באופן מפתיע כישלון מסע הצלב לא הביא לערעור הרעיון הצלבני או הנכונות האירופאית לצאת למסע צלב נוסף. מסעי הצלב הבאים היו מתוכננים טוב יותר מבחינה לוגיסטית וארגונית ונטועים חזק בדוגמה הדתית. באופן פרדוקסלי עתיד מסע הצלב השביעי לשחזר כמעט במדויק את דרכו של מסע הצלב החמישי, אך הסתיים בתבוסה מוחלטת.
סיומו העגום של מסע הצלב הותיר את ממלכת הצלבנים בארץ ישראל במצב לא נוח מבחינה אסטרטגית על גבולות הממלכה - שהיו מתוחים לאורך רצועה צרה יחסית על מישור החוף - ישב צבא איובי שהיה איום תמידי לקיום ממלכת ירושלים.
שמעון בז'רנו
שמעון בז'רנו (28 בספטמבר 1910 - 17 באוקטובר 1971) היה איש ציבור ותעשיין ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים בכנסת השנייה והשלישית.
ביוגרפיה.
בז'רנו נולד בפלובדיב שבבולגריה בבית ציוני. אביו מיכאל, ודודו מרקו רומנו היו מראשי התנועה הציונית בבולגריה. הוא למד בגימנסיה בשווייץ וסיים את לימודיו האקדמיים בכלכלה באוניברסיטת מילנו. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל עם שלושת אחיו והתיישב בתל בנימין שברמת גן.
במשותף עם אחיו הקים את בית החרושת לסיגריות "אחים בז'רנו". לאחר מכן רכשו ביחד עם דודם מרקו רומנו את בית החרושת "עסיס". פעילותו בתחום התעשייה והכלכלה נמשכה במרוצת השנים בהיותו חבר הנשיאות של הוועד הפועל בהתאחדות בעלי התעשייה. כמו כן כיהן בז'רנו כחבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל וחבר דירקטוריון בנק לאומי.
בשנים 1951–1959 כיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים והיה חבר ועדת הכלכלה, ועדת הכספים וועדת העבודה.
נפטר בגיל 61 שנים, ב-17 באוקטובר 1971.
רחוב האחים בז'רנו ברמת גן נקרא על שמו ושם אחיו.
וול-E
וול-E (באנגלית: WALL·E) הוא סרט אנימציה ממוחשב מבית היוצר של דיסני ופיקסאר. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-3 ביולי 2008. הסרט עוסק בין היתר בתרבות הצריכה, באהבה, בבינה מלאכותית ובזיהום אוויר. זכה בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2008, ונבחר כסרט השנה של אתר הקולנוע Rotten Tomatoes.
כנהוג בכל סרטי פיקסאר, טרם תחילתו של הסרט, הוקרן סרט קצר מבית היוצר של החברה. במקרה זה, הסרט היה "פרסטו", סיפורו של קוסם, אשר במהלך מופע, הארנב שהוא אמור לשלוף מתוך כובעו, מתעמר בו.
עלילה.
בתחילת המאה ה-22, מנהל תאגיד גדול בשם Buy n Large (B&amp;L) את החיים בכדור הארץ. התאגיד מהווה בו-זמנית גוף שלטוני וכלכלי.
הפסולת הרבה שנערמה על פני כדור הארץ וזיהום הקרקע והאוויר אינם מאפשרים עוד חיים על פני הכוכב, כל תושביו נטשו אותו ושוהים על ספינות חלל. אחת מהן היא ה"אקסיום".
מספר רב של רובוטים מדגם "וול-E" נותרו על כדור הארץ במטרה לנקותו. לאחר השלמת מלאכת הניקיון ולאחר שיתאפשרו שוב חיים על הכוכב, תוך כ-5 שנים, מיועדים בני האדם לשוב לכדור הארץ. הוחלט כי הסימן המבשר אפשרות לחיים חדשים על פני כדור הארץ, יהיה גדילה של צמחים באופן ספונטני באדמה. למעשה, שובם של בני האדם לכדור הארץ מתמהמה מכיוון שבמשך 700 שנה לא אותר אף צמח על פני האדמה.
