מגזין הרולינג סטון העניק ל-"My Beautiful Dark Twisted Fantasy" ביקורות ודירוג של 5/5 כוכבים, והפך לאלבום השני של וסט שמקבל דירוג זה אחרי "Late Registration". האלבום זכה גם לדירוג של 5/5 כוכבים ממגזין סלנט, ולדירוג של 10/10 מאתר Pitchfork Media. האלבום קיבל גם דירוג של 4/5 כוכבים מעיתון הגארדיאן, ודירוג של 4/5 כוכבים מ-Allmusic. אנטרטיינמנט ויקלי נתן לאלבום ציון "A".
נושאים ליריים ומכירות.
"My Beautiful Dark Twisted Fantasy" עוסק לירית בדקדנס, רוממות, אסקפיזם, מין, עושר, רומנטיקה, האדרה עצמית וספק עצמי. הוא כולל גם התייחסות פתוחה יותר לשתיית אלכוהול וסמים מאשר באלבומיו הקודמים של וסט. נייתן רבין מעיתון "The A.V. Club" תיאר אותו כ"מצחיק ואפל, מופנם באומץ ואובססיבי לתהילה כדרכו האופיינית". עיתונאי המוזיקה שון פנסי, השווה את המבנה התמטי של אלבום זה לטרגדיה יוונית, "דברים מתחילים לקרוס, והם נגדעים... על ידי אישה". אלכס דני, מהמגזין "NME" ביקר את האלבום כ"אגוצנטרי עד בחילה לסירוגין, מלא חרטה, נבון, מטופש ולעג עצמי".
מסאי המוזיקה "רוברט כריסטגאו" מצא את הנושאים של חוסר ביטחון וחוסר ודאות באלבום בתור "הלב של וסט, הסיבה שהוא כל כך מינורי", וציין את הרצועות "Hell of a Life" ו-"Runaway" כדוגמאות.
השיר "Dark Fantasy", למרות שלא יצא כסינגל, הגיע למקום ה-60 במצעד ה"בילבורד הוט 100" ולמקום ה-67 במצעד ה"קנדה הוט 100". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 490,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. בינואר 2011 הגיע למעמד אלבום פלטינה כשמכר מעל 1,000,000 עותקים בארצות הברית. "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" שהה 24 שבועות במצעד הבילבורד 200.
תוכן.
הרצועה הראשונה באלבום, "Dark Fantasy", מתחילה עם סיפור שניקי מינאז' מציגה במבטא אנגלי, המשמש סיפור מחודש של העבודה הפואטית המחודשת של רואלד דאל לסינדרלה. השיר מציג דקדנס והדוניזם באלבום. מילותיו של וסט בשיר מכילות הפניות מוזיקליות פופולריות שונות, כולל לשיר "Mercy Mercy Me (The Ecology)" של "מרווין גיי", למכונית הספורט "למבורגיני מורצ'יילאגו", הראפר "נאז", מעצבת האפנה "פיבי פילו", השיר "Sex on Fire" של "קינגס אוף ליאון", "אגדת סליפי הולו", הזמרת "ליאונה לואיס" ודמות הטלוויזיה "סטיב ארקל". הפזמון הוא סמפול מהשיר "In High Places" של מייק אולדפילד.
השיר "Power" נסוב סביב סימפול משיר של להקת "קינג קרימזון" "21st century schizoid man", כאשר וסט מציג עצמו כאדם החצוי של המאה ה-21. בהתאם - השיר חצוי בין הדגשת ההצלחה הרבה של וסט והיותו כביכול הראפר הטוב מכולם, לבין חוסר הנוחות שלו מהעוצמה הרבה שההצלחה הביאה לו ("לאף אדם יחיד לא צריך להיות כ"כ הרבה כוח").
השיר "All of the Lights" נפתח בהתייחסות קצרה למותו של מייקל ג'קסון, ולאחריו מציג סיפור של דמות אדם שמתעלל באהובתו, מגיע לכלא, מכה את החבר החדש שלה (במילותיו "נאלצתי לשלוח אותו לאוניברסיטת הגטו"), אך לאחר ריצוי מאסר הוא מתקן דרכיו, נלחם על להחזיק בעבודה ומבכה את היעדרו מחיי הילדה שלו. כמו טקסטים אחרים של וסט, השיר מטיף לאחיו השחורים לקחת את עצמם בידיים ולקדם את חייהם. עבור השיר גייס וסט 11 זמרים אורחים, כולל את אלישיה קיז, טוני ויליאמס, אלי ג'קסון, קיד קאדי, פרגי, ג'ון לג'נד, אלטון ג'ון שגם מנגן בפסנתר לכל אורך השיר, וריהאנה ששרה חלק מרכזי בשיר, כולל את הפזמון.
