הבאגיסו (בלוגיסו - Bagisu) הם בני הקבוצה האתנית בוגיסו. מוכרים גם בשמות גישו, מסבה או סוקוויאה, בני השבט מוכרים כבני אומת מסבה של מזרח אוגנדה. הם קרובים אתנית לשבט הבוקוסו בקניה. הבאגיסו חיים בעיקר במחוז מבאלה למרגלות הר אלגון ודוברים את שפת המסבה המוכרת גם כלוגיסו.
בני הגיסו נוהגים למול את בניהם בטקס מעבר לבגרות שנקרא אימבלו ונערך מדי שנתיים בחודש אוגוסט.
קרלו סיג'יסמונדו קאפצ'ה
קרלו סיג'יסמונדו קאפצ'ה (באיטלקית: Carlo Sigismondo Capece; 21 ביוני 1652, רומא - 12 במרץ 1728 בפוליסטנה, קלבריה) היה לבריתן איטלקי.
ביוגרפיה.
קאפצ'ה למד פילוסופיה ומשפטים בספרד. בשנות ה-90' של המאה ה-17 מונה למושל טרני ובהמשך למושל קאשה ואסיזי.
בין 1703 ל-1714 שימש "מזכיר למכתבים באיטלקית ובלטינית" אצל מריה קז'ימייז'ה, אלמנת מלך פולין יאן סובייסקי, שחיה בגלות ברומא. בשנות עבודתו בארמון המלכה הגולה כתב לבריות לשבע אופרות של דומניקו סקרלטי, שאת נושאיהן לקח מכתבי אאוריפידס, אובידיוס, אריסטו פייר קורניי וראסין, כדי לשוות לדמויותיו הכפריות והמלכותיות את האופי הרצוי לפי דרישות האקדמיה של ארקדיה ואקדמיות אחרות, שנטו לאופרה סריה של המאה ה-18. קאפצ'ה, שהיה חבר באקדמיה של ארקדיה, בשם "מטיסטו אולביאנו" שאימץ לו כמקובל בארקדיה, התאים עצמו לדרישות אלה.
הלברית האחרונה שחיבר, בשנת 1718, הייתה לאופרה "טלמכוס" של אלסנדרו סקרלטי. נוסף ל-13 לבריות אופרה כתב גם 28 קומדיות בפרוזה, שארבע מהן כללו קטעים מושרים, וכן טקסטים לקנטטות, סרנדות ואורטוריות, בהן "התחייה" (La Resurrezione) של הנדל.
מקור.
לוול לינדגרן, "קאפצ'ה, קרלו סיג'יסמונדו", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
יהודיה (כפר סורי)
אזרח העולם
אזרח העולם הוא תואר, או מטבע לשון, אותו טבע לראשונה הפילוסוף היווני סוקרטס באומרו: "אינני אתונאי או יווני, אלא אזרח העולם"; אחריו השתמש במשפט הציניקן דיוגנס, שכשנשאל למקום מוצאו השיב: "אני אזרח העולם". תואר זה מעיד על האדם הנושא אותו, כי הוא מסתייג מגבולות גאופוליטיים ומפערים כלכליים ותרבותיים הנובעים מהשתייכות לאומית, ודוגל בקוסמופוליטיות.
חסיד זכויות האדם האמריקני תומאס פיין פיתח את דברי סוקרטס ודיוגנס, והצהיר: "העולם הוא מדינתי, כל בני האדם הם אחיי, ועשיית הטוב היא דתי"
נושא אזרחות העולם קודם על ידי אנשים מפורסמים כגון: וולטר קרונקייט, או גארי דייוויס אשר בשנת 1948, ויתר על אזרחותו האמריקנית, וחי עד מותו ב-2013 כאדם נטול אזרחות. בשנת 1953 הקים דייוויס בעיר וושינגטון די. סי. את ארגון הרשות לשירות עולמי (WSA), המנפיק את דרכון אזרח העולם.
הרשות לשירות עולמי.
הרשות לשירות עולמי (World Service Authority, או WSA) היא עמותה ללא כוונת רווח שהוקמה בשנת 1953 על ידי גארי דייוויס מתוך מטרה לקדם ולהפיץ את נושאי אזרח העולם, בעולם וכדי להיות רשות מינהלית של "ממשלת אזרחי העולם". העמותה ידועה בעיקר בעקבות הדרכונים שהיא מנפיקה. כמו כן עוסקת העמותה ברישום האנשים המבקשים להיות אזרחי העולם, מטפלת בבעיותיהם, ומנפיקה מסמכי זהות נוספים כגון תעודות לידה, תעודות זהות ותעודות נישואין.
