היא משמשת כיועצת, מומחית ומרצה אודות סגנון וענייני אופנה נוספים. בשנת 2013, כשמלאו לה 91, נכללה ברשימת ה"50 הנשים מעל גיל 50 הלבושות הטוב ביותר בעולם" של עיתון הגרדיאן.
סרטים דוקומינטרים.
אפפל היא כוכבת הסרט התיעודי אודות חייה של הבמאי אלברט מייזלס, בשם "אייריס". הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2014 בפסטיבל הסרטים של ניו יורק ובהמשך נקנה על ידי חברת ההפקה Magnolia Pictures לשם יצירת גרסה לתיאטרון.
אפפל כיכבה גם בסרט הדוקומנטרי "If You’re Not In the Obit, Eat Breakfast" אשר יצא לאקרנים ב-2017 כסרט טלוויזיה.
חיים אישיים.
בעלה, קארל אפפל, לו הייתה נשואה 67 שנים, נפטר ב-2015, שלושה ימים בטרם מלאו לו 101 שנים. השניים בחרו שלא להביא ילדים לעולם מתוך העדפה להתמקד בקריירה של אפפל.
חתולה
זאנוויל ויינברגר
זאנוויל ויינברגר הוא זמר חסידי-ישראלי.
ביוגרפיה.
חיים אישיים.
ויינברגר נולד בירושלים לרב נטע שלמה וגיטל ויינברגר, המשתייך לחסידות דושינסקיא. זאנוויל הוא הבן ה-11 להוריו. אחיו הם מיכאל - חבר מקהלת מלכות ומנהל אולפן ההקלטות.M.W, יוסי ויואלי, גם הם חברי מקהלת מלכות. בן דודו הוא הזמר משולם גרינברגר.
קריירה מוזיקלית.
זאנוויל החל לשיר כילד בחצר חסידות דושינסקיא, אך לא שר מחוץ לחסידות, זאת בכדי לשומרו מפני העולם החיצוני. בהיותו כבן עשרים הצטרף זאנוויל, בעקבות אחיו, מיכאל, יואלי ויוסי, למקהלת מלכות של פנחס ביכלר. עם הזמן הבחין ביכלר בכישרונו והחל להטיל עליו לשיר סולו לעיתים קרובות.
זאנוויל מופיע בעשרות אירועים בשנה של המגזר החרדי, חתונות, דינרים, אירועי סיום הש"ס ואירועי חג הגאולה. בין האירועים הגדולים שויינברגר הופיע בהם: אירועי סיום הש"ס של דרשו ביד אליהו, בהיכל ארנה בירושלים, באירוע סיום הש"ס הענק בניו ג'רזי. ובאירועי סיום הש"ס של אגודת ישראל ודגל התורה.
בשנת 2014 שר ויינברגר סולו לראשונה באירוע מייוחד לציון 15 שנות יצירה ומוזיקה ליוסי גיל, יחד עם מקהלת מלכות. זאנוויל שר את השיר "זכור שנים עשר שבטים" יחד עם מוטי ויזל ומקהלת מלכות. שיר זה הוא למעשה גם הסינגל הראשון של זאנוויל.
בשנת 2016 הפיקה חברת לחיים הפקות אלבום סולו של ויינברגר, תחת השם "לחיים מיט זאנוויל ויינברגר", בשיתוף פעולה בולט בין ויינברגר ליוסף משה כהנא. האלבום כולל 28 שירים בביצועו, בליווי מקהלת "לחיים", הזמר אהרלה סמט ומקהלת מלכות, ובעיבוד של אלי קליין ואיצי ברי. זאנוויל שר גם באלבומים נוספים של חברת ההפקה "לחיים הפקות", בסדרת האלבומים "לחיים טיש". כחלק משיתוף הפעולה ביניהם לקח כהנא חלק נרחב בהפקת אלבום הבכורה של זאנוויל, מן השמיים.
