תחילה תוכנן כי הספיישל ייצא ב-8 בפברואר 2018, אך מסתבר כי הסרט טרם יצא ובאותה תקופה מארי טרם אישר או הכחיש, אך החליט לשמור על סודיות תאריך השחרור הרשמי. כשנה וכמה חודשים אחרי, ב-10 במאי 2019, הודיע נשיא ויאקום, רוברט בקיש, הכריז כי נטפליקס לקחה על עצמה את הפצת הסרט בשירות שלה, ביחד עם הסרט של זים הפולש ואף הכריזה כמה ימים מכן כי תפיץ את הסרט במהלך קיץ 2019.
בדף האינסטגרם של התוכנית פורסם קטע בלעדי מהספיישל וכן גם במקורות רבים באינטרנט כי הספיישל ישוחרר ב-9 באוגוסט 2019, בנטפליקס.
במהלך הספיישל נחשף כי דמותו של ראלף ביגהד, יוצר הסדרה "הראש שמנים" (The Fatheads) ובנם של אד ובב (Bev) ביגהד, יוצא מהארון בתור טרנסג'נדר ואף משנה את שמו לרייצ'ל. על סיפור יציאתו מהארון והאופן בו רצה להציג את התהליך במהלך הספיישל, עבד מארי עם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בהצעת ניקלודיאון כדי שיוכל להוציא זאת ואף להעביר את מסר השינוי וקבלתו על הצד הטוב ביותר.
עלילה.
הספיישל מתרחש 20 שנה לאחר עלילת הפרק האחרון לפיו רוקו, הפר ופילברט, ביחד עם ספאנקי וביתו של רוקו, משוגרים לחלל באמצעות טיל ענק של קונגלומו. תחילה היה נדמה כי שלושתם יבלו עוד רגע שגרתי שלפיו הם ייצפו בקלטות של הפאטהדס, אך לאחר כמה דקות, הקלטת לפתע מתקלקלת ויוצאת ממכשיר הווידאו אשר פולט אותה מרוב שנשחקה לאחר צפיות רבות בה. מסתבר כי הקלטת הייתה האחרונה מכל הסדרה לאחר שהקלטות האחרות נשחקו לפני כן וכדי לחדש את המלאי, לא נותר לחבורה אלא לחזור לכדור הארץ, דבר שהיה נראה בלתי אפשרי עד שפילברט מגלה כי השלט של הטיל היה תקוע שנים רבות בתוך ישבנו של הפר.
לאחר שהם חוזרים לכדור הארץ, הם מגלים כי או טאון השתנתה רבות במהלך הזמן ששהו בחלל והתאימה עצמה למציאות של שנת 2016. פילברט והפר טועמים את החיים המודרניים ואף נהנים מהם. רוקו לעומתם לא מצליח להסתגל למציאות החדשה ואף נועל את עצמו בביתו. גברת ביגהד, ששמה לב לחזרתו של רוקו, מארחת אותו בביתה כששם הוא מגלה שהפאטהדס כבר לא משודרת יותר בטלוויזיה, מה שמגביר את חרדתו.
בינתיים, מר ביגהד גורם לטעות פטאלית במהלך עבודתו אשר גורמת לקריסה כלכלית של קונגלומו ובמקביל לקריסה כלכלית של או טאון. כתוצאה מכך, מר ביגהד מפוטר מעבודתו ועיקול ביתו מתרחש ביום למחרת. כאשר הוא חוזר לביתו, הוא מגלה שרוקו שב לכדור הארץ. רוקו מנסה לשכנע אותו לדבר עם ראלף, שעזב את או טאון בשביל מסע לחיפוש עצמי, שיחזיר את הפאטהדס לטלוויזיה כדי שכך או טאון וקונגלומו יתאוששו כלכלית. השניים מעלים את הרעיון מול מר דופט, מנכ״ל החברה והוא מסכים. על עבודת האנימציה מתמנים האחים זיקית אשר שוכרים צבא שלם של תולעים שיעבדו על אנימציה תלת ממדית ביסודיות בעוד שבמקביל רוקו, פילברט והפר טסים לחפש את ראלף באמצעות ספה שנקשרת לרחפן. באמצע מדבר בו הם מגיעים בעקבות סיומן של הסוללות של הרחפן, הם מגלים את ראלף, שפרש מאנימציה ובמקום זאת החל למכור גלידה בצורת הפאטהדס במשאית אשר נודדת ברחבי מקומות שונים, שכן זו הסיבה שלפיה סירב בהתחלה להחזיר את הסדרה אך משתכנע לאחר ששומע שאביו איבד את מקום העבודה שלו ואף צפוי לאבד את ביתו. מסתבר שראלף גם שינה את זהותו ויוצא מהארון בתור טרנסג׳נדרית המאמצת את השם רייצ׳ל, שינוי אותו החבורה מקבלת בחיוב.
