האפקט האידיאומוטורי הוא תופעה פסיכולוגית בה אדם מבצע פעולות בצורה לא מודעת. בדומה לתגובה הרפלקסיבית לכאב, הגוף לעיתים פועל בצורה לא מודעת, ללא החלטה רצונית של האדם ליזום פעולה. לדוגמה, דמעות נוצרות בעיניים בצורה לא מודעת בהשפעת רגש העצבות, בדרך כלל ללא החלטה רצונית לבכות.
מהפנטי במה מנצלים את האפקט האידיאומוטורי לצורכי בידור. בעזרתו הם משכנעים מתנדבים מהקהל לבצע פעולה כלשהי בלי שהם החליטו או רצו לבצעה מלכתחילה. המתנדבים בדרך כלל אינם זוכרים את ביצוע הפעולה בדומה לאנשים ההולכים מתוך שינה שאינם מודעים לכך שהם פועלים על פי גירויים במוחם, ולא בעולם החיצוני. תגובות לא מודעות עדינות יותר מנוצלות על ידי קוסמים ואמני אשליות כדי לבצע תרגילים המבוססים לכאורה על "קריאת מחשבות".
תופעות כמו כתיבה אוטומטית, גילוי מים או אבנים טובות מתחת לאדמה, תקשורת עם מוגבלים בעזרת מקלדת, סיאנס בעזרת לוח ויג'י, גם כן מיוחסות על ידי אנשי המדע לאפקט האידיאומוטורי. לעומתם, מיסטיקנים מייחסים את התנועה להסבר על טבעי כלשהו, ומשתתפים רבים בטקסים כאלו משוכנעים כי לא ניתן לייחס את התנועה אליהם בלבד.
המונח הוטבע לראשונה על ידי ויליאם בנימין קרפנטר בשנת 1852. במאמר שכתב, קרפנטר טען כי תנועת שריר יכולה להתבצע ללא החלטה מודעת.
ניסויים מדעיים שביצעו המדען האנגלי מייקל פרדיי, הכימאי הצרפתי מישל שוורל והפסיכולוג האמריקני ויליאם ג'יימס, הראו כי תופעות רבות שיוחסו לכוחות או "אנרגיות" מיסטיים או רוחניים ניתנות להסבר על פי תנועה אידיאומוטורית. מעבר לכך, הניסויים הראו כי גם אנשים "ישרים ואינטליגנטיים עלולים לבצע תנועה לא מודעת ולא רצונית המתאימה את עצמה לתוצאות הרצויות". בנוסף הם הראו איך סוגסטיות שיכולות לכוון להתנהגות מסוימת, ניתנות ומשפיעות גם בעזרת רמזים עדינים.
מרפאים אלטרנטיביים מסוימים טוענים כי הם עושים שימוש באפקט האידיאומוטורי כדי לתקשר עם תת-המודע של המטופל בעזרת מערכת של תנועות פיזיות כגון תנועת אצבעות או החזקת מטוטלת, המסמנות "כן", "לא" ו"אני לא מוכן לגלות את זה בצורה מודעת". לטענות אלה אין אישוש מדעי.
דוגמה מודרנית לאפקט האידיאומוטורי היא תקשורת מסוייעת. תקשורת מסוייעת מתיימרת לסייע לאנשים עם לקויות דיבור משמעותיות, לתקשר דרך מקלדת. הדבר נעשה כאשר מנחה מניחה את ידה על ידו של המטופל וכך הוא, לכאורה, מקליד את המסר אותו הוא רוצה להעביר. שיטה זו משמשת בין השאר בתקשורת עם אנשים הסובלים מאוטיזם. מחקרים מבוקרים מראים שמי שקובעת את נוסח המסר היא המנחה, ולא המטופל. לדוגמה, כאשר מראים למטופל חפץ מסוים ומבקשים ממנו לזהות אותו, הוא אינו מסוגל לעשות זאת אם המנחה לא רואה גם היא את החפץ. ניתן לראות הדגמה של השיטה בשתי כתבות של אורית נבון במסגרת סדרת הרשת הדוקומנטרית "כאן מקשיבים".
יגאל כהן (פוליטיקאי)
יגאל כהן (1928 – 6 בדצמבר 1988) היה חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד.
ביוגרפיה.
כהן נולד בתל עדשים. בין היתר, היה מדריך חקלאי במושבי עולים בפרוזדור ירושלים ושליח מטעם משרד הביטחון בגדנ"ע בפעילויות בחו"ל (אירופה, ארצות הברית ואפריקה).
