לעין הגלויה תיראה המערכת כאילו הייתה כוכב אחד, הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים הדרומית, קנטאור. ניתן לראותה בחצי כדור-הארץ הדרומי. בעזרת טלסקופ ניתן לראות שזוהי בעצם מערכת של כוכב כפול במסלול קרוב. לא ניתן להבדיל בין אורו של אלפא קנטאורי A לאלפא קנטאורי B בשל המרחק הקטן בין שניהם, ואורם המשותף יוצר את הבהירות השלישית בחוזקה בשמי הלילה. הזוג אלפא קנטאורי A ואלפא קנטאורי B מקיפים את מרכז מסתם המשותפת ב-79.91 שנות ארץ, ופרוקסימה קנטאורי מקיף אותם בחצי מיליון שנות ארץ.
פרוקסימה קנטאורי ממוקם במרחק של 2.18° מזוג הכוכבים אלפא קנטאורי A ואלפא קנטאורי B וניתן לראות אותו רק בעזרת טלסקופ. הכוכב השלישי והקטן ביותר במערכת מרוחק מהם מספיק באופן שבו אם ניתן היה לראות אותו בעין גלויה בהירותו הייתה מופיעה ככוכב נפרד בשמיים ולא נבלעת במערכת. מדענים מעריכים שיש קשר כבידתי בין פרוקסימה קנטאורי למערכת α Cen AB אך לא נמצאה עדות לכך שיש לו מסלול אליפטי האופייני למערכת מרובת כוכבים.
מאפייני המערכת.
מערכת אלפא קנטאורי היא השלישית בבהירותה אחרי הכוכב הכפול סיריוס והכוכב העל-ענק קאנופוס. הכוכב הבהיר ביותר אחריה הוא ארקטורוס. אלפא קנטאורי A, ככוכב יחיד הוא הרביעי בבהירותו בשמיים וחיוור יותר רק במעט מארקטורוס. אלפא קנטאורי B ממוקם במקום ה-21 ברשימת הכוכבים היחידים הבהירים ביותר.
אלפא קנטאורי A קצת יותר גדול ובוהק מהשמש. הוא מסיבי יותר ב-10% בקירוב והרדיוס שלו גדול יותר בכ-23%. זהו כוכב דמוי-שמש בגוון צהוב-לבן בדומה לשמש השייך לסדרה הראשית. הוא שייך לסיווג הספקטרלי G2V. לפי ההערכות הסיבוב העצמי של הכוכב נמשך 22 יום.
אלפא קנטאורי B קצת יותר קטן ופחות בוהק מהשמש. מסתו נאמדת ב-90% מזו של השמש והרדיוס שלו קטן יותר בכ-14%. גם הוא שייך לסדרה הראשית. הוא שייך לסיווג הספקטרלי K1 V. הוא שונה בצבעו מאלפא קנטאורי A והוא יותר צהוב-כתום. לפי ההערכות הסיבוב העצמי של הכוכב נמשך 41 יום. אף על פי שהוא לא בהיר באותה מידה, הוא פולט קרני X בעוצמה חזקה יותר. כוכב לכת חוץ-שמשי במסה הדומה לכדור הארץ מקיף את הכוכב אחת ל-3.2 ימים במרחק של כ-6 מיליון ק"מ.
אלפא קנטאורי C שייך לסיווג הספקטרלי M5Ve או M5VIe והוא שייך לסדרה הראשית מסוג V או שהוא תת-ננס מסוג VI.
מחקר.
מחקר שנערך באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, שכלל סימולציות מחשב המדמות היווצרות כוכבי לכת, הצביע על סבירות גבוהה לכך שלפחות כוכב לכת סלעי אחד, דומה לכדור הארץ, מקיף את אלפא קנטאורי B.
ואכן, באוקטובר 2012 התפרסם בכתב העת Nature
מחקר המצביע על עדויות למציאת כוכב לכת דמוי ארץ הסובב את אלפא קנטאורי B. זמן הקפתו סביב אלפא קנטאורי B הוא 3.2 ימים בלבד עקב קרבתו לאלפא קנטאורי B, והוא מוערך כבעל טמפרטורה גבוהה מכדי לקיים חיים כפי שמוכרים לנו כיום.
