[[קטגוריה:מבני דת]]
[[קטגוריה:מרחץ]]
[[קטגוריה:טיפוסי מבנים]]
אנטינומיה
בלוגיקה ובאפיסטמולוגיה, אנטינומיה (מיוונית: ἀντί, "אנטי" – נגד, νόμος, "נומוס" – חוק) היא סתירה פנימית שאינה ניתנת ליישוב בתוך המערכת הלוגית שבה נוצרה.
הסבר.
הפילוסוף עמנואל קאנט הניח שכאשר החשיבה חורגת מגבולות הניסיון האפשרי היא עלולה להיקלע לאנטינומיות, כלומר תוצאות שהן רציונליות במידה שווה אך סותרות זו את זו. החשיבה אינה יכולה במצב כזה לשמש לקביעה של אמיתות, משום שהיא הופכת לטרנסצנדנטית. לדוגמה, סבר קאנט, מההנחה שליקום יש התחלה בזמן ניתן להגיע למסקנה שלא הייתה לו התחלה, ולהפך. דיון זה היה חלק מתוכניתו של קאנט לקבוע גבולות למדע ולחקירה הפילוסופית.
ניתן גם לטעון שאנטינומיות אינן מצביעות על גבולות כוחה של החשיבה ההגיונית. זאת משום שהמסקנה כי יש גבול נובעת מהאנטינומיה באמצעות חשיבה הגיונית. לפיכך כל הגבלה על תקפותה של החשיבה ההגיונית מגבילה את המסקנה כי יש גבול לכוחה של החשיבה ההגיונית (זהו טיעון של התייחסות עצמית (self-reference), שהוא פתח ידוע לתוצאות פרדוקסליות). בקצרה, במונחי תקפותה של החשיבה ההגיונית כשלמות, אנטינומיות מבודדות את עצמן: הן כמו נקודות אי-רציפות הפזורות בשדה הלוגיקה, שאינן מעוררות ספק אלא ביחס לעצמן.
גישה חסרת דאגות זו עומדת בסתירה לעיקרון המקובל בלוגיקה, לפיו מתוך סתירה ניתן להגיע לכל מסקנה אפשרית. בלוגיקה מתמטית אנטינומיות בפירוש אינן מבודדות את עצמן, הן נחשבות להרות אסון למערכת הפורמלית שבמסגרתה הן צצות (כמו השפעתו של הפרדוקס של ראסל על עבודתו של פרגה).
טייט בריטניה
סן דייגו
סן דייגו (באנגלית: San Diego) היא עיר בדרום-מערב מדינת קליפורניה שבארצות הברית. העיר מהווה למעשה את הפינה הדרום-מערבית של ארצות הברית היבשתית. העיר ידועה בשל האקלים הנוח השורר בה ומגוון חופי הרחצה על שפת האוקיינוס השקט. סן דייגו היא עיר הבירה של מחוז סן דייגו. בעיר מתגוררים כ-1.3 מיליון תושבים (2020), והיא העיר השנייה בגודלה בקליפורניה והשמינית בגודלה בארצות הברית.
בסן דייגו ממוקמים מספר מתקנים צבאיים של הצי וחיל הנחתים האמריקאי. נמל סן דייגו הוא נמל הבית של הצי השלישי של ארצות הברית, ונמצאות בו נושאות מטוסים, אוניות צי נוספות וצוללות גרעיניות.
מוטו העיר הוא "העיר היפה באמריקה" ("America's Finest City").
היסטוריה.
האזור בו ממוקמת העיר סן דייגו היה מיושב עוד בטרם הגעתם של המתיישבים האירופים לאזור. באזור ישבו אנשי שבט הקומייאי האינדיאני.
האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה חואן רודריגס קבריו, פורטוגזי שהפליג לחופה הדרומי של קליפורניה בשירותה של ספרד ונחת על חופה של סן דייגו בשנת 1542.
קאבריו קרא למקום "סן מיגל".
סבסטיאן ויזקאינו, אשר מיפה את מפרץ סן דייגו ואת חופי קליפורניה בשנת 1602, קרא למפרץ על שם הקדוש דייגו מאלקלה - "סן דייגו". אזור זה של קליפורניה הפך לחלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה.
בשנת 1769 ייסד גאספר דה פוורטולאצ'וטה במקום "פרסידיו" - מוצב צבאי, ביום ראשון, ב-16 ביולי באותה שנה נוסד במקום מיסיון סן דייגו דה אלצ'אלה.
מתיישבים ראשונים הגיעו לאזור בשנת 1774 והחלו לדחוק את רגליהם של האינדיאנים המקומיים שמרדו בספרדים בשנת 1775, הרגו כומר ושני מתיישבים ושרפו את המיסיון. באותה שנה נבנה מבנה חזק יותר, וב-1797 הפך המיסיון למיסיון הגדול בקליפורניה, וניצר מעל 1,400 אינדיאנים.
בשנת 1821, כאשר מקסיקו זכתה בעצמאותה ושטח העיר הפך לחלק ממחוז באחה קליפורניה. בשנת 1834 פנו 432 תושבי העיר למושל בבקשה להכיר בסן דייגו כעיר, וחואן מריאה אוסונה הפך לראש העיר הראשון של העיר, אולם בשנים לאחר מכן התמעטה אוכלוסיית העיר והגיעה עד ל-100 נפשות. בשנת 1850 כאשר הפכה קליפורניה לחלק מארצות הברית הפכה העיר לבירת מחוז סן דייגו. בשנת 1855 חוברה העיר לרשת מסילות הברזל.
בשנת 1905 לתפקיד ראש העיר נבחר ג'ון ל. סהון והנושא עלה לדיונים משפטיים. תחילה הוא נפסל, אך בעקבות ערר הוא נותר בתפקיד עד לשנת 1907.
בשנת 1907 נבנה בעיר בסיס צי ארצות הברית הראשון. העיר ארחה שני ירידים עולמיים בשנים 1915 ו-1935. מאז תום מלחמת העולם השנייה מתבססת כלכלת העיר על מתן שירותים לבסיסי הצבא הגדולים בעיר, וכן על תעשיות הביוטכנולוגיה והתקשורת. בעיר ממוקמת חברת התקשורת קוואלקום.
אקלים.
מזג האוויר בעיר מאופיין בקיץ חמים ויבש ובחורף נוח כאשר מרבית המשקעים יורדים בין דצמבר למרץ, הטמפרטורות נוחות לאורך כל השנה עם טמפרטורה ממוצעת של כ־21 מעלות ובין 230 ל-300 מ"מ גשם בשנה. ב-1883\ 1884 ו- 1940-1941 היו השנים הגשומות ביותר בעיר עם מעל ל-600 מ"מ גשם, בעוד 1921 הייתה השנה היבשה ביותר עם פחות מ-5 מ"מ גשם. כמו מרבית דרום קליפורניה מזג האוויר בעיר יכול לעיתים להשתנות מקצה לקצה בזמן קצר ובמרחק קצר, בסן דייגו זה נובע בעיקר מהטופוגרפיה של העיר. יש בעיר גם מצב של "שכבה ימית" שגורמת לאוויר קר ולח כמה ק"מ מהחוף ובחודשי הקיץ לעיתים יכולים להיות השמיים מכוסים ימים שלמים בעננות שחורה ולתחושה אפלה ולילית בעיר ללא שמש. שלג ירד בהיסטוריה של העיר רק 6 פעמים אם כי בדרך כלל נעלם במהירות מן הקרקע.
סן דייגו והעמק שלה סובלים לעיתים משריפות טבע, באוקטובר 2003 פרצה בעיר שרפה המוגדרת כקשה ביותר ב-100 השנים האחרונות עם 15 נספים ומעל 2,200 בתים שנשרפו כליל. 280,000 דונם נשרפו. בנוסף לנזק מהשרפה, מאות בני אדם הגיעו לחדרי מיון כתוצאה משאיפות עשן, אסתמה וגירוי בעיניים. זיהום האוויר בעיר גרם לסגירות מוסדות הלימוד שבוע לאחר סיום האירוע.
דמוגרפיה.
נכון ל-2016 הגיל הממוצע בעיר הוא 35.6, יותר מרבע מתושבי העיר הם מתחת לגיל 20, בשנת 2000 ההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר עמד על 45,733 ושל משפחה 53,060. החל מ-1 בינואר 2008 ההערכות אומרות שההכנסה הממוצעת למשק בית עלתה לכ־66,715. נכון ל-2005 נחשבת סן דייגו לעיר החמישית בעושרה בארצות הברית עם זאת, 10.6% מהמשפחות חיות מתחת לקו העוני המהוות 14.6 מכלל האוכלוסייה. נכון לדצמבר 2012 סן דייגו היא העיר השלישית בארצות הברית בכמות חסרי הבית שלה אחרי ניו יורק ולוס אנג'לס.
