מקורן של מילות השיר הוא בשיר The Two Fatherlands ("שתי ארצות המולדת"), שנכתב ב-1908 על ידי הדיפלומט הבריטי ססיל ספרינג-רייס (Cecil Spring-Rice) (1859-1918). השיר המקורי תיאר את האדם הנוצרי הנאמן הן לארצו והן למלכות השמיים.
ב-1912 מונה ספרינג-רייס לשגריר בריטניה בארצות הברית (עד סמוך למותו ב-1918) ובכהונתו זו השפיע על ממשלו של הנשיא וילסון להיכנס למלחמת העולם הראשונה לצדן של בריטניה וצרפת. בראשית 1918 כתב ספרינג-רייס מחדש את מילות השיר The Two Fatherlands והעניק לו את שמו הנוכחי. מילותיו המחודשות של הבית הראשון והשני של השיר מתארות את האבדות העצומות בנפש של בריטניה במהלך המלחמה. מילות הבית השלישי מתייחסות למלכות השמיים. מילות השורה האחרונה בבית זה הן תרגום של הפסוק: "דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה שלום" ().
בשנת 1921 חיבר המלחין גוסטב הולסט לחן למילות השיר. הלחן התבסס על הלחן של החלק השני של היצירה יופיטר מתוך יצירתו התזמורתית הידועה של הולסט – סוויטת כוכבי הלכת, אשר עובד על ידי הולסט. השיר הושמע לראשונה באותה שנה, התפרסם כמזמור ב-1926 והפך במהרה למרכיב שכיח בטקסי הזיכרון ליום שביתת הנשק של המלחמה, שהיה לימים ליום הזיכרון הבריטי.
השיר זכה עם השנים לביצועים מסחריים מפי אמנים ולהקות רבים. לבקשת הנסיכה דיאנה הוא הושמע בטקס חתונתה עם הנסיך צ'ארלס ב-1981. הוא הושמע גם בהלווייתה של הנסיכה ב-1997 וזאת לבקשת בנה הבכור הנסיך ויליאם, שידע על אהבתה לשיר.
לחן השיר משמש גם כלחן השיר World in Union, שיר אליפות העולם ברוגבי.
ב-2004 כינה הבישוף סטפן לו (Stephen Lowe) את השיר כדברי כפירה – משום התיאור שבו של הנאמנות למולדת כנעלה על הנאמנות למלכות השמיים. הוא קרא להימנע מלהשתמש בו בטקסי הכנסייה האנגליקנית.
מילות השיר.
I vow to thee, my country, all earthly things above,
Entire and whole and perfect, the service of my love;
The love that asks no question, the love that stands the test,
That lays upon the altar the dearest and the best;
The love that never falters, the love that pays the price,
The love that makes undaunted the final sacrifice.
I heard my country calling, away across the sea,
Across the waste of waters she calls and calls to me.
Her sword is girded at her side, her helmet on her head,
And round her feet are lying the dying and the dead.
I hear the noise of battle, the thunder of her guns,
I haste to thee my mother, a son among thy sons.
And there's another country, I've heard of long ago,
Most dear to them that love her, most great to them that know;
We may not count her armies, we may not see her King;
Her fortress is a faithful heart, her pride is suffering;
And soul by soul and silently her shining bounds increase,
And her ways are ways of gentleness, and all her paths are peace.
ערוץ 4
Channel 4 (בתרגום: ערוץ 4) הוא ערוץ טלוויזיה בריטי אשר החל את שידוריו ב-2 בנובמבר 1982. למרות שהערוץ מסחרי וממומן באופן עצמי, הוא בסופו של דבר בבעלות ציבורית.
הערוץ הוקם על מנת לספק שירות טלוויזיה רביעי בבריטניה, בנוסף לשני הערוצים, ה-BBC וערוץ ITV, אשר היו קיימים בעת השקת הערוץ הרביעי.
ערוץ 4 HD.
באמצע 2006 עבר הערוץ חצי שנה של ניסוי סגור של שידורים בטכנולוגיה של HDTV.
ב-10 בדצמבר 2007 השיק ערוץ 4 סימולציה של HD בערוץ 4 על פלטפורמת הלוויין הדיגיטלית של סקיי, לאחר שסקיי הסכימה לתרום לעלויות הלווין של הערוץ. הוא היה הערוץ הראשון בבריטניה ששידר ב-HD באופן מלא.
לערוץ אותו לוח שידורים כמו ערוץ 4 והתוכניות המשודרות בערוץ הרגיל באיכות של SD משודרות באיכות של HD.
ערוץ 4 הבריטי
הנאום המגומגם
הנאום המגומגם או נאום הגמגום הוא כינוי לנאום שנשא ראש ממשלת ישראל לוי אשכול בליל 28 במאי 1967, כשבוע לפני מלחמת ששת הימים. הנאום שודר בשידור חי ברדיו קול ישראל ועורר סערה רבה בישראל.
הרקע לנאום.
בסוף חודש מאי 1967 נמצאה ישראל בעיצומה של תקופה מתוחה מאוד. כוחות צבא מצריים נאספו קרוב לגבול הדרומי של המדינה. מרבית הגברים הכשירים גויסו לשירות מילואים, המשק היה במיתון והחרדה בקרב העם לעצם קיומה של המדינה הייתה גבוהה. הציבור הישראלי דחף ליציאה למלחמה ואשכול התמהמה בהכרעה על כך. בקרב ראשי המטכ"ל הלך וגבר החשש כי מדינות ערב יפתחו ראשונות במתקפה. ב-28 במאי, בשעות אחר הצהריים, נערכה בתל אביב ישיבת הממשלה. מיד לאחריה הגיע ראש הממשלה לוי אשכול לאולפני הרדיו של קול ישראל בתל אביב כדי לשדר בשידור חי נאום לאומה, במטרה לעדכן את אזרחי המדינה בהתרחשויות האחרונות. בשעה שמונה ושלושים בערב הודיע חגי פינסקר על נאומו הצפוי של אשכול.
הנאום.
טיוטת הנאום שנוסח ברובו על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה, יעקב הרצוג, הודפסה במכונת כתיבה והועברה דקות מועטות לפני תחילת השידור לידי ישראל גלילי, שר ההסברה, שהוסיף עליה מספר תיקונים בכתב ידו. על פי התוכנית המקורית היה אשכול אמור להקליט את הנאום מראש בלשכתו. בשל לוח הזמנים הצפוף הוא לא הספיק לעבור עליו מראש, ואז הגיע טלפון מ"קול ישראל" ממנו עלה כי אין זמן לבצע הקלטה מראש ועל אשכול המותש להגיע לאולפן הרדיו להקריא את הנאום בשידור חי. במהלך השידור הגיע אשכול למשפט "כמו כן נקבעו קווים להזזת הריכוזים הצבאיים מגבולה" שתוקן בכתב יד ל"כמו כן נקבעו קווים להסגת הריכוזים הצבאיים מגבולה". בנקודה זו החל אשכול להסס; הוא לא הבין את התיקון שנעשה, והחל מגמגם בשידור חי אל המיקרופון. בשידור נשמע גם "רישרוש של ניירות", שיעול, צחצוח הגרון שנלוו אליו ניסיונות נואשים של אשכול לפצח את התיקונים בכתב היד ולעיתים אף למצוא את העמוד הנכון. בתו, עפרה נבו-אשכול הסבירה, שנים רבות לאחר מכן, שאשכול היה לאחר ניתוח קטראקט, ולכן התקשה בקריאת התיקון.
התגובות לנאום.
בעקבות הנאום, הדימוי של אשכול נפגע קשות בקרב הציבור, שראה בו מנהיג חלש, הססן, חסר כריזמה ובעיקר כחסר יכולת לקבל החלטות מכריעות ברגעי משבר. הנאום יצר תחושה כבדה, שהמדינה נמצאת בסכנה גדולה.
במהלך ישיבת המטכ"ל, שהתקיימה לאחר הנאום המגומגם של אשכול, תקף האלוף אריאל שרון, ראש מחלקת ההדרכה בצה"ל, בצורה חריפה את ראש הממשלה והאשים אותו בהחלשת כוח ההרתעה של צה"ל. הוא אף טען, שהססנותו תעלה בחייהם של אלפי חיילים. בריאיון להיסטוריון הצבאי עמי גלוסקא תיאר שרון, שהיה מתוסכל מהססנות הממשלה ערב המלחמה, דברים שאמר לרמטכ"ל רבין:
מדבריו החריפים של שרון ניתן ללמוד על הלך הרוח ששרר במטה הכללי באותם ימים וכונה בשם מרד הגנרלים.
במאמר המערכת של "מעריב", נמתחה ביקורת על שאשכול לא מסר את הקראת הודעתו ל"קריין מנוסה אשר ישווה לתוכן גם את הצורה הנאותה".
בעקבות הנאום הופעלו על אשכול לחצים כבדים למנות את משה דיין לתפקיד שר הביטחון. בעקבות הלחצים הקים אשכול ב-1 ביוני 1967 ממשלת ליכוד לאומי תוך צירוף סיעות רפ"י וגח"ל. לממשלה הצטרפו שלושה שרים חדשים: משה דיין בתפקיד שר הביטחון (במקומו של אשכול שהחזיק עד אז באותו תיק) ומנחם בגין ויוסף ספיר כשרים בלי תיק. מינויו של דיין התקבל באהדה בציבור, ובעיקר בצבא שראה בו מנהיג ראוי להובלתו למלחמה.
גם לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים עדיין דבק באשכול הדימוי של 'המנהיג ההססן'. עדות לכך אפשר לראות בכך שתרומתו הרבה למהלכי המלחמה נעדרת מדפי ההיסטוריה (בתהילת הניצחון זכו בעיקר שר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל יצחק רבין) ובכך שעדיין רבים זוכרים את הנאום המגומגם שנשא.
סרט ההקלטה.
נאומו ההיסטורי של אשכול הועבר לסרטיית קול ישראל, אולם קטע הגמגום המפורסם נעלם מסרט ההקלטה. מי שאחראי לכך הוא עורך יומן השבוע באותם ימים, דן לאור, שלצורך השמעת הנאום בתוכנית הסיכום השבועית שבעריכתו, ששודרה בשבת שלאחר מכן, הורה לטכנאי הרדיו לנקות את סרט ההקלטה מן הגמגום.
Channel 4
מגנטיזציה
מיגנוט
אילן טל
אילן טל (נולד ב-1950) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כדובר צה"ל. מפברואר 2010 עד אוגוסט 2019 כיהן כמנכ"ל האגודה למען החייל.
ביוגרפיה.
טל נולד בפתח תקווה, שירת בצה"ל באגף המודיעין בתפקידי מחקר תכנון וארגון, היה שליש הרמטכ"ל, ראש מחלקת תכנון וארגון באגף המודיעין ועוזר לראש המטה של שר הביטחון. ב-1991 מונה לדובר צה"ל ושירת בתפקיד עד 1994. בתפקידו הבא שירת כנספח צבאי בגרמניה עד לשחרורו ב-1997. במסגרת שירות המילואים, גויס לחטיבת דובר צה"ל במסגרת ההכנות למבצע עופרת יצוקה, במטרה לאסוף חומרי הסברה ולהפיצם בעולם.
לאחר שחרורו מונה לראש מטה משאבי אנוש בחברת נס טכנולוגיות, שימש סמנכ"ל תכנון, ארגון ומערכות מידע בעיריית תל אביב-יפו וראש מטה בחברת קומברס. בפברואר 2010 מונה למנכ"ל האגודה למען החייל תפקיד אותו סיים באוגוסט 2019.
לוצי מורטון
לוסיל "לוצי" מורטון-היטון (באנגלית: Lucille "Lucy" Morton-Heaton; 23 בפברואר 1898 - 26 באוגוסט 1980) הייתה שחיינית בריטית. היא האלופה האולימפית הראשונה במשחה ל-200 מטר חזה ושיאנית עולם. הייתה לאישה הבריטית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בשחייה.
ביוגרפיה.
מורטון נולדה בניו טאטון, שבצ'שייר. לאחר מכן, משפחתה עברה לבלאקפול, שבלנקשייר. אביה אלפרד מורטון שימש כעוזר לראש העירייה. בגיל 10 היא החלה להתאמן בשחייה במועדון המקומי בהדרכתו של ג'ורג' סוובריק.
שיאנית עולם.