בשירותה הצבאי התקבלה לגלי צה"ל, ושירתה כקריינית. הנחתה את הגרסה המלאה של "אחד אחד", מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ, וכן תוכנית משלה בשם "סינגלס", במשך 4 שנים. לאחר פרישתו של עמרי רונן מגלגלצ עברה מרקס לשדר את תוכנית "הבחירות", המשודרת בשעות הצהריים ואת המצעד "אחד אחד".
בשנת 2008 זכתה מרקס בפרס "תגלית לדור הבא" של הרדיו הישראלי.
במאי 2011 פורסם כי מרקס תעזוב את גל"צ לאחר שמונה שנים, ותעבור לרדיו תל אביב שם תגיש תוכנית מוזיקה ובידור יומית ותקבל תפקידים נוספים בתחומי הניו מדיה, התוכן והמוזיקה.
ב-19 במאי הגישה את תוכניתה האחרונה בגלגלצ עד שובה לתחנה בשנת 2016.
בינואר 2016 שבה מרקס לגלגלצ לתוכנית "מדינה בדרך", המשודרת כל בוקר בשעות 07:00–10:00. מרקס משדרת את התוכנית בימים א'–ד', ועומר גפן משדר אותה ביום ה'. בשנים האחרונות צורף להגשה בני כבודי כמגיש נוסף. כבודי הוא עורך התנועה הראשי של גלגלצ המשלב בתוכנית את עדכון מצב התנועה בכבישים בשעות הבוקר. לפני מרקס וגפן הגיש את התכנית ערן אליקים.
חיים אישיים.
מרקס גרושה ואם לשלושה ילדים. מתגוררים במושב גבעת שפירא.
A Kid Named Cudi
בית הקברות וסט פוינט
בית הקברות וסט פוינט (באנגלית: West Point cemetery) הוא בית קברות צבאי היסטורי, הנמצא בתחומי הקמפוס של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית במדינת ניו יורק. נקברו בו בוגרים של האקדמיה ואנשי סגל שלה, מהם שנהרגו בקרב מראשית המאה ה-19 ועד היום.
אתר בית הקברות.
אתר בית הקברות, המשקיף על נהר ההדסון, הוכרז כבית הקברות של האקדמיה ב-1817, אך כבר קודם לכן שימש כאתר קבורה לתושבי אזור וסט פוינט ולנופלים במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
שטח בית הקברות הורחב מספר פעמים מאז הקמתו, והוא משתרע כעת על פני כ-50 דונם. הזכאים לקבורה בו הם בוגרי האקדמיה ואנשי הסגל שלה שנהרגו בקרב או נפטרו, מי שמתו בעת הצבתם באקדמיה ובני משפחותיהם של כל אלו. בסך הכל נטמנו בו למעלה מ-8,000 איש וביניהם 24 חיילים שעוטרו במדליית הכבוד של הקונגרס ו-25 ממפקדי האקדמיה. בשנים האחרונות נקברו בו בוגרים של האקדמיה שנהרגו בקרבות במלחמות בעיראק ובאפגניסטן.
בתחומי בית הקברות ניצבים מספר מבנים ואנדרטאות:
טירן פולק
טירן פולק (נולד ב-30 במאי 1967) הוא פעיל ימין ישראלי, ובעבר אחד מראשי כ"ך.
חייו.
טירן ישראל פולק נולד בירושלים, וגדל בשכונת קריית היובל. מוצא משפחתו הוא מסוריה; אביו העניק לו את השם "טירן" על שם מיצרי טירן משום שנולד בזמן מלחמת ששת הימים.
בגיל 16 איבד את שתי אחיותיו, נורית ואסתר, בפיגוע בקו 18 ב-6 בדצמבר 1983. בעקבות הפיגוע הצטרף לתנועת כ"ך שאותה הנהיג הרב מאיר כהנא. פולק שחזר בתשובה בגיל צעיר לא שירת בצה"ל. פולק הפך למנכ"ל התנועה ולאחר הירצחו של הרב כהנא הפך לאחד משלושת מנהיגיה, יחד עם ברוך מרזל ונועם פדרמן. כמו כן, הוא שידר בתחנת רדיו פיראטית בירושלים בשם "קול הרמה". היה אחד מיושבי ראש "הוועד לביטחון בכבישים", ארגון שהוצא אל מחוץ לחוק לאחר רצח רבין.
ב-23 במרץ 2000 נעצר, יחד עם ברוך מרזל, נועם פדרמן, יהודה עציון וברוך בן יוסף, כאשר ביקשו למחות על פגישת האפיפיור עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה. הם הועמדו לדין ונמצאו זכאים, ואף נפסקו להם פיצויים על הפגיעה בחירותם.
