ב-2010 גילם את פרדי, בנו של אלימלך זורקין (בגילומו של זאב רווח), בסדרה "חסמבה דור 3" ששודרה בערוץ הוט 3 והתבססה על סדרת ספרים באותו השם שכתב יגאל מוסינזון. בשנת 2011 השתתף במופע המרכזי לחנוכה - הפסטיגל,שם שיחק את "פישנזון" מורה שהמציא תוכנה שמכניסה אנשים למחשב, בפסטיגל זה הופיע לצד רבים כגון אליאנה תדהר, תובל שפיר, עוז זהבי ועוד. בשנת 2012 יצא הסרט ההוליוודי "בשם הכסף", בו גילם לוי בתפקיד הראשי את אייזק, מוסכניק שנקלע בלית ברירה לעולם הפשע.
בנובמבר אותה שנה, החל שידור הסדרה "אמא ואבאז", בה גילם לוי חבר בקהילה הגאה לצדם של יפתח קליין ומיה דגן. בזכות תפקיד זה קיבל את מועמדות "השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2013.
בשנת 2013 גילם לוי את דמותו של הרב שמעיה כנפו בסרטו של אבי נשר "פלאות".
ב-4 בספטמבר 2014 עלתה סדרת הדרמה "איש חשוב מאוד" בכיכובו. הסדרה, אותה יצרה שירלי מושיוף ומתבססת באופן פיקטיבי על חייו של לוי, שודרה בערוץ הוט 3, ולוי מגלם בה את בן דמותו בתפקיד הראשי, לצד אלמה דישי. תפקיד זה זיכה אותו בפרס "השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2014. הסדרה חודשה לעונה שנייה ב-27 בדצמבר 2018.
בשנת 2015 הופיע בשלושה פרקים בסדרה האמריקאית שיצר גידי רף, "דיג".
בשנים 2020–2015 שימש כפרזנטור של מותג האופנה הישראלי "רנואר".
בשנים 2017–2015 כיכב בערוץ 2 בסדרת הפעולה "המדרשה", בה גילם את סוכן המוסד הבכיר יונה הררי ("קינדר").
ב-2017 שיחק בסדרה "שבאבניקים" בתפקיד עצמו בהוט.
ב-2021 שיחק בסדרה "מעילה" של יס, בה גילם את עופר מקסימוב אחיה של אתי אלון. באותה שנה שיחק בסדרה "עלומים של כאן 11.
במרץ 2022 זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הטלוויזיה סירייס מאניה - צרפת, על תפקידו בסדרה "ריקוד האש".
חיים אישיים.
לוי ניהל מערכות יחסים עם יעל בר זוהר, אפרת בוימולד ונינט טייב שנמשכה 7 שנים והשניים אף התארסו, בשנת 2013 הם הודיעו על פרידתם.
בשנת 2017, נישא לוי לדוגמנית שלומית מלכה. באוגוסט 2021 התגרשו.
לוי הוא טבעוני.
מרדכי ברנשטיין (חלוץ)
מרדכי (מוטל) ברנשטיין (תרכ"ב, 1862 – כ"ז בסיון תרצ"ד, 1934) היה איכר וחלוץ ממייסדי ראש פינה, ממייסדי סינדיקט מגדלי הטבק, ממייסדי בית משפט השלום העברי, ראש ועד המושבה ושופט בתקופת המנדט הבריטי.
קורות חייו.
הוריו של מרדכי (מוטל) ברנשטיין נולדו באימפריה הרוסית. כשהגיע אביו של מרדכי, דוד ברנשטיין, לגיל בר מצווה חיתנו אותו עם רעייתו ובני הזוג הועברו מעבר לגבול, לרומניה, כדי למנוע סכנת חטיפה לצבא הרוסי, כפי שנהגו באותה תקופה. הם התיישבו במוינשט, שם נעשו לחסידיו של הרבי מבוהוש. שם נולדו ילדיהם ובהם מוטל (מרדכי). מוטל למד בחדר ובהמשך בישיבה והיה ידען גדול בתורה. הוא הצטרף לחיבת ציון ולארגון צעירי ציון, שהקים גיסו לעתיד, דוד שוב. הוא נשא לאישה את עדה (אקה), אחותו של דוד שוב. מרדכי היה פעיל בתנועה לארגון העלייה ובשנת 1882 עלה עם משפחתו מרומניה לארץ ישראל והיה בין מייסדי המושבה ראש פינה.
