הסרט היה מועמד לשמונה קטגוריות בטקס פרסי הגויה ה-33 : הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר.
שמוליק דובדבני כתב באתר ynet על הסרט (...) "בהחלט ראוי לצפות בו, אף אם התוצאה אינה מתגמלת, רגשית ורעיונית, כמו סרטיו הקודמים של פרהאדי. החמיצות הביקורתית המסוימת בה התקבל הסרט, שנבחר לפתוח את פסטיבל קאן אשתקד, יצרה את הרושם כאילו על במאים גדולים – ופרהאדי נמנה עליהם – מוטלת החובה להנפיק יצירות מופת בזו אחר זו. אכזבה לא באה בחשבון. עם זאת, בתום הצפייה בסרט נותרת בעינה השאלה מה דחוף היה לו, לבמאי האיראני הנפלא, להתנסות בצילום הסרט הזה, דווקא בספרד".
בהארץ כתב אורי קליין: "יש ב"כולם יודעים" מבחר גדול של דמויות, אלא שבחלקו הראשון הן מצטברות לכדי בליל אנושי וקשה להבחין ביניהן ולהבין את קשריהן אלו עם אלו, וככל שעלילתו מתקדמת יש בו רק דמות אחת בעלת מורכבות, המעוררת בנו עניין של ממש וגורמת לנו להזדהות עמה. ובניגוד לשלושת הסרטים הקודמים (של הבמאי פרהאדי) שהצטיינו בצלילות נרטיבית למרות ריבוי הדמויות, "כולם יודעים" נדמה כסרט מבולבל, הוא מתפזר לכיוונים עלילתיים ואידאולוגיים רבים מדי, וכתוצאה מכך אין לו מוקד נרטיבי, רעיוני ורגשי שניתן להיאחז בו".
חטיבה תשע
לורנס פרנק
לורנס אדם פרנק (באנגלית: Lawrence Adam Frank; נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, המשמש כג'נרל מנג'ר של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA. שימש בעבר כמאמן הראשי של הקבוצות ניו ג'רזי נטס ודטרויט פיסטונס.
ראשית חייו.
פרנק נולד בניו יורק, וגדל בעיר טינק שבניו ג'רזי. בילדותו שיחק בקבוצת הכדורסל של המרכז הקהילתי היהודי בעיר, וכן בקבוצת ארגון הנוער הקתולי. בין השנים 1988–1992 למד חינוך באוניברסיטת אינדיאנה, ובמקביל שימש כמנהל קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, שאותה אימן בוב נייט. בעונת 1991/1992 העפילה הקבוצה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, אך הפסידה במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת דיוק.
קריירת אימון וניהול.
בשנת 1992 מונה לעוזרו של מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מרקט, קווין אוניל, ובין השנים 1994–1997 שימש כעוזרו בקבוצת אוניברסיטת טנסי.
לקראת עונת מונה לסקאוט בקבוצת ונקובר גריזליס מליגת ה-NBA, ובעונת קוּדם לתפקיד עוזר מאמן בקבוצה, תחת בראיין היל. בהמשך אותה עונה שימש גם כעוזרו של ליונל הולינס, אשר החליף את היל כמאמן הקבוצה.
בקיץ 2000 מונה לעוזרו של מאמן ניו ג'רזי נטס, ביירון סקוט, אשר הוביל את הקבוצה בעונות ו- לזכייה באליפות האזור המזרחי. בשתי העונות הפסידו הנטס בגמר ה-NBA, מול לוס אנג'לס לייקרס (0–4) וסן אנטוניו ספרס (2–4), בהתאמה. בינואר 2004, לאחר שפתחה את עונת עם מאזן מאכזב 22–20, פיטרה הקבוצה את סקוט ומינתה במקומו את פרנק כמאמן הראשי. מיד עם מינויו של פרנק פתחה ניו ג'רזי ברצף של 13 ניצחונות רצופים, אשר היה רצף הניצחונות הארוך בתולדות ה-NBA למאמן בשנתו הראשונה. עד לסיום אותה עונה רשמו הנטס מאזן שלילי 12–15, והם הודחו כבר בשלב חצי גמר המזרח לאחר שהפסידו לדטרויט פיסטונס (3–4). ב-3 העונות העוקבות הובילו את הקבוצה ג'ייסון קיד, וינס קרטר וריצ'רד ג'פרסון לשלב הפלייאוף, אך בכולן הודחה ניו ג'רזי באחד משני הסיבובים הראשונים. בשתי העונות ו- רשמה הקבוצה מאזן שלילי 34–48, ולאחר שפתחה את עונת עם 16 הפסדים רצופים פיטרה את פרנק מתפקידו. מאזנה הכולל של ניו ג'רזי בתקופתו של פרנק הוא 225 ניצחונות ו-241 הפסדים (48.3%).
