מסיבה בלתי ידועה קצב הסיבוב של כדור הארץ עלה באזור שנת 2000 מה שגרם ליממה השמשית להתקצר במילישנייה ובכך להפחית את הצורך בדקות מעוברות.
הליך ההכרזה על דקות מעוברות.
השירות הבינלאומי למערכות ייחוס וסיבוב ארצי (IERS) מכריז על דקה מעוברת כאשר ההפרש בין ה-UTC ו-UT1 עולה על 0.6 שניות, כדי למנוע ממנו לעבור את ±0.9 שניות. ההכרזה נעשית ב"עלון C" היוצא אחת לשישה חודשים על ידי ה-IERS.
בניגוד לעיבור השנה, דקה מעוברת מתרחשת במקביל ברחבי העולם. כך לדוגמה, השנייה שהתווספה בסוף דצמבר 2005 הייתה 23:59:60 באזור זמן UTC, אבל באותו זמן באזור הזמן של מרכז אירופה (UTC+1) השעה הייתה 0:59:60 ובאזור הזמן המזרחי של אמריקה (UTC-5) השעון הצביע על 18:59:60.
דקות מעוברות הוכרזו, לאורך רוב זמן קיומן, כל 18 חודשים בערך, אם כי חשוב לזכור שאין זה אומר דבר על קביעת הדקה המעוברת הבאה, שכן בגלל חוסר היכולת לצפות את השינויים בתנועת כדור הארץ לא ניתן לדעת על דקה מעוברת בהתרעה של יותר משישה חודשים. כך יכולות להיות תקופות עם מרווחים קצרים יחסית בין דקות מעוברות, וכאלה עם מרווחים ארוכים. המרווח בין דצמבר 1998 לדצמבר 2005 היה הארוך ביותר מאז ייסוד המנגנון.
הדקה המעוברת האחרונה (נכון לשנת 2021) הייתה הדקה האחרונה ב-31 בדצמבר 2016, לפני שעת חצות על פי ה-UTC, בה נוספה שנייה לשעון. הוספה זו הגדילה את הפער בין מערכת UTC לזמן האטומי הבינלאומי (TAI) ל-37 שניות.
דקה חסרה.
אף על פי שככלל כדור הארץ מאט את קצב סיבובו סביב צירו, הוא יכול, תאורטית, גם להאיץ באופן זמני עד כדי כך שהשעונים האטומיים יפגרו אחרי הזמן האסטרונומי, אם יקרה מקרה שכזה ניתן להכריז על דקה חסרה בת 59 שניות כך שאחרי UTC 23:59:58 תבוא השעה UTC 00:00:00 של היום הבא.
נכון ל-2021, המנגנון הזה עוד לא נצרך.
הצעות לביטול הדקה המעוברת.
ההצעה העיקרית שנידונה ברצינות לביטול הדקה המעוברת, מציעה מנגנון דומה של "יום מעובר" בתמורה. כך שבמקום להוסיף שנייה כל 8 חודשים בערך תתווסף שעה כל 2500 שנים בערך. ההצעה, שהועלתה על ידי הממשל האמריקאי בפני איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, הובאה לידיעת מנויי עלונים C ו-D של ה-IERS במכתב שנשלח על ידי ראש ה-IERS ביולי 2005 בו הוא מבקש את תגובותיהם לפני דיון מעשי. הדיון, שתוכנן להתקיים בנובמבר 2005 נדחה.
היתרון המרכזי אותו טוענים מציעי ההצעה הוא בחישוב מרווחי זמן בין נתונים הנכתבים ב-UTC. כל עוד הדקה המעוברת נהוגה, אין אפשרות לחשב מרווח שכזה בלי להזדקק לטבלה בה מפורטות כל הדקות המעוברות בעבר. אם נתונות שתי נקודות זמן בעתיד, אין אפשרות לחשב את המרווח ביניהן אם הן מעבר לחצי שנה בעתיד. זאת בגלל אי-היכולת לחזות דקות מעוברות מעבר לזמן זה. אם תתקבל ההצעה, הטבלה בה מפורטים הימים המעוברים תהיה קצרה בהרבה (למעשה לא יהיו בכלל ימים מעוברים ב-2000 השנים הקרובות) ותאפשר הקלה רבה בתחום זה.
