קרתגו החלה מארגנת צבא המורכב משכירי חרב ואזרחי העיר שהושם תחת פיקודו של חנו. בעוד חנו מקדם את כוחותיו הטילו צבאות המורדים מצור על הערים אוטיקה וביזרטה הנאמנות לקרתגו. חנו הגיע אל אוטיקה והצליח לכבוש את מחנה המורדים ולסיים את המצור, אולם התקפת נגד מצד המורדים תפסה את צבאו לא מוכן, והוא מצא עצמו נצור עם צבאו המוכה באוטיקה. בהמשך נחלץ חנו מהעיר עם צבאו, אולם כשל בלחימה עם המורדים, והמצור נמשך. בעקבות כישלונו של חנו גויס בקרתגו צבא חדש, תחת פיקודו של חמלקרת. הקרב הבא התנהל סמוך לנהר באגרדאס, ובו הביס חמלקרת את צבאו של ספנדיוס. לאחר מכן נחל חמלקרת ניצחון נוסף בסיועו של נארוואס הנסיך הנומידי שערק משורות המורדים.
בעוד המלחמה נמשכת, מונה בתחילה חמלקרת לפיקוד משותף עם חנו, ולבסוף לפיקוד מלא של הצבא הקרתגי. על אף נחיתות מספרית מול כוחות עדיפים ומנוסים של שכירי החרב הצליח ברקה להנחיל להם תבוסות חוזרות ונשנות בזכות עורמתו הצבאית והבנתו הפסיכולוגית את נפש המורדים שגרמה לרבים מהם לחזור ולשרת תחת "המצביא הנערץ".
הקרב האחרון שהתנהל מול המורדים היה קרב משור. בקרב זה פיתה חמלקרת את המורדים הנותרים לתוך עמק צר, כשחייליו חומקים החוצה במהירות מתוך העמק ומדרדרים אבנים גדולות שחסמו את פתחי הכניסה והיציאה מתוכו. המורדים הלכודים לא הצליחו להיחלץ מהמלכודת והחלו גוועים ברעב. בעזרת תגבורות של חנו וגנרל בשם חניבעל (לא חניבעל הידוע בנו של ברקה) הוכרעו לבסוף שרידי המורדים.
מלחמת שכירי החרב שתוארה על ידי הסופר הרומאי פוליביוס נחשבה מלחמה עקובה מדם אפילו בסטנדרטים של אותה תקופה. הלחימה הסלימה כאשר מנהיגי המורדים עינו ורצחו את אסיריהם הקרתגים והביאה לתגובה דומה מצד הצבא הקרתגי. המורדים שברו את רגליהם וזרועותיהם של גיסכון וכ-700 מאנשיו, ראשיהם נכרתו, הם נצלבו והושלכו גוססים לתוך בורות. הקרתגים הגיבו במעשי אכזריות דומים.
מנהיגי המורדים הראשיים ספנדיוס ומאתוס נלקחו בשבי. ספנדיוס נצלב למוות ומאתוס הובל בתהלוכה בתוך קרתגו כאשר הוא כבול ומעונה קשות על ידי האזרחים הזועמים עד למותו.
אזכורים בתרבות.
מלחמת השכירים מתוארת ברומן ההיסטורי, "שלמבו", שכתב הסופר הצרפתי גוסטב פלובר ב-1865. בספר מתאהב הגיבור מאתוס בשלמבו ביתו של חמלקרת ברקה. דמותה של שלמבו מתוארת גם בסרט האיטלקי "אהבותיה של שלמבו" (1960), מסוגת סרטי סנדלים וחרבות.
מרד השכירים
נזרן
מאגאס
מגס
נאזראן
קודקס סרפיניאנוס
קודקס סרפיניאנוס (Codex Seraphinianus) היא אנציקלופדיה מאוירת של עולמות מדומיינים, שפורסמה בשנת 1981, על ידי לואיג'י סרפיני, אדריכל, מאייר ומעצב תעשייתי איטלקי. אורך הספר הוא כ-360 דפים והוא כתוב באלפבית בלתי מובן.
אודות.
הספר הוא מעיין אנציקלופדיה מצוירת, הכוללת איורים מוזרים של בעלי חיים, צמחייה, אנטומיה ומכונות, פרי דמיונו של המחבר. הקודקס לעיתים הוזכר כבעל מאפיינים דומים לכתב יד וויניץ', ולעבודותיהם של אמ.סי. אשר והירונימוס בוש.
האלפבית שבו הספר נכתב טרם פוענח, למרות שבלשנים שונים ניסו לנתח ולפצח את הצופן שבו הוא כתוב. בנוסף, לא ידוע כלל האם הכתב אכן יוצר מילים בעלות משמעות. הכתב נראה כמו שיטת אלפבית בעלת מראה מערבי, הכתובה משמאל לימין בשורה, בעלת אותיות גדולות ואותיות קטנות. חלק מהאותיות מופיעות רק בתחילת או בסוף מילים (סממן שמופיע בדרך כלל בשפות שמיות). שיטת המספור של הדפים פוענחה בנפרד על ידי אלן ושסלר ואיוון דרצ'נסקי.
בהרצאה שנתן סרפיני בשנת 2009, אמר שאין משמעות לכתב שבקודקס.
תוכן.
הספר מחולק ל-11 פרקים, המחולקים לשני חלקים, הראשון עוסק בעולם הטבע והשני באספקטים השונים של עולם האדם. הפרקים עוסקים בנושאים הבאים:
לומברדו
לומברדו (באיטלקית: Lombardo) הוא שם משפחה, אתנונים ממחוז לומברדיה שבצפון איטליה.
דרייאקהורן
דרייאקהורן (בגרמנית Dreieckhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,811 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
מאז שנת 2007 ההר הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
גאוגרפיה.
דרייאקהורן ממוקם באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן מעל הקונקורדיה פלאץ שבקרחון אלטש, מצפון להר אולמנהורן וממזרח להר זאטלהורן.
קוחנסקי
קוחנסקי הוא שם משפחה.
פרויקט קמפר
פירוק שולסקי
באלגברה ליניארית פירוק שולסקי (לפעמים חולסקי או צ'ולסקי) על שם המתמטיקאי אנדרה-לואי שולסקי , אומר שלכל מטריצה formula_1 הרמיטית מוגדרת חיובית קיים פירוק למכפלה של מטריצה formula_2 משולשית תחתונה במטריצה הצמודה לה:
formula_3.
קיים אלגוריתם יציב ויעיל למציאת הפירוק .
הפירוק דומה לפירוק LU, אך כאשר ניתן להפעיל אותו (במידה ומדובר במטריצה הרמיטית מוגדרת חיובית) הוא יעיל יותר.
טננט
ג'ון טיין
ג'יי. ג'י. בלארד
ג'יי ג'י בלארד
טרטקובר
טרטקובר (ברוסית: Тартаковер) הוא שם משפחה.
שיטת זכרו
זִכְרוּ (קיצור של "זִכְרוּ תּוֹרַת מֹשֶׁה" מתוך ) היא שיטת לימוד הנהוגה בחלק ממוסדות הלימוד החרדיים, ליטאיים וחסידיים לבנים בישראל ובעולם. השיטה נוסדה על ידי הרב משה קלצקין, מחנך ומחבר הספרים בתחום החינוך, כגרסה מתונה של שיטת זילברמן. ב'חיידרים' של זכרו מתחילים בחומש בראשית ולומדים את חמשה חומשי תורה לפי סדר הפרשיות בשאיפה להגיע לידיעת החומש בעל פה. לאחר מכן לומדים נ"ך לפי הסדר, משניות, גמרא, והלכה.
השיטה נוסדה בשנות ה-80. השיטה קיבלה תמיכה מרבנים כגון הרב שטיינמן, הרב חיים קניבסקי, הרב דוד חי אבוחצירא והרב צבי מאיר זילברברג.
שיטת זיכרו
לויקופניה
לוֹיְקוֹפֶּנְיָה (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: מִעוּט כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת או מִעוּט תָּאֵי דָּם לְבָנִים; בלועזית: Leukopenia) היא מדד מעבדתי המשקף ירידה בספירת תאי הדם הלבנים בדם אל מתחת לטווח התקין. מצב זה מעלה את הסיכון לזיהום בשל הירידה בתפקודה של מערכת החיסון.
