תקיפות בני אדם על ידי מין זה הן מועטות ביותר, ומתרחשות לרוב בשבי כתוצאה של החזקה לקויה. בשל חוזקו הרב הוא יכול לגרום לפציעה חמורה ואף למוות של אדם בוגר. למרות זאת, לרוב הוא אינו מזהה בני אדם בתור טרף פוטנציאלי. סיפורי פולקלור על נחשי ענק אוכלי אדם התבררו לרוב כאגדות בלבד ואין תיעוד של מקרים בהם אדם בוגר נטרף על ידי נחש ממין זה. רוב מקרי התקיפה הם של ילדים, הדומים בגודלם לטרף הטבעי של הנחש ובעלי יכולת מועטה להתגונן. ידוע מקרה יחיד מסוגו בו נטרף ילד בן עשר, בשנת 2002.
ב-2013 אירע אירוע דומה בקנדה בו פיתון סלעים שהיה כחיית מחמד טרף את שני ילדיו של בעליו. גילאי הילדים היו 4 ו-6 ואורכו של הנחש היה כ-4.3 מטרים ובמשקל של כ-45 קילוגרם.
ב-2018 דווח בבריטניה על מקרה דומה בו מין זה חנק למוות את בעליו (אדם בוגר) בן ה-31 לחייו הפיתון עצמו היה באורך 2.4 מטר (אורך יחסית קטן לגודלו המקסימלי).
בקהילות כפריות באזורי המחיה שלו קיים פחד גדול מפני פיתון הסלעים והוא ניצוד בכמויות. באזורים מסוימים הוא ניצוד גם למטרות מאכל ושימוש בעורו. מין זה משמש גם כחיית מחמד, אך התנהגותו תוקפנית ובלתי צפויה, מה שהופך את הטיפול בו בשבי למסוכן ודורש מומחיות וזהירות רבה במיוחד.
אזורי המחיה שלו אף הם בסכנה. למשל, אוכלוסיית הנחשים בדרום-מזרח ניגריה נמצאת בסכנה חמורה וממשית עקב כריתת יערות גשם לטובת תעשיית הנפט. לא מצוי מידע רב על היקף הסחר העולמי בפיתון הסלעים.
הוא נחשב למין מוגן ומצוי לעיתים קרובות באזורים מוגנים, כמו הפארק הלאומי סרנגטי בטנזניה, שהוא אתר מורשת עולמית.
כריסטיאן אלברס
כריסטיאן אנדרס אלברס (בספרדית: Cristián Andrés Álvarez; נולד ב-20 בינואר 1980) הוא כדורגלן עבר צ'ליאני ששיחק בעמדת המגן הימני.
אלברס החל את הקריירה בקבוצת אוניברסידד קתוליקה בה שיחק בין השנים 1999 עד 2005, וזכה עימה באליפות בעונת האפרטורה ב-2002. בעונת 2005/06 עבר לקבוצת ריבר פלייט הארגנטינאית, בה שיחק עונה וחצי, ולאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו, אוניברסידד קתוליקה, בה שיחק עד סיום העונה.
בקיץ 2007 הגיע לישראל ועבר לקבוצת בית"ר ירושלים, עמה זכה בדאבל בעונתו הראשונה במועדון, ובגביע נוסף בעונה שלאחר מכן. בקיץ 2009 חתם על חוזה לשנתיים אך עקב מצוקתה הכלכלית של הקבוצה, הושאל לעונה לקבוצת צ'יאפס המקסיקנית. ב-4 באוגוסט 2010 חזר אלברס לבית"ר ירושלים. ובינואר 2011 עזב והצטרף לאוניברסיטריו דה דפורטס מפרו, שם שיחק עד לסיום העונה, כשלאחריה חזר לאוניברסידד קאתוליקה.
לזכותו של אלברס 24 הופעות בנבחרת צ'ילה בה שיחק בין השנים 2000 ו-2008. לזכותו זכייה עם נבחרתו במדליית הארד באולימפיאדת סידני 2000.
פטרישה קרון
פטרישה קרון (Patricia Crone; 1945, דנמרק - 11 במרץ 2015) הייתה היסטוריונית של האסלאם המוקדם במכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
קריירה.
