בנוסף לטעם הבסיסי של קוקה-קולה זירו עלו למדפים בארצות הברית משקה קוקה-קולה זירו בטעם דובדבן (ינואר 2007), ומשקה קוקה-קולה זירו בטעם וניל (מאי 2007). ייצור והפצת הטעמים החדשים מתבצע במדינות שונות ברחבי העולם, אך טרם הגיעו לישראל.
ביולי 2018 לאחר ירידת קוקה קולה דיאט מהמדפים, השלימה החברה את טעם הדיאט לימון בקוקה-קולה זירו בטעם לימון.
באוגוסט 2019 השיקה החברה בישראל את קוקה-קולה זירו פלוס קפה, לצד הגרסה הקלאסית עם סוכר.
ביוני 2020 השיקה החברה בישראל את קוקה-קולה זירו בטעם מנגו.
ב-2022 השיקה קוקה קולה משקה בטעם אבטיח תות בשיתוף פעולה עם דיג'יי מרשמלו.
זלמן שניאור
זלמן שְׁנֵיאוּר (י"ז בשבט תרמ"ז, 11 בפברואר 1887 - י"ב באדר א' תשי"ט, 20 בפברואר 1959) הוא שם העט של שניאור זלקינד, משורר וסופר ביידיש ובעברית. יצירתו נחשבת לציון דרך בספרות העברית החדשה ובתרבות היהודית החילונית.
תולדות חייו.
שניאור נולד בעיירה שְׁקְלוֹב שבפלך מוהילב, במזרח תחום המושב של האימפריה הרוסית (מאז 1991 במחוז מוהילב בבלארוס). גדל בבית מסורתי כצאצא של מייסד חסידות חב"ד רבי שניאור זלמן מליאדי, והיה בעל השכלה תורנית וכללית. כבן ארבעה-עשר עבר לחיות באודסה, ובאמתחתו פנקס שירים קטן ותוכנית ללמוד באוניברסיטה. באודסה, לאחר שלא מצא את מקומו, ביאליק קיבלו בסבר פנים יפות, דאג לצרכיו, לימדו יום-יום מקרא וספרות ושירה, עד ששניאור הצעיר נתקשר אליו והיה קורא לו "אבא".
בשנת 1902 עבר לוורשה. בתקופת חייו בוורשה התקבל לעבודה, בהמלצתו של ביאליק, בהוצאה לאור מקומית, והחל לפרסם את שיריו הראשונים.
בשנת 1904 עבר לווילנה, והחל לכתוב עבור עיתון עברי מקומי. בתקופה זו הוציא לאור קובץ משיריו ומסיפוריו, ובשנת 1906 הוציא לאור את ספר שיריו "עם שקיעת החמה". ספרו זה זכה להצלחה מרובה, הודפס במספר מהדורות והביא את שניאור למעמד משורר מוכר. כעבור שנה מפרסום הספר עבר לחיות בפריז ולמד בסורבון לימודי ספרות, פילוסופיה ומדעי הטבע.
בין השנים 1908–1913 סייר ברחבי אירופה וצפון אפריקה, ולמשך תקופות קצרות למד בשווייץ ובגרמניה. בטרם פרצה המלחמה ביקר באודסה, ובה הוציא את ספר שיריו השני. כשפרצה המלחמה הוא שהה בברלין, שם הוא נעצר בגלל אזרחותו הרוסית, יחד עם נתינים זרים אחרים. הקשר עם משפחתו ומכריו ברוסיה נותק בשנות המלחמה, ולאחריה נודע לו על מותם של אביו ושני אחיו. הוא, ככל הנראה, מעולם לא חזר לעיר הולדתו, שהפכה לאחר המלחמה לנושא מרכזי ביצירתו.
לאורך שלושים השנים שלאחר המלחמה פרסם שניאור כ-50 ספרי פרוזה ושירה ביידיש ובעברית. ספריו תורגמו למספר שפות והופצו ברחבי אירופה, ובהם הרומנים "אנשי שקלוב" ו"פנדרי הגיבור".
בשנת 1923 קבע שניאור את מקום מושבו בצרפת, בה חי עד לפלישת הנאצים בשנת 1940 ובריחתו לספרד וממנה לארצות הברית. הוא חי בניו יורק עד לעלייתו ארצה, בשנת 1949. באמריקה זכתה עבודתו להצלחה בקרב העיתונות בשפה היידית.
