בתצוגה המצולמת של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2006 דיגמנה קורקובה חזייה בשווי 6.5 מיליון דולר, משובצת ב-2000 יהלומים במשקל כולל של 800 קרט. קורקובה והיידי קלום הן הדוגמניות היחידות שדגמנו את חזיית מולטימיליון הדולרים פעמיים.
בשנת 2007 השתתפה בסרט הקולנועי "השנה הכי סקסית שלי", לצדם של פרנקי מוניז ואמבר ולטה.
בנובמבר 2008 נבחרה על ידי צופי ערוץ הטלוויזיה E! לאישה הסקסית ביותר בעולם.
אורי יהודה אריאל
טרנס בולה
E.T. the Extra-Terrestrial
בריאנט סבארין
רישיון להרוג (1989)
רישיון להרוג (באנגלית בריטית: Licence to Kill, באנגלית אמריקנית: License to Kill) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי, ה-16 בסדרת סרטי ג'יימס בונד, משנת 1989. הסרט, בכיכובו של השחקן טימותי דלטון, מבוסס על הספר חיה ותן למות בשילוב מרכיבים מהסיפור הקצר "The Hildebrand Rarity" פרי עטו של הסופר איאן פלמינג. עלילת הסרט עוקבת אחר הסוכן החשאי בונד, אשר פורש משירות הוד מלכותה ורודף לבדו אחר איש המאפיה וסוחר ההרואין הלטיני פראנץ סאנצ'ז.
מלבד דלטון, שהסרט היה בשבילו השני והאחרון בסדרה בו שיחק, שיחקו בסרט רוברט דאבי, טליסה סוטו, קארי לוול ובניסיו דל טורו.
עלילה.
בדרכם לקי וסט לחתונתו של פליקס לייטר, חברו הוותיק של ג'יימס בונד ואיש ה-CIA, בונד ולייטר נקראים על ידי אנשי המחלקה למלחמה בסמים לטוס במסוק לאיי בהאמה כדי להשתתף בלכידתו של ברון הסמים פרנץ סאנצ'ז. סאנצ'ז יצא ממקלטו הבטוח במדינת איסטמוס הבדיונית בעקבות חברתו הבוגדנית לופה לאמורה (טליסה סוטו). סאנצ'ז בורח במטוס קל, ובונד יורד, קשור ברתמה, מן המסוק אל זנב המטוס, וקושר אותו לכבל גרירה. השניים מגיעים לחתונה בצניחה מן המסוק, באיחור גדול.
סאנצ'ז העצור נמלט לאחר ששיחד ב-2 מיליון דולר את הסוכן אד קיליפר, ושולח אנשים בראשות סגנו דריו (בניסיו דל טורו) לביתו של פליקס. פליקס מובל למכון מחקר ימי בהנהלת מילטון קרסט, מאנשיו של סאנצ'ז, וכריש לבן המוחזק שם בבריכה פוצע אותו קשות.
בונד, שעמד לטוס למשימה באיסטנבול, שומע שסאנצ'ז נמלט, ומבין שפליקס במצוקה. הוא מוצא בבית את פליקס הפצוע ואת גופתה של אשתו. בונד ושארקי, שותפו של פליקס, חודרים למכון המחקר, נאבקים בקיליפר ומשליכים אותו אל מותו במלתעות הכריש.
M (רוברט בראון) קורא לבונד לפגישה בבית ארנסט המינגוויי ומורה לו להפסיק את המרדף אחרי סאנצ'ז, ושולל את רישיונו להרוג. בונד מודיע על התפטרותו ונמלט.
בונד מתגנב בעזרת שארקי לספינתו של קרסט, ופוגש שנית את לופה לאמורה. שארקי נתפס ונהרג. בונד מחבל בצוללת זעירה, מסכל עסקת סמים, ונמלט במטוס ימי עם מיליוני דולרים מכספו של סאנצ'ז.
בונד מוצא בביתו של לייטר דיסק מידע שחמק מעיניהם של הפושעים, ובאמצעותו מגיע לפגישה עם הטייסת פאם בובייה (קארי לוול). השניים נאבקים בדריו ואנשיו, ובובייה מטיסה את בונד לאיסטמוס סיטי. בונד מתאכסן במלון בבעלותו של סאנצ'ז, מפקיד את הכסף בבנק בבעלותו, ומושך תשומת לב כשהוא מהמר בקזינו בבעלותו. לופה מפגישה את בונד עם סאנצ'ז, והוא מציע לסאנצ'ז לעבוד עבורו.
בלילה שלמחרת מנסה בונד להתנקש בחייו של סאנצ'ז באמצעות אקדח חתימה שקיו סיפק לו. הוא נתפס בידי סוכני המחלקה למלחמה בסמים של הונג קונג, שהגיעו לעיר במטרה לחדור לארגונו של סאנצ'ז, במסווה של סוחרי סמים סיניים. הם פועלים יחד עם נציגו של M, שהוטל עליו לתפוס את בונד המרדן ולהחזירו ללונדון. בונד מורדם בזריקה. אנשיו של סאנצ'ז, בראשות קצין האבטחה הלר, חודרים לבניין והורגים את הסוכנים הבריטיים.
בונד מתעורר בביתו של סאנצ'ז. לופה מספרת לו שקרסט יגיע בערב בספינתו לאיסטמוס, כדי לדווח על המהומה בספינה. בונד מספר לסאנצ'ז שקרסט שלח את הסינים להרוג אותו, והם תפסו את בונד כשניסה לעצור אותם.
בונד מתחמק מן האחוזה בעזרת לופה. בסיועם של בובייה וקיו, הוא ממקם את כספו של סאנצ'ז בתא הלחץ בספינתו של קרסט. אנשי סאנצ'ז מוצאים את הכסף, וסאנצ'ז מנפח והורג את קרסט באמצעות הפחתת הלחץ בתא. כשסאנצ'ז חוזר לאחוזה הוא מוצא את בונד בחדרו. בונד מעורר בו חשדות כלפי שאר הבכירים בארגונו, בטענה שלא ייתכן שקרסט ניסה לפעול נגדו לבדו.
למחרת, בונד נוסע עם סאנצ'ז למעבדה הסודית שלו. דריו מזהה אותו וחושף את זהותו בפני סאנצ'ז, ובונד מצית שרפה במעבדה. במהלך ההתארגנות לנטישת המתקן, סאנצ'ז מאיים להרוג את בונד באמצעות המכונה המשמשת לפרוק חבילות ההרואין. בובייה מצילה את בונד, ובמהלך המאבק דריו נופל למכונת החיתוך ונהרג. בונד ובובייה עוברים על פני גופתו המשופדת של הלר, שניסה לגנוב מסאנצ'ז טילים נגד מטוסים.
בובייה מורידה את בונד ממטוס קל אל שיירת משאיות המיכל של סאנצ'ז, המובילות מן המעבדה הרואין מומס בדלק בשווי של עשרות מיליוני דולרים. בונד משתלט על משאית ורודף אחרי סאנצ'ז בכביש הררי. במהלך המרדף, המיכליות היקרות עולות באש. בסופו, סאנצ'ז נאבק בבונד ומאיים להרוג אותו בחרב. ג'יימס מדליק את המצית שפליקס נתן לו בחתונתו, וסאנצ'ז נהרג כשבגדיו הספוגים בדלק עולים באש.
בסוף הסרט, פליקס יוצר קשר עם בונד ומספר לו ש-M מאפשר לו לחזור לשירות הוד מלכותה, ומחזיר לו את הרישיון להרוג. בנוסף פליקס מתחתן עם אהובתו החדשה, אשתו לשעבר של סאנצ'ז.
הפקה.
הכנת התסריט החלה מיד לצאת הסרט הקודם בסדרה, 007 באזור המסוכן. התסריט הראשוני נכתב על ידי ריצ'רד מייבאום ומייקל וילסון. לתסריט לא היה דמיון רב לסיפור המקורי של פלמינג. הצילומים עצמם נערכו בין 18 ביולי ל-18 בנובמבר 1988. רוב הצילומים נערכו במקסיקו. שאר הצילומים נערכו בפלורידה.
הפצת הסרט וביקורות.
בכורת הסרט התקיימה ב-13 ביוני 1989 בלונדון. על הסרט נמתחה ביקורת רבה בשל האלימות הרבה שמופיעה בו.
טרי האטצ'ר
טרי לין האטצ'ר (באנגלית: Teri Lynn Hatcher; נולדה ב-8 בדצמבר 1964) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה.
האטצ'ר נולדה וגדלה בקליפורניה כבת יחידה. אמה הייתה מתכנתת מחשבים בחברה "לוקהיד מרטין", ואביה היה פיזיקאי גרעיני ומהנדס חשמל.
בין השנים 1985–1988 יצאה עם ריצ'רד דין אנדרסון, השחקן הראשי בסדרה "מקגייוור". ב-4 ביוני 1988 נישאה למרקוס לייטהולד, וכעבור כשנה הם התגרשו. ב-27 במאי 1994 היא נישאה לשחקן ג'ון טני. ב-10 בנובמבר 1997 נולדה בתם, אמרסון רוז טני. הזוג התגרש ב-2003. לאחר מכן יצאה עם סטיבן קאי, ששיחק באופרת הסבון "בית חולים כללי", אך השניים נפרדו.
