התסמונת נובעת מכך שהעין והמוח מגיבים באופן שונה לעבודה מול מסך או מול מסמך מודפס. לעיניים אין כל בעיה להתמקד במסמך מודפס, בו גבולות האות או התמונה ברורים ומוגדרים היטב. מול המחשב המצב שונה: תמונת המסך מוקרנת באמצעות פיקסלים ולא על ידי תמונה רציפה ולכן העין לא מוצאת נקודת מיקוד ברורה. כתוצאה מכך, שריר העין מנסה שוב ושוב להתמקד (פוקוס דינאמי) והעומס עליו הולך וגדל ככל שנמצאים זמן רב יותר מול המחשב.
מאמץ המיקוד גורם בנוסף למצמץ הרבה פחות מהנדרש, מה שגורם לייבוש שכבת הדמעות המגנה על העיניים. עם כל מצמוץ נדרשת העין למקד את עצמה מחדש.
גורמים נוספים הם סביבת עבודה יבשה, מיזוג אוויר ותאורה מלאכותית.
תסמינים.
הסימנים המרכזיים של התסמונת נחלקים לשלוש קטגוריות מרכזיות: אי נוחות כללית, בעיות ראייה ובעיות עיניים:
בדיקת ראייה רגילה למרחק עבודה מול מחשב אינה מספקת מאחר שאינה לוקחת בחשבון את מאמץ הפוקוס הדינאמי בעבודה מול מחשב. רק סימולציה מלאה של עבודת העיניים מול המחשב יכולה לספק אבחנה נכונה ומדויקת לגבי CVS.
טיפול ומניעה.
הפתרון הנכון להקלה על התסמינים או מניעתם מותאם פרטנית לכל אדם, בהתאם לממצאי בדיקה, סביבת העבודה ופרמטרים נוספים. פתרונות אפשריים הם:
M.A.S.H
מנסה אינטרנשיונל
אנרכיזם באנגליה
מקורו של האנרכיזם באנגליה בזרמים רדיקליים במפלגה הוויגית ובהתנגדות דתית פרוטסטנטית.
במהלך מלחמת האזרחים באנגליה ותהליך התיעוש, המחשבה האנרכיסטית האנגלית התפתחה בהקשר של פוליטיקה מעמדית מהפכנית.
התפתחות מוקדמת.
כמו ברוב חלקי אירופה, אנגליה של ימי הביניים נשלטה באמצעות מונרכיה בשיתוף עם פרלמנט של אריסטוקרטים אמידים ובעלי אדמות. בניגוד לאירופה היבשתית, הפרלמנט החזיק בזכויות יתר. כאשר המונרכיה האנגלית ניסתה לבסס מונרכיה מוחלטת, הפרלמנט האנגלי מרד. במהלך מלחמת אזרחים זו, פרוטסטנטים ופועלים עירוניים החלו בהקמה של קהילות שהתבססו על בעלות משותפת על אמצעי הייצור. כתוצאה ממלחמת האזרחים, האריסטוקרטים האנגלים והמעמד השליט הקפיטליסטי התאחד ותמך בפרלמנט, אך עם זאת נוסחו זכויות אזרחיות רבות.
ג'רארד וינסטנלי, פעיל פוליטי פרוטסטנטי הנחשב לאחד מהאבות המייסדים של האנרכיזם המודרני, פרסם במהלך המאה ה-17 מנשר שקרא לבעלות משותפת על אמצעי הייצור וארגון חברתי-כלכלי בקהילות חקלאיות קטנות. הפילוסוף ויליאם גודווין, היה הראשון שפרסם מסה שתמכה באופן מפורש בביטול השלטון בחיבורו "חקירה בנוגע לצדק פוליטי", בשנת 1793. למרות שלא השתמש במילה "אנרכיזם", יש הרואים אותו כ"מייסד האנרכיזם הפילוסופי".
ליברלים רבים כונו לעיתים קרובות "אנרכיסטים" בידי המונרכים. למרות שלא קראו לביטול ההיררכיה, הם תמכו ברעיונות של שוויון בין בני האדם, זכויות הפרט, ואחריות האנשים לשפוט את ממשלותיהם, שסיפקו את הבסיס למחשבה האנרכיסטית.
מהמאה ה-19 ועד מלחמת העולם השנייה.
