פאדג' (באנגלית: Fudge) הוא דבר מתיקה, בדרך כלל עשיר מאוד ולרוב בטעם שוקולד. הפאדג' מיוצר על ידי הרתחה של חלב, חמאה וסוכר לדרגת נוקשות נמוכה, כלומר התערובת מחוממת עד 116 מעלות צלזיוס. התערובת נטרפת בזמן הצינון כדי לקבל מרקם חלק וקרמי. ניתן להוסיף שוקולד לתערובת על מנת לקבל פאדג' בטעם שוקולד.
הפאדג' הומצא בארצות הברית לפני יותר ממאה שנה. המקור המדויק עדיין שנוי במחלוקת, אך על פי רוב הסיפורים הפאדג' הוא תוצאה של ממתקי קרמל מקולקלים שהוכנו ב-1886, לכן נקרא הממתק fudge (באנגלית: להתרשל).
אחד התיעודים הראשונים של הפאדג' נמצא במכתב שנכתב על ידי אמלין באטרסביי הארטרידג', סטודנטית במכללת וסאר בפוקיפסי, ניו יורק. היא כתבה כי בת דודתה של חברתה ללימודים הכינה פאדג' בבולטימור, בשנת 1886 ומכרה אותו ב-40 סנט לפאונד. הארטרירג' השיגה את המתכון לפאדג', ובשנת 1888 הכינה 30 פאונד (כ-14 ק"ג) פאדג' בשביל מכירה פומבית שהתקיימה במכללה שבה למדה. מתכון הפאדג' נפוץ במכללות בנות אחרות (לוולסלי וסמית יש גרסאות שונות למתכון זה).
רפאל אולארה
רפאל אולארה (נולד ב-25 במאי 1978 בסנטיאגו דה צ'ילה) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק בעמדת הבלם.
אולארה החל את הקריירה במחלקת הנוער של קבוצת אאודקס איטליאנו, אך את מרבית הקריירה עשה בקבוצת אוניברסידד דה צ'ילה, במדיה שיחק כמה קדנציות, וביניהן שיחק תקופה קצרה באוסאסונה הספרדית. בשנת 2003 עבר לקבוצת אינדפנדיינטה הארגנטינאית, ולאחר עונה אחת חזר לצ'ילה, לקבוצת אוניברסידד קאתוליקה.
בעונת 2005/2006 עבר אולארה למכבי חיפה וקנה מקום קבע בהרכב לצד הבלם הוותיק אריק בנדו. בעונה זו זכה אולארה עם הקבוצה באליפות ליגת העל ובגביע הטוטו. בעונת 2006/2007 גילה אולארה יכולת חלשה ואיבד את מקומו בהרכב, ובסוף העונה עזב את ישראל וחזר לאוניברסידד דה צ'ילה.
בשנת 2011 עבר לאוניון אספניולה, ובשנת 2013 חזר לקבוצת נעוריו, אאודקס איטליאנו.
ביולי 2016 פרש אולארה ממשחק פעיל בגיל 38.
לאולארה 30 הופעות במדי נבחרת צ'ילה, בהן כבש שער אחד.
אלזה מוראנטה
סורבה
סורבה (בצרפתית: Sorbet) הוא מאכל קפוא שנעשה מרסק פירות וחומרי גלם נוספים. הסורבה הוא סוג של ג'לאטו שאינו מכיל חלב ובניגוד לשרבט, גלידה דלת קלוריות, יכול להכיל אלכוהול.
הכנת הסורבה נעשית במכונה המערבלת את החומרים כך שלא יכנס לתערובת אוויר, זאת כדי לייצר את הסורבה דחוס ועשיר בטעם.
מקור הסורבה איננו ודאי, אך ידוע כי הסינים הכינו מנה שנעשתה משלג, מיץ ורסק פירות כבר לפני אלפי שנים. ישנה אגדה כי הסורבה הומצא ברומא, כאשר, לפי דרישתו של נירון קיסר, העבירו שליחים דליים מלאים בשלג אל אולם האירועים, שם עורבב השלג עם דבש ויין.
עם זאת, הסורבה כפי שהוא מוכר כיום הופיע בצרפת ב-1533 לאחר שיובא מאיטליה, כנראה על ידי קטרינה דה מדיצ'י שהגרה לצרפת על מנת להתחתן עם אנרי השני. בסוף המאה ה-17 הסורבה הוגש כבר ברחובות פריס ומשם הגיע לאנגליה ולאחר מכן לכל אירופה.
סורבה יכול להפוך לשרבט (מאכל אמריקאי) כשמוסיפים לו ביצים וחלב לפני שהוא קופא.
סורבה משמש גם כגלידה דיאטטית (מכיל כ-3% שומן) וגם כגלידה טבעונית.
בליץ
מילה בגרמנית שמשמעותה המילולית בעברית היא ברק.
אקלר
אקלר (בצרפתית: Éclair) היא פחזנית ארוכה. בצק רבוך מוזלף על התבנית בצורה מוארכת בעזרת שקית זילוף ונאפה עד שמוזהב והופך לחלול מבפנים. מסורתית, המאפה ממולא בקרם וניל (קרם פטיסייר), רפרפת (פודינג) או קצפת, ובדרך כלל מצופה בזיגוג שוקולד. מילויים אחרים כוללים פודינג בטעם קפה ורום, מילויים בטעם פירות או מחית ערמונים.
מקור האקלר.
מעט ידוע על מקורו של האקלר, אבל ידוע כי מקורו בצרפת של המאה ה-19. היסטוריוני מזון רבים סבורים כי האקלר הוכן לראשונה על ידי מארי-אנטואן קארם, שף מאפים מפורסם של בית המלוכה הצרפתי.
המתכון הנודע הראשון למאפה האקלר מופיע בספר Boston Cooking School Cook Book מאת ד.א לינקולן, שפורסם ב-1884.
פירוש המילה "אקלר" בצרפתית הוא ברק. מאמינים כי המאפה נקרא כך בגלל הצורה שבה הוא בוהק כשמצופה בזיגוג של קונדיטורים.
הסבר אפשרי נוסף, הוא שהשם מבוסס על המילה היוונית κολλύρα שפירושה היא עוגה.
עין הנצי&quot;ב
עֵין הַנְּצִי"ב הוא קיבוץ מופרט, אחד ממשקי "הקיבוץ הדתי" בעמק בית שאן, כ-1.2 ק"מ מבית שאן. הקיבוץ משתייך למועצה אזורית עמק המעיינות.
הקיבוץ נוסד בשנת 1946 על ידי עולים מגרמניה, צעירים ניצולי השואה, ובהמשך על ידי גרעיני בני עקיבא שונים.
היישוב מהווה אחד מתוך רצף של ארבעה קיבוצים דתיים סמוכים בעמק בית שאן (טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב, שלוחות).
היסטוריה.
הקיבוץ קרוי על שם הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב מוולוז'ין), שקרא לעליה ולהתיישבות בארץ ישראל וכן על-שם שלושת המעיינות הנובעים בתוך שטח הקיבוץ: עין-נפתלי (בשמו הערבי: נָאסרַה), "עין צבי" (סַאבְּחָה), ו"עין יהודה" (אוּם עַמּוּד) - הוא המעיין המוכר למבקרים ומטיילים.
הנקודה מנתה בתחילת דרכה חברים מעטים. קבוצה של בוגרי הכשרה מגרמניה שנקראה קיבוץ "אמונים" - שישבה שמונה שנים בחולות נחלת יהודה שליד ראשון לציון, ושם נולדו ילדי הקיבוץ הראשונים. קבוצה זו, שכבר גיבשה לעצמה אורח חיים של "תורה עם דרך-ארץ" וטיפחה את דמות "החלוץ תלמיד חכם", הטביעה את חותמה על דמותה של הקבוצה החדשה, והשפעתה ניכרת עד היום. עם השנים התרחבה הקבוצה והפכה מגוף אחיד ומגובש לקבוצה רב-גונית ותוססת. בשנתיים הראשונות שהו חלק מחברי הקבוצה בעמק בית שאן והשאר המשיכו לשהות בנחלת יהודה. הקבוצות התאחדו בנקודת הקבע בעמק בית שאן הראשית 1948.
סמוך לקום המדינה הצטרפו חברי עליית הנוער מצרפת, הולנד, בלגיה, וצ'כיה, שבאו מהתופת, מאימת השואה, אך הביאו עמם רוח חדשה ותרבות עשירה.
בתחילת שנות החמישים הגיע גרעין "גאולים", ובתחילת שנות השישים הגיע גרעין "יבנה" שהם חניכי תנועת בני עקיבא שבחרו להגשים את דרך תורה ועבודה. אחריהם עברו בקבוצה גרעינים רבים שכל אחד מהם השאיר נציג או שניים בקיבוץ אך ראויים לציון גרעיני "הראל", "שחם" ו"שחף" שרבים מהם השתקעו בקיבוץ.
ענפי המשק.
מקורות הקיום של עין הנצי"ב הם מפעל "פלציב" למוצרי פלסטיק וענפי חקלאות שונים הכוללים את מטעי הדקלים, הרפת, המדגה, גידולי השדה, מכון תערובת גדול, לולים וכרמי זיתים. הקיבוץ מכיל אף מפעל לגרפיקה ולעבודות יד קטנות, מטבח קייטרינג הנותן שירות חיצוני ו"מפעל תמר" המייצר פרוכות, מעילים לספרי-תורה וחופות.
חינוך.
מערכת החינוך פועלת במתכונת מלאה - מבית התינוקות ועד לתיכון. בית הספר המשותף בשדה אליהו ממשיך לשמור על איזון המשלב לימוד תורני, טכנולוגי ועיוני כללי. בקיבוץ מתקיימים חוגי העשרה נרחבים, פעילות חברתית ושיעורים. גם סניף בני עקיבא פעיל בקיבוץ כל השנה.
בקיבוץ נמצאת גם מדרשת הבנות של הקיבוץ הדתי שהוקמה בשנת 1986. זו אחת המדרשות הראשונות לנשים, המשלבות שירות בצה"ל או שירות לאומי, עם לימוד תורה, במסלול דו-שנתי. ככזאת מושכת המדרשה בנות רבות ממגזרי הציונות הדתית בארץ. ניתן לראות את מדרשת הבנות כמקבילה נשית של ישיבת הקיבוץ הדתי לבנים.
רב הקיבוץ הוא הרב עקיבא צוקרמן, חתנו של הרב אבי גיסר רבה של עופרה.
הפרטה.
בשנת 2018 הוקם צוות במטרה להביא לשינוי אורחות החיים בקיבוץ. לאישור תוכנית ההפרטה נדרש רוב של 75%. בארבע ההצבעות הראשונות הצביעו בין 65% ל-75% אחוז מתושבי הקיבוץ בעד ההפרטה. בהצבעה החמישית בנובמבר 2018 עברה ההפרטה ברוב של 76%. השינוי התחיל להיכנס לתוקפו באופן מדורג החל מינואר 2019.
עין הנציב
כיכר מגן-דוד
כיכר מגן-דוד היא כיכר הנמצאת בלב תל אביב במפגש הרחובות המלך ג'ורג', שינקין, רחוב הכרמל (שבו נמצא שוק הכרמל), רחוב הלל הזקן, מדרחוב נחלת בנימין ורחוב אלנבי. הכיכר ממוקמת בצדה הצפון-מזרחי של שכונת כרם התימנים.
השם ניתן לה מכיוון שממנה יוצאים שישה רחובות שהם כמספר צלעותיו של מגן דוד (לעיתים רחוב אלנבי נחשב כשני רחובות מכיוון שהוא יוצא לשני כיוונים שונים מהכיכר ורחוב הלל הזקן אינו נספר מפני שהוא "מצטרף" לכיכר בפנייה בלבד). הבתים הפינתיים בכיכר בנויים באדריכלות הסגנון הבינלאומי, מה שהופך את הכיכר, אחת הראשונות בתל אביב, לנקודת ציון עירונית חשובה ומובחנת.
כיכר זו נחשבת לאחד המקומות המתוירים בעיר והיא מרכז פופולרי בקרב צעירים ומבוגרים כאחד, אשר מגיעים אליה מן הרחובות הסמוכים. האזור שופע במסעדות, בתי קפה וחנויות והיא אחת הכיכרות הפעילות ביותר בארץ.
בשנת 1962 נבנו בכיכר (ובכיכר המושבות) מעברים תת-קרקעיים להולכי רגל (מהמקומות הבודדים בתל אביב שבהם נבנו מעברים תת-קרקעיים להולכי רגל) ובוטלו מעברי החצייה שהובילו לכיכר. בסוף 2004 נסגרו המעברים התת-קרקעיים עקב הזנחה וריכוז של חסרי בית בהם, אך בתי השימוש שמוקמו בהם שופצו ונפתחו מחדש. חציית רחוב אלנבי מתאפשרת כיום על ידי מעברי חצייה. בשנת 2005, במסגרת פרויקט שיפוצים באזור, שודרג אזור הכיכר. ב-2007 המעברים התת-קרקעיים נסגרו ונאטמו כדי לאפשר שם הקמה של קו רכבת קלה בעתיד (יחד עם "כיכר המושבות").
שלוחות
שְׁלוּחוֹת הוא קיבוץ דתי בעמק בית שאן, הנמצא כשלושה ק"מ מדרום לעיר בית שאן ושייך לתנועת הקיבוץ הדתי. הקיבוץ נמצא בשלוחות הר הגלבוע ומכאן שמו. שם הקיבוץ סמלי ולקוח מספר ישעיהו "שְׁלֻחוֹתֶיהָ נִטְּשׁוּ עָבְרוּ יָם". פירוש השם שלוחות הוא ענפים - זכר למשפחות החברים שנספו בשואה.
היישוב מהווה אחד מתוך רצף של ארבעה קיבוצים דתיים סמוכים בעמק בית שאן (טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב, שלוחות). שייך למועצה אזורית עמק המעיינות.