בשנות ה-90 נחפרה מערה בגדה הצפונית של ואדי קונייטרה מיובליו העליונים של נחל חבר. במערה נמצאו ממצאים מימי מרד בר כוכבא, ובין הממצאים נמצא מטבע סלע בר כוכבא אשר מצידו האחד הייתה מוטבעת חזית בית המקדש ומצידו השני ארבעת המינים. הממצא הקנה למערה את שמה מערת הסלע. החוקרים סוברים שהתעודות הנ"ל היו במערת הסלע והגיעו לשם על ידי אנשי זיף והאזור שברחו למערה לקראת סוף מרד בר כוכבא.
במערות מדבר יהודה נמצאו אגרות מזמן ימי הבית השני ומתקופת בר כוכבא, חלקן נמצא בחפירות וחלקן נקנה משודדי עתיקות. על פי שתיים מהמגילות שנמצאו ניתן ללמוד שזיף שימשה כעיר המחוז של אזור הדרום.
שתי התעודות שנכללו ב"אוסף נחל צאלים", יוחסו על ידי אשל ועמית, למערת סלע, בערוציו העליונים של נחל חבר (שטר הנישואין המבוטל פ. נח"צ 69 ביוונית, ושטר המכר פ.נח"צ 9 בארמית). זאת, על סמך העדויות על חפירות שוד אינטנסיביות במערת סלע, ואזכורן של "זיף", "יקים", ו"אריסטובוליה" בשתי התעודות.
שמה של עיר המחוז זיף שבתעודות השתמר בשם "תל זיף", שם העיירה יקים השתמר ככל הנראה בשם האתר נבי יקין, כשלושה ק"מ צפונית מזרחית לתל זיף, ושמה של העיירה אריסטובוליה (שנזכרת בשטר נוסף, וכן בכתבים נוצריים לגבי נס שערך במקום הנזיר אותימיוס במסעו מדבר זיף) השתמר בצורה "ח'רבת אסטבל", כקילומטר אחד דרומית מזרחית לתל.
נראה אפוא כי פליטים ולוחמים ברחו מאזור זיף אל מערת הסלע.
אוסביוס מקיסריה כותב "היום זיף כפר בדרומא... אצל חברון, מזרחה ממנה בח' מילים, שם הסתתר דוד...סמוך לה נמצאת כרמלה, הנקרא כרמל, כך נקרא עד היום כפר של יהודים, משם נבל הכרמלי" מכאן, עולה האפשרות כי המאה ה-5 והמאה ה-6 משתנה צביון האוכלוסייה באזור זיף וחלק מהיישובים הופכים לנוצרים, זאת אנו יודעים לפי שרידי הכנסיות והמנזרים הרבים שנמצאו במערות מדבר זיף.
כיום קיים במקום כפר פלסטיני בשם זיף (ערבית: زيف), בו מתגוררים 1120 איש, נכון לשנת 2016.
רודולף שפילמן
רודולף שפילמן בגרמנית: Rudolf Spielmann; 5 במאי 1883 - 20 באוגוסט 1942), שחמטאי יהודי-אוסטרי ומחבר הספר "אמנות ההקרבה בשחמט". בתקופת השואה נמלט מהנאצים וברח לשוודיה, שם מת בסטוקהולם בעוני מרוד.
קריירה.
שפילמן היה עורך דין, אך מעולם לא עבד במקצוע זה.
לשפילמן דבקו כינויים כגון "אמן ההתקפה" ו"האביר האחרון של גמביט המלך". צורת משחקו הנועזת מלאה הקרבות, הברקות ורעיונות יפים. דוגמה לצורת משחקו היא תחרות קרלסבד 1923, בה לא סיים ולו משחק אחד בתוצאת תיקו.
למרות יריבים חזקים ששיחקו במקביל אליו כמו אלכסנדר אלכין, חוסה ראול קפבלנקה, עמנואל לסקר, זיגברט טאראש, עקיבא רובינשטיין, אהרון נימצוביץ' וסבלי גריגורייביץ' טרטקובר הצליח שפילמן להשיג תוצאות טובות בתחרויות רבות, כולל מקום ראשון ב-33 תחרויות מתוך כ-120 בהן השתתף. דוגמאות לתחרויות הבולטות בהן ניצח:
מקום ראשון בתחרות בד פיסטיאן בשנת 1912 לפני רובינשטיין, פרנק מרשל, קרל שלכטר, אולדריך דוראס וריצ'רד טייכמן.
