בתחילת המאה התשע עשרה הפכו האיים המלדיביים לחלק מן האימפריה הבריטית, ונוהלו מן המרכז המנהלי שבאי ציילון. למרות זאת הצליח הסולטן ששלט באיים לשמור במידה מסוימת על מעמד אוטונומי, ולנהל את ענייני הפנים של האיים המלדיביים ללא התערבות השלטון הבריטי. בתחילת המאה ה-20 הגבירו הבריטים את מידת התערבותם בפיתוח האזרחי של האיים המלדיביים, וכחלק מתהליך זה נפתח בשנת 1906 בית דואר ראשון בעיר הבירה מאלה.
הבולים הראשונים.
ביום 9 בספטמבר 1906 הונפקה סדרת הבולים הראשונה עבור האיים המלדיביים. הסדרה כללה בולים שהיו באותה עת בשימוש המושבה הבריטית ציילון, עליהם נוסף הדפס רכב שכלל את המילה "מלדיביים" (Maldives).
הוספת הדפס הרכב בוצעה בחודש מרץ 1906 על ידי משרד המדפיס הממשלתי בעיר קולומבו שבציילון, והבולים הובלו אל בית הדואר שבעיר הבירה של האיים המלדיביים. מיד עם הנפקתם לציבור החלו הבולים להימכר בקצב מהיר, שעלה בהרבה על הערכת מנהלי הדואר של האיים המלדיביים. בחודש אוקטובר 1906 הודפסה בציילון כמות נוספת של בולים, אבל גם כמות זו אזלה בתוך מספר חודשים.
מנהלי הדואר האשימו את סוחרי הבולים שרוקנו את מלאי הבולים בבית הדואר לטובת האספנים ברחבי העולם, וזאת מבלי להתחשב בתושבי האיים המלדיביים אשר נותרו ללא בולים. כדי להתגבר על המחסור בבולי דואר ידועים מקרים בהם נעשה שימוש באיים המלדיביים גם בבולים של ציילון ללא הדפס הרכב עם המילה "מלדיביים".
דברי בולים.
בנוסף לבולים הונפקה גם כמות קטנה של דברי בולים מציילון עליהם התווסף הדפס רכב עם המילה "מלדיביים". דברי בולים אלו אזלו במהירות, הם נחשבים לנדירים ומבוקשים על ידי האספנים.
הבולים הייעודיים הראשונים.
בשנת 1909 הונפקו ארבעה בולים חדשים, הראשונים שהודפסו במיוחד עבור האיים המלדיביים ונשאו מלכתחילה את שם הטריטוריה "מלדיביים". במרכז הבול שולבה דמותו של . הבולים הודפסו בלונדון באיכות גבוהה על ידי חברת דה לה רו, ושימשו את צורכי הדואר של האיים המלדיביים עד תחילת שנות השלושים.
בשנת 1933 הורחבה סדרת הבולים והונפקו ערכים נקובים חדשים שנועדו לתת מענה לתעריפי השירותים החדשים שהציע דואר האיים המלדיביים לתושבי המושבה הבריטית. עיצוב הבולים לא שונה ונותר זהה לזה של בולי שנת 1909. הבולים החדשים הודפסו גם הם בבריטניה, על ידי חברת הריסון (לימים, ).
שינוי המטבע באיים המלדיביים.
בשנת 1948 זכתה ציילון לעצמאות, והאיים המלדיביים, אשר נוהלו עד אז מן המרכז המנהלי בציילון, הפכו למושבה בריטית בעלת מעמד נפרד. כחלק מתהליך זה שונתה בתחילת שנות החמישים שיטת המטבע באיים המלדיביים. במקום מטבע הרופי שהתחלק ל-100 סנט הונהג מטבע הרופי שהתחלק ל-100 לרס. דבר זה חייב הנפקה של סדרת בולים חדשה הנקובה בערכי המטבע החדש. הבולים החדשים הונפקו ב-24 בדצמבר 1950, ותיארו מראה נוף אופייני הכולל סירה ודקל. בבולים אלו שונה גם שם המושבה, ובמקום המילה "מלדיביים" נרשם לראשונה הביטוי "האיים המלדיביים".
בשנת 1952 הודפסו שני בולים חדשים אשר הביאו לידי ביטוי את ענף הדיג (אחד מענפי הפרנסה העיקריים של תושבי המלדיביים באותם ימים) ואת התרבות החומרית של תושבי האיים.
