במשך מאות שנים הייתה המהדורה של לסקריס הגרסה הזמינה היחידה: "האנתולוגיה הפלטינית" , העותק היחיד שנותר מן האנתולוגיה כפי שהתקין אותה קפאלאס, התגלתה בספרייה הפלטינית בהיידלברג רק ב-1606 על ידי סלמאסיוס, אך לא ראתה אור בדפוס עד 1776, השנה שבה נכללה באוסף האנתולוגיות שערך הצרפתי ברונק (Brunck).
הוצאה מדעית וביקורתית ראשונה יצאה לראשונה לאור בין השנים 1794 ו-1814 בעריכת פרידריך יאקובס, בשלושה-עשר כרכים, ולאחר מכן בהדורה נוחה יותר הכוללת שלושה כרכים בלבד. הוצאה מפורטת יותר היא זו של דיבנר (Dübner), בין 1864 ל-1872, הכוללת את האנתולוגיה הפלטינית, את המכתמים מן האנתולוגיה של פלאנודס שאינם כלולים באנתולוגיה הפלטינית, נספח ובו קטעים ממקורות אחרים וכן הערות רבות ממקורות שונים, תרגומים מילוליים ללטינית מאת מחברים שונים ותרגום שקול ללטינית מאת ההולנדי הוגו גרוטיוס. מהדורה מצוינת של האנתולוגיה בגרסת פלאנודס היא זו של ון בוס וון לנפ (1795 - 1822).
האנתולוגיה הפלטינית
מכבי לוס אנג'לס
מכבי לוס אנג'לס (באנגלית: Maccabi Los Angeles FC) היה מועדון כדורגל אמריקאי חובבני מהעיר לוס אנג'לס, שהוקם בשנות ה-70 על ידי ישראלים שחיו בעיר. השחקן המפורסם ביותר ששיחק בשורות הקבוצה הוא מקס ווזניאק הפולני, שהיה מאמן נבחרת ארצות הברית בכדורגל ב-1973.
הקבוצה שיחקה באליפות אזור לוס אנג'לס הגדולה, ולצד בית לחם סטיל זהו אחד ממועדוני הכדורגל המצליחים ביותר בתולדות ארצות הברית, כאשר מכבי זכתה בגביע ארצות הברית הפתוח חמש פעמים.
היסטוריה.
מועדון הכדורגל של מכבי לוס אנג'לס נוסד על ידי קבוצת ישראלים שהשתקעו בארצות הברית, על מנת שתהיה קבוצת ספורט לתעסוקה ושעשוע בימי ראשון. הקבוצה החלה לשחק באופן תחרותי בשנת 1971, אז גם נוסדה רשמית, כאשר היא שיחקה ב"ליגת אליפות לוס אנג'לס הגדולה" שהכילה 12 קבוצות מאזור לוס אנג'לס.
למרות זיהוייה של הקבוצה כקבוצה ליהודים וישראלים וסמלה שהורכב ממגן דוד וסמל תנועת מכבי העולמית, בקבוצה שיחקו שחקנים ממגוון מדינות, ורבים מהם כלל לא היו יהודים, לצד ישראלים, חלקם אף שיחקו בליגה הלאומית של ישראל כמו אלי מיאלי שזכה במלך השערים בישראל ולאחר מכן השתקע בארצות הברית עם אחיו.
הקבוצה זכתה באליפות לוס אנג'לס הגדולה 7 פעמים (בפעם הראשונה ב-1973), 5 פעמים בגביע ארצות הברית הפתוח, כאשר בנוסף לאליפות ולגביע ארצות הברית הפתוח, זכתה הקבוצה בגביע מדינת קליפורניה בכדורגל והשלימה "כתר המשולש" של אזור לוס אנג'לס פעמיים בשנים 1977 ו-1978. בנוסף השתתפה הקבוצה פעמיים בגביע הבינלאומי לאזור אמריקה והקאריביים, ליגת האלופות של CONCACAF, בשנים 1974 ו-1978, אך לא התקדמה מעבר לשלבים המוקדמים. הקבוצה הפסיקה להתקיים כקבוצה מקצוענית אחרי עונת 1982, אך מחלקות הנוער "מכבי אתלטיק קלוב" קיים עד היום.
גביע ארה&quot;ב הפתוחה ע&quot;ש לאמר האנט
עזנה, מלך אקסום
אליעזר ויסהוף
אליעזר ויסהוף (נולד ב-1938) הוא אמן רב-תחומי ומעצב הפועל בישראל מאז שנות ה-50.
קורותיו.
