הסרט מדלג בתחילה בין מרסיי שבצרפת ובין ברוקלין שבניו יורק. במרסיי שוטר המוסווה בלבוש אזרחי, עוקב אחרי פושע צרפתי עשיר, אלאן שארנייה (פרננדו ריי), המנהל ארגון גדול להברחת סמים. השוטר נרצח על ידי "המחסל" של ארגון הפשע, פייר ניקולי (מרסל בוזופי). מאוחר יותר בסרט, עדיין במרסיי, מתכנן שארנייה להבריח משלוח גדול של הרואין לארצות הברית. דרוש לו איש קשר בארצות הברית והוא נוטה לבצע את העסקה עם סלבטורה "סאל" בוקה (טוני לו ביאנקו) - אמריקאי ממוצא איטלקי. שארנייה וניקולי נפגשים במצודת איף עם אישיות טלוויזיונית צרפתית, אנרי דוורה, המודיע להם כי הוא מסכים להצעתם.
בתווך בין שתי הסצנות במרסיי, בברוקלין בניו יורק, ג'ימי "פופאי" דויל (ג'ין הקמן) ובאדי "קלאודי" רוסו (רוי שיידר) הם בלשי משטרה המשתייכים למחלק הסמים של משטרת ניו יורק. לאחר מרדף רגלי הם עוצרים פושע זוטר שהצליח לפצוע קל את קלאודי בסכין וחוקרים אותו במגרש ריק באלימות. הפושע מגלה להם את איש הקשר שלו, בעל מזנון בניו יורק הקשור לסאל בוקה. בביקור אקראי במועדון לילה (בו מופיעה שלישיית הבנות "שלוש המעלות" ), הם מבחינים במספר סוחרי סמים קטנים היושבים בשולחן אחד עם בוקה. הם מתחילים לעקוב אחר בוקה, שלא היה מוכר להם עד אז, ומגלים כי הוא קשור לג'ואל ויינסטוק, מממן מוּכָּר של עסקאות סמים. לאחר ש"פופאי" מתחקר מודיע משטרתי, מתברר לו כי עומדת להתבצע עסקת סמים גדולה אשר תשחרר את העיר מה"קריז" בו היא נתונה. בעקבות מידע זה, מצליחים הבלשים לשכנע את מפקדם לקבל אישור להאזנה לטלפון של בוקה. במקביל, מוצמדים אליהם שני סוכנים פדרליים (כדי לאפשר להם תקציב גבוה יותר) אולם בין השוטרים ובין הסוכנים קיימת עוינות הנובעת ממשקעי עבר בין פופאי ובין אחד הסוכנים.
איש הטלוויזיה הצרפתי, דוורה, מגיע לביקור בארצות הברית באניה ויחד עמו מגיעה גם מכונית הפאר שלו, לינקולן קונטיננטל סוג 3 . במקביל, ויינסטוק המנוסה, היודע כי מאזינים לבוקה, משכנע אותו להמתין בסבלנות עם ביצוע העסקה עד אשר תורד ההאזנה מחוסר תוצאות. שארנייה, שאף הוא מגיע לארצות הברית, מבין שהוא נעקב על ידי משטרת ניו יורק ומצליח להתחמק מפופאי דויל בצורה מבריקה בסצנה המצולמת ברכבת התחתית של ניו יורק בתחנת גרנד סנטרל. כדי להימנע מהמעקב הוא טס לוושינגטון ונפגש שם עם בוקה המבקש דחייה של מספר ימים בביצוע העסקה. שארנייה מסרב לדחייה. בדרכו חזרה במטוס, מציע לו ניקולי לחסל את פופאי דויל אך שארנייה מסרב בטענה כי אין לכך חשיבות וכי יבוא מישהו אחר במקומו.
למרות זאת, ניקולי מנסה להתנקש בדויל בירי ברובה צלפים מעל גג בית דירות, הוא מחטיא את מטרתו (אך פוגע בעוברת אורח). בעת מנוסתו הרגלית, מצליח ניקולי לעלות על קרון רכבת בקו D של הרכבת התחתית, הנוסע על מסילה עילית מדרום ברוקלין צפונה. דויל מחרים מכונית פונטיאק לה מאנס מנהג מזדמן ופותח במרדף אחרי הרכבת כשהוא נוסע בפראות בכביש שמתחת לפסי הרכבת העיליים. דויל עוצר בתחנה הבאה ומטפס אל רציף הרכבת, אך ניקולי, שהבחין במרדף משתלט באיומי אקדח על נהג הרכבת ומורה לו שלא לעצור בתחנות. דויל יורד למכוניתו וממשיך במרדף הפראי אחרי הרכבת מתחת לפסי הברזל. לאחר שניקולי פותח בירי מטווח קצר על אנשי ביטחון הנמצאים על גבי הרכבת ופוגע בהם קשות, נהג הרכבת מתעלף והרכבת נתקלת בקרון חונה בתחנה לאחר שהופעלו בתחנה מעצורי החרום האוטומטיים. ניקולי ההמום מהמכה שספג עם בלימת הרכבת יורד לא חמוש אל הרציף. בגרם המדרגות המוביל לרחוב קורא לו דויל לעצור. ניקולי מסתובב ופונה לברוח ודויל יורה בו בגבו והורג אותו.
