במקביל למציצת הדם מפרישה הקרציה לאזור הנשיכה חומרים נוגדי קרישה, מעכבי מערכת החיסון וכן אנטי דלקתיים. חומרים אלה מסייעים לקרציה להמשיך למצוץ דם מבלי שהנפגע מרגיש את הנשיכה.
רוב הקרציות אינן נגועות בחיידקים, לכן מרבית הנשיכות לא יגרמו לזיהום. מאידך, תסמיני המחלה עלולים להופיע בכל זמן לאחר תקופת הדגירה, שיכולה להיות ארוכה. הקרציות או החרקים הנגועים בחיידק פעילים בחודשים אפריל עד נובמבר. המחלה מועברת בנשיכה בלבד ולכן איננה מדבקת.
מניעת המחלה.
שיטת המניעה הטובה ביותר - היא מודעות לסכנה והימנעות מחשיפת העור לקרציות ופרעושים.
תסמינים.
התסמינים שונים ועשויים להופיע זמן רב אחרי נשיכת הקרציה. במקרים רבים הרופאים עלולים לטעות באבחון, ומאבחנים את התופעה כשפעת או מחלה אחרת.
הסימנים הראשונים של מחלת ליים דומים לשפעת. התסמינים מופיעים החל מיום אחד עד שלושים ימים לאחר הנשיכה. החולה יחוש בעייפות, צמרמורת, חום, כאבי ראש, כאבי שרירים ופרקים ונפיחויות בבלוטות הלימפה. ברוב המקרים תופיע גם פריחה בעור. החיידקים שחודרים לעור גורמים לזיהום הנראה כעיגול אדום בקוטר 1.5 ס"מ. העקיצה יכולה להיות נפוחה או שטוחה, העיגול האדום הולך וגדל כשהמרכז הולך ונעשה בהיר בעוד שסביבו נוצר מעגל אדום. הצורה הסופית היא של טבעת במרכזה אזור בהיר. הפריחה אינה כואבת אך אזור העקיצה חם. חלק מהחולים מפתחים תסמינים קלים ומתעלמים ממאפיינים אלו.
אם לא מטפלים מיד במחלה ונלחמים בחיידקים, יתפתחו לאחר מספר חודשים סימפטומים נוספים שיחמירו את מצב הגוף. החיידקים יתפשטו בכל הגוף וישפיעו על תפקודם של איברים שונים. הכאבים יהפכו לכרוניים כעבור מספר חודשים.
המחלה עלולה לגרום לחלק או לכל הסממנים הבאים:
כמו כן תיתכנה הפרעות קוגניטיביות כמו חשיבה מעורפלת והפרעות בזיכרון.
יש הקושרים את מחלת הליים לאוטיזם, לתסמונת העייפות הכרונית (Chronic Fatigue Syndrome CFS), למחלת הלגיונרים ועוד.
תסמיני המחלה בכלבים וחתולים.
מרגע ההידבקות במחלה ועד להופעת התסמינים יכול לחלוף אצל חלק מחיות המחמד זמן רב, עד למעלה משנה. במשך תקופה ממושכת זו עלולה המחלה להתפשט מאוד בגוף החיה. תופעות:
בהיעדר טיפול, הסימנים עשויים להיעלם עם הזמן, ולהתעורר מחדש כעבור מספר שבועות או חודשים.
אבחון.
אם מסירים את הקרציה במהלך 24 השעות הראשונות מרגע העקיצה - הסבירות להדבקה נמוכה מאוד.
אף שהממצאים הקליניים מספיקים לאבחנת המחלה - דרושות בדיקות מעבדה לאישור אבחנה זו:
ניתן לאתר נוגדנים כנגד חיידקי "B.burgdorferi", "B.afzelii" ו-"B.garinii" בבדיקת דם ייחודית. יש לערוך בדיקות מעבדה ולעיתים לשאוב נוזל מהמפרק המודלק לאיתור נוגדנים כנגד החיידקים.
אם בבדיקה הספציפית זוהו הנוגדנים יש לבצע בדיקת מעבדה נוספת לאישור הממצא. כשקיימת דלקת מפרקים מסיבה לא ידועה, ושתי בדיקות הדם המוזכרות למעלה חיוביות לנוכחות החיידקים, נקבעת האבחנה.
טיפול וחיסון.