נולד בירושלים בשנת 1938. שכונת מגוריו, מחנה יהודה, הייתה לימים מקור השראה לרבות מיצירותיו בשטחי הציור והפיסול. את לימודיו באקדמיה לאמנות "בצלאל" החל בשנת 1954 כשהיה בן 16. בסיום לימודי השנה הראשונה זכה למלגה לכל שנות לימודיו, אשר סיימן כתלמיד מצטיין בשנת 1958. למד, בין היתר, אצל רודי להמן. לימים, בשנת 1968, חזר ל"בצלאל" כמרצה וכמורה.
בצה"ל שירת בעיתון "במחנה גדנ"ע" כמאייר וכעורך אמנותי. כשהשתחרר החל בעבודה אמנותית אינטנסיבית שהתפרסה על עבודות ציור ופיסול, וכן עסק בהדפסים אמנותיים. בשנת 1967 קיים תערוכת יחיד ראשונה בתל אביב. מאז הציג בארץ ובעולם בתערוכות יחיד את עבודותיו.
יצר את הלוגו הישראלי של "קוקה-קולה".
יצירתו.
יצירותיו ליוו ומלוות את מדינת ישראל, כשהן מצטיינות בביטוי אמנותי, שהפך לשם ולסמל, וזכה לפרסום בינלאומי. עבודותיו המונומנטליות תרמו ותורמות לעיצוב נוף סביבתן, כאשר לכולן מסר חינוכי, תרבותי, ואמנותי ברור. באתרי הזיכרון המתוכננים על-ידו ממחיש ויסהוף את נושא הזיכרון, תוך שימוש בשפת סימבולים חזקה ובעלת סגנון מקורי וייחודי. פסליו, כמו גם האנדרטאות שפיסל ועיצב, יוצרים הרמוניה ייחודית והופכים לחלק בלתי נפרד מן הנוף.
ויסהוף פרסם מספר ספרים לרבות את הספרים "בולים מספרים על ירושלים" ו"הזיקית". צייר ועיטר ספרי ילדים רבים. בשנת 2017 יצא לאור ספרו "יצירות לאורך הדרך", שבו פרק אוטוביוגרפי וצילומים של מאות מיצירותיו.
חיים אישיים.
נשוי למעצבת אריאלה ויסהוף. השניים מתגוררים ברמת השרון.
חוק הנפחים החלקיים
מצפה הים
אליזבת בולין, הרוזנת מווילטשייר
אליזבת בולין, הרוזנת מווילטשייר (באנגלית: Elizabeth Boleyn, Countess of Wiltshire; 1480 בקירוב - 3 באפריל 1538), נולדה כליידי אליזבת הווארד, האחות הבכורה מבין שתי בנותיו של תומאס הווארד, הדוכס השני מנורפוק מאשתו הראשונה אליזבת טילני. בזכות נישואיה החזיקה בתארים רוזנת וילטשייר, רוזנת אורמונד וויקונטית רוצ'פורד. בנוסף הייתה אחת מצאצאיו הישירים של אדוארד הראשון, מלך אנגליה. היא ידועה בתור אמה של אן בולין, שהייתה לאשתו השנייה של הנרי השמיני, מלך אנגליה. ככזו, היא הייתה גם סבתה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, בתה של אן.
נישואים וצאצאים.
קורות חייה של בולין לא ידועים לאשורם. משפחתה שרדה את נפילתו של פטרונם, המלך ריצ'רד השלישי, בקרב בוסוורת' ב-1485, ואת החלפתו על ידי המלך הנרי השביעי. אליזבת הצטרפה בהצלחה לחצר המלכות כנערה צעירה. במהלך שהותה שם, ככל הנראה ב-1498, נישאה לתומאס בולין, חצרן שאפתן וצעיר באותם ימים. לפי תומאס בולין, אליזבת הרתה מספר רב של פעמים בשנים שחלפו, אולם רק חמישה מהם שרדו את הלידה, ומתוכם כנראה רק שלושה הגיעו לבגרות:
בת-לוויה בחצר המלכות.
בכל אותה תקופה, אליזבת שירתה כבת-לוויה (Lady-in-waiting) בחצר המלכות של הנרי השמיני, תחילה של אליזבת מיורק ולאחר מכן של קתרין מאראגון. לפי רכילות מאותם זמנים, בולין הייתה אישה נאה ומושכת בחצר המלכות. בתחילת הרומן של הנרי השמיני עם בתה אן נפוצו שמועות כי גם אליזבת הייתה פילגשו של המלך, בנוסף לבתה מרי, ואף נטען כי אן הייתה בתו של המלך. עם זאת, הנרי הכחיש זאת ומעולם לא הזכיר זאת כשביקש למסד את הקשר שלו עם אן. מרבית ההיסטוריונים מאמינים כי סביר שהשמועות התחילו בבלבול בין אליזבת לבין פילגשו היותר ידועה של המלך, בסי בלאונט, או שפשטו בשל חוסר הפופולריות של המשפחה לאחר 1527.
שערוריות משפחתיות.
ב-1519 התגוררו בנותיה של אליזבת, מרי ואן, בחצר המלוכה הצרפתית ושירתו כבנות לוויה את המלכה קלוד. לפי אחד מנציגיו של האפיפיור שביקר בצרפת, פרנסואה הראשון, מלך צרפת כינה את מרי "סוסתי האנגליה", ומאוחר יותר תיאר אותה כ"זונה גדולה, הידועה מכולן לשמצה".
לפי ההיסטוריון מרי לואיס ברוס פיתחו תומאס ואליזבת בולין רגשות שליליים כלפי בתם מרי. בשנים שלאחר מכן התדרדרה מערכת היחסים עוד יותר בעקבות קשריה האינטימיים של מרי עם המלך. בסביבות שנת 1520 הצליחו אליזבת ותומאס לשדך את מרי לסר ויליאם קארי, אדם מוערך ואהוד בחצר המלכות שהיה מחביבי המלך. זמן לא רב לאחר מכן הפכה מרי לפילגשו של המלך. בשל כך נפוצו שמועות בחצר המלוכה ולפיהן אביהם של ילדיה של מרי, הנרי וקתרין, היה למעשה המלך ולא בעלה ויליאם.
בניגוד למרי, בתה השנייה של אליזבת, אן, קיימה איתה יחסים קרובים כפי הנראה. אליזבת הייתה אחראית לחינוכה של אן כילדה, והיא העניקה לה השכלה במוזיקה ובדת, כמו גם רקמה, קריאה וכתיבה. ב-1525 התאהב הנרי השמיני באן. אליזבת ליוותה אותה בחצר המלוכה, ועזרה לה לעמוד בסירובה לקיים יחסים מיניים עם המלך. השתיים נסעו יחד לארמון יורק, לאחר נפילתו של אויבה הפוליטי הגדול של משפחת בולין, החשמן תומאס וולזי. ארבע שנים מאוחר יותר הוכתרה אן למלכה.
אליזבת המשיכה להתגורר בחצר המלוכה במהלך כהונתה של בתה כרעיית המלך. לפי המסורת, בתה של אן בולין מהמלך, אליזבת הראשונה, נקראה על שם אליזבת בולין. אולם, סביר יותר כי אליזבת הראשונה נקראה על שם אמו של הנרי, אליזבת מיורק, אף שלא ניתן לשלול את האפשרות שהיא נקראה על שם שתיהן. אליזבת צידדה בשאר משפחת בולין כאשר בתה הבכורה מרי גורשה מחצר המלכות ב-1535, לאחר שברחה והתחתנה בסתר עם פשוט העם ויליאם סטאפורד. מרי ציפתה בתחילה שאחותה תתמוך בה, שכן זו הייתה אשת הסוד היחידה שלה מאז 1529, אולם אן זעמה על אחותה בשל כך שלא קיבלה את רשותה כמלכת אנגליה וסירבה לקבל אותה.
שנה מאוחר יותר עמדה המשפחה בלבה של שערורייה גדולה אף יותר. שני ילדיה הקטנים של אליזבת, אן (רעיית המלך) וג'ורג', הוצאו להורג באשמת בגידה, ניאוף וגילוי עריות. עם זאת, לפי הביוגרפיות המובילות של אן בולין, אישומים אלו היו שקריים ופוברקו, בין היתר בשל רצונו של המלך להינשא לג'יין סימור. לפי היסטוריונים מודרניים אן הייתה חפה מפשע ונותרה נאמנה לבעלה עד יומה האחרון. אף על פי כן, חברי המועצה המלכותית ששפטו את אן היו נאמנים למלך, בהם דודה הדוכס מנורפוק, ודנו אותה ואת אחיה למוות. בעלה של אליזבת, תומאס בולין ואחיה, תומאס הווארד, הדוכס השלישי מנורפוק, לא נחלצו לעזרת אן וג'ורג'. ג'ורג' הוצא להורג ב-17 במאי 1536, ואחותו הוצאה להורג יומיים לאחר מכן. נישואיו של הנרי לאן הוכרזו כמבוטלים על ידי הארכיבישוף מקנטרברי תומאס קרנמר, ומתוקף כך בתם, אליזבת הראשונה, הייתה לממזרה.