אלכסנדר רמתי נולד בברסט ליטובסק שבפולין בשנת 1920. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה בארץ ישראל ככתב של השבועון "טיים". במהלך המלחמה רמתי ליווה את המחנה השמיני אשר לחם באיטליה. במהלך התקדמות המחנה השמיני רמתי הגיע ביוני 1944 לאסיזי (ר' להלן). בהמשך חייו עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת רומנים ותסריטים, ולאחר מכן עבר לעסוק בבימוי.
בשנת 1966 כתב את התסריט וביים את הסרט "מורדי האור" (Sands of Beersheba), שעלילתו מתרחשת במהלך מלחמת העצמאות. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Rebel Against the Light, שיצא לאור ב-1960. כן השתתף בכתיבת התסריטים לסרטיו של מנחם גולן, "מבצע קהיר" (יחד עם רפאל נוסבאום) ופורטונה (יחד עם וולדיה סמיטיוב ויוסף גרוס).
בשנת 1968 כתב את התסריט וביים את הסרט "הנואשים" (The Desperate Ones), שבו השתתפו מקסימיליאן של, אירן פאפאס, ראף ואלונה, תיאודור ביקל ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Beyond the Mountains, שיצא לאור ב-1958.
בשנת 1985 כתב את התסריט וביים את הסרט "המחתרת באסיזי" (The Assisi Underground) על פי ספרו בשם זה, שעסק בפעילותה של המחתרת באסיזי. בסרט השתתפו בן קרוס, ג'יימס מייסון, מקסימיליאן של, אירן פאפאס ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי בעל אותו שם, שיצא לאור ב-1978.
בשנת 1988 כתב את התסריט וביים את הסרט הדובר פולנית "והכינורות חדלו לנגן" (I skrzypce przestaly grac) בכיכובם של הורסט בוכהולץ ומאיה רמתי, בתו של אלכסנדר רמתי. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, And the Violins Stopped Playing: A Story of the Gypsy Holocaust, שיצא לאור ב-1986.
בנוסף כתב את הספר Barbed Wire On The Isle Of Man: The Wartime British Internment Of Jews.
נשא לאישה את דידי זוננפלד, שהופיעה כשחקנית באחדים מסרטיו. לזוג נולדה בת אחת בשם מאיה, שהופיעה בשניים מסרטיו.
נפטר בשנת 2006 במונטרה שבשווייץ.
לקריאה נוספת.
אלכסנדר רמתי, המחתרת באסיזי, הוצאת מסדה, 1980.
הפקר בית דין הפקר
בהלכה, הפקר בית דין - הפקר הוא כלל המופיע בתלמוד בהתבסס על המשנה והמקרא, ולפיו בית דין יכול להפקיר רכוש מבעליו ללא הצדקה משפטית-פורמלית, לפי ראות עיניו.
הר"ן הסביר על פי כלל זה את האפשרות של דיינים שאינם סמוכים לדון חלק מדיני ממונות.
תוקף הכלל.
לכלל זה תוצאות מרחיקות לכת, שכן על פיו ניתן פורמלית לעקור דברים להם תוקף מהתורה, באמצעות שינוי המצב הממוני שעליו חל דין התורה. לדוגמה: לפי אחת השיטות, הפקעת קידושי כסף על ידי בית דין נעשית באמצעות הפקרת הכסף עמו קידש הבעל את האשה, וכך מתברר שהקידושין כלל לא חלו, כיוון שהאשה התקדשה בכסף שלא היה שייך לאיש המקדש. כמו כן חז"ל יכולים מתוקף דין זה לשנות את דיני הירושה הרגילים של התורה.
פרטי הכלל.
במהות הכלל ישנם מחלוקות באחרונים בנוגע לכמה מהם:
בתקופה המודרנית.
כלל זה אף אפשר להצדיק את התקנת תקנות הקהל בקהילות היהודיות מבחינה הלכתית. הצדקה זו נעשתה באמצעות מספר היקשים. ראשית, ל"בית דין" יכולת להחליט דברים שלא מתוקף דין קבוע - הפקרת רכוש מהווה רק דוגמה לכך. שנית, בית דין הוא דוגמה למוסד המוסכם על הקהילה ומכאן ניתן לומר שנבחרי הקהילה אף הם עונים על קריטריון זה ועל כן יכולים להוסיף דין על הכתוב בתורה. זאת, כל עוד אינם עוברים על איסורים מפורשים שכתובים בתורה (מלבד התנאות על דיני ממון, אשר מותרות).
בת-ים ניו-יורק
אברהם קהאן
מעיין שכבה
מעיין שכבה הוא מעיין שנוצר כאשר מי אקווה פורצים אל פני השטח בעקבות חשיפת שכבות האקווה והאקוויקלוד שמתחתיה על פני השטח, למשל בצלע הר. זהו סוג המעיינות הנפוץ ביותר באזור ההר בארץ ישראל.
היווצרות מעיין שכבה.
אקווה (אקוויפר) היא שכבת סלע נקבובית המכילה מים ומאפשרת זרימת מים בתוכה. המים באקווה נאספים כתוצאה מחלחול מי גשמים דרך שכבות הסלע. מאידך, קיימים סוגי מסלע אשר אינם מאפשרים חלחול והופכים לאטימים. שכבה אטימה לחלחול נקראת אקוויקלוד ומעליה נאספים מי התהום באקווה.
מי התהום יכולים להישאר קבורים, ואף לא להיחשף לעולם. חשיפת שכבות הסלע כתוצאה מהתחתרות נחלים, סדקים בעקבות פעילות טקטונית ועוד, יכולה להביא לפריצת מי התהום אל פני השטח ולהיווצרות מעיין.
חציבת ניקבה.
ספיקת המעיין, כלומר קצב יציאת המים מן הסלע, מושפע בעיקר מלחץ המים באקוויפר. שאיבה מרובה או תקופת יובש ממושכת עשויות לגרום לכמות המים באקוויפר לרדת, וכך גם ללחץ המים. לעיתים יש צורך להגדיל את הספיקה ואת כמות המים המופקת מהמעיין. הפתרון לכך הוא חציבת ניקבה אל תוך הסלע, בדרך כלל בתוואי שעוקב אחר סדק משמעותי, ומגיע עד מקום הנביעה ממש. במקום הנביעה נחצב בדרך כלל חדר גדול. הנקבה והחלל יוצרים שטח מגע גדול יותר בין הסלע לאוויר, שמאפשר ליותר מים להשתחרר מהסלע. בימי קדם בארץ ישראל נחצבו נקבות במעיינות רבים.
מייקל דוקאקיס
מייקל סטנלי דוקאקיס (באנגלית: Michael Stanley Dukakis; נולד ב-3 בנובמבר 1933) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, לשעבר מושל מדינת מסצ'וסטס ומועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות 1988 לנשיאות ארצות הברית בהן הפסיד לסגן הנשיא ומועמד המפלגה הרפובליקנית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
ביוגרפיה.
דוקאקיס נולד לזוג מהגרים יוונים בברוקליין שבמסצ'וסטס, והוא בן דודה של אולימפיה דוקאקיס. אביו היה רופא שלמד בהרווארד. דוקאקיס למד במכללת סווארת'מור וסיים ב-1955. הוא שירת שנתיים בצבא ארצות הברית והוצב בקוריאה הדרומית בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת הרווארד.
הוא כיהן כמושל מסצ'וסטס בשתי תקופות כהונה לא רצופות: בין השנים 1975–1979 ובין השנים 1983–1991, וכך היה למושל מסצ'וסטס שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר. בשנות כהונתו השנייה כמושל סגנו היה ג'ון קרי, לימים מזכיר המדינה, שפרש ב-1985 כדי לרוץ לסנאט האמריקאי – שם שירת כמשך כמעט שלושה עשרים. הוא היה היווני-האמריקאי השני בהיסטוריה שכיהן כמושל, אחרי ספירו אגניו שהיה מושל מרילנד.
דוקאקיס שאף לרכוב על גל ההצלחה הכלכלית של מסצ'וסטס בשנים אלו, המכונה "נס מסצ'וסטס", וב-1988 הציג את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. לאחר שגבר בקלות על מספר מועמדים בבחירות הפנימיות של המפלגה הדמוקרטית, ובהם אל גור וג'סי ג'קסון, התמודד דוקאקיס בבחירות לנשיאות מול סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ורץ לצד המועמד הדמוקרטי לסגן נשיא לויד בנטסן, סנאטור מתון מטעם מדינת טקסס. אף על פי שלאורך מספר ימים במסע הבחירות הוביל בסקרים לאורך קיץ 1988, דוקאקיס נחל תבוסה קשה ביום הבחירות. הוא ציין כי הסיבה המרכזית להפסדו היא בחירתו לא להגיב להאשמות הקשות מצד הקמפיין של בוש.
