בשנת 1986 החליט הוועד האולימפי כי משחקי החורף האולימפיים ומשחקי הקיץ האולימפיים לא ייערכו באותה שנה. אולימפיאדת לילהאמר בנורווגיה הייתה הראשונה שנערכה בשנה שונה ממשחקי הקיץ.
השתתפו בהם לראשונה משלחות נפרדות מצ'כיה ומסלובקיה לאחר התפרקותה של צ'כוסלובקיה, ומשלחות נפרדות מהרפובליקות שהתפרקו מברית המועצות. במשחקים אלה יוצגה ישראל בפעם הראשונה על ידי מיכאל שמרקין בהחלקה אמנותית.
אולימפיאדת נאגנו (1998).
במשחקי חורף אלו השתתפו מעל 2,000 ספורטאים. המשחקים נערכו בנאגנו שביפן. ישראל השתתפה בפעם השנייה ושלחה 3 ספורטאים, כשאל שמרקין הצטרפו גלית חייט וסרגיי סחנובסקי בריקוד על קרח.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).
משחקי החורף של שנת 2002 נערכו בסולט לייק סיטי שביוטה בארצות הברית. לפני פתיחת המשחקים התברר שאנשי עיריית סולט לייק סיטי שיחדו חלק מחברי הוועד האולימפי הבינלאומי על מנת שהמשחקים ייערכו בעירם - דבר שהוביל להתפטרותם של חלק מחברי הוועד.
לישראל היו במשחקים אלו 5 נציגים: שני צמדים בריקוד על קרח ומחליקה על הקרח במסלול קצר. גלית חייט וסרגיי סחנובסקי רשמו את הישג השיא של ישראל עד כה כשסיימו במקום השישי.
אולימפיאדת טורינו (2006).
אולימפיאדת החורף ה-20 נערכה מ-10 בפברואר עד 26 בפברואר 2006 בעיר טורינו וב-6 מקומות נוספים במחוז פיימונטה באיטליה.
המשלחת הישראלית כללה 5 ספורטאים: שני צמדים בריקוד על קרח וגולש סקי. גלית חייט וסרגיי סחנובסקי, בפעם השלישית באולימפיאדה, סיימו במקום השמיני.
אולימפיאדת ונקובר (2010).
אולימפיאדת החורף ה-21 נערכה בין 12 בפברואר ל-28 בפברואר 2010 בוונקובר שבקנדה.
המשלחת הישראלית כללה 3 ספורטאים: צמד בריקוד על הקרח וגולש סקי אלפיני. הצמד אלכסנדרה ורומן זרצקי סיימו במקום העשירי בריקוד על קרח במסגרת ענף החלקה אמנותית.
אולימפיאדת סוצ'י (2014).
אולימפיאדת החורף ה-22 נערכה בין 7 בפברואר ל-23 בפברואר 2014 בסוצ'י שברוסיה. המשחקים התקיימו במתקני ספורט שהוקמו בעיר על חוף הים השחור ובאתר הסקי קרסנאיה פוליאנה שנמצא בהרי הקווקז, מרחק כ-50 קילומטר מלב העיר.
המשלחת הישראלית כללה 5 ספורטאים, שהתחרו בשלושה ענפים. בהחלקה אמנותית, אלכסיי ביצ'נקו סיים במקום ה-21, לאחר שהשיג 177.06 נקודות. יבגני קרסנופולסקי ואנדריאה דוידוביץ' התחרו בהחלקה אומנותית לזוגות. הם סיימו את התחרות במקום ה-15. בכך היו לזוג הישראלי הראשון בישראל שמגיע לשלב הגמר בתחרות לזוגות ספורטיביים בהחלקה אמנותית. בסקי אלפיני, וירג'יל ואן דה פוט היה אמור להתחרות בסלאלום וסלאלום ענק, אך נפצע בחימום שלפני תחרות הסלאלום ולא הופיע לתחרות. בהחלקה מהירה במסלול קצר, ולדיסלב ביקנוב התחרה בשלושה מקצים.
אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018).
אולימפיאדת החורף ה-23 נערכה בין 9 בפברואר ל-25 בפברואר 2018 בפיונגצ'אנג שבקוריאה הדרומית.
המשלחת הישראלית הייתה הגדולה ביותר בתולדות ההשתתפות הישראלית במשחקי החורף האולימפיים וכללה 10 ספורטאים.
אולימפיאדת בייג'ינג (2022).
