ב-22 בינואר 1532, הייתה סאו ויסנטה רשמית ליישוב הראשון במושבה הפורטוגזית בברזיל. באותה שנה הוביל דה סוזה משלחת צבאית בהדרכה של תושבים מקומיים ומתיישבים פורטוגזים ותיקים, כדוגמת ז'ואאו רמליו (João Ramalho), במעלה הרי סרה דו מאר (Serra do Mar) לאזור שבסמוך לכפר העתידי סאו פאולו (כיום העיר הראשונה בגודלה באמריקה הדרומית). על רמה גבוהה הוא ייסד את העיירה סנטו אנדרה, כיום פרבר תעשייתי של סאו פאולו. הוא גם הקים מפעל לזיקוק סוכר בסמוך לחוף בסאו ויסנטה, כשקני הסוכר הגיעו מהמטעים באיי כף ורדה. בשני מעשים אלו קבע אפונסו דה סוזה תבנית פעולה עליה חזרו מתיישבים פורטוגזים וברזילאיים זמן רב אחר כך: ה"אנטראדס" ו"בנדיירס" (entradas e bandeiras) - מסעות מחקר ופשיטות אל פנים הארץ - והפקת הסוכר לאורך החוף לשם ייצוא. כאשר חולקה ברזל לקפיטניות קיבל דה סוזה את הקפיטניה של סאו ויסנטה.
דה סוזה חזר לפורטוגל באוגוסט 1533. במאי 1534 הוא נשלח להודו. המושל נונו דה קוניה (Nuno da Cunha), שישב בגואה, מינה אותו למפקד כללי (Capitão-Mor) של הצי הפורטוגזי והורה לו להרוס את הביצורים של דאמאן משם יצאו הספינות שתקפו את המושבה הפורטוזית באי באסין (Bassein). שנה אחר כך הוא הביס את צבאו של הרג'ה מקוז'יקוד (כיום קוז'יקוד), הזמורין. באותה שנה קיבל דה סוזה את האי דיו במסגרת ברית עם באהאדור שאח, סולטאן גוג'ראט באותה התקופה, לאחר שזה האחרון הותקף על ידי הקיסר המוגולי הומאיון. במסגרת הברית הורשו הפורטוגזים לבנות מבצר באי דיו ולהחזיק שם חיל מצב.
ב-1539 הוא חזר לליסבון, וב-1541 חזר להודו כמשנה למלך (מושל הודו הפורטוגזית) ושירת כמושל שלוש שנים. תקופה זו של חייו שנויה במחלוקת והסתיימה בטענות על שחיתות וקבלת טובות הנאה למטרות אישיות. מחליפו, ז'ואאו דה קסטרו (João de Castro), מצא את הצבא הפורטוגזי בהודו במצב מעורר רחמים, כשהסכנה מכיוון האימפריה העות'מאנית שזמן קצר לפני כן הטילה מצור ממושך על מבצר דיו עדיין לא פגה.
ב-1545 שב לליסבון. על הקורות אותו מאז חלוקות הדעות יש היסטוריונים הטוענים כי הצטרף למועצת המדינה ואחרים טוענים כי פרש מהחיים הציבוריים בשל הטענות על צבירת עושר ממעשי שחיתות.
מרטים אפונסו דה סוזה מת בליסבון ב-1571 ונקבר במנזר סאו פרנסישקו (Convento de São Francisco). בנו, פרו לופס דה סוזה (Pero Lopes de Souza) ירש את הקפיטניה בברזיל.
פטריק מקגוהן
פטריק ג'וזף מקגוהן (באנגלית: Patrick Joseph McGoohan; 19 במרץ 1928 - 13 בינואר 2009), היה שחקן קולנוע, מפיק ותסריטאי אירי, משחקני הטלוויזיה הבולטים ביותר בבריטניה בשנות ה-50 וה-60. היה יוצר וכוכב הסדרה "האסיר", וזכה בשני פרסי אמי על הופעות האורח שלו בסדרת הבלשים "קולומבו". כשחקן קולנוע כיכב בסרטים "לב אמיץ", "מרי, מלכת הסקוטים", "הבריחה מאלקטרז", ו"שלטון המוח".
ביוגרפיה.
מקגוהן נולד בשכונת אסטוריה שברובע קווינס, ניו יורק, בנם של רוז פיצפטריק ותומאס מקגוהן, שהיגרו מאירלנד לארצות הברית.
