ב-21 באוקטובר 2019 הוציאה הלהקה סינגל נוסף מהאלבום השני, "Life On a Screen".
הלהקה הופיעה במס' פסטיבלים ברחבי הארץ וכיום (2020) חבריה שוקדים על צאת אלבומה השני.
סגנון מוזיקלי.
סגנון הלהקה מתואר כרוק מתקדם, רוק פסיכדלי ורוק קלאסי שמושפע רבות מהרוק של שנות ה-70. חבריה המייסדים של הלהקה, תום מייזל וטל מייזל, שניהם הושפעו מאוד מאמנים כגון פינק פלויד, מייק אולדפילד וקאמל.
אן בוליין
מיכאל טוביה גנור
אשתהר (פירושונים)
קונסולידייטד איירקראפט
קונסולידייטד איירקראפט קורפוריישן הייתה יצרנית כלי טיס אמריקאית. החברה נוסדה בשנת 1923 על ידי ראובן ה. פליט בבאפלו שבמדינת ניו יורק, כתוצאה מפרוק וחיסול חברת "Gallaudet Aircraft" ורכישות עיצובי מטוסים שביצע פליט מחברת דייטון-רייט, בזמן שחברת בת זו הייתה בתהליך סגירה על ידי חברת האם שלה ג'נרל מוטורס. קונסולידייטד נהייתה מפורסמת במהלך שנות ה-20 וה-30 (של המאה ה-20), בשל קו הסירות המעופפות שלה. המטוס המצליח ביותר מבין מטוסי הסיור של החברה היה ה-PBY קטלינה, אשר יוצר לאורך כל תקופת מלחמת העולם השנייה ושימש באופן נרחב על ידי בעלות הברית. מפורסם במידה שווה, היה המטוס B-24 ליברייטור, מפציץ כבד, שבדומה למטוס הקטלינה, ראה פעילות מבצעית רבה, הן בזירה הפסיפית והן בזירה האירופאית.
בשנת 1943, התמזגה החברה עם וולטי איירקראפט כדי ליצור את "קונסולידייטד-וולטי איירקראפט, שנודעה מאוחר יותר כקונבאייר.
אשתהר
מקרוב
מקרוב היא תוכנית טלוויזיה תיעודית שמשודרת בנטפליקס ב-23 במאי 2018. התוכנית, שמופקת על ידי חבר Vox מדיה, מוציאה לאור פרקים בתדירות שבועית. אורך הפרקים הוא בין 16 ל-18 דקות בממוצע, כשכל פרק מתמקד בנושא אחר. כל פרק גם מסופר על ידי אורח שונה. עונתה הראשונה של התוכנית מונה כ-20 פרקים. בספטמבר 2019 החלה הפצה העונה השנייה
אנדרה נאג'
אנדרה נאג' (במקור עד 1900 גרוס (בהונגרית: Nagy Endre; נגסלש, 5 בפברואר 1877 – בודפשט, 5 במאי 1938) היה עיתונאי, סופר, מנחה מופעים, מנהל קברט יהודי-הונגרי, מכונה "אבי הקברט ההונגרי".
ביוגרפיה.
אנדרה גרוס נולד כבנם של שאלאמון (שלמה) גרוס וינקה רוזנר בנגסלש שברוזנות מרמורש, כיום בטרנסקרפטיה שבאוקראינה. סיים את לימודיו באוראדיה והפך לעיתונאי בעיתון "חופש" (Szabadság). הוא היה חבר בחוג של המשורר אנדרה אדי והסופר לאיוש בירו. בשנת 1900 כבר התגורר בבודפשט ועבד בעיתון "מילה ההונגרית" (Magyar Szó) ואחר כך בפשטי נפלו עד שנת 1910. הוא התפרסם תחילה ב"תיאטרון טרקה" בשנת 1901 עם מילות שיריו, ומשנת 1907 היה מנחה בקברט בונבוניירה בנאג' קרוט (הבולוואר הגדול). משנת 1908 היה מנהל התיאטרון "במה מודרנית" (Modern Színpad), אותה ניהל עד שנת 1913. אחרי שנת שהות בפריז עבד במספר עיתונים בבודפשט ובשנת 1919 פתח קברט בשם "הקברט של אנדרה נאגי", בשנת 1921 ניהל במרתף ארמון גרשם את "קברט פודיום". בין 1923 לבין 1929 ניהל תיאטרון קברט מצליח יחד עם השחקן, הקומיקאי והבמאי בלה שאלאמון. בשנות השלושים עבד ככתב במערכת ה"עיתון" (Újság). בשנים האחרונות לחייו ניהל והנחה את ערבי המפגש של חוג החברים של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט. לאימרה נאגי היה חלק חשוב בהעלאה וההצלחה של מערכוני האצ'ק ושאיו של לאסלו ודנאי.
