בשנת 1995, נקאמורה זכה במדליית זהב באוניברסיאדה שנערכה בפוקואוקה, עיר הולדתו. באותה השנה הספיק גם לזכות במדליית זהב באליפות אסיה שנערכה בניו דלהי. בשנת 1996 הוא זכה לראשונה באליפות יפן (All Japan Judo Championships) לאחר שניצח בגמר את טקהיסה איווקאווה. עוד באותה השנה זכה בטורניר פריז היוקרתי כאשר ניצח בגמר את כריסטוף גגליאנו הצרפתי.
הוא נבחר לייצג את יפן באולימפיאדת אטלנטה 1996 וזכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את תומאס שלייכר האוסטרי, בשמינית הגמר הוא ניצח את עבדל חאקים הרקט האלג'יראי וברבע הגמר ניצח את מרטין שמיט הגרמני. בחצי הגמר נקאמורה ניצח את קליוני בולדבטר המונגולי ובגמר גבר על קוואק דה-סונג הדרום-קוריאני בהחלטת שופטים לאחר שהקרב נגמר ללא הכרעה.
לאחר אטלנטה 1996, נקאמורה זכה במספר טורנירים נוספים. באליפות העולם בשנת 1997 שנערכה בפריז הוא זכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את כריסטוף גגליאנו הצרפתי בזכות איפון. בשנים 1998–2000 נקאמורה זכה שלוש פעמים ברציפות באליפות יפן. בשנים שלאחר מכן הצליח פחות כאשר כשל לעבור את הסיבוב השלישי באליפות העולם בשנת 1999 והודח בשלב רבע הגמר באולימפיאדת סידני 2000. באליפות העולם בשנת 2001 סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בשלב חצי הגמר ובקרב על מדליית הארד. בשנת 2002 נקאמורה זכה בפעם החמישית באליפות יפן ושנה לאחר מכן זכה בטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. בשנת 2003 נקאמורה פרש מג'ודו תחרותי ולאחר מכן אימן בין היתר את נבחרות הנוער והבוגרים של יפן בג'ודו.
מייק דאנטוני
שיכורים מאהבה
שיכורים מאהבה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-9 באוגוסט 2015, כסינגל השלישי מתוך האלבום מלכת השושנים, על ידי חברת התקליטים אן. אמ. סי. יונייטד.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט, וה-14 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות והופק על ידי ינון יהל. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. בשיר ישנו שימוש בשפה האנגלית. בנוסף לכך, בשונה משאר הסינגלים הקודמים מתוך האלבום, לסינגל זה לא יצא וידאו קליפ.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ הנלווה של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו. באודיו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, לשיר יצא רמיקס רשמי שהועלה לערוצה של בן זקן גם כן.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-9 מיליון צפיות.
פרדריק הארדי
פרדריק דניאל הארדי (באנגלית: Frederick Daniel Hardy; 13 בפברואר 1827 - 1 באפריל 1911) היה צייר אנגלי וחבר במושבת קרנברוק של אמנים.
ראשית חייו.
פרדריק דניאל הרדי נולד בווינדזור בברקשייר, השלישי מבין שמונת ילדיו של ג'ורג' הרדי (1795 - 1877) ואשתו שרה (1803 - 1872). ג'ורג' הרדי היה נגן קרן בלהקה פרטית של מוזיקה ששירתה את משק הבית המלכותי של ג 'ורג' הרביעי, המלכה אדלייד המלכה ויקטוריה. אביו של פרדריק היה גם אמן חובב, שקיבל חינוך מוזיקלי מג'יימס דאפילד הארדינג ואדמונד בריסטו. אבותיו של הרדי היו מיורקשייר.
פרדריק נרשם לאקדמיה המלכותית למוזיקה, כיכר האנובר, בגיל שבע-עשרה. הוא למד במשך כשלוש שנים, אבל בסופו של דבר נטש את המוזיקה כדי להפוך לאמן כמו אחיו הבכור ג'ורג 'הארדי (1822-1909).
ציורי פנים בתים.
