בשנת תשמ"ח פרסם בהוצאת ראובן מס את ספרו, הראשון מתוך טרילוגיה הנקראת "דת, פילוסופיה ויהדות", תחת הכותר "מנצרות ליהדות". הספר מכיל מאמרים תאולוגיים-פילוסופיים וראיונות המשקפים את מסלול חייו. הכרך השני באותה טרילוגיה נקרא "התגיירות", וכותרת המשנה היא "אוטוביוגרפיה של רב". הכרך השלישי והאחרון, "פילוסופיה יהודית דתית", עודנו בתהליך כתיבה.
מתגורר בעיר העתיקה בירושלים, אב לחמישה.
יוסי ירדן
אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי
הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי (תר"ל, 1870 בערך – כ"ג באלול תרצ"ו, 1936) היה רב בפיונטניצ'ה שבפולין, ובסוף ימיו רב שכונת מקור חיים בירושלים.
תולדותיו.
נולד בליטא לרב מאיר טיקוצ'ינסקי מסטאוויסק. אחיו הוא הרב גדליהו טיקוצ'ינסקי, שכונה "החפץ חיים של ביאליסטוק", ואחותו מנוחה הייתה אשת הרב משה גרודזינסקי, שנהרג במאורעות תרפ"ט בחברון. בבחרותו למד בישיבת וולוז'ין. היה תלמידו הקרוב של הרב חיים לייב מסטאוויסק. נישא לאסתר, בתו של משה עקיבא רובינשטיין, מתלמידי בעל הכתב סופר. אחיה של אסתר הוא שחקן השחמט עקיבא רובינשטיין.
בהמלצת רבו הרב חיים לייב מסטאוויסק התמנה לרבה של ואנאס שבליטא. בצעירותו חלתה אשתו, והוא נסע עמה לאיטליה לצורכי רפואה. היא נפטרה באיטליה, ולימים הובאה לקבורה בבית הקברות סנהדריה בירושלים. אחותו מנוחה גרודזינסקי הגיעה לביתו למשך תקופה כדי לסייע בגידול היתומים. לימים נישא בשנית.
לאחר רבנותו בוואנאס התמנה לרבה של פיונטיצ'ה שליד לומז'ה. לימים התגלעה מחלוקת הלכתית בינו לבין רבה של לומז'ה, הרב מלכיאל צבי טננבוים, בעל "ה"דברי מלכיאל". בפיונטיצ'ה התגוררו קצבי העיר לומז'ה, ומשום כך סבר הרב טיקוצ'ינסקי שההשגחה עליהם היא בתחום אחריותו, אך הרב טננבוים חלק עליו היות שהבשר מיועד לתושבי עירו. שני הרבנים ערכו דין תורה אצל הרב חיים לייב מסטאוויסק, והרב טיקוצ'ינסקי זכה בדין. מספר שנים לאחר פטירת בעל ה"דברי מלכיאל" התמנה הרב טיקוצ'ינסקי כרב בלומז'ה.
בשנת תרפ"ה (1925), בהיותו כבן 55, עלה לארץ ישראל. הוא רצה לעלות כ"יהודי פשוט" ולכן עלה והחל לעבוד בתור עוזר לחלבן בירושלים. לפני חג הפסח נכנס לרב אברהם יצחק הכהן קוק על מנת לברר בעיה הלכתית שקשורה לכשרות החלב ושם זוהה כרב המפורסם מפיאטניצה והציעו לו לשמש כרב השכונה של שכונת מקור חיים, שנוסדה באותה תקופה. הוא כיהן כרב השכונה, הקים בה את תשתית ענייני הדת ומסר שיעורי תורה לתושביה.
נפטר בפתאומיות בכ"ג באב תרצ"ו, והובא לקבורה בבית הקברות בהר הזיתים.
משפחתו.
בניו:
חתניו:
רות יולס
רות יולס היא עיתונאית אוכל ומחברת ספרי בישול ישראלית.
יולס כתבה במשך שנים במוסף "זמנים מודרניים" בידיעות אחרונות, במעריב, ולאישה. נכון ל-2011 היא כותבת במגזין "גורמה" של את.
הוריה של יולס הם מהגרים מהולנד, אמה, יהודית ליפשיץ, שאבדה את משפחתה בשואה, פתחה בשנת 1935 מסעדה קטנה בתל אביב בשם "מחלבה הולנדית". געגועיה של יולס אל אמה, הובילו אותה להוציא את ספרה "לא רק צ’יפס ודג מלוח" העוסק במטבח ההולנדי ובמבחר מתכונים שהיו בתפריט המסעדה.
יולס מעבירה סדנאות בישול בביתה בהרצליה.
שרי מקובר-בלייקוב
נוויל ברודי
נוויל ברודי (באנגלית: Neville Brody; נולד ב-23 באפריל 1957 בלונדון) הוא מעצב גרפי, טיפוגרף וארט דיירקטור בריטי. אחראי על עיצובם המחודש של עיתון "הטיימס" הלונדוני, הגארדיאן הבריטי, אתר ה-BBC ועוד; בישראל אחראי על העיצוב של אתר ynet, על העיצוב של אתר "נענע10" בקיץ 2008 ועל המיתוג האחרון של סלקום בשלהי אותה שנה.
ביוגרפיה.
ברודי למד אמנות בבית הספר התיכון. בשנים 1976–1979 למד לתואר ראשון בעיצוב גרפי ב"קולג' לדפוס בלונדון" ().
בתחילת שנות השמונים, לאחר סיום לימודיו, עבד כמעצב עטיפות תקליטים. הוא זכה לפרסום כשהיה הארט דיירקטור של המגזין "הפנים" (The Face) בשנים 1981–1986. לאחר מכן עבד כארט דיירקטור במגזין "ארנה" (Arena) בשנים 1987–1990.
בשנת 1994 פתח בלונדון סטודיו משלו בשם "Research Studios" עם שותפו העסקי פווה ריצ'רדס (Fwa Richards).
עבודות מפורסמות משנות האלפיים כוללות עיצוב אתר עיתון "הגארדיאן". עיצוב מחודש של העיתון "הטיימס" במהלך 2005, ועיצוב מחודש של אתר ה-BBC ב-2010.
כטיפוגרף עיצב ברודי 24 משפחות גופנים. בין הגופנים הידועים שעיצב: "ארקדיה" (Arcadia), "אינדסטריה" (Industria), "בלר" (FF Blur), "גותיק" (FF Gothic), "דירטי" (FF Dirty), "דום" (FF Dome), "הארלם" (FF Harlem), "טוקיו" (FF Tokyo) ו"פופ" (FF Pop).
ברוך יצחק לוין
הרב ברוך יצחק לוין (ז' תמוז תר"ע, יולי 1910 - כ"א באלול תשמ"ט, 21 בספטמבר 1989) היה ראש ישיבת מקור חיים ורב שכונות מקור חיים וקריית שמואל בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בליטא לדוב זאב ופיגה לוין. למד בישיבת גרודנה והיה מתלמידיו המקורבים והמובהקים של הרב שמעון שקופ. אחרי שבע שנים בשנת תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל והמשיך כתלמיד ישיבה בישיבת לומז'ה פתח תקווה, וכאן נעשה לאחד ממקורבי החזון איש. זמן קצר לפני בואו ארצה נפטר רב שכונת מקור חיים, הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, הוא נישא לגולדה בתו והתמנה תחתיו כרב השכונה. במשך תקופה למד בכולל "אוהל תורה" שבראשות הרב שמואל יצחק הילמן. בין עמיתיו לכולל היו הרבנים יוסף שלום אלישיב, שלמה זלמן אוירבך ושמואל הלוי וואזנר.
בשנת ת"ש (1940) הקים בשכונת מקור חיים את ישיבת מקור חיים כישיבה לצעירים מהראשונות בארץ, ועמד בראשה במשך עשרים ושתיים שנה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות, בשנת 1948, נאלץ לעזוב את שכונת מקור חיים, שהייתה אזור ספר, ועבר להתגורר בשכונת זיכרון משה במרכז העיר. במשך תקופה התגורר בשכירות בביתו של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, שבעקבות המלחמה עבר להתגורר בתל אביב. באותה תקופה כינס את תלמידי ישיבת מקור חיים בבית כנסת בשכונת זיכרון משה ומסר להם שיעורים. במקביל נסע לשכונת מקור חיים כדי לפקח על ענייני הדת בשכונה. כמו כן כיהן כרב של מחנה צבאי אנגלי בשכונת תלפיות הסמוכה למקור חיים ומסר שיעורים לחברי "ההגנה" במקום. בשנת תש"י מונה על ידי הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג לפקח על ענייני הדת במחנה העולים ששכן במחנה הצבאי אל עלמיין בסמוך למקור חיים. בתקופת מגוריו בשכונת זיכרון משה הוצעה לו משרת הרבנות בשכונה, אך הוא דחה את ההצעה.
