ארגון כותבי המדע הבדיוני והפנטזיה של אמריקה (Science Fiction and Fantasy Writers of America בקיצור - SFWA) החליטו בסוף שנות ה-60 להעניק פרסי נבולה בצורה רטרואקטיבית לספרים שנכתבו עד ל-31 בדצמבר 1964, אז נוסד פרס נבולה. גרסת הסיפור הקצר של "פרחים לאלג'רנון" זכה במקום השלישי מבין 132 מועמדים ופורסם בכרך הראשון (1929–1964) של היכל התהילה לספרי המדע הבדיוני ב-1970. בשנת 2000 קיבל דניאל קיז את התואר "סופר אמריטוס" - תואר כבוד של SFWA, על תרומה משמעותית לסוגת המדע הבדיוני והפנטזיה.
תרגומים לעברית.
הסיפור הקצר תורגם לעברית שלוש פעמים:
הספר המלא תורגם לעברית, ופורסם בשם "צ'רלי", מאת דניאל קיז. הוצאת מסדה (1988). בתרגום דן שליט
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 העלה שחקן התיאטרון, אלכס פלג, את הצגת היחיד "פרחים לעכבר לבן" בתרגום של אהוד מנור ובימוי של יצחק שאולי.
ב-2004 העלה ארז גוטליב הצגת יחיד חדשה, בעיבודו, שנקראה "צ'ארלי".
ב-2017 הספר תורגם על ידי ד"ר יורי פונר בשם "פרחים לעכבר לבן".
עיבודים נוספים.
פרחים לאלג'רנון עובד פעמים רבות לסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, מחזות ותוכניות רדיו, אשר חלקם מצוינים כאן:
בת-שבע אסתר קניבסקי
פורים סרגוסה
פורים סרגוסה הוא יום הודאה המצוין בי"ז וי"ח בשבט, כדי לציין נס שאירע ב-1380 או 1420 בעיר סרגוסה שבספרד. כימי הודאה אחרים דומים הנחגגים בקהילות שונות, הוא נקרא גם בשם פורים שני. אירועי הנס בסרגוסה נכתבו במגילה מיוחדת הנקראת באופן חגיגי ביום החג.
אירועי הנס.
האירוע התרחש בעיר סרגוסה בספרד (אז בממלכת אראגון היום במחוז סרגוסה), בשנת ה'ק"ם או ה'ק"ף, בימי פדרו הרביעי או אלפונסו החמישי בהתאמה. מסופר כי כאשר היה המלך, שבלשון המגלה נקרא בשם סארגוסאנוס, מגיע אל העיר, היו יהודי העיר יוצאים לברכו ובידיהם ספרי התורה משנים עשר בתי הכנסיות שבעיר. בשלב מסוים, החליטו רבני הקהילה כי כדי לשמור על קדושת הספרים, קבלת הפנים תהיה רק עם תיקי הספרים כשהם ריקים ועטופים במעילי רקמה, וספרי התורה עצמם יישארו בבתי הכנסת. מומר בשם מרקוס שמע על העניין והלשין על כך למלך. המלך זעם על כך, אך החליט שלא להעניש את היהודים לפני שבירר אם האשמה נכונה. הוא יצא לכיוון סרגוסה, כשמרקוס מלווה אותו, והחליט כי כשיצאו היהודים לקבלו, יצווה לפתוח את נרתיקי הספרים במפתיע ולראות אם יש אמת בדבר.
מסופר, כי בלילה שלפני ביקור המלך, הופיע אליהו הנביא בחלומם של כל שנים עשר גבאי בתי הכנסת השונים, והורה להם להחזיר את ספרי התורה לתיקיהם. למחרת, כאשר ציווה המלך במפתיע לפתוח את נרתיקי הספרים, נמצאו הספרים בתוכם. המלך ציווה לתלות את מרקוס, והקהילה היהודית נצלה.
מנהגים.
סיפור הנס נכתב במגילה מיוחדת, הנקראת בבתי כנסת של יוצאי סרגוסה, בחלקם בי"ז בשבט ובחלקם בי"ח בו. כפי שנהוג לעשות בקריאת מגלת אסתר, בכל פעם שנקרא שמו של מרקוס המומר נהוג להשמיע רעש רב באמצעות רעשנים וצעקות. בבית הכנסת הספרדי של נחלת שבעה שבמרכז העיר ירושלים נהוג לפתוח את ההיכל לקראת סוף תפילת ערבית של ליל שבת ולהראות בספר התורה את מקום תחילת הקריאה של אותה שבת. מנהג ייחודי זה שורשו בנס סרגוסה.
הכבוד של מרציאנו
הכבוד של מרציאנו היא סדרת דרמת פשע ישראלית בהפקת יונייטד קינג ובבימויו של חיים בוזגלו, המבוססת על סרט הקולנוע "כבוד" שיצא לאקרנים בשנת 2009. הסדרה שודרה לראשונה באוקטובר 2011 בערוץ 10.
תקציר.
הסדרה מגוללת את סיפורם של שתי משפחות פשע מאורגן יריבות, משפחת מרציאנו ומשפחת ברדוגו וביניהן עומד בתווך המפלג לפשיעה מאורגנת של "היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה" (היאחב"ל).
קאל פן
קאלפן סורש מודי (באנגלית: Kalpen Suresh Modi; נולד ב־23 באפריל 1977), המוכר בשם הבמה קאל פן (Kal Penn) הוא שחקן ומפיק טלוויזיה וקולנוע, שף ואיש ציבור אמריקאי. בשנים 2009-2011 פן צורף לממשל אובמה בתור מנהל שותף במחלקת יחסי הציבור של הבית הלבן.
ביוגרפיה.
קאלפן סורש מודי נולד בעיירה מונטקלייר, ניו ג'רזי שבארצות הברית לזוג מהגרים הודים ממוצא גוג'ראטי. אימו אסמיטה, עובדת כמבקרת בשמים עבור חברת בישום, ואביו סורש מודי, מהנדס. בעבר ציין כי סיפורים על הוריו הצועדים יחד עם מהאטמה גנדי למען עצמאותה של הודו השפיעו רבות על התעניינותו בפוליטיקה.
פן סיפר כי הוא הגיע לבחור בשם המשחק שלו, קאל פן, מתוך שעשוע: "כמעט בתור בדיחה כדי להוכיח לחברים כי הם טועים, ובאופן חלקי בניסיון לראות אם מה שאמרו לי אכן יעבוד (ששמות אנגליים יותר יקרצו לתעשייה הנשלטת בידי לבנים), החלטתי לרשום 'קאל פן' על קורות החיים והתמונות שלי". בתגובה, כמות האודישנים בהם הוא נקרא חזרה עלתה ב-50 אחוז. עם זאת, הוא מציין שהוא מעדיף כי יקראו לו בשם לידתו, ואילו בשם "קאל פן" הוא משתמש לצורכי עסקים בלבד.
פן לימד באוניברסיטת פנסילבניה כמרצה אורח בתוכנית ללימודי קולנוע.
קריירה.
קאל פן ידוע בשל תפקידיו בדמותו של ד"ר לורנס קוטנר בתוכנית הטלוויזיה "האוס", ובדמותו של קומר פאטל בסדרת הקומדיות "הרולד וקומר". פן ידוע גם בשל הופעתו בסרט עטור השבחים "עניין של שם", ב-2007 הוא שיחק בעונה השישית של הסדרה 24 מוסלמי בשם אחמד שנייה לעזור לנבל הראשי באותה עונה.
ב־8 באפריל 2009, הוכרז כי פן יצטרף לממשל אובמה בתור מנהל שותף במחלקת יחסי הציבור של הבית הלבן. בשל סיבה זו התחייב כי דמותו כלורנס קוטנר תורד מסדרת הטלוויזיה "האוס". פן החליט לעשות הפוגה מתפקידו בבית הלבן ב-1 ביוני 2010, לצורך חזרה לקריירת המשחק שלו, בזמנה הוא הצטלם לסרט השלישי בסדרת סרטי "הרולד וקומר" - "הרולד וקומר 3: חוגגים את חג המולד". ביולי 2011 סיים את תפקידו בבית הלבן.
ב-2011 הצטרף לעונה השביעית של הסיטקום "איך פגשתי את אמא", וחזר לגלם את קומר בסרט השלישי בסדרה "" לצד ג'ון צ'ו.
ב-2016 גילם את תפקיד דובר הבית הלבן בסדרה "השורד המיועד", תפקיד אותו הכיר מסביבת ניסיון חייו מלפני כן.
חיים אישיים.
פן הוא דמוקרט.
ב-2017 פן ניצח בריאליטי הקולינרי "MasterChef Celebrity Showdown" והחליט לתרום את כספי הזכייה על סך 25 אלף דולר ל-UNRWA, גוף של האו"ם שמסייע לפליטים הפלסטינים.
באוקטובר 2021 פן יצא מהארון וחשף את אירוסיו לג'וש, בן-זוגו מזה כ-11 שנים.
בן ציון לויטן
הרב בן ציון יעקב לויטן (? - כ"ב בכסלו תרצ"ט, דצמבר 1938) היה רבה של שידלובה שבליטא.
