מילה יצר קשר ידידות עם אלפרד סאנסייה איתו התכתב בהמשך לכל אורך ימיו ושיכתוב ב-1881 מונוגרפיה רחבה על חייו ומפעל יצירותיו.
כאשר מהפכת פברואר 1848 שמה קץ למלוכתו של לואי-פיליפ וקמה הרפובליקה השנייה קצרת הימים, שמר מילה מרחק מהאירועים הפוליטיים סביבו. משרד הפנים של הממשלה הזמנית קנה בסכום גדול ויוצא דופן באותם ימים של 5000 פרנק תמונה שלו "Les Botteleurs de foin".
השלטון החדש הזמין אצלו עבודות נוספות בשווי 1800 פרנק.
החיים בברביזון.
ההכנסות האלה איפשרו לו לעזוב ביוני 1849 את פריז ולהתיישב יחד עם ידידו שארל זאק ביישוב ברביזון, בסמוך ליער פונטנבלו. מילה התבלט שם עם חבר אחר, הצייר תאודור רוסו, כמנהיג קבוצת האמנים שקיבלה מאוחר יותר את השם "אסכולת ברביזון".
עם הזמן התחילו להגיע למקום גם שוחרי אמנות רבים שזיכו את הצייר בהכנסה סדירה, אם כי צנועה.
בשנות 1850 התחיל להגיע למקום גם ציירים רבים מארצות שונות, כולל מעבר לאוקיינוס.
בתקופה זו צייר מילה, בין השאר, את תמונתו "המלקטות" (1857). חלק מהמבקרים מתחו עליו בקורת על כי העז לצייר שלוש איכריות יגעות כפיים שהותר להן לאסוף את שאריות השיבולים שנשארו בשדה בעקבות הקציר וטענו שהריאליזם שלו מופרז. ברקע התמונה רואים את תהליך הקציר, שבו הגבורות העיקריות של הציור אינן לוקחות חלק. מבקרים אחרים התרשמו לטובה מהקפידה והכניסה לפרטים בעבוד הנושא והעריכו שמדובר במגמה אמנותית חדשה.
בשנת 1867 לרגל התערוכה העולמית של פריז, הוצגה גם תערוכה רטרוספקטיבית שלו. בשנת 1870 בגלל המלחמה עם פרוסיה, נאלץ מילה לעבוד למשך ששה חדשים ליישוב קרוב לשרבור. כשבפריז פרצו המהומות המהפכניות, סירב מילה להיות חבר באיגוד האמנים תומכי הקומונה. מוכה חולי לא הצליח לסיים את עבודת הקישוט של הפנתאון בתמונות מחיי ז'נבייב הקדושה.
מילה נפטר בינואר 1875 בברביזון.
יצירות.
התמונה "משק בגרוויל" צוירה בנורמנדיה ונחשבת מבשרת את סגנון האימפרסיוניזם.
מגוון הצבעים בה עשיר מאוד. זה ליד זה מונחים הצבע האדמדם-חמים של הקירות, הגוונים הבהירים של הרקיע
והירוק של הצמחייה.
תמונה אחרת, מאוד ידועה, של מילה, "אנז'לוס", מבקשת לשקף את אדיקות האיכרים בזמנו. ערך הציור עלה מאלף פרנק כשנמכר לראשונה ב-1860 ל 800,000 פרנק כשנקנה על ידי מוזיאון לובר.
בתמונה רועות טוות צמר מאוברני, משיג מילה את האפקטים הטבעיים של הרקיע על ידי הנגיעות השקופות של לובן העננים המשוחות מעל הכחול הסמיך של השמיים.
על ידי הארת פרטים מסוימים והצללתם של אחרים, הוא הגשים את עיצוב הדמויות באופן כל כך פלסטי שהן נראות כמעט ניתנות למישוש.
גם הציור שיעור סריגה הוכיח מילה את כישרונו הבלתי רגיל באמנות הצבעים.
בולטת התאמה מצוינת של גוני הכחול עם הצהוב שבבגדים. ההארה מאוזנת על ידי קרנות האור הנופלות על הידיים החרוצות של הילדה. הקומפוזיציה מזכירה את הציור של ורמיר, רוקמת התחרה.
