בין הניבים היהודים נהוג להבחין בין ארבע קבוצות עיקריות:
יש ניבים נוספים שדוברו במקומות אחרים כמו למשל עמק נינווה ואזור וואן במזרח טורקיה.
בישראל יש המכנים ניבים אלו "כורדית", לאור העובדה כי מרבית הדוברים מגיעים מאזור כורדיסטן. זוהי טעות - אמנם ניבים אלו שאלו מילים רבות ואולי אף מבנים תחביריים מהכורדית, אך אלו הן שתי שפות שונות ממשפחות לשוניות שונות.
ניבים נוצריים.
הניבים הנוצרים דבורים בדרום-מזרח טורקיה, בצפון עיראק (בעיקר באזור הכורדי ורמת מוצול, הקרויה אצל דוברי הארמית רמת נינווה), באזרבייג'ן ובכורדיסטן האיראנית. כיום דוברים רבים גלו למערב, וחיים בקהילות באירופה (בעיקר בבלגיה, הגרמניה, בצרפת ובשוודיה), בארצות הברית ובאוסטרליה.
הסיווג של הניבים הנוצרים לקבוצות לשוניות קשה, ומקובל לראות בהן רצף ניבים. דוברי הארמית הנוצרים מכנים עצמם לעיתים "אשורים" ולכן קוראים לשפתם "אשורית", ואילו אחרים מכנים עצמם "סורים" וקוראים לשפתם "סורית" או "סורית חדשה", אולם כינויים אלו אינם מדויקים מבחינה בלשנית.
הבדלים מארמית קדומה.
על אף שהניבים לעיל נבדלים זה מזה מבחינות שונות (וכאמור, אינם קלים להבנה הדדית), יש להם קווי דמיון רבים, המבחינים אותם מרבדים קדומים יותר של ארמית:
דוגמת טקסט.
להלן מובאים שני הפסוקים הראשונים של ספר יונה בניב זאכו, כפי שהוקלטו מפי דובר השפה: כיוון שאין לניב זאכו שיטת כתב סטנדרטית, נעשה שימוש בתעתיק פונמי.
נשתמרו גם מספר כתבי-יד עתיקים בשפה זו, הכתובים באלפבית עברי, להלן דוגמה:
לקריאה נוספת.
על ניב זאכו:
על ניב אורמיה הנוצרי:
חסר-בית
ברנדייס (שכונה)
שכונת ברנדייס היא שכונה בעיר חדרה שהוקמה ככפר ברנדייס בשנת 1927 וצורפה לעיר חדרה לאחר קום המדינה.
כפר ברנדייס.
השטחים מדרום למושבה חדרה נקראו "ח'ור אל וסעא" (בעברית "נקיק רחב"), והיו בבעלותם של תושבי כפר זיתא. בשנות ה-20 נרכשו הקרקעות מערביי הכפר על ידי ניסן רוטמן ובמימונה של הנדבנית היהודיה מרי פלז (Fels), בעסקה מפוקפקת שהסתיימה בהסכם פשרה, אך הובילה להדחתו של השופט המנדטורי היהודי יוסף סטרומזה. חלק מהקרקעות שנרכשו הוקצו לטובת "החברה הכלכלית לארץ ישראל" לטובת ייסוד יישוב עברי.
על אדמות אלה הוקם הכפר בשנת תרפ"ז (1927). הכפר כונה על ידי הערבים "ארבעים בית", על שם ארבעים בתיו הראשונים, ומתיישביו כונו "מוליסטים", על שמו של מול, נציג החברה המיישבת. מספר שנים לאחר מכן נבחר לו שם רשמי - "כפר ברנדייס", על שם השופט היהודי הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, לואי ברנדייס, מקים "החברה הכלכלית לארץ ישראל".
אדמות הכפר חולקו ל-40 חלקות בנות 2.5 דונם, ועליהן נבנה בית קטן הכולל חדר של 14 מ"ר, מטבחון ומרפסת קטנה, כאשר השירותים והמקלחת נמצאו במבנה נפרד. לצד הבית עמד משק עזר, הכולל פרה ערבית ולול של 20 עופות. לקראת סוף שנת 1928 עמדו 40 הבתים מוכנים לקלוט את המתיישבים, ונציגי החברה הכלכלית לארץ ישראל, ובראשם צבי בוטקובסקי, שיווקו אותם למתיישבים מקבוצות שונות ביישוב באמצעות תנאי רכישה נוחים.
קשיי הקיום של המתיישבים היו ניכרים. אף שהחלו משקי העזר להתפתח, לא נמצאה עבודה לצורך הקיום היומיומי, ותושבי הכפר נאלצו לעבוד רק ימים ספורים בשבוע בחדרה הסמוכה. ניסיון ליצור משק עצמאי על ידי גידול יסמין כחומר גלם לבית החרושת לבושם בבעלות הברון רוטשילד בבנימינה לא צלח, בין היתר לאור הריחוק מהמפעל והקושי בהובלת התוצרת. בנוסף, סבלו המתיישבים ממחסור במים ומקשיים שהערימה עליהם חדרה, עד לחפירתה של באר הכפר שהפכה אותם לעצמאיים בענייני מים (כיום בקצהו המזרחי של רחוב ברנדייס).
במהלך מאורעות תרפ"ט נקראו המתיישבים להתפנות למרכז המושבה חדרה, אבל הגברים חזרו לשמור על המשקים כשלרשותם רובה ציד אחד בלבד ומספר כידונים. לאחר המאורעות עזבו תושבים רבים את בתיהם בשל הקושי הביטחוני והכלכלי מהם סבלו. עם הקצאתן למתיישבי הכפר של קרקעות הקק"ל באזור וואדי חווארית' (כיום עמק חפר), אשר נרכשו קודם לכן על ידי יהושע חנקין, השתפר מצבם הכלכלי של המתיישבים, אשר השתמשו בקרקעות להרחבת הפעילות החקלאית, והכפר שב והתמלא. לימים נמכרו קרקעות אלה לטובת הקמת היישוב חרב לאת. במהלך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936 - 1939) סבלו המתיישבים מתקיפות הערבים, שגדעו חלק מהפרדסים ורצחו מספר מתושבי הכפר.
ב-1944 נוסד בשכונה בית ספר תיכון. תיכון עמל חדרה פעל במקום עד לאמצע שנות ה-90, אז עבר למשכנו החדש.
ב-1945 הוערך מספר תושבי הכפר בכ-150 תושבים.
בית הביטחון של הכפר, בקצהו המערבי של רחוב האתרוג, משמש כיום כבית כנסת.
שכונת ברנדייס.
במהלך תקופת המנדט הבריטי היווה כפר ברנדייס חלק ממחוז טולכרם. ב-1948, עם הקמת המדינה, נקראו נציגים מכפר ברנדייס ובעלי קרקעות נוספים באזור חדרה (ובכללם ניסן רוטמן) לצד נציגי המושבה חדרה להעלות את טענותיהם בעניין סיפוח הכפר למושבה. על אף התנגדויותיהם של נציגי הכפר, והתעניינותו של נציג משרד הפנים ברעיון להקים רשות נפרדת מחדרה על כל שטחי ח'ור אל וסעא ובכללם כפר ברנדייס, הוחלט לספח את שטחי הכפר לחדרה, והוא סופח באופן רשמי ב-1951. עם זאת, בענייני מים המשיך הכפר לשמור על עצמאות לאורך שנים רבות לאחר מכן באמצעות "אגודת המים כפר ברנדיס". למרות עצמאותו, בתחומים רבים היה הכפר חלק אינטגרלי מחדרה מאז היווסדו, ויש שראו בו חלק מהמושבה עוד בטרם סופח אליה. גבולות היישוב המקורי הם הרחובות ער-אציל בצפון, האלון במערב וברנדייס בדרום.
עם העלייה ההמונית של שנות ה-50 הוסבו מבני המחנה הבריטי הסמוך לשכונה ל"מעברת ברנדייס", אשר לבסוף פורקה בראשית שנות ה-60 וחלק מתושביה הפכו לתושבי השכונה. בין השנים 1949–1950 בנתה חברת "נוה עובד" "שכונת פועלים חקלאית" בצמוד לכפר המקורי, שצורפה לשכונה.
עם השנים התפתחה השכונה, אך שמרה על אופייה הכפרי ועל בנייה צמודת-קרקע. ב-1987 הוקם בשכונה בית הספר הדמוקרטי הראשון בישראל, בו לומדים תלמידים מכל האזור. החווה החקלאית הלימודית מדרום לשכונה נקראת "ערוגות פלז", על שם מרי פלז.
