כאמור ניתן לחלק את המזמור לשני חלקים : פסוקים א' - ד' ופסוקים ה - ח'. בחלק הראשון פונה בעל המזמור אל ה' ומזכיר לו שבכוחו למחול. הקריאה אל ה' נעשית "ממעמקים". התבנית "מעמקים" בתנ"ך משמשת בתנ"ך למים עמוקים ועל פי תהילים ס"ט ניתן לפרש את המילה "ממעמקים" כסכנה: "טָבַעְתִּי, בִּיוֵן מְצוּלָה-וְאֵין מָעֳמָד; בָּאתִי בְמַעֲמַקֵּי-מַיִם, וְשִׁבֹּלֶת שְׁטָפָתְנִי. מכאן ניתן להבין כי מהמעמקים קורא בעל המזמור לה' שיצילו מהסכנות האורבות לו, כלומר מטביעות אותו. סכנות אלו הם החטאים של האדם. בפסוק ב' מתחנן משורר תהילים כי ה' יסלח לו וישמע לתפילתו. בפסוק ג' מבקש משורר תהילים מה' לא לזכור את חטאיו הרבים שכן אם יזכור, לא יוכל אדם להתקיים. פסוק ד' החותם את חלק זה של המזמור, ובא בזיקה עם הרעיון המובע באמצעות חלקו הראשון של הפסוק: " אִם-עֲו‍ֹנוֹת תִּשְׁמָר-ה'", מציין בעל המזמור כי לה' שמורה מידת הרחמים.
חלק שני.
לעומת מצוקתו של המשורר העולה מחלקו החלק הראשון של המזמור, בחלק השני פונה בעל המזמור אל ה' מתוך דבקות ואמונה. את החלק השני ניתן לחלק לשניים: פסוקים ה'-ו' באה לידי ביטוי על ידי בעל המזמור התקווה. בפסוקים ז' - ח' קורא המשורר לקהל השומעים להצטרף אליו לאותה תקווה בה יש דבקות באמונה.
אמצעים אמנותיים.
פסוק ה בנוי מתקבולת משלימה משולשת: "קִוִּיתִי ה', קִוְּתָה נַפְשִׁי; וְלִדְבָרוֹ הוֹחָלְתִּי" הצלע השנייה בתקבולת נרדפת לראשונה ואילו הצלע השלישית בתקבולת מקבילה לצלע הראשונה והשנייה.
המזמור בליטורגיה.
תהילים ק"ל ותהילים ק"ג על פי מסכת סופרים הם מזמורים הנאמרים ביום כיפור. בנוסף, מזמור זה נאמר כתפילה בעת צרה ובצומות, בהקראת פסוק אחר פסוק, וכן נהוג לאומרו עם פתיחת ארון הקודש. לפי האר"י, אומרים מזמור זה בתפילות בעשרת ימי תשובה ובהושענא רבה בין קדיש לברכו, ויש פוסקים שהתנגדו למנהג זה משום שהוא הפסק באמצע התפילה. מנהג הספרדים בימינו לקרוא אותו בין ברכת ישתבח לקדיש שאחריה.
בקצת קהילות אשכנז, נוהגים לומר מזמור זה (יחד עם "ברכי נפשי" (תהילים ק"ד) ושאר מזמורי שיר המעלות) אחרי מנחה בשבת בשבתות החורף, כלומר משבת בראשית עד (ולא עד בכלל) שבת הגדול.
בעבר נהגו להקצות לשליח הציבור בבית הכנסת מקום נמוך, כדי לקיים את הפסוק "מִמַּעֲמַקִּים קְרָאתִיךָ ה'". כיום מעדיפים שיעמוד במקום גבוה כדי שהקהל יוכל לראות ולשמוע היטב.
המזמור בתרבות.
"Aus der Tiefen rufe ich, Herr, zu dir" (עברית: ממעמקים קראתיך ה'), רי"ב 131, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הטקסט מבוסס על המזמור. לילי בולאנז'ה, הלחינה את היצירה הקלאסית בהשראת המזמור לאלט, טנור, מקהלה ותזמורת.
בסרט הקולנוע הישראלי האח של דריקס, אשר התסריט אותו כתב משה זונדר וביים דורון צברי ומבוסס על ספרו של אמנון דנקנר יוחד מקום לפסוק "ממעמקים קראתיך" המתאר את מצבו של שלמה גיבור הסרט מבחינה דתית תודעתית.