JQuery
jQuery היא ספריית JavaScript הנתמכת על ידי דפדפנים שונים (cross-browser), שמטרתה להקל על כתיבת סקריפטים לצד הלקוח. jQuery הופצה לראשונה בשנת 2006, וכיום משמשת בלמעלה מ-50% מתוך 10,000 האתרים הנצפים ביותר.
jQuery היא תוכנה חופשית בקוד פתוח תחת רישיונות GNU GPL ו־MIT. התחביר של jQuery תוכנן במטרה לפשט את האפשרויות לניווט בתוך מסמך, בחירת אלמנטים של DOM באופן יעיל במיוחד, יצירת אנימציות, טיפול באירועים, ויצירת אפליקציות מבוססות AJAX. בנוסף לכך, jQuery מאפשרת גם יצירת תוספים (plug-ins) מעל לספריית ה-JavaScript. דבר זה מאפשר למפתחים ליצור אבסטרקציות עבור אינטראקציות ואנימציות ברמה הנמוכה (low-level), ויצירה של אפקטים ויישומונים (widgets) מתקדמים. הגישה המודולארית של jQuery מאפשרת יצירה של דפי אינטרנט דינאמיים ויישומי רשת רבי עוצמה בקלות.
מיקרוסופט ונוקיה הודיעו על כוונותיהן להטמיע את jQuery בפלטפורמות שלהן. מיקרוסופט אימצה את jQuery לשימוש בפלטפורמות ASP.NET AJAX ו-ASP.NET MVC שלה. כמו כן, jQuery נמצאת בשימוש במדיה-ויקי מאז גרסה 1.6.
רעיון הספרייה.
העבודה עם jQuery, נעשית באמצעות אובייקט מוגדר מראש הקרוי 'jQuery', כאשר לצורך נוחות, ניתן לסמן אותו באמצעות תו הדולר ($).
לדוגמה, למחיקת כל הקישורים מדף מסוים, על ידי הסרת כל המופעים של האלמנט מה־HTML.
$('a').remove();
באמצעות שימוש בפונקציה noConflict, ניתן להחליף את סימן ה-$ בסימנים אחרים למניעת התנגשות במשתנים אחרים.
jQuery תומך בהפעלה של פונקציות על אובייקטים בדף HTML, או הפעלת פונקציות ישירות שאינן קשורות לאלמנטים.
לדוגמה, הפונקציה הבאה מציגה על המסך קטע קוד שנטען ב־AJAX מדף מסוים:
$.get('/',function (response) {
alert(response);
שוק איכרים
שוק איכרים הוא שוק שבו מוכרים את סחורתם ספקים עצמאיים – על פי רוב איכרים וחקלאים – אשר מציגים בדוכנים או פורסים על שולחנות את תוצרתם, כדוגמת פירות, בשר ולעיתים מזון ומשקאות מוכנים.
שוקי איכרים הם תופעה כלל עולמית אשר קיימת במדינות רבות בעולם ובאזורים נרחבים כדוגמת אמריקה הלטינית, אירופה (בעיקר צרפת), צפון אמריקה (ארצות הברית וקנדה) ואסיה. כאשר בכל מקום ניכר הייחוד התרבותי והקולינרי של אותו אזור, אם זה במלאכות ייחודיות או במאכלים מקומיים. יום השוק השבועי הוא חלק מחיי הכפרים וכיכרות ערים ברחבי העולם. השוק היא דרך טובה עבור הנוסע לטעום מן המאכלים המקומיים וללמוד על התרבות המקומית האותנטית.
יתרונו של שוק האיכרים מבחינת הצרכן הוא בקנייה ישירה מהיצרן של המזון הטרי, האורגני, העונתי שנעשה בגידול חקלאי מקומי; ומבחינת החקלאי, הוא אינו משתמש בגורם שלישי מתווך ובדרך זה נמנע אובדן חלקי של רווחים.
שוקי איכרים, שהיו קיימים בטרם המהפכה התעשייתית, הוחלפו בערים המודרניות עם הזמן במכולות וסופרמרקטים. ואולם בשנים האחרונות התחזקה מגמת שוקי האיכרים בעולם.
שוקי האיכרים הם חלק מתנועת המזון האיטי (בניגוד למזון המהיר), והם שואבים ממנה השראה בקידום המטבח המקומי והחקלאים המקומיים.
שוקי איכרים בישראל.
