לפי כמה הערכות, צרפתית מדוברת על ידי 75% עד 99% מאוכלוסיית אביג'אן, בין אם כשפה יחידה או לצד שפות אפריקאיות מקומיות. קיימים שלושה סוגים של צרפתית המדוברים באביג'אן: 1. צרפתית פורמלית או רשמית משהו, מדוברת בפי השכבות המשכילות. 2. רוב האוכלוסייה מדברת בלשון עממית יותר, שידועה בתור "Français de Treichville" ("צרפתית של טרשוויל" על שם שכונה של מעמד הפועלים באביג'אן) או בתור "Français de Moussa " ("צרפתית של מוסא". על שם דמות המופיעה בסיפורים בהמשכים הנכתבים במגזין "איוואר דימאנש" (Ivoire Dimanche) בשפה העממית המדוברת הזו. נוסף לכל אלה, יש עגה, או סלנג, עממי עוד יותר של צרפתית שנקרא "נושי" ("nouchi") ומדובר בפי חברי כנופיות ופושעים, או גם בפי צעירים המחקים. חידושי לשון מקורם לעיתים קרובות ב"נושי" ואחרי זמן מה הם מוצאים לשפה המדוברת הכללית.
כפי שכבר הוזכר, המילים המקומיות נעות בין המשלבים השונים, חלקן מופיעות בעגה, חלקן בלשון הרשמית, חלקן בשניהם. לשם הדגמת המשלבים השונים, והניואנסים המבדילים ביניהם בכל הקשור לאוצר מילים ותחביר, הבה נבחן כעת כיצד אומרים "הנערה גנבה את הכסף שלי" בסוציולקטים של אביג'אן:
ולעומת זאת בסוציולקטים השונים של אביג'אן התושבים המשכילים והמנומסים של המעמדות הגבוהים עשויים לומר:
אוצר מילים בצרפתית של קינשאסה ; בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
עם יותר מ-7 מיליון תושבים, קינשאסה היא העיר הפרנקופונית הגדולה ביותר בעולם אחרי פאריס. כמו כן היא הבירה של המדינה בה מספר דוברי הצרפתית (פרנקופונים) השני בעולם אחרי צרפת, והיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, שם ישנם בערך 24 מיליון דוברי צרפתית, הווה אומר 40% מהאוכלוסייה, שרובם דוברים צרפתית כשפה שנייה. בניגוד לאביג'אן שבה צרפתית היא שפת האם של חלק ניכר מהאוכלוסייה, בקינשאסה צרפתית היא לרוב שפה שנייה, והמעמד שלה כלינגואה פרנקה משותף לה ולשפת הלינגאלה. תושבי קינשאסה משתייכים לעמים או שבטים אפריקאיים שונים, ולרוב בתקשורת האחד עם השני ברחוב, הם משתמשים בלינגאלה, ואולם אמצעי התקשורת כולל עיתונות וטלוויזיה, מרבית בתי העסק, בתי הספר ומוסדות חינוך בכלל משתמשים בצרפתית. כמו כן צרפתית היא שפה שמרבים לכתוב בה יותר מאשר לינגאלה.
לאור שכיחותה בעיר קינשאסה, הצרפתית קיבלה צורה, כלומר דיאלקט מקומי ייחודי בעל הגייה המיוחדת לו וכן מילים שאולות המוטמעות בדיבור בצרפתית (לרוב מלינגאלה אך גם משפות אפריקאיות אחרות). בהתאם למעמדם החברתי, אנשים עשויים לערבב בדיבורם צרפתית ולינגאלה, או להחליף בין השפות בהתאם לסיטואציה החברתית הנדרשת (מה שנקרא code switch באנגלית).
להלן כמה דוגמאות של מילים המיוחדות לצרפתית של קינשאסה. כמו באביג'אן גם כמה קיימים כמה משלבים וסוציולקטים המתאימים להם, ושוב גם כאן, עשויים המקומיים המשכילים למאוד לראות בזלזול מה שימוש במונחים הלקוחים מלינגאלה.
מדינות אפריקה עם האוכלוסייה הפרנקופונית הגדולה ביותר.
לפי דו"ח שנת 2007 של ארגון הפרנקופוניה הבינלאומי, להלן המדינות האפריקאיות שבהן ישנם יותר מחמישה מיליון דוברי צרפתית:
מדינות אפריקאיות בהן קיים שיעור גדול במיוחד של דוברי צרפתית באוכלוסייה.
