"עשרת היצורים המרשימים ביותר".
פרק שדירג את עשרת היצורים המרשימים ביותר לדעת היוצרים:
סגנוזאור
ריוג'זאורוס
ואננוזאורוס
ואננוזאורוס (שם מדעי: Wannanosaurus) הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת פכיצפלוזאוריים שנמצא בצפון-מזרח סין בתור הקרטיקון שלפני 80 מיליון שנה מזמננו. דינוזאור זה נחקר בידי החוקר הו ליאן-האי (Hou Lian-Hai) ב-1977. הפירוש של שמו הוא: "לטאת וואננו" - אזור המכונה כיום כמחוז אנחווי בסין, בו התגלו ממצאי השלד שכללו עצמות גולגולת שבורה, לסת תחתונה, צלעות, כמה מעצמות הגפיים והזנב. נמצא ממנו מאובן בודד.
הוואננוזאורוס היה פכיצפלוזאור פרימיטיבי בעל גולגולת רחבה עם פתחים גדולים, לסתות רחבות וגוף קטן באורך של לא יותר מ-60 ס"מ. בניגוד למרבית הפכיצפלוזאוריים הגולגולת לא נראתה כמו "כיפת עצם" מחוזקת ודמתה יותר לקרניים עבות. כמה חוקרים משייכים אותו למשפחה הנתונה במחלוקת הומלוצפליים, בה ההומלוצפל.
דינוזאור זה היה בעל מבנה שיניים שמרמז שהיה אולי אוכל חרקים או אוכל כל בנוסף על צמחים.
Wannanosaurus
Goyocephale
Pachycephalosauridae
Micropachycephalosaurus
Stormbergia
Agilisaurus
Zephyrosaurus
Othnielosaurus
אריתרוסוכוס
אריתרוסוכוס (שם מדעי: Erythrosuchus; מילולית: "תנין אדום") הוא סוג של זוחל נכחד הקרוב לקבוצת הארכוזאורים, אשר דמה במראהו לתנין וחי בדרום אפריקה ונמיביה של תור הטריאס בתחילת עידן המזוזואיקון לפני 250-230 מיליון שנה. הוא היה קרובם של הפוסטוסוכוס והזאורוסוכוס שקדמו לדינוזאורים ותפקדו כטורפי-העל היבשתיים המרכזיים באזורי תפוצתם.
האריתרוסוכוס הגיע לאורך 5 מטרים, לגובה של קרוב ל-2 מטרים ולמשקל של מעל 1 טון. הוא היה בעל ראש מגודל ונוקשה באורך מטר ובעל לסתות חזקות מלאות שיניים חדות מעוקלות. בעבר לסתות אלה גרמו ליצור להצטייר כבעל ראש טירנוזאורוס אך המבנה של העצמות היה שונה מעט. היו לו גפיים קצרות יחסית ואולי הוא נע על ארבע אך יכל להזדקף כדי לנוע מהר. בניגוד לרוב הזוחלים בתקופתו הרגליים מוקמו מתחת לגופו.
טורף זה היה אולי ניזון ממארב מוסווה לזוחלים אחרים כמו ארכוזאורים או סינאפסידים אותם תפס בלסתותיו החזקות. למרות דמיונו לתנין היה קדום מאוד והיה בעל מאפיינים משותפים על ארכוזאורים דמויי-דינוזאורים. הדמיון לתנין נבע מאבולוציה מתכנסת דומה.
גדר (עיר מקראית)
פכיקורמאים
פכיקורמאים (שם מדעי: Pachycormiformes) היא סדרת דגים מקריני סנפיר נכחדים אשר התקיימה בעידן המזוזואיקון מסוף הטריאס עד סוף הקרטיקון ונכחדו לחלוטין לפני 65 מיליון שנה בעת הכחדת הקרטיקון הגדולה. מאובניהם נמצאו באירואסיה ואמריקה הצפונית.
לדגים אלה היו סנפירי חזה רחבים דמויי-משוט והם היו בעלי חוטם גדול ועיניים גדולות. הם היו שייכים לקבוצה תמים גרמיים, בה דגי התנין והקשות-סנפיר המודרניים. מינים אלה היו בעלי גדלים שונים והגדול שבהם היה הלידסיכתיס (Leedsichthys), גדול דגי הגרם מעולם שהגיע לאורך של מעל 16 מטרים. דג זה לא היה צייד אלא מסנן פלנקטון כמו כריש ענק וכריש לווייתני.
מיון.
בעבר שייכו לסדרה גם את האיכתיודקטידיים הטורפים אך כיום מעריכים שהם קרובים יותר לגרום לשונאים.
טוני יורדקה
טוני יורדקה (ברומנית: Toni Iordache; 17 בדצמבר 1942 - פברואר 1987) היה לאוטאר וירטואוז בנגינת צימבלום, שזכה לכינויים "מלך הצימבלום", "אל הצימבלום" ו"פגניני של הצימבלום".
ביוגרפיה.
יורדקה נולד בכפר בלדאנה, באזור בוקרשט, ברומניה, במשפחה צוענית של נגנים, בשם ניקולאה מיכאי. אביו היה נגן צימבלום ושני דודיו היו כנרים. מגיל ארבע החל גם הוא לנגן בצימבלום והתלמד אצל הצימבליסט הנודע מיטיטיקה צ'יוצ'יו. בגיל 6 שודרה ברדיו מנגינה בביצוע שלו. בגיל 14 כבר נחשב לרב אומן של הכלי, והודות לכישרון שלו יצא לטורנירים רבים בהם הופיע באירופה, באסיה ובאמריקה.
ב-1958 זכה במדליית הזהב בתחרות Welt Jugend Feier, בווינה. ב-1960 התקבל לתזמורת האנסמבל למוזיקה עממית צ'יוקרליה והופיע בה עד 1969. ב-1968 זכה במדליית הזהב ב"פסטיבל המוזיקאים הצעירים", בסופיה. ב-1969 השתתף בטוריניר לפריז עם גאורגה זמפיר ולהקתו, ובסופו ויתר על חוזהו עם צ'יוקרליה, והצטרף לזמפיר, איתו הגיע לברלין ולבודפשט.
יורדקה הצטיין במופעי יחיד והחזיק בשיא של 25 נקישות בשנייה.
ב-1985 נכרתה לו רגל בגלל סיבוכי סוכרת וכעבור שנתיים מת.
שברולט ניבה
שברולט ניבה (ברוסית: Шевроле Нива, באנגלית: Chevrolet Niva) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) המיוצר ברוסיה משנת 1988 ועד היום.
דגם "שברולט ניבה" מיוצר על ידי יצרנית הרכב הרוסית "GM-AvtoVAZ" , אשר חולקת שותפות (joint venture), עם קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס וחברת הרכב הרוסית אווטוואז (ברוסית: "АвтоВАЗ").
דגם "שברולט ניבה" הוא פיתוח של דגם "Lada Niva" .
יאנינה פריי
זרעים של מסטיק
זרעים של מסטיק הוא מחזמר ישראלי לילדים, שחיברה המשוררת לאה נאור בהלחנתו של נחום היימן. המחזמר עובד גם לספר ולתקליט.
חיבור המחזמר.
המחזמר נכתב על ידי לאה נאור בשנת 1965. היא הייתה אם צעירה לשניים, עוזבת קיבוץ, כאשר נחום היימן, ידידה מקיבוץ בית אלפא, ביקש ממנה לכתוב שיר לכבוד מסיבת הסיום של קבוצת סלע - כתה ו' של ילדי הקיבוץ. הוא לא שבע רצון מהלחנת השיר הראשון שחיברה, אך התלהב מהשיר השני - זרעים של מסטיק - וביקש ממנה לכתוב שירים נוספים וסיפור רקע, כדי שיהיו להצגה מלאה. כתבה לאה נאור:
המחזמר ובו 14 שירים זכה להצלחה, ולפי דרישת הקהל הוא הוצג שוב ושוב בפני ילדי הקיבוצים השכנים לבית אלפא.
ספר ותקליט.
בעקבות הצלחת המחזמר הוזמנו ילדי קיבוץ בית אלפא להקליט את שיריו באולפן קול ישראל בירושלים. ב-1966 הוציאה לאור הוצאת ספרית פועלים ספר ובו מילות השירים שבו וכן תווים לנגינה. בעקבות זאת החליטה חברת סי בי אס להפיק תקליט של המחזמר בהשתתפות ילדי הקיבוץ וכוכבת ילדים של אותה תקופה, דליה פרידלנד. כיוון שקולם של רוב הילדים השחקנים כבר התחלף השתתפו בהקלטה ילדים צעירים יותר מן הקיבוץ. העיבוד המוזיקלי לתקליט נעשה על ידי המוזיקאי מל קלר. הוא יצא לאור ב-1967.
