התחנה הוקמה בשלהי המאה ה-19 במיזם מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מי מעיינות שנבעו בסמוך לתחנה נשאבו למכל אגירה גדול ושימשו כמקור מים לדודי הקיטור של הרכבות שהיו עוצרות בתחנה, ובתקופות שהמעיינות התייבשו הובאו למקום מים ממעיינות בתיר ברכבות היורדות מירושלים ליפו. מלבד מתקן השאיבה ומכל המים, נבנה במקום מבנה תחנה דו-קומתי בדומה למבני התחנה של תחנת הרכבת בית שמש ותחנת הרכבת בתיר שנבנו באותה תקופה, למרות שבניגוד לתחנות האחרות לאורך הקו, לא היו במקום יישובים של ממש. על פי דברי הקונסול האנגלי ג'ון דיקסון, הסיבה להקמת תחנת הנוסעים הייתה אחוזה של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני ששכנה במקום.
ב-1915, במסגרת הקמת המסילה מעפולה לחצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי הטורקי במלחמת העולם הראשונה הוקמה תחנה חדשה בנקודה בה נפרדו המסילות, שנקראה תחנת ואדי צראר, במרחק של 2.5 ק"מ ממערב לתחנת סג'ד. כתוצאה מכך נסגרה התחנה ועם הזמן מבני התחנה, הרציף ומגדל מים, התפוררו ונהרסו.
בשנות התשעים של המאה ה-19 הוקם בסמוך לתחנה הכפר סג'ד שהתפתח שם בזכות מיקומו ליד המסילה לירושלים.
כיום.
בשנות האלפיים, כאשר חודשה מסילת הרכבת לירושלים, נהרסו לחלוטין השרידים האחרונים של התחנה וכיום לא נשאר לה זכר.
אגרת רב שרירא גאון
אגרת רב שרירא גאון היא איגרת שכתב רב שרירא גאון (רש"ג) סביב שנת ד'תשמ"ז (987) אל רבי יעקב בן נסים, ראש חכמי קירואן, כתשובה לשאלתו על השתלשלות התורה שבעל-פה מימי התנאים, האמוראים, הסבוראים והגאונים עד ימיו.
חשיבות האגרת.
איגרת זו מהווה מקור מידע מרכזי, ובפרטים רבים בלעדי, על התקופות בהן היא עוסקת ותיארוכן. האיגרת סוקרת את סדרי הזמנים ודרך העריכה של המשנה, הברייתות והתלמוד, וכן סוקרת את תקופת הגאונים. האיגרת מסדרת את לוח הזמנים בו פעלו התנאים, האמוראים, הסבוראים ודורות הגאונים עד זמנו של רב שרירא.
איגרת זו היא יוצאת דופן מבין החומר הכתוב שהגיע לידינו, בהיותה תיעוד היסטורי מדוקדק בירידתו לפרטים הכרונולוגיים בספרות הרבנית הקדומה. מסתבר שהאיגרת מייצגת מסורת כרונולוגית שעברה בתוך ישיבות הגאונים עוד מתקופת התלמוד, שכן התאריכים המצוינים בה מובאים כנתונים ברורים ולא משוערים.
נוסח האיגרת.
לאיגרת נוצרו שני נוסחים. הנוסח המופיע ב"ספר יוחסין", המכונה גם "הנוסח הספרדי". נוסח מאוחר יותר יצא לאור בידי בֶּר גולדברג לפי כתב יד של מעתיק, המכונה "הנוסח הצרפתי". שינוי בולט בין הנוסחים הוא שבנוסח שבספר יוחסין כתוב שרבי כתב את המשנה, ואילו לפי הנוסח השני אין זה ברור שרבי כתב את המשנה, ואפשר להבין שרק ערך אותה, אך היא נשארה כמסורת בע"פ עד תקופה מאוחרת יותר.
לגבי הסיבות להבדל בין הניסוחים ישנן הצעות שונות במחקר.
בעבר היה מקובל להניח כי הנוסח הספרדי מדויק יותר, וכך מחזיקים עד היום במקומות מסורתיים, אך יעקב נחום אפשטיין טען כי על פי רוב הנוסח הצרפתי הוא הנכון, וכך מקובל היום בקרב החוקרים.
בויאן קרקיץ'
בויאן קרקיץ' פרס (בסרבית: Бојан Кркић Перез; נולד ב-28 באוגוסט 1990 בליניולה שבספרד) הידוע בשמו הפרטי, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני בויסל קובה.
אביו, שגם שמו הוא בויאן, הוא כדורגלן סרבי ששיחק בכוכב האדום בלגרד בשנות ה-80. הוא עבר לספרד, שם נישא לאחות קטאלנית, והתמנה לסקאוט של ברצלונה ב-1997.
קריירת מועדונים.
בויאן הצטרף למערכת הנוער של ברצלונה בשנת 1999. בויאן התקדם במהרה בין קבוצות הגילאים השונות, וב-7 שנים במערכת הנוער הספיק להבקיע מעל ל-800 שערים - בויאן הוא בין המבקיעים המובילים בכל קבוצות הגילאים בהיסטוריית המועדון. בויאן שיחק בקבוצת המשנה של ברצלונה, ברצלונה אתלטיק, בעונת . בעונה זו הבקיע עשרה שערים, והיה מלך השערים של הקבוצה. ביום בו הגיע לגיל 17 חתם על חוזה מקצועי עם הקבוצה. במשך העונה, זומן בויאן למשחקי הידידות השונים שערכה הקבוצה, ביניהם למשחק מול אל-אהלי המצרית ב-24 באפריל 2007. כמו כן, שותף בקיץ בויאן במשחקי קדם העונה של ברצלונה בסקוטלנד.
ב-16 בספטמבר 2007 ערך בויאן את הופעת הבכורה שלו במדי ברצלונה במשחק ליגה כנגד אוסאסונה, כאשר נכנס בדקה ה-78 במקום ג'ובאני דוס סנטוס. ב-19 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-88 במקום ליונל מסי. בכך הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם ששותף בליגת האלופות.
ב-20 באוקטובר הוא פתח לראשונה בהרכב הקבוצה הבוגרת, והבקיע באותו משחק בדקה ה-25 במשחק כנגד ויאריאל. בכך, היה לשחקן הצעיר ביותר שמבקיע במדי ברצלונה במשחק ליגה.
כיוון שבעמדת החלוץ שיחקו סמואל אטו ותיירי הנרי הבכירים ממנו, בויאן לא זכה לפתוח בהרכב במספר רב של משחקים, ולעיתים הוסת לתפקיד הקיצוני. עם זאת, הוא שותף ברוב משחקי הקבוצה בעונת , וכמו כן הספיק להבקיע 7 שערים, ביניהם צמד במשחק נגד ריאל ואיאדוליד. בויאן הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות ב-1 באפריל 2008 ברבע הגמר מול שאלקה 04, ובכך היה השחקן השני הכי צעיר אי פעם שמבקיע בטורניר, אחרי החלוץ הגנאי פיטר אופורי-קווי.
בתחילת העונה הבאה, עם ז'וזפ גוארדיולה בתפקיד המאמן החדש בקבוצה, לא שותף בויאן במשחקי הקבוצה, והוא פתח לראשונה רק במחזור השלישי של ליגת האלופות. במשחק הבקיע צמד לרשתה של פ.צ. בזל. בעונה זו קיבל פחות דקות משחק בליגה מבעונה הקודמת וכבש רק שני שערי ליגה, אך כבש עשרה שערים בכל המסגרות והיה שותף לזכיית הקבוצה בטרבל - אליפות ספרד, גביע המלך הספרדי וליגת האלופות.
ב-22 ביולי 2011 חתם על חוזה בקבוצת רומא ששילמה לברצלונה עבורו 12 מיליון אירו. בחוזהו של בויאן נכלל סעיף אשר מאפשר לברצלונה לרכוש אותו באותו הסכום בו נקנה על ידי רומא. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון ב-3 באוגוסט 2011. ב-29 באוגוסט 2012 בויאן עבר בהשאלה למילאן.
ב-25 במאי 2013 החליטה ברצלונה לממש את הסעיף בחוזהו של בויאן אשר מתיר לה לרכוש אותו בחזרה מרומא בסכום המוסכם (12 מיליון אירו), והשאילה אותו לקבוצת אייאקס אמסטרדם ההולנדית במקום איסק קואנקה. לאחר עונה חזר לברצלונה. ביולי 2014 חתם בסטוק סיטי מהפרמייר ליג האנגלית. בויאן כבש שישה שערים בסטוק, אחד מתוכם היה שער ניצחון נגד ארסנל. ב-26 בינואר 2015 קרע בויאן את הרצועה הצולבת הקדמית, פציעה שהשביתה אותו ממשחק לחצי שנה. ב-25 באוגוסט שיחק בויאן לראשונה מאז הפציעה, במשחק גביע הליגה נגד לוטון.
ב-29 בינואר 2017 הושאל בויאן למיינץ 05 הגרמנית עד לסוף העונה. בתקופת השאלה זו, ערך בויאן 11 הופעות, והבקיע שער אחד, בתיקו 2-2 מול באיירן מינכן. שער זה הפך את בויאן לשחקן השביעי בלבד שהבקיע בכל אחת מארבע הליגות הבכירות באירופה, לה ליגה, סרייה א', פרמייר ליג ובונדסליגה. בויאן ומיינץ נאבקו בתחתית בעונה זו, ונשארו בסופה בליגה. בתום תקופת ההשאלה, חזר בויאן לסטוק סיטי.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לעונה אחת לדפורטיבו אלאבס. בתום העונה, לאחר שהופיע ב-15 משחקים וכבש שער בודד, חזר לסטוק סיטי.
ב-26 ביולי 2019 שוחרר רשמית מסטוק סיטי.
ב-7 באוגוסט 2019 חתם במונטריאול אימפקט מה-MLS. ב-9 באוגוסט 2021 חתם בויסל קובה היפנית.
קריירת נבחרות.
קרקיץ' נכלל בסגל הנבחרת הספרדית עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בלוקסמבורג במאי 2006. בויאן היה אז בן 16, צעיר בכשנה מרוב יתר השחקנים בטורניר. הוא שיחק רק 45 דקות בארבעה מתוך חמשת משחקי הנבחרת. הוא הבקיע שלושער כנגד נבחרת לוקסמבורג ועזר בניצחון הקבוצה את נבחרת רוסיה, שזכתה בטורניר בסופו. במשחק השלישי בטורניר, הבקיע פנדל. במשחק שקבע את הנבחרת במקום השלישי הבקיע שער 8 דקות לאחר שנכנס כמחליף. באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה ב-2007, הבקיע בויאן שערים בחצי הגמר ובגמר ובכך עזר לנבחרת הספרדית לזכות בטורניר.
זימונו של בויאן לנבחרת הספרדית לקראת גביע העולם עד גיל 17 לשנת 2007 שנערך בקוריאה הדרומית היה נתון במחלוקת. ברצלונה רצתה לשתפו במשחקי קדם העונה שלה באסיה אך התאחדות הכדורגל הספרדית שללה את דרישת ברצלונה ואף עוררה מהומה נוספת כאשר לא אישרה את הצטרפות אחד הרופאים של ברצלונה לטורניר, שתפקידו היה להשגיח על בריאות השחקן עקב בעיה בברכו.
בטורניר הבקיע בויאן חמישה שערים וסיים במקום השלישי בטבלת מלך שערי הטורניר, יחד עם הגרמני טוני קרוס. בחצי הגמר, במשחק כנגד נבחרת גאנה, בויאן הורחק בכרטיס צהוב שני בשניות האחרונות למשחק. כתוצאה מכך, בויאן היה מושעה בגמר בו נבחרת ספרד הפסידה לנבחרת ניגריה בפנדלים. בויאן זכה בכדור הארד של אדידס, הניתן לשחקן השלישי בטיבו בטורניר.
ב-1 בפברואר 2008 נכלל בויאן בסגל הנבחרת הספרדית הבוגרת של לואיס ארגונס למשחק ידידות כנגד נבחרת צרפת שנערך ב-6 בפברואר 2008. אילו שותף במשחק, הוא היה השחקן הצעיר ביותר שייצג את ספרד אי פעם. אף על פי כן, בויאן לא התייצב למשחק מכיוון שהיה חולה. בויאן ויתר על השתתפות ביורו 2008 בשל בעיות אישיות. לבסוף, ערך בויאן את הופעת הבכורה שלו תחת אימונו של ויסנטה דל בוסקה ב-10 בספטמבר 2008 במשחק מול נבחרת ארמניה.
סטטיסטיקה בקבוצות.
"מעודכן לתאריך 2 בפברואר 2016"
גשר ארבעת הראשים
גשר ארבעת הראשים (באיטלקית: Ponte Quattro Capi - "פונטה קווטרו קאפי") המכונה גם גשר פבריקיוס (בלטינית: Pons Fabricius, ובאטלקית Ponte Fabricio - "פונטרה פבריצ'יו" - גשר פבריצ'יו) הוא הגשר העתיק ביותר ברומא הנמצא עדיין בשימוש.
היסטוריה.