"בדרכה" הייתה סדרה דוקומנטרית שהציגה בפני הצופים סיפורים אישיים, עמדות, עשייה חברתית ותרבותית, התפתחות מקצועית ויצירה אמנותית של נשים ישראליות ובכך מאפשרת לצופים לגלות דרכי חשיבה חדשות על הגשמה אישית, העצמה נשית, לתפישות של גבריות ונשיות ולתפקיד היחיד במשפחה, בחברה ובתרבות הישראלית.
"בדרכה" הציגה בכל תוכנית נושא מרכזי ורלוונטי לחייהם של נשים ואנשים כגון: נשים במקצועות הנחשבים גבריים, גיבורות תרבות, שינויים באמצע החיים ועוד. נשים מכל רחבי הארץ, ממגזרים שונים, מדתות שונות, מתחומי עשייה שונים מאפשרות לצופים מפגש עם המסע האישי שלהן, והדרך בה הן מגשימות אותו.
לונג'ין
חברת לונג'ין היא יצרנית שעוני יוקרה שווייצרית שבסיסה בסאן-אימייה, שווייץ.
החברה נוסדה בשנת 1832 על ידי השען ועורך הדין הנרי ראגל, עורך הדין פלוריאן מורל והבנקאי והשען תחת השם "Raiguel Jeune &amp; Cie". שמה של החברה התקבע כ"לונג'ין" במהלך שנות השישים של המאה ה-19, ומאז פועלת החברה תחת שם זה. כיום, לונג'ין היא חלק מתאגיד סווטש, הכולל בין השאר גם את יצרני השעוניםSwatch, Hamilton, Omega, Tissot, Certina, Rado ואחרים.
סמל החברה מאז שנת 1866, המאפיין אותה עד היום, הוא שעון חול עם כנפיים.
בשנות השמונים של המאה ה-19 נרשם סמל החברה כסימן מסחרי, ובכך הפך הלוגו לסימן המסחרי הרשום הראשון של יצרן שעונים שווייצרי. כיום סמל החברה הוא הסימן המסחרי הרשום הישן ביותר שעדיין נמצא בשימוש על ידי חברה פעילה.
השנים הראשונות: הקמת השותפות בין אגאזי לראגל ומורל.
חברת השעונים "לונג'ין" הוקמה בעיירה השווייצרית סאן-אמייה, כשותפות עסקית שנחתמה בין עורכי הדין הנרי ראגל (שהיה גם השען המוביל של החברה בשנותיה הראשונות) ופלוריאן מורל, לבין הבנקאי והשען אוגוסט אגאסי.
אוגוסט אגאזי היה אחד מארבעת ילדיהם של הכומר לואי-רודולף אגאזי ואשתו רוז (לבית מאיור). שלושת אחיו היו (המוכר יותר בשמו המקוצר לואי אגאזי), ביולוג נודע שעשה חיל בלימודיו ומחקריו בארצות הברית, וכן ססיל ואולימפה (אימו של ארנסט פראנסיון, שהצטרף מאוחר יותר לבית החרושת לשעונים של דודו אוגוסט, והפך בהמשך לראש החברה ולמייסד המותג "לונג'ין").
מצד אימו, בני משפחת מאיור (Mayor), היה אוגוסט אגאזי קשור למשפחת הבנקאים פורנאשון (Fornachon) מהעיר נשאטל. אגאזי גם נישא לבת-דודו, בת למשפחת פורנאשון (לה היה נשוי עד לפטירתה בגיל 25), ובצעירותו - עת הגיעו לגיל 23 - אף עבד בבנק של דודו, פראנסואה מאיור-פורנאשון (François Mayor-Fornachon).
באותה עת, בראשית המאה ה-19, היו מעורבים עסקי הבנקאות של משפחת פורנאשון בהשקעות בתעשיית השעונים השווייצרית, באמצעות מימון מספר חברות ובתי מלאכה שעסקו בתחום השענות. אגאזי הצעיר נחשף בעת עבודתו כבנקאי לעולם השעונים, ובשנת 1832 קיבל הצעה מעורך-הדין והשען הנרי ראגל הבן (Henri Raiguel Jeune) מהעיירה סאן-אמייה להצטרף אליו כשותף לעסקי השעונים שלו.
