בעת מלחמת האזרחים האנגלית, התגייס לוז לצבא המלוכנים ואובטח לפי בקשה מפורשת של המלך. למרות זאת, ב-24 בספטמבר 1645 נורה למוות על ידי מוסקטר מצבא הפרלמנטרים בעת המצור של צ'סטר, ברוטון הית (Rowton Heath). המלך צ'ארלס, שאיבד באותו קרב את לורד ברנרד סטיוארט, קרוב משפחה אהוב, לא שכח להורות על אבל מיוחד גם לזכרו של ויליאם לוז וכיבד את המוזיקאי המנוח בתואר "אבי המוזיקה" (Father of Musick). על מצבתו נכתב אפיטף על ידי תומאס ג'ורדן, שבו צוין, תוך כדי משחק מילים שנפל מידי אלו שהתכחשו לזכויות האלהיות של המלכים:
יצירותיו.
ויליאם לוז לא פרסם יצירות במהלך חייו.
מקורות.
(מארק ויניאל (עורך) - לקסיקון לארוס של המוזיקאים הגדולים, כרך א, פריז, 1985
יורי קופטב
יורי ניקולאייביץ' קוֹפּטב (ברוסית: Ю́рий Никола́евич Ко́птев; נולד ב-13 במרץ 1940) היה מנכ"ל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה בשנים 1992–2004 והיה מיוזמי תחום תיירות החלל כאשר הפך את הסוכנות שלו לראשונה במומחיותה בתחום.
ביוגרפיה.
קופטב, יליד סטברופול, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות, למד בשנים 1957-1960 למד בבית הספר הצבאי הגבוה להנדסה אווירית בריגה, לטביה ובחמש השנים שלאחר מכן (1960-1965) למד במוסקבה במכון הטכני הגבוה על שם באומן.
במשך 3 שנים (מ-1965 עד 1969) עבד כמהנדס ומהנדס ראשי במפעל לבניית מכונות ע"ש לאבוצ'קין שהייתה לחברה לייצור טילים ורכיבי חלל. במשך 22 שנה (מ-1969 ועד 1991) עבד קופטב במשרד לבניין מכונות של ברית המועצות (המשרד הממשלתי שהופקד גם על תעשיית החלל) וגדל ממהנדס בכיר לסגן השר.
בשנים 1991–1992 היה סגן נשיא תאגיד "רוסאובצ'מאש" (חברת שהיא חלק מתעשיית החלל הרוסית) ומ-1992 ועד 1999 היה מנהל סוכנות החלל הרוסית. ב-1999 הסוכנות הפכה לסוכנות החלל והאוויר של רוסיה עד 2004 עת התפטר מתפקידו ובמסגרת הרפורמה הפדרלית של ולדימיר פוטין הפכה הסוכנות לסוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, ובראשה הועמד הגנרל אנאטולי פרמינוב.
עבור ההישגים בפיתוח תעשיית החלל הוענקו לו מספר עיטורים (כולל עיטור לנין בשנת 1990)) ופרס ברית המועצות (1978), עיטורים עבור שרות למען מולדת מדרגה ה-2, וה-3 ופעמיים פרס המדינה.
יורי קופטייב
1860 בארצות הברית
1860 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 84 שנים מיום היווסדה.
גביע אירופה בכדורסל
קרסטי אלי
אנרגיה חופשית
אנרגיה חופשית היא פוטנציאל תרמודינמי המתאר את האנרגיה הזמינה לניצול עבור מערכת תרמודינמית. האנרגיה החופשית לפיכך נמדדת ביחידות של אנרגיה. במערכות תרמודינמיות, בניגוד למערכות מכניות טהורות, העבודה שהושקעה במערכת אינה שווה בהכרח למינוס השינוי באנרגיה שלה. זאת מכיוון שהמערכת התרמודינמית באינטראקציה עם הסביבה ויכולה להעביר לה, או לקבל ממנה, אנרגיה בצורה של חום למשל. על כן, כמות העבודה שמערכת תרמודינמית יכולה לבצע אינה שווה לאנרגיה הכוללת שלה, אלא לאנרגיה החופשית שלה. המונח אנרגיה חופשית משמש בדרך כלל כדי לתאר מנועי חום או תגובות כימיות.
