עם הגעת מאיר פניג'ל, ששון שם טוב והאחים מאיר ושאול לוי לקבוצה - הושקעו משאבים רבים בפיתוח מחלקת הנוער, מתוך כוונה להצמיח כישרונות צעירים, שיהוו את שלד הקבוצה לעונות הבאות.
שם הקבוצה "בית"ר "אורן" ירושלים" נקראת על שמו של בנו של מאיר פניג'ל, אורן פניג'ל, שנהרג בנובמבר 1998, במהלך שוד מזוין שהתרחש במקום עבודתו - חנות המפעל של אביו. מאיר ביקש להנציחו באמצעות מחלקת הנוער, ובקשתו היחידה בעת מכירת הקבוצה לארקדי גאידמק הייתה, ששם הנצחה זה יישאר שמה של קבוצת הנוער של המועדון.
עם רכישת הקבוצה על ידי גאידמק, הוקמה בבית"ר אקדמיית כדורגל לנוער, ומתקן האימונים הצמוד לשכונת בית וגן שודרג, לרבות חדרי ההלבשה, המתחם עצמו והדשא. בעונת 2005/2006, זכתה הקבוצה לראשונה בתואר רשמי - גביע המדינה לנוער. בעונת 2006/2007, מונה גיא עזורי למאמן קבוצת הנוער, שזכתה תחת הדרכתו בדאבל הנוער. בעונת 2007/2008, זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2015/2016, ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לנוער, לראשונה אחרי עונות רבות בהן נשארה בליגת העל לנוער. בעונת 2016/2017, עלתה הקבוצה חזרה לליגת העל לנוער.
בשנת 2018, לאחר מעבר המועדון לידי משה חוגג הורחבו חדרי ההלבשה, חדר האספות, וחדר האוכל, ושודרגו חדר הכושר והטיפולים של השחקנים. בנוסף, גם משרדי הנהלת המועדון עברו שיפוץ, והוצבו מצלמות במתחם ובסביבתו, כולל המגרשים עצמם, בין היתר על מנת לשדר בשידור חי את משחקי הנוער ואימוני הבוגרים לחברי מועדון האוהדים. בחלקו הדרומי של המתקן, מוצבים מתקני מחלקת הנוער הכוללים חדרי הלבשה של קבוצות המחלקה, משרדי הנהלה של המחלקה וחנייה של כ-30 מקומות.
קבוצות מחלקת הנוער לעונת 2020/2021.
מנהל מקצועי מחלקות הנוער: יוסי מזרחי
מנהל מחלקת הנוער: סמי מלכה
תארים והישגים.
האליפות בעונת 1971/1972 הייתה לפני הפיכתה של ליגת העל לנוער לליגה מקצוענית ב-1994.
כמו כן, זכתה קבוצת הנוער בטורניר נייקי בקטרגל, בשנת 2007.
סגל השחקנים.
נכון ל-26 באוגוסט 2022
(בהשאלה ממכבי חיפה)
(בהשאלה ממכבי תל אביב)
(בהשאלה ממכבי תל אביב)
(בהשאלה ממכבי חיפה)
Rage Against the Machine
Rage Against the Machine (בעברית: רייג' אגיינסט דה מאשין; תרגום חופשי: זעם כנגד המכונה (מכונה כמילה נרדפת ל"ממסד")) היא להקת מטאל אמריקאית מלוס אנג'לס שבקליפורניה, שהחלה את פעילותה בשנות ה-90 של המאה ה-20. הלהקה ידועה בשילוב סגנונות של היפ הופ, מטאל, פאנק (Punk) ופאנק (Funk), כמו גם במסר הפוליטי המהפכני המועבר בשיריה. במהלך תשע השנים הראשונות בהם פעלה, היא נחשבה לאחת הלהקות הפוליטיות הפופולריות והמשפיעות ביותר במוזיקה העכשווית. מקור שמה של להקה בשיר הנושא את אותו שם של להקת ההארדקור "Inside Out".
הלהקה התפרקה בשנת 2000, כאשר הסולן, זאק דה לה רוחה, החל בקריירת סולו בפרופיל נמוך, ושאר חברי הלהקה הקימו את הלהקה אודיוסלייב יחד עם סולן להקת סאונדגארדן לשעבר, כריס קורנל. בחודש אפריל 2007 התאחדה הלהקה לראשונה מזה שבע שנים וניגנה יחד בפסטיבל מוזיקה ואמנות בעמק קואצ'לה שבדרום קליפורניה. מאז הלהקה ניגנה מספר הופעות חיות בהזדמנויות שונות.
