מקור אחר לרעיון המעשר נמצא בשיערוך מצוות הצדקה הכללית. הפוסקים כתבו כי נתינת עשירית הנכסים מוגדרת כמידה בינונית לצדקה. נמצא כי מי שלא הביא דין נפרד של מעשר כספים סבור שכדי לצאת ידי חובת הצדקה במידה בינונית (כשפחות מזה נחשב כעין רעה), יש להפריש עשירית למטרה זו.
הבדלי הגישות בפרטי הלכות מעשר כספים אצל הפוסקים השונים נובעים מההבדל במקור הדין. אלו שרואים במעשר חובה או מנהג נפרד מדין הצדקה הכללי יטו להתיר להשתמש בכסף למגוון יעדים רחב ביניהם מצוות שונות, צורכי ציבור ועוד. לעומת זאת ראיית הדין כחלק ממצוות הצדקה גוררת ממילא צמצום יעוד הכסף לצורכי עניים בלבד כפי שמתבקש מהגדרת המושג צדקה. כמו כן דרך חישוב העשירית (מהקרן או רק מהרווח) ישתנה בהתאם להבדלי הגישה.
חישוב ההפרשה.
ישנם דעות שונות בפוסקים בקשר להיקף חיוב המעשר:
מעשר וגמול למעשר.
למרות שנותן המעשר איננו מצפה לתמורה מוחשית עבור נדיבותו, הרי שבתנ"ך ובמקורות נוספים מקובלת התפיסה כי מתן מעשר יוצר תמורה לנותן, אם כי תמורה שאינה תמיד מוחשית או מיידית.
בספר מלאכי פרק ג' נכתב על כך במפורש: "הביאו נא את כל המעשר אל בית האוצר ובחנוני נא בזאת אמר ה' צבאות אם לא אפתח לכם את ארובות השמיים והריקותי לכם ברכה עד בלי די".
הט&quot;ז
גבעת פנחס
דיאנה רוס
דיאנה ארנסטין ארל רוס (באנגלית: Diana Ernestine Earle Ross; נולדה ב-26 במרץ 1944) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית, המזוהה עם מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז, פופ, דיסקו וג'אז. רוס התפרסמה לראשונה כסולנית להקת הסופרימס בתחילת שנות ה-60, ולאחר מכן הצליחה בקריירת סולו כזמרת בשנות ה-70 ולאחריהן.
רוס דורגה במקום ה-96 בקטגוריית "האומנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין רולינג סטון.
קריירה.
במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 הפכה רוס לזמרת המצליחה ביותר בארצות הברית, הופיעה בקולנוע, בטלוויזיה ובברודוויי. במהלך הקריירה שלה זכתה רוס בפרס טוני עבור הופעת היחיד שלה "ערב עם דיאנה רוס" מ-1977, שבעה פרסי גראמי (12 מועמדויות), שמונה פרסי המוזיקה האמריקאית ופרס גלובוס הזהב עבור הופעתה בסרט "הליידי שרה בלוז" (1972) שעסק בחיי בילי הולידיי. כן הייתה מועמדת לפרס אוסקר כשחקנית הטובה ביותר. בשנת 1981, השיר "Endless Love", דורג על ידי מגזין הבילבורד כאחד מהשירים הטובים ביותר בכל הזמנים.
בחמשת העשורים של הקריירה שלה הוציאה רוס 67 אלבומים ומכרה למעלה מ-100 מיליון אלבומים. שמונה עשר משיריה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני. שנים עשר כסולנית, ושישה ביחד עם "הסופרימס".
ב-1976 הוכתרה רוס על ידי מגזין הבילבורד כ"אמנית המאה". ספר השיאים של גינס הכריז כי היא האישה המצליחה ביותר במוזיקה של המאה ה-20.
ב-22 באוגוסט 1980, הוציאה את הסינגל "I'm Coming Out".
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בהשראת הסיפור האמיתי של דיאנה רוס והסופרימס "נערות החלומות" (Dreamgirls): בסוף שנות השישים, שלוש בחורות מוכשרות שחולמות להפוך לכוכבות פופ מקימות להקה, אך כאשר האמרגן החדש שלהן מחליט להחליף את הסולנית אפי (ג'ניפר הדסון שזכתה באוסקר על התפקיד) בדינה (ביונסה בתפקיד קולנועי ראשון), הן מתחילות להסתכסך דווקא כשההצלחה מאירה להן פנים.
