מעלה שומרון נוסד בטקס עלייה לקרקע ב-14 בפברואר 1980, כשהוא נקרא קרני שומרון ב'. היישוב הוקם על ידי גרעין משפחות מעורב מגוש דן, שמשתייך לתנועת משקי חרות בית"ר. היישוב הוקם כיישוב קהילתי מעורב לדתיים וחילוניים. ליישוב נקבע תקנון דתי, ובהן: אי חילול שבת בפרהסיה, אי חילול שבת על ידי פעילויות היישוב, ואיסור נסיעה בשבת בתחום מוגדר בתחומי היישוב. הדבר גרם למתחים פנימים ביישוב, והתושבים החילוניים ביקשו לחלק את היישוב ולעבור לנקודת התיישבות אחרת ב-1983.
בשנים הראשונות הוקם בית ספר משותף ביישוב, אך הוא נסגר עקב היותו קטן מדי לתקני משרד החינוך.
ב-7 בספטמבר 2020 חתמו שר הפנים אריה דרעי ואלוף פיקוד המרכז תמיר ידעי על איחוד מוניציפלי בין מעלה שומרון למועצה המקומית הסמוכה קרני שומרון בעקבות המלצת ועדת הגבולות של משרד הפנים.
מוסדות ציבור.
בית הכנסת המרכזי במעלה שומרון נמצא בראש גבעת אפיקים וכולל מתפללים מכל העדות. הוא הוקם לזכר (מושא הספר תיאום כוונות מאת הרב סבתו, וכותב המכתבים לטליה שנערך על ידי חגי בן ארצי). בשכונת נחשונים פועל בית כנסת ספרדי נוסף, בעיקר בשבתות וחגים. כמו כן קיים בית כנסת בשכונת אל-מתן.
ביישוב מוסדות חינוך (עד גיל בית ספר), בית כנסת ומקווה ומועדון חברים.
אזור תעשייה.
במעלה שומרון אזור תעשייה ובו 4 מבנים בשטח כולל של כ-2,400 מ"ר. במבנים עסקים שונים כמו מוסך, חברות טכנולוגיות שונות, עסקים בנושאי בניין, חנות חומרי בניין, נגריה, מכולת.
ארכאולוגיה.
בעת הקמת היישוב התגלו ממצאים ארכאולוגיים מתקופת הברזל ובין השאר כמה פרטים של בית ארבעת המרחבים. יש השערה כי שמו של היישוב היה בתקופת כיבוש ארץ ישראל "עזה", מקום המתואר בגבול שבט אפרים.
בשנת 1979 נערכו חפירות הצלה ב"חרבת ג'מעין" - האזור בו עמד להבנות היישוב מעלה שומרון. החפירות נוהלו על ידי שמעון דר מאוניברסיטת בר-אילן. על חלק מהחפירות פיקח אריה בורנשטיין אף הוא מאוניברסיטת בר-אילן. האתר התגלה כבר בשנת 1976 במסגרת "סקר מערב שומרון".
בחרבת ג'מעין נמצא יישוב כפרי מתקופת הברזל השנייה. הוא השתמר בשלמותו על גבעה טרשית - 1.5 ק"מ מזרחית ממרכז הכפר הערבי "עזון". האתר שוכן בגובה 315 מטר מעל פני הים. שטח החורבות משתרע על כיפת הגבעה ועל המדרון הדרומי על פני שטח של 20 דונם. החורבות נמצאו בתחום יער אורנים שניטע במקום בימי השלטון הירדני
חרבת ג'מעין כללה כ-20 מבני אבן, רובם במצב השתמרות מעולה, מהם כדוגמת בית ארבעת המרחבים, שהיו מוקפים קיר מגן, אשר השתמר במזרח ובדרום. בדרום-מערב האתר שימשו קירות המבנים כקו-מגן. בצפון האתר נמצאו כבשן סיד, פתח מערה חסומה, בית בד, יקב. תריסר בורות מים חצובים ומטויחים נמצאו ביישוב ובשיפוליו. בסביבת היישוב נמצאו מדרגות חקלאיות עתיקות. סביב האתר ובתוכו נמצאו 12 מגדלי שדה: עגולים, מרובעים ואחד - מגדל מלבני, יוצא דופן בממדיו. למִגְדָלִים היה תפקיד חקלאי-כלכלי באגירת תוצרת כרמי הגפן ובתעשיית היינות שהייתה רווחת בסביבה. נראה כי בהמשך היו למגדלים גם תפקידים אחרים.
שם האתר: עזה.
אהרן דֶמסקי, מהמחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן, הביע את ההשערה כי חרבת ג'מעין, יישוב שהוא כפר בת של הכפר הגדול "עזון", על כביש שכם-קלקיליה, שומר על השם המקראי "עזה". השם עזון הוא באות "עי"ן" ולא ב"עי'י"ן" כמו בעזה שביהודה - Gaza.
להלן תיאור הגבול הצפוני של שבט אפרים כפי שמופיע בספר דברי הימים א': וַאֲחֻזָּתָם, וּמֹשְׁבוֹתָם--בֵּית-אֵל, וּבְנֹתֶיהָ; וְלַמִּזְרָח נַעֲרָן--וְלַמַּעֲרָב גֶּזֶר וּבְנֹתֶיהָ וּשְׁכֶם וּבְנֹתֶיהָ, עַד-עַיָּה וּבְנֹתֶיהָ (פרק ז' פסוק כ"ח).
הרעיון היה, כי היישוב "עַיָּה" הוא העיר עי, המוזכרת בספר יהושע, יישוב בנחלת שבט בנימין. אולם אין הדבר נראה סביר מרצף המקומות המופיעים בפסוק לעיל "שכם עד עיה". בקווי הגבול בין שני השבטים, מנשה ואפרים, אין מקום בשם עיה.
בדיקה שנעשתה על ידי אהרן דֶמסקי מראה כי בכתבי-יד ובדפוסים עבריים אחדים של התנ"ך, כמו גם בתרגום השבעים, הוולגטה וכן בתרגום יונתן מופיע בפסוק בדברי הימים במקום "עיה" - המקום "עזה" - פירוש זה נדחה על ידי המפרשים המודרניים לטובת "עיה/העי".
אהרן דֶמסקי מצטט מקור מעניין. הגאון מווילנא, (שדן גם בשאלות גאוגרפיות מקראיות) כותב, בהתבסס על תרגום יונתן, על הפסוק מדברי הימים: "עד עזה שהיה במִקצוֹעַ מערבית צפונית של אפרים וזה עזה של אפרים ולא היא עזה שביהודה".
אפשרות הזיהוי החדשה נותנת הסבר סביר לפסוק מספר שופטים. העלה אותו החוקר חנן אשל מאוניברסיטת בר-אילן. לפני שגדעון הנביא מושיע את בני ישראל מיד מדין, מתוארת התפשטות שבטי מדין לתוך נחלת בני ישראל במשפט הבא: "וַיַּחֲנוּ עֲלֵיהֶם, וַיַּשְׁחִיתוּ אֶת-יְבוּל הָאָרֶץ, עַד-בּוֹאֲךָ, עַזָּה (הדגשה לא במקור), וְלֹא-יַשְׁאִירוּ מִחְיָה בְּיִשְׂרָאֵל, וְשֶׂה וָשׁוֹר וַחֲמוֹר". (). לדעת אשל את עזה זו יש לחפש בתחום שבט מנשה, ממנו באה משפחת אביעזר, בית אביו של גדעון, אשר הושיע את ישראל. עזה זו יש לזהות עם עזון ולא עם עזה שביהודה.
אינטגרציה אנכית
במיקרו-כלכלה וניהול אסטרטגי, המונח אינטגרציה אנכית או אינטגרציה מאונכת מתארת סוג של בעלות ושליטה בחברות, שבמסגרתה יש הירארכיה של חברות ופעילויות הנמצאות בשליטה משותפת, כל חבר בהירארכיה מייצר מוצר שונה, ובהמשך התהליך המוצרים מאוחדים על מנת לספק מוצר סופי או צורך משותף. לרוב מדובר ביצרנים המייצרים את רוב או את כל החלקים וחלקי-משנה אשר מרכיבים את המוצר הסופי. המונח מושווה לאינטגרציה אופקית. אינטגרציה אנכית היא שיטה למניעת בעיית הסחטן.
אחת הדוגמאות הראשונות, הגדולות והמפורסמות היא של חברת קרנגי סטיל. החברה שלטה לא רק בבתי חרושת שבהם ייצרו פלדה, אלא גם במכרות שבהם ניתן היה לחצוב ברזל, במכרות פחם, באניות אשר הובילו את הברזל ובמסילות ברזל אשר הובילו את הפחם למפעל, בכבשנים שבהם הפחם מעובד, ועוד.
מונופול הצומח דרך אינטגרציה אנכית נקראת מונופול אנכי.
הסוגים השונים.
ישנם שלושה סוגים של אינטגרציה אנכית: אינטגרציה אנכית אחורית, אינטגרציה אנכית קדמית, אינטגרציה אנכית מאוזנת.
דוגמאות נוספות.
אחדים בתעשיית המוזיקה מאמינים כי אינטגרציה אנכית היא הדרך הטובה ביותר לשרוד בסביבה מודרנית, אחר-נאפסטרית. הרעיון הוא ליישם אינטגרציה מאונכת של חברת התקליטים עם תחנת רדיו המשדרת את אותו הז'אנר בשווקים מקומיים. פעולה זו תאפשר לחברה להפיק מוזיקה זולה יותר (זאת מפני שרבים מהגורמים המייקרים את מוצר הסופי דורשים תקנים לא הכרחיים הנדרשים על ידי תחנות הרדיו, וכן גם מערכת השידור הציבורי). כמו כן, אינטגרציה זו תבטיח כי חברת התקליטים תבין טוב יותר את צורכי המאזינים. התקווה היא שכל מה שחברת התקליטים תשדר ברדיו שלה, בהנחה שהרגלי ההאזנה והפצה של המוזיקה לא השתנה, תהיה להיט.
הבעיות והתועלת.
ישנם הטוענים כי אינטגרציה אנכית תפגע בסופו של דבר בחברה מפני שכאשר יצוצו טכנולוגיות חדשות בשוק, החברה תאלץ להשקיע מחדש בתשתיות שלה על מנת לשמור על המעמד שלה, יחסית למתחריה. עוד טוענים כי בימינו, כאשר הטכנולוגיות מתפתחות במהירות גבוהה, החברה תאלץ להשקיע בטכנולוגיות חדשות ולאחר מכן להשקיע מחדש בטכנולוגיות חדשות אף יותר, פעולות אשר אינן כדאיות לחברה מבחינה כלכלית. אולם, יתרונה של אינטגרציה אנכית היא האיכות והתיאום בין החלקים והמוצרים המיוצרים באותה החברה, דבר אשר מנמיך זמני דממה (פרקי הזמן בהן מכונה או מחשב אינם פועלים) ומוזיל עלויות תיקונים.
נופים
נוֹפים היא התנחלות כפרית בשומרון דרומית לקרני שומרון ובקרבת היישוב יקיר. נופים מִתנהלת כוועד מקומי במסגרת המועצה האזורית שומרון. היא שוכנת צפונית מערבית לאריאל על כביש 5066 המחבר את כביש 55 עם כביש חוצה שומרון.
היישוב צופה מצפון על שמורת הטבע נחל קנה. ההתנחלות "חוות יאיר" שוכנת דרומית לנופים בשטחו המוניציפלי.
היסטוריה.
הקמת ההתנחלות החלה בשנת 1982, ביוזמה פרטית של איש העסקים דני וינמן, סוכן ביטוח שכיהן גם כסגן עיריית גבעתיים ואחר כך כמנכ"ל חברת הביטוח "שמשון". וינמן טען שרכש שטח קרקע בו היה מטע זיתים וחורשה מעל ואדי קנה, סמוך להתנחלות יקיר שהקמתה החלה שנה קודם. טקס הנחת אבן הפינה ליישוב נערך ב-25 בנובמבר 1982, בנוכחות סגן שר החקלאות מיכאל דקל, שפעל באותן שנים לסייע ליזמים פרטיים להקים התנחלויות ביהודה ושומרון. וינמן מכר שטחים ל-400 וילות ביישוב החדש במחיר מוזל תוך זמן קצר, אך נאלץ להפסיק את השיווק עד להסדרת רישום המקרקעין וקבלת האישורים הדרושים. כמו כן, רשות שמורות הטבע ביקשה להפסיק את העבודות ולשנות את התוכנית עקב הפגיעה בשמורת נחל קנה. בנוסף החברה הקבלנית שבנתה את היישוב, "זכריה דרוקר", נקלעה לקשיים ונרכשה על ידי חברת הבנייה ההסתדרותית סולל בונה, דבר שעיכב את העבודות.
ב-1984 נקלע יזם היישוב, דני וינמן, לקשיים כלכליים, חברתו "נופים מפעלים כלכליים בע"מ" התפרקה ובניית היישוב נפסקה. בספטמבר 1986, נעצר דני ויינמן על ידי היחידה הארצית לחקירות הונאה של המשטרה, בחשד כי קיבל במרמה, בנסיבות מחמירות, מיליוני דולרים ממשתכנים של היישוב, בעקבות עשרות תלונות של לקוחות שביקשו להשתכן בנופים, שילמו כסף רב ולא קיבלו תמורה. שופט האריך את מעצרו ב-48 שעות, לאחר שהמשטרה טענה שעל פי הראיות שאספה, ויינמן מעולם לא התכוון להשלים את בניית היישוב לאחר שמכר 195 בתים. בינואר 1987, המליצה המשטרה לפרקליטות להעמיד אותו לדין.