בשנת 2019 נבחר מילשטיין לתפקיד יו"ר המועצה הבינלאומית לאתרי הנצחה לשואה בגרמניה. ב-27 בינואר 2020 נאם מילשטיין בפני העצרת הכללית של האו"ם ומסר שם את עדותו כניצול שואה. נאומו נישא בפני כ-2000 איש וזכה לתשואות רמות.
למילשטיין שלושה בנים ותשעה נכדים.
ליונל סקאלוני
ליונל סבסטיאן סקאלוני (בספרדית: Lionel Sebastián Scaloni; נולד ב-16 במאי 1978 בעיר רוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, ומאמן נבחרת ארגנטינה בכדורגל. סקלאוני מכונה אל טורו - השור, בשל חוסנו הפיזי. סקלוני בעל שלוש אזרחויות: ארגנטינאית, ספרדית ואיטלקית.
קריירה.
סקאלוני שיחק בניואל'ס אולד בויס ובאסטודיאנטס לה פלאטה בטרם עבר לדפורטיבו לה קורוניה בשנת 1998. במהלך תקופתו ב"דפור" שיחק סקאלוני ב-202 משחקים, לרוב כמגן או כקשר באגף הימני. היה שותף בזכייה באליפות היחידה בה זכה המועדון (עונת 1999-2000) ושימש בין היתר גם כקפטן הקבוצה. הוא הושאל לוסטהאם יונייטד בינואר 2006 לחצי עונה. בקיץ 2006 עבר לראסינג סנטנדר, הוא שיחק בשורותיה עונה אחת שלאחריה עבר ללאציו האיטלקית.
אחרי חצי שנה לא מוצלחת במועדון הרומאי, עבר סקאלוני לריאל מאיורקה. בינואר 2013 בגיל 35 חתם בקבוצה האיטלקית אטאלנטה.
במדי הנבחרת.
סקאלוני היה שותף לזכייתה של נבחרת הנוער הארגנטינאית בגביע העולם לנוער ב- 1997. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ב- 30 באפריל 2003 במשחק הידידות מול נבחרת לוב.
סקאלוני נבחר על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל למונדיאל 2006 במקומו של חבייר זאנטי.
קריירת אימון.
ב-11 באוקטובר 2016 הצטרף סקאלוני כעוזר מאמן לצוות האימון של בן ארצו חורחה סמפאולי בסביליה מהליגה הספרדית הבכירה. ביוני 2017, כאשר מונה האחרון למאמן הנבחרת הלאומית של ארגנטינה, הוא שוב מונה לעוזרו.
שנה לאחר מכן, לאחר כישלונה של הנבחרת בגביע העולם ברוסיה, סקאלוני ופאבלו איימר מונו למאמנים זמניים עד לסוף השנה. בנובמבר 2018, סקאלוני מונה לתפקיד המאמן הקבוע של ארגנטינה הראשון לקראת טורניר קופה אמריקה שנערך ביוני 2019 בברזיל, סקאלוני הוביל את הנבחרת למקום השלישי . וקיבל הארכה לתפקידו לקראת קופה אמריקה 2020 (שנדחה לשנת 2021 בעקבות מגפת הקורונה). בטורניר זה זכה סקאלוני יחד עם נבחרתו בתואר.
תארים.
כמאמן.
פינליסימה
שמואל סמבורסקי
שמואל סַמבּוּרסקי (Sambursky; 30 באוקטובר 1900 – 18 במאי 1990) היה פרופסור מן המניין לפיזיקה ומדעי הטבע באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל למפעל חיים לשנת תשכ"ח (1968).
ביוגרפיה.
סמבורסקי נולד בשנת 1900 בקניגסברג בירת פרובינציית פרוסיה המזרחית שבקיסרות הגרמנית, בנם הבכור של סֶלמה ומנחם סמבורסקי. הוריו היגרו מהאימפריה הרוסית, והוא גדל בבית ציוני דובר עברית, והתחנך בעברית ובגרמנית. אביו היה כתב העיתון העברי "הצפירה" בקניגסברג, וכיהן כיו"ר סניף ההסתדרות הציונית בעיר.
בשנת 1917, בגיל 17 בלבד, החל ללמוד מתמטיקה, פיזיקה ופילוסופיה באוניברסיטאות קניגסברג וברלין. בשנת 1923 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו בקניגסברג בנושא "הוכחה על דרך השלילה בפיזיקה ומתמטיקה", בהנחייתו של תיאודור קלוצה (Kaluza). כעבור שנה עלה לארץ ישראל.
