פאביו ארו (באיטלקית: Fabio Aru; נולד ב-3 ביולי 1990 בסאן גאבינו מונריאלה שבסרדיניה, איטליה) הוא רוכב אופני כביש איטלקי לשעבר. רוב הישגיו של ארו בקריירה הגיעו בגרנד טורס, הוא ניצח את הוואלטה אספנייה ב-2015, סיים שני בג'ירו ד'איטליה 2015, שלישי בג'ירו ד'איטליה 2014 וחמישי בטור דה פראנס 2017. בנוסף לכך הוא אלוף איטליה לשנת 2017.
קריירה.
קריירה מוקדמת (2008-2011).
ארו החל להתחרות ב-2008 במרוצים איטלקיים מקומיים, ובשנת 2011 רשם את ההישג הגדול שלו בשנים אלו, כשניצח את הג'ירו סיקליסטיקו דלה ואלה ד'אאוסטה - מון בלאן, בפער של 1:22 מג'ו דומברווסקי האמריקאי שהגיע במקום השני.
אסטנה (2012–2017).
ארו חתם על חוזה בקבוצה קבוצת אסטנה הקזחית, שנחשבה לאחת הקבוצות הבכירות בעולם ורכבו בה בעבר רוכבים כמו אלברטו קונטאדור ולאנס ארמסטרונג.
כבר במירוץ הקטעים הראשון שארו השתתף בו (טוסקנה-טרה די סיקליסמו) במדי קבוצת אסטנה, הוא ניצח. כאשר הגיע הקדים את טים וולנס בפער של 9 שניות בדירוג הכללי.
ארו השתתף גם בבייבי ג'ירו (הג'ירו ד'איטליה לצעירים) והגיע במקום השני הכללי, בפער של 25 שניות מהמנצח, ג'ו דומברווסקי האמריקאי. ארו השתתף לראשונה גם במונומנט, ג'ירו די לומברדיה, אך לא סיים את המירוץ.
ארו נבחר לסגל קבוצתו קבוצת אסטנה בג'ירו ד'איטליה, וזה היה הגראנד טור הראשון בקריירה שלו. ארו שימש כפועל של מוביל קבוצתו
וינצ'נזו ניבאלי וסייע לו לנצח במרוץ.
ארו השתתף בג'ירו דל טרנטינו וסיים במקום ה-7 הכללי וה-2 מתוך הרוכבים הצעירים, מה שהווה עבורו הכנה לג'ירו ד'איטליה, שבו ארו התחרה בשנית, והפעם בתור מוביל קבוצתו, קבוצת אסטנה.
הוא פתח את התחרות עם המקום ה-6 של קבוצתו בנגד השעון הקבוצתי, בקטע 8 הגיע במקום ה-9, 17 שניות לאחר המנצח של הקטע דייגו אוליסי, והוא התייצב במקום ה5 הכללי. בקטע 15 ארו התקיף והתנתק מדבוקת המובילים בקילומטרים האחרונים של הקטע, ולא עצר עד הניצחון הראשון שלו בקטע בג'ירו ד'איטליה.
הניצחון הזה הקפיץ את ארו למקום ה-4 הרביעי הכללי. יום למחרת, בקטע 16, ארו סיים 6 לאחר מופע דומיננטי של נאירו קינטנה הקולומביאני שניצח בקטע ועלה גם למקום הראשון הכללי.
בקטע 18 ארו סיים 9, אך הדיח את רפא מייקה הפולני מהמקום השני בקטגוריית הרוכב הצעיר. בקטע 19 ארו קבע זמן מעולה בנגד השעון, 1:05:54, אך נעקף על ידי נאירו קינטנה שקבע
זמן של 1:05:37. בעקבות התוצאה של ארו הוא התמקם שני בקטגוריית הרוכב הצעיר אחרי נאירו קינטנה, שהמשיך עד לזכייה כללית במירוץ. ארו סיים שלישי בדירוג הכללי (אחרי ריגוברטו אוראן ונאירו קינטנה). ושני בדירוג הצעירים (אחרי נאירו קינטנה). ארו השתתף לראשונה גם בוואלטה אספנייה 2014, וזכה בקטע ה11, לאחר שהתקיף את חבורת המובילים קילומטר וחצי לסוף, שמנתה בתוכה את אלחנדרו ולוורדה, אלברטו קונטאדור, ז'ואקים רודריגז, וכריסטופר פרום. בקטע 15, ניצח ארו את כריסטופר פרום בספרינט על פסגת המונטה קאסטרוב
וזכה בקטע. ארו סיים את הוואלטה עם המקום ה5 הכללי, בפער של 4:48 דקות מהמנצח אלברטו קונטאדור. ארו סיים 9 בקלאסיקה האיטלקית ג'ירו די לומברדיה, לאחר ניצחון של דן מרטין האירי. וסיים 4 במילאנו טורינו, 13 שניות אחרי המנצח ג'יאמפולו קארוזו.
