אזור הלואר האטלנטי נחשב כחלק מאזור ברטאן ובירתו, נאנט, נחשבת גם לבירת החבל ההיסטורי. עד 1941 היה המחוז חלק מחבל ברטאן, אך הוא הופרד ממנו בהחלטת ממשלת וישי וכיום משתייך לחבל ארצות הלואר.
או-דה-סן
אוֹ-דֶה-סֶן (בצרפתית: Hauts-de-Seine, תרגום מילולי: רמות הסן) הוא מחוז בצרפת בחבל איל-דה-פראנס הקרוי על שם הנהר סן. המחוז כולל את הפרוורים המערביים של בירת צרפת והוא החמישי בגודל אוכלוסייתו מכל מחוזות צרפת. בנוסף, קוטן שטחו ושיעור הצפיפות בו שניים רק לפריז. ברמות הסן ממוקם רובע העסקים לה דפאנס ובו הגרנד ארש (הקשת הגדולה). המחוז נוצר ב-1968 ובירתו היא נאנטר.
השראנט הימי
השראנט הימי (בצרפתית: Charente-Maritime, "שראנט מריטים") הוא מחוז בצרפת בחבל אקיטן החדשה הקרוי על שם נהר השראנט. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית.
עד שנת 1941 נקרא השראנט הימי "Charente-Inférieure" ("השראנט הנמוך"), ואז הוחלף שמו על ידי משטר וישי. עיר המחוז היא לה רושל.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל פואטו-שראנט.
פה-דה-קאלה
פה-דה-קאלה (בצרפתית: Pas-de-Calais, מצר קאלה) הוא מחוז בצרפת בחבל נור-פה דה קאלה הזהה בשמו לשמו הצרפתי של המצר בו הוא גובל. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. פה-דה-קאלה הוא המחוז ה-7 בצרפת לפי גודל אוכלוסייה, ועיר המחוז שלו היא ארה. ערים נוספות בפה-דה-קאלה הן קאלה, בתון (Béthune), בולון, לאנס, מונטריי (Montreuil) וסן-אומה (Saint-Omer).
האזור מאוכלס בצפיפות. האוכלוסייה גדלה בכמעט 140 אחוזים בין 1801 ל-1911, מה שמייצג את אחד המחוזות הבודדים של צרפת שהציג מגמה כזו בתקופה זו. מהגרים מבלגיה היוו חלק גדול מהגידול, אם כי מאוחר יותר הגיעו מהגרים מפולין ומדרום אירופה. גידול האוכלוסייה מפגר יותר ויותר אחר הממוצע הארצי מאז 1950, אולם הוא משקף את דעיכת התעשייה. למרות שרוב האוכלוסייה עירונית, האזור הכפרי גם הוא מאוכלס בצפיפות. האזור נהנה זה מכבר ממצב הכבישים שלו, שהתחזק בעקבות שיפורים בתשתיות התחבורה. יש בו סדרת כבישים מהירים המחברים לערים כמו פריז וריימס. קישורי הרכבת שופרו מאוד על ידי פיתוח הרכבת המהירה (רכבת TGV), עם קו מפריס למסוף מנהרת התעלה. ליל היא תחנת מחלף מרכזית, עם שדה תעופה אזורי מדרום, וקאלה ודנקרק נשארים נמלי ים חשובים.
קורסיקה עילית
קורסיקה עילית (בצרפתית: Haute-Corse, בקורסיקאית: Corsica suprana) הוא מחוז בצרפת בחבל קורסיקה הכולל את החלק הצפוני של האי. המחוז הוקם בשנת 1975 מפיצול מחוז קורסיקה לשניים, אך שטחו זהה לזה של מחוז גולו (Golo) אשר התקיים בין השנים 1793 ל-1811. המחוז גובל בדרום בקורסיקה הדרומית ובשאר צדדיו הוא מוקף בים התיכון. עיר המחוז של קורסיקה עילית היא בסטיה.
מוזל (מחוז)
מוזל (בצרפתית: Moselle) הוא מחוז במזרח צרפת בחבל גראנד אסט, הנקרא על שם הנהר מוזל. עיר המחוז היא מץ.
היסטוריה.
המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. ב-1793 סופחו למוזל שטחים שנכבשו מהאימפריה הרומית הקדושה אך רובם הוחזרו במסגרת חוזה פריז משנת 1814 שנחתם לאחר תבוסת נפוליאון לקואליציה האנטי-צרפתית השישית. מספר יישובים ובהם תולי (כיום בגרמניה) אשר היו בשטח המחוז כשהוקם נלקחו מצרפת. שטחים נוספים הועברו לשליטת אוסטריה ולאחר מכן לשליטת פרוסיה לאחר חוזה פריז משנת 1815. לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה 80% שטחי מוזל סופחו על ידי האימפריה הגרמנית בטענה כי התושבים באזורים אלו דוברים גרמנית. המחוז חדל מלהתקיים ב-18 במאי 1871 כאשר שארית המחוז בצרפת הועברה למרת ומוזל ואילו בגרמניה שטחי מוזל היוו חלק מאלזס-לורן. לאחר מלחמת העולם הראשונה המחוז נוצר מחדש ב-1919, אך בגבולות שונים. לאחר כיבוש צרפת ב-1940 על ידי גרמניה הנאצית המחוז שוב סופח לגרמניה, ובתום המלחמה חזר לידי צרפת.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל לורן.
סן-מריטים
סן-מריטים (בצרפתית: Seine-Maritime) הוא מחוז בצרפת בחבל נורמנדי עילית. המחוז נקרא על שם נהר הסן אשר נשפך לים בתחומי המחוז. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. עד שנת 1955 הוא נקרא Seine-Inférieure.
עיר המחוז של סן-מריטים היא רואן, ושוכנות בה גם הערים דייפ ולה הבר.
עלילת הרומן "מאדאם בובארי" מתרחשת במחוז זה.
שינוי (משפט עברי)
שינוי הוא אחד מסוגי הקניין בהלכה, המקנה חפץ לגנב או גזלן, וגורם במקרים מסוימים לכך שהחפץ נחשב שלהם כדי שגם אם יאבד או מחירו ירד לאחר הגנבה, יחויבו לשלם עליו כמחירו המלא. לקניין זה מספר סעיפים: שינוי גוף החפץ, שינוי שם החפץ.
ישנן שתי פרשנויות בקניין זה: דעה אחת אומרת כי חיוב ההשבה אינו קיים כאשר החפץ השתנה, כנלמד מהפסוק "והשיב את הגזילה אשר גזל", אם כעין שגזל יחזיר ואם לא ישלם דמיה, ולפי פרשנות אחרת, ההפך הוא הנכון; השינוי הוא אחד מקנייני הגזילה, הוא מקנה את החפץ לגזלן, וזהו טעם ציווי התורה שאמרה שכאשר החפץ השתנה, הוא לא שייך יותר לנגזל, ועליו להחזיר רק את דמיה.
קנין זה נגרם על ידי כך שהחפץ נחשב כחפץ אחר לגמרי, וגם כאשר רק שמו נשתנה השינוי משנה את בעלות החפץ, מכיוון שמציאותו של החפץ אין בה חשיבות כשלעצמה אלא בשימוש שניתן להפיק ממנה, וכאשר הוא משמש לצורך אחר, נחשב הדבר כאילו מהותו השתנתה.
שינוי הגוף.
במסכת בבא קמא אומר רבי אילעא, כי אדם שגנב טלה ונעשה איל, עגל ונעשה שור, נעשה שינוי בידו וקנאו, ולכן אם טבח ומכר את הבהמה, אין הוא חייב בתשלומי ארבעה וחמישה, מפני שלאחר שהשינוי גרם להקנות לו את בהמה . על הלכה זו, נחלק חברו רבי חנינא, הסובר שדבר זה אינו נקרא שינוי, הקשה חברו רבי חנינא מברייתא האומרת:
ומכאן יש להוכיח לכאורה, שלא ניתן לקנות בהמה בשינוי כזה, שאם כן לא היה לו להתחייב בתשלומי ארבעה וחמשה. על כך השיב רבי אילעא בשאלה: גם לשיטתך, ששינוי כזה אינו נחשב לשינוי, אין מובנת ברייתא זו, שאם כן היה עליו לשלם במחיר העכשווי ולא כעין שגנב. השיב רבי חנינא, כי למרות שהשינוי אינו מקנה את הבהמה לגנב, אין הוא חייב לשלם כמחיר העכשווי, שכן בכל זאת הבהמה השתנתה משהייתה בשעת הגנבה, וחיובו שחל בשעת הגנבה היה לשלם טלה או עגל, ולא איל ושור, ולא ניתן לחייבו ביותר מכך.
האמורא רב ששת יישב את הברייתא שלא תסתור את שיטתו של רבי אילעא, והסביר שברייתא זו נאמרה על ידי בית שמאי, החלוקים על קנין שינוי, וסבורים שהוא לא קונה כלל.
שינוי השם.
גם אם רק שמו של החפץ השתנה, נחשב החפץ כחפץ אחר, והגנב קונה אותו לעניין חיובי תשלומיו. קנין זה הוזכר על ידי רבי זירא, כאשר הוא שמע את הדיון בין רבי אילעא לרבי חנינא, הוא הקשה, שעל הגנב היה לקנות את הבהמות מטעם אחר, שהוא קנין שינוי השם, שהרי שמם השתנה מ"כבש" ל"איל" וכדומה. על כך השיב רבא כי גם שור בן יומו קרוי שור כמובא בפסוק , וגם איל בן יומו קרוי איל כמו שאמר יעקב אבינו ללבן , ומכאן שגם כבש קרוי איל, שהרי לא ייתכן שיעקב אבינו אמר ללבן שרק אילים לא אכל אבל כבשים הוא כן נטל לעצמו.
שינוי השם החוזר לברייתו.
לפי שיטת רבי זירא, לשינוי השם יש חיסרון בכך, שאחרי הכל לא מדובר בשינוי בגוף החפץ, אלא שינוי תשמיש החפץ שגורר שינוי שמו, ולכן אם השינוי הוא שינוי החוזר לברייתו, כלומר שניתן להחזיר את החפץ לשימושו הקודם בקלות, כמו קורת עץ, שנקראת בתחילה "מריש", שגזלה וקבעה בבנין, במקרה כזה אין שינוי קונה, כי אם יפרק את הקורה, שוב תקרא "מריש" שהרי לא נעשה בה כל שינוי. שיטה זו אף נפסקה להלכה.
הסולם
פירוש הסולם הוא פירוש לספר הזוהר שנכתב במאה ה-20 על ידי הרב יהודה לייב הלוי אשלג, שכונה על שם חיבורו "בעל הסולם".
כתיבת פירוש הסולם ומטרתו.
את כתיבת פירוש הסולם התחיל הרב אשלג בשנת תש"ג (1943) מתוך מטרה להרבות את לימוד הזוהר והקבלה. מטרת חיבורו הייתה לאפשר גם לאנשים ללא רקע מוקדם לקרוא ולהבין את דברי הזוהר הכתובים בארמית ומכילים מושגים קשים להבנה. באותה תקופה נהג לבלות את רוב שעות היממה בכתיבת הביאור. השגת המימון להדפסת ספרי "הסולם" לא הייתה קלה בשל התקופה הכלכלית הקשה ששררה באותם ימים. בעקבות שני התקפי לב שעבר בשנת תש"ט (1948) נאלץ להפסיק את הכתיבה לכמה חודשים וגם לאחריהם נאלץ לצמצם את פעילותו. בסיום כתיבת כל כרך נהג הרב אשלג לערוך סעודת מצווה. בשנת תשי"ג (1953) הושלמה כתיבת 21 הכרכים של פירוש הסולם. מאורע זה צוין על ידי נסיעה בל"ג בעומר לקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון, שם נערכה סעודת סיום והודיה. בדבריו בסעודה אמר שעל ידי לימוד ספר הזוהר ניתן להתכונן לביאת המשיח וכי תופעת גילויו של ספר הזהר והתפשטות הלימוד בו מורים על כך שאנו אכן בדורו של המשיח.
על מטרת פירושו כתב הרב אשלג:
חלקי הספר.
ביאור הסולם כולל כמה חלקים. בחלק המרכזי מתורגם ומבואר בקצרה ספר הזוהר ללא שום דילוג, "ומלבד אותם המקומות שבספר הזוהר העוסקים בחכמת הקבלה, הוא שווה לכל נפש". חלק נוסף בשם "מראות הסולם" מכיל ביאורים ארוכים יותר לנושאים שונים המוזכרים בזוהר. מלבד שני חלקים אלו קיימים מדורים העוסקים בהשוואת נוסחאות ובמראי מקומות. בראש כרך א' צורפה "פתיחה לחכמת הקבלה".
דניה סיבוס
דניה סיבוס בע"מ היא חברה העוסקת בביצוע עבודות בנייה קבלניות, בייצור ואספקת חומרי גלם לבנייה, תשתיות, זכיינות, וייזום בנייה למגורים באמצעות חברת "אפריקה ישראל מגורים".
היסטוריה.