לאחר עלייתו שימש סמבורסקי בין השנים 1924–1927 כמורה ומרצה בבתי ספר תיכוניים ובמכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. לפרק זמן השתתף בפעילות להדברת המלריה, ובשנת 1928 התקבל לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים כעוזר מחקר בכיר למדעי הטבע ולפיזיקה. עבודתו באוניברסיטה נמשכה עד צאתו לגמלאות, בהיותו ממייסדי החוג לפיזיקה (1931) ולאחר מכן כפרופסור חבר (1949). בשנת 1960 מונה לפרופסור מן המניין להיסטוריה ופילוסופיה של המדע.
בשנת 1946 היה חבר המועצה למחקר מדעי ותעשייתי בארץ ישראל, ונסע מטעמה ללונדון לכנס מדעי של האימפריה הבריטית. בשנת 1949 נתמנה למנהל המועצה המדעית לישראל שעל יד משרד ראש הממשלה, תפקיד בו כיהן עד 1957. כיהן כחבר הוועדה לאנרגיה אטומית אך ב-1958 התפטר יחד עם כל חברי הוועדה, פרט ליושב הראש שלה, ארנסט דוד ברגמן, על רקע ההחלטה לפתח נשק גרעיני בישראל. וב-1962 היה ממייסדי הוועד לפירוז גרעיני של המזרח התיכון.
בשנת 1962 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. באותה שנה גם חנך את האוניברסיטה המשודרת ברשת ב'. הוא זכה בפרס רוטשילד למדעי הרוח לשנת 1966, ובשנת תשכ"ח (1968) זכה בפרס ישראל למפעל חיים.
ב-1923 נשא לאסתר רבינוביץ, והיה אב לבת. ב-1938 נישא בשנית, למרים גרינשטיין, בתו של נתן גרינשטיין.
שמואל סמבורסקי נפטר בשנת 1990, ונקבר בהר המנוחות.
ארכיונו, שבו התכתבויות, יומנים וחומר ביוגרפי, מאמריו והרצאותיו, שמור בספרייה הלאומית.
אחיו הצעיר היה המלחין הישראלי דניאל סמבורסקי.
מסע (צבא)
מסעות רגליים הם פעילות נפוצה בצבאות מודרניים בשלב הטירונות בצבא. בעבר, עד מיכון הצבא (בערך באמצע המאה ה-20) הייתה זו הדרך העיקרית לתמרון בשדה הקרב ומחוצה לו. המסע היה אחד הדברים העיקריים שלמדו הטירונים החדשים עם גיוסם לצבא.
אמנם מנוע בעירה פנימית הומצא עוד במאה ה-19 וכלי הרכב ממנועים הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19, מספרם היה נמוך. השימוש הרחב הראשון בכלי רכב ממנועים לשינוע חיילים בוצע בעת הקרב הראשון על המארן במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך מיכון משמעותי של חילות הרגלים בוצע רק במלחמת העולם השנייה עם הופעת חיל רגלים ממוכן. גם במהלך מלחמת העולם השנייה למסעות היה תפקיד חשוב כי עיקר חיל הרגלים לא היה ממוכן ונאלץ לנוע ברגל.
במחצית השנייה של המאה ה-20 התפשט המיכון לכל ענפי הצבא, אך ליכולת לבצע מסע רגלי עדיין יש חשיבות טקטית מכרעת במצבים מסוימים.
בצה"ל.
המסעות הרגליים בצה"ל הם פעילות נפוצה בקרב יחידות הסדיר בשלבי הטירונות. מסעות רבים משלבים גם נשיאת של ציוד כבד או חיילים אחרים על גבי אלונקות. המסעות הם בראש ובראשונה אימון בקרב תנועה או בנסיגה, הם משמשים גם כאתגר ספורטיבי אשר נועד לשיפור הכושר של היחידה, כאמצעי ללמד את החיילים לעזור לחבריהם להתגבר על הקושי הפיזי והמנטלי ולעיתים אף כאמצעי ענישה. בסיומם של רבים מהמסעות הרגליים נהוג כי היחידה מעניקה לחיילים חפץ סמלי – דיסקית, חגורה לנשק, כומתה וכדומה שמעיד על מעבר של שלב קושי מסוים. אורכם של המסעות הרגליים משתנה מיחידה ליחידה בהתאם לסרגלי המאמצים וללוח הזמנים של היחידה.
