בפברואר 2005 יסד בסטוקהולם יחד עם בנו אולה רוסלינג וכלתו אנה רוסלינג–רונלונד את קרן גאפמיינדר (לדברי רוסלינג מקור השם בהודעה הנשמעת במעברים של הרכבת התחתית של לונדון: "Mind the gap" ("שימו לב לפער" - בין הקרונות לרציף), שכן נתוני הקרן מציגים את הפערים בחברה העולמית). הקרן מפתחת עם אוניברסיטאות, עם ארגוני או"ם, עם סוכנויות ציבוריות ועם ארגונים חוץ-ממשלתיים, תוכנה סטטיסטית "טרנדאלייזר" (Trendalyzer) הממירה נתונים סטטיסטיים בינלאומיים לגרפים נעים ואינטראקטיביים המוצגים בצורה שמקלה על הבנת תהליכים. המטרה היא לקדם את ההסתכלות על העובדות במבט עולמי על ידי ניצול והבנה של מאגרי מידע ציבוריים חופשיים לכל. לפי רוסלינג, קיים מידע רב שנאסף אצל ארגונים כגון האו"ם, אלא שחוסר באמצעי גישה הופך את דליית המידע לקשה עד בלתי-אפשרית. הנתונים שנאספו במשך שנים רבות (לעיתים אפילו 100 שנה) יכולים לשקף, כשהם מוצגים נכון, התפתחויות ומגמות בחברות, במדינות ובכלל העולם. השוואות בין קצב וצורת ההתפתחות הפרמטרים הנבדקים יכולות לשמש כלי להבנה טובה יותר של הגורמים המשפעים על התפתחות האדם. הגרפים ניתנים לצפייה והפעלה בצורה חופשית באתר הקרן. במרץ 2007 רכשה גוגל את תוכנת טרנדאלייזר בכוונה להופכה לזמינה בצורה חופשית עבור סטטיסטיקה פומבית.
הרצאותיו של רוסלינג, הממחישות את ההתפתחות העולמית בעזרת כלי גאפמיינדר, נחשבות הומוריסטיות אבל בעלות תוכן רציני. הוא אף מדגים כישורי בליעת חרבות, כפי שניתן לראות בדקות האחרונות של הרצאתו בשנת 2007 (ראו פרק קישורים חיצוניים).
אנתרופולוגיה יישומית
אנתרופולוגיה יישומית - המונח מתייחס לשימוש בתאוריות ובשיטות המחקר של האנתרופולוגיה לצורך ניתוח ופתרון בעיות ממשיות בתחומים שונים. באופן מסורתי האנתרופולוגיה מתחלקת ל 4 ענפים מרכזיים: אנתרופולוגיה תרבותית-חברתית, אנתרופולוגיה פיזית-ביולוגית, ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה בלשנית. יישום בכל אחד משדות המחקר הללו יחשב אנתרופולוגיה יישומית. יש המכנים את האנתרופולוגיה היישומית בשם "הענף החמישי של האנתרופולוגיה".
אנתרופולוגים יישומיים עובדים לרוב עבור גופים שאינם אקדמיים כגון ממשלות, סוכנויות פיתוח, גופים לא ממשלתיים, תאגידים ועוד. אנתרופולוגים יישומיים עוסקים בתחומים שונים החל משיווק חברתי, הערכת פרויקטים, אנתרופולוגיה עסקית, קביעת מדיניות, אנתרופולוגיה רפואית, אנתרופולוגיה משפטית, אנתרופולוגיה של סייברספייס ועוד. לרוב, משתמשים האנתרופולוגים היישומיים בשיטות מחקר איכותניות כגון תצפית משתתפת, קבוצת מיקוד וראיונות עומק. כמו כן, הם משתמשים גם בשיטות כגון ניתוח תוכן, סקר ושיטות אמפיריות נוספות.
אנתרופולוגיה יישומית בישראל.
בישראל פועלים כיום מספר לא מבוטל של אנתרופולוגים יישומיים, אשר פועלים בשדות שונים. תחום זה אף נלמד כתחום התמחות בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה במכללה האקדמית עמק יזרעאל וגם באוניברסיטת בן-גוריון.
