רבי שלום מנוישטאדט היה בנו של רבי יצחק זעקל, ראש ישיבת נוישטאדט. ואחיהם של רבי יהודה מאודנבורג שבהונגריה ורבי יונה מנוישטאדט.
ילדיו:
א. רבי יונה, נרצח בפרעות ווינה בשנת 1421. אביו של רבי מיטשרליין מנוישטאדט.
ב. רבי יצחק (?).
על תלמידיו נמנים בין השאר: המהרי"ל (ר' יעקב בר משה מולין), רבי יצחק אייזיק מטירנא, רבי אהרן בלומלין (פלומיל), דודו של רבי ישראל איסרלן בעל "תרומת הדשן", רבי אנשיל ממרבורג, רבי מרקל ממרבורג, רבי דוסא בן משה "היווני" מווידין.
איירבוס בלוגה
איירבוס בלוגה (באנגלית: Airbus Beluga) מכונה גם איירבוס A300-600ST, הוא מטוס מטען מתוצרת יצרנית המטוסים האירופית איירבוס. המטוס הוא מטוס איירבוס A300-600 בו הורחב בטן המטוס בצורה משמעותית על מנת שיוכל לשאת מטענים גדולים במיוחד.
ממטוס זה נבנו חמש יחידות, והן משמשות את איירבוס להעברת חלקי מטוסים בין מפעליה הפזורים בצרפת, גרמניה, ספרד, ובריטניה. בתחילה נקרא המטוס "סופר טראנספורטר" (Super Transporter), אולם בהמשך שונה שם המטוס לשמו באנגלית של הלבנתן הלבן, "בלוגה".
פיתוח.
כשנוסדה איירבוס ב-1970 הוסעו רכיבי המטוסים המיוצרים במספר מדינות בכבישים. בשנת 1972 רכשה איירבוס ארבעה מטוסי בואינג 377 שעברו הסבה דומה, ומכונים "סופר גופי" (Super Guppy).
בשנת 1991 החלו החברות דיימלר-קרייזלר איירוספייס ו-Aérospatiale, שתי השותפות העיקריות של איירבוס, בפיתוח מטוס שיחליף את הבואינג 377. המטוס שתוכנן היה זהה ל-A300 בכנפיים, מנועים, כן הנחיתה, וחלקו התחתון. אולם כדי שיוכלו להכניס מטענים מבלי לנתק את המערכות ההידראוליות, הועבר תא הטייס לתחתית המטוס. כמו כן חוזק מבנה הזנב כדי לשמור על יציבות המטוס.
בניית המטוס החלה בספטמבר 1992, וטיסת הבכורה התקיימה ב-13 בספטמבר 1994. לאחר 335 שעות של מבחנים, קיבל המטוס את אישור הרשויות באוקטובר 1995.
המטוס משמש להעברת רכיבי המטוסים להרכבה הסופית בטולוז או המבורג. במשך השנים שמשו המטוסים להעברת מגוון רחב של מטענים מיוחדים, בהם רכיבי תחנת חלל, מכונות, ומסוקים.
נפח תא המטען גדול יותר מהC-5 גלקסי והאנטונוב 124, אולם המטוס מוגבל לנשיאת מטען של עד 47 טון, בהשוואה לגלקסי היכול לשאת 122.5 טון, והאנטונוב 124 המסוגל לשאת 150 טון. למרות גודלו, המטוס לא מסוגל לשאת את חלקי ה-A380 המועברים לרוב על גבי ספינות.
בשנת 1999 נשא המטוס את ציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם", מפריז לטוקיו. גובה הציור היה גדול בשביל הבואינג 747, והוא הועבר בתוך מכולה מיוחדת במטוס.
מטוס איירבוס בלוגה XL אמור להחליף אותו ובשנת 2020 הוא ביצע את הטיסה הראשונה.
איירבוס A300-600ST
חייא
רבי חייא (בתלמוד ירושלמי: חייה) היה שמם של כמה מחכמי התלמוד
חייה
חיא
הבחירות לנשיאות רוסיה 1991
הבחירות הנשיאותיות ברפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ב-12 ביוני 1991 היו הבחירות הנשיאותיות הראשונות ברוסיה שבמסגרתן נבחר לראשונה בתולדות המדינה נשיא המדינה. לנשיא הראשון נבחר בוריס ילצין, כאשר לצדו התמודד אלכסנדר רוצקוי כסגן הנשיא.