חיים אישיים.
פולק התחתן עם ענת שוחט, אימו של גלעד (שנולד לאב פלסטיני אך אומץ על ידי שוחט ופולק) שאותו גידל טירן כבנו כיום פולק נשוי בשנית ומתגורר מאז 2003 בבית שמש. מאז סוף שנות ה-90 הוא אינו פעיל עוד בארגונים פוליטיים או בהפגנות.
שלמה שטנצל
הרב שלמה שטנצל (בכתיב יידי: שטענציל; בפולנית: "Szlama SZTENCEL"; כ"ה באב תרמ"ד, 16 באוגוסט 1884 - ה' באלול תרע"ט, 31 באוגוסט 1919) שימש כראש ישיבה בסוסנוביץ וכרב של העיירה צ'לדז. מחבר הספרים קהלת שלמה ובית שלמה.
שנותיו הראשונות.
נולד לרב חיים דב שטנצל, דיין בצ'לדז, בדרום מערב פולין ולפרדיל גיננדיל לבית שוויצר, שאביה היה מעשירי בנדין. אחיו הוא סופר ומשורר היידיש אברהם נחום שטנצל. בני משפחתו היו חסידי ראדומסק. סבא רבא שלו, הרב דוב בעריש הרציגר, היה רבה של בנדין.
בשנת תרנ"ה החל ללמוד אצל הרב אפרים צבי איינהורן בישיבת אמסטוב. בקיץ תרנ"ז, כמה חודשים לפני הבר מצווה, למד אצל הרב יעקב יוסף רבינוביץ, בנו של הרב אברהם יששכר בער רבינוביץ מראדומסק. אחר כך חזר לישיבת אמסטוב לשנה אחת, ולמד בישיבתו של האבני נזר במשך חצי שנה. בשנת תרס"א חזר למקום הולדתו, צ'לדז.
חייו הבוגרים.
בט' באלול תרס"ב, כשנעשה בן שמונה עשרה, נשא לאישה את מרים ביילא בת הרב אפרים מרדכי צוויגענהאפט, שו"ב ומו"צ בסוסנוביץ שהיה מקורב לאבני נזר. בגיל עשרים ואחת, נתמנה כרב של צ'לדז, בעידודו של בעל הכנסת יחזקאל מראדומסק.
בספר הזיכרון לקהילת סוסנוביץ נאמר עליו: בספר גאוני פולין האחרונים, שפרסם אהרון סורסקי, מסופר שוויתר על רבנותו בנימוק של צדקה: בעקבות תלונות של בני המקום על זקנותו של השוחט וידיו הרועדות, הוא פסל את השוחט, מה שהביא לאיבוד פרנסתו. באותה תקופה, בא אליו בן דודו, רבי אריה צבי פרומר, לימים ראש ישיבת חכמי לובלין, כשהוא מחפש אחר משרת רב פנויה. הרב שטנצל ויתר על תפקידו ברבנות המקום תמורת סכום גבוה. את הכסף נתן לאותו שוחט שהעביר מתפקידו.
בשנת תרס"ח עבר לסוסנוביץ, מקום מגוריו של חותנו, ושם נתמנה לדיין, ולראש ישיבת "יגדיל תורה".
בשנת השלושים וארבע לחייו חלה ונזקק לנסיעה למעיין המרפא שצ'אבניץ, שם טיפל בו אביו, עד שנפטר בה' באלול תרע"ט, בגיל שלושים וחמש.
לאחר פטירתו נמצא יומן של חשבון נפש שכתב מדי יום מאז חתונתו, שם תיעד את חטאיו. חלקים מהיומן נדפסו בספר "חידושי הגאון מסוסנוביץ" המאגד שני ספרים קהלת שלמה ובית שלמה.
מועדון 27
מועדון 27 (או מועדון 27 לנצח, באנגלית: Forever Club 27) הוא מטבע לשון לקבוצת זמרים (לרוב מסוגות הרוק והבלוז), לשחקנים ולאמנים שמתו כאשר היו בני 27. המושג הפך לביטוי ידוע בתרבות הנעורים האמריקאית ומוזיקת הרוק, משום שכמה אמנים, שחלקם נחשבו לגדולים ולמובילים בדורם, הלכו לעולמם בגיל 27.
בתרבות הפופולרית, שימוש מושאל בשם המועדון מהווה התייחסות לרדיפה אחר נעורים, כמו גם לחיים פרועים ומלאי הרס עצמי, ולהשפעה ההרסנית של התהילה על האנשים שזוכים בה.
התהוות המושג.
