מוקרניאץ הלחין גם קטעי מוזיקה דתית בסגנון פוליפוני דומה לשירי ג'ובאני פיירלואיג'י דה פלסטרינה. במסעותיו ללבאץ' ולקוסובו, ברחבי בוסניה והרצגובינה ומקדוניה, על מנת לאסוף ולרשום לפי האוזן שירים עממיים, מוקרניאץ שיחק תפקיד חשוב בקידומה והפצתה של המוזיקה מן האזורים הכפריים של סרביה ושל האזורים השכנים (קוסובו, מונטנגרו, בוסניה והרצגובינה, מקדוניה, החוף הדלמטי, בולגריה). בסך הכל אסף כ-300 שירי עם . בשנים 1883–1913 הוא הלחין 15 סוויטות למקהלה אותן כינה "זרי פרחים" (Rukoveti) הכוללים 82 שירים. אחד השיאים באמנותו נחשב העיבוד ב"רוקובט" מס.10 לפי השיר העממי המקדוני "Biljana platno beleše“ (ביליאנה מלבינה פשתן) . מוקרניאץ הלחין גם "ליטורגיה של יוחנן כריסוסטומוס ו"האדרתו של איבקו" (1901). בשנת 1906 הוא יצר גרסה מקהלתית מעורבת של "ההאדרה של סאבה הקדוש", שנכתבה במקור למקהלת גברים בשנת 1893.
בשנת 1913 מוקרניאץ הלחין את קטע הסיום השמונים ושניים של "זרי פרחים", תחת הכותרת "ימי חורף" ( Zimski dani ) ושנועד למקהלת ילדים. כתב גם יצירות רבות אחרות למקהלות ילדים
יצירות.
כוללת שירי עם מעובדים ששילב אותם בעבודת הקודש, מנגינות ליטורגיות והמנונים ושירי מקהלה מקוריים, כמו הרקוויאם ו אחרים.
מוקרניאץ פרסם בחייו 3 כרכים של שירי.
הוא עיבד שירי עם ברמות עיבוד שונות - החל מהרמוניזציה פשוטה לשלושה קולות ילדים, דרך עיבודים למקהלות גברים ועד עיבודים למקהלות מעורבות.
מורשתו.
גם אחרי מותו זוכה מוקרנאיץ בסרביה להוקרה רבה. יצירותיו נחשבות לנכסי צאן ברזל של המוזיקה הסרבית. השירים הכנסיתיים שהקליט ועיבד מוקרניאץ ומלחינים אחרים מהווים את היסוד של הזמרה המונופונית הכנסייתית הסרבית בימינו.
הסויטות הקוליות שלו השפיעו על היצירות של המלחינים הסרבים מן הדורות הבאים - פטר קוניוביץ' וסטבאן חריסטיץ' (למשל, בבלט שלו "אגדה מאוחריד").
הנצחה.
בתי ספר למוזיקה ברחבי סרביה - בקרלייבו, בפוז'רבאץ (2014) נקראו על שמו.
גם מקהלה כנסייתית סרבית בהמילטון, מדינת אונטריו, בקנדה נושאת את שמו.
הליטורגיה של יוחנן כריסוסטומוס הוקלטה על ידי מקהלת גלינקה בסנט פטרסבורג.
מקהלת רשות השידור של סרביה הקליטה את ליטורגיה, את הרקוויאם, את ההמנונים ליום השישי הטוב ולשבת הקדושה, את 15 ה"רוקובטי", את המנגינות מדלמטיה, ואת "עדר העזים".
קישורים חיצוניים.
Violeta Vučetić "Klasik srpske muzike Pravoslavlje 949 2006 "
ארבעת הליחות
אלינסון
ימים של שמחה – חלק א'
ימים של שמחה - חלק א' הוא אלבומה ה-21 של הזמרת שרית חדד אשר יצא לאור ב-31 במאי 2013. חלק זה של האלבום כלל 17 שירים, מתוך 32 שירים בסך הכל שהיו אמורים להיכלל בשני חלקי האלבום. חלקו השני של האלבום היה אמור לצאת כעבור חודשים בודדים, אך נגנז בסופו של דבר. &lt;br&gt;
האלבום כולל סינגלים כגון "תחזרי", "אבי שבשמיים", "הקשיבו חבריי" שהוא חידוש לשיר של פריד אל אטרש, "געגועים" ו-"בדד". אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום: הנרי - שכתב בין היתר את השיר "געגועים" לזכר אביה של חדד, דיקלה, אורי שמח, אופיר כהן, עדי לאון ועוד.
האלבום זכה לתואר הפלטינה על מכירות של 40,000 עותקים.
