הסרט מספר על גור זברה שננטש על ידי קרקס נודד בעיצומה של סופת רעמים. הוא מוצא את עצמו בחוות הסוסים של משפחת וולש. נולן ובתו צ'נינג, מחליטים להשאיר את הגור אצלם ולגדלו. הם קוראים לו פסים. חיית הבר לא זוכה לקבלת פנים חמה אצל שאר שוכני החווה המקנאים בזברה הצעירה. הגור מחליט להוכיח לכולם שהוא לא נופל מהם, ומחליט להשתתף במרוצי הסוסים האזוריים בקנטקי. בשביל להצליח במשימה הוא פותח בסדרת אימונים שתוכיח לכל הסוסים ששום זברה לא נופלת משום סוס. במהלך הסרט מגלים כי נולן היה אחד המאמנים הטובים ביותר, אך נוצל, ולא קיבל את הקרדיט שהגיע לו. לאחר שנפגע, ואחרי שאשתו מתה מתאונת רכיבה, נולן החליט לא לאמן יותר. בתו מצליחה לשכנע אותו לחזור ולאמן אותה ואת פסים. האימונים שלהם התמקדו ביציאה מן השער, מהלך שהלחיץ את פסים ופגע ביכולת שלו לרכב. לאחר שהתמודדו עם בעיות רבות ותכסיסים שהופנו כנגדם, מצליחים פסים וצ'אנינג לזכות במרוץ.
המדבבים בעברית.
בגרסה העברית, במאית הדיבוב של הסרט הייתה הדס מוזס.
הפקה.
ב-10 בספטמבר 2002, הוכרז שפרדריק דו צ'או יביים את הסרט. הסרט קיבל תקציב של 30 מיליון דולר. ב-22 בנובמבר 2002, הוכרזו השחקנים שייקחו חלק בסרט. ב-25 במרץ 2003 הוכרז שמארק אישם ילחין את המוזיקה לסרט.
במהלך הצילומים של הסרט, היידן פנטייר נפגעה על ידי זברה, ואושפזה בבית חולים. המפיקים אסרו עליה להזכיר את הפגיעה במהלך הפרסום של הסרט, בשביל לא לפגוע במכירתו. ב-2013 היידן סיפרה על המקרה בתוכנית האירוח "The Graham Norton Show" .
פיתוח הסרט הושלם בקליפורניה שבלוס אנג'לס. ב-21 במאי, חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc." רכשו את הסרט.
הפצה.
בבית הקולנוע.
הסרט הוקרן לראשונה בהוליווד ב-8 בינואר 2005. ב-14 בינואר 2005, הסרט יצא לבתי הקולנוע על ידי חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc.". בישראל, הסרט הוקרן לראשונה ב-21 ביולי 2005.
ב-DVD.
ב-10 במאי 2005, הופץ ה-DVD של הסרט על ידי חברות "Roadshow Entertainment" ו-"Warner Home Video", ה-DVD נמכר בישראל.
קבלת הסרט.
הכנסות.
הסרט היה הצלחה צנועה בקופה, לאחר שכיסה את התקציב שניתן לו. הסרט הכניס 49,000,000 דולר בקופה האמריקאית, ו-40,000,000 בקופה הבינלאומית.
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, שרובן שליליות. האתר "Rotten Tomatoes" הביא לסרט ציון של 35% מתוך 100% על פי 99 חוות דעות של גולשים באתר. כותב האתר רשם "סרט ילדים מבדר, שנסבל על ידי המבוגרים". באתר "Metacritic" הסרט קיבל ציון של 43 מתוך 100 על פי 26 מבקרים.
מועמדויות.
הסרט היה מועמד לפרס "הסרט הבינלאומי עם המוזיקה הטובה ביותר לשנת 2005" ב-"International Film Music Critics Association" ולא זכה. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס "סרט הנוער הטוב ביותר לשנת 2005" ב-"Teen Choice Awards" ולא זכה.
Gh (צירוף אותיות)
Gh הוא צירוף אותיות המופיע בחלק מהשפות הנכתבות באותיות לטיניות, כמו גם בייצוגים באותיות לטיניות, של שפות, שעל פי רוב נכתבות באותיות אחרות.
שפות הודו-אירופיות.