תולדותיו.
נולד בפומפיאן שבליטא לרב ישראל מאיר לויטן.
בעת כהונתו כרבה של שידלובה הפיצו בעלי האטליזים, שנפגעו מפסקיו המחמירים, שמועות המטילות בו דופי, במטרה לאלצו לפרוש מן הרבנות. רבה של העיירה ציטוביאן הסמוכה, הרב יעקב קמינצקי, סיכל את מזימתם בטענה מחוכמת: אם יש חשד לאמינותו של הרב הרי יש לחשוש גם לכשרות המקווה שבעיירה העומד תחת פיקוחו, ואם כן יש לחשוש לכשרותם של ילידי שידלובה, וכרבה של ציטוביאן עליו לאסור לבני עירו להינשא עם בני שידלובה.
אירא יאן
אירה ין
פורים סרגוסי
אוגוסט פון קוצבו
אוגוסט פרידריך פרדיננד פון קוֹצֶבּוּ (בגרמנית: August Friedrich Ferdinand von Kotzebue; 3 במאי 1761 - 23 במרץ 1819) היה מחזאי גרמני.
אחד מספריו של קוצבו נשרף בפסטיבל ורטבורג ב-1817. הוא נרצח ב-1819 על ידי קארל לודוויג זאנד, חבר מיליטנטי ב-Burschenschaften (אחוות סטודנטים). הרצח של קוצבו סיפק למטרניך תירוץ להוציא את תקנות קרלסבאד של 1819 שפירקו את ה-Burschenschaften, לנקוט אמצעים חריפים נגד העיתונות הליברלית, ולהגביל באופן קשה את החופש האקדמי במדינות הקונפדרציה הגרמנית.
חייו.
קוצבו נולד בוויימאר. אביו שהיה יועץ משפטי לרוזנת אנה אמליה מת כמה חודשים אחרי הולדתו. ולמד שם בבית ספר יסודי ותיכון. בתיכון אחד ממוריו היה דודו, מבקר הספרות יוהאן קרל אוגוסט מוּזֶאוּס. ב- 1776 הוא שיחק יחד עם גתה במחזה Geschwister (אחים). הוא החל ללמוד באוניברסיטת ינה בגיל 16 והמשיך את לימודיו, במשך שנה באוניברסיטת דיסבורג. ב-1780 הוא סיים את לימודי המשפטים ונעשה עורך דין.
בזכות השפעתו של הגראף גֵרץ (Goertz), השגריר הפרוסי לחצר הרוסית, הוא נעשה מזכירו של המושל הכללי של סנקט פטרבורג.
ב-1783 הוא קיבל מינוי של יועץ לבית הדין הגבוה לערעורים ברֶוָל שם הוא נישא לבתו של גנרל רוסי. הוא קיבל תואר אצולה ב-1785 ונעשה נשיא בית משפט השלום של אזור אסטוניה.
ברוול הוא זכה לשם בזכות הרומנים שלו "Die Leiden der Ortenbergischen Familie" (סבלותיה של משפחת אורטנברג) 1785 ו-"Geschichte meines Vaters" (היסטוריה של אבי) 1788 ועוד יותר בזכות המחזות "Adelheid von Wulfingen" (אדלאיד מוולפינגן) משנת 1879, "Menschenhass und Reue" (שנאת אדם וחרטה) משנת 1790 ו-"Die Indianer in England" (ההודים באנגליה) משנת 1790.
הרושם הטוב שנוצר על ידי יצירות אלה כמעט נמחק על ידי הסאטירה הדרמטית "Doktor Bahrdt mit der eisernen Stirn" (דוקטור בארט עם גבת הברזל) שהועלתה ב-1790 עם השם Knigge בדף השער.
המחזה נכתב בתגובה למחלוקת בין י. ג. צימרמן ומנהיגי המפלגה הברלינאית של המשכילים. הוא קשר כל אחד ממתנגדיו של צימרמן לסטייה מינית אחרת.
קוצבו הכחיש שהוא חיבר את המחזה גם כשהעניין נעשה נושא לחקירה משטרתית. התוצאה הייתה שבנוסף להתרחקות צימרמן וקניגה (בעלי בריתו לשעבר) ממנו הוא גם זכה בשם של חוסר יושר וזימה אותו לא הצליח לנער מעצמו עד סוף ימיו.
אחרי מות אשתו הראשונה פרש קוצבו מהשירות ברוסיה וחי, במשך זמן מה, בפריז ובמיינץ. לאחר מכן התיישב ב-1795 באחוזה ליד רוול אותה רכש והקדיש את חייו לכתיבה.