Te Amo (בעברית: אני אוהבת אותך) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הפופ הברבדית ריהאנה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Rated R. השיר נכתב על ידי סטארגייט, ג'יימס פונטלרוי השני וריהאנה והופק על ידי סטארגייט. השיר הופץ לראשונה ב-7 ביוני 2010, לתחנות הרדיו בקנדה שם זכה להצלחה רבה ולמחרת, הופץ להורדה דיגיטלית בניו זילנד, איטליה ואוסטרליה, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. השיר משלב אלמנטים מהמוזיקה הלטינית ומדבר על המאבק של ריהאנה כמושא התשוקה של אישה אחרת, ועל דרך ההתמודדות שלה עם זה. האם היא תצליח להתגבר על זה, או שמא תיפול בקסמיה של אותה האישה.
מבקרי המוזיקה שיבחו את מילות השיר ועל כך שהוא בולט לטובה יותר משירים אחרים באלבום. השיר זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת בצ'כיה, הונגריה ופולין וגם הגיע ל-40 העליונים באוסטרליה, הולנד וסלובקיה. בנוסף לכך, הוא הגיע למעמד זהב בארבע מדינות. הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר, אשר ביים את מרבית הקליפים הקודמים של ריהאנה ובו משתתפת דוגמנית העל הצרפתייה לטיסיה קסטה, שמשחקת את פאם פאטאל, אשר ריהאנה משמשת כמושא התשוקה שלה. על מנת לקדם את השיר, ביצעה אותו ריהאנה בפסטיבל "Big Week's Radio Week" ובמהלך סיבוב ההופעות שלה "Last Girl on Earth"
רקע והרכב מוזיקלי.
השיר הופץ כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי סטארגייט, ג'יימס פונטלרוי השני וריהאנה והופק על ידי סטארגייט. השיר ראה אור לראשונה ב-7 ביוני 2010, כאשר הופץ לתחנות הרדיו בקנדה שם זכה להצלחה רבה, ולמחרת הוא הופץ להורדה דיגיטלית בניו זילנד, איטליה ואוסטרליה, כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום. בגרמניה השיר הופץ כעותק פיזי שלושה ימים לאחר צאתו כסינגל, ב-11 ביוני 2010.
מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב במפתח של ג'י-שארפ, כאשר טווח קולה של ריהאנה משתרע מהתווים הנמוכים (F♯3) לתווים הגבוהים (C♯5). מבחינה לירית, השיר מדבר על התאהבות של אישה (פאם פאטאל) בריהאנה, אך ריהאנה מנסה להדחיק את רגשותיה כלפי האישה ולדחות אותה.
ביקורות.
השיר זכה לביקורות חיוביות מקרב מבקרי המוזיקה. ג'וד רוג'רס מ-BBC Music ציין כי השיר הוא "מהשירים הפחות עתידניים באלבום, וזאת מכיוון שהוא לא כולל השפעות אלקטרוניות כבדות הנמצאות בשירים כמו "Hard" ו-"G4L", המושפעים בצורה מובהקת מסגנון המוזיקה הזה".
פרייזר מקאלפין מ-BBC Music הענקי לשיר ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכתב על הנושא של השיר: "זה סיפור ישן, של בחורה שפוגשת בחורה. הבחורה מדברת בשפה אחרת, בחורה אוהבת בחורה, בחורה לא אוהבת בחורה, בחורה עצובה, כולנו היינו שם, נכון, וריהאנה כבשה את ההרגשה הזאת יפה".
רוברט קופסי מדיגיטל ספיי העניק לשיר ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכתב כי: "ריהאנה עברה מפנטוזים על גברים בשירים כמו "Rude Boy" לפנטוזים על נשים. כלומר, היא לוקחת הפסקה משירים מהסוג הזה ועוברת לשירים בהם היא מוצאת עצמה כמושא רגשותיה של אישה אחרת. זהו אחד מהרגעים הפחות מאיימים באלבום, בו ריהאנה מתמודדת עם המיניות שלה לצד ביטים של סטארגייט שלא ניתן לעמוד בפניהם".
קידום.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר צולם תוך יומיים ב-29 וה-30 באפריל 2010, בצרפת ובוים על ידי אנטוני מנדלר, איתו ריהאנה שיתפה פעולה פעמים רבות בעבר, כשביים את הקליפים לשירים "Wait Your Turn" ו-"Russian Roulette". תמונות מצילומי הקליפ שוחררו לאינטרנט; בתמונות נראית ריהאנה לובשת שמלת מקסי מרטיטה של מארה הופמן שעולה יותר מאלף דולר. דוגמנית-העל הצרפתייה לטיסיה קסטה שיחקה תפקיד של פאם פטאל (אישה בעלת השפעה הרסנית על גברים) ומושא האהבה של ריהאנה.
הקליפ מתחיל כאשר לטיסיה קסטה מגיעה עם מכונית לטירה בה ריהאנה נמצאת ומחכה לה. קסטה יוצאת מהמכונית בלבוש מאוד פרובוקטיבי ומתקדמת לכניסת הטירה ושם פוגשת את ריהאנה. קסטה מנסה לפתות את ריהאנה שמתנגדת לפיתויים, אך לבסוף נכנעת לקסם של קסטה. תחילה היא פוגשת אותה בסלון ותופסת את תשומת לבה. בסצנה הבאה נראות השתיים בחדר אחר כאשר קסטה משפשפת את ראשה על רגליה של ריהאנה. בסצנה שלאחר מכן נראות השתיים מחוץ לטירה כאשר ריהאנה נופלת בייאוש על האדמה אל מול קסטה. בסצנות הסיום של הקליפ נראות השתיים בחדר מלא רקדנים ומתחילות להרגיש בנוח אחת לצד השנייה עד שבסוף ריהאנה נכנעת סופית לפיתוייה והשתיים מתגפפות בחדר חשוך בלבוש פרובוקטיבי. לאורך כל הקליפ ניתן לראות את ריהאנה כאשר היא חווה עינויים פסיכולוגיים כאשר קסטה מנסה לפתות אותה ללא הרף. הקליפ צבר למעלה מ-170 מיליון צפיות (נכון ל-12 במרץ 2021).
הופעות חיות.
על מנת לקדם את השיר ריהאנה ביצעה אותו בפסטיבל Radio 1's Big Weekend ובנוסף גם בסיבוב ההופעות Last Girl on Earth Tour.
מיקומים במצעדים.
בשוודיה השיר הגיע לראשונה למקום ה-52 אך עם הפצתו מחדש כעותק פיזי הוא הגיע למקום ה-48 ולאחר 6 שבועות נשר מהמצעד. בבריטניה לעומת זאת שיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-14 לאחר שבועיים ובמצעד שירי ה-R&amp;B הבריטי הוא הגיע למקום ה-5 לאחר 5 שבועות. באוסטרליה השיר הגיע לראשונה למקום ה-35 והגיע בסופו של דבר למקום ה-11. בשווייץ השיר הגיע לראשונה למקום ה-58 ובשיאו למקום ה-9. בפלנדריה השיר הגיע לראשונה למקום ה-29 ובשיאו הגיע למקום ה-14 ובוולניה הוא הגיע למקום ה-10. באיטליה השיר הגיע לראשונה למקום ה-9 ובשיאו הגיע למקום ה-7. בדנמרק השיר זכה להצלחה פושרת כאשר הגיע למקום ה-22 בלבד אך בפינלנד ונורווגיה השיר הגיע למקומות ה-14 וה-12 בהתאמה. בגרמניה השיר הגיע למקום ה-13 בבכורה ובשיאו הגיע למקום ה-11. באופן כללי השיר זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע למקום ה-18 במצעד האירופאי הכללי. בקנדה השיר הגיע למקום ה-66 אף על פי שלא הופץ שם באופן רשמי.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה רבה בעולם, אך לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100. בברזיל הגיע השיר לצמרת המצעד, ובכך הפך לאחד מהשירים היחידים של הזמרת לעשות זאת.
פוסגן
פוסגן הוא תרכובת שנוסחתה המולקולרית COCl2, בחומר נעשה שימוש כנשק כימי במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמלחמת סין–יפן השנייה והוא משמש כריאגנט תעשייתי חשוב בייצור חומרי גלם לתרופות ותרכובות אורגניות אחרות. בריכוזים נמוכים ריחו כשל חציר או דשא קצוץ ובכמויות מזעריות הוא מופיע באופן טבעי מפרוק או שרפה של תרכובות אורגניות המכילות כלור.
מבנה.
כפי שחוזה מודל VSEPR המולקולה מישורית וגודל הזווית כלור־פחמן־כלור הוא 111.8°. אורך הקשר הכפול C=O הוא 1.18Å ואורך הקשר C-Cl הוא 1.74Å.
ייצור.
בתעשייה מייצרים פוסגן בתגובה של פחמן חד־חמצני (CO) עם גז כלור כשפחם פעיל משמש כזרז:
התגובה היא אקסותרמית. שינוי האנתלפיה הוא formula_2 ולכן הריאקטור חייב להיות מקורר. מעל ל־200°C הפוסגן מתפרק שוב ל־CO ולכלור קבוע שיווי המשקל ב־300K Keq(300K) = 0.05. בשל בעיות בטיחות, פוסגן כמעט תמיד מיוצר ונצרך באותו מפעל. התפוקה העולמית של החומר עמדה בשנת 1989 על 2.74 מיליון טון.
שימושים.
השימוש העיקרי בפוסגן הוא בייצור איזוציאנטים - תרכובות מהצורה R-N=C=O כדוגמת (MDI) המשמש ליצור פוליאוריתן. איזוציאנטים מפיקים בתגובה של אמין עם פוסגן.
בייצור פוליקרבונט מגיבים פוסגן עם ביספנול A
רעילות.
רעילותו הגבוהה של פוסגן נובעת מהתגובה של החומר עם חלבונים בנאדיות הריאה המונעת חילופי גזים ומביאה לחנק. פוסגן מגיב עם קבוצות אמין ויוצר קשרים צולבים בין שרשראות חלבון. סף זיהוי הריח באוויר - 0.4ppm גבוה פי 4 מערך החשיפה התעשייתי המותר (TLV).
כף קרוזייה
כף קרוזייה (בצרפתית: Cape Crozier) מהווה את הנקודה המזרחית ביותר באי רוס שביבשת אנטארקטיקה. הוא התגלה בשנת 1841, במסע משלחתו של ג'יימס קלארק רוס באוניות הצי המלכותי "ארבוס" ו"טרור", ונקרא על שם פרנסיס קרוזייה, רב החובל של האונייה "טרור". הר הגעש הכבוי הר טרור, שגם הוא קיבל את שמו במהלך משלחת רוס, מתרומם בתלילות מן הכף לגובה של 3,530 מ'. קצה מדף הקרח רוס (שנודע קודם כ"מחסום הקרח הגדול") מתמשך הלאה ממזרחה לו.
היסטוריה.
הנחיתה הראשונה, 1902.
הנחיתה הראשונה בכף קרוזייה התרחשה ב--22 בינואר 1902, כחלק ממשלחת דיסקברי של קפטן סקוט. קבוצה מן האוניה "דיסקברי" נחתה בסירה קטנה על חוף טרשי, מרחק מה ממערב לכף. במקום הוצבה תיבת דואר, מסומנת בהבלטה, לאיסוף הודעות מכל אוניית חילוץ או סיוע עתידית. סקוט, אדוארד וילסון וצ'ארלס רוידס טיפסו במדרון אל נקודת תצפית, שממנה יכלו להשקיף אל פני המחסום, וכן יכלו לצפות במושבה הגדולה של פינגווין אדלי, שאכלסה את הקרקע החופשית מקרח מסביב.
משלחת טרה נובה, 1913-1910.
קפטן סקוט שקל בכובד ראש את האפשרות להקים בכף קרוזייה בסיס למשלחת השנייה שלו לאנטארקטיקה. במסעה הקודם, קפאה "דיסקברי" במעגן שלה במצר מקמרדו למשך קרוב לשנתיים, ובקושי נחלצה ממנו בפברואר 1904, מצב שהוביל למבצע חילוץ יקר ולגינוי שכוון אל סקוט. לא היה חשש לכך שטרה נובה תיתקע בקרח בים הפתוח שסביב כף קרוזייה, אבל המיקום החשוף ללא הגנה היה עתיד להקשות על הורדת ציוד ואנשים אל החוף, בסיס החוף היה פגיע לסערות, והנתיב היבשתי אל פני המחסום היה בעייתי. סקוט החליט לחזור אל מצר מקמרדו להקמת בסיס, אף כי למעגן צפוני יותר, כף אוונס.
מסע החורף 1911.