ארו התחרה בפריז-ניס, אך לא הצליח להיות פקטור משמעותי במירוץ וסיים במקום ה-39 הכללי.
ארו השתתף בפעם השלישית ברצף בג'ירו ד'איטליה, קבוצתו (קבוצת אסטנה) הגיעה במקום השלישי בנגש הקבוצתי שפתח את המירוץ.
בקטע הרביעי, הגיע במקום ה-6, 22 שניות אחרי מנצח הקטע דוידה פורמולו והתייצב במקום ה5 הכללי. בקטע ה-5, סיים 3, לאחר ניצחון סולו של יאן פולאנץ הסלובני מהבריחה, ארו ניצב במקום ה2 הכללי, שתי שניות אחרי אלברטו קונטאדור. ובמקום הראשון בדירוג הצעירים, 35 שניות פער על אסטבן צ'אבס הקולומביאני. קונטאדור המשיך לשמור על פער קטן מארו שבמקום השני בקטעים הבאים, ובקטע 14 הגיעה הנסיגה של ארו. הוא סיים 3:01 אחרי המנצח בקטע נגד השעון, ואסיל קיריינקה וסיים בסופו של דבר במקום ה29. בעוד קונטאדור סיים במקום השלישי, 14 שניות לאחר קיריינקה. מה שהגדיל את הפער בין קונטאדור שבמקום הראשון לארו שבמקום השני ל-2:28 דקות. ארו לא הצליח לסגור את הפער, אך הוסיף עוד שני ניצחונות בג'ירו, שניצח את קטע 19 וקטע 20, וניצח בדירוג הצעירים וסיים שני כללי. ארו השתתף שנית בוואלטה אספנייה, הוא לא ניצח אף קטע אך סיים שני בקטע ה11, שלישי בקטע ה7, ובקטע ה20 הגיע 3:38 אחרי מנצח הקטע, רובן פלאזה. אך טום דימולן ההולנדי סיים 7:30 דקות אחרי פלאזה, מה שהוריד את דימולן למקום השישי, ומה שהעלה את ארו למקום הראשון, והקנה לו זכייה ראשונה בגראנד טור.
ארו התחרה גם בטור אבו דאבי והוא סיים שני בקטע השלישי ושני בדירוג הכללי, וגם שלישי במילאנו טורינו ושני בטור אלמאטי.
ארו התנסה באחת מקלאסיקות האביב, אמסטל גולד רייס, אך לא הצליח לסיים את המירוץ. הוא ויתר על הג'ירו ד'איטליה לטובת הטור דה פראנס והשאיר לחברו לקבוצה וינצ'נזו ניבאלי לנצח את הג'ירו. בטור דה פראנס, ארו סיים 13 כללי בפער של 19:20 דקות מהמנצח כריסטופר פרום. אך לא היה פקטור משמעותי בקרבות המובילים, ולמעט המקום השלישי בנגד השעון בקטע 18 לא הצליח להתברג גבוה מבין המובילים.
ארו השתתף גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וסיים במקום ה-6, 22 שניות לאחר המנצח גרג ואן אוורמט.
ארו זכה באליפות איטליה לראשונה בחייו לאחר שהקדים את דייגו אוליסי ב-40 שניות.
ארו שוב בחר להשתתף בטור דה פראנס וויתר על הג'ירו ד'איטליה. הקטע הראשון היה פחות מוצלח עבורו אחרי שסיים במקום ה-66 ו-52 שניות אחרי המנצח, גריינט תומאס.
