ה-PJs נמנים עם כוחות העילית של ארצות הברית והם הלוחמים המאומנים ביותר למבצעי חיפוש והצלה קרבי. הם מתמחים ברפואת חרום, ובטכניקות חילוץ מיוחדות ביבשה ובים. הם מומחים בלוחמה זעירה, בצניחה טקטית ובצלילה קרבית. הם מרבים בעבודה עם מסוקי חילוץ, ויכולים לפעול עצמאית מצוידים בכלי רכב וכלי שיט ייעודיים הניתנים להצנחה. הם ערוכים לחפש ולהציל נפגעים, צבאיים או אזרחיים, בכל מתאר ובכל עת. ה-PJs מאומנים לצנוח בכל מקום, להתנייד, לחבור ולהילחם עם כוחות מבצעים מיוחדים אחרים. הם מומחים בסריקה תת-ימית והנצלה, בחילוץ אנכי, בחילוץ מהים, מכלי טיס ורכב מרוסקים, וגם אחראים לאיסוף דגימות DNA וחומרים מסווגים ביעד. בנוסף משתתפים ה-פי ג'יס במשימות נאס"א לחילוץ טייסי חלל לאחר נחיתתם בים.
הכשרתם נמשכת קרוב לשנתיים והיא בין קורסי ההכשרה המיוחדים ביותר בעולם. ההכשרה ממיינת וכוללת סבולת ומאמצים גופניים, מסעות והישרדות, וכישורי קרב ונשק. שיעור הנפל הוא בין הגבוהים ביותר ב-SOF.
עם סיום הכשרתם מוצבים הלוחמים ליחידות החילוץ בפיקוד הקרב או בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר וממשיכים בקורס אימון מבצעי במסגרות אלו. שמירת הכשירות המבצעית כוללת 39 מיומנויות שונות בהן צלילה, חילוץ הרים, הישרדות, נשק, חילוץ חבלים, חילוץ מכלי טיס וכלי רכב ואימוני צניחה.
בארצות הברית משרתים כ-500 אנשי פארארסקיו פעילים.
קצין חילוץ קרבי (CRO - Combat Rescue Officers).
ה-CRO עוברים הכשרה דומה ללוחמי ה-PJs (למעט שלב הפרמדיק) והם מתמחים בפיקוד, בקרה וניהול אירועים. תפקידם לתכנן, לתאם ולהוביל מבצעי חילוץ ברחבי העולם.
מומחה מילוט והישרדות (SERE).
מומחי SERE (באנגלית: Survival, Evasion, Resistance, and Escape) משתתפים במשימות החילוץ. הם מומחים להישרדות בכל מקום בעולם ומאמנים את כוחות המבצעים המיוחדים לשרוד ולהתמודד עם חקירות ותנאי שבי. הכשרתם נמשכת חמישה וחצי חודשים, מתוכם שלושה חודשים בתנאי שדה קיצוניים.
משימות.
ה-"גרדיאן אנגל" משתתפים במשימות המסוכנות ביותר שהצבא האמריקני מבצע. כ-40% מהפעילות מתבצעת במסגרת מבצעים מיוחדים. הם מופעלים לעיתים קרובות עם "אריות הים" וה"כומתות הירוקות". המשימות מתאפיינות באילוצי זמן, אי ודאות, סיכון מבצעי גבוה ותנאים משתנים ויכולות להתרחש בכל עת ובכל מקום בעולם. הן כוללות:
טייסות חילוץ.
פיקוד הקרב של חיל האוויר ACC.
קבוצת החילוץ (RQG) ה-347, כנף 23, בסיס חיל האוויר מודי, ג'ורג'יה
קבוצת החילוץ (RQG) ה-563, בסיס חיל האוויר דייוויס מונטן, טוסון, אריזונה
כנף חילוץ (RQW) ה-920, בסיס חיל האוויר פטריק, פלורידה (מילואים)
כנף חילוץ (RQW) ה-106 - נמל התעופה פרנסיס ס. גברסקי, ווסטהמפטון (המשמר הלאומי של ניו יורק)
כנף חילוץ (RQW) ה-129 - שדה התעופה הפדרלי מופט (המשמר הלאומי של קליפורניה)
פיקוד האינדו-פסיפי PACAF.
כנף 18, בסיס חיל האוויר קדנה, אוקינאווה, יפן
כנף 176, בסיס משותף אלמנדורף-ריצ'רדסון (המשמר הלאומי של אלסקה)
פיקוד חיילות האוויר של אירופה ואפריקה.
כנף קרב ה-31, בסיס חיל האוויר אביאנו, איטליה
טייסות טקטיות מיוחדות.
