בוגר מחזור שנת 2013 של "הסטודיו למשחק ניסן נתיב".
שיחק בתיאטרון בית ליסין ותיאטרון הבימה.
בסדרת הטלוויזיה "המקום" ובסרט הקולנוע "הרחק מהיעדרו" של הבמאית קרן ידעיה.
בשנת 2018 שיחק את התפקיד הראשי בסרט הקצר "אאוט" של אלון סהר, אשר נבחר לתחרות הרשמית בפסטיבל לוקרנו היוקרתי שבשווייץ. בסרט הוא מגלם את גיא, שתול בארגון זכויות אדם, המשתמש במצלמה ככלי נשק פסיכולוגי. הסרט זכה במקום הראשון בקטגוריית הסרט הקצר בפסטיבל חיפה .
Don't Cry
Don't Cry הוא בלדת רוק שבוצע על ידי להקת Guns N' Roses. לשיר יצאו שתי גרסאות. האחת נכללה באלבום Use Your Illusion I שיצא לאור בשנת 1991, והשנייה נכללה באלבום Use Your Illusion II שיצא בו זמנית. בין שתי הגרסאות יש הבדל במילים, והבדלים מעטים בקצב ובלחן. השיר הגיע לעשרת הגדולים במצעדים רבים בעולם, כולל למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ומקום עשירי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע.
איזי סטראדלין ואקסל רוז כתבו את השיר במרץ 1985, זמן קצר לאחר ייסוד הלהקה. השיר נקרא אז Don't you cry tonight.
שאנון הון מלהקת בליינד מלון השתתף בהקלטת השיר ובוידאו קליפ.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי אנדי מורהאן ומארק ראקו.
איזי סטראדלין שהיה שותף לכתיבת והקלטת השיר לא השתתף בווידאו קליפ מכיוון שבעת שצולם כבר עזב את הלהקה. בווידאו ניתן לראות מעריצים המניפים שלט עליו כתוב "היכן איזי?"
אמילקר קברל
אמילקר לופז דה קוסטה קברל (בפורטוגזית: Amílcar Lopes da Costa Cabral; 12 בספטמבר 1924 - 20 בינואר 1973) היה לוחם חירות לעצמאות כף ורדה וגינאה ביסאו, משורר, מהנדס חקלאי, אידאולוג מהפכני ודיפלומט. אחד ממנהיגי הדה-קולוניזציה של אפריקה.
תולדות חייו.
נולד בבאפאטה שבמרכז גינאה ביסאו, לאם מכף ורדה ואב מגינאה ביסאו, שהיה גם אביו של לואיס קברל (נשיאה הראשון של גינאה ביסאו). הוא התחנך בכף ורדה ולאחר סיום חוק לימודיו למד הנדסה חקלאית בליסבון. עוד בהיותו סטודנט הקים ארגון סטודנטים למאבק המדינות האפריקאיות לעצמאות מן השלטון הפורטוגלי הקולוניאליסטי. לאחר ששב לארצו, היה ב-1956 בין מייסדי "המפלגה האפריקאית לעצמאות גיאנה וכף ורדה" (Partido Africano para a Independência da Guiné e Cabo Verde - PAIGC) וראש התנועה. אחיו-למחצה, לואיס היה אחד מסגניו. באותה שנה סייע גם להקמת התנועה העממית לשחרור אנגולה, מתוך תפיסת עולם פאן אפריקאית.
ב-1963 החלה ה-PAIGC להפעיל לוחמת גרילה נגד השלטון הפורטוגלי הקולוניאליסטי. במהלך הלוחמה שוחררו עוד ועוד אזורים בגינאה ביסאו ועברו לשלטון עצמי. קברל היה מנהיגם דה פקטו של האזורים המשוחררים הן בגינאה ביסאו והן בכף ורדה. קברל יצא את ארצו על מנת לגייס תמיכה מצד מדינות כברית המועצות, סין העממית, קובה, רומניה ומדינות סקנדינביה.
ב-1972 החל קברל לגבש טיוטה לחוקת המדינה העתידית ומוסדותיה. בינואר 1973 יצא קברל לקונאקרי, בירת גינאה על מנת להפגש עם אחמד סקו טורה. בעת ששהה בקונאקרי נרצח על ידי סיעת מורדים בתוך PAIGC שהתנגדו למנהיגותו. סקו טורה קיבל את ראשי המורדים בארמונו, אך להפתעתם, הורה על מאסרם. מותו גרם למעשה לפיצול בתנועה המאוחדת לשחרור קאבו ורדה וגינאה ביסאו. את מקומו בראשות התנועה תפס ארישטידש פריירה (Aristides Pereira), לימים נשיאה הראשון של כף ורדה. אחיו-למחצה, לואיס קברל, מונה לראש התנועה בגינאה ביסאו.
מורשתו.
קברל הוספד על ידי מנהיגי העולם, בעיקר ממדינות הגוש המזרחי והמדינות הבלתי-מזדהות. פידל קסטרו השווה אותו לצ'ה גווארה, בשל השפעתו שחרגה מתחומיה הצרים של מדינתו והקרינה את המהפכנות והמלחמה לחירות לארצות השכנות.
נמל התעופה הבינלאומי המרכזי של כף ורדה, נמל התעופה אמילקר קברל (Amílcar Cabral International Airport) נקרא על שמו וכן האוניברסיטה הפרטית בביסאו (Universidade Amílcar Cabral).
טורניר הכדורגל של מדינות מערב אפריקה, גביע אמילקר קברל (Copa Amilcar Cabral), קרוי על שמו.
העורק המלווה של עצב השת
הָעוֹרֵק הַמְּלַוֶּה שֶׁל עֲצַב הַשֵּׁת (TA: arteria comitans nervi ischiadici) הוא עורק בירך היוצא מעורק העכוז התחתון ומספק דם לעצב השת. זהו עורק ארוך ודק המסתעף מעורק העכוז התחתון ומלווה את עצב השת למרחק קצר, אז הוא חודר לתוכו וממשיך בו לעבר חלקה התחתון של הירך.
ג'י דונג-וון
דוקו-סואפ
פערי שכר מגדריים
פער שכר מגדרי הוא ההפרש הממוצע בין השכר (או התגמול הכספי) שמקבלים גברים ונשים. בדרך כלל נשים מרוויחות משכורת נמוכה מגברים. יש שני מספרים שונים שמייצגים את פער השכר המגדרי - פער השכר הלא מתוקנן ופער השכר המתוקנן, כשהאחרון לוקח בחשבון את כמות השעות של השכר (שכר שעות, משרה חלקית, משרת אם או משרה מלאה), את המקצוע הנבחר (שבו השכר משתנה דרמטית), את רמת ההשכלה, ואת הניסיון המקצועי. בארצות הברית למשל - ההפרש הלא מתוקנן הוא ששכר נשים הוא כ-79% משכר הגברים, בהשוואה ל-95% משכר הגברים לפי פער שכר מתוקנן.
הסיבות לפערים נובעות מהבחירות האישיות שנשים רבות לוקחות, ומגורמים חיצוניים שונים. דוגמה לבחירה מרצון יכולה להיות, בחירה לעבוד במשרה חלקית, על אף שהאפשרות לעבוד במשרה מלאה זמינה גם כן. דוגמה לבחירה שלא מרצון היא הצורך לעבוד בעבודה עם תשלום נמוך, משום שאין גישה להשכלה גבוהה. דוגמה לגורם חיצוני היא אפליה מינית.
פערי שכר מגדריים יכולים להוות בעיה מנקודת מבט של מדיניות ציבורית, גם כאשר הסיבה לפערים היא בחירה מרצון, שכן היא מקטינה את התוצר הכלכלי, ומשמעותה היא שנשים נוטות יותר להיות תלויות בתשלום מצד אגף הרווחה, בעיקר בגיל מבוגר.
הפרשי השכר בין נשים לגברים הפכו לנושא שנמצא במחלוקת ציבורית בכל המדינות המתועשות משנות ה-70 של המאה ה-20 ואילך.
הפורום הכלכלי העולמי מוקדש לנושא זה ומדי שנה הארגון מפרסם את דו"ח פערי השכר המגדריים הגלובלי אשר מציג את המצב הנוכחי של השוויון בין המינים בתחומים שונים לפי מדינות.
פרספקטיבה היסטורית.
ניתוח מטא-אנליזה משנת 2005 שבוצע על ידי דוריס ויכלסבאומר ורודולף ווינטר-אבמר ושכלל 260 מחקרים בנושא שבוצעו במעל ל -60 מדינות מצא שמשנות ה -60 ועד שנות ה-90 הממוצע של פערי השכר בין גברים לנשים בעולם צנח מ-65% ל -30%. עיקר הירידה הזו נובעת מכך שכיום בדרך כלל לנשים בשוק העבודה יש חינוך, הכשרה, וקשרים טובים בהרבה.
ניתוח מטא-אנליזה נוסף מ-1998 שמתבסס על 41 מחקרים אמפיריים על פערי השכר המגדריים מצא שהפער מצטמצם בכ-1% מדי שנה.
מחקר שנערך בשנת 2011 על ידי ה-CMI הבריטי גילה שאם העלייה במשכורות של נשים תמשיך עבור מנהלות בשיעורים הנוכחיים, הפער בין הרווחים של מנהלות למנהלים לא ייסגר עד שנת 2109.
חישוב פער השכר המגדרי.
פער השכר המגדרי הוא ההפרש הממוצע בין הגמול של כל הגברים והנשים שעובדים במדגם נבחר. פער השכר המגדרי מיוצג בדרך כלל כאחוז או כשיעור של "ההפרש בין ההכנסה הממוצעת ברוטו להכנסה לשעה (או ההכנסה השנתית) של גברים ונשים כאחוז מהרווחים ברוטו של הגברים".
פער השכר המגדרי הלאומיים מבוססים בדרך כלל על מדגם של כלל האוכלוסייה העובדת במדינה. ארגונים לא ממשלתיים מבצעים את החישוב לדגימות שונות. לדוגמה, פער השכר המגדרי לפי קבוצה אתנית, בתוך ארגון מסוים, או כהשוואה של הגברים והנשים בארגון בהם הם מקבלים בדיוק את אותו השכר.
מחקר שנערך בישראל ב-2016 מצא כי הגורם בעל ההשפעה הרבה ביותר על פער השכר בין נשים לגברים (71%) הוא ההבדל במספר שעות העבודה. היקף המשרה הנמוך יותר של נשים מסביר 57 אחוזים מן הפער, וההבדלים בין המקצועות השונים שבוחרים גברים ונשים אחראים ל-14 אחוזים נוספים של פערי השכר בין גברים לנשים בישראל.
סיבות לקיומם של פערי שכר מגדריים.
פערי שכר מגדריים הם תופעה סוציו-תרבותית והמתייחסות לדפוסי התנהגות, תפקידים ואחריות ומבוסס על ההקשרים החברתיים והתרבותיים. פערי שכר מגדרים הם תוצאה של עבודה בתעשיות שונות, וותק הממוצע בתפקידים, ההבדלים בשעות העבודה ואפליה.
דוגמה לבחירה מרצון יכולה להיות בחירה לעבוד במשרה חלקית, על אף שהאפשרות לעבוד במשרה מלאה זמינה גם כן. דוגמה לבחירה שלא מרצון היא הצורך לעבוד בעבודה עם תשלום נמוך משום שאין לאדם גישה להשכלה גבוהה. דוגמה לגורם חיצוני היא אפליה מינית.
בספרו "מדוע גברים מרוויחים יותר?" טוען החוקר וורן פארל שישנן 25 בחירות שעושות נשים עובדות, אשר מובילות בהמשך הדרך להגדלת פערי השכר. לדוגמה: בחירה במקצועות עם הכנסה נמוכה יותר, בטוחים יותר, בקרבה למגורים, בשעות נוחות יותר, נשים ממעטות לבקש העלאות שכר, ועוד. במקביל, הוא טוען שאלו בחירות המובילות לחיים שמחים ומאוזנים יותר, ומעודד גם גברים לקדם איזון עבודה-משפחה בחייהם. בנוסף, הוא מדגיש כי פערי השכר אינם בין נשים לגברים, אלא למעשה זהו "פער בין גברים נשואים עם ילדים, לנשים נשואות עם ילדים"
אפליה מינית.
טענות על כך שנשים פחות מוכנות לתת מעצמן למקומות עבודה ושיש להן פחות יכולת לנהל משא ומתן על המשכורות שלהן ועל כך שהן צריכות להתמודד עם אפליה מינית בשוק העבודה מיוחסות לעיתים קרובות כגורם העיקרי ל-25% עד 40% מפערי השכר המגדריים הלא-מתוקנים. מחקר שנערך בשנת 2018 מצא שגברים בעלי הישגים גבוהים נבחרים לעיתים רבות יותר על ידי מעסיקים מאשר נשים בעלות הישגים גבוהים (בשיעור של כמעט 2 ל-1).