My Immortal הוא הסינגל השלישי מאלבום האולפן הראשון של להקת הרוק האמריקאית אוונסנס, "Fallen". הסינגל יצא ב-8 בדצמבר 2003 בארצות הברית ובממלכה המאוחדת, וב-30 בדצמבר בשאר העולם.
השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, והגיע למקום השביעי במצעד 100 השירים של הבילבורד, וכמו כן הפך לסינגל השני המצליח ביותר של הלהקה. הוא מכר יותר מ-500,000 עותקים, וב-17 בפברואר 2009 הגיע למעמד של זהב.
רקע.
השיר נכתב על ידי הגיטריסט של הלהקה בן מודי כשהוא היה בן 15, והוא נחשב לשיר הרביעי שנכתב לאוונסנס. בדומה לשירים אחרים שכתב מודי, השיר נוצר בהשראת סיפור קצר שהיה לו לפני כתיבת השיר. מודי הסביר שהשיר נכתב על רוח שנשארת איתך לאחר המוות, ורודפת אותך עד שאתה מייחל שהיא תעזוב אותך לנפשך. הוא הקדיש את השיר ביחד עם האלבום "Fallen" לסבא שלו, ביל הולקומב.
איימי לי ביצעה מספר שינויים במילים ובלחן של השיר. כמו כן, היא הצהירה שזה השיר הכי פחות אהוב עליה ושהיא לעולם לא תוכל להתחבר אליו מאחר שהשיר לא נכתב על ידה, ומאחר שהשיר לא נכתב בהשראת אירועים אמיתיים.
רשימת השירים.
ההפצה בישראל.
הגרסה שיצאה בישראל כללה בתוכה 3 שירים:
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר צולם כולו בשחור-לבן ברובע הגותי בברצלונה, והוא בוים על ידי דייוויד מולד. איימי לי כתבה באתר המעריצים של הלהקה EvBoard שהשיער שלה בקליפ מאוד דומה לאופן שבו הוא נראה ביום יום.
בקליפ ניתן לראות את איימי לי כשהיא שוכבת על גג מכונית, יושבת על תא טלפון או נמצאת על גג בניין, וזאת על מנת להדגיש את העובדה שהיא שרה מהמתים.
כשבועיים לאחר צילומי הקליפ עזב מודי את הלהקה. בריאיון למגזין Rock Sound אמרה לי שזה אירוני שבן עזב את הלהקה לאחר צילומי הקליפ, כיוון שבקליפ הם נפרדים אחד מהשני ונודדים ברחובות כמו לאחר הלוויה.
מיקומי שיא.
השיר הגיע למקום השני במצעד הפופ האמריקאי אחרי השיר "Toxic" של הזמרת בריטני ספירס, וכן הגיע למקום הראשון במצעד "Hot AC", שם הוא שהה במשך 3 שבועות. השיר היה מועמד לפרס "הופעת הפופ הטובה ביותר שמבוצעת על ידי צמד או להקה" בטקס פרסי גראמי ה-46 בשנת 2004.
בישראל הגיע השיר למקום השלישי במצעד העשור של גלגלצ, ואף זכה בתואר שיר השנה לשנת 2004 וביוון הגיע השיר למקום הראשון במצעדים.
טוקן סווינסון
Russia Today
RT (קיצור של Russia Today) היא חברת טלוויזיה רב-לשונית בינלאומית בבעלותה של ממשלת רוסיה ובמימונה. החברה מפעילה ערוץ חדשות רוסי המשדר לכל העולם, הראשון מסוגו ברוסיה, והוא מכוון לקהלים שמחוצה לה. שידוריו ברחבי העולם נקלטים דרך לוויין וכבלים.
RT היא רשת חדשות המורכבת משלושה ערוצים המשדרים ממוסקבה ליותר ממאה מדינות באנגלית, בערבית, ובספרדית. לרשת ערוצי בת כגון RT America, המשדר מוושינגטון די. סי., RT UK, המשדר מלונדון, וערוץ הסרטים התיעודיים RTD. הרשת משדרת ל-700 מיליון צופים מכל העולם דרך כבלים ולוויין, וכן בשידור אינטרנטי חינם דרך האתר של RT.
RT משדרת מהמטה המרכזי שלה במוסקבה, ויש לה אולפני שידור גם בוושינגטון די. סי., במיאמי, בלוס אנג'לס, בלונדון, בפריז, בדלהי ובתל אביב.
זהו ערוץ הטלוויזיה הרוסי היחיד שהיה מועמד לפרס אמי. הערוץ נמצא בבעלות ארגון TV-Novosti, וממומן על ידי סוכנות הידיעות רוסיה היום.
הערוץ סופג ביקורת מתמידה על היותו לא אובייקטיבי בעת שידורי ידיעות על רוסיה ומדיניותה, וכי למעשה הוא מהווה שופר תעמולה לממשלת רוסיה ולמדיניות החוץ שלה. RT טוענת כי היא מציעה מבט רוסי על אירועים בעולם.
מנהלי הערוץ הם מרגריטה סימוניאן (העורכת הראשית של הערוץ) ואלכסיי ניקולוב (המנכ"ל).
אופי שידור.
ישנן הפסקות פרסומת קצרות, בדרך כלל כל פרסומת בת 15 שניות בלבד; ההפסקה כולה היא בת 4 דקות לשעה; וכן שתי הפסקות בשעה בנות דקה או שתיים, לקידום הערוץ עצמו.
תוכני החדשות של הערוץ הם מסביב לשעון וכוללים חדשות, דיונים, תוכניות טוקשואו וספורט, וכן תוכניות תרבות ואקטואליה.
היסטוריה.
הערוץ הוקם מיוזמתם של שר התקשורת לשעבר מיכאיל לסין, ששימש אז יועץ תקשורת לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ודובר הקרמלין, אלכסיי גרומוב.
ב-6 ביוני 2005 הוכרז לראשונה על הקמת ערוץ טלוויזיה שמטרתו "להציג את נקודת המבט הרוסית על האירועים העיקריים בעולם" ו"לדווח לציבור על אירועים ותופעות בחיי רוסיה". הערוץ הוקם לבסוף על ידי סוכנות הידיעות הממלכתית רי"א נובוסטי, באמצעות ארגון הבת TV-Novosti, שהיווה ארגון אוטונומי ללא כוונת רווח. עלות ההקמה עמדה בתחילה על כ-30 מיליון דולר ב-2005, קפץ רק בשנתו הראשונה לעלות של כ-60 מיליון דולר ובשנת 2016 כבר גדל לכ-300 מיליון דולר.
בעת הקמת הערוץ, מנהלת סוכנות רי"א נובוסטי סבטלנה מירוניוק אמרה כי:
כך גם לדברי העורכת הראשית של הערוץ, מרגריטה סימוניאן, שהציגה את יעדי הערוץ:
שידורי המבחן החלו ב-14 בספטמבר 2005, וב-10 בדצמבר עברו לשידור מלא, עם כמאה עיתונאים דוברי אנגלית שדיווחו מרחבי העולם. ב-12 בדצמבר השידורים שובשו אך חודשו למחרת. מאוחר יותר התברר שהשיבושים נבעו מתקלות בציוד.
ב-1 במרץ 2006 חברת IPD Group, שהחזיקה בבעלות על פורטל החדשות russiatoday.com, פנתה אל מנכ"ל חברת TV-Novosti, סרגיי פרולוב בבקשה לשנות את שם הערוץ בטענה שהשם Russia Today נרשם כמותג מסחרי בשנת 1996. ראשי החברה לא הגיבו לטענה והאתר עצמו הפך מאוחר יותר להפניה לאתר הרשמי של הערוץ.
ב-4 ביולי 2007 החלה הרשת לשדר מתוך אתר YouTube. בדצמבר אותה שנה על מסכי NASDAQ ורויטרס בניו יורק, החלו לשדר שידורים חיים של הערוץ.
בדצמבר 2008 הוכנסה חברת TV-Novosti לרשימת הארגונים האסטרטגיים לממשל. באוקטובר 2009 אלכסיי ניקולוב החליף את סרגיי פרולוב כמנכ"ל החברה.
בינואר 2010 נפתחו אולפנים חדשים בוושינגטון ובינואר 2012 הצטרף מייסד WikiLeaks ג'וליאן אסאנג' לצוות הערוץ, להנחיית התוכנית "העולם מחר" (The World Tomorrow). באוקטובר 2014 הערוץ החל לשדר לארגנטינה ולבריטניה. בפברואר 2015 החל לשדר גם לאוסטרליה.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, האיחוד האירופי הודיע החברה תאבד את רישיון ההפעלה שלה בשטחו, בעקבות "הפצת מידע כוזב באופן שיטתי אודות הפלישה הרוסית לאוקראינה". הנציב העליון למדיניות חוץ וביטחון באיחוד, ז'וזפ בורל, מסר כי "מניפולציה שיטתית של מידע והפצת מידע כוזב על ידי הקרמלין הם חלק משיטות הפעולה במתקפה נגד אוקראינה, והן אף מהוות איום משמעותי וישיר לסדר הציבורי ולביטחון האיחוד". לפני כן, הכריזו פייסבוק, גוגל, יוטיוב, טוויטר וטיקטוק על חסימת הגישה לחברה משטחי האיחוד.
הכרה.
בספטמבר 2007, האקדמיה האירואסייתית לטלוויזיה ורדיו העניקה לערוץ את פרס הכישורים המקצועיים. פרס השידור היוקרתי ביותר ברוסיה, פרס TEFI, הוענק לקווין אואן בקטגוריית מנחה החדשות הטוב ביותר.
בטקס פרסי המצוינות בתקשורת שנערך בלונדון הערוץ זכה בפרס שיפוט מיוחד בקטגוריית השידור היצירתי הטוב ביותר.
אוגוסט 2010: מועמדות ראשונה לפרס אמי בקטגוריית החדשות על סיקור ביקורו של אובמה ברוסיה. אוגוסט 2012: מועמדות שנייה לפרס אמי על כיסוי תנועת Occupy Wall Street.
מימון.
בעת הקמת הערוץ עמד תקציבו על 30 מיליון דולר בשנת הפעילות הראשונה. כמחצית מהתקציב הגיע מהמדינה והמחצית השנייה הגיעה מבנקים וחברות המקורבות לממשלה הרוסית. תקציבה השנתי גדל מ-80 מיליון דולר ב-2007 ל-380 מיליון ב-2011 אך קוצץ ל-300 מיליון ב-2012. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין עצר על קיצוץ המימון מאותה שנה.
כשמונים אחוז מעלות השידור מושקע בערוצי הבת ובשידורים מחוץ לרוסיה. בספטמבר 2014, Moscow Times דיווח כי RT קיבלה 11.87 מיליארד רובלים (310 מיליון דולר) מהמדינה ותקבל 15.38 מיליארד רובלים (400 מיליון דולר) ב-2016. לשם השוואה, קבוצת השירותי העולמי של BBC (הגדולה יותר בהיקף שידוריה) קיבלה תקציב בסך 367 מיליון דולר לשנים 2014–2015. ברם, תחילת 2015 הביאה לפיחות בשער הרובל והסובסידיות הממשלתית בתקשורת הייתה בסכנת צמצום אך תקציב הערוץ עמד על 20.8 מיליארד רובלים (כ-300 מיליון דולר). באוקטובר 2015, דווח שהתקציב לשנת 2016 יעמוד על 19 מיליארד רובלים (307 מיליון דולרים).
ביקורת.
הערוץ מואשם תדיר על ידי כלי תקשורת מערביים בהיותו ערוץ תעמולה ושופר של הממשלה הרוסית, שמטרתו להפיץ ידיעות אנטי מערביות, סיקור מגמתי ודיווחים שלא נוטים לבקר את מדיניות הממשלה הרוסית. בארצות הברית, למשל, הערוץ רשום כסוכן זר.
הפצת תאוריות קונספירציה.
בנוסף, הערוץ מפיץ בקביעות תאוריות קשר במסווה של ידיעות חדשותיות, ידיעות שמטרתם לערער את יציבות המשטרים במערב. בין השאר: טענו בערוץ שהפיגוע במרתון בוסטון, באפריל 2013, לא בוצע על ידי מחבלים צ'צ'נים, אלא ביוזמת הממשל האמריקאי. בשנת 2013 שכרה הרשת את טוני גוסלינג ככתב בערוץ, גוסלינג נודע כתומך בתאוריות הטוענות שהעולם נשלט על ידי האילומינטי וזקני ציון. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 טענה המגישה לורי הרפניסט כי הילרי קלינטון היא "מועמדת של האילומינטי" ב-2019 החלה הרשת לשדר ידיעות על הסכנה כביכול בפריסת רשתות סלולריות מדור 5 ובמהלך מגפת הקורונה הדבר הביא למספר מתקפות נגד אנטנות סלולריות שהוצבו ברחבי אירופה.
יחס לישראל.