מיכאיל אברמוביץ' שַׁמְבַּדָל (ברוסית: Михаил Абрамович Шамбадал, שמו היהודי: פסח מנדל שמבדל; 6 באוגוסט 1891, הומל, בלארוס, האימפריה הרוסית – 27 באפריל 1964, מוסקבה) היה סופר, משורר, מתרגם ועיתונאי יהודי-סובייטי בשפות רוסית ויידיש.
שמבדל מוכר במיוחד הודות לתרגומיו לרוסית מהקלאסיקה היידית. תרגומיו מתפרסמים עד ימינו ומשמשים להעלאת מחזות וסיפורים של שלום עליכם על במות התיאטראות ברוסיה. בזכותו נחשפה הספרות ביידיש, ובפרט כתבי שלום עליכם, לציבורים רחבים בברית המועצות ובעולם. הוא פעל לתחיית תרבות היידיש, בספרות ובתיאטרון, אל מול הדיכוי הסטליניסטי.
החל משנת 1911 פרסם סיפורים סאטיריים בעיתונים בווילנה ובמוסקבה תחת שם העט מיכאיל קמצ'דל. אחרי שנת 1926 עבד ברדיו רוסיה. בעת מלחמת העולם השנייה (בין אוקטובר 1941 לנובמבר 1943) פונה שמבדל לצ'יסטופול ברפובליקה האוטונומית הטטרית, שם עבד בתחנת הרדיו המקומית. בתקופה זו פרסם בעיתונים כ-400 פיליטונים בחרוזים, על ענייני דיומא.
הוא התפרסם במיוחד בתרגומיו לרוסית משפות שונות - פולנית, בלארוסית, אוקראינית, מארי, עברית ובמיוחד מיידיש - מכתבי שלום עליכם, משירי פרץ מרקיש, דוד ברגלסון, מהרש סמולר ואחרים.
אחרי מלחמת העולם השנייה עבד בוועד היהודי האנטי-פשיסטי ובעיתונים היידיים "אייניקייט" ו"דער אמת".
לאחר שיא דיכויהּ של תרבות היידיש בברית המועצות בין שנים 1948–1953, תרמו תרגומיו הקלסיים של שמבדל לחידוש הפצתה בציבור היהודי והלא-יהודי בברית המועצות.
ג'ואל אוסטין
ג׳ואל סקוט היילי אוסטין (Joel Scott Hayley Osteen נולד ב-1963) הוא הכומר הראשי של כנסיית לייקווד ביוסטון, נחשב בין הכמרים הפופולריים והמוכרים ביותר בארצות הברית.
אוסטין נולד ביוסטון בשנת 1963 לכומר ג'ון אוסטין שהנהיג את הכנסייה לפניו, הוא אחד משישה ילדים. אביו עזב את הכנסייה הבפטיסטית על מנת לייסד את כנסיית לייקווד ב-1959. בזמנו של אביו מנתה הכנסייה 6000 חברים ודרשותיו אף שודרו בערוץ מקומי עד מותו ב-1999. לאחר מות אביו, לקח אוסטין על עצמו את הנהגת הכנסייה, וזאת למרות שרק פעם בודדת ניסה את כוחו בהטפה מעל הדוכן.
תחת הנהגתו של אוסטין צמחה הכנסייה לכנסיית ענק וארגון מאוד רווחי מבחינה כלכלית. בדרשותיו השבועיות נוכחים מעל 52 אלף איש, במחזורים של 16 אלף כל פעם. דרשותיו השבועיות המשודרות נצפות על ידי יותר מ-7 מיליון אנשים בארצות הברית ומעל 20 מיליון ברחבי העולם.
אוסטין פרסם מספר ספרים רבי מכר ונמנה ברשימת "עשרת האנשים המעניינים ביותר של שנת 2006" שפרסמה ברברה וולטרס.
משנתו הדתית.
אוסטין מתמקד בדרשותיו בהיותו של האל "מיטיב", וממעט בציטוט כתבי הקודש, בדיון בנושא החטא ובדרישותיו של האל מברואיו. למרות שהמסר של אוסטין הוא מסר נוצרי מובהק, סמל הצלב איננו חלק מהתפאורה בדרשותיו, ותחתיו מופיעה מפת העולם.
אוסטין מגדיר עצמו כמדריך סגנון חיים ומכיר בכך שאחרים מוכשרים ממנו בציטוט מכתבי הקודש. דרשותיו סובבות סביב הפיתוח האישי בסגנון "קואצ'ינג" לאור הנחות היסוד של הנצרות.
ביקורת.
לאחר הופעתו ב-2005 בתוכנית של לארי קינג ספג אוסטין מטחי ביקורת מהממסד האוונגליסטי על תשובות לא החלטיות שנשאל על האמונה הנוצרית המקובלת, אמונה שאך ורק דרך ישו יכול האדם להגיע למלכות השמיים לאחר מותו. בשנת 2006 התארח אוסטין שוב בתוכניתו של קינג והפעם הביע עמדה נוצרית מובהקת יותר בדבר הקשר הרצוי בין המאמין לבין ישו.
בשנת 2007 עימת כריס ולאס מרשת פוקס את אוסטין עם הביקורת על שאינו מצטט מספיק מכתבי הקודש ועל שאינו דן בנושא החטא.
כן נמתחה על אוסטין במהלך השנים ביקורת על שהוא חסר השכלה פורמלית בלימודי דת.
בשנת 2017, אוסטין ספג ביקורת תקשורתית רבה על כך שהיסס לפתוח את כנסיית הענק שלו לנפגעי סופת הארווי, מרביתם היו מחוסרי כל והזדקקו נואשות למקום לינה. דובר הכנסייה דונלד אילוף טען ש"המקום אינו נגיש כלל לציבור בגלל הצפות מים". טענה זו עוררה זעם לאחר שפורסמו תמונות וסרטונים בהם נראה שהאזור כלל לא ניזוק מהסופה וניתן לגשת לכנסייה. כעבור מספר ימים נפתחו שערי הכנסייה, אוסטין הסביר כי הוא המתין לרגע המתאים לפתוח את השערים כי חסרו לו אנשי צוות שיעזרו לקלוט אנשים.
יצחק בן שוהם
יצחק בן-שוהם
נהר כורש
צוק
בגאוגרפיה וגאולוגיה צוּק הוא בליטת סלע אנכית או כמעט אנכית. צוקים מקוטלגים כתצורות קרקע ארוזיות בגלל דרך היווצרותן. הצוקים נפוצים באזורי חוף, הרים, מדרונות הרים ולאורך נהרות. צוקים נוצרים בדרך כלל מסלע שעמיד בפני בליה ופגעי מזג האוויר. סלעי משקע נוטים ליצור אבן חול, אבן גיר, קירטון, ודולומיט. סלעי יסוד, כגון גרניט ובזלת, נוטים ליצור צוקים.
מדרון (Escarpment) הוא סוג של צוק הנוצר על ידי העתק או מפולת קרקע.
בסיסם של רוב הצוקים הוא בצורת שיפוע המכוסה בחלוקי אבן. באזורי אקלים צחיח או מתחת לצוקים גבוהים מדובר בערימה חשופה של סלעים שהתדרדרו. באזורים שבהם הלחות גבוהה יותר ייתכן ששכבת אדמה תכסה את האבנים.
בצוקים רבים יש גם מפלי מים או מקלטי סלע. במקרים מסוימים הצוק הולך וקטן לקראת סוף הרכס.
מכיוון שהצוק לא בהכרח אנכי באופן מלא, ניתן לתת כמה תשובות לשאלה אם מדרון מסוים הוא צוק או לא, כמו גם לשאלה איזה חלק משיפוע הקרקע נחשב לצוק (לדוגמה: כאשר נתון מצב שבו יש קיר סלע אנכי במלואו מעל שיפוע תלול, ניתן לספור רק את קיר הסלע או את שני החלקים). דבר זה מסבך את הכנתן של רשימות צוקים.
לפי כמה מקורות הצוק הגבוה ביותר בעולם, שגובהו 1,340 מטרים, הוא הצד המזרחי של מגדלי טראנגו בקארקוראם שבצפון פקיסטן (טענה זו מסתמכת על הגדרה מחמירה של המושג צוק, מכיוון שתצורת הקרקע הזאת היא כמעט אנכית). אם מקלים בהגדרת המושג צוק, הגובה הכולל הוא מעל 1,600 מטרים. הצוק הימי הגבוה ביותר (1,010 מטרים) שוכן בכפר קאלאופאפה בהוואי (טענה זו מסתמכת על הגדרה מקילה של המושג צוק, מכיוון שהזווית של הקרקע באזור זה היא 60 מעלות).
כאשר מדובר בקטע שהוא אך ורק אנכי, הר ת'ור באי באפין שבקנדה הוא הצוק הגבוה ביותר (1,370 מטרים).
קורה (מיתולוגיה)
נהר הקורה
ליאור שמבדל
ליאור שָׁמְבָּדַל (נולד ב-14 במאי 1950 בתל אביב) הוא מנצח ומלחין ישראלי.
חייו.
ליאור שמבדל למד בתל אביב נגינה בויולה ובטרומבון, וכמו כן גם קומפוזיציה וניצוח.
היה תלמידו של קרל מלס באוניברסיטת מוצרטיאום שבזלצבורג ולאחר מכן למד ניצוח בווינה אצל המנצחים הנס סווארובסקי, איגור מרקביץ', קרלו מריה ג'וליני, סרג'יו צ'ליבידאקה ופרנקו פרארה.
השתלם במוזיקה אלקטרונית בווינה עם דיטריך קאופמן ופרידריך צ'רך. בפריז למד קומפוזיציה אצל סרג'יו נטרא, אחר כך אצל אנרי דיטייה ובאקס-אן-פרובאנס אצל ויטולד לוטוסלבסקי.
בשנת 1980 היה מנצחה של התזמורת הסימפונית חיפה.
בין השנים 1986–1993 ניצח על התזמורת הקאמרית הקיבוצית.
ייסד את קבוצת המלחינים למוזיקה מודרנית "אקוסטיק 7/11" ואת אנסמבל מוזיקה נובה.
בשנות ה-90 המשיך את הקריירה כמנצח באירופה. היה מנהלה המוזיקלי של תזמורת התיאטרון פּפאלץ בקייזרסלאוטרן בגרמניה. בשנים 2000 -2003 ניהל את התזמורת הסימפונית של רשות השידור הסלובנית בליובליאנה.
ליאור שמבדל הוזמן לנצח על תזמורות באירופה, אמריקה ואסיה, בהן הפילהרמונית של מינכן, תזמורת הרדיו ההולנדית, תזמורת הרדיו של קופנהגן, התזמורת הסימפונית של רומא, התזמורת הפילהרמונית של בוגוטה, התזמורת הלאומית של קוסטה ריקה, תזמורת תיאטרון קולון בבואנוס איירס, התזמורת הלאומית של בייג'ינג ואחרות.
ליאור שמבדל הוא גם מלחין פורה. יצירותיו מבוצעות, מוקלטות ומשודרות ברשתות טלוויזיה ורדיו במדינות אירופה ובישראל.
משנת 1997 ועד שנת 2019 היה המנצח של התזמורת הסימפונית של ברלין איתה יצא לסיורי קונצרטים בבריטניה, צרפת, סין, קוריאה, יפן, ברזיל ועוד.
משנת 2003 הוא גם מנצח על התזמורת הקאמרית "נגני מנדלסון" מלייפציג.
ליאור שמבדל התפרסם כמנצח וכמלחין בארצות רבות בזכות הקלטותיו, יצירותיו וסיורי הקונצרטים שערך.
בשנת 1978 זכה בפרס בתחרות לניצוח של רשות השידור הדני בקופנהגן, ובפרס ראשון בתחרות לניצוח ויטוריו גי בפירנצה.
אברהם שלום שאקי
אברהם שלום שאקי (1906 – 4 בנובמבר 1990) היה מחנך ישראלי וחבר הכנסת מטעם המפד"ל.
ביוגרפיה.
שאקי נולד בתימן ולמד בחדר בצנעא. בשנת 1914, בילדותו, עלה לארץ ישראל ולמד בכפר התימנים בשילוח שבירושלים, בבית הספר "דורש ציון" ובבית המדרש למורים "מזרחי". לפרנסתו עסק בהוראה, והחל משנת 1924 פעל בקרב העדה התימנית בישראל. מאוחר יותר למד במכון למדעי המזרח של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1929 החל שאקי לעסוק בהוראה בחדרה, ובשנים 1930–1951 לימד בתל אביב. בשנת 1936 נבחר לחבר הנהלת "המועצה הדתית ליהודי תימן בארץ ישראל". לאורך השנים נמנה שאקי עם פעילי הפועל המזרחי ומחלקת התנועה ליהודי תימן, וכן היה ממקימי ארגון הנוער הדתי "בני ישורון" וממייסדי הארגון ללימודי תורה והסתדרות הנוער התימני "בני שלום".
לאחר קום המדינה מונה שאקי למנהל בית הספר הדתי במחנה לעולי תימן שבעין שמר (1950–1951) ולמנהל בית ספר בבני ברק (1952–1963). הוא פרש מעיסוקיו בחינוך עם כניסתו לכנסת החמישית, בשנת 1962, במקום מרדכי נורוק. שאקי פעל בוועדת הפנים ובוועדת החינוך והתרבות. חיבר את הספר היכל עבודת השם (ד' כרכים), על מנהגי עדות ישראל.
משפחה.
בניו ובנותיו של שאקי הם: הבכורה ורדה, ד"ר אחיעזר שאקי (מורה בכיר במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן), הרב יהוישיב דוד והרבנית תהילה, הנשואה לרב אליעזר ברלנד, מנהיג פלג "שובו בנים" בחסידות ברסלב.