בשנת 1883 הקימו את ביתם, בית שהיה מקום כינוס, דיונים וקבלת החלטות של אנשי המושבה. במשך שנים רבות היה ברנשטיין חבר ועד המושבה ואף עמד בראש ועד המושבה. מרדכי היה גם החזן הראשון של המושבה ובהיעדר רב ביישוב, נהגו לקבל את דעתו בנושאי הלכה, כי היה ידוע כתלמיד חכם.
מרדכי נקבר בבית העלמין של ראש פינה. ביתו, הנמצא ברחוב החלוצים מול הסופרמרקט המקומי, נושא לוח זיכרון גדול שהציבה המועצה. צאצאי משפחת ברנשטיין התגוררו בבית שבנו אבותיהם עד שנת 1992. בנו, יהודה ברנשטיין, היה חבר המועצה הראשונה של המושבה ראש המועצה הראשון של המושבה ובעל עיטור לוחמי המדינה.
בספר "גיא אוני" של שולמית לפיד מופיעה בת-זקוניו של רב מוטל, מלכה ברנשטיין הקטנה. השנה היא 1885, וידוע כי לאחר בת-הזקונים הזו נולד למרדכי ברנשטיין בנו, יהודה, בשנת 1901. יהודה בנו היה לימים ראש המועצה הראשון של ראש פינה. מרדכי ברנשטיין היה דודו של אלווין ברנשטיין.
ראו גם.
ראש פינה - זכרונות רבקה גרבובסקי
היסטוריה של פינלנד
המתיישבים הראשונים החלו ליישב את אזור פינלנד המודרנית מיד לאחר עידן הקרח, החל מהאלף התשיעי לפני הספירה (ישנן ראיות כי נאנדרתלים ישבו באזור כבר לפני 130,000 שנה, אך הן לא חד משמעיות). פינלנד הייתה חלק מממלכת שוודיה מהמאה ה-13 לספירה ועד לשנת 1809 ("אסטרלנד"), אז היא הועברה לשליטת האימפריה הרוסית כיישות האוטונומית הדוכסות הגדולה של פינלנד. בשנת 1917 פינלנד הכריזה על עצמאותה והחלה מלחמת אזרחים בין "האדומים" הסוציאליסטים ו"הלבנים" השמרניים, שניצחו לבסוף.
במהלך מלחמת העולם השנייה פינלנד נלחמה פעמיים נגד ברית המועצות: בפעם הראשונה במלחמת החורף (1939-1940), בה הפסידה לרוסים את שטחי קרליה הפינית, ובפעם השנייה במלחמת ההמשך (1941-1944) עם תמיכתה של גרמניה הנאצית, מלחמה שגרמה לפינים להפסיד את נמל החורף החשוב פטסאמו. למרות המלחמות הללו פינלנד נשארה דמוקרטיה עצמאית.
במהלך המלחמה הקרה הפוליטיקה הפינית הושפעה רבות על ידי ברית המועצות (ר' פינלנדיזציה), אך לעולם לא הפכה למדינה גרורה. פינלנד הצטרפה לאיחוד האירופי בשנת 1995.
פרהיסטוריה.
פינלנד ככל הנראה לא הייתה מיושבת במהלך הפליסטוקן, עקב תנאי האקלים הקשים בעידן הקרח. קיימת טענה להתיישבות פלאוליתית בפינלנד באתר סוסילואולה (מערת הזאב), אולם הראיות לנוכחות אנושית כה קדומה במערה קלושות וטענה זו אינה מקובלת במחקר.
התקופה המזוליתית.
הראיות המוקדמות ביותר להתיישבות חברות ציידים-לקטים בפינלנד מתוארכות לאלף התשיעי לפני הספירה, מיד לאחר עידן הקרח. חברות אלו נקראות כיום תרבות סואומוסירבי ותרבות קונדה. אחת המציאות הארכאולוגיות החשובות ביותר מהתקופה המזוליתית שנמצאו בפינלנד היא רשת אנטראה, אחת מרשתות הדיג הקדומות ביותר שנמצאו אי פעם (לפי תיארוך פחמן-14 מסביבות 8300 לפני הספירה).
התקופה הנאוליתית.
תחילת התקופה הנאוליתית בפינלנד מסומנת על ידי הימצאותן של תרבויות שהשתמשו לראשונה בקדרות, בערך בשנת 5300 לפני הספירה. באלף החמישי לפני הספירה היו קיימות רשתות מסחר ענפות ברחבי פינלנד וצפון מזרח אירופה. לדוגמה, צור מסקנדינביה ומהאזור הבלטי וצפחה מאזור ימת אונגה מצאו את דרכם לפינלנד, בעוד שאזבסט וסטיאטיט מדרום מזרח פינלנד נמצאו מחוצה לה.