אולימפיאדת החורף ה-24 נערכה בין ה-4 בפברואר ל-20 בפברואר 2022 בבייג'ינג שבסין, שהפכה לעיר הראשונה שארחה הן אולימפיאדת חורף והן אולימפיאדת קיץ, אותה אירחה ב-2008. אתר הסקי האולימפי מרוחק כ-200 ק"מ ממתקני הספורט בעיר.
אולימפיאדות החורף הבאות.
אולימפיאדת מילאנו-קורטינה (2026).
אולימפיאדת החורף ה-25 תיערך ב-2026 במילאנו וקורטינה ד'אמפצו באיטליה. מילאנו תארח את טקס הפתיחה ואת מרבית ענפי ספורט האולמות כגון הוקי קרח, קרלינג והחלקה אמנותית על הקרח, בעוד קורטינה ד'אמפצו תארח את מרבית ענפי הסקי, חלקם באתרים שאירחו תחרויות גם באולימפיאדת החורף בקורטינה ד'אמפצו ב-1956. המרחק בין מילאנו לקורטינה ד'אמפצו הוא מעל 400 ק"מ, אך השימוש במתקנים קיימים הוזיל את ההצעה.
סטטיסטיקות.
מדליות אולימפיות לפי מדינות.
הערה:&lt;br&gt;
אם מחברים את המדליות של גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית בין השנים 1952 ו-1988, לגרמניה יש 107 מדליות זהב, 104 כסף, 88 ארד, וסה"כ 299 מדליות.
אולימפיאדת חורף
אולימפיאדת החורף
תכונות של גלים
החזרה (אופטיקה)
החזרה היא תופעה באופטיקה גאומטרית, המתרחשת כאשר אור פוגע במשטח, וחלק ממנו או כולו מוחזרים אל המרחב בזווית החזרה, כלומר, נוצרת השתקפות.
בהחזרת אור, כמות האור המוחזרת ממשטח כלשהו תלויה בחומר המשטח, אשר משתנה מאחד למשנהו.
זווית הפגיעה היא הזווית שבין קרן האור הפוגעת במשטח, לבין אנך היוצא מהמשטח בנקודת הפגיעה. זווית ההחזרה היא הזווית שבין קרן האור המוחזרת מהמשטח, לבין האנך למשטח.
חוקי ההחזרה:
במקרה של אלומת אור, יחול חוק ההחזרה על כל אחת מהקרניים באלומה, ותיווצר החזרה של כל אחת מהקרניים בזווית השווה לזווית הפגיעה. כתוצאה מכך, מקבלים אלומת אור החוזרת בזווית שווה לזווית הפגיעה במשטח.
השפעת מאפייני המשטח על האור המוחזר.
למאפייני המשטח עליו נקרין יש השפעה רבה על אופן החזרת קרן האור. מאפייני המשטח יכולים לקבוע היווצרות של תופעות פיזיקליות נוספות כגון: שבירת אור, בליעת אור וכדומה.
משטח מישורי וחלק יוצר השתקפות של העצמים באמצעות הקרניים המוחזרות, כמו השתקפות ממים שקטים בתמונה.
חספוס המשטח.
רמת החספוס של המשטח המוקרן משפיעה על ההחזרה. משטח מחוספס מחזיר פחות אור ממשטח חלק. לדוגמה, שיש מחוספס יחזיר פחות אור משיש חלק, שעבר ליטוש. הסיבה לכך היא שחלק מהקרניים החוזרות במשטח מחוספס נתקלות בחלקי המשטח ואז נבלעות, או לחלופין כיוון החזרה שלהן משתנה (ולכן אינן חוזרות במרוכז אלא נפוצות לכל עבר).
אטימות המשטח.
אטימות המשטח המוקרן תקבע האם תיווצר "שבירה". כאשר המשטח אטום לחלוטין, לדוגמה במראה, תיווצר החזרה מלאה של הקרניים הפוגעות. לעומת זאת, כאשר המשטח שקוף או שקוף למחצה, חלק מהקרניים יעברו את המשטח ותיווצר שבירה.
סוג החומר.
סוג החומר שממנו עשוי המשטח יקבע כמה מהקרניים יבלעו במשטח, וכמה מהן יוחזרו ממנו. בליעת אור היא תופעה בה אנרגיית הפוטונים, הם החלקיקים מהם עשויה קרן אור, נבלעים בחומר, ובכך מעלים את כמות האנרגיה בו.
[מומלץ לקרוא על תופעה זו בהרחבה בערך בליעת אור.]
תחומים נוספים.
