אף על פי שלא היה בטוח מה הביא את ההזמנה לפקידי האיחוד, אמר כי אוזבקיסטן מנסה להתגבר על בידודה. לדבריו, היחסים בין רוסיה לאוזבקיסטן ופיתוח אפשרי של האיחוד האירופי של עתודות האנרגיה האוזבקיות לא "נדונו באופן ישיר", אך "אפשר להניח בטווח הרחוק שהם מצפים להשקעה של האיחוד האירופי בתחום זה." אם יוסרו הסנקציות, פגישה של "מועצת שיתוף פעולה" עם שר החוץ נורוב תתקיים בבריסל בהמשך הסתיו.
הסכמים משפטיים עם מדינות המפרץ.
ב-31 במרץ 2009 הסכימו אוזבקיסטן וסולטנות עומאן על מסגרת חוקית המגנה על השקעות עומאניות במרכז אסיה, ומבטיחה כי סחר משתי המדינות יהיה חופשי מכפל מס. ממשלת הסולטנות מנהלת מדיניות פיזור כלכלי והפרטה כבר כמעט עשור, לאחר שחתמה על הסכם דומה עם שלושים משותפות הסחר האחרים שלה.
איאן גלדר
איאן גלדר (באנגלית: Ian Gelder; נולד ב-3 ביוני 1949) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע מהופעותיו הרבות בתיאטרון ועל מסכי הקולנוע והטלוויזיה. בין תפקידיו היו מר דקר מהסדרה "Torchwood: Children of Earth" וקיוואן לניסטר בסדרה "משחקי הכס".
קריירה.
גלדר הופיע בסרט הטלוויזיה "רמפול" בתפקיד בנו של רמפול שהוא מרצה באוניברסיטה. הוא שיחק בתפקידים רבים על במת התיאטרון ועל המסכים. בתיאטרון הופיע גלדר במחזה "The Low Road" משנת 2013. ממאי עד יולי 2014 שיחק בתפקיד מרקוס אנדרוניקוס, אחיו של טיטוס, בהפקה מחודשת של המחזה "טיטוס אנדרוניקוס" בבימויה של לוסי ביילי שהועלה בתיאטרון שייקספיר גלוב.
ב-2009 הופיע גלדר במיני-סדרה "Torchwood: Children of Earth" בתפקיד מר דקר, וב-2011 החל לגלם את קיוואן לניסטר בסדרה "משחקי הכס". אחרי היעדרות של שלוש שנים הוא שיחק שוב באותה דמות בעונות החמישית והשישית של הסדרה.
באוגוסט 2017 כיכב גלדר במונולוג של BBC4 בשם "Queers: I Miss the Wa".
ב-2019 הופיע גלדר בסדרה "חומריו האפלים", המבוססת על הטרילוגיה "חומריו האפלים" מאת פיליפ פולמן, בתפקיד הספרן והמלומד צ'ארלס.
חיים אישיים.
בן זוגו של גלדר הוא השחקן בן דניאלס. השניים נפגשו ב-1993 כשהשתתפו בהפקה של המחזה "Entertaining Mr Sloane".
יחסי מרוקו–רוסיה
יחסי מרוקו–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לממלכת מרוקו.
יחסים מוקדמים.
באופן יחסי היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה למרוקו היו טובים מאוד מאז המאה ה-18. ואז היחסים ההדדיים החלו עם חילופי טובין בין האימפריות של הסולטאן מוחמד בן עבדאללה והקיסרית קתרין השנייה.
בשנים המאוחרות של הקיסרות הרוסית היא תמכה בעמדות הקולוניאליות הצרפתיות במרוקו.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, ברית המועצות לא חתמה על פרוטוקול טנג'יר.
המלחמה הקרה.
במהלך המלחמה הקרה, מרוקו הייתה אחת משותפות המסחר החשובות ביותר של ברית המועצות באפריקה.
בתחילת שנות ה-60 היחסים הסובייטיים-מרוקאים התפתחו בצורה טובה מאוד. במהלך מחאת מוסקבה ב-1964, כ-50 תלמידים מרוקאים פרצו לשגרירות של מרוקו בברית המועצות במוסקבה ולאורך כל היום השתתפו במחאה נגד עונשי מוות שנגזרו על ידי בית משפט מרוקאי רבאט.
