ההצגה הראשונה שהוצגה בתיאטרון הייתה "שבועת אמונים", עיבוד של הבמאי יורם פאלק לנובלה של ש"י עגנון באוקטובר 1984.
בין ההצגות שהועלו על בימת התיאטרון ברבות השנים ניתן למנות את:
מחזות זמר.
בנוסף למחזות, תיאטרון הספרייה הוא אחד הבולטים בארץ בתחום מחזות הזמר. לרוב משולבים במחזות הזמר גם תלמידי בית צבי ככוח עזר, וניתנת במה למחזות זמר שלא עלו מעולם בארץ. מבין מחזות הזמר שהוצגו במהלך השנים ניתן למנות את:
תירוש מכירות פומביות
יהודה צדקה
הרב יהודה יהושע חיים צַדְקָה (ג' בשבט ה'תר"ע, 13 בינואר 1910 – י"ב בחשוון ה'תשנ"ב, 20 באוקטובר 1991) היה ראש ישיבת פורת יוסף, ורב ספרדי בולט, ממייסדיה של רשת מעיין החינוך התורני.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לרב שאול (אחיו של הרב צדקה חוצין) ולשמחה צדקה. הוא נקרא על שם סבו - הרב יהודה סומך מבגדד. השם יהושע נוסף לו על פי חלום של אמו והשם חיים נוסף כשחלה. אמו הייתה בתה של פרחה, אחותו של הרב יוסף חיים בעל ה"בן איש חי". למד בתלמוד תורה בני ציון ובישיבת פורת יוסף. בשנת ה'תרצ"ד (1934) נישא לפהימה בטאט. בשנת ה'תרצ"ז (1937) מונה על ידי הרב עזרא עטיה למסור שיעורים בישיבת פורת יוסף, כממלא מקומו של הרב אליהו לופס שנפטר באותה שנה. בשנת ה'תש"ל (1970) נתמנה לראש הישיבה לצד הרב בן-ציון אבא-שאול.
רוב שנותיו התגורר בשכונת "גאולה", ובשנותיו האחרונות עבר לגור בשכונת "בית ישראל". בשנת ה'תשל"ט (1979) נפטרה אשתו והוא נשא לאשה את תמר בת מימון סודרי, שהיה השמש בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה. (נפטרה בי"ד אדר, פורים דפרזות, ה'תשס"ז (2007)).
כעשר שנים לפני פטירתו עבר התקף לב. בי"ב בחשוון ה'תשנ"ב (1991) נפטר ונטמן בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
פסיקותיו ההלכתיות מבוססות על דודו זקנו, הרב יוסף חיים. במשך שנים למד בחברותא עם המקובל הרב ששון מזרחי. התנגד למוסדות המדינה, לא הצביע בבחירות, וסירב לקבל כסף מהביטוח הלאומי. עם זאת נמנה עם מייסדי רשת מעיין החינוך התורני.
אוסקר סטראוס
באצבים
הבּאצים (בגאורגית: ბაცი) או הבאצבים (ბაცბი) הם קהילה קטנה של דוברי נאח בגאורגיה הידועים גם בשם צוֹבה-תוּשים (წოვა-თუშები) על שם נקיק ב, תושתי, המקום אליו נדדו מצפון הקווקז (אינגושטיה) במאה השש עשרה.
רוב הבאצים מתגוררים כיום בכפר אלוואני עילית במחוז קאחתי, אולם משפחותיהם מפוזרות במקומות אחרים בגאורגיה. חלק מהבאצים שימרו את שפתם הבאצבית, שהושפעה רבות מהגאורגית ואינה מובנת באופן הדדי עם דוברי הנאח האחרים כמו הצ'צ'נית והאינגושית. לשפה זו אין שפה כתובה והבאצים משתמשים באלפבית הגאורגי. מנהגיהם ומסורתם דומים למנהגי העמים האחרים באזורים ההרריים של מזרח גאורגיה.
צובה-תושים
צובה תושים
באצב
באצים
מכון משנת רבי אהרן
מכון משנת רבי אהרן שעל יד ישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ארצות הברית עוסק בהוצאה לאור של ספרות תורנית. המכון הוקם במטרה להוציא לאור את כתבי מייסד הישיבה הרב אהרן קוטלר ראש ישיבת לייקווד ונשיא מועצת גדולי התורה באמריקה. ומכאן קיבל את שמו. ואחר כך התרחב להוצאת ספרים נוספים. יושב ראש המכון הוא הרב צבי רוטברג וסגנו בעבר היה הרב משה הכט.
