נולד לאסתרולה ולרבי חיים, שהיה גם הוא רבה של איזמיר. למד בישיבת 'בית יעקב רבי' באיזמיר. כאביו, גם הוא החל מגיל צעיר בכתיבת חיבורים. עזר לאביו בכתיבת תשובותיו ובהדפסת ספריו. ברבים מספרי אביו נזכרים דברי תורה בשמו. עם פטירת אביו מונה רבי אברהם לרבה הראשי של איזמיר, תפקיד שמילא במשך כשלושים שנה עד פטירתו. חתם את שמו בסוף תשובותיו להלכה בשם אפ"י, ראשי תיבות אברהם פלאג'י יצ"ו, וכך הוא מכונה לעיתים בספרי הפוסקים: רב אפ"י.
כעשרים מספריו נדפסו. כתבים נוספים שלו נשרפו בשרפה הגדולה באיזמיר, בי"א באב ה'תר"א (1841), שבה נשרפו גם מכתבי היד של אביו ושל רבים מחכמי דורו.
היה נשוי לשרה, ועם מותה נשא אשה שנייה. לבני הזוג נולדו שני בנים ושתי בנות. חתנו היה הרב משה הכהן נהר, בעל הספר כסא דברכתא.
ספריו.
כאביו, הכניס לתוך שמות רוב ספריו את שמו "אברהם", ורבים מספריו נושאים שמות בלתי מצויים המבוססים על פסוקי ספר בראשית בהם נזכר השם אברהם.
רחמים נסים יצחק פלאג'י
רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י (פאלאג'י) (הרנ״י, ה'תקע"ג (1813) – ד' בניסן ה'תרס"ז (1907) היה רב, אב בית דין ופוסק באיזמיר, מחבר ספר יפה ללב.
חייו.
נולד באיזמיר לרבי חיים פלאג'י, רבה המפורסם של העיר, בנו השני לאחר הרב אברהם פלאג'י. נישא לרחל מזל טוב, בתו של הרב סעדיה הלוי המכונה 'מירקאדו', מחבר הספר "נווה הצדק", שנפטרה בשנת 1837. לימד גם בישיבת מתיבתא הלל בעיר, בין היתר ספר אבות דרבי נתן. נולדו להם כמה בנות. נישא בשנית לבתו של הרב מנחם פיג'ון. מנכדיו: יוסף בן גיאת, הרב בכור יצחק אמאדו.
ספרו הגדול הוא "יפה ללב" בעל תשעה חלקים ובו חידושים, הערות, ספקות וחקירות בדברי הטור והשולחן ערוך. ספר זה נחשב בפסיקה, ומובא רבות בפוסקים האחרונים. בשנת תשע"ז נסדר הספר מחדש בשילוב כל חלקיו, ועליו נלווה מדור "חוקר לב" הכולל הערות מחכמי דור המחבר ועד פוסקי זמננו, ונכללו בו הערות מגיליונות היפה ללב של הרב עובדיה יוסף.
יוסף פלאג'י
רבי יוסף פלאג'י (איזמיר, ה'תקע"ה (1815) - איזמיר, י"ב בתמוז ה'תרנ"ו (1896)) היה בנו השלישי ובן זקוניו של רבי חיים פלאג'י.
הוא מוזכר בספרי אביו כמי שעזר בהדפסתם והגהתם.
משפחתו.
שני אחיו הבכירים היו הרב אברהם פלאג'י והרב רחמים נסים יצחק פלאג'י.
השוק הבין-לאומי של רנז'יס
השוק הבין-לאומי של רנז'יס (בצרפתית: Marché International de Rungis) הוא השוק הסיטונאי העיקרי של פריז, הממוקם בקומונה של רנז'יס, בפרווריה הדרומיים. זהו שוק המזון הגדול בעולם.
מאז ראשיתו במאה ה-10, היה השוק העיקרי של פריז ממוקם במרכז העיר, בשטח בן 100 דונם בלה אל. השוק נעשה קטן מכדי לאכלס את דרישות העסקים, וב-1969, הועבר לפרוורים. הקומונה של רנז'יס נבחרה בשל הגישה הקלה אליה ברכבת ובכביש המהיר ובשל קרבתה לנמל התעופה אורלי.
