הפרעת קשב נוטה לבוא יחד עם הפרעות במצב הרוח.
בנוסף, בעקבות יחסי גומלין בין רגש וקוגניציה, מצבים רגשיים מסוימים יכולים גם הם לפגוע בתפקודי הקשב.
בהתאם לכך, הנמכה ביכולת הריכוז יכולה לנבוע בין היתר גם מסיבות רגשיות, או ממצבי חיים המשפיעים על הפן הרגשי (כמו קשיים בתפקוד חברתי, בעיות משפחתיות קשות וכו').
כאשר יש מעורבות רגשית, חשוב לעשות אבחנה מבדלת בין הפרעת קשב לקשיים רגשיים, על ידי פסיכיאטר שמתמחה בשני התחומים.
וויסות רגשי.
ויסות רגשי הוא היכולת של אדם לכוון ולאזן את הרגשות שלו בהתאם למצב נתון.
קשיים בוויסות רגשי נוטים להתלוות להפרעת קשב לעיתים קרובות.
למעשה, שינויים יומיומיים במצב הרוח אופייניים מאוד להפרעת קשב. עם זאת, להבדיל מהדיכאון והתרוממות הרוח הקיצוניים אשר מאפיינים הפרעה דו-קוטבית, התנודות הרגשיות האופייניות לאנשים עם הפרעת קשב משקפות ויסות לקוי של תווך רגשי נורמלי.
חרדה.
חרדה פוגעת ביכולת להתרכז ולתכנן. לכן היא יכולה ליצור מצב הזהה להפרעת קשב מבחינת הפגיעה שלה בתפקוד.
בנוסף, הפרעות חרדה נוטות לבוא יחד עם הפרעת קשב.
הפרעות חרדה בילדים מופיעות בשכיחות של 6%-8% מכלל האוכלוסייה, ועד 30% בחפיפה עם הפרעת קשב.
דיכאון.
אחת מהתחלואות הנלוות להפרעת קשב היא דיכאון.
מחקרי משפחות הראו קשר בין דיכאון להפרעת קשב. ההערכות המקובלות הן, שבכל זמן נתון 30% מאלו שיש להם הפרעת קשב, סובלים גם מדיכאון בדרגה כלשהי (בדרך כלל דיכאון קל בלבד). הקשר בין הפרעת דיכאון להפרעת קשב נמצא באונה המצחית של המוח. גם בהפרעת דיכאון וגם בהפרעת קשב רמות הפעילות בלפחות חלק מהאונה המצחית של המוח הן נמוכות מבמוח של אדם נורמלי.
בנוסף, כישלון בלימודים ובשאר תחומי החיים, הנובעים מההפרעה ולא מטופלים גורמים לרוב לתחושות תסכול. תחושות אלו נאספות במשך השנים ולכן אנשים רבים עם ADHD (או ADD) מפתחים תחושות דיכאון.
דיכאון קשור לפגיעה קוגניטיבית ביכולת הזיכרון ובתפקודים ניהוליים.
בניגוד למבוגרים, אצל ילדים דיכאון מתבטא ברגזנות, אי שקט פסיכו-מוטורי וחוסר ריכוז.
מסיבות אילו דיכאון חבוי יכול ליצור תמונה הדומה להפרעת קשב.
כדי להבחין בין דיכאון, להפרעת קשב או למצב משולב, יש לעשות אבחנה מבדלת מול פסיכיאטר.
נמצא שהטיפול התרופתי להפרעת קשב מוריד את הסיכון לדיכאון ראשוני ומשני בקרב אנשים עם הפרעת קשב. לא רק זאת, אלא שהסיכון לדיכאון מצטמצם ככל שהטיפול התרופתי להפרעת קשב ניתן במשך זמן ממושך יותר.
הטיפול התרופתי להפרעת קשב מקושר לרמות נמוכות יותר של דיכאון ראשוני בקרב אנשים עם הפרעת קשב בפני עצמו, גם לאחר שנלקחה בחשבון השפעתן של תרופות אנטי-דיכאוניות. כלומר, יש לו תרומה ייחודית לטיפול בדיכאון אצל אנשים עם הפרעת קשב, בין אם הם לוקחים במקביל גם תרופות אנטי-דיכאוניות ובין אם לאו.
הפרעה דו-קוטבית.
הן הפרעה דו־קוטבית והן הפרעת קשב מאופיינות בשינויים של מצב הרוח. עם זאת, בעוד שהתנודות הרגשיות האופייניות לאנשים עם הפרעת קשב משקפות וויסות לקוי של תווך רגשי נורמלי, הפרעה דו-קוטבית מאופיינת בדיכאון והתרוממות רוח קיצוניים.