המחזמר היה הראשון במחזות שכתבה לאה נאור. היא העידה כי בתחילה לא ייחסה לו חשיבות מיוחדת וראתה בו רק תרומה צנועה לידידה נחום היימן ולקיבוץ בית אלפא. לכן לא שמרה את כתב היד המקורי של המחזמר, ונוסחו שהשתמר הוא העיבוד שיצרה ממנו לצורך הפקת התקליט.
פרסום המחזה ועיבודו לספר ותקליט הפכו את שיריו לשירי ילדים מן המוכרים ביותר בישראל. המחזמר זכה להצגות חוזרות בתיאטראות וגם בטלוויזיה.
בשנת 1995 הוציאה לאור הזמרת דפנה דקל קלטת וידאו ותקליטור ובהם ביצוע של המחזמר בהשתתפותה של דליה פרידלנד.
המחזמר הועלה מחדש בהפקה גדולה בעמק המעיינות בשנת 2010, לכבוד חגיגות 100 שנה לתנועה הקיבוצית. בעיבוד המחודש השתתפו שלוש מקהלות. במאית המחזה הייתה אושרת חנין-רז והמנהל המוזיקלי היה חיים אסנר. נאור, היימן ובני קבוצת סלע היו אורחי הכבוד בהצגה.
מהדורה חדשה של ספר המחזמר יצאה לאור בשנת 1989 עם ציורים מאת אלונה פרנקל. בשנת 2013 יצא הספר לאור בשלישית ועוטר בציוריה של ולי מינצי.
פורטל לקוחות
פורטל לקוחות הוא שער אלקטרוני לאוסף של קבצים דיגיטליים, שירותים ומידע, נגיש דרך האינטרנט באמצעות דפדפן אינטרנט.
המונח מוחל לרוב על מנגנון שיתוף מידע בין ארגון לבין לקוחותיו. הארגון מספק נקודת כניסה מאובטחת, בדרך כלל באמצעות אתר אינטרנט, המאפשרת ללקוחותיו כניסה לאזור שבו הם יכולים להציג, להוריד ולהעלות מידע פרטי.
פורטלי הלקוחות נפוצים עבור חילוף מאובטח של מידע פיננסי, בדרך כלל כאשר צוותים עובדים מרחוק. חוקי פרטיות כגון דורשים מארגונים להצפין את המידע האישי של הלקוחות שלהם, שנשלח באופן מקוון. שיתוף מידע זה באמצעות אי-מייל אינו תואם את חוק Gramm-Leach-Bliley וחוקי פרטיות פדרליים אחרים. פורטלי לקוחות מאפשרים למשתמשים לרכז ולנהל את הארגון שלהם בצורה וירטואלית, בדרך כלל כדי להגביר את היעילות ואת התקשורת של הארגון עם לקוחותיו.
יתרונות נוספים של שימוש בפורטל לקוחות, בשונה משימוש באי-מייל, כוללים אפשרות לעבוד עם קבצים גדולים ללא מגבלה, וגישה עצמאית למאגרי מסמכים פרטיים.
פורטלי לקוחות משמשים לעיתים קרובות יחד עם אוטומציה של תהליכי עבודה וניהול מסמכים כדי למקסם את יעילות סביבת העבודה.
תעשיות.
פורטלי הלקוחות נפוצים בתעשיות רבות, ובכלל זה ארגונים מסחריים שונים, והם בדרך כלל אינם ספציפיים לתעשייה מסוימת. משרדי עורכי דין עושים שימוש נרחב בפורטלי לקוחות. הסיבה לכך היא כי בעבודתם המשותפת עם לקוחותיהם מעורבת כמות גדולה של מסמכים. במקרים אלה פונקציונליות שיתוף הקבצים היא הכרחית. באפשרותו של פורטל לקוחות לתת מענה גם לטיפול בחשבוניות, רישום זמן ומעקב הוצאות. יתרונות אלה מובילים לכך שארגונים קטנים ובינוניים משתמשים בפורטלי לקוחות כדי לנהל את הפעילות העסקית שלהם.
אהרן אריה לייב לייפר
גבעת הארפ
גבעת הארפ (באנגלית: Harp Hill; מילולית: גבעת הנבל) היא גבעה בצד הצפוני של גבעות מקדולנד, ברכס אסגארד בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 750 מטרים מעל פני הים.
הגבעה מתנשאת מעל סביבתה, ומידרונותיה הצפוניים - מערביים והדרומיים - מזרחיים הם מצוקי סלעים תלולים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמה של הגבעה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1997.
הגבעה נקראת "גבעת הנבל", בשל צורתה.
פיג'ו סוג 5