מספטמבר 2000 כיהן אדם פישר כמנהל המוזיקלי של התיאטרון הלאומי של מנהיים. הוא סיים את כהונתו ביולי 2005 בביצוע דמדומי האלים של וגנר. בתקופת כהונתו העלה פישר את התיאטרון לדרגת אחד הטובים בפרשני מוצרט באירופה. הוא החל שני מיזמים חשובים במנהיים, האחד "שבוע מוצרט במנהיים" והשני "אסכולת מנהיים", סמינר קיץ לצעירים מכל רחבי העולם.
התיאטרון הלאומי שם דגש על יצירות מאת מוצרט וביצע רבות מיצירותיו, בהן יצירות בלתי מוכרות, שחוברו בשביל תזמורת מנהים. בסך הכל, אדם פישר ניצח על שתיים או שלוש הפקות חדשות בשנה, ובכלל זה מחזור הטבעת. ארבע ההפקות נוצרו בנפרד בשנת 2000, ואדם פישר ניצח על תשעה מחזורים במשך חמש שנים.
המנצח הבריטי אלכסנדר סורדיד הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי של התיאטרון מאז שנת 2016. קדמו לו בתפקיד המנצחים פרדריק שאזלן (צרפת), אקסל קובר (גרמניה) ודן אטינגר (ישראל).
נאסר אל-לחאם
נאסר אל-לחאם (בערבית: ناصر اللحام, נולד ב-1966 בדהיישה) הוא עיתונאי פלסטיני, העורך הראשי של סוכנות הידיעות הפלסטינית מען ומנהל משרד ערוץ אל-מיאדין בשטחי הרשות הפלסטינית.
אל-לחאם נולד בדהיישה שליד בית לחם למשפחה שמקורה בכפר ליד רמלה, והוא קרוי על שמו על גמאל עבד אל נאצר. בשנת 1982 נעצר עקב פעילותו הפוליטית באש"ף, ובסך הכל נעצר כחמש פעמים וישב כחמש שנים בכלא הישראלי. הוא שוחרר עם סיום האינתיפאדה הראשונה בשנת 1990. היה חבר בוועד הסטודנטים באוניברסיטת בית לחם, שם למד פסיכולוגיה. אחרי סיום לימודיו נסע לז'נבה, ואחר כך עבד בתחנת רדיו בהולנד ולמד תרגום מעברית לערבית בין השנים 90-95.
ויויאן טייכברג
ויויאן טייכברג (Vivian I. Teichberg; 1945– אפריל 2011) היה ביוכימאי ישראלי ופרופסור במחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע.
ויויאן יצחק טייכברג נולד בשווייץ להורים ניצולי השואה, וגדל בבלגיה. אביו היה רופא אשר עשה את הכשרתו באוניברסיטת וינה, ואמו רופאת שיניים. טייכברג למד לתואר ראשון ושני (1967) בכימיה באוניברסיטה החופשית בבריסל. לאחר מכן עלה לישראל. בשנת 1972 סיים דוקטורט בכימיה של חלבונים וביופיזיקה במכון ויצמן, ואחר כך המשיך במשך שנתיים למחקר במסגרת פוסט-דוקטורט. בשנת 1974 המשיך את המחקר במכון פסטר בפריז, ושנה לאחר מכן חזר לישראל והצטרף לסגל מכון ויצמן. בשנת 1981 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 1991 לפרופסור מן המניין. שימש כפרופסור אורח באקול נורמל סופרייר בפריז.
בשנת 1975 גילה טייכברג את הגלקטין (Galectin) (סוג של לקטין) הראשון.
היה נשוי למדענית והסופרת ד"ר מיה לויטה ואב לשתיים. התגורר בסביון.
נפטר בשנת 2011.
בוכרית
בוכרית או בוכורית (אלפבית ערבי بخاری - "בוכרי"` אלפבית קירילי бухори - "בוכורי") היא שפה יהודית, ניב של הטג'יקית שהיא בתורה ממשפחת הלשונות הפרסיות. הבוכרית מדוברת בפי יהודים יוצאי אוזבקיסטן והסביבה, ומספר דובריה כיום מוערך בכ-110,000. 50,000 מהם מתגוררים בישראל וכ-10,000 נוספים עדיין גרים בבוכרה ובסביבתה. יתר דובריה מתגוררים בעיקר בארצות הברית.
