באתרי תחנות-הכוח הפחמיות "אורות רבין" בחדרה ו"רוטנברג" באשקלון יצא לדרך בשנת 2011 פרויקט הפחתת פליטות בהיקף של כ-8 מיליארד שקל, אשר הוריד עם הפעלתו את ערכי פליטת המזהמים של SOX ו-NOX מתחת ל-200 מ"ג למק"ת (ערך הפליטה שנקבע בצו אישי).
לטובת שיפור איכות האוויר וצמצום פליטת גזי החממה שילבה החברה מאז שנת 2004 בקצב מואץ את הגז הטבעי כדלק מרכזי במערך ייצור החשמל ובמקביל רכשה דלקים (פחם, מזוט וסולר) באיכות גבוהה, בעלי תכולה מופחתת של גופרית. פעולות אלו, לצד הגדלת נצילות תחנות-הכוח באמצעות הכנסת יחידות מודרניות מסוג מחזור משולב (מחז"מ) הובילו להפחתה נוספת בפליטה הסגולית של מזהמים לאוויר.
בנובמבר 2020 פרסמה חברת החשמל באתר האינטרנט שלה מפות וטבלאות של אזורים בישראל בהם ניתן לחבר מתקני אנרגיה מתחדשת, בהתאם לזמינות מערכות השנאה והולכה. נתונים אלה אמנם דינאמיים מאוד ועשויים להשתנות ברמה יומית, אולם מאפשרים ליזמים לקבל אינדיקציה מסוימת לפוטנציאל חיבור ייצור מבוזר לרשת החלוקה באזורים השונים. לדברי מנכ"ל חברת החשמל באותה עת, עופר בלוך, חברת החשמל מברכת על הצטרפות יצרני אנרגיות מתחדשות למערכת החשמל הארצית ורואה בכך תרומה לשיפור איכות הסביבה.
מעורבות בקהילה.
בין התוכניות הקהילתיות ניתן למנות שיתופי פעולה מתמשכים ונקודתיים עם רשויות מקומיות בתוכניות כלל קהילתיות, עם משרד החינוך: "ירוק מחשמל" – עם אשכולות הפיס, "מנהיגות טכנולוגית – בית חכם ירוק" - בשיתוף ה"תעשיידע", "מנהיגות ירוקה" - ברשת אורט, הטכנודע בגבעת אולגה; שיתוף פעולה עם יחידות צה"ל לשינוי התנהגותי בתחום השימוש בחשמל באמצעות מפקדת קצין חינוך ראשי תוכנית טו"ב (טכנאי ובגרות) בשיתוף התאחדות התעשיינים, המעניקה למשתתפים בה תעודת טכנאי בנוסף לתעודת הבגרות; ופרויקט "פורשים כנף - אימוץ הנשרים והדורסים בישראל" בשיתוף החברה להגנת הטבע לאישוש אוכלוסיית העופות הדורסים. בנוסף, מרחיבה החברה את פעילותה בתוכנית "נתיב האור", המקדמת את נושא הבטיחות והשימוש המושכל בחשמל באמצעות פעילות חינוכית-חווייתית נתיב האור - תוכנית חינוכית קהילתית. בשנת 2011 לקחו חלק בתוכנית כ-1,100 בתי ספר ב-114 רשויות ברחבי ישראל. כ-350 מעובדי החברה וגמלאיה לוקחים חלק בתוכנית בהתנדבות, ובשנה זו השתלבו בה גם הורי התלמידים בכ-25 יישובים.
בשנת 2020 מכללת INT יצאה בשת"פ עם חברת החשמל בנושאי למידה טכנולוגים מתקדמים. בוצעו הכשרות במגוון תחומים כמו DevOps, Big Data, AWS ועוד.
לחברת החשמל מרכזי המבקרים בתחנות-הכוח: בחיפה, "אורות רבין" בחדרה, "רוטנברג" באשקלון ובחוות חפציבה ההיסטורית שבחדרה.
אבו באכר
עומאר בן אלחטאב
נולדו.
אשתו של מוחמד מריה
דן חברה לתחבורה ציבורית
דן – חברה לתחבורה ציבורית בע"מ היא חברה ישראלית לתחבורה ציבורית המפעילה שירותי אוטובוסים בגוש דן. מאז הקמתה בשנת 1945 ועד לשנת 2002 פעלה כקואופרטיב.
בעבר הייתה החברה מונופול בהפעלת תחבורה ציבורית באזור גוש דן וחלקה במגזר התחבורה הציבורית בישראל עמד על כ־20%. בעקבות החלטת ממשלת ישראל לפתיחת שוק התחבורה הציבורית לתחרות בשלהי המאה ה-20, הועברו חלק מאשכולות הקווים של החברה לחברות אחרות, ונכון ל־2016 עומד חלקה במגזר התחבורה הציבורית בישראל על כ־14%.
היסטוריה.
תולדותיו של קואופרטיב "דן" שלובות בתולדותיה של ההתיישבות היהודית בארץ ישראל. יסודות הקואופרטיב שירות הדיליז'אנסים מיפו לפתח תקווה, שהקים החלוץ אפרים הלפרין ב-1909. ב-1928 אוחדו הארגונים "המעביר" ו"גלי אביב" לגוף אחד: "גלי המעביר". צי האוטובוסים גדל, קווים נוספו, תחנות אוטובוסים עם ספסלים הוקמו ברחבי העיר, ובתחילת 1934 הוקם המוסך הראשון של החברה בסגנון באוהאוס ברחוב ארלוזורוב 17 בתל אביב הידוע בכינויו "מוסך דן".
הקואופרטיב נוסד רשמית ב-1 בדצמבר 1945, כתוצאה מאיחוד של שני ארגונים שעסקו בהפעלת תחבורה ציבורית ברחבי גוש דן – "גלי המעביר" ו"איחוד רגב". בין השמות שהוצעו לחברה החדשה היו "שחף", "צור", "הבזק", "אחיד", "המאור", "אחודן", "לשם", "אפרת", "קו-לקו", "קרתא", "המאחד", "צמד", "פורקן", "המחבר", "יהודה", "גפה", "חבור", "המקפל" ו"ירחיב", על כל אלה הועדפה הצעתו של הסופר אהרון בן-אשי שהציע את השם "דן". לאות תודה, שלחה הנהלת "דן" המאוחדת לבן-אשי המחאה על סך 10 לירות ארץ ישראליות, סכום לא-מבוטל בימים ההם. אחרי קום המדינה התרחב הקואופרטיב, חברים חדשים הצטרפו, אוטובוסים חדשים נרכשו, ומפת הקווים נמתחה במקביל להתרחבות היישוב העירוני בגוש-דן.
כלי הרכב הראשונים של החברה היו משאיות של הצבא הבריטי, שהוסבו לאוטובוסים. בהמשך נרכשו אוטובוסים מתוצרת ארצות הברית, צרפת ובריטניה. החל בשנת 1934 היה מוסך דן ברחוב ארלוזורוב בתל אביב בקטע שבין רחוב דיזנגוף לרחוב בן יהודה. מאוחר יותר הוקם מוסך בשיכון דן ושמו של הקואופרטיב העניק לשכונה את שמה.
במהלך שנות ה-60 צבר הקואופרטיב גירעונות גדולים שהגיעו בסוף 1966 למעל 35 מיליון לירות. ועדה לבחינת הסיבות לגרעון, שכללה את דוד גולומב ואפרים בן ארצי, הגיעה למסקנה שהגרעון נבע כולו מתוספות שכר מוגזמות שנתנו לעובדי הקואופרטיב מעל ומעבר לשכר שהיו מקבלים אילו היו שכירים, וגם שכר זה היה גבוה מהמקובל בישראל. הרוב בוועדה המליץ על הורדת שכר עובדי הקואופרטיב, העלאת מחירי הנסיעה ומתן הלוואה ממשלתית לקואופרטיב. המיעוט דרש גם להסב את הקואופרטיב לחברה.
החברה פעלה בתחילת ימיה בתל אביב, רמת גן, בני ברק, גבעתיים, פתח תקווה, בקעת אונו וראש העין. במהלך שנות ה-60 וה-70 השירות של דן התרחב לבת ים, רמת השרון ומספר קווים מצומצם לחולון. בשנות ה-80 דן החלה להפעיל קווים להרצליה, רעננה וראשון לציון, והחלה להפעיל שירות בינעירוני לשומרון. במשך שנים רבות פעלה החברה כמונופול בתחום תחבורת האוטובוסים בגוש דן, אך בשנות האלפיים, במסגרת מדיניות ביזור מפעילי קווי האוטובוסים, הועברו רוב קווי פתח תקווה, ראש העין וקווי בקעת אונו לחברת קווים, ובהמשך, בשנת 2009, הועברו בהדרגה קווי אריאל והשומרון כולם לתפעול חברת "אפיקים" שהוקמה שנה קודם לכן. במאי 2010 הועברו כל קווי השרון הדרומי למטרופולין, כאשר בהמשך במספר מכרזים הועברו מספר קווים לאפיקים ומטרופולין. בחודש מאי 2002 הפכה דן לחברה בע"מ, במסגרת תהליך התייעלות, והחלה למתג את עצמה בעזרת סיסמאות כמו "סימן שאתה בעיר" או "הדלתות נפתחות לקראתך".
פעמים אחדות נפגעו אוטובוסים של החברה בפיגועי התאבדות:
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, עקב האיסור על החברה להתמודד על הפעלת תחבורה ציבורית בבאר שבע, חברת דן הקימה חברה בת בשם "נהור נתיבי תחבורה", במטרה להתמודד על קווי השירות בעיר. "מטרודן" הוקמה כשותפות בין "נהור" (45% מהבעלות) לבין חברת "מטרופולין תחבורה ציבורית בע"מ" (55% מהבעלות ולפיכך בעלת השליטה) שמפעילה חלק מקווי האוטובוסים הבין-עירוניים מבאר שבע. באוקטובר 2003 נבחרה חברת "מטרודן" במכרז להפעלת קווי התחבורה הפנימיים בבאר שבע.
בשנת 2008 הפעילה דן כ-1,200 אוטובוסים והעסיקה 2,430 עובדים, מהם כ-1,700 נהגים, 360 אנשי תחזוקה ו-400 אנשי מנהלה. ל-830 מכלל העובדים מניות בחברה. החברה הסיעה כ-640,000 נוסעים מדי יום או כ-14 מיליון נוסעים בחודש, ורכביה גמאו מרחק של כ-5 מיליון ק"מ בחודש.
אוטובוסי החברה פעלו ב-130 קווים ועצרו ב-4,000 תחנות. צי האוטובוסים של החברה כלל עשרה דגמים, רובם מתוצרת חברת מאן, וגילם הממוצע של האוטובוסים הוא שש שנים. על אלה נמנו אוטובוסים רגילים, אוטובוסי מפרק, מיניבוסים ומידיבוסים. החברה נסמכה על מענק שנתי של כ-150 מיליון ש"ח מממשלת ישראל, סכומי הסובסידיה שהועברו לחברה, נועדו לכיסוי ההנחות בתעריפי הנסיעה לציבור.
בשנת 2008 החל השימוש בכרטוס חכם בתחבורה הציבורית בישראל באוטובוסים של דן, מערכת הכרטוס החכם שפרה משמעותית את השירות לציבור משתמשי התחבורה הציבורית. המערכת כוללת את מכשיר הכרטוס החכם ואת מחשב הרכב האחראי על נתונים שונים כגון: זיהוי מיקומו הגאוגרפי של האוטובוס ומספר הנוסעים בו.
באוגוסט 2013 החלה חברת דן, באמצעות חברת הבת דן בצפון, להפעיל את מערכת המטרונית במטרופולין חיפה. ב-15 באוקטובר 2021 העבירה החברה את הפעלת המטרונית בחיפה והקריות לחברת סופרבוס, לאחר שזו זכתה בינואר 2021 במכרז להפעלת המטרונית.
באוגוסט 2013 החלה החברה להפעיל אוטובוס חשמלי בקו 5 ובקו 61 בתל אביב. צבעו של כלי הרכב הוא כתום. בשנת 2016 רכשה החברה 3 אוטובוסים חשמליים מדגם מתקדם יותר (בעלי קבל עילי) והפעילה אותם בקו 4.