אהרון ברגמן
עקביות (פילוסופיה)
שאלת העקביות (קונסיסטנטיות) היא נקודה מרכזית בפילוסופיה של המדע: האם, מתוך ההנחה שהעולם אחד, כל התאוריות המדעיות השונות ישתלבו בסופו של דבר? האם צריכה להיות שאיפה לפשר בין הסתירות שבין התאוריות המדעיות השונות, או להכריע איזו מהן נכונה?
האם ישנה עקביות בתאוריה המדעית? האם שתי תאוריות סותרות יכולות להיחשב שתיהן כחלק מהתאוריה המדעית, או שאחת מהן תצא מתחומו של המדע הלגיטימי? ואם אחת מהן אכן תצא - מי מהן? שיטות שונות בפילוסופיה של המדע מציגות תשובות שונות לשאלה זו. לעיתים התשובה נגזרת מהגדרת מטרתו של המדע: אם מטרתו של המדע היא אמת, וכלל השלישי מן הנמנע, מקובל בהגדרת האמת, לא ייתכן חוסר עקביות בתאוריה המדעית. גישות פרגמטיסטיות למדע גורסות כי חשיבות עקביות התאוריה המדעית היא משנית לחשיבותם של היישומים המעשיים הנובעים מן התאוריה המדעית. בדומה לכך, גישות המתמקדות בשיתוף הפעולה המדעי, ובהן התאוריה הפמיניסטית בפילוסופיה של המדע, יתנו לתאוריות הסותרות מעמד טנטטיבי, ויכריזו עליהן כמופרכות רק כאשר תימצא בהן סתירה פנימית.
נושא חשוב בפילוסופיה של המדע הוא בחינת המתודולוגיה של התהליך המדעי. אחת הדרישות העיקריות מכלי מדידה מדעי היא שהמדידות הנעשות באמצעותו יהיו עקביות. הדרישה ממטר היא שתמיד יצביע על אותו מרחק, והדרישה מהמשקל היא שתמיד יראה על אותו משקל כששמים עליו דברים בעלי אותו משקל. בעוד הדרישה לעקביות ממכשירי המדידה היא מובנת מאליה במדעי הטבע (אף על פי שלפעמים 'עיגול' תוצאות בהנחה של סטיית מכשיר המדידה עלול להסתיר סטיות חשובות), הדרישה לעקביות במדעי החברה היא נושא פחות אינטואיטיבי.
דב ליאור
מרד האלופים
שיטות למציאת אינטגרל לא מסוים
דודל
תומר חנוכה
תומר חנוכה (נולד ב-1974) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי המתגורר בניו יורק.
ביוגרפיה.
בגיל עשרים ושתיים, לאחר שסיים שלוש שנות שירות חובה בצה"ל, עבר חנוכה לניו יורק. עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות חזותית (School of Visual Arts) הוא הפך משתתף קבוע במגזינים רבים. לקוחותיו כוללים את השבועון "טיים", "הניו יורקר", "ספין", "הניו יורק טיימס", "רולינג סטון", MTV, ו-Saatchi &amp; Saatchi.
חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום אסף חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "ביפולר" (Bipolar) שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית (Alternative Comics) בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים. בשנת 2006 פרסם תומר את איש הפלצבו (Alternative Comics).
אתלדה בלייבטריי
אתלדה מרגריט בלייבטריי-שלטקה (באנגלית: Ethelda Marguerite Bleibtrey-Schlatke; 27 בפברואר 1902 - 6 במאי 1978). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה ב-3 מדליות זהב אולימפיות.
ביוגרפיה.
בלייבטריי נולדה בווטרפורד ניו יורק. בהתחלה השחייה הייתה עבורה אמצעי טיפולי, במחלת הפוליו שבה לקתה בשנת 1917. היא החלה להשתתף בתחרויות שחייה בשנת 1918. בשנת 1919 היא עמדה להיכנס לכלא לאחר שהסירה את הגרביים שלה על מנת לשחות במנהטן ביץ', דבר שנחשב באותו הזמן כ"שחייה בעירום". בסופו של דבר בזכות התערבות ציבורית היא לא נאסרה. בין השנים 1922-1920 היא הייתה בלתי מנוצחת וזכתה באליפות ארצות הברית בשחייה בכל המשחים בסגנון חופשי מ-50 יארד ועד 1 מייל.
שיאנית עולם.
בתחרות שחייה שנערכה בניו יורק באוגוסט 1919 קבעה בלייבטריי במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 6:30.2 דקות.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה בלייבטריי ב-3 מדליות זהב ובשלושה שיאי עולם חדשים בשלושת המשחים שנערכו עבור נשים באולימפיאדה, למעשה נמנע ממנה לזכות במדליית זהב נוספת במשחה גב, שלא התקיים, שבו החזיקה בשיא העולם. היא זכתה במדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:13.6 דקות, לפני איירין גסט (1:17.0 דקות) ופרנסס שרות' (1:17.2 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:14.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של פאני דוראק מאוסטרליה (1:16.2 דקות), במשחה ל-300 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:34.0 דקות, לפני מרגרט וודברידג' (4:42.8 דקות) ושרות' (4:52.0 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש בשל 4:41.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של דוראק (4:56.2 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות).
בשנת 1928 ישבה בלייבטריי במעצר לילה, לאחר ששחתה באגם סנטרל פארק שבניו יורק. לאחר התערבותו של ראש העירייה, ג'ימי ווקר היא שוחררה והוחל בבניית בריכת שחייה גדולה הראשונה בניו יורק.
בשנת 1978 נפטרה בלייבטריי בווסט פאלם ביץ', פלורידה.
אנגליה הנורמנית
רשם (שיפוט)
רשם הוא אדם המוסמך, לפי החוק בישראל, להכריע בבית המשפט בסכסוכים מסוימים בין צדדים. הרשמים פועלים במסגרת הרשות השופטת לצידם של השופטים, אולם סמכויותיהם מוגבלות ומועטות ביחס לסמכויות השופטים. כמו השופטים, הם אמורים למלא את תפקידם על-פי החוק, ללא משוא פנים ובלי שיופעלו עליהם לחצים להטיית הדין.
פעולתם של רשמים בישראל מוסדרת ב וב, בהתאם ל, אשר קובע כי "לבית משפט יכול שיהיה רשם, בין שופט ובין שאינו שופט".
פרק ג' בחוק בתי המשפט עוסק במינוים של רשמים וסמכויותיהם. בהתאם לחוק זה, רשם מתמנה על ידי נשיא בית המשפט העליון באישור שר המשפטים. אדם כשיר להתמנות לכהונת רשם או סגן רשם אם הוא שופט או כשיר להתמנות כשופט של בית משפט השלום. לפיכך, רשם הוא תמיד בעל השכלה משפטית, הנרכשת בבתי ספר למשפטים.
רשמים פועלים בבית המשפט העליון, בתי המשפט המחוזיים, בתי משפט השלום ובתי הדין לעבודה.
סמכויות הרשמים.
סמכויות הרשמים לפי חוק בתי המשפט הן:
דינם של פסק דין ושל החלטה אחרת של רשם כדינם של פסק דין או החלטה אחרת של בית המשפט בו הוא מכהן כרשם.
אל חורה
אריק הוגארד
אריק כריסטיאן הוגארד (דנית: Erik Christian Haugaard; 23 באפריל 1923 – 4 ביוני 2009) היה מתרגם וסופר ילדים אמריקאי שנולד וגדל בדנמרק. הוגארד ידוע בזכות ספריו המיועדים לנוער, וכן בזכות תרגומיו של ספרי הנס כריסטיאן אנדרסן לאנגלית מהמקור הדני.
קורות חיים.
הוגארד נולד בפרדריקסברג שבדנמרק. ב-1940 לאחר שמולדתו נכבשה על ידי הנאצים, נמלט לארצות הברית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר המלכותי הקנדי. הוא למד בבלאק מאונטיין קולג' בצפון קרוליינה בין 1941 ל-1942, וכן למד ב-"New School for Social Research" בניו יורק. ב-1949 נישא למירנה סלד, ולזוג נולדו שני ילדים. הזוג חי בארצות הברית, ולאחר מכן בדנמרק ובאירלנד.
ב-1963 פרסם את ספרו הראשון לנוער "האקון מהסאגה של רוגן" (Hakon of Rogen's Saga). הספר זכה להצלחה מסחרית וביקורתית וזיכה את הסופר בפרס איגוד הספריות האמריקאי. כן קיבל מספר פרסים נוספים, לרבות פרס מיוחד מטעם משרד התרבות הדני, על מגוון יצירותיו שכללו תרגום לאנגלית של כל כתבי הנס כריסטיאן אנדרסן.
יצירותיו של הוגארד הן לרוב על רקע היסטורי, ומתרחשות בתקופה, כגון מלחמת העולם השנייה, או יפן הפיאודלית, בה הטילו נסיבות התקופה נטל כבד על ילדים.
בשנת 1970 תורגם לעברית ספרו "יתומי הרוח". הספר מתאר את סיפורו של נער תושב בריסטול יתום מאב ומאם, המוצא את פרנסתו כמלח על אניית סוחר, ולבסוף מגיע להשתתף במלחמת האזרחים האמריקנית. הספר תורגם על ידי רנה לוטן והשירים המופיעים בספר תורגמו על ידי רנה שני. הספר יצא ב"הוצאת דן חסכן" הקשורה בהוצאת עם עובד.
מייריד קוריגן
אריק כריסטיאן הוגארד
אדוארד ראטלדג'
אדוארד ראטלדג' (באנגלית: Edward Rutledge; 23 בנובמבר 1749 - 23 בינואר 1800) היה פוליטיקאי אמריקני, המושל קרוליינה הדרומית ה-39 וצעיר החותמים על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
חייו.
ראטלדג' נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, הצעיר מבין שבעה ילדים ואחיו של ג'ון ראטלדג'. לאחר שסיים לימודי משפטים באוניברסיטת אוקספורד הוא הוסמך לעריכת דין באנגליה וחזר לצ'ארלסטון לעסוק במקצוע. את משרדו חלק עם צ'ארלס קוטוורת' פינקני.
ראטלדג' היה, לצד אחיו ג'ון, ציר בקונגרס הקונטיננטלי מטעם קרוליינה הדרומית. בגיל 26 חתם עם חברי הקונגרס על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה חזר לקרוליינה הדרומית והיה לציר בבית הנבחרים במדינה. הוא שירת במיליציה המקומית בדרגת קפטן ולחם בקרב ביופורט (1779), שנה לאחר מכן בעת כיבוש צ'ארלסטון נפל בשבי הבריטים והוחזק על ידם עד יולי 1781.
שירותו בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית נמשך עד 1796. לאחר מכן שירת שנתיים בסנאט המדינה ובשנת 1798 נבחר למושל קרוליינה הדרומית. כ-13 חודשים עמד בראש המדינה עד מותו.
ראטלדג' נישא בשנת 1774 להנרייטה מידלטון, בתו של הנרי מידלטון נשיא הקונגרס הקונטיננטלי, והיה אב לשלושה ילדים.
הרשל שכטר
הרשל שכטר (10 באוקטובר 1917 - 21 במרס 2013) היה רב אורתודוקסי אמריקאי ויו"ר ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים בארצות הברית.
ראשית חייו.
שכטר נולד בבראונסוויל, ברוקלין, הצעיר מבין 10 אחים. הוריו היגרו לארצות הברית מפולין. אביו, פינקוס, היה שוחט מזה דור שביעי. אמו, מרים לבית שימלמן, הייתה מנהלת נדל"ן.
השכלתו כללה את ישיבת רבינו חיים ברלין, ישיבת תורה ודעת, ו"ישיבה קולג'".