בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 נסלל על אדמות הכפר, מדרום, "כביש עוקף שכם דרום", כדי להסיט את תוואי כביש 60, כך שיעקוף את שכם ממערב עם תחילת האינתיפאדה השנייה הוגבלה הגישה אל חלקו הצפוני של כביש 60. תנועת פלסטינים נאסרה בקטע שבין צומת חווארה, הסמוך להתנחלות יצהר, ועד ההתנחלות קדומים וצומת ג'ית. הגבלות התנועה בכביש הוסרו ב-2007, אך מדי פעם נחסמת התנועה בכביש לתושבי הכפר .
בשנת 2002, הקים פעיל הימין משה זר את מאחז חוות גלעד. חלק קטן משטח המאחז בנוי על חלקת קרקע שרכש. על פי רישומי המדינה, כל יתר הקרקעות עליהן בנויים רובם של מבני המאחז, הן אדמות פלסטיניות פרטיות בבעלות תושבי סרה והכפרים הסמוכים.
Hot Right Now
Hot Right Now (בעברית: חם עכשיו) הוא סינגל שהוקלט על ידי דיג'יי פרש ביחד עם הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה, מתוך אלבומו השלישי, Nextlevelism. השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2012, כסינגל השני מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והשני במצעד שבסקוטלנד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי דיג'יי פרש, סיאן אוונס והאיש הנעלם והופק על ידי ויז קלארק ודיג'יי פרש גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הדראם נ' בייס. השיר יצא בפורמט של הורדה דיגיטלית בסמוך לצאתו כסינגל ובפורמט של תקליטור ותקליט 12 אינץ'.
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבום הבכורה של ריטה אורה, Ora.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-14 בדצמבר 2011. הקליפ בוים על ידי רוהאן BM וצולם בצ'יינטאון, לוס אנג'לס. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ריטה אורה שרה את השיר עם רקדני ליווי, תוך שהיא מוקפת בקירות המכוסים בגרפיטי.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-70 מיליון צפיות.
אוסבלדו ארניה
שושלות
שושלות (באנגלית: Dynasties) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC. הסדרה עוסקת בחמישה מינים פגיעים או המצויים בסכנת הכחדה החיים באוכלוסיות מתמשכות, דהינו הפרט חי בקבוצה שקיומה ארוך יותר מחיי הפרט: שימפנזה, פינגווין קיסרי, אריה, זאב טלוא וטיגריס. הסדרה שודרה לראשונה בבריטניה בנובמבר 2018 והיא מלווה בהסבריו של דייוויד אטנבורו. העונה השנייה חודשה ב-2022 והיא מציגה פרטים של: פומה, פיל אפריקני, ברדלס, צבוע מנומר, סוריקטה ומקוק ברברי.
כל פרק בסדרה עוקב אחר פרט של מין מסוים, ומתאר את מאבקו לשרוד ולהקים משפחה, בין אם מדובר בפרט שחי בלהקה או בפרט בעל טריטוריה עצומה.
פרקי הסדרה.
עונה ראשונה:
עונה שנייה:
בלה קיס
בלה קיס (28 ביולי 1877 – שנת 1932 לערך) היה רוצח סדרתי הונגרי. הוא נחשד בלפחות 23 רציחות של נשים ומקרה רצח נוסף יחיד של גבר. בדירתו נמצאו מיכלי מתכת אטומים בהם נמצאו גופות של אנשים כבושים באלכוהול ובחומץ.
ביוגרפיה.
בלה קיס נולד באימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של יאנוש קיס וורונה ורגה.
הוא התפרנס כפחח וחי בעיירה קטנה צ'ינקוטה שלימים התמזגה עם העיר בודפשט. תחביביו היו אסטרולוגיה ותורת הנסתר. קיס היה נשוי פעמיים והיו לו שני ילדים, ארנקה ואילונקה. בשנת 1912 הוא שכר את שירותיה של משרתת בשם גברת ג'קובק, לאחר שאשתו בגדה בו עזבה אותו לטובת גבר אחר.
ג'קובק הבחינה כי קיס יצר קשר עם נשים רבות, לרוב היה מפרסם את עצמו כשדכן או כמגלה נסתרות וכך רוכש את אמונן של הנשים. לעיתים היה מארח את הנשים אצלו בדירה. עם זאת, למשרתת היו מעט מאוד דין ודברים עם נשים אלו.
