ב-1965 הצטרף למכתב הפרופסורים נגד כוונת גרמניה המערבית להחיל את חוק ההתיישנות על פשעי הנאצים. אחרי מלחמת ששת הימים התנגד לסיפוח השטחים מחשש שהדבר יוביל להנצחת הסכסוך ולהרס החברה הישראלית, לדידו. הוא היה בין חותמי התנועה לשלום וביטחון ב-1969, אך התנועה לא עברה את אחוז החסימה.
ספרים ותדפיסים.
במקביל לעבודתו בהוראה, פעל אבנימלך להפצת ידע גאולוגי בציבור הרחב, הרבה להרצות בתחום זה ולכתוב בעיתונות הפופולרית לקהל שוחר טבע וידע. בין כתביו:
צ'ארלס וילסון, ברון מוראן הראשון
צ'ארלס מקמוראן וילסון, ברון מוראן הראשון (Charles McMoran Wilson, 1st Baron Moran; 10 בנובמבר 1882 - 12 באפריל 1977) היה רופא בריטי, שכיהן כנשיא הקולג' המלכותי לרופאים וכחבר בית הלורדים. הוא התפרסם גם בשל שירותו הממושך כרופאו האישי של וינסטון צ'רצ'יל במלחמת העולם השנייה ואחריה.
ביוגרפיה.
מוראן נולד ביורקשייר. אביו היה רופא. הוא עצמו למד רפואה בבית הספר לרפואה של בית החולים סנט מרי (כיום בית הספר לרפואה של אימפריאל קולג') וסיים את לימודיו שם ב-1908. במלחמת העולם הראשונה התגייס לחיל הרפואה, שירת בצרפת והגיע לדרגת רב-סרן. בשל שירותו בקרב על הסום עוטר בעיטור הצלב הצבאי ובעיטור צבאי איטלקי וכן צוין לשבח פעמיים. בשלהי המלחמה ניהל מחקר בנושא ההשפעות של גז חרדל. בעקבות ניסיונו המלחמתי חקר את השפעתם של תנאי מלחמה על חוסנם הנפשי של חיילים, נשא בשנות השלושים שורה של הרצאות בנושא וב-1945 פרסם את ספרו "האנטומיה של האומץ" (The Anatomy of Courage).
מוראן שימש כדיקן בית הספר לרפואה בבית החולים סנט מרי משנת 1920 ועד 1945 ופיקח על בנייתו מחדש. במקביל ניהל מרפאה פרטית בלונדון. ב-1938 ישב בראש ועדה שהקים משרד הפנים לשם הכנת תוכנית אשפוז בבתי החולים בלונדון לקראת המלחמה שהייתה צפויה באירופה. בשל השם שעשה לעצמו כחוקר רפואי נבחר ב-1941 לנשיא הקולג' המלכותי לרופאים. הוא שב ונבחר לתפקיד מדי שנה עד 1950, ואז פרש מכהונתו.
ב-1938 העניק המלך למוראן תואר אבירות, וב-1943 היה לברון מוראן ממנטון שבוילטשייר והצטרף לבית הלורדים. בשנים שלאחר מכן היה מעורב מאוד בדיונים אודות הקמת ופעולת שירות הבריאות הלאומי של בריטניה ורפורמות נוספות בענף הרפואה. הוא הפגין מיומנות רבה במגעים בין האגודה הרפואית הבריטית לבין משרד הבריאות, וזו הקנתה לו את הכינוי "צ'רלי חולץ פקקים" (Corkscrew Charlie). ב-1950 דחה הצעה להתמנות לאביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית.
ב-1919 נשא מוראן לאשה את דורותי דפטון (Dorothy Dufton), פיזיולוגית שמונתה לחברת מסדר האימפריה הבריטית על שירותיה במהלך מלחמת העולם הראשונה. נולדו להם שני בנים.
לורד מוראן מת ב-1977 בגיל 94 בכפר ניוטון ואלאנס שבהמפשייר ושם גם נקבר. בנו הבכור ג'ון, דיפלומט שכיהן כשגריר בריטניה בהונגריה, בפורטוגל ובקנדה, ירש את תוארו.
בשנת 1992 התפרסם בבריטניה ספר אודות מוראן - Churchill's Doctor: A Biography of Lord Moran.
רופאו של צ'רצ'יל.
במאי 1940 החל וילסון לשמש כרופאו האישי של ראש הממשלה החדש וינסטון צ'רצ'יל. הוא ליווה אותו במסעותיו המרובים במהלך המלחמה והזמין רופאים מומחים לייעץ לו לפי הצורך. הוא ראה את צ'רצ'יל כאנגלי הגדול ביותר אחרי ויליאם פיט האב. למרות שהליווי לצ'רצ'יל הכביד על עיסוקיו האחרים החשיב מוראן את הליווי כמילוי של חובה מלחמתית. מוראן היה רופאו של צ'רצ'יל עד למותו ב-1965.
שנה ורבע לאחר מות צ'רצ'יל פרסם מוראן את ספרו "המאבק לשרוד" (The Struggle for Survival) ובו תיאור מפורט של בריאותו של צ'רצ'יל במהלך המלחמה ואחריה. הספר עורר מחלוקת רבה וטענות כי בפרסומו הפר מוראן את החיסיון הרפואי בינו לבין צ'רצ'יל. מוראן טען שהוא חיבר את הספר בידיעתו של צ'רצ'יל.
ספרו של מוראן תיאר בין השאר את "הכלב השחור" - הכינוי שנתן צ'רצ'יל להתקפי הדיכאון שמהם סבל במהלך שנים רבות, בעקבות מפלות צבאיות ומשברים אחרים. הספר הכיל גם תיאורים ורשמים משיחותיו האינטימיות של מוראן עם צ'רצ'יל, לרבות אמירות שמוראן שמע מפי צ'רצ'יל, למשל הצעתו מ-1946 שארצות הברית תתקוף את מוסקבה בנשק גרעיני לפני שברית המועצות תספיק להתחמש בנשק שכזה (צ'רצ'יל העלה את ההצעה בפני נשיא ארצות הברית טרומן, ללא הצלחה).
פורטוגל באירוויזיון לרוקדים צעירים
פורטוגל השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים 4 פעמים, ב-1989, ב-1991, ב-2011 וב-2017.
כלכלה נאו-קיינסיאנית
כלכלה נאו-קיינסיאנית (באנגלית: Neo-Keynesian economics) היא אסכולה מאקרו-כלכלית שהתפתחה ברובה בארצות הברית בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, מכתביו של הכלכלן ג'ון קיינס. קבוצת כלכלנים (הבולטים מביניהם: ג'ון היקס, פרנקו מודיליאני ופול סמואלסון) ניסתה לתת פירוש לכתביו של קיינס ולמזג אותם עם המודלים הנאו-קלאסיים של הכלכלה. עבודתם נודעה בשם הסינתזה הנאו-קלאסית, אשר היוותה בסיס למודלים מרכזיים בכלכלה הנאו-קיינסיאנית. רעיונות אלה היו מרכזיים בתפיסה הכלכלית ששלטה בתקופה שלאחר המלחמה והיוו את הזרם המרכזי של התאוריה המקרו-כלכלית בשנות החמישים, השישים והשבעים.חלוצי הכלכלה הנאו-קיינסיאנית בחנו את השפעת חוזי התעסוקה כמקור לקשיחות-שכר, כדי לייצר מודלים כלכליים של שיווי משקל עם אבטלה. מאמציהם, הידועים כ"סינתזה הנאו-קלאסית", הביאו להתפתחות מודל ה-IS-LM וכן לפורמולציה של רעיונות נוספים של קיינס. תוכנית אינטלקטואלית זו הובילה להתפתחות המוניטריזם וזרמים אחרים של מאקרו-כלכלה קיינסיאנית בשנות ה-60.
עיקרי התאוריה.
התאוריה הנאו-קיינסיאנית התפתחה בעקבות הבדלים שנצפו בין הנחות היסוד התאורטיות של קיינס לבין תופעות כלכליות אמתיות. בשונה מהאסכולה הקיינסיאנית, הנאו-קיינסיאנים לא מתמקדים בניתוח התנאים המובילים לתעסוקה מלאה, אלא בתנאים אשר מובילים לצמיחה ויציבות כלכלית. בנוסף, התאוריה הנאו-קיינסיאנית לא רואה את השוק כבעל יכולת לחזור באופן טבעי לשיווי משקל. מסיבה זו, על המדינה להטיל תקנות על הכלכלה הקפיטליסטית. זאת בניגוד לתאוריה הקיינסיאנית הקלאסית, אשר מציעה רק התערבות מדינית עקיפה. ישנן סברות רבות לכך שלשוק אין מנגנון ויסות עצמי. ראשית, משמעות קיום מונופולים הוא שהשוק אינו תחרותי במובן הפשוט. לחברות מסוימות יש כוח לקבוע את רמת המחירים, ולאו דווקא להעלות או להוריד אותם במהלך תקופות של תנודתיות, על מנת לענות על הביקוש במשק. שנית, האיגודים המקצועיים וחברות אחרות פועלים על פי שיקולים כלכליים מסוימים, וכתוצאה מכך עלולים לגרום לקיפאון בשכר שאינו משקף את תנאי המשק בפועל. שלישית, שיעור הריבית הראלית עשוי לסטות משיעור הריבית הטבעית, כאשר הרשויות המוניטריות משנות את שיעורי הריביות על-מנת למנוע אי יציבות זמנית בכלכלה. במהלך שנות ה-60, החלו הכלכלנים הנאו-קיינסיאנים לבחון מקרוב יותר את היסודות המיקרו-כלכליים עליהם מבוססת התאוריה המאקרו- כלכלית. תהליך זה הוביל לבחינה מחדש של היחסים הדינמיים בין מיקרו-כלכלה ומאקרו-כלכלה, שהם שני תחומים שונים בכלכלה אשר תלויים זה בזה. שני התחומים העיקריים של מיקרו-כלכלה, אשר עשויים להשפיע באופן משמעותי על המאקרו-כלכלה, כפי שזוהו על ידי הניאו קיינסיאנים, הם קשיחות מחיר וקשיחות שכר. שני המושגים הללו משתלבים בתאוריה החברתית השוללת את המודלים התאורטיים הסטנדרטים של הכלכלה הקיינסיאנית הקלאסית. למשל, במקרה של קשיחות השכר, כמו גם במקרה של השפעה של איגודים מקצועיים (להם דרגות שונות של הצלחה), ייתכן כי מנהלים יתקשו לשכנע עובדים לקבל קיצוץ בשכר אשר ימזער את האבטלה, כיוון שרמת ההכנסה של העובדים חשובה להם יותר מאשר עקרונות כלכליים מופשטים. הורדת שכר עשויה גם להפחית את התפוקה ואת מורל העובדים וכתוצאה מכך לגרום לירידה בתפוקה הכללית.
ביקורת.
סדרה של התפתחויות זעזעו את יסודות התאוריה הניאו קיינסיאנית בשנות ה–70, כמו הופעת הסטגפלציה ועבודתם של כלכלנים כמו מילטון פרידמן, אשר העלו ספק לגבי חוזק התאוריה הניאו קיינסיאנית. כתוצאה מכך, התפתחה סדרה של רעיונות חדשים אשר תרמו כלים לניתוח הקיינסיאני, ובאמצעותם ניתן להסביר את האירועים הכלכליים שהתרחשו בשנות ה -70.
הגל הגדול הבא של החשיבה הקיינסיאנית התחיל בניסיון לתת לתפיסה המקרו-כלכלית הקיינסיאנית בסיס מיקרו-כלכלי. הקיינסיאנים החדשים סייעו ליצור "סינתזה נאו-קלאסית חדשה", המכוננת כיום את הזרם המרכזי של התאוריה המקרו-כלכלית.
אוסטריה באירוויזיון לרוקדים צעירים
אוסטריה השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים 5 פעמים, ב-1987, ב-1989, ב-1993, ב-1995 וב-2001.
תיק המעונות
Sankofa
סנקופה (באנגלית: Sankofa) הוא סרט דרמה מ-1993 שנכתב ובוים על ידי הבמאי האתיופי היילה גרימה, ועוסק בסחר העבדים האטלנטי. משמעות המילה Sankofa שואבת את משמעותה משפת האקן בגאנה שפירושה "לחזור, לחפש, ולצבור חוכמה, כוח ותקווה", והיא מדגישה את החשיבות של הזיכרון כמצב שבו אל לו לאדם לברוח מהעבר כדי להתקדם אל עבר העתיד. הסרט הוא תיאור קודר של כליאתם של אפריקאים משועבדים, שהיו בדרכם לאמריקה כדי ליצור עולם חדש לאירופים.
עלילה.