ניתן לתאר אנרגיה חופשית כסך האנרגיה הפנימית של מערכת בניכוי אנרגיה שאינה יכולה לשמש לביצוע עבודה, אלא רק מגדילה את אי-הסדר במערכת. אנרגיה בלתי שמישה זו תלויה במינוס מכפלת האנטרופיה בטמפרטורה. מכיוון שמערכות פיזיקליות שואפות להגיע לשיווי משקל, ובתוך כך מערכות תרמודינמיות שואפות להגיע לשיווי משקל תרמודינמי, ישנו קשר הדוק בין האנרגיה החופשית למצב שיווי המשקל. מתוך המכניקה הסטטיסטית עולה כי מצב שיווי המשקל מתקבל עבור מקסימום של פונקציית הריבוי ולכן על פי הגדרה, עבור מקסימום של האנטרופיה. מתוך תיאור זה של האנרגיה החופשית עולה כי כאשר מערכת תרמודינמית שואפת להגיע לשיווי משקל תרמודינמי, היא למעשה שואפת למינימום של האנרגיה החופשית. אם כן, השינוי באנרגיה החופשית משמש לתיאור כיוון ההתפתחות הספונטני של המערכת, כלומר באיזה כיוון היא שואפת להשתנות באופן טבעי וללא השקעת אנרגיה נוספת במערכת.
אנרגיה חופשית היא גודל אקסטנסיבי, כלומר גודלה פרופורציוני לכמות החומר במערכת. כמו כן, אנרגיה חופשית היא פונקציית מצב, כלומר פונקציה התלויה במצב שיווי המשקל הנוכחי של המערכת בלבד, ולא בהיסטוריה שלה או בתהליך שעברה בהגיעה למצב זה. גודל האנרגיה החופשית תלוי בבחירת נקודת האפס של הפונקציה, ולכן המשמעות האמיתית טמונה בהפרשי האנרגיות בין מצבים שונים של המערכת, ולא בערך האנרגיה החופשית עצמו. ניתן לתאר את האנרגיה החופשית בעזרת שתי פונקציות מצב שונות בהתאם למאפיינים של המערכת. האחת, עבור מערכות בעלות טמפרטורה קבועה, היא האנרגיה החופשית של הלמהולץ. השנייה, עבור מערכות בלחץ ובטמפרטורה קבועים, היא האנרגיה החופשית של גיבס.
האנרגיה החופשית של הלמהולץ.
כאמור, האנרגיה חופשית של הלמהולץ מתארת אנרגיה חופשית של מערכת בטמפרטורה קבועה. פוטנציאל תרמודינמי זה, מוגדר להיות:
formula_1
כאשר formula_2 האנרגיה הפנימית, formula_3 הטמפרטורה ו- formula_4 האנטרופיה של המערכת.
המשתנים הטבעיים שלה הם הטמפרטורה, הנפח ומספר החלקיקים - formula_5.
פיתוח.
מהחוק הראשון של התרמודינמיקה, העבודה formula_6 שמבצעת מערכת על סביבתה נתונה ע"י: formula_7 כאשר formula_8 החום שזרם למערכת ו- formula_9 השינוי באנרגיה הפנימית של המערכת. נסתכל על מערכת הנמצאת במגע תרמי עם מאגר חום בטמפרטורה קבועה, כלומר חום יכול לזרום מהמערכת למאגר או להפך על מנת לשמור על שוויון טמפרטורות בין השניים. נניח כי המאגר גדול מאוד ביחס למערכת ולכן לתהליכים שעוברת המערכת אין השפעה על טמפרטורת המאגר (ניתן למשל להתייחס לסביבה כולה כאל מאגר החום). נרצה לבחון תהליך תרמודינמי בו המערכת עוברת ממצב formula_10 למצב formula_11.
עבור תהליך כללי, לא בהכרח הפיך, מתקיים:
formula_12
מכיוון שמעבר החום מתרחש בין המערכת לבין מאגר חום בטמפרטורה קבועה, ניתן לכתוב:
formula_13
כלומר ישנו חסם עליון עבור כמות החום שיכולה לעבור בתהליך זה, כאשר שוויון מתקיים עבור תהליך הפיך.
נסמן את השינוי באנרגיה הפנימית formula_14 ונקבל:
formula_15
כך מתקבל חסם עליון על העבודה שיכולה המערכת לבצע, כתלות בזרימת החום בינה לבין מאגר החום אליו היא מצומדת.
על ידי הגדרת האנרגיה החופשית של הלמהולץ, formula_16, ניתן לכתוב את החסם על העבודה כך:
formula_17
כאשר כאמור שוויון מתקבל עבור תהליך הפיך.
שיווי משקל ומינימום אנרגיה חופשית.