באנגלית בת ימינו, צירוף זה קיים ותפקידו הפונטי מגוון:
למעט המקרים בהם הצירוף Gh נהגה כמו גימ"ל, ההגייה המודרנית של הצירוף Gh החליפה, במהלך התפתחות השפה, את הצליל /x/ - כ"ף לא דגושה. דוברי האנגלית בני זמננו, אינם יכולים לבטא צליל זה.
אחד החיזוקים לטענה זו הוא, שבניבים אזוטריים מסוימים של האנגלית, שעדיין קיימים בימנו, ה-Gh כן נהגה כמו כ"ף לא דגושה. חיזוק אחר מגיע בהשוואה עם הגרמנית בת זמננו. בשפה זו, אמנם כ"ף לא דגושה נכתבת בצירוף אותיות אחר, אך צליל הכ"ף הלא דגושה, מופיע בהרבה מילים, שבמילים דומות להן, באנגלית, מופיע ה-Gh. לדוגמה "שמונה" באנגלית זה "eight" ובגרמנית זה acht"" – מבוטא "אכט". דוגמאות נוספות, המילים "כוח" (might/macht מבוטא כ״מאכט״) ו"לילה" (night/nacht, מבוטא "נכט").
המקרים בהם Gh נהגה כמו האות גימ"ל, הם ככל הנראה בהשפעת הכתיב של ההולנדית של ימי הביניים. בניבים ההולנדיים של אז, נכתבה האות h, בין האות g לבין אחת האותיות i, e, או y, כדי לסמן שההגייה היא כמו "גִּי" או "גֶּה" ולא כמו "גִּ'י" או "גֶּ'ה". (דהיינו שה-/ɡ/ לא תהפוך ל-/dʒ/). אגב, גם באיטלקית וברומנית, זה בדיוק השימוש של השימוש של הצירוף, Gh.
באירית, צירוף זה מסמן בחלק מהמילים /ɣ/. דהיינו, מה שדובר עברית בן זמננו תופש כרי"ש גרונית, דובר עברית מהעת העתיקה תפש כגימ"ל לא דגושה ודובר הערבית תופש כغ. בחלק אחת מהמילים בהן הוא מופיע, הוא מסמן יו"ד עיצורית - /j/. גליסית – שפה המדוברת בצפון מערב ספרד ובצפון פורטוגל, משתמשת גם היא בצירוף האותיות Gh. גם שם הוא מסמן תופעה צלילית, שקשורה בעיצורים גרוניים וב/ɡ/. העיצורים הגרוניים שם הם /ɣ/ ו-/x/, שהוזכרו כבר למעלה, והעיצור /ħ/. עיצור זה מוכר, למשל, מהאופן בו דוברי רוסית הוגים את צליל האות ה"א והאות חי"ת. מכאן עולה השערה, שגם בחלק מהמקרים בהם הצירוף מופיע באנגלית, הוא מחליף דווקא רי"ש גרונית ולא כ"ף בלתי דגושה.
שפות שמיות ושפות בהשפעה שמית.
מעט שפות שמיות, שפות דומות להן או שפות עם השפעה חזקה של שפות אלו, נכתבות באלפבית הלטיני. אולם, בחלק מאלו שכן נכתבות באלפבית זה, ניתן למצוא את הצירוף Gh. בסווהילי, למשל, שאינה שפה שמית, Gh מסמן את הצליל /ɣ/, המצוי במילים מושאלות מערבית.
במלטזית – שפה שמית שבעבר נכתבה באלפבית הערבי, הסימון Għ החליף את הסימון הערבי ع. דהינו האות עי"ן. אולם ההגייה של הסימון אינה תמיד כהגייה המסורתית של האות עי"ן. לפעמים נהגית אל"ף, ה"א, /ħ/, הערכה לעיצור או לתנועה הקודמים, הפיכת עיצור קודם ל עיצור נחצי או שפשוט לא נהגה דבר.
מילדה הורקובה
הליגה השנייה של פריזרן
הליגה השנייה של פריזרן (באלבנית: Lidhja e Dytë e Prizrenit) הייתה התארגנות פוליטית אלבנית, שקמה בשנת 1943 תחת שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית. השם של הליגה מזכיר את הליגה של פריזרן, ההתארגנות האלבנית הראשונה למען שלטון על הטריטוריות המאוכלסות באלבנים.
ההתארגנות הוקמה על ידי האלבנים, כדי לקדם את שלטונם במקומות המאוכלסים על ידי אלבנים. הליגה הכריזה על ג'יהאד נגד סלאבים, צוענים ויהודים. בראש הליגה נבחר רדז'פ מיטרוביצה, מי שהתמנה גם לראש ממשלת אלבניה שתחת שלטון גרמניה הנאצית.
