מרגרטה הקדושה, הידועה גם כמרגרטה הבתולה או כמרגרטה מאנטיוכיה (שבפסידיה); ובכנסיות המזרחיות כמרינה הקדושה, הייתה, על פי סיפורי הקדושים, בתולה שמתה על אמונתה הנוצרית. היא נחשבת לקדושה בכנסייה הקתולית ובכנסייה האנגליקנית ויום חגה הוא ה-20 ביולי. קיומה ההיסטורי מוטל בספק, וב-494 הכריז עליה האפיפיור גלסיוס הראשון כי המידע אינו קאנוני, אבל במהלך מסעות הצלב התחדש פולחן מרגרטה הקדושה בכנסיות המערביות. לדבר סייעה גם האמונה, כי המתעמקים בקורות חייה או העוסקים בפולחנה יזכו לשטרי מחילה רבי עוצמה
מרגרטה הבתולה נחשבת לפטרונית הנשים ההרות והלידה, ועדות לפולחן מרגרטה בהקשר זה מופיעה למשל בציורו המפורסם של יאן ואן אייק, נישואי הזוג ארנולפיני, שבו מצויר (בצד ימין ברקע) כיסא שעל מסעדו מגולפת דמותה של מרגרטה הקדושה.
דאירון רובלס
דאירון רובלס (בספרדית: Dayron Robles; נולד ב-19 בנובמבר 1986 בגואנטנמו) הוא אתלט קובני, האלוף האולימפי מבייג'ינג 2008, ושיאן עולם בריצת 110 מטר משוכות. בעל התוצאה השלישית בטיבה בעולם בריצה זו.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה בשנת 2004 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.77 שניות, אחרי ארייס מריט מארצות הברית (13.56 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים רובלס במקום 24 בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.16 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה הרביעית בשלב זה (13.83 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה במרץ 2006 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.46 שניות, אחרי טרנס טראמל מארצות הברית (7.43 שניות) ולפני דומיניק ארנולדס אף הוא מארצות הברית (7.52 שניות).
במשחקים של מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בקרטחנה, קולומביה ביולי אותה שנה זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.12 שניות
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל ביולי 2007 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.25 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן, באוגוסט אותה שנה סיים רובלס רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.15 שניות, המנצח היה הסיני ליו שיאנג (12.95 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה ב-2008 בוולנסיה, ספרד, הוא איחר בזינוק במוקדמות ריצת 60 מטר משוכות ולא העפיל לגמר.
שיאן עולם.
ב-12 ביוני 2008 בתחרות גרנד-פרי שנערכה באוסטרבה, צ'כיה קבע רובלס בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 12.87 שניות. הוא שיפר את שיאו של ליו שיאנג במאית-השנייה.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה רובלס במדליית זהב בתוצאה של 12.93 שניות, לפני דייוויד פיין (13.17 שניות) ודייוויד אוליבר (13.18 שניות) שניהם מארצות הברית.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 מתח שריר במהלך ריצת חצי הגמר ונאלץ לפרוש מהתחרות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.34 שניות, לפני טראמל שקבע שיא אמריקאי חדש 7.36 שניות ואוליבר (7.44 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 לאחר שניצח רובלס את ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.14 שניות, לפני ג'ייסון ריצ'רדסון מארצות הברית (13.16 שניות) ושיאנג (13.27 שניות), אנדי טרנר מבריטניה (13.44 שניות) הוא ניפסל בעקבות תלונה של המשלחת הסינית, שנמצאה מוצדקת באמצעות מצלמות הטלוויזיה, שטענה שהוא פגע בזרועו של שיאנג שמעד בשלב שהיה בעמדת הובלה לאחר המשוכה האחרונה.
כוונון מכוניות
כוונון מכוניות הוא שינוי של מאפייני מכוניות לטובת ביצועים או מראה. מטרת הכוונונים היא לשפר את ביצועי הרכב לצרכים שונים, כגון חיסכון בדלק, הסרת הגבלת המהירות מהמנוע, שיפור השליטה ברכב, הקטנת מרחק הבלימה ואף שיפור המראה. תעשיית הרכב כוללת תחום נרחב המסייע לכוונון מכוניות.
כוונוני המכוניות נפוצים בעיקר במרוצי המכוניות השונים (ראלי, פורמולה 1 ו-נאסקאר), אך ב-20 השנים האחרונות התחום התחיל להתפתח גם בקרב בעלי הרכבים הפרטיים. הכוונונים מתבצעים לא רק לקראת תחרויות ומרוצים אלא לעיתים גם למטרת ההנאה שבנסיעה ברכב משופר (לדוגמה: צליל מנוע רועם יותר, מראה יותר יפה).
תחומי כוונונים.
כוונוני מנוע.
מטרתם העיקרית של כוונוני מנוע היא שיפור בביצועים של המכונית, כגון תאוצה גבוהה יותר, מהירות סופית גדולה יותר ויצירת מומנט יותר גבוה.
כוונוני המנוע העיקריים הם:
כוונוני שליטה.
כוונוני השליטה מתבצעים לרוב על ידי החלפת בולמי הזעזועים, המתלים, הבלמים וכו'.
כוונוני השליטה מועילים בפניות אך באים על חשבון נוחות הנהיגה.
התקנת מתלים נמוכים יכולה להעלות את השליטה ברכב, להנמיך את מרכז הכובד ולהוסיף מראה ספורטיבי.
התקנת בלמים תעזור לרכב לבלום מהר יותר. בדרך כלל תותקן ערכה מלאה הכוללת קליפרים, רפידות בלימה חזקות יותר ודיסקי בלימה עם חורי אוורור, שמקטינים את התחממות הדיסק בעת עצירה חזקה וממושכת. אמצעי נוסף להגדלת שליטת הרכב הם הצמיגים. במכוניות מרוץ מתקינים צמיגים רחבים כדי להשיג אחיזה גדולה ככל הניתן בכביש, העוזרים גם לתאוצה ובפניות.
כוונוני גוף.
כוונוני הגוף נעשים לרוב עבור שיפור המראה (בנסיעה ברחוב) ועבור שיפור האווירודינמיקה (במרוצים).
כוונוני הגוף כוללים:
ההשפעה האווירודינמית של הרכיבים הנ"ל מתחילה במהירות של מעל 100 קמ"ש, כך שלבעלי רכב רגילים אין הצדקה לרכוש חלקי גוף יקרים, המועילים רק במסלול מרוצים. לכן טיונרים (אנשים שמשפרים את הרכב שלהם) רבים מתקינים חיקויים של חלקים למטרות אסתטיות.
מכוניות נפוצות לכוונונים.
בארץ:
בחו"ל:
בישראל.
עמדת משרד התחבורה.
משרד התחבורה בישראל לא מתיר, לרוב, לערוך שינויי ביצועים ברכב בטענה כי אלו יכולים לגרום לביטחון יתר בנהיגה ולהתנהגות לא אחראית בכביש. כמו כן נטען כי כלי הרכב אינם בנויים לשיפורים כאלו שמסכנים את הנהג ואת הסובבים אותו. המשרד אף מתנגד לחלק משיפורי המראה בטענה ששינויים קיצוניים יכולים להביא להסחת דעת ולגרום לתאונות דרכים.
גן קריית ספר
גן קריית ספר הוא גן ציבורי בשטח כ-12 דונם בלב תל אביב, והוא חלק מ"מתחם קריית ספר", שטח של כ-20 דונם התחום בין הרחובות יהודה הלוי, עמרם גאון, סעדיה גאון, וילסון ולינקולן. כינויו בא לו מרחוב קריית ספר הסמוך. הגן תוכנן על ידי אדריכל הנוף רם איזנברג.
היסטוריה.
האזור בו נמצא הגן שימש עד 2008 כאזור סדנאות לתיקון כלי רכב של משטרת ישראל. השטח בבעלות מינהל מקרקעי ישראל, והוא כולל גם את בניין המרכז למיפוי ישראל, בפינת הרחובות יהודה הלוי ולינקולן.
בשנת 2000 הצהיר ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, על כוונתו להקים במתחם פארק לרווחת התושבים. עם זאת, לאחר פינוי השטח, השכיר המינהל את השטח לזכיין לצורך הקמת חניון זמני, בהמשך למדיניות העירייה בשנים האחרונות לאשר הקמת חניונים במרכז העיר. בשנים 2007–2008 החל הזכיין לבצע במקום עבודות פינוי שונות שאינן דורשות היתר.
בחברה להגנת הטבע טענו כי הקמת החניון היא פעולה חד-צדדית של המינהל במטרה לקבוע עובדות בשטח מבלי להתייחס לצורכי התושבים. לטענת החברה סובל אזור לב העיר ממחסור חמור בשטחים ירוקים, וביתר שאת לאחר שנבנו בו מיזמי מגורים רבים ללא הקצאה מתאימה של שטחים ציבוריים פתוחים. אל מחאה זו הצטרפו תושבים ואמנים הפועלים בהתנדבות לקידום היוזמה להקמת פארק במתחם.
ביולי 2008 יזמו תושבי השכונה פעולת מחאה שבמסגרתה נטעו כ-60 עצים במתחם כדי לקבוע עובדות בשטח ולהפסיק את פעילות החניון. כעבור כחודש נעקרו העצים על ידי אלמונים, אך מאז האירוע קיימו התושבים באופן תדיר פעולות הפגנתיות שבועיות: שתילת עצים וטיפוחם, פעולות גינון, הופעות ופיקניקים קהילתיים.
ב-22 באפריל 2009 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה של עיריית תל אביב את תוכניתו של ועד השכונה להקמת פארק במתחם קריית ספר, בשטח ראשוני של 6.5 דונם, ובקצהו גן ילדים שכונתי. הצעת ועד השכונה גברה על הצעת העירייה להקמת מגדלי עסקים וחניון במתחם. היה זה האישור הרשמי הראשון של העירייה להצעת תושבי השכונה, לאחר מאבק בן 13 שנים.
בראשית 2010 החלה העירייה בהכנת תוכנית מפורטת לביצוע השלב הראשון, שיכלול גן בחלקו הפנוי של המתחם. התכנון נעשה בשיתוף הציבור, ובמקביל מתכוונת העירייה ליזום תוכנית בניין עיר חדשה למתחם כולו.
בחודש יוני 2011 דחה השופט גיא הימן מבית משפט השלום בתל אביב את עתירתה של חברת צוקית נדל"ן למנוע מעיריית תל אביב לייעד את המתחם למטרה של גינה ציבורית ואפשר את הקמת הגינה במקום. בעקבות פסיקה זו פונה גם החניון בחלקו המזרחי של המתחם, ובכך גדל השטח המיועד לגן לכ-12 דונם.
במרץ 2012 הוחל בהקמת גן קריית ספר, בתכנונו של רם איזנברג, והוא נפתח לציבור במרץ 2013, ערב פסח תשע"ג.
בשנת 2017 זכה האדריכל רם איזנברג בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף על תכנון הגן.
הגן.
בגן קריית ספר שתי מערכות מים ביולוגיות נפרדות: "שולחן המים" בחלקו המערבי, ומערכת בריכות ביולוגיות בחלקו המזרחי. "שולחן המים" הוא מעין בריכה מוגבהת ועגולה במרכז רחבת הכניסה הראשית לגן מרחוב יהודה הלוי. השולחן מוקף בבריכה נמוכה מכוסה חצץ ששתולים בה צמחי מים, ואליה גולשים מי השולחן המסוחררים דרך קבע באמצעות משאבה. סביב הרחבה עמודים המחוברים בכבלי מתכת, שעליהם החלו לגדול צמחים מטפסים העתידים לספק צל, ומהם גם מטפטפים מים לתוך שולחן המים, ליצירות אדוות.