למחרת היום נחלשה הרוח מאוד, והצרפתים שילחו את הגליאות שלהם נגד אוניות האנגלים משותקות התנועה. לקראת ערב התעוררה בריזה, ו"מרי רוז", בפיקודו של תת-אדמירל ג'ורג' קארוּ, החלה מתקדמת אל עבר האויב. לאחר דקות ספורות בלבד התהפכה האונייה וטבעה. מכל צוותה הצליחו להינצל 35 איש בלבד. הסברה היא, כי לא ניתנה הוראה לסגור את אשנבי התותחים התחתיים לאחר הירי בגליאות הצרפתיות. לכן, כשנטתה האונייה על צדה בשל משב רוח פתאומי, חדרו מים לתוכה והיא התהפכה. הצרפתים, מכל מקום, האמינו כי הם שהטביעו את האונייה האנגלית.
באוגוסט עזב חיל המשלוח הצרפתי את אדמת אנגליה כלעומת שבא.
ספרות רומאיות
המועצה לביטחון לאומי
מיכאל שיינפלד
מיכאל (מיקי) שיינפלד (נולד ב־11 באפריל 1976, י"ב בניסן התשל"ו) הוא סופר ואיש חינוך דתי לאומי.
ביוגרפיה.
שיינפלד נולד בפתח תקווה. בוגר ישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים ותלמידו של הרב חיים סבתו, שממנו ומספריו שאב השראה רבה. בשנת הלימודים תשס"ח היה ר"מ לתלמוד בישיבת מקור חיים שבכפר עציון. משנת הלימודים תשס"ט הוא מורה לספרות ולגמרא בישיבה התיכונית אורות יהודה באפרת, בעבר שימש בה כר"מ. לשיינפלד תואר ראשון במשפטים. הוא נשוי ואב לארבעה. אחיו התאום של הרב אלי שיינפלד.
יצירתו.
ב-2002 זכה במקום ראשון בתחרות "הסיפור הקצר" של מפעל הפיס, אך החליט לא לפרסם את סיפורו בקובץ הסיפורים הזוכים בעקבות טענת חבריו לפגיעה ברגשות הציבור החרדי וברצונו לא להיות נגוע בספק איסור לשון הרע.
את ספרו הראשון בכל מקום שהם כתב במהלך שירותו הצבאי בגדוד 12 של גולני, הספר מורכב מקטעים קצרים המספרים את מה שעובר על החייל הדתי במחלקת ההסדר. הסיפורים יצאו בספר בהוצאה של הישיבה ובמקביל פורסמו קטעים מהם בחוברות לחיילים שמוציאה הישיבה.
שיינפלד גויס למילואים במלחמת לבנון השנייה ועל חוויותיו במלחמה כתב את "בא מלבנון", שיצא עם קובץ הסיפורים "בכל מקום שהם" שפורסם קודם בנפרד ותיאר את חוויותיו של בן ישיבת הסדר בעת שירותו בצה"ל.
ב- 2006 יצא לאור ספרו אבדות המתאר תהליך של חיפוש ומציאה דרך דמויות וחפציהן האבודים.
ב-2008 יצא לאור ספרו מים שאין להם סוף, המתאר את לבטיו של תלמיד ישיבת הסדר, בזמן לימודיו בישיבה.
ב- 2012 יצא ספרו החוק למניעת בדידות המספר על מאבקו של רווק בוגר בחוק למיגור תופעת הרווקות.
ב- 2018 לאחר הפסקה ארוכה יצא ספרו עד שנגיע הביתה המספר על התמודדותו של מחנך עם קשיים משפחתיים ואישיים.
באפריל 2022 פרסם שיינפלד כי ספרו "החוק למניעת בדידות" מעובד למחזה שיעלה בתיאטרון הקאמרי.
קישורים חיצוניים.
ביקורות על ספריו:
ארטה פוברה
"ארטה פוברה" (באיטלקית: Arte Povera; "אמנות ענייה") הוא כינוייה של קבוצת אמנים איטלקים, שרובם הגיעו מערי צפון-איטליה כגון טורינו, מילאנו וג'נובה, ופעלו בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20. הם יצרו אמנות העושה שימוש בחומרים דלים וזולים, חסרי "הילה" אמנותית כגון מתכות, אבנים, עצים וכדומה, בהשפעת אמנות הפופ ארט.
המונח עצמו נטבע בשנת 1967 על ידי מבקר האמנות האיטלקי ג'רמנו צ'לנט (Germano Celant), שאף אצר כמה תערוכות של חברי הקבוצה.
