עם מותו של "Thomas B. Jeffery" בשנת 1910, שינה בנו את שם החברה ל-Thomas B. Jeffery Company, ובשנת 1917 מכר את החברה לCharles Williams Nash. החברה הייתה קרויה "Nash Motors", ומשנת 1937 "Nash-Kelvinator Corporation".
בשנת 1954 שם החברה שונה ל"American Motors Corporation (AMC)". בשנת 1987 החברה נקנתה על ידי קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר.
משנת 1904 ייצרה חברת "רמבלר" את הדגמים : L Rambler ו- K Rambler.
מחירו של דגם "L Rambler" עמד על 1,350 דולר.
מחירו של דגם "K Rambler" עמד על 1,200 דולר.
ייאוש באבידה
קלוצ'ר
קלוצ'ר (ברומנית: clucer) היה תוארו של אחד מסוגי הדרגטור בחצר שליטי נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. הקלוצ'ר היה בויאר ממונה על המחסנים והמלאים של השליט ודאג לאספקתו. הקלוצ'ר הגדול החזיק במפתחות לחדרי השליט ותחתיו היו שני דרגטורים, האחד שדאג למחסני התבואה והשני שדאג למרתפי היינות המיועדים לצריכת החיילים.
הקלוצ'רים הזוטרים עסקו בגביית מיסי התבואה.
ניסאן S קרגו
ניסאן S קרגו (באנגלית: Nissan S-Cargo) היא מכונית מסחרית, 3 דלתות, בסגנון מכונית רטרו, אשר יוצרה על ידי חברת הרכב היפנית ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) בין השנים 1989–1992.
העיצוב החיצוני של "ניסאן S קרגו" היה על פי סיטרואן 2CV שייצרה יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן.
בשנתיים הראשונות יוצרו כ-8,000 יחידות. סך הכל יוצרו כ-12,000 יחידות.
אני רוצה לחיות
אני רוצה לחיות (באנגלית: I Want to Live!) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי מסוגת הסרט האפל משנת 1958 בבימויו של רוברט וייז עם סוזן הייוורד בתפקיד הראשי.
הסרט מספר את סיפורה של ברברה גרהאם שהורשעה ברצח והוצאה להורג בתא גזים ב-3 ביוני 1955.
התסריט מבוסס על מכתבי של גרהאם לעיתונאי אד מונטגומרי ועל כתבותיו בעיתונים. הוא אינו מראה את הרצח עצמו ועלילתו שונה במידת מה מהמציאות ורומזת על חפותה של גרהאם. ההוצאה להורג מתוארת באריכות כדי ליצור הרגשה לא נוחה מעצם הפעולה.
סוזן הייוורד זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה עבור משחקה בסרט זה.
כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר על הבימוי, התסריט, הצילום, הסאונד והעריכה.
תקציר העלילה.
ברברה גרהאם (סוזן הייוורד) היא צעירה החיה בשולי החברה עם עבריינים ועוסקת בזנות. היא מתבקשת על ידי עבריין להעיד לטובתו בקשר לאליבי שלו תמורת תשלום.
בית המשפט מרשיע אותה בעדות שקר והיא נשלחת למאסר במשך שנתיים. לאחר שחרורה היא מחליטה לחזור למוטב, מתחתנת ונולד לה בן. בעלה מתגלה כאלים ומכור לסמים. יחסיהם מסתיימים והיא חוזרת לחבורת העבריינים המוכרים לה.
ברברה נעצרת עם שני עבריינים בקשר לרצח קשישה במהלך שוד. הם מעידים כי היא הרוצחת כדי להקל עליהם את האשמה. ברברה נעצרת אתם אך היא כופרת באשמה.
היא נפגשת לעיתים קרבות עם העיתונאי אד מונטגומרי (סיימון אוקלנד) המנסה לעזור לה. הוא שולח לה את הפסיכיאטר קרל פלמברג (תאודור ביקל) שלאחר מספר שיחות הוא משוכנע בחפותה אבל הוא מת באופן פתאומי.
המשטרה שולחת לברברה שוטר מוסווה המציע לה לפברק אליבי תמורה תשלום והיא מסכימה. עובדה זו נזקפת לרעתה במשפט והיא נידונה להוצאה להורג בתא גזים.
לאחר מספר דחיות היא מוצאת להורג בכלא סן קוונטין בקליפורניה כששורה של עיתונאים מתבוננים בהוצאה להורג.
ליל עוזי ורט
סיימיר וודס (באנגלית: Symere Woods; נולד ב-31 ביולי 1995), המוכר יותר בשם הבמה ליל עוזי ורט (באנגלית: Lil Uzi Vert) או בקיצור ליל עוזי, הוא ראפר וזמר אמריקאי מהעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה.
וודס התפרסם בזכות הסינגל הראשון שלו "Money Longer", ומיקסטייפים רבים שהוציא, ביניהם: "Luv Is Rage", שהוציא ב-18 בדצמבר 2015, "Lil Uzi Vert vs. the World" שיצא ב-15 באפריל 2016, ו- "The Perfect Luv Tape" שיצא ב-31 ביולי 2016. באוקטובר 2016 שיתף פעולה עם הרכב ההיפ הופ מיגוס בשיר "Bad and Boujee", שהיה שירו הראשון ששהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 2017, הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Luv Is Rage 2", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הסינגל "XO Tour Llif3" מתוך האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 וקיבל את תואר הפלטינה הכפולה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בשנת 2018, היה מועמד לפרס גראמי לתגלית השנה.
ב-2020, הוציא את אלבומו השני, "Eternal Atake", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 אף הוא. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Futsal Shuffle 2020", הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך היה לשירו של ליל עוזי ורט שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד. באותה השנה, הוציא את האלבום "Pluto x Baby Pluto" יחד עם הראפר פיוצ'ר. האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.
חיים אישיים.
ליל עוזי טוען שהסיבה לקעקועים שעוטרים את פניו היא כדי שלא יעסיקו אותו והוא יוכל להתמיד ולעסוק בקריירת הראפ שלו.
בנוסף על כך ליל עוזי אמר שקיבל את שם הבמה שלו מיד לאחר שאדם אמר לו שהוא שר ראפ ממש מהר כמו "תת-מקלע" מכאן והלאה החליט ששם הבמה שלו יהיה "Lil Uzi" שמייצג את תת-המקלע - "עוזי".
ה"Vert" מייצג את המילה "Vertical" (אנכי) בטענה שכך הוא רוצה שיקבלו אותו בתעשיית הראפ - ישר.
פרידריך, דוכס וירטמברג
פרידריך, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Friedrich von Württemberg; 1 ביוני 1961–9 במאי 2018), היה בנו של קרל, דוכס וירטמברג, והיה מיועד לרשת את ראשות בית וירטמברג לאחר מות אביו, אולם הוא נהרג לפני מות אביו.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד בפרידריכסהאפן ב-1 ביוני 1961 לקרל, דוכס וירטמברג ולדיאן, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה. בשנת 1975 מת סבו פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג, ואביו הפך לראש בית וירטמברג, ובעקבות כך עברה המשפחה לאלטשהאוזן. פרידריך למד בתיכון בזאולגאו, ולאחר מכן שירת בבונדסוור, שם הגיע לדרגת אוברסט.
בשנת 1992 הצטרף פרידריך לחברה המשפחתית שמנהלת כ-5,500 דונם של יער, 2,000 דונם של כרי דשא ושדות, 50 דונם של כרמים, כ-700 אתרים בגרמניה ומחוצה לה, יערות בקנדה ובאוסטריה, וכן השקעות רבות. כמו כן החברה מנהלת ומתחזקת 70 אתרים של בית וירטמברג.
פרידריך הוא חבר באוניברסיטת הוהנהיים, אוניברסיטת טיבינגן ויו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת צפלין. בנוסף, הוא הפטרון של קרן התומכת בילדים החולים בסוכרת, וסגן יו"ר הדירקטוריון של בית החולים אולגה בשטוטגרט. כמו כן הוא חבר בחברה להיסטוריה ותרבות של שוואביה העילית, חבר האיגוד הלאומי של באדן-וירטמברג, וחבר בוועדת קברי המלחמה הגרמנית.
ב-9 במאי 2018 נהרג פרידריך בתאונת דרכים, בכביש בין אבנוויילר לפרונהאפן.
משפחתו.
ב-11 בנובמבר 1993 התחתן פרידריך עם מריה, נסיכת ויד, בתם של אולריך, נסיך ויד ואלקה פישר, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
הדליקה הגדולה בבוקרשט
הדליקה הגדולה בבוקרשט (ברומנית: Marele incendiu din București או Focul cel Mare) הייתה האסון הגדול ביותר שפגע אי פעם בבוקרשט, בירת רומניה ולפני כן בירת נסיכות ולאכיה ובמהלכו נשרף רבע מהשטח הבנוי של העיר.
הדליקה התחילה ביום 23 במרץ 1847, בחג הפסחא והתפשטה במהירות הודות לרוח שנשבה ולתגובה המאוחרת של התושבים. באותה תקופה לא היה קיים שירות מכבי אש קבוע ודליקות כובו בידי מתנדבים ותושבים הנוגעים בדבר. הסוחרים הניחו את מרכולתם במרכז הרחוב וזה הפריע לנחפזים לכבות את הדליקה ולהובלת המים.
הדליקה התחילה ממעשה שובבות של בן הקלוצ'ר, זינקה דרגנסקו, שירה כלפי עליית הגג, שם היה קש יבש שניצת מיד. האש התפשטה בגדה השמאלית של דמבוביצה, במזרח העיר, באזור המסחרי המבוסס, שם היו בתי עץ צפופים. האש שרפה 1,850 מבנים, כולל 1.142 בתי עסק, 686 בתי פרטיים, 10 בתי הארחה ו-12 כנסיות, בעיקר במגזרים "הצבע האדום" ו"הצבע השחור". 15 אנשים איבדו את חייהם בדליקה ורבים נכוו, 2681 מתוך אוכלוסייה של כמאה אלף תושבים. נגרמו נזקים עצומים בחומר, שהוערכו ביותר ממאה מיליוני לאי.
שיקום העיר.
אחרי הדליקה, כשנודעו תוצאותיה, נרתמו רבים לתרום לשיקום העיר ועזרה לתושבים שאיבדו כל רכושם. גאורגה ביבסקו, שליט ולאכיה באותה תקופה, שעזר במו ידיו בכיבוי הדליקה, פתח את רשימת התורמים עם 6,000 מטבעות זהב. המיטרופליה והבישופויות תרמה 500,000 לאי, המנזרים תרמו 700,000 לאי, דרגטורים שונים וגם מעבר לגבול של אז, בנסיכות מולדובה אספו תרומות והעבירו אותן בידי וסילה אלכסנדרי לסיוע תושבי בוקרשט. גם החצרות האימפריאליים של האימפריה הרוסית, האימפריה העות'מאנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית, שרצו לשמור על השפעתם בוולאכיה, שלחו תרומות גדולות. סוחרי המערב והבנקאים, שהיו קשורים למסחר הרומני, שלחו תרומות באמצעות הבנקאים סימון פון סינה, משפחת רוטשילד ואחרים.
סה"כ נאספו 3,123,295 לאי וחולקו לנפגעים 2,587,864 לאי. היו סופרים שתרמו תגמולים לספרם, התיאטרון תרם הכנסות של הצגה, יישובים אחרים תרמו מקופתם, התורמים היו רבים ומגוונים, תרמו סכומים גדולים וגם פעוטים.חלק מהכסף הופנה לבנייה מחדש של הכנסיות, שעלו באש וחלק אחר לפיצוי בעלי קרקע, שהולאמה בהזדמנות זו, כדי שהרחובות החדשים יהיו רחבים יותר ומתוכננים.
כתוצאה מהשריפה התאפשרה בנייה חדשה במרכז העיר, בנייה מאבן עם גגות פח. הסוחרים בנו לעצמם בתי אבן בני שתי קומות, בקומה הראשונה בית העסק ובקומה השנייה חדרי המגורים. התארגן גם שירות קבוע של מכבי אש.
מרצדס-בנץ F100