תקופה של חילופי ממשל.
בשנת 1953, בהשפעת השלטון הבריטי, בוטל מעמדו של הסולטן, והאיים המלדיביים הוכרזו כרפובליקה בהנהגתו של הנשיא . הנשיא דידי הנהיג רפורמות שונות בכלכלה ובתרבות האיים, אולם התקשה להתגבר על התנגדות המנהיגים המוסלמים השמרנים. בסוף שנת 1953 הוכה דידי בידי המון מוסת, ונפטר כחודש לאחר מכן. בשנת 1954 חזרו האיים והוכרזו כסולטנות.
בשנת 1956, לאחר התייצבות השלטון באיים המלדיביים, הונפקה סדרה חדשה של 11 בולים מן המניין, אשר הציגה מבנים מרכזיים בעיר מאלה.
הנפקת בולי הזיכרון הראשונים.
עד סוף שנות החמישים שמר דואר האיים המלדיביים על מדיניות הנפקות מרוסנת, והקפיד להתמקד רק בהדפסת בולים מן המניין שהיו דרושים לפעילות השוטפת של שירותי הדואר. בשנת 1960 שינה דואר האיים המלדיביים את מדיניותו והחל להנפיק גם סדרות של בולי זיכרון ובולים שנועדו לשוק אספני הבולים.
במחצית השנייה של שנת 1960 הונפקו באיים המלדיביים שתי סדרות בולים שנועדו לציין אירועים בינלאומיים:
סדרת בולי הנוף.
ביום 15 באוקטובר 1960 הונפקה סדרה חדשה של בולים מן המניין, בה הוצגה שורה של מבני ממשל מרכזיים בעיר הבירה מאלה. בנוסף ל-11 הבולים שנועדו למשלוח דואר הונפקו במסגרת סדרה זו עוד שלושה בולים בערכים גבוהים (25 רופי, 50 רופי, ו-100 רופי), אולם הם הונפקו כבולי הכנסה לצורך גביית מיסים ולא שימשו את שירותי הדואר.
גיליונית הזיכרון הראשונה.
ביום 9 בספטמבר 1961 הונפקה סדרה של בולי זיכרון לציון מלאת 55 שנים להנפקת סדרת הבולים הראשונה ששימשה באיים המלדיביים. בנוסף לעשרת בולי הסדרה (אשר עוצבה על ידי האחים שמיר מישראל) הונפקה גם גיליונית זיכרון, הראשונה שהודפסה באיים המלדיביים.
האצת קצב הנפקת הבולים.
מאז תחילת שנות השישים הגדיל דואר האיים המלדיביים את קצב הנפקת בולי הדואר, שנועדו בעיקר לשוק אספני הבולים. מרבית ההנפקות עסקו שנושאים שלא שיקפו כלל את תרבות ונוף האיים המלדיביים. עם זאת, מעת לעת הונפקו גם סדרות מעטות שעסקו בנושאים מקומיים:
ציון המרת דתם של התושבים לדת האסלאם.
ביום 10 באוגוסט 1964 הונפקה סדרה בת שישה בולים לציון קבלת דת האסלאם באיים המלדיביים בשנת 1153. לא ברור מדוע נבחר היובל המוזר של מלאת 811 שנים לציון המאורע.
שיפור נמל התעופה הולולו.
ביום 26 ביולי 1967 הונפקה סדרה בת שמונה בולים לציון חנוכת מסלול חדש ומשופר בשדה התעופה הולולו, שדה התעופה של האיים המלדיביים. כל הבולים מציגים מטוס מרחף מעל מבנה האדמיניסטרציה של שדה התעופה.
עצמאות ורפובליקה.
ביום 26 ביולי 1965 הפכו האיים המלדיביים למדינה עצמאית, וכשלוש שנים לאחר מכן, ב-11 בנובמבר 1968, הוחלף המשטר במדינה והיא הוכרזה כרפובליקה.
באותו יום הונפקו באיים המלדיביים שני בולים עליהם הופיע לראשונה הכיתוב "הרפובליקה של המלדיביים" (Republic of Maldives) במקום הכיתוב "האיים המלדיביים" (Maldive Islands).
מעמד הבולים של האיים המלדיביים בקרב האספנים.
