ב-1968 מונה למזכירו הצבאי של נשיא המדינה, זלמן שזר. ב-1969 יצא ללימודי תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. במלחמת יום הכיפורים מונה במינוי חירום לממלא מקום מפקד בית הספר לשריון. ביולי 1974 מונה לראש מחלקת היסטוריה במחלקת ההדרכה. בספטמבר 1975 מונה לקצין חינוך ראשי ושירת בתפקיד זה עד 1977. בתפקידו האחרון בצה"ל היה מדריך במכללה לביטחון לאומי.
היה נשוי לבלהה לבית ליפשיץ (נפטרה בשנת 2006) ואב לשלושה: אהוד (אודי), יורם (רמי) ואסף.
נפטר בשנת 1989, בן 63. תרם את גופתו למדע.
בנו אהוד (אודי) אמיר, שהגיע לדרגת אלוף-משנה בצה"ל, כיהן בתפקיד מפקד גדוד 9, כמו אביו לפניו.
אוגר הדגלים
אוגר הדגלים (באנגלית Flag Register ובקיצור FR) הוא אוגר המורכב מאוסף סיביות המהווה בדרך כלל חלק מן היחידה אריתמטית-לוגית ומכיל מידע נוסף על התוצאה של הפעולה האחרונה. הוא משמש לביצוע מותנה, בהתאם לתוצאה זו, של פקודת שפת סף במעבד. דגל נחשב דלוק כשערך הביט - 1. וכבוי כשערכו - 0. זהו אוגר שיכול להכיל ביטים כגון:
שלמה אמבר
שלמה אמבר (1 בספטמבר 1923 - 17 במרץ 2013) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, עמד בראש פיקוד ההדרכה וראש הג"א עד 1972.
ביוגרפיה.
שלמה אמבר (במקור בטמן) נולד בכפר אז"ר ב-1 בספטמבר 1923. כנער היה פעיל בארגון "ההגנה" ושירת בתפקיד קשר במהלך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. ב-1941 הצטרף ליחידת הנוטרות של משטרת היישובים העבריים עבר קורס מ"כים של ההגנה ברמת יוחנן, ושימש בתפקידי הדרכה.
ב-1942, בעת מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, ולאחר הקמת הבריגדה היהודית שירת בגדוד השלישי כסמל חבלה. השתתף במערכה על נהר סניו באיטליה ושהה באירופה עד 1946, עסק בהצלת שארית הפליטה של יהודי אירופה, בפעולות רכש וההעפלה. בשובו לארץ ישראל מונה למפקד אזור כפר אז"ר ותל ליטוינסקי. ב-1948 סיים את קורס הקצינים הראשון של צה"ל, במהלך הקורס השתתף במבצע נחשון. הצטרף לגדוד 33 בחטיבת אלכסנדרוני, שירת בו כקצין חבלה, מפקד פלוגה וממלא מקום מפקד הגדוד. ב-1952 מונה למפקד גדוד בחטיבת גולני, במלחמת סיני שירת במטה פיקוד הדרום ואחר כך שירת כסגן מפקד חטיבת גולני. יצא בשליחות צה"ל לליבריה להקמת תנועת נוער לאומית. ב-1963 מונה למפקד מחוז תל אביב.
ביולי 1964 מונה למפקד פיקוד ההדרכה, תפקיד בו כיהן עד יולי 1967, במהלך ההכנות למלחמת ששת הימים הוטל עליו להקים אוגדה מדומה, אוגדה 49, שהשתמשה בתפאורות של טנקים מקרטון, והקמת מחנות ריקים מול הגבול המצרי לאחר המלחמה הופקד על יחידת פינוי השלל ופיקד על חטיבת קרייתי. בשנים 1969 עד 1972 עמד בראש הג"א.
לאחר שחרורו שימש מנהל שירות הדואר במשרד התקשורת. נפטר במרץ 2013.
נדיה קומנצ'י
צדביטה זאגרב
צדביטה זאגרב (בקרואטית: KK Cedevita Zagreb) הייתה קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר זאגרב, המשחקת בליגת העל הקרואטית, ובליגה האדריאטית.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 1991. משתתפת בליגה הקרואטית הבכירה מאז עונת 2002/03. ומשתתפת במפעלים אירופאים מעונת 2003/04.
בעונות 2006, 2010, 2011, הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע הקרואטי. בעונת 2010/11 הקבוצה הגיעה עד לגמר הפלייאוף והפסידה את אליפות קרואטיה לק.ק זאגרב. ובנוסף, הגיעה הקבוצה גם לחצי גמר היורוקאפ והפסידה לאוניקס קאזאן.
