בשנת 1968, אחרי מלחמת ששת הימים, לחץ ראש "המוסד", האלוף (מיל׳) מאיר עמית, להתנות את שחרור השבויים המצרים שבידי ישראל בשחרורם של ארבעה אסירי הפרשה שנותרו במצרים, בהם מרסל ניניו, עם שבויי צה״ל. בזכות לחץ זה הגיעו אסירי הפרשה לישראל ב-12 בפברואר 1968.
לאחר שחרורה.
לאחר שחרורה הגיעה ארצה והוענקה לה דרגת סגן אלוף בחיל המודיעין. היא למדה עברית באולפן ולאחר מכן ספרות אנגלית, ספרות אמריקאית ותולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1971 התחתנה עם אלי בוגר. השושבינה בחתונתה הייתה ראש הממשלה, גולדה מאיר. נישואיה בישראל היו הפרסום הראשון שהותר על ידי הצנזורה לכך שחברי הרשת מצויים בארץ. למרסל לא נולדו ילדים, אולם היא אימצה את ילדיו של בעלה אלי בוגר. בשנת 1988 נבחרה מרסל ניניו להדליק משואה יחד עם 11 מדליקי המשואות בטקס פתיחת יום העצמאות ה-40 למדינת ישראל.
היא התגוררה בהוד השרון עד לפטירתה באוקטובר 2019, והובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עינת.
אלמון הודי
אלמון הודי (שם מדעי: Quisqalis indica) הוא שיח מטפס, הזקוק לסוג של גדר כדי לטפס ולהיכרך סביבו.
תיאור.
צמיחתו של האלמון ההודי איטית בשנה-שנתיים הראשונות, אך הופכת בהמשך למהירה יותר. האלמון ההודי זקוק להשקיה סדירה ומרובה, הוא רגיש לקור, לשרב ולמליחות אך עמיד לקרינת שמש ישירה. גובהו נע בין 6–12 מטרים, רוחבו מעל 2 מטרים ומרווחי השתילה הם 2-1.5 מטרים. יש לשתול אותו במקום שאין בו פעילות גננית או במשטחים מרוצפים. בתנאים טובים הצמח שולח שלוחות ומופיע בכל מיני מקומות בגינה גם במרחק של כמה מטרים מהצמח המרכזי. ניתן לשתול אותו צמוד לגדר, קיר, פרגולה או בעציץ גדול במרפסת.
האלמון מצל על סביבתו ובכך מסייע לצמחים שמסביב להתמודד עם חום הקיץ. כדי לטפל בשיח, יש לגזום אותו בתחילת החורף. לעיתים החלק התחתון של הפטוטרת מתקשה, נעשה דומה לקוץ שאינו נושר גם לאחר שהעלים נושרים ונדמה שהצמח בעל קוצים. "קוצים" אלו מופיעים בעיקר על ענפי המים שהם ענפים היוצאים מבית השורשים והצומחים במהירות.
האלמון ההודי הוא שיח נשיר, וצמח בושם בעל ריח חזק.
פריחה.
פריחת האלמון ההודי בצורת אשכולות המופיעים מסוף האביב ועד אמצע הסתיו, כל אשכול מורכב ממספר פרחים קטנים. אורך חיי הפרח הוא שלושה ימים, הוא נפתח לראשונה בלילה בצבע לבן ובריח עדין ומשכר. הפרח נשאר לבן עד הבוקר וממשיך להפיץ ניחוח, במהלך היום משתנה צבעו לוורוד, והופך לאדום עמוק בערב. כך נוצר מופע מרהיב המושך אליו צופיות ומאביקים אחרים לרוב.
מקור השם ומוצא הצמח.
שמו הבוטני של האלמון ההודי בלטינית מסביר את מקור שמו העברי. שמו הלטיני Quisqalis indica מתחלק לשני חלקים: indica בתרגום פשוט משמע הודי. המילה Quisqalis מורכבת משתי מילים נפרדות – quis פירושו "מי", qualis פירושו "איזה". את הצמח תיאר לראשונה הבוטנאי ההולנדי ג'ורג' אדוארד רומפפ ושמו של האלמון מבטא את קריאות התפלאותו לנוכח הצמח החדש. המתרגם העברי של השם ויתר על התרגום המילולי "מי איזה" וקרא לו אלמון מלשון אלמוני, כלומר אינו מוכר.