עם ניצחון הפרטיזנים האלבנים והיוגוסלבים נכחד שלטון משתפי הפעולה עם הנאצים והתפרקה גם הליגה השנייה של פריזרן.
הקונסרבטואר הלאומי לאומנויות ולמקצועות
הקונסרבטואר הלאומי לאומנויות ולמקצועות או Cnam (בצרפתית: Conservatoire national des arts et métiers) הוא אוניברסיטה טכנית ובית ספר להנדסה הפועל בפריז בחסות משרד החינוך של צרפת והנועד להעניק השכלה גבוהה והכשרה למחקר בתחום המדע והתעשייה. ברשותו מוזיאון גדול להמצאות פתוח לקהל הרחב.
הקונסרבטואר לאומנויות ולמקצועות הוקם ב-10 באוקטובר 1794 ("19 לחודש ונדמיאר בשנה השלישית") בימי המהפכה הצרפתית.
את הקמתו יזם לראשונה הכומר הקתולי המהפכן האב אנרי גרגואר כמעין מוזיאון להמצאות - "אכסניה למכונות, דגמים, כלי עבודה, שרטוטים, תיאורים וספרים בכל תחומי האומנויות והמסחר", שיעזור "לפתח את התעשייה הלאומית".
יחד עם האקול פוליטקניק וה-אקול נורמל סופרייר, היה הקונסרבטואר לאומנויות ולמקצועות אחד המוסדות להשכלה גבוהה שהוקם בימי המהפכה הצרפתית.
כמושב ראשון לאוסף נבחר המנזר לשעבר בסן-מרטן-דה-שאן, ביתר דיוק, חדר האוכל שלו (שעוצב בזמנו במאה ה-13 בסגנון גותי על ידי פייר דה מונטרו) והוא נפתח רשמית בשנת 1802.
במאה ה-19.
בתקופתו של נפוליאון החל משנת 1812 התחיל לפעול במסגרת הקונסרבטואר בית ספר חינמי לשרטוט (שנודע בשם "בית הספר הקטן" Petite École) ואשר התקיים עד שנת 1874.
בימי ה"רסטורציה" והמלך לואי השמונה עשר, בשנת 1819 שינה המוסד את ייעודו הראשי המקורי והפך לבית ספר גבוה יוקרתי - (גרנד אקול) Grande École, מוסד אקדמי שתכליתו החינוך הציבורי והחינמי בתחום המדעים ומקצועות התעשייה. מרוח עידן הנאורות והאנציקלופדיסטים ירש הקונסרבטואר גישה רב-תחומית. עם מייסדי בית הספר הגבוה נמנו המתמטיקאי והכנר אלכסנדר-תאופיל ונדרמונד וז'אן-בטיסט לה רואה, שהשתתף בזמנו בעריכת "האנציקלופדיה".
שארל דיפן היה מייסדה של הקתדרה הראשונה - זו למכניקה יישומית. באותה שנה ייסד ז'אן-בטיסט סה את הקתדרה לכלכלה תעשייתית.
החל משנת 1819 באולמות הקונסרבטואר בעת סמסטר החורף התקיימו בו קורסי חינם שמספרם הגיע עד שנת 1891 ל-18:גאומטריה יישומית באמנות ובתעשייה, גאומטריה תיאורית, מכניקה יישומית, אדריכלות אזרחית, פיזיקה יישומית בתחומי האמנות והתעשייה, כימיה כללית וקשריה לתעשייה, אגרוכימיה, ואנליזה כימית, אגרונומיה, עבודות ובנייה חקלאיות, טווייה ואריגה, יישומים כימיים בתחום הצביעה, ייצור מוצרי הקרמיקה וזכוכית, מטאלורגיה, עיבוד המתכות, הנדסת חשמל, כלכלה פוליטית ובנייה תעשייתית, כלכלה תעשייתית וסטטיסטיקה, חוקי מסחר.
הקונסרבטואר ידוע כיום כבית ספר אוניברסיטאי למבוגרים המעוניינים ברכישת תארים אקדמיים בהנדסה (במסגרת תוכנית מדעית רב-תחומית) ובמנהל עסקים, והוא מציע שיעורי ערב במגוון תחומים. שפת ההוראה היא צרפתית ואנגלית.