פרץ ויינריך (Peretz Weinreich; 1925 - 24 בפברואר 2015) היה קריקטוריסט ישראלי יליד פולין. על יצירתו זכה בשנת 2008 בפרס עיפרון הזהב.
ביוגרפיה.
פרץ ויינרייך נולד בוורשה, פולין בשנת 1925. כבר בילדותו החל לצייר ולרשום. בשנת 1939 ברח עם קבוצה של נערים יהודים לרוסיה, שם נכלא בתחילה במחנה עונשין ואחר כך למוסד סגור לעבריינים קטינים. לאחר שחרורו, בשנת 1944 למד ציור בברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה יצר קריקטורות בהן מתוארים מראות מתקופת השואה. כמה מקריקטורות אלו הוצגו בתערוכה בשנת 1945. בשנת 1947 עלה לארץ ישראל כמעפיל, אך נתפש ונשלח למחנות המעצר בקפריסין. בקפריסין יצר תיאורים של חיי העצורים, אותם שלח לפרסום העיתונים כגון "ידיעות אחרונות" ו"דבר השבוע".
לאחר הקמת מדינת ישראל שימש ויינריך כקריקטוריסט בעיתונים "דבר השבוע" (1990-1953) ו"על המשמר" (1992-1973) וכן פרסם מיצירותיו בעיתונים כגון "למרחב", "דבר", "במחנה", "הפועל הצעיר", "תפריט" ועוד. כמו כן פרסם סיפורי קומיקס בהמשכים לילדים בעיתונים "ידיעות אחרונות לתלמיד" ו-"דבר לילדים".
בשנת 2001 הוציא את הספר "הקריקטורה כז'אנר תקשורתי" בהוצאת הטלוויזיה החינוכית ובו סקירה מקיפה על תחום הקריקטורות ובשנת 2005 את הספר "הישרדות, הוצאה עצמית", המתאר את סיפור חייו בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2008 זכה ויינריך בפרס עיפרון הזהב.
פרץ ויינרייך נפטר ב-24 בפברואר 2015, כחודש לפני יום הולדתו התשעים והשאיר אחריו אלפי תמונות, עשרות אלפי קריקטורות, עשרות ספרים שאייר, מקמות ועוד יצירות מפוארות רבות אחרות.
מלני פיליפס
מאסרו של ישו
מאסרו של ישו הוא אירוע מכריע בחיי ישו, המתואר בכתבי הבשורות. האירוע מוביל לצליבת ישו ולכן הוא נחשב לתחילת הפסיון של ישו. על פי המתואר בברית החדשה, לאחר הסעודה האחרונה יצא ישו להתפלל בגן המכונה "גת שמנים", ושם הסגיר אותו יהודה איש קריות לידי שליחי הכהנים והחיילים הרומאים. על פי אות מוסכם מראש, נישק אותו יהודה איש קריות וכך ידעו החיילים את מי לאסור. המאסר הוא אחד מחמשת האירועים המפורטים ביותר בכתבי הבשורות, יחד עם משפטו של ישו, הצליבה, הקבורה, והתחייה.
על פי המסורת הנוצרית, המאסר התרחש במערת הבגידה.
המאסר בבשורות.
על פי ארבע הבשורות, לאחר הסעודה האחרונה פנה ישו להתפלל בגת שמנים עם שלושה מתלמידיו. לאחר הייסורים בגן, אמר ישו לתלמידיו שהנה עומדים למסור אותו בידי החוטאים. מיד התקיימו דבריו ויהודה איש קריות הגיע בראש המון רב לתפוס אותו. על פי מתי ומרקוס ניגש אליו יהודה ובאמרו "רבי רבי" נשק לו על מנת לסמן שהוא ישו. על פי מתי, ישו גם ענה לו "רעי, על מה באת?" ואז אחז בו ההמון. על פי לוקאס הוא קרב אליו לנשקו, אולם ישו עצר אותו ואמר לו "הֲבִנְשִׁיקָה אַתָּה מוֹסֵר אֶת־בֶּן־הָאָדָם?". בבשורה על-פי יוחנן לא מוזכר עניין הנשיקה, אולם מתואר דו-שיח קצר בין ישו לבין ההמון, שבו הוא שואל אותם שוב ושוב את מי הם מחפשים, והם נרתעים ממנו. כמו כן, יוחנן הוא היחיד המזכיר במפורש שבראש האוסרים עמדו חיילים רומאים: "אָז תָּפְשׂוֹּ הַגְּדוּד וְשַׂר הָאֶלֶף וּמְשָׁרֲתֵי הַיְּהוּדִים אֶת־יֵשׁוּעַ וַיַּאַסְרֻהוּ". בבשורות האחרות מוזכרים רק יהודים: ראשי הכהנים, שרי המקדש, הזקנים ופרושים.
לאחר מכן פנה ישו אל העם ושאלם מדוע באו אליו במקלות ובחרבות משל היה שודד, הלוא הוא ישב במקדש מדי יום והם יכלו לתפסו שם. אז לקחו אותו משם אל המשפט בבית קיפא הכהן הגדול, או, על פי יוחנן, לבית חותנו חנן ומשם לבית קיפא. שם נחקר בפני ראשי הכהנים, הזקנים והסופרים, ומשם נשלח למשפט בפני פונטיוס פילאטוס.
קיצוץ אוזנו של עבד הכהן הגדול.
בארבע הבשורות מסופר שאחד מתלמידיו (על פי יוחנן זהו פטרוס) שלף את חרבו וקיצץ את אוזנו של עבד הכהן הגדול, ושמו מלכוס (מלכות', Malchus) (על פי דברי יוחנן). ישו גער בו, וציווה עליו להניח את חרבו ולאפשר לו להיאסר בתואנה כי "כל אוחזי חרב, בחרב יאבדו" (אולי על בסיס הברכה לעשו–) וכי עליו לסבול את מלוא ייסוריו. על פי לוקס, הוא ריפא את אוזנו של העבד, וזה היה הנס האחרון שביצע ישו בחייו הארציים.
הנמלט העירום.
בבשורה על פי מרקוס מופיעים הפסוקים :51 וְנַעַר אֶחָד הָלַךְ אַחֲרָיו מְעֻטָּף בְּסָדִין לְכַסּוֹת אֶת־עֶרְוָתוֹ וַיֹּאחֲזֻהוּ הַנְּעָרִים׃
52 וַיַּעֲזֹב אֶת־הַסָּדִין בְּיָדָם וַיָּנָס מִפְּנֵיהֶם עָרֹם׃חוקרים רבים נחלקו בשאלה מי הוא אותו הנער ומדוע מופיע הקטע בבשורה כלל. כמה הצעות שונות הועלו בדבר זהות הנער הבורח, ביניהן: מרקוס עצמו (שסיפר על החוויה האישית שעבר), ישו, יוחנן בן זבדי, יעקב אחי ישו, לזרוס ודמויות נוספות.
אמנות.
ככל האירועים הבולטים בחיי ישו, המאסר תואר בצורה נרחבת בציורים, בפסלים ובויטראז'ים. בין האמנים הבולטים שעסקו בנושא ניתן למנות את דירק בוטס, פרה אנג'ליקו, אלברכט אלטדורפר, הירונימוס בוש וקאראווג'ו. בכנסיית כל העמים שבגת שמנים, המקום שבו לפי המסורת אירע האירוע, קבועים שני פסיפסים המתארים את נשיקת יהודה איש קריות משמאל למזבח, ואת מעמד המאסר מימין לו.
ג'ושוע רוזנברג
ג'ושוע רופוס רוזנברג (באנגלית: Joshua Rufus Rozenberg, נולד ב-30 במאי 1950) הוא סופר, בעל טור, עיתונאי, עורך דין ופרשן רדיו וטלוויזיה יהודי בריטי. בעלה של הסופרת, העיתונאית ובעלת הטור מלאני פיליפס. ב-2012 בחר בו "הטיימס" הלונדוני, כאחד ממאה עורכי הדין המשפיעים ביותר בבריטניה, העיתונאי היחיד שנכנס לרשימה זו.
קורות חיים.
נולד בלונדון ב-1950, למשפחה יהודית. למד וסיים בבית ספר תיכון יוקרתי, "לאטימר" , ברובע האמרסמית', שבמערב מרכז העיר ולאחר מכן סיים תואר ראשון ותואר במשפטים, באוניברסיטת אוקספורד. במרץ 1974, בן 24, נישא למלאני פיליפס, שהייתה חברתו במשך שנים. לזוג יש שני ילדים.
ב-1976 קיבל רישיון עריכת דין (סוליסיטור).
במשך עשרים וחמש שנים עבד ב-BBC, החל מ-1975 ועד 2000. בתקופה זו הפיק במשך מספר שנים, במסגרת ערוץ 4 של רדיו BBC הבריטי, תוכנית פוליטית - משפטית בשם "השבוע בווסטמינסטר" ("The Week in Westminster") והחל מ-1984 הפיק והגיש תוכנית בשם "Law in Action". במשך כחמש עשרה השנים האחרונות לעבודתו ב-BBC (בשנים 1985–2000) הוא שימש כתב משפטי, הן ברדיו והן בטלוויזיה של ה-BBC. מ-2000 עד ינואר 2009 היה העורך המשפטי של הדיילי טלגרף ובנוסף לכך גם בעל טור קבוע ב-"Evening Standard". מאז 2010 הוא בעל טור שבועי קבוע בהגרדיאן וכן בעל טור דו שבועי קבוע ב-"The Law Society Gazette" וב-"Standpoint Magazine". החל מ-2010 חזר לשדר ולהגיש ב-BBC את תוכניתו הוותיקה "Law in Action".
פרסים ותוארי כבוד.
ב-1999 קיבל מאוניברסיטת הרטפורדשייר תואר דוקטור למשפטים לשם כבוד וב-2012 תואר דומה גם מאוניברסיטת טרנט בנוטינגהאם. קיבל מלשכת עורכי הדין הבריטית ("Bar council"), את פרס הכתיבה המשפטית, ארבע פעמים.
יהושע רוזנברג
מבדק ה-MOXO
מבדק ה-MOXO (מוֹקסוֹ) הוא מבדק קליני מסוג d-CPT (distractors- Continuous Performance Test) המשמש ככלי עזר אובייקטיבי בתהליך אבחון הפרעת קשב וריכוז (ADHD). המונח MOXO  לקוח מתחום אמנויות הלחימה. MOXO  הוא שמו של טקס שמבצעים לוחמים לפני שמתחיל הקרב. במהלך הטקס
הלוחם מדמה את הקרב העומד להתרחש, ומפעיל טכניקות של מיקוד וריכוז תוך התעלמות ממסיחים (חיצוניים או פנימיים). פרוש השם ביפנית הוא "רגע של בהירות". המבדק כולל מטלה פשוטה בה הנבדק נדרש להגיב כאשר אלמנט המוגדר כאלמנט- מטרה מופיע על מסך המחשב ולהתעלם מאלמנטים ומסיחים אחרים. יחודו העיקרי של מבדק MOXO הוא בכך שהוא מכיל הסחות דינמיות המהוות הפרעה חיצונית למטלה (בדומה למתרחש בחיי היומיום), ומאפשרות לבחון את תפקוד הנבדק (הילד / המבוגר) בסביבות שונות. כמו כן, נמצא כי שילוב הסחות במהלך המבדק משפר את היכולת האבחונית של הפרעות קשב וריכוז בילדים ובמתבגרים.
היסטוריה.
ממציא מבדק ה-MOXO הוא ניר יכין, שבמרץ 2008 הקים יחד עם אדווה פלד ועמית כינור את חברת פתרונות נוירו-טכנולוגים בע"מ. המבדק פותח בישראל בין השנים 2008–2010 ותוקף על ידי קבוצות חוקרים רבות בישראל ובעולם.
המבדק עצמו.
למבדק שתי גרסאות: גרסת ילדים המיועדת לגילאי 6–12 ואורכת 15 דקות וגרסת המבוגרים מיועדת לגילאי 13 ומעלה ואורכת 18.2 דקות.
בשתי הגרסות הנבדק נדרש ללחוץ על מקש רווח במקלדת בכל פעם שהוא רואה אלמנט מסוים המוגדר כאלמנט מטרה, ולהימנע מלחיצה כאשר הוא רואה אלמנטים אחרים.
בנוסף, המבדק מחולק ל-8 שלבים זהים באורכם, כאשר כל שלב כולל סוג אחר של מסיחים: חזותיים בלבד, שמיעתיים בלבד או משולבים (חזותיים+שמיעתיים). ישנם גם שלבים שאינם מכילים מסיחים. המבדק מבוצע ברצף, ללא הפסקות במהלכו.
מערכת המסיחים.
המסיחים הם סרטוני אנימציה קצרים אשר יכולים להופיע לבד או עם צליל תואם, למשל: כלב נובח, ציפורים מתעופפות, תינוק בוכה ועוד. הם אינם רלוונטיים למטלה ומטרתם להסיח את הנבדק במהלך המטלה ובכך לדמות סביבת מציאות. המסיחים מופיעים תמיד בצדי המסך ויכולים להיות חזותיים בלבד, שמיעתיים בלבד או שילוב של חזותיים ושמיעתיים.
נמצא כי נוכחות של מסיחים במהלך המבדק הביאה לשיפור ביכולת המבדק להבחין בין ילדים בעלי ADHD לעומת כאלה שאינם בעלי ההפרעה.