בשנים 2009 - 2012, אלכסנדר גרנובסקי נכלל ארבע פעמים בין "200 האנשים הכי עשירים באוקראינה" במגזין "פוקוס". אלכסנדר גרנובסקי שותף בתאגיד "אווורליין". ברוב העסקים גרנובסקי פעול במשותף עם בוריס קאופמן. גרנובסקי וקאופמן הקימו את חברת התאגיד הגדולה ביותר באוקראינה לייצור מוצרי אלכוהול – "אווורליין". באביב 2008, מכרו בעלי חברת התאגיד את המותג "מיאגקוב" לתאגיד הרוסי "סינרגייה". המפעל לייצור יינות שמפניה נמכר לתאגיד האיטלקי "קמפרי" בשנת 2009. השותפים הפסידו את חברת המניות השנייה שלהם. בית המשפט הכלכלי העליון פסק לטובת פרקליטות אודסה והמחוז וביטל את הסכם שכירת נכסי החברה המשולבים. גרנובסקי וקאופמן בעלי מספר בתי המלון במסגרת חברת "וורטקס הוטל גרופ".
גרנובסקי שותף בבעלות על חברת "פין-בנק" בע"מ בעיר אודסה ומכהן כיו"ר הבנק. "פין-בנק" הוקמה בשנת 1993 ומסונפת לבנק הרוסי "פיניסט".
מלבד זו, שותף גרנובסקי בעלות חברת המניות "פלטינום-בנק" בע"מ. החברה "פלטינום-בנק" הוקמה בשנת 2005 ונמכרה לגרנובסקי וקאופמן בנובמבר 2013.
מספר נמלי התעופה (נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל, נמלי התעופה בעיר אודסה ובעיר סימפרופול) מנוהלים על ידי חברות בבעלות גרנובסקי וקאופמן.
בשנת 2011, מסרה עיריית אודסה ללא מכרז, 75% ממניות נמל התעופה הבינלאומי אודסה לחברת "אודסה אארופורט דוולופמנט" שבבעלות גרנובסקי וקאופמן. תמורת זו, הבטיחו להשקיע 180 מיליון דולר למטרת שיפוץ מסלול ההמראה ומסוף הנוסעים. אך הכספים לא הגיעו לתקציב נמל התעופה. בכל זאת, החברה "אודסה אארופורט דוולופמנט" ממשיכה להרויח סכומים גדולים מנמל התעופה.
החל משנת 2007 גרנובסקי התחיל לבדוק אופציות להשקעה בישראל. הוא התקרב למוסדות אור אבנר של חסידי חב"ד. נציגו בישראל הוא חסיד חב"ד יוסף שניאורסון (בן משפחת שניאורסון בעלה של מירי שניאורסון). ב-2013 רכש את השליטה בחברת אמבלייז במטרה לשים יד על קופת מזומנים של החברה בה היו כ-140 מיליון דולר לאחר שב-2010 מכרה החברה את כל פעילותה. המזומנים יועדו לרכישת השליטה באי די בי חברה לאחזקות, ביחד עם נוחי דנקנר, אך הרכישה לא יצאה לפועל.. בהמשך, השתמש בקופת המזומנים של אמבלייז לרכישת מניות השליטה ביבואנית המזון וילי פוד השקעות מידי האחים צבי ויוסי ויליגר תמורת כ-285 מיליון שקל. ביולי 2015, שלוש שנים אחרי שרכש את השליטה, החליט גרנובסקי לעזוב את עסקיו בישראל ומכר את החברה לאיש העסקים האוקראיני גרגורי גורטובוי.
חשד לפלילים.
בינואר 2018, הואשמו אלכסנדר גרנובסקי, גרגורי גורטובוי ויוסף שניאורסון ובעבירות גנבה בידי מורשה, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים, עבירות הלבנת הון ועבירות דיווח. לפי כתב האישום, גרנובסקי וגורטובוי העמידו את כספי החברות הציבוריות שבשליטתם (BSD לשעבר אמבלייז וויליפוד) כבטוחות לטובת בנקים באוסטריה ובאזרבייג'ן, לצורך הבטחת החזר הלוואות שיקבלו חברות פרטיות זרות הקשורות לגרנובסקי, וזאת במסווה של הפקדת כספי החברות הציבוריות בפיקדונות בבנקים. עובדה זו לא הובאה לידיעת החברות הציבוריות, נושאי המשרה שלהן ומוסדותיהן, והוסתרה מהחברות הציבוריות תוך הצגת מצגי-שווא, הימנעות מקבלת אישורים ממוסדות החברות כנדרש וללא דיווחים מתאימים לציבור.
בינואר 2019, הודו גורטובוי ושניאורסון בעבירת גנבה בידי מורשה בסך כרבע מיליארד שקל והורשעו בהסדר טיעון לפי הודאתם. שניאורסון נידון לשלוש שנות מאסר.
אלכסנדר גרנובסקי הוא חבר נאמני הוועד היהודי באוקראינה ותורם לקהילה היהודית באודסה.
נודע, כי אביו, גנדי גרנובסקי קיבל רשות לביקור בקבר רבי נחמן מברסלב ולרכישת קרקעות ליד הקבר על ידי חסידי ברסלב, לאחר הכרזת העצמאות האוקראינית.
פוליטיקה.
בתחילת שנת 2000 הגיע גרנובסקי לפוליטיקה. בשנות 2002-2006 נבחר גרנובסקי לפרלמנט האוקראיני (בכינוס הרביעי) מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המאוחדת. היה חבר בוועדת התקציב. בשנת 2001, הוכר כ"איש העסקים של השנה באודסה". בשנת 2006, עמד בבחירות לפרלמנט מטעם איגוד מפלגות האופוזיציה "לא כך" (כמספר 14 ברשימה). אך, האיגוד לא קיבל מספיק קולות כדי להיכנס לפרלמנט.
לאחר ההפסד בבחירות, הוגשו עשרות תביעות כנגדו. הוא נחשד באי תשלום מיסים. עד מהרה, כל התיקים נסגרו עקב נסיעות תכופות לישראל ותחילת פעילות בקהילת חסידי חב"ד.
פעילות חברתית.
החל משנת 2001 משמש גרנובסקי כסגן נשיא פדרציית הכדורגל האוקראינית, חבר נאמני איגוד יהודי אוקראינה ומייסד קרן הצדקה "פסיעות העתיד".
נשוי לילנה ואב לארבעה.
בלאראט
בלאראט (באנגלית: Ballarat) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר יארוווי (Yarrowee) במישורים שממערב ל"רכס החוצה הגדול" (Great Dividing Range), במרחק של 105 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן. בלאראט היא העיר השלישית בגודלה בוויקטוריה ואוכלוסייתה מנתה 85,935 תושבים במפקד 2011.
העיר נקראה בשמה על ידי המתיישב הסקוטי ארצ'יבלד יוילי (Archibald Yuille) שייסד אותה ב-1837. יוילי הקים במקום חווה לגידול כבשים שקרא לה בשם האבוריג'יני המקורי "באלא – אראט" שמשמעותו "מקום מנוחה". בלאראט היא אחת מהערים בוויקטוריה שהתפתחו בקצב מהיר במהלך התקופה הוויקטוריאנית. הבהלה לזהב בשנות החמישים של המאה ה-19 האיצה את פיתוחה של העיר שהפכה מחווה קטנה לגידול כבשים ליישוב גדול. באוגוסט 1851 התגלה במקום זהב והשמועה משכה לאזור כ-20,000 מחפשי זהב שנהרו לאזור תוך כמה חודשים. שלא כמו ערים שצמחו במהירות במהלך הבהלה לזהב, מרבצי הזהב בבלאראט הניבו תפוקה מרשימה במשך עשורים.
ב-1854 פרץ בעיר מרד יוריקה (Eureka Rebellion), המרד המזוין היחידי בהיסטוריה של אוסטרליה. אחת ההשלכות של המרד הייתה מיסודה של זכות ההצבעה באוסטרליה והוא מהווה אבן דרך חשובה בתולדותיה של הדמוקרטיה באוסטרליה. דגל המרד המקורי מוצג עד היום במוזיאון הדמוקרטיה בבאלראט. אתרים נוספים בעלי חשיבות לאומית הם הגנים הבוטניים של בלאראט, בניין תיאטרון שקיים מאז 1875, מצפה כוכבים שהוקם ב-1886 ושדרת הזיכרון הראשונה שהוקמה באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בלאראט הוכרזה כעיר ב-1871 ושגשוגה המשיך עד לסוף המאה ה-19 בקצב דומה לזה של מלבורן ושל ג'ילונג. בהמשך הואטה צמיחתה עם חלוף הבהלה לזהב. באולימפיאדת מלבורן ב-1956 ארחה בלאראט את תחרויות החתירה והקיאקים. העיר היא המרכז המסחרי הראשי של הרמות המרכזיות של ויקטוריה ויעד תיירותי חשוב.
אמא אדמה (שיר)
אמא אדמה הוא שיר בביצוע אריק איינשטיין מאלבומו יסמין. את השיר כתב יענקל'ה רוטבליט והלחין מיקי גבריאלוב.
משמעות השיר.
האדמה בשיר משולה לאם. הקולטת את בנה בכל מצב, מרפאה אותו וסולחת לו על כל פגמיו. אוהבת אותו אהבת אמת. השיר מבטא אהבה פשוטה ובלתי אמצעית לאדמה, שממנה מקור הכל. רבים ניכסו את השיר לאהבת המולדת, וחיברו אותו לערכי הטבע, הפטריוטיות והפשטות. ניתן לפרש את השיר גם במשמעות מורבידית. לפי פירוש זה, השיר מתאר את מותו של האדם השב בחזרה אל אמא אדמה, המחבקת אותו מרפאת את כל פצעיו וסולחת לו.
לימים סיפר מיקי גבריאלוב כי הלחין את השיר בתקופה בה התגורר בלונדון וחש געגועים עזים לישראל ושהמלים שחיבר רוטבליט למנגינה ביטאו במדויק את רחשי ליבו של גבריאלוב
משמעות תנ"כית.
יש שקישרו את השיר לכתוב ב, המתאר את העונש שקיבל האדם לאחר האכילה מפרי עץ הדעת: "בזיעת אפיך, תאכל לחם, עד שובך אל-האדמה, כי ממנה לוקחת: כי-עפר אתה, ואל-עפר תשוב."
המשמעות הנוספת המתגלה בעזרת פסוק זה מאירה את השיר באור אמיתי ונוגה: מן האדמה קורצנו, והיא זו שתקלוט את גופנו בבוא העת. עם פטירת אריק איינשטיין, שביצע את השיר פעמים רבות, קושר השיר "אמא אדמה" למותו והפך לנכס צאן ברזל בשיריו ובמורשתו.
יוסי ארצי
יוסי ארצי (נולד ב-1 בדצמבר 1973) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
יוסי ארצי נולד וגדל בכפר סבא, בגיל שש עד עשר, גר עם משפחתו בבוגוטה, קולומביה, שם היה אביו במשלחת ישראלית מטעם התעשייה האווירית. בהיותו בן 22 ארצי עבר להתגורר בתל אביב, בה הוא חי מאז.
בתום שירותו הצבאי התחבר לקבוצה של אנשי קולנוע ובמשך שנתיים עשה ביחד איתם סרטים קצרים. הוא בוגר תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בתום לימודיו, לימד במשך שלוש שנים באוניברסיטת תל אביב.
סרט הגמר שלו בחוג הנ"ל היה 'אינקוגניטו', (42 דקות). זהו סרט עלילתי אותו כתב וביים יחד עם אורן זסלבסקי. הסרט, שארצי היה הצלם שלו, צולם בשלושה פורמטים שונים – סופר 16 מ"מ, 8 מ"מ ווידאו. הסיפור הוא על אדם (אורן זסלבסקי) שמתעורר באמצע הלילה ומגלה שהוא קשור באזיקים לעמוד. זהו סיפור קפקאי, במהלכו יש לאדם הבזקי תודעה ולקראת סוף הסרט הוא מתחיל להבין כיצד הוא הגיע למצב הזה. באותו לילה מבקרות אותו דמויות שונות, אחת מהן משחק אוהד קנולר. הסרט צולם במהלך 14 לילות במתחם שוק הפשפשים (יפו) כשעוד היה חצי נטוש. 'אינקוגניטו' הוקרן במשך חודשיים בהקרנת חצות בסינמטק תל אביב ובשאר הסינמטקים בארץ. הסרט זכה בפרס איגוד המבקרים בפסטיבל ברנו-צ'כיה ובפרס מיקי אלבין על התסריט.
ארצי ביים את הקליפ 'Ocean Land' ללהקת המטאל "אורפנד לנד", שצולם כולו מתחת למים בחוף סידני עלי ובבריכה פרטית. לקליפ יש כ-800,000 צפיות ביו-טיוב. במהלך הצילומים לקליפ פגש לראשונה את הילה וידור שאותה ליהק כעבור זמן לסרט "אושר עטוף בשמיכה".