טיסטה הוזמנה להצטרף ללהקת תיאטרון מובילה בקולקטה, אך לבסוף נדחתה בשל הפתיחות המגדרית שלה באמצעי התקשורת. במקום זאת, היא הצטרפה לתיאטרון הניסיוני אקדמיית ביוואבן. מאז, היא שיחקה בתיאטראות רבות בקולקטה.
זיינב אל-ח'וואג'ה
זיינב אל-ח'וואג'ה (בערבית: زينب عبد الهادي الخواجة; נולדה ב-21 באוקטובר 1983) היא פעילת זכויות אדם בחריינית שהשתתפה בהפגנות בחריין ב-2011. היא הפכה לאישיות המוכרת כדיסידנטית בחריינית בזכות חשבון הטוויטר שלה AngryArabiya בו היא צייצה על ההפגנות, עקב שביתת הרעב שפתחה בה במחאה על מעצרם של אביה, עבד אל-האדי אל-ח'וואג'ה בן ה-50, פעיל זכויות אדם מוכר בממלכה, בן זוגה וגיסה ועקב הרשעתה בגין קריעת תמונתו של המלך.
רקע כללי.
אל-ח'וואג'ה מקדמת את תנועת המחאה בבחריין בעולם באמצעות החשבון שלה בטוויטר, שנכתב באנגלית. נכון לנובמבר 2016, היו לה למעלה מ־50,000 עוקבים.
היא נשואה לוואפי אל-מאג'ד והם הורים לשני ילדים. אביה הוא עבד אל-האדי אל-ח'וואג'ה, פעיל זכויות אדם מוכר בבחריין, שהיה נשיאה של מרכז בחריין לזכויות האדם ומנהל אזור המזרח התיכון וצפון אפריקה עבור הקרן הבינלאומית להגנה על זכויות האדם של החזית הקדמית. גיסה, מוחמד אל-מסכאתי, הוא נשיא אגודת הנוער למען זכויות האדם בחריין .
פעילותה המקוונת של אל-ח'וואג'ה והשתתפותה בהפגנות הובילו לאחד עשר מעצרים וכתבי אישום שיש בהם הפרה של הזכות לחופש הביטוי וההתארגנות. ב-2016 נאלצה לצאת לגלות כפויה מארצה.
ההפגנות במהלך התקוממות בחריין בשנים 2011–2012.
באפריל 2011 פתחה אל-ח'וואג'ה בשביתת רעב של עשרה ימים במחאה על מעצרם של אביה, בעלה וגיסה חוסיין אחמד. היא סיפרה שאף על פי שהייתה לה ילדה בת שנה, היא העדיפה את המוות על פני חיים תחת הממשלה הנוכחית: "אם אבא שלי ייהרג, אני רוצה למות גם כן... אבי תמיד לימד אותנו שמוות בכבוד עדיפה על החיים כעבדים ". היא גם ביקרה את ממשל אובמה על "העמידה מאחורי הרודן".
יחד עם שתי נשים אחרות היא נעצרה למשך שבע שעות ב־15 ביוני לאחר שניסתה לערוך מחאת sit-in במשרדי האו"ם ; מאחר שהחזיקה בטלפון שלה בבית המעצר, היא המשיכה לפרסם עדכונים בחשבון הטוויטר שלה, כמו "אני חושבת שהאו"ם אולי לא הבין, רצינו לשחרר אסירים פוליטיים, לא להצטרף אליהם". בהתייחסותה מאוחר יותר למעצר, אמרה אל-ח'וואג'ה "המטרה שלנו מעולם לא הייתה שאנחנו נגיע בבטחה הביתה אלא להשיג הגנה לכל האסירים הפוליטיים בבחריין."
ב-26 בנובמבר 2011, עיתונאי אמריקני הבחין באל-ח'וואג'ה כשהיא עומדת לבדה מול כוחות המשטרה המתקרבים; הוא דיווח כי רימוני גז מדמיע נורים ממש מעבר לראשה. בגלל תהילתה, הורו לקצינים לא להוריד אותה מהכביש, ולבסוף נאלצו הכוחות לקדם את כלי הרכב שלהם בדרך אחרת. ב-15 בדצמבר, לעומת זאת, היא נעצרה בעקבות מחאת sit-in ליד מנאמה שפוזרה על ידי כוחות המשטרה. מאוחר יותר סיפרה לאמנסטי אינטרנשיונל כי היא הוכתה במעצר. ב-21 בדצמבר שוחררה בערבות, אך בסופו של דבר הואשמה ב"התאספות ציבורית בלתי חוקית", "זלזול במשטר, ו-"תקיפה של שוטר". כתבי האישום המתינו עדיין להמשך תהליכים נכון למרץ 2012.