הטייסות הטקטיות המיוחדות (Special Tactics Squadrons - STS) מהוות את הזרוע הקרקעית של חיל האוויר במבצעים מיוחדים. הן כפופות לפיקוד המבצעים המיוחדים (AFSOC). הטייסות מורכבות מלוחמים בעלי התמחויות מיוחדות המצוותים לכוחות המבצעים המיוחדים ותומכים בהשתלבות הממד האווירי במבצע היבשתי. הם כוללים בנוסף לקציני ולוחמי חילוץ (CROs ו-PJs) גם בקרי קרב, סיירי מודיעין ובקרי אוויר טקטים.
לוטה אנגברג
לוטה אנגברג (בשוודית: Lotta Engberg; נולדה ב-5 במרץ 1963) היא זמרת שוודית.
ביוגרפיה.
אנגברג נולדה במחוז נורבוטן שבשוודיה.
ב-1980 הופיעה לראשונה בשידורי SVT כחברה במקהלה, ולאחר מכן הייתה בעלת תפקיד קבוע בטלוויזיה.
היא ייצגה את שוודיה באירוויזיון 1987 בבלגיה עם השיר "Boogaloo", בעקבות זכייתה ב"מלודיפסטיבלן", התחרות השוודית המקדימה לאירוויזיון. באירוויזיון היא הייתה במקום ה-12 עם 50 נקודות.
בנוסף לכך היא השתתפה במלודיפסטיבלן שש פעמים נוספות הן כזמרת סולו והן כחלק מהרכב מוזיקלי.
ב-1989 נהייתה לחברה בלהקה "Lotta &amp; Anders Engbergs orkester", אותה ייסדה ביחד עם בעלה, ב-1994 בעקבות גירושיה היא עזבה את הלהקה.
ב-1994 ייסדה את להקת "Lotta Engbergs" איתה הופיעה עד 2002.
ב-2001 התאחדה עם הזמרות אליזבת אנדריאסן וקיקי דניאלסון והם הקימו את הסופרגרופ "Kikki, Bettan &amp; Lotta", ביחד איתם היא הופיעה בין היתר בתחרות הנורווגית לאירוויזיון "מלודי גראנד פיקס" ב-2003. ב-2004 הם התפרקו.
מ-2008 ועד 2011 הנחתה את שעשועון הלוטו בטלוויזיה "Bingolotto".
ב-2009 החלה להנחות את תוכנית המוזיקה "Lotta på Liseberg".
חף מפשע (פירושונים)
ברוך הגר (פירושונים)
מאמא קס
קס אליוט
אלן נעמי כהן
קווין צ'מברלין
קווין צ'מברלין (באנגלית: Kevin Chamberlin; נולד ב-25 בנובמבר 1963) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע כשחקן תיאטרון, בשל תפקידיו במחזמר "Seussical" כהורטון ובקומדיה המוזיקלית "משפחת אדמס" כפסטר. על תפקידיו בתיאטרון קיבל שלושה פרסי טוני ושלושה פרסי דרמה דסק.
ביוגרפיה.
צ'מברלין נולד בבולטימור שבמרילנד, וגדל במורסטאון שבניו ג'רזי. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל ללמוד משחק בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת ראטגרס בניו ברנזוויק, וקיבל תואר ראשון באמנות (B.F.A.) מהמוסד ב-1985. מאז שיחק בתיאטראות ברודוויי ובמספר רב של סרטים.
קריירה.
בשנת 1995 גילם את ויקטור בסדרת הדרמה "חדשות ניו יורק" ברשת CBS.
בשנת 2007 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מצב נפשי" שירדה לאחר 8 פרקים מן המרקע, לצדה של לילי טיילור. השתתף גם בסרט הטלוויזיה "העמק של האור" לצד כריס קליין וגרטשן מול.
הוא כיכב בדמות ברטרם וינקל בסדרה "ג'סי" של ערוץ דיסני מ-2011 עד 2015, ובשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "" שמשמשת לה כהמשך.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ריאן מרפי "הנשף" שמבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2016.
זרם העתקה
בתורת האלקטרומגנטיות, צפיפות זרם ההעתקה (באנגלית: Displacement current) הוא הגודל formula_1 שמופיע במשוואה הרביעית מבין ארבע משוואות מקסוול. לצפיפות זרם ההעתקה יש אותן יחידות מידה כמו לצפיפות זרם חשמלי, והוא מהווה מקור של שדה מגנטי בדיוק כשם שזרם אמיתי של מטענים חשמליים יוצר שדה מגנטי. אף על פי כן, הוא אינו זרם אמיתי של מטענים נעים, אלא זרם "דמיוני" המקושר לשדה חשמלי משתנה בזמן.
