הוא נפגע לעיתים ממכמורות ורשתות וכן מתיירות לאורך החופים. עם זאת אין מידע מדויק על מצב השימור של החשמלן.
ליגת העל האוסטרית בכדורגל
מרינוס השני
האפיפיור מרינוס השני (בלטינית: Marinus II; נפטר במאי 946) היה האפיפיור מ-30 באוקטובר 942 עד מותו בשנת 946.
ביוגרפיה.
מרינוס נולד ברומא, ובטרם הפך לאפיפיור, הוא היה קשור לכנסיית סיריאקוס הקדוש במרחצאות דיוקלטיאנוס. נאמר שהוא נתקל בסנט אולריך בביקורו ברומא ב-909, וכנראה ניבא את מינויו של אולריך בסופו של דבר לבישוף אאוגסבורג.
מרינוס נבחר לכס האפיפיורות ב-30 באוקטובר 942 באמצעות התערבות של אלבריק השני מספולטו, נסיך הרומאים. הוא התרכז בהיבטים מנהליים של האפיפיורות, וביקש לתקן גם אנשי דת חילוניים וגם אנשי דת. הוא הרחיב את מינויו של פרידריך, הארכיבישוף של מיינץ ככומר האפיפיור וממיס דומיניקוס ברחבי גרמניה והאימפריה הפרנקית מרינוס התערב לאחר מכן כאשר הבישוף של קפואה תפס ללא אישור כנסייה שנמסרה לנזירים הבנדיקטינים המקומיים. למעשה, במשך כל תקופת כהונתו, העדיף מרינוס מנזרים שונים, והעניק להם מספר בולות אפיפיוריות.
מרינוס השתלט על הארמון שנבנה על ידי האפיפיור יוחנן השביעי על גבעת הפאלאטיום בהריסות "גיאוס דומאוס". הוא נפטר במאי 946, ובמקומו נבחר אגפטוס השני.
שגיאת מרינוס / מרטינוס.
בגלל הדמיון של השמות מרינוס ומרטינוס, האפיפיורים מרינוס הראשון ומרינוס השני קיבלו בחלק מהמקורות, בטעות את השם מרטינוס (ונרשמו אז בהתאמה, כמרטינוס השני ומרטינוס השלישי). וכך, כאשר האפיפיור החדש ב-1281 לקח את השם מרטינוס, הוא הפך למרטינוס הרביעי, כאשר למעשה הוא היה צריך לקחת את השם מרטינוס השני.
לוטיין צהוב-זנב
לוטיין צהוב-זנב (שם מדעי: Ocyurus chrysurus) הוא מין יחיד בסוגו של דג גרם ממשפחת הלוטייניים המצוי במערב האוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה בעיקר סביב מפרץ מקסיקו והים הקריבי. למרות שלעיתים הוא נמצא גם לחופי מסצ'וסטס הטווח העיקרי שלו הוא באזורים הטרופיים בין פלורידה לברזיל, לרבות באיי הודו המערבית.
זהו לוטיין קצר יחסית שאורכו 40 ס"מ בממוצע ומשקלו עד 4.1 ק"ג. הפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך 86.3 ס"מ. הלוטיין בעל צבעים כסופים-בהירים עם זנב גדול וצהוב ופס צהוב לאורכו. הראש והעיניים גדולות וסנפירי הגב והחזה קטנים יחסית.
הלוטיין נפוץ עד לעומק 180 מ' אך בעיקר סביב עומק של 10–70 מטרים סביב שוניות אלמוגים ולגונות. זהו דג מהיר הרודף אחרי דגים קטנים יותר, תולעים, דיונונים, סרטנים וחסילונים לאורך השונית. הוא ניזון בשחייה מעל האלמוגים בלהקות קטנות אשר יתפזרו ויברחו אם יתקרבו אליהם טורפים כמו כרישים או דולפינים. עם זאת בכמה אזורים צוללנים ושחיינים יכולים להתקרב אליהם.
הלוטיין נפוץ הן כדג מאכל שלעיתים מגודל בחקלאות ימית והן כדג נוי באקוורימים ציבוריים.
סטפנוס השמיני
האפיפיור סטפנוס השמיני (בלטינית: Stephanus VIII; נפטר באוקטובר 942) היה האפיפיור מ-14 ביולי 939 עד מותו בשנת 942. לעיתים מכונה סטפנוס התשיעי, בשל הבלבול שנוצר עם החישוב של האפיפיור הנבחר סטפנוס.
ביוגרפיה.
סטפנוס נולד ברומא, וכנראה היה הכומר הראשי של סאנטי סילבסטרו א מרטינו איי מונטי. בחירתו כאפיפיור התקיימה בהשפעת הנסיך הרומאי אלבריק השני מספולטו, והוא היה האפיפיור השני, שחייב את בחירתו להתערבותו של הנסיך הזה. בגלל התלות שניתנה לו, הוא שלט על מדינת האפיפיור רק באופן פורמלי. מתקופת שלטונו ידועים רק כמה אירועים. סטפנוס אמר כי הוא תומך יחד עם אלבריק ברפורמות של נזירי קלוני וגם ראש המנזר, אודו מקלוני קיבלו. בסכסוך הצרפתי, הוא עמד לצידו של לואי הרביעי, מלך צרפת.
לדברי מקורות מאוחרים היה סטפנוס השמיני מעורב בקרבות בין אלבריק להוגו מפרובאנס, ולקח חלק במרד נגד אלבריק. כתוצאה מכך, הוא נכלא ונענש על ידי אלבריק בהטלת מום ונפטר באוקטובר 942. ובמקומו נבחר מרינוס השני.
לאו השביעי
האפיפיור לאו השביעי (בלטינית: Leo VII; מת ב-13 ביולי 939) היה האפיפיור מ-3 בינואר 936 עד מותו בשנת 939.
ביוגרפיה.
בחירתו של לאו השביעי לאפיפיורות הובטחה על ידי אלבריק השני מספולטו, שליט רומא באותה עת, לאחר מותו של האפיפיור יוחנן האחד עשר. אלבריק רצה לבחור את האפיפיור, כדי שהאפיפיורות תמשיך להיכנע לסמכותו. לאו היה הכומר של כנסיית סיקסטוס הקדוש ברומא, ונחשב לנזיר בנדיקטיני. הייתה לו שאיפה קטנה כלפי האפיפיורות, אבל הסכים תחת לחץ לקבל אותה.
לאו השביעי שלט שלוש שנים בלבד. רוב הבולות האפיפיוריות שלו היו מענקי פריבילגיה למנזרים, ובייחוד למנזר קלוני. לאו קרא לאודו מקלוני לתווך בין אלבריק להוגו מפרובאנס, אביו החורג של אלבריק, מלך איטליה. אודו הצליח במשא ומתן על הפסקת אש לאחר שהסדיר נישואים בין בתו של הוגו, אלדה לאלבריק. לאו השביעי מינה גם את פרידריך, הארכיבישוף של מיינץ, כמתקן בגרמניה. לאו איפשר לפרידריך לגרש יהודים שסירבו להיטבל, אך הוא לא אישר את הטבלתם הכפויה של היהודים.
ב-13 ביולי 939 מת לאו ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור סטפנוס השמיני.
חדוות התורה
סטפנוס השביעי
האפיפיור סטפנוס השביעי (בלטינית: Stephanus VII; מת ב-15 במרץ 931) היה האפיפיור מפברואר 929 עד מותו ב-931. לעיתים מכונה סטפנוס השמיני, בשל הבלבול שנוצר עם החישוב של האפיפיור הנבחר סטפנוס.
ביוגרפיה.
סטפנוס היה רומאי, בנו של תאודמונדוס. הוא נבחר על ידי מרוזיה ממשפחת טוסקולאני, כעמדת ביניים עד שבנה ג'ובאני יהיה מוכן לשבת על כסאו של פטרוס הקדוש. לקראת הבחירות שלו, סטפנוס היה הקרדינל-הכומר של סנט אנסטסיה ברומא.
מעט מאוד ידוע על כהונתו של סטפנוס. במהלך שנתיים כאפיפיור, סטפנוס אישר את הזכויות של כמה מוסדות דתיים בצרפת ואיטליה. כתגמול על סיוע לסטפנוס להשתחרר מהדיכוי של הוגו מפרובאנס, הוא העניק לקנטה די גבריאלי את משרת המושל של גוביו, ושליטה על מספר מצודות מפתח. סטפנוס גם התייחס מאוד בחומרה לעמדה המוסרית של אנשי הכנסייה. הוא גם היה, ככל הנראה, על פי מקור יווני עוין מהמאה ה-12, האפיפיור הראשון שהלך מגולח בזמן שלטונו.
סטפנוס נפטר ב-15 במרץ 931, ובמקומו נבחר האפיפיור יוחנן האחד עשר.
חברך העכברוש
חברך העכברוש (באנגלית: Your Friend the Rat) הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת ומסורתית, מסוגת קומדיה חינוכית, אשר מבוסס על הסרט "רטטוי" של Walt Disney Pictures ו-Pixar Animation Studios שגם הפיקו את סרט זה. הסרט בוים ונכתב על ידי ג'ים קפוביאנקו, על פי סיפור מאת ג'ף פידג'ן ואלכסנדר וו, הופק על ידי אן ברילז ובראד בירד, נערך על ידי סטיב בלום והולחן על ידי אלכס מנדל, כאשר הוא נכלל ברשימת הסרטים הקצרים של פיקסאר.
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment ב-6 בנובמבר 2007 כבונוס למהדורות ה-DVD וה-Blu-ray של הסרט "רטטוי". בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב לעברית על ידי פורום פילם ב-2 בדצמבר 2007, גם כבונוס ל-DVD של הסרט "רטטוי". הסרט הופיע גם בחלק השני של אוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, ובהמשך הוא נהיה זמין בשירות הסטרימינג דיסני+. אורך הסרט הוא כ-11 דקות.
בהשראת הסרט נכתב הספר "Your Friend the Rat" על ידי ג'ים קפוביאנקו כחלק מסדרת הספרים "Little Golden Books", כאשר הוא התבקש לכתוב אותו במהלך ההפקה. בטקס פרסי אנני ה-35 הסרט זכה בפרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר.
עלילה.
הסרט מתחיל כשרמי מציג את עצמו ואת אמיל לקהל ומדבר בשם "העכברושים המדוכאים בכל מקום". אמיל מתחיל להזעיף פנים על כך שהוא צריך לדבר, בעוד שרמי מושך מגילה שמציגה את היחסים בין אדם לעכברוש בניגוד ליחסים בין כלבים וחתולים לאנושיים.
רמי מציין שבני אדם התייחסו לעכברושים בעבר כקדושים ומביאים מזל. הוא אומר שבתקופת האימפריה הרומית, אם עכברוש לבן היה עובר לידך, זה היה נחשב למזל טוב, ואילו אם עכברוש שחור היה עובר לידך, זה היה נחשב למזל רע. הוא המשיך לדון בנושא עכברושים שחורים ובקשר שלהם למוות השחור, והוא טען שהוא נגרם על ידי הפרעושים ולא על ידי העכברושים. עוד רמי הציג את ההיסטוריה של העכברושים החומים, ומזכיר את חלקם בסיום המוות השחור, את מעמדם המכובד בלוח השנה הסיני ואת קדושתם בהודו בשל היותם כלי התחבורה של האל ההינדי גנש.
בהמשך רמי מתחיל לדבר, ומציג את היתרונות של העכברושים עבור בני האדם. הוא אומר שג'ק בלאק היה לוכד עכברושים עבור המלכה ויקטוריה ושהוא שמר על העכברושים שלכד כחיות מחמד. עוד הסביר שהשימוש בהם לבדיקות מעבדה וכחיות מחמד מראה שהם יכולים לקיים יחסים טובים עם בני אדם. בהמשך השניים שרים ביחד שיר על הקשר בין עכברושים לבני אדם.
בסוף הסרט מוצג כתב ויתור ארוך וממושך, אשר רובו סאטירי, המבקש מילדים להתרחק מעכברושים, בעוד רמי ואמיל עומדים מולו ומנסים להסירו, דוחקים מהקהל להתעלם ממנו ולהתלונן עליו.
הסרט כולל הופעת קמע של פי.טי. מהסרט "באג לייף" ושל וול-E מהסרט "וול-E" שיצא שנה לאחר סרט זה. להקת הביטלס גם מופיעים בסרט, כאשר הם מוצגים מנגנים עם עכברוש.
מדבבים.
הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי שרון כהן.
הפקה.
הרעיון לסרט נוזם על ידי ג'ים קפוביאנקו, לאחר שבראד לואיס שלח אליו דואר אלקטרוני וביקש ממנו תוספת ל-DVD של הסרט "רטטוי". קפוביאנקו חשב על סרט חינוכי שמאגד את כל המידע שהם אספו על עכברושים בצורה מצחיקה לקהל. הפקת הסרט החלה במהלך השנה האחרונה של זמן ההפקה של "רטטוי", והסתיימה תוך פחות משנה.