הממצאים האחרונים מתקופת הברזל מתוארכים סביב השנים 630-650 לפנה"ס. ניכר כי לאחר מכן ננטש האתר למשך 150 שנה. סיבת נטישת האתר אינה ברורה דיה בשלב זה. לאור תיארוך המבוסס על ממצא יבוא כלי החרס האטיים נראה כי העיר יושבה מחדש לאחר שנת 480 לפנה"ס.
דור בתקופה הפרסית.
העיר דֹאר נזכרה בספרות היוונית הקלאסית כבר בשנת 500 לפנה"ס לערך.
דור נוסדה ככל הנראה מחדש לאחר שנת 480 לפנה"ס. בראשית המאה החמישית לפנה"ס מוזכרת דור בכתובת אשמֻנעָזר כעיר אשר נמסרה לשליטת מלכי צידון מידי השלטון הפרסי המרכזי. המרחב של דור ויפו מכונה בכתובת אשמֻנעָזַר "ארצות הדגן האדירות אשר בשדה השרון".
מצב חסות מלכי צידון בדור נמשך גם בשנים אחר כך, מידע הנלמד מהחיבור הגאוגרפי המיוחס לסיקיליס מסוף המאה הרביעית לפנה"ס, שם מצוינת דור כ"עירם של הצידונים". במהלך התקופה הפרסית נקבע מתאר העיר דור ותוכנית הרחובות, שנשתמרו עד לתקופה הרומית. במהלך התקופה הפרסית גם שונה שמה של העיר מדור (דאר) לדורה (Δῶρα) או דורוס. בתקופה הפרסית התרחש בדור שינוי בשיטת הבנייה משימוש בלבנים מיובשות בשמש ואבני גוויל לבניית אבני גוויל משולבות באבני גזית (המכונה בניית אומנות גזית). בתל דור הוגדרו שני שלבי בנייה עיקריים מהתקופה הפרסית, הראשון מתוארך לסוף המאה החמישית לפנה"ס והשני למחצית השנייה של המאה הרביעית לפנה"ס, לתקופת המעבר בין התקופה הפרסית להלניסטית.
בשטחים A ,C ו-D2 נחשפו בתל דור מערך של מבננים (אינסולות) שחזיתם פנתה לרחוב, כשהרחובות הפרידו בין המבננים השונים. במהלך התקופה הפרסית לא הייתה דור מוקפת חומה במלוא מובן המילה, אם כי ישנה טענה שקירות הבתים החיצוניים שימשו כחומה. שער העיר בשטח B המשיך לשמש בתקופה הפרסית, למרות שרחבת השער ששימשה בתקופת הברזל בוטלה, השער עצמו הוצר לרוחב של כ-3 מטרים. פתח השער ואבן סף ממנו נחשפו בחפירה מתחת ומדרום למגדל ההלניסטי. בשאר שטחי החפירה נתגלו בעיקר בדלי קירות ומספר לא מבוטל של בורות מהתקופה הפרסית. כמו כן נחשפו בדור כ-20 קבורות כלב, חלקן מתוארכות למאה החמישית לפנה"ס, וחלקן מתוארכות למאה הרביעית לפנה"ס, לתקופת המעבר בין התקופה הפרסית המאוחרת להלניסטית הקדומה.
מבחינת הממצא הקרמי בתקופה הפרסית יש ייצוג רחב לכלי יבוא אטיים וכן לכלי יבוא מזרח יווניים. כמו כן נמצאו בדור מספר רב של צלמיות מהתקופה הפרסית. כללית, מכלול כלי החרס דומה מאוד לממצאים שנתגלו בחלקים אחרים של פיניקיה וקפריסין.
דור בתקופה ההלניסטית.
המעבר בדור בין התקופה הפרסית להלניסטית הוא בעיקרו היסטורי-כרונולוגי ואינו מסומן בשכבת הרס או הפרעה בחיים העירוניים בדור. בניגוד למספר אתרים אחרים בארץ ישראל ופיניקיה (כגון שומרון וצור) הכיבוש המקדוני לא אופיין בהרס, כנראה בגלל היותה של דור בת חסות צידונית. בתקופה ההלניסטית התרחבה העיר מערבה וניכר כי בתקופה זו הגיעה לשיא התפשטותה וקיבלה את צורתה עד לתקופה הרומית. שלבי הבנייה בתקופה ההלניסטית בדור מחולקים בצורה גסה לשני שלבים שונים, אם כי עיקר השוני ביניהם מתבטא בעיקר בשיפוץ והרמת רצפות ולא בשינוי פני העיר או בנייה מחודשת.
