עם קום המדינה, והקמת צה"ל על תשתית ארגון ההגנה עבר העיסוק בהדרכת הקפא"פ לתחום אחריותו של השירות לאימון גופני בפיקודו של משה פינקל זוהר. השירות לאימון גופני הפך לענף אימון גופני בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 וטיפל בפיתוח הקפא"פ, הכשרת מדריכים לחילות צה"ל ופיקוח על עבודתם. במהלך שנות ה-50 חודר השימוש במושג חדש בהתייחס למקצועות קרב הפנים אל פנים והוא קרב מגע. בתום עשור בו נעשה שימוש בשני המושגים האלה להגדרת התחום נעלם כליל השימוש במושג קפא"פ.
מכבי בוקרשט
מכבי בוקורשטי הוא שמו של מועדון ספורט יהודי שפעל בבירת רומניה, בוקרשט (השם ברומנית הוא בוקורשטי), בין השנים 1919–1948, חלק מהזמן בשם צ'יוקאנול (הפטיש).
מועדון הספורט מכבי בוקורשטי הוקם ב-25 במאי 1919 וייצג בעולם הספורט של רומניה את יהדות בוקרשט. המועדון שכן בבוקרשט, ברחוב יוליו באראש 15 בסמיכות לבית הספר המקצועי צ'יוקאנול והייתה לו מחלקת כדורגל חזקה שבראשה עמד לאונטה זילברמן (Leonte Silberman). ב-1921 נבנה אצטדיון הכדורגל של מכבי בוקרשט ברחוב דרך דודשט, רחוב מרכזי ברובע היהודי של בוקרשט, ומשלב זה התנהלו בו משחקים סדירים בהם התחרתה מכבי על אליפות העיר בוקרשט. באצטדיון נערכו גם משחקים של נבחרת רומניה בכדורגל.
ב-1925 הוקמה במסגרת המועדון קבוצת כדוריד של 7 נשים, תשובה לקבוצת הכדורגל וכמה פעמים נערכו משחקי כדוריד נשים באצטדיון הבית כפתיח למשחקי הכדורגל.
מכבי בוקרשט של השנים הראשונות התבססה בעיקר על ההרכב Bacinschi, Halberthal, Marcovici, Torel, Pipa, Toth, Neid, Dorelly, Fronio, Keller, Landes. ב-1929, הקבוצה שאומנה על ידי הוינאי Wertheimer, זכתה באליפות אזור בוקרשט. בשנות השלושים של המאה העשרים הקבוצה התבססה על ההרכב Zauber, Altbuch, Barasch, Simsinovici, Berl, Ghidali, Marcus, Katz, Leb, Segal, Marcovici, Berger.
בקיץ 1935 השתתפה קבוצת מכבי בוקרשט במכביה השנייה שהתקיימה בתל אביב וזכתה במקום הראשון.
ב-9 באוגוסט 1940 הוציא תאופיל סידורוביץ', מי שהיה מפקד סטרז'ה צריי (משמר הארץ) ושר הנוער של רומניה, צו שאסר את השתתפות הספורטאים היהודים בתחרויות ונאסר קיומם של מועדונים שאינם מורכבים מרומנים נוצרים. לאחר מלחמת העולם השנייה שב המועדון לפעילות, אך במהרה, ב-1945, בלחץ השלטון החדש, שינה שמו לצ'יוקאנול (Ciocanul), מילה רומנית שמשמעה "הפטיש" והיא מרמזת למובן המילה "מכבי" - "מקבת". בהמשך, ב-1946, התמזג המועדון עם מועדון אחר בשם "Unirea Tricolor Bucureşti" (איחוד הטריקולור בוקורשטי), קבוצה מזוהה עם התנועה הלגיונרית ויצרו את המועדון דינמו בוקורשטי. בעונה 1947-1948 קבוצות המועדון עדיין הופיעו בנפרד בשם דינמו א' ודימנו ב', אך מ-1948 הושלם האיחוד.
בין השחקנים המפורסמים ששחקו במועדון מכבי בוקורשטי היה שמואל זאובר, שהשתתף גם בנבחרת הלאומית של רומניה, שלקחה חלק באליפות העולם באורוגוואי, ב-1930. בעונה 1947/1948 שיחק בקבוצה החלוץ נורברטו הפלינג.
צ'יוקאנול
ז'אק לואי דויד
יחידת ניסויי הטילים
שביתה פוליטית
שביתה פוליטית היא דרך מחאה שבה מושבתת הפעילות של המשק כולו או של חלק ממנו לשם הבעת מחאה פוליטית או להבעת התנגדות למעשי השלטון. בניגוד לשביתה במסגרת סכסוך עבודה, המאורגנת על ידי ארגון עובדים לשם השגת יעדים כלכליים של עובדים מול המעסיקים, השביתה הפוליטית מאורגנת בדרך כלל על ידי ארגון שאינו ארגון עובדים, כגון מפלגה או קבוצת מפלגות או ארגון חברתי, והיא מכוונת נגד הממשל (הנשיא, הממשלה, הפרלמנט) לשם השגת יעדים פוליטיים, כגון הקדמת הבחירות, שינוי חקיקה או ביטול החלטה שלטונית.
מבחינת משפט העבודה, שביתה פוליטית טהורה, כזו שאין לה כל זיקה לתנאי העבודה, נחשבת לצעד לא-לגיטימי, שאינו זוכה להגנות הניתנות לשביתה. לעיתים השביתה הפוליטית מכוונת נגד צעדים של הריבון שיש להם השפעה על תנאי העבודה, אך גם שביתה כזו נחשבת בדרך כלל לצעד לא-לגיטימי. פעמים אחרות אין למטרות השביתה הפוליטית כל זיקה לתנאי העבודה, וכל הקשר שלה למשפט העבודה מתבטא בכך שלצורך השביתה הפוליטית השכירים המשתתפים בה נעדרים מעבודתם.
השביתה הפוליטית במשפט העבודה הבינלאומי.
ועדה של ארגון העבודה הבינלאומי שעסקה בחופש ההתאגדות קבעה שיש זכות גם לשביתה המכוונת נגד מדיניות הממשלה שיש לה השפעה ישירה על זכויות העובדים. שביתה המפרה את הסדר הציבורי ושביתה פוליטית טהורה, שאינה קשורה לחופש ההתאגדות, אינה נחשבת לשביתה לגיטימית
השביתה הפוליטית במשפט העבודה בישראל.
בג"ץ חטיב.
במחאה על חקיקתו של חוק רמת הגולן פרצה ב-14 בפברואר 1982 שביתה פוליטית טהורה (כזו שאין לה כל זיקה לתנאי העבודה) של הדרוזים ברמת הגולן, והיא נמשכה עד ל-20 ביולי 1982. משרד החינוך הודיע ל-170 מהמורים השובתים שהוא רואה את היעדרותם מהעבודה כהתפטרות. בית הדין הארצי לעבודה קבע כי , ובהתאם לכך אישר את גישת משרד החינוך, ועל כך הוגשה עתירה לבג"ץ. בפסק הדין בעתירה כתב נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר:
בפסק דינו התייחס הנשיא שמגר למהותה של שביתה:
בהתאם לכך נפסק שהיעדרותם הממושכת של המורים לא תיחשב כשביתה, וניתן לראותה כהתפטרות.
בג"ץ בזק.
בשנת 1992 החליטה ממשלת ישראל לצמצם את המונופול של חברת "בזק" בתחום התקשורת, ולפתוח את שוק התקשורת לתחרות. עובדי "בזק" ראו בהחלטה זו פגיעה בתנאי עבודתם והחלו בעיצומים. בית הדין הארצי לעבודה פסק, בדעת רוב, שזו אינה שביתה פוליטית, וכנגד פסק דין זה הוגשה עתירה לבג"ץ. בפסק דינו בעניין זה הבחין השופט דב לוין בין שלושה סוגים של שביתות במסגרת משפט העבודה:
בהמשך לסיווג זה נפסק כי "משלבשה מחאתם של עובדי הבזק דמות של שביתה כללית מתמשכת, נמצא שהיא חרגה משמעותית בהיקפה וביעדיה משביתה מעין-פוליטית, והיא הייתה לשביתה פוליטית במלוא מובן המילה, ומשום כך היא בלתי לגיטימית ולא מוגנת".
רצח שבעת הנוטרים
זמר (מועצה מקומית)
ספסופה
אל-אחוואט
אל-אחוואט הוא אתר ארכאולוגי מתקופת הברזל א', היא "תקופת ההתנחלות" של שבטי ישראל בארץ כנען. האתר ממוקם במדרון המערבי של הרכס עליו בנוי היישוב קציר, מדרום לכביש נחל עירון (ואדי עארה) בצפון-מערב השומרון.
זיהוי האתר.
