מוסדות הממ"ח שואפים להטמיע בילדי החינוך לימודי ליבה מלאים, הדבר בא לידי ביטוי במערכת הלימוד ובספרי הלימוד. עם הקמת הממ"ח הייתה שאיפה להכניס ספרי לימוד ייחודיים למוסדות הממ"ח, דבר שעורר קשיים מטבע הדברים בשנים הראשונות.
הדגש המרכזי שניתן במוסדות הממ"ח, להבדיל מהמוסדות החרדיים, ביניהם החדר ומוסדות בית יעקב של הקהילה החרדית, הם לימודי האנגלית והמתמטיקה שלא נלמדים בחלק מהמוסדות החרדיים האחרים.
דגש נוסף שניתן בבתי הספר של הממ"ח הוא על לימודי אזרחות בכלל ועל היחס למדינת ישראל בפרט שהקהילה החרדית מתנגדת לה במידה מסוימת.
להבדיל ממוסדות החינוך החרדיים שנהנים מאוטונומיה חינוכית ועצמאות מלאה בקביעת תוכני הלימוד, מוסדות הממ"ח נהנים מפיקוח מלא של משרד החינוך.
מוסדות הממ"ח פועלים תוך הפרדה מגדרית כמו המוסדות החרדיים וישנם מוסדות לבנים ומוסדות לבנות.
בכל שנה הצטרפו למסלול מספר נוסף של מוסדות בהתאם לקריטריונים שנקבעו ולמידת הביקוש וההתאמה:
בשנת תשע"ד היו במסלול 16 בתי ספר, תשע"ה – 30, תשע"ו – 31, תשע"ז - 36, תשע"ח - 43, תשע"ט - 44, תש"פ - 52, תשפ"א - 60.
נכון לשנת הלימודים תש"פ לומדים 6947 תלמידים במסלול הממ"ח הפרוסים בכל רחבי הארץ – ממעלות בצפון ועד ערד בדרום, מתוך כ-329,000 תלמידים בכלל מוסדות החינוך החרדי בשנה זו (כ-2.1%).
בשכבת היסודי - 60 בתי ספר.
בשכבת הקדם יסודי - 164 גני ילדים.
על פי נתוני משרד החינוך, בזרם הממלכתי חרדי לומדים בשנת הלימודים הנוכחית, ה'תשפ"א 12,666 תלמידים, בהם 4,139 תלמידים ב-164 גני ילדים ו-8,527 תלמידים ב-60 בתי ספר. בשנים שמאז הקמתו גדל החינוך הממלכתי-חרדי מדי שנה ומספר הרשויות שבהן מוסדות חינוך ממלכתי-חרדי עלה במידה ניכרת.
בנוסף על כך, יש גם ממ"ח לבי"ס לחולים [מעייני הישועה, בני ברק], חווה חקלאית תורנית [אלעד], מרכז פיס מדעי [קריית ספר].
מספר התלמידים בגני הילדים הממלכתיים-חרדיים גדל מדי שנה בכ - %20 עד %40.מגמת הגידול בחינוך הממלכתי-חרדי הקדם-יסודי מואצת בשנים האחרונות ומאז שנת הלימודים תשע"ח מספר הגנים ומספר התלמידים הלומדים בהם הוכפל.
זרמים בחינוך הממ"ח.
מפילוח הזרמים החרדיים שאליהם משתייכים בתי הספר שהצטרפו לזרם הממלכתי־חרדי נכון לשנת תשע"ז עולה כי מתוך 36 בתי ספר בשנה זו, 17 בתי ספר שהם 46% מזוהים עם חב"ד, חמישה בתי ספר שהם 14% מזוהים עם הציבור החרדי הספרדי, שמונה בתי ספר שהם 21% מזוהים עם ברסלב או עם חוזרים בתשובה שאינם משתייכים לקהילה מסוימת, ארבעה בתי ספר שהם 11% מזוהים עם החרדים האשכנזים, לרוב חרדים מודרניים, שני בתי ספר ו-5% מזוהים עם הציבור החרדי־לאומי.
אופי מוסדות הממ"ח.
מוסד חרדי ציבורי הוא מוסד חינוך שתלמידיו נמנים עם הזרם החרדי. הזרם החרדי-ציבורי נותן מענה מכיתות הגן (3–5) דרך בתי ספר יסודיים (כיתות א-ח) וכלה בתיכונים חרדיים. כל מוסד הבוחר להצטרף לזרם זה מקבל על עצמו את מערכת הכללים הממלכתית כפי שנקבעה על ידי המחוז החרדי.
בית ספר המצטרף למסלול הממ"ח יקבל תנאים שווים לאלה של בתי הספר הממלכתיים מבחינת הקצאת משאבים:
התפקיד המשתנה של רשות החינוך המקומית
התלמידים החרדיים מהווים כיום כ-30% מכלל התלמידים היהודים במערכת החינוך. הפריסה הארצית של האוכלוסייה החרדית היא 40% בקרוב בריכוזים חרדיים מובהקים (ירושלים, בני ברק, ביתר עילית, מודיעין עילית ואלעד) ו-60% ברשויות מעורבות. ישנם רשויות שבהן אחוז הילדים החרדים מכלל ילדי היישוב מגיע לכדי 50%. מצב זה מחייב את הרשויות המקומיות לתת מענה תכנוני ותקציבי לתלמידים חרדיים בהלימה למדיניות המחוז החרדי.
המחוז החרדי, פועל להגברת הציבוריות בהיבטים פדגוגים ומינהליים בכלל מערכת החינוך החרדית. כחלק מתפיסה זו הוסכם על הקמתו של מסלול הממ"ח.
על הרשות המקומית בשיתוף עם בית הספר והפיקוח מוטל לבחון את מידת התאמתם של בתי הספר להצטרפות למסלול זה או לחלופין להחלטה על הקמת מוסד ממ"ח צומח, ולהיות שותפים להתפתחותם כחלק ממערך החינוך היישובי הכולל.
מאפיינים עדכניים למוסדות הממ"ח
הקריטריונים שנקבעו להצטרפות מוסדות קיימים לממ"ח או הקמת חדשים
בשנים האחרונות פועל משרד החינוך להקמת בתי ספרממלכתיים-חרדיים כאשר יש עניין בקרב קהילה מקומית. כעשרה בתי ספר ממ"ח חדשים הוקמו על ידי המשרד ביישובים שונים בארץ.
נושאים בטיפול
ההתנגדות החרדית לחינוך הממלכתי חרדי.
המגזר החרדי מייחס חשיבות גדולה לחינוך בשל היותו הערובה להמשכיות של המסורת והמורשת החרדית. החינוך הממלכתי־חרדי נתקל עם הקמתו בהתנגדות מצד רבנים פוליטיקאים ועסקנים חרדים, שניהלו מלחמת חורמה נגד הצטרפות מוסדות חינוך חרדיים לזרם החדש וטענו כי הזרם החדש פורץ את הגדר ושובר את ה"חומות" של החברה החרדית. העיתונות החרדית התגייסה למערכה ופרסמה באותה תקופה כתבות השמצה חריפות נגד חינוך זה ונגד השותפים למהלך. עיתונות זו הקדישה מאמץ רב כדי ליצור דעת קהל שלילית בקרב הקהילה החרדית כלפי זרם חינוך זה.
התנגדות לזרם הממלכתי.
הזרם השמרני של המגזר החרדי מנהל יחסים מורכבים עם מדינת ישראל. זרם הממלכתי־חרדי הוא ממלכתי, וכפוף למשרד החינוך ולשלטון המרכזי. בחינוך זה היו גם תלמידים ממשפחות שמרניות, וחלק מההורים התנגדו להצטרפות בתי הספר לזרם חינוך זה מכיוון שלא רצו שבנם ילמד במוסד חינוך ממלכתי הכפוף למדינת ישראל.
בעת הקמת זרם חינוך זה הוחלט במשרד החינוך לכנותו בשם "ציבורי חרדי" ובכך להבליע את היותו זרם ממלכתי, הכפוף לשלטון המרכזי של מדינת ישראל. בהמשך החל משרד החינוך להדגיש את היותו ממלכתי כדי לגרום לבתי הספר להפנים את היותם כפופים למוסדות המדינה ולחוקיה. בכירים במשרד החינוך סברו גם שהחרדים השמרנים גם כך לא יצטרפו לזרם חינוך זה, והחרדים המתונים לא יתנגדו לזרם החדש גם אם הוא ייקרא ממלכתי.
הפקעת השליטה מידי הממסד החרדי.
החינוך החרדי בישראל כפוף לעמותות ולרבנים, והשליטה בו הייתה נתונה באופן מוחלט בידי ההנהגה החרדית. רבני הזרם המרכזי החרדי התנגדו נחרצות לזרם חינוך זה בטענה שזרם זה יפקיע את השליטה במוסדות החינוך מידי ההנהגה החרדית ויעביר אותה לידי משרד החינוך.
התנגדות ללימודי הליבה ולהיקף לימודי התורה.
סיבה נוספת להתנגדות החרדית לזרם חינוך זה היא המחויבות ללמד באופן מלא את תוכנית הליבה. הציבור החרדי מתנגד ללימודי הליבה ובנוסף לפגיעה בהיקף לימודי הקודש.
התנגדות למפלגת יש עתיד.
זרם החינוך הממלכתי החדש הוקם ביוזמת שר החינוך שי פירון. עם הקמתו קיבל הזרם הקשר פוליטי, ובחלק מהמקרים צויר כמשרת מגמה אנטי־חרדית. רבנים ופוליטיקאים חרדים טענו שהזרם החדש הוא חלק מהניסיונות של מפלגת יש עתיד להכריע בסוגיות דת ומדינה ולפגוע בחינוך החרדי בישראל. עד היום בעיתונות החרדית הטענות הם שזה בעצם יצירה של פירון לחסל את החינוך החרדי. בכירים במשרד החינוך טענו שהפוליטיות שדבקה בחינוך זה גרמה נזק רב ועוררה התנגדות עזה במגזר החרדי.
La Tonta
La Tonta (באנגלית: The Silly, ובעברית: המטופש) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הארגנטינאית חימנה ברון. אלבום האולפן יצא לאור ב-2 באוגוסט 2019, בהוצאת עצמית ולא על ידי חברת תקליטים. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "La Tonta" ו-"QLO".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-19 במצעד האלבומים של ארגנטינה. האלבום זכה בפרס ה-.
רקע והפקה.
כדי לקדם את אלבום הבכורה, הוציאה חימנה ברון כבר ביולי 2017, את הסינגל הראשון מתוכו "La Tonta". השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-64 מיליון צפיות ביוטיוב, תוך שצבר למעלה מ-15 מיליון השמעות בספוטיפיי. בין היתר, מתפקד השיר כשיר הנושא של האלבום.
בסוף אוקטובר 2017, הוציאה ברון את השיר "QLO" כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום. הקליפ של השיר זכה להצלחה נאה כאשר צבר 8 מיליון צפיות.
ממלכתי החרדי
נקודת בברש
נקודת בברש (באנגלית: Bebresh Point; בבולגרית: нос Бебреш) היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכה של לשון היבשה 1.3 קילומטרים.
לשון היבשה מהווה את הצד הצפוני של הכניסה למפרצון פאלאקאריה, והצד המערבי של הכניסה למפרץ בואהגיאינייוק.
המפרץ ממוקם 7.7 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מורו; ו -11.3 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת שאוו.
היסטוריה.
מפוי לשון היבשה.
לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
הנקודה נקראת על שם הכפר בברש שבצפון בולגריה.
אבו אבראהים אל-האשמי אל-קורשי
ממ&quot;ח
ג'ורג' קרופורד
ג'ורג' ווקר קרופורד (באנגלית: George Walker Crawford; 22 בדצמבר 1798 – 27 ביולי 1872) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. ב-1827 מונה קרופורד לתובע הכללי של ג'ורג'יה על ידי מושל ג'ורג'יה, ג'ון פורסיית' ובתפקיד זה הוא כיהן עד 1831. קרופורד גם כיהן במשך חמש שנים בבית הנבחרים של ג'ורג'יה כנציג מחוז ריצ'מונד, על בסיס המצע של זכויות המדינות בארצות הברית.
קרופורד כיהן גם כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית כשנבחר למלא את מקומו של ריצ'רד ו. הברשאם שנפטר בעת כהונתו. הוא נבחר גם למושל ג'ורג'יה ה-38, וכיהן בתפקיד זה שתי תקופות כהונה בין השנים 1843 – 1847. הוא היה המועמד היחידי של המפלגה הוויגית בהיסטוריה של ג'ורג'יה שכיהן בתפקיד זה. בין השנים 1849 – 1850 שימש קרופורד כמזכיר המלחמה של ארצות הברית.