לאחר סיום לימודי התיכון צ'טווין הלך בעקבות אביו ולמד הנדסה באוניברסיטת קולומביה הבריטית אך לאחר שבוע החליף והחליט ללמוד מסחר. הוא פרש מהלימודים לאחר הסמסטר הראשון והחל לעסוק במשחק במשרה מלאה.
בשנת 2001 עשה את הצעד הראשון לפריצה לעסקי הקולנוע, כאשר עשה אודישן לתוכנית טלוויזיה בקנדה, ובסופו של דבר קיבל את העבודה. הוא עבר ללוס אנג'לס בשנת 2005 והתגורר במשך תקופה קצרה בדירה עם השחקן נואל פישר.
קריירה.
מלבד "מלחמת העולמות" ו"הנעלם", צ'טווין לקח חלק בסרטים "מי גאון של אמא 2", "לקחת חיים", "דרגון בול - אבולוציה", בסרט הקנדי "פאנקי טאון" ובסרט העצמאי "שכונה בהפרעה". צ'טווין הופיע בכמה תוכניות טלוויזיה.
בשנים 2011-2021 גילם את סטיב בסדרת "חסרי בושה", המבוססת על סדרה בריטית בעלת אותו שם שנוצרה על ידי ערוץ 4. הוא היה שחקן ראשי בעונות הראשונה עד השלישית ושחקן אורח ברביעית ובחמישית.
בשנת 2017 שיחק לצד מייקל פניה בקומדיית האקשן "תרגיל לשוטרים מתחילים", שכתב וביים דקס שפרד, רימייק לסדרת הסרטים משנות ה-70'.
בשנת 2019 השתתף בסרט הנעורים "ליל קיץ" בבימויו של ג'וזף קרוס. באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסדרת המדע בדיוני "חיים אחרים" בנטפליקס בתפקיד אריק וולאס, מדען בפיקוד הבין-כוכבי של ארצות הברית, המוכשר במציאת חיים אינטליגנטים בחלל.
חיים אישיים.
צ'טווין מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, ומדי פעם בטורונטו, קנדה, למטרות עבודה.
הוא חובב ספורט אתגרי ונהג לגלוש בסנובורד כאשר התגורר בקנדה. הוא מטייל, חובב אופנועים, דיג עם חנית והוא גם חובב צילומי קולנוע. צ'טווין מודע הרבה לנושאים סביבתיים וחברתיים, ובין היתר הוא משמש כאחד משגרירי קנדה לארגון ללא מטרות רווח "מבצע חיוך" הממוקם בוירג'יניה ביץ', ארצות הברית.
הוא יצא בעברו עם הדוגמנית והשחקנית מולי סימס. בשנת 2010 היה בזוגיות קצרה עם השחקנית אדיסון טימלין.
גיא בן-נר
גיא בן-נר (נולד ב-1969) הוא אמן וידאו ארט צייר ופסל ישראלי.
ביוגרפיה.
בן-נר נולד ברמת גן לסופר יצחק בן-נר ולאשתו נועה. בשנת 1997 סיים לימודי תואר ראשון באמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון. בשנת 2003 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בן-נר יצר, החל מסוף שנות התשעים, מספר סרטים בהן שולבו ביטויי גוף מושגיים בתוך מסגרת עלילתית. בסרטים כגון "האי של ברקלי" (1999) או "מובי דיק" (2000) יצר בן-נר פרודיה על סיפורי הרפתקאות כדוגמת, מובי דיק ורובינזון קרוזו, על ידי שיחזורם בתוך המסגרת הביתית-משפחתית שלו. לבד מן השימוש בחשיפת אמצעי הייצור של הסרט, השתמש בן-נר גם בדימויים הקוטעים את רצף העלילה ומהווים מעין הרחבה ופרשנות על הנרטיב העיקרי של הסרט.
ב"מובי דיק" בן-נר ובתו, אליה, מעלים הצגה במטבח ובעזרת אבזרים בסיסיים החלל הופך לדמוי ספינה, בה ההצגה עוברת לסיפורו של מובי דיק. עוזי צור מתאר את יחסיו של בן-נר עם ילדיו בסרטיו כאל .
בשנת 2001 בן-נר עבר להתגורר בניו יורק יחד עם אשתו הראשונה נאוה ושני ילדיהם. הוא התמקם בברוקלין ולמד באוניברסיטת קולומביה לתואר שני. במהלך שהותו בניו יורק הציג תערוכת יחיד בגלריה פוסטמאסטרס והשתתף בתערוכות קבוצתיות במוזיאון לאמנות עכשווית בניו יורק ובארט פוקוס בישראל.
בשנת 2005 הציג תערוכת יחיד בביתן הישראלי שבביאנלה ה-51 בוונציה. במרכז המיצג "Treehouse Kit" ("ערכת בית-עץ") הציב פסל בצורת עץ העשוי מחלקי רהיטים. המונח על משטח העשוי משטיח מקיר לקיר ועליו דוגמה של עלים. בעבודת וידאו ארט, המשולבת במיצג, נראה בן-נר כשהוא עטור בזקן המזכיר את הרצל, כשהוא מפרק עץ זהה לזה שניצב בחלל ואיתו מלמד כיצד העץ הופך לסביבת מגורים, כשהענפים שהוא מפרק מתחברים מחדש לכדי רהיטים.
כיום, בן-נר עובד ויוצר בברלין ובתל אביב. הוא נשוי בשנית לסופרת והעורכת יערה שחורי ולשניים בת משותפת.
גיא בן נר
דיקי
הקרב על בריטניה (סרט)
הקרב על בריטניה (באנגלית: Battle of Britain) הוא סרט שהופק בשנת 1969 בשיטת הטכניקולור על ידי הארי סלטזמנן ובנימין פיזס, ובוים על ידי גאי המילטון. עלילת הסרט עוסקת באירועי הקרב על בריטניה. את התסריט כתבו ג'יימס קנאווי וויילדפרד גרייטורקס, שהתבססו על ספרם של דרק ווד ודרק דמפסטר, "השוליים הצרים".
הסרט נכתב בניסיון לתאר בצורה מדויקת את אירועי הקרב על בריטניה. הקרב על בריטניה היה מערכה אווירית שהתחוללה במהלך מלחמת העולם השנייה בין הלופטוואפה - חיל האוויר הגרמני, לבין חיל האוויר המלכותי הבריטי מיולי ועד ספטמבר של שנת 1940. במהלך הקרב, חיל האוויר הבריטי מנע מגרמניה להשיג עליונות אווירית, והצליח לסכל את מבצע ארי-הים, שמטרתו הייתה פלישה גרמנית לבריטניה.
הטיסות המוצגות בסרט, מוצגות בצורה מרהיבה מאוד, מה שהפך את הפקתו ליקרה במיוחד.
עלילה.
במאי 1940, בזמן המערכה על צרפת, טייסי חיל האוויר המלכותי נמלטו ממתקפת הבזק הגרמנית. טייסים אלו, יחד עם חיילים בריטים וצרפתים, פונו במהירות ממטחי המטוסים הגרמנים.
בסצנה הבאה, אזרחים צרפתים צופים בהשתאות על שיירה של חיילים גרמנים שנכנסת לתוך שטח צרפת ומשתלטת עליו.
לאחר מבזק חדשות ברדיו של ה-BBC, ולאחר מבט על החופים הנטושים של דנקרק, נראה אחד מבסיסי חיל האוויר הגרמנים הגדולים בצרפת.
מרשל אוויר ראשי סר יו דאודינג (מגולם על ידי לורנס אוליבייה), שצפה את הפלישה המתוכננת של גרמניה הנאצית לבריטניה (מבצע ארי-הים), דורש כל מטוס קרב ואיש צוות אוויר זמינים ועוצר את אספקת המטוסים לצרפת, כך שבעת ההתקפה יהיה לבריטניה הכוח הרב ביותר להגנתה.
בשווייץ, השגריר הגרמני (קורט יורגנס) מציע למקבילו הבריטי (רלף ריצ'רדסון) תנאים לשלום, בטענה שהמשך הלחימה ב"מאסטרים" האירופיים הוא אבוד. השגריר הבריטי משיב כי מדינתו תמשיך בלחימה. אולם בפרטיות אומר לאשתו כי השגריר הגרמני צודק.
ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל מצהיר כי הקרב על צרפת הסתיים, והקרב על בריטניה החל.
הגרמנים מבינים שהם לא יוכלו לפלוש לבריטניה דרך הים עד שהיכולת האווירית של זו תנוטרל. מסיבה זו, הם פותחים במבצע של הלופטוואפה במהלכו הם תוקפים את בריטניה במטרה לנטרל את חיל האוויר המלכותי על הקרקע, לפני שיספיקו להזניק את מטוסי הספיטפייר וההוקר הוריקן.
במהלך התקיפות, פוגע הלופטוואפה במערך המכ"מים של בריטניה, שהם מרכיב חיוני בהגנת שמי בריטניה. הטייסים הבריטים נלחמים חזרה, אך לרבים מהם חסר ניסיון טיסה. בין הכוחות מתפתחת מלחמת התשה, במהלכה אומר המרשל דאודינג כי הם מפסידים.
בעקבות האבדות הקשות, מתחילים הבריטים להעסיק טייסים זרים שברחו מהמדינות שכבשו הגרמנים. בזמן אימונם, מוצאת טייסת פולנית (כוחות פולין במערב) טיסה של מפציצים גרמנים ללא ליווי. הפולנים תוקפים אותם, תוך התעלמות מקצין האימון הבריטי. הטייסת מצליחה, ובעקבות הצלחתה, הופכת לטייסת מבצעית.
נקודת המפנה מתחילה כאשר טייסת של מפציצים גרמניים אובדת בעת הפצצת לילה במזג אוויר סוער ומטילה בשוגג את פצצותיה על לונדון. בתגובה, חיל האוויר המלכותי מתקיף את ברלין. אף על פי שהנזק מההתקפה היה קל, הוא משפיע בצורה פסיכולוגית על הגרמנים, כיוון שזו הפעם הראשונה בה מפציצים את ברלין מהאוויר.
בזעמו על ההפצצות, פוקד אדולף היטלר על הבליץ - הפצצות כבדות של בריטניה ובעיקר של לונדון. העיר סובלת מהפצצות חוזרות ונשנות שלה על ידי מפציצים גרמניים, שחלקם אף מטילים פצצות תבערה בלילה. בזמן הפוגה, מתקן חיל האוויר הבריטי את שדות התעופה שלו, וגם את הצ'יין הום - שמה של שרשרת מכ"מים שהוצבה בבריטניה כדי למנוע התקפה גרמנית. בפעם הראשונה, מצליחים מטוסים שמאבטחים את לונדון להעסיק את האויב, ובנוסף, לונדון נמצאת בקצה טווח הליווי של המפציצים הגרמניים.
המערכה האווירית המכריעה מגיע ב-15 בספטמבר 1940. בבונקר תת-קרקעי, כוח בקרה בריטי קרקעי משגיח בזהירות אחר האויב המתקרב באמצעות מכ"ם ומספק למטוסיהם מטרות. מתפתח קרב אווירי בשמי לונדון, ולשני הצדדים אבדות רבות. לבסוף, חיל האוויר המלכותי מוכיח עצמו כאויב מאתגר מדי; היטלר מבטל את מבצע ארי-הים (פלישה מתוכננת לאיים הבריטיים).
שני מאבטחים גרמנים, ששמרו קודם לכן על נמל צרפתי הומה בשירות הקריגסמרינה ובנחתות, שומרים כעת על רציף נטוש.
הסרט מסתיים לקראת סוף המערכה, קרוב לסוף שנת 1940, כאשר משפטו של וינסטון צ'רציל מופיע על המסך: "Never in the field of human conflict was so much owed by so many to so few" - (בתרגום חופשי : "מעולם בשדה הקרב האנושי, לא היו חייבים כה רבים, לכה מעטים")
הפקה.
המטוסים בסרט.
צילום הסרט דרש מטוסים ישנים רבים, מאותה התקופה. בספטמבר 1965, יצרו המפיקים הארי זלצמן ובנג'מין פיז קשר עם המפקד לשעבר של מפקדת ההפצצה המלכותית (של בריטניה), האמיש מחדי, על מנת למצוא מטוסים מתאימים ולהכשירם לטיסה. בסופו של דבר, גויסו לסרט 100 מטוסים שנקראו "חיל האוויר ה-35 מבחינת גודלו בעולם". בעזרתו של מחדי, אותרו בבריטניה 109 ספיטפייטרים, מתוכם 27 היו זמינים לסרט, ורק 12 יכלו לטוס.
בנוסף, הסכים מחדי לשימוש בשישה מטוסי הוקר הוריקן, מתוכם שלושה טסו באוויר.
הסרט עזר לשמר את המטוסים הללו, ביניהם מטוס ספיטפייר נדיר שהיווה "שומר הסף" של בסיס קולרן של בריטניה.
במהלך הקרב על בריטניה, כל הספיטפיירים היו מדגם I ו-II. עם זאת, רק מטוס Mk I אחד ו-Mk II 1 היו כשירים לטיסה, ולכן, נאלצו המפיקים להשתמש בשבעה דגמים נוספים, שיוצרו לרוב לאחר הקרב. על מנת לשמור על אחידות, נאלצו לעשות שינויים קלים במטוסים, בין היתר בצורת הכנף, בחופה, ושינויים נוספים.