עם פלישת הנאצים לצרפת בקיץ 1940, ברח היידן לארצות הברית, דרך ליסבון שבפורטוגל הנייטרלית. בארצות הברית פרסם היידן ספר אודות עליית היטלר לשלטון.
לאחר סיום המלחמה, ביקר היידן לראשונה בגרמניה בשנת 1952, ונתמנה ככתב של רשות השידור של בוואריה ודרום גרמניה בארצות הברית. כן המשיך לפרסם מאמרים בכתבי עת אמריקאיים. קונרד היידן נפטר בניו יורק בשנת 1966. למעלה ממאה ביוגרפיות על היטלר מתבססות על תאורים אותנטיים מספריו של היידן.
בהקדמה לספרו "איש מתגרה באירופה" כתב היידן:
ספרו בעברית.
קונראד היידן, איש מתגרה באירופה (חיי אדולף היטלר), עברית: פ. עזאי [פינחס לנדר], תל אביב: צ. לינמן, תש"א 1941.
מרבד
עודד בן-עמי
עודד בן-עמי (נולד ב-22 בנובמבר 1952, ד' בכסלו ה'תשי"ב) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי. בין השנים 1996–2000 כיהן כדובר צה"ל בדרגת תת-אלוף. שימש כיועץ התקשורת לראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין.
ביוגרפיה.
עודד בן-עמי נולד ב-1952 לשמואל בן-עמי, יליד צ'כוסלובקיה, ולשולמית, ילידת רומניה, והוא גדל והתחנך בעיר רחובות ולמד בתיכון דה-שליט.
בשנת 1971 התגייס לגלי צה"ל והחל לשמש בתפקידי עריכה והגשה שונים. בהמשך מונה לכתב לענייני צבא וביטחון של התחנה ואף שימש בתפקיד זה במהלך מלחמת יום הכיפורים. מאוחר יותר המשיך בתפקידו בשירות קבע. שימש כעורך ומגיש תוכניות בקול ישראל ובהמשך ככתב לענייני צבא בערוץ הראשון. בשנת 1977 הנחה את פסטיבל הזמר המזרחי השמיני.
בן-עמי שימש ככתב המדיני של קול ישראל בין 1985 ל-1989. במהלך תקופה זו נודע בזכות יחסיו הקרובים עם ראש הממשלה יצחק שמיר. בהמשך מונה לשליח רשות השידור בוושינגטון בין השנים 1989–1992, לרבות במהלך מלחמת המפרץ. בן-עמי שימש כיועץ התקשורת לראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין בשנים 1992–1995.
בשנת 1996 מונה על ידי הרמטכ"ל אמנון ליפקין שחק לדובר צה"ל והוענקה לו דרגת תת-אלוף. במסגרת תפקידו כיהן כחבר המטה הכללי של צה"ל, במהלך ממשלת נתניהו הראשונה וממשלת ברק.
לאחר פרישתו מצה"ל בינואר 2001 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2, בתחילה שימש כמבזקן, והחל מינואר 2005 הוא משמש כמנחה קבוע של תוכנית האקטואליה "שש עם". החל מיולי 2006 החל למנות בכל סוף תוכניתו את הימים לנפילתם בשבי של אלדד רגב, אהוד גולדווסר וגלעד שליט, ובין ראיונותיו הבולטים הריאיון עם קרנית גולדווסר, רעייתו של אהוד גולדווסר, כשבועיים לאחר החזרת גופתו מלבנון והריאיון עם יובל ארד, בתו של הנווט הנעדר רון ארד, בעניינו של החייל השבוי גלעד שליט.
עם היבחרו של בנימין נתניהו לתפקיד ראש ממשלת ישראל בפעם השנייה ב-2009, הציע לו נתניהו לשמש כיועצו, אולם בן עמי דחה את ההצעה.
בן-עמי הוא בעל תואר ראשון ושני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
בן-עמי נשוי לפסלת אורנה בן-עמי ואב לשלושה ילדים, בהם העיתונאי והסופר יובל בן-עמי והשחקנית תמר לבני. אחיו הבכור הוא חיים בן-עמי, ששימש בתפקיד בכיר במשרד הביטחון. מתגורר בגני תקווה.
