בשנת 1883 מת גיסו אנרי, רוזן שאמבור ללא ילדים, ומכיוון שחואן היה הצאצא הזכר הבכיר של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הוא הוכר על ידי המפלגה הלגיטימית כז'אן השלישי, מלך צרפת ונווארה. אבל מכיוון שטענתו של חואן התבססה על סב-סבו פליפה החמישי, נכדו של לואי שויתר על זכותו לכתר צרפת כדי להיות למלך ספרד, רוב המלוכנים בצרפת דחו את הטענה ותמכו בפיליפ, רוזן פריז מבית אורליאן כטוען לכתר הצרפתי. ב-18 בנובמבר 1887 מת חואן בברייטון, ובנו קרלוס, דוכס מדריד ירש אף את תאריו הצרפתיים.
משפחתו.
ב-6 בפברואר 1847 התחתן חואן עם מריה ביאטריקס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה, בתם של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ומריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
קדם-אירוויזיון 1993
משפט בלזן
משפט בֶּלזֶן (Belsen) הוא שמה של סדרת משפטים אשר ערכו שלטונות הכיבוש של בעלות הברית נגד בכירים ובעלי תפקיד בשלטון גרמניה הנאצית לאחר סוף מלחמת העולם השנייה.
משפט בלזן נערך בלינבורג, סקסוניה התחתונה, גרמניה בשנת 1945. הנאשמים היו גברים ונשים מיחידות האס אס ופקידים שעבדו במחנות ריכוז שונים, בייחוד באוושויץ ובברגן-בלזן.
המשפט הראשון עורר עניין רב בעולם. הציבור הרחב שמע לראשונה עדות ישירה מהאחראים לרצח ההמוני שהתרחש במחנות ההשמדה שבמזרח אירופה. משפטים נוספים שנערכו לאחר המשפט הראשון באותו המקום מכונים גם הם "משפט בלזן".
המשפט הראשון שנערך נקרא באופן רשמי "המשפט של יוזף קרמר ו-44 אחרים". המשפט החל בגימנסיה שבלינבורג ב-17 בספטמבר 1945.
הנאשמים היו 45 חברי וחברות אס אס לשעבר וקאפואים ממחנות הריכוז ברגן-בלזן ואושוויץ. אחד מן הנאשמים היה יוזף קרמר שהיה מפקד המחנה באושוויץ ולאחר מכן בברגן-בלזן. מתוך שאר הנאשמים, 12 היו קאפואים, 16 חברות אס אס ו-16 חברי אס אס.
המשפט ארך 54 ימים. כל הנאשמים טענו כי אינם אשמים. ב-17 בנובמבר בית המשפט דן 11 מן האשמים למוות בתלייה, 18 אשמים למאסר של 15 שנה בכלא, ו-14 זוכו בחנינה בעקבות תחנונים וערעורים. משפטי מאסר רבים התקצרו בצורה ניכרת, ועד 1955 שוחררו כל הנידונים למאסר.
תגובת הציבור.
משפט בלזן עורר עניין תקשורתי רב. יותר מ-100 נציגויות תקשורת ברחבי העולם דיווחו לאורך כל התפתחויות המשפט. דרך התקשורת והתיעוד בתמונות ובווידאו של מה שהתרחש במחנות אשר פורסם, העולם כולו התוודע לא רק לאלפי המיתות מרעב וממחלות בברגן-בלזן, אלא גם לרצח ההמוני המתוכנן שהתרחש באוושויץ בירקנאו, בעקבות עדויותיהם של הנאשמים, אשר תיארו את תהליך הסלקציה ואת השימוש בתאי גז ובמשרפה.
ישועה בן יוסף הלוי
נייל הורן
נייל ג'יימס הורן (באנגלית: Niall James Horan; נולד ב-13 בספטמבר 1993) הוא זמר וכותב שירים אירי. הוא ידוע בתור חבר בלהקת הבנים וואן דיירקשן. וכיום זמר סולו. ב-2010, הורן נבחן לבד לריאליטי השירה אקס פקטור הבריטי. לאחר שהודח כמבצע יחיד, הורן חזר לתחרות, יחד עם עוד ארבעה מתמודדים אחרים, על מנת להרכיב את הלהקה וואן דיירקשן.
