סלמנקה וז'ימנסטיק טרגונה.
בעונת 2000/2001 בילה פינייה בסלמנקה, קבוצה נוספת מהליגה השנייה בספרד, והוא הבקיע במדיה ארבעה שערי ליגה. בסיום העונה הצטרף לז'ימנסטיק טרגונה, קבוצה מקטלוניה שהעפילה זה עתה לליגה השנייה מהליגה השלישית. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע שבעה שערי ליגה, שלא מנעו מקבוצתו את הירידה לליגה השלישית. לקראת סיום העונה נפצע באופן חמור בברכו, פציעה שבגללה עבר ניתוח ומשך ההחלמה ממנה היה חצי שנה. בשל כך שוחרר פינייה מז'ימנסטיק. אולם, לאחר שהחלים מהפציעה, חתם מחדש בקבוצה בחלון ההעברות של ינואר 2003. עד סוף עונת 2002/2003 לא הצליח לכבוש אף שער, אך בעונה הבאה, תחת שרביטו של ג'ורדי ויניאלס, עזר פינייה לז'ימנסטיק לעלות בחזרה לליגה השנייה בכך שכבש תשעה שערי ליגה.
בעונת 2004/2005 כבש פינייה שבעה שערי ליגה ב-36 הופעות, רובן כשחקן הרכב, עת סיימה ז'ימנסטיק במקום השביעי. בישורת האחרונה של עונת 2005/2006 הבקיע פינייה חמישה שערים, כולל שער ניצחון על אלמריה ב-14 במאי 2006 וכן צמד בניצחון 2–0 על קאסטיון שבוע לאחר מכן, וכך היה פינייה משמעותי בהגעתה של ז'ימנסטיק למקום השני בסיום העונה, ממנו העפילה הקבוצה חזרה ללה ליגה לראשונה מזה כמעט 60 שנים. פינייה היה קפטן הקבוצה במהלך תקופתה בליגה הראשונה. ב-28 הופעות במהלך עונת 2006/2007, 20 מתוכן כשחקן הרכב, הבקיע פינייה שני שערים. הראשון ב-28 בינואר 2007, בניצחון הביתי 4–0 על אספניול, והשני ב-4 במרץ בניצחון 2–0 על אתלטיק בילבאו בחוץ. את העונה סיימה ז'ימנסטיק במקום האחרון והיא שבה לליגה השנייה.
ב-11 בספטמבר 2007, בגמר קופה קטלוניה הידידותי נגד ברצלונה, הבקיע פינייה שער ועזר לקבוצתו לזכות בתואר לראשונה בתולדותיה עם ניצחון 2–1. בעונת 2007/2008 שותף פינייה ב-28 משחקי ליגה, רק ארבעה מתוכם כשחקן הרכב, והבקיע פעמיים. ז'ימנסטיק סיימה את העונה במקום ה-14 ונשארה בליגה השנייה. בסיום העונה פרש פינייה ממשחק, כשלזכותו מעל ל-200 הופעות במדי הקבוצה. זמן קצר לאחר מכן מונה למנהל מקצועי במועדון, תפקיד בו נשאר עד פברואר 2010.
נבחרת לאומית.
בתקופתו בברצלונה ייצג פינייה את ספרד במדי נבחרותיה הצעירות. עם נבחרת ספרד עד גיל 19 השתתף במספר משחקי ידידות. ב-1989 השתתף עם הנבחרת הצעירה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. ב-22 בפברואר, במשחק שלב הבתים נגד , הבקיע פינייה צמד, אך ספרד הפסידה בתוצאה 4–2. ספרד הודחה מהטורניר לאחר שסיימה במקום האחרון בביתה. בהמשך, שיחק במדי נבחרת ספרד הצעירה במוקדמות אליפות אירופה לנוער 1992. פינייה כבש שער אחד בשלב המוקדמות, בניצחון 2–0 על , אך נבחרתו לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר מכיוון שסיימה במקום השלישי בביתה.
פינייה נכלל בסגל הנבחרת האולימפית שייצגה את ספרד באולימפיאדת ברצלונה ב-1992. פינייה נכנס כמחליף בשני משחקים, במשחק השלישי בשלב הבתים ובחצי הגמר. במשחק הגמר ניצחה ספרד את וכך זכו הנבחרת ושחקניה במדליית זהב.
למרות דרכו בנבחרות הצעירות של ספרד, פינייה לא זומן לסגל נבחרת ספרד הבוגרת. כקטלאני, שיחק פינייה מספר פעמים במשחקי ידידות של נבחרת קטלוניה הלא רשמית.
יעקב אדליסט
יעקב (אדי) אדליסט (13 במאי 1937 – 8 בדצמבר 1999) היה כדורסלן ומאמן ישראלי בגובה 1.90 מטר ששיחק בין היתר במכבי תל אביב ונבחרת ישראל בשנות ה-50 וה-60. זכה כשחקן ב-4 אליפויות ו-4 גביעי מדינה.
ביוגרפיה.
אדליסט נולד בישראל בשנת 1937. בשנת 1954, כשהיה בן 17 הצטרף אדליסט למכבי תל אביב. עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת הייתה עונת 1954/1955 (העונה השנייה בתולדותיה של הליגה), בה זכתה מכבי באליפות השנייה שלה (והראשונה של אדליסט) עם מאזן מושלם שכלל 22 ניצחונות. האליפות הושגה לאחר ניצחון ביתי ב"משחק העונה" על הפועל חולון 58:56, שני מחזורים לסיום העונה. אדליסט הצעיר שיחק ב-10 משחקים וקלע בממוצע של 2.6 נקודות למשחק.
בעונת 1955/1956 לא התקיימו משחקי ליגה עקב מלחמת סיני, עם זאת, באותה עונה נערך לראשונה גביע המדינה שבו זכתה מכבי תל אביב, אך אדליסט לא השתתף במשחקי הגביע.
לקראת עונת 1956/1957 עבר אדליסט לשחק בקבוצת הבת - מכבי דרום תל אביב תחת המאמן יצחק אלדובי, במדיה שיחק שתי עונות. הקבוצה סיימה במקום השלישי והשישי בהתאמה, ואדליסט קלע בממוצע של 10.1 ו-11.6 בהתאמה. באותן שנים, בהן השחקנים לא היו מקצוענים, עבד אדליסט כעובד דפוס.
בעונת 1958/1959 חזר אדליסט לקבוצת האם - מכבי תל אביב. באותה עונה זכתה הקבוצה באליפות המדינה, עם מאזן 2–20, לאחר ניצחון בדרבי על השנייה בטבלה הפועל תל אביב 66:50 במשחק שנערך במגרש מכבי שלושה מחזורים לסיום. אדליסט תפס מקום בהרכב הקבוצה, שיחק 20 משחקים וקלע בממוצע של 7.2 נקודות למשחק. בנוסף, מכבי ניצחה בגמר גביע המדינה בכדורסל את הפועל חולון 53:47, כאשר אדליסט לא קלע בגמר.
בשנת 1959 השתתף אדליסט במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1959 שנערכה באיסטנבול, תחת המאמן אליהו עמיאל. ישראל סיימה את הטורניר במקום ה-11, אדליסט השתתף ב-3 משחקים וקלע 2 נקודות. כן בשנת 1959 השתתף אדליסט בנבחרת ישראל למכביה החמישית ובנבחרת צה"ל.
בשתי העונות הבאות, איבדה מכבי תל אביב את האליפויות ליריבה העירונית הפועל תל אביב. אדליסט קלע בעונות אלו בממוצעים של 7.2 ו-7.4. כן זכתה מכבי בגביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל חולון 74:46 במגרש הפועל ביפו, כאשר אדליסט לא קלע במשחק.
בעונת 1961/1962 חזר אדליסט לקבוצת הבת מכבי דרום תל אביב, תחת המאמן אהרון קפלן. הקבוצה סיימה את הליגה במקום האחרון וירדה לליגה השנייה, אולם אדליסט היה מהבולטים בקבוצה כאשר קלע בממוצע של 11.2 נקודות למשחק. במהלך העונה הורחק לשבועיים לאחר התחצפות לשופט. בסיום העונה חזר אדליסט למכבי תל אביב.
בשתי העונת הבאות, 1962/1963, 1963/1964 היה אדליסט חלק מקבוצה שכללה את שבתאי בן-בסט, רלף קליין, תני כהן-מינץ, דוד פריש, אמנון אבידן וגדעון פרייטג. הקבוצה זכתה פעמיים בדאבל (אליפות וגביע). בשתי עונות אלו, ירדו משמעותית ממוצעיו של אדליסט - 4.2 ו-5.8 בהתאמה.
בעונה לאחר מכן, 1964/1965 עבר אדליסט ממכבי תל אביב למכבי פתח תקווה יחד עם אברהם חסיד. שם שיחק למשל שלוש עונות תחת מאמנו בעבר קפלן, והוביל את הקבוצה יחד עם שלמה לוצקי. בסיום העונה הראשונה ירדה הקבוצה לליגת המשנה, בעונה לאחר מכן עלתה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה, אך בסיום עונת 1966/1967 - נשרה שוב לליגה השנייה. בסיום העונה פרש אדליסט מכדורסל.
