לאחר שחררו הצטרף להפועל באר שבע בני שמעון מהליגה השנייה, זו הייתה קבוצתו השלישית בשנת 2007. בעונתו הראשונה העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון, שם הודחה בידי אליצור מכבי נתניה. בתום העונה, נתגלעו חילוקי דעות בינו לבין ההנהלה. לאחר שעזב את באר שבע פרש מכדורסל מקצועני.
בנבחרת ישראל קלע שיינפלד 65 נקודות ב-25 הופעות בנבחרת ושיחק באליפות אירופה 2001 ו-אליפות אירופה 2003.
לאחר הפרישה.
לאחר הפרישה החל שיינפלד לעבוד כיזם נדל"ן.
בשנת 2011 חזר שיינפלד מפרישה לשחק בצורה חובבנית בליגות נמוכות, ובתוך כך שיחק בהפועל כפר סבא, רמת השרון ומכבי פתח תקווה, עד שבשנת 2015 פרש מכדורסל באופן סופי.
בן שנצר
בן שנצר (באנגלית: Ben Schnetzer; נולד ב-8 בפברואר 1990) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
שנצר נולד וגדל בניו יורק. הוא בנם של השחקנים סטיבן שנצר וננסי סניידר. הוא בוגר בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון.
ב-2010 הופיע שנצר בפרק בסדרה "חוק וסדר", וכיכב בסדרת הטלוויזיה "עיירה שמחה". ב-2013 גילם את מקס ונדנבורג בעיבוד הקולנועי של הרומן "גנבת הספרים". ב-2014 שיחק בתפקיד מארק אשטון בסרט "גאווה", וקיבל ביקורות חיוביות על הופעתו.
פארק הזיתים
הספריה הוירטואלית של מט&quot;ח
טרי פייר
טרי פייר (באנגלית: Terry Fair; 25 ביוני 1960 – 31 בינואר 2020) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי. שיחק בעמדת הסנטר, והתנשא לגובה 2.04 מטר.
קריירה.
פייר שיחק בליגת המכללות בארצות הברית בקבוצת ג'ורג'יה בולדוגס. הוא הגיע לישראל בעונת והצטרף לאליצור נתניה. כעבור שלוש עונות עזב את הקבוצה. לאחר עונה בה לא שיחק בישראל, שב לקבוצת מכבי קריית מוצקין למשך עונה אחת. לאחר מכן שיחק בהפועל חולון, בא.ס. רמת השרון ובהפועל תל אביב, עימה זכה בגביע המדינה בכדורסל, ובהמשך הצטרף למכבי תל אביב כשחקן מחליף, וזכת עמה בשתי אליפויות וגביע אחד. לאחר שנתיים בקבוצה הצטרף לעולה החדשה מכבי ירושלים.
מת ב-31 בינואר 2020 בגיל 59.
מרקוס הירש
קו J/Z של הרכבת התחתית של ניו יורק
קו J/Z או בשמו המלא קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (באנגלית: J Nassau Street Local and Z Nassau Street Express) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע חום ופועלות בו 30 תחנות. הקו מתחלק לשני חלקים: קו J: הקו הרגיל הנוסע ממרכז מנהטן עד לג'מייקה שבמזרח קווינס, הקו הוא מאסף ועוצר בכל התחנות. וקו Z הנוסע באותו המסלול בדיוק אך משמש כגיבוי לקו בשעות העומס ומדלג על תחנות רבות במסלולו.
מסלול הקו.
הקו מתחיל את מסלולו בדרום מנהטן תחתית. הקו נוסע מעט לכיוון צפונה אך באזור לואר איסט סייד הוא פונה מזרחה ונכנס לברוקלין דרך גשר ויליאמסבורג. לאחר הגשר נוסע הקו במסלול אלכסוני לכיוון דרום מזרח על קו התפר שבין ברוקלין וקווינס. סמוך לאזור פלטבוש פונה הקו לכיוון צפון מזרח ונוסע במסלול אלכסוני עד לג'מייקה שבצפון מזרח קווינס שם תחנתו הסופית.
קו L של הרכבת התחתית של ניו יורק
קו L או בשמו המלא קו מאסף קאנארסי (באנגלית: 14th Street–Canarsie Local) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע אפור ופועלות בו 24 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ובברוקלין אותם הוא חוצה במסלולו.
מסלול הקו.
