כיום הוא שותף ב-"Escape Artists", חברת הפקות סרטים הממומנת בעיקר ממקורות עצמאיים, המבוססת על "Sony Pictures Entertainment", שהיא התוצאה של מיזוג בין "The Steve Tisch Company", בין החברה שבבעלות שותפיו טוד בלאק וג'ייסון בלומנטל, "Black &amp; Blu". בסתיו 2005 הפיקה "Escape Artists" את "The Weather Man" בכיכובו של ניקולס קייג'. בדצמבר 2006 הפיצה החברה, באמצעות סרטי קולומביה, את "המרדף לאושר", בכיכובו של ויל סמית'. פרויקטים אחרים של החברה כוללים את "Seven Pounds" (בשנת 2008, בכיכובו של ויל סמית'), "הנבואה" (בשנת 2009, בכיכובו של ניקולס קייג'), "חטיפת הרכבת התחתית 123" (בשנת 2009, בכיכובו של דנזל וושינגטון) ו"הזוג ריקרדו" (2021, בבימויו של אהרן סורקין ובכיכובה של ניקול קידמן)
בשנת 2007 טיש קיבל פרס ע"ש פי. טי. ברנום מטעם אוניברסיטת טאפטס בגין הישגים יוצאי דופן בתחום המדיה ובידור.
טיש מונה ליו"ר וסגן-נשיא בכיר של קבוצת הפוטבול האמריקנית ניו יורק ג'איינטס בשנת 2005. טיש זכה פעמיים בגביע וינס לומברדי, כאשר הג'איינטס זכו בסופרבול ב-2008 וב-2012. בתאריך ה-30 באפריל 2008, טיש, ביחד עם שאר מנהלי הקבוצה וכל צוות השחקנים, הוזמנו על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ו. בוש והתארחו בבית הלבן כדי לציין את ניצחונם של הג'איינטס בסופרבול.
חיים אישיים.
טיש היה נשוי פעמיים; נישואיו הראשונים הסתיימו בגירושין. בשנת 1996, טיש התחתן עם ג'יימי לי אן אלכסנדר. מאוחר יותר הם התגרשו. יש להם שלושה ילדים, שתי בנות ובן. טיש הוא האדם היחיד שאי פעם זכה גם בפרס אוסקר וגם בסופרבול.
בתחילת 2015 תרם 10 מיליון דולר לחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, שישנה את שמו ל"בית הספר לקולנוע וטלוויזיה על שם סטיב טיש".
ורנר ויטקובר
יאן עמוס קומניוס
פיטר הולינגוורת'
פיטר ג'ון הולינגוורת' (באנגלית: Peter John Hollingworth; נולד: 10 באפריל 1935) הוא בישוף אנגליקני אוסטרלי לשעבר. הוא היה פעיל חברתי במשך כמה עשורים ושירת כארכיבישוף של בריזביין במשך 11 שנים החל מ-1989 ובשנת 1991 הוא הוכתר כ"אוסטרלי השנה" (Australian of the Year). בין השנים 2001 – 2003 הוא כיהן כמושל הכללי ה-23 של אוסטרליה. הולינגוורת' תואר ב-1992 כדובר הבולט ביותר באוסטרליה של הצדק החברתי. ב-2003 הוא היה למושל הכללי השלישי שנאלץ להתפטר בעקבות ביקורת שנמתחה עליו על תפקודו כארכיבישוף של בריזביין בשנות התשעים.
ראשית חייו.
הולינגוורת' נולד באדלייד, אוסטרליה הדרומית וב-1940 הוא עבר למלבורן. לאחר שלמד בבתי ספר יסודיים ובבית הספר של הקולג' הסקוטי במלבורן הוא החל להתלמד בתאגיד הכרייה BHP Billiton.
לימודים וקריירה.
הולינגוורת' התגייס לשירות צבאי ב-1953 ולאחר הכשרה בסיסית בבסיס חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בפוינט קוק, הוא החל לשרת בתפקיד פקידותי במשרדו של כומר צבאי. ב-1954 הוא החל ללמוד באוניברסיטת מלבורן בבית הספר לתאולוגיה וב-1960 הוא סיים את למודי התואר הראשון שלו.
ב-6 בפברואר 1960 הוא נשא לאישה את קתלין אן טרנר, מיילדת שאותה הכיר בעת שירותו הצבאי. לזוג נולדו שלוש בנות.
