ליסכה 5 אחים ואחיות: פרופ' אורי ליבוביץ, רופא, נוירולוג, שנפטר ממחלת הסרטן. בנו של אורי הוא הפסיכיאטר פרופ' יורם יובל. פרופ' אלחנן ליבוביץ, מתמטיקאי-פיזיקאי ומרצה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שנפטר מתופעות לוואי של הרדמה בניתוח. בנו הוא עורך הדין שמאי ליבוביץ. ד"ר יוסי יובל, כימאי. פרופ' אליה ליבוביץ, אסטרופיזיקאי. וד"ר מירה עופרן, פיזיקאית המתמחה בהוראת מדעים.
שטרופוופל
Commodore 64
אמיגה
יהושע זליג דיסקין
הרב יהושע זליג דיסקין (י"ד באדר תרנ"ח; 8 במרץ 1898 – כ"ו בכסלו תשל"א; 24 בדצמבר 1970) היה רב והוגה דעות חרדי, ממקורביהם של החזון איש והרב יוסף שלמה כהנמן. בין השנים 1947 – 1968 כיהן כרבה של פרדס חנה.
תולדותיו.
נולד בעיירה חסלוויץ' שברוסיה לרב שמעון משה דיסקין, רבה של לכוביץ', בעל "מדרש שמעוני", שהיה דרשן ידוע ברוסיה, ולשרה, בת הרב אליהו בכרך מחסלוויץ, בעל שו"ת "בכורי האביב". בצעירותו קיבל חינוך תורני והוסמך לרבנות. בשנת תרפ"ו (1926) נישא למרים לאה, בת הרב שמעון יוסף ליפשיץ מאמצ'יסלב. לאחר נישואיו כיהן כרב בעיר פריאסלב. פעל במחתרת להקמת חדרים וישיבות ברוסיה הסובייטית. השלטון הסובייטי חשף את פעילותו והוא נאסר פעמיים וישב בכלא הסובייטי.
בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל עם אשתו ושלושת ילדיו. התוודע אל החזון איש והיה ממקורביו. בשנותיו הראשונות לא שימש בתפקיד תורני או רבני ולמחייתו עבד כמנהל חשבונות. עם זאת, מדי שבת נהג לדרוש בקביעות בבית הכנסת הגדול בתל אביב. בשנת תרצ"ז החל לכהן כמורה בסמינר שרנסקי בתל אביב. בשנות ה-40 היה דורש באופן קבוע בסעודה שלישית בבית הכנסת הגדול בתל אביב.
בשנת תש"ז (1947), בעצת החזון איש, קיבל על עצמו את משרת הרבנות במושבה פרדס חנה, לאחר עזיבת הרב הקודם צבי יהודה מלצר, שהתמנה כרבה של רחובות. הרב דיסקין כיהן בתפקידו למעלה מעשרים שנה והיה אחראי על כל ענייני הדת בפרדס חנה. בשנות המדינה הראשונות הוא דאג לכשרות במחנה העולים בפרדס חנה. היה חבר הנהלת מדרשית נעם שפעלה בפרדס חנה. שמו עלה לכותרות בשנת 1957 בגלל הקפדתו שלא לקבור גויים בבית הקברות היהודי. בשנת 1962 התפרסם שוב בגלל סירובו לחתן יהודים עם בני קהילת בני ישראל מהודו.
מאז שנות הארבעים היה מקורב מאוד לרב יוסף שלמה כהנמן וסייע לו במוסדותיו השונים. בזקנותו פרש מן הרבנות והתיישב בבני ברק, ובה נפטר.
הוגה וסופר.
הרב דיסקין הרבה לפרסם מאמרי תורה והגות בבמות חרדיות שונות, בין השאר בהמודיע, בדגלנו, ביטאונם של צעירי אגודת ישראל, ובירחון "בית יעקב", ביטאונה של תנועת בית יעקב בארץ ישראל.
יואל ליבוביץ
יואל ליבוביץ (Joel Lebowitz; ) הוא פיזיקאי ומתמטיקאי אמריקאי-יהודי. זכה במספר פרסים. תמך בנושאי זכויות האדם, ובמיוחד במאבקם של מדענים אסירי ציון.
קורות חיים.
נולד בתצ'בה (אז בצ'כוסלובקיה, כיום באוקראינה) להורים יהודים. שרד את מחנה ההשמדה אושוויץ, מקום בו נרצחו אביו, אימו ואחותו.
לאחר השחרור מהמחנה, עבר לארצות הברית ולמד בבית ספר יהודי אורתודוקסי ולאחר מכן באוניברסיטת סירקיוז, שם קיבל תואר דוקטור בשנת 1956. הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת ייל ובישיבה יוניברסיטי. בשנת 1977 עבר לאוניברסיטת ראטגרס, שם הוא מכהן עד היום.
ליבוביץ פרסם יותר מחמש מאות מאמרים בנושא הפיזיקה הסטטיסטית. הוא אחד המייסדים והעורכים של כתב העת "Journal of Statistical Physics", אחד מכתבי העת החשובים בתחום זה.
בין היתר, הוכיח ליבוביץ, יחד עם אליוט ליב, כי חוק קולון מציית לגבול התרמודינמי. הוא גם ביסס את מה שידוע בשם "שוויון לייבוביץ" עבור פרומגנטים במודל איזינג. תחום המחקר הנוכחי שלו הוא בבעיות של חוסר שיווי משקל במכניקה סטטיסטית.
בין הפרסים הרבים שקיבל, הוענקה לליבוביץ מדליית מקס פלאנק בשנת 2007, "על תרומותיו החשובות בתחום הפיזיקה הסטטיסטית במערכות של שיווי משקל ובמערכות של חוסר שיווי משקל, ובמיוחד על תרומתו לגבי התאוריה של מעבר פאזה, והדינמיקה של מערכות אינסופיות ומצבים של חוסר שיווי משקל קבוע. כמו כן, עבור קידום תחום המחקר לכיוונים חדשים, ועל הכנסת מדענים נוספים לתחום".
פאדי מאיין
טליק
בוסניה והרצגובינה באירוויזיון
בוסניה והרצגובינה נטלה חלק באירוויזיון כ-19 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-1993.
היסטוריה.
בין התחרויות בשנים 1961-1991, בוסניה והרצגובינה הייתה מיוצגת תחת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ארבע פעמים מתוך עשרים ושבע פעמים בהן יוגוסלביה נטלה חלק בתחרות, כאשר הישגה הטוב ביותר בתחרות היה המקום ה-15 אותו השיגה פעמיים בתחרויות ב-1973 ו-1981.
לאחר התפרקותה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ב-1992, ביקשה בוסניה והרצגובינה להצטרף לשורות התחרות כמדינה עצמאית. אולם, עקב ריבוי המדינות שרצו ליטול חלק בתחרות נאלצה בוסניה והרצגובינה, ביחד עם 6 מדינות נוספות, להתחרות בתחרות מקדימה בשם "העפלה למיליסטריט", בתקווה להיות אחת משלוש המדינות שתקבלנה את הניקוד הגבוה ביותר, דבר שיקנה להן כרטיס כניסה לתחרות ב-1993.
בתחרות "העפלה למילסטריט" שנערכה ב-3 באפריל 1993 בסלובניה, ליובליאנה, הגיעה בוסניה והרצגובינה למקום השני עם 52 נקודות עם השיר "Sva bol svijeta" אשר בוצע בשפה הבוסנית על ידי פזלה, והבטיחה את מקומה בתחרות ב-1993.
ב-1993, נציגה של בוסניה והרצגובינה, פזלה, הגיע למקום ה-16 עם 27 נקודות.
הישגים.
בוסניה והרצגובינה נטלה חלק בתחרות כ-19 פעמים: מתוכן היא הגיעה פעם אחת למקום השלישי בגמר התחרות שהוא הישגה הטוב ביותר בתחרות ב-2006 כאשר הארי מאטה הופיע עם השיר "Lejla" שסיים את גמר התחרות עם 229 נקודות, ואף הגיע למקום השני בשלב חצי-הגמר עם 267 נקודות.