על פי מגזין MONEY בין השנים 2006 עד ל־2017 דורגה העיר כעיר החמישית בארצות הברית שהכי טוב לחיות בה. סן דייגו נבחרה לעיר התשיעית הכי ידידותית ללהט"ב בארצות הברית, בעיר גם כמות להט"ב השביעית בגדולה בארצות הברית עם 1.10% מכלל האוכלוסייה, בנוסף, בשנת 2013 נבחרה אוניברסיטת סן דייגו- SDSU לאחד הקמפוסים הידידותיים ביותר ללהט"ב.
נכון ל-2014, 68% זוהו כנוצרים ו- 27% ללא השתייכות דתית וכ־5% הוגדרו כיהודים, מוסלמים ועוד.
פוליטיקה וממשל.
העיר מנוהלת על ידי ראש עיר ותשעה חברי מועצה, נכון לשנת 2011 לעיר היה עובד אחד על כל 137 תושבים, עם שכר של מעל 730 מיליון דולר. חברי מועצת העיר וראש העיר נבחרים אחת לארבע שנים עם מגבלה לשתי קדנציות בלבד. נכון לשנת 2018 הדמוקרטים מחזיקים במועצה ברוב של 6-3 עם זאת, ראש העיר הוא רפובליקני. מאז בחירות 1964 לנשיאות ארצות הברית בהן בחרה העיר במועמד הדמוקרטי לינדון ג'נסון בחרה העיר תמיד במועמד הרפובליקני עד 1988 שם הייתה הפעם האחרונה שניצח מועמד רפובליקני ומאז הדמוקרטיים שולטים בעיר.
פשע.
על פי מגזין פורבס העיר היא התשיעית הבטוחה ביותר בארצות הברית למרות שלדעת מגזינים נוספים היא אפילו מדורגת גבוה מזה. בשנת 2004 היה בסן דייגו אחוז הפשע השישי הנמוך ביותר בכל ארצות הברית. בשנת 2013 היה בסן דייגו שיעור הרצח הנמוך ביותר מבין עשר הערים הגדולות בארצות הברית.
אתרים בעלי עניין.
בסן דייגו אתרים רבים בעלי עניין לתיירים, וכן חופי רחצה רבים. אתרי התיירות העיקריים של סן דייגו:
תחבורה.
בסן דייגו יש מערכת של רכבת קלה, וכן רשת אוטובוסים.
קהילה יהודית.
היישוב היהודי בסן דייגו צמח במחצית השנייה של המאה ה-19. קהילת "בית ישראל" רפורמית נוסדה ב-1888. בשנת 1905 הוקמה קהילה אורתודוקסית. מספר יהודים בעיר גדל בהתמדה, במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1976 התגוררו בעיר 20 אלף יהודים.
בסן דייגו חיים כ-90,000 יהודים. הקהילה נחשבת לאחת הצעירות והדינמיות בארצות הברית. החיים היהודיים בעיר עשירים ומגוונים.
ב-27 באפריל 2019 בוצע פיגוע ירי על רקע אנטישמי, שהתרחש בבית כנסת חב"ד בעיר פאוויי בפרוורי סן דייגו.
קהילה יהודית של העיר פעילה במסגרת עמותה ידיים של שלום ומארחת ילדים מישראל במהלך הקיץ.
השכלה.
אוניברסיטאות הממוקמת בסן דייגו:
בסיסי צבא.
בסן דייגו נמצאים בסיסי הצבא הבאים
חלקיס
דטרגנט
דֵּטֶרְגֵּנְט (מאנגלית: Detergent. בעברית, על פי הצעת האקדמיה ללשון העברית: בֹּרִיתָן) הוא חומר או תערובת של חומרים המשמשים לניקוי והמסת שומנים.
דטרגנטים הם סבונים סינתטיים שפותחו כבר במאה התשע-עשרה.
הסבון שאותו מייצרים מחומרים טבעיים (שומן ונתר מאכֵּל, המתקבל גם מאפרם של צמחים מסוימים העשירים באשלגן כלורי), היה ידוע כבר בימי קדם.
פעולת הניקוי של הסבון הטבעי מבוססת על כך שחלק מהמולקולה שלו מסיס בשומן, וחלק אחר מסיס במים. כאשר מרטיבים את הסבון במים, באות הבועות שלו במגע עם השומן שבלכלוך, ומולקולות הסבון מקיפות את השומן בשכבה דקיקה; החלק המסיס בשומן שבהן ממס את השומן שבלכלוך, וזה נשטף במים ומותיר את הבד נקי.