את דרכו כרקדן החל בשנת 1986 בלהקות "הורה ירושלים" (אפרוחים, נעורים) שם למד את הבסיס במחול בטכניקה ובפולקלור. בשנת 1994, עבר לרקוד בלהקת "מחולה ירושלים", הופיע איתה במסגרות שונות (כגון המכביה, פסטיבל כרמיאל, תיאטראות, מיס יוניברס) ובסיבובי הופעות בקנדה, בארצות הברית ובאירופה.
בין השנים 1998–2002 עבר השתלמויות במרכזי המחול הגדולים בניו יורק, בלונדון ובמדריד, ובשנת 1999 ייצג את ישראל מטעם משרד החוץ בביתן הישראלי בדיסניוורלד לשנת המילניום.
בשנת 2003 הופיע ב"דאנסאירופה 2003" - פרויקט מיוחד של סוזן דלל והאקדמיה המלכותית בלונדון עם הכוריאוגרף חבייר דה פרוטוס ביצירה "אך הבתולה הייתה זמינה יותר".
בין השנים 2003–2005 רקד בלהקת "פרסקו – יורם כרמי", ובשנת 2005 הופיע במופע "גרגויילס" מאת עידו תדמור בתפקיד ראשי.
לאורך השנים הופיע במופעי בידור שונים, בהם: ציפי שביט למבוגרים, טקסי נערת השנה 2001–2002, טקסי מגדל דוד בערוץ 1, רקדן אורח בהפקת מחווה לשושנה דמארי בטלוויזיה, ערב יוצרים בסוזן דלל, רקדן וכוריאוגרף בתצוגת האופנה של חברת האופנה "קרוקר", פרזנטור בהפקה של סמסונג, רקדן בהפקה של קופת חולים כללית עם עידו תדמור, פרסומת ביטוח ישיר ועוד. בנוסף, הופיע כרקדן אורח בהפקות רבות כגון: ערב פרסי המחול וערב הנעילה אשדודאנס 2018, חוגגים 30 לפסטיבל כרמיאל (2018), מופע מחול בבית לסין, מופע רוק בסוזן דלל, מופעי העצמאות בכיכר רבין, מופעים עם אמנים (ארקדי דוכין, דניאל סלומון ועוד) ובמופע מחווה לאמו היוצרת, שוקי הופמן, לכבוד ארבעים שנות יצירה – "רוקדים שוקי" .
ככוריאוגרף.
משנת 1998 יצר יצירות רבות עבור להקות מחול בישראל, קנדה, ארצות הברית ואנגליה. בין היתר יצר הופמן ללהקות מחולה, הורה אשקלון, הלהקה היהודית בלונדון (2011), להקת משגב, להקת להבים, להקות דוליארט שהם, מגמות המחול מהמוכרות בארץ (תלמה ילין, בליך, תיכון אלון, קריית שרת חולון ועוד), בית צבי, עמותת "פסטיבל בשקל" עבור להקת קריית מלאכי, ועוד ועוד.
הופמן היה שותף ליצירת הכוריאוגרפיות הגדולות של טקסי הדלקת המשואות בהר הרצל בערבי עצמאות לכ-350 רקדנים בשנים 2002, 2005, 2007 ו-2008. בשנת 2003 היה כוריאוגרף טקס "נערת השנה" בטלוויזיה ובשנת 2006 שימש כוריאוגרף העונה הראשונה של "נולד לרקוד". משנת 2003, ולאורך 15 שנים נוספות, יצר כוריאוגרפיות להפקות ממלכתיות רבות של משרד החוץ, משרד התיירות, עיריית ירושלים, צה"ל, משרד החינוך, מרכז ההסברה, הסוכנות היהודית, משרד הביטחון ועוד. לאורך השנים, היה לכוריאוגרף מופעי המחול המרכזיים בפסטיבל כרמיאל (ערב הפתיחה והנעילה וכן תחרות הכוריאוגרפים). בשנת 2007 יצר כוריאוגרפיות לטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. בשנת 2009 היה כוריאוגרף ושופט מוקדמות בעונה הרביעית של התוכנית לא נפסיק לרקוד, ובשנים 2010–2014 ביים את הטקס העירוני של מסיימי כיתות ו' בטקס קבלת התנ"ך ברמת השרון (למאות תלמידי העיר). בין השנים 2011–2017 היה שותף ליצירת כוריאוגרפיות של פרויקטי מצוינות של מגוונים אלון בשיתוף פעולה עם להקת "ורטיגו", עידו תדמור, להקת ענבל פינטו ועוד. בשנת 2015 יצר את מופע הפתיחה בטקס הממלכתי של משחקי מכבי אירופה. בשנת 2015 הוזמן ככוריאוגרף לניו יורק להעלות עם רקדנים לא יהודיים את היצירה "אל עיר אבנים" על העיר ירושלים.
