יעקב נחום אפשטיין נולד בשנת 1878 בעיר בריסק דליטא (ברסט) שבפלך גרודנו של האימפריה הרוסית, בתחום המושב היהודי. אביו, הרב חיים אפשטיין, היה דור חמישי לרב אריה לייב הלוי אפשטיין, ואמו חיה-שרה באגון הייתה בת רב העיירה הסמוכה קוטליני.
עד הגיעו לגיל עשר למד ב"חדר", ולאחר מכן למד אצל אביו. כשהיה בן 14 נפטר אביו, ולאחר מכן, במשך שנה וחצי, מתחילת קיץ תרנ"ד (1894) עד סוף קיץ תרנ"ה (1895), למד בישיבת מיר אצל הרב חיים לייב טיקטינסקי. בראש השנה תרנ"ה חזר בפעם היחידה בתקופה זו לבקר בביתו בבריסק.
בסוף קיץ תרנ"ה חזר לעירו ולמד ביחידות בבתי מדרש ללא הכוונה מסודרת של רב או מורה, עיקר לימודו התרכז בתורתם של הראשונים. באותה תקופה החל להתעמק על פי יומניו במחקר אודות ייחוסם של ספרי ראשונים, במחקרו זה הוא מגלה טעויות רבות לגבי זיהויים ומוצאם של כותבי הספרים השונים. במהלך מחקריו האישיים עמד לו לרועץ החיסרון בספרי מחקר, על כן החליט בשנת תרס"א לנסוע לווילנה, ושם להעמיק ולהרחיב את עיסוקיו בתחום המחקר בספריית שטרשון, וכך כותב אפשטיין במכתב לדודו:
תחילה ניסה להתקבל לישיבת הקיבוץ של הרב גרודזנסקי, אבל הוא לא התקבל לקיבוץ על אף שהביא עמו מכתב המלצה מר' חיים סולבייציק.
בשנת תרס"ז בבית המדרש לרבנים בווינה, בשנים תרס"ח-תר"ע למד באוניברסיטת וינה, ודוקטורט בפילולוגיה שמית, פילוסופיה והיסטוריה מאוניברסיטת ברן (תרע"א-תרע"ג) בנושא מבוא לפירושי הגאונים לסדר טהרות.
משנת תרפ"ב היה שנתיים פרופסור שלא מן המניין בבית המדרש הגבוה לחכמת ישראל בברלין.
בעקבות פניה של יהודה לייב מאגנס בשנת 1925 במהלך סמינר שנתן אפשטיין בארצות הברית, הגיע ללמד כפרופסור לבלשנות שמית במכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית, ובשנת תר"ץ (1930) ייסד והחל לערוך את כתב העת "תרביץ" של המכון למדעי היהדות באוניברסיטה.
ב-1948 זכה אפשטיין בפרס ביאליק לחכמת ישראל על המגנום אופוס שלו, "מבוא לנוסח המשנה", שכתיבתו החלה עוד בברלין בשנת תרע"ה.
בהגיעו לגיל שבעים יצא לכבודו ספר היובל תחת הכותרת: "ספר היובל לכבוד יעקב נחום הלוי אפשטיין: למלאת לו שבעים שנה".
פעילות לזכרו ולהנצחתו.
תלמידו המובהק, הרב פרופסור עזרא ציון מלמד, ערך והוציא לאור את כל כתבי היד של פרופסור אפשטיין שנותרו לאחר פטירתו.
כמו כן, אשתו ציפורה, אשר האריכה ימים עוד כ-26 שנה, דאגה לשמר את זכרו של בעלה ולהמשיך את עבודתו. לצורך כך היא הקדישה ממון רב שיועד למתן פרס על שמו לתלמיד מצטיין בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית, פרס זה מוענק בכל שנה בג' באדר, יום השנה לפטירתו של אפשטיין. בנוסף, ציפורה טרחה ועמלה בתרגום מדעי ומדויק של כל המאמרים של אפשטיין שנכתבו בלועזית לעברית ודאגה לכך שיעברו ביקורת של חוקרי תלמוד.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
זכרו הונצח ברחוב על שמו בשכונת קריית היובל בירושלים.
חיים אישיים.
נישא לציפורה דה בֵּר, מורה ליוונית ורומית שעלתה לבדה מהולנד, נכדתו של הרב הראשי לאמסטרדם יוסף צבי דינר (אחותה בֶּרתה (ברכה) הייתה אשתו של המחנך וחוקר היהדות פרופ' בנימין דה-פריס), והתגורר בשכונת תלפיות בירושלים. את סיפור היכרותם תיאר ש"י עגנון, שגר בירושלים בשכנות להם, בספרו "אסתרליין יקירתי".
בנו הבכור, חיים מנחם (אשר דאג ביחד עם אמו ציפורה אפשטיין להביא לידי הוצאת כתבי אביו לאור), גר משנות החמישים בקיבוץ סעד שבנגב ושימש בו בתפקידים שונים ביניהם הקמת קיבוץ כפר עציון המחודש וראש צורים. נפטר בשנת ה'תשע"ג. בנו הוא הרב יעקב אפשטיין. מחבר השו"ת חבל נחלתו.
בתו שרה היא רופאה כללית, הנשואה לרב חיים דרוקמן. בת נוספת, יסכה לנדאו, גרה אף היא בקיבוץ סעד והלכה לעולמה בשנת ה'תשנ"ד (1994).
נקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
דמותו.
בשנת 2011 יצא סרטו של הבמאי יוסף סידר - "הערת שוליים", ובו מוזכר אפשטיין, בשם י.נ. פיינשטיין, כמורהו הדגול של "פרופ' אליעזר שקולניק" (שלמה בר אבא). מוזכר גם ספרו "מבוא לנוסח המשנה".
חנקה
גאורגים באירן
ליונל ריצ'י
ליונל ריצ'י (באנגלית: Lionel Richie; נולד ב-20 ביוני 1949) הוא זמר, משורר, מפיק, ומוזיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
ריצ'י נולד ב-20 ביוני 1949 בפרבר של טסקיגי, אלבאמה.
ריצ'י התחיל את דרכו כמוזיקאי בלהקת הסול הקומודורז בסוף שנות השישים בה הוא היה הסולן ונגן הסקסופון. בהתחלה הלהקה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס עמה הוציאו אלבום בכורה. בהמשך חתמה הלהקה חוזה עם חברת התקליטים מוטאון רקורדס ושימשה גם כלהקת החימום של חמישיית הג'קסונים.
בשנות השבעים הקומדורז הפכו לאחת מלהקות ה-R&amp;B ומוזיקת הנשמה המצליחות ביותר. ליונל ריצ'י היה אחראי ללהיטים הגדולים של הלהקה "Easy" ו-"Three Times a Lady". הצלחתו של ריצ'י בהלחנת שירים עבור מוזיקאים אחרים היוותה אחת הסיבות העיקריות לפירוקה של להקת הקומודורז.
בשנת 1975 התחתן ריצ'י עם ברנדה, ובשנת 1984 אימץ הזוג את התינוקת ניקול ריצ'י, בהתחלה באופן בלתי-רשמי ורק בהמשך באופן רשמי.
בשנת 1982 פתח ריצ'י בקריירת סולו עם אלבום בכורה אשר הגיע למקום ראשון במצעדי הפזמונים בארצות הברית. בשנת 1981 השתתף בשיר "Endless Love" של דיאנה רוס, אשר דורג על ידי מגזין הבילבורד כאחד מהשירים הטובים ביותר בכל הזמנים.
שני אלבומים נוספים אשר הוציא בהמשך: "Can Not Slow Down" (עם הלהיט Hello) ו-"Dancing On The Ceiling"' חיזקו את הסטטוס שלו ככוכב-על. נקודה שיא בקריירה שלו הייתה הופעה חיה עם השיר All Night Long באולימפיאדת לוס אנג'לס בשנת 1984. בשנת 1985 כתב יחד עם מייקל ג'קסון וקווינסי ג'ונס את שיר הצדקה המצליח We Are the World. בשנת 1986 זכה ריצ'י בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב על שירו "Say You, Say Me" אשר בוצע בסרט "לילות לבנים". לאחר האלבום "Dancing On The Ceiling" ריצ'י נטל הפסקה ארוכה, בין היתר, בשל מחלה במיתרי הקול, וב-1991 התפרקו נישואיו והוא התגרש.
ב-1992 הפיק ריצ'י את אלבום האוסף "Back to Front", אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה הפנומנלית לה זכה בשנות השמונים. ארבע שנים לאחר הוצאת האלבום, ב-1996, התחתן ריצ'י עם דאיין אלכסנדר. בהמשך נולדו לזוג שני ילדים, מיילס וסופיה, ובשנת 2004 התגרשו.
בשנת 2000 עשה ריצ'י קאמבק עם אלבום חדש בשם "Renaissance" ולהיט חדש "Angel" אשר זכו להצלחה בעיקר באירופה. למרות הירידה המשמעותית במכירות התקליטים שלו, ריצ'י עדיין זוכה להצלחה רבה יחסית בהופעותיו החיות. אלבומו האחרון "Coming Home" יצא בספטמבר 2006.
לאורך השנים מכר ריצ'י מעל 100 מיליון אלבומים כאשר 22 שירים שביצע הגיעו למצעד ה"טופ 10" האמריקאי, כולל 13 שירים בתקופת השיא שלו, בין השנים 1981 ל-1987.
פרעות יאסי
עבו עברון
Rivers of Babylon
Rivers of Babylon (מאנגלית: נהרות בבל) הוא שיר בסגנון הספיריטואלז שנכתב על ידי ברנט דאו וטרוור מקנוטון מלהקת המלודיאנס בשנת 1970. השיר מבוסס על מזמור קל"ז בספר תהילים, המבטא את כמיהתם של היהודים היושבים בגולה לאחר חורבן בית המקדש הראשון והכיבוש הבבלי של ירושלים בשנת 586 לפני הספירה. נהרות בבל המתוארים במזמור הם נהר כבר ונהר הפרת. השיר מכיל גם מילים ממזמור תהילים י"ט פסוק ט"ו.
הגרסה הפופולרית ביותר של השיר הופקה על ידי להקת בוני אם ב-1978. השיר יצא כסינגל ונשאר בפסגת מצעד הפזמונים של בריטניה במשך חמישה שבועות. בבריטניה, השיר מכר מעל ל-1,985,000 עותקים ובכך הפך קיבל תואר "פלטינה משולשת".
צפון וייטנאם
הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם (בווייטנאמית: Việt Nam Dân chủ Cộng hoà), הידועה גם כצפון וייטנאם, הייתה מדינה קומוניסטית ששלטה בחלק הצפוני של וייטנאם משנת 1954 עד 1976. המדינה הוכרזה בידי הו צ'י מין בהאנוי ב-2 בספטמבר 1945 בעקבות הסכמי ז'נבה, שבמסגרתם נקבע כי וייטנאם תחולק באופן זמני לשתי מדינות. צפון וייטנאם כללה את הפרובינציות טוקין ואנאם, שקודם לכן היו חלק מהודו-סין הצרפתית.
במלחמת וייטנאם נלחמה צפון וייטנאם לצד ה, המיליציה הקומוניסטית בדרום וייטנאם, נגד כוחות הממשלה הדרום וייטנאמית, שנעזרה בארצות הברית. המלחמה הסתיימה בניצחונה המוחלט של צפון וייטנאם, שכבשה את הדרום זמן קצר לאחר עזיבת הכוחות האמריקניים, ואיחדה את וייטנאם למדינה קומוניסטית אחת, הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
חלוקת הודו-סין.
בעקבות חלוקת וייטנאם בשנת 1954, אלפי וייטנאמים היגרו מהצפון לדרום ומהדרום לצפון. לדוגמה, כ-800 אלף נוצרים קתולים, שלפני כן גרו בצפון המדינה, עברו לדרומה לאחר החלוקה.
יחסי חוץ.
דרום וייטנאם
ממשלת האנוי יצאה למלחמה נגד דרום וייטנאם באמצעות הווייטקונג, בניסיון לכבוש את דרום וייטנאם ולאחד את המדינה תחת שלטון קומוניסטי. ב-1964 שלחה ארצות הברית תגבורת של חיילים לדרום וייטנאם. מדינות נוספות, כולל אוסטרליה, דרום קוריאה, תאילנד וניו זילנד שלחו גם הן כוחות צבאיים וסיוע צבאי למאמץ המלחמתי. סין והגוש הסובייטי סייעו לצפון וייטנאם. מלחמה זו ידועה בשם מלחמת וייטנאם (1955-1975).
מדינות המערב ומדינות קומוניסטיות
צפון וייטנאם הייתה תחת בידוד דיפלומטי של מדינות רבות במערב, ועוד מדינות רבות אנטי-קומוניסטיות. בניגוד לכך, היא זכתה להכרה של כמעט כל המדינות הקומוניסטיות, כמו הגוש הסובייטי ועוד מדינות סוציאליסטיות של מזרח אירופה ומרכז אסיה, סין, קוריאה הצפונית, וקובה, וקיבלו סיוע ממדינות אלו.
אמא ברקר
Ma barker
On the rivers of babylon
אלוטריו סאנצז
אל לוטה
אלוטה
אלוטריו סנצ'ז
אלוטריו סנצז
ג'ורג' אלן תומס
תהילים קל&quot;ז