רייג' אגיינסט דה מאשין שואבים את ההשראה שלהם מהתקופה המוקדמת של המטאל, וכן מהרכבי ראפ, כגון: פאבליק אנמי ואפריקה באמבאאטא. המוזיקה שלהם מתבססת בעיקר על סגנון החריזה והקול של דה לה רוחה, וגם על סגנון הנגינה הייחודי של הגיטריסט, טום מורלו.
היסטוריה.
שנים ראשונות (1991–1992).
ב-1991, הגיטריסט, טום מורלו, עזב את להקתו הקודמת, "לוק אפ", במטרה להקים להקה חדשה. בעת בילוי במועדון בלוס אנג'לס, ראה את זאק דה לה רוחה מבצע ראפ בסגנון חופשי. מורלו התרשם מהליריקה של דה לה רוחה, וביקש ממנו להיות הסולן של להקה. מורלו גייס גם את המתופף, בראד ווילק, שבעבר עשה מבחני במה ל"לוק אפ", בעוד שדה לה רוחה שכנע את חבר הילדות שלו, טים קומרפורד להצטרף ללהקה כבסיסט.
הלהקה החדשה קראה לעצמה על שם שיר שדה לה רוחה כתב בעבר ללהקתו הקודמת, "אינסייד אאוט" (שגם היה אמור להיות שמו של האלבום ש"אינסייד אאוט" מעולם לא הקליטו). בעל חברת התקליטים, קנט מק'קלרד, לו היו קשרים עם "אינסייד אאוט" הטביע את המונח במאמר שפרסם ב-1989 במגזין שלו.
זמן קצר לאחד שנוסדה, הלהקה הופיעה לראשונה בציבור במחוז אורנג' בקליפורניה, במסיבה בביתו של חבר של קומרפורד. הסקיצה של אלבום הבכורה של הלהקה הוקלטה על קלטת שמע בהוצאה עצמית, אולם לא כל השירים שהוקלטו על קלטת זו הגיעו בסופו של דבר לאלבום הסופי.
מספר חברות תקליטים הביעו עניין, ובסופו של דבר הלהקה חתמה עם חברת התקליטים "אפיק רקורדס". מורלו אמר על כך ש"אפיק הסכימו לכל דבר שביקשנו, והם קיימו את הבטחותיהם...מעולם לא ראינו בכך קונפליקט אידאולוגי כל עוד יכולנו לשמור על חופש יצירתי".
הצלחה מסחרית (1992–2000).
אלבום הבכורה של הלהקה, "Rage Against The Machine", הגיע לסטאטוס של פלטינום משולש, בעידוד השמעה מאסיבית ברדיו של השיר "Killing in the Name" - שיר מטאל כבד שכולל 6 שורות שחוזרות על עצמן באופנים שונים. עטיפת האלבום כללה תמונה של טיץ' קואנג דוק, נזיר בודהיסטי וייטנאמי, בעת ששרף את עצמו למוות בסייגון בשנת 1963, במחאה על רציחתם של בודהיסטים על ידי שלטונו של ראש הממשלה נו דין דיים. על מנת לקדם את האלבום ואת המסר המרכזי של צדק חברתי ושוויון, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות, וניגנה ב"פסטיבל לולהפאלוזה 1993", וכהופעת חימום של להקת "Suicidal Tendencies" באירופה.
לאחר צאת אלבום הבכורה שלהם, הלהקה הופיעה בפסקול של הסרט "ללמוד מהחיים" עם השיר "Year of the Boomerang". גרסה מוקדמת של השיר "Tire me" גם הושמעה במהלך הסרט. לאחר מכן, הם הקליטו שיר בשם "Darkness" לפסקול של הסרט "העורב", והשיר "No Shelter" הופיע בפסקול של הסרט "גודזילה", גם בסרט - Season:the collective, התנגן השיר Bulls on parade כשברקע סטיב פיט רוכב בתחרות הדאון-היל.
