לפי כלי החרס, שרידי המנחות, נקבע תאריך האתר למחצית השנייה של האלף הרביעי לפנה"ס. הממצא החשוב, להוציא כלי החרס, היה מבהט: שבר כלי גלילי, לו תחתית שטוחה ודפנות ישרות. הוא כלי הבהט הקדום ביותר שנמצא בארץ ישראל. הוא כנראה הובא ממצרים.
הפולחן של המקדש היה קשור במים. המקדש היה בין שני מעיינות. כמו כן המתקן הפולחני במרכז כלל אגן עגול בגודל 90 ס"מ ועומק 40 ס"מ ששימש לאגירת נוזלים. האגן היה כנראה מטוייח. ונמצא במקום גם מרזב להוצאת המים.
הארכאולוג דוד אוסישקין ציין: "עובדות מספר מתירות לנו להניח במידה רבה של ודאות, שנושאיה של תרבות זו היו מהגרים שהביאו עימם תרבות משלהם".
סמול
חלקה (פירושונים)
נוסחת בייס
נוק אאוט
רוסאריו סנטראל
קלוב אתלטיקו רוסאריו סנטראל (בספרדית: Club Atlético Rosario Central) הוא מועדון ספורט ארגנטינאי המוכר בעיקר בשל מחלקת הכדורגל של המועדון. קבוצת הכדורגל היא אחת הוותיקות בכדורגל הארגנטינאי. משחקה של הקבוצה מול היריבה העירונית ניואל'ס אולד בויס נחשב לאחד המרתקים והטעונים בכדורגל הארגנטינאי.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב-24 בדצמבר 1889 בידי עובדים אנגלים שעסקו בהקמת קווי רכבת באזור העיר רוסאריו. בשנת 1903 קיבלה הקבוצה את שמה הנוכחי - מועדון הספורט רוסאריו סנטראל, וזאת אחרי שחברת קווי הרכבות התמזגה עם חברה מבואנוס איירס.
ב-1971 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה וזאת תחת הדרכתו של אנחל לברונה. שנתיים מאוחר יותר, ב-1973, זכתה הקבוצה בפעם השנייה בתואר האליפות. ב-1974 הצטרף למועדון מריו קמפס והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות. למרות זאת, האליפות לא הוכרה בידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. עד היום מחשיבים אוהדי הקבוצה את האליפות כ"תואר השישי של המועדון".
ב-1980 זכתה הקבוצה פעם נוספת באליפות. הקבוצה זכתה לכינוי "הסימפוניה" (La Sinfónica) בשל המשחק היפה שהציגה. לאחר האליפות נקלעה הקבוצה למשבר. ב-1985 ירדה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה לליגה השנייה והצליחה לשוב לליגה הראשונה כעבור שנה אחת. עם החזרה לליגה הראשונה, הקבוצה אף הצליחה לזכות באליפות הרביעית והאחרונה בתולדות המועדון בעונת 1986/87, בכך הייתה לקבוצה היחידה בכדורגל הארגנטינאי שמצליחה לזכות באליפות עם עלייתה לליגה הראשונה.
הקבוצה לא זכתה בתארים נוספים עד שנת 1995 אז הצליחה לזכות בתואר בינלאומי בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיה אחרי שזכתה בגביע קונמבול.
בסוף עונת הקלאוסורה 2010 ירדה הקבוצה לליגת המשנה בארגנטינה לאחר 24 שנים רצופות בהן שיחקה בליגה הראשונה, לאחר שכשלה במשחקי המבחן מול קבוצת אול בויס. התוצאה במשחק הראשון הייתה תיקו 1:1, אך במשחק השני הפסידה סנטראל באצטדיונה הביתי בתוצאה 0:3 וירדה ליגה.
בסוף עונת 2012/13 הקבוצה עולה בחזרה לליגת העל.
מדי הקבוצה.
תחילה, שיחקה הקבוצה במדים אדומים-לבנים. לאחר מכן עברה הקבוצה לשחק במדים כחולים-לבנים למשך מספר שנים עד שעברה לשחק בצבעים הנוכחים - פסים כחולים-זהובים מאונכים.
כינוי הקבוצה.
הקבוצה זכתה לכינוי "canallas" (תואר גנאי בסלנג ארגנטינאי) אחרי שסירבה לשחק במשחק צדקה לאיסוף תרומות למרפאה שטיפלה בחולי צרעת. יריבתה העירונית ניואל'ס אולד בויס שכן השתתפה במשחק זכתה לכינוי "המצורעים".
הקבוצה ידועה גם בכינויה "האקדמיה" (כינוי המשותף יחד עם ראסינג קלוב) בזכות מחלקת הנוער שלה.
אוהדי הקבוצה נקראים גם "Los Guerreros" (הלוחמים), להם נאמנות עיוורת לקבוצה ובשל כך גם ריבוי מעשה האלימות והוונדליזם המיוחסים להם.
אצטדיון הקבוצה.
הקבוצה משחקת באצטדיון חיגנטה דה ארוז'יטו (Estadio Gigante de Arroyito) הנמצא בשכונת ליסנדרו דה לה טורה (המוכרת בשם ארוז'יטו). האצטדיון נחנך בשנת 1929 ועבר שיפוץ נרחב לקראת מונדיאל 1978. האצטדיון אירח שלושה ממשחקי ארגנטינה בשורותיה כיכב מריו קמפס, שחקנה של הקבוצה.
הקלאסיקו של רוסאריו.
משחק הדרבי (ה"קלאסיקו") של העיר רוסאריו בין סנטראל לניואל'ס אולד בויס נחשב לאחד המשחקים הטעונים בכדורגל הארגנטינאי. בין שתי הקבוצות ישנה יריבות עזה שלעיתים אף גולשת למעשי אלימות בין שני מחנות האוהדים. "הקלאסיקו של רוסאריו" נחשב לאחד החשובים בכדורגל הארגנטינאי, והוותיק מביניהם (המשחק הרשמי הראשון נערך ב-18 ביוני 1905).
השריר מותח המחתלה הרחבה
השריר מותח המחתלה הרחבה (TA: Musculus tensor fasciae latae) הוא אחד משרירי הירך. השריר ממוקם בחלק הצידי של הירך. בעת כיווצו, מותח השריר את המחתלה הרחבה העוטפת את שרירי הירך. המחתלה הרחבה ההדוקה מסביב לשרירים מאפשרת להם לפעול ביתר יעילות. כיווץ השריר גם מרחיק את הירך, מסובב אותה פנימה ומכופף אותה. חיבור השריר לשביל הכסל והשוקה מציב אותו כסינרגיסט לשריר העכוז הגדול המחובר גם הוא לשביל הכסל והשוקה.
תיאור.
תחילתו של השריר מותח המחתלה הרחבה בקוץ הכסל הקדמי העליון של עצם הכסל ובחלק הקדמי של רכס הכסל.
השריר ממוקם בין שתי שכבות של המחתלה הרחבה ובסופו הוא נאחז בשביל הכסל והשוקה אשר נאחז בחלקו המרוחק בעלי הצידי של השוקה.
עצבוב.
השריר מותח המחתלה הרחבה מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך עצב העכוז העליון (Nervus gluteus superior).
קרית ענבים
מיכאל קונפינו
מיכאל (מישל) קוֹנְפִינוֹ (2 באפריל 1926 – 16 ביוני 2010) היה היסטוריון ישראלי, יהודי יליד בולגריה, מומחה בחקר תולדות רוסיה והתנועות האנרכיסטיות, לימד כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.
קורות חייו.
קונפינו נולד בסופיה, בולגריה, בשנת 1926. בהיותו בן 13 הצטרף לתנועת הנוער הציונית; הוא נמנה עם ראשיה משנת 1945, ובשנת 1948 עלה באמצעותה לישראל. טרם עלייתו הוא החל בלימודיו האקדמיים באוניברסיטת סופיה. לימים הושלמו על ידו לימודים מתקדמים במסגרת האוניברסיטה העברית בירושלים ובאקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז. את לימודי הדוקטורט סיים בהצטיינות יתרה בסורבון, ובמסגרתם עסק בהיסטוריה חקלאית של רוסיה במאה ה-18. במקביל, הוא שימש כשליח עלייה לצפון אפריקה (1951–1953) ולברית המועצות (1960).
בשנת 1959 הצטרף קונפינו לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים, ייסד את החוג ללימודים רוסיים ועמד בראשו עד 1969. לאחר מכן החל משנת 1970 הצטרף לאוניברסיטת תל אביב, ייסד בשנת 1971 את המכון לחקר רוסיה ומזרח אירופה ועמד בראשו עד 1977. בשנים 1980–1995 היה קונפינו מופקד הקתדרה לתולדות רוסיה ומזרח אירופה ותרבותם על שם רובין. במהלך השנים הוא שימש גם פרופסור אורח באוניברסיטאות סטנפורד, הרווארד, דיוק, שיקגו ומוסדות נוספים באירופה.
קונפינו התמחה במחקריו בתולדות רוסיה ובבעיותיה החקלאיות של אירופה, במסגרת השוואתית של מבנה החברה תחת שוני המשטרים בין העבר לבין ההווה. במחקריו נידונו גורמי התפתחות וקיפאון בקרב חברה חקלאית וביחס לאצולה ולזרמי האנרכיזם הרוסי. אחד ממחקריו החשובים התמקד ביחסים בין בקונין ונצ'אייב. כמו כן קונפינו פרסם לראשונה תעודות נדירות מתולדות האנרכיזם, כמו למשל חלק מהתכתבותו של פיוטר קרופוטקין.
קונפינו היה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1993 זכה בפרס ישראל להיסטוריה ובשנת 2003 בפרס א.מ.ת.
נפטר בהרצליה בגיל 84.
מנישואיו להגר (בתו של אנצו סרני) היו לו 3 ילדים, אחד מהם הוא ההיסטוריון אלון קונפינו.
מבחר ספרים ועבודות מחקר.
CIRA, Lausanne
("אנרכיזם ואינטרנציונליזם:סביב מנשר השישה-עשר". 1981)
Natalie Herzen " ". In : Cahiers du monde russe et soviétique. Vol. 8 N°1. Janvier-Juin 1967. pp. 56-123.
("פיוטר קרופוטקין וסוכני האוכראנה, מחקר מלווה בשלושה-עשר מכתבים לא ידועים עד עכשיו של קרופוטקין אל מרי גולדסמית' ואל קבוצה אנרכיסטית רוסית ", 1983)
כעורך:
אלגברה מדורגת
במתמטיקה, אלגברה מדורגת היא אלגברה (אסוציאטיבית או לא אסוציאטיבית), שיש לה מבנה נוסף, הנקרא דירוג. מבנים כאלה שכיחים בגאומטריה אלגברית, בתורת החוגים, באלגברה הומולוגית ובקומבינטוריקה.
מושגי יסוד.
אלגברה מדורגת היא אלגברה formula_1 שיש לה פירוק לסכום ישר formula_2 של מרחבים וקטוריים, באופן שמתיישב עם פעולת הכפל: formula_3. כל אחד מן המרכיבים formula_4 נקרא מרכיב הומוגני, והאיברים של המרכיבים האלה הם איברים הומוגניים. כל איבר של האלגברה אפשר לפרק לסכום (סופי) של איברים הומוגניים מדרגות שונות. הדרגה של איבר הומוגני ב- formula_4 היא formula_6. את ההנחה על פעולת הכפל אפשר לכתוב כך: formula_7 לכל שני איברים הומוגניים formula_8.
מחלקות מסוימות בתורת החוגים אפשר להכליל למקרה המדורג, אם מגבילים את הדרישות לאיברים הומוגניים. כך למשל, אלגברה מדורגת קומוטטיבית שבה כל האיברים ההומוגניים הפיכים היא שדה מדורג.
דוגמאות.
הדוגמה המוכרת ביותר לאלגברה מדורגת היא אלגברת הפולינומים מעל השדה, formula_9. האלגברה הזו מתפרקת לסכום ישר formula_10, כאשר formula_11 הוא אוסף המונומים ממעלה formula_6. פונקציית הדרגה מתאימה לפונקציית המעלה המוכרת, לפחות עבור איברים הומוגניים: formula_13.