אוסטין ג'נקינס (באנגלית: Austin Jenkins; נולד ב-5 ביולי 1989) הידוע יותר בשם הבמה שלו, אדם קול הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT, שבה הוא שימש כמנהיג של קבוצת The Undisputed Era (לצד בובי פיש, קייל אוריילי ורודריק סטרונג) עד שנת 2021.
קול היה האלוף הצפון אמריקאי הראשון של NXT והזוכה בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2018 ביחד עם אוריילי; הוא הוכר גם כאלוף הזוגות של NXT ביחד עם פיש ואוריילי, כך שה-WWE הכירו בו באותה התקופה כאלוף הראשון שמחזיק בשתי אליפויות שונות בו זמנית. קול מוכר בעיקר בשל התקופה שלו בארגון Ring of Honor, שבו היה שלוש פעמים אלוף העולם של ROH, והראשון שהצליח לרשום את הישג זה. בנוסף לכך, הוא היה פעם אחת אלוף הטלוויזיה העולמי של ROH.
כמו כן, קול ערך הופעות נוספות בארגונים עצמאיים כמו Chikara, Combat Zone Wrestling, שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד לג'וניור של CZW וב-Pro Wrestling Guerrilla, שבו היה פעם אחת אלוף העולם של PWG והצליח להחזיק בתואר זה לאורך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה של חגורת האליפות. בנוסף לכך, הוא מוכר גם בשל התקופה שלו בארגון היפני New Japan Pro-Wrestling, שבו היה חלק מקבוצת ה-Bullet Club.
החיים שלפני.
אוסטין ג'נקינס נולד בלנקסטר, פנסילבניה. לאוסטין יש אח צעיר ממנו. הוריו נפרדו כשהיה בן 10 בלבד. כילד, ג'נקינס לקח שיעורי קראטה.
חיים אישיים.
ג'נקינס ציין את המתאבק שון מייקלס כאחד שהעניק לו השראה בקריירת ההיאבקות שלו.
אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי
אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי (באנגלית: Albert Edward John Spencer, 7th Earl Spencer; 23 במאי 1892 - 9 ביוני 1975), כונה הנכבד אלברט ספנסר עד 1910, ולאחר מכן נקרא ויקונט אלתורפ בין השנים 1910–1922, וכן היה ידוע פחות רשמי כג'ק ספנסר. היה אציל בריטי, והסבא מצד אביה של דיאנה, הנסיכה מוויילס, שהייתה בת פחות מ-14 בזמן מותו. דיאנה התחתנה עם צ'ארלס, נסיך ויילס, יורש כס המלוכה הבריטי, שש שנים לאחר מותו.
ביוגרפיה.
אלברט ספנסר נולד ב-23 במאי 1892 בלונדון, לצ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי ולמרגרט ברינג, בתם השנייה של אדוארד ברינג, ברון רוולסטוק הראשון ולואיז בולטייל. הסנדקים שלו כללו את המלך אדוארד השביעי .
הוא התחנך בבית הספר הארו ובטריניטי קולג', קיימברידג', שם הוא היה חבר של ליונל לופטון, שלמד את אותו נושא בטריניטי. הם נרשמו יחד כדי להילחם במלחמת העולם הראשונה. אחותו של לופטון אוליב מידלטון היא הסבתא של קייט מידלטון שנישאה לנינו של לורד ספנסר, הנסיך ויליאם, באפריל 2011.
ב-5 באוגוסט 1914 התגייס ספנסר כסגן משנה ברגימנט הראשון של משמר החיים, הועלה לדרגת סגן ב-21 באוקטובר 1914, מונה לקצין מטה ב-9 במאי 1917, וקודם לקפטן ב-15 ביוני 1917. כאשר מוזגו הרגימנטים ה-1 וה-2 של משמר החיים ב-18 בנובמבר 1922, מונה ספנסר מונה ברגימנט משמר החיים החדש. הוא פרש מהצבא ב-20 בספטמבר 1924, אך נשאר קצין מילואים עד ה-2 ביוני 1943.
ב-26 בפברואר 1919 התחתן אלברט עם ליידי סינתיה המילטון, בתם של ג'יימס המילטון, דוכס אברקורן השלישי וליידי רוזלינד בינגהאם, בכנסיית סיינט ג'יימס בפיקדילי, ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1922 מת אביו, ואלברט ירש את תאריו.
ב-27 באוגוסט 1924 מונה אלברט לקולונל הכבוד של הגדוד הרביעי (טריטוריאלי), ברגימנט נורת'האמפטונשייר, ונותר בתפקיד זה אף כששמו שונה לרגימנט ה-50 (רגימנט נורת'האמפטון) נגד מטוסים ב-1 באוקטובר 1937, ובמהלך גלגוליו השונים לאחר המלחמה, עד שלבסוף ויתר על מינויו ב-1 באפריל 1967. הוא זכה בפרס היעילות הטריטוריאלית ב-12 בספטמבר 1944, עם שני אבזמים ב-20 בנובמבר 1953.
ב-9 באפריל 1935 מונה אלברט למשנה הנציב בנורת'האמפטונשייר, וב-11 במרץ 1952 מונה לנציב בנורת'האמפטונשייר, וכיהן בתפקיד זה עד ה-31 ביולי 1967. ב-1 ביולי 1955 הוא נעשה אביר של מסדר ג'ון הקדוש בירושלים.
אלברט היה פעיל בפוליטיקה המקומית של נורת'האמפטונשייר, כמושל מטעם המפלגה השמרנית. הוא פתח את בית אבותיו, אחוזת אלתורפ, לקהל הרחב, והיה מומחה ידוע לאמנות, בהיותו נאמן באוסף וולאס ויו"ר בית הספר המלכותי לתפירה. הוא היה עמית של אגודת העתיקות של לונדון ושל החברה המלכותית לאמנויות, ובשנות ה-60 היה במשך שמונה שנים יושב ראש המועצה המייעצת של מוזיאון ויקטוריה ואלברט. כמו כן הוא היה יו"ר הנציגים בבית הספר וולינגבורו בין השנים 1946–1972.
אלברט מת ב-9 ביוני 1975 בנורת'האמפטון, לאחר מחלה קצרה, ובנו, ג'ון, אביה של דיאנה, הנסיכה מוויילס ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-26 בפברואר 1919 התחתן אלברט עם ליידי סינתיה המילטון, בתם של ג'יימס המילטון, דוכס אברקורן השלישי וליידי רוזלינד בינגהאם, בכנסיית סיינט ג'יימס בפיקדילי, ונולדו להם שני ילדים:
נפוליאון ציבולסקי
נפוליאון ציבולסקי (בפולנית: Napoleon Nikodem Cybulski; 14 בספטמבר 1854 - 26 באפריל 1919) היה פיזיולוג פולני ואחד מחלוצי תחומי האנדוקרינולוגיה והאלקטרואנצפלוגרפיה בתקופתו. ציבולסקי ידוע בעיקר בזכות גילוי האדרנלין.
ביוגרפיה.
נפוליאון ציבולסקי נולד ב-14 בספטמבר 1854 בקריבנוסי שבאימפריה הרוסית (בבלארוס של ימינו) למשפחת אצולה פולנית. לאחר שסיים את השכלתו התיכונית במינסק, החל ציבולסקי בלימודי הרפואה בסנקט פטרבורג שברוסיה, וסיים אותם בהצטיינות יתרה בשנת 1885, לאחר שחיבר עבודת דוקטורט בנושא מדידת מהירותה של זרימת הדם בכליו באמצעות מכשיר שפיתח ובנה בעצמו. במקביל ללימודיו, בין השנים 1877–1885 עבד ציבולסקי כעוזר-מעבדה באוניברסיטה בה למד. נוסף על עבודת הדוקטורט שלו, ערך ציבולסקי מחקר בנושא השפעתו של עצב הסרעפת על קצב הנשימה, על הלרינקס ועל עצב הואגוס.
לאחר שסיים את לימודיו האוניברסיטאיים בשנת 1885, עבר ציבולסקי לקרקוב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בפולין של ימינו), וקיבל בה את משרת ניהול המחלקה לפיזיולוגיה באוניברסיטה היגלונית. בהמשך קריירתו באוניברסיטה שימש ציבולסקי גם כדיקן הפקולטה לרפואה וכרקטור האוניברסיטה.
עבודתו המדעית.
נפוליאון ציבולסקי נחשב לפורץ דרך בתחומי רפואה שונים, ובתחומי האנדוקרינולוגיה והאלקטרואנצפלוגרפיה בפרט.
בשנת 1890 ביצע את אחד מרישומי ה-EEG הראשונים בהיסטוריה של קליפת המוח יחד עם עמיתו אדולף בק. הרישום נעשה על קופים וכלבים, באמצעות חיבור אלקטרודות לראשן של החיות הנבדקות. בניסוי זה, הפריכו ציבולסקי ובק את ההשערה לפיה מקורם של השינויים במתח החשמלי בעת המדידה הוא בשרירי הגולגולת, והוכיחו שעוצמת הגירוי החשמלי קשורה ביחס ישר לגובה המתח החשמלי. במחקר אחר, שנעשה אף הוא בשיתוף פעולה עם בק, הוכיח ציבולסקי שמקורן של תחושות הטעם השונות הוא בקולטנים שונים בלשון, ולא באותם הקולטנים לכל הטעמים כפי שהיה נהוג לחשוב בתקופתו.
בשנת 1895 ערך ציבולסקי ניסויים שונים בנושא פעילותה ההורמונלית של ליבת יותרת הכליה, שבסופם גילה לראשונה ובודד את ההורמון אדרנלין.
בין השנים 1913–1914 המשיך ציבולסקי בחקר פעילותו החשמלית של המוח, במסגרתם תיעד גם את הפעילות המוחית בזמן פרכוס באמצעות EEG.
ציבולסקי נפטר באפריל 1919, בגיל 64, כתוצאה משבץ מוחי. הוא הותיר אחריו מעל למאה מחקרים רפואיים שונים.
בית עיריית וינה
אופיר סופר
אופיר סופר (נולד ב-2 באוגוסט 1974, ט"ו באב ה'תשל"ד) הוא חבר הכנסת בסיעת הציונות הדתית ואיש האיחוד הלאומי – תקומה. בעבר היה מזכיר המפלגה.
ביוגרפיה.
נולד במושב עלמה לרחל ולבן-ציון סופר. אמו הייתה מורה ואביו היה מנהל בית ספר וראש מועצה אזורית מרום הגליל. אביו נהרג בתאונת דרכים כאשר היה אופיר בחטיבת הביניים.
למד בבית הספר האזורי לבני המושבים 'בניהו' בכרם בן זמרה. בחטיבת הביניים למד במכינה בכפר סבא, ממנה המשיך למדרשית נעם ולישיבת שבי חברון. עם גיוסו לצה"ל החל קורס טיס, אך נשר ממנו והתנדב לצנחנים. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר. בשנת 1996, כאשר היה קצין בגדוד חרוב, חילץ פצועים מקבר יוסף במהלך מהומות מנהרת הכותל. במהלך הלחימה נפצע קשה, ובעקבותיה הוא סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית ונחשב נכה צה"ל. על פועלו ואומץ הלב שהפגין באירוע זכה בצל"ש אלוף. לאחר מספר חודשים חזר לשירות כקצין הדרכה בגדוד חרוב, ובהמשך היה מפקד פלוגה וסגן מפקד גדוד 202.
בשנת 2007 פרש משירות קבע בדרגת רב-סרן. עם שחרורו, מונה למנהל פרויקטים במשרד הנגב והגליל. בשנת 2014, החליף את נחי אייל בתפקיד מזכ"ל מפלגת האיחוד הלאומי – תקומה, ושימש בתפקיד עד 2018, אז הוחלף על ידי יהודה ולד. בשנת 2019 התמודד על מקום ברשימת תקומה לכנסת העשרים ואחת, וזכה במקום השני. המפלגה רצה במסגרת איחוד מפלגות הימין, והוא הוצב במקום הרביעי ברשימה המאוחדת ונכנס לכנסת.
בבחירות לכנסת ה־22 רצה המפלגה במסגרת ימינה, והוא הוצב במקום השישי ברשימה המאוחדת ונכנס לכנסת לקדנציה שנייה. כך קרה גם בבחירות לכנסת ה־23. בכנסת ה-23 שימש כיושב ראש השדולות למען הגליל, למען ישראל יהודית ולמען החקלאות ועמד בראש ועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לטיפול בהלומי קרב ובנפגעי הפוסט טראומה.