האלבום השני של הלהקה הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית בשנת 1996. שמו של האלבום, "Evil Empire" (אימפריית הרשע), הוא ציטוט מדבריו של נשיא ארצות הברית לשעבר רונלד רייגן, שהתייחס במילים אלה לברית המועצות. באלבום זה כללה הלהקה רשימת ספרים מומלצים לקריאה, שכללה בין השאר את ספריהם של לנין, צ'ה גווארה, נועם חומסקי, הרברט מרקוזה, ג'יימס ג'ויס וז'אן-פול סארטר (לרשימה המלאה). השיר "Bulls on Parade" בוצע בתוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב" באפריל 1996. ההופעה, שהייתה אמורה לכלול 2 שירים, נחתכה לשיר אחד בלבד, כאשר הלהקה ניסתה לתלות את דגל ארצות הברית במהופך על המגברים שלהם, כמחאה על אירוחו בתוכנית של המועמד הרפובליקני לנשיאות, סטיב פורבס, באותו ערב.
בשנת 1997, הלהקה חיממה את להקת U2 בסיבוב ההופעות שלהם בשם "פופמארט". כל הרווחים של רייג' מסיבוב הופעות זה נתרמו למטרות חברתיות, ביניהם איגודי עובדים, ארגוני נשים וה-EZLN. לאחר סיבוב הופעות זה, הלהקה החלה בסיבוב הופעות בארצות הברית עם אורחים מיוחדים מהרכב וו טאנג קלאן. במספר אתרים, המשטרה ניסתה, ללא הצלחה, לבטל את המופעים, כאשר אחת הסיבות הייתה "הפילוסופיה האלימה והמתנגדת לאכיפת חוק" של הלהקה. במהלך סיבוב הופעות ביפן, הוציאה לאור הלהקה אלבום בוטלג שמורכב משירי בי-סייד בשם "Live &amp; Rare" בהוצאת סוני רקורדס. מאוחר יותר באותה שנה, יצא גם וידאו של הופעה חיה של הלהקה, בשם "Rage Against the Machine".
האלבום השלישי, "The Battle of Los Angeles", יצא בשנת 1999 וזכה אף הוא להיות במקום הראשון במצעדים, בעודו נמכר ב-450,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, ולאחר מכן מגיע לפלטינום כפול. על עטיפת האלבום מצוירת דמות גרפיטי של אדם המניף את אגרופו באוויר. באותה שנה, השיר "Wake Up" הופיע בפסקול של הסרט "מטריקס". השיר "Calm like a Bomb" הופיע לאחר מכן בסרט ההמשך, ב-2003. בשנת 2000 הלהקה תכננה להופיע בסיבוב הופעות יחד עם להקת ביסטי בויז, אך סיבוב ההופעות בוטל לאחר שהמתופף של הביסטי בויז סבל מפציעה חמורה. כאשר החלים מפציעתו, רייג' כבר התפרקו.
פירוק והוצאות מאוחרות (2000–2003).
ב-18 באוקטובר 2000, דה לה רוחה יצא בהצהרה הבאה:
האלבום "Renegades", שיצא קצת אחרי פירוק הלהקה, הוא אוסף של שירי כיסוי לאמנים שונים. בשנה שלאחר מכן יצא דיסק DVD של הופעה חיה נוספת, שנקרא "The Battle of Mexico City".
לאחר אסון התאומים, תאגיד התקשורת, "Clear Channel" הוציא רשימה של "שירים עם ליריקה מוטלת בספק", על מנת לעודד את תחנות הרדיו לא להשמיע את השירים שברשימה. רייג' הייתה הלהקה היחידה שכל השירים שלה הופיעו ברשימה.
ב-12 וב-13 בספטמבר, רייג' הופיעו את 2 ההופעות האחרונות שלהם בלוס אנג'לס, יחד עם אמנים אורחים שונים. הופעות אלו יצאו אחר כך ב-DVD.
קריירות שלאחר הפירוק (2001–2007).
אודיוסלייב.
לאחר פירוק הלהקה, מורלו, ווילק וקומרפורד ניסו לחפש סולן שיחליף את דה לה רוחה ב"רייג' אגיינסט דה מאשין". לבסוף, הלהקה צירפה את כריס קורנל מלהקת "סאונדגארדן" ויחד הם יצרו להקה חדשה, בשם "אודיוסלייב". הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון בשנת 2002, והאלבום זכה לביקורות חיוביות. לאחר מכן הלהקה הוציאה עוד 2 אלבומים, אך התפרקה בפברואר 2007.
זאק דה לה רוחה.