מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 עוסק בתחום של גאוגרפיה חברתית המבקשת לבצע סינתזה בין גאוגרפיה לבין סוציולוגיה, פוליטיקה (בפרט, פוליטיקה מוניציפלית) ותרבות. עבודותיו דנות במרחב המטרופולין (העיר הגדולה), הפרברים והמרחב הלא-מטרופוליני, תרבותם, הסוציולוגיה שלהם והמתחים ביניהם והשתקפותם הפוליטית.
התזה של צרפת הפריפריאלית.
בספרו "La France périphérique", שראה אור ב-2014, הצביע גילווי על הפער החמור בין "שתי צרפת", מחד - צרפת המטרופוליטנית, כלומר זו של הערים הגדולות, פריז, ליון, מרסיי וטולוז, בהן מתגוררת קצת פחות ממחצית האוכולסיה ומנגד - צרפת הפריפריאלית, כלומר עיירות קטנות וערים קטנות ובינוניות בהן מתגוררת מעט יותר מן המחצית השנייה של האוכלוסייה. בעוד החיים בערים הגדולות מאופיינים בנגישות גבוהה לשירותי חינוך, בריאות ורווחה, מן הטובים בעולם, ברמה גבוהה יחסית של תעסוקה (אחוז אבטלה נמוך יחסית) ובתחבורה ציבורית מעולה; הרי שמחוצה להן מתקיימת מציאות שונה לחלוטין בה אחוז האבטלה גבוה ביותר (עד כדי 40%), מתקיימת הגירה שלילית לכיוון המטרופוליטנים המרוקנת את הערים והעיירות (חלקן עתיקות ביותר) מתושביהן בעלי היכולת, הנגישות לשירותי בריאות, חינוך ורווחה נמוכה ורמתם ירודה ומעל הכל - אין שירותי תחבורה ציבורית יעילים. עובדה אחרונה זו מחייבת משק בית בפריפריה להחזיק רכב פרטי אחד לפחות כצורך חיוני (בשל האבטלה, רבים נוסעים שעה ויותר מביתם על מנת לעבוד בעיר אחרת), זאת בעוד שבערים הגדולות אין צורך ברכב פרטי וגם אם כן הרי שלרוב מדובר ברכב חשמלי עירוני קטן.
בנוסף לפערים אלה, הגורמים לכך שהמחייה בפריפריה יקרה יותר ובטוחה פחות מהמצב בערים הגדולות, הרי שגם סדר היום האזרחי שונה. לדברי גילווי, בעוד שב"צרפת המטרופוליטנית" מתהדרים באידאולוגיה פרוגרסיבית "שבעה" (המופנה לאלה שביטחונם הכלכלי מובטח) של הכרה במיעוטים ופליטים, זכויות להט"ב וסביבתנות, קשיי המחייה בפריפריה אינם מאפשרים התחברות לערכים אלה.
בעוד המטרופולינים נהנים מן הגלובליזציה של סחורות וכוח אדם, הרי שהפריפריה אינה נהנית מפירות הגלובליזציה, אך נאלצת לסבול את חוליה כגון אובדן הזהות והפניית העורף לתוצרת מקומית לטובת תוצרת חוץ זולה. חלק מה"פריפריאלים" נופלים לפיכך למלכודת של שנאת זרים וגזענות, כאשר הם רואים כי מהגר או פליט החי בפרברי פריז נהנה מתעסוקה וממערכות בריאות, רווחה וחינוך נגישות, זולות וטובות יותר מאלו של "צרפתי שורשי" החי באלבי או לה רושל, למשל.
באופן דומה הסביר גילווי את הצלחתו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, כמי שפנה אל "אמריקה הפריפריאלית", ערכיה והנושאים החשובים לה (בפרט תעסוקה).
ביקורת.
הביקורת העיקרית המופנית אל גילווי היא שהוא מציג תאוריה של נאו-קונסרבטיזם, המבטלת את ערכם של ערכים כגון סביבתנות וזכויות להט"ב ומגדירם כ"ערכים לעשירים", בעוד הם נוגעים לכלל האוכלוסייה וחיוניים לטובתה. יש גם המאשימים אותו במתן מצע אידאולוגי לשנאת הזרים של מפלגת האיחוד הלאומי של מרין לה פן. בנוסף, נמתחה על התזה ביקורת כגסה, לא מדעית ומדויקת מספיק, שטחית ופשטנית.
גרודנו (מחוז משנה)
מחוז משנה גרודנו (בבלארוסית: Гродзенскі раён) הוא אחד מ-17 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז גרודנו בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר גרודנו, בירת המחוז כולו. העיר עצמה מהווה יחידה מנהלית נפרדת משאר מחוז המשנה.
דמוגרפיה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה גרודנו 54,525 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 55.98% בלארוסים, 33.6% פולנים, 7.78% רוסים ו-1.26 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (51.21%) ורוסית (38.53%).
יעקב פרובנציאלי
יעקב בן עמנואל פרובינצאלי (בלועזית: Bonet de Lattes). היה אסטרולוג, רופא ואסטרונום בחצר האפיפיור. פעל בצרפת ואיטליה בסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16. נודע בעיקר בשל המצאתו של כלי מדידה אסטרונומי (astronomical ring-dial), המאפשר את מדידת מיקומם של השמש והכוכבים על מנת לקבוע את השעה המדויקת אף בשעות הלילה בהיעדר השמש.
אין לבלבל בינו, לבין רבי יעקב בן דוד פרוונצלי, המופיע כנותן 'הסכמה' בפתחו של ספר הלכתי (ספר האגור) בדפוס שונצינו.
חייו.
נולד בפרובאנס למשפחה יהודית שמוצאה ביישוב לאטס הסמוכה למונפלייה. לאחר סיפוח פרובאנס למלכות צרפת וגירוש יהודי פרובאנס (בשנים 1498–1501), התיישב בקרפנטרץ בדרום-מזרחה של צרפת. משם עקר לרומא, שם הפך לרופא ואסטרונום-החצר של האפיפיורים אלכסנדר השישי ולאו העשירי. במקביל שימש יעקב פרובינציאלי רבה של קהילה יהודית במה שיהפוך כמה עשורים לאחר מכן (בשנת 1555) לגטו היהודי של רומא, וקשריו הפוליטיים סייעו רבות לרווחתה של הקהילה.
גם ההומניסט וההבראיסט הנוצרי הידוע יהנס רויכלין נעזר בקשריו הפוליטיים של יעקב פרובינציאלי וכתב לו (בעברית) מכתב המבקש ממנו לנצל את קשריו בחצר האפיפיור על מנת למנוע מה-דומיניקנים של קלן (בימה"ב נקראה: קולון) המבקשים למנוע את הדפסת חיבורו (רויכלין עצמו למד עברית מפיו של רופא הקיסר, יעקב בן יחיאל לואנס).
ביתו של רבי יעקב פרובינציאלי היה גם בית הכנסת (בקומה העליונה של הבית). אשתו רגינה הייתה בתו של הרופא היהודי במרסיי, קומפרט משה (Comprat Mossé) מהיישוב AIX. נולדו להם שני בנים: יוסף ועמנואל. אחד מבניו של פרובינציאלי מתואר כעוסק בבית הכנסת הביתי של אביו בלימוד הפילוסופיה. שני הבנים המשיכו אף הם לעבוד בשירותו של האפיפיור ברומא.
בשנת 2017 פרסמה (בצרפתית) דניאל ינקו-אגו מן הארכיונים תכתובות בין בני הזוג רבי יעקב, (לאחר שכבר הגיע לרומא עם קבלת משרתו החדשה כאסטרונום בחצר האפיפיור), אל אשתו רגינה, (המצוייה עדיין בצרפת).
חיבוריו.
בימי שבתו בקרפנטרץ כתב רבי יעקב חיבור לטיני המתאר את כלי המדידה האסטרונומי שהמציא: Boneti de Latis, Medici Provenzalis, Annuli per eum Composti Super Astrologiæ Utilitate. החיבור הזה צורף כנספח לספר הבא משנת 1493 שהופיע ברומא: Calculatio Composta in Rima de Juliano de Dati, והוקדש לכבודו של האפיפיור אלכסנדר השישי. בסוף החיבור מתנצל רבי יעקב פרובינציאלי על הלטינית הגרועה שלו, ומסביר כי הוא יהודי.
חיבור זה שב ונדפס (ביחד עם פירושו של מלומד אחר לספר גאומטריה מאת אוקלידס) בפריז בשנת 1500. לאחר מכן זכה החיבור למהדורות דפוס נוספות ותכופות: בשנים 1507, 1521, 1534 ולאחריהן שוב, הפעם בעיר מרבורג בשנים 1537 ו- 1557.
חיבור אחר של רבי יעקב הוא בעל עניין דתי ויהודי, הגם שיצא לאור ברומא (1498), פורסם בלטינית (גרועה) והוקדש לקרדינל ואלנטיניאני ולקרדינל דה בורג'ה (העתיד להפוך לאפיפיור אלכסנדר השישי): היצירה נקראת Prognosticum ועיקרה תחזית אסטרולוגית ולפיה בשנת 1505 יבוא המשיח. דיון וסקירה עברית של היצירה הזו מופיעים ב"מגן אברהם" (ויכוח הדת), ספרו של אברהם פריצול.
יחסי איי מרשל–פלאו
יחסי איי מרשל–פלאו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין הרפובליקה של פלאו.
היסטוריה.
היחסים השוררים בין איי מרשל לפלאו הם חמים מאוד וידידותיים, הם מושפעים מאוד מהתלות של שתיהן בארצות הברית.
אזרחי איי מרשל יכולים להישאר בפלאו למשך שנה שלמה (365 ימים) ללא אשרת כניסה ואילו לאזרחים פלאואניים יש חופש תנועה בלתי מוגבל לאיי מרשל. שתי המדינות תומכות אחת בשנייה, בנוסף לתמיכתן בארצות הברית ובמיקרונזיה, מדינה נוספת החברה בהסכם התלות בארצות הברית. בנוסף לכך, תומכות המדינות באופן אוטומטי כמעט בישראל בהצבעות באו"ם ובפורומים שונים, באופן דומה לארצות הברית ולמיקרונזיה.
יחסי איי מרשל–מיקרונזיה
יחסי איי מרשל–מיקרונזיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת איי מרשל לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה.
היסטוריה.
היחסים השוררים בין מיקרונזיה לאיי מרשל הם חמים מאוד וידידותיים, הם מושפעים מאוד מהתלות של שתיהן בארצות הברית. ארצות הברית נותנת לשתי המדינות תוכניות סיוע ועזרה בשווי מיליוני דולרים.
לאזרחי שתי המדינות חופש תנועה בלתי מוגבל האחת בשנייה. שתי המדינות תומכות אחת בשנייה, בנוסף לתמיכתן בארצות הברית ובפלאו, מדינה נוספת החברה בהסכם התלות בארצות הברית. בנוסף לכך, תומכות המדינות באופן אוטומטי כמעט בישראל בהצבעות באו"ם ובפורומים שונים, באופן דומה לארצות הברית ולפלאו.
שירות המבחן למבוגרים
קליבר 3
קליבר 3 בית הספר לאבטחה ולוחמה בטרור הוא בית ספר ללימוד מקצועות הלחימה והאבטחה השונים. בית הספר שוכן בפארק התעשיות בגוש עציון סמוך לכניסה הדרומית של היישוב אפרת. לפי אתר החברה, השם "קליבר 3" נבחר לאור שלושה עקרונות מנחים: 1. ביטחון 2. מקצועיות 3. ערכי הלחימה של הלוחם היהודי. בנוסף להכשרות מקצועיות, מתקיימות במקום הדרכות לתיירים המגיעים מחו"ל אשר מעוניינים באטרקציה באווירה צבאית-צה"לית.
במתקן ישנה חנות לציוד טקטי וציוד הגנה עצמית וכן לכלי נשק (ומוצרים נלווים כגון נרתיקים, כוונות ועוד).
כיום לקליבר 3 יש 4 סניפים בישראל (גוש עציון - ראשי, כרמיאל, גניגר והרצליה) ומתקן אחד בארצות הברית (סן דייגו).
תהליך הקמה.
קליבר 3 הוקמה ב-2007 על ידי אל"ם (במיל') שרון גת, יוצא סיירת גולני המשרת במילואים כמפקד נפה בפיקוד העורף. מטרת החברה בתחילת דרכה הייתה אימון כוחות הביטחון וכיתות הכוננות של אזור גוש עציון ונושאי נשק נוספים.