עורך הדין ראגל היה באותה עת בעל ניסיון בעולם השענות, בהיותו צאצא למשפחת השענים של ז'ונא ראגל (Jonas Raiguel) מהעיירה הקטנה קורז'מון (Corgémont), שכמה מאבותיה היו בעבר נוטריונים, שופטים ואנשי כנסייה. בניו של ז'ונא ראגל - אברם ראגל (Abram Raiguel), ז'אן-פייר ראגל (Jean-Pierre Raiguel) וז'אן-הנרי ראגל (Jean-Henri Raiguel) - הם שביססו את העיסוק המשפחתי בהורולוגיה, בו המשיך לעסוק גם בנו של ז'אן-פייר ראגל, הוא הנרי ראגל הבן.
בראשית דרכו, בתחילת המאה ה-19, הפעיל הנרי ראגל את הסדנה העצמאית שלו תחת השם המסחרי "ראגל הבן מסאן-אמייה וקורז'מון" (Raiguel le Jeune de St-Imier et Corgémont), ובסביבות שנת 1832 החליט להרחיב את פעילותו באמצעות צירוף שותפים נוספים לחברה. זו הייתה הנקודה בה החליט ראגל לפנות לאגאזי בהצעה להצטרף אליו כשותף לסדנת השעונים שלו.
חרף גילו הצעיר, בהיותו בעל הון מכובד בזכות עצמו, החליט אגאזי להצטרף לשותפות עם הנרי ראגל, כמו גם עם קרוב משפחתו של ראגל, עורך-הדין פלוריאן מורל. הסכם השותפות הרשמי נחתם בפני נוטריון ב־25 בפברואר של שנת 1833, והשותפות החדשה, שלימים תהפוך לחברת לונג'ין המודרנית, יצאה לדרך תחת השם "ראגל הבן ושות'" (Raiguel Jeune &amp; Cie).
בשנים הראשונות לשותפות יצרו בסדנה ובבית המלאכה של ראגל, מורל ואגאזי שעוני כיס מעולים במארזי זהב וכסף שהתבססו על מנגנוני Verge פופולריים פרי המצאתו של הממציא-האמן אדואר לואי פרדריק ז'אפי (Édouard Louis Frédéric Japy), ושזוכים כיום לכינוי AA1.
רבים משעוני השותפות נמכרו מחוץ לגבולות שווייץ. חלק מהשעונים יוצאו לגרמניה, בשל היכרות אישית טובה של ראגל עם תכשיטנים ובתי ממכר לשעונים בגרמניה (ובמיוחד בלייפציג ובסביבתה). בנוסף, בשל קשרי משפחה של אגאזי עם בעליהם של מספר בתי ממכר לשעונים בארצות הברית, יוצאו רבים משעוני השותפות גם אל מעבר לאוקיינוס לצורך מכירתם בארצות הברית.
בשנת 1838 החליט הנרי ראגל לפרוש מעיסוקו כשען, ואיפשר לשותפיו, אגאזי ומורל, לרכוש את חלקו בשותפות, וכן את המבנה שממנו פעלה החברה. בשנה זו שונה שמה של השותפות ל"אגאזי ושות'" (Agassiz &amp; Cie), ובהמשך - כתשע שנים לאחר מכן - עזב גם פלוריאן מורל את השותפות, תוך שהוא מותיר את אגאזי כבעלים הבלעדי של החברה. בשל כך, בשנת 1847 שונה שמה של החברה ל"אוגוסט אגאזי" (August Agassiz).
הצטרפותו של ארנסט פראנסיון והקמת בית המלאכה החדשני בלה-לונג'ין.
בשנות השישים של המאה ה-19, בעקבות מחלה בה לקה אגאזי, הועברה השליטה בחברה לאחיינו, הבנקאי ארנסט פראנסיון. תחת הנהגתו של פראנסיון, רכשה החברה חלקת אדמה באחו ירוק שכונה בפי התושבים המקומיים בכינוי "לה-לונג'ין", והקימה בשטח זה סדנה ובית חרושת לשעונים, כחלק ממהלך זה, שינתה החברה את שמה ל"לונג'ין" על שם חלקת האחו בה ממוקם בית החרושת. העבודה בבית החרושת החדש החלה בין השנים 1866 ל-1867, אז עבר בסיס היצור של החברה אל לה-לונג'ין.
במהלך העשורים הבאים, זכתה החברה בפרסים מרובים בתערוכות בינלאומיות בשל חידושיה בתחום ההורולוגיה, וכן בזכות האיכות הגבוהה של מוצריה.
בין השאר פיתחה החברה מספר מנגנוני כרונומטר מדויקים לשימושן של משלחות מחקר.
המאה העשרים: התפתחותה של לונג'ין ותרומתה לעולם התעופה, הניווט וגילוי העולם.
עם תחילת המאה ה-20 החלה החברה בשיתוף פעולה עם מארגני תחרויות מענפי ספורט שונים כמו ענף התעמלות הקרקע ומרוצי הגרנד פרי, לצורך אספקת שעונים לטובת מדידת הזמנים של המשתתפים.
