בדראפט 2015 בחרה בוסטון את טרי רוזיר בבחירה ה-16. את עונת סיימה בוסטון במקום החמישי במזרח עם מאזן של 48 ניצחונות מול 34 הפסדים והודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף בתוצאה 2–4 מול קבוצת אטלנטה הוקס. בקיץ 2016 החתימה הקבוצה את האולסטאר אל הורפורד, עד אז כוכבה של אטלנטה הוקס. בדראפט 2016, בחרה בוסטון בבחירה השלישית את ג'יילן בראון. בעונת סיימה הקבוצה, בראשותו של שחקנה אייזיאה תומאס שנבחר לחמישיית העונה השנייה, במקום הראשון במזרח. בפלייאוף ניצחה הקבוצה בסדרה של שישה משחקים את שיקגו בולס ואחריהם את וושינגטון ויזארדס בשבעה משחקים, אך הפסידה בגמר האזורי לקליבלנד קאבלירס. בסדרה מול הקאבלירס נפצע תומאס, אך גם בלעדיו הצליחה הקבוצה לנצח משחק חוץ אחד על חודה של נקודה, מה שלא מנע מהקאבלירס לעלות לגמר ה-NBA מול גולדן סטייט ווריורס, לה הפסידו בסופה של הסדרה.
בדראפט 2017, קיבלה בוסטון את הבחירה ה-3 בסיבוב הראשון, ובחרה את ג'ייסון טייטום מאוניברסיטת דיוק. באותו קיץ הצטרף לקבוצה בטרייד, כוכב הקליבלנד קבאלירס ואחד משחקני הכדורסל הטובים בעולם באותה עת, קיירי אירווינג, במסגרת טרייד בו את הדרך ההפוכה עשו אייזיאה תומאס, ג'יי קראודר ואנטה ז'יז'יץ'. בהמשך הקיץ חתם בקבוצה כוכב היוטה ג'אז גורדון היוורד. באותה עונה עשתה הקבוצה קפיצת מדרגה משמעותית והגיעה למקום ה-2 במזרח, ואף הצליחה להעפיל לגמר המזרח, בו הפסידה את הסדרה 4 - 3 לקליבלנד קבאלירס בהנהגתו של לברון ג'יימס.
לקראת עונת 2018, היו הסלטיקס אחת מהקבוצות המובילות ב-NBA ומועמדת לאליפות, כשהציגה סגל כשרוני במיוחד, שכלל חמישייה חזקה שכללה את קיירי אירווינג, ג'יילן בראון, גורדון הייוורד, ג'ייסון טייטום ואל הורפורד. בעונת 2018/2019, הגיעו הסלטיקס למקום ה-4 במזרח, אך הודחו בחצי גמר המזרח על ידי המילווקי באקס.
בקיץ 2019, ביצעו הסלטיקס מספר שינויים משמעותיים בקבוצה. קיירי אירווינג סיים את חוזהו בסלטיקס, וחתם בברוקלין נטס, ובמקביל, הצטרף לקבוצה כוכב השארלוט הורנטס קמבה ווקר בטרייד, עבור טרי רוזיר. בהמשך הקיץ, סיים גם אל הורפורד את חוזהו וחתם בפילדלפיה סיסקרס. הסלטיקס הפכו לקבוצה צעירה המובלת על ידי שחקנים צעירים כמו ג'ייסון טייטום וג'יילן בראון. בעונת 2019/2020, סיימה בוסטון במקום ה-3 בטבלת המזרח, והגיעה עד לגמר המזרח, בו הפסידה למיאמי היט. אחרי שעונה נגמרה ג'ייסון טייטום חתם על הארכת חוזה של 195 מיליון דולר לחמש שנים.
יריבויות היסטוריות.
היריבות עם לוס אנג'לס לייקרס.
לסלטיקס וללוס אנג'לס לייקרס אחת מהיריבויות הגדולות ב-NBA. הן נפגשו בגמר ה-NBA 12 פעמים, הכי הרבה פגישות לשתי קבוצות בהיסטוריה. שתי הקבוצות זכו בהכי הרבה אליפויות NBA, כשהם זכו ביחד ב-34 מתוך 72 אליפויות אפשריות. כל אחת עם 17 אליפויות. בשנות ה-60 הסלטיקס והלייקרס נפגשו בגמר 6 פעמים ובכל הפעמים הסלטיקס ניצחו, למרות ניסיונותיהם של אלג'ין ביילור וג'רי וסט לקחת אליפות.
