הארמון הוקם בשנת 1455 והיה מבנה הרנסאנס הראשון שנבנה ברומא, אף שהמגדל המתנשא בראש הארמון בנוי בסגנון ביניימי. האבנים מהם נבנה הארמון "נחצבו" מהקולוסיאום הסמוך (דבר שהיה מקובל ברומא בתקופת הרנסאנס). הארמון נבנה עבור הקרדינל פייטרו בארבו הונציאני, לימים האפיפיור פאולוס השני בשם ארמון סן מרקו, אשר בנה את הארמון בסמוך לויה דל קורסו הסמוכה - שהיה הרחוב הראשי של רומא בימי הביניים והרנסאנס.
בתקופת כהונתו של האפיפיור פיוס הרביעי הוענק הארמון, שהיה קודם לכן ארמון מגורים אפיפיורי, לרפובליקת ונציה כשגרירות. במהלך המאה ה-19 הפך המבנה לשגרירות האימפריה האוסטרו הונגרית אל כס הקדוש.
בשנת 1917 המבנה הועבר לבעלות ממשלת איטליה, שופץ והפך למשרד ממשלתי. בתקופת שלטונו של בניטו מוסוליני הארמון שימש כמשרדו, והוא נהג לנאום ממרפסת הארמון להמונים שהתכנסו בכיכר ונציה הסמוכה.
כיום משמש המבנה כמוזיאון המציג חפצי אמנות שונים ובהם כלי חרס, שטיחי קיר, ופסלים החל משלהי האימפריה הרומית ועד תקופת הרנסאנס.
אנדרטת ויטוריו אמנואלה
הויטוריאנו
אנדרטת ויטוריו עמנואל
ניקול ואידיסובה
ניקול ואידיסובה (בצ'כית: Nicole Vaidišová, תעתיק: ניקול ואידישובה; נולדה ב-23 באפריל 1989) היא שחקנית טניס צ'כית, דורגה בעבר, במקום 7 בעולם בדירוג ה-WTA.
קריירה.
במאי 2006 העפילה לחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה, ושלושה חודשים מאוחר יותר, באוגוסט 2006, נכנסה לראשונה לרשימת עשר הטניסאיות הטובות בעולם, כשהיא בת 17 בלבד.
בשנת 2007 העפילה לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. החל מראשית 2008 ירד כושר המשחק של ואידיסובה באופן משמעותי והיא החלה להידרדר בדירוג העולמי. בין היתר בעקבות זאת פרשה מנבחרת צ'כיה ולא הגיעה למפגש נגד נבחרת ישראל בפלייאוף גביע הפדרציה.
שונא האדם
חנה הירש
חנה הירש (5 באפריל 1933 - 28 בפברואר 1994) הייתה היועצת המשפטית של משטרת ישראל (1974–1991) והקצינה הראשונה בדרגת ניצב.
חייה.
הירש נולדה ברחובות וגדלה בכפר ביל"ו. אביה, יצחק חסקין, היה גזבר הסתדרות העובדים הכללית. היא למדה ביסודי בבית הספר לילדי עובדים ברחובות. בסיום לימודיה התיכוניים, בתיכון חדש בתל אביב, הייתה הירש פטורה משירות צבאי עקב נכות אך החלה לעבוד בשירות הביטחון הכללי. לאחר מכן החלה בלימודי משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב והוסמכה לעריכת דין בשנת 1961, לאחר שהתמחתה אצל עורכי הדין ישראל לוין, שופט בדימוס, ויעקב בר-אור, פרקליט מחוז תל אביב.
בשנת 1962 התגייסה הירש למשטרת ישראל והחלה לשרת כעוזרת ליועץ המשפטי. בין השנים 1969–1972 שימשה יועצת לענף החקירות במחוז תל אביב והייתה לאישה הראשונה בעלת דרגת סגן ניצב.
