למרות הצלחת אלבומם במכירות ברחבי העולם, והפופולריות לה זכו הסינגלים הבאים מתוך האלבום, "Doctor Jones" ו-"(Lollipop (Candyman", נחשבה אקווה כבר אז ללהקה של להיט אחד, "Barbie Girl". עם זאת, השיר הבא שהוציאו, "Turn Back Time", היה שיר מיינסטרים מלודי ואיטי, שהתפרסם כשיר הנושא לסרט הקולנוע "דלתות מסתובבות", והתקבל בהערכה גם בקרב מבקרי הלהקה. השיר זכה להשמעות רבות ברדיו והצליח במצעדים ברחבי העולם; זהו הסינגל השלישי של הלהקה שהגיע ישירות למקום הראשון במצעד הבריטי, הישג שלהקות בודדות בלבד הגיעו אליו.
האלבום השני Aquarius.
במהלך 1999 עבדה הלהקה על אלבומה השני, "Aquarius", שיצא בפברואר 2000. הפעם כלל האלבום שירים ממגוון סגנונות. תחילה יצאו שירים בסגנון הבאבלגאם-פופ המוכר של הלהקה, "Cartoon Heroes" ו-"Bumble Bees", שזכו להצלחה מתונה במצעדים. בהמשך יצא השיר "Around the World", שלא הצליח במצעדים בבריטניה ואוסטרליה. הלהקה ביטלה את הוצאת הסינגלים הבאים והחלה לעבוד על אלבומה השלישי. זאת במקביל למסע הופעות ברחבי העולם, ואף הופעה באירוויזיון 2001 עם הלהיט "Barbie Girl", שמילותיו שונו מעט ובעקבות זאת ספגה הלהקה ביקורת רבה על גסותן.
פירוקה הזמני של הלהקה.
במהלך קיץ 2001 החלו להתגלות חיכוכים רבים בין חברי הלהקה. החיכוכים היו קשורים בין השאר ברומן שהתנהל בין לינה ניסטרום לרנה דיף עוד בתחילת דרכה של הלהקה, בעוד ב-2001 החלה ניסטרום לצאת עם חבר אחר בלהקה, סרן רסטד. בנוסף פורסם כי דיף כעס על כך שחלקו באלבום השני היה קטן יחסית, וכן נוצרו חילוקי דעות יצירתיים בין חברי הלהקה. במקביל סבלה ניסטרום מבעיות בריאות, ואף התמוטטה במהלך אחת ההופעות כתוצאה מתשישות בעקבות לוח הזמנים הצפוף של הלהקה. חברי הלהקה החליטו על פירוקה.
ב-22 במאי 2002 יצא ביפן אלבום סיכום של הלהיטים הגדולים של הלהקה, בשם "Cartoon Heroes: The Best of Aqua". האלבום יצא גם בארצות הברית, ב-2006.
ב-2002 הסתיימה גם פרשת התביעה המשפטית של חברת מאטל, יצרנית הבובה ברבי, כנגד הלהקה. מאטל טענה כי בעקבות השיר "Barbie Girl" נגרם נזק תדמיתי למוצרי ברבי, אך בית המשפט דחה את הטענה וקבע כי מכיוון שהשיר מהווה פרודיה על הבובה, הוא מקובל מבחינת החוק.
בשנים שלאחר הפירוק, פנה כל אחד מחברי הלהקה לקריירה מוזיקלית עצמאית. דיף עבד על אלבום והוציא סינגל בשם "Way To Go" ב-2007. ניסטרום הוציאה אלבום יחיד בשם "Play with Me" ב-2003, שאכזב במכירות בנורווגיה; עם זאת, הסינגל הראשון מתוכו, "It's Your Duty", שהתאפיין בניגוד לעבר בסגנון R&amp;B ורוק, זכה להצלחה מתונה במצעדים (מקום שלישי בדנמרק ותשיעי בנורווגיה). רסטד יצר חומרים עבור אמנים אחרים עד 2004, ולאחר מכן הקים את הפרויקט "Lazyboy", והוציא אלבום בשם "Lazyboy TV" בסגנון היפ-הופ, שזכה לביקורות חיוביות. קלאוס נורין עבד עם אמנים אחרים ולא הוציא אלבום משלו.
ב-2004 הוציאו חברי הלהקה אלבום קריוקי בשם "Aqua: The Hits VCD Karaoke" בתאילנד והודו. ב-2005 כינס במאי דני את חברי הלהקה לצילום סרט תעודה על שנותיהם בלהקה, בשם "Turn Back Time" (על שם שירם).
איחוד מחדש.
ב-25 באוקטובר 2007 התאחדה הלהקה מחדש, ויצאה לסיבוב הופעות קצר בדנמרק במהלך 2008. ב-15 ביוני 2009 הוציאה הלהקה אלבום להיטים גדולים שני, "Greatest Hits", שכלל 16 שירים מהעבר ועוד שלושה חדשים: "My Mamma Said", "Live Fast, Die Young" ו-"Back to the 80s", שאף יצא כסינגל. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בסקנדינביה, וכן הופיעה מספר פעמים בגרמניה, צרפת ובריטניה.
דרעא (מחוז)
מחוז דרעא (בערבית: مُحافظة درعا) הוא אחד מ-14 מחוזות סוריה, משתרע בדרום-מערבה של המדינה ויחד עם מחוז קוניטרה ומחוז א-סווידא הוא מרכיב את החורן - חבל הארץ היסטורי הנזכר כבר בתנ"ך. שטחו של המחוז הוא 3,730 קמ"ר ואוכלוסייתו הוערכה בשנת 2007 בכ-916,000 תושבים. בירת המחוז היא העיר דרעא.
נפות.
המחוז מחולק לשלוש נפות:
סלימאן אבן עבד אל מלכ
סולימאן אבן עבד אל מלכ
נטליה בסטמיאנובה
נטליה פילימונובה בסטמיאנובה (רוסית: Наталья Филимоновна Бестемьянова; נולדה ב-6 בינואר 1960 במוסקבה) היא מחליקה על הקרח יהודייה סובייטית. היא אלופה אולימפית (קלגרי 1988) וארבע פעמים ברציפות אלופת עולם (1985–1988) בריקוד זוגות בהחלקה אמנותית על הקרח. חברת מועצת הקונגרס יהודי-רוסי
קריירה.
נטליה בסטמיאנובה החלה אימוניה בהחלקה על הקרח כבר בגיל חמש. עד לשנת 1977 התחרתה בהחלקת נשים ואף זכתה בגביע ברית המועצות. לאחר מכך החלה להתאמן בהחלקה על קרח בסגנון ריקודים. יחד עם אנדריי בוקין זכתה במקום ראשון במשחקים האולימפיים ב-1988. ארבע פעמים זכתה באליפות עולם וחמש פעמים באליפות אירופה, שלוש פעמים באליפות ברית המועצות.
בשנת 1983 התחתנה עם איגור בוברין, מחליק על הקרח בעצמו. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית הופיעה בתיאטרון על הקרח. בשנים 2006–2008 הייתה מגישת תוכנית טלוויזיה בטלוויזיה רוסית ובריטית.
בשנים 2011–2012 הייתה בסטמיאנובה חברה בצוות השופטים בתוכנית הטלוויזיה "גביע מקצוענים" בערוץ הטלוויזיה הארצית של רוסיה הערוץ הראשון (רוסיה).
הוכחה (פירושונים)
הילחם או ברח
אוריאל שלומי
אוריאל שלומי (נולד ב-1955 בתל אביב) הוא זמר מוזיקה מזרחית.
ביוגרפיה.
אוריאל שלומי נולד למשפחה מהעדה התימנית, וגדל בשכונת התקווה בתל אביב.
שלומי עזב את ביתו בגיל 17, והחל לעבוד כימאי בספינת "צים". במהלך אחת ההפלגות למערב אפריקה, הוא עלה לבמה לשיר בעידוד חבריו, ואז החליט כי ברצונו להיות זמר. לאחר שעבד בספינה במשך כ-4 שנים, החל את הקריירה המקצועית שלו כזמר והופיע תחילה במועדונים ובאירועים.
ב-1985 יצא בחברת התקליטים של "האחים ראובני" אלבום הבכורה שלו, "אל המחר"". ציון שרעבי, שלמה כישור וציון שחורי כתבו את מילות השירים, רובם ללחנים יווניים. חיים חדד והגיטריסט משה בן-משה ('בן-מוש') עיבדו, ובין שירי האלבום בלטו "אלוהיי מדוע בעולם" (שחודש בסוף שנות ה-80 על ידי נתי לוי), "לילה מלילות" ו"שיר עצוב".
אלבומו השני, "רקדנית הבטן" (מילים: ויויאן מוגרבי (תוהמי)), יצא בשנת 1986. יגאל חרד עיבד חלק משירי האלבום.
אוריאל היה אחד ממעריציו הגדולים של זוהר ארגוב עמו הקליט אלבום דואטים בשנת 1987.
ב-1987 הוציא את אלבומו השלישי: "אבינו שבשמיים", אז גם הקים את להקת "פעמי המזרח" עימה הופיע.
ב-1989 יצא לאור אלבומו הרביעי "שירי נשמה" שכלל מחרוזות של שירים ים-תיכוניים וישראלים דוגמת: "רותי" ('לי כל גל נושא מזכרת'), "אני אוהב אותך לאה" ,"לו יהי", "הכניסיני תחת כנפך" ו"יצאנו אט" בעיבודים של יעקב למאי. האלבום זכה להצלחה מסחרית כבירה, אך מאידך להתעלמות תקשורתית, שהייתה אחד הגורמים המרכזיים להחלטתו להפחית בפעילותו המוזיקלית.
ב-1991 הוציא את האלבום "סניוריטה שכלל לחנים יוונים, טורקיים, וכן 3 שירים מקוריים שכתבו והלחינו רוני אחיאל ויאיר אליאס. ראובן ('רובי') בן-שמעון עיבד את שירי האלבום.
ב-1994, בעקבות פנייה של היוצר רוני אחיאל, הקליט את השיר "חנית" לבקשת הוריה של חנית קיקוס, בטרם נמצאה גופתה. בעקבות השיר, הוציא שלומי אלבום שלם בשם "אם את שומעת תעני" בעיבודו של בצלאל גלעדי.
שלומי חזר לשיר, בעידודו של הזמר אבי פרץ, בסוף שנות ה-90 והוציא בפברואר 2003 את אלבומו "אני שר אני קיים". האלבום כלל 9 שירים, פרי עטם של פרץ, יוסי גיספן, דורון דוידסקו, רוני אחיאל, אביחי מליחי, עופר לב, ראובן אלוני ועוד. לצידם ביצע שלומי שני חידושים: מחרוזת משירי ג'ו עמר (הכוללת את השירים "אמא" ו"העני") והשיר "כשהיינו ילדים" (מילים: אורי אסף, לחן: משה וילנסקי). אבי פרץ הפיק מוזיקלית את שירי האלבום.
מאז חזר להופיע, וביצע דואטים עם מיטב זמרי המוזיקה המזרחית, ביניהם אייל גולן ותמיר גל.
ב-2010 הוציא את הסינגל 'זיכרון רחוק' שכתב והלחין ראובן אלוני.
ב-2012, הוציא את הסינגל "טעם לחיים" שכתב אלירן צור והלחין רביב רם בן מנחם.
במרץ 2018 שחרר אוריאל ביצוע מחודש לשירו המפורסם "פסנתר" בו אירח את הזמר הוותיק נתי לוי, על העיבוד המחודש אחראי יוני טלבי כשאת מילות השיר כתב אסף אטדגי, והלחין גוסטו.
מלבר (פירושונים)
ה-BOPE (ר"ת של Batalhão de Operações Policiais Especiais; הגדוד למבצעים משטרתיים מיוחדים) היא יחידת עילית של המשטרה הצבאית של ברזיל שמאומנת בלוחמה בשטח בנוי, מאחר שהיחידה נדרשת לא פעם לפלוש אל שכונות העוני מוכות הפשיעה והסמים בריו דה ז'ניירו. אופי היחידה נחשב בעיני רבים לאכזרי מאוד, דבר המתבטא גם בסמל היחידה: גולגולת לבנה על רקע שחור, שמאחוריה מוצלבים שני אקדחים ובה נעוצה סכין.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-19 בינואר 1978 כ"גרעין היחידה למבצעים מיוחדים (Núcleo da Companha de Operações Especiais, NuCOE). ב-1982 היחידה הועברה לאחריות הגדוד לשליטה במהומות (Batalhão de Polícia de Choque) והייתה חלק מהיחידה למבצעים מיוחדים (Companha de Operações Especiais, COE). ב-1984 היחידה שוב כונתה גרעין היחידה למבצעים מיוחדים והוכפפה למשטרה הצבאית. ב-1988 הוקמה היחידה העצמאית למבצעים מיוחדים (Companhia Independente de Operações Especiais, CIOE), שסמכויותיה הורחבו לכל מדינת ריו דה ז'ניירו וב-1 במרץ 1991 הפכה היחידה לגדוד והחלה לשאת את השם הנוכחי.
מפקדי BOPE.
שמם של מפקדי היחידה הוא חסוי בדרך כלל, אולם מעת לעת דולפים לתקשורת הברזילאית שמותיהם של מפקדי היחידה. להלן רשימה לא מלאה של מפקדי עבר:
תפקידים.