במהלך השנים התנועה העניקה ייעוץ, תמיכה והגנה משפטית לחושפי שחיתות בנמל אשדוד, ברשות השידור, ברשות המיסים, במשטרה, בעיריות, במשרד החינוך ובעוד מקומות. במקרים רבים הצליחה התנועה להביא למתן צווי הגנה ממבקר המדינה לחושפי השחיתות, לפיצויים, לביטול הפיטורין, להחזרת חושפי השחיתות לעבודה ועוד. בשנת 2000 אף נקבע בזכות פעילות התנועה תקדים, כשהודח מנכ"ל חברה ממשלתית בשל התנכלותו לחושף שחיתות – זו הייתה הפעם הראשונה בה מנהל הודח בשל התנכלות לחושף שחיתות.
במסגרת ההגנה המשפטית, הצליחה התנועה להוביל גם להלכה תקדימית ומחייבת – "הלכת גרטי" – שנקבעה בעקבות עתירת התנועה משנת 2005 בבית הדין הארצי לעבודה, קובעת עקרון מנחה בדבר חובתה של רשות להשיב את מצבו של עובד שחשף שחיתות לקדמותו, טרם מסכת ההתנכלות שבאה בעקבות נכונותו לפעול ולהתריע על מעשי שחיתות. ההלכה נקבעה בעקבות ערעורה של התנועה בעניינו של עובד משרד הפנים אסף גרטי שפוטר לאחר שהתריע על חשדות לחריגות קשות ממנהל תקין. בעקבות ערעור התנועה, הושב גרטי לעבודתו ונקבעה ההלכה התקדימית – שמסייעת למאבקם המשפטי של כל חושפי השחיתות.
מעבר לכך, הכנסת אישרה בשנת 2008 חוק שהתנועה סייעה רבות בניסוחו וקידומו ושהגישו חברי הכנסת שלי יחימוביץ' ואריה אלדד – חוק הקובע עונש מאסר למעסיק שיפטר או יתנכל לחושף שחיתות וכן מאפשר לחושפי השחיתות לתבוע פיצויים. בנוסף, בשנת 2014 הכנסת אישרה חוק נוסף שנוסח בשיתוף עם התנועה ושהגיש ח"כ מיקי רוזנטל: תיקון לחוק אשר חוקק קודם לכן, מטרת התיקון הייתה לתקן את המצב הנוצר בו חושפי שחיתות לא זכו להגנה אשר מגיעה להם ממבקר המדינה.
יום איכות השלטון ואות אביר איכות השלטון.
אחת לשנה התנועה מקיימת את יום איכות השלטון, במסגרתו מוענקים אותות אביר איכות השלטון לאנשים שתרמו בפועלם למען החברה, הדמוקרטיה ואיכות השלטון במדינה בתחומים רבים ומגוונים: חקיקה, חינוך, עיתונות, ביטחון, משפט, חשיפת שחיתויות ועוד. אות אביר איכות השלטון מוענק על ידי התנועה החל משנת 1995 לאישים בולטים שבמהלך השנה שחלפה פעילותם הייתה מופת לקידום טוהר המידות ושלטון החוק בעיני התנועה. בחירת המועמדים נעשית על ידי ועדה חיצונית המפרסמת את שיקוליה. לדברי התנועה לאיכות השלטון מגיעות מדי שנה מאות פניות למועמדים לקבלת האות. מקבלי האות מתועדים כולם באתר התנועה. האותות מוענקים מתוך האמונה של התנועה שאין די במאבק במי שבפועלם פגעו באיכות השלטון – אחת לשנה כדאי וראוי לציין לטובה גם את אלה שבפועלם חיזקו את איכות השלטון וערכי טוהר המידות.
המכללה לאיכות השלטון.
לאורך שנים עסקה התנועה בצד החינוכי באמצעות המחלקה לחינוך. לפני מספר שנים נפתחה עמותה נפרדת מהתנועה וקרואה המכללה לאיכות השלטון. המכללה מנוהלת באופן נפרד על ידי מנכ"ל נפרד וחבר מנהלים נבחר, אך לה זיקה למטרות התנועה לאיכות השלטון.
זית אירופי
זַיִת אֵירוֹפִּי (שם מדעי: "Olea europaea"), או בשמו הרווח: עץ הזית, הוא עץ ירוק-עד במשפחת הזיתיים הגדל בר בארצות הים התיכון. את העץ מגדלים בכרמים והוא בעל חשיבות כלכלית רבה לאזור זה בשל פריו, המשמש למאכל ולייצור שמן הזית.
מקורו של עץ הזית הוא במזרח התיכון, בארץ ישראל וסביבותיה, שם הוא תורבת לגידול לפני כ-7,000 שנים. כיום עץ הזית נפוץ במיוחד במטעים ביוון, איטליה וספרד שנחשבות ליצרניות שמן הזית הגדולות בעולם. הזית הוא אחד משבעת המינים שנשתבחה בהם ארץ ישראל, המכונה בתנ"ך "ארץ זית שמן ודבש", ועל כן הוא בעל חשיבות גדולה בדת ובתרבות היהודית.
פרי הזית משמש למאכל לרוב לאחר תהליך של כבישה, וכמו כן מופק ממנו שמן זית, המשמש אף הוא למאכל: תיבול, טיגון ובישול. לזית ובעיקר לשמן הזית מיוחסות מעלות תזונתיות ורפואיות. פעולת קטיף הזיתים נקראת מסיק.
עץ הזית.
עץ הזית הוא דו-פסיגי תדיר ירק ופרחיו קטנטנים וערוכים באשכול (בחלקו מורכב). לפרחים לפחות ארבעה עלי גביע מאוחים, ארבעה עלי כותרת מאוחים לבנים, שני אבקנים, עלי בעל שתי צלקות ושחלה עילית ובה שתי מגורות שבכל אחת מהן שתי ביציות, שרק ביצית אחת מתוכן מתפתחת לזרע. הפרי בית גלעין ובטבע מפיצות אותו הציפורים. עם ההבשלה מתכהה צבע הפרי כמעט עד לשחור. ציפת הפרי עשירה בשמן (עד 45%) ובחלבון. הפריחה באפריל או במאי, והפירות מבשילים בסתיו.
העלים נגדיים ומוארכים, צידם העליון קירח ומבריק, ואילו התחתון מכוסה שערות דמויות קשקשים וגונו אפור מכסיף.
עץ הזית מסוגל להגיע לגיל מבוגר מאוד: למעלה מ-1,000 שנים, לעיתים אפילו לכ-2,000 שנים.
בארץ ישראל מצויים כמה עשרות עצי זית עתיקים מאוד. שניים בכפר עראבה וחמישה בכפר דיר חנא מוערכים לגיל של יותר מאלף שנים. כולם עדיין מניבים פרי.
כמה עצי זית גן בגת שמנים שבירושלים מתוארכים לא בוודאות לתקופתו של ישו. ככלל אין אפשרות להעריך במדויק את גילם של עצי הזית העתיקים.
גזע הזית.
מראה שכיח הוא של גזעי עצים עבים ומשורגים. הסיבה לכך היא תכונת הזית להצמיח חוטרים ונצרים. חוטר הוא ענף היוצא מתחתית גזע הזית, והנצר הוא ענף היוצא מבית השורשים. ענפים אלו הופכים לגזעים בפני עצמם, ועוטפים את הגזע הראשוני. כעבור כמה שנים, הגזע הראשון מת ומתפורר, אך העץ ניזון מהגזעים היותר מאוחרים, והמראה הוא של עץ חלול אך בעל היקף גדול.
היסטוריה.
מקורו של הזית הוא בזית הבר, שהיה בעל פרי קטן. ביות הזית נעשה לפני כ-6,000 שנה, במהלך התקופה הכלקוליתית. חוקרים בתחום סוברים כי העדויות לכך הם באתרים ארכאולוגיים מצפון לים המלח ובאזור השומרון, בכתביו של הירונימוס, אחד מאבות הכנסייה, נמסר כי "אין הזית צומח במצרים. אלא היקר ביותר נשלח מאפרים כי ארצו עשירה ביותר בארצות השמן". מאוחר יותר הביאו אותו סוחרים פיניקים מהמזרח התיכון ליוון, ספרד וארצות נוספות באגן הים התיכון.
חקר אבקנים מאובנים מהכנרת ומאגמים אחרים באגן הים התיכון העלה עליה פתאומית באחוז אבקני הזית מכלל האבקנים בכנרת כ-7000 שנים לפני זמננו ובאגם החולה כ-6,500 שנים לפני זמננו, עלייה פתאומית זו מוסברת בהתחלת ביות הזית. באזור האיגאי נצפתה עליה דומה בתקופה מאוחרת יותר באלף החמישי לפני הספירה. גידול הזיתים בארץ ישראל היה ענף חקלאות עיקרי, כאשר רוב היבול שימש להפקת שמן זית. ביישוב היהודי שלפני הקמת מדינת ישראל לא היה גידול הזיתים ענף חקלאי בולט, אולם בכמה מן המושבות הוותיקות כראש פינה, זכרון יעקב, פתח תקווה וכפר תבור גידלו זיתים.
