אורך הזכר הבוגר נע בין 60-110 מ"מ והנקבה 50-80 מ"מ. משקל הזחל נע בין 80-100 גרם, בעוד משקל הבוגר מגיע למחצית מזה.
צבע הזכרים הוא חום-לבן-שחור או שחור-לבן ואילו צבע הנקבות נע בין חום כהה ללבן.
קרויה על שם הדמות התנכית של הענק גוליית.
מאפיינים.
חיפושית גוליית נימנית על החרקים בעלי גלגול מלא. זחלי חיפושית זו שונים במקצת מזחלי חיפושיות זבל אחרות, בזה שיש להם צורך גדול יותר במזון עשיר בחלבונים מאשר רוב הסוגים האחרים. גם בתנאים אופטימליים, לוקח לזחל מספר חודשים להגיע לבגרות מלאה וזאת בגלל הממדים הגדולים אליהם הוא אמור להגיע. ביכולתו להגיע לאורך של 150 מ"מ ולמשקל של 100 גרם. בהגיעו לגודל המרבי, בונה הזחל פקעת בעלת קליפה דקה, מוקשה ואטומה מאדמה חולית, שבה הוא יתחיל את תהליך השינוי למצב בוגר. עם סיום בניית הפקעת, עובר הזחל לשלב הגולם, שהוא שלב הביניים בין זחל לבוגר. במהלך תקופת שלב הגולם, רקמות החרק מתפרקות ומתארגנות מחדש לצורת חיפושית בוגרת. כשתהליך זה מסתיים, החרק משיל את עור הגולם ומתחילה תקופה של תרדמת כחיפושית בוגרת עד לסיום עונת היובש. כשמתחילים הגשמים, שוברת החיפושית את קליפת הפקעת ויוצאת החוצה. החיפושית הבוגרת ניזונה מחומרים עשירים בסוכר, במיוחד צוף ופירות. בתנאי שבי, חיפושית בוגרת יכולה לחיות כשנה מאז שיצאה מהפקעת. אורך חייה בטבע הוא כנראה קצר יותר כתוצאה מאויבים ותנאי מזג אוויר. תקופת הבגרות מוקדשת כולה אך ורק להתרבות ולאחר שמהלך זה נעשה, זמן חייה של החיפושית הבוגרת מוגבל, דבר הנכון לגבי מרבית סוגי החרקים האחרים.
דני איילון
דני אילון
דניאל (דני) אילון (נולד ב-17 בדצמבר 1955) הוא דיפלומט ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן כסגן שר החוץ בממשלת ישראל וכחבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו בכנסת ה-18. בעבר כיהן כשגריר ישראל בארצות הברית.
ביוגרפיה.
אילון נולד ב-1955 בתל אביב ללילי אֵלון, שעלתה לארץ מפולין ב-1937 ורפאל (רפי) איילון, שעלה מאלג'יריה ב-1948 לפני קום המדינה, שני הוריו לחמו במלחמת העצמאות. בצה"ל שירת בחיל השריון והשתחרר בדרגת סרן. את השכלתו האקדמית רכש בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת המדינה באולינג גרין שבאוהיו, שם סיים לימודי תואר שני במנהל עסקים. ב-1984 החל לשמש ככלכלן ומנהל כספים בחברת "כור-סחר" שעסקה בסחר חוץ. מכהן כחבר הוועד הפועל של אוניברסיטת אריאל, סגן יו”ר לשכת מסחר ישראל אמריקה וחבר הנהלת ליגת הידידות ישראל ארה”ב.
את פעילותו בשירות החוץ החל ב-1989 לאחר שסיים קורס צוערים של משרד החוץ. ב-1991 מונה למשנה לראש נציגות ישראל בפנמה. ב-1993 עבר לכהן כראש לשכת שגריר ישראל באו"ם תחת יורם ארידור, גד יעקבי ותקופה קצרה תחת דורי גולד. הוא סיים תפקידו ב-1997 ומונה לסגן היועץ לענייני חוץ של ראש הממשלה בנימין נתניהו. לאחר תום כהונת נתניהו המשיך לכהן בתפקידו תחת ראש הממשלה הנבחר, אהוד ברק. במסגרת תפקידו זה היה חבר בצוותי המשא ומתן לקראת הסכם ואי ב-1998 ובוועידת קמפ דייוויד בשנת 2000. ב-2001 קודם לתפקיד היועץ לענייני חוץ של ראש הממשלה אריאל שרון.
