החל מהמאה ה-7, עת הכיבוש המוסלמי של ארץ ישראל, נפסקה תעשיית הגתות ודריכת הענבים בארץ ישראל, עקב האיסור האסלאמי על שתיית משקאות אלכוהוליים. בעת החדשה התפתחה שוב תעשיית היין בארץ ישראל, אולם עם תעשייה זו התפתחו גם שיטות ייצור יין מכניות ואפקטיביות יותר, שהזניחו את תעשיית הגתות ודריכת הענבים. יחד עם זאת, עדיין ניתן למצוא מעט מקומות שמפעילים גתות מסורתיות בכפרים ערבים-נוצריים, וכן באתרי תיירות עתיקים.
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI (שם רשמי באנגלית: Hostage Rescue Team) היא יחידה מיוחדת ב-FBI שבין תפקידיה תגובה לאירועי לקיחת בני ערובה, לוחמה בטרור ופעולות מיוחדות נוספות לאכיפת החוק הפדרלי של ארצות הברית. היחידה פועלת גם ברחבי העולם בשיתוף עם פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים של הכוחות המזוינים.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-1983 במסגרת ההכנות לקראת אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כחלק מהלקחים של אירוע טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-1972. משום שנאסר על יחידה צבאית לפעול בתוך גבולות ארצות הברית ללא אישור מראש של הנשיא או החוק, נדרשה הקמה של מסגרת פדרלית לפעולות לוחמה בטרור.
מאז הקמתה נבחרו לשרת בה כ-300 סוכנים בלבד. הם עוברים הכשרות מיוחדות הכוללות בין השאר השתלשלות ממסוקים, צניחה עם ציוד משימה מלא, צלילה, צליפה, שימוש בחומרי נפץ ולוחמה במתחמים סגורים.
בין הפעולות שהיחידה השתתפה בהן היו אבטחת המשחקים האולימפיים, חילוץ בני הערובה לאחר מרד האסירים בבית הכלא הפדרלי טלדגה שבאלבמה ב-1991, חטיפת היאכטה "SY Quest" במפרץ עדן ב-2011 , מעצר החשודים בביצוע ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה ב-1998 ומעצרם של הצלפים מוושינגטון ב-2002 . היחידה השתתפה גם במספר אירועים מעוררי מחלוקת, בהם המצור על רובי רידג' באיידהו ב-1992 והמצור בווייקו ב-1993, שהסתיימו בהרג חפים מפשע על ידי סוכניה.
דריכה (יין)
דריכה (ענבים)
מאדי באומן
מאדי באומן (באנגלית: Maddie Bowman; נולדה ב-10 בינואר 1994) היא גולשת סקי בסגנון חופשי אמריקאית, האלופה האולימפית בתחרות חצי צינור (סוצ'י 2014) ובעלת חמש מדליות זהב ממשחקי האקסטרים חורף.
ביוגרפיה.
באומן נולדה בסאות' לייק טאו בקליפורניה, בתם של ביל באומן וסו פרפול. אביה היה חבר נבחרת ארצות הברית בסקי והפך למאמן ואמה התחרתה בסקי וגם היא הייתה למאמנת.
בתקופת לימודי בתיכון סאות' טאו הייתה חברה בנבחרת הכדורגל נשים של בית הספר וזכתה עמה באליפות מדינת נבדה. היא מתאמנת בסקי מגיל שנתיים. ב-2012 זכתה במדליית כסף במשחקי האקסטרים חורף בתחרות הסופר-פייפ, ב-2013 זכתה במדליית זהב ומאז זכתה בעוד ארבע מדליות זהב ואחת ארד.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה במדליית זהב בתחרות החצי צינור בענף סקי בסגנון חופשי, תחרות שנכנסה לראשונה למשחקי החורף האולימפיים בסוצ'י. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) סיימה במקום ה-11.
ריכוז מעכב מזערי
במיקרוביולוגיה, ריכוז מעכב מזערי (באנגלית: Minimum inhibitory concentration, ובראשי תיבות: MIC) הוא הריכוז הנמוך ביותר של אנטיביוטיקה, המעכב בצורה הניתנת לזיהוי בעין צמיחה של מיקרואורגניזמים, ובפרט חיידקים מחוללי זיהומים. קביעת הריכוז מסייעת להגדרת העמידות לאנטיביוטיקה של אותו חיידק.
הריכוז המעכב המזערי נקבע על ידי הכנה של סדרת תמיסות המכילות את האנטיביוטיקה בריכוזים עולים, הדגרת כל אחת מהן עם תרבית חיידקים וצפייה במידת העיכוב, אשר במצע נוזלי תתבטא בירידה בעכירות ובמצע מוצק בהידללות המושבות. ריכוז זה תלוי הן במיקרואורגניזם מחולל המחלה, הן במאכסן והן בסוג האנטיביוטיקה, ולקביעתו תפקיד משמעותי בהחלטה על סוג הטיפול האנטיביוטי. על מנת שאנטיביוטיקה תוכל לשמש טיפול בזיהום מסוים, על הריכוז המעכב המזערי להיות מושג ברקמת הזיהום במידה שאינה רעילה למאכסן.
בהתאם לספים מוגדרים מראש החיידק מוגדר כרגיש לאנטיביוטיקה מסוימת, עמיד לה או בעל עמידות ביניים. הספים הם ערכים מוסכמים המפורסמים בקווים המנחים מטעם ארגונים שונים, בכללם מכון התקנים הקליניים והמעבדתיים האמריקני (CLSI), החברה הבריטית לכימותרפיה אנטימיקרוביאלית (BSAC) והוועדה האירופית לבחינת רגישות אנטימיקרוביאלית (EUCAST), כשלעיתים ההבדל בספים עשוי להשפיע על החלטה הטיפולית.
שביל גולני
שביל גולני הוא שביל טיולים ארצי ורצוף מאילת ועד החרמון. זהו נתיב הליכה ארוך שנמשך לאורך חלק ניכר ממדינת ישראל. יזם השביל הוא תא"ל במיל' דוד (דוביד) כץ, ששימש בעברו כמפקד חטיבת גולני.
תכנון השביל, סימונו בשטח ומפויו, בוצעו על ידי הנהלת עמותת גולני. הפרויקט בוצע בסיוע של גופים מקצועיים ביניהם, המרכז למיפוי ישראל (מפ"י) – אגף קרטוגרפיה, אגף תכנון קרן קיימת לישראל ולווה על ידי יועצים משפטיים של העמותה ויועצים נוספים. על השביל סובבת מחלוקת בין העמותה לוועדה לשבילי ישראל של החברה להגנת הטבע המתנגדת לו ממכלול סיבות.
הקמה.
ההשראה ליצירת השביל נולדה מהצלחת מרוץ גולני שאותו יזם דוד (דוביד) כץ באוקטובר 1979 בעת שהיה מח"ט גולני. השביל נוצר ובוצע במסגרת עמותת "ידידי גולני". תיאור מקטעיו נכתבו על ידי פזי שחם, מארגן ומוביל טיולים ולוחם גולני בעבר. סימונו בוצע על ידי עמותת הנמר (יוצאי סיירת גולני), חטיבת גולני ומתנדבים רבים. השביל מתוחזק על ידי נאמני השביל. השביל נוצר במרץ 2016 כנדבך בהנחלת מורשת חטיבת גולני ונחנך בטקס באילת ב-22 בפברואר 2018, יום ההולדת ה-70 לחטיבת גולני. את השביל חנכו: שר התיירות יריב לוין, הרמטכ"ל רא"ל גדי אייזנקוט, ראש עיריית אילת מאיר יצחק-הלוי, מח"ט גולני אל"ם שלומי בינדר ויזם השביל תא"ל מיל דוד (דוביד) כץ.
תיאור השביל.
אורך השביל הוא כ-1,200 ק"מ מהחרמון ועד אילת. הוא מהווה שביל טיולים ארצי ורצוף, תוך חיבור אתרי קרבות בהם לחמה החטיבה, אתרי מורשתה ואתרים מרכזיים במורשת ישראל.
השביל מיועד להולכי רגל והוא מתבסס ברובו על שבילים קיימים ומסומנים. על מנת להקל על תכנון הפעילות, חולק השביל למקטעים באורך ממוצע שנע בין 10–15 ק"מ. באתר השביל קיים תיאור מפורט של מקטעים אלו.
מאחר שחטיבת גולני לחמה ופעלה הן בתוך גבולות הארץ ומחוצה לה, עובר השביל גם קרוב לגבול עם לבנון וגם סמוך לרצועת עזה, לציון הפעילויות בגזרות אלה. מרבית התוואי הוא בחלק המזרחי של הארץ.
מסלול השביל.
מסלול שביל גולני (מצפון לדרום):
מחלוקת וביקורת.
מאז תחילת סימונו בשטח ב-2016, קיימת מחלוקת בדבר קיומו של השביל בין "עמותת גולני" לבין הוועדה לשבילי ישראל של החברה להגנת הטבע.
בחוק של מדינת ישראל לא ניתנת סמכות לאף גוף על סימון שבילים בארץ, ושבילים עוברים בשטחים בבעלות רשויות מקומיות ואנשים פרטיים. לכן, כל שנדרש על מנת לבצע סימון בטבע הוא השגת אישור של בעלי השטח. פרט ל"שביל גולני", כמעט כל השבילים בישראל סומנו על ידי ועדת השבילים של החברה להגנת הטבע. עם התפתחות מסעות הטיולים בישראל, בתחילת העשור השני של המאה ה-21, החל סימונם של יותר ויותר שבילים בשלל אזורים. "עמותת גולני" ביקשה להקים שביל עצמאי שיחצה את הארץ מן החרמון אל אילת, בדומה לשביל ישראל, ויעבור באתרי מורשת והנצחה של חטיבת גולני, והיא עשתה זאת באופן עצמאי. מאז חנוכת השביל ב-2018, נציגי הוועדה לשבילי ישראל החלו לעלות את ביקורתם כלפי השביל באמצעי התקשורת השונים.
לטענת הוועדה, השביל משרת את האג'נדה והאידאולוגיה של העמותה ולא פונה לכלל הציבור במדינה. הוועדה סימנה בחלוף השנים שלל שבילים מקומיים, כמו שביל עמק המעיינות ושביל יזרעאל, אך דחתה את הצעותיהם של גופים רבים לסמן שבילים פרסונליים או פוליטיים לכאורה. עוד נטען כי סימון השביל בשטח מהווה מפגע סביבתי - שימוש בצבעים בוהקים, צביעה חסרת פרופורציות והצבת שלטים מזיקה. כמו כן, נטען כי השביל ממילא חופף לשביל ישראל וחוצה בצורה דומה את הארץ ולכן אין בו תועלת.
העמותה שוללת את עמדת המבקרים. לטענתה, אין שום פסול בשביל, שכן הוא קיבל את אישור בעלי השטח הרלוונטיים וחלק ניכר ממנו ממילא עובר בתוואי של שבילים קיימים. כמו כן, הוא סומן בשטח בהיוועצות עם גורמי מקצוע, ביניהם המרכז למיפוי ישראל, ומיועד לכל מי שמעוניין להיחשף אל ההיסטוריה, המורשת וההנצחה של חטיבת גולני. עוד נטען כי דווקא שביל ישראל חוטא באג'נדה פוליטית, היות שהוא "מדלג" במכוון על רמת הגולן, בקעת הירדן, ירושלים ויהודה ושומרון.
פסגת לסטר
פסגת לסטר (באנגלית: Lester Peak) היא הר בגבעות אדסון ברכס הריטג' בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הפסגה אינה מכוסה בשלג, ונמצאת בצדו הדרומי של קרחון הייד, וכ-2 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת בוגיש.
היסטוריה ומקור השם.
הפסגה התגלתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שערך צי ארצות הברית בין השנים 1961-1966.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם לסטר א. ג'ונסון, שהיה המטאורולוג של בסיס המחקר אמריקה הקטנה V בשנת 1958.
ואאל יונס
ואאל יונס (בערבית: وائل يونس; נולד ב-31 בינואר 1963) הוא איש ציבור ופוליטיקאי ערבי-ישראלי, אשר שימש כחצי שנה כחבר הכנסת מטעם מפלגת תע"ל בסיעת הרשימה המשותפת.
ביוגרפיה.
יונס נולד בערערה. למד סיעוד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא אח מוסמך ועסק בתחום במספר בתי חולים בצפון ישראל.
בשנים 1995–2018 היה בעלים ומנהל של חברת "גני מייס אלרים", שברשותה אולם אירועים ומסעדה.