בשנת 1997 פשטה החברה רגל ופיטרה את 1,064 עובדיה. לטענת בדש החברה קרסה כתוצאה מקרטל חרם סחורות שהוקם כנגדו על ידי אׂסם וכלל חברות המזון האחרות השולטות בשוק (קוקה קולה, תנובה ועוד), שמותג החטיף "מקרנה" של פיקנטי איים על מותג הדגל שלה הבמבה שהיה בזמנו (1997) 32% מכלל הרווחים. בדש שינה את שם החברה ל"ניצולת הקרטל" והגיש תביעות כנגד אלו שלטענתו גרמו לפשיטת הרגל התביעה, בסכום של 1.8 מיליארד ש"ח, נדחתה על ידי בית המשפט כיוון שבדש לא היה יכול לעמוד בתשלום האגרה הגבוה, ובדש חויב בתשלום הוצאות על סך 7,000 ש"ח לכל אחת מ-29 חברות המזון אותן תבע. בספטמבר 2011 חידש משה בדש את תביעתו.
אריזונה (פירושונים)
ולנטין איבנוב
פן ביני
פן ביני הוא אזור הגבול בין מים מתוקים שמקורם באקווה, המצויה בדרך כלל באזור החוף, לבין מים מלוחים. המושג משמש בעיקר לתיאור הגבול בין מי התהום שמתחת לקרקעית הים, לבין מי התהום המתוקים שמתחת ליבשה.
בגלל הבדלי המליחות בין מי התהום התת-ימיים למי התהום היבשתיים אין הפן הביני אנכי, אלא משופע וחודר אל מתחת ליבשה בזווית המתאימה ליחס בין המשקל הסגולי של המים המלוחים לזה של המים המתוקים.
עקרון גיבן-הרצברג.
עקרון גיבן-הרצברג הוא מודל פשוט למציאת העומק של הפן הביני בנקודה מסוימת באקווה. הוא קרוי על שמם של שני חוקרים אשר ניסחו אותו בראשית המאה ה-20. לפי המודל, עומק הפן הביני מתחת למפלס מי התהום בנקודה מסוימת ניתן לפי הנוסחה הבאה:
formula_1
כלומר, עומק הפן הביני (formula_2) תלוי בגובה עמודת המים המתוקים מעל פני הים (formula_3), וביחס הצפיפויות שבין המים המתוקים (formula_4) למי הים המלוחים (formula_5).
לאחר הצבת ערכי צפיפות המים המתוקים (כ-1.000 גרם לסמ"ק) ומי הים (1.250 גרם לסמ"ק) מתקבלת המשוואה:
formula_6
כלומר, לכל מטר של מים מתוקים מעל גובה פני הים באקווה מצויים כ-40 מטרים של מים מתוקים מתחת לפני הים, ומתחתם הפן הביני המפריד בינם לבין מי הים.
קיימים מודלים מורכבים יותר המביאים בחשבון פרמטרים נוספים ומהם עולה כי הפן הביני לא מתמשך בקו ישר אלא בקשת ששיפועה גדול יותר בקרבת הים.
הפן הביני בישראל.
לאורך חופי הים התיכון של מדינת ישראל הושחת הפן הביני הטבעי, עקב עיור של מישור החוף ושאיבה אינטסיבית של מי התהום. מצב זה מביא לחדירה של מי תהום תת-ימיים מלוחים לתוך אקוויפר החוף, ופוגע במשאבי המים של ישראל.
משום כך חברת מקורות שומרת את מי התהום בגובה מעל פני הים כדי שהמים המלוחים לא יזהמו את מי התהום.
אולג קטאני
אולג קטאני (באיטלקית: Oleg Caetani, נולד ב-1956) הוא מנצח איטלקי יליד שווייץ, בעל מוניטין בינלאומיים. הוא נודע בה במידה בבית האופרה ובאולם הקונצרטים.
חייו.
קטאני נולד בלוזאן שבשווייץ. הוא בנם של המלחין והמנצח איגור מרקביץ' ואשתו השנייה דונה טופזיה קטאני (אשתו הראשונה הייתה קירה, בתו של הרקדן ואצלב ניז'ינסקי)בחייו המקצועיים הוא משתמש בשם נעוריה של אמו, בת למשפחה רומאית ותיקה, שבין בניה היה האפיפיור בוניפציוס השמיני מראשית המאה ה-14.יש לו אח למחצה בשם וצלאב מרקביץ'.