השיר "Devil in a New Dress", שבנוי על סימפול משיר הסלואו ג'אם של סמוקי רובינסון "Will You Love Me Tomorrow", מכיל מילים על תשוקה, עוגמת נפש ודימויים מיניים ודתיים. הוא השיר היחידי באלבום שלא הופק על ידי וסט, אך מאפיין אותו בסגנון סמפול שירי הנשמה בשינוי הקצב לאיטי והקול לגבוה. לקראת סופו הנגינה פוקוס הנגינה עובר לגיטרות חשמליות - והשיר נפסק בפתאומיות באופן לא צפוי. ומסתיים בורס מדהים ביופיו של ריק רוס המדבר על אותם דימויים ומיניות של אותו שיר
בסינגל "Runaway" המנגינה המרכזית היא מוטיב הפסנתר הבסיסי הכולל סדרה מתמשכת יורדת. סימפול המשפט "look at ya " המהדהד בן צדדי הרמקולים המנסה לשדר לשומע תחושות שמקיפים אותו בבידוד ובזעם. מילות השיר הן ביקורת עצמית המשקפת על אישיות המספר ועל פגמי אישיות. קניה מדבר על אישיותו ומסביר שפשוט ככה הוא, וממליץ לאנשים לברוח (runaway) ממנו, פושה טי נכנס באחד הורסים הטובים באלבום כולו ומנסה להצטייר כדושבג רציני שקונה את המאהבות שלו. כמו שירים רבים באלבום השיר מכיל בסופו "הפתעה" מוזיקלית, כאשר נשמע אות מעבר ואחריו השיר נמשך בנגינת כינורות ושירה של וסט דרך אפקט הAuto-Tune, בטכניקה המאפיינת את העבודה שלו ב-808's and Heartbreak.
בהשראת מערכת יחסים בת שנתיים עם הדוגמנית אמבר רוז, השיר "Hell of a Life" מכיל סמפול רוק מלהקת בלאק סבאת' וסיפור פיוטי על נישואים עם כוכבת פורנו.
הרצועה האחרונה באלבום, "Lost in the World", מכילה סמפול משירו של בון אייבר, "Woods". בסוף השיר יש מעבר לרצועה "Who Will Survive in America", שמשמש את הקודה באלבום, והיא בנויה על סמפול מקטע של גיל סקוט הרון, "Comment No. 1". בחלקו של סקוט הרון מועברים קטעים בוטים וסוריאליסטיים כשהוא מדבר על חוויה אפריקאית-אמריקאית ועל האידיאליזם הכושל של החלום האמריקאי. הנאום המקורי של סקוט הרון, אשר מתח ביקורת על מהפכת תנועות הנוער בשנות ה-60 שלא הצליחה לזהות את הצרכים הבסיסיים של הקהילה האפריקאית-אמריקאית, נערך בגרסה מצומצמת ב-" Survive in America", שעפ"י המבקר גרג קוט "שומר על המהות של גבר אפריקני אמריקאי שמרגיש מנותק מארצו ומהתרבות שלה". לעומת זאת, המבקר שון פנסי מפרש את הרצועה בתור "הבהרה סופית רצינית מדי לאלבום שמתרכז יותר בסיוטים העצמיים הקטנים מאשר דחיות חברתיות כואבות".
עטיפת האלבום.
ב-17 באוקטובר 2010, הודיע וסט דרך הטוויטר כי "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" יידחה במספר חנויות עקב עטיפת האלבום. יצירות האמנות (דיוקנים שצייר ג'ורג' קונדו) מציג את וסט יושב בפיסוק רגליים כשמעליו נקבה חסרת ידיים בעלת כנפיים לבנות (עוף חול). שתי הדמויות מוצגות בעירום, וישבנה הפטמה של הנקבה חשופים. בהמשך אמר וסט כי רצה שתמונת האלבום תהיה מצונזרת. הציור ממורכז עם גבול דק צהוב ברקע אדום. הגרפיקה של האלבום מלווה לאורך האלבום לכאורה את נושאיו, בדומה לסרט המוזיקלי של וסט "Runaway", שאורכו כ-35 דקות. על פי ראיון בחדשות MTV, העטיפה היא אחת מ-5 עטיפות שונות הכלולות באלבום עם רכישתו. בעטיפה האלטרנטיבית מופיע איור של בלרינה שצייר קונדו, והוא מופיע באתר Amazon בדף הזמנת האלבום מראש. העטיפה האלטרנטיבית הייתה אמורה להיות העטיפה המקורית לסינגל Runaway, אך וסט השתמש בתצלום של בלרינה במקום.
