חמש השכבות של מערכת הדיווח של LI-RADS נועדו להתאים לסיווג חמש השכבות המומלץ על ידי United Network for Organ Sharing) UNOS) אשר מנהלים את OPTN. לכל דבר ועניין, OPTN/UNOS רמות 1–5 תואמות את סיווג 1–5 של LI-RADS אף על פי שישנם כמה הבדלים קטנים:
אף על פי שישנן 5 רמות סיווג, הסיווג המשמעותי ביותר והיחיד אשר בר ביצוע הוא LI-RADS או OPTN/UNOS 5, אשר מצביע כי נגע הוא "בהחלט" סרטני. ההמלצות של UNOS-OPTN הן לא לספק הכוונה לגבי נגעי כבד שאינם עומדים בקריטריונים מחמירים אלו לממאירות.
מיצוי אוטומטי בעזרת למידת מכונה.
כלי לעיבוד שפה טבעית הזמין לחישוב קטגוריית ההערכה של ה-LI-RADS מתוך הממצאים שנרשמו בדוחות הרדיולוגיה הטקסטואלית (המתועדים ללא תבנית LI-RADS), אשר עשויים לאפשר תקן להמלצות להקרנה ותכנון טיפולי עבור חולים בסיכון לחלות בסרטן HCC באמצעות אותם קריטריוני ניקוד. בנוסף, מערכת כזו יכולה להקל על מחקר רפואי המבוסס על בינה מלאכותית באמצעות תמונות, בעזרת הצעת מיצוי טקסט בקנה מידה רחב ובעזרת איסוף נתונים ממאגרי נתונים קליניים סטנדרטיים מבתי חולים.
אבחון HCC אצל חולי שחמת בעזרת למידת-מכונה Radiomics.
ניתן להכשיר למידת-מכונה בשיטת לאבחון HCC אצל חולי שחמת בעלי נגעי כבד המסווגים כבלתי מוגדרים על ידי הכוונה של (EASL).
מטרת השיטה היא לשפר את קבלת ההחלטות של הצוות הרפואי על ידי אבחון HCC בקרב חולי שחמת בעלי נגעי כבד שאינם מוגדרים בעזרת מאפייני הדמיה כמותיים המופקים מסריקות CT תלת-פאזיות.
נמצא כי חתימה המשתמשת במאפיין יחיד קיבלה תוקף בקבוצת מבחן לאבחון HCC בקרב חולי שחמת בעלי נגעים לא מוגדרים בכבד. מכאן שבינה מלאכותית יכולה לשפר את החלטת הקלינאים על ידי זיהוי תת-קבוצה של החולים עם סיכון גבוה ל-HCC.
יחסי מלטה–שווייץ
יחסי מלטה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין רפובליקת מלטה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים והם נעשים קרובים יותר ויותר במהלך השנים אודות להיותה של מלטה גשר בין אירופה לאפריקה והמזרח התיכון ומיקומה האסטרטגי באמצע הים התיכון.
מלטה זכתה בעצמאותה ב-1964 והייתה למדינה נייטרלית ולא מזדהה מאז כניסתה לאיחוד האירופי בשנת 2004.
השגריר השווייצרי ברומא הוא זה האמון על הממשלה המלטזית, החל משנת העצמאות של מלטה ומעט לאחר הכרזת העצמאות הרשמית שלה. קונסוליית הכבוד השווייצרית בוולטה, אשר הוקמה בשנת 1937, שודרגה למעמד קונסוליה כללית בשנת 2003. שגריר מלטזי הואמן על שווייץ בשנת 2008, השגריר הוא תושב ולטה.
יחסים כלכליים.
הסחר שבין שתי המדינות הוא צנוע, ובעיקר מתמקד במגזרי המכונות, הכימיקלים והרוקחות. הייבוא השווייצרי ממלטה בסוף שנת 2017 הוערך ב-31 מיליון פרנקים שווייצרים, הייצוא השווייצרי למלטה באותה השנה הוערך ב-151 מיליון פרנקים שווייצרים. מלטה היא יעד פופולרי לתיירות שווייצרית.
שווייצרים במלטה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף 2019 התגוררו במלטה מאתיים תשעים ותשעה אזרחים שווייצרים.