כאמור, ישנו קשר הדוק בין מינימום האנרגיה החופשית ומצב שיווי משקל תרמודינמי. עבור מערכת בטמפרטורה קבועה וכן בנפח קבוע, האנרגיה החופשית formula_16 נמצאת במינימום עבור מצב שיווי משקל. על מנת להראות זאת, נסתכל על מערכת המבודדת מהסביבה. מערכת זו אינה יכולה לבצע עבודה על סביבתה או להפך. אם על אף הבידוד מהסביבה מאפשרים מעבר חום בלבד, כאשר המערכת והסביבה שתיהן בטמפרטורה formula_3, מקבלים כי התהליכים היחידים שיכולים להתקיים הם איזוכוריים. עבור תהליך כזה, מקבלים formula_20 כלומר האנרגיה החופשית של הלמהולץ בתהליך לא יכולה לגדול: formula_21.
מסקנה הנגזרת מתוצאה זו היא שמערכת שנמצאת במינימום של האנרגיה החופשית של הלמהולץ היא במצב שיווי משקל יציב. זאת מכיוון שכל שינוי יביא לאנרגיה חופשית גבוהה יותר בסתירה לתוצאה המתקבלת לעיל, לפיה נצפה שהאנרגיה החופשית תקטן. בהקבלה לתהליכים מכניים ומינימום של אנרגיה פוטנציאלית, האנרגיה החופשית של הלמהולץ לעיתים מכונה "הפוטנציאל התרמודינמי בנפח קבוע".
דיפרנציאל וקשרים תרמודינמים.
תהליך הפיך הוא תהליך שנעשה בצורה איטית דיו כך שהמערכת נשארת בשיווי משקל לאורך התהליך (או אינפינטסימלית קרוב לשיווי משקל). כפועל יוצא, פונקציות המצב של המערכת מוגדרות היטב במהלך תהליכים אלו. עובדה זו מאפשרת להגדיר את הדיפרנציאל שלהן. עבור תהליכים שאינם הפיכים פונקציות המצב לא מוגדרות כלל, אך לעיתים ניתן להסתכל במקום זאת על תהליך הפיך בו המצב ההתחלתי והסופי זהים, ולהסיק ממנו מסקנות.
עבור תהליך הפיך ניתן להגדיר את הדיפרנציאל של האנרגיה החופשית של הלמהולץ. נפתח תחילה עבור מערכת בעלת מספר חלקיקים קבוע. עבור תהליך הפיך בטמפרטורה קבועה מתקיים:
formula_22
ולכן מהחוק הראשון של התרמודינמיקה, הביטוי הדיפרנציאלי עבור האנרגיה הפנימית הוא:
formula_23
נסיק כי הביטוי עבור הדיפרנציאל של האנרגיה החופשית הוא:
formula_24
ניתן בקלות להכליל למקרה בו מאפשרים למספר החלקיקים להשתנות:
formula_25
כאשר formula_26 הוא הפוטנציאל הכימי.
על ידי גזירה של formula_16 על פי משתנה יחיד תוך החזקת היתר קבועים, ניתן לקבל:
formula_28
formula_29
formula_30
האנרגיה החופשית של גיבס.
בתהליכים רבים הגדלים התרמודינמיים שנשארים קבועים הם הטמפרטורה והלחץ. תהליכים אלו נקראים תהליכים איזותרמיים ואיזובריים. כאמור, במקרים אלו האנרגיה החופשית הרלוונטית לתיאור מצב המערכת היא האנרגיה חופשית של גיבס. ניתן להראות שבמערכות אלו שיווי משקל יציב מתקבל עבור מינימום של האנרגיה החופשית של גיבס. באנלוגיה לאנרגיה החופשית של הלמהולץ, האנרגיה החופשית של גיבס נקראת לעיתים "הפוטנציאל התרמודינמי בלחץ קבוע". הגדרת האנרגיה החופשית של גיבס שימושית במיוחד בתגובות כימיות, בהן הנפח משתנה אבל הלחץ נותר קבוע.
האנרגיה החופשית של גיבס מוגדרת להיות:
formula_31
כאשר formula_2 האנרגיה הפנימית, formula_3 הטמפרטורה, formula_4 האנטרופיה, formula_35 הנפח ו- formula_36 הלחץ של המערכת.
המשתנים הטבעיים שלה הם הטמפרטורה, הלחץ ומספר החלקיקים - formula_37.
פיתוח.
מתוך האנרגיה החופשית של הלמהולץ.