היטלר, נהג לגנות את הברית החדשה, ונהג לכנותה "התנ"ך של השטן". עם זאת, הוא נהג לנצל רכיבים מהברית החדשה, על-מנת להוכיח מהם כי ישו היה ארי ואנטישמי. הוא הוסיף שהשליח פאולוס, עיוות את הטקסטים, וריכך בהם את היחס אל היהודים. הנאצים גם הרבו בתעמולה שלהם ובעיקר בעצרות המפלגתיות השנתיות שלהם בנירנברג לבצע שימוש נרחב בציטוט מכתביו של מרטין לותר, מייסד הנצרות הפרוטסטנטית והרפורמציה, אודות "שקריהם של היהודים".
הנאצים בתחילה היו עוינים ביותר לקתולים משום שמרבית הקתולים תמכו במפלגת המרכז הגרמנית. הקתולים התנגדו לתוכניות לעיקור כפוי של אלו שנחשבו נחותים בעיני הנאצים, והכנסייה הקתולית אסרה על חבריה להצביע עבור הנאצים. בשנת 1933 הדברים הגיעו לכדי גילויי אלימות נרחבים של נאצים נגד הקתולים. הנאצים הרבו להציג את הקתולים כמי שנאמנותם למדינה מעורערת, ודרשו מהם להצהיר על נאמנותם לרייך ולאומה. למרות זאת, הקפיד היטלר שלא להציגו כאנטי-קתולי, כדי שלא לכרות גט כריתות עם הציבור הקתולי בגרמניה. הוא נהג להזכיר שהוא גדל וחונך כקתולי. הוא נהג גם לומר שעצרות הלילה הנאציות הכוללות שימוש רב באש לפידים הם בהשראת הטקסים הקתולים. ב-20 ביולי 1933, הודיעו הנאצים והקתולים על פיוס רשמי, עם הקמת הארגון הקתולי הפרו-נאצי "צלב ונשר" (בגרמנית: "Kreuz und Adler"). החל מאותה השנה, המפלגה הנאצית החלה גם בתמיכה פעילה בארגון הנוצרי הפרו-נאצי "הגרמנים הנוצרים" (בגרמנית: "Deutsche Christen").
מלבד ההתנכלויות הישירות לכנסיות פעלו הנאצים לצמצום דרמטי של פעילות הכנסיות. הם סגרו את בתי הספר של הכנסיות ומנעו מאנשי הכנסייה להיכנס לבתי הספר. בנוסף, הם צמצמו באופן ניכר את פעילות הצדקה של הכנסיות והרחיבו את פעילות הצדקה של מוסדות המפלגה הנאצית שהייתה נגועה בגזענות בוטה.
היחס לטבע ולבעלי החיים.
לטבע ולחי היו תפקידים סמליים חשובים במימוש האינטרסים של המשטר הנאצי. רעיונות לגבי הגנת הטבע והחי היו פופולריים מאוד בקרב הציבור הגרמני טרם עליית המפלגה הנאצית לשלטון, ועם עלייתה לשלטון, נחקקו חוקים מקיפים לגבי הגנת הטבע והחי. הרעיונות לגבי הגנת הטבע והחי היו עבור הנאצים פלטפורמה בטוחה להשגת אהדת הציבור וכן שימשו כאמצעי תעמולה לשם רדיפת מיעוטים ולחיזוק החזון הגזעני. אף על פי שהמשטר הנאצי העביר חקיקה בענייני הגנת הטבע והחי, רעיון ההגנה על הטבע והחי התגלה עד מהרה כהתחזות. הצלחת התנועה להגנת הטבע והחי להעביר חקיקה בנושא, תחת חסות המשטר הנאצי, לא הייתה אלא ניצחון פירוס. יותר משהגנה על הטבע והחי, החקיקה הציבה מגבלות וסייגים על הגנת הטבע והחי, וקבעה כי אינטרסים מדיניים, כלכליים וצבאיים גוברים בכל עת על הגנה זו. בפועל, המשטר הנאצי חיבל בטבע וטבח בחי, ניצל את הטבע והחי למטרותיו הרבות (שכללו מאמץ מלחמתי , בידור, ניסויים, חזון אוטרקי), ואף גרם לאסונות סביבתיים באמצעות מדיניות שיטתית של אדמה חרוכה.
נאו-נאציזם.
