תכשיטי הכתר הועברו לאולם התצוגה החדש ב-9 בינואר 1994, והאולם נחנך בידי המלכה אליזבת השנייה ב-24 במרץ 1994.
אבטחה.
משמר מצודת לונדון (the Tower Guard) אחראי על המצודה כולה. משמר זה מתחלף מעת לעת, ומהווה חלק מהיחידה האחראית על שמירת ארמון בקינגהאם. משמר המצודה מתגורר במגורי החיילים ווטרלו מאז שנת 1845 וכולל 22 שומרים. בנוסף שומרים על המצודה שומרי מצודת לונדון (Yeomen Warders) המתגוררים במצודה. גוף משמר זה שומר על המצודה מאז שנת 1485, וכולל כיום כ-40 שומרים.
קונדואה
קונדואה (Kondoa) הוא אתר המשתרע על פני 2,336 קמ"ר בצפון מרכז טנזניה, בין הערים ארושה ודודומה. האתר כולל כ-200 עד 450 מערות, מסתורי סלע וצוקים, שבחלקם התגלו ציורי סלע שהמוקדמים שבהם מוערכים כבני למעלה מ-1,500 שנים. הציורים שנחקרו לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20 בידי החוקר הבריטי לואיס ליקי, מתארים אנשים, בעלי חיים, סצינות ציד ודוגמאות גאומטריות. בשנת 2006 הכריז ארגון אונסק"ו על האתר כאתר מורשת עולמית.
היסטורית המחקר.
קיומם של ציורי סלע באזור דווח לראשונה בשנת 1908 על ידי מיסיונרים, ופורסם לראשונה בשנת 1929. המקום נחקר לראשונה על ידי לואיס ליקי בשנות ה-30, אך סקר מקיף נערך בו רק בסוף שנות ה-40. מחקרים בקונדואה נמשכו גם בשנת 1964 ובסוף שנות ה-70, ולאחר מכן נחשפו שרידים מתקופת הברזל, ובהם תנורים, קדרות ועדויות להתכת מתכות. האתר זכה לפרסום בספר שיצא לאור בשנת 1983, והמחקרים האחרונים נערכו בו בשנים 1981-1979.
האתר.
קונדואה שוכנת באזור ערבות המסאי והצוקים שבצידו המזרחי של השבר הסורי-אפריקני, והיא משתרעת על פני גבעות סלעיות. הציורים שוכנים על פסגות הגבעות, וייתכן שאתרים אלה שימשו כמקומות מסתור או פרישה בעת התקפות המסאי. חלק מהמערות שימשו עד לאחרונה כמקומות מסתור לבני אדם, אשר נטשו את המישורים בעת העונות הגשומות. חלק ניכר מהאתרים פונים לכיוון מזרח, וצופים אל השמש הזורחת. נכון לשנת 2006 תועדו 193 אתרים בהם התגלו ציורי סלע, ואלה ערוכים בשישה צברים. לחלק מהאתרים נודעת גם כיום משמעות מסורתית וטקסית בקרב האוכלוסייה המקומית, ונערכים בהם טקסי חניכה, רפואה, טקסים להורדת גשם ועוד. עם זאת, אין קשר הכרחי בין ציורי הסלע לאתרים אלה - בחלק מהאתרים הטקסיים אין ציורים כלל, וייתכן שציורים נוספו לאתרים דתיים קיימים.
ציורים אדומים מוקדמים.
הציורים האדומים בקונדואה שוכנים בקצה ההתפשטות הצפוני של הציידים-לקטים באפריקה הדרומית. הם מתארים בני אדם שלהם דמויות מוארכות ובעלי חיים, חלקם בקווי מתאר בלבד ואחרים אגב צביעת הדמויות. קיימות גם דמויות בשני גוונים או יותר, אך אלה נדירות. חלק מהדמויות האנושיות עוטות מסיכה שייתכן ושימשה ציידים, ולעיתים קרובות בלווית חץ וקשת או בעלי חיים, במה שנראה כסצינות ציד. בעלי החיים הנפוצים ביותר בציורים הם אנטילופות אך גם פילים וג'ירפות מתועדים. בין הציורים דוגמאות גאומטריות של מעגלים הערוכים זה בתוך זה, עם קווים הקורנים מהם. הציורים צוירו זה על גבי זה ומייצגים תרבות מתמשכת שייתכן ונהגה משך אלפי שנים. ליקי תיארך את הציורים בשנת 1951 למועד מוקדם שלא זכה להסכמה בקרב חלק מעמיתיו, ונכון לשנת 2006, סוגיית תיארוך הממצאים נותרה פתוחה.
