הדרישה המקורית הייתה רק שהשיר הופיע בסרט מהשנה שקדמה לטקס. כלל זה שונה לאחר טקס פרסי אוסקר ה-14 (1941), כאשר השיר "הפעם האחרונה שראיתי בפריז", מתוך הסרט "Lady Be Good", עם מוזיקה מאת ג'רום קרן ומילותיו של אוסקר המרשטיין, זכה בפרס. קרן היה נסער שהשיר שלו ניצח, מפני שהשיר נכתב למעשה בשנת 1940, לאחר שהגרמנים כבשו את פריז בתחילת מלחמת העולם השנייה. הוא הוקלט על ידי קייט סמית' והגיע למקום השמיני ברשימת רבי המכר לפני שהוא היה בשימוש בסרט. קרן שכנע את האקדמיה לשנות את הכלל, כך שהשירים היחידים שהם "מקוריים ונכתבו במיוחד עבור הסרט" זכאים לזכות.
שירים שפורסמו לפני עשיית הסרט אינם יכולים להיות מועמדים. בנוסף, שירים שמבוססים על חומרים ישנים יותר, יכולים להתמודד על הפרס. כאשר סרט הוא עיבוד של מחזמר שכבר בוצע, השירים עדיין יכולים להתמודד לפרס.
כללים ומספר המועמדויות.
עד טקס פרסי אוסקר ה-17 (1944) מספר המועמדויות היה בלתי-מוגבל. בשנה זו היו 14 שירים מועמדים. מאותה השנה יש רק חמישה שירים מועמדים, למעט מקרים מיוחדים: שנת 2011, שבה היו רק שני מועמדים; בשנים 1988, 2005, ו-2008, אז רק שלושה שירים היו מועמדים; ובשנים 2010 ו-2013, כאשר רק ארבעה היו מועמדים.
בשנים האחרונות, מספר המועמדויות שונה בין שניים לחמש. שינויים אלו נבעו מכללי האקדמיה, שקבעו כי כל אחד מחברי סניף המוזיקה של האקדמיה התבקש להצביע לשירים האהובים עליו, באמצעות מערכת נקודות מיוחדת (מתן ניקוד 10, 9.5, 9, 8.5, 8, 7.5, 7, 6.5 או 6 נקודות לשיר). רק שירים שקיבלו ציון ממוצע של 8.25 או יותר היו זכאים למועמדות. אם רק שיר אחד השיג ציון זה, שיר זה והשיר שקיבל את הציון הגבוה ביותר הבא אחריו יהיו שני המועמדים.
בעקבות מקרה כזה שקרה בשנת 2011, האקדמיה שינתה את הכללים. במקום המערכת המתמטית שהייתה, הוחלט כי מספר המועמדויות ייקבע לפי מספר הגשות השירים. בהתאם לסכום שהתקבל על ידי האקדמיה יהיה מינימום של חמש מועמדויות.
לא כל שיר שמושמע בסרט יכול להיות מועמד לפרס. על פי כללי אקדמיה, שיר צריך להיות "מקורי ונכתב במיוחד עבור הסרט. חייב להיות ביצוע שנשמע היטב, מובן, מהותי (לא בהכרח מוצג באופן חזותי) של מילים ומנגינה, המשמש בגוף הסרט או בתחילת הצגת הקרדיטים".
אמנם הפרס הוא חלק מכמה קטגוריות שבהן סרט יכול לקבל מועמדויות מרובות, הסרט הראשון שעשה זאת היה הסרט תהילה בשנת 1980. ארבעה סרטים בלבד השיגו שלוש מועמדויות לפרס. ביוני 2008 הוחלט כי לסרט לא יהיו יותר משתי מועמדויות.
עמירן שקלים
עמירן שקלים (נולד ב-23 במרץ 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
שקלים החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-22 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. גם בעונה שלאחר מכן שותף במשחקי גביע הטוטו, אך לא שיחק בליגה במדי הקבוצה. בקיץ הושאל להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, וב-27 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד מכבי הרצליה.
בקיץ חזר למכבי תל אביב, אך לא שותף במשחקי הקבוצה, ובחלון העברות של ינואר הושאל להפועל פתח תקווה. ב-1 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 על הפועל נצרת עילית. אף על פי שלא זכה לדקות משחק רבות בפתח תקווה נשאר במועדון בסיום העונה, ובעונת 2010/2011 ערך במדיה 16 הופעות בליגת העל.