לאחר שוך הקרבות שבה הישיבה לשכונת מקור חיים והרב לוין המשיך לעמוד בראשה. בשנות ה-50 בעצת והכוונת החזון איש והרב מבריסק פתח את שערי הישיבה לקליטתם של העולים החדשים מארצות המזרח. הוא צירף לצוות הר"מים גדולי תורה ידועים ובהם הרב עובדיה יוסף והרב שלום מרדכי הכהן שבדרון.
בי"ט באדר א' תשי"ט התמנה לרבה של שכונת קריית שמואל בירושלים, ובשנת תשכ"ב (1962) עבר להתגורר בה. באותה שנה החליט לסגור את ישיבת מקור חיים ובמקומה ייסד כולל אברכים. בראשית שנות תש"ל יסד את בית דין לממונות הראשון. יזם ופעל להכתרת הרב בצלאל ז'ולטי כרבה של ירושלים כרבם של החוגים החרדיים בשנת תשל"ב, לפני הבחירות שהתקיימו לבסוף בשנת תשל"ח.
בחודשים האחרונים לחייו חלה בסרטן. נפטר בכ"א באלול תשמ"ט.
משפחתו.
הרב לוין התגרש מאשתו הראשונה. הוא נישא בשנית בי"א באב תרצ"ז לגולדה (ילידת 1909), בתו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי. בנותיהם הן לאה (נולדה בתרצ"ח), ציפורה (נולדה בתש"א) ואסתר (נולדה בתש"ד). בנם הוא הרב אברהם דב לוין (נולד בתש"ח), אב בית דין לדיני ממונות בירושלים. חתניו: הרב אריה לוי מראשי ישיבת הנגב, הרב יהושע מאיר רוזנטל רב שכונת שערי חסד, והרב חיים מאיר שטיינברג ראש כולל אור הנר ומחבר ספרי "משנת חיים".
שעוונית זוחלת
שעוונית זוחלת (שם מדעי: "Ceropegia woodii") היא צמח נוי מטפס ממשפחת האסקלפיים, שמוצאו מדרום אפריקה.
מאפיינים.
לעלי הצמח צורת לב, והם יוצאים מגבעול בצורת חוט ארוך, שקוטרו כמילימטר. הגבעולים מגיעים לאורך של מספר מטרים, והם עשויים לצמח לאורכם מספר פקעות (הפקעות נוחות להוצאת שורשים כאשר הן מתכסות באדמה). לשעוונית תרמילי זרעים, ופרחים ורודים בעלי צוואר ארוך. השעוונית אוגרת מים בעליה, שצבעם ירוק, עם שרטוטים בצבע אפור.
השעוונית זקוקה לתאורה טובה, אבל סובלת מקרינת שמש ישירה ומלאה. עלים שנחשפים לקרינת שמש ישירה מקבלים גוונים ורודים וסגולים.
אדם-עטלף
אדם-עטלף (באנגלית: Man-Bat) הוא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Detective Comics #400" מיוני 1970 ונוצרה על ידי הכותב פרנק רובינס והמאייר ניל אדמס.
אדם-עטלף הוא האלטר אגו של רוברט קירקלנד "קירק" לאנגסטרום, מדען המתמחה בחקר עטלפים, מפתח נוסחה שמקנה לבני אדם את האפשרות להשתמש בחוש אקולוקציה כמו שיש אצל עטלפים. הוא מנסה את הנוסחה על עצמו מכיוון שיש לו לקות שמיעה. הנוסחה עובדת, אך גם גורמת לו לתופעת לוואי חמורה - היא הופכת אותו לאיש עטלף מפלצתי. הנסיוב גוזל ממנו את האינטליגנציה שלו, ולכן הוא יוצא למסע זעם מטורף עד אשר באטמן מסוגל לנטרל את ההשפעה.
מאוחר יותר, לאנגסטרום לוקח את הנסיוב בשנית ומשתנה שוב. הפעם הוא משכנע את אשתו פרנסין לקחת את הנסיוב, והיא משתנה בהתאם. השניים מטילים את חיתתם על גות'אם סיטי עד אשר באטמן עוצר בעדם. במקרים מסוימים, לאנגסטרום נוטל את הנסיוב ומצליח להשיג מידה מסוימת של אינטליגנציה שמאפשרת לו לחזור למוטב.
קירק לאנגסטרום הוא דמות ראשית ואדם-עטלף-ערפד בסרט . הדמות שלו היא הכלאה של באטמן, מן-באט וערפד.