ארגון המטאורולוגיה העולמי
הארגון המטאורולוגי העולמי (באנגלית: World Meteorological Organization; בראשי תיבות: WMO) הוא ארגון מדינות ובו 193 חברות (187 מדינות ו-6 טריטוריות) המסונף לאומות המאוחדות. תחילתו של הארגון ב, אשר נוסד בשנת 1873. WMO נוסד בשנת 1950 והפך לסוכנות מיוחדת של האומות המאוחדות בתחום המטאורולוגיה, הידרולוגיה ומדעי כדור הארץ. מטה הארגון נמצא בז'נבה, שווייץ. נשיאו הנוכחי של הארגון הוא והמזכיר הכללי הוא , אשר נבחרו בקונגרס המטאורולוגי העולמי ה-18 שהתקיים בשנת 2019. ישראל הצטרפה כחברה לארגון המטאורולוגי העולמי ב-30 בספטמבר 1949.
מטרות הארגון.
מטרותיו של הארגון המטאורולוגי העולמי הן:
המדינות החברות בארגון WMO מקיימות ועדה למערכות בסיסיות (Commission for Basic Systems) המתכנסת מדי שנתיים ובה מועלות המלצות לאימוץ תקנים חדשים, המלצות באשר לפרוטוקולי תקשורת, וכן עדכון טבלאות לראשי תיבות מקובלים. לאחר שאושרו בוועדה, שינויים אלה מפורסמים בספר התקנים של ה-WMO. אחד התפקידים המפורסמים יותר של ארגון ה-WMO הוא קביעת שמותיהן של סופות טרופיות.
הארגון המטאורולוגי העולמי אחראי להקמת הפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC) וכן להקמת מערכת "" (GAW).
יום המטאורולוגיה העולמי.
יום המטאורולוגיה העולמי מצוין מדי שנה ב-23 במרץ.
יוזף טיסו
יוזף טיסו (Jozef Tiso; 13 באוקטובר 1887 - 18 באפריל 1947), כומר, מדינאי ונשיא מדינת סלובקיה העצמאית (1939–1945), מדינה שהייתה למעשה גרורה של גרמניה הנאצית.
שנים ראשונות.
טיסו נולד בעיר ביטצ'ה (Bytča) בצפון-מערב סלובקיה (אז בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1910 סיים בית ספר גבוה לכמורה בווינה וקבל תואר של כומר בדרגת מונסיניור ודוקטור לתאולוגיה.
הוא שימש כמורה לסלובקית ומארגן הצגות במספר ערים. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה שירת ככומר צבאי.
עלייה בשורות הפוליטיקה.
בשנת 1918 לאחר המלחמה וייסוד צ'כוסלובקיה הפך טיסו ללאומן סלובקי. הוא הצטרף למפלגת העם הסלובקית שנוסדה בשנת 1913 על ידי אנדריי הלינקה. זו הייתה מפלגה לאומנית קתולית ששאפה להקמת סלובקיה עצמאית. לאחר הבחירות ב-1923 הפכה מפלגה זו לגדולה ביותר בסלובקיה.
טיסו טיפס לאט בפוליטיקה. הוא שירת בשנים 1927–1929 כשר הבריאות והספורט בממשלת צ'כוסלובקיה, ובשנת 1938 שוב, כשר לענייני סלובקיה.
לאחר מותו של הלינקה ב-1938 ניצח טיסו במאבק הירושה ומונה למנהיג המפלגה.
נשיא סלובקיה העצמאית.
לאחר הסכם מינכן הכריז טיסו על אוטונומיה של סלובקיה במסגרת צ'כוסלובקיה, ומונה כראש ממשלה. במרץ 1939 הוא ניצל את חולשתו של נשיא צ'כוסלובקיה אמיל האכה והכריז על עצמאות סלובקיה. האכה שלח צבא לברטיסלאבה שפיזר את הפרלמנט ושם את טיסו במעצר בית.
להזדמנות זו חיכה היטלר. טיסו הוברח ממקום מעצרו והוטס ללשכתו של היטלר, שם הוסבר לו כי לטובתו עליו לחתום על מסמך המכריז על "עצמאות" סלובקיה תחת חסות גרמניה, ולא – גרמניה תרשה להונגריה ולפולין לספח אליהן את סלובקיה.
טיסו חתם על ההסכם בקלות ושכנע את הפרלמנט לקבל אותו. הגרמנים לא נכנסו לסלובקיה. טיסו מונה לנשיא סלובקיה העצמאית. יומיים לאחר מכן חתם האכה על הסכם משפיל. הגרמנים נכנסו לבוהמיה ולמוראביה וצ'כוסלובקיה חדלה להתקיים.
סלובקיה העצמאית הייתה למעשה גרורה של גרמניה. כל המפלגות נאסרו פרט למפלגת השלטון ולשתי מפלגות קטנות שייצגו את המיעוט הגרמני וההונגרי.