במשך תקופת הטירונות נוהגות היחידות השונות לצאת למסעות קצרים רבים אשר אורכם הוא בין 2–35 קילומטר. מטרתם של מסעות אלה היא לעלות בצורה הדרגתית את כושר ההליכה המאומצת של החיילים. הקצב ברוב המסעות מגיע ל-6 קמ"ש, וביחידות מיוחדות עולה לעיתים הקצב עד 8 קמ"ש.
המסע הכי ארוך בהכשרת הלוחם הוא מסע הכומתה אשר מתבצע לרוב לקראת סוף האימון המתקדם, עם זאת ישנן מספר יחידות שעושות אותו כבר בסוף הטירונות כגון חיל התותחנים, ועוד:
תומכי לחימה עושים 20 עד 40 קילומטר.
מסעות שונים.
לרב אחוז המשקל שחייל ממוצע ישא במסע בסיסי זה על גופו ממשקלו שלו הוא 12% לאחר חישוב כל הגורמים.
חישובי מאמץ למסע.
כל סוג של מסע דורש מאמץ פיזי שונה מהגוף ובשל כך קיימים מספר חישובים המתחשבים בשריפת הקלוריות, כושר הלוחם והתשת הגוף שעוזרים להבנת העצימות של כל מסע מסוגו:
בהתאם לחישובים אלו יינתנו הדוגמאות הבאות:
רובאי 03
סיפור
דרוז'בה מייקופ
מועדון הכדורגל דרוז'בה מייקופ (ברוסית: Футбольный клуб «Дружба» Майкоп) הוא מועדון כדורגל רוסי המשחק בליגה השנייה ברוסיה, מחוז דרום. הקבוצה היא אחת משתי הקבוצות הצ'רקסיות המובילות ברוסיה יחד עם ספרטק נלצ'יק. הקבוצה משחקת באצטדיון דרוז'בה העירוני במייקופ המכיל 7,000 מקומות.
היסטוריה.
מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1963 תחת השם "אורוז'אי". ב- 1969 הקבוצה החליפה את שמה ל"דרוז'בה" וכך היא מכונה מאז.
המועדון בילה את מרבית שנותיו בין הליגה הראשונה לליגה השנייה. הקבוצה שיחקה בין השנים 1992 עד 1998 בליגה הראשונה ומאז משחק בליגה השנייה. את עונת 2006-2007 הקבוצה סיימה במקום החמישי.
הישג השיא של הקבוצה היה בשנת 1992 אז סיימה במקום הרביעי בליגה הראשונה. כמו כן, בעונת 1992-1993 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע הרוסי והפסידה לטורפדו מוסקבה (ובכך נמנע מפגש בינה לבין מכבי חיפה).
הקבוצה הגיעה לארץ מספר פעמים בשנות ה-90 כאורחיה של הפועל כפר כמא (אחת משתי הקבוצות הצ'רקסיות בארץ). מאמן הקבוצה אדם נאתכו אף שהה בארץ מספר שנים במהלכן אימן את הקבוצה ובמחלקת הנוער שלה.
אן חיאנג
אן חיאנג (בקוריאנית: 안향; 1243 – 1306) היה מלומד קונפוציאני מוביל. נולד ביאנגג'ו במה שהיום הוא קוריאה הדרומית ונחשב לאבי הנאו-קונפוציאניזם בקוריאה. הוא הציג את תורת הקונפוציאניזם פרי שושלת סונג לממלכת גוגוריו. אן חיאנג ביקר בסין, וחזר עם עבודות כגון צ'ו צו שו והביא איתו העתקים ודיוקנים של קונפוציוס וג'ו שי כדי שאלה ישמשו להחייאה מחדש של הקונפוציאניזם. שאיפתו העיקרית הייתה להחליף את הבודהיזם ששלט עד תקופתו בקוריאה בקונפוציאניזם. ב-1304 הוא הקים את המקדש הקונפוציאני מנמיו.
לכבוד חיאנג נבנה פסל בגבעת נונסאן.
Where Lovers Mourn
טראומטולוגיה
טראומטולוגיה (Traumatology) הוא תחום ברפואת חירום העוסק בפציעות וחבלות גופניות.
טראומטולוג (רופא טראומה) הוא רופא מומחה לטיפול בפגיעה בשלמות רקמות הגוף.