התעלמות מופגנת מכללי טקס נהוגים - התנהגות לא-מנומסת הגורמת לעלבון דיפלומטי - עשויה לשמש ככלי בידי מדינה כדי לאותת על הסתייגותה או סלידתה מהתנהגותה של מדינה אחרת, זאת לאחר שמאמצים דיפלומטיים אחרים כשלו. ההתנהגות הגורמת עלבון איננה מכוונת כלפי האישיות המייצגת את המדינה, אלא כלפי המדינה שאותה מייצגת האישיות. כך, למשל, בחודש דצמבר 1996 ביקשה צרפת להביע את הסתייגותה ממדיניות ארצות הברית בנושאים שונים. היא בחרה לעשות זאת בעת שוורן כריסטופר, מזכיר המדינה של ארצות הברית בין השנים 1993–1997, נכח בארוחת ערב רשמית של נאט"ו. חאבייר סולאנה, אז המזכיר הכללי של ברית נאט"ו, ביקש מן הנוכחים להרים כוסית ולברך את וורן כריסטופר לכבוד פרישתו ממשרתו. בתגובה קם לפתע מן השולחן שר החוץ הצרפתי הרבה דה שרט ועזב את החדר. שגריר צרפת לנאט"ו מיהר להתיישב במקומו ליד השולחן ותחת להרים כוסית ברכה עם הנוכחים, סובב בהפגנתיות את גבו למסובים לאורך הטקס.
בשנת 1997 גרמה ארצות הברית עלבון דיפלומטי לישראל, זאת כדי להביע את הסתייגותה משיתוף הפעולה של ממשלת ישראל במאמצי השלום. הדבר אירע בעת ביקור משלחת בראשות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בארצות הברית. בעת ששהתה המשלחת בוושינגטון, הודיע הבית הלבן כי בוטלו פגישות שנקבעו מראש עם המשלחת הישראלית, עקב "קשיי תיאום".
ב-11 בינואר 2010 גרמה ישראל עלבון דיפלומטי לטורקיה, זאת כדי להביע סלידה משידור פרק בסדרת טלוויזיה טורקית ובו מסרים אנטי-ישראליים. שגריר טורקיה בישראל, אהמט אוגוז צ'ליקול, זומן למשכן הכנסת בירושלים לפגישה עם סגן שר החוץ דני אילון. בתחילת הפגישה, בעת שכתבי וצלמי העיתונות נוכחים בחדר, הדגיש סגן שר החוץ לעיתונאים בעברית (שפה שהשגריר אינו מבין) כי השגריר יושב על כיסא נמוך משאר הנוכחים, רק דגל ישראל מוצב על השולחן, ואנשי משרד החוץ אינם מחייכים.
אילון גם סירב לבקשת הצלמים כי ילחץ את ידו של השגריר. למחרת, משלמדה ממשלת טורקיה על העלבון ודרשה התנצלות, הודיע מר אילון כי הוא עומד על מחאתו, אולם "אין זאת דרכי לפגוע בכבודם של שגרירים ובעתיד אבהיר את עמדתי בדרכים דיפלומטיות מקובלות."
In-silico
אין-סיליקו
פעילות מודיעינית במלחמת העולם השנייה
קולומב
קולומב (צרפתית: Colombes) היא קומונה באו-דה-סן. קולומב היא למעשה פרבר של פריז, ומצויה צפון-מערבית לעיר הבירה באזור איל-דה-פראנס, כ-10.6 ק"מ ממרכז העיר. בקולומב 83,100 תושבים, והיא העיר השלישית בגודלה באו-דה-סן ואחת הערים הגדולות, הן בשטח והן במספר התושבים, בין פרברי פריז.
מקור שם העיר הוא במילה הלטינית columna ("עמודים"), דבר המתייחס לעמודים מגליתים שהעמידו דרואידים גאליים או לעמודי אטריום בווילה גאלו-רומית שהייתה קיימת באזור.
האזור סביב קולומב נושב כבר בתקופה הפרהיסטורית ובחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-1828 נמצאו באזור כלי צור וגרזנים עם ראשי אבן. קיים באזור בית קברות מהתקופה המרובינגית. הכפר קולומב היה כפוף בתקופת ימי הביניים המוקדמים למנזר סן-דני. אחרי שנבנה גשר פון-נוילי על הסיינה השתפר המצב הכלכלי של היישוב, בשל שיפור התשתית התחבורתית והאפשרות לסחור. סוחרים עשירים עברו לעיירה.
