לאחר המלחמה הוא התחתן עם אגנס שטפנס, ועבר לגור במונטריאול, שם חי עד מותו ב-21 באוקטובר 1998.
קופיקו המנהל (סדרת טלוויזיה)
קופיקו המנהל הייתה סדרת ספין אוף לסדרה "קופיקו". העונה הראשונה והיחידה שודרה בימי חודש יולי 2018 בערוץ ג'וניור (ללקוחות yes בלבד).
עלילה.
בעקבות שרשרת אירועים בלתי-סבירה, מתמנה קופיקו למנהל בית הספר עין גנים, וממלא את התפקיד בדרכו הייחודית.
קליינרייפלינג
קליינרייפלינג (בגרמנית: Kleinreifling) הוא כפר קטן במחוז שטייר שבאוסטריה עילית באוסטריה. אוכלוסייתו כ-760 נפש, נכון לינואר 2018.
נווה תמרים
נווה תמרים הוא יישוב המתוכנן להיות מוקם בשטח המועצה האזורית רמת הנגב, בסמוך לקיבוץ רביבים. היישוב יוקם על קרקע פרטית בשטח של 1,640 דונם, הנמצאת בבעלות נווה תמרים מקבוצת סוטרה, סיאצ'י, חברת שיכון ובינוי ובעלים פרטיים נוספים, ויכלול 2,070 יחידות דיור, רובם בתים צמודי קרקע ומגרש גולף.
היסטוריה.
הקרקע נרכשה בשנת 1998 על ידי חברת נווה תמרים וסיאצ'י, ומאז החברות פועלות להקמת היישוב.
ההחלטה על הקמת היישוב התקבלה בשנת 1999 על ידי ועדת השרים להתיישבות, אז בראשות אריאל שרון.
ב-2001 זכתה התוכנית לאישור של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה. אך משרד הביטחון עיכב את האישור בשל הקרבה של היישוב המתוכנן לשטחי אש.
בשנת 2013 שיכון ובינוי הצטרפה כשותפה בפרויקט, לאחר שרכשה 240 דונם שהיו בבעלות המדינה.
הקמת עיר הבה"דים וחיבור הנגב למרכז הארץ באמצעות תשתיות כבישים ורכבות מהווים נדבך משמעותי וזרז להקמת היישוב.
קבינט הדיור אשרר את ההחלטה על הקמת היישוב בשנת 2018.
MG 7 היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Motor (שם מלא: "MG Motor UK Limited") אשר בבעלות תאגיד הרכב הסיני סאיק מוטור, אשר יוצרה בסין בין השנים 2007–2013.
משה לוי נחום
משה לוי נחום (נקרא גם: מל"ן; 1885 – 18 ביולי 1985) היה אחד ממנהיגי העדה התימנית בארץ ישראל. היה מוכתר כרם התימנים ויקיר העיר תל אביב-יפו.
רקע משפחתי.
לוי נחום נולד בתימן ב-1 בינואר 1885 (בערך) במחוז אלשרף, בעיר אל-שאהל. אביו יוסף היה משומרי השבט "יהוד שארף". אימו הייתה בניה בת יצחק מהעיר מנאכ'ה.
הוא היה אחד ממנהיגי יהדות תימן בארץ, ממייסדי שכונת כרם התימנים בתל אביב ואחד מיקירי העיר תל אביב. לוי נחום ידוע גם בכינויים: "מל"ן" (ועל שמו נקרא בית הדפוס של המשפחה), ו"מוסא אל פול". כינוי זה דבק בו מאחר שמכר פול לתלמידים, שלמדו בישיבת הרב קוק. לוי נחום היה נוהג להקשיב לשיעורים מתחת לחלון וכך רכש את השכלתו.
כשהיה לוי נחום בן שלוש, נתייתם משני הוריו, ובהמשך גדל אצל קרובי משפחתו ולמד בחדר מסורתי. בשנת 1906 עלה לארץ ישראל לבדו. טרם עלייתו לארץ, כילד סבל לוי נחום מתנאים קשים בעקבות גורמים שונים, והגיע עד חרפת רעב, בין היתר בגלל מלחמת הטורקים במחוז בו נולד וגדל. הטורקים שניצחו במלחמה גזרו גזירות קשות על היהודים, שבעקבותיהן יהודים רבים, ביניהם לוי נחום, החליטו לעלות לארץ. על העלייה לארץ החליט לוי נחום סופית לאחר ששליח מארץ ישראל הגיע לכפרו לשכנע יהודים לעלות.