פרויקטים.
לאחר מכן הוקם על ידי ישיבת לייקווד מכון עצמאי בשם מכון משנת רבי אהרן, שהמשיך להוציא לאור עוד 15 כרכים מסדרת "משנת רבי אהרן", 10 מהם מסודרים על מסכתות הש"ס, מאחר שהרב אהרן קוטלר עצמו כתבם על סדר הש"ס ונתקשו להחליפם לסדר הרמב"ם משום שפעמים לא דן כלל בדבריו. ועוד 3 ספרי מאמרים ושיחות מוסר ושני ספרים על התנ"ך.
ספר דברי משפט (ב' כרכים),
ספר אמרי בינה (ג' כרכים),
ספר עצי אלמוגים (הלכות עירובין ידיים ושניות לעריות - ב' כרכים),
שו"ת חלק לוי,
שו"ת שאלת חיים,
ספר נר שמואל (לר' שמואל חרקובר),
ספר אורים גדולים,
ספר קול בן לוי לרבי רפאל הלוי,
ספר שמחת יום טוב (למהרי"ט אלגאזי),
ספר קריית מלך רב (ב' כרכים),
ספר דין אמת - ספר בית מושב (בכרך אחד),
ספר אפיקי מגינים (על שו"ע או"ח),
ספר בתי כהונה (על הרמב"ם),
ספר מהר"י ברונא (על התורה),
ספר מים יחזקאל (על התורה),
ספר דברי ירמיהו (על התורה - ב' כרכים),
ספר חמדת חיים (על התורה),
ספר חידושי הרי"ח (על מדרש רבה),
ספר מדרש תנאים (ברייתא של ל"ב מדות ופרקי דרבי אליעזר עם פירוש המהרז"ו),
ספר אבות דרבי נתן (עם ביאורי שני אליהו ובן אברהם),
ספר מגילת תענית,
ספר עיון מנחם (על אגדות הש"ס - ב' כרכים),
קונטרס נזר ניצחון (על אגדתא סבא דבי אתונא),
קונטרס מרכבות עמי (פירוש על שיר השירים),
ספר נחלת דוד (על מגילת אסתר),
ספר ידי משה (על מגילת אסתר),
ספר מלאכת עבודת הקודש (על עבודת יום הכיפורים),
ספר עיקרי הקרבנות (על עבודת יום הכיפורים),
ספר וזאת ליהודה (על עבודת יום הכיפורים),
ספר הקשורים ליעקב (דרשות היעב"ץ),
ספר אורחות חיים להרא"ש עם פירוש נתיב חיים - וספר זיכרון עולם (בכרך אחד),
ספר בן אוני,
ספר בית שלמה (על דיני בן אדם לחבירו),
ספר שיח יצחק,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות חנוכה,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות פורים,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות פסח,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות ראש השנה יום הכיפורים סוכות.
ארגון (פירושונים)
גביעון
מבנה הפרח
צדק מתקן
צובה-תושית
מאז ומקדם
מאז ומקדם (באנגלית: From Time Immemorial) הוא ספר שנכתב על ידי ג'ואן פיטרס, עיתונאית, מפיקת טלוויזיה ופרשנית פוליטית יהודיה אמריקאית. הספר יצא לאור בשנת 1984 בהוצאת הארפר ורו, וזכה כעבור שנה בפרס הלאומי לספרים יהודיים ("National Jewish Book Award") בארצות הברית. הספר היה רב-מכר ומעורר מחלוקת, הן בארצות הברית והן בבריטניה. תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר ויצא לאור גם בישראל ב-1988, בהוצאת הקיבוץ המאוחד תחת השם "מאז ומקדם". ב-2008 יצאה מהדורה חדשה של הספר בעברית ובפברואר 2017 הושק אתר אינטרנט שלו.
תמציתו של הספר.
פיטרס טוענת בספרה, באמצעות ניתוח נתונים דמוגרפיים, שבמאה ה-19, מישור החוף והשפלה המרכזית של ארץ ישראל, היו מיושבים בעיקר ביהודים ורק מעט מאוד בערבים. האוכלוסייה הערבית נדדה בארץ ישראל ובמרחבי המזרח התיכון, מהאזורים הערביים אל האזורים היהודיים, בתור "מהגרי עבודה", שלא היו תושבי אזורים אלה "מאז ומקדם". טענה זו משנה מן היסוד את תפיסת הסכסוך הערבי-ישראלי ושומטת את הקרקע תחת טענותיהם של הפלסטינים.
