בגלמה (טורקית Bağlama; יוונית Μπαγλαμάς) היא כלי פריטה העשוי עץ, בעל שלושה מיתרי מתכת כפולים, שמקורו בטורקיה ובתרבויות שונות בסביבת אסיה המזרחית והתיכונה. בימי הביניים עם מסעות הכיבוש של המונגולים, הגיעה הבגלמה למזרח התיכון. הבגלמה החליפה את הסאז הטורקי שהיה עד אז עשוי מעור ובעל מיתרי שער זנב סוס. בטורקית, משמעות המילה Bağlama (מבוטאת "בלאמה") היא "קשירה", כמשל למיתרים הקשורים בכלי. כמו כלי פריטה רבים גם לבגלמה יש גרסה חשמלית. ניתן לנגן על הבגלמה באמצעות מפרט או באמצעות האצבע. הבוזוקי היווני המסורתי הוא כלי נגינה שהתפתח מאוחר יותר מגיטרה.
נגני בגלמה בישראל: מארק אליהו, אריק כהן, איציק ריקן, משה נחום, יוחאי ברק, עומרי זליג, אבי בן שטרית, אלירן הפאוקור, אלי אורלו.
אוגוסטו פרגוסו
אי ציות אזרחי
פטר פנתר
איגנץ ורובל
תאובלד טיגר
פרדוקס סימפסון
פרדוקס סימפסון (או אפקט יוּל-סימפסון) הוא פרדוקס בתחום הסטטיסטיקה בו תוצאה (מתאם או מגמה מסוימת) הבאה לידי ביטוי בקבוצות נתונים, מתהפכת כאשר מאחדים את קבוצות הנתונים השונות. תוצאות כאלה מתקבלות לעיתים במחקרים של מדעי החברה ומחקרים רפואיים, בדרך כלל, על ידי ניתוח נמהר של הנתונים. הפרדוקס נעלם כשבוחנים לעומק את הקשרים הסיבתיים בין הנתונים. דרך אפשרית להתמודד עם הפרדוקס היא להשתמש במבחן קוקראן-מנטל-הנזל.
אדוארד ה' סימפסון תיאר לראשונה את התופעה במאמר בשנת 1951, אך אפקטים דומים הוזכרו כבר בעבודותיהם של הסטטיסטיקאים קרל פירסון (1899) ואדני יול (1903). השם "פרדוקס סימפסון" ניתן על ידי קולין ר' בליית' בשנת 1972.
דוגמאות.
משקל לידה נמוך.
פרדוקס משקל הלידה הנמוך הוא תצפית פרדוקסלית הקשורה למשקל הלידה של תינוקות (ולתמותת תינוקות) לאימהות מעשנות.
בכל מדינה יש משקל סף אשר תינוקות הנולדים מתחת למשקל זה מסווגים כבעלי משקל לידה נמוך. באוכלוסייה מסוימת, שיעור תמותת התינוקות בקרב תינוקות בעלי משקל לידה נמוך גבוה בהרבה מאשר בקרב שאר התינוקות.
שיעור תמותת התינוקות בקרב תינוקות במשקל רגיל זהה בקירוב בין תינוקות של אימהות מעשנות לבין לא-מעשנות, ושיעור תמותת התינוקות בקרב תינוקות במשקל לידה נמוך הוא דווקא נמוך יותר עבור תינוקות של אימהות מעשנות מאשר עבור אימהות לא-מעשנות. עם זאת, בהסתכלות כוללת שיעור תמותת התינוקות של תינוקות של אימהות מעשנות גבוה מזה של אימהות לא-מעשנות. זאת משום שלאימהות מעשנות נולדים תינוקות בעלי משקל לידה נמוך בשיעור גבוה יותר, ולתינוקות בעלי משקל לידה נמוך שיעור תמותת תינוקות גבוה יותר.
הטבלה הבאה מדגימה את היחסים של תמותת התינוקות בין אימהות מעשנות לאימהות לא-מעשנות:
אפליה על רקע מגדרי באוניברסיטת ברקלי.
אחד המקרים המפורסמים של פרדוקס סימפסון קשור לחשש של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי מתביעה נגדה, בטענה שהיא מפלה נשים בקבלה לתואר שני. נתוני הקבלה לסתיו 1973 הראו כי לגבר סיכויים גבוהים יותר להתקבל מאישה. הפער היה כה גדול שלא ניתן היה להסבירו כצירוף מקרים סטטיסטי.
אולם, כאשר נבחנו הנתונים מכל פקולטה בנפרד, לא נמצאה אף אחת שמפלה נשים, אך נמצאה אחת שמפלה לכאורה גברים.
