כהן-רייס הצליח לשכנע את ראשי "עזרה" בחשיבות הלימוד בעברית. אליעזר בן-יהודה משבח את כהן-רייס על שהכניס את שיטת לימוד עברית בעברית לבתי הספר שבניהולו: "נתקבלו דברי האדון אפרים כהן על לבם של אנשי החברה החדשה בעניין המקום והחשיבות שצריך לתת להלשון העברית בבתי הספר שרצתה החברה ליצור בארץ ישראל ... לא מפני שזו היא לשוננו הלאומית, לא מפני שאנו חייבים להיות פה עברים, צריכים אנו להשתמש בלשון זו, במדה מן המדות, ללשון הלמוד אלא מפני ההכרח ...".
כמו כן, בשנת 1901, עם פטירתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, עמד כהן-רייס על כך שאת ההספד אותו היה אמור לשאת בבית כנסת החורבה, יאמר תחילה בעברית, לפני הקראתו באנגלית. נאום זה היה הנאום העברי הראשון בבית כנסת זה.
ב-1907 סייר מייסד "עזרה", ד"ר פאול נתן, בארץ ישראל, כדי לראות את בתי הספר ש"עזרה" הקימה. בזמן שהייתו עלה בדעתו רעיון להקים "טכניקום" ובית ספר ריאלי לידו - מוסד לימודי עליון במתכונת של בית ספר טכני,
כשפרצה מלחמת השפות ב-1913 צידד כהן-רייס במעסיקיו שטענו ששפת הלימוד בטכניון ובבית הספר הריאלי צריכה להיות גרמנית. בשל תמיכתו של כהן-רייס בחברת עזרה עזבו רוב המורים של הרשת ואף חירפו אותו. על שהוא מקשה את לבם של ראשי חברת עזרה, אף על פי שהוא טען שבדרך של משא ומתן אפשר יהיה לרכך את לבם של ראשי עזרה לגבי הבלעדיות של השפה הגרמנית בהוראה בטכניון. בתגובה לחרפות השמיץ כהן-רייס את הציונים ושכנע את הקונסוליה הגרמנית בארץ ישראל שהציונים הם האויב הגרוע ביותר של הגרמניות. על פי דוח עדכון מדיני מתאריך 11 באפריל 1918 של הגנרל קלייטון, אשתו גורשה מן הארץ אל האי מלטה. בעלה שהה שאותו זמן בגרמניה. ביתם נחשד כמקום מפגש עבור ג'מאל פחה וד"ר סובספר (Subsfer) ונטען שהם היו מעורבים בסיוע לגירוש יהודים מהמולדת. ב- 1933, שמלאו לו 70 שנה הוא הוזמן לחגוג בארץ. הוא שהה מאז 1917 בגרמניה. חלק ממתנגדיו הבולטים בזמן מלחמת השפות הכירו בתרומתו לחינוך הלאומי יהודי בארץ ישראל. חיים אריה זוטא כתב: "אפרים כהן לא היה יכול לעשות אחרת ... א"כ היה נתון בין הפטיש והסדן, בין המורים הצעירים והנלהבים ובתי הספר העברים שהתאחדו נגד שיטת 'עזרה' מצד אחד, ובין פ' נתן (נשיא החברה) שהתעקש מצד שני..."
הספרייה הלאומית.
אפרים כהן-רייס היה אחד מעשרת הראשונים שהקימו את הלשכה הראשונה של בני ברית בירושלים, ב-27 באפריל 1888. במסגרת פעילותו היה מעורב בבית-הספרים "מדרש אברבנאל", שהיה הגרעין הראשון לספריה הלאומית. שבעה מבין מייסדי הלשכה היו בין אלה שהיו מייסדי 'בית הספרים לבני ישראל' ב- 1884. לשכת בני ברית פתחה את ספרית בית מדרש אברבנאל ב-ב-15 ביולי 1892. "הונח היסוד לבנין בית לאוצר ספרי ישראל ... האדון הנכבד אפרים כהן ראש ועד המוסדות ירה את אבן הפנה, וישא משא בעברית על האבן הזאת אשר קרא לה אבן העזר". הועלתה הצעה שספרייה זו תאכסן את ספרי הספרייה הלאומית שהוחלט להקימה, עד שיקום הבניין המיועד לספרייה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה חששה ההסתדרות הציונית להשקיע בספרייה משום שחששה שבשל יחסו העוין של כהן-רייס לציונות ייכשל המשא ומתן על העברת הספרייה לידיה של ההסתדרות הציונית. אבל הספרייה החזיקה מעמד כלכלית, בין השאר בגלל התמיכה שניתנה לה על חברת עזרה בהשתדלותו של כהן-רייס.