נויטרופניה, תת-סוג של לויקופניה היא מצב הנגרם מירידה בייצור או מעלייה בהרס של נויטרופילים, תאי הדם הלבנים הנפוצים ביותר. יכולים להשתמש הן במונח לויקופניה והן במונח נויטרופניה לירידה בספירת נויטרופילים, המדד החשוב ביותר לזיהוי סיכון לזיהום.
סיבות.
מצבים רפואיים.
ספירת תאי דם לבנים נמוכה יכולה להיגרם כתוצאה מזיהומים נגיפיים חריפים, כמו הצטננות או שפעת. בנוסף, היא יכולה להיגרם כתוצאה מכימותרפיה, הקרנות, מיילופיברוזיס ראשונית ואנמיה אפלסטית. גם איידס יכול להיות סיבה למיעוט תאים לבנים.
סיבות נוספות של ספירת תאי דם לבנים נמוכה הן זאבת, לימפומת הודג'קין, סוגים מסוימים של סרטן, טיפוס הבטן, מלריה, שחפת, קדחת דנגי, זיהומי ריקציה, הגדלה של הטחול, מחסור בחומצה פולית, פסיטקוסיס, אלח דם ומחלת ליים. קיימות סיבות רבות אחרות, כגון מחסר במינרלים מסוימים כמו נחושת או אבץ.
פסאודולויקופניה (Pseudoleukopenia) יכולה להתפתח בתחילתו של הזיהום. כדוריות הדם הלבנות (בעיקר נויטרופלים, כתגובה לפציעה ראשונית) מתחילות לנדוד לכיוון אתר הזיהום וניתן לראותן שם. הגירתן גורמת למח העצם לייצר עוד מהן כדי להילחם בזיהום וכדי להשלים את המחסור שנוצר בכדוריות הדם הלבנות. אולם כשנלקחת דגימת דם בתחילת הזיהום היא מכילה כמות נמוכה של תאי דם לבנים, ולכן מצב זה נקרא "פסאודלויקופניה".
תרופות.
תרופות מסוימות יכולות להשפיע על המספר והתפקוד של תאי הדם הלבנים. תרופות אלו כוללות את קלוזאפין, תרופה אנטי-פסיכוטית עם תופעת לוואי נדירה שגורמת לחוסר מוחלט של כל הגרנלוציטים (נויטרופילים, בזופילים ואאוזינופילים). בופרופיון, תרופה נוגדת דיכאון שגם משמשת לגמילה מעישון והתמכרות לסמים, יכולה לגרום ללויקופניה בשימוש לטווח ארוך. מינוציקלין היא אנטיביוטיקה שידועה כגורם ללויקפוניה. ישנם גם דיווחים על לויקופניה שנגרמת על ידי חומצה ולפרואית, תרופה המשמשת לאפילפסיה, הפרעה דו-קוטבית ומיגרנה. התרופה האנטי-אפילפטית למוטריג'ין נקשרה אף היא עם ספירת דם לבנה נמוכה.
תרופות אחרות נוספות שיכולות לגרום לתופעה זו הן תרופות שמדכאות את מערכת החיסון, כמו רפמיצין, טקרולימוס, ואחרות.
כימותרפיה שמטרתה הם תאים הגדלים במהירות, כמו גידולים, יכולה גם להשפיע על תאי דם לבנים משום שהם מתאפיינים בגידול מהיר במח העצם. תופעת לוואי שכיחה של טיפול בסרטן היא נויטרופניה, ירידה של כמות הנויטרופילים (סוג ספציפי של תאי דם לבנים).
מקס אאושניט
מקס אאושניט (Max Auschnitt, נכתב לעיתים גם כ-Ausschnitt, Auschnit או Aușnit; 14 בפברואר 1888–1957) היה תעשיין יהודי רומני, שהמיר דתו לנצרות קתולית. הוא היה הטייקון הגדול ביותר ברומניה שלפני מלחמת העולם השנייה וכונה "מלך הברזל".
חייו.