נתניאל אנתוני איירס (באנגלית: Nathaniel Anthony Ayers, Jr. נולד ב-31 בינואר 1951) הוא מוזיקאי אמריקאי. הוא מושאם של טורי עיתון רבים מספור, ספר, וסרט קולנוע, "הסולן" משנת 2009, המבוסס על טורי העיתונים. קרן הנושאת את שמו הוקדמה בשנת 2008, במטרה לתמוך באנשים בעלי כישרון אמנותי, הסובלים ממחלת נפש.
לימודים והתמוטטות.
איירס החל לנגן בקונטרבס בחטיבת הביניים. הוא למד בבית הספר ג'וליארד בניו יורק כקונטרבסיסט, אבל בשנתו השנייה לקה בהתמוטטות נפשית ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי. בימים ההם היה איירס בין הסטודנטים השחורים הספורים בג'וליארד.
במשך שנים אחדות חי איירס עם אמו בקליבלנד, אוהיו, שם טופל בנזעי חשמל לריפוי מחלתו, אך ללא הועיל. אחרי מות אמו בשנת 2000, עבר ללוס אנג'לס, משום שחשב שאביו חי שם. בהשפעת הסכיזופרניה שהעיבה על חייו, חי איירס כחסר בית וניגן ברחובות לוס אנג'לס.
"הסולן".
בעל הטור סטיב לופז פגש את איירס בכיכר פרשינג בלוס אנג'לס בשנת 2005, וגילה את עברו בג'וליארד. לופז כתב כמה טורי עיתונות על קשריו עם איירס, ועל המעבר האיטי של נתניאל מחיים של חסר בית. הספר שלופז כתב בהמשך, "הסולן: חלום אבוד, ידידות בלתי סבירה, וכוחה המרפא של המוזיקה", מבוסס על הקשר שלו עם איירס.
הספר עובד לסרט ולמחזה בשם "הסולן", שיצא להקרנה ב-24 באפריל 2009 עם ג'יימי פוקס ורוברט דאוני ג'וניור בתפקידים הראשים. בסרט, איירס מוצג כצ'לן, ולא כקונטרבסיסט.
הקשר בין איירס ללופז הוצג גם בפרק של התוכנית 60 דקות של CBS ב-22 במרץ 2009.
קרן נתניאל אנתוני איירס.
אחותו של איירס, ג'ניפר איירס-מור, היא יושבת הראש והמייסדת של קרן נתניאל אנתוני איירס. ראשיתה של הקרן, שנוסדה בשנת 2008, בשאיפתה של ג'ניפר לעזור, כפי שמקווים היא ונתניאל, לאלפי אנשים. מטרת הקרן היא לסייע להם להעיר בציבור הכרה בנושא בריאות הנפש ולהציבה בקדמת המודעות של אזרחי ארצות הברית. NAAF תחזק את ההערכה לתועלת שמעניק הביטוי האמנותי לקידום הבריאות והטיפול, תשתף פעולה עם ארגוני בריאות הנפש והאמנויות לזיהוי והצגת יצירות של בעלי כישרון אמנותי, ולמתן מענקים לארגונים ראויים ללא כוונת רווח, המגלמים את שליחות הקרן ומטרותיה.
ג'וני מור
ג'ון בראיין "ג'וני" מור (באנגלית: John Brian "Johnny" Moore; נולד ב-31 במרץ 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1980–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 9.4 נקודות, 7.4 אסיסטים, 3.0 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק.
במרץ 1998 הופרשה גופייתו, עם המספר "00", על ידי קבוצת סן אנטוניו ספרס.
קריירת משחק.
קריירת מכללות.
מור נולד וגדל בעיר אלטונה שבפנסילבניה, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת טקסס באוסטין. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 13.2 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק, ובסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מערבי (SWC).
סן אנטוניו ספרס.
בדראפט ה-NBA 1979 נלקח מור בבחירה ה-43 על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד נמכר לסן אנטוניו ספרס. בשנים הבאות היה אחד המוסרים והחוטפים המובילים ב-NBA; בעונת היה מלך האסיסטים של ה-NBA עם 9.6 אסיסטים למשחק; בעונת ניצב במקום השני בליגה באסיסטים (9.8) ובמקום השלישי בחטיפות (2.5); ובעונת ניצב במקום השלישי באסיסטים (10.0) ובמקום השני בחטיפות (2.8). בשלושה משחקים שונים מסר מור 20 אסיסטים, ופעם אחת רשם 10 חטיפות באותו משחק. ב-8 בינואר 1985 כמעט השיג קוואדרופל-דאבל במשחק מול גולדן סטייט ווריורס, כשהעמיד שורה סטטיסטית של 26 נקודות, 13 אסיסטים, 11 ריבאונדים ו-9 חטיפות.
