אומנות מהתקופה הפרסית והתלמיית מתארת אותו יחד עם אלים כמו אוסיריס, איזיס, חנום ועוד, המקיפים את המלך. בציורים ופסלים מתקופה זו הוא מתואר כאדם גבוה, לעיתים אוחז ב"ענח'", סמל החיים, ובחלק מהמקומות מוצמד לסנטרו זקן מלאכותי המסמן אלוהות. בכתובים הוא מתואר כ"אל המשגיח על החולים", וכ"אל הקדוש המעניק בנים לזה אשר הם נחסכו ממנו". במקומות מסוימים התמזגה דמותו עם דמות אמנחותפ בן חפו (יוונית: אמנופיס), ארכיטקט וכוהן בתבאי מהמאה ה-14 לפנה"ס שגם דמותו נהפכה לדמות אל. במקדש הגדול של חתשפסות בדיר אל-בחרי יש מבנה שכתובות הקיר בו (ככל הנראה מהמאה ה-2 לספירה) מעידות ששימש כבית הבראה שהוקדש לפולחן אמחותפ ואמנחותפ.
הפולחן של דמותו נמשך גם במשך התקופה הרומית במאות הראשונות לספירה, במקביל להתפשטות הנצרות שלבסוף גרמה להיעלמותה המוחלטת של דת מצרים העתיקה.
אסטלת הרעב והקישור לדמותו של יוסף המקראי.
אסטלת הרעב היא אסטלה באי סהל שבאזור אסואן, המתארת אירוע על שבע שנות רעב במצרים. האסטלה מתוארכת לתקופת מצרים התלמיית, אם כי יש הסבורים כי מקורה קדום הרבה יותר, ויש לשייך אותה לתקופת השושלת השלישית.
כתובת החקוקה בסלע, מספרת על שבע שנות רעב קשה שנגרמו במצרים בגלל שבע שנים בהן היה מפלס הנילוס נמוך והוא לא יכל לשמש להצפת שטחים חקלאיים (מחזוריות ההצפות של הנילוס היוותה יסוד עיקרי בחקלאות, בתרבות ובפולחן במצרים העתיקה). ג'וסר פנה לאמחותפ וכהניו לעצה. לאחר מחקר והיוועצות, נענה המלך על ידי אחד מכהניו של אמחותפ כי הנילוס נשלט על ידי האל חְנוּם בעל ראש האייל, שמושבו באי יב. במסגרת מחקרו של אמחותפ הופיע האל בחלומו והבטיח להשיב את השפע לממלכה. הרעב הסתיים, וכאות תודה פיאר המלך את מקדשו של חנום והעניק לו מתנות ואדמות.
קווי דמיון מסוימים לסיפור יוסף המקראי (שבע שנות הרעב והתפקיד שמילא אמחותפ בפתרון, דמות יוסף כמשנה למלך, הענקת האדמה לכהנים) גרמו להיסטוריונים מסוימים לזהות את דמות יוסף שבמקרא עם אמחותפ שבכתובים המצריים. למרות זאת, בין תקופות חייהם המשוערות, מפרידה תקופה של כאלף שנים, שחוקרים אלו טוענים שהיא מעידה על טעות מהותית בתארוך. זיהוי זה אינו הדעה המקובלת על מרבית החוקרים.
הנצחה ומורשת.
הר אימהותפ בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אמחותפ, וזאת לצד אתרים רבים אחרים שנקראו על שמם של חלוצים בתחום הרפואה.
נובל סטאר
נובל סטאר (בצרפתית: Nouvelle Star) שתרגומו: "כוכב חדש", היא תוכנית טלוויזיה מסוגת תוכניות הריאליטי, שבמרכזה תחרות שירה, המשודרת בערוץ הטלוויזיה M6 הצרפתי. התוכנית מבוססת על התוכנית הבריטית "פופ איידול". היא עלתה לשידור בשנת 2003, במקביל לעלייתה של תוכנית הטלוויזיה הישראלית בעלת השם הדומה, "כוכב נולד".
מנחה התוכנית ב"נובל סטאר" הוחלף באמצע העונה הרביעית. בשלוש העונות הראשונות הפיק והנחה את התוכנית בנז'אמין קסטלדי, שהפיק והנחה גם את התוכניות הראשונות בעונה 4, אך הוא פרש באמצע העונה, והוחלף על ידי המנחה וירז'יניה אפירה.
בניגוד לתוכניות מקבילות במדינות אחרות, משתתפים בתחרות "נובל סטאר" הצרפתית גם מתחרים תושבי מדינות ריבוניות אחרות. בנוסף לאזורי מיון הזמרים בצרפת עצמה מתקיימת בחירת זמרים גם בעיר לייז', העיר דוברת הצרפתית הגדולה ביותר בבלגיה, הנחשבת כמרכז התרבותי של ולוניה.
בעונה הראשונה של התוכנית נערכו מיונים למועמדים גם בחבל קבק הקנדי, שמעבר לים. אולם הם הופסקו לאחר שבקנדה החלה להיות משודרת התוכנית "קנאדיאן איידול".
המחוזות הצרפתיים שבהם מתקיימים מיונים כיום הם: לייז', טולוז, רנה, מרסיי, ליל, ליון ופריז. מתוך 2500 מתחרים, מגיעים 150 איש משלבי הסינון הסופיים, המתקיימים באופן קבוע באולם הטריאנון, אחד התיאטראות המפוארים בפריז. ארבעת השופטים מסננים את המועמדים המתחרים עד למספר של 20 מתחרים, העומדים לבחירת הקהל. בדומה לתחרות האמריקאית, ובניגוד לתחרות הישראלית, השופטים מעירים אמנם את הערותיהם - אך אין להם זכות למתן "חסינות בפני הדחה" למתמודדים, וכל המתחרים בכל תוכנית עומדים להצבעת הקהל בלבד.
חומצה פחמתית
חומצה פחמתית (Carbonic acid) היא תרכובת שנוסחתה H2CO3 נוצרת בהמסת פחמן דו-חמצני במים.
כאמור, חומצה פחמתית מתקבלת בתגובה של CO2 עם מים formula_1
קבוע שיווי המשקל של התגובה (K=1.7*10-3 (0.0017 כלומר רוב ה-CO2 המומס אינו מגיב ליצירת החומצה.
חומצה פחמתית היא חומצה דו-פרוטית (מכילה שני אטומי מימן שיכולים להיכנס לתמיסה). לכן, יש לה גם שני קבועי חומצה:
קבוע שיווי המשקל של תגובה 1 : Ka1=2.5*10-4 ; pKa1=3.6
קבוע שיווי המשקל של תגובה 2 : Ka2=5.6*10-11 ; pKa2=10.25
קבוע הפירוק של תגובה 1 גבוה למדי כלומר H2CO3 היא חומצה חזקה יותר מחומצה אצטית או חומצה פורמית אבל כיוון שחומצה פחמתית מתפרקת ל CO2 ומים הרי שניתן לרשום את נוסחת שיווי המשקל כך:
3. formula_4
קבוע שיווי המשקל Ka = 4.30×10−7; pKa = 6.36 (מכפלת Ka1 וקבוע ריאקצית ההמסה).
זהו, למעשה, קבוע החומצה של CO2 במים.
חומצה פחמתית בדם.
פחמן דו-חמצני הנפלט מהתאים הופך בדם לחומצה פחמתית שמאבדת פרוטון ומתקבל יון הביקרבונט
-HCO3. כדי להיפטר מ CO2 הביקרבונט נכנס לכדורית דם אדומה, מקבל פרוטון והופך לחומצה פחמתית שמתפרקת למים וCO2 גזי שיוצא מהנימים לריאות. שיווי המשקל בין ביקרבונט לחומצה פחמתית חשוב בוויסות מאזן חומצה ובסיס של הדם ושאר נוזלי הגוף. כמעט לכל אורגניזם יש אנזים קרבוניק אנהידרז המאיץ את תגובות המעבר מפחמן דו-חמצני לביקרבונט פי קרוב למיליארד.
גילדות
אנדלוזיט
אנדלוזיט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים). נוסחת המבנה הכימי של האנדלוזיט היא Al2SiO5. האנדלוזיט הוא חבר בסדרה של מינרלים אלומו-סיליקטיים הקרויה קבוצת הסילימניט. כיאסטוליט הוא סוג נדיר של אנדלוזיט המכיל תכלילים כהים של גרפיט או חרסית בצורת צלב או האות X.
האנדלוזיט יוצר שורה איזומורפית (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרל הנדיר קאנונאיט ([Mn3+Al[O|SiO4).
מבחינת תכונותיו האופטיות האנדלוזיט הוא דו-צירי שלילי, בסוג כיאסטוליט מופיע צורת הצלב בשל אנומליה בתהליך התגבשות המינרל. ניתן לעיתים לראות באנדלוזיט את תופעת עין החתול. האנדלוזיט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) עז. הוא נראה ורוד, אדמדם או צהוב חיוור מזווית אחת, חסר צבע, צהוב חיוור, ירוק או חום מזווית שנייה וחסר צבע, צהוב חיוור או צהוב ירקרק מזווית שלישית. האנדלוזיט אינו פלואורסצנטי בתגובה להקרנה בעל-סגול באורכי גל ארוכים, אבל הוא קורן בגוונים של ירוק עד ירוק צהבהב בתגובה להקרנה באורכי גל קצרים.
האנדלוזיט נתגלה לראשונה ב-1789 במסיב רונדה (Ronda) באזור מאלגה בחבל אנדלוסיה שבספרד. המינרל קרוי על שם חבל הארץ בו נתגלה לראשונה (אנדלוסיה).
שימושי האנדלוזיט.
האנדלוזיט נמכר בעיקר כאבן חן. בניגוד לאלכסנדריט שגם בו יש פליאכרואיזם בולט, אבל נוהגים לחתוך את האבן ולשבצה כך שתכונה זו תוסתר, באנדלוזיט נוהגים לחתוך את האבן כך שתכונה זו תודגש. אבן אנדלוזיט מלוטשת מציגה משחק בגוונים של אדום, ירוק וצהוב. זוהי אחת האבנים הזולות בשוק ולכן יש המכנים אותה בזלזול "אלכסנדריט לעניים", אם כי היא מציגה גוונים שונים מהאלכסנדריט. מקובל לשבץ אותה כאבן חן לתכשיטים עבור גברים. עם זאת השימוש באנדלוזיט כאבן חן מוגבל בשל תכונת הפצילות המושלמת במישור האורך. לעיתים נעשה שימוש באנדלוזיט במצתים של מנוע בעירה פנימית, והוא גם נמכר כמינרל לאספנים.
מקור ותפוצה.
האנדלוזיט נפוץ בסלעים מותמרים שמקורם בסלעי משקע עשירים באלומיניום שעברו התמרה אזורית בלחץ נמוך ובחום בינוני עד גבוה. המינרלים הפולימורפיים לאנדלוזיט הקיאניט והסילימניט נוצרים גם הם בהתמרה, אבל בלחץ וחום שונים. זו הסיבה ששלושת המינרלים הם מינרלי אינדקס המאפשרים להעריך את הטמפרטורה, העומק, והלחץ שבו היה נתון הסלע בעת ההתמרה. לעיתים נדירות אפשר למצוא אנדלוזיט בגרניטים ובפגמטיטים, אבל בהם מוצאים את הגבישים הגדולים ביותר. האנדלוזיט הוא גם מינרל דטריטי בכמה אבני חול.
האנדלוזיט הוא מינרל נפוץ למדי. בין המקומות הבולטים בהם ניתן למצוא אנדלוזיט: בטירול שבאוסטריה; סמוך לקורדובה באנדלוסיה שבספרד; בבוואריה בגרמניה; במחצבת קלאגו (Claggau) במחוז גאלווי באירלנד; סמוך לעיירה לנקסטר במחוז ווסטר במדינת מסצ'וסטס ;בלייפרויל (Leiperville) במחוז דלאוור בפנסילבניה; באזור פרזנו ובמקומות נוספים בקליפורניה שבארצות הברית; ובהר האודן (Howden) בבימבאורי (Bimbowrie) שבאוסטרליה הדרומית. אנדלוזיט באיכות של אבני חן מצוי במחוז סנטה תרזה במדינת אספיריטו סאנטו שבברזיל; ובסמוך לנוואלאפיטייה (Nawalapitiya) שבסרי לנקה.
בישראל ניתן למצוא אנדלוזיט בסלעי צפחות נציץ באזור מסיב אילת. בחצי האי סיני ניתן למצוא אנדלוזיט באזור וואדי כיד העילי.
כיאסטוליט.