רבנו בחיי כתב בספרו חובות הלבבות על חשבון הנפש הרוחני שהאדם צריך לערוך, ובכלל זה מיפוי הבנותיו בעניין תפיסת האלוהות באופן המניח את הדעת: . שבחי יישוב הדעת הנפשי בוטא על ידי רבי לוי בן גרשם, הרלב"ג, אשר חי בפרובאנס במפנה המאות ה-13 - ה-14. בפירושו לספר משלי גינה את .
רבי נחמן מברסלב הדגיש את החשיבות של השגת יישוב הדעת על ידי התבוננות והתבודדות, באומרו כי מלבד מצב של מנוחה ורגיעה, ישוב הדעת הוא גם תחושת ביטחון ואמונה, הנקנות על ידי התבוננות בתכלית: .
בפילוסופיה העתיקה.
"יישוב הדעת" ממלא תפקיד מרכזי בתורות פילוסופיות רבות:
בבודהיזם.
אחד מהרעיונות המרכזיים באימון הרוחני הבודהיסטי הוא "אוּפֵּקְּהָ" (upekkha) - איזון נפשי. יישוב הדעת הוא הרכיב האחרון בארבעת המצבים העילאיים "ברהמה-וויהרה" (brahma-vihara), אחרי האהבה, החמלה, והשמחה.
בנצרות.
ד"ר סמואל ג'ונסון הגדיר את המושג יישוב הדעת כ"מצב איזון של המוח, לא במצב רוח מרומם ולא בדיכאון". בפילוסופיה הנוצרית, יישוב הדעת היא מידה חיונית לשם השגת הערכים התאולוגיים של עדינות, שביעות רצון, מתינות, וצדקה.
Safe Trip Home
Safe Trip Home (בעברית: טיול בטוח הביתה) הוא אלבומה השלישי של דיידו. האלבום יצא בארבעה שלבים. בסוף אוקטובר 2008, הודלף לאתר הבית של דיידו שיר אחר שיר עד לתאריך שחרורו הרשמי באנגליה ב-17 בנובמבר 2008.
האלבום יצא בארצות הברית ב-18 בנובמבר, ולאחר מכן בעולם כולו.
עטיפת האלבום.
עטיפת האלבום נבחרה על ידי דיידו ממאגר נאס"א והיא תמונה חופשית לשימוש בארצות הברית. בתמונה האסטרונאוט ברוס מק'קנדלס מרחף בחלל במהלך משימת מעבורת החלל STS-41-B. למרות שהתמונה חופשיה לשימוש, נתבעה דיידו בגין שימוש בתמונה על ידי האסטרונאוט.
התביעה הייתה לא על הפרת זכויות יוצרים של התמונה אלא על שימוש בדמותו ללא רשותו. התביעה הגיעה לפשרה ב-2011.
פרויקט עולמי.
דיידו שילבה באלבום שירים המתארים ככלל - מסע. בצאת האלבום, דיידו החלה בפרויקט עולמי לצילום קליפים לאלבום. הפרויקט בחן אלפי קליפים מרחבי העולם ששיקפו את הוואי השיר מהאלבום אותו בחרו לייצג. הקליפים הנבחרים מהערים נזרה, מומבאי, לונדון, צפון אנגליה, בנגקוק, ריו דה ז'ניירו, קטלינס, הפכו לקליפים רשמיים של האלבום.
תכנים יוצאי דופן.
השיר Let's Do the Things We Normally" Do", מצטט את השיר "האיש מאחורי הטייל", שיר מהפכני אירי שנכתב על ידי פדי מק-גייגן. השיר הקורא לשחרור אירלנד הצפונית מאנגליה. השיר זכה לביקורות סוערות ואף לביקורת חריפה של הפרלמנט האירי.
במהלך הכנת האלבום אביה של דיידו נפטר. העבודה על האלבום הושהתה למספר חודשים שלאחריהם כתבה דיידו את השירים "Grafton Street" ו-"The Day Before the Day". שני השירים הוקדשו לזכרו של אביה.
הכנת האלבום.