בשונה ממבוגרים, אצל ילדים הפרעה דו-קוטבית מציגה תמונה העלולה להראות כהפרעת קשב. היא תתבטא אצלם ברגזנות, חוסר שליטה עצמית, פעלתנות יתר ושיבושים בשינה.
בילדים אילו מומלץ לא לטפל בתרופות מעוררות (כמו רטלין) ללא טיפול נוסף שיגן מפריצה מאנית.
הפרעות נוירולוגיות אחרות.
מחקרים שונים הראו קשר סטטיסטי בין הפרעת קשב להפרעות נוירולוגיות מסוימות אחרות, כגון הפרעה טורדנית-כפייתית ותסמונת טורט.
הפרעות טיק נוטות לבוא יחד עם הפרעת קשב.
תסמונת טורט, שהיא המורכבת והחמורה מתוך הפרעות הטיקים, נמצאת כתחלואה נלווית בכ־10%-15% מהאנשים עם הפרעת קשב.
הפרעה טורדנית-כפייתית ואגרנות.
אחוז האנשים עם הפרעה טורדנית כפייתית (OCD) שיש להם גם הפרעת קשב, גבוה באופן משמעותי מאחוז האנשים עם הפרעת קשב באוכלוסייה הכללית. קווים כפייתיים הדומים להפרעה טורדנית-כפייתית מתפתחים אצל אנשים עם הפרעת קשב כנראה על רקע של "פיצוי יתר". למשל, ארגון וסדר נוקשים, שמירה נוקשה על זמנים, שימוש בלוחות זמנים ופעולה נוקשים ביותר ועוד.
כמו כן, נמצא קשר בין אנשים שיש להם שילוב של OCD עם הפרעת קשב, לבין אגרנות כפייתית. בהתאם לכך, אנשים עם אגרנות כפייתית, נוטים להראות בנוסף לאגרנות גם קשיים בתפקודים ניהוליים ובתפקודי קשב.
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות המאופיינת בעיקר בקשיי קשב היא הסוג הנפוץ של הפרעת קשב בקרב אנשים עם OCD ואגרנות. בהתאם לכך נמצאו אחוזים גבוהים יותר של תסמינים הקשורים לבעיה בתפקודי הקשב בקרב אנשים עם אגרנות והפרעה טורדנית כפייתית, בזמן שלא נמצא הבדל משמעותי בתסמינים הקשורים להיפראקטיביות ואימפולסיביות בין אוכלוסייה זו לכלל האוכלוסייה.
תסמיני הליבה של הפרעת קשב בקרב אנשים עם הפרעת קשב ואגרנות, נוטים להיות חמורים במידה משמעותית בהשוואה לאלו של אנשים עם הפרעת קשב ללא אגרנות.
סוגי התסמינים של הפרעת קשב קשורים לביטויים שונים של דפוסי אגרנות. קשיי ריכוז מקושרים לעומס וערבובביה (clutter), היפראקטיביות ואימפולסיביות קשורים לרכישה, השילוב של קשיי ריכוז עם היפראקטיביות ואימפולסיביות קשור לקושי להיפרד מחפצים, מצוקה סביב האגירה ותסמיני אגרנות חמורים יותר באופן כללי.
הקשר בין אגרנות לתסמינים של הפרעת קשב מוסבר על ידי השילוב של הנטייה לרכוש חפצים בצורה אימפולסיבית, יחד עם קושי לארגן או להיפרד מהם, שעלול להיווצר עקב הפגיעה בתפקודים הניהוליים. החשיבות האישית המיוחסת לחפצים שנצברו יכולה להעלות עם הזמן בעקבות התפתחות של קשר רגשי כלפיהם, או הישענות על נוכחותם כאסטרטגיות פיצוי על התסמינים של הפרעת קשב, כסוג של גיבוי למקרה שחפצים נחוצים יאבדו או יהרסו. ההתקשרות הרגשית והקוגניטיבית יכולה להוביל לחיזוק של הנטייה לאגרנות וחוזר חלילה.
ילדים עם הפרעת קשב ואגרנות, שלא מצליחים לעמוד בדרישות הוריהם לשמירה על סדר וארגן של החלל האישי, עלולים להגיב במצוקה רגשית והתפרצויות. בהתאם לכך, ילדים עם הפרעת קשב ואגרנות נוטים להראות דפוס ייחודי של תסמיני קשב מוחמרים ונטייה לבעיות התנהגות בהשוואה לילדים עם הפרעת קשב ללא אגרנות.
שימוש לרעה בחומרים.
