בשנת 2016 הופיעה קובארי לראשונה בתוכנית הטלוויזיה אורי ואלה בכיכובם של שלמה בראבא ודינה סנדרסון. הבמאי יובל שפרמן פגש את קובארי כשמילצרה בבית קפה ולאחר מכן הזמין אותה לאודישן. היא שיחקה את זוהר, סטודנטית לאמנות וחברתה הטובה של אלה, המזמינה אותה להתגורר איתה ועם אורי בביתם. בפרק מס' 6 היא שרה דואט ביחד עם אורי (בראבא); השיר ״נשבעתי לחזור אליך״ נכתב על ידי גל תורן שגם השתתף בסדרה בתפקיד אורח.
בשנת 2017 הפיקה סרט סטודנטים קצר בשם ״סימונה ועדן״.
בשנת 2018 כיכבה בסרט פרה אדומה לצד גל תורן ומורן רוזנבלט. היא שיחקה את בני, נערה דתייה בת 17 שמתגוררת עם אביה (תורן) בהתנחלות בסילואן ומתאהבת ביעל (רוזנבלט), בת שירות לאומי. קובארי זכתה על הופעתה בסרט בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים. במהלך אותה שנה, השתתפה קובארי בסרט גאולה המספר את סיפורו של מנחם (משה פולקנפליק) אלמן חרדי ואב לגאולה, ילדה חולת סרטן בת 6 (אמילי גרנין); היא משחקת את שרהל'ה, בת השכנים שמסייעת לו כבייביסיטר.
בשנת 2019 השתתפה בתפקיד ראשי בסדרה "מתיר עגונות" לצד אביב אלוש. התוכנית משודרת בערוץ כאן 11. לקראת עליית הסדרה לאוויר, יצא השיר "גלה נא" בביצוע אלוש וקובארי. אלוש כתב והלחין את השיר, שלווה בקליפ עם סצנות מתוך הסדרה.
חיים אישיים.
קובארי בזוגיות עם הצלם אהוד איתן ומתגוררת בתל אביב.
קישורים חיצוניים.
ראיונות
סנדרה די רובינזון
סנדרה די רובינזון (באנגלית: Sandra Dee Robinson; נולדה ב-23 במרץ 1967) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
רובינזון נולדה כסנדרה פרגוסון בפיטסבורג, פנסילבניה. בגיל צעיר החלה לדגמן והשתתפה במספר תחרויות יופי מקומיות במדינתה. ב-1985 זכתה בתואר "מיס פנסילבניה ארצות הברית", והשתתפה בתחרות מיס ארצות הברית שנערכה באותה שנה.
קריירה.
משנת 1987 עד ל-1993 שיחקה באופן קבוע באופרת הסבון "עולם אחר", ובשנת 1998 שבה לשחק בסדרה אך פרשה ממנה שנה לאחר מכן, ב-1999.
ב-1996 שיחקה בסדרה "מחוץ לחוק". בשנת 1997 החליפה באופן זמני את קתרין קלי לאנג בתפקיד ברוק באופרת הסבון "היפים והאמיצים".
ב-2001 שיחקה בסרט הפעולה "Falcon Down".
ב-2007 שיחקה במיני סדרה של ערוץ הולמרק "Pandemic" לצד פיי דאנאוויי ואריק רוברטס. משנת 2008 הופיעה די רובינזון באופרת הסבון "ימי חיינו", עד לשנת 2009. בשנת 2010 החלה לשחק בסדרת הדרמה "The Bay".
היא התארחה בפרקים של סדרת טלוויזיה רבות, ביניהן "מחשבות פליליות", "", "זואי 101", "ג'נרל הוספיטל" ו"שני גברים וחצי".
חיים אישיים.
ב-1992 התגרשה מבעלה הראשון וב-2005 נישאה בשנית. היא ייסדה את חברת הייעוץ וההדרכה שבבעלותה "Charisma On Camera".
הראלה בר
הראלה בֶּר (נולדה ב-1960) היא זמרת לשעבר, העוסקת במיתוג תאגידי ומסחרי בעולם הפרסום, מאמנת אישית ופובליציסטית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בקונסטנטין שבאלג'יריה, שם התגוררה משפחה כשנתיים במסגרת שליחות אביה, יצחק בר, שהיה איש מוסד בכיר. בשל תפקידו נדדה משפחתה רבות בעולם. בילדותה התגוררה במקסיקו סיטי, בקינשאסה ובאירופה. בין נסיעותיה הרבות התגוררה בתל אביב, וסיימה תיכון "אליאנס" שברמת אביב.
בשנת 1976, בהיותה בתיכון, הוציאה תקליט שדרים ראשון עם השיר "הוא לי אמר" בהפקתו של שוקי אלון, שגם כתב את השיר, מתוך המחזמר "דוד ובת שבע".
בשנת 1978 התגייסה לצה"ל כחיילת בודדה, ושימשה סולנית מקהלת צה"ל, לאחר שהרמטכ"ל, רפאל איתן, פירק את הלהקות הצבאיות. כמו כן הייתה סולנית בלהקה הצבאית שפעלה במקביל למקהלת צה"ל בתוכנית בשם "תעודת בגרות", שכתב המחזאי הלל מיטלפונקט. הופיעה כחיילת במצעד המרגנית.
השתחררה מצה"ל בשנת 1980, ולוהקה למחזמר "חיידק במה", המבוסס על המחזמר "שורת המקהלה". לאחריו הופיעה במחזמר "אברהם אחד", לצדם של אריק סיני, ריקי גל ועוד. בפרימיירה התגלתה על ידי המפיק עמירם הר אבן והוחתמה ב-CBS על חוזה תקליטים כאמן מן המניין בחברה. בשנת 1983 הקליטה גרסת כיסוי ל"שיר אהבה ישן" של נחום היימן, שהופיעה באוסף שירי אהבה של-CBS.
בו זמנית לעבודתה על אלבומה הראשון סיימה לימודי מוזיקה וניצוח בתל אביב והחלה לעסוק לפרנסתה בשירה וקריינות לפרסומות מסחריות וג'ינגלים לבחירות של המערך ("מחכים לרבין"), הליכוד, התחיה מרצ ועוד.
במהלך הקריירה שלה השתתפה בשירה באלבומים של אמנים ישראלים רבים, כגון מאיר אריאל באלבום "ירוקות", נורית גלרון, בעז שרעבי, דני סנדרסון, עפרה חזה, יוסי אלפנט, אדם (שלו כתבה את מילות "בלב אפריקה" מתוך אלבומו "חופשי"), חוה אלברשטיין ועוד.
אלבום הבכורה שלה "קטיפה" יצא לאור בשנת 1984 בחברת CBS, בהפקתו המוזיקלית של אבנר קנר, שגם הלחין את רוב שירי האלבום, חוץ משלושה שירים שהלחין מישה סגל בזמן שהותו בארצות הברית. את רוב מילות השירים כתב אהוד מנור, חוץ משלושה שירים שנכתבו על ידי עדנה פלג. את הלהיט מאלבום זה "רק באגדות" כתבו אהוד מנור ואבנר קנר. קולות הרקע הם של מתי כספי וגלי עטרי.
בשנת 1987 יצא אלבומה השני, "קשה בלילה", כשם אחד השירים באלבום שכתב אברהם חלפי, בהפקתו המוזיקלית של המפיק מיקי גבריאלוב. שני להיטיה הגדולים באלבום שודרו רבות ברדיו: "טנגו אחרון" (סקובידו) שכתב מאיר גולדברג והלחין מיקי גבריאלוב, ו"על מי את חולמת עכשיו נעמי" של נתן כהן ומאיר גולדברג, שזכה לגרסת כיסוי של אריק איינשטיין.
את שני האלבומים הפיקו מיכאל תפוח ואתי אנטה ב"המון הפקות".
הראלה בר הופיעה ברחבי הארץ במשך שנתיים ואספה חומרים לתקליטה השלישי, אך בשנת 1989 גנזה את האלבום, שהוקלט גם הוא ב"המון הפקות". היא נישאה בשנית ופנתה לדרך מקצועית אחרת.
ב-7 באוקטובר 2018 הוציא עידו מימון בהפקה משותפת עם המפיק והבסיסט דני שניידרמן את הסינגל "רומנטיקה", שהקליט עם אופירה לפני פטירתה, עם קולות רקע של בר. השיר נכלל במקור באלבום הגנוז "כמו אגדה" של יוספי משנת 1998.
עוסקת בתחום הפרסום והשיווק ובמיתוג תאגידי עסקי. כתבה טורי דעה פוליטיים וחברתיים רבים באתר Nrg. כמו כן עוסקת באימון אישי, זוגי, משפחתי ועסקי. שימשה בהתנדבות דוברת בעמותה לצמצום פערים חברתיים, בפלטפורמה של התנועה לאיכות השלטון. ממקימי מפלגת "ישר" ב-2019.
בשנת 1985 נישאה בר לאבנר קנר, לאחר מספר שנים התגרשו השניים, היא אם לשני ילדים.
יאן אליאסון
יאן אליאסון (בשוודית: Jan Eliasson; נולד ב-17 בספטמבר 1940) הוא פוליטיקאי ודיפלומט שוודי, היה סגן המזכיר הכללי של האומות המאוחדות ושר החוץ של שוודיה. הוא חבר של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה.
ביוגרפיה.
יאן אליאסון נולד בגוטבורג למשפחת פועלים. בשנים 1957–1958 הוא שירת בצי השוודי. בשנת 1965 הוא סיים את אוניברסיטת גוטבורג וקיבל תואר בכלכלה.
לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד במשרד החוץ השוודי. במהלך השנים יאן אליאסון כיהן בתפקידים שונים בשרות החוץ ובשנת 1988 מונה לנציג המדינה בארגון האומות המאוחדות. הוא היה מעורב בפעילות האו"מ במהלך מלחמת איראן–עיראק, סומליה, סודאן ואזור הבלקן. בשנים 1994–1999 הוא חזר לשוודיה ומונה לתפקיד בכיר במשרד החוץ.
בשנת 2000 יאן אליאסון חזר לארצות הברית ומונה לשגריר שוודיה. הוא כיהן בתפקיד זה במשך 5 שנים עד שהוחלף על ידי גונאר לונד.
באביב 2006 יאן אליאסון כיהן בתפקיד שר החוץ של שוודיה אך בעקבות הפלת הממשלה סיים את התפקיד באוקטובר 2006.
בדצמבר 2006 הוא מונה לתפקיד מיוחד בסודאן על ידי קופי ענן וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2008.
בשנת 2012 יאן אליאסן מונה לסגן המזכיר הכללי של האומות המאוחדות וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2016.
בשנת 2017 יאן אליאסון מונה ליושב ראש של מחון לחקר השלום בסטוקהולם.
דונלד מייניג
דונלד ויליאם מייניג (באנגלית: Donald William Meinig; 1 בנובמבר 1924 - 13 ביוני 2020) היה פרופסור אמריקאי לגאוגרפיה, באוניברסיטת סירקיוז. תחומי מחקריו עסקו בגאוגרפיה רגיונלית, היסטורית ותרבותית.
ביוגרפיה.
מייניג נולד בפאלוז, וושינגטון. הוא סיפר על קורות משפחתו:
הסבים והסבתות של אביו היגרו מכפר בסקסוניה שבגרמניה לאיווה ב-1880, בעקבות קרובי משפחה שהיגרו קודם לארצות הברית. סבו היה סנדלר ועבד קצת במקצועו ואחר כך עבד ברכבת ועד מהרה רכש משק. היו לו שלושה בנים (אביו היה הצעיר והיחיד שנולד באמריקה) וכשהגיעו בניו לבגרות, שמע שיש אדמות חקלאיות טובות במדינת וושינגטון, ומחירן היה יכול להיות שליש מהמחיר באיווה, וכך ב־1903 עבר לשם והושיב את משפחתו על שטח של 1600 דונם. הוריה של אמו נולדו בצפון מדינת ניו יורק, והם נפגשו במינסוטה, שם נולדה אימו, ובאותה שנה היגרו לאותה עיר במזרח מדינת וושינגטון, שם עסק כבר סבי בתחום הביטוח והנדל"ן.
מייניג למד ״לימודי דיפלומטיה״ באוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולאחר מכן קיבל תארים מתקדמים בגאוגרפיה מאוניברסיטת וושינגטון בשנים 1950 ו -1953, תחת פיקוחו של הגאוגרף האוסטרלי גרהם לוטון; הוא גם הושפע מאוד מההיסטוריון קרול קוויגלי. החל משנת 1950, מייניג החזיק בתפקיד סגל באוניברסיטת יוטה. עם זאת, בשנת 1958 הוא עזב את יוטה לתפקיד מרצה אורח באוניברסיטת אדלייד באוסטרליה, תחת מלגת פולברייט, ובשנת 1960 הצטרף לסגל אוניברסיטת סירקיוז. הוא היה יו"ר המחלקה לגאוגרפיה בסירקיוז בשנים 1968–1973, הפך למקסוול פרופסור בסירקיוז ב -1990 ופרש בשנת 2004.
בסירקיוז היה מייניג יועץ הדוקטורט של יותר מ -20 סטודנטים, כולל הגאוגרף הניו זילנדי אוולין סטוקס.
מחקר.
עבודתו של מייניג התמקדה בגאוגרפיה היסטורית, גאוגרפיה רגיונלית, גאוגרפיה תרבותית, גאוגרפיה חברתית ופרשנות נוף.
נופים ופרשנותם.