טיסה 293 של אמריקן איירליינס הייתה טיסה שנחטפה ב-20 ביוני 1979 על ידי הלאומן הסרבי האנטי-קומוניסט ניקולה קוואג'ה. במהלך חטיפה קוואג'ה דרש וקיבל מטוס נוסעים נוסף, מתוך כוונה לרסק אותו לתוך מטה המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, אך הוא נכנע לפני שהצליח לבצע את זממו.
רקע.
ניקולה קוואג'ה היה אחד משישה סרבים שהורשעו בהפעלת מטען נפץ בבית הקונסול היוגוסלבי בשיקגו במאי 1979. לאחר ששוחר ממאסר בערבות, ב-20 ביוני 1979 קוואג'ה השתלט על מטוס טיסה 293 של אמריקן איירליינס מניו יורק לשיקגו (בואינג 727) זמן קצר לפני שהמטוס היה אמור לנחות בשיקגו כאשר איים לפוצץ את המטוס באמצעות פצצה תוצרת בית. קוואג'ה דרש לשחרר את סטויילקו קאיביץ', כומר אורתודוקסי סרבי אשר היה גם הוא שותף בהפעלת מטען נפץ בבית הקונסול, ועדיין ישב בכלא על כך. לאחר שהניח לנוסעים ולרוב חברי הצוות ללכת, קוואג'ה אילץ את יתר חברי הצוות לטוס בחזרה לניו יורק, שם הוא דרש וקיבל מטוס בואינג 707 אותו הוא בתחילה דרש להטיס ליוהנסבורג שבדרום אפריקה, אבל מאוחר יותר לאירלנד לאחר שלמד מעורך דינו כי לאירלנד אין הסכם הסגרה עם ארצות הברית. התכנון של קוואג'ה היה להשתלט על המטוס לפני שהוא ינחת באירלנד ולהטיס אותו לבלגרד, שם ירסק אותו על בניין המטה של המפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית, אולם עורך דינו של קוואג'ה, אשר היה גם הוא על סיפון המטוס, דיבר עימו ושכנע אותו לא לעשות זאת. והוא נכנע בפני רשויות האכיפה האיריים, אשר הסגירו אותו בהמשך לאמריקנים. קוואג'ה נידון ל-67 שנים בכלא האמריקאי, אך בפועל שהה בכלא האמריקני רק 20 שנים. קוואג'ה נפטר מהתקף לב בביתו שבבלגרד בנובמבר 2008.
מאוחר יותר טען קוואג'ה בראיונות שונים בעיתונים סרבים שאוסאמה בן לאדן גנב את הרעיון שלו לרסק מטוסים על בניינים כאשר הוציא לפועל את פיגועי 11 בספטמבר.
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1991
האירוויזיון לרוקדים צעירים 1991 היא התחרות הרביעית של האירוויזיון לרוקדים צעירים. אותה אירחה פינלנד בתיאטרון העירוני בהלסינקי .
פורמט.
המשתתפים שנבחרו הם רקדנים לא-מקצועיים בין 16 ל-21. הריקוד של כל משתתף נבחר ומוכן מספר שבועות לפני התחרות.
השופטים.
המנצח נבחר לאחר הצבעת השופטים. השופטים שהצביעו הם:
מדינות משתתפות.
15 מדינות השתתפו בתחרות. להלן המדינות שלא העפילו לגמר:
גמר.
אל הגמר העפילו 8 מדינות.
אי ספיקת צוואר הרחם
ראיין זינק
סקילתו של סטפנוס הקדוש (רמברנדט, 1625)
סקילתו של סטפנוס הקדוש (בהולנדית: De steniging van de Heilige Stefanus) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1625. רמברנדט צייר אותו כשהיה בן 19, וזהו הציור הראשון בחתימתו. הציור מוצג כיום במוזיאון לאמנות יפה בליון, צרפת.
רקע.
סטפנוס הקדוש היה יהודי-נוצרי הלניסטי, מתלמידי רבן גמליאל הזקן שעמד בראש הקהילה היהודית-נוצרית בירושלים. סטפנוס עמד בראש שבעת הדיאקונים הראשונים, נושאי הבשורה, שקיבלוה ישירות משליחיו של ישו ומונו על ידם להיות אמונים על כלכלת עניי הנוצרים בירושלים. היה ידוע כמטיף נוצרי אדוק שעורר התנגדות בקרב הקהילה היהודית בירושלים בעקבות אמירותיו המוחצנות כנגד מנהגי היהודים. בשל הטפות אלו הועמד סטפנוס לדין בפני הסנהדרין בהאשמת ביזיון בית המקדש ופגיעה בחוקי התורה. במשפטו, נשא סטפנוס נאום הגנה ביקורתי במיוחד אך השומעים אטמו את אוזניהם מלשמוע ובסופו הוציאו אותו אל מחוץ לעיר ורגמו אותו באבנים. המסורת אודותיו מופיעה בברית החדשה בספר מעשי השליחים פרק ז'.