כאשר הם חוזרים, מסתבר כי מר דופט לא מרוצה מהאנימציה התלת ממדית ומפטר את האחים זיקית והתולעים ששכרו. מר ביגהד לא מרוצה מהשינוי שרייצ׳ל עשתה (ומשאר השינויים שנעשים סביבו בכללי) ועוזב את המקום בזעם תוך הכרזה על ביטול הספיישל של הפאטהדס, מה שמכעיס אנשים רבים בעיר. בניגוד אליו, גברת ביגהד מקבלת את השינוי בברכה תוך שהיא מראה לבעלה את הנעליים אשר רכשה עבור בתה כשברקע ביתם נהרס כשבמקביל רייצ׳ל מתיישבת לעבוד על ספיישל של הפאטהדס, תוך שהיא נזכרת בחוויותיה מהעבר עם הוריה ואף מצליחה לסיים את הספיישל עד הערב.
באותו ערב, רוקו מגלה את מר ביגהד במצב מדוכדך ויושב על גג ביתו ההרוס. בזמן ששניהם מדברים על אי שביעות רצונם מהשינויים שנעשו בזמן האחרון, מגיעה רוח השינוי ואף מנסה לשכנעם להתמודד עם השינוי תוך שהיא נושפת על שניהם רוח חזקה. במהלך השיחה, הפר ופילברט מתקשרים להודיע כי הספיישל מוכן ויש הקרנה חגיגית מחוץ לבניין של קונגלומו. רוקו, שמח מההודעה, לוקח איתו את מר ביגהד להקרנה תוך שהוא נושא אותו בתוך שק. ההקרנה מתרחשת על מסך שהורכב במיוחד על בניין קונגלומו ובמהלך הספיישל מגלים לפאטהדס יש תינוק. התינוק זוכה לאהדה בקרב הצופים, מלבד רוקו, שאינו מרוצה מהשינוי הזה. במקביל להקרנה, מסתבר כי מניין הצפיות בספיישל הולך ומטפס עד לכדי כך שהוא מניב לקונגלומו כסף רב ומשאיות רבות הגדושות בכסף מגיעות לבניין.
עם תום הספיישל, אד מגלה את בתו מחדש ואף מרוצה מהחלק שראה בספיישל ומתחיל לקבל אותה כפי שהיא. רוקו לעומתו מתעצבן מהשינוי ומתכחש לכך שאלו אכן הפאטהדס בתוספת דמות חדשה וטוען שרייצ'ל עשתה פאטהדס חדשים ושינתה לגמרי את הקונספט של הסדרה. מר ביגהד מסביר לרוקו ששינויים זה חלק מהחיים, מה שגורם לרוקו להשתכנע. רגע לפני החגיגות, רוחו של סבו של הפר (שכנראה נפטר במהלך זמן המעבר בין סוף הסדרה לספיישל) מרעידה את האדמה והטיל של קונגלומו מגיח משום מקום ולוקח איתו את בניין קונגלומו כשבתוכו מר דופט תוך שהכסף נופל מהבניין כמו גשם ותושבי העיר הולכים ואוספים אותו.
הספיישל מסתיים בכך שמשפחת ביגהד הולכת לחפש בית חדש כדי להתחיל בחיים חדשים ופילברט מתאחד עם משפחתו.
אנרי פרדריק אמייל
אנרי פרדריק אמייל (בצרפתית: Henri-Frédéric Amiel; 27 בספטמבר 1821 - 11 במאי 1881), פילוסוף, סופר ומשורר שווייצרי.
אמייל נולד בז'נבה למשפחה שהייתה מצאצאי ההוגנוטים שנמלטו לשווייץ אחרי ביטול האדיקט של נאנט ב-1685. התייתם מהוריו כשהיה בן תשע שנים בלבד וגדל אצל דודו. אחרי שלמד בעיר מולדתו, יצא למסע ברחבי שווייץ, איטליה, צרפת, בלגיה וגרמניה, שם למד במשך תשעה חודשים באוניברסיטת היידלברג.
מ-1844 עד 1848 למד פילוסופיה, פסיכולוגיה, פילולוגיה ותאולוגיה באוניברסיטת ברלין. ב-1849 שב לעיר מולדתו ושימש כפרופסור לספרות צרפתית באוניברסיטת ז'נבה. באותה שנה כתב את מחקרו "התנועה הספרותית בשווייץ דוברת הצרפתית ודרכה לעתיד". בשל מחקר זה התמנה לפרופסור לפילוסופיה של המוסר באותה אוניברסיטה.
