הרב אשר כ"ץ החליף בשנת תשס"ח את נוסח התפילה בבית הכנסת המרכזי בוויליאמסבורג מנוסח אשכנז לנוסח ספרד והחל לערוך טישים. במונסי נותר נוסח אשכנז, ובבורו פארק יש שתי קהילות המתפללות בנוסח ספרד ואחת שנותרה עם אשכנז. בקהילת וויען בירושלים, ברחוב מנחת יצחק בקרית בעלזא, ממשיכים להתפלל בנוסח אשכנז, ובית הכנסת הוא אחד היחידים בירושלים שבו מקדשים בבית הכנסת בליל שבת ומניחים תפילין בחול המועד.
ערוגת הבושם
הרב ויסמנדל
רב אחא בר רב איקא
רב אחא בר איקא הוא אמורא בבלי בדור החמישי לאמוראי בבל.
נולד לרב איקא, ולאחותו של רב אחא בר יעקב. הוא התגורר בפפוניא, יחד עם דודו, רב אחא בר יעקב.
מוזכר בתלמוד הבבלי עשרות פעמים, כשהוא דן עם רב פפא חבירו, ורב הונא בר מנוח מזכיר רבות מאמרותיו. ייתכן שהיה אחיו של רב הונא בריה דרב איקא.
רב הונא בר מנוח
רב הונא בר מנוח הוא אמורא, שחי בדור השישי לאמוראי בבל.
רב הונא למד אצל רבא, ולאחר תלמידו, עבר יחד עם שני חברי רב שמואל בר אידי ורב חייא מווסתניא לפני רב פפא שהמשיכו בראשות הישיבה. הוא וחבריו לא היו מרוצים מדרך לימודו של רב פפא, ולפעמים כאשר תורתו לא מצאה חן בעיניהם הם רימזו זה לזה, רב פפא נפגע, והוא חלם חלום בו רימזו לו משמים כי עלול לחול עונש חמור על שלושת תלמידיו אלו, בפסוק "ואכחיד את שלושת הרועים", ובעקבות חלום זה רב פפא ביקש מהם שלא ימשיכו עוד בלימוד בבית מדרשו, והם עזבו את הישיבה.
רב הונא בר מנוח מוסר רבות מאמרותיו של רב אחא בר רב איקא.
רב הונא בר נתן
רב אחא בר איקא
ג'ו + בל
ג'ו + בל הוא סרט קולנוע עצמאי ישראלי מסוגת קומדיית פשע שחורה ורומנטית, בבימויה של רוני קידר. הסרט יצא לאקרנים באוגוסט 2011 לאחר שהופק במימון עצמאי של צוות ההפקה (ללא תמיכה של קרן או גוף שידור). הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל "לסבית קטלנית", פסטיבל קולנוע לסבי ישראלי והוגדר שם על ידו כ"פיצ'ר הלסבי הראשון". בסרט מככבות רוני קידר, סיון לוי ורומי אבולעפיה. "ג'ו + בל" היה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר בשנת 2012.
עלילה.
ג'ו (רוני קידר), סוחרת סמים ילידת ניו יורק שבה לישראל מעסקת סמים שעשתה בתאילנד ומוצאת באמבטיה בדירתה את בל (סיון לוי), צרפתייה שזה עתה יצאה מבית משוגעים. השתיים מסתבכות ברצח מתן, האקס של ג'ו (יותם ישי). לאחר שאביגיל (רומי אבולעפיה) מלשינה עליהן, הן נאלצות לברוח מהמשטרה. הן נמלטות לשדרות מוכת הקסאמים בזמן מבצע עופרת יצוקה, שם איש לא יחפש אותן ועל הדרך מתאהבות זו בזו.
הצלחה מסחרית.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל "לסבית קטלנית", פסטיבל קולנוע לסבי ישראלי שהכתירו אותו כפיצ'ר הלסבי הראשון. הפסטיבל התקיים באוקטובר 2010 כאשר האירוע המרכזי הוא הקרנת "ג'ו + בל". להקרנה הגיעו כאלף איש.
ביולי 2011 הסרט הוקרן בפסטיבל קולנוע דרום בשדרות שם זכה בפרס הסרט האלטרנטיבי, ביחד עם עוד שלושה סרטים ולאחר מכן הוקרן במשך שלושה חודשים בסינמטקים ברחבי ישראל.
הסרט השתתף בפסטיבל Outfest, אחד מחמישים הפסטיבלים לקולנוע עצמאי החשובים ביותר בעולם, שם נרכש להפצה עולמית על ידי חברת ההפצה wolfe.
יאיר רוה נתן לסרט את פרס התסריט הטוב ביותר, ביחד עם הסרט "הערת שוליים", בבלוג שלו "סינמסקופ".
רוני קידר זכתה בפרס הבימוי בפסטיבל השמיני לסרטי נשים ברחובות בנובמבר 2011.
המגזין אדבוקט כלל אותו ברשימת "אחד מעשרים הסרטים הכי טובים שטרם שראיתם השנה". (The Best Overlooked Films, The Advocate December-January 2011)
הסרט נרכש להפצה בטלוויזיה והוקרן ב-YES וב-HOT ב-VOD. הוא גם נרכש להפצה בארצות הברית ובגרמניה.
ביקורות.
יאיר רוה כתב על הסרט
אורון שמיר כתב עליו:
פבלו אוטין כתב עליו:
הפקה.
רוני קידר הבמאית והיוצרת הפיקה את הסרט ביחד עם אמיר פישמן. התסריט נכתב בידי רוני קידר ביחד עם סתו דייוויס. המפיק אמיר פישמן והצלם רון חיימוב היו חבריה מהלימודים. הסרט צולם במהלך 15 ימים בנובמבר 2009, שקדמו להם שמונה חודשי הכנות, בהם ערכו חזרות רבות על המשחק. כל פריים צולם במצלמה דיגיטלית בסטילס, כדי שכשהצוות יגיע לסט, הוא ידע בדיוק איזה פריים הם מצלמים ובאיזו צורה הם רוצים שהוא ייראה. עורך הסרט, דניאל קיסרי, היה שותפה של קידר לדירה. דפנה קינן, שהלחינה את המוזיקה היא הסולנית והכותבת של להקת "דפנה והעוגיות", תקציב הסרט היה 110,000 שקלים שגויס מהצוות שהשתתף בהכנתו.
קישורים חיצוניים.
מידע נוסף
ביקורות ומאמרים
ערוגות הבושם
רוני קידר
רוני קידר (נולדה ב-27 באפריל 1984) היא במאית קולנוע, תסריטאית, שחקנית ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה.
רוני קידר נולדה בצהלה וגדלה בארצות הברית. היא למדה בתל אביב, בעירוני א' במגמת תיאטרון. בסיום לימודיה זכתה בציון לשבח על כתיבה ובימוי מחזותיה המקוריים: "מסעדה בסוף העולם" ו"כביסה מלוכלכת". ההצגות הועלו בפסטיבל עכו 2002, מייד אחרי שסיימה את כיתה י"ב.
ב-2005 כתבה קידר את המחזמר "בלונדינית עד כאב" שהוצג וזכה בפרס בפסטיבל עכו ואחר-כך הוצג בתיאטרון תמונע וצוותא. המחזמר הוא קומדיה שחורה שעוסק בגילוי עריות. רונה קינן הלחינה את השירים.
ב-2016 כתבה וביימה את המחזה "זה פוליטי" בכיכובה של מורן רוזנבלט, במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר.
ב-2004 החלה ללמוד קולנוע במדרשה במכללת בית ברל במשך ארבע שנים.
סרטיה הקצרים במסגרת לימודיה, "מרטיר תל אביבי", "קומדיה רומנטית" ו"זנב", הוקרנו בעשרות פסטיבלים בעולם וזיכו אותה בפרס "היוצרת המקורית" בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי בתל אביב 2010 ובמענק תסריט על ידי חברת ZENTROPA (חברת ההפקות של לארס פון טרייר) במסגרת פרס מיוחד בפסטיבל "UP &amp; COMING" לבמאים צעירים בגרמניה.
הסרט "קומדיה רומנטית" שכתבה וביימה, עוסק בסיפור אהבה בין אנס לנאנסת, משחקים ניתאי גבירץ והגר בן-אשר.
ב"זנב", סרט הגמר שלה, אותו ביימה וכתבה ב-2008, השתתפו מאיה מרון, אוהד קנולר וליאת הר לב. הסרט מספר על בחורה אובדנית שנולדה עם זנב של סוס, שנאלצת לבחור בין להתאהב לבין להגשים את פנטזיית ההתאבדות שלה.
קידר שיחקה בסרט הסטודנטים "פיתיון" של מיכל ויניק, שהוקרן בפסטיבל סאנדנס ופסטיבל ירושלים, בסרט הקצר "מעבר לחלון" של חן שומוביץ, שזכה בפרס בפסטיבל הגאה ותרמה את קולה לסרט "החלוצות" של מיכל אביעד.
ב-2011 עלה לסינמטקים סרטה העצמאי הארוך הראשון "ג'ו + בל", אותו הפיקה, כתבה ואף כיכבה בו, לצד סיון לוי ורומי אבולעפיה. הסרט נעשה ללא סיוע או תמיכה של הקרנות או גוף שידור, אך זכה להד גדול למרות היותו סרט עצמאי. הסרט זיכה את קידר בפרסים רבים והתמודד בפרסי אופיר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר בשנת 2012.
ב-2011 זכתה קידר בתחרות הפיצ'ינג בפסטיבל חיפה עבור הפרויקט החדש שלה "5.5 ימים בברלין". בין השופטים שהעניקו את הפרס היו גארת' אונוין (מפיק "נאום המלך") ומייקל קאהן (מפיק "להיות ג'ון מלקוביץ'").
ב-2012 ביימה את הסרט הקצר "באני לאב", על פי תסריט שכתבה דניאל ג'יידלין, בכיכובן של ג'יידלין וענאל יונס. הסרט הוקרן בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, פסטיבל חיפה וזכה בציון לשבח בפסטיבל אייקון בתל אביב.
באוקטובר 2012 זכתה בפרס אמנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט.
ביולי 2013 זכתה במקום הראשון בחממת הקולנוע הבינלאומית ירושלים עבור הפרויקט "משפחה".
ב-2016 יצא סרטה הניסיוני "סופעולם", הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל המדע הבדיוני סיטג'ס בספרד ולאחר מכן בפסטיבל דרום. הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל אוטופיה 2014.
באותה שנה, קידר יצרה את סדרת הרשת המצליחה "בטיפלול" בכיכובה של איילת רובינסון וזכתה על הסדרה בפרס האקספורט בתחרות "יוצרים ברשת".
קידר כתבה את התסריט לסרט הקצר "תעשי בכאילו" בבימויה של צורית הר ציון. הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה וזכה בפרסים בפסטיבל אאוטפסט בלוס אנג'לס ובפסטיבל הסרט הקצר באר שבע 2017.
קידר ביימה את הסרט הקצר "האישה שרצתה להרוג מישהו" על פי סיפור קצר של אורלי קסטל בלום, במסגרת פרויקט גרמניה-ישראל של מכון גתה. הסרט השתתף בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי בתל אביב 2017, במסגרת תחרות הסרטים הקצרים העצמאיים.
סרטה הארוך השלישי "משפחה", קו פרודוקציה עם גרמניה, יצא לאקרנים בשנת 2018. בסרט משתתפים אלי דנקר, יבגניה דודינה, חן יאני, אריה הספרי וקידר עצמה בתפקיד הראשי. הסרט הוגבל המועצה לביקורת סרטים ומחזות לצפייה מגיל 18 בלבד
זאב אלכסנדרוביץ
המרד הסלובקי
המרד הסלובקי (בסלובקית: Slovenské národné povstanie; בראשי תיבות: SNP) היה מרד בשנת 1944 בסלובקיה שאורגן על ידי המחתרת הסלובקית. המרד החל ב-29 באוגוסט 1944 בבאנסקה ביסטריצה בניסיון לסלק את משטרו של יוזף טיסו אשר היה נתון למרות גרמניה הנאצית. אף שהמרד דוכא על ידי צבא גרמניה הנאצית, פעולות המחתרת המשיכו עד שהצבא האדום כבש את סלובקיה בשנת 1945.
לאחר המלחמה ניסו ארגונים פוליטיים שונים ליטול קרדיט על המרד. השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הציג את המרד הסלובקי כפעולה שהייתה יוזמת הכוחות הקומוניסטים במדינה. מנגד, לאומנים סלובקים טוענים כי המרד היה למעשה קשר נגד האומה הסלובקית, כיוון שאחת ממטרותיו הייתה להפיל את ממשלת הבובות הסלובקית ולייסד מחדש את צ'כוסלובקיה, אשר בה העם הסלובקי נשלט על ידי העם הצ'כי. במציאות, הלוחמים במרד הסלובקי היו ממגוון רחב של תנועות ופלגים, כולל חיילים רבים שערקו מן הצבא הסלובקי, לאומנים, פרטיזנים קומוניסטים ולוחמים זרים. המרד לא זכה לתמיכה ציבורית גורפת בסלובקיה, אולם לוחמיו היו מכל הדתות, המעמדות, המינים, גילים וזרמים אנטי-נאציים בחברה הסלובקית של אותה עת.
הכנות למרד.