שגריר ישראל בארצות הברית.
ב-2002, בעיצומה של האינתיפאדה השנייה, מונה אילון לשגריר ישראל בארצות הברית. ב-30 ביולי מסר את כתב האמנה לנשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש והחל לכהן בתפקיד. כחצי שנה לאחר תחילת כהונתו פרצה מלחמת עיראק ואילון נדרש לתאם בין ישראל לארצות הברית בנושאים הנוגעים למלחמה, בשל חששה של ארצות הברית שישראל תאלץ להצטרף כצד במלחמה. במסגרת תפקידו היה שותף למגעים בין ישראל לארצות הברית לפני הכרזת נשיא ארצות הברית בוש על תוכנית מפת הדרכים, וכן לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות ובמהלכה.
ב-2005 דרש שר החוץ סילבן שלום מאילון לשוב לארץ, משום שסירב להיענות לדרישת השר לפטר את עוזרו. באותה תקופה פורסם בכלי התקשורת שסיבת הבקשה הייתה אי-הצלחתו של העוזר לתאם פגישה בין אשת השר, ג'ודי שלום ניר מוזס למדונה. אילון סירב לסיים תפקידו וטען כי הממשלה מינתה אותו ולכן יהיה צורך בהחלטת ממשלה על מנת לפטרו. ב-2006 הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי לא מצא ראיות להתערבותם של שר החוץ ורעייתו בנושא פיטוריו של עוזר השגריר. ב-18 במאי 2005, היה אילון לשגריר הראשון המבקר את המרגל יונתן פולארד בכלאו.
בקיץ 2006 נתבקש על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט להישאר בתפקידו מספר חודשים נוספים עקב פרוץ מלחמת לבנון השנייה. באוקטובר סיים תפקידו והוחלף בסלי מרידור.
בינואר 2007 הצטרף לארגון "נפש בנפש" כיושב ראש עמית.
דני איילון נחשב לדיפלומט מוערך ומקצועי מאוד על ידי בכירים בממשלות ברחבי העולם, בין היתר על ידי מזכירת המדינה לשעבר, קונדוליסה רייס.
קריירה פוליטית.
ב-2008 הצטרף למפלגת "ישראל ביתנו", הוצב במקום השביעי ברשימה מטעמה לבחירות לכנסת השמונה עשרה, וב-24 בפברואר 2009 הושבע כחבר הכנסת.
באפריל 2009 מונה אילון לתפקיד סגן שר החוץ. בינואר 2010, בעקבות המשבר ביחסי טורקיה–ישראל ודבריו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן כנגד ישראל, גרם אילון עלבון דיפלומטי לשגריר טורקיה בישראל לעיני המצלמות. על כך ספג אילון ביקורת קשה מתוך משרד החוץ וגורמים בכירים במערכת הפוליטית, ולאחר הודעת הבהרה ראשונית שלא נתקבלה, נאלץ להתנצל שוב, בנוסח שתואם עם משרד החוץ הטורקי. אף ששר החוץ אביגדור ליברמן נתן לו תמיכה מלאה, הוא הודה מאוחר יותר כי האופן בו נוהלה השיחה עם השגריר הטורקי הייתה טעות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 הדיח אותו אביגדור ליברמן מרשימת מועמדי המפלגה בכנסת. עם התפטרותו של שר החוץ ליברמן מתפקידו ביקש ראש הממשלה מאילון להישאר בתפקידו עד לבחירות.
חיים אישיים.
אילון מתגורר בהוד השרון. הוא נשוי לאן אילון, גיורת ממשפחה אוונגליסטית מארצות הברית ואב לשתיים. הוא בן דודה של השרה לשעבר אורית נוקד.
בנואה אסו-אקוטו
בנואה פייר דויד אסו-אקוטו (בצרפתית: Benoît Pierre David Assou-Ekotto; נולד ב-24 במרץ 1984 באראס, צרפת) הוא כדורגלן עבר קמרוני, יליד צרפת, ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
אסו-אקוטו החל לשחק בבוגרים של לאנס הצרפתית בשנת 2003. משחקו הראשון בליגת העל הצרפתית היה מול פריז סן-ז'רמן, ב-28 במרץ 2004, משחק בו ניצחה לאנס 1-0. הוא שיחק ב-34 מתוך ה-38 משחקי ליגה של לאנס במהלך עונת 2005-2006 לפני שעבר לטוטנהאם, בקיץ של 2006 עבור סכום שלא פורסם. ההשערות לגבי סכום העברתו לאנגליה נעות סביב הסכום של 3.5 מיליון פאונד. במדי לאנס, שיחק אסו-אקוטו 66 משחקים בליגה הצרפתית הבכירה בהם נכשל להבקיע שער.
