למפארד שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת של אנגליה באוקטובר 1999, במשחק ידידות מול נבחרת בלגיה. בתחילת דרכו למפארד לא היה שחקן קבע בסגל הנבחרת - הוא לא זומן על ידי מאמניה לטורנירי יורו 2000 ומונדיאל 2002, ואת שערו הראשון הבקיע רק באוגוסט 2003, מול נבחרת קרואטיה. למפארד השתתף בטורניר הבינלאומי הראשון שלו עם הנבחרת ביורו 2004, והבקיע שלושה שערים בארבעה משחקים בהם השתתף. בשלב רבע הגמר נגד נבחרת פורטוגל הוא הבקיע שער שהשווה את התוצאה ל-2-2, אך נבחרתו הודחה לאחר הפסד בדו-קרב בעיטות עונשין. למפארד נכלל בנבחרת המצטיינים של הטורניר מטעם אופ"א.
לאחר פרישתו של פול סקולס ממשחק בנבחרת, הפך למפארד לשחקן קבוע בסגלה, ונבחר על ידי האוהדים לשחקן השנה של נבחרת אנגליה ב-2004 וב-2005. במונדיאל 2006 שותף למפארד בכל דקות המשחק של נבחרתו, אך לא הבקיע אף שער. אנגליה הודחה פעם נוספת על ידי פורטוגל ברבע הגמר, וגם במקרה זה הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין. על אף יכולת טובה שהפגין באותה עת במדי צ'לסי, למפארד הבקיע רק שער אחד במסגרת מוקדמות יורו 2008, ואנגליה לא הצליחה להעפיל לטורניר. אחת מהסיבות לכישלון הייתה התיאום הלוקה-בחסר בין למפארד לסטיבן ג'רארד בחוליית הקישור של הנבחרת.
לאחר קרוב לשנתיים בהן לא הבקיע במדי הנבחרת, הבקיע למפארד שער במשחק ידידות מול נבחרת סלובקיה במרץ 2009, ובנוסף בישל שער לוויין רוני. השער של למפארד היה ה-500 שהבקיעה נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי. תחת המאמן פאביו קאפלו סייע למפארד לנבחרתו להעפיל למונדיאל 2010, ואף הבקיע צמד שערים בניצחון 1–5 על קרואטיה שהבטיח את ההעפלה. במונדיאל עצמו, עם זאת, הציג למפארד יכולת מאכזבת יחד עם הנבחרת כולה. אנגליה הודחה לאחר הפסד 1–4 לנבחרת גרמניה בשמינית הגמר, כאשר שער חוקי של למפארד נפסל על ידי השופט בטענה שהכדור לא עבר את קו השער.
ב-26 באוגוסט 2014 הודיע למפארד על פרישה מהנבחרת.
קריירת אימון.
ב-31 במאי 2018 למפארד מונה למאמנה של דרבי קאונטי מליגת הצ'מפיונשיפ, קבוצתו הראשונה כמאמן.
ב-4 ביולי 2019 מונה למפארד למאמן צ'לסי, שהוא נחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים, למפארד חתם על חוזה לשלוש שנים. באותו קיץ צ'לסי ספגה עונש העברות מפיפ"א, למרות העונש העברות, צ'לסי של למפארד סיימה במקום הרביעי בליגה והשיגה את הכרטיס לליגת האלופות. הקבוצה הפסידה בגמר הגביע האנגלי באותה עונה לארסנל, והודחה בשמינית גמר ליגת האלופות מול באיירן מינכן.
ב-25 בינואר 2021 פוטר למפארד מצ'לסי.
ב-31 בינואר 2022 מונה למאמנה של אברטון.
סטטיסטיקות כמאמן.
נכון ל-6 בפברואר 2022
סטמפורד ברידג'
סטמפורד ברידג' (באנגלית: Stamford Bridge) הוא אצטדיון כדורגל ברובע האמרסמית' ופולהאם שבלונדון, ומשמש כמגרשה הביתי של צ'לסי. האצטדיון מכיל 41,663 מקומות והוא אצטדיון הכדורגל החמישי בגודלו בלונדון (אחרי אצטדיון ומבלי, האצטדיון האולימפי, אצטדיון האמירויות ואצטדיון טוטנהאם הוטספר).
