הטיפול במקרה כזה צריך לכלול הורדה של לחץ הדם, אולם לא בצורה אגרסיבית מדי, על מנת לשמר את זרימת הדם למוח ולמנוע איסכמיה או אף אירוע מוחי. על כן, המטרה הטיפולית אצל חולים המציגים תמונה של יתר לחץ דם מליגננטי עם אנצפלופתיה, היא הורדת לחץ הדם הממוצע בלא יותר מ-25% בתוך דקות ועד שעתיים, או הורדת לחץ הדם לרמות של 160/100-110. ניתן לעשות זאת באמצעות ניטרופרוסיד בעירוי תוך-ורידי, המשמש מרחיב קצר טווח, כאשר טיפול בלבטולול ובנירקדיפין מקובל גם הוא. אם אין אנצפלופתיה או אירוע חירום אחר, מקובל להוריד יתר לחץ דם על פני זמן ארוך יותר (שעות ולא דקות). לצורך זה ניתן לתת תרופות קצרות טווח כגון קפטופריל, קלונידין או לבטולול.
צבי הנינג'ה (סרט, 1990)
צבי הנינג'ה (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles) הוא סרט לייב אקשן אמריקאי מסוגת גיבורי-על, עיבוד קולנועי המבוסס על חוברות הקומיקס צבי הנינג'ה מאת קווין איסטמן ופיטר ליירד. הסרט יצא לראשונה לאקרנים בארצות הברית ב-30 במרץ 1990.
סרט הקולנוע מציג את סיפור המקור של ספלינטר והצבים, המפגש הראשון בינם לבין אפריל אוניל וקייסי ג'ונס, והעימות עם שרדר וכנופיית הרגל שלו. הסרט שמר על האווירה האפלה שבחוברות הקומיקס, בעוד מספר אלמנטים נלקחו מסדרת האנימציה שיצאה באותה תקופה, כמו למשל היותה של אפריל שדרנית חדשות והמסכות הצבעוניות של הצבים (בניגוד למסיכות האדומות שבקומיקס). לסרט יצאו שני המשכים בשנות ה-90 של המאה ה-20. הוא הפך לסרט העצמאי המצליח ביותר בכל הזמנים לזמן יציאתו, התמקם במקום התשיעי ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר לשנת 1990, ונחשב לסרט המצליח ביותר בזיכיון.
עלילת הסרט.
סיפור המקור של צבי הנינג'ה מסופר ברקע הסרט, כאשר עקב מגע עם פסולת רעילה של מוטגן ארבעה צבים קטנים בביוב של העיר ניו יורק הופכים לצבים ענקיים דמויי אדם. הם נאספים בידי עכברוש מוטאנט העונה לשם ספלינטר ומקבלים ממנו שמות: לאונרדו, דונטלו, רפאל ומיכלאנג'לו, על-שם ארבעת אמני הרנסאנס. הם לומדים לדבר ומתמחים באמנויות הלחימה.
גל פשע לא מפוענח עולה ברחובות העיר ניו יורק. שדרנית החדשות אפריל אוניל חוקרת שמועות אודות על כנופיית נינג'ות מסתורית הקרויה בשם "שבט הרגל" ואשר מפילה את חיתתה על העיר. בעקבות כך, מנהיג כנופיית הרגל שרדר מורה על השתקתה. היא מותקפת ברכבת התחתית ומאבדת את הכרתה בזמן שהיא מנסה להדוף את תוקפיה. רפאל עוקב אחריה כדי להשיב פגיון סאי שאיבד בעבר, מציל אותה מחברי הכנופיה ולוקח אותה חזרה אל המאורה הסודית של הצבים, ואינו מודע לכך שאחד מחברי הכנופיה עוקב אחריו. במאורת הצבים אפריל מכירה לראשונה את ארבעת הצבים המוטאנטים ואת אביהם המאמץ - עכברוש מוטאנט דמוי אנוש בשם מאסטר ספלינטר. כאשר הצבים חוזרים למאורתם לאחר שליוו את אוניל חזרה לדירתה, הם מגלים שהמקום נפרץ וספלינטר נחטף. ללא כל מקום אחר אליו יוכלו ללכת, ארבעת הצבים המוטרדים מבקשים מאפריל מקום ללון בו.
בינתיים, מספרם של חברי כנופיית הרגל הולך וגדל, ופושעים קטינים מצטרפים לשורותיה. אחד מהם הוא דני פנינגטון, שנעצר באשמת שוד. אביו - שגם ממונה על אפריל - משחרר אותו מהכלא והשניים נפגשים עימה בדירתה. דני מבחין באחד מהצבים ומדווח בחזרה לשרדר על קיומו. בדירתה של אפריל, רפאל ולאונרדו נקלעים לוויכוח, ורפאל חמום המוח עולה לגג, שם הוא נקלע למארב של כנופיית הרגל. הוא מושלך לתוך דירתה של אפריל, והצבים הנותרים מגנים על עצמם מפני המתקפה. כאשר יותר ויותר מחברי הכנופיה מכתרים אותם, פורע חוק בשם קייסי ג'ונס נחלץ לעזרתם. הבניין מתחיל לעלות באש, ואין לחבורה ברירה אלא להימלט משם.
החבורה נסוגה לחווה ששייכת למשפחתה של אפריל, ואפריל מגלה שהיא פוטרה מעבודתה. רפאל מחלים מהתרדמת שלו, ועד מהרה ארבעת האחים מתאמנים יחד. לאונרדו מצליח ליצור קשר מנטלי עם ספלינטר באמצעות מדיטציה, וכאשר ארבעתם עדים לכך הם מחליטים לחזור לניו יורק ולהציל אותו.
למרות שדני חבר בכנופיית הרגל, הוא מתייעץ עם ספלינטר הכבול. ספלינטר מספר לו על בעליו, האמאטו יושי, שנרצח בידי יריב בשם אורוקו סאקי. כאשר מתגלה שהשרדר הוא אורוקו סאקי, והוא רוצה להרוג את ספלינטר, דני וקייסי משחררים את ספלינטר משביו.
כנופיית הרגל אורבים לצבים במאורה שלהם, אך הם מצליחים להערים עליהם. מתפתח ביניהם קרב שעובר משם לרחוב ולגג, בו הצבים מתעמתים מול שרדר אך אינם יכולים לגבור עליו. לאונרדו מצליח להנחית עליו מכה בעזרת חרב הנינג'אטו שלו, אך שרדר פורק אותו מנשקו ומצמיד אותו לקרקע. לפני ששרדר מחסל אותו, ספלינטר מזמין אותו לקרב. שרדר נזכר בעכברוש הזקן שצילק את פניו לפני שנים רבות, והוא מסתער עליו בזעם. ספלינטר לוכד את היארי של יריבו בעזרת נונצ'קו, ובעזרתו משליך את שרדר מעבר למעקה הגג. ביאושו, שרדר זורק סכין מחגורתו, וכשספלינטר שולח ידו כדי לתפוס אותו, האחיזה שלו בשרדר משתחררת ושרדר נופל לתוך משאית אשפה. קייסי מפעיל את דוחס האשפה, שגורס את שרדר. כשהמשטרה מגיעה למקום, הצעירים מודיעים להם על מקום המחבוא בו אחסנו את הדברים הגנובים. לאחר הקרב עם שרדר, על הגג, הצבים מתאחדים עם ספלינטר בשנית, ובחושבם על מילת עידוד מתאימה, ספלינטר מציע "קוואבנגה".
הפקה.
הצילומים לסרט התקיימו בין החודשים יולי עד ספטמבר 1989. תקציב הסרט עמד על 13.5 מיליון דולרים. חלק גדול מהצילומים התקיימו באולפני הצילומים בצפון קרוליינה, בהם נבנו סטים לגגות העיר, בעוד שהסצינות בהם מופיעים אתרים נודעים בעיר ניו יורק צולמו במהלך הקיץ של 1989 באתרים כמו טיימס סקוור, בניין האמפייר סטייט, ונהר ההדסון. מעצב ההפקה רוי פורג' והמעצב האמנותי גארי ווייזנר צילמו את גגות העיר ניו יורק כארבעה חודשים לפני תחילת הצילומים. בעת ששהו בניו יורק, פורג' ווייזמן הורשו לחקור רשת רכבת תחתית נטושה בברוקלין משום שלא יכלו לקבל גישה למערכת הביוב של העיר.
חליפות הצבים נבנו על ידי אנשי חברת ג'ים הנסון בלונדון. ג'ים הנסון ציין באותה העת כי חליפות הצבים הן המתקדמות ביותר עימן עבד מעולם. החליפות יוצרו בתחילה מפיברגלס, ולאחר מכן עוצבו מחימר.
מוזיקה.
פסקול הסרט הופק על ידי חברת התקליטים SBK והופץ ב-16 במרץ 1990. הפסקול הכיל אוסף המורכב בעיקר משירים בסגנון היפ הופ וניו ג'ק סווינג.
את המוזיקה המקורית של הסרט הלחין וכתב המוזיקאי ג'ון דו פרז .
ביקורות.
הסרט זכה להצלחה מסחרית ולביקורות חיוביות מקהל המעריצים, אולם לביקורות מעורבות בידי המבקרים. הסרט מחזיק בציון 44% באתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 38 ביקורות וציון כללי של 76%, בציינו כי "צבי הנינג'ה הוא בדיוק כפי שפורסם - יש בו משפטי מחץ, קרבות וטיפשות באופן כללי. טוב עבור הצעירים בנפש, מרגיז עבור כל היתר". מבקר השיקגו סאן-טיימס רוג'ר איברט העניק לסרט ציון 2.5 מתוך 4 באומרו כי "הסרט לא כל כך רע כמו שהיה יכול להיות, וקרוב לוודאי שהוא הטוב ביותר מבין סרטי צבי הנינג'ה. הוא מספק את מה שמעריצי הצבים מצפים לו". הסרט קיבל שבחים על נאמנותו לקומיקס ושילוב אלמנטים מסדרת האנימציה.
ברוש קרח
ברוש קרח (שם מדעי: "Cupressus glabra") הוא עץ מחטני ירוק-עד ממשפחת הברושיים. זהו עץ גדול ועמיד שמוצאו מהאזור ההררי באריזונה שבארצות הברית, ומכאן שמו המקובל באנגלית: "Arizona Smooth Bark Cypress".
הברוש הקרח הוא עץ בינוני-גדול בעל צורה פירמידלית רחבה. הוא מגיע לגובה של 9-15 מ' ולרוחב של 3.7-4.6 מ'. העלים הם קשקשיים ובעלי גוון כחלחל. גזעו אדום וחלק, מכיוון שהגזע כל הזמן משיר את קליפתו. הפירות הם איצטרובלים בצבע אדמדם-חום, שעשויים להישאר תלויים על העץ עד כשנתיים לאחר שנוצרו.
ברוש קרח גדל בכל סוגי הקרקעות, מחומציות ועד בסיסיות, כל עוד הן מנוקזות היטב. הוא זקוק לשמש מלאה, ועמיד לבצורת. שתילים צעירים של העץ זקוקים להשקיה בשנה הראשונה, עד להתאקלמות.
הברוש הקרח משמש לעיתים כשובר רוח וכעץ קישוטי בגינה.
בומה שביט
אברהם (בּומָה) שביט (שְצִ'יגְלִיק) (14 בספטמבר 1927 – 8 במאי 2002) היה תעשיין ישראלי, שכיהן כנשיא התאחדות התעשיינים.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב בשנת 1927. לאחר שסיים לימודים בתיכון הצטרף לפלמ"ח ולאחר מכן יצא ללמוד ארגון תעשייתי באוניברסיטת קיימברידג'. עם חזרתו לארץ היה מראשוני המתגייסים לחיל האוויר, והגיע בו לדרגת סגן-אלוף. בתחילת שנות השבעים הקים את יחידת ההנחתה הקדמית של חיל האוויר ובמלחמת יום הכיפורים הכשיר לטובת צה"ל את שדה התעופה פאיד.
בבגרותו ניהל את מפעל המגהצים של אביו, פרץ שצ'יגליק, והפך אותו ליצרן התנורים המוביל בישראל - תנורי שביט. ב-1970 נבחר לסגן נשיא התאחדות התעשיינים ומשנת 1975 כיהן במשך שש שנים כנשיא ההתאחדות.
בשנת 1979 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של אל על.
בשנת 1983 סגר את מפעל התנורים ורכש את חברת "סיסמיקה ישראל" לחיפושי נפט, מיזם שלא עלה יפה. סיסמיקה הפסיקה לפעול כשנה לאחר מכן והותירה חובות רבים. בעקבות פרשייה זו נתבע שביט על ידי מפרק סיסמיקה על רקע מסירת דווח כוזב לבורסה.
לציבור הרחב היה מוכר בעקבות פינת הפרשנות שהגיש בטלוויזיה על רקע תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 ובעקבות הטפתו הבלתי פוסקת באמצעי התקשורת להעדפת תוצרת ישראלית.
עיריית ראשון לציון קראה רחוב על שמו מספר שנים לאחר מותו.
חיים אישיים.
היה אב לבן ובת, העיתונאית סימה קדמון.
פלוחר משארטר
ה. ל. א. הארט
מאיר אטלס
הרב מאיר אטלס (תר"ח, 1848 - י"ב בשבט תרפ"ו, 1926) היה מגדולי רבני ליטא, כיהן כרבן של סלנט, ליבוי, קוברין ושאוולי.
תולדותיו.