המתנגדים טוענים לעומתם שקיימים גם זמנים שלא מתחשבים בדקות מעוברות כמו הזמן האטומי הבינלאומי (TAI), שלצורך ביצוע משימות כאלה ניתן להמיר את הזמנים מ-UTC אליו, דבר שכבר נעשה בכמה מערכות מבוססות CDMA. לדעת המתנגדים, מרווח של שעה בין הזמן האסטרונומי לזמן האזרחי - שהוא הפער המקסימלי לפי ההצעה - ירוקן מתוכן את רעיון ההתאמה של השעה לשמש ויהפוך את שעוני השמש לבלתי תקפים במקום שעליהם תתבסס השעה. בנוסף לכך, כל המערכות המתייחסות לזמן - ובייחוד מערכות ממוחשבות כמו האינטרנט - מתייחסות ל-UTC, ושינוי בו תגרור טרחה שאינה שווה.
בפגישה ה-47 של ה-CGSIC (Civil Global Positioning System Service Interface Committee) שנערכה בספטמבר 2007 הוחלט על הליך להצבעה על ביטול הדקה המעוברת:
באוקטובר 2011 הוציא איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ה ITU-R) נייר עמדה בו סיכם סקר שנערך בין המדינות החברות בשנים 2010–2011. מתוך 192 חברות רק 16 הצביעו, 13 מבינן היו בעד שינוי.
ב-19 בינואר 2012 החליט ה-ITU לדחות את ההחלטה לעוד שלוש שנים.
בוועידת הרדיו העולמית בנובמבר 2015 האיגוד חזר והחליט להמשיך ולהשתמש בדקות מעוברות, ולשקול זאת שוב לאור מחקרים נוספים בוועידה הבאה, ב-2023.
מרקוס יוניוס ברוטוס (טריבון)
מרקוס יוניוס ברוטוס (בלטינית: Marcus Junius Brutus) (? – 77 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי.
תולדות חייו.
ברוטוס היה בן למשפחת היוניים הברוטיים שמייחסת את עצמה ללוקיוס יוניוס ברוטוס, מדיחו של מלך רומא האחרון ומייסד הרפובליקה הרומית. ברוטוס היה איש הסיעה הפופולרית, ובזמן מלחמת האזרחים בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה הביע את תמיכתו במריוס.
ברוטוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 83 לפנה"ס. הוא ניסה להקים קולוניה בקפואה, שעמדה שוממת מאז חורבנה במלחמה הפונית השנייה. ניסיון זה נכשל בסופו של דבר - לפי קיקרו מכיוון שברוטוס התעלם מאותות מבשרי רע מטעם האלים.
כאשר מרקוס אמיליוס לפידוס מרד בשנת 77 לפנה"ס, בניסיון לתפוס את השליטה ברומא לאחר מותו של סולה בשנה שעברה, תמך בו ברוטוס ומונה על ידו כמפקד הצבא שהוצב בגאליה קיסאלפינה. ברוטוס נלחם כנגד פומפיוס במוטינה (כיום מודנה שבאיטליה), אולם שהבין שהמרד נכשל ואין לו שום ברירה הוא נכנע לפומפיוס תוך שהאחרון מבטיח לו שלא יאונה לו כל רע. אולם, למרות ההבטחה הוא הוצא להורג על ידי אחד מאנשי פומפיוס.
ברוטוס היה נשוי לסרוויליה קפיאוניס. בנם היה מרקוס יוניוס ברוטוס, שעמד בראש הקשר לרציחתו של יוליוס קיסר. קיקרו מציין אותו כמומחה בחוק הרומאי.
עקב גלאפגוס
עקב גלאפגוס (שם מדעי: Buteo galapagoensis) הוא מין עוף גדול, אנדמי לאיי גלאפגוס. למעשה הוא טורף העל באיי הגלאפגוס. הוא ידוע בשל היעדר המורא שלו מפני בני אדם, וכן בשל היותו הטורף היחיד בארכיפלג. אבותיו הקדמונים הגיעו לאיי גלאפגוס לפני כ-300,000 שנים. בעבר, האדם כמעט והכחיד את העקבים הללו בשל כך שאכלו את חיות המשק שלו. ב-1971 תועדו כ-200 זוגות בארכיפלג. כיום מספרם אינו ידוע לאשורו, אולם מעריכים כי קיימים כ-150 זוגות (סך-הכול כ-400 עד 500 פרטים). בשל פעילות האדם ואספקת המזון המתעתעת, הם כבר נעלמו ממספר איים, ביניהם בלטרה וחנובסה.
מאפיינים.