על פי דו"ח 2007 של הארגון הפרנקופוני הבינלאומי להלן מדינות אפריקה בהן יותר מחמישים אחוזים מהאוכלוסייה מסוגלים לדבר צרפתית:
אליהוא בן-און
אליהוּא בן-אוֹן (נולד ב-18 ביולי 1954 בירושלים) הוא שדרן רדיו ותיק ברשת ב' של קול ישראל ובממשיכתה, תחנת כאן ב של תאגיד השידור הישראלי, שבהן הוא פועל מסוף שנות ה-70, עד פרישתו בסוף דצמבר 2020. ידוע במיוחד בשל השתתפותו כשדרן בתוכנית הרדיו שירים ושערים. כיהן כדובר משרד האנרגיה והתשתית וכדובר משטרת ישראל (בדרגת תת-ניצב).
ביוגרפיה.
בן-און הוא עורך יומני אקטואליה בקול ישראל. כמו גם מייסד, עורך ומגיש תוכנית השיח הבינלאומית "הקשר הישראלי" - שיחות עם מאזינים ישראלים ברחבי העולם, תוכנית שזכתה בשני פרסי עיתונות מטעם ארגונים יהודיים.
במסגרת שידוריו בתוכנית שירים ושערים, טבע בן-און את הביטוי "הר הגעש בצהוב התפרץ", ביטוי המתאר את הצלחתה של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים. "הר הגעש בצהוב" הפך למטבע לשון מקובל בתקשורת הישראלית בהקשרים ספורטיביים ואחרים.
בן-און הוא בוגר האוניברסיטה העברית בהיסטוריה של עם ישראל ושל יחסים בינלאומיים ובוגר בית הספר לעיתונות, לרדיו ולטלוויזיה של רשות השידור.
בעבר היה דובר משרד האנרגיה והתשתית, וכן דובר משטרת ישראל בדרגת תת-ניצב. לחם במלחמת יום הכיפורים בגזרה הדרומית של תעלת סואץ תחת פיקודם של המג"ד עמנואל סקל והמח"ט דן שומרון. שירת כקצין בכיר במילואים בחיל השריון.
מאז 1984, בן-און מרצה בענייני תקשורת בישראל ומחוצה לה, בנושאי ישראל והמזרח התיכון, על תפקוד התקשורת הבינלאומית בסיקור הסכסוך, יחסי ישראל והתפוצות ועוד.
Baby One More Time
בובי ווטסון
בובי ווטסון (באנגלית: Bobby Watson; נולד ב-23 באוגוסט 1953 בקנזס) הוא נגן סקסופון אלט, מלחין ומפיק אמריקאי. ווטסון הוא מוזיקאי ג'אז אשר עוסק בעיקר בהארד בופ ובפוסט בופ. בין המוזיקאים עמם עבד ניתן למנות את: ארט בלייקי ושליחי הג'אז, מקס רואץ', ג'ורג' קולמן, ברנפורד מרסליס ורבים אחרים. ווטסון ממשיך ליצור מוזיקה עד היום, ובמשך שנות פעילותו זכה בפרסים רבים. מלבד עבודתו בצד הביצועי של המוזיקה, ווטסון עסק רבות גם בלימוד באוניברסיטאות.
שליחי הג'אז.
ווטסון למד מוזיקה באוניברסיטת מיאמי יחד עם מוזיקאים כמו ג'אקו פסטוריוס. לאחר שסיים את תוכנית הג'אז של האוניברסיטה, שנחשבת איכותית ומוערכת בשנת 1975, נסע ווטסון לניו יורק. עבודתו הרצינית הראשונה כמוזיקאי, ולמעשה פריצת הדרך שלו, הייתה עם שליחי הג'אז של ארט בלייקי. ההרכב שהוקם בשנות ה-50 כבר היה ידוע ביכולתו לגלות כישרונות. בהרכב של בלייקי ווטסון החל לפתח צליל ייחודי ולעסוק בהלחנה. ווטסון ניגן עם השליחים בין 1977 ל-1981 והיה במידה רבה הרוח החיה שעזרה להרכב לשוב להצלחה אחרי תקופת יובש של כמה שנים. בשלב כלשהו היה ווטסון אף המנהל המוזיקלי של ההרכב. בשנים הללו הקליט ההרכב שלושה עשר אלבומים ששחזרו את הצלחתם של השליחים מהתקופה שלפני שנות השבעים. בעבודתו עם בלייקי הוא הופיע בארצות הברית ובאירופה ותפס את עיניהם של מוזיקאים רבים, בהם מיילס דייוויס, אשר רצה לצרף אותו להרכבו, אך לא עשה כן כיוון שווסטון היה באירופה באותה תקופה.
אחרי שליחי הג'אז.
ב-1981 עזב את שליחי הג'אז, והוחלף על ידי ברנפורד מרסליס, אחיו של החצוצרן ושליח הג'אז וינטון מרסליס. ווטסון נחשב אז להבטחה צעירה וניגן עם רבים מהמוזיקאים החשובים של הדור, כולל המתופפים מקס רואץ' ולואיס היאס. הוא עבד באותה התקופה עם מוזיקאים רבים, כגון ג'ורג' קולמן, סם ריברס והאחים ברנפורד ווינטון מרסליס אותם הכיר בעבודתו עם השליחים. במקביל לעבודתו עם נגנים רבים, הוא גם עסק בליווי זמרים ידועים, דוגמת בטי קרטר, ג'ו ויליאמס ודיאנה ריברס.
כמוביל.
ווטסון הקים עם נגן הקונטרבס קרטיס לונדי והמתופף ויקטור לאויס את ההרכב "Horizon" (בתרגום חופשי: אופק). ההרכב היה בנוי במידת מה כמו שליחי הג'אז, בכך שהמוזיקאים שעבדו סביב ווטסון היו מתחילים צעירים ובלתי מנוסים וקיבלו את הכשרתם המוזיקלית בהרכב. ההרכב עסק במוזיקה המעט יותר מודרנית של ווטסון. Horizon היה אחד ההרכבים המוצלחים של שנות ה-80 ואולי המצליח ביותר בשנות התשעים, לאחר התפרקות השליחים בעקבות מותו של בלייקי.
נוסף על הרכב זה ווטסון הקים גם ביג בנד בן 16 נגנים הנקרא "Tailor-Made big band" שהיה אף מועמד לפרס גראמי. כמו כן הוא הוביל הרכב מחווה למוזיקה של ג'וני הודג'ס תחת השם "High court of Swing". ווטסון היה גם ממקימי הרכב כלי הנשיפה "29th Street Saxophone Quartet" (בעברית: רביעיית הסקסופונים של הרחוב ה-29).
גם בתקופה הזו ווטסון לא הפסיק לנגן לצד עשרות מוזיקאים, החל בג'ון היקס וכלה בקרלוס סנטנה. ווטסון גם הלחין את הפסקול של סרט הבכורה של רוברט דה נירו כבמאי.
כמחנך ומורה.
את רוב שנותיו המקצועיות עבר ווטסון בעיר ניו יורק. לצד ההופעות וההקלטות, הוא לימד סקסופון באוניברסיטת ויליאם פטרסון בין השנים 1985 ו-1986, וכן לימד בבית הספר מנהטן למוזיקה בין השנים 1998 ו-1999.
בשנת 2000 שב לקנזס כדי לעסוק בהוראה. כמו כן גם זכה לקבל את הפרופסורה של כבוד הראשונה של ויליאם די ומרי גראנט ללימודי הג'אז בשנת 2001. ווטסון משמש בשנים האחרונות כמנהל הקונסרבטוריון והמחלקה המוזיקלית של אוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי. הכנסים שהוא מקים באוניברסיטה זיכו אותו בפרסים ובהוכרה.
ווטסון מנהל משרה כפולה הן כמחנך ומורה, והן כמוזיקאי פעיל המופיע בכל העולם.
מורשת.
ווטסון מנגן בחזית הג'אז כבר כשלושה עשורים, הוא זכה בפרסים רבים ונחשב לאחד הסקסופוניסטים הדגולים של ימינו. במשך השנים הקליט כ-26 אלבומים כמוביל (נכון ל-2008) ועוד כמאה אלבומים בתור מלווה בתפקידים יותר או פחות מרכזיים. ווטסון גם הקליט למעלה ממאה קטעים מקוריים שחלקם זכו גם לביצועים של מוזיקאים נחשבים אחרים.
אחד מאלבומיו המוכרים של ווטסון, "Love Remains" זכה לדירוג הגבוה ביותר של המדריך לג'אז בסי די של פינגוין (Penguin Guide to Jazz on CD) ובמהדורה השביעית, האלבום נכנס לרשימת "האוסף הגרעיני" (The Core Collection) שמונה את האלבומים שלפי דעת העורכים מוכרחים להיות בספריה של כל חובב ג'אז. בין היצירות ברשימה זו נמצאים אלבומים של דיוק אלינגטון, צ'ארלי פארקר, ת'לוניוס מונק וג'ון קולטריין.