דוד דרום (1943 – 28 באפריל 2021) היה ביולוג ימי וצלם טבע. כיהן במשך 35 שנה כראש המחלקה לצילום מדעי באוניברסיטה העברית בירושלים, תפקיד ממנו פרש בשנת 2007.
ביוגרפיה.
דרום נולד במומבאי שבהודו ב-1943 ועלה לישראל עם משפחתו ב-1949 והם התיישבו בירושלים, שם התגורר עד מותו.
פעילותו כביולוג וכצלם טבע.
בשנת 1972 קיבל דרום תואר דוקטור בביולוגיה ימית. הוא תיעד את הטבע היבשתי, בצלמו רבים מפרחי הבר של ארץ ישראל, עם דגש על תיעוד צמחי התנ"ך. בנוסף, הוא צילם צילומים תת-מימיים רבים, בהם תיעד מאות רבות של מיני דגים וחסרי חוליות ימיים בים סוף ובים התיכון. אופון דוד-דרום ("Upeneus davidaromi"), מין של דג ממשפחת המוליתיים, נקרא על שמו בשנת 2001.
פעילותו כאספן סכינים מעוצבים.
בנוסף לפעילותו בעולם הטבע, דרום הוא אספן נלהב של סכינים מודרניים המעוצבים בעבודת יד. במסגרת זו, הוא החל לעבוד ב-2002 על הפקה של סדרת ספרים אמנותיים באנגלית בנושא. כמה מהספרים, שכולם הופקו בפורמט, גדול תורגמו לחמש שפות נוספות.
באוקטובר 2010, הוענק לדרום "פרס נייט פוזנר" על ידי ארגון יצרני הסכינים האמריקאי "The Knifemakers' Guild", בכנס השנתי שלהם בלואיוויל שבקנטקי, ארצות הברית. הפרס הוענק לציון "שירות יוצא מן הכלל שלו בקידום סכינים מעוצבים בעבודת יד".
ערעור בחירות מיכאל בן-ארי ועופר כסיף
בכל מערכת בחירות לכנסת עוברת ועדת הבחירות המרכזית לכנסת על רשימת המתמודדים והסיעות השונות ובוחנת את כשירותם. לעיתים קרובות, יחידים וגופים חולקים על החלטותיה של הוועדה ומגישים ערעור לבית המשפט העליון. לקראת הבחירות לכנסת ה-21 פסלה ועדת הבחירות את התמודדותם של ד"ר עופר כסיף מרשימת חד"ש-תע"ל ואת רשימת רע"ם-בל"ד על בסיס סעיף 7א ל ועל כך הוגש ערעור בחירות אוטומטי לבית המשפט העליון, בו הוכשרה מועמדותם. כמו כן, הוגש ערעור על אישור מועמדותם של ד"ר מיכאל בן ארי ואיתמר בן גביר מרשימת איחוד מפלגות הימין. בעקבות הערעור נפסל בן ארי, פסילה שהיוותה תקדים ראשון לפסילת מועמדות לכנסת על בסיס .
רקע.
לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה בשנת 1984 החליטה ועדת הבחירות המרכזית לפסול את רשימות כ"ך והרשימה המתקדמת לשלום מהשתתפות בבחירות. כ"ך ערערה על ההחלטה (כפי שמאפשר ) לבית המשפט העליון וזה קבע כי אין מניעה חוקית להשתתפותה. בשנת 1986 תוקן חוק יסוד הכנסת ונוסף לו סעיף 7א הקובע שלא תשתתף רשימה בבחירות אם יש במטרותיה או במעשיה שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, שלילת האופי הדמוקרטי של המדינה, או הסתה לגזענות.
בית המשפט העליון נדרש פעמים לא מעטות לפרש תיקון זה, וקבע מבחן מחמיר לפסילת רשימות לכנסת. כחלק מהמבחנים נקבע שאחד מהקריטריונים לפסילה צריך להיות מרכיב דומיננטי במטרותיה או במעשיה של הרשימה, ושישנן ראיות מכריעות לכך שהרשימה חותרת ליעד כזה. כל זאת כדי למנוע ניצול לרעה של החוק בידי ועדת הבחירות המרכזית, שחבריה (למעט ראש הוועדה) הם פוליטיקאים, וכדי לוודא שפסילה מתבצעת רק במקרים חריגים וקיצוניים ולפי רף הוכחה מחמיר מאוד. בית המשפט העליון נדרש להכריע בערעורים על החלטות ועדת הבחירות המרכזית (להפעיל את הסעיף או להימנע מהפעלתו), וברוב המקרים נמנע מהפעלתו.
הרשימות היחידות שאושרה סופית פסילתן בבחירות בשל סעיף זה היו רשימות כ"ך וכהנא חי בבחירות לכנסת ה-12 (ראו פרשת ניימן השנייה) ובבחירות לכנסת ה-13 (1992); עוד לפני קיומו של הסעיף, נפסלה "רשימת הסוציאליסטים" בפסק דין ירדור בבחירות לכנסת השישית (1965). מאז 1992 (גם בנוסחיו החדשים של הסעיף) טרם אושרה פסילת רשימות על פיו, ואף שוועדת הבחירות המרכזית פסלה לעיתים רשימות שונות (רשימת בל"ד ב-2003 וב-2009, רשימת רע"ם-תע"ל ב-2009), בית המשפט העליון לא אישר את הפסילות, וכן דחה ערעורים שהוגשו לו בדרישה לפסול את הרשימה המתקדמת לשלום (1988), בנימוק שהפסילות לא עמדו בקריטריונים הראייתיים המחמירים הנדרשים לפסילת רשימה לכנסת. מיכאל בן-ארי עצמו היה חבר ב וגם הוא לא נפסל למרות עברו בתנועת כ"ך.
בשנת 2017 תוקן הסעיף (תיקון 46 לחוק יסוד: הכנסת): נקבע שאפשר לפסול רשימה או מועמד לא רק לפי מועמדים אלא לפי התבטאויות. תיקון זה הוצע על ידי חברי סיעת ישראל ביתנו במטרה לאפשר, בין השאר, את פסילתם של חברי מפלגת בל"ד כגון חנין זועבי. זועבי ושאר חברי בל"ד פרשו לאחר הכנסת ה־20 והוחלפו בנציגים אחרים של המפלגה. לעומת זאת שני חברי מפלגת עוצמה יהודית, מיכאל בן-ארי ואיתמר בן-גביר התמודדו לכנסת כחלק מרשימת איחוד מפלגות הימין.
החלטות ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-21.
בנוגע לרשימת חד"ש-תע"ל החליטה ב-3 במרץ 2019 ועדת הבחירות המרכזית לפסול את מועמדותו עופר כסיף, ברוב של 15 קולות אל מול 10 קולות. לרשימת חד"ש-תע"ל ניתנה הזכות לרוץ לכנסת ה-21 (מלבד עופר כסיף) ברוב של 15 קולות אל מול 12 קולות. ועדת הבחירות המרכזית החליטה לפסול גם את רשימת רע"ם-בל"ד ברוב של 17 קולות אל מול 10 קולות.
באותו היום הצביעה הוועדה על פסילת המועמדים מיכאל בן-ארי ואיתמר בן-גביר, שהתמודדו מטעם איחוד מפלגות הימין, ואושרה התמודדותם בבחירות. חברי הוועדה אישרו את התמודדותו של בן ארי ברוב של 16 לעומת 15. ההצבעה התקיימה בעקבות עתירה שהוגשה בין היתר על ידי מרצ, ח"כ סתיו שפיר (העבודה) והתנועה הרפורמית ליו"ר ועדת הבחירות שבקשו לא לאפשר להם לרוץ לכנסת.
הבקשה לפסילתם של בן-ארי ובן-גביר נומקה בעזרת כמה טענות. במהלך הדיונים עלה לדוכן אורי בכור, שאינו פעל מטעם אף מפלגה, בבקשה לפסול את התמודדות השניים. הוא ציין כי איחוד מפלגות הימין הוא רשימה שנוצרה רק לצורך יום הבחירות, ומיד לאחריה הן צפויות להיפרד. לדבריו מדובר בפגיעה בעקרון השוויון בבחירות משום שזה לשיטתו, מעקף מלאכותי של אחוז החסימה. לאחר מכן עלתה עו"ד אורלי ארז לחובסקי, בשם המרכז הרפורמי ליהדות מתקדמת ופורום תג מאיר. נימוקיה היו כי השניים היו פעילים ב'כך' (מפלגתו של הרב כהנא). לגבי בן ארי, היא ציטטה את דבריו: "אם לא יהיה כאן טרנספר לאויב הערבי, יהיה טרנספר ליהודים... הבעיה העיקרית זה האויב הערבי שרוצה להשמיד את ישראל מבפנים". לאחר מכן זומן ענר הלמן כדי להציג את עמדת היועמ"ש לממשלה לפיה יש לפסול את בן ארי.
פסק הדין.
פסילתו של מועמד מובאת לאישורו של בית המשפט העליון (לפי ) ועל יתר החלטות הוועדה ניתן לערער לבית המשפט העליון (לפי ). בהתאם לכך, כל החלטותיה של ועדת הבחירות הובאו לדיון בבית המשפט העליון.
פסק הדין של בית המשפט העליון קבע כי פסילתן של חד"ש-תע"ל ורע"ם-בל"ד תבוטל וכך גם פסילתו של עופר כסיף. בניגוד לכך, מיכאל בן-ארי נפסל מההתמודדות בבחירות ואיתמר בן-גביר אושר להתמודדות. עקב לוח הזמנים הקצר עד לבחירות פורסם פסק הדין בשלושה שלבים:
פסילת מועמדותו של ד"ר מיכאל בן ארי.
ד"ר מיכאל בן-ארי התמודד בבחירות לכנסת ה-21 כמועמד החמישי ברשימת איחוד מפלגות הימין. ברוב של שמונה מתוך תשעה שופטים החליט בית המשפט העליון לפסול את מועמדותו לכנסת.
בפסק הדין פורט כי שופטי הרוב אימצו בעניין את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה לפיה יש במעשיו והתבטאויותיו של ד"ר בן ארי משום הסתה לגזענות כמטרה מרכזית במשנתו. שופטי הרוב הסכימו כי בעניינו של ד"ר בן ארי הוצגה "מסה קריטית של ראיות" משכנעות ומבוססות הכוללות התבטאויות קשות החוזרות על עצמן לאורך השנים. בנוסף, קבעו השופטים כי התבטאויותיו של ד"ר בן ארי התעצמו בשנתיים האחרונות וכדוגמה הובא עמוד הפייסבוק של בן ארי ובו התבטאויות גזעניות כלפי המגזר הערבי, אזרחי מדינת ישראל.
פסק הדין בנוגע לד"ר עופר כסיף.
בנוגע לד"ר עופר כסיף נפסק כי העילה לפסילת מיכאל בן ארי אינה תקפה לגבי כסיף. לגבי ד"ר כסיף אימץ בית המשפט העליון את עמדתו של היועץ המשפטי לפיה לא הושג הסף הראייתי הנדרש כדי לפסול אותו בטענה שהוא שולל את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית או שהוא תומך במאבק מזוין כנגד ישראל.
פסק הדין בנוגע לרשימות חד"ש-תע"ל ובל"ד-רע"ם.
גם רשימות חד"ש-תע"ל (פה אחד) וגם רשימת רע"ם-בל"ד (ברוב של שמונה שופטים) לא נפסלו והורשו להתמודד בבחירות. בית המשפט אימץ את עמדתו של היועמ"ש לממשלה שסבר כי לא הוצגו ראיות שעומדות "במסה הקריטית" הדרושה לפסילת בגין פסילת מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית. בנוסף, סבור היועמ"ש כי אדם ששואף "למדינת כל אזרחיה" אין לראותו כאדם שפוסל את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית עד כדי פסילת התמודדותו לכנסת.
בהחלטה לא לפסול את מפלגת בל"ד ניתן משקל מסוים לעובדה שמפלגה זו היא חלק ממפלגה משותפת לשתי רשימות (בל"ד-רע"ם). זאת משום שפסילת בל"ד הייתה עלולה להביא לפסילת רע"מ שנגדה לא הועלו טענות קונקרטיות ושבנוסף המועמד מטעמה עומד בראש הרשימה כולה.
עמדת המיעוט.
השופט דוד מינץ סבר כי לצד מניעת השתתפות ד"ר בן ארי יש לפסול את השתתפותם של ד"ר כסיף ורשימת רע"ם-בל"ד. בניגוד לעמדת הרוב סבר מינץ כי התבטאויותיו של ד"ר כסיף הן חמורות, קיצוניות, חד משמעיות ומתייחסות למאפיינים דומיננטיים גרעיניים ומרכזיים במשנתו. לדעת מינץ התבטאויות אלו נכנסות לגדר עילת הפסילה בגין פסילת מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית וגם לתמיכה במאבק מזוין כנגד ישראל.