ב-2011 שיחק סודייקיס בקומדיות "איך להיפטר מהבוס" בתפקיד רואה החשבון קורט באקמן ו"רווקים לשבוע" לצידו של אוון וילסון. בשנת 2013, שיחק בסרטים "סרט 43", "חברים לשתייה", "אנחנו המילרים" לצד ג'ניפר אניסטון ודיבב את דמותו של פרופסור בומבה בסרט האנימציה "הממלכה הסודית". בשנת 2014, שיחק בסרט ההמשך "איך להיפטר מהבוס 2".
בשנים 2015–2018 שיחק בשלושה עשר פרקים בסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם", בתור אחיו של ויל פורטה.
בשנת 2016 שיחק בקומדיית הפעולה "מאסטר מיינדס" לצידם של זאק גאליפנאקיס, קריסטן ויג ואוון וילסון. בשנת 2017 שיחק במותחן "קולוסאל", לצד אן האת'וויי.
בשנת 2020 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה ״טד לאסו״ באפל TV פלוס. על תפקידו בסדרה זכה בשני פרסי גלובוס הזהב ובפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה.
חיים אישיים.
ביוני 2004 נישאה סודייקיס לתסריטאית האמריקאית קיי קאנון , לאחר חמש שנים של זוגיות. בני הזוג נפרדו ב-2008 והתגרשו בפברואר 2010.
בנובמבר 2011, סודייקיס החל לצאת עם השחקנית האמריקאית אוליביה ויילד. הם התארסו בינואר 2013. יש להם בן, אוטיס אלכסנדר, שנולד ב-23 באפריל 2014, ובת, דייזי ג'וזפין, שנולדה ב-11 באוקטובר 2016.
בנובמבר 2020, דווח כי סודייקיס וויילד נפרדו מוקדם יותר השנה.
שלוחת שיירות
יאן ליין-קה
יאן ליין-קה (בסינית: 阎连科 בפין-יין: Yán Liánkē; נולד ב-1958) הוא סופר סיני המתגורר בבייג'ינג, הרומנים והסיפורים הקצרים שכתב תורגמו לשפות רבות. כתיבתו מתאפיינת בסאטירה חריפה על הקומוניזם הסיני, הצבא הסיני ועד ההתמודדות של סין בדרכה הייחודית עם מחלת האיידס. יאן ליין-קה זכה על יצירתו הספרותית בפרסים יוקרתיים בסין כמו פרס לו שון בשנת 2000 ובפרס לאו שה בשנת 2004. בשנת 2011 זכה הסופר בפרס איש הספרות של אסיה, עבור ספרו: Dream of Ding Village.
מאידך, אחדים מספריו נאסרו לפרסום בסין על ידי הצנזורה. ספרו לשרת את העם! שתורגם לעברית זכה לתגובה מטעם משרד התעמולה הסיני: "הנובלה מכפישה את מאו דזה-דונג ואת הצבא, והיא רוויה בקטעי סקס... אין להפיץ אותה, להעבירה הלאה, לצטט מתוכה או לסקר אותה."
חייו.
יאן ליין-קה נולד ב-1958 למשפחה חקלאים ענייה במחוז סונג המשתייך לפרובינציית חנאן. בשנת 1978 הוא התגייס לצבא סין, (מאוחר יותר בספר לשרת את העם! הוא ידגים באופן סאטירי באמצעות גיבור הספר, בן למשפחת חקלאים ענייה שהדרך היחידה עבור המעמדות הנמוכים בסין להתקדם בסולם החברתי היא רק באמצעות ההתגייסות לצבא.) הוא שירת כמו מו יאן כסופר במחלקת התעמולה של הצבא הסיני. בשנת 1985 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת חנאן עם תואר במדעי המדינה ובחינוך ובשנת 1991 הוא סיים את לימודיו במכון לאמנות של צבא סין עם תואר בספרות.
הספר Dream of Ding Village.
אף על פי שאת מרבית יצירותיו ופעילותו הספרותית מקיים יאן ליין מהעיר הגדולה בייג'ינג, בספריו ניכרת השפעת מקום הולדתו הכפרי והעני בפרובינציית חנאן, ברומן Dream of Ding Village אשר יצא לאור בשנת 2006 העלילה מתרחשת בפרובינציית חנאן והיא מספרת את סיפורה של משפחה הכוללת שלושה דורות המתפרנסת מסחר בדם, וכתוצאה מכך מתגברת מגפת האיידס בכפר, לצורך כתיבת הספר נפגש הסופר עם חולי איידס רבים ואף חי איתם תקופה מסוימת, רבים רואים בספר זה מקור השוואה ראוי לספרו של אלבר קאמי הדבר. הסופר מתאר את הדעות הקדומות ביחס למחלה מצד השלטונות הסיניים ותושבי הכפר. הרעיון לספר עלה במוחו של הסופר בתחילת שנות התשעים בעקבות השמועות על מגפת איידס המתחוללת בפרובינציית חנאן וניסיונותיו של הממשל הסיני להתכחש לקיום המגפה. הספר נאסר לפרסום בסין על ידי הצנזורה הסינית אך הדבר לא מנע מהספר לעורר הד רב בסין ובמערב.
הספר "לשרת את העם!".
הספר "לשרת את העם" שהיה אמור לצאת לאור בסין ב-2005 נאסר לפרסום על ידי הצנזורה בסין אך מצא לו קהל קוראים מחתרתי באמצעות האינטרנט. הספר מספר את סיפורו של צעיר סיני מכפר נידח עני בשם וו דה-ואנג אשר נשלח על ידי משפחתו לצבא העם הסיני כדי שיתקדם ויקדם את משפחתו במעלה הסולם החברתי. הצעיר מחליט שהדרך היעילה ביותר להתקדמות לדרגת קצין היא באמצעות הפיכתו לטבח ואחר כך לאיש המשק הכללי של קולונל נכבד ושל רעייתו הצעירה והיפה. שם הספר לקוח מנאום שנשא מאו דזה-דונג בשנת 1944 בעקבות מותו של שומר ראשו ג'אנג סה-דה ובנאום טען שמשקלו של מוות למען העם כבד כמו הר ומשקלו של מוות נגד העם הסיני קל כנוצה. כמו כן טען שכל חייל בצבא העם משרת את העם בדרכו, ומבחינה זו אין הבדל בחשיבות מוות של חייל שתפקידו הצבאי הוא טבח, לבין חשיבותו של מוות של חייל שתפקידו הצבאי, לוחם. הסיפור מתרחש בשנת 1967 בשיא פולחן האישיות של מאו דזה-דונג והרומן המתפתח בין הטבח הכפרי לאשת הקולונל כולל יחסי מין פרועים שבמהלכם מנפצים השניים תמונות של מאו דזה-דונג, ספלים עליהם חרוטה דמותו של המנהיג, קריעת עותקים של הספר האדום. במרכז הבית יש שלט ועליו חקוק: לשרת את העם! והסימן המוסכם בין צמד הנאהבים הוא כאשר לא נמצא השלט במקומו הטבעי אז הטבח צריך לעלות אל חדרה של אשת הקולונל. גיבורי הספר מודעים למעשיהם החתרניים, ובאמצעות ניפוץ תמונותיו של מאו דזה-דונג הם למעשה לועגים למהפכת התרבות שהיא הרקע לכל ההתרחשויות בספר.
פרננדו ורדאסקו
פרננדו ורדאסקו קרמונה (ספרדית: Fernando Verdasco Carmona; נולד ב-15 בנובמבר 1983) הוא טניסאי ספרדי שדורג בשיאו במקום השביעי בעולם.
וראדסקו, יליד מדריד, התחיל לשחק טניס בגיל ארבע והיה לו מאמן במשרה מלאה כבר בגיל שמונה. מאז 2009, ורדאסקו מתאמן בלאס וגאס אצל אנדרה אגאסי וצוותו הכולל את דארן קייהיל (המאמן לשעבר של אגאסי) וגיל רייס (מאמן הכושר של אגאסי). ורדאסקו עזר לנבחרת ספרד לזכות בשני גביעי דייוויס בכך שניצח במשחק המכריע בגמר גם ב-2008 וגם ב-2009. ההופעה הטובה ביותר שלו בטורניר גראנד סלאם הייתה באליפות אוסטרליה הפתוחה 2009 שם הפסיד בחצי הגמר לבן-ארצו ולאלוף העתידי רפאל נדאל בחמש מערכות, במה שהיה למשחק הארוך ביותר בהיסטוריה של אליפות אוסטרליה הפתוחה.
קריירה.
תחילת הקריירה.
ורדאסקו הפך למקצוען בשנת 2001 אותה סיים במקום ה-464. 2002 הייתה שנה טובה עבורו, הוא זכה בטורניר הפיוצ'ר Spain F1 והגיע לגמר ב- Spain F3. הוא שיחק בטורניר הצלנג'ר השני שלו בקריירה בסגוייה, שם הגיע לגמר אחרי שניצח את הבלארוסי ולדימיר וולצקוב בחצי הגמר. בהמשך הגיע לחצי הגמר בשני טורנירי צלנג'ר נוספים, קייב ואקנטל וסיים את העונה בתוך הטופ 200, במקום 173.
ב-2003 ורדאסקו שיחק בטורניר הראשון שלו מסדרת המאסטרס (מיאמי). הוא עלה מהמוקדמות להגרלה הראשית ואחרי שני ניצחונות על קרול קוסרה ומקס מירני הוא הפסיד לבן-ארצו קרלוס מויה בסיבוב השלישי. אחרי ההופעה הטובה הזו הייתה לו עונת חימר רעה ובהמשך הוא הפסיד גם בסיבוב הראשון של ווימבלדון לפיני ירקו ניימינן בחמש מערכות. בסינסינטי הוא הפסיד בסיבוב הראשון לאנדי רודיק בשתי מערכות ובאליפות ארצות הברית הפתוחה הוא נעצר בסיבוב השלישי על ידי טאי פרדרון סריצ'פן אחרי שניצח בסיבוב הראשון את בן-ארצו טומי רוברדו ובסיבוב השני את דווידה סנגוונטי. את השנה הוא סיים במקום ה-109 בעולם (עם מאזן של 15-8 בצאלנג'רים).
ב-2004 זכה ורדאסקו בתואר ה-ATP הראשון שלו בטורניר ולנסיה, כאשר בדרך לתואר גבר בחצי הגמר על האלוף המכהן חואן קרלוס פררו ובגמר על אלברט מונטנייס, שניהם בני-ארצו. הוא גם הגיע לרבעי הגמר בהאלה ובדן-בוש על דשא ובהמשך הגיע גם עד לסיבוב השלישי בשני טורנירי מאסטרס: המבורג ומדריד. בסוף אותה שנה, הוא הגיע לרבע הגמר בסטוקהולם ואף זכה שם בזוגות (עם בן-ארצו פליסיאנו לופז) ונעצר רק בחצי הגמר בקיצביהל, בכך סיים את השנה במקום ה-36 בעולם.
ב-2005 הוא הביס את אנדי רודיק פעמיים, במיאמי וברומא. המשחק ברומא זכור בזכות הסיום המוזר שלו: לרודיק הייתה נק' משחק על ההגשה של וראדסקו וורדאסקו ביצע טעות כפולה לפי קריאת הכוון כך שהשופט קבע שהמשחק הסתיים ורודיק ניצח. אלא שאז, רודיק טען שהכדור של ורדאסקו לא היה בחוץ והמשחק המשיך; ורדאסקו יצא עם היד על העליונה בסופו של דבר. הוא גם הגיע לרבע הגמר בוולנסיה, רומא וניו-הייבן, לחצי הגמר בסנט-פטרסבורג ולגמר בקיצהיבל שם הפסיד לארגנטינאי גסטון גאודיו. באותה שנה, ורדאסקו הגיע גם בפעם הראשונה לשמינית הגמר בטורניר סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה שם הפסיד לירקו נימינן אחרי שהדיח את נובאק ג'וקוביץ'. דירוג סוף השנה שלו השתפר במעט ביחס לשנה הקודמת והוא סיים במקום ה-32 בעולם.
ורדאסקו הגיע לשמינית הגמר בווימבלדון אחרי שניצח את האמריקאי וינסנט ספדאה והגרמני בנג'מין בקר ואף הפתיע את המדורג שלישי דוד נלבנדיאן והביס אותו בשלוש מערכות חלקות בסיבוב השלישי. בשמינית הגמר הוא הפסיד לצ'כי ראדק סטפאנק בחמש מערכות. באליפות ארצות הברית הפתוחה הוא הגיע לסיבוב השלישי אחרי ניצחונות על פבריס סנטורו וטיאגו אלבס, ושם הפסיד בסופו של דבר לאנדי רודיק בחמש מערכות (רודיק עצמו המשיך והגיע עד לגמר). בהמשך הגיע ורדאסקו לרבע הגמר בפלמרו והפסיד שם לרובן רמירז הידלגו; שבוע לאחר מכן הוא שוב פגש את הידלגו בסיבוב הראשון במץ' ושוב הפסיד לו. הוא לא ניצח עוד משחק עד סוף השנה וסיים אותה במקום ה-35.