בנוסף, במהלך שנת 2005 חוקקה הוראה חדשה אשר מוסרת לשוטר סמכות להשבית ולמעשה להחרים לחודש ימים את רכבו של הנוהג בשכרות ואפילו אין הוא הבעלים של הרכב. בשנת 2010 חל שינוי משמעותי בהגדרת "שיכור" באופן שלגבי נהגים חדשים, נהגים צעירים מתחת לגיל 24 ונהגי רכב ציבורי, כמות האלכוהול אשר תכניסם תחת ההגדרה היא כמעט אפסית. כחלק ממגמת ההחמרה, תמורה אחרת בדיני התעבורה שחלה בשנת 2010 היא הגדרת הסמכות שניתנה לרשות הרישוי לפסול, בתנאים מסוימים, רישיון נהיגה של נהג אם בנהיגתו יש משום סכנה לעוברי דרך, או שהוא נהג פרוע או מופרע. שינוי אחר בדיני התעבורה משנת 2011 נוגע לעבירת ההפקרה לאחר פגיעה היידוע כמעשה "פגע וברח", לפיו הוחמר העונש שלצד העבירה ל־14 שנות מאסר לגבי מי שגרם חבלה חמורה והפקיר את הנפגע. כמו כן, נקבעה חובה חדשה לנוסע ברכב המעורב בתאונה להתקשר לגופי הצלה. בנוסף, נקבע כי מי שנפגע בתאונת "פגע וברח" ייכלל בחוק נפגעי עבירה ויהיה זכאי לזכויות שניתנות על פיו.
בית המשפט לתעבורה, שופטיו וסמכויותיו.
בשל חשיבותם של דיני התעבורה במדינת ישראל והשפעתם המרובה על כלל התושבים, בחר המחוקק לייחד להן מערכת משפט נפרדת מבתי המשפט הכלליים. החוק אינו מגדיר ערכאות שיפוט ייחודית לתעבורה, אולם לימים לשם הנוחות נוצר השימוש הלשוני "בית המשפט לתעבורה", אשר שוכן בבית משפט השלום.
חשוב לציין שסדרי הדין בבתי המשפט לתעבורה הם נוקשים פחות מאשר בבתי המשפט הרגילים, משיקולים של הענקת הקלות למתדיינים. לבית משפט לתעבורה ממנים שופטים מיוחדים לתעבורה, על פי ופקודת התעבורה. שופט תעבורה מתמנה במינוי זמני לשנה.
שופטי בית המשפט לתעבורה מוסמכים לשפוט מכוח , תקנות שר התחבורה, אמנות בינלאומיות, חוקי העזר של רשויות מקומיות וידיעתם בתחום התעבורה. מי שנתמנה שופט תעבורה לעניין פקודה זו מוסמך לדון בעבירות אלה:
עבירות תעבורה שעברו קטינים, יידונו בבית משפט לתעבורה, למעט נהיגה בשכרות, גרם מוות ברשלנות ונהיגה ללא רישיון.
מעשית, הרבה משופטי השלום וחלק משופטי התעבורה מוסמכים כשופטי נוער.
לעבירות תעבורה סדרי דין מיוחדים בערעור - דיון בפני דן יחיד בבית המשפט המחוזי, למעט עבירות גרם מוות ברשלנות ועבירות מסוג פשע.
היסוד הנפשי בעבירות תעבורה.
רוב עבירות התעבורה הן עבירות של אחריות קפידה ולפיכך אין חובה להוכיח בהן את היסוד הנפשי כלל, אלא יש להוכיח שהתקיים היסוד העובדתי (שהנאשם ביצע באופן פיזי את העבירה).
היסודות הנפשיים האפשריים הנדרשים בעבירות תעבורה הם:
תאונות דרכים.
קיים קשר הדוק בין הנטייה לבצע עבירת תנועה לבין מעורבות בתאונות דרכים. ריבוי תאונות הדרכים מצביעה על מגמה מדאיגה וקשה למיגור. ככל הנראה, הבנה מוטעית של התופעה היא שגורמת לכך שהפתרונות המוצעים והמיושמים אינם מספקים את התוצאות המצופות מהם. הגורם העיקרי למרביתן הגדול של תאונות הדרכים ובכללן תאונות דרכים קטלניות הם עבירה של הנהג.
העבירות השכיחות שגורמות לתאונת דרכים קטלניות הן:
הכלים המשמעותיים ביותר, אשר יש בהם כדי להשפיע על אופן התנהגות המשתמשים בדרך ועל מעורבותם בתאונות דרכים, הם אכיפת חוקי התעבורה והענישה שבצדם. כדי שהאכיפה תהיה אפקטיבית, עליה להיעשות בהיקף נרחב כך שנהגים יחושו כי סיכויים להיתפס בדבר עבירה הוא ממשי. בישראל, נמצא כי ככלל, רק להיקף האכיפה יש השפעה על תאונות הדרכים ואולם, באשר לתאונות דרכים קטלניות, לאכיפה עצמה אין כל השפעה. כלומר, סיכוי גבוה להיתפס מהווה גורם עיקרי לנהיגה בהתאם לחוק וזאת לעומת העונש שבצד העבירה והחמרה בו.
חובת מסירת פרטים לאחר תאונת דרכים.
החוק מחייב כל נהג אשר מעורב בתאונת דרכים בה נגרם נזק לרכב אחר, למסור בו במקום לבעל הרכב שמו ומענו, את מספר רישיון הנהיגה שלו ואת מספר הרישום של הרכב שהוא נוהג בו ושם בעליו ומענו, וכן את מספר תעודת הביטוח ושם החברה המבטחת. בתאונה בה נגרמה פגיעה באדם, כל נהג מעורב חייב למסור את כל הפרטים לכל מעוניין.
בית המשפט קבע כי הימנעות של נהג המעורב בתאונה ממסירת פרטים בדבר חברת ביטוח, מהווה משקל ראייתי לכך שהוא האשם התאונה.
נהיגה בשכרות.
קיימת מגמה מתמשכת של החמרה בענישה בעבירות שכרות. על פי סעיף 39 (א) לפקודת התעבורה העונש על נהיגה בשכרות הוא פסילת מינימום של שנתיים. בתיקון 72 שבוצע בשנת 2005 ניתנה האפשרות לקצין משטרה להחרים רכב ל־30 יום לנהג אשר נתפס נוהג בשכרות. עד תיקון 72 אופן הטיפול בעבירת הנהיגה בשכרות היה שונה. בדיקת השכרות נעשתה באמצעות בדיקת דם, אולם בית המשפט העליון קבע שהבדיקה אינה חוקית, ויש צורך בחקיקה ראשית כדי לאפשר זאת. בעקבות זאת שונה החוק והליך האכיפה עבר מבדיקת דם לבדיקת נשיפה.
השינוי בחוק קבע:
עונשי מינימום ועוגנים בפקודת התעבורה.
הפרקים השישי והשביעי בפקודת התעבורה, שעניינם "פסילת רישיון ואיסור שימוש ברכב" ו"עבירות ועונשין", רווים הוראות בדבר עונשי מינימום אשר מתייחסים לחובה להטיל עונש פסילת רישיון נהיגה או עונש מאסר לתקופות מינימליות הקבועות בחוק. כך למשל, עבירה של נהיגה בשכרות, מחייבת הטלת עונש של פסילת רישיון נהיגה למשך שנתיים, ועבירה של גרם מוות ברשלנות, תוך שימוש ברכב, מחייבת הטלת עונש מאסר שלא יפחת משישה חודשים. למרות זאת, לגבי כל אחד מעונשי המינימום, לבית המשפט סמכות לחרוג מהם לאור נסיבות מיוחדות. במהלך השנים, הוגשו מספר הצעות חוק שנועדו לתקן את פקודת התעבורה כך שתכלול עונש מאסר מינימלי למי שביצע עבירת הריגה תוך שימוש ברכב, ואולם הצעות אלו טרם השתכללו לתיקון בפועל. מטרת מגמת עונשי המינימום הייתה להחמיר את רמת הענישה בעבירות תעבורה כך שעונש המינימום יושת במקרים מיוחדים. בפועל, בניגוד למטרת המחוקק, עונש המינימום נעשה למעין "עוגן" אשר התובעים מבקשים שיושת עונש גבוה ממנו ואילו הסנגורים מבקשים שיושת עונש נמוך ממנו מנסיבות מיוחדות.
דו"חות בעבירות תעבורה.
עבירות תעבורה נחלקות לשני סוגים לעניין הסנקציה המופעלת:
בחלק מעבירות התעבורה שוטר יכול להזמין אזרח לדין, זאת להבדיל מעבירות פליליות ועבירות תעבורה אחרות בהן רק תובע מוסמך מחליט על העמדה לדין. הזמנה לנאשם יכולה להימסר בכמה אופנים: מסירה ביד, המצאה בדרך הצמדה (על עבירות חניה) ושליחה בדואר. מי שמקבל קנס יכו לשלמו תוך 90 יום, או להגיש בקשה לביטול הדוח תוך 30 יום תוך פניה לאגף פניות ציבור במשטרת ישראל, או לשלוח בקשה להישפט תוך 90 יום.
סדרי דין מיוחדים בעבירות בהן נמסר לנהג דו"ח.
בדיני תעבורה ישנם סדרי דין מיוחדים. ייחוד דיני התעבורה, מתבטא בהוראות המיוחדות הקבועות בו לעניין משלוח הודעות העבירה.
דוחות חניה של רשויות מקומיות.
הרשויות המקומיות כפופות לפקודת התעבורה ולסעיף 18 לתקנות התעבורה, שעניינו סמכות רשות תמרור מקומית. כמו כן, לרשויות המקומיות מסורה סמכות על ידי סעיף 77 לפקודת התעבורה להתקין חוקי עזר שעיקרם הסדרת החניה והאמצעים שיינקטו לגבי רכב החונה במקום שהעמדתו אסורה. רשויות מקומיות מחויבות לשלוח הודעה לתשלום קנס תוך שנה בלבד מיום ביצוע העבירה ואם רשות מקומית לא עמדה בפרק זמן זה היא לא תוכל לדרוש את תשלום הקנס, מאחר שחלה התיישנות על העבירה. בעבירות תעבורה שעליהן חל סעיף 239א לחוק ובעבירות קנס רואים את ההודעה על ביצוע העבירה, ההודעה לתשלום קנס או ההזמנה למשפט לעניין עבירת קנס, כאילו הומצאה כדין גם בלא חתימה על אישור המסירה, אם חלפו חמישה עשר ימים מיום שנשלחה בדואר רשום, זולת אם הוכיח הנמען שלא קיבל את ההודעה או את ההזמנה מסיבות שאינן תלויות בו ולא עקב הימנעותו מלקבל אותן.
פסילה רישיון נהיגה לפני הרשעה.
מי מוסמך לפסול רישיון נהיגה לפני פסק - דין?
סעיף 50 (א) לפקודה קובע גבול לתקופת הפסילה המנהלית, כוונת המחוקק הייתה, שפסילה לפני הרשעה לא תימשך עד אין קץ מבלי שיוגש כתב אישום. הסמכות אשר הוענקה על ידי המחוקק לקצין משטרה היא לקצין מדרגת מפקח ומעלה. פסילת רישיון מנהלית על ידי קצין משטרה תיעשה בהתאם לסעיף 47 לפקודת התעבורה. היקף הסמכות לפסול רישיון נקבע לשלוש תקופות כמפורט להלן:
בעבירות של גרם מוות ברשלנות או בעבירות אחרות במקרים מיוחדים כמו עבירת שכרות בפעם השנייה, תאונת דרכים חוזרת, עבירת מהירות גבוהה חוזרת ונשנית ועוד מקרים מיוחדים, לבית המשפט מסורה סמכות לפסול את רישיון הנהיגה עד תום ההליכים המשפטיים.
השבתת כלי רכב.
קצין משטרה מוסמך ליטול את רישיון הרכב, אם יש לו יסוד סביר להניח שיוגש כתב אישום. בסמכותו למסור הודעת איסור שימוש ברכב ל־30 יום וליטול את רישיון הרכב. ניתן לתקוף את ההחלטה במצבים הבאים:
בית המשפט יכול להורות על השבתת כלי הרכב לתקופה של עד 60 יום אם הוא מרשיע את הנהג בעבירה לפי התוספת השביעית. בפועל פסילה זו אינה שכיחה. ישנם אף נהגים המוכרים את רכביהם ברגע שמתברר להם כי ישנה סכנה שרכביהם יושבתו ולפני ההשבתה ממש.
מכשירים אלקטרוניים לאכיפת חוקי התעבורה.
משטרת ישראל מסתייעת במכשירי אכיפה אלקטרוניים שונים לאכיפת חוקי התנועה. המשטרה אף שוקדת להמצאת מדריכי הפעלה מתאימים לכל מכשיר אלקטרוני שבשימוש. חשוב לציין שהמגמה היא הגדלת מספר המכשירים האלקטרוניים שישמשו לעזר באכיפת חוקי התנועה שמופרים על ידי הנהגים. לפני שנתאר את אופן הפעלת המכשירים האלקטרוניים. נסקור את התנאים הנדרשים להפעלת מכשיר אכיפה אלקטרונית. בפסק דין בראונשטיין נקבעו תנאים מיוחדים להפעלת מכשירי אכיפה אלקטרונית: המכשיר אמין, השוטר מיומן, המכשיר הופעל בהתאם לכללים.
השכלה גבוהה (סרט)