הרדי הפך במהרה לצייר מיומן של פנים בתים (קוטג׳ים), והיה אצלו שיפור מתמיד בציורי הדמויות לאורך שנות החמישים של המאה ה-19. כריסטופר ווד, שכתב על האמנות הוויקטוריאנית, הגיב על אחד הציורים המוקדמים ביותר של הרדי, ״האח שבקוטג״ (1850): "חלק מעבודותיו המוקדמות מסוג זה נראות יפה, ואבל לא מרגשות. הן משמיטות את דמויות הילדים, חיות מחמד ואביזרים מוכרים אחרים של ציירים קלאסיים של פנים הקוטג'. המטבח הישן... מתואר בצורה לא משכנעת והוא דומה למטבח ההולנדי מהמאה השבע-עשרה.״
בשנת 1851 שתי התמונות הראשונות שלו התקבלו לתערוכה באקדמיה המלכותית. ב-11 במרץ 1852 הוא נשא לאשה את רבקה סופיה דורופילד (1827–1906). הם התגוררו ב"סנלס ווד", ליד בקינגאהמשייר, במרחק שלושה קילומטרים מהחווה של הוריה של רבקה. הילד הראשון שלהם נולד במארס 1853. ביולי 1853 הם עברו לרחוב ווטרלו פלייס 2, בקרנברוק, קנט, בית שהרדי שמר עליו כל חייו.
ציוריו של הרדי בשנות ה-50 של המאה ה-19 הושפעו מעבודותיהם של האמנים ההולנדים במאה ה-17, כגון פיטר דה הוך 'וניקולס מאס, ועל ידי ציוריו של ידידו תומאס וובסטר. במשך כל העשור הכניס הרדי בהדרגה כמה דמויות לתמונות הפנים שלו. ובשנת 1859 צייר את תמונתו הראשונה, "האורחת הזרה", שיש לה נרטיב של קבוצה גדולה יותר של אנשים, והיא דומה לרוב עבודתו הטובה ביותר בשנות ה-60.
שנות ה-60 והילך.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 צייר הרדי את התמונות הכי מוכרות שלו, בעיקר ציורים של פעילויות ילדים כגון "המתנדבים" (1860), "הצער המוקדם" (1861), "המטאטא" (1862), ״הצלמים הצעירים״ (1862), ״הדוקטור״ (1863), ״הגג הדולף״ (1865), ״הולדת התינוק״ (1867). הרדי צייר לפחות עשר גרסאות של "סריקה", אחד הציורים הנפוצים ביותר שלו.
כמה מציוריו משנות השבעים היו ביקורתיים יותר כלפי החברה הוויקטוריאנית. ״מחפשת את אבא״ (1873) דיוקן של ילדה יחפה מסתכלת דרך פאנל הזכוכית של דלת הבית מחכה לאביה. ל״אחר המסיבה״ (1875) מתארת משרת מותש שנרדם, יושב על כיסא, לאחר ששרת במסיבה את אדוניו. ו״שמלת החתונה״ (1875) מתארת קבוצה של תופרות אשר נאלצו לעבוד במשך הלילה כדי לסיים את עבודתן.
הרדי הציג תשעים ושלוש תמונות באקדמיה המלכותית בין 1851 ל-1898. מחירי ציוריו היו בשיאם בשנות ה-70. מאמצע שנות השבעים של המאה ה-19 רכש הרדי בית בלונדון, בקנסינגטון, וכן שמר ביתם בקרנברוק. עבודתו של הרדי מצויה באוספים ציבוריים רבים, בעיקר בגלריה לאמנות וולברהמפטון, שמכילה תשעה עשר מציוריו.
החיים בקרנברוק.
כארבע שנים אחרי שהרדי התיישב בקרנברוק, הגיע להתגורר שם תומאס וובסטר, שהיה קרוב לאמו של הרדי. הם שכרו כסטודיו לעבודתם בית מהמאה השש-עשרה ברחוב הראשי; הסטודיו של הרדי היה החדר הקדמי בקומת הקרקע, והסטודיו של וובסטר היה החדר הקדמי שמעל. כמה אמנים נוספים, ידידיהם של ובסטר והרדי, ואחיו הבכור של פרדריק ג'ורג', באו לגור בקרנברוק או היו מבקרים תכופים מלונדון; הם נודעו בשם קולוניית קרנברוק.
אמני קרנברוק ומשפחותיהם נפגשו לעיתים קרובות לארוחות ערב, תה ומסיבות. הרדי היה מעורב בפעילויות רבות בקרנברוק: הוא היה קצין בחיל המתנדבים של רובאי קנט. חבר הוועד של אגודת הספרות, חבר במועדון הקריקט, ומשתתף בערבים מוזיקליים בעיר.
לפרדריק ולרבקה הארדי היו ארבעה בנים ובת. בנם הבכור פרדריק (1853–1937), למד בבתי הספר המלכותיים באקדמיה והפך לאמן, תוך שימוש בשם "דורופילד הארדי". בנם הרביעי, אדווין ג'ורג' (1859–1896), הפך לאדריכל לאחר שלמד בבית הספר המלכותי האקדמי שבו זכה במדליית זהב לתכנון באדריכלות ומלגת נסיעה ללימודים באיטליה. אביו של פרדריק, ג'ורג 'הרדי, בא לגור איתו בשנת 1873 ונפטר בקרנברוק בשנת 1877.
פרדריק דניאל הארדי נפטר בקרנברוק באפריל 1911 ונקבר ליד אשתו בכנסייה של סנט דנסטן. אחרי מותו של הרדי, התגוררה אמליה גרטרוד הרדי (1865-1952), אמנית חובבת, בסטודיו של הרדי ברחוב הראשי.
חיים שלי (אלבום)
חיים שלי הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. האלבום יצא לאור ב-14 באפריל 2019, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק. האלבום עצמו יצא שנתיים לאחר צאת אלבומה השלישי, לזאת שניצחה. מהאלבום יצאו שמונת הסינגלים: "תל אביב בלילה", "בא לי לחבק אותך", "חיים שלי", "מקסיקו", "מילה של גבר", "יאסו", "תגיד לי Je t'aime", ו-"חצי מדינה".
ב-3 בספטמבר 2019, הוכרז שהאלבום קיבל תואר "פלטינה" על מכירות של 40,000 עותקים בסך הכל.
סינגלים.
לפני שיצא האלבום לאור, יצאו ממנו שבעת הסינגלים. לכל סינגל יצא ווידאו קליפ מלא, פרט ל-"בא לי לחבק אותך" ו-"מילה של גבר".
הפלגת הרקולס
הפלגת הרקולס היה השם שניתן למבצע הקפת יבשת אפריקה על ידי שתי פריגטות של חיל הים הישראלי, מזירת הים התיכון לזירת הים האדום במסלול של כ-13,000 מייל ימי (כ-24,000 קילומטרים). הפריגטות אח"י מזנק (ק-32) ואח"י מבטח (ק-28) הפליגו מחיפה לשארם א-שייח', זו אחר זו, מסביב ליבשת אפריקה. משך המבצע היה כחודשיים, מ-12 בנובמבר 1956, כאשר יצאה אח"י מזנק (ק-32) מחיפה, עד 16 ינואר 1957, כאשר אח"י משגב (ק-30) חזרה לחיפה.
מטרת ההפלגה.
היערכות כלי שיט בים האדום לאבטחת שייט חופשי לאילת.
ניסיון עבר.
הפריגטות ערכו הפלגות ארוכות בים התיכון. בשנת 1954 ערכו את הפלגת 'מבצע תיכון' בו ביקרו במספר נמלים ושהו זמן רב מחוץ לישראל.
הפריגטה אח"י משגב (ק-30) בפיקוד אדוארד שרון, ביצעה הפלגת אימון לקורס חובלים מחזור ד' את "מבצע משווה". הפריגטה יצאה ב-15 פברואר 1955 מנמל חיפה וחזרה ב-2 יוני 1955. במהלך הפלגתה בים התיכון נקלעה לסערה עזה ועברה אותה בלי נזקים. תדלקה בגיברלטר המשיכה לפריטאון בסיירה לאון חצתה את קו המשווה והגיעה לנמל קייפטאון, הקיפה את קצה יבשת אפריקה ונכנסה ל"לורנצו מרקס" במוזמביק שהייתה אז בשלטון פורטוגל. במהלך 108 ימי המסע עברה הפריגטה 18,000 מיל ימי, חצתה פעמיים את קו המשווה ונכנסה ל-11 נמלים. הניסיון שנרכש נתן ביטחון ביכולת הפריגטות לצאת להפלגת הרקולס.
הכנות להפלגה.