קיוּדוֹ‏‏ (弓道, "קיוּ" - קשת, "דוֹ" - דרך) היא אמנות קליעה בחץ וקשת יפנית, אחת מאמנויות הלחימה היפניות המודרניות (גנדאי בודו). בקיודו המתאמן לרוב שואף להגיע להתפתחות רוחנית תוך כדי אימון בקשת, כאשר האימון מתמקד בתהליך נכון ומאוזן של ירייה, ולא בפגיעה במטרה.
קיודו צמח מתוך קיוּ ג'וּטסוּ, אמנות הלחימה בקשת המסורתית, והחל להחליפה לאחר התחלת השימוש בנשק חם ביפן במאה ה-16. היום כחצי מיליון בני אדם מתאמנים בקיודו.
צורת האימון.
בקיודו קיימות אסכולות וסגנונות אימון רבות, וצורת האימון יכולה להיות שונה גם בין דוג'ו לדוג'ו. בדרך כלל האימון מתחיל בישיבת סֶיזָה, ישיבה יפנית מסורתית, לרוב מלווה במדיטצית מוֹקוּסוֹ. באסכולות מסוימות, לאחר הסזה מבצע המתאמן מספר תנועות ירייה ללא החץ, כדי להגמיש את השרירים ולבדוק את תקינות הקשת. לאחר מכן, הוא יורה במטרת קש מיוחדת, הנקראת מַקִיוַארַה, אשר מוצבת במרחק של כ-2 מטר (אורך הקשת המשוחררת) מהיורה. בגלל התווך הקרוב.
לאחר יריות החימום, המתאמן יכול לעבור לירי במטרה הנקראת מַטוֹ. קוטרה של מטו הוא כ-36 סנטימטר, והיא ממוקמת במרחק 28 מטר מהיורה. מרחק זה יכול להתקצר בחצי או ברבע בהתאם לרמה של המתאמן. בדרך כלל המתאמן יבצע שתי יריות בישיבה לפני שיעבור לירי בעמידה.
הקשת וציוד נוסף.
הקשת היפנית, יוּמִי, ארוכה מהיורה, אורכה מעל שני מטרים ויכול להגיע אף לשני מטרים וחצי. מסורתית, יומי עשויה במבוק, עץ ועור, אך מתאמנים רבים, במיוחד מתאמנים מתחילים, משתמשים בקשתות העשויים חומרים סינתטיים, היות שקשת במבוק יקרה יותר ורגישה לתנאי מזג אוויר קיצונים. אורך היוּמִי תלוי באורך הדריכה של המתאמן, המושפע מגובהו.
החץ היפני עשוי במבוק ומעוטר בנוצות. בעבר, נהגו להשתמש בנוצות עיט ונץ; היום החצים מעוטרים בנוצות תרנגולי הודו וברבורים. מבדילים בין שני מיני חצים: הָאיָה, חצי זכר, המסתובבים בכיוון השעון במעופם, ואוֹטוֹיַה, חצי נקבה המסתובבים נגד כיוון השעון.
מתאמן בקיודו לובש כפפת עור על יד ימין, הנקראת יוּגַקֵה. לכפפה זו בדרך-כלל שלוש או ארבע אצבעות בהתאם למשקל הדריכה של הקשת – לרוב משתמשים בכפפת שלוש אצבעות עם קשתות עם משקל דריכה עד 20 קילוגרם ובכפפת 4 אצבעות לקשתות עם משקל דריכה של יותר מ-20 קילוגרם. קיימים סוגים נפוצים פחות של הכפפה בעלי אצבע אחת, לשימוש מתאמנים מתחילים, וחמש אצבעות.
דרגות.
בקיודו משתמשים בדרגות קיוּ, דרגות מתחילים, ודַאן, דרגות מתקדמים, בדומה לאמנויות לחימה יפניות אחרות. הארגון הכלל-יפני לקיודו בוחן לדרגות קיו 3 עד קיו 1 ולדרגות דאן 1 עד דאן 9. בניגוד לשאר אמנויות לחימה, בקיודו לא משתמשים בחגורות צבעוניות לציון דרגה.