ככל הנראה בתקופה זו תושבי האזור דיברו בשפות אוראליות, שמאוחר יותר הפכו לשפות הבסיס מהן התפתחו שפת הסאמי והשפה הפינית.
בסביבות שנת 3200 לפני הספירה החלו להתיישב בדרום מערב פינלנד תרבויות מהדרום, שהיו חלק מתרבויות גרזן הקרב שהפיצו באירופה את השימוש בשפות הודו-אירופאיות. תרבויות אלו היו חקלאיות מחוץ לפינלנד וידעו לגדל בעלי חיים, אך העדות הראשונה לחקלאות בפינלנד היא רק מהאלף השני לפני הספירה. בפנים הארץ התושבים נשארו ציידים-לקטים במשך זמן רב יותר.
תקופת הברונזה.
אזורי החוף של פינלנד היו חלק מתרבות הברונזה הנורדית, בעוד שבפנים הארץ ההשפעה הייתה מתרבויות צפון ומזרח רוסיה.
תקופת הברזל.
הראיות המוקדמות ביותר לעבודת ברזל בפינלנד הן מסביבות 500 לפני הספירה. החל משנת 50 בערך החלו התושבים באזורי החוף לסחור באופן רצוף ורציני עם אזורים אחרים. התושבים החליפו את מוצריהם, ככל הנראה בעיקר פרוות, בנשק ותכשיטים מהאזור הבלטי, מסקנדינביה ואפילו מדרכי המסחר במזרח.
הימצאותם של קברים מפוארים וגדושים בעיקר בנשק מרמזים על כך שהיה קיים מעמד עילית של שליטים בחלקים מסוימים של המדינה. בסוף תקופת הברזל נבנו מבצרים רבים על גבעות בדרום פינלנד, אולם לא ידוע על הקמת מדינה ריבונית, למרות אזכורים של מלכים פינים בסאגות הוויקינגיות.
שלוש הקבוצות של דוברי הפינית, פינים, טבסטים וקרלים, ככל הנראה התגבשו במהלך תקופת הברזל. לתרבות הארכאולוגית באיי אולנד הייתה שפה שהייתה קרובה יותר לשוודית, מה שמרמז על התיישבות סקנדינבית באזור.
האזכור הכתוב הראשון של הפינים מופיע בספר גרמאניה, בו טקיטוס כותב על שבט ה"פני" (fenni), אולם לא בטוח אם שבט זה באמת קשור לפינים המודרניים. הטקסט הסקנדינבי הראשון המזכיר את "ארץ הפינים" נמצא חרוט על שתי אבנים מהמאה ה-11 בשוודיה, על אחת רשום finlont ועל השנייה finlandi.
ימי הביניים.
הקשר בין שוודיה לפינלנד של היום היה חשוב אפילו לפני הגעת הנצרות. הויקינגים היו ידועים לפינים גם כשותפים למסחר וגם כאויבים. אולם אין שום ראיה להתיישבות סקנדינבית בפינלנד במהלך התקופה הוויקינגית (חוץ מבאיי אולנד, שתרבותם נראית קרובה יותר לתרבות הסקנדינבית).
לפי ראיות ארכאולוגיות הנצרות התפשטה בפינלנד במהלך המאה ה-11. לפי הטקסטים המעטים ששרדו הכנסייה בפינלנד הייתה עדיין מאוד בסיסית במאה ה-12. בתחילת המאה ה-13 הצליח המיסיונר בישוף תומאס להביא סדר ויציבות לאזור. באותה התקופה היו באזור גם כוחות חילוניים ששאפו לשלוט על פינלנד, כמו שוודיה, דנמרק, רפובליקת נובגורוד שבצפון מערב רוסיה וככל הנראה גם מסדרים צלבניים מגרמניה. לפינים היו מנהיגים משלהם אך לא הייתה להם רשות סמכותית מרכזית. למרות זאת טקסטים רוסיים מהתקופה מציינים את יכולתם של הפינים לגייס צבאות גדולים מספיק כדי לעמוד בפני נובגורוד.
במהלך המאה ה-13 פינלנד השתלבה בשאר התרבות האירופאית של ימי הביניים. המסדר הדומיניקני הגיע לפינלנד בסביבות שנת 1249 וצבר כוח רב, בחסות מסע הצלב השוודי השני שהונהג על ידי העוצר השוודי בירגר יארל. בתחילת המאה ה-14 הופיעו התלמידים הפינים הראשונים באוניברסיטת הסורבון.