בלילה של 18 באפריל התרחשה סדרה של התפרצויות מתפוצצות גדולות שייתכן שבעקבותיהן התמוטטו חלקים מהחרוט לתוך לועות הפליטה ועקב כך חלה התפוצצות שפינתה את השברים. למחרת בבוקר חזרה הפעילות למזרקות לבה והרישומים הסייסמיים היו שקטים הרבה יותר. קילוחי הלבה המשיכו להתעבות, והלבה יצרה מאגרים לאורך ערוץ הקילוח.
ההתפרצות של 2014.
פיקו דו פוגו חזר לפעול זמן קצר אחרי השעה 10 ביום ראשון, 23 בנובמבר 2014. קדמו להתפרצות כמה ימים של פעילות סייסמית מואצת, אבל היא הוחמרה בשעה 8 בליל שבת. ההתפרצות החלה מחרוט טפיל שנוצר על המדרון המערבי דרום מערבי של החרוט של פיקו דו פוגו, סמוך למקום שממנו החלה ההתפרצות של 1995, ואז מלועות רבים נוספים. הפעילות התאפיינה בהתפוצצויות, מזרקות לבה ופליטת אפר.
התושבים של שה דס קלדיירס, כ-1,000 במספר, בילו את הלילה מחוץ לבתיהם בשל רעידות האדמה החזקות. והחלו להתפנות כשהתחילה ההתפרצות, ושדה התעופה המקומי נסגר. בדומה למה שאירע ב-1995 סירבו חלק מהתושבים לנטוש את בתיהם, אבל בהדרגה נשמעו להוראות הרשויות.
בלילה של 24 בנובמבר הרס זרם הלבה את מבנה מטה הפארק הלאומי של הר הגעש, וניתק את הכביש הראשי. עמוד ההתפרצות הגיע לגובה של 9 קילומטרים ומצילומי הלוויין התברר כי הוא מורכב בעיקר מגופרית דו-חמצנית והוא נסחף לצפון מערב למרחק של 220 קילומטרים. ב-25 בנובמבר הגיע אורך קילוח הלבה ל-4 קילומטרים.
ברונו פאריה (Bruno Faria), וולקנולוג מכף ורדה, אמר כי עוצמת ההתפרצות כבר עלתה של זו של 1995, ומתקרבת לעוצמת ההתפרצות של 1951, אחת ההתפרצות העזות ביותר שתועדו על האי.
נכון ל-28 בנובמבר הרסה הלבה כ-4,000 דונם, שמתוכם 260 דונם קרקע חקלאית, והרסה 16 בתים.
נדין אנגרר
נדין אנגרר (בגרמנית: Nadine Angerer; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא כדורגלנית גרמנייה המשחקת בעמדת השוער. הייתה קפטן נבחרת גרמניה בכדורגל נשים. ב-13 בינואר 2014 זכתה בפרס כדור הזהב של פיפ"א (בעבר נקרא שחקן השנה) לשנת 2013, והיא השוערת היחידה שזכתה בתואר זה עד כה.
קריירה.
אנגרר נולדה בעיר לור על נהר המיין, בוואריה, גרמניה. בילדותה החלה לשחק בקבוצת בנים ולאחר מכן עברה לקבוצת הילדות של מועדון א.ס.ו. הופסטטן בתפקיד חלוצה. במשחק סקאוטינג היא החליפה את שוערת הקבוצה שנפצעה וגילתה כישרון בתחום זה. ב-1995 החלה לשחק בקבוצת הנשים של מועדון נירנברג. לאחר שנה עברה לקבוצת ואקר מינכן. באותה שנה קיבלה הצעה לשחק בקבוצת כדורגל של קולג' אמריקני, אך סירבה.
ב-1999 עברה לקבוצת הנשים של באיירן מינכן ועלתה יחד עמה מהליגה השנייה לליגה הראשונה ב-2000. ב-2001 עברה לקבוצת טורבינה פוטסדאם איתה זכתה בשתי אליפויות, שלושה גביעים, ובליגת האלופות לנשים בעונת .
ב-2007 עברה לקבוצת יורגורדן מליגת העל השוודית. לאחר שנה חזרה לגרמניה, לפרנקפורט, איתו זכתה בגביע והגיעה למקום השני בליגה. לאחר פרישתה של בירגיט פרינץ מהקבוצה, התמנתה אנגרר לקפטן במקומה.
ביולי 2013, מספר שעות לפני משחק בליגת האלופות, הודיעה אנגרר בחשבון הפייסבוק שלה שהיא תעבור בהעברה חופשית לקבוצת בריסבאן רור האוסטרלית.
בינואר 2014 הודיעה קבוצת פורטלנד ת'ורנס מליגת הנשים האמריקנית שהיא החתימה את השוערת. משחק הבכורה שלה בקבוצה היה ב-12 באפריל נגד קבוצת יוסטון דאש. ב-4 בספטמבר 2014 הודיעה הקבוצה שהיא משאילה את אנגרר חזרה לבריסבאן עד לתחילת 2015.
נבחרת גרמניה.
אנגרר ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה במשחק נגד נבחרת הולנד באוגוסט 1996. לאחר ששיחקה חמישה משחקים רצופים, היא עברה למעמד של שוערת מחליפה וזכתה מהספסל בתארים הרבים של הנבחרת עד 2005. לאחר פציעתה של השוערת הראשונה סילקה רוטנברג, אנגרר פתחה בכל משחקי הנבחרת בגביע העולם בכדורגל נשים 2007, לא ספגה אף שער וזכתה באליפות העולם. במשחק הגמר אף עצרה פנדל של מרטה הברזילאית ונבחרה לשוערת המצטיינת בטורניר. בכך גם קבעה שיא של אי ספיגה שעומד על 540 דקות. היא גם הייתה השוערת הראשונה באולימפיאדת בייג'ינג וזכתה במדליית ארד. ב-2009 היא זכתה באליפות אירופה בפעם הרביעית, אך בפעם הראשונה כשהיא על המגרש. במהלך גביע העולם בכדורגל נשים 2011 היא ביצעה את ההופעה ה-100 שלה במדי הנבחרת. לאחר פרישתה של בירגיט פרינץ, קיבלה אנגרר את סרט הקפטן. באליפות אירופה בכדורגל נשים 2013 עצרה שני פנדלים ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. נכללה בסגל הנבחרת למשחקי גביע העולם בכדורגל נשים 2015.
חיים אישיים.
בריאיון לעיתון הספורט של די צייט אמרה אנגרר כי היא פתוחה ליחסים עם בני שני המינים.
כלותה (נהר)
כלותה (באנגלית: Clutha River, במאורית: Mata-Au) הוא הנהר השני באורכו בניו זילנד, והארוך ביותר באי הדרומי.
הנהר זורם בכיוון דרום-דרום מזרח לאורך 338 קילומטרים דרך מרכז ודרום חבל אוטגו, מאזור אגם ואנקה באלפים הדרומיים ועד שפכו לאוקיינוס השקט, כ-75 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר דנידין.
ספיקתו של נהר כלותה היא הגבוהה ביותר בין נהרות ניו זילנד וזרימתו היא המהירה ביותר מבין נהרות המדינה.
הנהר ידוע בנופיו היפים ובהיסטוריה של כריית זהב לאורך גדותיו בתקופת הבהלה לזהב במאה ה-19. בחלקו העליון של הנהר, צבע מימיו הוא טורקיז, תופעה שמתרחשת עקב התערבבות מימיו עם מי הקרחונים באגם ואנקה.
בזמני קדם אזור הנהר היה מאזורי המחיה של עוף המואה ושל עיט האסטי אשר צד את המואה. שני המינים נכחדו לאחר הגעת המאורים לניו זילנד. פירוש שמו המאורי של הנהר, Mata-Au, הוא "זרם שטחי". את שמו האנגלי קיבל הנהר מכינויו הגאלי של נהר קלאייד (Clyde) בסקוטלנד, אשר זורם דרך גלאזגו.
אזור הנהר סובל משיטפונות תכופים, כשהידוע מביניהם אירע בשנת 1878, ובמהלכו נהרסו שני גשרים שהיו באותה עת על הנהר.
האח יעקב (שיר ילדים צרפתי)
כלותה
הבחירות לכנסת ה-20
קלותה
קלוטה
Nickelback
וחטנג צ'לידזה
וַחטַנג צֵ'לידזֵה (בגאורגית: ვახტანგ ჭელიძე; 10 באפריל 1917 - 11 ביוני 2005) היה מתרגם וסופר גאורגי.
חייו.
וחטנג צ'לידזה נולד בשנת 1917 בכפר בחווי שבחבל גוריה, כאשר גאורגיה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית; בשנת 1941 הוא סיים את לימודיו בחוג לשפה וספרות אנגלית בפקולטה הפילולוגית של האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי.
בשנת 1945 פורסם התרגום הראשון של צ'לידזה - "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר; בשנים 1952-1948 הוא היה העורך הראשי בהוצאת הספרים של משרד החינוך של גאורגיה הסובייטית - "סַבּליגמַטי".
בשנת 1955 צ'לידזה פרסם את יצירתו המקורית הראשונה - הרומן הביוגרפי "חייו של איוואנה מצ'בלי" - שגיבורו הוא מתרגם ופובליציסט גאורגי מהמאה ה-19.
בשנים 1957-1955 צ'לידזה ערך את הגרסה הגאורגית של כתב העת הסאטירי הסובייטי "קרוקודיל" - "ניאנגי"; בשנים 1962-1957 הוא ערך את כתב העת הספרותי "ציסקַרי".
בשנים 1967-1963 צ'לידזה עמד בראש מנהלת האמנות במשרד החינוך של גאורגיה הסובייטית, ואילו בשנים 1973-1967 היה מנהל הוצאת הספרים "סַבּצ'וֹתַה סַכַּרתווֵלוֹ".
בשנים 1983-1973 צ'לידזה פרסם בארבעה כרכים את עבודתו הספרותית הבולטת ביותר - החיבור התיעודי-ספרותי "הכרוניקות של חיי כארתלי"; הוא התבסס על אוסף החיבורים ההיסטוריים הגאורגיים מימי הביניים - "חיי כארתלי" - בשילוב עם מקורות היסטוריים חיצוניים.
בשנים 1985-1973 צ'לידזה היה העורך הראשי של העיתון "ליטֵרַטוּרוּלי סַכַּרתווֵלו" - ביטאונהּ של התאחדות הסופרים הגאורגית; באותה תקופה הוא גם הקים את כתב העת "חוֹמלי". בשנים 1991-1987 צ'לידזה היה מנהל הוצאת הספרים "נַקַדוּלי", שהתמחתה בספרי ילדים ונוער; במשך שני עשורים אלה, הוא היה גם חבר במועצות העריכה של עיתונים, כתבי-עת והוצאות ספרים אחרים.
מלבד "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר, צ'לידזה תרגם מאנגלית לגאורגית את יצירותיהם של ג'ון פלטשר, ג'ון מילטון, דניאל דפו, וולטר סקוט, צ'ארלס דיקנס, ג'ון גולסוורתי, מארק טוויין, ג'ק לונדון, ארנסט המינגוויי, ג'ון סטיינבק, ג'רום דייוויד סלינג'ר ואחרים.
צ'לידזה זכה בחייו בתארים ובפרסים הבאים: פעיל אמנות נכבד של גאורגיה הסובייטית (1967), פרס איוואנה מצ'בלי למתרגמים גאורגים (1978), הפרס הלאומי של גאורגיה (1998) והפרס הספרותי הממלכתי "סַבַּה" של גאורגיה (2003).
וחטנג צ'לידזה מת בשנת 2005 בטביליסי ונקבר בפנתאון דידובה שבעיר.
Getting Things Done - GTD
ז'ורדן
ז'ורדן (בצרפתית: Jordan) הוא שם משפחה צרפתי.
מרדית'
פיצול הנצרות מהיהדות
טנט
שרגא פייבל קלעי
שרגא פייבֶל קלעי (שְליידֶר) (י"ז בחשוון תרס"ב, 30 באוקטובר 1901, בוברקה (בויבריק), גליציה, אוסטריה – י"ט בתשרי תשכ"ה, 25 בספטמבר 1964, ירושלים) היה מחנך ישראלי, מורה למתמטיקה ולפיזיקה בגימנסיה העברית בירושלים, מפקח על בתי ספר תיכונים ומנהל המחלקה לבחינות במשרד החינוך. חיבר וערך ספרי לימוד רבים במתמטיקה ובפיזיקה ותרגם ספרי מדע פופולרי בפיזיקה ובביולוגיה. חתן פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת (תש"ח-1948).
ביוגרפיה.
פייבל שליידר, בן מיכַל (מיכאל) ופריידה (פרידה) שליידר (שליידער), נולד בסתיו 1901 בעיירה בוברקה (בויבריק) שבגליציה, אוסטריה (בהמשך בפולין; כיום במערב אוקראינה). במשפחה יהודית אורתודוקסית. למד בבית ספר עממי כחוק, ואחר-הצהריים למד תורה.