בינואר 2016 התמודדה באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברטיסלבה וזכתה במדליית זהב, כשבנות ארצה רדיונובה ואנה פוגורילאיה זוכות בכסף וארד בהתאמה, כשרוסיה שוב זוכה בכל שלוש המדליות הבכירות בענף.
במרץ 2016 זכתה במדליית זהב באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בבוסטון, ארצות הברית והציבה שיא עולמי חדש של 150.10 נקודות וניקוד כולל של 223.86 שהיווה שיא אישי ובהפרש של 8.47 נקודות מהמחליקה במקום השני אשלי וגנר. לאחר שזכתה באליפות העולם לנוער ב-2015, מדבדבה בת ה-16 הייתה למחליקה הראשונה בתחרויות יחידים שזוכה באליפות העולם לבוגרים שנה לאחר זכייתה באליפות העולם לנוער.
מדבדבה הוזמנה להתמודד בגביע אתגר הנבחרת (Team Challenge Cup) וסיימה במקום הראשון עם 77.66 נקודות ו-151.55 נקודות בהחלקה חופשית, 229.21 נקודות בסך הכל (במה שמהווה שיא עולם לא רשמי).
את עונת 2016/17 מדבדבה התחילה בהתמודדות בתחרות Skate Canada International. היא דורגה ראשונה וזכתה במדליית זהב והתמודדה בגמר הגראן פרי. והפכה למחזיקת שיא עולם בניקוד (79.21) שבעבר הוחזק על ידי מאו אסדה היפנית. בדצמבר 2016 זכתה שוב באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח. בינואר 2017 מדבדבה התמודדה באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה באוסטרבה, צ'כיה וזכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות אירופה. היא סיימה ראשונה וזכתה במדליית זהב, בעוד בת ארצה פוגורילאיה (-18.32) וסוצקובה (-37.19) סיימו במקום השני והרביעי. היא אף שברה את השיא של עצמה והציבה שיא עולמי חדש של 150.79 נקודות בהחלקה חופשית ו-229.71 נקודות בסך הכל. במרץ 2017 זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות העולם בהחלקה על הקרח, שוב שברה שיא עולמי והשיגה 233.41 נקודות בסך הכל והפכה לרוסייה השנייה בהיסטוריה שזוכה באליפות העולם בהחלקה על הקרח 2 פעמים, קדמה לה אירינה סלוצקאיה שהייתה היחידה עד כה.
באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה בינואר 2018 סיימה במקום השני. היא הייתה חלק מהמשלחת של הוועד האולימפי הבינלאומי של 169 ספורטאים רוסים שנשלחו להתחרות באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) והיא שברה שיא עולמי בתחרות הקצרה עם 81.06 נקודות וכעבור כמה ימים שברה את השיא של עצמה עם 81.61 נקודות, שיא שהחזיק 15 דקות בלבד לפני שאלינה זגיטובה שברה אותו עם 82.92. לאחר שסיימה שנייה בתחרות היחידה זכתה מדבדבה במדליית הכסף.
במרץ 2018 עברה לקנדה ועברה להתאמן אצל בריאן אורסר הקנדי. היא פתחה את עונת 2018/2019 בהתמודדות בטורניר Autumn Classic International בו סיימה במקום השני. באוקטובר 2018 התמודדה בגראן פרי של טורניר Skate Canada וסיימה במקום 7 בתוכנית הקצרה עם 60 נקודות, במה שנחשב להישג הגרוע ביותר שלה וכשלה להעפיל לגמר גראן פרי צרפת בנובמבר 2018 כשסיימה רק במקום הרביעי.
היא הופיעה בהופעת קמע בתפקיד עצמה, בסרט הקולנוע הקנדי "פֶּטְרִיכּוֹר" משנת 2019.
חייה האישיים.
מדבדבה מעריצה את יבגני פלושנקו והיא הצהירה על עצמה כחובבת אנימה ומחבבת מאוד את סיילור מון ויורי על הקרח.
