בזמן ההמתנה להחלטת הרשת בנוגע לגורל הפיילוט ועתיד הסדרה, החל צ'ייס משא ומתן עם מפיקי הסדרה "תיקים באפילה", לשם חזרתו לסדרה כתסריטאי ומפיק. בדצמבר 1997, כמעט בתום הזמן שבו פקע החוזה של שחקני הפיילוט, אשר מאפשר להם להצטרף לפרויקטים חדשים, החליטה HBO להפיק את הסדרה והזמינה עונה מלאה (12 פרקים נוספים).
בטרם עליית הסדרה לאוויר, הייתה מחלוקת בין צ'ייס לבין מנהלי HBO בנוגע לשמה של הסדרה. בעוד צ'ייס רצה לקרוא לסדרה "הסופרנוס", על שם המשפחה אותה הכיר בתקופת ילדותו בניו ג'רזי, מנהלי הרשת סירבו בשל חששם כי הצופים יחשבו כי מדובר בסדרה העוסקת באופרה. לאחר דחיית מספר שמות חלופיים בהם "איש משפחה" ("Family Man") ו"דם ניו ג'רזי" ("New Jersey Blood"")," הוחלט להישאר עם הצעתו של צ'ייס.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-10 בינואר 1999 ב-HBO וזכה לרייטינג גבוה של 3.5 מיליון צופים. הסופרנוס הייתה לסדרת הדרמה השנייה בהיסטוריה של הרשת (אחרי "אוז"), שאורך כל פרק בה נמשך כשעה.
במהלך העונה הראשונה של הסדרה נתגלעה מחלוקת בין צ'ייס לנשיא HBO אלברכט בנוגע לעלילת הפרק החמישי של העונה "College", במסגרתו מתלווה טוני אל בתו מדו בנסיעה בת מספר ימים לשם ביקורים באוניברסיטאות אליהן שוקלת מדו להצטרף. במהלך הפרק, מזהה טוני אדם בתחנת דלק שהצטרף לתוכנית להגנת עדים לאחר שהלשין על חברי ארגונו של טוני. צ'ייס צילם סצנה, במסגרתה הגיע טוני לביתו של אותו אדם ורוצח אותו. מנגד, אלברכט סירב לשידור הסצנה שכן חשש כי אהדת הצופים לטוני תיפגע אם יגלו כי הוא מעורב ברציחות. צ'ייס, שדרש כי הסצנה תשודר כרגיל, ציין כי דווקא המקרה ההפוך הוא נכון - אמינותו של טוני כבוס במשפחת פשע בעיני הצופים תיפגע אם הוא לא יהרוג את המלשין. בסופו של דבר הושגה פשרה בין השניים, כאשר הוכנסו לעלילה מספר פרטים נוספים - בהם העובדה כי המלשין סחר בסמים וכי שילם לרוצח שכיר שיהרוג את טוני. החלטתו של צ'ייס התבררה כנכונה, לאחר שזכה (במשותף עם תסריטאי נוסף) בפרס אמי על התסריט הטוב ביותר לסדרת דרמה בזכות העבודה על הפרק. לפי דירוגים רבים, נחשב הפרק לאחד מהטובים והאהובים ביותר של הסדרה.
ליהוק.
בדומה לדמויות אותן הם מגלמים, שחקנים רבים בסדרה הם ממוצא איטלקי-אמריקאי. בנוסף, רבים מהם שיתפו פעולה בסרטים ובתוכניות טלוויזיה, בטרם הצטרפו לצוות השחקנים של הסדרה. לדוגמה, 27 משחקני הסדרה, כמו לוריין בראקו, טוני סיריקו, מייקל אימפריולי ואחרים, הופיעו בסרטו של מרטין סקורסזה משנת 1990 "החברה הטובים". עם זאת, דרש צ'ייס ללהק שחקנים אלמוניים יחסית מאזור העיר ניו יורק וזאת בהשראתו של הבמאי פרנסיס פורד קופולה שליהק לסרטו "הסנדק", שחקנים רבים שהיו לא מוכרים לפני עליית הסרט (והטרילוגיה בכלל) לאקרנים.
כחלק מתהליך הליהוק עברו השחקנים תהליך ממושך של אודישנים והקראות של חלקים מהתסריט. מייקל אימפריולי, אשר מגלם בסדרה את אחיינו של טוני, כריסטופר מולטסנטי, ציין שבמהלך האודישנים היה לו קשה להבין מצ'ייס, בעל פני הפוקר, האם מבחן הבמה שלו היה מוצלח או לא, שכן צ'ייס נתן לו הערות רבות ודרש ממנו לחזור על קטע הקריאה שוב ושוב. בשל כך הוא לא האמין כי קיים סיכוי שיזכה בתפקיד, עד לשיחת טלפון מצ'ייס, בה התבשר כי זכה בתפקיד. בעניין זה ציין צ'ייס, כי אחת מהסיבות לבחירה של אימפריולי לתפקיד הייתה הופעתו ב"החברה הטובים".
ג'יימס גנדולפיני הוזמן לאודישנים, לאחר שאחראית הליהוק של התוכנית סוזן פיצ'ג'רלד, צפתה בסצנה מסרטו של הבמאי טוני סקוט "רומן על אמת", בו שיחק. גנדולפיני אהב את התסריט, שלטענתו היה מצחיק ושונה מאוד מהתסריטים שקיבל עד לאותו המועד. הוא לא האמין כי יזכה בפועל בתפקיד, בשל העובדה כי מעולם לא שיחק בתפקיד ראשי עד לאותו זמן, אך מנגד חשב כי יוכל לעשות את התפקיד בצורה טובה, שכן היה "בחור בן 35, עצבני ומשוגע", כך לטענתו. בראיון עמו ציין ציי'ס כי הליך האודישנים לא עבר חלק: "את האודישן הראשון, ג'יימס הפסיק באמצע כי חש שאינו טוב מספיק וכי אינו מרוכז. לאודישין השני הוא כלל לא הגיע. באודישן השלישי, אשר התקיים בביתי, ג'יימס הגיע ואחריו היה לי ברור כי הוא האדם המתאים לתפקיד".
צייס הודה במספר מקרים כי אינו יודע מה היה קורה לולא הצטלבה דרכו עם גנדולפיני. בהקשר זה אמר: "ג'ים פשוט יודע מה הוא עושה. זו לא הגזמה להגיד שאם ג'יימס גנדולפיני לא היה מלוהק לתפקיד של טוני, הטלוויזיה שלנו פשוט לא הייתה מה שהיא היום. ללא שחקן שמסוגל להוציא את המלנכוליה של טוני, את הנשמה הגדולה, האבסורד והזעם שבו, אולי תור הזהב הטלוויזיוני של אנטי-גיבורים מעולם לא היה מתרחש".
לוריין בראקו, אשר שיחקה את דמותה של אשת מאפיונר ב"חברה הטובים", לוהקה במקור לשחק את דמותה של כרמלה סופרנו. בסופו של דבר בחרה בראקו לגלם את התפקיד של ג'ניפר מלפי, הפסיכיאטרית של טוני. בראקו ציינה כי לאחר השתתפותה ב"החברה הטובים", מרבית התפקידים שהוצעו לה היו של נשות או פילגשות של מאפיונרים, והיא רצתה תפקיד שונה ומאתגר יותר.
טוני סיריקו, בעל עבר בעולם הפשע, נבחר לשחק את התפקיד של פולי גוטיירי. סירקיו התנה את השתתפותו בסדרה בכך שדמותו לא תהפוך בשום שלב למודיע משטרתי.
צ'ייס הזמין לאודישנים את סטיבן ואן זאנדט, הגיטריסט של להקת "אי סטריט בנד", לאחר שצפה בטלוויזיה בהופעה חיה של הלהקה בטקס היכל התהילה של הרוקנרול בשנת 1997, והתרשם מהנוכחות הבימתית שלו. ואן זאנדט, אשר היה חסר כל ניסיון במשחק, לוהק במקור לתפקיד הראשי של טוני סופרנו, אך חש כי את תפקיד זה צריך לגלם שחקן בעל ניסיון רב יותר. לבסוף, לוהק ואן זנדט לתפקיד של סילביו דנטה, יועצו של טוני, כאשר אשתו בחיים האמיתיים מורין, לוהקה לתפקיד אשתו בסדרה.
חוץ ממספר שחקנים, דוגמת לוריין בראקו אשר הייתה מועמדת לאוסקר על תפקידה ב"החברה הטובים", זוכת האמי ננסי מרצ'נד, ודומיניק קיינסה, אשר שיחק, בין היתר, בסנדק 2, הורכב צוות השחקנים המקורי של הסדרה ברובו משחקנים אלמוניים. בהמשך הסדרה, הופיעו שחקנים מוכרים רבים, הן בתפקידים מתמשכים דוגמת סטיב בושמי, והן בתפקידים חד פעמיים כמו לורן באקול, בן קינגסלי ואחרים.
צוות הסדרה.
יוצר ומפיק הסופרנוס דייוויד צ'ייס, שימש גם כתסריטאי הראשי לאורך כל שש עונות הסדרה. מעורבותו בהליך ההפקה הכולל הייתה רבה. צ'ייס היה ידוע בדרישותיו המחמירות ובירידה הדקדקנית לפרטים הקטנים. בנוסף לכתיבת 2–7 פרקים בעונה, צ'ייס פיקח על הליך עריכת הפרקים כולו וייעץ לבמאי הסדרה באופן שוטף. בראד גריי שימש כמפיק האחראי של הסדרה, אך בניגוד לצ'ייס, אשר חלק עמו את התפקיד, לא הייתה לו כל מעורבות באספקטים היצירתיים של הסדרה. רבים בצוות ההפקה של הסדרה נבחרו לתפקיד באופן אישי על ידי צ'ייס בעצמו, רבים הם קולגות למקצוע של צייס. אחרים נבחרו לאחר הליך ראיונות עם מפיקי הסדרה.
רבים מתסריטאי הסופרנוס, היו בעלי ניסיון קודם בכתיבה לסדרות טלוויזיה בטרם הצטרפו לצוות הסדרה. לדוגמה רובין גרין ובעלה מיטשל בורגס, אשר עבדו בצוות ככותבים ומפיקים החל מהעונה הראשונה ועד החמישית, שיתפו פעולה עם צייס קודם לכן בסדרה "חשיפה לצפון". טרנס וינטר, אשר הצטרף לצוות הכותבים החל מהעונה השנייה ושימש כמפיק בפועל של הסדרה החל מהעונה החמישית, עסק במשך כשנתיים כעורך דין, בטרם החליט לשנות מקצוע ולהשתלב כתסריטאי בתעשיית הטלוויזיה. לאחר סיום הסדרה, יצר וינטר את סדרת הפשע "אימפריית הפשע", אשר שודרה בין השנים 2010–2014 והיה מעורב בפרויקטים שונים בטלוויזיה ובקולנוע, דוגמת "הזאב מוול סטריט".
תסריטאי נוסף של הסדרה, מתיו ויינר, אשר שימש כאחד ממפיקי הסדרה בעונה הרביעית והחמישית, כתב בשנת 2000 טיוטת תסריט לפרק הפיילוט של הסדרה מד מן. התסריט הועבר לצ'ייס שהתרשם מאוד מיכולות הכתיבה של ויינר והציע לו להצטרף לצוות התוכנית. על עבודתו בתוכנית זכה ויינר לשני פרסי אמי (בשנים 2004 ו-2007). חוץ מתסריטאי הסדרה, חלק מצוות השחקנים היה מעורב בהליך הכתיבה. מייקל אימפריולי, אשר גילם את דמותו של כריסטופר מולטיסנטי, היה מעורב בכתיבת חמישה פרקים בין העונה השנייה לחמישית, בעוד טוני קלם, אשר גילמה את דמותה של אנג'י בונפנסיירו כתבה את אחד מן הפרקים בעונה החמישית.
ככלל, 22 תסריטאים שונים לקחו חלק בתהליך הכתיבה של הסדרה, כאשר מתוכם שמונה קיבלו קרדיט על כתיבת פרק שלם בעצמם. מספר הרב ביותר של הפרקים נכתב על ידי צייס בעצמו (30 פרקים), כשאחריו נמצאים טרנס וינטר (25 פרקים), רובין גרין ומיטשל בורגס (22 פרקים), מתיו ויינר (12 פרקים) ופרנק רנזולי (9 פרקים).
בדומה לתסריטאי הסדרה, אף הבמאים השונים שנבחרו לצוות הסופרנוס, דוגמת טים ואן פאטן (20 פרקים), ג'ון פטרסון (13 פרקים), הגיעו לאחר ניסיון קודם בתחום. בנוסף, נטלו חלק בבימוי הפרקים מספר משחקני הסדרה, דוגמת סטיב בושמי (שהופיע במספר פרקים) ופיטר בוגדנוביץ', אשר גילם את דמותו של אליוט קופפרברג, הפסיכיאטר של ג'ניפר מלפי. צ'ייס ביים בעצמו שני פרקים - את פרק הפיילוט ואת פרק סיום הסדרה.
את מלאכת הצילום של הסדרה חלקו בעיקר שניים - הבמאי והצלם הרוסי אליק סחרוב (אשר צילם 38 מפרקי הסדרה), וצלם הקולנוע והבמאי פיל אברהם. הסדרה זכתה לתשבחות, בין היתר בזכות סגנון הצילום, אשר מאפיין בדרך כלל סרטי קולנוע. השימוש בסגנון זה התאפשר בזכות שיתוף הפעולה של צ'ייס עם הצלמים, אשר לשניהם (בעיקר לאברהם) ניסיון רב בצילום סרטים.
מוזיקה.