500 ימים עם סאמר (באנגלית: ) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2009, שביים מארק ווב, בכיכובם של ג'וזף גורדון-לוויט וזואי דשנל. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2009, שם הוא זכה ל"קימת כבוד". הסרט הפך להיות ללהיט והוא הצליח להכניס פי שמונה מתקציבו. הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי והשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי לגורדון-לוויט.
עלילה.
העלילה מתארת 500 ימים של מערכת יחסים בעלת עליות ומורדות בין תום הנסן (ג'וזף גורדון-לוויט), בחור צעיר שלמד אדריכלות אך עובד ככותב בחברה לכרטיסי ברכה, לבין סאמר פין (זואי דשנל), מזכירה חדשה בחברה בה עובד תום.
תום וסאמר שונים ביסודם; תום מאמין בגורל ובאהבת אמת, וסאמר, לעומתו, לא. לאחר שחברו של תום, מקנזי (ג'פרי ארנד), פולט את העובדה כי לתום יש רגשות כלפי סאמר, סאמר מבהירה לו שהיא מעוניינת שהם יהיו ידידים בלבד. מערכת היחסים ביניהם מתפתחת כאשר הם מתקרבים האחד לשנייה, והיא מתחילה כמבטיחה, אך ככל שהזמן עובר, הרגשות הופכים לחד צדדיים מצדו של תום, אף כי הוא לא שם לב לכך. השניים נפרדים ועוברים מספר חודשים במהלכם תום שבור וביצועיו בעבודה מדרדרים.
תום וסאמר נפגשים ברכבת, בדרך לחתונה של חברה משותפת. הם מדברים ורוקדים יחד, ותום חוזר לפנטזיה של חידוש מערכת היחסים ביניהם. סאמר מזמינה אותו למסיבה שהיא עורכת בביתה, אך כאשר הוא מגיע, הפנטזיה שלו נעלמת לאט לאט והמציאות תופסת את מקומה. לבסוף הפנטזיה מתנפצת לחלוטין, כאשר תום מגלה שהמסיבה שבה הוא נמצא היא למעשה מסיבת האירוסין של סאמר.
לאחר כמה ימים של מרמור ותסכול, תום מחליט לשנות את חייו. הוא מתפטר מהחברה שבה עבד ומחליט לרדוף אחר חלומו להיות ארכיטקט. בהמשך, הוא פוגש את סאמר והשניים מנהלים שיחה סוגרת מעגל, בה מתגלה שהיוצרות התהפכו; תום חושף בפני סאמר שהיא צדקה, משום שאהבה וגורל הם דברים מזויפים, ואילו היא מסבירה לו שהוא היה זה שצדק מלכתחילה. לבסוף, תום משלים עם נישואיה של סאמר.
כמה ימים מאוחר יותר, תום הולך לריאיון עבודה בחברת אדריכלות, שם הוא פוגש בחורה שמועמדת לאותה המשרה שאליה הוא מבקש להתקבל. באותו רגע הוא מגלה שחלק ממנו עדיין מאמין בגורל. הוא מציע לבחורה לצאת לקפה, והיא מסכימה. כאשר הוא שואל אותה מה שמה, היא עונה "אוטום" (בעברית: סתיו).
ביקורות והכנסות.
הביקורות על הסרט היו מהללות. הסרט זכה ל"קימת כבוד" בפסטיבל סאנדנס ששם הוא הוצג לראשונה. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ- 87% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי. רבים מהעיתונים המובילים בארצות הברית שביניהם ניו יורק דיילי ניוז, רולינג סטון, USA Today ועוד דירגו את הסרט כאחד הסרטים הטובים ביותר של השנה. הסרט זכה לכמה מועמדויות וזכיות בפרסים יוקרתיים כמו גלובוס הזהב ואינדפנדנט ספיריט. הסרט בתחילת 2009. הסרט הפתיע בקופות והצליח להכניס פי כמה מתקציבו והפך להיות אחד מה"להיטים הישנוניים" ("sleeper hits") הטובים ביותר באותה שנה. בשבוע הראשון לצאתו בבריטניה הסרט הכניס כ-2 מיליון דולר ודורג במקום השני אחרי הסרט "מחוז 9". נכון לפברואר 2010 הסרט הכניס 32,391,374 דולר בארצות הברית ו-28,331,360 דולר בארצות אחרות. הכנסותיו של הסרט ממכירות ה-DVD היו 11,382,604 דולר, מה שמיקסם את הכנסותיו בלמעלה מ-72 מיליון דולר.
