מבוך תירס הוא מבוך העשוי כולו משדה תירס אשר נכבשו בו שבילים בצורות שונות כדי ליצור את המבוך. מבוך התירס הראשון הוקם באנוויל שבפנסילבניה. מבוכי התירס הפכו לאטרקציית תיירים פופולרית בצפון אמריקה, והם מהווים מקור הכנסה נוסף לחוות חקלאיות, כאשר פעמים רבות הם משולבים עם אטרקציות נוספות כגון פינות חי, אזורי פיקניק ועוד. מבוכי תירס רבים מעוצבים בהשראת נושא או רעיון מסוים, וחלקם אף מעוצבים בדמותם של דמויות מפורסמות מסרטים ומספרים. רוב מבוכי התירס מסתיימים במרכז המבוך או מובילים אל היציאה אשר נמצאת בשולי המבוך. מבוך התירס הגדול ביותר נמצא בדיקסון שבקליפורניה.
כרישון משה
כרישון משה או כרישון משה-רבנו (שם מדעי: "Mustelus mosis") הוא מין של כרישון. הוא חי על מדפים יבשתיים במערב האוקיינוס ההודי, מהים האדום ומזרח אפריקה, עד למלדיביים, סרי לנקה, והודו, בעומקים של 20 עד 250 מטר. כרישוני משה מגיעים לאורך של 1.5 מטר, משקלו הממוצע של כרישון משה הוא 5 ק"ג. צבעו אפור, בעוד קצות סנפירי הגב והאונה העליונה של זנבו שחורים. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות החיים על הקרקע, אך טורף גם דגים קטנים. כרישון משה לא בא במגע עם צוללים ואינו מזיק כלל לאדם. הכרישון נמצא בסכנת הכחדה ומוגן בכל העולם.
כריש משה
כרישון משה רבינו
כרישון משה-רבינו
המצפה התת-ימי
כריש משה רבינו
ארי אברהם סמג'ה
הרב ארי אברהם סמג'ה (נולד בי"ב בתשרי ה'תשכ"ו, 11 באוקטובר 1965) הוא רב שכונת רמת שלמה בירושלים ורב המרכז הרוחני נר יוסף בשכונה ומחבר סדרת הספרים "הליכות השולחן ערוך החמישי".
ביוגרפיה.
נולד בתוניסיה לרב דניאל ולדינה סמג'ה. בן לשושלת רבנים. עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1970. אביו הקים מרכז רוחני בשם "משכן ישראל" בשכונת רמת הנשיא שבבת ים סבו, הרב אברהם סמג'ה, היה רב קהילת אריינה בפרברי תוניס.
למד בישיבת אדר"ת ובישיבת כרם ביבנה. בגיל 19 עבר לישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים, בראשות הרב שלום כהן. נשא לאישה את גילה, בתו של הראשון לציון הרב אליהו בקשי דורון. לאחר נישואיו התגורר ברובע היהודי.
בשנת 1987 החל למסור שיעור שבועי ברשת מורשת של "קול ישראל" בנושא ערכים בפרשת השבוע. לאחר כמה שנים נוספה תוכנית בנושא המשפט העברי.
בשנת 1991 החל ללמוד בכולל אברכים בישיבת מיר. בשנת 1993 החל ללמוד רבנות ודיינות במכון הרי פישל. בשנת 1995 החל לשמש כרב בשכונת פסגת זאב בירושלים. בשנת 2002 החל לכהן כרב שכונת רמת שלמה בירושלים.
בשנת 1997 החל לשמש כרב צבאי ביחידת נ"מ בגבול הצפון.
בשנת 2001 התמנה למנהל תוכניות לחינוך המוכר שאינו רשמי בתחומי יהדות וחברה במרכז הארצי להשתלמויות "בית יציב" של משרד החינוך. בשנת 2005 החל לשמש מנהל תוכנית למשגיחים וראשי ישיבות בתחום היהדות ופסיכולוגיה במכון ון ליר בירושלים. הקבוצה עסקה בין היתר בבעיית נוער חרדי נושר.
הרב סמג'ה פעל ליצירת מפגשים בין דתיים על ידי ארגונים כמו Hommes de Parole. במרץ 2010, בעקבות חיכוכים בין נערים מרמת שלמה לכפר שועפט הסמוך, יזם הרב סמג'ה מפגש עם 'מוכתר' שועפט ונכבדיו.
כתב טור שבועי בעניינים שבין אדם לחברו בעיתון המודיע בצרפתית במשך כשנה. בשנת 2017 כאשר חודשה הפצת העלון "מעיין השבוע" של רשת החינוך "בני יוסף" מונה לעורכו, וכתב בו גם טור הנושא בשם "הליכות השבוע".