ההתנגדות לסדר החברתי הקיים הפכה פופולרית בסוף המאה ה-19. הביטוי לכך נע מתמיכה ברפובליקניזם האנגלי של צ'ארלס בראדלו, דרך הרפובליקניזם הרדיקלי של המשורר השנוי במחלוקת, אלג'רנון צ'ארלס סווינברן, אל האנרכו-סוציאליזם של ויליאם מוריס ואוסקר ויילד - ועד לאנרכיזם המפורש של פיוטר קרופוטקין ותומכיו. המשורר האנרכיסט הרברט ריד סיפק לכך תמריץ אינטלקטואלי בתקופתו, עם חיבורים כדוגמת "אנרכיה וסדר", "שירה ואנרכיזם", "פילוסופיה של האנרכיזם" ועוד.
תחייה בשנות ה-60 של המאה ה-20 ובמאה ה-21.
התעניינות מחודשת באנרכיזם החלה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. התעוררות זו נקשרה באנגליה לעלייתו של הז'אנר המוזיקלי פאנק רוק. הלהקה קראס, למשל, ידועה ברעיונותיה האנרכיסטים והפציפיסטים.
בתחילת המאה ה-21 חלה התעוררות נוספת שהתבטאה באנגליה באמצעות סרטים, מוזיקה, הצגות תיאטרון חי (במיוחד קבוצת התיאטרון הסאטירית, "קומדי קולקטיב", מצפון אנגליה). התעוררות זו היא גם חלק מהתנועה העולמית נגד הגלובליזציה. קבוצות אנרכיסטיות רבות, כגון החזית לשחרור בעלי החיים והחזית לשחרור כדור הארץ החלו את דרכן באנגליה.
עמנואל מזור
עמנואל מזור (30 במרץ 1933 – 20 באוגוסט 2020) היה פרופסור לגאולוגיה במכון ויצמן למדע, במחלקה למדעי הסביבה וחקר האנרגיה. עם פעליו נמנים פיתוח וניהול הקורסים לגאולוגיה באוניברסיטה הפתוחה וייזום הכרזת מכתש רמון כשמורת טבע, עם דגש להיבטים גאולוגיים.
חייו.
מזור נולד בשנת 1933 בקוטבוס שבגרמניה. ועלה לישראל בשנת 1936.
בשנת 1955 השלים תואר שני בגאולוגיה (M.Sc), מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, בנושא: "גופים מגמתיים במכתש רמון", וב-1960, את לימודי הדוקטורט בגאולוגיה (Ph.D), גם באוניברסיטה העברית, בנושא: "רדיואקטיביות של סלעים בישראל".
בשנים 1958 עד 1972, היה הגאולוג הראשי של הוועדה לאנרגיה אטומית.
משנת 1973 ועד למותו כיהן כפרופסור במחלקה למדעי כדור הארץ במכון ויצמן למדע (מ-1999 כפרופסור אמריטוס).
ב-2008 היה אחד הזוכים ב"אות מפעל חיים להגנה על הסביבה" מטעם המשרד להגנת הסביבה.
היה נשוי ואב לשני ילדים בנוסף היה כבר רב סבא. התגורר ברחובות.
הלך לעולמו ב-20 באוגוסט 2020 ונטמן ברחובות.
האוניברסיטה הפתוחה.
עם הקמת האוניברסיטה הפתוחה נטל על עצמו מזור את פיתוח הקורסים בנושאי הגאולוגיה. ספרו הפך ללספר הלימוד הפופולרי. כבר בפתיחת הסמסטר הראשון של האוניברסיטה הפתוחה באוקטובר 1976 הסתבר עד כמה גדול הצמא ללימודי הגאולוגיה. לקורסים הראשונים באוניברסיטה הפתוחה, שהיו תחת פיקוחו האישי, באו מאות חובבי ארץ ישראל, שעד אז לא יכלו ללמוד תחום זה באקדמיה.
מזור ארגן לכל מחזור שלושה מחנות לימוד: ברמות שפירא בהרי יהודה, בבית ספר שדה בקצרין בגולן וגולת הכותרת - שבוע במכתש רמון. במכתש הכין צוות עוזריו שלטי הסבר למסלולים אחדים ובהם הסבר לכל תופעה גאולוגית בשטח. המסלול שימש מטיילים אך רובו פורק בעת הרחבת כביש באזור. אז גם נרקמה תוכנית להכריז על מכתש רמון כקריית הפארק הגאולוגי הלאומי במכתש רמון, תוכנית שיצאה לפועל במרוצת הזמן.