מינויים אלה שנעשו על דעתה של המפלגה הדמוקרטית, ובניגוד לזו של המפלגה הרפובליקנית, גרמו לבידודו החברתי. בשל בידוד זה המשיך לכתוב את יצירת המופת שלו "יומן אינטימי" שבכתיבתו החל ב- 1839 ושאותו המשיך לכתוב עד סוף ימיו. יומן זה, שהתגלה אחרי מותו ושפורסם ב- 1883, כולל כ-17,000 עמודים המצטיינים בבהירות המחשבה, בכנות פנימית ובביקורת עצמית. ביומן זה הוא מביע את התפכחותו מאשליות ואת עייפותו מן החיים של אדם מדוכא.
ליצירתו זו של אמייל נודעה השפעה רבה, לא בשווייץ בלבד אלא גם בכל רחבי אירופה, על מחברים שכתבו בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים, ובהם לב טולסטוי.
בנוסף על יצירה זו כתב, בין היתר, את הרומן ההיסטורי "שארל האמיץ" (1876), ערך מחקרים על אראסמוס מרוטרדם, על מאדאם דה סטאל ועל מחברים אחרים, ופרסם קובצי שירה ובהם: "איל פנסרוסו" (1858), "הזרים" (שירה מתורגמת משפות שונות, 1876, ו"מיום ליום" (שירה אינטימית,1880).
יוסף פאור
יוסף פאור (בספרדית: José Faur, מבוטא חוֹסֶה פאור; 1934 – 9 ביוני 2020) היה רב, פילוסוף וחוקר יהדות. שימש כפרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTS), במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת נתניה.
קורות חיים.
נולד וגדל בבואנוס איירס, שבארגנטינה, והשתייך לקהילה היהודית-סורית בעיר. הוא למד בבית ספר קתולי, והוריו שכרו עבורו מורים פרטיים כדי ללמדו לימודי קודש. פאור אמר שהרב אליהו פריווה (Freue), רבה הראשי של הקהילה הסורית בארגנטינה, לימדו גמרא, הלכה ותורה שבעל פה. הוא למד גם אצל רבנים נוספים מהקהילה הסורית : אליהו סולי (דמשק), ג'מיל הררי (חלב) ואהרון כהן (חלב), ממנו הוא קבל הסמכה לרבנות.
בשנת 1955 פאור, שהיה אז כבן 20, התקבל ללימודים בישיבה החרדית הנחשבת ביותר בארצות הברית, ישיבת לייקווד הנמצאת בלייקווד, ניו ג'רזי. מוסד זה נוסד ונוהל על ידי ראש הישיבה הליטאי הרב אהרון קוטלר. פאור הזכיר את ימי לימודיו שם:
במקביל למד פאור אצל הרב שאול מטלוב עבאדי שאף הסמיכו לדיינות בדיני "אבן העזר".
לאחר מכן למד באוניברסיטת ברצלונה, שם קבל תואר דוקטור לפילולוגיה שמית בשנת 1964. היה ליהודי הראשון לקבל תואר כזה מאז גירוש ספרד בשנת 1492. בשנת 1967, בעצת הרב דוד די סולה פול ורבו הרב עבאדי קיבל פאור מינוי בסמינר התאולוגי היהודי של אמריקה. הוא לימד שם עד שנת 1984, אז המוסד התחיל לקבל נשים. מאז, לימד פאור במחלקה לתלמוד של אוניברסיטת בר-אילן ובמכללת נתניה.
נפטר אור לי"ח בסיון ה'תש"ף (9 ביוני 2020) בבית החולים לניאדו בנתניה.
פולמוס.
בזמן שלימד בסמינר התאולוגי היהודי, העביר פאור גם שיעורי תורה בקהילה החלבית בברוקלין. חוגים חרדיים מחו על כך משום שזיהו את פאור עם התנועה הקונסרבטיבית, שהסמינר התאולוגי הוא המוסד המרכזי שלה. פאור קיבל מכתב תמיכה מאת הרב יעקב קצין והרב מטלוב עבאדי. הרב קצין כתב שפאור לא הזדהה מעולם עם התנועה הקונסרבטיבית ולימד בסמינר רק כדי להתפרנס. מולו התייצבו רבנים חרדים מפורסמים, אשכנזים וספרדים, כגון הרב משה פיינשטיין, הרב עובדיה יוסף והרב אלעזר שך. בעקבות הלחץ החרדי נאלץ הרב קצין לסגת מתמיכתו ולהצטרף למתנגדים לפאור.