הרעיון שזרם העתקה יוצר שדות מגנטיים בדומה לזרם חשמלי אמיתי נהגה לראשונה על ידי ג'יימס קלארק מקסוול במאמר מ-1861, שהבחין בחוסר שלמות בתיאור הפיזיקלי והמתמטי של שדות חשמליים ומגנטיים. מקסוול הוסיף את זרם ההעתקה לאיבר הזרם החשמלי בחוק אמפר, במה שמכונה מאז תיקון מקסוול לחוק אמפר. במאמרו "תאוריה דינמית של השדה האלקטרומגנטי" מ-1865, מקסוול עשה שימוש בגרסה מתוקנת זאת של חוק אמפר כדי לגזור את משוואת הגל האלקטרומגנטי. גזירה זאת מוכרת כיום כנקודת ציון היסטורית בפיזיקה ומשום שליכדה את תורות החשמל, המגנטיות והאופטיקה לכדי מקשה מושגית אחת, תאוריה מאוחדת בה דבק השם "אלקטרומגנטיות". איבר זרם ההעתקה מזוהה כעת כתוספת חיונית שהשלימה את משוואות מקסוול והכרחית להסברת תופעות רבות, במיוחד את קיומם של גלים אלקטרומגנטיים.
שיום המונח "זרם העתקה" נבחר על ידי מקסוול על בסיס האנלוגיה המתקיימת בין האיבר שהוסיף לבין שדה הקיטוב המופק מפעולתו של שדה חשמלי על חומר דיאלקטרי - פעולה שמתרחשת עקב הפרדת מטענים בקנה המידה האטומי, שיוצרת דיפולים חשמליים ומחוללת מעין העתקה של חשמל לרוחב התווך הדיאלקטרי. כלומר, בדיוק כשם ששדה חשמלי משתנה בזמן גורם לזרם קיטוב (Polarization current) בתווך דיאלקטרי (הודות לשדה הקיטוב המשתנה בזמן), כך שדה חשמלי משתנה בזמן גורם לזרם העתקה בריק; האנלוגיה היא להעתקה של המטען החשמלי המתרחשת בתווך דיאלקטרי.
הכרחיות.
הדרישה לקיום זרם העתקה תואמת תצפיות ניסיוניות, והיא גם תולדה של הדרישה לעקביות לוגית של תורת האלקטרומגנטיות.
הכללת חוק אמפר.
זרם בקבלים.
דוגמה שממחישה את הצורך בזרם העתקה עולה בהקשר של קבלים ללא תווך חומרי בין לוחותיהם. נתייחס לקבל הנטען שבאיור. הקבל הוא חלק ממעגל חשמלי שמוליך מטענים שווים והפוכים בסימנם מן הלוח השמאלי ללוח הימני, מה שטוען את הקבל ומגדיל את השדה החשמלי בין לוחותיו. שום מטען אמיתי לא מוסע דרך הריק שבין הלוחות. אף על פי כן, שורר שדה מגנטי בין הלוחות ממש כאילו נמצא גם שם זרם. הסבר אחד לכך הוא ש"זרם העתקה" "ID" "זורם" בין הלוחות, וזרם זה מפיק את השדה המגנטי שבאזור בין הלוחות בהתאם לחוק אמפר:
כאשר
השדה המגנטי בין הלוחות צריך להיות זהה לזה שמחוץ ללוחות, כך שזרם ההעתקה חייב להיות זהה לזרם ההולכה בתיל, כלומר,
מה שמרחיב את מושג הזרם מעבר להסעה נטו של מטענים.
יותר מכך, זרם ההעתקה הזה קשור לטעינה של הקבל. נתייחס לזרם במשטח הגלילי הדמיוני שמקיף את הלוח השמאלי (ראו איור). זרם זה, שנקרא לו "I", יוצא מהבסיס השמאלי "L" של הגליל, אבל שום זרם הולכה (הסעה של מטענים אמיתיים) לא חוצה את הבסיס הימני "R". שימו לב שהשדה החשמלי בין הלוחות "E" גדל כשהקבל נטען. כלומר, באופן המתואר על ידי חוק גאוס, ובהנחת היעדר תווך דיאלקטרי בין הלוחות, מתקיים:
כאשר "S" מתייחס למשטח הגלילי הדמיוני. בהנחת קבל לוחות מקבילי עם זרם חשמלי אחיד, ובהזנחת אפקטי שפה בסביבת הקצוות של הלוחות, גזירה נותנת: