מנישואי שאלאמון עם הנסיכה יודית משוואביה לא נולדו תחילה ילדים, ומקורות שונים מציינים שהנישואים לא היו אידיליים. כאשר ביקר שאלאמון את היינריך בשנת 1083 כדי לבקש ממנו עזרה נוספת, הוא ניסה לחדש את יחסיו עם אשתו, אך המקור הגרמני מציין: "אף אחד מהם לא שמר על נאמנות לקדושת הנישואים, אלא הדדית בגדו זה בזה ללא כל נקיפות מצפון". עם זאת, על פי אותם מקורות גרמניים, נולדה להם בכל זאת בת משותפת סופיה († כ 1100), שהפכה לאשתו של הרוזן Poppo von Berg-Schelklingen . עם קבלת הידיעה על מותו של שאלאמון נישאה יהודית בשנית לדוכס הפולני וולדיסלאו הראשון, וילדה לו שלושה ילדים.
ראו גם.
. "Királygyilkosságok". Magyarok Titkos Története, 67–71. o. (1991). ( רציחות מלכים, ההיסטוריה הסודית של ההונגרים)
אלכס בנדרסקי
אלכס בנדרסקי (נולד בשנת 1975) הוא מתרגם ישראלי.
ביוגרפיה.
אלכס בנדרסקי נולד בקישינב שבמולדובה. בן לאם מורה להיסטוריה ולאב מהנדס וממציא. סבו, יעקב מאירסון, היה ממייסדי התנועה הקומוניסטית בארץ ישראל ב-1919.
לאחר מאבק ארוך לעלות לישראל מברית המועצות, במהלכו נפטר אביו, הותרה עליית משפחתו בשנת 1983.
התגורר בראשון לציון ולמד בגימנסיה גן נחום. שירת בצה"ל שירות חובה מלא ומילואים במהלכו השתתף במבצע חומת מגן ובמבצעים אחרים. למד באוניברסיטת חיפה. בין השנים 2004–2008 היה מוצב באירופה מטעם מערכת הביטחון הישראלית.
עובד כיום כמהנדס בדיקות תוכנה בחברה פיננסית.
כתב שירה עוד בילדותו. תרגומיו התפרסמו בכתבי העת "עלי-שיח", "קשת" ועוד, ובמדורי תרבות של העיתונים היומיים.
היה המתרגם הראשון שתרגם לעברית את הפואמה הראשונה של אלכסנדר פושקין, "רוסלאן ולודמילה", במלואה.
תרגומיו לשיריהם של אנה אחמטובה ואלכסנדר פושקין התפרסמו בכתב העת "קשת".
ידוע גם בתור האישיות האינטרנטית "אלכס מהכרמל" העוסק בעיקר בפרשנות בנושא רוסיה ואוקראינה באתר החדשות רוטר.נט, ובתרגומים של מאמרים וכתבות בנושא ישראל מהעיתונות הרוסית.
מתגורר בחיפה ובסן דייגו.
סקוטלנד באירוויזיון למקהלות
שוודיה באירוויזיון למקהלות
שווייץ באירוויזיון למקהלות
שווייץ תשתתף באירוויזיון למקהלות החל מ-2019, כאשר תשלח את מקהלת "Cake O'Phonie" כנציגתה בתחרות.
ג'יג'י (פירושונים)
Take a Bow (שיר של מדונה)
Take a Bow (בעברית: לקוד קידה) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבומה השישי Bedtime Stories. השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 1994, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר, מאבריק רקורדס וסייר רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והראשון במצעד שבקנדה.
רקע וכתיבה.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת מיד-טמפו פופ אשר נכתבה והופקה על ידי מדונה עצמה והזמר והמפיק בייבי פייס. לאור הצלחת השיר, הוא הופיע באלבומי האוסף שלה: Something to Remember, GHV2 ו-Celebration.
