בשנת 2001 מונה לממונה נגישות ארצי בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות שהוקמה בשנת 2000 במשרד המשפטים. במסגרת תפקידו הוא פועל למען קידום חקיקה וחקיקת משנה, פיתוח תורת הנגישות באמצעות פרשנות וקביעת נורמות, ייעוץ למשרדי ממשלה ורשויות מקומיות וקידום המודעות הציבורית לנגישות באמצעות כנסים מקצועיים והרצאות. בשנת 2009 כיהן חיימוביץ' כנציב שוויון הזכויות לאנשים עם מוגבלויות (בפועל) .
לצד פעילותו המקצועית, חיימוביץ' המשיך לאורך השנים לעסוק בספורט והגיע להישגים בינלאומיים בתחום לחיצת משקולות. תחרות לחיצת המשקולות האולימפית מבוצעת כך שהספורטאי שכוב על ספת הרמה ומוט המשקולת מורם על ידו עד ליישור ידיו. חיימוביץ' השתתף בשש אולימפיאדות נכים וזכה במדליות זהב וארד, כמו גם קביעת שיא אולימפי ושיאי עולם.
חיימוביץ' אב לארבעה ילדים והתגורר באלקנה.
להרוג טורקי ולנוח
להרוג טורקי ולנוח הוא ביטוי בעברית מדוברת שמשמעו להתקדם אט־אט, שלב אחר שלב, בביצוע משימה. גרסה מקוצרת ומרומזת של הביטוי היא "טורקי טורקי". הביטוי עלול להתפרש כגזעני, ויש המעדיפים את הביטוי "פרה פרה" שמשמעותו זהה ואינו גורר אי־הבנות.
מקור הביטוי.
מקור הביטוי בבדיחה יהודית עממית שבה אומרת אֵם לבנהּ היוצא למלחמת רוסיה-טורקיה: "תשמור נפשך" ומלמדת אותו כיצד: "הרגת תורכי – דַּיֶּךָ, שֵׁב וְהִנָּפֵשׁ".
רעיון זה מופיע גם בשיר של נתן אלתרמן ושלמה שמולביץ', "מכתב מאמא", שבאחד מבתיו נאמר:
אלתרמן השתמש בבדיחה על הריגת הטורקי גם באחד משירי "הטור השביעי":
ביטויים דומים.
השימוש במינוח "להרוג טורקי" קיים לפחות משנותיה הראשונות של האימפריה העות'מאנית. עוד לפני כן הייתה נהוגה בקרב הצלבנים במסעות הצלב האמרה "אם אינך יכול להרוג טורקי, הרוג יהודי". ההצלחה המוסלמית במלחמה נגד הצלבנים, ולאחריה עליית העות'מאנים, כיבושיהם באסיה הקטנה ונפילת האימפריה הביזנטית, עוררו פחד ושנאה בקרב האוכלוסייה הנוצרית כלפי הטורקים.
המלומד הנוצרי ארסמוס כתב במאה השש עשרה כי:
אף שבניגוד לשימושים בשפות אחרות, השימוש בביטוי בעברית אינו גזעני כלל, הוא עשוי להתפרש ככזה כאשר הוא מחוץ להקשרו. השימוש בביטוי בשפת היומיום מנותק לחלוטין מכל קשר לטורקים, קל וחומר להריגת טורקים, אך לאוזניים טורקיות הוא עלול להישמע כפוגע.
בטורקיה.
במהלך טיסה לביקור רשמי לטורקיה השתמש נשיא המדינה עזר ויצמן בביטוי וגרם לתקרית דיפלומטית זוטא.
הביטוי "להרוג טורקי ולנוח" (טורקית: Bir Türk öldür, rahat et - "הרוג טורקי (ו)נוח") מוזכר בספרו של ד"ר ג'מאל אנאדול "טורקיה בצבתות ישראל והציונות". לפי אנאדול, זמן קצר לאחר הפצצת הכור הגרעיני בעיראק הזכיר ראש ממשלת ישראל מנחם בגין את הביטוי בראיון שהעניק למגזין הלונדוני "מידל איסט רוויו". ההתבטאות גרמה לסערה בקרב בכירים במשרד החוץ הטורקי, שדרשו לדעת את משמעות הביטוי. מיופה הכוח של ישראל באנקרה באותם הימים הוזמן למשרד החוץ ונשאל למה הכוונה ב"תהרוג טורקי, ותנוח!". תחילה טען מיופה הכוח כי לא ייתכן שבגין אמר זאת, אבל כשהציגו לפניו את המגזין, נאלץ להודות: "זה ביטוי", הוא אמר, "זו אמרה ישראלית!".
לביטוי Bir Türk öldür, rahat et מספר מופעים רב ברשת האינטרנט, בחלקם בהקשרים אנטי-ישראליים.
ALGOL 60
משפט-עזר
שמואל חיימוביץ'
גובה: 1.96
המופע של עלי ג'י
המופע של עלי ג'י (באנגלית: Da Ali G Show) היא סדרת טלוויזיה בריטית אשר הופקה בשנת 2000 בה הופיע הקומיקאי הבריטי סשה ברון כהן בשלל דמויות, ביניהן דמותו של עלי ג'י.
עלילה.
במהלך הסדרה נהג ברון כהן לראיין אנשי מקצוע ופעילים חברתיים כאשר הוא מתחזה לאחת מהדמויות הקבועות - עלי ג'י (ראפר ו-"Voice of da yoof" (כתב נוער בריטי), בוראט (עיתונאי אנטישמי מקזחסטן) וברונו (כתב אופנה הומוסקסואל אוסטרי) - ושואל את המרואיינים שאלות מביכות במטרה להוציא מהם תגובות לא צפויות. הסדרה שודרה לראשונה בבריטניה בתחילת שנות ה-2000. אחרי סיומה הסדרה זכתה להצלחה בארצות הברית ואחרי שנתיים שודרה הגרסה האמריקאית, אף היא בכיכובו של ברון כהן בערוץ הכבלים HBO. בישראל היא שודרה בעבר בערוץ "yes Y".
הדמויות.
עלי ג'י.
עלי ג'י הוא הדמות הראשית בתוכנית. המבטא שלו והאופן בו הוא מתבטא מורכב מסטריאוטיפיים שונים ביניהם מבטא אפריקני-קריבי בריטי מוגזם עם מעט השפעות אמריקאיות אורבניות. הוא נוהג בכל פרק לראיין אורחים אשר לא חושדים כי מדובר בדמות בדיונית. בגרסה האמריקאית של התוכנית הוא נוהג לומר למרואייניו כי הוא מראיין בריטי של תוכנית אירוח וכי הוא מעוניין לדון עימם על תקשורת ופוליטיקה. בעקבות הצלחת הסדרה דמותו של עלי ג'י כיכבה בהמשך בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "עלי ג'י - הסרט" (2002).
בוראט סאגדייב.
בוראט סאגדייב היא דמות אשר מופיעה גם כן לעיתים קרובות בתוכנית. בוראט הגיע מקזחסטן ומטייל ברחבי בריטניה וארצות הברית ומראיין אנשים שונים ומשתתף בפעילויות שלהם. בוראט לעיתים קרובות גורם לאורחים שלו להרגיש לא בנוח על ידי כך שהוא מציג בפניהם את ה"מנהגים" הקזחים, או על ידי כך שהוא מביע את דעותיו (שנאת נשים ואנטישמיות או הערות פוגעניות אחרות).
בעקבות הצלחת הסדרה דמותו של בוראט כיכבה בהמשך בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "" (2006).
ברונו.
ברונו הוא הומוסקסואל אוסטרי. ברונו לעיתים קרובות גורם לאורחים שלו להרגיש לא בנוח על ידי כך שהוא מנפנף בפניהם בהומוסקסואליות המוחצנת שלו. בדומה לשתי הדמויות הנוספות אותם ברון כהן מגלם בסדרה, גם ברונו זכה לסרט משלו בשנת 2009.
למה פיל
פסטיבל שער לשירה חדשה
סגונטום
קאדיס
קדיז
רשימת ספריות לאומיות
כביש 505
כביש 505 הוא כביש רוחב אזורי הידוע גם בתואר "כביש חוצה שומרון", אותו הוא חולק עם הכביש המקביל לו בחלקו המערבי - כביש 5. הכביש כולו נמצא מזרחית לקו הירוק ולאורכו התנחלויות ויישובים פלסטיניים רבים. הכביש מחבר את כביש 60 על גב ההר לבקעת הירדן בהפרש גובה של כ-1000 מטר.
היסטוריה.
