כתבי היד של כרתליס צחוברבה, שהתבססו על הרשומות הקדומות, הועתקו מאוחר יחסית. המוקדם ביותר מביניהם נקרא אַנַאסֵאוּלִי או קודקס המלכה אנה (אשתו של אלכסנדר הראשון , מלך ממלכת קאחתי) מתוארך לשנים 1479–1495. נוסח עיקרי נוסף נקרא מַרִיָמִיסֵאוּלִי או קודקס המלכה מרים . הוא הועתק בשנים 1633-1645/1646. וכן שתי רשימות חלקיות צַ'אלַאשווִילִיסַאוּרִי (ჭალაშვილისეული) שהועתק במאה ה-17 ומְצחֵתוּרִי (მცხეთური) שהועתק בשנת 1697. עם זאת לכתבי היד הגאורגיים ששרדו קדמה גרסה ארמנית מקוצרת הידועה בשם "תולדות הגאורגים" (Պատմութիւն Վրաց), נוצר ככל הנראה במאה ה-12, כאשר הטקסט הקדום ביותר שהועתק היה בין השנים 1279–1311.
מספר כתבי יד תורגמו לשפות שונות: צרפתית, רוסית, אנגלית וגרמנית, אך כל אחד מהם מכסה רק מספר נבחר של טקסטים אלה.
אותנטיות.
מספר חוקרים מודרניים, כמו איוון ג'אוואחישווילי , חקרו את האותנטיות של החלקים המוקדמים של הרשומות הגאורגיות והמליצו לקרוא בהם בזהירות. לדבריהם הרשומות הן למעשה ביטוי לאינטרסים מעמדיים, חברתיים, כלכליים ופוליטיים. התוכן העיקרי שלהם, למעט כמה יוצאים מן הכלל, הוא תיאור המלכים, האצילים, המפקדים והקרבות שלהם. האידאולוגיה של מחברי הרשומות מבוססת על הרעיון של הנצרות בתהליך ההיסטורי. המחברים מסבירים את האירועים ההיסטוריים בכוח האמונות והנסים, ולעיתים הם מנסים להיפטר מההשגחה ולחפש את הקשר הסיבתי בין האירועים. המיזוג בין עובדות היסטוריות למיתוסים מקשה לעיתים על ההבחנה מה היסטוריוגרפיה אמיתית ומה מיתולוגיה. יחד עם זאת, בחינה מדוקדקת של טקסטים והשוואתם למקורות אחרים, ביניהם חיבורים קלאסיים, וסדרת מחקרים ארכאולוגיים מאוחרים, תמכו באמינותם של רבים מהרשומות הגאורגיות. טקסטים אלה מתייחסים לא רק להיסטוריה של גאורגיה, אלא גם של ארמניה והקווקז בכלל, איראן, סוריה, אנטוליה, האימפריה הרומית, הכוזרים והטורקים.
מותה של אליסה לאם
אליסה לאם (באנגלית: Elisa Lam), הידועה גם בשמה הקנטונזי, לאם הו יי (בסינית קנטונזית: 藍可兒) (30 באפריל 1991 - 31 בינואר 2013) הייתה סטודנטית קנדית באוניברסיטת קולומביה הבריטית השוכנת בוונקובר. ב-19 בפברואר 2013 נמצאה גופתה במיכל מים מעל למלון סֶסִיל, שבמרכז לוס אנג'לס.
היא דווחה כנעדרת ב-1 בפברואר. המשטרה חיפשה אחריה בכוחות מתוגברים בתוך המלון, אך לא מצאה אותה. עובדי אחזקה מטעם המלון גילו את גופתה לאחר חיפוש בתוך מיכל המים, לאחר שאורחי המלון התלוננו על בעיות באספקת המים לחדריהם, כמו גם על צבעם.
היעלמותה של לאם סוקרה באופן נרחב באמצעי המדיה השונים; העניין באשר לנסיבות היעלמותה הלך וגבר, חמישה ימים טרם מציאת גופתה, כאשר משטרת לוס אנג'לס פרסמה סרטון וידאו, המתעד את רגעיה האחרונים של לאם, בעודה בחיים, ביום היעלמותה. סרטון זה צולם על ידי מצלמת האבטחה של מעלית המלון. במהלך הסרטון, נראית לאם יוצאת מהמעלית ונכנסת אליה מיד לאחר מכן, מדברת ומניעה את כפות ידיה ורגליה, במסדרון הנמצא מחוץ לכותלי המעלית, ובהיכנסה חזרה לתוך חלל המעלית - נדמה שהיא מתחבאת בין כתליה. התנהגות זו של לאם נראתה מוזרה.
