ב-5 בנובמבר 1989 פרסם איגוד הקהילות היהודיות בגרמניה המזרחית הודעה שהדגישה את הקשר בין היהודים ומדינת ישראל וקראה לממשלה המזרח-גרמנית לכונן איתה יחסים. ראשי הקהילות גם דרשו לחייב את התקשורת המזרח גרמנית לדווח על ישראל והמזרח התיכון באופן אובייקטיבי. ב-11 בנובמבר, יומיים לאחר נפילת חומת ברלין, ערכה הקהילה היהודית כינוס בו דנה על מצב היהודים במדינה, ולראשונה מזה עשרות שנים, הניפה את דגל ישראל.
מספר שבועות לאחר נפילת החומה, דרשה מפלגת הירוקים המזרח גרמנית לכונן יחסים עם ישראל מיד וללא תנאים.
ב-15 בינואר 1990 בוטלה בגרמניה המזרחית ההנחיה מ-1976 על קיום החרם הערבי על ישראל. ב-22 בינואר נערך בברלין המזרחית טקס הענקת אות חסידי אומות העולם הראשון לאזרחים של גרמניה המזרחית. כעבור שבוע החל בקופנהגן משא ומתן בין ישראל וגרמניה המזרחית על כינון יחסים דיפלומטיים, אולם בתום שלושה סבבים, הסתיים המשא ומתן ללא תוצאות.
ב-12 באפריל 1990 קיבלה לשכת העם החלטה שנתמכה על ידי חברי כל סיעות הפרלמנט, המצהירה שגרמניה המזרחית נושאת בחלק מהאחריות "להשפלה, לגירוש ולרצח של נשים, גברים וילדים יהודים". בפסקה נוספת נאמר: . החלטת הפרלמנט הכירה בעצם במדינת ישראל כנציגת היהודים בעולם כולו. ההחלטה קראה לכינון יחסים דיפלומטיים עם ישראל ותשלום פיצויים לקורבנות הנאצים. באמצע יוני קיבלה מועצת השרים של גרמניה המזרחית החלטה על כינון יחסים עם ישראל, אולם תאוצת התהליך של איחוד גרמניה מחדש הפכה את כינון היחסים ללא רלוונטי, וגרמניה המזרחית מעולם לא הכירה במדינת ישראל.
בסוף יוני הגיעה לישראל נשיאת הפרלמנט המזרח-גרמני, סאבינה ברגמן-פוהל , יחד עם עמיתתה המערב-גרמנית, ריטה זיסמוט . הביקור הסמלי נועד להרגיע את החששות בישראל מפני איחוד גרמניה. ב-22 ביולי 1990 ביטל הפרלמנט של גרמניה המזרחית את תמיכתה בהחלטת האו"ם המשווה את הציונות לגזענות (שבוטלה לבסוף ב-16 בדצמבר 1991). ב-3 בנובמבר 1990 חדלה גרמניה המזרחית להתקיים. השליש "החסר" של השילומים, שאותו הייתה גרמניה המזרחית אמורה לשלם על פי הסכם השילומים עם גרמניה המערבית, מוערך (נכון ל-2017) ב-4 מיליארד דולר. ישראל אמנם מעולם לא ויתרה עליו, אבל גם לא דרשה אותו מאז.
רב סמל ראשון (צה&quot;ל)
פיאט 320
פיאט 320 (באיטלקית: Fiat 320 ) הוא אוטובוס עירוני אשר יוצר על ידי חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" ) מחברת פיאט האיטלקית על ידי חברת הבת "פיאט ארגנטינה" (Fiat V.I. Argentina) בארגנטינה בין השנים 1963–1971.
דגם ה"פיאט 320" יוצר בקורדובה, ארגנטינה.
פיאט 320.
בדגם "פיאט 320" הורכב מנוע דיזל מנוע 6 צילינדר.
מארז ה"פיאט 320" נבנה על בסיס המארז של המשאית "פיאט 619" שיוצרה על ידי חברת פיאט בארגנטינה בין השנים 1964-1980.
פיאט 320 בישראל.
חברת אגד הישראלית רכשה בשנת 1970, 8 יחידות מהדגם "פיאט 320". בדגם נבנו 28 מושבים, מנוע הדיזל הפיק 140 כ"ס.
הדגם יצא משרות לאחר 10 שנות פעילות. דגם ה"פיאט 320" פעל ברחובות הצרים של העיר העתיקה בירושלים.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1963]]
[[קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה]]
[[קטגוריה:אוטובוסים פיאט|320]]
סקוט מקין
דניס סקוט מקין (באנגלית: Dennis Scott McKean) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל המכהן כסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה.
מקין בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, בסיום לימודיו ב-1990 התגייס לצבא והוכשר כקצין שריון.
שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-73. שימש קצין מבצעים בפלוגת הסיור (LRS) של הקורפוס המוטס ה-18. שימש קצין אימונים בדיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בקוריאה. פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת המפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. שירת במרכז ללוחמת שריון בפורט נוקס ככותב דוקטרינה צבאית. שימש קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 וכחלק מדיוויזיית חיל הרגלים הרביעית השתתף ב"מבצע חופש לעיראק". בהמשך שירותו שימש עוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה והוצב בבגדאד בשנים 2005–2007.
ב-2007 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-66, עמו הוצב בעיראק בשנים 2008–2009. פיקד על צוות הקרב החטיבתי הרביעי של דיוויזיית השריון הראשונה במהלך השלב האחרון של "מבצע שחר חדש" במלחמת עיראק. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. ביולי 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה. באוקטובר אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בספטמבר 2014 מונה לקצין שריון ראשי של צבא ארצות הברית. במאי 2016 מונה לראש משרד שיתוף הפעולה הביטחוני עם עיראק בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה. באוגוסט 2019 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית והועלה לדרגת לוטננט גנרל.
מקין נשוי לקים והם הורים לבן ובת. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי.
הדיוויזיה ה-490 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-490 (בגרמנית: 490. Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בנובמבר 1944, על בסיס הדיוויזיה ה-190, והועמדה תחת פיקוד ארנסט וייסלינק. הדיוויזיה לחמה כחלק מהקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה, וב-8 במאי 1945 נכנעו שרידיה לכוחות הצבא הבריטי.
פשוק-מקור אסייתי
פשוק-מקור אסייתי (שם מדעי: Anastomus oscitans) הוא מין של עוף ביצה ממשפחת החסידתיים. הוא שייך לסוג פשוק-מקור. הוא מצוי בדרום-מזרח אסיה והודו.
פשוק המקור האסייתי לעומת קרובו האפריקני מזכיר מאוד חסידה. אורכו הממוצע 68 ס"מ ומשקלו 1.3-8.9 ק"ג. הוא מאופיים בעיקר בזכות מקורו המעוקל הגדול שצבעו אדום-אפור. המקור מעוצב בצורה בה יש פתח בין שתי הלסתות כמו מפצח אגוזים. צורה זו עוזרת לעוף לפתוח את טרפו.
הוא מצוי בטבע בביצות ובגדות נהרות מהודו עד לבנגלדש ולתאילנד. הוא מחפש בביצות את טרפו הכולל בעיקר רכיכות גדולות כמו חלזונות מים (בעיקר מהסוג Pila והסוג תפוחון). הוא שולף את אחד החלזונות מהמים ומחלץ אותו מהקונכייה עם מקורו העליון ומוציא אותו בשלמותו. הוא ניזון בנוסף מחרקי מים, סרטנים, דוחיים ודגים.
טוראקו לבן ציצית
טוראקו לבן ציצית (שם מדעי: "Tauraco leucolophus") הוא עוף טרופי צבעוני ממשפחת הטוראקיים החי באפריקה. תפוצתו בטבע היא ממזרח ניגריה למערב קניה. בתי הגידול שלו הם יערות שפלה,יערות הררים וסוואנות מיוערות.
אורכו 40 ס"מ ומשקלו 200-225 גרם בזכרים ו-198-226 גרם בנקבות. לטוראקו נוצות כחולות בוהקות עם עורף ירוק, צוואר וראש לבנים והפנים שחורות עם עיניים אדומות. המקור צהוב וחרוטי.
הטוראקו נפוץ על העצים ביערות הגשם האפריקניים וניזון ממגוון פירות וזרעים.
טוראקו זה תואר לראשונה בשנת 1855 על ידי החוקר והאוריתולוג הגרמני תיאודור פון הוגלין. מחקרים גנטיים מראים כי מין זה קרוב מאוד למינים טוראקו אדום ציצית וטוראקו בנרמן. האולוכסיה של טוראקו זה יציבה ומצב השימור שלו הוא ללא חשש.
טורקו לבן-ציצית
פרנסיס בודט
פרנסיס מ. בודט (באנגלית: Francis M. Beaudette) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה.
בודט הוא בוגר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). לאחר לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית ב-1989 ושירת כקצין מודיעין. בהמשך שירותו עבר לכוחות המיוחדים ושירת כמפקד צוות, מפקד פלוגת מפקדה ועוזר קצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית. שימש עוזר למפקד בית הספר ומרכז ג'ון פ. קנדי ללוחמה מיוחדת של צבא ארצות הברית.
שירת כמפקד פלוגת כוחות מיוחדים וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ופיקד על הגדוד הראשון בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. בשנים 2010–2012 פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה, בתקופת פיקודו נוסף לקבוצה גדוד נוסף, והקבוצה נשלחה לפיליפינים והובילה כוח משימה ללחימה נגד ארגוני טרור אסלאמים כגון "אבו סיאף" ו"אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה". לאחר לימודים מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה וביוני 2015 מונה לעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2021.
במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, הוצב בקוסובו במסגרת כוח הייצוב, השתתף במלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן, במבצעים מיוחדים באפריקה ובמבצעים מיוחדים בפיליפינים.
בודט נשוי לאליזבת. הוא בוגר תואר שני מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
קייט פארמה
קייט פארמה (באנגלית: Kite Pharma) היא חברת ביומד הנסחרת בנסדא"ק. החברה מפתחת טכנולוגיה רפואית לטיפול בסרטן ומתמקדת בטיפול חדשני ללוקמיה לימפוציטית חריפה. מטה החברה נמצא בסנטה מוניקה, קליפורניה.
החברה נוסדה ב-2009 על ידי ד"ר אריה בלדגרין, אונקולוג ישראלי-אמריקאי, המכהן כיו"ר, נשיא ומנכ"ל החברה. הטכנולוגיה של החברה מתבססת על מחקריהם של פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע ופרופ' סטיבן רוזנברג מארצות הברית.
החברה הונפקה ב-2014 וב-28 באוגוסט 2017 הודיעה גיליאד סיאנסז על רכישתה תמורת 11.9 מיליארד דולר אמריקאי במזומן.