עקב גלאפגוס דומה בגודלו לעקב אדום-הזנב: אורכו כ-55 סנטימטרים ממקורו עד לזנבו, מוטת כנפיו כ-120 סנטימטרים. הנקבות גדולות מן הזכרים באופן משמעותי. מלבד הגודל, אין הבדלים משמעותיים בין הזוויגים. אצל הפרטים הבוגרים, רוב הגוף חום כהה-שחור, ונוצות הכנפיים והזנב אפורות או חומות בהירות. מקורם שחור-אפרפר ורגליהם צהובות. הפרטים הצעירים הם חומים-שחורים, עם כתמים צהבהבים-לבנים. מקורם של אלו כחול-אפור, ורגליהם - צהובות ירוקות.
תזונתם של עקבים אלו מורכבת בעיקרה מארבה, מנדלים גדולים, מלטאות לבה קטנות, מנחשים, ממכרסמים ומפגרים. לעיתים רחוקות יותר הם יאכלו איגואנות (יבשתיות או ימיות) וצבים ימיים. הציד מתבצע בקבוצות המונות שניים או שלושה פרטים. בעת הציד העקבים נוסקים לגובה 50 עד 200 מטרים, וכשאחד מהם מאתר טרף, הוא מסמן ליתר חברי הקבוצה. העקב הדומיננטי ביותר ניגש ראשון לטרף ויאכל ממנו עד שישבע, בעוד שיתר הפרטים בקבוצה יחכו בסבלנות לתורם לאכול מן השלל. עופות אחרים באיים מפחדים מעקב זה. אף שהוא לא מסוגל ללכוד עוף אחר כשהוא בוגר ובריא, לעיתים יצליח ללכוד פרטים בוגרים חלשים או חולים, או פרטים צעירים. זהו הטורף היחיד בכל הארכיפלג. הוא אינו פוחד מן האדם, ובצעירותו הסקרנות מביאה אותו להסתובב בסמוך למחנות האדם ולהיזון משאריותיו.
מכיוון שארכיפלג גלאפגוס נמצא בסמוך לקו המשווה, העונות כמעט ואינן משתנות במהלך השנה, ולכן אין עונת רבייה מוגדרת. ההזדווגות נעשית על ענף או בזמן תעופה. היא מתחילה כאשר הזכר מתקיף לכאורה את הנקבה על ידי צלילה לכיוונה מאחור, ואז עוקב אחריה כאשר היא עפה לענפים נמוכים יותר. הזכרים הם לרוב מונוגמיים, בעוד שהנקבות עשויות להזדווג עם (עד) שבעה זכרים במהלך עונת רבייה יחידה. במהלך עונת הקינון, הנקבה ובו זוגה ישתפו פעולה בכל שגרת יומם: בהגנה על הקן, בדגירה על הביצה ובהאכלת הגוזלים.
הקנים נבנים על עצים נמוכים, על סלעי לבה או אף על האדמה. הקן הוא "רב פעמי", כלומר משמש את בעליו משך כמה שנים, ולכן במרוצת הזמן הוא הופך לגדול למדי. כך, קוטרו עשוי להגיע לכמטר ועשרים סנטימטרים. הוא עשוי מקלות, עשבים, קליפות עצים, עלים ומחומרים רכים אחרים המצויים בהישג כנפיו של העקב. הזוגות שוהים יחד רוב זמנם, ועל-פי רוב גם סמוך לקן. הם דואגים לתחזק את הקן באופן שוטף. גודל התטולה נע בין ביצה לשלוש ביצים, שצבען לבנן-ירוק. משך הדגירה כ-37 עד 38 ימים. הצאצאים יעופו לראשונה כ-50 עד 60 ימים לאחר בקיעתם. הם יגיעו לבגרות מינית בגיל שלוש שנים.
מחקר שנערך ב-2005 בדק את הקשר בין עקב גלאפגוס לעקב בונאפרט, שהוא בעל החיים הקרוב ביותר אליו מבחינה גנטית, ומצא כי האב הקדמון של עקבי גלאפגוס התיישב באיים לפני כ-300,000 שנים לערך.
לקריאה נוספת.
Bollmer, Jennifer L.; Kimball, Rebecca T.; Whiteman, Noah Kerness; Sarasola, José Hernán &amp; Parker, Patricia G. (2005): Phylogeography of the Galápagos hawk (Buteo galapagoensis): A recent arrival to the Galápagos Islands. Molecular Phylogenetics and Evolution 39(1): 237–247. doi:10.1016/j.ympev.2005.11.014 (HTML abstract)
עפר בשן
עפר בשן (נולד בשנת 1979) הוא זמר, פזמונאי, מלחין ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה.