ליסה יאזק היא חוקרת אשר ניתחה את היצירה האדם הבלתי נראה והרומן של הסופר האפרו-אמריקני רלף אליסון, אשר יצא לאור בשנת 1952 בהקשר של אפרופוטוריזם. הספר מתייחס לסוגיות חברתיות ואינטלקטואליות שעמדו בפני שחורים בארצות הברית בעשורים הראשונים של המאה ה-20, כולל לאומנות שחורה, היחסים בין זהות שחורה למרקסיזם, והפוליטיקה הגזעית הרפורמיסטית של בוקר טי. וושינגטון, בנוסף לעניינים שקשורים לאינדיבידואליזם וזהות אישית. צריך להיחשב כמו קודמו אפרוטוריסט ספרות. יאזק גורסת כי הסופר אליסון מסתמך ביצירה זו על רעיונות אפרוטוריסטיים אשר עדיין לא היו נפוצים ביצירות הספרות של סופרים אפרו-אמריקנים.
כיום קיימות יצירות ספרות של מדע בדיוני אשר מקוטלגות כיצירות אפרוטוריסטיות כגון יצירותיהם של סופרים כמו ננדי אוקורפור וסטיבן בארנס, נ.ק ג'סמין, נאלו הופקינסון קולסון וויטהד, ואוקטביה באטלר גם ספר המדע הבדיוני "Wild Seed" מושפע מאוד מהרעיונותשל אפרוטוריזם והוא עוסק בנרטיב של בני אלמוות אפריקאים וטכנולוגיות אנטי-קולוניאליות מהמאה ה-17.
אמנות.
המוזיאון "Studio Museum" שבהארלם מציג תערוכות רבות אשר עוסקות באפרוטוריזם ובאסתטיקה בהקשר זה. בתערוכות אלו הוצגו בשנים 2013–2014 יצירותיהם של אמנים אפרוטוריסטיים בולטים כמו דריק אדמס, ליילה עלי וחאלד חאפז.
כמו כן, כחלק מפסטיבל "MOMA PS1" הוצגה יצירתו האפרוטוריסטית המפורסמת של האמן קינג בריט "Moondance: A Night in the Afro Future".
המרכז לחקר לתרבות שחורה "Schomburg Center for Research in Black Culture" מציג תערוכות אפרוטוריסטיות אשר עוסקות בפנטזיה ומדע בדיוני, כמו גם חוברות קומיקס ועוד.
באפריל 2016, ניאמה סופיה סנדי אצרה תערוכה בשם "Black Magic: AfroPasts/Afrofutures" במסדרון הגלריה שלה בברוקלין, ניו יורק. בתיאור של אוסף, סנדי הצהירה: "יש הרבה במבט לאחור ובמבט קדימה שקורה בבית עובד... [ויש הרבה] חוגגים מסעות האלה בין אם הם יזומה או כפויה מסעות".
בשנת 2017–2018 הוצגה התערוכה "Afro-Tech and the Future of Re-Invention".
התערוכה "Black Metropolis: 30 Years of Afrofuturism, Comics, Music, Animation, Decapitated Chickens, Heroes, Villains and Negroes" היא מופע של איש אחד המתמקדת בקריירה של מאייר הקומיקס טים פילדר.
סוגיות חברתיות.
פמיניזם.
יצירתה של ג'ארד ריצ'רדסון "Attack of the Boogeywoman: Visualizing Black Women's Grotesquerie in AfrofuturismAfrofuturism" בוחנת כיצד האסתטיקה מתפקדת כמרחב לשיח על גזע, מין ומיניות עבור נשים שחורות.
סרטה הקצר של הזמרת ביונסה "Lemonade" בשנת 2016, בכיכובם של אמנים כמו איביי, לאולו סנבאג'ו, אמנדלה סטנברג ועוד כולל רעיונות פמיניסטיים אפרוטוריסטיים. אחת היוזמות העוסקות בהעצמה של נשים שחורות מתייחסות למערכות יחסים מחוץ לנישואים ההיסטוריה, כחלק מהטראומה משעבודם של האפרו-אמריקאים בארצות הברית החל בשנים 1619–1865, דרך שחזור חוקי ג'ים קרואו (1870-1965).