ויויאן ואן דן אסם
ויויאן ואן דן אסם (בהולנדית: Vivienne van den Assem; נולדה ב-15 בנובמבר 1983) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה הולנדית.
ביוגרפיה.
ואן דן אסם נולדה בעיירה בדרום הולנד ולאחר מכן עברה להאג, היא למדה קורס באקדמיה ההולנדית לקולנוע .
מ-2000 ועד 2001 שיחקה באופרת הסבון "Goudkust" המופקת על ידי SBS 6, מ-2001 ועד 2003 שיחקה באופרת הסבון "Onderweg naar Morgen".
מ-2004 ועד 2007 שיחקה בסדרת הנוער "Zoop" ששודרה בערוץ ניקולדאון ההולנדי, היא גם שיחקה במספר סרטים המבוססים על הסדרה.
היא זכתה במספר פרסים בטקס פרסי נבחרי הילדים של ניקולדאון הולנד, בנוסף היא גם הנחתה מספר תוכניות בערוץ זה.
ב-2005 וב-2006 הוציאה שלושה סינגלים כזמרת.
ב-2006 שיחקה בסרט "Het woeden der gehele wereld" המבוסס על רומן הולנדי בעל אותו שם.
ב-2006 החלה לשמש כשגרירה של ארגון ילדים העוסק במניעת אלימות.
היא דובבה בדיבוב ההולנדי של הסרטים תפוס ת'גלים ווול-E.
מ-2008 ועד 2010 שיחקה בסדרת הפעולה "Deadline".
ב-2009 זכתה בגרסה ההולנדית של תוכנית המציאות "החפרפרת".
ב-2012 הנחתה את פסטיבל השירים הלאומי של הולנד, באותה שנה גם הציגה את הניקוד ההולנדי באירוויזיון.
בנוסף היא גם שיחקה במספר הפקות בתיאטרון.
קישקיניז'
קישקיניז' (בהונגרית: Kiskinizs) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קישקיניז' קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-366 תושבים בשנת 1990 עד 311 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%).
יהודי קישקיניז'.
בקישקיניז' חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
קופה (כפר)
קופה (בהונגרית: Kupa) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קופה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-196 תושבים בשנת 1990 עד 169 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-13%).
יהודי קופה.
בקופה חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
נוסח ביזנטי
קטרז'ינה זווידצקה
נרץ' (אגם)
אגם נרץ' (בבלארוסית: На́рач; ברוסית: На́рочь; בליטאית: Narutis; בפולנית: Narocz) הוא אגם בצפון מערב בלארוס (מחוז משנה מיאדזייל, Myadzyel, מחוז מינסק), באגן הנהר נריס (הידוע גם בשם ויליה, Viliya).
גאוגרפיה.
נרץ' הוא האגם הגדול ביותר בבלארוס. הוא חלק מקבוצת אגמי נרץ'. האחרים הם מיאסטרה (Miastra, ובבלארוסית - Мястра), באטורין (Batoryn, ובבלארוסית - Баторын) ובלדנאייה (Blednaje, ובבלארוסית - Бледнае). הוא נוצר לפני כ-11 אלף שנים, לאחר עידן הקרח בפליסטוקן. שטחו 79.6 קמ"ר, אורכו המרבי 12.8 ק"מ, עומקו המרבי 24.8 מטר ועומקו הממוצע 8.9 מ'. נפחו 710 מיליון מ"ק. האגם מוקף ביערות אורן. הנהר נרץ' זורם ממנו. בין השנים 1921–1939 היה הנרץ' האגם הגדול ביותר בפולין.
אטימולוגיה.
בלשנים סבורים כי שמו של האגם נובע מהשורש ההודו-האירופי "נאר" (nar), שלעיתים קרובות מופיע בשמותיהם של גופי מים (למשל נהרות הנארה והנריס ).
היסטוריה.