בשנת 2020 חזר לשדר ב"כאן מורשת", במסגרת "בית מדרש משודר".
משנתו.
הרב סמג'ה עוסק במשך שנים במצוות שלא נכללו בשולחן ערוך, הן בעניינים שבין אדם למקום, כמו אהבת השם, יראת השם ושמחה במצוות, והן בעניינים שבין אדם לחברו, כמו "לא תיקום ולא תיטור" "תוכחה" "ואהבת לרעך כמוך" ועוד. בכך עוסקת סדרת ספריו "הליכות השולחן ערוך החמישי". לדעתו יש להתייחס למוסר ומידות כהלכה פסוקה שנאמרה בעיקר לתלמידי חכמים ולא רק לפשוטי העם.
זנבתן
אברהם אליהו מייזס
הרב אברהם אליהו מייזס (בכתיב יידי: מייזעס, לעיתים: מייזיס תרס"א, 1901 – י"ח בסיון תשכ"א, 2 ביוני 1961) היה ראש ישיבה ליטאי שהיה פעיל בהפצת יהדות ברוסיה הקומוניסטית. ב-1953 עלה לישראל והיה פעיל במאבקי היהדות החרדית עם המדינה לצד כהונתו כראש ישיבת תורה ויראה.
ביוגרפיה.
נולד בסלוצק (כיום בלארוס). בילדותו התייתם משני הוריו וחי לבדו בעניות ורעב. בבחרותו למד בישיבת סלוצק של הרב איסר זלמן מלצר. לאחר מעברה של הישיבה לקלצק הוא פתח ישיבה מחתרתית ומסר בה שיעורים, עד שנסגרה על ידי הקומוניסטים. הוא ניסה לפעול להשארת הישיבה בטענה שבחורים מבוגרים מותרים על פי חוק ללמוד בישיבה, אך כשל במאבקו. הוא ניהל מאבק על פתיחת מאפיית מצות ושכר עורך דין שייצג אותו מול השלטונות, ואכן קיבל אישור לפתוח מאפייה, אך בהמשך הקומוניסטים סגרו אותה.
הוא עבר למינסק ופתח בה ישיבה בשם "ישיבת מסירות נפש". הוא הרצה בישיבה על חובת מסירות נפש על קיום המצוות. בין תלמידיו מישיבה זו היה הרב שאול ישראלי שעלה לארץ ישראל בהשפעתו.
הוא נעצר מספר פעמים אך המשיך בפעולותיו. לבסוף נשפט למאסר של 6 וחצי שנים והוגלה לסיביר שם שהה עשר שנים. הוא קיים מצוות בסיביר, שמר שבת והניח תפילין שהצליח להשיג, וישב בסוכה שבנה בבור מכוסה בסכך. הקומוניסטים תפסו אותו בתוך הסוכה והצליפו בו מכות אך הוא סירב לצאת מהסוכה. לפעמים נהג לשבור את קרח הנהר ולטבול בו.
לאחר סיום המלחמה נסע לצרפת וכיהן לצד הרב מרדכי פוגרמנסקי כראש ישיבה לפליטים ב"באהי", פרבר של פריז. הוא מסר בישיבה שיעור שבועי בעיון ושיעור במוסר.
בשנת תשי"ג עלה לארץ ישראל ומונה לראש ישיבת תורה ויראה. מיד עם בואו הצטרף למאבקי החרדים בירושלים. הוא השתתף בהפגנות השבת, בהפגנות על מועדון מעורב במאה שערים ובפרט בההפגנות על גיוס בנות. הוא היה נותן דרשת התעוררות ועידוד לפני ההפגנות, ולאחריה היו יוצאים המפגינים לרחוב. תוך כדי ההפגנה היה נוהג לדבר בלימוד עם סובביו. הוא היה מסרב לברוח כשהשוטרים היו מכים את המפגינים, ומספר פעמים אושפז בדרכו למעצר. הוא נהג לומר שכל מכה תחשב לאות הצטיינות בביאת משיח, וכל יום בכלא יחשב כשנה.
הוא היה פעיל בהקמת מאפיית המצות של תולדות אהרן, שנודעה בזמנו כמאפייה עם הידורים וחומרות רבות, כמו שולחנות זכוכית לרידוד המצות (ולא עץ כפי שהיה נהוג עד אז) ומקלות רידוד חדשים בכל 18 דקות.
