האלבום השני של אלבז. יצא ב-2000 ומכיל שבע-עשרה רצועות. בכתיבת האלבום השתתפו גד אלבז, דני שושון, תמי לוי, וכן שיר אחד שכתב אריה פרננדו, לצד מילים מהמקורות.
משמעויות.
האלבום השלישי של אלבז יצא בשנת 2003 ומכיל שלוש-עשרה רצועות. את רוב האלבום כתבה אשתו של גד, מורן, ונכללות בו גם מילים מהמקורות. את שיר הנושא "משמעויות", כתב, הלחין ועיבד איתי קלדרון. כמו כן השתתפו בכתיבה ובחלק מהשירה: אסף קוטלר, אלון דה-לוקו, הצמד סי, לה, וי, תמר אסנפי, עובדיה חממה ובני אלבז. חלק מהעיבודים נעשו על ידי אלבז עצמו.
האלבום זכה לאלבום זהב, כאשר למעלה מ-30,000 אלבומים נמכרו.
כמעט שקט.
האלבום הרביעי של אלבז יצא בשנת 2005 ומכיל חמש-עשרה רצועות. רובו הגדול של אלבום זה הוא דואטים עם מגוון זמרים. האלבום זכה לפרסום רב כמו ההצלחה של קודמו ונמכר בעשרות אלפי עותקים בכל העולם. כמו האלבומים הקודמים, גם באלבום זה השתתפה אשתו של אלבז בכתיבת השירים.
אביגדור אוחנה
אביגדור אוחנה, מנכ"ל המשרד לשירותי דת לשעבר ופעיל מפלגת ש"ס.
כיום, משמש כמנכ״ל ״יוזמת אורות״ ומנהל תוכנית מסע גליל.
אוחנה, בעל תואר ראשון במינהל עסקים מהקריה האקדמית קריית אונו ותואר שני במינהל עסקים מטורו קולג', הוסמך לרבנות בבית המדרש הגבוה להוראה שבירושלים. הוא החל לפעול בתנועת ש"ס בשנים הראשונות לקיומה, בהיותו המנכ"ל המייסד של ארגון "בני חיל" של אל המעיין בראשית שנות התשעים להפצת שיעורי תורה בקרב ילדים ונוער.
אוחנה שימש מאוחר יותר סמנכ"ל תנועת ש"ס, יועץ ליו"ר התנועה אלי ישי, עוזר פרלמנטרי, וכן יועץ לראש המועצה המקומית אלעד צביקה כהן. בבחירות לכנסת ה-17 מוקם אוחנה במקום ה-15 ברשימת מועמדי ש"ס לכנסת. בשנים 2006–2008 היה אוחנה יועץ בכיר לשר יצחק כהן שהופקד על המועצה לשירותי דת במשרד ראש הממשלה. לאחר הקמתו של המשרד לשירותי דת, בשנת 2008, מונה אוחנה למנכ"ל המשרד וסיים את תפקידו לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה.
שיטת ברטון וודס
שיטת ברטון-וודס
גילה ארקין
מלכת יופי
גלריית דגלי הצלב הדרומי
דגלי צלב הדרום הם דגלים אשר מתארים את הצלב הדרומי. "הצלב הדרומי" הוא השם העברי של קרוקס אוסטרליס (: Crux Australis) מערכת כוכבים אשר נראית בשמי הלילה של חצי הכדור הדרומי.
הצלב מתואר בסמלי מדינות ואזורים רבים השוכנים בחצי הכדור הדרומי וכיוון ואת הצלב ניתן לראות רק בדרום, הוא מציין את מיקומן הדרומי.
דגלי בלגיה
דגלי מדינות ברזיל
גלריית טייט
גלריית טייט הוא המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לאמנות מודרנית ולאמנות בריטית.
לגלריה ארבעה סניפים ברחבי הממלכה המאוחדת:
היסטוריה.
הרעיון להקמת גלריה לאומית לאמנות הוצע לראשונה בממלכה המאוחדת בשנות ה-20 של המאה ה-19 על יד סר ג'ון לסטר, ברון דה טאבליי. בשנת 1847 תרם רוברט ורנון את אוספיו לגלריה הלאומית ומספר שנים לאחר מכן ג'ון שפסהאנקס תרם את אוספיו למוזיאון דרום קנזינגטון (לימים, מוזיאון ויקטוריה ואלברט). רק בשלהי המאה ה-19 הושג המימון להקמת גלריה לאמנות בריטית - במימונו של הנרי טייט. הגלריה הוקמה במילבנק, בפימליקו שברובע וסטמינסטר, על גדת נהר התמזה. טייט אף תרם לגלריה את אוספיו הנרחבים, בתנאי שאוצר המדינה ישלם את עלויות רכישת האתר. הגלריה נוסדה בשנת 1897 בשם "הגלריה הלאומית לאמנות בריטית" (National Gallery of British Art), ועד שנת 1954 נוהל המוזיאון והאוסף על ידי הגלריה הלאומית.
בשנת 1915 תרם יו ליין את אוספיו שכללו אמנות מודרנית אירופאית למוזיאון, ובשנים 1926 ו-1937 אספן האמנות ג'וסף דוין מימן את הרחבת מבנה המוזיאון.
מאז שנת 1954 ובמשך שלהי שנות ה-50 ושנות ה-60 ניהלה מחלקת האמנות החזותית של מועצת האמנות של בריטניה הגדולה את המוזיאון, וארגנה את התערוכות בו, כגון התערוכה הרטרוספקטיבית של מרסל דושאן בשנת 1966.
בשנת 1987 הוקם אגף קלור על מנת להציג את תרומת טרנר למוזיאון, וכן הוקם אודיטוריום בין 200 מושבים.
בשנת 1988 נפתח סניף טייט ליברפול של הגלריה בעיר ליברפול. בסניף הוצגו תערוכות זמניות ומוצגים מתחלפים שהובאו מהגלריה בלונדון.
בשנת 1993 הוקם סניף סנט אייווס של המוזיאון, המציג אמנות בריטית מודרנית ובעיקר אמנות של אסכולת סנט אייווס.
בשנת 2000 חולק אוסף המוזיאון בין ארבעה מוזיאונים: מוזיאון טייט בריטניה הממוקם במבנה המקורי של הגלריה - מציג אמנות בריטית משנת 1500 ועד ימינו; מוזיאון טייט מודרן - מציג אמנות בריטית ואמנות בינלאומית מודרנית שנוצרה משנת 1900 ואילך; מוזיאון טייט ליברפול - מציג אמנות מודרנית משנת 1900 ואילך; מוזיאון סנט אייווס - מציג אמנות מודרנית בדגש על אמנות מקומית; כמו כן מנהל המוזיאון את מוזיאון ברבר הפסוורת' שנפתח בשנת 1980.
בשנת פעולתו הראשונה ביקרו במוזיאון טייט מודרן שבאזור בנקסייד (בגדה הדרומית של נהר התמזה) למעלה מ-5.25 מיליון מבקרים.
בשנת 1998 החל לפעול אתר האינטרנט של המוזיאון "טייט אונליין" (Tate Online) בו מוצג מידע על כל הגלריות ועל היצירות המוצגות בגלריות.
דגלי אירלנד
דגלי איטליה
דגלי אוקיאניה
שעונית התות
שעונית התות (שם מדעי: "Passiflora morifolia") המכונה גם שעונית היער, היא מין פולש הגדל בישראל, בעל צימוח מהיר, עשב שוטה במטעים ופרדסים. מקורה בדרום אמריקה, במדינות כגון בוליביה, ארגנטינה, פרגוואי וברזיל.
תיאור.
צמח פוליגמי (פרחים דו-מיניים וחד-מיניים על אותו הצמח). הפרחים קטנים, בקוטר 3–4 ס"מ, מזכירים בצורתם כוכב, לבנים עם פסים סגולים. הפרי קישוטי סגול וקטן, מזכיר בצורתו תמר, בעל צורה אובלית חרוטית, אינו אכיל, הציפה אדומה ומכילה זרעים דביקים בצבע כתום. הצמח בעל האבקה עצמית ומיד חונט פרי. הצמח לעיתים מתייבש לאחר הבשלת הפרי, ולכן משמש כחד שנתי.
דגלי הקנטונים של שווייץ
דגלי מדינות ארצות הברית
דגלי ארצות הברית
דגלי אפריקה
דגלי אירופה
דגלי הולנד
דגלי אמריקה הדרומית
דגלי אמריקה הצפונית
היפוקרטוס מחיוס
תחרות קטאר טוטאל הפתוחה
דאב (רגאיי)
טייט
קראפט
תאגיד המזון קראפט (באנגלית: Kraft Foods Inc.) היא אחת משתי חברות המזון והמשקאות הגדולות בארצות הברית, ובין הגדולות בעולם.
מטה החברה שוכן בנורת'פילד שבאילינוי, פרבר של שיקגו.
ב-1 באוקטובר 2012 פוצלה החברה, וחטיבת החטיפים הפכה לחברה נפרדת בשם "Mondelēz International".
היסטוריה.
החברה החלה את דרכה בשנת 1903 כעסק למכירה קמעונית של גבינה בשיקגו של הקנדי ג'יימס ל. קראפט, אולם בשנתו הראשונה לא צלחו עסקיו והפסיד 3,000 דולר. העסק התייצב ובשנת 1909 חברו אל קראפט ארבעת אחיו וביחד הקימו את "חברת ג'י.ל. קראפט ואחיו". בשנת 1912 נפתח מטה החברה בניו יורק. בשנת 1914 מכרה החברה 31 סוגים שונים של גבינות בארצות הברית.
ב-1915 החברה פיתחה תהליך פסטור ייחודי לגבינה שמאפשר לשמר אותה ללא קירור למשך זמן רב. שנה לאחר מכן נרשם על התהליך פטנט, והחברה החלה למכור גבינה לחיילי צבא ארצות הברית המשתתפים במלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1924 שונה שם החברה ל"חברת הגבינה קראפט", וב-1945, כשהחל גיוון בסוגי המזון שהחברה מוכרת, שונה השם למתכונתו הנוכחית, "תאגיד המזון קראפט".
בשנת 1988 רכשה חברת פיליפ מוריס את קראפט תמורת 12.9 מיליארד דולר. שנה לאחר מכן מוזגה עם חברת "ג'נרל פודס" שבבעלות פיליפ מוריס. בשנת 2000 רכשה פיליפ מוריס את חברת המזון נביסקו ומיזגה אף אותה עם קראפט. ב-2007 מכרה פיליפ מוריס את החזקותיה בקראפט.
בספטמבר 2008 הוכרז כי החברה תחליף את תאגיד הביטוח AIG במדד דאו ג'ונס. ב-2010 רכשה החברה, בראשות המנכ"לית איירין רוזנפלד, את חברת הממתקים הבריטית "קאדבורי".
במרץ 2015 דווח שבעלי חברת היינץ ירכשו את קראפט וימזגו את החברות.
תאגיד המזון קראפט
מלך האריות ½1
מלך האריות 1.5
שמחה הכהן קוק
הרב שמחה הכהן קוק (י"ז באב ה'תר"צ, 11 באוגוסט 1930 – כ"ג באייר תשפ"ב, 24 במאי 2022) היה רב ואב בית דין רחובות, ורבו של בית הכנסת החורבה המחודש בעיר העתיקה בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בבית מנדלבאום שבירושלים בשנת ה'תר"צ (1930), לרב רפאל קוק, בן אחיו ותלמידו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ולרחל, בתו של הרב שמחה מנדלבאום. נקרא על שם אבי אמו שנפטר כמה חודשים קודם לכן.
למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ובישיבת חברון בירושלים, וכן שישה חדשים בישיבת סלבודקה אצל הרב אייזיק שר. לאחר נישואיו למד בכולל של מכון הרי פישל בשכונת בית וגן בירושלים. במהלך מלחמת העצמאות שירת בחזית ירושלים כמפקד כיתה. בתחילת שנות ה-60 היה ר"מ ומנהל חינוכי בישיבת מרום ציון בקריית נוער. מטרתו החינוכית הייתה "להצמיח כאן בראש וראשונה יהודים, בחורים עם שרשים עמוקים במסורת ובהלכה היהודית, שיהיו עם זאת, אזרחים מועילים, בעלי השכלה ומקצוע. הדגש מושם, כמובן, על היהדות. על הפניית הבוגרים לישיבות השונות...".
באמצע שנות ה-60, בעידודו של הרב משה צבי נריה, ראש ישיבות בני עקיבא, פתח בנתניה ישיבה תיכונית, המשתייכת לרשת בני עקיבא. כראש ישיבה דרש לתת קדימות לתורה על פני העבודה, וראה בלימוד התורה את הפתרון לבעיות הנוער. עם זאת, הוא קידם מצוינות בישיבה גם במקצועות החול.
בסתיו 1969 הועמד הרב קוק בראש רשימה מלוכדת של אגודת ישראל וחלק מהמפד"ל למועצת עיריית נתניה, שזכתה בשני מנדטים.