2015 נבחרה לייצג בעולם את מדינת ישראל דרך משרד החוץ, כאחד מאנשים שעשו ממשיכים לעשות שינויים בתרבות וחינוך בחברה הישראלית בזכות מי שהם. "מקרה ומקרו" בערוץ האתיופי, 2017 הופיעה בהצגת יחיד באנגלית השילוב מוזיקה אתיופית אתנית בפסטיבל אדינבורו שבסקוטלנד.2017
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרה "נבסו" בערוץ 2, בתפקיד אלמיטו צ'לצ'או.
קריירה מוזיקלית.
לראשונה הופיעה שיברו כזמרת במשדר טלוויזיוני שהוקדש לקליטתם של עולי אתיופיה בארץ. במשדר זה, שרה שיברו את השיר "תקופה של סתיו" יחד עם מיקי גבריאלוב, את השיר ביצעו בעברית ובאמהרית על פי שיר עם אתיופי. שיר זה, יצא מאוחר יותר בתקליט שדרים. בזכות הופעתה המוצלחת במשדר הוזמנה שיברו להופיע במשדרים ובמופעים נוספים הקשורים לקליטת עולי אתיופיה בישראל.
בשנת 1991 הקליטה שיברו עם להקת "מעורב ישראלי" את השיר "לשוב אל הארץ" של שייקה פייקוב שעסק גם הוא בקליטת עליה. בשיר זה השתתפו גם הזמרות יוליה פרייטור, שעלתה לארץ מרוסיה ב-1990 וסוזי מילר שעלתה לארץ מארצות הברית ב-1971.
כמו כן, שרה שיברו בשיר כתונת פסים שנכתב על ידי מאיר אריאל והולחן על ידי ארקדי דוכין והופק בשנת 1995 על ידי גלי צה"ל. שיר זה, שהופק כחלק ממסע ההסברה של משרד הקליטה מתח ביקורת על הגזענות הבין עדתית בישראל תוך שהוא מציג את החברה הישראלית ככתונת פסים צבעונית שכל פס בה מייצג מוצא עדתי אחר.
ב-2011 הוציאה קליפ עם טוביה צפיר על ביקור מלכת שבא בבית המלך שלמה.
פעילות חברתית.
מסקי נותנת הרצאות לבתי ספר שונים בכל הארץ על מנהיגות עצמאות, ובניית ערכים. בנתה תוכנית מיוחדת להעצמה לבני נוער מהקהילה והגיעה איתם לתוצאות מעולות. עבדה בהתנדבות שנים רבות בחבר הנאמנים של ארגון זכויות האזרח של עולה אתיופיה "טבקה". כתיבה ובימוי דרך משחק והעצמה לנוער והעצמה לנערות דרך משחק ובניית ערכים. העברת מסרים דרך סימולציה, בבית חולים תל השומר. לימדה ביימה ונהלה תיאטרון קהילתי למבוגרים דרך פסיכודרמה ברמת השרון ובדרום תל אביב.
חיים אישיים.
ב-1995 נישאה שיברו לאלעד סיוון, ונולדו להם שני ילדים. בשנת 2010 השניים התגרשו. היא מתגוררת ברמת השרון.
בתה עדן זהר סיוון השתתפה ב-2020 בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון".
אלכסנדרה, נסיכת דנמרק
אלכסנדרה, נסיכת דנמרק (Alexandra af Danmark, 1 בדצמבר 1844 - 20 בנובמבר 1925), מאוחר יותר המלכה אלכסנדרה, הייתה בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ואשתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת וקיסר הודו. לפני עלייתו של בעלה לשלטון היא החזיקה בתואר נסיכת וויילס מנישואיה לאדוארד בשנת 1863 ועד למותה של המלכה ויקטוריה בשנת 1901 (התקופה הארוכה ביותר בה הוחזק התואר). עם מות בעלה בשנת 1910
היא הפכה למלכה האם, מתוקף היותה אמו של המלך ג'ורג' החמישי.
שנותיה הראשונות.
אלכסנדרה קרולינה מארי שרלוט לואיז יוליה, נסיכת דנמרק, שכינוייה היה אליקס, נולדה בארמון אמליינבורג שבקופנהגן. אביה היה כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ואמה הייתה לואיזה, נסיכת הסן-קאסל. למרות שהיא באה ממשפחת מלוכה ואבותיה כללו את המלכים ג'ורג' השני ופרדריק החמישי, משפחתה חיה חיים נורמלים יחסית ולא החזיקה בעושר רב. בילדותה נהג הסופר האנס כריסטיאן אנדרסן להגיע לביתם ולהקריא לילדים סיפורים לפני השינה.
