במהלך המסע ריימן פוגש את טרייזן, הנותן לריימן את היכולת לשתול זרע ולהצמיח ממנו צמח מטפס, כאות תודה לעזרה שקיבל מריימן. היכולת משמשת את ריימן כשגשם מתחיל להציף את היער והוא נאלץ לטפס לנקודה גבוהה. במהלך המסע ריימן פוגש את מוסקיטו התינוק, ונאלץ להיאבק אתו. בסופו של דבר מוסקיטו הופך לטוב ועוזר לריימן לחצות אזור מסוים. בסוף יער החלומות ריימן נלחם נגד הבוס מוסקיטו, יצור המשרת את אדון האופל. לאחר מכן ריימן מגיע אל ארץ השודדים ("ארץ הלהקה"), שחלקה נמצא גבוה בשמים. בארץ השודדים ריימן נפגש לראשונה עם הפיות הכחולות המשנות את גודלו. בסוף מסעו בארץ השודדים ריימן נלחם בבוס אדון סאקס. לאחר מכן הוא מגיע אל אזור ההרים הכחולים, שם הוא פוגש בחבריו כשהבולט שבהם הוא המוזיקאי המעניק לו את יכולת ההליקופטר בעזרתה הוא יכול לעופף באוויר למשך זמן בלתי מוגבל, מה שעוזר לו אחר-כך להינצל מאבן ענקית שנופלת מעליו. בסוף המסע בהרים הכחולים ריימן פוגש במר סלע. לאחר-מכן ריימן מגיע אל עיר התמונות, עיר ענקית בה נמצאים חלק מהאויבים החזקים ביותר של ריימן. במהלך המסע בעיר ריימן מגיע לתיאטרון שם הוא נלחם בקבוצת פיראטים ובאמא חלל. בסוף המסע בעיר ריימן פוגש שוב את אמא חלל. לאחר מכן ריימן מגיע למערות התת-קרקעיות של סקופס, שם הוא פוגש חייזר בשם ג'ו.
במהלך המסע ריימן פוגש את אדון סקופס, עקרב ענק ורב עוצמה, במערת יהלומים שמתחילה לקרוס לאחר מאבק קצר ביניהם. לאחר מכן ריימן פוגש שוב את סקופס ומביס אותו סופית. לאחר שריימן מביס את אדון סקופס, אדון האופל חוטף את בטילה, דבר שגורם לריימן להתחיל להתייאש לפני שמגיע לארמון הממתקים בו נמצא אדון האופל. במהלך המסע האחרון שלו ריימן פוגש כפיל שלו שיצר אדון האופל. הכפיל נראה בדיוק כמו ריימן רק שצבעיו שונים (עור כהה, עיניים צהובות, וכדומה...). הכפיל גם מבצע את אותן הפעולות שריימן עושה בכל רגע נתון ומפגש ביניהם גורם לפיצוץ. לאחר שריימן מתגבר על הכפיל הוא פוגש סוף-סוף פנים-אל-פנים את אדון האופל, שלוקח את כל הבוסים שריימן הביס ומערבב אותם יחד, מה שיוצר מספר בוסים חדשים שכל אחד משלב מספר מאפיינים של הבוסים הרגילים. לאחר שריימן מביס את הבוסים הוא מביס גם את אדון האופל ואז הכל חוזר לקדמותו.
מהלך המשחק.
המשחק מקיים את הכללים הבסיסיים של משחקי הפלטפורמה - השחקן שולט בדמותו של ריימן בעולם דו ממדי, ועליו להתגבר על אויבים ולעבור מכשולים. הדגש מופנה לכיוון של זריזות ידיים והתחמקות מסכנות. האלימות במשחק היא כשל סרטים מצוירים .
ברוב השלבים המטרה היא לעבור מסלול מסוים מתחילתו ועד לסופו (שלט ועליו סימן קריאה), אולם ישנם מספר שלבים בעלי משימות מסוימות. כמו כן בכל שלב נמצאים מספר כלובים בהם כלואים האלקטונים. חלק מהכלובים מוחבאים כך שרק ברגע והשחקן מגיע לנקודה מסוימת הם מופיעים. ברגע וכלוב מופיע נשמע צליל מיוחד, וזו הדרך היחידה למצוא את אלו המוחבאים.
במהלך השלבים ריימן גם יכול לאסוף כדורים כחולים מעופפים הנקראים מצלצלים, והם חלק מהפרוטון הגדול. ברגע וריימן אוסף 100 מצלצלים הוא מקבל הזדמנות נוספת (לריימן יש מספר הזדמנויות. ברגע והוא נפסל הוא חוזר לנקודה מסוימת ומאבד הזדמנות. ברגע בו ריימן איבד את כל ההזדמנויות הוא נאלץ להתחיל את כל השלב מההתחלה). במהלך המשחק ריימן פוגש את הקוסם שנותן לו משימת בונוס בה ריימן מסוגל להשיג מספר רב של מצלצלים. בנוסף לכך ריימן גם יכול לאסוף כדורים אדומים המוסיפים יחידות חיים וגביע עליו מוצג פסל של ריימן המוסיף הזדמנות נוספת. בנוסף בכל שלב קיים צלם המצלם את ריימן כך שבכל פעם שריימן ייפסל הוא יחזור לנקודה בה הוא נפגש עם הצלם.
בסיום כל שלב נפתחות בפני השחקן אפשרויות של שלבים חדשים, והוא גם יכול לשחק מחדש בשלבים שכבר סיים כדי לנסות ולמצוא כלובים שטרם מצא, או לזכות בבונוסים נוספים. השלבים מאוגדים למספר "עולמות" שונים, כל אחד עם הגרפיקה, המוזיקה והאויבים האופייניים לו. בסיום כל עולם ישנו בוס - אויב חזק במיוחד - שיש להביס. לאחר שמתגברים על הבוס פעם אחת אין צורך להילחם נגדו שוב בפעמים הבאות.
כדי להגיע אל העולם האחרון, בו מתגורר אדון האופל, יש למצוא את כל הכלובים שבמשחק (102 במספר). כתוצאה מכך עלול להיווצר מצב בו נאלצים לעבור על חלק מהשלבים מספר גדול של פעמים עד שנמצאים כל הכלובים.
דמויות נוספות במשחק.
אויביו של ריימן.
חיילים.
הערה: לחלק מהיצורים הומצאו שמות מכיוון שלא הוזכרו במשחק המקורי.
מכירות והצלחה בעולם.
המשחק זכה לפופולריות גדולה. בבריטניה המשחק הוא משחק הפלייסטיישן הנמכר ביותר בכל הזמנים, עם מכירות של חמישה מיליון עותקים. עקב הצלחת המשחק פותחו משחקי המשך והרחבות לכל פלטפורמות המשחקים. ב-2001, יצאה גרסה של המשחק לגיים בוי אדוונס בשם "Rayman Advance".
הקואליציה הראשונה
שלמה הלברשטאם
ברק בן אבינועם
דער יודישע וועקער
דער יודישע וועקער (נהגה: "דֵר יוּדִישֶׁה וֶקֶר"; יידיש: "המעורר היהודי"; בתעתיק לגרמנית, שהופיע מתחת לכותרתו היידית: Der jüdische Wecker) היה שבועון ביידיש אשר יצא לאור בסטניסלבוב (לימים איוואנו-פרנקיבסק) ובבוצ'אץ' שבגליציה בין השנים 1905–1907.
המערכת.
עורך ראשי: אלעזר רוקח (1854–1914)
עורכי משנה:
מו"ל:
בית דפוס:
השם והשפה.
כותב דוד פור:
סוגה ותכנים.
המעורר כשמו כן הוא: השתדל לעורר את היהודים בגליציה מתרדמתם ומשקיעתם בד' אמותיהם, להפנות את המבט לעבר בעיות העם היהודי בחיפוש אחר פתרונות למצוקותיו ולסבלו. כך אנו מוצאים מאמרים ורשימות על הנעשה בקרב קהילות יהודיות בעיירות גליציה, ברחבי הקיסרות האוסטרו-הונגרית, ברוסיה ואף בארצות הים התיכון ואפריקה, תאורי פוגרומים וקריאה להתגייסות למען נזקקים. קהל קוראיו, יהודים קוראי יידיש, בעלי חינוך מסורתי יהודי, היו מעורים בחיי היום יום ומעוניינים באינפורמציה על המתרחש בעולם היהודי, בסביבתם הקרובה והרחוקה, ועל המתרחש בעולם הגדול.
"המעורר" האריך ימים למעלה משנתיים לעומת "הירדן" (ירחון בעברית בן 4 גליונות בלבד 70 עמודים כל אחד מהם, שנדפס אף הוא בתקופה ההיא בעריכת רוקח בסיועם של הסופר יצחק פרנהוף ואברהם לבנסארט, והוקדש לספרות, שירה, מדע וענייני החיים). תחום ענייני החיים תפס ב"מעורר" מקום נכבד יותר מב"הירדן", וזאת מטבע הדברים, שכן יצא בכל שבוע. עם זאת, "המעורר", שכל אחד מגיליונותיו מנה בין 4 ל-8 עמודים, עסק אף הוא בענייני מדע, בריאות וכיוצא בזה ובענייני ספרות ותיאטרון. כמעט בכל גיליון התפרסמו סיפור, שיר, פליטון וכיוצא בזה. בין היתר התפרסמו יצירות הנעורים בשירה ופרוזה של עגנון ויצירותיו ביידיש של אברהם לבנסארט.
משתתפי המעורר חתמו על פרי עטם בשמותיהם, בפסבדונימים, ולפעמים הותירו אותם בלא חתימה. מכך עולה סוגיה נפרדת בתולדות כתב העת: מי עמד מאחורי כל קטע לא חתום (או חתום בשם עט) ומי "אימץ" את רעיונותיו של חברו למערכת ביצירות מאוחרות יותר. גם ב"מעורר" וגם ב"הירדן" שלטו המגמה הציונית והעברית בדגש על יהדות גליציה, סופריה וקוראיה. הירדן היה אליטיסטי יותר וקהל קוראיו מצומצם ביחס למעורר היותר עממי שציבור קוראיו דובר יידיש. עם זאת במעורר הודגשה חשיבות העברית במאמרי המערכת ובמאמרים המעטים האחרים שנכתבו בעברית או ביידיש על השפה העברית. במאמר שכותרתו "דברים אחדים" ואינו חתום בגיליון 17 מ-19.1.1906 נאמר בין השאר: . בגיליון אחר מפרסם עגנון מאמר בשני המשכים ביידיש "איבער העברעאישע דיכטער" – "על משוררים עבריים".
כיום מצויים גיליונות העיתון במיקרופילם בספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב.
אנשי שם על אודות העיתון.
כותב עגנון:
בן-ציון אריה לייבוש הלברשטאם
הרב בן-ציון אריה לייביש הלברשטאם (נולד בג' באייר ה'תשט"ו (1955), ארצות הברית) הוא אחד מאדמו"רי באבוב כיום.
ביוגרפיה.
נולד לאדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם (השני) ולרבנית פריידא, בת רבי אריה לייבוש רובין, האדמו"ר מטומשוב. בשנת ה'תשל"ה (1975) נישא לקרובת משפחתו העסא, בתו של הרב מנחם מנדל רובין, האדמו"ר ממוזשאי. בני הזוג התגרשו כעבור כשנתיים. נישא בשנית לרוזה, בת ר' משה צבי ווקסמן, ולזוג נולדו 12 ילדים.
לאחר פטירת אביו האדמו"ר רבי שלמה בשנת ה'תש"ס (2000), הוכתר על ידי אחיו האדמו"ר רבי נפתלי צבי הלברשטאם כרב הצעיר של קהילת באבוב. לאחר פטירת אחיו בשנת ה'תשס"ה (2005), הוכתר לאדמו"ר על ידי רוב חסידי באבוב. כשליש מהחסידים הכתירו כאדמו"ר את אחיינו רבי מרדכי דוד אונגר, חתן אחיו האדמו"ר רבי נפתלי צבי. בפסק דין שניתן בבוררות בין שני הצדדים נקבע כי חצרו של רבי בן ציון היא היחידה שיכולה להיקרא בשם "באבוב" ללא שם לוואי.
קהילותיו.
מרכז חצרו בבורו פארק שבניו יורק. קהילות של חסידיו קיימות גם במונסי, לייקווד, ויליאמסבורג, לינדן, לונדון, אנטווערפן ועוד. בישראל יש לחסידות קרייה בבת ים ("קריית באבוב"), וכן קהילות בערים בני ברק, ירושלים ביתר עילית אשדוד ואלעד וחיפה. בקנדה ישנן קהילות במונטריאל ובטורונטו.
דברי תורתו מופיעים מדי שבוע תחת הכותר אמרי קודש.
מיליגרם
קאסיוס דיון
בן גורדון
בנג'מין "בן" גורדון (באנגלית: Benjamin "Ben" Gordon; נולד ב-4 באפריל 1983) הוא כדורסלן בריטי-אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בליגת ה-NBA ובנבחרת בריטניה. בעברו שיחק גורדון בשיקגו בולס והוא השחקן בעל מספר השלשות השני בגובהו בתולדותיה, אחרי קירק היינריך. הוא זכה בפרס השחקן השישי של העונה ב-NBA ב-2005.
ראשית חייו.