כמו אוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג', בנויה האוניברסיטה מקולג'ים עצמאיים (עשרה, נכון ל-2021) ולה כ-30 מחלקות ופקולטות. קמפוס האוניברסיטה (הנקרא קמפוס ) ממוקם מדרום-מזרח לעיר ובנוי סביב אגם מלאכותי גדול ובו ממוקמות כמעט כל מחלקות האוניברסיטה, פרט למחלקה לארכאולוגיה הממוקמת ב"", הנמצא כ-3 ק"מ ממנו. ב-2007 החלה הרחבה של הקמפוס לשטח חדש הנקרא הסלינגטון מזרח, ב-2010 עברו מספר מחלקות לקמפוס החדש. האוניברסיטה חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית וחברה בקבוצת ראסל.
היכל דארט בויד
אדין צוצאליץ'
אדין צוצאליץ' (בבוסנית: Edin Cocalić; נולד ב-5 בדצמבר 1987 בווישגרד) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ז'לייזניצ'אר סרייבו.
קריירה.
צוצאליץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ז'לייזניצ'אר סרייבו שם שיחק במשך 11 שנים, ושימש כקפטן בשלוש שנותיו האחרונות בקבוצות הבוגרים. צוצאליץ' נחשב לקפטן הצעיר ביותר בתולדות המועדון. רגע השיא שלו היה בהבקעת השער השני בדרבי העירוני נגד FK סרייבו במשחק הגביע, שהוביל לניצחון 1–3 והעפלה למעמד חצי גמר הגביע. בשנת 2010 חתם ל-3 וחצי שנים ב-פאניוניוס היוונית.
ב-9 בינואר 2012 הצטרף צוצאליץ' למכבי חיפה בה חתם לשלוש וחצי שנים, ובסיום אותה העונה העפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב. בינואר 2015 חתם בקבוצת מכלן מליגת העל הבלגית. ב-21 בינואר 2019 חתם לשנתיים וחצי באקהיסאר בלדייספור הטורקית.
צוצאליץ' היה הקפטן של נבחרת בוסניה והרצגובינה עד גיל 17, וחלק מהנבחרות הלאומיות עד גיל 19 ועד גיל 21. ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת ב-28 במרץ 2015 נגד בניצחון 0–3 במסגרת מוקדמות יורו 2016.
חיים אישיים.
צוצאליץ' נשוי למרימה ואב לילדה. הוא דובר אנגלית שוטפת.
שאבאתנוק
שאבאתנוק (באדיגית: Шэбтэнкъо) היה אחד מהמפורסמים שבנארתים הצ'רקסיים ובנם של הנארתים ואזרומודג' וסטניה. את ילדותו העביר תחת חסותה של סטניה ללא ידיעת אביו, אשר סבר שמת בעת לידתו.
ילדותו של שאבאתנוק.
בעודם מחכים לילד נוסף אשר ייוולד לבני הזוג, סטניה ביימה את פטירתו של התינוק אחרי הלידה והסתירה אותו. היא פונה לאבי התינוק ומספרת כי הילד נפטר בעת הלידה ורצונה כעת היא לקבור אותו מתחת לעץ גדל. האב לא התנגד לרעיון, נתן את הסכמתו לקבורת את הילד והתאבל עליו. בחלוף מספר ימים מנצלת סטניה את היעדרותו של האב מהבית כדי למצוא פתרון בדבר מקום גידולו וחינוכו של הילד הצעיר כדי שיתאימו לרצונותיה. היא יצאה אל הכרם כדי להרהר במחשבותיה למציאת הפתרון. זוג זקנים שעבד בכרם העניק לה את התשובה, והיא החליטה שהם אלו אשר יגדלו את בנה במרתף ביתם תחת הדרכתה.
היורש של ואזרומודג'.
לא מעטים היו האויבים של "ואזרומודג'" וכולם רצו להחליף אותו כמנהיג הנארתים. סטניה אשר רצתה שבנה הוא זה שיחליף בבוא מן הימים את אביו, ביימה את פטירתו על מנת להסתירו מפני אויביו. לפני אחד מכינוסי מועצת הנארתים בבית הנארת אלידג', ערך השליט אספה חשאית עם מספר ממקורביו וסיפר להם על התוכנית להתנקש בחייו של ואזרומודג' ולנשל אותו מתפקיד מנהיג הנארתים.