שרן ייני
שֶרָן ייני (נולד ב-8 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן ישראלי, המשמש כקפטן קבוצת מכבי תל אביב, כשהוא משחק במספר תפקידים הגנתיים, בתוכם קשר אחורי, בלם ומגן שמאלי וימני. שימש גם כקפטן נבחרת ישראל, טרם פרישתו ממנה.
קריירת מועדונים.
ייני נולד בתל אביב, בנם של הזמר ליאור ייני ורותי פולני, אחייניתה של נעמי פולני ונכדתו של ד"ר חיים חיסין. הוא גדל בשכונת רמת אביב שבתל אביב, ולמד בבית הספר היסודי "אילנות" ובבית הספר התיכון אליאנס שבשכונתו.
מכבי תל אביב.
ייני החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, והוא עלה לקבוצה הבוגרת בעונת 2004/2005 במשחק נגד הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל, תחת הדרכתו של ניר קלינגר. בעונת 2006/2007 פתח ייני בהרכב ב-10 משחקים.
את שער הבכורה שלו כבש במחזור הראשון של עונת 2008/2009 בדקה ה-92 מול בני יהודה. בהמשך העונה הוא זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו. באותה העונה סיים עם שלושה שערי ליגה, כמו גם בעונה שלאחר מכן. בעונת 2010/2011 כבש ייני שער אחד בגביע הטוטו, בדרבי מול הפועל תל אביב, וגם שער ליגה, במחזור האחרון של העונה מול מכבי נתניה.
בעונת 2012/2013 מונה ייני לקפטן מכבי תל אביב, הרבה לשחק בעמדת המגן הימני, והפך לאחד השחקנים המשמעותיים בקבוצה. בתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות וזכה להניף את צלחת האליפות אחרי עשור שהקבוצה לא זכתה בתואר. ב-26 ביוני 2013 חתם על הארכת חוזהו בקבוצה בארבע שנים נוספות. בעונת 2013/2014 שותף ב-29 משחקי ליגה, ו-42 משחקים רשמיים בסך הכל בדרך לזכייה שנייה ברציפות באליפות המדינה. בעונה זו ערך ייני את משחקו ה-200 במדי הקבוצה במסגרת ליגת העל, וגם הפך לשיאן ההופעות האירופיות במדי מכבי תל אביב בכל הזמנים. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות, והשלים עמה זכייה בכל התארים בעונה זו, כשהניף כקפטן הקבוצה גם את גביע המדינה וגביע הטוטו, וזאת על אף שנעדר מגמר גביע המדינה עקב פציעה.
ויטסה.
לקראת עונת חתם בקבוצת ויטסה מליגת העל ההולנדית. ב-13 בספטמבר 2015 ערך ייני את הופעת הבכורה שלו במדי ויטסה, כשעלה כמחליף במשחק ההפסד מול אוטרכט ההולנדית. ב-22 בנובמבר 2015 הבקיע ייני את שער הבכורה שלו בליגה ההולנדית, במשחק נגד דן האג. בסך הכל שיחק שנה וחצי במועדון, וכבש שער אחד ב-36 הופעות ליגה.
חזרה למכבי תל אביב.
ב-27 בינואר 2017 חזר ייני לישראל וחתם ל-3.5 שנים בקבוצת נעוריו מכבי תל אביב מליגת העל.
בספטמבר 2019 נפצע באימון הקבוצה וסבל מקרע בשריר התאומים, פציעה שהשביתה אותו למשך חודשיים. גם לאחר הפציעה חזר לסגל הקבוצה, אך מיעט לקבל דקות ועד לסיום העונה, בה זכה באליפות שנייה ברציפות, שותף רק בעשרה משחקים. ב-27 ביולי 2020 הוארך חוזהו בקבוצה בעונה נוספת. בסיום אותה העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 2-1 את הפועל תל אביב.
נבחרות ישראל.
בשנים 2007–2008 שיחק בנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, ולו 10 הופעות עמה. באותה עונה הראה יכולת עם קבוצתו, ועל כן זומן ייני לנבחרת הצעירה על-ידי המאמן הלאומי שלה גיא לוי, לקראת קמפיין אליפות אירופה (היורו) לנבחרות צעירות עד גיל 21 לשנת 2007.
ב-22 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל, כשפתח בהרכב מול נבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, בו נבחר כשחקן המצטיין בצד הישראלי לאחר שצלח את כריסטיאנו רונאלדו במשחק שהסתיים בתיקו 3–3 (1–1 במשחק הגומלין).