זיכיון (באנגלית: Media franchise) הוא קניין רוחני המאגד בתוכו יקום בדיוני, דמויות, תפאורה, וסימנים מסחריים של יצירה מסוימת, לרוב ספרותית, קולנועית, טלוויזיונית או קומיקס. הזיכיון מלווה בדרך כלל במסחור וכן בפרסום רב. יצירות המשך רבות לעיתים מתוכננות מראש, ובמקרה של סרטי קולנוע, שחקנים ובמאי קולנוע חותמים מראש על השתתפותם בסרטי ההמשך. מבין היצירות הידועות בז'אנר הקולנועי והטלוויזיוני כזיכיון נמנים סרטי מלחמת הכוכבים, היקום הקולנועי של מארוול, שודדי הקאריביים, שר הטבעות (שהיא למעשה זיכיון חלקי המבוסס על הלגנדריום של טולקין). מבין הזיכיונות הספרותיים בולטים זיכיון הארי פוטר (סדרת ספרים וסרטי קולנוע), הלגנדריום של טולקין ויקום חולית. זיכיונות רבים מקורם בסדרות קומיקס, במיוחד בסוגת גיבורי-העל דוגמת סופרמן, באטמן, ספיידרמן, הענק הירוק, איירון מן, אקס-מן וצבי הנינג'ה.
היסטוריה.
זיכיון המדיה המכניס ביותר בעולם הוא פוקימון, נכון לשנת 2018 שוויו הוא 59 מיליארד דולר. הבא אחריו הוא מלחמת הכוכבים עם 42 מיליארד דולר.
אולפני הסרטה נהגו בעבר להחזיק בזיכיונות ארוכי-טווח, שדרש החתמת שחקנים ובמאים שונים במרוצת השנים. הדבר נבע אם מפאת גילו של השחקן, או שמא דמותו נהרגה. זיכיונות ארוכי טווח הם כדוגמת סרטי ג'יימס בונד, טרזן, ומסע בין כוכבים הטלוויזיוני.
לעיתים יש קרוסאובר בין המדיות השונות שבזיכיון. כך למשל, דמויות ספרותיות כשרלוק הולמס, מיס מארפל, הארי פוטר וכן גיבורי חוברות קומיקס כסופרמן, ספיידרמן וכיוצא בזה, מתורגמים למדיום הטלוויזיוני והקולנועי, כמו גם לסדרת נובלות ספרותיות. יתרה מזאת, סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע מז'אנר המדע בדיוני והפנטזיה מתורגמים גם לסרטי אנימציה או למשחקי וידאו, ולהפך. מלחמת הכוכבים החל כסדרת סרטי קולנוע אך התרחב לזיכיון שכולל סדרות אנימציה טלוויזיוניות, ספרי קומיקס, נובלות (ספרי סיפורת), משחקי מחשב ווידאו ומגוון רחב של מרצ'נדייז (כגון צעצועים ומוצרים ממותגי הזיכיון).
בנוסף יש קרוסאוברים בין זיכיונות וכן איחוד מספר זיכיונות ליקום בדיוני אחד המהווה זיכיון בפני עצמו. שתי הדוגמאות הבולטות לכך הן יקום DC הבדיוני שבו קבוצת גיבורי-העל מתאחדת לליגת הצדק בהנהגת סופרמן, באטמן ווונדר וומן, ויקום מארוול שבו גיבורי-העל השונים מתאחדת לקבוצת האוונג'רס. אולפני מארוול ייבאו קונספט זה מהקומיקס לקולנוע והפיקו את היקום הקולנועי של מארוול שמאחד בין כל סרטי גיבורי-העל של מארוול ליקום אחד עם קו עלילתי רציף והשפעה חוצת גבולות בין הסרטים והדמויות השונות. היקום הקולנועי של מארוול נהפך לזיכיון הקולנועי הרווחי ביותר וזכה לצד ההצלחה גם בביקורות חיוביות. בעקבות ההצלחה, ניסתה החברה המתחרה, טיים וורנר, ליצור את היקום הקולנועי של DC המבוסס על גיבורי הקומיקס של DC קומיקס וליגת הצדק.
עריצות המספרים הקטנים
סעד (פירושונים)
רטטוי (סרט)
רטטוי (באנגלית: Ratatouille) הוא סרט קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר משנת 2007. הסרט עוסק בעכברוש קטן בשם רמי (Rémy) החולם להיות שף, ועוזר לעובד מסעדה כושל להיות שף מוצלח. הסרט נכתב ובוים על ידי בראד בירד. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
בהשראת הסרט הופק סרט קצר בשם "חברך העכברוש", אשר הופץ כבונוס להמדורות הביתיות שלו.