לונג'ין תזמנה את טיסת הסולו הראשונה של צ'ארלס לינדברג, אשר חצה את האוקיינוס האטלנטי. לינדברג עצמו גם שרטט תכנון משלו לחוגת שעוני טייסים, אותו הפיקה לונג'ין לטובת טיסותיו. התכנון כלל אלמנט של חוגת זווית אותה הכניס לינדברג לשעון היד בעיצובו, בהתבסס על שעוני Weems מאותה התקופה.
שעון לונג'ין ליווה גם את רואלד אמונסן שטס לראשונה מעל לקוטב הצפוני וכן את אמיליה ארהרט, שהייתה האישה הטייסת הראשונה לחצות את האוקיינוס באמצעות מטוס.
בנוסף לצ'ארלס לינדברג ולאמיליה ארהארט, נמנים עם האישים הבולטים שהחזיקו בבעלותם שעוני לונג'ין גם המדען פרופ' אלברט איינשטיין (שהיה בעליהם של שני שעוני לונג'ין, שעון כיס ושעון יד), הנשיא החמישי של ההסתדרות הציונית העולמית ד"ר נחום סוקולוב, הטייס מגלה-הארצות וחלוץ התעופה וחקר הקוטב הצפוני אדמירל ריצ'רד א. בירד, לורנס איש ערב (החזיק בבעלותו שעון לונג'ין תחת שם המותג West End), חוסיין, מלך ירדן והמיליארדר הווארד יוז.
שעוני לונג'ין בישראל.
בשנת 2005 הפיצה חברת לונג'ין שעונים באיכות גבוהה גם בישראל, עם דגם מיוחד לרגל יום העצמאות ה-57 של מדינת ישראל.
מדובר בשעון GMT שעל פניו מוצגות ערים ברחבי העולם לרבות ירושלים בצבע כחול. השעון התבסס על מנגנון מכני אוטומטי, כאשר על המטוטלת האוטומטית הוטבע סמל מגן דויד.
כסיף שפל-עין
כסיף שפל-עין או כָּסִיף (שם מדעי: Hypophthalmichthys molitrix) הוא מין של דג גרם ממשפחת הקרפיוניים. בטבע הוא חי באזור שבין סין עד למזרח סיביר, אך הוא הופץ במגוון מדינות למטרות חקלאות, לרבות בישראל, ובכמה מקומות בהם הופץ, הוא נמלט לטבע והפך למין פולש. זהו אחד הדגים הנפוץ ביותר בחקלאות הימית, לאחר המין אמור לבן (קרפיון העשב) מאותם אזורים.
מאפיינים.
דג הכסיף יכול להגיע לאורך של 60–100 ס"מ. הדג הגדול ביותר שנתפס הגיע לאורך 140 סנטימטר ושקל 50 קילוגרם. כמו ששמו מרמז זהו דג בצבע כסף וגוון מעט זהוב בראשו וזנבו. הסנפירים גדולים וורודים והזנב דו-אונתי. פה הדג גדול מאוד ופונה מעלה והעיניים מצויות בתחתית הראש.
הדג חי בנהרות ואגמים בסין ורוסיה ומסנן יצורים קטנים מאוד כמו זואופלנקטון ואצות שונות מהמים, בכך הוא מועיל להם עקב סילוק של אצות כחוליות רעילות מהמים. ואולם הדג שנחשב לפולש באמריקה הצפונית גורם לתחרות קשה לדגים כמו חדקן שיניים אמריקאי או הדג "Dorosoma cepedianum", וכן צאצאי דגים רבים הניזונים גם הם מפלנקטון. כדי להתרבות הדג נודד במעלה הזרמים והדגיגים הבוקעים נסחפים במורד הזרם, ניזונים מפלנקטון.
הדג לא מצוי בסכנת הכחדה אך אוכלוסייתו ירדה עקב פגיעה בבית גידולו ואזורי ההשרצה שלו, זיהום מים ודיג יתר.
אולג קונונוב
אולג גאורגייביץ' קונונוב (בבלארוסית: Алег Георгіевіч Конанаў; נולד ב-23 במרץ 1966 בקורסק) הוא כדורגלן עבר סובייטי ובלארוסי ומאמן כדורגל בהווה.
קריירה כשחקן.
קונונוב החל את קריירת המשחק שלו בשנת 1983 כאשר שיחת כקשר בקבוצת איסקרה סמולנסק.
בשנת 1986, חתם בקבוצת דנייפר מוהילב, מהליגה הבלארוסית.