סמבורו (קבוצה אתנית)
סמבורו (Samburu) נכללים בין העמים הנילוטים באזור צפון מרכז קניה וקשורים לאנשי שבט המסאי. אלו נוודים למחצה, אשר בעיקר מגדלים בקר, אך גם מגדלים ושומרים על כבשים, עזים וגמלים. שמות נרדפים לאנשי הסמבורו הם לוקופ (Lokop) או לויקופ (Loikop). לשמות אלו יש מגוון רחב של משמעויות אשר ביניהם "שומרי הקרקעות". לא כל המשמעויות מקובלות על אנשי הסמבורו. אנשי הסמבורו מדברים בשפת הסמבורו, המשתייכת למשפחת השפות הנילו-סהריות, שהן ענף בשפות הנילוטיות. בשטחם של אנשי הסמבורו פארקים ושמורות אשר הידועה שבהן היא השמורה הלאומית סמבורו.
תרבות.
ביגוד.
הגברים בני שבט הסמבורו לובשים בד סביב המותניים, לעיתים קרובות בצבע ורוד או שחור, המזכיר חצאית סקוטית. הם מעטרים עצמם בשרשראות ובצמידי יד ורגל, בדומה אנשי המסאי. הלוחמים של השבט בדרך כלל שוזרים את השיער בצמות ארוכות ובגיל מבוגר יותר הם מגלחים אותן. נשות הסמבורו נוהגות ללבוש שתי פיסות בד בצבע כחול או סגול. פיסת בד אחת כרוכה סביב המותן והשנייה עוטפת את החזה. נשים בדרך כלל מגלחות את שיערן, ועונדות הרבה שרשראות וצמידים.
בעשור האחרון חל שינוי בסגנונות הלבוש המסורתי. הגברים עשויים ללבוש כעת את הלבוש המסורתי, או שהם עשויים ללבוש בד משובץ בצבע ירוק-כחול כהה סביב המותן הנקרא קיקוי (kikoi), כאשר מתחת לבד זה הם לובשים מכנסיים. הלוחמים כיום לובשים בד שעשוי להיות בצבע פרחוני או בצבעי הפסטל. יש נשים שעדיין עונדות שתי חתיכות של בד כחול או אדום, אם כי כיום אופנתי יותר ללבוש בגדים עם דפוסי חיות או פרחים. נשים גם לעיתים קרובות עשויות ללבוש גופיות קטנות וחצאיות משובצות.
מזון וחברה.
אנשי הסמבורו הסתמכו על עדריהם כמזון וכרכוש שניתן לסחור בו כדי לקבל בתמורה מזון אחר משכניהם. לפני התקופה הקולוניאלית היוו חלב פרות, עזים וכבשים מצרך יומיומי. במאה העשרים ואחת, בקר ובהמות בית ממשיכים להיות חיוניים לכלכלת אנשי הסמבורו ולמערכת החברתית שלהם. החלב משמש בתזונה היומיומית של אנשי הסמבורו בתצורות שונות: טרי, מותסס או מוחמץ. לעומת זאת, בשר נאכל בעיקר באירועים טקסיים או כאשר הפרה קרובה למותה. מרכיב מזון נוסף הוא קמח תירס, שלרוב יאכל כדייסה. שתיית תה היא מרכיב עיקרי בתזונה ונהוג לשתות אותו עם כמויות רבות של סוכר וחלב. אנשי הסמבורו משתמשים גם בדם של בעלי החיים הנשחטים לצורך מזונם.
אנשי הסמבורו מאמינים כי האלוהים ששמו נקאי (Nkai) מהווה מקור של הגנה מפני כלל הסכנות הקיימות. במקרים מסוימים אלוהים יכול גם להעניש. דוגמה לכך היא כאשר תלמיד מבטא חוסר כבוד כלפי אחד מזקני השבט ובתגובה המבוגר מקלל את התלמיד. הכעס של הזקן נתפס כפנייה לאלוהים, והוא זה שמחליט אם הקללה אכן מוצדקת. במקרה כזה של התנהגות חסרת כבוד התלמיד צריך להגיש מנחה ולבקש בדרך זו את ברכתו של הזקן. המנחה מפייסת את הזקן ומחזירה את ההגנה של אלוהים. עם זאת, מקרה שבו זקן שבט מקלל תלמיד אינו נפוץ ומתרחש רק במצבים קיצוניים.
לפי המסורת הדתית של אנשי הסמבורו, לאל נקאי תפקיד פעיל וחשוב בחייהם. אין זה נדיר שילדים צעירים, ובמיוחד נשים, חווים חזיונות של האל. חלק מילדים אלה מקבלים בהמשך חייהם מוניטין של נביאים. חוץ מנביאים אלו, לאנשי הסמבורו יש אנשי פולחן אשר נקראים לויבונוק (loibonok) אשר תפקידם להדריך לוחמים, לבטל מזל רע ולמצוא את הגורמים למחלות.
