יום ללא עישון (WNTD) מצוין ב-31 למאי כל שנה ברחבי העולם. יום זה נועד לעודד ברחבי העולם 24 שעות של התנזרות מכל צורות הטבק. בנוסף יום זה משמש על מנת להעלות את המודעות על ההשפעות הבריאותיות של עישון טבק, שגורמות כיום ליותר מ-7 מיליון מקרי מוות בכל שנה ברחבי העולם, שמתוכם כ-890,000 הם תוצאה של חשיפה של אנשים לא מעשנים לעישון פסיבי.
נושא השנה.
מדי שנה, ארגון הבריאות העולמי בוחר נושא, על מנת ליצור מסר גלובלי אחיד יותר עבור ה'יום ללא עישון'. נושא זה הופך להיות המרכיב המרכזי של סדר היום של ארגון הבריאות העולמי בנושא טבק לאותה השנה. ארגון הבריאות העולמי מפקח על יצירה והפצה של חומרי פרסום הקשורים לנושא, כולל חוברות, פליירים, פוסטרים, אתרי אינטרנט ועיתונות. בשנת 2008 הכניסו גם סרטונים כחלק מהקמפיין "נוער נטול טבק", וב-2009 הוכנסו גם הפודקאסטים לקמפיין.
פרסים.
מאז 1988, מחלק ארגון הבריאות העולמי פרסים לארגונים או לאנשים פרטיים אשר תרמו תרומות חריגות לצמצום צריכת הטבק. פרסי 'יום ללא עישון' העולמי ניתנים לפי שישה אזורי עולם שונים (אפריקה, אמריקה, מזרח הים התיכון, אירופה, דרום מזרח אסיה ומערב האוקיינוס השקט).
התנגדות.
עבור חלק מהאנשים, ה'יום ללא עישון' נחשב לפגיעה בחופש הפרט. המעשנים, מגדלי טבק ותעשיית הטבק מצאו דרכים להשמיע את דעתם על היום ללא עישון, בהשתתפות במחאות, במעשי התרסה, ובהעלאת כמות הפרסומות והאירועים התומכים בעישון ושימוש בטבק.
פונקטור נגזר
במתמטיקה, ניתן "לגזור" פונקטורים מסוימים על מנת לקבל פונקטורים אחרים הקשורים לפונקטור המקורי. בעוד שפעולה זו מופשטת מאוד, היא מקשרת מספר בניות במתמטיקה.
מוטיבציה.
נביא מספר דוגמאות מאלגברה הומולוגית, הממחישות את הצורך בפונקטורים נגזרים.
נתבונן בפונקטור formula_1 (כאשר formula_2 היא קטגוריית המודולים מעל החוג החילופי formula_3) המוגדר באמצעות: formula_4. כידוע, בהינתן סדרה קצרה מדויקת formula_5, הפנקטור formula_6 משרה לנו את הסדרה המדויקת:
formula_7
קו רחוב 42 של הרכבת התחתית של ניו יורק
קו S או בשמו המלא קו רחוב 42 (באנגלית: 42nd Street Shuttle) הוא קו רכבת תחתית במחלקה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע אפור והוא משמש כקו קישור בין תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42 לבין תחנת גרנד סנטרל. הקו שנקרא גם "גרנד סנטרל- טיימס" הוא הקו הקצר ביותר במערכת, אורכו 732 מטר ומרחק הנסיעה בין 2 תחנותיו עומד על 90 שניות.
היסטוריה.
הקו ברחוב 42 נבנה והופעל על ידי חברת Interborough Rapid Transit Company) IRT), והוא כיום חלק מחטיבה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. המסילה שבה הקו משתמש נפתח בשנת 1904 כחלק מפרויקט הרכבת התחתית הראשונה בעיר. מסלולו של קו הרכבת התחתית המקורי היה מתחיל צפונית מהעירייה פונה מערבה אל רחוב 42 ומשם פונה צפונה אל רחוב ברודוויי. מסלול זה שהיום משמש בחלקו את קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק פעל עד שנת 1918. כשנבנה קו ברודוויי- השדרה השביעית, בוטל רוב המסלול של הקו והוא ממשיך לפעול עד היום בקטע הקצר שבין תחנת כיכר טיימס לתחנת גרנד סנטרל. ברשימות של חברת IRT הוא נקרא "קו 0" (אפס) כדי להבדיל אותו משאר הקווים. ובשלטי התחנות הוא מסומן כ- S.
מסלול הקו.
הקו עובר מתחת לרחוב 42 ממזרח למערב בין תחנת כיכר טיימס עד לתחנת הרכבת גרנד סנטרל, המרחק הכולל בין 2 תחנותיו עומד על 732 מטר בלבד.
קווים נוספים בשם זה.
במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק פועלים עוד 2 קווי קישור הנקראים "קו S" הראשון הוא קו פרנקלין- אבהמה הפועל בין 2 תחנות חשובות בברוקלין, והשני הוא קו רוקוואי פארק המשמש כקו קישור בין 5 תחנות חשובות בדרום ברוקלין.
הקורפוס המוטס ה-18 (ארצות הברית)
הקורפוס המוטס ה-18 (באנגלית: XVIII Airborne Corps) היא יחידה גדולה של צבא ארצות הברית, והיא כיום כוח המשימה הגדול ביותר עד דרג הקורפוס של הכוחות האמריקנים. זהו הקורפוס המוטס היחיד בארצות הברית, ומונה כיום ארבע דיוויזיות עם כ-88,000 איש. המטה של הקורפוס ממוקם בפורט בראג, צפון קרוליינה, שם שכן המטה של הקורפוס ה-18 במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
היסטוריה.
הקורפוס המוטס ה-18 הוקם בתחילה כקורפוס השריון השני ב-17 בינואר 1942, תחת פיקודו של ויליאם הנרי הריסון מוריס הבן, ושמו שונה ב-9 באוקטובר 1943 לקורפוס ה-18. לקראת מבצע מרקט גארדן, ב-25 באוגוסט 1944 הוכפפו לקורפוס הדיוויזיות המוטסות ה-82, ה-101 וה-17, ושמו שונה לקורפוס המוטס ה-17. מת'יו רידג'וויי פיקד על הקורפוס, והוביל את חייליו חודש לאחר מכן במהלך המבצע המוטס בהולנד. יחד עם הקורפוס המוטס ה-1 הבריטי, הוא היה תחת פיקודה של הארמייה המוטסת הראשונה של בעלות-הברית, בפיקודו של לואיס בררטון. בסוף יוני 1945 חזרו היחידות לארצות הברית, שם פורק הקורפוס. במהלך מלחמת קוריאה הוקם הקורפוס מחדש במאי 1951, ועבר למיקום החדש בפורט בראג. יחידות הקורפוס השתתפו במלחמת וייטנאם, מבצע זעם דחוף בגרנדה, במבצע מטרה צודקת בפנמה, במלחמת המפרץ, במלחמת אפגניסטן, במלחמת עיראק, ובמבצעים נוספים במהלך השנים.
ארגון.
מטה הקורפוס ממוקם בפורט בראג, צפון קרוליינה, וכפופים לו היחידות הבאות:
האצטדיון המרכזי (סוצ'י)
האצטדיון המרכזי על שם שלווה מטרוולי (ברוסית: Центра́льный стадио́н и́мени Сла́вы Метреве́ли) הוא אצטדיון הממוקם בסוצ'י שברוסיה. כיום האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל, כאצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל המקצוענית סוצ'י. האצטדיון מכיל 10,200 מושבים ונחנך ב-19 באפריל 1964 במשחק בין ל.
האצטדיון נמצא בבעלות משרד הספורט של רוסיה באמצעות החברה הפדרלית "ספורט דרום". במתחם ישנו גם אזור אימון לאתלטיקה ומכון כושר.
הדיוויזיה ההררית ה-10
הקורפוס המוטס ה-18
אצטדיון ספרטק (טמבוב)
אצטדיון ספרטק (ברוסית: Стадион Спартак) הוא אצטדיון בעיר טמבוב שברוסיה. האצטדיון קרוי על שמו של מועדון כדורגל בשם זה שייצג את העיר בתחרויות הלאומיות.
היסטוריה.
בעקבות העפלתה של קבוצת הכדורגל טמבוב לליגת העל הרוסית בכדורגל, ממשלת המחוז החלה ביישום תוכניות להרחבתו בשנת 2019, שנועדו להגדיל את תכולת המושבים ל-15,000 מושבים, אך התוכניות התעכבו ובסופו של דבר המועדון לא התארח באצטדיון במסגרות הבכירות.
בשנים 1960—2013 שימש האצטדיון כמגרשה הביתי של קבוצת ספרטק טמבוב, עד לפירוקה וגם לאחר הקמתה מחדש ביולי 2022. מאז 2013 משמש את טמבוב. ברם, גם בחלק הראשון של עונת 2019/2020 ובכל שנות השתתפותה בליגה הבכירה, טמבוב אירחה במורדוביה ארנה.
ספרטק טמבוב
מועדון הכדורגל ספרטק טמבוב (ברוסית: Футбольный Клуб «Спартак» Тамбов) היה מועדון כדורגל מקצועני סובייטי-רוסי מהעיר טמבוב שהתקיים תחילה בשנים 1960–2013 והשתתף בליגה הסובייטית הראשונה ובליגה הרוסית השנייה. בקיץ 2022 הוקם מחדש ביוזמת ממשלת מחוז טמבוב.
המועדון התמודד בליגת המשנה הסובייטית בשנים 1960–1962, אך מאז 1963 ועד לפירוקה ייצגה את העיר טמבוב בליגה השנייה בברית המועצות ובליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
היסטוריה.
ספרטק טמבוב הוקמה בשנת 1960 והורכבה ממיטב שחקני הכדורגל של מחוז טמבוב ובמשך 11 העונות הבאות ספרטק ייצגה את המחוז בשנים 1960–1970 בליגה הסובייטית השנייה. ברם לא הצליחה להגיע להישגים משמעותיים ובשנת 1971 נערך ארגון מחדש והקבוצה הועברה לבעלות מפעל "רבטרוד".
בשנות ה-80 המועדון הוקם מחדש כקבוצת "ספרטק" ותחת שם זה התמודד בתחרויות המקצועניות עד לפירוקו בשנת 2013. בשנת 1996 הקבוצה זכתה באליפות המחוז של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה ומאז 1997 התמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
הישג השיא של המועדון היה מקום 4 באליפות הליגה השנייה. בשנת 2013 המועדון פורק ובמקומו הוקם מועדון הכדורגל טמבוב. בשנת 2021, מועדון טמבוב פשט את הרגל ומחוז טמבוב נותר ללא מועדון כדורגל מקצועני. בשנת 2022 הוחלט על הקמת מועדון חדש על בסיס אקדמיית הכדורגל המקומית, בה פעלה קבוצת אקדמיית הכדורגל של טמבוב, שהשתתפה בליגה ובגביע המקומיים והתמודדה בליגה השלישית (אליפות רוסיה בין קבוצות חובבים) בעונות 2020, 2021 ו-2022. ב-7 ביולי 2022, נודע שקבוצת אקדמיית הכדורגל תהפוך למועדון ספרטק. כך, ביולי 2022 הוקם המועדון מחדש כמועדון כדורגל מקצועני בחסות ממשלת מחוז טמבוב והחל להתמודד בטורניר הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
פרה פרונטל קורטקס
בנימין אלקוצר
הרב בנימין אלקוצר (ה'תרכ"ו - י"ד בטבת ה'תש"ג, 22 בדצמבר 1942) היה רב, דיין ושד"ר ספרדי-ירושלמי, חבר ועד העדה הספרדית בירושלים ומועצת הרבנות הראשית לישראל מיום הקמתה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים בשנת ה'תרכ"ו למשפחה עשירה ומכובדת. למד בישיבת תפארת ירושלים. היה חבר ועד העדה הספרדית בירושלים ודיין בבית הדין שלה. בשנת ה'תרנ"ד יצא כשד"ר לסוריה ולבנון. בשנת תרס"ז, כשהתעוררה המחלוקת על זהות הראשון לציון, היה בין תומכי הרב חיים משה אלישר, ואף יצא בשליחות לבירה קושטא כדי לסכל את מינוי הרב יעקב מאיר. בשנת ה'תרס"ח סייע לרב בן ציון אברהם קואינקה ואחרים לייסד את "בית זקנים וזקנות הכללי". היה ממשתפי כנס היסוד של הרבנות הראשית לישראל בי"ב בשבט ה'תרע"ט, ובשנת ה'תרפ"א, נבחר לחבר מועצת הרבנות הראשונה, ואף מילא את מקומו של הרב יעקב מאיר כרב הראשי בעת שהאחרון נסע בשליחות לאירופה. בערוב ימיו פרש מתפקידו והתמסר ללימוד התורה.
נפטר בי"ד בטבת ה'תש"ג (22 בדצמבר 1942) ונקבר בחלקת הספרדים בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
הדיוויזיה השלישית (ארצות הברית)