טיילור נולדה בקיימברידג', מסצ'וסטס. לדברי חברת דיסני, כשהייתה נערה צעירה, ניגשה לוולט דיסני ואמרה לו שתשמח לעבוד בחברה שלו. ב-1986, כשהתבגרה מעט, השתתפה באודישנים לקולה של מיני מאוס ונבחרה מתוך כ-200 מתחרות. מלבד קולה של מיני מאוס, היא שימשה גם כמדבבת לדמותה של פבלס פלינסטון בתוכנית משפחת פלינסטון, מרטין פרינס והתאומות שרי וטרי בתוכנית ובסרט משפחת סימפסון. כמו כן, דיבבה דמויות בסדרות ובסרטים "אגדות ברווזים", "חבובוטף", "הדרדסים", ", " ורבים אחרים.
טיילור התחתנה עם ויין אלווין, המדבב השלישי של מיקי מאוס מ-1991 עד מותו ב-2009. שניהם נקראו "אגדות דיסני" בשנת 2008.
טיילור נפטרה ב-26 ביולי 2019 בביתה בגלנדייל, קליפורניה בגיל 75.
רוסי טיילור
יעל גלוברמן
יעל גלוברמן (נולדה ב-4 במאי 1954) היא משוררת, סופרת מתרגמת ועורכת ספרותית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב להורים ניצולי שואה. למדה בגימנסיה הרצליה. בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. מגיל צעיר פרסמה שירים בכתבי העת ובמוספי הספרות (בהם עתון 77, מאזנים, קשת). סיפוריה הראשונים ראו אור בכתב העת עכשיו בעת שירותה הצבאי בנח"ל. בשנות השמונים חיה כעשור בארצות הברית.
ב-1996, לאחר חזרתה לישראל, ראה אור ספרה הראשון, הרומן "מנענע את העץ" (בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן). בשנת 2000 ראה אור ספר שיריה הראשון "אליבי: שירים" (בהוצאת הליקון). הספר זכה בפרס אקו"ם לעידוד פרסום יצירה. בשנת 2002 זכתה גלוברמן בפרס מפעל הפיס לשירה. ב-2007 ראה אור ספר שיריה השני, "אותו הנהר פעמיים", אף הוא בהוצאת הליקון וכן קובץ תרגומיה לשירי סטיבן ספנדר "תולדות הנשמה" (בהוצאת קשב לשירה). באותה שנה זכתה במענק קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. בשנת 2008 זכתה גלוברמן במלגת פולברייט והצטרפה כעורכת לכתב העת הליקון. ב-2015 ראה אור קובץ תרגומיה לשירת אן סקסטון, "שיעורים ברעב" (קשב לשירה). ב-2018 ראה אור בהוצאת פועלים ספר שיריה השלישי, "מפת חצי האי", שזכה בפרס אקו"ם לאותה שנה.
גלוברמן היא אחת ממתרגמות השירה הבולטות בישראל. בין היתר תרגמה משיריהם של ויליאם בלייק, סווינברן, ייטס, אודן, דילן תומאס, טד יוז, סילביה פלאת', אן סקסטון, דרק וולקוט, שיימוס היני ולואיז גליק. התרגומים הופיעו בכבי העת הליקון, המעורר, קשת החדשה, משיב הרוח ועוד.
מנחה את סדנאות השירה בחוג לספרות במכללת אורנים ובתוכנית לכתיבה יוצרת בחוג לספרות עברית והשוואתית של אוניברסיטת חיפה.
ויין אלווין
ויין אנתוני אלווין (באנגלית: Wayne Anthony Allwine; 7 בפברואר 1947 – 18 במאי 2009) היה מדבב אמריקאי.
דיבב את מיקי מאוס מבית דיסני.
ביוגרפיה.
אלווין נולד בגלנדייל, קליפורניה ב-7 בפברואר 1947. הוא דיבב את מיקי מאוס מ-1977 עד מותו ב-2009. בין ההפקות בהן דיבב אותו נכללים הסרטים והסדרות "בן המלך והעני", "" ו"מועדון החברים של מיקי מאוס".
ב-1991, התחתן עם ראסי טיילור, שדיבבה את מיני מאוס מ-1986 עד 2019, והם נקראו "אגדות דיסני" ב-2008. לאלווין יש ארבעה ילדים מנישואים קודמים.