הארכאולוג אדם זרטל מאוניברסיטת חיפה סבור כי מדובר באתר מקראי: מיקומה של חרושת הגויים, מקום מושבו של סיסרא, שר הצבא של יבין מלך חצור. הסימוכין להשערה זו הם, שמבנה האתר הוא ייחודי במינו. ייתכן שנבנה על ידי השרדנה, אחד משבטי גויי הים. המועד המשוער לבנייתו (1150 -1160 לפנה"ס לדעת זרטל) תואם את המועד המשוער להגעת גויי הים לארץ ישראל וכן את מועד המלחמה בין ברק בן אבינועם וסיסרא בנחל קישון, המרוחק כ-14 ק"מ מהמקום. לפי הערכתו של זרטל, מוצאו של סיסרא הוא גם מגויי הים - כנראה מהאי סרדיניה שבאיטליה.
הארכאולוג ישראל פינקלשטיין טוען כי הערכתו של זרטל אינה מבוססת די הצורך מבחינה כרונולוגית כדי להגיע לרזולוציה כזו. לדעת פינקלשטיין, בהשוואה לממצא קרמי וסינכרונים עם תיארוך פחמן-14 מאתרים אחרים (בעלי מכלול קרמי דומה), האתר מאוחר בכ-100 שנה מהערכתו של זרטל. עוד טוען פינקלשטיין שהחומות/קירות המאסיביים שבאתר (אלה המיוחסים לתרבות הנוראגית) נבנו בתקופה הרומית על גבי שרידי האתר מתקופת הברזל, ולמעשה מדובר בשתי שכבות נפרדות שאין לקשור ביניהן.
מבנה האתר.
האתר היה מוקף חומה. שטחו כ-30 דונם וצורתו מלבנית. האתר נמצא בחורש טבעי. מקורות המים הקרובים הם מעיינות דרומית לערערה. האתר קרוב לדרך הים המקראית. חלקי האתר שנחפרו הם:
ייחודו של האתר.
חוקרי האתר מתארים כך את המבנים המיוחדים שנמצאו באתר: "באתר נמצאו ארבעה "מסדרונות" - קורידורים, שנבנו בתוך חומת העיר כשפתחם מופנה אל שטח העיר. יש שוני ביניהם (שלושה ישרים ואחד סגלגל) אך שווה לכולם עצם התופעה והעובדה שלא נמצאה להם פונקציה ברורה. תופעה נוספת הן בקתות אבן מעוגלות ומקורות בשיטת "הכיפה המדומה". אחת מאלה נמצאה בתוך העיר ובמיקום סטרטיגרפי ברור המתארך אותה לתקופת הקיום של המקום - ראשית תקופת הברזל 1 (לערך 1170-1220 לפנה"ס). בקתות דומות ידועות גם מהתקופות הרומית והביזנטית, אך נראה שאלה השייכות לעיר נבנו בתקופת הברזל."
הקשר עם סרדיניה.
קיים דמיון בין המבנים שנמצאו באתר לבין כ-7,000 מבנים דומים בסרדיניה, המכונים נוראגים. בחפירות השתתפו קבוצות מאוניברסיטת קליארי בסרדיניה. לאור ההנחה שקיים קשר בין האדריכלות הנוראגית לבין המבנים שהתגלו באל-אחוואט, הועלתה ההשערה כי באתר שכנו אנשי שבט השרדנה מ"גויי הים", שהגיעו לאזור במאה ה-13 לפנה"ס.
שבט השרדנה נזכר במקורות המצריים, החל במכתבי אל-עמרנה ולאחר מכן בתעודות של רעמסס השלישי על המלחמה נגד גויי הים. כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19 הציע החוקר הצרפתי מספרו שמוצא השבט הזה, על פי הקשר הלשוני, בסרדיניה. כיוון שרעמסס מזכיר בכתובותיו שהושיב את אנשי השבט בכנען, ברור שיישוביהם צריכים להמצא במקום כלשהו. באונומסטיקון של אמנופה, רשימה אנציקלופדית של מקומות במזרח שזמנה 1100 לפנה"ס בערך, נזכרים השרדנה ליד הת'כר והפלשתים. חוקר המקרא אלברכט אלט סבר שמקומם בעמק עכו. הארכאולוג אדם זרטל סבור כי הצעת הזיהוי לנחל עירון מתאימה יותר מכל הבחינות. עקב העדר אתרים דומים באזור, חוץ מארבעה אתרים קטנים ליד כרם מהר"ל, נראה כי אל-אחוואט היה האתר המרכזי של שבט השרדנה באזור.
ויליאם הובסון
ויליאם הובסון (באנגלית: William Hobson; 26 בספטמבר 1792 - 10 בספטמבר 1842) היה המושל הראשון של ניו זילנד ואחד מהיוזמים והחותמים על הסכם ואיטנגי.
ראשית חייו.