א.ז. אַלְקְמָאר (בהולנדית: AZ Alkmaar, או בשמה המלא: Alkmaar Zaanstreek), מוכרת גם בראשי תיבות: AZ (מבוטא: אָה-זֵד), הוא מועדון כדורגל מהעיר אלקמאר שבהולנד. מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1967 בשם א.ז. 67, כתוצאה מאיחוד המועדונים "אלקמאר 54" ו"פ.צ. זאנסטרק". מגרשה הביתי של הקבוצה הוא "AFAS Stadion" שמכיל 17,023 מקומות.
היסטוריה.
תחת המחויבות והנאמנות שהקדישו למועדון האחים הבעלים קיס וקלאס מולנאר, היה א.ז. 67 מועדון מצליח לקראת סוף שנות ה-70 ובתחילת העשור של שנות ה-80. ב-1981 זכה המועדון באליפות הולנד והגיע לגמר גביע אופ"א. אחרי שהאחים מולנאר עזבו את המועדון החלה הקבוצה להידרדר. ב-1988 ירדה אלקמאר לליגה השנייה בהולנד.
בסוף שנות ה-90 השקיע איש העסקים דירק שרינגה כספים רבים במועדון. ההשקעה העצומה במועדון הובילה להחייאתו מחדש והחזרתו לצמרת הליגה ההולנדית הבכירה. ב-1998 חזרה אה-זד לליגה הראשונה. בעונת המועדון ערך הופעה מחודשת במסגרת גביע אופ"א, והגיע לשלב חצי הגמר, שם הודח על ידי ספורטינג ליסבון הפורטוגלית משער שספג בהארכה. באותה עונה סיים המועדון במקום השלישי בליגה והבטיח את הופעתו בגביע אופ"א בעונה שלאחר מכן.
במאי 2009 הוכתרה אלקמאר בפעם השנייה בתולדותיה כאלופת ליגת העל ההולנדית בהנהגת מאמנה, לואי ואן חאל. כמה חודשים לאחר מכן הופיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות. היא הוגרלה לאותו הבית עם סטנדרד ליאז' (בלגיה), אולימפיאקוס (יוון) וארסנל (אנגליה). היא סיימה במקום האחרון בבית לאחר שהשיגה שלוש תוצאות תיקו. אחת מהן הייתה במגרשה הביתי במשחק מול ארסנל ב-20 באוקטובר 2009, כאשר מנדס דה סילבה כבש את שער השוויון בתוספת הזמן.
בעונת הגיעה אלקמאר עד לשלב רבע גמר הליגה האירופית, שם הודחה על ידי ולנסיה הספרדית. בדרכה לשם היא חלפה על פני אנדרלכט ואודינזה. באותה עונה סיימה הקבוצה את הליגה המקומית במקום הרביעי, זאת לאחר שברוב שלבי העונה הוליכה את הטבלה. בעונת  זכתה הקבוצה בגביע ההולנדי אחרי שהדיחה בחצי הגמר את אייאקס (0–3) וניצחה בגמר את פ.ס.ו איינדהובן (1-2).
בעונת שיחקה הקבוצה בשלב הפלייאוף בליגה האירופית. הקבוצה ניצחה את קבוצת אטרומיטוס מיוון ועלתה לשלב הבתים. בשלב הבתים הוגרלה בבית עם הקבוצות פאוק סולניקי היוונית, מכבי חיפה הישראלית ושחטאר קאראגנדי הקזחית. הקבוצה סיימה את הבית במקום הראשון והעפילה לשלב 32 האחרונות. אחרי שחלפה על סלובן ליברץ' (צ'כיה) ועל אנז'י מחצ'קלה (רוסיה) פגשה הקבוצה בשלב רבע הגמר את בנפיקה ליסבון (פורטוגל) והודחה בתוצאה 0–3 בסיכום שני המשחקים. את העונה סיימה במקום השמיני בליגה ולא הצליחה להעפיל לאירופה דרך הפלייאוף. בגביע ההולנדי הודחה AZ בשלב חצי הגמר בתוצאה 0–1 לאייאקס. באותה עונה המועדון שבר את שיא המשחקים לעונה, עם 58 משחקים רשמיים.
את עונת סיימה הקבוצה במקום ה-3 בליגה אחרי שחלפה במחזורי הסיום על פיינורד וויטסה ארנהיים. בגביע ההולנדי הודחה הקבוצה בשלב רבע הגמר אחרי הפסד 0–3 ל טוונטה אנסחדה. המיקום בטבלה העניק לקבוצה את הכרטיס למוקדמות הליגה האירופית.
