איגה הושבע כמושל השמיני של מדינת הוואי ב-1 בדצמבר 2014. סגן המושל שלו הוא שאן צוצהוי. איגה הוא הצאצא היפני השני שכיהן כמושל הוואי.
נושא השבועה של איגה היה "מוקירים את העבר, מתכננים את יום המחר".
מוריץ פון ביסינג
גנרל-אוברסט מוריץ פרדיננד פרייהר פון ביסינג (; 30 בינואר 1844 – 18 באפריל 1917) היה גנרל גרמני ששימש כמושל הכללי של בלגיה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
ביסינג נולד ב-30 בינואר 1844 בעיר אודר בלמנסדורף שבממלכת פרוסיה. כיום שם העיר רצימוב, והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. ב-1865 התגייס ביסינג לצבא הפרוסי, ושרת בחיל הפרשים. ב-1886 לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובין השנים 1870–1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. ב-1887 הועלה לדרגת מיור, ומונה לשלישו של נסיך הכתר וילהלם. ב-1897 עבר לחיל הרגלים וקיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-29. ב-1901 הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-7, וב-1902 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. הוא פיקד על הקורפוס ה-7 עד פרישתו מהצבא ב-1907. לאחר פרישתו היה לשחקן טניס מצטיין, ושיחק במהלך אליפות וימבלדון 1912. הוא נפסל בסיבוב השני.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, חזר ביסינג לשירות. הוא מונה לסגנו של קרל פון איינם מפקד הקורפוס ה-7. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה השנייה של קרל פון בילוב ולחם במהלך הפלישה הגרמנית לבלגיה. הוא שימש בתפקיד עד נובמבר 1914, והועלה לדרגת גנרל-אוברסט. בדצמבר מונה למושל של בלגיה הכבושה במקום קולמר פון דר גולץ. בתפקיד זה, ביסינג הוציא לפועל את מדיניות הפלמנפוליטיק (Flamenpolitik - מדיניות פלמית), אשר מטרתה הייתה לפצל את בלגיה לשתי מדינות נפרדות. ביסינג עודד הפרדה בין הפלמים דוברי ההולנדית לבין הוולונים דוברי הצרפתית, וב-21 במרץ 1917 חתם על צו שחילק את בלגיה לשתי ישויות מנהליות נפרדות: פלנדריה וולוניה. נאמור הוכרה כבירת ולוניה, אשר כללה את ארבעת המחוזות הדרומיים, ובריסל הוכרה כבירת פלנדריה אשר כללה את ארבעת המחוזות הצפוניים. בין היתר, ביסינג חתם על הוצאתה להורג של האחות הבריטית אדית קאוול, אשר טיפלה בחיילים משני צידי המתרס והואשמה בבגידה. ההוצאה להורג גררה זעם רב בבריטניה ובעולם.
באפריל 1917 נאלץ ביסינג לפרוש מהתפקיד בשל מחלת ריאה כרונית. ב-18 באפריל הוא נכנע למחלה בכפר במחוז בריסל. הוא היה בן 73 במותו.
ששך
תומאס וולדהאוזר
תומאס דייוויד וולדהאוזר (באנגלית: Thomas David "Tom" Waldhauser; נולד ב-16 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס ששימש כמפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית.
קורות חייו.
וולדהאוזר נולד וגדל בעיירה דרום סט. פול שבמדינת מינסוטה. במהלך לימודיו באוניברסיטת במידג'י, השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם.
עם סיום לימודיו בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר וולדהאוזר בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. וולדהאוזר השלים את קורס הסיור של צבא ארצות הברית ושירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל.
בשנת 2000 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-15 של הנחתים, ופיקד עליה במהלך הקרבות במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. לאחר מכן שימש במספר תפקיד מטה ובהם סגן מפקד מפקדת הפיתוח הקרבי של חיל הנחתים וכראש המטה של פיקוד המבצעים המיוחדים. בשנים 2007–2009 שימש כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. בהמשך שימש כמפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים וכמפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. לאחר מכן שימש כעוזר בכיר למזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-1 ביולי 2016 מונה למפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יולי 2019.
כ&quot;ן
ארנסט פון אופן
ארנסט פרידריך אוטו פון אופן (בגרמנית: Ernst Friedrich Otto von Oven; 3 בפברואר 1859 – 21 במאי 1945) היה גנרל גרמני אשר פיקד על יחידות צבא שונות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אופן נולד ב-3 בפברואר 1859 במחוז הם בממלכת פרוסיה. כיום באזור מחוז ארנסברג במדינת נורדריין-וסטפאליה. ב-1878 התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-91 (אולדנבורג). ב-14 בפברואר 1880 הועלה לדרגת לויטננט ולאחר שלמד באקדמיה הצבאית הפרוסית הועלה לדרגת אובר-לויטננט והוצב במטה הכללי. ב-1893 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1903 מונה למפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-8 (התורינגי), ובהמשך הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט והוצב ברגימנט הרגלים ה-27 (המגדבורגי ה-2 - לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה). ב-7 באוגוסט 1908 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-38 (שלזיה - גנרל-פלדמרשל גראף מולטקה).
מלחמת העולם הראשונה.
ב-2 באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה למפקד הדיוויזיה ה-21. הדיוויזיה שלו נכללה במסגרת הקורפוס ה-18 אשר היה חלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הוא השתתף בכיבוש לוקסמבורג, בפלישה הגרמנית לבלגיה ובפלישה לצרפת. ב-27 בינואר 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1916 הוא השתתף בקרב ורדן ובקרב על הסום, ובתחילת 1917 מונה למפקד הקורפוס ה-21 והועבר לחזית המזרחית. הוא השתתף בבלימת מתקפת אגם נארוץ' ולאחר מכן הוחזר לחזית המערבית. הקורפוס שלו לחם בקרבות במסגרת פלגת הארמייה A ופלגת הארמייה B. הוא נפצע במהלך מתקפת מז-ארגון, אולם המשיך לפקד על הקורפוס ועל כך עוטר ב-25 באוקטובר 1918 בעיטור הפור לה מריט.
