כמו כן, מוסדות הדת היהודיים מגנים כל קשר זוגי בין יהודי ללא-יהודי ועל כן מגנים נישואי מוסלמים ויהודים מבלי העדפה מסוימת לדת הגבר ולדת האישה.
שונה מכך יחס הדת המוסלמית לגבר מוסלמי הנשוי לאישה יהודיה. מתוקף מצוות הרבייה של צאצאי האסלאם בעולם ישנה מצווה להוליד ילדים עם נשים צנועות מעמי הספר (אסלאם נצרות ויהדות), לאחר שהנשים היהודיות והנוצריות מתאסלמות. על פי הקוראן סורה 5 פרק 5 פסוק 7 (תרגום רקנדורף):
בנוסף, על פי אותו פסוק, על המאמין המוסלמי חל איסור נאיפה ומשגל מחוץ לנישואין.
מחקרים בתחום.
החברה הישראלית מאופיינת בריבוי שסעים על רקע דתי ואתני. נישואי התערובת מהווים גורם חשוב בהגדרת המבנה החברתי של קבוצה מסוימת, ובאמצעותם ניתן לחשוף את הגמישות של גבולות החברה הנוגעים לגזע ולדת. מחקרו של מהא כרכבי סבאח (2019) על נישואי תערובת בין נשים פלסטיניות אזרחיות ישראל לגברים יהודים אזרחי ישראל מעיד כי הנשים המשתתפות במחקר סבורות שמוצא אתני או דתי שונה אינו אמור להשפיע על בחירת בן זוגן. עם זאת, ההפרדה הגאוגרפית הטבעית בין ערבים ליהודים בארץ משפיעה על תפיסות בני שתי האוכלוסיות בנוגע לשאלת בני הזוג הפוטנציאליים. בנוסף המחקר מעיד כך:המרואיינות במחקר – נשים נוצריות ומוסלמיות – ניהלו משא ומתן עם בני משפחותיהן על ההחלטה להינשא לבן זוג שאיננו משתייך לקבוצה האתנית שלהן. הן תיארו סנקציות חברתיות שונות המוטלות על פלסטיניות ישראליות הנישאות ליהודי, ובהן דחייה, כעס, ובמקרים מסוימים ניתוק כל קשר (המרואיינות שחוו סנקציות כאלה העירו כי עוצמת הסנקציות התרופפה בחלוף הזמן). מאחר שהחברה הפלסטינית היא בעלת אופי קולקטיבי, נשים בנישואי תערובת מחויבות להתחשב בתגובות הן מצד משפחתן הגרעינית והן מצד משפחתן המורחבת. עם זאת, נסיבות מסוימות משפיעות על התגובות מצד משפחתה של האישה, כגון היעדר אב-משפחה, גדילה בסביבה חילונית ורצון של המשפחה שבתם לא תישאר רווקה."
עדויות.
בנוסף לעדויות הנשים הפלסטיניות (מוסלמיות ונוצריות) ממחקרו של סבאח, ישנן כ-50 עדויות וסיפורי הצלה שונים מטמיעה בחברה המוסלמית אשר מוצגות באתר "ארגון יד לאחים - הצלה מטמיעה והתבוללות". מובאות באתר עדויות של נשים אשר חולצו מחייהן כאישה ראשונה, שנייה או כשפחה בכפר מוסלמי לאחר שבחרו להינשא לגבר פלסטיני. רוב העדויות הן של נשים אשר נישאו בגילי 17–25 וחולצו מהכפר כמה שנים לאחר נישואיהן לאחר שעברו 'תלאות קשות' לדברי דוברת הארגון. בארגון פועלים 150 מתנדבים וחולצו 751 נשים וילדים (2021), ע"פ נתוני הארגון.
התנגדות להגבלת נישואים בין-דתיים.
ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של עצרת האומות המאוחדות שוללת הגבלות על נישואים בין-דתיים:
בישראל.
נישואים שנערכו בישראל מוכרים על ידי המדינה רק כשהם נישואים דתיים, על פי דתם של בני הזוג: יהדות, נצרות, אסלאם והעדה הדרוזית. היהדות בישראל מיוצגת על ידי הרבנות הראשית לישראל הפועלת בהתאם להלכה, לפיה אין נישואים בין יהודי לגוי, ובדת הדרוזית אין נישואים בין דרוזים לשאינם דרוזים. ממילא נישואים בין-דתיים בהם אחד מבני הזוג יהודי או דרוזי, אינם מוכרים על ידי המדינה. הקאדים המוסלמים מקיימים לעיתים טקסי נישואים של מוסלמי עם יהודייה או נוצרייה, והכמרים הנוצרים מקיימים במקרים מיוחדים טקסי נישואים של נוצרי או נוצרייה עם מי שאינו נוצרי, ובמקרים נוספים מכירים בהם בדיעבד, וממילא המדינה מכירה בנישואים אלו בהתייחס לבן הזוג המוסלמי או הנוצרי. נישואי בני זוג שאינם משתייכים לעדות הדתיות המוכרות רשמית אינם מוכרים, אך הם יכולים לזכות למעמד מקביל לפי חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, לרבות במקרה של נישואים בין-דתיים. נישואים שנרשמו בשאר מדינות העולם מוכרים בישראל בהתאם לבג"ץ הנריט אנה קטרינה פונק שלזינגר נגד שר הפנים, לרבות נישואים בין-דתיים.
נישואים של יהודים עם לא יהודיים מעוררים התנגדות בחלק מהחוגים היהודיים הדתיים בישראל. ארגון "יד לאחים" פועל להעביר לקהילות יהודיות נשים יהודיות שנישאו לגברים לא יהודים, חיות בסביבה לא יהודית ופנו לארגון בבקשת עזרה. עובדת נישואיה של ח"כ עינת וילף לגרמני שאינו יהודי עוררה מורת רוח בחוגים דתיים בישראל, והרב ישראל רוזן קרא להחרמת פעולותיה הציבוריות בתחום החינוך וקליטת העלייה.
נישואי תערובת
קבר KV55
KV55 הוא קבר שנמצא בעמק המלכים בנקרופוליס של תבאי במצרים. הקבר התגלה בשנת 1907 על ידי אדוארד ר. איארטון (Edward R. Ayrton) שעבד בשביל תאודור מ. דוויס (Theodore M. Davis). לאחר גילויו הקבר נחפר. הממצאים שהוצאו מתוכו עוררו מחלוקת בקרב החוקרים בשאלות למי נועד הקבר, של מי המומיה שנמצאה בו, כיצד הגיעו החפצים ששייכים לדמויות מלכותיות שונות לקבר, ומה הסיבות להשחתה ולמחיקות שנעשו בחפצים. בפברואר 2010 התפרסמו תוצאות של מחקר גנטי ובדיקות מדעיות נוספות שקבעו שהמומיה שהוצאה מהקבר הוא בנו של אמנחותפ השלישי, ואביו של תות ענח' אמון. תוצאות אלו לא הביאו לסוף המחלוקת, מכיוון שישנם חוקרים שסבורים שמדובר במלך אחנתון, ואילו אחרים סבורים שמדובר באחיו סמנח כא רע שירש אותו לאחר מותו.
תוכנית הקבר.
הקבר ממוקם מספר קילומטרים מערבית לקבר של רעמסס התשיעי בביבאן אל מולוכ. אל הקבר מובילות 21 מדרגות, שהובילו לכניסה שהייתה חסומה על ידי קיר של אבני גיר שהונח על גבי פסולת הריסות. מאחורי הקיר ישנה חסימה נוספת של בלוקי גיר שסודרו על מלט, ומכוסים מבחוץ במלט שנושא טביעות חותם עגול של תן שרובץ על 9 שבויים. סמל זה מופיע לעיתים קרובות בחותמות בקברים בתבאי, והוא נמצא גם בכניסה לקבר של תות ענח' אמון.
הכניסה נמצאה הרוסה חלקית, מה שמצביע על כך שהקבר נאטם לאחר פתיחה אחת. הכניסה מובילה למסדרון שרוחבו 1.8 מטר ו-2.5 מטרים גובה שהיה מלא בשברי גיר. בסוף המסדרון היה חדר מלבני גדול שאורכו 7 מטרים, רוחבו 5 מטרים, גובהו 4 מטרים, והוא היה במפלס נמוך במטר אחד מהכניסה. מהסף הייתה רמפה של שפוכת אבנים שנמשכה לחדר. הקירות בחדר טויחו אך לא קושטו. בחלק הדרומי ניתן לראות שהתחילו לחצוב חדר שני, אך לא סיימו את העבודה. ממדי החדר הם 1.8 מטר גובה, 1.4 מטר רוחב ו-1.5 מטר עומק. ישנם סימנים שחורים בקיר המזרחי שמצביעים על כך שהייתה כוונה לחצוב חדר נוסף, ובשנת 1993 בעקבות ניקוי הקבר התגלה אוסטרקון שעליו מצוירת התוכנית המקורית של הקבר. ניתן לראות בו שהייתה כוונה להרחיב את הכניסה, ומהסימנים על הקירות עולה שלאחר החציבה של הכניסה והמדרגות, הכניסה הורחבה, התקרה הוגבהה, ומספר המדרגות עלה.
