לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית, צורת היחיד של המילה היא עַמְלָה או עֲמָלָה; צורת הריבוי: עֲמָלוֹת; ובסמיכות: עַמְלַת-, עַמְלוֹת-.
ליגת העל של מקאו
ליגת העל של מקאו היא ליגת הכדורגל הבכירה במקאו. הליגה הוקמה בשנת 1973 ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מקאו. בדומה להונג קונג, גם למקאו התאחדות כדורגל נפרדת משל הרפובליקה הסינית וכן נבחרת לאומית נפרדת וסבב ליגות נפרד.
בליגה משתתפות עשר קבוצות ואחת מהקבוצות הללו היא נבחרת מקאו עד גיל 18, דבר שנועד לקדם את הנבחרת הלאומית של מדינה זאת, דבר הנהוג גם במדינות אחרות כמו בטאיוואן.
הקבוצות המובילות לאורך השנים בליגה זו הן גרופו דספורטיבו דה לאם פאק, מונטה קרלו ופוליסיה דה סגורנסה פובליקה.
שיבה מאוחרת
שיבה מאוחרת, או מוטיב השיבה הביתה, או נוסטוס (מיוונית: νόστος, שיבה הביתה) היא נושא החוזר רבות ביצירות ספרותיות. זהו מוטיב ספרותי המשמש לקידום העלילה, תוך יצירת עוגן להשוואה עם יצירות ספרותיות אחרות המשלבות עיסוק בנושא, ולפתרונות של מחברים אחרים למפגש כזה.
תוכן המוטיב.
שיבה מאוחרת ביצירה ספרותית מתארת בדרך כלל חזרה של גיבור לכור מחצבתו, לביתו אותו עזב לפני זמן רב ולעיתים קרובות לאשתו, אותה השאיר ממתינה בביתו. המיוחד בחזרה הזו הוא שהיא מתרחשת זמן רב לאחר העזיבה, ובנסיבות בהן לא ברור אם יש לגיבור סיבה טובה לשוב או שבביתו לא מחכה לו דבר, כיוון שמשפחתו כבר התייאשה מלחכות לו או שנוף מולדתו השתנה לבלי הכר. לעיתים קרובות מדובר בשיבה פיזית, אך לעיתים זוהי שיבה "רוחנית" לשלב קודם בחיי הגיבור. חזרה כזו מניבה לעיתים קרובות תוצאות עגומות ותחושה של כישלון אצל הגיבור. לעיתים מתווספת לשיבה תובנה מאוחרת של הגיבורים (זה השב ואלה שחיכו לו) אודות אופיים וטיב היחסים ביניהם, במקרים אחרים השיבה אינה מתממשת, ורק הגיבור השב מודע לחזרתו.
האודיסאה.
האודיסאה תרמה לעולם הספרות את מוטיב השיבה המאוחרת, ובה הוא מופיע לראשונה.
בספרות המערבית נעשה שימוש במוטיב זה באופן המהדהד לעיתים קרובות את סיפורם של אודיסאוס ורעייתו פנלופה. לקראת סוף היצירה חוזר אודיסאוס הביתה ומתגלה לאשתו פנלופה. באודיסאה החזרה הביתה מצליחה ואודיסאוס מתאחד עם אשתו הנאמנה. למרות שזהו מקור המוטיב, הרי שכאמור בדרך כלל שיבה מאוחרת אינה מובילה להתפתחות עלילתית חיובית.
יחס גלים עומדים
יחס גלים עומדים (באנגלית: Voltage) Standing Wave Ratio), בראשי תיבות: SWR או VSWR) משמש למדידת חוסר התאמה של עכבות במעגל חשמלי, בקו תמסורת או בגלבו.