ביולי 2010 מונה פרנק לעוזרו של דוק ריברס, מאמן בוסטון סלטיקס.
לקראת עונת המקוצרת מונה למאמן הראשי של דטרויט פיסטונס, במקומו של ג'ון קיוסטר. בשתי עונותיו כמאמן הקבוצה רשמו הפיסטונס מאזן כולל של 54 ניצחונות ו-94 הפסדים (36.5%), בטרם פוטר מתפקידו.
ביוני 2013 הצטרף פרנק לצוות האימון של ברוקלין נטס, אותה החל לאמן ג'ייסון קיד. בספטמבר 2014 עזב את התפקיד בשל חילוקי דעות עם קיד.
לוס אנג'לס קליפרס.
בין השנים 2014–2016 שימש כעוזר מאמן תחת דוק ריברס בלוס אנג'לס קליפרס. ביוני 2016 מונה ל"סגן הנשיא לענייני כדורסל" עבור הקליפרס, ובאוגוסט 2017 קוּדם לתפקיד הג'נרל מנג'ר של הקבוצה. בסיום עונת זכה בפרס מנהל השנה ב-NBA. בין פעולותיו הבולטות בקבוצה:
כאמראן באקרי לנכראני
כאמראן באקרי לנכראני (בפרסית: کامران باقری لنکرانی; נולד ב-16 בספטמבר 1965) הוא רופא ופוליטיקאי איראני.
כאמראן באקרי לנכראני נולד בשנת 1965. הוא למד רפואה באוניברסיטה רפואית בשיראז, והתמחה בגסטרואנטרולוגיה. בשנת 1992 סיים פוסט-דוקטורט. הוא עבד בבית החולים המקומי ואחר כך חזר לתפקידי ניהול באוניברסיטה שבה למד. הוא גם היה פעיל במערכת הבריאות הממשלתית.
בשנת 2005 הוא מונה לתפקיד שר הבריאות וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2009.
לאחר סיום תפקידו כשר, חזר לנכראני לעבוד באוניברסיטה רפואית בשיראז.
תחנת הרכבת התחתית קנטון
תחנת הרכבת התחתית קנטון (באנגלית: Kenton station) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. בתחנה הממוקמת בסמוך לגשר קנטון שבצפון מערב לונדון עובר קו בייקרלו של הרכבת התחתית של לונדון בנוסף למספר קווים פרבריים של הרכבת העילית של לונדון שעוצרים גם הם בתחנה.
היסטוריה.
כאשר נבנתה התחנה בשנת 1837 היא הייתה אחת מכמה תחנות שנבנו על קו הרכבת "New Line" של חברת הרכבות לונדון ונורת'ווסטרן.
תחנת קנטון הנוכחית נפתחה ב-15 ביוני 1912, כאשר במסגרת התאחדות כל חברות הרכבת התחתית בלונדון תחת שם אחד שופצו והורחבו כל תחנות הרכבת התחתית. שירותי קו בייקרלו החלו ב-16 באפריל 1917, וב-24 בספטמבר 1982 הורחב שירות הקו עד לתחנת קנטון.
מגרש הפחם של התחנה בצד המזרחי של הרכבת, שהרכבות כבר לא נדרשו לו, נמכר לרשת סופרמרקטים בבריטניה שפתחו בו סניף חדש.
פינוי רפואי
פינוי רפואי הוא העברה מהירה של נפגעים, משדה קרב או מזירת תאונה, וכן העברה של חולים מבית חולים פריפרי לצורך קבלת שירותים רפואיים במרכז רפואי גדול. הפינוי מתבצע בליווי צוות רפואי באמצעות אמבולנסים או מסוקים המאובזרים לכך.
דוגמאות לכך כוללות רכבי רפואת חירום אזרחיים, שירותי מסוקים אזרחיים ואמבולנסים צבאיים. מונח זה מכסה גם את העברת פצועים משדה הקרב למתקן טיפול או ממתקן טיפול אחד למשנהו על ידי אנשי רפואה, כגון מבית חולים מקומי למרכז טראומה.
היסטוריה.
הפינוי הרפואי המוטס הראשון התרחש בסרביה בסתיו 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה. אחד החיילים הראשונים שפונה היה מילאנו רסטיסלב שסטפאניק, טייס סלובקי מתנדב שהוטס למבטחים על ידי הטייס הצרפתי לואי פאולהאן.
צבא ארצות הברית השתמש בפינוי רפואי מציל חיים בבורמה, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, במסוקי סיקורסקי R-4. הפינוי המוסק הראשון בוצע על ידי סג"ם קרטר הרמן, שחדר אל שטח אויב על מנת לפנות פצועים מקבוצת קומנדו ה-1. הפינוי הרפואי הראשון שבוצע תחת אש נעשה היה במנילה ב-1945, כאשר חמישה טייסים פינו 75–80 חיילים אחד או שניים בכל פעם.
בית הכנסת האשכנזי ברוסה
בית הכנסת האשכנזי ברוסה היה בית כנסת אשר פעל בעיר רוסה בבולגריה מ-1927 ועד 1950 ומראשית המאה ה-21 משמש כמועדון נוער לקהילה היהודית ובו חדר תפילה.
היסטוריה.
קהילה יהודית ספרדית מתועדת ברוסה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-18. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) מתועדת לראשונה קהילה אשכנזית קטנה. בעוד שהיהודים הספרדים התגוררו ברובם בשכונת חצר במרכז העיר, האשכנזים התגוררו בחלקים שונים של רוסה. בראשית המאה ה-20 נכללה קהילת רוסה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה, מנתה 4,300 נפשות וכ-15% מהם היו אשכנזים. רוסה וסופיה היו שתי הערים היחידות בממלכת בולגריה בהן הכירו השלטונות רשמית בקיום קהילה אשכנזית נפרדת. בתקופת בין המלחמות היו ראשי הקהל האשכנזי אלברט איצקוביץ, מוריס אייזנברג וישראל בן יעקב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ברוסה 3,000 יהודים. מרבית יהודי רוסה עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נמנו ברוסה 452 יהודים וב-2004 מנתה הקהילה 200 נפשות.
המבנה.
בית הכנסת האשכנזי הוקם ב-1927 באזור שכונה "השוק האמריקאי" והיה בן שתי קומות. במקום פעל גם תא של התנועה הציונית בבולגריה. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 לאחר העלייה ההמונית לישראל פסקה הפעילות בבית הכנסת, והמבנה שימש לאולם ספורט של הרשות המקומית. בראשית המאה ה-21 שוקם המבנה בסיוע "ארגון שלום" שהוא ארגון הגג של יהודי בולגריה ושימש כמועדון נוער קהילתי ובו גם חדר תפילה קטן.
תנועת השמאל הירוק
תנועת השמאל הירוק (באיסלנדית: Vinstrihreyfingin – grænt framboð), אות המפלגה: V היא מפלגה באלת'ינגי, בית הנבחרים של מדינת איסלנד, המתבססת על רעיונות של סוציאליזם דמוקרטי, פמיניזם, פציפיזם ושל שמירה על הסביבה. בעקבות הבחירות שנערכו בשנת 2017 היא קיבלה 11 מושבים ומובילה את הקואליציה הממשלתית. מנהיגת המפלגה, קתרין יקובסדוטיר מכהנת כראש הממשלה של איסלנד.
המפלגה הוקמה בשנת 1999 כאשר חלק מחברי הפרלמנט לא השלימו עם איחוד מפלגות השמאל. בבחירות של שנת 1999 המפלגה קיבלה 9.1% מקולות הבוחרים ו-6 מקומות באלת'ינג. בשנת 2009 ייצוגה גדל ל-9 מקומות והיא לראשונה נכנסה לממשלה בראשות יוהנה סיגורדרדוטיר. תוך זמן קצר, ליליה מוססדוטיר שהייתה בין ראשי התנועה התפצלה ממנה, הקימה מפלגה חדשה שאף נכנסה לפרלמנט בבחירות.
בעקבות בחירות של שנת 2016 ייצוגה גדל ל-10 מקומות.