ואראז'י
ואראז'י (ביפנית: 草鞋) הם כפכפים יפניים שגם הסוליה וגם הרצועות שלהם מיוצרים מחבל. בעבר החבל נוצר מגבעולי אורז, אך במהלך הזמן עברו לשימוש גם בחומרים אחרים.
הסמוראים היפנים ולוחמים רגליים בימי הביניים וגם אנשים רגילים נהגו לנעול ואראז'י ונעילתם נעשתה כשקצות האצבעות חורגות מחוץ לכפכף. כעת נועלים ואראז'י בעיקר נזירים בודהיסטים.
יחסי אוסטריה–ליטא
יחסי אוסטריה–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין רפובליקת ליטא.
היסטוריה.
אוסטריה הכירה בליטא דה יורה ב-7 בפברואר 1924, אך לא כוננה איתה יחסים דיפלומטיים, בינתיים ליטא נכבשה בידי ברית המועצות והפכה לרפובליקה סוציאליסטית. ב-11 במרץ 1990 הכריזה ליטא מחדש על עצמאותה, ואוסטריה, יחד עם מדינות נוספות, הכירה מחדש במדינה העצמאית של ליטא דה יורה ב-28 באוגוסט 1991. היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות כוננו מחדש באותו יום.
שתי המדינות הן חברות באיחוד האירופי (אוסטריה הצטרפה בשנת 1995 ואילו ליטא הצטרפה בשנת 2004). אזרחים ליטאים ואוסטרים אינם זקוקים לאשרה כדי לשהות במדינה השנייה.
האישה בלבן (סרט, 1948)
האישה בלבן (באנגלית: The Woman in White) הוא סרט דרמה משנת 1948 בבימויו של פיטר גודפרי ובהשתתפות אלכסיס סמית', אלינור פארקר, סידני גרינסטריט, וגיג יאנג. התסריט מבוסס על הרומן "האישה בלבן" מאת וילקי קולינס.
תקציר עלילה.
לילה אחד וולטר הרטרייט (גיג יאנג) פוגש בדרכו אישה מסתורית הלבושה כולה לבן, שנעלמת במהירות. גבר שמגיע בכרכרה מסביר לו שלפני זמן קצר אישה נמלטה מבית המחסה לחולי נפש הנמצא בקרבת מקום. כשהכרכרה עוברת לידו רואה וולטר אדם מסתתר בתוכה. זהו הרוזן אלסנדרו פוסקו (סידני גרינסטריט). וולטר מגיע ליעדו, בית לימרידג' של משפחת פיירלי. שם הוא פוגש את דיירי הבית; מריאן (אלכסיס סמית'), בת דודתה של מיס פיירלי, האומנת הקשישה גברת ויזי (אמה דאן), והדוד החולני פרדריק (ג'ון אבוט). עוד הוא פוגש את הרוזן פוסקו שהגיע זה עתה ומתארח בלימרידג'. וולטר מתחיל מיד לחשוד בפוסקו.
בבוקר שלמחרת וולטר פוגש את לורה פיירלי העשירה (אלינור פארקר). הוא נדהם מהדמיון הרב בינה לבין האישה בלבן, עד כדי כך שהוא טועה בזהותה. כשמריאן שומעת ממנו על האישה המסתורית שראה, היא מחליטה לחקור את הנושא. מריאן מגלה מכתב שכתבה אמה של לורה על דודנית רחוקה שדמתה מאוד ללורה. שמה הוא אן קתריק והיא התארחה בבית במשך קיץ אחד. פוסקו גונב את המכתב.
לורה מאורסת לסר פרסיבל גלייד (ג'ון אמרי) שגם בא לביקור. באותו ערב וולטר פוגש בגן את האישה בלבן, אן, כשהיא בוכה. היא אומרת שהיא רוצה להזהיר את לורה על דבר מה, אבל לפתע היא נעלמת. וולטר מתעמת עם פוסקו ועם גלייד לגבי מה שסיפרה לו לורה - שהם מאלצים את פרדריק לאפשר לגלייד לשאת לאישה את לורה כדי לקבל את הונה. פוסקו וגלייד מכחישים את האשמותיו, ומריאן אינה מאמינה לדבריו של וולטר. אחר כך וולטר עוזב את הבית, ולורה מתחתנת עם גלייד. חודשים אחדים אחר כך מריאן חוזרת לבית לימרידג' ומגלה שכל המשרתים הוותיקים הוחלפו ואחרים מועסקים במקומם. פוסקו ואשתו, הרוזנת פוסקו (אגנס מורהד) עברו לגור בבית.
פוסקו וגלייד מוצאים את אן כשהיא מתה בחדרה של לורה בפניה ובפני הרוזנת פוסקו. הרוזנת הרעילה את אן. הם גורמים לכולם לחשוב שלורה היא זו שמתה. וולטר מגיע להלווייה ומבין מיד שמי שמתה זוהי אן. הוא מאמין שלורה כלואה באותו בית מחסה בו שהתה אן. פוסקו מנסה להטריף את דעתה של לורה, אבל היא מצליחה להימלט. גלייד מוצא אותה, אך וולטר מציל אותה. בהתכתשות ביניהם נהרג גלייד.
פוסקו מגלה למריאן את האמת: הרוזנת היא אחותו של פרדריק, והיא ילדה את אן מחוץ לנישואים. פוסקו עזר להעלים את השערורייה, והוא התחתן עם הרוזנת. שנה אחר כך נולדה לורה. כשהרוזנת מגלה שפוסקו מתכוון לעזוב אותה, היא דוקרת אותו. המשטרה מגיעה כשפוסקו כבר מת, והרוזנת מחזירה לעצמה את שרשרת אבני האזמרגד שבהם הוא נהג לענות אותה. בסיום הסרט וולטר מספר על נישואיו למריאן, והולדת בתם. לורה חיה יחד אתם עם בנה הקטן, והרוזנת פוסקו נלקחה לבית המחסה המשופץ עם ענק האזמרגד שלה.
עמי סמולארצ'יק
וירג'יניה רוזיצ'י
וירג'יניה רוזיצ'י (ברומנית: Virginia Ruzici; נולדה ב-31 בינואר 1955) היא טניסאית עבר רומניה. היא דורגה במקום השמיני בעולם בשנת 1979 ובשנת 1976 זכתה באליפות צרפת הפתוחה. בסך הכול במהלך הקריירה היא זכתה ב-12 תחרויות ביחידות וב-16 בזוגות נשים.
רוזיצ'י התחילה לשחק טניס בגיל 8. בהיותה בת 13 היא זכתה באליפות רומניה ובגיל 18 השתתפה בפעם הראשונה בגביע הפדרציה. בתמיכת הפדרציה הרומנית היא קיבלה אישור השלטונות לעבור לטניס מקצועי. בשנת 1978 היא זכתה באליפות צרפת הפתוחה. זה היה הזכייה היחידה של בתחרות גראנד סלאם ליחידות. בנוסף לכך בשנת 1978 היא זכתה בתחרות לזוגות נשים.
לאחר הפרישה היא עסקה בפרשנות טניס והתגוררה בפריז. היא גם מאמנת של סימונה האלפ.
בשנת 2016 היא זכתה בעיטור, קצינה במסדר האימפריה הבריטית.
פיגומים (סרט)
פיגומים (באנגלית: Scaffolding) הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2017 אותו כתב וביים מתן יאיר, ובו מככב אשר לקס כנער בן 17 שנקלע לצרות כהרגלו ונאלץ להתמודד בבית עם אב מכה (יעקב כהן), בעודו מוצא לעצמו מודל חדש לחיקוי בבית הספר (עמי סמולארצ'יק). התסריט לסרט נכתב בהשראת אירועים אמיתיים.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן, טורונטו, ובפסטיבלים רבים ברחבי העולם, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בירושלים ופרס השחקן הטוב ביותר שהוענק לאשר לקס. היה מועמד ל-8 פרסי אופיר בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-28, בין השאר בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר והשחקן הראשי הטוב ביותר, עריכה וליהוק. יעקב כהן ועמי סמולארצ'יק היו שניהם מועמדים באותה קטגוריה - שחקן המשנה הטוב ביותר. בסופו של דבר, הסרט זכה בפרס אופיר אחד - שחקן המשנה הטוב ביותר - אשר הוענק לסמולארצ'יק.
הסרט הופק על ידי חברת גרין פרודקשנס וסרטי יונייטד קינג, בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן הקולנוע הפולנית.
