בשנת 1953 הגיש את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת לונד. הנושא היה ״דיפוזיה מרחבית של חידושים״. מחקר על האופן שבו המידע עובר בין אוכלוסיות אנושיות. בעבודה זו ניכרת השפעה של עמיתים מהאוניברסיטה שקירבו אותו לנושא התנועות האנושיות במרחב הכפרי בשוודיה, ואל מודלים מתמטיים וסטטיסטיים כמו מודל מונטה קרלו, שיטה של חישובים עם מספרים אקראיים, שאיתו השתמש במחקר לדוקטורט.
התאוריה שלו היא תאוריה הסתברותית, שבדקה מהי ההסתברות של ״השכן״ הקרוב למוקד החידוש, יאמץ גם הוא את החידוש. הוא הראה כי ההסתברות לאימוץ החידוש יורדת עם המרחק ממוקד החידוש - ״עקומת פיחות המרחק״. עם זאת הוא הראה, כי יכולים להיות מצבים שדווקא במקומות רחוקים יאמצו את החידוש - עקב תקשורת טובה עם המוקד הראשוני. התהליך הזה הוא איטרטיבי וניתן לבצע בו סימולציה של חיזוי התפשטות החידוש במרחב.
הגרסטרנד הראה את הדרך שבה התרחש אימוץ החידושים על ידי חקלאים במרכז שוודיה. תהליך שנתפס כסדרה של גלי דיפוזיה אשר יכול להיות ממופה, ממוסגר, מדומה, ובעל יכולת ניבוי מותנה. הדוקטורט נכתב בשוודית, ונותר סמוי מהעולם המדעי הבינלאומי לעוד עשור שנים לפחות.
פריצת שמו לעולם המדעי התרחשה כאשר קיבל הזמנה לאוניברסיטת וושינגטון (שהייתה אז מרכז הגאוגרפיה הכמותית בארצות הברית) אפשרה להגרסטרנד לדבר על עבודתו. כמו כן, בשנת 1960 היה שוודיה אחת המדינות הנורדיות שאירחו את הקונגרס הגאוגרפי הבינלאומי IGU. הגרסטרנד ארגן סימפוזיון על מודלים עירוניים באוניברסיטת לונד והביא לשם חוקרים גאוגרפים מובילים, והראה להם - אלה הרעיונות השוודיים בנושא. התלהבות החוקרים הייתה עצומה והדבר הביא להפצת שמו ומחקריו בעולם.
בעקבות פגישת IGU, התחייבו משתתפיו לתרגם את התזה המקורית של הגרסטרנד לאנגלית - ״דיפוזיה של חדשנות כתהליך מרחבי״ (1967). קבוצות מחקר בארצות הברית ובבריטניה רצו לפתח יותר ויותר "מודלים של הגירה באמצעות המהפכה במחשוב הדיגיטלי, תוך שימוש בסימולציות מונטה קרלו של תנועות האוכלוסייה. הגרסטרנד הציג מאמר שכותרתו "מה עם האנשים במחקר במדעי האזור?" בקונגרס האירופי של איגוד המדע האזורי בקופנהגן, דנמרק.
מאמר זה, שפורסם בשנת 1970, פיתח שני מושגים:
הצורך ללמוד את התנהגות המרחבית של הפרט על מנת להבין פרקטיקות חברתיות וקבוצתיות. גאוגרפים חברתיים מודרניים נוהגים כעת ללמוד התנהגויות יומיומיות על בסיס אישי, על מנת להבין דפוסים גדולים יותר.
קשר בין מרחב וזמן. מבחינה היסטורית, מדעני החברה התייחסו לזמן כאל גורם רלוונטי אך חיצוני לתכונות מרחביות. עבודתו המוקדמת של הגרסטרנד על דיפוזיה של חדשנות (לימוד ההתפשטות הגאוגרפית של טכנולוגיות חדשות) גרמה לו להבין כי השניים, (המרחב והזמן) הם נפרדים, אבל לא עצמאיים זה מזה. באמצעות רשומות מפורטות של מפקד האוכלוסייה של שוודיה, הוא פיתח שיטות חדשות של קידוד גאוגרפי ומיפוי מחשבים - רתימת כוח מיחשוב כדי לקלוט נתונים גאוגרפיים בדרכים חדשות וגמישות. הכוח הנוכחי של מערכות מידע גאוגרפי (GIS) שמתמודדות עם נתונים גאוגרפיים, שורשיה החלוציים ברעיונות של הגרסטרנד ותלמידיו.
מורשת המחקר.
עבודתו הראשונית של הגרסטרנד הייתה בעיקר כמותית. בשנות החמישים הוא היה חלוץ של שימוש בנתונים גאוגרפיים סטטיסטיים ראשוניים. הוא פיתח מודלים וטכניקות סטטיסטיות, כגון הקובייה של מרחב הזמן ופריזמה בחלל-זמן, שהפכה מאוחר יותר לפיתוח מערכות מידע גאוגרפיות המעובדות ומדמיינות את נתוני התנועה. עבודתו הובאה לידיעת העולם הדובר אנגלית על ידי את אלן פרד ונייג'ל טריפט.
הגרסטרנד ראה את הזמן והמרחב כמסגרת מבנית אחת, שבה האדם פועל ונע. הרעיון שלו היה למפות את התנועה הזאת ולבחון אילו אילוצים משפיעים על התנועה הן במרחב והן בזמן. תנועתו של האדם נקראת מסלול, וישנם שני מסלולים עיקריים: המסלול היומי ומסלול החיים. היינו מסלולים שהוגדרו על פי פרקי הזמן. מסלול החיים הוא סכום של המסלולים היומיים, שבדרך כלל הוא מסלול מחזורי: בית-עבודה-בית. במסלול היומי של האדם העירוני המודרני, הנחת היסוד היא שישנה הפרדה מרחבית בין מקום העבודה למקום המגורים. שיטת המיפוי הזאת של זמן-מרחב, מאפשרת לחוקרים השוואות אין סופיות בהתנהגות המרחבית של קבוצות אוכלוסייה שונות.
עבודתו של הגרסטרנד תרמה להכנסת המחשבה ההומניסטית לגאוגרפיה, שהובילה לפיתוח גאוגרפיה ביקורתית. בעוד עבודתו המוקדמת הייתה כמותית במידה רבה, עבודתו המאוחרת יותר של הגרסטרנד הקדישה תשומת לב רבה יותר לרעיונות של תחושות ורגשות.
אף על פי כן, שיטותיו בוקרו על ידי הגאוגרפית הפמיניסטי ג'יליאן רוז, שטענה כי המודלים שלו מראים השקפה גברית ונקודת מבט מזויפת על העולם. גאוגרפים מאוחרים יותר ניסו לשלב את הגאוגרפיה עם המחקר האיכותני והפנומנולוגיה של הגאוגרפיה הפמיניסטית.
בשנת 2005, Thrift סיכם את יתרונות של הגאוגרפיה של הזמן שפיתח הגרסטרנד עבור מדעי החברה העכשוויים:
ראשית, הגישה מספקת תחושה של מעשיות, ועושה זאת באופן חזותי - ייצוג כזה עדיין נדיר אצל תאורטיקנים חברתיים. כל הדיאגרמות המורכבות שיצר היו, בין השאר, ניסיון לתאר בדרך מעשית את האירועים, נושא שהפך לאופנתי במדעי החברה והרוח. אבל בזמן שבו הגרשטרנד פרסם את מחקריו השקפת העולם המדוברת, נטתה להיות מוגבלת לתחום הפילוסופיה שרק מעטים התעמקו בה.
שנית, עבודתו של הגרסטרנד הייתה התקפה על הרעיון כי מרחב וזמן הם קטגוריות חברתיות - ייצוגים קולקטיביים, אשר נגזרים שניהם מהחברה וגם מוכתבים לחברה. גאוגרפיה של זמן מאפשרת ללכת מעבר לקונסטרוקטיביזם החברתי על ידי הדגשת אילוצים פיזיים של הפעולה האנושית.
שלישית, כנקודת התייחסות ישירה, דיאגרמות שפיתח הגרסטרנד עשו משהו אחר: הם הפחיתו באופן קיצוני את ההבחנה בין בני אדם וחפצים אחרים. הם סיפקו סוג של נייטרליות של ייצוג, אפילו דמוקרטיה של תיאור העולם.
רביעית, עבודתו של הגרסטרנד אימצה אתיקה גאוגרפית, המתמקדת בשימוש חכם במרחב ובזמן. אף על פי שהגרסטרנד נהג להשתמש במטאפורות כלכליות כדי לתאר את החוכמה הזאת בשימוש במרחב ובזמן, נראה שהוא התכוון למשהו רחב יותר ומקיף יותר, שראוי לשמור עליו, מעין אתוס דמוקרטי של ממדים קרדינליים - שמחת השימוש במרחב ובזמן.
חמישית, הגרסטרנד יצר ״שפה חדשה״ ומושגים אשר יכולים לייצג את העולם בדרכים שונות. אולי אחת הדרכים להסתכל על עבודתו של הגרסטרנד היא יצירת שפה בינלאומית מובנת - סוג של ״אספרנטו חזותי״.
אותות כבוד.
הגרסטרנד קיבל דוקטורט כבוד מאוניברסיטת ברגן, בית הספר הנורווגי לכלכלה ומנהל עסקים, האוניברסיטה הנורווגית למדע וטכנולוגיה, אוניברסיטת בריסטול, אוניברסיטת אדינבורו, אוניברסיטת גלאזגו ואוניברסיטת אוהיו.
בשנת 1968 זכה פרופסור הגרסטרנד במדליית צ 'ארלס P. Daly של האגודה הגאוגרפית האמריקנית AGS
בשנת 1968 קיבל פרס המצוינות של ״איגוד הגאוגרפים האמריקאים״ AAG.
בשנת 1979 הוא קיבל את מדליית ויקטוריה מן החברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית.
בשנת 1992 זכה בפרס הגבוה ביותר בתחום המחקר גאוגרפיה באוניברסיטת לונד.
KDE Plasma 5
KDE Plasma 5 היא הגרסה החמישית והנוכחית של סביבת שולחן עבודה שנוצרה על ידי KDE בעיקר עבור מערכות לינוקס. היא הממשיכה של KDE Plasma 4 ושוחררה לראשונה בתאריך 15 ביולי 2014. הגרסה החדשה כוללת ערכת נושא חדשה המוגדרת כברירת מחדל, שנקראת "Breeze", כמו גם הגדלת התמיכה במכשירים שונים. הממשק הגרפי נכתב מחדש במלואו בשפת QML, המשתמשת ב־OpenGL להאצת חומרה, שהביאה לביצועים טובים יותר ולצריכת חשמל מופחתת.
סקירה כללית.
ארכיטקטורה.
KDE Plasma 5 נבנתה באמצעות Qt 5 ו־KDE Framework 5, בעיקר עם ספריות plasma-framework.
שינוי זה שיפר את התמיכה בתצוגות רזולוציה גבוהה HiDPI והביא מעטפת גמישה שיכולה להתאים את עצמה לגודל המכשיר בה היא רצה. גרסה 5.0 כוללת גם ערכת נושא חדשה הנקראת Breeze. כמו כן ישנם שינויים בבסיס הכוללים מעבר לספריה גרפית חדשה מבוססת גרפיקה וקטורית מואצת בחומרה OpenGL ES. פלזמה 5 גם השלימה את המעבר של פלזמה 4 ל־QtQuick. הספרייה QtQuick 2 של Qt 5 משתמש בספריית OpenGL ES המאפשרת שימוש בהאצת חומרה כדי לצייר ולהציג גרפיקה על המסך, המאפשרת העברה של משימות עיבוד גרפיקה כבדות לחישוב באמצעות המעבד הגרפי, מה שמותיר יותר משאבים למעבד הראשי של המערכת, ומאפשר עבודה מהירה יותר ושימוש מופחת באנרגיה.
מערכות החלונות.
פלזמה 5 משתמשת במערכת מערכת החלונות X, ותמיכה ב־Wayland נמצאת בפיתוח. תמיכה ראשונית עבור Wayland הייתה זמינה בגרסה 5.4. תמיכה יציבה עבור שימוש בסיסי סופקה בגרסה 5.5 (דצמבר 2015). מנהל חלונות KWin מהוו החלק אינטגרלי של המערכת.
פיתוח.
מאז הפיצול של מכלול תוכנות KDE ל־KDE Plasma, KDE Frameworks ו־KDE Applications, כל תת־פרויקט מתפתח בקצב שלו. ל־KDE Plasma 5 יש את לוח הזמנים שלה לשחרור גרסאות, עם שחרור גרסה עם תכונות חדשות כל שלושה־ארבעה חודשים, ושחרורי תיקוני באגים בחודשים שבין לבין.
Plasma Mobile.
Plasma Mobile היא גרסה של פלזמה עבור טלפונים חכמים.
גרסה זו הוכרזה בתאריך 25 ביולי 2015 בכנס Akademy (הכנס השנתי של ארגון KDE) מלווה בגרסה עובדת למכשיר נקסוס 5.
ההכרזה הרשמית על גרסה זו הייתה בתאריך 25 יולי 2015 בכנס Akademy (הכנס השנתי של ארגון KDE) ומלווה אב טיפוס עובד על מכשיר נקסוס 5. Plasma Mobile רצה על Wayland ותואמת ליישומי Ubuntu Touch ומתוכננת גם תאימות ליישומי אנדרואיד באמצעות פרויקט Shashlik של KDE.