בשנת 2017 גילה מערך של רדיו-טלסקופים במדבר אטקמה שבצ'ילה, ALMA , כי נמצאת חגורת אבק במערכת הכוכבים הזו - דבר שעשוי להעיד על קיומם של כוכבי לכת רבים שכן נוצרו שם.
גרד פון רונדשטט
קרל רודולף גרד פון רונדשטט (בגרמנית: Karl Rudolf Gerd von Rundstedt; 12 בדצמבר 1875 – 24 בפברואר 1953) היה קצין בכיר בוורמאכט בדרגת גנרל-פלדמרשל. שימש בתפקידי מפתח בשלושה מבצעים משמעותיים: כיבוש צרפת בשנת 1940, מבצע ברברוסה – הפלישה לברית המועצות בשנת 1941, וקרב הארדנים אל מול בעלות הברית המערביות בשנת 1944. במרץ 1945 הודח על ידי היטלר משירות פעיל. לאחר המלחמה הואשם בביצוע פשעי מלחמה, אך לא הועמד לדין בשל בריאותו הרופפת.
קורות חיים.
קריירה מוקדמת.
רונדשטט נולד למשפחה פרוסית אריסטוקרטית באשרסלבן, והיה בנו של קצין הפרשים, גנרל מיור גרד פון רונדשטט. הוא התגייס לצבא הקיסרי בשנת 1892, כאשר נרשם ללימודים באקדמיה צבאית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-83 (נסיכות הבוחר מהסן ה-3 - פון ויטיך). בשנים 1903–1906 הוא למד באקדמיית המלחמה הפרוסית, ובשנת 1907 הוא מונה לקצין במטה הכללי. בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1912 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-171 (אלזס העליונה ה-2).
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שירת במטה דיוויזיית המילואים ה-22, שהייתה חלק מקורפוס המילואים ה-4 בארמייה הראשונה, וזמן קצר לאחר פרוץ המלחמה הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1915 עבר לחזית המזרחית, אשר התאפיינה, בניגוד לחזית המערבית, בקרבות תנועה ולא במגננה, ובשנת 1918 הוא שימש כקצין אג"ם בקורפוס ה-15.
לאחר המלחמה נותר רונדשטט בצבא המקוצץ, הרייכסווהר שלאחר הסכם ורסאי, אשר כלל רק 100,000 חיילים. בשנת 1920 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-3 בקאסל בדרגת אוברסט לויטננט, ובשנת 1923 הועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1925 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-18 במינסטר, ובשנת 1927 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1928 פון רונדשטט מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2 בברסלאו, ובשנת 1929 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בשנת 1932 פון רונדשטט הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד המחוז הצבאי השלישי בברלין ולמפקד הדיוויזיה ה-3 של הרייכסווהר, ומאוחר יותר מונה למפקד קבוצת הארמייה הראשונה בברלין. במהלך אותה שנה איים בהתפטרות כאשר קנצלר גרמניה, פרנץ פון פאפן, הורה על טיהור פוליטי בצבא, ופיטורי הקצינים האוהדים את המפלגה הנאצית. לאחר עליית הנאצים לשלטון ראה באור דומה את הפעולות שפעלה המפלגה על מנת להביא לנאציפיקציה של הצבא.
ב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל אוברסט. בשנת 1938 התחוללה "פרשת בלומברג-פריטש". שר המלחמה ורנר פון בלומברג הואשם בשערוריית מין בכך שאשתו הטרייה הייתה בעברה זונה. פרשה זו הביאה לפרישתו. מפקד הצבא הגרמני, ורנר פון פריטש, מצא עצמו עד מהרה במרכזה של שערורייה נוספת, שכפי הנראה ניזומה על ידי ריינהארד היידריך והיינריך הימלר, בה הואשם בקיום יחסים עם זונה ממין זכר ותשלום דמי לא יחרץ. סילוקם של פריטש ובלומברג הביא לכך שהיטלר לקח על עצמו את הפיקוד העליון של הצבא הגרמני, הקים את ה-OKW עם וילהלם קייטל בראשו, והדיח משורותיו את כל הגנרלים שנראו כבלתי מתאימים למשטר החדש, וביניהם רונדשטט.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 גויס רונדשטט מחדש לצבא. כאשר עזב את הצבא קיבל דרגת אוברסט (אלוף-משנה) של כבוד של רגימנט הרגלים ה-18 בשורותיה לחם. במהלך כל המלחמה ענד רונדשטט את דרגות האוברסט, ולא דרגות בכירות יותר להן היה זכאי. הוא קיבל את הפיקוד על "קבוצת ארמיות דרום" בזמן כיבושה של פולין, ובכך הצטיין.
