מכיוון שמהירות הקול תלויה בטמפרטורה, והיא כמעט קבועה בשינויי לחץ, משמש מכשיר זה גם כמד טמפרטורה.
מדי רוח אולטרה-סוניים דו ממדיים, למדידת מהירות רוח וכיוונה במישור האופקי, משמשים בתחנות מזג אוויר, ספינות, טורבינות רוח, תעופה, ובמצופי מזג אוויר בלב ים.
חוט להט.
מד רוח מסוג חוט להט עושה שימוש בתיל דק מאוד (סדר גודל של מיקרומטרים בודדים) אותו מחממים באמצעות זרם חשמלי לטמפרטורה מעל טמפרטורת הסביבה. אוויר אשר זורם מסביב לתיל מקרר את התיל. ככל שהאוויר זורם מהר יותר, כך הוא מקרר יותר מהר את התיל. ניתן למדוד את מהירות הקירור באמצעות השינויים בהתנגדות החשמלית של התיל, זאת כיוון שההתנגדות החשמלית של התיל המתכתי תלויה בטמפרטורה (טונגסטן היא בחירה נפוצה). כך שניתן למצוא קשר בין התנגדות התיל ומהירות הזרימה סביבו.
קיימות מספר דרכים לממש עקרון זה, וחיישני חוט הלהט ניתנים לסיווג נוסף: זרם קבוע, מתח קבוע, או טמפרטורה קבועה. כלומר, יציאת המתח של מד זה היא תוצאתו של מעגל אלקטרוני המנסה לשמור על אחד ממשתנים אלה (זרם, מתח או טמפרטורה) קבוע.
עקרון פעולה נוסף הוא איפנון רוחב פעימה (PWM - Pulse Width Modulation), אשר בו פעימת זרם נמשכת עד אשר התיל מגיע לטמפרטורה מסוימת, אז היא נפסקת, עד אשר התנגדות התיל יורדת מתחת לערך סף מסוים. את רוחב הפולס ניתן לקשר למהירות הזרימה.
חיישני חוט להט עדינים מאוד, אולם יתרונם הגדול הוא בתגובת התדר הרחבה (היכולת להגיב לשינויים מהירים במהירות) והרזולוציה המרחבית העדינה שלהם בהשוואה לשיטות מדידה אחרות. הם בעצמם דקים וכמעט ולא מפריעים לזרימה, ולכן הם משמשים בעיקר לצורכי מחקר של מקומות שונים בתוך זרימות מערבוליות, וכן במדידת שינויים מהירים במהירות הזרימה.
מד רוח לייזר-דופלר.
מד רוח לייזר-דופלר מורכב מקרן לייזר המפוצלת לשתי קרניים, אחת מהם מוקרנת אל מחוץ למכשיר. אור אשר מוחזר מחלקיקים אשר נעים ביחד עם האוויר (או חלקיקי מעקב אשר מוספים לזרימה במכוון) נכנס חזרה למכשיר המדידה ומנותב על ידי מערכת מראות אל הגלאי. כאשר החלקיקים נעים במהירות גבוהה, נוצר אפקט דופלר ביחס לקרן המקורית, אשר נמדד על ידי הגלאי. אפקט זה משמש למדידת מהירות החלקיקים, ולכן מודד את מהירות הרוח סביב מכשיר המדידה.
גן אירועים
יצחק ריבקינד
יצחק רִיבְקִינְד (באנגלית: Isaac Rivkind; ז' באדר תרנ"ה, 3 במרץ 1895, לודז', רוסיה (פולין) – י"ט בשבט תשכ"ח, 18 בפברואר 1968, ניו יורק) היה חוקר פולקלור, היסטוריון וביבליוגרף, פעיל מטעם תנועת המזרחי וספרן ספריית בית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק.
חייו.
יצחק ריבקינד, בן ברוך דניאל, נולד למשפחה של תלמידים חכמים, ולמד אצל הרב רפאל שפירא בישיבת וולוז'ין שברוסיה הלבנה (אז חלק מרוסיה, כיום בלארוס) וכן בישיבת פוניבז' שבליטא. בהשפעתן התקרב לרעיון הציוני ולתנועת "המזרחי".
בשנת תרע"ג , בהיותו בן 18 בלבד, פרסם את חיבורו הראשון, "ישיבת פוניבז'" (נדפס בעיתון "הצפירה", ורשה תרע"ג).
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה ממנהיגי תנועת "המזרחי" בפולין, ובשנת 1918 ייסד את "צעירי המזרחי". כבר בתקופה זו החל להתפרסם ככותב מחונן, בקשר למאמרים שפרסם בעיתונות היהודית, בנושא הציונות והיהדות. באותו זמן (1918) הוציא לאור בוורשה את ספרו הראשון, המזרחי ותקופותיו, שעסק בחקר תולדות תנועת המזרחי והתפתחותה. שנה אחר כך הוציא לאור את ספרו על הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב), חייו ופעולותיו, ועל יחסו לתנועת חיבת ציון. את הספר הקדיש לדודו, רבי מרדכי זיסקינד, מחלוצי היישוב היהודי בארץ ישראל וממייסדי פתח תקווה.
בשנת תר"פ נשלח כנציג מטעם יהודי פולין לקונגרס הציוני שנערך בלונדון. באותה השנה נסע מטעם "המזרחי" לגייס תומכים לתנועה בארצות הברית, אבל לנוכח ההבדל שמצא בין יהודי ארצות הברית ליהודי פולין (את הראשונים מצא פחות חדורי אידיאלים מהאחרונים), החליט לזנוח את פעילותו הפוליטית, להישאר בארצות הברית ולהתמסר למחקר. הוא ביקש לכתוב חיבורים על הישיבות שבהן למד ועל הפולקלור של יהודי פולין, והחל לבקר לשם כך בקביעות בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה. בשנת תרפ"א פרסם בעיתון "העברי" בניו יורק את מאמרו "כורעים בשמחת תורה", שבו הפגין את יכולתו כחוקר. בשנת תרפ"ג התקבל לעבוד בספרייה, ובה למד לראשונה את מקצוע הביבליוגרפיה. הוא המשיך לעבוד בספרייה זו במשך 36 שנים, עד לפרישתו.
בארצות הברית נשא לאישה את יהודית, ונולדו להם שני ילדים: בן בשם ברוך דניאל ובת בשם ידידה.
ריבקינד נפטר בניו יורק בשנת תשכ"ח והובא למנוחות בתל אביב.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
עבודתו ונושאים מרכזיים במחקריו.
ריבקינד כתב עשרות ספרים ומאות חיבורים, בעיקר בשפות יידיש, עברית ואנגלית.
בתחום הביבליוגרפיה, ידועה הייתה סדרת מאמריו בשם: "דקדוקי ספרים", בה עסק בהשוואת טפסים של ספרים מודפסים וההבדלים ביניהם. כמו כן כתב רשימות ביבליוגרפיות לנושאים שונים (כגון, חיבורים על בר המצווה והנושאים הקשורים בה, הגדות של פסח, שאול גינזבורג ועוד).
ריבקינד עסק רבות גם במחקר הפולקלור היהודי ופרסם מאמרים על משחקים, בר המצווה, שירה יהודית, כסף יהודי, מנהגים וחיים יהודיים.
בנוסף פרסם ספרים על התנועה הציונית וחלק מאישיה וכן על מספר רבנים.
צווינגלי
אנרי דה-נווארה
אנרי דה-נוואר
מירוץ העצמאות
גבריאל אביטל
גבריאל (גבי) אביטל (נולד בשנת 1959) הוא דוקטור להנדסת אווירונאוטיקה ופובליציסט ישראלי. בעבר כיהן כמדען הראשי של משרד החינוך וכיושב ראש חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
ביוגרפיה.
נולד בשם גבריאל אבוטבול במרוקו ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1961. הוא בוגר בית הספר התיכון הדתי הימלפרב בירושלים. סיים את שירותו הצבאי בצה"ל בדרגת סרן.
אביטל בעל תואר דוקטור שקיבל מהפקולטה להנדסה אווירונאוטית של הטכניון. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה בשנת 1997, עסקה ב"השפעות גומלין בין גלי ניפוץ לבין גלי הלם בתערובות נפיצות בשדה זרימה שגיא קולי" ונעשתה בהנחיית פרופסור יוסף רום. שימש כמהנדס בתעשייה הביטחונית והיה מעורב בפרויקט טיל החץ (שלפיתוחו התנגד) והטיל הארטילרי "אקסטרא". בתפקידו האחרון היה מנהל תחום אווירו-מכניקה בחברת אלביט מערכות. בשנת 1998 זכה בפרס בתעשייה הצבאית על תרומה ייחודית בפיתוח רקטי. בין 1986 ל-2000 לימד בכמה בתי ספר תיכוניים, כיהן בתפקיד סגן מנהל בבית הספר 'אמי"ת כרמיאל', וכמורה למתמטיקה ופיזיקה במכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה והמכללה האקדמית תל-חי. שימש כמרצה מן החוץ בטכניון בתחום תורת הזרימה והאווירודינמיקה.
