שרידיו של יסאווי מונחים מתחת למצבה באולם הסמוך ומעליו כיפה פנימית בגובה של 17 מטר שמעליה כיפה חיצונית שגובהה 28 מטר (הכיפה הקטנה בצילום המבנה). כיפה זו מצופה באריחים מזוגגים בצורת משושה בצבעי ירוק וזהב.
במאוזוליאום חללים המיועדים לשמש בין היתר כחדרי מפגש, כספרייה (כיתבהאנה) וכמסגד, ועל כן קיימת מחלוקת באשר לייעודו העיקרי והכינוי המתאים לו. לאחרונה מעדיפים חוקרים את הכינוי "חנאקה" המדגיש את שימושו החברתי לקבלות פנים. החדרים השונים ערוכים סביב חצר מרכזית בגודל של 60 מטר על 50 מטר. קירותיו החיצוניים של המבנה מכוסים באריחים מזוגגים שעליהם צורות גאומטריות ועיטורים אפיגרפיים האופייניים לתקופה.
משה לדור
משה לָדור (נולד בי"ח בחשוון ה'תש"ה, 4 בנובמבר 1944) הוא עורך דין ישראלי, פרקליט המדינה בשנים 2007–2013.
ביוגרפיה.
לדור נולד וגדל בקיבוץ מצובה. בילדותו הצטרף לשליחות הוריו לאוסטרליה ולארצות הברית. לדור בעל תואר ראשון מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. בוגר המחזור הראשון של התוכנית לפיתוח מנהיגות של קרן וקסנר.
הוא הצטרף לפרקליטות המדינה ב-1978, והיה לפרקליט מחוז ירושלים ב-1994. במסגרת תפקידו ניהל את התיק כנגד התעשיין אלי הורביץ, אשר הורשע בבית המשפט מחוזי וזוכה בבית המשפט העליון. תמך בהחלטה לסגור את תיקי פרשת עמדי ופרשת המתנות, כנגד בנימין נתניהו, (שנסגר לבסוף על ידי היועמ"ש אליקים רובינשטיין‎) והיה בין מקבלי ההחלטות בתיק פרשת הבנק למסחר.
הוא סיים את תפקידו בשנת 2004, ועסק תקופה בעריכת דין פרטית.
כפרקליט המדינה.
לדור מונה לתפקיד פרקליט המדינה בנובמבר 2007, בתקופתם של אהוד אולמרט כראש ממשלת ישראל ודניאל פרידמן כשר המשפטים, לאחר שנבחר על ידי ועדת איתור בראשות היועץ המשפטי לממשלה.
בתקופת כהונתו כפרקליט המדינה, מ-17 בדצמבר 2007 ועד 16 בדצמבר 2013, הועמדו לדין מספר גדול של פוליטיקאים, לרבות שר האוצר אברהם הירשזון וראש הממשלה אהוד אולמרט. כן הוביל את התביעה כנגד עורך הדין יעקב וינרוט, אשר זוכה בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
בנובמבר 2009 כתב מכתב פומבי נגד תוכניתו של שר המשפטים יעקב נאמן לפיצול תפקיד היועץ המשפטי לממשלה, וטען כי התוכנית המוצעת, שתפצל בין מוסדות היועץ המשפטי לממשלה והפרקליטות, תפגע קשות באכיפת החוק. עוד טען כי מדובר במהפכה במבנה מערכת המשפט, ועל כן דרוש דיון מעמיק בהליך פומבי, ולא "שיחות בארבע עיניים" אותן קיים שר המשפטים. כן הוביל לדור את מאבקה של הפרקליטות בראשותו לצמצום סמכויותיה של נציבות הביקורת על מערך התביעה ומייצגי המדינה בערכאות.
לאורך שנים הגן לדור בעקביות על ההחלטות שקיבלה הפרקליטות בתיק שר המשפטים לשעבר חיים רמון. בראיון לגידי וייץ בעיתון הארץ בפברואר 2011 הגדיר לדור ישיבת ממשלה, אשר עסקה בהאזנות סתר שבוצעו במהלך חקירת התיק, "ישיבה הזויה" ואת הנושא כולו הגדיר "סופר-סופר מינורי".
בשנת 2012 התנצל בפני אהוד אולמרט, לאחר שזה הגיש תביעת דיבה נגדו.
