האספה המכוננת של איגוד הכדוריד נערכה ב-1989 וייסדה את איגוד הכדוריד של רוסיה עם 32 חברים משותפים. למנכ"ל האיגוד נבחר ולדימיר סלמנוביץ' מקסימוב, שהיה אלוף אולימפי ב-1976. במרץ 1992 נערכה האספה השנייה בוולגוגרד ונבחרו רשויות האיגוד. באותו מעמד נבחר נשיא האיגוד הראשון: אלכסנדר בוריסוביץ' קוז'וכוב. למנכ"ל האיגוד וסגן הנשיא נבחר ולדימיר מקסימוב. יורי פיודורוביץ' רזניקוב נבחר לסגן הנשיא, כאשר בוריס ניקולאייביץ' מקארוב נבחר למזכ"ל האיגוד.
ב-1992 איגוד הכדוריד הרוסי - כיורש פדרציית הכדוריד הסובייטית - היה לחבר רשמי בפדרציית הכדוריד הבינלאומית ופדרציית הכדוריד האירופית. מאז 1993 רוסיה היא משתתפת קבועה באליפויות אירופה וגביעי העולם בכדוריד.
על פי הדירוג העולמי הכדוריד הרוסי נמצא במקום השני בחשיבותו בעולם כשדירוג השיא הוא מקום ראשון: ב-1993, 1995, 1997 ובין השנים 1999–2002 וב-2005. הנבחרת הרוסית בכדורעף מדורגת תמיד באחד מחמשת המקומות הגבוהים, מאז 1993. נבחרת הנשים היא נבחרת הכדוריד הטובה בעולם ומדורגת במקום הראשון.
בשנת 2003 איגוד הכדוריד הרוסי ציין 75 שנה לכדוריד ברוסיה, יום שצוין בסדרת אירועים ששיאם היה במשחק ראווה של הנבחרת הרוסית מול נבחרת העולם. המשחק נערך בהיכל הספורט דינמו במוסקבה ונכחו בו 5,000 צופים.
במרץ 2013 האיגוד שינה שמו ל"פדרציית הכדוריד הרוסית".
דלונטה ווסט
מסגד אורטאקוי
מסגד אורטאקוי (בטורקית: Büyük Mecidiye Camii או Ortaköy Camii) הוא מסגד השוכן בשכונת אורטאקוי שברובע בשיקטש בעיר איסטנבול שבטורקיה. שמו הרשמי של המסגד הוא "המסגד הקיסרי הגדול על שם הסולטאן אבדילמג'יט הראשון".
המסגד הראשון במקום נבנה במאה ה-18, והמבנה הנוכחי הוקם בהוראת הסולטאן אבדילמג'יט הראשון בשנים 1854–1856. המסגד הוקם על גדת הבוספורוס, והוא מהווה יעד תיירותי פופולרי בעיר.
האדריכל הטורקי ממוצא ארמני, ניגואוס בליאן (Nigoğos Balyan; בנו של האדריכל אשר תכנן את ארמון דולמאבהצ'ה), תכנן את המסגד בסגנון הבארוק. פנים המסגד מקושט ברישומי קליגרפיה, בין היתר, מעשי ידיו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, אשר היה אומן בתחום זה. המסגד תוכנן כך שחלונותיו הרחבים והגדולים יקלטו אל תוכם את השתקפות האור המגיעה ממי הבוספורוס.
בלגיה באירוויזיון
בלגיה נטלה חלק באירוויזיון כ-60 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות הראשונה ב-1956. בלגיה נמנית בין שבע מדינות מייסדות התחרות ונעדרה מהתחרות שלוש פעמים ב-1994, 1997 ו-2001 עקב תוצאות נמוכות בשנה שקדמה להיעדרות. בלגיה ניצחה בתחרות פעם אחת ב-1986.
היסטוריה.
בלגיה נטלה חלק בתחרות כ-60 פעמים: מתוכן פעם אחת היא ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון ל-, היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם אזרבייג'ן, אסטוניה, לטביה, פורטוגל, פינלנד, יוגוסלביה, טורקיה, מונקו, יוון, סרביה ורוסיה, בעוד לפניהן נמצאות אירלנד שיאנית הניצחונות עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות, ישראל עם ארבעה ניצחונות, נורווגיה, דנמרק ואיטליה עם שלושה ניצחונות וגרמניה, אוסטריה, שווייץ, אוקראינה וספרד עם שני ניצחונות. בלגיה ניצחה בתחרות פעם אחת בתולדותיה ב-1986 עם השיר "J'aime la vie" של סנדרה קים. טרם קיום התחרות קים טענה כי היא בת חמש עשרה, אולם לאחר ניצחונה בתחרות התגלה כי היא בת שלוש עשרה. לאחר התחרות הוחלט כי האמנים הנוטלים חלק בתחרות חייבים להיות בני 16 לפחות, כך שנראה כי קים תישאר האמנית הצעירה ביותר שניצחה בתחרות.
בלגיה הגיעה למקום השני פעמיים, באירוויזיון 1978 עם השיר "L'amour ça fait chanter la vie" ("אהבה גורמת לחיים לשיר") שבוצע על ידי ז'אן וואלי, ובאירוויזיון 2003 עם השיר "Sanomi" שבוצע בשפה דמיונית על ידי להקת הפולק Urban Trad בהפרש של 2 נקודות בלבד מהזוכה טורקיה. בלגיה שלחה לאירוויזיון שיר נוסף בשפה דמיונית. בשנת 2008 ייצגה הלהקה הבלגית אישתר את בלגיה בתחרות. אולם היא לא הצליחה להעפיל לשלב הגמר, והיא סיימה במקום ה-17 עם 16 נקודות בלבד בחצי הגמר. כמו כן, בלגיה הגיעה למקום האחרון 8 פעמים.
בשנת 2010 נבחר הזמר טום דייס לייצג את בלגיה בתחרות. ב-25 בנובמבר 2009 הודיעה רשת השידור הפלמית VRT, שהיא בחרה בדייס לייצוג המדינה באירוויזיון 2010 דרך בחירה פנימית. בגמר סיים דייס במקום השישי עם השיר "Me and My Guitar" ("אני והגיטרה שלי"), ובשלב חצי הגמר הוא אף הגיע למקום הראשון. זהו ההישג הטוב ביותר של בלגיה מאז 2003.
עד שנת 2010 לא הצליחה בלגיה להעפיל לשלב הגמר מאז החלה שיטת חצי הגמר ב-2004. באירוויזיון 2004 הזמרת Xandee (שם הבמה של סנדי בוטס) העפילה אוטומטית לשלב הגמר לאור ההישג הגבוה של בלגיה בשנת 2003.
היעדרויות.
בלגיה נעדרה מ-3 תחרויות לאורך השנים:
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, בלגיה הייתה אחת המדינות המושפעות ביותר בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, בלגיה לא לקחה חלק בתחרויות האירוויזיון בשנים 1994, 1997 ו-2001. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל משנת 2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
שפות.
לבלגיה ישנן שלוש שפות רשמיות: צרפתית, הולנדית, וגרמנית. עד 1999, עם הפוגות קצרות, חוקי התחרות קבעו כי על כל מדינה לשיר בשפה הרשמית של המדינה. למרות קיום החוק, הדבר נתן לבלגיה מרחב תמרון גדול יחסית, כיוון שהיא יכולה הייתה לבחור שירים מתוך שלוש שפות אפשריות. בלגיה משדרת את התחרות בשתי רשתות שידור שונות: רשת השידור הפלמית, VRT, ורשות השידור הוולנית, RTBF. מדי שנה, מתחלפות ביניהן שתי רשתות השידור לבחירת האמן והשיר שייצג את בלגיה בתחרות. ב-60 הפעמים בהן בלגיה נטלה חלק בתחרות, עשרים ושלושה שירים היו בצרפתית, תשעה עשר שירים היו בהולנדית, שמונה עשר שירים היו באנגלית, שני שירים היו בשפת תכנות ולא נשלח אף שיר בגרמנית. השיר הבלגי שניצח בתחרות היה בצרפתית.
אלרואי כהן
אלרואי כהן (נולד ב-7 בינואר 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה.
כהן התחיל את דרכו בכדורגל בקבוצת הילדים של קצרין, המועצה בה נולד. לאחר מכן עלה לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ושיחק גם בקבוצות הנוער של הכח רמת גן ובית"ר טוברוק. לאחר מכן חזר כהן לצפון ועבר לשחק בקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, עמה עלה לליגת העל לנוער. בעונת 2009/2010 עלה לקבוצה הבוגרת ששיחק בליגה הלאומית, והיה שחקן מרכזי מאוד בהתקפת הקבוצה, ואף עלה איתה לליגת העל.
בתחילת עונתו הראשונה בליגת העל, 2010/2011, התפרסם כהן בעיקר בזכות הניצחון של קבוצתו על הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד במחזור הרביעי, בו בישל שני שערים. לאחר המשחק זומן לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדז. ב-9 באוקטובר 2010 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב נגד נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2012, ובסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת.
לאחר שכבש 7 שערים עד לאמצע עונתו הראשונה בליגת העל, בסוף חלון העברות של ינואר 2011 רכשה הפועל תל אביב את כהן תמורת 800 אלף אירו ו-20% מסכום המכירה העתידית של איתי שכטר, וכהן חתם במועדון לארבע וחצי עונות. ב-14 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה בניצחון 2–0 על מכבי פתח תקווה. שלושה חודשים לאחר שעבר לתל אביב, זכה עם הקבוצה בגביע המדינה.
את שערו הראשון בהפועל תל אביב כבש ביולי 2011, בניצחון 4–0 על ואדוץ מליכטנשטיין במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתם של מרבית כוכבי הקבוצה שעברו לקבוצות באירופה, קיבל כהן מקום קבוע בהרכב הקבוצה וזכה עמה בגביע שני ברציפות. כהן פתח בהרכב בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר. הוא סיים את העונה עם שישה שערי ליגה ושישה בישולים, כשהקבוצה סיימה כסגניתה של קבוצתו הקודמת מקריית שמונה. בעונת 2012/2013 חל פיחות במעמדו של כהן בהרכב הקבוצה. הוא לא כבש שערים בעונה זו, ובחודשיים האחרונים של העונה לא שותף כלל במשחקי הקבוצה.
ב-1 באוגוסט 2013 שוחרר כהן מהפועל תל אביב, לאחר שנתיים וחצי במועדון, וב-15 בספטמבר חתם לעונה אחת במכבי פתח תקווה. כהן לא הצליח להשתלב במכבי פתח תקווה, ולאחר עונת 2013/2014, בה שותף בשבעה משחקי ליגה בלבד, שוחרר מהמועדון.
לאחר יותר משנה שלא שיחק, ב-30 ביוני 2015 הודיע כהן על פרישה ממשחק פעיל בגיל 26.
חיים אישיים.
ב-23 במאי 2013 נישא לדוגמנית שיר אלמליח. ב-20 בדצמבר 2016 השניים התגרשו.
שיטת הדירוג של אופ&quot;א
שיטת הדירוג של אופ"א היא הדרך שבעזרתה נקבע דירוג המדינות הליגות והקבוצות המשתתפות בטורנירים הבינלאומיים השונים.
השיטה נקבעה על ידי אופ"א, אשר מנהלת את הכדורגל באירופה.