אך בקטע החמישי ארו תקף על פסגת הפלנצ'ה דה בל פיל, שהקודמים שעשו זאת היו כריסטופר פרום ב-2012 ווינצ'נזו ניבאלי ב-2014. ארו המשיך עד לניצחון יוקרתי שהעלה אותו למקום השלישי הכללי, ארו המשיך לסיים עם שאר המובילים בקטעים הבאים ולא איבד זמן, אך איבד את המקום הראשון בדירוג מלך ההר בקטע 8, אחרי שליליאן קאלמז'אן הצרפתי זכה בה אחרי שצבר יותר נקודות מארו והמשיך עד לניצחון בקטע 8. גראן תומאס פרש בקטע 9 בשל תאונה מה שהעלה את ארו למקום השני הכללי. בקטע 12, בעלייה של פייארגודס, כריסטופר פרום שהיה המוביל במירוץ, התפרק. ואיבד 20 שניות לארו שסיים 2 שניות אחרי המנצח, רומן בארדה. מה שקבע שארו הוא המוביל החדש של המירוץ, 6 שניות פער מכריסטופר פרום ו-25 שניות פער מהמקום השלישי רומן בארדה. ארו הצליח לשמור על ההובלה בקטע 13, אך בקטע 14 איבד אותה לאחר שהסתבך במיקום לקראת הסיום וסיים 25 שניות לאחר המנצח, מייקל מת'יוס. בעוד שכריסטופר פרום, סיים רק שנייה אחריו. בקטע 17, ארו סיים 31 שניות אחרי דבוקת מובילי המירוץ הכללי (אוראן, פרום, בארדה) מה שהוריד אותו למקום הרביעי הכללי, בקטע 18 ארו סיים כבר 1:02 אחרי אוראן, בארדה, ופרום. והדרדר למקום החמישי הכללי, בו נשאר עד סוף הטור.
ארו השתתף גם במילאנו טורינו וסיים שלישי, ובג'ירו די לומברדיה סיים שביעי.
יו. איי. אי. אמירויות (2018-היום).
אחרי 6 שנים בקבוצת אסטנה שכללה זכייה בגראנד טור ולא מעט ניצחונות אחרים, ארו הצטרף ליו. איי.אי אמירטס, הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה 2018
שהחל בירושלים אך התקשה, בקטעים הראשונים נשאר וסיים עם המובילים, אך כבר בקטע 11 החזיק בפער של 3:11 דקות מהמוביל סיימון ייטס, בקטע 14 בעליית המונטה זונקולן הידועה הפער כבר גדל ל-5:33 ובקטע 18 ארו התפרק לגמרי וסיים 15 דקות לאחר הפייבוריטים בדירוג הכללי, קטע לאחר מכן, פרש מהמירוץ. בוואלטה אספנייה ארו לא הצליח להתברג גבוה באף שלב, וסיים במקום ה-23 בדירוג הכללי, שעה ושלוש דקות אחרי המנצח, סיימון ייטס.
ארו תוכנן להתחרות שוב בג'ירו ד'איטליה, אך נפצע והחמיץ את המירוץ וגם את וולטה אה קטלוניה, בה גם אמור היה להשתתף. בטור דה פראנס, סיים במקום ה14 הכללי אך איכזב והיה רחוק מהמובילים, וסיים בפער של 27:36 מאיגן ברנל, שניצח. הוא נבחר לוואלטה אספנייה ביחד טאדיי פוגאצ'אר בן קבוצתו, אך ארו התקשה להתמודד בדירוג הכללי ופוגאצ'אר הפך למוביל הקבוצה. ובסופו של דבר ארו פרש לפני קטע 13 ובכך עזב את המרוץ. בעוד פוגאצ'אר מסיים שלישי.
ב-2020 פתח ארו את העונה עם מקום 12 ב, כשהוא מסייע לבן קבוצתו סרחיו הנאו לסיים עשירי. הוא חזר מפגרת הקורונה למקום תשיעי בוואלטה אה בורגוס ולאחר מכן חמישי באתגר המון ונטו. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לטור דה פראנס ואמור היה לשמש כפועל של טאדיי פוגאצ'אר, אך נטש את המרוץ בקטע התשיעי, אותו ניצח פוגאצ'אר, שבסופו של דבר המשיך לניצחון כללי.
קובקה-אסוס (2021-).
לאחר שהתקשה למצוא קבוצה אחרי עוד עונה בלי הישגים מרשימים, הוא חתם בסופו של דבר ב-קבוצת קובקה-אסוס לעונה אחת. הוא פתח את העונה בצרפת, כשסיים במקום ה-18 בטור דה לה פרובאנס. בהמשך נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס אך הוחלף בידי קרלוס בארבו הספרדי לאחר שלא היה בשיא כושרו לקראת המרוץ. הוא חזר להתחרות בטור סיביו, כשסיים שני לג'ובאני אלאוטי, בפער של 19 שניות. ארו התכונן לוואלטה אספניה וערך את הכנתו למרוץ בוואלטה אה בורגוס, וסיים שני למיקל לנדה במרוץ, כש-36 שניות מפרידות בין שני הרוכבים.