ויליאם הארווי הפריך את העומד בבסיס השיטה ב-1628. במאה התשע עשרה פיתח פייר לואי שיטת מחקר רפואית כמותית, שבאמצעותה הדגים כי הקזת דם הייתה חסרת כל השפעה על הטיפול בדלקת ריאות ובמיני קדחת שונים. אף על פי כן ב-1840 טען עדיין מרצה באקדמיה הרפואית המלכותית ש"הקזת דם היא תרופה, שכאשר היא מופעלת בשיקול דעת, קשה להפריז בחשיבותה" ולואי הותקף בידי ברוסאיס שתמך בהקזת דם, ויכול היה להמליץ על טיפול רפואי באמצעות חמישים עלוקות בו זמנית.
הקזת דם הייתה פופולרית מאוד בארצות הברית הצעירה. בנג'מין ראש, מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית, סבר כי מצב העורקים אחראי למחלות, והמליץ על הקזת דם ברמות גבוהות אפילו לזמנו. ג'ורג' וושינגטון טופל באורח זה, לאחר שהצטנן. כמעט 1.7 ליטר דם הוקזו ממנו, ותרמו למותו מזיהום בצוואר ב-1799.
סיבה אחת לפופולריות המתמשכת של הקזת הדם וההיטהרות הייתה שבעוד שידע אנטומי, כישורי איבחון ויכולות כירוגיות השתפרו באירופה מן המאה ה-17, לא הושגה התקדמות דומה בריפוי מחלות. האמונה הרווחת הייתה כי עדיף לתת טיפול כלשהו מאשר להימנע מטיפול כלל. למרות הבעיות הגופניות שגרמה הקזת הדם, היה לה במקרים מסוימים אפקט הפלצבו. כשסר חינה של הקזת הדם במאה ה-19, לא היה טיפול שיחליפה בהיבט הפסיכולוגי הזה.
הקזת דם בימינו.
הקזת דם עדיין משמשת לטיפול בבעיות כגון המוכרומטוזיס ופוליציטמיה. הקזת דם מבוצעת בבתי חולים ובקופות חולים, אך לא באופן שתואר לעיל: זוהי שיטת טיפול הדורשת התמחות מיוחדת.
בעבר היה זה תפקידו של הרופא להקיז דם מהחולה לצורך ביצוע בדיקות דם, אך כיום, כדי להפחית את עומס העבודה של הרופאים, לרוב אין הם מבצעים זאת. בישראל, למשל, אחיות ואחים מאומנים לבצע ניקוב של הווריד ולהוציא ממנו דם לצורך בדיקות.
מצה שמורה
מצה שמורה היא מצה שבמהלך הכנתה נעשתה שמירה מיוחדת על מנת שלא תחמיץ, ולא רק שלא החמיצה "במקרה". ישנן דעות שונות בגמרא ובפוסקים בשאלה מאיזה שלב בהכנת המצה יש לשמור עליה כדי שתחשב "מצה שמורה". כיום מקובל להגדיר כמצה שמורה רק מצה שנאפתה מחיטים השמורות ממגע מים משעת הקצירה. יש הסוברים כי השמירה צריכה להיות גם "לשמה", כלומר, הקציר והשמירה על המצות ייעשו לשם מצוות אכילת מצה, ולא לכל מטרה אחרת.
המקור לצורך במצה שמורה הוא בתלמוד, שם מסיקים כי יש מצווה לשמור את המצות לפסח, בהסתמך על הפסוק עם זאת התלמוד מתלבט בשאלה האם הצורך בשימור הוא מזמן האפייה או שמא כבר מזמן הקציר. להלכה נפסק שטוב להחמיר שיהיה שימור משעת הקצירה, אך די גם בשמירה משעת טחינה, ובשעת הדחק ניתן אף לסמוך על הדעה השלישית ולקנות קמח מן השוק, ולשומרו משעת הלישה. בנוסף לכך, פוסקים שונים הבינו שהצורך הוא רק בשמירת המצה לליל הסדר ולא לשאר ימי החג, שלהם מספיק שימור רגיל, כלומר משעת האפייה. פוסקים אלו נחלקו גם בשאלה האם יש צורך לכוון "לשם מצה", כלומר למנוע מגע מים עם הקמח, או "לשם מצווה", כלומר דרושה כוונה מיוחדת במצוות אכילת המצה בליל הסדר. פוסקים אחרים (ובראשם הרי"ף והרמב"ם) הבינו שהמצווה חלה על כל המצות הנאכלות בחג הפסח ולאו דווקא לאלו שבליל הסדר, ונראה שלשיטתם השמירה לא מצריכה כוונה לשם מצווה, אלא רק מניעת החמצה.
המנהג הרווח בימינו הוא לאכול מצות שמורות בליל הסדר בלבד, ובשאר החג לאכול מצות "רגילות". עם זאת יש המחמירים ואוכלים מצות שמורות במשך החג כולו, ויש שמקלים ואוכלים גם בליל הסדר מצות שלא נשמרו משעת הקציר אלא משעת הטחינה (או הלישה) בלבד, לפי הדעות המקלות בראשונים.
כמה מהראשונים סברו שבזמן שמקריבים קרבן פסח וחיוב אכילת מצה ומרור יחד עם כזית מקרבן הפסח הוא מדאורייתא לקיים "על מצות ומרורים יאכלוהו", ומצוותו בסוף הסעודה (נאכל על השובע), נמנעים מלאכול מצה שמורה בתחילת הסדר כדי שיוכלו לברך "על אכילת מצה" על מצת המצווה, ומצות הסעודה שנאכלו קודם היו נעשים דווקא שלא מקמח שמור.
ישנן מסורות שונות באפיית מצה שמורה, ומלבד זו הנפוצה היום, המופיעה בתמונה לעיל, יש גם את מסורת יהודי תימן, מסורת יהודי אתיופיה, מסורת יהודי ג'רבה, ועוד. מסורות אלה קדומות מאוד, והן משמרות את שהיה נהוג בעבר.
בנוסף, בדור האחרון מיוצרות מצות שמורות גם באמצעות מכונות - 'מצות שמורות מכונה', שצורתן רבועה כמו זו של מצות רגילות, אבל בתהליך ייצורן נשמרים כללי 'שמורה'.
בשעת הקציר עצמה של החיטים מצוי משגיח עם נהג הקומביין, הבודק שאין דיני כלאיים וכדומה, העלולים לפגוע בכשרות.
גמדאי
סילוגיזם היפותטי
סילוגיזם היפותטי בלוגיקה הוא טיעון תקף המבוסס על הצורה הבאה:
לכן: אם א' אז ג'
דוגמה לסילוגיזם היפותטי כזה:
סילוגיזם היפותטי הוא היסק תקף, דהיינו הוא מביע קשר לוגי בין הטענות גם כאשר הטענות המעורבות בו מנוגדות לעובדות.
באמצעות שפת תחשיב הפסוקים ניתן להצרין את כלל ההיסק שבבסיסו של הסילוגיזם ההיפותטי כך:
האטריק
האטריק (בשוודית: "Hattrick" - שלושער) הוא משחק כדורגל וירטואלי מבוסס דפדפן שבסיסו בשוודיה. כרגע משוחקות בו כ-128 ליגות בינלאומיות שונות ויש בו בקירוב לשלוש מאות אלף מאמנים וקבוצות שונות מכל העולם. המשחק מופיע בעברית בנוסף לעוד 49 שפות אחרות.
על בסיס המשחק פותח משחק באזרביטר המוקדש לכדורסל.
סקירה כללית.
האטריק הוא משחק שבו השחקנים מנהלים קבוצת כדורגל משלהם. על השחקן לטפל בכל ההיבטים של ניהול הקבוצה, מהאימון השבועי ועד כמות המושבים ביציע הכבוד של אצטדיון הקבוצה. הקבוצה משחקת משחקי כדורגל וירטואליים במהלך השבוע ובכך משתתפת במפעלי ליגה וגביע, ואף משחקי ידידות לשם אימון השחקנים הווירטואליים. בעקבות הניצחונות וההפסדים השחקן יכול להתקדם עם קבוצתו במפעלי הליגה, לאמן את שחקניו הווירטואליים בכישורים מסוימים ואף לסחור בשחקנים. בנוסף השחקן יכול לרכוש לקבוצתו שדרוגים אשר מגבירים את יעילותה, כגון הרחבת מקומות האצטדיון וכדומה. בנוסף, השחקן יכול לרכוש או להשתמש בשירותים ותוכנות שפותחו על פי רישיון המשחק המסייעים לו בניהול הקבוצה הווירטואלית.
לרוב, לאחר הרשמה ראשונית מקבל המשתמש החדש לידיו קבוצה שננטשה על ידי בעליה (המכונה גם "קבוצת רובוט"), עם סגל ראשוני של שחקנים, מאמן פשוט, אצטדיון קטן, מועדון אוהדים קטן וכדומה. בעבר נדרשה המתנה של מספר ימים עד לקבלת הקבוצה, אולם עם השנים ופיתוח המשחק היא כבר לא נחוצה והמשתמשים החדשים מקבלים קבוצה בתוך כמה דקות.
