פעילות הממשל האמריקאי מונעת בגלל דעת הקהל האמריקאית. בנוסף, הוא מודאג בעיקר בגלל השתלטות על מקורות נפט ברחבי המדינה מאשר למעשי הטבח המבוצעים בה. בנאום לאומה, ב-11 בספטמבר, אובמה העביר את יעדיו בתקיפה, חיסולה של המדינה האסלאמית. הוא הצהיר בנאומו כי הוא אינו יכול לסמוך על משטר של אסד לנוכח פעילותיו כלפיו אזרחיו. בשיחה עם מלך סעודיה, עבדאללה הסכימה סעודיה לאמן מורדים סורים מתונים בשטחה. הסעודים היו אלו שממנו בעבר ארגונים סונים 10 מדינות ערביות אשרו על הצטרפו לקואליציה: מצרים, עיראק, ירדן, לבנון ושש מדינות המפרץ. בהמשך דווח כי מצרים עדיין אינה חלק מהקואליציה. רוסיה דרשה להתנות ההפצצות רק דרך החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם. איראן אינה כלולה בקואליציה. שכנראה הוביל אותה לאיים סעודיה היא זו שכנראה עומדת מאחורי התהליך הפוליטי.
בתוך הממשל גינו את פעולות הממשל לתקוף אווירית בלבד. מייקל היידן כינה פעולה זו למעשה רמז שאם ארצות הברית לא תהיה מוכן להתחייב קצת יותר לעיראק, היא לא באמת תוכל להשפיע על ההסלמה הקיצונית ברחבי המדינה בפרט וברחבי העולם בכלל.
הסברים בתקשורת המערבית למלחמה.
פרופ' עוזי רבי מתאר את התפיסות של דאעש כאידאולוגיה אולטימטיבית, שבה אנשים מוגדרים על פי דתם. ד"ר ענת ברקו מאפיינת את התופעה כ"שאהדמאניה" - אובססיביות לג'יהאד, שיש בה חזרה למאה השביעית לספירה. ברקו מתארת לוחם בדאע"ש שאומר "ריח הדם לא זר לאפינו" . סוג של תפוז מכני לבוש בג'אלביה שיש בו אכזריות וסדיזם עד הקצה, שעושים בו כיף מאונס ורצח. צבי יחזקאלי מתאר את "תיירות הג'יהאד" - מונח שנקשר במיוחד לדאע"ש, כדבר המנקז מכל העולם את האנרגיות הג'יהאדיסטיות. צעירים שמגיעים מכל רחבי העולם, כולל המדינות המערביות, כדי לחוות את החוויה של הלחימה בכופרים והחזון של הקמת ח'ליפות אסלאמית.
על פי פרופ' דוד פסיג, מרבית המדינות במזרח התיכון נמצאות כיום בשלב מתקדם ביותר של קריסה, שיש בו הרבה תופעות לוואי. בתחום עיראק-סוריה, הסכם סייקס–פיקו סיים את תפקידו לאחר מאה שנה, וניתן לזהות חזרה לשבטיות שאפיינה את האזור. על פי תפיסה זו, דאעש היא רק תופעת לוואי של קריסת התרבויות, שיכולה להימשך עשרות שנים, והקואליציה של ארצות הברית בראשות הנשיא אובמה.
איקונוקלאזם ושריפת עתיקות.
עם עליית דאעש איימו אנשיו להחריב את האבן השחורה במכה לאור טיעונים כי התפילות בזמן העלייה לרגל הפכו מכוונות לאבן במקום לאל. כחלק ממדיניות ארגון המדינה האסלאמית התבצעו בזיזות והריסת עתיקות ברחבי המדינה האסלאמית. ב-24 ביולי ביצע הארגון פיגועים רבים שבהם הוא פגע במקדשים, מסגדים וקברים. הארגון מרוויח גם מאות מיליוני דולרים מהברחת עתיקות מעיראק לטורקיה.
פעילות שכזו אינה מאפיינת בלבד את ארגון המדינה האסלאמית אלא היא תופעה מאז מלחמת האזרחים בסוריה, עד כדי שאונסק"ו פנתה לסוחרי עתיקות מוכרים בדרישה שיימנעו מסחר בחפצי ערך שמקורם מעיראק. בנוסף, אתרי הריסות מופצצים בדרך קבע בידי הכוחות הלוחמים. כך למשל ב-28 במאי, פורסם כי בית הכנסת העתיק, "אליהו הנביא בסוריה הושמד בעקבות פעילותו של אסד בדמשק. אתר שספג פגיעות כבר בידי אסד בעבר.