עלילת הסרט.
הסרט מלווה את סיפורו של רמי, עכברוש בעל רגישות גבוהה לריחות וטעמים ותאווה גדולה להכנת מזון גורמה. רמי מתגורר בעליית גג באזור כפרי עם משפחתו המורחבת, המונהגת על ידי אביו. את כישרונו של רמי מנצלים העכברושים לאיתור רעלים במזון האשפתות שלהם. במהלך אחד מניסיונות הבישול שלו, נכנס רמי למטבח שמתחת לעליית הגג. בעלת הבית מגלה אותו וחושפת את מושבת העכברושים בעליית הגג. העכברושים נמלטים מהבית, ובמהלך המהומה רמי מאבד את עקבותיהם.
רמי מדמיין לצידו את השף גוסטו, בעל מסעדה מפורסמת, שנפטר משברון לב לאחר שהוסר ממנה כוכב של מישלן, וזה מלווה אותו בעודו תועה במערכת הביבים. במהלך שיטוטיו מגלה רמי שהוא הגיע לפריז, היישר למטבח מסעדתו של גוסטו. רמי מועד ונופל לתוך המטבח, אך נמנע מלהימלט ממנו לפני שהוא מתקן מרק שקולקל בטעות על ידי לינגוויני, נער האשפות החדש של המסעדה. רמי נלכד ומשימת חיסולו מוטלת על לינגוויני, שעליו מוטל גם להכין מחדש את אותו מרק שזכה לשבחים.
רמי חושף בפני לינגוויני את יכולתם של העכברושים לתקשורת ברמה גבוהה ומודה שהוא זה שידע להכין את המרק. השניים מחליטים לשתף פעולה, כדי שלינגוויני ישמור על מקום עבודתו וכדי שרמי יוכל לעסוק בהכנת אוכל. יחד הם מגלים שרמי יכול להפעיל את איברי גופו של לינגוויני כמפעיל בובות בעזרת משיכה של קווצות שיער ראשו של לינגוויני. רמי מסתתר בכובע הטבחים של לינגוויני ומפעיל אותו בהצלחה כדי להכין את המרק.
השף בפועל של המסעדה, סקינר, זומם לנצל את שמו הטוב של גוסטו עד תום ולמכור מיני מזונות נחותים להכנה מהירה. תוכניותיו עומדות בפני סכנה משמתגלה לו שלינגוויני הוא בנו הלא ידוע של גוסטו והיורש החוקי שלו. רמי מגלה את האמת ומצליח להימלט מסקינר עם מסמך המוכיח את זכותו של לינגוויני. לינגוויני וקולט, שפית במסעדה המפתחת עמו קשר רומנטי, מפטרים את סקינר.
רמי מגלה מחדש את משפחתו בסמטאות פריז, אך מעדיף עליה את הגשמתו העצמית כטבח. חברי המושבה שלו לשעבר מתחילים להגיע אל המסעדה ורמי נאלץ לאפשר להם לגנוב מזון ממזווי המסעדה. המסעדה זוכה להצלחה גדולה בזכות בישוליו של רמי, בעוד לינגוויני, המבשל לכאורה, זוכה בכל התהילה. מבקר המסעדות הנחשב, אנטון אגו, שביקר בחריפות את שף גוסטו והביא לנפילתו, מחליט לבדוק מחדש את המסעדה, לאחר שנשמע ממנו שמסעדת גוסטו הפכה לפופולרית ברחבי פריז. המתח הגובר בין לינגוויני המודאג מהביקורת הקרבה ובין רמי המאוכזב מחוסר ההתייחסות לתרומתו ולאומנתו, מגיע לשיאו כשלינגוויני מוצא את העכברושים גונבים מהמזווה ומגרש אותם ואת רמי.