כיתר הניבים הפרסיים המודרניים הבוכרית מבוססת על הפרסית הקלאסית, והיא שאלה מספר מילים גדול מעברית, ובמידה קטנה יותר גם מאוזבקית ורוסית. קיימים קווי דמיון בין בוכרית וג'ידי (פרסית-יהודית; Judæo-Persian), ודוברי בוכרית וטג'יקית יכולים להבין אלה את אלה. בוכרית מכונה גם "טג'יקית-יהודית" (רוסית Еврейско-таджикский диалект; אנגלית Judæo-Tajik).
באופן מסורתי וכשפות יהודיות אחרות, נכתבה השפה באלפבית עברי. בלחץ השלטונות הסובייטיים היא החלה נכתבת, כטג'יקית, באלפבית לטיני, החל בשנות ה-20 של המאה ה-20, והחל מ-1940 באלפבית קירילי. באותו מועד נסגרו בתי הספר היהודיים במרכז אסיה הסובייטית ותיאטרון שפעל כ-10 שנים, והשימוש באלפבית העברי התייחד רק לתפילה ולשימושי קודש. רוב הפרסומים בבוכרית החל משנות ה-40 של המאה ה-20 נעשו באלפבית קירילי, ורוב דוברי הבוכרית לא שלטו שוב בקריאת אות עברית.
חיים סטיינבך
חיים סטיינבך (Haim Steinbach; נולד ב-1944 ברחובות) הוא אמן, צייר ופסל אמריקאי ממוצא ישראלי.
נולד ברחובות למשפחה של ניצולי שואה וגדל בתל אביב. בשנת 1957 הוא היגר עם משפחתו לארצות הברית ומאז מתגורר בניו יורק. הוא החל לצייר כבר בגיל 15. הוא למד ציור במכון פראט בברוקלין (1968-1962), באוניברסיטה אקס-מרסיי (1966-1965) ובשנת 1971, כשהיה בן 27 החל ללמוד לתואר שני באמנות באוניברסיטת ייל.
מאנאה מנסקו
בוכורית
ולדימיר טיסמנאנו
לאונטה טיסמנאנו
עמרני
עמרני הוא שם משפחה יהודי-תימני שמקורו בעיר או במחוז עמראן שבתימן.
ציאנוזיס
כחלון
אנג'לו סקיאביו
אנג'לו סקיאביו (באיטלקית: Angelo Schiavio; 15 באוקטובר 1905 – 17 באפריל 1990) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ בבולוניה ובנבחרת איטליה, עמה זכה במונדיאל 1934. נודע בכוחו הפיזי שאפשר לו להבקיע שערים רבים.
קריירה.
סקיאביו שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת של בולוניה ב-1922. בעונתו הראשונה הוא שותף במשחקים מועטים, אך הותיר יכולת מרשימה. בשנים הבאות הפך סקיאביו לכובש השערים המצטיין של בולוניה, וב-1925 הוליך את הקבוצה לזכייה באליפות הראשונה בתולדותיה, תוך כדי הבקעת 16 שערים. ב-1929 הגיע סקיאביו לעונתו הטובה ביותר, עם מאזן גבוה במיוחד של 30 שערים ב-26 משחקים, וזכה עם קבוצתו באליפות נוספת. הייתה זו העונה האחרונה שהתקיימה במבנה התחלתי של ליגות אזוריות; בשנה שלאחר מכן יצאה לדרך הסרייה א' המודרנית.
ב-1931/32, העונה השלישית לקיום הליגה החדשה, סיים סקיאביו כמלך השערים עם 25 כיבושים. גם בעונות הבאות המשיך להפגין יכולת משחק טובה, וב-1936 היה שותף לזכיית בולוניה באליפות המודרנית. לאחר זכייה זו נדחק מעמדו של סקיאביו, שהגיע לגיל מבוגר, והוא הפך לשחקן שולי בסגל. הוא שותף בשני משחקים בלבד בזכייתה הרביעית של הקבוצה באליפות כעבור שנה, והודיע על פרישתו ממשחק ב-1938. סקיאביו סיים את תקופתו בבולוניה עם 244 שערים בכל הטורנירים, שמהווים שיא בתולדות המועדון עד היום.
בנבחרת הלאומית של איטליה ערך סקיאביו הופעת בכורה בגיל 20, במשחק מול ב-1925. באותו מפגש הבקיע את שני השערים בניצחונה של נבחרתו. הוא השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת אמסטרדם ב-1928 והיה שותף לזכייה במדליית הארד, לאחר שהבקיע ארבעה שערים.