במשחק משתתפים מספר אלפי שחקנים ברחבי העולם, אשר משחקים במסגרת ליגות לפי מדינות הלאום שלהם. המשחק זכה לפופולריות רבה בעיקר בשוודיה, ספרד, איטליה, גרמניה, פולין, שווייץ, הולנד ופורטוגל. המשחק כולל תמיכה במספר רב של שפות, כולל עברית.
מדי עונת משחקים מפתחי האתר מבצעים מעקב. לעיתים מוכנסים שינויים בהתאם למשוב שמעבירים השחקנים.
גביעים ותארים.
קבוצה המסיימת ראשונה בליגה בתום 14 מחזורים מוכתרת כאלופה, ונוסף לה "גביע אליפות" לארון התארים.
לאורך העונה, בימי שלישי, מתקיימים משחקי גביע בשיטת נוק-אאוט, בתום מספר סיבובים (הנקבע לפי מספר הקבוצות המשתתפות בגביע באותה מדינה) מוכתרת מחזיקת הגביע, אשר ניצחה בגמר.
כמו כן ישנן תחרויות בינלאומיות, כמו ה"האטריק מאסטרס" המפגישה בין אלופות ליגות העל ומחזיקות הגביע בכל מדינה. האלופה הראשונה במפעל שעשתה זאת מבלי לפשוט רגל לאחר מכן, הייתה מישראל (הפועל נהריה). האלופה הידועה ביותר היא בלטקסיס מוונצואלה שזכתה ב־2 גביעים והיא האחת מהשתיים היחידות שעשו זאת עד כה. כמו כן מדף התארים שלה הוא הגדול ביותר, וכולל כמעט 50 גביעים. פרסים נוספים הם פרס נעל הזהב שהוא מוענק לקבוצות שבהם שחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערים במפעל.
גביע העולם וגביע העולם לצעירות, הם גביעים שבהם נבחרות לאומיות המחזיקות את הטובים שבשחקני הלאום שלהם, מתחרות בנבחרות אחרות במטרה לזכות בגביע העולם. הגביע מחולק לבתים. בסיבוב הראשון יש 16 בתים של 8 או 7 קבוצות שבהם שתי הטובות ביותר עולות שלב. המשחקים משוחקים בשיטת בית חוץ. בסיבוב השני והלאה משחקים במדינה שנבחרה לארח את המשחקים. מהשלב הזה ועד חצי הגמר משוחקים בבתים של 4 קבוצות וכל שתי הראשונות עולות לשלב הבא. שלבי חצי הגמר משוחקים בשני משחקי בודדים ואחריהם שלב הגמר. נבחרות בולטות בבוגרות הן שוודיה שזכתה בשישה גביעי עולם וגרמניה שזכתה בשניים. בנוסף יש גביע צעירות שמורכב מאותה מתכונת. השוני בו הוא שהשחקנים הם בני 20 ומטה והוא משוחק כשמתחילים השלבים המכריעים בגביע הבוגרות. הטובות ביותר הם שוודיה, גרמניה ורומניה ששלושתם זכו בשלושה גביעים.
האטריק בישראל.
בשנת 2003, כשנה אחרי הפצתו, פתחה האטריק ליגה בישראל. ביולי 2008 היו רשומות בליגה הישראלית למעלה מ-35,000 קבוצות, מתוכם 18,500 פעילות - נתון מרשים ביחס לכמות האוכלוסייה. החלוקה בישראל כמו בשאר המדינות מתבצעת על פי מחוזות וליגות. בכל ליגה ישנן 8 קבוצות שמתחרות מידי עונה על הזכות לעלות ליגה, להישאר בליגה או לנשור ממנה לליגה נמוכה יותר. כיום בישראל קימות חמש ליגות + ליגת העל. בנוסף לליגה ישנו המפעל של הגביע שנמשך לאורך כל העונה ומשוחק בסגנון נוק אאוט.
את גביע העולם הרביעי לנבחרות עד גיל 21 אירחה ישראל . בטורניר זכתה נבחרת שוודיה.
בנוסף על כך בגביע המסטרס לקבוצות זכתה בטורניר השלישי קבוצת
הכדורגל מישראל - הפועל נהריה. היום נבחרת ישראל הבוגרת בהאטריק, נחשבת לאחת הנבחרות הטובות בעולם. ב-23.2.12 מדינת ישראל הוכרזה כמארחת הבאה של גביע העולם לאחר ניצחונה בתחרות האירוח אשר מתקיימת בהאטריק מדי שלושה חודשים וזאת למרות שדרוגה ע"פ דעת הקהל היה הנמוך ביותר.
סילוגיזם