בעבר, שימש צפונה של תוניסיה של היום, לגידול נרחב של הזית, לשם ייצור שמן הזית. גידול נרחב זה, בנוסף לשדות חיטה נרחבים באזור זה, הפכו את חבל ארץ זה למאגר המזון העיקרי של האימפריה הרומית.
כיום, מופק רובו המוחלט של שמן הזית בעולם בארצות אגן הים התיכון, ובראשן ספרד, איטליה ויוון. מדינות מובילות נוספות בתחום הן טורקיה, תוניסיה וסוריה.
שימושים.
השימוש העיקרי לעץ הזית הוא ייצור שמן זית. כמו כן משמשים הזיתים למאכל לאחר שעברו כבישה.
ההבדלים הבולטים בין הזנים לשמן והזנים לכבישה:
משתמשים גם בגוף העץ עצמו - לייצור פריטי ריהוט, גילוף, וגם חפצי נוי וקישוט. עץ הזית נחשב לאיכותי וקשה ומשמש גם להסקה.
ברפואה עממית.
שמן זית מכיל חומצות שומן בריאות - שומן חד בלתי רווי ושומן רב בלתי רווי, וכן אומגה 6 ואומגה 9. הוא טוב לבריאות הלב הדם והעורקים.
ברפואה עממית מייחסים לזית תכונות רבות. מים שבושלו בהם עלי זית, טובים להורדת רמות הסוכר בקרב חולי סוכרת.
הקשרים תרבותיים.
בסיפור תיבת נח, היונה אשר שלח נח לבדוק הקלו המים, שבה כשהיא מחזיקה במקורה עלה של עץ זית, וכך מבשרת את סוף המבול. סמל זה, בשינוי קל (יונה עם ענף זית במקום עלה), הפך לסמל השלום. מאז, הזית מופיע בסמלים נוספים בישראל ומחוצה לה, כגון סמלה של מדינת ישראל וסמל האומות המאוחדות.
יש המחזיקים בארנקם עלה של זית כסגולה למזל.
בישראל, רחוב "הזית" הוא שם הרחוב הנפוץ ביותר - ב-124 עיריות ורשויות מקומיות קיים רחוב בשם זה (נכון לשנת 2006).
במהלך חגיגות ה-120 לקק"ל, נערכה תחרות לבחירת "העץ הלאומי של ישראל", כשלשלב הסופי עלו שבעה מינים. הזית זכה בכמעט 33% מהקולות, ונבחר ל"עץ הלאומי".
ביהדות.
הזית מוזכר פעמים רבות בתנ"ך והוא אחד משבעת המינים בהם השתבחה ארץ ישראל, וממנו ניתן להביא ביכורים. כך לדוגמה הזית הוא הצמח הראשון אליו פנו במשל יותם, דבר המעיד על חשיבותו הרבה.
הזית מתואר במקרא: . ושואלים חז"ל: "מה ראה ירמיה למשול אבותינו כזית? - אלא כל המשקין מתערבים זה בזה והשמן אינו מתערב אלא עומד, כך ישראל אינם מתערבים עם אומות העולם".
ביהדות הזית מסמל גם כסמל לפריון ושפע, וכלשון הכתוב "בניך כשתילי זיתים".
ברכת הזית היא בורא פרי העץ, ואם אכל כזית, ברכתו האחרונה היא ברכת מעין שלוש. ברכה על זית קודמת על ברכת פירות עץ אחרים בשל היותה חלק משבעת המינים.
לפי הגמרא אכילת זיתים היא אחד מן דברים הגורמים לשכחה. לעומת זאת שמן זית גורם לזיכרון, ולכן מומלץ בגמרא לאכול זיתים ביחד עם שמן זית.
זני הזית.
להלן רשימה חלקית של זני זיתים פופולריים:
גידול זיתים בישראל.
בשנת 1942 שטח גידול עצי הזית הכולל בארץ ישראל היה כ-600,000 דונם והיו בה 600 בתי בד, רובם ככולם במגזר הערבי. במהלך השנים קטן שטח גידול עצי הזית בכ-60%, עקב נטישת מטעים, סלילת כבשים ותשתיות וגידול בשטח הבנוי על חשבון האזור הכפרי.