סקינר, שמאז פיטוריו עוקב אחרי לינגוויני וההצלחה התמוהה שלו, מצליח ללכוד את רמי וכולא אותו. בני משפחתו של רמי נחלצים לעזרתו ומשחררים אותו ורמי חוזר למסעדה, שם הוא מתפייס עם לינגוויני. לינגוויני מגלה לצוות המטבח את האמת על כישרון הבישול שלו ועל רמי, ואלו בתגובה נוטשים אותו ואת המטבח בו במקום. אביו של רמי, מתרשם מהתמדתו של בנו ומחליט לגייס את שבט העכברושים כולו כדי לסייע לרמי. העכברושים, בניצוח של רמי ובסיועה של קולט ששבה למטבח, מנהלים את המטבח ומכינים מנות לבאי המסעדה. לאנטון אגו, המבקש שיוכן לו מאכל מפתיע, מתקין רמי את גרסתו למאכל ירקות עממי בשם רטטוי. אגו נדהם מהשפעתה המופלאה של המנה עליו ודורש לראות את השף. דרישה שנענים לה רק לאחר שאחרון האורחים במסעדה עוזב אותה. אגו מנציח ומאשר בטור הביקורת שלו את אמירתו של גוסטו "כל אחד יכול לבשל" ומכריז על רמי כטבח הטוב ביותר בצרפת.
באפילוג מתגלה שהמסעדה נסגרה עקב ביקורת בריאות שגילתה בה עכברושים. אגו שפורש מעבודתו כמבקר, מממן פתיחת מסעדה המנוהלת על ידי קולט ולינגוויני. טבח המסעדה, רמי, ממשיך להכין מנות רטטוי לאגו הפוקד אותה. המסעדה עצמה משרתת אנשים ובחלק נוסף עכברושים המגיעים לסעוד ולהנות ממזון גורמה.
דמויות ומדבבים.
המדבבים.
בסוגריים מופיעים המדבבים של הגרסה העברית.
פרסים.
הסרט זכה להצלחה רבה וזכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב לסרט אנימציה לשנת 2007.
ב-2008 זכה בפרס אנני.
יתר על כן, במסגרת פרס אנני, "רטטוי" היה מועמד ל-13 פרסים, כולל פעמיים באפקטים המונפשים הטובים ביותר, ושלוש פעמים במשחק הקול הטוב ביותר בהפקת אנימציה עבור ג'נין גרופלו, איאן הולם ופאטון אוסוולט, ובו איאן הולם זכה בפרס. הסרט זכה בפרס הסרט המונפש הטוב מאגודות המרובות כולל מבקרי הקולנוע של שיקגו.
בית אירופה-ישראל
אלן סוקאל
טריו סונאטה
טריו סונאטה (trio sonata) היא צורה מוזיקלית שהייתה פופולרית ביותר בסוף המאה ה-17 ובמאה ה-18.
טריו סונאטה כתובה לשני כלי סולו לנגינת המלודיה ולבסו קונטינואו, שלושה תפקידים בסך הכל, ומכאן שמה. אך הואיל והבסו קונטינואו מורכב בדרך כלל משני כלים לפחות (הרכב טיפוסי הוא צ'לו וויול בס ולעיתים אף בסון, עם כלי מקלדת כגון צ'מבלו ואף עם כלי פריטה), הרי שלביצוע טריו סונאטה דרושים לפחות ארבעה נגנים. הטריו סונאטות של קורלי (אופוס 1, 1681, אופס 3, 1689) מציגות דוגמה מאלפת.
לנגינת שני הקווים העליונים היה מקובל להשתמש בשני כינורות, אך יצירות רבות בז'אנר נכתבו להרכבים הכוללים כלי סופרן אחרים כמו חליל, חלילית ואבוב, בקומבינציות שונות.
הטריו סונאטות של יוהאן סבסטיאן באך לעוגב (525-530 ברשימת יצירותיו) מאגדות את כל שלושת התפקידים בכלי אחד. מצב טיפוסי הוא, שיד ימין, יד שמאל והדוושות מבצעות כל אחת תפקיד שונה, ובכך יוצרות אותו מרקם כמו בשלישיית כלים. מסיבות מובנות, שש השלישיות האלה מעובדות בימינו לארבעה נגנים. עוד חידוש של באך היה יצירת טריו סונאטות על פי כל הכללים, תוך שימוש בצ'מבלו קונצ'רטנטה (אובליגטו, כלומר מחייב) וכלי אחד לנגינת המלודיה, כלומר, שני נגנים בסך הכל. דוגמאות ידועות להרכב זה הן שש הסונאטות לצ'מבלו וכינור סולו (1014-1019 ברשימת יצירות באך (רי"ב), שלוש סונאטות לצ'מבלו וויולה דה גמבה (1027-1029 רי"ב) ושלוש הסונאטות לצ'מבלו וחליל צד (1030-1032 רי"ב).
סוגריוס