הפורטרטים שלו כללו את מרבית הדמויות המפורסמות של תקופתו, ומכל תחומי החיים: מהפוליטיקה (וינסטון צ'רצ'יל), מהספרות (ת"ס אליוט, ו-ג'וזף קונרד) מהמוזיקה (ואן-דירן) ומאישים הקרובים לישראל - חיים ויצמן (במכון ויצמן ברחובות) וברכה צפירה (אוסף פרטי). לאחר מותו אלמנתו תרמה רבים מפסלי-הגבס למוזיאון ישראל בירושלים, היכן שהוצגו בתערוכה ב-2002, ושניתנים לצפייה באתר המוזיאון, וכן למשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד (האוסף לא טופל, לא הוצג ולא קוטלג).
במלחמת העולם הראשונה התגייס אפשטיין לצבא הבריטי במסגרת גדוד הקלעים ה-38, שנמנה עם הגדודים העבריים שיועדו להישלח לחזית ארץ ישראל.
בשנת 1954 קיבל תואר אבירות. אפשטיין נפטר באוגוסט 1959 והובא לקבורה על ידי אלמנתו הלא יהודיה בבית קברות כללי. טקס הקבורה נערך ללא סממנים דתיים על ידי בישוף אנגליקני, לאחר שרב שנתבקש לערוך את הלוויה הסביר שאינו יכול לקיים קבורה יהודית מחוץ לבית קברות יהודי.
האוטוביוגרפיה של אפשטיין, "יהי פיסול", תורגמה ויצאה לאור בהוצאת מוסד ביאליק.
אפשטיין היה נשוי למרגרט דאנלופ מ-1906 עד מותה ב-1947. באותה עת ניהל רומנים עם נשים רבות ונולדו לו מהם חמישה ילדים. לאחר מותה של דאנלופ התחתן עם קתלין גרמן, ממנה נולדה לו בתו הבכורה קתלין (קיטי), אשר הייתה נשואה ללוסיאן פרויד.
סיריוס בלק
סיריוס בלק (; 3 בנובמבר 1959 - 18 ביוני 1996) הוא דמות בדיונית בספרי הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג. בלק מוזכר בקצרה כבר בספר הראשון בסדרה כקוסם שהשאיל לרובאוס האגריד את האופנוע המעופף לאחר שלורד וולדמורט רצח את ג'יימס ולילי פוטר. דמותו הופכת לדומיננטית בספר השלישי, שבו בלק הוא האסיר המוזכר בשם הספר, ומתברר כי הוא סנדקו של הארי פוטר.
סיריוס בלק הוא אחת הדמויות האהובות ביותר בספרים, למרות מגרעותיו. מעריצים רבים מכריזים עליו כעל הדמות האהובה עליהם, והוא מופיע פעמים רבות בפאנפיקשן.
כשאר בני משפחת בלק, שקרויים בשמות של גרמי שמיים, סיריוס נקרא על שם הכוכב "סיריוס" (α בכלב גדול) הידוע בכינויו "כוכב הכלב", דבר המרמז על צורת האנימאגוס אותה הוא עתיד ללבוש.
רקע.
סיריוס הוא היורש האחרון של משפחת בלק, שבעבר הייתה משפחה טהורת דם ידועה. הוריו, וולבורגה ואוריון בלק, השתייכו למשפחה והיו דודנים מדרגה שנייה. לסיריוס היה אח צעיר בשם רגולוס, ושלוש בנות דודות: בלטריקס לסטריינג', אנדרומדה טונקס שהייתה אמה של נימפדורה טונקס ובת הדודה החביבה עליו, ונרקיסה מאלפוי (אמו של דראקו מאלפוי). "סיריוס" הוא שם מסורתי במשפחת בלק, שחזר על עצמו בשלושת הדורות שתוארו על ידי רולינג, ונבע בעיקר מהמסורת של קריאת הצאצאים במשפחה על שם כוכבים וגלקסיות. סיריוס היה מסוכסך עם משפחתו בשנים הראשונות לחייו; הוא שנא את רוב קרובי משפחתו, ובמיוחד את אמו. הוא התנגד לאליטיזם ולנטייה לעבר אומנויות האופל של משפחתו. כל בני משפחת בלק התמיינו לבית סלית'רין בהוגוורטס, אך סיריוס שובץ בגריפינדור.
