הגיית השפה וכתיבתה.
התאית היא שפה אנליטית וטונאלית. היא נכתבת כיום בכתב אבוגידה הנחשב מורכב ונקרא "הכתב התאי". לתאית ניב הקרוי "איסאן" המובן לדוברי לאית ללא צורך בתרגום, ולהפך.
הכתב התאי הוא תוצר של הכתב החמרי העתיק (อักขระเขมร), אשר נובע מגרסה דרומית של הכתב הבראהמי, הנקרא "וטלוטו". על-פי המסורת, המלך רם קמאהנג הגדול (พ่อขุนรามคำแหงมหาราช) נחשב למי שבשנת 1283 יצר את שיטת הכתב של השפה התאית.
מטאפורי
מטפורי
תאילנדית
סופר טנקר
אוורגרין סופר-טנקר
ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים
ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים היא אליפות רוסיה בכדורסל נשים (ברוסית: Чемпионат России по баскетболу среди женщин) והליגה הבכירה בכדורסל נשים במדינה.
מבנה.
הליגה מורכבת מעשר קבוצות כדורסל הנשים הבכירות ברוסיה. כאשר שמונת המקומות הראשונים מתמודדים בטורנירי אירופה השונים, מיורוצ'לנג', יורוקאפ ויורוליג. הקבוצה שזכתה במקום אחרון בליגה מודחת לליגת המשנה בכדורסל נשים.
אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים
אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים (ברוסית: Чемпионат СССР по баскетболу среди женщин) היא אליפות הכדורסל לנשים הוותיקה במזרח אירופה. האליפות הראשונה התקיימה ב-1937.
עם התפרקות ברית המועצות האליפות הוחלפה בליגת העל הרוסית בכדורסל נשים.
זוסקסואליות
טענת ברי
טענת בָּרִי בהלכה היהודית היא טענה בה אדם טוען טענה מסוימת מכיוון שהוא יודע בבירור שכך היה. לטענה כזו יש תוקף מיוחד, בין אם יש אדם המכחיש זאת, ובין אם לא. תוקפה של טענה זו דומה לטענת הקים לי.
בשונה מברי ושמא בה טענת הברי אין לה חשיבות כשלעצמה אלא רק מפני העדיפות שיש למי שטוען ברי על פני בעל הדין הטוען שמא, ולכן מועלת כמובן רק בדיני ממונות, יש לטענת ברי גם חשיבות עצמאית. ואז היא פועלת את פעולתה, למרות שגם בעל הדין השני הוא ברי כמותו.
לטענת הברי יש גם חשיבות מיוחדת באיסורין, בשונה מדיני ממונות.
טענת ברי בתפיסה.
לפי שיטת התוספות, לתפיסה אין כל מעלה, אם היא לא בטענת ברי. כלומר: אדם התופס בחפץ, אך אין לו כל הסבר הגיוני למה החפץ מגיע לו ולא לאדם אחר, אין הוא חשוב למוחזק כלל.
נידון כזה הוא במסכת בבא מציעא כאשר אדם החליף פרה בחמור, ובשעת החליפין הפרה המליטה. השאלה המתעוררת היא היכן המליטה הפרה, האם ברשות המוכר או ברשות הלוקח. במקרה כזה, מכריעה הגמרא כי מי שמחזיק בחפץ, על השני להביא ראיה שהפרה שלו. על כך מקשה התוספות: הרי אין באחיזתו כל מעלה, שהרי חזקה כל מה שתחת יד אדם הרי הוא שלו אינה קיימת במקרה כזה, שמדובר בבהמות מהסוג שאין בהם חזקה זו על כך משיב התוספות, כי במקרה שיש דררא דממונא, והתופס בחפץ טוען ברי, הוא נחשב למוחזק, ואין להוציא מידו ללא ראיה.
בסוגיא של תקפו כהן, נפסק כי כאשר אדם מחזיק בחפץ מסוים, למרות שהוא מחזיק בו מספק שכן הוא המרא קמא - הבעלים הראשונים של החפץ, אין להוציא מידו ללא ראיה, ואם בעל הדין השני תפס ממנו לא ראיה, מוציאין מידו את החפץ. לפי שיטת התוספות, אם התופס תפס את החפץ בטענת ברי אין מוציאין מידו.
טענת ברי למוחזק.
בנוסף, טענת ברי מעניקה תוקף, לפי דעה אחת, גם למוחזק, כך שלמרות שסומכוס סובר שממון המוטל בספק חולקים במקרה של דררא דממונא בניגוד לחכמים שפוסקים המוציא מחבירו עליו הראיה, קיימת דעה בתלמוד שבמקרה שהטענות הם בברי מול ברי, מודה גם סומכוס שהדין הוא המוציא מחבירו עליו הראיה, ולא יחלוקו.