בנוסף לדרגות קיו ודאן, בקיודו קיימות דרגות הוראה:
סמואל זאובר
סמואל (סמי) זאובר (Samuel Zauber; 9 בינואר 1902 - 10 ביוני 1986) היה כדורגלן יהודי-רומני ששיחק בתפקיד שוער.
קורות חיים.
סמואל זאובר, שנולד בטימישוארה, באימפריה האוסטרו-הונגרית, שיחק כדורגל בבוקרשט, רומניה, במועדון הכדורגל מכבי בוקרשט. הוא היה אחד מחברי הסגל של נבחרת רומניה בכדורגל, שהשתתפה במונדיאל הראשון, שנערך ב-1930 באורוגוואי, בו תיפקד כשוער השני.
בעונת 1924-5 שיחק במכבי בוקרשט ועונה לאחר מכן, ב-1925-6 שיחק ב"מעיין הספורט בוקרשט" (Isvorul Sportul București). משנת 1928 עד 1936 שיחק במכבי בוקרשט.
ב-1931, פתח בהרכב הנבחרת בשני המשחקים האחרונים של טורניר הבלקן הראשון, נגד יוגוסלביה בזגרב, ב-28 ביוני ונגד יוון באתונה, ב-29 בנובמבר, בו זכתה רומניה, היו אלו שתי ההופעות היחידות של זאובר בהרכב הראשון של הנבחרת במשחקים בינלאומיים רשמיים. בנוסף למשחקים אלה הופיע זאובר בשער של נבחרת רומניה גם במשחק ידידותי נגד נבחרת ליטא בקובנה, ב-26 באוגוסט.
בקיץ 1935 היה שוער מכבי בוקרשט שזכתה במקום הראשון במכביה השנייה שהתקיימה בתל אביב.
ביהדות רומניה של התקופה היו גאים בנציג הקהילה בנבחרת רומניה ושמו מוזכר בספרים המציינים את האישים הבולטים של יהדות רומניה.
בשנת 1964 עלה זאובר לישראל יחד עם אשתו מטילדה וביתו, מירלה, והתגורר בירושלים.
לאחר עלייתו עבד כמאמן קבוצות נוער, ולאחר מכן פתח חנות תמרוקים יחד עם אשתו, בה עבד עד סמוך לפטירתו.
סמי זאובר נפטר בירושלים, ב-10 ביוני 1986.
שמואל זאובר
הלל ברזל
הלל ברזל (9 במאי 1925 – 9 בפברואר 2022) היה חוקר ספרות ישראלי, פרופסור לספרות עם ישראל ולספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
הלל ברזל נולד בצפת בשנת 1925. הוא למד בבית הספר העירוני של המזרחי ביל"ו בתל אביב, וכבר אז הפגין כישורי נאום. הוא למד באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטה העברית בירושלים, שבה קיבל תואר שני. בשנת 1951 היה ראש שבט הצופים בתל אביב. בשנים 1952–1959, עבד כמנהל לשכת הנוער של מחלקת החינוך בעיריית תל אביב יפו. בתחילת 1960 קודם להיות סגן מנהל מחלקת החינוך ומנהל משנה של מחלקת נוער וספורט.
בסוף 1963 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "היסוד האנטי-תנ"כי בשירתנו החדשה", בהדרכתו של פרופ' ברוך קורצווייל. הענקת התואר, שהיה תואר הדוקטור הראשון שהוענק על ידי אוניברסיטת בר-אילן, הרגיזה את המועצה להשכלה גבוהה, שהכריזה על התואר כבטל. בהמשך יושרו ההדורים וברזל נותר עם תוארו. בשנת 1969 מונה למנהל האוניברסיטה העממית בתל אביב.
בשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן. הלל ברזל כיהן כפרופסור לספרות עברית, ספרות משווה, ספרות ותנ"ך באוניברסיטת אינדיאנה. לימד גם באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת חיפה ובטכניון.
בשנים 1970–1971 כיהן בוועדת השופטים של פרס ביאליק.
בשנת 1985 הוענק לו פרס ביאליק לחוכמת ישראל. בשנת 1998 הוענק לו התואר "יקיר תל אביב".
בשנת 2014 הוענק לו פרס רמת גן לספרות למפעל חיים.
