נושא מרכזי אחד ביחסים בין המדינות היה העניין של טקסטיל פרקס. מדובר באוסף גדול של חפצי טקסטיל עתיקים שמקורם בתרבות הפרקסית, שהייתה באזור בו ממוקמת כיום פרו המודרנית. החפצים הוברחו באופן לא חוקי על ידי הדיפלומט השוודי סוון קרל בשנת 1930, תוך הפרת החוק הפרואני של יצוא העתיקות. לאחר שנים של ניסיונות להחזיר את החפצים, שנעשו בגטבורג, ב-2013 הרשויות הפרואניות הצליחו במשא ומתן להשיג עסקה להחזרה הדרגתית של החפצים. ההחזרה החלה ב-2014, כשחלק מהחפצים הוצגו לראווה בפרו. התוכנית היא להחזיק חזרה באוסף כולו, בהיקף של 89 חלקים נפרדים, עד 2021.
יחסי פרו-שבדיה
יחסי שבדיה-פרו
יחסי שוודיה-פרו
יהודה בכרך
רבי יהודה בכרך (ה'תקל"ה, 1775 - ליל שבת כ"ט בניסן ה'תר"ו, 24 באפריל 1846) היה רב ליטאי, רבה של סייני שבפלך סובאלק בליטא (כיום בצפון-מזרח פולין).
נודע בשל הגהותיו לתלמוד הבבלי שנדפסו בשלהי ש"ס וילנא ובכל מהדורות הש"ס המבוססות על מהדורה זו בשם נימוקי הגרי"ב והגהות הגרי"ב.
ביוגרפיה.
נולד לרב יהושע השיל בכרך מגלינדיץ הסמוכה לאמדור, צאצא למשפחת רבי טוביה בכרך. אמו הייתה בתו של רבי חנוך הניך אב"ד קלווריה וזבלובדוב, מחבר "משפחת החנוכי" ובנו של הרב היסו"ד, מראשי קהילת יהודי וילנה. למד בישיבת וולוז'ין בתקופת כהונתו של רבי יצחק מוולוז'ין בראשות הישיבה.
בחר לכהן ברבנות העיירה סייני, הקטנה יחסית, בשל הזמן הרב יותר שהותירה לו עובדה זו ללימודיו.
נישא לרייזיל (תקל"ו, 1776 - כ"ג באייר תרכ"ג, 1863) בת הגביר ישראל בוריונר. לפי המסורת שירתה את הגאון מווילנה כשהתארח בבית הוריה בהיותה בת שש וזכתה לברכתו.
בכרך נפטר בסייני בליל שבת כ"ט בניסן ה'תר"ו, 24 באפריל 1846. לאחר פטירתו עברה אשתו להתגורר בסופוטקין בבית בתם רוחמה.
הגהותיו.
הרב בכרך התפרסם בעיקר מהגהותיו לתלמוד הבבלי שנדפסו בשלהי ש"ס וילנא ובכל מהדורות הש"ס המבוססות על מהדורה זו, בשם נימוקי הגרי"ב והגהות הגרי"ב.
לפי עדות שמיעה שהביא הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ במאמרו על הדפסת התלמוד היה ברשותו עותק של התלמוד בדפוס בנבנשתי שהיה בשימושו של הגאון מווילנה ועליו הגהות בכתב ידו שונות מאלו שנדפסו על דפי התלמוד כ"הגהות הגר"א" מאז דפוס וינה (תקס"ו-תקע"ו).
הגהותיו בשם דומה נדפסו על ספרי יסוד רבים מארון הספרים היהודי: ששה סדרי משנה, התלמוד הבבלי, משנה תורה לרמב"ם, שולחן ערוך (אורח חיים ויורה דעה) ותורת חטאת לרמ"א.
חדשות עם שיניים
חדשות עם שיניים היא תוכנית טלוויזיה סאטירית שבועית בהנחיית דרור טייכנר וליאור פאוקר שעונה ראשונה שלה שודרה החל מספטמבר 2016 ועד דצמבר 2016 בקומדי סנטרל.
הפקה.
התוכנית היא תוכנית סאטירה לילית למבוגרים אשר שודרה בכל יום חמישי בשעה 22:45 המבוססת על פורמט מקובל ברחבי העולם שבו המנחים קוראים מהדורת חדשות פיקטיבית על נושאים רלוונטיים וידיעות מעיתונים. בהמשך התוכנית היו כמה פינות, העוסקות במגוון נושאים קומיים. באחת הפינות הופיע באופן קבוע הקומיקאי אדם שרון ובפינה אחרת הופיע מדי פעם דניאל כהן.
התוכנית בולטת בפרובוקציות הרבות שביצעו המנחים ובהם התייחסות רבה לסמים, הימורים וזנות.
פן מקורי של התוכנית הוא השתתפות בני המשפחה וחיות המחמד של הכותבים בביטים קומיים וכן הצילום בביתם האמיתי של המשתתפים על גבי מסך ירוק.
התוכנית סיימה את העונה הראשונה וירדה התוכנית מהמסך לאחר כשלושה חודשים. מעט לאחר מכן שודרה התוכנית בשידורים חוזרים בערוץ קומדי סנטרל.
קריזנטמה
יחסי סנט קיטס ונוויס–ספרד
יחסי סנט קיטס ונוויס–ספרד הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה בין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לממלכת ספרד. לסנט קיטס ונוויס אין שגרירות בספרד, אולם השגרירות שלה בבריטניה מואמנת גם על הטיפול ביחסים עם ספרד. לספרד אין שגרירות בסנט קיטס ונוויס, אולם שגרירות ספרד בג'מייקה אחראית על היחסים עם סנט קיטס ונוויס.
יחסים דיפלומטיים.
ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם סנט קיטס ונוויס ב-19 במרץ 1987. סנט קיטס ונוויס השתתפה בפסגות שונות שנערכו בספרד, בין היתר בשנים 1999, 2002, 2006, 2008.
יחסים כלכליים.
יחסי הסחר שבין סנט קיטס ונוויס לספרד הם מזעריים. הייצוא מסנט קיטס ונוויס לספרד בשנת 2015 עמד על 88.5 אלף דולר וכלל בעיקר שנאים אלקטרוניים ומכונות להוספת כלור למים. הייצוא מספרד לסנט קיטס ונוויס עמד על 376 דולר וכלל בעיקר יינות, חרסים ומזגנים.
שיתוף פעולה בין המדינות.
ספרד מפעילה יחד עם CARICOM פרויקטים בשיתוף פעולה להעלאת איכות החיים בקריביים ומיגור המחלות, העוני, הרעב והפשע.
עונת 2005 בליגת העל הרוסית בכדורגל
עונת 2005 בליגת העל הרוסית הייתה העונה השלישית של הפרמייר-ליג הרוסי במתכונתו החדשה והעונה ה-14, מאז 1991. העונה שוחקה מ-12 במרץ ועד ה-19 בנובמבר 2005.
צסק"א מוסקבה זכתה באליפות הליגה הרוסית. ספרטק מוסקבה חזרה לשלוש הגדולות לאחר 2 עונות שחונות וסיימה במקום השלישי בטבלת הליגה.
הסופר קאפ הרוסי.
משחק הסופר קאפ הרוסי 2005 הפגיש בין אלופת רוסיה 2004 צסק"א מוסקבה ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2004/2005 ספרטק מוסקבה. המשחק נערך ב-6 במרץ 2003 בRZD ארנה, שאז נקרא אצטדיון לוקומוטיב.
הטורניר סימן את פתיחת עונת 2005 וזכתה בו צסק"א מוסקבה לאחר שגברה על טרק גרוזני בתוצאה 0:1.
סטטיסטיקה.
במהלך העונה שוחקו 240 משחקים 170 מהם הסתיימו בניצחון אחת קבוצות, 115 מהם בניצחון ביתי, 56 ניצחונות חוץ. 69 משחקים הסתיימו בשוויון, מתוכם 34 ללא הבקעת שערים. במהלך העונה כולה הובקעו 593 שערים, ממוצע של 2.25 למשחק.
מקור: אתר ליגת העל הרוסית בכדורגל.
ממוצע צופים.
בסך הכל צפו בכל העונה במשחקים — 2,881,674 איש (בממוצע 12,007 איש למשחק).
מקור: RFPL.org&lt;/small&gt;
מורסי (קבוצה אתנית)
מורסי (Mursi) היא קבוצה אתנית קטנה החיה בעמק התחתון של עמק האומו הנמצא בדרום מערב אתיופיה שבאפריקה. הקבוצה מונה כ-6,000 איש החיים במספר כפרים קטנים בשטחם המשתרע על כ-2,000 ק"מ בתוך פארק המאגו.
בני השבט עוסקים הן בתעסוקה חקלאית כרעיית צאן וכמסחר בבקר ובגידוליהם והן בכלכלה תיירותית ומארחים תיירים רבים הנוהרים לראות את מסורותיהם השבטיות: הדו-קרב הטקסי, צביעת הפנים והגוף וענידת צלחות השפה על ידי בנות השבט.
בני השבט מסווגים כחברים בקבוצה הסורמית (Surmic group) הכוללת מספר שבטים נוספים בדרום-מערב אתיופיה ומכנים את עצמם "Mun", שמשמעותה בשפתם, השפה הסורמית, היא "לשיר".
סביבה.
בני המורסי חיים במספר כפרים קטנים כסולבו (Solbu), דיל דיל (Dil Dil), הונאי (Hunai), מאגו (Mako) ומגאנטו (Maganto). סולבו היא נקודת המפגש המרכזית בין בני השבט לבין תיירים. שטחם מתוחם הן ממערב והן מדרום על ידי נהר האומו (Omo), ממזרח על ידי נהר המאגו (Mago) ומצפון על ידי נהר המארה (Mara). מזג האוויר בהתיישבותם הוא צחיח ויבש עם כמות גשמים שנתית אשר מרוכזת לשתי תקופות בשנה: האחת נקראת "גשמים גדולים" (בין מרץ לאפריל) ואילו השנייה מכונה "גשמים קטנים" (בין אוקטובר לנובמבר). נהר האומו הוא אחד הנהרות הגדולים באתיופיה זורם בחלקה הדרומי של התיישבותם וסוגים רבים של עצים מצויים בקרבתם, ביניהם עץ הפיקוס.
מנהיגות.
המנהיגות בשבט מבוצעת על ידי זקני שבט בודדים אשר השיגו עמדת השפעה בקהילות המקומיות שלהם באמצעות כישורי נאום מרשימים והתבלטו באמצעות ידע מסורות השבט. תפקיד ההנהגה היחיד שמוגדר באופן רשמי הוא תפקיד הכומר, הנקרא בשפתם "komoru", העובר בירושה. לכל חטיבה מקומית גדולה של אוכלוסייה יש כומר משלה הפועל כאמצעי תקשורת בין הקהילה לבין אלוהים (הנקרא בשפתם "tumwi"). הדבר נעשה במיוחד בשעות משבר וסכנה כבצורת ומזיקים אשר פוגעים ביבול החקלאי.
דת וריפוי.
בני השבט מאמינים כי הדת והריפוי שלובים זה בזה. בענייני דת, בני השבט מסתמכים על ניסיונותיהם בעולם הסובב אותם ולא מונחים על ידי דוקטרינה דתית מדוקדקת. בני השבט מכנים כוח הגדול מהם ככוח אלוהי "tumwi", ומאמינים שכוח זה ממוקם לרוב בשמיים. בנוסף לפעולות הפולחן המבוצעות על ידי הכמרים, לבני השבט ישנה גם מסורת של ריפוי המבוססת על סמכויות נשיות בעלות כוחות ריפוי אשר פועלות על בסיס יומיומי. טכניקת ריפוי בה נעשה שימוש רב היא ה"לטו" (leto) ובה האישה המרפאת יושבת לצד המטופל, מניחה את ידיה על גבו החשוף, משמיעה קולות לחישה וכמעין מסירה חלקים מסוימים ממנו אל ערימה קטנה. המטפלת לרוב עוצרת להריח את החלקים ששלפה החוצה מהחולה ובכך יכולה להבין את מקור החולי.
גילוי השבט על ידי האדם הלבן.
עקב מקומם המבודד של בני השבט, רק בשנת 1970 התגלה השבט בפעם הראשונה על ידי אנתרופולוגים בריטים שבראשם היה ד"ר דייוויד טורטון. החוקרים הבריטים נדהמו ממסורותיהם של בני השבט ומכך שאנשיו לא שמעו על אתיופיה, המדינה בתחומה הם מתגוררים.
מסורות שבטיות.
דו-קרב טקסי.
הדו-קרב של בני השבט (הנקרא בשפתם "sagine") הוא צורה של אמנות לחימה, שבה צוותים של גברים מחטיבות מקומיות שונות של האוכלוסייה נלחמים זה בזה עם מוטות עץ בגובה שני מטרים בקרב קצר אך פראי ועז.
הגברים חברי השבט שייכים לאחד משלבי הגיל אשר מחלקים את האוכלוסייה ומאפיינים את חיי היומיום שלהם ואת התנהגותם. שני שלבי הגיל הראשונים נקראים Changalay ו-Dhongai, ובהם כלולים ילדי השבט מלידתם ועד לאמצע שנות העשרה שלהם. כאשר הילדים עוברים לשלב הגיל הבא- Teru, גילם נע בין אמצע שנות העשרה ועד שנות העשרים המאוחרות והם נוהגים לדאוג לעדרים וכן להשתתף בקרבות המקלות.
מקל העץ נחתך מעץ מסוג kalochi.