ביולי 2007 הוציא רועה את אלבומו הרביעי - "זעפרן" אשר שילב רוק כבד עם התזמורת הערבית בת 30 נגנים מהעיר נצרת בניצוחו של סוהיל רדואן. העבודה על האלבום תועדה בסרט דוקומנטרי בערוץ 24. הסינגלים הבולטים מהאלבום היו: “מעגל שבור” (מילים: יענקל'ה רוטבליט), “מקום עזוב”, "בחיבאק" ו"חלום בלבן".
ביולי 2009 הוציא את האלבום "תחנת איסוף" בו חידש שירים שכתב והלחין לאחרים כמו "פרי גנך", "זודיאק", "לכי אחרי במדבר", "מנואל", "כותל המזרח" ועוד. בהקלטות האלבום השתתפו אשר פדי, אבי יפרח, יאיר מיכאל, ניצן עין-הבר, אריק כהן, נדב ביטון, עמית יצחק, שמוליק דניאל, ודורון פיקר, שגם עיבד והפיק מוזיקלית. האלבום גם הכיל שיר אחד מקורי - "מעיין" שהלחין רועה למילותיה של אהובה עוזרי.
במרץ 2014 הוציא את האלבום "שדות", שכלל 11 שירים. פרט לחומרים שלו נכללו בו גם טקסטים של מני בגר, יואב גינאי, נועם חורב ואסתר שמיר. השירים הבולטים באלבום זה היו: "הבית ריק", "ברך", "למונילי", "שתמיד יהיו לי מילות תודה", "נאחז בחלום". בהקלטות האלבום השתתפו מישל עמר בתופים, עמית יצחק בגיטרות, אילן אביב בבס, ורד פיקר, ודור רועה בקלידים ופסנתר.
ב-2015 הלחין וביצע את שירו של המשורר ארז ביטון "צבעים" במסגרת הסדרה "גיבורי תרבות" שהפיקו צוותא ת"א למשורר. השיר יצא כסינגל לרדיו.
קריירה בטלוויזיה.
בשנת 1993 מונה למנהל המוזיקלי של התוכנית בטברנה בערוץ הראשון, ובשנת 2000 התחיל להנחות את התוכנית.
בשנת 2002 הופק הסרט "אגדה ים-תיכונית" שתיעד את סיפור חייו והצלחתו של רועה.
בשנים 2002–2004 הנחה את התוכנית "שירה בשידור" בערוץ 1. התוכנית הוקלטה במועדון "האומן 17" בירושלים, ובה שר רועה עם הקהל, זמרים אורחים, ועם זמרות מלוות קבועות דוגמת: איגי וקסמן, מיקה קרני, ולילה מלקוס.
בשנת 2009 הנחה ביחד עם השחקנית והזמרת גלית גיאת את התוכנית "חלום לים התיכון" בערוץ מוזיקה 24.
בשנת 2011 השתתף בפאנל השופטים של התוכנית היכל התהילה בערוץ מוזיקה 24.
בשנת 2012 השתתף בוועדה המקצועית בעונה העשירית של התוכנית כוכב נולד.
קריירה כסופר.
בשנת 2004 כתב וערך רועה את האנתולוגיה "סלסול ישראלי" אשר עוסק בהתפתחות המוזיקה הישראלית והים-תיכונית משנות הארבעים ועד היום. הספר מכיל 120 שירים נבחרים המסודרים בצורה כרונולוגית לפי עשורים, עם תווים ומילים. בספר מופיעים מאמרים ממספר רב של יוצרים ומוזיקאים כגון: אביהו מדינה, עוזי חיטמן, שלמה בר, אהובה עוזרי, ננסי ברנדס, וקובי אוז.
ברכי יוסף
ברכי יוסף הוא פירוש לשולחן ערוך מאת הרב חיים יוסף דוד אזולאי, המכונה "החיד"א".
תוכן.
הספר ברכי יוסף, הוא אחד מהספרים היחידים שנכתבו על כל ארבעת חלקיו של השולחן ערוך, וכשאר הפירושים על השולחן ערוך הוא נחשב לאחד מנושאי כליו.
בספר מביא החיד"א כתבי יד נדירים של רבנים שונים ומוסיף תשובות לשאלות שלא נענו על ידי השולחן ערוך. הספר הוא ליקוט דבריהם של רבנים אשר דבריהם לא הודפסו קודם לכן והחיד"א מצא את פסקיהם במהלך מסעותיו. הספר מחולק לשני כרכים ומסודר במתכונת של השולחן ערוך. פוסקים אחרונים רבים מסתמכים על ספר זה ועל ההוראות המובאות בו, והוא מצוטט לעיתים קרובות.
מהדורות.
נדפס לראשונה בחיי המחבר בליוורנו שנת ה'תקל"ד. מאז נדפס פעמים רבות, ובאחרונה על ידי מכון זכרון אהרן (ירושלים תשע"ט).
תגרים
תגרים (תיגרינית: ተጋሩ, "תגרו") הם קבוצה אתנית שמקורה בקרן אפריקה. התגרים חיים ברובם במדינת תיגראי שבצפון אתיופיה ובדרום מדינת אריתריאה שבחבל ההיסטורי חבש בצפון הרמה האתיופית. התגרים משתייכים לקבוצת העמים החבשים, עם זה נוצר עוד במהלך שלטון קיסרות אקסום במאות ה-3 וה-4 ולאחר מכן החלו להתפתח כקבוצה אתנית נפרדת בייחוד לאור הופעתם של האמהרים במאות ה-9 וה-10. התגרים היו הקבוצה השנייה המשפיעה באימפריה האתיופית ואף לעיתים הם הצליחו לשלוט על כס הקיסרות, מולדתם תיגראי היא ערש התרבות החבשית וכן האזור בו צמחו ממלכת דעמת, האימפריה החבשית והאימפריה האתיופית.
מינוח.
אין שם כולל מוסכם לכלל דוברי השפה התגרית באריתריאה לדוגמה אלו מכונים "בהר תגריי" (העם התגרי).
מלבד העם התגרי, קיימות קבוצות אתניות נוספות הדוברות את השפה התגרית, ביניהן הצלים בת, האירובים, האזובו רייה וחלק מעולי ביתא ישראל.
מקור השם "תגרים" אינו ידוע והסברה היא שהוא מוזכר לראשונה בשם "תיגריטס" במונומנטום אדוליטנום במאה השלישית.
טיגראינית
הנס אורסטד
טרנספורמצית מביוס
חיים שאל
יוזף פון אייכנדורף
יוזף פון אייכנדורף (10 במרץ 1788 - 26 בנובמבר 1857) היה משורר וסופר גרמני, מהבולטים שביוצרי הרומנטיקה בספרות הגרמנית. כחמשת אלפי הלחנים של שיריו הפכוהו לאחד המולחנים ביותר שבין משוררי גרמניה, אך גם הנובלות פרי עטו לא נשתכחו ונקראות גם כיום.
בין העיבודים המפורסמים ביותר שזכו להם שיריו, ארבעה שירים אחרונים מאת ריכרד שטראוס.
ממשפחת אצולה שלזית, אייכנדורף למד משפטים בהיידלברג (1807), שם פרסם את החרוז הראשון שלו והתוודע לחוג הרומנטיקה. בהמשך לימודיו בברלין (1809–1810) פגש את מנהיגי התנועה הלאומית הרומנטית. כשפרצה מלחמת השחרור הפרוסית בשנת 1813, אייכננדורף התגייס לפריקורפס ונלחם נגד נפוליאון. לאחר המלחמה מילא תפקידים בשירות המדינה הפרוסית בדנציג וקניגסברג (כיום קלינינגרד, רוסיה), ואחרי 1831, בברלין. בשנת 1844 פרש משירות המדינה כדי להתמסר כולו לכתיבתו, מפרסם את תולדות הספרות הגרמנית שלו וכמה תרגומים של סופרים ספרדים.
ספרי החיד&quot;א
אולימפיאדת בייג'ינג
ג'ון דולטון
האנטר ביורגן
האנטר לורנס ביורגן (באנגלית: Hunter Burgan; נולד ב-14 במאי 1976) הוא הבסיסט של להקת AFI.
ביורגן נולד בלונג ביץ' שבקליפורניה וגדל בגראס ואלי, קליפורניה. הוא ניגן בלהקה שנקראת The Force לפני שהצטרף ללהקה AFI.
הוא היה אמור להיות מחליף לבסיסט גאוף קרייסג' לסיבובי הופעות אחדים ולהקלטת האלבום, "Shut Your Mouth and Open Your Eyes" אך בסופו של דבר נעשה הבסיסט הקבוע של הלהקה בנובמבר 1997. להקתו הקודמת, "The Force" התפרקה בספטמבר 1998.
ביורגן אוהב את המוזיקה של פרינס, ויש לו פרויקט צדדי, להקה בשם "Hunter Revenge", שמנגנת מוזיקה משנות ה-80 המוקדמות ורית'ם אנד בלוז.
ביורגן יודע לנגן בתופים, בס, גיטרה, סקסופון ופסנתר.
