Voice Over הוא סרט משנת 2018, המהווה מחווה קולנועית של בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה לסרט "לאט יותר" של אברהם הפנר, לציון חמישים שנה ליציאתו. Voice Over הוא הפרק השני ב"טרילוגיה הירושלמית של בוגרי סם שפיגל" שיזם רנן שור, מייסד ומנהל בית הספר, המוקדשת ליצירות המופת הקצרות של הקולנוע הישראלי בשנות השישים, הכוללת גם את "עקבות בירושלים".
המחווה.
הסרט הקצר "לאט יותר", זוכה פסטיבל ונציה 1968, הוערך בידי רבים כסרט הישראלי הקצר הטוב בכל הזמנים. חמישים שנה לאחר צאת הסרט, שישה במאים ובמאיות בוגרי בית הספר סם שפיגל, ערכו לסרט מחווה קולנועית.
Voice Over כולל רסטורציה דיגיטלית לסרט המקורי ושישה סרטים קצרים שנעשו בהשראתו.
הבכורה לסרט נערכה בפסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2018. הוא הופץ בסינמטקים ברחבי הארץ בידי חברת יונייטד קינג. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים בסרייבו, הפסטיבל היהודי בבוסטון, ועוד.
יחסי בנין–שווייץ
יחסי בנין–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
רפובליקת בנין והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, "היחסים הדיפלומטיים של שווייץ ובנין הם יחסים ידידותיים וטובים המתמקדים בשיתוף פעולה ארוך למען פיתוח בנין".
בנין זכתה בעצמאותה ב-1 באוגוסט 1960. שווייץ הכירה בעצמאותה של בנין בעת הכרזת עצמאותה בשם "ממלכת דהומיי", ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים באותה השנה. היחסים נוהלו בעבר מהשגרירות השווייצרית באביג'אן (חוף השנהב), לאחר מכן מהשגרירות השווייצרית באבוג'ה (ניגריה) ומנוהלים על ידי השגרירות השווייצרית באקרה (גאנה). בשנת 1964 כוננה בנין קונסוליה בעיר ז'נבה שבשווייץ.
מאז עצמאות בנין, שתי המדינות עובדות ביחד בתחום התפתחותה של בנין. שיתוף הפעולה הזה נעשה אינטנסיבי ופורמלי מאז חתימת הסכם שיתוף פעולה בשנת 1981. בשנת 1983 פתחה שווייץ משרד שיתוף פעולה ייצוגי בעיר קוטונו. בשנת 2011 חגגו בבנין את תחילת המעורבות השווייצרית במדינה באירועים בערים קוטונו ופאראקו.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בבנין שמונים ושישה אזרחים שווייצרים.
בשנת 2007 ביקרה מישלין קלמי-רה בבנין ונפגשה עם נשיא בנין תומאס בוני-יאיי. בשנת 2017 נרשם ביקור רם דרג נוסף כאשר נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד ביקרה בבנין במסגרת ביקור רשמי ונפגשה עם נשיא בנין פטריס טאלון.
יחסי גבון–שווייץ
יחסי גבון–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
הרפובליקה הגבונית והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי "היחסים שבין גבון לשווייץ הם יחסים טובים וידידותיים ואף על פי כן הם אינם יחסים מפותחים".
בתחילת המאה העשרים, התרחש גל הגירה קטן של אזרחים שווייצרים לגבון על מנת לעבוד בתעשיית חטיבת העצים, במסחר או בבית החולים של אלברט שווייצר בעיר לאמברנה.
שווייץ הכירה בעצמאותה של הקולוניה הצרפתית לשעבר בשנת 1960 ובהפיכתה לרפובליקה נשיאותית בשנת 1961. עד תחילת שנות השבעים של המאה העשרים שיתוף הפעולה שבין שווייץ לגבון היה חלק מההסכמים שבין שווייץ לצרפת. בשנת 1972 שווייץ וגבון ניסחו הסכם דו-צדדי בנושאי הסחר, ההגנה על השקעות ושיתוף פעולה טכנולוגי ומדעי.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2015 התגוררו בגבון ארבעים ושלושה אזרחים שווייצרים.
יחסי ג'יבוטי–שווייץ
יחסי ג'יבוטי–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
רפובליקת ג'יבוטי והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים, אך אלו יחסים דיפלומטיים ללא שיתופי פעולה מיוחדים ועם התייחסות הדדית האחת לשנייה רק בפורומים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות.
ג'יבוטי הממוקמת במזרח אפריקה (קרן אפריקה) הפכה לקולוניה צרפתית בשנת 1862. ב-1967 קיבלה הקולוניה אוטונומיה נרחבת וב-27 ביוני 1977 התקיימה הכרזת העצמאות של ג'יבוטי. שווייץ הכירה במדינה הצעירה באותו היום ובהמשך כוננה עמה יחסים דיפלומטיים רשמיים.
דידייה אוריול
דידייה אוריול (בצרפתית: Didier Auriol; נולד ב־18 באוגוסט 1958 במונפלייה, צרפת) הוא נהג ראלי לשעבר מצרפת.
ביוגרפיה.
אוריול הוא יליד מונפלייה. הוא היה נהג אמבולנס לפני שהחל להתחרות במרוצי ראלי והשתתף באליפות העולם בראלי במהלך שנות התשעים. הוא הפך לאלוף העולם בראלי בשנת 1994, הראשון מארצו שעשה זאת. הוא היה נהג של היצרנים לנצ'יה, טויוטה ופיג'ו, לפני שאיבד את מקומו בסקודה בסוף 2003.
בגיל 21, אוריול התחיל להתחרות בראלי בסימקה 1000. הוא נהג בסימקה שנתיים, מאוחר יותר השיג רנו 5 טורבו, עם מכונית זו הוא התחרה באליפות צרפת בראלי והשתתף לראשונה באירועי אליפות העולם בראלי קורסיקה של 1984 אותו לא סיים בגלל תקלה בטורבו. גם בשנת 1985 השתתף באירוע בודד באליפות העולם, שוב בקורסיקה, הפעם עם רנו 5 מאקי טורבו. גם את אירוע זה לא סיים עקב תקלה מכנית. בשנת 1986 הוא התחרה במטרו 6R4 איתה זכה באליפות צרפת הראשונה שלו. הוא התמודד שוב באליפות בשנה שלאחר מכן, הראשונה שהתקיימה בקטגוריה A, בפורד סיירה RS קוסוורת' ועם מכוניתו היה אלוף הראלי הצרפתי של 1987 ו־1988.
הניצחון הראשון של אוריול באליפות העולם היה בראלי קורסיקה של 1988, עם פורד סיירה RS קוסוורת' של הקבוצה הרשמית. זו הייתה הפעם היחידה באותה העונה בה לנצ'יה הוכתה במאבק ישיר, והצוות של לנצ'יה החתים אותו לשנה שלאחר מכן. הוא נשאר עם הקבוצה במשך ארבע עונות, נוהג בשלוש גרסאות עוקבות של הלנצ'יה דלתא אינטגרלה הדומיננטית. בשנת 1992, כשהוא נוהג בגרסה האחרונה של המכונית, הוא ניצח בשישה אירועים בעונה אחת (שיא ניצחונות שהחזיק 13 שנים עד שנשבר על ידי סבסטיאן לב בשנת 2005), אך עם תוצאות לא טובות בסבבים אחרים ופרישה באירוע האחרון של העונה בבריטניה, מסר את אליפות העולם לקרלוס סאינס.
בשנת 1993 עבר אוריול לטויוטה, וזכה באירוע הראשון שלו בקבוצה, ראלי מונטה קרלו. הוא לא ניצח שוב באותה העונה, אך בשנה שלאחר מכן הוא ניצח בקורסיקה, ארגנטינה וסן רמו והגיע לסיבוב האחרון בבריטניה כשהוא שוב בקרב צמוד עם סאינס על האליפות. למרות מרוץ לא מוצלח זכה אוריול באליפות לאחר שהנהג הספרדי עף מהכביש ביום האחרון. בשנת 1995 הוא זכה בניצחון הראשון עם המכונית החדשה, הסליקה GT-4 ST205 בקורסיקה. עם זאת, בהמשך אותה עונה, בראלי קטלוניה, נמצא כי טויוטה השתמשה בתוספת בתצורה בלתי חוקית של מגדש הטורבו כדי להגביר את עוצמת המנוע. מטויוטה ומנהגיה נשללו נקודות האליפות ונאסר על הקבוצה להשתתף באליפות של השנה הבאה. ב־1996 התמודד אוריול רק בשני אירועים של אליפות העולם. הוא נהג בסובארו בשוודיה ובמיצובישי בסן רמו. ב־1997 הוא השתתף במונטה קרלו עם פורד פרטית ונהג בכמה מרוצים עם הקורולה WRC החדשה של טויוטה.
אוריול נהג עבור טויוטה בשנתיים הבאות, וזכה בשני ניצחונות. כשטויוטה פרשה מאליפות העולם בראלי לאחר 1999, עבר אוריול לסיאט עם הקורדובה WRC E2 . עם ניסיונו של אוריול, סיאט הצליחה לתפוס את המקום השלישי בראלי ספארי בקניה, ומאוחר יותר באותה עונה להשיק את הגרסה השלישית של הקורדובה. עם זאת בסוף עונה זו פרש היצרן הספרדי מאליפות העולם. בעונת 2001 התחרה אוריול עם פיג'ו, אך רק באירועי האספלט בהן הצליח אוריול להיות מהיר יותר מחברו לקבוצה, מרקוס גרונהולם. הניצחון היחיד של אוריול באותה השנה היה בקטלוניה. ב־2002 לא השתתף אוריול באליפות העולם אך הוא חתם חוזה עם צוות סקודה לשנת 2003. אוריול היה שותף לפיתוח של הסקודה פאביה WRC.
הישג בולט נוסף של אוריול הוא היותו זוכה שש פעמים בראלי קורסיקה, שבו אפילו עד 2001 הצליח להשיג מקומות על הפודיום.
די לכאב
די לכאב הוא סינגל משותף של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה ולהקת כנסיית השכל, שיצא לאור בנובמבר 2009. השיר נכתב על ידי רן אלמליח, ללחן נחלת הכלל ועובד על ידי אלמליח, יורם חזן, דוד רז, דניאל זיילבט, עמי רייס וריטה.
במקור הוא שיר עם פרסי.
נקודת פטרוב
נקודת פטרוב או נקודת פטרוף (באנגלית: Petroff Point; בבולגרית: Петров нос) היא לשון יבשה סלעית בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכה של לשון היבשה 1.2 קילומטרים, והיא בולטת לכיוון צפון-מזרח לתוך מפרץ היל.
לשון היבשה ממוקמת 3.85 קילומטרים צפונית-מערבית לנקודת מיטשל ו- 6.8  קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת ספלנצאני.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980.
מקור השם.
לשון היבשה נקראת על שמו של הממציא הבולגרי - אמריקני פיטר פטרוב שסייע בפיתוח השעון הדיגיטלי הראשון.
השם התקבל רשמית ב-23 בנובמבר 2009.
טיינג'ין קואנג'יאן
מסאי דגו
מסאי דגו (נולד ב-15 בפברואר 1986 באדיס אבבה שבאתיופיה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן כדורגל במכבי חיפה נוער.
קריירת משחק.
דגו גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הבוגרים של המועדון, ששיחקה בליגת העל. את רוב הקריירה המקצוענית שלו, לאחר ההשאלה מהפועל תל אביב למועדון ספורט אשדוד, העביר דגו בליגות הנמוכות בישראל, ואף שיחק זמן קצר במועדון הקפריסאי פאפוס, אך לא ערך בו הופעת ליגה. בנובמבר 2013, כשהוא בן 27, נפצע דגו בקרסולו, וכאשר הודיע לו הרופא כי יצטרך להחליט אם לבצע ניתוח שלישי או לפרוש מכדורגל, החליט דגו לפרוש.