סקייטפארק פיונגיאנג
סקייטפארק פיונגיאנג הוא הסקייטפארק הראשון שנפתח בקוריאה הצפונית.
הסקייטפארק, אשר מהווה חלק ממרכז הבריאות ריוגיונג בבירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, הושק בטקס חגיגי במהלך חודש נובמבר 2012, בנוכחות המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און.
הסקייטפארק כולל מגוון מתקני סקייטבורדינג, ביניהם חצאי צינור, רמפות, משטחים משופעים, וכן מסלול רכיבה מרכזי.
נורה ג'מיסין
פאטי בולאיה
פטרישיה נגוזי בולאיה (באנגלית: Patti Boulaye; נולדה ב-3 במאי 1954) הידועה בשם פאטי בולאיה היא זמרת ושחקנית ניגרית אשר חיה ועובדת בבריטניה. בולאיה פרצה לתודעת הקהל לאחר ניצחונה בתחרות New Faces בשנת 1978, היא נחשבת לאחת מהאמנים השחורים המובילים ביותר בבריטניה בין השנים 1970–1980. בניגריה ידועה בולאיה בעיקר הודות להופעתה בפרסומת של חברת Lux ובסדרת הטלוויזיה The Patti Boulaye Show.
ביוגרפיה.
בולאיה נולדה במונית לאחר שאמה כרעה ללדת במהלך נסיעה במערב ניגריה. היא גדלה במשפחה קתולית שמרנית בניגריה יחד עם תשעה אחיה ואחיותיה אשר אחד מהם נהרג בהתרסקות מטוס של חברת Nigerian Airways בשנת 1978. כנערה, בולאיה שרדה את מלחמת את ביאפרה אשר השפיעה על היותה אישה מאמינה אדוקה.
בגיל שש עשרה, היא עזבה את ניגריה והיגרה לבריטניה מטרתה הייתה להיות נזירה אך במהלך סיור בלונדון, עמדה בתור ארוך אשר חשבה שהוא התור לכניסה למוזיאון מאדאם טוסו אשר התברר כי מדובר בתור ארוך לאודישן למחזה Hair. לאחר הגעתה לאודישן היא החליטה לנסות את מזלה וזכתה בתפקידה הראשון בקריירה כשחקנית אשר לימים סימן את פריצתה לעולם המשחק.
קריירה.
שלב.
לאחר המחזה Hair, היא השתתפה במחזה The Two Gentlemen of Verona אשר הקנה לה את התפקיד הראשי בדמותה של יום-יום הראשון כמו יאם יאם בקומדיה המוזיקלית " The Black Mikado " תחת שמה המקורי פטריסיה אביגווי. המבקר טוני ליין כתב עליה עליה כך: "Patricia Ebigwei's version of 'The Sun whose rays...' is, in the words of the Gramophone reviewer of this recording, the performance against which all others must now be judged. It is one of those remarkable interpretations that makes all others pale and unsatisfactory by comparison. No G and S lover is unmoved by this sensational piece of music making. Her version is a slow, erotic, languid ballad of vanity and sexual self-satisfaction that makes the conventional renditions seem prissy and just plain silly."
תפקידים נוספים אותם ביצעה בולאיה במהלך קריירת המשחק שלה היו התפקיד הראשי ב-Carmen Jones, בתיאטרון לונדון בהפקתו ובבימויו של סיימון קאלו ובמחזמר ישו כוכב עליון. ב-2003, בולאיה השיקה לראשונה את המחזה המוזיקלי הראשון שלה Sun Dance אותו לקח לה עשר שנים לכתוב ולהפיק.
טלוויזיה.
ב-1978, לאחר שצברה שנים של ניסיון בתחום המשחק היא הופיעה בתוכנית הכישרונות ושעשועון הטלוויזיה הבריטי New Faces שבו הגיעה לגמר וניצחה לאחר שהגיעה למקום הראשון בתחרות במסגרת התוכנית. כמו כן היא הופיעה בתוכניות הטלוויזיה  The Fosters, Dempsey and Makepeace, Brothers and Sisters. ב-1984, הייתה לה סדרה משלה, "The Patti Boulaye Show ב"ערוץ 4 הבריטי.
