בעקבות כך בוטלו כל הראיות כנגד הקטין שנגעו לאירוע בדומא והוא שוחרר, לאחר שנתיים וחצי של מעצר, למעצר בית באיזוק אלקטרוני ובתנאים מגבילים נרחבים. בית המשפט העליון דחה את ערעור הפרקליטות בעניין וקבע ש"ההחלטה במשפט זוטא יוצרת כרסום של ממש בעוצמת הראיות", הן ביחס לאישום הנוגע לדומא והן ביחס לזה הנוגע לכנסיית הדורמיציון.
ב-11 במרץ 2019, במשפט אחר שהתנהל במקביל, החליטה הפרקליטות לחזור מכתב האישום בעניינו של אחד הנחקרים האחרים בתרגיל כלא עכו, שהודה בעקבות התרגיל בהצתה בכנסיית הדורמיציון יחד עם אחר, לאחר שעוד קודם לכן ההודאות במהלך התרגיל ובעקבות התרגיל נפסלו על ידי השופטת, מיכל ברנט. בעקבות זאת, שני הנאשמים זוכו.
במאי 2019 חתמה הפרקליטות על הסדר טיעון עם הקטין, ובמסגרתו שונה סעיף האישום שייחס לו את תכנון הרצח בדומא, לסעיף המייחס לו קשירת קשר לביצוע פשע ממניע גזעני. הצדדים הוציאו הודעות סותרות לתקשורת לגבי מהות ההודאה בכתב האישום המתוקן. הפרקליטות טענה שהסעיף המתוקן בו הודה הקטין מתייחס לתכנון ההצתה שהובילה למותם של בני משפחת דוואבשה בדומא. עורך דינו של הקטין, לעומת זאת, טען: "מי שקורא את כתב האישום, רואה שהוא מנותק מהפרשה של דומא". בנוסף כלל כתב האישום המתוקן בו הודה הקטין שלושה אירועי הצתה ומעשי תג מחיר ברכוש, שאינם קשורים לפיגוע בדומא. סעיף הצתת כנסיית הדורמציון נמחק מכתב האישום המתוקן. הסדר הטיעון לא כלל הסכמה לגבי סעיף החברות בארגון טרור. ב-24 באוקטובר 2019 קבע בית המשפט המחוזי שהקטין היה חבר בארגון טרור בנימוק שההצתות שבהן הודה בוצעו עם אחרים בתבנית מאורגנת וממניע אידאולוגי גזעני. אולם בשל היותו קטין הוזמן תסקיר נוסף שייקבע האם להרשיעו בסעיף זה.
המשפט.
לאחר סיום משפט הזוטא, שבו קיבל בית המשפט את קבילות ההודאות והשחזור שערך בן אוליאל, נערך המשפט הפלילי העיקרי, שבו נבחן משקלם של ההודאות והשחזור. בן אוליאל נמנע מלהעיד במשפטו, ונימק זאת בתחושת העוול שנעשה לו במשפט הזוטא, שבו בית המשפט קיבל את קבילות הודאותיו, אף על פי שלדבריו הן נבעו מהעינויים שקדמו להן. במאי 2020 הרשיע בית המשפט המחוזי בלוד את בן אוליאל ברצח שלושת בני משפחת דוואבשה ובשתי עבירות של ניסיון רצח, בשתי עבירות הצתה ובקשירת קשר לפשע ממניע גזעני. השופטים הגדירו זאת "מעשה טרור", אך זיכו אותו מאשמת חברות בארגון טרור.
לאחר הרשעת בן אוליאל התראיין הילד אחמד דוואבשה מספר פעמים בתקשורת הערבית, והציג גרסה אחרת של הממצאים העובדתיים שעל בסיסם נקבעה ההרשעה. בעקבות זאת בחן מחדש בית המשפט ביולי 2020, באופן חריג ביותר לאחר הרשעה, את טיב הראיות, זימן את הילד לשמיעת עדותו ודחה את פרסום גזר הדין למועד בלתי ידוע. לאור בקשת בני משפחת דוואבשה, ניאות בית המשפט לא לזמן את הילד, ועדותו נבחנה שלא בפניו. בספטמבר 2020 דחה בית המשפט את טענותיו של בן אוליאל, וקבע כי לא ניתן לקבוע ממצאים עובדתיים על סמך גרסתו של הילד.
בספטמבר 2020 גזר בית המשפט את דינו של בן אוליאל לשלושה מאסרי עולם ועוד 20 שנות מאסר, וכן נפסק שעליו לשלם פיצויים בסך 994 אלף ש"ח לבני משפחת דוואבשה. השופטים הבהירו כי מלבד מעשי הרצח, פציעת הילד אחמד דוואבשה והצתת המבנה, נשקלו בגזר הדין גם הפגיעה בביטחונה של מדינת ישראל, המניע הגזעני של הרוצח, עברו הפלילי והעובדה שלא הביע אחריות וחרטה על מעשיו. לטענת ארגון חוננו, המסייע לבן אוליאל בענייניו מול שירות בתי הסוהר, תנאי המאסר של בן אוליאל הם מהקשים בישראל.
הקטין שהשתתף בתכנון ההצתה נדון לשלוש וחצי שנות מעצר (שאת מרביתן ריצה מאז שנעצר ועד למתן גזר דינו). הוא החל לרצות את יתרת עונשו – עשרה חודשים –בדצמבר 2020. הוא ערער לבית המשפט העליון הן על הרשעתו בחברות בארגון טרור ועל עונש המאסר שנגזר עליו. ביולי 2021 נדחה ערעורו.
ביקורת על הכרעת הדין.
לאחר פרסום גזר הדין, שורת רבנים – בהם חיים דרוקמן, צבי טאו, רונן לוביץ, שלמה אבינר, שאול דוד בוצ'קו, מאיר מאזוז, אליקים לבנון ושמואל אליהו – פרסמה גילוי דעת האומר כי הרשעת בן אוליאל על בסיס ההודאה שמסר היא "מעשה פסול, הן על פי הדין העברי, הן על פי החוק במדינת ישראל ולמעשה בכל מדינות העולם". לאחר הפרסום פרסם הרב לוביץ כי קודם הכרעת הדין חתם על קריאה עקרונית נגד הרשעה על סמך הודאה שנגבתה בעינויים, שלדבריו הכיר מקרוב, אולם הבהיר כי אינו מערער על הכרעת בית המשפט. בתגובה לעצומה כתב הרב יעקב מדן כי פסק הדין משכנע ואינו מבוסס רק על הודאת הנאשם. לדבריו יש נגד הנאשם ראיות בעלות משקל ומאבק לטיהור שמו עלול להוביל לביצוע מעשים דומים על ידי יהודים ולזיכוי מחבלים ערבים בעתיד.
המשפטן פרופ' אלון הראל התבטא כי ההרשעה "מעוררת בעיות קשות... יש כאן שתי סוגיות קשות. האחת היא האם ההודאה אמינה דייה כדי לבסס הרשעה, והשנייה היא האם אין מקום לפסול הודאות שניתנו בעקבות עינויים כדי להקטין את התמריץ של המשטרה לבצע עינויים". בהתייחס לערעור בן אוליאל על פסק הדין כתב: "על בית המשפט העליון להבהיר כי הודאה שניתנה בעקבות עינויים צריכה להפסל מינה וביה".
לאחר מתן גזר הדין ערכה עמותת חננו קמפיין מימון המונים, שבמהלכו גויסו תוך שלושה ימים כ-1.4 מיליון ש"ח למימון ערעור בן אוליאל לבית המשפט העליון.
ערעור.
בן אוליאל ערער לבית המשפט העליון על הכרעת הדין. לצוות עורכי דינו הצטרפו עורכי הדין אביגדור פלדמן ויהושע רזניק, המשנה לפרקליט המדינה לשעבר. הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל ביקש להצטרף לדיון, כידיד בית המשפט. במרץ 2022 החל הדיון בבית המשפט העליון בערעורו של בן אוליאל. ב-1 בספטמבר דחה בית המשפט העליון את ערעורו של בן אוליאל, והשאיר את עונשי מאסר העולם על כנם.
השפעה ותהודה.
כמה מחבלים שביצעו פיגועים לאחר מקרה זה, נטען בכתב האישום נגדם שהם נימקו זאת ברצון לנקום על הפיגוע בדומא, בהם גם מבצעי פיגוע הירי במתחם שרונה.
בחתונה יהודית שנערכה בירושלים בדצמבר 2015, בעת חקירת השב"כ של החשודים בביצוע הפיגוע, צולמו חוגגים רוקדים לקול השיר "זכרני נא", ומנופפים בסכינים וכלי נשק אחרים, כשאחד מהם נראה דוקר שוב ושוב את תמונתו של הפעוט שנרצח, עלי דוואבשה. סרטון המציג את המאורע נחשף בחדשות ערוץ 10 והתפרסם בהמשך בכלי תקשורת רבים בישראל, בעת גל המחאה על העינויים שהופעלו נגד הנחקרים בנוגע לפיגוע, ועורר סערה. באוקטובר 2016 הוגשו כתבי אישום כנגד 13 משתתפים בחתונה, בעבירות של הסתה, החזקת נשק והפרת צווי הרחקה.
בית קיץ
בית קיץ הוא מבנה הנועד להרגעות מהחום בחודשי הקיץ. בית הקיץ יכול להיות מבנה קטן בחצר, בפארק או בגינה בו ניתן לשבת בצל, אך גם יכול להיות מבנה הממוקם בדרך כלל באזורים כפריים וקרירים יותר, שנוסעים אליו לחופשה בקיץ.
במדינות רבות, בעיקר באירופה, ישנם בפארקים ובשטחי בילוי אחרים בתי קיץ קטנים אליהם ניתן להיכנס ולשבת בצל; לעיתים הם ביתנים קטנים, שבהם יש מקום רק לספסל, ולעיתים הם ביתנים גדולים יותר.
בארצות סקנדינביה השימוש בבתי קיץ גדולים הבנויים כקוטג'ים, פופולרי מאוד, והשימוש ברבים ממקומות הבילוי מבוסס על שכירת בתי קיץ, בדרך כלל על בסיס שבועי. בשנים האחרונות הפופולריות של בתי הקיץ עולה ובהתאמה גם מחירם, אולם שכירת בתי קיץ לחופשה עדיין מקובלת. בשוודיה בתי הקיץ צבועים באופן מסורתי בצבע אדום, והם בעלי חלונות ודלתות לבנות. בנורווגיה ישנם "אזורי בתי קיץ" בהם בנויים רק בתי קיץ.
הארמייה ה-18 (האימפריה הגרמנית)
הארמייה ה-18 הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה.
לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק, התפנו לגרמנים כ-50 דיוויזיות, והם החליטו להטילם למתקפה גדולה על מנת להכריע את המערכה לפני שארצות הברית תספיק להתערב באופן מאסיבי בלחימה בצרפת, ולסייע למדינות ההסכמה באספקה ובחיילים. לקראת המתקפה הקימו הגרמנים 3 ארמיות חדשות (ה-17, ה-18, וה-19), שהורכבו מהדיווזיות החדשות, ואומנו באופן מיוחד לקראת המתקפה.
ב-22 בדצמבר 1917 הוקמה הארמייה ה-18 על בסיס המפקדה של פלגת הארמייה ווירש שפורקה, תחת פיקוד גנרל אוסקר פון הוטיאר, שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה. הארמייה פעלה במסגרת קבוצת הארמיות של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הארמייה השתתפה במבצע מיכאל שהתנהל באזור אראס בין ה-21 במרץ ל-5 באפריל 1918.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה ה-18 ב-2 בינואר 1919.
סדר הכוחות.
30 באוקטובר 1918.
בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
כריסטינה, דוכסית פלמה דה מיורקה
כריסטינה, נסיכת ספרד
הארמייה ה-19 (האימפריה הגרמנית)
הארמייה ה-19 הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה.
לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק, התפנו לגרמנים כ-50 דיוויזיות, והם החליטו להטילם למתקפה גדולה על מנת להכריע את המערכה לפני שארצות הברית תספיק להתערב באופן מאסיבי בלחימה בצרפת, ולסייע למדינות ההסכמה באספקה ובחיילים. לקראת המתקפה הקימו הגרמנים 3 ארמיות חדשות (ה-17, ה-18, וה-19), שהורכבו מהדיווזיות החדשות, ואומנו באופן מיוחד לקראת המתקפה.
ב-4 בפברואר 1918 הוקמה הארמייה ה-19 תחת פיקוד גנרל פליקס פון בותמר, על בסיס המפקדה של ארמיית הדרום שפורקה. הארמייה פעלה במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט מוירטמברג. הארמייה סייעה בהחזקת הקו בדרום החזית שהיה אזור די שקט.
ב-8 בנובמבר 1918 עבר פון בותמר לייעץ למשרד המלחמה הבווארי, ובמקומו מונה גנרל קרל פון פאסבנדר שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.