הקו מתחיל את מסלולו במערב מרכז מנהטן וליתר דיוק בפינת השדרה ה-8 עם רחוב ה-14. הוא חוצה את הרובע ממערב למזרח ומשמש כקו מקשר בין הקווים הרבים הנוסעים מצפון לדרום. אל ברוקלין נכנס הקו דרך גשר ויליאמסבורג וחוצה את ברוקלין ממערב למזרח סמוך מאוד לקו התפר המפריד בין ברוקלין לקווינס. תחנתו הסופית של הקו היא בתחנת רוקוואי פארקווי שבדרום מזרח ברוקלין.
פורמולה אי עונת 2019/2020
עונת 2019/2020 היא העונה השישית של אליפות הפורמולה אי המוכרת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) כדרגה הגבוהה ביותר בקטגוריית מרוצי המכוניות חשמליות. בעונה זאת הצטרפו לאליפות 2 יצרניות רכב גרמניות: מרצדס ופורשה.
התפרצות מגפת הקורונה הביאה להשבתת העונה לאחר חמישה מרוצים ולהשבתתה במשך חצי שנה. במהלך חודש אוגוסט התקיימו שישה מרוצים בברלין בטווח של תשעה ימים, כולם בשטח שדה התעופה הישן בעיר, בכך הסתיימה העונה עם 11 מרוצים. אנטוניו פליקס דה קוסטה זכה באליפות בפער הגדול מהמקום השני בתולדות האליפות.
קבוצות ונהגים.
שינויים בנהגים.
שינויים במהלך העונה.
לקראת מרוצי סיום העונה שהתקיימו בברלין הוחלפו מספר נהגים. דניאל אבט הושעה בחודש מאי מקבוצת אאודי לאחר שהתברר כי באחד ממרוצי הסימולטורים שהתקיימו במהלך מגפת הקורונה נתן לגיימר מקצועי להתחרות עבורו. רנה ראסט, המתחרה עבור אאודי בסבב הDTM, החליף את אבט. אבט עצמו השתתף במרוצים כמחליפו של מה קינגוואה, נהגה של קבוצת NIO333, שלא יכל להגיע לתחרויות עקב מגבלות כניסה הקשורות לקורונה.
מספר נהגים נוספים עזבו את קבוצותיהם במהלך הפגרה הכפויה והוחלפו בנהגים אחרים: ברנדון הארטלי (Geox דרגון) הוחלף על ידי סרחיו סט קמארה ופסקל ורליין (מהינדרה) הוחלף על ידי אלכס לין. ג'יימס קלאדו (יגואר) הוחלף על ידי טום בלומקוויסט בשני המרוצים האחרונים של העונה, עקב הנתגשות עם לוחות הזמנים של אליפות העולם במרוצי סיבולת בה מתחרה קלאדו.
לוח המרוצים.
התפרצות וירוס הקורונה.
התפרצות מגפת הקורונה הביאה לשינוי גדול בלוח המרוצים המתוכנן. המרוץ שתוכנן להתקיים בסין בחודש מרץ היה הראשון שנדחה. בהמשך הוכרז על הקפאת פעילות האליפות עד לסיום חודש מאי, דבר שהיא לביטולם שלללל המרוצים ברומא, פריז וסיאול. מארגני המרוץ בג'קרטה, שאמור היה להתקיים ביוני הודיעו כי המרוץ נדחה בשל חוסר היכולת להמשיך בהכנות בעקבות התפרצות הווירוס.
בחודש יוני הוחלט על קיום של שישה מרוצים בטווח של תשעה ימים. כל המרוצים יתקימו בשטח נמל התעופה ברלין-טמפלהוף, נמל התעופה הישן של ברלין. המרוצים יתקיימו במהלך חודש אוגוסט ובכך תסתיים העונה.
ואלרי לגאסוב
ואלרי אלכסייביץ' לגאסוב (ברוסית: Валерий Алексеевич Легасов; 1 בספטמבר 1936 – 26 באפריל 1988) היה כימאי אי-אורגני סובייטי, חבר האקדמיה הסובייטית למדעים וראש ועדת החקירה הממשלתית לחקירת הנסיבות לאסון צ'רנוביל וחיסול תוצאות האסון. בשנת 1996, הוענק לו לאחר מותו תואר גיבור הפדרציה הרוסית על חלקו בפעולות המנע לאסון, על ידי נשיא רוסיה דאז בוריס ילצין.
קורות חיים.
לגאסוב נולד בספטמבר 1936 בעיר טולה למשפחה של עובדי ציבור. הוא למד בבית הספר תיכון בקורסק ובשנים 1949–1954 למד בבית ספר 56 במוסקבה, אותו סיים בהצטיינות, וכיום בית ספר זה נושא את שמו. הוא היה נשוי למרגריטה מיכאילובנה והייתה לו בת, אינגה לגאסובה.
ב-1961, השלים את השכלתו בפקולטה להנדסה כימית ופיזית במכון מנדלייב לכימיה וטכנולוגיה שבמוסקבה. הוא עבד כמזכיר הקומסומול במכון המוסקבאי לטכנולוגיה כימית וב-1962 למד במחלקה לפיזיקה מולקולרית במכון קורצ'אטוב לאנרגיה אטומית, בה התחיל כחוקר והתקדם עד לכדי ראש מעבדת מחקר.
ב-1972 השלים דוקטורט בכימיה וב-1976 נבחר כחבר שלא מן המניין באקדמיה למדעים (ב-1981 הפך לחבר מן המניין באקדמיה). ב-1978 הרצה במכון המוסקבאי לפיזיקה וטכנולוגיה עד 1983 כשהתקבל כראש המחלקה לכימיה גרעינית וטכנולוגיה כימית בפקולטה לכימיה של אוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1983 מונה לסגן ראשון למנהל העבודה המדעית של מכון קורצ'אטוב לאנרגיה אטומית. הוא חקר שיטות לסינתזה ויתרונות רכיבים חדשים עם יסודות למצבים של הרעלה גבוהה; טכנולוגיית פלזמה וטכנולוגיה גרעינית; טכנולוגיה חסכונית באנרגיה ואנרגיית מימן. תחתיו בית הספר המדעי במכון ייצר את החלק החדש ביותר בכימיה אי-אורגנית: כימיה של גזים. כבר לפני אסון צ'רנוביל נודע כמי שדחף להכנסת שיטות בטיחות חדשות לתחנות הכוח הגרעיניות על מנת למנוע אסונות בקנה מידה גדול.
אסון צ'רנוביל.
בזמן אסון צ'רנוביל ב-26 באפריל 1986 לגאסוב היה דמות מפתח בוועדה הממשלתית שהוקמה לחקור את הסיבות לאסון. הוא מילא תפקיד חשוב בהחלטות להימנע מאסונות דומים ודיווח לסובנרקום על המצב בשטח האסון. הוא לא היסס לדבר אל שותפיו למחקר ואל התקשורת על סיכוני הבטיחות שבמפעלים הרוסיים והתעקש על פינוי מיידי של האוכלוסייה כולה באזור העיר פריפיאט הסמוכה לכור. באוגוסט 1986 הציג דיווח של המשלחת הסובייטית בפגישה מיוחדת של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (IAEA) בווינה. הדו"ח שלו הציג את עומק הניתוח והכנות שבדיון אודות השלכות האסון.
מותו.
ב-26 באפריל 1988 יום לאחר ציון יום השנה השני לאסון ויום לפני שהיה אמור להכריז על תוצאות החקירה הממשלתית שהיה אחראי עליה, לגאסוב התאבד בתלייה (חלק מהמקורות טוענים שהוא התאבד בדירתו או במשרדו, אחרים טוענים שהתאבד במדרגות לדירתו). אקדח אישי נותר במגירה אך הפרופסור בחר לתלות את עצמו. הוא נקבר בבית העלמין נובודֶוִויצְ'יֶה במוסקבה.
זה לא היה ניסיון ההתאבדות הראשון שלו. לדברי דייוויד מארפלס הכשלים הרבים בניהול האסון השפיעו על מצבו הפסיכולוגי של לגאסוב. לפני התאבדותו הוא כתב מסמכים החושפים את העובדות האמיתיות לאסון. לפי ניתוח של סרט טלוויזיה בריטי של רשת BBC, לגאסוב טען ללחץ פוליטי לצנזר כל אזכור לחשאיות הגרעינית של ברית המועצות בדו"ח שלו שהוגש לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. בדו"ח הושמטו בכוונה פרטים על כשלים דומים בתחנות כוח גרעיניות אחרות וכישלון הרשויות להיערך לאסון.