האלבום מציג שיתופי פעולה עם ג'ון בריאון, בריאן אנו, רולו, וסיטיזן קופ והורכב במשך כ-3 שנים בארצות הברית ובאנגליה. דיידו מספרת בריאיון סטודיו כי קטעים רבים משירי האלבום הוקלטו בהקלטה ביתית "בארונות" וב-"מטבח ביתה". בסרטון המקדם את האלבום, מתארים בריאן אנו ו-ג'ון את איכויות העבודה של דיידו על האלבום, שבו ניגנה על רוב הכלים האינסטרומנטליים. הרכבת השירים כללה קטעים קלאסיים ותזמורת נגנים. בין כלי הנגינה יוצאי הדופן באלבום דיג'רידו (didgeridoo), תוף מרים, סדרת פעמונים, חלילית (Grafton street).סגנונות השירים ניחנים בגוון פופ, אלקטרוני, ברזילאי, אירי וקלאסי. הסגנון המוזיקלי המגוון העניק לבסוף לאלבום את שמו Safe Trip Home.
הצלחת האלבום.
מחיר ההשקעה באלבום בקירוב כ-מיליון וחצי דולר עקב התשלום למפיקים וליועצים. לאלבום היו שתי הופעות בכורה פרטיות במקומות "סודיים" באנגליה וב-סן פרנסיסקו בארצות הברית. האלבום קודם באמצעות הופעות בודדות לשיר Don't believe in love בתוכניות Talk show ברחבי ארצות הברית ובאירופה. האלבום הוא בין 44 הנמכרים ביותר לשנת 2008 בעולם כולו.
ישוב הדעת
סוכן נסיעות
משרד נסיעות
אר אנד בי
סריג חופשי
בתורת הסריגים, סריג חופשי הוא הסריג הכללי ביותר בעל תכונות נתונות. באופן פורמלי, מדובר באיבר חופשי בקטגוריה של הסריגים הנוצרים על ידי קבוצה סדורה חלקית נתונה: כל סריג הנוצר על ידי קבוצה P הוא מנה של הסריג החופשי. את הסריג החופשי אפשר להגדיר גם ביחס לכל מערכת של זהויות. כך, לצד הסריג החופשי (הגדול ביותר) הנוצר על ידי P, קיימים גם הסריג המודולרי החופשי, הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי, וכן הלאה.
לדוגמה, הסריג החופשי הנוצר על ידי זוג נקודות a,b כולל רק ארבע נקודות: formula_1. הסריג החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות הוא אינסופי, ולכן הסריג החופשי הנוצר על ידי יחס סדר שיש בו שלוש נקודות שאינן ניתנות להשוואה, הוא תמיד אינסופי. לעומת זאת הסריג המודולרי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 28 נקודות (וגובהו 8), כפי שחישב ריכרד דדקינד ב-1900. הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 18 נקודות. הסריג המודולרי החופשי על ארבע נקודות הוא אינסופי (Birkhoff, 1933), בעוד שסריג דיסטריבוטיבי חופשי הנוצר סופית הוא תמיד סופי (לסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על 4 נקודות יש 166 נקודות, וגודלו של הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על n נקודות הוא בקירוב formula_2). בעיית המילה פתירה בסריג החופשי, אבל לא בסריג המודולרי החופשי על חמש נקודות (או יותר).
את הסריג החופשי אפשר לחשב גם כאשר היוצרים מתייחסים זה לזה. למשל, הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c שבה a&lt;b כולל 9 נקודות (הסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 8 נקודות, והוא דיסטריבוטיבי). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a&lt;b&lt;c כולל 20 נקודות (בסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו יש 13 נקודות). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a&lt;b ו-c&lt;d הוא אינסופי, בעוד שהסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 18 נקודות (תוספת היחס a&lt;d יוצרת מנה שבה רק 12 נקודות).
ג'ון מיד פוקנר
ג'ון מיד פוקנר (באנגלית: John Meade Falkner, ידוע גם בשם הקיצור "ג' מיד פוקנר", 8 במאי 1858 - 22 ביולי 1932) היה סופר ומשורר אנגלי, הידוע במיוחד בשל ספרו "מונפליט" שיצא לאור בשנת 1898, ונחשב לספר ילדים קלאסי ואהוב. הספר עובד לקולנוע ותורגם לשפות רבות. פוקנר היה גם תעשיין מצליח, ועמד בראש יצרנית הנשק הבריטית "ארמסטרונג וויטוורת'" (Armstrong Whitworth) במהלך מלחמת העולם הראשונה.