התברר כי ההסבר לפרדוקס הוא שנשים נטו להגיש מועמדות לפקולטות תחרותיות בעלות אחוז קבלה נמוך ואילו גברים העדיפו כאלו שמקבלות את רוב המועמדים המתאימים.
טיפול אבנים בכליות.
במחקר רפואי שבוצע הושוו שיעורי ההצלחה של שני טיפולים אפשריים עבור אבנים בכליות.
הטבלה הבאה מציגה את שיעורי ההצלחה של שני סוגי הטיפול למול אבנים קטנות או גדולות בכליות. טיפול א' מתייחס לניתוחים פתוחים, בעוד טיפול ב' מתייחס לטיפול פחות חודרני הנעשה בעזרת חור קטן.
הטיפול המוצלח יותר בכל שורה מודגש.
המסקנה הפרדוקסלית היא שבעוד בעבור כל סוג אבן בנפרד טיפול א' עדיף, כשמסתכלים על הסה"כ טיפול ב' עדיף.
זאת משום שלא התחשבנו ב"משתנה המתערב" - חומרת המקרה.
עבור מקרים "קלים" - אבנים קטנות, העדיפו הרופאים להעניק את טיפול ב', בעוד עבור מקרים "קשים" העניקו את טיפול א'. לכן הקבוצות 2 ו-3 גדולות משמעותית מקבוצות 1 ו-4. כמו כן, סיכויי ההצלחה במקרים קשים של אבנים גדולות הם נמוכים משיעורי ההצלחה עבור אבנים קטנות. כיוון שמספר המקרים הקשים שקיבל את טיפול ב' קטן משמעותית, הוא פחות משפיע על סה"כ אחוזי ההצלחה בלי להפריד למקרים.
בייסבול.
דוגמה מפורסמת לפרדוקס בוחנת את נתוני החבטות של שחקני בייסבול. ייתכן מצב בו שחקן אחד חובט בממוצע שנתי יותר משחקן שני במשך שנתיים ברצף אולם אם מאחדים בין השנים דווקא לשחקן השני יהיה ממוצע רב שנתי גבוה יותר. התופעה מתרחשת כאשר יש פער גדול בין כמות המשחקים בין השנים. דוגמה אמיתית לנתונים כאלה בוחנת את נתוני החבטות של דרק ג'יטר מול דייוויד ג'סטיס בשנים 1995/6:
דוגמה עם כדורים.
נניח כי יש בידינו ארבעה כובעים (שני שחורים ושני אפורים), 41 כדורים (23 אדומים ו-18 לבנים) ושני שולחנות (A ו-B). הכדורים מסודרים בכובעים באופן הבא:
נניח ונרצה להוציא כדור אדום.
ההסתברות להוצאת כדור אדום מהכובעים הנמצאים על שולחן A:
קיבלנו שההסתברות לכדור אדום גבוהה יותר בכובע השחור.
כעת נחשב את ההסתברות להוצאת כדור אדום מהכובעים הנמצאים על שולחן B:
כלומר קיבלנו שגם כאן הסיכויים לכדור אדום גבוהים יותר בכובע השחור.
ועכשיו נבדוק מה קורה אם נחבר את הכדורים בשני הכובעים השחורים זה עם זה ואת הכדורים בכובעים האפורים אחד עם השני:
קיבלנו כי ההסתברות לקבלת כדור אדום גבוהה יותר בכובע האפור מאשר בכובע השחור.
תיאובלד טיגר
משטמה
להט&quot;ב ויהדות
האיסורים בנוגע להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב), נדונו עוד בתורה. בספר ויקרא מופיע איסור משכב זכר (), וכן מצוות לא ילבש, האוסרת על גברים להתלבש ב"בגדי נשים" וההפך. העמדה כלפי השתלבות להט"ב בקהילה הדתית שנויה במחלוקת בתוך הזרמים והקהילות: ככלל, קהילות אורתודוקסיות ובפרט חרדיות על פי רוב סגורות בפני חברים המזדהים ככאלו. קהילות מן הזרמים האחרים הן פתוחות יחסית ללהט"ב.
טרנסג'נדרים דתיים ודתיות כמעט ואינם מצויים בשיח הציבורי בחברה הדתית בישראל. כאשר כבר ישנה התייחסות, היא מוגבלת לרוב להתייחסות לנשים טרנסג'נדריות, ואילו גברים טרנסג'נדרים זוכים להתעלמות.
מעמד בהלכה.
הומוסקסואליות גברית.
ההלכה אוסרת על יחסי מין בין שני גברים, (לרבות הרהור עבירה), אינה מכירה בנישואים חד-מיניים.