לוי נחום היה נשוי פעמיים, ואב לשלושה עשר ילדים. בשנת 1917 נשא לאישה את אסתר דוכן, במושבה כנרת. אסתר, בת ה 15 הייתה ילידת נווה צדק. מאסתר נולדו לו 8 ילדים: גלילי, בר -כוכבא, חפציבה, כרמלה, רחביה, עזריקם, זבדיה וחקלאי.
בשנת 1933 עזב את אסתר לטובת אישה חדשה, שושנה, ממנה נולדו לו עוד חמישה ילדים.
בשנת 1948 שושנה הותקפה על ידי יחיאל לוי נחום, בן דודו של לוי נחום, ששפך עליה חומצה. התוקף קיבל עונש מאסר של 11 שנים. משה לוי נחום ישב עליה שבעה.
לוי נחום נפטר בכ"ט בתמוז תשמ"ה, 18 ביולי 1985.
העלייה לארץ וההגעה אליה.
מסעו של לוי נחום לישראל היה קשה וכלל עיכובים שונים בארצות רבות.
מתימן הועבר לוי נחום לאריתריאה. בהגיעו לשם אומץ על ידי משפחה יהודית שהתגוררה במקום. הם שיכנו אותו בביתם ולימדו אותו את מקצוע הצורפות. לאחר מספר שנות מגורים באריתריאה עבר לח'רטום שבסודאן, משם לאיטליה, לאוסטריה ובסופו של דבר לפורט סעיד במצרים ומשם עלה לישראל. במהלך המסע התמודד לוי נחום עם קשיים שונים ובין היתר אף חלה באבעבועות שחורות, מחלה שממנה החלים והמשיך במסעו. את תולדות חיו סיפר לשלמה טבעוני שהוציא לאור את הספר "כרם היה לידידי" בשנת 1978.
כאשר הגיע לוי נחום לארץ, התיישב בשכונת כרם התימנים.
בזמן מלחמת העולם הראשונה הוגלה עם שאר תושבי תל אביב ועבר להתגורר באזור הגליל.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבחר לכהן כיושב ראש העדה התימנית ביפו ובתל אביב, וכן למוכתר הראשון של שכונת כרם התימנים.
מורשת.
לוי נחום ידוע כאחד מהמייסדים והפרנסים של שכונת כרם התימנים בתל אביב וממובילי דעה בעדה התימנית בתל אביב ובארץ כולה. הוא קנה לעצמו מקום מיוחד ומכובד בעדה בעקבות מאמציו לעידוד הגאווה האתנית בקרב בני העדה התימנית. בין היתר הדפיס לוי נחום עיתון שזוהה עם העדה התימנית, ארגן קבוצות ספורט, ונודע בזכות מאמציו לגשר בין האוכלוסייה התימנית בכרם התימנים לבין העולם החיצוני. לוי נחום ספג הרבה ביקורת מקרב בני העדה התימנית מאחר שהוא טען שהתימנים צריכים להתקדם ולצאת מהסגירות העדתית והמגורים במקומות מסוימים. הוא עודד את ילדי השכונה ללכת ללמוד בכך שאמר להם "שילכו ללמוד כדי להיות כמו האשכנזים, לקבל פרנסה טובה ולא לעשות ספונג'ה".
בשנת 2003 החליטה עיריית תל אביב-יפו לשנות את שמו של רחוב הפדויים לרחוב מל"ן, על שמו של משה לוי נחום.
בית הדפוס.
בשנת 1936 ייסד לוי נחום בקומת הקרקע של בית המשפחה ברחוב הלל הזקן מספר 6, את "דפוס מל"ן". בהתחלה נקרא בית הדפוס "החושן" ואחר כך- מל"ן. בית הדפוס שימש מגוון אוכלוסיות מימין ומשמאל, סופרים, אנשי רוח, נציגי המחתרות, ההגנה, אצ"ל ולח"י, אנשי הממשל הבריטי בתקופת המנדט ועם הקמת המדינה אף נציגי ממשלה שונים.
לוי נחום חש שבתקשורת אין ביטוי לקולותיהם של בני עדות המזרח בכלל והתימנים בפרט.