בשנת 1974 מונתה הירש ליועצת המשפטית של משטרת ישראל ומשרד המשטרה ובסוף 1974 הועלתה לדרגת ניצב משנה. כהונתה נמשכה עד לפרישתה, במשך 17 שנים ותחת כהונתם של ארבעה שרי משטרה ושישה מפקחים כלליים. באפריל 1977 היא הייתה לאישה הראשונה לקבל דרגת תת-ניצב ובשנת 1989 מונתה על ידי המפכ"ל דוד קראוס, במקביל לתפקידה, לנשיאת בית הדין המשטרתי לערעורים והייתה לקצינה הראשונה בדרגת ניצב. בתקופתה הגדיל מערך הייעוץ המשפטי של המשטרה את היקף פעילותו ומספר עורכי הדין בו הוכפל. לשכתה התייחדה בהיותה מורכבת לאורך מרבית התקופה מנשים בלבד.
לאחר נישואיה בראשית 1953, עברה עם בעלה, שאול הירש, להתגורר באילת והייתה מתושבי העיר הראשונים (בשנים 1953–1955). אם לשני בנים, ד"ר גדעון הירש, שהיה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס ועו"ד ארנון הירש.
ב-28 בפברואר 1994 שמה הירש קץ לחייה.
הרכבת התחתית של מוסקווה
מיצלות
לצ'ה (נפה)
נפת לצ'ה (באיטלקית: Provincia di Lecce) היא נפה בדרומו של מחוז פוליה שבאיטליה.
הנפה משתרעת על שטח של 2,759 קמ"ר, בשנת 2007 התגוררו בה 806,044 נפש ובירתה היא העיר לצ'ה. היא גובלת בנפת ברינדיזי בצפון-מזרח, בנפת טאראנטו בצפון-מערב בים האדריאטי במזרח ובים היוני בדרום-מערב.
אמנות ספריי
אמנות ספריי היא אמנות רחוב הנעשית בעזרת פחיות ספריי צבע.
פרט לגרפיטי, הנעשה על קירות ברחבי העולם, נוצרה אומנות חדשה ומודרנית המשתמשת באותו המדיום, בספריי צבע.&lt;br&gt;
אמנות זו החלה בדרום אמריקה לפני כשלושים שנה. כיום ניתן למצוא אמני ספריי בכל העולם. ניתן לראות אותם כורעים על ברכיהם, במרכזים תיירותיים ומציירים בנוכחות קהל, ציורי אינסטנט.
הנושאים המצוירים בדרך כלל על ידי ציירי הספריי הם ציורי חלל, מדע בדיוני, פנטזיה וציורי נוף.&lt;br&gt;
היצירה נעשית באמצעות התזה של שכבות צבע ויצירת מרקמים על ידי גילוי השכבות בטכניקות שונות, הנעזרות בעיקר בידיים, ובעזרת סוגים שונים של ניירות, וכן בעזרת חפצים שונים ואקראיים.
הציור נעשה בעיקר על מצע של נייר או פלטות עץ, אך ניתן לצייר על כל משטח חלק ואטום (שאינו סופג את הצבע), כמו מתכת, פלסטיק, גבס וכדומה.
אמנות ספריי בישראל.
בישראל התפתחה אומנות הספריי כאמנות רחוב המשתמשת בגרפיטי. אמנים רבים - לדוגמה דורון וינר, רמי מאירי ועדי סנד - ציירו בתוך ועל בניינים רבים, בעיקר בתל אביב. ציורים אלו הפכו לחלק מדמותה של העיר כעיר מודרנית הפתוחה לסוגים שונים של אמנות.
פוג'ה (נפה)
נפת פוג'ה (באיטלקית: Provincia di Foggia) היא נפה בצפונו של מחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 7,191 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 686,343 נפש. בירתה של הנפה היא העיר פוג'ה. היא גובלת בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה, בנפת בנוונטו במחוז קמפניה, בנפת אבלינו במחוז קמפניה, בנפת פוטנצה במחוז בזיליקטה, בנפת בארי במחוז פוליה ובים האדריאטי ממזרח.
