את המילים באנגלית כתב בארי מייסון בשם "A Man Without Love". הגרסה הפופולרית ביותר של השיר בוצעה ב-1968 על ידי הזמר אנגלברט המפרדינק, שביצועו הגיע למקום השני במצעד הפזמונים הבריטי. בארצות הברית הגיע השיר למקום ה-19 בבילבורד הוט 100, ולמקום השלישי במצעד Easy Listening. השיר יצא באלבום השלישי של המפרדינק שנשא את אותו שם.
מיקומי שיא.
מצעדים שבועיים.
The Sandpipers (Italian version)
ז'ו דאסן ("Comment te dire", גרסה בצרפתית)
רכס דאגלס (אנטארקטיקה)
רכס דאגלס (באנגלית: Douglas Range) הוא רכס הרים צוקי, בצידו המזרחי של האי אלכסנדר, בטריטוריה האנטארקטית הבריטית, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
אורכו של הרכס 120 קילומטרים בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח, בין הר ניקולאס להר אדרד.
הרכס צופה על חלקו הצפוני של מפרץ ג'ורג' השישי.
היסטוריה.
גילוי הרכס.
הר ניקולאס נצפה ממרחק לראשונה בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
מלוא הרכס נצפה לראשונה על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך טיסתו הטרנס-אנטארקטית ב-23 בנובמבר 1935.
חלקו המזרחי התלול של הרכס מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בטיסה זו על ידי ו. ל. ג'י. ג'וארג (W.L.G. Joerg). חלק זה של הרכס נסקר על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1936, ונסקר בשנית על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1950.
הרכס מופה כולה בהתבסס על תצלומי האוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948, ועל ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי אנשי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם.
הרכס נקרא על שמו של תת - אדמירל סר פרסי דאגלס (Percy Douglas), שהיה יושב ראש הוועדה המייעצת של המשלחת הבריטית, והידרוגרף של הצי המלכותי.
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60.̊, P 206
• William Robertson Latady, REPORT ON THE AERIAL PHOTOGRAPHY OF THE RONNE ANTARCTIC RESEARCH EXPEDITION, P 216
• V. Noel, M. Pitts, Gravity wave events from mesoscale simulations, compared to polar stratospheric clouds observed from spaceborne lidar over the Antarctic Peninsula, Journal of Geophysical Research: Atmospheres, American Geophysical Union, 2012, 117 (D11), pp.20. ff10.1029/2011JD017318ff. ffhal01083648f
• S. R. A. KELLY, P. A. DOUBLEDAY, C. H. C. BRUNTON, J. M. DICKINS, G. D. SEVASTOPULO &amp; P. D. TAYLOR, First Carboniferous and ?Permian marine macrofaunas from Antarctica and their tectonic implications, Journal of the Geological Society, London, Vol. 158, 2001, pp. 219–232.
רכס דאגלס
קימוליכתיס
קימוליכתיס (שם מדעי: Cimolichthys; מילולית: "דג קירטון") הוא סוג נכחד של דג גרם מקרין סנפיר, שחי במהלך סוף הקרטיקון לפני 83.5–70.6 מיליון שנה מזמננו. דג זה הוגדר לראשונה בשנת 1857 בידי החוקר ג'וזף ליידי והוא משויך כיום לסדרה דגי-לטאים. המאובנים שלו התגלו באמריקה הצפונית (בארצות הברית וקנדה) ובאירופה, באנגליה והולנד. התגלו מינים רבים של הדג, חלקם נקראו בידי ליידי וחלקם בידי אדוארד דרינקר קופ.
דג זה הגיע לאורך 1.5–2 מטרים בממוצע והוא נחשב לקרובם של הלטנוניים המודרניים, אם כי במבנה גופו דמה יותר לזאב נהרות מודרני או לברקודה. הוא היה מצופה בקשקשים עבים דמויי לוחיות, בעיקר סביב צידי הגוף והבטן. הסנפירים של הדג היו קצרים, עם סנפיר גבי נמוך בקרבת הזנב, והזנב היה ארוך ושרירי.
דג זה היה מותאם למארב לטרף בצמחייה. הלסתות היו ארוכות ומחודדות ובלסת התחתונה היו שורות צפופות של שיניים חדות. המבנה עזר לדג זה להאיץ ולהרוג טרף מיד. בדיקה של תכולת הקיבה העלתה שאריות של דגים ודיונונים שלא עוכלו. ממצא אחד כלל פרט שבבטנו פרט תוסוטאותיס, אשר ייתכן שגרם למותו של הדג מחנק.
הדיוויזיה ה-32 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-32 (הסקסונית ה-3) (בגרמנית: 32. Division (3. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1887, וחייליה גויסו מממלכת סקסוניה, ובפרט מאזור באוצן.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1) בפיקוד קרל לודוויג ד'אלזה, אשר היה חלק מהארמייה השלישית בפיקוד מקס פון האוזן. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתפה בקרב על המארן. בשנת 1916 היא לחמה בקרב ורדן ובהקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה ב וקרב פשנדל. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-10 בספטמבר 1919 פורקה הדיוויזיה.
פרודינוצרס
פרודינוצרס (שם מדעי: Prodinoceras; מילולית: "לפני קרניים נוראיות") הוא סוג של יונק נכחד בן סדרת הדינוצרטים דמויי-הקרנפים שחיו במהלך הפלאוגן. סוג זה היה הקדום מכל בני קבוצתו והוא התקיים בסוף הפלאוקן במונגוליה. הוא הוגדר ב-1929, אך הוא קיבל שמות נרדפים רבים.
