סוריאנו מנהל אורח חיים חרדי. משנת 2000 עד 2004 התגורר בירושלים ולמד תורה אצל הרב משה שפירא. לאחר מכן שב לגור בשכונת גולדרס גרין בלונדון, שם פתח בית כנסת על שמו של הרב שפירא ולזכרו. הוא מעורב בחיי הקהילה היהודית בלונדון ומרבה לתרום לצדקה. רעייתו אביבה תרמה לפעילות של הרבנית ימימה מזרחי ושל ארגון "הידברות" בלונדון.
על פי דיווחים בתקשורת, סוריאנו תורם כמיליון דולר בשנה לצדקה יהודית בישראל ובבריטניה. בין הנתרמים לפי מקורות המקורבים לסוריאנו: אלמנות ויתומים, נכי צה"ל וחיילים בודדים, מחקר בתחום הסרטן ובתי כנסת בירושלים ובלונדון.
קירות ירוקים
פטר הרדה
פטר הרדה (בגרמנית: Peter Herde; נולד ב-5 בפברואר 1933) הוא היסטוריון גרמני. עבודתו עוסקת במגוון נושאים, למן הדיפלומטיה של הכנסייה בימי הביניים ועד להיסטוריה לאומית גרמנית ומלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד ב-1933 לריינהרד והילדגרד הרדה ברטיבור שבשלזיה עילית, אז בשליטה גרמנית, ומאז ועידת פוטסדאם בשטח פולין. בסוף ינואר 1945 נמלטה המשפחה מאימת הצבא האדום המתקרב, והשתכנה בעיר ארנסברג שבנורדריין-וסטפאליה.
ב-1953 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת היידלברג. ההיסטוריון פריץ ארנסט (1905–1963) עורר את עניינו בהיסטוריה, וב-1954 עבר לאוניברסיטת מינכן ללימודי היסטוריה אנגלית וגרמנית.
פרידריך בטגן (1890–1972) הפנה אותו לחקור את ההיסטוריה של האפיפיור והרייך בסוף ימי הביניים. ברנהרד בישופ (1906–1991) הכיר לו את הפלאוגרפיה, חקר הכתב והתפתחותו הגרפית. ופטר אכט (1911–2010) פתח בפניו את חקר התעודות האפיפיוריות מן המאה ה-13, עבודת הדוקטורט שלו בנושא זה הפכה לספר יסוד של ההיסטוריה והדיפלומטיה האפיפיורית, ומהדורה שנייה ומורחבת שלה ראתה אור ב-1967.
חיבורו האקדמי הראשון עסק ביחסי נוצרים-יהודים ברגנסבורג בימי הביניים המאוחרים, תוצאה של עבודתו המקיפה על מסמכים וכתבי-יד על תולדות היהודים ברגנסבורג.
ב-1968, התמנה בגיל 35 בלבד כפרופסור להיסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה מודרנית באוניברסיטת פרנקפורט, תפקיד שבו החל לשמש בשנה שאחריה. ביוני 1976 התמנה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת וירצבורג. הוא פרש מתפקידיו הרשמיים באקדמיה בשנת 2001.
רבות מעבודותיו עוסקות בתולדות מלחמת העולם השנייה, בקשר הטייס הסודי בין מעצמות הציר, איטליה וגרמניה ויפן, ובמדיניות הכיבוש היפנית בדרום מזרח אסיה והשלכותיה (אף שלא השתמש במקורות יפניים לצורך מחקרו זה).
לצד עבודתו האקדמית, עוסק הרדה בתחביבים כמו צילום טיסה וספורט ואף זכה פעמים רבות בתחרויות ספורט.
נאסר אל-עטייה
טריגודון
טריגודון (שם מדעי: Trigodon; משמעות השם: "שן בעלת שלושה חלקים") הוא סוג של יונק קדום ממוצא נאוטרופי, שהשתייך למשפחת הטוקסודוניים מסדרת הנוטונגולאטויים, אשר התקיים במהלך סוף המיוקן והפליוקן בערבות אמריקה הדרומית. המאובנים שלו התגלו בצפון ארגנטינה ובדרום-מערב ברזיל במזרח הרי האנדים.
הטריגודון הוגדר בשנת 1887 בידי הפלאונטולוג הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו . בסוג נכלל מין יחיד - "Trigodon gaudryi", אם כי כמה חוקרים סבורים שלסוג השתייך מין נוסף - "Trigodon minus". הוא הגיע לאורך שלושה מטרים, לגובה 1.8 מטרים ולמשקל של 2,500 ק"ג בממוצע ודמה במראהו לקרוביו, הטוקסודון והנסודון. הטריגודון דמה לקרנף - עם גולגולת קצרה, שיניים רחבות וקרן אחת רחבה במרכז מצחו, שהזכירה את קרן האלסמותריום, אך הייתה קצרה יותר, ואת קרני כמה מהצנטרוזאורים. ככל הנראה שימשה הקרן להתגוששות בין יריבים, בדומה לקרני קרנפים.
ככל הנראה, בהסתמך על מבנה הרגליים הקצרות והרחבות שדמו לרגלי היפופוטם, היה הטריגודון חצי-מיימי וניזון מצמחי מים שונים. הוא נכחד עם ההתייבשות של סוף הפליוקן והתקררות האזורים, והוחלף בטוקסודון.
מיכאיל מישוסטין
מיכאיל ולדימירוביץ' מישוסטין (ברוסית: Михаил Владимирович Мишустин; נולד ב-3 במרץ 1966) הוא פוליטיקאי וכלכלן רוסי, אשר מכהן כראש ממשלת רוסיה החל מ-16 בינואר 2020. קודם לכן כיהן כראש שירות המיסים הפדרלי משנת 2010 עד 2020.
הוא מונה לראש הממשלה ב-15 בינואר 2020, בעקבות התפטרותו של דמיטרי מדבדב, המינוי אושר יום לאחר מכן על ידי הדומה. ב-30 באפריל 2020, מישוסטין הודיע כי הוא נמצא חיובי לנגיף COVID-19 ובכך הפך לאישיות הבכירה ברוסיה ולראש ממשלה השני בעולם, אחרי בוריס ג'ונסון, שנדבק בנגיף. ב-19 במאי, 20 יום לאחר מכן, דווח שהבריא וחזר לתפקידו.
ראשית חייו והשכלה.
מיכאיל מישוסטין נולד ב-3 במרץ 1966 בלובניה לולדימיר ולואיזה מישוסטינה. אביו היה יהודי ואמו נוצריה. ולדימיר עבד בחברת התעופה איירופלוט ואמו הייתה אחות בהכשרתה. בשנת 1989 סיים לימודי הנדסת מערכות במכון סטנקין, ובשנת 1992 סיים לימודי תואר שני באותו המכון. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמנהל מעבדת בדיקות, ובהמשך עמד בראש מועצת המועדון הבינלאומי למחשבים (ICC), ארגון ללא מטרות רווח בבעלותו של אוליגרך בשם אלכסנדר אודודוב.
בשנת 1998 הצטרף לשירות המדינה כעוזר מערכות מידע לחשבונאות ובקרה על קבלת תשלומי המס לראש שירות המס הממלכתי של הפדרציה הרוסית. אחר כך מונה לסגן השר הפדרלי לענייני מיסים וחובות, ראש סוכנות הנדל"ן הפדרלית במשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה וראש הסוכנות הפדרלית לניהול אזורים כלכליים מיוחדים.
בשנת 2008 עזב את השירות הציבורי וחזר לעסקים - הפעם בתחום ההשקעות. הוא כיהן במשך כשנה כנשיא חברת OFG Invest, שאחד ממייסדיה היה שר האוצר של רוסיה לשעבר, בוריס פיודורוב ובפברואר 2009 חזר לשירות המדינה כשהוכנס למאגר "עתודת כוח האדם הפדרלית", גוף ממשלתי הכפוף לנשיא רוסיה שהוקם על ידי דמיטרי מדבדב, כיוזמה שנועדה לספק לממשל הפדרלי כוח אדם איכותי.
ראש שירות המיסים הפדרלי.
בשנת 2010 מונה לראש שירות המיסים הפדרלי. בתפקיד זה הכריז מלחמה על "נתונים מלוכלכים" (דהיינו דיווחים כוזבים על תשלומי מס שלא בוצעו בפועל) והחל לפתור בעיות שורשיות בנוגע להחזרי מע"מ לא מוצדקים.
לאחר מינויו לתפקיד זה הביעו יזמים תקווה כי מישוסטין, שמגיע מעולם העסקים, יוכל לסייע ולהיות "יותר ידידותי" ליזמים רוסים. מישוסטין תמך בפישוט האינטראקציה בין עסקים ואזרחים לבין רשויות המס. לנוחיות עבודתם של אנשים ולמאבק בשחיתות אמר מישוסטין כי בכוונתו לפתח שירותים אלקטרוניים בשירות המיסים הפדרלי.