תיאור היצירה.
הציור הוא אחד מציוריו הראשונים של רמברנדט, והוא הראשון שעוסק בנושא מהביבליה.
ברקע, מצד ימין, עומדים הכהנים. במרכז התמונה למעלה עומדת חבורת אנשים מודאגים, כנראה חברי הקהילה הנוצרית. סטפנוס לבוש גלימה האופיינית ללבושם של הדיאקונים. קרן אור (היוצאת מצד שמאל, למעלה) מבהיקה על פניו של סטפנוס, כסימן לכך שבשמיים ראו את ההתרחשות. האדם הרוכב על הסוס הוא ככל הנראה שאול (סאולוס), ששנא את הנוצרים והיה מופקד על רדיפתם, אך בהמשך הצטרף לעדת הנוצרים ונודע כפאולוס השליח, אחד מהחשובים שבשליחי ישו.
יחסי טורקיה–שווייץ
יחסי טורקיה–שווייץ הם יחסי החוץ בין שווייץ לטורקיה. לשווייץ יש שגרירות באנקרה וקונסוליה מרכזית באיסטנבול. לטורקיה יש שגרירות בברן וקונסוליה מרכזית בציריך ובז'נבה. שתי המדינות הן חברות במועצת אירופה, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ובארגון הסחר העולמי.
דמוגרפיה.
בערך 130,000 מהגרים מטורקיה חיים בשווייץ, רבים מהם הם כורדים טורקיים.
ריגול.
במרץ 2017, משרד עורך הדין הכללי של שווייץ ערך חקירה למעקב אפשרי של קהילת טורקיה בשווייץ. דווח שהנחקרים במעקב עובדים בשגרירות הטורקית בברן. החשודים הם חברים מפוקחים של הפגנה פוליטית על האוניברסיטה של ציריך וחטפו איש עסקים שוודי- טורקי שהיה קשור לתנועת הגולן בציריך. השגריר הטורקי אילהן סאיגילי הכחיש את ההאשמות.
הפיגוע בעין נטפים
הפיגוע בעין נטפים היה פיגוע ירי שהתרחש ב-25 בנובמבר 1990. שוטר של משמר הגבול המצרי, עבר את גבול ישראל-מצרים לשטח ישראל, וירה לעבר כלי רכב בכביש 12, בסמוך למעיין עין נטפים, שנמצא קילומטרים אחדים צפונית-מערבית לאילת. שלושה חיילי צה"ל ושני אזרחים ישראלי נרצחו בפיגוע.
פרטי הפיגוע.
איימן מוחמד חוסני, שוטר של משמר הגבול המצרי, ששירת בתצפית בהר שני והכיר את האזור, הסתנן עם שחר לישראל, והסתתר בתעלה הנמצאת לצד כביש 12. המפגע, אשר היה חמוש ברובה AK-47, ולבוש במדי צבא מצרים, החל בשלב מסוים לירות מהתעלה לעבר כלי רכב חולפים.
בתחילה, בסביבות 06:30, ירה המחבל לעבר טנדר צבאי. נהג הטנדר נפגע מהירי אך הצליח להימלט. לאחר מכן ירה לעבר אוטובוס אזרחי שבן חמישים נוסעים. נהג האוטובוס נפצע קל והמשיך בנסיעתו צפונה. דקות ספורות לאחר מכן נורה למוות רס"ם מיכאל צברי בטנדר פיג'ו צבאי בעת שנסע צפונה. הרכב הבא שהותקף היה אוטובוס צבאי ללא נוסעים. נהג האוטובוס, רס"ם אבי סרלין, נרצח ביריות על ידי המפגע. רכב צבאי נוסף, מסוג בלייזר, הגיע למקום בנסיעה דרומה ורס"ר חיים אשכנזי שנסע ברכב נורה למוות מטווח קצר על ידי המחבל.
