החלוקה לסוגים מתבססת על אזורי ההשפעה שלהם ועל תפקודיהם, ומבחינים נכון להיום בלפחות 17 סוגים שונים של תאי גנגליון ברשתית של פרימטים כולל האדם, שמוגדרים על ידי מורפולוגיה אופיינית, תכונות תגובה לאור, ולאן הם מקרינים (כלומר לשדה הקלט של מי הם משתייכים). נתייחס לחמישה סוגים עיקריים:
תאים ננסיים
תאים אלה מקרינים לשכבות הפארבו-תאיות בגרעין הברך הצדי. שמם בא להם מגודלם הקטן של העצים הדנדריטיים ושל גופי התא שלהם, והם מהווים כ-80% מכלל תאי הגנגליון ברשתית. הם מוזנים ממספר קטן יחסית של קנים ומדוכים, מהירות ההולכה שלהם קטנה, והם מגיבים היטב לשינויים בצבע אבל בצורה חלשה לשינויי ניגודיות (contrast), מלבד במקרה של שינויים מאוד משמעותיים [Kandel, 2000]. שדות הקלט מרכז-היקף שלהם פשוטים, כשהמרכז יכול להיות 'דולק' (ON) או 'כבוי' (OFF) עבור מדוך מסוים, בעוד שההיקף יהיה הפוך עבור מדוך אחר.
תאי פאראסול
תאים אלה מקרינים לשכבות המאגנו-תאיות בגרעין הברך הצדי. שמם בא להם מהעצים הדנדריטיים וגופי התא שלהם, ששניהם גדולים בהשוואה לתאי מידגט, והם מהווים כ-10% מכלל תאי הגנגליון ברשתית. הם מוזנים ממספר רב יחסית, של קנים ומדוכים, מהירות ההולכה שלהם גבוהה, והם מגיבים גם לשינויים ברמות ניגוד נמוכות, אבל רגישותם לשינויי צבע נמוכה [שם]. שדות הקלט שלהם גדולים בהרבה בהשוואה לתאים ננסיים, וגם הם בנויים ממרכז-היקף בדומה לתאים הננסיים.
דו-שכבתיים
תאים אלה מקרינים לשכבות הקוניו-תאיות בגרעין הברך הצדי, והם מהווים כ-10% מכלל תאי הגנגליון ברשתית. בשל גודלם הזעיר (פירוש המונח קוניו-תאי הוא 'תא שגודלו כגרגר אבק'). הם מוזנים ממספר לא רב של קנים ומדוכים, מאופיינים בכושר הפרדה מרחבי בינוני, במהירות הולכה בינונית ורגישותם לגירויי ניגוד בינונית גם היא. ייתכן שהם מעורבים גם בראיית צבע. שדות הקלט שלהם גדולים מאוד, והם כוללים מרכז בלבד (ללא היקף) והם תמיד במצב 'דולק' עבור מדוכים כחולים ו'כבוי' עבור מדוכים אדומים וירוקים.
תאי גנגליון רשתיתיים אחרים שמקרינים לגרעין הברך הצדי
תאים אחרים שמקרינים לגרעין הברך הצדי יוצרים קשרים עם גרעין אדינגר-ווסטפאל (EW – Edinger-Westphal) לבקרה של רפלקס האישון (puppilary light reflex) ותאי גנגליון רשתיתיים ענקיים.
תאי גנגליון רגישים-לאור
תאים אלה מכילים פיגמנט-אור משלהם שנקרא מלאנאופסין, שהופך אותם לרגישים ישירות לאור, גם בהיעדר קנים ומדוכים. הם מקרינים לגרעין העל-תצלובתי דרך המסילה הרשתיתית-היפותלאמית ובכך מווסתים את השעון הביולוגי של הגוף.
גיורא לב
גיורא לב (נולד ב-30 ביוני 1939) הוא ראש עיריית פתח תקווה השביעי, תקופת כהונתו נמשכה שתי קדנציות בין השנים 1998–1989. תת-אלוף במילואים בצה"ל ולשעבר מפקד חטיבה 460 ומפקד עוצבת אתגר.
ביוגרפיה.
לב נולד בחיפה, ולמד בבית הספר החקלאי כדורי. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. בשריון עבר לב הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש במספר תפקידי פיקוד בחיל. במלחמת ששת הימים היה לב מפקד פלוגה בגדוד 268 בחטיבה 60. לאחר מכן נשלח להדריך אנשי שריון באתיופיה, ולאחר חזרתו מונה למפקד פלוגה בגדוד 195 בחטיבה 401. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד גדוד 264 בחטיבה 421 (בפיקוד חיים ארז) שהשתייכה לאוגדת שרון. גדודו היה גדוד הטנקים הראשון שחצה את תעלת סואץ במבצע אבירי לב ופשט שם על בסיסי טילים מצריים. לאחר המלחמה שימש מפקד גדוד 195, סגן מפקד חטיבה 14 ומפקד חטיבה 460. במלחמת לבנון פיקד על אוגדה 90 שנלחמה בגזרה המזרחית. שירת כסגן מפקד גיס ושימש נספח צבאי בדרום אפריקה. לב השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף.
ב-1989 נבחר לראשות העיר כשהוא מתמודד מטעם הליכוד וגובר על דב תבורי נציג מפלגת העבודה. בשנת 1995, בית המשפט זיכה אותו מכתב אישום שהגישה נגדו המדינה, בגין שוחד והפרת אמונים. בית המשפט העליון דחה את ערעורה של המדינה על הזיכוי וקבע כי ההאשמה היא חסרת בסיס. לב התמודד ב-1998 לקדנציה שלישית, אך הפסיד בבחירות ליצחק אוחיון, מועמד עצמאי המזוהה עם מפלגת העבודה. בשנת 2015 הוענקה לו אזרחות כבוד של העיר.
באוגוסט 2018 אמר לב כי הוא שוקל להתמודד בבחירות לראשות העיר פתח תקווה. בסופו של דבר, לב לא התמודד בבחירות והודיע על תמיכתו באיציק ברוורמן.
גיורא לב גר בפתח תקווה. נישא לעדנה, שממנה התאלמן ב־2017, ואב לארבעה ילדים.
רובע לואישהאם
רובע לואישהאם של לונדון
רובע לונדון של לואישהאם
רובע לואישהם
רובע לווישהאם
רובע לווישהם
אבקנים
גיסות השריון
בנימין אבן
בנימין אבן (1905 – 28 בפברואר 1979 א' אדר ה'תשל"ט) היה ראש המועצה המקומית הוד השרון הראשון אחרי איחודן של ארבע המושבות, בין השנים 1964-1969. אבן גם היה ראש מועצת רמתיים (אחת מהמושבות) משנת 1957 עד לאיחוד בשנת 1964.
נולד בסוקולקה שבפולין, עלה לארץ ישראל ב-1922.
בעת כהונתו נבנה תיכון מוסינזון, נבנו שני אזורי תעשייה במועצה, והותקנה מערכת תיעול כללית.
סמל רובע הארינגיי
סמל רובע הארינגיי אומץ בשנת 1965 לאחר הקמת רובע הארינגיי של לונדון מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס.
הסמל הוא שלט אצולה בצבע שחור שעליו שבעה ברקים צהובים. הברקים מסמלים את שידור הטלוויזיה הראשון שבוצע בבריטניה - וזאת מאחר שהשידור בוצע מארמון אלכסנדרה שברובע.
בראש הסמל מופיעה ציצה שעליה שמש ובמרכזה גלגל שיניים המסמל את חשיבות התעשייה לכלכלת הרובע. השמש מסמלת את הרובע החדש עצמו.
בתחתית הסמל מוטו הרובע: Progress with Humanity (מאנגלית: קידמה עם אנושיות).
בני כשריאל
בני כשריאל (נולד ב-19 בספטמבר 1951) הוא ראש עיריית מעלה אדומים המכהן ויושב ראש סיעת הליכוד במרכז השלטון המקומי, סגן יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ומכהן כחבר מועצת המנהלים במפעל הפיס ובחברה למשק וכלכלה.
ביוגרפיה.
יליד אשקלון, הוריו מאיר וג'נג'ן כשריאל עלו מאיראן מהעיר שיראז, אב לליטל, לאורי ולשלי. בתו ליטל הייתה אלופה ושיאנית ישראל בשחייה.
בשנת 1974 החל את שירותו הצבאי בחיל האוויר ולאחר שחרורו מצה"ל עסק בהדרכת נוער מחו"ל. במקביל למד באוניברסיטה העברית בירושלים והוא בוגר תואר ראשון ביחסים בין לאומיים וסוציולוגיה ותואר שני במזרח התיכון בן זמננו מאוניברסיטת תל אביב.
במהלך הלימודים, נבחר לתפקיד יו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, בו כיהן כשנתיים. במסגרת תפקידו באגודת הסטודנטים ייסד והקים את הקרן להנצחת סטודנטים שנפלו במערכות ישראל ואנדרטה לזכרם.
בשנים 1986-1979 עבד במשרד השיכון, שם מילא שורה של תפקידים בניהם - עוזר מנכ"ל, מנהל יחידת החברות הממשלתיות, דירקטור בחברות הבניה הגדולות בישראל ויושב ראש ועדות בדירקטוריון החברות (שיכון ופיתוח, עמידר, חברה לפיתוח חוף אילת, ערים, הרובע היהודי ועוד).
בשנים 1986–1991 כיהן כמנכ"ל חברת אפרידר, העוסקת בבינוי ופיתוח מגורים, מלונאות וניהול נכסים באזור דרום הארץ.
החל מסוף שנת 1989 כיהן כמ"מ ראש עיריית מעלה אדומים ובשנת 1992 החל לכהן כראש העיר, עם פרישת קודמו מהתפקיד. החל מאוקטובר 1994 מכהן כשריאל כראש העיר הנבחר במשך חמש כהונות רצופות במסגרת רשימה עצמאית.
בראשית 2008 הוגשה נגדו, על ידי עובדת בעירייה, תלונה על הטרדה מינית והתנכלות. התלונה הוסרה בעקבות הסכם פשרה בו שילם פיצויים בסך 100,000 ש"ח ועיריית מעלה אדומים שילמה למתלוננת 50,000 ש"ח נוספים.
תפקידים ציבוריים נוספים.
בשנת 2018 מונה לכהן בתפקיד יו"ר זמני של מפעל הפיס. כהונתו נכנסה לתוקף ב-02.05.18 עם סיום כהונתו של האלוף במיל' עוזי דיין.
בשנת 2014 נבחר לכהן כחבר מועצת המנהלים וחבר ועדת הכספים של מפעל הפיס. בתפקיד זה מכהן עד היום.
בשנת 2011 נבחר לכהן כחבר מועצת המנהלים וחבר הנהלה של החברה למשק וכלכלה במרכז השלטון המקומי. בתפקיד זה מכהן עד היום.
בחודש ספטמבר 2009 נבחר לשמש כיושב ראש סיעת הליכוד במרכז השלטון המקומי ופועל לקידום וחיזוק השלטון המקומי. בתפקיד זה מכהן עד היום.
החל מחודש יולי 1999 ועד חודש דצמבר 2001 כיהן גם כיושב ראש מועצת יש"ע.
בשנת 1994 נבחר לכהן כסגן יושב ראש מרכז השלטון המקומי. בתפקיד זה מכהן עד היום.
המשרפה.
בשנת 2019 חתם כשריאל על אישור להקמת משרפת פסולת, טקס הנחת אבן הפינה התקיים במעמד השר להגנת הסביבה, זאב אלקין.
חתימתו על האישור נעשתה ללא תסקירים מוקדמים של בריאות, איכות סביבה וזיהום. ד"ר איתמר גרוטו, המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, הוציא חוות דעת לפיה קיימת סכנה מוחשית לתחלואה בסרטן ומומים מולדים לתושבי המתגוררים באזור, לרבות אזור בית החולים הדסה הר הצופים אליו מגיעה אוכלוסייה בסיכון גבוה.
לאחר שדבר התוכנית התגלה לתושבי האזור הוקם מטה מאבק כנגד התוכנית. בראש המאבק עמד בין היתר יו"ר הנהגת ההורים העירוני שלומי ירוחם. עם התפתחות המאבק, התקיימו מספר הפגנות ברחבי העיר, ואלו גרמו לכשריאל לחזור בו מביצוע הפרויקט. מטה המאבק הפעיל לחץ גם בגזרת ראש הממשלה בנימין נתניהו, אשר התבקש לבחון מחדש את המהלך. בעקבות פעולות אלו, הוציא ראש הממשלה בנימין נתניהו סרטון לתושבי האזור והתחייב לבטל את המשרפה. בהמשך לכך הודיעה השרה להגנת הסביבה, גילה גמליאל, על הקפאת הפעילות להקמת המתקן ובמקביל הוקם צוות בין משרדי במטרה לבטל את הפרויקט.
ביוני 2021 החליטה ועדת המכרזים הבין משרדית לבטל את המכרז להקמתה של המשרפה.
המאבק בחרדים.