דרכון אזרח העולם.
דרכון אזרח העולם המונפק על ידי הרשות לשירות עולמי הוכר דה פקטו על ידי 180 מדינות, על פי אתר הארגון. משמעותה של הכרה זאת היא שדרכונים כאלו נושאים חותמות יציאה או כניסה של אותן מדינות וכן ויזות לביקור בהן. לעומת זאת, לפי אתר הארגון, רק שש מדינות הכירו בדרכון באופן רשמי. רשויות ההגירה בקנדה, ניו זילנד, וארצות הברית הודיעו כי הן אינן מכירות בדרכון, כי הוא לא מונפק על ידי רשות ממשלתית מוסמכת, ולכן אינו עונה על ההגדרה של דרכון.
הדת הבהאית.
הדת הבהאית דוגלת ברעיון אזרח העולם. בספרו שפורסם בשנת 1873 הצהיר בהאא אללה מייסד הדת, כי העולם כולו הוא ישות מדינית אחת, וכלל האנושות הם אזרחיה.
בנייר עמדה שגובש על ידי נציגי הקהילה הבהאית הבינלאומית, והופץ בשנת 1993 בוועידת האו"ם לפיתוח בר קיימא, נכתב: "אזרחות העולם מתחילה עם קבלת אחדותה של המשפחה האנושית, והבנת התלות ההדדית הקיימת בין האומות החיות בעולמנו, מבלי להתעלם מהצורך בפטריוטיות שפויה ולגטימית.
אזרחות העולם דורשת נאמנות רחבה ביותר ואהבת האנושות כולה, כל זאת מבלי לוותר על נאמנויות, גוונים תרבותיים, אוטונומיה לאומית, ומבלי לדרוש יצירת אחידות מדומה. המוטו של אזרחות העולם הוא אחדות מתוך שונות. אזרחות העולם דוגלת בעקרונות הצדק החברתי בין מדינות שונות, ובינן לבין עצמן. ההחלטה להימנע מעימותים פוליטיים תורמת בכל הרמות של החברה האנושית לשוויון בין מינים וגזעים, להרמוניה אתנית לאומית ודתית, ולנכונות להקרבה למען מטרת השיתוף. היבטים נוספים של אזרחות העולם הם קידום כבוד האדם וחירותו, הבנה, ידידות, שיתוף פעולה, אמינות, חמלה ורצון לשרת את הכלל".
סימנים (ש&quot;ס)
אצטילן
אצטילן (או אֵתין) היא תרכובת אורגנית בעלת הנוסחה הכימית C2H2 והיא המולקולה הפשוטה ביותר במשפחת האלקינים. אצטילן הוא גז מתלקח, חסר צבע וריח, בלתי יציב מבחינה כימית, וזאת כפועל יוצא מן הקשר המשולש שבין שני אטומי הפחמן במולקולה.
החומר התגלה לראשונה בשנת 1836 על ידי הכימאי הבריטי אדמונד דייווי (Edmund Davy).
ייצור.
אצטילן מיוצר על ידי דחיסה של מתאן או כתוצר משני בתערובת אתילן בתהליך פיצוח של שרשרות פחמימנים, שמקורם בנפט גולמי.
אצטילן הוא גז שכיח יחסית בטבע וניתן למצוא אותו בעיקר באטמוספירה של כוכבים ענקים גזיים וזאת מכיוון שאצטילן נוצר גם באופן טבעי מפיצוח שרשרות ארוכות של פחמימנים בטמפרטורה שמעל C°1,500 האופייניות לאטמוספירות של כוכבים מסוג זה.
דרך נוספת לייצור היא באמצעות התגובה בין סידן פחמן וחמצן בשני שלבים בנוכחות מים:
שלב ראשון: יצירת סידן קרביד
CaO + 3C → CaC2 + CO
שלב שני: הידרוליזה
CaC2 + 2H2O → Ca (OH)2 + C2H2
שימושים.
כ-80% מתפוקת האצטילן משמשת בתהליכים של ייצור כימיקלים אחרים, וכ-20% הנוספים משמשים בתעשייה לצורכי ריתוך וחיתוך באמצעות תערובת של הגז עם חמצן.
