טורף זה היה קרוב ביותר לדינוזאור העצום ספינוזאורוס, הגדול שבתרופודים מעולם והוא הגיע לאורך 8.3-13 מטרים ולמשקל של 7-7.5 טונות. כמו קרובו העצום הוא הכיל מפרש גבוה עשוי עצם מעל גבו. למרות גודלו הוא כנראה היה דו-רגלי אשר חיפש מזון מיימי או של דינוזאורים איטיים ששוטטו בסביבתו. הוא חי לצד קרובו הספינוזאורוס והטורפים העצומים קרכרודונטוזאורוס, בחרייזאורוס ודלתדרומאוס וכן התנין העצום סרקוסוכוס.
בדומה לקרוביו למשפחה הוא היה בעל מבנה לסתות שנועד להקל בחישה ובתפיסה של דגים ויצורי מים דומים במהירות. בתקופה בה חי מדבר סהרה היה מכוסה בנהרות בהם שוטטו דגי ענק כמו האונכופריסטיס.
מות'רה
יקותיאל אבן חסאן
יקותיאל בן יצחק אבן חסאן (הוצא להורג ניסן ד'תשצ"ט / אפריל 1039) היה נדיב יהודי, איש הגות ומדע ובעל משרה בחצר המלוכה בספרד המוסלמית. ידוע כפטרונו של המשורר ר' שלמה אבן גבירול.
שמו וזהותו.
שמו המלא של יקותיאל ידוע לנו בעיקר מן הכותרות הערביות של שיריו של אבן גבירול המופיעות בכתבי-היד השונים. בכותרות של חלק מן השירים הוא מופיע כ'יקותיאל בן יצחק אבן חסאן' או 'אבו אסחאק אבן אבי חסאן'. לדעת החוקרים חיים שירמן ונחמיה אלוני 'אבן חסאן' היה כינויו הערבי (כֻּנְיַה). בכותרות ערביות אחרות מופיע השם 'אבן קפרון' או 'אלמתואכל אבן קברון'. שירמן ואלוני הראו כי 'יקותיאל אבן חסאן' הוא 'יקותיאל אבן קברון / קפרון'. שירמן סבר כי השם 'אלמתואכל' (או: 'אלמתוכל') הוא תרגום לערבית של שמו העברי 'יקותיאל'. השם 'אלמתואכל' הוא קיצור של הצירוף 'אלמתוכל באללה', שפירושו 'החוסה באל', כשם שהשם יקותיאל הוא למעשה צירוף המילים 'יקוה באל'. אלוני לא הסכים עם סברה זו. לדעתו סביר יותר שזהו כינוי שקיבל בשל תפקידו בחצר המלוכה. בנוגע לכינויים 'אבן חסאן' ו'אבן קברון / קפרון', הרי שאלוני מסביר, כי למשפחות של יהודי ספרד, שגרו בה עוד לפני הכיבוש המוסלמי, היו לעיתים שני כינויים או שמות משפחה: אחד עתיק יותר, שמקורו לטיני, והשני, חדש יותר, שמקורו ערבי. באותו אופן סבור אלוני, כי הכינוי 'אבן קברון / קפרון' הוא כינוי לטיני במקורו, ואילו הכינוי 'אבן חסאן' הוא כינויו הערבי של יקותיאל. היו שחשבו כי מדובר באישיות קראית ממשפחת ענן, אולם סברה זו אינה מקובלת בקרב החוקרים.
קורות חייו ודמותו.
מעט מאוד ידוע על יקותיאל אבן חסאן. הוא נזכר בעיקר בדיוואן של אבן גבירול, וכן בספרו של משה אבן עזרא 'ספר העיונים והדיונים'.
המשורר שלמה אבן גבירול, בן חסותו של אבן חסאן, חי במשך תקופה ארוכה בעיר סרגוסה שבספרד, ויש המסיקים מכך שגם יקותיאל חי בעיר זו. שירמן הראה, כי מסקנה זו אינה מתחייבת בהכרח. אין זה מחויב המציאות שהמשורר ופטרונו נפגשו פנים אל פנים או שחיו באותה עיר. בשניים מן השירים שהקדיש לו אבן גבירול ישנם רמזים לכך שאולי נפגשו, אולם אי אפשר להסיק מכך על מקום מגוריו של יקותיאל, שכן ייתכן גם כי הקשר ביניהם היה באמצעות איגרות ששלחו זה לזה. רמז נוסף לכך שאולי מקום מגוריו של אבן חסאן היה בעיר סרגוסה, הוא העובדה שבשנת 1039 התרחשה הפיכה בעיר זו, וגם יקותיאל הוצא להורג באותה שנה. ייתכן שגם הוא היה מקורבנותיה של אותה הפיכה.
יקותיאל היה בעל משרה רמה בחצרו של שליט מוסלמי בספרד. לא ברור באיזה שליט מדובר, אולם יש המשערים שמדובר בשליט סרגוסה מהשושלת התוג'יבית יחיא בן אלמנט'ר () () (בערבית: يحيى بن المنذر التجيبي المظفر بالله; שלט 1021–1029) או בבנו אלמנד'ר בן יחיא () () (בערבית: المنذر بن يحيى بن المنذر معز الدولة التجيبي, المنذر الثاني; שלט 1029–1039), שנרצח על ידי אחד ממצביאיו במהלך ההפיכה בשנת 1039.
לא ידוע בדיוק באיזו משרה שלטונית החזיק אבן חסאן, אולם ככל הנראה הייתה זו משרה חשובה, שבזכותה יכול היה לפעול למען בני עמו ולהחלץ לעזרתם בעיתות מצוקה. משיריו של אבן גבירול ניתן ללמוד שיקותיאל היה בעל סמכויות שיפוט על בני עמו. אבן גבירול מכנה אותו בשיריו 'נגיד' ו'נשיא'. יש הגורסים כי הייתה לו משרת וזיר, בדומה לרבי שמואל הנגיד.
בנוסף להיותו איש עשיר ופטרונו של אבן גבירול, הרי שמהשירים שהקדיש לו בן חסותו אנו למדים כי מדובר היה באישיות משכילה, וככל הנראה היה מצוי בתחום הפילוסופיה. בנוסף לתמיכתו במשוררים, נראה שגם חיבר שירה בעצמו. במחזור מן העיר פאס מהמאה ה-15 מופיע פיוט ליום הכיפורים המיוחס למחבר בשם יקותיאל אבן חסאן, וגם האקרוסטריכון שלו (יקות[י]אל) מעיד על שמו של המחבר. סביר להניח כי מדובר באותו יקותיאל, שכן שם זה אינו שכיח, וגם מבחינת סגנון הפיוט אין זה מן הנמנע שנכתב במאה ה-11.
היחסים בין אבן גבירול ליקותיאל כפי שהם משתקפים בשירתו של אבן גבירול, היו יחסי תלות והכנעה של בן חסות ופטרון. אבן גבירול העריץ את יקותיאל והרבה לשבח את נדיבותו ומעלתו, כדוגמת מילות הקלס בשיר 'ואת יונה':
[...] יְקוּתִיאֵל, נְשִׂיא שָׂרִים וְרוֹזְנִים,
מְאוֹר עוֹלָם, יְסוֹד אַדְנֵי מְכוֹנָיו,
וְעַמּוּדֵי מְרוֹמִים בּוֹ נְכוֹנִים,
אֲשֶׁר כָּל רוֹזְנִים אֵלָיו מְיַחְלִים [...]
גְבִיר דּוֹמֶה כְּשַׁחַק עַל אֲדָמָה
וְגַם כַּפָּיו לְהַמְטִיר כַּעֲנָנִים:
בְּהֵעָצְרָם – יְמוֹתוּן הַנְּפָשׁוֹת,
וְיִמָּלְאוּן – בְּהַמְטִירָם – רְנָנִים
וְלִדְבָרוֹ מְקַוִּים כָּל סְגָנִים [...]
אולם לעיתים אבן גבירול מלין בשיריו על יחסו של פטרונו כלפיו ועל כך שהזניח אותו ('אכן מיודעי זנחתני מאוד'). יכול להיות שהתלונות על יחסו של יקותיאל אליו נבעו מכך שלא תמיד קיבל ממנו אבן גבירול את התמיכה הכספית לה ציפה.
הקשר בין המשורר ליקותיאל לא ארך זמן רב. יקותיאל הוצא להורג כאשר אבן גבירול היה בן 17 בלבד. אבן גבירול חיבר עליו שלוש קינות. הקינה 'בימי יקותיאל אשר נגמרו' היא הארוכה שבהן. היא חוברה לקראת יום השנה למותו (בשנת 1040), ונראה שנועדה לקריאה בציבור. בקינה זו מתואר כי רוצחיו של יקותיאל באו על עונשם.
שירי ר' שלמה אבן גבירול ליקותיאל.
ר' שלמה אבן גבירול הקדיש ליקותיאל מספר שירים: שירי שבח בחייו, וקינות לאחר מותו.
מועד זיכרון ופיוס לאלה שאיבדו את חייהם במלחמת העולם השנייה
מועד זיכרון ופיוס לאלה שאיבדו את חייהם במלחמת העולם השנייה (באנגלית: Time of Remembrance and Reconciliation for Those Who Lost Their Lives during the Second World War) הוא מועד זיכרון בינלאומי שנקבע על ידי העצרת הכללית של האו"ם לזכר קרבנות מלחמת העולם השנייה. תחולת המועד נקבעה לימים 8 ו-9 במאי. בימים אלו הוכרז בשנת 1945 על סיום מלחמת העולם השנייה באירופה. המלחמה תמה גם באוקיינוס השקט ב-2 בספטמבר, עם כניעת יפן.
המועד נקבע בהחלטה מס' 26/59 של העצרת הכללית, שנתקבלה ב-22 בנובמבר 2004, לקראת מלאת 60 שנים לסיומה של מלחמת העולם השנייה. ההחלטה קבעה בין היתר כי העצרת הכללית מודעת לקיומם של ימי זיכרון שונים למלחמה במדינות שונות, וכי היא מזמינה את המדינות חברות האו"ם, ארגונים לא-ממשלתיים ואנשים בכלל לציין בדרך ראויה את אותם ימים או את המועד שנקבע בהחלטה, או את כולם, וזאת כמחווה כלפי כל קרבנות המלחמה.
נגן מדיה דיגיטלי
התגוננות מטורפים
למבאוזאורוס
מגנפאוליה
מגנפאוליה (שם מדעי: Magnapaulia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית בתור הקרטיקון לפני 73 מיליון שנה. מאובניו התגלו בבאחה קליפורניה, מקסיקו. דינוזאור זה התגלה כבר ב-1981 אך נחשב במשך שנים למין למבאוזאורוס. רק ב-2012 הופרד לסוג עצמאי. משמעות שמו היא: "magnus" - "גדול" ו-"apaulia" - שמו הקודם של פרופ' פאול ג. האגה הבן . משמעות שם המין הוא: "רחב זנב".
המגנפאוליה דמה במראהו ללמבאוזאורוס אך היה גדול ממנו. הוא הגיע לאורך של 15-16.5 מטר ולמשקל של מעל 23 טון, דבר ההופך אותו לאחד מגדולי הדינוזאורים בעלי המקור. נמצאו גם פרטים קטנים יותר באורך 12.5 מטרים. ההדרוזאור היה לוחך צמחייה בעל כרבולת גדולה דמוית-כיפה שנועדה להשמיע תרועות או לשמש כבליטה מינית. הרגליים היו קצרות יחסית אך הזנב ארוך ורחב מאוד. הגוף היה מכוסה בקשקשים רחבים בעובי 4 ס"מ ואולי צופה באוסטאודרם.
דינוזאור זה השתייך לתת-המשפחה "Lambeosaurinae", בה הלמבאוזאורוס, הקוריתוזאורוס וההיפקרוזאורוס.
ברכילופוזאורוס
ברכילופוזאורוס (שם מדעי: Brachylophosaurus; מילולית: "לטאה קצרת-כרבולת") הוא סוג של דינוזאור בעל "מקור-ברווז" ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית לפני 78 מיליון שנה בסוף הקרטיקון. המאובנים שלו התגלו ב- בתצורת נהר ג'ודית במונטנה ובתצורות אולדמן שבאלברטה. סוג זה הוגדר ב-1953 בידי החוקר האמריקאי-קנדי היהודי צ'ארלס מורטרם שטרנברג והוא השתייך למין "Brachylophosaurus canadensis". החוקר ג'ק הורנר גילה מין שני, "Brachylophosaurus goodwini" ב-1988 אך חלק מהחוקרים סוברים שמדובר על אותו המין.
הברכילופוזאורוס היה בעל בליטה נמוכה על הגולגולת שהזכירה מבנה של צלחת ואולי נועדה להגן על הגולגולת. חלק מהחוקרים סברו שהוא שימש להתגוששות בין הזכרים כמו זכרי יעלים אך מבנה הראש היה חלש מדי לצורך זה. בדומה להדרוזאורים אחרים הוא היה בעל סוללת שיניים טוחנות בפיו שנועדו ללחך צמחייה קרקעית והוא היה בעל חלל אף גבוה וגדול, כמו אצל קרוביו הקריטוזאורוס והגריפוזאורוס. החוקר גרגורי ס. פאול העריך את גודלו ב-11 מטרים ומשקל של 7 טונות. הוא היה בעל רגליים ארוכות וזנב ארוך וגבוה.
ממצאי הדינוזאור, שחלקם גילו מומיות בעלות איברים משומרים ואפילו תיעוד אפשרי של טפילים מציגים דינוזאורים חולים שלקו בגידולים בגופם ובסרטן.