צ'רקאסי שימשה כספינה להטלת מוקשים וביצעה מספר ניסיונות לפרוץ את דונוזלב: הראשון התרחש ב-21 במרץ, כשהמלחים ניסו לגרור את אחת הספינות הטבועות באמצעות כבלי עגינה, אך לא היה מספיק כוח. מפקד הספינה, סרן יורי פדאש, ביקש ללא הצלחה את עזרתם של מלחים מהספינה צ'רניהיב ובאותו יום עזבו שני קצינים, מלח ותשעה אנשי צוות את ה"צ'רקאסי", בתמורה להם שלושה מלחים מהספינה "צ'רניהיב" עלו על סיפונה של צ'רקאסי. הצ'רקאסי המשיכה להתגונן וב-23 במרץ אישר פדאש כי עדיין היה לו קשר עם הפיקוד העליון של הצי האוקראיני: ניסיון נוסף לעקוף את שתי הספינות השקועות הסתיים בכך שהצ'רקאסי קברה את עצמה במפרץ גרירה שממנו נעשו ניסיונות לנחות על הסיפון. הספינה עלתה על שרטון לאחר התנגשות עם אחת הסירות האחרות באגם.
בליל 25–26 במרץ, צ'רקאסי בכל זאת נלקחה על ידי הצי הרוסי, למרות ניסיונות התמרון: על פי חלק מעדי ראייה, ההתקפה בוצעה באמצעות פצצות הבזק ונשק חם, אף כי איש לא נפגע. הימאים הרוסים השתלטו על האוניה בעזרת שני מסוקי Mi-35 ושלוש סירות. ההסתערות הרוסית על הספינה הסתיימה תוך פחות משעתיים, אך מנגנוני הבקרה נפגעו באופן כזה שצריך היה למשוך את צ'רקאסי אל המזח. למחרת עזבו החיילים האוקראינים את הספינה וחזרו לאוקראינה. האחרון שעזב את הספינה היה מפקדה יורי פדאש. מועצת העיר צ'רקאסי העניקה לו את תואר אזרח הכבוד של העיר כהכרת תודה על פעולותיו במהלך המבצע.
תקציר עלילת הסרט.
פברואר 2014. סיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה מתחיל. ספינת המוקשים "צ'רקאסי" יחד עם אוניות אוקראיניות אחרות נחסמת באגם דונוזלב - המוצא לים הגדול נחסם על ידי כלי השיט של הצי הרוסי שמוביל אותם למלכודת. הספינות מתחילות להיכנע לרוסים בזו אחר זו, נראה שפשוט אין דרך אחרת.
מישקו ולב הם חברים מכפר אוקראיני. מסיבות שונות הם מוצאים עצמם בספינת המלחמה של חיל הים האוקראיני "צ'רקאסי", שנפרסה בנמל דונוזלב שבחצי האי קרים, במהלך האירועים במאידאן בשנת 2014. בתקופה בה צוות הכושר של יחידת המוקשים של צ'רקאסי עובר הכשרה, הנשיא ויקטור ינוקוביץ' בורח מאוקראינה והכוחות המיוחדים של רוסיה כובשים בשקט את קרים. החיילים שאינם יודעים מיהו כעת מפקדם העליון ינסו לשמור על קור רוחם, בזמן ששאר ספינות הצי האוקראיני נכנעות לרוסים.
הר ברטלט
הכנסייה באלוני אבא
הכנסייה באלוני אבא היא כנסייה אוונגלית, השוכנת במרכז המושב אלוני אבא.
היסטוריה.
הכנסייה הוקמה בשנת 1916, בידי תושבי המושבה הטמפלרית וולדהיים, לאחר שחלק מהטמפלרים שבו אל חיק הכנסייה הלותרנית. במהלך מלחמת העולם השנייה הביעו הטמפלרים את תמיכם בשלטונו של היטלר ובגרמניה הנאצית. הבריטים חששו שיפעלו נגדם צבאית מתוך תמיכה זו, וגירשו את הטמפלרים מהארץ. רוב הטמפלרים גורשו לאוסטרליה והשאר לאירופה ולאסיה. המקום שימש ככנסייה עד סוף שנות החמישים, עם גירוש אחרוני הטמפלרים.
באפריל 1948 נכבשה המושבה בידי מתיישבים יהודים. לאחר הקמת המושב אלוני אבא בשנת 1955 שופצה הכנסייה. המבנה שימש כבית תרבות מאותה שנה ועד לשנת 1971 ולאחר מכן נזנח והפך למרכז בילוי בעבור בני נוער.
בשנת 2011 הוחלט לשפץ את המבנה ולהכשירו כמקום לעריכת הופעות וקונצרטים. ההחלטה לשפץ את הכנסייה זכתה לברכת שגריר גרמניה בישראל.
עיצוב.
הכנסייה עוצבה בסגנון נאו-גותי, והאבנים להקמתה נחצבו בנחל ציפורי.
צולניק
וינסנט בואנו
וינסנט בואנו (נולד ב-10 בדצמבר 1985), הוא זמר פיליפיני יליד אוסטריה, שבסיסו באוסטריה ובפיליפינים.
בואנו היה אמור לייצג את אוסטריה בתחרות האירוויזיון 2020 ברוטרדם שבהולנד עם השיר "Alive", אך ב-18 במרץ 2020 הוחלט לבטל את האירוויזיון. במקום זאת, הוא ייצג את המדינה באירוויזיון 2021, עם השיר "Amen". ב-20 במאי 2021, בואנו ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל בניסיונו להעפיל לגמר, לאחר שזכה במקום ה-12 עם 66 נקודות.
בתי מילנר
בתי מילנר (בשמם המלא: בתי שלמה מילנר; לעיתים בתי שלמה. שמה הרשמי: אגודת שלמה) היא שכונה ירושלמית ותיקה, שכונת חצר ליד בתי אונגרין. נבנתה על ידי שלמה מילנר, חלוץ תעשיית הטחינה בישראל, ונושאת את שמו.
היסטוריה.
בשנת ה'תרנ"ב, 1892, הונח היסוד לשכונה עם יסוד "אגודת שלמה", בידי שלמה מילנר, סוחר ותעשיין ביישוב, יליד מרמורש שברומניה. האגודה רכשה מגרש שעליו התקיים בעבר בית חרושת לייצור מרצפות ממלט, של יעקב מן, סמוך לבתי אונגרין ועליו הונחה אבן הפינה לשכונה החדשה. נבנו בשכונה שלושים וחמש דירות, שנמכרו לעניים במחירים נמוכים, במסגרת כולל מרמורש. מלבד בית הכנסת שנוסד בשכונה, הוקדשה בידי האגודה דירה אחת להכנסת אורחים ולמגורי מעוטי יכולת.
השכונה נחנכה ב-1898.
ביוני 1928 נשרפו ארבעה בתים בחצר בתי מילנר בשל שרפה שפרצה בליל שבת.
בשכונה שכנו בית הכנסת "ישועת ישראל" של חסידי ויז'ניץ ובו כולל מרמורוש-ויז'ניץ, ישיבת תפארת צבי וישיבת מיר באחד מגלגוליה הראשונים בירושלים. בין תושביה: האדמו"ר רבי גדליה משה גולדמן מחסידות זוויהל בשנותיו הראשונות בארץ ישראל.
השכונה נחשבת לצפופה במיוחד ונכללה באזורי ההריסה המנדטוריים משנת 1944, אזורים שבשל הצפיפות בהם (בדרך כלל בנייה על יותר מ-90% משטח המגרש) נאסר באופן גורף לבצע בהם כל שינוי או תוספת בנייה, למעט שיפורים סניטריים. הוראה שנאכפה בידי הוועדה המקומית לבנין ערים גם לאחר קום המדינה.
במלחמת העצמאות עמדה השכונה בקו החזית, מול מעבר מנדלבאום, אולם לא ננטשה בידי תושביה למרות ירי הצלפים הבלתי פוסק אל השכונה.
השכונה נחשבת חלק משכונת מאה שערים רבתי, ומבחינה מנהלית היא חלק מתת-רובע 082 (גאולה ומאה שערים).
אגודת שלמה
אם הייתי שר לך - שרים יגאל בשן
אם הייתי שר לך הוא אלבום מחווה של תחנת הרדיו הישראלית כאן גימל בשיתוף חברת התקליטים "ארומה מיוזיק" לזמר יגאל בשן, לציון שנה לפטירתו.
האלבום כולל גרסאות כיסוי לשיריו של בשן המבוצעות על ידי אמנים שונים, שעם חלקם אף שיתף בשן פעולה. כל השירים באלבום עובדו והופקו על ידי גיא ויהל.
זרעית (סרט, 1964)
זרעית (ברוסית: Жаворонок) היא דרמה קולנועית עלילתית סובייטית בשחור-לבן, שהופקה על ידי אולפן הקולנוע Lenfilm בשנת 1964 על ידי הבמאים ניקיטה קוריחין ולאוניד מנאקר.
בכורת הסרט בברית המועצות על המסכים התקיימה ב-1 במאי 1965 ושודר בטלוויזיה המרכזית באוגוסט 1965. בשנת 1965, הסרט היה מועמד לפסטיבל קאן.
עלילה.
הכתוביות במבוא הפתיחה טוענות שהסרט מבוסס על עובדות אמיתיות. העלילה מתרחשת בעורפה העמוק של גרמניה הנאצית ב-22 ביוני 1942. כדי לשפר את טווח ירי ודיוקם של תותחי הנ"מ שלהם, הגרמנים משתמשים בטנקים שנתפסו של הצבא האדום כמטרות "חיות". "צוותי המוות" של הטנקים מאוישים על ידי שבויי מלחמה ואזרחים ממחנות ריכוז.
הסרט מספר על הבריחה מהשבי של אחד מצוותים שכאלה של טנק ה-T-34, בשליטת הנהג איוון, שריונר שמוצאו לא ידוע. צוות של שלושה חיילי הצבא האדום ולוחם במחתרת הצרפתית פורצים את עורף האויב לשדה התעופה, הם פוגשים נשים סובייטיות שנמלטו מעבודות כפייה והשמידו גדוד של הצבא הגרמני בדרכן. באחד הפרקים, הם עוברים בעיירה גרמנית ומחדירים פחד בתושביה, אשר ציפו לניצחון מוקדם במלחמה, הצוות מייצר בירה והורס את האנדרטה לאביר הטווטוני הניצבת בעיר.
מאוחר יותר, בהתנגשות עם הגרמנים, מת הצרפתי מפיצוץ מטען, ומאחוריו שני אנשי הצוות האחרים שיצאו מהטנק. הניצול האחרון, איוון, מת מקליע של צלף גרמני לאחר שנחלץ מהטנק לפני שלעיני הגרמנים הציל את חייו של ילד גרמני קטן שחצה את הכביש.
שחקנים ודמויות.
צוות T-34:
קצינים וחיילים גרמנים:
הפקה.
סרגיי אורלוב, תסריטאי הסרט, למד על סיפור זה באחד הגיליונות של קומסומולסקאיה פרבדה. על פי הערה שפורסמה בה, בגרמניה המזרחית מדברים על טנקיסטים רוסים שנלכדו במהלך בדיקות של נשק גרמני חודר השריון. הם נמלטו מטווח הירי באמצעות טנק T-34.
Future Nostalgia
Future Nostalgia (בעברית: נוסטלגיה עתידית) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הבריטית דואה ליפה. האלבום יצא לאור ב-27 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים. הסינגל הראשון מהאלבום "Don't Start Now", יצא לאור ב-1 בנובמבר 2019, וזכה להצלחה בעולם כאשר בשיאו הצליח להגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע והפקה.
לאחר יצאת המהדורה המחודשת של Dua Lipa: Complete Edition, שיצא באוקטובר 2018, הכריזה ליפה שתוציא סינגל חדש שנקרא "Swan Song". ב-24 בינואר 2019, השיר יצא כחלק מהפסקול של הסרט "", הסינגל זכה להצלחה מסחרית בינונית. באותו חודש הצהירה ליפה שהיא בילתה את השנה האחרונה בתהליך הכתיבה לאלבום אולפן שני שלה. תוך כדי דיון על הצלילי המוזיקה של האלבום החדש, ליפה חשפה כי האלבום צפוי להיות בסגנון "פופ נוסטלגי" ש"מרגיש כמו שיעור ריקודים של פעם".
לאחר צאת הסינגל הראשון "Don't Start Now", הכריזה ליפה כי תצא לסבב הופעות שיקרא "Future Nostalgia Tour", אשר נושא את שמו של האלבום. ליפה הצהירה כי האלבום נוצר בהשראת אמנים ובהם גוון סטפני, מדונה, מולוקו. היא הוסיפה כי האלבום יכלול "הרבה יותר אלמנט חי" בהשראת סיורים עם הלהקה שלה, אך "מעורבב עם ההפקה האלקטרונית המודרנית."
ב-23 במרץ 2020, הודיעה ליפה בעמוד האינסטגרם שלה שלאחר דליפת האלבום המלאה, שתוציא את האלבום בתאריך מוקדם יותר ב-27 במרץ 2020, גם בשל עקבות מגפת הקורונה.
סיבוב הופעות.