בעונת סיימה הקבוצה אחרונה בביתה בליגה האירופית והודחה מהטורניר. את אותה העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה. במסגרת הגביע המקומי היא הודחה בחצי הגמר אחרי הפסד 1–3 ל פיינורד.
בעונת השתתפה הקבוצה שוב בשלב הבתים של הליגה האירופית. היא הוגרלה בבית עם הקבוצות זניט סנקט פטרבורג הרוסית, מכבי תל אביב הישראלית ודונדאלק האירית. הקבוצה סיימה את הבית במקום השני והעפילה לשלב 32 האחרונות בו הודחה על ידי ליון הצרפתית. את הליגה סיימה הקבוצה במקום השישי ולא הצליחה להעפיל שוב לליגה האירופית. באותה עונה הגיעה הקבוצה מצפון הולנד לגמר הגביע ההולנדי בו הפסידה 0–2 לויטסה ארנהם.
בעונת הקבוצה סיימה במקום השלישי בטבלה עם 22 ניצחונות ובכך הבטיחה הופעה נוספת בליגה האירופית. כמו בעונה שקדמה לה, הקבוצה הצליחה להעפיל שוב אל גמר הגביע ההולנדי אך לא הצליחה להניף את הגביע. היא רשמה הפסד 0–3 לפיינורד. שחקנה האיראני, אלירזה ג'האנבאקש, סיים כמלך שערי הליגה עם 19 כיבושים.
בעונת 2019/2020, הוליכה אלקמאר את טבלת הליגה, אז העונה נעצרה בעקבות מגפת הקורונה והעונה בליגה בוטלה. באותה עונה השתתפה הקבוצה גם בליגה האירופית ושם הצליחה לעבור בית שכלל את מנצ'סטר יונייטד ופרטיזן בלגרד בזכות צמד של פרדי דרויף במחזור ה-5 שלב הבתים שהביא נקודה יקרה במשחק התיקו 2:2 מול הנציגה הסרבית. את רב העונה הזאת (שנקטעה באמצע) שיחקה הקבוצה באצטדיונה הביתי של דן האג זאת בעקבות קריסת הגג באצטדיון של אלקמאר בקיץ שלפני תחילת העונה.
בעונת 2020/2021, סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה כשהיא הכובשת בשנייה בטיבה בליגה עם 75 שערים. מיירון בואדו וטון קופמיינרס סיימו עם 15 שערים כל אחד. בעקבות העובדה שהליגה נעצרה עונה קודם לכן, זכתה אלקמאר בכרטיס לסיבוב השני במוקדמות ליגת האלופות, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים לאחר שהודחה על ידי דינמו קייב האוקראינית. בליגה האירופית הודחה אלקמאר בשלב הבתים לאחר שריאל סוסיאדד הספרדית ונאפולי האיטלקית, מקדימות אותה.
בעונת 2021/2022, הקבוצה איבדה המון כוכבים משתי העונות המוצלחות הקודמות שלה. למרות זאת, היא הצליחה לסיים במקום ה-4 בטבלת הליגה ולהגיע באמצעות הפלייאוף מצויין אל ההליגה האזורית. בגביע ההולנדי היא הודחה בחצי הגמר על ידי אייאקס, כאשר הפסידה בביתה 2-0. שני שחקניה הבולטים בעונה זו היו ואנגליס פבלידיס וג'ספר קרלסון שכבשו בהתאמה 16 ו-15 שערי ליגה כל אחד. בליגה האזורית עצמה היא עברה את שלב הבתים שכלל את צ'.פ.ר. קלוז', רנדרס ופ.ק. יבלונץ אך בשלב 32 האחרונות הודחה על ידי בודו גלימט.
בפתיחת עונת 2022/2023 הוחתם במועדון דורדה מיכאילוביץ האמריקאי שנחשב להעברה היקרה ביותר בתולדות המועדון.
סגל הקבוצה.
נכון ל-31 באוגוסט 2022
(קפטן)
קארדיף סיטי
מועדון כדורגל קארדיף סיטי (באנגלית: Cardiff City Football Club) הוא מועדון כדורגל מהעיר קארדיף, בירת ויילס. על אף זהותו הוולשית, לא משתתף המועדון בליגת הכדורגל המקומית אלא בליגת הכדורגל האנגלית. המועדון הוא מהבכירים שבמועדוני הכדורגל הוולשים.
