Waking Up in Vegas (בעברית: מתעוררת בוגאס) הוא שיר של זמרת הפופ קייטי פרי, השיר הוא הסינגל הרביעי והאחרון מאלבום האולפן שלה, One of the Boys. השיר יצא לאור ב-21 באפריל לתחנות הרדיו בארצות הברית ונכתב על ידי קייטי פרי, דזמונד צ'ילד ואנדרס קארלסון.
השיר דורג במקום התשיעי במצעד בילבורד הוט 100.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר נוהל על ידי ג'וזף קאהן וצולם בלאס ווגאס ב-26 במרץ 2009. הקליפ יצא ב-28 באפריל 2009 באוסטרליה, אנגליה וארצות הברית.
קליפ השיר מתאר את חייה של פרי ובן זוגה שנעשו עשירים במשחק הימורים, כאשר באמצע הקליפ חייהם של פרי ובן זוגה משתנים לרעה, הם מאבדים את כל כספם ולבסוף סצנת הפתיחה חוזרת כאשר הם מהמרים עם מטבעם האחרון וזוכים שנית. בתחילת הקליפ ניתן לראות זוג (קייטי פרי והחבר שלה), אשר מכניסים אסימון למכונת הימורים וזוכים בפרס הגדול. לאחר מכן הם מתחילים את חוויית חיי הפאר, מהמרים בכל לילה, קונים דברים יוקרתיים, שותים ושוהים בבתי מלון רבים. לאחר מכן מצבם מתחיל לדעוך כאשר הם לא מפסיקים להפסיד את כספם בהימורים (יש סצנה שבה ניתן לראות את פרי ובן זוגה מהמרים על היהלום האחרון שלהם ומפסידים אותו, ואז פרי מנסה לחטוף את היהלום בחזרה ולברוח ולא מצליחה), ולבסוף הם מפסידים הכל וניתן לראות את קייטי לוקחת אוכל שהושארו לכלבים מחוץ לבית מלון. בסופו של הקליפ ניתן לראות את אותה הסצנה מההתחלה, את קייטי ובן זוגה מהמרים על האסימון האחרון שנשאר להם ושוב זוכים בפרס הגדול רק שאחרי הזכייה הזאת הם יודעים מה קורה בחיי הפאר.
כביש 398
כביש 398 הוא כביש אורך המחבר את הגן הלאומי הרודיון לירושלים. הכביש מתחיל בדרום ירושלים בכביש 60 מזרחית לגבעת המטוס, עובר בין הר חומה לצור באהר, חוצה את גדר ההפרדה ב"מעבר הר חומה", עוקף את בית סאחור ממזרח, עובר ליד בסיס שדמה החולש על הכביש, מערבית לזעתרה מתעקל דרומית-מערבית ומסתיים ב"כיכר הרודיון" במפגש עם כביש 356. הכביש מוכר גם בשם כביש עוקף בית סאחור, כביש עוקף זעתרה ולעיתים בשם ״כביש ליברמן״.
תולדות הכביש.
טרם סלילת כביש 398 הנוכחי, החל כביש 398 את דרכו מזרחית לבית סאחור, סמוך לאפיק נחל דרגה. משם המשיך צפון-מזרחה ועבר דרך היישובים הפלסטינים חוג'ילה, ואדי אל-עראיס ועובידייה. משם פנה הכביש צפונה, חצה את אפיק נחל קדרון, התעקל צפון-מערבה סמוך ליישוב ג'וב א-רום והמשיך עד למפגש עם כביש 417 באזור אבו דיס. כביש 356, שקישר בין קריית ארבע וחברון לבין ירושלים, שימש בתור ציר האורך היחיד במזרח גוש עציון, אולם תוואי כביש 356 היה בעייתי לתנועת ישראלים, שכן קטעים ממנו עברו בתוך היישובים הפלסטינים זעתרה ובית סאחור. לפיכך על מנת להגיע בבטחה לירושלים, נאלצו תושבי מזרח גוש עציון לעשות מעקף ולנסוע דרך כביש 3157 מערבה ומשם לפנות צפונה לכביש 60 סמוך לאפרת, דבר אשר האריך בכ-40 דקות את נסיעתם. בלחץ תושבי גוש עציון ובראשם אביגדור ליברמן שגר בנוקדים, הוחלט על סלילת הכביש. בינואר 1999, זכתה חברת בירי בראשי במכרז לסלילת הכביש בהיקף של כ-22 מיליון שקל. אך הליך הפקעת האדמות מהכפרים לאורך תוואי הכביש עכבו את סלילתו, והעבודות חדשו רק בסוף שנת 2002, בעלות של כ-65 מיליון שקלים. עקב התמשכות העבודות אושר בשנת 2004 תקציב נוסף.
לאחר תקופה ארוכה של עבודה נפתח בשנת 2007 כביש 398 לתנועה. במסגרת סלילת הכביש החדש בוטל תוואי כביש 398 הישן שעבר דרך שטחי A ו-B, וכן קוצץ אורכו של כביש 356 שמחבר כעת בין "כיכר הרודיון" לבין הצומת שמוביל ליישובים איבי הנחל ומעלה עמוס.
ג'ורג' היל
ג'ורג' ג'סי היל הבן (באנגלית: .George Jesse Hill, Jr; נולד ב-4 במאי 1986 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA. נבחר במקום ה-26 בדראפט ה-NBA 2008 על ידי סן אנטוניו ספרס.
ראשית חייו.
היל נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה. היל העריץ שחקנים כמו מייקל ג'ורדן, וחלם לשחק בליגת ה-NBA. כשנשאל על מטרתו להיבחר בסיבוב הדראפט הראשון בדראפט 2008 ענה היל שזה חלום הילדות שלו. היל הוא ילד יחיד, והוא למד בבית הספר התיכון ברואד ריפל.
היל הצטיין בכדורסל, ונחשב לאחד מהשחקנים הטובים ביותר בתיכון במדינת אינדיאנה. הוא נמנה עם ה"שביעיה המדהימה", שבעת שחקני הכדורסל הטובים ביותר בתיכונים של אינדיאנה; גרג אודן, קורטני לי, מייק קונלי, אריק גורדון, ג'וש מקרוברטס, רודני קארני והיל עצמו. כל השחקנים האלו הגיעו ל-NBA.
בנוסף, שיחק היל בתיכון גם כדורגל. הוא שיחק בעמדת השוער. בשנתו האחרונה בתיכון השיג היל ממוצע נקודות של 36.2 למשחק, הממוצע החמישי בגובהו מבין כל התיכונים שבאיחוד התיכונים שבאינדיאנה.
במכללת IUPUI.
אף על פי שקיבל מלגות מאוניברסיטאות גדולות כמו אוניברסיטת טמפל ואוניברסיטת אינדיאנה החליט היל ללכת לשחק במכללת IUPUI (אוניברסיטת אינדיאנה - אוניברסיטת פרדו אינדיאנפוליס) הקטנה. מכללה זו קרובה יותר לביתו, והוא רצה להישאר קרוב לסבא-רבא החולה שלו, גילברט אדיסון. מספר חודשים לאחר שהודיע שישחק במכללה הזו מת אדיסון, שלא זכה לראות את נינו משחק כדורסל בליגת המכללות.
אף על פי שהיל רצה להיות במכללת IUPUI רק משום שרצה להיות קרוב לסבו החולה, הוא החליט לקיים את הבטחתו ולהישאר לשחק במכללה זו. הוא עשה זאת בעקבות עצתו של אותו הסב שאמר לו לקיים תמיד את מילתו.
בשנתו השנייה הצליח היל להוביל את קבוצתו למאזן הטוב ביותר באזור בשוויון עם עוד קבוצה. בעונה זו הוא קלע 18.9 נקודות בממוצע למשחק, שיפור מהעונה הראשונה בה קלע 10.7 נקודות. הוא הוסיף 6.0 ריבאונדים בממוצע למשחק בעונתו השנייה. את רוב עונתו השלישית במכללה החמיץ היל בעקבות פציעה. בעונה הזו הוא שיחק 5 משחקים בלבד.
בעונת 2007/2008, עונתו הרביעית והאחרונה במכללה, הציג היל את היכולת הטובה ביותר בקריירת המכללות שלו וכל ממוצעיו היו ממוצעי שיא. הוא קלע 21.8 נקודות, הוריד 6.8 ריבאונדים, מסר 4.3 אסיסטים וחטף 1.8 חטיפות ב-36.8 דקות בממוצע למשחק. בעונה זו הוא הוביל את מכללתו ל-26 ניצחונות מתוך 32 משחקים (מהם הוא פתח בחמישייה בכולם). למרות העונה הטובה שחווה לא הצליח היל לעזור לקבוצתו להעפיל לטורניר ה-NCAA.
קריירה מקצועית.
