בין יצירותיו הבולטות של ג'וליאני שלושת הקונצ'רטי לגיטרה (אופוס 30, 36 ו-70); סדרה של שש פנטזיות לגיטרה סולו, אופוס 119–124, המבוססות על אריות מתוך אופרות של רוסיני ומוכתרות בשם "רוסיניאנה"; כמה סונאטות לכינור וגיטרה ולחליל וגיטרה; חמישייה, אופוס 65, לכלי קשת וגיטרה; כמה קבצים לקול וגיטרה וגראנד אוברטורה הכתובה בסגנון איטלקי. כמו כן עיבד הרבה יצירות סימפוניות, הן לגיטרה סולו והן לדואו גיטרות, אחת מהן עיבוד של הפתיחה לספר מסביליה של רוסיני לשתי גיטרות. עוד יש מספר רב של יצירות דידקטיות, ביניהן שיטה להוראת הגיטרה, שמורים ממשיכים להשתמש בה עד היום.
כיום מבצעים גיטריסטים מקצועיים את הקונצ'רטי ויצירות הסולו של ג'וליאני, והן עדיין מציגות בד בבד את יכולתו של הגיטריסט לנגן את היצירה ואת כישרונו הטבעי של ג'וליאני כמלחין לגיטרה הקלאסית.
באדיו
גידנס
פא&quot;ר
פא"ר ("פתיחת אוצרות רוח") הוא מיזם של האוניברסיטה הפתוחה שאיפשר גישה חופשית לספרי לימוד אקדמיים בפורמט אלקטרוני, חלקם גם בגרסה קולית, ולמגוון חומרי לימוד מקוונים. המיזם פעל ממאי 2008 עד ספטמבר 2020.
היסטוריה של המיזם.
היזמה החלה במרכז שה"ם (המרכז לשילוב טכנולוגיות להוראה מרחוק) של האוניברסיטה הפתוחה במסגרת שני מיזמים נפרדים. האחד הוא מיזם שכונה בשעתו "חשיפה לצפון", שנולד במהלך מלחמת לבנון השנייה. במסגרתו הוצע לפתוח את חומרי הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה לטובת סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה מאזור הצפון. באותה תקופה נאלצו תושבי הצפון להישאר בבתיהם או לרדת למקלטים וסטודנטים נעדרו מכיתות הלימוד. מטרת המיזם הייתה להנגיש להם, ישירות למחשב הביתי, חומרי עזר שפותחו באוניברסיטה הפתוחה. היזמה השנייה, שכונתה בראשית הדרך "ספרים פתוחים", נוסדה בתחילת 2007 וייעודה היה להעלות חלק מספרי האוניברסיטה לרשת האינטרנט לרשות כלל הציבור.
מיזם פא"ר הוכר על ידי האיגוד הבינלאומי שעוסק בפתיחת חומרי לימוד לקהל הרחב OCW Consortium . איגוד זה הוקם על ידי אוניברסיטת MIT. מיזם פא"ר חבר באיגוד זה משלהי 2008. כמו כן מיזם פא"ר חבר בקהילת ה-OER של אונסק"ו.
מיזם פא"ר נסגר ב-1 בספטמבר 2020.
תכנים באתר פא"ר.
ספרי לימוד בפורמט אלקטרוני.
באתר פא"ר מתאפשרת גישה חופשית לעשרות ספרים מ-50 קורסים אקדמיים. הספרים מוצגים בפורמט אלקטרוני (ספר אלקטרוני) המאפשר לקוראים לדפדף בספר, לקבוע את תצוגת הקריאה הנוחה להם, לחפש טקסטים בתוך הספר ועוד. הספרים האלקטרוניים הם העתק מדויק של הספרים המודפסים הקיימים של האוניברסיטה הפתוחה. הגישה לספרים הצריכה רישום של המשתמש אך לא נדרש תשלום.
חלק קטן מהתמונות והטקסטים בספרים האלקטרוניים הוסתרו, וזאת עקב מגבלה של זכויות יוצרים.
ספרים קוליים.
