בפברואר 2020 עברה לשדר באותה תחנה תוכנית אקטואליה משותפת עם גולן יוכפז מידי בוקר, במקום "מועדון ארוחת הבוקר" עם שי גולדשטיין ולאה לב שירדה מהאוויר, אך כעבור חודש עזבה את 103FM.
במאי 2021, במהלך המהומות בלוד, הותקפה חסון בלוד על ידי פעילי ימין קיצוני.
נשואה למפיק הטלוויזיה וסוכן הטאלנטים שי נשר. נשר היה גם מאבטחו של דוד אלעזר.
היא אם לבן ובת. מתגוררת בתל אביב. חסון דוברת חמש שפות: עברית, ערבית, אנגלית, צרפתית וספרדית.
חשיפות עיתונאיות.
חסון נודעה במספר כתבות בעלות השפעה. כך, לדוגמה, כתבה של חסון בתחילת שנת 1997, טענה שמינוי רוני בר-און ליועץ המשפטי לממשלה היה חלק מעסקה עם מפלגת ש"ס, הביאה להתפוצצות פרשת בר-און חברון. בשנת 2004 חשפה חסון קלטות בהן נשמע ח"כ יוסף פריצקי משנת 2002, כשהוא מאשים בשחיתות את ח"כ אברהם פורז, חברו במפלגת שינוי ולכאורה מנסה לתפור לו תיק. בעקבות פרסום ההקלטה פוטר פריצקי מתפקידו כשר האנרגיה. המשטרה פתחה בחקירה כנגד יוסי מימן, שבתאי שביט והחוקר הפרטי מאיר פלבסקי בחשד שניסו לסחוט את פריצקי באמצעות הקלטת על רקע העדפתו את הגז הפלסטיני על פני הגז המצרי (שהיה מסופק דרך החברה שלהם) אולם התיק נסגר ללא המלצות להעמיד לדין מי מהמעורבים. באותה שנה חשפה את פרשת שלמה בניזרי שפתחה בסופו של דבר את החקירה בעניינו.
תחקיר בעניין פרשת גל בק עורר הדים ובעקבותיו נערכה בדיקה חוזרת אך הוחלט שלא להגיש כתב אישום. תחקיר זה שודר, כעשור לאחר אירוע הדריסה, ולטענת הנהגת הדורסת, שפורסמה על ידי פרקליטות המדינה, שידור התחקיר בא בעקבות סכסוך עסקי בין בעלה של חסון לבין אביה של הנהגת הדורסת.
כעשור לאחר פרסום פרשת מסמך הרפז חזרה חסון לעסוק בה באינטנסיביות. ב-8 במאי 2020 פרסמה כי בשיחה משנת 2010 המצויה בקלטת השמורה בפרקליטות אמר הפצ"ר אביחי מנדלבליט לרמטכ"ל גבי אשכנזי ביחס למסמך הרפז, "אני אסגור לך את העניין". חסון טענה כי מותר להאזין לשיחה, משום שנעשתה במתקן צבאי. בפרקליטות טענו כי במהלך חקירת מנדלבליט התגלה כי השיחה היא האזנת סתר, משום שאשכנזי הורה לא להקליט את השיחה, לכן אסור על פי חוק לפרסם את תוכנה. עוד נטען כי הדברים מעוותים ואינם משקפים את שנאמר באותה שיחה. יומיים לאחר מכן טענה חסון כי מנדלבליט ניסה להפעיל עליה לחצים וחבר של אשכנזי פועל לפטר אותה.
ביוני 2020 חשפה חסון שב-2016 פנה מנדלבליט לשי ניצן וביקש לשנות את הסיבה שבגינה נסגר התיק לחוסר אשמה, אך הבקשה נדחתה בשל חשש מניגוד עניינים.
באוקטובר 2020 חשפה כי משטרת ישראל עצרה תושבת גבעת שמואל שאמרה ליועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט "פרשת משפטים בושה". האישה, עורכת דין שומרת מצוות, נעצרה לעיני ילדיה תוך שנאלצה לחלל שבת, ונחקרה באזהרה בחשד לפגיעה בפרטיות. בתגובה לפרסום מסר מנדלבליט כי "לא התלונן ולא התבקש להתלונן בעניין". עם זאת, לדברי בעלה של האישה, מנדלבליט הוא שסימן למאבטחו לעצור את האישה. שבוע לאחר פרסום האירוע בידי חסון סגרה פרקליטות המדינה את התיק. בנובמבר 2020 קבע נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות דוד רוזן כי חקירת האישה הייתה משוללת יסוד, והעביר את התיק לטיפולו של ממלא מקום מפכ"ל המשטרה.
