בתחילת שנות ה-90 הוקמה הרחבה קהילתית לקבלת תושבים חדשים. בהמשך, עם הצטמצמות הפרנסה מחקלאות הלך והתפתח במושב ענף התיירות. בשנות ה-2000 המושבות הטמפלריות זכו לתשומת לב של מטיילים רבים בארץ והענף התרחב. וכיום מתפרנסים רבים מהתושבים משירותים לתיירים.
תיאור היישוב בהווה.
היישוב מונה כ-170 משפחות. הוא בנוי משני רחובות ראשיים ועוד רחובות צדדיים רבים.
משני צידי הרחוב הראשי אשר דרכו נכנסים למושב ניצבים בתי האבן מהתקופה הטמפלרית. למעשה הבית הטמפלרי הראשון במושב מציין את הכניסה הישנה למושב בתקופת קום המדינה לפני ההרחבות השונות.
במרכז המושב נמצאים הבתים הטמפלרים הציבוריים עוד מייעודם המקורי, והם משמשים כמבני ציבור גם כיום:
לצד הרחוב הראשי בתים נוספים שנבנו בהרחבות שונות מאז הקמת היישוב.
המושב מוקף בשדות החקלאים וביער אשר משמש למרעה עדר הכבשים המשותף של התושבים.
תושבי המקום בחלקם מתפרנסים מחקלאות (גידולי שדות, רפתות ולולים, עצי זית). כמו כן תושבים רבים מתפרנסים מתיירות ובמקום מספר צימרים, מוזיאון, מסעדות, חנות תבלינים, בתי קפה, גלריות ואטרקציות שונות (כגון ספא, מועדון חץ וקשת, רפת תיירותית ועוד).
במושב פועלת תנועת הנוער "בני המושבים".
ורנגים
וַרַנגים (בנורדית עתיקה: Væringjar; ברוסית: Варяги, "וַרְיַאגִי") הוא השם שבו כונו הוויקינגים השוודים על ידי הסלאבים והיוונים הביזנטיים. הוורנגים היו לוחמים וסוחרים ממזרח סקנדינביה שחצו את הים הבלטי והפליגו במעלה נהרות מזרח אירופה לסחור עם האימפריה הביזנטית ועם מזרח אירופה כאשר במקביל בני מערב ארצם פשטו על מערב אירופה, מרכז אירופה, ארצות הים התיכון וצפון אמריקה והנורמנים שפלשו לנורמנדיה בצרפת ולאי הבריטי שהיה תחת שליטה אנגלו-סקסונית לפני כן.
מקור השם ורנגים הוא ככל הנראה מ-"Várar" אשר בנורדית עתיקה משמעותו המושבעים, במובן של אנשים שנשבעו לחלק ביניהם את השלל או אנשים שנשבעו לשירות צבאי מסוים. אפשרות נוספת היא המילה "Vara" שפירושה סחורות, והיא מתארת את תפקידם כסוחרים.
הוורנגים נחתו על החופים המזרחיים של הים הבלטי ובמהלך המאה התשיעית לספירה חדרו באמצעות סירות המיועדות למים רדודים לעומק מזרח אירופה תוך שימוש בנהרותיה הגדולים, נהר הנייבה, נהר הוולגה, נהר הדון, נהר הדווינה ונהר וולחוב. בגיחות אלו הרחיקו הוורנגים עד קונסטנטינופול, הים הכספי ואף עד בגדאד שהייתה בירת הח'ליפות העבסית.
הוורנגים הקימו את קו המסחר שבין קייב לקונסטנטינופול וביססו מערכת ענפה של מאחזים ומוצבי מסחר.
לפי המסורת, שבטים סלאביים ושבטים פיניים, אשר כבר העלו מיסים לוורנגים, התמרדו וסירבו לשלם מיסים, אך לאחר פריצת סכסוכים בינם לבין עצמם הזמינו את הוורנגים להשכין שלום ביניהם. כתוצאה מכך מנהיג הוורנגים, רוריק, עם שני אחיו טרובר וסיניוס הגיעו לאזור. כיום ישנם המטילים ספק באמיתות מסורת זאת.
ידוע כי הוורנגים כבשו את נובגורוד ואת קייב שעל נהר הדניפר ובכך הקימו את היסודות לנסיכות רוס של קייב (מהמאה התשיעית ועד המאה השלוש-עשרה), מדינה שכללה כמעט את כל אוקראינה בלארוס ורוסיה האירופית של היום ואשר שפתה הרשמית הייתה הסלבונית העתיקה.
