עד כה חלקו בזהותו של מאסטר המראות שלוש דמויות - סמואל ג'וזף סקאדר, דיגר הארקנס, ואוון מק'קולוק. סקאדר היה אסיר פשוט אשר חקר מראות והייתה לו אובססיה להיכנס לתוך השתקפותה של מראה. דרכו נקלעה לאולם מראות, שם ערך את ניסוייו בהצלחה. הוא אימץ את זהות "מאסטר המראות". הוא מת באירועי המשבר בעולמות האינסופיים, ואת זהותו נטל דיגר הארקנס כניסיון להטעות את "יחידת המתאבדים". סקאדר חזר בהמשך כפקח שחור באירועי "הלילה האפל ביותר". אוון מק'קולוק הוא שכיר חרב סקוטי, שגדל בבית יתומים ואשר ביצע את פשעו הראשון בגיל שמונה, לאחר שהותקף מינית בידי אחד מהילדים. הוא הפך לאחד משכירי החרב הנודעים בממלכה המאוחדת, וקיבל פנייה מקונסורטיום מטעם ממשלת ארצות הברית לבצע חוזים ממשלתיים כ"מאסטר המראות" השני.
דמותו של מאסטר המראות מדורגת במקום ה-79 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של סאם סקאדר/מאסטר המראות גילם בעונתה השלישית של סדרת הלייב אקשן "הפלאש" השחקן גריי דיימון, ובעונתה השישית של הסדרה מגלמת השחקנית אפרת דור גרסה נשית של הדמות בשם אווה מק'קולוק.
קפטן בומרנג
קפטן בומרנג (באנגלית: Captain Boomerang) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Flash #117" מדצמבר 1960 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.
את זהותו של קפטן בומרנג חולקות שתי דמויות, אב ובן - ג'ורג' "דיגר" הארקנס ואואן מרסר. דיגר היה בנו הלא חוקי של חייל אמריקני ואשה אוסטרלית, שגדל בעוני רב והתמחה ביצור בומרנגים ובשימושם ככלי נשק. בבגרותו הוא נשכר כמקדם מכירות כדמותג בשם "קפטן בומרנג" לחברת צעצועים שבבעלותו של אביו הביולוגי, אם כי הוא לא ידע זאת, ומאז פנה לדרכי הפשע לאחר שלא העריכו את כישוריו.
באירועי משבר זהות, הארקנס יוצר קשר עם בנו האובד, אואן מרסר, לאחר שלקח על עצמו חוזה לרציחתו של ג'ק דרייק, אביו של טים דרייק. הוא הצליח לבצע את המשימה, אך נהרג בידי דרייק עצמו. אובדנו הפתאומי של אביו גרם למרסר לנטול את זהות קפטן בומרנג. קפטן קור לקח אותו תחת חסותו לקבוצת "הנבלים", והתברר בהמשך כי מרסר הוא בנה של מלוני ת'ון, מה שהופך את בארט אלן לאחיו החורג. מאז, מרסר עבר לצד הטובים, ואף הצטרף לקבוצת אאוטסיידרס. לבסוף, מרסר נהרג בידי אביו, שהואנש בחזרה לחיים כפקח שחור באירועי "הלילה האפל ביותר".
את דמותו של קפטן בומרנג גילם בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקן ג'יי קורטני, ואילו בסדרה "החץ" גילם את דמותו השחקן ניק טאראביי.
ביקום המצויר של דיסי הדמות מופיעה בסרט "באטמן מתקפה על ארקהם" שם הוא משמש כאחת הדמויות הראשיות
טריקסטר (קומיקס)
טריקסטר (באנגלית: Trickster) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הטריקסטר המקורי מתור הכסף, ג'ובאני ג'וזפה, הופיע לראשונה בחוברת "The Flash #113" מיוני-יולי 1960 ונוצר על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו. הטריקסטר השני, אקסל ווקר, הופיע לראשונה בחוברת "The Flash Vol.2 #183" מאפריל 2002, ונוצר על ידי הכותב ג'ף ג'ונס והמאייר סקוט קולינס.
ג'ובאני ג'וזפה היה אקרובט קרקס בדחן ונוכל שעיסוקו החביב היה לפגוע ביריביו עם דובי צעצוע מתפוצצים. שם הבמה שלו הוא ג'יימס ג'סי, היפוך מילים למקור השראתו, השודד המפורסם ג'סי ג'יימס. בהמשך, הוא השתמש בכישורי הנוכלות שלו לצד הטובים. כאשר ג'וזפה עבר עבור ה-FBI, אקסל ווקר הצעיר גנב את זהותו ואת הגאדג'טים שלו. בהמשך, ג'וזפה נהרג בידי דדשוט במהלך האירועים שהובילו למשבר האחרון.
דמותו של הטריקסטר (כג'יימס ג'סי) הופיעה בפרק בסדרת הטלוויזיה "הברק". גילם אותו השחקן מארק המיל. המיל שב לגלם את דמותו של ג'סי בסדרה "הפלאש", בעוד דבון גריי גילם את דמותו של אקסל ווקר.
אשף האוויר
אשף האוויר (באנגלית: Weather Wizard) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "The Flash #110" מדצמבר 1959 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.
אשף האוויר הוא האלטר אגו של מארק מארדון, אסיר נמלט שמוצא את רישומיו של אחיו המדען, שמצא דרך לשלוט במזג האוויר, ואשר מת כתוצאה מהתקף לב. מארדון יוצר מטה ליצירת מזג אוויר ומשתמש בזהות "אשף האוויר" לפשעיו. בעקבות מותו של בארי אלן באירועי המשבר בעולמות האינסופיים, מארדון פורש מחיי הפשע לתקופת מה, אך מצטרף לקבוצת "הנבלים" במזימתם לרכוש לעצמם כוח.
את דמותו של אשף האוויר בסדרה "הברק", גילם השחקן ליאם מקינטיר.
את זוג האחים מגלמים בסדרה הפלאש צ'אד רוק וליאם מקינטייר
גאומטריית המולקולה
אתלטיקה באולימפיאדת לונדון (1948)
אולימפיאדת לונדון (1948) נערכה בלונדון, בריטניה בפעם השנייה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 30 ביולי לבין 7 באוגוסט 1948. נערכו 33 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (9 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 745 משתתפים (144 נשים ו-601 גברים) מ-53 מדינות.
אירועים בולטים.
האתלטיות הבולטות.
פאני בלנקרס-קואן () שזכתה ב-4 מדליות זהב ומישלין אוסטרמייה () שזכתה ב-3 מדליות מהן 2 מדליות זהב.
האתלטים הבולטים.
מל ויטפילד () שזכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב. הריסון דילארד (), מל פטון () ורוי קוקרן () שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב, בארני איוול () זכה ב-3 מדליות, אחת מהן זהב ובוב מתיאס () שזכה בתחרות הקרב עשר בגיל 17, והוא צעיר הזוכים במדליית זהב. אמיל זטופק () וארתור וינט () שזכו כל אחד בשתי מדליות, אחת מזהב ואחת מכסף.
המרכז האוניברסיטאי באריאל
X.25 היא חבילת פרוטוקולי תקשורת סטנדרטיים שפותחה עבור תקשורת ברשת אזורית (WAN) עם מיתוג מנות. החבילה פותחה על ידי מגזר קביעת תקנים בטלקומוניקציה (ITU-T) באיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU).
פיתוח X.25 החל בשנות ה-70 על ידי קבוצת חברות טלפוניה במטרה להוות פרוטוקול ממשק רשת מרחבית תקנית המסוגל לספק קישוריות לרשתות תקשורת ציבוריות (PDNs) שונות. X.25 היא רשת מיתוג המגדירה כיצד מוקמת ומתוחזקת תקשורת בין תחנות קצה לרכיבי תקשורת וציוד תעבורת נתונים.
X.25 נוצר במקור על ידי ה International Telegraph and Telephone Consultative Committee - CCITT וכיום ITU-T כסדרת טיוטות עד לפרסום הסופי במסגרת The Orange Book בשנת 1976.
X.25 הוא אחד מפרוטוקולי מיתוג המנות הוותיקים ביותר, שנבנה עבור תשתית שתומכת במהירות של לכל היותר. הוא פותח לפני פיתוח מודל ה-OSI, ועוצב במסגרת של שלוש שכבות התואמות בקירוב לשלוש השכבות הנמוכות ממודל שבע השכבות של ה־OSI. כמו כן, הוא כולל פונקציות שנמצאות בשכבות גבוהות יותר במודל OSI כמו ריבוב, בקרת שגיאות ובקרת זרימה (flow control).
עם שדרוג תשתיות הטלפון בעולם הוא הוחלף בפרוטוקול frame relay ובהמשך גם בפרוטוקולים מתקדמים יותר כמו ADSL. יחד עם זאת, הוא עדיין נמצא בשימוש ביישומים נישתיים ובאפליקציות Legacy. לדוגמה, יישומים של חברות תקשורת וגופים פיננסיים שנבנו בשנות ה-80.
חיבור קבוע לעומת חיבור משתנה.
בדומה לפרוטוקולי רשת אזורית אחרים, מאפשר הפרוטוקול שני סוגים של קווים: permanent virtual circuits (ר"ת PVC) או virtual circuit (ר"ת VC). קו קבוע נותן ללקוח ערובה שהקו יהיה זמין באופן רציף, כמו גם הגנה מפני ניסיונות פריצה לרשת מקומית על ידי האקרים שיודעים את ה-Data Network Identification Codes (ר"ת DNIC) של הלקוח.
מרכיבים.
לרשת X.25 ארבעה רכיבים:
היסטוריה.
X.25 היא אחת משרותיי מיתוג המנות הוותיקים שקיימים כיום. הוא פותח לפני מודל 7 השכבות. חבילת הפרוטוקולים מעוצבת כשלוש שכבות עקרוניות. אשר מתאימות לשלוש השכבות הנמוכות של מודל שבע השכבות OSI. הוא תומך גם בפונקציונליות שלא קיימת בשכבת הרשת במודל OSI.
X.25 פותחה ב-ITU-T (לשעבר קבוצת המחקר השביעית של CCITT) שעסקה בפרויקטים בתחום רשתות נתונים. עדכונים שונים ותוספות התווספו אל התקן, ובסופו של דבר פורסמו בסדרה של ספרים טכניים של ה-ITU הדנות במערכות תקשורת. ספרים אלו יצאו לאור מדי ארבע שנים בעטיפות בצבעים שונים. המפרט של X.25 הוא רק חלק ממערכת גדולה יותר של פרוטוקולי X-Series הדנים ברשתות תקשורת ציבוריות.
"רשת התקשורת הציבורית" היה השם הכללי שניתן לאוסף בינלאומי של ספקי X.25. הפרוטוקול זכה לכיסוי גלובלי גדול במהלך שנות השמונים של המאה העשרים.
רשתות X.25 עם נגישות ציבורית רחבה (CompuServe, Tynnet, Euronet, PSS, Datapac, Datanet 1 ו- Telenet) הוקמו במרבית המדינות במהלך שנות ה-70 וה-80, על מנת להפחית את העלויות בגישה למגוון שירותי רשת.
החל מתחילת שנות תשעים בצפון אמריקה, השימוש ברשתות X.25 פחת והחלה החלפתו בשירות Frame Relay שהוצע על ידי חברות הטלפון. הודות לגידול נרחב של האינטרנט רוב המערכות שעשו שימוש ב-X.25 בעבר עברו לעשות שימוש בפרוטוקול TCP/IP. אבל עבור מערכות ישנות שצריכות X.25 לתקשורת ניתן לנתב חבילות נתונים של X.25 באמצעות רשתות TCP/IP.
רשתות X.25 עדיין נמצאות בשימוש ברחבי העולם. גרסה בשם AX.25 (קיצור של Amatur X.25) משמשת לקשר בין מפעילי רדיו חובבים. בחלק מהמדינות, כמו הולנד או גרמניה, אפשר להשתמש בגרסה מופשטת של X.25 באמצעות D-Channel של חיבור ה-ISDN2 עבור יישומי רשת הדורשים תעבורה בנפח נמוך כמו מסופים בנקודות מכירה. אך העתיד של השירות הזה בהולנד אינו ודאי.