בחבלות, נימים קרועים גורמים לדליפת נוזל לרקמות המקיפות אותם. הקרום שבין נאדיות הריאה לבין הנימים נקרע וכתוצאה מכך דולף דם אל תוך הנאדיות והחלל הבין-תאי בריאות. ככל שהטראומה קשה יותר כך נרחבים יותר סימני בצקת, דימום, וקרעים בנאדיות. אחד ממאפייני קונטוזיה ריאתית היא דימומים מיקרוסקופיים המתרחשים כאשר הנאדיות מופרדות כתוצאה מן הטראומה, מנתיב האוויר ומכלי הדם. תחילה מתאסף הדם בחלל הבין-תאי וכשעה עד שעתיים מעת הפגיעה מתחיל תהליך בצקתי. בתהליך בריא של חילופי גזים בריאות פחמן דו-חמצני מפעפע דרך דופן הנימים (אנדותליום), החלל הבין-תאי ודופן הנאדיות, ואילו חמצן מפעפע בכיוון ההפוך אל תוך הנימים. הצטברות של נוזלים באזור זה מפריעה לחילופי הגזים ועלולה לגרום לנאדיות להתמלא בחלבונים ולקרוס עקב בצקת ודימום. ככל שגדול יותר אזור הפגיעה, תגדל אף הפגיעה בתהליך הנשימה.
התמצקות ותמט.
קונטוזיה ריאתית עלולה לגרום לחלקים מן הריאות להתמצק, לקריסת נאדיות הריאה, ולתמט ריאות חלקי או מלא. תהליך התמצקות מתרחש כאשר חלקים מרקמת הריאה המלאים בדרך כלל באוויר, מתמלאים בחומר הנוצר כתוצר מתהליך תחלואתי, כגון דם. במהלך השעות שלאחר הפגיעה, הנאדיות באזור שנפגע עלולות להתעבות ולאבד מגמישותן. ירידה בכמות יצור הסורפקטנט עשויה לתרום לקריסה ולהתמצקות של הנאדיות, כיוון שחוסר בפעילות הסורפקטנט מגבירה מתח פנים. ירידה ביצור הסורפקטנט עלולה להתרחש גם ברקמות הסמוכות לאזור שנפגע.
דלקת ריאות העלולה להיגרם כתוצאה מכניסת מרכיבי דם לרקמות הפגועות, עלולה אף היא להביא לתמט הריאות. מקרופאגים, נויטרופילים ותאים לבנים אחרים היכולים להיכנס לרקמת הריאה ולשחרר חומרים הגורמים לדלקת, מגבירים את הסיכון לכשל נשימה. כתגובה לדלקת קיים יצור מוגבר של ריר העלול לסתום חלקים מן הריאה ולהוביל לתמט. אף במקרים שבהם רק צד אחד של החזה נפגע, הדלקת עלולה לפגוע אף באונה השנייה. רקמת ריאות שלא נפגעה עלולה לפתח בצקת ושינויים תחלואתיים אחרים. אם דלקת זו חמורה דיה, היא עלולה לגרום לחוסר תפקוד ריאתי בדומה לתופעה זו במקרי סינדרום מצוקה נשימתית חריפה.
קומטסו
קומטסו (ביפנית: コマツ, באנגלית: Komatsu) היא חברה בינלאומית שמייצרת ציוד מכני הנדסי, מכונות לתעשייה. מוצריה כוללים, בין היתר, מכונות דפוס, לייזרים וגנרטור תרמו-אלקטרוני. מטה החברה נמצא בטוקיו שביפן. החברה נקראת על שם העיר קומצו, אישיקווה שם נוסדה החברה ב-1917.
קומטסו היא היצרנית השנייה בגודלה בעולם של ציוד מכני הנדסי, כאשר קטרפילר היא הראשונה. ברם, באזורים מסוימים - בפרט יפן וסין - קומטסו מובילה בנתח השוק. לחברה מפעלים ומרכזי ייצור ביפן, אסיה, אמריקה ואירופה.
פירוש שם החברה "קומטסו" הוא "עץ אורן קטן" ביפנית ולכן עצי אורן נשתלים לעיתים קרובות במתקני החברה.
היסטוריה.