בעונת 2011/12, זכתה הקבוצה בגביע הקרואטי הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת ק.ק. זאגרב. בנוסף הגיעה הקבוצה עד לגמר הליגה האדריאטית והפסידה לקבוצת מכבי תל אביב 87-77. ובסיום העונה הפסידה בגמר הפלייאוף לציבונה זאגרב 3-1.
בעונת 2013/14, עם המאמן יסמין רפשה זכתה בדאבל הראשון בתולדותיה כאשר זכתה לראשונה באליפות קרואטיה (לאחר 0-3 בסדרת הגמר מול ציבונה זאגרב) ובגביע השני שלה (לאחר ניצחון 68-86 בגמר מול ק.ק. זאגרב). כמו כן העפילה שוב לגמר הליגה האדריאטית אך שוב הפסידה. בגמר הסופרקאפ הקרואטי הפסידה לציבונה 82-61.
ההיכל הביתי של הקבוצה הוא סוטינסקה ורלה הנמצא בשכונת פודסוסד. ובעל קיבולת של 2,000 מקומות ישיבה. במסגרת היורוקאפ עוברת הקבוצה לארח בהיכל דראזן פטרוביץ' המכיל 5,400 מקומות.
בקיץ 2019 התמזגה הקבוצה עם אולימפיה ליובליאנה, וכעת נקראת צדביטה אולימפיה מהעיר ליובליאנה.
צ'דביטה
אם כן ביטלת תורת עירוב מאותו מבוי
בהלכות עירובין, הכלל אם כן ביטלת תורת עירוב מאותו מבוי הוא כלל המתייחס לדין ביטול רשות שנועד להתיר טלטול בחצר ובמבוי במקום תקנות עירוב חצירות ושיתופי מבואות, ואומר שמותר להשתמש בתקנת ביטול רשות דווקא במצב "דיעבד" ולא באופן קבוע, ורק באופן שביטול הרשות אינו פועל כל אשר פועל העירוב חצירות. וזאת מהחשש שמא תתבטל תורת עירוב.
מקור התקנה.
רקע.
לפי תקנת חז"ל, וכחלק מאיסור טלטול בין רשויות היחיד שבו אסרו לטלטל בין השאר, בין רשות היחיד רגילה לבין רשות היחיד משותפת, אסור לטלטל חפצים מחצר למבוי, אלא אם כן השתתפו השכנים יחד בפת משותפת, בדומה לתקנת עירוב חצירות. במקום ששכחו לערב תיקנו חז"ל שכל הדיירים יבטלו את רשותם לאחד מהם, כך שהמקום נחשב לרשות היחיד רגילה, ואז יכול אותו היחיד שביטלו את החצר לטובתו, לטלטל בחופשיות בחצר.
לעומת זאת, כאשר יש גוי בחצר או במבוי, ובחצר או מבוי שבה דר יותר מיהודי אחד תיקנו חז"ל שלא ניתן לערב עמו אלא יש לשכור ממנו את רשותו. הבעיה היא כאשר הגוי לא מסכים להשכיר את רשותו. מעשה כזה התרחש בימיו של אביי, כאשר גוי בשם לחמן בר ריסתק לא הסכים להשכיר את רשותו בחצר. אביי פתר את הבעיה באופן כזה: הוא הורה ליהודים לבטל את רשותם ליהודי אחד מבני המבוי, כך שלפי כללי ביטול רשות נמצא שהלכתית גר במקום רק יהודי אחד, וכאשר גר יהודי אחד עם גוי, אין חיוב שכירת רשות.
על כך אמר רבא: , כלומר אם תעשה כך, תתבטל תקנת העירוב ממקום זה, שהרי במקום לערב עירוב חצירות, יכול האדם לטלטל בחופשיות מביתו למבוי על ידי ביטול הרשויות, וקיים חשש שיעשה כך לעולם (שהרי תקנת עירוב חצירות לא תועיל כאן שהרי יש גוי). ולכן תיקן רבא תקנה אחרת, על ידי עירוב חצירות.
חשש זה של "בטלת תורת עירוב", קיים בכל מקרה שיעשו את הביטול באופן קבוע, אם מפני שהעירוב חצירות אינו מועיל - כדוגמה זו, אם מפני שהביטול רשות מתיר את כל אשר הותר על ידי העירוב חצירות.
הסבר התקנה.