בשנות ה-80 היריבות חודשה בין שתי הקבוצות. הסלטיקס והלייקרס זכו ב-8 אליפויות מתוך 9 אפשריות בין 1980–1988, כשהלייקרס זכו ב-5 והסלטיקס ב-3. במהלך שנות ה-80 הן נפגשו בגמר 3 פעמים. היריבות שקעה בשנות ה-90 כששתי הקבוצות נחלשו, ובתחילת שנות ה-2000 כשהלייקרס זכו באליפויות הסלטיקס לא היו קרובים לגמר ה-NBA.
היריבות חודשה בגמר , בו הסלטיקס ניצחו את הלייקרס 2–4 . בגמר הלייקרס ניצחו את הסלטיקס 3–4.
היריבות עם פילדלפיה 76'.
במזרח לסלטיקס יריבות ארוכת שנים עם פילדלפיה 76', שהובלה על ידי וילט צ'מברלין בשנות ה-60 (שמאוחר יותר התחרה בסלטיקס כשהוא במדי הלייקרס) ועל ידי ג'וליוס ארווינג ומוזס מלון בשנות ה-70 וה-80. היריבות בשנות ה-80 הייתה מסומנת בעיקר כיריבות של שני כישרונות, ארווינג ולארי בירד. היריבות האחרונה שלהם בפלייאוף הייתה ב-, כשאלן אייברסון ופול פירס, ממובילי הקבוצות, התמודדו ראש בראש בגמר המזרח.
היריבות עם דטרויט פיסטונס.
עיקר היריבות עם הדטרויט פיסטונס היה בשנות ה-80. שתי הקבוצות נפגשו 5 פעמים בפלייאוף בין השנים 1985–1991. הרבה פעמים היו עימותים בין שחקן מסוים של הסלטיקס לבין ביל למביר של הפיסטונס. היריבות התקררה בשנות ה-90 כמו עם הלייקרס, אך הוא חודשה בחצי גמר המזרח ב-2002 ובגמר המזרח ב-. הקבוצות התחרו 7 פעמים אחת נגד השנייה בפלייאוף, והמאזן עומד על 3–4 לטובת הסלטיקס בסדרות ו-19–20 לסלטיקס במשחקים.
מקור השם.
את הכינוי בוסטון סלטיקס החליט להעניק מייסד הקבוצה, וולטר בראון, כדי לייצג את האוכלוסייה האירית הרבה השוכנת בבוסטון (המילה סלטיקס באנגלית מייצגת את התרבות האירית העתיקה - קלטית, הגיית המילה שובשה).
לוגואים.
הגרסה הכי מוכרת של לוגו הסלטיקס הייתה בין השנים 1976–1996, בערך בתקופה של לארי בירד. הלוגו היה צבוע בצבע מרכזי אחד בלבד, ירוק וכל שאר החלקים היו לבנים. בלוגו היה גם קצת צבע שחור, אך בכמות מזערית. הלוגו מתאר את הלפרקון, כשמסביבו מעגל ירוק ובתוכו כתוב שם הקבוצה. הלוגו עדיין משמש כמה רשתות טלוויזיה. עונת הבכורה שלו הייתה עונת 1975/1976, בה הוא היה על רק המכנסיים הירוקים.
בעונת 1996/1997 שונה הלוגו ונוספו לו צבעים. החולצה, הכובע והפפיון נצבעו בצבע זהב. הכדורסל נצבע בחום, ומכנסיו ונעליו נצבעו בשחור. צבע העור שלו נצבע בצבע ורדרד. לסלטיקס היו גם לוגואים חלופיים, כשהמפורסם ביותר מהם נוצר ב-1998. מצויר בו תלתן לבן על רקע ירוק, כשמעליו רשום שם הקבוצה באותיות לבנות. פעמים רבות הלוגו החלופי הוצג כשהתלתן בצבע זהוב, על האימוניות של השחקנים.
מאמני הקבוצה.
הנתונים מעודכנים לסוף עונת :
הישגים ופרסים.
שיאים למשחק בודד.
נקודות: 60, לארי בירד נגד אטלנטה, 12 במרץ 1985, וג׳ייסון טייטום נגד סן אנטוניו ספרס, 1 במאי 2021
ריבאונדים: 51, ביל ראסל נגד סירקיוז, 5 בפברואר 1960.
אסיסטים: 28, בוב קוזי נגד מיניאפוליס, 27 בפברואר 1959.
חטיפות: 9, לארי בירד נגד יוטה (1985), ופול פירס נגד מיאמי (1999).
חסימות: 9, קווין מקהייל נגד ניו ג'רזי (1982) ושיקגו (1983), ורוברט פאריש נגד אטלנטה (1982).
שחקנים שמספר גופייתם הוצא לגמלאות.
מלבד שחקנים שגופייתם הופרשה, הפרישה הקבוצה באופן סמלי את הגופיות מספר 1 ו-2 עבור פעילים מרכזיים בה שלא היו שחקנים: וולטר בראון, המייסד והבעלים עד מותו ב-1964, ורד אאורבך שאימן את הקבוצה 36 שנים והמשיך בה כנשיא עד מותו ב-2006.
קוגניציה
Brothers in Arms
Brothers In Arms הוא אלבומה החמישי של להקת דייר סטרייטס. הוא יצא לאור ב־13 במאי 1985 על ידי ברחבי העולם ו־ בארצות הברית והיה לאלבומה המצליח ביותר של הלהקה, והביא לה הכרה והצלחה עולמית. הוא האלבום הראשון שיצא בפורמט תקליטור בהפצה מסיבית (זאת למרות שיצא בנוסף גם על גבי קלטת וגם על גבי תקליט). הוא נמכר בלמעלה מ־30 מיליון עותקים, והיה האלבום הנמכר ביותר באנגליה בשנות ה-80.
השירים הידועים ביותר מתוך האלבום הם "Money for Nothing" (שהיה גם הקליפ הראשון ששודר בתחנת MTV אירופה), "Walk of Life", והשיר שמסיים את האלבום, "Brothers in Arms".
על עטיפת האלבום מופיעה גיטרת רזונטור מעופפת בשמיים. גיטרה זו מאפיינת את סגנונות הבלוז והקאנטרי.
בשנת 2020 דירג מגזין "רולינג סטון" את האלבום במקום ה-418 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים המחודשת.
שגיב פרידמן
שגיב פרידמן (נולד ב-6 ביוני 1971) הוא תסריטאי, שחקן וסטנדאפיסט ישראלי.
ביוגרפיה.
למד לימודי תואר ראשון במשפטים והוכשר כעורך דין. סיים לימודי תואר שני בקולנוע בפקולטה לקולנוע באוניברסיטת תל אביב (1996). לאחר סיום לימודיו, החל להופיע במועדוני סטנד-אפ בתל אביב ובהם ה"קאמל קומדי קלאב".
את פרסומו החל בטלוויזיה בשנת 2006 במופע ההתרמה "יומטוב", ולאחר מכן נכנס לדמות הכלב בתוכנית "הרצועה" ששודרה בערוץ "ביפ". כתב לתוכניות "זהו זה!", "לילה גוב", "יצפאן", "שמש" (בה גם השתתף בתפקיד אורח), ו"אחורי החדשות" עם יאיר ניצני בערוץ 10, בה אף השתתף ככתב שטח (2003).
בשנת 2006 הופיע בתוכנית "פקקים" בערוץ הספורט.
בשנת 2008 השתתף במספר פרקים בעונה הראשונה של התוכנית "צחוק מעבודה".
בשנת 2012 החל פרידמן להשתתף בתוכנית "מחוץ לחוק" לצידם של רועי לוי, יוסי גבני, שאולי בדישי, יונתן ברק ולוסי אהריש. התוכנית משודרת בערוץ "קומדי סנטרל" וכן בערוץ 10.
בשנת 2016 כתב והשתתף בתוכנית "עוד כותרות" עם איל קיציס ב"קשת", ערוץ 2.
ב-30 במרץ 2017 עלתה בבתי הקולנוע הקומדיה "מסע הטבעת" אותה כתב.
פרידמן רווק ומתגורר ברמת גן.
יישובים הקרויים על שמה של ירושלים
איי הבתולה האמריקאים
נחל שקמה
נַחַל שִׁקְמָה (בערבית ואדי אל-חַסִי), הוא נחל אכזב בדרום שפלת יהודה העובר דרך מישור החוף הדרומי ונשפך לים התיכון. אורכו של הנחל כ-60 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו כ-750 קמ"ר.
גאוגרפיה.
ראשיתו של הנחל בגבעות להב ממזרח לקיבוץ דביר. הנחל זורם לכיוון צפון מערב בין גבעות פורה לגבעות רוחמה, עד לתל חסי שם נשפך אליו נחל אדוריים, והנחל פונה מערבה וזורם בעמק נחל שקמה, חוצה את אזור רכסי הכורכר גברעם-נירעם, וסמוך לאור הנר פונה שוב לצפון מערב ונשפך לים התיכון מערבית לקיבוץ זיקים. בפועל, נאגרים מי השיטפונות הזורמים בנחל במאגר שקמה מדרום לזיקים, ורק עודפיהם זורמים לים.
הנחל עובר בסמוך ליישובים דבירה, תלמים, אור הנר, ארז, נתיב העשרה וזיקים. אתרים נוספים הסמוכים לנחל הם תל מלחה, באר שקמה, תל נגילה, תל חסי, ותל שקף.
מסלולי טיול.