לאחר הבחירות, בוריס ילצין היה נשיא הרפובליקה הרוסית שהייתה חלק של ברית המועצות. רק לאחר התפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991 הוא נעשה נשיא המדינה העצמאית החדשה.
הבחירות.
המועמדים.
שני המועמדים המובילים לבחירות הנשיאותיות היו יו"ר הסובייט העליון של רוסיה, בוריס ילצין עם ידידו אלכסנדר רוצקוי כמועמד לתפקיד סגן הנשיא וניקולאי ריז'קוב, ראש ממשלת ברית המועצות לשעבר, שהתמודד עם בוריס גרומוב כמועמד לתפקיד סגן נשיא המדינה.
ולדימיר ז'ירינובסקי התמודד לתפקיד לצד אנדריי זאבידיה, ידידו למפלגה - המפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה.
לוגל-זגי-סי
משפטי גדל
דוקטור דרה
טדי סמוחה
אדוארד רלף "טדי" סמוחה (באנגלית: Edward Ralph "Teddy" Smouha, OBE; 17 בדצמבר 1908 - 1 באפריל 1992). היה אתלט בריטי-יהודי ממוצא עיראקי, בעל מדליית ארד אולימפית (אמסטרדם 1928), התמחה בריצת 100 מטר. עוטר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בעיטור מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין.
ביוגרפיה.
סמוחה נולד בצ'ורלטון-קם-הארדי, פרבר של מנצ'סטר, לרוזה עדס (ילידת דמשק) וליוסף סמוחה,
בן למשפחה יהודית אמידה שהיגר מעיראק. בשנים 1926–1929 הוא למד באוניברסיטת קיימברידג'. את אימוניו העביר בריצה אחרי מכוניתו של אביו בפארק ריצ'מונד ומאמנו דרש ממנו לרוץ עם מונוקול על מנת שיפסיק לנדנד את ראשו.
בשנים 1927–1928 ייצג סמוחה את קיימברידג' בתחרות נגד אוניברסיטת אוקספורד.
מדליה אולימפית.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה סמוחה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.8 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 41.0 שניות וגרמניה (41.2 שניות).
בשנת 1930 הצטרף אל אביו על מנת לייבש ביצות ליד אלכסנדריה אשר במצרים במטרה לבנות פרבר חדש, סמוחה סיטי.
בשנות ה-40 שירת סמוחה בחיל האוויר המלכותי כמפקד כנף.
במספר מקורות הוא כונה בטעות בשם אליס סמוחה שזהו שמו של אחיו הבכור.
בשנת 1992 נפטר סמוחה בז'נבה, שבשווייץ.
משפחתו.
בנו בראיין אצן למרחקים קצרים ייצג את בריטניה בתחרויות בינלאומיות בשנות ה-60 ונכדו ג'יימס אספיר אצן למרחקים בינוניים שהתחרה בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 בעל שתי מדליות זהב מהמכביה ה-11 ואחת מהמכביה ה-12.
תארים והישגים.
בשנות ה-70 זכה סמוחה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית (OBE), על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
זאב שוורץ
זאב שוורץ (נולד ב-3 באפריל 1967 ביוהנסבורג, שבדרום אפריקה) הוא מייסד ומנכ"ל ארגון תורה מציון. בעבר שימש מזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית.
ביוגרפיה.
שוורץ נולד וגדל ביוהנסבורג שבדרום אפריקה והיה חניך בתנועת בני עקיבא. הוא עלה לישראל בגיל 17 לאחר השתתפות בתוכנית הכשרה של תנועת בני עקיבא העולמית בישיבת הר עציון, התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחטיבת גבעתי ובמילואים בחטיבת אלכסנדרוני.
בעל תואר ראשון בתולדות עם ישראל ומדעי המדינה ותואר שני במדעי המדינה עם התמחות במינהל ציבורי מאוניברסיטת בר-אילן. את עבודת התזה שלו כתב על הבחירה הישירה לראשי ערים בישראל, בהנחייתו של פרופ' דניאל אלעזר.
היה רכז באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן ובפרויקט פר"ח. בשנת 1992 התמנה למנהל היחידה לקשרים עם מוסדות חינוך באוניברסיטת בר-אילן ובמקביל שימש בתפקיד ניהולי באוניברסיטה.
בשנת 1996 הקים את תורה מציון, תנועה תורנית ציונית הכוללת רשת של בתי מדרש ללימוד תורה וחינוך יהודי ציוני וכן ומדרשות לנשים בקהילות יהודיות בתפוצות, בין השנים 1996–2006 שימש כמנכ"ל הארגון, ומינף את היקף עבודת הארגון ברחבי העולם. עם מינויו למזכ"ל בני עקיבא העולמית פרש מתפקידו, אך המשיך לשמש כיו"ר הארגון. ביולי 2012 חזר לתפקיד.
בשנת 2006 התמנה כמזכיר הכללי של תנועת בני עקיבא העולמית, והחליף את גאל גרינוולד. לאחר 5 שנים בתפקיד, בסוף שנת 2011, סיים את תפקידו. בשנים אלו הוביל שתי ועידות עולמיות בסימן "חלוציות" ו"בשליחות המדינה". שימש כיו"ר מועצת תנועות הנוער בישראל ומכהן כיו"ר ישיבת ההסדר "תורה בציון" שבאפרת. שוורץ חבר עמית בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, פעיל כחבר הנהלה בתנועות המזרחי העולמי, בני עקיבא העולמית ועמותת חיים לאלון המגייסת תרומות לחקר מחלת דושן.
ב-2002 ייסד את הארגון לב יהודי - לחיזוק הזהות היהודית בקרב תרמילאים בהודו.
בדצמבר 2014, במערכת הבחירות לכנסת העשרים, הודיע שוורץ שיתמודד בפריימריז על מקום ברשימת הבית היהודי. הוא הוצב במקום ה-28 ברשימה הסופית לכנסת, רשימה שכללה גם את נציגי האיחוד הלאומי-תקומה, ולא נבחר לכנסת.
שוורץ נשוי לשולמית לבית וקנין ואב לחמישה. הוא מתגורר ביישוב שוהם.
הסקטור הציבורי
רם מואב
רם מואב (מילשטיין) (24 ביולי או 24 ביוני 1930 – 30 בינואר 1984) היה גנטיקאי ישראלי, ראש המחלקה לגנטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, המדען הראשי של משרד החקלאות וראש מכון וולקני. כמו כן, מואב היה יו"ר הליגה למניעת כפייה דתית.
ביוגרפיה.
מואב נולד בשם רם מילשטיין ב-1930 בקיבוץ אפיקים, בנם של אברהם, חלוץ שעלה ארצה מרוסיה, ושרה לבית מילירוביץ, בת אחותה של רחל המשוררת, ממייסדי הקיבוץ. אביו היה מתנדב בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ואמו הייתה גננת נודדת.
התחנך בחוות הלימוד בירושלים ובבית הספר החקלאי כדורי (מחזור י"ב). ב-1948, בעת מלחמת העצמאות, התגייס ולחם בארבעים קרבות במסגרת המחלקה של רחבעם זאבי (גנדי) בגדוד הראשון של הפלמ"ח (חטיבת יפתח), בהם קרב מלכיה הראשון (הוא אחד מגיבורי הרומן של יצחק טישלר, "אחרונים על הרכס") וקרב חרבת מעין (הוא המקלען בהתרחשות שתוארה בספרו של ס. יזהר "ימי צקלג").
ב-1950 השתחרר מצה"ל ונסע לארצות הברית ללימודים אקדמיים. ב-1953 קיבל תואר בוגר במדעי החקלאות מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וב-1957 קיבל תואר מוסמך בסטטיסטיקה ותואר דוקטור בגנטיקה של תכונות מורכבות (Quantitative genetics) מאוניברסיטת ברקלי; הדיסרטציה שלו עסקה בנושא "Somatic Chromosome Instability in Nocotiana Hybrids".
בשנת 1958 שב לישראל והצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים כמרצה בכיר במחלקה לגנטיקה.
בשנת 1963 הקים יחד עם שניים מעמיתיו את המכון למחקר החי בקיבוץ להב, העוסק במחקר של בעלי חיים לצורך יישומים שונים בשרות האדם, בעיקר בתחומי החקלאות והרפואה.
בשנת 1968 התמנה לראש המחלקה לגנטיקה באוניברסיטה.