ב-2002 שיחקה את דמות הפרופסורית לתורת הצמחים פומונה ספראוט בפנטזיה הספרותית "הארי פוטר וחדר הסודות".
ב-2004 הופיעה בדרמות "להיות ג'וליה" בתור דולי, חברתה של שחקנית התיאטרון המוכשרת ג'וליה לאמברט (אנט בנינג), ו"גברות בלוונדר".
ב-2006 דיבבה בסרטי האנימציה "תזיזו ת'רגליים", את גברת הסטוחן, ו"חיים בזרם", את סבתא של ריטה.
ב-2010 דיבבה בסרט "אגדה עם כנפיים".
בשנת 2021 לוהקה לסרט הבריטי-ישראלי "סוף טוב" של הבמאים הישראלים שרון מימון וטל גרניט אשר מבוסס על המחזה באותו שם מאת ענת גוב.
וודקוק
יצחק גורביץ
יצחק גוּרביץ (נולד ב-1947 בפולין) כיהן בתפקיד מנכ"ל הקריה למחקר גרעיני (קמ"ג) בשנים 2001–2008.
ביוגרפיה.
גורביץ נולד בשנת 1947 בפולין הקומוניסטית לזוג יהודים מסורתיים: נחום, יליד רובנו, ולרחל לבית ליפסקה, ילידת לודז'. במלחמת העולם השנייה ברחו הוריו לתוככי רוסיה כשכל בני משפחתם שנותרו מאחור נספו בשואה. בשנת 1957 עלתה המשפחה לישראל במסגרת עליית גומולקה, והתגוררה בשכונה ד' בבאר שבע. שם גדל יצחק כשאביו מוצא פרנסתו כחלבן. ב-2001 מונה למנהל הקריה בהחלטת ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון.
במשך שבע שנותיו כמנהל קמ"ג הוביל גורביץ שינוי ארגוני והתייעלות משמעותית בכל אגפי החברה. אחרי יותר מ-30 שנות עבודה בכור הודיע על כוונתו לפרוש. גורביץ המליץ למנות לתפקיד את פרופ' אלי אברמוב, מומחה בתחום הנדסת הגרעין, אך בסופו של דבר מונה לתפקיד זה בנובמבר 2008 האלוף במיל' אודי אדם.
בריאיון ל"ידיעות אחרונות" בחודש אפריל 2009 השווה גורביץ את אחמדינז'אד להיטלר ואת נאומיו נגד ישראל ל"מיין קמפף". הזהיר מפני תוכנית הגרעין האיראנית, ודיבר בהתרגשות על ביקורו במחנה ההשמדה אושוויץ, כראש משלחת של הוועדה הישראלית לאנרגיה אטומית. "חשתי באושוויץ גאווה גדולה", מספר גורביץ, "עזבתי את פולין כילד מפוחד והנה אני חוזר כראש הקמ"ג בישראל, בראש מורם. חזרנו ממחנה ההשמדה מחוזקים, מבינים טוב יותר את תפקיד המדינה ואת תפקידנו הצנוע כעובדי הקמ"ג בשימור ביטחונה".
ישראל קמקוויוולה
מבקשי אמונה
קמפייטאי
קמפייטאי (ביפנית: 憲兵隊 - חיל חיילי החוק) הוא המשטרה הצבאית של האימפריה היפנית שפעלה מ-1881 ועד 1945. בשיא כוחה ב-1945, כ-75,000 איש עבדו בארגון.
הארגון היה כפוף למשרד הפנים היפני, בעת ביצוע תפקידי אכיפה והיה כפוף למשרד המלחמה היפני, כשביצע תפקידים במדינות הכבושות.
היסטוריה.
קמפייטאי הוקמה ב-4 בינואר 1881, על ידי הגנרל יאסומאסה פוקושימה שכיהן כנספח צבאי בכמה מדינות. הארגון הוקם תחת השם "קמפיי הארטילרית" (憲兵条例) כאשר הז'נדרמריה הצרפתית שימשה כדוגמה. ב-1898 הוגדרו תפקידיה המשטרתיים והמשפטיים של קמפייטאיי בחוק "קמפיי ריי", חוק שעבר 26 שינויים עד לפירוקה של המשטרה ב-1945.
בתחילה שירתו 349 שוטרים ועם הזמן הורחבו סמכויותיהם ולרבות תפקידי שיטור גם ביצעו תפקידי אכיפה בזרועות הצבא ולכן שיתפה פעולה עם משרד הצי, משרד המשפטים ומשרד הפנים היפני. נוסף לכך עסק הארגון גם בתפקידי ביטחון פנים ואיסוף מודיעין.
ב-1907 נשלחו לקוריאה כמה משוטרי קמפייטאי, תפקידם באזור הכבוש הוגדר כמשימת שמירת שלום, לצד הצבא היפני. הלכה למעשה, עסק הארגון בסיכול ריגול בתוככי הצבא ומניעת עריקות. קמייפטאי המשיכה לבסוף את תפקידי סיכול הריגול הצבאי גם לאחר הכיבוש היפני בקוריאה ב-1910.
מבנה.
הקמפייטאי הוקמה כחלק מהכוחות המזוינים של יפן, והייתה כפופה לשר הצבא היפני בלבד. את הפיקוח על הארגון יכלו לנהל רק משרד הפנים ומשרד המשפטים.
רבים מאנשי הארגון היו מתנדבים מהצבא היפני וממשרד החוץ היפני, כאשר מתנדבי משרד החוץ היפני פעלו כמרגלים בארצות זרות. כל המתנדבים עברו הכשרה מיוחדת בבתי הספר של קמפייטאי ללימוד שפות זרות ושיטות ריגול.
עופר מאירי
עופר מאירי (נולד ב-21 ביוני 1966) הוא מעבד מוזיקלי, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומלחין ישראלי.
מאירי התפרסם לראשונה כמפיק מוזיקלי, כאשר באלבומים בהפקתו נכללו שירים אחדים שכתב או הלחין. על האמנים שהרבה לעבוד עמם נמנים דוד ד'אור, דנה ברגר ואביב גפן. לחשיפתו העיקרית כיוצר זכה בזכות ההרכב "מטרופולין", שהוציא שלושה אלבומים המורכבים ברובם משירים שכתב.
ביוגרפיה.
מאירי נולד בתל אביב וגדל בפתח תקווה. בגיל 8 התחיל לנגן על פסנתר, בגיל 13 התחיל לתופף. את שירותו הצבאי מאירי עשה בגלי צה״ל.
בסוף שנות השמונים היה מאירי חבר בהרכב בשם "קצב הנשימה". בתחילת שנות התשעים תופף במספר אלבומים של זמרים ישראלים, ובהם "סיפור של חורף" ו"כשחלמתי על הבית" של מיקי גבריאלוב ואלבומה של קורין אלאל ״זן נדיר״. לפרסומו הראשון זכה ב-1991, כשעיבד והלחין מספר שירים עבור אלבומו של דורי בן זאב "חניה פרטית". ב-1992 הפיק את אלבום הבכורה של דוד ד'אור, שעבורו הלחין מספר שירים: "אל תתרגש" של יונה וולך ו"מאחורי השער" של חיים נחמן ביאליק. באותה שנה הפיק גם את האלבום "בתוך הסערות" של נורית גלרון, שבו נכלל לחנו לשירה של יונה וולך "תן לי למצוא אותך".
ב-1993 הפיק מאירי את אלבומו של דוד ד'אור "בגובה משתנה", שהיה אחד האלבומים המצליחים ביותר של ד'אור. מאירי הלחין במשותף עם ד'אור את אחד הלהיטים הגדולים של האלבום, "אני עף", וכן השתתף בהלחנת השיר "כשאת שואלת ושוב כמובן" וכתב והלחין את השיר "רק עד שהיא תבוא". ב-1994 עיבד מספר שירים עבור אלבומה של עפרה חזה "כל הנשמה" ביניהם את השיר ״לאורך הים״ והלחין עם חזה את השיר "כל יום והכאב שלו". באותה שנה הפיק גם את אלבומו של סער בדישי "משיכה מגנטית".
לאורך שנות התשעים הרבה מאירי להלחין זמרירים לפרסומות, ובהם "אין כמו במבה", "תעמיס לי ביסלי", ״תפוזינה״, ״תמיד איתך שוקולד פרה״, וכן את הזמרירים הידועים של תחנת הרדיו גלגלצ ו-99fm.
בשנת 2000 הפיק מאירי את אלבומה המצליח של דנה ברגר "עד הקצה". מאירי השתתף בעיבוד השירים באלבום, וכן הלחין שלושה מתוכם.
בשנת 2001 הלחין מאירי את מוזיקת הרקע של סרט הקולנוע "מרס תורכי".
ב-2003 הפיק מאירי אלבום נוסף של דנה ברגר, "תוך כדי תנועה". את שיר הנושא של האלבום, שהיה אחד מלהיטיו מהגדולים, כתבו והלחינו מאירי וברגר במשותף. מאירי השתתף בהלחנת שני שירים נוספים באלבום. ב-2004 הפיק את אלבומה של קורין אלאל "הכחול של השמיים". באותה שנה הלחין במשותף עם דוד ד'אור את השיר "להאמין", שאיתו ייצג ד'אור את ישראל בתחרות האירוויזיון של אותה שנה.
בשנת 2005 זכה מאירי לחשיפה משמעותית כשהפיק את האלבום "מטרופולין" של ההרכב מטרופולין שהקים. באלבום השתתפו אמנים שונים, ששרו שירים שמאירי כתב והלחין עבורו. בחלק מהשירים השתתף ארז ברזוליק בכתיבה, ובחלקם השתתף ברק גביזון בהלחנה. האלבום זכה להצלחה, ונמכר בכ-30,000 עותקים. בין שיריו המצליחים של האלבום היו "לא אומרת כלום" ששרה שרונה נסטוביץ', "לישון בלי לחלום" ששרו דנה ברגר ורוני אלטר ו"מלאכים" ששרו אפרת גוש, גביזון ומאירי עצמו.
ב-2006 הפיק מאירי במשותף עם אביב גפן את אלבומו של גפן "עם הזמן".
בשנת 2007 יצא האלבום השני של ההרכב מטרופולין, "הסליל", שבו כבר היה ההרכב להקה מגובשת יותר, עם זמרים ונגנים קבועים בכל השירים. גם באלבום זה כתב והלחין מאירי את רוב השירים, חלקם יחד עם אמנים אחרים. בין שיריו המוכרים היו "אין לי מקום" בביצועה של דנה עדיני, "אחת שתיים שלוש" שבו התארח ארקדי דוכין ובתו מאיה מאירי, ו"חוזר אלי" שבו התארח עברי לידר.
לאלבומה של אפרת גוש "הסליחה ואני" שיצא ב-2007 הלחין מאירי את השיר "יהיה פה דם", שאותו כתב יחד עם ברק פלדמן. ב-2008 במסגרת החלק השני של ״עבודה עברית״, הפיק מאירי את חידוש השיר ״לא יכולתי לעשות עם זה כלום״ שכתבה יונה וולך וביצעה נינט טייב. ב-2010 השתתף מאירי בהפקת אלבומה של רוני אלטר "כיס אוויר". ב-2011 יצא אלבומה של להקת מוניקה סקס "מנגינה" בהפקתו של מאירי, שעיבד את שיריו יחד עם חברי הלהקה. בשנת 2012 הפיק את אלבומו של רמי קלינשטיין "סיטואציה מורכבת".
בשנת 2012 כתב והפיק את הפסקול של הסדרה הישראלית ״המיוחדת״, סדרת אקשן משטרתית ששודרה בשידורי הזכיינית "רשת" בערוץ 2. באותה השנה הלחין גם את הפסקול של סדרה שכתבה דנה מודן לזכיינית הוט, ״אננדה״. עוד באותה השנה הפיק מאירי את אלבומו השני עם אביב גפן, ״פסיפס״, שזכה בתואר אלבום זהב.
בסוף שנת 2012 יצא האלבום השלישי של ההרכב מטרופולין, שנקרא "השלישי". על האמנים שהשתתפו באלבום נמנים ברי סחרוף, להקת מוניקה סקס וריף כהן, בנוסף למוזיקאים שעמם עבד מאירי כבר באלבומים הקודמים של ההרכב, כאפרת גוש ודנה עדיני. הסינגלים שהתפרסמו מהאלבום הם "אתה גומר אותי" ששרה צליל דנין, "ישר ללב" ששר מיכה שטרית ו"תעשה לי טוב" ששרה עדיני.
בשנת 2013 מאירי חבר למארינה מקסימיליאן בלומין והפיק את אלבומה המצליח ביותר ״Step in to My World" והלחין יחד איתה כמה משיריו. באותה השנה הפיק מאירי את אלבומם הראשון בעברית של צמד הזמרים גיא ויהל.
ב-2015 חבר שוב לגלרון והפיק את אלבומה ״יקיצה״.
ב-2016 הפיק מאירי את אלבום הסולו של שלומי ברכה, ״מאדים ומחוויר״ ומאוחר יותר באותה השנה הפיק את האלבום ״המסלול המואר״ של ערן צור, בשנת 2020 השניים חברו והוציאו אלבום משותף שאת שיריו מאירי הלחין וצור כתב, באלבום השתתפה גם הזמרת נעמי דהן. עוד באותה השנה החל להפיק עבור עברי לידר את האלבום "עברי לידר עופר מאירי" ואת השירים "אור ראשון", "כל יום", "תלך אבל שלא תעז ללכת", "בעיר הזאת", "מבנים ישנים", "אסיר. תודה", "איך אתה יפה" ו"חלום לשניים". בנוסף הלחין ביחד עם עברי את השירים.