עלילת הספר מתרחשת על רקע מציאות עתידית בשלהי המאה ה-21, בה הקשרים הבינאישיים והמשפחתיים מבוססים אך ורק על אינטרסים ומעוגנים בחוזים חתומים, התקשורת בין אנשים מתבצעת דרך אמצעים טכנולוגיים, הנושא הציבורי המרכזי הוא תחרויות זמר (לעומת מלחמות שנחשבות דבר שולי ואיזוטרי) והאוכלוסייה נזקקת לטיפול יומי בנוגדי דיכאון. במקביל הילודה (המבוססת על רחם מלאכותי) צונחת והקשר בין ההורים הביולוגים לילדיהם מוגבל לשנים ספורות כדי לאפשר חירות מוחלטת להורים. הקיום האנושי בתל אביב של 2089 הוא קיום מנוכר ובודד, בתוך חברה מתפוררת.
הדמות המרכזית בעלילה הוא אור, העובד כמידען ומתמודד עם ניסיונותיהם של בת זוגו רוט, ושל אמו לעורר בו רגשות חברתיים ואנושיים. אור ורוט נחשפים לקיומה של פריפריה בה אורח החיים דומה למקובל במאה ה-20. אור מנסה לחשוף את המידע לתושבי המרכז, אך המשטר, ואף ראש הממשלה באופן אישי, נאבקים בו.
ביקורות.
תמר פרלשטיין כתבה בביקורת על הספר: .
צור ארליך כתב בביקורת על הספר: .
קישורים חיצוניים.
על הספר:
רותם ישראל
רותם ישראל (נולדה ב-3 בינואר 1988) היא שדרנית ספורט, מרצה ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
ישראל למדה בתיכון קריית שרת בחולון. בנערותה שיחקה בקבוצת הכדורסל אליצור חולון אך פרשה לפני גיוסה. היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל.
את שירותה בצה"ל עשתה כמפקדת כיתת בנים בקורס מ"כים וכמדריכת קליעה בבה"ד 12 בצריפין.
ב-2010 השתתפה בקורס כתבים ושדרי ספורט מטעם המכללה למנהל וב-2014 הצטרפה לערוץ הספורט כעוזרת הפקה.
ב-2015 הייתה מגישה מחליפה ומבזקנית בתוכנית הבוקר של הערוץ בוקר ספורט עם סלוצקי ודומינגז. באותה שנה שימשה כשדרנית קווים במשחקים המרכזיים של ליגת העל בכדורגל, ליגת העל בכדורסל, ומשחקי היורוליג של מכבי תל אביב.
ב-2016, למשך מספר חודשים שימשה ככתבת הראשית של מכבי תל אביב (כדורגל), אך פרשה מתפקיד זה כדי לממש את שאיפתה להיות מגישה בערוץ. באותה שנה החלה להגיש את התוכנית היומית מגרש פתוח בערוץ הספורט יחד עם טל ברמן ב-2019 המשיכה להגיש את התוכנית לצד שרון פרי ודניאל זילברשטיין.
ב-2017 שבה לקחת חלק בתוכנית בוקר ספורט, אך הפעם כמגישה הראשית של התוכנית יחד עם דניאל זילברשטיין.
מקיץ 2018 ועד חורף 2021 שימשה כפרשנית לצד ניב רסקין בתוכנית "נינג'ה ישראל", שמשודרת בקשת 12.
ישראל היא גם המנהלת המקצועית ומרצה ב"קול הספורט" - הכשרה למקצועות התקשורת, שנוסד על ידי עמית הורסקי ב-2013.
ב-2 במאי 2021 הצטרפה כמגישה לצדו של אברי גלעד (כמחליפתה את טלי מץ) בתוכנית היומית "העולם הבוקר" ברשת 13.
ב-24 בינואר החלה להגיש גם את תוכנית המציאות "המסעדה הבאה" ברשת 13.
חיים אישיים.
ישראל נשואה לשף גיא בנדלר. השניים הורים לבן.
רבנו תם (שיר)
רבנו תם הוא שיר ביידיש מאת המשורר איציק מאנגר, המספר על מכתב אהבה ששלחה מלכת טורקיה לרבנו תם. השיר תורגם לעברית בידי בנימין טנא ובגרסה אחרת, שנכללה במופע "איש חסיד היה", בידי דן אלמגור.
