הקבוצה ייצאה מאמנים לליגות האנגליות כאשר מאמן פולהאם, לורי סאנצ'ז, היה מאמנה של הקבוצה בעונת ומאמן ברנלי, סטיב קוטריל, היה מחליפו של סאנצ'ז לאחר עזיבתו וגם אימן בקבוצה.
בעולם התרבות, נכתב על הקבוצה בספר בשם "There's Only One Red Army" (בעברית: "יש רק צבא אדום אחד"), ספר שנכתב על ידי אמון סוויני ויצא לאור בשנת 1997.
The Kinks
חגיגות השישים
חגיגות ה-60
נישואין חד-מיניים
אות השירות בישראל
אות השירות בישראל הוא אות המוענק לנספחים צבאיים זרים המשרתים בישראל, לקראת סיום שליחותם בארץ. על ייסוד האות החליטה ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים ב-19 בדצמבר 2006 והחלטה זו קיבלה תוקף של החלטת ממשלה ביום 11 בינואר 2007.
זכאות לאות.
האות יוענק לנספח הצבאי הזר בתום שירותו, בתנאי ששירת שנתיים לפחות בישראל, כביטוי סמלי וכהוקרה על שירותו בישראל. ראש אגף התכנון בצה"ל רשאי, בנסיבות חריגות, לאשר הענקת אות השירות בישראל לנספח צבאי זר, אשר שרת בישראל תקופה קצרה יותר. ההחלטה להעניק את אות השירות בישראל תתואם מבעוד מועד עם הזכאי לקבלתו - כדי לקבל את הסכמתו או אישור הנחוץ לו לשם קבלת האות ממדינתו.
נספחים צבאיים עד דרגת קולונל יקבלו את האות מידי ראש חטיבת תכנון אסטרטגי ושיתוף פעולה צבאי באגף התכנון של צה"ל. לנספחים צבאיים זרים בעלי דרגה הגבוהה מקולונל, יוענק האות על ידי ראש אגף התכנון בצה"ל.
ראש חטיבת תכנון אסטרטגי ושיתוף פעולה צבאי בינלאומי יהיה מוסמך, באישור הרמטכ"ל, לשלול מנספח את אות השירות בישראל אם ישתכנע כי הנספח פגע בביטחונה של מדינת ישראל או בחוקיה, או התבטא באופן פוגעני נגד העם היהודי ומדינת ישראל.
אתנית
ערוץ הקניות
ערוץ הקניות הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי מסחרי המתמחה בהצגת ומכירת מוצרי צריכה לקהל הצופים המשודר ב-HOT, YES, פרטנר TV ובSTINGTV.
היסטוריה.
הזיכיון לערוץ ניתן באפריל 1995 לתקופה של 6 שנים, עם אופציה להארכה ל-6 שנים נוספות, לקבוצת משקיעים שזכתה במכרז בו התמודדו 4 קבוצות. הקבוצה הזוכה כללה את: פרסום דחף, יצוא השקעות, גלובוס גרופ, כלל-סחר, ישאל, ערי סטימצקי, גד פרופר, חברת הקטלוגים "עסקה טובה", וערוץ הקניות האמריקני VIATV. לאחר שהערוץ צבר הפסד של כ-43 מיליון שקל בשנתיים הראשונות להפעלותו, מכרו רוב המשקיעים את חלקם לחברת פרסום דחף שהחזיקה 80% מהמניות. ב-1999 הודיע הערוץ על הקמת רשת חנויות ארצית, לאחר שכבר הפעיל נקודות מכירה ביפו, בירושלים ובבאר-שבע בהם שווקו בעיקר עודפים שלא נמכרו במסגרת השידורים בערוץ.
בשנת 2002 עתר הערוץ לבג"ץ נגד המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין כדי למנוע מתן רישיונות לערוצים מתחרים, לא על בסיס מכרז וזיכיון כפי שנדרש מערוץ הקניות. אחר כך משך את העתירה. בשנת 2005, הושקו לבסוף שני ערוצים מתחרים, עורץ נטאקשן 333, שהיה המבוסס על אתר הקניות נטאקשן באינטרנט של חברת נטוויז'ן, וערוץ 444 TVmall. שני הערוצים הפסיקו לשדר לאחר פחות משנתיים.
