בסיומה של אותה העונה, הייתה צריכה קווינסלנד ניצחון במשחקה האחרון מול סידני כדי להבטיח את העפלתה לפלייאוף הגמר אך סיימה בתיקו 1-1 מאכזב כשאת השאר לטובת סידני כבש אלכס ברוסק, שחקנה של קווינסלנד בעברו.
ב-2009 שונה באופן רשמי שמה של הקבוצה לשמה הנוכחי "מועדון הכדורגל בריזבן רואר".
בעונת הקבוצה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2013/14 זכתה בתואר בפעם השנייה.
לודו בגמן
לודוביץ' בגמן
אוסטין (פירושונים)
אליגיירי
יוהאן קרויף ארנה
יוהאן קרויף ארנה (בהולנדית: Johan Cruijff ArenA), המוכר גם בשמו המקורי, אמסטרדם ארנה (Amsterdam Arena), הוא אצטדיון באמסטרדם, בירת הולנד. בראשית תכנונו נועד האצטדיון להיות גולת הכותרת של הצעתה של אמסטרדם לארח את אולימפיאדת הקיץ 1992. לאירוח האולימפיאדה נבחרה ברצלונה ולא אמסטרדם, והתוכניות לאצטדיון השתנו לבניית מרכז כללי לספורט ואירועים. כיום, האצטדיון הוא ביתה של קבוצת הכדורגל אייאקס אמסטרדם ושל נבחרת הולנד בכדורגל.
היסטוריה.
האצטדיון, שנפתח בשנת 1996, הוא אחד הראשונים בעולם שבהם משטח דשא וגג שניתן להזזה. הדבר גרם למספר בעיות בהתחלה: הדשא לא צמח בצל הגג, ומשום כך הוא הוחלף ארבע פעמים בשנה. סך מקומות הישיבה הוא 56,120. העלות המשוערת לבניית האצטדיון היא כ-96 מיליון אירו. משחק הפתיחה של האצטדיון היה בין אייאקס למילאן והסתיים בניצחונה של מילאן 3 - 0. את השער הראשון באצטדיון הבקיע דז'אן סביצ'ביץ'. טינה טרנר הייתה הזמרת הראשונה שערכה קונצרט בארנה בזמן סיבוב ההופעות העולמי שלה, ואל שלוש ההופעות בספטמבר 1996 הגיעו 150,000 אנשים.
לאחר מותו של רינוס מיכלס ב-2005 ניסו אוהדי אייאקס לשכנע את דירקטוריון האצטדיון למתג מחדש את שמו לאצטדיון רינוס מיכלס, אולם בקשה זו נדחתה על ידי דירקטוריון המועדון.
במאי 2013 אירח האצטדיון את גמר הליגה האירופית בו גברה צ'לסי על בנפיקה ליסבון בתוצאה 1–2.
באפריל 2017 עיריית אמסטרדם הודיעה כי שמו של האצטדיון ישונה ויקרא על שמו של יוהאן קרויף, שחקן הקבוצה בעבר.
ב-5 באפריל 2018 פורסם כי האצטדיון עתיד לשנות את שמו באופן רשמי עם פתיחת עונת 2018–2019, אשר תחל באוגוסט 2018. ב-25 באפריל 2018, יום הולדתו של יוהאן קרוייף, הוצג הלוגו החדש של האצטדיון.
אירועים נוספים.
למרות תלונות חוזרות לגבי האקוסטיקה של הארנה, נערכים באצטדיון קונצרטים רבים של אמנים מפורסמים. במשך השנים הופיעו באצטדיון טינה טרנר (3 פעמים), מייקל ג'קסון, ג'ורג' מייקל, דייוויד בואי, בון ג'ובי, אמינם, רובי ויליאמס, רד הוט צ'ילי פפרז, ג'סטין טימברלייק, הרולינג סטונז, סלין דיון, להקת ג'נסיס, U2, מטאליקה ומדונה.
באוגוסט 1998 נערכו באצטדיון זה טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים הגאים בהשתתפותם של דנה אינטרנשיונל, ז'אן-פול גוטייה, בנות וית'ר ואמנים אחרים.
פלחי&quot;ק
ג'וב יוסף
ג’וּב יוּסֻף (בערבית: جُبّ يُوسُف) או בוֹר יוסף הוא שמו של אתר ארכאולוגי בגליל ברמת כורזים שמזוהה על ידי המוסלמים עם הבור בתל דותן שלתוכו הושלך יוסף המקראי על ידי אחיו (). במשך מאות שנים שימש האתר כצומת בדרך הים הקושרת את מצרים, סוריה, מסופוטמיה, צפת והים (נמלי עכו וחיפה). מן המאה העשירית ואילך מוזכר האתר כציון דרך, כמקום קדוש וכמקור מים לשיירות. מן המאה ה-13 היה במקום יישוב, המוזכר עד המאה ה-17. במאה ה-16 נבנה במקום ח'אן (אכסניה לשיירות) קטן.
בעבר הח'אן הוזכר בשל מבנהו האיתן ורמת ההשתמרות שלו ביחס לח'אנים אחרים מהתקופה, אולם כיום האתר נהרס עד כדי סכנה למבקריו.
הבור.
האתר נמצא ברמת כורזים, סמוך לקיבוץ עמיעד שבגליל, בגובה 246 מטר מעל גובה פני הים, בקצה המערבי של גבעה טרשית מבודדת (נ"צ 2006.2583). במקום בור כרוי בקוטר של 1 מטר ובעומק של כ-3 מטר, המקורה בכיפה הנישאת על ארבעה עמודים, והוא מוקף קברים מאוחרים.
ג'וב יוסף מוזכר לראשונה באמצע המאה העשירית, אך המבנה הנוכחי מאוחר יותר. הבור, לפי עדויות הנוסעים, היה בעל עומק של כ-10 מטר, והכיל מים טובים לשתייה עד לראשית המאה ה-19. לאחר מכן, אולי ברעש של שנת 1837, התמוטט הבור, ומאז אינו מוזכר עוד כמקור מים. הבור והכיפה היו בחצר אשר כללה גם מסגד קטן. החצר והמסגד נזכרים עדיין על ידי הנוסעים במאה ה-19, אך כיום לא שרד מהם דבר.
הקשר ליוסף המקראי.
ג’וּב יוּסֻף הוא השם שהמוסלמים נתנו לבור אשר לתוכו, לפי מסורתם, הושלך יוסף בידי אחיו, ונמכר לאחר מכן לשיירת מדיינים שירדה מצרימה. לפי הסיפור המקראי (), נשלח יוסף מחברון בידי יעקב אביו, אל אחיו שרעו את הצאן בשכם. בהגיעו לשם נודע לו כי אחיו המשיכו לדותן, מקום שם אמנם השיג אותם. המרחק משכם לדותן אינו מוזכר, כשם שלא מוזכר המרחק מחברון לשכם, אך מקובל לזהות את דותן בתל דותן, בין שכם לג'נין.
מקור המסורת על פיה בור זה הוא הבור שהושלך אליו יוסף, לא נתחוור כל צורכו. בקוראן מוזכר ג'וב יוסף בשני פסוקים: איאת 10 ו-15 שבסורת יוסף. בפסוקים אלה מסופר שאחד מאחיו של יוסף התנגד להריגתו ואמר שמוטב שישליכו אותו אל תחתית הבור (ג’וּב), ושאחת השיירות תאסוף אותו משם. באיה 15 נאמר, כי כאשר הושלך יוסף אל הבור גילה לו אלוהים כי הוא, יוסף, עתיד להזכיר לאחיו אירוע זה.
הפרשנים המוסלמים אינם תמימי דעים לגבי זיהוי מקום הבור. יש המזהים אותו בירושלים, אחרים אומרים שהוא היה ב"סוריה". זיהוי הבור על ידי אל-אצטח'רי , הגאוגרף בן המאה העשירית, בגליל, הועדף על זיהוי האחר, בין סנג'יל לשכם. מהמאה העשירית הייתה זו מסורת מקובלת, עד כי ג'וב יוסף שימש נקודת ציון גאוגרפית באזור: קודאמה מבגדאד, שחי במחצית הראשונה של המאה העשירית, מזכיר את ג'וב יוסף כאתר שבין כפר לילה, שזהותו איננה ידועה, לטבריה. מוקדסי מביא בשנת 985 פרטים נוספים, ואף השתמש בג'וב יוסף כציון דרך ומרחקים ליעדים שונים.
לא ברור מדוע נקשר דווקא מקום זה ליוסף. ג'וב יוסף אינו נמצא על הדרך ממדין למצרים. ייתכן כי באר יבשה או בור קרסטי כלשהו במקום הזכירו לעוברי האורח המוסלמים את סיפור יוסף, שנמכר כעבד והיה למשנה למלך מצרים. היה זה אחד הסיפורים היותר מרתקים והנוגעים ללב, שהציתו את דמיון הקוראים בכל הדורות. יוסף הוא דמות שזכתה למקום חשוב בקוראן, ואתרים רבים קשורים בשמו וקדושתם רבה בעיני המוסלמים.
קדושתו של ג'וב יוסף נשמרה במשך כל זמן קיומו של האתר. במאות ה-12 וה-13 קיבלו הצלבנים את המסורת המוסלמית, ומאחר שעל פי המסורת המקראית המקום מצוי בדותן, הם כינו את האזור בשם דותן. למרות האופי הבעייתי של תיאורי הנוסעים הצלבנים, הרי עצם אזכור האתר בהקשר לסיפור יוסף, מעיד כי גם הצלבנים קיבלו את מסורת קדושתו.
תיאורים מפורטים יותר של ג'וב יוסף מובאים שוב במקורות ערביים: בשנת 1189 עבר במקום צלאח א-דין בדרכו למצור עכו. בשנת 1225 מתאר הגאוגרף יאקות את ג'וב יוסף:
הממלוכים דאגו לאבטחת דרך חשובה זו, ממצרים לדמשק, ובנו לאורכה ח'אנים ומצודות. בשנת 1440 בנה או שיפץ הסולטאן הממלוכי ג'קמק שרשרת ח'אנים בארץ ובהם את ח'אן אל-מיניה בבקעת גינוסר, ואת הח'אן ליד גשר בנות יעקב. המרחק בין שני ח'אנים אלה הוא, כמקובל, יום הליכה אחד של שיירה. נראה שג'וב יוסף היה מקום מקודש בתקופה זו, אולי עם יישוב קטן לידו, אך הח'אן טרם נבנה באותה עת. שלושים שנה לאחר מכן, בשנת 1470, עברו בג'וב יוסף אנסלם וז'אן אדורנו, נוסע בלגי ובנו, המזכירים לראשונה את הח'אן כ"פונדק יפה מאוד אשר נבנה לא מזמן במרחק מטחווי אבן מחוץ לעיר".
בתקופה הממלוכית ידע המקום, כנראה, ימים של שגשוג, ואז גם נבנה הח'אן. צפת ועזה היו בתקופה זו ערים חשובות במיוחד. בניגוד לעזה, ששכנה על הדרך הראשית, "דרך הים", וליד חוף הים, הייתה צפת עיר הררית, ששימשה כבירתה של "ממלכה" שנקראת על שמה, "ממלכת צפד". "דרך הים" עברה בג'וב יוסף, ושימשה מעין תחנה ששירתה גם את צפת. קיומה של "תחנת צפת" בג'וב יוסף מסתבר גם ממסמכים מאוחרים המעידים, כי הייתה בו תחנה לגביית תשלום מס דרך, מאוישת ביחידה צבאית.
תאורי נוסעים.
התיאור המפורט הראשון של ג'וב יוסף ושל הח'אן בספרות המסעות, מובא על ידי הנוסע האיטלקי רוקטה (Rochetta) בשנת 1599, המתאר חצר ובור מים במרכזה. הוא גם מספר על פגישתו עם שיירות של נוצרים מזרחיים, אשר קיימו במקום פולחן מיוחד הקשור כנראה ליוסף. אותו נוסע מוסיף ומתאר גם את המבנה הכיפתי על עמודי השיש מעל בור יוסף, ולראשונה גם את החורבות ממזרח לבור, שאותן זיהה עם "ביתו של יעקב אבינו". הצליינים המעטים שהגיעו לאזור זה לא לנו בדרך כלל בג'וב יוסף, שהיה קרוב מדי לתחנה הקודמת בטבריה, ח'אן אל-מיניה או כפר נחום. הם המשיכו, על כן, לתחנתם הבאה, לח'אן גשר בנות יעקב או לצפת. תאוריהם מועטים למדי ואינם שונים בהרבה מתיאורו של רוקטה משנת 1599 המובא לעיל. הח'אן מתואר על ידם כמוזנח, הבור נמצא בחצר עם מסגד קטן. לעיתים מוזכרת האגדה הקשורה אליו ולעיתים גם קדושתו.
במרץ 1799 נזכר המקום בקשר למסע נפוליאון. במפת ז'אקוטן, ששורטטה במסע זה, השם "ג'וב יוסף" (Puits de Joseph) מצוין במפה כהצטלבות דרכים. הח'אן איננו מצוין במפה, על אף שהיה קיים. בין הח'אנים האחרים מצוינים ח'אן אל-מיניה וח'אן גשר בנות יעקב. נראה הדבר כי על אף שג'וב יוסף נמצא ליד דרך ראשית, חשיבותו הייתה משנית.
הנוסע הראשון המביא תיאור ארכיטקטוני מפורט של האתר, הוא בורקהרדט (1812):