אנשים עם הפרעת קשב נמצאים בסיכון לשימוש לרעה בחומרים. נטייה זו מאפיינת בעיקר מקרים של הזנחה, שבהם האדם כלל לא אובחן או שלא ניתן לו טיפול הולם בשלב מוקדם דיו. בהתאם לכך, איתור וטיפול בגיל מוקדם יכולים למנוע או לצמצם באופן משמעותי את הסיכון לשימוש לרעה בחומרים.
אף על פי שאנשים עם הפרעת קשב אינם מועדים בהכרח לפורענות, קיימים סיכונים רבים העלולים להתממש בהיעדר טיפול מתאים.
כאשר ילד סובל מהפרעת קשב ולא ניתן לו טיפול הולם בגיל צעיר, התוצאות עלולות להיות אקוטיות עבורו, עבור משפחתו ועבור החברה. הזנחת הטיפול בהפרעה עשויה להוביל לבעיות פסיכולוגיות.
במקרים אלו, בדומה לבעיות רגשיות אחרות, יש המשתמשים בסמים כדרך לריפוי עצמי. כמו כן, אצל חלק מהמתבגרים עם הפרעת קשב יש שימוש עצמי בממריצים כמו קפה וקוקה-קולה במקום מתילפנידאט.
ההתנגדות הציבורית לריטלין נובעת מהמיתוס השגוי לפיו הוא גורם להתמכרות ופוגע בתהליך הגדילה של ילדים. שני נושאים אלו נבדקו מחקרית. נמצא שלמרות דיכוי התיאבון הריטלין אינו גורם להפרעה בגדילה לאורך זמן. כמו כן, המינונים המקובלים לשימוש בריטלין אינם גורמים להתמכרות.
הקשר בין הפרעת קשב להתמכרות לסמים ולאלכוהול, מוסבר בין היתר על ידי הנטייה לשימוש בחומרים ממריצים או בתרופות הרגעה לריפוי עצמי בגיל ההתבגרות. נטייה זו גוברת עם הזמינות של אותם חומרים ובמיוחד בהיעדר טיפול.
למעשה, ילדים עם הפרעת קשב שטופלו בהצלחה בתרופות מעוררות מתמכרים פחות מאלו שלא טופלו, ושיעור ההתמכרות אצלם דומה לזה של האוכלוסייה הכללית.
אצטדיון אל סדאר
אצטדיון אל סדאר (בספרדית: Estadio El Sadar) הוא אצטדיון כדורגל בפמפלונה אשר בנווארה, ספרד. האצטדיון נחנך בשנת 1967, ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת אוססונה המקומית. האצטדיון מכיל 23,576 מושבים.
האצטדיון נקרא על שם נחל סדאר, העובר בשטחו של מחוז פמפלונה. משנת 2005 ועד שנת 2011, בהתאם להסכם בין ממשלת נווארה לבין המועדון, נקרא האצטדיון בשם "ריינו דה נווארה" (מילולית: ממלכת נווארה), שם המותג באמצעותו משווקת נווארה לתיירים. משחק הבכורה באצטדיון, תחת שמו החדש, נערך ב-29 בדצמבר 2005, בין נבחרת סין לבין נבחרת נווארה.
בשנת 2020 עבר האצטדיון שיפוץ כללי במסגרתו הוגדלה תכולת האצטדיון ל-23,576 מקומות ישיבה ושופצה המעטפת החיצונית של האצטדיון.
האנטר (סדרת טלוויזיה)
האנטר (באנגלית: Hunter) היא סדרת טלוויזיה מז'אנר דרמת הפשע והפעולה ששודרה בין השנים 1984–1991 ברשת NBC האמריקאית.
הפקה.
בסדרה השתתפו פרד דרייר כסמל ריק האנטר וסטפני קריימר כסגן די די מק'קול, בלשים במחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס. הסדרה נוצרה על ידי פרנק לופו, יוצר סדרות אחרות משנות ה-80 כצוות לעניין וסוכן סמוי. הסדרה הופקה בשנתה הראשונה על ידי סטיבן ג'יי קאנל.
במקור יוצר הסדרה פרנק לופו רצה ש"האנטר" תהיה סדרה משטרתית עם יותר פעולה מאשר דרמה, בסגנון "הארי המזוהם", אבל משום תלונות על האלימות המגוחכת ואחוזי צפייה מאכזבים בעונה הראשונה, יוצרי הסדרה החליטו לשנות את הנוסחה ושתהיה יותר בסגנון הדרמה משטרתית שהייתה בולטת באותה תקופה.
בשנים 1995, 2002 ו-2003 יצאו שלושה סרטי טלוויזיה המבוססים על הסדרה, ולאחריהם סדרה מחודשת בת חמישה פרקים בלבד.
הפרלמנט הפולני
מרכז לבריאות הנפש באר שבע
קונטינגנציה