מוצא הצמח בבורמה, מלאיה ואיי הפיליפינים.
רבייה.
באלמון הודי קיימת אי התאמה עצמית, המונעת האבקה עצמית. תאי הרבייה הזכריים בגרגירי האבקה לא יכולים להפרות ביציות שמקורן באותו הצמח. ואם אין הפריה, לא נוצרים זרעים. הפרפר שבדרך כלל מאביק את האלמון לא נמצא בארץ ישראל ולכן אין מי שיעביר את גרגרי האבקה בין צמחים שונים של אלמון. לכן, בישראל מגדלים את האלמון ההודי בשיטה של ייחור (גיזום ענפים, ושתילתם באדמה עד שהם מצמיחים שורשים ומתפתחים לצמח חדש).
אלכסנדרה רוטאן
אלכסנדרה רוטאן (בנורווגית: Alexandra Rotan, נולדה ב-29 ביוני 1996) היא זמרת נורווגית. ידועה בשל היותה חברה בלהקת קיינו הנורווגית.
קריירה.
רוטאן החלה את הקריירה שלה כזמרת כאשר הייתה ילדה, היא עלתה ל"גמר הגדול" במלודי גרנד פרי ג'וניור 2010 (תחרות לייצוג נורווגיה באירוויזיון הילדים 2010) עם השיר "Det vi vil" (מה שאנחנו רוצים).
ב-2016 השתתפה בתוכנית "Idol" של רשת TV 2 הנורווגית, אך הודחה בחצי הגמר.
ב-2017 הצטרפה לדי ג'יי אלן ווקר לסיבוב הופעות כזמרת ליווי.
ב-2018 השתתפה במלודי גרנד פרי 2018 (תחרות לייצוג נורווגיה באירוויזיון 2018), ביחד עם סטלה מוואנגי (אשר ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 2011) עם "You Got Me", השיר עלה לסופר גמר אך סיים במקום הרביעי. ב-2019, היא חברה ללהקת קיינו הנורווגית באותה תחרות עם השיר "Spirit in the Sky". השיר זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019. לבסוף הגיע השיר למקום השישי בגמר האירוויזיון.
נהג מקצועי
יסעור קטן
יסעור קטן (שם מדעי: Puffinus assimilis) הוא מין עוף ימי קטן ממשפחת היסעוריים הנודד לאורך האוקיינוסים השונים. היסעור הקטן הוא אחד ממיני היסעורים הפחות נודעים בגלל נטייתו שלא להתלהק. המין דומה ליסעור האטלנטי אך קטן ממנו, במעופו מרבה לחתור וממעיט לדאות בשונה מציפורים אחרות.
בישראל היסעור מזדמן באופן נדיר ביותר. תצפית אחת הייתה במעגן מיכאל בחורף 1988.
מזון.
מזונו של היסעור הקטן הוא בעיקר דגים, דיונונים וסרטנים. היסעור צולל מתחת למים ורודף אחרי הטרף בעזרת כנפיו העוזרות לו לנוע אל הטרף במהירות.
מבנה גופו.
אורך גופו בין 25–39 ס"מ ומוטות כנפיו באורך 58–67 ס"מ.בחלק העליון צבע גופו כהה ובחלק התחתון לבן (בהיר), שפת הזרימה וקצות הכנפיים בצבע שחור. הגבול שעובר בין הצבעים מתוח על קן העין וניתן לראות הפרדה בין הצבעים, מקורו צר וארוך ורגליו בצבע כחול בהיר.
תקופת הקינון.
היסעור הקטן מקנן על איים קטנים, בונה את הקן במערות וחללים קטנים. היסעורים הקטנים הם עופות מונוגמיים הדוגרים על הביצה היחידה לסירוגין במשך 52–58 ימים. ההורים מאכילים את הצאצא במשך 70–75 ימים עד עזיבתו את הקן במאי\יוני בזמן שבו יסעורים גדולים ומינים נוספים מסדרת היסעוראים תופסים את הקן. מזון הצעירים מורכב מדגים, סרטני קריל ודיונונים הניצודים בצלילות מהירות, בזמן חיפוש המזון היסעורים גולשים בכנפיים מורמות במרחק קטן מפני המים.
תפוצה.
היסעור נמצא בטבע באוסטרליה, בניו זילנד, באי נורפוק ובארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. מחוץ לעונת הקינון הוא מעופף לאורך האוקיינוסים וחופי ים סלעיים. היסעור נודד לצפון מערב אפריקה, ספרד, פורטוגל ומערב אירלנד.