כהן כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד מהכנסת השמינית (1974) ועד למותו בעת כהונתו בכנסת ה-12. בתקופת הכנסת העשירית כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בנוסף, היה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה, ובוועדת הכספים.
הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים, ביניהם מרכז ועדת הנוער של תנועת המושבים; חבר מזכירות הנוער העובד וחבר מזכירות המשמרת הצעירה של מפא"י. ב-1965 החליט לעזוב את מפא"י ולהצטרף למפלגת "רפ"י". ב-1968 הצטרף לרשימה הממלכתית והיה ראש הסיעה בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. מאוחר יותר ייסד את סיעת לע"ם. ב-1987 הצטרף לתנועת החרות.
לאחר פטירתו הוחלף על ידי מיכאל קליינר.
הנצחה.
על שמו נקרא היישוב צור יגאל.
נועה סתת
נועה סתת (נולדה ב-15 במאי 1977) היא רבה רפורמית, פעילה חברתית ישראלית, בעיקר בתחום זכויות להט"ב בישראל וזכויות האדם.
ביוגרפיה.
סתת נולדה בירושלים ולמדה בבית הספר הניסויי בעיר. בשנים 1995—1997 שירתה בחיל המודיעין. אחרי השחרור עבדה כמנהלת תוכנה בחברת "פרוסייט" בירושלים. היא למדה לתואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטה העברית. משפחתה של סתת חילונית, אך היא מגדירה עצמה כדתיה ומשתייכת לקהילת "כל הנשמה" של התנועה ליהדות מתקדמת (היהדות הרפורמית).
סתת החלה את דרכה בבית הפתוח ב-1999 כחניכה בתוכנית הנוער והצעירים, בשנת 2001 הצטרפה לוועד המנהל של העמותה, ועמדה בראשו במשך שנתיים בשנים 2004–2006. בשנים 2008-2006 הובילה את המאבק של הבית הפתוח לקיום מצעד הגאווה ברחובות ירושלים, כפי שניתן לראות בסרט התיעודי "ירושלים גאה להציג". על מאבקה המתמשך הייתה מועמדת לתואר "אשת השנה" של זכיינית השידור קשת בשנת 2007. במהלך המאבק נחשפה סתת לאיומים רבים על חייה וחיי משפחתה, ובכלל זה אף הוטלה עליה קללת פולסא דנורא.
בספטמבר 2006 התמנתה למנכ"לית עמותת "הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות". בינואר 2008 הודיעה על התפטרותה מתפקידה לנוכח חילוקי דעות בינה לבין ועד העמותה, וההתפטרות נכנסה לתוקף באפריל של אותה שנה.
בין השנים 2008 עד 2010 ניהלה את עמותת "MEET" בישראל, המפעילה תוכנית חינוכית לתלמידי תיכון מצטיינים ישראלים ופלסטינים מאזור ירושלים, בשיתוף עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
סתת למדה בהיברו יוניון קולג' בירושלים, בית המדרש של רבני התנועה הרפורמית, וההתמחתה בבית הכנסת "כל הנשמה" שבשכונת בקעה. היא הוסמכה לרבנות על ידי היברו יוניון קולג' בירושלים בשנת 2014.
החל משנת 2012 סתת היא מנכ"לית "המרכז הרפורמי לדת ומדינה" (בעבר: המרכז לפלורליזם יהודי), הזרוע הציבורית והמשפטית של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. במרכז הרפורמי הובילה סתת את המאבק בגזענות, הסתה, וקיצוניות דתית - כולל המאבק לפסילת מועמדים כהניסטים מהתמודדות לכנסת, המאבק להעמדה לדין של בנצי גופשטיין, ושל העמדה של הרב שמואל אליהו לדין משמעתי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 הוצבה סתת במקום ה-83 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת.
ב-2021 נבחרה לתפקיד מנכ"לית האגודה לזכויות האזרח
בא (אות)
אליף
פיטר קול
פיטר קול (נולד ב-19 באוגוסט 1957) הוא מתרגם ומשורר יהודי-ישראלי הכותב באנגלית. זוכה "מלגת המצוינות" של עמיתי מקארתור.
ביוגרפיה.
פיטר קול נולד בפטרסון, ניו ג'רזי. קיבל תואר ראשון בהמפשייר קולג' במסצ'וסטס. עלה לישראל בשנת 1981 עם אשתו הסופרת עדינה הופמן, והוא חי עם משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים.
