המטרה החינוכית שחניכי עליית הנוער יכו שורש בתנועת ההתיישבות של ציבור הפועלים בארץ, ויגשימו בדרך זו את משאת נפשה של הציונות. ולכן כאשר לא היו די מקומות קליטה בקיבוצים, הנערים הופנו לכפרי נוער שבהם הוקם בית ספר חקלאי או לבתי ספק חקלאיים.
בשנת 1939 הוקם הסקטור הדתי בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל". בית הספר התאים לקליטת בני נוער דתיים שכן נשמרה בו השבת וחדר האוכל שלו היה כשר. מספר חברים מרודגס נשלחו לשם כדי לקלוט את העולים הצעירים ולהדריכם וכן להקים בו את הסקטור הדתי.
עם בואם של ילדי טהראן, בשלהי שנת 1943, הגיעו בבת אחת 700 ילדים, רובם בגיל פחות מ-14. כאשר סיימו את לימודי בית הספר היסודי הוכנו עבורם מסגרות לימוד בכפרי נוער, אשר הוגדרו כבתי ספר חקלאיים. לכפרים אלה סופק ציוד המשק החקלאי וכן הגיעו אליו מדריכים ומורים לחקלאות.
ארגון נשי מזרחי.
ארגון נשי מזרחי, היום רשת אמי"ת, היה פעיל בהקמת כפרי נוער לשם קליטת נערים ונערות עולים ממסגרת עליית הנוער. רק בית הספר החקלאי הראשון, כפר הנוער הדתי בכפר חסידים הוקם ביוזמתה של עמותה ציבורית. שאר בתי הספר כבר הוקמו על ידי ארגון נשות המזרחי באמריקה. היוזמת להקמתן הייתה בתיה גוטספלד אשר על שמה נקרא כפר בתיה.
כפר הנוער הדתי.
בשנת 1936 הוקם כפר הנוער הדתי שהיה לבית הספר החקלאי הדתי הראשון. כיום הוא מונה כ-350 תלמידים, מתוכם רק כ-50 בנות. התלמידים הם בכיתות ז'-י"ב ורובם עולים חדשים מאתיופיה. בנוסף ללימודים, התלמידים עוסקים בעבודות כפיים, כגון: גינון, רפתנות וכיוצא בזה.
כפר הנוער אמי"ת פתח תקווה.
כפר הנוער הוקם על במקום בו היה "מוסד עלייה". היה בו בית ספר חקלאי. היום כפר הנוער אמי"ת פתח תקווה משמש כקהילה חינוכית לכיתות ז'- י"ד. בכפר כ-450 תלמידים אקסטרניים ואינטרנים.
בתחום כפר הנוער פועלת המכללה הטכנולוגית אמי"ת פתח-תקווה המאפשרת לבוגרי הנתיב הטכנולוגי להמשיך את לימודיהם לרכישת מקצועות: מכונאות רכב, מערכות ממוחשבות ברכב, מזכירות רפואית ומזכירות משפטית.
בנוסף פועל בכפר משק חקלאי הכולל ענף נוי מפותח, משק חי, חממה, ושטחי חקלאות נרחבים בהם מגדלים כיום זיתים וירקות. המשק החקלאי מתבסס בעיקרו המכריע על עבודת חניכי הכפר.
כפר בתיה.
כפר בתיה הוקם ברעננה בשנת 1947. היה זה לאחר ציפייה לקליטת גלי העלייה, בין אם תקום מדינה או לא. "כפר בתיה" נועד לתת הכשרה מקצועית לחניכים במקצועות שונים: חקלאות, נגרות, מסגרות, סנדלרות ואריגה. מבחינה זו היה גם בית ספר חקלאי עם משק ולימודי חקלאות וגם בית ספר מקצועי. בשנת 1951 הוקם בו בית ספר תיכון שבוגריו סיימו ארבע שנים וקבלו תעודת בגרות.
כיום נמצאים בכפר מוסדות חינוך אחדים:
לאחר הקמת המדינה.
לאחר שהוקמה מדינת ישראל התעורר הצורך הדחוף בקליטת בני נוער בכפרי נוער במטרה להחיש את קצב קליטתם בישראל על ידי הכשרתם לחיי היום-יום בארץ החדשה. הניתוק מהמשפחה נראה רצוי ולכן לא היו היסוסים בבניית מקומות קליטה חדשים. ההכשרה הרצויה הייתה אז בבתי ספר חקלאיים. השנים היו שנות הצנע בהן היה מחסור גדול במזון. הממשלה הקימה בתי ספר חקלאיים אחדים.
בדרום הארץ - בית ספר אשל הנשיא.
בית הספר הוקם בשנת 1951 ומקור שמו בעצי האשל הגדלים באזור היישוב וכן כאות כבוד לנשיא חיים ויצמן. בית הספר החקלאי וכפר הנוער "אשל הנשיא" הוקמו בשנת 1952 במטרה להעניק חינוך חקלאי לנערים ולנערות מהמושבים שהוקמו בנגב בצפוני. כיום, לומדים בו כ-1,500 תלמידים מכיתה ז' ועד כיתה י"ב. בתחום הכפר פנימייה וכן משק חקלאי. כל תלמידי בית הספר מחויבים לעבוד במשק החקלאי ואף להיבחן בבחינת בגרות בנושא עבודתם וכן בנושא בתחום החקלאות, הביולוגיה או האקולוגיה.
במרכז הארץ - כנות.
כנות הוקם ככפר נוער ובית ספר חקלאי לנערות בשנת 1952 על ידי "מועצת הפועלות" של ההסתדרות הכללית. המוסד פועל בחסות ארגון "נעמת". היום הוא משמש כמוסד חינוכי באזור הדרום, ליד גדרה, והוא שייך למועצה אזורית באר טוביה.
בדרום ירושלים - עין כרם.
בית הספר החקלאי עין כרם, או בשמו החדש בית הספר הקהילתי סביבתי עין כרם מהווה כיום בית ספר סביבתי-קהילתי בתחום מועצה אזורית מטה יהודה וסמוך לשכונת עין כרם שבירושלים. בית הספר משמש כבית ספר תיכון אזורי ליישובים במועצה האזורית מטה יהודה וככפר נוער. בבית הספר נלמדים מקצועות חקלאיים, כגון: משתלה, תזונה, צמחי עציץ, גאולוגיה, לימודי סביבה, ביולוגיה וכדומה. מקצועות אלה נלמדים בנוסף למקצועות הרגילים ולמקצועות מיוחדים כמו תיאטרון.
בעבר לימדו בבית הספר מקצועות חקלאיים נוספים, כגון: לול, גידול פרחים, רפת, ומטעים.
במרכז, ברמת השרון - הכפר הירוק.
הכפר הירוק על שם לוי אשכול הוא כפר נוער ניסיוני. הוא הוקם בשנת 1950 במטרה להקים מוסד חינוכי למען נוער עולה מהתפוצות ולנוער יליד ישראל, להשרשת ערכי הציונות, הסוציאליזם והחלוציות, דרך עבודת אדמה.
בצפון, צפונית לעכו - יד נתן.
בית הספר החקלאי הוקם על שם נתן פיאט, מנהל "בית הספר החקלאי כדורי". במקום הייתה גם תחנת ניסיונות חקלאית ולשכת הדרכה לחקלאי צפון הארץ. בית הספר נסגר בשנת 1988 ובמקומו הוקם כפר הנוער מנוף.
המאה ה-21.
בשנות האלפיים, החינוך החקלאי מרוכז בידי "המינהל לחינוך התיישבותי, פנימייתי ועליית הנוער", וכך הוא מגדיר את תפקידו:
רשימת מוסדות החינוך כוללת 300 מוסדות המוגדרים כ"חינוך התיישבותי".
תרומה והערכה.
בית הספר החקלאי בארץ ישראל תרם לקיבוץ גלויות של עם ישראל בשובו למולדת. הוא היה ל"כור ההיתוך" של עשרות אלפי חניכי עליית הנוער, בני העולים, בעיקר בעשור הראשון למדינת ישראל, ונערים ונערות מאוכלוסיות מצוקה מהיישוב היהודי בתקופת המנדט הבריטי ובמדינת ישראל.
לבתי הספר החקלאיים הוצמדה פנימייה. במסגרתה קיבלו התלמידים את צורכיהם הגשמיים במזון בלבוש ובקורת גג, וכן את צורכיהם הרוחניים: חינוך, תרבות ובידור. הנערים והנערות עברו את תקופת הנעורים, בדרך כלל מסיום בית הספר העממי בגיל 12 ועד הגיוס לצה"ל. עבור חלק מהתלמידים הותירה תקופת הלימוד בבית הספר רושם עז והשאירה חוויות משמעותיות לכל החיים.
בתי הספר אורגנו בשיטה של כפרי נוער, בדרגות שונות של עצמאות לחברת הנערים. במקרים אלו פותח כושר המנהיגות של הנערים אשר היו מוכשרים לכך. אשר לשאר החניכים, הם ספגו את היכולת להיות נתונים למרותם של נערים ונערות שרק שנים בודדות הפרידו בינם לבין אלה אשר הורו להם מה לעשות וכיצד להתנהג. הייתה זו הכנה לחיי הצבא, ולא פחות לחיים אזרחיים. הבוגרים ידעו כיצד לנהוג עם הממונים עליהם ואיך לפלס את דרכם בסולם הקידום המקצועי והחברתי. לרבים מהנערים לא הייתה משפחה, ובבתי הספר המעורבים נרקמו קשרים בין בנים ובנות שעזרו להם לגבש את זהותם ולהקים בית ומשפחה בהמשך חייהם.
בית הספר החקלאי כלל בסדר יומו חצי יום של עבודה בענפי החקלאות. סידור העבודה התחשב בבקשות הנערים אך גם כפה במקרים רבים את סוג העבודה שיש לבצע לפי צורכי המשק. הייתה הקפדה על רמת העבודה, שכן בחקלאות אי הקפדה על איכות העבודה עלולה לגרום לתמוטת אפרוחים, להטלה מועטת של ביצים ולהחמצת החלב. כל רשלנות גרמה מיד לתוצאות הנראות לעין וזוכות לשיפוט בפני החברים. היה בכך כדי להעניק לחניכים ולחניכות הכנה טובה לקראת החיים.
ההכשרה החקלאית איפשרה לבוגרי בתי הספר החקלאיים קליטה בהתיישבות, בעיקר הקיבוצית. היה דמיון רב בין החיים בבית הספר החקלאי לבין החיים בקיבוץ. התנועה הקיבוצית קלטה בברכה את בוגרי בתי הספר החקלאי. הקיבוץ הדתי מצא כי מחצית מחברי הקיבוצים, בתקופה שלפני קום המדינה הגיעו אליו ממסגרות של עליית הנוער, כאשר הרוב סיימו בתי ספר חקלאיים. ההערכה היא שבשאר התנועות הקיבוציות המצב לא היה שונה.
התרומה לחקלאות.
ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל עד מלחמת העולם השנייה כמעט שלא נעזרה בבוגרי בתי הספר החקלאיים. אלה היו מועטים במספרם.
החינוך החקלאי מבית הספר החקלאי החל לתרום לפיתוח החקלאות הארץ ישראלית, עם בוא הנערים והנערות הראשונים במסגרת עליית הנוער מגרמניה. בזמן המלחמה הגיעו ילדי טהראן, ולאחר הקמת המדינה הגיעה "שארית הפליטה" והעולים החדשים מכל רחבי העולם. זו הייתה "תקופת הזוהר" של בתי הספר החקלאיים, אשר מספרם הגיע אז ליותר משלושים.
פובליוס סרוויליוס קסקה
פובליוס סרוויליוס קסקה (? - 42 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה.
תולדות חייו.
קסקה נולד למשפחה ממוצא פלבאי והיה צאצא של גאיוס סרוויליוס קסקה גאמינוס שכיהן כקונסול של שנת 203 לפנה"ס. קסקה היה בעל בריתו של יוליוס קיסר ונלחם לצידו בזמן מלחמת האזרחים כנגד פומפיוס.
לאחר ניצחונו של קיסר ומינוי לדיקטטור לכל ימי חייו בשנת 44 לפנה"ס נוצרה תסיסה במעמד הסנאטורי ולבסוף קשר נרקם כנגד קיסר בהנהגתם של מרקוס יוניוס ברוטוס וגאיוס קסיוס לונגינוס, על אף שקסקה היה חלק מהסיעה הקיסרית הוא הסכים להצטרף לקשר של ברוטוס וקסיוס.
ביום שההתנקשות בקיסר תוכננה לצאת לפועל, אידו של מרס, עצביו של קסקה כמעט ובגדו והוא היה קרוב לגלות את הקשר כנגד חייו של קיסר אולם לבסוף הוא התעשת. במהלך ישיבת הסנאט שבה הקושרים תקפו את קיסר, קסקה היה הראשון שנעץ את פגיונו ברודן.