בספטמבר 2018, עדכן שר ההגנה של דרום קוריאה סונג יונג מו על הקמת יחידה מיוחדת, יחידת חיסול, בדומה ליחידה 124 הצפון קוריאנית. ההודעה נועדה לשמש מסר למנהיג צפון קוריאה על רקע חידוש הניסויים הגרעיניים וניסויי הטילים של צפון קוריאה
אבא (שיר של שלומי שבת)
אבא הוא שיר שכתב והלחין דורון מדלי ובוצע על ידי הזמר שלומי שבת ועובד על ידי תומר בירן ושלומי שבת.
תוכן השיר.
השיר הוא שיר נוסטלגי, העוסק בגעגוע של הדובר לאביו. הוא מתאר זכרונות מהילדות ("השבילים לבית הספר", "המנגינות מתוך החדר", "הבית הישן"), ותחושת אשמה של הדובר על כך שלא דיבר מספיק עם אביו לאורך השנים.
השיר מורכב מארבעה בתים ופזמון.
הרקע לכתיבת השיר.
השיר יצא לאור בשנת 2007 במסגרת המופע המשותף של הזמרים שלומי שבת ופבלו רוזנברג, ונכלל באלבום "אני שר אלייך" של שבת.
על השיר סיפר דורון מדלי: "יש סיפור מעניין מאחורי השיר 'אבא', שיצא אחרי 'אם יש גן עדן' מ-2006 והפזמון שלו הוא בעצם קריאה לאמא שאני – אני רוצה לחזור הביתה, אל ביתי וגו'. השיר ריגש אנשים וחבר שלי, עילי בוטנר, אמר 'איזה מדהים מה שקרה עם אמא, בוא נראה מה יקרה אם תכתוב שיר על אבא?'. החלטתי שזאת משימת כתיבה, התחלתי לכתוב 'אבא, חבר אמר לי לכתוב שיר עליך' והוספתי לזה מסיפורי הילדות שלי ומסיפורי ילדות של חברים" וככה השיר אבא יצא לאור.
הצלחה.
השיר זכה להצלחה גדולה במצעד השירים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשס"ח (2008) והגיע השיר למקום השלישי. במצעד השנתי של גלגלצ הגיע למקום ה-21.
נכון לנובמבר 2020 השיר בערוץ ה-YouTube של שבת הגיע ליותר מ-7 מיליון השמעות ומעל ל-24,000 לייקים.
הר הייבן (אנטארקטיקה)
הר הייבן (באנגלית: Haven Mountain; מילולית: "הר המסתור הבטוח" או "הר המחסה") הוא הר נישא בצפון מערב רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
גובהו של הרכס 2,470 מטרים מעל פני הים. ההר מכוסה שכבת שלג עבה, ממנה בולט מצוק חד ושחור.
הר הייבן נמצא 4 קילומטרים צפונית מזרחית לשלושת הנונאטאקים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת חקר קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.
המשלחת הסתתרה חמישה ימים באזור נטול השלג מתחת לצדו הצפוני של רכס הפסגה, ומקום שמו של ההר "הר המסתור הבטוח".
הר הייבן
פסגת פריצ'ארד
כשפים
מוריס סמואל
מוריס סמואל (באנגלית: Maurice Samuel; 8 בפברואר 1895 - 4 במאי 1972) היה סופר, מתרגם ומרצה יהודי-אמריקאי ממוצא רומני.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה מצ'ין, במחוז טולצ'ה שברומניה, ליצחק סמואל ופאני אקר. כשהיה בן חמש עברה משפחתו לפריז וכשנה לאחר מכן למנצ'סטר. למד באוניברסיטת ויקטוריה, שם הכיר את חיים ויצמן שהיה מרצה לכימיה. בשנת 1914 עזב את האוניברסיטה לפני שהשלים את לימודיו והיגר לארצות הברית.
בשנת 1917 התגייס לצבא ארצות הברית ונשלח לצרפת. ב-1919 שימש מתורגמן בוועידת פריז ובוועדת מורגנטאו לחקר הפוגרומים ביהודי פולין. בשנת 1921 חזר לארצות הברית והצטרף לארגון ציוני אמריקה. בשנת 1927 עזב את תפקידו בארגון, ובמשך עשרות שנים היה סופר עצמאי ומרצה מבוקש.