מכל הרובוטים שהושארו על כדור הארץ נותר, בשנת 2800 לערך, רק אחד תקין. רובוט זה פיתח אישיות במהלך השנים. וול-E גם פיתח תחביבים כגון צפייה בקלטות מחזות זמר ואיסוף זבל שמוצא חן בעיניו. הוול-E שנותר עדיין ממשיך במשימתו לאסוף זבל, לדחוס אותו לקוביות ולסדרו בערימות אשר במהלך השנים נעשות דומות לגורדי שחקים. וול-E ממשיך את עבודתו הסיזיפית, כשלפתע נוחתת חללית בקרבתו, וממנה יוצאת הרובוטית אִיב (משמעות השם באנגלית: "חוה").
איב נשלחה על ידי ה"אקסיום" כדי לחפש צמח באדמת כדור הארץ. מציאתו תאפשר ל"אקסיום" לסיים את משימתה ולשוב לכדור הארץ. איב מתגלה כרובוטית משוכללת וקשוחה, אולם לאחר מאמצים רבים מצידו של וול-E היא מתחילה לנהל עמו אינטראקציה. כשוול-E מראה לאיב צמח שמצא בין ערימות הזבל, היא לוקחת אותו לחיקה, מפסיקה לפתע כל פעילות ומתחילה לאותת לספינת האם שלה. לאחר זמן מה נוחתת חללית בקרבת מקום ואוספת את איב. וול-E מצליח לעלות על החללית, ונוסע יחד איתה לחללית האם, ה"אקסיום".
כשוול-E ואיב מגיעים לספינה, מתברר לצופים כי במהלך 700 שנה בחלל, בני האדם בחללית התנוונו גופנית, השמינו ואינם מסוגלים לנוע באופן עצמאי. מכונות עושות עבורם כל פעולה והם עוסקים רוב הזמן בצרכנות ובשיחות וידאו.
כשבטנה של איב נפתחת לעיני קפטן הספינה ועוזרו הרובוטי "אוטו", הם רואים שהצמח שנשאה איתה מכדור הארץ נעלם.
לאחר הרפתקאות מרובות בספינת החלל, מתגלה כי אחד הרובוטים גנב את הצמח. לאחר שוול-E ואיב מוצאים מחדש את הצמח ומציגים אותו לקפטן, אוטו מראה לו הודעה שנשלחה מכדור הארץ, מצוות חילוץ שחזר אליו כחמש שנים לאחר עזיבתו, הקוראת לבטל את המשימה ולהישאר בחלל בשל גזים רעילים שהצטברו באטמוספירה. הקפטן סבור בניגוד לדעתו של הרובוט כי על בני האדם לשוב לכדור הארץ וליישב אותו, שכן הצמח מעיד על שובם של החיים לארץ. לאחר מאבק שנערך בין קפטן הספינה לבין אוטו, הספינה מצליחה לחזור לכדור הארץ כדי להקים שם חיים חדשים.
מדבבים בעברית.
בגרסה העברית של הסרט השתתפו בדיבוב הדמויות:
טבלה (פירושונים)
אגרות בי&quot;ד
שמעון גרידי
שמעון גרידי (כ"ו בכסלו תרע"ג, 6 בדצמבר 1912 – י"ב בשבט תשס"ג, 15 בינואר 2003) היה מורה, חוקר ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השנייה ונשיא התאחדות התימנים.
ביוגרפיה.
גרידי נולד בדמאר שבתימן לאביו יחיא (שו"ב וסופר סת"ם, בנו של הרב יחיא גרידי (אל-גרידי), אב"ד קהילת דמאר) ולאמו נעמה בת יהודה עצטה.
בילדותו, בשנת 1920 (תר"ף), עלה לארץ ישראל עם הוריו. התחנך בתלמוד תורה לתימנים בתל אביב ובבית הספר תחכמוני בעיר. בהמשך למד באוניברסיטה העברית בירושלים מדעי האסלאם ומדעי היהדות וקיבל תואר מוסמך. פרסם מאמרים חשובים בנושא יהדות תימן וערך ספרים רבים בנושא יהדות תימן. בשנת תרצ"ח הוציא עם ישראל ישעיהו קובץ מאמרים בשם "מתימן לציון". באותה שנה ערך את עיתון "המזרח" – העיתון הסדיר הראשון שיצא ליהודי תימן בארץ ישראל. כעבור שנה ערך בעיתון "הארץ" מדור בשם "במערכות התימנים". כן פרסם מאמרים בעיתונים "דבר הפועלים", "הד החינוך", ו"הבוקר".
בין השנים 1932–1944 שימש כמורה לעברית. גרידי היה פעיל בארגון הנוער יוצא תימן "בני שלום" בירושלים, וכן פעיל במרכז התאחדות התימנים בישראל ומזכירהּ הכללי של ההתאחדות בין השנים 1940–1944.
