הספר מתחיל בפרסי שחולם על גרובר שניצוד על ידי מפלצת. הוא מתעורר ביום האחרון של שנתו בכיתה ז'. שם הוא התיידד עם טייסון, ילד חסר בית שבית הספר קיבל על עצמו כצדקה. בשיעור התעמלות, פרסי מותקף על ידי כנופיית לאסטריגונים, אך ניצל על ידי טייסון ואנבת', שהייתה בדרכה חזרה למחנה חצוי הדם לאחר שחלמו חלומות על המחנה בסכנה. השלושה לוקחים מונית קסומה שנוסעת על ידי האחיות האפרות ללונג איילנד. בהגיעם למחנה, הם רואים קבוצת חניכים בראשות קלריס לארו נאבקת בזוג שוורי קולצ'יס. טייסון מקבל אישור לעבור את גבול המחנה כדי להציל את פרסי שוב. מתגלה שהוא תינוק קיקלופ ואח למחצה של פרסי, שכן הוא גם בנו של פוסידון. אויב לא ידוע החליש את חומות המגן של מחנה חצוי הדם על ידי הרעלת העץ של האל למחצה תאליה, והותיר את החניכים חשופים להתקפות מפלצות עתידיות. יועץ המחנה כירון מואשם בהרעלת העץ ומפוטר. לפני היציאה, כירון מציין שרק גיזת הזהב יכולה להציל את המחנה. קלריס מנצחת במירוץ מרכבות וכפרס על הזכייה במרוץ המרכבות, היא נשלחת למצוא את גיזת הזהב. לאחר ששוחח עם האל הרמס על גורל בנו לוק, פרסי בורח מהמחנה עם אנבת' וטייסון כדי למצוא את גרובר. השלישייה מגיעה לנסיכה אנדרומדה, ספינת תענוגות מלאה במפלצות ובאלים למחצה שהתחברו לטיטאן קרונוס. על הספינה, הם נתפסים על ידי לוק קסטלאן, ולומדים שהוא פועל להחיות את קרונוס. השלישייה בורחת ותופסת מחסה במחבוא שאנבת', תאליה ולוק בנו בילדותם. שם, הידרה מוצאת ותוקפת אותם, אך הם ניצלים על ידי קלריס על הספינה שלה, ה-CSS ברמינגהאם, אנבת', פרסי וטייסון מצטרפים למסע ולמסעה של קלריס למשולש ברמודה (הידוע גם בשם ים המפלצות). על מנת להיכנס לים המפלצות, אך הספינה נטרפת בידי סקילה וכריבדיס, וקלריס נפרדת מהאחרים בזמן שטייסון ככל הנראה נהרג בפיצוץ. פרסי ואנבת' עולים על סירת הצלה ופונים לאי הקרוב ביותר. השניים נוחתים באי של מלכת המכשפות קירקה. כשהם מבינים שהיא הפכה עשרות גברים לחזירי ים, הם בורחים על ספינת פיראטים. פרסי ואנבת' עוברים על פני הסירנות, ואנבת' מתוודה על חוסר הביטחון שלה בפני פרסי. הם מגיעים לאי של הקיקלופ פוליפמוס שם הם מגלים שהוא לכד את קלריס. פרסי ואנבת' פוגשים את גרובר המעמיד פני קיקלופ נשית כדי להערים על פוליפמוס שלא יאכל אותו. טייסון מגיע לעזור גם כן, לאחר שנחלץ על ידי קשת מהריסות בירמינגהם. הם מוצאים את גיזת הזהב ובורחים. במיאמי, פרסי מבין שקלריס חייבת למהר בחזרה למחנה לבדה לפי הנבואה שלה, אבל מיד אחרי שקלריס הולכת הוא והאחרים נתפסים על ידי לוק. פרסי מצליח ליצור קשר עם מחנה חצוי הדם ומערים על לוק להתוודות שהוא הרעיל את העץ של תאליה, ולשחרר את כירון שהוחזר לתפקידו. לוק הזועם נלחם בפרסי, אבל כירון ועוד כמה קנטאורים מגיעים כדי לחלץ אותם וכירון מסביר שלא סומכים עליו מכיוון שקרונוס הוא אביו. הם מניחים את גיזת הזהב על עץ האורן של תאליה, והעץ נרפא. גרובר מקבל חופשה במסעו האישי למצוא את האל פאן, לאחר שפינה את המכשול של פוליפמוס המפתה את המחפשים דרך גיזת הזהב. המחנה מקיים מרוץ מרכבות שני בו פרסי ואנבת' מנצחים בעזרתו של טייסון שעוזב לאחר שקיבל את ההצעה מפוסידון לעבוד במפעלי הקיקלופ התת-מימיים של האל. עם זאת, הקסם של הגיזה חזק מדי והוא מקים לתחייה את תליה, ומספק עוד אל-למחצה אפשרי לנבואה הגדולה, שפרסי מבין שהייתה כוונתו של קרונוס לאורך כל הדרך.
