יו"ר העמותה בישראל הוא מר סם פינטו, איש עסקים ופילנתרופ יוצא מרוקו. מנכ"ל הארגון בארץ הוא אלי ברקת.
כי&quot;ח
וקטור מנורמל
מחלקת ביטחון מידע
המערך לביטחון מידע (בראשי תיבות: מחב"ם, בעבר: המחלקה לביטחון שדה או מחב"ש) היא יחידה באגף המודיעין של צה"ל הנושאת באחריות לסיכול ומניעת חשיפה של מידע צבאי מסווג לכוחות האויב ולגורמים בלתי מוסמכים. המערך עוסק בין היתר בתחומי אבטחת מידע, התאמה ביטחונית, מחקר מודיעין, חקירות ביטחוניות, אכיפה, סיכול מקורות דלף וביצוע תפקידים רגישים נוספים. המערך פועל בתיאום ושיתוף פעולה עם גופים שונים בקהילת המודיעין ומנחה מקצועית את כלל גופי ביטחון המידע בצה"ל.
היסטוריה.
עם התארגנות צה"ל לאחר מלחמת העצמאות, נוסד במסגרת מחלקת המודיעין באגף המטה הכללי ענף ביטחון שדה (עב"ש). המונח ביטחון שדה שאוב מן המונח המקביל בצבא הבריטי (Field Security Service). עם הפיכת מחלקת המודיעין לאגף המודיעין בשנת 1953, נשאר ביטחון שדה בגדר ענף באגף. בתחילת שנות ה-60 עמד בראש המחלקה אהוד אפרת. לפני מלחמת ששת הימים הוכפף ענף ביטחון שדה למחלקת ביטחון והסברה בדובר צה"ל יחד עם ענף הקישור לעיתונות. בשנת 1970 הועלה מעמד ביטחון השדה לרמת מחלקה באגף המודיעין (מחב"ש) ומפקדו הועלה לדרגת אלוף-משנה (אל"ם) הכפוף ישירות לראש אמ"ן. עם תחילת המאה ה-21 הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע ושמה של המחלקה שונה למחלקת לביטחון מידע.
בעבר הפעיל המערך את יחידת "עיט" שעסקה בהאזנות לרשת הקשר של צה"ל כאמצעי הרתעה לאכיפת ביטחון קשר. היחידה הוקמה בשנת 1974 כחלק מתהליך הפקת הלקחים ממלחמת יום הכיפורים ונסגרה בשנת 2002.
במהלך מלחמת לבנון השנייה גויסו אנשי המילואים של היחידה לפעילות זמנית כדי למנוע חשיפת מידע מסווג. עם זאת, מלחמה זו נחשבת לכישלון בשמירת ביטחון המידע של צה"ל ובמסגרת הפקת הלקחים נקבעו הסדרים מגבילים משהיו קיימים לכניסתם של כתבים לסיקור לוחמים בזמן אמת.
מחלקת ביטחון המידע והמערך הפרוס הפיקה לקחים משמעותיים וכבר ב״עופרת יצוקה״ ניתן היה לזהות שינויים מהותיים באופן השמירה על סודות הצבא.
המחלקה אף התפתחה לעולמות הסייבר ופיתחה תורות לחימה משמעותיות בתחום.
בימים אלו מובילה המחלקה את תפוסת ההגנה לאסטרטגיית העננים ופורצת דרך בתחום.
בינואר 2021 הפכה מחלקת ביטחון המידע על פי החלטת הרמטכ"ל למערך ביטחון המידע.
אסטיגמציה
אסטיגמציה (או אסטיגמטיזם; Astigmatism, Astigmation, ידועה גם כ"צילינדר") היא ליקוי ראייה נפוץ.
האסטיגמציה נגרמת כתוצאה מהפרש ברדיוסי הקימור של הקרנית או העדשה שגורמים לעיוות. בעקבות זאת, הקרנית איננה מבצעת שבירת אור מדויקת והאור האמור להיות ממוקד איננו נופל במדויק על הגומה המרכזית ברשתית (תופעה הקרויה אברציה אופטית). משום שהרשתית מעט מתוחה בגלל הצורה העגלגלה של העין, מתקבלת על הרשתית תמונה מעוותת - מתוחה. הדבר דומה לתמונה שמתקבלת כאשר אדם מסתכל דרך עדשה אשר צורתה דומה יותר לגליל מאשר לחצי כדור, ומכאן השם הנפוץ של הבעיה "צילינדר" שפירושו - גליל.
תיקון הליקוי.
בעזרת משקפיים ניתן לתקן ליקוי ראייה זה, על ידי עיוות של עדשת המשקפיים לצורת גליל בכיוון ההפוך לזה שבעדשת העין.
בעדשות מגע קיימת בעיה מסוימת ליצור מצב שבו צורת הגליל תהיה מותאמת לעין, כיוון שהן חופשיות להסתובב בתוך העין (בניגוד לעדשת המשקפיים הקבועה). פתרון בעיה זו הוא באמצעות השתלת "משקולת" בתחתית העדשה שגורמת לה להתקבע בעין כרצוי.
אנציקלופדיה ynet
אנציקלופדיה ynet הייתה אנציקלופדיית אינטרנט עברית כללית שהפעילה קבוצת ידיעות אחרונות. חלק קטן מערכיה היה פתוח לקריאה לציבור ועיקרה ניתן לעיון בתשלום.
הקמת האנציקלופדיה נמשכה כשנה וחצי, עם צוות של כעשרה אנשים בניהולה של מיכל שכטר ובעריכתו המדעית של ד"ר עמנואל לוטם, בהובלת העורך הראשי של ynet, יון פדר. גרסת ניסיון של האנציקלופדיה נפתחה לציבור בדצמבר 2002, ובנובמבר 2003 הושקה האנציקלופדיה רשמית, תוך הפיכתה לאתר למנויים בתשלום.
האנציקלופדיה ירדה מאתר ynet בדצמבר 2020.
מאפייני האנציקלופדיה ודרכי שיווקה.
העמוד הראשי של האנציקלופדיה מוביל לערכים הנמצאים בה דרך תריסר שערים: מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי כדור הארץ, טכנולוגיה, היסטוריה, ישראל, חברה ומשפט, פוליטיקה, תרבות ופילוסופיה, דת ומיתוס, ספרות ואמנות, אמנויות הבמה. כל אחד משערים אלה נחלק לתחומים אחדים.
חלק מהמידע באנציקלופדיה לא נכתב במיוחד עבורה, ומבוסס על חומר מאנציקלופדיות עבר מודפסות:
בשנותיה הראשונות הדגישה האנציקלופדיה כי היא "האנציקלופדיה היחידה באינטרנט בשפה העברית", אך בהמשך צומצם הדגש שניתן לקביעה זו. בשנת 2007 החלה האנציקלופדיה להדגיש את אמינותה: ללוגו שלה נוספה הסיסמה "ידע עם אחריות", ובדף ההסבר נכתב:
משוב מהקוראים.
מהאנציקלופדיה נעדר מאפיין בולט של אתר ynet - מנגנון תגובות הגולשים, אבל יש לקוראים אפשרות לשלוח למערכת הערות ותיקונים, ואלה מטופלים על ידי עורכי האנציקלופדיה. האנציקלופדיה משתבחת בכך שבניגוד לאנציקלופדיות נייר (מודפסות), באנציקלופדיה המקוונת עדכונים על אירועים חדשותיים חשובים מוכנסים לאלתר.
בתחילת דרכה, עלו טענות לפיהן היא מוטה כלפי שמאל מבחינה פוליטית, וגם לעיתים כלפי ימין. טענות אלו נדחו בתוקף על ידי עורכיה, אם כי הם הכניסו כמה שינויים בערכים שנחשדו כלא-מאוזנים. יון פדר, עורך ynet, הדגיש כי בעיניו "אנציקלופדיה צריכה להיות נטולת כל עמדה פוליטית וכל תפישה אידאולוגית. היא אמורה לספק רק עובדות". טענות הגיעו מימין, בין היתר, נגד הערך "אלטלנה", שבו הוצנע, לדעת המתלוננים, חלקו של יצחק רבין, ונגד הערך "יאסר ערפאת", שבו פסחו כותבי האנציקלופדיה על צדדיו הטרוריסטיים. בעקבות התלונות, הורה פדר לתקן את הערך על ערפאת.
גם משמאל הגיעו תלונות: למשל, מדוע ערך קרוי "פרשת כפר קאסם" ולא "טבח כפר קאסם". באנציקלופדיה ynet הוחלט שלא להשתמש בתואר "קיצוני", כמו "ימין קיצוני" ו"שמאל קיצוני".
לדברי עורכי האנציקלופדיה, תלונות רבות מגיעות על מחסור בערכים, חלקם ערכים אזוטריים שב־ynet מופתעים מכך שהקוראים מצפים להופעתם.
תשלום לאנציקלופדיה.
בשנה הראשונה להשקתה (החל מדצמבר 2002), הייתה האנציקלופדיה פתוחה לכלל הציבור ללא תשלום. לאחר מכן, הותר השימוש בה רק למנויים. פסקת הפתיחה של כל ערך פתוחה לכול בחינם, עם הפניה לערך המלא בתשלום. בכמה מאות מערכיה מתאפשרת צפייה חופשית, ולעיתים נפתחת האנציקלופדיה בשלמותה לקהל הרחב.
האנציקלופדיה מאפשרת רכישה של מינויים שונים (שנתיים או חודשיים) וכן דרך ערוצי שיווק שונים (דרך ספק אינטרנט או ישירות). כמו כן, יש מבצעים מיוחדים לחברי ארגונים שונים ומתאפשרת קנייה מרוכזת עבור מוסד חינוכי (באמצעות מט"ח).
בקיץ 2005, החלה האנציקלופדיה להפיץ עלון דואר אלקטרוני בשם "אנציקלופדיה+", שנשלח בחינם למעוניינים בו וכולל מידע אנציקלופדי נרחב על הנושא שבו הוא עוסק, לעיתים ברמה גבוהה של פירוט והיקף.
הקשר בין אתר החדשות לאנציקלופדיה.
הקשר בין אתר החדשות של ynet לבין האנציקלופדיה מתבטא במספר דרכים:
היסטוריה של הסוציולוגיה
היסטוריה של הסוציולוגיה היא סקירת התפתחותו של ענף הסוציולוגיה לאורך השנים, החל בהגות הרעיונית המוקדמת בנושא ועד ההתבססות כדיסציפלינה מדעית והתמורות שהגיעו לאחריה. הסוציולוגיה היא תורה אקדמית חדשה יחסית, כמו שאר מדעי החברה הכוללים כלכלה, מדע המדינה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה. לרעיונות מאחוריה יש, לעומת זאת, היסטוריה ארוכה ואפשר לייחס את מקורם לשילוב מוקדם של ידע אנושי, מחקרי ופילוסופי.
מקורות הסוציולוגיה.
כתבים הכוללים היבטים סוציולוגיים נכתבו כבר בימי יוון העתיקה - המשורר והפילוסוף קסנופנס מתח ביקורת בשירתו על התפיסה המקובלת של האלים כעשויים בצלמו ובדמותו של האדם. הוא טוען שכל עם מיחס לאלים את תכונותיו הגופניות שלו: התראקים מתארים את האלים כאדומי-שיער ותכולי-עיניים, ואילו האתיופים רואים אותם ככהי-עור ופחוסי-אף. הוא הוסיף כי לו היו לסוסים ולשוורים ידיים לפסל בהם אלילים, היו יוצרים אלו את אליהם בדמות סוסים, ואלו - בדמות שוורים.
אבן ח'לדון, היסטוריון ערבי, כתב במאה ה-14 את ה"אקדמות למדע ההיסטוריה", אשר נחשב לאחד הספרים הראשונים המדברים על מדעי החברה, על לכידות חברתית וקונפליקט חברתי. הספר רחב היריעה נכתב כ-150 שנה לפני שבכלל צצו מדעי החברה באירופה, ועד היום רעיונות סוציולוגים רבים שמקורם בכתביו של אבן ח'לדון.
מקורות מאוחרים יותר של הסוציולוגיה צצו בעידן הנאורות. פילוסופים רבים - ביניהם תומאס הובס, ג'ון לוק וז'אן-ז'אק רוסו - החלו לעסוק במבנה החברה, בסיבות צמיחתה ובאפשרות קיומה של חברה אחרת.
הסוציולוגיה המודרנית.
בעקבות המהפכה המדעית, הרעיון של מדע העוסק בחברה, כדיסציפלינה נפרדת מהפילוסופיה, היה נפוץ מהמאה ה-19. אך הראשון שיישם רעיון זה בצורה מקיפה היה אוגוסט קונט, שאף טבע את המונח סוציולוגיה בשנת 1838 כהלחם המילה הלטינית "socius", שמשמעותה חבר/עמית והמילה היוונית logia - תורה. קונט קיווה לאחד את רוב תחומי המדע של הטבע האנושי - כולל פסיכולוגיה, היסטוריה, וכלכלה. הסכמה הסוציולוגית שלו הייתה סטריאוטיפית למאה ה-19; הוא האמין כי כל חיי בני האדם עברו דרך אותם מכשולים היסטוריים ולכן, אם יוכל אדם לתפוס את התוכנית, הוא יוכל לדעת כיצד לתקן בעיות חברתיות.
במקביל לאוגוסט קונט, פעל באירופה קרל מרקס, שלא הגדיר עצמו כסוציולוג אך אבחנותיו לגבי החברה האנושית השפיעו על רבים מהסוציולוגים שבאו בעקבותיו.