הדמות הראשית (ככל הנראה מייקל אפטון) נשכרת על ידי שומר "באטרקציית" האימה "Fazbear’s Fright: The Horror Attraction", שנוצרה על בסיס אגדות פרדי פאזברס פיצה שנסגרה לפני 30 שנה. הניהול מיושם באמצעות העכבר והמקלדת או מסך המגע (אנדרואיד / iOS). אין אנרגיה, דלתות, ארון מסכה מחלקי העבר, אך יש מסך שני המאפשר לפקח על מצב המערכות. יש שלוש מערכות: "התקני שמע" (Audio Devices), "מערכת מצלמות" (באנגלית Camera System) ו"אוורור" (Ventilation). שגיאות תוכנה מתרחשות במערכות שניתן לפתור על ידי אתחול מחדש של המערכת במסך השני. התקני שמע המותקנים בכל אחת מהמצלמות אחראים ליכולת להשמיע את צלילי בלון בוי (Balloon Boy) בכל מקום, שמסיח את דעתו של ספרינגטראפ - הדמות הראשית של המשחק. לאחר כל השמעה, מערכת השמע מופעלת מחדש במשך כ-5 שניות, לאחר מכן תוכלו שוב להשמיע צליל בכל מקום. חשוב שמכשיר השמע בו השתמשת יהיה ליד ספרינגטראפ, אחרת הוא לא ישים לב לצלילים. אם התקני האודיו מתקלקלים, לא תוכלו להשמיע צלילים. מערכת המצלמות אחראית לביקורתך, ואם היא תכבה, לא תוכל לפקח על המצב באטרקציה. אוורור אחראי לאוויר המקורה, ואם מערכת האוורור תישבר, תאבד את הכרתך או תמות. השחקן יכול לעבור בין מצלמות הבניין למצלמות האוורור באמצעות כפתור "החלפת מפה" במסך הראשון. במערכת האוורור הוצגה מערכת הגנה נוספת: אפשר לחסום אותה על ידי לחיצה כפולה על המצלמה, ומונע מספרינגטראפ לזחול שם, מכיוון שהשביל מצטמצם מספר פעמים. כישלון באוורור יכול להשבית את כל המחסומים בו. במשחק יש גם פנטומים (Phantoms) - הזיות השחקן. הם שוברים כל מערכת, מה שהופך את השחקן לפגיע לספרינגטראפ. הם יכולים גם לתקוף אם מסתכלים עליהם יותר מדי זמן. ההתקפות שלהם אינן קטלניות, אך אחריהן עלולות להופיע שגיאות במערכות. אחרי הלילה החמישי, הכרטיסייה "אקסטרה" תהיה זמינה עבורך (Extra), כמו גם מצב סיוט (Nightmare).
דמויות.
פנטומים.
חשוב לזכור שאם פנטום קופץ עליך, הוא לא הורג אותך. כל מה שהוא עושה זה לשבור אחת/כמה מהמערכות (מערכת האוורור, המצלמות או השמע).
אנתרקוניט
אנתרקוניט (באנגלית Anthraconite) המכונה "אבן מסריחה" (Stinkstone) הוא סוג של סלע שיש, קלציט או אבן גיר ביטומני בגוון שחור עד אפור, המייצר ריח לא נעים כשמכים או משפשפים אותו. משערים כי הוא נוצר כאשר אבן גיר מושקעת בתנאים אנאירוביים. כמה מסוגי האורסטן משחררים מספיק נפט כשמכים בהם, כך שהוא עלול להידלק.
סלע זה מכונה בשוודית אורסטן (Orsten), ובשכבות סלע זה מאזור וסטריטלנד (Västergötland) בדרום שוודיה נתגלו מאובנים שמורים בצורה יוצאת דופן משלהי השלב השלישי של הקמבריון (סביב 514 למ"ש), תחילת השלב הרביעי ועד הפורונגיאן (Furongian, שלהי הקמבריון עד 485 למ"ש). המאובנים שנתגלו בלאגרשטטה זה כונו הפאונה של האורסטן.
Universal Unique Identifier
אוטו קרס פון קרסנשטיין
פאול אוטו פליקס פרייהר קרס פון קרסנשטיין (בגרמנית: Otto Kreß von Kressenstein; 13 בספטמבר 1850 – 19 בפברואר 1929) היה גנרל אוברסט בבוואריה ושר המלחמה הבווארי מ-16 בפברואר 1912 עד 7 בדצמבר 1916.
ביוגרפיה.
קרס פון קרסנשטיין נולד בגרמרסהיים. לאחר הצטרפותו לצבא המלכותי הבווארי הוא שימש כמועמד לקצונה ברגימנט הפרשים הקלים ה-2 הבווארי (טקסיס). הוא שירת במלחמת מלחמת צרפת–פרוסיה בדרגת לויטננט, ובמהלך השנים 1874–1877 הוא למד באקדמיה הצבאית הבווארית במינכן. בדרגת אובר לויטננט הוא הועבר לפיקוד הכללי של הקורפוס הבווארי השני, ובשנת 1888 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר. בשנת 1891 הוא הועלה לדרגת מיור, והועבר לרגימנט הפרשים הכבדים ה-1 הבווארי (קרל, נסיך בוואריה) בשנת 1893, שם הועלה לדרגת אוברסט לוטננט בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים הקלים המלכותי ה-6 (אלברכט, נסיך פרוסיה), בשנת 1898 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1901 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1902 הוא קיבל את הפיקוד על חטיבת הפרשים המלכותית הבווארית הרביעית. בדרגת גנרל לוטננט קיבל את התפקיד כמפקח על חיילי הפרשים בשנת 1904. בשנת 1906 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, ופיקד עליה עד לשנת 1910. לאחר כניסתו לתפקיד שר המלחמה בשנת 1912, הוא הועלה לדרגת גנרל אוברסט ב-1 באוגוסט 1914. קרס פון קרסנשטיין היה הנציג הבווארי באימפריה הגרמנית. הוא התפטר מתפקידו בשנת 1916 ומת במינכן ב-19 בפברואר 1929. אחד מבניו היה הגנרל פרנץ אוטו פרייהר קרס פון קרסנשטיין.
עכבר העיר ועכבר הכפר (סדרת טלוויזיה)
עכבר העיר ועכבר הכפר (באנגלית: The Country Mouse and the City Mouse Adventures) היא סדרת הנפשה צרפתית-קנדית מסוגת קומדיה והרפתקאות, שנוצרה על ידי מוריס סנדק. הסדרה מבוססת על משל בעל אותו שם, ואילו הדמויות הראשיות של הסדרה הופיעו בעבר בספיישל הטלוויזיוני "", אשר שודר לראשונה בשנת 1993 בערוץ HBO.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ HBO החל מה-1 במרץ 1998 עד ה-27 באוקטובר 1999, כאשר שנה לפני השידור המקורי הסדרה הופצה בערוץ HBO Family. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל משנת 1998 עד שנת 1999, ולאחר מכן שודרה בשידורים חוזרים בערוץ לוגי. לסדרה הופקו 2 עונות בעלות 52 פרקים באורך 23 דקות.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר שני עכברים בני דודים, אמילי מהכפר ואלכסנדר מהעיר, היוצאים להרפתקאות שונות ברחבי העולם יחד עם חברים נוספים. כמו כן, בחלק מההרפתקאות שלהם הם מנסים לעצור את אומברט שומכלומברט העכברוש המרושע. בין המדינות שביקרו בהן אמילי ואלכסנדר נמצאות צרפת, בריטניה, גרמניה, אנגליה, איטליה, יפן, רוסיה, אפריקה וספרד.
מדבבים.
במאי ומפיק הדיבוב בעברית היה קובי אשל.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דבי בסרגליק, דור צויגנבום, יהויכין פרידלנדר, מיכל צפיר, קובי אשל ושי חורש.
הפקה.
הפקת העונה הראשונה של הסדרה עלתה כ-9 מיליון דולר, כאשר 6 מיליון דולר מומנו על ידי "רבנסבורגר", "CINAR" ו-"Reader's Digest".
אורסטן
ידיעה שיפוטית
ידיעה שיפוטית היא עובדה שלגביה יש לשופט היושב בדין ידע כללי, ולכן הוא רשאי להשתמש בו בלי שמישהו מהצדדים יביא ראיות לנכונותה של עובדה זו.
כלל מקובל בדיני הראיות הוא שצד הטוען לקיומה של עובדה מסוימת נדרש להביא הוכחה לכך, למשל באמצעות עדות. חריג לכלל זה הוא עובדה הנכללת בידיעה השיפוטית, שהיא בגדר "מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה" בהיותה חלק מהידע הכללי שאין לפקפק בו. פרופ' אליהו הרנון מנה שלוש קטגוריות שבהן יסתמך בית המשפט על ידיעה שיפוטית:
בישראל.
סעיף 57ב לפקודת הראיות קובע במפורש כי "כל דין הוא מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה, אם אין הוראה אחרת משתמעת" (קודם להכללתו בפקודת הראיות הופיע כלל זה בפקודת הפרשנות). בנוסף לכך, ידיעה שיפוטית כוללת עובדות פשוטות, כגון מספר הימים בחודש, אך גם עובדות פשוטות פחות שקל לבררן ואין חולק עליהן. כך, למשל, בפסק דין שעסק בחנות שנמצאה במרכז המסחרי של ירושלים בשנת 1947 ציין השופט כי "ישנה כאן ידיעה משפטית judicial notice כי אין אפשרות לגשת למרכז המסחרי, בו נמצאת החנות, מאז 3.12.1947" (זאת בעקבות ההתקפה על המרכז המסחרי בממילא שבאה לאחר החלטת החלוקה). מקורו של חריג זה במשפט המקובל, שבו הוא קיים מאז המאה ה-13.
הידיעה השיפוטית אינה כוללת מומחיות אישית של השופט, בנושא שאינו נחלת הכלל. בערעור על פסק דין שבו ציין השופט: "סבורני שאני רשאי להשתמש בידיעתי האישית ובנסיוני בענייני נגרות" קבע שופט בית המשפט העליון משה לנדוי: "מומחיותו של השופט המלומד במקצוע הנגרות כבודה במקומו מונח, אך כשלעצמי אני סבור שאסור היה לו להשתמש בידיעתו האישית בעניין זה, שאינו מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה".
גבולותיה של הידיעה השיפוטית נתונים לעיתים במחלוקת. כך נדרש בית המשפט להכריע האם קיומו של סניף של בנק הפועלים במחוז הצפון הוא בגדר ידיעה שיפוטית. השופט יורם דנציגר פסק כי: "קיומו של סניף כלשהו של הבנק המבקש – שהוא אחד הבנקים הגדולים במדינה ולו סניפים רבים הפרוסים בכל רחבי הארץ – במחוז הצפון, הוא עובדה ברורה הידועה לכל אדם סביר ללא צורך בבירור" והוסיף: "הבנק המבקש, אשר לו עשרות סניפים, מפעיל אתר אינטרנט נגיש לכל הכולל אפשרות מהירה לאיתור סניפיו לפי שם ישוב ולפי אזור גאוגרפי. לפיכך גם אם לא נוכל לומר, כי עובדת קיומו של סניף בנק במחוז הצפון היא עובדה הידועה לכל אדם סביר, הרי שהיא ניתנת לבירור מיידי ומדויק ועל כן היא בידיעתו השיפוטית של בית המשפט."
בארצות הברית.
בארצות הברית מוסדרת הידיעה השיפוטית בכללי הראיות הפדרליים שאומצו גם על ידי רבות ממדינות ארצות הברית. בשנת 1858 טען עד במשפט רצח שהסתייע באור הירח לשם צפייה באירועי הרצח. עורך הדין אברהם לינקולן (לימים נשיא ארצות הברית), שהגן על הנאשם במשפט זה, סתר את העדות בהשתמשו בידיעה השיפוטית שבזמן הרצח אור הירח לא נראה, ובכך הביא לזיכוי הנאשם. בשנת 1981 בית המשפט העליון של מחוז לוס אנג'לס התבסס, במשפט של מל מרמלשטיין נגד המכון לסקירה היסטורית, על ידיעה שיפוטית של העובדה שיהודים הושמדו בתא גזים במחנה ההשמדה אושוויץ שבפולין בקיץ 1944.
קרל, נסיך בוואריה
קרל, נסיך בוואריה (בגרמנית: Franz von Bayern; 1 באפריל 1874 – 9 במאי 1927) היה בנו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה וגנרל מיור בצבא הבווארי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.