סך הכל שיחק אדליסט 11 עונות בליגה הבכירה בהן רשם 175 משחקי ליגה וקלע 1,566 נקודות, כן היה שותף ל-4 אליפויות ו-4 גביעי מדינה - כולם במדי מכבי תל אביב. במדי נבחרת ישראל רשם אדליסט 8 הופעות והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1959.
בשנים הבאות שיחק ואימן אדליסט מספר שנים כדורסל בליגות נמוכות וכדוריד בקבוצת מכבי ארזים רמת גן יחד עם ותיקי מכבי תל אביב נוספים כמו סבי בן בסט ואברהם חסיד. בשנת 1971 התפטר מאימון קבוצת הכדורסל של מכבי ארזים ששיחקה בליגה השנייה לאחר שהקבוצה ירדה למקום ה-11 בטבלה. בשנת 1974 שיחק אדליסט בתפקיד כדורסלן בסרט עיניים גדולות של אורי זוהר.
ב-8 בדצמבר 1999 הלך אדליסט לעולמו ונטמן בבית העלמין פינסקר בהרצליה.
מפעל רמתא
רודולפו וולק
רודולפו וולק (באיטלקית: Rodolfo Volk; 14 בינואר 1906 – 2 באוקטובר 1983) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.
הוא הכובש הרביעי בהיסטוריה של רומא עם מאזן של 106 שערים ב-161 הופעות.
קריירה.
וולק נולד בפיומה בשנת 1906 והחל לשחק כדורגל עבור מועדון הכדורגל פיומנה, המועדון של העיר שלו; הוא נודע כחלוץ רב עוצמה.
הוא שיחק במשחק לא רשמי במדי פיורנטינה תחת שם המשפחה המזויף "בולטני", זאת מכיוון שהוא שירת בצבא, ולא הורשה לעשות שום פעילות אחרת מלבד זאת.
בשנת 1928 הוא חתם במועדון הכדורגל רומא והפך להיות אחד מהשחקנים החשובים ביותר בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הוא הפך לכובש הרשמי הראשון באצטדיון קאמפו טסטאצ'יו, ששימש כאצטדיון הראשון בתולדות הקבוצה.
הוא שיחק למעלה מ-150 משחקים וכבש למעלה מ-100 שערים עבור הג'יאלארוסי. הוא כבש את השער הראשון אי פעם בדרבי של רומא, בניצחון 1-0 על היריבה העירונית לאציו בשנת 1929.
בעונת 1930/31, הוא היה מלך השערים של הסרייה א', כשכבש 29 שערים ב-33 משחקים, מה שעזר לרומא לסיים כסגנית אלופת הליגה.
הוא עזב את רומא בשנת 1933, עקב בעיות אישיות עם השחקנים אנריקה גואיטה ואלביו בנצ'רו, ולאחר מכן הוחתם על ידי פיזה.
החיים לאחר הפרישה.
לאחר שפרש מכדורגל, הוא עבד בתור איש תחזוקה ברומא, ומת בעוני בשנת 1983 בעיר נמי.
תארים.
קבוצתיים.
פיומנה
כתב נטוי
בטיפוגרפיה, כתב נטוי (Italic) הוא גופן כתב מחובר המבוסס על צורה מסוגננת של כתב יד קליגרפי. בגלל ההשפעה מקליגרפיה, כתב נטוי בדרך כלל נטה מעט ימינה. הטיות הן דרך להדגיש נקודות מפתח בטקסט מודפס, לזהות סוגים רבים של יצירות יצירתיות, או, כאשר מצטטים דובר, דרך להראות אילו מילים הם הדגישו. מדריך אחד של כתיבה באנגלית תיאר את כתב נטוי כ"שווה ערך לקו תחתון בהדפסה".
השם "Italic" בא מן העובדה כי בהשראת קליגרפיה, תוכננו הגופנים לראשונה באיטליה, על מנת להחליף מסמכים שנכתבו באופן מסורתי בסגנון כתב יד, שנקרא "Chancery hand" . אלדו מנוציו ו-Ludovico Arrighi (שניהם בין המאות ה-15 וה-16) היו מעצבי הסגנון המרכזיים המעורבים בתהליך זה באותו זמן.
היסטוריה.
בכתב נטוי נעשה שימש לראשונה על ידי אלדו מנוציו ובית הדפוס שלו בוונציה בשנת 1500.