בינואר 2007, ביקש ערוץ הקניות הארכה לזיכיון השידור שלו. אך שר התקשורת, אריאל אטיאס, החליט שלא להאריך את הזיכיון על פי המלצת מועצת הכבלים והלוויין, לפיה יש להעביר את השידור של הערוץ למתכונת של רישיון ולא על בסיס זיכיון מוגבל בזמן. בפברואר 2008 הוסכם לבסוף על הארכת הזיכיון ב-10 שנים נוספת.
בשנת 2014 עבר הערוץ מיתוג מחדש והחל לשדר באיכות HD.
פעילות.
בכל תוכנית (למעט "TV שופ אמריקה") יש מנחה אשר מציג את המוצרים אשר יהיו בתוכנית בתחילת התוכנית ובסופה. כל מוצר מוצג על ידי סרטון קצר של עד 5 דקות. במהלך השידור מזכיר המנחה את המוקד הטלפוני ואת אתר האינטרנט של הערוץ, דרכם ניתן לרכוש את המוצרים. בכל חודש יש יום צילום מרוכז, בו מצלמים כ-15–20 סרטונים. הערוץ משדר 24 שעות ביממה במשך כל השנה (אך לא ביום כיפור ובימי זיכרון ממלכתיים בישראל). שידורי הרצף מתחילים בשעה 14:00, ונמשכים עד חצות. בשאר שעות היום משדרים את התוכניות בשידור חוזר. הערוץ הוקם בשנת 1995 על ידי חברת "גלובוס גרופ" וקבוצת "דחף". משרדי הערוץ ממוקמים בשדרות ירושלים בתל אביב-יפו. מנכ"ל הערוץ הוא אורן ז'ורבין.
הערוץ ניתן לקליטה על ידי מנויי HOT, YES ופרטנר TV באפיק 21.
לערוץ חנויות פיזיות בתל אביב, חיפה ובבאר שבע.
את מוצרי הערוץ ניתן לרכוש בארבע דרכים: קנייה בחנויות הפיזיות, באמצעות מוקד השירות של הערוץ, רכישה באתר הערוץ, או הזמנה ביישומון הערוץ.
אינדולגנציות
גרמניה אינפריור
גילברט
טאריק עבדול-וואהד
אלן פלטשר
אלן ג'רארד פלטשר (אנגלית: Alan Gerard Fletcher; 27 בספטמבר 1931 – 21 בספטמבר 2006) היה מעצב גרפי בריטי.
חייו.
אלן פלטשר נולד בניירובי, קניה, שם עבד אביו בשירות הציבורי.
בגיל 5, חזרה משפחתו לאנגליה. כאשר אביו לקה במחלה סופנית, הוא גר במשך שלוש שנים עם סבו וסבתו, ואז במהלך ההפצצות על לונדון של מלחמת העולם השנייה פונה למחסה בבית החולים.
הוא למד בבתי ספר שונים לאומנות והמשיך ללימודי אמנות בקולג' המלכותי בבריטניה.
ב-1956, נישא פלטשר לאיטלקייה בשם פאולה ביאגי. באותה שנה הוא קיבל מלגה ללמוד באוניברסיטת ייל שבארצות הברית, אחד מהמורים שלו היה פול ראנד ובעזרת מורה אחר קיבל עבודה לעצב את השער של פורצ'ן מגזין. לאחר ביקור בוונצואלה, חזר פלטשר ללונדון ב-1959. הוא עבד זמן קצר בסטודיו של סאול באס בלוס אנג'לס ובחברת פירלי במילאנו.
ב-1962 הוא הקים משרד עיצוב גרפי ביחד עם שני שותפים, הם פרסמו ספרים אודות עיצוב גרפי ובין לקוחותיהם היו ספריית פינגווין, חברת פירלי ואוליבטי, ב-1972 המשרד התפתח ושינה את שמו לפנטגרם. חלק מעיצובי הלוגו שעיצב נמצאים עדיין בשימוש של חברות כיום.
ב-1992 עזב את המשרד, ועבד מביתו בנוטינג היל. הוא עבד גם בחופשות כאשר שרבט במחברתו ועל מה שמצא. ב-1993 הצטרף כמנהל אמנותי של הוצאת הספרים "פידון". פלטשר כתב מספר ספרים בנושא עיצוב גרפי.
הוא זכה בפרס מעצב השנה באנגליה, והיה ב-1973 נשיא אגודת המעצבים הבריטית.
התערוכה האחרונה שלו נפתחה חודשיים לאחר מותו ב-2006 מסרטן.