בחודשים ינואר ופברואר 2016, בולאיה הופיעה בסדרה בעלת שלושה חלקים של ה-BBC המפורסמת The Real Marigold Hotel, אשר עקבה אחר מסעם של שלושה סלבריטאי עבר כולל מרים מרגוליס וויינה סליפ להודו.
קולנוע.
בולאיה כיכבה בסרט האפריקאי Bisi, Daughter of the River ובנוסף היא כיכבה בסרט  The Music Machine ב-1979, והופיעה בתור זמרת קברט ב-1980 בסרט Hussy.
מוזיקה.
ניצחונה של בולאיה בתוכנית הכישרונות הבריטית New Faces הובילה לשחרורו של אלבומה הראשון אלבום You Stepped into My Life". "כמו כן היא הוציאה מספר סינגלים וביניהם The Flirtations.
אקטיביזם.
בולאיה היא המייסדת והנשיאה של ארגון הצדקה “Support for Africa”, אשר בנה חמש מרפאות ובתי ספר ברחבי כפרים ביבשת אפריקה בשיתוף פעולה עם הנסיך הארי.
פרשיות.
בשנת 1999, בולאיה הסתבכה כתומכת של המפלגה השמרנית, אחר שהעבירה ביקורת על רוצחיו של סטיבן לורנס דובר הממשלה הגיב בתגובה לביקורתה והגדיר אותה כביקורת "מעליבה וטיפשית".
מאוחר יותר באותה שנה, בולאיה תבעה את העיתון הגרדיאן על הוצאת דיבה,  אשר נאלץ לשלם לה פיצויים בסך £15,000 בגין עוגמת נפש.
חיים אישיים.
בולאיה היא קתולית אדוקה אשר נשואה לסטיבן קומוסלי מעצב גרפי ולהם שני ילדים.
דוניה
דוניה (באנגלית: Dunia) הוא סרט דרמה רומנטי מצרי-צרפתי-לובי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ג'וסלין סאאב. הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן הפוגשת את ד"ר בכר, איתו היא מגלה בנוסף לעונג של המילים באמצעות השירה, את העונג של החושים.
הסרט הוקרן לראשונה ב-3 באוגוסט 2005 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול שבקנדה, ומאז היה מועמד וזכה במספר פרסים. שפת הסרט היא ערבית ואורכו כ-110 דקות.
תקציר העלילה.
הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן בקהיר שרוצה להיות רקדנית מקצועית. במהלך הליהוק לתחרות הריקודים, דוניה פוגשת את ד"ר בכיר המהולל והמקסים. עם ד"ר בכיר, דוניה תגלה לא רק את העונג של המילים באמצעות שירה, אלא גם את העונג של החושים. עם זאת, היא תצטרך להתעמת עם המסורת, אשר הורסת את היכולת שלה להרגיש הנאה, כדי לשחרר את הגוף שלה לרקוד עם נשמתה.
אוניברסיטת קים איל-סונג
אוניברסיטת קים איל-סונג (בקוריאנית: 김일성종합대학) נוסדה ב-1 באוקטובר 1946, היא האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בקוריאה הצפונית, ונחשבת כיום לאחת מהאוניברסיטאות המובילות במדינה, בה לומדים כ-10,000 סטודנטים מדי שנה.
מתחם האוניברסיטה משתרע על שטח של כ-15 דונם במרכז פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
בנוסף לאולמות הלימוד האקדמיים, מתחם האוניברסיטה כולל גם 10 בנייני משרדים, 50 מעבדות, ועוד מגוון ספריות, מוזיאונים, בית דפוס, מרכז מחקר ופיתוח, מעונות סטודנטים ואף בית חולים. במתחם פועלת גם מעבדת מחשבים, אף שבהתאם למדיניות קוריאה הצפונית ביחס לשימוש ברשת האינטרנט, הגישה לאינטרנט מהמעבדה וממוסדות האוניברסיטה מוגבלת ומנוטרת בקפידה.
האוניברסיטה קרויה על שמו של קים איל-סונג, אבי האומה והנשיא הנצחי של קוריאה הצפונית.
האוניברסיטה מדורגת במקום השני מבין כלל האוניברסיטאות בקוריאה הצפונית (לאחר אוניברסיטת פיונגיאנג למדע ולטכנולוגיה), ובמקום ה-9,837 בדירוג האקדמי העולמי.
היסטוריה.