לפי הספר, הפריחה הכלכלית שליוותה את העלייה לארץ ישראל, בעיקר מן הרבע האחרון של המאה ה-19, הניעה הגירת פנים של ערבים, משדרת ההר ומעבר הירדן המזרחי - אזורי התיישבות מסורתיים של הערבים בארץ ישראל, יחד עם הגירה בלתי חוקית מרחבי המזרח התיכון, אל מישור החוף והשפלה המרכזית, המיושבים בעיקר ביהודים. רובם של פליטי 1948, אשר נמלטו ממישור החוף והשפלה המרכזית (אזורים בהם התרכזה מרבית האוכלוסייה היהודית ואשר תוכנית החלוקה ייעדה למדינה היהודית), לא היו תושבי הארץ "מאז ומקדם" כטענת הפלסטינים, אלא מהגרים זה מקרוב באו. לא פליטים, אלא מהגרי עבודה, ששבו למקומות מגוריהם הקבועים.
טענה נוספת שמעלה פיטרס בספרה - מספר הפליטים שעזבו את ארץ ישראל עם הקמת המדינה ב-1948 אינו יכול להיות גדול מכ-430,000, כאשר מספר דומה של פליטים יהודים נאלצו לעזוב את מדינות ערב לישראל, עקב הרדיפות האנטישמיות שם. לפיכך, גם זו סיבה לכך שאין לראות את בעיית הפליטים הפלסטינים כאירוע העומד בפני עצמו, אלא זהו חלק ממכלול האירועים שקרו עם הקמת מדינת ישראל והמלחמה שנכפתה עליה. לפיכך, מדובר בחילופי אוכלוסין בלבד, של פליטים יהודים וערבים.
ביקורת ותמיכה.
ביקורת.
מספר מבקרים, ובהם אדוארד סעיד ונורמן פינקלשטיין, סבורים שניתוח הנתונים של פיטרס מפוקפק ומכאן גם מסקנותיה. פינקלשטיין אף כינה אותו "אחת ההונאות המרהיבות ביותר שפורסמו על הסכסוך הישראלי-פלסטיני", ופרסם ספר בו טען כי הספר הוא תרמית וכך סבר גם סעיד.
פרופ' יהושע פורת מהאוניברסיטה העברית סבור כי פיטרס אמנם העמיקה כנראה במחקרה, אך היא מנסה לקעקע את המיתוסים הפלסטינים, אך ורק על ידי החלפתם במיתוסים הציונים. הוא מודה שאכן, כטענת פיטרס, היהודים לא קיבלו בארצות האסלאם יחס של אזרחים שווים. האסלאם, לדבריו, הגן על חייהם ועל מרבית זכויותיהם הדתיות, אף כי שמר בדבקות על מעמדם הנחות לעומת המוסלמים. "אמנת עומר" (מהמאה השביעית לספירה) אכן הטילה עליהם הגבלות שונות ומשונות לרבות מיסים ייחודיים להם. אולם לדבריו, פיטרס טעתה כשהתייחסה רק לאמנת עומר וציטטה מקרים בהם האמנה נשמרה בקפדנות ובחומרה יתרה והתעלמה מכך שבאימפריה העות'מאנית למשל, היחס ליהודים היה בדרך כלל דווקא הוגן ויהודים אף הגיעו בה לעיתים לעמדות שלטוניות בכירות.
פורת דוחה את עיקר טיעוניה של פיטרס לגבי משקלה של ההגירה בגידול האוכלוסייה הערבית בשטחי המנדט, אולם מאידך, הוא מקבל את אחד מטיעוניה המרכזיים כי האו"ם והערבים כאחד הפריזו במספרי הפליטים. הוא תומך במידה רבה בטיעון שלה כנגד טענות הערבים שכל הפליטים הפלסטינים גורשו, באשר לדעתו מעט מאוד היסטוריונים רציניים טוענים כיום שכל הפליטים, או אפילו רובם, גורשו, אך מאידך הוא שב וחולק על טענת ה'סימטריה' בין הפליטים הפלסטיניים לפליטים היהודים ממדינות ערב.
תמיכה.