בפלייאוף, בוסטון רבלס אמורים להתמודד נגד דנבר, לאחר מכן אינדיאנפוליס ואז בולטימור. הם מנצחים את המשחקים ומגיעים למשחק הגמר שנערך שוב נגד הניו יורק דוקס. סטלה מציעה לג'ו עסקה עם "הבורגרים של בלייק", מסעדת בורגרים מצליחה. כל מה שהוא צריך לעשות זה להזכיר את המוצר בריאיון לאחר הזכייה באליפות. במהלך ארוחת צהריים במסעדה עם מוניק ופייטון, מגלה פייטון בטעות שאמא לא יודעת שהיא איתו, ושהיא הייתה אמורה ללכת לתוכנית בלט למשך החודש, אך בסוף ברחה אליו. לאחר מכן יש לפייטון תגובה אלרגית לבוטנים, והיא נלקחת לבית חולים אך לבסוף התברר שנפגעה יחסית במידה קלה. ג'ו נפגש עם קרן, גיסתו והאפוטרופוס החוקי של פייטון, ובכך הוא מתוודע למותה של שרה (אשתו לשעבר ואמו של פייטון) שנהרגה בתאונת דרכים לפני חצי שנה. בעודה שוכבת בבית החולים, שומעת פייטון את סטלה אומרת שפייטון היא הסחת דעת לג'ו. לאחר מכן, בוחרת ללכת עם קרן ולעזוב את ג'ו. במשחק האליפות, ג'ו לא במיטבו ומשחק בצורה חלשה מאוד, לאחר מכן הוא נפצע לאחר תיקול אגרסיבי של אחד משחקני הקבוצה היריבה, מוחלף ויוצא מן המשחק. בעודו יושב בחדר ההלבשה, קרן ופייטון חוזרות והוא מחבק את שתיהן, וקרן מאפשרת לפייטון לעבור לחיות עם ג'ו. הוא מקבל כוחות מחודשים, חוזר למשחק, ומוסר את המסירה המכרעת לסנדרס שמנצח את המשחק. בריאיון של אחרי המשחק, ג'ו לא ממש את האופציה העסקית עם הבוגרים של פאני, ובמקום זה הוא אומר שהוא לוקח את פייטון הביתה.
מדיה.
הסרט יצא בדיסני די.וי.די ובדיסני בלו ריי ב-22 בינואר 2008. והצליח להישאר ברשימת ה50 הראשונים של השירות, בזמן שמכניס יותר מ48 מיליון דולר.
מיתוס בריאת העולם במיתולוגיה המצרית
קרל, נסיך זולמס-בראונפלס
פרידריך וילהלם לודוויג גאורג קרל אלפרד אלכסנדר, נסיך זולמס-בראונפלס (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Carl Ludwig Georg Alfred Alexander Prinz zu Solms-Braunfels; נולד ב-27 ביולי 1812) הוא נסיך גרמני.
ביוגרפיה.
פרידריך וילהלם נולד בנוישטרליץ לפרידריך וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס ופרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ, אביו היה בעלה השני של אמו.
ב-1841 התגייס לצבא האוסטרי בדרגת קפטן.
ב-1834 נישא למריה ונולדו לו חמישה ילדים.
במהלך שירותו הוא קרא ספרים אודות טקסס, הוא התעניין ב-Adelsverein, חברה הבאה להקים מדינה גרמנית בשטח טקסס.
ב-1844 הגיע לטקסס. הוא רכש שם אדמות וייסד את המושבה ניו בראונפלס.
ב-1845 נישא בשנית לסופי, נסיכה מלוונשטיין, היא סירבה לעזוב את גרמניה, אז בעקבותיה הוא עזב את טקסס וחזר למולדתו.
עם חזרתו לגרמניה הוא עזב את הצבא האוסטרי החל לשמש כקולונל בחיל פרשים של הדוכסות הגדולה של הסן.
ב-1866 לקח חלק במלחמת אוסטריה–פרוסיה.
לאחר עזיבתו את הצבא עבר לגור בבית שרכש בריינלנד-פפאלץ.
פשע האפרטהייד
פשע האפרטהייד מוגדר על ידי אמנת רומא משנת 2002 של בית הדין הפלילי הבין־לאומי כמעשים בלתי אנושיים בעלי אופי דומה לפשעים נגד האנושות לאורך ההיסטוריה.
ב-30 בנובמבר 1973, העצרת הכללית של האומות המאוחדות נפתחה לחתימה ולאשרורה של האמנה הבין־לאומית בדבר דיכוי ועונש פשע האפרטהייד (ICSPCA). היא הגדירה את פשע האפרטהייד כ"מעשים נפשעים במיוחד שבוצעו לצורך קיום ותחזוק של משטר שליטה של קבוצה גזעית אחת של בני אדם על פני כל קבוצה גזעית אחרת של אנשים ודיכוי שיטתי שלהם".
היסטוריה.
המונח "אפרטהייד" מקורו באפריקאנס והוא היה השם הרשמי של משטר ההפרדה הגזעית הדרום אפריקאית שהונהגה על ידי המיעוט הלבן בדרום אפריקה משנת 1948 ועד שנת 1994. תלונות על משטר זה הובאו לאו"ם כבר ב-12 ביולי 1948, כאשר ד"ר פדמנאבהה פילאי, שגריר הודו באו"ם, הפיץ מכתב למזכ"ל, המביע את חששותיו בנוגע לטיפול באוכלוסייה ההודית בתוך איחוד דרום אפריקה. ככל שיותר מידע על דרום אפריקה נחשף לעולם, האפרטהייד של דרום אפריקה נידון בעולם כבלתי צודק וגזעני, ורבים החליטו כי נדרשת מסגרת משפטית רשמית כדי להפעיל לחץ בין־לאומי על ממשלת דרום אפריקה.
ב-1971 הגישו ברית המועצות וגינאה יחד טיוטות מוקדמות של ועידה העוסקת בדיכוי וענישה של האפרטהייד. בשנת 1973, העצרת הכללית של האומות המאוחדות הסכימה על נוסח האמנה הבין־לאומית בדבר דיכוי וענישה של פשע האפרטהייד (ICSPCA). האמנה כוללת 31 חתומים ו-107 צדדים. האמנה נכנסה לתוקף ב-1976 לאחר ש-20 מדינות אישרו אותה. המדינות שאישרו היו: בנין, בולגריה, בלארוס, צ'אד, צ'כוסלובקיה, אקוודור, גרמניה המזרחית, גינאה, הונגריה, עיראק, מונגוליה, פולין, קטר, סומליה, סוריה, אוקראינה, ברית המועצות, טנזניה, יוגוסלביה ואיחוד האמירויות הערביות.
76 מדינות נוספות חתמו בהמשך על האמנה, אך מספר מדינות, כולל דמוקרטיות מערביות, לא חתמו ולא אישרו את ה-ICSPCA, כולל קנדה, צרפת, גרמניה, ישראל, איטליה, הולנד, בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד וארצות הברית. בהתייחסו להצבעת ארצות הברית נגד האמנה, אמר השגריר קלרנס קלייד פרגוסון ג'וניור : "[...] איננו יכולים ... לקבל את העובדה שאפרטהייד יכול באופן זה להפוך לפשע נגד האנושות. פשעים נגד האנושות הם כה חמורים בטבעם שיש לפרט אותם בקפידה ולפרש אותם במשפט הבין־לאומי הקיים...". הנציג המזרח־גרמני טען נגד העמדה האמריקנית כי פשעים נגד האנושות היא מעין קטגוריית־על שתחתיה נמצאות ג'נוסייד ואפרטהייד ובעוד שפשע הג'נוסייד התייחס לניסיון מכוון להכחיד ישויות קולקטיביות מסוג מסוים (גזעיות, אתניות, לאומיות ודתיות), פשע האפרטהייד מתייחס לניסיון לכונן משטר בו קבוצה גזעית אחת היא עליונה ושולטת על קבוצה גזעית אחרת, תוך כדי דיכויה השיטתי.
