בשנת 2016 רשות ניקוז ונחלים ערבה החליטה להוביל מהלך לשיקום ולשימור הכביש יחד עם גופים נוספים: רשות ניקוז ים המלח, מועצה אזורית ערבה תיכונה, מועצה אזורית תמר, משרד התחבורה, נתיבי ישראל, רשות הטבע והגנים והמועצה לשימור אתרים. במסגרת הפרויקט שהושקעו בו כ-11 מיליון ש"ח (נכון לסוף 2016), יבוצעו פעולות מקומיות לאורך הכביש לשיפור תנאי הדרך מבחינה בטיחותית (כמו התקנת מעקות והרחבת הכביש) ומבחינה תשתיתית (כמו שיפור האספלט וגיזום צמחייה).
בקטע הסרפנטינות שהוא עיקר אתר המורשת, נבחנו כמה דרכי שיפור על מנת שלא לשנות מן המבנה המקורי שלו. בעתיד מתוכנן קטע זה להפוך לחד סטרי ותוגבל בו מהירות הנסיעה על מנת שיהיה אפשר להשאיר את הדרך כמות שהיא יחד עם החביות בצדדיה. בנוגע להקמת מעקות בטיחות בקטע הסרפנטינות קיימת מחלוקת בין משרד התחבורה שתומך בהקמתן, למועצה לשימור אתרים שרואה בהקמת מעקות חדשים פגיעה קשה בשימור של אתר מורשת זה.
בשנים האחרונות נעשים ניסיונות רבים לפתיחת הכביש או לפחות חלקים ממנו מחדש על מנת שיהיה ניתן לסייר בו ובאתרי הטבע הסמוכים אליו ושיוצאים ממנו.
Tree (פקודה)
tree ("עץ") היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה רשימה של ספריות וקבצים בצורה של עץ תיקיות.
שימוש.
השימוש הסטנדרטי בפקודת codice_1, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:
tree /etc
├── acpi
│   ├── asus-keyboard-backlight.sh
│   ├── asus-wireless.sh
│   ├── events
│   │   ├── asus-keyboard-backlight-down
│   │   ├── asus-keyboard-backlight-up
מיצובישי GTO
מיצובישי GTO (באנגלית: Mitsubishi GTO) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו, מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1990–2000 (משנת הדגם 1991).
אוסקר גלרט
אוסקר גלרט (במקור גולדמן עד שנת 1899, בהונגרית: Gellért Oszkár; בודפשט, 10 בספטמבר 1882 – בודפשט, 16 בדצמבר 1967) היה משורר, עיתונאי ועורך הונגרי-יהודי. אחיו הגדול של הוגו גלרט (מתרגם) ואביו של אנדרה גלרט.
חייו.
אוסקר גלרט נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף גלרט וז'ופיה שטיינר. הוא למד משפטים והיה בן 20 כשפגש עם העורך הספרותי המפורסם ההונגרי-יהודי ארנו אושבאט. הוא פרסם את עבודותיו במגזין "זמנים חדשים" (Új Idők (1894–1949)) ובעיתון "יומן בודפשט" (Budapesti Napló). משנת 1904 היה חבר בעיתון היומי "ידיעות פשט" (Pesti Hírlap (1878–1944)). בין 1904 ל -1918 כתב אלפי מאמרים בעיתון. ב־18 במאי 1907 נשא לאישה את גיזלה הורבאט, בתם של שאנדור הורבאט ואנה קוצ'יש בבודפשט. הרשומה עליה העידה שהיא לא השתייכה לשום דת. משנת 1908 היה כתב עמית בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט. בין השנים 1914–1918 היה העורך של "ידיעות פשט" ועבד גם כתב לדיווחים צבאיים בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1917 הוא הפך לאחד העמיתים הבכירים בכתב העת ניוגט. בדצמבר 1918 הוא היה חבר באקדמית ורשמרטי. שנה לאחר מכן היה מנהל לשכת העיתונות של מיהאי קארואי, ראש ממשלת הונגריה מ-1 בנובמבר 1918,ומאוחר יותר היה גלרט ראש משרד העיתונות של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שהייתה בשלטון בין 21 במרץ 1919 עד 1 באוגוסט 1919. בספטמבר 1919 הוציאו נגדו צו מעצר. חודש לאחר מכן נעצר, הואשם ושוחרר לבסוף מבית המאסר. הוא המיר את דתו לרומית-קתולית ב־21 בינואר 1920. בין 1920 לבין 1940 היה עמית בכיר של כתב העת ניוגט.
