שיר השנה הוא השיר "Someone like You" של זמרת השנה אדל, שזכתה להצלחה אדירה עם אלבומה המצליח 21, והייתה גם הזמרת הראשונה שכבשה את שני המקומות הראשונים באותה שנה. זמר השנה הוא ברונו מארס ולהקת השנה היא קולדפליי. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר של מילק אנד שוגר. באותה השנה לא נבחר פריצת השנה.
שיר השנה הוא השיר "Diamonds" של ריהאנה שזוכה בתואר שיר השנה בפעם השלישית. למרות זאת, זמרת השנה היא אדל, בשנה שנייה ברציפות, איש השנה (זמר השנה) במוזיקה הוא המפיק הצרפתי דייוויד גטה, להקת השנה היא מארון 5 שזוכה בתואר בתחנה בפעם השלישית ופריצת השנה היא הלהקה האמריקאית פאן. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "Gangnam Style" של הזמר הדרום-קוריאני סיי, שדורג גם במקום הרביעי במצעד.
שיר השנה הוא השיר "Let Her Go" של הזמר הבריטי פסנג'ר. אנשי השנה במוזיקה הם אביצ'י, ארקטיק מאנקיז וג'סטין טימברלייק. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "" של הזמרת מאמפי.
שיר השנה הוא "Chandelier" של הזמרת האוסטרלית סיה. אנשי השנה במוזיקה הם ביונסה, מארון 5 וסיה. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "Wiggle" של ג'ייסון דירולו בשיתוף עם סנופ דוג. בנוסף זה היה המצעד הראשון מאז המצעד של שנת 2006 שלא היה בו אף לא שיר אחד של ריהאנה.
שיר השנה הוא "Hello" של הזמרת אדל, שזוכה בתואר זה בפעם השלישית בעשור. נשות השנה במוזיקה הן אדל, סיה וטיילור סוויפט. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "Policeman" של הזמרת ההולנדית אווה סימונס. לראשונה בתולדות המצעדים, שיר צועד בשני מצעדים שנתיים ברציפות וזה "Uptown Funk" של מארק רונסון וברונו מארס (2014: מקום 38, 2015: מקום 2).
שיר השנה הוא "Cheap Thrills" של הזמרת האוסטרלית סיה יחד עם הזמר הג'מייקני שון פול. אנשי השנה במוזיקה הם ברונו מארס, סיה וג'סטין ביבר. לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "Pen Pineapple Apple Pen" של פיקוטרו.
שיר השנה הוא "Shape of You" של אד שירן שהכניס ארבעה שירים לעשירייה הראשונה. כמו כן, השיר נבחר לשיר העשור בגלגלצ. אנשי השנה הם אד שירן, Imagine Dragons וקולדפליי. השיר הגרוע של השנה הוא "Bum Bum Tam Tam" של מק פיוטי.
בשנה זו חלה מגמה ברחבי העולם של התחזקות המוזיקה הלטינית שהצליחה מאוד במצעדים, בדומה לעולם ניתן לראות התחזקות זו גם במצעד השנתי בו האמנים והשירים הלטיניים תפסו חלק גדול יחסית לעומת השנים הקודמות.
שיר השנה הוא "Girls Like You" של מארון 5 וקארדי בי. נשות השנה במוזיקה הן סיה (בפעם הרביעית בעשור זה), אריאנה גרנדה ודואה ליפה. השיר הגרוע של השנה הוא "Later Bitches" של דה פרינס קארמה.
בשנה זו נמשכה השתלטות המוזיקה הלטינית על המצעדים וניתן לראות זאת בצורה ניכרת גם כאן.
כמו כן זו הפעם השנייה בעשור זה שלא צעד אף שיר של ריהאנה.
שיר השנה הוא "Bad Guy" של בילי אייליש. בשנה זו, בשל קיומו של מצעד העשור, לא נבחרו אנשי שנה אך בלטו הזמרות בילי אייליש ואריאנה גרנדה. השתיים הצליחו להכניס את מספר השירים הגדול ביותר עם חמישה שירים כל אחת, זאת בנוסף לשיבוצן של השתיים בשני המקומות הראשונים כאשר אייליש במקום הראשון וגרנדה במקום השני עם השיר "". אמנים נוספים שבלטו הם הזמרת ליזו, הראפר ליל נאז X והזמר לואיס קפלדי שפרצו בשנה זו, ולהקת האחים ג'ונאס שעשו קאמבק לאחר מספר שנים. הזמר ברונו מארס לא נכנס למצעד לאחר 9 מצעדים רצופים לאחר שהשיר "Please Me" עם קארדי בי הגיע רק למקום 41. בנוסף לכך, הזמרת סיה לא נכנסה למצעד לראשונה אחרי 5 מצעדים רצופים.
מצעד העשור 2010–2019.
ב-31 בדצמבר 2019 נערך "מצעד העשור" של גלגלצ, לסיכום המוזיקה בעשור החולף. במצעד דורגו 100 שירים, מתוך כ-550 שהועמדו לבחירה, והוא נערך 10 שעות מ-9:00 בבוקר ועד 19:00 בערב, בהנחיית ערן אביגל, אביה מלכה, עידו פורת, אחינעם בר ודלית רצ'סטר.
שיר העשור הנבחר הוא "Shape of You" של הזמר אד שירן, שנבחר לשיר השנה בשנת 2017. זמר העשור הוא אד שירן, זמרת העשור היא אדל, הרכב העשור הוא מארון 5, מפיק העשור הוא אביצ'י והשיר הגרוע של העשור הוא "Gangnam Style" של הזמר הקוריאני סיי.
בחלק מן הקטגוריות פורסמו מקומות 1 עד 3:
הרכב העשור.
להלן האמנים שהכניסו את מספר השירים הרב ביותר במצעד העשור:
נתונים סטטיסטיים.
להלן האמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים במצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי של גלגלצ:
ראובן הורוביץ
הרב ראובן הורוביץ (תרנ"ט, 1899 - י"ז בניסן תש"ג, 22 באפריל 1943) היה ממנהיגי המזרחי בפולין ומלוחמי מרד גטו ורשה.
לפני השואה.
נולד בטרנופול שבגליציה לרב לייבל, מצאצאי השל"ה, ולנכדת הרב ראובן זידר, מגדולי תלמידי החכמים בלבוב. למד אצל הרב דוד מנחם מוניש באב"ד, ראב"ד טרנופול ומחבר שו"ת "חבצלת השרון", ולאחר מכן למד בישיבת לומז'ה וב"מתיבתא" של אגודת ישראל שבה הוסמך לרבנות לאחר לימודים של שנתיים. בתרפ"ד-תרצ"ג היה פעיל בצעירי אגודת ישראל ונודע כנואם מזהיר וכתב מאמרים רבים בעיתוני "אגודת ישראל" ופרסם מחקרים תורניים רבים.
נישא לבתו של הרב קולינד מאוליקה בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה, ומונה לרבה של העיירה. לאחר זמן מה עזב את "אגודת ישראל" בגלל שהתנגדה להתיישבות בארץ ישראל, ועבר להיות ממנהיגי תנועת "תורה ועבודה" של המזרחי. עבר להתגורר בוורשה ויצא בהזדמנויות שונות לדרוש לטובת רעיון הציונות הדתית. על נאומיו המרתקים זכה לכינוי "ז'בוטינסקי זעירא". הרב הורוביץ עסק בענייני עלייה לארץ ופעל במחלקה החרדית של קק"ל. באותה תקופה פרסם מאמרים רבים שבהם כתב לחזק את הציבור הדתי-לאומי במטרה להכשיר את הדרך להקמת מדינה יהודית.
בימי השואה.
בגטו ורשה עסק בפעילות תורנית ותרבותית. בזמן קרוב לפרוץ מרד גטו ורשה ניסו הגרמנים להשפיע על היהודים לעבור ל"עבודה" בערים אחרות, שמשמעותה האמיתית היה שליחה למחנה השמדה. כאשר ראו הרבנים כי לא מעט יהודים נוטים לקבל את ההצעה ביאושם, כנסו ישיבה מיוחדת שבה השתתף הרב ראובן הורוביץ, ובה הוחלט לומר ליהודים לא לנסוע כי מדובר בשליחה להשמדה ולא לכל עבודה שהיא.
הרב הורוביץ הצטרף למפקדה של המרד כשהוחלט עליו, ואף השתתף בליל הסדר במפקדה הראשית ברחוב זמנהוף 21, שאותו ערך הרב יוסף אלכסנדר זמלמן מפשדץ (פשייץ'), בעצמו פעיל במרד במחתרת אצ"י (המחתרת היהודית שלצידה פעל אי"ל). בהמשך עברה המפקדה לרחוב מילה 18. בי"ז בניסן תש"ג הוצת הבונקר של מפקדת המרד, וממנו יצאו כ-30 בחורי ישיבה עם נשק ואליהם הצטרפו הרבנים זמלמן והורוביץ. כולם נכנסו לרחוב זמנהוף 44 ומשם ניהלו את הקרב האחרון נגד הנאצים, שבו נהרג הרב הורוביץ כמו גם הרב זמלמן ואחרים.
טומאת כלים
בהלכות טומאה וטהרה, טומאת כלים היא הטומאה החלה על כלים או על בגדים. מן התורה, כלים ובגדים אינם יכולים לקבל טומאה מצד עצמם (למעט בגד המנוגע), אלא רק להיטמא ממקור טומאה אחר שהוא לפחות בדרגת אב הטומאה, כגון מת, נבלה או זב. לפיכך, בדרך כלל דרגת טומאתם של כלים טמאים תהיה ראשון לטומאה ובמקרים מסוימים היא תהיה אב הטומאה. עם זאת, במסגרת גזירות שמונה עשר דבר גזרו חז"ל כי כל משקין שנטמאו, ואף מדרבנן, מטמאים כלים להיות שני לטומאה. ישנה חלוקה בדיני טומאת כלים בין כלים העשויים מחומרי גלם שונים (כלי מתכות, כלי עץ וכלי חרס), ובין כלים העשויים לשימוש מסוים (כלים המיועדים לישיבה או שכיבה מקבלים טומאה חמורה יותר מכלים אחרים).
רוב הכלים שנטמאו עוברים טהרה על ידי טבילתם במקווה, בהסתמך על הפסוק "ורחץ את בשרו במים וטהר". חכמים שיערו שעל מנת לטהר כלים יש לטבול אותם במים שנפחם לא פחות מהנפח שנדרש לטהר אדם, ומכאן שאם יטבלו אותם במקווה, שבו אדם מיטהר, יטוהרו גם הכלים.
על מנת לטהר כלים שנטמאו בטומאת מת יש להזות עליהם מי אפר פרה אדומה בנוסף לטבילה במקווה.
המסכת העוסקת בהגדרת סוגי הכלים, טומאתם ודרכי הטהרה שלהם היא מסכת כלים בסדר טהרות.
סוגי הכלים.
הכלים המקבלים טומאה מן התורה הם העשויים משבעה סוגי חומרים שפירטה התורה: כלי עץ, בגדים, כלי עור, שק, כלי חרס, מתכות, וכלים העשויים מעצמות. חכמים קבעו שגם כלי זכוכית מקבלים טומאה. שאר מיני הכלים, כגון כלים העשויים מאבן, אינם מקבלים טומאה כלל. זוהי הסיבה לשכיחותם של כלי אבן בחפירות הרובע ההרודיאני בעיר העתיקה בירושלים: המגורים בקרבת בית המקדש חייבו את התושבים להיזהר מטומאה, והדרך הנוחה ביותר היא להשתמש בכלים שאינם מקבלים טומאה כלל.
חפצים הקבועים בקרקע (דלתות, ברזים, רהיטי עץ גדולים) - אינם מקבלים טומאה.
כלי מתכת.
קיימים הבדלים מסוימים בין החומרים הנ"ל בהלכות קבלת הטומאה: כל החומרים הללו מקבלים טומאה רק אם הם כלי קיבול (שניתן לתת בתוכם נוזלים, למשל, ולא ישפכו), פרט למתכת, שמקבלת טומאה גם אם היא כלי שטוח ("פשוטי כלי מתכת"). סיבה אפשרית לדבר: היתרון המרכזי של המתכת הוא בחוזק שלה, ולכן היא משמשת ככלי עבודה, ולאו דווקא ככלי קיבול.
לפי דעה מסוימת, לכלי מתכת יש חומרא נוספת, המבדילה אותם משאר הכלים, בכך שכאשר הם נטמאים ממת או מאדם שנטמא במת, אין טומאתם בדרגה פחותה יותר. לדוגמה: מת, נחשב ל"אבי אבות הטומאה" בעוד שאדם שנטמא ממנו על ידי נגיעה או נשיאתו נחשב כ"אב הטומאה", כלים שנגעו במת יחשבו באותה דרגה כמו המת עצמו - "אבי אבות הטומאה". מסיבה זו, סתם "כלים" בהלכות טומאה וטהרה הכוונה לכלי מתכת, שלהם חומרא מיוחדת. יש אומרים שדין זה קיים גם בשאר סוגי הכלים, פרט לכלי חרס.