ויזל נולד בעיר אופסלה שבשוודיה, ב-3 ביוני 1924. ב-1954 החל לעבוד במעבדות "קארל גוסטף ברנהרד" שבמכון קארולינסקה, אוניברסיטה לרפואה הממוקמת מעט מחוץ לסטוקהולם. ב-1955 עבר ויזל לארצות הברית כדי לעבוד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס תחת הנוירופיזיולוג סטפן קופלר. ב-1958 פגש ויזל לראשונה את דייוויד הובל, והם החלו בשיתוף הפעולה המדעי ביניהם, שהתפרש על יותר מ-20 שנים. ב-1959 עבר ויזל לאוניברסיטת הרווארד, וב-1983 עבר לאוניברסיטת רוקפלר. מ-1991 ועד פרישתו ב-1998 כיהן ויזל כנשיא אוניברסיטת רוקפלר.
מחקר.
ניסויהם של ויזל והובל הרחיבו מאוד את הידע המדעי על אופן עיבוד המידע החושי. בניסוי אחד, שנעשה ב-1959, החדירו מיקרואלקטרודה לקליפת הראייה העיקרית של חתול מורדם. לאחר מכן, הקרינו תבניות אור וצל על מסך הנמצא מול עיני החתול. הם גילו כי מספר תאי עצב ירו אותות עצביים במהירות כאשר הוצגו לעיני החתול קווים בזווית מסוימת (אורנטציה מסוימת), בעוד שתאים אחרים הגיבו בעוצמה הרבה ביותר לקווים בזווית אחרת. כמה מתאי עצב אלו הגיבו באופן שונה לתבניות אור ולתבניות צל. הובל וויזל כינו תאים אלו "תאים פשוטים". תאים אחרים, שכונו על ידם "תאים מורכבים", הגיבו באופן זהה לתבניות האור ולתבניות הצל. מחקרים אלו הראו איך מערכת הראייה מרכיבה יצוג מורכב כל כך של המידע החזותי מגירויים בעלי מאפיינים פשוטים כמו קו.
הובל וויזל קיבלו את פרס נובל עבור שתי תרומות מרכזיות: האחת, עבודתם בנושא התפתחות מערכת הראייה, הכוללת גם את תיאורם של עמודות השליטה העיניות בשנות השישים והשבעים. השנייה, מעורבותם בייסוד בסיס נוירופיזיולוגי בחקר הראייה, תיאורם לדרך שבה אותות מן העין מעובדים במוח כדי ליצור גירויים ל"גלאי" קצוות, תנועה, עומק מרחבי וצבע, אבני הבניין של חוש הראייה. על ידי מניעת השימוש בעין אחת אצל חתלתולים, הם הראו כי העמודות בקליפת הראייה העיקרית המקבלות קלט מן העין השנייה, השתלטו גם על האזורים שבאופן רגיל היו מקבלים קלט מן העין העשוקה והלא משומשת.
למחקר זה יש יישום חשוב להבנה של תופעת העין העצלה, סוג של ליקוי ראייה הנגרם מקיפוח חד-צדדי (של עין אחת) במשך תקופה קריטית מסוימת בילדות. חתלתולים אלו גם לא פיתחו אזורים המקבלים קלט משתי העיניים, דבר הדרוש לצורך ראייה דו-עינית. ניסויהם של הובל וויזל הראו כי העדפת קלט מעין אחת על מידע מהשנייה מתפתחת בשלב מוקדם בילדות, באופן בלתי הפיך. מחקרים אלו פתחו את הדלת להבנת וטיפול בקטרקט ילדות ופזילה. מחקרים אלו חשובים גם לשם הבנת הפלסטיות הקליפתית (תופעה בה קליפת הראייה, והמוח בכלל, משנים ומתקנים את עצמם במשך הזמן), וההבנה הכללית יותר, כי המוח הוא מבנה דינמי המשתנה ללא הרף. זאת ועוד, הבנת תהליך עיבוד המידע החושי בבעלי חיים שימש השראה ל-SIFT (ראשי תיבות של: Scale-invariant feature transform), שהוא אלגוריתם בתחום הראייה הממוחשבת, המזהה ומתאר מאפיינים מקומיים של תמונה. יישום של אלגוריתם זה נמצא במשימות כמו זיהוי חפץ על פי מספר נקודות וקצוות וכיוצא בזה, וזהו האלגוריתם שבו משתמשים בצורה הרחבה ביותר בעולם למשימות מעין אלה.