התיישבות אנושית ליד האגם החלה לפני כ-10,000 שנה. ארכאולוגים גילו תלי קבורה רבים של בני העמים הבלטים והסלאבים שחיו סביב האגם. מאז ימי הביניים, התקיימו התושבים המקומיים בעיקר מדיג וחקלאות. במאה ה-19 התפרנסו בעיקר מדיג סרטנים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, היה האזור סביב האגם מוקד למתקפת אגם נרץ' (מרץ-אפריל 1916), התקפה של הצבא הרוסי הקיסרי על הצבא הגרמני. בשנת 1919 הלחין המלחין הגרמני זיגפריד ואגנר שיר של גינתר הולשטיין (1892–1931) על הקרב, שיר בשם "Nacht am Narocz" (לילה באגם נרץ').
בשנות ה-30 של המאה ה-20 יצאו דייגי האגם נגד שלטונות פולין בהגנה על זכותם לדוג באגם. מ-1950 הפכו גדות האגם לאתר נופש תיירותי פופולרי, בעיקר עיירת הנופש נרץ'. ליד האגם הוקם מחנה צופים בעל חשיבות לאומית - זובריונוק ("Zubryonok"). לאחר פירוק ברית המועצות עבר המחנה שינוי, והוכר כמחנה נופש לאומי לילדים בשם "זוברניה" (Zubrania). כיום זהו מחנה נופש מרכזי לילדים בבלארוס.
בשנת 1999 יצרה ממשלת בלארוס את הפארק הלאומי נרצ'נסקי (Narachanski).
פאונה.
באגם נרץ' שוכנים 22 סוגי דגים, בהם צלופח, זאב נהרות ואחרים. על החוף ועל איי האגם מקננות ציפורים שונות, בהן ברבור מצוי, שלך וטבלן גמדי. במאה ה-20 הפך הצלופח לדג המשווק ביותר מהאגם.
תהילים ח'
תהילים ח' הוא המזמור השמיני בספר תהילים, הפותח במילים: לַמְנַצֵּחַ עַל הַגִּתִּית מִזְמוֹר לְדָוִד. זהו מזמור שבח לאלוהים על נפלאות הבריאה, יחד עם התבוננות על מקומו של האדם בתוך הבריאה.
מבנה המזמור ותוכנו.
לתחושת משורר המזמור, תהילת ה' עולה מכל מרכיב בבריאה, הן מהשמיים ומהארץ והן ממלמוליהם של תינוקות. אולם ההתבוננות הקיומית של האדם במצבו מביאה אותו לראיית דבר והיפוכו - מחד גיסא, הוא חש פעוט וחסר ערך ביחס לפלאי הבריאה כולם ובייחוד למול צבא השמיים, ומאידך גיסא האדם מושל בבעלי החיים השונים ואף בחלקים מן הים.
כותרת.
משמעות המילה גיתית איננה ברורה בהקשר זה. לפי חלק מהדעות מדובר על כלי נגינה שנקרא גיתית, לפי דעות אחרות מדובר על שיר שהיו שרים בעת דריכת הענבים בגת, ויש הסבורים כי מדובר במזמור ששורר על ידי בני עובד אדום הגתי.
החלק הראשון (פס' ב'-ג').
נחשבים לפסוקים קשים בקרב פרשני וחוקרי המקרא וניתנו להם מספר הסברים.
הצירוף ובעיקר המילה "תנה" עשויים להיות מובנים בשני אופנים שונים. האחד, צורה מקוצרת של המילה "אתנה", השני, שם פועל "תנה", כמו "רדה".
לגבי פסוק ג' מציעים הפרשנים והחוקרים שלל אפשרויות. ראב"ע מציע שתי אפשרויות - מדובר על פעולת היניקה, המבטאת את השגחת ה' בפרטים הקטנים בעולם, או שמדובר בפעולת הדיבור האנושי שמאפשרת לשבח את האל. וייס מציע שמלמול התינוקות הוא מעין ביטוי אמוני מלא החסין לכל דבר כפירה.
המסר המרכזי.
בין הפרשנים והחוקרים ניטשת מחלוקת לגבי המסר המרכזי שאותו ביקש המשורר להעביר במזמור. יש מי שמוצא איזון ושוויון בשני הנושאים המרכזיים בו: גדולת ה' ושלטון האדם, אולם יש מי שרואה בדברי ההלל לאלוהים את הנושא המרכזי שבפרק. גישה פרשנית אחרת מתמקדת בקוטביות במעמדו של האדם בלבד ולא עוסקת בקשר המיוחד שבינו ובין האלהים.