תיאום עכבות (אימפדנסים) במעגל חשמלי הוא המקרה בו האימפדנס (העכבה) של המקור שווה לצמוד המרוכב של אימפדנס העומס. במקרה כזה, האנרגיה מהמקור מועברת במלואה אל העומס, וזהו לרוב המצב הרצוי. כאשר העכבות של המקור ושל העומס אינן מתואמות, היחס בין המתח החשמלי לבין הזרם על המקור (שהוא העכבה של המקור, על פי חוק אוהם), אינו יכול להיות אותו יחס על העומס. כתוצאה מכך, חלק מהזרם אינו מועבר אל העומס, וחוקי השימור מכתיבים שחלק זה יוחזר מהעומס לכיוון המקור. במצב הזה, על קו התמסורת שבין המקור לבין העומס קיימים גל מתקדם (לכיוון העומס) וגל חוזר (מהעומס לכיוון המקור). הגלים הללו, בכל נקודה על הקו, מסתכמים בהתאם לפאזה שלהם באותה הנקודה. בנקודה על הקו בה לגל המתקדם ולגל החוזר יש פאזות שוות, סכום האמפליטודות שלהם הוא המקסימלי האפשרי. בנקודה בה הגלים נמצאים באנטיפאזה (יש הפרש של 180 מעלות ביניהם), מתקבלת אמפליטודה מינימלית. כתוצאה מכך, נוצר לאורך הקו גל בעל פאזה שקבועה בזמן, אך משתנה בהתאם למיקום על הקו (גל עומד). כך גם הנקודות שבהן מתקבל מקסימום האמפליטודה הן קבועות על הקו, ורק האמפליטודה עצמה עולה ויורדת בזמן.
היחס בין האמפליטודה הגבוהה ביותר לבין האמפליטודה הנמוכה ביותר על הקו נקרא יג"ע (יחס גלים עומדים). ככל שהיג"ע קרוב יותר ל-1, זהו מצב יותר רצוי, כי במקרה כזה הגל החוזר קרוב לאפס, ועל הקו מתקבל גל שברובו הגדול מורכב מהגל המתקדם הרצוי.
ההשלכות החמורות ביותר של יג"ע גרוע כוללות: בזבוז הספק, מכיוון שחלק מההספק לא מועבר לעומס, והוא חוזר למקור; נזק קבוע להתקני המשדר, בעיקר למגבר ההספק; ובמקלט - ירידה ביחס האות לרעש (ה-SNR) וכתוצאה מכך ירידה באיכות השידור ועליה בסיכוי לשגיאה.
ראמי עייאש
ראמי עייאש (בערבית: رامي عياش, תעתיק מדויק: ראמי עיאש; נולד ב- 18 באוגוסט 1980) הוא זמר לבנוני בן העדה הדרוזית. עייאש הוציא שבעה אלבומים מצליחים ונחשב לאחד הזמרים הפופולריים בעולם הערבי.
ביוגרפיה.
עייאש נולד ב-18 באוגוסט 1980 בצפון לבנון, בכפר הדרוזי בעקלין שבהרי השוף בשם ראמי אבו עיאש. לעייאש שני אחים בוגרים וידוע כי הוריו נהגו לרכוש לילדיהם כלי נגינה לימי ההולדת, ועייאש מנגן על גיטרה, עוד, פסנתר ותופים.
עייאש גילה כישרון מוזיקלי עוד בילדותו. לראשונה הוא הופיע בפני קהל בגיל 7, על במת בית ספרו. כעבור שלוש שנים, בגיל 10 הופיע עייאש בהופעה מקומית לציון האחד במאי וכישרונו הלהיב את עשרת האלפים אשר נכחו באירוע.
את הקריירה המוזיקלית המקצועית החל עייאש בשנת 1996, בגיל 16. עייאש השתתף בתחרות השירה הערבית הפופולרית "סטודיו אל פאן", שנערכה בביירות ושודרה בערוץ הטלוויזיה הלבנוני LBC. התוכנית נצפתה על ידי מיליוני צופים מכל העולם הערבי. עייאש גבר על מאות מתמודדים וקטף את המקום הראשון. כפרס קיבל מדליית זהב. השיר שביצע בתחרות ("רק בשבילה") הפך ללהיט במדינות רבות וצעד כשמונה שבועות בראש מצעדי הפזמונים במדינות רבות וזכה בתואר שיר השנה לשנת 1997 בלבנון.
בשנה זו, הוציא עייאש את אלבומו הראשון "ראיח" אלבום זה נחל הצלחה רבה ונבחר לאלבום השנה בלבנון. בזכות הצלחתו של האלבום הוזמן עייאש להופיע בכ-50 הופעות ב-12 מדינות שכללו את אוסטרליה, אירופה וכל רחבי המזרח התיכון.
בשנת 1999, חתם עייאש חוזה עם חברת התקליטים הגדולה במזרח התיכון, חברת רותאנה והוציא את אלבומו השני "ולאה". עייאש כתב מספר שירים, ביניהם הלהיט "שתאתילאק" אשר זכה להצלחה עצומה בטורקיה והוביל במשך כשלושה שבועות רצופים במצעד הפזמונים הטורקי.