האדמיניסטרציה הנשיאותית של נשיא רוסיה
Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton
Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton הוא האלבום השני באורך מלא של הראפר Eazy-E. האלבום יצא לאור לאחר מותו ב-1996. Eazy-E תכנן במקור להוציא את האלבום ב-1994, אך חש שהוא לא גמור, והמשיך לעבוד עליו.
האלבום היה אמור לכלול שני דיסקים ו-60 שירים, אבל Eazy-E נפטר לפני שסיים אותו, ולאחר מותו החלו בעיות משפטיות שבגללן חלק מהשירים לא צורפו לאלבום.
השפה הצרפתית
השפה האיטלקית
השפה הספרדית
פדרצית הרפובליקות הערביות
40S&amp;W
קולברג
מרתון ניו יורק
מרתון ניו יורק (באנגלית: New York City Marathon) היא תחרות ריצת מרתון שנתית הנערכת בעיר ניו יורק ומסלולה עובר דרך חמשת רבעיה. זוהי אחת מריצות המרתון בעלות מספר המשתתפים הגדול בעולם. בשנת 2010 נרשמו לריצה 45,344 רצים. תחרות זו היא אחת משלוש תחרויות המרתון הגדולות בארצות הברית, לצד מרתון בוסטון ומרתון שיקגו, והיא חלק מן סבב המרתונים המרכזיים העולמי. את התחרות יזם פרד ליבו.
התחרות מאורגנת על ידי ארגון רצי הכביש של ניו יורק (באנגלית: New York Road Runners) ונערכת מדי שנה מאז שנת 1970. נותנת החסות המסחרית לתחרות מאז שנת 2003 הייתה החברה לשירותים כלכליים ING . התחרות נערכת ביום ראשון, הראשון בחודש נובמבר, ומושכת אליה רצים מקצועיים וחובבים כאחד מכל רחבי תבל. כיוון שמספר המבקשים להשתתף בריצה הוא גדול, ההרשמה הפתוחה מוגבלת ל-37,000 רצים המתקבלים בהגרלה. חברים בארגון רצי הכביש של ניו יורק יכולים להתקבל לריצה ללא הגרלה, אם עמדו בדרישות המועדון, או שחברים במועדון ריצה רשמי בחרו בהם להשתתפות. לכל מועדון ריצה רשמי שמורים שני מקומות מובטחים.
מסלול.
לתחרות הראשונה בשנת 1970 נבחר מסלול מעגלי סביב הסנטרל פארק. בימינו מסלול הריצה עובר דרך חמשת רבעי העיר. הזינוק נערך בסטטן איילנד סמוך לעליה לגשר וראזאנו נארוז. הגשר המיועד בימים כתיקונם לתנועת כלי רכב, נסגר לתנועה לצורך התחרות והופך לחלק ממסלול הריצה, כשהרצים משתמשים בשני מפלסי הגשר. בדקות הראשונות לריצה ממלאים את מסלולי הגשר אלפי רצים היוצרים את אחד המראות המוכרים יותר של מרתון ניו יורק.
לאחר הירידה מן הגשר מסלול הריצה עובר דרך ברוקלין לאורך כ-17 ק"מ, כשהרצים עוברים דרך מספר גדול של שכונות ברובע, בהן שכונת ויליאמסבורג. לאחר מעט יותר מ-21 ק"מ ריצה הרצים חוצים את גשר פולסקי המסמן את נקודת מחצית הדרך והכניסה לרובע קווינס. לאחר כ-4 ק"מ בתחומי קווינס הרצים חוצים את איסט ריבר על גשר קווינסבורו ונכנסים למנהטן. בשלב זה של הריצה מתחילים רצים רבים להתעייף והטיפוס לעבר הגשר נחשב בעיני רבים כאחת הנקודות הקשות במסלול. הכניסה לתחומי מנהטן היא בקילומטר ה-26 לערך בריצה והרצים פונים צפונה בשדרה הראשונה, יוצאים לתחומי הברונקס לאורך כ-2 ק"מ ושבים למנהטן. המסלול פונה דרומה דרך הארלם, שדרה החמישית ונכנס לסנטרל פארק. מן קצה הדרומי של הסנטרל פארק ממשיכים הרצים לכיכר קולומבוס ושבים לתוך הסנטרל פארק לנקודת הסיום.
