בתחילת שנות החמישים הקימה שרובר עסק פרטי. ולטר איתן, מנכ"ל משרד החוץ, שכר את שירותיה ותפקידה היה ללוות אישים חשובים בעת ביקורם בארץ. בשנת 1954 פגשה את מיילס שרובר, איל-פלדה יהודי עשיר מוונצואלה, שהגיע לביקור בישראל כמלווה מטעם משרד החוץ. שנה אחר כך, ב-1955, נישאה לו והוא אימץ את בנה גבריאל. המשפחה חיה זמן מה בקראקס ובשנת 1958 חזרה לישראל. המשפחה גרה בוילה שרובר, בשכונת טלביה בירושלים. באותן שנים הייתה פעילה עם בעלה למען הקמת תיאטרון ירושלים. לאחר מות בעלה בשנת 1976 המשיכה גיטה לנהל את וילה שרובר ולארח בה רבים מנכבדי העולם. בשנת 1988 נפטר בנה גבריאל ממחלת האיידס ומאז פעלה רבות להנצחת שמו, באמצעות קרן גבריאל שרובר. היא פיקחה על עבודות הקמת בית גבריאל שעל שפת הכנרת, שבו לפי רצונה היה אמור להיחתם הסכם השלום בין ישראל לסוריה.
בשנת 1995 החליטה קרן גבריאל שרובר להעניק את "פרס גבריאל לשלום".
בשנת 1997 הוענק לגיטה שרובר אות יקיר ירושלים. מיילס שרובר זכה בפרס בשנת 1975.
שרובר נקברה בהר המנוחות בירושלים.
מטוסי קרב מהדור החמישי
משמר הגבול הטורקמני
אוטרמר
אוּטְרמֶר (צרפתית: Outremer; או בעברית: מעבר לים) היה השם שניתן בימי הביניים למדינות הצלבניות שנוסדו לאחר מסע הצלב הראשון, דהיינו, ממלכת ירושלים, רוזנות טריפולי, רוזנות אדסה ונסיכות אנטיוכיה. למונח שורשים עתיקים יותר והוא שימש כמקבילה למונח העברי חו"ל (חוץ לארץ), כך בשמו של לואי הרביעי, מלך צרפת (921–954), הידוע גם כלואי שמעבר לים (בצרפתית Louis IV d'Outremer).
כיום מקובל הביטוי תוך רישומו עם מקף (outre-mer) ככינוי למושבות צרפת מעבר לים (בניגוד לצרפת המטרופוליטנית), הנחלקות לטריטוריות שמעבר לים (Territoires d'outre-mer, ראשי תיבות TOM) ולחבלים מעבר לים (Départements d'outre-mer, ראשי תיבות DOM), והמכונים בהכללה "צרפת מעבר לים" (France d'outre-mer).
נחותי
הנחותי (מילה ארמית שפירושה "היורדים", מכונים גם רבותינו היורדין מארץ ישראל) היו חכמים בתקופת התלמוד שהיו יורדים מארץ ישראל לבבל ועולים מבבל לארץ ישראל ומשמשים כשליחים ומגשרים בין שני המרכזים הגדולים של האמוראים יוצרי התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי. קשר זה התקיים לפחות כמאה וחמישים שנה.
הסבר השם.
חז"ל מכנים את פעולת האדם היוצא מארץ ישראל לארץ אחרת בשם ירידה, על-פי העקרון ההגותי ש"ארץ ישראל גבוה מכל הארצות". עקרון זה בא לידי ביטוי כבר בתורה בפסוק: "אנכי ארד עמך מצרימה ואנכי אעלך גם עלֹה". המילה "ירד" בארמית היא: "נחת", וברבים "נחותי", וכן בעברית מודרנית "נוֹחת" פירושו יורד.
מרכזי התורה וההנהגה הגדולים של היהדות בתקופת התלמוד היו בבבל ובארץ ישראל, ובין מרכזים אלו התקיים קשר באמצעות אותם חכמים שחזרו ועברו בין המרכזים הנ"ל. לכן יש מי שמכנה את ה"נחותי" בשם: "מקשרים". יש חכמים שעברו לארץ ישראל אחרי תקופה ארוכה שבה למדו בבבל, וכן להפך. גם מבין אלה היו שכונו 'נחותי', כי עם עוברם למרכז השני העבירו מסורת תלמודית רבה.