הבחירות הפרלמנטריות בתאילנד 2005
הבחירות לרשות המחוקקת בתאילנד נערכו ב-6 בפברואר 2005. עם אחוז תמיכה של 76% מהבוחרים, מפלגת תאים אוהבים תאים (בתאית, בכתב לטיני Phak Thai Rak Thai) בראשות ראש ממשלת תאילנד תאקסין צ'ינוואט בניצחון סוחף. עם אחוזי הצבעה נספרים של 88%, ועם תוצאות מלאות או חלקיות הזמינות מכל 500 מושבי בית הנבחרים, מפלגתו של תאקסין זכתה ב-376 מושבים, ובעלת בריתה, מפלגת העם התאי (בתאית, בכתיב לטיני Phak Chart Thai) ב-26 מושבים. מפלגת האופוזיציה, המפלגה הדמוקרטית של תאילנד, (בתאית, בכתיב לטיני Phak prachatipat) זכתה ב-96 מושבים ומפלגת האנשים הגדולים רק ב-2 מושבים.
רקע.
בית הנבחרים (הנקרא בתאית, בכתיב לטיני, Sapha Poothaen Rassadorn ) מורכב מ-400 חברים הנבחרים המהווים נבחרים-יחידים באזור- בחירות, בתוספת 100 חברים הנבחרים מטעם רשימות נבחרים ארציות על בסיס יחסי.
בבחירות 2001 לפרלמנט התאילנדי, מפלגת תאים אוהבים תאים זכתה ב-248 מתוך כ-500 מושבים, וזכתה לרוב על ידי יצירת ברית עם מפלגת העם התאי של באנהארן סילפה-ארצ'ה, אשר זכתה ב-41 מושבים. מאז אותו זמן, מפלגתו של תאקסין קלטה 3 מפלגות קטנות, מה שנתן לו 300 מושבים בבית הנבחרים. המפלגה הדמוקרטית של תאילנד זכתה ב-128 מושבים ב-2001.
בבחירות האלו חיפשה מפלגתו של תאקסין לזכות ברוב מוחלט בזכות עצמה, דבר אשר אף מפלגה בתאילנד לא זכתה להשיג בבחירות חופשיות באמת (לפני 1992, היו הבחירות מזויפות לעיתים תכופות). קואליציה של מפלגות אחרות וקבוצות מטעם החברה האזרחית נוצרה על מנת למנוע זאת, בטענה כי תאקסין כבר צבר יותר מדי כח ודבר זה יתן לו רוב פרלמנטרי מוחלט, אשר יעודד אצלו נטיות אוטוריטריות קיימות. אקדמאי בולט בשם קאסם סיריסמפהאן, לדוגמה, האשים את תאקסין בהפעלת "דיקטטורה פרלמנטרית" ואמר כי "אנשים אינם רוצים ראש ממשלה מיליארדר לשלוט שוב במדינה ובפוליטיקה שלה".
מפלגתו של תאקסין השיבה, כי סיפקה לתאילנד ממשלה מתאימה, יציבה, נקייה משחיתות, אף כי מבקרים אמרו שתחת עינו הפקוחה של תאקסין גדלה השחיתות. דובר המפלגה, סורנאנד וגא'ג'יבה אמר כי מפלגת תאים אוהבים תאים "הייתה המפלגה הראשונה אשר יכלה לתרגם את עמדתה הפופוליסטית לפעולה. הישגיה וחזונו של מר תאקסין נתנו למפלגה יתרון ברור והיא תזכה ברוב מוחלט".
בין בחירות 2001 ו-2005, המצב המפלגתי בתאילנד פושט על ידי היעלמותן של מפלגות שוליות. ציפו, כי קרוב לכל המושבים יהיו של אחת מהמפלגות: תאים אוהבים תאים, העם התאי והמפלגה הדמוקרטית". המפלגה המשמעותית האחרת היחידה הייתה מפלגת האנשים הגדולים"', קבוצה שפרשה מהמפלגה הדמוקרטית.
המפלגה הדמוקרטית, בהנהגת בניאט בנטנדטאן לא ציפתה באמת להביס את הקואליציה של 2 המפלגות האחרות, אך קיוותה לזכות ב-200 מושבים, אשר יהוו תוספת של עוד 70 מושבים. מפלגת העם התאי קיוותה בעיקר להימנע ממצב בו תאפיל עליה שותפתה הדומיננטית לקואליציה. באירוע זה, שתי המפלגות נפלו היטב רחוק ממטרות אלו. התוצאות נסכו ספק באשר לעתיד מנהיגי 2 המפלגות ובניאט התפטר מהנהגת המפלגה הדמוקרטית, ישר לאחר הבחירות. אבהיסיט וג'ג'יבה, יורשו, אמר: "ייקח זמן רב עד אשר תקום המפלגה לתחיה, כי עלינו להסתכל 4 שנים קדימה ולשקול כיצד להישאר בליבותיהם של האנשים."
הפוליטיקה התאית נוטה להיות מבוססת אזורים. כוחו של תאקסין חזק יותר מכל באזור הצפון-מזרחי איסאן, החלק העני והמאוכלס ביותר במדינה, היכן שעמדותיו, הפופוליסטיות לדעת רבים, הן הפופולריות ביותר. הוא גם דומיננטי בצפון, היות שנולד בצ'יאנג מאי וכיוון תקציב ממשלתי רב למחוז ביתו. בנוסף, עמדותיו הפרו-עסקיות זיכו אותו בתמיכה איתנה בקרב המעמד הבינוני העירוני בבנגקוק, החלק העשיר ביותר במדינה. תאים אוהבים תאים היא חזקה בעמק צ'או פראיה גם כן, למרות שמבחינה היסטורית מהווה המחוז מבצר של מפלגת העם התאים, אשר עדיין שולטת בכמה פרובינציות במרכז. הדמוקרטים הם חזקים ביותר בדרום, אך גם בעלי כח בקרב בעלי דעות ליברליות בעיר הבירה.
במשך 2004 רוב המשקיפים רמזו לירידה בפופולריות של תאקסין לאחר השיא ב-2002, ולכך שלא נראה היה כי ישיג רוב מוחלט למפלגתו. מותם של מפגיני-מחאה מוסלמים בדרום תאילנד והתפרצות שפעת העופות נראו כנושאים בהם ממשלת תאקסין טיפלה באופן כושל.
הערכות אלו הופרכו בעקבות רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004), אשר החריבה 6 מחוזות -חוף דרומיים. הצונאמי ותוצאותיו הובילו את מסע הבחירות במידה רבה אל מחוץ לתקשורת ויצרו תחושה חזקה של סולידריות לאומית. רוב הפרשנים שיבחו את תגובת ממשלת תאקסין לאסון. וארה פרטיפצ'איקול, פרשן פוליטי שזיהה עצמו כמתנגד לתאקסין, כתב ב-Bangkok Post ב-10 בינואר 2005: "מר תאקסין ראוי לאמון על תגובתו המהירה לאסון, מנהיגותו הפסקנית, ומיומנויותיו בניהול משבר".
ואארה גם הצביע על כך שהפרובינציות שהושפעו ישירות מהצונאמי היו חלק ממבצר הכח הדרומי של המפלגה הדמוקרטית, וגם על כך שהפרופיל הגבוה של תאקסין, בפרט בטלוויזיה, במתן עזרה לאזור, וסיבות אלו יוכלו לשפר את סיכויי מפלגתו לזכות ביותר מושבים בדרום. "הדמוקרטים עלולים לבכות קשות על כך שתאקסין משתמש בתקשורת הממלכתית למטרות קמפיין", כתב ואארה, "אך האנשים יכולים לחשוב אחרת". רק נס, כך כתב, יכול להחזיר את "גאות הצונאמי, אשר כרגע עומדת לטובת תאקסין".
בהתחשב בציפיות מוגברות אלו, כישלונה של תאים אוהבים תאים לזכות ב-250 מושבים היה נראה כמפלה ניכרת לתאקסין. העיתון הבנגקוקי "The Nation" פרסם תחזיות של כתביו ב-8 בינואר 2005, המנבאות שמתוך 400 מושבים לנציגי מחוזות-הבחירה, מפלגת תאים אוהבים תאים תזכה ב-233 מושבים, המפלגה הדמוקרטית ב-94 מושבים, מפלגת העם התאי ב-47 מושבים ומפלגת האנשים הגדולים ב-26 מושבים. אילו היו המפלגות משיגות תוצאות דומות ב-100 המושבים הנותרים עבור הבחירות היחסיות, הייתה מקבלת מפלגת תאים אוהבים תאים בסביבות 290 מושבים בכל הפרלמנט והמפלגה הדמוקרטית בערך 120 מושבים. תחזיות אלו התגלו כהערכת-חסר ניכרת בכל הנוגע למידת ניצחונו של תאקסין.
תוצאות.