הכנסייה איננה פעילה והפכה לאתר לתערוכות ארכאולוגיות עם קרמיקות אסלמיות, חפצי אבן רומיים וכלים פהיסטוריים.
כמו כן היא משמשת כמוזיאון של משפחת אלמיידה, רוזני אברנטש - מוזיאון דון לופו דה אלמיידה (Museo Dom Lopo de Almeida). נמצאים בה קברים מקושטים של המשפחה בסגנון מנואלי מסביבות שנות 1500.
בכנסייה ניתן לראות את הציור "השתחוות האמגושים" מאת גרגוריו לופש (1550-1490), פסל של השילוש הקדוש פרי יצירתו של פסל אלמוני בשם M.P
בחדר הכמרים - סקריסטיה - נשמרים כתבי יד מאוירים מימי הביניים. במקהלה רואים פריזה מעץ כהה המתארת שני מלאכים שרים.
משער הכנסייה לפי האגדה עלה נונו אלוורש על הפרד ויצא אל הקרב באלז'ובארוטה.
סגנונה מנייריסטי עם עמודים קלאסיים, גמלון, נישות ומעקה מעל השער הראשי. בתוכה תשעה מזבחים, כל אחד בתוך שלוש קפלות צידיות, ועוד שלושה בקצה של כל ספינה. בכנסייה שפע של פסלים ושני פנלים המתארים את חיי וינסנט הקדוש. בין הספינות עמודים טוסקניים. עבודת הקודש מתלווה בצלילי עוגב מפואר מן המאה ה-18.
קישורים חיצוניים.
José Alberto Teixeira Rebelo da Silva "A Academia Real da Ciências de Lisboa (1779-1834):ciências e hibridismo numa periferia europeia" Doutoramento em História e Filosofia das Ciências Universidade de Lisboa 2015
פוינטר טלוקיישן
פוינטר טלוקיישן בע"מ היא חברה המתמחה בשירותי איתור ומיגון לרכב ולנהג, בסיכול גנבות, איתור כלי רכב ומתן שירותי מידע, ניווט ועזרה בדרך. פוינטר טלוקיישן הייתה חברה ציבורית ומניותיה נסחרו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה נקראת על שם גזע הכלבים "פוינטר", הידועים בתכונתם ככלבי שמירה.
היסטוריה.
פוינטר נוסדה בשנת 1991, בשם "נקסוס מערכות תקשורת", כחברת בת של חברת בי.וי.אר (BVR) שפיתחה מערכת זימונית דו-כיווניות (עד אז הזימונית הסטנדרטית הייתה חד כיוונית). אחד היישומים הראשונים שפיתחו בחברה היה שירות לאיתור כלי רכב מרחוק. בשנת 1996 הונפקו מניות החברה לראשונה בבורסת הנאסד"ק. ב-1997 שינתה את שמה ל"נקסוס מערכות טלוקיישן", היא התקינה מערכות בסינגפור, ונצואלה, אוסטרליה ורוסיה. והכנסות החברה הגיעו ל-5.9 מיליון דולר. ב-1998 רכשה חברת כלל תעשיות 15% ממניות החברה. בסוף 1998, פיצלה חברת האם בי.וי.אר את פעילותה האזרחית מפעילותה הצבאית. במסגרת הפיצול, הקצתה בי.וי.אר מניה אחת חדשה של בי.וי.אר מערכות (החטיבה הצבאית) לכל המחזיק במניית בי.וי.אר טכנולוגיות (החטיבה האזרחית). שתי המניות החילו להיסחר בנפרד בבורסה. נקסוס הוחזקה בידי "בי.וי.אר טכנולוגיות".
בשנת 1999, קבוצה בראשות איש העסקים ג'ורג' סורוס השקיע 25 מיליון דולר בחברה. במאי 2001 יצאה חברת בי.וי.אר טכנולוגיות מהשקעתה בחברה, על ידי חלוקת החזקותיה לבעלי מניותיה.
במרץ 2004 רכשה נקסוס את מלוא הבעלות בחברת הבת עדן טלקום-פוינטר, תמורת הקצאת של 27% ממניות נקסוס לבעלי המניות של חברת הבת. באותה עת החזיקה כ-40% מנתח השוק בתחום שירות איתור רכב בישראל (ואילו חברת איתוראן ב-60%). בדצמבר 2004, רכשה את חברת שרותי הדרך "קבוצת שגריר" תמורת 200 מיליון שקל.
בפברואר 2006 שינתה החברה את שמה ל"פוינטר טלוקיישן", כשם חברת הבת ומותג השירות שלה. בדצמבר 2006 נרשמו מניות החברה למסחר גם בבורסת תל אביב באמצעות רישום כפול.
במרץ 2019, נמכרה פוינטר לחברת ID Systems האמריקאית תמורת 140 מיליון דולר, כמחצית מהסכום במזומן והיתר במניות, בפרמיה של 19% על שוויה בנאסד"ק. לאחר שהושלם המיזוג בין חברת פוינטר טלוקיישן ל-ID Systems, החברה הממוזגת, ששמה פוורפליט (PowerFleet), החלה להיסחר בבורסה בתל אביב במקביל למסחר בנאסד"ק. במסגרת המיזוג, בעלי המניות של פוינטר קיבלו 8.5 דולר במזומן ו-1.272 מניות פוורפליט בתמורה לכל מניה רגילה של פוינטר.
חברות בת.
עדן טלקום.
ביולי 1999 החלה פעילות חברת "עדן טלקום", שהייתה בבעלות ארבע חברות: חברת "מוטורולה תקשורת" (33%), "פועלים השקעות תקשורת" (25%), "כלל טכנולוגיות מידע" (25%) ו"נקסוס טלוקיישן" (17%), והציעה שירות ומערכת לאיתור רכב גנוב
החברה שיווקה את המוצר תחת שם המותג "פוינטר", והוא היה מבוסס על טכנולוגיה שפיתחה חברת "נקסוס טלוקיישן". המערכת התבססה על שידור הוראות לרכב באמצעות מערכת הזימונית של חברת "בִּיפֶּר" חברת בת של "מוטורולה ישראל". כמנהל החברה מונה תא"ל במילואים גיורא ענבר.
בשנת 2000 מוזגה עדן טלקום עם חברת "סייפקום" (במקור "מובילטל") שהפעילה מאז 1995 את מערכת "שיתורית" לאיתור כלי רכב. חברת פלאפון תקשורת, הייתה בעלת המניות הגדולה בחברה, לאחר שרכשה אותה בשנת 1999. לאחר המיזוג חברת "פלאפון תקשורת" הייתה בעלת המניות הגדולה ביותר בעדן טלקום.
במהלך שנת 2001 השיקה "עדן טלקום" שורה של מוצרים נוספים: ה"פוינטר-מטר" מכשיר המשדר נתונים מהמכונית לסוכנות הביטוח או למנהל צי הרכב, "פוינטר ג'וניור", לאיתור רכב באמצעות רשת האינטרנט ולא באמצעות רשת ביפר ו"פוינטר טרק S" מערכת שפותחה למשאיות ולציוד מכני הנדסי כבד, הכוללים אימובילייזר או מחשב ניהול מנוע. ב-2004 עברה להשתמש במערכת ניווט לוויינית.
ביולי 2002 עדן טלקום שינתה את שמה ל"פוינטר (מבית עדן טלקום)" במסגרת מהלך של מיתוג מחדש.
ניאו ES8
ניאו ES8 (בסינית: 蔚来 ES8) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) חשמלי, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ניאו, אשר מיוצר משנת 2018 בסין.
יוסף דוד (רב)
רבי יוסף דוד (ה'ת"כ, 1660, סלוניקי - ב' בכסלו ה'תצ"ז, 1736) היה אב בית דין, ראש ישיבה ורב הקהילה היהודית בסלוניקי ומחבר שו"ת בית דוד.
ביוגרפיה.
נולד בסלוניקי לרבי שבתי דוד ונטורה, מחבר ספר נהר שלום, ממנו קיבל את ראשית חינוכו התורני. לאחר מכן למד מפי רבי יצחק טולידאנו ורבי בנימין עשהאל, ומורו ורבו, חמיו, רבי משה שבתי. בדומה לרבים מחכמי האימפריה העות'מאנית בדורו, עסק בקבלה.
החל משנת ה'תמ"ד החל לדרוש בעיר. בשנת ה'תס"ב (1702) נתמנה לדיין בבית דינו של רבי שלמה אמריליו. התמנה לרב הכולל בסלוניקי בשנות ה-20 של המאה ה-18. הוא נשאל שאלות הלכתיות מרחבי האימפריה העות'מאנית: יוון, טורקיה, מקדוניה מצרים ועוד, ואף מאיטליה. ספרו בית דוד נחשב לאחד מספרי השו"ת היסודיים בספרות ההלכה של האחרונים, עד שהחיד"א כינהו: "גדול המורים".
כמו כן, עמד בראשות ישיבה גדולה בסלוניקי. בין תלמידיו היו רבי משה אמריליו ורבי יוסף מולכו, מחבר פירוש שלחן גבוה על שולחן ערוך.
נפטר בד' בכסלו ה'תצ"ז (1736).
סיירים (סרט)
סיירים הוא סרט מלחמה ישראלי משנת 1967 בבימויו של מיכה שגריר לפי תסריט של אברהם הפנר וצילום של יכין הירש. התסריט מבוסס חלקית על מקרה אמיתי משנת 1954 של חוליית סיירים שחדרה לחברון לתפוס מסתנן מבוקש. מיכה שגריר בחר לתפקיד המסתנן המבוקש, סובחי, את יוסי אוחנה, בעל דיסקוטק בירושלים שאינו שחקן אבל יש לו חזות פנים מתאימה לתפקיד והוא אינו מוציא מילה מפיו כל הסרט.
בסרט משתתף גם אסי דיין בתפקיד קטן של ג'ורי, לוחם סיירת שלא משתתף בפעולה.
הסרט צולם בשחור-לבן בירושלים (תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים ואבו תור) ובאתרי מדבר כמו נחל זוהר ומצד זוהר. הצילומים החלו ב-1966 אך הוא הופץ ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים.
את המוזיקה חיבר סשה ארגוב ובפסקול הסרט יש שני שירים למילותיו של ירון לונדון:
הסרט הקדים את זמנו ולא זכה להצלחה בתקופה לאחר מלחמת ששת הימים.
תקציר העלילה.
ארבעה סיירים - צבי (אילי גורליצקי), אלי (זאב רווח), נוסי (אלי כהן) ויַהַל (ליאור ייני), מקבלים משימה לחדור מעבר לגבול, לתפוס את מפעיל המסתננים סובחי (יוסי אוחנה) ולהביאו חי לישראל.
הם עוברים את הגבול בלילה, מצליחים לחדור לביתו של סובחי ולהפתיע אותו. יהל נשאר בחוץ לשמור, נתקל בערבי אך אינו מסוגל לירות בו והערבי בורח כדי להזעיק עזרה.
הסיירים קושרים את ידיו של סובחי וממהרים לעזוב את המקום.
הם עוברים דרך המדבר לנקודת המפגש עם כוח חילוץ אך מותקפים על ידי כוח ירדני שפותח עליהם באש. מתפתח קרב (צולם במצד זוהר) שכולל זריקת רימונים ולבסוף הם מחסלים את כוח התוקפים אך נאלצים לסטות מהדרך המתוכננת.
הם עייפים מאוד ונאלצים לנוח. הם נרדמים וסובחי מנצל זאת, גונב עוזי ומנסה לברוח. יהל מתעמת איתו אך סובחי יורה והורג אותו. שאר הסיירים רודפים אחרי סובחי והוא נאלץ להיכנע. הם קושרים אותו אך לא הורגים אותו. צבי משאיר אותם במקום וממהר להזעיק עזרה והסרט מסתיים בצעידתו המהירה של צבי לצלילי "בלדת הסיירים".
שומרה חברה לביטוח
שומרה חברה לביטוח היא חברת ביטוח העוסקת בשלל ענפי הביטוח בישראל. החברה פעלה בעבר במשך שנים כ"פלגלס".
היסטוריה.
החברה נוסדה ב-1943 והיא אחת החברות הוותיקות בענף הביטוח בישראל. בשנותיה הראשונות ועד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 פעלה החברה בתחום ביטוחי השמשות במגזר העסקי.
ב-1986 נרכשה החברה (שעברתה את שמה מ-"פלגלס" ל-"שומרה", על שם מגדל השמירה המוקם בשטח חקלאי) על ידי קבוצת הביטוח סיני, והפכה לחברת בת של החברה הציבורית "סיני החזקות ביטוח בע"מ". הרכישה הביאה לגידול ניכר בהיקף הפעילות של שומרה. בשנות ה-90 נכנסה החברה לתחום השמשות גם בכלי רכב, ותחום זה הגביר עוד יותר את מכירות החברה ואת רווחיותה.
בשנים 1998 – 2002 החברה הרחיבה בהדרגה את רישיון המבטח שלה לשאר ענפי הביטוח הכללי, ולפעול באופן של "ביטוח משותף" עם חברות ביטוח מקומיות (מנורה, אריה והדר מקבוצת הפניקס).