לאחר העזיבה הבהולה פנו חברי הקבוצה אל המושבה מטולה. הרגשתם הייתה "קשֶה וגם מיואש. מה שלא שוּדד נשרף. ומלבד העגלות והפרדות והרתמה - לא נשאר להם דבר". הם שהו במטולה עד עזיבתה גם כן בעקבות מאורעות תל חי.
בסתיו תרפ"א 1920 החלה חזרתם של חברי קיבוץ כפר גלעדי ואיכרי מטולה, אך חמארה לא הוקמה מחדש. חלק מחברי הקבוצה היו ממייסדי המושב כפר יחזקאל.
רוברט לופז
רוברט סבטינו לופז (Roberto Sabatino Lopez, 8 באוקטובר 1910 - 6 ביולי 1986) היה היסטוריון אמריקאי ממוצא יהודי. התמחה בהיסטוריה של ימי הביניים. מחשובי ההיסטוריונים הכלכליים של אירופה. שימש במשך שנים רבות כפרופסור בכיר (Sterling Professor) באוניברסיטת ייל.
קורות חיים.
לופז נולד בג'נובה, למשפחה יהודית. אביו, סבטינו לופז, היה פעיל ציוני, מחזאי וסופר. ב-1932 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת מילאנו. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסחר הימי של גנואה במאה ה-13, והתמקדה בדמותו של סוחר בשם בנדטו זכריה.
לופז לימד במספר אוניברסיטאות באיטליה (בהן פאביה וג'נובה) עד 1939. במהלך שנים אלו פרסם שני ספרים ומספר מחקרים שהעמידו אותו בחזית החקר ההיסטורי של ההיסטוריה הכלכלית של ימי הביניים המאוחרים.
חוקי הגזע באיטליה מנעו ממנו קידום אקדמי, ולכן החליט להגר לארצות הברית.
כאשר הגיע ב-1939 הייתה בעיה בהכרה האוניברסיטאית בתאריו ולכן ב-1942 השלים דוקטורט נוסף באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון וזאת תוך כדי עבודה כעוזר מחקר בתחום הידע שלו.
עם סיום הלימודים, ביוני 1942, גויס לעבודה במחלקת המודיעין של משרד ההגנה האמריקאי (United States Office of War Information) והועסק כעורך שידורים במחלקה האיטלקית של רדיו אמריקה. שם פגש את מי שהפכה להיות אשתו, קלוד אן קירשן. הם נישאו ב-1946 ונולדו להם שני בנים. אשתו נודעה כחוקרת של בנג'מין פרנקלין.
אחרי המלחמה לימד במספר מכללות ומ-1955 באוניברסיטת ייל, שם קיבל מינוי כפרופסור מלא ועבד שם 35 שנה עד לפרישתו לגמלאות ב-1981.
מחקריו עסקו בעיקר בנושאי הסחר הימי של אגן הים התיכון בימי הביניים, וכללו התייחסות מיוחדת לנקודה היהודית בסחר זה. חוץ מזה חקר את היחס בין כלכלה לתרבות ובמיוחד לארכיטקטורה.
נחשב כחוקר פורה והעמיד תלמידים רבים.
רוברט ס. לופז
רוברטו לופז
מנחת מגידו
מנחת מגידו הוא מנחת תעופה בעמק יזרעאל, כ-3 ק"מ מדרום מערב לעיר עפולה, בצדו הצפוני של כביש 65 ("כביש הסרגל"). המנחת מופעל על ידי חברת "מגידו תעופה" ומשמש בעיקר לתעופה קלה (לימוד טיס, טיסות רומנטיות, טיסות הדברה ודאיה וכו'), אך גם להטסת כטב"מים (כלי טיס בלתי מאוישים) ולעיתים גם את חיל האוויר הישראלי.
היסטוריה.
המנחת נבנה בשנת 1941 על ידי חיל האוויר המלכותי של בריטניה יחד עם שדות תעופה ומנחתים נוספים שנבנו באותה תקופה בארץ ושימשו אותו במלחמת העולם השנייה. המנחת נועד לסייע בשעת חירום לבסיס רמת דוד, שהיה לשדה התעופה המרכזי של חיל האוויר המלכותי בצפון הארץ. המנחת ננטש עם עזיבת הבריטים את הארץ. במבנים הנטושים התגוררו בשנת 1949 מתיישבי מושב היוגב טרם עלייתם על הקרקע.
בשנת 1975 הוקמה חברת "מגידו תעופה" (שנקראה אז "כנפי העמק") והחלה להפעיל בית ספר פרטי לטיסה הפועל מאז במנחת. ב-11 באוקטובר 1989 נחת בשעות הבוקר במפתיע במנחת מגידו מטוס מיג-23 סורי וטייסו הצהיר כי ברצונו לערוק לישראל.
בשנת 2009 עבר המנחת שיפוץ מסיבי ומצבו טוב והוא משמש בעיקרו את התעופה האזרחית הקלה. בתחומו פועלים בית ספר פרטי לטיסה ומועדון דאיה. הוראות הטיסה והנחיתה במנחת נקבעות על ידי רשות התעופה האזרחית ומתפרסמות באתר האינטרנט של הרשות.
המנחת נקרא כיום "מנחת מגידו מנחמי" על שמו של משה מנחמי, מייסד חברת "מגידו תעופה" ומנהל החברה עד פטירתו בשנת 2014.
הפיכה לשדה בינלאומי.
במרץ 2004, התקבלה החלטת ממשלה על יזום תוכנית להקמת שדות תעופה חדשים, ביניהם אותר מנחת מגידו כמיקום פוטנציאלי. בהמשך הוקמה ועדה ציבורית לבחינת תוכנית אב לשדות התעופה בישראל. הוועדה, בראשות מפקד חיל האוויר לשעבר, הרצל בודינגר, הגישה את המלצותיה בשנת 2008, שתומכו בהקמת שדה התעופה החדש במגידו. בשנת 2009, קיבלה ממשלת ישראל את ההמלצות והחליטה למנות צוותי היגוי משותפים למשרדי התחבורה, האוצר, הפנים ומערכת הביטחון, לקידום זמינות התוכנית לשדה.
בחודש אוקטובר 2011 המליצה רשות התעופה האזרחית על הקמת שדה התעופה הבא של ישראל במגידו תוך פסילה של אפשרות האי המלאכותי מול חופי מרכז הארץ. חלופת מגידו אשר הועלתה לראשונה על ידי מפקד חיל האוויר לשעבר, האלוף במיל' הרצל בודינגר, נותנת פתרון לתעופה האזרחית בישראל לשנים הקרובות ולעתיד. חלופה זאת נתקלה בהתנגדות נחרצת מצד הירוקים, וכן מצד עיריית באר שבע ומועצה אזורית רמת הנגב אשר מעוניינות שהשדה יוקם בשטחן. החלופה של השדה במגידו נבחרה כמעט רק בגלל התנגדותו של צה"ל להקמת השדה בנבטים.
ב-2014 פורסם כי החלופה שנבחרה היא הפיכת בסיס רמת דוד לנמל תעופה בינלאומי, אם כי גם במנחת מגידו צפויה לגדול פעילות התעופה לאחר סגירת שדה התעופה הרצליה.
טייסת כיבוי האש.
החל משנת 2011, ממוקמת במנחת טייסת כיבוי האש המפעילה מטוסי כיבוי מסוג "אייר טרקטור AT-802F" האמריקאי.
שדה הכלניות.
המנחת ידוע בשל שדה הכלניות הגדל לידו ובו פרחי כלנית מצויה ("Anemone coronaria") בשלל צבעים: לבן, גוני סגול ואדום. השדה, שפורח בחודשים ינואר-מרץ ומגיע לשיאו בחודש פברואר, הפך לאחת האטרקציות העיקריות של האזור. לצד השדה ישנה חורשת אקליפטוסים ובה ניתן למצוא פרחים נוספים.
בשנים האחרונות התרבו בשדה צמחי קנרס סורי המסתירים חלק מהכלניות ומתחרים עימן על מקום מחיה. הקנרס הסורי פורח בעיקר בחודש מאי ולו פריחה סגולה גבוהה ובולטת, אך העלווה המסיבית שלו נובטת עוד בחורף.
ב-7 בנובמבר 2010 התגלה נזק כבד שנגרם לשדה הכלניות שליד המנחת, לאחר שקבלן של מע"צ שפך עליו כ-200 מטר מעוקב של פסולת זפת ואספלט. למרות הנזק שנגרם, הצליחו הכלניות להתאושש מהנזק ופרחו גם בחורף 2011.