הוא נהג להתבודד מראש חודש אלול ועד לאחר יום כיפור. נפטר בשנת תשכ"א. מחותנו הרב שמואל וואזנר אמר בהספד עליו, שהוא לא סיפר את מרבית קורות חייו באומרו שאת קורותיו יספר בעולם הבא.
חתניו הם הרב חיים וואזנר, גאב"ד זיכרון מאיר וראש ישיבת חכמי לובלין, הרב מאיר שטרן והרב יוסף רוט שהיה ראש מוסדות בית דוד בבני ברק. נכדו הוא העסקן הירושלמי-סאטמרי, אפרים שטרן.
מרדכי שלמה מבויאן
יצחק מאיר מקופיטשניץ
בחזרה למחר
בחזרה למחר (באנגלית: Tomorrowland) הוא סרט הרפתקאות ומדע בדיוני של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים ב-22 במאי 2015. הסרט מבוסס במקור על האתר "ארץ המחר" הממוקם בפארקים של דיסני. את הסרט ביים בראד בירד, ומככבים בו ג'ורג' קלוני, יו לורי, בריט רוברטסון, ראפי קסידי, קתרין האן, טים מקגרו וקיגן-מייקל קיי.
עלילה.
קבוצת מדענים מחליטה ליישם את מיזמיהם הרחק מעיני הציבור, בעיר עתידנית ביקום אחר, המכונה "ארץ המחר". מתקני שיגור לארץ המחר טמונים במקומות שונים כגון מגדל אייפל ואטרקציית "ארץ המחר" בדיסנילנד, והגישה אליהם ידועה רק לאותם מדענים.
דרכם של המדענים לגייס חברים חדשים היא באמצעות אנדרואידים המסוגלים לאתר אנשים בעלי חשיבה מיוחדת, וכן בעזרת תגים, שכאשר המיועד נוגע בהם, הוא רואה הדמיה של ארץ המחר.
אחד המדענים, פרנק (ג'ורג' קלוני), גורש מארץ המחר בעקבות המצאה שלו שגרמה לשערורייה. יום אחד הוא פוגש נערה מרדנית בשם קייסי (בריט רוברטסון), ששמעה על ארץ המחר מפי ילדה מסתורית בשם את'נה (ראפי קסידי) באמצעות תג הדמיה. קייסי מגלה רצון עז להגיע לשם. פרנק מנסה להסביר לה שמדובר ברעיון שתם זמנו, אך משתכנע שלמעשה יש לה ייעוד מכריע גורל ושהיא חייבת להגיע לארץ המחר.
בתחילת הסרט ובסופו נראים פרנק וקייסי מספרים על הגעתם לארץ המחר. סיפורו של פרנק קצר, ואילו קייסי מוסיפה את סיפורה, המגולל את עלילת הסרט ממבטה.
רון י.פינטר
ספי עובדיה
ספי עובדיה (נולד ב-1 באוגוסט 1984) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב והפרשן הפוליטי בחדשות 13.
ביוגרפיה.
יוסף (ספי) עובדיה נולד בראשון לציון וגדל בפתח תקווה במשפחה דתית. סבו, שהיה חבר בית"ר, עלה ארצה מעיראק בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. נפטר באוקטובר 2000, במהלך שירותו הצבאי ככימאי.
כבן למשפחה שכולה לא יכול היה להתגייס לשירות קרבי ועקב כך שובץ בגלי צה"ל. תחילה שימש מפיק ולאחר מכן מונה לכתב ספורט. לאחר שהשתחרר מהשירות הסדיר, מונה ב-2006 לכתב גלי צה"ל בכנסת. במקביל שימש במשך כשנתיים כפרשן וחבר מערכת בתוכנית "משעל חם" בהנחיית של ניסים משעל.
ב-2009 חשף את פרשת הפנסיה הגבוהה שקיבל נחמן שי עבור שמונה שנים, כשבפועל שירת שלוש שנים בלבד כמפקד גלי צה"ל וכדובר צה"ל. ב-2010 חשף את הסרטון מהמשט לעזה בו התעמתה חברת הכנסת חנין זועבי עם חיילי צה"ל. ב-2012 חשף את פרשת החשדות להטרדות המיניות של נתן אשל בהיותו ראש סגל לשכת ראש הממשלה, חשיפה שזיכתה אותו בפרס מפקד גלי צה"ל.
במרץ 2014, טרם מלאו לו 30, מונה למנהל מחלקת החדשות של גלי צה"ל. בתחנה הצבאית הגיש תוכנית אקטואליה שבועית לצדו של יועז הנדל. ביוני 2015 מונה לכתב פוליטי בחדשות 10 (שהפכו ב-2019 לחדשות 13 לאחר המיזוג עם רשת 13).