בראשית התקופה ההלניסטית נבנתה בדור מערכת ביצורים מרשימה בשטחים A ו-C הכוללת חומת סוגרים עם מגדלים, עשויה אבני גזית במילוי אבני גוויל, בבסיס החומה חלקלקה. המגדלים הם מרובעים (עם מסד לגרם מדרגות במרכז) במרחקים קצובים (50 מ'). בשטח B ישנו שער בעל כניסה ישירה לרחוב העיר עם רחבה מחוץ לשער. מסוף התקופה ההלניסטית נחשפו בשנים האחרונות מקדשי תאומים המעוטרים בקירות מכוירים וכן בית בד. בשטח D1 ישנו מבנה שכונה על ידי חופריו "הארמון הפרסי", אך תאריכו הלניסטי לאור מטבע של תלמי השני שנמצא תחת קיר שמבנה הארמון הפרסי נסמך עליו. מבנה הארמון עשוי משלושה חדרי אורך ועוד חדר רוחב אשר נסמכים על קיר מסיבי בנוי גזית שממשיך מזרחה, ניתן לשער כי למבנה הגדול היו מספר קומות שמהן השתמרה רק קומת המרתף. מסוף התקופה ההלניסטית נחשפו בשנים האחרונות בשטח D1 מקדשי תאומים המעוטרים בקירות מכויירים. בשטח D2 יש רחובות היוצרים צומת על אותו מערך רחובות שנוסד כבר בתקופה הפרסית, כמו כן נחשף בשטח D2 בית בד מהתקופה ההלניסטית. בשטח G במרכז התל ישנו מבנה מונומנטלי (קירות ללא תוכנית מוגדרת) שחודר לשכבות הפרסיות וניתן להקביל את תאריך בנייתו לראשית התקופה ההלניסטית לפי שטחים אחרים. בשטחים A ו-C ישנן חנויות ברחוב הסמוך לחומה יחד עם רחובות אורך ורוחב עם מבננים ערוכים בצורה הנדסית.
מבחינה פוליטית-שלטונית (בעיקר כפי שמשתקף במקורות ההיסטוריים) התאפיינה ראשית התקופה ההלניסטית בשקט יחסי תחת התלמיים. פוליביוס מתאר את המצור הכושל של אנטיוכוס השלישי מגאס על דור בשנת 219 לפנה"ס, בתיאורו עומד פוליביוס על כך שדור היא עיר מבוצרת היטב. בשנת 139/9 לפנה"ס צר על דור אנטיוכוס (VII) סידטס בשעה שטריפון מצא בה מקלט. מבחינת הממצא ישנו עושר רב של כלי יבוא ממזרח אגן הים התיכון. כן נמצאו ממצאים רבים בהקשר הצבאי בדור שמקורם במערכות המצור שהושמו על העיר במהלך התקופה ובהם אבני קלע, אבני בליסטרה, ראשי חיצים וחניתות ועוד. מבחינה מנהלית נחשפו בעיר משקולות תנית, וכן נמצאו בדור חותמות ייחודיות על ידיות בסגנון פיניקי-יווני. ממגוון הצלמיות ההלניסטיות שנמצאו בדור ניתן ללמוד על חיי הפולחן של תושבי דור.
דור בתקופה החשמונאית.
ככל הנראה נכבשה דור על ידי המלך החשמונאי ינאי אלכסנדר בראשית המאה הראשונה לפנה"ס מידי זואילוס שהיה טירן שהשתלט על דור ומגדל סטרטון. אם כי בניגוד לאתרים אחרים, בעיקר בגליל ובאדומיאה לא ניכר בדור שינוי בתרבות החומרית מהגמוניה פיניקית להגמוניה יהודאית.
דור בתקופה הרומית.
בתקופה הרומית עברה העיר דור מהפך ארכיטקטוני ושגשגה. דבר זה נלמד הן מהשינוי בבניה והן מטביעת מטבעות העיר. מבחינת הבנייה נסמך המערך העירוני בתקופה הרומית על השלבים הקדומים יותר, ומובחנים בעיר שני שלבים עיקריים.
בשלב הראשון נבנו בעיר רחובות מרוצפים עם תעלות ניקוז. הובלו לעיר מים באקוודוקט, אשר הוא מאוחר לשלב הראשון. שער העיר מהתקופה הרומית לא שרד אך כן שרדו מסדי הבטון של חיבור האקוודוקט לעיר. ככל הנראה לא היו רחובות העיר רחובות עמודים. מהשלב הרומי הראשון שרדו מבנים רבים, בהם מבני מגורים פרטיים (חלקם מעוטרים בפרסקאות ופסיפסים), חנויות, מבני ציבור, מקדשים ומתקנים תעשייתיים שונים.
בשלב השני נבנו מבני ציבור רבים, בהם מתחמים מקודשים עם מקדשים במערב העיר, במזרח העיר נבנו בית חצר, מבנה פריסטלי ומבנה בזיליקלי אשר בחלקם נבנו על שטחים פתוחים ורחובות מן השלב הרומי הקדום. משלב זה ישנם גם מבנים ומתקנים תעשייתיים בדרום התל יחד עם מבנה (ציבורי?) גדול בעל חדרונים קטנים. כמו כן נחשף במערב העיר בית מרחץ מהתקופה הרומית אך הקשרו הסטרטיגרפי ביחס לשתי תקופות הבנייה בתקופה הרומית בדור אינו ברור מספיק. בתקופה הרומית התרחבה העיר מהתל אל מרגלותיו, באזור העיר התחתית נבנו מבנים, רחובות ואף תיאטרון.
לגבי התקופה הרומית הקדומה מוזכרת העיר מספר פעמים אצל יוספוס. לראשונה עם שחרורה יחד עם שאר ערי סוריה על ידי פומפיוס בשנת 63 לפנה"ס. כן מוזכרים אצל יוספוס התהפוכות המנהלתיות בשיוך העיר כתוצאה מהמאבקים הפנים רומיים והמעבר ברומא מרפובליקה לאימפריה. לאחר מכן, מוזכרת דור בהקשר לבניית נמל קיסריה על ידי הורדוס, בתור נמל קטן שלא התאים לעגינת ספינות גדולות. בהמשך מתאר יוספוס את המאבקים בין האוכלוסייה היהודית והפגאנית בדור ותוך כדי כך מסופר על בית כנסת שהיה בעיר. במהלך המרד הגדול (70-67 לספירת הנוצרים), מספר יוספוס כי הצבא הרומי לקח שבויים יהודיים מציפורי והחזיקם בדור, שככל הנראה שימשה כבסיס לחיל מצב של הצבא הרומי.
על אף השגשוג בדור בהמשך התקופה הרומית והאזכורים הלא מעטים שלה על ידי יוספוס (בעקבות ספרי המקבים וניקולאוס איש דמשק), מוזכרת דור על ידי המחברים הרומיים בני המאה הראשונה לספירה סטראבון ופליניוס כעיר נטושה. במקורות יהודיים מן התקופה הרומית מוזכרת דור בפרשת גבולות הארץ, וכן מוזכרת אכסניה שהייתה בדור. במפת פויטינגר מן המאה ה-13 (מבוססת על מפה רומית מן המאה ה-3) מכונה דור "Thora", ומסומנת במפה כיישוב קטן אשר ממוקם בין 8 מיל צפונית לקיסריה ו-20 מיל דרומית לעכו.
ככל הנראה חדלה העיר דור (או לפחות ההתיישבות על התל) מלהתקיים סביב המחצית הראשונה של המאה ה-3. זאת לאור העובדה שלא נמצאו שרידי בניין מאוחרים יותר למאה זו, וכן לאור הירידה הכמותית בממצא הנומיסמטי סביב אמצע מאה זו, ועל כך שהעיר דור חדלה מלטבוע מטבעות סביב 212.
ליד השער המזרחי של דור נמצאה כתובת יוונית. הכתובת חקוקה בעמוד-אבן, אשר שימש בסיס לפסל. הכתובת מקוטעת וכתובתה: . הנוסח בכתובת מעיד כי הכתובת מוקדשת למושל בפרובינקיה קיסרית. מאחר שהכתובת נמצאה בדור יש מקום להניח כי המדובר במושל שדור נכללה בפרובינקיה שלו. העיר דור, כמו ערים יווניות אחרות, צורפה לפרובינקיה של סוריה על ידי פומפיוס. דור השתייכה לפרובינקיית סוריה גם לאחר המרד הגדול, אולם עברה לפרובינקיית יהודה בסוף המאה הראשונה לספירה. פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס השתייך לשלוש משפחות. שמות משפחה אלה מופיעים בכתובות המיוחסות לאדם שהיה מושל פרובינקיית ערביה בשנים 116/7-118-9, קונסול בשנת 119 ומושלה של אסיה בימי אדריאנוס בשנים 133-136. דברואה, בהתבסס על מחקריו של בנימין איזק, טען כי דור הייתה שייכת באותה תקופה לפרובינקיית יהודה, ולכן האיש היה מושל פרובינקית יהודה בין השנים 122-125.
דור מהתקופה הביזנטית ועד לעת החדשה.