בשנת 1978 ברית המועצות השקיעה רבות בתעשיית הכרייה של מרוקו.
במלחמת סהרה המערבית, ברית המועצות תמכה בחזית פוליסריו ובאלג'יריה. בהקשר זה אמר המלך חסן השני בשנת 1980 כי מרוקו וברית המועצות "במלחמה".
יחסים עכשוויים.
לרוסיה שגרירות ברבאט, ומשרד קונסולרי בקזבלנקה. מרוקו מיוצגת ברוסיה על ידי שגרירותה במוסקבה.
בשנות האלפיים יחסי הסחר הדו-צדדיים התרחבו באופן משמעותי, בעיקר בתחום הכרייה והחקלאות.
הנשיא הנוכחי ולדימיר פוטין ביקר במרוקו בספטמבר 2006 במטרה לחזק את הקשרים הכלכליים והצבאיים בין רוסיה למרוקו. היחסים בין מרוקו לרוסיה עדיין בפיתוח מתמיד, בעוד שהסחר בין המדינות הגיע לשני מיליארד דולר בשנת 2011. במרץ 2016 ביקר המלך מוחמד השישי ממרוקו ברוסיה ונפגש עם הנשיא פוטין. שני הצדדים חתמו על הסכם להגנה הדדית על מידע סודי.
על פי התקשורת המרוקאית, רוסיה תומכת בעמדת מרוקו בעימות בסהרה המערבית.
לאחר ירידה משמעותית בתיירות מאירופה, משרד התיירות של מרוקו מתכנן למשוך אליו יותר מטיילים מרוסיה.
בשנת 2019, ממשלת מרוקו וממשלת רוסיה הסכימו על השקעה בבתי הזיקוק במוחמדיה, שהושבתו מאז 2015. כך שיגיעו להספק זיקוק של כ-100,000 חביות ביום, בית הזיקוק אמורים להגיע מאוחר יותר ל-200,000 חביות ביום על ידי ניצול מתקני נמל נאדור. הרחבה זו מבטיחה לספק מספר השפעות נלוות, כולל הגברת יצירת מקומות עבודה ופיתוח תשתיות, במיוחד באזורים הצפוניים של מרוקו.
יחסי עומאן–רוסיה
יחסי עומאן–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לעומאן.
סקירה כללית.
עומאן הייתה בעלת ברית של הגוש המערבי במהלך המלחמה הקרה. ברית המועצות תמכה במורדים מרקסיסטים כמו החזית העממית לשחרור עומאן בעומאן במהלך מרד דופאר בשנות השישים והשבעים, והביאה להידרדרות היחסים בין עומאן לברית המועצות. המורדים הובסו בעזרת בריטניה על ידי ממשלת עומאן. עומאן לא קיימה יחסים עם ברית המועצות בתקופה זו. לאחר תקופה ארוכה כוננו עומאן וברית המועצות יחסים דיפלומטיים ב-5 בפברואר 1986 ועדיין מקיימים יחסים נייטרליים ברובם. אולם מאז עסקת פורצת דרך של אופ"ק, עומאן ורוסיה נהיו בעלות ברית פעילות במפרץ הפרסי.
צ'יאנשוזאורוס
צ'יאנשוזאורוס (שם מדעי: Qianzhousaurus; מילולית: "הלטאה של גאנג'ואו") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטירנוזאוריים, אשר חי בדרום סין לפני 66–72 מיליון שנה במהלך המאסטריכט שבקרטיקון העליון ונכחד עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.
הוא התגלה בחפירות בקרבת העיר גאנג'ואו שבמחוז ג'יאנגשי בדרום סין ותואר בידי החוקר לו ג'ונצ'נג בשנת 2014. הוא היה בעל מראה דומה לאליוראמוס ממדבר גובי ושניהם היו שונים משאר בני משפחתם, בעלי מראה קדום יותר המזכיר מינים כמו הדריפטוזאורוס. הם קובצו לשבט עצמאי - Alioramini, שבט המצוי בין המינים הדומים לטירנוזאורוס והטרבוזאורוס לבין האלברטוזאורוס והגורגוזאורוס.
הצ'יאנשוזאורוס היה בעל חוטם מוארך והוא זכה לכינוי "פינוקיו רקס" והיה בעל לסת מוארכת בעלת שיניים ארוכות וצרות יחסית אך עוצמת נשיכה חזקה כמו שאר הטירנוזאורים. אורכו הגיע ללמעלה מ-9 מטרים והוא היה טורף-העל של אסיה בתקופתו.
תומאס ה. ווטס
תומאס היל ווטס (באנגלית: Thomas Hill Watts; 3 בינואר 1819 – 16 בספטמבר 1892) היה מושל אלבמה ה-18 במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית בין השנים 1863 – 1865. בשנה וחצי שלפני כהונתו כמושל הוא שימש כתובע הכללי בממשלת קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה").
ראשית חייו.
ווטס נולד בטריטוריית אלבמה ב-3 בינואר 1819, כבכור מבין 12 ילדיהם של ג'ון יוז ופרודנס היל שעברו לשם מג'ורג'יה כדי למצוא אדמות טובות יותר בספר. משפחתו הייתה ממוצא אנגלי וולשי. הוא למד בבית הספר התיכון של מחוז דאלאס וסיים בהצטיינות ב-1840 את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה. בשנה שלאחר מכן הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בגרינוויל, אלבמה. ב-1848 הוא העביר את משרדו המצליח למונטגומרי. הוא גם היה לבעל אחוזת מטעים מצליחה וב-1860 היו בבעלותו 179 עבדים.
קריירה פוליטית.
מבחינה פוליטית אימץ ווטס עמדה בעד המשך קיומו של האיחוד במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, אך התפתחויות בהמשך העמידו את עמדותיו בספק, שכן ערב מלחמת האזרחים הוא לקח חלק במהלך לפרישתה של אלבמה מהאיחוד והיה אחד מחותמי כתב הפרישה של המדינה. ב-1861 הוא הובס בבחירות לתפקיד מושל המדינה על ידי ג'ון גיל שורטר והוא פנה לארגן את רגימנט הרגלים ה-17 של אלבמה, אך בהמשך התפטר כדי להתמנות לתובע הכללי של הקונפדרציה בקבינט של הנשיא ג'פרסון דייוויס.
מושל אלבמה.
ב-1863 נבחר ווטס כמושל אלבמה וב-1 בדצמבר הוא נכנס לתפקידו. במהלך תקופת כהונתו בת ה-18 חודשים התרחשו צעדים כלכליים של תקופת מלחמה שהציבור סלד מהם. הכסף חסר הערך של הקונפדרציה, מחסור באפשרויות לאשראי, אספקה בלתי סדירה של סחורות, ניסיונות לגיוס כפוי לצי שלעיתים קרובות הסתיימו בשוד ובביזה, ומס שהוטל על תוצרת חקלאית, גרמו לאנשים רבים להעדיף את "האיחוד הישן" על פני "הרודנות החדשה". הצורך בגיוס כוחות להגנת המדינה הפך לדחוף יותר ויותר. פניות לאוכלוסיית הגברים להקים פלוגות מתנדבים ופניות לבית המחוקקים של המדינה לארגן מחדש את המיליציה המסורבלת שלה נתקלו בהתנגדות שקשה היה להתמודד עמה. כמה ממבקריו של ווטס סברו שעליו להתרכז בהחזרה בכוח של העריקים אל השירות הצבאי. משמעות כישלון הפעולה של בית המחוקקים הייתה שלמדינה ולקונפדרציה לא יהיו כוח מיליציה יעיל בחודשים הקריטיים האחרונים של המלחמה. יותר מכך, חוק גיוס החובה של הקונפדרציה, שחוקק ב-17 בפברואר 1864, מיסד מדיניות של גיוס חובה שהובילה באופן בלתי נמנע לעימות בין המדינה לבין הקונפדרציה.