וודוורד חיבר לבדו, או במשותף עם אחרים, 19 ספרים, 12 מתוכם עמדו בראש מצעד מכירות ספרי עיון בארצות הברית.
בוסטון סלטיקס
בוסטון סלטיקס () היא קבוצת כדורסל מהעיר בוסטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית האטלנטי שבאזור המזרח, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם TD גארדן. אחת משתי הקבוצות היחידות ב-NBA שנותרו בליגה מאז הקמתה ונשארו במיקומן המקורי (השנייה היא ניו יורק ניקס). הסלטיקס היא הקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות ה-NBA, יחד עם לוס אנג'לס לייקרס, (17 אליפויות).
היסטוריה.
1946–1969: הבנייה ושושלת האליפויות.
הקבוצה הוקמה ב-1946 על ידי וולטר בראון, מנהל אולמה הביתי המיתולוגי בוסטון גארדן, ושיחקה בשלוש עונותיה הראשונות בליגת ה-BAA שהיא ליגת האב של ה-NBA. ב-1949 ליגת ה-BAA אוחדה עם ליגת ה-NBL הוותיקה אך החלשה יותר והוקמה ליגת ה-NBA. בדראפט 1950 הפכו הסלטיקס לקבוצה הראשונה שבחרה בדראפט ה-NBA שחקן אפרו אמריקאי – צ'אק קופר.
בשנים הראשונות בליגת ה-NBA הסלטיקס התקשו, עד שמינו לעמדת המאמן את רד אאורבך. כשאאורבך התחיל לעבוד כמאמן לא היו לו עוזרים, והוא עשה את כל העבודות לבדו: ניהל את האימונים, חיפש כישרונות צעירים, ותכנן את מסעות משחקי החוץ של הקבוצה.
הסלטיקס הייתה הקבוצה השולטת בליגה בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60, שבמהלכן זכו בשמונה אליפויות רצופות (–), וב-11 אליפויות בסך הכל ב-13 עונות (–) בהנהגת ביל ראסל. אאורבך הוביל את הקבוצה כמאמן לתשע מהאליפויות לפני שהוחלף על ידי ראסל שהוביל אותה לשתיים נוספות כמאמן-שחקן. השחקנים הבולטים באותה תקופה (מלבד ראסל) היו הרכזים בוב קוזי וקיי. סי. ג'ונס, הקלעים סם ג'ונס וביל שרמן, הסמול פורוורדים ג'ון האבליצ'ק, פרנק רמזי וג'ים לוסקוטוף, והפאוור פורוורדים טום היינסון וסאץ' סנדרס.
1970–1978: הבנייה מחדש.
עונת הייתה אחת העונות החלשות ביותר של המועדון עד אז, כשהוא סיים עם מאזן הגרוע ביותר מאז עונת . למרות העונה החדשה, הרכישות של דייב קאונס וג'ו ג'ו וייט סמנו את ההתחלה מחדש של הסלטיקס.
אחרי שהפסידו בגמר המזרח ב- הסלטיקס השיגו מאזן מצוין של 14–68 בעונת . למרות העונה הסדירה המצוינת, הפלייאוף הסתיים באכזבה כאשר הסלטיקס הפסידו בסדרת גמר המזרח שנה שנייה ברציפות, הפעם לניו יורק ניקס ב-7 משחקים. בעונת הסלטיקס זכו באליפות ה-12 שלהם כשנצחו בסדרת הגמר את מילווקי באקס. בעונת הסלטיקס זכו באליפות שנייה ב-3 שנים, כשנצחו את פיניקס סאנס בסדרת הגמר ב-6 משחקים. בדראפט 1977 הסלטיקס בחרו את סדריק מקסוול, שיהפוך לשחקן מפתח.
1979–1992: עידן לארי בירד.
בדראפט 1978 הסלטיקס אחזו בשתי בחירות דראפט מתוך ה-8 הראשונות. בבחירה ה-6 בדראפט לקח מאמן הסלטיקס, אאורבך, סיכון כשבחר בלארי בירד, אשר העדיף להישאר לשנה רביעית באוניברסיטת המדינה של אינדיאנה. אאורבך טען שההמתנה עבורו למשך שנה נוספת תשתלם. בירד אכן חתם בסלטיקס זמן קצר לאחר שהפסיד בגמר אליפות ה-NCAA לאוניברסיטת המדינה של מישיגן שהונהגה על ידי מג'יק ג'ונסון.
הסיפור החשוב האחר של הסלטיקס בעונת הוא הסכסוך המתמשך בין המאמן אאורבך לבין בעלי הקבוצה החדש ובעלי קנטקי פרייד צ'יקן, ג'ון י. בראון. הסכסוך כמעט הוביל לעזיבתו של אאורבך לעמדת המאמן בניו יורק ניקס. תמיכת הציבור הייתה שייכת לאאורבך, כך שבראון החליט למכור את הקבוצה ולא להיות האיש ש"זרק" את אהוב האוהדים. בזמן הקצר שבראון היה מנהל הקבוצה הוא הספיק לארגן את רכישתו של בוב מקאדו, אותו אאורבך לא אהב. הסלטיקס סבלו מעונה חלשה וסיימו אותה עם מאזן שלילי של 29–53.
עונת הייתה עונת הבכורה של לארי בירד, שנבחר לפני שנה. יחד עם כניסתו של הבעלים החדש של הקבוצה ביצע אאורבך מספר שינויים. אאורבך העביר את בוב מקאדו הלא מרוצה והביא את השחקן אם אל קאר, המתמחה בהגנה. אאורבך קיבל גם שתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון. בעונה זו בסלטיקס כיכבו מספר כישרונות, כבירד, נייט ארצ'יבלד, סדריק מקסוול ודייב קאונס. הסלטיקס שפרו את מאזנם מהעונה שעברה ב-32 ניצחונות, עד אז שיא המהפך העונתי לטובה כשהשיגו מאזן 21–61. הסלטיקס הפסידו בגמר המזרח לפילדלפיה 76'.
אחרי עונה זו אאורבך ביצע את אחד מהטריידים החד צדדיים בהיסטוריה של ה-NBA. לסלטיקס היו שתי בחירות דראפט גבוהות, הבחירה השנייה וה-13. אאורבך שלח את שתי הבחירות בתמורה לסנטר הגולדן סטייט ווריורס, רוברט פאריש, ובחירת הדראפט השלישית מאותו דראפט, קווין מקהייל. עם שני שחקנים אלה שיהפכו בעתיד לחלק מהיכל התהילה הסלטיקס הפכו לאחת מהקבוצות החזקות ביותר ב-NBA.
בעונת הסלטיקס השיגו מאזן של 20–62 תחת המאמן החדש ביל פיץ'. המאזן הטוב הושג למרות פרישתו של דייב קאונס. בגמר המזרח הסלטיקס נפגשו עם פילדלפיה 76' בפעם השנייה ברציפות. לאחר שפיגרו בסדרה 1–3, הסלטיקס נצחו 3 ניצחונות ברציפות כשבמשחק ה-7 הם נצחו בנקודה אחת, 91-90. בסדרת הגמר הסלטיקס זכו באליפות נגד היוסטון רוקטס. סדריק מקסוול נבחר לMVP של סדרת הגמר. בעונה הבאה הסלטיקס התחרו בגמר המזרח בפעם השלישית ברציפות מול פילדלפיה, ושוב היו בפיגור 1–3. הם נצחו 2 משחקים ברציפות והשוו את הסדרה, אך לא הצליחו לנצח במשחק השביעי. ב-1983 הסלטיקס הודחו בפלייאוף בסוויפ בפעם הראשונה של המועדון על ידי מילווקי באקס.
בעונת הסלטיקס השיגו מאזן 20–62 תחת המאמן החדש קיי. סי. ג'ונס. הסלטיקס חזרו לגמר ה-NBA אחרי היעדרות של 3 שנים. בתחילה הם היו בפיגור 1–2 נגד הלוס אנג'לס לייקרס, אך בסופה של הסדרה הם נצחו והשיגו את האליפות ה-15 בתולדות המועדון. בסיום העונה אאורבך הודיע רשמית שהוא פורש מעמדת המאמן, אך נשאר בעמדת נשיא הקבוצה. מהלכו הראשון של מנהל הקבוצה החדש היה העברתו של ג'רלד הנדרסון לסיאטל סופרסוניקס ובתמורה הוא קיבל בחירת דראפט בסיבוב הראשון.
בשנת 1985 הסלטיקס והלייקרס נפגשו עוד פעם בגמר, אך הפעם הלייקרס נצחו ולקחו את האליפות. לאחר העונה הסלטיקס רכשו מלוס אנג'לס קליפרס את הסנטר ביל וולטון, במקומו של סדריק מקסוול. וולטון היה כוכב בפורטלנד טרייל בלייזרס, אך פציעות מנעו ממנו לממש את הציפיות בסלטיקס.
קבוצת הסלטיקס בעונת נחשבה לאחת מקבוצות ה-NBA החזקות ביותר בהיסטוריה. הסלטיקס השיגו מאזן 15–67, ומאזן 1–40 בביתם. לארי בירד זכה בפרס ה-MVP של העונה בפעם השלישית ברציפות, וביל וולטון נבחר לפרס השחקן השישי של העונה ב-NBA. הם זכו באליפות ה-16 בתולדות המועדון, והאליפות האחרונה במאה ה-20 כשנצחו את יוסטון רוקטס 4-2 בסדרת הגמר.
הסלטיקס אחזו בבחירה השנייה בדראפט 1986, בה הם בחרו את לן ביאס. הציפיות היו שביאס ישמור על חוזק הקבוצה לאחר שמקהייל, בירד ופאריש יפרשו. לרוע המזל, ביאס מת כ-48 שעות לאחר בחירתו כשהשתמש בקוקאין במסיבה. אף על פי שהסלטיקס הפסידו את ביאס, בעונת הקבוצה נותרה חזקה, כשהשיגה מאזן 23–59. הסלטיקס זכו באליפות המזרח. בגמר ה-NBA הסלטיקס הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס בסדרה של 6 משחקים, וזו תהיה הפעם האחרונה שהסלטיקס השתתפו בגמר ה-NBA למשך 22 השנים הבאות. בעונה הבאה הסלטיקס הפסידו בגמר המזרח לדטרויט פיסטונס ב-6 משחקים.
לאחר עונת התפטר המאמן קיי. סי. ג'ונס, והוחלף על ידי עוזרו ג'ימי רוג'רס. לרוג'רס לא היו חסרות בעיות, כשכבר בתחילת העונה החליט לארי בירד לערוך ניתוח בשתי רגליו כדי להוציא מהן שברי עצמות. כל ניסיונותיו של בירד לחזור למגרשים נכשלו, והסלטיקס השיגו מאזן 40–42. הם הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי דטרויט פיסטונס.
בעונת בירד חזר למגרש כדי לשחק 75 משחקים בעונה זו, ולשפר את מאזן הסלטיקס ל-30–52. בסדרת הפלייאוף הראשונה נגד ניו יורק ניקס הסלטיקס נצחו בשני המשחקים הראשונים, אך הפסידו בשלושת הבאים, והודחו. לאחר ההדחה המבישה רוג'רס פוטר, ובמקומו מונה המאמן כריס פורד, שחקן העבר של הסלטיקס.
בעונת הסלטיקס השתפרו והשיגו מאזן של 26–56 תחת מאמנם החדש. הסלטיקס נצחו בבית האטלנטי אף על פי שבירד פספס 22 משחקים בעקבות פציעות. בעונה הבאה הסלטיקס השיגו מאזן 31–51, ונפגשו בסיבוב הפלייאוף הראשון עם אינדיאנה פייסרס. הסלטיקס הדיחו את הפייסרס בסוויפ 0–3. בחצי גמר המזרח הסלטיקס הפסידו לקליבלנד קאבלירס בסדרה של 7 משחקים. בירד שיחק בעונה זו 45 משחקים בלבד, ובפלייאוף רק 4 משחקים (מתוך 10) בעקבות בעיות בגבו.
אחרי 13 עונות ביחד עם הסלטיקס, וזכייה באולימפיאדת 1992 כחבר הדרים טים, לארי בירד הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגלל בעיות בגבו.
1993–1998: הטרגדיות והירידה.
הגארד בן ה-26 רג'י לואיס, נראה כיורש של לארי בירד בסלטיקס. לואיס התעלף במהלך סדרת הפלייאוף הראשונה ב-1993 נגד שארלוט הורנטס (בה הסלטיקס הפסידו ב-4 משחקים). לאחר מכן נודע שללואיס היו בעיות בלב. הוא מת מהתקף לב באימון קליעות שהתרחש בסיום העונה. הסלטיקס הנציחו את לואיס בכך שאף אחד לא ילבש עוד את מספר חולצתו, 35. עידן ה"שלישייה הגדולה" של בירד-מקהייל-פאריש הסתיים רשמית ב-1994 כאשר חתם פאריש בהורנטס. מקהייל פרש בהפסד של הסלטיקס להורנטס. את העונה הבאה הסלטיקס סיימו מחוץ לפלייאוף כשהשיגו מאזן 32–50.
בדראפט 1994 הסלטיקס בחרו באריק מונטרוס, שהיה אמור למלא את מקומם של הפורשים על המגרש. בפועל מונטרוס אכזב והועבר בטרייד מאוחר יותר. עונת הייתה עונתם האחרונה של הסלטיקס בבוסטון גארדן. בעונה זו הסלטיקס החתימו את דומיניק וילקינס, שהוביל את הקבוצה בנקודות בממוצע עם 17.8. שחקן השנה השנייה דינו ראדג'ה חיזק את הסלטיקס ועזר להם להגיע לפלייאוף, שם הם הפסידו בסיבוב הראשון לאורלנדו מג'יק בסוויפ.