במרץ 2006 סיפרה בריאיון למגזין "וניטי פייר" שהותקפה מינית על ידי ריצ'רד הייס סטון, הבעל לשעבר של דודתה, כשהייתה בת חמש. בשנת 2002, לאחר שהואשם סטון בהטרדה של נערה בת 14, שלאחר מכן התאבדה, התלוננה נגדו גם האטצ'ר. בעקבות תלונתה של האטצ'ר הודה סטון בעבירותיו ונשפט ל-14 שנים בכלא. בראיון סיפרה האטצ'ר שהתלוננה נגד סטון מפני שלא הפסיקה לחשוב על הנערה שהתאבדה, ולא רצתה שסטון יחמוק מעונש. סטון מת בכלא מסרטן המעי הגס ב-2008, לאחר שריצה שש שנים מעונשו.
בפברואר 2008 תבעה חברת הקוסמטיקה "Hydroderm" את האטצ'ר בטענה שהפרה חוזה איתם בכך שקידמה מוצרים של חברת קוסמטיקה אחרת, "CityLips". האטצ'ר התעקשה על כך שהחוזה שלה עם חברת "CityLips" אינו משפיע על החוזה שלה עם "Hydroderm". בסוף שנת 2008 פסק בית המשפט כי על חברת "Hydroderm" לבטל את התביעה נגד האטצ'ר.
קריירה.
השנים הראשונות.
האטצ'ר למדה משחק ב-"American Conservatory Theater" והייתה מעודדת של קבוצת הפוטבול סן פרנסיסקו 49'.
בין 1985–1986 היא הופיעה בעונה האחרונה של סדרת הטלוויזיה ספינת האהבה, בתפקיד איימי, בחורה בצוות הבידור של הספינה "בנות הים". תפקיד זה כלל בעיקר ריקודים ושירה כחלק משגרת המופע השבועית של "בנות הים", אך היו לה גם שורות קומיות קצרות בחלק מהפרקים.
בין 1986–1989 היא הופיעה בשישה פרקים בסדרת הטלוויזיה מקגייוור בתפקיד פני פארקר. בארבעה מהם שיחקה בתפקיד ראשי אחרי השחקן הראשי.
בשנת 1987 גילמה את בתה ההגיונית והאינטליגנטית בת ה-18 של הגיבורה בקומדיית המצבים קצרת המועד "השיר של קארן".
בשנת 1989 ביצעה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע בתפקיד משני של שחקנית צעירה ואופורטוניסטית בסרט "התמונה הגדולה", ואחר כך שיחקה בסרט טנגו וקאש.
פריצת הדרך.
בין 1993–1997 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי של לויס ליין בסדרת הטלוויזיה "" לצד דין קיין.
ב-1996 הנחתה את "סאטרדיי נייט לייב". ב-1997 קיבלה את תפקיד פאריס קארוור, נערת בונד, בסרט "מחר לנצח". בתחילת צילומי הסרט הייתה האטצ'ר בחודש השלישי להריונה, מבעלה דאז, ג'ון טני. לאחר מכן התחרטה האטצ'ר על שגילמה את הדמות, תיארה אותה כדמות מלאכותית וציינה שלא חשה סיפוק מהמשחק.
עקרות בית נואשות.
ב-2004 קיבלה את אחד התפקידים הראשיים (סוזן מאייר) בסדרת הדרמה הקומית "עקרות בית נואשות". תפקיד זה זיכה אותה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית או מוזיקלית לשנת 2005, וכן בפרס גילדת שחקני המסך באותה קטגוריה. באותה שנה היא הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית בסדרה קומית, עבור אותו תפקיד, מול שתי שחקניות נוספות מהסדרה: מרשה קרוס ופליסיטי האפמן.
באפריל 2006, דווח כי היא הייתה אחת משחקניות הטלוויזיה בעלת השכר הגבוה ביותר בארצות הברית, ועל פי הדיווחים הרוויחה 285,000$ לפרק של "עקרות בית נואשות". באותה שנה היא הייתה אחת משלוש המועמדות לפרס הטלוויזיה של People's Choice והייתה שוב מעומדת לגלובוס הזהב כשחקנית ראשית בתוכנית קומית בטלוויזיה.
בפברואר 2007 חתמה על חוזה, יחד עם שאר כוכבי הסדרה, להשתתפות בעוד ארבע עונות של "עקרות בית נואשות".