פרק הפיילוט של הסדרה היה מועמד לפרס הוגו. בשנת 2015 זכתה הסדרה בפרס בחירת הקהל לסדרה החדשה הטובה ביותר, בשלושה פרסי סאטורן לעיבוד הקומיקס הטוב ביותר, לשחקן ראשי ולשחקן המשנה הטוב ביותר (ונטוורת' מילר). גרנט גאסטין זכה בארבעה פרסי בחירת הנוער על תפקידו בסדרה בשנים 2015–2018, בנוסף לשני פרסים לסדרת האקשן שהסדרה זכתה בהם ב-2017 ו-2018.
הפלאש זכתה מדי שנה בפרס ליאו לאפקטים מיוחדים הטובים ביותר בשנים 2015–2020. בנוסף זכתה ב-6 פרסי BMI למלחינים ומוזיקאים בשנים 2017–2020.
יקום החץ.
בינואר 2015 הודיע נשיא רשת The CW מארק פדוביץ על כוונת הרשת להפיק פרקי קרוסאובר בין "הפלאש" לבין "החץ" בכל עונת שידורים. כמו כן, הרשת הודיעה כי תופק סדרת רשת אנימטיבית המבוססת על דמותה של ויקסן, וכן תופיע בגרסת לייב אקשן בסדרות הטלוויזיה. חודש לאחר מכן, נודע על הכוונה להפיק סדרת בת נוספת המשלבת מספר גיבורי-על ומיועדת לשידור בעונת השידורים של שנים 2015-2016. בסדרה יככבו דמויות חוזרות אשר הופיעו בשתי הסדרות, עם פוטנציאל למספר קרוסאוברים בין הסדרות. במאי 2015, הסדרה אושרה לשידור תחת השם "אגדות המחר".
העונה השנייה מתחילה לחקור את רעיון העולמות החלופיים על ידי הצגתו של כדור הארץ 2, שמאכלס כפילים של תושבי כדור הארץ 1 כמו ג'יי גאריק וזום. בפרק "ברוכים הבאים לכדור הארץ 2", בארי, סיסקו (מכדור הארץ 1) והאריסון ולס (המגיע מכדור הארץ 2) מגיעים ביחד לכדור הארץ 2. בהמשך רואים עולמות חלופיים נוספים הכוללים את מליסה בנויסט, כוכבת הסדרה "סופרגירל", ואת ג'ון וסלי שיפ בתור הפלאש מהסדרה של שנות ה-90, מה שמרמז ששתי הדמויות והסדרות בהן הן מופיעות מתקיימות בעולמות חלופיים בתוך יקום החץ. גרנט גאסטין הופיע בתור בארי בפרק ה-18 בסדרת "סופרגירל", שבו בארי מגיע בטעות לארץ בה חיה סופרגירל, ועוזר לקארה להילחם בשתי אויבותיה סילבר באנשי ולייבווייר לפני שהוא חוזר הביתה.
אופיר לויוס
אופיר לויוס (Levius; נולד ב- 1 ביוני 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש קצין חינוך ראשי. קודם לכן שימש ראש מחלקת תכנון באג"ת, מפקד חטיבת הבקעה ומפקד יחידת מיתר.
ביוגרפיה.
לויוס נולד וגדל בראשון לציון. למד בבית הספר היסודי "שלמון" ובבית הספר התיכון עמית עמל במגמת מתמטיקה. התגייס לצה"ל בשנת 1993, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים החל מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. כעבור שנה וחודש עזב, ועבר ליחידת אגוז שם שירת כלוחם. לאחר קורס קציני חי"ר מונה למפקד מחלקת סיור בגדוד 13. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה הרובאית בגדוד 13, אותה הוביל בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון.
ב-28 באוגוסט 1997, ארב כוח מהפלוגה בפיקודו למחבלי חזבאללה בקרבת נחל סלוקי. הכוח זיהה שתי חוליות נפרדות של מחבלים הנעות בקרבתו ופתח לעברן באש, הרג שני מחבלים וריתק למקומם שלושה נוספים באש מקלעים ונשק קל. שני מסוקי קרב מסוג קוברה הוזעקו לנקודת ההיתקלות כדי לספק סיוע באש ובתצפית. בסיוע המסוקים הרג הכוח את שלושת המחבלים הנותרים. בעקבות זיהוי המחבלים, טיווח צה"ל אש ארטילרית לאזור אפיק נחל הסלוקי, שהיה סבוך ומכוסה בצמחייה שהייתה יבשה בעונה זו של השנה. עם פגיעת הפגזים באפיק הנחל ניצתה דליקה שהלכה והתפשטה לעבר הכוח ולכדה את חלקם. הפצועים וההרוגים חולצו לבסוף בידי יחידה 669, ושאר הכוח נסוג בחזרה למוצב. בדליקה, שנודעה לימים כאסון השריפה בוואדי סלוקי, נספו חמישה מחיילי הפלוגה וחמישה לוחמים נוספים נפצעו ואושפזו, אחד מן הפצועים היה לויוס עצמו שסבל מכוויות בשל הדליקה.
בהמשך שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן גולני בין השנים 1999–2000. בסיום התפקיד יצא ללימודים. בשנת 2004 מונה לסגן מפקד גדוד 13, ב-12 בינואר 2005, כשמונה חודשים לאחר כניסתו לתפקיד, נפצע מפיצוץ מטען חבלה שהפעיל מחבל נגד השיירה בה נסע ברצועת עזה. , שהיה אז מפקד פלוגה בגדוד 51 ונסע בשיירה, הרג את המחבל וניהל את חילוצו מן השטח. על אף הפציעה הקשה שהותירה אותו קטוע רגל מעל לברך, השתקם ויצא ללימודים בפו"ם. בסיום הלימודים חזר לחטיבה ומונה למפקד מחזור בבא"ח גולני.
בשנת 2008 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד יחידת מיתר, ושימש בתפקיד עד שנת 2010. בהמשך מונה למפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. לאחר מכן שירת כראש ענף תכנון בחטיבת המבצעים באמ"ץ. ב-4 בספטמבר 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת הבקעה, ושימש בתפקיד עד 30 ביולי 2017, שנה יותר מן המקובל, מכיוון שרצה להשלים ולבסס את השינויים שביצע במרחב החטיבה, ובהם הקמתם של שני גדודי חי"ר גבולות, גדוד אריות הירדן וגדוד לביאי הבקעה. בספטמבר 2017 מונה לראש מחלקת תכנון באג"ת, ושימש בתפקיד עד שנת 2019. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ז (2020-2019).
ב-8 ביולי 2020 הועלה לדרגת תא"ל וב-3 באוגוסט נכנס לתפקידו כקצין חינוך ראשי.
חיים אישיים.
לויוס מתגורר בקיבוץ בית רימון, נשוי למלי ואב לשישה. בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל מאוניברסיטת בר-אילן.
אסון המכרה בסומה
אסון המכרה בסומה (טורקית: Soma Faciası) הוא אסון מכרה שאירע במכרה פחם בעיר סומה שבמערב טורקיה ב-13 במאי 2014. המכרה נמצא בבעלות מפיקת הפחם הגדולה ביותר בטורקיה, חברת סוֹמָה קֵמִיר אִישְלֶטְמֶלֶרִי (Soma Kömür İşletmeleri A.Ş). באסון נהרגו 301 כורים והוא אסון המכרה הכבד ביותר בתולדות טורקיה, והכבד ביותר במאה ה-21.
התאונה.
ב-13 במאי 2014 נגרם קצר חשמלי שגרם לפיצוץ והצית שרפה תת-קרקעית במכרה בעומק של שני קילומטר. האסון אירע בעת חילופי משמרות במכרה, ועל כן מספר הכורים הלכודים לא היה ידוע במדויק.
יום לאחר האסון, ב-14 במאי, מסר שר האנרגיה של טורקיה, טאנר ילדיז, כי מדובר "ככל הנראה באסון המכרה הקטלני ביותר בתולדות המדינה". הוא הוסיף כי עד כה זוהו 205 הרוגים, שרובם מתו כתוצאה מהרעלת פחמן דו-חמצני, ועוד 57 פצועים. לדבריו, היו בתוך המכרה 787 אנשים בעת שאירע הפיצוץ, ושאר האנשים עדיין מוגדרים כנעדרים.
ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שביטל ביקור באלבניה בעקבות האסון, הכריז על שלושה ימי אבל לאומיים במדינה. בעקבות האסון נערכו בטורקיה הפגנות נגד הממשלה והעומד בראשה, על שאינם אוכפים את חוקי הבטיחות בעבודה.
ב-17 במאי הודיע שר האנרגיה הטורקי ילדיז כי הסתיימו פעולות החילוץ באסון. מניין ההרוגים הרשמי הוא 301 בני אדם, ולא ידוע לרשויות על נעדרים נוספים. לאחר סיום החילוץ נאטמה הכניסה למכרה בקיר בטון.
ב-18 במאי עצרה המשטרה המקומית 18 חשודים במסגרת חקירת התאונה, בין העצורים גם מנהל המכרה, המהנדס הראשי של חברת הכרייה ומנהל התחזוקה שלה. בנוסף, הוגשה תביעה בגין הונאה נגד ראש חברת "סומה קמיר אישלטמלרי", אלפ גורקאן.
אמיל בנבנשתי
שעור הפוך
כיתה הפוכה
הוראה הפוכה
דאנקן
מדד האנטישמיות בעולם
מדד האנטישמיות בעולם הוא מדד שיצרה הליגה נגד השמצה, למדידת קיומה ועוצמתה של האנטישמיות ברחבי העולם, וחלוקתה על פי מדינות, דתות, גילאים ועוד.
בשנים האחרונות ערכה "הליגה נגד השמצה" סקרים מקיפים למדידת האנטישמיות באירופה ובארצות הברית. המדד העולמי הראשון פורסם במאי 2014 ועל פיו, כרבע מאוכלוסיית העולם היא בעלת דעות אנטישמיות (על פי הגדרת החוקרים). כמחצית המוסלמים בעולם וכרבע מהנוצרים הם אנטישמיים לפי הגדרה זו. בקרב תושבי יהודה ושומרון ורצועת עזה שוררת האנטישמיות הנרחבת ביותר (93%) ומיד אחרי כן עיראק (92%) ומדינות אחרות במזרח התיכון. בשוודיה, הולנד, הפיליפינים ולאוס יש הכי פחות בעלי דעות אנטישמיות (עד 5% מהאוכלוסייה בלבד).
הסקר העולמי הראשון.
הסקר הכלל עולמי הראשון אי פעם למדידת עוצמתה של האנטישמיות, נערך על ידי הליגה נגד השמצה במשך כשמונה חודשים, החל מיולי 2013 ועד פברואר 2014, בקרב כ-53,000 בני אדם בוגרים, דוברי 96 שפות שונות ב-102 מדינות וטריטוריות בעולם. שיטת המחקר התבססה על הצגת 11 סטריאוטיפים, הנחשבים אנטישמיים לדעת עורכי המחקר, בפני כל נשאל. מי שהשיב לגבי לפחות ששה מההסטריאוטיפים הללו, "שהם קרוב לוודאי נכונים", הוגדר על ידי עורכי המחקר, אנטישמי.
הסטריאוטיפים הנחשבים אנטישמיים שהוצגו בפני הנשאלים היו:
יצוין כי היו גם מי שביקרו את שיטות המחקר של עורכי הסקר המסיבי של הליגה נגד השמצה. למשל, נטען כנגדם כי הגבול לציון מי שאינו אנטישמי, לעומת מי שהוגדר על ידם כאנטישמי, הוא דק מדי. וכי מי שהשיב בחיוב לגבי חמישה מהסטראוטיפים הנ"ל איננו אנטישמי באמת וההבדל בינו לבין מי שהשיב בחיוב על ששה מהם, אינו בהכרח כה משמעותי. מבקר אחר, חוקר השואה מנפרד גרסטנפלד, תהה מדוע לא הוכנס ולו סטראוטיפ אנטישמי אחד הקשור בישראל. גרסטנפלד היפנה למחקרים אשר הציגו בפני נשאליהם סטראוטיפ אנטישמי שכזה - "ישראל מנהלת מלחמת השמדה כנגד הפלסטינים". הוא טען, שלו היו מציגים גם כאן סטראוטיפ מסוג זה, היה מדד האנטישמיות באירופה עולה בהרבה. ועוד כיוצא באלה ביקורות.
תוצאות הסקר.
תוצאות המחקר הראו ש-26% מבני האדם הבוגרים ברחבי הגלובוס הם בעלי דעות אנטישמיות.