בעוד הקבוצה מתחילה את העונה מתגברים הלחצים על רקע גזעי בתוכה ומסביב לה. שני כוכביה של הקבוצה - גארי ברטייר (המגולם על ידי ראיין הארסט) הלבן וג'וליוס קמפבל האפרו-אמריקאי מתקשים לעבוד ביחד, אך לבסוף הופכים לידידים קרובים. לעומת זאת, הנהלת בית הספר מתמידה לכל אורך העונה בנסיונותיה להכשיל את הקבוצה המעורבת ואת מאמנה האפרו-אמריקאי. ההנהלה מודיעה לבון כי אם יפסיד ולו משחק אחד - יפוטר, ומנגד מודיעה ליואסט כי תנציח את שמו ב"היכל התהילה" של בית הספר לאחר שהקבוצה תפסיד. על אף ניסיונות ההנהלה הקבוצה מנצחת בכל משחקיה ומגיעה לחצי הגמר. במהלך המשחק מגלה יואסט כי הנהלת בית הספר שיחדה השופטים כדי שאלו יכשילו את הקבוצה. יואסט מתעמת עם השופט ודורש שיינתן יחס הוגן לקבוצתו ולשחקניו משני הגזעים, ובכך מקריב את הצלחתו האישית לטובת הצלחת הקבוצה - אשר מנצחת לבסוף - ומפסיד את מקומו ב"היכל התהילה".
מעט לפני משחק הגמר נפצע ברטייר בתאונת דרכים ונותר משותק ללא יכולת לשחק. על אף חסרונו של השחקן הכוכב הקבוצה ניצחה בגמר ועלתה לאליפות ארצות הברית לבתי ספר תיכוניים כאלופת וירג'יניה, שם סיימה במקום השני.
הסרט מסתיים באפילוג - עשור לאחר עונת האליפות, בהלווייתו של ברטייר.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות חיוביות למדי. באתר הביקורת הקולנועית Rotten Tomatoes דווח כי 72% מהמשתמשים נתנו לסרט ביקורת חיובית, והציון הממוצע של הביקורות היה 4.4. באתר Metacritic הסרט קיבל ציון משתמשים של 8.1, וציון מבקרי סרטים של 48. משתמשי האתר IMDb נתנו לסרט ציון של 7.8. אתר ביקורות הסרטים הישראלי Seret נתן לסרט ציון של 8.9.
נווה אבות
המרכז המשולב לרפואה גריאטרית על שם ד&quot;ר חיים שוהם
המרכז המשולב לרפואה גריאטרית על שם ד&quot;ר שוהם
באוורס נגד הארדוויק
רשת מלונות דן
לזכור את הטיטנים
הסכם חברון
הסכם חברון, או בשמו הרשמי פרוטוקול בדבר ההערכות מחדש בחברון, הוא הסכם נלווה להסכם טאבה (הסכם אוסלו ב'), שנחתם בין ישראל ובין הרשות הפלסטינית באמצעות דן שומרון וסאיב עריקאת ב-15 בינואר 1997, כשלב ביניים לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני בחברון. ההסכם עוסק בפריסה מחדש של צה"ל בחברון, העיר היחידה ממנה לא יצאו כוחות צה"ל בשלב הנסיגות הראשון שלאחר הסכם אוסלו ב'. ההסכם מחלק את חברון לשני אזורים: אזור אחד (H1) (כ-80%) יעבור לשליטה פלסטינית מלאה והאזור השני (H2), שבו מרוכז היישוב היהודי בחברון וכן 40 אלף תושבים פלסטינים, יישאר בשליטתו של צה"ל.
להסכם שני חלקים: הראשון מתייחס להיבט הביטחוני ואילו החלק השני מתייחס להיבט האזרחי. החלק העוסק בהיבט הביטחוני דן במספר נושאים: הערכות מחדש בעיר חברון; סמכויות ביטחוניות ואחריות ביטחונית; סידורי ביטחון מוסכמים; אמצעי ביטחון משותפים; המשטרה הפלסטינית; אתרים קדושים; צעדי נורמליזציה בעיר העתיקה ונוכחות בינלאומית זמנית (TIPH). החלק העוסק בהיבט האזרחי מתייחס להעברת כוחות ואחריות אזרחיים; תכנון בנייה ותיחום; תשתית; תחבורה; פקחים עירוניים; מיקום משרדים של המועצה הפלסטינית ולשירותים עירוניים.
