ביקורת נוספת עולה מהחלטת שרי החוץ של קבוצת ה-G77 (קבוצת המדינות המתפתחות) אשר הודיעו שהם דוחים את הזכות הנטענת של התערבות הומניטרית, מכיוון שאין היא מעוגנת במשפט הבינלאומי ובמגילת האו"ם ולמעשה קובעים שהתערבות הומניטארית אינה חלק מהמשפט הבינלאומי. הדין המנהגי כאמור דורש פרקטיקה כללית, עקבית וממושכת. כש-77 מדינות טוענות שדוקטרינה מסוימת לא מוצדקת במשפט המנהגי, קשה לקבוע שקיים מנהג בעניין הזה.
בעניין מלחמת האזרחים בסוריה ובתגובה להצהרת בריטניה, הביע נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקורת על השימוש בכוח לצורך התערבות הומניטרית.. ביקורתו מתבססת על הבעיה בזיהוי הצד התוקפן בסוריה ועל ההשלכות, העלולות לנבוע מפעולה חד צדדית. בהמשך לדבריו, שימוש בכוח מותר רק באישור מועצת הביטחון של האו"ם או כהגנה עצמית וכל פעולה אחרת מהווה מעשה תוקפנות המנוגד לערכי האו"ם.
בין התערבות הומניטרית לאחריות להגן (R2P).
בשנת 2000, קופי ענאן, מזכ"ל האו"ם דאז, יזם וועדה (ICISS ) שתדון בהתערבות הומניטרית כדי ליצור קונצנזוס בינלאומי לאור מעשי הזוועה בקוסובו. מסקנות הוועדה הציעו לנטוש את המונח "התערבות הומניטארית" ולקרוא לפעולה זו "אחריות להגן", כלומר מונח רחב יותר שיכלול היבטים של מניעה מראש ושיקום. זאת ועוד קבעה הוועדה, כי ריבונות מדינה מהווה את הזכות להגן ממעשי זוועה, כאשר אחריות זו חלה גם על הקהילה הבינלאומית.
בסוגיית הפתרונות למצבים בהם מועצת הביטחון של האו"ם נמנעת מלפעול במקרים בהם תיתכן התערבות, השיבה הוועדה כי יש לפנות לעצרת הכללית של האו"ם לקבלת לגיטימציה לפעולה, או לפנות לארגונים אחרים אזוריים, מאחר שבכך יש חשש קטן יותר לניצול המצב לרעה. דו"ח הוועדה מסייג את דבריו בכך שגם ארגונים אזוריים אלו צריכים לקבל את אישור מועצת הביטחון. לבסוף, המסר העיקרי שנשלח מן הדו"ח מופנה אל מועצת הביטחון של האו"ם ומזהיר כי אם לא תממש את אחריותה במקרים בהם עליה להפעיל את דוקטרינת האחריות להגן, מדינות אחרות יפעלו, דבר אשר יפגע בתפיסת מדיניותה.
בשנת 2005 התאספה ועדת הפסגה של האו"ם וקיבלה החלטה להכיר באחריות להגן (R2P), כלומר עיקרה של דוקטרינה זו מקנה למועצת הביטחון של האו"ם את הסמכות לפעול גם בעניינים פנימיים, אך לא מקנה למדינות את הזכות לפעול באופן חד צדדי.
סודיות מושלמת קדימה
בקריפטוגרפיה, סודיות מושלמת קָדימה (באנגלית: Perfect forward secrecy, ובקיצור PFS), וכן סודיות מושלמת לפנים, מתייחס למאפיין חשוב של פרוטוקול שיתוף מפתח שבו חשיפה של מפתחות סודיים ארוכי טווח שבהם נעשה שימוש לצורך שיתוף מפתחות השיחה, אין בה כדי לסכן את סודיות מפתחות השיחה שנוצרו בעבר על ידי הפרוטוקול. אמנם חשיפה של מפתח פרטי מאפשרת למתקיף להתחזות לקורבן בכל התקשרות עתידית, אך רצוי שחשיפה זו לא תאפשר לו לגלות מפתחות שיחה שנוצרו בעבר ונמחקו מהזיכרון בגמר השימוש בהם.
היסטוריה.
