בשלהי 2008 נפתח מוזיאון גוצ'י בטורינו, באותו מקום שבו נפתחה ב-1931 החנות הראשונה של גוצ'י, בארמון ההיסטורי של פירנצה.
באוקטובר 2017 הכריזה החברה כי תחדל להשתמש בפרווה החל מ-2018.
בבעלות החברה נמצאים גם מותגי אופנה נוספים (למשל סרג'ו רוסי).
בישראל.
חנות גוצ'י נפתחה בישראל בכיכר אתרים בשנת 1975. בהמשך, עבר המותג לשתי חנויות בכיכר המדינה.
בשנת 2013 קיבלה חברת רולטיים את הזיכיון למכור את תכשיטי גוצ'י בישראל.
מגדל רוסיה
מגדל רוסיה (ברוסית: Башня Россия) הוא גורד שחקים שתוכנן להיבנות במוסקבה בירת רוסיה, ובנייתו הופסקה כשנה לאחר שהחלה, והתבטלה בגלל קשיים כלכליים.
המגדל תוכנן על ידי נורמן פוסטר עבור פרויקט מוסקבה סיטי. עבור החברה לפיתוח מוסקבה (MDC), שהייתה שותפות של עיריית מוסקבה והאוליגרך שלווה צ'יגירינסקי. הבנייה הייתה אומרה להתחיל בשנת 2004 ולהסתיים ב-2010, והמגדל היה אומר לקבל את התואר "הבניין הגבוה בעולם", עם גובה של 648 מטר. אך הפרויקט הופסק עקב חשש שלאחר שבנייתו של המגדל תושלם, הוא יהפוך למטרה לטרוריסטים.
בנייתו החלה שוב בתכנון חדש, בשנת 2007 ונעצרה ב-2008 עקב המשבר הכלכלי העולמי. על פי התכנון, המגדל היה אמור להיות המבנה השלישי בגבוהו בעולם, והגבוה באירופה. גובהו של המגדל תוכנן ל-612 מטר, ומספר קומותיו 118. המגדל היה צפוי להכיל כ-3,680 מקומות חניה לכלי רכב פרטיים ו-101 מעליות ולאפשר את האכלוס של 25,000 אנשים.
בשנת 2010 בוטל הפרויקט. בינואר 2012 סוכם על חידושו מתוך כוונה לסיימו ב-2016 אך מעשית אין שום פעילות בנושא.
קינדר בואנו
קינדר בואנו (באיטלקית: Kinder Bueno; המילה הגרמנית "קינדר" פירושה "ילדים", ו"בואנו" בספרדית משמעו "טוב") הוא חטיף שוקולד שמיוצר על ידי חברת המזון האיטלקית פררו. החטיף עשוי מוופל הממולא בקרם אגוזים ומצופה בשוקולד.
מכירות.
החטיף שמקורו באיטליה יצא לראשונה לשוק המקומי בשנת 1990 ומשווק כיום בכ-60 מדינות. מאמצע שנות ה-90 שווק החטיף בחלק ממדינות אמריקה הלטינית (ברזיל, ארגנטינה ומקסיקו), מלזיה, ישראל ויוון.
בגרמניה וצרפת הוא שווק לראשונה רק בשנת 1999.
בשנת 2004 החלו בשיווקו גם בבריטניה ובקנדה.
בשנת 2019 החלה פררו לשווק את המוצר גם בארצות הברית, ובשנת 2021 הקף המכירות שם היה כ-167 מיליון דולר. פררו הכריזה ב-2022 על פתיחת קו ייצור חדש לחטיף בעיר בלומינגטון באילינוי.
מדי שנה יוצאות סדרות מיוחדות של קינדר בואנו בארצות שונות, כגון קינדר שוקולד לבן וקינדר שוקולד מריר.
החטיף נמכר באריזות של שתי "אצבעות" ושל שלושה זוגות.
חרדים ספרדיים
ריטה הייוורת'
ריטה הייוורת' (באנגלית: Rita Hayworth; 17 באוקטובר 1918 – 14 במאי 1987, נולדה בשם מרגריטה קארמן קאנזינו) הייתה שחקנית אמריקנית ממוצא ספרדי. הייוורת' נחשבת לסמל המין הבולט בקולנוע של שנות ה-40.
קריירה.