בשנת 2021 הוציא ויינברגר לאור את הסינגל והנה נער בוכה. הוא הוציא את השיר לאחר פטירת אביו; זאנוויל ביקש להנציח רגע שבו אחיו הקטן (שהוא ילד מיוחד) החל לבכות בעת הלוויה. השיר נכתב ביידיש והוא שואל: "כיצד אפשר להתעלם מבכי של ילד יהודי?" לבקשתו של זאנוויל, ידידו בנצי שטיין, חבר מקהלת מלכות, הלחין את השיר.
ביולי 2021 הוציא זאנוויל לאור את אלבום הבכורה שלו, מן השמיים. באלבום 12 רצועות, מלחנים של יוסי גרין, פנחס מרדכי וועבר, משולם גרינברגר, הערשי ויינברגר, הערשי רוטנברג ויוסף משה כהנא, כשעל העיבודים תזמורת פריילך: משה לאופר, יואלי דיקמן, נפתלי משה שניצלר, יהודה גלילי, אברהם גור אריה וצבי בלומנפלד. המקהלות שליוו את האלבום: מקהלת מלכות של פנחס ביכלר, מקהלתו של הרשל בריסק, יואלי הורביץ, אלי שפריי ומקהלת שירה ואֶחיו של זאנוויל, יוסי ומיכאל ויינברגר.
זאנוויל הפיק את הקליפ ותחזינה, שהוא אחד משירי האלבום, יחד עם מקהלת מלכות, בלחן של פינקי ובר ובעיבוד של משה לאופר. הקליפ מציג את העלייה לרגל ומתייחס גם לשנת השמיטה. הוא צולם בשילה הקדומה ושימש גם כסינגל שיווקי לאלבום. שיר נוסף ייחודי באלבום הוא השיר יתומים היינו, ששר זאנוויל לעילוי נשמת אביו, ר' נטע שלמה ויינברגר, בלחן של הרשי ויינברגר ומילים של ליפא שמלצר.
בחג הגאולה, י"ט בכסליו ה'תשפ"ב, הופיע זאנוויל יחד עם אברהם פריד במסגרת אירועי צמאה בבנייני האומה.
יחסי כווית–מלזיה
יחסי כווית–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת כווית לבין פדרציית מלזיה.
היחסים בין שתי המדינות מתמקדים בעיקר בשיתוף פעולה כלכלי.
יחסים כלכליים.
מלזיה היא אחת משותפות הסחר הגדולות ביותר של כווית. בין השנים 1996 ל-2006, היקף המסחר בין כווית למלזיה זינק מכ-79.3 מיליון דולר לכ-507 מיליון דולר. "בית הכספים של כווית", אשר נחשב לבנק האסלאמי הגדול ביותר במפרץ הפרסי, החל לפעול גם במלזיה ב-2008. בין שתי המדינות נחתמו מספר הסכמים כגון תכנון מס, ושתי המדינות משתפות פעולה בתחומים כגון בחינוך, תיירות ותעשיית החלל. בשנת 2013, כווית ומלזיה החליטו להגביר את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בחינוך.
יחסים דיפלומטים.
כווית מחזיקה בשגרירות בקואלה לומפור. מאידך, מלזיה מחזיקה בשגרירות בכווית סיטי.
גשר מלח
באלקטרוכימיה, גשר מלח הוא מכשיר המחבר בין שני חצאי תאים בתא גלווני. המטרה שלו היא לאזן את המטען החשמלי בחצאי התאים, על מנת לשמור על הזרם לאורך זמן.
מטרת גשר המלח היא לשמור על איזון מטענים חשמליים בתא, שמופר כאשר האלקטרונים נעים בין האנודה לקטודה. באנודה נוצרים יונים חיוביים ואלקטרונים, האלקטרונים מחומצנים בידי היונים בחצי התא השני. במצב הזה נוצרים בחצאי התא מטענים שונים. כאשר נוצרים מטענים שונים נוצרים שדות חשמליים שמשפיעים על מעבר האלקטרונים מאנודה לקטודה וגורמים להפסקת הזרם. גשר המלח מאזן את התא בכך שהיונים השליליים בגשר המלח נמשכים לאנודה והיונים החיוביים נמשכים לקטודה.
תיאור פעילות הגשר מלח.
עקב מעבר האלקטרונים בתא, נוצר מצב בו יש עודף אלקטרונים בקתודה ועודף יונים חיוביים באנודה. עודף האלקטרונים, דוחה את האלקטרונים, ואילו עודף היונים החיוביים, מונע מהאלקטרונים לעזוב את פס המתכת. בעזרת גשר המלח, היונים השליליים בתמיסה, יכולים לנוע בין צד חצי תא לחצי תא. גשר המלח מושרה בתרכובת יונית, ומאפשר את מעבר היונים השליליים בעזרת כוחות חשמליים. כך, נוצר מעגל סגור - אלקטרונים נעים מחצי תא אחד לשני, והיונים השליליים נעים מחצי תא השני לראשון.
תומר רוסו
תומר רוסו (נולד ב-29 במאי 1973) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, במאי, מחזאי ומורה למשחק ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1973 בקריית ביאליק. שירת בצה"ל כחובש בחטיבת הצנחנים. ב-1997 סיים לימודי משחק בבית הספר "בית צבי".
קריירה בטלוויזיה ובקולנוע.
בשנת 1997 הופיע בסדרה "כסף קטלני" בתפקיד אבישי רובין, בסרט "בחצות הלילה" בתפקיד שחר, בסרט "דנה לא רוקדת" בתפקיד יוני ובסרט "אנחנו לא כאלו".
בשנת 1998 שיחק בסדרה "רמת אביב גימל" את רונן. בשנת 2000 שיחק בסרט "כיפור" בתפקיד רוסו.
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "זאיה", בבימויו של יונתן פז. הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב"
בשנת 2001 הופיע בסדרה "לגעת באושר" בתפקיד אורי הוברמן ובסרט "לא תנאף" בתפקיד רוני. בשנת 2002 גילם את מילק בסרט "קדמה". בשנת 2003 גילם את פרידמן החובש בסרט "קרב בדרך לירושלים" ובסרט "עלילה" את הקצין.
בשנת 2005 שיחק בסרט "אזור חופשי" את איש הביטחון. בשנת 2009 הופיע בסדרה "פרשת השבוע".
בשנת 2015 גילם בסרט "רבין-היום האחרון" את גבי ברבש, מנהל בית החולים. בשנת 2018 שיחק את איש האבטחה בסרט "רכבת קלה".
חיים אישיים.
רוסו נשוי ואב לארבעה. מתגורר במצפה הילה.
אי המתים
רמי יהודאי
רמי יהודאי (נולד בשנת 1948) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף המכביה השמינית (1969) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה.
יהודאי גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1963 זכה יהודאי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.7 דקות, אחרי גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (2:43.1 דקות) ואהרון שטופ מהפועל תל אביב (2:50.3 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1964 זכה יהודאי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.1 דקות, אחרי אהרון שטופ (2:45.4 דקות) ויואל קנדה (2:50.2 דקות), שניהם מהפועל תל אביב.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1965 זכה יהודאי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.2 דקות, אחרי גרשון שפע (2:46.9 דקות) ולפני יואל קנדה (2:51.6 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1966 זכה יהודאי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.4 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 1:15.0 דקות ויואל קנדה (1:16.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:52.0 דקות, אחרי גרשון שפע (2:42.2 דקות) ויואל קנדה (2:49.7 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1967 זכה יהודאי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.3 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 2:39.0 דקות ולפני יואל קנדה (2:47.3 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.4 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 1:13.4 דקות ויואל קנדה (1:14.6 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1968 זכה יהודאי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.7 דקות, אחרי יואל קנדה (1:13.7 דקות) וגרשון שפע (1:17.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:50.6 דקות, אחרי יואל קנדה (2:45.5 דקות) וגרשון שפע (2:45.7 דקות).