הנבואה.
קלאריס נבחרת על ידי טנטלוס לחפש את גיזת הזהב כדי לרפא את העץ הקסום ולהציל את המחנה. למסעה מנבאת האורקל נבואה:
במקור באנגלית מוזכר "warriors of bone", כלומר שלדים ברבים. בשורת הסיום מוזכר "fly home alone", כלומר לטוס לבד.
ביקורות ומכירות.
הספר קיבל לעיתים קרובות ביקורת חיובית. המבקרים שיבחו את פרי עטו של ריירדן ואת עלילותיו של פרסי ג'קסון. "ריירדן מנפיק המשך ראוי וחזק לסיפורי הגבורה שיצר" אומר מבקר מ"Publishers Weekly". מבקרי School Library Journal בחרו לבקר את עלילת הרומן ואת הדמות הראשית, באומרם: "פרסי ג'קסון הוא ילד מושך מבחינה רומנטית. הנבואה המסתורית תהדהד בראשם של הקוראים לעד" אמרו. מגזין הילד כתב כי הרומן ממשיך לסחוף את הקוראים. "ספרות הילדים" קרא לספר יוצא דופן, והוסיף כי ה"ספר המקביל לפרסי ג'קסון וגנב הברק הוא שילוב מוצלח של מיתולוגיה יוונית וספרות ילדים קלה". מתת ברמן, שיבח את הספר באומרו: "הסדרה האולימפית מסתמנת ככיף טהור, כאשר המחבר ממשיך לכתוב עלילה שילדים מועטים יגידו עליה שהיא דלה". נורה פריהל שיבחה את הספר ואת סוג הכתיבה שלו.
יותר מ-100,000 עותקים של הספר נמכרו, והוא יצא לאור גם בגרסת אודיו ב-6 בספטמבר 2006.
קהילה אוטונומית
נוסחת פיק
LTR או Long terminal repeats הם רצפי DNA באורך של מאות זוגות בסיסים, שמתרחשים בגנום איאוקריוטי בשני הקצוות של בדרת גנים שיוצרים יחד רטרוטרנספוזון או גנים שמקורם מרטרו-וירוסים שנכנסו לגנום האיאוקריוטי. לכל הגנים שהם רטרו-וויראליים יש LTR בקצותיהם, אבל לא לכל הרטרוטרנספוזונים. נגיפים משתמשים ברצפים אלו כדי להחדיר את הרצף הגנטי שלהם אל הגנום של הפונדקאי.
בדרך כלל, אלמנט שיש בקצוותיו זוג של LTR-ים יקודד גם רוורס טרנסקריפטאז שאחראי על שעתוק הפוך (מרנ"א ל-cDNA ולבסוף ל-dsDNA)) ואינטגראז שמאפשר לאלמנט להשתכפל ולהיכנס למקום אחר בגנום. עותקים כאלה של אלמנטים עם LTR בקצוות נמצאים בדרך כלל מאות או אלפי פעמים בגנום.
רצפי LTR מהווים כ-8 אחוז מהגנום האנושי.
שעתוק.
הרצפים ש"עטופים" בLTR בקצותיהם בחלקם משועתקים לתוצר ביניים של רנ"א, ולאחר מכן עוברים שעתוק הפוך לגדיל המשלים של דנ"א (cDNA), ולבסוף לדנ"א דו גדילי dsDNA עם LTR מלאים בקצותיהם. הLTR מתווך את האינטגרציה של הדנ"א (בעזרת אינטגראז ספציפי) לתוך אזור אחר בכרומוזום המארח.
רטרווירוסים כמו HIV משתמשים במכניזם הבסיסי הזה.
תארוך.
בגלל שהקצוות ה5' וה3' של הLTR זהים בהכנסה שלהם לגנום, ההבדל בין זוגות של LTR-ים שונים יכול לשמשל כדרך להעריך את הגיל של הרטרווירוס שהוכנס. בשיטה זו של תארוך משתמשים פלאו-וירולוגים, למרות שהיא לא לוקחת בחשבון פקטורים מסוימים כמו המרת הגן ורקומבינציה הומולוגית.
HIV-1.