חלק מהספרים שהועלו בגרסה האלקטרונית כוללים גם גרסה קולית מלאה של הספר (בפורמט MP3/stream). כך ניתן להאזין לספרים דרך האינטרנט או להורידם למחשב האישי ולהאזין להם באמצעות נגנים ניידים. הספרים הוקראו על ידי קריינים מקצועיים, והוקלטו באולפני הקול של האוניברסיטה.
הרצאות בווידאו.
חלק מהספרים מלווים בהרצאות וידאו של כותבי הספרים או של מומחים בתחום, רובם חברי סגל בכיר באוניברסיטה הפתוחה או באוניברסיטאות אחרות. ההרצאות מעשירות את חומר הלימוד ומציגות מבט נוסף או הדגשים לגבי פרקים מסוימים בספר. ההרצאות צולמו באולפני הווידאו של האוניברסיטה הפתוחה.
חומרי לימוד מקוונים.
ברשות האוניברסיטה מאגר נרחב של פריטי למידה מקוונים שפותחו במיוחד עבור הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה ועד היום הייתה גישה אליהם רק דרך אתרי הקורסים. פריטי הלמידה כוללים, למשל, מילוני מונחים, רשימות אתרים מומלצות, תרגילי רב-ברירה ("שאלות אמריקאיות"), מצגות המלוות את מפגשי ההנחיה, שיעורים מוקלטים בווידאו, לומדות וכדומה.
יסעוריים
יסעוריים (שם מדעי: Procellariidae) הם משפחת עופות ימיים המקורבים לאלבטרוסיים, החיים כמעט בכל הימים והאוקיינוסים.
חלקם גדולים, כגון היסעור הגדול הנפוץ באוקיינוס האטלנטי, שגודלו כמעט ששים סנטימטר; ולאחרים, כדוגמת היסעור הקטן שגודלו 30 סנטימטר.
תיאור.
היסעורים אינם מצטיינים בצבעים רבים. גבם והצד העליון של כנפיהם הם שחורים, ואלו חלקי גופם התחתונים מבהיקים בלבנם הטהור. הודות לקרומי השחייה המתוחים בין שלוש האצבעות שברגליהם הם מיטיבים לשחות, והודות לכנפיהם הארוכות והחדות הם מצטיינים כמעופפים מֻבהקים. בדרך כלל הם מתעופפים בסמוך לפני הים וחגים במעגלים. את רוב זמנם הם מבלים על פני המים. במשך היום הם מתעופפים ותרים אחרי טרף, בעיקר דגים וסרטנים. בלילה הם נחים על פני המים.
רבייה.
בעונות הדגירה באים היסעוריים בלילה לחופי המים, ועל-פי-רוב בוחרים הם לשם כך איים בלתי מיושבים. הם מכינים לעצמם קנים בתוך מאורות שבאדמה, ומקום קינונם המאֻכלס להקות גדולות נהפך לכעין "חלת-דבש" מרֻבת מאורות. הנקבה אינה מטילה אלא ביצה אחת והאפרוח הנבקע מן הביצה מכֻסה פלומה ארֻוכה וצפופה. ההורים דואגים לאפרוחים ומביאים להם מזון והללו משמינים מאוד. אולם במשך היום עוזבים ההורים את האפרוחים לנפשם ויוצאים להתעופף על פני המים, ורק לאחר רדת החשכה הם חוזרים אל הקנים.
מיון.
סוגי המשפחה:
ג'ק שפרד (פושע)
ג'ק שפרד (באנגלית: Jack Sheppard; 4 במרץ 1702 - 16 בנובמבר 1724), היה פושע אנגלי ידוע לשמצה במאה ה-18 בלונדון.
שפרד נולד למשפחה ענייה, והתחנך כשוליית נגר. אולם ב-1723 הוא החל לשתות משקאות חריפים בכמויות מופרזות ולבקר אצל זונות. בסופו של דבר הוא החל לנסות להגדיל את הכנסתו דרך פשע, תחילה על ידי גנבת דברים פעוטים מחנויות ובהמשך על ידי גנבת דברי ערך מבתים בהם עבד. הוא התפטר מעבודתו, הסתובב עם פושעים נוספים והתקדם לפריצה לבתים.
שפרד נעצר ונכלא חמש פעמים ב-1724. הוא נמלט בארבע הפעמים הראשונות, דבר שהפך אותו לדמות ידועה לשמצה בציבור, ופופולרית ביותר בקרב השכבות העניות. בסופו של דבר הוא נתפס, הורשע והוצא להורג בתלייה. חוסר היכולת של ג'ונתן ויילד (שהתחזה לאחד ממגיני החוק הראשיים בבריטניה) לשלוט בשפרד, והפציעות שספג בידי אחד מעמיתיו של שפרד הובילו לבסוף לנפילתו של ויילד.
אייל בן-ארי
קורפו (פירושונים)
ג'ק שפרד
פרשת הרצח בחולות תל נוף
פרשת הרצח בחולות תל נוף בשנת 1937 לוותה בתאוריית קשר ומשפט סנסציוני שהסעיר את היישוב בארץ ישראל, זכתה לסיקור נרחב בעיתוני ארץ ישראל, ואף להדים בעיתונות העולם. קורבן הרצח היה המהנדס יעקב צוַואנגֶר, ובהריגתו הורשע סוחר הקרקעות ראובן שֶיינצוִיט.
הזירה, הקורבן והרוצח.
זירת הרצח בחולות תל נוף הייתה ב-1937 שטח בלתי מיושב של גבעות חול, קוצים ופרדסים. כעבור שנים אחדות, במלחמת העולם השנייה, נבנה במקום שדה תעופה צבאי בריטי, לימים בסיס חיל-האוויר תל נוף.
קורבן הרצח, המהנדס יעקב צוואנגר (Zwanger), נולד ב-1883 בחרקוב שבאימפריה הרוסית. בצעירותו הצטרף לתנועה המהפכנית ובשנת 1905 נדון למאסר על השתייכותו למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שהייתה מחוץ לחוק. צוואנגר נמלט מהכלא וברח מרוסיה, בתחילה לאוסטריה ולאחר מכן לארגנטינה, בה חי 9 שנים בעובדו כמהנדס. בשנת 1917, עם פרוץ מהפכת אוקטובר, חזר לרוסיה והגיע לאזור הקווקז, שם מונה לעוזר שר התחבורה, האחראי על נמלי הים השחור. בשנת 1920 נעצר על ידי גייסות "הצבא הלבן" של הגנרל אנטון דניקין ונדון למוות, אך הצליח להימלט והגיע לאיסטנבול ומשם לארץ ישראל. בארץ ישראל עבד בסולל בונה, בחברת החשמל ובחברת פיק"א עד לשנת 1930, שבה עזב את ישראל בשל מצב בריאותו ועבר לפריז. לאחר שלא מצא עבודה מתאימה חזר לארץ ישראל בשנת 1933. בשובו עבד כמהנדס עצמאי, אך בשנתיים האחרונות לחייו סבל מקשיים כלכליים ומבעיות בריאות. התגורר בשכונת מונטיפיורי בתל אביב והיה חבר ועד השכונה.
הנאשם ברצח המהנדס צוואנגר היה ראובן שיינצויט (Schenzvit) יליד שנת 1900, שהיה בשנות השלושים סוחר קרקעות, איש עסקים וקבלן בניין. רוב אדמות תל נוף היו בבעלותו, והוא שיווק אותן כאדמות עיר האמורה להיבנות במקום. לפרויקט קרא "תל נוף", על מנת שיזכיר את שמה של העיר תל אביב, שהחלה לשגשג באותה תקופה בעקבות גלי העלייה הרביעית והעלייה החמישית. שיינצויט היה הראשון בארץ ישראל שהשתמש בפרסום בקולנוע כערוץ שיווקי לקידום המיזם שלו ואת לקוחותיו מצא בין יהודי פולין, שהתעניינו בהשקעה בעיר העתידית. אלא ששיינצויט לא התכוון כלל לבנות עיר במקום, אלא רק לצבור הון ממכירת הקרקעות.
התעלומה והחקירה.