המושג סודיות מושלמת קדימה הועלה לראשונה בשנת 1990 במאמר חלוצי של כריסטוף גונתר "פרוטוקול שיתוף מפתח מבוסס זהות", בהמשך הנושא הורחב בספר לקריפטוגרפיה יישומית של מנזס וואן אורשוט. כמו כן המקבילה של סודיות מושלמת קדימה לפרוטוקול מבוסס סיסמה הוגדרה ב-1996 על ידי ג'בולין. בספח D.5.1 של תקן IEEE להצפנת מפתח ציבורי 1363-2000 נכלל דיון במאפיינים של סודיות מושלמת קדימה חד-כיוונית ודו-כיוונית שנקראת בקיצור 2WIPFS.
יישום.
הדרך המקובלת ביותר להשיג סודיות מושלמת קדימה היא על ידי פרוטוקול דיפי-הלמן שבו קיימים שני סטים של מפתחות סודיים, הראשונים מפתחות סודיים ארוכי טווח (כמו מפתחות חתימה דיגיטלית) שמשמשים את המשתתפים בפרוטוקול רק כדי להבטיח את זהותם ואימות חילופי המסרים ביניהם והאחרים הם מעריכים ארעיים (באנגלית Ephemeral exponents) שאיתם מכינים את מפתח השיחה המשותף והם חד-פעמיים. ברגע שמפתח השיחה נוצר ושותף בין הצדדים משמידים את המעריכים. אם לא חוזרים להשתמש בהם בשום צורה ואם הם נמחקו כליל אין דרך למתקיף לשחזר אותם מלבד באמצעות קריפטואנליזה של פרוטוקול דיפי-הלמן (כגון פתרון בעיית דיפי-הלמן). במילים אחרות, יש הפרדה בין המפתחות הסודיים ארוכי הטווח של המשתמשים לבין המפתחות שאיתם מיצרים מפתח שיחה משותף. ליתר ביטחון רצוי למחוק את כל הערכים הנלווים שהיו בזיכרון בעת הרצת הפרוטוקול כמו המצב הפנימי של המחולל הפסאודו אקראי שבו הם השתמשו כדי לייצר את המספרים הללו או זיכרון מטמון.
בהשוואה לפרוטוקולים אחרים לשיתוף והעברת מפתחות, למשל פרוטוקול PGP שמסתיר את העברת המפתח על ידי הצפנה שלו עם המפתח הציבורי של הצדדים המתקשרים. אם המתקיף מצליח לנחש מפתח פרטי
של אחד הצדדים הדבר מהווה שבירה מוחלטת של הפרוטוקול, כי עם מידע זה המתקיף יכול לשחזר את כל המפתחות שהועברו גם כאלו שנמחקו מהזיכרון. זהו נטל ביטחוני כבד שהופך את המפתחות הפרטיים ליעד אטרקטיבי להתקפה מצד האקרים.
המאפיין של סודיות מושלמת הכרחי בסיטואציות בהם סודיות המפתח נחוצה מעבר לתוחלת החיים שלו, כמו מפתח שיחה שאיתו הוצפן מידע חסוי. כל עוד סודיות המידע המוצפן רלוונטית, יש להגן על סודיות המפתח אפילו זמן רב לאחר שהסתיים השימוש בו. מאידך אם נעשה במפתח שימוש רק לצורך אימות, סודיותו אינה נחוצה יותר לאחר שהמשימה הושלמה ואין צורך בסודיות מושלמת קדימה. ברוב המקרים, גילוי של מפתח אימות שפג תוקפו אינו אמור להשפיע על סודיות המידע שעבר ברשת ואין בו כל שימוש למתקיף.
אפשר להשתמש בכל מערכת מפתח ציבורי כדי לבנות פרוטוקול שיתוף מפתח עם סודיות מושלמת קדימה. כל מה שנחוץ הוא שהמפתחות הפרטיים והציבוריים שאיתם השתמשו הצדדים יהיו חד-פעמיים עבור כל שיחה. מהיבט מעשי יש צורך שתהליך הכנת המפתחות יהיה מהיר, עובדה שמצמצמת את האפשרויות, למשל RSA אינו מתאים כי הוא דורש יצירה של שני מספרים ראשוניים ארוכים מאוד ופעולות העלאה בחזקה מודולרית. שהם פעולות מכבידות במונחי מחשוב במיוחד במערכות משובצות או מערכות מחשוב זעירות עם משאבים דלים.
סודיות קדימה חלשה.
סודיות מושלמת קדימה חלשה בקיצור wPFS היא הגדרה חלשה יותר של מאפיין סודיות מושלמת קדימה. חשיפה של המפתחות הסודיים ארוכי הטווח של המשתמשים אינה מסכנת את סודיות מפתחות שיחה ארעיים שנוצרו בעבר על ידי הפרוטוקול, אבל רק שיחות כאלו שבהן המתקיף לא התערב או לא היה נוכח. הגדרה זו נוספה על ידי הוגו קרוציק ב-2005 והיא נועדה להדגיש שהשגת סודיות מושלמת קדימה מלאה חייבת להביא בחשבון נוכחות מתקיף פעיל, שמנסה להתערב או לרמות את הצדדים על ידי התקפת אדם באמצע.
ביטחון.
פרוטוקול שיתוף מפתח עם סודיות מושלמת קדימה אינו מגן על הצופן שבשימוש אלא רק על מהלכי הפרוטוקול. במילים אחרות גם אם הפרוטוקול מכיל סודיות מושלמת קדימה, אין זה אומר שלא ניתן לשבור את הצופן איתו הצדדים משתמשים כחלק מהפרוטוקול. יתרה מזו, מתקיף עם אורך רוח ומשאבים מרובים, יכול להקליט את כל השיחות שנעשו בעבר ולהמתין בסבלנות עד שתמצא דרך לפרוץ את הצופן שבבסיס הפרוטוקול, או עד שמחשב קוונטי בקנה מידה גדול יהיה מעשי ואז יהיה אפשרי לפתור את בעיית דיפי-הלמן או בעיות אחרות מתחום ההצפנה האסימטרית (ראו הצפנה פוסט קוונטית).
דוגמאות.
פרוטוקול דיפי-הלמן נותר הפרוטוקול הפופולרי והנחקר ביותר להשגת סודיות מושלמת קדימה והוא בשימוש מעשי כחלק ממערכות הצפנה מתקדמות כמו:
סובארו 1500
סובארו 1500 (באנגלית: Subaru 1500) היא מכונית משפחתית, 4 דלתות, תוצרת יצרן הרכב היפני סובארו משנת 1954.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
דגם "סובארו 1500" היה הדגם הראשון שיוצר על ידי סובארו.
סובארו 1500.
דגם ה"סובארו 1500" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומיות בטוקיו בשנת 1953.
קוד פיתוח דגמי "סובארו 1500" היה קרוי "P-1".
אנדריי רובליוב (טניסאי)
אנדריי אנדרייביץ' רובלב (ברוסית: Андре́й Андре́евич Рублёв; 20 באוקטובר 1997, מוסקבה) הוא שחקן טניס מקצועני רוסי. נכון למאי 2022 מדורג רובליוב במקום השמיני בעולם בסבב ה-ATP. דירוג השיא שלו היה במקום החמישי בעולם, ב-13 בספטמבר 2021.
הוא גבר על טניסאים מוכשרים כדוגמת פרננדו ורדאסקו, גריגור דימיטרוב ודויד גופין. הוא זכה בתואר בזוגות בקרמלין קאפ במוסקבה לצד דמיטרי טורסונוב , וגם בפרס היחידים בטורניר קרואטיה הפתוחה ב-2017 באומג.
באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 2017 העפיל עד לרבע גמר הטורניר, אך הודח על ידי רוג'ר פדרר. באוגוסט 2019 הצליח להשיב מידה תחת מידה כשהדיח את פדרר בסיבוב השני של טורניר סינסינטי.
רובליוב זכה באליפות צרפת הפתוחה לנוער, לאחר שהביס את ג'ום אנתוני מונאר קלאר בגמר. הוא זכה במדליית ארד ביחידים ובמדליית כסף בזוגות באולימפיאדת הקיץ לנוער 2014 שנערכה בנאנג'ינג.
חייו האישיים.
רובליוב נולד במוסקבה לאנדריי רובליוב האב, מתאגרף מקצועי לשעבר שהפך למסעדן, ולאמו, מאמנת הטניס מרינה מרנקו, שעבדה עם שחקני טניס כאנה קורניקובה. המאמן שלו, עם זאת, היה הבלארוסי סרגיי טראסביץ'. רובליוב שואב השראה משחקנים כמו רוג'ר פדרר, רפאל נדאל, גריגור דימיטרוב ומילוש ראוניץ.
שחיית מרתון במים פתוחים