לאור התדמית הפרובוקטיבית אותה יצרה במהלך קידום אלבומה הקודם Erotica, החליטה מדונה כי באלבום הזה הכיוון המוזיקלי שלו יהיה אחר. השיר הזה הוא אחד מהשירים אשר מייצגים זאת. בנוסף לכך, רצתה מדונה לשתף פעולה עם בייבי פייס לאחר שהתרשמה מהעבודה שלו עם אמנים אחרים. בייבי פייס יצר את האקורדים, הקצב והמבנה של השיר בהשראתו מדונה כתבה את המילים של השיר.
השיר הוקלט באולפני The Hit Factory בניו יורק עם תזמורת מלאה. זו הייתה הפעם הראשונה בה בייביפייס עבד על שיר שנעשו בו שימוש בכלי מיתר בלייב, זאת של ההצעה של מדונה לעשות זאת, כדי לתת לשיר אפקט של אופרה סינית או יפנית. מבחינה לירית השיר מדבר על אהבה נכזבת ופרידה מבן הזוג.
ביקורת והצלחה.
השיר קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים אשר שיבחו את השיר ואת הפואטיות שלו. השיר זכה להצלחה בעולם, בין היתר בארצות הברית שם הגיע למקום הראשון (שם שהה במשך 7 שבועות) ונהיה לשיר ה-11 שלה לעשות זאת. בנוסף הגיע גם למקום הראשון בקנדה, והגיע לעשרת הראשונים בין היתר באיטליה, שווייץ וניו זילנד.
בבריטניה גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-16.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר בוים על ידי מייקל הוסמן וצולם ברונדה שבספרד. בקליפ נראית מדונה כאישה עצובה ומדוכאת לאחר שבן זוגה עזב אותה. הקליפ זכה בפרס VMA בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר" ואף זכה לפרשנויות וניתוחים בהקשרים קולנוע, דת ופמיניזם על ידי עיתונאים.
על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו מדונה בטקס פרסי ה-AMA ביחד עם בייבי פייס עצמו. לימים גם ביצעה אותו בסיבוב ההופעות "Rebel Heart Tour".
משל כיכרי הכסף
משל ככרי הכסף (גם משל המנים) הוא אחד ממשלי ישו, המופיע בברית החדשה בשתי בשורות סינופטיות: ב (), וב ().
על אף שסיפורי המשלים בשני המקומות דומים באופן בסיסי, יש מספיק הבדלים בין המשל בבשורת לוקאס לבין המשל בבשורת מתי שמצדיקים את ההנחה שהם אינם מאותו מקור משותף. בבשורת מתי, המילים הפותחות את סיפור המשל קושרות אותו למשל עשר העלמות שקדם לו ואשר מתייחס למלכות השמים. גרסת המשל בלוקאס נקראת גם משל המנים (המטבעות).
בשני המקומות, גם אצל מתי וגם אצל לוקאס, מפקיד האדון בידי שלושת עבדיו נכסים (כיכרי כסף) בעת שהוא יוצא למסע רחוק. בשובו, מעריך האדון את נאמנות עבדיו בהתאם לאופן שבו פעלו ביחס לנכס, כיצד השקיעו את הסחורה שהופקדה בידם והפיקו ממנה רווחים. ברור כי האדון ציפה מעבדיו שיפיקו רווחים. מידת הרווח מתפרשת כמידת הנאמנות לאדון מצד כל עבד. האדון גומל לעבדיו ביחס ישיר לאופן שכל אחד מהם טיפל בפיקדון שהופקד בידו. הוא שופט את שני עבדיו החרוצים על פי "נאמנותם", ונותן להם גמול חיובי. לעבד האחד, העצל, שלא היה נאמן, העבד "ששיחק על בטוח", ניתן "גמול שלילי".
משל בגרסה דומה מבחינת הנושא מופיע גם בבשורה הלא-קנונית ב"בשורה לעבריים" (אין לבלבל אותה עם האיגרת אל העברים).
מסגרת המקום.
בעוד שהסיפור הבסיסי במשלים אלה היה ונשאר זהה במהותו, מסגרות המיקום שונות לגמרי.
סיפורי המשלים.
משל כיכרי הכסף.
בבשורת מתי מסופר:
פרשנות.
המשל מספר על אדון שעזב את ביתו ונסע רחוק. לפני שעזב, הפקיד את נכסיו לעבדיו, על פי היכולות של כל אחד מהם, העבד הראשון קיבל חמישה כיכרי כסף העבד השני קיבל שתי כיכרות כסף, והעבד השלישי קיבל כיכר כסף אחת. הנכס שהופקד בידי שלושת העבדים היה בסיכום שמונה כיכרות כסף, כאשר ערכה של כיכר כסף אחת היה שווה ערך לסכום כסף משמעותי ביותר (מדובר בשווי של 25–35 ק"ג של מתכת יקרת ערך, כמו זהב או כסף, לכיכר אחת). לאחר שובו הביתה, לאחר היעדרות ממושכת, מבקש האדון דין וחשבון על הרווחים שעשו כל אחד משלושת עבדיו מכיכרות הכסף שהופקדו בידם. העבדים הראשון והשני מסבירים כי השקיעו את כיכרות הכסף, כך שהראשון הכפיל את ערך הכיכרות שקיבל, כלומר יש לו עכשיו עשר כיכרות כסף, וכן השני שהכפיל את ערך הכיכרות שקיבל, כלומר יש בידיו עתה ארבע כיכרות כסף. האדון גמל לכל אחד מהם בכך שהפקיד בידם הרבה יותר מאשר הפקיד בידם קודם.
העבד השלישי, לעומת זאת, רק קבר בסתר באדמה את הכיכר שקיבל. על כך נענש העבד השלישי על ידי אדונו, מה שהיה לו נילקח ממנו ונמסר לעבד הראשון, שלו שהיו לו כבר עשר כיכרות, והוא, העבד השלישי עצמו, הושלך אל החושך החיצון לעינויים.
משל המנים.
בבשורת לוקאס מסופר:
פרשנות.
ישו מספר את המשל הזה כיוון שהיה קרוב לירושלים, תלמידיו קיוו שמלכות אלוהים תופיע מיד. המטרה בסיפור על המסחר וההשקעה במהלך היעדרו של האדון (שהנמשל לו הוא ישו בעצמו) נועד לסתור את הציפיות להופעה המידית של מלכות האלוהים. משל המנים דומה באופיו למשל כיכרי הכסף אך שונה ממנו בכך שבמשל המנים קיים המוטיב של מלך וקבלת המלכות. כמו כן מדובר בעשרה עבדים (ולא שלושה) שבידם הופקדו עשרה מנים (שווי כיכר אחת שווה ל-60 מנים), מנה אחד לכל משרת. בסופו של המשל ישנה התייחסות לשלושה עבדים בלבד, ולתוצאות העסקיות שלהם והגמול של כל אחד בעקבות תוצאות אלה. בנוסף לכך בסיפור המשל בלוקאס קיים בתחילת המשל אזכור לכך שתושבי עירו של המלך, לא רצו אותו בתור השליט שלהם. ובסוף המשל בבשורת לוקאס, הוא הוסיף כי המלך הורה להביא את יריביו שונאיו (שמאסו בו כמלך) לפניו ולהוציאם להורג, כמו גם את גמולו של המשרת העצל והרע, שהמנה נשלל ממנו.
על ההקבלה בין כתביו של לוקאס (הבשורה על פי לוקאס וספר מעשי השליחים), לכתבי יוסף בן מתתיהו הצביעו כבר לפני זמן רב בעבר. לרעיון הליבה, של אדם/אדון הנוסע לארץ רחוקה בהקשר למלכות, יש דמיון מסוים לנסיעתו של הורדוס ארכילאוס לרומא על מנת לקבל אישור למלכותו מהקיסר; אף שדמיון זה אינו משמעותי כשלעצמו, כתבי יוסף בן מתתיהו מכילים גם פרטים המהדהדים במשל בבשורת לוקאס . יוסף בן מתתיהו מתאר שבעוד שארכילאוס נסע לרומא לקיסר אוגוסטוס, משלחת של יהודים הגיעה כדי להתלונן בפני הקיסר על כך שהם לא רוצים את ארכילאוס כשליטם; כאשר חזר ארכילאוס, הוא הביא 3,000 איש מאויביו לבית המקדש, ושם טבח בהם.
הגרסה לפי הבשורה לעבריים.