שמורת רמון.
בשנת 1979 החליטה רשות שמורות הטבע להכריז על האזור כשמורה - שמורת רמון. ב-1985 החליט משרד המדע להוציא לפועל תוכנית-אב למרכז מדע רמון, אשר חיבר מזור. המועצה המקומית, רשות שמורות הטבע ומשרד המדע החליטו לקדם את הפרויקט ונפתח "מרכז מדע רמון", שאפשר לחוקרים ללמוד את השטח "24 שעות ביממה, 365 ימים בשנה, כל הזמן", כדברי מזור. בניגוד למחקרים קצרי טווח, החוקרים הגרים ב"מרכז מדע רמון" יכולים להגיע לשטח תוך דקות ספורות, ולחקור תופעות כמו שיטפון או שרב. המרכז שם בשנים הראשונות דגש על גאולוגיה, שהשתנה בהדרגה לדגש על אקולוגיה.
אינסברוק-לאנד (מחוז)
מחוז אינסברוק הוא מחוז מנהלי במרכז מדינת טירול שבאוסטריה. הוא מקיף את העיר אינסברוק, המהווה מחוז מנהלי עצמאי. בנוסף, הוא גובל במערב במחוז אימסט, במזרח במחוז שוואץ, בצפון במדינת בוואריה שבגרמניה, ובדרום בדרום טירול שבאיטליה.
מחוז אינסברוק הוא הגדול במחוזות טירול. הוא נמצא בעמק נהר האין ונופו הררי. גבולו הדרומי, ובתוכו מעבר ברנר, מעוצב על ידי שרשרת הרי האלפים.
מחוז אינסברוק מסתמך על ענף התיירות; בנוסף, קיימים מספר עסקים חשובים באזור, כמו חברת הקריסטלים סברובסקי וקיימת גם הסתמכות על ענף החקלאות. קיימים ריכוזי תעשייה ועסקים בערים ואטן, וולס, אבסם, האל אין טירול, קמטן אין טירול וטלפס.
פרגאמון
מנדי מור
אמנדה לי "מנדי" מוּר (באנגלית: Amanda Leigh "Mandy" Moore; נולדה ב-10 באפריל 1984) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית ממוצא יהודי. מור מוכרת בין היתר של הופעתה בתור רבקה פירסון בסדרת הדרמה של NBC "החיים עצמם" תפקיד אשר הקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי. הופעותיה הקולנועים כוללים בין היתר את "יומני הנסיכה", "סיפור אהבה בלתי נשכח", "גאולה!", "אמרתי לך!", "רישיון לחתונה", "אהבה, חתונה, נישואין" ו-"47 מטר".
ביוגרפיה.
מור נולדה בעיר נשואה, ניו המפשייר וכשהייתה בת חודשיים עברה המשפחה להתגורר בלונג ווד, פלורידה, בעקבות עבודתו של אביה, דונלד מור, טייס באמריקן איירליינס והוא ממשפחה נוצרית ואילו אמה, סטייסי (לבית פרידמן), היא כתבת חדשות לשעבר ממוצא יהודי-רוסי מצד אביה וממוצא קתולי-בריטי מצד אמה, איילין פרידמן, בלרינה מקצועית. מור גדלה והתחנכה כקתולית אבל לדבריה היא מאמינה ב"ערבוביה של דברים". יש לה אח בכור בשם סקוט ואח צעיר בשם קייל.
קריירה.
קריירת משחק.
בגיל 12 השתתפה מור במחנה קיץ של תיאטרון "Stagedoor Manor".
בשנת 2001 הופיעה בקולנוע לראשונה, בסרט "יומני הנסיכה" לצד אן האת'וויי ודיבבה בסרט "דוקטור דוליטל 2".
בשנת 2002 פרצה לתודעה עם סרטי הנעורים "סיפור אהבה בלתי נשכח" ו"כל מה שרציתי". באותה שנה גם דיבבה עבור משחק המחשב "Kingdom Hearts".
בשנת 2003 שיחקה בסרט "לאהוב או לא לאהוב".
בשנת 2004 כיכבה בסרטי קומדיות הנעורים "חופשייה לאהבה" ו"גאולה!".