הולינגוורת' הוסמך ככומר אנגליקני ב-1960. הוא מונה להיות הדיאקון ולאחר מכן הכומר של כנסיית סט מרי בצפון מלבורן. ב-1964 הוא הצטרף ל"אחוות סנט לורנס", ארגון צדקה אנגליקני עצמאי, ככומר וכמנהל פעילות הנוער והילדים, ולאחר מכן כמנהל המדיניות והמחקר החברתיים. הוא השלים את לימודי התואר השני שלו בעבודה סוציאלית וב-1980 הוא מונה להיות המנהל הכללי של האחווה, שם הוא שירת במשך 25 שנים והיה מעורב בפעילות קהילתית ובמוסדות צדקה.
הולינגוורת' כתב כמה ספרים על עבודתו עם השכבות החלשות שהפכו להיות ספרי לימוד לעוסקים בתחום. כמי שדוגל במדינות רווחה הוא טען: "יש להתייחס לעוני במונחים של מבנה החברה ולא כאל מקרים פרטיים בודדים".
ב-1980 הוא נבחר להיות הכומר (קאנון) של קתדרלת סנט פול וב-1985 הוא מונה להיות הבישוף של העיר הפנימית של מלבורן. ב-1989 הוא נבחר להיות הארכיבישוף של בריזביין, ובמסגרת תפקידו זה הוא המשיך לפעול לטובתם של השכבות החלשות והמקופחים ותמך במינוין של נשים לתפקידי כמורה בכנסייה האנגליקנית.
ב-1991 הוא היה יושב הראש של הוועדה הלאומית לשנת חסרי הבית הבינלאומית והוכתר בתואר "אוסטרלי השנה", כשהוא מתואר כ"דובר החשוב ביותר באוסטרליה למען צדק חברתי". הוא ניצל את מעמדו הציבורי כדי למתוח ביקורת על מדינות הממשלה בנוגע לרווחת האבוריג'ינים ובנוגע לאבטלה בקרב בני הנוער. ב-1998 הוא השתתף בוועידה החוקתית שדנה באפשרות של הפיכתה של אוסטרליה לרפובליקה.
המושל הכללי של אוסטרליה.
ב-22 באפריל 2001, הודיע ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד שהולינגוות' ימונה להיות המושל הכללי של אוסטרליה עם סיום כהונתו של סר ויליאם דין. הולינגוורת' היה איש הכמורה הראשון שמונה לתפקיד זה, למרות שהיה תקדים לכך ברמה המדינתית, כאשר הכומר מהמוצא האבוריג'יני, דאג ניקולס, כיהן כמושל אוסטרליה הדרומית. ב-29 ביוני 2001, הושבע הולינגוורת' כמושל הכללי של אוסטרליה. בתוקף תפקידו זה הוא שימש כנגיד וכעמית הראשי של מסדר אוסטרליה, ולפיכך, ביום השבעתו כמושל הכללי הוענק לו תואר עמית במסדר.
ההתפטרות.
בדצמבר 2001 הועלו האשמות שבמהלך כהונתו של הולינגוורת' כארכיבישוף של בריזביין, הוא כשל בטיפול בהאשמות בהתעללות מינית בילדים מצדו של מורה בבית הספר של הכנסייה. באותו חודש, הצטוותה הדיוקסיה של בריזביין לשלם פיצויים בסך 834,800 דולר אוסטרלי לאישה שנמצא שעברה את ההתעללות. עורכת הדין הטי ג'ונסטון, שייצגה קורבנות התעללות מינית בילדים, יזמה מערכה שקראה להולינגוורת' להתפטר. הולינגוורת' אמר לתקשורת האוסטרלית שכארכיבישוף שרק החל את תפקידו בתקופה שבה אירעו המקרים, הוא חסר את הניסיון לטפל בפרשה באופן ראוי. כמו כן הוא אמר שהוא לא האמין אז שהמקרה כלל התעללות מינית, אך הודה שהוא לא עשה מספיק כדי להפסיק את ההתעללויות בעת התרחשותן. לאחר מכן התנצל הולינגוורת' בפני הקורבנות והוציא הצהרה רשמית המגנה התעללות מינית בילדים, אך בפברואר 2002 דרשה האופוזיציה בראשות מפלגת הלייבור את פיטוריו של הולינגוורת'.