וסט וקונדו נפגשו למשך כמה שעות שבו הקשיבו להקלטותיו של וסט, וימים ספורים אחר כך יצר 9 ציורים עבור האלבום, שניים מהם היו פורטרטים של וסט. אחד תקריב קיצוני בעל עיניים לא תואמות וארבעה סטים של שיניים, והשני הראה את ראשו כרות עם כתר על לוח אבן לבן משופד בחרב. גם ציור הבלרינה הסובלת מהפרעות עיכול בחצאית השחורה, ציור של כתר וחרב ידי עצמם בנוף הדשא, וסצנה של איש שחור עירום על מיטה כשעליו נמצא יצור נשי לבן עירום בעל כנפיים וזנב ארוך, שנבחר על ידי וסט לעטיפת האלבום.
808s &amp; Heartbreak
808s &amp; Heartbreak הוא אלבום האולפן הרביעי של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט. הוא יצא לאור בנובמבר 2008 והקלטותיו התקיימו ב-"Glenwood Studios" שבברבנק, קליפורניה, וב-"Avex Recording" שבהונולולו, הוואי. הסטייה המוזיקלית הניכרת ב-"808s &amp; Heartbreak" מאלבומיו הקודמים ווקאלית ולירית, נוצרה בעקבות האירועים שהשפיעו רבות על וסט באותה תקופה ועל מצוקתו.
"808s &amp; Heartbreak", בשונה מאלבומיו הקודמים, הוא אלבום מסוגת הפופ המשלב אלמנטים של סינת'פופ, R&amp;B ומוזיקה אלקטרונית, כשהשירים מבוצעים על ידי וסט כשהוא מזמר אותם ולא שר ראפ, והם מכילים נושאים ליריים כגון אהבה, בדידות וכאבי לב. האלבום מכיל גם שימוש נרחב בעיבוד קול ב-"Auto-Tune", ובמכונת התופים "Roland TR-808", אשר הופעלו ונוצלו על ידי וסט על מנת להפיק צלילים מעוותים ואלקטרוניים. בשיריו באלבום, הפך וסט את הצליל האופייני של קצב היפ הופ לקולות של תופים שבטיים.
האלבום הגיע בהופעת הבכורה שלו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 450,000 בשבוע הראשון לצאתו, והוא הניב ארבעה סינגלים שזכו להצלחה במצעדי הבילבורד. "808s &amp; Heartbreak" הפך לאלבום הרביעי של וסט שמגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית, כשמכר מעל 1.4 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית. למרות שינוי הסגנון המוזיקלי של וסט באלבום זה, האלבום קיבל ביקורות חיוביות מרוב מבקרי המוזיקה על השקתו. בשנת 2009 הגיע האלבום למקום ה-63 במצעד "האלבומים הטובים ביותר בעשור" (2000-2009) של מגזין "רולינג סטון".
רקע.
בעקבות יציאת אלבום האולפן השלישי שלו "Graduation", שארית שנת 2007 השפיעה רבות על וסט, שעבר מספר אירועים שהשפיעו עליו רגשית. ב-10 בנובמבר 2007, אמו של קניה, דונדה וסט נפטרה כתוצאה מסיבוכים רפואיים הנובעים מניתוח קוסמטי לא מומלץ ולא מוצלח שעברה. חודש לאחר מכן ביטל וסט את האירוסים מחברתו אלקסיס פיפר. במקביל, ניסה וסט להסתגל למעמד החדש של כוכב הפופ שאף פעם לא השיג, כשהפך לעיתים קרובות לנושא המרכזי בתקשורת וקיבל ביקורות רבות. האובדן, הבדידות, הגעגועים לידידות והרגשה של נורמליות, שימשו השראה בייצור האלבום ובתפיסתו.