נאו-נאציזם (Neo-Nazism) הוא מונח המתייחס לכל תנועה חברתית או פוליטית המעוניינת להחיות את הנאציזם, או בעלת עמדות פשיסטיות התומכות בגזענות שהוקמה לאחר מלחמת העולם השנייה. ישנן קבוצות ותנועות קיצוניות אחרות, הדוגלות בעמדות פשיסטיות, שאינן דוגלות בנאציזם הגזעני, האנטישמי, של אדולף היטלר. אותן תנועות משתייכות לזרם הנאו-פשיזם.
התנועות הדוגלות ברעיונות אלה, לרוב אינן משתמשות במונח "נאו-נאצים" או "נאו-פשיסטים" כדי לתאר את עצמן. הרעיונות המדויקים שאומצו על ידי קבוצות נאו-נאציות, מאופיינים בהערצת תורותיו של אדולף היטלר ובחוסר סובלנות לדתות שונות, כדוגמת יהדות; ולאנשים מקבוצות אתניות שאינם אירופאים לבנים, כדוגמת שחורים, אסיאתים ועוד, בדומה למאפייני "טוהר הגזע" שהוגדרו על ידי גרמניה הנאצית בשנות קיומה כחלק מהאידאולוגיה הנאצית. רעיונות אלו כוללים בדרך כלל אנטישמיות, גזענות, שנאת זרים, ועלולים לכלול גם אלמנטים של לאומנות צבאית, הומופוביה והכחשת השואה.
במרבית מדינות המערב הנאו-נאציזם אסור בחוק, אך הוא מותר במדינות ערב ולעיתים אף נתמך על ידי השלטונות שם.
סמלים נאציים.
הסמל הידוע ביותר של הנאציזם הוא צלב קרס, אך ידועים גם סמלים וסימני זיהוי נוספים כגון דמותו של העיט הגרמני, הצדעה במועל יד, סמל האס-אס, שפמו של היטלר בתור אייקון ועוד. התעמולה הנאצית עשתה שימוש ברור בטיפוגרפיה: כדי להביע כבוד למורשת הגרמנית הקדומה נעשה שימוש בגופן הגותי הגרמני וסמלים שמקורם מהכתב הרוני, כגון אלגיז ואודל (המשמש את דיוויזיית אס אס הררית השביעית). כך גם ביעוד השלילי: היהודים הובלטו על ידי שימוש בגופן המדמה כתב עברי במילה Jude שהופיעה על גבי הטלאי הצהוב.
רבים מן הסמלים, כולל צלב הקרס, הם עתיקים. עמים שונים השתמשו בהם בתקופות שונות ומשמעותם השתנתה לאורך ההיסטוריה.
טאבו על סמלים נאציים.
מדינות רבות אוסרות על שימוש בסמלים נאציים בציבור, וזאת על מנת להגביל תנועות נאו-נאציות. אך נאו-נאצים רבים עוקפים איסורים כאלו על ידי שימוש בסמלים הפחות-מוכרים. בארצות הברית, תנועת הברית הלאומית עשתה שימוש בסמל האלגיז, אשר היה ידוע בגרמניה הנאצית כסמל לרפואה ובריאות. ישנו גם שימוש רחב במועל יד הפוך.
סמלים שבמקור כונו "סמלי הגזע הארי" ידועים כיום כסמלים נאציים.
שלטי אצולה ותנועות ותיקות שנשאו צלב קרס לפני שזה אומץ בידי הנאצים נאלצו לשנות את סמלן. עם זאת צלב הקרס עדיין מופיע במקדשים בהודו ובסין (במשמעותם הקדומה, הלא נאצית). במונגוליה, במיאנמר ובטאיוואן ישנם ארגונים נאו-נאציים המנצלים את חירותו המקומית של צלב הקרס.
ברוב המוצרים המיועדים לילדים (כגון צעצועים, משחקי מחשב וסדרות טלוויזיה) המציגים דמויות נאציות, לא מופיע צלב קרס, אלא סימן אחר (לדוגמה: אות S זוויתית יחידה מופיעה על בגדו של נבל נאצי בסדרה המצוירת ליגת הצדק, או שני ריבועים כסמל על מכונות המלחמה.).
ברקנית האשל
ברקנית האשל (("Steraspis squamosa" (Klug,1829)) היא חיפושית בת משפחת הברקניתיים.
צבעה של ברקנית האשל ירוק מתכתי ואורכה 27 עד 37 מילימטר. מחזור החיים של חיפושית זו מתקיים על עץ האשל ומכאן שמה. הקידוח של זחל הברקנית בגזע האשל מזיק לעץ.
