ב-1777 תוך כדי מלחמת העצמאות של ארצות הברית (באנגלית: American Revolutionary War) הוקמה הקונפדרציה של 13 המדינות על בסיס תקנון הקונפדרציה (באנגלית: The Articles of the Confederation) המסמך להגנת החירות והריבונות של המדינות, שהבטיח לכל מדינה "ריבונות, חירות ועצמאות". ניסיון החיים תחת שלטון מרכזי מרוחק של מלך אנגליה הביא לחשש מפני ממשל מרכזי מרוחק שבוודאי לא יראה את הצרכים וההעדפות המקומיות. לכן הייתה העדפה של ממשל קרוב תחת פסק דין של הבוחר והייתה הסכמה למסגרת משותפת לייצוג של המדינות בענייני חוץ מלחמה ושלום. הסמכויות של המלך הבריטי הועברו למדינות וכך נשמרה ריבונות המדינות. השלטון המרכזי שהוקם היה חלש ולא יכול היה לכפות את מרותו על המדינות דבר שהביא לכאוס. במשך חודשים התנהל ויכוח לגבי צורת הממשל הרצויה בין תומכי השלטון המקומי של המדינות לבין התומכים בממשל מרכזי חזק. הבעיות הכלכליות והפוליטיות יצרו מצב בלתי נסבל למדינות ולאזרחים שלה בעיקר לחקלאים עד שבפברואר 1787 יצאה קריאה למדינות לקיים ועידה בפילדלפיה לתיקון תקנון הקונפדרציה. 12 מדינות שלחו נציגים לוועידה שבטלה את התקנון והכינה את החוקה של ארצות הברית (באנגלית: United States Constitution). בגלל אילוצים כלכליים ומדיניים, הנציגים שהיו ברובם שמרנים יצרו חוק יסוד חדש שהמדינות צריכות היו לאשר. מאחר שבבתי המחוקקים של המדינות היו תומכי הקונפדרציה, נתבקשו המדינות לבחור נציגים אד-הוק לאישור החוקה החדשה יחד עם שינוי הרוב הנדרש לאישור מרוב קולות לרוב של 9 מתוך 13 המדינות. כדי לגייס את תמיכת המדינות לאמץ את החוקה ולאשר אותה נכתבה סדרת מאמרים על ידי תומכי הממשל הפדרלי והחוקה (המילטון, מדיסון, ג'ון ג'יי) שהסבירו את הרקע והיתרונות של שינוי שיטת הממשל. בסדרת המאמרים מסמכי הפדרליסט שבהם נרשמו המחשבות הכוונות והגישות הפוליטיות הכלכליות והחברתיות. מסמכים אלו נחשבו ונחשבים עד היום לחזון האבות המיסדים. מול תומכי החוקה הללו עמדה אופוזיציה של מתנגדי החוקה ומתנגדים לממשל מרכזי חזק אלו הם האבות המייסדים האחרים, האנטי-פדרליסטים. כדי לגייס תומכים לעמדתם הנגדית כתבו מאמרי נגד מסמכי האנטי-פדרליסט.
על מסמכי האנטי-פדרליסט.
המאמרים של מסמכי האנטי-פדרליסט, נכתבו על פני מספר שנים ועל ידי מגוון מחברים שהשתמשו בשמות עט בדויים. האנטי-פדרליסטים לא היו מעורבים בפרויקט מאורגן כמו שהיו תומכי החוקה הפדרליסטים ולכן לא היה אוסף מאורגן של המאמרים של האנטי-פדרליסט. האוסף הראשון נערך בשנת 1965 על ידי מורטון בורדן (באנגלית: Morton Borden ) פרופסור מאוניברסיטת קולומביה. הוא אסף 85 מסמכים מהחשובים שבהם וסידר אותם בסדר דומה לזה של 85 מסמכי הפדרליסט. אוסף חדש ועכשווי של מסמכי האנטי-פדרליסט נערך על ידי הרברט סטורינג (באנגלית: Herbert Storing ) ומורי דריי (באנגלית: Murray Dry ) מאוניברסיטת שיקגו (באנגלית: University of Chicago).האנטי-פדרליסט השלם כולל שבעה כרכים שבהם יש חוברות וחומרים אחרים שלא פורסמו בעבר. תוכן המאמרים של האנטי-פדרליסט שיקף ומשקף את הרגשות של האנטי-פדרליסטים, את האמונה בצורך של האזרחים להשתתף ישירות בדמוקרטיה, את החשש והפחד המקומי מפני ממשלה מרכזית ורבת עוצמה.
דוגמאות:
מחברי האנטי-פדרליסט או האבות המייסדים האחרים.
רוב האמריקאים מכירים את המאמרים של הפדרליסט שנכתבו בשמות בדויים וזוהו עם המילטון, מדיסון וג'ון גיי להלן הפדרליסטים. הם תמכו בחוקה ובשלטון מרכזי חזק, וכתבו את המאמרים כתעמולה להשגת האישור של החוקה החדשה ב-1787. הרבה פחות מפורסמים ופחות ידועים הם מסמכי האנטי-פדרליסט שנכתבו תחת שם בדוי על ידי אנשים פחות מפורסמים בתרבות האמריקאית וזוהו עם המתנגדים לחוקה ולשלטון מרכזי חזק, האופוזיציה, האנטי-פדרליסטים. אחד המוחים שהביעו את מורת רוחם מחלקים של החוקה החדשה, היה מושל ניו-יורק (באנגלית: New York ) ג'ורג' קלינטון (באנגלית: George Clinton ), שזוהה עם שם העט הבדוי "קאטו" (באנגלית: Cato ). והוא כתב לאזרחיו כי ההמלצות לצורת הממשל נמסרות על ידי אנשים ראויים לאימון הציבור אבל צריך לזכור כי גם החכמים והטובים שבאנשים עלולים לטעות. אימוץ של הטעויות יכול להיות הרסני לקהילה. החשש בעיני המוחים היה מפני ריכוז כוח רב מידי לממשל הפדרלי. בטיוטה המקורית לא היה כתב זכויות וכל חוקי המדינה היו כפופים לממשל הפדרלי משהו שהזכיר להם את המלך שנגדו מרדו ונלחמו את מלחמת העצמאות של ארצות הברית. עיקר החשש של המתנגדים היה שללא מגילת זכויות תהיה עריצות של הממשלה הריכוזית. החוקה המקורית נכתבה ללא הצהרת הזכויות – כתב הזכויות. בעיני האופוזיציה החוקה התרחקה מהרעיון עבורו נלחמו נגד בריטניה. המתנגדים לחוקה בקשו להוסיף הגנה על חירות הפרט ובקשו להחיל אותו על הממשל הפדרלי. כאמור החשש שלהם היה מפני עריצות שלטון מרכזי רחוק, שחשוב להגביל אותו ולהשאיר לשלטון המקומי של המדינה את החופש להגן או להגביל את האזרח. בשלב ראשון היו שלושה מתנגדים שסירבו לחתום על החוקה: אלברידג' ג'רי (באנגלית: Elbridge Thomas Gerry ) שכיהן כמושל מדינת מסצ'וסטס (באנגלית: Massachusetts ), אדמונד רנדולף (באנגלית: Edmund Jenings Randolph) שכיהן כמושל וירג'יניה (באנגלית: Virginia ) וג'ורג' מייסון. ואליהם הצטרפו פטריק הנרי (באנגלית: Patrick Henry) שבמהפכה קרא "תן לי חירות או תן לי מוות" וכינה את החוקה המוצעת 'מהפכה קיצונית כמו זו שהפרידה בין האמריקאים לבריטים. הוא העלה על הכתב את החששות שללא מגבלות, החוקה המוצעת תכפיף את ממשל המדינות לממשל הפדרלי, סמואל אדמס (באנגלית: Samuel Adams ) וריצ'רד הנרי לי (באנגלית: Richard Henry Lee ) ועוד אחרים.
מורשת.
האנטי-פדרליסטים לא הצליחו לבטל את החוקה, אבל לאור הלחצים והצורך באישור החוקה הבטיח מדיסון להוסיף תיקונים לחוקה מיד לאחר אישורה על ידי המדינות. מגילת הזכויות היא למעשה עשרת התיקונים הראשונים לחוקת ארצות הברית המבטיחים את היסוד וזכויות היתר של האזרחים האמריקאים. מגילת הזכויות נותנת את הסמכות שלא ניתנה במפורש לממשל הפדרלי, למדינה. מגילת הזכויות הפכה לחלק החשוב בחוקה והרבה מהתיקים שנידונים בבית משפט העליון הם תיקים שדנים בחופש הביטוי של פעילי זכויות אזרח והגנה על אמריקאים מפני פיקוח בלתי חוקי של הממשלה. כמו שבקשו האנטי-פדרליסטים במסמכי האנטי-פדרליסט שכתבו לפני יותר מ-200 שנה.
