כל טיפוס, כמו כל אדם, יכול להיות ברמה גבוהה, בינונית או נמוכה. לפי התאוריה אישיותו של אדם משויכת הן ברמה הגבוהה והן ברמה הבינונית או הנמוכה לטיפוס שאליו הוא משתייך. כלומר: ההתבטאות של הרמה, היא התבטאות שונה אצל כל טיפוס.
תיאור תשעת הטיפוסים.
בשונה מהטיפוסים האישיותיים של גלגל המזלות (בו הסמלים המזווגים לאדם נקבעים לפי תאריך הלידה), הטיפוס האניאגרמי של אדם (לעיתים נקרא גם Enneatype) נקבע ביעילות על ידי תהליך זהיר של התבוננות עצמית. האניאגרם מציין תשעה טיפוסים שונים ומראה כיצד טיפוסים אלו מגיבים תחת לחץ או בתנאי שגשוג ופריחה. מספר רב של אסכולות ומערכות לימוד שונות מלמדים את האניאגרם ככלי לידיעה עצמית, כדרך המובילה אותנו בשבילי המודע וחושפת בפנינו את המשחקים והתחבולות המשמשות טיפוסי אישיות שונים, וכמיתר המרים את הפרגוד וחושף בפנינו את המהות הייחודית של כל טיפוס אניאגרמי.
פעמים רבות תשעת הטיפוסים מקבלים כינויים התואמים את התכונות הבולטות שבהם. כינויים כאלו אינם מספיקים בשביל לתפוס את מלוא התכונות הגלויות והחבויות המאפיינות כל טיפוס ואת המשמעות שלהן. אף על פי שהבנה מלאה של המערכת דורשת לימוד מעמיק של האניאגרם ומתחדדת ומתחדשת אפילו בימים אלו, כמה תיאורים תמציתיים של הטיפוסים השונים הם כדלהלן.
שלוש הקבוצות.
ע"פ התאוריה 9 הטיפוסים מחולקים ל-3 קבוצות (או שלישיות): שלישיית הרגש, שלישיית העשייה, שלישיית הכוח.
9 הטיפוסים.
להלן טבלה המתארת את תשעת הטיפוסים לפי התאוריה:
נטיות טיפוסיות.
אף שכל הטיפוסים יהיו, לפי התאוריה, ברמה הגבוהה בעלי תכונות אנושיות ונימוסיות (נאמנות, ישרות, בעלי אחריות, מקוריים, אמיצים, אכפתיים וכדומה), עם זאת לכל טיפוס ישנן - בכל הרמות - את הנטיות החזקות ביותר לתכונות האופי המיוחד שלו. להלן טבלה של ה"נטיות הטיפוסיות":
ביקורת.
יש פסיכולוגים וחוקרים המתייחסים לאניאגרם של האישיות כפסבדו-מדע המשתמש בממדים אישיותיים שרירותיים במהותם, כדי לבסס את האפיונים שלו. מבקרים אלה טוענים שאי-אפשר להצדיק את האניאגרם של האישיות באמצעות שיטות מדעיות אמפיריות מכיוון שהיא חסרה את עקרון ההפרכה. במובן זה, האניאגרם של האישיות נחשבת כלא שונה מתאוריות טיפולוגיות רבות אחרות, כמו זו של קרל יונג, עליה מבוססת המערכת של מיירס-בריגס (MBTI - Myers Briggs Type Indicator).
ה-Pontifical Council for Culture וה-Pontifical Council for Interreligious Dialogue של הכנסייה הרומית הקתולית ביטאה דאגות בנוגע לשימוש באניאגרם בהקשר דתי, וזאת מכיוון שהם טוענים שהאניאגרם "מציג אי-בהירות ודו-משמעות בדרך החיים, באמונות ובעקרונות היסוד של האמונה הנוצרית".
מבקרים אחרים חושדים כי הטענות בדבר תקפותו של האניאגרם יכולות להיות משויכות לאפקט פורר, הנטייה של אנשים להאמין כי תיאור כביכול מתאר אותם באופן אישי ומדויק, אפילו כשהתיאור מבוטא במונחים רחבים מאוד.
ספריית אוניברסיטת בר-אילן
קורט שטודנט
קורט שטודנט (בגרמנית: Kurt Student; 12 במאי 1890 - 1 ביולי 1978), היה מצביא גרמני שנלחם כטייס בעת מלחמת העולם הראשונה וכמפקד הפאלשירמייגר במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שטודנט נולד ב-12 במאי 1890 בבירקהולץ, בכפר לנדקרייץ בתחומי פולין של היום, ובשנת 1910 הצטרף לצבא הגרמני כצוער, ובשנת 1911 הוסמך כקצין בדרגת לויטננט ושימש כמפקד מחלקת חי"ר. לאחר שירותו בחי"ר פנה לשירות האוויר הגרמני וביצע אימוני טיסה (1913). עד 1916 שירת בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן עבר לחזית המערבית. הוא צבר 6 הפלות של מטוסים צרפתיים במהלך 1916–1917.
כתוצאה מחוזה ורסאי נאסר על גרמניה להחזיק חיל אוויר ושטודנט הצטרף לחיל המחקר והפיתוח וגילה עניין בדאייה. הוא אף השתתף בתמרונים משותפים לרייכסווהר ולצבא האדום שם לראשונה חשב על מבצעים מוטסים.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, הוקם הלופטוואפה ושטודנט הצטרף אליו מצבא היבשה. הוא מונה למנהל בית הספר של הלופטוואפה וביולי 1938 מונה למפקד הדיוויזיה האווירית ה-7 שהייתה דיוויזיית הפאלשירמייגר הראשונה.
על אף שהפלשירמייגר לא השתתפו במערכה על פולין הם התגלו כבעלי ערך רב בלוחמת הבליצקריג - הם תרמו רבות למערכה בנורווגיה, בדנמרק, בהולנד ובבלגיה, בה היה שטודנט אחראי לתכנון הפשיטה המוטסת על מצודת אבן אמאל. במהלך הקרב על רוטרדם בהולנד נורה שטודנט בראשו על ידי חייל גרמני, דבר שהשבית אותו מתפקידו במשך 8 חודשים.
ב-19 בדצמבר 1940 מונה שטודנט למפקד הקורפוס האווירי ה-11, ובמאי 1941 פיקד שטודנט על הכוחות הגרמנים בקרב על כרתים. בסופו של דבר ניצחו הגרמנים בקרב, אך הדבר עלה להם באבדות כבדות ושכנע את היטלר להימנע ממבצעים מוטסים בקנה מידה גדול בעתיד. ב-1943 שטודנט הועבר לאיטליה שם השתתף בכיבוש רומא. בהמשך הורה שטודנט לרב-סרן הארלד מורס לערוך את "מבצע אלון" שמטרתו הייתה לשחרר את בניטו מוסוליני מכלאו באיטליה. במבצע נועז זה, שהשיג את מטרתו בסופו של דבר, התפרסם לוחם הואפן אס אס אוטו סקורצני. לאחר מכן הועבר שטודנט לצרפת כדי להגן על נורמנדי ב-1944.
בקיץ 1944 הפך הקורפוס שבפיקודו לארמיית הצנחנים הראשונה שהשתתפה בבלימת הצנחנים הבריטים במבצע גן שוק. ב-11 בנובמבר 1944 מונה שטודנט למפקד קבוצת ארמיות H בהולנד. ב-28 בינואר 1945 הועבר שטודנט לחזית המזרחית. ב-10 באפריל 1945 חזר שטודנט להולנד לפקד על ארמיית הצנחנים הראשונה, וב-28 באפריל נשבה שטודנט על ידי הבריטים בשלזוויג-הולשטיין. ב-1948 הוא שוחרר מהשבי הבריטי.
פשעי מלחמה.
במאי 1947 הועמד שטודנט לדין על פשעי מלחמה שבוצעו בידי אנשיו בכרתים. הוא הואשם בשמונה סעיפים על אי טיפול בשבויי מלחמה וברצח שבויים. הוא לא הואשם בפשעים שבוצעו בכרתים כנגד האוכלוסייה האזרחית. שטודנט נמצא אשם בשלושה סעיפים ונידון לשלוש שנות מאסר. הוא שוחרר שחרור מוקדם מהכלא ב-1948 מסיבות רפואיות.
ב-1 ביולי 1978 מת שטודנט בעיר למגו בגרמניה המערבית, והוא בן 88 שנים.
הרפתקאותיו של תום סוייר
פינגווין צהוב-עין
פינגווין צהוב-עין (שם מדעי: "Megadyptes antipodes") הוא מין יחיד בסוג "Megadyptes "שבמשפחת הפינגווינים המצוי באזור האי הדרומי של ניו זילנד.
אזור התפוצה של הפינגווין צהוב-העין כולל את האי הדרומי של ניו זילנד, האי סטיוארט, איי קמפבל ואיי אוקלנד. מושבותיו של הפינגווין צהוב העין בחצי האי אוטגו הן אתר תיירות פופולרי, בהן יכולים התיירים לצפות מקרוב בפינגווינים צהובי-העין.
מיון.
פינגווין צהוב העין הוא המין היחיד בסוג Megadyptes. בעבר נחשב כקרוב לפינגווין הזוטר ("Eudyptula minor"), אך בעקבות מחקר מולקולרי, הוא נחשב כיום כקרוב יותר לפינגווינים מהסוג "Eudyptes". ממצאים מה-DNA המיטוכונדריאלי ומה-DNA של גרעין התא מצביעים על כך שמין זה התפצל מאבותיו של הסוג "Eudyptes" לפני כ-15 מיליון שנים.
הפינגווין תועד לראשונה על ידי ז'ק ברנאר הומברון והונורה ז'אקינו ב-1841. במאורית, הפינגווין מכונה הואיהו.
תיאור.
זהו מין גדול יחסית של פינגווין. גובהו כ-62 עד 79 ס"מ. משקלו של הפינגווין משתנה במהלך השנה; הוא עומד על כ-5.5 עד 8 ק"ג לפני נשירת הנוצות, ועל כ-3–6 ק"ג לאחר הנשירה, בעוד הזכרים גדולים מהנקבות. ראשו של הפינגווין צהוב בהיר, וקשתית עינו צהובה בהירה. גרונו וסנטרו חומים-צהבהבים, מקורו ורגליו ורודים. בין עיניו ועל עורפו של הפינגווין יש רצועה בצבע צהוב, שהעניקה לפינגווין את שמו.
תוחלת חייו של הפינגווין צהוב-העין היא כ-20 שנה.
תפוצה.
הפינגווינים מקננים בדרך כלל ביערות או באזורי צמחייה נמוכה, לעיתים קרובות המקומות בהם נמצאים צמחי פשתן ותורמוס. אזורי הקינון ממוקמים בדרך כלל במפרצים קטנים, ולעיתים על שיני הסלע במפרצים גדולים יותר.
הפינגווין צהוב-העין הוכרז כנתון בסכנת הכחדה, ואוכלוסייתו כוללת כ-4,000 פרטים. זהו אחד ממיני הפינגווינים הנדירים ביותר בעולם.
בריאות.
באביב שנת 2004, התגלה כי כ-60% מגוזלי הפינגווינים צהובי-העין בצפון אוטגו ובחצי-האי אוטגו חולים במחלה בלתי-ידועה. המחלה מקושרת לזיהום של חיידקים מהסוג "Corynebacterium", שגורמים דיפתריה לבני אדם. הפתוגן המרכזי של המחלה אינו ידוע. בעיה דומה התגלתה גם באוכלוסייה שבאי סטיוארט.
התנהגות.
הפינגווינים מחפשים מזון בעיקר בסמוך למדפים יבשתיים. הם מתרחקים כ-2 עד 25 ק"מ מהחוף, וצוללים לעומק של כ-40 עד 120 מ' בחיפושיהם אחר מזון. ישנם שני סוגים של שיטוטי חיפוש מזון: טיולי בוקר, בהם הפינגווינים מתרחקים כ-25 ק"מ מהמושבה שלהם, וטיולי ערב, קצרים יותר, שנמשכים כ-4 שעות ובהם הפינגווינים מתרחקים כ-7 ק"מ מהמושבה.
דגים מרכיבים כ-90% מתזונתו של הפינגווין. הוא ניזון לרוב ממינים שנמצאים קרוב לקרקעית הים.
חרדה
חֲרָדָה היא מצב פסיכולוגי ופיזיולוגי בו האדם חש פחד ואי שקט פיזי ונפשי, בשל מחשבה שמשהו רע עומד לקרות. מחשבות מעוררות חרדה עשויות להיות מחשבות הן על איום וסכנה ממשיים והן דמיוניים, ועשויות להופיע באופן מודע כמו גם שלא במודע. החרדה מתאפיינת בתחושות פיזיות כגון דופק מהיר, נשימה מהירה, הזעה, "גלובוס היסטריקוס", חולשה, רעד ותחושת עילפון/סחרור וכן במתח נפשי, חשש, דאגה ותחושות פחד.