זהו הסרט הישראלי השני הנצפה ביותר בשנת 2017, עם מעל 150,000 צופים. כמו כן הוא נמכר להפצה ב 6 טריטוריות ברחבי העולם ביניהן - צרפת, ארצות הברית, פולין וספרד.
תקציר העלילה.
אשר לקס (אשר לקס), נער בן 17, הוא תלמיד תיכון בכיתת מב"ר הסובל מקשיי למידה ובעיות התנהגות, ובמקביל עובד עם אביו מילו (יעקב כהן), בעסק המשפחתי לבניית פיגומים באתרי בנייה. האב, מבוגר וחולה העומד לפני ניתוח, נוהג בבנו ביד קשה ואף מכה אותו, ומכין אותו לקראת היום שבו העסק המשפחתי יעבור לידיים שלו, אך מעבר לכל זה נראה כמה וכמה פעמים שאב מכבד וסומך על הילד שלו, ואף אומר לו שהעסק הוא כבר לא שלו, אלא של אשר. כאשר רמי ערד (עמי סמולרצ'יק), מורה חדש לספרות, מגיע לבית הספר ומלמד את הכיתה לקראת בחינת הבגרות, אשר מוצא בו מודל חיקוי חדש, ומדמיין לעצמו עתיד קצת אחר מזה שאביו מכתיב לו. ואולם טרגדיה בלתי צפויה טורפת את הקלפים.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
פריבירד איירליינס
פריבירד איירליינס (באנגלית: Freebird Airlines, בטורקית: Hürkuş Havayolu Taşımacılık ve Ticaret A.Ş.) היא חברת תעופה טורקית המפעילה טיסות שכר מבסיס החברה הממוקם באיסטנבול. נמל התעופה הראשי ממנו החברה פועלת הוא נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק. החברה פועלת גם מנמל התעופה של אנטליה ובנמל התעופה דלמאן. החברה מפעילה טיסות ליעדים באירופה, לבנון, ישראל ואיראן.
היסטוריה.
חברת התעופה הוקמה ביוני 2000, והחלה את פעילותה ב-5 באפריל 2001 עם שירות בין איסטנבול, לליון באמצעות מטוס מקדונל דאגלס MD-80. בנובמבר 2003 קיבלה החברה את מטוס האיירבוס A320-200 הראשון שלה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2019:
יחסי סין–סן מרינו
יחסי סין–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-8 במאי 1971 אך שיתופי פעולה לא היו בין שתי המדינות עד שנת 2011.
בין הרפובליקה העממית של סין לבין סן מרינו נחתם הסכם בנוגע לחילופי מידע בנוגע למיסים ומניעת כפל מס, ההסכם העניק דחיפה לשיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחום המיסוי. שתי המדינות מקיימות מדי פעם תיאום הצבעות בפורומים בינלאומיים, וסן מרינו תמכה במועמדים סינים למספר תפקידים בארגונים בינלאומיים.
מ-26 בספטמבר עד ל-28 בספטמבר 2013, נשיא אגודת העם הסיני לידידות עם מדינות זרות לי שיאוולין ביקר בסן מרינו ונפגש עם קפטני המחוז של סן מרינו אנטונלה מולרוני ודניס אמיצ'י. הנשיא לי שיאוולין ונשיא אגודת הידידות סן מרינו-סין, ג'יאנראנקו טרנזי, השתתפו במסיבת יום ההולדת ה-25 של אגודת הידידות סן מרינו-סין.
ב-27 באוקטובר באותה השנה ביקר שר החוץ הסיני וונג יי בסן מרינו. הוא נפגש עם קפטני המחוז וקיים שיחות עם שרת החוץ הסן מרינזית פסקואלה ולנטיני.
אאוג'ן ב. מריאן
אֶאוּגֶ'ן בארבו מַריאָן (ברומנית: Eugen Barbu Marian 21 ביוני 1921 בוקרשט - 17 בינואר 2012 בוקרשט) היה מתרגם, תסריטאי, עיתונאי, מחבר תסיכיתים וסופר רומני, בן לקהילה היהודית הספרדית ברומניה. היה חבר באיגוד הסופרים הרומנים. תרם תרומה חשובה להיוועדות קהל הקוראים הרומנים עם יצירות רבות מן הספרות העולמית, במיוחד זו הכתובה באנגלית.
ביוגרפיה.