בקיץ הושאל שקלים להפועל ראשון לציון. ב-24 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת השרון, ובסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בקיץ הושאל שוב להפועל פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-31 בדצמבר 2012 הבקיע צמד בניצחון 5–1 נגד מכבי הרצליה.
בקיץ שוחרר ממכבי תל אביב וחתם במועדון ספורט אשדוד. לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות, שוחרר מאשדוד בתום העונה וחזר להפועל פתח תקווה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל. בעונת 2014/2015 ערך 15 הופעות במדי הקבוצה, ובסופה ירד עמה לליגה הלאומית.
ביולי חתם שקלים בהפועל רמת השרון מהליגה הלאומית, במדיה הבקיע שני שערים בעונת 2016/2017. בקיץ חזר לקדנציה שלישית בהפועל פתח תקווה, ובעונת 2017/2018 כבש שני שערים בליגה הלאומית.
ב-3 ביולי 2018 חתם שקלים בהפועל תל אביב, לאחר שחזרה לליגת העל. ב-8 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו, ובליגה שותף בארבעה משחקים בעונת 2018/2019.
ב-29 ביוני 2019 הודיע שקלים על פרישה ממשחק פעיל.
ג'ים בראון
ג'ים בראון (באנגלית: Jim Brown; נולד ב-17 בפברואר 1936) הוא שחקן פוטבול לשעבר ושחקן קולנוע אמריקאי. בראון שיחק בליגת ה-NFL בעמדת הפולבק (רץ אחורי), במשך תשע עונות במדי קבוצת קליבלנד בראונס והוא מגדולי השחקנים בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
בראון נולד בעיירה בדרום מזרח ג'ורג'יה לחופי האוקיינוס האטלנטי. בגיל 8 עברה משפחתו ללונג איילנד שבמדינת ניו יורק.
אוניברסיטת סירקיוז.
בראון התחרה במסגרת האוניברסיטה במגוון ענפי ספורט. הוא היה חבר נבחרת הפוטבול, נבחרת הכדורסל, נבחרת הלקרוס ונבחרת האתלטיקה.
בלקרוס הנבחר בשנתו הראשונה לנבחרת השנייה של האול-אמריקן ובשנתו השנייה נבחר לנבחרת הראשונה. הוא סיים את העונה במקום השני מבחינת הבקעות, קבוצתו סיימה לא מנוצחת ובמשחק האולסטאר של המכללות הבקיע 5 פעמים.
באתלטיקה התחרה בין השאר בקרב עשר, הטלת כידון וקפיצה לגובה. בכדורסל נבחר בדראפט ה-NBA של 1957 במקום ה-69.
בפוטבול שיחק כרץ וכבועט. ב-1956 סיים שלישי במדינה במספר היארדים בריצה, נבחר פה אחד לאול-אמריקן וסיים חמישי בדירוג לגביע הייזמן. במשחק האחרון של העונה הסדירה באוניברסיטה רץ ל-197 יארד, ושישה טאצ'דאונים ובנוסף הבקיע בבעיטה עוד 7 נקודות בונוס.
שחקן פוטבול מקצועני.
בראון נבחר בדראפט ה-NFL של 1957, במקום השישי בסיבוב הראשון על ידי קליבלנד בראונס. בעונתו הראשונה נבחר לרוקי השנה לאחר שדורג ראשון בליגה ביארדים בריצה ובמספר הטאצ'דאונים. סך הכל שיחק במשך 9 עונות בליגה, בהן היה השחקן הבולט ביותר. בכל העונות נבחר לפרו בול, 8 פעמים נבחר לאול פרו (נבחרת העונה) ושלוש פעמים נבחר ל-MVP של הליגה. ב-8 מתוך העונות הוביל את הליגה ביארדים בריצה וחמש פעמים במספר הטאצ'דאונים. תחת הנהגתו זכתה הקבוצה באליפות ליגת ה-NFL ב-1964.
לאחר 9 עונות ובעודו בשיאו, פרש בראון מפוטבול. בעת פרישתו הוביל את הליגה במספר היארדים בריצה בכל הזמנים ובמספר הטאצ'דאונים (בריצה ובריצה+תפיסה). פרישתו המוקדמת הייתה מפתיעה והגיעה בתום עונה בה היה ה-MVP של הליגה. בין הסיבות שייתכן והשפיעו על החלטתו הייתה הרצון להתמקד בקריירה כשחקן קולנוע, ואיומים מצד בעלי קליבלנד בראונס לקנוס אותו אם יאחר למחנה האימונים בשל צילומי סרטים.
ב-2010 נבחר בראון על ידי ה-NFL במקום השני (אחרי ג'רי רייס) ברשימת 100 השחקנים הגדולים בכל הזמנים, בחירה שנעשתה על ידי פאנל שחקנים, מאמנים, בעלי קבוצות ושדרנים.
לכבוד יום הולדתו ה-80 ב-2016 הודיעה קליבלנד בראונס כי תציב פסל בדמותו של בראון בכניסה לאצטדיונה.
שחקן קולנוע.
בראון החל את הקריירה שלו כשחקן קולנוע במערבון Rio Conchos משנת 1964. הסרט השני בו השתתף היה 12 הנועזים בו גילם את אחד מ"הנועזים", חייל-אסיר בצבא ארצות הברית שנידון למוות ומגויס למשימת התאבדות נגד גרמניה הנאצית. שיחק בסרט "100 רובים" בכיכובה של ראקל ולש. ב-1968 שיחק בסרט תחנת זברה אינה עונה. בהמשך הקריירה שיחק בתפקידים ראשיים במערבונים, בסרטי ניצול, בסרטי פעולה ובסרטי ספורט שונים וכן בתפקידי אורח רבים.
סטפורדשייר
סטפורדשייר (באנגלית: Staffordshire) הוא מחוז בצפון-מערב אנגליה, באזור מערב המידלנדס. הוא גובל בנוטינגהאמשייר מצפון, דרבישייר ולסטרשייר ממזרח, ווריקשייר מדרום-מזרח, ווסטרשייר ווסט מידלנדס מדרום, ושרופשייר ממערב.
העיר הגדולה ביותר במחוז היא סטוק-און-טרנט. 96% מהתושבים הם לבנים, ו-94% נולדו באנגליה (אחוז נוסף נולד בשאר הממלכה המאוחדת). הקהילה היהודית במחוז מונה כ-400 איש. בנוסף על כך, מתגוררים באזור כ-15,000 מוסלמים.
במועצת המחוז חברים כ-62 נציגים, מתוכם 51 משויכים למפלגה השמרנית, עשרה למפלגת הלייבור ועוד אחד עצמאי.
ראנגל נארוז
ראנגל נארוז (באנגלית: Wrangell Narrows; שמו לשעבר ברוסית – Пролив Врангеля; "Proliv Vrangelya" או "מצר וראנגל") הוא מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבאלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle), ארצות הברית, המפריד בין האיים קופריאנוף (Kupreanof Island) וווייבודסקי (Woewodski Island) ממערב, לבין האי מיטקוף (Mitkof Island) ממזרח. המצר מקשר בין פרדריק סאונד מצפון למצר סאמנר מדרום, וממנו דרך מפרץ איפיג'ינאיה (Iphigenia Bay) למפרץ אלסקה.
מצר שאורכו כ-35 ק"מ משמש את ספינות הדיג ומעבורות של שירות המעבורות של אלסקה (Alaska Marine Highway). אוניות תענוגות גדולות במיוחד אינן מפליגות בו בשל רדידות מימיו.
נקרא ב-1838 על ידי גאוגרף רוסי ממוצא פיני לינדנברג (Линденберг; G. Lindenberg) על שמו של מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי פרדיננד וראנגל.
פרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר
פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר בסרט קולנוע מוענק מדי שנה (משנת 1943) על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד לעבודת בימוי מצטיינת בתחום הקולנוע. הבמאי שזכה במספר הפרסים הרב ביותר הוא איליה קאזאן אשר זכה בארבעה פרסים. סטיבן ספילברג מחזיק בשיא המועמדויות: 11, מתוכן זכה פעמיים.
לש (פירושונים)
ירוחם ורדימון