מגרש הכדורגל היה בתחילה ביתה של קבוצת מכבי רמת גן ההיסטורית, ולאחר מכן של קבוצת הכדורגל המאוחדת "הכח מכבי רמת גן" (כיום הכח עמידר רמת גן). המגרש, שהיה מסוגל להכיל כ-4,000 צופים נפתח ב-1949 ונהרס ב-1974. תשע שנים לאחר שנסגר, נבנה אצטדיון וינטר שהחליף אותו כאצטדיון הביתי של הקבוצה, שנפתח ב-1983.
על מגרש הכדורגל הוקם קניון דימול (רחוב ז'בוטינסקי 1) ומבנה נוסף של הבורסה ליהלומים.
פיר גלי גיל.
בשנת 2012 בוצעה חפירת פיר, על ידי חברת זלמן בראשי ואחיו, במגרש החנייה דרכו הוחדרו מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית מנהרות התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, שתי מנהרות לכיוון מערב ושתי מנהרות לכיוון מזרח. מידות הפיר הם: אורך: 110 מ', רוחב: 25 מ',עומק: כ-30 מ'.
מגרש החניה עצמו הפך באופן זמני למרכז טכני של הפרויקט בנקודה זו.
חפירת המנהרות עצמן, על יד מכונות ה-TBM, החלה בפברואר 2017 והסתיימה ביוני 2018.
משה ינאי
משה ינאי (נולד ב-1949) הוא מהנדס חשמל, ממציא, יזם היי-טק, איש עסקים ונדבן ישראלי. הוביל את פיתוח סימטריקס, מוצר הדגל של חברת EMC בשנות ה-90, ומקימן של חברות הזנק אחדות. הוא מומחה בעל מוניטין עולמי לאמצעי אחסון נתונים. ייסד את חברת Infinidat.
ביוגרפיה.
משה ינאי נולד בישראל בשנת 1949. בשנת 1975 קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מהטכניון. החל את דרכו המקצועית בתכנון אמצעי אחסון נתונים למחשב תואם IBM מיינפריים שפותח ויוצר בחברת אלביט בשיתוף עם חברת "ניקסדורף" ונקרא "ענת". עם הפסקת מיזם זה, שלא הצליח כלכלית, המשיך ינאי בפיתוח אמצעי אחסון מתקדמים לחברת ניקסדורף בארצות הברית. בשנת 1987 הצטרף לחברת EMC, ועד פרישתו ממנה הוביל את פיתוח החומרה והתוכנה של מוצר הדגל של החברה, סימטריקס, שכלל חידושים טכנולוגיים רבים. צוות הפיתוח בראשותו התפתח מקבוצה קטנה של מהנדסים שגייס מקרב עמיתיו בישראל, וגדל לאלפי עובדים. המוצר שפיתח הוא הגורם העיקרי להפיכתה של EMC לחברת ענק, ששווי השוק שלה הוא עשרות מיליארדי דולרים. בשנת 2001 נבחר לעמית EMC.
ינאי הוביל ומימן את הקמתה של חברת ההזנק הישראלית XIV לייצור אמצעי אחסון נתונים, שנרכשה בינואר 2008 על ידי חברת IBM תמורת כ-300 מיליון דולר. הוא המשיך להוביל את החברה, ונבחר לעמית IBM. זמן קצר לאחר מכן, באפריל 2008, רכשה IBM חברת הזנק נוספת שינאי נמנה עם מקימיה, דיליג'נט, שעסקה אף היא באחסון נתונים. בשנת 2010 פרש ינאי מ-IBM על רקע מחלוקת בנוגע לפיתוח מערכות XIV.
חברת הזנק נוספת שהקים ומימן היא אינפינידט, העוסקת אף היא באחסון נתונים. באפריל 2015 גייסה החברה 150 מיליון דולר, לפי שווי של 1.2 מיליארד דולר. במאי 2020 פרש מתפקיד מנכ"ל החברה ומונה לסמנכ"ל טכנולוגיות שלה. ינאי מעורב במספר חברות הזנק נוספות, ובהן Axxana.
בשנת 2010 רכש ינאי מחצית ממניות מפעל 'לגין טובופלסט' של קיבוץ יגור תמורת 40 מיליון ש"ח. באותה שנה תרם 40 מיליון ש"ח לטכניון, לקידום המצוינות בחינוך האקדמי, והתחייב לתרום מיליון ש"ח ל"קרן הדוכיפת" למחקר, חינוך ושימור הציפורים ובית גידולן בישראל.
ללא מוצא בנורוולט
ללא מוצא בנורוולט הוא נובלה אוטוביוגרפית של הסופר האמריקאי ג'ק גנטוס, שראה אור ב-2011. הספר מתמקד בילד ושמו כשל הסופר ומבוסס באופן חלקי על ילדותו בנורוולט שבפנסילבניה. הספר מתמקד רבות בעיירה ובייחודה בתור ניסוי חברתי שהוקם בשנת 1934 על ידי אלינור רוזוולט.
הספר והסופר זכו לפרס איגוד הספריות האמריקאי, מדליית ניוברי, בתיאורו כ"תרומה הנכבדה ביותר לספרות האמריקנית לילדים".
עלילה.
הספר מספר את סיפורו של הילד ג'ק גנטוס במהלך חופשת הקיץ בעיירה נורוולט, כאשר הוא פולט כדור מרובו של אביו שזכה בו כשלל מלחמה. מעשה זה מזכה אותו בעונש מטעם אימו לריתוק "לכל החיים", אמנם היא מרשה לו לעזור לגברת וולקר, שכנתם הוותיקה והחביבה - ממיסדי העיירה הקטנה. תפקידה של זו בעיירה הוא לנתח את גופות המתים כמו גם לכתוב עליהם הספדים. פגישותיהם של השניים נעשות תכופות כאשר מקרי המוות בעיירה מתרבים באופן בלתי מוסבר, תעלומה שפתרונה ייגרום לשיחרורו של גנטוס הצעיר מריתוקו הארוך.
ביקורת.
הספר מסווג לרוב כספר לנוער, כמו גם וועדת הביקורת של פרס הגארדיאן שהמליצה עליו כ"מתאים לבני 12 ומעלה".
הספר זכה לממוצע ביקורות של 3.7 מתוך 5 באתר goodread.
אאוטסיידרס
אאוטסיידרס (באנגלית: Outsiders) היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת "The Brave and the Bold #200" מיולי 1983, ונוצרה על ידי הכותב מייק ו. באר והמאייר ג'ים אפארו. כפי שהשם מרמז, הקבוצה כוללת גיבורי-על חריגים שאינם נחשבים למרכזיים ביקום DC כמו חברי ליגת הצדק. בדרך מסוימת, קבוצה זו דומה לאקס-מן של מארוול קומיקס.
במרוצת השנים היו לקבוצת האאוטסיידרס שלושה גלגולים. הקבוצה הוקמה בידי באטמן, בזמן שקשריו עם ליגת הצדק נעשו מתוחים. הקבוצה הוקמה מחדש בתחילת שנות ה-2000 בידי נייטווינג, ולאחריו ארסנל, כאשר הטיטאנים הצעירים התפרקו בעקבות אירועי "סיום הלימודים", בהם דונה טרוי נהרגה בידי סופרמן אנדרואיד. מטרת הקבוצה הייתה לתפקד כציידים ולרדוף אחר פושעים על-אנושיים שהשתחררו מכלאם, מאשר לחכות שיפעלו - דרך הפעולה המקובלת בקבוצות אחרות. בהקמתה האחרונה של הקבוצה, מנהיגות הקבוצה חזרה לבאטמן, שגייס מחדש חברים ותיקים וכן חדשים. הוא הצהיר על כוונתו להשתמש בקבוצה כגרסת מבצעים מיוחדים לליגת הצדק, אשר מסוגלת לשאת באשמה בפומבי בדרך שליגת הצדק אינה יכולה.
לאחר מותו לכאורה של באטמן באירועי המשבר האחרון, נטל משרתו הנאמן, אלפרד פניוורת', מנהיגות על הקבוצה והקימה מחדש פעם נוספת.
סויוז T-3
סויוז T-3 (ברוסית: Союз Т-3) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-27 בנובמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: לאוניד קיזים, אולג מקארוב (טיסה שלישית) וגנאדי סטרקאלוב (טיסה ראשונה מ-5 שהוא ביצע). המטרה העיקרית של הטיסה היה ביצוע עבודות תחזוקה בתחנת החלל סליוט 6. לראשונה מאז סויוז 11 הצוות כלל שלושה אנשים.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת קבועה החמישית. העגינה בוצעה ב-28 בנובמבר לתא העגינה הקדמי. עוד במהלך ספטמבר 1980 לכיוון תחנת החלל נשלחה חללית אספקה מדגם פרוגרס ועל סיפונה אספקה, חלקי חילוף ומכשירים מדעים חדשים. עם עיגונה של חללית סויוז T-3 נוצר קומפלקס שכלל תחנת חלל, חללית משא וחללית מאוישת. הקוסמונאוטים עברו לתחנת החלל והחלו בעבודות תחזוקה נרחבות, החלפת חלקים שהתקלקלו והעברת מחללית משא עם ניסטיים ביולוגים לביצוע מחקרים מדעים חדשים. בין היתר הוחלפו חלקים במערכות ניווט, מערכות אספקת דלק ועוד. כמו כן הצוות החל בביצוע מחקרים בתחום הטכנולוגיה ורפואה בהתאם לתוכנית שהוכנה.
ב-10 בדצמבר 1980 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ.
מוזיאון קרייסטצ'רץ'
קריסה כבידתית
קריסה כבידתית (אנגלית Gravitational collapse) הוא תהליך בו גרם שמיים מסיבי מתכווץ תחת השפעת הכבידה של עצמו. לתהליך זה חשיבות רבה בהיווצרותם ומותם של כוכבים.
בכל גוף יציב, כוחות הכבידה מאוזנים על ידי הלחץ הפנימי של הגוף. הלחץ הפועל בכיוון המנוגד לכבידה, הפועלת לכיוון מרכז המסה של הגוף. כך נוצר מצב של שיווי משקל בו הכוחות השואפים לכווץ את הגוף שווים בגודלם ומנוגדים בכיוונים לכוחות הפנימיים. אם כוחות הכבידה אל תוך מרכז הגוף גדולים מסך כל הכוחות הפנימיים הפועלים החוצה מהגוף, הגוף אינו בשיווי משקל והוא ילך ויתכווץ עד להשגת שיווי משקל.
מכיוון שכוח הכבידה הוא הכוח החלש מבין כוחות היסוד, קריסה כבידתית יכולה להתרחש אך ורק בגופים מאוד מאסיבים, כדוגמת כוכבים או בגרמי שמיים בעלי צפיפות מאוד נמוכה, כדוגמת ענן מולקולרי ובקבוצות גדולות של כוכבים (כדוגמת צביר כדורי).
לידת כוכבים.
לתהליך של קריסה כבידתית יש חשיבות גבוהה ביצירת גרמי השמיים. לדוגמה קדם-כוכב נולד מקריסה כבידתית של ענן מולקולרי וכוכב בזמנו נולד מקריסת המשך של קדם-כוכב. הדחיסה הנוצרת כתוצאה מהקריסה מעלה את הטמפרטורה עד לרגע בו התגובות היתוך גרעיני מתחילות בליבת הכוכב ובכך יוצרות לחץ הבולם את הקריסה.
מות כוכבים.
ככל שכוכב חי יותר זמן, יותר הליום מצטבר בליבתו מכיוון שהתהליך העיקרי של הפקת אנרגיה גרעינית הוא מיזוג של אטומי מימן להליום. כאשר רוב המימן נשרף, כלומר הופך להליום, ליבת ההליום מתחילה להתכווץ תחת הכבידה העצמית שלה ולכן מתחממת. תהליך ההיתוך מתקדם החוצה מן המרכז לקליפה המקיפה את הליבה בה יש אזור עשיר במימן. במהלך שלב זה הכוכב מגדיל את רדיוסו פי עשרות מגודלו המקורי. פני השטח שלו מתרחקים מן המרכז ולכן הכוכב מתקרר. שלב זה נקרא ענק אדום.
בסופו של חייו נגמר הדלק הגרעיני של הכוכב, כלומר רוב המימן וההליום כבר הפכו ליסודות כבדים יותר ואין כוח שיכול לאזן את כבידה של הכוכב. עקב כך, הכוכב מאבד את היציבות ומתחיל להתכווץ במהירות כלפי מרכזו. תוצאת התהליך מכונה "כוכב דחוס" . תיתכנה 3 אפשרויות לכוכב דחוס:
חייו של כוכב מסיבי מספיק יכולים להסתיים בסופרנובה שתשאיר אחריה את אחד הכוכבים הדחוסים הנ"ל.
הקריסה לננס לבן יכולה לקחת עשרות אלפי שנים, כשכוכב הקורס זורק החוצה את המעטפת שלו, שיוצרת בזמנה ערפילית פלנטרית. במקרה וננס לבן הוא כוכב במערכת של כוכבים כפולים, הוא יכול לספוח אל עצמו חומר מבן-זוגו עד להשגת גבול צ'נדראסקאר, בו הקריסה הכבידתית מתחילה בשנית. תוצאת השלב הוא סופרנובה מסוג Ia.