ספריית יונס וסוראיה נזריאן באוניברסיטת חיפה הוקמה בשנת 1963, לראשונה בבית הספר הגבוה בבית ארדשטיין ברחוב י. ל. פרץ בהדר הכרמל. משם עברה הספרייה שוב לבית הספר עירוני ה' ברחוב הביכורים במרכז הכרמל, במסגרת המכון האוניברסיטאי. לאחר שגדלו אוספי הספרייה והתיישן המבנה, בזכות תרומתה הנדיבה של משפחת נזריאן, החלה ב-2007 בניית המבנה החדש של הספרייה ששופצה והורחבה. בשנת 2010 נסתיימו עבודות הבנייה ובשנת 2012 הושקה מחדש הספרייה בשם "ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה". הספרייה היא מהגדולות שבספריות האקדמיות בישראל ובין הספריות המרכזיות הגדולות ביותר במזרח התיכון.
הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה.
הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה שמה לה למטרה להוציא לאור ספרי עיון איכותיים, ממוקדים או רב-תחומיים, שיש בהם עניין לציבור משכיל ורחב, מעבר לתחומי ההתמחות האקדמית והמדעית. רשימת הכותרים שראו אור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, חלקם בשיתוף עם מו"לים מובילים בארץ, כוללת תרגומים של ספרי עיון הנחשבים קלאסיים בתחומם, סדרות מדעיות בתחומים שונים, וספרים אקדמיים שחלקם הפכו לרבי-מכר בקרב שוחרי תרבות ודעת בישראל. במסגרת הוצאת הספרים, מוענק "פרס בהט" השנתי, הפרס הגבוה בארץ לספר עיון.
כתבי עת.
משפט וממשל – כתב עת נושאי של הפקולטה למשפטים.
כתב עת משפטי ונושאי של הפקולטה למשפטים, העוסק במשפט ציבורי, נוסד בשנת 1992. המערכת מורכבת בעיקר מסטודנטים תחת פיקוח אקדמי של עורך ראשי הממונה מקרב חברי הסגל של הפקולטה למשפטים.
הארת דין – כתב עת נושאי של הפקולטה למשפטים.
כתב עת משפטי וממוחשב של הפקולטה למשפטים, שנוסד בשנת 2004.
כתב העת עוסק בשינויים בכללי המשפט בישראל ומפרסם הערות פסיקה, חקיקה הלכות משפטיות ועוד מפרי עטם של אנשי הקהיליה המשפטית בישראל. המערכת מורכבת בעיקר מסטודנטים תחת פיקוח אקדמי של עורך ראשי הממונה מקרב חברי הסגל של הפקולטה למשפטים.
דין ודברים – כתב עת כללי של הפקולטה למשפטים.
כתב עת משפטי בין תחומי של הפקולטה למשפטים, שנוסד בשנת 2005.
כתב העת מתמקד ביחסי הגומלין בין המשפט לבין תחומי ידע אחרים ובפרט מדעי הרוח ומדעי החברה, אך משמש במה גם לכתיבה משפטית מסורתית.
בכתב בעת חוברות נושאיות וחוברות בנושאים כלליים, כולן בעריכת חברי סגל של הפקולטה למשפטים ותוך שילוב סטודנטים מצטיינים בכל תהליכי ההפקה.
דפים לחקר השואה.
כתב עת אקדמי שנתי ודו לשוני בנושא למחקרי השואה, ע"ש משפחת דוד ופלה שאפל מבית המכון למחקר השואה באוניברסיטת חיפה ובית לוחמי הגטאות בתמיכתה הנדיבה של משפחת שאפל. כעת העת מקדם את לימודי השואה ותקופת השואה וכן את חקר האנטישמיות באמצעות מגוון שיטות ודיסיפלינות ונותן ביטוי לאג'נדות מחקר חדשות בישראל ובעולם.
מכמנים – כתב העת של מוזיאון הכט.
כתב עת אקדמי, דו-לשוני (עברית/אנגלית), המשמש במה לסוגיות בארכאולוגיה של ארץ ישראל, ולפרסום פריטים נבחרים מאוסף מוזיאון הכט.
פרסים אקדמיים שמוענקים על ידי האוניברסיטה.
פרס בהט.