זכה בפרס אניספילד-וולף לשנת 1943 על ספרו "עולמו של שלום עליכם", בפרס סטיבן שמואל וייז בשנת 1956, ולאחר מותו בשנת 1972 זכה בפרס איציק מאנגר לספרות יידיש.
מזיק
מזיקים
הבודהיזם הטיבטי
לאה צמל, עורכת דין
לאה צמל, עורכת דין הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2019 מאת רחל לאה ג'ונס ופיליפ בלאיש, המתעד את עורכת הדין הישראלית לאה צמל.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2019, בו היה מועמד לפרס הסרט התיעודי העולמי הטוב ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע שונים נוספים ברחבי העולם. בישראל, הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב לשנת 2019. ב-30 ביוני 2019 הסרט שודר לראשונה בערוץ HOT8.
ב-29 בספטמבר 2021, זכה הסרט בפרס לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס האמי ליצירה חדשותית.
תקציר העלילה.
לאה צמל היא עורכת דין ישראלית ותיקה המייצגת מחבלים פלסטינים בבתי המשפט בישראל במשך כחמישה עשורים. לעיתים קרובות, צמל מוצאת עצמה סופגת ביקורת חריפה בעיתונות ובדעת הקהל הישראליים, אך לדבריה היא נותרת איתנה ואופטימית באמונתה שניתן יהיה לשרת את הצדק.
הסרט עוקב אחר פעולותיה של צמל במסגרת אחדים מתיקיה, לרבות הגנה על קטין בן 13 המואשם בניסיון רצח, וכן הגנה על בעלה מיכאל ורשבסקי שהואשם בבגידה במדינה.
קטעי אנימציה מסתירים את זהותם של הנאשמים.
פרסים.
בפסטיבל דוקאביב לשנת 2019 זכה בסרט בפרס הסרט הטוב ביותר. בנימוקי השופטים נכתב:
הסרט זכה בפרס הווארד גילמן בשווי 70 אלף ש"ח, ובמענק מטעם מפעל הפיס בסך 150 אלף ש"ח.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אמי ל ל. וזכה בפרס סרט התעודה הטוב ביותר.
ביקורות.
הסרט מחזיק בדירוג של 100% ביקורות חיוביות באתר Rotten Tomatoes, על פי 7 ביקורות, בהן בהוליווד ריפורטר וב-Sight &amp; Sound.
הקרנת הסרט.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2019, בו היה מועמד לפרס הסרט התיעודי העולמי הטוב ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע שונים נוספים ברחבי העולם, לרבות בהונג קונג, ז'נבה, טורונטו, מוסקבה, מינכן, סלוניקי, קופנהגן וקרקוב.
בישראל זכה הסרט בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב לשנת 2019. ב-30 ביוני 2019 הסרט שודר לראשונה בערוץ HOT8.
היו שהחרימו את הסרט בטענה שמי שתומכת ומגנה על מחבלים אינה ראויה לסרט שיתמוך בה. ארגון "בצלמו" פנה לשרת התרבות מירי רגב ולראש עיריית מעלות-תרשיחא בבקשה לבטל את הקרנת הסרט בהיכל התרבות בעיר, וההקרנה בוטלה. בעקבות פנייה של האגודה לזכויות האזרח בישראל קבעה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, דינה זילבר, שביטול הקרנת הסרט אינו חוקי, ומהווה פגיעה בחופש הביטוי. כתחליף להקרנה שבוטלה הוקרן הסרט בקיבוץ כברי הסמוך. הקרנת הסרט במעלות, מחוץ להיכל התרבות, הופסקה לבקשת המשטרה, עקב הפרעות של מפגינים אנשי ימין.
גם הקרנה שתוכננה להיערך בחולון בוטלה בעקבות לחץ ציבורי.
סערת ביטול התמיכה של מפעל הפיס בדוקאביב.
זכייתו של הסרט בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב בשנת 2019 עוררה סערה ציבורית, עקב פעילותה של צמל כעורכת דין המייצגת אסירים ביטחוניים וטרוריסטים פלסטינים. עיקר המחאה כוון נגד מפעל הפיס, שהעביר מענק בסך 150,000 ש"ח ליוצרי הסרט, במסגרת תמיכתו במפעלי תרבות ישראליים.