קיס מעולם לא היה בקשר אינטימי עם הנשים בעיירתו, למרות שהיה דמות אהודה. אנשי העיירה הבחינו בכך שהוא החל לצבור מיכלי מתכת גדולים. הוא אמר לשוטרים שחקרו אותו בנושא שהוא אוגר במיכלים דלק כדי שישמשו לו כרזרבה לשנות מלחמה.
כאשר מלחמת העולם הראשונה פרצה בשנת 1914, הוא גויס לצבא והשאיר את אחזקת ביתו בידי גברת ג'קובק.
גילוי הגופות בביתו.
ביולי 1916, משטרת בודפשט קיבלה שיחת טלפון מבעל הבית של קיס ואמר שהוא מצא בדירה שבעה מכלי מתכת גדולים. שוטר מהעיירה נזכר שקיס נחקר בעבר בנוגע למיכלים ואמר שהוא אוגר דלק לתקופת מלחמה, על כן הוביל מחלקה של חיילים שנזקקו לדלק לדירתו. מיד לאחר שאחד המיכלים נוקב בדוקרן דלף ממנו ריח עז ומחשיד. בלש המשטרה קרולי נגי פתח בחקירה והחליט לפתוח את אחד מהמיכלים למרות התנגדותה של גברת ג'קובק. במיכל נמצאה גופה של אישה חנוקה ובמיכלים אחרים נמצאו גופות או שאריות גופות נוספות. מחיפוש נרחב בביתו של קיס נמצאו לא פחות מ-24 גופות שונות.
נגי הודיע לצבא שעליהם לעצור את קיס מיידית אם הוא עודו בחיים - שכן עלה חשש הוא נפל בשבי. השם בלה קיס היה שם נפוץ מאוד באותן שנים בהונגריה ולכן לא ידעו את איזה חייל במדויק מחפשים. נגי עצר את גברת ג'קובק ואף פקד על שירות הדואר שלא להעביר לקיס מכתבים, על מנת למנוע מצב שבו שותף לפשעיו יזהיר אותו מהחוקרים ומהמשטרה. נגי חשד שגברת ג'קובק מעורבת ברציחות, בעיקר מפני שקיס רשם את שמה כיורשת חוקית. ג'קובק הבהירה לחוקרים שאין היא ידעה דבר על הרציחות. היא הראתה להם חדר סודי נעול שקיס אסר עליה להיכנס אליו לעולם. חדר זה היה מלא בכונניות עם ספרים ובשולחן כתיבה עליו היו מונחים מכתבים ואלבום תמונות, המסמכים הוכיחו שקיס התכתב והיה בקשר עם 74 נשים שונות. רוב הספרים עסקו ברעלים או בדרכי חנק שונות. מהמכתבים שנמצאו נגי הצליח להגיע למספר מסקנות. המכתבים הישנים ביותר היו משנת 1903 ומהם עלה בבירור שקיס הונה את הנשים - בעיקר נשים בגיל העמידה שחיפשו זוגיות או חתן. הוא פרסם מודעות במדורי שידוכים במספר עיתונים ויצר קשר עם נשים שחיו הרחק ממשפחתן ומקרוביהן והיו עריריות כך שאיש לא יבחין בהיעדרן. הוא פיתה אותן והצליח לשכנע אותן לשלוח לו כסף. המשטרה אף מצאה מסמכים שהעידו ששתיים מקורבנותיו התלוננו עליו וגילו שהוא הונה אותן. שתיהן נעלמו ותיקי המשפט שנפתחו נגד קיס נסגרו.
כל אישה שנכנסה לדירתו נחנקה. קיס שימר את גופותיהן באלכוהול ואטם אותן במיכלי מתכת הדוקים היטב. המשטרה גילתה שלכולן היו נקבים בגב ושקיס שאב את דמן מהגופות. הדבר הוביל את החוקרים לחשוב שקיס היה סוג של ערפד.
הימלטות.
ב-4 באוקטובר 1916 החוקר נגי קיבל מכתב ובו הודיעו לו כי קיס מחלים מפצעיו בבית חולים סרבי. אולם, נגי לא הצליח לשים את ידיו על קיס. בלה קיס נמלט מבית החולים והניח גופה של חייל אחר במיטתו. נגי הודיע למשטרת הונגריה להתחיל בחיפושים אחריו, אך הוא הצליח להימלט ולא נתפס בשטח הונגריה או מחוץ לה.