אבל בין שתי מלחמות העולם, בשנות הפשיזם הגובר והמפלצתי, הוא שתק יותר ויותר, הפך לעורך בלבד וכתב שירה רק כשהיה צריך להתאבל על חבר שמת. מאוחר יותר הוא כבר לא יכול היה להיות אפילו עורך בגלל מוצאו, ובהמשך נאלץ להסתתר כדי להציל את חייו.
גלרט היה המשורר הלא דקדנטי ביותר של השירה ההונגרית החדשה. הוא חי בהרמוניה עם סדר, בריאות, אנשים רגילים. אף על פי שהביע להט מדהים בחלק גדול משיריו הארוטיים, הוא גם מספר את הגילויים הנועזים ביותר עם ביטחונו הנאצל של אדם שמטייל לתומו. שירתו, שהייתה לעיתים קרובות מלאה בחיי אהבה לפני כן, הפכה מאוחר יותר מעורבת יותר ויותר בבעיות המוסריות של המלחמה והמהפכה. בעידן שאהב רק רמיזות, הוא הקסים עם אמירותיו הפוריטניות הפשוטות. בשירתו משולבים גמישות של חריזה חופשית וגם מנגינה של שירת משורר קלאסי. כרכי שירתו: בדלתא, על ברכיה של אופליה, ליידי רובנס, הכוכב של יגון האחים, אתם איתי, לשיר האחרון. שירתו התפתחה וצברה פופולריות.
פרשת מלכה לייפר
פרשת מלכה לייפר היא פרשה שבה הוגש באוסטרליה כתב אישום נגד מלכה לייפר, לשעבר מנהלת בית ספר חרדי במלבורן, אוסטרליה, הכולל האשמה בעשרות מקרים של תקיפות מיניות ומעשי אונס ב-8 תלמידות בין השנים 2000–2008, תוך ניצול מעמדה.
בספטמבר 2015, בהליך אזרחי, חייב בית המשפט העליון של ויקטוריה את בית הספר לשלם לאחת הנפגעות פיצויים בסכום של יותר ממיליון דולר אוסטרלי, ועל לייפר הוטל לשלם פיצויים עונשיים בסך 150,000 דולר.
לייפר נעצרה בישראל ושוחררה בנימוק שאינה כשירה לעמוד לדין. לייפר קיבלה טיפול פסיכיאטרי ומספר חוות דעת מפסיכיאטרים קבעו שהיא אינה כשירה לעמוד לדין. חוקרים פרטיים שנשכרו על ידי הארגון האמריקאי JCW טענו שהיא מתחזה ותיעדו אותה מנהלת חיים נורמטיביים. בעקבות זאת נפתחה החקירה מחדש. היא נעצרה בפברואר 2018, וחודשו הליכי הסגרתה. ב-2019 פתחה משטרת ישראל בחקירה נגד סגן שר הבריאות יעקב ליצמן, בחשד להתערבות לא חוקית למניעת הסגרתה של לייפר. לאחר שנדחו ערעוריה היא הוסגרה לאוסטרליה בינואר 2021.
רקע.
לייפר היא אזרחית ישראל, ילידת 1966, נשואה ואם לשמונה ילדים, בת למשפחת זייבלד, וכלתו של האדמו"ר מחוסט. בשנת 2000 היא הוזמנה לנהל בית ספר חסידי לבנות של קהילת "עדת ישראל" בשכונת אלסטרנוויק בדרום מזרח מלבורן, ושימשה בו גם כמורה. בבית הספר לומדים כ-500 תלמידים, מחציתם בנות. תלמידות שלה בעבר האשימו אותה בהתעללות מינית.
התלונות נגד לייפר.
הפרשה נחשפה על ידי דסי ארליך, שלמדה בבית הספר עד גיל 18, אז נישאה. בתחילה היא הוצגה בשם בדוי. ארליך עלתה לישראל עם בעלה בשנת 2007 והחלה בטיפול פסיכולוגי עקב סיוטים חוזרים שבהם נזכרה בתקריות שחוותה מידי לייפר בזמן לימודיה. ארליך סיפרה לפסיכולוגית על אודות מעשיה של לייפר כלפיה וכלפי שתי בנות נוספות, וזו העבירה בפברואר 2008 דיווח לבית הספר באוסטרליה. אחת המורות שוחחה בטלפון עם ארליך, ולדבריה הודתה כי היו מקרים של התנהלות בלתי הולמת והטרדה מינית מצד לייפר.
על פי ארליך, מאז שהייתה בת 15 לייפר נהגה לחבק אותה ולנשק אותה בפה. לדבריה מה שהתחיל כשיעורי תורה פרטיים הפך לנגיעות בחלקי גוף ובהמשך גם למקרי התעללות מינית ואונס במשך שנים.
ב-5 במרץ 2008 התעמתה הנהלת בית הספר עם לייפר, וזו הכחישה את הטענות נגדה. ההנהלה לא התלוננה במשטרה, אך הורתה ללייפר לעזוב את אוסטרליה. למחרת לפנות בוקר עזבה לייפר את אוסטרליה עם ארבעה מילדיה. בעלה, יעקב, טס לישראל מאוחר יותר.
לדברי מנהל בית הספר, יצחק בנדיקט, הוחלט למנוע באופן מיידי כל מגע בין לייפר לתלמידות נוספות, והיא החליטה לצאת מאוסטרליה מיוזמתה. עם זאת, הנהלת בית הספר מימנה עבורה את כרטיסי הטיסה. משטרת ויקטוריה ביקשה מישראל להסגיר לידיה את לייפר. בשנת 2015 ארליך הגישה במלבורן תלונה במשטרה וכן תביעה אזרחית נגד בית הספר ונגד לייפר. בעקבותיה גם מספר תלמידות נוספות הגישו תלונות נגד לייפר, בהן שתיים מאחיותיה של ארליך, אלי סאפר וניקול מאייר.
משטרת ויקטוריה דיווחה על שמונה מתלוננות בגין תקיפות מיניות ומעשי אונס. לדברי מאייר היא יודעת על 15 נשים לפחות שנאנסו על ידי לייפר ועוד רבות שעברו התעללות, ואינן מתלוננות בשל פחד.
בספטמבר 2015 מתח בית המשפט העליון של ויקטוריה ביקורת על החלטת הנהלת בית הספר שלא להגיש תלונה במשטרה ועל כך שאפשרה ללייפר להימלט מהמדינה. בית המשפט חייב את בית הספר לשלם לארליך פיצויים בסכום של 1.27 מיליון דולר אוסטרלי, ועל לייפר הוטל לשלם פיצויים עונשיים בסך 150,000 דולר. אחיותיה של ארליך, סאפר ומאייר, תבעו בנפרד את בית הספר בגין התעללות מינית, הגיעו להסדר מחוץ לכותלי בית המשפט וקיבלו פיצויים מבית הספר.
בקשת ההסגרה והמאבק הציבורי.
בשנת 2008, עם חזרתה לישראל, לייפר מצאה מקלט בקהילה החרדית ביישוב עמנואל. בהיעדרה, הוגש נגדה כתב אישום הכולל 74 סעיפי אשמה בגין עבירות מין שבוצעו בשנים 2004 עד 2008. בשנת 2012 הוצא נגדה צו מעצר בבית משפט באוסטרליה, וב-2014 החלו הליכי ההסגרה.
לייפר נעצרה באוגוסט 2014, אך שוחררה למעצר בית בבני ברק ונדרשה לענוד אזיקים אלקטרוניים. הליך ההסגרה הופסק ביוני 2016, לאחר שנקבע שהיא אינה כשירה לעמוד לדין. בדיוני ההסגרה טענה לייפר כי היא סובלת ממתח נפשי ומהתקפי חרדה, וקשה לה לנהל אורח חיים נורמלי. נערכו לה מספר אבחונים פסיכיאטריים. לאחר שבפרקליטות התקבל מידע שלייפר מתחזה ללוקה בנפשה, פנתה הפרקליטות לבית המשפט לבחון את ההחלטה לשחררה למעצר בית.
באוקטובר 2017 הגיעו ארליך ושתי אחיותיה לישראל כדי לפעול להסגרתה של לייפר. הן נפגשו עם שרת המשפטים, איילת שקד, וגורמים נוספים במערכת המשפטית והפוליטית. חודש לאחר מכן נפגש ראש ממשלת אוסטרליה, מלקולם טרנבול, עם בנימין נתניהו וביקש לזרז את הליך ההסגרה. בפברואר 2018 נעצרה לייפר והועברה למעצר בבית הסוהר נווה תרצה, בחשד שהעמידה פנים על מנת להימנע מהסגרה. זאת בעקבות גילויים של חוקרים פרטיים שצילמו למעלה מ-200 שעות בווידאו שבהן נראית לייפר מנהלת אורח חיים נורמלי.