מנהלה הספורטיבי לשעבר של טוטנהאם, דמיאן קומולי, תיאר בזמנו את אסו-אקוטו כאחד השחקנים המבריקים ביותר שצמחו בכדורגל הצרפתי בשנים האחרונות. אסו-אקוטו הגיע לטוטנהאם כדי ליצור יותר תחרות ועומק בהרכב לגבי עמדת המגן השמאלי.
אחרי מספר הופעות לא מרשימות ולאחר פציעת ברך בדצמבר 2006, הוא נוכח לגלות שאיבד את מקומו בהרכב הראשון ליורשו בתפקיד הקוריאני לי יונג-פיו. אחרי שחזר לכושר טוב בתחילת עונת 2008-2009, הוא שב למקומו בהרכב הפותח של הקבוצה, יחד עם גארת' בייל.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לעונה אחת לקווינס פארק ריינג'רס. ב-1 ביולי 2015 חתם בסנט אטיין הצרפתית. ב-14 באוגוסט 2016 חתם במץ הצרפתית.
ישיבת בני עקיבא גבעת שמואל
ישיבת בני עקיבא גבעת שמואל היא חטיבת ביניים וישיבה תיכונית בדרום גבעת שמואל. בישיבה לומדים כ-1,000 תלמידים והיא כללה בעבר פנימייה.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה כחטיבת ביניים בשנת 1973 ונקראה המכינה המרכזית לישיבות בני עקיבא שלוחת כפר הרוא"ה בגוש דן חטיבת ביניים ארצית גבעת שמואל (כיתות ז'-ט'), ובשנת 1999 הורחבה מסגרת הלימודים של המוסד לתוכנית שש-שנתית והחלה לתפקד כישיבה תיכונית. טרם השינוי נחשבה ישיבת בני עקיבא כפר הרואה למשלימתה של חטיבת הביניים.
מייסדיה של המכינה הם משה ברנשטיין והרב יעקב לוינגר. ראש הישיבה הוא הרב שרגא פרוכטר ומנהל החטיבה העליונה הוא הרב אריק פוגלמן. מנהל חטיבת הביניים הוא הרב ספי וייל.
הישיבה כוללת שלושה בנייני כיתות, בניין בתי מדרש (הכולל שלושה בתי מדרש שהגדול בהם שופץ בה'תשע"ה), בניין לימודי מדע (ששופץ והורחב בה'תשע"ב) ומשמש גם כבנין כיתות נוסף, חדר אוכל, פנימייה, אודיטוריום וספרייה.
ברחבי הישיבה ישנם מגרשי ספורט (בהם מגרש כדורגל סינתטי ומגרש כדורגל אספלט, שני מגרשי כדורסל ומגרש סינתטי כדורעף), מתקני כושר וטניס שולחן.
הפנימייה שנסגרה יועדה במקור לתלמידי התיכון, והיו בה כ-20 תלמידים בכל שכבה. הפנימייה כללה מדריכי מחזורים, חונכים לימודיים, אם בית ואבי בית. בשנת 2014 הוחלט על ידי הצוות הניהולי של הישיבה, על סגירת הפנימייה ופעילותה נפסקה לגמרי בשנת 2016. כיום היא משמשת לשבתות ישיבה, ערבי כיתה ('ואמונתך בלילות') ומגורי ר"מים.
בשנת הלימודים ה'תשע"ב הוסיפה הישיבה כיתה ניסיונית המיועדת לבעלי לקויות למידה בשכבת כיתות ז'. לאחר שנתיים הוחלט להעביר את תלמידי הכיתה לכיתות הרגילות. בשנת ה'תשע"ה חזרו כיתות המיועדות ללקויי למידה בכיתות ז', והם שולבו בכיתה ט' בכיתות הרגילות. בשנת התשפ"ב (2021) נוספה כיתה לילדים בעלי אוטיזם בשכבת כיתות ז'.
ב-5 בפברואר 2018 נרצח מחנך כיתה ח' בישיבה, הרב איתמר בן גל, בפיגוע באריאל.
מסדרון בית-הכנסת של הישיבה שימש לצילום סרט על ישיבת פוניביז' ששמו "הבלתי רשמיים".