לתחרות ב-2011 שלחה בוסניה והרצגובינה את דינו מרלין עם השיר "Love in rewind" שסיים את התחרות, בערב הגמר, במקום ה-6 עם 125 נקודות, כאשר התחרות הייתה הפעם היחידה בה בוסניה והרצגובינה סיימה במקום ה-6. בוסניה והרצגובינה מעולם לא סיימה את גמר התחרות במקום הרביעי והחמישי.
ניתן לסכם את הישגיה של בוסניה והרצגובינה בתחרות כמעורבים: בשנים הראשונות בהן נטלה חלק בתחרות היא כשלה להתמקם במקומות גבוהים בגמר התחרות ולעיתים אף כשלה להעפיל לתחרות משלב הסינון המקדים. מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004 בוסניה והרצגובינה הצליחה לעלות לגמר התחרות משלב חצי-הגמר בכל פעם בה נטלה חלק בתחרות, חוץ מהתחרות ב-2016, בה כשלה בוסניה והרצגובינה להעפיל לגמר משלב חצי-הגמר בפעם הראשונה בתולדותיה. על אף הישגיה המעורבים, בוסניה והרצגובינה היא אחת המדינות היחידות שמעולם לא הגיעה למקום האחרון בתחרות ולא סיימה מעולם את גמר התחרות עם אפס נקודות.
היעדרויות.
בוסניה והרצגובינה נעדרה מעשר תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, בוסניה והרצגובינה הייתה אחת המדינות המושפעות בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, בוסניה והרצגובינה לא נטלה חלק בתחרויות האירוויזיון ב-1998 ו-2000. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
בוסניה והרצגובינה נעדרה מהתחרות בפעם השלישית ב-2013 עקב בעיות כלכליות של רשות השידור הבוסנית והצהירה כי היא מקווה לחזור לתחרות ב-2014. ב-18 בנובמבר 2013, נחשף כי בוסניה והרצגובינה ביקשה לשוב לתחרות ב-2014, אולם מספר שבועות לאחר מכן נאמר כי היא לא תשוב לתחרות.
ב-9 בספטמבר 2014, רשות השידור הבוסנית הודיעה כי היא הגישה בקשה לשוב לתחרות ב-2015. ובתחילה, אושר כי בוסניה והרצגובינה תשוב לתחרות לאחר שנתיים של היעדרות. אולם, בנובמבר 2014, רשות השידור הבוסנית הודיעה כי היא לא תשוב לתחרות ב-2015 בשל בעיות כלכליות של הרשות.
בוסניה והרצגובינה, אשר שבה לתחרות ב-2016 לאחר היעדרות של שלוש שנים, הודיעה ב-29 בספטמבר 2016 כי היא לא תשוב לתחרות בשנה שאחריה בשל מצבה הכלכלי הקשה בו נתונה רשות השידור הבוסנית. כמו כן, בוסניה והרצגובינה הודיעה כי לא תשוב לתחרויות ב-2018, 2019, 2020 ו-2021.
ב-23 ביוני 2020, פורסם סרטון בעמוד האינסטגרם של התחרות שרואים בו קריינית בוסנית אומרת: "אנחנו שולחים לכם אהבה רבה מסרייבו". הודעה זו עשתה הרבה רעש בקרב מעריצי התחרות.
תומ&quot;ת M-110
תותח מתנייע M-110
תותח מתנייע M-110 הוא תותח מתנייע מתוצרת ארצות הברית בקליבר 203 מ"מ שהיה בשימוש צבאות נאט"ו וצבא ההגנה לישראל תחת השם "קרדום", והוא עדיין נמצא בשימוש בצבאות יוון, טורקיה וספרד. ה-M110 היה התותח מתנייע הגדול ביותר בארסנל של צבא ארצות הברית.