ברקנית האשל מטילה את הביצים בין חיבורי הענפים של עץ האשל. הזחל הבוקע מהביצה קודח חור בגזע העץ לכל אורכו עד להתגלמותו. בסוף תהליך הקידוח החרק פורץ את קליפת העץ ומתחיל מחזור חיים חדש. אל תוך חלל העץ שהותיר זחל ברקנית האשל חודרת באזור ים המלח אורגת האשלים הטווה את קינה לאורך הקדח שנותר בגזע העץ.
ברקנית האשל מקימה דור אחד בשנתיים. הביצים בצבע חום בגודל 6x4 מילימטר. הזחל בוקע אחרי חודשיים מההפריה. הזחל משאיר במחילה נסורת דחוסה. ישנן צרעות התוקפות את הביצים וישנן צרעות התוקפות את הזחלים.
גוף החיפושית נחלק לראש, חזה ובטן. באזור הראש ישנם זוג עיניים מורכבות, מחושים וגפי פה נושכים. אל החזה מחוברים שני זוגות כנפיים ושלושה זוגות רגליים. החיפושית משילה ומחליפה את השריון שלה מספר פעמים בעת גידולה. ברקנית האשל נפוצה בחלק הצפוני של אפריקה בסיני ובישראל. החיפושית הבוגרת פעילה בעונת האביב בחודש אפריל.
פסוק (לוגיקה מתמטית)
ציקלון נארגיס
ציקלון "נארגיס" (Cyclone Nargis) הוא שמה של סופת ציקלון בדרגה 4 בסולם ספיר-סימפסון שפגעה במיאנמר בראשית מאי 2008. הייתה זו הסופה הראשונה בעונת הציקלונים של שנת 2008 בצפון האוקיינוס ההודי שניתן לה שם.
נארגיס החלה להתפתח ב-27 באפריל במפרץ בנגל והחלה להתקדם צפונה ולהתחזק. אוויר יבש החליש את הציקלון ב-29 באפריל אולם לאחר שהחלה לנוע מזרחה התחזק הציקלון בשנית והגיע למהירויות של לפחות 165 קמ"ש ולחץ ברומטרי של 962 מיליבר ב-2 במאי.
נארגיס פגעה בחוף באזור מחוז אייארוודי (Ayeyarwady) שבמיאנמר בעודה בשיא עוצמתה, חלפה בסמוך ליאנגון, העיר הגדולה במדינה, ואזי נחלשה בהדרגה עד שהתפוגגה בסמוך לגבול מיאנמר-תאילנד. נארגיס פגעה קשות במיאנמר והותירה אחריה, לפי המניין הרשמי הנוכחי, כ-78,000 הרוגים וכ-56,000 נעדרים. מקורות האו"ם והצלב האדום העריכו כי מספר ההרוגים עולה על 100,000 בני-אדם. ארגוני סיוע הביעו את חששם לחייהם של כמיליון וחצי בני אדם בשל מחלות אם לא יסופקו מים ומוצרי והיגיינה בסיסיים בהקדם.
על הקשיים האופייניים לאסונות טבע גדולים היתווספו המכשולים שהעמידה החונטה השלטת במיאנמר בפני משלחות סיוע מרחבי העולם. כניסתם של אנשי משלחות סיוע מטעם מדינות זרות לא אושרה, וגם אנשי ארגוני סיוע ואנשי האו"ם התקשו לקבל היתרי כניסה ופעילותם בתוך המדינה נתונה למגבלות קשות.
ילד מחוץ לנישואין
צירוף יחס
הנרי בירד
הנרי בירד (באנגלית: Henry Edward Bird; 14 ביולי 1830, המפשייר - 11 באפריל 1908, לונדון) היה שחמטאי אנגלי וסופר שחמט.
בגיל 21 הוזמן בירד לתחרות הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בלונדון, 1851. הוא השתתף גם בתחרויות שהתקיימו בווינה ובניו ג'רזי. בשנת 1858 הפסיד בירד בדו-קרב לפול מורפי. למרות הפסדו זה המשיך בירד לשחק ברמה גבוהה במשך 50 שנים נוספות. בירד היה רואה חשבון במקצועו ולא שחמטאי מקצועי אך נאמר עליו ש"הוא חי בשביל השחמט, והיה מוכן לשחק עם כל אחד, בכל מקום, בכל שעה, ובכל תנאי". בתחרות ניו-יורק 1876 קיבל בירד את פרס היופי הראשון שהוענק אי פעם, עבור משחקו מול ג'יימס מייסון.