טרם פורסם הווידאו קליפ הנלווה של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו ב-4 בספטמבר 2016. באודיו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, ניתן לראות באודיו את מילותיו של השיר. השיר יצא כסינגל כמה שבועות לאחר העלאתו ליוטיוב.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-5.7 מיליון צפיות.
אלבינה (שיר)
אלבינה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-30 בדצמבר 2015, כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבומה בכורתה מלכת השושנים, על ידי חברת התקליטים אן. אמ. סי. יונייטד.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-7 במצעד של מדיה פורסט TV, וה-8 במצעד של רשת ג'.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי צ'ארלס איגוי ודולב רם והופק על ידי יעקב למאי. שיר זה מכיל בתוכו קטעים ולחנים מתוך השיר "Alabina" של הלהקה אלבינה. בשיר משלבת בן זקן מילים בשפה העברית והערבית.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
את הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה ב-29 בדצמבר 2015. הקליפ בוים על ידי יניר סלע ומכיל בתוכו קטעים מתוך הופעות של בן זקן. בנוסף לכך, העלתה בן זקן את האודיו של השיר לערוצה גם כן.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-5 מיליון צפיות.
השיטפונות באיראן (2019)
מאמצע מרץ עד אפריל 2019 פרצו שיטפונות בזק באיראן, וגרמו נזקים בעיקר בגולסתאן, פארס, ח'וזסתאן, מאזנדראן ולורסתאן אך גם בפרובינציות אחרות. לפחות 70 איש מתו בשיטפונות.
בחלק מהפרובינציות קרסו סכרים גדולים, ומאות אלפי תושבים פונו מהערים והכפרים הסמוכים לסכרים. לתשתיות המים ולחקלאות נגרם נזק המוערך במאות מיליוני דולרים, ונגרמו נזקים לכבישים באורך של כ-12,000 ק"מ, המהווים כשליש מתשתית התחבורה באיראן. עשרות כבישים וגשרים נחסמו לתנועה. בשטחים עירוניים נגרם נזק רב מהשיטפונות בגלל חוסר תשתית ניקוז נאותה.
השיטפונות אירעו בתקופת חג הנורוז, ותושבים רבים נפצעו או נהרגו בדרכם לחגוג את החג.
באזורי השיטפונות פועלים כוחות סיוע אזרחיים וצבאיים, וכמו כן הגיעו לשם מנהיגי איראן, ובהם המנהיג העליון עלי ח'אמנאי וסגן הנשיא אסחאק ג'האנגירי. עם זאת, הסיוע הממשלתי החל רק כמה ימים לאחר פרוץ השיטפונות, ואיראנים רבים, בראשם נשיא איראן חסן רוחאני, טענו שממשלת איראן כשלה בטיפולה באסון.
פקיסטן שלחה 32 טונות של מזון לסייע לנפגעים, וכן 500 אוהלים ואלפי שמיכות וערכות רפואיות. ראש ממשלת פקיסטן, עימראן ח'אן, אמר כי תושבי פקיסטן עומדים בסולידריות לצד העם האיראני בשעתו הקשה.
מוחמד ג'וואד זריף, שר החוץ של איראן, גינה את ארצות הברית שמנעה מאיראן סיוע של הצלב האדום הבינלאומי בגלל הסנקציות הננקטות נגד איראן. זריף אמר: "זו לא רק לוחמה כלכלית, זהו טרור כלכלי". מייק פומפאו, מזכיר המדינה של ארצות הברית, הכחיש את הדברים והאשים את ממשלת איראן בניהול כושל.
בחלקים נרחבים באיראן פרצו מחאות של תושבים נגד הממשלה. לטענתם "אף אחד לא מנסה לפתור את הבעיות שלהם". בין השאר, כוחות הסיוע ניסו לפתוח חלק מהסכרים כדי לצמצם את נזקי השיטפונות, אך התושבים התנגדו בטענה שפעולה כזו תהרוס את הבתים והחוות שברשותם.
