היינריך הרץ
היינריך רודולף הרץ (בגרמנית: Heinrich Rudolf Hertz; 22 בפברואר 1857 – 1 בינואר 1894) היה פיזיקאי גרמני ממוצא יהודי (נולד וגדל כנוצרי). היה הראשון שהדגים והראה את קיומה של הקרינה האלקטרומגנטית, על ידי בניית מכשיר המשדר גלי רדיו ומתקן לקליטת הגלים, בשנת 1888.
קורות חיים.
הרץ נולד בהמבורג. אביו היה עורך דין. את לימודיו עשה באוניברסיטת ברלין. בשנים 1885–1889 היה מורה לפיזיקה בבית הספר הטכני שבקארלסרוהה, ולאחר מכן היה מרצה באוניברסיטת בון. היה תלמיד של הרמן פון הלמהולץ, ולאחר שסיים את הדוקטורט בגיל 23 בהצטיינות היה אסיסטנט שלו במשך שלוש שנים. ב-1885 הרץ קבל משרה של פרופסור באוניברסיטת קארלסרוהה.
הרץ הבהיר והרחיב את תאוריית האלקטרומגנטיות של האור שפרסם הפיזיקאי הסקוטי ג'יימס קלרק מקסוול בשנת 1873. הרץ הוכיח שחשמל יכול להיות מועבר בגלים אלקטרומגנטיים שנעים במהירות האור ובעלי תכונות רבות של האור. ניסוייו אלו בגלים אלקטרומגנטיים הובילו לפיתוח הטלגרף האלחוטי והרדיו. יחידת התדירות שנמדדת במחזורים לשנייה, קרויה על שמו, הרץ. כמו כן זכה במדליית רמפורד בשנת 1890.
הרץ נפטר בגיל 37 כתוצאה מהרעלת דם. בן אחיו, גוסטב הרץ (1887–1975), זכה בשנת 1925 בפרס נובל לפיזיקה.
רחוב באזור התעשייה חוף שמן בחיפה נושא את שמו.
רשת קיימברידג'
רשת קיימברידג' הייתה קבוצת אנשי מודיעין ואנשי שירות החוץ בבריטניה שריגלו עבור הק.ג.ב. - ארגון המודיעין הסובייטי.
רשת קיימברידג' כללה קבוצה של צעירים שנפגשו כסטודנטים או מרצים באוניברסיטת קיימברידג' בשנות ה-30 של המאה העשרים. קישרה אותם אהדה לברית המועצות ולקומוניזם והתנגדות לפשיזם (וכנראה אף נטייה להומוסקסואליות). הקבוצה כללה מספר לא ידוע של צעירים, שנהוג לכנותם חמישיית קיימברידג' על סמך מידע שסיפק עריק ה-ק.ג.ב. אנטולי גוליצין. האחרון טען כי היו חמישה מרגלים ברשת, אף שידע לנקוב בשמם של שלושה בלבד. לימים זוהה אדם רביעי, ברם - קיים ויכוח לגבי זהותו של "האדם החמישי". כיום ברור שהיו יותר מחמישה אנשים, שמתוכם מוכרים היטב ארבעה, אשר גויסו לשירות המודיעין הסובייטי באמצע שנות ה-30 על ידי סוכנים מאגף ביון החוץ בנ.ק.ו.ד., בפיקודו של אברהם סלוצקי. לימים הגיעו ארבעתם לתפקידים בכירים בשירות המודיעין ובשירות החוץ בבריטניה והעבירו סודות כמוסים ביותר לברית המועצות.
הארבעה היו:
לאחר שנים הועלתה סברה כי ברשת היה עוד חבר חמישי: ג'ון קיירנקרוס (John Cairncross), איש מודיעין בריטי שהודה בריגול אך מעולם לא הועמד לדין.
ב-2003 הפיק שירות השידור הבריטי, ה-BBC, סדרת דרמה על רשת קיימברידג' בשם "מרגלי קיימברידג'". הסדרה הוצגה בערוצי הלוויין בישראל (Yes) בחודש מאי 2004.
רבי משה בן נחמן
מסכת שבת
מַסֶּכֶת שַׁבָּת היא המסכת הראשונה בסדר מועד, שהוא הסדר השני בשישה סדרי משנה.
נושא המסכת הוא בעיקר דיני השבת, שבה חובה לשבות ממלאכה, על פי הכתוב בתורה "שָׁמוֹר אֶת-יוֹם הַשַּׁבָּת, לְקַדְּשׁוֹ", "לֹא תַעֲשֶׂה כָל-מְלָאכָה".
במסכת שבת 24 פרקים ו-139 משניות, המפרטים את ל"ט אבות המלאכה האסורות בשבת מן התורה, ואת תולדותיהן.
כמו כן מובא שם דיני מצוות היום (הדלקת הנר, תפילה ושלוש סעודות), וכן גזירות ותקנות של חז"ל שהרחיבו את איסורי השביתה ממלאכה.
בגמרא של מסכת שבת ישנם 156 דפים בתלמוד הבבלי ו-92 דפים בתלמוד הירושלמי. המסכת היא הגדולה מבין המסכתות שבכל התלמוד מבחינת מילים (116,533) ואותיות (463,595).
מיקומה של המסכת בסדר מועד.
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הסיבה הראשונה שמסכת שבת היא המסכת הפותחת את סדר מועד היא שהשבת היא "קדמון במעלה" (בכירה במעלה). סיבות נוספות שמונה הרמב"ם הן שזמנה קבוע מאז בריאת העולם (כל שבעת ימים) ובנוסף שהיא פותחת את פרשת המועדות.
סיבה אחרת לפתיחה במסכת היא שהמסכת היא המסכת הגדולה ביותר (מבחינת מספר המשניות שבה) בסדר מועד.
פרקי המסכת.
בסה"כ במסכת 139 משניות.
מסכת עירובין
מַסֶּכֶת עֵרוּבִין היא המסכת השנייה בסדר מועד, שהוא הסדר השני בשישה סדרי משנה. המסכת כוללת עשרה פרקים העוסקים בעיקר בדיני עירובין ואיסורי שבת שונים. בתלמוד הבבלי כוללת המסכת 104 דפים בעוד שבתלמוד הירושלמי כוללת המסכת 65 דפים.
שם המסכת ונושאה.
פירושה העברי של המילה הוא כלאיים (תרגומה הארמי של המילה כלאים בתורה הוא עירובין) היינו עירוב שני תחומים שיש להבדילם. לפיכך נושא המסכת הוא איסורי רשויות השבת, בעיקר איסורי דרבנן של טלטול (כלומר נשיאת חפצים) בין רשויות יחיד שונות, ותקנות חכמים עירוב חצירות ושיתוף מבואות שהם מעשים סמליים המשתפים ומערבים את כל היחידים המתגוררים באזור המגורים, והופכים אותם לבני רשות אחת, שלהם מותר לטלטל.
המסכת מבארת מהם העקרונות האדריכליים לפיהם מסווגות הרשויות השונות:
המסכת מפרטת את ההלכות הנוגעות להיבטים הטכניים בביצוע עירוב חצרות ושיתוף מבוי.
כמו כן עוסקת המסכת באיסור תחומין: הליכה למרחק של יותר מאלפיים אמה ממקום שביתתו של אדם בשבת, ואת הלכות עירובי תחומין המאפשרים ללכת עד ארבעת אלפים אמה בשבת.
מסכת זו לפי סברת הרב זאב וולף (ממפרשי מדרש רבה) הייתה בתחילה מסכת אחת יחד עם מסכת שבת. יש המפרשים בדרך רמז שסך כול הפרקים העוסקים בהלכות שבת במסכתות השונות, הוא שלושים ותשעה פרקים (כמספר מלאכות האסורות בשבת) עשרים וארבעה פרקים ממסכת שבת, עשרה פרקים ממסכת עירובין וחמשה פרקים ממסכת ביצה.
מסכת עירובין נחשבת לאחת משלוש המסכתות הקשות שבתלמוד בבלי הידועות בראשי התיבות ענ"י (עירובין נידה יבמות).
מיקומה של המסכת בסדר מועד.
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, המסכת נקבעה בסדר מועד לאחר מסכת שבת משום שכל עיסוקיה נוגעים לדיני שבת.
פרקי המסכת.
בסך הכל במסכת 96 משניות.
דגל סנט לוסיה
דגל סנט לוסיה מורכב משני משולשים שווי שוקיים (ניתן לראות זאת גם כשלושה משולשים), בצבעים, שחור, לבן וזהוב, הממוקמים אחד על גבי השני, ובעלי בסיס משותף. המשולשים ממוקמים במרכז הדגל, שרקעו כחול.
עיצוב הדגל יכול להתפרש כיצוג מסוגנן של האי סנט לוסיה עצמו, אי געשי הרחב בדרומו וצר בצפונו, באמצע הים הכחול.
הצבע הכחול מסמל נאמנות, כמו גם את השמים הטרופיים, ואת הים הקריבי והאוקיינוס האטלנטי, המקיפים את סנט-לוסיה. הצבע הזהוב מסמל שגשוג ואת השמש. השחור והלבן מסמלים שניהם את ההשפעות התרבותיות - מאפריקה ומאירופה - על המדינה, אשר פועלות יחד לטובת העתיד. יחד עם זאת העיצוב של המשולש האחורי מדגיש את השליטה של התרבות ה"שחורה", האפריקאית על פני התרבות ה"לבנה", האירופאית.
