הבחירות הוכרעו בסיבוב הראשון, בעקבות זכייתו של קציר ברוב מוחלט מבין חברי הכנסת, והוא הושבע לתפקיד ב-24 במאי באותה השנה.
יעקב משה הלל
הרב יעקב משה הלל (נולד בכ"ט באב תש"ה, 8 באוגוסט 1945) הוא ראש ישיבת המקובלים חברת אהבת שלום בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בקהילה הבגדאדית במומבאי למשה הלל, יליד בגדאד (נכדו של הרב אברהם הלל שכיהן כאב"ד בבגדאד) ולגלדיס כתון לבית קמארה, ילידת בצרה, נכדת הגביר ששון סומך (בן דודו של הרב עבדאללה סומך). הוא נקרא בשם "יעקב" אך חותם את שמו "יעקב משה" על שם אביו כמנהג יהודי בבל. בבגרותו חי באנגליה, שם למד בישיבת גייטסהד, ולאחר מכן עלה לישראל ולמד בישיבת פוניבז' בבני ברק. נשוי לציונה, בתו של הרב יצחק אוחנה, שהיה רבה הראשי של קריית שמונה.
לאחר נישואיו למד במכון להכשרת דיינים ורבנים שהקים הראשון לציון הרב יצחק נסים, ובמכון הארי פישל. את יסודות חכמת הקבלה למד בין היתר אצל הרב מרדכי עטיה (הסב).
מאז שנת תשל"ב הוא מוסר שיעורים יומיים בקבלה. בתחילת שנות ה-70 הקים בירושלים את ישיבת המקובלים "חברת אהבת שלום", על שם חבורת המקובלים בראשות רבי שלום שרעבי, וכיהן בראשותה עם הרב דוד בצרי. בהמשך פרש הרב בצרי והקים את ישיבת השלום. בשנת ה'תשנ"ג היה בין מקימי ארגון מרביצי תורה ספרדים, עם ראשי ישיבות ספרדים נוספים.
הרב הלל הוא נשיא של ארגונים ומוסדות, בהם ארגון 'שלום לעם' שפועל להחזרה בתשובה של בני נוער, סמינר בנות אלישבע בירושלים וישיבת עץ החיים במבנה ספריית בני ברית בירושלים, בראשות בנו הרב יוסף הלל. הוא עומד בראש רשת של כוללים וכן כוללי ערב ללימוד הלכה, שבהם אלפי אברכים, בעיקר באזור ירושלים.וכן עומד בנשיאות ארגון ושננתם בו נבחנים אלפי בחורים ואברכים על גמרא רש"י ותוספות במבחן דו שנתי.
הרב הלל נחשב לבעל השקפה קנאית, במיוחד ביחס לחברה הספרדית, המתונה בדרך כלל מזו האשכנזית. עם זאת, בספריו נזכר לא אחת הרב אברהם יצחק הכהן קוק. הרב הלל היה מקורב לרבי יצחק כדורי, והיה בקשר מיוחד עם הרב מרדכי אליהו. הרב הלל מוסר שיעורים גם באנגלית.
הרב הלל כתב עשרות ספרים. המכון להוצאת ספרים שבראשותו הוציא לאור מאות כרכים של ספרי מחברים מהדורות הקודמים, רובם מכתבי יד. הוא מחזיק באוסף נדיר של כתבי יד עתיקים, בעיקר בתחום הקבלה. הרב הלל עסק בבחרותו בציור, ואחד מציוריו נמכר בכ-40,000 דולר.
ספריו.
דברי תורתו התפרסמו גם בירחון מקבציאל.
נרסיס לוון
נרסיס לוון (בצרפתית: Narcisse Leven; 1833-1915) עורך דין ופעיל חברתי יהודי-צרפתי.
למד בפקולטה למשפטים בפריז. היה מזכירו של אדולף כרמיה במשך חמש שנים, ואחד הפעילים בקבוצת האופוזיציה נגד נפוליאון השלישי. בתקופת מלחמת צרפת–פרוסיה שימש כמזכיר הכללי של משרד המשפטים הצרפתי אך עזב עם פרישתו של השר אדולף כרמייה ומאז סירב לכל משרה ממשלתית.
לוון לקח חלק פעיל בייסוד אליאנס כי"ח, ושימש כמזכיר כללי, סגן נשיא (1883-1898) וכנשיא מ-1898 עד מותו.
היה גם נשיא מועצת המנהלים של יק"א.
הכפר נרסיס שבמניטובה שבקנדה קרוי על שם נרסיס לוון, מכיוון שסמוך לו הייתה נקודת התיישבות יהודית בשם "בנדר המלט", שהוקמה בידי יק"א.
נכדו היה גוסטב לוון, שעמד בראש חברת פרייה והקים את קרן רש"י.
הנאורות
הבחירות לנשיאות ישראל (1978)
הבחירות התשיעיות לנשיאות ישראל נערכו בכנסת ב-19 באפריל 1978, בעקבות סיום תקופת כהונתו בת חמש השנים של הנשיא הרביעי אפרים קציר.
קציר החליט שלא להתמודד שוב על הכהונה, ובמקום זאת שב לפעילותו המדעית. בכך היה לנשיא היחיד עד אז שכיהן כהונה אחת בלבד בתפקיד (חיים ויצמן נבחר לכהונה שנייה ב-1951, שנתיים לאחר שנבחר לראשונה לתפקיד, מכיוון שכהונת הנשיא הייתה מוצמדת בשעתו לכהונת הכנסת).
סקירת הבחירות.
בראשית 1978 הכריז הנשיא אפרים קציר כי אין בדעתו להתמודד שנית לנשיאות המדינה. המאבק על הנשיאות נפתח ויצחק נבון החליט שוב להציג את מועמדותו מטעם המערך, אם כי היסס תחילה. אל בחירות אלו הגיע עשיר בניסיון פוליטי, כשהוא זוכה לתמיכה מרובה בקרב חברי סיעתו. הליכוד עמד אז בשלטון, והשר חיים לנדאו הציע לראש הממשלה מנחם בגין להעמיד את הפיזיקאי יצחק שוה כמועמד הקואליציה מטעם הליכוד. גישושים שערך נבון הראו כי בנוסף לתמיכת המערך, במועמדותו יתמכו גם אגודת ישראל והסיעות הערביות, ואולם מולו יתייצב הגוש הגדול של הליכוד. נבון החליט להשיג את תמיכת המפד"ל על מנת להתמודד כשווה מול שווה. משאמר יהודה בן-מאיר, ממנהיגי המפד"ל, כי על מפלגתו להצביע לשוה (על אחת כמה וכמה שהוא אדם חובש כיפה ומועמד ראש הממשלה), תקוותיו של נבון נגוזו והוא החל להטיל ספק במועמדותו.
התפנית במערכת הבחירות אירעה לקראת סוף מרץ 1978. שר הדואר לשעבר אלימלך-שמעון רימלט, יו"ר המפלגה הליברלית הישראלית (אז אחת ממרכיבי סיעת הליכוד), הציג את כוונתו להתמודד לנשיאות. בגין והקואליציה כבר הציבו מועמד משלהם לנשיאות, ונוסף על היחסים המתוחים בין רימלט ובגין, נוצר קרע בין תנועת החרות לליברלים. גם בעבור המפד"ל העיבה מועמדותו של רימלט בשל היותו רב קונסרבטיבי. בשלב זה נראה היה כי אפסו סיכוייו של נבון סיכוי להשיג רוב, והוא החליט להסיר את מועמדותו. שעות אחדות לפני כן שאל את רימלט, שעוד לא הכריז באורח רשמי על מועמדותו, אם יציג מועמדותו במידה ויסיר את שלו. לאחר שרימלט השיב בחיוב, הכריז נבון על פרישתו.
לאחר שנבון הסיר את מועמדותו, המערך היה כמרקחה. נבון הסביר כי בתנאים שנוצרו אין לו רוב ואין טעם בהתמודדותו. במליאת הכנסת השתוללה מהומה רבתי בין תנועת החרות למפלגה הליברלית. הראשונים השתלחו באחרונים על שהציגו מועמד משלהם מול זה של בגין. בינתיים במפד"ל גבר החשש שמא הנשיא הבא של מדינת ישראל יהיה רב קונסרבטיבי. מספר ימים לאחר הסרת מועמדותו, פגש נבון בזבולון המר וביהודה בן-מאיר במסדרונות הכנסת. המר שאל את נבון מדוע הסיר את מועמדותו, ונבון השיב ברוגז כי בן-מאיר אמר לו שהמפד"ל תתמוך בשוה. המר ההמום זעם על בן-מאיר שלא תיאם זאת לפניו והבטיח לנבון כי המפד"ל תתמוך בו בבחירות באופן מוחלט.
לאור התפתחויות אלה, כשלנבון הובטחו תמיכות המערך, המפד"ל והמפלגות הערביות, הבין בגין כי שוה לא יוכל לנצח, שכן קולות המפלגה הליברלית הובטחו לרימלט. משכך, הורה בגין לעוזריו לדחוק בשוה להסיר את מועמדותו, על מנת להימנע ממבוכה, והלה הסיר את מועמדותו. עם הסרת מועמדותו של שוה, הודיע נבון לרימלט כי נוכח שינוי הנסיבות, בכוונתו לשוב ולהתמודד. שעה קלה אחר כך הסיר גם רימלט את מועמדותו, ונבון הודיע לעיתונות כי הוא חוזר למירוץ הנשיאותי. נבון נותר המועמד היחיד, ובבחירות עצמן זכה ב-86 קולות. בי"ב בניסן ה'תשל"ח, 19 באפריל 1978, נבחר ללא מתנגדים לתפקיד נשיא מדינת ישראל.
תוצאות הבחירות.
נבון נבחר ללא מתנגדים, והושבע לתפקיד ב-29 במאי באותה השנה.
כרוכית (פיסוק)
נוע&quot;ם
נוע"ם (ראשי תיבות של נוער מסורתי) היא תנועת הנוער של התנועה המסורתית (קונסרבטיבית) בישראל. התנועה הוקמה בשנת 1977 וכיום יש לה 18 מוקדים ברחבי הארץ, ומעניקה פעילות חינוכית בלתי פורמלית לילדים ונוער בגילאי כיתות ג'–יב'.
נוע"ם רואה עצמה כתנועה ציונית א-מפלגתית עולמית השואפת להנחיל ערכים יהודיים מסורתיים יחד עם ערכים מודרניים לחברה באופן פלורליסטי, לפי העיקרון המנחה של "יהדות פתוחה, כהלכה" עם "דרך ארץ" ופעילות לקידום חברה שוויונית צודקת ודמוקרטית. צבעי התנועה הם ירוק וכתום.
הפעילויות בנושאים שונים וישנו דגש רב על חיבור למקורות, תיקון עולם ומעורבות חברתית. בנוסף מתקיים קורס הדרכה לתלמידי כיתות ט'. בנוע"ם קיים גם מערך תיכוניסטים, לתלמידי תיכון. בנוסף לפעילות השבועית הסדירה בשלושת אגפים אלו, ישנם גם "מפעלים ארציים" המאגדים חניכים מכל הארץ, סביב מועדי ישראל ושבתות. בראש תנועת הנוער עומדת מועצת נוע"ם המורכבת מתלמידי כיתות י'–י"ב המרכיבים 7 ועדות שחולשות על כל תחומי פעילות התנועה.
לנוע"ם ישנן תנועות אחיות בבריטניה, גרמניה, ברזיל, ארגנטינה, קניה, ספרד, אוגנדה, צ'ילה, אוסטרליה, שוודיה, מקסיקו, צרפת ובאוקראינה שנקראות גם הן נוע"ם. בארצות הברית ובקנדה קיימת תנועת "USY" שהיא גם חלק מתנועת היהדות הקונסרבטיבית.
ערכי היסוד.
התנועה מגדירה שישה ערכי יסוד לפעילותה:
אג'נדות התנועה.
לנוע"ם ישנם חמש אג'נדות הממקדות את המעורבות החברתית של התנועה. הארגון תומך בהן ומנסה לקדם אותן בסדר היום כחלק מערך התעל"ה של התנועה. כל שלוש שנים אנשי השכבה הבוגרת (שכבות התיכון והש"ש) של התנועה בוחרים מחדש באופן ארצי את האג'נדות של נוע"ם, בכינוס ארצי בחג החנוכה המכונה "ועידה".
האג'נדות הנוכחיות של נוע"ם, שנבחרו בדצמבר 2019 הן:
סניפים.
לנוע"ם ישנם 18 סניפים ברחבי הארץ המחולקים לפי חטיבות אזוריות. חטיבת שהם: מודיעין, מזכרת בתיה, קטורה וירושלים – רמות ציון, קטמון ותלפיות מזרח. חטיבת ברקת: רעננה, תל אביב, הוד השרון, קריית גת, אשקלון ובאר שבע. חטיבת ספיר: חיפה, זכרון יעקב, כרמיאל, חנתון וכפר ורדים. הסניף הראשון של התנועה הוקם ב-1978, רמות ציון.
מועצת נוע"ם.