השיר קיבל בעיקרו ביקורות חיוביות. אן פאוורס מ"טיימס" תארה את השיר כ"רטרו-פוּטוּרִיזְם" ש"לוקח אותך בחזרה אל מוזיקת הסְטָקָטוֹ בעזרת ביטים עכשוויים של צוות המפיקים - האוטסידרס". עורכת ה-CosmoGirl, רייצ'ל צ'אנג אמרה כי היא רואה בשיר להיט עתידי, וכותבת ש"בריט יודעת מה מעריציה אוהבים, היא אף פעם לא מאכזבת עם היצירה האחרונה שלה - להיט דאנסי שעומד לכבוש את פסגות המצעדים". אתר המוזיקה "Popjustice" כתבו כי: "הסינגל החדש של בריטני, הוא בדיוק מה שכריסטינה מנסה לעשות – ונכשלת – עם הסינגל החדש שלה. השיר חולק הרבה במשותף עם שירה של רייצ'ל סטיבנס, "Some Girls", אך בקריטריונים של בריטני זהו שילוב מבריק בין "Toxic" לבין רגעיו היותר משוגעים של אלבומה האחרון, כמו "Ooh Ooh Baby". שיר זה מציב יסודות חזקים לקאמבק אשר לא בדיוק התחולל בפעם הקודמת, וקשה שלא לחשוב על השיר כמתמודד מאוחר לתואר שיר השנה. כמו שאמרנו לפני כן, השיר בהחלט טוב."
ביקורות אחרות טענו כי השיר נשמע כמו "ניסיון לחקות את הסגנון של קייטי פרי ולהתאימו לפופ של בריטני. לאחר כמה השמעות הכול נהיה משעמם". ג'ים פרבר מה"דיילי ניוז" כתב כי "ספירס אומרת את שם השיר לא פחות מתשע פעמים ברצף, בטון כה מעצבן". אחרים תיארו את השיר כ"הפקה עייפה ומילים חלשות".
מבחינת המצעדים, בארצות הברית הסינגל נכנס בשבוע הראשון אל המקום ה-96 הודות להשמעות בתחנות הרדיו השונות. לאחר מכן, השיר שבר שיא וקפץ מהמקום ה-96 אל פסגת מצעד הבילבורד, אל המקום הראשון ושבר את שיאו של זמר הראפ טי.אי. הסינגל מכר כ-286,000 עותקים, מה שנחשב לפתיחה הטובה ביותר על ידי אמנית. בנוסף לכך, זהו הסינגל הראשון שכובש את הפסגה מאז סינגל הבכורה של ספירס, "...Baby One More Time".
בארצות הברית הסינגל מכר כ 3 מיליון עותקים וקיבל שלושה אלבומי פלטינה, זהו הסינגל הכי נמכר של ספירס בארצות הברית.
וידאו קליפ.
הקליפ צולם בין ה-24 בספטמבר ל-25 בספטמבר, במועדון ומסעדה בלוס אנג'לס. הוא בוים על ידי ג'וזף קאהן, שעבד בעבר עם ספירס בקליפים לשירים "Stronger" ו"Toxic". הקליפ עצמו מכיל אלמנטים משני הקליפים, כאשר הפתיחה שלו דומה לפתיחה של "Stronger", ומופיעים אותם גברים אשר הופיעו גם ב"Toxic", באותן התלבושות.
הקליפ שודר בהופעת בכורה בתוכנית 20/20 ברשת ABC. גרסת הבמאי, שהיא הגרסה הלא מצונזרת לקליפ, הופיעה בבלוג באתר MTV מיד אחר כך.
עלילת הקליפ עצמו מתארת אדם רודף שמלות ('Womanizer' באנגלית). בתחילת הקליפ ספירס נראית לבושה בחלוק, ומקדמת את פניו של בעלה בארוחת הבוקר. במהלך הקליפ היא מגלמת דמויות שונות בעבודה של הבעל על מנת לבדוק את התגובות שלו לאותן בחורות. בעלה נענה לחיזוריהן, וכשחוזר הביתה, ספירס מענישה אותו על בגידותיו.
3 ימים בלבד לאחר שחררו של הווידאו קליפ, הוא זכה להצלחה בבריטניה מאחר שנצפה מעל ל־7 מיליון פעמים. בכך הוא שבר את השיא שהחזיק הווידאו קליפ של השיר "Bleeding Love" המבוצע על ידי ליאונה לואיס. הקליפ זכה להצלחה רבה גם באתר YouTube ושם נצפה למעלה ממיליון פעמים, פחות מ-24 שעות לאחר שחרורו. נכון לנובמבר 2017, הקליפ נצפה למעלה מ-185 מיליון צפיות. ב-TRL מקסיקו הקליפ נכנס היישר למקום הראשון יום לאחר הפרמיירה שלו – הדבר הפך את בריטני לאמנית השנייה, מיד אחרי אמינם, אשר הצליחה להכניס קליפ היישר למקום הראשון במצעד. באתר MTV ארצות הברית, הקליפ הגיע למקום הראשון ונצפה למעלה מ 2.1 מיליון פעמים, הוא מחזיק דירוג של 95%. בשנת 2013 עבר הקליפ את ה-100 מיליון צפיות באתר יוטיוב וזיכה את ספירס בתואר נוסף של vevo certified.
נכון לדצמבר 2019 הווידאו קליפ לשיר חצה את 258,000,000 צפיות באתר הvevo הרשמי של האמנית.
חנה רחל ורברמאכר
חנה רחל ורברמכר
חנה רחל ווערבערמאכער
אריה בר
אריה בר (נולד ב-1944) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן במגוון תפקידים במגזר הציבורי והעסקי.
ביוגרפיה.
בר נולד ב-1944 בבגדאד שבעיראק למשפחה בת 10 נפשות. ב-1950 עלתה המשפחה ביחד עם יהודים בגדדיים נוספים לארץ ישראל, שם ניתן להם שם המשפחה ברוריה (על שם דודתו שנפטרה בעיראק). לאחר מיון "בבית העולים שער העלייה" (סנט לוקס) במערב חיפה, נשלחה המשפחה למעברה בבאר שבע, שם השתכנו.
ילדותו עברה עליו בבית הספר "נטעים" בשכונה ג' בב"ש, ולאחר מכן למד בכיתה ט' בבית הספר מקיף א' בב"ש, שם החל את דרכו המקצועית. בר התגייס לצבא בשנת 1962 לחיל הים, שם השלים את השכלתו התיכונית בלימודים אקסטרניים. הוא השתחרר בדרגת סמל ראשון ב-1965.
קריירה ציבורית.
בר החל את דרכו הציבורית כבר בשנת 1958, כשהיה בן 14 בלבד. תפקידו הראשון היה כנער שליח במשרד הבינוי והשיכון. התפקיד, שהחל מעבודה בצריף בחצר בית הספר מקיף א' בב"ש, הוביל במהלך השנים למעבר לכל התפקידים הניהוליים שכללו בין היתר טיפול בנושאים כמו פינוי מעברות (חצרים, משקי עזר (נווה נוי, שכונה ג', ד' צפון ועוד) ופיתוח העיר.
ב-1974 מונה לסגן מנהל המחוז במשרד הבינוי והשיכון והיה ממונה על שיקום השכונות בנגב ואף היה אחראי לתוכנית הראשונה במדינה בנושא זה - שיקום שכונה ג' בב"ש. תוכנית זו היוותה למעשה את האבטיפוס לתוכניות דומות שבוצעו בהמשך. נושאים נוספים בהם טיפל כללו פיתוח ותשתית ביישובי הבדואים בנגב, הפעלת פרויקטים לבנה ביתך והקמת היוזמה לבניה על ידי עמותות בארץ.
ב-1989 קודם למנהל מחוז הנגב במשרד הבינוי והשיכון, היה אחראי על פרויקטים ותקציבים רבים, שהתבטאו בבנייה של מעל 25,000 דירות חדשות בשנה ופיתוח תשתיות נוספות. בין הישגיו ניתן למנות את הובלת השינוי התפיסתי לגבי התכנון האורבני ובעיקר השילוב בין התכנון לצרכים האנושיים. בתפקידו זה היה היוזם והדוחף המרכזי לקליטת העלייה בנגב ובתחום זה זכה להצלחות רבות בקידום התכנון, הפיתוח והבנייה – עליהם זכה לחיזוק חיובי מאריאל שרון, שהיה שר הבינוי והשיכון באותה עת.
לאחר הצלחתו בתפקיד, מונה בר ב-1991 למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון על ידי אריאל שרון, והיה אחראי על ביצוע מדיניות הממשלה בתקופת העלייה הגדולה מברית המועצות. בתקופת תפקידו דאג בר לגידול מהותי של יכולות התכנון והביצוע במשרד על מנת להקים מעל 100,000 יחידות דיור ברחבי הארץ. בין הישגיו ניתן למנות תועלות נוספות בכל הקשור לפיתוח אזורי ועירוני, הקפדה על פיתוח הפריפריה בנגב ובגליל, מזרח המדינה לאורך הקו הירוק, מחוז ירושלים ועוד.
בר היה שותף לקליטת 14,400 עולים מאתיופיה בין לילה והוא זה שעמד על כך שהעולים לא יישלחו לערי הפיתוח בנגב ובגליל אלא יופנו למרכז הארץ ובעיקר לערים חזקות חברתית וכלכלית כל זאת כלקח מהעבר בו שוכנו עולים מארצות מצוקה בערי הפיתוח.
ב-1993 מונה בר למנכ"ל חברת ערים (חברה ממשלתית לתכנון ופיתוח) ושימש בתפקיד זה מעל עשור. החברה פעלה תחת ניהולו של בר כזרוע הביצוע של משרד הבינוי והשיכון ומינהל מקרקעי ישראל. במהלך כהונתו החברה תכננה וביצעה תשתיות ליישובים חדשים (צורן, אלעד, יד חנה, לפיד ועוד) ושכונות בערים ברחבי המדינה.
בשנת 2003 מונה למנכ"ל בחברת נתיבי איילון והיה אחראי על תכנון ופיתוח תשתית התחבורה בגוש דן. בתפקידו זה בר הניח את היסודות להמשך תכנונו וביצוע של כביש נתיבי איילון דרומה וצפונה. בר פעל לביטול החלטת הממשלה לסגור את חב' נתיבי איילון וקידם בתמיכת אריאל שרון את המשכו של כביש נתיבי איילון דרומה וחיבורו לכביש 40.
הצלחתו בתפקיד כמנכ"ל חב' נתיבי איילון הביאה למינויו כמנכ"ל משרד התחבורה בשנת 2005 על ידי השר מאיר שטרית, בר פעל לשינוי מהותי בהתנהלות המשרד תוך קידום ושיתוף עם גופים חיצוניים. במסגרת תפקידו היה אחראי בר על פעילות הענפה בתחום משרדו בנושאי הים, האוויר והיבשה, והמשיך לקדם רפורמות בתחום.
ב-2006, לאחר מינויו של מאיר שטרית לתפקיד שר הבינוי והשיכון חזר לתפקיד מנכ"ל אותו משרד, שם טיפל בין היתר בנושאים נוספים כגון תוכניות סיוע לדיור והמשך פעילות בנושא שיקום השכונות.
לאחר מינויו של מאיר שטרית לשר הפנים בשנת 2007, מונה בר למנכ"ל המשרד. בתפקידו דאג לקדם את הקמת רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול, בנוסף ליוזמת רשות כיבוי האש הארצית, יוזמת רשות האכיפה לבנייה הבלתי חוקית בישראל ועוד. אחראי גם לביצוע שינויים רבים בחוק התכנון והבנייה לצורכי ייעול המערכת התכנונית בישראל. כמו כן קודמו נושאי השלטון המקומי, בדגש על חיזוק הרשויות המקומיות ופעולה נרחבת בשינוי גבולות וחלוקת הכנסות בין הרשויות, איחודי רשויות ויוזמות נוספות.
בר הניח את היסודות לביצוע תעודת הזהות והדרכון הביומטרי במדינת ישראל - החל מחתימת ההסכם עם חברת HP לביצוע תעודות הזהות הביומטריות ואת תכנון הדרכון ביומטרי בשיתוף כל גורמי הביטחון במדינה.
קריירה עסקית.
החל מ-2008, פרש בר מהמגזר הציבורי ועבר לכהן כמנכ"ל ושותף בחברת מגדל טופ נדל"ן בע"מ.
בנוסף, הוא הבעלים היחיד בחברת ברטופ בע"מ לניהול והשקעות המספקת שירותי ייעוץ וכן שותף ומנהל את חב' מגדלי שרונים בע"מ ואת חברת מגדלי בת הים בע"מ.
עשייה פוליטית ומוניציפלית.
בין השנים 1980–1983, נקרא להקים את המועצה המקומית ברהט וכיהן בתור ראש המועצה הראשון ביישוב. היה אחראי להקמה של חלק נכבד מתשתיות העיר ופיתוח היישוב בתחומים רבים. בר הניח את היסודות לחוקי העזר העירוניים, הקים מערכת חינוך וקהילה, שטחים ציבוריים ועוד.ב-1988 מונה על ידי שר הפנים כחבר המועצה האזורית משוש הכולל את היישובים ערוער, כסייפה ושגב - שלום - אשר גם בהם המשיך את קו המדיניות ברהט ודאג לפתח רבות את היישובים הנ"ל.