צילומי הסרט היו אמורים להתחיל בספטמבר 2016, אבל נדחו בשל סירובו של משרד ההגנה של רוסיה למתן היתר לצילומים. על פי "הוליוודי ריפורטר", משרד ההגנה הרוסי הבטיח במקור שיתוף פעולה עם הצוות ורצה לספק מומחיות ריאליסטית לסרט. אבל מאוחר יותר חשש ממתן גישה למיקומים ומידע מסווג. ב-7 בפברואר 2017, אתר ScreenDaily.com דיווח כי הצילומים היו אמורים להתחיל בחודש אפריל.
לבסוף, הצילומים החלו בבסיס הצי הצרפתי בטולון ב-26 באפריל 2017. כמה סצינות צולמו עם קולין פירת' בנמל המסחרי של ברסט בצרפת בין ה-2 במאי ל-6 במאי 2017, כולל סצנות על סיפון ספינת ההצלה "אטלנטיק טוניר". ב-8 במאי 2017 דווח כי מלבד צרפת יבוצעו צילומים גם במקומות שונים ברחבי אירופה, כולל בלגיה ונורווגיה. ב-12 ביולי 2017 הצילומים נערכו בבריסל.
שחרור.
EuropaCorp מחזיקה בזכויות בינלאומיות על הסרט, אשר שוחרר באמצעות EuropaCorp RED (חטיבת הפצת הסרטים של החברה). STX Films חתומים על חוזה הפצת הסרט בארצות הברית. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2018.
ביקורת.
בסקירה באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 67% על בסיס 15 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 5.8 / 10. ב-Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע משוקלל של 53 מתוך 100, בהתבסס על 6 ביקורות, המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
רדיו צפון 104.5FM
הירוקאזו קורה-אדה
יחידת מפת&quot;ח
יחידת מפת"ח (מרכז פיתוח תוכנה ומחשוב) היא יחידה טכנולוגית בזרוע הים. היחידה היא הגוף המרכזי האחראי על תכנון, פיתוח, יישום ושילוב מערכות עתירות תוכנה, הן עבור החוף והן עבור הים. היחידה משמשת כגוף הטכנולוגי העיקרי של זרוע הים הישראלי. זהות משרתי היחידה אסורה בפרסום, מלבד מפקד היחידה. מפקד היחידה הנוכחי הוא אלוף-משנה משה קנזין.
תפקידי היחידה.
המרכז מהווה בית תוכנה למחקר ופיתוח למערכות שונות עבור המערך הלוחם בחיל הים (סטי"לים, צוללות, כלי בט"ש, מסוקים, מטוסים, לוחמה זעירה) ועבור תומכי הלחימה (המערך החופי, בסיס ההדרכה, מספני המטה), כולל:
מבנה היחידה.
ביחידה צוותי פיתוח עצמאיים וצוותי פיתוח בתעשייה העוסקים בפיתוח תוכנה בפרויקטים בחזית הטכנולוגיה.
היחידה מורכבת משבעה ענפים:
ענפי התוכנה והשילובים מורכבים מעתודאים בוגרי הנדסת מחשבים / מדמ"ח / הנדסת תוכנה / הנדסת מערכות מידע ובוגרי קורס תכנות אשר מובילים בחיל-הים את פיתוח תוכנות מערכות הלחימה, השליטה והבקרה. עיקר עיסוקם הוא בתחומי הפיתוח, החל משלב ייזום הפיתוח של מערכת חדשה, דרך תכנון ארכיטקטורת תוכנת המערכת, ועד למחקר טכנולוגיות מתקדמות, קידוד, עיצוב, אינטגרציה ושילוב התוכנה במערך המבצעי. מאחר שהיחידה עוסקת בחלקה הגדול במערכות מבצעיות, תהליך המחקר והפיתוח מכיל ניסויי חוף-ים-אוויר והפלגות בכלים השונים, בעיקר בסט"ילים וצוללות.
היחידה כפופה למספן הציוד (מצ"ד), ובראשה עומד קצין בדרגת אלוף-משנה. ליחידה שני מרכזי פיתוח עיקריים: אחד במחנה החותרים הסמוך לחיפה (בצ"ת), והשני במחנה מקלף ברמת גן.
היסטוריה.
היחידה הוקמה בשנות ה-60 כאחת מהיחידות הסמוכות לממר"ם, ונקראה תחילה "יחידת חיל הים למחשב".
בהמשך שונה שמה לממח"י (מחלקת מחשבים חיל הים).
בשנת 1999 התפצלה ממח"י לשתי יחידות תוכנה: מרכז תקשו"ב (תקשורת, שליטה ובקרה), וממת"ם (מערכות מידע, תהליכים ומחשוב). עם פיצול היחידות הפך אל"ם נתן ברק, שהיה מפקד ממח"י, למפקדה הראשון של תקשו"ב.
"מפת"ח" הוקמה בשנת 2019 כאיחוד של שתי היחידות ובכך חזרו להיות מרכז פיתוח טכנולוגי אחיד בחיל הים. עם איחוד היחידה הועלה סא"ל משה קנזין, שהיה מפקד ממת"ם, לדרגת אל"ם והפך למפקד מפת"ח.
תג היחידה נשאר זהה לאורך השנים.
ויקיפדיה בערבית מצרית
ויקיפדיה בערבית מצרית (בערבית מצרית: ويكيبيديا مصرى) היא הגרסה בשפה הערבית המצרית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. גרסה זו הושקה באופן רשמי ב-24 בנובמבר 2008 והיא משמשת בעיקר כחלופה לוויקיפדיה הערבית לטובת דוברי הדיאלקט המצרי. ויקיפדיה זו היא אחת משתי מהדורות (יחד עם ויקיפדיה בערבית מרוקאית) הכתובות בדיאלקט של השפה הערבית.
נכון ל- ב ישנם בו ערכים ו- משתמשים פעילים..
מיזם ויקיפדיה בערבית מצרית הועלה לראשונה ב-30 במרץ 2008 והחל להתפתח כפרויקט ב-2 באפריל 2008 בחממת ויקימדיה. פלורנס ניבאר-דבואר, לשעבר נשיאת קרן ויקימדיה, הצהירה לגבי המיזם, כי הקרן מעוניינת שויקיפדים ישתתפו בשפת האם שלהם.
הערות שוליים.
מאמרים בוויקי הזה
תנ&quot;ך כתר ירושלים
נוהל הגעת מכשירים
נוהל הגעת מכשירים (באנגלית: Standard terminal arrival route; בראשי תיבות: STAR) הוא נוהל טיסה לקראת נחיתת מכשירים. נוהל זה מכונה לפעמים "הצטרפות". ה־STAR הוא דרך מסודרת לשלב את התנועה האווירית במעבר מבקרתן של יחידות הבקרה האזוריות לפיקוח של מגדל הפיקוח בשדה התעופה תוך שמירה על מרווחי הבטיחות. מכיוון שה־STAR מתפרסם בפמ"ת, כל צוותי הטיסה מתודרכים לגביו עוד טרם ההמראה, מה שמקל מאוד על שמירת "התמונה האווירית" בין הפקחים לטייסים, גם כאשר הטיסות מגיעות מכל רחבי העולם.
ה־STAR מפרט את נתיב הטיסה (מהירות, נתיב, נקודות דווח, אמצעי ניווט, גבהים וכדומה) מהנקודה האחרונה במרחב האווירי האזורי, כפי שהוגשה בתוכנית הטיסה או כפי שבוצעה בפועל, ועד לנחיתה על אחד המסלולים של שדה התעופה, במקרים מיוחדים, ביצוע הקפה נמוכה או מעבר לנוהל הנמכת מכשירים. ה־STAR בדרך כלל מיועד להצטרפויות בכללי טיסת מכשירים. את פרטי ה־STAR מפרסמת רשות התעופה האזרחית במסגרת הפמ"ת.
האיור שמתאר את ה־STAR מכיל מידע רב. לדוגמה, בשורת הנתונים שלימין האיור מצוין לאיזה שדה תעופה הדפית מתייחסת (במקרה הזה נמל תעופה ציריך קלוטן בשווייץ), הסימול של שדה התעופה, גובהו ופרטים נוספים.
בצד ימין בתחתית האיור מסומנים גבהי הבטיחות בגזרות השונות סביב השדה בהתייחס לטווח של עד 25 מייל ימי מה־VOR. גבהים אלה הם הגבהים המינימליים לטיסה במקרה שהטייס "התברבר" ואין לו נתונים חוץ מהטווח אל השדה.
הדפית מתארת שלושה תהליכים אפשריים להצטרפות מהמרחב האווירי לנקודת ההמתנה AMIKI. AMIKI היא גם הנקודה ממנה מתחיל תהליך הנמכת מכשירים אל השדה קבע גישה התחלתית (Initial approach fix).
נחום דב שניאורסון
גאוגרפיה של זמן
גאוגרפיה של זמן (באנגלית: Time geography) הוא תחום רב דיסציפלנרי שנותן פרספקטיבה על התנהגות אנושית ותהליכים בזמן ובמרחב, כגון אינטראקציות חברתיות, אקולוגיות, שינויים סביבתיים, ביוגרפיות של אנשים. גאוגרפיה של זמן היא מסגרת אונטולוגית אינטגרטיבית ושפה חזותית, שבה המרחב והזמן הם ממדים בסיסיים של ניתוח תהליכים דינמיים. גאוגרפיה של זמן פותחה במקור בתחום הגאוגרפיה האנושית, אבל היום הוא מיושם בתחומים רבים הקשורים לתחבורה, תכנון אזורי, אנתרופולוגיה, אקולוגיה, מדעי הסביבה, ועד בריאות הציבור.
יצירת התחום ומאפייניו.
הגאוגרף השוודי טורסטן הגרסטרנד יצר את התחום באמצע שנות השישים על סמך רעיונות שפיתח במהלך המחקר האמפירי המוקדם שלו על דפוסי הגירה אנושיים בשוודיה. הוא חיפש "דרך כלשהי לגלות את פעולתם של מנגנונים חברתיים-סביבתיים גדולים" תוך שימוש בגישה פיזית של לימוד האופן שבו מתרחשים אירועים במסגרת מרחב זמן. הגרסטרנד היה מושפע במידה מסוימת מהתקדמות המושגית חלל-הזמן בפיזיקה ועל ידי הפילוסופיה של הפיזיקה.
בני אדם פורסים פעילויותיהם ברצף מסוים. למשל הולכים בזמן מוגדר של היום לעבודתם, או נשארים במשך שעות מסוימות באותו מקום (בית ספר, מועדון) לפני שהם חוזרים הביתה. בדרך חזרה הם יכולים לעשות קניות, לאכול ארוחה, לראות הופעה ואז ללכת לישון.
באופן כללי אנו יכולים לראות דפוס ברור בפעילויות שבני האדם מתנהגים. דפוס זה נקרא ״נתיב החיים״. יש נתיבים שונים: נתיב החיים, נתיב שבועי, נתיב יומי המציגים את רצף הפעילויות לתקופה מסוימת. לעיתים קרובות נתיבי האנשים מוצגים ויזואלית כ״מנסרות״ שבהן הפעילות והזמן מוצגים. שינויים למשל בכלי התחבורה ישפיע על ה״מנסרה", כי האדם יכול לנסוע מהר יותר באותו מרחב.
כאשר נתיבים בודדים של אנשים שונים מתכנסים יחדיו, מתקבל ״צרור״ (bundle) על הנתיב. שינויים ביעד יכולים להתבצע דרך צרורות הנתיבים האלה. לדוגמה אתה פוגש חבר באופן בלתי צפוי ברכבת, ואתה בוחר ללכת איתו לשתות קפה, במקום ללכת ללמוד באוניברסיטה.
הגרסטרנד ניסח את הרעיון של נתיבים ב״חלל וזמן״ (space and time) כדי להמחיש איך אדם מוצא ומנווט את דרכו בסביבה הגאוגרפית היום יומית.
הנחות הייסוד ומושגים בסיסיים.
כשניסח את המודל שלו בגאוגרפיה של זמן השתמש, הגרסטרנד בהנחות הבאות:
ההתייחסות המוקדמת ביותר של הגרסטרנד לגאוגרפיה של זמן תיארה באופן בלתי פורמלי את מאפייניה האונטולוגיים העיקריים: "במרחב, הזמן מתאר את הנתיב של הפרט בהקשר למצבים שבהם הוא נמצא; "נתיבי החיים נלכדים בתוך רשת של אילוצים, שחלקם מוכתבים על ידי צרכים פיזיולוגיים ופיזיים וחלקם מוטלים על ידי החלטות פרטיות משותפות".
"לא ניתן להציע טקסונומיה מקיפה של אילוצים שנראו כתופעות של מרחב זמן", אמר הגרסטראנד, אך הוא מנה שלושה סוגים שונים של אילוצים המשפיעים על נתיבי האנשים בחייהם. שלושת האילוצים הם:
השפה החזותית.
הגרסטרנד אייר מושגים אלה בצורות גרפיות חדשות כגון: