הרב עדס חיבר עשרות ספרים בתחומים מגוונים. את הספרים מממנים תורמים והוא מחלקם ללא תשלום, לבתי כנסיות ולעיתים ליחידים. הוא מקפיד להדפיס את ספריו ללא סימני ניקוד ופיסוק. עם זאת, ספרו הפופולרי "פרקי מחשבה" מנוקד ומפוסק ונמכר בחנויות הספרים. הספר הודפס פעמים רבות ותורגם לאנגלית, לרוסית, לסינית, לספרדית, לצרפתית, להונגרית ולאיטלקית. ספריו מתאפיינים בהיכרות עם הלמדנות הליטאית המקובלת. הוא דן בדברי הפוסקים הליטאיים כדוגמת החזון איש, הרב שלמה זלמן אוירבך והרב יוסף שלום אלישיב. בספריו משולבות גם דרשות בנושאים כמו צניעות נשים, חינוך והתמודדות עם נוער נושר.
בכמה ספרים וקונטרסים הוא טוען שברשותו כוחות על-טבעיים והוא יודע כיצד אפשר להשיג כוחות כאלו.
הרב עדס נמנע מלהשתתף בבחירות לכנסת ואף לעירייה אינו מצביע.
כתב מספר שירים שבוצעו על ידי זמרים ישראלים ("אלוקי הנשמות" בביצוע קובי אפללו, "תורה הקדושה" בביצוע מידד טסה וחיים ישראל, "תמיד אליך" בביצוע רמי קליינשטיין ויונתן רזאל).
קרב הודו-סין השני
קרב הודו-סין השני (ידוע גם כהפיכה היפנית בהודו-סין) היה מבצע צבאי של האימפריה היפנית בלאוס, קמבודיה ווייטנאם, אז הקולוניה הצרפתית הודו-סין, במהלך החודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. הקרב הביא להקמת ממלכות עצמאיות בשלוש המדינות ולפגיעה קשה במערכת הארגונית הצרפתית באזור. צרפת התכוננה למכת-נגד כנגד היפנים, אך האחרונים נכנעו בטרם יכלה צרפת להגיב.
ההפיכה.
ב-1945, חששו היפנים ממתקפה של בעלות הברית בהודו-סין. ממשלת וישי חדלה מלהתקיים, ומושל הקולוניה, ז'אן דקו, הכיר ואף יצר קשר עם הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית. בתחילת מרץ, הוצבו כוחות יפניים מסביב לערים בהן שהה חיל מצב צרפתי, וב-9 במרץ, הגישו היפנים לצרפתים אולטימטום בו נדרשו להניח את נשקם. אלה שסירבו לאולטימטום זה - הוצאו להורג. היפנים אף הוציאו להורג קצינים בכירים צרפתים. חילות המצב בצפון הצליחו להעמיד התנגדות מסוימת, ותחת פיקודו של מייג'ור-ג'נרל מרסל אלסנדרי, הצליח טור של 5,700 חיילים צרפתים, רבים מהם מלגיון הזרים, לחצות את הגבול לסין.
הממשל הצרפתי התפרק למעשה, והיפנים החלו להפעיל לחץ על הממלכות האזוריות להכריז על עצמאות מצרפת. הקיסר באו דאי ששתף פעולה עם היפנים הקים את קיסרות וייטנאם. גם מלך קמבודיה ציית, אולם היפנים חשדו באהדתו לצרפתים, ועל כן החליפו אותו במנהיג הלאומני סון נגוק ת'אן . בניגוד אליהם, מלך לאוס, סיסואנג ונג, לא הסכים לשתף פעולה עם היפנים וסירב להכריז עצמאות.
התנגדות.
הרפובליקה הסינית, שנתנה מקלט לחיילים הצרפתים, וארצות הברית, לא ששו לפתוח במערכה להשבת השלטון הצרפתי בהודו-סין, שכן שתיהן התנגדו לשלטון קולוניאלי.
יחידות קומנדו בריטיות פעלו בהודו-סין החל מסוף 1944, ולאחר ההפיכה הוצנחה תגבורת לכוחות אלה, שהפעילו לחימת גרילה כנגד היפנים. יחידות צרפתיות שנמלטו מהודו-סין במרץ הצטרפו ליחידות הקומנדו על מנת לקחת חלק בלחימה. על אף הצלחות מסוימות בלאוס, שם האחיזה היפנית הייתה חלשה יותר, חסרו ליחידות הקומנדו הוראות מדויקות מממשלותיהן, ואף אמצעים לעריכת מתקפת-נגד גדולה. בצפון וייטנאם, כוחות הווייט מין של הו צ'י מין פתחו בלוחמת גרילה משלהם כנגד היפנים, והקימו בסיסים באזור הכפרי של וייטנאם. באזורים אלה, התנגדות היפנים הייתה דלילה שכן רוב הכוחות היפניים התרכזו בערים.
בצרפת, שאך זמן קצר לפני כן שוחררה מהכיבוש הנאצי, הוקם חיל המשלוח הצרפתי למזרח הרחוק, שהתכונן למסע להודו-סין על מנת להhלחם ביפנים. אולם, הכוחות היפנים הניחו את נשקם, לאחר שקיסר יפן הירוהיטו הודיע על כניעה, ב-19 באוגוסט, והגישו את כניעתם לווייט מין. עם התפטרותו של באו דאי מכס הקיסר, השתלט הווייט מין על האנוי. הכוחות היפניים במחוז תאי נגויין (Thái Nguyên) סירבו להניח את נשקם ונלחמו בווייט מין עד ה-26 באוגוסט. הו צי מין הכריז על עצמאות וייטנאם ב-2 בספטמבר.
תוצאות הקרב.
לאחר הכניעה, נכנסו כוחות בריטים וכוחות הרפובליקה הסינית לשטחי הודו-סין והחלו לפרק את החיילים היפנים מנשקם. חיל המשלוח הצרפתי למזרח הרחוק הגיע לווייטנאם זמן קצר לאחר מכן, והשתלט על סייגון.
הודו-סין הצרפתית נותרה בכאוס עם סיום הכיבוש היפני. אדמירל ז'אן קדו, אשר תמך בממשל וישי, נשלח לצרפת על מנת להישפט. בלאוס, לאו איסרה הדיח את המלך באוקטובר והכריז על עצמאות המדינה. אולם, הממשלה נאלצה להימלט באפריל 1946, כאשר כוחות צרפתיים התקדמו לכיוון לאוס. בקמבודיה, עצרו הצרפתים את סון נגוק ת'אן. בווייטנאם, תפס הו צ'י מין את השליטה בצפון המדינה, והכין את הבמה למלחמת הודו-סין הראשונה.
תחנת הרכבת שדרות
תחנת הרכבת שדרות היא תחנת רכבת הממוקמת סמוך לעיר שדרות. התחנה הממוקמת על מסילת אשקלון–באר שבע ומשרתת את תושבי שדרות ויישובי הסביבה.
היסטוריה.
בשנת 2006 החלה רכבת ישראל בבניית מסילת אשקלון - באר שבע בהשקעה של 1.4 מיליארד שקל. תאריך היעד המקורי להשלמת התחנה היה סוף 2009, אך השלמת הפרויקט נמשכה מספר שנים עקב מחלוקת בין משרד האוצר לרכבת ישראל על היקף תקציב הפרויקט. עלות הבנייה המשוערת שלה הייתה כ־50 מיליון שקל מתוך כ־2.21 מיליארד שקל שהוקצבו לבסוף לבניית הקו כולו. באוקטובר 2010, פורסם המכרז להקמת התחנה.
התחנה נחנכה בדצמבר 2013 עם הארכת קו הרכבת לאשקלון עד לתחנת שדרות. בפברואר 2015 הוארך הקו לנתיבות. בספטמבר 2015 ניתן שירות רכבות סדיר גם לבאר שבע, ובדצמבר 2015 גם לאופקים.
במהלך מבצע צוק איתן, ב־18 באוגוסט 2014, הופסק שירות הרכבות לתחנה עקב חשש מירי טילי נ״ט מרצועת עזה השירות חודש ב־28 באוגוסט עם תחילתה של הפסקת האש.
במהלך העימותים בין כוחות צה"ל לחמאס בשנת 2018, הופסק השירות לתחנה מספר פעמים עקב חשש לירי מהרצועה ושריפות שפרצו בסמוך למסילה. במרץ 2019, שוב הופסק השירות לתחנה למשך מספר ימים.
ב-25 בדצמבר 2021 השתנה שירות הנוסעים העובר בתחנה והוא הוחלף מקו באר שבע - קו החוף המערבי - לולאת השרון, לשני קווים: קו באר שבע - אשקלון וקו באר שבע - בנימינה דרך מסילת לוד-אשקלון.
מבנה התחנה.
מבנה התחנה נמצא ממזרח לכביש 34, סמוך לצומת הכניסה לעיר שדרות. את התחנה תכננו האדריכלים עמי שנער ואמיר מן. את הנוסעים משרתים שני רציפי צד באורך של כ־300 מטרים, אשר ממוקמים מעברו השני של כביש 34. הצורך במיגון המבנה עקב מיקומו הסמוך לעזה הוביל לפתרונות אדריכליים בלתי שגרתיים: המעבר בין מבנה התחנה לרציפים מתבצע באמצעות מעבר תת-קרקעי מתחת לכביש 34, מעבר המשמש גם כמרחב מוגן מפני טילים ורקטות. הקירות וגג התחנה עצמה וכן הקירוי מעל הרציפים משמשים גם הם בתור מחסה לשעת חירום, הם נוצקו מבטון עבה בשיפועים שיוצרים את הרושם כאילו המבנה מגיח מן הקרקע.
בחזית התחנה נבנה חניון לכלי רכב פרטיים וכן מסוף לאוטובוסים.
שירותי הזנה לתחנה וממנה.
מהתחנה עצמה.
בצמוד לתחנה ישנו מסוף אוטובוסים ממנו יש מספר קווים פנימיים וקווים לישובי האזור.
בסביבת התחנה.
התחנה נמצאת בקרבת צומת ניר עם הנמצא על כביש 34. מהצומת ישנם מספר קווים אזוריים ובינעירוניים.
מקרא סימנים:
הרבי מסאטמר
פיל באב
פיליפ אנדרו באב (נולד ב-30 בנובמבר 1970 בלאמבת', לונדון) הוא כדורגלן בינלאומי לשעבר אירי-יליד אנגליה, אשר שיחק במרבית הקריירה שלו כבלם.
קריירת מועדונים.
באב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מילוול כשחקן הסגל המורחב של הקבוצה בשנת 1988, אך לא הספיק לשחק כלל משחק רשמי עד שחתם בקבוצת ברדפורד סיטי בקיץ 1990, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה השלישית באנגליה. כבר בהופעת הבכורה שלו ככדורגלן מקצועני בברדפורד, כבש באב שער לאחר שעלה כמחליף בניצחון 1–2 מול רדינג במשחק ליגה, ב-8 בספטמבר 1990. באותה העונה, באב שיחק 34 משחקי ליגה בהם כבש 10 שערים, דבר שהפך אותו לאחד משחקני ההגנה הפורים ביותר במסגרת הפוטבול ליג באותה העונה. גם בעונה שלאחר מכן, באב שמר על יכולת משחק טובה, כאשר שיחק ב-46 משחקי ליגה וכבש בהם 4 שערים. למרות כל זאת, ברדפורד לא הצליחה להעפיל לפרמייר ליג בסיום העונה, ולאחר שקובנטרי סיטי הציעה עבור שירותיו 500,000 פאונד, הקבוצה נאלצה להסכים להצעה והעבירה אותו לקובנטרי ב-21 ביולי 1992.
כבר בעונתו הראשונה בקובנטרי באב פילס את דרכו להרכב הבכיר של המועדון, שנמנה בין האבות המייסדים של ליגת הפרמייר ליג המודרנית. על אף כל התחזיות שחזו לגבי היכולת של קובנטרי לשרוד בליגה, היא הצליחה להימנע מירידה בסיומה של עונת 1992–1993, לאחר שסיימה במקום ה-15 בטבלה, וכל זאת לאחר שאת מרבית העונה העבירה קובנטרי בחמשת המקומות הראשונים של הליגה. בעונת 1993–1994, באב המשיך לשמור על כושר טוב, וסייע לקובנטרי לסיים במקום ה-11. בעונה שלאחר מכן, הספיק לשחק רק 3 משחקים עבור קבוצתו לפני שנרכש על ידי ליברפול תמורת 3.6 מיליון פאונד, ב-1 בספטמבר 1994. לאחר עסקה זו, באב נחשב לשחקן ההגנה היקר ביותר בכדורגל האנגלי.
בליברפול, באב התקשה להסתגל לסגנון המשחק של מאמנו רוי אוונס, אף על פי ששותף באופן קבוע במשחקי הקבוצה ואף סיים עמה במקום הרביעי בליגה בשנת 1995 בנוסף לזכייה בגביע הפוטבול ליג. בשנת 1996, סיימו באב וליברפול במקום השלישי בליגה, וליברפול שמרה על מקומה בצמרת גם בעונות שלאחר מכן - מקום רביעי ב-1997 ושלישי ב-1998. כאשר ז'ראר הוייה קיבל את משרת האימון במועדון בעונת 1998–1999, מעמדו של באב בקבוצה ירד ועקב כך הוא הושאל לטרנמיר רוברס.