אביה של ריטה היגר לארצות הברית מספרד בשנת 1913. גם אביה וגם סבה היו רקדנים, משום כך היה זה אך טבעי שגם היא תמשיך את המסורת. בגיל שנתיים רקדה במופעים שונים לצד אביה. באחד המופעים ישב בקהל אחד ממנהלי חברת הסרטים פוקס, ועקב כך הוחתמה הייוורת' עם חברת פוקס על חוזה. באמצע שנות ה-30 החלה להופיע בתפקידי משנה בסרטים שונים. בעלה הראשון, אדוארד ג'ודסון, דאג בהמשך לכך שהיא תוחתם על חוזה חדש עם חברת הסרטים קולומביה. במהלך תקופה זו העניק לה הארי כהן, מנהל קולומביה, את שם הבמה ריטה הייוורת'.
בתחילה היא שיחקה ב-13 תפקידים קטנים יחסית עבור החברה לפני שהושאלה לחברת וורנר. היא שיחקה, בין השאר, לצד קרי גרנט בסרטו של הווארד הוקס "רק למלאכים יש כנפיים" בשנת 1939. הסרט המצליח הראשון בו כיכבה היה "בלונדינית התות" בשנת 1941, כן זכו להצלחה רבה הסרט "לעולם לא תהיה עשיר" (1941) בו שיחקה לצד פרד אסטר והסרט דם וחול לצידו של טיירון פאואר. בשנת 1944 שיחקה לצד ג'ין קלי בסרט "נערת השער". הפופולריות שלה אף עלתה לאחר שכיכבה בסרט "גילדה" בשנת 1946.
לאחר מכן החלה הקריירה הקולנועית שלה לדעוך. היא השתתפה בסרטים "הליידי משנחאי" (1947), "מיס סיידי תומפסון" (1953), "סלומי" (1953) ו"שולחנות נפרדים" (1958).
בשנות השישים השתתפה בסרטים "Circus world" (שנת 1964), "Money Trap" (שנת 1966) ו"Poppies Are Also Flowers" (שנת 1966). סרטה האחרון, "זעם האל", יצא לאקרנים בשנת 1972. בזכות תרומתה הרבה לקולנוע האמריקאי זכתה הייוורת' למשבצת בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אזכורים בתרבות.
הסצנה בסרט לה דולצ'ה ויטה של פדריקו פליני, שבה אניטה אקברג נכנסת למזרקה ברומא לבושה בשמלת ערב שחורה, היא מחווה לדמותה של הייוורת' בסרט גילדה.
בסרט גונבי האופניים, גיבור הסרט מדביק בתחילתו כרזות עם דמותה של הייוורת' ברומא.
בסרט חומות של תקווה, גיבור הסרט, אנדי דופריין, תולה פוסטר שלה בחדרו בכלא. המקור לסרט, ספרו של סטיבן קינג, נקרא "ריטה היוורת' וגאולת שושנק".
בסרט מלהולנד דרייב, כרזה של הסרט גילדה, בכיכובה של ריטה הייוורת', תלויה בחדר המקלחת של גיבורת הסרט.
בסרט נוטינג היל מזכירה אנה, גיבורת הסרט, משפט שהייתה רגילה לומר ריטה היוורת: "הם הולכים למיטה עם גילדה ומתעוררים איתי". המשפט נאמר בהקשר לחלום הגברי על נשים ועל האכזבה ממנו במציאות.
חיים פרטיים.
ריטה הייוורת' נישאה חמש פעמים. נישואיה הראשונים היו לאדוארד ג'ודסון (בין השנים 1937–1943). בשנת 1942 התאהבה בשחקן ויקטור מאתור ובשל כך התגרשה מג'ודסון. לאחר שהרומן עם מאתור הסתיים, התחתנה עם במאי הקולנוע אורסון ולס בשנת 1943. לזוג נולדה בת. אף על פי כן הנישואין לא החזיקו מעמד, ובשנת 1948 הזוג התגרש. באותה שנה, במהלך הביקור הראשון שלה באירופה, פגשה את הנסיך עלי ח'אן, בנו של המנהיג המוסלמי אגא חאן השלישי. בשנת 1949 התחתנה עמו ונולדה להם בת, הנסיכה יסמין (נולדה ב-20 בדצמבר 1949). הזוג התגרש בשנת 1951. בין השנים 1953–1955 היא הייתה נשואה לזמר דיק היימס, ובין השנים 1958–1961 הייתה נשואה למפיק ג'יימס היל.
בתחילת שנות ה-60 חלתה במחלת אלצהיימר, אשר לא אובחנה עד לשנות ה-80. הייוורת' נפטרה לבסוף ממחלת האלצהיימר ב-14 במאי 1987 בגיל 68.