לאחר פרישתו.
כיום, לאחר פרישתו מתפקידו כפרקליט המדינה, משמש לדור כמרצה למשפטים במספר מוסדות. בין היתר, הוא מלמד את הקורס "היבטיים עיוניים ומעשיים בניהול הליכי אכיפה" במרכז הבינתחומי הרצליה ומעביר הרצאות במסגרת תוכניות של "הקתדרה".
בשנת 2014 העניקה ללדור התנועה למען איכות השלטון בישראל את תואר אביר איכות השלטון לשנה זו.
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתם על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
בשנים האחרונות לדור מרבה לכתוב ולהתראיין בתקשורת בנושאים הקשורים לפרקליטות המדינה ולשלטון החוק בישראל. לאחר פרישתו הביע מספר פעמים ביקורת כנגד ראש הממשלה בנימין נתניהו, על רקע תיקיו של האחרון. לדברי לדור, אשר הביע אמון מלא באישומים נגד נתניהו, משעה שהוגש כתב אישום חמור נגד ראש הממשלה, על פי החוק אסור עליו להמשיך לשמש בתפקידו. עוד אמר כי "ההפיכה היחידה שאני מזהה היא של ראש הממשלה נגד מדינת ישראל כמדינת חוק".
חיים אישיים.
לדור נשוי ואב לשלושה.
שנת זחא
שנת זחא היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג זחא היא שנה המתחילה בשבת (ז), היא חסרה (ח) ועל כן יש 29 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום ראשון (א). שנה מסוג זחא היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 353 ימים שבהם 51 שבתות.
שנת זחא היא מהשנים הנדירות בלוח העברי והיא מתרחשת בערך ב-4.33% מהשנים. בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תש"י, ה'תשל"ז, ה'תשס"א, ה'תשפ"א, ה'תת"ח, ה'תתל"ה.
קריאה בתורה והפטרות.
בשנת זחא 51 שבתות, ובשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת ראש השנה, שבת ראשון של סוכות ושבת של שביעי של פסח (ובחו"ל גם בשבת שמיני עצרת לא קוראים פרשה, אבל קוראים פרשת וזאת הברכה למחרת, בשמחת תורה). בשנת זחא לא קוראים כלל את פרשת וילך, מכיוון שהיא נקראת לפני ראש השנה בשנה הקודמת ואחרי ראש השנה בשנה הבאה.
על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (53, פרשת וילך לא נקראת) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות ויקהל ופקודי, תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי ומטות ומסעי.
פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
באופן די נדיר, שבת חנוכה היא פרשת וישב, ולכן בפרשת מקץ קוראים את הפטרת מקץ, דבר המתרחש רק ב-10% מהשנים.
צ'אבז
שנת זחג
שנת זחג היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג זחג היא שנה המתחילה בשבת (ז), היא חסרה (ח) ועל כן יש 29 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום שלישי (ג). שנה מסוג זחג היא שנה מעוברת ומכילה שני חודשי אדר. אורכה של שנת זחג הוא 383 ימים, שבהם 55 שבתות.
שנת זחג נקבעת כאשר מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי של שנה מעוברת חל בין יום חמישי 18 שעות ליום שישי 20 שעות ו-491 חלקים. כתוצאה מכך כ-5.8% מהשנים בלוח העברי הן שנים מסוג זחג, בדיוק כמו שנת בחה. השנה שלפני שנת זחג היא תמיד שנת בשה.
בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תש"ג, ה'תש"ו, ה'תש"ל, ה'תשל"ג, ה'תשנ"ז, ה'תשפ"ד, ה'תת"א, ה'תתכ"ח, ה'תתל"א.
קריאה בתורה והפטרות.
בשנת זחג 55 שבתות כאשר בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת ראש השנה, שבת ראשונה של סוכות ושבת חול המועד פסח. על מנת להתאים את מספר הפרשות (54, בשנה מסוג זחג כל הפרשות נקראות בשבת) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (52), מחוברות הפרשות מטות ומסעי, ניצבים ווילך.
פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
באופן די נדיר, שבת חנוכה היא פרשת וישב ולכן בפרשת מקץ קוראים את הפטרת מקץ, דבר המתרחש רק בכ-10.1% מהשנים. בשנת זחג קוראים את הפטרת פרשת אחרי מות וגם את הפטרת פרשת קדושים, מה שיכול להתרחש בשנים מסוג זה בלבד.
פורשה 356
הפורשה 356 היא מכונית ספורט אשר יוצרה בין השנים 1948 ל-1965. זו הייתה המכונית הראשונה בייצור סדרתי של חברת פורשה.
היסטוריה.
ה-356 נוצרה על ידי פרדיננד "פרי" פורשה, בנו של ד"ר פרדיננד פורשה, מייסד החברה.
ללא שוני רב מקודמתה, החיפושית של פולקסווגן, ה-356 ממונעת על ידי מנוע אחורי בעל ארבעה צילינדרים וקירור אוויר. כמו כן, גם הפורשה הייתה בעלת הנעה אחורית.
עיצובה של ה-356, למרות הדמיון הרב לחיפושית, נעשה בידי ארווין קומנדה במיוחד עבור פורשה. בעברו הוביל קומנדה גם את צוות העיצוב של החיפושית.
רוב חלקיה המכניים של ה-356 הראשונה הובאו מהחיפושית של פולקסווגן, ביניהם מרכיבי המנוע, מתלים ושלדה.
מהלך זה נעשה במטרה לחסוך בעלויות הייצור, אך במרוץ הזמן החליטו בפורשה על כיוון חדש שה-356 צריכה לקחת ושיפרו את מערך רכיבי המכונית במטרה לשפר את ביצועיה בפן הספורטיבי.
דגמים.
בדומה לאופי הפעולה בחברת פורשה היום, ה-356 עברה לאורך חייה שיפורים קלים מדי מספר שנים ולא הוצגה כדגם חדש בכל 7-8 שנים, שיטה הנהוגה ברוב יצרניות הרכבים.
ה-356 הוצגה בגרסת גג פתוח כבר מההתחלה (אב הטיפוס דגם פורשה 356/1), ובשנות ה-50' המוקדמות אף היוו דגמים אלו 50% מסך הייצור.
הגרסה פתוחת-הגג הפופולרית ביותר הייתה ה-356 ספיידר, אשר בשנת 1957 פורשה ייצרה 1,171 רכבים מדוגמתה. הסיבה העיקרית לאהדה הרבה אשר נחלה הספיידר היא בעקבות מכונית ה-550 ספיידר אשר פורשה ייצרה במקביל באותה תקופה עבור מרוצי מכוניות וזכתה להצלחה רבה בסבבי המרוצים.
במרוצת השנים יוצרה ה-356 במגוון גרסאות, כאשר לאורך השנים הוצגו דגמים יותר מהירים, מפוארים ואמנם גם יותר יקרים. מחירה של ה-356 בארצות-הברית בשנות ה-50' היה כ-$4,000, בעוד שכיום הדגמים הללו נמכרים במחירים שבין $20,000 ל-$100,000 בהתאם לחשיבות ונדירות הרכב המוצע.
בתחילת חייה הציעה פורשה את ה-356 עם מנוע בעל 40 כ"ס אשר יוצר בידי פולקסואגן, אך דגמיה האחרונים הוצעו עם מנועים בעלי 130 כ"ס.
ה-356 במרוצים.
ה-356 השתתפה במגוון סבבי מרוצים, ביניהם מרוצי ראלי (אספלט), מרוץ 24 השעות של לה מאן, מילה מילייה (מרוץ אלף המיילים) והטארגה-פלוריו. בכולן הוכיחה ה-356 שליטה ללא עוררין.
בין דגמי המרוצים החשובים של ה-356 ניתן למצוא את ה-356A קאררה GT, שם אשר זכה לתחייה מחודשת בשנת 2003 עם השקת מכונית העל של פורשה, הפורשה קאררה GT.
בשנות ה-60' שיתפה פורשה פעולה עם סדנת הביצועים והמרוצים של פיאט, אבארת', בפיתוח גרסאות המרוץ של פורשה.
עובדה זו מקבלת משמעות קוריוזית בימים אלו מאחר שפרארי, אשר בבעלות פיאט, היא יריבתה הגדולה ביותר של פורשה כיום, בין אם על מסלולי המרוצים או במכירות רכבי הכביש.
רפסודה