חייו ויצירתו.
פוקנר נולד בעיירה מנינגפורד ברוס בווילטשייר שבאנגליה. הוא למד במרלבורו קולג' והרטפורד קולג שבאוקספורד וסיים תואר בהיסטוריה ב-1882. לאחר אוקספורד בילה זמן מה כמורה בבית הספר הפרטי דרבי, ולאחר מכן שימש מורה פרטי לילדי משפחתו של אנדרו נובל, אציל בריטי שניהל את חברת הנשק ארמסטרונג וויטוורת'. ב-1915 פרש נובל מניהול החברה והותיר את הניהול בידי פוקנר.
ב-1921 פרש פוקנר מניהול החברה, והקדיש עצמו לעיסוקים שברוח. במסעותיו העסקיים מסביב לעולם רכש אוסף עתיקות יקר ערך. כן עסק בפליאוגרפיה - פיענוח כתבי יד עתיקים. הוא קבע את מושבו בדרהאם, וחי שם עד מותו ב-1932, אם כי בתקופה זו גם יצא למסעות רבים. בקריירת הכתיבה שלו כתב שלושה ספרי פרוזה, מספר ספרי שירה, וכן מדריכים לאזורים שונים באנגליה.
מונפליט.
ספרו הידוע ביותר של מיד הוא "מונפליט". ספר זה מספר את סיפורם של מבריחים בכפר קטן על חופה הדרומי של אנגליה במאה ה-18. הספר נחשב לספר ילדים אהוב, ועובד לקולנוע בשנת 1955 על ידי הבמאי פריץ לאנג.
הספר תורגם לעברית פעמיים. פעם אחת בשנת 1958 על ידי יהושכר כרכי בהוצאת י' שמעוני, ופעם שנייה על ידי יעקב שרת בהוצאת "כתר". מיד מכונה "פלקנר" בשני התרגומים.
ג'ון מיד פלקנר
ג'ודי בלום
ג'ודי בלום (באנגלית: Judy Blume; נולדה ב-12 בפברואר 1938) היא סופרת ילדים יהודיה אמריקאית.
בלום כתבה ספרים רבים לילדים ולמתבגרים. ספריה נמכרו ביותר מ-80 מיליון עותקים ותורגמו ל-31 שפות ובהן לעברית.
בלום עוסקת בחיי היומיום של ילדים ומתבגרים, וכותבת בשפה ברורה על נושאים שנחשבו לטאבו, כגון גזענות, יחסים בין דתות, התבגרות מינית, המחזור החודשי, אוננות, ומין בין בני נוער. ספריה זכו לפופולריות רבה בין בני הנוער, אך היו מטרה למתקפות של גורמים שמרניים בארצות הברית, ואיגוד הספרנים האמריקאי קבע כי היא הסופרת שלגבי ספריה קיים המספר הגדול ביותר של בקשות להסירם מעל מדפי הספריות הציבוריות במהלך המאה ה-21. כתוצאה מכך מוכרת בלום בציבור כדוברת בולטת נגד צנזורה.
חייה הפרטיים.
בלום נולדה בשם ג'ודי זוסמן בעיירה אליזבת' שבניו ג'רזי לרודולף ואסתר זוסמן. אביה היה רופא שיניים ואמה עקרת בית. בילדותה עברה למיאמי ביץ' עם אמה ואחיה המבוגר ממנה בחמש שנים דייוויד, על מנת לאפשר לדייוויד להחלים ממחלת כליות, בעוד אביה נשאר בניו ג'רזי לצורכי עבודתו. ב-1956 סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון באליזבת', ולאחר מכן נרשמה ללימודים באוניברסיטת בוסטון. היא הפסיקה את לימודיה בשל מחלה, ולאחר מכן נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק וקיבלה תואר ראשון בהוראה בשנת 1961.