בישראל הוקם "שוק האיכרים" ביוזמתן של השפית ועיתונאית האוכל שיר הלפרן והגסטרונומית ועיתונאית האוכל מיכל אנסקי. הוא החל לפעול ב-16 במאי 2008 בנמל תל אביב, כשוק שבועי שיתקיים בימי שישי, והיו בו כעשרה דוכנים; בשנת 2011 מספרם עלה ל-50. משם התפתח לערים נוספות בישראל; ירושלים, הרצליה, רעננה, חולון, באר שבע, ראשון לציון, גבעת שמואל, קיסריה, אשדוד, ובת ים.
שוקי האיכרים מצויים בהתמודדות מול דרישות ותקנות משרד הבריאות, המחייב פיקוח ורישיון לעיסוק במזון. כמו כן, אין פיקוח על אריזת המזון, תנאי אחזקתו ושינועו ומעקב אחר פגות התוקף שלו. טענות אלה מועלות פעמים רבות מצד סוחרים ויצרנים ממוסדים, החוששים בפגיעה בנתח השוק שלהם על ידי שוק האיכרים.
שוק הנמל.
בנובמבר 2010 נפתח "שוק הנמל" – שוק מְקֹרֶה של 1,000 מ"ר הממוקם בהאנגר 12 בנמל תל אביב, בעיצובו וביוזמתו של האדריכל רועי חמד. השוק פתוח ופועל במשך שישה ימים בשבוע, ובו ראשון הוא יום המנוחה. הוא מבוסס על מודלים מהשווקים; "לה בוקריה" בברצלונה שנוסד במאה ה-13 והוא אחד הוותיקים והגדולים בספרד; "בורו" בלונדון שהוא שוק הירקות והפירות המקורה הוותיק ביותר בעיר; והשוק המקורה בוונקובר שבקנדה.
השוק הוקם במבנה דו-קומתי, עם גלריה עליונה, והחשמל המשמש להפעלתו מופק משלוש טורבינות העושות שימוש ברוחות הים, והגג סולארי, כל אלה משמשים אמצעים כדי להקטין את הנזק הסביבתי, ולהסתמך על אמצאי הטבע. הוא קטן ומעוצב כמתחם מסודר שבצדדיו ובמרכזו חנויות, דוכני קבע ודוכנים משתנים, ובימי שישי שוק האיכרים מצטרף לשוק הנמל ברחבות הכניסה.
שוק איכרים שנתי במושב ירקונה.
לתושבי מושב ירקונה מסורת ארוכת שנים בארגון שוק איכרים שנתי שנערך בעונת האביב. "באזאר ירקונה" הוא אירוע שמשלב תרבות, בילוי ותרומה לקהילה, והוא כולל עשרות דוכנים שונים ובהם גבינות, יין, ירקות אורגניים, פרחים, פירות טריים, חפצי אומנות, בתי קפה, פיצה, פעילויות כיף, מוזיקה ואטרקציות. האירוע כולו מאורגן בהתנדבות מלאה על ידי תושבי ירקונה וכל ההכנסות מועברים בתרומה לעמותת חיים שפועלת להצלת חיים של ילדים חולי סרטן.
פונקציונל לינארי
אן נו אוזנו
פרופסור מוריארטי
פרופסור ג'יימס מוריארטי (באנגלית: Professor James Moriarty) הוא דמות בדיונית ספרותית משנית בסדרת סיפורי הבלשות שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. פרופסור מוריארטי הוא האויב הגדול והמפורסם ביותר של שרלוק הולמס.
יצירת הדמות.
בין השנים 1891–1893, פרסם דויל עשרים וארבעה סיפורים קצרים בעיתון הסטרנד, המתארים תעלומות שונות שפתר שרלוק הולמס. הולמס נהפך במהרה לדמות אהובה ואהודה, אך כתיבת סיפורי הולמס הסיחה את דעתו של דויל מנושאים אחרים שהתעניין בהם. הוא עצמו קיווה להיהפך למפורסם מכתיבת רומנים היסטוריים, ולא מספרי בלשות. על כן, הוא החליט להרוג את הולמס באחד מסיפוריו, וכך יוכל להתפנות לדברים אחרים. לשם כך, בסיפור "הבעיה הסופית", יצר דויל את דמותו של מוריארטי, הפושע היחיד שתואר כשווה להולמס, ועל כן האויב הגדול ביותר שלו. בסוף הסיפור שתי הדמויות נלחמות זו בזו והולמס ומוריארטי גורמים זה למותו של זה. המטרה הייתה שהמוות ההרואי של הולמס יספק את קוראיו של דויל.
הופעה ראשונה.