לאחר שנולד חזרו הוריו לאירלנד. משפחתו עברה להתגורר לאחר מספר שנים בשפילד שם גם למד. הוא למד ב"מכללת רטקלייף" שבמחוז לסטרשייר, שם גם התאגרף במסגרת לימודיו. הוא עזב את הלימודים בגיל 16 וחזר לשפילד כדי לעבוד בתור מנהל במה עבור להקת התיאטרון בעיר, במסגרת העבודה החליף גם שחקנים חולים שלא יכלו להופיע.
התחלת הקריירה.
מקגוהן החל את דרכו בתיאטרון וסט אנד. אורסון ולס, שהתרשם מיכולותיו על הבמה, לקח אותו למחזה שלו "חזרתו של מובי דיק". לאחר מכן הוא חתם על חוזה עם חברת ההפקה האירופאית המובילה "ראנק", שבחסותה שיחק בסרטיו הראשונים בקולנוע.
טלוויזיה.
כשהשתחרר מן החוזה חזר לתיאטרון ועבד בתוכניות טלוויזיה. הוא קיבל את החותמת הרשמית על היותו אחד מכוכבי הבידור בבריטניה כשזכה בשנת 1960 בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר.
מקגוהן היה לבריטי הראשון שהצליח לפרוץ אל מעבר לים ולתפוס את תשומת לבם אל צופי ומבקרי הטלוויזיה האמריקאים בהוליווד כששיחק את הסוכן החשאי ג'ון דרייק במשך שלוש עונות הסדרה "איש הסכנה". הסדרה לא זכתה בתחילה להצלחה הראויה לה ורק לאחר שזכתה למעמד קאלט בזכות השידורים החוזרים החליטו המפיקים לחזור לעוד ארבע עונות בכיכובו של מקגוהן.
מקגוהן זכה בשני פרסי אמי על תפקידי אורח שעשה עבור סדרת הדרמה "קולומבו". מקגוהן היה מעורב גם בחלק הטכני של הסדרה כשביים חמישה פרקים, כתב והפיק שניים מהם.
מקגוהן שקיבל הצעה לגלם את הדמות הראשית של המפקח קולומבו וויתר על ההצעה לטובת חברו פיטר פאלק.
האסיר.
מקגוהאן יצר ביחד ג'ורג' מרקסטיין תסריטאי "איש הסכנה" את סדרת הקאלט "האסיר". על אף שקיבלה רק עונה אחת הסדרה זכתה להערצה ופופולריות עולמית ולרבות בישראל של סוף שנות ה-60.
בסדרה שיחק מקגוהן את גיבור העלילה הסוכן החשאי לשעבר מטעם ממשלת בריטניה המכונה "מספר 6" שהתפטר מתפקידו, על כך הוא נחטף לכפר מבודד ונרדף על ידי סוכני ממשל שדורשים לדעת את סיבת התפטרותו.
דמותו של "מספר 6" הפכה לפורצת דרך בז'אנר המדע בדיוני והסדרה "האסיר" הוגדרה על ידי מבקרי קולנוע בעולם כאחת הסדרות הטובות אי פעם.
קולנוע.
מקגוהן חילק את הקריירה הקולנועית שלו לתקופות ולא הופיע בתדירות למשך שנים.
את דרכו בקולנוע התחיל בדרמת המרדפים הבריטית "נהגי הגיהנום".
לאחר שדחה את תפקיד ג'יימס בונד (שניתן במקום לרוג'ר מור) התפרסם לראשונה בהוליווד בסרט האקשן "תחנת זברה אינה עונה" בתור סוכן המודיעין של ה-SIS דייוויד ג'ונס.
הופיע בפעם הראשונה בתפקיד גדול בקולנוע הבריטי בדרמה הביוגרפית המבוססת על חייה של מלכת סקוטלנד מרי, מלכת הסקוטים, בסרט שיחק את אחיה למחצה של המלכה מרי (ונסה רדגרייב) הלורד מוראי מבית סטיוארט.
לאחר היעדרות של מספר שנים חזר להוליווד ושיחק לצד ג'יל קלייבורג וג'ין ויילדר בקומדיית המתח "קו הכסף" בתור סוחר האומנות והנוכל המבריק רוג'ר דווריו ותחת דון סיגל בדרמת כותלי הכלא ההיסטורית "הבריחה מאלקטרז" בתור מנהל הכלא שממרר את חייו של האסיר הנמלט המפורסם פרנק מוריס (קלינט איסטווד).
הופיע במותחן האימה הפסיכולוגי מהטובים והמוערכים ביותר של דייוויד קרוננברג "שלטון המוח", בסרט גילם את דמותו של ד"ר פול רות' אביהם של שני סורקי המוח קאמרון וויל ודאריל ריווק.