לאחר עלייתו ארצה החל שניאור לכתוב לעיתונים היומיים, וערך את מהדורות ספריו. ספרו "פנדרי הגיבור" הותאם על ידו לתיאטרון והוצג ב"הבימה". תרומתו המתמשכת לתרבות העברית זיכתה אותו בפרס ביאליק (1951) ובפרס ישראל לספרות יפה (1955).
שניים משיריו נתפרסמו בזמר העברי. השיר "יד ענוגה" שבוצע על ידי אמנים רבים והשיר "מרגניות" שנתפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין. זלמן שניאור נפטר במהלך עבודתו בניו יורק בשנת 1959 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
על שמו רחובות בכמה ערים בישראל.
חלק מאוספו האישי שמור בספרייה הלאומית.
שניאור זלקינד
המחלקה לעליית ילדים ונוער
פפסי ואן
פפסי ואן (באנגלית: Pepsi One) הוא משקה מוגז קל נטול סוכר בטעם קולה המיוצר על ידי חברת פפסיקו. מקור שמו בערך הקלורי הנמוך - פחות מקלוריה בכוס. משווק בארצות הברית כתחליף אפשרי לפפסי קולה ולדיאט פפסי.
שיווק.
ההודעה על הולדתו של המוצר ניתנה שעה אחת בלבד לאחר שמינהל המזון והתרופות האמריקני אישר את השימוש בממתיק המלאכותי אצסולפאם-K (הידוע בארצות הברית כ-Ace-K) במשקאות קלים בשנת 1998 הודיעה חברת פפסיקו על השקת המשקה החדש שבו נעשה שימוש בממתיק זה. המשקה התבסס על מוצר אחר ששווק עוד קודם לכן במדינות אחרות ונקרא פפסי מקס, עם שינויים קלים בנוסחת הטעם שנועדו להתאימו לשוק האמריקני.
כבר בשנת 1999 הגיע היקף המכירות לכ-225 מיליון דולר. על כן נחשב המוצר לאחד מעשרת מוצרי המזון והמשקה המצליחים ביותר שהושקו לאחר 1997.
המתקת המשקה נעשתה תחילה על ידי שילוב של אספרטיים ואצסולפאם-K. בשנת 2005 הוחלף האספרטיים בסוכרלוז (מיוצר תחת שם המותג Splenda) המשמש מאז כממתיק השני, והמשקה הושק מחדש. המשקה ממוצב בארצות הברית כמתחרה העיקרי של קוקה-קולה זירו של חברת קוקה-קולה, ומתחרה למעשה גם ביתר משקאות הקולה המוגזים נטולי הסוכר כגון דיאט קוקה-קולה ודיאט פפסי.
מרכיבים וערך תזונתי.
מרכיבי המשקה הם: מים, פחמן דו-חמצני, קרמל, חומרי טעם טבעיים ומלאכותיים, חומצה זרחתית, אשלגן בנזואט, סוכרלוז, קפאין, חומצת לימון ואצסולפאם-K. ערכו התזונתי למנה (240 מיליליטר): 1 קלוריה, 25 מ"ג נתרן. במוצר אין חלבונים, פחמימות ושומנים.
וורונז' (מחוז)
מחוז וורונז' (ברוסית: Воронежская область, בתעתיק: וורונז'סקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי.
המחוז הוקם ב-13 ביוני 1934. מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק ל-31 אזורים מוניציפליים ו-3 אזורים עירוניים.
בשטח המחוז עובר נהר דון.
דמוגרפיה.
כ-68% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - וורונז' מתגוררים כ-840 אלף תושבים.
הרוסים מהווים כ-94% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים מהווים כ-3%.
היסטוריה.
במשך המאה ה-13-17 המחוז היה בין האזורים הדרומיים של רוסיה ובשטחו הוקמו מבצרים להגנת המדינה מפלישות מדרום. עם התרחבות רוסיה לדרום, המחוז עבר להיות בין השטחים הפנימיים של המדינה.
כלכלה.
המחוז מתאפיין ברמה גבוהה של פיתוח תעשייה, במיוחד בניית מכונות, תעשייה כימית ותעשיית מזון.
