לאור השילוב בין יכולת ההתרפאות של וולברין והמגנים הנפשיים העוצמתיים שנשתלו על ידי פרופסור אקסבייר, מוחו של וולברין עמיד מאוד בפני התקפות טלפתיות וגישושים. כמו כן, מוחו של וולברין מחזיק במה שהוא מכנה "רקמות צלקת מנטליות" שנוצרו בעקבות כל האירועים הטראומתיים שעבר במהלך חייו. רקמות אלו פועלות כמעין הגנה טבעית, אפילו כנגד טלפתית חזקה כמו אמה פרוסט.
יכולות אחרות.
המוטציה של וולברין גורמת גם להסתגלות חייתית של גופו, הכוללת ניבים מחודדים ומוארכים ושלושה טופרים נשלפים השוכנים בגב כל כף יד. למרות שבמקור הטופרים תוארו כשתלים ביוניים שנוצרו על ידי תוכנית נשק אקס, אחרי זה נחשף שהם חלק טבעי של גופו. הטופרים לא עשויים מקרטין, כמו שבדרך כלל נראה בעולם החי, אלא עשויים מעצם מאוד דחוסה. בשילוב עם ציפוי האדמנטיום שעליהם, הטופרים יכולים לחתוך כמעט כל חומר יציב כמו רוב המתכות, עץ, וצורות מסוימות של אבן. וולברין משתמש בטופריו גם לשם חסימת מתקפות או טילים, וכן גם כדי להנעץ בתוך משטחים, מה שמאפשר לו לטפס על מבנים ומצוקים. למרות הכל, בידיו של וולברין אין פתח דרכו הטופרים יכולים לצאת: הם חותכים דרך בשרו בכל פעם שהוא שולף אותם. לפעמים וולברין מתייחס לשליפת הטופרים בצורה כלשהי, התייחסות שרומזת על כך שהוא מרגיש רגע קצר של כאב בידיו כשהוא שולף אותם. במהלך שיחה עם ג'ובילי, וולברין חושף שיש תעלות בתוך אמותיו בהן הטפרים עוברים כאשר הוא שולף אותם, ולכן הוא שולף את הטפרים כמה פעמים ביום כדי לשמור את התעלות פתוחות, באופן הדומה לחורים באוזניים.
חושי הראייה, השמיעה והריח של וולברין חדים ברמה על-אנושית. הוא רואה בבהירות למרחקים רחוקים משאדם רגיל יראה, אפילו בחשיכה כמעט מוחלטת. שמיעתו מועצמת באופן דומה, ומאפשרת לו לשמוע גם צלילים שבני אדם רגילים אינם מסוגלים לשמוע, וגם לשמוע למרחקים גדולים יותר. וולברין מסוגל להשתמש בחוש הריח שלו כדי לאתר מטרות ולעקוב אחריהן לפי ריחן, אפילו אם הריח נשחק לאורך זמן בשל סיבות טבעיות. חוש זה מאפשר לו לזהות מוטאנטים משני צורה גם כששינו את מראהם. וולברין מסוגל להשתמש בחושי השמיעה והריח שלו כמעין גלאי שקרים, כשתוך כדי ריכוז הוא מבחין בשינוי בדופק הלב של אדם ובריח הזיעה כשהאדם משקר.
לכל שלדו של וולברין, כולל טופריו, אוחה בצורה מולקולרית אדמנטיום, יותר מפעם אחת. בגלל ציפויים, הטופרים שלו יכולים לחתוך כמעט כל חומר מוצק הידוע לאדם. החריגות הידועות היחידות הן מתכת האדמנטיום עצמה והמגן של קפטן אמריקה, שעשוי מסגסוגת אדמנטיום-ויברניום. ויברניום לבדו אינו משתווה בעמידותו לזו של האדמנטיום, שכן קולוסוס הצליח לשבור אותו.
יכולתו של וולברין לחתוך כמעט דרך כל חומר תלויה בכמות הכוח שהוא מפעיל ועובי החומר. האדמנטיום מוסיף כובד למכותיו, וכך מגביר את האפקטיביות של יכולותיו ההתקפתיות. עם זאת, השלד המצופה באדמנטיום הופך אותו לפגיע במיוחד עבור מתקפות על בסיס מגנטי. לפי ריד ריצ'רדס, וולברין לא היה מסוגל לזוז ללא כוחו המוגבר, לאור המשקל הנוסף של האדמטניום המאוחה על שלדו.
יכולת הריפוי של וולברין משפיעה גם על מספר מתכונותיו הפיזיות, ומגדילה אותן לרמה על-אנושית. הסיבולת שלו מוגברת עד כדי כך שהוא מסוגל לאמץ את עצמו עד כליון כוחות למשך מספר שעות, אפילו אחרי חשיפה לחומרי הרדמה חזקים. כמו כן, הזריזות והרפלקסים שלו מוגברים לרמות שמעבר לגבולות הפיזיים של האתלטים האנושיים הטובים ביותר. בשל ההתרפאות התמידית של גופו הוא יכול לאמץ את שריריו מעבר לגבולות גוף האדם מבלי לסבול פציעה. יכולת זו, ביחד עם המאמץ התמידי על שריריו המופעל על ידי מעל ל-45 קילו של אדמנטיום, מקנה לו כוח על-אנושי מועט. משום שהימצאות האדמנטיום נוגדת את הגבולות הטבעיים של מבנה העצמות שלו, הוא יכול להרים או להזיז משקל שהיה פוגע בשלד אנושי רגיל. וולברין נראה כשהוא שובר שלשלאות מתכת, מרים מספר אנשים מעל לראשו ביד אחת ולאחרי כן זורק אותם דרך קיר ומרים את אורסה מייג'ור (בצורת דוב הגריזלי שלו) מעל לראשו לפני שהוא זורק אותו לעבר השני של החדר. קולוסוס ועמיתים אחרים השתמשו בסיבולת ובכוחו של וולברין כאשר הם זורקים אותו במהירות גבוהה במהלך שהם קוראים לו "Fastball Special".
במהלך ואחרי "חזרתו של וולברין", לוגאן הציג יכולת חדשה ומסתורית בה הוא מחמם את האדמנטיום שבטפריו במידה רבה. לא נחשפו במלואם עדיין הפרטים על היכולת, בין אם היא מוטציה משנית, יכולת נשק-אקס מאוחרת, או יכולת שהושגה לאחר ההחזרה לחים. לא ידוע גם אם יש קשר לצד החייתי של אישיותו, כן נגלה שהטפרים החמים קשורים לזעמו העיוור של וולברין. כוח חדש זה מגיע עם החסרון של החלשות יכולת ההתרפאות שלו, שכן אחרי שהשתמש בהן הוא איבד את הכרתו למשך מספר שבועות.
כישורים ואישיות.
בזמן שהייתו ביפן ובמדינות אחרות, וולברין הפך למומחה בכל סוגי אמנויות הלחימה והוא מנוסה למעשה בכל סגנון לחימה על פני כדור-הארץ. הוא מיומן בשימוש ברוב כלי הנשק, כולל בנשק חם, למרות שרק באופן חלקי בנשק קר. הוא הפגין כישורים מספיקים כדי להביס אנשים מסוגו של שאנג-חי וקפטן אמריקה בקרב. כמו כן, בבעלותו ידע נרחב באנטומיה ובנקודות תורפה. הוא גם טייס מעולה ומיומן ביותר בתחומי הריגול ומבצעים סמויים.
וולברין לפעמים ידרדר ל"זעם עיוור" (באנגלית: "berserker rage", על שם הלוחמים הנורדים הפראיים) בזמן קרב צמוד. במצב זה הוא מתפרץ באגרסיביות ועוצמה של חיה נזעמת ואפילו חסין עוד יותר למתקפות מחשבתיות. למרות שהוא מתעב זאת, הוא מכיר בכך שמצב זה הציל את חייו פעמים רבות, מביניהן ראויה לציון הפעם בה הוא נלחם בטלפת 'מיסטר אקס', אז יכולתו של אקס לקרוא את מוחו ולצפות את מהלכו הבא בקרב הפכה לחסרת תועלת משום שבמצב הזעם אפילו וולברין אינו יודע מה הוא יעשה הלאה. למרות הקלות הנראית לעין שבלקיחת חייהם של אחרים, הוא אינו נהנה להרוג או להיכנע לזעמים העיוורים שלו. לוגאן נשמע לקוד התנהגות נוקשה של כבוד אישי ומוסר.