להבת התערובת של אצטילן וחמצן מייצרת טמפרטורה גבוהה במיוחד של C°3,300 (השלישית הגבוהה ביותר לאחר די-ציאנו אצטילן וציאנוגן) ולכן מאפשרת חיתוך והתכה של מתכות קשות במיוחד בתהליכי ייצור תעשייתיים.
אצטילן יכול לשמש גם לזירוז תהליך הבשלה של פירות. מגע של החומר סידן-קרביד עם לחות גורם לתגובת ייצור של אצטילן גזי אשר גורם לזירוז ההבשלה. תהליך ההבחלה באמצעות קרביד נחשב לפחות בטוח מכיוון שסידן קרביד ברמת ניקיון טכני (הנפוצה יותר) עלול להכיל זיהומים משניים קרצינוגניים.
הערות שוליים.
http://www.atmph.org/article.asp?issn=1755-6783;year=2012;volume=5;issue=3;spage=150;epage=156;aulast=Asif
[[קטגוריה:תרכובות אורגניות]]
התערוכה העולמית של בריסל (1958)
התערוכה העולמית של בריסל (בפלמית: Brusselse Wereldtentoonstelling; בצרפתית: Exposition Universelle et Internationale de Bruxelles) או אקספו 58' (Expo 58) הייתה התערוכה העולמית הגדולה הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה. התערוכה התקיימה בין 17 באפריל ו-19 באוקטובר 1958.
התערוכה.
שטח התערוכה היה כ-2,000 דונם באזור פארק הייזל (Heysel) כ-7 קילומטרים ממרכז בריסל, אתר שאירח גם את התערוכה העולמית של בריסל (1935), 23 שנים קודם לכן. בתערוכה ביקרו כ-51 מיליון איש. היא נפתחה בקריאה לשלום, לאחווה ולקידמה מפי בודואן, מלך הבלגים.
את ביתן מדינת ישראל, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל תכננו האדריכלים אריה שרון, בנימין אילדסון ואריה אלחנני.
האטומיום.
סמל התערוכה והמבנה הזכור ביותר ממנה הוא האטומיום, מבנה שגובהו 103 מטרים המהווה דגם של גביש ברזל בהגדלה של פי 165 מיליארד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אנדרה ואטרקיין. האטומים הורכב מתשעה כדורי פלדה בקוטר 18 מטרים כל אחד, המקושרים באמצעות צינורות ובהם מדרגות נעות. תשעת הכדורים נועדו לסמל את תשעת מחוזותיה של בלגיה דאז ואת תעשיית הפלדה המשגשגת שלה. הכדור העליון מהווה תצפית על בריסל. במקור תוכנן המבנה לעמוד במשך שישה חודשים בלבד, אולם בשל הפופולריות הרבה שצבר הוחלט להשאירו.
"פואמה אלקטרונית".
התערוכה נודעה במיוחד בהיותה ציון דרך במוזיקה קלאסית מודרנית. המלחין אדגר וארז חיבר לכבוד התערוכה יצירה בשם "פואמה אלקטרונית". היצירה חוברה במיוחד לביתן פיליפס בתערוכה שהזמינה חברת הטכנולוגיה ההולנדית מידי האדריכל לה קורבוזיה. באמצעות 400 רמקולים שנפרסו על קירות רבים בחלל הגדול יצר וארז מתקן צליל ומרחב שתכליתו התנסות בצליל תוך תנועה במרחב. כ-2 מיליון איש התנסו בחוויה זו בתערוכה. היצירה, שהתקבלה בדעות חלוקות, קראה תגר על ציפיות הקהל ועל אמצעי הלחנה מסורתיים והפיחה חיים בסינתזה ובמצגת אלקטרונית.
יריד הקולנוע.
במסגרת התערוכה נערך יריד קולנוע עולמי בו שפטו ז'אן-לוק גודאר ופרנסואה טריפו. הסרט מגע של רשע של אורסון ולס זכה בפרס הסרט הטוב ביותר לאותה שנה, על אף שאולפני יוניברסל ראו בו סרט נחות. הסרט אוניית הקרב פוטיומקין נבחר לסרט הטוב ביותר בכל הזמנים.
אקספו 58
בית כנסת איצקוביץ'
בית כנסת אוהל יעקב
היריד העולמי של ניו יורק 1939
רוסיה הוגנת – למען האמת