סרטון וידאו זה הפך ויראלי ברשת האינטרנט, כאשר משתמשים רבים, אשר צפו בסרטון, דיווחו על כך שהוא מטריד ואינו מניח את הדעת.
תאוריות שונות ניסו להסביר הן את התנהגותה המוזרה והבלתי נורמטיבית של לאם, כמו גם את נסיבות מותה: החל בטענות אודות כוחות על טבעיים אשר היו מעורבים במקרה, וכלה בהפרעה דו-קוטבית, אשר ממנה סבלה לאם; כמו כן נטען, כי סרטון הווידאו עבר עריכה ועיבוד, וכי חלקים ממנו הוסרו טרם פרסומו - עובדה המונעת מהקהל הרחב לדעת מה התרחש בחלקים אשר הוסרו לכאורה מהסרטון, ואשר היו עשויים לשפוך אור על התעלומה, או אף להביא לכדי פתרונה.
נסיבות מותה של לאם, לכשנתגלתה גופתה, העלו אף הן שאלות, בייחוד בהתחשב בעברו הידוע לשמצה של המלון, אשר היה רווי במקרי מוות וברציחות.
בעת מציאת גופתה בתוך מיכל המים, הייתה לאם עירומה, כאשר מרבית מלבושיה וחפציה האישיים צפו לידה. משטרת לוס אנג'לס פרסמה את ממצאי הנתיחה שלאחר המוות רק כארבעה חודשים לאחר גילוי הגופה, לאחר עיכובים חוזרים ונשנים. תוצאותיה הראו, כי לא הייתה כל עדות לפגיעה פיזית בלאם, וקיטלגה את סיבת מותה כתאונה. אורחי המלון, אשר כיום מכונה בשם חדש: "Stay on Main", והתארחו בו בעת התרחשות הפרשה, תבעו את המלון בעוון המקרה, והוריה של לאם הגישו תביעה משפטית נפרדת בהמשכה של אותה השנה; תביעה זו נדחתה לבסוף ב-2015.
בראשית פרסומו של המקרה ברשת האינטרנט, ציינו משתמשים רבים, כי קיימות מספר נקודות דמיון בין נסיבות מותה של לאם ובין עלילת סרט האימה "מים אפלים", אשר יצא לאקרנים ב-2005.
רקע.
לאם, בתם של מהגרים מהונג קונג, אשר פתחו מסעדה בעיר ברנאבי, השוכנת סמוך למזרחה של ונקובר, קנדה, הייתה סטודנטית באוניברסיטת קולומביה הבריטית, למרות העובדה כי לא נרשמה לשנת הלימודים בתחילת 2013.
לאם נהגה לטייל לבדה, באמצעות רכבות השייכות לתאגיד הרכבות האמריקני "אמטרק", ובאמצעות אוטובוסים בינעירוניים. ב-26 בינואר, הגיעה ללוס אנג'לס. כעבור יומיים, נרשמה לאם במלון "סֶסִיל", השוכן באזור "סקיד רו" במרכז לוס אנג'לס. בתחילה, חלקה חדר משותף עם אורחים אחרים, אשר היה ממוקם בקומת המלון החמישית; אולם, לאחר ששותפיה לחדר התלוננו אודות "התנהגותה המוזרה", כפי שתיאר זאת מאוחר יותר עורך הדין שייצג את המלון בתביעות המשפטיות אשר הוגשו כנגדו - הועברה לאם, כעבור יומיים, לחדר בו השתכנה לבדה.
מלון סֶסִיל נבנה במהלך שנות העשרים של המאה העשרים, במטרה לארח אנשי עסקים ("מלון למטרות עסקיות"). הוא ידע זמנים קשים במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, במהלכן התרחש השפל הגדול. מאז תקופה זו ועד היום, לא השכיל עוד המלון מעולם לשחזר את הצלחתו הכלכלית, לה זכה בתחילת דרכו. לכך תרמה באופן ניכר הבליה העירונית בסביבתו של המלון, אשר התרחשה במהלך סוף שנות העשרים של המאה הקודמת.