באוקטובר 2021 פרסמה מידע שקיבלה מעמותת "עד כאן", לפיו ראזי עיסא, מספר 15 ברשימת רע"מ לכנסת וממנסחי ההסכם הקואליציוני להקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נפגש בעזה, בכובעו כמנכ"ל "עמותת 48", עם בכיר חמאס, ראזי חמד. הכתבה עוררה הדים וזכתה לתומכים ולמבקרים. התנועה האסלאמית אף שלחה לחסון ולמערכת חדשות 13 דרישה להתנצלות ולפיצוי.
בשנת 2022 פרסמה מספר כתבות על מעון ראש הממשלה נפתלי בנט. הראשונה בדבר שיפוץ ביתו הפרטי ברעננה תוך הפיכתו למעון רשמי ללא הכרזה ציבורית כמחויב על-פי החוק, בסכום שלדבריה הגיע ללמעלה מ-50 מיליון ש"ח. מאוחר יותר פרסמה את ההוצאות הפרטיות של משפחת בנט לצורכי משלוחי מזון, שהסתכמו בסכומים גבוהים של כסף ציבורי מדי חודש. הפרסום זכה להד ציבורי ונתוני הוצאות המזון אומתו על-ידי ראש הממשלה שלבסוף אף הודיע כי מאותו רגע ואילך ישלם על הוצאותיו מכיסו הפרטי.
מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ'
מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ' (אנגלית: Royal Observatory) הוא מצפה כוכבים ששימש במקור כמקום עבודתו של האסטרונום המלכותי של הממלכה המאוחדת וכיום משמש כמוזיאון. המבנה נבנה על ראש גבעה בפארק גריניץ' בגריניץ', לונדון, הצופה על הנהר תמזה.
המלך צ'ארלס השני הורה על בניית המצפה בשנת 1675. המבנה בו שוכן המצפה תוכנן בידי סר כריסטופר רן ונבנה בין השנים 1675–1676.
לאחר מלחמת העולם השנייה פסק השימוש במבנה כמצפה בשל זיהום האוויר הרב באזור לונדון, ואנשי צוותו עברו לטירת הרסטמונקוקס במזרח סאסקס. ב-1990 הם עברו לקיימברידג'.
קו גריניץ' עובר דרך המבנה ומסומן מאז ה-16 בדצמבר 1999 בקרן לייזר ירוקה היוצאת מן המבנה בכיוון צפון. שעון גריניץ', שנקבע על פי מדידות שנערכו בגריניץ', הוא כיום השעון המקובל בכל העולם. כל יום בשעה 13:00 צונח מראש תורן הנמצא על המצפה כדור, המסמן את השעה המדויקת.
הוליווד
הוליווד (באנגלית: Hollywood) היא שכונה בעיר לוס אנג'לס במדינת קליפורניה שבארצות הברית. השכונה ידועה כמרכז תעשיית הקולנוע של ארצות הברית, ועל כן נהוג להשתמש במונח "הוליווד" לתיאור של כלל תעשיית הקולנוע האמריקאית.
הרובע משתרע בין שדרות סנסט לבין דרך מלהולנד, ובין גבעות הוליווד והרי סנטה מוניקה לפארק גריפית'.
היסטוריה.
ב-1870 היה המחוז אזור חקלאי. באותה תקופה קנה חוואי בשם הארווי הנדרסון וילקוקס מקנזס חווה במחוז והחליט לבנות במקום עיר. אשתו, דיידה וילקוקס, פגשה במהלך נסיעה ברכבת אישה מאוהיו, שלחוותה קראו "הוליווד". דיידה התלהבה מהשם וקראה לחווה שלה באותו שם.
ב-1 בפברואר 1887 הגיש וילקוקס למשרדי המחוז תוכנית לבנות יישוב קטן במיקום החווה, בשם הוליווד. רחובו הראשי נקרא "שדרת פרוספקט", וכיום זוהי שדרת הוליווד.
בשנת 1900 התגוררו ביישוב 500 איש, לעומת מעל 100,000 תושבים בכלל העיר לוס אנג'לס באותה עת.
ב-1910 הצביעו תושבי היישוב בעד הצטרפות לעיר לוס אנג'לס על מנת להתחבר לרשת המים והביוב העירונית.
הוליווד ותעשיית הסרטים.
החל משנות ה-20 של המאה העשרים התמקמו בהוליווד חברות סרטים מניו יורק וניו ג'רזי בשל מזג האוויר הנוח באזור ושעות האור הרבות ביום (מנורות החשמל של אותה עת היו חלשות מכדי לאפשר צילום סרטים בשעות הערב, והסרטים צולמו באור יום בלבד).
