הספרדים החלו לבנות את האימפריה האמריקאית שלהם באיים הקריביים, כאשר הם הקימו בתחילתה את מרכזי הפעילות שלהם בקובה, בפוארטו ריקו ובהיספניולה. בהמשך חלקים נרחבים מאמריקה הלטינית ושטחים אחרים באוקיינוס השקט נכבשו על ידי הקונקיסטאדורים כאשר בסביבות שמונה מיליון ילידים נרצחו. ב-1513 אזור פלורידה התגלה על ידי מגלה הארצות הספרדי חואן פונסה דה ליאון. מ-1519 עד 1521, הקונקיסטאדור הרנאן קורטס ניהל מערכה צבאית נגד האימפריה האצטקית אשר הייתה באותה העת תחת שליטתו של מוקטסומה השני. הבירה האצטקית, טנוצ'טיטלאן, הפכה למקסיקו סיטי, העיר הראשית שהייתה בשליטת הספרדים, אותה הכובשים הספרדים כינו גם "ספרד החדשה". מעל ל-240 אלף אצטקים מתו במהלך המצור על טנוצ'טיטלאן. מתוכם כ-100 אלף נהרגו בקרב. בהמשך האזורים בהם נמצאים כיום קליפורניה, אריזונה, ניו מקסיקו, קולורדו, טקסס, מיזורי, לואיזיאנה, ואלבמה נכבשו על ידי כובשים אחרים כגון ארננדו דה סוטו, פרנסיסקו וסקס דה קורונדו, ואלוור נונייס קבסה דה ואקה . דרומה משם כבש פרנסיסקו פיסארו את אימפריית האינקה בשנות ה-30 של המאה ה-16. המשלחת של דה סוטו הייתה הראשונה שהובילה מפגש בין אירופים לעמים האינדיאנים ששהו במזרח אמריקה הצפונית. המשלחת של דה סוטו יצאה מפלורידה ועברה דרך ג'ורג'יה של ימינו, דרך דרום קרולינה וצפון קרולינה של ימינו, ואחר כך מערבה לאורך נהר המיסיסיפי ודרך טקסס של ימינו. ב-18 אוקטובר 1540 הוביל דה סוטו קרב גדול על הכפר המבוצר מאבילה . הסכסוך המתמשך בין האינדיאנים באמריקה הצפונית לבין המתיישבים האירופאים היה בסופו של דבר משני לחורבן שנגרם על ידי המתיישבים האירופאיים לציוויליזציות של העמים הילידים באזור מסו-אמריקה, רכס הרי האנדים והאיים הקריביים.
מעצמות אחרות, כמו צרפת, הקימו גם הם מושבות באמריקה - בחלק ממזרח אמריקה, בחלק מהאיים הקריביים, וברצועות חוף מסוימות באמריקה הדרומית. פורטוגל כבשה את אזור ברזיל, ניסתה ליישב את רצועת החוף המזרחית של האזור בו נמצאת כיום קנדה, והתיישבה לאורך תקופות ארוכות צפון מערבית לנהר ריו דה לה פלטה. עידן התגליות סימן את תחילת ההתרחבות הטריטוריאלית של כמה מהמעצמות האירופאיות. באוה העת אירופה הייתה שקועה במלחמות פנימיות, והיא התאוששה אט אט מאובדן האוכלוסייה שנגרם בעקבות מגפת המוות השחור, ובשל כך האופן המהיר בו אותן המדינות הפכו עשירות וצברו עוצמה בעקבות הקמת הקולוניות באמריקה היה בלתי צפוי בתחילת המאה ה-15.
בסופו של דבר, רוב חצי הכדור המערבי עבר לשליטת מדינות מערב אירופה, מה שגרם לשינויים ניכרים בנוף, באוכלוסייה, בצמחייה, ולבעלי חיים של אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית. במהלך המאה ה-19 מעל ל-50 מיליון אירופאים היגרו לאמריקה מאירופה המערבית. העידן שלאחר 1492 נקרא התקופה של חילופי הקולומביאנים, חילופי דרמטית של בעלי-חיים, צמחים, תרבות, אוכלוסיות אנושיות (כולל עבדים), רעיונות ומחלות מידבקות בין ההמיספרות האמריקאיות והאפרו-אירואזיות בעקבות מסעות קולומבוס באמריקה.
האנתרופולוג האמריקני הנרי דובינס העריך שב-1492, לפני הקולוניזציה האירופית של אמריקה, חיו באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית בין 90 ל-112 מיליון אנשים - כמות אוכלוסייה גדולה יותר מבאירופה באותה העת. ההערכות הן שעד כ-95% מאוכלוסייה זו וצאצאיה נכחדו כתוצאה ממחלות מידבקות שנשאו עמם האירופאיים לעולם החדש. אירופאיים ואפריקנים, שהיו חשופים למחלות שונות בעולם הישן במשך מאות שנים פיתחו חסינות טבעית נגדן אך הן פגעו קשות באוכלוסייה האינדיאנית שלה לא הייתה חסינות זו. מבין המגפות הגדולות שפרצו בעקבות הגעתם של האירופאיים לעולם החדש ניתן למנות מגפות של אבעבועות שחורות (בשנים 1518, 1521, 1525, 1558, ו-1589), טיפוס הבהרות (1564), שפעת (1558), דיפתריה (1614) וחצבת (1618).
ג'ילי CD
ג'ילי CD (באנגלית: "Geely CD") היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי אשר יוצרה בין השנים 2009–2011.
דסונק קוויק-סטפ
פיטר פיטרסון
פיטר ג'ורג' פיטרסון (באנגלית: Peter George Peterson; 5 ביוני 1926 – 20 במרץ 2018) היה בנקאי השקעות אמריקאי, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1973-1972 תחת הנשיא ריצ'רד ניקסון.
אחרי כהונתו כמזכיר המסחר, פיטרסון היה יו"ר ומנכ"ל ליהמן ברדרס בשנים 1984-1973. ב-1985 הוא ייסד את חברת ההשקעות הפרטית "קבוצת בלאקסטון", ונתמנה ליושב ראש הקבוצה. פיטרסון היה יו"ר המועצה ליחסי חוץ עד שפרש ממנה ב-2007, ואחר כך שימש כיו"ר אמריטוס של המועצה. ב-2008 דורג פיטרסון במקום ה-149 ברשימת "400 האמריקאים העשירים ביותר" עם שווי נקי בן 2.8 מיליארד דולר אמריקני. הוא היה ידוע גם כמייסד ומנהל קרן פיטר ג'. פיטרסון, אשר מוקדשת לקידום קיימות פיסקלית.
ביוגרפיה.
פיטרסון נולד ב-1926 בעיר קירני שבנברסקה, הבכור מבין שלושת ילדיהם של ונטיה "ונט" פול וג'ורג' פיטרסון, זוג אשר היגר אל ארצות הברית מדרום יוון. מלבד אחיו ג'ון, בן הזקונים במשפחת פיטרסון, לפיטרסון הייתה אחות צעירה, שנפטרה כתוצאה מדלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות כשהייתה בת שבע. אביו של פיטרסון הגיע לארצות הברית כשהיה בן 17 ועבד כמדיח כלים עבור יוניון פסיפיק והתגורר בקרון בילום. ב-1923, אביו פתח ואף ניהל דיינר יווני בקירני מיד אחרי ששינה את שמו ל"ג'ון" מ"גאורגיוס פטרופולוס".
פיטר החל לעבוד בקופה רושמת כבר כשהיה בן שמונה. אחרי שלמד שנה אחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, מאוחר יותר קיבל פיטרסון תואר ראשון מבית הספר לניהול ע"ש קלוג באוניברסיטת נורת'ווסטרן, אחרי שסיים לימודיו בכבוד רב ביותר ב-1947. אחרי לימודיו התיכוניים, נישא פיטרסון ב-1948 לקריס קרנגל, סטודנטית לעיתונות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. הזוג התגרש ב-1950. ב-1951 הוא קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת שיקגו.
ב-1953 הצטרף פיטרסון לסוכנות הפרסום "מקאן אריקסון" שבסיסה בשיקגו, שם כיהן כדירקטור. חמש שנים אחר כך, ב-1958, הצטרף ל"תאגיד בל האוול" המייצר ציודי קולנועי כסגן נשיא בכיר. מאוחר יותר הוא החליף את מי שעתיד להיות לימים נציגה של מדינת ניו יורק בסנאט של ארצות הברית, צ'ארלס פרסי כיו"ר ומנכ"ל התאגיד, תפקידים בהם החזיק בשנים 1971-1963. ב-1969 הוא הוזמן על ידי הנדבן ג'ון ד. רוקפלר השלישי, יו"ר ה-CFR ג'ון ג'. מקלוי, ומזכיר האוצר לשעבר דאגלס דילון, לשבת בראשות ועדת נדבנות פרטית, שנודעה בשם "ועדת פיטרסון".
ב-1971 הוא מונה לעוזר נשיא ארצות הברית לענייני כלכלה בינלאומיים בידי הנשיא ריצ'רד ניקסון. ב-1972 הוא מונה למזכיר המסחר של ארצות הברית, תפקיד אותו מילא במשך כשנה. עם כניסתו אל מחלקת המסחר, שימש פיטרסון בנוסף כיו"ר הוועדה הלאומית לפריון כלכלי ומונה ליו"ר הוועדה המסחרית של ארצות הברית וברית המועצות. במהלך כהונתו, פיטרסון היה מבקר חריף של החוב הפיננסי הגובר של ארצות הברית. אחרי שעזב את ממשל ניקסון ופרש מן החיים הפוליטיים, היה יו"ר ומנכ"ל ליהמן ברדרס בשנים 1977-1973. ב-1985 הוא ייסד עם סטיבן א. שוורצמן את חברת ההשקעות הפרטית "קבוצת בלאקסטון", והיה במשך שנים רבות יושב הראש שלה. בבלאקסטון צבר פיטרסון הון אישי בן 1.9 מיליארד דולר אמריקני.
פיטרסון החליף את דייוויד רוקפלר כיו"ר המועצה ליחסי חוץ ב-1985 ושימש בתפקידו עד שפרש ב-2007. ב-1992 הוא היה אחד ממייסדי "קואליציית קונקורד", קבוצה דו-מפלגתית של אזרחים המצדדים בהפחתת הגירעון בתקציב המדינה הפדרלי. ב-2008 ייסד את קרן פיטר ג'. פיטרסון (PGPF), ארגון המוקדש להפיץ את המודעות הציבורית בנושאים הקשורים לקיימות פיסקלית, חוב הלאומי, גירעונות פדרליים, מדיניות ביטוח לאומי ומדיניות מס. ב-2010 הצטרף פיטרסון למיזם "התחייבות הנתינה" ביוזמת וורן באפט וביל גייטס. ב-2018 הלך פיטרסון לעולמו מסיבות טבעיות בביתו שבמנהטן.
סלאם מוניר דיאב
סלאם מוניר דיאב (בערבית: سلام منير ذياب; נולד ב-7 באפריל 1979) הוא אמן, מפיק ספרי אמנות ותרבות, אוצר ומורה ערבי-ישראלי. מצייר בעיקר באקריליק על עץ ונייר, ומשלב בעבודותיו טכניקות מעורבות.
ביוגרפיה.
סלאם מוניר דיאב נולד וגדל בטמרה, בגליל התחתון, בה הוא מתגורר ויוצר עד היום. למד אמנות וחינוך לאמנות וסיים תואר ראשון ב-2002, ותואר שני ב-2010 במכללת אורנים.
סלאם קיבל תמיכה רבה ללמוד אמנות ממשפחתו ובמיוחד מאביו מוניר דיאב דמות מוכרת בחברה הערבית, היה מנהל המתנ"ס הראשון בחברה הערבית מ 1973 ועד 1998, מתנ"ס טמרה הקהילתי ע"ש שיך זכי דיאב.
בשנת 2005 נסע ללמוד בברלין. במסגרת לימודיו יצר עבודות שזכו לפרסום הן בברלין והן בישראל. אחת התערוכות בהן השתתף בזמן זה הייתה התערוכה peace of art בהמבורג (2006), בה השתתפו אמנים מישראל, פלסטין, מצרים וגרמניה. העבודה "פלסטין" אותה הציג סלאם הכילה מילה כתובה שהורכבה מהדבקה של גרעיני חמניה יחד עם אקריליק ואדמה על גבי עץ. דוברי השפה הערבית יוכלו לזהות גם את המילים 'עאלם' (דגל) וכן 'עילם' (ידע). העבודה הופכת להיות סוג של משחק בין ידע, תקשורת של מידע, זהות ועמדה פוליטית. במילה "פלסטין" ניתן לראות את הזרע של דורות הבאים שיצמחו ויתעוררו לחיים חדשים מפיסת אדמה פורייה..
יצירותיו של דיאב לרוב מושפעות מההיסטוריה והגאוגרפיה הפלסטיניות ומהן הוא שואב את השראתו. ליחסו של סלאם למקום משמעות רבה, ואפשר לחוש את נוכחותו של הבית ברבות מיצירותיו. דיאב אוהב לפצל את האובייקטים שהוא יוצר לשניים או שלושה חלקים. בדרך זו, הוא מבטא את עמדתו האישית שהוא רואה כפעולת איזון בין כמה עולמות בכמה מישורים.