הLTR של HIV-1 הוא באורך 634 זוגות בסיסים, ובדומב לLTR-ים של רטרווירוסים אחרים, מחולק לאזורים R, U3 ו-U5. אפשר להמשיך ולחלק את U3 ו-U5 לפי אזורי פקטורי שעתוק וההשפעה שלהם על הפעילות של LTR וביטוי של גנים ויראליים. התהליך הרב שלבי של שעתוק הפוך מסתיים בהכנסה של שני LTR-ים זהים, שלכל אחד מהם יש אזורים R, U3 ו-U5 בשני קצוות הדנ"א הפרו-ויראלי. קצוות הLTR משתתפים באינטגרציה של הפרו-וירוס לגנום המארח, ואז הLTR בקצה ה5' משמש כפרומוטור של כל הגנום הרטרו-ויראלי, בזמן שהLTR בקצה ה3' תומך בפוליאדנילציה של הרנ"א הויראלי הנוצר, וב HIV-1, HIV-2, ו SIV מקודד לחלבון Nef.
כל הסיגנלים הנצרכים לביטוי הגן נמצאים בLTR: מעצם (Enhancer); פרומוטר; התחלת שעתוק (כמו cappimg), סיום שעתוק ופוליאדנילציה.
ב HIV-1 אזור ה5'UTR מאופיין לפי הבדלים בתפקוד ומבנה לכמה תת-אזורים:
השעתוק מתחיל בתחילת ה-R, מוסף לו cap, ואז השעתוק ממשיך דרך כל שאר הפרו-וירוס, ובדרך כלל נעצר בהוספה של הפוליאדנילציה ישר בסיום רצף הR שבLTR בנמצא בקצה ה3'.
לא מפתיע ששני הLTR שבשני הקצוות של HIV יכולים לתפקד כפרומוטורים של שעתוק כי שני האלמנטים זהים מבחינת הרצף הנוקלאוטידי. הLTR שנמצא בקצה ה3' פועל להפסקת שעתוק ופוליאדנילציה. לעומת זאת, כנראה שפעילותו השעתוקית של הLTR שנמצא בקצה ה5' הרבה יותר משמעותית, מצב שדומה מאוד לשאר הרטרו-וירוסים.
במהלך השתעוק של הפרו-וירוס של HIV1, יש התעלמות מהסיגנלים של הפוליאדנילציה שנוכחים ב5'LTR, בעוד שהסיגנלים הזהים של פוליאדנליציה שנוכחים ב3'LTR משומשים באופן יעיל. הועלתה השערה שרצפים ששועתקו מה3'LTR של ה-HIV משפרים בציס את הפוליאדנילציה בתוך ה3'LTR.
דגל ולנסיה
דגל ולנסיה (בספרדית: La bandera de la Comunidad Valenciana - מילולית: דגל הקהילה של ולנסיה) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית ולנסיה ושל העיר ולנסיה המשמשת כבירתה. עיצובו מבוסס על הסניירה ההיסטורי, דגלה של ממלכת אראגון, דגל זהב עליו ארבעה פסים אדומים אופקיים, המושחת בפס כחול הנמשך על פני 1/4 מרוחבו של הדגל, עליו עיטורי זהב ואבני חן המדמים כתר מלכות. הדגל אומץ ב-10 ביולי 1984.
הדגל חייב להיות מונף מעל כל בניין השייך לממשלת הקהילה האוטונומית. כאשר מונף לצידו של הדגל הלאומי הספרדי, האחרון יונף במיקום של כבוד בימין השורה. דגל הקהילה לעולם לא יהיה גדול יותר מן הדגל הספרדי, ולעולם לא יהיה קטן יותר מכל דגל אחר אשר יונף לצידו.
ליטל ליג בייסבול
ליטל ליג בייסבול (באנגלית: Little League Baseball) היא מערכת ליגות בייסבול וסופטבול לילדים בגילאי 9 עד 12. היא חלק ממערכת ליגות לילדים ונוער של הארגון "ליטל ליג אינטרנשיונל" שבסיסו בויליאמספורט, פנסילבניה, ארצות הברית, שקיבל מעמד ממלכתי בחוק של הקונגרס האמריקאי. לאחר שהחלה את דרכה ב-1939 כליגה אמריקאית בלבד, הפכה ה"ליטל ליג" למערכת ליגות כלל-עולמית ב-1950, במסגרתה משחקים נכון ל-2011 למעלה מ-2.5 מיליון ילדים ב-7123 ליגות, הפזורות בכל 50 מדינות ארצות הברית, ובלמעלה מ-80 מדינות אחרות בעולם.
מעבר למעמדה הספורטיבי, ה"ליטל ליג" הפכה לאבן דרך בתרבות האמריקאית הכללית.
ה"ליטל ליג" מגיעה לשיאה בטורניר הגמר בבייסבול, "ליטל ליג וורלד סיריז", בו משחקות 16 קבוצות עד למשחק הגמר על הזכייה באליפות.