כיוון שהפתוגנים הגורמים למחלה הם חיידקים, הטיפול במחלה הוא אנטיביוטי. הטיפול האנטיביוטי ניתן דרך הפה במשך ארבעה שבועות. האנטיביוטיקה המומלצת בדרך כלל היא אמפיצילין או דוקסצילין לשלושה עד ארבעה שבועות. אם מסתיים טיפול אחד של אנטיביוטיקה והדלקת טרם חלפה, לרוב ממתינים שישה שבועות, שאחריהם ניתן להסיק כי הטיפול נכשל. במקרה כזה, ניתן להוסיף טיפול אנטיביוטי נוסף.
מעל 80% מהחולים במחלה יבריאו לאחר מתן סבב טיפול אנטיביוטי בודד או כפול. במקרים אחרים יידרש טיפול בתרופות נוגדות דלקת. אם הקרציה שהתה פחות מ-24 שעות על הגוף ואין תסמינים, לא ניתן טיפול אנטיביוטי. אם מופיעים סימני זיהום, הטיפול האנטיביוטי יעצור את התרבות החיידקים וימנע התפתחות המחלה.
בארצות הברית שווק חיסון בין השנים 1998 ו-2002. החיסון נגד זן מסוים של "Borrelia burgdorferi" הגן על 75-80% המאוכלוסייה המחוסנת. לפי המחקרים האחרונים השפעת החיסון לא נמשכת לאורך זמן. חברות הביטוח הרפואי סירבו לממן את החיסון. כמו כן התפשטו שמועות בלתי מבוססות ביחס לבטיחות החיסון. השמועות וסירוב חברות הביטוח הרפואי לכיסוי עלות החיסון גרמו למכירות חלשות והפסקת השיווק. צוותי מחקר של אוניברסיטת צפון קרוליינה והמרכז לבקרת מחלות ומניעתן ממשיכים במחקר אודות החיידק ובדיקת התנהגותו.
האחרון ששורד
האחרון ששורד (באנגלית: Last Man Standing) היה אחד ממרוצי אופנועי השטח החד יומיים הקשים והמפרכים ביותר בעולם. המרוץ, שנערך בחסות חברת רד בול, התקיים מדי שנה, בכל חודש דצמבר, מאז שנת 2005 בעיר בוצ'לר שבטקסס, ארצות הברית ועד 2007 (כולל). המרוץ היה מסוג "אקסטרים אנדורו" והוא נערך בשיטת ה"סילוק" (אלמינציה - Elimination): כמות המשתתפים הממשיכה לשלב הבא במרוץ, נקבעת על ידי זמני הקפת המסלול (בדירוג) וזמן ההגעה אחרי המוביל (במרוץ עצמו). המנצח הוא הרוכב שהצליח לסיים ראשון את 2 ההקפות המוגדרות. השילוב בין תוואי המסלול הקשה לשיטת הסילוק האגרסיבית, גורם למספר מסיימים נמוך במיוחד. בשלושת המרוצים שהתקיימו עד לשנת 2007, סיימו פחות מ-2% מהרוכבים שזינקו לאירוע.
במרוץ "האחרון ששורד" השתתפו מיטב רוכבי השטח מכל רחבי העולם, והוא זוכה לפופולריות רבה.
מקצה הדירוג.
מקצה הדירוג למרוץ הוגדר ככזה שייערך בכל מזג אוויר, והוא נערך יום לפני המרוץ עצמו. 300 הרוכבים שנרשמו מראש (על בסיס כל הקודם זוכה), מחולקים לשורות בנות 25 רוכבים, ומוזנקים לדירוג בהפרשים של 30 שניות זה מזה. מסלול הדירוג שונה ממסלול המרוץ עצמו ואינו מהווה חלק ממנו: אורכו כ-6 מייל, והוא כולל בחובו מספר מכשולים מלאכותיים. לרוכבים ניתנת האפשרות לבצע 2 הקפות על מסלול זה, כשההקפה המהירה ביותר שלהם, היא זו הנחשבת לדירוג הכללי. 100 הרוכבים המהירים ביותר במקצה זה, יתייצבו על קו הזינוק ביום שלמחרת, לאירוע המרוץ העיקרי.
המרוץ.
אורכו של המסלול הוא כ-40 מייל, ויש להקיפו פעמיים (סה"כ: 80 מייל, כ-128 קילומטרים). ההקפה הראשונה נערכת באור יום. 100 הרוכבים המהירים במקצי הדירוג שנערכו יום קודם לכן, מזנקים למרוץ כשמנועי האופנועים כבויים (Bomb Run) ויש להניעם תחילה.
תוואי המסלול, מתוכנן בצורה בה הקושי לנוע בו גדל ככל שמתקדמים לאורכו, עד שהמכשולים הופכים לכמעט בלתי עבירים בסופו, ורק הרוכבים המיומנים והמוכשרים ביותר, בעלי הסיבולת הרבה ביותר, יכולים להם.