לאחר מעקב ארוך אחרי מכונית הלינקולן המפוארת של דוורה, מצליחים פופאי וקלאודי לקבל אישור לפירוק המכונית במוסך משטרתי לצורך חיפוש סמים. הם כמעט ונואשים לאחר שלא מצאו מאומה, אלא שאז מבחין קלאודי מעיון במסמכי הובלת הרכב באוניה, כי המכונית שוקלת 60 ק"ג יותר ממשקלה הסטנדרטי. הם מפרקים את המכונית מחדש ומוצאים שקיות המכילות הרואין במגני הסף (Rocker Panel) שתחת דלתות הרכב. הם מחזירים את הסמים לרכב, מרכיבים אותו מחדש ומחזירים אותו לדוורה אשר מעביר אותו לשארנייה. מכונית הלינקולן מוסעת על ידי שארנייה לבית חרושת נטוש הנמצא על וורד איילנד (אי קטן בין קווינס והברונקס), שם ממתינה לו קבוצה של פושעים מארגונו של בוקה. מגני הסף מפורקים והכימאי המומחה מאשר את טיב הסם. הכסף שהביא בוקה תמורת העסקה מוסלק תחת מגני הסף של מכונית לינקולן דומה שנרכשה קודם לכן, אך כששארנייה מתחיל בנסיעה הוא נתקל בכוח משטרתי רכוב המובל על ידי פופאי דויל אשר רודף אחרי שארנייה חזרה אל מקום ביצוע עסקת הסמים. בקרב היריות המתפתח במקום נהרג בוקה כשרוב הפושעים האחרים נכנעים. שארנייה נמלט למחסן המפעל ופופאי הרודף אחריו ורואה מרחוק דמות מטושטשת יורה ופוגע בדמות. אולם, מתברר כי פגע והרג את איש ה-FBI עמו היה מסוכסך. דויל אינו מוותר וצועק לשותפו קלאודי כי יתפוס את שארנייה. הוא נכנס לחדר נוסף ומספר שניות לאחר מכן נשמעת ירייה.
בסיום מופיעות כתוביות המתארות את אשר אירע לגיבורי הסרט: ויינסטוק הועמד לדין אך זוכה בשל העדר ראיות מספקות, אנג'י בוקה (אשתו של סאל בוקה שסייעה לו) קיבלה מאסר על תנאי. לו בוקה (מאנשיו של סאל בוקה) קיבל עונש מופחת, דוורה נדון למאסר לארבע שנים בכלא פדרלי בעוון קנוניה. שארנייה מעולם לא נתפס. פופאי דויל וקלאודי הועברו ממחלק הסמים במשטרת ניו יורק ושובצו בתפקידים אחרים.
עלילת הסרט מבוססת על פרשת סמים בינלאומית משנות השישים, שבמסגרתה הוברח סם מסוג הרואין מטורקיה דרך צרפת אל ארצות הברית. דמויותיהם של שני הבלשים וראשי הכנופיה מבוססות על דמויותיהם של אנשים אמיתיים, וכך גם ביחס לחלק מהדמויות האחרות בסרט.
התסריט והדמיון למאורעות במציאות.
התסריטאי, ארנסט טיידימן, עיבד את הספר הלא-בדיוני "הקשר הצרפתי", מאת רובין מור, לתסריט בדיוני. הדמויות הבולטות בספר המקורי היו זוג שוטרים במחלק הסמים במשטרת ניו יורק: אדי איגן שהפך בתסריט לג'ימי "פופאי" דויל וסוני גרוסו שהפך בתסריט לבאדי "קלאודי" רוסו. שני השוטרים לשעבר שימשו כיועצים טכניים ליוצרי הסרט בנושאים משטרתיים. הם גם שיחקו בסרט בתפקידי משנה. איגן גילם את מפקדם הישיר של דויל ורוסו וגרוסו גילם את קלייד קליין - סוכן ה-FBI הזוטר. כינוייהם של גיבורי הסרט "פופאי" ו"קלאודי" היו כינוייהם האמיתיים של איגן וגרוסו.
