הדיוויזיה ה-91 (בגרמנית: 91. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בינואר 1944, והועמדה תחת פיקוד ברונו אורטלר. במרץ 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה מוטסת, וזמן קצר לאחר מכן היא הוצבה בנורמנדי. ב-6 ביוני 1944 צנחו בשטח הדיוויזיה לוחמי הדיוויזיה המוטסת ה-101, ובמהלך הקרבות נהרג מפקד הדיוויזיה וילהלם פאליי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה בנורמנדי, ובאוגוסט 1944 הושמדה הדיוויזיה. בנובמבר אותה שנה הוקמה הדיוויזיה מחדש, אולם עד מהרה שונה שמה לדיוויזיה ה-344.
הרקידיני עד קץ האהבה
הרקידיני עד סוף האהבה
חיים דוידזון
הרב חיים דוידזון (בכתיב היידי שהיה נהוג בזמנו: דוידזאהן; ה'תק"ל, 1770, פינצ'וב – י"ז באדר ה'תרי"ד, 1854, ורשה) היה רבה הראשי השני של ורשה.
תולדות חייו.
נולד בשנת ה'תק"ל בפינטשוב לר' דוד טעביל, ממנו התייתם בגיל צעיר. בצעירותו נודע כ"עילוי" ושקדן. בגיל 13 נשא את רחל, בתו של הגביר ר' נפתלי צבי (הירש) צענצאמינער, ועבר לגור בביתו בוורשה. חותנו התנה עמו בעת השידוך כי ימשיך ללמוד תורה ולא יצטרף למסחרו, ואכן גם בוורשה המשיך ר' חיים את לימודו. את השכלתו התורנית רכש בליסא אצל הרב יעקב לורברבוים או הרב דוד טביל מליסא.
בעסקי ציבור בוורשה.
לאחר פטירת חותנו בשנת ה'תקע"א, החל להיכנס לעסקי המשפחה, לצד גיסו ר' ישראל הירשזון, אך כציווי חמיו המשיך לקבוע עתים משמעותיות לתורה, לצד הרב שלמה איגר (חתנו של הרב הירשזון). בתקופה זו החלו יהודים לאמץ לעצמם שמות משפחה, ובשנת ה'תקע"ז אימץ את השם "דוידזון" (אותו נהג לכתוב "דוידזאהן") שפירושו "בן דוד", לזכר אביו. הוא נחשב אז לעסקן הבכיר ביותר בקהילה היהודית בוורשה, והוא היה למתווך בין הממשלה לבין היהודים. הוא חתם על כרוזים יחד עם "שבעת טובי העיר", תחת רב העיר שלמה זלמן ליפשיץ בעל "חמדת שלמה", ולמשך כשנתיים כיהן בתפקיד "משגיח" בוועד הקהילה היהודית. בשל היותו תלמיד חכם ועסקן, נהג הרב ליפשיץ להתייעץ עמו בענייני ציבור. עם פרוץ המרד הפולני נגד האימפריה הרוסית בנובמבר 1830, היה ר' חיים בין התומכים בו, ואף גייס כספים למען המורדים ותמך בגיוס צעירים יהודים למרד, אך פנה להנהגת המורדים בדרישה כי יתנו ליהודים להשתתף במרד אף בלי שיגלחו את זקנם ופאותיהם.
תמך בהקמתו של בית המדרש לרבנים בוורשה שנת ה'תקפ"ו, על אף שנטה לתנועת ההשכלה ושילב לימודי חול ופולנית, משום שסמך על מייסדו, אברהם יעקב שטרן, ועל תקנון המוסד, שהמוסד יתנהל ברוח מסורתית, בניגוד לדעת רב העיר שלמה זלמן ליפשיץ והרב יצחק מאיר אלתר מגור, שהיה מנהיג החסידים בעיר. אולם, כעבור שנים מעטות משך את תמיכתו בבית המדרש משראה כי הוא אינו מתנהל באורח דתי-מסורתי, והצטרף למתנגדים אליו. לצד זאת, ייסד תלמודי תורה עבור ילדי העניים ופעל פעולות רבות מול השלטונות הפולניים ומול היהודים לביצור החינוך היהודי המסורתי בוורשה. כמו כן, גייס כספים למען היישוב היהודי בארץ ישראל, ובפרט לכולל ורשה, ולאחר רעידת האדמה בצפת בשנת ה'תקצ"ז גייס סכומי עתק, אותם העביר לצפת באופן לא חוקי על ידי משה מונטיפיורי.
