גריפית' נולד בברמינגהאם, אלבמה, וגדל בטוסקלוסה הסמוכה. הוא סיים את בית הספר למתמטיקה ומדעים של אלבמה בשנת 2002 ולאחר מכן למד מדעים קוגניטיביים בניו-קולג' באוניברסיטת אלבמה. במהלך לימודיו היה חבר באספת מאלט. הוא עבר לאוניברסיטת אינדיאנה בשנת 2004, אך חזר לאלבמה לסיום הלימודים באוגוסט 2007 וסיים בהצטיינות. בשנת 2007 היה גריפית' סטודנט לתואר שני במערכות מחשוב ומערכות עצביות. הוא שויך למכון סנטה פה כחוקר אורח. בשנת 2014 קיבל גריפית' דוקטורט מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה בהנחיית כריסטוף קוך, כאשר נושא התזה שלו היה חישוביות ומערכות נוירונים.
עבודתו בתחום המחשבים.
גריפית' נאם בכנסי ההאקרים Interz0ne, PhreakNIC, וHOPE. בכנס Interz0ne 1 בשנת 2002 הוא פגש את בילי הופמן שהיה אז סטודנט בג'ורג'יה טק, וגילה פירצת אבטחה במערכת כרטיסי הזיהוי המגנטיים של הקמפוס שנודעה בשם "BuzzCard". הוא והופמן המשיכו בשנה שלאחר מכן ללמוד על הפירצה, ותכננו להרצות בכנס Interz0ne 2 באפריל 2003. עם זאת, כמה שעות לפני ההרצאה, הוא והופמן קיבלו צו הפסקה מנהלי מעורכי דין תאגידיים שפעלו מטעם חברת Blackboard Inc. יומיים לאחר מכן, הוגשה גם תביעה בטענה שהם גנבו סודות מסחריים והפרו את הDMCA ואת חוק הריגול הכלכלי. מאוחר יותר הסתיימה התביעה בהסדר טיעון.
ב-14 באוגוסט 2007 שחרר גריפית' את כלי התוכנה WikiScanner, העוקב אחר עריכות מאמרים בוויקיפדיה מחשבונות שאינם רשומים, מאתר את כתובות IP מהן בוצעו, ומזהה את התאגידים או את הארגונים שאליהם הם משתייכים. על פי הBBC סייע הדבר לזהות כי מידע שנכתב על המפלגה הדמוקרטית, הCIA, הותיקאן וחברת דייבולד-ניקסדורף העוסקת במכונות הצבעה ממוחשבת בוצעו ממחשבים השייכים לאותם גופים.. הכלי זיהה מצד הCIA גם עריכות ששינו את המונח "הצבא הכובש" ל"הצבא המשחרר" בהקשר של צבא ארצות הברית בעיראק, והערה בדף השיחה של הערך על נשיא איראן מחמוד אחמדינג'ד..
בשנת 2008, עיצב גריפית' ביחד עם אהרון שוורץ את שרת הפרוקסי של Tor2web. ב-2016 עמד במרכזה של סערה לאחר שהציע למכור לאינטרפול ולרשויות בסינגפור מידע שאסף על המשתמשים בTor2web, שאמורה הייתה להיות אנונימית. בעקבות הזעם עליו בקהילה הפסיק את פעילותו בתחום.
ב-2013 שימש מנטור לויטליק בוטרין ויועץ לצוות שפיתח את רשת המטבע המבוזר את'ריום. ב-2016 הצטרף לצוות כ"מוביל הפרויקטים המיוחדים", הוביל את "התאחדות האת'ריות התעשייתי" העוסקת בשילוב את'ריום בעולם העסקי, ויצר את "Ethereum Research", אתר מרכזי בקהילת האת'ריום. עם מעצרו ב-2019 הכחישה ההתאחדות את מעורבותה במעשיו, ואף מחקה אותו מרשימת מוביליה, על אף היותו מנכ"ל משותף בה.
פרשת צפון קוריאה.
ב-28.11.2019 נעצר גריפית' על העברת מידע טכני לצפון קוריאה במהלך כנס בנושא בלוקצ'יין שהתקיים שם.
גריפית' הגיע לכנס בשנת 2018 על ידי הסתננות בגבול עם סין, לאחר שהרשויות בארצות הברית לא אישרו לו כניסה לצפון קוריאה. בכנס הוא העביר בכנס הרצאה בשם "בלוקצ'יין ושלום", אם כי תמונה מהכנס מציגה דווקא תמונה של גריפית'כשברקע מצגת עם הכיתוב "איך התחמקתי מסנציות ואיך גם אתם יכולים, שימוש באתריום כדי להתחמק מסנקציות ב-2019". על פי הרשויות בארצות הברית, ההרצאה כללה שיטות להימנעות מסנקציות באמצעות חוזים חכמים, כיבוס כספים באמצעות העברות בינלאומיות, התעשרות בלתי חוקית ומימון פרויקטים אסורים. הם גם טענו שבהמשך הכנס החל לתכנן מסחר קריפטו בין שתי הקוריאות וקרא לאזרחי ארצות הברית להשתתף בכנס הבא בסדרה. העדויות בנושא מהכנס עצמו מעטות וסותרות.
גריפית', שרוב זמנו נמצא בסינגפור, נעצר בעת שביקש לוותר על אזרחותו האמריקאית בעת נחיתה בנמל התעופה בלוס אנג'לס. הוא הואשם על ידי ממשלת ארצות הברית בארגון כנס על השימוש בבלוקצ'יין למטרת השתחררות מהמערכת הבנקאית העולמית (SWIFT, שנשלטת לחלוטין בידי ארצות הברית), ולמטרת הקלת הסחר בין שתי הקוריאות. בנובמבר 2019 הופיע גריפית' בפני בית משפט כשהוא מואשם ב"קשירת קשר עם צפון קוריאה במהלך 2018", סעיף שהעונש עליו עלול להגיע ל20 שנות מאסר.
לבסוף, ב-27.9.2021, נידון גריפית' נידון לעונש הנמוך-יחסית של 5 שנים בכלא ולקנס של מאה אלף דולרים, כחלק מעסקת טיעון שהובילה להודאה שלו בהודעות טקסט ובמיילים על שיתוף המידע בשביל לסייע לממשל בצפון קוריאה להתחמק מסנקציות. עורך הדין שלו טען בין יתר כי אובחן בכלא כסובל מהפרעת אישיות נרקיסיסטית ומהפרעה טורדנית-כפייתית, וכי הוא בטיפול פסיכיאטרי, וגריפית' עצמו הביע חרטה על מעשיו וציין כי סביבתו הקרובה הזהירה אותו מנסיעה לצפון קוריאה.
פרי עץ הדעת
עץ הדעת הוא שמו של העץ המשמש מוטיב מרכזי בסיפור אדם וחוה בגן עדן, לאחר שנצטוו שלא לאכול מפירותיו של עץ הדעת, אך עברו על ציווי זה במה שידוע כ'חטא עץ הדעת'. פרשנים רבים עסקו בשאלה מהו פרי עץ הדעת, תשובות שונות ניתנו לשאלה זו.
שמו המלא של עץ הדעת הוא "עץ הדעת טוב ורע". לכן, ניתן להבחין שהמילה "דעת" בצירוף זה איננה מתייחסת למשמעות המילה "דעת", אלא להבחנה בין טוב לרע.
לדעת רבי עזריה ורבי יהודה בר סימון בשם ריב"ל לא גלה אלוהים את זהותו של האילן לאדם, ואף לא עתיד לגלותו, מטעם שהוא חס על אדם הראשון שלא יאמרו אנשים זהו האילן שנכשל בו אדם הראשון.
גפן.
זהו הזיהוי הנפוץ ביותר בספרות חז"ל. הסבר על כך המצוי בסנהדרין ובברכות טוען כי עץ הדעת היה גפן ופירותיו היו ענבים. זאת משום שאכילתו הביאה יללה, צער ואבל לאדם בפרט ולעולם בכלל. רבי מאיר אומר: . .
נימוק נוסף הוא של רבי יהודה בר אלעאי: . פרי עץ הדעת כמו פרי הגפן הביא מרורות (מרירות, מוות) לעולם. לכן, הסיקו כי עץ הדעת היה גפן.
תאנה.
רבי נחמיה טען כי פרי עץ הדעת הוא תאנה משום שכאשר הם אכלו מפרותיו של עץ הדעת, ניתנה בהם דעת להתבייש בכך שהם עירומים, דבר שהביא אותם לתפור לעצמם בגדים מעלי תאנה דווקא כפי שנזכר בתורה: ובכך מצאו פתרון לבעיה. .
חיטה.
רבי יהודה זיהה את פרי עץ הדעת כחיטה, זאת משום . במדרשים שיטה זו מיוחסת לרבי מאיר.היו מחז״ל שתהו על פרשנות זו שנראית לכאורה תמוהה, שהרי החיטה אינה עץ. רב זעירא הסביר זאת בכך שאותן חטים ; כלומר שלא היה מדובר בחיטה רגילה, כי אם בחיטה פלאית הגבוהה כעץ.פרופ׳ מרדכי כסלו סיפק הסבר לכך שנדחק רבי יהודה בדעתו. לפי הסברו של כסלו, לאחר עצת הנחש חוה ראתה את צמח החיטה עם שיבוליה המלאים, הבינה בחושה שאפשר להכין מגרגרים אלה לחם, רצתה להטביע את חותמה האישי ועברה למעשים.
. למעשה, העונש הוא בדיוק מידה כנגד מידה. לפי כסלו, דעה זאת מסבירה את הפסוק ואת פירוש רש"י: 'רוח מערבית של לפנות ערב', זאת אומרת, הרוח שלה מחכים זורי התבואה. בתיאור גן עדן מוזכרים רק עצים ולא עשבים. זאת משום שפרות האילן נאכלים בדרך כלל חיים ללא צורך בבישול, לעומת רוב הירקות והדגנים (שלא כבימינו). ראיה לכך היא בדיון בגמרא על הקשר בין ברכת "המוציא לחם מן הארץ" לבין "בורא פרי האדמה". חוה סטתה מהדרך הנהוגה בגן עדן – לאכול פרות כמו שהם, ללא טרחה. היא רצתה לעשות משהו מיוחד ובשביל זה הכינה לחם מן החיטה.
– יהיה על חוה להכין לחם כך כל בוקר, פעולות מתישות ומייגעות. לעץ בתנ"ך משמעות כפולה של אילן וכן החומר ממנו עשויים הגזע והענפים ולכן, ניתן להגיד כי החיטה נחשבה לעץ וקש היה נחשב לחומר קשה כדי לכנות אותו עץ. לראייה ניתן להסתכל בסיפור רחב. פשתי העץ בהם טמנה רחב את המרגלים. כמו כן, לדעת רבי יהודה עץ הדעת לא היה המובחר מבין כל העצים אלא להפך, הרדוד והדל מכולם. אף על פי כן, דווקא החיטה נבחרה להיות העץ שבמרכז הגן משום תכונותיה המיוחדות. אולי רמז לצדיקים, שאין מעריכים אותם על פי מראם החיצוני אלא על פי סגולותיהם ומעשיהם הטובים.
אתרוג.
לדעת רבי אבא דעכו עץ הדעת היה עץ האתרוג, וטעמו שהרי כך נאמר בפסוק: , ומלשון הפסוק משמע שדיברה על העץ עצמו, ואין אילן שעצו נאכל מלבד עץ האתרוג.
אגוז.
יש שטענו על פי נוסח ברכת הבתולים שנזכרה בסידורו של רבי עמרם גאון, שכתב לברך לאחר מציאת הבתולים: ומלשון זה משמע שלדעת מחברי הברכה עץ הדעת היה אגוז. אמנם ישנן נוסחאות לפיהם נוסח הברכה הוא 'אשר צג זוג בגן עדן', ולפי נוסח זה אין כלל ראיה לדבר.
תפוח.
בתרבות הדעה הרווחת היא שפרי עץ הדעת היה התפוח האסור, דעה זו נובעת, לכאורה, משום שהמילה מַלום ("Malum") בלטינית משמעותה רע, אך מילה דומה בלטינית (שמקורה ביוונית) היא תפוח. כך הפך התפוח להיות ה'פרי הרע' בתרבות הפופולרית.
בנצרות, נוצרה הגרסה של העץ עם התפוח. ישנן דעות כי גרסה זו נובעת עקב צבעו האדום של התפוח המזכיר תשוקה או משום שכך ציירוהו הציירים הראשונים. אולם ביהדות לא נזכר בשום מקום שפרי עץ הדעת היה תפוח. יש הטוענים שאגדת האחים גרים "שלגייה" תרמה רבות לקישור התפוח לחטא עץ הדעת בתפוח המורעל.
בננה.
לעומת זאת יש הטוענים כי מדובר בפרי עץ הבננה שכונה פעם בשם 'תפוח גן עדן'. פליקס פברי בתיאור הבננה (עץ אדם) במצרים מציין בין היתר: 'בהקשר לעץ זה — כל הנוצרים המזרחיים עובדי האלילים (מוסלמים) והיהודים מאמינים שבפרי זה לא צייתו אדם וחוה בגן העדן שלא לאכול מפרי עץ הדעת.
פשתן.
רבינו אשר ב"ר יחיאל בפירושו למסכת שבת (פרק ב סימן א) כותב 'וכן איכא מ"ד עץ שאכל ממנו אדם הראשון פשתן היה'. אולם רבי נתנאל וייל (קרבן נתנאל אות ה) כתב על זה: לא מצאתי שום מ"ד בש"ס או מדרש שאומר כן, ובוודאי טעות סופר היא וכן צריך לומר עץ שאכל ממנו אדם הראשון חיטה היה.
פרי ייחודי.