בשנת 1977, תוספת פרוטוקול 1 לאמנות ז'נבה כינה את פשע האפרטהייד כהפרה חמורה של האמנה ופשע מלחמה. 169 מדינות חתומות על התוספת.
בית הדין הפלילי הבין־לאומי קובע אחריות פלילית אישית לפושעים שביצעו פשעים נגד האנושות, כולל לפשע האפרטהייד.
הגדרת פשע האפרטהייד.
סעיף II של ICSPCA מגדיר את פשע האפרטהייד להלן: האמנה הבין־לאומית בדבר דיכוי וענישה של פשע האפרטהייד, סעיף II
לעניין אמנה זו, המונח "פשע האפרטהייד", שיכלול גם מדיניות ופרקטיקות דומות של הפרדה גזעית ואפליה כפי שהתרחשו בדרום אפריקה, יחול על הפעולות הלא אנושיות הבאות שבוצעו לצורך הקמה ותחזוקה של שליטה של קבוצה גזעית אחת של אנשים על כל קבוצה גזעית אחרת של אנשים ודיכוי שיטתי שלה:
הגדרת אפליה גזעית.
על פי אמנת של האומות המאוחדות, המושג מגדיר אפליה גזעית ככל הבחנה, הגבלה, העדפה או הוצאה מן הכלל, על רקע גזע, צבע, מוצא לאומי או אתני, שבמגמתו למנוע, לפגום או לסכל שימוש ומימוש של זכויות האדם וחירויות היסוד בחיים המדיניים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים ובכל תחום אחר בחיי הציבור.
הגדרה זו אינה מבחינה בין אפליה על רקע אתני לבין גזע, בין השאר משום שההבחנה בין השניים נותרת במחלוקת בין אנתרופולוגים. באופן דומה, בחוק הבריטי המונח "גזעני" פירושו "כל קבוצת אנשים המוגדרים בהתייחסות לגזע, לצבע, לאום (כולל אזרחות) או למוצא אתני או לאומי".
הגדרת בית הדין הפלילי הבין־לאומי לפשע האפרטהייד.
סעיף 7 לחוקת רומא של בית הדין הפלילי הבין־לאומי כולל את פשע האפרטהייד כאחת מהפעולות אשר כאשר בוצעו במסגרת התקפה רחבה או שיטתית המכוונת נגד כל אוכלוסייה אזרחית, בידיעה אודות ההתקפה הן פשע נגד האנושות. מאוחר יותר באותו סעיף, פשע האפרטהייד מוגדר:
האשמות באפרטהייד לפי מדינה.
דרום אפריקה.
שמו של הפשע נובע ממערכת של הפרדה גזעית בדרום אפריקה שנאכפה באמצעות חקיקה על ידי המפלגה הלאומית (NP), המפלגה השלטת מ-1948 עד 1994. תחת האפרטהייד נשמר שלטון המיעוט הלבן במדינה באמצעות הפרדה, צימצום הזכויות, חופש ההתארגנות וחופש התנועה של התושבים השחורים שהיו רוב במדינה, וכן של קבוצות אתניות אחרות.
ישראל.
מבקרים מאשימים את ישראל בביצוע פשע האפרטהייד; בדו"ח שפורסם ב-2007, כתב הדובר המיוחד לפלסטין באו"ם, ג'ון דוגרד , כי "יסודות הכיבוש של מדינת ישראל מהווים צורות של קולוניאליזם ושל אפרטהייד, המנוגדות לחוק הבין־לאומי". והציע כי "ההשלכות המשפטיות של כיבוש מתמשך עם תכונות של קולוניאליזם ואפרטהייד" יועברו לבית הדין הבין־לאומי לצדק.