ב-3 ביולי 1969 השתכר וטבע בריאן ג'ונס, חבר מייסד של להקת הרולינג סטונז, בבריכת שחייה. בתוך שנתיים מאותו היום נפטרו שלושה מהמוזיקאים החשובים בדורם, ג'ניס ג'ופלין, ג'ימי הנדריקס וג'ים מוריסון - כולם בגיל 27. מותו של מוריסון אירע בדיוק שנתיים לאחר מותו של ג'ונס, ב-3 ביולי 1971. הדעה הרווחת היא שהרצף הטרגי הזה החל את השימוש במטבע הלשון "מועדון ה-27".
ג'ופלין, הנדריקס, מוריסון וג'ונס היו כולם מוזיקאים בשיא הקריירה שלהם, אשר נחשבים עד היום לאגדות רוקנרול, ומשום כך הם גם נחשבים למפורסמים שב'מועדון'. בדרך כלל מצורף אליהם חבר חמישי, קורט קוביין, הסולן והמנהיג של להקת נירוונה, שהתאבד כ-20 שנה מאוחר יותר, ב-1994, בגיל 27, ואף הוא נחשב לאחד הזמרים והמוזיקאים החשובים של דורו וכך גם איימי ויינהאוס, שהלכה לעולמה אף היא בגיל 27 מהרעלת אלכוהול.
ל"מועדון" צורפו כ-40 חברים נוספים. מספר נכבד זה של אנשים דומים כל כך בגילם ובאופי עיסוקם אך כאלה שאינם קשורים זה לזה ישירות בדרך הנראית לעין הביא להתעניינות רבה בנושא. לדברי צ'ארלס קרוס, הביוגרף של קורט קוביין וג'ימי הנדריקס, הרעיון של "מועדון 27" זכה לתפוצה רחבה לאחר מותו של קורט קוביין, כשאמו צוטטה כאומרת:
שלומי בוצ'צ'ו
שלומי בוצ'צ'ו (נולד ב-30 באוגוסט 1966) הוא עיתונאי רכילות וצלם עיתונות ופפראצי ישראלי.
ביוגרפיה.
בוצ'צ'ו עובד כצלם מקצועי מאז נעוריו והוא מחלוצי מקצוע הפפראצי בישראל. בשנים 1991–1987 כתב וערך את מדור הרכילות של השבועון "להיטון". לאחר מכן עבר לשמש ככתב הרכילות של העיתון "מעריב".
בשנת 2005 הגיש בוצ'צ'ו תביעה בגין הפרת זכויות יוצרים נגד ישעיהו רוטר, הבעלים של אתר האינטרנט הפופולרי רוטר.נט, לאחר שהאתר פרסם בחמש הזדמנויות שונות תמונות שצילם בוצ'צ'ו, וזאת ללא רשותו וללא תשלום. בית המשפט קיבל את התביעה ופסק לטובתו פיצויים בסך 50,000 ש"ח. ערעור שהגיש רוטר על פסק הדין נדחה . בשנת 2007 הוגשה נגדו תביעה על ידי גיל ריבה בגין פרסום לשון הרע ופגיעה בפרטיות, לאחר שריבה ובנו הקטין צולמו על ידי בוצ'צ'ו בשני מקרים שונים. ריבה תבע פיצויים בסך 250,000 ש"ח, אך תביעתו נדחתה, ובית המשפט קבע שהצילומים לא פגעו בפרטיותם של ריבה ובנו. פסק הדין נחשב לתקדימי לגבי פעילותם של צלמי פפראצי בישראל.
בשנים האחרונות עובד בוצ'צ'ו כצלם באתר וואלה!, ובמקביל הוא משמש כיושב ראש איגוד צלמי החברה (הפפראצי) בישראל. במסגרת תפקידו זה היה בין יוזמי המהלך להחרמת בר רפאלי בשנת 2007, על שלא נעתרה לצלמים שרצו לצלמה בעת ביקורה בישראל.
נכון ל-2010, בוצ'צ'ו מתגורר עם אשתו חגית ברמת אביב בתל אביב.
פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו מדינות בעלות הברית במשותף כנגד מדינות הציר. דבר זה הצריך תיאום בין מדינות בעלות הברית, תיאום שכלל גם מפגשי פסגה בין מנהיגי המדינות.
האמנה האטלנטית.
עוד לפני שארצות הברית הצטרפה למלחמה נערך מפגש בין וינסטון צ'רצ'יל לפרנקלין דלאנו רוזוולט ליד חופי ניופאונדלנד, ב-14 באוגוסט 1941, על סיפונה של אניית קרב אמריקנית. המפגש הוליד את "המגילה האטלנטית" - הצהרת עקרונות משותפת, אשר כללה את הנקודות הבאות: