ביוני 2008 טען אלדד בדיון של השדולה למען רמת הגולן בכנסת כי "מי שעשה מעשה שיש בו כדי להוציא שטח משטחי המדינה מתחום ריבונותה - דינו מיתה או מאסר עולם", וזאת "לפי הגדרה של סעיף 29 ("הבגידה") בחוק העונשין". בדבריו רמז אלדד לראש הממשלה אהוד אולמרט שהחל לנהל משא ומתן עקיף עם סוריה. בעקבות תלונתה של חברת הכנסת קולט אביטל לוועדת האתיקה של הכנסת, הוחלט להרחיקו ליום אחד מישיבות מליאת הכנסת וועדותיה.
בכנסת ה-16 הוא עמד בראש ועדת האתיקה של הכנסת, היה חבר בוועדת החוץ והביטחון (מ"מ) ובוועדת העבודה הרווחה והבריאות, ובראש השדולה בכנסת למאבק בשחיתות הציבורית. בשנת 2007 זכה באות אביר איכות השלטון המוענק על ידי התנועה לאיכות השלטון, ובספטמבר 2008 קיבל את אות אומ"ץ.
ב-4 בנובמבר 2008 הודיע שירוץ לכנסת ה-18 בראשות מפלגת ימין בשם "התקווה". ב-9 בדצמבר נבחר לעמוד בראש המפלגה. ב-28 בדצמבר הצטרפה מפלגת התקווה יחד עם תקומה וארץ ישראל שלנו לרשימת האיחוד הלאומי-מולדת ואלדד הוצב במקום השלישי ברשימה. לקראת הבחירות התעוררה סערה בעקבות כוונת הרשימה לשלוח את ברוך מרזל כמשקיף לאחת מהקלפיות בעיר אום אל-פחם. תושבים רבים בעיר הודיעו שהם יתנגדו בכוח לכניסתו, אבל מרזל עמד בהחלטתו להיות משקיף בעיר. בסופו של דבר, כפשרה שנוסחה בבוקר יום הבחירות - אלדד נשלח לעיר כמשקיף. אלדד נבחר לכנסת ה-18 לאחר שהאיחוד הלאומי זכה ב-4 מנדטים. בכנסת ה-18 כיהן בוועדת החוץ והביטחון, ועדת העבודה הרווחה והבריאות וועדת האתיקה. יחד עם ח"כ זאב אלקין כיהן כיו"ר שדולת ארץ ישראל בכנסת, השדולה הגדולה ביותר בכנסת המונה 42 ח"כים ושרים. שדולה זו הובילה את המאבק הפרלמנטרי להפסקת הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון. לקראת סוף פעילות הכנסת פרשו אלדד ומפלגתו מהאיחוד הלאומי ויחד עם מיכאל בן ארי (חזית יהודית לאומית, נבחר מטעם ארץ ישראל שלנו) הקימו את עוצמה לישראל במטרה לרוץ ברשימה משותפת בראשות אלדד בבחירות לכנסת התשע עשרה. עוצמה לישראל הוכרה כסיעה עצמאית ב-19 בנובמבר 2012.
ב-29 בנובמבר 2012 בתגובה לפניית מחמוד עבאס לעצרת הכללית של האומות המאוחדות להכרה במדינה פלסטינית כמדינה משקיפה, שרף אלדד יחד עם מיכאל בן ארי את הדגל הפלסטיני.
עם תום ספירת הקולות בבחירות לכנסת ה-19 שהתקיימו ב-22 בינואר 2013 התברר, כי אלדד לא יכהן בה, שכן רשימת "עוצמה לישראל" לא עברה את אחוז החסימה שעמד על 2%.
חקיקה.
במהלך כהונתו בכנסת, יזם אלדד את חקיקתם של מספר חוקים, ובהם:
המשך פעילותו הציבורית.
ב-29 ביולי 2012 דווח על הצעתו של אלדד לנסר את כיפת הסלע בהר הבית כדי לפנות מקום לבית המקדש השלישי, כפרפרזה על החלטתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לנסר את שכונת האולפנה בבית אל.
החל מ-2013 מגיש אלדד תוכנית רדיו יומית בתחנת "רדיו ללא הפסקה" (103FM) לצדו של בן כספית.
ב-24 ביוני 2013 נבחר ליו"ר חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, עמותת דוקטורים ופרופסורים המזוהים עם הימין הישראלי. הוא כיהן בתפקיד בשנים 2013–2015 והוחלף על ידי ד"ר רונן שובל.
באפריל 2016 החל לפרסם מאמרי פובליציסטיקה וכן טור שבועי ב"מעריב השבוע", שם גם כותבת בתו, קרני אלדד. בשנים 2016–2018 הופיע כפאנליסט בתוכנית הסאטירה גב האומה.
ב-2018 התנדב לבצע בדיקות רפואיות לפלסטינים שעונו על ידי הרשות הפלסטינית, במסגרת שיתוף פעולה עם ארגון זכויות אדם כחולבן.
באוגוסט 2019 הודיע שר החינוך רפי פרץ כי הוא ממנה אותו לחבר בוועדת תכנון ותקצוב של המל"ג.
חיים אישיים.
אלדד מתגורר בכפר אדומים, נשוי לאליאורה, אב לחמישה ילדים. בתו הבכורה, קרני אלדד, היא מוזיקאית, זמרת ופובליציסטית. שימשה עוזרת פרלמנטרית של חבר הכנסת אורי אריאל. בנו הצעיר אוריאל הקים את מכינת מלח הארץ בעין גדי ואת עמותת שחר בה משמש כראש העמותה, לעמותה רשת מכינות קדם צבאיות חצי שנתיות הפרוסות ברחבי הארץ.
ג'אג
ג'אג (באנגלית: JAG, ראשי תיבות של Judge Advocate General) היא סדרת דרמה משפטית אמריקאית זוכת פרס אמי, שהופקה בשנת 1995 ושודרה למשך עשר עונות, ראשית ברשת NBC (בעונתה הראשונה) ולאחר מכן ברשת CBS, כאשר הפרק החותם את הסדרה שודר ב-29 באפריל 2005. יוצר ומפיק הסדרה הוא דונלד בליסריו.
הסדרה נמכרה לשידור בארצות רבות, ביניהן צרפת, גרמניה, איטליה, ברזיל, בלגיה, דנמרק, פינלנד, הולנד, נורווגיה, פולין, שוודיה וישראל (שודרה בערוץ 3 וב-HOT Family/Yes stars Base).
סקירה.
בדומה לסדרת הספין אוף NCIS, ג'אג עוקבת אחר חברי הפרקליטות הצבאית האוכפים את חוקי הצי האמריקני וחיל הנחתים האמריקני, כאשר בין היתר הם חוקרים, תובעים ומגנים על אלה אשר מואשמים בפשעים צבאיים כדוגמת רצח, בגידה ופעולות טרור. בראש הצוות עומדים קפטן הארמון ראב מהצי האמריקני ושותפתו לויטננט קולונל שרה מקנזי מחיל הנחתים האמריקני, אשר לעיתים קרובות מוצאים עצמם משני צידי המתרס מתוך שאיפה להגיע לאמת. במשך כל עונות הסדרה, שאר הצוות כלל את לוטננט קומנדר באד רוברטס, קומנדר סטורג'יס טרנר, נגד ראשון ג'ייסון טיינר, נגד שני ג'ניפר קואטס, לוטננט לורן סינגר, לוטננט קומנדר מיק ברמבי, לוטננט הארייט סימס וסמל תותחנים ויקטור גלינדז. המפקחים על הצוות הם מייג'ור גנרל גורדון קרסוול ואדמירל משנה איי ג'יי צ'גווידן.
הפקה.
הסדרה מתוארת לרוב כשילוב בין סרטי הקולנוע "אהבה בשחקים" ו"בחורים טובים" - הראשון סרט פעולה המכיל סצינות קרב רבות והשני דרמה משפטית צבאית המתנהלת בין כותלי בית משפט. כמעט כל הפרקים המרכזיים בסדרה מכילים סצינות המצולמות על נושאות מטוסים אמיתיות.
הפרקים צולמו באתרים חובקי עולם, כאשר ביניהם נמנים הים האדריאטי, הים הקריבי, ים יפן, הים הנורווגי, האיטי, סרייבו, יוגוסלביה, אפגניסטן, פרגוואי, נאפולי, רומא (איטליה), קובה, מיאמי, לימה (פרו), כווית, בצרה, בוסניה, פוארטו ריקו, קוסובו, אוקינאווה (יפן), קוריאה הצפונית, אירלנד, ניו זילנד, סיביר, איראן ומשולש ברמודה נוסף למקומות בארצות הברית כבית הקברות הלאומי ארלינגטון, וושינגטון הבירה, דרום קרוליינה, קליפורניה, לוס אנג'לס, הפנטגון, נורפוק (וירג'יניה), פלורידה ואריזונה.
סדרת הבת - NCIS.
בספטמבר 2003 החלה סדרת ספין אוף לג'אג בשם NCIS בפרק כפול, שבו ראב מואשם ברצח לוטננט סינגר, וצוות NCIS מתמנה לחקירה כאשר צוות הסדרה JAG תופס מקום משנה. בעוד סדרת האם עוסקת בדרמה משפטית, NCIS היא סדרת פעולה העוסקת ביחידת חקירות שטח לפשעים של הצי האמריקני וחיל הנחתים. מפיק הסדרה הוא דונלד בליסריו. בתפקיד הראשי משחק מארק הארמון.
בשני פרקי סיום העונה העשירית ופרק הראשון של העונה האחת עשק של הסדרה "NCIS: לוס אנג'לס", הופיעו ראב ומקנזי, והתברר כי השניים התארסו אך ביטלו את האירוסים. בעוד שמקנזי עברה לעבוד במחלקת המדינה נותר ראב בצי, קודם לדרגת קפטן ומונה לסגן מפקד נושאת מטוסים. בסיום הפרק הראשון של העונה האחת עשר של "NCIS: לוס אנג'לס" השניים דנו באפשרות שיחזרו להיות יחד.
מלחמת שבע השנים
מלחמת שבע השנים הייתה מלחמה עולמית שנמשכה תשע שנים, בין 1754 ל-1763, אך היא נקראת כך משום שחלקה העיקרי ארך שבע שנים (1756–1763).
במהלך המלחמה נלחמו צרפת, אוסטריה, ספרד ורוסיה נגד בריטניה, פרוסיה ופורטוגל.
המלחמה יצאה מגבולות אירופה. בריטניה וצרפת נאבקו על הגמוניה עולמית באמריקה, באפריקה ובהודו. בד בבד החלה ספרד לאבד את מעמדה ככוח מוביל.
במסגרת המלחמה נכרתו בריתות מדיניות חדשות, במה שנודע כמהפכה הדיפלומטית של 1756. פרוסיה הצטרפה לקואליציה של מדינות, אשר הונהגה על ידי בריטניה וכללה גם את הנובר ופורטוגל. מן הצד השני, כרתו ביניהן ברית צרפת ואוסטריה (יריבתה של פרוסיה), ואליהן נלוו סקסוניה, שוודיה, ורוסיה.
המלחמה עצמה הסתיימה בניצחון אנגלי-פרוסי; פרוסיה הצליחה לכבוש את שלזיה מאוסטריה, ואנגליה כבשה וסיפחה את כל המושבות של צרפת בצפון אמריקה. הלחימה בקולוניות של אנגליה וצרפת תמה ב-10 בפברואר 1763, עם חתימת חוזה פריז. חמישה ימים לאחר מכן, ב-15 בפברואר, נחתם חוזה הוברטוסבורג שסיים את הלחימה באירופה.
מינוח.
יש חוקרים המגדירים את מלחמת שבע השנים כמלחמת עולם. ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, אף תיאר אותה בספרו היסטוריה של העמים דוברי האנגלית כ"מלחמת העולם הראשונה האמיתית". בדומה למלחמת העולם הראשונה ולמלחמת העולם השנייה, השתתפו במלחמת שבע השנים מרבית מעצמות העולם. חרף הדמיון הרב בינה לשתי מלחמות העולם, היא איננה נחשבת מלחמת עולם. זאת, משום שהמושג מלחמת עולם התייחס תחילה למלחמת העולם הראשונה ואחר כך למלחמת העולם השנייה, אשר באה בעקבותיה.
מלחמת שבע השנים זכתה לכינויים רבים במקומות שונים: המלחמה השלזית השלישית (1763-1756), מלחמת הצרפתים והאינדיאנים (1754-1763), המלחמה הקרנתית השלישית (1763-1756), המלחמה הפנטסטית (1763-1762)
ראשית המלחמה.
חלקה הראשון של המלחמה החל בשנת 1754 מעבר לאוקיינוס האטלנטי במדינת אוהיו שבארצות הברית של ימינו. בגזרה זו התחוללו קרבות עזים בין מגיני הקולוניות הצרפתיות לאלו הבריטים. ב-17 במאי 1756, לאחר שנתיים של לחימה בצפון אמריקה, התפשטה המלחמה גם לאירופה כאשר בריטניה הכריזה מלחמה רשמית על צרפת. פרידריך השני מלך פרוסיה, אשר היה מודע לכוונות הקואליציה שמולו לתקוף את ממלכתו, עמד בתקיפות על דעתו שעל פרוסיה ובריטניה להיות היוזמות של המלחמה הבלתי נמנעת. ב-29 באוגוסט פרצו כוחותיו של פרידריך את הגבול הסקסוני והמלחמה החלה.
הסלמה בין בריטניה לצרפת ב"מזלגות האוהיו".