הממצאים בקבר.
לחופרים היה ברור שהקבר סבל נזק משני גורמים. הנזק הראשון נוצר מסדק גדול בתקרת המסדרון, שללא הצלחה ניסו לאטום אותו במלט. דרך הסדק חלחלו מי גשמים שגרמו לריקבון בחפצי העץ והמומיה. הנזק השני נגרם על ידי האדם, למסקנה זו הגיעו מהעובדות ששמות שהיו על ארון המתים נמחקו, מסכת הזהב הוסרה מהמכסה, רצועות מזהב שהקיפו את המומיה שנושאות כרטושים נחתכו, ודמויות מסוימות ושמות הוסרו ונמחקו מארון הקבורה. הקמעות על הלבנים המאגיות גם הוסרו. הרס זה כנראה לא נגרם על ידי שודדי קברים, מכיוון שהשודדים היו לוקחים את כל הזהב ולא היו טורחים לסגור את הכניסה לקבר אחריהם.
ארון הקבורה.
ארון הקבורה נמצא מפורק במסדרון ובחדר המרכזי, הארון העשוי מעץ ארז נמצא במצב רע של ריקבון. הוא היה מכוסה בטיח, מגולף ומוזהב. בחזית הארון ישנן שתי כתובות שפונות כלפי השנייה. בקורות הדלת, במזוזה השמאלית ישנה כתובת שבה מחוק שמו של אחנתון, ושמו של אמנחותפ השלישי מופיע בדיו אדומה.
שתי דלתות מהארון נמצאו עם צירי הנחושת שלהן. דוויס תיאר את מה שמופיע על הדלתות: המלכה תי מקדישה פרחים לאתון, שמופיע בצורת דיסק עם קרניים בצד שמאל. חלק מהקרניים מקבלות את המנחה וחלק מגנות על המלכה ודמות נוספת שנמחקה, כאשר הידיים בסוף הקרניים אוחזות את סמל החיים. המזבח שממוקם מתחת לדיסק נושא שישה כרטושים של אתון ושל אחנתון שנמחקו. בצמוד למה שמונח על המזבח, יש שולחנות עם לחם ומוצרי מזון וקנקנים. הדמות המחוקה היא במרכז, כנראה מדובר באחנתון שחובש כובע עם שני סרטים ומחזיק שרביט. מאחוריו המלכה תיה לבושה בחלוק ארוך, לצווארה מחרוזת, ראשה עם פיאה שעליה מולבש כתר שעליו יש שני הורוסים עם קרניים של איסיס, זהו כתרה של האלה חתחור, שזה דיסק שמוקף בשתי נוצות ארוכות.
האגיפטולוג אלן גרדינר בחן יותר מאוחר את הארון, וזיהה באחד מהפאנלים הארוכים בשמו של אחנתון, שנמחק בשאר חלקי הארון. הוא מתאר את הדמות המחוקה כאחנתון שמגיש מנחה לאתון על מזבח, כאשר מאחוריו המלכה תיה שופכת קטורת ללהבות במזבח שני. על המזוזה השמאלית ישנם שני כרטושים עם השם אתון בצורתו המאוחרת, ובהמשך כתוב: , ובסוף כתוב: . החלק שמעל הדלתות יש לו שתי כתובות סימטריות שמתחילות מהמרכז. מימין: . משמאל: .
ארון המתים, הכדים הקנופיים והלבנים המאגיות.
גרדינר בדק את ארון המתים והכתובות עליו. ארון המתים עשוי מעץ ארז, מכוסה בזהב ומשובץ באבנים חצי יקרות. ישנו הורוס מברונזה שמחובר למצח ונושא את שמו של אתון בצורתו המאוחרת. לדעתו הארון יחד עם ההקדשות עליו מזכיר את הארון השני של תות ענח' אמון. הכתובות העיקריות נעשו על גבי ציפוי הזהב, ואילו בחלק הפנימי של הרגליים הסימנים גולפו בעץ, והזהב נלחץ פנימה לקבל את הטביעה. ריקועי הזהב בתוך הארון לא הצליחו וחלקם נפלו על המומיה. ישנם הוכחות שהיו שינויים מכוונים בטקסטים, שהביאו להחלפת מילים על ידי חיתוכם. הכתובת שלרגלי הארון כוללת לדעתו את הכרטוש של אחנתון, וכך הוא תרגם: .