בית הקברות ממוקם כ-15 קילומטרים מצפון-מזרח למרכזה של העיר תוניס, בסמוך לחופו של מפרץ תוניס. הוא ניצב בקרבת אתר העתיקות של העיר הפיניקית-רומית קרתגו.
מתחם בית הקברות הוא מלבן ששטחו כ-109 דונם, המוקף עצים ומשופע בדשאים וצמחייה.
תשע חלקות הקבורה המלבניות בבית הקברות ערוכות בתבנית של שלוש לאורך ושלוש לרוחב, כששבילים סלולים מפרידים ביניהן. בארבע הצטלבויות השבילים נבנו גינות שבהן ספסלים ובמרכז כל אחת מהן מזרקת מים. הן נועדו להוות מעין נווה מדבר באקלים המקומי החם.
בפינה הדרום-מזרחית של האתר, ליד הכניסה אליו, ניצב מרכז המבקרים, ולידו בריכת מים שפסל מוצב על שפתה. בסמוך לה ניצב תורן הדגל האמריקני. בניין האנדרטה ניצב בפינה הדרום-מערבית של האתר. ביניהם, בפאת שטח הקבורה, משתרעת שדירה (Mall), ששורות עצים ניצבות משני צידיה.
האנדרטה.
בניין האנדרטה הוא בעל חצר פנימית מרכזית – "חצר הכבוד" (Court of Honor), שמסדרונות הפתוחים אל החצר מקיפים אותה, בדומה לאכסדרה של מנזר (Cloisters). בחצר ניצבת אבן מלבנית כהה, היא "אבן הזיכרון" (Stone of remembrance). על גבי קירות הבניין נקבעו מפות מוזאיקה, המתארות את המבצעים הצבאיים והלוגיסטיים של ארצות הברית בצפון אפריקה ובמפרץ הפרסי במהלך המלחמה. מפות נוספות מתארות את המבצעים הצבאיים נגד גרמניה שנערכו בזירות אחרות ואת המלחמה נגד יפן. הכיתוב על קירות האנדרטה הוא באנגלית, צרפתית וערבית.
בפינת הבניין הפונה אל שטח הקבורה נמצא בית תפילה (Chapel). הוא מעוטר בשיש, פסלים ודגלים.
לאורך השדירה המובילה מן הכניסה לבית הקברות אל בניין האנדרטה נבנה כותל מאבן גיר, 111 מטר אורכו, המעוטר בפסלי שיש. נחרתו עליו שמות החללים האמריקניים בצפון-אפריקה שמקום קבורתם לא נודע – 3,724 במספר. ציון מיוחד נחרת ליד שמות הנעדרים שמקום קבורתם אותר לאחר הקמת כותל הזיכרון. על גבי הקיר נחרתו גם שמות הקרבות שבהם נטלו חיילי ארצות הברית חלק בזירה זו.
החללים בבית הקברות.
מרבית החללים שנקברו בבית הקברות נפלו בקרבות במרוקו, אלג'יריה ותוניסיה בחדשים נובמבר 1942 עד מאי 1943. אחרים נפלו במהלך שירותם בארצות אחרות בצפון אפריקה וכן בפרס.
240 מן הקברים בבית הקברות הם קברי אלמונים. שלושה זוגות של אחים נקברו בו זה בצד זה.
בבית הקברות נקבר חייל אחד אשר עוטר במדליית הכבוד של הקונגרס, העיטור הצבאי הגבוה ביותר של ארצות הברית – טוראי ניקולס מינו (Nicholas Minue) מן הדיוויזיה המשוריינת ה-1.
מידע נוסף.
בית הקברות והאנדרטה נבנו ומתוחזקים על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב.
אדריכלי בית הקברות והאנדרטה היו מור והאצ'ינס (Moore and Hutchins) מניו יורק. אדריכל הנוף היה בריאן לינץ' (Bryan J. Lynch), גם הוא מניו יורק. פסלי השיש באתר עוצבו על ידי הנרי קרייס (Henry Kreis). המפות בבניין האנדרטה עוצבו על ידי פול הולמן (Paul D. Holleman).
מועצת עירייה
מועצה
Lotus (אלבום של סנטנה)
Lotus הוא אלבום הופעה מאת להקת סנטנה. באלבום המקורי היו שני תקליטורים. בשנת 2006 פורסמה ביפן גרסה חדשה ובה דיסק נוסף.
נוזל המרה
ארמי האמר
ארמנד דאגלס "ארמי" האמר (באנגלית: Armand Douglas "Armie" Hammer; נולד ב-28 באוגוסט 1986) הוא שחקן אמריקאי, בנו של איש העסקים מייקל ארמנד האמר ונינו של איל הנפט היהודי ארמנד האמר. בנעוריו למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. את קריירת המשחק שלו החל בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה. תפקידו הראשי הראשון היה כבילי גרהאם בסרט "" משנת 2008, והוא זכה להכרה רחבה כאשר שיחק תפקיד כפול בדמויות התאומים קמרון וטיילר וינקלווס בסרט הביוגרפי של הבמאי דייוויד פינצ'ר, "הרשת החברתית" (2010), תפקיד עליו קיבל את פרס איגוד מבקרי הקולנוע של טורונטו לשחקן המשנה הטוב ביותר.
האמר גילם את קלייד טולסון בסרט הביוגרפי "ג'יי אדגר" (2011), ואת הדמות הראשית ב"הפרש הבודד" (2013), ובשנת 2015 כיכב בתפקיד איליה קוריאקין בסרט הפעולה "שם קוד מ.ל.א.ך". בשנת 2017 הוא כיכב בדרמת הלהט"ב הרומנטית של לוקה גואדנינו "קרא לי בשמך", עליה קיבל מועמדויות לפרסי גלובוס הזהב ואינדפנדנט ספיריט בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. שנה לאחר מכן גילם את עורך הדין מרטין ד' גינסברג בסרט הביוגרפי "המין החזק" והשתתף ב"מלון מומבאי", ובאותה שנה (2018) שיחק בברודוויי בהצגה בשם "גברים לבנים סטרייטים". לצד תפקידיו כשחקן, דיבב דמויות בסדרות הטלוויזיה "משפחת סימפסון" ו"אבא אמריקאי" (2012), ובסרט ההנפשה "מכוניות 3" (2017).
ב-3 בפברואר 2021 פתחה משטרת לוס אנג'לס בחקירת טענת אונס שהפנתה נגדו אישה שזוהתה בשם 'אפי אנג'לובה'. זאת, בהמשך להאשמות שהתפרסמו בינואר 2021 מצד נשים שהיו בקשר איתו, וראשיתן בפרסום צילומי מסך של מסרונים שיוחסו לו. ההאשמות כללו התעללות מינית ורגשית, וכן נטייה פטישיסטית לקניבליזם, ופרקטיקות BDSM ללא הסכמה. האמר הכחיש את הטענות, אך פרש בעקבותיהן ממספר הפקות עתידיות אליהן לוהק. כמו כן, סוכני השחקנים ויחסי הציבור שלו הודיעו על ניתוק קשרי העבודה איתו.
ילדותו ומשפחתו.
ארמנד דאגלס האמר נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית. אמו, דרו אן (לבית מובלי), הייתה בעבר פקידת הלוואות בכירה בבנק, ואביו, מייקל ארמנד האמר, הוא הבעלים של מספר חברות עסקים, כולל הוצאת קנודלר וארמנד האמר הפקות (חברת הפקות סרטים/ טלוויזיה). להאמר ישנו בנוסף אח צעיר ממנו בשם ויקטור.
האמר תיאר את הרקע שלו כ"חצי יהודי", אף על פי שרק הסבא-רבא מצד אביו היה יהודי – טייקון הנפט והפילנתרופ, ארמנד האמר, שהוריו היגרו לארצות הברית מהאימפריה הרוסית.
האמר התגורר בשכונת דאלאס בהיילנד פארק במשך מספר שנים. כשהיה בן שבע עברה משפחתו לאיי קיימן, שם התגוררה כחמש שנים, ואז התיישבה בלוס אנג'לס. הוא למד באקדמית פוקנר בנמל המושל, ובאקדמית גרייס כריסטיאן, ובנוסף גם בגרנד קיימן (בית ספר שהקים אביו בווסט ביי, גרנד קיימן), ומאוחר יותר הלך לבית הספר התיכון הבפטיסטי בלוס אנג'לס בעמק סן פרננדו. הוא נשר מהתיכון בכיתה י"א כדי להמשיך בקריירת משחק. לאחר מכן עבר קורסים במכללה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מאוחר יותר האמר אמר כי הוריו התנערו ממנו כשהחליט לעזוב את בית הספר ולהתחיל לשחק, אך מאז הפכו לתומכים וגאים בעבודתו.
קריירה.
2005–2015: עשייה מוקדמת ופריצת דרך.
קריירת המשחק המקצועית של האמר החלה בהופעות אורח קטנות בסדרות הטלוויזיה "משפחה בהפרעה" (פרק 14, עונה 2), "ורוניקה מארס" (פרק 3, עונה 3), "אחת שיודעת" (4 פרקים מתוך עונה 2), "מלאך המוות" (5 פרקים מתוך עונה 2), ו"עקרות בית נואשות" (פרק 8, עונה 4). ההופעות הראשונות שלו בתעשיית הקולנוע החלו עם תפקיד קטן בסרט הדרמה המשפחתית "פליקה" (2006), ולאחר מכן במותחן הפסיכולוגי "בלק-אאוט" , בו כיכב בשנת 2008 לצידם של אמבר טמלין ואיידן גילן. תפקיד הבכורה הראשי שלו הגיע לראשונה עם הצגתו בתור הכומר האוונגליסט בילי גרהאם בסרט "" שיצא באוקטובר 2008. הסרט זיכה את האמר במועמדות מטעם ארגון " ל"פרס האמונה והערכים" בקטגוריית "פרס החסד למשחק" המוענק על ההופעה היותר מעוררת השראה בסרט קולנוע או טלוויזיה. הארגון מבקר סרטים מנקודת מבט נוצרית, והפרס מוענק בעבור הופעות מעוררות השראה המציגות את חסד האל ואהבתו לבני אנוש.
בשנת 2007 נבחר האמר על ידי הבמאי ג'ורג מילר לככב בסרט גיבורי העל "ליגת הצדק: בן-תמותה" , בתפקיד באטמן. הסרט בוטל בסופו של דבר עקב שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי (2007–2008), וכן בשל השהיית המשא והמתן בסוגיית התקציב עם ממשלת אוסטרליה. בשנת 2009 גילם האמר את דמותו של הריסון ברגרון בסרט הקצר "2081" , על פי סיפור קצר באותו שם מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט. בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיאטל .
פריצת הדרך המשמעותית של האמר הייתה בשנת 2010, בסרטו של דייוויד פינצ'ר "הרשת החברתית", העוסק בהקמת פייסבוק. בסרט הוא שיחק תפקיד כפול של התאומים קמרון וטיילר וינקלווס. כהכנה לסרט, האמר נדרש ללמוד לחתור משני צידי סירה כדי לגלם את התאומים, שהם אלופי חתירה. ובנוסף, הוא עבר מחנה אימונים של 10 חודשים בגילום תאומים, במטרה לתרגל את התנועות והאידיולקטים העדינים שהווינקלבוסים פיתחו במשך שני עשורים של שוויון גנטי". סרט זה זיכה את האמר בתשבחות רבות, בהן דבריו של ריצ'רד קורליס ממגזין "טיים", שציין כי גילומו של האמר את התאומים בסרט היה "טרומפ-לויל עדין להפליא של אפקטים מיוחדים". על תפקידו בסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של טורונטו לשנת 2010 בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.