תחנת הכוח הגרעינית קורסק
תחנת הכוח הגרעינית קורסק (רוסית: Курская АЭС) היא תחנת כוח גרעינית שנבנתה בשטח מחוז קורסק, כ-40 ק"מ מקורסק. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, קורצ'טוב (על שם הפיזיקאי הסובייטי איגור קורצ'טוב). תחנת הכוח מורכבת מ-4 כורים גרעיניים בהספק של 1000 מגוו"ט כ"א.
היסטוריה.
החלטה עקרונית על הקמת התחנה התקבלה בשנת 1965 לאור מחסור בדלק לתחנות כוח קיטוריות המוסקות בדלק פוסילי במרכז ברית המועצות. בתכנון התחנה השתתפו מספר משרדי תכנון של ברית המועצות תחת אחריות כוללת של מכון לתכנון תחנות כוח גרעיניות במוסקבה. בניית תחנת הכוח החלה בשנת 1972. בתחנת כוח זה הותקנו כורים גרעינים זהים לאלו שהותקנו קודם לכך בתחנת הכוח הגרעינית של לנינגרד. היחידה הראשונה הופעלה בסוף 1976 וב-12 באוקטובר 1977 החלה הפעלה מסחרית שלה. הפעלה מסחרית של היחידה השנייה הייתה בשנת 1979, השלישית ב-1984 ורביעית ב-1986.
לצורכי הוצאת אנרגיה מתחנת כוח נבנו מספר קווי מתח 330-750 ק"ו. באמצעותם תחנת הכוח קשורה גם עם מערכת החשמל של אוקרינה ומזינה עומסים בתחומה. רוב האנרגיה מועברת לצרכנים בתחום רוסיה.
בשנת 1986, במקביל לעבודות של הקמת כורים מס' 3 ומס' 4 החלו עבודות בהקמת יחידות נוספות (כור מס' 5 וכור מס' 6). הקמת יחידה מס' 6 הופסקה כליל בשנת 1993. עבודות הקמה יחידה מס' 5 הופסקו וחודשו מספר פעמים. בשנת 2011, לאחר תהליך בנייה של 25 שנים התברר שעד לסיום הבנייה נדרשות עוד כ-3.5 שנים. בשנת 2012 הוחלט סופית על הפסקת בניית יחידה זו זאת עקב התכנון המיושן, אי-כדאיות של התאמת המתקנים הקיימים לתכנון חדש ותוכניות להקמת תחנת הכוח חדשה בקרבת מקום.
סביב המתקן הוקמה מערכת בקרת איכות הסביבה שמנטרות תנאים סביבתיים באזור של כ-30 ק"מ מתחנת הכוח.
תחנת הכוח קורסק 2.
בשנת 2013 החלו עבודות מוקדמות להקמת תחנת כוח נוספת - קורסק-2 בקרבת התחנה הקיימת. תחנת כוח זו צפויה לכלול 4 יחידות ולאחר הפעלתם תחנת הכוח הקיימת תיסגר. סיום עבודת יחידות ייצור בתחנת הכוח קורסק מתוכננת לקראת שנת 2023.
מינהל הכנסות המדינה
מינהל הכנסות המדינה הוא אגף במשרד האוצר העוסק בגיבוש מדיניות המסים (להבדיל מרשות המיסים בישראל, העוסקת במימוש מדיניות זו).
היסטוריה.
בשנת 1957, במסגרת ארגון מחדש במשרד האוצר, הוחלט על העברת האחריות לכל התשלומים והתקבולים של משרדי הממשלה לידי מינהל הכנסות המדינה. מינהל הכנסות המדינה היה אחראי לכל גביית המיסים בארץ, תפקיד הממולא כיום על ידי רשות המיסים. בשנת 1963 הוחלט למנות מומחה מיוחד לתכנון ארוך טווח של מדיניות המיסים. בשנת 1995 אוחדו מינהל הכנסות המדינה ואגף הכלכלה במשרד האוצר, לאחר שהוחלט למנות את ציפי גל ים, ראש אגף הכלכלה, לממונה על הכנסות המדינה. אולם האיחוד כמעט לא הורגש ושני האגפים התנהלו כמעט בנפרד. בשנת 2001, החליט שר האוצר, סילבן שלום, לפצלם בחזרה. בשנות ה-90 עבדו במינהל מעל 50 עובדים. אולם עם הזמן ירד קרנו של המינהל ובשנת 2003 עבדו בו 15 עובדים ומשרד האוצר שקל לסגור את המינהל.