אחריתו.
לאחר שביתת הנשק בנובמבר, הוא הוביל את חייליו חזרה לגרמניה והצטרף לרייכסווהר. ב-1919 הוא מונה לראש אגף המבצעים והוביל את חיילי הרייכסווהר שהשתתפו בכיבוש הרפובליקה הסובייטית הבווארית. ב-23 ביוני של אותה שנה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-2 והוצב בגבול עם פולין. עם המעבר לצבא של 200,000 איש, אשר נכפה על גרמניה לאחר המלחמה, ב-30 בספטמבר פורק הקורפוס ה-2. אופן ויתר על תפקידיו ופרש מהצבא, ובתמורה דרש וקיבל דרגה של גנרל חיל הרגלים. הוא נפטר ב-21 במאי 1945 בעיר גוסלאר בגיל 86.
ג'יימס הולמס (קצין)
ג'יימס מייקל "מייק" הולמס (באנגלית: James Michael "Mike" Holmes, נולד 12 באפריל 1957) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד הקרב (ACC) בחיל האוויר של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
הולמס גדל בנוקסוויל שבטנסי. ב-1981 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת טנסי ולאחר הלימודים התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס, שירת כמדריך טיסה וטייס F-15 איגל והוצב בין השאר ביפן ובגרמניה.
בשנים 1999–2000 פיקד על טייסת קרב 27. בשנים 2002–2004 פיקד על להק המבצעים של כנף 14 ובשנים 2004–2006 פיקד על כנף 4. מילא תפקידי מטה בתחום התכנון במטה חיל האוויר ובמטה כוחות האוויר בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בשנים 2008–2009 פיקד על כנף המשלוח האווירי 455 שהוצבה באפגניסטן. באוגוסט 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר. באוגוסט 2014 מונה לראש מחלקת תכנון במטה חיל האוויר.
במרץ 2017 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד הקרב של חיל האוויר. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו באוגוסט 2020.
במהלך שירותו צבר מעל 4,000 שעות טיסה על מטוסי T-38 טאלון, ססנה T-37 טוויט, T-1A ג'ייהוקס ו-F-15 איגל. מתוכם מעל 500 שעות מבצעיות.
לאחר פרישתו משמש יועץ בכיר בחברת The Roosevelt Group.
הולמס בעל תואר שני בהיסטוריה מאוניברסיטת אלבמה, תואר שני באסטרטגיית לוחמה אווירית מאוניברסיטת חיל האוויר ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי.
יהודה עמית
הרב יהודה שרגא עמית (נולד בי"ח בחשוון ה'תש"ח 1 בנובמבר 1947) הוא רב חרדי ליטאי ישראלי, מייסד וראש ישיבת קריית מלאכי.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב, ליצחק ולעדינה עמית. למד בבית הספר יבנה ברמת גן, במדרשיית נועם ובאוניברסיטת בר-אילן. שירת בחיל האוויר. במהלך שירותו הצבאי התקרב לחסידי חב"ד ובהשפעתם חזר בתשובה. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד בכולל עזתה. לאחר תקופה החל להרצות בארגונים להחזרה בתשובה. החזיר בתשובה בין היתר את הרב צבי ענבל.
בשנות ה-80 הקים את ישיבת קריית מלאכי, בהמלצתם של הרב אלעזר מנחם שך והרב יעקב ישראל קניבסקי. הישיבה נועדה לקלוט תלמידים שלא למדו קודם לכן במסגרת ישיבתית חרדית.
משנתו הרוחנית.
הרב עמית רואה את עצמו כממשיך בדרכו של החזון איש, ומקפיד על קיום הנהגותיו בישיבתו.
על אף שמטרתו בהקמת הישיבה להפוך צעירים לחרדים, הוא מתנגד לכך שהתלמידים יחליפו את כיפתם הסרוגה לכיפה שחורה בשנותיהם הראשונות בישיבה.
משפחתו.
נשוי לציפי, מנהלת מכללת אופקים, ולהם 14 ילדים. מתגורר במושב תפרח.
שמשון חיים נחמני
רבי שמשון חיים נחמני (ה'תס"ו, 1706 - ו' באלול ה'תקל"ט, 18 באוגוסט 1779) היה רב, מקובל, סופר תורני, ומשורר יהודי איטלקי. שימש כרב במספר קהילות בצפון איטליה ונחשב לאחד מגדולי רבני המדינה. כיום מוכר בעיקר בזכות ספרו "זרע שמשון".
ביוגרפיה.
נולד במודינה לנחמן מיכאל נחמני. אמו היא בתו של רבי יהודה מצליח פאדובה, רב הקהילה במודינה. למד מפי רבי אפרים כהן ליפשיץ מאוסטראה, המו"ץ במודינה. בהמשך למד במנטובה מרבי דוד פינצי, חמיו של הרמח"ל, ומרבי אביעד שר שלום באזילה, בעל ה"אמונת חכמים". קבלה למד מפי רבי בנימין הכהן ויטאלי ("הרב"ך") ברג'ו אמיליה.
לאחר לימודיו במנטובה, עבר לפיזה, החל ללמד שם תלמידים, ולהפיץ תורה ברבים. בהמשך עבר לסיינה, ובהמשך חזר לעיר הולדתו מודינה, שימש בה כרב קהילה, ועמד בראש בית כנסת.