כורוגרפיה
כורוגרפיה (באנגלית: Chorography; מ-χῶρος khōros, "מקום" ו-γράφειν graphein, "לכתוב") היא אמנות התיאור או מיפוי של אזור או מחוז, ובהרחבה תיאור או מפה של מקום. המונח נובע מכתבי הגאוגרף הקדום פומפוניוס מלה ותלמי, אצלם הכוונה הייתה לתיאור הגאוגרפי של אזורים. עם זאת, המשמעות של המונח השתנה בזמנים שונים. ריצ'רד הלגרסון קובע כי "הכורוגרפיה מגדירה את עצמה כהיפוך למונח כרונולוגיה. זהו הז'אנר המוקדש למקום, והכרונולוגיה היא הז'אנר המוקדש לזמן". דארל רוהל מעדיף הגדרה רחבה של "ייצוג חלל או מקום".
ההגדרה של תלמי.
בטקסט שלו "הגאוגרפיה" (המאה השנייה לספירה) הגדיר תלמי את הגאוגרפיה כחקר העולם כולו, ואת הכורוגרפיה כחקר חלקיו הקטנים יותר - מחוזות, אזורים, ערים או נמלים. מטרתו הייתה "התרשמות מחלק עולם, כמו שעושים תמונה רק של אוזן או עין". הכורוגרפיה על פיו, עסקה ב"איכויות ולא בכמויות של הדברים שהיא מתארת ". תלמי רמז שמדובר בטכניקה גרפית, הכוללת יצירת תצוגות (ולא סתם מפות), שכן הוא טען שהיא דורשת מיומנויות של צייר או אומן נוף, ולא מיומנויות טכניות יותר של רישום. עם זאת, המתרגמים האחרונים של תלמי, משתמשים במונח כ"קרטוגרפיה רגיונלית".
תחיית הרנסאנס.
הטקסט של תלמי התגלה למערב בראשית המאה החמש עשרה, והמונח "כורוגרפיה" קם לתחייה על ידי חוקרים הומניסטים. דוגמה מוקדמת היא מפה בקנה מידה קטן של בריטניה בכתב יד של המאה החמש עשרה, שכותרתו טבולה כורוגרפיה. ג'ון די בשנת 1570 ראה בפועל את המקצוע כ"ענף של גאוגרפיה", שבאמצעותו מוצג המישור [בתוכנית או ברישום] של מקום מסוים.
המונח בא לשמש לתיאורים כתובים של אזורים ומקומות. באזורים המתוארים ביקר הכותב בהרחבה, ושילב בכתיבתו תיאור טופוגרפי מקומי, סיכומי המקורות ההיסטוריים הידע והסיפורים המקומיים לכדי טקסט שלם אחד. דוגמה חשובה ביותר (לפחות בבריטניה) הייתה ככל הנראה הספר ״בריטניה״ של ויליאם קמדן (מהדורה ראשונה 1586), שהגדיר את עצמו במבוא כתיאור כורוגרפי של בריטניה. ויליאם האריסון בשנת 1587 תיאר באופן דומה את "תיאור בריטיין" כתרגיל בכורוגרפיה, והבדיל אותו מהטקסט ההיסטורי / הכרונולוגי של דברי הימים של הולנשד. פיטר היילין בשנת 1652 הגדיר את הכורוגרפיה כ"תיאור המדויק של ממלכה, חבל ארץ או מחוז מסוים". הוא נתן כדוגמאות את תיאור יוון של פאוזניאס (המאה השנייה לספירה); בריטניה של קמדן (1586) וה- Describzione d'Italia של ליאנדרו אלברטי (1550).
בריטניה של קמדן עסקה בעיקר בהיסטוריה ובעתיקותיה של בריטניה, ונראה שכתוצאה מכך המונח כורוגרפיה באנגלית נקשר במיוחד לטקסטים עתיקים. ויליאם למברד, ג'ון סטאו, ג'ון הוקר, מייקל דרייטון, טריסטראם ריזדון, ג'ון אוברי ורבים אחרים השתמשו במושג בדרך זו. תיאוריהם נובעים מטופופיליה חזקה ותחושת קרבה למקום או לעיר, עד שלבסוף הוחל לעיתים קרובות להשתמש בז'אנר כתולדות המחוז. דוגמה מאוחרת הייתה הכורוגרפיה של ויליאם גריי (1649), סקר העתיקות בעיר ניוקאסל על נהר הטיין. עוד לפני שהופיעה עבודתו של קמדן, אנדרו מלוויל ב-1574 התייחס לכורוגרפיה וכרונולוגיה [שני אורות] של ההיסטוריה.
