בשנת 1993 זומן סביליה לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל על ידי המאמן יצחק שום. במשך שלוש שנים היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה, ובסך הכל ערך 34 הופעות במדיה, וכבש 12 שערים.
ב-18 בפברואר 1998 ערך הופעת בכורה בנבחרת ישראל הבוגרת, במשחק הידידות מול נבחרת טורקיה. ב-8 בספטמבר 1999 כבש את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 8–0 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-29 במרץ 2000, במשחק ידידות מול נבחרת גאורגיה, ובסך הכל לזכותו 13 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שער אחד.
לאחר הפרישה.
לאחר שפרש החל סביליה לנהל מכון כושר בתל אביב והיה שותף ברשת המכונים "SweatSTAR". בשנת 2013 מכר את חלקו ברשת לאיש העסקים ג'קי בן-זקן.
בשנת 2013, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שובץ במקום השני ברשימת הליכוד ביתנו בתל אביב, ונבחר למועצת עיריית תל אביב-יפו כשהרשימה זוכה בשני מנדטים. לקראת הבחירות ב-2018 העביר את תמיכתו ואת מימון המפלגות מסיעת הליכוד לסיעת רוב העיר בראשות אסף זמיר.
באפריל 2014 מונה סביליה לתפקיד יו"ר ארגון שחקני הכדורגל בישראל, אך כעבור כחצי שנה התפטר מתפקידו.
אלסנדרו בירינדלי
אלסנדרו בירינדלי (באיטלקית: Alessandro Birindelli; נולד ב-12 בנובמבר 1974 בפיזה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. בירינדלי ידוע בעיקר בזכות השנים שבהן שיחק ביובנטוס, עמה זכה בתארים רבים.
קריירה.
בירינדלי החל את הקריירה שלו בגיל 8 בקבוצה המקומית של סן פרדיאנו, שהוא אזור בפיזה הנמצא בסמוך לבית ילדותו ולכנסייה הנושאת את אותו השם. הוא היה אוהד של יובנטוס כבר מגיל צעיר, והעריץ את מישל פלאטיני. אחד השחקנים שהשפיעו עליו מבחינה מקצועית וספורטיבית היה פאולו מאלדיני ממילאן. כשגדל הוא הצטרף לאקדמיית הנוער של אמפולי, ולפני שעבר לשחק בהגנה הוא הוצב בעיקר בעמדת הקיצוני הימני. הוא זומן לסגל הנבחרת עד גיל 17 לקראת המונדיאל עד גיל 17 ב-1991, אך לא פתח באף אחד משלושת המשחקים שנבחרתו השתתפה בהם.
ב-1996 הוא זכה בקופה איטליה של הסרייה ג' ביחד עם אמפולי, ואף היה אחד מהשחקנים שהובילו את המועדון להעפלה לסרייה ב'. אמפולי סיימה במקום השני בסרייה ב' עם 64 נקודות, ולפיכך העפילה לסרייה א'.
ב-1997 הוא עבר ליובנטוס שאותה אימן מרצ'לו ליפי, ושיתף שם פעולה עם שחקנים ידועים כגון צ'ירו פרארה, אלסנדרו דל פיירו וזינדין זידאן. הבאתו ביחד עם פיליפו אינזאגי ואדגר דווידס נועדה לחזק את הסגל של יובנטוס. הוא השתתף בניצחון על ויצ'נזה בסופר קאפ האיטלקי, וערך את הופעת הבכורה בליגה בניצחון 2 - 0 על לצ'ה ב-31 באוגוסט 1997. בעונתו הראשונה ביובנטוס הוא זכה עם המועדון באליפות. אולם, עונה זו הסתיימה באופן לא משביע רצון לאחר שיובנטוס הפסידה בפעם השנייה ברציפות בגמר ליגת האלופות.
הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים הייתה בנבחרת עד גיל 23 שהודרכה על ידי מרקו טארדלי, שהתחרתה במשחקי הים התיכון שנערכו בבארי ב-1997. איטליה זכתה במקום הראשון, כאשר בירינדלי עצמו השתתף במשחק הגמר ובסך הכל בשלושה מתוך ארבעה.
בירינדלי זכה עם יובנטוס באליפות גם בעונת 2001/2002 ובעונת 2002/2003, ובסופר קאפ האיטלקי ב-2002 וב-2003. הוא זומן לראשונה לנבחרת איטליה של המאמן ג'ובאני טרפטוני ב-2002, וערך את הופעת הבכורה בתיקו מול נבחרת טורקיה ב-20 בנובמבר.
הוא היה חלק מההרכב שהפסיד למילאן בגמר ליגת האלופות של 2003, שהיה הגמר הראשון בתולדות המפעל שבו שני המועדונים היו מאיטליה. בקיץ 2005 הוא נפצע בקרסול בזמן משחק ידידות מול בנפיקה ליסבון, והחמיץ את כל עונת 2005/2006. יובנטוס זכתה באליפות בעונה זו, אך בעקבות מעורבותה בפרשת שחיתות (הקלצ'ופולי) נשלל ממנה התואר והיא הורדה לסרייה ב'. גם האליפות של עונת 2004/2005 נשללה ממנה, והוענקה לאינטר מילאנו.
ב-18 באוגוסט 2004 הוא שיחק בניצחון 2 - 0 על נבחרת איסלנד, במה שהיה משחקו האחרון. בסך הכל הוא השתתף בשישה משחקים בינלאומיים.
בירינדלי ויובנטוס החלו את עונת 2006/2007 עם מינוס שלושים נקודות, שבהמשך הופחת למינוס תשע נקודות. הוא היה אחד מהשחקנים שהובילו את יובנטוס למקום הראשון בליגה ולהעפלה אוטומטית לסרייה א'. במהלך העונה הוא ביסס מחדש את מעמדו כשחקן הרכב קבוע, וסיים את העונה עם 37 משחקי ליגה ותפקיד סגן הקפטן. בירינדלי המשיך לשחק גם כאשר קלאודיו ראניירי החל לאמן את יובנטוס בעונת 2007/2008, אך בסך הכל שותף בשבעה משחקים לאורך העונה. ב-17 במאי הוא הודיע על עזיבתו לאחר 11 שנים ביונבטוס, וטען כי ברצונו לשחק במשך עוד עונה או שתיים.
ב-22 ביולי 2008 הוכרז כי הוא חתם בפיזה קלצ'ו מהסרייה ב'. בסיום העונה ירדה פיזה מהסרייה ב', ואף הוצאה לחלוטין ממשחקי הכדורגל האיטלקי בעקבות בעיות כלכליות. כתוצאה מכך נותר בירינדלי ללא קבוצה וללא חוזה. באוגוסט 2009 הוא חתם על חוזה למשך שנתיים בוואלה דל ג'יובנקו.
אבי ליבוביץ'
אבי ליבוביץ' (נולד ב-2 באפריל 1972) הוא נגן טרומבון, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי בתחום הג'אז. זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2005 ופרס לנדאו לאמנויות הבמה לשנת 7–2006, בקטגוריית מלחין ומעבד בתחום הג'אז, ומייסד האורקסטרה - תזמורת הג'אז הישראלית.
ביוגרפיה.
אבי ליבוביץ' נולד ביהוד. הוא למד פסנתר בילדותו, ובמהרה החל ללמוד לנגן על טרומבון אצל הנגן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ריי פרנס ובהמשך למד בתיכון לאומנויות ע"ש תלמה ילין.
ב-1992 עזב ליבוביץ' למנהטן לטובת למידה בניו סקול ומאוחר יותר במכללת מאנס למוזיקה, ומתוך רצון להיטמע בסצנת הג'אז העולמית. שני נגני ג'אז ישראלים ידועים שעשו איתו את המעבר לניו יורק באותה שנה הם נגני הקונטרבס אבישי כהן ועומר אביטל. המעבר של השלושה לניו יורק תואר כ"אירוע מכונן בתולדות הג'אז הישראלי". נקודת המפנה של ליבוביץ' בתקופת שהותו שם הייתה שיחת הטלפון שביצע לסלייד המפטון, אחד ממוזיקאי הג'אז הגדולים בעולם, ומקור ההשראה הגדול ביותר שלו. המפטון המופתע מהצעיר הישראלי שטען שהוא מנגן טוב לפחות כמוהו, הזמין את ליבוביץ' לפגישה ואחרי ששמע אותו לקח אותו כבן חסותו וצירף את ליבוביץ' לתזמורת שלו. כעבור שנתיים, הוזמן ליבוביץ' על ידי המפטון לנגן ב-Lincoln Center במסגרת פסטיבל ה-JVC עם אחד ההרכבים הטובים והחשובים בעולם – Slide Hampton &amp; the Jazz Masters.
ב-1996 ראה אור אלבום הבכורה של ליבוביץ', Shades of Brass.
באמצע שנות התשעים, הוזמן ליבוביץ' לטוס ללונדון ולהיבחן ללהקת "אינקוגינטו", אחד ההרכבים הבולטים בגל האסיד-ג'אז. הוא התקבל ונשאר בלונדון שנתיים, שבהן הקליט עם הלהקה שלושה אלבומים והופיע ברחבי העולם.
בין האמנים הנוספים שאיתם עבד נמנים בוטסי קולינס, פיליפ ביילי ("אדמה, רוח ואש") ג'יימס מודי, רוי הרגרוב, מילט ג'קסון, בראד מלדאו, צ'יק קוריאה, לארי וויליס ואבישי כהן. ליבוביץ' ניגן לפרקים בהרכב של כהן שנודע אז בשם Avishai Cohen Band והשתתף בהקלטת האלבום Colors (2000). לאחר מכן היה גם לחלק בהרכב The International Vamp Band של כהן שבמסגרתו הוקלט האלבום Unity (2001) והופיע איתו ברחבי העולם.
ליבוביץ' זכה לכבוד רב כאשר אחד הלחנים שלו, Mr. Demargary, נבחר להתפרסם בספר The New Real Book שנחשב לחשוב שבין ספרי ה-Fake Books (אוספי תווים של יצירות נודעות, בעיקר ג'אז). Mr.Demargary הוא קטע שנכתב לחבר יקר (כריס דמרגרי, חבר להקת אינקוגניטו) בעת שהותו בלונדון (כשנתיים), שבעזרתו לדבריו של ליבוביץ', "התחברתי לעיר שבלעדיו הייתה מנוכרת לי מאוד". היצירה הוקלטה על ידי ג'ייסון לינדנר באלבום Premonition (2000).
ב-2002 ראה אור אלבומו השני, Constant Chase.
ב-2003 שב לישראל, והקים את "תזמורת הג'אז הישראלית" (באנגלית: Avi Lebovich &amp; the Orchestra), המופיעה ברחבי הארץ וזוכה לביקורות נלהבות מצד הקהל וממבקרי המוזיקה בעיתונות. התזמורת משלבת ג'אז וסגנונות מוזיקליים שונים החל ממוזיקה אלקטרונית דרך מוזיקה לטינית ועד רוק ופופ עכשוויים. תחת ניצוחו של ליבוביץ', זוכים כל הסגנונות לעיבודים יוצאי דופן ולמעטה אתני ישראלי ייחודי.
ב-2006 זכה ליבוביץ' לביקורות טובות על הפקת אלבום הסולו של שאנן סטריט (סולן "הדג נחש"). ליבוביץ' הלחין, עיבד והפיק את האלבום כולו.
כמלחין ומעבד עבד לייבוביץ' עם כמה מהתזמורות הטובות בעולם, ביניהן הביג בנד של מישל קאמילו, הביג בנד האפרו-קובני של צ'יקו אופריל, הביג בנד של מועדון ה"סמולס", התזמורת של סלייד המפטון. לאחרונה הוזמן לייבוביץ' להשתתף בפרויקט מלחינים מיוחד שנערך בניו יורק וצפוי לראות אור השנה.
עם חזרתו ארצה החל מיד ליזום פרויקטים מגוונים, ביניהם ה"ג'אנגלבראס" (הרכב אלקטרו-ג'אז), הקווינטט האקוסטי ואת הרכב ה"אורקסטרה".
באפריל 2008 ראה אור אלבומה של חוה אלברשטיין "טבע האדם", אותו הפיק ועיבד ובנוסף הלחין את מרבית השירים באלבום. באותה שנה השתתף בעיבודי רוב השירים באלבומה של דין דין אביב "חופשייה בין עולמות".
בסוף אוגוסט 2008 ראה אור אלבומו של לייבוביץ' עם הרכב התזמורת שלו, Groove Collage.
בשנת 2013 הוא הפיק את אלבומם של להקת השובבים.
ניל סלואן
ניל ג'יימס אלכסנדר סלואן (באנגלית: Neil James Alexander Sloane; נולד ב-10 באוקטובר 1939) הוא מתמטיקאי בריטי-אמריקאי. ידוע בעיקר כיוצר של "האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים" (OEIS).
ביוגרפיה.
ניל סלואן נולד ב-1939 ב שבוויילס. בשנת 1946 עבר עם משפחתו לאי וייט, ובתחילת 1949 היגרה המשפחה לאוסטרליה. ב-1961 היגר סלואן לארצות הברית.