העלילה מתמקדת בהברחת סמים בשנות ה-60 של המאה ה-20 בהן ההרואין שהגיע לחוף המזרחי של ארצות הברית הגיע ברובו מצרפת. בנוסף לשתי דמויות השוטרים הראשיות גם לדמויות אחרות בסרט היו מקבילים במציאות. דמותו של שארנייה, ראש כנופיית הסמים הצרפתית, מבוססת על ז'אן ז'האן שנעצר מאוחר יותר בפריז על הברחת סמים, אולם הוא לא הוסגר לארצות הברית כיוון שצרפת אינה מסגירה את אזרחיה. דמותו של סאל בוקה, סוחר הסמים האמריקאי ממוצא איטלקי, מבוססת על פסקואל "פאטסי" פוקה ואחיו אנתוני. דמותה של אנג'י בוקה מבוססת על רעייתו של "פאטסי", ברברה, שכתבה בהמשך ספר עם רובין מור (כותב הספר "הקשר הצרפתי") אודות חייה עם "פאטסי". בני משפחת פוקה הייתה קשורים לחלק ממשפחות הפשע המאורגן בניו יורק. דמותו של אנרי דוורה, האישיות הטלוויזיונית אשר במכונית הפאר שלה מוברחים הסמים, מבוססת על ז'אק אנז'לוון, שחקן טלוויזיה צרפתי שנעצר ונשפט בארצות הברית וריצה ארבע שנות מאסר בכלא פדרלי בטרם שב לצרפת והחל לעסוק בנדל"ן. לדבריו של פרידקין, דמותו של ג'ואל ויינסטוק, מממן עסקאות הסמים, מורכבת מדמויותיהם של מספר סוחרי סמים.
הפקה.
הבמאי ויליאם פרידקין העיד כי המניע ליצירת הסרט הייתה שיחה מוקדמת שערך עם הבמאי הווארד הוקס, שבתו הייתה בת זוגו של פרידקין באותה עת. לשאלת פרידקין מה הוא חושב על סרטיו, ענה הוקס בבוטות כי הם "גרועים" ("Lousy"), וכי אם ברצונו להמשיך ולקבל עבודה בתעשיית הקולנוע הוא צריך ליצור סרט מבדר: "סרט שיהיה בו מרדף טוב, עשה אחד שהוא הטוב ביותר שנעשה אי פעם".
בהקלטה המצורפת להוצאת הסרט בפורמט DVD לאספנים, אומר פרידקין כי את ההשראה לסגנון הכמו דוקומנטרי שבו עשוי הסרט קיבל מסרטו הצרפתי של קוסטה גברס, "Z".
ליהוק.
הליהוק לתפקיד הראשי, שגולם על ידי ג'ין הקמן ונחשב להצלחה גדולה, לא היה כה פשוט. פרידקין התנגד בתחילה להקמן. הוא רצה בפול ניומן (שהיה מחוץ למגבלות התקציב של הסרט) או לחלופין בג'קי גליסון, פיטר בויל ובעיתונאי הניו-יורקי (שלא שיחק מעולם), ג'ימי ברסלין. אולם, אולפני פוקס המאה ה-20 סירבו לגליסון, שסרטו מ-1962 באולפנים, "Gigot" , נכשל באופן מוחץ. בויל סירב בעקבות הסצינות האלימות בתסריט וברסלין סירב לנהוג במרדף המתוכנן. גם סטיב מקווין, צ'ארלס ברונסון ורוד טיילור נלקחו בחשבון אך נדחו מסיבות שונות עד אשר שוכנע פרידקין להעניק את התפקיד להקמן.
הליהוק המוצלח של פרננדו ריי כאלאן שארנייה, ראש כנופיית מבריחי הסמים הוא תוצאה של טעות בזיהוי. פרידקין ביקש ממנהל הליהוק שלו להביא את השחקן הספרדי שראה בסרטו של לואיס בונואל, "יפיפיית היום" (Belle de jour), אך לא ידע את שמו. הוא התכוון לפרנסיסקו ראבאל, אך מנהל הליהוק התקשר לפרננדו ריי שהשתתף במספר סרטים של בונואל. כשהתקשרו לבסוף לראבאל, התברר כי אינו דובר לא אנגלית ולא צרפתית, וריי הושאר בתפקיד (על אף שגם הוא לא שלט באנגלית ובצרפתית).
מרדף המכונית והרכבת.