בהמשך הגיעו למקום שני אוטובוסים עם אזרחים רבים שעשו דרכם לבסיס צבאי סמוך לבסיס עובדה. המפגע יצא מן התעלה ועצר את האוטובוסים. לאחר מכן פתח באש בחזית האוטובוס הראשון כאשר הוא רצח את הנהג, אליעזר והבה, ופצע נוסעים רבים. לאחר מכך טען מחדש את נשקו והמשיך לרסס בירי את האוטובוסים. דוד בוהנה, מאבטח חמוש בתת-מקלע עוזי, שנסע באוטובוס, ירה לעבר המפגע ופצע אותו. בעקבות כך המחבל נסוג בחזרה למצרים.
ב-13 בדצמבר 1990 נפטר מפצעיו יהודה ליאון בן-אבו, אזרח עובד צה"ל.
בפיגוע נרצחו 3 חיילים ישראלים ושני אזרחים. 27 בני אדם נפצעו, 5 במצב חמור.
המחבל נשפט במצרים, ונדון ל-12 שנות מאסר.
תגובות לפיגוע.
שר הביטחון משה ארנס האשים את מצרים במישרין באחריות לפיגוע בשל שליטתה הרופפת על אזור הגבול עם ישראל.
שר החוץ הישראלי דוד לוי אמר לתקשורת: "זה מצב מאוד חמור שצריך להגיע לסיומו, אנחנו מצפים שהמצרים יעשו את כל הדרוש כדי קודם כל להעמיד את המפגע לדין, ושנית לשים קץ להמשך הטבח של ישראלים בשטח מצרים ולאורך הגבול עם מצרים".
הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע. בהודעה שפרסם הארגון בעמאן נאמר כי "הבוקר, אחת מיחידותינו הפועלות במצרים פגעה באוטובוס ציוני במעבר בין פלסטין למצרים. חמישה יהודים נהרגו וחלקם נפצעו ואנשי היחידה שלנו חזרה למקום בטוח לאחר מכן."
במצרים נעצר חייל בחשד ש"פתח באש על מספר כלי רכב ישראליים שנשאו חיילים ועובדים ישראלים". שר החוץ המצרי אחמד עסמט עבד אל-מגיד אמר כי "מדובר באירוע מצער מאוד, ואנו בהחלט מתנגדים למעשים מסוג זה, ונחקור את הפרשה בפרטי פרטים".
דורבנות (אתר אינטרנט)
דורבנות הוא אתר אינטרנט ישראלי ובו מילון לסלנג ולתחדישי שפה בעברית. סגנון האתר ונושאיו שואבים השראה מהאתר Urban Dictionary.
האתר דורבנות נוסד בשנת 2008 על ידי אסף שגיא ובשיתוף עם מומחי תוכן מהתחום.
דורבנות מציג עשרות חידושי לשון מקוריים, שנוצרו בעקבות ההטמעה של מרכיבי שפה לועזיים, סלנג עממי, ומושגים הלקוחים מעולם הטכנולוגיה. לאתר תורמים מחידושיהם גם כמה מהבלוגרים והכותבים המובילים ברשת.
רקע.
ראשיתו של האתר היא בשנת 2006. שגיא החל לשלוח רשימה של מילים בסלנג למנויים על רשימת התפוצה שלו. הרשימת כללה מאות אנשים שקיבלו מילת סלנג ייעודית חדשה בכל יום, ונקראה: “מילה אורבאנית עברית יומית”. לאור ההצלחה היחסית של רשימת תפוצה זו, לאחר שנתיים נפתח אתר דורבנות.
שותפי התוכן באתר הם מומחים בתחומי הבלשנות והשפה, למשל: עידו קינן, ד”ר תמר עילם גינדין, פרופ’ גלעד צוקרמן, רוביק רוזנטל, אהוד קינן, אייל בראל, אורי שומרוני, אביאם צור, יואב פוירשטיין, עודד פוירשטיין ועוד.
נושאי האתר.
אתר דורבנות מעודד גולשים לשלוח מילים וכך נוסף תוכן לאתר. האתר מהווה במה פתוחה לכל תוכן הקשור בחידושים לשוניים, ומהווה מאגר הסלנג האינטרנטי הראשון בשפה העברית.
אחת ממטרות האתר היא להוות מקום שירכז מילים שלא קיימות בעברית הרשמית, אך כבר מזמן הפכו לשגורות בשפת הדיבור היומיומית. מדובר במילים שהיו עוברות בעיקר מפה לאוזן ומשתלבות בשפת דיבור בעברית, לרוב ללא תיעוד במקור כלשהו. אתר דורבנות מצהיר על עצמו שמטרתו היא לאסוף את כל אותן מילים שמעשירות את השפה העברית ולרכזן במקום אחד.