מינהל הכנסות המדינה נקט במשך שנים רבות בתמיכה במדיניות מס שוויונית והתנגדות לפטורים לגורמים שונים. למשל, בוועדת אשר, התנגדו נציגי מינהל הכנסות המדינה למע"מ מוקטן על מוצרים חיוניים.
עמדה נוספת של מינהל ההכנסות היא שיש להציע שיעורי מס נמוכים כדי להעמיק את הגבייה.
בראש מינהל הכנסות המדינה עומד הממונה על הכנסות המדינה. הממונה הראשון היה ד"ר ארתור ברגמן. בשנת 1953 החליף אותו ד"ר קורט מנדלסון. בשנת 1954 מונה לתפקיד זאב שרף. בשנת 1961 התפטר שרף מהתפקיד ובמקומו מונה אריאל אריאלי. בשנת 1964 נכנס לתפקיד שמחה גפני. בסוף 1968 מונה לתפקיד משה נוידרפר שהוביל בשנת 1975 את מימוש הרפורמה במיסים שהוצעה על ידי ועדת בן-שחר. בתחילת 1979 מונה אוריאל לין לתפקיד. אחרי לין מונה לתפקיד משה ברטוב, שהוחלף ב-1984 בידי ישראל ברון. בתחילת שנות ה-90 כיהן יורם גבאי בתפקיד הממונה. בשנת 1995 פרש גבאי וציפי גל ים מונתה לתפקיד. גל ים החזיקה בתפקיד עד שנת 2001 והוחלפה בידי מאיר קפוטא. לאחר פרישתו של קפוטא, בסוף 2006, מונה לתפקיד יהושע ויטה. אולם מיד לאחר מכן נפתחה נגדו חקירה גלויה והוא הושעה מתפקידו למשך מספר שנים, בהן כיהנה בתפקיד פרידה ישראלי. באוגוסט 2012 מונה לתפקיד ד"ר מיכאל שראל, אשר התפטר במרץ 2014, על רקע הודעת שר האוצר, יאיר לפיד, על כוונתו להנהיג פטור ממע"מ על דירות לרוכשים דירה ראשונה.
במסגרת המינהל פועל גם המוזיאון למיסים.
המעגל הארי
המעגל הארי (באנגלית: Aryan Circle) היא תנועה גזענית אנטישמית הדוגלת בעליונות הגזע הלבן, אשר נפוצה בקרב אסירים בבתי כלא בארצות הברית.
מקור התנועה.
התנועה נוסדה על ידי מארק "קאובוי" גאספרד (באנגלית: Mark "Cowboy" Gaspard) במהלך שנת 1985, וזאת במטרה לספק הגנה עבור אסירים לבנים בבתי כלא ברחבי ארצות הברית מפני התנכלויות מצד אסירים ממוצא אפרו-אמריקאי והיספני.
אידאולוגיה וחברות במעגל.
על מנת להיחשב כחבר במעגל, האסיר המועמד נדרש לרוב לתקוף את אחד מאויביו של הארגון, דהיינו אסיר ממוצא לא לבן, או גורם המתנכל לחברי מעגל אחרים.
המעגל הארי מתבסס על ארבעה עקרונות: אחווה, סולידריות, נאמנות ומסירות; אמונות אלו מיוצגות על ידי ארבעת הקצוות של טלאי יהלום המשולב בצלב קרס, אשר במרכזו מוצגות האותיות AC (ראשי תיבות של שם הארגון). זהו הסמל הרשמי של המעגל, ורבים מחברי המעגל בוחרים לקעקעו על גופם.
האידאולוגיה של המעגל מתבססת על גזענות ואנטישמיות. מסיבה זו, רבים מחברי המעגל נושאים גם סימני היכר אופייניים כגון צלב קרס, שני ברקים המייצגים את תג היחידה של ארגון האס אס, וכן סמלים נאציים למיניהם. עם זאת, מאחר שרשויות הכלא בארצות הברית מגדירות את פעילות המעגל הארי כאיום ביטחוני, ונוטות להתייחס באופן נוקשה לחברי המעגל, אסירים רבים בוחרים להימנע מלקעקע סימנים אלו על גופם.
סימן נוסף לחברות במעגל, אשר נפוץ בעיקר בקרב אסירים מבוגרים, הוא קעקוע של עיגול קטן, מעט מתחת לחזה השמאלי שלהם.
פעילות פלילית.