בנוסף ליוזמת דיגיטציה של הנתונים, שירות המיסים הפדרלי בהנהגתו של מישוסטין יישם תקנים חדשים בתחום מתן שירות למשלמי המיסים. בפרט, לנוחות האזרחים, התמקד השירות בהרחבת שעות הפתיחה של מרכזי השירות ועריכת בדיקות מס על עסקים. כך, בשנת 2015 החל לעבוד מרכז הקשר הפדרלי של שירות המיסים.
תחת מישוסטין שירות המיסים הפדרלי שינה את גישתו באשר לארגון בקרה על משלמי מיסים והתמקד בביצוע עבודות אנליטיות. כתוצאה מכך, מספר ביקורות המס פחת בצורה חדה, בעוד יעילותם גדלה. אם קודם לכן נבדק כל עסק עשירי, הרי שבשנת 2018 בדקו רשויות המס רק חברה עסקית קטנה אחת מתוך 4,000, מתוך הנחה כי לא הכמות חשובה אלא איכות הבדיקות שהשירות עורך בנושא ביקורת מס. כך מספר הביקורות של עסקים גדולים ובינוניים פחת משמעותית. עם זאת, במהלך 9 שנות שירותו כראש שירות המיסים, נמתחה ביקורת על השירות בשל גישתו המחמירה מדי כלפי עסקים, לדעת בעלי עסקים רוסיים.
ראש ממשלת רוסיה.
הרכבת הממשלה.
ב-15 בינואר 2020, הנשיא ולדימיר פוטין מינה את מיכאיל מישוסטין לראש הממשלה. הדבר נעשה בעקבות התפטרותו של דמיטרי מדבדב, שביקש להקל בכך על ביצוע שינויים בשיטת הממשל והכנסת תיקונים לחוקה. מינויו אושר על ידי הדומה ביום המחרת. מתוקף תפקידו כראש ממשלת רוסיה הוא חבר במועצת הביטחון של רוסיה והוא ראש ממשלת איחוד רוסיה ובלארוס ועומד בראש מועצת הפיקוח של בנק VEF.RF, בנוסף מכהן כחבר בדירקטוריון פדרציית ההוקי הרוסית. ב-21 בינואר הציג בפני הנשיא את הרכב הממשלה, הכוללת 21 שרים ו-9 סגנים. הרכב הממשלה החדשה כלל רק 12 שרים וארבעה סגנים מהממשלה הקודמת (שלושה שמרו על משרתם, אחד מהם הועבר למשרה אחרת). מישוסטין מינה לסגניו רק אנשים שהכיר מתפקידיו הקודמים: דמיטרי צ'רנישנקו היה שותפו לחדר במהלך לימודיו באוניברסיטה, כך גם הסגנית ויקטוריה אברמצ'נקו אותה הכיר ושר הספורט אולג מאטיצין, אותו הכיר מימי הלימודים. שני סגנים נוספים כיהנו כסגניו של מישוסטין בשירות המיסים, כך מישוסטין הקיף עצמו במכרים קרובים. ב-26 במרץ 2020, מישוסטין הנחה להקים גוף בשם נשיאות הממשלה, שנועדה לפתור נושאים מבצעיים. גוף שלא היה קיים בממשלת מדבדב השנייה, אך היה קיים בממשלת מדבדב הראשונה.
מגפת הקורונה.
עם זאת, זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד אולץ להפנות משאבים למאבק במגפת הקורונה ובמסגרת צעדי התגובה למגפה הורה על סגירת גבולות רוסיה עם סין ופעל להנגשת מידע כולל על התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה על מנת לספק את המידע המהיר והנכון ביותר תוך הפניית משאבים למניעת הפצת ידיעות כוזבות. ממשלתו הפעילה אמצעים מהירים נגד הנגיף עוד בשלבים הראשונים להתפשטות הנגיף וטרם הכרזת ארגון הבריאות העולמי על הנגיף כמגפה עולמית. עם זאת בהמשך, קצב ההדבקה החריף וב-30 באפריל 2020 הודיע מישוסטין כי הוא נדבק במחלת נגיף קורונה וייכנס לבידוד, כאשר לממלא מקומו מונה המשנה הראשון לראש הממשלה אנדריי בלואוסוב, ששימש בתפקיד במשך 20 יום עד לחזרתו של ראש הממשלה.