לבראבוצרטופס הייתה עטרה ארוכה בצורת מלבן עם "חלונות" עטרה גדולים בדומה לכסמוזאורוס. בשולי העטרה היו מספר בליטות משולשיות, ובפינות ובמרכז דוקרנים ארוכים יותר. קרני הגבה שלו היו ארוכות וחסונות. קרן האף הייתה קצרה. מעצמות הלחיים (epijugals) שלו בלטו דוקרנים מחודדים ועבים, שמזכירים את אלה של פנטצרטופס.
אמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארוט
וינונה לדוק
וינונה לדוק (באנגלית: Winona LaDuke; נולדה 18 באוגוסט 1959) היא פעילה סביבתית, כלכלנית וסופרת ילידית אמריקאית, הידועה בשל עבודתה בנושא תביעות למען אדמות שבטיות, וכן שימורן וקידום פיתוח בר-קיימא. ב-1996 ו-2000, היא רצה בבחירות לתפקיד סגנית נשיא, כמועמדת מטעם מפלגת הירוקים של ארצות הברית, לצד המועמד לנשיאות ראלף ניידר.
היא מנכ"לית העמותה Honor the Earth (כבד את כדור הארץ), ארגון ילידי המקדם נושאים סביבתיים, ואשר ממלא תפקיד מרכזי במחאות נגד צינור הגישה בדקוטה .
תחילת דרכה.
וינונה ("בת ראשונה" בשפת הדקוטה) לדוק נולדה בלוס אנג'לס בשנת 1959, לאמה בטי ברנשטיין ואביה וינסנט לדוק (מאוחר יותר נודע בשם Sun Bear, דוב השמש). אביה היה בן לשבט האוג'יבווה, משמורת White Earth, במינסוטה, ואמה, ממוצא יהודי, מהברונקס, ניו יורק. לדוק העבירה חלק מילדותה בלוס אנג'לס, אך בעיקר גדלה אשלנד, אורגון. בשל מורשתו של אביה, היא נרשמה כחלק האומת האוג'יבווה בגיל מוקדם, אך לא התגוררה בשמורה עד 1982, אז עברה לווייט ארת' אחרי סיום התואר הראשון, שם התחילה לעבוד כמנהלת בית ספר תיכון.
לאחר שהוריה נישאו, אביה עבד כשחקן בהוליווד, בעיקר בתפקידים תומכים במערבונים, בעוד אמה השלימה את לימודיה האקדמיים. בני הזוג נפרדון כשלדוק הייתה בת חמש, והיא עברה לאורגון עם אמה, שקיבלה שם תפקיד כמרצה לאמנות באוניברסיטה. בשנת 1980, אביה של לדוק המציא את עצמו מחדש בתור מנהיג רוחני של העידן החדש ושינה את שמו לדוב השמש.
באשלנד, לדוק למדה בבית ספר ציבורי, והייתה חלק מקבוצת הדיבייט בתיכון. היא למדה באוניברסיטת הרווארד, שם היא הפכה לחלק מקבוצה גדולה יותר של פעילים ילידים. בגיל 18, נאמה בפני מליאת האומות המאוחדות על סוגיות של ילידים אמריקאים. ב-1982 היא סיימה תואר ראשון בכלכלה (בדגש על פיתוח כלכלי ילידי). כשלדוק עברה לשמורת וייט ארת', היא לא ידעה את שפת האוג'יבווה, וגם לא היו לה מכרים רבים, אז היא לא התקבלה שם במהרה. תוך כדי עבודה בתור מנהלת התיכון בשמורה, היא השלימה את התואר השני שלה בכלכלה, והתחילה להיות מעורבת בעניינים מקומיים.
קריירה ואקטיביזם.
ב-1985 לדוק הייתה ממייסדות ארגון רשת הנשים הילידות. היא עבדה עם ארגון Women of All Red Nations כדי לפרסם ולהעלות את התודעה בארצות הברית לגבי עיקור כפוי של נשים ילידות.