הנרייט מארי מצרפת, בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת ורעייתו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה אהבה מאוד את קולומב והתגוררה שם מ-1657 עד מותה ב-1669.
שנאת האל
קירנאיקה
קירנאיקה (ביוונית: Κυρηναϊκή, יוונית קוינה: Κυρηναϊκή - קורנקיה; בברברית: ⴱⴰⵔⵇⴰ, ובערבית: برقة - "בַּרְקַה", מיוונית Βάρκη - בַּרְקֶה) היא אזור החוף המזרחי של לוב, שהיה ידוע גם בשם פנטפוליס ("חמש ערים") בעת העתיקה, והיא היוותה חלק מהפרובינקיה הרומית כרתים וקירנאיקה, בהמשך חולקה לפנטפוליס לוב ולסיקה סיבית. בתקופה האסלאמית, האזור זכה לכינוי ברקה, על שם העיר בארכה.
קירנאיקה היה גם שמה של מחוז בחלוקה האדמיניסטרטיבית של לוב האיטלקית מ־1927 עד 1943, ואז תחת שלטון צבאי ואזרחי בריטי מ-1943 עד 1951, ולבסוף תחת ממלכת לוב מ-1951 עד 1963. במובן רחב יותר, השם קירנאיקה מתייחס לכל החלק המזרחי של לוב, שבין קו האורך E16 ל-E25, כולל מחוז כופרה. קירניאקה גובלת בטריפוליטניה בצפון מערב ובפזאן בדרום מערב.
מלחמת האזרחים בלוב בשנת 2011 החלה בקירנאיקה, נשלטה ברובה על ידי מועצת המעבר הלאומית (שבסיסה בבנגאזי) לאורך רוב המלחמה. בשנת 2012, גוף המכונה מועצת המעבר של קירנאיקה הכריז באופן חד צדדי על קירניקה כאזור אוטונומי של לוב.
העת העתיקה.
הברברים היו התושבים הקדומים בקירנאיקה, ובאזור התיישב כנראה השבט "בַּרַכִּי". שרידי השפות הברבריות שדוברו על ידי אבותיהם נמצאים עדיין בשפת האוג'ילה. הברברים הקדומים ייסדו מספר ערים ומושבות, הן על החוף והן בנאות המדבר הפנימיים.
בעת העתיקה שכנה באזור העיר היוונית ברקה .
בשנת 74 לפסה"נ הפכה קירינאיקה לפרובינקיה רומית.
התקופה המוסלמית.
בשנת 643 לספירה נכבשה קירנאיקה על ידי הערבים בראשות החליף עומר בן אל-ח'טאב, ומאז נקראה בארקה על-שם העיר ההלניסטית שנהייתה לבירת המחוז. לאחר נפילת הח'ליפות היא שמרה על שם זה, כמסופחת למצרים על ידי הח'ליפות הפאטימית עד לסיפוחה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1517; בנגאזי ודרנה היו לערים המרכזיות.
התקופה המודרנית.
בשנת 1911 הקימה איטליה מושבה בשם החוף הרביעי, שכללה את אזור פזאן בדרום-מערב ואת טריפוליטניה בצפון-מערב. בשנת 1951 הפכה לוב לממלכה עצמאית, ובשנת 1969 הפכה ל"רפובליקה הערבית הסוציאליסטית הלובית" תחת שלטון הרודנות של מועמר קדאפי.
האזור מאוכלס בשבטים המהווים קבוצה, שבשנות שלטונו של קדאפי, בניה נודו מהשלטון, ממשרות בכירות בשירות הציבורי ובצבא וממוקדי הכוח הכלכליים. עובדה זו גרמה לחבל להיות מוקד תסיסה כנגד שלטונו של קדאפי במהלך ההתקוממות בלוב.
ביוני 1943, הנשיא תאודור רוזוולט הציע לוינסטון צ'רצ'יל ליישב את היהודים בקירנאיקה ובטריפוליטניה העות'מאנית.
אוכלוסייה.
גידול אוכלוסיית קירנאיקה לאורך השנים תאם את הגידול הכללי באוכלוסיית לוב.
גשר הרכבת מעל עמק איילון
גשר הרכבת מעל עמק איילון (המכונה גם גשר 6) הוא הויאדוקט הארוך ביותר במדינת ישראל. הגשר חולף מעל עמק איילון והוא חלק ממסילת ירושלים - גנות. אורכו 1.2 קילומטר, וגובהו בנקודה הגבוהה ביותר מהקרקע הוא 40 מטרים.
מיקום.
תוואי מסילת הרכבת ממודיעין לירושלים, עליו הוחלט בשנת 2001, מכונה חלופה A1. אורך הקטע שמאזור כפר דניאל בסמוך למודיעין עד לתחנת הרכבת בנייני האומה הוא 28 קילומטר, והוא כולל 10 גשרים ו-3 מנהרות באורך כולל של כ-20 קילומטר. הגשר נבנה כדי לאפשר לרכבת לנסוע במהירות של 160 קילומטר לשעה, ובכך לאפשר נסיעה מהירה מירושלים לתל אביב בפחות מ-30 דקות.
גשר 6 חוצה את חלקו הצפוני של עמק איילון, וחולף מעל כביש 3 סמוך למודיעין. צדו המערבי סמוך מאוד ליישוב שעלבים וצדו המזרחי מסתיים בצלע גבעה, בסמוך לפארק קנדה, שם מתחברת המסילה למנהרה מספר 1, שאורכה 3.5 קילומטר.
מבנה.
למעשה זהו ויאדוקט כפול - עבור שתי מסילות רכבת. כל אחד משני חלקי הויאדוקט הכפול ניצב על גבי 24 עמודי בטון, ובסך הכל 48 עמודים. בניית הויאדוקט הצריכה 100 אלף מטר מעוקב בטון ו-10 אלף טון פלדה. עלות הקמתו - כ-140 מיליון שקלים. הגשר נבנה על ידי חברת מנרב, החל מהמחצית השנייה של 2006 עד אמצע 2008.
העמודים חלולים, כדי שיעמדו ברעידות אדמה. הם נבנו בשיטת בנייה הנקראת "תבנית מטפסת": יוצקים בטון לתבנית בגובה של כ-5 מטרים ולאחר מכן מרכיבים מעליה תבנית נוספת וחוזר חלילה.
הגשר עצמו הוקם בשיטת בנייה נורווגית הקרויה MSS (Movable Scaffolding System - מערכת פיגומים ניידת), שנוסתה בישראל לראשונה בבניית ויאדוקט זה. בשיטה זו מניחים תבנית יציקה ענקית בין שני עמודים, ויוצקים לתוכה מאות מטרים מעוקבים של בטון. לאחר מכן מזיזים את התבנית באמצעות כוחות הידראוליים אל המרווח שבין העמודים הבאים. כיוון הקמתו של הויאדוקט היה ממערב למזרח.
באס קונגו
קנזינגטון
קנזינגטון (באנגלית: Kensington) היא שכונה במערב לונדון המהווה חלק מהרובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה נמצאת כ-4.5 ק"מ מערבית לצ'רינג קרוס. זוהי שכונה בעלת אוכלוסייה אמידה, הידועה במוסדות התרבות הרבים בה (הממוקמים ברובם באזור דרום קנזינגטון) ובחנויות של הרחוב הראשי של קנזינגטון.
מצפון לקנזינגטון נמצא אזור נוטינג היל, ממזרח לה נמצאים האזורים ברומפטון ונייטסברידג', מדרום לה צ'לסי וארלז קורט וממערב לה המרסמית' ושפרדס בוש.
בצפון מזרח האזור נמצא הפארק המלכותי גני קנזינגטון הסמוך להייד פארק. בגנים נמצא ארמון קנזינגטון. פארק נוסף הממוקם בצפון השכונה הוא פארק הולנד. בשכונה נמצאים אתרים ידועים רבים ובהם אנדרטת אלברט למול האלברט הול, הקולג' המלכותי למוזיקה, המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון המדע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מכללת הייתרופ, הקולג' המלכותי לאמנות ואימפריאל קולג'.
בשכונה נמצאות שגרירויות ונציגויות דיפלומטיות רבות, כולל שגרירות ישראל בבריטניה.
מנהל.
שכונת קנזינגטון מהווה כיום חלק מרובע קנזינגטון וצ'לסי, וכן מהווה חלק ממחוז הבחירה של הפרלמנט הבריטי קנזינגטון וצ'לסי. קודם לשנת 1965 הייתה השכונה חלק מהרובע המטרופוליני של קנזינגטון. בשנת 1965, עת שהוצע האיחוד עם אזור צ'לסי לצורך הקמת הרובע, התנגדו תושבי הרובע לאיחוד שכונתם היוקרתית עם אזור צ'לסי שבאותה עת היה אזור בוהמייני ואמנותי, אך זול לדיור.
דייוויד וורק גריפית'
מריה, מלכת הונגריה