משנת 2005 ואילך משמש יניב כוריאוגרף הבית ומנהלה האמנותי של "להקת מחולה". בשנים 2017–2019 יצר את מופעי המחול "רוק אש", "אוריינטציה", "מחול אינטימי" ו"ריליישן-דיפ" עבור פסטיבל אשדודאנס ותוכניות מנויי מחול ברחבי הארץ (בהיכל פתח תקווה, ביד לבנים רמת השרון, באשדוד ועוד).
בשנת 2019 יצר את פרויקט "גם בנים רוקדים" - מופע ייחודי בביצוע 5–10 רקדנים בנים. באותה שנה יצר גם את גלוית-המעבר טרם שירה של מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2019.
תפקידי ניהול, הוראה וניהול אמנותי.
משנת 2005 עד שנת 2009 ניהל הופמן מבחינה אמנותית את הלהקה "מחולה ירושלים".
מאז שנה זו הוא מנהל אמנותי של "להקת מחולה" בקאסט הראשי שלה שמופיע בכל הארץ. בנוסף, מנהל הופמן ביחד עם אשתו, דורית, את בתי הספר למחול "מחולה תל אביב" ו"מחולה רמת השרון", מוקדי מחול של מאות רקדנים בכל שנת לימודים עם עבודה המשלבת טכניקות מחול ישראלי, ג'אז, בלט ומחול מודרני ועכשווי. שלוחות "מחולה" השונות מעלות מדי שנה מספר הפקות המחולקות לפי גילאים ורמות (צעירות, עתודות, ייצוגיות), ומוקדשות לנושא מסוים או כמופעי רפרטואר.
משנת 2005 ואילך מנהל מקצועית את הקורסים להכשרות מדריכי ג'אז ומחול עכשווי מטעם המכללה האקדמית בווינגייט.
משנת 2010 ועד היום, מנהל אמנותית את פרויקט המצוינות במחול של מגוונים אלון – שכולל יצירות ושיתופי פעולה מיוחדים עם הלהקות הבחירות בארץ – בת שבע, להקת המחול הקיבוצית, ורטיגו, ענבל פינטו ועוד.
ב-2019 החל לשמש מנהל אמנותי של המיזם "גם בנים רוקדים" המופיע ברחבי ישראל באירועים שונים.
הופמן משמש "מורה אורח" בסדנאות מחול בבתי ספר שונים וכן בלהקות וקבוצות רבות בישראל, בהן: תלמה ילין, תיכון בליך, תיכון אלון, בית הספר למשחק בית צבי, להקת דוליארט בשוהם, המגמה אלפי מנשה, להקות אשקלון, להקות משגב, סטודיו דאנסיטי-הרצליה, מגמת מחול זאב הרצליה, להקות צבעי מחול חדרה, מגמת מחול יבנה, סטודיו B, שיעורי אורח בתיכון האקדמיה ירושלים, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, מרתון הג'אז הארצי באוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית בווינגייט.
להקת מחולה - יניב הופמן.
להקת מחולה בניהולו של הופמן מיצבה את עצמה לאורך השנים כאחת הלהקות המוכרות והמרכזיות בתחומה - להקה סמי מקצועית בהרכב של כ 25 רקדנים בוגרים בעלי טכניקה מודרנית ועכשווית גבוהה, עם רפרטואר עשיר של מחול מודרני, עכשווי, לצד ייצוג פולקלור ברמה גבוהה. הופמן משמש ככוריאוגרף הבית של הלהקה משנת 2005. דורית אשתו עובדת בצמוד אליו לאורך כל השנים בייצור חומרי הלהקה, בעיצובים גרפיים, בעריכות מוזיקליות ובגידול הרקדנים.
במהלך השנים שימש יניב ככוריאוגרף ראשי בלהקה ובמקביל המשיך להעלות חומרים של שוקי אמו, של דורית אשתו וכן יצירות של רקדניו המוכשרים, ביניהם גם שתי אחיותיו יעל הופמן ונועה הופמן שהפכו גם הן ליוצרות מוכרות.
לאור ההצלחה, גדלה הלהקה וב־2013 פתח הופמן קאסט נוסף של רקדנים בוגרים: "בוגרת 2", המשמשת כאנסמבל. להקת מחולה בניהולו האמנותי של הופמן לוקחת חלק במיזמי מצוינות והופיעה ביצירות של להקת המחול הקיבוצית, של להקת ורטיגו, של עידו תדמור ועוד. הלהקה מופיעה מדי שנה בהפקות מחול גדולות, באירועים מוזמנים בישראל ומחוצה לה, וכן בתוכניות מחול שלמות למנויים. הלהקה הוזמנה פעמיים לחגיגות העצמאות של ישראל בקרואטיה לצד להקות מקצועיות ישראליות נוספות.
בין מופעי הלהקה שיצר הופמן בשנים האחרונות:
סבבה בנט
מיניליין
מיניליין בע"מ היא חברה פרטית ישראלית שנוסדה בשנת 1982 ועוסקת בייבוא ושיווק מוצרי חשמל.
היסטוריה.
מיניליין הוקמה בשנת 1982 על ידי יצחק פורת. בשנות ה-90 מניות החברה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באוקטובר 2011 חזרה החברה להיות חברה פרטית.
ב-1998 רכשה מיניליין את חברת סמליין שעסקה בייבוא מוצרי חשמל ואלקטרוניקה תוצרת סמסונג הדרום קוריאנית. ביולי 2009 מכרה מיניליין את פעילות ייבוא מכשירי הסלולר LG לחברת ברימאג תמורת כ-12 מיליון שקל.
בספטמבר 2019 רכשה את פעילות מותג מיזוג האוויר פוג'יטסו תמורת כ-25 מיליון שקל.
נכון לשנת 2019 מנכ"ל החברה הוא אבי אשר, ומשרדיה הראשיים ממוקמים בפתח תקווה.
בשנת 2022 רכשה שופרסל 60% ממניות מיניליין בסך של 560 מיליון שקלים, ותהפוך לבעלת השליטה בחברה. כאשר היא תוכל בעוד שלוש שנים להשלים את מהלך הרכישה ולרכוש את יתרת המניות.
בעלי עניין.
במאי 2011 מייסד החברה יצחק פורת מכר 83% ממניות החברה תמורת 216 מיליון שקל לאלייד החזקות, ניופאן וחברת מאגר של אבי אשר - בחלקים שווים.
עד אוקטובר 2011 בעלי המניות העיקריים בחברה היו: אלייד החזקות (31.14%), ניופאן (20.76), מאגר ציוד למשרד אחזקות והשקעות (31.14%), סאני אלקטרוניקה (5.44%).
נכון לשנת 2019 - 50% ממניות החברה מוחזקות על ידי חברת אלייד החזקות, ו50% ממניות החברה הנותרות מוחזקות על ידי מנכ"ל החברה אבי אשר.
נכון לשנת 2022, שופרסל מחזיקה 60% ממניות החברה, וקיימת לה האופציה להגדיל את אחזקתה בשנת 2025.
טונס אנד איי
טוני ווטסון (באנגלית: Toni Watson) הידועה בשם הבמה טונס אנד איי (Tones and I), היא זמרת-יוצרת אוסטרלית. טונס אנד איי התפרסמה בזכות סינגל הבכורה שלה "Johnny Run Away", אשר זכה להצלחה, לאחר מכן הוציאה את הסינגל השני שלה "Dance Monkey", שזכה להצלחה והעפיל למקום הראשון במדינות רבות, וביניהן מצעד הסינגלים הבריטי, אוסטרליה, נורווגיה, שוודיה וגם במצעד ההשמעות הישראלי של מדיה פורסט. כעבור מספר חודשים הוציאה את הסינגל השלישי שלה "Never Seen the Rain". כל הסינגלים נכללו בתוך המיני-אלבום הראשון שלה The Kids Are Coming, שיצא ב-30 באוגוסט 2019.
ביוגרפיה.
ווטסון נולדה בחצי האי מורנינגטון שבאוסטרליה. היא גדלה ולמדה לנגן על קלידים ותופים בבית הספר התיכון. תחילה הופיעה גם בלילות מקומיים בחצי האי מורנינגטון זה היה בשילוב עם הופעות בפסטיבלים והופיעה בשמה המלא טוני ווטסון.
בשנת 2018 קיבלה ווטסון רישיון כניסה לרחוב בורק, במרכז העיר מלבורן. במקביל, היא יצאה לטיול בביירון ביי שם החלה להופיע ברחוב, שם והפכה במהרה להצלחה וזכתה לפופולריות. הצלחתה הובילה להתפטרותה מעבודתה כקמעונאית ולהשתקע בביירון בי.