מקום ראשון בתחרות סטוקהולם בשנת 1919 לפני רובינשטיין, ריצ'רד רטי ויפים בוגוליובוב.
מקום ראשון בתחרות בד פיסטיאן בשנת 1922 לפני בוגוליובוב, אלכין, ארנסט גרינפלד ורטי.
מקום ראשון בתחרות זמרינג בשנת 1926 לפני אלכין, מילן וידמר, נימצוביץ' וטרטקובר.
שפילמן היה אחד מהשחקנים הבודדים עם מאזן שקול מול קפבלנקה +2 =8 -2 ואחד מאנשים הספורים שזכה נגדו יותר ממשחק אחד. שני ניצחונותיו של שפילמן היו בשנים 1928 ו-1929 בתחרויות באד קיסינגן וקרלסבד.
הופעותיו באולימפיאדות.
רודולף שפילמן שיחק בנבחרת האולימפיות של אוסטריה.
קוסמאס ודמיאנוס הקדושים
קוסמאס ודמיאנוס הקדושים (ביוונית: Κοσμάς και Δαμιανός, מתו בשנת 303 לערך) הם קדושים בנצרות שנחשבים למרטירים.
קוסמאס ודמיאנוס היו אחים תאומים שנולדו ככל הנראה בקיליקיה, או לכל הפחות חיו שם, ועסקו בריפוי לחופי מפרץ איסכנדרון. הם לא ביקשו שכר תמורת עבודתם, ותחת זאת העדיפו להמיר את דתם של החולים לנצרות. במסגרת גזרות דיוקלטיאנוס נגד הנוצרים הוצאו להורג בעריפת ראש. הם נחשבים לפטרוני ענף הרפואה והכירורגיה. יום חגם הוא ה-26 בספטמבר בכנסיות המערביות וה-1 בנובמבר בכנסיות המזרחיות.
סעד חרירי
שבולי הלקט
מודל mwc
מסכת כלה
מסכת כלה היא חיבור הנמנה עם המסכתות הקטנות. המסכת מכילה פרק אחד ארוך העוסק ברובו באופן הראוי לקיום יחסי אישות ובענייני צניעות על פי הדרכות חז"ל.
שמו נגזר מהמאמר הראשון העוסק בחובת ברכת הנישואין: "כלה בלא ברכה אסורה לבעלה כנידה".
מסכת כלה הוא חיבור קלאסי של המסכתות הקטנות בעוד מסכת כלה רבתי הוא חיבור ארוך יותר באותו שם 'מסכת כלה' שנמצא מאוחר יותר, כדי להבדילו מהחיבור שהיה ידוע עד אז נקרא 'מסכת כלה רבתי'.
אזכורים בתלמוד ובספרי הראשונים.
במסכת שבת מובא מאמרו של רבי יוחנן הקובע מי מוגדר כ"תלמיד חכם": "איזהו תלמיד חכם שממנין אותו פרנס על הציבור, זה ששואלין אותו דבר הלכה בכל מקום ואומר, ואפילו במסכת כלה". מאמר דומה מובא בברייתא במסכת קידושין הדנה באדם שקידש אישה בתנאי שהוא "תלמיד חכם". על פי התלמוד על מנת שהקידושין יהיו תקפים אין צורך שהמקדש יהיה במדרגתם של שמעון בן עזאי או של שמעון בן זומא, אלא די בכך "ששואלין אותו בכל מקום דבר אחד בלימודו ואומרו, ואפילו במסכתא דכלה".
הראשונים פירשו את המילים "אפילו במסכת כלה" בכמה צורות. רש"י פירש כי מדובר בחיבור תנאי מסוים הנקרא מסכת כלה. לפי פירושו בזמן חז"ל הלימוד במסכת כלה לא היה נפוץ ולכן תלמיד חכם הבקיא אפילו במסכת זאת ראוי להתמנות פרנס על הציבור. מאידך, אף על פי שמסכת כלה אינה נחשבת כקשה להבנה, אדם שלמד אותה ובקיא בה, מוגדר כתלמיד חכם לעניין קידושין.
לעומת זאת, ראשונים אחרים, בהם ר"י הזקן, הרמב"ם, המאירי ורבי יהודה ברצלוני, העדיפו את הפירוש לפיו מדובר במסכת הנלמדת בשני כינוסי הלימוד השנתיים שהיו נהוגים פעמיים בשנה וכונו ירחי כלה. יש אף שגרסו בלשון התלמוד "הלכות כלה" ולא "מסכת כלה".