סקיאביו נכלל בהרכב הנבחרת של ויטוריו פוצו לקראת טורניר גביע העולם ב-1934. הוא שימש כחלוץ המרכזי בחוליית ההתקפה של הנבחרת, כשהוא נתמך בשחקנים כמו ריימונדו אורסי וג'וזפה מאצה, והיה גורם עיקרי בזכייתה הראשונה של איטליה בגביע. בסיבוב הראשון של הטורניר הבקיע שלושער בניצחון 1:7 על נבחרת ארצות הברית החובבנית. לאחר מכן סייע לאיטליה להמשיך עד למשחק הגמר, שם פגשה את נבחרת צ'כוסלובקיה. לאחר תיקו 1:1 בתום הזמן הרגיל הבקיע סקיאביו את שער הניצחון בהארכה. לאחר משחק זה סיים את דרכו במדי הנבחרת, עם מאזן כולל של 15 שערים ב-21 משחקים.
ארבעת שעריו של סקיאביו בגביע העולמי הקנו לו את תואר מלך השערים של הטורניר יחד עם שני שחקנים נוספים, אך בשנת 2006 קבעה פיפ"א כי לאולדז'יך ניידלי הצ'כי היו חמישה שערים באותו טורניר, ובשל כך הוענק התואר לניידלי לבדו.
בילבורד הוט 100 (2000–2009)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים האמריקניים השבועיים בילבורד הוט 100 שנערכו משנת 2000 עד שנת 2009.
מצעד הבילבורד הוט 100 הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה האמריקאית המתעדכן מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. במצעד משוקללים נתוני המכירות בארצות הברית (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו האמריקאיות.
שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
♪  – הסינגל הנמכר ביותר בארצות הברית באותה השנה
סקירה כללית.
במהלך שנת 2005 הצליחו חמישה אמני סולו/הרכבים חדשים להגיע לראשונה למקום הראשון במצעד הבילבורד כאמני סולו או כאמנים אורחים. האמנים הללו הם: כריס בראון, מאריו, אוליביה, גוון סטפאני, וקארי אנדרווד.
הלהיט ששהה במהלך 2005 בצמרת המצעד במשך הזמן הרב ביותר הוא שירה של הזמרת מריה קארי "We Belong Together" (במשך 14 שבועות לא רצופים). סינגלים אחרים אשר כיכבו בצמרת המצעד במשך שבועות רבים כוללים את שירו של קניה וסט "Gold Digger" (נשאר בצמרת המצעד במשך 10 שבועות רצופים), שירו של מאריו "Let Me Love You" (נשאר בצמרת המצעד במשך 9 שבועות) ושירו של 50 סנט "Candy Shop" (נשאר בצמרת המצעד במשך 9 שבועות).
מריה קארי הייתה האמנית היחידה שהצליחה להכניס לצמרת המצעד שני שירים שונים במהלך שנת 2005.
במהלך שנת 2006 הצליחו 12 אמני סולו/הרכבים חדשים להגיע לראשונה למקום הראשון במצעד הבילבורד כזמרים ראשיים או כאמנים אורחים. האמנים הללו הם: אקון, ג'יימס בלאנט, ני-יו, דניאל פאוטר, ריהאנה, שאקירה, טיילור היקס, נלי פורטדו, טימבלנד, פרגי, ג'סטין טימברלייק וטי. איי. זמרת הריתם אנד בלוז ביונסה נואלס וזמר הפופ ג'סטין טימברלייק היו האמנים היחידים שהצליחו להכניס למקום הראשון במצעד שני שירים שונים במהלך שנת 2006.
הלהיט ששהה במהלך 2006 בצמרת המצעד במשך הזמן הרב ביותר הוא שירה של ביונסה "Irreplaceable" (במשך 10 שבועות רצופים מסוף דצמבר ועד סוף פברואר 2007). סינגלים אחרים אשר כיכבו בצמרת המצעד במשך שבועות רבים כוללים את שירו של ג'סטין טימברלייק "SexyBack" (נשאר בצמרת המצעד במשך 7 שבועות רצופים) ושירה של נלי פורטדו "Promiscuous" (נשאר בצמרת המצעד במשך 6 שבועות).