הזינוק לריצה הוא בשעה 10:10 בבוקרו של יום והזמן המרבי לסיומה הוא שמונה וחצי שעות. החל משנת 2008 הזינוק לריצה הוא הדרגתי. תחילה מזנקות הנשים ויתרת הרצים מחולקת לשלוש קבוצות הזנקה. הזמן הרשמי של כל רץ אינו נקבע מעת הישמע ירית הזינוק אלא על פי שבב אלקטרוני המוצמד לנעלו של כל רץ. כך נמנה זמנו של כל רץ מעת שעבר את קו הזינוק ומסתיים כאשר הוא עובר את קו הסיום. לאורך המסלול מונחים "שטיחים" מיוחדים הקוראים את זמני הביניים של הרצים וניתן לקבל דיווח בדואר אלקטרוני בזמן אמת לאלה המעוניינים לעקוב אחר רץ מסוים בעת הריצה. בגלל מספר הרצים הגבוה, אף שאורך המסלול זהה לכל, חלק מן הרצים עוברים בנתיבים שונים בתחומי ברוקלין.
האצטדיון האולימפי נילטון סנטוס
האצטדיון האולימפי נילטון סנטוס (פורטוגזית: Estádio Olímpico Nilton Santos), המכונה באופן עממי אֶנְזֶ'נְיאַוֹ (Engenhão), הוא אצטדיון כדורגל ואולימפי הנמצא בשכונת אֶנְזֵ'נְיוֹ דֶה דֵנְטְרוֹ שבריו דה ז'ניירו ומכאן כינויו. האצטדיון נבנה על ידי עירית ריו דה ז'ניירו לרגל האירוח של המשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשנת 2007.
מבנה.
האצטדיון קרוי על שמו של נילטון סנטוס, אחד מגדולי שחקני נבחרת ברזיל בכל הזמנים, וכן שיאן ההופעות בכל הזמנים של קבוצת בוטפוגו. הוא היה קרוי באופן רשמי עד פברואר 2017: "האצטדיון האולימפי ז'ואאו אבלאנז'ה" על שם הברזילאי ז'ואאו האבלנז', נשיא פיפ"א לשעבר. בין השנים 2015–2017 התירה עיריית ריו דה ז'ניירו לבוטפוגו לקרוא לאצטדיון על שמו של נילטון סנטוס שהפך לבסוף לרשמי. בין השנים 2009 ו-2013 האצטדיון נקרא גם אצטדיון ריו (Stadium Rio).
האנז'ניאו מכיל כ-47,000 מושבים והוא מושכר על ידי עירית ריו דה ז'ניירו למועדון בוטפוגו עד לשנת 2027 לפחות, תמורת 36,000 ריאל (כ-18,000 דולר) לחודש ועוד הוצאות תחזוקה, הנאמדות בכ-4 מיליון ריאל (כ-2 מיליון דולר) לשנה. לצד האצטדיון הוקם גם מסלולי אתלטיקה לאימונים וחימום.
לאחר סגירת מרקנה לשיפוצים לקראת מונדיאל 2014, אנז'ניאו הפך לאצטדיון הגדול בריו דה ז'ניירו, בו מרבית משחקי הדרבי התקיימו. כתוצאה נוספת מהסגירה הזמנית של המרקנה, האנז'ניאו היה מגרשן הביתי של פלמנגו ופלומיננסה, בנוסף לבוטפוגו.
האצטדיון אירח את תחרויות האתלטיקה של אולימפיאדת 2016, ועבר שיפוץ על מנת להתאים אותו לצרכים של האולימפיאדה, שכללו בין היתר התקנה של יציעים זמניים מאחורי השערים, אשר הגדילו את תכולתו ל-60,000 מקומות ישיבה. לקראת הרחבת האצטדיון התגלו ליקויים בבנייתו, דוגמת עמידות הגג לקריסה, דבר שחייב שיפוץ יקר וממושך שנועד לתחזק את המבנה עוד בטרם הורחב. סיום השיפוץ התעכב עד 2016, זמן קצר לפני האולימפיאדה.
הכוחות המזוינים של צפון קוריאה
AmeriKKKa's Most Wanted
AmeriKKKa's Most Wanted הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר אייס קיוב. האלבום יצא לאור ב-16 במאי 1990 לאחר שאייס קיוב עזב את N.W.A. במהרה הפך האלבום להצלחה מסחרית ונשאר כאחד מאלבומי ההיפ הופ שהגדירו את תקופת שנות ה-90 של הראפ.
שם האלבום.