הגרסה הסיבית של המינרל המכילה כנראה גם FeO, ונתגלתה אף היא בקאסל פוינט, קרויה נמליט, שם שמקורו מיוונית - חוט, בהתייחס לצורתו.
שימושים.
הברוסיט הוא מקור משני להפקת מגנזיום ולמגנזיה (פריקלאס). בברוסיט נעשה גם שימוש כתוסף לחומרי חסיני אש. הברוסיט איננו מקובל כמינרל לאספנים.
נזקים לבטון.
כאשר צמנט או בטון חשופים לריכוזים משמעותיים של יוני Mg+2, למשל כאשר חומרים אלו מצויים במגע מתמשך עם מי ים או מים מלוחים, נוצר בבטון ברוסיט (Mg(OH)2) בתנאי ה-pH הגבוה שבצמנט. הברוציט שהוא חומר מתרחב יוצר מאמץ פנימי בבטון וגורם להיווצרות שברים וסדקים בבטון, תופעה המכונה "התקפת מגנזיום ("magnesian attack").
גם שימוש בדולומיט (סלע המכיל מגנזיום) כאגרגט בתערובת הבטון עלול לגרום ל"התקפת מגנזיום" ויש להימנע ממנו.
מקור ותפוצה.
ברוסיט הוא תוצר של התמרה של פריקלאס בשיש; מינרל של עורקים של התמרה הידרותרמית בטמפרטורות נמוכות של אבן גיר ו צפחות כלוריט; והוא גם תוצר של סרפנטיניזציה של סלעי דוניט.
הברוסיט הוא מינרל נפוץ, אך מופיע לעיתים נדירות כגבישים מפותחים. מקומות בהם מוצאים גבישים של ברוסיט כוללים את קאסל פוינט (Castle Point) בעיר הובוקן שבמחוז הדסון (המקום בו נתגלה המינרל), בניו ג'רזי, במכרה פוסטר טילי (Tilly Foster) בברוסטר (Brewster) במחוז פטנם (Putnam) בניו יורק, ובמחצבת קרסטמור (Crestmore) במחוז ריוורסייד (Riverside) שבארצות הברית, באזבסטוס (Asbestos) בקוויבק שבקנדה; בהר וזוב בקמפניה שבאיטליה; באי אונסט בקבוצת איי שטלנד שבסקוטלנד; באזור המכרות של לנגבאן (Långban) במחוז ההיסטורי וורמלנד (Värmland) שבשוודיה; במכרה אתיל (Ethyl) במוטוראשאנגה (Mutorashanga) שבזימבבווה; ובפלאבורווה (Phalaborwa) בטרנסוואל שבדרום אפריקה.
מקונן
מקונן (באנגלית: keening) היא סוג של קינה ווקאלית, הקשורה למנהגי האבל המסורתי בסקוטלנד ואירלנד.
מקור המילה (אטימולוגיה).
המונח האנגלי 'keen' מגיע במקור מן המונח האירי/סקוטי-גאלי "caoineadh", שפירושו: לבכות. ידוע לנו על השימוש במילה כבר מהמאה השביעית והשמינית לספירה.
היסטוריה.
מקורות לשימוש במנהג, התגלו במקור באירלנד ובסקוטלנד הגאלית, והחל מהמאה ה-16 חזרו להופיע במקומות נוספים.
השימוש בקינה הווקאלית אינה שייכת לתרבות הגאלית בלבד, אלה מופיעה בתרבויות שונות ברחבי העולם. המנהג לקונן מעל גופת המת בלילה שלפני טקס הקבורה, היא ייחודית למסורת האירית. המנהג לקונן, היא ההזדמנות האחרונה לכל מכריו של הנפטר לפנות אל הנפטר ולדבר אליו. את הקינה פותח האיש הקרוב ביותר לנפטר, או הבכיר ביותר. הקריאות והיללות מושמעות בחוזקה, הן קורעות לב, אורכות זמן רב, ודורשות סיבולת גבוהה. כאשר קולו של מקונן אחד גווע, מקונן אחר מחליף אותו. בדרך-כלל, הקינה הווקאלית נעשית לרוב על ידי אשה אחת או מקהלה של נשים, אשר נשאו הספד ווקאלי, בזמן שהנוכחים עושים תנועות של נדנדה, כריעה ומחיאות כפיים. בדרך-כלל לאותה אשה, הנושאת את הקינה שילמו כסף בעבור שירותיה.
הכנסייה הקתולית באירלנד, שהתנגדה בעקביות למנהג (במיוחד בשנים 1631, 1748 ו-1800), עד כי בשלב מסוים הוכרז על נידוי של מבצעי הטקס. אף שבשנים האחרונות, עוד נשתמרו הקלטות של הטקס הווקאלי, מנהג הקינה הווקאלית נחשב באופן כללי לתופעה נכחדת.
אלקטרז (סדרת טלוויזיה)
אלקטרז (באנגלית: Alcatraz) הייתה סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה, מסתורין, פעולה ומתח בכיכובם של סם ניל, שרה ג'ונס וחורחה גרסיה, שעלתה לשידור ב-16 בינואר 2012 ברשת Fox. הסדרה עוקבת אחר סוכני F.B.I החוקרים ומנסים לפענח אירוע בו 302 אסירים וסוהרים שנעלמו מהאי אלקטרז במסתוריות ב-1963 חוזרים ומופיעים לאחר 49 שנים, מבלי שהזדקנו.
הסדרה אשר שידרה 13 פרקים, בוטלה על ידי רשת פוקס ב 9 במאי 2012 בשל נתוני רייטינג מאכזבים.
עלילה.
שנים לאחר שכל אסירי אלקטרז נעלמו באורח מסתורי, סוכן ה-FBI אמרסון האוזר והבלשית רבקה מדסן חוקרים את תיקו של ג'ק סילוואן, היוצא למסע הרג. מאוחר יותר הם מגלים שסילוואן היה למעשה אחד מהאסירים בכלא אלקטרז ומכאן הם נחשפים לפרשה מסתורית כאשר 49 שנים קודם לכן, נעלמו לפתע כל אסירי כלא אלקטרז. כעת עליהם להבין מה גרם להיעלמות האסירים ומדוע ואיך הם הוחזרו כאילו הזמן לא השפיע עליהם.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
ברוציט
מסייע אין בו ממש
מסייע אין בו ממש הוא כלל הלכתי המובא בתלמוד, לפיו אדם המסייע לאחר לבצע פעולה מסוימת, שיכולה הייתה להיעשות גם בלי עזרה זו, המסייע אינו נחשב אחד מעושי המלאכה, וגם אם מדובר בפעולה אסורה, אין איסור לעשות זאת. לדעת הרב צבי הירש אשכנזי הכלל אינו פוטר מאיסור, רק מעונש.
מקור.
מקור דין זה הובא בתלמוד לגבי הלכות שבת בסוגיית 'שניים שעשאוה', שאמרו שם ש"זה יכול, וזה אינו יכול - חייב", כלומר אף שבהלכות שבת ישנו כלל בסיסי 'שנים שעשאוה פטורים', יוצא מן הכלל מקרה שאחד יכול לעשות לבדו את הפעולה, וחברו רק עזר לו באופן שאין חברו יכול לעשות את הפעולה לבדו, הדין הוא שרק העושה חייב והמסייע פטור, שכן מסייע אין בו ממש.
בתלמוד הובאו ראיות מהמשנה לכלל זה:
כמו כן בתלמוד במסכת ביצה על פי כלל זה התיר האמורא אמימר לגוי לרפא את עינו (רפואת הכחול) בשבת, על אף שברפואה זו החולה מסייע למרפאו על ידי שפותח וסוגר את עינו, סיבת ההיתר משום "שמסייע אין בו ממש".
מקור נגדי (הקפת הראש).
מקור נגדי לכלל זה מופיע בדברי רב אשי בתלמוד הסבור שיש להטיל איסור הקפת הראש והשחתת הזקן גם על האיש המסתפר (הניקף), בנוסף לאיסור זה המוטל על הספר, אף שהמסתפר לא עשה כלל איסור. נימוקו של רב אשי משום שהמסתפר סייע לספר בתספורת. דבריו הובאו להלכה בספרי הפסיקה.
בספרות הראשונים והאחרונים קיימים הסברים שונים ליישב את שני המקורות:
בספרות הפוסקים.
הפוסקים חולקים האם כלל זה תקף גם באיסורים מהתורה או רק באיסורים מדברי חכמים; דעת הרדב"ז היא שרק בדברי תורה מסייע יש בו ממש, אך השדי חמד טוען שהכלל תקף גם בדברי חכמים."