בשיר שישה בתים, שבכל אחד מהם שמונה שורות. השיר מספר על מכתב ששולחת מלכת טורקיה לרבנו תם ומתוודה על אהבתה עליו, אך אשתו של רבנו תם זועמת על הווידוי (כמקובל בפולקלור היא חובטת בבעלה במערוך) ואומרת שאין די לבעלה בה. הבית האחרון בשיר הוא ארס פואטי, ובו מספר המשורר שאת השיר כתב "בחור צעיר, שוליה של חייטים", הוא מאנגר עצמו, שאביו היה חייט.
השיר בגרסתו המקורית, בלחנו של הרץ רובין, התפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין. בתרגומו לעברית של דן אלמגור התפרסם השיר בביצועה של נירה רבינוביץ'.
חוה אלברשטיין סיפרה על השיר: "מפיו של נכבוש שמעתי לראשונה את השיר "רבנו תם", והתאהבתי בשיר בגלל ההומור וכי אבא כל כך אהב אותו. בכל אופן, זה היה אחד השירים הראשונים ששרתי ביידיש. ... השיר הזה נהפך להיות מין כרטיס ביקור שלי, ובזכותו קרו לי דברים מרתקים".
כבר מהבית הראשון של השיר מבין הקורא שמדובר במעשייה, שהרי מסופר בו על טווס העף על פני הים ובפיו מכתב אהבה. החוקר בן ציון פישלר ניסה לעמוד על מקורותיו של השיר, המספר סיפור מוזר, שבסופו מתוודה המשורר שהוא נועד להכעיס את רבנו תם (במקור: "צו להכעיס דעם רבנו תם". שני המתרגמים לעברית עידנו שורה זו, ותרגמו שהשיר הוא "לכבוד רבנו תם"). פישלר מביא סיפור מהמאה ה-17, המופיע בכתבי יד אחדים, ובו בת מלך צרפת התאהבה ברבנו תם ודרשה ממנו "שכבה עמי!" כדי להתחמק מדרישתה רבנו תם "לבש בגדים נאים וירכב על סוס נאה וירץ הנה והנה וכל רואיו שמחו בו. ותעמוד בת המלך ותשקף בעד החלון ולרוב שמחתה בו הוציאה עצמה יותר מדאי מהחלון, ונפלה לארץ ומתה. ונמלט הצדיק". בעקבות סיפור זה העלה פישלר שאלות אחדות, שלהן לא נתן מענה: "היש קשר בין שירו של מאנגר על רבנו תם ומלכת טורקיה לבין סיפור בת מלך צרפת? אם כן, למה זה החליף את הגיבורה הראשית (בת מלך צרפת) בגיבורה אחרת (מלכת טורקיה)? האם בחר למקם את העלילה בטורקיה מחשש הצנזורה או מפחד תגובתה של האוכלוסייה הנוצרית שבסביבתו?".
מיוהיפוס
מיוהיפוס (שם מדעי: Miohippus) הוא סוג של יונק ממשפחת הסוסיים, אשר חי בין סוף האאוקן לסוף האוליגוקן ברחבי אמריקה הצפונית. הסוג הוגדר בשנת 1874 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש. פירוש השם של הסוג הוא: "סוס קטן", אך השם ניתן עקב מסקנה שגויה של מארש שסוס זה התקיים בתקופת המיוקן, אליה כלל לא הגיע והוא חי רק במהלך הפלאוגן. המאובנים התגלו מאלברטה שבקנדה ועד פלורידה וקליפורניה. הם השתייכו למספר מינים.
המיוהיפוס היה קטן יחסית לסוס והגיע לגובה של חצי מטר ולמשקל של 40 עד 55 ק"ג, קטן בהרבה ממרבית הסוסים השוקלים יותר מ-500 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל מאפיינים פרימיטיביים כמו שלוש אצבעות רחבות ברגליו, רגליים קצרות בעלי קרסוליים גמישות ולסתות מוארכות יותר בעלות מבנה שיניים גדולות שהתפתחו לטוחנות ועזרו לסוס לאכול עשבים.
המיוהיפוס התפתח כנראה למזוהיפוס, גם הוא מהאוליגוקן או לקלובטיפוס ("Kalobatippus"), שעבר דרך גשר יבשתי לאסיה. מינים אלה נכחדו עם תחילת המיוקן, אז האקלים היה יבש יותר והעשב שגשג במקום היערות והערבות.
Miohippus
עמנואל בן דור
עמנואל בן דור (13 ביולי 1901 – 24 ביוני 1969) היה ארכאולוג ישראלי.
קורות חיים.
בן דור נולד באוקופי, שבאוקראינה. הוא למד ארכאולוגיה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת רומא.