אביטל הוא פעיל הליכוד, חבר בהנהלת חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, חבר במעוז יהודה של המסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי וחבר הנהלת ביטאון המסדר, 'האומה'. אביטל פועל גם כפובליציסט, ומאמרי דעות שכתב פורסמו בעיתונים "מקור ראשון" ו"מעריב", וכן בערוץ 7. משנת 1989 הוא חבר במרכז הליכוד וחבר מועצת סניף הליכוד ברחובות. הוא התנגד לתוכנית ההתנתקות וניהל את מטה רחובות במסגרת משאל החברים שערך הליכוד בנושא. הוא שימש כיושב ראש האקדמי של סניף כרמיאל של המדרשה הלאומית ללימודי המחתרות שליד המסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי. הוא נבחר לרשימת הליכוד לכנסת מספר פעמים אך לא למקום ריאלי. בבחירות לכנסת ה-16 שובץ במקום ה-56 ברשימה, בבחירות לכנסת ה-17 במקום ה-20, בבחירות לכנסת ה-18 במקום ה-75 ובבחירות לכנסת ה-19 הוצב במקום ה-69 ברשימה המשותפת לליכוד ולישראל ביתנו.
בנובמבר 2009 מונה על ידי שר החינוך גדעון סער לתפקיד המדען הראשי של משרד החינוך.
בתחילת 2010 התפרסמו בעיתונות התבטאויות (חלקן נאמרו לפני כניסתו לתפקיד) המתנגדות להוראת תורת האבולוציה בלי שיוצגו לתלמידים במקביל גם ההתנגדויות לתורת האבולוציה, נגד התאוריה שלפיה התחממות עולמית היא תוצאת פעילותם של בני האדם על פני כדור הארץ, ואף התנגד למיחזור בקבוקי פלסטיק משיקולים שונים. לאחר פרסום ההתבטאויות עלו קריאות לפיטוריו, השר גדעון סער התנער מדבריו, ובאוקטובר 2010 הודיע מנכ"ל המשרד על סיום תפקידו של אביטל כמדען הראשי של משרד החינוך. ב-20 ביוני 2011, נבחר אביטל לתפקיד יושב ראש חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, ב-2013 החליף אותו אריה אלדד בתפקידו.
אביטל התבטא מספר פעמים נגד שירות נשים כלוחמות בצה"ל, בנימוק שהדבר גורם להורדת סרגל המאמצים כדי להתאימו ליכולת החיילות, מה שגורם להחלשתו של הצבא באופן מסוכן.
אביטל מתגורר ברחובות, נשוי לרוחמה ואב לארבעה ילדים.
אפרים פישל הרשקוביץ
הרב אפרים פישל הרשקוביץ (יום הכיפורים תרפ"ג אוקטובר 1922 - ב' סיוון תשע"ז מאי 2017) היה ידוע בתואר אב בית דין האליין (על שם העיר בה שימש כרב לאחר שנות השואה) ושימש חבר בד"צ צאנז קלויזענבורג בארצות הברית. נחשב פוסק חשוב וכבעל בקיאות בתורת הקבלה.
הרשקוביץ נולד במונקאץ', עיר השייכת כיום לאוקראינה. בצעירותו נחשב חסיד של האדמו"ר בעל החקל יצחק מספינקא, וקבע את בית מדרשו בבית המדרש של חסידות ספינקא במונקאץ'. לאחר השואה כיהן כרב בהאליין שבאוסטריה, ואחר כך עבר לניו יורק שם מונה על ידי רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם לשמש כרב בחסידות צאנז קלויזענבורג. ניתן לראות את 'הסכמותיו' למאות ספרים הלכתיים ותורניים, בזכות זאת נחשב גם ל"רב המסכים".
לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הוקם בי"ד מיוחד לדון בשאלות של עגונות בו ישבו הרבנים יחזקאל ראטה וישראל חיים מנשה פרידמן איתו.
משנתו ההלכתית.