אחרית דבר.
במספר הזדמנויות אחרות, עלו השערות שקיס החליף זהות עם חייל בשם מאקרי שנהרג במלחמה. במשך שנים קמו עדויות שונות של אנשים שראו אותו בערים ובאתרים שונים. החלו לפוץ עליו מספר שמועות, שמועה אחת גרסה שהוא נעצר ברומניה על שוד או שהוא מת מקדחת צהובה בטורקיה. בשנת 1920, חייל מלגיון הזרים הצרפתי דיווח על חייל אחר בשם הופמן (אחד מהשמות הבדויים בהם עשה קיס שימושיו במכתביו) שהתפאר ביכולתיו לענות אנשים בכיסא עינויים ושתאם את מראהו של קיס. "הופמן" נשר משורות הלגיון הצרפתי לפני שהמשטרה הצליחה להשיגו.
הפעם האחרונה בה קיס נראה הייתה בשנת 1932 בניו יורק. בלש הרציחות הנרי אוסוולד היה סבור שהוא ראה את קיס בתחנת הרכבת התחתית במנהטן. היו אף שמועות שקיס עובד בעיר בתור שרת אך לא יכלו לאשש אותן. כאשר שוטרים באו לתשאל את השרת החשוד כבלה קיס הוא נעלם.
עד להיום לא ידוע מה עלה בגורלו של קיס או מה המספר האמיתי של קורבנותיו.
אליפות ישראל בשחמט 1980
אליפות ישראל בשחמט 1980 הייתה האליפות ה-15 של ישראל בשחמט. היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט ונערכה ביפו.
את התחרויות ניהלו אהרן איסרס וליקה פס.
בתחרות הנשים זכתה אילנה דוד, שצברה 10.5 נקודות מ-11 אפשריות והקדימה את האלופה היוצאת, לובה קריסטול, שצברה 9.5 נקודות, ואת אולגה פודרז'נסקיה, שצברה 8 נקודות.
בתחרות הפתוחה זכה נתן בירנבוים, שצבר 12 נקודות מ-15 אפשריות.
בתחרות הבזק זכה ישראל גלפר, שצבר 12 נקודות מ-13 אפשריות והקדים את שמעון כגן, שצבר 11.5 נקודות, ואת יהודה גרינפלד, שצבר 9.5 נקודות.
התחרויות נערכו בשיטת ליגה.
פאבל לונגין
פאבל סמיונוביץ' לונגין (ברוסית: Па́вел Семёнович Лунги́н; נולד ב-12 ביולי 1949 במוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי ממוצא יהודי. חתן פרס האמן העממי של רוסיה לשנת 2008.
לונגין זכה להערכה רבה על סרטיו "מונית בלוז", "טייקון", "האי", "הצאר" ו"המנצח" שצולם בישראל. ביים גם את הגרסה הרוסית לחטופים, "מולדת".
אנדרטת השחרור 1982
אנדרטת השחרור 1982 היא אנדרטה בעיר סטנלי, בירת איי פוקלנד. היא הוקמה לכבוד הכוחות הבריטים ששחררו את האיים מכיבוש ארגנטינאי במהלך מלחמת פוקלנד, ולזכר החללים הבריטים שנפלו במלחמה זו.
האנדרטה.
האנדרטה ניצבת לפני בניין המזכירות, אחד ממבני הממשל בעיירה, ומשקיפה על נמל סטנלי. היא מורכבת מאובליסק הניצב בתוך רחבה מרוצפת, שמאחוריו חומת אבן קשתית. על גבי חזית האובליסק נקבע סמל איי פוקלנד וסביבו זר עלי דפנה. מתחתיהם חרותה באותיות מוזהבות הכתובת: לזיכרון אלה אשר שחררו אותנו, ומתחת: 14 ביוני 1982. על גבי האובליסק מוצבת דמות ארד של בריטניה, שהיא האנשה של בריטניה הגדולה. על גבי צידי האובליסק וחזיתו האחורית חרותה רשימת היחידות של הצי, הצבא וחיל האוויר של בריטניה שנטלו חלק במלחמה. על גבי חומת האבן מאחורי האובליסק קבוע תבליט ובו מראות מימי המלחמה. משני צידי התבליט קבועים על גבי החומה עשרה לוחות ועליהם שמות 255 החללים הבריטים במלחמה, בחלוקה לזרועות שאליהן השתייכו.