קטאני למד שנים אחדות אצל נדיה בולאנז'ה. באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא למד ניצוח אצל פרנקו פרארה והלחנה אצל אירמה ראווינאלה. את לימודיו סיים בגיל 17 בהפקה של Il Combattimento di Tancredi e Clorinda מאת קלאודיו מונטוורדי ברומא. משם עבר לקונסרבטוריון של מוסקבה ללמוד ניצוח אצל קיריל קונדראשין ומוזיקולוגיה אצל נדז'דה ניקולייבה. את מסכת לימודיו סיים בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שם השתלם בניצוח אצל איליה מוסין.
קטאני זכה בתחרויות ה-RAI של טורינו וקאראיין בברלין, והחל בקריירה מקצועית כעוזר לאוטמר זואיטנר באופרה של ברלין. מאז כיהן כמנצח ראשי בתיאטרון הלאומי הגרמני בוויימאר, מנצח ראשון באופרה של פרנקפורט, מנהל מוזיקלי, תחילה בבית האופרה של וייסבאדן ואחר בבית האופרה של חמיץ ובתזמורת הפילהרמונית על שם רוברט שומאן.
בשנת 2001 ניצח קטאני על ההפקה הראשונה שלו בלה סקאלה שבמילאנו בהצגת טורנדוט של פוצ'יני. הופעתו הראשונה כמנצח עם האופרה האנגלית הלאומית הייתה ב-2003 בהצגת "חובנשצ'ינה" של מוסורגסקי. בפברואר 2005 הודיעה האופרה האנגלית הלאומית על מינוי קטאני למנהלה המוזיקלי, מחליפו של פול דניאל, החל ב-2006. אך פרישתו של שון דוראן, המנהל האמנותי שמינה את קטאני, בנובמבר 2005 הביאה לביטול מינויו של קטאני בדצמבר 2005, חודש לפני שהיה אמור להיכנס למשרה. החשש היה, שהתחייבויותיו של קטאני באוסטרליה יגבילו את הזמן שיוכל להקדיש לאופרה הלאומית האנגלית. אף כי קטאני לא נכנס מעולם באופן רשמי למשרת המנהל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית, הוא קיים את דרישות החוזה וניצח על הפקת "סר ג'ון מאוהב" בשנת 2006 (ההפקה הבימתית הראשונה המלאה מאז 1958).
קטאני ניצח לראשונה באוסטרליה בשנת 2001, על התזמורת הסימפונית של מלבורן. בינואר 2005 התמנה למנצחה הראשי ולמנהלה האמנותי. ב-2007 הנהיג את תזמורת מלבורן בסיור השני של באירופה, שכלל הופעות במרכזי מוזיקה חשובים, בהם ברלין, מדריד מילאנו ופריז. במרץ 2008 הודיעה התזמורת על הארכת החוזה של קטאני עד סוף 2010. קטאני ניצח על תזמורת מלבורן בביצוע הבכורה האוסטרלי של הסימפוניה ה-13 של שוסטקוביץ', סימפוניית באבי יאר ב-7 באוגוסט 2008.
מיזמי ההקלטה שלו תזמורת מלבורן כוללים סימפוניות של אלכסנדר טנסמןוהיצירות התזמורתיות של רודי שטפאן. ב-14 באוקטובר 2009, שנה לפני המועד הקבוע, הודיעה תזמורת מלבורן על סיום החוזה של קטאני עקב חילוקי דעות אמנותיים.
הקלטותיו האחרות של קטאני כוללות את המחזור המלא של הסימפוניות של שוסטקוביץ, לראשונה עם תזמורת איטלקית, תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו.
קטאני נישא פעמיים. יש לו שתי בנות מנישואיו הראשונים ועוד בת מאשתו השנייה, סוזנה.
פרס ביכנר
פרס גֶאורְג בִּיכְנר (בגרמנית: Georg-Büchner-Preis) הוא הפרס הספרותי השנתי החשוב והיוקרתי ביותר בגרמניה. הפרס ניתן ליוצרים שכתבו את יצירתם במקור בשפה הגרמנית, ונחשב כמקבילו הגרמני של פרס מאן בוקר הבריטי.
הפרס ניתן על שם הסופר והמחזאי הגרמני המבטיח גאורג ביכנר שנפטר בשנת 1837 והוא בן 23 בלבד.
