ב-2 בפברואר 1998 שינה הערוץ את שידוריו והפך לערוץ המשדר תוכניות טבע בין השעות 6-9 בערב וסדרות פעולה וסרטים בשעות 9 עד חצות.
בסוף שנות ה-90, ניקלודיאון, ששידר בעבר עם ערוץ ZTV, החל לשדר בערוץ TV6 במהלך היום.
2002-2005: Viasat Nature ו- Viasat Action.
בשנת 2002, הערוץ שינה את שמו ל-Viasat Nature ו-Viasat Action, אם כי השם TV6 המשיך להתקיים במידה מוגבלת.
בשנת 2003, 1,784,000 שוודים (21% מהאוכלוסייה) יכלו לראות את הערוץ בתשלום. בסך הכל, צופים השוודים בממוצע בערוץ 0.6 דקות ביום.
2005-2015: Viasat Nature.
ב-1 באוקטובר 2005 שינתה Viasat Action ל-Viasat Crime והתאחד עם ערוץ Viasat Crime. כתוצאה מכך שידורי תוכניות הטבע הורחבו משמעותית.
ב-1 בפברואר 2007 הפסיקה ניקלודיאון את שידוריה בערוץ ושידורי הטבע הורחבו משמעותית. כתוצאה מכך שודרו תוכניות טבע משעה 6 בבוקר עד 8 בערב ומ-8 בערב עד חצות שודרו תוכניות פשע.
2015-הווה: Viasat Nature.
ב-10 בנובמבר 2015 בוצעו שינויים נוספים בערוץ. לאחר שעלה ערוץ טלוויזיה ייעודי לסדרות טלוויזיה, הפסיק Viasat Crime את שידוריה בערוץ. כמו כן חלק משידוריו הועברו ל-Viasat Series ו-TV8.
שידורי הערוץ.
הערוץ החליף את ערוץ הטלוויזיה TV6 בשוודיה בשנים 1994-1998. תחילת שידוריו החלה בשנת 1998, כאשר אימץ את השם החדש של TV6 Nature World, אשר היה זמין בכל רחבי סקנדינביה. הערוץ החל לשדר קטעי וידאו של חיות בר מ-6:00 עד 21:00. ביתר לוח השידורים (21:00-00:00) שידר הערוץ TV6 Action World, העוסק בסרטי פעולה וסדרות. בשנת 2002 שני הערוצים שינו את שמותיהם בהתאמה ל-Viasat Nature ו-Viasat Action בהתאמה.
ב-5 במאי 2010, Viasat Nature השיק שידור 24 שעות ביממה במרכז ומזרח אירופה. החל מ-16 בינואר 2013, הוא משדר בפורמט של מסך רחב 16:9.
שידורי הטבע של Viasat Nature מופצים כיום במדינות הבאות:
ביות האוגר הזהוב
ביות האוגר הזהוב החל בסוף המאה ה־18, כשחוקרי טבע סיווגוהו כאוגר הזהוב, הידוע גם כאוגר הסורי ובשמו המדעי Mesocricetus auratus. בשנת 1930, חוקרים מתחום הרפואה לכדו אוכלוסייה של אוגרים זהובים למטרות הרבעה על מנת לערוך עליהם ניסויים. תהליכי ביות נוספים הפכו אותו לחיית מחמד פופולרית.
סביבתו הטבעית של האוגר הזהוב נמצאת באזור קטן בצפון־מערב סוריה שליד העיר חלב. הוא תואר לראשונה במדע במהדורה השנייה (שפורסמה ב־1797) של הספר "ידיעת הטבע של חלב", ספר שנכתב ונערך על ידי שני רופאים סקוטים שחיו בסוריה. האוגר הזהוב הוכר כמין נפרד לראשונה בשנת 1839. בשנת 1930, פרופ' שאול אדלר שחיפש אוגרים זהובים למטרת מחקר מדעי על שושנת יריחו שלח את חברו, הזואולוג פרופ' ישראל אהרוני שחזר באותה העת מטורקיה. אהרוני לכד אם ואחד עשר גורים ואלו הפכו לאוגרים הזהובים הראשונים שהפכו לחיות מעבדה. אהרוני הרביע זוג מהאוגרים הללו, ובמהלך שנות ה-30 שלח את צאצאיהם למעבדות שונות ברחבי העולם. בארצות הברית, לא יאוחר מסוף שנות הארבעים של המאה הקודמת, תעשיית אוגרים מסחרית החלה לספק אוגרים לשימוש במעבדות, ובה בעת להגדיל את הפופולריות שלהם כחיות מחמד. בשנים שלאחר מכן, משלחות נוספות בחזרה לסוריה לכדו אוגרים נוספים במטרה להגדיל את הגיוון הגנטי בקרב אוכלוסיות האוגרים שהתחלקו בין מרביעי המין.
אוגרים זהובים פראיים הופכים למבויתים לאחר מספר ימים מלכידתם. כמו כן, אוגרים פראיים מסתגלים לחיים בשביה במהירות ומשגשגים בתנאי מעבדה.
קִטלוגו כמין נפרד.
דבר הדפוס הראשון הידוע שתיאר את האוגר הזהוב היה בנוסח משנת 1797 של פטריק ראסל ובמהדורה השנייה של הספר "ידיעת הטבע של חלב", שהוא ספרו של אחיו למחצה (אלכסנדר ראסל) שפורסם לראשונה ב־1756. אלכסנדר ראסל היה רופא סקוטי שחי בסוריה מ־1740 עד 1750 או 1755, וכשהה בחלב, תיעד את ידיעת הטבע של האזור. פטריק ראסל עבר לחלב ב־1750 ונשאר שם עד 1781, וכמו אחיו גם הוא עסק בתיעוד ידיעת הטבע. לא ידוע מי מהם כתב את תיאור האוגר בשביל הספר. ייתכן שפטריק לקח אותו מרשימותיו של אלכסנדר שלא פורסמו, או שפטריק בעצמו כתב אותו והוסיף אותו למהדורה השנייה.
בספר, האוגר מתייחס ל"Mus Cricetus Linn. S.N. p 82: Hamster, Buffon (H.N. XIII. p177)", מה שאומר שהוא קוטלג בו כחיה הזהה לאוגר האירופי כפי שתיארו אותו ז'ורז-לואי לקלר דה בופון וקארולוס ליניאוס.
בשנת 1839, במפגש של החברה הזואולוגית של לונדון, ג'ורג' רוברט ווטרהאוס תיאר את האוגר הזהוב כמין חדש. זיהויו של החיה אירע לאחר פגישה ב־1835 כאוֹצֵר המוזאון של החברה הזואולוגית של לונדון, שבו תפקידו היה לטפל בדגימות של יונקים. גוף החיה שבמוזאון הפך לטיפוס המייצג של המין החדש. לא ידוע מי אסף את הדגימה ומי תרם את גופה למוזיאון. כיום אוגר ראשון זה נמצא באחריות המוזיאון הבריטי, לאחר שנרכש ביחד עם שאר אוספי החברה הזואולוגית של לונדון ב־1853.
בשנת 1902, אלפרד נירינג חקר דגם שמור של אוגרת זהובה מהמוזיאון הארכאולוגי של האוניברסיטה האמריקאית בביירות. בשנת 1898, הוא הגדיר וביסס את הסוג Mesocricetus והגדיר מחדש את האוגר הזהוב כ־Mesocricetus auratus.
לכידת אוגרים חיים.
לאחר זיהוי האוגר על ידי ווטרהאוס, נדמה שלא נעשה מחקר מקורי על האוגר הזהוב עד 1930. בשנת 1930, ישראל אהרוני לכד כמה אוגרים זהובים חיים שהיו גם הראשונים שידועים למדע, וב־1942 הוא פרסם את הערותיו וסיפור מסעו באוטוביוגרפיה שלו, "זיכרונות זואולוג עברי".
זמן מה לפני יציאת המשלחת של אהרוני ב־1930, הפרזיטולוג שאול אדלר נזקק לחיות מעבדה למטרת מחקר מדעי. מחלת הלֵּשְׁמָנִיָּה הייתה בעיה אזורית באותם הימים, ונהוג היה להדביק אוגרים סיניים במחלה כדי ללמוד עליה. עם זאת, הייתה לו בעיה להרבות אותם בשביה והיה קשה לדאוג לקבל משלוחים מסין של החיה. עקב הסיבות הללו, הוא רצה למצוא אוגר מזרח תיכוני שיהיה קל ללכוד אותו ושיהיה לו פוטנציאל במחקר המדעי. ייתכן שאדלר ידע או לא ידע על קיומו של האוגר הזהוב מקריאת העבודה של ווטרהאוס או של אחרים שהעתיקו מידע ממנה. כך או כך, אדלר יצר קשר עם ישראל אהרוני לקבלת עצה, כיוון ששניהם היו חוקרים באוניברסיטה העברית וכיוון שאהרוני היה ראש מחלקת הזואולוגיה באוניברסיטה.
אהרוני כבר היה מודע לקיומו של האוגר הזהוב, ולאחר פנייתו של אדלר תכנן ללכוד אוגרים זהובים בטבע ולהביאם לו. אהרוני נעזר במדריך סורי מקומי, ג'וֹרג'יוּס, שקיבל מידע בשמו ממנהיג מקומי (השייח' אֶל־בֶּלֶד) על מקום הימצאותם המשוער של אוגרים. ב־12 באפריל 1930, השייח' קרא לאהרוני ולג'ורג'יוס לפגישה שהביאה לתפיסת האוגר הזהוב. כך תיאר אותה אהרוני:
לאחר שהיו ברשותו אם האוגרים ו־11 ילדיה, אהרוני נשאר עם עשרה. בזמן לכידת האוגרים, עיני הגורים עדיין לא נפתחו מחמת גילם. אהרוני ואשתו דאגו לאוגרים במהלך הביאם בחזרה אל האוניברסיטה. עם זאת, כל האוגרים ברחו, וכאשר אהרוני החזיר אותם, הוא נשאר עם תשעה גורים. אהרוני העביר אותם לחיים בן מנחם, מייסד מחלקת החיות באוניברסיטה העברית. בן מנחם שם את האוגרים בקופסה עם תחתית מעץ, ואהרוני תיאר את מה שקרה בהמשך:
החיפוש המקיף ביותר לא הצליח למצוא את האוגרים שברחו, מה שאומר שנשארו שלוש נקבות וזכר אחד בידיים אנושיות. הזכר הרג את אחת מהנקבות. אהרוני הטיל ספק ביכולותיהם של האוגרים הנשארים להוליד צאצאים, ובן מנחם ניסה שיטת הרבעה חדשה. אהרוני תיאר את תוצאותיה:
במהלך שנה אחת בלבד, שתי הנקבות והזכר האחד הולידו 150 צאצאים. אדלר היה הראשון שקיבל חלק מהם, והוא ומדען אחר פרסמו את המחקר הראשון שנעשה בעזרת אוגרים סוריים ב־1931.
כתובת אדומית מחרבת עוזה
קרבאג
הודעה לתקשורת
ראמקרישנה
זילדג'יאן
Zildjian
יחסי בנגלדש–קטר
יחסי בנגלדש–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין מדינת קטר.
היסטוריה.
בנגלדש מיוצגת בקטר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה דוחה. בנגלדש וקטר חתמו על ברית הגנה ומאוחר יותר הגבירו אותה והרחיבו את סמכויותיה. ארגון הצדקה הקטרי מחזיק יש בתי ספר, פנימיות, בתי יתומים ומרכזי ספורט בבנגלדש. ב-2014 האיגוד למען זכויות נשים בנגלדש-קטר הוקם בדוחה. שר החוץ של בנגלדש אבו חסן מחמוד עלי ביקר בקטר ב-2016 כדי לדון על הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
יחסים כלכליים.
בנגלדש וקטר חתמו בנובמבר 2013 על עסקה בה הוסכם כי בנגלדש תייבא גז טבעי נוזלי מקטר. בנגלדש ייצאה לקטר באותה השנה סחורות בסך 1.8 מיליון דולר אמריקאי. העיתון הבנגלי פרוטום אלו התחיל לפרסם באופן שבועי בקטר באוקטובר 2014, היומון הבנגלי הראשון לפרסם מחוץ למדינה. ביוני 2017, בנגלדש חתמה על הסכם עם החברה הקטרית ראסגז לייבוא של 2.5 מיליון טונות של גז טבעי נוזלי למשך כל 15 השנים הבאות. המשלוחים אמורים להתחיל ב-2018.
ב-2015 הקבוצה הגדולה ביותר של מהגרים מבנגלדש הייתה הקבוצה תושבת קטר. נכון ל-2015, כ-123,000 בנגלים גולים עובדים בקטר, בעיקר בענף הבנייה.
Bodak Yellow
Bodak Yellow הוא סינגל של הראפרית האמריקאית קארדי בי, שיצא ב-16 ביוני 2017, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, Invasion of Privacy. השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית והפך לשיר הנשי השני היחידי בשנת 2017 שהצליח להגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, כשהשנייה לעשות זאת היא טיילור סוויפט עם שירה, "Look What You Made Me Do". בשאר העולם הסינגל לא הצליח להעפיל לעשיריות הפותחות, אך במצעד שירי הראפ שבשוודיה הצליח להגיע למקום השני.