החברה נוסדה ב-1917 כ-Komatsu Iron Works בידי Takeuchi Mining Industry (תעשיית הכרייה טקאוצ'י) כחברה-בת כדי לייצר כלי עבודה עבור החברה-האם. בספו של דבר קומטסו גדלה מספיק ונמכרה לציבור ב-13 במאי 1921, ואז נהפכה לחברה העצמאית Komatsu Ltd.קומטסו ייצרה את האב-טיפוס של טרקטור חקלאי הראשון שלה ב-1931. בשנות ה-30 של המאה ה-20 ייצרה החברה טרקטורים צבאיים עבור צבא יפן, וכן דחפורים, טנקים ותותחי הוביצר. אחרי מלחמת העולם השנייה, תחת נשיאה החדש יושינארי קאוואי קומטסו הוסיפה דחפורים ומלגזות אזרחיים לקו המוצרים שלה. ב-1949 החלה לייצר לראשונה מנועי דיזל. גדילתה כחברה נבעה בין השאר מהדרישה ההולכת לדחפורים במהלך שיקום יפן אחרי המלחמה (בשנות ה-50 של המאה ה-20). באוגוסט 1951 מטה החברה הועבר לטוקיו. בשנת 1957 הגיעה החברה להתקדמות טכנולוגית מספקת כדי לצייד את כל כלי הצמ"ה וכלי הרכב שלה במנועים מתוצרתה. ב-1964 ריואיצ'י קאוואי, בנו של יושינארי קאוואי, החליף את אביו כנשיא החברה והחל לייצא את מוצריה במטרה לשנות את תדמית המוצרים היפניים כזולים ובעלי איכות נמוכה. ביולי 1967 היא נכנסה לשוק בארצות הברית והתחרתה מול קטרפילר, יצרנית הדחפורים הגדולה בעולם, בשוק הבית שלה. תחרות זו נעשתה תחת הסלוגן "Maru-C" שפירושו "להקיף את קטרפילר" בהתייחס למשחק הגו בו הקפת היריב בכלים זוכה בשטח המוקף. קומטסו ותעשיות דרסר הקימו ביחד את "קומטסו דרסר" כדי לייצר ציוד כרייה וטרקטורים למכרות. שותפות 50-50 זאת נמשכה מספטמבר 1988 עד אוגוסט 1994, כאשר קומטסו קנתה את החלק של דרסר. ב-1997 מותגו מוצרי הכרייה של קומטסו תחת "Komatsu Mining Systems". כדי למנוע בלבול מותגים בזמן שינויי החברות, השם "Haulpak" שימש לקו המוצרים שקומטסו התחילה עם דרסר. בסופו של דבר הפך השם "האולפק" למותג גנרי ששימש לכל משאית עפר בעל פתח אחורי במכולה. כיום קומטסו היא חברה הצמ"ה השנייה בגודלה בעולם. קו המוצרים שלה כולל מחפרים (קומפקטיים, קטנים, בינוניים וגדולים), דחפורים, משאיות עפר למכרות, משאיות עפר מפרקיות, מעמיסים אופניים, מעמיסים זחליים, מחפרונים, מיני-מעמיסים, מרסקי סלעים ומפלסות.
הדיוויזיה השנייה (מצרים)
הדיוויזיה השנייה של מצרים הייתה דיוויזיית חיל רגלים של צבא מצרים, שהוקמה אחרי מלחמת העולם השנייה ולחמה, בין היתר, במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים. כיום הדיוויזיה אורגנה מחדש לדיוויזיה הממוכנת 7, חלק מהארמייה השנייה שבסיסה באסמאעיליה.
מלחמת ששת הימים.
הדיוויזיה הוצבה בגזרת אבו עגילה-קסימה. לחמה והפסידה בקרב אום-כתף.
במהלך הקרב הרכב החטיבה היה:
בסה"כ 16,000 חיילים מתוכם 8,000 באום כתף עצמה בעת הקרב.
מלחמת יום הכיפורים.
במלחמת יום כיפור הדיוויזיה הייתה חלק מהארמייה השנייה והשתתפה מבצע באדר ובו חצתה את תעלת סואץ באזור אסמאעיליה. פיקד על הדיוויזיה בריגדיר גנרל (עמיד) חסן אבו סעדה, והיא כללה שלוש חטיבות אורגניות:
הדיוויזיה פעלה בגזרת גשר פירדאן ובלמה את שני ניסיונות התקיפה של חיל השריון הישראלי שנערכו במסגרת מתקפת הנגד של 8 באוקטובר. כוחות מצומצמים מהדיוויזיה נטלו חלק במתקפת השריון המצרית ב-14 באוקטובר כסיוע לכוחות מדיוויזיה 24. המתקפה המצרית נכשלה ונהדפה על ידי יחידות מאוגדה 162.
מרקו רוביו
מרקו אנטוניו רוביו (באנגלית: Marco Antonio Rubio; נולד ב-28 במאי 1971) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת פלורידה, מאז ינואר 2011.
ביוגרפיה.
רוביו נולד במיאמי, פלורידה, כבנם השני והילד השלישי של מריו רוביו ואוריה גרסיה. הוריו היו קובנים שהיגרו לארצות הברית בשנת 1956 והתאזרחו ב-1975. סבו מצד אמו של רוביו, פדרו ויקטור גרסיה, היגר באופן חוקי לארצות הברית בשנת 1956, אך חזר לקובה בשביל למצוא עבודה ב-1959. כשחזר לארצות הברית בשנת 1962 בלי ויזה, מכיוון ששגרירויות ארצות הברית בקובה היו סגורות, שופט ההגירה הורה לגרשו, אך רשויות ההגירה בארצות הברית החליטו בסופו של דבר לאפשר לו להישאר בארצות הברית ללא ויזה. משפחתו של רוביו הייתה קתולית, אם כי מגיל 8 עד גיל 11, בתקופה שהם חיו בלאס וגאס הוא ומשפחתו היו חברים בכנסייה המורמונית. רוביו התחתן בכנסייה הקתולית.
רוביו למד בתיכון דרום מיאמי וסיים את לימודיו ב-1989. הוא סיים תואר במדעי המדינה מאוניברסיטת פלורידה בשנת 1993, וסיים בהצטיינות תואר במשפטים באוניברסיטת מיאמי בשנת 1996. רוביו הצהיר כי עלות השכלתו הייתה 100,000 דולר אמריקאי שמימן על ידי הלוואות סטודנטים אותן סיים להחזיר רק ב-2012.
בתקופת לימודי המשפטים הוא התמחה אצל חברת הקונגרס אליאנה רוס-לאטינן.
קריירה פוליטית.
רוביו נבחר בגיל 28 לבית הנבחרים של פלורידה, כשהוא מייצג את המחוז ה-111. רוביו הגיע למקום השני בסיבוב הראשון בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ב-14 בדצמבר 1999 אבל ניצח בסיבוב השני בהפרש של 64 קולות. בבחירות לבית הנבחרים ב-25 בינואר 2000, הביס את המועמדת הדמוקרטית אנסטסיה גרסיה כשזכה ל-72% מהקולות. הוא זכה בבחירות שוב ב-2002 וב-2004 עם 66% מהקולות. ב-2006, הוא נבחר לתקופת כהונה מלאה רביעית ללא מתמודדים נגדו.
בדצמבר 2002 רוביו מונה למנהיג הרוב בבית ובנובמבר 2003 הוא הפך לאמריקאי קובני הראשון שמונה ליו"ר בית הנבחרים של פלורידה.
כיו"ר בית הנבחרים של פלורידה.
רוביו כתב את הספר, "100 Innovative Ideas for Florida's Future" (בעברית: 100 רעיונות חדשניים למען העתיד של פלורידה), הכולל מידע שנאסף על ידי רוביו בעת נסיעות ברחבי המדינה ומשיחות עם אזרחים. רבים מהנושאים שהוא קידם בשנה הראשונה שלו כיו"ר נוסחו ברעיונות שכתב בספר הזה. בשנת 2007 תמך ברפורמה במערכת המס בפלורידה, במטרה להפחית מיסים ולהקטנת הוצאות הממשל.
הבחירות לסנאט.
ב-5 במאי 2009, רוביו הודיע באתר האינטרנט שלו כי הוא מתכוון להתמודד כסנאטור מטעם מדינת פלורידה על מושב הסנאט האמריקאי שהתפנה על ידי מל מרטינז, שהתפטר. בתחילה התמודד מולו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, צ'ארלי כריסט, שהיה באותה עת המושל המכהן של פלורידה, אך ב-28 באפריל הודיע כריסט על ריצה עצמאית ולמעשה ויתר לרוביו על המועמדות מטעם המפלגה. כמה ממגייסי הכספים העיקריים של כריסט סירבו לתמוך בו לאחר שרוביו זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט. ב-2 בנובמבר 2010, זכה רוביו בבחירות הכלליות עם 49% מהקולות לעומת 30% של כריסט ו20% של מועמד המפלגה הדמוקרטית קנדריק מיק. בעקבות ניצחונו בבחירות, אוזכר רוביו כמועמד רפובליקני פוטנציאלי לבחירות לנשיאות 2012. רוביו הצהיר זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד כי אין לו עניין בריצה לנשיאות או להיות סגן נשיא ב-2012.
כסנאטור.