חרושת השמועות על תוכנית ההתנקשות הגיעו לאוזניה של סטניה. השמועה אמרה, כי בעת הרמת הכוסית לנעילת ישיבת הנארתים, יוכנס לכוסו של ואזרומודג' (הכוס של מנהיג הנארתים הייתה תמיד גדולה משאר הכוסות) נחש ארסי חבוי אשר יכיש אותו ויביא למותו. סטניה החליטה שזה היה הרגע לחשוף את זהותו של שאבאתנוק. סטניה סיפרה לבנה את הסיפור האמיתי וכי הגיע הרגע בו הוא יבצע את המשימה הראשונה בחייו. היא ביקשה ממנו להגיע אל הכנס, להסתנן בסתר אל האולם, ורגע לפני הרמת הכוסית לעצור את אביו מלנסות לשתות מהכוס, לשבור אותה ולחשוף את הנחש הארסי ואת המזימה לרצוח אותו.
שאבאתנוק הצליח במשימתו להצלת את אביו מההתנקשות, חשף את זהות המתנקשים, אולם הוא נס מן המקום בחזרה אל המרתף בביתו בטרם הצליח ואזרומודג' לחשוף את זהותו. רק בחלוף כמה ימים מששב ואזרומודג' אל ביתו, סטניה סיפרה כי האמיץ אשר הציל את חיו הוא בנו שאבאתנוק, אשר את פטירתו היא ביימה מחשש לחייו.
החברות עם סוואסרוקו.
אף אויב לא רצה להיתקל בשני הלוחמים הללו, שאבאתנוק וסוואסרוקו. לפי הפולקלור הצ'רקסי נודעו לוחמים אילו כאמיצים ללא פחד, רוכבים מצוינים ולא היו סיכויים רבים לנצח אותם בקרבות. התכונות שלהם היו זהות לגמרי. אחד הדברים שאהבו לעשות היה לצאת לצייד ולערוך ביניהם תחרויות. באחת הימים יצאו לצוד שועלים, כשראו שועל סוואסרוקו נתן פקודה לכלבי הציד לרדוף אחרי השועל, אולם שאבאתנוק רטן עליו כי ההוראה לכלבים הבהילה את השועל שברח ליער ולא ניתן היה לתופסו עוד. ויכוח קל נוצר ביניהם והם שבו בסוף היום בידיים ריקות.
למחרת בבוקר הקדים סוואסרוקו את השכמתו ויצא לצוד את השועל. שאבאתנוק ידע כי סוואסרוקו לא יוותר בנקל ולכן הוא יצא בעקבותיו, הגיע אליו ומצא אותו יושב ופושט את עורו של השועל שצד. בעוד סוואסרוקו אמר "כמה שלא תהייה מהיר, לא תוכל לברוח ממני", שאבאתנוק לגלגל בחזרה: "כי לא אפשרת לשועל לברוח". סוואסרוקו לא נשאר חייב וענה: "ואתה היכן היית? ומי צד את השועל?". תשובתו של שאבאתנוק הייתה: "שנינו יחד תכננו את הציד והסכמנו על הדרך היעילה ביותר והיא לצוד את השועל בשטח פתוח ולא ביער, הלא זה לא מה שהופך אותנו למיוחדים? מתכננים ומוציאים לפועל ביחד".
למעשה זה מה שהפך את החברות ביניהם להצלחה בשדה הקרב. התחרות הפנימית מי חזק יותר ומי אמיץ יותר תמיד העניקה להם דחף להצליח יותר.
יוסף קולר
יוסף (יוסי) קולר (נולד ב-25 באוקטובר 1937) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, אשר כיהן כמפקד חטיבת ביסלמ"ח וכמפקד עוצבת הגליל. היה מראשוני לוחמי סיירת צנחנים.
שירות צבאי.
בשנת 1955 התגייס קולר לצה"ל, התנדב לצנחנים ושירת בפלוגה ב' בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, השתתף בפעולות התגמול מבצע הר געש ומבצע כנרת. עבר קורס מ"כים חי"ר ושירת בסיירת הצנחנים. במבצע שומרון בקלקיליה נפצע והוענק לו צל"ש אלוף. ב-1957 השתחרר מהשירות הסדיר אך חזר לאחר מספר חודשים. עבר קורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לסיירת צנחנים כמפקד מחלקה. בשנת 1960 שימש קולר כמדריך בבה"ד 1. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד 890. בשנת 1964 סיים קורס קומנדו והשתלם ביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית. במלחמת ששת הימים לחם כקצין בגדוד הנח"ל המוצנח. לאחר מכן השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ושימש כקצין אג"ם בחטיבת הבקעה. בשנים 1970-1969 היה קולר מפקד סיירת חרוב והוביל אותה בלחימה כנגד המחבלים בארץ המרדפים בעיצומה של מלחמת ההתשה. לאחר מכן פיקד על בית הספר לצניחה. בשנת 1972 היה סגן מפקד חטיבת הבקעה ובשנת 1973 כקצין אג"ם במפקדת קחצ"ר, ובכלל זה במלחמת יום הכיפורים. בשנים 1974–1976 פיקד על עוצבת חירם ולאחר מכן שימש כסגנו של קצין חי"ר וצנחנים ראשי, דן שומרון. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח. עם סיום תפקידו הועלה לדרגת תא"ל ונתמנה למפקד עוצבת הגליל, עליה פיקד בשנים 1979–1981. בתפקידו זה שימש, בין היתר, כמפקד הבכיר בשטח בשעות הראשונות של פיגוע המיקוח במשגב עם.
האיחור בקבלת תעודות הצל"ש.
כמה מהלוחמים שהשתתפו במבצע שומרון ב-1956 עוטרו בצל"שים, אולם משפחותיהם לא יודעו על כך. בתקופה ההיא לא ניתנו תעודות אלא פורסמו שלטים בבסיס, ומכיוון שחיים רוטקופף, חברו של קולר, נהרג ב-1956 והצל"ש אושר ב-1957, הבין קולר שמשפחתו של רוטקופף כלל לא מודעת לקבלתו. לאחר בקשה של קולר מראש אכ"א אלעזר שטרן לתיקון הטעות, העניק אלוף פיקוד המרכז יאיר נוה במאי 2006 את תעודות הצל"ש לקולר וליצחק זכרוביץ ולמשפחותיהם של צבי יזרעאלי וחיים רוטקופף.
לאחר שחרורו, עסק קולר בנושאי ביטחון ביהודה ושומרון ובהדרכת טיולי ג'יפים.
פליקס מוריץ ורבורג
דאלמברטיאן
דלמברטיאן
בוקס
דויד ויסמן
דודי ויסמן
דוד (דודי) ויסמן (נולד ב־15 באוקטובר 1954) הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה בחברת סונול ישראל בע"מ, מייסד קרן גפן למשקיעים אמריקאים המתמקדת בטכנולוגיות ישראליות ויו"ר ומבעלי יקב טוליפ. במקביל, משמש כדירקטור בחברת דלק US, לאחר שפעל למיזוג אלון USA (אותה ייסד בשנת 2000) עם דלק US.
ביוגרפיה.
ויסמן נולד בגבעתיים, נכד למשפחה ממייסדות העיר. בנעוריו למד אלקטרוניקה ומחשבים בבית הספר אורט טכניקום בעיר, ובמקביל שיחק כדורגל בקבוצת הפועל רמת גן. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר.
בשנת 1976, לאחר שחרורו מצה"ל, הפך למנהל בחברה הפרטית "ביילסול" שבשליטת קרוב משפחתו עו"ד שרגא בירן. תחת ניהולו של ויסמן הפכה החברה למובילה בתחום ניהול ופיתוח תחנות דלק, בצמוד אליהן הוקמו שטחי מסחר, ובכך שילבה עיסוק בשלושה תחומים: אנרגיה, קמעונאות ונדל"ן. ב-1992 הרחיבה ביילסול את פעילותה כשרכשה את חברת הדלק אלון, שהוקמה על ידי התנועה הקיבוצית כדי לרכוש עבור הקיבוצים דלק במרוכז ובמחיר זול יותר, ופיתחה תחנות דלק ציבוריות ששטחים מסחריים בצדן. שנה לאחר מכן מונה ויסמן למנכ"ל ונשיא קבוצת אלון. החברה נחשבה לחלוצה בשילוב שטחי מסחר בתחנות דלק, ובתחנות שלה נבנו מרכולים, חנויות נוחות, מסעדות ובתי קפה.