המהרש"א מסביר כי החשש שחששו חז"ל שמא תתבטל תורת עירוב, אינו בכך שישתמשו תמיד בביטול רשות, שהרי מה אכפת לחז"ל שישתמשו בתורת ביטול רשות, אלא הסיבה היא שמא תשתכח תורת ערוב ויבואו לטלטל בלא עירוב, כדוגמת תקנת עיר של רבים שתיקנו לשייר במבואותיה חלק שאינו מעורב.
השלכות הלכתיות.
הסתפקו הראשונים בגדר תקנה זו. האם בעיה זו של "אם כן תשתכח תורת עירוב מאותו מבוי" קיימת רק כאשר הגוי מסרב להשכיר את רשותו, כך שבהכרח יאלצו הדיירים להשתמש בתורת ביטול רשות, ולפי זה במקרה שהגוי מסכים לערב, אלא שבאופן חד פעמי לא עירבו מכיוון שהגוי לא היה במקום ולא ניתן היה לערב מערב שבת - מותר יהיה לערב - שהרי בשבועות הבאים יחזרו לערב על ידי עירוב חצירות רגיל, או שמא אין לחלק בזה כמו הכלל לא פלוג רבנן, ומכיוון שאם הגוי לא יתרצה להשכיר ישוב החשש של "אם כן בטלת תורת עירוב מאותו מבוי", גם באופן שהגוי מתרצה להשכיר אסור לבטל את הרשות לגוי אחד. התוספות הוכיחו שגם במקרה כזה אסרו חז"ל להשתמש בביטול רשות, ממעשה המובא בתלמוד.
בפסקי הראשונים.
הלכה למעשה נוספת היוצאת מכלל זה, היא פסקו של רש"י העוסקת בדין ביטול רשות מבית לבית. במהלך חופה שהתקיימה, כנהוג בעבר, בשבת, הוצרכו להוציא חפצים מבית אחד לבית שני באותה חצר, וכאשר השאלה הגיעה לפני רש"י ששהה במקום, הוא פסק שאחד מבעלי הבתים שבחצר יבטל את רשותו אל הבית השני, ואז יוכלו להוציא ולהכניס חפצים בחופשיות בין שני הבתים, מכיוון שעל ידי הביטול אנו מחשיבים את שניהם כרשות היחיד אחת.
בעלי התוספות מביאים את פסקו של רש"י בחיבורם, ומביאים שלוש גישות לפסק זה:
רבינו יצחק טוען, שאם ניתן לבטל רשות מבית לבית באותה חצר, הטלטול בין שני הבתים יותר בחופשיות. בעוד שכאשר מבטלים רשות מבית לבית כדי להתיר את הטלטול בחצר, הביטול מועיל רק חלקית, ואסור למי שביטל את רשותו להוציא חפצים מביתו לחצר שכן בכך הוא מראה שהוא חוזר ונוטל את החלק ששיך לו משפטית בחצר, הרי שכאשר אדם ביטל את רשותו לרשות של אדם אחר, גם אם הוא יחזור ויוציא כלים לרשות האדם השני, אין בכך כדי לערער את הביטול רשות, שהרי בין כך ובין כך אנו יודעים שאין לו חלק ברשות השכן, ומדובר בהשאלת רשות בלבד. אם כן, טוען ר"י, נמצא שהביטול רשות פועל היתר טלטול בחצר כמו העירוב ממש וזה דבר שלא ייתכן.
מסיבה זו פוסק ר"י שלא ייתכן שיותר לבטל רשות באופן מלא כך שהטלטול יותר לגמרי, והעצה היא, שאם יש לאותו בית (שאת רשותו רוצים לבטל) חדרים נוספים, ניתן לבטל את הרשות ממרכז הבית אך לא מהחדרים שבו, ומכיוון שבאופן כזה הביטול רשות אינו מועיל כמו העירוב חצירות, אין בעיה הלכתית לעשות "ביטול רשות" כזה.
הסיבה לכך שלא קיים היתר כזה לפי שיטת רבינו תם, שווה לזו שהסביר ר"י, כי תקנת ביטול רשות מבית לבית עלולה לערער כליל את תקנת עירוב חצירות, ולבסוף יבואו אנשים לטלטל ללא ביטול כלל.
אם כן בטלת תורת עירוב מאותו מבוי
אליפות ישראל בדקה
אליפות ישראל בדקה הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית אשר שודרה לראשונה באוקטובר 2011 בימי השידור של קשת בערוץ 2. מנחה התוכנית היה עידו רוזנבלום. עליית התוכנית נדחתה מאוגוסט 2011 בשל המחאה החברתית של שנת 2011.