עם זאת, המונח המשיך לשמש גם במפות וייצור מפות, במיוחד באזורים תת-לאומיים או מחוזיים. ויליאם קמדן שיבח את יוצרי המפות האנגליים כריסטופר סקסון וג'ון נורדן כ"כורורוגרפים המוכשרים ביותר". רוברט פלוט ב-1677 וכריסטופר פאק ב-1743 התייחסו למפות המחוז שלהם ככורוגרפיות.
בתחילת המאה השמונה-עשרה המונח הפסיק להיות בשימוש בכל ההקשרים הללו, והוחלף לרוב הצרכים על ידי המושגים "טופוגרפיה" או "קרטוגרפיה". סמואל ג'ונסון במילון שלו (1755) עשה הבחנה בין גאוגרפיה, כורוגרפיה וטופוגרפיה, וטען כי הגאוגרפיה עסקה בשטחים גדולים, טופוגרפיה עם אזורים קטנים, אך כורוגרפיה עם אזורי מתווך, היותה מתארת "פחות מגודל הגאוגרפיה, וגדולה מטופוגרפיה". אולם בפועל, המונח נמצא רק לעיתים רחוקות באנגלית עד לתאריך זה.
שימושים מודרניים.
בספרות גאוגרפית טכנית יותר, המונח ננטש ככל שתצפיות על העיר ומפות העיר הפכו מתוחכמות יותר ויותר ודרשו מערך מיומנויות שדרשו לא רק יכולת שרטוט, אלא גם ידע בסקר מדעי. עם זאת, השימוש בו קם לתחייה בפעם השנייה בסוף המאה התשע עשרה על ידי הגאוגרף פרדיננד פון ריכטהופן. הוא ראה בכורוגרפיה התמחות בגאוגרפיה, הכוללת את התיאור באמצעות תצפית שדה בתכונות הספציפיות של אזור מסוים.
המונחים משמשים בהווה באופן נרחב על ידי היסטוריונים ומלומדי ספרות כדי להתייחס לז'אנר המודרני הקדום של הספרות הטופוגרפית והעתיקה.
חוסה לאנדרו אנדראדה
חוסה לאנדרו אנדראדה (בספרדית: Jose Leandro Andrade; 22 בנובמבר 1901 – 5 באוקטובר 1957) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. כינויו היה "הפלא השחור". נחשב לאחד השחקנים הטובים בעולם בתקופתו.
ביוגרפיה.
אנדראדה נולד ב-22 בנובמבר 1901 בסלטו שבאורוגוואי לאמא ארגנטינאית. מגיל צעיר הוא התגורר אצל דודתו במונטווידאו. לפני שהתחיל לשחק כדורגל עבד בכמה עבודות, כמו מוזיקאי, סוחר נעליים ומוכר עיתונים. כנער שיחק כדורגל בקבוצה מונטווידאו קלוב מיסיונס.
בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 שיחק בקבוצה בז'ה ויסטה, שם ערך 71 הופעות וכבש 7 שערים. אחרי זה עבר לנסיונל עימה זכה בארבעה תוארי אליפות. לאחר ששיחק בנסיונל במשך כ-6 שנים עבר לפניארול בשנת 1930, וערך שם 88 הופעות. גם כשהיה צעיר שיחק בפניארול, אך לא התקבל לקבוצה הבוגרת. לקראת סוף הקריירה עבר לשחק בארגנטינה בקבוצות אטאלנטה ולאנוס טאלרס, ואז שב בחזרה לאורוגוואי, שם סיים את הקריירה בקבוצה וונדררס.
נבחרת אורוגוואי.
בנבחרת אורוגוואי הוא ערך 33 הופעות וכבש שער אחד, במשך שבע שנים. אנדראדה זכה שלוש פעמים באליפות דרום אמריקה בשנים 1923, 1924 ו-1926.