באליפות הקרב רב הראשונה שנערכה בישראל, ברמת השופט, בתחילת אוקטובר 1954 זכתה ברגשטיין במקום הראשון עם 1523 נקודות, לפני אילנה רייזנר חברתה לקבוצה (1006 נקודות) ונועה מוזר מהפועל תל עמל (1004 נקודות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.2 דקות, אחרי שושנה ריבנר מברית מכבים עתיד (1:14.7 דקות) ולפני חברתה לקבוצה ירדנה שאל (1:27.1 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופש בתוצאה של 6:37.3 דקות, אחרי שושנה ריבנר (6:04.5 דקות) ולפני ירדנה שאל (6:56.5 דקות).
בתחרות שנערכה במזרע בנובמבר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראל חדש, שיא יסוד של 3:31.5 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1955 זכתה ברגשטיין בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.6 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:09.5 דקות) ולפני דורית שרצר מברית מכבים עתיד (1:22.3 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:30.8 דקות, אחרי שושנה ריבנר (5:46.3 דקות) ולפני דורית שרצר (6:33.0 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:41.3 דקות, אחרי דורית שרצר (1:36.3 דקות) ולפני יהודית לוזיה מהפועל אפיקים (1:46.5 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1956 זכתה ברגשטיין במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.1 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:09.3 דקות) ולפני דורית שרצר (1:19.6 דקות).
תולעים קוצניות ראש
תולעים קוצניות ראש (שם מדעי: Acanthocephala) היא מערכה מונופילטית של בעלי חיים טפילים הכוללת 1,150 מינים לפחות החיים באוקיינוסים, מים מתוקים וביבשה. משמעות השם הלטיני הוא ראש קוצני בשל החדק הקוצני (probosces), אשר באמצעותו נצמדת התולעת למעי הפונדקאי.
סייוג הטפילות של כל מיני הקבוצה, בלי יוצא מהכלל, היא טפילות פנימית ואובליגטורית. כלומר, חיים בתוך גוף הפונדקאי ואינם יכולים לחיות ולהתרבות ללא הפונדקאי. המינים במערכה זו הם טפילים של בעלי חוליות כגון יונקים, עופות, זוחלים, דגים וחסרי חוליות שונים. כאשר הקבוצה שבה מתועדים מקרי הטפילות השכיחים ביותר הם דגי הגרם. נוכחותם במעי גורמת נזק מקומי בלבד ועל פי רוב אינה סיבת התמותה של הפונדקאי, לעיתם רחוקות מאוד יגרמו נזק לאדם או לחיות משק. זו עשויה להיות הסיבה למיעוט המחקרים על מערכה זו, בהשוואה לתולעים טפילות אחרות כשרשורים ותולעים נימיות.
אורכם משתנה, מפחות ממילמטר עד למטר. צבעם צהוב. בין המינים קיימת אחידות רבה במבנה, שלבי הזחל ובמחזור החיים. קיימים הבדלים (לעיתים מינוריים ולא חד משמעיים) בין המינים במבנה וגודל החדק, בסידור הזיזים הקוצניים וכמותם, אך הבדלים אלו קיימים אף בין הפריטים במין מסוים.
הרבייה המינית מתרחשת בתוך מעיים של בעל חוליות, הביצים המופרות מופרשות בצואה ואינן מתפתחות עד אשר נאכלות על ידי חסר חוליות פרוק רגליים, דרך אדמה או מים מזוהמים בצואה או דרך אכילת הגללים עצמם. במערכת העיכול של חסר החוליות, מתפתח הזחל ומתחפר מהמעי למערכת הדם הפתוחה (hemocoel), שם מפתח הזחל את החדק הקוצני ונראה כגרסה מוקטנת של צורת הבוגר, הוא נשאר שם רדום. מחזור החיים ממשיך כאשר חסר החוליות נאכל על ידי בעל חוליות נגוע בטפיל. אז נעור הזחל ומתפתח במעיים של בעל החוליות לבוגר.
מלנורוזאורוס
מלנורוזאורוס (שם מדעי: Melanorosaurus; מילולית: "לטאת ההרים השחורים") הוא סוג של דינוזאור בן לקבוצת דמויי זאורופודים, אשר התקיים בטריאס העליון לפני 216.5-201 מיליון שנה. המאובנים שלו נמצאו בדרום אפריקה.
דינוזאור זה היה קרוב לפלטאוזאוריים, אך היה מהפרוזאורופודים הקרובים ביותר לזאורופודים האמיתיים והיה בעל מבנה גוף כבד יחסית ועצמות חזקות יותר. הוא הגיע לאורך 8 מטרים ולמשקל של 1.3 טון בממוצע. אורך הגולגולת הגיע ל-25 סנטימטרים והייתה משולשת בצורתה. השיניים שימשו ללעיסת צמחים. ככל הנראה הוא לא השתמש בגפיו האחוריות כדי להזדקף אלא נע על ארבע רגליים כל הזמן.
מאובניו התגלו בתצורות אליוט שבלסוטו, ובדרום אפריקה. באזורו נמצאו דינוזאורים רבים לרבות ההטרודונטוזאורוס והמסוספונדילוס.
סוג זה כלל מין אחד - "Melanorosaurus readi", אשר הוגדר ב-1924. ב-1993 התגלו בדרום אפריקה מאובנים נוספים שאולי השתייכו למין אחר בשם "Melanorosaurus thabanensis", אך מבנה העצמות היה שונה, כך שהם שויכו לסוג חדש - מרוקטנוס ("Meroktenos").
משל הקדמוני
ציונות גרמניה
בובי בראון
רוברט בריספורד בראון (נולד ב-5 בפברואר 1969) הוא זמר, כותב שירים, ראפר, רקדן ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
בראון נולד בבוסטון, שבמסצ'וסטס. בראון גדל בפרויקטים של פארק הבוסתן של רוקסברי. הטעם הראשון של בראון להיות על הבמה התרחש כשהיה בן שלוש ואחד מאלילי ילדותו, ג'יימס בראון, הופיע בבוסטון. המופע הזה עורר חלום להיות זמר. בראון הצטרף למקהלת הכנסייה, שם זיהה ופיתח את יכולות השירה שלו.
בין השנים 1992–2007 היה נשוי לויטני יוסטון.
החל משנת 2012 בראון נשוי לאליסיה אתראדג' ,לזוג שלושה ילדים
קריירה.
ב 1981 הוקם הרכב מוזיקלי New Edition על ידי בובי בראון. החל מקריירת סולו, הוא נהנה מההצלחה עם אלבומו השני בשנת 1988, "Don't Be Cruel", שהוליד מספר סינגלים שכוללים את "My Prerogative" המצוין בעצמו, ופרס גראמי "Every Little Step". בראון היה מחרוזת של עשרת הלהיטים המובילים במצעד הבילבורד השונים בין השנים 1986–1993.
הוא גם כיכב בסרטים כמו הגבול הדק בין אהבה לשנאה (1996) ו-two can play that game, ב 2011. הוא חזר למהדורה החדשה (New Edition) לאלבום איחוד וסיבוב הופעות מ-1996 ל-1997, וחזר עם כל ששת החברים לסטינט נוסף ב-2005.
חולדת צ'ינצ'יל בנט
חולדת צינציל בנט (שם מדעי: Abrocoma bennettii) היא מין של מכרסם ממשפחת חולדות צ'ינצ'יל האנדמית לצ'ילה.
חולדת צ'ינצ'יל בנט מגיעה לגודל של צ'ינצ'ילה באורך 35 סנטימטרים ומשקל של חצי קילו.
חולדת צ'ינצ'יל בנט ניזונה בעיקר מעשב ומצב שימורו הוא ללא חשש.
וולוו VN
וולוו VN (באנגלית: Volvo VN) הם סדרות של משאיות כבדות מתוצרת וולוו משאיות, אשר הורכבו באמצעות החטיבה "וולוו משאיות אמריקה הצפונית", בבעלות יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר מיוצרים משנת 1996 בארצות הברית.
דגמי וולוו VN כוללים תצורת טנדם בהם דגמי משאית סמי-טריילר כבדה ופול טריילר כאשר החלק העיקרי בה הוא הגורר אליו ניתן לחבר נגרר.
"וולוו VN" פותחה לראשונה בצפון אמריקה, הוגדרה כמשאית "וולוו Class 8" מהדור השני. בשנת 2004 הוצג דגם הדור השלישי עם מכסה המנוע המעודכן. כיום דגמי "וולוו VN" זמינים באופן בלעדי לשוק באמריקה הצפונית.
