ולנסיה החלה את דרכה במפעל בסיבוב הראשון, מול א.י.ק סולנה השוודית. במשחק הראשון בחוץ ניצחה ולנסיה 1-0 משער של ריקרדו אוליביירה במהלך המחצית השנייה. בגומלין הביתי שחזרה ולנסיה את התוצאה, הפעם משער של מיסטה.
בסיבוב השני פגשה ולנסיה את מכבי חיפה הישראלית. במשחק הראשון הפתיעה נציגת ישראל את יריבתה במסטאייה, ושמרה על רשת נקייה בדרך לשוויון 0-0, בעיקר בזכות יכולת גבוהה של ניר דוידוביץ' בשער. בעקבות האיסור של אופ"א לקיים משחקים בישראל באותה העונה, אירחה חיפה את הגומלין ברוטרדם. כבר לאחר 24 דקות הוליכה ולנסיה 2-0 משערים של מיסטה ושל רובן בראחה. דויד אלבלדה ומיגל אנחל אנגולו כבשו שניהם בתוספת הזמן של ההתמודדות, וקבעו 4-0 מרשים בדרך לשלב הבא.
ולנסיה התקדמה לסיבוב השלישי, שם פגשה את בשיקטש הטורקית. במשחק הראשון במסטאייה צעדו הטורקים ביתרון פעמיים במהלך המחצית הראשונה מצמד של דניאל פאנקו, אך מוחמד סיסוקו ופביאן קאנוביו החזירו את ולנסיה פעמיים לשוויון. ארבע דקות בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות, כבש דויד נבארו את שער הניצחון של ולנסיה, וקבע 3-2 ביתי בסיום. לאחר שהתקשו במשחק הביתי וספגו פעמיים, צלחה ולנסיה בקלות יחסית את משחק הגומלין. אנגולו כבש כבר לאחר 12 דקות, חואן סאנצ'ס מורנו הכפיל במהלך המחצית השנייה, ובסיום 2-0 לספרדים, ובסך הכול 5-2 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר שוב פגשה ולנסיה יריבה טורקית, בדמותה של גנצ'לרבירליגי. במשחק הראשון בחוץ, כבש פיליפ דאמס בפנדל כבר לאחר 12 דקות את השער היחיד במשחק, והעניק לטורקים ניצחון 1-0 מפתיע, הפסד ראשון באותה העונה לוולנסיה במפעל. במשחק הגומלין החזיקה הקבוצה הטורקית מעמד עד לדקה ה-63, אז כבש מיסטה את שער היתרון לספרדים, וקבע 1-0. התוצאה החזיקה מעמד עד לסיום, והקבוצות הלכו להכרעה בהארכה. ארבע דקות בלבד בתוך ההארכה, כבש ויסנטה רודריגס את השער שקבע 2-0, והעניק לוולנסיה את הכרטיס לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פכשה ולנסיה את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בחוץ, נכנעה ולנסיה לשער של אלברט ריירה לאחר 18 דקות. רבע שעה לסיום השיגה ולנסיה את השוויון משער של בראחה, ושתי דקות לסיום השלים פרנסיסקו רופטה את המהפך וקבע 2-1 בסיום. בגומלין הביתי, לאחר מחצית מאופסת, עלתה ולנסיה ליתרון משער של מאוריסיו פלגרינו. רופטה הכפיל בדקה ה-60, וגם שער מצמק של בורדו לא הספיק. 4-2 לוולנסיה בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ולנסיה את ויאריאל לדו-קרב כל-ספרדי. במשחק הראשון באצטדיון אל מדריגל, נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0 והעבירו את ההכרעה למסטאייה. בגומלין, שער מפנדל של מיסטה לאחר כרבע שעה הכריע את ההתמודדות. 1-0 בסיכום, והעפלה ראשונה של ולנסיה לגמר גביע אופ"א.
אולימפיק מרסיי.
מרסיי החלה את דרכה בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ קבע דמיטרי סיצ'ב את התוצאה כבר בדקה הרביעית, וקבע 1-0 למרסיי. לאחר גומלין ביתי מאופס, השלימה מרסיי את העפלתה לשלב הבתים.