שמו של קול התפרסם בעולם דובר האנגלית בעיקר בשל תרגומי השירה שלו. הוא תרגם משירת ימי הביניים היהודית, בין השאר שירי המשוררים שלמה אבן גבירול ושמואל הנגיד, וכן מהשירה הערבית והעברית הישראלית העכשווית כמו המשורר הערבי-ישראלי טהא מוחמד עלי, אהרן שבתאי ויואל הופמן. תרגומיו יצאו בהוצאות המכובדות בעולם ובהן הוצאת אוניברסיטת פרינסטון ו-New Directions.
ב-1998 הקים קול את הוצאת הספרים Ibis Editions, המוציאה ספרים המתורגמים מצרפתית, גרמנית, לדינו, עברית וערבית.
בנוסף פרסם קול חמישה ספרי שירה. מבחר מקיף של שיריו ותרגומיו, "Hymns &amp; Qualms: New and Selected Poems and Translations," ראה אור ב-2017 בהוצאת Farrar, Straus and Giroux היוקרתית.
הסוד
הסוד (באנגלית: The Secret) הוא סרט תיעודי מאולפני Prime Time Productions שבוים על ידי דרו הריאוט והופץ לראשונה בספריות הווידאו בארצות הברית ב-26 במרץ 2006. הסרט התפרסם במדינות רבות בעולם. בעקבות הסרט התפרסם גם ספר באותו שם.
הסרט מורכב ברובו ממונולוגים של מספר אנשים, רובם מרקע של רוחניות והעידן החדש - מתקשרים, מאמנים אישיים, כמרים, וכן מספר אנשי ספרות ומדע. המסבירים על "חוק המשיכה" ואף טוענים שהם יודעים להשתמש בו לטובתם האישית. הוא מלא בתמונות אילוסטרציה ובדוגמאות להשפעת הסוד על חיי האדם.
הרעיון המקורי לספר ולסרט שייך לרונדה בירן (Rhonda Byrne).
תוכן הסרט.
גילוי הסוד.
בתחילת הסרט היוצרת רונדה בירן מוצגת כמי שמביאה את עצמה להרס. בעוד היא מנסה לחשוב איך להוציא את עצמה מהבוץ היא מגלה את הסוד ומחליטה לחקור. עד מהרה היא מבינה את משמעותו ועוצמתו ואפילו מוצאת על ידי חיפוש קליל בגוגל המוני אנשים שחיים היום ומכירים את הסוד.
רונדה בירן מציבה לעצמה מטרה - לשחרר את הסוד המסתורי לציבור ובכך לשנות את אורח חייהם של מיליונים.
על פי הסרט, לאורך כל ההיסטוריה, אנשים מצליחים רבים ידעו את "הסוד". בסרט מוזכרים, בין היתר, ויליאם שייקספיר, מוצרט, בטהובן, אלברט איינשטיין, לאונרדו דה וינצ'י. בזכות הסוד הם זכו בחיים מאושרים שכללו: בריאות, הצלחה, כסף ואהבה. לכן הם חששו יותר מהכל שאם יתגלה הסוד לציבור האושר ייקטף מידם ויהיה חסר חשיבות.
תוכן הסוד.
"הסוד" עליו מבוסס הסרט מתייחס באופן ישיר ל"חוק המשיכה" (The Law of Attraction). חוק המשיכה אומר שאם אנו חושבים על דבר מה מסוים, אנחנו בעצם יוצרים אותו ומאוחר יותר אף נזכה לראותו בחיינו האמיתיים.
אחת המטפורות בה נעשה שימוש בסרט לגבי הסוד היא סיפורו של אלאדין. בסיפור המקורי אלאדין מוצא מנורה קסומה וממשש אותה. מן המנורה מגיח ג'יני, שאומר רק משפט אחד: "משאלתך היא פקודתי". במשפט זה הג'יני מבטיח לקיים מספר בלתי מוגבל של משאלות.
על פי הסרט, הג'יני הוא בעצם מטפורה ליקום. האדם מסוגל לחשוב תמיד, אפילו לחלום בשנתו. אם כך, מה שהאדם חושב ומתאר בדמיונו בעצם 'נשלח' לרחבי היקום וחוזר כמו בומרנג אל אותו האדם - רק לא כמחשבה אלא כדבר מציאותי.