רב ואב"ד בוורשה.
בניסן ה'תקצ"ט נפטר רבה של ורשה שלמה זלמן ליפשיץ. עסקני הקהילה התכנסו על מנת לבחור מועמד מתאים למלא את מקומו. הרב דוידזון הציע את מועמדותו של הרב דוד לוריא והחסידים הציעו את הרב יצחק מאיר אלתר, אך רוב הקולות בקרב חברי ועד יהודי העיר בחרו ברב חיים למלא את מקומו, על אף גילו המופלג (כ-80 שנה) ועל אף שלא כיהן במשרת רבנות לפני כן. הוא סירב בתחילה, אך לאחר הפצרות רבות, התרצה וקיבל את המינוי בשנת ה'ת"ר. הוא עבר להתגורר בבית המיועד לרב, וייסד בו בית מדרש. מכתבים רבים שכתב בתקופה הזו לראשי הקהל ולשלטונות הפולניים נשמרו, ומהם נלמדים פרטים רבים על הנהגתו ועל הקהילה היהודית בוורשה ובפולין. בין השאר, ביקש מהשלטונות שלא לאשר נישואי כהן עם גרושה. בידיו היו סמכויות מינוי מורי צדק, דיינים, מלמדים ומגידים בכל רובעי העיר.
שנים אחדות לאחר מינויו, החלה ממשלת הצאר לעודד יהודים לעסוק בחקלאות, ולשם כך חתמו מספר רבנים ואדמו"רים, ובראשם הרב דוידזון, על כרוז הקורא ליהודים לרכוש קרקע חקלאית ולעבדה. בכרוז, הראו כי חכמי התלמוד עודדו אף הם עבודת קרקע גם שלא בארץ ישראל.
במהלך כהונתו פנו אליו בשאלות הלכתיות מרחבי פולין, אך לפני פטירתו שרף את כל תשובותיו וחידושי התורה שכתב כדי למנוע את הוצאתן לאור. עמד בקשרי התכתבות עם גדולי פולין בדורו, בהם הרב אליהו רגולר מקאליש, הרב דב בעריש אשכנזי מלובלין ועוד.
נפטר בי"ז באדר ה'תרי"ד, בגיל 84. נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה, ליד קברו של קודמו בעל "חמדת שלמה". החליפו בתפקיד רבה של ורשה דב בר מייזלש.
בנו הבכור, הרב אברהם אבלי דוידזון, כיהן כרבה של ביאלה. נפטר בגיל צעיר. יתר בניו היו סוחרים ועסקני ציבור לצד היותם למדנים, בהם נודע במיוחד בנו נפתלי, שהיה חתנו של ר' לייבוש חלפן, אבי משפחת הבנקאים לסר-לוי, ושימש כמוהל, תוקע בשופר וקורא בתורה בוורשה.
זבובי סוס
נולדו להרוג
נולדו להרוג (באנגלית: "Built for the Kill"; מכונה גם טורפים מטבעם) היא סדרת טבע אמריקאית של החברה נשיונל ג'יאוגרפיק ששודרה בין 2001 ל-2004 ב-5 עונות בקריינותו של מת'יו מורגן. בסדרה ישנם 31 פרקים באורך 48 דקות. הסדרה שודרה גם בישראל בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ובערוץ National Geographic WILD, בYes ובHOT, בשידורים חוזרים. כמו כן היא יצאה בכמה מארזי DVD.
כל אחד מפרקי הסדרה עוסק במגוון בעלי חיים טורפים (או בכמה פרקים אוכלי נבלות או מוצצי דם) ודרכי הציד שלהם וגם דרכי ההתגוננות של הנטרפים בקשר לאותו נושא. חלק מהנושאים עוסקים באזור חיות של הטורפים ואחרים בשיטות הציד או בסוג הטורף. הצילומים הם אוספי תצלומים שצולמו בידי אנשי נשיונל ג'יאוגרפיק, המלווים במגוון אפקטים ותרשימים, המושכים את העין גם לנושאים שאינם נראים לצופה (למשל תרשים על פעילות של דגי חשמל או תצלמה תרמית של חושי נחשים). לפני כל פרק ישנו פתיח קצר של תמונות בעלי חיים. לאחר שבעת הפרקים הראשונים השתנה הפתיח לתצלומים אחרים אך המוזיקה נשארה.