תפקידו בכיבוש צרפת.
בנובמבר 1939 הגיע רונדשטט לעיר קובלנץ וקיבל את הפיקוד על "קבוצת ארמיות A" שהייתה פרושה אל מול יער הארדנים בבלגיה. ראש המטה של רונדשטט היה אריך פון מאנשטיין. פון מאנשטיין הגה רעיון שבעזרתו של רונדשטט גרם לקבלת תוכנית "אבחת מגל" לכיבושה של צרפת. התוכניות השונות שהעלה המטה הכללי עברו לעיונם של רונדשטט ומאנשטיין, ואלה נתנו לפקודת המבצע "מקרה צהוב" את צורתה הסופית, והמבריקה. הייתה זו חשיבה צבאית יוצאת דופן ומקורית, אשר הצליחה לקבל את תשומת לבו, ולבסוף את הסכמתו של היטלר, ועמדה בניגוד לקיפאון המחשבתי המוחלט של המפקדים הצרפתים שעמדו מולם.
עיקר התוכנית - פעולות הסחה באגף הימני של הכוחות, אשר ימשכו את בעלות הברית לתוך בלגיה, ובה בעת מבקע משוריין באגף השמאלי, תוך כיבוש העיר סדאן, ודהרה אל הים, על מנת לכתר את כוחות בעלות הברית בין האגף הימני של הכוחות ובין הים. שמה של התוכנית "איבחת מגל" הראה את התנופה והמחץ שייחסו לה הוגיה. וזאת כאשר מולם ניצבו אבירי המגננה הסטאטית מבית המרשל אנרי פיליפ פטן אשר הציבו את צבאם מאחורי מכשול נייח - קו מאז'ינו והעריכו כי די יהיה בכך לניהול מלחמה בעידן המטוס והטנק.
עם פרוץ הקרבות במאי 1940 עמד רונדשטט בראש "קבוצת ארמיות A", אשר להן ניתן התפקיד העיקרי בפקודת המבצע, המעבר דרך יער הארדנים, אל עבר נהר המֶז וכיבוש העיר סדאן. הקבוצה כללה שבע דיוויזיות פאנצר מתוך 10 דיוויזיות הפאנצר של הוורמאכט. על פי התוכנית האגרוף המשוריין היה עתיד להכות בצבאות הטריטוריאליים ובאנשי המילואים הצרפתים מדרג ב' שעמדו מולם באזור הנהר מֶז והעיר סדאן.
ב-14 במאי 1940, הדיוויזיות המשוריינות, בפיקודו של הגנרל היינץ גודריאן חצו את נהר המֶז, ויצרו מבקע עמוק בחזית הצרפתית, תוך שהן מתחילות בשעטה אל הים, לכיתור הכוחות הבריטיים והצרפתיים אשר נכנסו, על פי תוכנית בעלות הברית המקורית, שכונתה "תוכנית D", אל שטח בלגיה.
התוכנית המבצעית וביצועה על ידי רונדשטט היו מופת למנהיגות צבאית, אלא שעם התקדמותם של הכוחות החל רונדשטט, שהיה זהיר מטבעו, לפקפק ביכולת השרידות של כוחות השריון הפועלים באורח עצמאי עמוק בשטח האויב, ובקווי אספקה ארוכים ובלתי רציפים. לזהירות זו היה שותף אדולף היטלר. אל מול רונדשטט הזהיר עמדו דרגים זוטרים יותר ונלהבים, החל ממפקדי הקורפוסים כגודריאן שפעלו בשדה הקרב בצורה כמעט עצמאית, דרך מפקדי "קבוצות השריון" ומפקדי הארמיות, שהיו אף הם נלהבים להתקדם. ב-17 במאי הורה רונדשטט לגודריאן לעצור, אלא שהפקודה, שעברה מספר דרגי משנה עד שהגיעה לגודריאן, איפשרה "סיור אלים". גודריאן פירש את הפקודה באופן חופשי למדי, הותיר את מפקדת הקורפוס מאחור, כאשר גוף הקורפוס, דיוויזיות הפאנצר עצמן, הפכו כולן ל"סיור אלים" והמשיכו בשעטה אל הים.