אלווין נפטר מסוכרת חריפה בגיל 62, ב-18 במאי 2009. אשתו ראסי טיילור נפטרה עשר שנים אחר כך, בשנת 2019.
שארל נטר
אלג'רנון צ'ארלס סווינברן
אלג'רנון צ'ארלס סווינברן (באנגלית: Algernon Charles Swinburne; 5 באפריל 1837 - 10 באפריל 1909) היה משורר אנגלי, מחזאי, ביוגרף ומבקר ספרותי. בכתיבתו עסק בנושאים שנויים במחלוקת בחברה הוויקטוריאנית, בפרט עבור ג'נטלמן מכובד, כגון מין סאדו-מזוכיסטי, הומוסקסואליות ולסביות, קניבליזם, אלכוהוליזם והתנגדות פעילה לדת באשר היא. כן הושפע מן המיתולוגיה היוונית, מן התנועה הרומנטית מן ה"דקדנס" (שקיעה, רקבון תרבותי) ומתרבות צרפת. המסר אותו ביקש להנחיל לתרבות ולשירה היה שעל מנת שיצירה תהיה טובה או יפה, אין כל צורך שתהיה מוסרית.
חייו ויצירתו.
סווינברן נולד בלונדון, אביו היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי, בן למשפחת אצולה מנורת'מברלנד. גם אבי-אמו היה ממשפחת אצולה מנורת'מברלנד אך אם-אמו הייתה בת למשפחת אצולה צרפתית שנמלטה לאנגליה בעת המהפכה הצרפתית. בגיל 12 נשלח ללימודים באיטון קולג', שם הצטיין בלימודי שפות (צרפתית ואיטלקית) והחל לכתוב את שיריו הראשונים. בגיל 19 החל ללמוד בבליול קולג' באוקספורד, אך עזב (או גורש) בטרם סיים את לימודיו לתואר ראשון.
בהפסקות בין שנות לימודיו באוקספורד, שהה סווינברן הצעיר בטירת סבו בנורת'מברלנד, ונהנה לקרוא בספרייתו הענפה של הסב ולרכב בטבע הארץ. הטבע והיסטוריה של ממלכת נורת'מבריה העניק השראה לשירים ולפואמות החשובות הראשונות שחיבר כגון "Northumberland" ו-"Grace Darling". לאחר מות סבו ב-1860 עבר סווינברן לניוקאסל והרבה בצריכת אלכוהול. ב-1861 עבר לעיירה מאטו שבריביירה הצרפתית ומשם לטיול באיטליה.
לאחר מכן עבר ללונדון וחבר לקבוצת הפרה-רפאליטים, על אף שלא השתייך לקבוצה זו, הציע תאוריה לשירה כאמנות לשם אמנות, ברוח חברי הקבוצה. לפי חוקר הספרות דן מירון הושפע סיווינבורן מאדגר אלן פו. לפי תפיסה זו אמנות טובה ויפה שואבת את השראתה מנושאים (נושאים מיתולוגיים או נופיים) ומארוטיקה ולא מביעה ולא אמורה להביע כוונה מוסרית. היופי של השירה אמור לנבוע מטכניקות ספרותיות בפרט קצב ואליטרציה וההנאה מלשון נופל על לשון, הרמזים, דימויים ומטפורות ולא ממהוגנותם של התכנים.
בתקופת לונדון שלו יצר את יצירותיו המסעירות ביותר, שראו אור בקבצים
"(Atalanta in Calydon" (1865, "(Poems and Ballads" (1866 (הכולל את המוכרים שבשיריו: Hymn to Proserpine, The Triumph of Time ו- Dolores) ו-"(Songs before Sunrise" (1871 (הכולל שירי תמיכה ברפובליקניזם ובאיחוד איטליה); שהרתיחו את מבקרי הספרות של התקופה והיו פופולריים בקרב הסטודנטים הצעירים באוקספורד. רבים מהשירים נכתבו בצורת הרונדל (גרסה אנגלית ששוכללה על ידי סווינברן בהתבסס על הצורה הצרפתית הקלאסית). ספרו "Lesbia Brandon", אותו חיבר בין 1859 ל-1868 נחשב לפורנוגרפיה ונאסר להפצה עד 1952. חלק משיריו מוקדשים לדמויות כגון ישו (בכינוי "הגלילי"), קאטולוס, המרקיז דה סאד וסאפפו וחוזרים בהם מוטיבים של ים, מוות, דם וורדים.
ב-1879 התדרדר מצב בריאותו באופן קיצוני ומסכן-חיים. הוא היה מכור לאלכוהול ובצעד אחרון לפני שהאלהוכוליזם יכריע אותו, עבר לבית ידידו תאודור ואט-דאנטון בפאטני , שם שהה, תחת טיפולו המסור, עד יום מותו.
בשלושים השנים עד סוף ימיו עסק פחות בכתיבת שירה ויותר במחזאות, בביקורת ספרות ובכתיבת ביוגרפיות ביקורתיות (על ויליאם בלייק ויצירתו, על ויקטור הוגו, שרלוט ברונטה, ויליאם שייקספיר ובן ג'ונסון). יצירתו השירית החשובה מתקופה זו היא Tristram of Lyonesse ("טריסטראם של ליונס", גרסה של סיפור טריסטן ואיזולדה מ-1882).
ב-1897 הלחין אדוארד אלגר את שירו של סווינברן "מות התינוק" וקרא ליצירה בשם "Roundel: The little eyes that never knew Light" ("רונדל א': העיניים הקטנות שלא ידעו אור").
המטבח המנצ'גני (ספרד)
איגן ברנל
איגן ארליי ברנל גומס (בספרדית: Egan Arley Bernal Gómez; נולד ב-13 בינואר 1997) הוא רוכב אופני כביש קולומביאני מקצועי בקבוצת אינאוס. הוא מנצח הטור דה פראנס 2019 - המנצח הראשון של מרוץ זה מאמריקה הלטינית ומנצח הג'ירו ד'איטליה ב-2021.
קריירה.
ברנל נולד בסיפקירה .
והחל להתחרות תחילה באופני הרים, הישגו הבולט היה הזכייה במדליית כסף באליפות העולם לג'וניור בקרוס קאנטרי.
אנדרוני ג'יאקטולי (2016-2017).
ברנל הצטרף לקבוצה האיטלקית מדרג הפרו קונטיננטל, אנדרוני ג'יאקטולי . הוא ניצח את דירוג הצעירים במרוץ סטימאנה אינטרנאזיונאל קופי אה בארטאלי וגם בג'ירו דל טרנטינו (כיום הטור של האלפים). הוא ניצח את הטור של ביחור ברומניה. וסיים רביעי כללי בטור של סלובניה.
בטור ד'לאווניר, הנחשב ל"טור דה פראנס" של הרוכבים הצעירים, סיים במקום ה-4 הכללי.
בשנת 2017 שמה של קבוצתו שונה לאנדרוני סידרמק - בוטקיה. הוא פתח את העונה במירוץ הוואלטה סאן חואן בארגנטינה, וסיים במקום ה-9 הכללי. במירוץ הטירנו - אדריאטיקו, סיים 2 בדירוג הצעירים. וסיים 3 בסטימאנה אינטרנאזיונאל קופי אה בארטאלי ו-9 בטור אוף דה אלפס.
הוא ניצח את הדירוג הכללי בטור דה סאבויי מונט בלאנק ובטור סיביו. ברנאל ניצח את המרוץ הכי נחשב לרוכבים צעירים, טור דה ל'אווניר כשהוא מראה דומיננטיות לאורך כל המרוץ ברנאל סיים במקום ה-13 במונומנט האיטלקי ג'ירו די לומברדיה.
סקיי (2018-היום).
אחרי עונה מוצלחת ותוצאות מרשימות של ברנל, ב-2018 הוא חתם בקבוצת סקיי (כיום קבוצת אינאוס).
את העונה הוא פתח עם מקום 6 בדירוג הכללי ומקום 1 בדירוג הצעירים בטור דאון אנדר.
וניצח את אליפות קולומביה בנגד השעון. וניצח את הדירוג הכללי, דירוג המטפסים ודירוג הצעירים ב. הוא ניצח את דירוג הצעירים וסיים 2 כללי בטור רומנדי. אבל אחד מהישגיו הבולטים באותה שנה היה ניצחונו בהטור של קליפורניה. בטור דה פראנס (שגם היה הגראנד טור הראשון בו השתתף), סיים במקום ה-15 הכללי ובמקום ה-2 בדירוג הצעירים. הוא שימש פועל של גריינט תומאס ושל כריסטופר פרום, הראשון גם ניצח את המרוץ והשני סיים שלישי.
2019: הניצחון בטור דה פראנס.