ארגון "יד לבנים" המקומי בבאר שבע, הוקם בעקבות צורך של המשפחות השכולות להנציח את הנופלים מאזור הנגב. בתחילה החזיק הארגון בסניף הנצחה בבניין עיריית באר שבע. בנפרד, קבוצת משפחות שכולות רצו גם הן לקבל מבנה הנצחה שיתן להן מענה. המבנה הועבר ליד לבנים בסוף שנות ה-70. בסוף שנות ה-70 הוחל בהשלמת המבנה לצורך יד לבנים, בעבודות שנעשו על ידי רסקו. אולם העבודות התקדמו בעצלתיים בגלל בעיות מימון והחלטת הממשלה על הקפאת בנייה. בינואר 1982 יצאה העירייה במגבית ציבורית לגיוס מימון לבנייה.
ב-18 באפריל 1983 נחנך המבנה כ"יד לבנים". ששון בר-צבי, מראשוני באר-שבע היה ראש צוות ההקמה ויו"ר ראשון (בהתנדבות).
מיום פתיחת המבנה והפיכתו ל"יד לבנים" הוחלט שהמקום יהווה לא רק אתר הנצחה, אלא גם כמקום לפעילויות תרבותיות ותמיכה למשפחות השכולות.
חלוקת המבנה.
בערים רבות בישראל קיים בניין להנצחת חללי צה"ל, הנמצא בשימוש ארגון יד לבנים. המבנה הנמצא בבאר שבע הוא הגדול ביותר בארץ, ולאחריו חיפה וירושלים.
ברחבת הכניסה הראשית למבנה מוצבת אנדרטה, פסל ברונזה שיצרה פאולה עובדיה לזכר ניצולי השואה ולנפגעי הטרור. בכניסה האחורית למבנה מוצבת אנדרטה לזכר פיגוע ההתאבדות הכפול, שאירע בסמוך למקום ב-31 באוגוסט 2004.
בכניסה למבנה ישנו סמל בצורת נר המסמל את נר הנשמה, נר יזכור.
הקירות התוחמים את המבנה עשויים כעין עמודים מצולעים ההולכים וצרים כלפי מעלה ומסתיימים בסדרת גגות, שבהם קבועים החלונות. המקום נמצא בסמוך לבניין עיריית באר שבע, כאשר רחבה גדולה מפרידה ביניהן.
במקום ישנם גופים הפועלים לטיפול בבעיות היומיום בעמותת יד לבנים בשיתוף עיריית באר שבע בסניף ארגון יד לבנים ועובדי העירייה.
קומה ראשונה.
קומת הקרקע מיועדת להנצחה. תהליך ההנצחה מבוסס על שבעה תהליכים שמייסדים את המטרה והם: יצירת קשר עם משפחת החלל, איסוף חומר על החלל, יצירת דף קלף של יזכור, יצירת אלבום אישי, הנפקת השם בלוח השיש, הנפקת תמונה בחדר ההתייחדות והנצחה בספרי יזכור.
באולם ההנצחה ישנו מומנט פיסולי הנקרא "שבעה שופרות" ובו יש שבעה שופרות ושבעה ספסלים שהיושבים עליהם יפנו לכיוון קירות שמות הנופלים. הפסל נבנה על ידי האמן נחשון רימר מקיבוץ אורים. השופרות הם סמל מקראי, שבעבר היו משתמשים בו בזמן יציאה למלחמה או במצב שלום. במקרא השופרות מוזכרים ב-17 מקומות. המבנה של בית יד לבנים עמד 10 שנים עד שקבעו שישמש כיד לבנים. בשנת 1997 פורסמה ביד לבנים תחרות לאמני הדרום לעיצוב נר התמיד (בעקבות עודף בתקציב של צה"ל) בנר התמיד הכוונה לנר המנציח לעד את הנופלים.
כתוב בתורה "לא תעשה לך פסל ומסכה" ולכן הרצון היה שהאלמנט הפיסולי יתייחס לשמות הנופלים.
רימר ראה את השופר אשר נמצא ביד לבנים. השופר במקורות הוא מהסלים העתיקים ביהדות, הוא מהסיפור על עקידת יצחק לאחר שאברהם מוריד את יצחק מן מהמזבח הוא רואה בשיח איל שנלכד את האיל הוא מעלה במזבח במקום יצחק. מהקרנים של האיל נוצרו השופרות. השופר משמש לשלוש מטרות: תרועה משמשת לאסוף את העם או את החיילים, תקיעה הסימן לצאת לקרב, שברים משמעים את השברים לאחר המערכה לזכר הנופלים, ומכאן שאב רימר את הרעיון ליצור בבית יד לבנים אלמנט פיסולי שהשופרות הן המרכז.
תיאור הקומה:
קומה שנייה.
בקומה השנייה נמצא אולם האודיטוריום, בו מתקיימים אירועים שונים, כגון מועדני זמר, מסיבות סיום, טקסים, הרצאות, סרטים ועוד. האודיטוריום משמש גם לאזכרות. ישנן גם תערוכות שמשתנות בהתאם לבקשות שונות (של אמנים ושל המשפחות).
לאורך השנה מוצגת "תערוכת התנ"ך", הפתוחה לקהל הרחב, של האומן פילוף רטנר אשר תרם למקום ויצר תמונות ופסלים המספרים את סיפורי התנ"ך. במקום מוצגות גם תערוכות מתחלפות.
קומה שלישית.
בקומה השלישית אולם ובו 100 מקומות, המשמש לכנסים ואירועים שונים.
בקומה זו יש שני משרדים נוספים: האחד רא"ם– ראש ארגון מתנדבים, השני מחלקת קשרי חוץ של עיריית באר שבע וכן "קרן באר שבע לפיתוח העיר".
בול ארנה
בול ארנה (באנגלית: Ball Arena) הוא אולם ספורט רב תכליתי הממוקם בדנוור, קולורדו. האולם הוא אולמה הביתי של קבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, קולורדו אוולאנש מליגת ה-NHL, קולורדו מאמות' מליגת הלקרוס האמריקאית (NLL) וקולורדו קראש מליגת ה-AFL. בנוסף, באולם נערכים קונצרטים והופעות.
האולם נקרא "פפסי סנטר" מאז הקמתו ועד 22 באוקטובר 2020, אז הוחלף שמו לשמו הנוכחי. הוא בבעלות יזמות הספורט קרונקי של סטן קרונקי.
היסטוריה.
האולם הוקם כחלק משדרוג הספורט בדנוור יחד עם קרוס פילד, אולמה של קולורדו רוקיס מליגת ה-MLB, ו-Sports Authority Field at Mile High, אולמה של דנוור ברונקוס מליגת ה-NFL. המקום נבנה על מנת להיות נגיש בקלות. לפני הקמת האולם, דנוור נאגטס וקולורדו אוולאנש שיחקו באולם הספורט מק'ניקולס.
הקמת המבנה ארכה 21 שבועות. השלמתו נחגגה ב-1 באוקטובר 1999 על ידי הופעה של סלין דיון.
האולם אירח את משחקי הגמר של גביע סטנלי ב-2001 בין ניו ג'רזי דווילס לקולורדו אוולאנש, שהסתיימו בניצחון האוולאנש לאחר 7 משחקים. ב-2011 וב-2012 האולם אירח את אירוע UFC.
האולם אירח את ועידת המפלגה הדמוקרטית ב-2008.
המקום.
המבנה ממוקם בשדרות שפיר, רחוב ראשי במרכז העיר דנוור. באולם ישנם פסלים המתארים שחקנים במצבים אופייניים למשחק ההוקי והכדורסל.
במקום גם 3 מסעדות: בלו סקיי גריל, לאנד רובר דנוור קלאב ודה רידג'ליין.
ננוביומכניקה
דויד בילנקה
דויד בּילֶנקָה (נולד ב-3 באפריל 1979) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
למד בתיכון כצנלסון בכפר סבא במגמת תיאטרון. בין השנים 2000–2001 עבד בתור איש צוות בידור במלון "דן פנורמה" אילת. ב-2004 סיים את לימודיו בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. ב-2002 זכה במלגת קרן שרת, ובשנים 2002 ו-2004 זכה במלגת לימודי משחק מטעם סמינר הקיבוצים.
במסגרת סדנאות הבמה למד סדנאות תיאטרון ותנועה בהנחיית כריסטוף מארשנד (צרפת), אוהד נהרין ואילן רונן.
במהלך השנים השתלם בסדנאות קולנוע וטלוויזיה, תנועה, ושייקספיר. למד סדנת קולנוע בהדרכת שמי זרחין, עודד דוידוף וניר ברגמן. למד בבריטניה קורס במשחק מתודי בשיטת מייזנר בהדרכת סקוט ויליאמס. התמחה גם במחול מודרני, שירה (בריטון גבוה) ובמיומנויות קרקס: טרפז, חבל, ג'אגלינג והליכה על קביים.
חבר קבוע ב-אקטור סטודיו - מעבדת משחק בהנחיית אמנון מסקין ועודד קוטלר.
מחול.
ב-2004 הופיע ביצירת המחול "שיחות" מאת יעל אשר בפסטיבל "מחול אחר" ופסטיבל "מחולוהט".
בתיאטרון.
בתיאטרון הערבי-עברי ביפו: ב-2004 השתתף בהצגה "חורף בקלנדיה" שביימה נולה צ'לטון. הצגה זו היא מסמך תיאטרלי המבוסס על אירועים שהתרחשו במחסום קלנדיה. ההצגה הועלתה לראשונה על ידי תלמידי בית הספר לאומניות הבמה במכללת סמינר הקיבוצים, ולאחר מכן על ידי התיאטרון הערבי-עברי.
בתיאטרון תמונע: ב-2004 גילם את חיים - הלום קרב ממלחמת יום הכיפורים, מכור לסמים הנמצא שנים ברחוב - בהצגה "הומלסים" מאת איציק ויינגרטן שביימה נולה צ'לטון.
בצוותא: ב-2005 גילם את הירש בהצגה "מזריץ'" שכתבו אפרים סידון ואיציק ויינגרטן שגם ביים, וגילם את לזלי בהצגה "מפלט ים" מאת אדוארד אלבי שביימה אלמה וייך חושן.
ב-2005 הופיע בפסטיבל תיאטרונטו בהצגה "שוברים שתיקה" - מונולוגים של חיילים שערכה וביימה טל בן סירא.
בתיאטרון חיפה: ב-2006 השתתף בקברט המלחמתי "גיבורים בעל כורחם" שביים סיני פתר. ב-2007 שיחק בהצגה "פיגמליון" מאת ג'ורג' ברנרד שו שביים אלון אופיר. על משחקו בהצגה "גיבורים בעל כורחם" כתב עידו סולומון באתר "עכבר העיר":
בתיאטרון גבעתיים: ב-2006 שיחק בהצגה "מובטל נולד" שכתב וביים עודד קוטלר. על משחקו בהצגה זו כתב אליקים ירון במעריב:
בפסטיבל עכו: ב-2007 שיחק בהצגה "בלונדיניות עד כאב" מאת רוני קידר וסתו ג'יימס דייוויס שביים רוני קידר. ב-2012 השתתף כשחקן יוצר בהצגה "הטווס מסילואן" שכתבה עלמה גניהר וביימו חן אלון וסיני פתר.
בסמינר הקיבוצים: ב-2009 גילם את א"ד גורדון (לצד מאור זגורי) בהצגה "אחרון הפועלים" מאת יהושע סובול שביימו נולה צ'לטון ודניאלה מיכאלי.
ב-2012 שיחק בהצגה "איש חסיד היה" מאת דן אלמגור שביים איציק ויינגרטן בתיאטרון הבימה.
ב-2015 כתב וביים את ההצגה "אבא בורח עם הקרקס" שעלתה על ידי תיאטרון אלעד בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
בתיאטרון הקאמרי.
ב-2007 גילם אביר ורופא בהצגה "טרנקילה" שיצרה וביימה אביטל דבורי בפסטיבל עכו, והצגה זו הועלתה לאחר מכן בקאמרי. על תפקידיו בהצגה זו כתב צבי גורן באתר "הבמה": ב-2008 גילם את נוימן במחזמר "סאלח שבתי" במחזמר "סלאח שבתי" מאת אפריים קישון שביים משה קפטן. באותה שנה החל לגלם את הרב במחזמר "כנר על הגג" שכתב גוזף שטיין (ע"פ "טוביה החולב" מאת שלום עליכם) וביים משה קפטן. על תפקיד זה כתב צבי גורן באתר "הבמה":