הקרן קיימת לישראל שיקמה את המקום, הוצבו שלטי הסבר וסומנו שבילי הליכה למניעת רמיסת הכלניות.
שי רשף
שי רשף (נולד ב-11 בספטמבר 1955) הוא מנהל ויזם ישראלי. המייסד והנשיא של אוניברסיטת ההמונים (באנגלית: University of the People); אוניברסיטה שהתואר שניתן על ידה זכה להכרה בפברואר 2014 על ידי המועצה האמריקאית לחינוך והכשרה מרחוק (The Distance Education and Training Council). קודם לכן היה מנכ"ל של קבוצת "קידום" בישראל ושל חברה בת שלה בהולנד.
ביוגרפיה.
רשף גדל ברמת גן. הוא בעל תואר שני בלימודי סין מאוניברסיטת מישיגן, בארצות הברית.
בין 1989 ל-2005 כיהן כמנכ"ל ואחר כך כיו"ר של קבוצת "קידום", חברה למטרות רווח בתחום שירותי החינוך. רשף הצטרף לחברה בשנת 1989 כאשר שיווקה מוצר אחד והכנסותיה השנתיות היו כ-100,000 דולר. תחת הנהגתו צמחה "קידום" לחברה עם הכנסות שנתיות של למעלה מ-25 מיליון דולר, שבה מועסקים למעלה מ-1,000 עובדים ולומדים בה למעלה מ-50,000 תלמידים מדי שנה. רשף רכש את השליטה בחברה ממייסדיה חמי בן נון וארנן יקותיאלי. בשנת 2005 הוא מכר את "קידום" ל "קפלן" (.Kaplan Inc), מחברות הגדולות בעולם להכנה לבחינות, וחברת בת של ה"וושינגטון פוסט".
בין 2001 ל-2004, בתקופה שבה היה יו"ר של "קידום", רשף חי בהולנד, שם הקים וניהל את "קי"ט אילרנינג" (K.I.T. eLearning), חברת בת של קידום. החברה הוקמה בשותפות עם קבוצת אלרון, והייתה השותפה המקוונת של אוניברסיטת ליברפול, האוניברסיטה המקוונת הראשונה מחוץ לארצות הברית. K.I.T הציעה תוכניות לימוד לתואר שני בתחום מנהל עסקים וטכנולוגיית המידע. החברה פתחה גם שלוחה בסין ובהונג קונג. בשנת 2004, K.I.T נרכשה בידי "לוריאט אונליין אדיוקיישן" תמורת 9.4 מיליון דולר במזומן וסכום נוסף של עד 10 מיליון דולר על פי ביצועיה העתידיים.
אוניברסיטת ההמונים.
בשנת 2009 השיק רשף את אוניברסיטת ההמונים (University of the People), אוניברסיטה מקוונת שלא למטרות רווח וללא שכר לימוד, שחותרת ליצור מהפכה בתחום ההשכלה הגבוהה, באמצעות מתן אפשרות לסטודנטים מכל העולם ליהנות מלימודים אקדמיים. בשנת 2011 חתמה האוניברסיטה על הסכם שיתוף פעולה עם אוניברסיטת ניו יורק לחילופי סטודנטים והתמחויות. בפברואר 2014 זכתה להכרה על ידי "המועצה האמריקאית לחינוך והכשרה מרחוק" (The Distance Education and Training Council).
פרסים והוקרה.
רשף הוזמן להשתתף בוועידות ובכנסים בינלאומיים רבים, בהם די.אל.די (באנגלית: DLD: Digital, Life, Design) במינכן, גרמניה; הפורום על המזרח התיכון במסגרת הכנס הכלכלי הבינלאומי בעמאן, ירדן; הפורום הגלובלי של UNDESA-GAID במונטריי, מקסיקו; והסימפוזיון הרביעי של University Industry Council בכלכותה, הודו. הוא גם הרצה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל.
בשנת 2009 נבחר רשף כאחד מ-100 האנשים היצירתיים ביותר בעסקים של מגזין "פאסט קומפני" וכאחד מ"אנשי השנה 2009" של OneWorld. בספטמבר 2010 נבחר על ידי קוראי ה"האפינגטון פוסט" כאחד ממעצבי החינוך, זכה בתואר עמית של ארגון Ashoka והתקבל כיועץ בכיר של United Nations Global Alliance for Information and Communication Technologies and Development (GAID).