ב-26 ביולי, כי ג'יהאדיסטים הרסו את קבר יונה הנביא בעיראק. ב-19 בספטמבר, דווח על הריסה של אתר תל-עג'ג'ה ובזזה של אתרי עתיקות נוספים.
בפברואר 2015 הרסו אנשי דאעש פסלים עתיקים מתקופת האימפריה הבבלית והאשורית. במרץ 2015 לאחר שהשתלטו על האזור השחיתו אנשי דאעש את אתר כלח (תל נמרוד) ואת אתר חאטרה. בנוסף דאעש שרף כ-8,000 ספרים נדירים.
סחר בנשים.
שני שלישים מהשבויים הן נשים והן נסחרות ברחבי המדינה האסלאמית. על פי נתונים שפרסם ארגון אמנסטי בחודש אוגוסט מעל ל-3,000 נשים וילדות נחטפו על ידי ארגון המדינה האסלאמית. הנשים נמכרות כשפחות מין, עבדות בכפייה או נישואים. בשל סיבות זו המון לוחמות כורדיות מתאבדות לאחר שמובסות בקרב.
אנשי המדינה האסלאמית מבטיחים תחילה לקרבנותיהם כי אם יפעלו בהתאם לדרישותיהם, כלומר יתאסלמו ויניחו את נשקיהם, לא יאונה להם כל רע. לאחר מכן הנשים המבוגרות מופרדות מהצעירות כאשר הצעירות נלקחות לאינוס ומכירה. הן מועברות לבתי סוהר, בתי ספר, אולמות ספורט, מסגדים, בתי חולים ואפילו בתים פרטיים. הן לא בהכרח שוהות בקביעות במקומות אלא מנויידות ממקום אחר לאחר. נערות, שגילן לפעמים לא עולה על גיל 14, מוחזקות בשבי בידי הארגון ונכפות לבחור אם להתאסלם ולהימכר. אלו שמסרבות להתאסלם נאנסות מדי יום באופן מתמיד בבית הכלא בו הן מוחזקות. האחראית על ענייני נשים בממשלה הכורדית אמרה, עדויות מצמררות אחרות מספרים על אנשי בארגון אונסים נשים צעירות ולאחר מכן רוצחים אותן ואת תינוקותן. הדמיון המצמרר של אירועים ותגובת הממשל האמריקאי, מזכירים את אלו שהתרחשו בעת החטיפה בניגריה, בחודש מרץ, כאשר מעל ל-200 נערות נוצריות נחטפו בידי ארגון אסלאמי הקיצוני בשם בוקו חראם, אשר לימים נשבע אמונים למדינה האסלאמית והפך לגרורה שלו באפריקה.
על פי עדויות מנשים בשבי ניתן למנות מספר תנאים זהים, להלן,
ב-10 בספטמבר התקיים בישראל כנס מיוחד בשיתוף עם תנועת דרור-ישראל כדי לשמוע עדויות מרצח העם היזידי. אחת מהעדות סיפרה כי היא תומחרה בשמונה שטרות לאחר שהכפר שלהם התאסלם לדרישותיהם של אנשי המדינה האסלאמית, מחיר שהיה ליקר לדעת שוביה לנוכח הכמות הרבה של היזידיות.
האלימות כלפי שבויות אינו פוסח על נשות הארגון. על פי עדות בידי עריקה מארגון ציון כי . על פי הערכות כ-5,000 נשים מוחזקות בידי הארגון.
ילדים בלב המלחמה.
אם הילדים לא הוצאו להורג במהלך הפשיטה או מתים בעקבות התייבשות, הם נלקחים יחד עם אמו עד שהם נמכרים וגדלים תחת שלטון האסלאם. תינוקות שנולדו בעקבות האינוס, למשל בבית הכלא בדוש במוסול נלקחו מיד מידי האמהות. הילדים עדים לא פעם לרציחות ההמוניות ומן הסתם לאינוס אמהותיהן בבתים בהן מוחזקים. עד המכירה הילדים נמצאים בתת-תנאים ולכן רבים נפטרים. ילדים
ילדים אשר נלקחים או מחונכים בידי הארגון תחת חוקי האסלאם, מאומנים ונלחמים עבור הארגון, הם צופים בטבחים כחלק מחינוכם, רוצחים בעצמם, וכבר מגיל צעיר למדים לבצע מעשי זוועה וחלקם אף מחבלים מתאבדים. בקרב הם מתפקידים כלוחמים, כמעבירי מסרים, כמרגלים, כשומרים, כמאבטחים כטבחי, כמנקי וכרופאים. בנוסף, הם עוברים שטיפת מוח ומאוימים בידי הארגון לא לנסות לברוח. אחד מהחטופים סיפר כיצד רעולי פנים הכריחו אותו לצפות בסרטון שבו ערפו את ראשו של אדם והזהירו שלא יברח אם אינו רוצה גורל דומה.