פרס בהט הוא פרס ספרותי שניתן על ידי הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה והקרן ע"ש פרופ' יעקב בהט, לזכרו של פרופ' בהט שהיה ממקימי החוג לספרות עברית וספרות השוואתית באוניברסיטת חיפה. הפרס הוא הפרס הגבוה ביותר שמוענק לישראל לספר עיון ומוענק מדי שנה החל משנת 1998, ל"כתב יד עיוני, מקורי ואיכותי בשפה העברית אשר לא פורסם בבמות אחרות, ואשר יש בו עניין לציבור הרחב". החל משנת תשע"ה (2015) מוענקים פרסים בסך כולל של 140 אלף ₪ במסגרת פרס בהט: 55,000 ₪ לשני זוכים לכל היותר ו"מענק בהט" בסך 30,000 ₪ לתמיכה בכתב יד שהוגש לתחרות ולא זכה אך נמצא ראוי לפרסום בהוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה.
פרס חייקין.
פרס חייקין, בסכום של עד 75,000 ₪, מוענק מדי שנה לחוקר/ת ישראלי/ת שפרסם ספר מחקרי חדש (ניתן להגיש גם כתב יד של ספר) בשלוש השנים שלפני הענקת הפרס, בתחומים הקרובים לנושאים גאואסטרטגיים הנוגעים בעיקר לישראל ולמזרח התיכון ומטרתו לעודד את המחקר בתחומים אלה. הפרס מוענק על ידי נשיא האוניברסיטה או הרקטור ביחד עם נציג קתדרת חייקין בטקס שיתקיים ביום השנה למותו של ראובן חייקין במהלך חודש ינואר, כחודש לאחר פרסום תוצאות התחרות. בצוואתו, ביקש ראובן חייקין, לסייע לקתדרה לגיאואסטרטגיה והסכים שזו תיקרא על שמו לאחר מותו.
פרס פתאל.
פרס פתאל בתחום חקר המשפט, מוענק מדי שנה על ידי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, לזכרו של עורך הדין יוסף פתאל הודות לתרומתם של בניו, איציק ודוד פתאל. הפרס מוענק מדי שנה בתחום מסוים בחקר המשפט שנקבע מראש על ידי ועדת ההיגוי של הפרס, המורכבת מחברי סגל מארבע הפקולטות למשפטים של האוניברסיטאות בישראל. אותה ועדה בוחרת גם את חוקר/ת ישראלי/ת מצטיין/מצטיינת, אשר גילו/גילה אינו עולה על 50, על סמך הישגים אקדמיים והצטיינות במחקר, הזוכה בפרס ובסכום של 30,000 ₪.
אוטו נורדנשלד
נילס אוטו גוסטב נורדנשלד (בשוודית: Nils Otto Gustaf Nordenskjöld; 6 בדצמבר 1869 - 2 ביוני 1928) היה חוקר קוטב, גאוגרף וגאולוג שוודי-פיני.
תולדות חייו.
נולד בסמולנד שבשוודיה למשפחה נודעת, דודו היה חוקר הקוטב אדולף אריק נורדנשלד, הוריו היו בני-דודים. ב-1894 החל ללמוד גאולוגיה באוניברסיטת אופסלה והתקדם לדרגת פרופסור. במהלך 1895–1897 נסע במשלחת חקר מינרולוגית לפטגוניה וארץ האש. ב-1898 נסע לאלסקה וטריטוריית יוקון.
בשנים 1901–1904 הוביל את המשלחת השוודית לאנטארקטיקה (Första svenska Antarktisexpeditionen). הספינה "אנטארקטיק" יצאה מנמל גטבורג אל איי פוקלנד ומשם המשיכה לכיוון חצי האי האנטארקטי. נוררדנשלד וצוותו נחתו באי הזעיר Snow Hill () ונותרו שם במשך החורף (הדרומי) של שנת 1902, בעוד הספינה תחת פיקוד הקברניט קארל אנטון לארסן הפליגה חזרה לפוקלנד. בקיץ שלאחר מכן (סוף נובמבר 1902), בדרכה חזרה על מנת לאסוף את נורדנשלד וצוותו, נלכדה הספינה בקרח והתקדמה באיטיות רבה, תוך לחץ קרח ששיבש את נתיבה המתוכנן כליל. ב-12 בפברואר 1903 טבעה הספינה כ-40 ק"מ מן האי פולט () ועד ה-28 בחודש הצליח לארסן לחלץ את צוותו בשלום אל האי למשך החורף. שני הצוותים נפגשו בסוף 1903 במפרץ התקווה () וחולצו על ידי ספינה ארגנטינאית. קודם לכן, באוגוסט 1903, נחשב לנעדר ונשלחה ספינה לחפש אחריו.
במהלך השהייה החורפית במזרח חצי האי האנטארקטי הצליחה משלחתו המפוצלת של נורדנשלד לחקור את חופי החצי האי וארכיפלג האיים הסמוך. המחקר הניב דוגמאות גאולוגיות רבות ותיאורי בעלי חיים. למרות ההצלחה המדעית והשם שהקנתה המשלחת לנורדנשלד בשדה המדעי, היא הותירה אותו שקוע בחובות כבדים.
ב-1905 מונה לפרופסור לגאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטת גטבורג.
ב-1909 נסע בראש משלחת חקר גאולוגית לגרינלנד וב-1920–1921 שב לדרום אמריקה וחקר את צ'ילה ופרו.
FC Twente
הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן
הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן הידועה גם כארגון מחדש בקווי התחבורה הציבורית בגוש דן הוא כינוי לשינוי משמעותי אשר נעשה בקווי האוטובוס בתל אביב-יפו, רמת גן, גבעתיים, בני ברק, חולון ובת ים. בשנת 2011 במטרה להפוך את מערכת התחבורה הציבורית למערכת מודרנית העונה לצרכים המשתנים של האוכלוסייה בגוש דן. זאת על מנת לעצור את הירידה המתמשכת במספר הנוסעים בתחבורה הציבורית. הרפורמה נהגתה על ידי משרד התחבורה ותוכננה על ידי חברת חברת נתיבי איילון בעשור הראשון של המאה ה-21. עם זאת, ביצועה המעשי התעכב והחל רק באוגוסט 2010, כאשר השינוי המהותי ביותר התבצע ב-1 ביולי 2011 עם ביצוע הפעימה השנייה בארגון מחדש. במסגרת השינוי, בוטלו עשרות קווים, אחרים שינו מסלולם וקווים חדשים נוספו. הרפורמה ספגה ביקורת שהתמקדה בעיקר בהרעת נגישות לחלק מהשכונות, ובתגובה נערכו שינויים נוספים ב-5 באוגוסט 2011 וב-16 במרץ 2012. לאור הביקורת בוטלו שלבים הבאים אשר היו אמורים להתבצע בפרומה, ולאורך העשור השני של המאה ה-21 נעשו עוד כמה שינויים בקווים והוספת קווים חדשים אשר פיצו על ניתוקים שונים. ואינם עומדים בעקרונות ההיררכיה אותם קבעה הרפורמה.
רקע.
היסטוריית מערכת קווי האוטובוסים בגוש דן.
התחבורה הציבורית באזור תל אביב והסביבה החלה להתפתח בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20, עם הקמתם של הקואופרטיבים "המעביר" ו"גלי אביב" שהתאחדו בהדרגה עד שהפכו בשנת 1945 לקואופרטיב דן. כבר בשנות השלושים נפתחו קווים היסטוריים כגון קו 4 וקו 5 הפועלים עד היום. בנוסף הופעלו קווי קואופרטיב אגד עירוניים בין תל אביב לבת ים, חולון וראשון לציון וכן לאזור השרון. מצב זה של הפעלה על ידי שתי החברות נמשך עד תחילת שנות האלפיים, אז הועברו קווים של בקעת אונו (ב-2003) וקווים עירוניים בפתח תקווה (ב-2006) לחברת "קווים".
במהלך העשורים מאז קום המדינה התפתחה התחבורה הציבורית בגוש דן. כך החל משנות השישים הופרה בהדרגה החלוקה האזורית בין אזורי ההפעלה של "דן" ו"אגד" עם כניסת חברת "דן" לפעילות מלאה בבת ים ורמת השרון (בסוף שנות השישים), ולפעילות חלקית בחולון והרצליה (בשנות השבעים), רעננה (בשנות השמונים) ואף לראשון לציון וכפר סבא (בתחילת שנות התשעים). בנוסף, במהלך שנות השמונים נבנו מסופים חדשים המשמעותיים שבהם הם מסוף 2000, מסוף רידינג, ומסוף כרמלית, ותחנות הקצה ברחובות הערים הועברו למסופים אלה. בנוסף נפתחו במהלך השנים קווים נוספים על מנת לתת נגישות לשכונות החדשות שנבנו. כמו כן שודרג באופן משמעותי הציוד הנייד והופעלו אוטובוסים מפרקיים בחלק מהקווים על מנת להקל על העומסים, שהפכו להיות מראה שכיח לאור הגידול באוכלוסייה.