הדמות הקולנועית המזוהה עם מקגוהן יותר מכל הייתה דמות מלך אנגליה הזקן והאכזר אדוארד הראשון "ארוך הרגליים" בסרטו של מל גיבסון "לב אמיץ".
הופיע בפעם האחרונה בדרמת בתי המשפט "עת להרוג" בתור השופט עומר נוס ובסרט גיבורי העל "" בתור אביו של הפנטום (בילי זיין).
חיים אישיים.
מקגוהן היה נשוי במשך למעלה מ-40 שנה לשחקנית ג'ואן דרומונד והיה אב לשלוש בנות, אחת מהן היא השחקנית קת'רין מקגוהן.
מקגוהן נפטר בתחילת 2009 ממחלת הסרטן במרכז הרפואי סנט ג'ון שבסנטה מוניקה. על פי צוואתו הוא לא נקבר, וגופתו נשרפה.
ג'וני גולדשטיין
יונתן גולדשטיין (נולד ב-29 בינואר 1991), ידוע בשם הבמה ג'וני גולדשטיין (לשעבר ג'וני הקטן וג'וני), הוא פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי המתעסק בעיקר בסוגות המוזיקה אלקטרונית, פופ והיפ הופ. בנעוריו פעל כזמר וראפר. בשנת 2008 הוציא את אלבום הבכורה שלו, The Johnny Show. בנוסף לכך, גולדשטיין היה חבר בלהקת TYP יחד עם עברי לידר ואמנים נוספים.
ביוגרפיה.
1991–2008: ילדות ותחילת הקריירה.
גולדשטיין נולד ב-1991 במוצא עילית, בנם של אורה ויוסף גולדשטיין. הוא התעניין במוזיקה מגיל מאוד צעיר. כשהיה בן 9 התחיל לנגן על תופים, וכשהיה בן 11 התחיל לכתוב ולשיר. למד בתיכון לאמנויות תלמה ילין.
את הכינוי ג'וני הקטן קיבל כאשר בכיתה ג' ניגן בלהקת רוק, אשר שאר חבריה האחרים היו בגיל תיכון. כמה שנים מאוחר יותר, כשהיה בן 13, פרץ גולדשטיין לתודעה, בעקבות שיר שהקליט עם חברי להקת הדג נחש, בשם "ג'וני הקטן", לאלבומם חומר מקומי. את הקשר עם הדג נחש הוא יצר כשנה קודם דרך דודוש קלמס (קלידן הדג נחש) אשר משפחתו מיודדת עם משפחת גולדשטיין. על יצירת הקשר סיפר מאוחר יותר - "בקלטת ששלחתי אליו (קלמס) היו שישה קטעים. הוא זרק חמישה, ועל הקטע השישי עבדנו ביחד".
בעקבות אותה קלטת, התחיל שיתוף פעולה בין השניים, שנמשך ארבע שנים, במהלכם עבדו יחד על אלבום בשם "השכונה שלי" שנועד להיות אלבום הבכורה של גולדשטיין, אך בסוף נגנז. באלבום היו אמורים להתארח שאנן סטריט, סאבו, קותימאן ועוד.
2008–2010: המשך הקריירה ו-The Johnny Show.
בסמוך לעבודה האינטנסיבית על האלבום "השכונה שלי" והלימודים בתלמה ילין, המשיך גולדשטיין לצבור ניסיון, תוך שעבד עם מוזיקאי היפ הופ ישראלים שונים והפיק שירים רבים עבורם. בין האומנים איתם עבד סגול 59, נועה פארן, שלישיית אלדר, הדרה לוין ארדי, דנה עדיני ונוספים.
ביוני 2008 הוציא את סינגל הבכורה שלו והראשון מתוך אלבום הבכורה, "בלילה בחלום", בהשתתפותה של הזמרת תום רהב. באוגוסט הוציא את הסינגל השני, "קרנפים" בהשתתפותו של הזמר רמי פורטיס, שכתבו פורטיס ודן תורן בשנות ה-90, והלחין גולדשטיין, לאחר שקיבל את המילים מתורן. בספטמבר הוציא את אלבום הבכורה שלו, The Johnny Show, כשהיה בן 17 בלבד. את האלבום הוציאה חברת הליקון. באלבום זה גולדשטיין הפיק את כל השירים ושר ב-14 מתוכם. באותה שנה יצא גם האלבום "תעשו מקום" של סגול 59, בו הפיק גולדשטיין את כל השירים, למעט שניים.
2011–2012: TYP.
בשנת 2011 חבר לעברי לידר לפרויקט המוזיקלי TYP. ב-12 בספטמבר 2011 יצא אלבום הבכורה של הפרויקט, , אשר זכה להתעניינות תקשורתית רבה ולביקורות חיוביות.