השוק הוא רכושה של הממשלה הצרפתית והוא מנוהל בידי Semmaris (Société d'Economie Mixte d'Aménagement et de gestion du marché d'intérêt national de Rungis). מספר הסיטונאים רב והתחרות קשה. השוק נפתח בשעה אחת אחרי חצות ונסגר בשבע בבוקר. הלקוחות הם אנשי מקצוע, מפיצים ומסעדות. יש פיקוח וטרינרי ובטיחותי קפדני. פסולת השוק ממוחזרת ומשתמשים באנרגיה שלה כדי להפעיל את הכבשן שמחמם את השוק ואת שדה התעופה אורלי הסמוך.
בשנת 2000 זכתה חברת Semmaris המפעילה את השוק, יחד עם שותפים ישראלים במכרז לתכנון שוק סיטונאי חדש סמוך למחלף מסובים, במקום השוק הסיטונאי בתל אביב. התוכנית לא יצאה לפעול לבסוף.
אליהו רוזנהיים
אליהו רוזנהיים (1 באוגוסט 1931 – 11 בספטמבר 2011) היה פסיכולוג קליני ישראלי ופרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
אליהו רוזנהיים נולד לישראל יצחק (בנו של הרב יעקב רוזנהיים) ורבקה רוזנהיים, בעיר פרנקפורט דמיין שבגרמניה. ב-1936 עלה לישראל עם משפחתו, והם התיישבו בירושלים.
רוזנהיים היה מרצה בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטאות תל אביב ובר-אילן, מדריך בתוכנית לפסיכותרפיה בחוג לרפואה באוניברסיטת תל אביב, וכן הרצה במכללת "אורות ישראל".
בספריו עסק רוזנהיים בין השאר בחוויית האדם במהלך פסיכותרפיה, וכן בפסיכולוגיה בראי היהדות. בין השאר עסק בניתוח כתבי חז"ל והבנת עמדותיהם בתחומים שונים בפסיכולוגיה.
עצלן ענק
עסאם שארף
אף מלה למורגנשטיין
אף מלה למורגנשטיין הוא מחזמר של אפרים קישון שהועלה על ידי להקת "בצל ירוק" ב-1959, בבימויו של שמואל בונים. את המוזיקה חיברו משה וילנסקי ואלכסנדר ארגוב, הפזמונים מאת דן אלמגור ואת ההדרכה הבימתית ערכה נעמי פולני. היה זה המחזמר הראשון שהפיק אברהם דשא (פשנל). השיר המפורסם ביותר מתוכו הוא "ונצואלה" (מילים: דן אלמגור, לחן: משה וילנסקי).
ההפקה הקולנועית, מ-1963, התבססה תחילה על המחזמר, אולם עברה תלאות רבות, לרבות ארבע גרסאות לתסריט (בהשתתפות גבריאל דגן, אפרים קישון ואריקה עוזרמן), שנה וחצי של הסרטה, שלושה במאים (בסופו של דבר הקרדיט ניתן לבנימין קורצקי, לצד אריה אליאס ובן עוזרמן), תביעות משפטיות, פשיטת רגל ועוד. בסרט מסופר על שלושה סטודנטים המנסים לגנוב את שאלון הבחינה מהפרופסור המפוזר שלהם. הם מנסים להגיע אל התיק הנחפץ באמצעות הנשים בחייו של איש האקדמיה. את המצב מציל בסופו של דבר טכנאי טלפון המתאהב בבת הפרופסור. משתתפים: אברהם בן-יוסף, גילה אלמגור, יוסי בנאי, אריה אליאס ואילן דר.
Moves like Jagger
Moves like Jagger (בעברית: מהלכים כמו ג'אגר) הוא סינגל של להקת הרוק האמריקנית מארון 5 וזמרת הפופ האמריקנית כריסטינה אגילרה. השיר יצא לאור ב-21 ביוני 2011, השיר נכלל מאוחר יותר בהוצאה מחודשת של אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Hands All Over". באותו יום של צאת השיר הופיעו מארון 5 ואגילרה בהופעה חיה של השיר בתוכנית הכישרונות "The Voice".
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, וכן זה מה שהפך אותו להיות ה"טופ" סינגל הראשון של הלהקה מאז צאת השיר "Makes Me Wonder" משנת 2007. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית, קנדה, דנמרק, אירלנד, הולנד, פינלנד, נורווגיה וניו זילנד.
רקע כללי.
"Moves like Jagger" הוא שיר מסוגת דיסקו-פופ ואלקטרופופ, עם אלמנטים של רוק וסול. הוא כולל "פעימות" סינטיסייזר, קצב מהיר ותופים אלקטרוניים. המילים של השיר מתייחסות ליכולת של הגבר להרשים אישה עם תנועות הריקוד שלו, שבו הוא משווה אותן לשל סולן הרולינג סטונז, מיק ג'אגר.
השיר קיבל הערכה ביקורתית חיובית, כשרבים מהמבקרים החמיאו לכימיה בין הקול של לוין לקולה של אגילרה.
וידאו קליפ.
הקליפ הועלה ליוטיוב ב-9 באוגוסט 2011. בתחילת הקליפ נראים רקדנים מתלבשים ומתאפרים ואת ההכנות לצילום הקליפ. לאחר מכן נראה קטע מריאיון עם ג'אגר משנת 1964 שבו הוא אומר כי "מעולם לא חשבתי שאני אעשה את מה שאני עושה עכשיו (מוזיקה) במשך שנתיים" השיר עצמו מתחיל אחרי דקה, במהלך הקליפ מראים את לוין שר על רקע דגל בריטניה כאשר רקדנים מחקים את תנועותיו של ג'אגר, אגילרה מצטרפת לשירה בדקה ה-3:15 ולאחר מכן נפרס דגל ארצות הברית, במהלך כל הקליפ משולבים קטעי וידאו ישנים של ג'אגר מהופעות עם הרולינג סטונז. הקליפ מסתיים בקטע נוסף מריאיון עם ג'אגר בו הוא אומר "אני מקווה להישאר בעולם המוזיקה לפחות עוד שנה".
ביקורת.
ביל לאמב מהאתר "About.com" נתן לשיר סקירה חיובית, והעניק לו ארבעה וחצי מתוך חמישה כוכבים. לאמב כתב כי השיר הוא:
דליה והמלחים
דליה והמלחים הוא סרט קומי ישראלי משנת 1964, בבימויו של מנחם גולן ובכיכובם של "שלישיית גשר הירקון" ו"רביעיית מועדון התיאטרון" (שמעון בר פרש בתקופה זו והוחלף על ידי חנן גולדבלט) והשחקנית הצרפתייה ורוניק ונדל .
עלילה.
דליה, צעירה יפהפייה מתגנבת כנוסעת סמויה בקוויבק שבקנדה לאוניית משא ישראלית, שיעדה העיר חיפה. דליה, שנולדה בישראל, עברה בילדותה עם משפחתה להתגורר בקנדה, ומאז מתגעגעת לשוב לארץ מולדתה. לאחר שהמלחים מגלים שחפציהם האישיים נעלמים בזה אחר זה, הם מניחים שיש גנב באונייה ולאחר גישושים הם פוגשים בדליה "הנוסעת הסמויה". המלחים עושים הכל כדי להסתירה מהקברניט הקשוח, וכמובן - כדי לזכות בתשומת לבה ואהבתה וגם להביאה לישראל.
שלישיית גשר הירקון, שחבריה השתתפו בסרט, ליוותה גם את הפסקול שלו. השיר "שייק", פארודיה על הביטלס, בוצע כשחברי השלישייה עוטים פיאות נוכריות בסגנון "החיפושיות". היה זה גם השיר הראשון של השלישייה שנכנס למצעד הפזמונים של גלי צה"ל. בסרט הם שרים גם את "לילה בחוף אכזיב" שכתבה והלחינה נעמי שמר. רביעיית מועדון התיאטרון מבצעת את השיר כתובת קעקע.
תסמונת הנעילה
תסמונת הנעילה (נקראת גם תסמונת נעול-בפנים), או - Locked-in syndrome, היא תסמונת בה קיימת פגיעה באספקת הדם לאזור במוח הנקרא פונס (pons) המצוי בגזע המוח. תסמונת זו דומה לקומה ואף קרויה לעיתים גם פסאודו-קומה, היות שהחולים בה משותקים לחלוטין. אולם, בשונה מקומה, חולים אלו נמצאים בהכרה מלאה ויכולים להניע את עיניהם על פי פקודה. תסמונת זו קרויה גם "תסמונת מונטה-כריסטו" על שם התיאור המפורט בסיפור הרוזן ממונטה כריסטו, בה לוקה נאורטיה דה וילפור בתסמונת זו, כאשר הוא מוצג כמשותק בכל חלקי גופו ומתקשר עם הסביבה באמצעות עיניו בלבד. תיאורי מקרה מפורסמים של תסמונת זו מצביעים על החשיבות שבאפיון מצב זה לעומת מצב של קומה.
פרזנטציה קלינית.