ב-1911 התמקם אולפן הסרטים הראשון בהוליווד - אולפן נסטור.
ב-1913 חכר ססיל ב. דה-מיל, יחד עם ג'סי לסקי, אסם ברחובות סלמה ווין והקים שם אולפן הפקות.
ב-1917 פתח צ'ארלי צ'פלין אולפנים בהוליווד.
טקס חלוקת פרסי האקדמיה האמריקאית לסרטים נערך לראשונה ב-16 במאי 1929 במלון הוליווד רוזוולט, ונכחו בו 250 איש.
שנות ה-30 ושנות ה-40 נחשבות לעידן הזהב של הוליווד, כמרכז תעשיית הסרטים.
הוליווד כיום.
בשנת 1958 הוקמה שדרת הכוכבים של הוליווד, והוקם בה הכוכב הראשון. כיום מוצגים בשדרה שמותיהם של אמנים שונים שהטביעו את חותמם בתחום הקולנוע, התיאטרון, הרדיו, הטלוויזיה והמוזיקה.
ביוני 1999 הוארך קו הרכבת התחתית האדום של לוס אנג'לס ונבנתה תחנה בשדרת הוליווד.
ב-2001 נפתח תיאטרון קודאק במיקום שבו עמד מלון הוליווד ההיסטורי, ובו נערכים טקסי חלוקת פרסי אוסקר.
ממלכת החתים
הוליווד, קליפורניה
אליטרציה
אָלִיטֵרַצְיָה (בעברית: הִשָּׁנוּת צְלִילִים) היא אמצעי ספרותי לשוני אמנותי קדום, המאופיין בחזרה על צליל, או על צירוף של צלילים, במספר מילים קרובות. הצליל החוזר הוא בדרך-כלל עיצור או מספר עיצורים בתחילת המילה.
האליטרציה שימשה בשירה הקדומה עוד טרם החריזה והמשקל, ולאותן מטרות: להקל על זכירת הנאמר ולגרום הנאה אמנותית לשונית. בשירה האנגלו-סקסית הקדומה הייתה האליטרציה שיטה קבועה ששימשה כיסוד מבני המארגן את השורות. אליטרציה נפוצה מאוד גם בשירת המקרא.
הצליל הראשון.
הצורה הנפוצה ביותר של אליטרציה היא חזרה על הצליל הראשון במילים סמוכות, בדרך כלל על מנת ליצור הדגשה או לחזק את הקשר בתוך סדרת המילים. הצהרתו הידועה של יוליוס קיסר, "אוּאֶנִי, אוּאִידִי, אוּאִיקִי" (u̯eni u̯idi u̯iki) היא דוגמה קלאסית לאליטרציה מסוג זה.
בעברית מופיעים צירופים רבים מסוג זה בתנ"ך, בשתי מילים: "חן וחסד", "דת ודין", "שוד ושבר". בשלוש מילים: "צ֥וֹד צָד֛וּנִי כַּצִּפּ֖וֹר" (מגילת איכה) ו"פַּחַד וָפַחַת וָפָח" (ישעיהו).
בשמות.
בתרבות הפופולרית ישנן דמויות ששמן הפרטי ושם המשפחה שלהן מתחילים באותו צליל. דוגמאות: מיקי מאוס ודונלד דאק; פיטר פארקר; דמויות ראשיות ומשניות בסדרת ספרי "הארי פוטר"; בסדרה "בנות" הדמות הראשית נקראת האנה הורבאת' ושלוש מחברותיה הן מארני מייקלס, ג'סה ג'והנסון ושושנה שפירו.
צלילים חוזרים.
אליטרציה יכולה להיות גם חזרה על צלילים שאינם מופיעים דווקא בתחילת המילה. לדוגמה, הפסוק "אמת מארץ תצמח וצדק משמים נשקף" (תהילים, פ"ה; האותיות המודגשות הן העיצורים החוזרים), או הצירופים "נשימת שמייך", "רחש חשדות ודבר אשם" ו"עוד אבוא אל ספך בשפתיים כבות" המופיעים בשירי נתן אלתרמן.
במונולוג שבשיר "לונדון", המבוסס על דבריה של בלה מן המחזה "אורזי מזוודות", מופיעה אליטרציה ארכנית של צלילי השי"ן והלמ"ד: "לא שיש לי אשליות בקשר ללונדון, לונדון לא מחכה לי, גם שם אהיה לבד".
בשיר "Mother Nature's Son" של הביטלס מופיעה אליטרציה של העיצורים השיניים S ו-Z:
גם חזרה על צלילים בתחילת הברות קרובות ("קניתי קורקבן") נחשבת אליטרציה.