יורשו של הולינגוורת' בתפקיד הארכיבישוף של בריזביין, פיליפ אספינל, דרש שתתקיים חקירה, שבסיומה התברר שב-1993, התיר הולינגוורת' לפדופיל ידוע להמשיך לכהן ככומר. במאי 2003 הונח הדוח בנוגע לפרשה, שהוכן על ידי הדיוקסיה של בריזביין, על שולחנו של הפרלמנט של קווינסלנד, על ידי ראש ממשלת המדינה מטעם הלייבור, פיטר ביטי. ב-8 במאי פרסם הולינגוורת' הצהרה פומבית שעל פיה הוא הכחיש האשמות שהוא ביצע מעשה אונס של אישה בשנות השישים. בראשית אותו חודש ציינו סגן ראש הממשלה, ג'ון אנדרסון ושר האוצר, פיטר קוסטלו, שלדעתם הולינגוורת' חייב לשקול את המשך כהונתו כמושל הכללי. לאחר פגישה שהתקיימה ב-11 במאי עם הווארד, החליט הולינגוורת' להתפטר. ב-28 במאי 2003 הוא הודיע באופן רשמי על התפטרותו.
מרטין אומאלי
מרטין ג'וזף אומאלי (באנגלית: Martin Joseph O'Malley; נולד ב-18 בינואר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל מרילנד בין השנים 2007–2015, מטעם המפלגה הדמוקרטית. קודם לכן כיהן כראש עיריית בולטימור.
ביוגרפיה.
אומאלי, בנם של ברברה ומרטין, נולד בוושינגטון די. סי. וגדל בערים בת'סדה ורוקוויל במרילנד. הוא זכה לחינוך קתולי אדוק ומשפחתו ממוצא אירי. ב-1985 סיים תואר ראשון באוניברסיטה הקתולית האמריקאית בוושינגטון. ב-1988 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת מרילנד והחל לעבוד כעוזרו לענייני העיר בולטימור של התובע הכללי במדינת מרילנד ואביה של רעייתו לעתיד.
את הקריירה הפוליטית שלו החל במהלך לימודי התואר הראשון, כמתנדב בקמפיין של הסנאטור מהמפלגה הדמוקרטית גארי הארט לנשיאות ארצות הברית. ב-1982 עבד במטה הבחירות של חברת בית הנבחרים ברברה מיקולסקי בהתמודדותה לסנאט. ולאחר בחירתה עבד בלשכתה עד 1988.
ב-1990 התמודד בבחירות לסנאט של מדינת מרילנד אך לא נבחר. ב-1991 נבחר למועצת העיר בולטימור. ב-1999 התמודד בבחירות לראשות העיר, הוא זכה לרוב של 53% בבחירות המוקדמות של המפלגה הדמוקרטית וניצח בבחירות הכלליות ברוב גדול. ב-2003 ניצח שוב בבחירות לראשות העיר וזכה לכהונה שנייה בתפקיד. בתקופת כהונתו התמקד בנושאי שיטור וביטחון, כולל יישום מערכת ממוחשבת לייעול אכיפת החוק על בסיס מידע סטטיסטי, בדומה ל-COMPSTAT, שיטה אותה אימץ ממשטרת ניו יורק.
ב-2006 התמודד למשרת מושל מרילנד, הוא גבר על בוב ארליך, המושל המכהן מהמפלגה הרפובליקנית, ברוב של 52.7%. ב-2010 ניצח שוב את אורליך ברוב של 56.2%. כמושל הכניס לשימוש במרילנד מערכת דומה למערכת העזר הממוחשבת לסיוע באכיפת החוק שהפעיל בבולטימור, תוך שילובה בין כלל סוכנויות אכיפת החוק במדינה. הוא קידם חוקים לביטול עונש המוות במדינה, בעד נישואים חד-מיניים, בעד קנאביס רפואי, בעד הגבלת כלי נשק ובעד הכרה בתושבות קבע של מהגרים לא חוקיים בעלי רקורד חיובי.
אומאלי סיים את כהונתו כמושל בינואר 2015, לאחר מיצוי שתי תקופות הכהונה האפשריות בחוקת מרילנד.
במאי 2015 הכריז על התמודדותו בבחירות לנשיאות 2016. ב-1 בפברואר 2016, לאחר שנכשל באיסוף צירים באסיפות הבחירה באיווה (עם השגת 0.6 מספירת הקולות המקבילים לצירים), הודיע על פרישתו מן המרוץ.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית, ציין אומאלי כי אין זה זמן לפיוס, ויש להילחם בטראמפ כמו שדיטריך בונהופר לא התפשר במאבקו בנאצים ומרטין לותר קינג לא התפשר במאבקו בקו קלוקס קלאן.