הפרישה מהפוליטיקה.
לאחר שנתיים נוספות של כהונה כמושל מסצ'וסטס, דוקאקיס פרש מהחיים הפוליטיים וכיהן במספר תפקידים, בהם חבר דירקטוריון תאגיד הרכבות אמטרק ומרצה למדעי המדינה באוניברסיטת נורת'איסטרן, ובמקביל המשיך בפעילות ציבורית.
חיים אישיים.
נשוי לקתרין (קיטי) דוקאקיס , נינתו של הסופר היהודי שלום עליכם, ולהם שלושה ילדים.
הנוער הדתי העובד והלומד
הסתדרות הנוער הדתי העובד והלומד היא תנועת נוער בעלת 65 סניפים ברחבי ישראל, התנועה הוקמה בשנת 1952.
היסטוריה.
הסתדרות הנוער הדתי העובד והלומד נוסדה בתחילת שנות החמישים, בעקבות התעוררות של בעיות אצל נוער דתי עובד והרצון לטפל בצרכים אלו שלא במסגרת הנוער העובד והלומד הכללי, במהלך השנים הועברה הפעילות לנוער עובד ולומד ואחר כך התמקדה בנוער לומד.
התנועה מחולקת לשתי חטיבות:
לתנועה גוון פוליטי של הפועל המזרחי.
מטרת התנועה.
סיסמת התנועה בדומה לתנועת הנוער בני עקיבא – "תורה ועבודה" ומשמעותה שילוב בין חיי תורה לחיי העבודה.
התנועה מחנכת לנאמנות לתורה, לעם ישראל ולארץ ישראל תוך הגשמה עצמית של כל חניך וצפייה בטובת הכלל.
הגשמה ופעילות.
מדי שנה יוצאים כשניים שלושה גרעיני נוער למסגרות חינוכיות במשקי הקיבוץ הדתי, מפעליה החינוכיים הם במסגרות סניפים הפרוסים בארץ, ישיבות מקצועיות (תיכון דתי - מקצועי), מחנות קיץ ושבתות עיון לנוער.
יניב ויצמן
יניב ויצמן (נולד בשנת 1974) הוא מייסד ויושב ראש עמותת איגי - ארגון נוער גאה ומנכ"ל חברת טינק העוסקת בפרסום ושיווק לבני נוער. בנובמבר 2008 נבחר למועצת עיריית תל אביב מטעם סיעת רוב העיר ושימש כיועץ ראש העיר לענייני קהילת הלהט"ב ויו"ר ועדת התיירות במועצה.
ביוגרפיה.
ויצמן גדל והתחנך במושב בצרה. לאחר תום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הנח"ל, סיים בהצטיינות קורס קצינים ובהמשך שימש בין היתר כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד 50 של הנח"ל. השתחרר מהצבא בדרגת סרן.
פעילותו בקהילה הגאה ובמועצת עיריית תל אביב.
בשנת 2002 הקים ויצמן, שהיה עד אז מדריך באחת מקבוצות הנוער של אגודת הלהט"ב, את ארגון הנוער של האגודה. בשנת 2005 הוא פרש, ביחד עם הארגון, מאגודת הלהט"ב, וייסד את איגי - ארגון נוער גאה, שהפך לארגון עצמאי.
ב-2008 התמודד למועצת העיר תל אביב מטעם סיעת רוב העיר ונבחר לתפקיד חבר מועצה. בבחירות שנערכו ב-2013 וב-2018 נבחר לכהונות נוספות. בכל שנותיו במועצה ויצמן חבר בקואליציה שתומכת בראש העירייה המכהן רון חולדאי.
בנובמבר 2011 השתתף ויצמן בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן.
ב-2011 נבחר על ידי אתר מאקו למקום העשירי ברשימת 50 האנשים המשפיעים והמובילים של הקהילה הגאה בישראל.