מקור השם ירבוז הגיע לשפה העברית כנראה מפרסית, שבה הוא נקרא 'יארבוז'. בארמית הוא קרוי 'ירבוזא'. בתוספתא הוא מוזכר כאחד ממיני הירקות (כלאים, א, יא). אולם לראשונה מוצאים אותו במסכת שביעית, דווקא כצמח-בר: "הפיגם והירבוזין השוטים..." (פ"ט, מ"א). שמו גם נשתמר בכמה מקומות בארץ בפי הערבים בצורת 'ארבוז, או 'ג'רבוז'. מקור השם המדעי 'אמרנטוס' (amaranthus) הוא מהמילה היוונית ἀμάραντος שפירושה "אינו נובל" וזאת משום שלמינים אחדים של הירבוז יש "פרחי אלמוות".
שימושים.
כצמח מאכל: הפלאחים הערבים בארץ ישראל היו אוכלים את העלים הצעירים והגבעולים של הירבוז המופשל ("Amaranthus retroflexus"), טריים או מבושלים. אולם, ירבוז שצמח באדמה עשירה בחנקות עלול להיות רעיל עקב הצטברותן בעלים. Amaranth greens (מוכר גם בשם תרד סיני) ובשמו המדעי "Amaranthus viridis" הוא אחד ממיני הירבוז המשמשים כירק מאכל. השימוש בצמח נפוץ באזורים טרופיים במזרח ובעיקר בהודו. ירק זה הוא מקור טוב לויטמינים כגון A, K, B6, C, B2, ו-B9 ומינרלים כגון סידן, ברזל, מגנזיום, אשלגן, אבץ, נחושת ומנגן.
ירבוזים שונים גודלו באסיה, אמריקה ואפריקה להפקת זרעיהם. האינדיאנים באמריקה מנצלים את זרעי הירבוז כמרכיב בתבשיל. בחלק מארצות המגרב כותשים את זרעי הירבוז לקמח, המשמש להכנת קציצות צמחוניות - מאכל תוניסאי שהגיע לצרפת (ומשם גם לארצות אחרות) והפך למעדן במסעדות. ניתן לאוכלו בשתי צורות: פיקנטי (כמתאבן), או מתוק (כקינוח). את קמח הירבוז ניתן להשיג בחנויות טבע שונות בארץ. הוא אינו מכיל גלוטן ועל כן חביב על חולי הצליאק.
כצמח מרפא: הצמח מכיל בין השאר אשלגן וחנקן. משרה, המיוצר מעלי ירבוז יבשים וטחונים, משמש באינדונזיה כתרופה לפצעים חיצוניים, לזירוז המחזור החודשי וכנגד ברונכיטיס. לטענת האינדונזים המשרה מזרז השתנה ולכן הוא טוב גם כנגד מחלת המין זיבה. הסינים משתמשים בצמח כנגד הכשות נחשים, להורדת חום גבוה, בצקת, שלשול ודיזינטריה.
כצמח נוי: מינים שונים של ירבוז משמשים כצמחי נוי פופולריים ברחבי העולם. בגינות רבות בארץ ניתן למצוא את הירבוז המזניב ("A. caudatus") שתפרחתו אדומה עזה ואת ירבוז שלוש-גוני ("A. tricolor") שעליו מכוסים בכתמים אדומים דקורטיביים.
כמקור לצבע: בני שבט ההופי (Hopi שבט אינדיאני שחי בדרום מערב ארצות הברית באזור אריזונה של היום) הפיקו מן הירבוז צבע אדום חזק. החומר המעניק לצמח את צבעו האדום הוא ביטלאין (Betalain), האחראי גם לצבעו האדום של הסלק. כיום קיים צבע סינתטי בגוון דומה בשם "אמרנטס" (מוכר גם כ- Red No. 2 בצפון אמריקה וכ-E123 באיחוד האירופי).
פסקטריאניזם
פסקטריאניזם (באנגלית: Pescetarianism; מכונה בעברית גם צמחודג) הוא אורח חיים תזונתי הכולל דגים ומאכלי ים אך לא בשר של בעלי חיים יבשתיים. בנוסף לדגים או רכיכות, התזונה הפסקטריאנית כוללת בדרך כלל ירקות, פירות, כל סוגי האגוזים, כל סוגי הפיצוחים, דגנים, קטניות, ובמקרים מסוימים ביצים ומוצרי חלב. עם זאת, יש פסקטריאנים שנמנעים מאכילת ביצים ומוצרי חלב, בהיותם תוצרים של בעלי-חיים יבשתיים.
אטימולוגיה.
פסקטריאניזם הוא תחדיש שנוצר בארצות הברית בשנות התשעים של המאה העשרים, מהלחם של המילה האיטלקית ""Pesce" (דג), עם המילה האנגלית "Vegetarian"" (צמחוני).
בעברית מוכרים כינויים מקבילים, כמו התואר "צמחודג" שהיא הלחם של המילים "צמחוני" ו"דג", התואר "פישיונר" (סלנג) והתואר "פישחוני" שהיא הלחם של המילים "פיש" (דג, באנגלית) ו"צמחוני".
ק.ק. בוסנה
מועדון הכדורסל וארזה
מארק סאלינג
מארק ויין סאלינג (באנגלית: Mark Wayne Salling; 17 באוגוסט 1982 – 30 בינואר 2018) היה שחקן, זמר ומוזיקאי אמריקאי, אשר היה מוכר בעיקר מדמותו של נח "פאק" פאקרמן, אותה גילם בסדרת הטלוויזיה המוזיקלית "glee".
ביוגרפיה.
מארק נולד בדאלאס, טקסס, ובגיל צעיר התחנך בחינוך ביתי. הוא למד ב-Culver Military Academy, אך את לימודיו השלים בבית הספר Lake Highlands בשנת 2001. בזמן שלמד בבית ספר תיכון, היה חבר נבחרת ההיאבקות של בית הספר. סאלינג הופיע לעיתים קרובות - למרות גילו הצעיר והיותו קטין - בברים, והשתתף במופע הכישרונות של בית הספר. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד בלוס אנג'לס במכללה למוזיקה בפסדינה שבקליפורניה והחל ללמוד לנגן על גיטרה, ולהתפרנס ממתן שיעורי גיטרה.
קריירה.
מוזיקה.
בשנת 2008 הוציא אלבום שנקרא Smoke Signals, בשם הבמה "Jericho" (יריחו). באוקטובר 2010 הוציא אלבום נוסף בשם Pipe Dreams, הפעם בשמו האמיתי.
משחק.
בשנת 1996 שיחק לראשונה בסרט האימה "ילדי התירס 4 - התכנסות", את דמותו של ג'יימס רודס, בנה של גרייס (נעמי ווטס). ב-1999 התארח בסדרה "ווקר" בכיכובו של צ'אק נוריס.
בין השנים 2009–2015 שיחק בסדרה "glee", שם גילם את דמותו של "פאק", נער יהודי, חברו הטוב של פין ושחקן בנבחרת הפוטבול, בעל תספורת מוהיקן שמרבה להתעלל בילדי התיכון הדחויים.
חיים אישיים.
ב-2007 החל סאלינג לצאת עם שותפתו לסדרה "Glee", נאייה ריברה, זוגיות שנמשכה עד 2010.
בשנים האחרונות לחייו התגורר בשכונת Shadow Hills בלוס אנג'לס, קליפורניה.
סאלינג היה חבר ותיק בארגון האורניתולוגיה "אקו פארק", בלוס אנג'לס, ואף כתב את שיר הנושא שלהם. נשיא ומייסד הארגון אמר כי "הוא (סאלינג) נהנה מאוד מצפייה בציפורים, ובאמת אכפת לו מציפורים... היו לו הרבה בעלי חיים בביתו והוא עבד בחילוץ בעלי חיים כשהכרתי אותו. הלכנו יחד לצפייה בציפורים".
בעיות עם החוק ומותו.
האשמות על תקיפה מינית.
בינואר 2013, חברתו לשעבר של סאלינג, רוקסן גורזלה, האשימה אותו בתקיפה מינית בכך שהכריח אותה לקיים יחסי מין לא מוגנים ללא הסכמתה. הוא הכחיש את כל ההאשמות והגיש תביעה נגדית בגין הוצאת לשון הרע. במרץ 2015, סאלינג יישב עם גורזלה מחוץ לבית המשפט לאחר שהשופטים הורו לו לשלם לה 2.7 מיליון דולר.
האשמות על פורנוגרפיית ילדים.
ב-29 בדצמבר 2015 הוא נעצר בביתו בחשד שהחזיק אלפי תמונות וסרטוני וידאו המכילים פורנוגרפיית ילדים, בעקבות מידע שקיבלה המשטרה מאחת מחברותיו לשעבר. מאוחר יותר, הוא שוחרר בערבות של 20,000 דולר, אך בעקבות צו חיפוש נמצאו יותר מ-50,000 תמונות של פורנוגרפיית ילדים במחשב שלו ובכונני הגיבוי, שהורדו בין אפריל לדצמבר 2015.
ב-27 במאי 2016 הואשם סאלינג בקבלת והחזקת פורנוגרפיית ילדים. בעקבות ההאשמות פוטר מסרטו של עדי שנקר "האלים והסודות". ב-30 בספטמבר 2017 הוא הודה בביצוע העבירה במסגרת עסקת טיעון והיה אמור לרצות עונש מאסר לתקופה של ארבע עד שבע שנים, להירשם כעבריין מין ולהיכנס לתוכנית טיפול. בין היתר, ההאשמה נעשתה רשמית ב-18 בדצמבר 2017, וגזר הדין של סאלינג נקבע למרץ 2018.
מותו.
ב-30 בינואר 2018 שם קץ לחייו בתלייה, ליד ביתו באזור עמק סן פרננדו בלוס אנג'לס, שש שעות לאחר שדווח כנעדר.
שארל אלבר גובאט
שארל אלבר גובאט (באנגלית: Charles Albert Gobat; 21 במאי 1843 - 16 במרץ 1914) היה עורך דין ומדינאי שווייצרי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1902, במשותף עם השווייצרי אלי דוקומון.
חייו.
גובאט נולד בעיר טרמלה בשווייץ, בן לכומר פרוטסטנטי ואחיינו של סמואל גובאט, מיסיונר אשר שימש כבישוף של ירושלים. בצעירותו זכה גובאט לחינוך נרחב ולמד בין השאר באוניברסיטאות של בזל, פריז וברן.
לאחר שהשלים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת היידלברג ב-1867, עסק גובאט בעריכת דין בברן וכמו כן שימש כמרצה למשפטים.
משרדו של גובאט הפך במהרה לאחד המובילים במדינה וההכרה לה זכה הובילה אותו לפתח קריירה פוליטית. ב-1882 מונה למפקח על החינוך בקנטון ברן ובתפקידו זה יישם מספר רפורמות חשובות. ב-1890 נבחר לשמש חבר במועצה הלאומית של שווייץ והחל להיות מעורב בארגונים בינלאומיים לקידום השלום.
ב-1891 גובאט מונה למזכיר הכללי של 'לשכת השלום הבינלאומית בשווייץ' (בצרפתית: Bureau international de la paix) וב-1902 זכה בפרס נובל לשלום במשותף עם מנהל הארגון, אלי דוקומון. לאחר מותו של דוקומון, ב-1906, לקח גובאט על עצמו את ניהול הלשכה, שזכתה בפרס נובל לשלום ב-1910.
דן איינבינדר
דן איינבינדר (נולד ב-16 בפברואר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל תל אביב.
קריירה.
איינבינדר התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, עמה זכה בדאבל בעונת . בעונה הבאה הפך לשחקן הרכב בקבוצת הנוער, עמה זכה באליפות ליגת העל לנוער. בעונת 2008/2009 חתם על חוזה לארבע עונות במדי הקבוצה הבוגרת, וצבר שלוש הופעות במדי הקבוצה במהלך העונה. בעונת 2010/2011 זכה איינבינדר למקום קבוע בהרכב של הקבוצה. ב-3 בספטמבר 2012 חתם איינבנדר לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה, ששילמה תמורתו 1.3 מיליון ש"ח. בעונה אחת בקבוצה כבש שני שערים ב-29 הופעות ליגה, והוסיף שני שערים בגביע המדינה. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לגמר הגביע הראשון בתולדות המועדון, ופתח בהרכב בהפסד להפועל רמת גן בבעיטות הכרעה.