הוא היה המתופף ואחד ממייסדי להקת The Frisk, שביצעו את הופעתם האחרונה בדצמבר 2005. הוא תופף גם בשתי להקות נוספות - The Eyeliners ו-Halo Friendlies בסיבובי הופעות.
האנטר הופיע באלבומם החדש של הצמד טיגן ושרה, "The Con", בנגינת בס לשירים שנכתבו על ידי טיגן. בנוסף, יש לו פרויקט צדדי עם טיגן.
ביורגן הוא טבעוני.
שיירה
שיירה היא קבוצה של כלי רכב, כלי שיט, אנשים או בעלי חיים נהוגים, הנעים ביחד כדי לסייע זה בזה. לעיתים שיירה מלווה ליווי מזוין (כלומר: כוח שמירה חמוש) המגן עליה מפני התקפות. באזורים מבודדים נהוג לנוע בשיירות כדי לסייע לכלי רכב שעלולים להתקע עקב תקלה טכנית. בעת מלחמה, תנועת האספקה נעשית בשיירות כדי להגן על השיירה ביעילות. במלחמת העולם השנייה התבצעה רוב תנועת אוניות הסוחר בין אמריקה הצפונית ובריטניה או ברית המועצות בשיירות המלוות על ידי אוניות מלחמה.
שיירות בימי קדם ובמדבר.
הסוחרים בימי קדם נהגו לנוע בשיירות. באזור המזרח התיכון היו נהוגות בעיקר שיירות גמלים משום שהגמל הוא בעל סיבולת גבוהה, מסתפק במועט ואינו מושפע מתנאי המדבר הקשים. התנועה בשיירות אפשרה לסוחרים להתגונן ביעילות כנגד שודדים. שיירות גמלים קיימות עד היום באזורי המדבר ויש שבטים, כגון בני שבט הטוארג, המתמחים בהובלת שיירות כאלה. מנהיג השיירה הוא בעל יכולת ניווט גבוהה במדבר ויודע היכן נמצא נווה המדבר הבא או בור המים הקרוב.
שיירת עגלות.
שיירת עגלות או גם שיירת קרונות (באנגלית: wagon train) היא קבוצת עגלות מכוסות (קרונות) הנוסעות יחד לשם עזרה הדדית והתגוננות בפני תקיפה. הדוגמאות הידועות ביותר בהקשר זה הן שיירות הקרונות של המתיישבים במערב הישן של אמריקה, שהתקבצו וחצו יחד את המישורים ומעברי ההרים ושיירות הקרונות של הטרקבורים בדרום אפריקה.
בהקשר צבאי שיירת משא (baggage train) הייתה שיירת הקרונות שבאה בעקבות הצבא שנשאה אספקה ותחמושת.
לואיס פרי ריצ'ארדסון
סיפורו של האביר
סיפורו של האביר (The Knight's Tale) הוא ראשון הסיפורים ביצירה סיפורי קנטרברי של המשורר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר. הדמות המגוללת סיפור זה היא האביר, תֵזֵאוּס. הסיפור מבוסס על דמותו של ג'ון הוקווד, באופן פארודי, כיוון שהוקווד לא מימש את האידיאלים של האבירות אלא בז להם.
עלילה.
"סיפורו של האביר" נסוב סביב שני אבירים, רעים בנפש, ארקיטה ופלמון מממלכת תבי, הנכלאים על ידי תזאוס, דוכס אתונה, במגדל-אסורים. השניים, ראשון פלמון ובעקבותיו ארקיטה, חוזים במלוא הדרה של אחות היפוליטה, אמילי (אמיל), ונופלים שבי בקסמיה. התחרות על לבה מובילה לשנאה תהומית ביניהם.
לבסוף, השניים משתחררים מבית הסוהר ומנסים לזכות בליבה של אמילי בכל מחיר, ובעשותם כן כמעט והורגים איש את רעהו. בסופו של דבר, נערך קרב אחרון בטורניר על הזכות לשאתה לאישה, המאורגן על ידי תזאוס. פלמון מתפלל לאלת האהבה, ונוס, שתעשהו לבעלה של אמילי, אמילי נושאת תפילה כי ינצח זה האוהבה אהבת-אמת, וארקיטה מתפלל לאל המלחמה, מארס, למען הניצחון. ארקיטה זוכה בקרב, אך האלים מפילים אותו מסוסו בעת סיבוב הניצחון והוא נפצע-פצעים אנושים ונפטר בטרם יוכל לתבוע את אמילי כפרס. על כן, לאחר מספר שנות אבל ובעצת תזאוס, פלמון הוא זה שנושא את אמילי לאישה.