גאיוס אנטוניוס
גאיוס אנטוניוס (בלטינית: Gaius Antonius; ? - 42 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי.
תולדות חייו.
אנטוניוס נולד ברומא. אביו, מרקוס אנטוניוס קרטיקוס, היה בנו של הנואם הגדול מרקוס אנטוניוס אוראטור, אשר הוצא להורג בידי אנשי גאיוס מריוס בשנת 86 לפנה"ס. דרך אמו היה קרוב רחוק של יוליוס קיסר. אביו מת בעודו בגיל רך, ואנטוניוס ואחיו לוקיוס ומרקוס נותרו בהשגחת אמם יוליה. יוליה נישאה לפובליוס קורנליוס לנטולוס סורה, אשר הוצא להורג בשל השתתפותו בקשר קטילינה להפלת הרפובליקה הרומית בשנת 63 לפנה"ס.
נעוריו של אנטוניוס התאפיינו בהיעדרה של השגחה הורית. על פי היסטוריונים כפלוטרכוס הוא בילה את שנות נעוריו בהשתוללות ברומא עם אחיו, ועם ידידים כפובליוס קלודיוס פולכר (שנודע לשמצה בשל כך שחילל את טקס "האלה הטובה", אליו היו מוזמנות רק נשים, והוא הסתנן אליו בלבוש אישה). רעים אלו פיתחו אורח חיים פרוע, הימרו, שתו לשוכרה, וקיימו מערכות יחסים לא נאותות עם נשים.
כמו יתר אחיו גם אנטוניוס היה מתומכיו של יוליוס קיסר ועם פרוץ מלחמת האזרחים כנגד פומפיוס הוא שירת כלגאטוס בצבאו של קיסר, הוא נלחם בצי הפומפיני ליד קוריקטה (כיום קרק שבקרואטיה) שהביסו ואילצו להיכנע להם.
כאשר אחיו מרקוס כיהן כקונסול בשנת 44 לפנה"ס אנטוניוס כיהן כפראיטור, לאחר כהונתו הוא מונה למושל מוקדון אולם מינויו בוטל לאחר מכן על ידי הסנאט. אנטוניוס סירב לוותר על הפרובינקיה שלו והוא נלחם כנגד מרקוס יוניוס ברוטוס, אחד מרוצחיו של קיסר שיחד עם יתר הקושרים נמלטו לפרובינקיות המזרחיות, ברוטוס הבין את הסכנה שנשקפת למעמדו מצידו של אנטוניוס ולכן שינע את צבאו ופלש לאיליריה, חלק מצבאו של אנטוניוס ערק לצידו ואנטוניוס עצמו הובס במספר קרבות ונפל בשבי. למרות שיעצו לו להוציא את אנטוניוס להורג ברוטוס שמר עליו בחיים ונתן לו יחס נאות, ייתכן שהסיבה לכך היא שעדיין הייתה לו תקווה להגיע להסדר עם אחיו אולם כשאנטוניוס ניסה לעורר מרד בקרב צבאו של ברוטוס הוא נתפס והוצא להורג.
אולימפיאדת השחמט 1976
אולימפיאדת השחמט ה-22 אורגנה על ידי פיד"ה. בראשות ארגון האולימפיאדה עמד ישראל אשל, יו"ר הארגון הישראלי לשחמט והחבר הישראלי הראשון בוועד המרכזי של פיד"ה, וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בחיפה בין 26 באוקטובר ל-10 בנובמבר 1976.
היה זה האירוע החשוב והחזק ביותר שהתקיים בישראל ואולימפיאדת השחמט השנייה שהתקיימה בישראל, לאחר אולימפיאדת השחמט שהתקיימה ב-1964 בתל אביב.
עקב התנגדות לישראל הוחרמו המשחקים על ידי מדינות ערב והגוש הקומוניסטי השתתפו באולימפיאדה רק 48 קבוצות מתוך למעלה מ-90 המדינות החברות בפיד"ה. במקביל לאולימפיאדה ארגנה לוב אולימפיאדה אלטרנטיבית בטריפולי, שבה השתתפו 34 נבחרות. נבחרות איטליה, הפיליפינים ואורוגוואי שלחו נציגים הן לחיפה והן לטריפולי.
באולימפיאדה זו נעשה לראשונה שימוש במחשב שסופק על יד הטכניון. המחשב סייע בסידור הקבוצות המתמודדות על פי השיטה השווייצרית.
התחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
נבחרת ישראל נזכתה במקום ה-6. הרכבה היה:
להלן התוצאות הקבוצתיות:
התחרות לנשים.
אולימפיאדת ה-7 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת זכתה במקום הראשון.
תוצאות מוקדמות:
גמר :
פיטר מנדלסון
פיטר בנג'מין מנדלסון, הברון מנדלסון (באנגלית: Peter Benjamin Mandelson, Baron Mandelson; נולד ב-21 באוקטובר 1953) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, איש מפלגת הלייבור, אשר שימש בתפקידי שר בממשלות טוני בלייר וגורדון בראון, והיה אחד ממנהיגי המפלגה הבולטים בתקופתו לצדם.
מנדלסון דאג לקדם תדמיתה כ"מפלגת הלייבור החדשה". באמצעי תקשורת ההמונים הבריטית הוא מכונה לעיתים קרובות בשם "מנדי". לאחר שסייע למפלגת הלייבור לחזור לשלטון בשנת 1997 הוא נאלץ בשתי הזדמנויות שונות להתפטר ממשרתו בממשלת טוני בלייר. לאחר התפטרותו השנייה הוא מונה כנציב האיחוד האירופי למסחר, תפקיד בו שירת כמעט ארבע שנים בטרם שב ומונה למשרת שר בממשלת גורדון בראון.
מנדלסון היה חבר הפרלמנט הבריטי משך 12 שנה כנציג אזור הבחירה של הרטלפול, משרה עליה ויתר לטובת מינויו לנציב באיחוד האירופי.
ביוגרפיה.
מנדלסון נולד בלונדון בשנת 1953. אביו שימש כמנהל הפרסום של הג'ואיש כרוניקל. סבו מצד אימו היה הרברט מוריסון, מדינאי בריטי חבר מפלגת הלייבור, אשר שימש שר הפנים בתקופת מלחמת העולם השנייה וסגן ראש ממשלת בריטניה בתקופת כהונת קלמנט אטלי.
בנעוריו מרד לתקופה קצרה בתמיכה המסורתית של משפחתו במפלגת הלייבור, לאור תמיכת המפלגה בארצות הברית בתקופת מלחמת וייטנאם ובשנת 1971 הצטרף לליגת הקומוניסטים הצעירים, שהייתה אגף הנוער של המפלגה הקומוניסטית הבריטית.
בין השנים 1973–1976 הוא למד פילוסופיה, מדעי המדינה וכלכלה בקולג' סנט קתרין שבאוניברסיטת אוקספורד ובשלהי שנות ה-70, לאחר ששב לחיק מפלגת הלייבור, התמנה לראש מועצת הנוער הבריטית. כנציג מועצת הנוער הבריטית הוא השתתף בפסטיבל הנוער והסטודנטים העולמי בהוואנה, קובה, בשנת 1978, כאשר לצידו מספר מנהיגים עתידיים של מפלגת הלייבור הבריטית. בחודש ספטמבר 1979 הוא נבחר למועצת רובע למבת' בלונדון, תפקיד ממנו פרש בשנת 1982 על רקע חוסר שביעות רצון ממדיניות מפלגת הלייבור.
הוא עבד כמפיק בתחנת הטלוויזיה London Weekend Television (ר"ת LWT), בטרם מונה בשנת 1985 לאחראי על התקשורת של מפלגת הלייבור. בתפקידו זה היה לאחד מן האנשים הראשונים בבריטניה להם הצמידה התקשורת את הכינוי "מלך הקומבינות" (באנגלית: spin doctor), בין שלל כינויים אחרים להם זכה, ובהם "נסיך האופל" (אנגלית: The Prince of Darkness). בשנת 1986 ניהל בהצלחה את המסע לבחירת נציג ממפלגת הלייבור לאזור הבחירה פולהאם, לאחר שנציג האזור בפרלמנט הלך לעולמו.