כמה ממקרי הרצח הנודעים ביותר שידעה לוס אנג'לס התרחשו במלון סֶסִיל, או היו קשורים אליו: ב-1964, נאנסה ונרצחה בחדרה שבמלון גולדי אוסגוד, אשר נודעה בכינויה "גברת היונים של פארק פרשינג סקוור ". גם מקרה רצח זה מעולם לא פוענח. הרוצחים הסדרתיים ג'ק אונטרווגר וריצ'רד רמירז, "הצייד הלילי" התגוררו במלון זה, בתקופת ביצוע פשעיהם. במלון זה גם בוצעו מעשי אובדנות, כאשר באחד מהם נהרג בשגגה גם עובר אורח, בחזית המלון ממש. לאחר חידושים ושיפוצים, ניסה המלון לשווק עצמו מחדש, הפעם כמלון בוטיק; אך ההצלחה המחודשת בוששה להגיע, בשל רתיעת אורחים פוטנציאליים מההשתכנות בו, עקב עברו המושמץ.
לאם אובחנה כסובלת מהפרעה דו־קוטבית ומדיכאון וטופלה תרופתית. על פי עדותם של בני משפחתה לא היו לה מעולם מחשבות אובדניות או ניסיונות אובדניים.
באמצעה של שנת 2010, פתחה לאם בלוג אישי בבלוגספוט, תחת שם המשתמשת: "את'ר פילדס". במהלך השנתיים שלאחר מכן, פרסמה לאם בבלוג זה צילומים של דוגמניות לבושות בבגדים אופנתיים, כמו גם פוסטים הקשורים לחייה, אשר רובם עסקו במאבקה בהפרעותיה הנפשיות, ובנסיונותיה להתמודד עמן ולהתגבר עליהן.
בפוסט אשר פרסמה בינואר 2012, קוננה לאם על כך ש"הבעיה חזרה לסורה", דווקא בתחילת שנת הלימודים. עובדה זו, כך כתבה לאם, אילצה אותה לבחור ללמוד מספר קורסים מועט יותר, על מנת להפחית בעומס הלימודים. היא תיארה את תחושותיה במילים: "אני מרגישה חסרת כיוון לחלוטין, אבודה". ככותרת עבור פוסט זה, ציטטה לאם את מילותיו של הסופר צ'אק פלאניוק: "אתה תמיד מרגיש נרדף בידי המחשבה, שהנך מבזבז את חייך (לשווא)". היא השתמשה בציטוט זה כאפיגרף של בלוג זה. לאם חששה כי עקב פרישתה ממספר גדול של קורסים לא תוכל להמשיך את לימודיה לתואר שני.
זמן מה לאחר שחלפו שנתיים ממועד פתיחת הבלוג ב"בלוגספוט", הודיעה לאם על כך שהחליטה לנטשו; במקומו, פתחה לאם בלוג באתר אחר, "Tumblr". עיקר תוכנו של הבלוג הכיל צילומי אופנה שמצאה, כמו גם ציטוטים שונים. מעט מכלל הפוסטים שפרסמה, כתבה לאם במילותיה שלה. ציטוטו של פלאניוק שימש כאפיגרף גם באתר זה.
היעלמות.
במהלך שהייתה בלוס אנג'לס, יצרה לאם קשר עם הוריה, שנותרו בקולומביה הבריטית, מדי יום ביומו. ב-31 בינואר 2013, היום בו הייתה אמורה לבצע "צ'ק אאוט" ממלון סֶסִיל ולעבור לטייל בסנטה קרוז , הם לא שמעו ממנה עוד, לפיכך יצרו קשר עם משטרת לוס אנג'לס; בנוסף, טסה משפחתה ללוס אנג'לס, על מנת לסייע בחיפושים אחריה.
אחד מעובדי המלון, אשר ראה אותה ביום היעלמותה, אמר כי הייתה לבדה. קייטי אורפאן, מנהלת חנות ספרים אשר שכנה בסמוך למלון, הייתה האדם היחיד שתועד באותו היום, אשר חזה בלאם בעודה בחיים. "היא הייתה טיפוס חברותי, מלאת חיים", טענה אורפאן בפני כתבי CNN. עוד טענה אורפאן, כי לאם ביקרה בחנות לשם רכישת והענקת מתנות עבור בני משפחתה, לכשתשוב חזרה לביתה. אורפאן הוסיפה, כי "היא שוחחה עמי אודות מהות הספר, אותו הייתה חפצה לרכוש, ו (התלבטה) האם הוא עשוי להיות כבד מדי לנשיאה במהלך מסעה".