במסגרת הבחירות, המדינה כולה מחולקת לאזורי בחירה, כאשר מכל אזור מתמודד מועמד אחד לכהונה באספת העם העליונה. הבחירות הן לכאורה, חשאיות, במסגרתן הבוחר יכול להצביע בעד או נגד המועמד, אבל בפועל, לשם הצבעה כנגד מועמד, המצביע נדרש למחוק את שמו בעט אדום, המצוי ליד תיבת הקלפי, באופן פומבי, מה שמהווה מעין התרסה פוליטית, ועלול לחשוף את המצביע ואת בני משפחתו לסנקציות מטעם השלטונות.
מאחר שההצבעה בבחירות בקוריאה הצפונית היא חובה המוטלת על תושבי המדינה, אחוז ההצבעה עומד בדרך כלל על קרוב ל-100%.
חברי אספת העם העליונה נבחרים לתקופת כהונה של חמש שנים. בפועל, ישיבות האספה נערכות במשך עד 10 ימים בשנה.
הבחירות המקומיות.
הבחירות המקומיות לוועדות העממיות (המהוות השלטון המקומי במדינה) מתקיימות החל משנת 1999. במסגרת בחירות אלו, תושבי המדינה בוחרים את נציגי הוועדות המקומיות בכפר, בעיר או במחוז בהם הם מתגוררים.
בחירות אלו מתקיימות מדי ארבע שנים, כאשר מספר הנציגים בכל ועדה עממית נקבע בהתאם לגודל האוכלוסייה באותו האזור המנהלי.
ביקורת.
הבחירות בקוריאה הצפונית מתוארות לרוב על ידי משקיפים מבחוץ כבחירות דמה, או כמופע ראווה הנועד להעניק לגיטימציה פוליטית למשטר. זאת בשל היעדר חלופה פוליטיות בין המתמודדים השונים, שכולם חברים במפלגת השלטון, מפלגת הפועלים של קוריאה, או באחת ממפלגות הלווין שלה.
אלמנטים גנטיים ניידים
אלמנטים גנטיים ניידים (באנגלית: Mobile genetic elements, ובקיצור: MGEs) הם סוג של חומר גנטי אשר יכול לנוע בתוך הגנום, או יכול להיות מועבר מזן אחד או להשתכפל לזן אחר. MGEs נמצאים בכל היצורים. בבני אדם, MGEs מהווים כ-50% מהגנום. ל-MGEs תפקיד מובהק באבולוציה. אירועים של שכפול גן יכולים לקרות גם דרך מנגנון של MGEs .MGEs יכולים גם לגרום למוטציות באזורי קידוד החלבון, אשר משנה את פונקציית החלבון. בנוסף, הם יכולים גם לארגן מחדש גנים בתוך הגנום המארח. אחת הדוגמאות של MGEs בהקשר האבולוציוני היא שגורמים ארסיים וגנים של MGEs אשר יש להם עמידות לאנטיביוטיקה יכולים להיות מועברים לחיידקים שכנים. גנים חדשים שנרכשו באמצעות מנגנון זה יכולים להגביר עמידות על ידי צבירת פונקציות חדשות או נוספות. מצד שני, MGEs יכול גם להקטין את העמידות על ידי החדרת מחלות לאללים או מוטציות.
דוגמאות ממחקרים.
מערכות CRISPR-Cas בחיידקים ובארכאונים הם מערכות חיסון אדפטביות המגנות מפני השלכות קטלניות מ MGEs. באמצעות השוואות גנומיות וניתוחים פילוגנטים, חוקרים מצאו כי גרסאות של CRISPR-Cas קשורות עם סוגים שונים של MGEs כגון טרנספוזונים. בנוסף, CRISPR-Cas שולט בהתרבות הטרנספוזונים.
MGEs כגון פלסמידים על ידי transmission אופקי הם בדרך כלל מועילים לאורגניזם. היכולת של העברת פלסמידים (שיתוף) חשובה בנקודת מבט אבולוציונית. Tazzyman ו Bonhoeffer מצא כי קיבעון (קבלה) של הפלסמידים המועברים באורגניזם חדש היא חשובה בדיוק כמו היכולת להעביר אותם. לפלסמידים הניתנים להעברה הסתברות קיבעון גבוה יותר, ואילו לאלמנטים גנטיים מזיקים הניתנים להעברה יש הסתברות קיבעון נמוכה יותר כדי להימנע מקטלניות לאורגניזמים המאחר.
טרנספוזיציה על ידי הטרנספוזונים היא מוטגן. לפיכך, אורגניזמים התפתחו כדי להדחיק את אירועי הטרנספוזיציה, וכישלון להדחיק את האירועים גורם לסרטן בתאים סומטיים. Cecco et al מצא כי אצל עכברים בגילאים מוקדמים שעתוק של רטרוטרספוזון הוא מינימלי, אבל בגיל מתקדם מוגברת רמת השעתוק. בגיל הזה, תלוי ברמת הביטוי של הטרנספוזון, הוא מופחת על ידי דיאטת הגבלת קלוריות.
מחלות.
התוצאה של אלמנטים גנטיים ניידים יכולה לשנות את דפוסי התעתוק, אשר לעיתים קרובות מוביל להפרעות גנטיות כגון כשל חיסוני, סרטן השד, טרשת נפוצה וטרשת אמיוטרופית צידית. אצל בני אדם, סטרס יכול להוביל להפעלת טרנזקציות של MGEs הקשורות לניוון נוירוני, כגון רטרו-וירוס אנדוגני.
הערות נוספות.
סך כל האלמנטים הגנטיים הניידים בתוך הגנום יכול להיקרא mobilome.
ברברה מקלינטוק זכתה בשנת 1983 בפרס נובל בפיזיולוגיה או רפואה "עבור גילוייה של אלמנטים גנטיים ניידים".
אלמנטים גנטיים ניידים משחקים תפקיד קריטי בהתפשטות של גורמים ארסיים, כגון exotoxins ו exoenzymes, בקרב חיידקים. אסטרטגיות כדי להילחם בזיהומים חיידקיים מסוימים הן מיקוד הגורמים הארסיים הספציפיים, ובתור גורמים אלו הוצעו אלמנטים גנטיים ניידים.
יהודה לירמא
הימין החדש
הַיָּמִין הֶחָדָשׁ (בשמה המלא "הימין החדש בראשות בנט ושקד") היא מפלגת ימין ציונית קפיטליסטית ישראלית. המפלגה נוסדה ב-29 בדצמבר 2018 על ידי נפתלי בנט ואיילת שקד העומדים בראשה, שהתפלגו ממפלגת הבית היהודי. התנועה מחזיקה כיום בשלטון ברוטציה עם מפלגת יש עתיד, מאז יוני 2021.
המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת העשרים ואחת ולא עברה את אחוז החסימה. התמודדה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים ברשימת "ימינה", אז זכתה ב-3 מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה. בבחירות לכנסת העשרים ושלוש התמודדה שוב ברשימת "ימינה" וזכתה ל-3 מנדטים מתוך 6 לרשימה כולה. בבחירות לכנסת העשרים וארבע הייתה המפלגה יחידה ברשימת "ימינה" וזכתה בשבעה מנדטים, שהובילו למינוי ראש המפלגה, נפתלי בנט, לראש הממשלה.
היסטוריה.
הבחירות לכנסת ה-21.
לקראת סוף דצמבר 2018 הוכרז על פיזור הכנסת העשרים והקדמת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ל-9 באפריל 2019. כמה ימים לאחר מכן הכריזו בנט ושקד על עזיבתם את מפלגת "הבית היהודי" ועל הקמת המפלגה החדשה, וציינו: "איבדנו את כוחנו להשפיע; ראש הממשלה נתניהו הבין שהציונות הדתית יושבת בכיס שלו ושתמיד הם ילכו אתו". הם הצהירו על חלק מעקרונות המפלגה: ציונות, ארץ ישראל לעם ישראל, היותה מפלגת ימין מובהקת, שותפות בין חילוניים לדתיים והתנגדותה להקמת מדינה פלסטינית. התפיסה הכלכלית של מפלגת הימין החדש: כלכלה חופשית עם ערבות הדדית. חברת הכנסת שולי מועלם הודיעה כי תעזוב את הבית היהודי ותחבור אליהם, וביחד התפלגו השלושה מסיעת "הבית היהודי" בכנסת.
המפלגה התמודדה בבחירות על בסיס מפלגת המדף "צל"ש – ציונות ליברליות ושוויון", שהקים יוסף פריצקי בכנסת ה-16 לאחר שהורחק ממפלגת "שינוי".
למפלגה הצטרפו בין היתר העיתונאית קרולין גליק, אלוף-משנה (מיל') מתן כהנא. וכן אלונה ברקת, ששובצה במקום השלישי ברשימה.
ב-20 בפברואר 2019 הציגה המפלגה את רשימתה לכנסת ה-21:
במקומות הראשונים היו מייסדי המפלגה בנט ושקד, אחריהם אלונה ברקת, מתן כהנא, שולי מועלם-רפאלי, קרולין גליק, אלישיב רייכנר, אורי שכטר, עמיחי שיקלי, שירלי פינטו, יום טוב כלפון, רן בר-יושפט, רוני ססובר, משה פלד, יוחאי עזרא, נחי אייל, ענת ציפיקין אביבי, שי מימון, דוריון כהן-נוב, יעל יהב, ניר הרמן, אוהד אוזן, ג'רמי סלטן ויוסי מנדלביץ.
ב-23 בפברואר 2019 נפתלי בנט חתם על הסכם עודפים עם יו"ר ישראל ביתנו אביגדור ליברמן, לאחר שמיהרו הליכוד ואיחוד מפלגות הימין לחתום הסכם עודפים ביניהם.
ב-17 במרץ יצאה המפלגה בקמפיין שסיסמתו: "שקד תנצח על בג"ץ, בנט ינצח את חמאס".
בבחירות השיגה המפלגה 138,598 קולות. חסרו לה 1,454 קולות כדי לעבור את אחוז החסימה העומד על 3.25 אחוזים (140,052 קולות בבחירות האלה).
בסקרים שקדמו לבחירות הימין החדש התחיל עם מספר דו-ספרתי של מנדטים, וניצב על 7–8 מנדטים בסקרים האחרונים שלפני הבחירות.
הבחירות לכנסת ה-22.
ב-21 ביולי 2019 הודיעו שקד ובנט שאיילת שקד תוצב במקום הראשון ברשימת המפלגה לכנסת ה-22. הוסכם שנפתלי בנט יכהן כיושב ראש משותף ויהיה הראשון לבחור תפקיד במסגרת הסכם קואליציוני עתידי.
ב-29 ביולי חתמו שקד, בנט, בצלאל סמוטריץ' והרב רפי פרץ על הסכם ריצה משותפת של הימין החדש, הבית היהודי והאיחוד הלאומי תחת בלוק טכני בשם "ימינה". ראשי הרשימה הציעו לעוצמה יהודית את המקומות 8 ו־11, אך עוצמה סירבו והתמודדו באופן עצמאי (וזכו ל 1.2% מהקולות – מתחת לאחוז החסימה).
הוצעו גם לזהות מקומות ריאלים ברשימה, אך מנהיגה משה פייגלין דרש לקיים פריימריז.
בראש הרשימה עמדה שקד, ולאחריה הרב פרץ, סמוטריץ' ובנט. כמו כן שוריינו לימין החדש מקומות 7 ו-9 ברשימה זו.
באוקטובר 2019 הסיעה התפצלה מרשימת ימינה, לפי ההסכם ביניהן, ולה שלושה ח"כים. ב-12 בנובמבר מונה בנט לשר הביטחון.
הבחירות לכנסת ה-23.
ב-16 בדצמבר 2019 השיקה המפלגה את הקמפיין לקראת הבחירות לכנסת ה-23, תחת הסלוגן: "יש ימין בכאילו, יש ימין לפעמים, הימין החדש - ימין בטוח". בבחירות אלה הוביל בנט את הרשימה.
ב-14 בינואר 2020 חתמה המפלגה על הסכם ריצה משותפת עם מפלגת האיחוד הלאומי.
ב-15 בינואר 2020 ביום האחרון להגשת הרשימות הופעל לחץ גדול על הבית היהודי להצטרף לימין החדש ולאיחוד הלאומי, ולמרות ההסכם עם עוצמה יהודית, הצטרפה הבית היהודי לימינה. חברת הכנסת לשעבר מהבית היהודי, עידית סילמן הצטרפה לימין החדש. שלוש המפלגות רצו יחד ברשימה ימינה, בדומה לבחירות לכנסת ה-22, אלא שהפעם בראש הרשימה ניצב בנט ולאחריו הרב פרץ, שקד וסמוטריץ'. בבחירות זכתה הימין החדש ב-3 מנדטים מתוך 6 לרשימה כולה.
הבחירות לכנסת ה-24.