המועדון העפיל לראשונה ללה ליגה בסיום עונת 1947/1948 כשזה באליפות הליגה הספרדית השנייה והפך למועדון הראשון מקסטיליה שמשחק בלה ליגה. בעונה שלאחר מכן הגיעה גם לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע המקומי אך הובסה בגמר 1–4 על ידי אתלטיק בילבאו. את עשר השנים הבאות בילתה בליגה הראשונה.
בשנים שלאחר מכן המועדון התנדנד לאורך השנים בין הליגה הבכירה, הלה ליגה, לליגה השנייה, ובסיום עונת 1970/1971 הדרדה גם לליגה השלישית.
בעונת הקבוצה זכתה בגביע הליגה הספרדית.
בעונת העפילה לגמר הגביע הספרדי, בפעם השנייה בתולדותיה, אך שוב לא הצליחה לזכות בו, ברם הקבוצה העפילה עד לשלב רבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, במה שמהווה להישג השיא במפעלים האירופיים.
המיקום הגבוה ביותר של הקבוצה במהלך תקופה זו בת 11 שנים היה המקום השביעי בו סיימה בעונת 1996/1997.
בעונת 2006/2007 שיחקה הקבוצה בליגה השנייה וצברה 88 נקודות, כמות שיא עבור המועדון. הקבוצה זכתה באליפות הליגה ושבה לליגה הבכירה כאשר הובילה במהלך העונה בפער של מעל עשרים נקודות ולא הפסידה 29 משחקים ברציפות. הייתה זו העלייה המהירה ביותר בתולדות הליגה.
בסיום עונת 2009/2010 ירדה הקבוצה שוב לליגה הספרדית השנייה ובחלוף שנתיים שבה לליגה הראשונה. בסיום עונת 2013/2014 הקבוצה נשרה שוב לליגה השנייה.
בעונת 2017/2018 הקבוצה ניצחה את נומנסיה בפלייאוף העלייה והבטיחה את חזרתה ללה ליגה. אך העפלתה לליגה לוותה בביקורת רבה על ההתנהלות הכספית בקבוצה, בעקבות חוב שעמד של 25 מיליון אירו.
בספטמבר 2018 קבוצת רכישה בהובלתו של רונאלדו, שחקן העבר הברזילאי, רכשה תמורת 30 מיליון אירו 51% מהשליטה בקבוצה. בעונתו הראשונה במועדון, סיימה הקבוצה במקום ה-16 בלה ליגה. החל מאפריל 2020 מחזיק רונאלדו הברזילאי ב-82% ממניות המועדון, והוא גם נשיאה הנוכחי.
בתום עונת 2020/2021 ירדה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה (סגונדה דיוויסיון), אולם לאחר עונה אחת, אותה סיימה במקום השני בטבלת הסגונדה דיוויסיון, חזרה הקבוצה לליגת העל הספרדית, הלה ליגה.
סגל הקבוצה.
נכון ל-20 באוגוסט 2022
(קפטן)
מארק קנופפלר
אורביטל סיינסס X-34
אורביטל סיינסס X-34 תוכנן להיות כלי שיגור לשימוש חוזר (באנגלית: Reusable Launch Vehicle program), שנועד להציג ולבחון רעיון לחלופה זולה למעבורת חלל: רכב שימריא בעזרת הנעה רקטית, יעגון בתחנת חלל, וינחת במסלול כפי שמטוס נוחת. תוכנית הפיתוח שלו, שהחלה ב-1996, נפסקה ב-2001 והמטוס מעולם לא המריא.
ה-X-34 תוכנן כמטוס ללא טייס שמונע על ידי מנוע רקטי במהירות שיא של מאך 8. הוא תוכנן לבצע כ-25 טיסות ניסוי בשנה. הוא נועד להוריד את המחיר של הכנסת מטען למסלול סביב כדור הארץ מ-10,000 דולר לליברה ל-1,000 דולר לליברה.
האבטיפוס הבלתי מונע, שימש לניסויים ראשוניים כאשר התוכנית בוטלה בשנת 2001 משיקולי תקציב.
נכון ל-1 בינואר 2010 שני אבטיפוסים נותרו באחסון בבסיס חיל האוויר אדוארדס. ב-16 בנובמבר 2010 הם הועברו לאחסון בבסיס אחר, לשם בדיקת האפשרות להכשרתם לטיסה.
אין פליימס
חוף פלמחים
חוף פלמחים הוא חוף ים השוכן במישור החוף הדרומי, מדרום לראשון לציון ולנחל שורק, ליד קיבוץ פלמחים. אזור החוף הוכרז כגן לאומי.
גן לאומי פלמחים.
הגן הלאומי פלמחים (או חולות פלמחים) משתרע משפך נחל שורק עד גבול קיבוץ פלמחים על פני 221 דונם, ושייך למועצה אזורית גן רווה. אורך החוף הוא 8.8 קילומטר, וכולל בתי גידול ייחודיים. אזור הטלה של צבי ים, וצמחיה ובעלי חיים מסוגים שונים.
חוף פלמחים הוא אחת מרצועות החוף הטבעיות והפראיות הבודדות שנותרו במרכז הארץ, ומשמר חלק מאזור החולות הנודדים והמיוצבים למחצה של מישור החוף הדרומי. החוף מושך רוחצים ומבקרים מכל האזור ובכל עונות השנה. החוף הוא חולי ברובו, עשיר בצדפים וחול גס ומעל חלקו מתרוממים מצוקי כורכר. בחלקו הצפוני שוכנות מערות החצובות במצוקי הכורכר ובחלקו הדרומי נמצאת חורבת העתיקות "יבנה ים", ששימשה כעיר נמל החל מתקופת הברונזה (אמצע האלף השני לפנה"ס) ועד לימי הביניים. כמו כן נמצאו באזור מספר מערות קבורה.
הצמחים הנפוצים בשמורה הם של נר הלילה, לענה חד זרעית, רותם המדבר, ובין הדיונות מצויים גם קנה סוכר מצרי וקנה מצוי. מספר אתרי הטלה של צבי ים נמצאו בשמורה ועופות מים כמו אגמייה מצויה וברכייה מוצאות בעונת החורף שקעים עם מים המהווים להן בית גידול מימי. כמו כן ניתן למצוא באזור חזירי בר, שועלים ותנים.
בחלק מהחוף הוכשרה חנייה בתשלום. חלקו משמש כשטח אש של צה"ל.
זו רצועת החוף היחידה הפתוחה לציבור מראשון לציון ועד אשדוד, חוף חולי ומצוקי כורכר המשלבת בית גידול חולי ואתר היסטורי ארכאולוגי.
באזור ניתן לראות 3 רכסי כורכר (כמודל כל מישור החוף של ישראל), מצפון לדרום., בין רכסי הכורכר ניתן להבחין במילוי של חולות.
רכס הכורכר המערבי ביותר במגעו עם קו המים יוצר חוף של מצוקים ומפרצונים, אשר שימשו מעגנים בתקופות קדומות
תכנון כפר הנופש והמאבק נגדו.
המועצה המקומית גן רווה, שבשטחה ממוקם החוף, יזמה הקמת כפר נופש בו. התוכנית אושרה בשנת 2000, עוד בטרם נכנס לתוקפו חוק שמירת הסביבה החופית, האוסר בנייה במרחק של 300 מטר מחופי הארץ. היזמים שזכו במכרז תכננו את כפר הנופש על שטח של 70 דונם במרחק 30 מטר מהחוף עם 350 חדרים. תמורת השטח שילמו ב-2004 שמונה מיליון שקלים. היזמים קיבלו אישור גם מרשות העתיקות, כשהבטיחו לממן פעולות להגנת האתר הארכאולוגי בסמוך לכפר הנופש.
מספר צעירים, שנתקלו בגדרות שהוצבו על החוף, החלו בחורף 2008 בפעילות מחאה נגד בניית כפר הנופש, ואליהם הצטרפו אזרחים רבים. הם הקימו במקום מאהל מחאה במטרה לסכל את המשך העבודות, ארגנו ועד והצליחו לעורר דיון תקשורתי ולגרום לוועדת הפנים של הכנסת לעסוק בנושא. מבקר המדינה נענה לבקשתם והורה לעצור זמנית את הבניה, לצורך בדיקת הליכי התכנון ומכירת הקרקע ליזמים בסכום שנראה נמוך מדי לקרקע. לאחר בדיקה פרסם המבקר דוח המותח ביקורת חריפה על הליך התכנון, והעביר את מסקנותיו ליועץ המשפטי לממשלה.
בעקבות עתירה שהגישו ארגונים ירוקים, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב באפריל 2009, כי כפר הנופש יורחק 100 מטר מקו המים ולא 30 מטר כפי שביקשו היזמים. השופטים פסקו כי "תכלית זו על פני תכליות פרטיות אחריות" והוסיפו כי תוכנית הבניה מנוגדת לתוכנית המתאר הארצית לחופי הים התיכון (תמ"א 13).
בעקבות הלחץ הציבורי, פעילות הארגונים הסביבתיים ובהתערבות המשרד להגנת הסביבה, החליטה ממשלת ישראל ביולי 2010 להמליץ לוועדות התכנון והבנייה לבטל את בניית כפר הנופש. הוועדה אכן ביטלה את הכפר והחליטה כי החוף ינוצל לטובת מסלול ארכאולוגי שיחשוף את המבקרים לאתרים הארכאולוגיים הרבים המצויים בו. החל מאביב 2011, עבר ניהול החוף לידי רשות הטבע והגנים.
בחודש נובמבר 2011 הוועדה המחוזית מרכז הורתה על ביטול התוכנית הקיימת לכפר הנופש וקבעה כי יימצא שטח חלופי להקמתו מחוץ לשטח החוף, ובכך נסתם הגולל על תוכנית כפר הנופש.
בדצמבר 2014, הוועדה המחוזית מרכז קבעה שהחוף יוכרז כגן לאומי וכל התוכניות להקמת חדרי אירוח או לינת קמפינג באזור יבוטלו.
הזנחת החוף.
בשנים האחרונות סובל החוף, מדרום לגן הלאומי, בקטע שבאחריות המועצה האזורית גן רווה, מפסולת רבה שהיא תוצאה של שני גורמים: ציבור המשאיר אחריו פסולת, אך גם הזנחה מצד המועצה האזורית המתנערת מאחריותה לחוף ואינה מנקה אותו. חוף זה זכה לא אחת בתואר המפוקפק "החוף המזוהם במדינה", וזאת במדד "חוף נקי" של המשרד להגנת הסביבה.
אם לא די בכך, בעלי עסקים החלו להציב על החוף אוהלים ולהשכיר לציבור לאירועים פרטיים רבי משתתפים. בתום האירועים משאירים אחריהם המשתתפים כמויות אדירות של פסולת המתפזרת על החוף ונישאת עם הרוח אל תוך הים.
במהלך 2015, ובעקבות תלונות רבות מצד הציבור על הלכלוך הרב וההזנחה המתמשכת, נערכו בחוף מספר מבצעי ניקיון. הגדול שבהם נערך על ידי עמותת "צלול", ב-9 בספטמבר 2015, במסגרתו עשרות תלמידי בתי ספר ומתנדבים מכל רחבי הארץ, אספו למעלה מטון פסולת, שהכילה בעיקר שאריות פלסטיק ושקיות פלסטיק המזהמות את הים ומסכנות את החי והצומח שבו.
בעקבות הלחץ הציבורי ודרישת עמותת "צלול", פתח המשרד להגנת הסביבה בחקירה, שבסופה הגיש במהלך אוקטובר 2015 כתב אישום כנגד המועצה האזורית וכנגד ראש המועצה האזורית, בעקבות אחריותה לזיהום החוף והתנערותה מחובתה החוקית לנקותו. בנוסף להזנחת החוף, מאשים המשרד להגנת הסביבה את המועצה בהזרמת שפכים לים בין השנים 2012–2013. ההזרמה בוצעה באמצעות צינור שהזרים לים ביוב
גולמי מתחנת שאיבה מצפון לחוף פלמחים. הביוב הגולמי זיהם את מי התהום וזיהם
את מי הים.
קצח הגינה
טיסה 8969 של אייר פראנס
רגב פנאן
רגב פנאן (נולד ב-23 בנובמבר 1981) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק במכבי תל אביב במשך רוב הקריירה בעמדת הרכז, ומשמש כיום כמאמן הכושר של הקבוצה.
ביוגרפיה.
פנאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במכבי תל אביב בעונת , אך לאחר שתי עונות בהן קלע 23 נקודות בלבד, עבר בעונת להפועל גליל עליון, ובהמשך העונה עבר לאליצור רמלה. בעונה שלאחר מכן שיחק במדי עירוני רמת גן וירד איתה לליגה השנייה, אך רשם את עונת השיא בקריירה שלו, כשקלע 41 נקודות במהלך העונה. בעונת חזר פנאן למכבי תל אביב.
פנאן פרש מכדורסל ב-29 באוקטובר 2008 לאחר שקלע 107 נקודות ליגה ב-7 עונות בהן שיחק, ומונה לעוזר מאמן הכושר של הקבוצה. בנוסף, שימש פנאן כמאמן הכושר של קבוצת הנוער, תפקיד בו שימש גם טרם פרישתו ממשחק. בקיץ 2009 החל פנאן לשמש כמאמן הכושר של בני השרון.