בתקופת השיא של תופעת המתנדבים, בשנות השבעים, הגיעו קרוב ל-12 אלף מתנדבים מדי שנה, והיוו גורם תרבותי משפיע וכוח עבודה נייד וזול במאות קיבוצים ברחבי הארץ.
בעקבות משבר הקיבוצים בשנות ה-80 וה-90 החלו רבים מהקיבוצים לאמץ דפוסי פעולה מונחי כלכלת שוק והגיעו למסקנה כי עבודת המתנדבים אינה משתלמת. במקביל, החלו בהדרגה חלק מהקיבוצים להעסיק עובדים זרים מתאילנד בחקלאות ועובדים ישראלים בתעשייה ובשירותים.
סך הכל הגיעו לקיבוצים בישראל מאז מלחמת ששת הימים ועד שנת 2005 כ-350 אלף מתנדבים מ-35 מדינות שונות. כשהמדינות מהן הגיעו הכי הרבה מתנדבים הן הממלכה המאוחדת (50 אלף), דרום אפריקה (40 אלף), שוודיה (25 אלף), דנמרק (20 אלף), וגרמניה (15 אלף). ב-2010 נטען כי 20 מתוך 179 חברי הפולקטינג שהו בעברם בקיבוצים.
הסרת התמיכה וההתנדבות האירופאית בקיבוצים.
בעקבות התעצמות הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ובמיוחד מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, הפסיקו מדינות לשתף פעולה עם הפרויקט וכתוצאה מכך חלה ירידה משמעותית בגלי המתנדבים בקיבוצים כאשר השיא היה בשנת 2001 כאשר הגיעו רק 100 מתנדבים לישראל. כשרוב המתנדבים האירופאים עברו להתנדב לטובת הצד הפלסטיני ובשטחי הרשות, כולל תמיכה בתנועת ה-BDS. בשנת 2007 הגיעו קרוב ל-1,500 מתנדבים לישראל.
מתנדבים מפורסמים.
חלק מהמתנדבים הרבים, אשר הגיעו מכל העולם במשך השנים, התפרסמו במהלך הזמן. ביניהם:
מבנה הבל
פולי (אדריכלות)
מבנה פולי, מבנה הבל (נקרא גם: מבנה שטות. באנגלית: Folly) הוא מונח בתחום האדריכלות המתאר מבנה שנבנה לצורכי קישוט בלבד, ולא לצרכים פונקציונליים (מגורים, מסחר או מבנה ציבור). מבנים אלו נבנים לרוב על מנת לעטר פארקים או גנים ציבוריים או פרטיים והם נפוצים בעיקר בבריטניה.
מאפיינים.
מבני פולי שונים אחד ממשנהו בצורתם, בשימושיהם, בסגנון בנייתם, אולם יש להם מספר מאפיינים משותפים:
כך למשל בחצר ארמון צציליינהוף בנוי מבנה פולי שנראה כמו הריסות של מקדש בסגנון יוני אולם המבנה משמש למעשה כמטבח לאחד ממבני הארמון. הסגנון של המבנה קדום לסגנון מבני הארמון, ואין קשר בין צורת המבנה לתפקודו.
היסטוריה.
בשלהי המאה ה-16 וראשית המאה ה-17 בעלי האחוזות הגדולות באנגליה, צרפת ומאוחר יותר (במאה ה-19) גם בגרמניה ובארצות הברית רצו לחקות את גני האחוזות שהיו באיטליה. באזור אגן הים התיכון נותרו שרידים רבים של אדריכלות יוון העתיקה ורומא. שרידים אלה עיטרו גני אחוזות ויצרו אפקט רומנטי לגנים. בצפונה של אירופה, בצפון אמריקה ובאנגליה לא נותרו או היו בנמצא שרידים מעין אלה, ובעלי האחוזות בעלי הממון בנו אלמנטים אלה - אשר לרוב זכו לשם "Folly". בגנים האנגליים שהוקמו במהלך המאה ה-19 נבנו מבני פולי רבים, חסרי כל פונקציה, אשר הוקמו במרחבי הפארק. רבים מהם נבנו כהריסות, כלומר נבנו במכוון כדי שייראו כמו מבנה עתיק הרוס. התפישה שעמדה מאחורי בנייה זו הייתה תפישה רומנטית, כרוח האדריכלית השולטת בבריטניה הוויקטוריאנית שבמסגרתה גם חודשה הבנייה הגותית.
שרה ללא תיק
בית הכנסת אוהל יעקב
בית הכנסת אוהל יעקב הוא בית הכנסת המרכזי של זכרון יעקב, מועצה מקומית בחוטם הכרמל. הוא נבנה בשנת 1886 על ידי אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, לזכר אביו ג'יימס יעקב רוטשילד (על שמו נקרא גם היישוב).
בית הכנסת "אוהל יעקב" היה בית הכנסת המפואר ביותר מכל בתי הכנסת שהקים הברון רוטשילד, והיה גם בית הכנסת המועדף עליו מכל היישובים שתמך בהם. בבית הכנסת היה נוהג הברון לשוחח עם בני זכרון יעקב.
בניית בית הכנסת.
בית הכנסת נבנה בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית בארץ. לעותמאנים היה חוק בנוגע להריסת בתים: אסור להרוס את הבניין אם הגג בנוי. בוני בית הכנסת ניצלו את החוק הזה, ובאמצע הלילה יצאו כל בני המושבה לבנות בשקט את בית הכנסת, וחיזו אותו בבקרים לאורווה. כל פעם שבאו הפקידים הטורקים לשאול מה הם בונים במקום השיבו בני המושבה שהם בונים במקום אורווה. לבסוף, תוך לילה אחד בנו את גג בית הכנסת ולמחרת בבוקר הופתעו הפקידים לראות שבמקום האורווה קם בית כנסת.
סיפור נוסף הקשור לתחילת הקמתו של בית הכנסת ידוע ממסע הרבנים למושבות. כאשר הגיעו לבית הכנסת בזכרון יעקב, גילו שהבמה נמצאת בקדמת האולם סמוך לארון הקודש, כמקובל אצל הרפורמים. הרבנים בראשות הרב קוק הודיעו שלא יכנסו לבית הכנסת עד שיבטיחו להם כי הבמה תוזז למרכז האולם כמנהג היהדות המסורתית. אנשי המושבה ניהלו משא ומתן עם אנשי הברון רוטשילד, שהיו אחראים על בנין בית הכנסת ומימונו, ובנו את הבמה בקדמת האולם, לבין הרבנים. בליל שבת התפללו הרבנים יחד עם אנשי המושבה במקום בו לנו. רק בבוקר השבת, כאשר הובטח להם כי מיד עם צאת השבת הבמה תועבר למרכז, הסכימו להתפלל תפילת שחרית בבית הכנסת.
תיאור בית הכנסת.
בכניסה לבית הכנסת יש אולם כניסה צר, ושתי דלתות גדולות המובילות אל פנים בית הכנסת. אולם התפילה הוא גדול, הכולל שני טורי עמודים, התומכים בקומה העליונה ובגג. מעקה העץ בעזרת הנשים גולף על ידי אחד ממייסדי המושבה, משה הירש הרשקוביץ, אשר היה נגר אומן. כמו כן יש שני חלונות ויטראז', כך שעל כל חלון יש את הסמלים של 6 מתוך 12 השבטים. גג בית הכנסת מעוטר בכוכבים, ועל הקירות כתובים שלוש אמרות: "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", "ואהבת לרעך כמוך", ו"דע לפני מי אתה עומד".
בחזית בית הכנסת הוצב גם שעון אותיות, שכיום כבר לא עובד. גם שעון זה נתרם על ידי הברון כמתנה למושבה.
בשנות השמונים הוזמן מהזגג המומחה אדלר זולטן חלון עגול עם מגן דויד במרכזו, החלון בנוי מאלומיניום וזכוכיות צבעוניות שהורכב מעל ארון הקודש. בחגיגות המאה למושבה (בשנת 1982) נוספה על גג בית הכנסת מנורה. בחלקו האחורי של בית הכנסת קיים לוח זיכרון מפואר שבראשו הכיתוב "זיכרון עולם למשפחת רוטשילד ז"ל".
לאחרונה גם נוסף על ארון הקודש עיטור של שבעת המינים. כמו כן, כל הריהוט והספסלים בבית הכנסת הוחלפו.
קדש
סורפרס פאראדייס
מסדר זיהוי
מסדר זיהוי (באנגלית אמריקנית: police lineup), (באנגלית בריטית: identity parade) הוא נוהל חקירתי-משטרתי מיוחד שבמהלכו עד, שראה חשוד בנסיבות מפלילות, מנסה לזהות אותו בתוך קבוצה של אנשים שאינם שונים בהרבה ממנו. זיהוי כזה מהווה ראיה לכאורה, כי דברי העד נכונים והחשוד הוא שביצע את העבירה. הנוהל פותח ושוכלל, על מנת להבטיח, ככל האפשר, שלא יבוצע זיהוי שגוי.
בנוסף למסדר הזיהוי התקני, המכונה גם מסדר זיהוי חי, קיימים גם מסדר זיהוי תמונות, מסדר זיהוי מאולתר וזיהוי אקראי.
בנוסף למסדרי זיהוי, שנועדו לזהות חשוד על פי המראה שלו, יש גם מסדרי זיהוי שנועדו לזהות חשוד על פי קולו. קיימים גם מסדרי זיהוי לחפצים או בעלי חיים.
מסדר זיהוי חי.
נוהל עריכת מסדר זיהוי חי.
הנוהל המקובל בישראל, שדומה לנוהל המקובל בארצות אחרות, מחייב קבלת הסכמת החשוד להשתתף במסדר זיהוי. אומנם אפשר, מבחינת החוק, לבצע מסדר זיהוי גם ללא הסכמת החשוד, אך אי נכונות החשוד לשתף פעולה, תבליט אותו לעומת יתר משתתפי המסדר ובכך תיפגע מאוד מהימנות הזיהוי האפשרי.
במהלך הזמן, בתי המשפט קבעו בפסיקותיהם מערכת של כללים שנועדה להבטיח את מהימנות הזיהוי ואלה הכללים העיקריים:
מסדר זיהוי תמונות.
מסדר זיהוי תמונות נופל בערכו ממסדר זיהוי חי ובנוסף לכך, הצגת תמונתו של חשוד בפני עד, עלולה לגרום לכך שמסדר זיהוי חי, שיערך לאחר מכן, יאבד את ערכו הראיתי, כי העד עלול לזהות בו לא את האיש שראה מבצע את העבירה, אלא את האיש שראה בתמונה. משתמשים במסדר זיהוי תמונות רק כשהחשוד מסרב להשתתף במסדר זיהוי חי או שאינו זמין למסדר זיהוי חי (נמלט או שכתובתו לא ידועה) או שהעד המזהה מסרב, מטעמיו הוא, לקחת חלק במסדר זיהוי חי.
מסדר זיהוי מאולתר.
ניצול הזדמנות בה החשוד נמצא בסביבת אנשים הדומים לו חיצונית וכך יתבצע מסדר זיהוי חי (פורמלי) ללא ידיעת החשוד גם אם לא הסכים לו מרצונו, מסדר מסוג זה יכול להיעשות במקום שאינו מיועד למסדר זיהוי, כמו מסדרונות או חדרים ציבוריים.
סרפרז פאראדייז
בוורלי סילס
בוורלי סילס (באנגלית: Beverly Sills; 25 במאי 1929 - 2 ביולי 2007) הייתה זמרת אופרה יהודייה אמריקאית, מהנודעות ביותר בשנות ה-60' וה-70' של המאה ה-20. היא התפרסמה בהופעותיה בתפקידי סופרן קולורטורה באופרות ברחבי העולם ובהקלטות. אחרי שפרשה מן השירה ב-1980, התמנתה למנהלת הכללית של האופרה של ניו יורק. ב-1994 הייתה ליושבת ראש של מרכז לינקולן, ולאחר מכן, ב-2002, של מטרופוליטן אופרה, עד פרישתה בשנת 2005. סילס נעזרה בתהילתה לקידום פעילותה ההתנדבותית למניעה וטיפול במומים מולדים.
חייה.
ילדות ולימודים.
בוורלי סילס נולדה בשם בל מרים סילברמן בברוקלין, ניו יורק לאם מוזיקאית ואב סוכן ביטוח. הוריה היו מהגרים יהודים מאודסה, אוקראינה ומבוקרשט, רומניה. היא גדלה בברוקלין, שם נודעה כ"באבלס" סילברמן. בילדותה דיברה יידיש, רוסית, רומנית, צרפתית ואנגלית. נוסף ללימודיה בתיכון בברוקלין, למדה בבית ספר לילדים אמנים מנהטן, אך אביה הוציא אותה מבית הספר במנהטן כדי שתוכל להתרכז בלימודיה בתיכון.
ראשית הקריירה.