לאורך פלייאוף , בו העפילה סן אנטוניו לגמר האזור המערבי, קלע מור 22.5 נקודות למשחק והוביל את כל שחקני ה-NBA בממוצעי אסיסטים (14.6) וחטיפות (2.5) למשחק, כמו גם באחוזי קליעה מהשלוש (52.9%).
השנים האחרונות.
בשנת 1986 חלה מור בפטרת נדירה בשם Coccidioidomycosis ("קדחת העמק"), אשר גרמה לו להחמיץ משחקים רבים בעונות ו-. בשתי העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות בניו ג'רזי נטס וב"טלסה פאסט ברייקרס" מליגת ה-CBA בטרם חזר לסן אנטוניו בעונת . בשנת 1992 חזר מפרישתו ושיחק בחמישה משחקים עבור קבוצת ז'ירונה הספרדית, בטרם פרש ממשחק באופן סופי.
בלט (איסטנבול)
חרארד פיליפס
חרארד לאונרד פרדריק פיליפס (בהולנדית: Gerard Leonard Frederik Philips; 9 באוקטובר 1858 - 26 בינואר 1942) היה תעשיין הולנדי יהודי ומייסד משותף, ביחד עם אביו פרדריק פיליפס, של חברת פיליפס.
ביוגרפיה.
פיליפס נולד כבנו הבכור של הבנקאי פרידריך פיליפס ואשתו מרי (בטסי) הייליגרס, למשפחה הולנדית ממוצא יהודי. אביו היה בן דודו של קרל מרקס.
ב-19 במרץ 1896 נישא פיליפס ליוהאנה ואן דר וויליגן (30 בספטמבר 1862–1942). לזוג לא היו ילדים.
לימודים וקריירה.
למד בבית הספר לעסקים Zaltbommel ו Arnhem. בשנת 1876, הוא נרשם בבית הספר הפוליטכני של דלפט, אותו הוא סיים בשנת 1883 בתור מהנדס מכונות.
החל לעבוד במספנות של פלאשינג וגלאזגו. סדרה של מאמרים מאת ג'יימס סווימבורן של כתב העת "החשמלאי" על הנורה החשמלית, העיר את סקרנותו של פיליפס בנושא. בסביבת העבודה שלו הוא ראה כיצד השתמשו בנורות בגלאזגו עבור התאורה של סירות, מפעלים, חנויות, תיאטראות, תאורת רחוב ועוד. בסתיו של שנת 1886 הוא החל את לימודי הערב שלו על אור, חשמל ותמסורת אנרגיה באקדמיה למדעים ואמנויות של גלאזגו. מנגד, הוא היה צריך להירשם באוניברסיטת גלאזגו עבור קבוצה של חוקרים בראשות הפיזיקאי הגדול סר ויליאם תומסון (שנקרא מאוחר יותר לורד קלווין) מבחן אחד זיכה אותו במדליית כסף ובפרס על התפקוד הטוב ביותר.
זמן מה לאחר מכן, פיליפס עזב את סקוטלנד. במשך מספר שנים עבד במשרות שונות בלונדון וברלין, כולל בתאגיד אנגלו אמריקאי בשם אמריקן מברשת חשמל תאגיד בע"מ. שם צבר ניסיון בייצור, התקנה, ניהול עסקי ומדיניות הסחר הבינלאומי. בשנת 1889 הוא הוזמן על ידי אמיל רתנאו, להיות אחראי באופן זמני על סניף החברה באמסטרדם. הוא הבין כי פיתוח של מנורות ליבון הוא אתגר אפשרי. הוא פגש את אחד מחבריו ושותפיו ג'ון ג'ייק ריס, שעזור לו לפתח את השיטה המדעית שלו למסע הארוך בייצור מנורות ליבון.
חברת פיליפס.
חרארד פיליפס התעניין כאמור בתחום האלקטרוניקה וההנדסה. אביו פרדריק מימן את רכישת בית החרושת הישן באיינדהובן, שם הקים את המפעל הראשון בשנת 1891. הם הפעילו את חברת פיליפס כעסק משפחתי, עם אחיו הצעיר של ג'רארד אנטון ובנו של אנטון, פריץ פיליפס וחתנו פראנס אוטן .
ב-1912 חרארד ואחיו הצעיר, אנטון פיליפס, שינו את העסק לתאגיד על ידי ייסוד "Gloeilampenfabrieken" של NV פיליפס.
כיהן כמנכ"ל הראשון של חברת פיליפס.
פעילות אזרחית.
ג'רארד ואחיו אנטון תמכו בתוכניות חינוכיות וחברתיות באיינדהובן, כולל ארגון הספורט של פיליפס (Philips Sports Association), שאותו הקימו.
Be Prepared
Be Prepared (בעברית: נתכונן) הוא שיר מתוך הסרט המצליח של דיסני, מלך האריות משנת 1994 שהולחן על ידי אלטון ג'ון ונכתב על ידי טים רייס. שיר זה מבוצע באמצע הסרט בידי השחקן ג'רמי איירונס המדבב את האריה סקאר בליווי של וופי גולדברג, צ'יץ' מארין וג'ים קאמינגס בתפקידם כשלושת הצבועים "שנזי, באנזי ואד" (בסדר כרונולוגי). אף על פי שהצבוע אד לא מדבר כלל אלא רק צוחק בשיר זה הוא אומר שורה. בנוסף המדבב של סקאר, ג'רמי איירונס, לא הצליח להשלים את התפקיד שלו בשיר, ולכן המדבב ג'ים קאמינגס, שדיבב את אד, השלים בשביל איירונס את השירה של סקאר. בגרסתו העברית של הסרט, השיר בוצע על ידי אלי גורנשטיין.
השיר יצא מחדש (בנוסח שונה מעט) בגרסת הלייב אקשן של מלך האריות.
גרסת הסרט.
השיר נפתח לאחר שסימבה ונלה נמלטים לבית הקברות של הפילים בהם מבלים הצבועים, בעזרתו של מופאסה. סקאר שארגן את הגעתם למאורת הצבועים מתעצבן מחוסר הצלחתם אך הצבועים מזכירים לו שמופסה חזק מהם בהרבה. כאשר באנזי שואל את סקאר אם הוא התכוון להרוג את מופסה, סקאר מתלהב מהמחשבה על נטילת הכס בכוח מבלי לחכות לסוף הטבעי של מופסה וסימבה.
בתחילה סקאר קורא לשלושת הצבועים ולעוד צבועים המצטרפים לברית איתו בשביל להרוג יחד את מופסה ואת סימבה ולחזור לצוק התקווה ממנו הוגלו. הצבועים מתלהבים אך חושבים על מצב של אנרכיה ללא מלך וסקאר מודיע להם שהוא ימלוך עליכם ובתמורה יגרום שלא יהיו רעבים לעולם.
בקטע זה סקאר נואם מעל צוק סלע דמוי-במה בצורה המזכירה את אדולף היטלר נואם בקתדרלת האור בנירנברג כשתחתיו להקות הצבועים מסתדרים לריקוד בצעדת מסוג "Goose step", בה הלכו בצבא הורמאכט. דבר זה מבליט את אכזריותו של סקאר והצבועים ואת התוכניות הרעות שהם יביאו לשלטון.
בסוף השיר סקאר עולה מעל צריחי אבן מזדקרים למעלה לצד הצבועים המנגנים ורוקדים לאור הירח.
בשלב זה הם מאורגנים יחדיו לפעולה שיוצאת לדרך בהמשך עם תוכנית להבהלת גנואים בעמק אליו סימבה מובא שבסופו סקאר הורג את אחיו ומבריח את אחיינו בתחושת אשמה.
תמונת הסיום של השיר מציגה את סקאר על רקע הירח. התוצאה המתקבלת היא של סמל הפטיש והמגל, כשסקאר בתפקיד הפטיש והירח מדמה את המגל.
השיר במלך האריות 3.
במלך האריות 3 נראים טימון ופומבה בבית הקברות אפוף האדים ושם הם נקלעים לתהלוכת הצבועים הנעים בצבא. הצבועים נראים רק כצלליות ועם מוזיקה ללא מלל. טימון אומר לפומבה שנראה לו שאלו לא רקדני הריברדאנס האירים והם נעים על קצות האצבעות ונמלטים החוצה.
גרסת המחזמר.