לוי נחום חש שיש צורך בייסוד בית דפוס שישמש מענה לצרכים שונים של תושבי שכונת כרם התימנים, ובאמצעותו תסופק במה לבני עדתו התימנים לפעולות שונות, לצמצום הפערים העדתיים ולמניעת הקיפוח שחשו רבים מהם באותה תקופה.
בבית הדפוס ייסד לוי נחום את עיתון "המזרח" ששיקף את חיי בני תימן בארץ, וכן הודפסו בו כרוזים וספרים.
בבית הדפוס עבדו כל ילדיו של לוי נחום: כסדרים, דפסים ועוד.
כאשר עזב לוי נחום את בית המשפחה, אסתר, רעייתו הראשונה, נשארה לגור בבית המשפחה וגידלה בו את שמונת ילדיהם.
לאחר עזיבתו של לוי נחום, בית הדפוס עבר לילדיו שהמשיכו להפעילו, ובסך הכל פעל במשך כ-65 שנים, עד למועד הריסת הבניין בשנת 2003.
אלבין סטנרוס
אוסקר אלבינוס "אלבין" סטנרוס (בפינית: Oskar Albinus "Albin" Stenroos; 25 בפברואר 1889 - 30 באפריל 1971) היה רץ פיני, אלוף אולימפי בריצת מרתון (פריז 1924) ושיאן עולם בריצות ל-20 ק"מ ול-30 ק"מ. בזירה הבינלאומית, סטנרוס וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "הפינים המעופפים".
ביוגרפיה.
באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1909 רץ סטנרוס את המרתון הראשון שלו וזכה במדליית ארד. באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1910 הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה סטנרוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:21.8 דקות, אחרי בן ארצו הנס קולמיינן שקבע שיא אולימפי חדש של 31:20.8 דקות ולואיס טואונימה מארצות הברית (32:06.6 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת שדה האישית בתוצאה של 47:23.4 דקות. בריצת השדה שלושת האתלטים הראשונים מכל מדינה מעניקם לה נקודות לפני המיקום שלהם וכך נקבע הדרוג הסופי של התחרות הקבוצתית שבה הוא זכה במדליית כסף בריצת שדה הקבוצתית עם 11 נקודות, אחרי שוודיה עם 10 נקודות ולפני בריטניה עם 49 נקודות.
בשנים 1912–1916 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות ל-5000 מטר ול-10000 מטר ובשנים 1915 - 1917 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות שדה.
בשנת 1915 קבע סטנרוסבריצת 30 ק"מ שיא עולם חדש של 1:48:06.2 שעות שאותו האו שיר בשנת 1924 (1:46:11.6 שעות). בשנת 1923 הוא קבע בריצת 20 ק"מ שיא עולם חדש של 1:07:11.2 שעות.
באולימפיאדת פריז (1924) זכה סטנרוס במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:41:22.6 שעות, לפני רומיאו ברטיני מאיטליה (2:47:19.6 שעות) וקלרנס דמאר מארצות הברית (2:48:14.0 שעות).
במרתון בוסטון שנערך בשנת 1926 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:29:40 שעות אחרי ג'וני מיילס מקנדה (2:25:40 שעות) ולפני קלרנס דמאר (2:32:15 שעות)
בשנת 1927 פרש מתחרויות בגיל 38 לאחר שלא הצליח לסיים את המרתון בבוסטון.
זיוף מוצרים
זיוף מוצרי צריכה הן סחורות, בעלות איכות ירודה בדרך כלל, המיוצרות או נמכרות תוך שימוש במותג, ללא אישור בעל המותג. מוכרי מוצרים אלה עלולים להפר אף סימני מסחר, פטנטים או זכויות יוצרים של הבעלים החוקיים של המותג על ידי יצירת מצג לפיו הסחורה יוצרה על ידי בעל המותג. מוצרים מזויפים היוו בין 5% ל-7% מן הסחר העולמי בשנת 2013, ועל פי הערכה לשנת 2014 הם גרמו להפסד של כ-2.5 מיליון מקומות עבודה ברחבי העולם, ועד 750,000 מקומות עבודה בארצות הברית.
בהתאם לדו"ח של ה-OECD כ-5% מן הסחורות המיובאות לשטח האיחוד האירופי ב-2013 היו מזויפות. אף מדינות מפותחות פחות, כמו הודו, הוצפו במוצרים מזויפים.