צורת המשולש שווה-השוקיים, מזכירה את הפיטונס צמד הפסגות המפורסמות שמזדקרות מהים כלפי השמים ומסמלת את השאיפה ואת הערגה האנושית.
הדגל, נבחר בתחרות מעצבים, ואומץ ב-1 במרץ 1967. העיצוב המדויק שלו השתנה עם השנים, עד לנוסח המוצג שלו כיום (2007).
סנט לוצ'יה
בדולח (יישוב)
בדולח הייתה התנחלות ומושב עובדים בגוש קטיף שברצועת עזה, כשלושה ק"מ מצפון-מערב לרפיח. המושב השתייך לארגון יישובי "אמנה", ונשא אופי דתי. פונתה בעקבות תוכנית ההתנתקות.
היסטוריה.
על הקמת היאחזות נח"ל בדולח הוחלט ב-3 בינואר 1979 על ידי ועדת שרים לענייני ביטחון, בעצם ימי המשא ומתן לגיבוש הסכם השלום בין ישראל למצרים. ההחלטה הורתה להקים את הנקודה, שכונתה קטיף ו', תוך שלושה שבועות. ב-15 בינואר 1979 התקיים במקום סיור של הגורמים המיישבים שקבעו את מיקום הנקודה. המקום הוקם כמאחז צבאי והוכשר להתיישבות על ידי הצבא. לאחר כחודש הוחלט שהחל מאפריל 1979 הוא יעבור להיות היאחזות נח"ל רגילה בטיפול המחלקה להתיישבות. דבר העלייה על הקרקע לא פורסם באופן רשמי ולא התקיים טקס עלייה על הקרקע. בחודשים הראשונים סבלו החיילים מחוסר תעסוקה בגלל העדר צינור מים שלא אפשר הקמת גן ירק. בהמשך הוקם במקום גן ירק של 20 דונם, בו גודלו כרוב, כרובית וחצילים, משתלת צמחי חולות ומתפרה לבובות וכריות.
ההיאחזות נקראה בתחילה קטיף ו' ואחר כך גדיד, אולם ביוני 1980 הוחלט לקרוא למקום בדולח כסמל לחקלאות בחממות זכוכית, והשם גדיד ניתן להיאחזות צפונית יותר שהייתה אחר כך ליישוב גדיד.
ביולי 1982 היאחזות נח"ל בדולח אוזרחה על ידי משפחות היישוב עצמונה שפונה מסיני, אולם כעבור כמה חודשים, עקב הצפיפות במקום, עברו אנשי עצמונה ליישוב שליו, והמקום נשאר נטוש.
הדבר לא הביא לזניחת הרעיון להקמת יישוב בשם בדולח. ב-11 במרץ 1986, עבר למקום גרעין המשפחות שגרו במשך 4 שנים ביישוב מורג, משפחות אלו באו במסגרת אגוד יישובי הפועל המזרחי ממושבי הנגב, לכיש, השרון וממפוני חבל ימית. באוקטובר 1986 התקיים טקס חנוכת היישובים בדולח ועצמונה בנוכחות השר דוד לוי.
במושב התגוררו 33 משפחות (50 בשיאו) שכלכלתן התבססה בעיקר על חקלאות.
ב-17 באוגוסט 2005 פונה היישוב בדולח על ידי "החטיבה הכחולה" של חיל האוויר כחלק מתוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2004. אחרי הפינוי עברו רוב המשפחות מבדולח לאתר הקרווילות בניצן.
בני עצמון
בְּנֵי עַצְמוֹן (כונתה גם עַצְמוֹנָה) הייתה מושב עובדים בגוש קטיף שברצועת עזה אשר פונתה בשנת 2005 במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות.
היסטוריה.
היישוב עצמונה עלה על הקרקע בסיני ב-20 במרץ 1979 בתגובה להסכמי קמפ דייוויד (ראה עצמונה (סיני)). היישוב הוקם תחילה סמוך לכניסה ליישוב חרובית, ולאחר כחודש הועתק 5 ק"מ מערבה.
במסגרת הנסיגה מסיני על פי הסכם השלום עם מצרים, פונו תושבי עצמונה מבתיהם שבסיני, ביום כ"ו בניסן תשמ"ב (19 באפריל 1982). עוד באותו לילה, הגיעו ליישוב מורג ושוכנו במבנים ריקים בו.