סן אנטוניו ספרס.
אחרי ארבע עונות במכללת IUPUI העמיד את עצמו היל לבחירה בדראפט ה-NBA 2008. בעזיבתו את המכללה הוא היה הקלעי החמישי בהיסטוריה שלה עם 1,619 נקודות. בחודשים שלפני עונת שיחק היל במחנות קיץ של כמה קבוצות NBA. אחרי שהרשים במחנה קיץ באורלנדו, תפס היל את תשומת הלב של כמה קבוצות וצפי הבחירה שלו קפץ לסיבוב השני. בערב הדראפט הפתיעו הסן אנטוניו ספרס כשבחרו את היל בבחירה ה-26. היל הפך לשחקן הראשון ממכללת IUPUI שנבחר בדראפט אי פעם.
היל החמיץ את שני המשחקים הראשונים של העונה בגלל פציעה באגודלו. הוא ערך את בכורת ה-NBA שלו ב-4 בנובמבר בעונת 2008/2009 במשחק נגד דאלאס מאבריקס, משחקם השלישי של הספרס בעונה זו. במשחק זה השתתף היל ב-15 דקות והספיק לקלוע 11 נקודות. בספרס שימש היל כמחליף הראשון של הרכז הפותח של הקבוצה, טוני פארקר. היל שיחק ב שלו 77 משחקים, מהם פתח בחמישייה ב-7. בעונה זו הוא קלע 5.7 נקודות עם 2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. את בכורת הפלייאוף שלו עשה היל שוב נגד המאבריקס, אך הוא שיחק 5 דקות בלבד. בפלייאוף הוא שיחק 4 משחקים וקלע 5.8 נקודות בממוצע למשחק.
ממוצע הדקות של היל עלה מ-16.5 בעונת 2008/2009 ל-29.2 ב-. בנוסף הוא פתח ב-43 משחקים בחמישייה, זאת בעיקר שטוני פארקר עדיין נלחם בפציעות. הוא שיפר את ממוצע הנקודות שלו ביותר מכפול בהשוואה לעונה שעברה. ב-1 באפריל קבע היל שיאי קריירה של 30 נקודות, 5 חטיפות ו-7 אסיסטים בניצחון הביתי של הספרס על יוסטון רוקטס. היל סיים את העונה במקום השני על פרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA בשוויון עם קווין דוראנט ומארק גאסול. שלושתם אספו 101 נקודות בהצבעה, ולבסוף נבחר במקום הראשון ארון ברוקס. את העונה סיים היל עם ממוצעים משופרים של 12.4 נקודות, 2.9 אסיסטים ו-2.6 ריבאונדים למשחק. הוא שיחק בעונה זו 78 משחקים.
בסיבוב הראשון של פלייאוף 2010 הספרס התמודדו מול דאלאס מאבריקס, והסדרה הזו הייתה הפריצה של היל. המשחק הראשון שלו היה לא טוב, כשהוא לא קלע אף נקודה ב-17 דקות. למשחק זה הוא הגיע אחרי פציעה בקרסול. במשחקים השני והשלישי הוא השתפר כשקלע 7 ו-17 בהתאמה. במשחק הרביעי הוביל היל את הספרס לניצחון כשהשלישייה המובילה שלהם (טוני פארקר, מאנו ג'ינובילי וטים דאנקן) קולעת רק 9 מ-34 מהשדה. היל קלע 29 נקודות במשחק זה, שיא קריירה בפלייאוף. היל השיג 22.3 נקודות בממוצע למשחק בסדרה מול המאבריקס, ועזר לספרס לנצח בשישה משחקים. את הפלייאוף עצמו הוא סיים עם ממוצעים של 13.4 נקודות ב-34.4 דקות למשחק.
את עונת סיים היל עם ממוצעים של 11.6 נקודות עם 2.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בפלייאוף הוא קלע 11.7 נקודות עם 5.0 ריבאונדים בממוצע למשחק ב-6 משחקים (פתח בחמישייה באחד).
אינדיאנה פייסרס.
לקראת עונת נשלח בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לבחירות ה-15 וה-42 בדראפט 2011, בהן נבחרו קוואי לאונרד ודוויס ברטאנס, בהתאמה. ביולי 2012 חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור כ-40 מיליון דולר. בעונות ו- העפיל עם הפייסרס לשלב גמר המזרח, אך בשתי הפעמים הפסידה אינדיאנה למיאמי היט.
יוטה ג'אז.