סיריוס הסתדר היטב בזמן שלמד בהוגוורטס, שם הוא היה תמיד ביחד עם חברו הטוב ג'יימס פוטר. סיריוס וג'יימס היו תלמידים פופולריים מאוד בזכות כישרונם ויופים הרב. יריבם הגדול של סיריוס וג'יימס בזמן הלימודים היה סוורוס סנייפ. סיריוס תמך בג'יימס באופן פעיל, ובכך גרם לסנייפ לשנוא אותו באופן אישי. השניים הטרידו את סנייפ פעמים רבות מכיוון ששנאו את חיבתו לאומנויות האופל. חבריהם הטובים היו רמוס לופין (שמאוחר יותר התברר כי הוא אדם זאב) ופיטר פטיגרו (שמאוחר יותר הסגיר את ג'יימס ולילי לוולדמורט). לאחר שהצליח ללמוד כיצד להיות אנימאגוס (על מנת לעזור ללופין) הוא היה יכול ללבוש בכל עת את צורתו של כלב שחור וגדול, ובשל כך זכה לכינוי "רך כף".
סיריוס עזב את ביתו בגיל 16, ועבר להתגורר בבית הוריו של ג'יימס. אמו הזועמת שרפה את תמונתו שהייתה באילן היוחסין המשפחתי. אלפרד, דודו של סיריוס, הוריש לו סכום כסף גדול ו"זכה" לגורל דומה. סיריוס הפך לעצמאי מבחינה כלכלית כתוצאה מהירושה שקיבל. לאחר שעזב את הוגוורטס הוא הצטרף למאבק נגד וולדמורט, ולבסוף הצטרף למסדר עוף החול. הוא היה חברו הטוב של ג'יימס גם בתקופה זו, ואף היה השושבין בחתונתם של ג'יימס ולילי. כאשר נולד הארי מונה סיריוס לתפקיד הסנדק.
דמותו בספרים.
הארי פוטר ואבן החכמים.
בלק מוזכר בקצרה כבר בספר הראשון ובפרק הראשון כקוסם שהשאיל לרובאוס האגריד את האופנוע המעופף לאחר שלורד וולדמורט רצח את ג'יימס ולילי פוטר, כדי שיוכל להביא את הארי לבית דודיו.
הארי פוטר והאסיר מאזקבאן.
בחלק הראשון של הארי פוטר והאסיר מאזקבאן מתואר סיריוס כרוצח מסוכן וכתומך נלהב של וולדמורט, שהצליח לברוח מכלא הקוסמים אזקבאן על מנת לרצוח את הארי, המאמין כי סיריוס בגד בהוריו ולפיכך מפתח כלפיו שנאה תהומית. אולם, לקראת סוף הספר מתברר כי סיריוס היה חף מפשע, והבוגד והרוצח האמיתי הוא למעשה פיטר פטיגרו.
האמת נחשפת באמצעות דיאלוגים בין הדמויות. כאשר הפוטרים התוודעו לכך שוולדמורט רוצה לרצוח את בנם, הם קיבלו את עצתו של אלבוס דמבלדור וירדו למחתרת באמצעות שימוש בלחש פידליוס, שהוא קסם מורכב המאפשר להצפין סוד בתוך אדם אחד (המכונה "שומר הסוד"). לילי וג'יימס בטחו בסיריוס יותר מבכל אדם אחר, ומינו אותו לתפקיד. אולם, סיריוס חשד שוולדמורט ירדוף אחריו קודם כל, ולפיכך שכנע את הפוטרים למנות לתפקיד את פיטר פטיגרו כיוון שלא היה סביר כי וולדמורט ירדוף אחריו.
סיריוס איתר את פטיגרו, ב-2/11/1981, והיה נחוש להורגו כנקמה. אולם, פטיגרו הצליח להערים עליו ובדרך גרם להפללתו של סיריוס, ביים את מותו (והותיר מאחוריו אצבע קטועה כעדות לכך ש"נרצח") והרג 12 מוגלגים בפיצוץ. סיריוס נעצר והואשם (בלא משפט) במעשיו של פטיגרו ובתמיכה בוולדמורט. הוא נידון למאסר עולם באזקבאן, ובמשך 12 שנים עד להתרחשות המתוארת בספר התאבל על מות חבריו והיה אובססיבי לגבי נקמה בפטיגרו. הוא הצהיר כי בניגוד לאסירים אחרים (המאבדים את שפיותם בזמן המאסר), הוא היה יכול לשמור על שפיותו כיוון שידע כי הוא חף מפשע.
12 שנים לאחר שנכנס לכלא הוא ראה תמונה של משפחת ויזלי בעיתון, שבה הופיע עכברוש על כתפו של רון ויזלי. הייתה זו נקודת מפנה בעלילה שהניעה את כל אירועי הספר השלישי, כיוון שסיריוס זיהה את פטיגרו בצורת האנימאגוס שלו- אצבע חסרה ברגלו הימנית הקדמית. הוא הבין כי לפטיגרו יש הזדמנות נוחה לרצוח את הארי במקרה שוולדמורט יצבור כוח מחדש. ידע זה סייע לו לגבור על התנאים באזקבאן ולברוח משם כשהוא מוסווה גם כן כאנימאגוס בצורת כלב, ובכך היה לאסיר הראשון שמצליח להימלט. לאחר בריחתו הוא התחבא באזור הוגוורטס והעיירה הסמוכה הוגסמיד, ותכנן את נקמתו. כיוון שהסוהרסנים כמעט ולא חשים בחיות הוא היה יכול לחדור להוגוורטס בצורת האנימאגוס שלו. הארי מבחין בו ככלב פעמים אחדות, ובטעות מאמין כי הוא שד בשם "גרים". סיריוס מתיידד עם החתול קרוקשנקס השייך להרמיוני גריינג'ר, ומכיר בטבעם האמיתי של סיריוס ושל פטיגרו.
לקראת סוף הספר מתעמת סיריוס עם הארי, רון, והרמיוני, וכמעט נהרג על ידי הארי; אולם, רמוס לופין עוצר את הארי בזמן. לופין, שגילה כי סיריוס חף מפשע, מתאחד מחדש עם חברו הטוב. פטיגרו נחשף, וניצל ממוות מידיהם של סיריוס ולופין בזכות הארי שטען כי אביו ג'יימס לא היה רוצה שיעשו זאת. הארי מתחיל לראות בסיריוס תחליף לאביו, אך כאשר פטיגרו מצליח להימלט אין אפשרות להוכיח את חפותו של סיריוס והוא נאלץ להימלט מהוגוורטס.
הארי פוטר וגביע האש.
סיריוס ככל הנראה נמלט מאירופה (לדעתו של הארי) ומחוץ לתחום השיפוט של משרד הקסמים. הוא מתאושש מההשפעה של 12 שנים באזקבאן. הוא יוצר קשר עם הארי רק לעיתים רחוקות כיוון שאין ביכולתו להשיג ינשוף מספיק אמין לצורך העברת המכתבים. מערכת היחסים ביניהם ממשיכה להתפתח, והארי מתחיל לסמוך עליו יותר. סיריוס מחליט לחזור לאנגליה לאחר שהארי סיפר לו על כאבים בצלקת שלו, ולאחר פעילותם של אוכלי המוות באליפות העולם בקווידיץ'. הוא מתחבא במערה סמוכה להוגסמיד, ומתקיים על עכברושים ועל מנות מזון שנשלחות אליו מדי פעם על ידי הארי, רון והרמיוני. בספר זה אין לו השפעה רבה על העלילה, והוא לא מצליח למנוע את האסון המתרחש בסופו של טורניר הקוסמים המשולש. תפקידו העיקרי הוא מתן עצות להארי כיצד להצליח במשימות הטורניר. לאחר חזרתו של וולדמורט לגופו הישן מטיל עליו דמבלדור לגייס מחדש חברים אחדים במסדר עוף החול, וסיריוס נפרד מהארי פעם נוספת.
הארי פוטר ומסדר עוף החול.
במהלך הספר החמישי מתחבא סיריוס בבית משפחתו בכיכר גרימולד מספר 12 שבלונדון. למרות מצבו המוזנח של הבית מחליט סיריוס, שהוא היורש של כל רכוש משפחת בלק מתוקף היותו הזכר האחרון שנותר, להשאיל אותו על מנת שישמש כמפקדה עבור מסדר עוף החול. הוא לא יכול לצאת מהבית כיוון שהמרדף אחריו נמשך, וכתוצאה מכך סובל מתנודות אחדות במצב הרוח שלו. הוא מזוהה על ידי לוציוס ודראקו מאלפוי בזמן שהוא מלווה את הארי להוגוורטס אקספרס, וכתוצאה מכך המרדף אחריו מתמקד בלונדון. הוא שומר על קשר עם הארי באמצעות ינשופים ורשת הפלו. לקראת אמצע הספר נמלטים מאזקבאן עשרה אוכלי מוות, כולל בת-דודתו בלטריקס לסטריינג' שאותה הוא שונא. משרד הקסמים ממשיך להכחיש את חזרתו של וולדמורט, ומטיל את האשמה בבריחה על סיריוס.