אחרי מספר ימים של מחאות בפתח משרדיו, בהובלת ארגון "אם תרצו", ב-27 ביוני 2019 הודיע מפעל הפיס כי יבחן את המענק לסרט וכי החליט לבטל את המענקים לסרטים הזוכים בשנים הבאות. החלטת מפעל הפיס להפסיק לממן את הפרס הזוכה בדוקאביב עוררה אף היא סערה ציבורית: איגודי היוצרים והאמנים ופורום מוסדות תרבות הפגינו מול משרדי מפעל הפיס, שני שופטי פרס ספיר, שאף הוא מוענק על ידי מפעל הפיס, התפטרו לאות מחאה, שלוש סופרות (נעמי לויצקי, לאה איני ואורית וולפיילר) הסירו מועמדותן לפרס זה ועשרות סופרים וסופרות טענו כי מפעל הפיס התנער מתמיכה בסרט "מטעמים פוליטיים פסולים" והצהירו כי אם יזכו בפרס ספיר, הם יעבירו חלק מכספי הזכייה ליוצרי הסרט.
ב-19 בספטמבר 2019 הודיע מפעל הפיס כי הוא חוזר בו מההחלטה להפסיק את התמיכה בפסטיבל דוקאביב, ומארגני הפסטיבל הודיעו כי יעבירו אותו לקמפיין האוסקר של הסרט "לאה צמל, עורכת דין".
מועמדות לאוסקר.
ב-17 בדצמבר 2019 פורסם כי האקדמיה האמריקאית לקולנוע החליטה לכלול את "לאה צמל, עורכת דין" ברשימת 15 הסרטים שמועמדים לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס שצפוי להתקיים ב-9 בפברואר 2020. סך הכל 159 סרטים הגישו מועמדות, מתוכם רק 15 עברו את הסינון הראשוני. חמשת הסרטים המועמדים הסופיים בקטגוריה יוכרזו ב-13 בינואר 2020.
סערת ביטול התמיכה של מפעל הפיס בדוקאביב
טאץ' (שעשועון)
טאץ' הוא שעשועון טלוויזיה ישראלי ומשחק חוצה פלטפורמות המאפשר בו הצופים בבית צריכים להבחין ולמצוא "מה לא בסדר בתמונה" ולשחק במקביל למתרחש בתוכנית המשודרת בטלוויזיה. המשחק פותח על ידי עידו רוזנבלום ושודר בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת, בחודשים אוקטובר - דצמבר 2015. מנחה התוכנית הוא ליאון רוזנברג.
מבנה המשחק.
המשחק שודר בקשת בתצורה של "פריצות", הצופים בבית לא ידעו מתי יפתח המשחק ובין השעות 18:30 ועד חצות חיכו הצופים לפריצות של המשדר ששודר בשידור חי. כל פריצה הייתה משחק של דקה שנכנסה במהלך ובין תוכניות אחרות ששודרו בערוץ.
על המסך הטלוויזיה מוצגת תמונה, באותו הזמן התמונה מוצגת גם במסכי המובייל של הצופים בבית בעזרת יישומון. הצופים צריכים לזהות תוך 20 שניות "מה לא בסדר בתמונה" ולסמן את השטח והמיקום המדויק של ה"טעות" בתמונה. המשתמש שהצליח לזהות ולסמן ביישומון מה לא בסדר בתמונה בזמן הקצר ביותר קיבל את הניקוד הגבוה ביותר לאותו סיבוב.
בסיום כל רצף פריצות הוצג הזוכה, הצופה שהצליח לצבור את הניקוד הגבוה ביותר לאורך כל המשדרים.
על פי החברה שפיתחה את היישומון המשחק הניב שיעורי מעורבות גבוהים במהלך השידור עם 64% של צופים חוזרים אשר חזרו לשחק בכל פריצה מדי ערב.
בזירה הגלובלית.
באוקטובר 2016, הודיע האתר האמריקאי באזפיד, כי ישתף פעולה בפיתוח המשחק טאץ יחד עם קשת ושילובו באתר האמריקאי.
בנובמבר 2016 מכרה קשת את הפורמט לערוץ הטלוויזיה המרכזי בקולומביה קאראקול (Caracol), כאשר השעשועון שודר בקולומביה מדי ערב בפריים-טיים של בשידור חי, בשיתוף פעולה בין הערוץ לבין הרשת הקמעונאיות אקסיטו (Exito) .