לאחר נשואיה ולידת בנם הראשון, עלו הזוג, מטילדה ומקס ורדי, לארץ (בחודש מרץ 1948). הם שהו תקופה קצרה בקיבוץ שדה אליהו בעמק בית שאן, ולאחר מכן שרתו במספר תפקידים ממלכתיים. תחילה בטריפולי, לוב בארגון עלית יהודי לוב בין השנים 51–1949 ולאחר מכן בתפקידים דיפלומטיים באירופה (בריסל, מרסיי, פריס), נולדו להם 5 ילדים. מקס ומטילדה קבורים בבית הקברות של היישוב נטף בהרי ירושלים.
אקואלומורפה
אקואלומורפה (שם מדעי: Acoelomorpha) היא תת-מערכה של בעלי חיים חסרי חוליות הכוללת כ-400 מינים. האקואלומורפיים חיים בעיקר בים, אך שני מינים חיים גם במים מליחים. המינים בתת-מערכה זו הם חסרי מערכת עיכול ומכאן נובע שמם.
מאפיינים.
האקואלומורפיים דומים מאוד לתולעים שטוחות, אך בעלי אנטומיה פשוטה יותר: הם חסרי מערכות מחזור הדם ומערכת הנשימה וכן חסרי מערכת השתן, חלל כללי, מעיים, פי הטבעת ומערכת העיכול. הם צפים במים ומהווים חלק מן הפלנקטון. האקואלומורפיים שוחים גם בקרבת אצות במים רדודים עד לעומק של 200 מטרים. חלק מהמינים הם טפילים של מספר מיני אלמוגים.
סיסטמטיקה.
מיון.
האקואלומורפיים בעבר תוארו כתת-מערכה של תולעים שטוחות, אך בשנת 2004 הם הוכרו כתת-מערכה של Xenacoelomorpha.
תת-מערכה זו מחולקת לשתי קבוצות ובהן שתים עשרה משפחות וכ-400 מינים.
מאפיית הצבי
מאפיית הצבי היא מאפייה ישראלית, הגדולה ביותר בבני ברק.
היסטוריה.
מאפיית הצבי נוסדה בשנת 1935 בעיר מאקו שבהונגריה, על ידי יהודה כהן. לאחר שעלה לישראל בתחילת שנות החמישים, פתח מאפייה בקריית ויז'ניץ בבני ברק, שאפתה לחמים וחלות.
בראשית שנות השישים פרצה שריפת ענק שכילתה את כל תכולת המאפייה. כהן נאלץ לבנות את המאפייה מחדש, ובנה תנור כפי שהיה במאפייה הקודמת.
המאפייה הייתה הראשונה בארץ שייבאה מכשור מודרני למאפייה, כשעד אז נעשה הכול באופן ידני.
בשנות התשעים, לאחר פטירתו נסגרה המאפייה, ובנו צבי פתח אותה שוב בשם "מאפיית הצבי" על שמו ברחוב השומר בבני ברק.
בנוסף לחלות וללחמניות במקום, יש במאפייה גם סלטים ומעדנים, פוקאצ'ה, בורקס, עוגיות ומאפים חלביים, עוגות שמרים, עוגות קרם, עוגות לאירועים וימי הולדת ועוד. כחלק ממגמת הבריאות במאפייה גם מגוון מאפים ללא סוכר, קמח מלא, קמח סובין וקמח שיפון.
"מאפית הצבי" מייצרת גם חלות בצורות ייחודיות ובגדלים שונים, לשמחות ולאירועים ועוד.
למאפייה 10 סניפים בבני ברק וסניף ברמת גן בשילוב בית קפה.
"מאפיית הצבי" עומדת תחת הכשרות של הכשר הרב לנדא.
ביולוגית ימית
ענת בגר
ענת בגר (נולדה ב-2 בפברואר 1961) היא ציירת ופסלת ישראלית.
ביוגרפיה.
ענת בגר נולדה לאב קדר ולאם מורה, במושב דור, שבו התנסתה בחימר וצבע ובהשראת יצירתם של הוריה.
אחר שירותה הצבאי למדה קדרות מאביה אביק לווסון, שהיה מראשוני הקדרים בישראל, ועבדה איתו בסטודיו במשך מספר שנים, במקביל למדה שנה במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון ולאחר מכן נסעה ללמוד אמנות בThe Fine Art Museum School אשר בבוסטון. היא למדה תולדות האמנות באונברסיטת תל אביב ואצל הציירים יאן ראוכוורגר, אלימה, יאיר גרבוז, מוטי מזרחי, איציק לבנה ורפי מינץ ופיסול באבן אצל ג'וק -משה שק.
ב-1992 חזרה לישראל אחרי שהות של 3 שנים.
ב־1995 הקימה בגר סטודיו במושב דור, בו היא יוצרת בחומרים מגוונים - בדים, נייר, עץ, חימר וכן הלאה.
ענת בגר היא אשתו של המוזיקאי אלברט בגר ואמא ל־3 בנים, ביניהם המעבד והמפיק המוזיקלי סתיו בגר.
שפתון טוסי
שפתון טוסי (שם מדעי: "Symphodus tinca") הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים החי בטבע במזרח האוקיינוס האטלנטי לרבות בים התיכון והים השחור.
שפתון טוסי קרוב למיני הסוג להבי אך יותר גדול ומגיע לאורך 35 סנטימטרים ובעל צבעים מגוונים וכתם שחור מתחת לסנפיר הגב.
שפתון טוסי ניזון בעיקר מפלנקטון וחסרי חוליות כמו חסילונים.
הנרי לורנס
הנרי לורנס (באנגלית: Henry Laurens; 6 במרץ 1724 – 8 בדצמבר 1792) היה סוחר עבדים ובעל שדות אורז אמריקאי מקרוליינה הדרומית שהפך למנהיג פוליטי במלחמת העצמאות של ארצות הברית. לורנס הפך לנשיא החמישי של הקונגרס האמריקני לאחר שקודמו בתפקיד, ג'ון הנקוק, פרש. לורנס היה אחד החותמים על תקנון הקונפדרציה.
לורנס הרוויח את הונו כשותף בבית המסחר לעבדים הגדול ביותר באמריקה הצפונית, אשר בשנות ה-50 של המאה ה-17 פיקח על מכירתם של למעלה מ-8,000 עבדים מאפריקה.
לורנס כיהן במשך תקופה מסוימת כסגן נשיא דרום קרוליינה, וכשר ארצות הברית להולנד במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הוא נלכד בים על ידי הבריטים, ונכלא מספר שנים במצודת לונדון.
בנו הבכור, ג'ון לורנס, היה השליש הצבאי ("") של לג'ורג' וושינגטון ושל קולונל ב.
ילדותו.
סבו אנדרה (מצד אביו) ואמו אסתר היו מהגרים הוגנוטים, אביו ג'ון היה בעל העסק הגדול ביותר במושבות ליצירת אוכפי סוסים. בשנת 1744, הנרי עבר ללונדון כדי להרחיב את כישוריו העסקיים. לאחר מותו של אביו ב-1747, ירש הנרי בן ה-23 את אדמת משפחתו.
משפחתו.
הנרי נישא לאלנור בול, בת למשפחה בעלת שדות אורז בדרום קרוליינה גם כן, ב-25 ביוני 1750. לשניים נולדו שלושה-עשר ילדים, מרביתם מתו בינקותם או ילדותם. אלנור מתה ב-1770, חודש לאחר שילדה את ילדם האחרון. הנרי שלח את שלושת בניו ללמוד בלונדון, ועודד את בנו הבכור, ג'ון לורנס, ללמוד משפטים. במקום זאת, ג'ון החליט לחזור לארצות הברית ב-1776 כדי להילחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
קריירה פוליטית.
הנרי שירת במיליציה, כמו מרבית הגברים בתקופתו. הוא הועלה לדרגת סא"ל בעקבות הצלחותיו בלחימה נגד הצ'רוקי בין השנים 1757–1761, ובמלחמת הצרפתים והאינדיאנים.
שנת 1751 ציינה גם את השנה הראשון בה נבחר הנרי לאספה הקולוניאלית. הנרי נבחר לאספה בכל שנה (פרט לשנה אחת) עד אחרי מלחמת העצמאות, אז הוחלפה האספה בממשלת מעבר. השנה בה לא נבחר הנרי הייתה 1773, אז ביקר בבריטניה כדי להסדיר את לימודיהם של בניו.
עם התקרבות מלחמת העצמאות של ארצות הברית, הנרי תמך בהתחלה בפיוס עם הבריטים. אולם עם הידרדרות תנאי המחיה של הקולוניות, הוא העביר את תמיכתו באופן מלא בקולוניות. כאשר קרוליינה החלה להקים ממשלה עצמאית, הנרי נבחר לקונגרס המחוזי ב-1775. הוא כיהן כנשיא וועדת הבטיחות וכממלא מקום ראש הקונגרס בין יוני 1775 עד מרץ 1776. לאחר הקמתה של הממשלה העצמאית בקרוליינה, הוא כיהן כסגן הנשיא של דרום קרוליינה בין מרץ 1776 עד יוני 1777.
הנרי נבחר כנספח לקונגרס הקונטיננטלי בינואר 1777, ונבחר לנשיא הקונגרס בין נובמבר 1777 עד דצמבר 1778. הוא כיהן בקונגרס עד 1780.
בסתיו 1779 מינה הקונגרס את לורנס לנציג האמריקני בהולנד. בתפקידו, הצליח לורנס לגייס את תמיכת הולנד למלחמת העצמאות. אולם במהלך שיט להולנד, נעצרה ספינתו על ידי הבריטים. לורנס ניסה להיפטר מהמסמכים שנחתמו על ידי ההולנדים, אולם הבריטים מצאו אותם, וכאשר הבינו שנחתם הסכם בין אמריקה להולנד, הכריזו הבריטים מלחמה על הרפובליקה ההולנדית.
הבריטים האשימו את לורנס בבגידה, שלחו אותו לבריטניה, וכלאו אותו במצודת לונדון (לורנס היה האמריקני היחיד שנכלא במצודה). האמריקנים מחו על מאסרו. לשבויי מלחמה (ביניהם לורנס) ניתנה האפשרות לשלוח ולקבל מכתבים. לורנס שלח מכתבים לשותפו העסקי ריצ'רד אוסוולד, והאחרון הצליח לשאת ולתת את שחרורו. לורנס שוחרר בדצמבר 1781 בתמורה לגנרל הבריטי הלורד קורנוואליס. לורנס השלים את מסעו להולנד והצליח לגייס כספים לתמיכה באמריקנים.
בנו הבכור של צ'ארלס קורנווליס, ג'ון, שהפך לקולונל בצבא, נהרג בקרב על נהר קומבהי ב-1782, והיה אחד הקורבנות האחרונים של מלחמת העצמאות. הוא תמך בגיוסם של עבדים ושחרורם מעבדות, והציע לאביו לשחרר את 40 העבדים שעמד לרשת מאביו שלו (סבו של ג'ון). אף על פי שהתחבט בנושא לא שחרר הנרי לורנס איש מ-260 עבדיו.
בשנת 1783 נשלח לורנס לפריס כאחד ממשגיחי השלום לקראת החתימה על חוזה פריז. בעוד שלורנס לא היה אחד החותמים בחוזה, הוא שיחק תפקיד משמעותי בהגעה להסכמים שנכללו בחוזה.
לורנס פרש מהחיים הציבוריים ב-1784. הוצעו לו מספר הצעות לכהן בתפקידים ממשלתיים, אך הוא סירב לכל ההצעות פרט לאחת: הוא הסכים לכהן בוועדה המדינית ב-1788, שם הצביע על אשרור חוקת ארצות הברית.
לורנס מת ב-8 בדצמבר 1792 בביתו בדרום קרוליינה. בצוואתו ביקש לשרוף את גופתו ולפזר את האפר על אדמתו.
אדוארד דרינקר קופ
אדוארד דרינקר קופ (באנגלית: Edward Drinker Cope; 28 ביולי 1840 – 12 באפריל 1897) היה פלאונטולוג וצייד מאובנים וכן איכתיולוג והרפטולוג אמריקאי. נודע בזכות תגליותיו וממצאיו המדעיים, בהם גילוי 56 מינים של דינוזאורים.
ביוגרפיה.
קופ נולד בפילדלפיה, בירת פנסילבניה ב-1840 לאלברט וחנה קופ, משפחה קווייקרים. הוא התעניין במדע מגיל צעיר ואת עבודתו הראשונה במדעים הגיש בגיל 19.
למד אנטומיה באוניברסיטת פנסילבניה והחל לכתוב חיבורים על עופות ועל זוחלים ב-1861.
לאחר סיום הלימודים ובמשך מלחמת האזרחים האמריקנית בין 1863–1864 טייל ברחבי אירופה במוזיאונים שונים ונפגש עם אישים חשובים מדעיים, ביניהם גם עם מי שיהיה יריבו - עותניאל צ'ארלס מארש באוניברסיטת ברלין ב-1863. מארש היה אז בעל שני תארים, לעומת קופ שלא למד באופן מסודר, אך הגיש מעל 37 עבודות במדעים, לעומת 2 בלבד למארש.
הוא חזר לפילדלפיה ב-1864 והפך לחוקר שהסתובב בעולם והחל לחפור מאובנים בכל רחבי ארצות הברית, בעיקר בצפונה ובמערבה, וגילה שלל מאובנים חדשים למדע להם נתן שמות מדעיים.