עליות דרבנו יונה
ירון שילון
ירון שילון (נולד ב-16 באפריל 1978) הוא במאי טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
שילון הוא בנו של איש הטלוויזיה יגאל שילון, אחיינו של דן שילון. את תחילת דרכו הטלוויזיונית עשה בגיל 3, כששיחק בתשדיר השירות "ירון אל תיגע - זה חפץ חשוד". השתתף כשחקן בפרסומות נוספות בשנות ה-80 ובשנות ה-90. בנערותו הנחה, ביים וערך את התוכניות "איך להרוס שעה" ו"בעומס יתר" בטלוויזיה בכבלים. בנוסף שיחק כילד בסרט בלוז לקיץ, שהיה חלק מסדרת הסרטים של אסקימו לימון. את שירותו הצבאי עשה כצלם ועורך ביחידת הצילום של חיל חימוש.
כשהשתחרר מצה"ל ערך את הסרטים הדוקומנטריים: "סיפורו של אלוף עולם" של חיים לב ו"באתי, ראיתי, הלכתי" לעיריית לוד.
ב-2004 הצטרף לתוכנית ערב אדיר עם אדיר מילר וביים בה את מערכוני החוץ. בנוסף ביים פרומואים לרשת.
ב-2006 ביים את הסדרה לצחוק או למות עם גורי אלפי לרשת. ביים גם את הסרט הדוקומנטרי על פירוקם של הצמד אסי וגורי, "אסי וגורי הסוף".
מ-2010, שילון הוא אחד מהבמאים בתוכנית ארץ נהדרת מעונותיה הראשונות, שבה הוא מביים מערכוני אולפן וחוץ.
ב-2010 ביים וערך את סרט הקולנוע זוהי סדום של ארץ נהדרת, לצד אדם סנדרסון ומולי שגב.
ב-2014 ביים את הסדרות מי נתן לך רישיון? ואיפה אתה חי?.
ביים את הפתיח של הכוכב הבא לאירוויזיון.
ב-2019 ביים את סדרת הטלוויזיה גיבור אמיתי.
בנוסף, שילון הוא במאי פרסומות ומשמש כבמאי הבית של שלמה ארצי, כולל בימוי סרטים דוקומנטריים, קליפים ובימוי המופעים.
שילון נשוי לשחר, בתה של מיכל חלד, זוגתו של שלמה ארצי ואב לשלושה.
אלכסנדר מאפרודיסיאס
אלכסנדר מאפרודיסיאס (ביוונית: Ἀλέξανδρος ὁ Ἀφροδισιεύς) היה פילוסוף מהאסכולה הפריפטטית מן המאה ה-3 לספירה, פרשנו היווני הידוע ביותר של כתבי אריסטו בעת העתיקה.
אלכסנדר קרוי על שם עיר הולדתו אפרודיסיאס אשר בקאריה. מסוף המאה ה-2 הוא כבר חי ולימד באתונה, ועמד שם בראש האסכולה הפריפטטית. פירושיו לאריסטו הפכו כה פופולריים עד שב מחברים הדנים באריסטו כבר הסתפקו בכינויו הסתמי: 'הפרשן' (ὁ ἐξηγητής).
מחיבוריו הפרשניים הרבים על כתבי אריסטו השונים, שרדו רק פירושיו לשני חלקים מן האורגנון: ספר האנליטיקה שמלכתחילה, ספר הדיאלקטיקה ('טופיקה'), וכן לספרים מטאורולוגיה, על החושים, ומטפיזיקה. שרדו גם כמה מחיבוריו העצמאיים. ביניהם: 'על הגורל' (שם מתפלמס אלכסנדר נגד הפילוסופיה של ההאסכולה הסטואית בנוגע לדטרמיניזם), וכן 'על הנפש'.
בחיבור על הנפש מציג אלכסנדר את פרשנותו לגישת אריסטו אל הנפש: לדבריו הנפש היא חלק אורגני של הגוף, ולכן אף היא אובדת באבוד הגוף. פרשנות זו אומצה על ידי פייטרו פומפונזי וצזארה קרמוניני - הוגים בני אסכולה בראשית תקופת הרנסאנס, שנתכנתה בשל כך 'האלכסנדריסטיים'.
זמרוני זליג ציק
ג'אווהסקריפט
רישון הולמס