פרס ביכנר נוסד בשנת 1923, ובתחילתו ניתן לאמנים שפעלו במדינת הסן בלבד, בתחומי האמנות החזותית, הכתיבה, השירה, המוזיקה והמשחק. בשנים 1933–1944, תקופת גרמניה הנאצית, לא הוענק הפרס, והוא חודש ב-1945. בשנת 1951 שינה הפרס את מתכונתו: משנה זו ואילך מעניקה אותו האקדמיה הגרמנית לשפה ושירה (Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung, גוף המקביל בקירוב לאקדמיה הצרפתית) מדי שנה לסופר, מחזאי או משורר הכותב בגרמנית, ללא הגבלה על אזור מגוריו, כהוקרה על תרומה לספרות הגרמנית. הזוכה הראשון בפרס במתכונתו החדשה היה גוטפריד בן.
מעבר ליוקרה שבקבלתו, מקבל הזוכה סכום של 50,000 אירו. קבלת הפרס והנאום השנתי של הזוכה נערכים בעיר דארמשטט, מקום מגוריו של גאורג ביכנר.
עם הזוכים בפרס ביכנר נמנים אריך קסטנר, מקס פריש, פאול צלאן, אינגבורג בכמן, דורס גרינביין ואחרים.
בשנת 1952 לא הוענק הפרס.
האוסטרי פטר הנדקה, שזכה בפרס ב-1973, החזיר את כספי הפרס ב-1999 במחאה על השתתפות גרמניה בהפצצות על יוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו.
בשנת 2011 זוכה בפרס הסופר פרידריך כריסטיאן דליוס.
דג הכדור
דג כדור
012 סמייל טלקום בע"מ היא חברה ישראלית מקבוצת "פרטנר" המספקת שירותי שיחות בינלאומיות, טלפוניה מקומית בטכנולוגיית VoB, תקשורת סלולרית ושירותי גישה לאינטרנט.
המותג הוקם בשנת 2007 בעקבות מיזוג החברות "012 קווי זהב" ו-"סמייל תקשורת", שמכרו פעילות זו בשנת 2009 לקבוצת "אמפל". סלוגן החברה נכון לשנת 2013 הוא: "012 סתם כי בא לי לדבר..."
החברה נמצאת בבעלותה של חברת "פרטנר תקשורת", תחת המותג המקומי "Partner" (נודעה קודם כחלק מהמותג העולמי של "אורנג'"), בשליטת איש העסקים הישראלי חיים סבן. ב-13 באוקטובר 2010 הודיעה חברת "פרטנר תקשורת" על כוונתה לרכוש את מלוא הבעלות בחברה מקבוצת "אמפל".
וב-13 במרץ 2011 הודיעה "פרטנר" על השלמת העסקה ומינוי מנכ"ל חדש.
החברות המקימות.
קווי זהב.
קווי זהב הוקמה בשנת 1997, כשמשרד התקשורת פתח את ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות, והייתה אחת מבין שלוש החברות הראשונות, יחד עם "ברק" ו"בזק בינלאומי", שסיפקו שירות זה. החברה סיפקה את השירותים תחת קידומת הגישה 012. בשנת 2006, בעקבות החלטת משרד התקשורת לפתוח גם את ענף הטלפוניה המקומית לתחרות, ניתן לחברה רישיון מפ"א (מפעיל פנים ארצי) עם קידומת 072.
סלוגן שהיה אז: "012 סתם כי בא לי לדבר..."
smile אינטרנט זהב.
אינטרנט זהב הוקמה בשנת 1996 על ידי "יורוקום" (בבעלות שאול אלוביץ') וסיפקה שירותי גישה לאינטרנט. בשנת 2004 החלה לספק שירותי טלפוניה בינלאומית בקידומת 015, ובשנת 2005, לקראת פתיחת ענף הטלפוניה המקומית לתחרות, קיבלה קידומת טווח מספרים לניסוי, אך לא השתמשה בו ולא קיבלה רישיון מפ"א (מפעיל פנים-ארצי). בשנת 2007, רכשה את "012 קווי זהב", והעבירה את הפעילות של שתי החברות בתחום התקשורת לחברת בת חדשה - "012 סמייל תקשורת".
סלוגן שהיה אז: "smile כי יש לך סיבה."
מכירת 012 סמייל לקבוצת אמפל.
בשנת 2010 רכשה קבוצת "אמפל" את פעילות של "012 סמייל תקשורת" מידי חברת "אינטרנט זהב" - מקבוצת "יורוקום". בעקבות המכירה, הפעילות והנכסים של החברה שולבו תחת חברה חדשה "012 סמייל טלקום בע"מ" ואילו השלד הישן של החברה נותר בידי מוכריה ("אינטרנט זהב" \ קבוצת "יורוקום"),