באופן כללי, המעשה של משכב זכר זוכה לגינוי מוחלט בדברי הרבנים הרואים בו חטא חמור במיוחד. למשל, המהר"ל מפראג כותב: "ואין לך חטא והעדר מצד השלמת האדם יותר מזה", ו-"כי אין לך דבר מתועב ומגונה כמו משכב זכר".
הרבנים לרוב אינם דנים בהומוסקסואל עצמו ובסיבות שהביאו לנטייתו, אולם ישנם המוצאים דיון כזה בדבריו של הרב משה פיינשטיין, שכתב בשנת 1976 לאדם שביקש חיזוק בחזרה בתשובה מחטא של משכב זכר. הרב פיינשטיין כתב שהיצר הדוחף את ההומוסקסואל שונה מהיצר הדוחף לחטאים אחרים בכך שאין לטבע תועלת מיצר כזה, בעוד מיצר מיני הטרוסקסואלי יש לטבע את התועלת של הולדת ילדים. כמו כן, מציין הרב פיינשטיין שגם רשעים שחוטאים בחטאים אחרים מבזים את ההומוסקסואלים. אך באשר לגורם לתאווה ההומוסקסואלית הוא כותב,:
לסביות.
ההלכה אוסרת על יחסי מין בין שתי נשים, אם כי ברמה פחותה לאיסור על משכב זכר.
בניגוד למשכב זכר לו התייחסויות מפורשות כבר במקרא, מקור האיסור על יחסי מין בין נשים הוא בדרשה על הספרא על הפסוק "כמעשה ארץ מצרים לא תעשו". התלמוד אמנם מזכיר "נשים המסוללות זו בזו", אך דוחה את דברי רב הונא שלפיו הן פסולות לכהונה. הרמב"ם הגדיר את המעשה כאסור אך שאין בו לאו מיוחד ולכן אין לוקין עליו מהתורה אך "ראוי להכותן מכת מרדות".
התאמות מגדריות.
ההלכה אוסרת ניתוחים להתאמה מגדרית משום איסור סירוס (ולנשים משום עיקור מדברי חז"ל) ולבישת בגדים המיוחדים למגדר השני ("לא ילבש"), איסורים הרלוונטיים לטרנסג'נדרים.
עמדות רבניות-אורתודוקסיות בימינו.
ככלל, הממסד הרבני מוקיע כל ביטוי פומבי של נטייה מינית הומוסקסואליות או של ביטויי זהות מגדרית שונה, ומתנגד להכרה בזוגיות חד-מינית, במישור החוקי והתרבותי. האיסורים החלים על להט"ב מוסכמים על כלל הרבנים האורתודוקסים ולא חל שום שינוי במישור ההלכתי מאז ומעולם.
לעומת זאת בסוגיות מרכזיות הנוגעות לאדם הלהט"ב, לעצם ההכרה בקיומו ובמאוויו, להנחיות לגבי ניהול אורחות חייו, וליחס הראוי אליו מצד הקהילה, חל שינוי משמעותי בשני העשורים האחרונים לצד הקמתם של ארגוני תמיכה עבור להט"בים דתיים בישראל. צאתו של הסרט "לפניך ברעדה" בשנת 2001, ופרויקט הסברה בקרב מטפלים ואנשי חינוך בציבור הדתי בישראל שבא בעקבותיו מהווים נקודת ציון בשינוי דעת הקהל הדתית והתייחסות הרבנים לנושא. לאחר שנת 2001 רבנים בולטים מתבטאים בפומבי על קיומם של רגשות, ומאוויים הומוסקסואלים שאינם דבר שבבחירה, והם מתחבטים בדרך הראויה להתמודד עמם.
יש רבנים שהתבטאו באופן שלילי כלפי טרנסג'נדריוּת: כתבו שיש ברצון לשינוי מין מרידה במלכות שמים, כתבו שאין להשתמש בגט בשם החדש שאימצו לעצמם מפני שזה שם שמבטא חטא גדול, או שהנחו שלטרנסג'נדר זכר לנקבה יש לפנות בלשון זכר בנימוק שהוא גבר לכל דבר, ושאין לאפשר לאיסור חמור ולחוסר דרך הארץ לנהל את שפת הדיבור. וכן יש מי שכתב שהם נחשבים 'שוטים לדבר אחד'. עם זאת, הרב יובל שרלו כתב כי "העובדה שאנו סוברים שחובה על האדם לחיות בדרך מסוימת אינה מתירה לנו להתעלם מכל עולם הקושי והכאב שהדבר יוצר".
מדיניות הרבנות הראשית לישראל.