בחזרתם לרומניה, כמתנגדים למדיניות הקומינטרן, גורשו פלוייראש, לאון גלרטר, גאורגה פופוביץ' ואחרים מהמפלגה הסוציאליסטית הרומנית שאימצה בסופו של דבר מצע קומוניסטי.
מהלכים אלה הביאו לפיצול התנועה הסוציאליסטית ברומניה ולהקמתה של מפלגה סוציאל-דמוקרטית נפרדת מהמפלגה הקומוניסטית. כמנהיג של מפלגה זו פלוייראש השתקע בשנת 1922 בבוקרשט ועבד במסגרת משרד העבודה.
בשנת 1924 יחד עם מוסקוביץ', שרבאן ווֹיניה ויעקוב פיסטינר הוא ייצג את הסוציאל-דמוקרטים הרומנים בקונגרס של האינטרנציונל הסוציאליסטי במרסיי.
בקונגרס ב-7 במאי 1927 השתתף בהקמת גרסה מחודשת של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ברומניה.
פלויירש היה לזמן מה עורך העיתון "טריבונה סוצ'יאליסטה" (Tribuna Socialistă) (ברומנית "הבמה הסוציאליסטית"). אחרי הקרע בינו ובין הסוציאליסטים מהממלכה הישנה העדיף בשנת 1928 להיות מועמד לפרלמנט בברית עם רשימת מפלגת האיכרים הלאומית PNŢ ונבחר.
פלוייראש כיהן כיושב ראש של התאחדות (קונפדרציה) האיגודים המקצועיים ברומניה החל משנת 1926 ועד 1938 כשהארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי משטר הדיקטטורה המלכותית של קרול השני. יון פלוייראש נרתם להקמת ארגון איגודים מקצועיים חדש בחסות "החזית לתחייה לאומית" שבהנהגת המלך קרול השני. בזמן הדיקטטורה המלכותית הסכים להשתתף כחבר במועצה הכלכלית העליונה והתמנה לחבר בסנאט.
כמשתף פעולה עם המלך קרול השני נחשב כאויב על ידי התנועה הלגיונרית הפרו-נאצי. שמח כשהמרשל יון אנטונסקו דיכא את מרד הלגיונרים בינואר 1941 ושלח למנהיג מברק ברכה. נחשב למשתף פעולה עם המשטר וגורש מהמפלגה שפעלה במחתרת.
בעת הדיקטטורה הצבאית-פאשיסטית הפסיק כל פעילות פוליטית עד להחזרת החוקה הדמוקרטית בקיץ 1944.
אחרי 1944.
בינואר 1945, יחד עם ג'ורג'ה גריגורוביץ' ויואן מירסקו הקים פלוייראש את "המפלגה סוציאליסטית-דמוקרטית הרומנית" שהתנגדה לשיתוף הפעולה של "המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית" עם הקומוניסטים. סירב להצעתו של דר פטרו גרוזה לכהן כשר העבודה בממשלה בחסות קומוניסטית שהוקמה ב-6 במרץ 1945 .בעקבות עמדתו מפלגתו פוזרה והוא נעצר למשך שלושה חדשים בטענה ש"הפיץ מניפסטים אסורים". בספטמבר 1945 הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשותו של טיטל פטרסקו.
במסגרת מפלגה זו התנגד החל משנת 1946 לקו הפרו קומוניסטי של הפלג של לותאר רדצ'אנו ושטפאן ווייטק וסירב לשבת בממשלה הנשלטת על ידי הקומוניסטים שבראשות ד"ר פטרו גרוזה. הפלג היריב המוזכר דחף לאיחוד המפלגה עם המפלגה הקומוניסטית ולהקמת ה"מפלגת הפועלים הרומנית". פלויראש מצא מקלט אחרון במפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של טיטל פטרסקו, אשר במהרה הוצאה אל מחוץ לחוק על ידי הקומוניסטים יחד עם שאר המפלגות הדמוקרטיות.
בסוף שנת 1948 נעצר על ידי הבולשת והואשם בשיתוף פעולה עם המשטר הפאשיסטי ובבגידה. אחרי שנידון ל-15 שנות "מאסר בתנאים מוחמרים". נשלח לבתי כלא שונים ברחבי רומניה. הוחזק בתנאים קשים והוכה פעמים חוזרות על ידי הסוהרים ואסירים אחרים. נפטר בגיל 71 בבית הסוהר גרלה, במחוז קלוז' בשנת 1953, לפי עדויות אחדות, אחרי שהוכה ועונה על ידי שלושה אסירים.
קישורים חיצוניים ומקורות.
Alexandru Roz, Universitatea Vasile Goldiş, Arad "Ioan Flueraş, un lider social-democrat mort în închisorile comuniste on line ,"
Anuarul Institutului de Istorie "Gh. Bariţ", Cluj-Napoca, 2003.
יואן פלוייראש
פלק
המכון הביולוגי בנס ציונה
בלתי מודע
לטיפונדיה
לטיפונדיה (ביחיד latifundium, מלטינית lātus שמשמעו רחב ידיים, מרווח ו- fundus שמשמעו אחוזה), היא נכס קרקעי המשתרע על פני שטח גדול. הלטיפונדיות הרומיות היו נחלות חקלאיות, אחוזות שכללו קרקעות ניתנות לעיבוד ולעיתים כללו גם בתי מלאכה ומתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית כמו בית בד, טחנת קמח, יקב או גת.
כאשר כבשו הרומאים חבלי ארץ נוספים היו אלו מוכרזים כשטח המדינה (Ager publicu). כאדמות ציבור הוכרזו גם שליש מהאדמות של מחוזות שהרומאים השתלטו עליהם. אדמות אלו חולקו למצביאים ולוחמים, אותם רצו לתגמל.
לטיפונדיות היו נפוצות ביוון הגדולה, סיציליה, מצרים, צפון אפריקה והיספניה בייטיקה. הן היו הדבר הקרוב ביותר לחקלאות מתועשת בעולם העתיק והתבססו לרוב על עבודת עבדים, וכשהתמעטו העבדים התמסד מעמד הקולונאט שעיבדו את אדמות אדוני האחוזה.
לטיפונדיות שהיו מחוץ לאזור העירוני נקראו גם וילה ובמרכזן עמדה וילה כפרית רומית בה התגורר אדון הלטיפונדיה, לעיתים בקביעות ולעיתים היה לו בית מגורים עיקרי בעיר והיה מגיע לאחוזתו רק בחופשות או בתקופות בהן סר חנו.
בתקופה הקולוניאלית נעשה בדרום אמריקה שימוש במונח לטיפונדיה או פונדו (fundo) במקביל למונחים בעלי משמעות זהה: בספרדית: אסיינדה (hacienda), כשמה של נחלה שהוענקה למתיישב אירופאי ובפורטוגזית: פזיינדה (Fazenda), שהיו מטעי קפה נרחבים.
וינסנט קרטיזר
וינסט פול קרטיזר (באנגלית: Vincent Paul Kartheiser; נולד ב-5 במאי 1979) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בשל תפקידו בתור קונור בסדרה "אנג'ל" ברשת The WB ובזכות הופעתו בתור פיט קמפבל בסדרה "מד מן" ברשת AMC.
ביוגרפיה.
קרתייזר נולד במיניאפוליס, מינסוטה, בנם של ג'נט מארי (לבית גרוי), שניהלה משתלה, וג'יימס ראלף קרטיזר, בעל חנות לציוד בנייה. הוא הצעיר מבין שישה אחים, יש לו 4 אחיות, אנדראה, קולט, אליס ותרזה, ואח אחד, ניית'ן.
הוא ממוצא לוקסמבורגי, גרמני ובמידה מסוימת פולני, פיני ושוודי. קרטיזר למד בבית הספר התיכון אפל ואלי בעיר אפל ואלי במינסוטה, אך נשר בגיל 15 כי הוא "רצה להרוויח כסף".
קריירה.
קרטיזר החל להתנסות במשחק על במה כאשר השתתף בתיאטרון האזורי "Children's Theatre Company" שם שיחק במחזות "בילבי", ""Rebecca of Sunnybrook Farm", ""העיירה שלנו" ו"500 הכובעים של ברתולומאו קאבינס".
ההופעה הראשונה של קרטיזר על המסך הייתה בשנת 1993 בסרט "לב אוהב" לצד מריסה טומיי וכריסטיאן סלייטר, ושלוש שנים לאחר מכן (1996) בסרט "אבודים באלסקה" שבו שיחק לצד ת'ורה ברץ' וצ'רלטון הסטון שבנו ביים את הסרט. השתתפות בסרט זה הובילה את קרטיזר להשתתף בסרט נוסף לצד פטריק סטיוארט. הסרט הבא שקרטיזר השתתף בו היה בסרטו של לארי קלארק "נולדו לרצח" ב-1998 בו שיחק נרקומן. עוד באותה שנה כיכב קרטיזר בסרט "החטא ועונשו בפרברים" לצד קירסטן דנסט.
בשנת 2002 הצטרף קרטיזר כדמות חוזרת בעונה השלישית של סדרת הערפדים "אנג'ל" בה שיחק את קונור, בנם של שני ערפדים; שנה לאחר מכן שב לגלם את דמות זו כדמות ראשית בעונה הרביעית וכדמות אורחת בעונה החמישית.
קרטייזר שיחק בתפקיד איש הפרסומות הצעיר והשאפתני פיט קמפבל בסדרת הטלוויזיה המצליחה "מד מן" (2007–2015). קרטיזר, יחד עם שאר צוות התוכנית, זכה בפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה בשנים 2009 ו-2010.
חיים אישיים.
קרטייזר יצא עם השחקנית רייצ'ל לי קוק במשך ארבעה חודשים בשנת 1998.
הוא החל לצאת עם השחקנית אלכסיס בלדל באמצע 2012. הוא ובלדל הודיעו על אירוסיהם במרץ 2013, והתחתנו בקליפורניה ביוני 2014. יש להם בן אחד, יליד 2015. בני הזוג מכרו את הפנטהאוז שלהם בברוקלין תמורת 1.32 מיליון דולר במאי 2016.
אנתוני באקרידג'
אנתוני (מלקולם) באקרידג' (באנגלית: Anthony Malcolm Buckeridge; 20 ביוני 1912 – 28 ביוני 2004) היה סופר ומחזאי בריטי שכתב בעיקר סיפורים לילדים ולנוער.
חייו.
באקרידג' נולד בלונדון, כאשר אביו נהרג במלחמת העולם הראשונה. הוא למד בפנימייה בריטית טיפוסית ולימים גם לימד כמורה בפנימייה שכזו, והדבר שימש אחר כך כרקע למרבית יצירתו. בהיותו סטודנט (הוא לא סיים את לימודיו) הוא הפגין דעות סוציאליסטיות ואנטי מלחמתיות. במלחמת העולם השנייה, בעת "הקרב על בריטניה" בשנת 1940, שימש באקרידג' כבאי וגם דבר זה משתקף בחלק מיצירותיו. באקרידג' היה נשוי פעמיים. ולו שלושה ילדים.
באקרידג' כתב עשרות ספרים לילדים ולנוער ואף מספר מחזות. הוא ידוע בעיקר בזכות סדרת הספרים "ג'נינגס", אשר הופיעה לראשונה כתסכית רדיו בשנת 1948. הספר הראשון בסדרה, "הרפתקאות ג'נינגס בבית הספר", יצא לאור בשנת 1950. הספר השני "ג'נינגס הבלש" יצא לאור בשנת 1951, ובאותה שנה הופיע גם "הבקתה הקטנה של ג'נינגס". הסדרה כללה בסופו של דבר 25 ספרים, וחלקם אף הוסרטו וזכו להצלחה מפתיעה דווקא בנורווגיה. הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של ג'נינגס וחברו הטוב דארבישייר, בבית הספר היסודי "לינבורי" - פנימייה בריטית טיפוסית, בקשיי ההסתגלות שלהם בה ובאירועים שהם חווים למול דמויות שונות, בהם מוריהם וחבריהם לכיתה; הסדרה מתייחדת בהומור הרב המאפיין אותה. תשעה מתוך 25 ספרי הסדרה תורגמו לעברית, חלקם בשנות השישים וחלקם בשנות התשעים של המאה העשרים (כולם בהוצאת מ. מזרחי).
באקרידג' כתב גם סדרת ספרים נוספת (חמישה ספרים), שגיבורה רקס מיליגן הוא אף הוא תלמיד בית ספר. סדרה זו לא תורגמה לעברית.
אוריגניזם
אוריגנוס
אוריגנוס מאלכסנדריה
זווית נישאה
המפלגה הליברל-דמוקרטית של ברית המועצות
My World 2.0
My World 2.0 (בעברית: העולם שלי 2.0) הוא אלבום האולפן הראשון של הזמר הקנדי ג'סטין ביבר, הראשון שלו שיצא באופן מלא.
האלבום יצא בתאריך 19 במרץ 2010, דרך חברת התקליטים Island Records כהמשך למיני-אלבום My World, ששוחרר בתאריך 17 בנובמבר 2009.
הביקורות על האלבום היו חיוביות, והוא נכנס היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד כאשר הוא מכר יותר מ-283,000 עותקים, ובכך נתן לביבר את התואר "הזמר הצעיר ביותר שהגיע לפסגת המצעד, מאז סטיבי וונדר."