הבולים הראשונים של האיים המלדיביים התקבלו בשנת 1906 בהתלהבות על ידי אספני הבולים, שמיהרו לרכוש את מרבית המלאי המצומצם שהונפק לציבור. שני הבולים בעלי הערך הנקוב הגבוה, שמכל אחד מהם הודפסו רק 1200 עותקים, מבוקשים מאוד על ידי האספנים. במיוחד מבוקשים מכתבים שנשלחו מן האיים המלדיביים בשנים 1906 עד 1909 ועליהם בולי ציילון, עם או בלי הדפס רכב.
ריבוי ההנפקות המיותרות מאז מחצית שנות השישים, והצפת השוק הבולאי בבולים המוקדשים לנושאים שאינם קשורים כלל לתרבות, לטבע, ולהיסטוריה של האיים המלדיביים, גרמה למרבית אספני הבולים לאבד עניין בבולי המלדיביים.
תרומת ישראל להנפקת הבולים של האיים המלדיביים.
במהלך שנות ה-60 וה-70 עוצבו רבים מן הבולים של האיים המלדיביים על ידי האחים גבריאל ומקסים שמיר. חלק מן הבולים הודפסו בישראל על ידי המדפיס הממשלתי, דוגמת הסדרה שהונפקה ביום 22 במרץ 1967 לציון ניצחונה של בריטניה במשחקי גביע העולם בכדורגל 1966.
קסניה סוקינובה
קסניה סוקינובה (ברוסית: Ксе́ния Влади́мировна Сухи́нова; נולדה ב-26 באוגוסט 1987) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה רוסייה, זוכת תחרויות מיס רוסיה 2007 ומיס עולם 2008.
ביוגרפיה.
סוקינובה נולדה בחנטי ומנסי (יוגרה) כבת יחידה להוריה ולמדה קיברנטיקה באוניברסיטה.
ב-2007 נבחרה ל"מיס טיומן" וזכתה בתחרות הארצית של מיס רוסיה, בטקס בחירת מיס עולם שנערך ביוהנסבורג לקחה את המקום הראשון לאחר שהביסה 108 מתמודדות נוספות מרחבי העולם. במסיבת עיתונאים שנערכה לאחר מכן אמרה "אני מאוד גאה להביא את הכתר לרוסיה, אני גאה בניצחוני כמציגת רוסיה ומקדישה את הניצחון לכל המדינה ולכל אחד מאזרחיה".
לאחר הזכייה היא דגמנה באיטליה, צרפת וספרד, השתתפה בין היתר בתצוגת אופנה של ולנטינו.
היא שימשה כפנים של אירוויזיון 2009 והופיעה בסרטונים שהופיעו לפני כל שיר המציגים את המדינות המשתתפות.
ב-2009 גם השתתפה בערב התרמה לעמותת וראייטי האמריקאית.
ב-2013 השתתפה בקמפיין של מעצב השיער היווני מיקאליס אנוסאקיס.
ב-2017 הופיעה בקליף של דימה בילאן לשיר "Derzhi".
היא שימשה כשופטת בתחרויות מיס עולם 2010, 2011 ו-2015, מר עולם 2010 ומיס רוסיה 2017. בנוסף, סוחינובה עבדה בבית האופנה של המעצב הרוסי המפורסם ולנטין יודשקין. תקופה ארוכה עבדה בניו יורק ובאירופה. בשנת 2017, היא הפכה לשגרירה של רצון טוב באבחזיה. באותה שנה היא כיכבה בסרטון לשירו של הזמר הרוסי המפורסם דימה בילן.
ב-2018 שיחקה דוגמנית בקומדיית המצבים הרוסית צוות אוויר.
קשר חם
קשר חם הוא מרכז מחקר ופיתוח לקידום, שיפור וריענון החינוך המתמטי בישראל. המרכז הוקם בטכניון בשנת 1986 ביוזמת פרופ' נצה מובשוביץ-הדר, על מנת לתרום להוראת המתמטיקה בישראל בעזרת פיתוח יוזמות מבוססות מחקר או מלוות במחקר, שיש בהן כדי לתרום לפתרון סוגיות מהותיות במערכת החינוך המתמטי בישראל.
אפיקי פעולה עיקריים.
את צעדיו הראשונים עשה המרכז בשנת הלימודים תשמ"ז (אוקטובר 1986) עם תוכנית בת חמישה אפיקי-פעולה עיקריים, שבהם הוא פועל עד היום.