כינויה של הקבוצה הוא ה"בלו בירדס". קארדיף משחקת באצטדיון קארדיף סיטי המונה 33,280 מושבים. לעיתים מארחת הקבוצה את משחקיה הביתיים באצטדיון המילניום.
היסטוריה.
בשנת 1925 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע האנגלי, ובשנת 1927 זכתה בו.
בשנת 2012 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים המלזי וינסנט טאן ובסיום עונת 13–2012 העפילה קארדיף סיטי לפרמייר ליג ובכך חזרה הקבוצה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 51 שנים של היעדרות אחרי שהופעתה הקודמת בליגה האנגלית הבכירה הייתה בעונת 62–1961. באותה עונה החליט הבעלים בצעד שהביא לביקורת רבה על כך להחלפת הצבע המסורתי של הקבוצה. בסיום עונת 14–2013 חזרה הקבוצה לצ'מפיונשיפ לאחר שסיימה במקום ה-20 בפרמייר ליג. ב-6 במאי 2018 הבטיחה קארדיף את עלייתה לפרמייר ליג לאחר 3 עונות רצופות בצ'מפיונשיפ. שנה מאוחר יותר נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר עונה אחת בפרמייר ליג.
סגל שחקנים.
נכון ל-29 ביולי 2022
(קפטן)
(בהשאלה מוסט ברומיץ' אלביון)
(בהשאלה מאסטון וילה)
(בהשאלה מאברטון)
הערות שוליים.
קבוצות ששיחקו ביותר ממדינה אחת
סקוודרה אזורה
פיאות
חוליית סילוואן
אליהו כי טוב
הרב אברהם אליהו כי טוב (לשעבר מוקוטובסקי; ד' בניסן ה'תרע"ב - ו' באדר א' ה'תשל"ו; 22 במרץ 1912 - 7 בפברואר 1976) היה עסקן ציבורי, איש חינוך ומחבר ספרות תורנית חרדי ישראלי. נודע במיוחד בעקבות ספר התודעה שכתב.
תולדות חייו.
נולד בעיר ורשה שבפולין, לרחל ולמיכאל מוקוטובסקי, מחסידי הרב צדוק הכהן מלובלין. בילדותו עברה המשפחה לעיירה אופולה לובלסקי. בהיותו כבן 17 שנה עקר לוורשה, שם עסק במלאכת כפיים, בלימוד בבית המדרש ובפעילות ציבורית במסגרת תנועת צעירי אגודת ישראל בפולין. במסגרת פעילותו החינוכית היה מרצה שיעורים קבועים בתלמוד ובספרי הגות ומחשבה. כן התנדב לעסוק בחינוך והוראה במוסדות יהודיים שאינם דתיים. למד אצל הרב יוסף ביגון, ששלח אותו ללמוד דרכי חינוך אצל יאנוש קורצ'אק.
נישא להינדא רבקה, אחותו הצעירה של אלכסנדר זושא פרידמן ומיד לאחר מכן בשנת ה'תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל ועסק למחייתו כפועל בניין. בעבודתו זו גילה את מעמדו הנחות של הפועל החרדי, והצטרף לפועלי אגודת ישראל (פא"י). כעבור מספר שנים, בעקבות חילוקי דעות אידאולוגיים ופוליטיים עם הנהגת אגודת ישראל ותנועת הבת שלה פועלי אגודת ישראל, פרשו כי-טוב וכמה מחבריו מפא"י והקימו את תנועת פאג"י (גם אלו ראשי-תיבות של פועלי אגודת ישראל). במסגרת פעילותו בתנועת פאג"י היה מעורכי עיתונה של התנועה - "הקול", שבו פרסם מאות מאמרים תחת כינויים שונים בנושאים מגוונים. ערך גם את עיתונה היומי של התנועה "היומן" ואת הביטאונים "עתידינו" ו"קוממיות". את מאמריו חתם בשמו הספרותי אליהו כי טוב, אשר לימים אומץ על ידו כשמו הרשמי.
בשנת ה'תש"א הקים את בית הספר החרדי לבנים "שילה" וניהל אותו כשמונה שנים.
בבחירות לאספה המכוננת, הכינו חוגי פאג"י רשימה נפרדת מהחזית הדתית שבה שולבה אגודת ישראל. במסגרת מאמצים למנוע ריצה נפרדת הוצע שמוקוטובסקי יוצב במקום השני מטעם אגודת ישראל בחזית הדתית. יצחק מאיר לוין סירב והודיע על התפטרותו. בעקבות זאת, רצו המפלגות בנפרד ומוקוטובסקי עמד בראש הרשימה החרדית, שלא עברה את אחוז החסימה.