מתן רודיטי העפיל למשחקים כאשר סיים במקום רביעי, ובמקום שלישי בחישוב של שחיין למדינה, בתחרות ההעפלה שהתקיימה בסטובל, פורטוגל בתוצאה של 2:02:15.90 שעות. זוהי הפעם הראשונה שנציג ישראלי ישתתף בתחרות שחיית מרתון במים פתוחים במשחקים האולימפיים. רודיטי סיים במקום הרביעי במשחה האולימפי, וקבע את הישג השיא של ישראל בענף זה.
קשתות.
איתי שני הבטיח את השתתפותו במשחקים האולימפיים כאשר העפיל לרבע הגמר בטורניר העפלה האחרון שנערך בפריז, צרפת. זוהי הפעם הראשונה שישראל תשתתף בענף הקשתות במשחקים האולימפיים. בתחרות במשחקים סיים את שלב הדירוג במקום ה-60. שני ניצח בסיבוב הראשון את היפני שדורג בתחרות במקום החמישי, בסיבוב השני ניצח בחץ שובר שוויון את ההודי שדורג בתחרות במקום ה-37.
רכיבה.
נבחרת רכיבת סוסים ישראלית (דניאל בלומן , אשלי בונד, אלעד יניב ודניאל גולדשטיין-וולדמן) סיימה במקום הראשון בתחרות קריטריון שהתקיימה במוסקבה בסוף יוני 2019, ובכך העניקה לישראל כרטיס להשתתפות במשחקים האולימפיים בתחרות קפיצות ראווה. המכסות בענף הרכיבה ניתנות למדינה. סה"כ ארבעה רוכבים יכלו להצטרף למשלחת הישראלית בטוקיו, אך רק שלושה מתוכם יכלו להתחרות בתחרות האישית. בתחרות הקבוצתית יתחרו בכל יום שלושה רוכבים, והנבחרת יכולה לשנות את ההרכב הרשום בכל אחד מימי התחרות. זו הפעם הראשונה שבה ישראל יוצגה במשחקים האולימפיים בענף רכיבת סוסים.
ארבעת הרוכבים שנבחרו לייצג את ישראל במשחקים הם: אשלי בונד, דניאל גולדשטיין-וולדמן, אלברטו משען וטדי ולוק. זוהי הופעתו השלישית של אלברטו משען במשחקים האולימפיים - כאשר לפני כן משען ייצג את מקסיקו באולימפיאדת בייג'ינג ואולימפיאדת לונדון (2012). גולדשטיין-וולדמן שהייתה אמורה להשתתף בתחרות הקבוצתית לא השתתפה בפועל לאור פציעתו של הסוס שלה, קווינסלנד.
שלושה מרוכבי הסוסים של המשלחת הישראלית הם אמריקאים-יהודיים, כשהרביעי הוא מקסיקני-יהודי.
שיט.
גיל כהן ונועה לסרי הבטיחו למשלחת הישראלית מקום בתחרות בדגם המפרשיות 470 לאחר שסיימו במקום ה-11 הכללי בתחרות אליפות העולם שנערכה בארהוס, דנמרק והיו לנציגות המדינה השמינית שזכתה במכסה. בדגם הבטיחו מיה מוריס ואופק אלימלך למשלחת הישראלית שני מקומות נוספים. מוריס סיימה במקום ה-12 הכללי בתחרות הנשים והייתה לנציגת המדינה השביעית שזכתה במכסה. אלימלך סיים במקום ה-14 הכללי בתחרות הגברים והיה לנציג המדינה התשיעי שזכה במכסה. בדגם הלייזר רדיאל הבטיחה שי קקון מקום נוסף למשלחת הישראלית לאחר שהעפילה לבית הזהב בתחרות ההעפלה האירופאית שנערכה באפריל 2021. קקון לא עמדה בקריטריון הישראלי. אולם, תוכל להשתתף באולימפיאדה אם תאושר על ידי ועדה מיוחדת של הוועד האולימפי בישראל. המכסות בענף השיט ניתנות למדינה, לפיכך ההכרעה על זהות השייטים שייצגו את ישראל במשחקים תיקבע בהתאם לקריטריון שקבע איגוד השיט הישראלי.
בסיום אליפות העולם שנערכה בפברואר 2020 הוכרזו שחר צוברי וקטי ספיצ'קוב כנציגי ישראל בדגם הניל פרייד RS:X לאחר שצברו את הניקוד הרב ביותר מבין הישראלים בתחרויות הקריטריון שקבע איגוד השיט הישראלי. צוברי סיים את אליפות העולם במקום הרביעי, ראשון מבין הישראלים. נוי דריהן זכתה במדליית הארד וספיצ'קוב סיימה במקום השישי. אולם, ספיצ'קוב נבחרה בהתאם לקריטריון הישראלי, בזכות זכייתה במדליית הכסף באליפות העולם לשנת 2019. דריהן ערערה על החלטת האיגוד.
בעקבות ההודעה על דחיית אולימפיאדת טוקיו בשנה, הכריז איגוד השיט הישראלי כי הוא פותח מחדש את התחרות לקביעת הנציגים למשחקים. ב-7 בדצמבר, קבע האיגוד באופן סופי כי ספיצ'קוב תהיה הנציגה למשחקים לאחר שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה. לאחר אליפות העולם לשנת 2021, בה סיים יואב כהן במקום החמישי, התקיים שוויון נקודות בין צוברי וכהן בתחרות הפנימית. מאמן הנבחרת גור שטיינברג הכריע כי כהן יהיה הנציג למשחקים במקומו של צוברי. זו הייתה אמורה להיות הופעתו הרביעית של צוברי במשחקים האולימפיים אולם תהיה ההופעה הראשונה של כהן וספיצ'קוב.
פסטיבל לוקארנו
לוקארנו
גרווילאה חסונה
גרווילאה חסונה (שם מדעי: "Grevillea robusta") הוא עץ ממשפחת הפרוטאיים, הגדול ביותר בסוגו, גרווילאה. תפוצתו הטבעית בחוף המזרחי של אוסטרליה.
תיאור.
עץ הגרוויליאה החסונה הוא ירוק-עד, בעל גזע מרכזי, הצומח לגבהים של 5 עד 40 מטרים. קליפת הגזע היא אפורה כהה ומחורצת. העלים מנוצים, באורך 10 עד 34 סנטימטרים, ברוחב 9 עד 15 סנטימטרים, בעלי 11 עד 31 עלעלים. עלים רבים נושרים מעט לפני הפריחה.
הפרחים ערוכים בקבוצות דמויות מברשת, באורך 12 עד 15 סנטימטרים. לעלי של כל פרח יש גבעול באורך 21 עד 28 מילימטרים. הפרחים בדרך כלל בגוון צהבהב-כתום, או, לפעמים, אדמדם. הפריחה מספטמבר עד נובמבר. הפרי הוא מַפּוּחִית (follicle)
טקסונומיה ושם המין.
הגרווילאה החסונה תוארה לראשונה באופן רשמי בשנת 1830 על ידי הבוטנאי רוברט בראון, לאחר תיאור על ידי אלן קנינגהם שלא פורסם. את טיפוס הדגימה אסף על ידי קנינגהם בקצה המזרחי של מפרץ מורטון בשנת 1827. שם המין הלטיני, "robusta, "משמעותו בלטינית "חזק כמו אלון" או "חסון", ומכאן גם השם בעברית.
תפוצה ובית גידול.
מקור ותפוצה כללית.
הגרווילאה החסונה גדלה באופן טבעי על החוף ועל רכסי הרים בדרום קווינסלנד בניו סאות ' ויילס, עד קצה תפוצתו הדרומי בקופס הארבור. הוא גדל בתוך יער גשם טרופי וביער טרופי יבש. כעת הוא נדיר יחסית בסביבתו הטבעית, אבל נטוע באופן נרחב במקומות רבים, כולל באי נורפוק ובאי הלורד האו ליד אוסטרליה. המין גם התאזרח במקומות נוספים בעולם, כולל בדרום אפריקה, ניו זילנד, הוואי, פולינזיה הצרפתית, ג'מייקה, פלורידה וישראל. היא נחשבת עשב שוטה בחלקים של ניו סאות' ויילס וויקטוריה, וכמין פולש בהוואי ובדרום אפריקה.
הגרווילאה החסונה בישראל.
הגרווילאה החסונה הובאה לישראל בימי המנדט הבריטי, בזכות צמיחתה המהירה ועמידותה לתנאי יובש, יחד עם עצים נוספים ממוצא אוסטרלי כגון קליסטמון, אראוקריה וקזוארינה.
בסקר של אגף איכות הסביבה בעיריית כפר סבא, שפורסם בפברואר 2010, תועדו 53 עצי גרווילאה חסונה ברחבי העיר, ביניהם ששה עצים מול בניין העירייה, שניטעו בשנת 1936.
שדרת הגרווילאת החסונות והתמרים לאורך כביש 652, בין פרדס חנה-כרכור לבנימינה, נחשבת לשדרה הארוכה ביותר בארץ, שעציה אינם עצי אקליפטוס.
שימוש.
לפני תחילת השימוש באלומיניום, היה עץ הגרביליאה רובוסטה  בשימוש נרחב עבור משקופי חלון חיצוניים, בזכות עמידותו בפני ריקבון. כמו כן נעשה בו שימוש בייצור רהיטים, ארונות וגדרות. בשל הידלדלות אוכלוסייתו, הוגבל היקף כריתתו.
ג'ון ג'וזף (פירושונים)
קרן שואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה - המכון להיסטוריה חזותית וחינוך
קרן שואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה - המכון להיסטוריה חזותית וחינוך; (באנגלית: USC Shoah Foundation – The Institute for Visual History and Education, שם קודם: הקרן לתיעוד ההיסטוריה החזותית של השואה) היא קרן ללא כוונות רווח המוקדשת ליצירת ראיונות קול ווידאו של ניצולי השואה ועדים וכן מאירועי השמדת עם נוספים, כקריאה המחייבת לחינוך ולפעולה. הקרן נוסדה בידי סטיבן ספילברג בשנת 1994, כשנה לאחר זכיית סרטו "רשימת שינדלר" בפרס אוסקר. מטרתה המקורית של הקרן הייתה לתעד עדויות של ניצולים ושל עדים אחרים מהשואה באמצעות אוסף של ראיונות וידאו.
בינואר 2006 הקרן יצרה שיתוף פעולה עם אוניברסיטת דרום קליפורניה, ועברה לשכון במוסד זה תחת השם קרן שואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה - המכון להיסטוריה חזותית וחינוך (באנגלית: USC Shoah Foundation – The Institute for Visual History and Education).
הקרן אספה בערך 52,000 עדויות וידאו בין השנים 1994–1999, וכיום יש בה למעלה מ-53,000 עדויות. חלק הארי של העדויות מתייחס לשואה שהתרחשה במהלך מלחמת העולם השנייה, וכולל לא רק עדויות של ניצולים יהודים, אלא גם של מצילים ומספקי סיוע, אסירים פוליטיים, משחררי המחנות, עובדי כפייה לא יהודיים, ניצולי ניסויים אאגוניים וכן ניצולים של קבוצות נוספות שנרצחו על ידי הנאצים: צוענים, עדי יהוה והומוסקסואלים.
רוב העדויות מכילות תיאור אישי של החיים לפני, במהלך ולאחר רצח העם. העדויות נשמרות בארכיון ההיסטוריה החזותית, אחד האוספים הדיגיטליים הגדולים מסוגו בעולם. בעקבות הדיגיטציה ניתן לחפש בארכיון באמצעות מילות מפתח, ולקבל קישור למיקום המדויק בראיון שבו נזכר הביטוי. כיוון שיש בארכיון למעלה מ-112,000 שעות של ראיונות, טכנולוגיית המפתוח חיונית כדי להנגיש את המידע ולאפשר למתעניינים לאתר נושאים רלוונטיים בתוך המאגר. המפתוח מאפשר לסטודנטים, מורים, פרופסורים, חוקרים ולאחרים ברחבי העולם לדלות עדויות שלמות או קטעי עדות באמצעות קטלוג של 64,000 ביטויים ומילות מפתח, 1.8 מיליון שמות, ו-695,000 תמונות. אורך ממוצע של עדות הוא כשעתיים, והראיונות נערכו ב-63 מדינות וב-41 שפות. כדי להנגיש את הראיונות, העדויות עברו מפתוח על ידי אדם הדובר את שפת המרואיין, וכל דקה של סרטון מקושרת לתרגום האנגלי של הראיון באמצעות מנוע חיפוש שפותח על ידי המכון (שאף נרשם עליו פטנט).