בשנת 2000 הוציא עייאש את אלבומו השלישי תחת השם "דיואן אל-חוב". האלבום, נחל הצלחה אף רבה יותר מקודמיו והניב מספר להיטים ביניהם השיר "עארפינו" אשר צעד בראש מצעד הפזמונים הגרמני במשך כ-4 שבועות רצופים והקליפ שודר פעמים רבות בערוצי הטלוויזיה הגרמנית.
כעבור שנתיים, בשנת 2002 הוציא עייאש אלבום נוסף תחת השם "אלבי מאל". אלבום זה נחל הצלחה בכל רחבי העולם הערבי והניב ארבעה להיטים. גרסת הכיסוי שביצע עייאש לשיר "אלוילו יא לילה" שביצע במקור ואדי אל-סאפי זכה להצלחה אדירה בכל ארצות ערב והוביל שבועות בראשי מצעדי הפזמונים הערביים. על שיר זה, זכה עייאש בשני פרסים- פרס זמר השנה ופרס שיר הפופ של השנה, והקליפ לשיר "אלבי מאל" זכה בפרס הקליפ הטוב ביותר בשנה זו.
בשנת 2004 הוציא עייאש את האלבום "יא מסהר עיני" שהפך לאלבום המצליח ביותר של עייאש. להיטים כמו "מסהר עיני" ו"חליני מעכ" הובילו במשך חודשים מצעדים במדינות שונות. להיטו "מברוק" נהיה לשיר הערבי המושמע ביותר באירועים וחתונות. לאור הצלחת האלבום, יצא עייאש לסיבוב הופעות נוסף ברחבי המזרח התיכון, קנדה וארצות הברית.
בדצמבר 2006 הוציא עייאש את אלבומו השביעי תחת השם "חבייתאכ אנא". האלבום אמנם נחל הצלחה ושיר הנושא של האלבום, הנושא את אותו השם הפך ללהיט בכל רחבי העולם הערבי אך אלבום זה אינו עבר את מספר המכירות של האלבום הקודם, "יא מסהר עיני". באותה השנה, לאחר מלחמת לבנון השנייה הקליט עייאש שיר תחת השם "לבנאן" ("לבנון") שהוקדש ללבנון שאחרי המלחמה.
בשנת 2011 הוא הקליט שיר ביחד עם מאיה דיאב.
רמי עייאש
ראמי עיאש
בראד גארט
בראד גארט (באנגלית: Brad Garrett; נולד ב-14 באפריל 1960) הוא שחקן אמריקאי-יהודי. מוכר בזכות תפקידיו בסדרות הקומיות "כולם אוהבים את ריימונד", "עד המוות" ו"חד הוריים". זוכה שלושה פרסי אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית (2002, 2003, 2005).
ביוגרפיה.
נולד בשם בראד ה. גרסטנפלד (Brad H. Gerstenfeld) בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. הוריו הם ברברה (לבית קולטון), עקרת בית, ואלברט גרסטנפלד, משווק מכשירי שמיעה.
הוא למד בתיכון אל קמינו ריל והחל לימודים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אותם הפסיק לאחר חודשיים במטרה להתמקד בקריירה שלו כקומיקאי.
קריירה.
גארט החל לעבוד במועדונים שונים בלוס אנג'לס, כולל מועדון ה"אימפרוב" בהוליווד ומועדון "בית הקרח".
ב-1984 הוא הפך לזוכה הראשון ב-100,000 דולר בקטגוריית הקומדיות בסדרת הטלוויזיה "חיפוש כוכבים" (Star Search). דבר זה הוביל להופעה הראשונה שלו, בגיל 23, ב"תוכנית הלילה" בכיכובו של ג'וני קרסון, הופעה זו הפכה את גארט לאחד מהקומיקאים הצעירים ביותר שאי פעם ביצעו מופע בתוכנית. הופעתו בתוכנית הביאה לגארט תשומת לב ארצית רבה, ובמהרה הוא החל להופיע כמופע פותח לכוכבים רבים, כגון דיאנה רוס וליזה מינלי. הופיע גם בלאס וגאס עבור פרנק סינטרה, דייוויד קופרפילד, חוליו איגלסיאס והביץ' בויז.