בשטח המחוז הוקמה תחנת הכוח הגרעינית נובווורונז' שמהווה המקור העיקרי של חשמל וחום לתושבי המחוז.
המחוז מהווה גם מקור חשוב לאספקת תוצרת חקלאית.
ירוסלבל (מחוז)
מחוז יָרוסלבל (ברוסית: Ярославская область, ירוסלבסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי במרחק של כ-300 ק"מ ממוסקבה.
המחוז הוקם ב-11 במרץ 1936. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-17 אזורים ו-6 ערים בעלות חשיבות מחוזית.
בשטח המחוז עובר נהר וולגה.
דמוגרפיה.
כ-82% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - ירוסלבל מתגוררים כ-613 אלף תושבים. בין הערים הנוספות ניתן לציין ריבינסק (כ-222 אלף תושבים).
הרוסים מהווים כ-96% מאוכלוסיית המחוז.
היסטוריה.
הרוסים מהווים את האוכלוסייה המקורית של האזור. בימי הביניים היו אזור מספר נסיכויות עצמאיות. בשנת 1473 האזור סופח לנסיכות מוסקבה.
כלכלה.
המחוז הוא אחד האזורים התעשייתיים של רוסיה. מפותחים מאוד ענפי תעשייה כמו בניית מכונות, כימיה, עיבוד עץ, נייר ועוד.
אתיופיאן איירליינס
אתיופיאן איירליינס (באמהרית: የኢትዮጵያ አየር መንገድ; באנגלית: Ethiopian Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של אתיופיה.
החברה היא הגדולה באפריקה בכמות הנוסעים, מספר היעדים, צי המטוסים, וברווחיות. עם מעל 100 ערים שהיא משרתת היא ממוקמת רביעית בעולם במספר המדינות שאליהן היא מגיעה. ממוקמת במקום ה-37 בעולם בדירוג של שנת 2021.
פעילות.
בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה וממנו היא מפעילה קווי תעופה מאדיס אבבה לכ-107 יעדים בינלאומיים ל-75 מדינות בצפון אמריקה, אסיה, אירופה ואפריקה, ול-23 יעדים ברחבי אתיופיה.
החברה מפעילה מועדון נוסע מתמיד בשם ShebaMiles (שבאמיילז), המקיים הסכם הדדיות לצבירה ולניצול מיילים עם ברית חברות התעופה סטאר אלייאנס מאז שנת 2007. לחברה גם שותפות קוד עם אייר אירופה ועם סינגפור איירליינס. אתיופיאן איירליינס נמצאת בבעלות ממשלת אתיופיה ומעסיקה מעל 9,000 עובדים (2020). לפי מדיניות החברה, במטוסי הסילון שלה רק מחלקת יוקרה אחת המכונה "קלאוד ניין" (Cloud nine).
תולדות החברה.
אתיופיאן איירליינס הוקמה ב-30 בדצמבר 1945 והחלה בשירות סדיר בין אדיס אבבה לקהיר ב-8 באפריל 1946. בשנת 1958 החלה החברה להפעיל קו טיסה לפרנקפורט וב-1998 החלה בטיסות טראנס-אטלנטיות. החברה זכתה בתואר "חברת התעופה הטובה באפריקה" בשנת 2003 והיא אחת החברות האפריקאיות היחידות השומרות על רווחיות. בשנת 2005 הזמינה החברה עשרה מטוסי בואינג 787, והיא החלה לקבל אותם ב-14 באוגוסט 2012.
בין השנים 2011–2018 זכתה החברה לתואר "חברת התעופה הטובה ביותר באפריקה".
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2021:
פעילות החברה בישראל.
נכון לחודש יולי 2018, החברה הפעילה שתי טיסות יומיות בין נמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות בוצעו במטוסי בואינג 737–800 ובואינג 737-8MAX, ולעיתים רחוקות אף במטוסי בואינג 787 אך נכון לקיץ 2019 מטוסי הבואינג 737-8MAX מקורקעים עקב שתי התרסקויות של הדגם (אחת מהן של אתיופיאן איירליינס) תוך פחות מחצי שנה. אתיופיאן הייתה החברה הראשונה שהנחיתה את מטוס הבואינג 787 בישראל.
מאריה באנוש
יורוסטאר