בבחירות לכנסת השנייה עמד בראש רשימת התאחדות התימנים בישראל, ונבחר מטעמה לכנסת כחבר כנסת יחיד. במהלך כהונת הכנסת הצטרף לסיעת הציונים הכלליים, אך לקראת הבחירות לכנסת השלישית פרש ממנה, אף על פי שהפרישה לא אושרה על ידי ועדת הכנסת. בבחירות לכנסת השלישית כשלה המפלגה בניסיונה להיבחר, וכהונתו תמה. במהלך הכנסת השנייה כיהן כחבר בוועדת העבודה, ועדת הכנסת וועדת החינוך והתרבות.
בשנת תשמ"ז-1987 הוענק לגרידי תואר יקיר העיר תל אביב.
היה נשוי לסגולה לבית נהורא (משנת תש"ט) ואב לשלושה ילדים, סעדיה (עדי), נורית ויחיאל (חיקי).
שמעון גרידי נפטר ב-15 בינואר 2003 ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
דזמונד טוטו
דזמונד מפילו טוטו (באנגלית: Desmond Mpilo Tutu; 7 באוקטובר 1931 – 26 בדצמבר 2021) היה כומר דרום-אפריקאי, ממנהיגי מאבק השחורים באפרטהייד, וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1984.
ביוגרפיה.
קריירה.
טוטו נולד בעיר קלרקסדורפ בטרנסוואל, ממנה עבר עם הוריו בגיל 12 ליוהנסבורג. כבנו של מורה פנה בעצמו למקצוע ההוראה, אך לאחר מספר שנים בודדות בהן שימש כמורה בתיכון, התפטר כמחאה על יישום חוק חינוך הבנטו, שקבע רמת שירותי חינוך נמוכה לשחורים במסגרת מערכת החינוך הדרום אפריקנית. הוא פנה ללימודי תאולוגיה, והוסמך ככומר בכנסייה האנגליקנית ב-1960.
בין השנים 1962 ל-1966 למד בקינגס קולג' לונדון במסגרת מלגה ממועצת הכנסיות העולמית, הוא סיים תואר ראשון ושני בתאולוגיה במקביל לעבודתו בכנסייה. ב-1967 חזר לדרום אפריקה והטיף כנגד האפרטהייד. בין השאר כתב לנשיא דרום אפריקה ג'ון פורסטר מכתב בו המשיל את מצב השחורים במדינה ל"חבית חומר נפץ".
בשנת 1975 מונה לראש הכנסייה האנגליקנית ביוהנסבורג, השחור הראשון בתפקיד זה. ב-1976 לבישוף של לסוטו, וב-1978 למזכיר הכללי של מועצת הכנסיות של דרום אפריקה (SACC), ב-1986 היה לשחור הראשון שעמד בראש הכנסייה האנגליקנית בדרום אפריקה, ונשא את התואר הארכיבישוף של קייפטאון, במקביל בשנים 1987 ל-1997 שימש כנשיא מועצת הכנסיות של אפריקה.
באוגוסט 2009 קיבל טוטו את מדליית החירות הנשיאותית מידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה על פועלו.
מאבקו באפרטהייד.
לאורך הקריירה הפוליטית שלו טוטו פעל למאבק לא-אלים באפרטהייד, תוך ביקורת על הקו הטרוריסטי של מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקני, והתקרבותה לקומוניזם. הוא תמך בחרם העולמי על דרום אפריקה, ובמהלך דרשותיו ומסעותיו בעולם, בהם גייס תומכים למאבק באפרטהייד, נהג טוטו להשוות בין מדיניות ממשלת דרום אפריקה לנאציזם ולקומוניזם, דבר שהביא להחרמת דרכונו ואף למאסרו לזמן קצר ב-1980.
ב-1984 זכה טוטו בפרס נובל לשלום בזכות "תפקידו כמנהיג ומאחד במאבק באפרטהייד".
לאחר נפילת משטר האפרטהייד עמד טוטו בראש ועדת האמת והפיוס, שהוקמה במטרה לחקור את עוולות המשטר הקודם ואת הטרור של ארגוני האופוזיציה שלחמו נגדו, ולסייע בהעברה שקטה ומסודרת של השלטון לרוב השחור, על חשיבות עבודתה של הוועדה אמר דזמונד טוטו: "ללא מחילה אין עתיד, אך ללא הודאה לא תיתכן סליחה".
יחסו לישראל.