וידאו קליפ.
גרסה רגילה.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי ג'ייק סרפטי, וצולם בחודשי יולי-אוגוסט בלוס אנג'לס. הופעת הבכורה של הקליפ הייתה ב-5 באוקטובר 2007 בתוכנית TRL והיה ניתן להורידו דרך תוכנת הiTunes.
הווידאו מראה את ספירס עם שיער בלונדיני יושבת עם שתי חברות במועדון, והן צופות בגבר היושב בבר. בסצנות אחרות, ספירס מופיעה במועדון עם שיער שחור ומבצעת מופע חשפנית על עמוד כסוף, בעוד ספירס הבלונדינית צופה בה מהצד.
נכון ליוני 2021 הווידאו קליפ לשיר עומד על כ-224,000,000 צפיות באתר הvevo הרשמי שלה.
גרסה אלטרנטיבית.
ב-18 ביוני 2011 בדיוק ארבע שנים לאחר צילומי הקליפ, דלפה לרשת הגרסה האלטרנטיבית של הקליפ. בקליפ האלטרנטיבי, סצנות החשפנות הן גסות יותר, ואף ישנם קטעים בהם שדיה של ספירס חשופים חלקית. בנוסף על כך, ישנן מספר סצנות שלא קיימות בקליפ המקורי המצולמות בבית וברחוב. הסצנות בשחור לבן.
על אף המראה הבלתי אסתטי והעריכה החובבנית, קיבלה הגרסה האלטרנטיבית אהדה רבה מן המבקרים, הצופים וחלק ממעריציה של ספירס.
הבלוגר פארז הילטון אשר כתב: "שיפור רציני[...] אך מדוע לעזאזל לא שוחררה הגרסה הזו כגרסה הרשמית? הרבה יותר טוב!".
מיקומי שיא.
הסינגל יצא לאור למצעד הבילבורד ב-6 בספטמבר 2007. הכניסה לראשונה למצעד הייתה למקום ה-65. ב-25 בספטמבר, היום הראשון בו השיר היה ניתן להורדות חוקיות, הוא נכנס למקום השלישי במצעדי הפזמונים בקנדה, מקום שני בניו זילנד ומקום שישי באוסטרליה. בפחות מעשרים וארבע שעות, נכנס הסינגל למקום הראשון במצעד ההורדות הדיגיטליות של iTunes בארצות הברית, מה שהוביל למקום השלישי במצעד הבילבורד. הסינגל הפך לסינגל החמישי של ספירס אשר הצליח להיכנס לעשרת הגדולים בארצות הברית והפך להצלחה הגדולה של ספירס מזה 8 שנים. הסינגל נשאר במקום השלישי במשך שבועיים. בארצות הברית, הסינגל מכר מעל 1,300,000 עותקים וקיבל מעמד פלטינה.
גם באוסטרליה ובבריטניה זכה הסינגל להצלחה דומה ונכנס למצעדי הפזמונים למקום השלישי. באוסטרליה קיבל הסינגל מעמד זהב לאור מכירות של 35 אלף עותקים. בישראל השיר עבר את השבוע החמישי במקום הראשון במצעד השבועי של רדיוס 100FM.
נכון לאוקטובר 2008, הסינגל מכר מעל ל-4,000,000 עותקים ברחבי העולם.
זוג בסיסים
זוג בסיסים (אנגלית: Base pair, ראשי תיבות: bp) הוא יחידת מידה המשמשת בביולוגיה מולקולרית למדידת אורך של DNA. יחידה מידה זו מנצלת את אופיו של סליל ה-DNA היוצר זיווג בסיסים.
ה-DNA מורכב מארבע תת-יחידות אוניברסליות של בסיסים חנקניים (נוקלאוטידים). כל אחד מבסיסים אלה יוצר קשר מימן אך ורק עם בסיס אחד אחר, ולא עם זולתו. לכן, מתקבלים שני זוגות בסיסים אפשריים בלבד (ראו איור): גואנין (G) ו-ציטוזין (C) מהווים זוג אחד היוצר שלושה קשרי מימן, ואדנין (A) ו-תימין (T) מהווים זוג שני היוצר שני קשרי מימן (ב-RNA התימין מוחלף באורציל (U)). חיבורם של זוגות הבסיסים לאורך השלד הפוספודיאסטרי יוצר את מבנה הסליל הכפול המפורסם של ה-DNA, ונקרא זיווג ווטסון-קריק על שם החוקרים אשר גילו מבנה זה. ה-RNA יוצר גם כן זיווג בסיסים, אך מכיוון שמדובר במולקולה חד-גדילית היא מתקפלת על עצמה ויוצרת מבנים שניוניים שונים, כגון tRNA, גזע ולולאה (stem and loop).
