רוב נחלי הארץ סובלים מהזנחה וממיעוט מים, שהם תוצאה של הורדת מפלס מי תהום ותפיסת המעיינות על ידי חברת מקורות ועל ידי מפיקים פרטיים. הנזק שנגרם לנחלים בעקבות הפסקת הזרמת המים כולל התייבשות בתי גידול לחים, הכחדת מיני בעלי-חיים וצמחים והשתלטות מינים פולשים. למעלה ממחצית סוגי הצמחים ובעלי החיים שהתגוררו בנחלי הארץ נעלמו כתוצאה מהתייבשות הנחלים ובתי הגידול הלחים וכתוצאה מזיהום.
לאחרונה, בעקבות דרישת ארגוני הסביבה, אך גם בעקבות הכרה מצד רשות המים, רשות הטבע והגנים והמשרד להגנת הסביבה, הוחל בתכנון תוכניות להשבת המים לנחלים באמצעות הסרת אחוז המעיינות והמרת המים בקולחים. עד כה רק מעיינות מועטים שוחררו, ביניהם מעיינות נחל געתון, עין יזרעאל, נחל ציפורי ועוד.
מכל האמוניה בחיפה.
אחת הסכנות הגדולות לחיפה והצפון היא פעילות מכל האמוניה של חיפה כימיקלים. המכל השוכן בלב מפרץ חיפה מכיל 12 אלף טונות אמוניה, גז רעיל ומסוכן. על-פי הערכות מומחים, פגיעה במיכל על ידי טיל או רעידת אדמה, עלולה לגרום למותם של 12 אלף איש ולפציעתם של מאות אלפים. בעקבות דרישת "צלול" החליטה הממשלה (החלטה 766) להקים מפעל לייצור אמוניה במישור רותם עד לראשית 2017 ולסגור את מיכל האמוניה במועד זה. בסוף נובמבר 2014, הודיע מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, דוד לפלר, כי הקמת המפעל נדחתה ל-2018. עמותת צלול דורשת לבטל החלטה זו ולהביא לסגירת המכל המסוכן כמובטח.
קמפיינים לשיקום נחלי הארץ ולהפסקת הזרמת הזיהום לים.
בעקבות חורף 2001, שהיה גשום במיוחד, אירעו הצפות קשות באזור הנחל. כלקח מהצפות אלה, הוחלט להעמיק את אפיק הנחל, כדי להגדיל את קיבולת המים. חפירה שבוצעה באפיק העלתה שהקרקעית מכוסה בבוצה מסוכנת, במרקם הדומה לפלסטלינה, שהצטברה במקום לאחר שנים רבות של הזרמת שפכים מזוהמים. (הבוצה שנחפרה בשלב הראשון נאגרה בשלוש ברכות שהוקמו לאורך הנחל, שעתה יש צורך לפנותן).
לאחר שנים ארוכות של ויכוחים בין המפעלים לבין רשויות המדינה (שבפועל הייתה המזהם העיקרי, שכן המדינה הייתה הבעלים של המפעלים בתקופת הזיהום) החליטה הממשלה, בנובמבר 2001, על אימוץ תוכנית לניקוי קרקעית הנחל שעלותה כ-260 מיליון שקל. ביצוע הפרויקט, שתוכנן על ידי דני שרבן, מיודפת מהנדסים, הוטל על רשות ניקוז ונחלים קישון. לפרויקט הוקמה מנהלת בה חברים משרדי ממשלה וכן ארגונים מטעם הציבור. "צלול" משמשת כנציגת הציבור במנהלת ועוקבת אחרי התנהלותו התקינה של הפרויקט.
פרסים.
על פעילותו בעמותה, נבחר בנג'מין קאהן, מייסד עמותת "צלול", לאחד מגיבורי הסביבה העולמיים על ידי "טיים מגזין".
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל]]
[[קטגוריה:ישראל: עמותות]]
Gas Powered Games
Gas Powered Games היא חברה אמריקנית המפתחת משחקי וידאו ושוכנת ברדמונד שבוושינגטון. החברה הוקמה במאי 1998 על ידי כריס טיילור, היוצר של "Total Annihilation" ועל ידי מספר עובדים נוספים לשעבר של Cavedog Entertainment.
התוצר הראשון של Gas Powered Games היה משחק התפקידים התלת-ממדי "Dungeon Siege", משחק וידאו שהופץ על ידי מיקרוסופט. מלבד המנוע שפותח במיוחד למען המשחק, היו במשחק מאפיינים חדשניים בז'אנר משחקי התפקידים שעזרו לו לבלוט מעל לשאר המשחקים בשוק משחקי התפקידים בתחום הפנטזיה. בעיקר בשל העבודה על המנוע המתקדם, פיתוח Dungeon Siege נמשך כשלוש שנים.
ב-2003 הוציאה החברה משחק הרחבה שנקרא "Dungeon Siege:Legends of Aranna. פיתוח המשחק נעשה בשיתוף פעולה עם "Mad Doc Software" והופץ גם כן על ידי מיקרוסופט. באוגוסט 2005 הוציאה החברה את המשכו, Dungeon Siege II.
במרץ 2006 רכשה Take-Two Interactive את זכויות ההפצה של סדרת Dungeon Siege, ובכך סיימה את שיתוף הפעולה שבין Gas Powered Games למיקרוסופט שנמשכה ארבע שנים.
Gas Powered Games הוציאה את Supreme Commander, משחק אסטרטגיה בזמן-אמת, בפברואר 2007. את המשחק הפיצה THQ. על פיתוחו הודיעה החברה באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer. כריס טיילור כינה את Supreme Commander "ממשיכו הרוחני" של Total Annihilation". כחבילת הרחבה הוציאה החברה את Supreme Commander: Forged Alliance בנובמבר 2007.
במאי 2007 הודיעה החברה על שותפות עם SEGA במטרה לעבוד על משחק תפקידים מקורי. ב-6 ביולי 2007 יצאה ההודעה לגבי פיתוח "Space Siege".
החברה עבדה על Demigod, שיצא בסוף 2008. המשחק היה שילוב בין משחק תפקידים למשחק אסטרטגיה.
החברה נסגרה ביולי 2018.
שמחה לוצאטו
הרב שמחה (סימון) לוצאטו (ה'שמ"ב, 1582 – כ"ז בטבת ה'תכ"ג, 6 בינואר 1663; ונציה) היה הוגה דעות, ורב בקהילה היהודית בוונציה.
ביוגרפיה.
לוצאטו נולד למשפחה עשירה, ולמד ב"ישיבה הכללית" של ונציה - מוסד הרבנות הרשמי של הקהילה, שראשיו שמשו כוועד הרבנים של העיר. לוצאטו מזכיר כרבותיו את הרבנים יעקב היילפרון, שמואל יהודה קצנלבוגן, אביגדור צוידאל, בן ציון צרפתי ולייב סרוואל - כולם היו ראשי הישיבה באיטליה בסוף המאה השש עשרה ותחילת המאה השבע עשרה. אך לוצאטו למד בעיקר מתוך ספרים מהם קנה השכלה גם בספרות הכללית ובחכמות חיצוניות. בגיל עשרים וארבע הוא הוכתר כאחד משבעת רבני קהילת ונציה, ומאז ועד מותו שימש במשרה רבנית בעיר, כאשר מיום פטירתו של רבי יהודה אריה מודינא בשנת ת"ח (1648), היה לראשון מבין הרבנים בעיר - "ריש מתא וריש מתיבתא" (בארמית: ראש העיר וראש הישיבה).
לוצאטו ישב רוב שנותיו בוונציה, ולא עזבה אלא לזמן קצר. הוא התרכז בעיקר בפעולות הקשורות בתפקידו כראש הישיבה הכללית, אך עסק גם בעניינים ציבוריים שחרגו ממסגרת תפקידו, ביניהם השתתפות בהנהלת בית הכנסת הגדול, ויסוד ה"תלמוד תורה ארץ ישראל" - מעין בית מדרש שסביבו התרכזו בני ארץ ישראל ושאר ארצות המזרח שהיו רבים מהם באותו הדור בוונציה. הוא גם סייע במפעל הציבורי של יהודי ונציה - "חברת פדיון שבויים". לא ברור מה היו בדיוק מקורות פרנסתו, שכן ראשות הישיבה הכללית הייתה משרה בלא שכר, וכשנישאה בתו גילה (Ghele), הקציב לה נדוניה סבה, יצחק. לוצאטו כתב תשובות רבות בענייני הלכה הפזורים בקבצים שונים ומזמנים שונים. רבנים מקהילות שונות היו שואלים לחוות דעתו על פסקים שכתבו, וניכר כי סמכותו בדורו הייתה רבה.
לוצאטו נפטר ונקבר בבית הקברות של קהילת וניציה על הלידו.
המאמר על יהודי ונציה.
לוצאטו פרסם ב-1638 חוברת אפולוגטיקה בשם "מאמר על יהודי ונציה" באיטלקית, בה ניסה לשכנע את הקורא כמה טוב למדינה שיהודים יושבים בה.