ברזל היה נשוי לעיתונאית ידיעות אחרונות בינה ברזל עד מותה בנובמבר 2020. בתו שרי נשואה למיכה אילן, פרופסור לביולוגיה ימית באוניברסיטת תל אביב.
נפטר ב-9 בפברואר 2022.
קישורים חיצוניים.
על יצירתו:
אולימפיה מילאנו
אולימפיה "ארמאני" מילאנו (באיטלקית: Olimpia Milano) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר מילאנו, המתמודדת בליגת העל האיטלקית וביורוליג.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1936 ונחשב למועדון הכדורסל המעוטר והבכיר במדינה, אשר זכה בעשרים וחמש אליפויות, בחמישה גביעים איטלקים ובשלושה גביעי אירופה. במרוצת השנים שמו של המועדון השתנה פעמים רבות, על פי שם מממן הקבוצה עד לשמו הנוכחי - אולימפיה "ארמאני ג'ינס" מילאנו.
כיום, אולימפיה "ארמאני ג'ינס" מילאנו נחשב למועדון חזק הן בליגה המקומית, והן במפעלים האירופים.
אולם הבית של המועדון הוא מדיולאנום פורום המכיל 12,700 מקומות.
אלברט גריי, רוזן גריי הרביעי
אלברט הנרי ג'ורג' גריי, רוזן גריי הרביעי (באנגלית: Albert Henry George Grey, 4th Earl Grey; 28 בנובמבר 1851 – 29 באוגוסט 1917) היה אציל אנגלי אשר כיהן כמושל הכללי של קנדה, התשיעי מאז איחוד קנדה, בין השנים 1904–1911.
קורות חיים.
גריי התחנך בבית הספר הארו ובמכללת טריניטי בקיימברידג' בה למד היסטוריה ומשפטים. בשנת 1877 נשא לאישה את אליס הולפורד, ונולדו להם חמישה ילדים (שאחד מהם מת בינקותו).
גריי כהן כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הליברלית הבריטית בין השנים 1880–1886 כשהוא נבחר כנציג דרום נורת'מברלנד עד שנת 1885, וכנציג טיינסייד עד שנת 1886. בעקבות מחלוקת בינו ובין ויליאם גלאדסטון בדבר מתן שלטון עצמי לאירלנד עבר למפלגה הליברלית היוניוניסטית.
בשנת 1894 ירש מדודו את התואר רוזן גריי והפך לרוזן גריי הרביעי. בין השנים 1896–1897 כיהן כמושל רודזיה, ובין השנים 1898–1904 כיהן כמנהל חברת דרום אפריקה הבריטית. בשנת 1904 מונה למושל הכללי של קנדה, ובתפקיד זה היה מושל פעיל ביותר, אשר שמר על קשרים הדוקים עם ראש הממשלה, ופעל ליזום רפורמות חברתיות שונות, וכן פעילות למען אחדותה של קנדה בקרב הקבוצות האתניות השונות המרכיבות אותה.
במהלך כהונתו ביקר בפרובינציות קנדה השונות, והיה המושל הכללי הראשון אשר ביקר בדומיניון ניופאונלנד, והזמין את הדומיניון להצטרף כפרובינציה לקנדה. כמו כן ביקר גריי בארצות הברית מספר פעמים, ויצר קשרים חמים עם נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט.
גריי פעל בתחומי התרבות האמנות, ובשנת 1907 ייסד את "תחרות גריי למוזיקה ולדרמה" (Grey Competition for Music and Drama). בשנת 1909 ייסד גריי את גביע גריי - הניתן לזוכה בליגת הכדורגל של קנדה. בשנת 1963 הוכנס גריי להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשל תרומתו הרבה לפיתוח ספורט הכדורגל בקנדה.
לאחר תום כהונתו, בשנת 1911 שבו הלורד גריי ומשפחתו לאנגליה, וגריי הפך לנשיא המכון המלכותי הקולוניאלי (the Royal Colonial Institute).
גריי נפטר בבית משפחתו בשנת 1917, ובנו, צ'ארלס, רוזן גריי החמישי, ירש את תוארו.
רוזן גריי
רוזן גריי (באנגלית: Earl Grey) הוא תואר רוזנות המקושר לאחוזת הוויק של משפחת האצולה גריי בממלכה המאוחדת.