לימה, בוגר מחלקת הנוער של קבוצת ריבר פלייט, ערך את הבכורה בקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ב- 23 בנובמבר 2003 במשחק הליגה מול צ'קריטה ג'וניורס. הוא שיחק בשורותיה 46 משחקי ליגה והיה שותף לזכייה באליפות הקלאוסורה בשנת 2004. לימה השתייך גם לסגל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה אך פציעה שעבר בלמה את התקדמותו.
מינויו של דייגו סימאונה למאמנה של הקבוצה הביא להכללתו ברשימת ההעברות. לימה, שכרטיסו שייך בין היתר לאיש העסקים הישראלי פנחס זהבי, היה מבוקש על ידי מספר קבוצות מהליגה הארגנטינאית ומרחבי דרום אמריקה אך לבסוף בחר להגיע בהשאלה עם תום העונה למכבי חיפה, שקיבלה גם את האפשרות לרכוש את כרטיסו בתום העונה.
ב-4 באפריל 2008, לאחר שסבל מכאבים במשך מספר ימים, נבדק לימה בבית החולים רמב"ם והתגלה כי לקה בסרטן. בעקבות מחלתו עזב לימה את ישראל וחזר לארגנטינה, שם הוסר הגידול מגופו. לאחר שהוסר הגידול ולימה החלים, הוא עבר לשחק בחימנסיה לה פלאטה. לאחר מכן עבר לחימנסיה חוחוי ומשם לארחנטינוס ג'וניורס. לאחר מכן שיחק לימה גם בקבוצת פניקס מאורוגוואי ובקבוצות נוספות בארגנטינה, ובשנת 2012 עבר לשחק בצ'ילה.
מיכל זלמן פוחצ'בסקי
חוסה קארראס
אריאל ראמירז
יורגו דאלארס
לייטנינג סיינטיפיק ארניס
קפיטול מדינת טקסס
קפיטול מדינת טקסס (באנגלית: Texas State Capitol) הוא מבנה המשמש כמושב בית המחוקקים של מדינת טקסס ומשרדי מושל המדינה. המבנה ממוקם בעיר אוסטין בירת המדינה.
היסטוריה.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל אלייג'ה אי. מיירז והוקם בין השנים 1882–1888 בפיקוח המהנדס רובן לינדסי ווקר. המבנה הוקם בעקבות שינוי בחוקת המדינה מה-15 בפברואר 1876 שהתיר מכירת אדמות מדינה לצורך מימון הקמת המבנה. אדמות בשטח של 12,000 קמ"ר ובשווי של 3.7 מיליון דולרים ניתנו לבוני המבנה בתמורה לעבודתם.
אבן הפינה של המבנה הונחה ב-2 במרץ 1885, והמבנה הושלם ב-21 באפריל 1888.
על פי התוכניות המקוריות אמור היה המבנה להיבנות מאבן גיר אולם היה חשש שאיכות אבן הגיר במדינה הייתה נמוכה, ולכן נבנה המבנה מגרניט שנתרמה על ידי תושבי המדינה.
המבנה שופץ מספר פעמים. בשנת 1955 הותקנה במבנה מערכת מיזוג אוויר;
בשנת 1993 הורחב המבנה בעלות של כ-75 מיליון דולרים; ובשנת 1997 שופץ המבנה פעם נוספת.
בשנת 1970 נרשם המבנה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, ובשנת 1986 הוכרז כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית.
תיאור המבנה.
מבנה הקפיטול של מדינת טקסס הוא הגדול ביותר בין מבני הקפיטולים של מדינות ארצות הברית, אולם הוא קטן מבניין קפיטול ארצות הברית בוושינגטון הבירה.
המבנה נבנה בסגנון נאו-רנסאנס. במרכז המבנה אכסדרת עמודים מעגלית (רוטונדה) בה תלויים דיוקנאות מושלי המדינה. במבואת המבנה (הלובי) פסליהם של סם יוסטון וסטיבן פ. אוסטין מעשה ידי הפסלת אליסאבט ניי.
מחלוקת לוחות הברית.
אנדרטת גרניט בדמות עשרת הדיברות שהוצבה בגן בניין הקפיטול הייתה במרכזה של תביעה שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית. במקרה ואן אורדן נגד פרי נטען שהצגת עשרת הדיברות במבנה ציבורי היא בניגוד לכלל הפרדת הדת מהמדינה שנקבע בחוקת ארצות הברית. בית המשפט קבע ביוני 2005 כי הצגת עשרת הדיברות אינה סותרת את החוקה.
ביסטריצה (עיר)
ביסטריצה (ברומנית: Bistrița, בהונגרית: Beszterce, בגרמנית: Bistritz) היא עיר הבירה של מחוז ביסטריצה-נסאוד, בחבל טרנסילבניה שברומניה.
העיר שוכנת בצפון מזרח הרמה הטרנסילבנית, על גדת הנהר ביסטריצה. בשנת 2002 גרו בה 86,109 תושבים.
תולדות היישוב.
בשנת 1330 נוסדה ביסטריצה כעיר מלוכה, ובשנת 1353 הוענקה לה זכות לקיים ירידים שנתיים. במחצית הראשונה של המאה ה-19 פגעו בעיירה מספר שריפות.
עד שנת 1918 הייתה העיר בשליטת אוסטרו-הונגריה, ובדצמבר אותה השנה סופחה העיר לרומניה. בין השנים 1940 ו-1944 נכללה העיר בשטחי הונגריה.
יהודי ביסטריצה.
יהודים החלו להתיישב בביסטריצה עם ביטול האיסור על ישיבת יהודים במקום בשנת 1848, ובקהילה פעלו חסידויות שונות. ארגון ציוני ראשון הוקם בעיר בשנת 1901 בידי נסים כהן, ובין מלחמות העולם התגברה בה הפעילות הציונית. כמו כן, פעלו בעיר ישיבה, תלמוד תורה ובית ספר יהודי.
בינואר 1941 נמנו בעיר 2,370 יהודים, כשביעית מאוכלוסייתה. תחת שליטה הונגרית, הוחלו על יהודי העיר חוקי הגזע, ובקיץ 1941 גורשו מהעיר לשטחי אוקראינה כמה משפחות יהודיות ללא אזרחות הונגרית, שם נרצחו.
בשנת 1942 נשלחו יהודים מהעיר לעבודות כפייה בחזית האוקראינית, ורבים מהם נספו. עם כיבוש הונגריה בידי הגרמנים במרץ 1944, ערכו בעיר מפקד, וב-3 במאי 1944 הקימו בחווה סמוכה לעיר גטו, אליו הועברו כ-6,000 יהודים מהעיר ומכפרי הסביבה. בגטו סבלו היהודים מצפיפות רבה ומרעב. ב-2 וב-6 ביוני 1944 שולחו יושבי הגטו לאושוויץ.
רשיצה
רשיצה (ברומנית: Reşiţa, בהונגרית: Resicabánya, בגרמנית: Reschitz, בסרבית: Решица או Rešica) היא עיר הבירה של מחוז קאראש סברין בחבל באנאט, במערב רומניה.
העיר היא מרכז של תעשייה כבדה ובשנת 2004 התגוררו בה 83,985 תושבים.
דרובטה-טורנו סברין
דרובטה-טורנו סוורין (ברומנית: Drobeta-Turnu Severin) היא עיר נמל על הגדה הצפונית של הדנובה, במחוז מהדינץ ברומניה.
העיר היא היישוב הגדול ביותר במחוז ובירתו. בשנת 2002 היו בעיר 104,557 תושבים.
סנדו דוד
סַנדוּ דוד (דוידזון) (14 בדצמבר 1922 – 30 ביוני 2003) משורר ומתרגם ישראלי. היה ראש המועצה האזורית הירקון בין השנים 1957–1960.
קורות חיים.
סנדו דוד נולד בשם דודזון בעיר טרגובישטה ברומניה בן לצ'רנה ומנשה דודזון. בתקופת שואת יהודי רומניה הוגלה למחנה ריכוז בטרנסניסטריה (מחנה ואפניארקה, Vapniarka). מואפניארקה הועבר למחנה טריחטי.
בשנת 1944 עלה לארץ ישראל ו מ-1950 היה לחבר במושב עדנים. הוא פעל במסגרת תנועת המושבים ומרכז מפא"י, בתפקיד מנהל המחלקה להתיישבות. בין השנים 1957–1960 ראש המועצה האזורית הירקון.
שימש כיו"ר התאחדות אגודות הסופרים בישראל,
סגן יו"ר אגודת הסופרים העבריים ובוועדת הביקורת של אקו"ם.
משיריו של סנדו דוד (בעברית) הוצאו לאור שבעה ספרים. שיריו תורגמו ל-14 שפות.
נפטר ב-30 ביוני 2003.
ארכיונו האישי שמור בארכיון גנזים - אגודת הסופרים.
טולצ'ה
טוּלְצָ'ה (ברומנית: Tulcea, בטורקית: Tulça, ברוסית: Тулча) היא עיר נמל על גדת הדנובה, במחוז טולצ'ה שברומניה.
היסטוריה.
העיר שוכנת על פני שבע גבעות, המכונות "גבעות טולצ'ה". נמצאו סימנים להתיישבות במקום לפני קרוב לחמשת אלפים שנה ולפני יותר מאלפיים ושבע מאות שנה היה במקום יישוב יווני בשם Aegyssus. ב-12 לפנה"ס נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ורומים הרחיבו וביצרו את היישוב, שנודע גם במהלך ימי הביניים בשמו העתיק אאגיסוס. לאחר הפיצול באימפריה עברה העיר לשליטת האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-7, תקופת נדידת העמים השנייה נכבשה על ידי שבטים גרמאניים וסלאבים וננטשה. בשלהי המאה ה-7 עברה לשליטת האימפריה הבולגרית הראשונה. לאחר קריסת האימפריה הבולגרית חזר היישוב לידיים ביזנטיות ובמקום הוקמה מצודה. ב-1064 החריבו לוחמים משבטי האוע'וז את המצודה ובסמיכות אליה נותר ישוב קטן. במהלך המאה ה-12 נשלטה העיר על ידי האימפריה הבולגרית השנייה ובשלהי המאה ה-13 עברה לידי דספוטט קארבונה שמרכז שליטתה היה חבל דוברוג'ה. במהלך המאה ה-14 נשלטה העיר על ידי הולאכים.
בראשית המאה ה-15 נכבש המקום על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והחל משנת 1506 העיר מתועדת בתעודות עות'מאניות בשמה הטורקי העכשווי טולצ'ה,
העיירה מילאה אותה תקופה תפקיד של מרכז לסחר מעבר.
בסביבות 1848 פעלו בה מספנות קטנות.
ב-1860 זכתה טולצ'ה למעמד של עיר ושל בירת סנג'ק במסגרת הווילאייט סיליסטרה. משנת 1864 סופחה לווילאייט טונה (דנובה).
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), מתוקף סיכומי קונגרס ברלין הועברה העיר לחזקת ממלכת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בין 1916 ל-1918 נכבשה טולצ'ה בידי צבא בולגריה. לאחר כניעת הבולגרים, הוחזרה העיר לחזקת רומניה. בשנת 2002 היו בטולצ'ה 91,875 תושבים.
הקהילה היהודית.
בטולצ'ה התקיימה קהילה יהודית שמתועדת בתקופת שליטתם של העות'מאנים על העיר, בעת שהייתה חלק מווילאייט הדנובה של האימפריה העות'מאנית. לפי נתוני הוועדה הרומנית שהוצגו בפני קונגרס ברלין התגוררו בעיר ב-1878 750 יהודים. ב-1882 היו מספר יהודים מבני קהילת טולצ'ה שהיגרו לארץ ישראל ממייסדי וראשוני מתיישבי המושבה זכרון יעקב. ב-1888 נבנה בית הכנסת המרכזי של הקהילה. קהילת טולצ'ה התפללה לפי נוסח אשכנז. בקהילת טולצ'ה נרשמה פעילות ציונית ענפה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוטל איסור לימודים על בני הקהילה והגברים ובני הנוער נלקחו למחנות לעבודות כפייה. באוגוסט 1944, לאחר כיבוש העיר בידי הצבא האדום חודשה הפעילות הציונית בעיר ובהמשך, החלה עלייה הדרגתית לארץ ישראל חלקה באמצעות ספינות מעפילים.
ג'ורג'ו נפוליטנו
ג'ורג'ו נפוליטנו (באיטלקית: Giorgio Napolitano; נולד ב-29 ביוני 1925) הוא נשיא איטליה האחד-עשר במספר. כיהן בתפקיד בין התאריכים 15 במאי 2006 - 14 בינואר 2015. הוא היחיד שנבחר לשתי תקופות כהונה.
ביוגרפיה.
נולד בנאפולי ולמד באוניברסיטה המקומית. היה מן המתנגדים לפשיזם, והשתתף בפעילויות אנטי-נאציות במהלך מלחמת העולם השנייה.