מייק פומפיאו
קנין משיכה
האבולוציה של האיסוציאליות
החממה - דמויות
החממה היא סדרת נוער ישראלית, אשר שודרה בשנים 2012–2016 בערוץ ניקלודיאון למנויי Yes ונמשכה על פני 3 עונות (175 פרקים). את הסדרה יצר וכתב גיורא חמיצר. הסדרה מתארת את עלילותיהם של בני נוער הלומדים בבית-ספר למנהיגים הנקרא "החממה" שהוא גם פנימייה שעל שפת הכנרת. בינואר 2014 עלתה הסדרה לשידור בערוץ ניקלודיאון בבריטניה, בדיבוב לאנגלית. הסדרה זכתה לפופולריות רבה בקרב בני נוער, וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "סדרת הילדים והנוער הטובה ביותר" בשנים 2013, 2014 ו-2015. בעקבות הצלחתה של הסדרה, הודיעה הפקת הסדרה על מכירת הזכויות לנטפליקס.
מצפה הר וילסון
מצפה הר וילסון () הוא מצפה כוכבים אסטרונומי במחוז לוס אנג'לס בקליפורניה שבארצות הברית. המצפה נמצא על הר וילסון, בפסגה בגובה 1,740 מטר בהרי סן גבריאל ליד פסדינה, צפונית מזרחית ללוס אנג'לס.
המצפה מכיל שני טלסקופים חשובים מבחינה היסטורית: טלסקופ הוקר במפתח של , שהיה טלסקופ הצמצם הגדול ביותר בעולם מהשלמתו ב-1917 עד 1949, וטלסקופ 60 אינץ' שהיה הטלסקופ הגדול ביותר בעולם כאשר הושלם ב-1908. במצפה נמצא גם טלסקופ שנבנה בשנת 1905, מגדל שמש בגובה 18 מטר שבנייתו הסתיימה בשנת 1908, מגדל שמש בגובה 46 מטר שהושלם בשנת 1912, ומערך CHARA, שנבנה על ידי אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה, שהחל לפעול באופן מלא ב-2004 והיה האינטרפרומטר האופטי הגדול ביותר בעולם עם השלמתו.
בשל שכבת אינוורסיה שלוכדת ערפיח מעל לוס אנג'לס, בהר וילסון יש אוויר טבעי קבוע, מה שהופך אותו אידיאלי עבור אסטרונומיה בפרט עבור אינטרפרומטריה. זיהום האור ההולך וגדל בשל הצמיחה של לוס אנג'לס מגביל היכולת של מצפה הכוכבים לעסוק באסטרונומיה של החלל העמוק, אבל הוא עדיין מרכז פרודוקטיבי, עם מערך CHARA שממשיך לתרום למחקר כוכבים.
המצפה הוקם על ידי ג'ורג' אלרי הייל (George Ellery Hale), שבנה בעבר טלסקופ במפתח מטר אחד במצפה ירקס ושהיה הטלסקופ הגדול בעולם באותה העת. מצפה השמש בהר וילסון מומן תחילה על ידי מכון קרנגי של וושינגטון בשנת 1904, שהחכיר הקרקע מבעלי מלון הר וילסון. בין תנאי החכירה היה לאפשר גישה לציבור.
טלסקופי שמש.
ישנם שלושה טלסקופי שמש במצפה הר וילסון. היום, רק אחד הטלסקופים האלה, מגדל שמש בגובה 60 רגל, משמש עדיין למחקר השמש.
טלסקופ סנו.
טלסקופ השמש על שם סנו (Snow Solar Telescope) היה הטלסקופ הראשון שהותקן במצפה השמש בהר וילסון. זה היה טלסקופ השמש הראשון הקבוע במקומו בהר, להבדיל מטלסקופי שמש שקדמו לו שהיו ניידים כדי לאפשר שימוש בהם בתצפיות על ליקויי חמה ברחבי העולם. הטלסקופ נתרם למצפה יירקס על ידי הלן סנו משיקגו. ג'ורג' אלרי הייל, מנהל מצפה הכוכבים יירקס, הביא את הטלסקופ אל הר וילסון כדי להכניסו לשימוש ככלי מדעי במצפה. לטלסקופ זה מראה ראשית בגודל ואורך מוקד של , ויחד עם ספקטרוגרף נעשו איתו עבודות פורצות דרך כדוגמת למידה של הספקטרום של כתמי השמש ותמונות יומיות של השמש באורכי גל שונים. לאחר מכן נעשה באמצעותו מחקר של כוכבים בהירים, שבו הספקטרום שלהם נמדד עם חשיפות ארוכות מאוד על לוחות זכוכית. כיום טלסקופ סנו משמש בעיקר סטודנטים לתואר ראשון שמתנסים בפיזיקה של השמש ובספקטרוסקופיה. הטלסקופ היה גם בשימוש הציבור עבור המעבר של כוכב חמה על פני השמש ב-9 מאי 2016.
מגדל שמש של 60 רגל.
זמן קצר אחרי התחלת העבודה עם טלסקופ סנו, החלה בנייתו של מגדל שמש בגובה . בהשלמתו בשנת 1908 הודות לתכנון המגדל האנכי של טלסקופ השמש, שלו אורך מוקד של 18 מטר, התאפשר להשיג ספקטרום ותמונה של השמש ברזולוציה גבוהה יותר מאשר זו שיכול היה להשיג טלסקופ סנו. ב-25 ביוני 1908 תיעד הייל את אפקט זימן בספקטרום של כתם שמש, והראה לראשונה ששדות מגנטיים קיימים במקום כלשהו מלבד כדור הארץ. גילוי מאוחר יותר היה של הקוטביות הפוכה בכתמי השמש של מחזור השמש החדש של 1912. הצלחתו של מגדל ה-60 רגל הניעה את הייל לקדם מגדל טלסקופ נוסף. בשנות ה-60 של המאה ה-20 גילה רוברט לייטון שלשמש יש תנודה של 5 דקות, ונולד תחום ההליוסייסמולוגיה. מגדל 60 הרגל מופעל על ידי המחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
מגדל שמש של 150 רגל.
המגדל שלו אורך מוקד של תוכנן כמגדל בתוך מגדל, כשגובה המגדל הוא למעשה . המגדל הפנימי תומך באופטיקה של הטלסקופ, ואילו המגדל החיצוני, אשר מקיף לחלוטין את המגדל הפנימי, תומך בכיפה וברצפות סביב האופטיקה. תכנון זה אפשר בידוד מוחלט של האופטיקה מהשפעת הרוח. שתי מראות מזינות את אור השמש לעדשות בגודל שממקדות את האור בקומת הקרקע. המגדל הושלם בשנת 1910, אבל בעיות בציוד האופטי גרמו לעיכוב של שנתיים עד להתקנתה של עדשה כפולה מתאימה. המחקר במגדל כלל בין היתר סיבוב השמש, קוטביות של כתמי שמש, רישום יומי של כתמי שמש ומחקרים רבים של השדה המגנטי. טלסקופ השמש היה לגדול מסוגו בעולם במשך 50 שנים עד להשלמתו של טלסקופ השמש McMath-Pierce בפסגת קיט באריזונה בשנת 1962. בשנת 1985 החלה אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס להפעיל את מגדל השמש במסגרת מצפי קרנג'י לאחר שהוחלט להפסיק את מימון המצפה.
טלסקופ 60 אינץ'.
עבור טלסקופ 60 אינץ', עשה ג'ורג' אלרי הייל שימוש במראה תוצרת סן גובן הצרפתית, שקיבל מאביו ויליאם הייל ב-1896. זו מראת זכוכית בעובי 19 ס"מ ובמשקל 860 ק"ג. עם זאת, רק ב-1904 קיבל הייל מימון ממכון קרנג'י לבניית מצפה כוכבים. ליטוש המראה החל ב-1905 ונמשך שנתיים. הרכבה והמבנה של הטלסקופ נבנו בסן פרנסיסקו ובקושי שרדו את רעידת האדמה של 1906. העברת החלקים לראש הר וילסון הייתה משימה מורכבת. התמונה הראשונה שנלקחה באמצעות הטלסקופ נעשתה ב-8 בדצמבר 1908. באותה העת היה זה הטלסקופ המבצעי הגדול בעולם. הטלסקופ היה קטן במקצת מטלסקופ 72 אינץ' (1.8 מטר) "הלווייתן של פרסונטאון" שנבנה ב-1845, אך בשנות התשעים של המאה ה-19 כבר היה מחוץ לשימוש.
אף על פי שהיה קטן במקצת מהלווייתן, היה לטלסקופ ה-60 אינץ' יתרונות רבים, בהם אתר טוב בהרבה, מראת זכוכית במקום סגסוגת speculum metal ואפשרות לעקוב אחרי כל כיווני השמיים.