מעמד התושבות במזרח ירושלים
מעמד התושבות במזרח ירושלים הוא מעמדם האזרחי של התושבים באזורי מזרח ירושלים מיד לאחר מלחמת ששת הימים, עת סיפחה ישראל את האזור וחילקה לתושביה תעודות זהות. עם זאת, המעמד המשפטי של מחזיקי תעודת הזהות המזרח ירושלמית נותר עמום עד לפסק-דין שנתן בית המשפט העליון ב-1988 בעניינו של מוברק עווד, שבו נקבע שמעמדם של תושבי מזרח ירושלים הפלסטינים הם כמי שקיבלו רישיון משתמע לישיבת קבע (תושב קבע) על-פי חוק הכניסה לישראל.
התנאים לרכישת רישיון קבע ופקיעתו קבועים בחוק ובתקנות. בין היתר, השתקעות בחו"ל או רכישת מעמד במדינה זרה מוביל לפקיעת הרישיון.
התאזרחות.
תושב קבע רשאי להגיש בקשה להתאזרחות אם הוא עומד בתנאים הבאים:
הרשויות בודקות שאין מניעה ביטחונית להתאזרחות, כגון מעורבות בטרור.
בשנים הראשונות לסיפוח מזרח ירושלים מספר בקשות ההתאזרחות היה קטן יחסית. מאז תהליך אוסלו ובפרט האינתיפאדה השנייה ובניית גדר ההפרדה שניתקה חלקים מירושלים המוניציפלית משאר העיר (ובפרט מחנה הפליטים שועפאט) והגבירה את ניתוק ירושלים משאר יהודה ושומרון, מספר המתאזרחים גובר. לפי סקר רוב התושבים במזרח ירושלים אומרים שאם תעמוד בפניהם בעתיד הבחירה בין אזרחות מלאה בישראל לבין אזרחות מלאה במדינה פלסטינית, הם יעדיפו אזרחות ישראלית.
מעמד ילדים.
על-פי תקנה 12 לתקנות הכניסה לישראל, התשל"ד 1974: "ילד שנולד בישראל, ולא חלו עליו סעיף 4 לחוק השבות, יהיה מעמדו בישראל כמעמד הוריו; לא היה להוריו מעמד אחד, יקבל הילד את המעמד של אביו או אפוטרופוסו זולת אם ההורה השני מתנגד בכתב לכך; התנגד ההורה השני, יקבל הילד את המעמד של אחד מהוריו, כפי שיקבע השר". בפועל, גם כאשר האם היא תושבת ישראל הילד יכול לרכוש מעמד. על פי נוהל משרד הפנים המבחן הוא מרכז החיים של הילד ולא מין ההורה. גם ילדים שנולדו מחוץ לישראל להורים ששניהם תושבי המדינה יכולים להירשם כתושביה. משרד הפנים מאפשר במזרח ירושלים רישום ילדים כתושבים קבועים או ארעיים (שמוביל לתושבות קבועה) גם בנסיבות נוספות דוגמת לידה לא מתוכננת מחוץ לישראל.
היסטוריה חקיקתית, מנהלית, ושיפוטית.
בפסק דין שנתן בג"ץ ב-1995, בעניינה של פתחיה שקאקי, אשתו של פתחי שקאקי מנהיג הג'יהאד האיסלמי נקבעו אמות מידה נוספות לשיקוליו של שר הפנים בשלילת רישיון לישיבת קבע.
באותה שנה, 1995, כשברקע מתנהלים תהליך אוסלו והעברת הריבונות על חלק מהשטחים לרשות הפלסטינית ובמקביל מתגברים אירועי הטרור, משרד הפנים החל ליישם מסגרת נורמטיבית זו, לפי חוק הכניסה לישראל, גם ביחס לבעלי רישיון לישיבת קבע, שהעתיקו את מקום מגוריהם אל מחוץ לגבולותיה המוניציפליים של ירושלים, אל שאר יהודה ושומרון, וכן הפעיל מדיניות סדורה ויזומה יותר לביטול רישיונות על-פי הקריטריונים הנקובים בחוק ובתקנות. על פי נתוני משרד הפנים, בשנים 1967–2014 פקע רישיון תושבותם של 14,416 איש לפחות.