רקע.
במערכת הבחירות שהתנהלה בשנת 1996 ניצח בנימין נתניהו ועלה לשלטון. נתניהו שב והצהיר מיום השבעתו כי ישראל תכבד את ההסכמים שהיא חתומה עליהם, אולם התנה זאת ב"עקרון ההדדיות" (כלומר: כשההנהגה הפלסטינית לא עמדה בהתחייבויותיה, עצרה ממשלת ישראל כל התקדמות ביישום ההסכמים). השנה הראשונה לכהונתו של נתניהו התאפיינה בהסלמה ביחסים בין ישראל לפלסטינים. הדבר בא לידי ביטוי בפתיחתן של מנהרות הכותל ("מנהרת החשמונאים") ב-24 בספטמבר 1996. הפרויקט יצר זעם רב אצל פלסטינים, אשר טענו כי החפירות נעשות מתחת למתחם הר הבית, וכי החפירות יביאו להתמוטטות רחבת המתחם. על רקע מתיחות שגברה והלכה בין ישראל לפלסטינים, נפתחה מנהרת החשמונאים למבקרים. עד מהרה פרצו מהומות מנהרת הכותל, במהלכן התעמתו לראשונה אף כוחות הרשות הפלסטינית עם כוחות ישראליים. היחסים בין ישראל לפלסטינים המשיכו להיות מתוחים בין היתר גם כתוצאה מפיגועים שביצעו ארגונים פלסטיניים ומהמשך הבניה הישראלית בהתנחלויות. לנוכח זאת החליטו האמריקאים בראשותו של הנשיא ביל קלינטון להגביר את מעורבותם, דבר שהוביל לגיבוש הסכמים של הפסקת אש, חידוש שיתוף הפעולה הביטחוני ולבסוף אף לחתימה על הסכם חברון.
ההצבעה על ההסכם.
ההסכם התקבל בממשלה ברוב של 18 מצדדים מול 7 מתנגדים. בני בגין, שר המדע, התפטר מתפקידו כתוצאה מקבלתו של ההסכם. הבאת ההסכם לאישור הכנסת לא נעשתה כאקט שבשגרה. על רקע כוונתו של ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו שלא להביא את ההסכם להצבעה בכנסת, הגישה סיעת מולדת הצעת אי אמון בממשלה. הצעה זו זכתה לתמיכה מפתיעה מח"כ מטעם תנועת "גשר", מיכאל קליינר, שדרש כי ההסכם יובא לאישור הכנסת, אחרת יצטרף להצבעת אי האמון בממשלה שהגישה סיעת מולדת. על מנת להימנע ממבוכה, השיב לו דוד לוי, שר החוץ ויו"ר מפלגת גשר, כי הוא מתחייב להביא את ההסכם לאישור הכנסת, וכך היה.
הכנסת אישרה את ההסכם ב-16 בינואר ברוב של 87 תומכים מול 17 מתנגדים. סיעת העבודה שהייתה באופוזיציה הצביעה עם הממשלה.
פרשת בר-און - חברון.
במסגרת הפרשה אותה חשפה העיתונאית איילה חסון, נטען כי ראש הממשלה נתניהו ביקש למנות את רוני בר-און לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, בתמורה לתמיכת סיעת ש"ס בהסכם חברון. כן נטען, כי היוזמה למנות את בר-און לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה נועדה להביא לשחרורו של אריה דרעי מגזר דין המאסר שהוטל עליו. חשיפת הפרשה ופרסומה הביאו לגל של ביקורת ציבורית, בעקבותיה החליט בר-און להסיר את מועמדותו לתפקיד. פרקליטות המדינה הכירה בניסיון למנות את בר-און לתפקיד מתוך אינטרסים אישיים של גורמים פליליים, אך החליטה כי האדם היחיד בפרשה שהראיות נגדו מצדיקות העמדה לדין הוא אריה דרעי.
הסברי נתניהו.
בריאיון שערך העיתונאי אריה גולן עם בנימין נתניהו בשנת 2002 נשאל נתניהו האם יתמוך בהצעה שעמדה באותה העת על הפרק וביקשה לבטל את הסכם חברון. נתניהו השיב כי "הסכמי אוסלו כולם בטלים ומבוטלים... כל ההסכמים הללו בוטלו למעשה על ידי ערפאת... אני (נתניהו) ירשתי את ההסכם הזה שאושר על ידי הכנסת במסגרת הסכמי אוסלו, ואמרתי במערכת הבחירות שאמלא אותם תוך כדי הקטנת נזקיהם, אבל אדרוש הדדיות וכך עשיתי".