ציורים מאוחרים בשחור ובלבן.
ציורים בשחור ובלבן מאוחרים לציורים האדומים והם מתארים קווים, מעגלים, ריבועים, נקודות וסימנים נוספים. הציורים מתארים גם חיות בית וסצינות ציד שוב אינן מופיעות בהם. ככלל, ציורים אלה פחות מתוחכמים מהציורים האדומים וחלקם צוירו על גבי האחרונים. ציורים אלה מיוחסים לרועים חקלאים שהגיעו לאזור לפני כ-1,500 שנים, וגרמו לעקירתם של חלק מהציידים-לקטים ששכנו בו, אך גם לגביהם קיימת חוסר ודאות באשר לתיארוכם, וייתכן ששני הסגנונות התקיימו זה לצד זה.
סודליט
סודליט הוא מינרל בגוון כחול מלכותי שבו נעשה שימוש נרחב כאבן חן. למרות שגושי סודליט הם בדרך כלל אטומים, הגבישים הם בדרך כלל שקופים עד שקופים למחצה. המינרל סודליט הוא חבר בקבוצת הסודליט ויחד עם האיאין, נוסאן ולזוריט הוא מרכיב נפוץ באבן החן לפיס לזולי.
הסודליט נתגלה לראשונה בדרום מערב גרינלנד בשנת 1811, אך רק עם גילוי המרבצים המעולים הנרחבים של המינרל באונטריו שבקנדה ב-1891 גדלה חשיבותו כאבן לקישוט. האבן כונתה מאז "כחול הנסיכה" על שם הנסיכה פטרישה שביקרה באונטריו זמן מה לאחר שנתגלו מרבצי הסודליט ובחרה במינרל כאבן לקישוט עבור בית מארלבורו שבלונדון.
תכונות.
הסודליט הוא מינרל קל, קשה באופן יחסית, אם כי שביר. נוסחת המבנה הכימי של הסודליט היא Na8Al6(SiO4)6Cl2. מקור שמו בשל תכולת הנתרן (המכונה באנגלית "סודיום"). במינרלוגיה מוגדר המינרל כפלדשפטואיד (מינרל השייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי, דמוי פצלת השדה אך בעל מבנה שונה והמכיל פחות סיליקה). הסודליט מתגבש במערכת הקובייתית כשהוא יוצר גבישים שקופים עד שקופים למחצה בעלי ברק זגוגי וגוונים רבים, תופעת גבישים תאומים נפוצה למדי. מבחינת תכונותיו האופטית המינרל הוא איזוטרופי וידוע בשל צבעו הכחול, אך הוא יכול להופיע גם בגוונים של אפור, צהוב, ירוק או ורוד כשהוא מנומר לעיתים קרובות בעורקים או בכתמים לבנים. קשיות המינרל נעה בין 5 ל-6 בסולם מוס ומשקלו הסגולי סביב 2.3 גרם לסמ"ק. כשלחומר יש גוון כחול אחיד נעשה בו שימוש בתכשיטים, כשנוהגים ללטש אותו כחרוזים וקבושונים. חומר באיכות נחותה יותר משמש לחיפוי או לשיבוץ בעבודות שונות. הסודליט ניתך בקלות והופך לזכוכית חסרת צבע. הסודליט צובע להבה בצהוב (בשל תכולת הנתרן שבו). בשבירת המינרל הוא מפיץ ריח אופייני כשל מימן גופרי (H2S). המינרל מתמוסס בחומצת מלח ובחומצה חנקתית.
אף על פי שהסודליט דומה מאוד ללזוריט וללפיס לזולי יש ביניהם כמה הבדלים. ראשית צבע הסודליט הוא כחול מלכותי ולא אולטרמרין, הצבע האופייני ללזוריט וללפיס לזולי. סודליט מכיל לעיתים רחוקות בלבד פיריט, תכליל נפוץ בלפיס. בנוסף צבע השרטוט שלו הוא לבן ולא כחול כשל הלפיס. הפצילות הגרועה של הסודליט בשישה כוונים ניתנת להבחנה בדמות סדקים זעירים המופיעים לאורך כל האבן.
הקמניט הוא סוג חשוב של סודליט המפגין את תכונת הטנאברסנציה (היכולת לשנות צבע בעת חשיפה לשמש). צבע ההקמניט מאזור הר סנט-אילר (Mont Saint-Hilaire) בחבל קוויבק שבקנדה או מאילימאוססק (Ilímaussaq) שבגרינלנד (המקום בו נתגלה הסודליט) שזה עתה נחצב הוא בדרך כלל סגול עמוק עד בהיר, אבל הצבע משתנה במהירות ללבן ירקרק או אפרפר. ובניגוד לכך, צבע הקמניט מאפגניסטן ומבורמה שזה עתה נחצב הוא לבן קרמי אבל הוא משתנה לסגול או אדום-ורוד בהשפעת קרני השמש. גם סוגים אחרים של סודליט מושפעים מהקרנה בקרינה אולטרה סגולה בגלים ארוכים או קצרים והם פולטים קרינה פלואורסצנטית בגוון כתום מנומר (ראו גם פוטוכרומיזם).
הכימאי האמריקני לינוס פאולינג הציע בשנת 1930 רעיון לצורת המבנה של תא היחידה של הסודליט שאומת באמצעות מחקריהם הקריסטלוגרפיים של צמד החוקרים הגרמניים לונס (Löns) ושולץ (Schulz) ב-1967.
מקור ותפוצה.
הסודליט מופיע בעיקר כגושים חסרי צורה כשהוא ממלא עורקים בסלעי יסוד פלוטוניים כדוגמת סיאניט נפליני או פונוליט, וגם בסלעי יסוד גירניים שעברו מטאסומטיזם. הוא מופיע יחד עם מינרלים אחרים האופייניים לסביבה ענייה בסיליקה כדוגמת הלוסיט, הקנקריניט והנתרוליט.
מרבצים משמעותיים של סודליט באיכות טובה מצויים במספר מקומות קטן בעולם: בסמוך לעיירה בנקרופט (Bancroft) באונטריו ובהר סנט-אילר (Mont Saint-Hilaire) בחבל קוויבק שבקנדה; בסמוך לעיירה ליטצ'פילד (Litchfield) במדינת מיין, ולעיירה מגנט קוב (Magnet Cove) בארקנסו שבארצות הברית. בסמוך לעיירה גולדן (Golden) במדינת קולומביה הבריטית שבקנדה נתגלו לאחרונה מצבורי סודליט. מרבצים קטנים יותר מצויים באמריקה הדרומית (ברזיל ובוליביה), פורטוגל, רומניה, בורמה ורוסיה. הקמניט מצוי בעיקר בהר סנט-אילר ובגרינלנד, שממנה מופק סוג בגוון ירוק המכונה "סודליט זיקית".
גבישים שקופים מפותחים היטב מצויים בצפון נמיביה ובלבות של הר וזוב במחוז קמפניה שבאיטליה.
אבק כוכבים (ספר)
אבק כוכבים (באנגלית: Stardust) הוא שמו של רומן פנטזיה שנכתב על ידי הסופר הבריטי ניל גיימן. הרומן מתאר את הרפתקאותיו של בחור צעיר מהעיירה חומה (במקור: Wall) הגובלת בממלכת הפיות (במקור: Faerie). מהדורתו הראשונה של הספר יצאה לאור בשנת 1999 כספר עם ציורים תחת השם "אבק כוכבים (רומן בממלכת פיירי) של ניל גיימן וצ'ארלס ווס".
בשנת 2007 יצא לאור סרט המבוסס על הרומן אשר זכה לביקורות טובות.
עולם הספר.
תחילת הספר "אבק כוכבים" מתרחשת בעיירה אנגלית בדיונית בשם חומה (במקור: Wall) הממוקמת במרחק שעת נסיעה מלונדון. העיירה נקראת על שם חומת אבן עתיקה בגבולה המזרחי. בחומה פעור צוהר המוביל לממלכת הפיות. שומרים מוצבים ליד הצוהר לאורך כל השנה, מלבד יום אחד, חג האחד במאי בו מתקיים יריד באחו הצמוד.
ממלכת הפיות, אשר מתוארת בספרים נוספים של גיימן כגון "סאנדמן" ו"ספרי הכשף", מורכבת מ"אדמות אשר נהדפו בכוח מהמפה על ידי חוקרים והאמיצים אשר יצאו לשטח והוכיחו שהן לא שם", וככזו מרבה להכיל יצורים וחפצים מיתולוגיים. מרבית הסיפור מתרחש בסטורמהולד, ממלכה בממלכת הפיות, אשר קיבלה את שמה ממבצר שנבנה מהר הון.
תחילת הסיפור באפריל 1839, בדיוק לאחר שהנרי דרייפר צילם את הירח, ובזמן שצ'ארלס דיקנס כתב את "אוליבר טוויסט". רוב הסיפור מתרחש שבע-עשרה שנים מאוחר יותר, באוקטובר 1856.
עלילה.