בניגוד לאופיו הגס, וולברין בעל ידע נרחב ביותר. עקב תוחלת חייו המוארכת, הוא טייל מסביב לעולם וצבר ידע נרחב בשפות זרות ותרבויות. הוא דובר בצורה שוטפת אנגלית, יפנית, רוסית, סינית, ספרדית, ערבית ושתי שפות של שבטי האינדיאנים - שאיינית ולקוטה; הוא גם בעל ידע בצרפתית, טאגאלוג, תאית, גרמנית, איטלקית, קוריאנית, הודית, וייטנאמית, פרסית ופורטוגזית. כשפורג' פיקח על סימניו החיוניים של וולברין במהלך אימון בחדר הסכנה, הוא קרא למצבו הפיזי והנפשי של לוגאן כ"שווה ערך למתעמל אולימפי המופיע ברוטינת מדליית זהב תוך כדי שהוא מביס בו-זמנית ארבעה מחשבי שחמט בתוך ראשו." למורת רוחו של פרופסור אקסבייר, וולברין הוא שתין ומעשן כבד - יכולת ההתרפאות שלו מונעת את ההשפעות ארוכות־הטווח של אלכוהול וטבק ומאפשרות לו להשתתף במשתים ארוכים.
וולברין מתואר לעיתים קרובות כזאב בודד וגס רוח, לוקח חופשות רבות מהאקס-מן כדי להתמודד עם בעיות וסוגיות אישיות. הוא בדרך כלל מפגין זלזול ומרדנות כלפי דמויות בעלות־סמכות, למרות שהוא בעלת ברית אמין ומסוגל להנהיג. הוא היה המנטור ודמות־האב למספר נשים צעירות, במיוחד ג'ובילי, שאדוקאט ו-לורה קיני/X-23, והיה בקשר רומנטי עם מספר נשים (הראויה ביותר לציון היא מאריקו יאשידה), כמו גם משיכה הדדית שלא הוגשמה אל ג'ין גריי, שהובילה להתקלויות קנאיות עם החבר שלה (ובעלה לעתיד), סייקלופס. וולברין נישא גם לוייפר כחלק מתשלום חוב, והתגרש ממנה מאוחר יותר. כמו כן נרמז שהוא וילדת הסנאי היו במערכת יחסים בשלב מסוים בעבר.
סעד
סַעַד הוא קיבוץ המשתייך לקיבוץ הדתי וממוקם בקרבת רצועת עזה, שדרות ונתיבות. מבחינה מוניציפלית הקיבוץ משתייך למועצה אזורית שדות נגב (למרות שמבחינה כלכלית, היה קשור בעבר למועצה אזורית שער הנגב). במאה ה-21 הקיבוץ מונה כ־170 משפחות, ויותר מ־700 נפשות.
היסטוריה.
ראשיתו של הקיבוץ בקבוצת ההכשרה "עלומים" שהתמקמה בשכונת בן ציון בנתניה בשנות ה-40. לאחר מכן, עבר מחנה ההכשרה להרצליה ושם היה עד שנת 1949, כשבשנת 1947 הוקמה נקודת הקבע בנגב המערבי, אולם רוב נשות הקיבוץ והילדים נשארו בהרצליה עד לאחר מלחמת העצמאות.
היישוב עלה על הקרקע בי"ב בתמוז ה'תש"ז (30 ביוני 1947), במלאת שנה ל"שבת השחורה", בשיטה דומה במקצת להקמת יישובי חומה ומגדל. היישוב נבנה בלילה על ידי הרכבת מבנים שנבנו מראש לשם כך. היישוב הוקם על ידי בוגרי תנועת בני עקיבא וזהו הקיבוץ הדתי הראשון שהוקם על ידי ילידי הארץ. מקומו נבחר בשל קרבתו לקיבוץ הדתי בארות יצחק, ששכן כמה ק"מ מדרום לו (על יד מקומו הנוכחי של קיבוץ נחל עוז).
במהלך מלחמת העצמאות עמד הקיבוץ בשולי דרכו של הטור המצרי שפלש לארץ עם הכרזת המדינה. הקיבוץ הופגז קשות, ובמשך חודשים חיו חברי הקיבוץ בבונקרים ומנהרות מתחת לאדמה, והמשיכו בשגרת חייהם. כתוצאה מן ההפגזות נהרסו כל המבנים מעל פני האדמה, למעט "בית הביטחון" - המבנה היחיד עשוי בטון שהיה במקום. "בית הביטחון" הפך היום למוזיאון "מעוז מול עזה" המְסַפר וממחיש את עמידת הגבורה של שלושת הקיבוצים הדתיים בנגב בתקופת מלחמת העצמאות: סעד, כפר דרום, ובארות יצחק.
לאחר המלחמה העבירו חברי הקיבוץ את יישובם כקילומטר מזרחה, מעֵבר לגבעה, כדי לא להיות נתונים לתצפית מהעיר עזה הסמוכה. השם שנבחר לקיבוץ על ידי מייסדיו היה "עלומים", אולם בהחלטת המוסדות המיישבים שונה השם ל"סעד" - שם המסמל את העזרה של היישוב לנגב.
כלכלה.