יש מקומות בגמרא שבהם מכונים הנחותי גם בשם "נחותי-ימא" - יורדי הים. אך יש הטוענים כי זו שגיאת העתקה, עקב העובדה שבמקומות אחרים מדווחת הגמרא על שאלות אודות צמחים ובעלי חיים שנשאלו מנחותי ימא. אכן, אפשר כי אין זו שגיאה, אלא הכוונה ב"ימא" איננו לים, אלא לכיוון ימה - למערב (כך מפרש רבנו חננאל בסוכה מג, א: "כל נחותי מערבא..."), והכוונה אפוא ליורדי מערב, שמוצאם מארץ ישראל שבמערב.
חכמים שכונו בתואר זה.
בין האמוראים המפורסמים שכונו בתואר זה ודבריהם צוינו בגמרא נמנים החכמים הבאים:
טמרמה, ניו סאות' ויילס
נחותי ימא
טמרמה
טמרמה (באנגלית: Tamarama) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council).
גאוגרפיה.
טמרמה ממוקם כ-7 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, לחוף ים טסמן (האוקיינוס השקט). לפרבר רצועת חוף קטנה, הקרויה חוף טמרמה. הפרוורים הגובלים בו הן ברונטי מדרום, בונדיי ממערב ובונדיי ביץ' מצפון. טמרמה הוא מהפרוורים הקטנים בסביבתו, וכולל את רצועת החוף ומספר רחובות ממערב לה.
היסטוריה.
הפרוור נודע בתחילה כ"דיקסון ביי" על ידי המתיישבים האירופאים הראשונים, אך שמו שונה לטמרמה בתחילת המאה ה-19. מקור השם הוא ככל הנראה "גמה-גמה" (Gamma Gamma), מילה באבוריג'ינית, והפרוור מופיע תחת שם זה במפות צבאיות מתחילת המאה ה-19.
בשנת 1887 הוקם בפרוור גן השעשועים הראשון בסידני, שנקרא אקווריום בונדיי (Bondi Aquarium). הפארק כלל רכבת הרים משוכללת, שהייתה מתוחה מעל קו החוף ונתנה לרוכבים בה תחושה שהם צוללים לתוך גלי האוקיינוס. גורמי משיכה נוספים בגן כללו מופעי וודוויל ואקווריום המציג חיות ודגים מרשימים, כגון כלבי ים וכרישים. גן השעשועים הפך לסימן ההיכר של הפרוור, אך לאחר 18 שנות פעילות בשנת 1906 נסגר לבסוף ונמכר. הפארק נפתח מחדש ומותג בשנית כעיר הפלאות (Wonderland City), ובמקום רכבת ההרים כלל ספינת אוויר שצפה מעל, רכבת קיטור דוהרת מסביב לאתר במסלול של 2 מייל ופילה בשם אליס שניתן לרכב על גבה לאורך החוף. גן השעשועים קיבל אספקת כח מתחנת כוח פנימית, מונעת קיטור. עיר הפלאות החזיקה מעמד 14 שנה, אך סבלה מתלונות חוזרות ונשנות של תושבי הפרוור בנוגע לצער בעלי חיים, תפעול ספינת האוויר ומניעת גישה לחוף. בשנת 1920 קנתה המועצה את שטח הגן ופינתה אותו לחוף, לרווחת התושבים.
תרבות.
טמרמה הוא מהפרוורים הקטנים בסידני, ואינו כולל מוסדות תרבות פרט לחוף טמרמה, שלו חשיבות תרבותית. בטמרמה הוקם ב-1906 ארגון חילוץ והצלת גולשים, מהמועדונים הראשונים מסוגו באוסטרליה ובעולם. אף על פי שחוף טמרמה חשוף לזרמי ים חזקים, לא איבד מועדון ההצלה ולו גולש אחד מאז היווסדו, והוא מחלץ שנתית כאלף גולשים יותר ממועדונים דומים בחופי סידני האחרים.
חוף טמרמה זכה גם לכינוי המקומי "גלמרמרה", תודות למסורת ארוכת שנים של ידוענים הבאים להשתזף במקום.
הטיילת המשתרעת מעל ולאורך חוף טמרמה היא חלק מ"צעדת החוף מבונדיי לברונטי", טיילת ארוכה שמתוחזקת על ידי מועצת וייברלי כמוקד משיכה תיירותי. בטיילת זו מתארחת תערוכת פסלים שנתית, "פסלים לצד הים" (Sculpture by the Sea).
בן-ציון שנקר
בן ציון שנקר (י"ח באייר תרפ"ה, 12 במאי 1925 - י"ט בחשון תשע"ז, 20 בנובמבר 2016), היה מוזיקאי, זמר ומלחין יהודי.
ידוע כ'בעל המנגן' הידוע ביותר של חסידות מודז'יץ ומהיוצרים הבולטים במוזיקה החסידית. שר, הלחין והוציא לאור עשרות תקליטים, קלטות ודיסקים של ניגוני מודז'יץ שהלחינו אדמו"רי החסידות ושהלחין הוא. בין שיריו הידועים ביותר "אשת חיל", ו"מזמור לדוד" המושרים בבתים רבים כחלק מזמירות השבת, לעיתים ללא ידיעת זהות יוצרם, "ולירושלים עירך", ועוד.
קורות חיים.
שנקר נולד בשכונת לואר איסט סייד במנהטן ולמד בישיבת תורה ודעת בברוקלין. בשנות ה-40 התוודע לאדמו"ר שאול ידידיה אלעזר טאוב ממודז'יץ זמן קצר אחרי בואו מאירופה לארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה, ומאז היה קשור לכל אדמו"רי מודז'יץ ולעת זקנותו ביקר מספר פעמים בארץ ישראל אצל מורו ורבו האדמו"ר רבי חיים שאול ממודז'יץ. בישיבת תורה ודעת הכיר את שלמה קרליבך והפגיש אותו עם עולם הניגון של חסידות מודז'יץ. לימים התבטא קרליבך כי אין לו אף ניגון אחד שלא הושפע ממודז'יץ.
שנקר, בוגר הקונסרבטוריון למוזיקה בניו יורק, ידוע כראשון שהקליט מוזיקה חסידית אותנטית בצורה מקצועית. במהלך חייו הלחין כ-600 לחנים והוציא למעלה מעשרה אלבומים המופצים בעולם כולו. על פי שרה פרידלנד בן-ארזה: "אופי שירתו והלחנתו אותנטי ועממי, וביצועיו חמים ומעודנים". הוא התגורר בפלטבוש בניו יורק ושימש כבעל תפילה בשטיבל המקומי של מודז'יץ.
ב-2004 העביר את האוסף הגדול של ניגוני מודז'יץ שהיה ברשותו שכלל מאות הקלטות ודפי תווים רבים לטובת "המכון לתיעוד ושימור ניגוני מודז'יץ" בראשות עורך-דין דוד זעירא. אוסף זה היה מקור חשוב ומרכזי להקמת המכון.
ב-2007 ביקר בישראל והשתתף בערב הצדעה מיוחד שנערך לכבודו בהשתתפות האדמו"ר ממודז'יץ, חזנים ואורחים. בערב נוגנו רבות מיצירותיו במשך שעות.
ב-20 בנובמבר 2016 נפטר בארצות הברית בגיל 91. הלווייתו התקיימה בבית הלוויות שומרי הדת בבורו פארק, במהלכה אמר החזן יצחק מאיר הלפגוט אל מלא רחמים. נקבר בבית החיים במונסי.
בן ציון שנקר
הנחותי
קדחת מוח יפנית
עיקרון הרדי-ויינברג
בעל תפילה
נישואים פלוס
ריימונד פלטון
ריימונד ברנרד פלטון הבן (באנגלית: .Raymond Bernard Felton Jr; נולד ב-26 ביוני 1984 במריון, דרום קרוליינה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז.
קריירת תיכונים ומכללות.
פלטון התחיל את קריירת הכדורסל שלו בתיכון לאטה, שבדרום קרוליינה. פלטון הוביל את התיכון לשתי אליפויות ומאזן של 104 ניצחונות מול 9 הפסדים בלבד. פלטון קלע בשנתיים האלו 2,992 נקודות, ו-117 זריקות לשלוש. פלטון זכה בתואר "מר כדורסל של דרום קרוליינה" בשתי שנותיו בתיכון, וב-2002 זכה בתואר המכובד על שם ג'יימס נייסמית', ונבחר באותה שנה להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, ביחד עם שון מאי ורשאד מקנטס.
למד ושיחק באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בשנתו הראשונה נבחר לשחקן השנה של קרוליינה הצפונית, ונבחר 3 פעמים לשחקן השבוע של החוף האטלנטי. הוא מסר באותה שנה 236 אסיסטים וקלע 12 נקודות בממוצע. בשנתו השנייה כמעט זכה בפרסים על שם בוב קוזי וג'יימס נייסמית'. באותה שנה הוא מסר 213 אסיסטים, חטף 63 כדורים, וקלע 11.5 נקודות בממוצע. בנוסף הוביל את קבוצתו באחוזי עונשין, 81%.