בשנת 2011 שודרו עוד 4 פרקים לסדרה, בהם מלווים טורף אחד (אריה, עמלץ לבן, דוב לבן ותנין) וכנראה שיצאו עוד פרקים דומים.
דויד מתאוס
דויד מתאוס רמאחו (בספרדית: David Mateos Ramajo; נולד ב-22 באפריל 1987) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בגואנגשי פינגואו האילאו.
קריירה.
מתאוס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ריאל מדריד, אליה הצטרף בגיל 12. בעונת הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון, ובינואר נקרא לראשונה לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון. לאחר מינויו של ז'וזה מוריניו לאימון הקבוצה, חתם מתאוס על חוזה מקצועי במועדון. ב-23 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 4–0 על אייאקס במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-29 בינואר 2011 הושאל מתאוס לא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית עד לסיום העונה. בקיץ הושאל לריאל סרגוסה, וב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית. בעונת חזר מתאוס לקבוצת המילואים של ריאל מדריד, וב-2 בספטמבר 2013 עזב את המועדון וחתם בפרצווארוש מליגת העל ההונגרית. ב-29 ביולי 2015 חתם מתאוס באורלנדו סיטי מה-MLS, וב-3 במרץ 2017 שוחרר מהקבוצה. לקראת עונת חזר מתאוס לספרד וחתם בריאל מורסיה.
ב-30 ביולי 2018 הגיע מתאוס לישראל וחתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-27 ביוני 2019 חתם בהפועל רעננה. ב-21 ביולי 2020 חתם מתאוס בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.
ב-15 באפריל 2022 חתם בגואנגשי פינגואו האילאו מהליגה הסינית הראשונה.
קייטי הופקינס
קייטי הופקינס (באנגלית: Katie Olivia Hopkins) (נולדה ב-13 בפברואר 1975) היא אשת מדיה בריטית, מגישת תוכניות רדיו ומנחת טלוויזיה, זוכת פרס ארגון הנשים הבריטי בקולנוע ובטלוויזיה. בעלת טור בעיתון הבריטי סאן והחל מ-2015 גם באתר האינטרנט של הדיילי מייל.
הואשמה בגזענות על ידי עיתונאים, קבוצת אינטרס ופוליטיקאים על דעותיה בנושא מהגרים. תפקידה כפרזנטורית של תחנת הרדיו LBC הופסק ב-2017 בשל "ציוצים" בטוויטר בנוגע לפיגועים שאירעו במנצ'סטר. ב-2018 הצטרפה לאתר המדיה הקנדי "The Rebel Media". הופקינס התבטאה מספר פעמים על רצח עם של אנשים לבנים. ידועה כאוהדת ישראל, אף על פי שהיו גם מי שהאשימוה באנטישמיות.
בינואר 2020 חברת טוויטר השעתה את פעילותה של הופקינס ברשת החברתית, לה היו מעל למיליון עוקבים, בטיעון שהיא מפיצה שנאה.
קורות חיים.
הופקינס נולדה ב-13 בפברואר 1975 בברנסטייפל, דבון - מחוז בדרום-מערב אנגליה. אביה היה מהנדס חשמל ואמה כספרית בבנק. בילדותה גדלה בבידפורד ולמדה בבית ספר קתולי. הופקינס המשיכה ללמוד כלכלה באוניברסיטת אקסטר ואת סופי השבוע שלה בילתה באקדמיה לקצינים של חיל המודיעין של הצבא הבריטי. היא השלימה את הכשרתה הצבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, אך סבלה מאפילפסיה במהלך קורס הסיום, ולכן לא זכתה למינוי. במקום, היא הצטרפה לחברה לייעוץ עסקי במנהטן עד 2005, ובספטמבר 2006 הצטרפה למשרד המטאורולוגיה הבריטי בתור יועצת מיתוג עולמי.
טלוויזיה.
תוכניות מציאות.
המתמחה.
בזמן שהייתה בתקופת הניסיון במשרד המטאורולוגיה, הופקינס השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "המתמחה" של דונלד טראמפ בגרסה הבריטית בשנת 2006. באותה העונה, הפרס היה משרה תחת איש העסקים אלאן שוגר בשכר של 100,000 פאונד. להופקינס הוצעה התמודדות בתוכנית הגמר, אך היא סרבה. הפרק זכה לרייטינג של 6.2 מיליון איש.