מרסיי הוגרלה לבית ו', לצדן של ריאל מדריד, פורטו ופרטיזן בלגרד. לאחר הפסד 4-2 במדריד במחזור הפתיחה, הרשימה מרסיי עם 3-0 ביתי על פרטיזן משלושער של דידייה דרוגבה. על אף שערו החמישי של דרוגבה בשלושת משחקי הפתיחה, נחלה מרסיי הפסד נוסף, 3-2 ביתי לפורטו. צמד הפסדים נוספים, 1-0 לפורטו ו-2-1 לריאל מדריד, הביאו להדחתה המוקדמת של מרסיי מליגת האלופות, ושוויון 1-1 בחוץ מול פרטיזן במשחק האחרון של שלב הבתים הבטיח לה את המקום השלישי ואת ההדחה מהמפעל אל גביע אופ"א.
מרסיי הצטרפה למשחקי גביע אופ"א בסיבוב השלישי, שם פגשה את דניפרו האוקראינית. פנדל של דרוגבה קבע 1-0 במשחק הראשון בבית, ולאחר שוויון 0-0 בחוץ, הבטיחה מרסיי את הכרטיס לשמינית הגמר.
בשלב השמינית פגשה מרסיי את ליברפול האנגלית. בדקה ה-55 כבש מילאן בארוש את שער היתרון לאנגלים, אך דרוגבה איזן כעשר דקות לסיום והשיג שער חוץ לטובת קבוצתו. במשחק הגומלין בסטאד ולודרום עלתה ליברפול ליתרון של אמיל הסקי כבר לאחר רבע שעה, אך דרוגבה המשיך בכושר הכיבוש הגבוה ואיזן בפנדל. במחציתה שנייה כבש עבדולאייה מייטה את שער הניצחון לזכותה של מרסיי, שהשיגה מהפך וניצחון 2-1 בדרך לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה מרסיי את אינטר מילאנו האיטלקית. עם פתיחת המחצית השנייה, כבש דרוגבה פעם נוספת והעניק לקבוצתו 1-0 בסטאד ולודרום. קאמל מריים קבע את תוצאת הסיום בגומלין עם שער כרבע שעה לסיום, 1-0 נוסף למרסיי ובסך הכול 2-0 בסיכום בדרך לחצי הגמר.
במשוכה האחרונה לפני הגמר, פגשה מרסיי את ניוקאסל יונייטד, נציגה אנגלית נוספת. לאחר שחזרה מסנט ג'יימס פארק עם שוויון 0-0, השיגה מרסיי את הכרטיס לגמר עם 2-0 ביתי בגומלין. דרוגבה, עם שער שישי במפעל, כבש צמד שהעניק לקבוצתו את הכרטיס למשחק הגמר בגטבורג.
סיכום המשחק.
מחצית ראשונה.
ולנסיה הגיעה לגמר הטורניר לאחר שחוותה עונה מצוינת. היא הבטיחה את הזכייה באליפות ספרד באותה עונה, ורק כשבוע טרם הגמר נעצרה לאחר רצף של 14 משחקים ללא הפסד, כשעלתה בהרכב חסר למפגש ליגה מול ויאריאל (אותה הדיחה בחצי הגמר), וזאת לאחר שכבר הבטיחה את הזכייה באליפות. רפאל בניטס עלה למשחקו האחרון כמאמן ולנסיה לאחר שלוש עונות, בהן זכה פעמיים באליפות ספרד, טרם מעברו לליברפול. ולנסיה הציגה הרכב המבוסס כמעט כולו על שחקנים מקומיים, ובסך הכול תשעה משחקני ההרכב של ולנסיה היו ספרדים. מנגד, חוותה מרסיי של ז'וזה אניגו חוותה עונה קשה בצרפת, אותה סיימה רק במקום השביעי בטבלה. אל הגמר הגיעה בכושר ירוד, לאחר ארבעה הפסדים בחמשת משחקיה האחרונים. עם זאת, חלוצה המצטיין דידייה דרוגבה שב להרכב לאחר שהתאושש מפציעה בירך.
המשחק נפתח כאשר שתי הקבוצות מציגות משחק שמרני, בין היתר בעקבות הרוחות החזקות באצטדיון אולבי. ולנסיה הצליחה לסכן יותר את השער במהלך המחצית הראשונה, והגיעה להזדמנות ממשית עם בעיטה ממרחק של דויד אלבלדה הקפטן, שהוסטה על ידי שחקן קבוצתו, כדור שנהדף היטב על ידי פביאן בארטז. מנגד, מרסיי הגיעה להזדמנות ראשונה לאחר התקפה מהירה והגבהה מימין, שפגשה את הראש של סטיב מארלה, שנגח מעל לשער.
מחצית שקולה ודלה באירועים משמעותיים הגיעה לסיום מרתק, לאחר שבדקה האחרונה של המחצית, הגיע מיסטה למצב של אחד-על-אחד מול בארטז, לאחר הגבהה של קורו טורס מאגף ימין. מיסטה ניסה לעקוף את השוער, שהכשיל אותו בגלישה. כתוצאה מכך, הרחיק השופט פיירלואיג'י קולינה את בארטז ופסק לפנדל לזכות ולנסיה. ז'רמי גבאנו, השוער המחליף, הוזנק והחליף את קאמל מריים, אך נכנע לפנדל מדויק של ויסנטה רודריגס. 1-0 לוולנסיה עם סיומה של המחצית הראשונה.
מחצית שנייה.
המחצית השנייה נפתחה בשליטה ספרדית מוחלטת. מרסיי התקשתה לשלוט בכדור עם שחקן פחות, ובדקה ה-58 נכנעה פעם נוספת. התקפה מהירה של ולנסיה התפתחה מאגף שמאל, והסתיימה במסירה של ויסנטה למיסטה, שמקרוב קבע 2-0. ויסנטה הוסיף בישול לשערו מהמחצית הראשונה.
מרסיי חיפשה את השער המצמק, בעיקר דרך דרוגבה, שחקנה המוביל בחלק הקדמי, אך פגשה ביום מוצלח של השוער סנטיאגו קניסארס. בין היתר, הדף השוער היטב בעיטה חופשית של דרוגבה, שהכניעה את החומה, ובהמשך הציל גם מצב מסוכן של סילביין נדיאיה בדקה ה-80 ומנע מהצרפתים לחזור למשחק.
התוצאה נשמרה עד לסיום, 2-0 לוולנסיה שזוכה לראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א.
הולדת הבהאא אוללה
שליחי הבהאא אוללה
תבסום עדנאן
תבסום עדנאן (אורדו: تبسم عدنان) (נולדה ב-1977) היא פעילת זכויות נשים פקיסטנית, מעמק סוואט, שבח'ייבר פח'טונח'ווה. היא זכתה באות האומץ הנשי הבינלאומי מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית ב-2015 על מאמציה להשגת צדק עבור נשים פקיסטניות.
ביוגרפיה.
תבסום עדנאן נולדה בעיר מינגורה, בעמק סוואט. היא הושאה בכפייה בגיל 13. היא אם לארבעה וקורבן של אלימות מצד בעלה, ממנו התגרשה אחרי 20 שנה. כתוצאה מכך, מצאה עצמה ללא קורת גג וללא אמצעי תמיכה. עדנאן השתתפה בתוכנית להעצמת נשים של קבוצת סיוע מקומית, וחווייתה זו נתנה לה השראה להתחיל לפעול למען יכולתן של נשים נוספות ליטול חלק בתהליכי קבלת החלטות. בהתחלה, היא פנתה למועצת הג'ירגה הראשית של עמק סוואט, אך נדחתה. הג'ירגות הן מועצות מסורתיות אשר אוכפות קיסאס, סוג של חוקי נזיקין במשפט האסלאמי, ועל אף שהן לא נועדו להחליף מערכות משפטיות רשמיות או הליכים משטרתיים, ההחלטות של זקני החברה מכובדות, ולעיתים קרובות אכן משפיעות על הרשות השופטת.
במאי 2013 הקימה עדנאן ג'ירגה משלה, הראשונה במדינה המנוהלת על ידי נשים. באופן מסורתי, נשים באזור נחשבות כרכוש הגברים, ואף משמשות כסחורה ליישוב מחלוקות בין גברים, כשהן ניתנות בנישואין בתמורה לסלוק חובות, תביעות של כבוד, ונקמה על פשעים. משום שלנשים בפקיסטן רק כוח מועט, עדנאן הבינה שיהיה על קבוצתה להפעיל לחץ על הרשויות לפעול, מכיוון שדברים אלה נעשים פעמים רבות על פי החלטת הג'ירגות, אשר באופן ניכר ומוצהר אינם לצד זכויות נשים.