חנקן ערבות
חַנְקַן עֲרֵבוּת (שם מדעי: "Lanius isabellinu") הוא מין ציפור קטנה ממשפחת החנקניים. החנקן אינו נמצא במצב הכחדה והוא שכיח מאוד.
כאשר נקבת חנקן הערבות מטילה את ביציהן, הביצים נשארות באותו מקום וגדלות לבד; אך האדם הורס את מקומות המחיה שלו למען מטרות בנייה ומצמצם את מקומות מחייתו.
אטימולוגיה.
פירוש המילה הראשונה בשמו המדעי של החנקן (LANIUS) הוא קצב או שוחט, בשל מנהגם של החנקנים לשפד את טרפם על קוץ חד ואז, לאחר שהטרף קבוע במקומו ועשוי היטב תחת קרני השמש, החנקן קורע ממנו חתיכות ואוכל אותן בתיאבון רב. פירוש המילה השנייה בשמו של החנקן (isabellinus) הוא תיאור לגוון החום-צהבהב.
בנוסף לכך, קיים סיפור על פירוש אחר למילה הזו. הסיפור מדבר על מלכת קסטיליה, איזבלה הראשונה (1474-1504) אשר נשבעה לא להחליף את תחתוניה עד אשר ספרד תשתחרר מכיבושם של המורים. בשנת 711 לספירה ביקש מושל צפון אפריקה (טנג'ר הברברי טריק אבן זיאד) להיכנס לחצי האי האיברי בעזרת ניצול חולשותם של עמי אפריקה. הם חצו את מיצר גיברלטר אך נתקלו בהתנגדות מועטה ובאותה שנה נפלו טולדו וקורדובה. כעבור כ-5 שנים כל חצי האי האיברי נמצא בשליטה של המורים וכונה "אל אנדלוס". ולבסוף, בשנת 1492 המלכה איזבלה הראשונה הסכימה להחליף סוף סוף את תחתוניה. אזור השת של החנקן מזכירים את התחתונים של המלכה ומכאן קיבל את שמו.
מבנה גוף.
אורכו עד 18 ס"מ, גבו בצבע חום-אפור-חיוור, גחונו בצבע צהבהב - שמנת, פס עינו כהה וגבת העין בהירה, ומקור מאונקל המשמש עזר לאכילת הבשר.
מזון.
חנקן הערבות ניזון מחרקים, ציפורים ויונקים קטנים. אחת ההתנהגויות המאפיינות את חנקן הערבות היא שיפוד הטרף על קוצים. שיטה זו מסייעת לו לחתוך את הטרף לפיסות קטנות יותר וגם לשמור אותו במעין "מזווה" שאליו יוכלו לחזור במועד מאוחר יותר. בנוסף, בעונת החיזור, זוהי דרכם של הזכרים להציג בפני הנקבות את יכולות הציד שלהם, וגם סימון טריטוריה מול זכרים אחרים וכך להרשימן.
ארצות ואזורי מחיה ונדידה.
תפוצת החנקן היא בשטחים פתוחים, מישוריים ושטחים חקלאיים. החנקן חולף בנופים פתוחים, לעיתים קרובות גם קרוב לבתי גידול לחים.
הוא דוגר בעיקר במרכז אסיה, מאיראן והים הכספי מזרחה עד לסין ולמונגוליה. בחורף הוא נודד דרומה לתת-היבשת ההודית, אפגניסטן, חצי האי ערב וצפון מזרח אפריקה.
ישראל.
בישראל הוא חולף נדיר למדי, בעיקר בין אוקטובר למרץ, ובעיקר לאורך הבקע - בעמק בית שאן, עמק החולה ובערבה הדרומית. בסתיו 2017 וחורף 2017/18 נרשמו בישראל כ־30 שונות בחנקני ערבות - מספר שיא מרשים מאוד. ואפילו אחד באביב - בתל ברוך.
רבייה.
חנקן הערבות מתרבה בעיקר במדינות עם אדמה מעובדת בעלת עם שיחים קוצניים.
העונה בעיקרית לרביית החנקנים המצויים היא בין החודשים אפריל ואוגוסט במערב סין, בדרך כלל עם גוזל בודד, אולם בסין ישנם דיווחים על זוג גוזלים.
לבנון הכנרת