רומא (סדרת טלוויזיה)
רומא (באנגלית: Rome) היא סדרת דרמה המשכית טלוויזיונית המבוססת על האירועים החשובים בסוף ימי הרפובליקה הרומית במהלך מלחמת גאליה ומלחמת האזרחים של יוליוס קיסר. העונה השנייה מוקדשת למלחמה האחרונה של הרפובליקה הרומית. הסדרה הופקה במשותף על ידי רשתות הטלוויזיה BBC הבריטית, HBO האמריקאית ו-RAI האיטלקית. הפקת הסדרה נחשבת לאחת היקרות בתולדות הטלוויזיה. שתי עונותיה שודרו במדינות רבות ברחבי העולם, ובהן ישראל (ב-yes הטלוויזיה בלוויין ובערוץ אקסטרה הוט).
חלק מהדמויות בסדרה מבוססות על דמויות בולטות ברפובליקה, כגון יוליוס קיסר, מרקוס אנטוניוס ואוקטביוס. דמויות אחרות נועדו להציג את חייהם של האנשים הפשוטים. כמה מדמויות אלה מבוססות באופן גס על דמויות מאותה תקופה, ובהן החיילים לוקיוס ורינוס וטיטוס פולו, ששמותיהם מוזכרים בכתביו של יוליוס קיסר.
הפקת הסדרה.
ראשיתה של הסדרה ב-2002. רשתות הטלוויזיה BBC ו-HBO החליטו להפיק במשותף סדרה בת 12 פרקים שתעסוק בסוף ימי הרפובליקה. הערוצים הקצו לשם כך תקציב של 100 מיליון דולרים, 85 מיליון מתוכם הגיעו מ-HBO.
צילומי הסדרה התקיימו באיטליה בין מרץ 2004 למאי 2005, בשיתוף עם רשת RAI. חלק מהצילומים נערכו באזורים כפריים באיטליה, וחלקם בצ'ינצ'יטה, בה הוקמה תפאורה ברוח התקופה, על פני שטח של כ-20 אלף מ"ר. התפאורה, שהוקמה בפירוט רב, כללה בין היתר את הפורום הרומאי, שכונת מגורים בגבעת האוונטין ווילות מפוארות. חלק ניכר מהתפאורה נהרס בדליקה שפרצה באולפנים ב-10 באוגוסט 2007.
העונה הראשונה של הסדרה עוסקת בעידן יוליוס קיסר, החל ממלחמת האזרחים ב-49 לפנה"ס, בה תפס את השלטון, ועד להתנקשות בחייו, ב-44 לפנה"ס. עונה זו שודרה בארצות הברית החל מאוגוסט 2005, ובבריטניה החל מנובמבר אותה שנה. בבריטניה זכה פרק הפתיחה ל-27 אחוזי צפייה, אך הם ירדו בהדרגה, ובפרק האחרון צפו רק 13% מהצופים.
ההחלטה על הפקתה של עונה שנייה התקבלה ברשת HBO כבר לאחר שידורו של הפרק השלישי של העונה הראשונה. בד בבד הודיעה הרשת כי תסתפק בעונה שנייה, ולא תפיק עונה שלישית משום בעיות תקציב. עשרת פרקי העונה השנייה מתמקדים במאבקי השלטון בין מרקוס אנטוניוס לבין אוקטביוס, שהסתיימו בניצחונו של אוקטביוס ב-31 לפנה"ס. העונה שודרה בארצות הברית החל מינואר 2007, ובבריטניה החל מיוני אותה שנה.
לקראת שידור הסדרה ב-BBC, נערכה הסדרה מחדש, והופחתו ממנה סצנות של שפה בוטה, יחסי מין מפורשים ואלימות קשה. הגרסה הלא מצונזרת שודרה מאוחר יותר בערוץ UKTV ואף נכללה בגרסת ה-DVD שהופצה במדינה. גם באיטליה הוסרו סצנות שכללו אלימות ויחסי מין מפורשים, והשפה הבוטה רוככה בדיבוב. בישראל שודרו שתי הגרסאות - הגרסה המלאה בשעה מאוחרת יותר.
תקציר העלילה.
הסדרה מתעדת בעיקר את חייהם ומעשיהם של האנשים החזקים והמשמעותיים מבחינה היסטורית ברומא, אך לצד זאת היא מתמקדת גם בשני פלבאים בדיוניים, לוציוס ורינוס וטיטוס פולו. ורינוס ופולו עדים ושותפים להרבה אירועים היסטוריים המוצגים בסדרה.
עונה 1.