בין האמנים המזוהים עם תנועה זו בולטים האמנים מריו מרץ (Mario Merz), פיירו מנצוני (Piero Manzoni) ומיכלאנג'לו פיסטולטו (Michelangelo Pistoletto).
אחירותם החורש
אֲחִירוֹתֶם החורש (שם מדעי: "Spartium junceum") הוא מין יחיד בסוג אחירותם ממשפחת הקטניות.
מאפיינים.
שיח או עץ נמוך בעל ענפים רותמיים, עלים מעטים ופשוטים ופרחים גדולים, צהובים וריחניים. בזמן פריחת הצמח ריחו הטוב נודף למרחוק. כל חלקי הצמח מכילים את האלקלואיד ספרטאין. אחירותם החורש נפוץ בארצות הים התיכון, ובארץ ישראל בגליל עליון וגליל מערבי, כרמל, רמות מנשה והשרון, הרי ירושלים והשפלה והשומרון. שיא הפריחה בחודשי אפריל ומאי.
ענפיו החזקים והגמישים של הצמח משמשים לקליעת מחצלות.
שמו נגזר מיוונית ופירושו: חבל, חוט. התיאור junceum ניתן עקב הדמיון למשפחת Juncaceae.
אחירותם החורש הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
רעילות.
העלים, הגבעולים ובמיוחד הזרעים מכילים חומרים רעילים. האחירותם שכיח מאוד בגינות והתינוקות נמשכים אל פירותיו המבריקים, המבשילים בקיץ, ועלולים לטעום מהם. ההרעלה גורמת להקאות חולשה כללית ודופק חלש, אולם על פי רוב אין זו הרעלה מסוכנת, והרעל מורחק מהגוף על ידי שטיפת קיבה.
אחירותם
מידע אסימטרי
מידע אסימטרי הוא מונח בכלכלה, המציין מצב שבו לא לכל המשתתפים בפעילות הכלכלית יש אותו מידע רלוונטי בנוגע לעסקה.
המידע האסימטרי נוצר מכיוון שלצדדים השונים יש כמות או איכות שונה של מידע ומכיוון שלעיתים קרובות לצד אחד (בדרך כלל הצד המוכר) יש מידע מסוים שאינו מצוי ברשותו של האחר (בדרך כלל הצד הרוכש). הדבר נובע מסיבות שונות, חלקן משום שהמידע הוא פרטי, חלקן משום שהמידע נמדד בצורה אחרת על ידי הגורמים השונים ומוערך בשל כך בצורה אחרת. דבר זה הוא היוצר קושי בקבלת החלטות עסקיות ובקביעת אסטרטגיות של פעולה.
מחקרים בתחום.
בין החוקרים תחום זה היה זוכה פרס נובל לכלכלה, קנת' ארו, שהראה כיצד אסימטריה של מידע יוצרת תמריץ לצד שלו מידע רב יותר לרמות את הצד בעל המידע המועט יותר, ודבר זה עלול לגרום מצב של כשל שוק. כתוצאה מכך התפתחו מספר מנגנוני שוק, ביניהם ערבויות ואימות על ידי צד שלישי, המאפשרים לשווקים עם מידע אסימטרי לתפקד.
חוקר נוסף היה זוכה פרס נובל בכלכלה לשנת 2001, ג'ורג' אקרלוף, שבמחקרו "שוק הלימונים: איכות ומנגנון השוק", הדגים כיצד מידע אסימטרי בשוק יכול להביא לבחירה השלילית (Adverse Selection) שנגרמת מכשל השוק. "הלימונים" הם כינוי בשוק המכוניות המשומשות למכוניות פגומות. בעיית המידע כאן היא שכאשר אדם קונה מכונית משומשת, אין הוא יודע בוודאות מתקבלת על הדעת מהו מצבה. בעלי "לימונים" שבידם המידע החשוב בנוגע למצב המכונית, יהיו מוכנים להיפטר ממכוניותיהם, גם כאשר מחירי המשומשות נמוכים יחסית. בעלי מכוניות תקינות יחכו למחירים טובים יותר בשוק המשומשות. לפיכך, ככל שמחירי המשומשות נמוכים יותר, כן גדלה ההסתברות שקונה המכונית ירכוש "לימון".
באותה שנה זכה בפרס גם מייקל ספנס שפיתח את מודל האיתות (signaling model), המתמודד עם מידע אסימטרי בעת בחירת מועסקים חדשים בשוק העבודה. מכיוון שבידי המעסיק אין מידע מושלם אודות רמת המועסק, וקבלתו לעבודה כרוכה בעלויות עסקה גבוהות, נאלצים שני הצדדים להסתמך על "איתותים" של יכולת המועסק המתבטאים ברכישת רמה מסוימת של השכלה, שדורשת עלות מהמועסק, זאת אף שלהשכלה כשלעצמה עשוי להיות ערך נמוך עד אפסי עבור המעסיק.
אינפורמציה א-סימטרית
אקטיביסט
קיבוץ גלעד
כדורת דשא
כדורת דשא (אנגלית: lawn bowls) הוא משחק כדור, שמקורו באנגליה.
מטרת המשחק היא גלגול כדורים א-סימטריים במטרה לקרבם לכדור קטן יותר, צבוע לבן או כתום, שנקרא על ידי השחקנים בשמות "ג'ק" או "קיטי". בגלל מבנה הכדור האסימטרי הוא נע במסלול קשתי, דבר שמוסיף למשחק ממד של מיומנות, ודורש ריכוז ודיוק. הכדורים בעבר היו עשויים מעץ וכיום עשויים מפלסטיק, ומסומנים בצורה ייחודית, כך שניתן לזהות את הכדורים של כל שחקן. את הכדורים מגלגלים (בשונה ממשחק הפטאנק שבו משליכים את הכדורים).
כדורת דשא היא משחק-חוץ, שנהוג לשחקו על גבי משטח דשא טבעי או מלאכותי, ומכאן שמו, ולחלופין על גבי משטחים מלאכותיים מותאמים בחלל סגור. המשחק פופולרי במיוחד במדינות בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד ומדינות חבר העמים הבריטי.
המשחק הוא משחק תחרותי בין שני יחידים או קבוצות של שניים, שלושה או ארבעה שחקנים. אורך המגרש נע בין 32 ל-40 מטרים ורוחבו הוא לפחות 4.4 מטרים.
משחק הכדורת אינו דורש כושר גופני מיוחד ומשחקים בו גם נכים ועוורים, הנעזרים במאמן המכוון אותם על המגרש.
הספורט אינו ספורט אולימפי, אך מאוגד בהתאחדות עולמית המארגנת תחרויות בינלאומיות ומעדכנת את חוקי המשחק. במשחק הכדורת אין צורך בשופט צמוד ורוב המחלוקות מיושבות באופן חברי בין השחקנים ומנהלי הקבוצות (סקיפים). במקרים נדירים נעזרים בשופט למדידות מדויקות וליישוב מחלוקות כאשר מתקיים אירוע חריג על המגרש.
בישראל מספר מועדונים הפעילים במסגרת התאחדות כדורת הדשא בישראל. המועדונים הראשונים הוקמו על ידי עולים מדרום אפריקה שהשפעתם עדיין ניכרת בענף. ההתאחדות הישראלית מארגנת משחקי יחידים, תחרויות ליגה ותחרויות תקופתיות בין המועדונים ושולחת ספורטאים נבחרים לתחרויות בינלאומיות. ההתאחדות מדרגת את השחקנים בדירוג ארצי המתעדכן מספר פעמים בשנה על פי הישגי השחקנים בתחרויות הארציות.
המועדונים הקיימים כיום הם חיפה, נתניה, רעננה, רמת השרון, רמת-גן, קריית אונו, סביון וירושלים. כדורת דשא הוא אחד מענפי הספורט במשחקי המכביה. נכון למרץ 2021, המגרש ברמת השרון נטוש.
מסגרת נוספת היא ה-PBA, התאחדות הכדורת המקצועית. התאחדות זו מארגנת בכל חורף 5 תחרויות באנגליה, בהם לוקחים חלק 16 השחקנים המדורגים במקומות הגבוהים בעולם ו-16 שחקנים נוספים הנבחרים בתחרויות הסמכה. בכל תחרות של ה-PBA משתתף נציג מישראל, שמנצח את תחרות ההסמכה בארץ עבור אותה תחרות. את התאחדות הכדורת המקצועית הקים שחקן כדורת דשא ישראלי ותיק ובעל הישגים רבים, ססיל ברנסקי. באליפות העולם לשנת 1992 זכה ברנסקי יחד עם לורנס מנדלסון וליאון בלום באליפות העולם לשלישיות גברים.
בישראל פועלת גם עמותה ישראלית לכדורת דשא לעוורים, ששחקניה זוכים להצלחות רבות בתחרויות בינלאומיות.
וילהלם הילזה