לאחר שהלהקה החליטה לצאת להפסקה בשנת 2016, הורן חתם על חוזה הקלטות בתור זמר סולו עם קפיטול רקורדס. הסינגלים "This Town" ו-"Slow Hands" מאלבום הבכורה שלו "Flicker", הגיעו לראש המצעדים במספר מדינות. האלבום הגיע למקום הראשון באירלנד ובארצות הברית, כמו כן הוא זכה להצלחה רבה באוסטרליה ובבריטניה.
ביוגרפיה.
נייל ג'יימס הורן נולד ב-13 בספטמבר 1993 במולינגר, אירלנד. הוריו, בובי הורן ומאורה גלגאר, התגרשו כשהיה בן חמש, ולכן הוא ואחיו, גרג הורן, גרו עם אימם במשך שנה. לאחר מכן הם החליטו לעבור לגור עם אביהם. בגיל 11, החל הורן לנגן בגיטרה שנתן לו אחיו, והוא למד לנגן בעצמו בעזרת סרטוני הדרכה מיוטיוב. דודתו גילתה את הכישרון שלו יום אחד כשהוא שר בזמן שהוא היה איתה במכונית והיא חשבה שהשירה מגיעה מהרדיו. בתור נער הוא הופיע במרכז האומנויות במולינגר על מנת לעזור לגייס כסף לקבוצת הכדורגל המקומית. ובנוסף הוא הופיע בתור זמר ליווי במועדון האקדמי בדבלין.
קריירה מוזיקלית.
אקס פקטור בריטניה 2010.
ב-2010, כשהיה בן 16, הורן נבחן לעונה השביעית של אקס פקטור בדבלין. הוא ביצע את השיר "So Sick", וקיבל תגובות שונות מהשופטים. לואי וולש הצביע בעדו, אבל שריל קול והשופטת האורחת קייטי פרי, הרגישו שהוא צעיר מדי ולא מתאים לתוכנית, סיימון קאוול גם הצביע בעדו, לבסוף שריל קול הצביעה נגדו וההחלטה אם לקבל אותו לתוכנית הייתה תלויה בקייטי פרי שלבסוף החליטה להצביע בעדו והוא התקבל למחנה האימונים.
במחנה האימונים, הורן שר את השיר "Champagne Supernova", אבל לא הצליח להתקבל לקטגוריית הבנים בתחרות. לאחר הצעה של השופטת האורחת ניקול שרזינגר, הורן צורף ללהקה ביחד עם ארבעה בנים נוספים שגם הודחו מהתחרות, מפני שהשופטים הרגישו שהם טובים מדי בשביל להיות מודחים מהתחרות. נייל הורן, הארי סטיילס, ליאם פיין, לואי טומלינסון וזאין מאליק חוברו ללהקת בנים ובכך נכנסו לקטגוריית הלהקות והמשיכו בתחרות. הארי סטיילס המציא את השם "וואן דיירקשן" אשר משמעותו בעברית היא 'כיוון אחד'.
וואן דיירקשן סיימה את התוכנית במקום השלישי, וזמן קצר לאחר מכן סיימון קאוול החתים את הלהקה בחוזה הקלטות בשווי 2 מיליון לירה שטרלינג בסייקו רקורדס.
ואן דיירקשן 2011-2015.
הלהקה החלה להקליט את אלבום האולפן הראשון שלה בינואר 2011 בלוס אנג'לס. בפברואר 2011 הלהקה ומתמודדים נוספים מאקס פקטור הופיעו בסיבוב הופעות משותף. במהלך סיבוב ההופעות, וואן דיירקשן הופיעה בפני כחצי מיליון אנשים ברחבי בריטניה. לאחר שסיבוב ההופעות הסתיים באפריל 2011, הלהקה המשיכה להקליט את אלבומה הראשון בסטוקהולם, בלונדון ובלוס אנג'לס.
ב-2011 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, "Up All Night", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית. 176,000 עותקים של האלבום נמכרו בשבוע הראשון, בעקבות זאת וואן דיירקשן הפכה ללהקה הבריטית הראשונה שאלבום הבכורה שלה הגיע למקום הראשון במכירות. הסינגל הראשון של וואן דיירקשן, "What Makes You Beautiful", הגיע למקום הראשון באירלנד, במקסיקו ובבריטניה. הסינגלים שיצאו לאחר מכן, "Gotta Be You", "One thing" ו-"More Than This", זכו להצלחה מתונה במספר מדינות. על מנת לקדם את מכירות האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות העצמאי הראשון שלה, "Up All Night Tour", והוציאה סרט DVD שצולם במהלך סיבוב ההופעות.
בנובמבר 2012, הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, "Take Me Home", אשר זכה להצלחה אף יותר משמעותית והגיע למקום הראשון בבריטניה, והיה האלבום הראשון של הלהקה שהגיע לראש המכירות בבריטניה. האלבום הגיע למקום הראשון גם באוסטרליה, קנדה, ארצות הברית, אירלנד וניו זילנד. הסינגל "Live While We're Young", הגיע למקום הראשון בניו זילנד ובאירלנד. והסינגל "Little Things" הגיע למקום הראשון בבריטניה. בנוסף, הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות העצמאי השני שלה, Take Me Home Tour, בו הם הופיעו ב-4 יבשות שונות. הסרט שלהם, "This Is Us", אשר בוים על ידי מורגן ספורלוק, צולם בעיקר בזמן סיבוב ההופעות. הסרט גרף יותר מ-30 מיליון דולר בשבועו הראשון בבתי הקולנוע. וואן דיירקשן ביצעו מחרוזת של השיר "One Way Or Another" של בלונדי והשיר "Teenage Kicks" של אנדרסטונס על מנת לגייס כסף לעמותה "Comic Relief".
אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Midnight Memories", יצא ב-25 בנובמבר 2013. אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Four", יצא ב-17 בנובמבר 2014, זה היה האלבום האחרון של הלהקה ביחד עם זאין מאליק. אלבום האולפן החמישי שלהם, ".Made in the A.M", יצא ב-13 בנובמבר 2015. הוא הגיע למקום הראשון במספר מדינות כולל בבריטניה, ועקף את האלבום "Purpose" של ג'סטין ביבר. ".Made in the A.M" היה אלבום האולפן האחרון שהוציאה הלהקה לפני שהחליטה להפסיק באופן זמני את פעילותה.
2016-הווה: קריירת סולו.
בספטמבר 2016, הוכרז שהורן חתם על חוזה הקלטות בתור זמר סולו עם קפיטול רקורדס. ב-29 בספטמבר 2016 הורן הוציא את סינגל הבכורה שלו, "This Town". הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
ב-4 במאי 2017, הורן הוציא את הסינגל השני שלו "Slow Hands". הסינגל זכה להצלחה במצעדים בבריטניה ובארצות הברית. בריאיון עם Entertainment Weekly, הורן סיפר שהאלבום הבכורה שלו, "Flicker", היה מושפע מהרכבי רוק קלאסי, ביניהם האיגלס ופליטווד מק.
באוגוסט 2017 הורן יצא לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלו בתור זמר סולו, "Flicker Sessions 2017".
ב-15 בספטמבר 2017 הורן הוציא את הסינגל השלישי שלו "Too Much to Ask" וב-20 באוקטובר הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, "Flicker". האלבום הגיע למקום הראשון באירלנד ובקנדה ובנוסף הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 האמריקאי. ב-20 בנובמבר 2017 הורן זכה בפרס "האמן החדש של השנה" בטקס פרס המוזיקה האמריקאית. ב-8 בנובמבר 2017 הורן הופיע לצד הזמרת האמריקאית מארן מוריס בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי.
ב-10 במרץ 2018 הוא יצא לסיבוב ההופעות העולמי השני שלו בתור זמר סולו, "Flicker World Tour".
ב-6 ביולי 2018 הורן הוציא את הסינגל "Finally Free" המשמש כשיר הנושא בגרסה המקורית של סרט האנימציה "מפלצות בשלג".
הורן שיתף פעולה עם הזמרת ג'וליה מייקלס, והשיר "What a Time", מתוך אלבומה של מייקלס, יצא ב-24 בינואר 2019.