בשנת 1827 הגיעו לעיר יהודים נוספים והקהילה הגיעה ל-1,100 תושבים והוקם בית הכנסת. הוא נמצא ברחוב בשם דרך הקפלה הישנה (Via Capella Vecchia) במספר 31.
לפני מלחמת העולם השנייה היה מספר יהודי העיר כאלף. 14 נספו בשואה. 45 יהודים הסתתרו בכפרים ליד העיר בקזרטה שבמחוז קמפניה, היתר עזבו את העיר וכך נמצאו בה בתום המלחמה 540 יהודים. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 מונה הקהילה היהודית כ-180 נפש.
אליעזר רונן
אליעזר רונן (רוזנפלד) (24 בספטמבר 1931 – 17 במרץ 2016) היה איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השמינית.
ביוגרפיה.
רונן נולד במקסיקו סיטי בירת מקסיקו בשם אליעזר רוזנפלד. בילדותו למד בבית הספר היהודי המקומי ובבית הספר הצרפתי "מורלוס" ולמד שנתיים בפקולטה להנדסה אזרחית באוניברסיטה הלאומית של מקסיקו. בשנת 1950 למד בסמינר למדריכי חו"ל של הסוכנות היהודית בירושלים. עם שובו מירושלים לשליחות החל בפעילות ציונית במקסיקו והיה מרכז תנועת 'השומר הצעיר' במדינה, חבר הנהלת הפדרציה של תנועות הנוער הציוני, חבר ועד הקהילה היהודית במקסיקו וחבר הפדרציה הציונית הארצית. בשנת 1952 עלה לישראל והצטרף לחבריו בקיבוץ מגידו בו היה חבר עד שנת 1960. את לימודיו האקדמיים קיים באוניברסיטה העברית בתחומי כלכלה, מדע המדינה, ומנהל עסקים. במקביל עבד במחלקת המחקר של בנק ישראל (1965–1962). בשנת 1963 היה מרצה ב"כלכלת ישראל" בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1966 עבר רונן לעבוד בחברת תה"ל, כיועץ כלכלי של החברה ומנהל המחלקה הכלכלית שלה, ובין השנים 1967–1971 היה מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד האוצר. בשנת 1968 השתתף בקורס חצי שנתי לתכנון ופיתוח כלכלי מטעם הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית בוושינגטון, ארצות הברית. במקביל נמשכה פעילותו הציבורית בישראל, בהיותו חבר מרכז ו"ריכוז" מזכירות מפ"ם וכיהן מספר שנים כיו"ר הוועדה הכלכלית של המפלגה. בשנים 1966–1972 כיהן כחבר מועצת והנהלת עיריית ירושלים, והיה ממונה על תיק שירותי הבריאות. בתפקיד זה ייסד את הסניף הראשון בישראל של ער"ן (עזרה ראשונה רפואית). לאחר מכן יזם וייסד את חברת קרתא לפיתוח מרכז ירושלים ומונה לעמוד בראש מועצת המנהלים שלה, תפקיד בו כיהן עד 1981. במקביל לכהונתו בכנסת. בשנים 1974–1977 כיהן רונן כחבר הכנסת בכנסת ה-8 מטעם מפ"ם והמערך, היה חבר בוועדת הכספים, בה כיהן כיו"ר ועדת המשנה לשוק ההון, וחבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט.
במקביל לכהונתו בכנסת ולניהול חברת קרתא, סיים רונן את חוק לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתקבל ללשכת עורכי הדין. בשנים 1981–2005 ניהל פרקטיקה פרטית כעורך דין, בהתמחות בדיני מקרקעין, תכנון ובנייה ודיני חברות.
במקביל המשיך בפעילותו הציבורית. בשנים 1981–1985 ניהל, יחד עם האלוף חיים הרצוג את קמפיין ההסברה של המערך לבחירות בכנסת. ב-1989 ניהל את קמפיין הבחירות של מפ"ם לכנסת וב-1992 את קמפיין הבחירות של מרצ לכנסת.
בשנת 1993 נבחר רונן ליו"ר מפ"ם, אשר פעלה במסגרת מרצ. ב-1995, בעקבות מיזוג מפ"ם, רץ ושינוי למפלגה אחת עזב רונן את מפ"ם. הוא הפסיק ב-2005 את עבודתו בעריכת דין ועסק בפעולות התנדבות למען הקהילה ובלימודים. ב-2012 קיבל תואר ד"ר בכלכלה ומינהל עסקים מאוניברסיטה במדינת ניו יורק.
רונן היה נשוי פעמיים. לנעמי רונן, בת קיבוץ שער העמקים, אשת חינוך ואם שלושת ילדיו, ומהם תשעה נכדים. אשתו השנייה הייתה הסופרת עמירה הגני רונן. הוא התגורר ברמת פולג שבנתניה.
אליעזר רונן נפטר ב-17 במרץ 2016.
בית כנסת קורל של מוסקבה
בית כנסת קורל (מוסקבה)
גטו סירקוזה
בסירקוזה שבסיציליה התקיימה קהילה יהודית עוד מהתקופה הרומית. בשנת 440 הרסו הוונדלים את בית הכנסת המקומי. ב-1474 התרחשה עלילת דם כנגד יהודי סירקוזה בה נטען שהם צלבו איל כדי ללעוג לצליבת ישו. בשנת 1493 היה גירוש כללי של כל יהודי העיר.
גטו סירקוזה נמצא ברובע הקרוי בשם ה"אורטיג'ה" (Ortygia). עד היום קיים בגטו סירקוזה רחוב הקרוי בשם "רחוב היהודים" (ויה דלה ג'ודקה).
תחומו של רובע יהודי סירקוזה (ה"אורטיג'ה" (Ortygia)) היה בין הרחובות: ויה דלה ג'ודקה (Via della Giudecca) ,מרגריטה (Pr. Margherita), ויה ניצה (Via Nizza).
בגטו היו שני בתי-כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה " (Sinagoga maggiore) ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן היה בית הכנסת הנמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) בסירקוזה. כנסיית יוחנן המטביל (Chiesa di San Giovanni Battista) הייתה במקור בית הכנסת ונהפכה לכנסייה בשנת 1472. נמצאת כתובת בכנסיית יוחנן המטביל: "בית כנסת סרקוסה נכן בצדק ואמונה ". ארמון מונטאלטו (Palazzo Mergulese-Montalto) היה בעבר ארמון יהודי. מנזר רוקו הקדוש (Monastero/Ospedale San Rocco) היה במקור ארמון יהודי והפך למנזר בשנת 1472. עד היום מתנוסס מגן דוד על קיר המנזר.
שוק לוינסקי
תת-חבורה
שמואל רשבסקי
שמואל רשבסקי (באנגלית: Samuel Herman (Sammy) Reshevsky, בפולנית: Szmul Rzeszewski; 26 בנובמבר 1911 - 4 באפריל 1992) היה שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן בינלאומי. אחד משחקני השחמט המובילים בארצות הברית. זכה באליפות ארצות הברית שמונה פעמים, והפסיד בדו-קרב לקביעת המנצח בשנת 1973. רשבסקי היה מועמד לאליפות העולם שלוש פעמים, בשנים 1948, 1953 ו-1968. כמו כן חיבר ספרי שחמט.
חייו.
רשבסקי נולד כילד שישי למשפחה יהודית בעיירה אוזורקוב שעל יד לודז', אז חלק מהאימפריה הרוסית, היום בפולין. הוא למד לשחק שחמט בגיל ארבע, ומיד הוכרז כילד פלא. בגיל 6 כבר שיחק סימולטנית נגד כמה יריבים מבוגרים ובגיל 8 ניצח בקלות יריבים מנוסים, והשתתף במשחקים סימולטניים. בשנת 1920 היגרו הוריו לארצות הברית כדי להתפרנס מהופעות בנם. בקיץ 1921 שיחק רשבסקי בכיסוי עיניים נגד הארי בורוכוב וניצח אותו פעמיים. בשנת 1922 שיחק רשבסקי בגיל 11 בתחרות האמנים בניו יורק, וניצח את דוד ינובסקי.
בבגרותו לא היה רשבסקי שחמטאי מקצועני. הוא ויתר זמנית על משחק השחמט ולמד באוניברסיטת שיקגו, שם סיים את לימודי ראיית החשבון בשנת 1934. הוא פירנס את משפחתו בעבודה כרואה חשבון. בשנת 1941 נישא לנורמה מינדיק ולזוג נולדו שלושה ילדים.
רשבסקי היה יהודי אורתודוקסי ולא שיחק בשבת. מנהלי התחרויות בהן שיחק שבצו את משחקיו תוך התחשבות ברצונו זה.
קריירה שחמטאית.
רשבסקי ניצח באליפויות ארצות הברית בשנים 1936, 1938, 1940, 1942, 1946 ו-1969. כמו כן חלק את המקום הראשון עם רוברט ביירן בשנת 1972 אך הפסיד בדו-קרב לקביעת המנצח. הוא התחרה במספר שיא של 21 אליפויות ארצות הברית, ובכל אחת מתחרויות אלה סיים עם מאזן חיובי. בין יתר השיאים שרשבסקי מחזיק: 15 פעמים סיים בין שלושת הראשונים בתחרות, שיחק את מספר המשחקים הרב ביותר (269) וזכה במספר המשחקים הרב ביותר (127).
רשבסקי ניצח באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בטולסה בשנת 1931. חלק את המקום הראשון עם ראובן פיין באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בשיקגו בשנת 1934. הקריירה הבינלאומית של רשבסקי החלה בשנת 1935 במסע לאנגליה, שם ניצח בתחרות ירמוט עם 10/11. לאחר מכן ניצח בתחרות מרגייט, שם ניצח בין היתר את אלוף העולם לשעבר חוסה ראול קפבלנקה.
בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם, שם חלק רשבסקי מקום שלישי. הוא ניצח את יפים בוגוליובוב, אלכסנדר אלכין, עמנואל לסקר, מילן וידמר, וסיים בתיקו עם מיכאל בוטביניק.
שנה מאוחר יותר חלק מקום ראשון בתחרות קמרי, לטביה עם סאלו פלור וולדימיר פטרוב. בזמרינג באדן 1937 חלק מקום 3 - 4 עם חוסה ראול קפבלנקה, נקודה וחצי אחרי פאול קרס.
בשנת 1938 חלק מקום רביעי בתחרות אברו בהולנד, בה השתתפו שמונת השחקנים החזקים ביותר בעולם. בין היתר ניצח את מקס אויבה ואת ראובן פיין.
רשבסקי ניצח בפעם השלישית באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בבוסטון בשנת 1944.
רשבסקי היה מתחרה רציני על אליפות העולם ממחצית שנות ה-30 ועד למחצית שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא היה אחד מחמשת רבי האמנים שהתחרו באליפות העולם שהתקיימה בהאג ובמוסקבה בשנת 1948 וחלק מקום שלישי עם פאול קרס אותו ניצח, ואחרי מיכאל בוטביניק ווסילי סמיסלוב.
בשנת 1950 הוענקה לרשבסקי דרגת רב-אמן על ידי פיד"ה, הפדרציה העולמית של השחמט, בפעם הראשונה שהוענקו דרגות על ידי הפדרציה. למרות שהיה זכאי להשתתף בתחרות המועמדים על אליפות העולם בבודפשט הוא לא שיחק. הדעה הכללית היא שמשרד החוץ האמריקאי מנע מרשבסקי לשחק משום המלחמה הקרה ועובדה זו עקבית עם כך שהשחקן היחיד הנוסף מארצות נאט"ו, מקס אויבה מהולנד, לא שיחק גם כן. בשנת 1991 אמר רשבסקי כי ההחלטה לא לשחק הייתה שלו.
תחרות המועמדים בציריך, בשנת 1953 הייתה כנראה ההזדמנות הטובה ביותר של רשבסקי להגיע לדו-קרב על אליפות העולם, אך הוא סיים במקום שני משותף עם דוד ברונשטיין אחרי וסילי סמיסלוב.
רשבסקי העפיל פעם נוספת לתחרות המועמדים בשנת 1967, אך הפסיד ברבע הגמר לוויקטור קורצ'נוי.
בשנת 1952, אירחה ניו יורק את שמונת המשחקים הראשונים בדו-קרב לא פורמלי על אליפות העולם החופשי, בין רשבסקי ורב האמן הפולני-ארגנטינאי מיגל ניידורף. חמישה משחקים נוספים התקיימו במקסיקו-סיטי וחמישה בסן סלבדור. רשבסקי ניצח 11-7. שנה לאחר מכן התקיים דו-קרב גומלין בבואנוס איירס ורשבסקי ניצח שוב 9.5-8.5.