הפרודינוצרס היה יונק מוזר שהיה חסר את הקרניים הגדולות שעל ראשי קרוביו למשפחה, אם כי הכיל את הניבים המאיימים שלהם, אשר הזכירו ניבי שנחרבים, ולמרות מראם הותאמו לאכילת צמחים בלבד וכנראה שימשו ללחימה או להתגוננות. הוא הגיע לגובה מטר, לאורך 2.3 מטרים ולמשקל של 400 קילוגרם. הוא היה בעל מבנה גוף קל יחסית, הדומה ליונקים קדומים מאותה תקופה כמו הפנטולמבדה (אך היה כבד ומגושם בהרבה). במראהו הוא דמה ביותר לפרובתיופיס ("Probathyopsis") מאמריקה הצפונית. ייתכן שהיה בעל דו-צורתיות זוויגית בהסתמך על מבנה שלדיו.
כמו מינים רבים מהפלאוקן הוא נכחד עם תחילת האאוקן היבשה יותר.
מדינת ישראל בהלכה
לקראת הקמת מדינת ישראל ולאחריה, התעורר דיון הלכתי בשאלת מעמדה ההלכתי של מדינת ישראל ומוסדותיה. זאת לאור העובדה שהמדינה הייתה דמוקרטית וחילונית, בשונה מהמדינה הראויה המתוארת בהלכה.
הרשות המבצעת.
הראי"ה קוק כתב (עוד לפני הקמת המדינה) שבהיעדר מלך, סמכויותיו על פי ההלכה חוזרות אל העם, שרשאי למנות מנהיג שיחזיק בסמכויות מלך ישראל:
עמדה זו התקבלה על ידי רבים מפוסקי ההלכה לאחר הקמת המדינה ובהם: הריא"ה הרצוג, הרב שלמה גורן, הרב עובדיה יוסף, הרב שאול ישראלי, הרב אליעזר וולדינברג.על פיה הם קבעו שיש למדינת ישראל את הסמכויות של מלך ישראל, ובפרט את הסמכות לפקד על הצבא.
הרשות המחוקקת - הכנסת.
עם קום מדינת ישראל, החל גם הפולמוס בנוגע למעמדם ההלכתי של חוקי המדינה. אחת המחלוקת הייתה בשאלה האם ניתן להכריע להלכה כדברי הרמב"ם ורוב הראשונים, הסוברים שעל מלך ישראל חל הכלל דינא דמלכותא דינא (מכיוון שכל הציבור הסכים לשלטון ולכן מחויב לשמוע לו), או כדברי ראשונים אחרים הסוברים שבארץ ישראל לא ניתן למלך כוח זה (מכיוון שכוח המלך נובע מבעלותו על הארץ, ובא"י כל ישראל שותפים בה), וכן ישנם ראשונים הסוברים שבמלך ישראל לא נאמר דין זה משום שהוא צריך לדון על פי משפט התורה, מלבד במקרים חריגים.
בנוסף יש הסבורים שגם הרמב"ם והשו"ע שפסקו במלך ישראל דין זה, לא דברו בשלטון שאינו נוהג על פי חוקי התורה:
זאת מאחר שדעת הרמב"ם שמקור התוקף של דינא דמלכותא הוא בפרשת המלך בתורה ובנביא, ולא מכח הסכמת העם, והרמב"ם במספר מקומות מדגיש שהתורה דברה רק במלך ישראל המנהיג העם על פי התורה. בניגוד לכך הרב עובדיה יוסף כתב שגם על משטר של רשעים חל הכלל דינא דמלכותא:
יש המסתמכים על דברי החתם סופר שלעניין חוקים שהם לתועלת העם ולרצונו, כל הראשונים מודים ששייך בהם דינא דמלכותא מכח הסכמת העם, וכשיטת הרשב"ם.
להלכה חלוקים פוסקי זמננו בשאלה זו. רוב רבני הציונות הדתית, סבורים שהכלל דינא דמלכותא דינא חל בנוגע לחוקי מדינת ישראל, ולכן יש תוקף לחוקים שנדרשים לצורך השלמת חוקי התורה כך נפסק ברשת ארץ חמדה גזית
דעת הרב עובדיה יוסף שיש תחומים עליהם חל הכלל דינא דמלכותא דינא, כגון תשלום מיסים, כיוון שיש בהם תועלת לממשלה ולקיום המדינה וכן בחוקים שנדרשים כתקנה כגון זכויות יוצרים. אך מנגד הוא כתב, שבדברים שסותרים את חוקי התורה לא חל הכלל דינא דמלכותא דינא.
דעת הרב יוסף שלום אלישיב לנהוג בזה כספק הלכתי, ולעניין חוקים שבהם הציבור מעוניין וחפץ, דעתו נוטה שיש בהם דינא דמלכותא.
דעת החזון איש שהכלל דינא דמלכותא אינו תקף במדינת ישראל מהטעמים דלעיל, וכן דעת הרב ניסים קרליץ ובית דינו.
הרשות השופטת.
במסגרת הדיון בשאלת מעמדה ההלכתי של מדינת ישראל נדונה גם שאלת מעמדם של בתי המשפט של מדינת ישראל. בתי המשפט במדינת ישראל, אינם דנים על פי חוקי התורה ומכהנים בהם שופטים שאינם תלמידי חכמים. מצד שני רוב רובם של השופטים הם יהודים והאחריות השיפוטית אינה של גויים, כך שעמדה בפני הפוסקים השאלה, האם ניתן להישפט במערכת המשפט במדינת ישראל או שמא חל כאן איסור ערכאות של גויים.
אנשי המשפט העברי טענו שאין איסור להתדיין בפניהם כיוון שמעמדם כשל "ערכאות שבסוריא". אולם, לדעת רוב רובם של פוסקי ההלכה בלא הבדלי מגזר או זרם הדבר אסור.