בשנת 2021 הקים את הלהקה "טריפולי" בשיתוף עם שלומי ברכה ודני מקוב.
צור משמש כמורה בבית הספר רימון שבו גם למד.
חיים פרטיים.
צור היה נשוי לאביטל מ-2001 ועד להתאבדותה ב-2019. הוא אב לשני בנים ומתגורר בתל אביב.
לקריאה נוספת.
Padva, Gilad (2006). 'Hey, Man, You're My Girlfriend!' Poetic Genderfuck and Queer Hebrew in Eran Zur's Performance of Yona Wallach's Lyrics. In Whiteley, Sheila and Rycenga, Jennifer (Eds.), Queering the Popular Pitch (pp. 101-113). London and New York: Routledge.
הערת שוליים
הערת שוליים היא הערה המופיעה בשוליו (בדרך כלל בתחתיתו) של ספר או מאמר, ובה ניתן מידע, שמשיקולים שונים אינו ניתן בגוף הטקסט. בדרך כלל יכול הקורא להתעלם כליל מקיומה של הערת השוליים ולהמשיך ברצף הקריאה.
הערות השוליים נכתבות בדרך כלל על ידי כותב הטקסט כחלק מהטקסט המקורי, אך לעיתים ההערות נוספות על ידי כותב נוסף, מאוחר יותר, שעסק בתרגום הטקסט או בפרשנותו.
מטרות של הערות שוליים.
הערות שוליים משמשות למטרות שונות:
אמינות, אם ההערה מציינת לדוגמה שם של דוקטור מפורסם שאימת את הממצאים הכתובים בטקסט, יכתבו זאת בתור הערת שוליים על מנת להוסיף אמינות לטקסט
ספרות משפטית מתאפיינת בריבוי הערות שוליים, עד שבדפים אחדים עולה גודל השוליים על גודל הטקסט הרגיל. דוגמה קיצונית לכך מהווה עמ' 98 בספר "שיקול דעת שיפוטי" (אהרן ברק, "פפירוס"). בעמוד זה 5 שורות טקסט, שאותן מלוות 38 שורות שבהן 15 הערות שוליים הקשורות לטקסט זה.
סימון הערות השוליים ומיקומן.
סימון הופעתה של הערת שוליים נעשה באמצעות רישום מספרה הסידורי. המספר הסידורי רץ לאורך הפרק. כאשר הערות השוליים ניתנות בתחתית כל דף, ניתן להתחיל מחדש מ-1 בכל דף. כאשר הערות השוליים מרוכזות בסוף הספר, רצוי לציין בראש כל עמוד של הערות שוליים את מספרי העמודים אליהן מתייחסות הערות אלה.
לרישום מספרה של הערת השוליים בגוף הטקסט מקובלות שתי שיטות:
כדי לצמצם את ההפרעה ברצף הקריאה נהוג, בשתי השיטות, למקם את הסימון בסוף משפט. הערת שוליים המציינת מקור של ציטוט מופיעה בסוף הציטוט.
שיטה נוספת היא סימון הערות השוליים בכוכביות; הערה ראשונה בכוכבית אחת, הערה שנייה בשתי כוכביות, וכו'. שיטה זו פופולרית כאשר יש הערה אחת או שתיים. שיטה מיושנת היא סימון הערות השוליים באוסף של סימנים מיוחדים. הערה ראשונה בעמוד תסומן בכוכבית, הערה שנייה תסומן בצלבון (†), הערה שלישית תסומן בצלבון כפול (‡) והערה רביעית תסומן בסימן הסעיף (§).
יש טקסטים המשלבים בין שתי השיטות: כוכביות מציינות הערות שוליים תוכניות המופיעות בתחתית העמוד ואילו מספרים מציינים הפנייה למראי מקומות המרוכזים בסוף הטקסט. הערות שוליים המפנות לאסמכתאות ומקורות מסומנות במספר סידורי, ומופיעות בסוף כל פרק. הערות שוליים המוסיפות פרטים שאינם חיוניים לקריאה השוטפת מסומנות בכוכבית ומופיעות בתחתית הדף.
בפרשנות המקרא והתלמוד, הפירושים הם למעשה הערות שוליים לטקסט המקורי (הערות שוליים שנוספו מאוחר יותר). בעיצוב הנפוץ של ספרי תנ"ך, הטקסט המקראי מופיע בחלקו העליון של הדף, והפירושים בחלקו התחתון, בדומה לטיפול המקובל בהערות שוליים בטקסט חילוני מודרני. בעיצוב הסטנדרטי של התלמוד, הטקסט התלמודי מופיע בראש הדף, והפרשנות עוטפת אותו משלושה עברים מלמעלה, מימין ומשמאל ולרוב אף מלמטה.
עיצוב דומה, שבו הערות שוליים פרשניות, שנכתבו לא על ידי הכותב המקורי של הטקסט אלא על ידי פרשניו, מופיעות גם בטקסטים חילוניים מעטים. דוגמה לכך הוא הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" שבהוצאת "הספרייה החדשה", שבשוליו השמאליים מופיעים דברי פרשנות של מרטין גרדנר, ושל המתרגמת לעברית, רנה ליטוין (להבחנה בין שני סוגי ההערות, אלה של גרדנר מסומנות בספרות, ואלה של ליטוין - באותיות).
תוכן הערות השוליים.
כאשר הערת שוליים משמשת לציון מקור המהווה אסמכתה, או מקור ממנו מצוטט הטקסט, ייתכן שהערות שוליים אחדות באותו פרק מתייחסות לאותו מקור. במקרה זה יינתנו רק בהערת השוליים הראשונה הפרטים המזהים של מקור זה, ובהערות הבאות תינתן הפניה להערה הראשונה לשם השלמת הפרטים המזהים. המילים המשמשות להפניה מבחינות בין שני מצבים:
הערת שוליים כביטוי.
במהלך השנים הפך הביטוי הערת שוליים למושג אשר משתמשים בו עבור דברים זניחים יחסית לנושא המקורי. שימוש מפורסם בביטוי זה עשה הפילוסוף אלפרד נורת' וייטהד, כאשר טען כי "כל הפילוסופיה המודרנית אינה אלא הערת שוליים לאפלטון".
הערת שוליים בתרבות.
הסרט הערת שוליים העוסק בעולם האקדמי של מחקר התלמוד נקרא של שם מקור גאוותו של אחד הגיבורים על אזכורו בהערת שוליים בספרו החשוב של מורהו.
גם בסיפורת סופרים משתמשים בהערות שוליים, ולפעמים כחלק בלתי נפרד מהטקסט. למשל, בספר הפנטזיה לנוער של טרילוגיית ברטימאוס, נעשה שימוש בהערת שוליים בתיאור רגשות ומחשבות של אחת הדמויות בעלילה. השימוש בהערת השוליים אינו צידי אלא חלק בלתי נפרד מהעלילה.
נבואת האפיפיורים
נבואת האפיפיורים היא רשימה של 112 פסקאות שנכתבו בלטינית, ייתכן שעל ידי מלאכי הקדוש.
כל פסקה אמורה לתאר אחד מהאפיפיורים של הכנסייה הקתולית, החל מהאפיפיור סלסטינוס השני, שהחל את כהונתו בשנת 1143, ועד האפיפיור האחרון, המכונה "פטרוס הרומאי", אשר על פי הנבואה בעת כהונתו תיחרב רומא או ירושלים.
פרסום הנבואות ומקורן.
נבואת האפיפיורים פורסמה לראשונה בשנת 1595 על ידי ארנולד די ויון, היסטוריון בנדיקטי, בספרו "ליגנום ויטאה" ("Lignum Vitæ"). ויון ציין כי מקורה של הנבואה בנבואותיו של מלאכי הקדוש, בישוף ארמה שבאירלנד במאה ה-12.
לפי הספר, הנבואות נכתבו בשנת 1139, בעת שמלאכי זומן לרומא על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, שם חזה בעתידם של האפיפיורים והצפין את נבואותיו בחרוזים. ויון מציין כי הנבואות נשמרו בארכיון הוותיקן ברומא עד שהתגלו מחדש בשנת 1590.
גרסה זו של ויון נתונה במחלוקת. ברנר מקלרבו, הביוגרף של מלאכי הקדוש, אינו מזכיר את הנבואות - ואין להן כל אזכור קודם לפרסומן על ידי ויון בשנת 1595. עובדה זו מעלה חשד שהנבואות נכתבו על ידי ויון עצמו. סברה אחרת היא שהנבואות נכתבו על ידי נוסטרדמוס ושויכו למלאכי על מנת שלא יאמרו שנוסטרדמוס ניבא את קץ האפיפיורות.
אמיתות הנבואות.
מבקרים מעריכים כי הנבואות מדומות, ונכתבו בשנת 1595. לדבריהם, קל יותר לייחס את הנבואות לאפיפיורים שקדמו לפרסומן מאשר לאפיפיורים מאוחרים יותר.
המבקרים מציינים גם כי קיים קושי לקשר בין אפיפיור לבין האופן שבו הוא מתואר לכאורה בנבואה. במקרים רבים הקישור נתון לפרשנויות שונות.
לדוגמה: הנבואה המתייחסת לאפיפיור המכונה "עמלה של השמש" ("De labore Solis"), משויכת לאפיפיור יוחנן פאולוס השני, שנולד ומת בתקופה של ליקויי חמה. פרשנות זו נתונה לביקורת, שהרי בכל שנה ישנם ליקויי חמה, ואפשר לפיכך לשייך נבואה זו לכל אפיפיור.
בין המומחים יש הסבורים שהפסקה האחרונה של הנבואה המתייחסת ל"פטרוס הרומאי" - האפיפיור האחרון לפני חורבנה של רומא, נכתבה במאה ה־19, לאחר שנת 1820.
נבואה המגשימה את עצמה.
בשל הפרסום הרב שלו זכו הנבואות היו שתהו האם לנבואות אין השפעה על בחירות האפיפיורים ועל מעשיהם. כך לדוגמה הקרדינל יוזף רצינגר בחר את כינויו "בנדיקטוס ה-16". בכך הגשים את הנבואה, שכן מוטו האפיפיור שצריך היה להיבחר על פי הנבואות היה "גדולת עץ הזית" ("Gloria Olivae") - עץ הזית מהווה סימלו של בנדיקטוס הקדוש.
לפני בחירתו של רצינגר רבו ההשערות על השפעתה של הנבואה על בחירת האפיפיור. כך למשל, טענו שייבחר אפיפיור ממסדר בנדיקטוס הקדוש על מנת להגשים את הנבואה.
פרשנות הנבואות.
פרשני הנבואות חתרו למצוא התאמה וזיקה בין המשפט המובא בנבואה המתייחסת לאפיפיור מסוים לבין מקום הולדתו, אירועים בעת בחירתו, או שלט האצולה שלו.
כך למשל, המשפט "מהטירה שליד הטיבר" ("Ex castro Tiberis") מתאים למקום הולדתו של האפיפיור סלסטינוס השני שנולד בסיטה דה קסטלו על גדת נהר הטיבר.
האפיפיור קלמנט השמיני המכונה בנבואה "ורד אומבריה" ("Rosa Umbriae") השתמש בפרח הוורד כחותמו.
הנבואות והאפיפיורים המתאימים להן.
נבואות מלאכי הקדוש
האפיפיורים במאה ה-20 ופרשנויות מקובלות של הנבואה.
בנדיקטוס ה-15 ("Religio depopulata").
הנבואה המתייחסת אליו היא "הדת ירדה לטימיון". בתקופת כהונתו אירעו הן מלחמת העולם הראשונה והן מהפכת אוקטובר - שני אירועים שהובילו לירידת כוחה של הכנסייה הקתולית.
פיוס ה-11 ("Fides intrepida").
ההתייחסות אליו היא:"אמונה ללא פחד". אפיפיור זה חתם על ההסכמים עם איטליה הפשיסטית של בניטו מוסוליני אשר העניקו לוותיקן עצמאות, והפכו את האפיפיור לראש מדינה, וכן הוסיפו לקופות הכנסייה 700 מיליון לירות איטלקיות.
פיוס ה-12 ("Pastor angelicus").
המשפט "הרועה המסתורי" מתייחס לנבואות ולחזונות שהיו לו.
יוחנן ה-23 ("Pastor et Nauta").
פרוש כינויו הוא "רועה וימאי". קודם לבחירתו היה הפטריארך של ונציה, עיר הנמל הידועה.
בספרו של פטר בנדר "הנבואות של מלאכי" (1969) מסופר כי אחד הקרדינלים אשר רצה להיבחר לאפיפיור במועד בחירתו של יוחנן ה-23 לקח את הנבואה בצורה מילולית, מלא סירה בכבשים ושט בה על הטיבר.
האנטי אפיפיור פיוס ה-13, שהתגורר בארצות הברית, הצדיק את מקום מגוריו מחוץ לרומא בנבואה זו - שהוא פירשה כ"הרועה מעבר לים".
פאולוס השישי ("Flos florum").