בקיץ 1994 חתם על חוזה בבנטון טרוויזו האיטלקית, אותה אימן מייק ד'אנטוני. בעונתו היחידה בקבוצה הוביל אותה, לצד פטר נאומוסקי, לזכיות בגביע ספורטה ובגביע האיטלקי. ב-14 משחקיו בטורניר גביע ספורטה קלע 22.5 נקודות בממוצע למשחק, ובמשחק הגמר קלע 26 נקודות בניצחון קבוצתו מול סאסקי בסקוניה. בעונה העוקבת עבר לשחק בווירטוס בולוניה, אשר סיימה את העונה במקום השלישי בליגת העל האיטלקית.
לאחר הפרישה ממשחק.
בעונות 1998 ו-1999 שימש וולרידג' כמאמן הראשי של קבוצת לוס אנג'לס ספארקס מליגת ה-WNBA. לאחר שתי עונות, בהן רשמה הקבוצה מאזן כולל של 25 ניצחונות ו-17 הפסדים, פוטר וולרידג' מתפקידו והוחלף על ידי מייקל קופר. בשנים 2007–2009 אימן את קבוצות "יוסטון טייקרס" ו"אריזונה ריינוס" מליגת ה-ABA החדשה.
ב-31 במאי 2012 נפטר וולרידג' לאחר מאבק ממושך במחלת לב, בגיל 52.
אורלנדו וולריג'
בראיין ליץ'
פברוזאורוס
פברוזאורוס (שם מדעי: Fabrosaurus) הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור צמחוני בן לסדרה בעלי אגן דמוי עוף. סוג זה התגלה בתצורות אליוט שבלסוטו, דרום אפריקה ותואר בשנת 1964 בידי לאונרד גינסבורג (Leonard Ginsburg). המשמעות של שמו היא: "הלטאה של פאבר", על שם החוקר הצרפתי ג'ין פאבר אשר השתתף במשלחת לגילוי הדינוזאור. הממצאים כללו רק שרידים של שיניים ולסת תחתונה. סוג זה כלל מין אחד - "F. australis", שמשמעותו: "דרומי".
לאחר הגילוי הראשוני נוספו גילויים נוספים, מהם אותרו עוד כמה גולגולות מפורקות, חוליות, צלעות ועצמות מפרקים והם עזרו להרכיב שלד יותר מלא מהדינוזאור. מבנה השלד דמה לזה של בעלי אגן דמוי עוף ובמראהו היה דומה לאורניתופוד.
ואולם מרבית החוקרים לא מצאו סימן מיוחד במאפייניו וההנחה היא שהמאובנים שייכים לדינוזאור לסוטוזאורוס, אשר התגלה בדרום אפריקה של תור היורה שלפני 199 עד 189 מיליון שנה. כך סוג זה הוא מוטל בספק.
קשירה כימית
קשירה כימית היא צורה של קשירה רפואית שבה משתמשים בתרופות או בסמי הרגעה כדי להגביל את חופש התנועה של מטופלים.
העמדה בקהילייה הבינלאומית ובחלק ממדינות העולם מתריעה כנגד החלפת פרקטיקת הקשירה בפרקטיקה של בידוד או מתן תרופות מרגיעות שאינן בשימוש רפואי שוטף – המכונה 'קשירה כימית'. דהיינו, את החשש כי פרקטיקה כוחנית אחת תוחלף באחרת. בעיני גופי זכויות אדם בינלאומיים, ארגונים מקצועיים וכדומה, השימוש באלה דומה רעיונית לשימוש בקשירה ועל כן יש לאסור עליו או למצער להגבילו כשם שנעשה הדבר לגבי קשירה.
בעיה נוספת עם הקשירה הכימית, שהזרקת חומרים כימיים חזקים שלא לצורך למעשה פוגעת בגוף, כמאמר מנהל בית החולים שער מנשה, פרופ' אלכסנדר גרינשפון: "חלק מהמטופלים נמצאים בתנאים קשים. אנחנו לא בעד קשירה כימית, כי היא הורסת את הגוף".
דאטסון סוג 15
דאטסון סוג 15 (באנגלית: Datsun Type 15) היא מכונית קטנה מתוצרת יצרנית כלי הרכב היפנית Datsun (שם רשמי: Datsun Motor Corporation) אשר יוצרה בין השנים 1936–1937.
בשנת 1934 השתלטה יצרנית המכוניות ניסאן על Datsun.
יוסף גרשון הורוויץ
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-77
טקס פרס גלובוס הזהב ה-77 הוא טקס פרסים, שבמסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך ב-5 בינואר 2020 במלון בוורלי הילטון בבוורלי הילס, קליפורניה. הפרס ניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד.
מנחה הטלוויזיה ריקי ג'רווייס הנחה את הטקס בפעם החמישית. במהלך הטקס הוענק לטום הנקס פרס מפעל חיים ע"ש ססיל בי. דה-מיל כמו כן הוענק גם לאלן דג'נרס פרס מפעל חיים ע"ש קרול ברנט.
זוכים ומועמדים.
המועמדים הוכרזו ב-9 בדצמבר 2019 על ידי טים אלן, דקוטה פנינג וסוזן קלצ'י ווטסון. הזוכים מופיעים בטקסט מודגש.
קולנוע.
סרטים עם מועמדויות מרובות.
18 הסרטים הבאים קיבלו מספר מועמדויות:
סרטים עם זכיות מרובות.
ארבעת הסרטים הבאים זכו במספר פרסים:
טלוויזיה.
סדרות טלוויזיה עם מועמדויות מרובות.
16 סדרות הטלוויזיה הבאות קיבלו מספר מועמדויות:
סדרות עם זכיות מרובות.
שלושת הסדרות הבאות זכו במספר פרסים:
רעידת האדמה בוורנצ'אה (1977)
ב-4 במרץ 1977 בשעה 21:22:22 התרחשה רעידת אדמה בדרגה 7.2 בסולם ריכטר. מוקד רעידת האדמה היה בהרי ורנצ'אה, ברומניה, בעומק של כ-94 קילומטרים. רעידת האדמה גרמה למותם של מעל 1,500 בני אדם, לפציעתם של מעל 11,000 בני אדם, ולהרס של 35,000 דירות ועוד.
האנרגיה, שהשתחררה ברעידת האדמה, הייתה שוות ערך ל-10 פצצות אטום דוגמת הפצצה, שהוטלה על הירושימה. עיקר הנזקים היו בבוקרשט, אך גם בערים נוספות, כולל סבישטוב בבולגריה. בעיר זימניצ'ה נפגעו 80% מהמבנים, 175 בתים נהרסו לגמרי ו-523 נפגעו קשה, אך לא הייתה אף פגיעה בנפש. בקראיובה נפגעו קשה 550 מבנים, בוסלוי נהרגו 7 אנשים. בבוקרשט התמוטטו 32 בלוקים ובתים גדולים אחרים ו-130 מבנים אחרים נפגעו קשה. בפלוישט נהרסו 200 דירות ו-2000 נפגעו קשה.
בסיכום הכללי, נרשמו ברומניה 1,570 מתים, 11,300 פצועים, 32,900 דירות הרוסות או פגועות קשה 35,000 משפחות חסרות בית ונזקים בשווי של כשני מיליארד דולרים אמריקאים.
השלטונות והאוכלוסייה נאבקו במשך 11 ימים, כדי להציל כמה שיותר אנשים ולשם כך הובאו גם כלבים מתמחים משווייץ - הניצול האחרון, צעיר בן 19, הוצא מתוך ההריסות לאחר 250 שעות.
לינדה דרנל
לינדה דרנל (באנגלית: Linda Darnell; 16 באוקטובר 1923 – 10 באפריל 1965) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה.
דרנל נולדה בדאלאס, אחת מחמשת ילדיו של פקיד דואר. כבר מגיל צעיר הופיעה בהצגות בבית ספר ובתיאטרון בדאלאס ונראתה מבוגרת מגילה. ב-1937 נתגלתה על ידי סוכן של פוקס המאה ה-20 ונשלחה למבחן בד בהוליווד אבל נדחתה בגלל גילה הצעיר.
הופעתה הראשונה בהוליווד הייתה בסרט "בית מלון לנשים" בשנת 1939 בגיל 14. דריל זאנוק החתים אותה על חוזה בפוקס המאה ה-20 והקריירה של החלה לנסוק. היא הופיעה ב-43 סרטים וכן בסדרות טלוויזיה.
שיא הקריירה שלה היה בשנות ה-40. היא הופיעה לצד שחקנים מפורסמים כמו טיירון פאואר והנרי פונדה, קירק דגלאס, קורנל ויילד, רקס הריסון ועוד.
מותה.
ב-10 באפריל 1965 שהתה דרנל בבית מזכירתה לשעבר. אש פרצה בדירה כנראה בגלל סיגריה בוערת. דרנל נלכדה בדירה והובהלה לבית חולים כשהיא סובלת מ-80% כוויות ומתה תוך זמן קצר, בהיותה בת 42.
בית הבאר (תל גיבורים)
בית הבאר (תל גיבורים) הוא מתחם של מבנים ומתקני פרדס שהוקמו ב בחלקה הדרומי של העיר יפו, בתחום הכפר הערבי תל א-ריש, על גבול שטחי החולות הגדולים עליהם נבנתה לימים העיר חולון. האתר נמצא בין הרחובות: הפרדס, סביון, המצודה והתאנה, והוא כולל את המתקנים החקלאיים הטיפוסיים למבני ביארה, כולל מבנה מגורים. המתחם הוגדר על ידי עיריית חולון כמבנה לשימור.
הרקע להקמת בית הבאר.
במחצית המאה ה-19 התפתחה מאוד תעשיית הפרדסנות בשטחים החקלאיים שסביב העיר יפו. הצורך בהשקאת הפרדסים רחבי הידיים הוביל לחפירת בארות רבות ולהקמת מתקנים נלווים הדרושים לשם השקיית העצים. סביב כל אחת מן הבארות הוקמו בהדרגה מתחמים בנויים אשר נודעו בשם הערבי "ביארה".
בספרו "מעין גנים - הלכות נטיעות גנים ופרדסים באה"ק", שנכתב בשנת 1891, פירט אהרון לייב פלמן את מקור שמם של בתי הפרדס ואת חשיבותם:
בעקבות שיפור המצב הביטחוני בארץ ישראל לא היה עוד צורך בחומת העיר יפו והיא הלכה והתפוררה עד אשר נהרסה כליל בשנת 1888. האפשרות לצאת מן הרחובות הצפופים של העיר העתיקה הניעה את עשירי העיר להקים בתי מידות מטיפוסים שונים במרחב הפתוח שסביב העיר, ובעלי הפרדסים בחרו להקים לעצמם בתי באר מוקפים גדרות אבן בלב שטחי הפרדסים שהשתרעו ממזרח ליפו. מתחם הביארה, שראשיתו מתקן חקלאי מובהק, קיבל משמעות נוספת והפך לבית עשירים גדול ומפנק לשימוש עשירי העיר יפו.
שלבי ההתפתחות של הקמת המבנים במתחם הביארה.
כאמור, ניתן לזהות במתחמי הבאר שהוקמו סביב העיר יפו מספר שלבים אופייניים בהקמת המבנים השונים המרכיבים את הביארה:
הקמת בית הבאר בתל גיבורים.
בית הבאר החל להיבנות במועד לא ידוע במהלך המאה ה-19, ובמהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 נבלע בהדרגה על ידי הכפר הערבי תל א-ריש.
מאחר שטרם נערך במקום סקר יסודי וטרם הוכן עבורו תיק תיעוד מפורט, לא ידועים בשלב זה פרטים אודות בעלי המקום ושלבי הפיתוח וההקמה של המתקנים השונים הנמצאים בו. מן הסקר הראשוני עולה כי רבים מן המרכיבים הטיפוסיים למבנה הביארה, דוגמת הבאר, החומה ההיקפית והסביל לא נפגעו והם ניתנים לשימור.
מצבו של בית הבאר בתל גיבורים.
בשנת 2012 פורסמה על ידי עיריית חולון "תוכנית מתאר מקומית חולון 2030" במסגרתה נסקרו אתרי המורשת בעיר המיועדים לשימור. בתוכנית הוגדר כי השטח עליו עומד בית הבאר הוא "בעל חשיבות לשימור והוא מוכרז כאתר עתיקות". הקרקע היא בבעלות מדינה ונדרשת "הכנת תיק תיעוד לפני ביצוע כל שינוי ובחינתו על ידי מהנדס העיר".
ערכו האדריכלי של המתחם נגזר מהיותו יחידה שלמה של בית באר טיפוסי "בעל טיפולוגיה ייחודית הכוללת מספר רב של מרכיבים ייחודים כגון: סביל (רהט), באר, בריכת מים ומבני מגורים שמטרתם לספק את המשק החקלאי ההיסטורי". על פי חוות דעתם של מחברי הדוח "למבנן חשיבות רבה להבנת ההיסטוריה והגאוגרפיה של האזור בתקופה שקדמה להקמתה של העיר חולון".
בתי ורנר