Millbank Tower
מוסקבה סיטי
מוסקבה סיטי (ברוסית: Московский международный деловой центр «Москва-Сити», מרכז העסקים המוסקבאי הבינלאומי "מוסקבה סיטי") הוא רובע עסקים מתפתח במוסקבה, שבנייתו החלה בשלהי המאה ה-20 וצפויה להסתיים ב-2024. מוסקבה סיטי הוא מרכז עסקים ראשי ראשון מסוגו ברוסיה ובכל מזרח אירופה המתוכנן להיות בעל אופי בינלאומי ולמשוך אליו בעלי עסקים מכל העולם. מוסקבה סיטי מרכז בתחומו מבני עסקים, מגורים ומקומות בילוי והוא ממוקם בפרסננסקי ראיון.
הפרויקט תוכנן ב-1992 על ידי עיריית מוסקבה ונבנה בסגנון אדריכלי עתידני. השם "מוסקבה סיטי" בא משמה של חברת ההשקעות שבנתה את המרכז, חברת "סיטי" (ПАО «Сити»), שהוקמה על ידי עיריית מוסקבה. מניות החברה נמצאות בבעלותן של 8,700 חברות קטנות; 47% ממנה שייכים למיליארדר מיכאיל פרוכורוב וחלק נוסף בבעלות אולג דריפסקה. נכון לשנת 2014 היקף ההשקעות נאמד בכ-12 מיליארד דולר.
מוסקבה סיטי כולל 12 גורדי שחקים בגובה 300 מטר ומעלה (לשם השוואה, בעיר דובאי יש 20, לשנג'ן יש 7, לשאנגחאי יש 5, בניו יורק יש 7, בהונג קונג יש 6 ובשיקגו יש 6). מגדל הפדרציה הנמצא במוסקבה סיטי, היה הבניין הגבוה ביותר באירופה בשנים 2014–2017, וברוב השנים מאז 2007, עת נחנך מגדל על הגדה, החזיקו בניינים במתחם בתואר זה. נכון לשנת 2019, נבנו במתחם שנים עשר מתוך עשרים ושלושה מבנים מתוכננים. שבעה בניינים נוספים נמצאו בשלב הבנייה וארבעה בשלב התכנון.
בולשוי סיטי.
בניית מוסקבה סיטי היא השלב הראשון ביצירת רובע "בולשוי סיטי" או "סיטי הגדול". "מוסקבה - בולשוי סיטי" (לעיתים קרובות פחות "מוסקבה - נובי צנטר" או "מוסקבה-סיטי-2") הוא רובע חדש בתכנון במוסקבה. ההנחה היא כי הוא ימוקם באתר של אזורי תעשייה לשעבר בין מוסקבה סיטי הנמצא בבנייה לבין כביש חורושיובסקי (השטח הכולל הוא כ-1000 דונם). בשטח זה צפויים להיבנות 21 מיליון מ"ר של נדל"ן; ההשקעות יסתכמו במעל 100 מיליארד דולר.
ריטה הייוורת
התנ&quot;ך של המלך ג'יימס
מלון מר
מלון מר (שם מדעי: "Momordica charantia") או KARELA בכמה שפות בהודו, הוא מין של מטפס טרופי וסובטרופי חד-שנתי ממשפחת הדלועיים, נפוץ כגידול לשם פריו האכיל, אשר נחשב אחד מהמרירים שבפירות. מוצא הפרי אינו ידוע, אך הוא נפוץ למדי בדרום ודרום-מזרח אסיה, סין, אפריקה והקריביים.
תיאור.
המלון המר הוא מטפס עשבוני בעל קנוקנות המגיע עד לגובה של 5 מטר. העלים פשוטים, מנוגדים, בעלי 3-7 אונות, באורך של 4-12 ס"מ. הצמח חד-ביתי, כלומר על כל צמח פרחים זכריים ונקביים נפרדים בצבע צהוב.
הפרי בעל קליפה גבשושית וצורה מאורכת ייחודית. הפרי חלול, עם שכבה דקה יחסית של בשר העוטפת את חלל הזרעים המרכזי, המלא במספר זרעים שטוחים וליבה. הזרעים והליבה בעלי צבע לבן כאשר הפרי בוסר, ומשתנה לאדום לאחר ההבשלה. הזרעים אינם מרירים במיוחד וניתן להסיר אותם לפני הבישול, הליבה לעומת זאת מקבלת טעם מתוק בהבשלה מלאה. בשלב זה הליבה יכולה להיאכל ללא בישול, אך הבשר יהיה קשה מדי לאכילה.