קרון נולדה בדנמרק, בת למשפחה עשירה של מגדלי טבק. היא השלימה את חוק לימודיה באוניברסיטת לונדון וקבלה תואר ראשון מבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (School of Oriental and African Studies - SOAS) ב-1974. במהלך שלוש השנים הבאות היא שירתה כעמיתת מחקר בכירה במכון ורבורג שבאוניברסיטת לונדון. ב-1977 היא נהפכה להיות מרצה באוניברסיטה להיסטוריה אסלאמית ועמיתה בקולג' ג'סוס באוניברסיטת אוקספורד. קרון נעשתה מרצה בלימודי האסלאם ועמיתה בגונביל בקולג' קאיוס שבאוניברסיטת קיימברידג' ב-1990. היא החזיקה במשרות שונות באוניברסיטת קיימברידג' מאז. היא הייתה מרצה ללימודי האסלאם בשנים 1994-1992 ולהיסטוריה אסלאמית מ-1994 עד למינויה במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון שם היא מונתה למופקדת הקתדרה על שם אנדרו ו. מלון ב-1997. מאז 2002 היא חברת מערכת בכתב העת Social Evolution &amp; History.
פטרישה קרון ועמיתה מייקל קוק כתבו בעת עבודתם בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (SOAS) את ספרם . זהו ניתוח של ההיסטוריה של האסלאם המוקדם באמצעות התבוננות בתיעוד ששרד בימינו של הפלישה האסלאמית, שנכתב בידי עדי ראייה בני המזרח התיכון בארמנית, יוונית, ארמית וסורית, שהיו עדים לעליית האסלאם. המחברים טוענים בספרם כי האסלאם, כפי שמוצג בידי מקורות מוטים, היווה מקור למרידה שבטית נגד האימפריה הביזנטית וממלכת פרס והוא נטוע בשורשים עמוקים ביהדות, וכי הערבים והיהודים היו בני ברית בקהילות כיבוש הללו.
ב-2014 זכתה בדוקטורט לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית.
על ספרם של קרון וקוק - הגריזם: היווצרות העולם האסלאמי ראו:
הרייט טיילור מיל
הרייט טיילור מיל (באנגלית: Harriet Taylor Mill; 8 באוקטובר 1807 - 3 בנובמבר 1858) הייתה פילוסופית בריטית ופעילה פמיניסטית מוקדמת. היא הייתה בין החברות הראשונות באגודת קנסינגטון שפרסמה את העצומה הראשונה הקוראת למתן זכות הצבעה לנשים. טיילור גם לקחה חלק בקריאה לאפשר לנשים לקחת חלק בממשל הציבורי, ובפועל שימשה גם כחברה במועצה החינוכית של לונדון. כמות הכתבים שהותירה אחריה אינה גדולה, אך השפעתה על בעלה, ג'ון סטיוארט מיל הייתה רבה וניכרת. מיל נחשב לאחד הפילוסופים הבולטים בתחום מדע המדינה ולמנסח רהוט של עקרונות ליברלים המקובלים כחלק מן הדוקטרינה של הדמוקרטיה הליברלית הנהוגה בימינו. על פי הודאתו של מיל עצמו בספרו "על החירות" אותו הקדיש לזכרה, הייתה השפעתה של הרייט טיילור מיל על כתיבתו של ג'ון סטיוארט מיל כה גדולה, עד ש"ספר זה יכול להחשב שלה באותה מידה שהוא שלי".
חייה.
הרייט טיילור מיל נולדה בשנת 1807 כ"הרייט הרדי", ונישאה לבעלה הראשון, ג'ון טיילור, בשנת 1826, בהיותה בת שמונה עשרה. הזוג הביא לעולם שלושה ילדים: הרברט, אלג'רנון והלן. ג'ון והרייט טיילור הפכו לפעילים בכנסייה האוניטרית ופיתחו דעות רדיקליות בשדה הפוליטיקה. הם הפכו לידידיו של הכומר האוניטרי ויליאם פוקס, שהיה בין התומכים המוקדמים בזכות ההצבעה לנשים. פעילותם הרדיקלית הביאה למפגש, בשנת 1830 בינם ובין הפילוסוף ג'ון סטיוארט מיל.
טיילור נמשכה למיל, שהיה הגבר הראשון שהכירה שהתייחס אליה כשווה מבחינה אינטלקטואלית. מיל התרשם מטיילור וביקש ממנה לקרוא ולהעיר את הערותיה על הספר שאותו כתב באותה העת. השניים הפכו לידידים טובים, ונראה כי החלו במערכת יחסים רומנטית בעודה נשואה לטיילור.
בשנת 1833 התגוררה הרייט טיילור בנפרד מבעלה, וגידלה את בתה בעוד שבעלה מגדל את שני הבנים. במהלך השנים הבאות עמדו הרייט טיילור וג'ון סטיוארט מיל בקשרים אינטלקטואליים שכללו החלפת דעות פומבית בנושאים כנישואים וזכויות הנשים. המאמרים שנותרו מראים כי דעותיה של טיילור היו רדיקליות יותר משל מיל. טיילור נמשכה לאידאולוגיה הסוציאליסטית שקידם רוברט אואן בספרים כגון "פיתוח האופי" (1813) או "ראייה חדשה של החברה" (1814). במאמריה הייתה טיילור ביקורתית במיוחד בכל הנוגע לתלותן הכלכלית של הנשים בגברים, והשפעתה השלילית של תלות זו.
פרט למספר מאמרים בירחון האוניטרי "Monthly Repository" (הגנזך החודשי), לא פרסמה טיילור בימי חייה כתבים רבים. עם זאת, היא קראה והעירה את כל החומר שפרסם ג'ון סטיוארט מיל. באוטוביוגרפיה שלו טוען מיל שהוא והרייט היו הכותבים במשותף של רוב הכתבים שיצאו בתקופה זו בשמו, עד כדי כך ש"כאשר שני אנשים שותפים לאותם המחשבות והדעות באופן מוחלט, השאלה מי מהם מחזיק בעט היא חסרת חשיבות".
ג'ון טיילור מת בשנת 1849, והותיר את ג'ון סטיוארט מיל והרייט טיילור חופשיים לממש את יחסיהם. הזוג חיכה שנתיים, ובשנת 1851, לאחר מערכת יחסים הדוקה בת 21 שנה, נישאו. טיילור היססה לתת פומבי למה שהיה ידוע ומקובל מזה שנים באשר ליחסיה עם מיל, וכן מנעו ממנה דעותיה הרדיקליות באשר למוסד הנישואים, להם היה מיל שותף, את הרצון לשוב ולהיכנס לקשר זה. לאחר נישואיהם כתבה טיילור מספר מאמרים בשמו של מיל, לרבות מאמר העוסק בזכות ההצבעה של הנשים. מאמר זה משתמש בנימוקים רבים שהופיעו לאחר מכן בספר "שיעבוד הנשים" שפרסם ג'ון סטיוארט מיל בשנת 1869, כעשר שנים לאחר מותה של הרייט, אך מיל התעקש כי בניגוד ליצירותיהם המשותפות, דווקא "שיעבוד הנשים" הוא פרי עבודתו ללא שותפים.
בשנותיה האחרונות גילתה הרייט כי היא ובעלה נגועים בשחפת, שהייתה אז מחלה כרונית, ללא מרפא. משנת 1854 בילו השניים זמן רב בטיולים באירופה. השניים עבדו על יצירתו של מיל "על החירות" במשך החודשים האחרונים לחייה, כאשר באופן פתאומי מתה הרייט באביניון מגודש בראות, ב-3 בנובמבר 1858.
כאשר יצא הספר "על החירות", בשנה שלאחר מותה של הרייט, הקדים לו מיל הקדשה לזכרה של הרייט, ובה כתב: "אילו יכולתי לגלות לעולם רק מחצית מן המחשבות הגדולות והרגשות הנעלים הטמונים בקברה, הייתי מביא לו תועלת רבה יותר מכל מה שעשוי להתקבל מכל מה שאוכל אני לכתוב, ללא הדחף והסיוע של חכמתה, שאין לה מתחרה" (תרגום: עפר קובר).
לאחר מותה של הרייט סייעה בתה הלן למיל בכתיבת כתביו, ובמיוחד "שיעבוד הנשים".
גדילן קוץ-רגל
גדילן קוץ-רגל (באנגלית: Tasslehoff Burrfoot) (נולד ב-313 אחה"ח - נפטר ב-383 אחה"ח) הוא דמות בדיונית מסדרת ספרי הפנטזיה "רומח הדרקון"' אותה כתבו טרייסי היקמן ומרגרט וייס. הוא מכונה לעיתים קרובות בקיצור "גדיל" (Tas).
גדילן הוא חברו הטוב ביותר של חלמיש כור-אש ועל אף שחלמיש תמיד מתרתח על גדילן, "בעל מוח של ידית של דלת", ברור שבסופו של דבר זוהי אמירה של חיבה מתוך חברות. לאחר מותו גדילן הצטרף אל חלמיש, ושניהם יושבים יחד ליד הנפחיה של ריאורקס.
ביוגרפיה בדיונית.
משפחה והתבגרות.