בחורף 1932–1933 הוא השתתף למשך מספר חודשים בחפירות בתבה ע'אורא. בשנת 1933 הוא השתתף בחפירות במינטורנו ליד נאפולי.
בשנת 1935 הוא השתתף בחפירות של קתלין קניון בסבסטיה.
בשנת 1936 הוא השתתף מטעם מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי בחפירות ביריחו.
בשנת 1939 הוא מונה לספרן ואחראי על הארכיון של מחלקת העתיקות.
בשנים 1941–1944 הוא חפר באכזיב. בשנת 1947 חפר מטעם מחלקת העתיקות בנהריה.
במהלך מלחמת העצמאות, כשירושלים הייתה נתונה במצור, נתמנה יחד עם ד"ר בנימין מייזלר לשמש כקצין לארכאולוגיה ליד מפקדת מחוז ירושלים. הוא התמנה לסגן מנהל מחלקת העתיקות. הוא ביצע חפירות בתל עפולה.
בשנת 1955 הוא יצא לארצות הברית ועבד כמרצה אורח במכון ללימודי המזרח באוניברסיטת שיקגו. בשנים 1956-1957 הוא היה מרצה אורח בהרווארד.
בשנת 1958 הוא עבר ללמד בבית ספר קנדלר לתאולוגיה באוניברסיטת אמורי. בקיץ 1960 הוא הגיע לישראל במשלחת לקיסריה.
בשנת 1928 התחתן עם סטלה לקס, שהייתה ד"ר לכימיה. היא נפטרה באפריל 1951.
עמנואל בן דור נפטר ב-24 ביוני 1969 ונקבר בהר המנוחות בירושלים 3 ימים למחרת.
פיאג'ו וספה סילורו
פיאג'ו וספה סילורו (באיטלקית: Piaggio Vespa Siluro) היה אב טיפוס של קטנוע שובר שיאים מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, ממשפחת המותג וספה, אשר יוצר בשנת 1951 כדי לשבור את שיא המהירות עבור וספות בקטגוריה של 125 סמ"ק.
לאחר מלחמת העולם השנייה שבירת שיאי מהירות היו דרך להשיג השפעת פרסומת רחבה. יצרנית הרכב אינוצ'נטי הייתה הראשונה שהחלה לנסות לשבור שיאי מהירויות, ופיאג'ו ניסתה ללכת בעקבותיה. הווספה "פיאג'ו וספה סילורו" תוכננה ונבנתה כדי ליצור אינטרס פרסומי חזק על המוצר החדש של פיאג'יו מאותן שנים: המותג וספה.
היריבה הטכנולוגית והמסחרית עליה ניתן היה להתגבר הייתה "למברטה" מקבוצת "אינוצ'נטי", שכבר לפני פברואר 1951 שברה 13 שיאים מהירים שהושגו במסלול האיטלקי רומא-אוסטיה ו-36 רשומות במסלול המרוצים של העיר הצרפתית מונטלהרי .
מאפיינים.
שני אב טיפוס נבנו כדי להתגבר על שיא המהירות בקילומטר המשוגר. האב-טיפוס ששימש להקלטה שונה מהדגם הראשון בגלל נוכחותו של ספוילר קדמי קטן וחצי-עיגול ונוכחות שתי צריכות אוויר קטנות אחוריות.
מנהלי הפרויקט קורדינו ד'אסקניו, וויטוריו קסיני האחראי ניצלו עבור חלק המנוע את הטכנולוגיה של מנוע הבוכנות המנוגדות בהתאם לתוכנית של מנועי המטוסים של "ג'ונקר ג'ומו 205" עם בוכנות הפוכות וגל ארכובה מחובר לשרשרת הילוכים. סוג זה של מנוע בתחום האופנוע פותח בעבר רק על ידי חברת המכוניות והאופנועים הגרמנית "DKW" בדגם אופנוע שיוצר לפני מלחמת העולם השנייה: "DKW KS-1".
בתוכנית ההנדסית של המנוע היו שני גלגלים ארוכים המחוברים על ידי שתי תיבות הילוכים ושני מאיידים נפרדים. המנוע נבנה בברזל יצוק בקירור נוזלי והוצב רדיאטור משמאל למנוע עם כניסת אוויר באותו הצד. באב-טיפוס ראשון של המנוע, סיפק קירור אוויר, אך לטמפרטורות הגבוהות שפותחו על ידי מנוע מסוג זה, העדיף פתרון של קירור נוזלי.