את הסדר ויישום החוקים ביצעו יחידות מזוינות של ארגון שנקרא "משמר הלינקה", שהיה דומה בארגונו לאס אס. הוא פעל נגד יהודים, צ'כים, שמאלנים ומתנגדי המשטר. אנשי המשמר לבשו בגדים שחורים וכובע דמוי סירה והצדיעו במועל יד. מ-1941 אומנו יחידות המחץ של משמר הלינקה במחנות האס אס בגרמניה. המדינה נוהלה כמדינה פשיסטית, ל-לטיסו פנו בשם Vodca (המפקד).
סלובקיה הייתה המדינה היחידה שהשתתפה עם גרמניה בפלישה לפולין בספטמבר 1939. כוחות סלובקיים פלשו לדרום פולין וכבשו שטחים. לאורך כל מלחמת העולם השנייה השתתפו כוחות סלובקים במלחמה בחזית המזרחית נגד הצבא הרוסי.
המרד הסלובקי.
כבר בשנת 1943 החלה הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה בלונדון לתכנן מרד גדול בסלובקיה במטרה להקדים את כיבושה על ידי הצבא הרוסי. כוחות המורדים הורכבו מעריקים מהצבא הסלובקי ומפרטיזנים מארצות שונות.
המרד החל בעיירה באנסקה ביסטריצה בבוקר 29 באוגוסט 1944. בשלב ראשון הייתה יד המורדים על העליונה והם השתלטו על רוב מזרח סלובקיה. עד מהרה התעשתו הגרמנים ונענו לבקשתו של טיסו לעזרה. הם שלחו 80,000 חיילים מצוידים היטב. פיקוד המורדים לא היה אחיד. הפרטיזנים הקומוניסטים קבלו פקודות ממוסקבה והצבא הרוסי השתהה בשערי סלובקיה. מבחינה זו דומה המרד הסלובקי למרד הפולני שנערך באותו זמן.
לאט לאט כבשו הגרמנים את כל מזרח סלובקיה. שבויים רבים הוצאו להורג בתוכם צנחנים מארץ ישראל.
ב-28 באוקטובר 1944 נכנסו הגרמנים לבנסקה ביסטריצה וסיימו למעשה את המרד הסלובקי. ב-30 באוקטובר 1944 הגיע טיסו לבנסקה ביסטריצה וחילק מדליות לחיילים גרמנים שהשתתפו בדיכוי המרד, עובדה שניזקפה לחובתו במשפטו.
טיסו ושואת יהודי סלובקיה.
כבר בחודשים הראשונים של עצמאות סלובקיה הוטלו על היהודים חוקים והגבלות שעיקר כוונתם הייתה לדחוק את רגליהם מחיי הכלכלה ולצמצם את עיסוקם במקצועות החפשיים. התלמידים היהודים בבתי הספר העל יסודיים ובאוניברסיטאות סולקו. תהליך הנישול החמיר במחצית השנייה של 1939. נערך רישום של קרקעות בבעלות יהודית ועל מפעלים שלהם נתמנו אפוטרופסים סלובקים. היהודים סולקו ממשרדים ממשלתיים וחויבו בעבודות כפייה. ב-28 ביולי 1940 נפגש היטלר עם טיסו וחברי ממשלתו בזלצבורג והוסכם להקים בסלובקיה משטר "נציונאל-סוציאליסטי".
ב-2 בספטמבר 1940 הגיע לסלובקיה נציגו של אדולף אייכמן, דיטר ויסליצני עם מספר יועצים והם נתקבלו על ידי ממשלתה סלובקיה בישיבה חגיגית.
הגזירות על היהודים גברו וב-9 בספטמבר 1941 אושר החוק שכונה הקודקס היהודי. עיקר חידושו היה בהגדרת מהותו של היהודי שלא התבססה רק על עקרונות הדת אלא על עקרון הגזע. לדעת הדיפלומטים של הרייך היה חוק זה חמור יותר מחוקי נירנברג. עיתוני סלובקיה התפארו שחוקים אלה הם דוגמה ומופת לארצות אחרות. היהודים חויבו לענוד טלאי צהוב ונאסרו נישואי תערובת. הוקמו מחנות עבודה ועל היהודים מגיל 16 עד 60 הוטלה חובת עבודת כפייה. בספטמבר 1941 גורשו 10,000 יהודים מברטיסלאבה (מתוך 15,000) למחנות עבודה ולערי שדה.