תוואי הכביש נסלל לראשונה בתקופת המנדט הבריטי וחובר בין הכפרים באזור לכפר קאסם ממערב וכביש 60 ממזרח. בשנת 1975 החלה סלילת המשך הכביש לכיוון מזרח, במטרה לחבר את יישובי בקעת הירדן למרכז הארץ בנתיב ישיר ולא דרך כביש הבקעה. בשלב הראשון נסלל גם מעקף לתוואי הקיים שעבר בכפרים הערביים באזור הכפר מסחה (שליד אלקנה): בידיא, כיפל חארת', וחארס. אחר כך נסלל קטע נוסף באורך של 6.5 ק"מ עד צומת תפוח. בשנת 1980, החלה סלילת הקטע שבין צומת תפוח לצומת פצאל, והכביש קיבל את הכינוי "חוצה שומרון".
התוואי הישן של הכביש בחלקו המערבי נסלל ללא שיקולי בטיחות מינימליים כשהוא כולל קטעים עם שיפוע של 15%, בפיתולים בעלי רדיוס קטן. בעקבות תאונה קטלנית בכביש נקבע שלא ניתן לשפר את בטיחות הכביש בתוואי הישן והוחלט לסלול את הכביש בתוואי חדש במימון משותף של צה"ל ומשרד השיכון. אולם התקדמות הסלילה הייתה איטית ורק לאחר תאונה קטלנית נוספת בה התהפכה טיולית חיילים שאירעה במאי 1986, הבטיח שר הביטחון, יצחק רבין, שהכביש יושלם מתקציב פיתוח הדרכים של משרד הביטחון.
עד שנות ה-90 נחשב רק כביש 505 ל"כביש חוצה שומרון". כביש 5, שטרם הוקם ושודרג לכביש מהיר, היה כביש דו-מסלולי שהגיע לצומת קסם (כיום מחלף קסם עם כביש 6 וכביש 444), ומשם המשיך ככביש דו-נתיבי משך 2 ק"מ עד לכניסה לכפר קאסם. בנקודה זו החל התוואי הישן של כביש 505 אשר חצה את כפר קאסם.
בשלב הראשון הוארך כביש 5 ונסלל לאורך 5 ק"מ נוספים ככביש עוקף כפר קאסם, אשר הסתיים במקום בו ניצב כיום מחלף שער שומרון ומחסום צה"ל. מנקודה זו מזרחה התוואי היחיד של כביש חוצה שומרון עבר בכביש 505. במשך שנות ה-90 המאוחרות ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21, המשיכה החברה הלאומית לדרכים לסלול את כביש 5 ככביש דו מסלולי בתוואי חדש מדרום לכביש 505 ולא בתוואי הישן של האחרון, כך ששני הכבישים מקבילים זה לזה לאורך קו אווירי של כ-14 ק"מ. מאז נובמבר 2008 מסתיים כביש 5 בצומת אריאל בה הוא נפגש עם כביש 505, ומנקודה זו ממשיך כביש 505 בלבד כ"כביש חוצה שומרון" עד סיומו במפגש עם כביש 90 בצומת פצאל בבקעת הירדן.
קטע באורך של כ-4.5 ק"מ בין אלקנה לקריית נטפים סגור לתנועת ישראלים. תוואי באורך 4 ק"מ, בין הצומת שמדרום למגדלים ועד צומת מעלה אפרים ("מחסום גיתית") הוא חלק מציר אלון.
ב-2010 החל תכנון של תוואי מסילת ברזל שיחבר את גוש דן עם בקעת הירדן.
פארק יוסמיטי
כוכבים בארון
כוכבים בארון (באנגלית: The Celluloid Closet) הוא סרט תיעודי משנת 1995 בבימויים של רוב אפשטיין וג'פרי פרידמן. הסרט מבוסס על ספר באותו שם משנת 1981 (מהדורה מתוקנת יצאה ב-1987) מאת ויטו רוסו ועל קטעי וידאו והרצאות שערך בין השנים 1972–1982. רוסו ביקש לחקור כיצד מוצגים בסרטים, במיוחד סרטים הוליוודיים, דמויותיהם של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים.
הסרט יצא בהפצה מוגבלת במספר בתי קולנוע בארצות הברית תחילה, בהם גם בית הקולנוע בקסטרו בסן פרנסיסקו באפריל 1996, ולאחר מכן הוצג ברשת הטלוויזיה בכבלים HBO. ויטו רוסו סייע בהפקת הסרט התיעודי עד לפני מותו, בשנת 1990.