היא נעצרה שוב ב-12 בפברואר 2012, כאשר ניסתה עם מפגינות אחרות להגיע לכיכר פרל במנאמה. בעוד שתריסר הנשים שנעצרו איתה שוחררו, אל-ח'וואג'ה נשארה במעצר והואשמה ב"התכנסות בלתי חוקית של יותר מחמישה אנשים" ו-"השתתפות במצעד בלתי חוקי". אמנסטי אינטרנשיונל כינה אותה אסירת מצפון אשר "נעצרה אך ורק על מימוש זכותה לחופש הביטוי והמחאה", וקרא לשחרורה המיידי. היא שוחררה מהמעצר ב-20 בפברואר. לדבריה, התייחסו אליה היטב במעצר והיא מייחסת יחס זה לחשש של הממשלה מפני "תקשורת גרועה" ולא מתוך כיבוד זכויותיהם של אסירים.
אביה של אל-ח'וואג'ה פתח בשביתת רעב ב-8 בפברואר 2012 אשר, נכון ל-7 באפריל, נמשכה 58 ימים, מה שהוביל לחשש לבריאותו ולערעור בשמו ממזכ"ל האו"ם , באן קי מון, מחלקת המדינה של ארצות הברית וארגון אמנסטי אינטרנשיונל, שהכריזו עליו אסיר מצפון. מזכ"ל האום באן קי-מון גם דרש לשקול העברת האסיר, אזרח דנמרק, אל דנמרק לשם קבלת טיפול רפואי. באפריל 2012 נעצרה זיינב אל-ח'וואג'ה פעמיים נוספות במחאה על מעצרו של אביה. המעצר הראשון אירע ב-5 באפריל בעקבות מחאת sit-in מול משרד הפנים הבחריני. ב-21 באותו חודש, היא נעצרה כשישבה על הכביש המהיר הקרוב לאזור הפיננסי. הוגשה נגדה תלונה רשמית על הפרעה לתנועה והעלבת שוטר. ב-23, הוארך המעצר שלה בשבעה ימים נוספים. ארגון "אמנסטי אינטרנשיונל" קרא לשחרורה המיידי וללא תנאים.
קריעת תמונתו של המלך הבחרייני.
בדצמבר 2014 נידונה אל-ח'וואג'ה לשלוש שנות מאסר בגין קריעת תמונה של המלך חמאד. בית המשפט נתן לה את האפשרות לשלם קנס במקום להישאר במאסר עד הערעור שלה. סגן מנהל אמנסטי של המזרח התיכון וצפון אפריקה, סעיד בואומדוחה אמר כי "קריעת תמונה של ראש המדינה לא אמורה להיות עבירה פלילית".
ב-14 במארס 2016 פשטו 15 ג'יפים משטרתיים וסגרו את הרחוב בו אל-ח'וואג'ה גרה ועצרו אותה יחד עם בנה בן השנה. היא הוחזקה במעצר בתחנת המשטרה המקומית עם תינוקה לפני שהועברה לבית הכלא לנשים עיסא טאון. ההאשמות נגדה כוללות "השמדת רכוש ציבורי" בגין מימוש זכותה לביטוי חופשי על ידי קריעת תמונותיו של המלך חמד בן עיסא אל ח'ליפה והעונש היה 3 שנות מאסר.
ב-21 באוקטובר 2015, בית משפט לערעורים הפחית את אחד מחמישה עונשי המאסר הקודמים של זיינב מ-3 שנים לשנה. במהלך ביקורו של שר החוץ של ארצות הברית, ג'ון קרי, בבחריין באפריל 2016, אמר שר החוץ הבחרייני, השייח ח'אלד בן אחמד אל ח'ליפה כי זיינב אל-ח'וואג'ה תשוחרר אף על פי שהמשפט נגדה ימשיך להתקיים.
אל-ח'וואג'ה שוחררה ממאסר ב-2 ביוני 2016 לאחר שריצתה למעלה מ-3 חודשי מאסר בבית-הסוהר לנשים עיסא טאון יחד עם בנה בן השנה. ההכרזה על שחרורה הגיעה שעות ספורות לאחר ששר החוץ הבריטי, פיליפ האמונד, ביקר בבחריין והלל את "המחויבות להמשיך את הרפורמה".
גלות כפויה.
שחרורה של אל-ח'וואג'ה ביוני 2016 היה על תנאי. הרשויות לא דחו את הרשעותיה והיא נותרה תחת איום של מעצר מחדש בכל עת. לאחר ששלטונות בחריין אמרו לשגרירות הדנית כי יעצרו אותה אם תישאר בממלכה, אל-ח'וואג'ה, שהיא בעלת אזרחות כפולה דנית-בחריינית, נמלטה לדנמרק מיד עם שחרורה. כשהודיעה על גלותה מבחריין, הבטיחה אל-ח'וואג'ה כי היא "תישא את המטרה על גבה" עם עזיבתה את ארצה.
זיינב אל-ח'וואג'ה ממשיכה את פעילותה בחו"ל יחד עם אחותה מרים, שגם היא גלתה מספר שנים קודם לכן, ב-2014, לאחר שהממשלה רדפה אותה בפעולת תגמול על פעילויותיה. בספטמבר 2018 הצטרפה אל-ח'וואג'ה לשביתת רעב מחוץ לשגרירות בחריין בלונדון בדרישה לסיוע רפואי ולטיפול טוב יותר באסירים הפוליטיים בבחריין ובסולידריות עם עלי מושיימה, פעיל בחרייני שובת רעב שאף אושפז עקב התדרדרות במצבו.
אלתית רסטרוסוס
אלתית רסטרוסוס (שם מדעי: Oncorhynchus rastrosus) הוא מין של דג נכחד ממשפחת הסלמוניים ומהסוג אלתית פסיפית אשר חי בתקופת המיוקן לחופי מערב אמריקה הצפונית כשהמאובנים נמצאו בקליפורניה וייתכן שהוא עלה בדומה לסלמונים החיים להשריץ בנהרות ואגמים. הוא מכונה גם סלמון שנחרבי עקב מראה שיניו. מין זה היה הגדול שבסלמונים מעולם.
סלמון זה הגיע לאורך 2.5 מטרים, גדול ממיני הסלמון הקיימים ולמשקל של 100–170 ק"ג ואולי גם 200 ק"ג. הדג הכיל זוג "ניבים" בקצה לסתותיו המעוקלות אשר הזכירו את שיני הסמילודון אך הם היו קצרות בהרבה ולא נועדו להינעץ בטרף. כמה חוקרים העריכו שמטרתם הייתה לעזור לזכרים להילחם על נקבות בעונת הרבייה. מאחורי הניבים הארוכים היו זימים רחבים מאוד אשר מדענים מעריכים שמראה על כך שהסלמונים הבוגרים ניזונו מפלנקטון.
סלמון שנחרבי
סוליצה
סוליצה או סוליצה רבתי (ברומנית: Sulița) הוא כפר גדול ("קומונה") ברומניה, במחוז בוטושאן שבצפון חבל מולדובה.
מספר תושביו הוא 3,060 (2011). הכפר מורכב משלושה יישובים כפריים: קליש (בוטושאן) (395 תושבים, נכון ל-2002), דרקשאן (בוטושאן) (1,581 תושבים, נכון ל-2002) והעיירה לשעבר סוליצה, שנודעה בעבר כ"סוליצה טרג" (Sulița Târg, סוליצה העיירה) (1,261 תושבים, נכון ל-2002) שהוא גם מושב מועצת הכפר הגדול כולו.
גאוגרפיה.
עמדה גאוגרפית.
סוליצה שוכן בחלק הדרומי של המחוז בוטושאן, כ-25 ק"מ מבירת המחוז, העיר בוטושאן. העיירה לשעבר סוליצה עם השטעטל לשעבר סוליצה נמצאת בין בריכת דרקשאן (Iazul Dracșani) לגבעת קליש (Cheliș) והנחל בורלה, על גבעה המשתרעת עד לשפך הנחל בורלה (Burla) (המכונה על ידי המקומיים "אורסואיה" Ursoaia) לתוך הנהר סיטנה (Sitna). העיירה לשעבר Sulița Târg יחד עם היישוב סוליצואיה מהווים כיום יחידה מנהלית אחת: היישוב הכפרי סוליצה. דרך סוליצה עוברת הדרך המחוזית 297.
היישוב סוליצואיה (Sulițoaia) שוכן על מדרון גבעה שהתאפיינה בחתחתים רבים ובשנת 1968 נאסרו המגורים בו.
הגובה המרבי בסוליצה הוא 120 מ'. בצפון גובל סוליצה עם הכיישוב צ'רקז'אן שהוא חלק מן הכפר בלנדשט, בדרום עם היישוב קליש, ודרום-מערב
עם הכפר דרקשאן.
היסטוריה.