טבח המוני וטיהור אתני.
המדינה האסלאמית, בהתאם למדיניות שלה, הוציאה להורג אלפי חיילים עיראקים. ב-1 ביוני, נרצח קשיש בן 102 יחד עם בני משפחתו בכפר זנובה. חלק נשרפו בעודם בחיי ככל הנראה מאחר שהשתייכו לעדה העלווית.
ב-16 ביוני, פורסם הטבח בתיכרית בו נרצחו החיילים במטווח של יריות, שעל פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הוצאו להורג ללא משפט. על סמך המדינה האסלאמית כ-1,700 עיראקים נטבחו. על פי עדות של עלי חוסיין קדאים, אחד מהניצולים הבודדים, ספר על האירוע. המדינה האסלאמית החלה לכבוש את מוסול, ולכן הקצינים של המתחם החלו לעזוב את בבסיס ספייצ'ר בתיכרית, יחד עם הלוחמים הצעירים. כ-3,000 איש יצאו מהבסיס אך תוך זמן קצר נתקלו בכוחות הארגון. אלו הבטיחו להם לקחת אותם חזרה לבתיהם וכך הצליחו לעלות אותם על המשאיות. הם הוחזרו לתיכרית ושם הופרדו בין סונים ושיעים. גורלם של השיעים נחרץ והם הורצו סביב הבסיס עד שהגיעו לנהר החידקל ושם הוצאו להורג. בעקבות המקרה אושר כי מטוסים לא חמושים של צבא ארצות הברית הוטסו בשמי בגדאד.
ב-10 באוגוסט פורסם כי כ-500 יזידים נטבחו בידי הארגון לאחר שהוא השתלט על סינג'אר. עוד כ-300 נלקחו עבור סחר בנשים. בתים של נוצרים סומנו באות "נ" לקראת רציחתם. חלק מתושבי המקום הצליחו לברוח וקיבלו סיוע איוורי ממדינות העולם. מעדויות אנשים עוברים התעללויות, למשל הארגון נהג לחתוך את אצבעותיהן של נשים, עד כדי ש רבים עברו השפלות ואף חלק מהילדים נקברו בעוד בחיים. בעקבות המצור על הכפר רבים מתו מרעב ואחרים התאבדו. ייתכן כי מאחר שהשבטים הסוניים באזורי הכיבוש מקבלים את האפשרות להצטרף לכוחות המדינה האסלאמית, הם למעשה שיתפו פעולה עם רצח היזידים. מעשי חטיפה ורציחת אנשי היזידים המשיכו בשבועות הבאים כאשר ארגון המדינה האסלאמית המשיך לכפר קוג'ו, חאטימייה וקוואבושי. אירועים אלו הובילו את ארצות הברית לתקוף אווירית בעיראק. רבים מהיזידים ברחו אל הרי סינג'אר, לשם הגיעו כוחות אמריקאים כדי להעריך את המצב. מעטים חולצו באמצעות מטוסים.
ב-17 באוגוסט, ארגון המדינה האסלאמית טבח בבני חמולת א-שעיטאת, גורלם של 1800 איש של אנשי החמולה אינו ידוע. ב-22 דווח על טבח אתני נוסף בעיר אמרלי. המצור שהיה על העיר במשך חודשים הותיר כ-20 אלף איש חסרי מים, מזון וציוד רפואי ב-28 באוגוסט, טבחה המדינה האסלאמית ב-250 סורים.
הוצאות להורג.
הארגון נוהג להוציא להורג חיילי צבאות יריבים הנקרים בדרכו על ידי טבח המוני בנשק אוטומטי. כמו כן נוהג הארגון כיום להוציא להורג מתנדבים ועיתונאים ממדינות המערב שהצליח לחטוף תוך כדי תיעוד המאורע כפי שנעשה מקודם. בחודשים אוגוסט וספטמבר 2014 ערף הארגון את ראשיהם של שני עיתונאים אמריקאיים ועובד סיוע בריטי. ההוצאות להורג תועדו וזכו לסיקור נרחב ברשתות הטלוויזיה בעולם. בעקבות הזעזוע הבינלאומי מן ההוצאות להורג הברוטליות הצליחה ארצות הברית לגבש קואליציה של 25 מדינות המערב ומדינות ערב למטרת השמדת הארגון.