תהודת שומאן
תהודת שומאן (Schumann resonances) היא תופעה המתרחשת בין קרקע כדור הארץ לבין שכבת היונוספירה באטמוספירה. בתופעה זו מתחוללת תהודה של גלים אלקטרומגנטיים בין הקרקע ליונוספירה כתוצאה מפריקת ברק במקום כלשהו על פני כדור הארץ.
התופעה התגלתה על ידי הפיזיקאי הגרמני אשר חזה אותה מתמטית בשנת 1952.
היינס
יחיאל (מיכל) אשכנזי
פנחס אליהו הורביץ
ר' פנחס אליהו הורביץ (ב' באייר ה'תקכ"ה, 23 באפריל 1765, לבוב - י"ט בניסן ה'תקפ"א, 21 באפריל 1821, קרקוב) היה רב, מקובל ומחבר ספרים שהתפרסם בזכות ספרו התורני ספר הברית השלם הכולל "כל החכמות והידיעות אשר מעולם", ותוכו רצוף חידושי תורה, מוסר השכל וחכמת האמת, שהפך מיד לרב מכר בקרב עם ישראל.
קורות חייו.
ר' פנחס אליהו הורביץ נולד בלבוב בב' באייר ה'תקכ"ה, לר' מאיר וליענטה, ילידי וילנה, בעת שהיו בדרכם מווילנה לבוצ'אץ', הנמצאת למרגלות הרי הקרפטים. אף על פי שנולד בלבוב, הוא ואחרים נוהגים לקרוא את שמו ר' פנחס אליהו מווילנה על-פי מוצאו של אביו. בילדותו ונעוריו התגורר יחד עם משפחתו בבוצ'אץ', שם גם התחיל לכתוב את ספרו העיקרי ספר הברית השלם. להשלמת והדפסת הספר הזה נדד למעלה מעשר שנים ברחבי אירופה המרכזית ואירופה המערבית.
בעוד ש"ספר הברית השלם" מצוטט ומנותח בספרים ומחקרים רבים, מעטים הם המקורות העוסקים בר' פנחס אליהו עצמו, ואף בהם נמצאים פרטים מעטים על תולדותיו, בני משפחתו ומוריו. בספר "לוחות זיכרון" כותב המחבר על ר' פנחס אליהו: "ויגדל אותו אביו על מי מבוע התורה והחכמה, ויעש בנו זה פרי הלולים בתורה ובמדע ובכל תבונה. בעודנו היה בימי עלומיו, לקח ה' מעליו עטרת ראשו, הוא אביו היקר לקח ממנו. ויעזוב אליהו עיר מולדתו, צור ממנו חצב, ויסע אנה ואנה לשמוע בלימודים ולהוסיף מדע ותבונה, ויבא למדינת גליציה". גם ממקורות אחרים אנו למדים ש"בעודו נער נתיתם מאביו שלימדו תורה וקבלה...וכמה זמן נע ונד מעיר לעיר וממדינה למדינה, ובכל מקום הוסיף דעת בתורה ובחכמה"...ולאחר מכן עבר לבוצ'אץ", ישב בה שנים אחדות, ושם התחיל לכתוב את "ספר הברית". מהערה בספר "מדרש שלמה" ניתן ללמוד על אחד מרבותיו ועל קשריו עם חכמי שקלוב בעת שעסק בחיבור "ספר הברית". וזה נוסח ההערה: "אחד מבני משפחתו של מחבר "ספר הברית", פנחס אליהו הורביץ, הרב אריה (ליב) הורביץ (המכונה ר' ליב לומזר) מראשי העדה בירושלים סיפר שהרב פנחס אליהו הורביץ היה פונה בשאלות בעניין שבע החכמות גם לחכמי שקלוב, ולרבו הגאון ר' חיים מוולוז'ין תלמיד הגר"א, שגם הוא היה מומחה רב במקצוע זה בשיטת הגר"א".
על-פי הערה במאמרו הנזכר של ד"ר נ.מ. גלבר ב"ספר קראקא" מסתבר שר' אליהו פנחס היה נשוי ונולדו לו צאצאים. וזה נוסח ההערה: "צאצאיו שהתיישבו בקראקא נקראו בשם אוטור (Autor), כנראה על-פי עיסוקו".
במקורות אחדים נכתב שהעידו על ר' פנחס אליהו שהיה "איש יפה עיניים וטוב רואי" ועל נימוסיו הנאים נאמר: "כל דבריו בנחת נשמעים והכרת פניו העידה על חכמתו".
ר' פנחס אליהו שהחל את נדודיו עוד בהיותו בבטן אימו, נדד בנעוריו ובבחרותו ברחבי גליציה וצפון מזרח פולין (בלארוס של היום). בנדודים אלו הרחיב את ידיעותיו בתורה ובחכמה, ונחשף לאורח חייהם ותרבותם של היהודים. כאשר הוא חוזר לבוצ'אץ", כנראה בשנות העשרים הראשונות לחייו, הוא מתחיל לכתוב את "ספר הברית" - המהדורה הראשונה של "ספר הברית השלם". על-פי דברי ההקדמה הראשונה לספרו, מאמציו בכתיבת הספר היו כה גדולים "עד כי עששה מכתוב עיני, עתקה המאור מבבת עיני, ולא יכולתי לראות". מאחר שאינו זוכה לרפואה בבוצ'אץ' הוא נוסע להתרפא בלבוב (כנראה בסוף שנת ה'תקמ"ח), מתארח כחצי שנה בביתו של הגביר ר' נחמן רייס, וכנראה גם מקבל ממנו סיוע כספי להדפסת ספרו. לאחר שהתרפא ממחלתו, הוא ממשיך שם מעט זמן בכתיבת ספרו, ועוזב את לבוב. במשך כעשר שנים מאז שהתחיל לכתוב את הספר בבוצ'אץ', וכשבע שנים מאז שעזב אותה, כתת-את רגליו ברחבי פולין, פרוסיה, הולנד, אנגליה והונגריה. בכל אותם המקומות לא חדל לכתוב ולשכלל את ספרו, לקבל הסכמות מרבנים, ולבסוף נסע לברנו (Brno), עיר בדרום-מזרח צ'כיה, והדפיס שם, בעילום שם, את המהדורה הראשונה של ספרו בתאריך "שהיה חצי אייר שנת ה'תקנ"ז", כפי שהוא כותב בהקדמה השנייה. מכיוון שרבים "יחלו את פני המחבר להדפיסו שנית", טורח ר' פנחס אליהו שוב – מתקן, מעדכן ומוסיף דברים אשר "עלו במספר שלש מאות וחמשים", משנה את כותר הספר לספר הברית השלם, ועשר שנים לאחר הדפסת המהדורה הראשונה, הוא מדפיס בשמו את המהדורה השנייה והמורחבת בשנת ה'תקס"ז בעיר ז'ולקייב (Zolkiev) שבפולין. בחייו זכה לראות גם מהדורה שלישית שהודפסה בוילנה בשנת ה'תקע"ח.
את שנות חייו האחרונות עשה בקרקוב שם נפטר בגיל 56, ביום שבת חול המועד פסח, י"ט ניסן, ה'תקפ"א, וזה נכתב על מצבתו:
קִינִים וָהֶגֶה וָהִי עַל לוּחַ זֶה נַחֲרִית
עַל מוֹת אִישׁ חָי הָרַב הֶחָסִיד הֶחָכָם הַכּוֹלֵל
מו"ה פִּנְחָס אֵלִיָּהוּ
כָּל מְבַקֵּשׁ בְּסִפְרוֹ סֵפֶר הַבְּרִית
יוֹדֵעַ כִּי תּוֹרַת אֱמֶת הָיְתָה בְּפִיהוּ
נָשִׂים יָמִים כְּלֵילוֹת לְהַרְבּוֹת קִינִים
עַל אִישׁ שָׂם לֵילוֹת כְּיָמִים
לַהֲגוֹת בְּתוֹרַת ה' בְּנִגְלוֹת וּבְנִסְתָּרוֹת
עָסַק בְּמִצְוֹת בִּתְפִלָּה וּבְתַחֲנוּנִים
לְיַחֵד יִחוּדִים וּלְחַבֵּר שְׁאָר סְפָרִים
בֶּן מו"ה מֵאִיר זצ"ל מְוִוילְנָא
הָיָה לָנוּ לְמַחֲסֶה בְּרוֹב צִדְקָתוֹ
הוֹי וַאֲבוֹי אֵיךְ גָוַע בְּעוֹנְיֵנוּ וְלֹא בְּחַטָּאתוֹ
יום ש"ק ד' דחוה"מ פסח תקפ"א לפ"ק
תנצב"ה
איש אמונה, אוהב וירא שמים.
ר' פנחס אליהו הוא יהודי מאמין בכל לבבו ובכל נפשו, שכלו ומעשיו. אהבתו לבורא עולם, אהבתו לעמו ואהבתו לבריות הם ללא גבולות. דגל האהבה מנחה אותו בכל הנושאים. הוא אמנם גם "ירא שמים" אך בטעם מיוחד – הוא אינו ירא מהבורא אלא ירא על הבורא. על-פי הבנתו היראה נובעת מתוך אהבת אמת, ולכן הוא "אוהב את ה' באהבת האמת הבא מן השכל, על שהוא בעל החמודות, הוא ירא עליו תמיד פן יגרום החטא פגם בכבוד של מעלה חלילה, ולכן הוא ירא לעשות דבר קטן או גדול, אפילו לְדַבֵּר דָּבָר המנגד רצונו יתברך".
יחסו לארץ ישראל.