הוורנגים כונו גם רוס (Rhos/Rus), שם שניתן מאוחר יותר לארץ רוסיה כולה על שמם. ככל הנראה מקורו מ-Ruotsi, השם הפיני לשוודיה אשר נובע מהמילה Róðsmenn שפירושה "אנשי חתירה", על שם המקום Roslagen היכן שנפגשו הפינים והשוודים לראשונה. ישנן תאוריות נוספות למקור המילה, כמו השורש ההודו-אירופי לצבע אדום במשמעות של שיער אדום. עד היום שיער בלונדיני-כהה נקרא בפי הסלאבים המזרחיים בשם שיער רוסי (Rusi volas).
ב-862 קבע המנהיג הוורנגי רוּריק את מקום מושבו בנובגורוד אך יורשו אולג העביר ב-882 את עיר הבירה דרומה לקייב.
אולג איחד את הסלאבים המזרחיים ושחרר אותם משלטון הכוזרים, עם טורקי מהקווקז אותו ריסק סופית סביאטוסלאב, נכדו של אולג, שהמשיך במגמת הרחבת גבולות המדינה.
אולג התעמת עם האימפריה הביזנטית, אך חתם אתה בשנת 911 לספירה על הסכם סחר כצד שווה בהסכם.
ולדימיר הראשון, יורשו של סביאטוסלאב, אימץ את הנצרות המזרחית מהאימפריה הביזנטית יחד עם האלפבית הקירילי ומאפיינים תרבותיים נוספים, לאחר שהתחתן עם אחות הקיסר הביזנטי.
ולדימיר הקים גם את המשמר הוורנגי של קונסטנטינופול ב-988, משמר שהתקיים עד נפילת האימפריה הביזנטית ב-1453.
במאה האחת-עשרה המאוחרת הכיל משמר זה לא רק סקנדינביים אלא גם שכירי חרב אנגלים ונורמנים. היה זה משמר שהפך למקצועי ואליטיסטי שהקבלה אליו לא הייתה חופשית.
יארוסלאב הראשון ("החכם"), ממשיכו של ולדימיר הראשון, המשיך את מגמת הרחבת הגבולות שהחלה עוד בימי אולג והשיא את אחותו ושלוש בנותיו למלכי נורווגיה, צרפת, פולין והונגריה.
תקופתו נחשבת כשיא ההתפתחות הפוליטית והתרבותית בנסיכות קייב הרוסית, בזמנו גובש קוד החוקים הראשון של הסלאבים המזרחיים – רוסקאיה פרבדה.
הוורנגים נטמעו בסופו של דבר בסלאבים, קיבלו את מנהגיהם וסלאבים רבים הפכו חברים באליטה השלטונית.
נסיכות קייב-רוס רוסקה סופית עם פלישת המונגולים לאירופה בשנים 1237–1240.
הסתדרות הציונית העולמית
קוביות משחק
המבורג
המבורג (בגרמנית: , בגרמנית תחתית: Hamborg) היא עיר ואחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה, והיא אחת משלוש ערי-המדינה (האחרות הן ברמן וברלין). היא העיר השנייה בגודלה בגרמניה אחרי ברלין, ובה כ-1.8 מיליון תושבים. גם מבחינת שטחה, 755 קמ"ר, נמצאת המבורג במקום השני אחרי ברלין. המבורג היא העיר השישית בגודלה באיחוד האירופי מבחינת אוכלוסייה. העיר היא אחת הערים המתוירות ביותר בגרמניה.
ראש עיריית המבורג, המשמש גם כראש ממשלת מדינת המבורג, הוא פטר צ'נצ'ר (Peter Tschentscher), שמונה לתפקיד במרץ 2018.
מקור השם.
המבורג קיבלה את שמה מהמילה Hammaburg. הרשומות העתיקות ביותר של המילה Hammaburg מתוארכות לראשית המאה ה-8. באותה תקופה שקרל הגדול השתמש בקפלה בתוך טירה כדי לכפות את הנצרות על העם הפגאני.
Hamma ככל הנראה קשורה למילה הסקסונית הישנה "hamme", שמשמעותה "כפופה", "נטויה" או "עקומה". "burg" היא טירה. מכאן שהשם המבורג ככל הנראה קשור לטירה ליד נהר מפותל או מעוקל (כמו נהר האלסטר). משמעות אפשרית נוספת היא שהמילה "hamma" משמעותה היא "יער", כלומר "הטירה שביער".
המילה הסקסונית "ham" פירושה שטחי עשב מגודרים או מפרץ נפרד בשפלה. לפיכך פירוש השם המברג הוא "הטירה באחו" או "במפרץ".
גאוגרפיה.
המבורג שוכנת על גדות נהר האלבה, כ-50 קילומטר משפך הנהר אל הים הצפוני, וגובלת במדינות סקסוניה התחתונה ושלזוויג-הולשטיין. את העיר חוצות תעלות רבות ואורכן הכולל של דרכי המים בעיר, וכן מספרם של הגשרים בעיר, עולים על אלו שבאמסטרדם ובוונציה גם יחד.
בנוסף, שטח השיפוט של העיר כולל את האי נויוורק ושני איונים לא מיושבים בשפך האלבה לחופי סקסוניה התחתונה. איים אלה מנותקים גאוגרפית משאר העיר.
היסטוריה.
הקיסר פרידריך ברברוסה העניק להמבורג מעמד של עיר קיסרית חופשית ב-1189.
המבורג הייתה ממיסדות ברית ההנזה, ברית של סוחרים בערי מדינה בצפון גרמניה ובאגן הים הבלטי, אשר התאגדו מסוף המאה ה-12. הערים ליבק והמבורג כרתו ברית להגנה על המסחר שלהן, ב-1241 ומאוחר יותר הצטרפו עוד ערים לברית. בין המבורג למלך אנגליה הנרי השלישי נחתם הסכם ב-1266 אשר התיר לסוחרי העיר להקים "הנזה" בלונדון (וזה השימוש הראשון הידוע במילה במובן של הברית).
עם בוא הרפורמציה אימצו תושבי העיר את הלותרניזם וקיבלו פליטים לותרנים רבים מאזור ארצות השפלה וצרפת. בתקופה זו גדלה המבורג באופן משמעותי והפכה להיות מהערים הגרמניות הגדולות ביותר אחרי העיר ברלין. מאז גדלה המבורג בקביעות ונשארה עד היום העיר השנייה בגודלה בגרמניה. בסוף המאה ה-18 חצתה המבורג את רף מאה-אלף תושבים והפכה לעיר הגדולה (Großstadt) הגרמנית השנייה בהיסטוריה.
כנסיית ניקולאי הקדוש (בגרמנית: St.-Nikolai-Kirche) הייתה כנסייה לותרנית, אחת מ-5 הכנסיות הראשיות (Hauptkirchen) של העיר. הכנסייה היא מבנה בסגנון התחייה הגותית שנהרס במלחמת העולם השנייה. בשנים 1874–1876 הייתה הכנסייה הבניין הגבוה בעולם ועד היום היא המבנה השני בגובהו בהמבורג. כיום מרבית המבנה חרב לגמרי, למעט המגדל המערבי ששרד ומשמש כנקודת ציון עירונית. מאוחר יותר, הוקמה בהמבורג כנסייה חדשה בשם זה ברובע הארבסטהודה (Harvestehude).
ברוב שנות קיומה הייתה המבורג מרכזו של האזור המטרופוליני שנקרא "ארבע הערים"; ממערבה שכנה העיר הדנית הגדולה לשעבר אלטונה, מדרומה עיר הנמל הפרוסית הרבורג-וילהלמסבורג וממזרחה העיר הקטנה ואנדסבק. להמבורג היו אז עוד מובלעות ממזרח וממערב לה על גדות נהר האלבה. בשנת 1937 הורה היטלר לחוקק את חוק המבורג-רבתי (Groß-Hamburg-Gesetz) בחקיקת בזק, אשר סיפח אל המבורג את הערים שסביבה (כולל הערים שנמנו לעיל) וכמו כן כמה עיירות וכפרים שגבלו בה, אך בו בזמן ניתק אותה ממרבית המובלעות שלה והעבירן למדינת המחוז ההיסטורית פרוסיה. על גבולותיה מאז 1937 שמרה המבורג עד היום.
בעברה נהרסה המבורג פעמיים: בפעם הראשונה בשרפה גדולה שפרצה ב-1842, ובפעם השנייה, לאחר שבינתיים שוקמה והפכה לפנינת אדריכלות יפהפייה, במלחמת העולם השנייה, בה היא נהרסה כמעט כליל מהפצצות בעלות הברית. העיר נכנעה ללא קרב לכוחות הבריטיים ב-3 במאי 1945, ולאחר המלחמה הייתה חלק משטח הכיבוש הבריטי. העיר שוקמה לאחר המלחמה, אך סבלה מבעיות כלכליות עקב הכחדתו של הצי הגרמני והן בגלל חלוקת גרמניה, שלא אפשרה מסחר בין המבורג וערי גרמניה המזרחית.