את עונת 2015 התחילו הברונקוס עם שבעה ניצחונות רצופים, למרות יכולת לא טובה מצד מאנינג. לאחר הפסד לאינדיאנפוליס קולטס בשבוע השמיני, הגיע המשחק מול קנזס סיטי צ'יפס בשבוע התשיעי, בו שבר מאנינג את שיא היארדים בקריירה שהוחזק על ידי ברט פארב, אך גם ספג הפסד נוסף, במשחק בו איבד את הכדור 4 פעמים וסיים עם רייטינג מינימלי של 0. באמצע המשחק הוחלף מאנינג על ידי הקוורטרבק המחליף ברוק אוסויילר, והתברר שהוא סובל משבר בכף רגלו וצריך זמן להחלמה.
לאחר שישה משחקים בהם לא שיחק ואף לא נרשם כשחקן פעיל בטופס המשחק, בהם ניצחה הקבוצה 4 משחקים והפסידה ב-2, הגיע המשחק האחרון בעונה, נגד הסן דייגו צ'ארג'רס, בו נרשם מאנינג כשחקן פעיל והתחיל את המשחק על הספסל.
לאחר שדנבר מצאה עצמה בפיגור 7:13 ואיבדה חמישה כדורים בהתקפה, נכנס מאנינג כמחליף ברבע השלישי והוביל את הקבוצה לניצחון ולהבטחת המקום הראשון ב-AFC ויתרון הבייתיות לאורך הפלייאוף.
במשחק הראשון של קבוצתו בפלייאוף, נגד הפיטסבורג סטילרס, ניצחו הברונקוס 23:16, כאשר מאנינג מוביל מהלך מנצח ברבע הרביעי כשקבוצתו בפיגור ומסיים ללא טאצ'דאונס וללא איבודים. בגמר ה- AFC, נגד האלופה ניו אינגלנד פטריוטס, ניצחה דנבר 20:18 כאשר מאנינג מוסר שתי מסירות לטאצ'דאון במחצית הראשונה. בכך הפך מאנינג לשחקן הראשון שמגיע לסופרבול פעמיים לפחות עם שתי קבוצות שונות.
בסופרבול 50 שנערך בקליפורניה, בהנהגת הגנה סוחפת שהובלה על ידי השחקן המצטיין של המשחק וון מילר, ניצחו הברונקוס את קרוליינה בתוצאה 24:10. מאנינג סיים את המשחק ללא טאצ'דאונס ועם שני איבודים. בכך הפך מאנינג לקוורטרבק הפותח המבוגר ביותר שזוכה באליפות ולקוורטרבק הראשון שזוכה באליפות עם שתי קבוצות שונות.
ב-7 במרץ 2016, במסיבת עיתונאים שנערכה בדנבר, הודיע מאנינג על פרישה ממשחק.
בעת פרישתו, היה מאנינג המדורג מספר 1 בכמעט כל סטטיסטיקה אפשרית לקוורטרבק, ביניהן יארדים בקריירה (71,940), ובעונה אחת (5,377), מסירות לטאצ'דאונס בקריירה (539) ובעונה אחת (55), ניצחונות עונה סדירה (186) וסה"כ ניצחונות (200) ועוד כמפורט ברשימה החלקית למטה.
כמו כן, מאנינג היה השחקן היחיד בתולדות הליגה שזכה בתואר השחקן המצטיין של השנה (MVP) חמש פעמים.
ב-18 במרץ 2016 הודיע הבעלים של קבוצת אינדיאנפוליס קולטס, ג'ים אירסיי, במסיבת עיתונאים משותפת עם פייטון מאנינג, על הקמת פסל בדמותו של האחרון בפתח אצטדיונה הביתי של הקולטס וכמו כן הודיע רשמית שהחולצה מספר ,18 אותה לבש מאנינג, לא תילבש יותר על ידי אף שחקן קולטס לעולם.
ב-6 בפברואר 2021 נכנס פייטון להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
תארים ושיאים.
תוארי NFL בהם זכה מאנינג:
שיאים שקבע עם מארווין האריסון בתור צמד רכז משחק - תופס:
שיאי ליגה לקריירה בהם החזיק מאנינג (רשימה חלקית):
ב-19 באוקטובר 2014 שבר מאנינג את שיא מספר המסירות לטאצ'דאון בקריירה בעונה הסדירה של ברט פארב (אשר עמד על 508 מסירות ב-302 משחקים) עם 510 מסירות ב-246 משחקים.
בעת פרישתו העמיד מאנינג את השיא על 539 מסירות ב-266 משחקים. השיא נשבר על ידי דרו בריז בעונת 2019.
ב-15 בנובמבר 2015 שבר מאנינג את שיא מספר היארדים הכולל בעונה הסדירה בקריירה של ברט פארב והעמידו על 71,940 יארדים בעת פרישתו. שיא זה נשבר ב-8 באוקטובר 2018 על ידי דרו בריז, הקוורטרבק של ניו אורלינס סיינטס.
בנוסף השווה מאנינג את שיא הניצחונות בעונה הסדירה בקריירה של ברט פארב, 186 ניצחונות. שיא זה נשבר ב-2017 על ידי טום בריידי. בנוסף ל-14 ניצחונות פלייאוף עמד מאנינג על 200 ניצחונות בקריירה בעת פרישתו, שיא ליגה שנשבר על ידי טום בריידי ב-2016.
ביל בראדלי
ויליאם וורן "ביל" בראדלי (באנגלית: William Warren "Bill" Bradley; נולד ב-28 ביולי 1943) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, שאף נבחר להיכל התהילה של הכדורסל והמשיך לקריירה פוליטית, במסגרתה נבחר לסנאטור מטעם מדינת ניו ג'רזי ואף התמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000.
חייו.
נעוריו ותחילת דרכו.
ביל בראדלי נולד ב-28 ביולי 1943 בקריסטל סיטי שבמיזורי, בנם של הבנקאי וורן בראדלי ואשתו סוזי קרואו. בילדותו היה חבר בתנועת הצופים ואף זכה בפרס מטעם ארגון הצופים האמריקני. בכיתה ד' החל לשחק כדורסל וגילה את כישרונו במשחק, לו תרמה הראייה המרחבית יוצאת הדופן לה זכה: בעוד רוב האנשים מסוגלים לראות 180 מעלות אופקית ו-47 מעלות אנכית, בראדלי מסוגל לראות 192 מעלות אופקית ו-72 מעלות אנכית. גובהו 1.96 מטר.
בראדלי היה הכוכב בקבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון של קריסל סיטי, לטובתה קלע 3,068 נקודות, ואף נבחר פעמיים לקבוצת השנה בתיכונים ברחבי ארצות הברית. בעקבות הצלחתו, לאחר סיום לימודיו קיבל 75 הצעות למלגה ממכללות שונות.
כדורסל מכללות.
בתחילה התחייב בראדלי לשחק עבור אוניברסיטת דיוק, אך הוא חזר בו מהחלטתו ובחר לבסוף באוניברסיטת פרינסטון, אף על פי שאוניברסיטאות החברות בליגת הקיסוס, וביניהן פרינסטון, לא הציעו מלגת ספורט.
כשחקן פרינסטון, נבחר בראדלי 3 פעמים לקבוצת השנה במכללות וב-1965 אף זכה בתואר שחקן השנה. בכל אחת משנותיו בקבוצה, אותה אימן באותה עת בוץ' ואן ברדה קוף, זכתה פרינסטון באליפות ליגת הקיסוס. בין משחקיו הגדולים בפרינסטון ניתן למנות משחק מול אוניברסיטת מישיגן בשנת 1964 בו קלע 41 נקודות ומשחק נוסף, שנערך שנה לאחר מכן, בו קלע בראדלי 58 נקודות מול אוניברסיטת ויצ'יטה סטייט.
בעונתו הראשונה בקבוצה קלע בראדלי 57 זריקות חופשיות ברציפות, שיא אותו לא השווה אף שחקן, במכללות או בליגה המקצוענית. בעונתו השנייה היו לו בממוצע 30.2 נקודות ו-12.2 כדורים חוזרים למשחק, והיה השחקן המוביל בליגה בפרמטרים רבים: סלי שדה, כדורים חוזרים, זריקות חופשיות ונקודות. עונה לאחר מכן, במשחק מול אוניברסיטת הרווארד, קלע בראדלי 51 נקודות, יותר מסך הנקודות שקלעו כל שחקני הקבוצה היריבה ביחד עד שיצא מהמשחק. באותה עונה החזיק בראדלי בממוצע של 33.1 נקודות למשחק, שהיה לשיא בליגת הקיסוס. בעונתו הרביעית והאחרונה בפרינסטון שימש בראדלי כקפטן והוביל את קבוצתו למיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה מעולם: מקום שלישי בטוריניר ה-NCAA הכלל-ארצי, לאחר ניצחון 118-82 על ויצ'יטה סטייט במשחק על מקומות 3–4. באותו משחק קלע בראדלי 58, שיא אשר לא נשבר עד היום.
סיפורה של תקופתו בפרינסטון הפך לספרו הראשון של הסופר זוכה פרס הפוליצר ג'ון מקפי, A Sense of Where You Are. בסך הכל, בתקופה זו קלע בראדלי 2,503 נקודות, בממוצע 30.2 נקודות למשחק.
בנוסף, בשנת 1964 שימש בראדלי כקפטן נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת טוקיו, והוביל את הנבחרת לזכייה במדליית זהב.
כדורסל מקצועני.
עם תום תקופתו בפרינסטון, עבר בראדלי לאירופה לשם לימודיו באוניברסיטת אוקספורד במסגרת מלגת רודז היוקרתית בה זכה. במקביל, שיחק בקבוצה האיטלקית זימנטאל מילאנו, וזכה עמה בגביע אירופה לאלופות לעונת 1965/66.
לאחר שנה זו, חזר בראדלי לארצות הברית והצטרף לניו יורק ניקס מליגת ה-NBA. בעונתו הראשונה בקבוצה התקשה בראדלי להסתגל לליגה החדשה ובעונתו השנייה עבר מתפקיד הקלע לתפקיד הסמול פורוורד. בעונת 1969/70 עזר לניקס לזכות באליפות הראשונה שלהם אי פעם, ולאחר שלוש שנים, בעונת 1972/73, היה שותף חשוב לאליפות השנייה. באותה עונה, שנחשבת לטובה בקריירה שלו, אף הופיע במשחק האול-סטאר האמריקני. בסך הכל, בעשר שנותיו בניקס קלע בראדלי 9,217 נקודות, 12.4 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 1976 פרסם בראדלי ספר בשם "חיים במרוצה" (Life on the Run) בו סקר את שנותיו ב-NBA. שנה לאחר מכן פרש מכדורסל ובהמשך נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. בשנת 1984 הוציאו הניקס משימוש את המספר אשר התנוסס על חולצתו כששיחק בקבוצה, מספר 24, כהוקרה לפועלו.
סנאטור.
בנוסף להיותו ספורטאי, במשך השנים היה בראדלי פעיל חברתית ופוליטית. ב-1978 החליט לממש את שאיפותיו הפוליטיות ורץ לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ניו ג'רזי. בראדלי, חבר המפלגה הדמוקרטית, התמודד מול הרפובליקני ג'ף בל וניצח כשזכה ב-55% מהקולות.
בסנאט זכה בראדלי למוניטין של סנאטור מרוחק במקצת, ונחשב למומחה ברפורמות מורכבות, כשהמפורסמת בהן, במסגרתה נעשה שינוי מקיף בחוק המיסים הפדרלי, יצאה לפועל ב-1986. בין פעולותיו הנוספות בסנאט ניתן למנות רפורמה באכיפת תשלום המזונות, רפורמה בחוקי מימון מפלגות ורפורמה בתקציב המדינה למניעת גירעון.
על אף שהיה ידוע כאיש חלקה השמאלי של המפה הפוליטית, לעיתים הצביע בניגוד לחברי מפלגתו ותמך בממשל רייגן, כמו למשל תמיכתו הראשונית בהחלטת רייגן לסייע לקונטראס בניקרגואה.
ב-1984 נבחר בראדלי לכהונה נוספת בסנאט עם 64% מהקולות. ב-1988 שקל בראדלי להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, אך על אף שהסקרים ניבאו לו הצלחה מסוימת, החליט לוותר על מועמדות בשלב זה. ב-1996 החליט לא להתמודד פעם נוספת על מושב בסנאט ואמר כי הפוליטיקה האמריקאית "מקולקלת".
הבחירות המקדימות לנשיאות בשנת 2000.
בבחירות המקדימות למועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות בשנת 2000 התמודד בראדלי מול סגן נשיא ארצות הברית המכהן אל גור. הוא מינה ככותב הנאומים שלו את ריצ'רד סטנגל, עיתונאי ליברלי ידוע, מראשי בעלי בריתו של נלסון מנדלה וכיום העורך הראשי של טיים מגזין ומיתג את עצמו כאלטרנטיבה הליברלית לגור. במהלך כל מערכת הבחירות המקדימות הוא נקט בהתאם, בעמדות שמאליות מגור בשורה ארוכה של נושאים, החל מביטוח בריאות לאומי, עבור בסוגיות נשק וכלה במימון מפלגות.