ליאנה קתרין סוואן (באנגלית: Lianna Catherine Swan; נולדה ב-25 במרץ 1997 בעוואלי, בחריין) היא שחיינית בריטית-פקיסטנית המחזיקה בשבעה שיאים לאומיים בפקיסטן. היא מתחרה בעיקר בתחרויות שחיית חזה. ביולי-אוגוסט 2014, היא ייצגה את פקיסטן במשחקי חבר העמים הבריטי של 2014 בגלאזגו, הממלכה המאוחדת. סוואן ייצגה את פקיסטן גם במשחקי אסיה בגווהאטי, הודו. היא הייתה חלק מנבחרת פקיסטן באולימפיאדת ריו ב-2016, והתחרתה בשחיית נשים 50 מטר בסגנון חופשי.
רקע.
סוואן נולדה בבחריין לאמא פקיסטנית, נדיה, ואב בריטי. היא מחזיקה באזרחות כפולה בבריטניה ופקיסטן. היא החלה לשחות בגיל 7, כשעברה עם משפחתה לדובאי, איחוד האמירויות הערביות, ב-2008. היא השלימה את מבחני הבגרות במכללת ג'ומיירה. כשהשחייה שלה הגיעה לרמה תחרותית, היא החליטה לשחות עבור פקיסטן, בעיקר כי התחרות קשה יותר להתקבל לנבחרת הבריטית. היא אמרה בראיון שמבחינת הגאווה הלאומית שבדבר היא שמחה לייצג את שתי מדינותיה.
קריירה.
לאומית.
סוואן זכתה ב-9 מדליות זהב, ו-3 מדליות כסף במהלך האליפויות הלאומיות של יוני 2014. זה הכשיר אותה להשתתף במשחקי חבר העמים הבריטי 2014.
היא מחזיקה בשבעה שיאים לאומיים: חזה 200 מטר, חזה 100 מטר, סגנון חופשי 50 מטר, סגנון חופשי 100 מטר, חזה 50 מטר, גב 200 מטר, גב 400 מטר, מעורב 400 מטר. בנוסף, היא מחזיקה בשלושה שיאים בתחרויות שליחים.
בינלאומית.
סוואן השתתפה במשחקי אסיה 2010; בגביע העולם של פינה 2011 בדובאי, באיחוד האמירויות הערביות, ובאליפויות המים העולמיים של פינה 2013 בברצלונה, ספרד.
ביצועיה באליפות עולם בספורט מים בקזאן, רוסיה, ב-2015 זיכו אותה במקום באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ב-2016, בעזרת "קלף חופשי" מטעם פדרציית השחייה הבינלאומית.
בפברואר 2016, סוואן זכתה במדליית הזהב בתחרות נשים בשחיית חזה 200 מטר במשחקי דרום אסיה 2016.
שיאים לאומיים.
סגנון חופשי.
100 מ': 01:03:32 - משחקי חבר העמים הבריטי בגלאזגו, 2014
חזה.
50 מ': 00:35:72 - משחקי חבר העמים הבריטי, גלאזגו, 2014
100 מ': 01:19:61 - אליפות העולם של פינ"ה, ברצלונה, יולי 13
200 מ': 02:48:86 - משחקי דרום אסיה 2016
מעורב בודדים.
200 מ': 02:32:61 - אליפות העולם של פינ"ה, ברצלונה, יולי 13
שאול דב זיסלין
ג'אספר
אגם פירמיד (אלברטה)
אגם פירמיד (באנגלית: Pyramid Lake) הוא אגם בצורת כליה, בשטח הפארק הלאומי ג'ספר, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. האגם שוכן למרגלות הר פירמיד, בסמוך לעיירה ג'ספר.
שטחו של האגם 1.2 קמ"ר; האגם מהווה את מוצאו של נהר אתבסקה.
אורכו של האגם 2.7 קילומטרים, רוחבו 0.5 קילומטרים, והוא נמצא בגובה של 1,180 מטרים מעל פני הים.
תיירות.
לחופו של האגם מצויים מספר אתרי פיקניק, וכן רציפי סירות.
בקצהו הדרום מזרחי של האגם מצוי אתר הנופש אגם פירמיד - בו גשר המקשר אל האי פירמיד שבאגם. באי אזור מחנאות שנבנה בשנת 1933, והוכרז כאתר מורשת לאומית פדרלית של קנדה.
סביב האגם מספר מסלולי הליכה, המקשרים בין האגם לבין העיירה ג'ספר, להר פירמיד, לאגם פטרישה ולאגם קבין.
