באותו הזמן מספר גורמים בתוך צבא אתיופיה טענו שהם הנציגים של הצבא והממשלה צריכה לנהל משא ומתן אתם, קבוצה זו כללה בתוכה אישים מהמשמר הקיסרי, קציני צבא, מספר גדול של חיילים וקציני משטרה. קבוצה זו התרכזה סביב אלוף-משנה עלם זאווד טסמה, המפקד של החטיבה המוטסת שבסיסה בבירה באדיס אבבה. בסוף חודש מרץ טסמה נהפך למנהיג הלא רשמי של הוועדה המתאמת הבין-יחידתית הידועה גם בשם הוועדה לתיאום הכוחות המזוינים. גוף זה קיבל אישור מראש הממשלה לפעול, למרות זאת יותר מאוחר טסמה נעצר יחד עם מספר גדול של קצינים מחיל האוויר בגין המרדה, קצינים שבדרך כלל תמכו במדיניות ראש הממשלה. מעצרים אלו של הממשלה, לא הרתיעו קצינים אחרים והם דרשו רפורמות פוליטיות משמעותיות. בתחילת יוני מספר קצינים שמספרם מוערך בכשנים עשר נתנו הוראה וביקשו שכל יחידת צבא ומשטרה תישלח שלושה קצינים לבירה להתייעצות. בסוף יוני, גוף של קצינים שמנו כ-120 שאף אחד מהם לא היה מעל דרגת רב-סרן וכמעט כולם היו אלמוניים ארגנו את עצמם והקימו גוף חדש הנקרא הוועדה לתיאום הכוחות המזוינים, המשטרה וצבא היבשה או בשמו המקוצר מאמהרית דרג שמשמעותו ועדה. גוף זה בחר במנגיסטו היילה מריאם בתור היושב ראש ובאטנפו אבטה כסגן היושב ראש.
חברי הדרג מעולם לא השתנו אחרי הפגישות התחיליות ב-1974. מספר קצינים סולקו מהוועדה אך לא מונו במקומם חברים חדשים, גוף זה היה חשדן כלפי קצינים אחרים ופעל בזהירות. כיוון שחברי הדרג היו קציני צבא הם יכלו להשפיע על חיילים מצבא אתיופיה להצטרף אליהם ואכן גוף זה גייס חיילים משלו ובכך קיפח את כוחה של הממשלה הקיסרית. למרות שהדרג דגל בנאמנות לקיסר הוא החל כמעט באופן מיידי לאסור חברי אצולה, אנשי צבא וממשלה שהיו קרובים לקיסר.
ביולי הדרג הצליח לסחוט חמישה ויתורים מהקיסר שחרור כל האסירים הפוליטיים, חקיקת חוקה חדשה והבטחה שהדרג יפעל יחד עם הממשלה ליישם את הפעולות האלו. הכוח פוליטי שקיבל הדרג החל להשפיע על העם ואזרחי אתיופיה תמכו בגוף זה. הדרישות עשו מהקיסר בובה אך היו רק הראשונות בסדרה של הנחיות ופעולות שפירקו למעשה את המערכת הקיסרית. הדרג החל לקדם את המדיניות שלו שנקרא 'אתיופיה תחילה' ובכך הכריחו את ראש הממשלה אנדלקטצ'או מקונן להתפטר ומינו את מיכאל ימרו אציל שוואני בעל רקע ליברל לראש ממשלה.
באוגוסט, החוקה המתוקנת שהייתה קשורה עוד למונרכיה החוקתית, נדחתה על ידי הדרג. לאחר מכן, הדרג החל לחתור בסמכות הקיסר שיטה שנהנתה מתמיכה ציבורית רבה. הדרג עצר את מפקד המשמר הקיסרי, פיטר את מושלי המחוזות, סגר את חשבונו הפרטי של הקיסר, הלאים את הארמון הקיסרי ונכסי עסק אחרים. בסוף אוגוסט, הקיסר הואשם בכיסוי מכוון של הרעב בוואלו ובתיגראי שבו נהרגו בין 100,000 ל-200,000 נפש. הפגנות רחוב שהתקיימו על בסיס יומי דרשו לאסור את הקיסר, הדרג הדיח את הקיסר היילה סלאסי באופן רשמי ב-12 בספטמבר וכלא אותו. שלושה ימים לאחר מכן, הוועדה לתיאום הכוחות המזוינים, המשטרה וצבא היבשה (הדרג) שינה את שמו ל-המועצה הצבאית המנהלית הזמנית ואמן אנדום נבחר ליושב בראש הדרג הכריז על העם כגוף השולט.
סם ווטרסטון
סמואל אטקינסון "סם" ווטרסטון (באנגלית: Samuel Atkinson "Sam" Waterston; נולד ב-15 בנובמבר 1940) הוא שחקן אמריקאי זוכה פרס אמי, פרס גלובוס הזהב ומועמד לפרס האוסקר. הוא ידוע במיוחד בזכות גילום דמותו של ג'ק מקוי בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר".
ביוגרפיה.
ווטרסטון נולד בקיימברידג' (מסצ'וסטס) שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-אפיסקופלית ממוצא סקוטי ואנגלי.
ווטרסטון למד באוניברסיטת ייל.
קריירה.
לאחר לימודיו הוא שיחק כהמלט במחזהו של שייקספיר, וכבנדיקט ב"מהומה רבה על לא דבר".
בשנת 1984 כיכב בסרט הדרמה "דמעות של שתיקה". זהו סרט הקולנוע הראשון של במאי הטלוויזיה הבריטי רולנד ג'ופה. הסרט מתאר ידידות מופלאה בין עיתונאי אמריקאי ועוזרו הקמבודי, ומבוסס על סיפור אמיתי של כתב הניו יורק טיימס סידני סאנברג, אותו גילם ווטרסטון ואף קיבל מועמדות באותה שנה לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
הוא שיחק בסרטים, בהם "חנה ואחיותיה" של וודי אלן, וזכה בפרס גלובוס הזהב ב-1993. ווטרסטון שיחק את הנשיא אברהם לינקולן במספר הזדמנויות.
בשנת 1994 הוא החל להופיע בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר" בעונה החמישית שלה, כשהחליף את מייקל מוריארטי. הוא גילם את התובע המחוזי ג'ק מק'וי במשך כל עונותיה של הסדרה עד לביטולה ב-2010. בשנת 2022 ישוב לגלם את דמות זו שתעלה העונה ה-21 במספר.
בשנת 2016 שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין, גוגו אמבתה-רו וג'ון לית'גו בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן.
מועמד לשרות צבאי
יאנגוי מלמסטיין
מעמד האישה
יואב דותן (שחמטאי)
יואב דותן (נולד ב-6 בדצמבר 1955) הוא רב-אמן בינלאומי בשחמט בהתכתבות, אלוף ישראל לשחמט בהתכתבות בשנת 1997 (אליפות 37) ובשנת 2010 (אליפות 53), ואלוף פינלנד לשחמט בכתב בשנת 2001 (אליפות יובל ה-40).
ביוגרפיה.
דותן הוא בנו של פליקס דותן, הוגה ויוזם תוכנית תלפיות, שהיה פרופסור מן המניין לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים; ונינו של מרכוס שטיינר, שהיה רב העיר ביילסקו-ביאלה ופרופסור לפילוסופיה.
זכה באליפות היובל של ICCF בגביע העולם בתוצאה של 10 נקודות מתוך 10 אפשריות.
בקונגרס ICCF בשנת 2009 קיבל עיטור כסף ברטל פון מאסו על פועלו בתחום השחמט בהתכתבות.
דותן הוא תושב רמת השרון, עוסק בתכנות לפרנסתו. הוא נשוי לאילנה, שהייתה סא"ל בחיל המודיעין והפכה ליקירת העיר רמת השרון, ואב לשלושה.
הישגים בולטים בתחרויות.
הערה: "תוצאה בפועל" מודגשת - תוצאה המזכה בציון לתואר רב-אמן.
דו-קרבות.
דותן ייצג את ישראל במספר דו-קרבות.
רוסיה מול שאר העולם, דותן בלוח השביעי מול רב-אמן בינלאומי כפול, הן פיד"ה והן ICCF וסילי מלינין . דותן ניצח 0–2. התחרות החלה בשנת 2004.
במספר תוצאות המזכות בתואר רב-אמן חלק דותן את המקום השני בעולם (נכון לינואר 2020) עם 13 תוצאות רב-אמן אחרי השיאן העולמי וונדרליך עם 14 תוצאות כאלו.
מטהסקוויה
פרוטוקול חבצלת
דוד וייס הלבני
פקודת חבצלת
השומרים הראשונים של פתח תקווה
השומרים הראשונים של פתח תקווה היו ששה. האחרון שבהם היה השומר המפורסם אברהם שפירא. לכל אחד מהשומרים היה רקע שונה: האחד, יליד יפו, נהג פרדות בארץ ישראל ובסוריה, הכיר את השכנים והציע את שירותו למושבה. השני, נפח יליד רוסיה שאת ילדותו בילה בחברת נערים לא-יהודים בשדות הכפר בגולה. שומר אחר, טען שהוא שייך לאחד השבטים היהודיים הנמצאים במדבר סיני, הופיע ונעלם כלעומת שבא. השומרים תרמו להרגשת הביטחון של תושבי המושבה הראשונה בארץ ישראל, יישוב שהיה בתחילתו בקרבת שטחי מרעה אשר הגיעו עד לחיפה של ימינו. באזור היו רק רועים נוודים אשר חיפשו ירק ומים לצאנם ולבקרם. השדות הירוקים המעובדים של המושבה ושדות החיטה משכו את הבדואים מהמדבר. שומרי פתח תקווה הראשונים היוו דוגמה לשאר המושבות, בגישתם לשאלת השמירה והיחס כלפי השכנים, והראו להן כיצד להגן על עצמן, בתיהן ושדותיהן.
הרקע.
מצבה המיוחד של המושבה בימיה הראשונים גרם לכך שיהיו סכסוכים, התנגשויות והתנקשויות בין המושבה לבין שכניה. על רקע זה קמו במושבה השומרים העבריים הראשונים, לפי הגדרת משה סמילנסקי - דור ראשון ל"השומר".
המושבה הייתה יישוב עברי קטן בין כפרים ערביים גדולים: במזרח - יהודיה, בצפון - פג'ה, בדרום - ח'יריה מדרום לרמת גן של היום באזור מחלף מסובים, סקיה - ליד אור יהודה של היום, ובמערב - השבט הבדואי אבו כישכ, שחלש על שפלת הירקון עד הים. בתי האיכרים, בחלקם, היו ליד יהודיה, היום סביון, ואילו השדות היו באדמות הכפר הערבי לשעבר אומלבס. בדרך, בין הבתים לבין השדות, היו שדות שהיו שייכים לערבים. התסבוכת בבעלות על הקרקעות, כאשר בתחילה נרכשו חלקן ורק לאחר מכן נרכשו השאר, והמרחב הגדול של אדמה שהיה ברשות איכרי המושבה, גרמו לכך שרועי הבקר והצאן מהסביבה בקשו לרעות בשדות האיכרים, שדות שבהם רעו את הצאן והבקר עד לבוא האיכרים העבריים.
ההתנפלות הראשונה.
ב-29 במרץ 1886 הייתה התנפלות מאורגנת של ערביי הכפרים השכנים, בייחוד מהכפר יהודיה, על המושבה. לפי אברהם יערי זו הייתה "ההתנפלות המאורגנת הראשונה על מושבה יהודית". זרח ברנט, ממייסדי פתח תקווה מתאר ש"האיכרים לא היו מוכנים לקראת ההתנפלות הזאת, וקרובה הייתה המושבה להיחרב חלילה לגמרי על ידי פראי הסביבה. עוד מעט קט והיו בתיה לבז ובניה להרג ולמשיסה".
השומרים.
יהודה ראב.
השומר העברי הראשון של המושבה היה יהודה ראב, ממיסדי פתח תקווה. מיד עם הופעת הירק הראשון בשדות המושבה הוא יצא לשמור על השדות. הקרבה בין היישוב לבין המדבר הביאה לכך שהבדואים השכנים ניסו לשלוח את בקרם וצאנם לשדות המושבה. האזור הצפוני מפתח תקווה היה מלא ביצות, מנחל הירקון עד לנחל התנינים ליד טנטורה. הבדואים שחיו באזורים אלה חיפשו מרעה ומים ולכן כאשר הם גילו שדות ירוקים, היו תושבי המדבר "שולפים את חרבותיהם להכותם נפש. על חלקת מרעה יהרגו איש".
הנשק של השומר העברי היה מראו החיצוני ונחת זרועו. כאשר השומר היה מופיע על סוסתו, היה מטיל פחד על המתקרבים לשדות, אך המהלומות והמכות היו נחלת שני הצדדים.
אחד הסיפורים הקשורים בו הוא על נסיעתו ללוד בחברת חברו, אשר נשא צרור כסף גדול עמו. כאשר פגשו בהם ששה ערבים חמושים, הוא הורה לו לברוח למושבה. הוא העסיק את השודדים עד שכדור עבר ליד כנף בגדו ולאחר שפגע באחד השודדים הוא מצא מחסה באוהל בדואים שהיו ידידיו.
יעקב בן מימון זרמתי.