חוקי ההחזרה החלים על קרני אור מאפיינים גם מצבים נוספים בפיזיקה כדוגמת פגיעה של גוף אלסטי במשטח קשיח. מסיבה זו חוק ההחזרה תומך בתפישת האור כחלקיק, שקידם אייזק ניוטון.
ניתן להסיק מחוק ההחזרה, באמצעות שיקולים גאומטריים, שעבור מראה ישרה, מרחק הדמות המשוקפת מהמראה שווה למרחק העצם המשתקף בה. (אם כי השניים בצדדים מנוגדים של המראה. לעומת זאת, ניתן לראות כי מראות פרבוליות יכולות למקד אור, ולכן נעשה בהן שימוש בזרקורים, טלסקופים ועוד.
התאבכות
הִתְאַבְּכוּת היא תופעה פיזיקלית, המתרחשת כאשר גלים נפגשים במרחב. באזור המפגש נוצרת תבנית דמוית שריג מכיוון שבהכרח מתקבלות נקודות במרחב בהן שיא של גל אחד נפגש עם עמק של גל אחר תוך התבטלות הדדית (מלאה או חלקית בהתאם לעוצמותיהם, ז"א עוצמה א' פחות עוצמה ב'), ולעומתן מתקבלות נקודות בהן שיאי שני גלים נפגשים תוך יצירת שיא משותף בעל עוצמה שהיא סכום העוצמות.
עקרונות.
משוואת הגלים היא משוואה ליניארית הומוגנית, ועל כן, כתוצר של סופרפוזיציה, הגודל הפיזיקלי הנובע ממקורות גליים שונים מתנהג כגל שעוצמתו בכל נקודה במרחב שווה לסכום הגדלים שנובעים מכל מקור. אם הגודל הפיזיקלי הוא גודל וקטורי מתקבל סכום וקטורי. על מנת לקבל תבנית התאבכות שאינה משתנה בזמן, על הגלים המתאבכים להיות קוהרנטיים.
הגל הפשוט ביותר לתיאור הוא גל סינוסי, שבנקודה קבועה במרחב מתואר על ידי הפונקציה:
כאשר A משרעת הגל, formula_2 התדירות הזוויתית שלו, t הזמן ו-formula_3 מופע התחלתי כלשהו. במערכת שבה שני מקורות של גלים סינוסיים, הערך y יהיה סכום הערכים הנוצרים על ידי כל מקור. סכום זה יהיה גל סינוסי בעצמו רק אם התדירויות של שני הגלים זהות במדויק, אז נקראים הגלים קוהרנטיים. אם גם המשרעות של שני הגלים שוות, ניתן בעזרת זהויות טריגונומטריות לראות שסכומם הוא גל סינוסי באותה התדירות, שהמשרעת והמופע ההתחלתי שלו נקבעים על ידי הפרש המופע בין שני הגלים בלבד:
הגל הכולל הוא בעל משרעת מקסימלית כאשר הפרש המופע בין שני הגלים היוצרים אותו הוא אפס (אז הם נקראים שווי מופע). התאבכות כזו נקראת התאבכות בונה, ובה השיאים של שני הסינוסים נפגשים כך שהשיא של סכומם גדול פי שניים מהשיא של כל אחד מהם. אם הפרש המופע בין שני הגלים הוא 180 מעלות (אז הם נקראים הפוכי מופע), השיא של הגל האחד נפגש עם השפל של הגל האחר וכתוצאה מהתבטלות הדדית סכומם מתאפס וההתאבכות נקראת התאבכות הורסת.
תבנית התאבכות היא המשרעת הכוללת של גלים מתאבכים בנקודות שונות במרחב. כל מקור יוצר גל שבו נקודות שוות מופע נעות במרחב, כך שהפרש המופע בין שני גלים תלוי במיקום המקורות. הדוגמה הפשוטה ביותר להתאבכות היא זו המתקבלת משני מקורות נקודתיים המקרינים אור מונוכרומטי. כל אחד מהם יוצר סביבו גל כדורי, והשדה החשמלי הכולל הוא סכום של שני גלים סינוסיים כדוריים. בנקודות שבהן הסינוסים הם שווי מופע תתקבל התאבכות בונה ועוצמת האור שם תהיה גבוהה יותר מזו שמתקבלת מכל מקור לחוד. בנקודות שבהן הגלים משני המקורות הם הפוכי מופע תתקבל התאבכות הורסת ותראה החשכה. מיקום נקודות ההתאבכות ההורסת ונקודות ההתאבכות הבונה שבתבנית ההתאבכות תלוי בהפרש המופע ההתחלתי בין שני המקורות, באורך הגל שלהם ובמרחק ביניהם.
דוגמאות.