לקריאה נוספת.
Saul Cornell 2017 “"The other founders : anti-Federalism and the dissenting tradition in America, 1788-1828", Chapel Hill : University of North Carolina Press
"The Anti-Federalist Papers", Edited with an Introduction by Morton Borden, Michigan State University Press, 1965, Library of Congress Catalog Card Number: 65-17929-17929
Paul Finkelman. (1984). THE COMPLETE ANTI-FEDERALIST. Edited by Herbert J. Storing. Cornell Law Review, 70, 182-1213..
דאצ'יה פיק אפ
דאצ'יה פיק אפ (באנגלית: Dacia Pick-Up) הם מספר תצורות של טנדרים מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה שיוצרו בין השנים 1975–2006.
דגמי "דאצ'יה פיק אפ" התבססו על דגמי רנו 12 מתוצרת רנו הצרפתית.
יוצרו 318,969 יחידות.
הטיית ירי (גזענות)
הטיית ירי (מכונה גם "הטיית היורה") הוא מונח המתייחס לסוג של הטיה גזענית מרומזת המתבטאת בנטייה של אנשי משטרה לירות באזרחים שחורים ולא באזרחים לבנים, גם כאשר הראשונים אינם חמושים.
מחקרים שנערכו בארצות הברית מלמדים כי ההסתברות לירי על ידי המשטרה אינה נייטרלית, אלא תלויה בגורמים כגון מוצא אתני, מיקום, ממוצע ההכנסות בשכונה בה בוצע הירי, והשאלה האם האדם נושא נשק. כמו כן, ההסתברות לירי תלויה בשאלה האם הקרבן הפגין רגשות.
המחקרים בנושא הוכיחו שההטייה קיימת בארצות הברית, אף שלטענת רבים ההטייה מתרחשת גם מחוצה לה.
הסבירות שיירו בחשוד לבן מול חשוד שחור.
מחקר שנערך באוניברסיטת קליפורניה מצא "ראיות להטיה משמעותית בהריגתם של אמריקנים שחורים לא חמושים בהשוואה לאמריקאים לבנים לא חמושים". ממחקר זה עולה כי ההסתברות לירי על ידי המשטרה כאדם שחור, בלתי חמוש לעומת אדם לבן וחמוש הייתה גבוהה פי 3.49. במקביל, סיכויי אנשים בלתי חמושים ממוצא היספני להיירות היו גבוהים פי 1.67 מזו של לבנים לא חמושים.
הטיית ירי בישראל.
בישראל נטען שתופעת הטיית הירי קיימת בידי שוטרים כלפי צעירים יוצאי אתיופיה. מקרים אלו כוללים את הירי ביהודה ביאדגה, אילן טפרה בהטה, וסלומון טקה. תקריות אלו הובילו להפגנות יוצאי אתיופיה ברחבי הארץ נגד שיטור יתר, אלימות משטרתית, אפליה וגזענות המופגנים כלפיהם. קיימת תחושת פחד וחוסר ביטחון בקרב יוצאי העדה, כפי שעולה מדבריה של אחותו של יוסף סלמסה: "כל עוד אתה שחור, אתה תלך מפוחד ברחוב... אצל הבנים זה יותר נפוץ, אבל החשש לחיינו קיים אצל כולנו".
מאידך, חקירת המחלקה לחקירות שוטרים העלתה כי השוטר אשר ירה ביהודה ביאדגה כאשר זה רץ לעברו עם סכין שלופה, נבעה "מתחושה של סכנת חיים קרובה ומיידית".
בעבר, התופעה נקשרה גם במקרי ירי כלפי יוצאי ארצות האסלאם, כך למשל הירי בשמעון יהושע בדצמבר 1982, בזמן שניסה למנוע את הריסת ביתו בכפר שלם. גם במקרה זה, שמעון יהושע שהיה חמוש, נורה למוות בידי שוטר.
גביע המדינה בכדורסל 1975/1976
גביע המדינה בכדורסל לעונת 1975/1976 היא התחרות ה-16 מאז היווסדו של המפעל.
הפועל גבת/יגור זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר על הפועל תל אביב.