המצב כיום.
על אף שצה"ל חידש את פעילותו באזור H1 עם פרוץ האינתיפאדה השנייה, הרי שההסדרים שעוגנו בהסכם חברון מהווים את בסיס החלוקה של חברון מאז ועד היום.
שדה פיצול
בתורת השדות המתמטית, שדה פיצול של פולינום formula_1 מעל השדה formula_2, הוא שדה formula_3 המרחיב את formula_2 בו הפולינום מתפצל לגורמים ליניאריים, בצורה formula_5 כאשר formula_6 ו-formula_7, ושאין לו תת-שדות (אמיתיים) המקיימים את אותה דרישה. לכל פולינום קיים שדה פיצול יחיד, עד-כדי איזומורפיזם.
אינטואיטיבית, פולינום שאפשר לפרק לגורמים ליניאריים אינו "מעניין" - הוא בסך-הכל מהווה דרך להחזיק יחד את קבוצת השורשים שלו. פולינום שיש לו גורמים אי-פריקים שאינם ליניאריים מאפשר לבנות הרחבות לא טריוויאליות של השדה. במובן זה, פיצול הפולינום לגורמים ליניאריים (בדרך של הרחבת שדה המקדמים) "הורסת" את המידע המעניין בפולינום, ושדה פיצול הוא השדה הקטן ביותר המגשים תוכנית כזו.
המונח "שדה פיצול" משמש, בהשאלה, גם בתחומים אחרים של האלגברה המודרנית, לציון שדה המרסק את המבנה האריתמטי העדין של אובייקט, ומאפשר ללמוד אותו בכלים גאומטריים. לדוגמה, קיימים שדות פיצול של טורוס בחבורה אלגברית, של הצגה של חבורה סופית, של אלגברה פשוטה, ועוד.
שדה פיצול של פולינום.
נתון פולינום formula_1, המוגדר מעל שדה בסיס formula_2. שדה הרחבה formula_10 מפצל את הפולינום, אם אפשר לפרק את formula_1 לגורמים ליניאריים מעל formula_12, כאמור במבוא. שדה מפצל מינימלי נקרא "שדה פיצול". כל שדה מפצל מכיל שדה פיצול: אם formula_5 הוא פיצול של הפולינום מעל formula_12, אז גם formula_15 מפצל, והוא מינימלי מכיוון שהפיצול לגורמים הוא יחיד.
כדי להוכיח שקיימים שדות מפצלים, אפשר להרחיב את formula_2 צעד-אחר-צעד, כשבכל פעם מספחים לשדה שורש של גורם אי-פריק של הפולינום (ומפרקים את הפולינום, מחדש, מעל השדה שהתקבל). באופן הזה אפשר להוכיח שלכל פולינום קיים שדה פיצול; שהממד של שדה הפיצול אינו עולה על formula_17, כאשר formula_18 היא מעלת הפולינום; ששדה הפיצול formula_19 הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם מעל formula_2; ושממדו שווה ל- formula_21, כאשר formula_22 היא חבורת גלואה של ההרחבה, כאשר הפולינום ספרבילי.
כל שדה פיצול הוא הרחבה נורמלית של שדה הבסיס.
שדה פיצול של אלגברה פשוטה מרכזית.
אם A אלגברה פשוטה מממד סופי מעל המרכז שלה, formula_2, אז לפי משפט ודרברן-ארטין, היא איזומורפית לאלגברה של מטריצות מעל אלגברת חילוק formula_24, שמרכזה formula_2. אומרים שהאלגברה מפוצלת, אם formula_26. שדה הרחבה formula_27 הוא שדה פיצול, אם המכפלה הטנזורית formula_28 (שגם היא תמיד אלגברה פשוטה) היא אלגברת מטריצות (מעל formula_19). כאן אין דרישה של מינימליות. לדוגמה, הסגור האלגברי של formula_2 הוא שדה פיצול לכל אלגברה פשוטה מרכזית מעל formula_2.
כל תת-שדה מקסימלי של formula_32 מהווה שדה פיצול שלה; ולהפך: כל שדה פיצול מממד סופי של formula_32, מהווה תת-שדה מקסימלי של איזושהי אלגברה השקולה ל- formula_32 בחבורת בראואר של formula_2.
אדמילסון