היא אז נהייתה מעורבת במאבק להשבת אדמות האנישינאבה (קבוצה הכוללת אומות ילידיות צפון אמריקאיות המקושרות תרבותית בצפון ארצות הברית ובקנדה, כולל האוג'יבווה). על פי תנאי אמנה שנחתמה בין האנישינאבה וארצות הברית בשנת 1867, אומת האוג'יבווה קיבלה שטח של יותר מ-3 מיליון דונם להקים בו את שמורת וייט ארת'. אך חוק נלסון של שנת 1889, שהועבר בניסיון להטמיע את בני האנישינאבה לתרבות הלבנה על ידי אימוץ שיטות חקלאיות ובעלות על אדמות בסגנון אירופאי-אמריקאי, השטח חולק והוקצב לבעלות של משקי בית פרטיים במקום הבעלות השבטית. ואז, תחת לחץ מתעשיית כריתת העצים, ממשלת ארצות הברית סיווגה כל אדמה שלא חולקה כ"עודפים" אשר ניתנים להימכר מחוץ לשבט. בנוסף, עם השנים, לא כל החלקות החקלאיות נותרו בידי המשפחות להן חולקו, ובני אנישינאבה רבים מכרו את אדמותיהם, כך שהשבט איבד שליטה על מרבית השטח שהוקצה לו. עד אמצע המאה ה-20, השבט החזיק בבעלות רק על עשירית מהשטח המקורי שלו, והשאר בבעלות לא-ילידית.
ב-1989, ייסדה לדוק את פרויקט השבת אדמות וייט ארת' (WELRP) במינסוטה, ומצאה את עצמה במרכזן של תביעות ותובענות משפטיות - בצד המפסיד. אך היא ופעילי הארגון לא ויתרו, והמשיכו לגייס כספים ומענקים למען המאבק, ובעיקר בניסיון לרכוש בחזרה אדמות שבטיות, וכן לייצר מקומות עבודה לבני האנישינאבה בשמורה. בשל פעילותה המתמשכת למען מטרות אלה, ב-1998 זכתה לדוק בפרס הומניטרי גדול מטעם ריבוק, ואת כספי הפרס השקיעה בקרן. עד שנת 2000, הקרן קנתה 5000 דונם.
העמותה גם פועלת לייעור מחדש של האדמות והחייאת הגידול של אורז בר, מאכל מסורתי של האנישינאבה. היא גם משווקת תוצרים מקומיים מסורתיים. בנוסף, העמותה הקימה תוכנית ללימוד אוג'יבווה, עדר ביזון, ופרויקט אנרגיית-רוח.
LaDuke היא גם מנכ"לית Honor the Earth, ארגון שהיא ייסדה בשיתוף עם צמד הרוק-פולק, אינדיגו גירלז, ב-1993. משימת הארגון היא לעורר מודעות ותמיכה לסוגיות סביבתיות ילידיות, ולפתח משאבים כספיים ופוליטיים למען הישרדות קהילות ילידיות בנות קיימא. העמותה מפתחת את המשאבים האלה באמצעות האמנויות, מוזיקה, התקשורת, "והחוכמה הילידית לבקש מאנשים להכיר בתלות ההדדית שלנו על כדור הארץ ולהוות קול עבור אלה שאינם נשמעים".
ב-2016, לדוק הייתה מעורבת במחאות המתוקשרות נגד פרויקט בניית צינור הגישה בדקוטה, והשתתפה במחנות ההתנגדות בדקוטה הצפונית, וגם שימשה כדוברת מול התקשורת בנושא.
קריירה פוליטית.
ב-1996 ו-2000, לדוק רצה בבחירות כמועמדת לתפקיד סגן נשיאות ארצות הברית לצד המועמד לנשיאות ראלף ניידר, מטעם מפלגת הירוקים. היא לא נתמכה על ידי אף מועצה שבטית.
ב-2016, רוברט סטיאקום ג'וניור, אלקטור מוושינגטון, נתן את קולו בבחירות - במקום למועמדים שהתחייב לבחור בהם - לפעילה הילידית פיית' ספוטד איגל לנשיאות, ולווינונה לדוק לסגן הנשיאות, מה שהופך אותה לאישה האינדיאנית הראשונה שקיבלה קול אלקטוריאלי לסגן הנשיאות.
ספרים, סרטים, ומדיה.
לדוק חיברה ספרים רבים:
היא גם מחברת שותפה במספר ספרים, כולל:
מאמריה של לדוק פורסמו בכתבי עת ואנתולוגיות לאומיות ובינלאומיות.
הופעות בטלוויזיה וקולנוע כוללות:
חייה האישיים.
לדוק נישאה לרנדי קפשסיט, מנהיג מאומת הקרי, כשהם עבדו יחד בהתנגדות לפרויקט הידרואלקטרי גדול באונטריו. נולדו להם שני ילדים: בת, וסיאבין (ילידת 1988) ובן אג'ואוואק (יליד 1991). הם התגרשו לאחר מספר שנים. ב-1999 נולד לה בן נוסף מבן זוגה קווין גסקו.
ב-9 בנובמבר 2008, ביתה של לדוק בפונספורד, מינסוטה, עלה באש בזמן שהיא הייתה בבוסטון וכל רכושה האישי נשרף, כולל הספרייה הנרחבת שלה ואוספי האמנות והחפצים הילידיים שלה.
רב-חומט ננסי
רב חומט ננסי (שם מדעי: Tiliqua adelaidensis) הוא מין של זוחל מהסוג רב חומט שבמשפחת החומטיים החי בדרום אוסטרליה. מין זה נחשב לנכחד, אך התגלה מחדש ב-1992 וכיום הוא מצוי בסכנת הכחדה. משמעות שמו המדעי: "חי ליד אדלייד" (עיר באוסטרליה).
זוחל זה מגיע לאורך 20 ס"מ והוא הקטן בבני סוגו. הוא בעל קשקשים זהובים עם גוון ירקרק-חום והוא בעל רגליים קטנות וזנב גדול. מין זה מתחפר במחילות של משפכנים אוסטרלים באדמה, שם הוא נח וגם אורב לטרף קטן כמו חיפושיות, מקקים, צרצרים ועכבישים והם מגוונים בכמה זרעים ופרחים. המחילות בנויות בצורה אנכית והחומט מתרבה במאורתו ובה הם משריצים צאצאים. מחילות מלאכותיות נמצאו מושכות יותר את החומט ופרטים רבים החלו להשתמש במחילות כאלה. כמו כן נקבות שהשתמשו בהם גידלו צאצאים במצב יותר טוב.
חומט זה נמצא לראשונה ב-1863, אך נחשב למין נכחד במשך זמן רב. לבסוף נמצא פרט אחד ב-1992 בתוך בטנו של פגר פתן חום ("Pseudonaja") שנמצא ליד כביש בעיר בורה באוסטרליה הדרומית. החומט חי בערבות עשב פתוחות, אשר נכרתו לטובת גידול דגניים ופיתוח חקלאי. מעריכים שכיום ישנם בין 5,000 ל-7,000 פרטים כאלה.
קרסנולוקי
קרסנולוקי (בבלארוסית: Красналукі, קרסנלוקי; ברוסית: Краснолуки; ביידיש: קראַסנאָלוקי) הוא כפר בראיון צ'אשניקי שבמחוז ויטבסק שבבלארוס. הוא נמצא לא הרחק ממינסק. נכון לשנת 2010 כמות האוכלוסייה עומדת על 532 איש.
היסטוריה.
האזכור הראשון של היישוב הוא משנת 1633, אז היישוב השתייך לדוכסות הגדולה של ליטא. עקב חלוקת פולין בשנת 1793 היישוב עבר לשלטון האימפריה הרוסית. בשנת 1859 היו בעיר 36 משקי בית. על פי הסכם ריגה היישוב נותר תחת שליטה רוסית-סובייטית. מאז מרץ 1924 היישוב ירד ממעמדו כיישוב לכפר.
קהילה יהודית.
בשנת 1897 חיו בקרסנולוקי 519 יהודים (65% מכלל התושבים). רוב בני הקהילה היהודית השתייכו לחסידות חב"ד. בקרסנולוקי היו שני בתי עלמין יהודיים, מבית העלמין הישן נותרו מצבות בודדות, בית העלמין החדש נחרש בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה.
עד סוף שנות השלושים היה בקרסנולוקי בית כנסת מעץ, ובאותה עת תוכנן בקרב הקהילה היהודית לבנות בית כנסת חדש מאבן. מבין שני בתי הספר שהיו בעיר נסגר בית הספר היהודי בשנים 1937–1938, והתלמידים היהודים למדו בבית הספר הרוסי. ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בקרסנולוקי כ-300 יהודים.
במהלך המלחמה הכפר היה תחת כיבוש הנאצים מיולי 1941 עד יולי 1944. לא ברור לחלוטין מה היו פעולות הנאצים כלפי הקהילה היהודית המקומית, אבל ככל הנראה הוקם בעיירה מעין גטו פתוח, בדומה לצ'אשניקי הקרובה. ב-6 במרץ 1942 הגטו חוסל ונרצחו כ-300 איש בבור הריגה. שרידיהם נקברו בשנות ה-70 של המאה ה-20 בסיועם של קרובי משפחה עם גידור השטח והקמת מצבה לזכרם.
חומט חמש-פס
חומט חמש-פס (שם מדעי: Plestiodon fasciatus) הוא מין לטאה ממשפחת החומטיים החי בטבע באמריקה הצפונית: בארצות הברית וכן בקנדה (בה ישנם רק 7 מיני לטאות).