בשנת 1848 נפטר המלך כריסטיאן השמיני, שהיה בן דודה של סבתה של אלכסנדרה, ובנו היחיד, פרדריק, עלה לשלטון. פרדריק, שעבר כבר שני נישואים כושלים ללא ילדים, נחשב לעקר, ואביה של אלכסנדרה, כריסטיאן, הפך למועמד העיקרי לתפקיד יורש העצר בשל העובדה שאשתו, לואיזה, הייתה אחייניתו של כריסטיאן השמיני.
בממלכה פרץ משבר ירושה, שכן מלך דנמרק מלך גם על מחוזות שלזוויג והולשטיין, בהם חוקי הירושה היו שונים. בהולשטיין היה קיים עדיין החוק הסאלי, שמנע ירושה דרך נשות המשפחה, אולם מניעה כזו לא הייתה בדנמרק. בעקבות המשבר מחוז הולשטיין, שהיה גרמני ברובו, הכריז על עצמאותו מדנמרק וקרא לעזרתה של פרוסיה. בשנת 1852 נפגשו נציגי המדינות האירופאיות הגדולות בלונדון על מנת לדון במשבר הירושה הדני. לבסוף הוחלט כי כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג יהפוך ליורשו של פרידריך בכל הממלכה. שאר הטוענים לכתר, שכללו את חמותו, גיסו ואשתו של כריסטיאן, ויתרו על תביעותיהם.
הנסיך כריסטיאן קיבל את התואר "נסיך דנמרק" והוא ומשפחתו עברו למעונם החדש, ארמון ברנסטורף. למרות שמעמדה של המשפחה עלה, לא הייתה עלייה בהכנסתם והם לא השתתפו בחיי החצר בקופנהגן, שכן הם סירבו להכיר באשתו השלישית של המלך פרידריך, לואיז רסמוסן, שהייתה פילגשו ולא הייתה ממשפחת אצולה. אלכסנדרה בילתה את נערותה בברנסטורף, שם למדה אנגלית על ידי כומר אנגלי.
נישואים ומשפחה.
ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובעלה הנסיך אלברט חיפשו בין כל נסיכות אירופה כלה מתאימה ליורש העצר, אלברט אדוארד, נסיך וויילס. לשם כך הם גייסו גם את עזרתה של בתם הבכורה, ויקטוריה, שהייתה כבר נשואה אז לפרידריך השלישי, קיסר גרמניה. לבסוף הם בחרו באלכסנדרה, למרות העובדה שהדנים היו מסוכסכים עם גרמניה לגבי מחוזות שלזוויג והולשטיין, ורוב קרוביה של המשפחה המלכותית הבריטית היו גרמנים.
ב-24 בספטמבר 1861 אחותו של נסיך וויילס, ויקטוריה, הכירה בינו לבין הנסיכה אלכסנדרה, אולם רק שנה לאחר מכן, אחרי מותו של הנסיך אלברט, הם התארסו רשמית, בביתו של דודו של אדוארד, לאופולד הראשון, מלך הבלגים. מספר חודשים לאחר מכן אליקס עזבה את דנמרק לבריטניה על גבי היאכטה המלכותית הבריטית, והזוג נישא ב-10 במרץ 1863 בטירת וינדזור.
בשנה שלאחר מכן אביה של אליקס עלה לכס המלוכה של דנמרק, אחיה גאורג הפך למלך היוונים, אחותה דאגמאר התארסה לניקולאי, יורש העצר הרוסי, והיא בעצמה ילדה את בנה הראשון, אלברט ויקטור.
לאלברט ואלכסנדרה נולדו שישה ילדים:
אלכסנדרה הייתה אם מסורה ואהבה לטפל בילדיה. היא נהנתה מפעילויות חברתיות רבות, כמו ריקוד, החלקה על הקרח, רכיבה על סוסים ועוד. אפילו לאחר הולדת ילדה הראשון היא המשיכה בפעילויות האהובות עליה, מה שגרם לחיכוכים בינה לבין המלכה ויקטוריה, שהוחמרו על ידי העובדה שאלכסנדרה לא חיבבה גרמנים. כל ילדיה נולדו לפני הזמן, ובמהלך לידת בתה לואיז הייתה סכנה לחייה והיא נשארה עם צליעה למשך חייה. היא סבלה גם מהתחרשות שנגרמה על ידי מחלת טרשת האוזן, שהייתה תורשתית במשפחתה. התחרשותה גרמה לה לבודד את עצמה חברתית, והיא החלה לבלות כמעט את כל זמנה בבית עם ילדיה וחיות הבית האהובות שלה.
נסיכת וויילס.
בשנת 1868 אדוארד ואלכסנדרה נסעו לסיור של שישה חודשים באוסטריה, מצרים ויוון, שכלל ביקור אצל אחיה של אלכסנדרה, גאורגיוס הראשון, מלך יוון. הזוג נסע גם לטורקיה ואליקס הייתה לאישה הראשונה שישבה לסעודה עם הסולטאן אבדילאזיז.
הזוג הפך את בית סנדרינגהאם, בית הכפר שלהם, למשכנם המועדף. נישואיהם היו מאושרים במובנים רבים, אולם אלברט אדוארד לא העניק לאשתו תשומת לב מספקת. הזוג התרחק אחד מהשני אך לאחר שאלברט כמעט ומת ממחלת הטיפוס בשנת 1871, הם התפייסו. יחסיהם עברו עליות ומורדות רבים, ולנסיך וויילס היו מאהבות רבות, אולם ככל הנראה אליקס הייתה מודעת לכך וקיבלה את המצב.
בשנת 1881 הזוג נסע לסנקט פטרבורג לאחר רציחתו של הצאר אלכסנדר השני, שהיה חמיה של אחותה של אלכסנדרה. בשל העובדה שהמלכה ויקטוריה פרשה מהחיים הציבוריים כמעט לגמרי לאחר מות בעלה הנסיכה אלכסנדרה השתתפה באירועי צדקה רבים בשמה.
מות בנה הבכור, אלברט ויקטור, בשנת 1892 פגע באלכסנדרה קשות, והיא ציוותה כי חדרו וכל רכושו יישארו בדיוק כפי שהשאיר אותם. בשנת 1894 מת גיסה, הצאר אלכסנדר השלישי, ואלכסנדרה תמכה באחותה האלמנה עד שהתגברה על אבלה.
המלכה אלכסנדרה.
בתקופת כהונתה כמלכה מ-1901 ועד 1910, ולאחר מכן בתפקיד המלכה האם, אלכסנדרה הייתה אהובה על הציבור הבריטי. היא תיעבה את העם הגרמני בשל הסכסוך בינו לבין הדנים במאה ה-19, והתקשורת הגרמנית הכריזה כי היא ואחותה דאגמאר, הקיסרית הרוסית, הן הבסיס לרגשות האנטי-גרמניים בעולם. אלכסנדרה שנאה את אחיינה, וילהלם השני, וראתה בו אויבה.
בשנת 1907 אליקס ודאגמאר רכשו ביחד וילה צפונית לקופנהגן כבית נופש פרטי. בשנת 1910, במהלך ביקור בקורפו אצל אחיה המלך, היא קיבלה את הידיעה כי בעלה התמוטט בצרפת. המלכה מיהרה לחזור לבריטניה והגיעה בדיוק יום לפני מותו. לאחר מספר חודשים היא עזבה את ארמון בקינגהאם לבית מרלבורו, אבל עדיין המשיכה להחזיק בבית סנדרינגהאם. היא לא השתתפה בהכתרתו של בנה, ג'ורג' החמישי, בשל אבלה אך המשיכה להיות חלק מהחיים הציבוריים ותרמה זמן רב לגורמי צדקה רבים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה המלך ג'ורג' החמישי ציווה כי כל חברי מסדר הבירית שלחמו לצד גרמניה יגורשו מהמסדר, לכאורה בדרישתה של אמו. בשנת 1917 רבים מחברי המשפחה המלכותית הרוסית הוצאו להורג, אך דאגמאר הצליחה לברוח מרוסיה על גבי ספינת מלחמה בריטית, וחייתה עם אחותה בבריטניה במשך זמן מה.
המלכה אלכסנדרה נפטרה מהתקף לב ב-20 בנובמבר 1925 בביתה האהוב בסנדרינגהאם, ונקברה לצד בעלה בטירת וינדזור.
ארתור בראון (מוזיקאי)
ארתור בראון (באנגלית: Arthur Brown; נולד ב-24 ביוני 1942 בשם ארתור וילטון - Arthur Wilton) הוא זמר רוק אנד רול אנגלי הידוע בעיקר בזכות סגנונו הצעקני והתיאטרלי ובזכות להיטו "Fire" משנת 1968. בין היתר, הייתה לו השפעה ניכרת על הזמר אליס קופר ועל הלהקה קיס.
ביוגרפיה.