האצטדיון נפתח בשנת 1877, והיה בשימוש בעיקר לאתלטיקה עד 1904 כאשר נרכש על ידי בעלים חדשים שרצו למשוך אליו קבוצת כדורגל מקצועי, וצ'לסי החלה לעשות בו שימוש ב-1905 עם הקמתה. בתחילת דרכו היה מסוגל האצטדיון להכיל כ-100,000 צופים, דבר שהפך אותו לאצטדיון השני בגודלו באנגליה, עד אשר נבנה אצטדיון ומבלי. עם השנים, ולאחר שעוצב מחדש, קטנה תכולתו של האצטדיון עד שהגיע לתכולתו כיום.
בעתיד צפוי האצטדיון להיהרס ועל חורבותיו יבנה אצטדיון חדש בן כ-60,000 מקומות ישיבה.
מקור השם.
ממפות מהמאה ה-18 ניתן לראות את מסלולו של "ערוץ סטנפורד", יובל של נהר התמזה, הזורם לאורך נתיב שכיום הוא מסילת הברזל העוברת צמוד לגב היציע המזרחי של האצטדיון. מעל יובל זה היו שני גשרים: גשר סנפורד בדרך פולהאם (לעיתים מכונה גשר צ'לסי הקטן) וסטנברידג' בדרך קינג, כיום ידוע כגשר סטנלי.
ערוץ סטנפורד, גשר סנפורד וסטנברידג' תרמו בדרך כלשהי לשם האצטדיון, ואף על פי שלשם יש גם קשר לקרב הידוע כקרב גשר סטמפורד ביורקשייר, שבו ניצח המלך הרולד גודווינסון את הויקינגים ב-1066 זמן קצר לפני שהובס על ידי הנורמנים בקרב הייסטינגס.
היסטוריה.
צ'לסי היא הקבוצה היחידה ששיחקה באצטדיון אחד, הסטמפורד ברידג'. הסטמפורד ברידג' נפתח ב-1877 כבית לקבוצת האתלטיקה של לונדון, והיה רק בשביל המטרה הזאת. ב-1904 האחים גאס וג'וסף מירס קנו את האצטדיון במטרה שהאצטדיון יארח משחקי כדורגל. האצטדיון הוצע לפולהאם אבל הם סירבו. האחים מירס חשבו למכור את האצטדיון לחברת רכבות. האדריכל ארצ'יבלד לייטץ' שעיצב את האצטדיונים האייברוקס, הסלטיק פארק והאמפדן פארק הושכר במטרה לבנות את האצטדיון.
אצטדיון הסטמפורד ברידג' עוצב כמו קערה, והיה בעל תכולה של 100 אלף צופים. בשנות ה-30 נבנתה מדרגה בצד הדרומי של האצטדיון וגג שכיסה חמישית מהיציע. בסופו של דבר זה נודע בשם "Shed End", הבית של אוהדי צ'לסי הכי נאמנים וקולניים, בעיקר בשנות ה-60, ה-70 וה-80.
במהלך שנות ה-60 וה-70, צ'לסי תכננה לבנות אצטדיון בעל 50 אלף מקומות ישיבה. העבודה החלה ביציע המזרחי בתחילת שנות ה-70, אך העלויות הגבוהות שכמעט גרמו לצ'לסי לפשוט את הרגל הובילו להפסקת העבודות ולמכירת הבעלות על השטח. אחרי מאבק משפטי ארוך, רק באמצע שנות ה-90 העתיד של האצטדיון היה מובטח והעבודות התחדשו. החלקים הצפוניים, המערביים והדרומיים הפכו למקומות ישיבה והובאו יותר קרוב למגרש.
הבעלות על הסטמפורד ברידג' ועל זכויות השם צ'לסי שייכות לארגון ה-"Chelsea Pitch Owners" שבו האוהדים מחזיקים במניות. ה-CPO נוצר כדי שהאצטדיון לא ימכר בשנית. משמעות הדבר היא שלא ניתן להעביר את הקבוצה למקום אחר ולהמשיך להשתמש בשם Chelsea FC.
ת&quot;א
דמיאן דאף
דמיאן אנתוני דאף (באנגלית: Damien Anthony Duff; נולד ב-2 במרץ 1979 בדבלין, אירלנד) הוא כדורגלן עבר אירי שיחק בעמדת הקשר. לדאף מאה הופעות במדי נבחרת אירלנד וכיום מאמן את קבוצת שלבורן מליגת העל האירית.
קריירה.
דאף הצטרף לצ'לסי מבלקברן תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג. בשנת 2006 חתם דאף בניוקאסל. במחזור האחרון של העונה, כשנזדקקה לתוצאת תיקו על-מנת להבטיח את השארותה בליגה, הפסידה ניוקאסל 1-0 לאסטון וילה משער עצמי שכבש דאף. על אף שניתן היה לצפות מדאף, שהוריד את ניוקאסל ליגה במו רגליו, להישאר בקבוצה ולסייע לה במאבקי העלייה בליגת המשנה, העדיף דאף לנטוש את "הספינה הטובעת" ובקיץ 2009 עבר לפולהאם, שאיתה הגיע באותה עונה לגמר הליגה האירופית. דאף נשאר במועדון עד עונת שבה מיעט לשחק, בעיקר בשל פציעה שממנה סבל, ובתום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה.
דאף הספיק לשחק עונה אחת בלליגת העל האוסטרלית במדי מלבורן סיטי לפני ששב למולדתו והצטרף לשורות שמרוק רוברס. ב-21 בדצמבר 2015 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
חייו האישיים.
ביוני 2010 נישא דף לאליין וכעבור שנה נולד בנם הראשון.
יותר מדי חריגים
יותר מדי חריגים הוא כשל לוגי מסוג שגיאות דגימה, השייך לקבוצת כשלי היקש בו מבוצעת הכללה מדויקת, שכוללת יותר מדי סייגים המסלקים כל כך הרבה מקרים כיוצאים מן הכלל, עד שבכלל עצמו כבר לא נותר תוכן של ממש או שהוא פחות מרשים מכפי שההצהרה הראשונית מרמזת.
הכללה נמהרת ושגויה יכולה להפוך להכללה תקינה באמצעות הוספת סייגים לכל המקרים שאינם מקיימים את טענת ההכללה. אך, אם הסייגים רבים מדי הם גורמים לכשל היקש זה.
פרנסיס פורד קופולה
פרנסיס פורד קופולה (באנגלית: Francis Ford Coppola; נולד ב-7 באפריל 1939) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק קולנוע אמריקאי, מחשובי במאי הקולנוע בארצות הברית ובעולם.
קופולה, כמו בני דורו ג'ורג' לוקאס ומרטין סקורסזה, הוא בוגר בית ספר לקולנוע ונחשב מהבמאים החשובים ביותר שפעלו בארצות הברית בשנות ה-70. הוא יצר סדרה של סרטים מצליחים בשנות ה-70 (בהם "השיחה", "הסנדק" ו"הסנדק חלק שני"), שהביאו אותו למעמד של במאי על ולהקמת אולפן משלו ("אמריקן זואיטרופ"). מאמצע שנות ה-70 היה מעורב בהפקות יקרות ומסובכות שנכשלו מבחינה כלכלית ואמנותית, והביאו אותו אל סף פשיטת רגל. בעוד שהסרט "אפוקליפסה עכשיו", שהפקתו המסובכת והרת האסונות הביאה את קופולה למשבר כלכלי ואישי, הצליח לבסוף להחזיר את ההשקעה הכספית שהשקיע בו קופולה, ונחשב לאחד משיאי יצירתו, הרי שכישלונות נוסח "אחד מהלב" הביאו אותו למשבר פיננסי ויצירתי. גם במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21 המשיך קופולה ביצירת קולנוע מוערך ואיכותי, וביים סרטים כגון "דרקולה" ו"נעורים ללא נעורים", שזכו להצלחה ולתשבחות המבקרים, אם כי אינם נחשבים יצירות מופת בדומה ליצירותיו משנות ה-70.
קופולה הוא בן למשפחה של אמנים וקולנוענים. אביו, המלחין קרמיין קופולה, הלחין את המוזיקה לרבים מסרטיו; אחותו, טליה שייר, היא שחקנית ידועה; אשתו, אלינור קופולה, עוסקת אף היא בקולנוע; בתו, סופיה קופולה, היא שחקנית ובמאית; וכך גם ילדיו רומן וג'אנקרלו, שפרט להופעתם בתפקידים זעירים בסרטיו עסקו בבימוי ובהפקה. רבים מאחייניו הם שחקנים ובמאים, לרבות ניקולס קייג'.
חייו וסרטיו.
ילדות ונעורים, רקע משפחתי.