זיווג בסיסים.
למעלה, זוג בסיסי GC עם שלושה קשרי מימן ביניהם. למטה, זוג בסיסי AT עם שני קשרי מימן ביניהם.
קשרי המימן אינם קוולנטיים והם מוצגים כקווים מקווקווים.
קשרי מימן ויציבות.
קשר מימן הוא קשר כימי המאפשר את זיווג הבסיסים. עקב התכונות הגאומטריות של הבסיסים, רק סוג אחד של קשר יציב ייווצר - קשר בין פורין לפירימדין. אדנין וגואנין שייכים לקבוצת תרכובות הנקראת פורינים ומכילות שתי טבעות ארומטיות הטרוציקליות, ואילו תימין וציטוזין שייכים לקבוצת תרכובות בשם פירימידינים המכילות טבעת ארומטית הטרוציקלית אחת. קשר בין שני פורינים לא מועדף בגלל שאינו יעיל, עקב המרחק הפיזי המקשה על קשרי המימן להיווצר, ואילו קשר בין שני פירמדינים לא מועדף בגלל שהקרבה ביניהם דורשת אנרגיה גבוהה. יוצא מכך שהזוגות המועדפים הם GC, AT ו-AU (ב-RNA). קישור בין A ל-G, G ל-T ו-U ל-G (ב-RNA) נקרא התמרה (mismatch mutation), מכיוון שתבנית קשרי המימן אינה מתאימה.
מולקולות DNA הנמצאות בזיווג בסיסים יציבות בטמפרטורת החדר. מעל טמפרטורה מסוימת הגדילים ייפרדו זה מזה, וקשרי המימן יתפרקו. טמפרטורה זו תלויה בנוקליאוטידים המרכיבים את הרצף ובאורכו. ככל שישנם יותר קשרי GC, מולקולת ה-DNA תהיה יציבה יותר, מכיוון שישנם שלושה קשרי מימן מעורבים, לעומת שניים בזיווג AT, ולפיכך תידרש טמפרטורה גבוהה יותר כדי להפריד בין הגדילים. ליצורים אשר חיים בטמפרטורות גבוהות יש גנום עשיר ב-GC. לעומת זאת, אזורים שהתא צריך להפריד באופן תכוף, כמו גנים המשועתקים ברמה גבוהה, הם עניים בקשר GC. תכונה זאת חשובה בעת יצירת פריימרים לריאקציית PCR.
זיווג בסיסים ב-DNA.
זיווג הבסיסים מאפשר למולקולת ה-DNA לשמור על מבנה של סליל. בנוסף תכונה זו מאפשרת להשלים רצף של גדיל אחד, בהינתן הגדיל השני. דבר זה מנוצל על ידי מערכת השעתוק של התא. בנוסף, החוזרניות של המידע הגנטי יוצרת גיבוי של המידע, דבר שיכול לסייע למערכות התאיות בתיקון נזקי DNA. חלבונים רבים יודעים לזהות רצף קצר של זוגות בסיסים וכך להוביל לתגובות ספציפיות.
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת:
הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי.
זיווג בסיסים ב-RNA.
כאשר גדיל של RNA מיוצר מול גדיל ה-DNA במהלך התעתוק, אורציל (U) מחליף את התימין ביצירת צמד בסיסים עם אדנין (A) שב-DNA. ה-RNA הוא חד גדילי, אך גם בו יכול להיווצר באזורים בתוכו זיווג בסיסים הקובע את המבנה השניוני שלו.
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת:
הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי. בשונה מה-DNA, ה-RNA הוא מולקולה חד גדילית המתקפלת על עצמה, כך שישנה כיווניות אחת לגדיל. הנקודות מסמלות שישנו המשך ל-RNA שבו אין זיווג בסיסים.
אנלוגים של בסיסים.
זיווג בסיסים לא תקין עלול להתרחש עקב הימצאותו של אנלוג לנוקליאוטיד. דבר זה יוביל למוטציה נקודתית במהלך שיעתוק או שכפול. לדוגמה, אנלוג של תימין, 5-ברומואורציל, יוצר זיווג בסיסים עם גואנין במצב אנול.