IRL (מפלגה)
טיטוס סרולטוס
טיטוס סרולטוס הידוע גם כעקרב צהוב ברזילאי (שם מדעי: Tityus serrulatus) הוא מין של עקרב דרום אמריקאי ממשפחת העקצניים החי בטבע רק ביערות הגשם וגם בערים של ברזיל. עקרב זה נחשב לקטלני מכל העקרבים, לצד העקצן הצהוב החי בישראל והמסוכן ביותר באמריקה הדרומית.
אורכו של עקרב זה 5–7 ס"מ והוא בעל גפיים וזנב צהובים - אזהרה על ארסו הקטלני. הוא בעל 8 רגליים פרוקות וגוף שצבעו חום כהה. הזנב מורכב ממספר בליטות מעוקלות ובקצהו עוקץ המקופל אחורה. עם זאת בעת איום הזנב יכול לנוע מהר מאוד קדימה ולעקוץ. הצבתות שלו ארוכות וזקורות מצידי הגוף, עוזרות לאחוז בקורבנו אך לא להרוג. לעקרב גפי פה דמויי-ניבים העוזרים לו לאכול את קורבנו. מין זה בדרך כלל מביא צאצאים ברביית בתולים.
התנהגות.
העקרב הוא יצור ליילי המחפש בעיקר חרקים כמו תיקנאים וחגבאים למאכל והוא יכול לשרוד חודשים ללא מזון, בהתאם לחילופי החומרים האיטיים שלו.
בדרך כלל הוא נמנע מאנשים ויעדיף להתרחק אם מאיימים עליו. אולם עקרבים אלה התגלו לאחרונה בסאו פאולו ואזורים נוספים ברחבי ברזיל בשכיחות גבוהה, מה שמעלה את המפגשים עם אנשים. הדבר נגרם כתוצאה מכריתת היערות בהם הוא חי ועקב התרבות של תיקנים וטרף דומה באשפתות של הערים. המפגשים העיקריים מתרחשים בערים שונות ובפאתי שכונות ובתים. מרבית התקיפות הגיעו מדרום ודרום-מזרח ברזיל, ורק מעטות מהצפון. בברזיל הוא מתקיף יותר מאשר נחשים ארסיים ועכבישים.
עקרב זה הוא מהמינים הקטלניים בעולם. הארס שלו גורם להתקפים חזקים, כאבים, הזעה, בחילות והקאות, כאבי בטן, חום, היפרגליקמיה וגם לאירועים לבביים. הוא יכול להרוג אם הארס מגיע לכלי הדם והריאות, שם הוא יכול לגרום לחנק. לעיתים נדירות מתרחשת פגיעה במערכת העצבים. מרבית ההרוגים הם ילדים או קשישים, כששיעור המוות הוא 1-2%. דבר זה הופך אותו לקטלני שבעקרבים של ברזיל ואחד מהקטלניים בעולם כולו.
תיקנים
תיקנים (שם מדעי: Blattaria; ביחיד: תיקן; גם: מַקָּק; בלשון הדיבור: ג'וּק) היא קבוצה של חרקים בעלי גלגול חסר בסדרת התיקנאים, הכוללת כ-4,600 מינים אשר רובם מצויים באזור הטרופי. חלק מן המינים הסתגלו לסביבת האדם, ותפוצתם הפכה לכלל עולמית בצמוד לתפוצת האדם. הם נחשבים כמזיקים לאדם, בעיקר משום שהם מעבירים מחלות ופוגעים בצמחים. הם אוכלי כל. רגליהם בנויות מחמישה פרקים, מחושיהם ארוכים וגפי פיהם נושכות-לועסות. גופם לרוב שטוח, ובדרך כלל כנפי הנקבות מנוונות או חסרות. לתיקנים יכולת הישרדות גבוהה מאוד. הם מסוגלים לחיות בביוב, וכן שבוע בלי מזון. התיקנים לא השתנו גנטית (או כמו שנהוג לומר – לא התפתחו אבולוציונית) כבר 250 מיליון שנים.
הנקבות מייצרות תיק אשר לתוכו הן מטילות את הביצים, (מכאן נגזר שם הסדרה). הן מטילות 14–16 ביצים בתיק ביצים, נושאות אותו עמן (בקצה הבטן) במשך כיומיים ואז מניחות אותו בסביבת מזון. תיק הביצים בצבע חום (הופך לכהה לאחר מספר ימים). אורכו כ-8 מ"מ וגובהו כ-5 מ"מ. מן הביצים בוקעים הצעירים (נימפות) שהם בעלי מופע דומה לבוגר רק קטן יותר וללא כנפיים, ולאחר מעבר של מספר שלבי התפתחות כנימפה הם הופכים לבוגרים. סך כל משך ההתפתחות של פרט מביצה לבוגר הוא כ-60 ימים. תוחלת החיים שלו היא כ-15 חודשים.
תכונות מיוחדות.
לתיקן אברי חישה בקצה האחורי של גופו אשר מחוברים לסיבי עצב גדולים במיוחד ויחד מקנים לו "רפלקס בריחה" ייחודי. גירוי קל אשר נקלט באברי החישה הללו גורם להעברת המידע במהירות עצומה (גבוהה בהרבה ממהירות העברת מידע בסיב עצב אנושי) דרך סיבי העצב הגדולים אל שרירי התנועה, ללא מעבר במרכזי עיבוד המידע במוח התיקן, ולהפעלת תגובת בריחה אשר אינה מסתיימת עד שנקלטת ירידה משמעותית בתנאי התאורה, כלומר כשהתיקן חש שהוא במקום חשוך. אם מוסיפים על כך את מהירות הריצה הגבוהה של התיקן האמריקני - עד 5.4 קמ"ש (כ-50 מרחקי-גוף בשנייה, שווה ערך לאדם הרץ במהירות 330 קמ"ש), הרי שלאדם סיכוי נמוך להבחין בתיקן אמריקני שנמצא בסביבתו ואפילו נמוך יותר לתפוס אחד. ואכן, רוב התיקנים שבהם אנו נתקלים הם זקנים או פגועים בצורה כלשהי.
עמידות מפני קרינה.
תכונה אחרת שבזכותה התפרסם התיקן האמריקני היא עמידותו לקרינה רדיואקטיבית. טענה זו אומנם הוכחה כנכונה עבור מינים שונים של חרקים, אך דווקא עבור התיקנים היא התגלתה כשגויה - הללו עמידים רק מעט יותר מבני אדם לקרינה רדיואקטיבית.
תוצאות מחקרים שנערכו הראו שבני אדם ימותו לאחר חשיפה למנת קרינה של 4–10 גריי, ומקקים – ברמה של 70–100 גריי. עובדה זאת הופכת את המקק לעמיד פי 6–16 לקרינה מאשר אדם, אך הוא עדיין ימות הרבה לפני חרקים אחרים. מקור ההנחה השגויה, על פי העיתונאי ריצ'רד שוויד (Richard Schweid), הוא שלאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי נפוצו שמועות שמקקים שרדו בתנאים ששררו לאחריה. הנושא קיבל חיזוק משמעותי בסוף שנות ה-60 במהלך מסע תעמולה נגד מרוץ החימוש הגרעיני. אחת הכרזות המפורסמות ביותר הייתה: "אם תתרחש מלחמה גרעינית, לא האמריקאים או הרוסים או הסינים ינצחו... אלא המקקים".
תיקנים והאדם.
בחלק מהתרבויות נתפס התיקן כמבהיל או מעביר מחלות.
ממחקרים רבים שנערכו בקרב עקרות בית התברר כי הפחד מתיקן גובר על מרבית המזיקים אשר מצויים בבתים (למעט אולי עכבר)
ישנן תרבויות שבהן תיקנים משמשים למאכל.
עקרב צהוב ברזילאי
מיקה בן שאול
מיקה בן שאול (נולדה ב-18 ביולי 1990) היא משוררת ושחקנית ישראלית. יוצרת המופע "לסביהונסט" בתיאטרון הבימה.
ביוגרפיה.
בן שאול נולדה בניו יורק, ארצות הברית, ועלתה לישראל עם משפחתה בגיל 5. כשהייתה בת 14 שבה עם משפחתה לארצות הברית, לפאלו אלטו בקליפורניה. כעבור ארבע שנים חזרה לישראל על מנת להתגייס לצה"ל. בשירותה בצה"ל הייתה מפקדת וסמלת של חיילי מקא"ם בבסיס חוות השומר.
בשנת 2011 החלה לימודי משחק בבית הספר למשחק ולתיאטרון בית צבי, אותם סיימה בשנת 2014 עם ציון לשבח בתחרות מלגות על שם אוהד ניסים, וכזוכת תחרות המלגות על שם הדסה ורפאל קלצ'קין. בשנים אלה הופיעה בתפקידים ראשיים ב-10 הצגות שונות במסגרת תיאטרון בית צבי, ובהצגה נוספת בתיאטרון הספרייה.