מקרים בהם התחשבו הפוסקים בכלל זה:
איציק כהן (בלם)
איציק כהן (נולד ב-22 באפריל 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
כהן התחיל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי חיפה, ובעונת 2001/2002 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול עירוני ראשון לציון. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל חיפה ולאחר כשנה עבר להפועל עכו, בזמן שירותו הצבאי.
לאחר כשלוש עונות בהפועל עכו חתם כהן בעירוני קריית שמונה, ונמכר באותה עונה להכח עמידר רמת גן. ולאחר עונה, בהמלצת אורי מלמיליאן חתם בהפועל פתח תקווה. כהן העפיל עם הקבוצה לליגת העל והמשיך לשחק במדיה עונה נוספת.
לקראת עונת 2009/2010 חזר כהן להפועל עכו ושם עשה את פריצתו הגדולה, עד כך שזומן לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדז, והוחתם שוב בקבוצת נעוריו, מכבי חיפה. כהן לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, ובקיץ 2012 שוחרר מהמועדון. בספטמבר 2012 הושאל כהן לעירוני קריית שמונה, עמה העפיל לגמר גביע המדינה. בתום העונה חזר למכבי חיפה, אך בעונת 2013/2014 לא שיחק כלל במדי הקבוצה.
באוגוסט חתם כהן בבני סכנין, במדיה שיחק שנתיים. ב-15 ביוני 2016 חתם בהפועל כפר סבא, ובתום עונת 2016/2017 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2017/2018 חזר להפועל פתח תקווה בליגה הלאומית, ובסופה פרש ממשחק פעיל.
משפחתו.
איציק כהן הוא אחיינו של אלי כהן, כדורגלן עבר ומאמן בהווה, ואף שיחק תחת הדרכתו בהפועל עכו.
יחיאל צבי צימרינסקי
יחיאל צבי צימרינסקי (תרי"ט, 1859 – ו' באלול תרצ"ג, 28 באוגוסט 1933) היה איש היישוב היהודי, רב פעלים בקהילה היהודית, אומן ליצירות מעץ זית, עמד בראש ארגון האומנים ובעלי המלאכה. חבר הנהלת לשכת "בני ברית" בירושלים ובין מייסדיה, בין מקימי שכונת בית יעקב ובית הכנסת "בית יהודה" וכן היה בורר ידוע ומקובל בירושלים.
קורות חיים.
ראשית חייו.
יחיאל צבי נולד בשנת 1859 לנח ובאשה חיה בעיר נבהרדק שבתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. הוריו, חובבי ציון, החליטו בילדותו לעלות לארץ ישראל. יחד איתו הפליגו בספינת מפרש מנמל אודסה לנמל אלכסנדריה (מצרים) בעל המים העמוקים ורציפי עגינה ומשם לנסוע במרכבה לאורך חוף ים התיכון דרך מדבר סיני אל ארץ ישראל. בהגיעם לאלכסנדריה, שמעו אנשי הקהילה היהודית כי בדעת המשפחה לנסוע לירושלים, ואלה סיפרו להם כי בירושלים משתוללת מגפת כולרה מכיוון שחדרו מי הביוב למאגרי מי השתייה, מאחר שתשתית הביוב בעיר הייתה בתעלות פתוחות ובורות ספיגה. ולכן גמרו אומר להישאר במצרים. האב, שהיה נגר במקצועו, חיפש עבודה לפרנסתו ונודע לו כי לבית המלוכה בקהיר דרושים נגרים. האב החל לעבוד בנגרות עבור בית המלוכה ובמשך השנים אף הגיע שם למעמד נגר ראשי. הוריו ביקשו להקנות לבנם חינוך יהודי והכניסו אותו ללמוד בחדר. בגיל 12 נשלח לירושלים ושהה בבית משפחת אליהו מוניש ברובע היהודי בעיר העתיקה, שם למד תורה בישיבה של הרב יהושע לייב דיסקין, שנחשב לאחד מחשובי רבני עדת האשכנזים הפרושים בירושלים.
פעילותו בקהילה.
בי"ג בסיוון תרל"ו, 1877, בהיותו בן 18, נשא לאישה את חנה בת מאיר חיים אייזנברג, בירושלים. כשהשכונות החדשות היו עדיין פזורות ורחוקות ממרכז היישוב היהודי שהיה אז בין חומות העיר העתיקה בירושלים, ייסד אגודת מתנדבים ללינה אצל חולים בשכונות ולטיפול בהם בלילה, וגם בתו הבכורה נרתמה לעבודת התנדבות בשירות חברה זו.