הוא פירט בחיבורו יתרונות שונים שמקנה ישיבת יהודים בעיר. בין היתרונות שציין: פריחת המסחר, פיתוח ענפי כלכלה חדשים, היהודים אינם קונים נכסי דלא-ניידי ואינם רודפי שררה.
כתביו.
בין חיבוריו הספר "מאמר על מצב היהודים" (הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, תשי"א), שהיה מכוון לקוראים נוצרים בתקופתו. כמו כן כתב תשובות רבות בענייני הלכה, וביניהן "משען מים" - תשובה מקיפה אודות המקווה ברוויגו, שנושא כשרותו היה למחלוקת בין רבני איטליה במשך כעשרים שנה. ספר נוסף שכתב עסק בסוקרטס ונקרא "socrate- overo dell'humano Sapere". הספר נכתב באיטלקית, ועסק בבעיית הידיעה האנושית.
גלי חום
אינדיק
אצטדיון עירוני נס ציונה
אצטדיון עירוני נס ציונה, אשר מוכר גם כאצטדיון הפרדס, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנס ציונה. האצטדיון הוקם בשנת 2001 ושימש את קבוצת הכדורגל סקציה נס ציונה במשחקיה הביתיים עד לעלייתה לליגת העל בשנת 2019. את האצטדיון החלה לבנות עיריית נס ציונה בשנת 2000 לאחר שהחליטה להקים את האצטדיון שהחליף את המגרש העירוני הישן ("הספורטק") שהוקם בשנות ה-50.
האצטדיון ממוקם ליד שכונת טירת שלום ונמצא בסמוך לכביש 42. באצטדיון 3,500 מקומות ישיבה, מתחת ליציע הצופים ממוקמים חדרי כושר, מועדונים, חדרי הדרכה, אזורי מנהלה ואדמיניסטרציה, חדר שופטים, חדר תקשורת, אזור אח"מים ושתי קפיטריות.
בתכנון בשלב השני מיועד לכלול 6,000 מקומות ישיבה על ידי הגבהת היציע הקיים משני צידיו לגובהו במפלס האמצעי לצד אפשרות להקמת יציע נוסף באותו גודל. לאצטדיון אף נבחנה תוכנית נוספת להרחבתו ביציע משני לכ-1,500 צופים כדי להכשירו לליגת העל עבור סקציה נס ציונה.
סמל צפון קוריאה
הסופרקאפ האירופי
עידן קוולר
עידן קוולר (נולד ב-18 בדצמבר 1981) הוא עיתונאי ישראלי, שדרן, עורך חדשות הספורט של גלי צה"ל ומגיש את תוכניות סוף השבוע – "שישבת".
ביוגרפיה.
קוולר נולד ב-1981 וגדל בראשון לציון, כבר בהיותו נער החל לשדר ברדיו, תחילה ברדיו לב המדינה 91 FM - אז בהנהלתם של אנשי הרדיו גדעון לב ארי ושוש עטרי. לאחר מכן שידר ברשת א' של קול ישראל את התוכניות "בראש צעיר". כשנה לפני גיוסו לצה"ל, הצטרף ל"מעריב" ככתב כדוריד וכדורסל. עם גיוסו לצה"ל בשנת 2000 הגיע לגלי צה"ל ושימש שם כתב ושדר ספורט. לצד תפקידיו ככתב הספורט של התחנה ועורך חדשות, שימש בבחירות 2003 כתב פוליטי וסיקר את מפלגות מרצ ושינוי.
שימש עד שחרורו מצה"ל גם כתב משטרה, ולאחר שסיים את שירותו הצבאי הצטרף לערוץ 10, והגיש פינות ספורט בתוכנית הבוקר של אברי גלעד ולינוי בר גפן. לתקופה קצרה שימש כתב חינוך בחדשות 10. ב-2004 קיבל הצעה לשוב לגלי צה"ל, הפעם למחלקת התרבות, שם שידר מופעים חיים והגיש תוכניות תרבות ובידור. באותה שנה הגיש פינות ספורט בתוכנית הבוקר של "רשת" בערוץ 2, בהנחיית עינב גלילי וגולן יוכפז.
ב–2006 החל להגיש את פינת "אתמול בטלוויזיה" בתוכנית הבוקר של "רשת" "העולם הבוקר" עם אברי גלעד ועינב גלילי. ביולי אותה שנה, סמוך לפרוץ מלחמת לבנון השנייה, מונה לכתב הפוליטי של גלי צה"ל.