נכון ל-2020 מתגוררים במושב למעלה מ-1,000 תושבים.
הערות שוליים.
חצור אשדוד
חָצוֹר אַשְׁדּוֹד הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר ליד גן יבנה השייך למועצה אזורית באר טוביה.
שמו של היישוב הוא כשם עיר בנחלת שבט יהודה שנקראה "חצור". התוספת "אשדוד" לחצור על שם העיר "אשדוד הפלישתית", ובשל קרבת הקיבוץ לעיר אשדוד, נועדה להבדיל מחצור הגלילית.
היסטוריה.
הגרעין המייסד של הקיבוץ התגבש בשנת 1936 על בסיס גרעין ארץ-ישראלי ג' של תנועת "השומר הצעיר". חברי הגרעין שהו שנה במשמר העמק ובחול המועד פסח בשנת 1937 הקימו את הקיבוץ בראשון לציון, שם שהו תשע שנים עד שנמצא להם מקום להתיישבות קבע. במשך זמן זה הצטרפו אליהם גרעיני "השומר הצעיר" מבולגריה ב-1939 ומצפון אמריקה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה (1946)..
בשנת 1943 הקימו חברי הקיבוץ את מצפה גבולות, שם שהו במשך שלוש שנים.
בשנת 1946 הוחלט במוסדות המיישבים שהקיבוץ יעזוב את גבולות ויתיישב במקום הנוכחי, שנקרא אז "יסור". גבעת הכורכר שעליה הוקם הקיבוץ (גובה כ-60 מטר מעל פני הים) הייתה אז חשופה ובצידה הדרומי מחצבה נטושה. סביבה שכנו ארבעה כפרים ערביים: יסור, ברקה, בתני שרקיה ובתני ע'רביה ומחנה קסטינה של חיל האוויר הבריטי (היום בסיס חצור של חיל האוויר הישראלי). חברי הקיבוץ הגיעו למקום ביוני 1946 והשתכנו בבית האריזה בפרדס. בעקבות החבלה של האצ"ל במטוסים בריטיים במחנה הסמוך, במסגרת התקפת שדות התעופה הבריטיים, וחשש המוסדות מתגובת הצבא הבריטי, נדחתה העלייה על הגבעה במשך מספר חודשים. בספטמבר ניתן לבסוף האישור, והחברים עלו לגבעה והחלו לבנות את ביתם החדש. העברת הקיבוץ מראשון לציון הסתיימה רק בנובמבר 1947.
במלחמת העצמאות היה הקיבוץ סמוך לקו החזית של הצבא המצרי, שהגיע עד סמוך לגשר עד הלום מצפון לאיסדוד. ילדי הקיבוץ פונו לבית ספר בחולון. המצרים הפגיזו את הקיבוץ, והחברים המעטים שנותרו להגן על היישוב הסתתרו בתעלות. עלון הקיבוץ שנקרא "על התל" שינה באותם ימים את שמו ל"מתחת לתל". לאחר מבצע יואב, שבו הילדים לקיבוץ וחברי הקיבוץ חזרו לעבודה החקלאית.
במבצע ברק נכבשו הכפרים הערביים הסמוכים, ותושביהם הפכו לפליטים ברצועת עזה. חלק מאדמותיהם, שהוכרזו כאדמות מדינה לפי חוק נכסי נפקדים, הוחכרו על ידי מינהל מקרקעי ישראל לקיבוץ.
בסמוך לקיבוץ ממוקם בסיס חצור של חיל האוויר שנקרא על שמו.
ספורט.
הקבוצה הוקמה בשנים הראשונות של הקיבוץ והייתה בליגה הלאומית (הליגה הבכירה אז) עד סוף שנות ה-80. בשנת 1995 היא חזרה לליגה העליונה.
הקבוצה זכתה בגביע המדינה בעונת 1999/2000. הישג השיא בליגה היה העפלה לגמר הפלייאוף באותה עונה.
הקבוצה נתמכה באותה תקופה על ידי מועצה אזורית באר טוביה ושמרה על מקומה בליגת העל מ-1995 עד 2007. בעקבות צמצום התמיכה של המועצה עברה הקבוצה לחסותה של עירית אשדוד ב-2005. הקהל הביתי הלך והצטמצם במשך השנים והמעבר לאשדוד רק החמיר את המצב. ב-2007 נסגרה הקבוצה.
הערות שוליים.
ביצרון
בִּצָּרוֹן הוא מושב עובדים במישור החוף הדרומי (סמוך לגדרה), ושטחו הוא כ-5,000 דונם. את המושב ייסד גרעין של אסירי ציון מרוסיה בשנת תרצ"ה (1935), ואחד מחבריו נתן לו את שמו מן הפסוק .
היסטוריה.
המייסדים היו חברי הכשרת "תל-חי קרים" שהתארגנה ברוסיה ב-1929. חברי ההכשרה עלו לארץ ישראל ב-6 ביוני 1929. בשנת 1935 הגיעו לגן יבנה, עבדו שם בפרדסי המושבה ובאותה עת בנו את הבתים הראשונים של המושב וחפרו באר מים.
בשנת 1935 עלו חברי המושב על אדמתם, שניתנה להם מנחלאות גן-יבנה, על פי ההסכם (כמתואר בספרו של אריה קרישק -"בוני הגן", 1993), כלל השטח 30 נחלות משק, חמישה דונם לכל נחלה. בכל משק היה בית קטן שבו חדר אחד ומטבח. השירותים היו בחצר. בעשור הראשון לקיומם סבלו ממצוקה כלכלית וחברתית קשה.
בשנת 1946 הצטרף אל המושב גרעין של נוטרים משוחררים מהמושבה מזכרת בתיה. את החבורה הוביל אז אריה רוז'נסקי שגם חיבר את השיר "הורה בצרון".
עד מלחמת העצמאות היה ביצרון מוקף כפרים ערבים (ברקה, בשית, קטרה). המושב היה סמוך לקו החזית עם הצבא המצרי אשר הגיע עד לגשר עד הלום, והופצץ על ידי מטוסי חיל האוויר המצרי. נשים וילדים פונו לנס ציונה וראשון לציון. הגברים נשארו להגן על המושב ולנסות להציל את התוצרת החקלאית. ב-1949, בהמלצתו של אברהם הרצפלד התיישבו במקום חיילים משוחררים חברי גרעין "בתלם", ובהמשך הגיעו לביצרון עולים חדשים בעיקר מבולגריה ורומניה והקימו משקי חלב. בשלהי המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 נבנו במקום שכונות הרחבה, מרביתן לבני המושב.
כפר ורבורג
כפר-וַרְבּוּרְג הוא מושב באזור הדרום, סמוך לקריית מלאכי, השייך למועצה אזורית באר טוביה.
היסטוריה.
היישוב הוקם ב-31 באוקטובר 1939 על ידי חברי "ארגון מנחם" לאחר שניסיונם להקים את כפר מנחם לא עלה יפה. היישוב נקרא על שמו של פליקס ורבורג שהיה אחד ממנהיגי הקהילה היהודית בארצות הברית ומייסד ארגון הג'וינט.
בכפר ורבורג, הנחשב למושב גדול, 98 משקים המשתרעים על כ-6,000 דונם.
בכפר כ-20 רפתות חלב גדולות. חלק מאדמות הכפר נטועות פרדסים, כרמים ומטעי נשירים. מרבית חברי הכפר משלבים בשנים האחרונות חקלאות עם עבודה מחוץ למשק.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הוקמה בו "שכונת בנים" המונה, נכון לסוף 2009, כ-60 בתים פרטיים.
במושב זה התגורר שר האוצר יגאל הורביץ, ולאחר מותו נקבר בבית העלמין של המושב.
במושב הוקם בית קברות צבאי אזורי. מרבית החללים שנטמנו בו נפלו במלחמת העצמאות.
בשנת 2015 הוקם בכפר בית התרבות האזורי "אנזו", המארח הקרנות סרטים ברוח סינמטקית, הרצאות וסדנאות שונות.
מלחמת העצמאות.
עם תחילת פלישת צבאות ערב לארץ במחצית מאי 1948, הועלתה הערכה שתנועת הצבא המצרי צפונה תהייה דרך הכביש הסמוך ועל כן הוקמם עליו מחסום שנקרא בהמשך מחסום כפר ורבורג.
האנדרטה לבני המושב שנהרגו.
בקרבת בית הקברות הצבאי ניצבת אנדרטה לזכר בני המושב שנהרגו בשורות צה"ל. היא עוצבה בשנת 1959 על ידי האדריכל אשר חירם.
האנדרטה היא רחבת אבן ודשא המוקפת בגדר אבן. בקצה הרחבה המרוחק מן הכניסה נקבעו בפאה העליונה של הגדר שלושה גושי אבן מלבניים שבכל אחד מהם נחקק כוכב - לזכר שלושת בני המושב שנהרגו במלחמת העצמאות. לידם נקבעו בקיר שמות הנופלים. בכניסה לרחבה נחקק משפט מפי אחד מהם, צבי גוּבֶּר: "ארצי הדלה - אשרך מה רב אם אלה בנייך".
לימים הורחבה האנדרטה לפי סגנונה המקורי כדי להנציח שבעה חללים נוספים מבני המושב.
שתולים
שְׁתוּלִים הוא מושב המשתייך למועצה אזורית באר טוביה, סמוך לאשדוד. המושב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מתימן על אדמות העיירה הערבית איסדוד שננטשה ופונתה במלחמת העצמאות.. שמו לקוח מהפסוק: "שתולים בבית ה' בחצרות אלוהינו יפריחו" (). שמו הראשון של המושב היה ביתניה הדרומית.
המושב שוכן ממזרח לכביש 4, סמוך למחלף עד הלום. המושב שוכן בין נחל לכיש לנחל האלה, ולכן סבל מהצפות רבות. בשנת 1951 נותק בגלל שיטפון ונזקק לסיוע צה"ל לשם קבלת אספקה. המושב נותק שוב בדצמבר 1953. בעקבות זאת נסלל כביש גישה נוסף למושב דרך באר טוביה. בשנת 1967 הוצפו חלקים נרחבים מהמושב ותושבים רבים פונו מבתיהם.
בשנת 1995 החל מהלך להקמת יחידות דיור בהרחבה של המושב
התקופה הצלבנית
צומת (פירושונים)
הבחירות לכנסת השבע עשרה
הבחירות לכנסת השבע עשרה התקיימו ב-28 במרץ 2006, כ"ח באדר ה'תשס"ו, ותוצאות הבחירות קבעו את הרכב הסיעות בכנסת השבע עשרה. הבחירות התקיימו בעקבות החלטה שהתקבלה במערכת הפוליטית ב-21 בנובמבר 2005, על פיזור הכנסת והקדמת הבחירות. במקור נקבע מועד הבחירות ל-30 באוקטובר 2007 (י"ח בחשוון ה'תשס"ח), ארבע שנים ממועד הבחירות הקודם. מועד זה היה נתון במחלוקת משפטית בשל טעות שנבעה מתיקון ב, ובעקבות החלטת בג"ץ מיולי 2004 (2257/04) נקבע יום הבחירות (המקורי) ל-7 בנובמבר 2006, (ט"ז בחשוון ה'תשס"ז).
מערכת הבחירות התקיימה על רקע פינוי גוש קטיף ונסיגת צה"ל מרצועת עזה, פרישתו של ראש הממשלה אריאל שרון מהליכוד והקמתה של מפלגת קדימה, וכן על רקע נבצרותו של אריאל שרון שנמנע ממנו להתמודד בראשות קדימה עקב אירוע מוחי שלקה בו כחודשיים לפני הבחירות. שנה לפני הבחירות האישים הפוליטיים הראשיים היו אריאל שרון בליכוד, שמעון פרס במפלגת העבודה וטומי לפיד משינוי, אך ערב הבחירות כל אלה פינו את מקומם לאהוד אולמרט (קדימה), עמיר פרץ (עבודה) ובנימין נתניהו (ליכוד). מעבר לכך, אלו היו הבחירות הראשונות בהן המתמודדים המרכזיים לראשות הממשלה נולדו לאחר השואה ומלחמת העולם השנייה.
המנצחת העיקרית של הבחירות הייתה מפלגת קדימה, אשר התבססה כמפלגה הגדולה ביותר, ומנצחות נוספות היו ישראל ביתנו והפתעת הבחירות, מפלגת הגמלאים. המפסידות העיקריות היו הליכוד, שאיבדה את מרבית כוחה וצנחה מ-38 מנדטים ל-12 בלבד, ומפלגת שינוי, שהתפלגה לשתי מפלגות שלא עברו כלל את אחוז החסימה. מפלגות נוספות אשר השיגו תוצאות אשר נחשבו לכשלונות היו המפלגות האידאולוגיות המובהקות: האיחוד הלאומי-מפד"ל מימין ומרצ משמאל. שאר המפלגות שמרו פחות או יותר על כוחן. בניגוד לבחירות הקודמות אשר אופיינו במעבר מסיבי לגוש המרכז-ימין של המפה הפוליטית, אשר היה מורכב מליכוד ושינוי, בבחירות אלו גוש זה התרסק, בעוד שגוש המרכז-שמאל, אשר תמך בנסיגה מעזה ובנסיגה עתידית מחלקים ביהודה ושומרון במסגרת מה שהוגדר כ"תוכנית ההתכנסות", התחזק משמעותית וקיבל רוב בכנסת. הכנסת השבע עשרה הושבעה ב-17 באפריל 2006.
רקע היסטורי.