טענת ברי באיסורין.
לפי שיטתו של רבינו יונה, יש לטענת ברי חשיבות מיוחדת גם באיסורים. ההוכחה היא מהסוגיא במסכת כתובות בה נידון אודות אשה פנויה שזנתה עם אדם, ולא ידוע אם מדובר בממזר או גוי שעל ידי ביאתו פסל אותה לכהן, או שמדובר ביהודי כשר. כאשר האשה אומרת שמדובר באדם כשר, פוסקים רבן גמליאל ורבי אליעזר שהיא דוברת אמת, מכוח טענת ברי.
במסכת כתובות, נידון בקשר לאדם שנשא אשה, ומצא כי איננה בתולה. הוא מסופק, האם היא זנתה תחתיו - לאחרי האירוסין, ואם כן היא נאסרת עליו, וכן אם היא זנתה, האם מדובר בזנות באונס שאינה אוסרת אישה על בעלה, או ברצון, וההלכה אומרת שאם יש ספק ספיקא - שני ספקות היא מותרת לו, אך באשת כהן שיש רק ספק אחד היא אסורה לו.
הרא"ש כותב בשם תלמידי רבינו יונה, שדין זה הוא כאשר האשה שותקת, אך אם היא אומרת שאינה אסורה לו, מכיוון שמעשה הזנות היה באונס, במקרה כזה נחשבים דבריה אמת. תלמידי רבינו יונה נימקו זאת בשם רבם, מכוח דין ברי ושמא. אך הרא"ש דוחה זאת מכל וכל, עד שהוא קובע כי . הרא"ש מסביר זאת, שהרי אנו פוסקים כשיטת רב נחמן שאין לטענת ברי ושמא מעלה כל שהיא כאשר היא נלחמת עם רוב או חזקה, כאשר הברי ושמא הוא לבדו ללא מיגו נוסף או חזקה. ומכיוון שכאן יש דין רוב האומר כי הזנות היה ברצון, אין לסמוך על הברי שלה האומר שהזנות היה באונס. הרא"ש מגיע למסקנה, כי רבינו יונה עצמו אמר דבר דומה, ומכאן טעותם; הוא פסק, שיש להאמין לאשה מכח טענת ברי, וכרבן גמליאל הסובר שלטענת ברי יש נאמנות, גם כשהיא ללא חזקה, כגון כשהזנות היה במקום שרוב האנשים היו פסולים, כך שאין לסמוך על החזקה, שהרי רוב וחזקה רוב עדיף.
האחרונים מסופקים האם טענת ברי זו היא מדין עדות, או מדין טענה.
צוללת חשמלית
הכינוי צוללת חשמלית הוא מושג אשר נולד בשלהי מלחמת העולם השנייה, שבו כינו את שני דגמי הצוללות הגרמניות, שנבנו כדי לענות לתפיסה המבצעית החדשה שהתגבשה לאור התפתחויות טכנולוגיות. המדובר בצוללות קונבנציונליות (מה שקרוי צוללות דיזל-חשמל), כאשר הצד החשמלי שלהן התרחב בצורה מאוד משמעותית, כפי שיוסבר בהמשך.
היסטוריה.
רקע.
כדי להבין את ההתפתחויות בעולם הצוללות, יש להבין את האמצעים שעמדו לרשות הכוחות השונים של בנות הברית, שהרי כבכל מלחמה, ההתמודדות היא בין שני כוחות כאשר כל צד מנסה לפתח אמצעי לחימה שיתנו לו עליונות על הצד השני.
מאידך גיסא, כל צד ניסה לנצל באופן מרבי את האמצעים המוגבלים שעמדו לרשותו ולהתמקד רק בצרכים המיידיים שלו. כלומר, לא ניסו לפתח אמצעים חדשים, אלא אם כן היה צורך בהם כדי להראות עליונות על האויב.
המצב בתחילת מלחמת העולם השנייה.
בתחילת המלחמה, לא היה מכ"ם מושט, ולא היה מכ"ם מוטס. האמצעי היחידי שנותר לאוניות ומטוסי הסיור של כוחות הברית לגלות צוללות גרמניות שתקפו ללא הרף - היה גילוי בעין. אבל אמצעי זה היה מאוד מוגבל כיוון שהוא לא היה יעיל במצבי ים קשה ובוודאי שלא היה יעיל בלילות. נוסף לכך, לא שותפו במערכה בצד כוחות הברית אף נושאת מטוסים. כתוצאה מזה תצפית אווירית יכלה להתבצע רק באזורים שהיו בטווח המטוסים משדות תעופה.
בהתאם למצב הזה נבנו הצוללות הגרמניות. הצללית שלהם הייתה נמוכה, ובים שקט הם אף הנמיכו אותה יותר על ידי שיוט ב"חצי ציפה", הן היו בנויות לפעול כשהן משייטות על פני המים ורק במצבים קיצוניים הם פעלו ממצב צלילה. היכולת שלהם לצלול נוצלה בדרך כלל רק כדי להיעלם מהשטח כאשר אוניות הליווי של השיירות היו מגלות אותן ופותחות במרדף. מהירותן העל-מימית הייתה גבוהה יחסית, הן היו מצוידות בתותח נגד כלי שיט ובתותחים אנטי-אוויריים, הן היו מצוידות במכל צלילה מהירה כדי לאפשר להן להיעלם מהשטח במהירות, ולרובן היה גם צינור משגר טורפדו (צמ"ט) מופנה לאחור, כדי לשגר אל אונית ליווי אם היא מתגלה ונמצאת במצב של מרדף.
גם בתכנון מהירויות השיוט נתנה העדפה ברורה לשיוט על מימי על פני שיוט בצלילה. מהירות על מימית טיפוסית הייתה 17 (ואף יותר) קשרים ימיים, בעוד שהמהירות בצלילה הייתה 7.5 קשרים בלבד.
שנת 1942.
בשנת 1942 הופיעו המכ"מים הראשונים, קודם המוטסים ומייד אחריהם המכ"מים המושטים. בסיסי הבית של הצוללות שעסקו בתקיפת שיירות, וניסו לקיים מצור על בריטניה, קיצרו את המרחק שבין בסיסיהן ואזורי הזירה על ידי העברת הבסיסים בגרמניה לאזור ברטאן במערב צרפת. כאשר התחילו להופיע מטוסים בעלי מכ"מים מוטסים, הם הפתיעו פעמים רבות צוללות אשר העריכו שהן יכולות לנוע באין מפריע בשעות החשיכה. לצוללות לא היה כל ציוד לגלות שידורי מכ"ם ולא היה להן מושג, במשך כחצי שנה, איך מגלים אותן המטוסים.
הצוללות ספגו אבדות רבות (88 צוללות טבעו במשך שנת 1942), והתשובה הגרמנית לכך הייתה להגביר את קצב ייצור הצוללות. בתחילת שנת 1942 היו לגרמנים 269 צוללות פעילות ובסוף השנה, למרות האבדות הרבות, צי הצוללות הגרמניות מנה 397 צוללות.
שנת 1943.
בשנת 1943 הופיעו נושאות המטוסים האמריקאיות ובזאת התאפשר כיסוי מלא, פחות או יותר, של כל הזירות באוקיינוס האטלנטי, של מטוסי סיור מצוידים במכ"מים. מרגע זה לא עזרה הגברת קצב הייצור של צוללות גרמניות והמערכה למעשה הוכרעה (בלי שהגרמנים היו מודעים לכך).
שנים 1944 ו- 1945.
בשנים 1944 ו- 1945 הייתה ירידה דרמטית בביצועי הצוללות. בשנת 1944 הם איבדו 264 צוללות ובשנת 1945 הם איבדו 399 צוללות.
כבר בסוף שנת 1943 היה ברור למטה הצי שיש לשנות את הגישה ולבנות צוללות שמרבית זמנן הן תשהינה בצלילה. הפרויקטים של בניית צוללות בתפישה שונה עברו את כל התהליכים המקובלים, דהיינו אפיון מבצעי, הכנת מפרט, תכנון מפורט ובניה.
הקושי העיקרי של הגרמנים היה מחסור באמצעים, בבתי מלאכה, ובמספנות (כי אלה היו עיקר המטרות להפצצות של מטוסי כוחות הברית).
בסך הכל נבנו 119 צוללות מדגם XXI אבל רק אחת הספיקה להגיע למצב מוגדר כצוללת מבצעית, ו-61 צוללות קטנות מדגם XXIII אבל רק 6 הגיעו למצב מוגדר כצוללת מבצעית.
תכנון.
התכנון כלל את כל הדרוש לשפר בצורה דרסטית את ביצועי הצוללות בצלילה כדי שהן תשהינה את מרבית זמנן בצלילה, וזה כולל גם תקיפת מטרות במצב צלילה.
השיפורים העיקריים היו: