נולד באולשאן שבפלך וילנה לפסח שרגא ומרים בוגדנובסקי. בוגר ישיבת טלז, ישיבת לידא וישיבת וולוז'ין.
ב-1912 עלה לארץ ישראל, למד בבית המדרש למורים בירושלים.
ב-1915, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה החליט להישאר בארץ ולהתעת'מן מתוך הבנה שהדבר יחייבו להתגייס לצבא הטורקי. לפי הסכם עם השלטונות הטורקים קיבל דחיית גיוס כדי להשלים את לימודיו והוסמך להוראה ב-1916. עם סיום לימודיו נלקח עם חבורת תלמידים מן הסמינר ומן הגמנסיה הרצליה, לבית הספד לקצינים באיסטנבול, ועם גמר האימונים נשלח לחזית מקדוניה, וממנה לחזית בגדד. לאחר זמן הועבר למטה המפקדה הגרמנית שבמוסול שם שירת כמתורגמן במרכז השירות האלחוטי. לאחר נסיגת הגרמנים מן המזרח התיכון חזר לאיסטנבול ובסיום המלחמה השתחרר מהצבא וב-1919 חזר ארצה.
לאחר המלחמה למד באוניברסיטת וינה בהמשך קיבל השכלה משפטית בשיעורי המשפט הממשלתיים בארץ ישראל.
ב-1920 התמנה מזכיר "אחדות העבודה". היה ממייסדי ועורכי השבועון "העתיד" ו"החלוץ הצעיר".
שלי היה מתרגם, בעבודתו זו תרגם ספרים רבים בפסבדונימים: מ. בוגדנובסקי, מ. בוגדן, ב. דן ועוד.
מאיר בוגדנובסקי
מ. בוגדנובסקי
מ' בוגדנובסקי
באלדומרו פרלאסה
באלדומרו פרלאסה פרלאסה (בספרדית: Baldomero Perlaza Perlaza; נולד ב-5 ביוני 1992) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר באתלטיקו נסיונל.
קריירה.
פרלאסה נולד בטולואה שבקולומביה, והחל ללמוד כדורגל בבית הספר "Escuela de Fútbol Carlos Sarmiento Lora".
בשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הקולומביאנית במדי הקבוצה העירונית, דפורטיבו טולואה.
לאחר מכן שיחק עונה אחת באתלטיקו וילה, חזר לעונה אחת לדפורטיבו טולואה, שיחק עונה אחת בקוקוטה דפורטיבו, ובשנת 2015 חתם באינדפנדיינטה סנטה פה, במדיה שיחק עד יולי 2019 וערך למעלה מ-150 הופעות ליגה, בהן כבש 10 שערים.
ב-22 ביוני 2019 דווח כי סיכם על חוזה לשלוש עונות בהפועל באר שבע, שתשלם 600,000 אירו על 60% מכרטיס השחקן שלו, אך העסקה לא יצאה לפועל לבסוף.
ב-7 ביולי 2019 עבר לאתלטיקו נסיונל מליגת העל הקולומביאנית.
תוכנית שביב
בלדומרו פרלאסה
אריק פולגאר
אריק אנטוניו פולגאר פארפאן (בספרדית: Erick Antonio Pulgar Farfán; נולד ב-15 בינואר 1994) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר בפלמנגו ובנבחרת צ'ילה.
קריירה.
פולגאר החל את קריירת הכדורגל שלו במדי דפורטס אנטופגסטה, קבוצה בעיר אנטופגסטה, בה נולד. במדיה זכה פולגאר בתואר "תגלית העונה" בצ'ילה בשנתו האחרונה במועדון.
ב-28 ביוני 2014 חתם על חוזה לשלוש שנים באוניברסידד קאתוליקה, ששילמה לדפורטס אנטופגסטה 400,000 דולר על 70% מכרטיס השחקן שלו.
ב-20 באוגוסט 2015 חתם פולגאר על חוזה לארבע שנים במדי בולוניה 1909. ב-11 בינואר 2019 האריך פולגאר את החוזה עד ל-30 ביוני 2022.
ב-9 באוגוסט 2019 עבר לפיורנטינה. ב-24 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3–4 לנאפולי. הוא כבש את השער הראשון במשחק, שהיה גם שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, ובישל שער נוסף.
ב-3 בפברואר 2022 הושאל לגלאטסראיי מהליגה הטורקית.
נבחרת צ'ילה.
פולגאר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-29 בינואר 2015, בניצחון נבחרתו 3–2 על נבחרת ארצות הברית.
ב-17 ביוני 2019 כבש את שערו הראשון בנבחרת בניצחון נבחרתו 4–0 על במחזור הפתיחה של משחקי קופה אמריקה 2019.
יער השרון
יער השרון היה יער אלוני תבור, אשר השתרע בשרון מאזור הירקון ועד למרגלות הכרמל, היער נכרת בסוף התקופה העות'מאנית, אך שרידיו עדיין קיימים באזור.
גבולות היער.
היער צמח בעיקר על גבעות החול-חמרה שבשרון, מקובל לציין את גבולו הדרומי לאורך הירקון, אך חלק מהיער צמח גם דרומית לפתח תקווה עד צומת סירקין של ימינו.
במערב היה גבולו של היער חולות שפת הים, בצפון אזור קיסריה ומרגלות הכרמל ובמזרח המרזבה ומרגלות הרי השומרון (הדום השומרון).
טופוגרפיה.
היער צמח בעיקר על רכסי גבעות החול-חמרה כורכר שבמישור החוף השרון,
בעמקים שבין הגבעות הידועים בשם אבוסים הצטברו בעונת החורף מים אשר יצרו ביצות שאינם מתאימים לצמיחת האלון, מסיבה דומה לא צמחו האלונים בדיונות החול הנודד שעל שפת הים.
הצומח ביער.
היער היה מורכב מעצי אלון התבור שצמחו במרחקים גדולים בין עץ לעץ ויצרו צורת צומח המכונה יער פארק.
נילי ליפשיץ ואחרים משערים על סמך שרידי עצים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות כי ראשית שלט ביער האלון המצוי ורק לאחר מכן, עקב התחממות האקלים, הוחלף האלון המצוי באלון התבור.
קיימת גם מחלוקת מה היו מלווי האלון, אלכסנדר איג שיער שהיה זה חילף החולות, אולם מיכאל זהרי חשב שהחילף יחד עם דרדר הקורים השתלטו רק לאחר השמדת האלון.
על פי שרידי הצומח באזור פרדס חנה נראה שיחד עם האלון והחילף צמחו ביער גם אלה אטלנטית, אזוביון דגול, לטם שעיר, לטם מרווני, מתנן שעיר, קדה שעירה, סירה קוצנית, בן-חצב יקינתוני, בן-סירה מיובל, תגית קיצית, גרניון גזור וצברת.
החי ביער.
בעבר היו ביער השרון מגוון בתי גידול, גבעות החמרה שעליהם צמח יער פארק של אלוני תבור כפי שמעט ממנו שרד בתחומי פארק השרון, חורש צפוף יותר של אלוני תבור כפי שקיים בשמורת אלוני יצחק, ביצות ובריכות חורף כפי שהיו הביצות לאורך הירקון, ביצות פולג, ביצות יער חדרה ונחל תנינים (כאברה), שדות מעובדים או מוברים וכרי מרעה בעמקים שבין גבעות החמרה ודיונות חול מיוצב כפי שיש מזרחית לאור עקיבא, במגוון בתי הגידול האלו חיו עושר של בעלי החיים מאזורים ביאוגאוגרפיים שונים, כך למשל חי הצבי שמרבית קרוביו חיים בסוונות של אפריקה בצל עצי אלון שמוצאם מחצי הכדור הצפוני.
שיחזור נוף החי ביער השרון יכול להיעשות תוך הסתמכות על סקרי הטבע שנעשו בחלקי היער ששרדו כתל אלון ואלוני יצחק, סקרי הטבע שנעשו במקומות שהיער היה בהם בעבר כפרדס חנה-כרכור ולב השרון, מחקרים כמחקרו של עוזי פז על יערות האלון ברמת מנשה ובשרון, מחקרים ארכאוזאולוגים כמחקרם של אלה צחר וחובריה, סיפורי מסעות וספרות חוקרים מהעבר כויקטור גרן וגוסטב דלמן.
החי בנופי יער הפארק על גבעות החמרה.
יער הפארק של אלוני התבור היה משכנם של הצבי ששב עכשיו לטבע באזור, הבובאל האיילי שנכחד עוד בתקופת הברונזה, הארנבת, הקיפוד, הדרבן, השועל, הגירית החולד, התן ששרדו, הצבוע ששרד בכרמל וצב היבשה שמצוי בסכנה.
זה היה גם מקום משכנם של העורבני וייתכן השחרור, החוחית, הירקון, החוגלה הבז ועוד רשימה ארוכה של ציפורים שאת רובם עדיין ניתן לראות בתל אלון.
עפי אל קלקשנדי המובא אצל מרום האמירים הממלוכים צדו בשרון אריות ועל פי פז לפחות בשוליים ההררים היו ככל הנראה גם נמרים וזאבים עד ראשית המאה העשרים, אך אם לשפוט על פי שמות מקומות היו נמרים וזאבים גם בחלקו הדרומי של היער, החלק עליון של נחל אחיה נקרא ואדי אל נימר ובריכת החורף ליד צומת קסם נקראת עין אל ד'יב.
החי בנופי חורש אלון התבור.
בשוליים הצפוניים של היער, באזורי המעבר לגבעות השומרון והכרמל היו העצים ככל הנראה צפופים יותר ויצרו נוף הדומה יותר לחורש כפי שאפשר לראות בשמורת אלוני יצחק.
נראה שזה היה מקום משכנם של איילי הכרמל שהחורש הסגור מתאים להם יותר ושנעלמו מיער השרון לאחר התקופה הצלבנית, היחמור הפרסי והאיל האדום שנעלמו מיער השרון עוד קודם לכן לאחר תקופת הברזל, הנמרים שעל פי אהרונסון המובא אצל פז האחרון שבהם נראה באזור זיכרון יעקב בראשית המאה העשרים והזאב.
החי בנופי המים.
נחלי השרון, נחל הירקון, נחל פולג, נחל אלכסנדר, נחל חדרה ונחל תנינים יצרו מגוון בתי גידול לחים בעמקים בין גבעות האלונים שבהם הייתה נוכחות בולטת לבעלי חיים ממוצא טרופי, בעיקר אפריקאי, עד תקופת הברזל היו היפופוטמים בביצות הירקון ובאזור חוף הכרמל, תניני היאור שרדו בנחל תנינים עד ראשית המאה העשרים, הצב הרך שורד בנחל אלכסנדר ובירקון עד היום, הביצות וחישות הקנה שלאורך הנחלים היוו גם את מקום משכנם של צבי הביצה, חזירי הבר, חתולי הביצה, נמיות ובראשית התקופה הערבית הובא התאו (ג'מוס) מאזור הודו.
בנחלים שחו דגי אמנון ושפמנונים שגם הם מוצאם מאפריקה, עם דגי נאווית שמוצאם מהמזרח התיכון ולבנון הירקון האנדמי לארץ ישראל.
בחורף, לאחר רדת הגשמים היו נוצרות באבוסים שבין רכסי הכורכר בריכות חורף שבהם חיו ובמעטות ששרדו עדיין חיים הדו-חיים, טריטון, קרפדה ירוקה, אילנית ושפע סרטנים ירודים ובעלי חיים אחרים.
הביצות בריכות החורף היוו אתר חניה וחריפה לעופות נודדים.
החי בדיונות החול המיוצב.
באזור המגע שבין קרקעות החמרה לדיונות החול התפתחה דינמיקה מורכבת של כיסוי חול, חשיפה, צומח ובעלי חיים שהייתה מושפעת מתנועת החול וקיבועו על ידי הצומח, דינמיקה זו יצרה מגוון בתי גידול החל מדיונת חול נודד וכלה בחול מיוצב המכסה קרקע חמרה כפי שניתן לראות בחולות קיסריה ואור עקיבא.
גם באזורים אלו חיו הצבי והשועל ויחד אתם גם מינים אוהבי חול כמריון, קיפוד חולות, גרביל ושנונית השפלה.
תולדות היער.
עד ראשית העת החדשה.
היער העבות שצמח על גבעות החול האדום במישור החוף הטביע את חותמו על בני האדם ונתן את שמו לאזור, מקור השם השרון הוא במילה האכדית "אֶ ש-שַ רְ נּו", שפירושה יער עבות.
היער הגדול הוא גם הדבר היחיד שסרטאבו מזכיר בספרו גאוגרפיה על האזור דרומית לסארטון (קיסריה של הים) וצפונית יפו, בתקופה ההלניסטית קראו לאזור בשם "דְרימוֹס", שפירושו יער ביוונית.
נראה שהיער נפגע בתקופה הביזנטית עקב התרחבות שטחי העיבוד החקלאי אך הוא שב והשתקם עקב דילדול היישוב במאות השנים לאחר מכן.