi) במכון הביו-כימי בפריז (Institut de Biologie physico-chimique) על הגנטיקה וההתפתחות של פיגמנט העין של הדרוזופילה.
ב-1937 התמנה בידל לפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד. בניסויים שערכו בידל ואדוארד טייטום בסטנפורד, הקרינו מיקרו אורגניזם עובש ("Neurospora crassa") בקרני רנטגן, שהיה ידוע שיוצרות מוטציה גנטית. השניים הוכיחו קשר ישיר בין המוטציות הגנטיות לבין התבטאותם של אנזימים במסלולים מטבוליים במיקרו אורגניזם ופיתחו את השערת הקשר הישיר גן-אנזים ( One gene-one enzyme hypothesis). עבודה זו זיכתה את השניים בפרס נובל ב-1958. אחת מיכולותיו ותרומותיו של בידל למדע הביולוגיה המולקולרית הייתה בחירה באורגניזמי מודל טובים לניסוייו וכינון מתודולוגיה לבחירתם.
ב-1946 שב בידל לקליפורניה כראש המחלקה לביולוגיה וב-1961 נבחר לכהן כנשיא אוניברסיטת שיקגו.
בוצ'קי
בוצ'קי (בפולנית: Boćki, ביידיש: בודקי) הוא יישוב בפרובינציית פודלסיה בפולין, 18 קילומטרים מביילסק.
היסטוריה.
האזכור הראשון של בוצ'קי במסמכים הוא משנת 1502, במסמכי מסחר בין מושל ויטבסק לבין סוחרים לבית משפחת פוטוצקי, שאחד מהם היה פקיד בכיר בדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1509 קיבל איוואן סאפייהא (Ivan Sapieha), בן שושלת פוטוצקי, את הבעלות על בוצ'קי מזיגמונד הראשון, מלך פולין. באותה תקופה קיבל היישוב זכויות עיר. ליישוב הגיעו מהגרים מרותניה והוקמו בה מספר כנסיות קתוליות.
במאה ה-16 היו ביישוב כ-1,400 תושבים, 235 בתים, כנסייה אורתודוקסית, מספר טחנות קמח ובתי עסק בתחום השיכר והאירוח, בית ספר קהילתי ומוסדות סעד. בשנת 1580 פקד את המקום המלך סטפאן באטורי. בתקופת הצרות ובעת פלישות האימפריה השוודית נפגעה העיר קשה ומספר תושביה ירד. בסוף המאה ה-17 היו ביישוב פחות מ-500 תושבים.
במהלך המאה ה-18 נבנו במקום כנסייה נוספת, עם מגדל שעון, וכן מנזר. בתקופה זו שבה בוצ'קי להיות מרכז מסחר ואמנויות. רוב תושביה עסקו בחקלאות. לפי מסמכים מהתקופה, בני משפחות פוטוצקי ורדזיוויל ששלטו בכפר ביקשו לטפח בו לא רק את הכלכלה אלא גם את הנוף, הצמחייה והדרכים, הכתיבו כללים לפקידיהם בבוצ'קי על מנת לשמור על ניקיון היישוב ויזמו הקמתה של כנסייה עשוית אבן ב-1765.
מסוף המאה ה-18 החלו להיערך בעיר חמישה ירידים בשנה. עם חלוקת פולין השלישית ב-1795 נכללה בוצ'קי בשטח שסופח לפרוסיה. במרד ינואר הייתה בוצ'קי אחד ממרכזי המתקוממים.
עם הנחת מסילת הרכבת בין ביילסק פודלסקי לבין ביאליסטוק איבדה בוצ'קי את חשיבותה כתחנת מעבר לכרכרות דואר, ותעשיית האוכפים בה נפגעה.
במלחמת העולם הראשונה נפגעה בוצ'קי בקרבות. לאחר המלחמה סופחה לפולין. גם בתקופה זו רוב האוכלוסייה התפרנסה מענפי תוצרת חקלאית.
לאחר שחרור פולין התנהלו בעיר קרבות בין מחתרות פולניות שדגלו בשחרור פולין כגון ארמייה קראיובה וארמייה לודובה, לבין הצבא האדום. פולנים רבים בני העיר נרצחו או נשלחו למחנות מעצר או לגולאגים בתחומי ברית המועצות.
יהודי בודקי.
ככל הנראה נוסדה קהילה יהודית ביישוב כבר בסוף המאה ה-16. במאה ה-17 הוקמו בבוצ'קי, שכונתה בפי יהודיה: בודקי, שני בתי כנסת מעץ, אך הם חרבו במלחמת העולם השנייה. במאה ה-18 היו בבוצ'קי 54 יהודים אך בסוף המאה ה-19 כבר היו בעיר כ-650 יהודים - כשליש מאוכלוסיית העיר - שרובם עסקו בתעשיית המזון (קצבים, אופים, מבשלי בירה), במלאכה (ייצור תוצרת בד ועור) ובמסחר.
בתחילת מלחמת העולם השנייה חיו בבוצ'קי כ-730 יהודים. ב-1 בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את בוצ'קי אך בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הועברה בוצ'קי לידי ברית המועצות
הגרמנים שבו וכבשו את בוצ'קי ביוני 1941 במבצע ברברוסה, גייסו יהודים לעבודת כפייה וביוני 1942 הקימו ביישוב שני גטאות.
ב-2 בנובמבר 1942 הועברו היהודים לביילסק פודלסקי ולאחר סלקציה נשלחו חלקם לגטו שם, והיתר גורשו לטרבלינקה.
רבני העיירה.
בבודקי כיהנו כמה רבנים ידועי שם:
סטניסלב פוזדניאקוב
סטניסלב פוזדניאקוב (ברוסית: Станислав Поздняков; נולד ב-27 בספטמבר 1973) הוא סיף עבר רוסי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות זהב בחרב וכן אלוף עולם 11 פעמים במסגרת נבחרת רוסיה ואישי. על הישגיו בספורט לפוזדניאקוב הוענקו מספר עיטורים רוסים.
ב-29 במאי 2018 נבחר לנשיא הוועד האולימפי הרוסי.
ביוגרפיה.