אורכה הכולל של המערה 441 מטר. כיוונה הכללי: מערב - צפון מערב. המערה היא בשיפוע של 20 מעלות, כנטיית שכבות הסלעים שבתוכה היא נמצאת. המערה מורכבת משני מפלסים עיקריים: העליון בעל אולמות גדולים והתחתון מורכב ממחילה צרה וחדרונים קטנים. בקרקעית המערה העליונה הצטבר מילוי עפר, גואנו (הפרשות עטלפים) ואבנים עד לגובה של 2 מטר ויותר. סמוך לפתח נמצאו ממצאים פרהיסטוריים: שברי כלים ופסולת כלי צור האופייניים לתרבות המוסטרית, המעידים על פעילות במקום בהתקופה הפלאוליתית התיכונה - 50–200 אלף שנה קודם זמננו.
במפלס העליון של המערה נצפו בשנים 1974–1988 מאות עד אלפי עטלפי פירות ומעט עטלפי חרקים.
המצור על כוכב הירדן
כוכב הירדן (ידוע גם בשמות יפה נוף וכוכב הרוחות בעברית, כאוכב אל-הווא בערבית ובלוואר או קוקט בצרפתית) הוא גן לאומי, אתר ארכיאולגי הממוקם בקצהּ המזרחי של רמת יששכר (רמת כוכב), בשולי הגליל התחתון. במאה ה-12 היה זה מבצר צלבני מפואר. האתר ממוקם על פסגה שגובהה 312 מטרים מעל פני הים, ושיפוליה המצוקיים מתנשאים לגובה של 550 מטרים מעל לבקעת הירדן שפרושה לרגליה ממזרח.
בשנת 1187 הכניע צלאח א-דין את עיקר הכח הצלבני של ממלכת ירושלים בקרב קרני חיטין והחל שועט אל פנים הממלכה כשהוא כובש ומכניע כל עיר וכל מבצר שעמדו בדרכו. רק שלושה מבצרים עמדו בפרץ, וכוכב הירדן, שהיה מאויש באותה התקופה בכוחות מתוגברים, היה אחד מהם (האחרים היו המצודה של צפת והעיר צור). המוסלמים הגיעו לשערי המצודה בחודש יולי שנת 1187, ומשלא עלה בידם לכובשה הטילו עליה מצור. בתחילה הסתפקו האבירים הנצורים בהגנה שהעניקו להם החומות והביצורים, אולם עד מהרה הם החלו עוזבים את חיק המבצר ויוצאים לפשיטות והתקפות על הכוחות המוסלמים, פשיטות שהגיעו לשיאן בהשמדתה של יחידה מוסלמית שלמה בחודש דצמבר 1187.
לאחר שישה חודשי מצור הדוק החלה אוזלת האספקה במבצר, אולם ישועתם של הצלבנים הגיעה כאשר תקפו זוג שיירות מוסלמיות שעשו דרכן מזרחה ועל גבן שלל ממחסניו של המבצר הכבוש "לה פב" (מרחביה). שלל זה נלקח מיד אל בין חומות המבצר וסיפק את מבוקשם של האבירים הנצורים בו.
בחודש מרץ של שנת 1188 הגיע למבצר צלאח א-דין עצמו, לאחר שנוכח כי כוחותיו אינם מסוגלים להכריע את האבירים הנצורים בו. צלאח א-דין ראה בכיבוש מבצר כוכב הירדן אמצעי לשבירת רוחם של הצלבנים הנצורים בעיר צור ועל כן החליט להגיע ולפקד בעצמו על כיבוש המקום. מכל מקום, גם נוכחותו של המפקד העליון של כוחות המוסלמים לא הצליחה לרפות את ידי הנצורים, ובחודש מאי הוסר המצור על המבצר.
כוחותיו של צלאח א-דין שבו אל המבצר בסוף שנת 1188 וחידשו את מצורם. החורף הקשה של אותה השנה, יחד עם ההתנגדות ועוז הרוח שהפגינו המתנגדים הצלבנים הסבו אבדות רבות לכוחות הצרים, אולם בסופו של דבר הצליחו יחידות החפרים המוסלמיות לפרוץ פרצה בחומה החיצונית שממזרח למצודה ופרצו בעוז אל עבר החומות הפנימיות.
לאחר קרב קצר, אבדה תקוותם של הצלבנים, וכעבור מספר שעות הפוגה הציעו תנאי כניעה בפני המוסלמים. אומץ לבם ונחישותם של מגיני המבצר קסמו לצלאח א-דין, והוא אישר להם לעזוב את המקום עם כל רכושם ולעבור לצור. ב-5 בינואר 1189 הועבר המבצר לידי המוסלמים, לאחר שנה ומחצה של מצור כבד. המוסלמים הותירו במקום יחידת צבא קטנה, ובביקור שערך צלאח א-דין במקום כעבור מספר חודשים הוא הורה לתקן את הנזק שגרמו חפריו לחומות ולשקם את המבצר.
ידיעת ארץ ישראל
קורוש (מטבע)
גרוש (כללי)
וולת'אם פורסט
רובע ווֹלְתַ'אם פוֹרֶסְט (רובע יער וולת'אם) של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Waltham Forest) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא במזרח העיר ומהווה חלק מלונדון החיצונית.
כחמישית משטח הרובע מהווים שטחים פתוחים, פארקים ויערות. הרובע ממוקם בין יער אפינג במזרח לבין הנהר לי במערב.
היסטוריה.
באזור וולת'אם פורסט התגלו שרידים רבים מתקופת האבן וכן שרידי יישובים שהיו באזור מהתקופה הרומית.
הרובע נקרא על שם היער הסמוך (יער אפינג). חוק יער אפינג שנחקק בשנת 1878 במטרה לשמר את היער הביא לפיתוח הערים סביבו: קלינגפורד, וולת'אמסטו ולייטון. הקרבה ליער מחד גיסא ולסיטי מאידך גיסא הביא לפיתוח הרובע בראשית המאה ה-20 בשל שאיפת תושבי לונדון שעברו לאזור לגור בפרוור ירוק - השונה מזיהומה של העיר.
רובע מרטון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של צ'ינגפורד, הרובע המוניציפלי של לייטון והרובע העירוני של וולת'אמסטו שהיו חלק ממחוז אסקס.
בשנת 1991 נפתח ברובע שוק ספיטלפילדס החדש - השוק הסיטונאי הגדול ביותר בממלכה המאוחדת לממכר פירות וירקות.
גאוגרפיה.
מרבית אוכלוסיית הרבוע מתגוררת באזור צ'ינגפורד שבצפון הרובע, וולת'אמסטו שבמרכזו (אזור בו נמצא המרכז האדמיניסטרטיבי של הרובע), ולייטון ולייטונסטון שבדרום הרובע.
אוכלוסין.
מבין 376 מחוזות אנגליה וויילס, למחוז וולת'אם פורסט אחוז האוכלוסייה הלא- לבנה ה-11 בגודלו. הקבוצה האתנית הגדולה ביותר ברובע היא קבוצות השחורים (בין ממוצא אפריקאי ובין ממוצא קריבי) - על פי מפקד שנערך בשנת 2001, ברובע מתגוררים כ-30,000 שחורים וכן כ-17,000 תושבים ממוצא פקיסטני.
מבין כל מחוזות אנגליה הרובע נמצא במקום ה-19 בצפיפות תנאי המגורים שבו, במקום ה-29 בשיעור האבטלה שלו ובמקום ה-17 בשיעור המשפחות החד הוריות שבו.
ברובע מתגוררת האוכלוסייה המוסלמית החמישית בגודלה מבין כל מחוזות אנגליה, והשלישית מבין רובעי לונדון (אחרי רובע ניוהאם ורובע טאוור האמלטס הגובלים ברובע וולת'אם פורסט).
תחבורה.
ברובע פועלים מספר קווים של הרכבת התחתית של לונדון:
כמו כן פועלות ברובע רכבות עיליות שלושה קווים:
תרבות.
רובע וולת'אם פורסט מהווה מעין "חממה" למוזיקאים בני ימינו. הלהקות איסט 17 ובלייזין סקווד החלו את דרכן ברובע.
ויליאם מוריס נולד ברובע, כמו גם הבמאי אלפרד היצ'קוק והשחקן דרק ג'קובי (וכן שחקן הכדורגל דייוויד בקהאם). גם ראש ממשלת בריטניה לשעבר, בנג'מין דיזראלי חונך ברובע.
ספורט.
ברובע פועלות קבוצות הכדורגל לייטון אוריינט, לייטון, ואלת'אם פורסט וכן קבוצת הוקי הקרח אריות עמק לי.
רובע וולת'אם פורסט הוא אחד מחמשת רובעי לונדון שאירחו את המשחקים האולימפיים בשנת 2012. במסגרת ההכנות למשחקים האולימפיים נבנה ברובע הלונדון ולופארק מסלול מרוצים מקורה (ובו 6,000 מקומות ישיבה) ומסלול מרוצים חיצוני (ובו 6,000 מקומות ישיבה).
ברית כרותה לשפתיים
לא לפתוח פה לשטן
ואלטהאם פורסט
הסיטי של וסטמינסטר
הסיטי של וֶסְטְמִינְסְטֶר (באנגלית: City of Westminster, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא במרכז העיר ומהווה למעשה עיר עצמאית. הסיטי של וסטמינסטר ממוקמת מערבית לסיטי של לונדון וצפונית לנהר התמזה, ומהווה חלק מלונדון הפנימית.
הרובע כולל את אזור הווסט אנד ואת מוסדות השלטון של בריטניה: ארמון וסטמינסטר מושב הפרלמנט הבריטי, ארמון בקינגהאם מושב המלוכה הבריטית, וייטהול - מושב ממשלת בריטניה ובניין בתי המשפט המלכותיים.
היסטוריה.
רובע לונדון של הסיטי של וסטמינסטר הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של סנט מרילבון, הרובע המטרופוליני של פדינגטון והרובע המטרופוליני של וסטמינסטר (האזור ההיסטורי של וסטמינסטר).
אוכלוסין.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001, התגוררו ברובע 181,279 תושבים, אולם בעקבות בדיקה שנערכה ביוזמת מועצת הרובע, התברר כי נפלה שגגה במפקד וברובע מתגוררים כ-18,000 תושבים נוספים (בדיקה זו נערכה על מנת להגדיל את התקציבים המתקבלים מממשלת בריטניה). מניין האוכלוסייה הרשמי של הרובע הוא 198,779 תושבים.
73% מהתושבים לבנים, 4% שחורים ממוצא אפריקאי ו-3% ממוצא הודי.
35% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את מגוריהם.
ממשל מקומי.
רובע הסיטי של וסטמינסטר מחולק מנהלית ל-20 אזורי מנהל (wards) בהם נבחרים חברי מועצת הרובע.
כיום מורכבת מועצת הרובע מ-48 חברים מהמפלגה השמרנית ו-12 חברים ממפלגת הלייבור.
שכונות.
ברובע הסיטי של וסטמינסטר נכללות השכונות הבאות:
אתרים בעלי חשיבות.
רובע וסטמינסטר כולל את מרבית אתרי התיירות והאתרים בעלי החשיבות בלונדון. ברובע מצויים מרבית מבני השלטון הבריטי, ארמון בקינגהאם (מושב בית המלוכה הבריטית), ארמון וסטמינסטר (מושב הפרלמנט הבריטי) ובסמוך לו מנזר וסטמינסטר והביג בן.
ברובע אתרים מפורסמים רבים בהם: בית הסעודות, הגלריה הלאומית, וייטהול, כיכר טרפלגר, מוזיאון טייט בריטניה, משמר הסוסים, קתדרלת וסטמינסטר
ברובע פארקים רבים בהם: גני קנזינגטון, הייד פארק, פארק גרין, פארק סנט ג'יימס, פארק ריג'נטס.
תחבורה.
רובע וסטמינסטר מקושר לעברו השני של התמזה באמצעות מספר גשרים: גשר צ'לסי, גשר הנגרפורד, גשר גרובנור, גשר למבת', גשר ווקסהול, גשר ווטרלו וגשר וסטמינסטר.
ברובע מצויות מספר תחנות רכבת בהם צ'רינג קרוס, מרילבון, פדינגטון וויקטוריה.
ברובע 27 תחנות של הרכבת התחתית ועוברים בו עשרה מקווי הרכבת (כל הקווים למעט קו מזרח לונדון, קו ווטרלו וסיטי.
השכלה.
ברובע וסטמינסטר פועלים קמפוס הסטרנד של מכללת קינגס, בית הספר לעסקים של לונדון (הממוקם בריג'נטס פארק), בית הספר לכלכלה של לונדון (ממוקם בקרבת אלדוויץ'), האקדמיה המלכותית למוזיקה (בדרך מרילבון) ואוניברסיטת וסטמינסטר לה שלושה קמפוסים ברחבי הרובע.
דגם ירושלים בסוף ימי בית שני