יחידת מידה.
אורך של מולקולת דו גדיליות נמדד בזוגות בסיסים. קיצורים מקובלים ליחידות:
מולקולות חד גדיליות נמדדות באורך של נוקליאוטידים.
על מנת למדוד מרחק על גבי כרומוזומים, נהוג להשתמש גם ביחידות סנטימורגן. הגודל היחסי של יחידת סנטימורגן אינו קבוע. באדם מדובר על יחס של כמיליון זוגות בסיסים לסנטימורגן אחד.
בובת וודו
בכישוף הוודו, בובת ווּדוּ היא צלמית בדמות בובה, ציור או תמונה, המייצג את האובייקט שעליו רוצים להשפיע בדרך מאגית: אדם, בעל חיים או חפץ.
לצורך הכישוף מצרפים לצלמית דבר מה (כגון טיפת רוק, קווצת שיער, פריט לבוש) שמקורו באובייקט. הכישוף אמור לגרום לבובה להידמות לאובייקט. לפי עקרון ה"מאגיה הסימפטטית", הדומה מושך את הדומה לו ומשפיע עליו, והפעולות שנעשות בצלמית אמורות להשפיע על האובייקט. אנשים המאמינים במאגיה ורוצים לפגוע פיזית באדם, בעל חיים או חפץ, מכינים בובת וודו בדמותו ופוגעים בה כדי לגרום לו לפגיעה דומה.
ישיבת בר אילן
המפקח מגרה
הפקד מגרה (בצרפתית: Commissaire Maigret) הוא דמות בדיונית, פרוטגוניסטית, גיבור 76 רומנים בלשיים ו-28 נובלות פרי עטו של הסופר הבלגי ז'ורז' סימנון שיצאו לאור בשנים 1931–1972.
הפקד ז'ול מגרה הוא אדם מרשים, רחב כתפיים ורגזן, אשר משתהה בעבודתו הבלשית. טכניקת החקירה שלו מבוססת על הבנת אישיותם של הדמויות המרכזיות בחקירה והאינסטינקטים שלו. הפקד מגרה עובד במשטרת פריז, ועל-כן רוב פועלו בפריז וסביבותיה, אך לא פעם הוא נשלח על ידי המחבר לפעילות מחוץ לפריז, ואף מחוץ לצרפת.
סיפוריו של הפקד מגרה מתרחשים בין שנות ה-30 לשנות ה-60 של המאה ה-20. סיפורי מגרה עובדו לרדיו ולטלוויזיה. עשרה שחקנים שונים (צ'ארלס לוטון, ברונו קרמר, ז'אן גאבן, ז'אן רישאר, ג'ינו סרווי, מייקל גמבון, רופרט דייוויס, באזיל סידני, מוריס דנהם, רואן אטקינסון) גילמו את הדמות בסדרות טלוויזיה שונות.
אזכור במדיות אחרות.
רדיו.
מוריס דנהם גילם את מגרה בתסכיתי רדיו עבור BBC Radio 4 בשנים 1992–2002. לאחר מותו של דנהם ניקולס לה פרבוסט גילם את המפקח בשנת 2003.
קולנוע וטלוויזיה.
ספרי מגרה עובדו לסרטי טלוויזיה ולסדרות טלוויזיה במקומות רבים בעולם והמפקח מגרה גולם על ידי שחקנים צרפתיים, בריטיים, איריים, אוסטרים, גרמנים, איטלקיים, הולנדיים, יפניים ורוסיים.
בגרסה הצרפתית, Les Enquêtes du Commissaire Maigret, ז'אן רישאר גילם את דמותו של הפקח בסדרה שרצה בשנים 1967–1990 במשך 80 פרקים. מאוחר יותר ברונו קרמר גילם את הדמות ב-54 פרקים בשנים 1991–2005.
ג'ינו סרווי גילם את הדמות עבור הטלוויזיה האיטלקית, בשנים 1964–1972. הסדרה עיבדה 14 ספרים ו-2 נובלות.
בברית המועצות, שחקן התיאטרון בוריס טנין גילם את הדמות במספר סרטי טלוויזיה בשנות ה-70 של המאה ה-20. כמו כן, הסובייטים גם עיבדו את הדמות לקולנוע, בסרטי הקולנוע השונים המפקח מגרה גולם על ידי השחקנים ולדימיר סמוילוב וארמן ג'יגרחניאן.