לפירוש השני נטה גם חנוך אלבק. לדבריו, המילים "ואפילו במסכת כלה" הוכנסו בשלב מאוחר יותר ואינם חלק מהברייתות או ממאמרו של רבי יוחנן. בהסבר זה מתייחס אלבק לדבריו של אייזיק הירש וייס שטען כי מנהג "ירחי כלה" הוא מאוחר והיה נהוג רק בבבל ולכן לא ניתן לייחסו לתנאים או לרבי יוחנן. בדברים אלו רצה וייס להוכיח כי מסכת כלה שהוזכרה בתלמוד היא חיבור נפרד. עם זאת, הוא סבר כי מסכת כלה המצויה בידינו הכוללת בעיקר בדברי אגדה, אינה זו המוזכרת בתלמוד ועסקה ככל הנראה בדיני כלה.
מסכת כלה או מאמרים הלקוחים ממנה מוזכרים בספרי הראשונים: העיטור, פירוש רבנו בחיי על התורה, מנורת המאור, ראשית חכמה ומדרש שמואל.
מהדורות ונוסחים.
מסכת כלה שלפנינו מכילה פרק אחד בלבד. על קובץ זה קיימים פירושים מאת הרב יהוידע הכהן, הרב יעקב נאומבורג ("נחלת יעקב") הרב חיים יוסף דוד אזולאי ("כיסא רחמים"), הרב יעקב ב"ר דב בער ("קהלת יעקב"), הגהות של הגר"א ושל הרב יהודה בכרך (הגרי"ב), וביאור של הרב חיים קניבסקי.
בשנת תרכ"ד הדפיס נחמן נתן קורונל בווינה את הספר "חמישה קונטרסים" ובו כמה מסכתות קטנות שמצא בכתב יד שנכתב בסלוניקי בשנת רס"ט. בין המסכתות נדפסה גם "מסכת כלה" שכללה עשרה פרקים. נוסח זה היה רחב ומפורט הרבה יותר ממסכת כלה שהייתה ידועה עד אז, והתאים לאזכורים שונים של מסכת כלה בספרי הראשונים שלא התאימו לנוסח הקצר יותר.
מאוחר יותר הודפס נוסח זה לצד הנוסח הרגיל בש"ס וילנא עם מעט הגהות ומראי מקומות. כדי להבדיל בין שני הקבצים, נקרא החיבור שהתגלה על ידי קורונל "מסכת כלה רבתי".
קישורים חיצוניים.
מהדורות - מסכת כלה:
קישורים נוספים:
שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה
שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה (גרמנית: Sowjetische Besatzungszone (SBZ) or Ostzone, רוסית: Советская зона Германии, היה שטחה המזרחי של גרמניה שנכבש על ידי ברית המועצות בשנת 1945, בסופה של מלחמת העולם השנייה. ב-1949 הוקמה בשטח הכיבוש הסובייטי "הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית" (גרמניה המזרחית), מדינה גרורה קומוניסטית של ברית המועצות.
שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה היה אחד מארבעת שטחי הכיבוש שנוצרו לאחר מלחמת העולם השנייה. לפי הסכם פוטסדם , הממשל הצבאי הסובייטי בגרמניה קיבל אחריות על חלקה המזרחי של גרמניה, פרט לחלק המערבי של הבירה ברלין שנמסר לבעלות הברית המערביות. מיד לאחר מכן, הממשל הצבאי הסובייטי בגרמניה הורשה לפתח ארבע מפלגות פוליטיות, למרות שהדבר חייב אותן לעבוד ביחד בתנאי ברית שנודעו כ"בלוק הדמוקרטי". באפריל 1946, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה והמפלגה הקומוניסטית של גרמניה התאחדו ליצירת מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה שהייתה המפלגה השלטת בגרמניה המזרחית רוב שנות קיומה.
תחילה, יוסיף סטלין רצה להביא את כל שטחה של גרמניה תחת השפעה סובייטית, אך כשהמערב התנגד לרעיון, הוא ביקש להפוך את כל גרמניה ליחידה אחת ונייטרלית. כשהמערב התנגד גם לרעיון הזה, סטלין החליט למקד את מאמציו בשטח הכיבוש הסובייטי.