פרופ' משה יזראלביץ' מייסד קבוצת למידה מונחית ייסד את שיטה זו.
שרלי אבדו
הברווז הכבול
סטפן שארבונייה
סטפן שרבונייה
הפיגוע במשרדי המגזין שרלי הבדו
רונלד ג'ין סימונס
רונלד ג'ין סימונס (באנגלית: Ronald Gene Simmons; 15 ביולי 1940 – 25 ביוני 1990) היה נגד בחיל האוויר האמריקאי בדימוס שרצח 16 בני אדם במסע רצח שנמשך שבוע בשנת 1987. 14 קרבנותיו הראשונים היו כל בני משפחתו – אשתו, בניו ובתו, כלתו וחתנו ונכדיו.
מסע הרצח.
זמן קצר לפני חג המולד של שנת 1987, החליט סימונס להרוג את כל בני משפחתו. בבוקר 22 בדצמבר, רצח את בנו ואשתו בביתם בדובר שבארקנסו בירי אקדח בקוטר 22 מ"מ. לאחר מכן רצח את שאר ילדיו בזה אחר זה כשהגיעו לביתם. הוא טמן את הגופות בחצר הבית.
בשעות הצהריים של 26 בדצמבר הגיעו שאר בני המשפחה לביקור חג המולד, בנו של סימונס בילי ואשתו רנטה היו הראשונים שנרצחו, שניהם נורו למוות. לאחר מכן חנק סימונס את בנם, נכדו, וירה למוות בבתו הבכורה שילה ובבן זוגה דניס מקנאלטי, ושוב חנק שניים מנכדיו. סימונס הניח את גופותיהם של כל בני משפחתו בשורות מסודרות בסלון הבית כשהן מכוסות במעילים ובמפה. גופותיהם של שני הנכדים היו עטופות ביריעות פלסטיק במכוניות נטושות בקצה השביל.
לאחר הרצח הלך סימונס לשתות לשוכרה בבר מקומי, ולאחר מכן חזר לביתו. מתעלם מהגופות השוכבות סביבו, בילה את שארית הערב ואת יום המחרת כשהוא שותה בירה וצופה בטלוויזיה.
בבוקר 28 בדצמבר, נסע סימונס לעיירה רוסלוויל, נכנס למשרד עורכי דין, והרג את פקידת הקבלה, אישה צעירה בשם קאתי קנדריק, שבה היה מאוהב אך נדחה על ידה. משם המשיך במסע הרג במרכז המסחרי של העיירה, עד שהניח את נשקו וישב לשוחח עם מזכירה במשרד מקומי כשהם ממתינים להגעת המשטרה. סימונס מסר את נשקו לשוטרים ללא התנגדות.
הוא הוליך את חוקריו לביתו ולמקום קבורת חלק מן הגופות בחצר הבית.
סימונס הואשם ב-16 מקרי רצח, נמצא אשם, ונידון למוות. הוא סירב לערער על גזר דין המוות, וביקש מבית המשפט לבצע את גזר הדין במהירות. ב-31 במאי 1990 חתם מושל ארקנסו, ביל קלינטון (לימים נשיא ארצות הברית), על צו ההוצאה להורג של סימונס, והוא הוצא להורג ב-25 ביוני אותה שנה בזריקת רעל כבקשתו. גופתו לא נדרשה והוא נקבר בקבורה ציבורית.
פרס בחירת הקהל
פרס בחירת הקהל (באנגלית: People's Choice Awards) הוא פרס אמריקאי שנתי להוקרת אמנים בתעשיית הבידור לפי הצבעת הקהל. הטקס משודר מאז 1975.
היסטוריה.
את הפרס יצר בוב סטיברס, שגם הפיק את הטקס הראשון בשנת 1975. בטקס הראשון, נבחר סרט הקולנוע "העוקץ" בתור הסרט הטוב ביותר לשנת 1974, בג'ון ויין ובברברה סטרייסנד בתור שחקני הקולנוע המובחרים לאותה שנה. הרייטינג לאירוע השנתי הגיע לשיאו בשנת 1977, כאשר טקס בחירת הקהל השלישי משך יותר מ-35 מיליון צופים. בקטגוריות הראשיות זכו הסרט "", ויין וסטרייסנד כשחקני הקולנוע המובחרים, ופארה פוסט כשחקנית הטלוויזיה הנבחרת. נכון להיום (2021), אלן דג'נרס היא האדם עם הכי הרבה זכיות, כאשר היא זכתה ב-20 מהם.
בשנת 1982, סטיברס מכר את הזכויות לטקס לחברת פרוקטר &amp; גמבל ותחת ידם שודר ברשת CBS. באפריל 2017 רכשה רשת E! את זכויות השידור של הטקס, והעבירה את טקס חלוקת הפרסים מחודש ינואר לחודש נובמבר כדי לצמצם את העומס בעונת הפרסים. האמנים המוזיקליים עם מרבית זכיות ומועמדויות בטקס זה הם הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה עם 22 מועמדויות מהם זכתה בכשלושה פרסים, טיילור סוויפט עם 31 מועמדויות מהם זכתה בכ-13 פרסים, ביונסה עם 28 מועמדויות בהם זכתה בכשני פרסים בלבד, ג'סטין ביבר הועמד בטקס בכ-27 מועמדויות וזכה משניים מתוכן, כאשר עוד עשרה מהמועמדויות יפורסמו בהמשך (עבור טקס ה-47).
קטגוריות.
בטקס הראשון בשנת 1975 הוצגו 14 קטגוריות, ובטקס של 2016 הוצגו כ-76 קטגוריות.
הקטגוריות, נכון ל-2018, הן:
נועה פניני
נועה פניני (נולדה ב-2 ביולי 1977) היא תסריטאית ושחקנית טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
פניני היא בתו של שחקן התיאטרון והטלוויזיה אבי פניני ושל סוכנת הנסיעות והציירת רחל, ואחותו של תום, אמן וידאו ארט ומיצג שירד לניו יורק.
פניני היא בוגרת בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים ובוגרת בית הספר לתסריטאות של עידית שחורי.
משנת 2001–2006 הייתה חלק מצוות התסריטאים של תוכנית האירוח של "יצפאן". לאחר מכן לקחה חלק בכתיבה של העונה השנייה של "אולי פעם", וכתבה בתוכנית "לילה גוב".
שיחקה בסדרה "המקום" בשנת 2008, וגם בסדרה "מגדלים באוויר" בשנים 2009–2010.
בשנת 2009 שיחקה בסדרה "קוויקי" אשר שודרה בערוץ 2 קשת, ואותה גם יצרה וכתבה ושיחקה בתפקיד ראשי.
בשנת 2010 כתבה ושיחקה את סיגי בסדרה "מעצר בית" שיצר גיורא חמיצר, באותה שנה גם יצרה וכתבה יחד עם גיורא חמיצר את הסדרה "השועלים" אשר שודרה ב־YES עד לשנת 2011. בשנת 2012 הייתה מבין הכותבים הראשיים של הגרסה הישראלית של הסיטקום "נשואים פלוס". בשנת 2014 כתבה שוב עם גיורא חמיצר את הדיאלוגים בסדרת הנוער "שכונה" אשר שודרה בשנים 2014–2018.
שנת 2021 עלתה לאוויר סדרת הנוער "סקיי" שכתבה יחד עם גיורא חמיצר.
רחוב האוסטון
רחוב האוסטון (באנגלית: Houston Street) הוא רחוב ראשי במנהטן תחתית, ניו יורק שעובר לכל רוחב האי בציר מזרח-מערב. הרחוב מהווה את הגבול בין שכונות איסט וילג', נוהו, גריניץ' וילג' ווסט וילג' מצפון, ושכונות לואר איסט סייד, נוליטה וסוהו מדרום. כך העניק הרחוב את שמו לשכונות על פי מיקומן ביחס אליו: נוהו, היא ראשי תיבות של "North of Houston Street" וסוהו היא "South of Houston".
מספור הרחובות של מנהטן שפותח בתוכנית חברי הוועדה (1811) מתחיל צפונית לרחוב זה, כלומר, רחוב מס' 1 הוא הרחוב הצפוני הראשון אחרי האוסטון. דרומית לו, נקראים הרחובות בשמות ולא במספרים.
אף על פי ששם הרחוב נכתב באנגלית באותה צורה כשמה של העיר יוסטון שבטקסס, שני השמות מבוטאים בצורה שונה. דבר זה נובע ממקורות שונים לשמות: בעוד הרחוב נקרא על שמו של ויליאם האוסטון (Houstoun), העיר נקראת על שמו של סם יוסטון (Houston). בזמן כלשהו באמצע המאה ה-19, השתבש השם המקורי ונרשם בצורה זהה לזו של העיר, אם כי ההגייה נשארה.
היסטוריה.
כשהוקם הרחוב בתחילת המאה ה-19, הוא היה הרחוב הצפוני ביותר במנהטן שנע בציר מזרח-מערב ונבנה ברוחב התקני של 50 רגל. בשנות ה-20 של המאה ה-19, כשנבנו כנסיית תומאס וכנסיית הרפורמציה הגרמנית צפונית לו, גברה חשיבותו והוא היה ליעד אטרקטיבי בסמיכות להן ומחוץ לצפיפות של מנהטן תחתית. ב-1832, עם התפתחות הבנייה צפונה לכיוון רחוב 14, היה הרחוב לגבולו הדרומי של האזור החדש. בהמשך נבנו בתים אלגנטיים ומרווחים לאורך הרחוב וכן הכנסייה הפרסביטריאנית השלישית בפינת רחוב תומפסון.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, עם העבודות לבניית קו השדרה השישית, הורחב קטע הרחוב שבין השדרה השישית ורחוב אסקס. העבודות כללו הריסה של בתים משני צידי הרחוב ופינוי של 5,000 תושבים. חלק מהמגרשים נבנו מחדש או עברו לשימוש מסחרי, בעוד אחרים נשארו ריקים והפכו למגרשי משחקים וגינות עירוניות.
תיאור.
בקצהו המזרחי מתחבר הרחוב לכביש המהיר דרך פרנקלין רוזוולט סמוך לפארק איסט ריבר ובהמשך לכיוון מערב מצטלב הרחוב עם תחילתן של שדרה D והשדרה הראשונה, וחוצה את הרחובות בוורי, לאפייט וברודוויי. ההצטלבות עם ברודוויי היא הגבול בין האוסטון-מזרח להאוסטון-מערב. הרחוב הוא רחב ודו-כיווני ומופרד באמצעות אי-תנועה עד למפגשו מערבה יותר, עם השדרה השישית, שם הוא הופך לחד כיווני כשהתנועה בו היא לכיוון מערב בלבד. הרחוב מסתיים בכביש המהיר "רחוב המערב" סמוך לרציף 40 של נהר ההדסון.
כרוון מצוי
כרוון מצוי (שם מדעי: "Burhinus oedicnemus") הוא מין עוף מסדרת החופמאים ובמשפחת הכרווניים, החי באזורי חולות וערבות. הוא מצוי מעט יותר צפונית לקרובי משפחתו. הכרוון הוא עוף בינוני: אורכו 38–46 ס"מ, מוטת כנפיו 76–88 ס"מ ומשקלו 290–536 גרם. מקורו צהוב וקצהו שחור; עיניו צהובות עם ארובות שחורות. מצידי עיניו יש פסים לבנים. שאר הגוף חום חיוור. גם רגליו הארוכות צהובות.
הכרוון מעדיף בתי גידול פתוחים ויבשים, שם הוא ניזון מחרקים, תולעים ויצורים קטנים נוספים. נפוץ באירופה, צפון אפריקה ודרום מערב אסיה.
בישראל הוא נפוץ והוא עוף יציב בכל רחבי הארץ, בעיקר באזורים חוליים או שדות וגם ליד הים.
משפט ההעתקה של רימן
באנליזה מרוכבת, משפט ההעתקה של רימן (באנגלית: Riemann mapping theorem) קובע כי כל תחום פשוט קשר מרוכב (פתוח) השונה מ-formula_1 שקול קונפורמית לעיגול היחידה הפתוח.
המשפט מהווה תוצאה חזקה, אשר לה מסקנות רבות בתורת הפונקציות ההולומורפיות. אינטואיטיבית, הוא קובע שכל תחום פשוט קשר, מסובך כמה שיהיה, שקול לעיגול היחידה באופן אנליטי המשמר תכונות רבות - כמו שינוי בזוויות. המשפט מאפשר להסיק תכונות על תחומים פשוטי קשר שונים על ידי מחקר תכונות של עיגול היחידה, אובייקט די פשוט.
המשפט קרוי על שמו של ברנהרד רימן, מתמטיקאי גרמני מהידועים והמשפיעים ביותר במתמטיקה.
ניסוח.
יהי formula_2 תחום פשוט קשר. אז קיימת פונקציה הולומורפית חד חד ערכית ועל
formula_3.
העתקה כזו היא העתקה קונפורמית (זו אחת ההגדרות השקולות להעתקה קונפורמית על המישור המרוכב), כלומר - כל תחום פשוט קשר שאיננו כל formula_1 שקול קונפורמית לעיגול היחידה.
מגרסה "חזקה" יותר של המשפט ניתן להסיק כי הפונקציה גם יחידה כאשר קובעים נקודה שתלך לאפס. פורמלית, בהינתן formula_5, קיימת פונקציה יחידה כנ"ל המקיימת גם formula_6.