בשנת 2007 זכתה רוס ממרכז קנדי לאמנות הבמה בפרס מרכז קנדי.
חיים אישיים.
בן זוגה הראשון הוא המוזיקאי האמריקאי ברי גורדי, יחסיהם נמשכו מספר שנים, מיחסים אלו נולדה ב-1971 ילדתם המשותפת, בתה הבכורה. כשהייתה בחודש השני להריונה, בינואר 1971 נישאה לרוברט אליס סילברסטיין, מנהל מוזיקלי יהודי-אמריקאי שניהל קריירות של מפורסמים רבים, בין השאר גם את הקריירה של רוס. נולדו להם ביחד שתי בנות משותפות, השחקנית טרייסי אליס רוס (1972) וצ'אדני רוס (1975). השניים התגרשו בשנת 1977. את בעלה השני, איל הספינות הנורווגי ארן נס פגשה בשנת 1985, ונישאה לו שנה לאחר מכן. להם שני ילדים משותפים. נס נהרג ב-2004 בדרום אפריקה בתאונה שהתרחשה במהלך טיפוס הרים.
בשנת 2009 מספר ימים לאחר מותו של הזמר מייקל ג'קסון, התגלתה צוואתו שבה הוא מזכיר שילדיו יהיו תחת השגחתה של אמו קת'רין ג'קסון, וכשתלך לעולמה, רוס תהיה אחראית עליהם.
ב-2016 העניק נשיא ארצות הברית ברק אובמה לרוס את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה.
קישורים חיצוניים.
כתבות:
התעורר רומני!
רבי שימעון
אורדה
החוף הנשכח
החוף הנשכח (באנגלית: Forgotten Coast) הוא אזור במדינת פלורידה לחוף מפרץ מקסיקו (חופו המערבי של חצי האי פלורידה), בין אזור חוף מקסיקו (Mexico Beach, אין קשר למדינה בשם זה), לבין העיר סנט מרקס.
אזור זה זכה לכינוי "החוף הנשכח" בשל הפיתוח המואץ שעברו אזורי חוף אחרים בפלורידה בשנות ה-90 של המאה ה-20 והפיתוח המועט יחסית שעבר אזור זה.
האזור כולל את כף סאן בלאס, אפאלאצ'יקולה ואת האי סנט ג'ורג'.
המנון רומניה
"התעורר, רומני!" (ברומנית: "Deşteaptă-te, române"), הוא ההמנון הלאומי של רומניה החל משנת 1989, לאחר המהפכה הרומנית.
המילים נכתבו על ידי אנדרי מורשאנו (1816-1863). הלחן מיוחס למוזיקאי ולסופר אנטון פאן והוא כנראה ממקור טורקי או יווני. ההמנון נכתב ופורסם בזמן מהפכת 1848, בשם "קול מהדהד" ("Un răsunet") והותאם ללחן על ידי תלמידו של אנטון פאן, גאורגה אוצ'נסקו. המועד 29 ביולי ברומניה נחשב "יום ההמנון הלאומי". המנון זה שימש גם כהמנון של מולדובה במשך כמה שנים, עד שהוחלף ב-1994.
ההמנון ברומנית.
להמנון הלאומי של רומניה יש אחד עשר בתים. בהופעות קוליות שרים בדרך-כלל את בתים 1,2 או, 1,2 ו-4 (לפעמים בסדר 1,4,2).
הערות שוליים.
[[קטגוריה:רומניה: סמלים לאומיים]]
[[קטגוריה:המנונים לאומיים|רומניה]]
[[קטגוריה:מולדובה: סמלים לאומיים]]
[[קטגוריה:המנונים לאומיים היסטוריים]]
פרוטאז
פרוטאז הוא מושג בביוכימיה המתייחס לקבוצה של אנזימים (הנקראים גם "אנזימים פרוטאוליטים", "פרוטאזות", או "פרוטאינאזות") שתפקידם הוא לפרק חלבונים לאבני הבניין הבסיסיות שלהם, חומצות אמינו, באמצעות הידרוליזה של הקשרים הפפטידים בחלבון.
סיווג.
פעילות הפרוטאז מתרחש באופן טבעי בכל האורגניזמים. בגוף האדם ישנם כ-500 סוגי פרוטאזות ומספר דומה מצוי גם בצמחים, חרקים, אורגניזמים ימיים.
מוגדרות שש קבוצות עיקריות של פרוטאזות:
מנגנון פעולה.
הפרוטאזות שייכות למחלקה של אנזימים הידועים כהידרוליזות המזרזות באופן קטליטי את ריאקציית ההידרוליזה (שבירת קשר על ידי הוספת מולקולת מים) של כל מיני סוגים של קשרים פפטידים.
על פי המנגנון המוצע לפעילות של סרין, טראונין וציסטאין פרוטאזות, הקבוצה הקטליטית (המצוינת בשם הקבוצה) היא חלק משלשה קטליטית החיונית לצורך הפעילות הקטליטית.
בשלשה הקטליטית החומצה האמינית היסטידין הופכת את סרין, ציסטאין או תראונין לנוקלאופיל, אשר תוקף את הפחמן הקרבונילי של הקשר הפפטידי.
לחלופין (לדוגמה, במנגנון המוצע למטלופרוטאזות) מולקולת מים משמשת כנוקלאופיל. על מנת לזרז את הריאקציה, קבוצות קטליטיות, או אטום הברזל, מהאתר הפעיל מזרזים את יצירת הנוקלאופיל על ידי פולריזציה של מולקולת המים.
תפקיד פיזיולוגי.
פרוטאזות קובעות את זמן החיים של חלבונים אחרים המשתתפים בתפקידים פיזיולוגיים חשובים. פרוטאזות הם אנזימים שהאורגנזימים משתמשים בהם כל הזמן, עבור מגוון תהליכים מטבוליים ומעורבים בריאקציות פיזיולוגיות רבות: מעיכול פשוט של חלבונים המגיעים אלינו מן המזון עד לרצף תהליכים מבוקרים כגון קרישת דם, מערכת המשלים או אפופטוזה.
לדוגמה פרוטאזות חומציות מופרשות לקיבה (כמו פפסין) ומאפשרות לנו לעכל את החלבונים שאנו מקבלים דרך המזון. פרוטאזות נוכחות בסרום הדם (טרומבין, פלסמין) ומבצעות תפקיד חשוב בקרישת דם, כמו גם בפירוק קרישי הדם ובפעילות תקינה של מערכת החיסון (לדוגמה, בלויקוציטים). פירוק חלבונים באמצעות פרוטאזות יעיל גם כדי לעזור לגוף להילחם בזיהומים, בווירוסים, פטריות, פרזיטים ובקטריות.
מעכבים.
ברפואה, פרוטאזות מייצגות מטרה פוטנציאלית חשובה להתערבות רפואית בגלל תפקידיהם המגוונים בוויסות הפעילות הפיזיולוגית. קיימות עשרות תרופות אשר מנגנון הפעילות שלהן הוא מעכב פרוטאזות. לדוגמה:
כלכלת מתנה
כלכלת מתנה (כלכלת נתינה או כלכלת מתנות) היא משטר כלכלי בו סחורות ושירותים ניתנים על בסיס יחסים ארוכי טווח של החלפת מתנות ולא על בסיס עסקה חד פעמית בין מוכר מרצון לקונה מרצון. במקרים רבים ערך המתנה אינו מחושב על בסיס מערכת מחירים.
ישנן מספר תאוריות הנוגעות לכלכלת מתנות. אחת מהן תופסת את הכלכלה הזו כאלטרואיזם הדדי, לפי אחרת - באמצעות הנתינה, זוכה הפרט במעמד חברתי בתמורה. כלכלת המתנה התקיימה ככלכלה השלטת לפני התפתחות המדיניות מוניטרית, הכסף או סחר חליפין. היא התבססה בעיקרה על החלפת מתנות ועל חובות, אך הלכה ונעלמה עם הפיכת החברות ליותר מורכבות, אף על פי שחלקן התקיימו אף עד המהפכה התעשייתית. בסופו של דבר השתלטה השיטה הכלכלית שהתבססה על כלכלת שוק וסחורה ועם צמיחתה של עיר-מדינה. לא קיימות כיום חברות אשר מושתתות על כלכלת מתנה. דוגמאות מודרניות לכלכלת מתנה ניתן לזהות בבנק הדם; בטכנולוגיית המידע; בוויקיפדיה; בארגונים הומניטריים; בצדקה (בדומה לזכאה באסלאם) ובשיתוף קבצים.