חוק האזרחות (קוריאה הצפונית)
חוק האזרחות של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה (המוכרת בשם קוריאה הצפונית) מסדיר את הליכי קבלת האזרחות בקוריאה הצפונית, כמו גם כיצד ניתן לשלול אזרחות שכזו, ובאילו מקרים.
היסטוריה.
עד לשנת 1963, לקוריאה הצפונית לא היה חוק אזרחות רשמי. הדבר הוביל למצבים חריגים ביחס למקובל בדין הבינלאומי, כגון הכרזתה של ברית המועצות, בעלת בריתה של קוריאה הצפונית, לפיה תושבי האי סחלין ממוצא קוריאני הם אזרחי קוריאה הצפונית - בפועל מצב בו מדינה ריבונית העניקה לתושביה אזרחות של מדינה ריבונית אחרת, ככל הנראה ללא התייעצות מוקדמת.
חוק האזרחות הראשון של קוריאה הצפונית התקבל לראשונה ב-9 באוקטובר 1963, על ידי אספת העם העליונה. בהמשך, חוק האזרחות תוקן ב-23 במרץ 1995.
נוסח החוק.
חוק האזרחות הצפון-קוריאני כולל הגדרה רחבה של הזכאים לקבלת אזרחות במדינה. באופן ספציפי, החוק קבע כי כל מי שהיה מוכר כאזרח של קוריאה השלמה (בטרם מלחמת קוריאה ופיצול הריבונות בחצי-האי), ולא ויתר על אזרחות זו עד מועד קבלת חוק האזרחות החדש, כמו גם צאצאיו, הוא אזרח של קוריאה הצפונית. החוק גם הגדיר מהם הליכי ההתאזרחות, במסגרתם זרים רשאים לרכוש אזרחות צפון-קוריאנית.
בניגוד למצב במדינות רבות ברחבי העולם, חוק האזרחות הצפון-קוריאני מאפשר מצב של אזרחות כפולה. עם זאת, בשל הסכסוך בין קוריאה הצפונית ובין שכנתה ממזרח, יפן, משרד המשפטים היפני סירב לבקשות של אזרחים יפנים שהחזיקו במקביל באזרחות של קוריאה הצפונית לוותר על אזרחותם היפנית ולהישאר עם אזרחות צפון-קוריאנית בלבד.
חוק האזרחות מכיר גם בזכותו של כל אזרח צפון-קוריאני לוותר על אזרחותו, כאשר במקרים כגון אלו, קוריאה הצפונית מנפיקה אישור בדבר אובדן אזרחות, אשר עשוי להידרש במדינות נוספות בהן האזרח הצפון-קוריאני לשעבר מבקש להתאזרח. עם זאת, ובהתאם לדיווחים בתקשורת הדרום-קוריאנית, החל משנת 2011, אישורים כאלו הפכו לקשים יותר להשגה.
אגרת גודש בשטוקהולם
אגם פירמיד
פפיון אדום-גרון
רנתיסי
פארוק לע'ארי
סרדאר פארוק אחמד ח'אן לע'ארי (באורדו: سردار فاروق احمد خان لغاری; 29 במאי 1940 – 20 באוקטובר 2010) היה פוליטיקאי פקיסטני שכיהן כנשיא פקיסטן השמיני החל מנובמבר 1993 ועד להתפטרותו בדצמבר 1997. הוא היה הראשון מקרב בני העם הבלוצ'י שנבחר כנשיא.
לע'ארי נולד למשפחה רבת השפעה ולמד בקולג' פורמן הנוצרי בלאהור ובקולג' סנט קתרין באוניברסיטת אוקספורד בבריטניה. עם שובו מלימודיו הוא החל את הקריירה שלו בשירות הציבורי שהתמשכה עד לכניסתו לפוליטיקה ב-1973, עת נבחר כחבר בסנאט של פקיסטן שייצג את בלוצ'יסטן מטעם מפלגת העם הפקיסטנית בין השנים 1975–1977. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא הוביל את ההפגנות נגד הנשיא מוחמד זיא אל-חאק שהובילו לעריכת הבחירות הכלליות ב-1988. בין השנים 1990–1993, הוא כיהן כסגנה של בנזיר בהוטו שהייתה אז מנהיגת האופוזיציה והוא השתתף בבחירות שהתקיימו ב-1993.
כישוריו והמוניטין שלו הובילו אותו בסופו של דבר להיות מועמדה של ראש הממשלה בהוטו לנשיאות וב-1993 הוא נבחר למשרה. אף על פי כן, הוא החל לספוג ביקורת על המינויים השנויים במחלוקת שביצע לתפקיד שופטי בית המשפט העליון של פקיסטן והוא הסתבך בשערוריית בנק בהרן. ב-1995 התגלעו מחלוקות בינו לבין ראש הממשלה בהוטו וב-1996 הוא פיטר את ממשלתה. שאיפותיו הפוליטיות התנגשו מאוחר יותר עם דעותיו של ראש הממשלה נוואז שריף והתערבותו לטובת המשך כהונתו של סג'אד עלי שאה כנשיא בית המשפט העליון גרמו בסופו של דבר להתפטרותו ב-1997. הוא המשיך להיות פעיל בפוליטיקה וב-2004 הוא הצטרף לליגה המוסלמית של פקיסטן, אך זמן קצר לאחר מכן הוא פרש מהחיים הפוליטיים. לע'ארי מת ממחלת לב שסבל ממנה זמן רב בבית החולים בעיר רוואלפינדי ב-20 באוקטובר 2010.
ראשית חייו.
פארוק לע'ארי נולד בצ'וטי זרין, כפר במחוז פנג'אב שבהודו הבריטית (כיום בפקיסטן). משפחת לע'ארי הייתה משפחה בלוצ'ית שנודעה בשל עושרה הרב ושהוציאה מקרבה ראשי שבטים והייתה פעילה בפוליטיקה במשך כל תקופת השלטון הבריטי בהודו. אביו וסבו היו שניהם מנהיגים פרוגרסיביים שחשפו את שבטם לרעיונות העולם המודרני. אביו לקח חלק פעיל בתנועה הפקיסטנית ונכלא כאסיר פוליטי ב-1946. לאחר חלוקת הודו שימש אביו כשר בממשלת מחוז פנג'אב בין השנים 1949–1955.
פארוק לע'ארי למד בתחילה בקולג' איצ'יסון היוקרתי בלאהור וסיים את לימודיו שם ב-1957. הוא המשיך את לימודיו בקולג' האוניברסיטאי הנוצרי פורמן בלאהור ושם סיים ב-1960 לימודי תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה. הוא נסע לבריטניה, שם הוא המשיך את לימודיו בקולג' סנט קתרין שבאוניברסיטת אוקספורד וסיים שם לימודי תואר שני בפילוסופיה, במדע המדינה ובכלכלה.
לע'ארי היה ספורטאי נלהב ושיחק טניס ופולו. ב-1974 הוא ייצג את פקיסטן בירי ספורטיבי במשחקי אסיה שנערכו בטהראן שבאיראן.
קריירה פוליטית.
ב-1964, עם שובו לפקיסטן, הצטרף לע'ארי לשירות הממשלתי במזרח פקיסטן ולאחר מכן עבר לעבוד במערב פקיסטן. ב-1973 הוא התפטר מן השירות הממשלתי והצטרף למפלגת העם הפקיסטנית בהזמנתו של ראש ממשלת פקיסטן, זולפיקר עלי בהוטו. ב-1975 הוא נבחר לסנאט של פקיסטן וייצג שם את מחוז בלוצ'יסטן מטעם מפלגת העם. הוא מונה כשר התעשיות הביטחוניות וב-1978 הוא מונה למזכיר הכללי של מפלגת העם.
בשנות ה-80 של המאה-20 נודע לע'ארי כדמות המובילה בהפגנות ההמוניות שהתקיימו אז נגד ממשלו של הנשיא מוחמד זיא אל-חאק והוא נעצר מספר פעמים על ידי המשטרה. הוא השתתף בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-1988 ובממשלתה של בנזיר בהוטו הוא כיהן כשר המים והארגיה. כהונתו זו נקטעה באופן פתאומי כאשר נשיא פקיסטן, ע'ולאם איסחאק ח'אן פיטר את בהוטו ואת כל שרי הממשלה. בבחירות שהתקיימו ב-1990 הוא שמר על מושבו בפרלמנט. כאשר כיהנה בהוטו כמנהיגת האופוזיציה, שימש לע'ארי כסגנה כשמנגד כיהן ראש הממשלה נוואז שריף.
ב-1993 התפטרו הנשיא ח'אן וראש הממשלה נוואז שריף ולע'ארי הצטרף לממשלה הזמנית בראשותו של מועינודין אחמד קורשי כשר האוצר. באותה תקופה הוא שימש כיושב הראש של ועידת שרי החוץ של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי שנערכה בקראצ'י באפריל 1993. בבחירות הכלליות שנערכו באותה שנה הוא המשיך לשמור על מושבו בפרלמנט. בנובמבר 1993 היה לע'ארי מועמדה של בהוטו לתפקיד שר החוץ, אך עד מהרה הוא היה למועמדה לתפקיד נשיא פקיסטן.
נשיא פקיסטן.