המכשולים השונים לאורך ההקפה הם טבעיים, וכוללים שינויי גובה קיצוניים, מעברי מדרגות סלע ומעברי מים ובוץ, חול עמוק וטיפוסי עליות המשלבות מספר אלמנטים שונים המצריכים טכניקת רכיבה ברמה גבוהה. מלבד יכולת רכיבה, האירוע דורש מהרוכב סיבולת גופנית ונפשית לצד כושר גופני ויכולת למאמץ גופני תת-מרבי.
הרוכבים המסיימים את ההקפה הראשונה עד שעה לאחר המסיים הראשון של ההקפה, מורשים לצאת לאחר הפסקה בת שעה, להקפה נוספת המתחילה בשעות הערב. הקפה זו נערכת על אותו המסלול עליו נערכה ההקפה הראשונה, אך בכיוון ההפוך. שינוי זה יוצר למעשה מכשולים חדשים ומונע מהרוכבים לנצל את הכרותם עם המסלול מההקפה הראשונה.
המנצח הוא הרוכב שהגיע ראשון בתום ההקפה השנייה (לאחר 80 מייל).
מסיימים.
2005: שנתו הראשונה של המרוץ. דייוויד נייט מהאי מאן (רוכב קבוצת המרוצים של KTM ואלוף העולם באנדורו באותה שנה), הוכרז כמנצח לאחר שהיה לרוכב היחידי שהצליח לסיים את המרוץ.
2006: למרוץ הוזנקו 126 רוכבים. דייוויד נייט ניצח שוב כשאחריו סיים אלוף אנגליה באנדורו, וויין ברייברוק. הם היו הרוכבים היחידים שסיימו את המרוץ באותה שנה.
2007: טאדי באלזוסיאק הפולני השתתף במרוץ בפעם הראשונה וסיים במקום הראשון. במקום השני (והאחרון) סיים אהרון גיאוף האמריקאי. מנצח האירועים הקודמים, דייוויד נייט שהתחרה כשהוא חולה, לא הצליח לסיים את המרוץ בזמן הנדרש. באלזוסיאק וגיאוף היו שני הרוכבים היחידים שסיימו את המרוץ בשנה זו.
שנת 2008 נקבעה על ידי רד בול (החברה המארגנת), מסיבות שלא פורסמו, להיות שנת הפסקה בקיום המרוץ. נכון ל-2019, מאותה שנה ואילך, לא חזר המרוץ לפעילות.
נגישות תקשורת
מנחה (מקצוע)
מנחה או מגיש הוא אדם האחראי להנחיית תוכניות ברדיו, בטלוויזיה (חדשות, תחרויות, מגזינים, אירועי ספורט ועוד) או להנחיית אירועים ציבוריים ופרטיים (כגון אירועי הוקרה וטקסי חלוקת פרסים). המנחים נבחרים בדרך כלל בהתאם לאיכויות מסוימות שלהם (דיקציה טובה, כריזמה, ידע). מנחי הטלוויזיה נבחרים גם על סמך המראה החיצוני שלהם.
מנחה טלוויזיה.
מנחה טלוויזיה הוא אדם המארח תוכניות טלוויזיה. מנחים רבים יהיו בעלי תפקיד נוסף כגון שחקנים, זמרים, קומיקאים וכדומה. מנחים אחרים עשויים להתמחות בתחום מסוים (כגון מדע, משפטים, פוליטיקה וכדומה) וישמשו כמגישים בתוכנית העסוקות בתחומי התמחותם.
מגיש חדשות הוא המנחה של .
מנחה רדיו.
מנחה ברדיו נקרא בדרך-כלל שדרן רדיו. המונח זהה למונח מנחה טלוויזיה, למעט העובדה ששדרני הרדיו מנחים תוכניות רדיו במקום תוכניות טלוויזיה. הביטוי "קול רדיופוני", המשמש כתיאור לאדם הניחן בדיקציה טובה ובקול ערב, מתקשר לעובדה שמנחה הרדיו משתמש רק בקולו בעת ההנחיה, ולמאפייניו הפיזיים ולמראהו אין כל משמעות.
מנחה שותף.
מנחה שותף הוא אדם נוסף אשר איננו מוכר כמנחה הרשמי של התוכנית, אלא כשותף להנחיית התוכנית, על מנת להוסיף תוכן או על מנת להוסיף משיכה לתוכנית. לעיתים המנחה השותף ישמש לצורך מתן פרשנות נוספת, במהלך ראיונות, או כדי למלא את הפער שהמנחה הרשמי של התוכנית אינו מסוגל למלא.
הנחיית טקס.