העיצוב של אלן מתבטא בעיקר בסגנון קל, פשוט ומשעשע.
יקושימה
האי יקושימה (יפנית 屋久島 - "האי יאקו") הוא אי השייך לאיי אוסומי (大隅諸島), בדרומה של יפן, כ-60 ק"מ מדרום לאי קיושו. ביקושימה מתגוררים כ-15,000 איש המתרכזים לאורך החופים ובמיוחד בצידו המזרחי והצפון-מזרחי של האי. באי שני נמלים ושדה תעופה קטן. בשנת 1980 הכיר אונסק"ו ב-189.58 קמ"ר משטחו של האי כשמורה ביוספרית, ובשנת 1993 הכריז הארגון על שטח של 107.47 קמ"ר או כחמישית משטחו של האי, כאתר מורשת עולמית.
גאוגרפיה.
לאי צורת עיגול, קוטרו כ-25 ק"מ, היקפו 135 ק"מ ושטחו 504.88 קמ"ר. בין האי לבין האי טנגשימה ממזרח לו מפריד מצר ים המכונה מצר וינסן (Vincennes Strait) או גם מצר יקושימה (יקושימה קאיקו). במרחק כ-15 קילומטרים מערבית לאי שוכן האי קוצ'ינוארבו-ג'ימה שבו יש הר געש פעיל. במרכזו של האי ניצב הר מיאנואורה הנישא לגובה של 1,935 מטר וסמוך מדרום לו ניצבת הפסגה השנייה בגובהה בהר קורואימי שגובהו 1,886 מטר. האי עשוי ברובו מגרניט ומסביב למסיב המרכזי מצויים שטחים מכוסים אבן חול.
האקלים באי נע בין אקלים סובטרופי לאורך החופים לסובאלפיני בפסגות הגבוהות. מזג האוויר לח וגשום בכל חלקי האי, וכמות המשקעים נעה בין 4,000 מ"מ בשנה באזורי החוף ל-10,000 מ"מ בשנה בפסגות ובצידו הצפון-מזרחי של האי. העונות הגשומות הן האביב והקיץ ואז מלווים הגשמים במפולות בוץ. בחורף מכוסות פסגותיו של האי בשלג העשוי להצטבר עד לגובה של 6 מטר, דבר שאינו ברור מאליו לאור העובדה שיקושימה שוכן בקו הרוחב של הנגב ולאור העובדה שטמפרטורת מי הים מסביבו אינה יורדת אף פעם מתחת ל-19 מעלות צלזיוס.
החי והצומח.
כ-75 אחוז משטחו של יקושימה מכוסה ביער והצמחייה בו ערוכה ברצועות בהתאם לקווי הגובה ולתנאי האקלים. האי ידוע במיוחד בעצי הקריפטומריה (הנקראים סוגי – 杉). עצים אלה היכולים להגיע עד לגיל מופלג של 3,000 שנים שוכנים באי מעל גובה של 600 מטר, והם מכונים "קו-סוגי" כל עוד לא הגיעו לגיל של אלף שנים ו"יאקו-סוגי" לאחר מכן. הסוגי העתיק ביותר הוא ג'ומון סוגי (縄文杉)שגילו מוערך ב-2,600 שנים. סך הכל מצויים באי כ-1,900 מינים של צמחים, מהם 94 אנדמיים.
ביקושימה 16 מיני יונקים, מהם שניים אנדמיים לאי – קוף מקוק יפני ייחודי המכונה "יאקוזארו" (yakuzaru, שם מדעי Macaca fuscata yakui) ואייל יאקושימה (תת-מין של אייל סיקה (yakushika, שם מדעי Cervus nippon vakushimae). בנוסף מצויים באי כ-150 מיני עופות.
איצ'אן קלה
איצ'אן קלה (באוזבקית: Ichаn-Qаl’а - "העיר הפנימית") הוא הרובע ההיסטורי של העיר חיווה השוכנת במערב אוזבקיסטן, סמוך לגבולה עם טורקמניסטן ובפאתי מדבר קאראקום, כ-750 ק"מ מערבית מהבירה טשקנט. רובע איצ'אן קלה שוכן כחצי קילומטר מדרום למרכזה של חיווה המודרנית, והוא משקף במידה רבה את עברה המפואר של העיר אשר שימשה כבירתן של ממלכת חווארזם ושל ח'אנות חיווה. ב-1991 הוכרז איצ'אן קלה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.