לדעת האב יוליאן ניקורוביץ' אנדז'ייובקה יחד עם עוד כמה כפרים שהיוו את "המפתח של מושין" היה קיים עוד בימי הנסיכות האליץ'-וולין (גליציה-וולין) והם סופחו לפולין בשנת 1340 על ידי המלך קז'ימייז' השלישי. בשנת 1391 העניק המלך ולדיסלב השני יגיילו את הכפר יחד עם שטחים נוספים לבישוף קרקוב, יוחנן. עוד מן המאה ה-14 פעלה במקום פרוכיה רומית-קתולית. פעמון וכלים כנסייתיים נוספים שמקורם בשנת 1484 מעידים על קיומה של כנסייה מקומית בשלהי המאה ה-15.
לפי היסטוריונים פולנים במאה ה-16 התיישבו בו ולאכים, שהיו נוצרים אורתודוקסים ומאוחר יותר הפכו ליוונים-קתוליים. ההיסטוריונים האוקראינים טוענים שמדובר היה מלכתחילה בהתיישבות רוסינית-למקית ושהשם "ולאכים" ניתן על ידי הפולנים בגלל חוקי "משפט הוולאכים" שחלו עליהם באותה תקופה. עד לאמצע המאה ה-20 באזור חיו בעיקר למקים-אוקראינים. בשנת 1939 מנתה אוכלוסיית הכפר 540 תושבים מתוכם 505 היו אוקראינים ו-35 - שומרי גבול פולנים.
ב-28 ביוני 1876 נחנך הענף טרנוב-פלאווץ' של מסילת הברזל "חוצה גליציה", שעבר דרך אנדרייבקה, אנדז'ייובקה של היום. בין נובמבר 1918-ינואר 1920 היה הכפר חלק מהרפובליקה הלמקית
בכפר פעלה אגודה פילורוסית ע"ש מיכאיל קצ'קובסקי. כמו כן עד 1945 פעלה שלוחה של פארוכיית מיליק של הנציגות היוונית-קתולית (דקאנות או ויקאריות) במושינה. נשמרו בה פנקסי קהילה החל משנת 1784.
אחרי מלחמת העולם השנייה ארץ הלמקים או למקיבשצ'ינה סופחה לפולין, אף על פי שתושביה רצו להשתייך לאוקראינה. האוכלוסייה האוקראינית עברה או גורשה ברובה לאוקראינה הסובייטית. בשנים 1945–1947 התנהלו עדיין קרבות בין הצבא הסובייטי ליחידות של המחתרת הלאומנית האוקראינית "צבא המרד האוקראיני". התושבים האוקראינים עוד נשארו בשטח גורשו בשנת 1947 במסגרת מבצע ויסלה למחנה הריכוז יאבוז'נו או אזורים שסופחו לפולין על חשבון גרמניה במערב.
בשנים 1975–1988 השתייכה אנדז'ייובקה לפרובינציית נובי סונץ'.
דמוגרפיה.
בשנת 1866 חיו באנדז'ייובקה-אנדריאיבקה 303 תושבים שגרו ב-62 בתים. מתוכם 289 נוצרים יוונים-קתוליים ו-10 יהודים. בשנת 1921 מנה היישוב 73 בתי מגורים, 403 תושבים, כולל 372 יווניים-קתוליים, 27 רומיים-קתוליים ו-4 יהודים. 371 מתוכם הכריזו עצמם רוסינים ו-32 כפולנים. בשנת 1939 יהודי בשם בנימין קלאוזנר היה עדיין חבר במועצת הכפר. הוא גורש תחת הכיבוש הגרמני לגטו מושינה אחר כך לגטו נובי סונץ' ונספה באושוויץ עם מרבית בני משפחתו. חבר מועצה אחר, קז'ימייז' אולשוסקיף כנראה ממוצא פולני, נספה גם הוא באושוויץ-בירקנאו
רבים מקרב חברי מועצת הכפר - אוקראינים-למקים - היגרו אחרי מלחמת העולם השנייה לברית המועצות. כמה מהם גורשו למערב פולין בעת מבצע ויסלה או נעצרו.
להלן מספר התושבים לאורך השנים:
אתרים חשובים.
בכפר נבנתה בשנת 1864 כנסייה יוונית-קתולית מעץ ועם איקונוסטאזיס מיוחד, המוקדשת לעליית מרים השמיימה. היא נהפכה בימינו לכנסייה רומית-קתולית. בכפר נמצאים גם אסמים מעץ מן המאות ה-18–19.
אטרקציות.
הכפר ידוע גם במעיינות של מים מינרליים ובשדות חומעה.
קישורים חיצוניים.
Antoni Schneider (ed) Enciklopedya Krajoznawstwa Galicyi, tom 1 Lwow 1871
Łemkowskie Archivum Prasowe
TACA Airlines
סוויס
אליזבת, נסיכת יוגוסלביה
אליזבת, נסיכת יוגוסלביה (בסרבית: Јелисавета Карађорђевић Karađorđević; נולדה ב-7 באפריל 1936) היא נסיכה סרבית, בת משפחת המלוכה קאראג'ורג'ביץ' ופעילת זכויות אדם.
ביוגרפיה.
אליזבת נולדה בבלגרד כילדה השלישית ובתם היחידה של פאבלה, נסיך יוגוסלביה ואולגה, נסיכת יוון ודנמרק. היא התחנכה במספר מדינות ולמדה תולדות האמנות בפריז.
ב-1961 נישאה להרווארד אוקסנברג, יוצא צי ארצות הברית שלחם במלחמת העולם השנייה, ובעל קו לעיצוב שמלות. לנולדו להם שתי בנות, השחקנית קתרין אוקסנברג וכתבת המגזינים כריסטינה אוקסנברג. ב-1966 היא התגרשה מאוקסנברג, ב-1969 נישאה לבנקאי והמשקיע הבריטי ניל בלפור וב-1970 נולד בנם ניקולאס. ב-1978 היא התגרשה מבלפור וב-1987 נישאה לראש ממשלת פרו לשעבר מנואל אולואה אליאס. ב-1989 הם נפרדו.
ב-1990 היא הקימה את "קרן הנסיכה אליזבת", ארגון ללא מטרת רווח העוסק בהעברת מיוד רפואי ומזון לפליטים.
ב-2004 היא התמודדה לנשיאות סרביה על אף התנגדותו של בן דודה אלכסנדר, נסיך הכתר של יוגוסלביה, אשר הצהיר שבני משפחת המלוכה צריכים להתרחק מהפוליטיקה, ולבסוף דורגה במקום השישי מתוך חמישה-עשר מתמודדים עם 2.1 אחוז מקולות הבוחרים. כסופרת היא כתבה ארבעה ספרים לילדים וכמו כן היא הוציאה שני בשמים.
MG MGA
MG MGA היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars (שם נפוץ: "MG", שם מלא: "MG Car Company Limited") אשר יוצרה בין השנים 1955–1962.
יוצרו 101,081 יחידות.
פט שופ
פט שופ (באנגלית: Littlest Pet Shop) היא סדרת אנימציה קנדית-אמריקאית לילדים מסוגת קומדיה, פנטזיה, מוזיקה והרפתקאות. הסדרה מבוססת על זיכיון חברת הצעצועים "ליטל פט שופ" ובובות "בליית'" שבבעלות הסברו. הסדרה היא סדרת האתחול השנייה של זיכיון "ליטל פט שופ".
הסדרה עוסקת בנערה מתבגרת בשם בליית' בקסטר שאחרי שעברה דירה היא משיגה יכולת לתקשר עם בעלי חיים. מתחת לדירתה החדשה נמצאת חנות חיות המחמד המפורסמת, שם בליית' עובדת ומשוחחת עם קבוצת חיות מחמד. בכל פרק בליית' והחיות עוברים הרפתקאות חדשות ועושים הכל בשביל שהחנות לא תיסגר. ברוב פרקי הסדרה יש שירים, את שיר הפתיחה של הסדרה בעברית מבצעת מיכל רשף, שגם דיבבה את בליית' בעונות הראשונות של הסדרה.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן ארצות הברית, איטליה, צרפת וישראל. בארצות הברית הסדרה שודרה בערוץ Discovery Family החל מה-10 בנובמבר 2012 עד ה-4 ביוני 2016. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים בדיבוב לעברית החל משנת 2013 עד שנת 2017.
לסדרה נוצרו 4 עונות ו-104 פרקים באורך 22 דקות. על בסיס הסדרה נוצרו בובות הדומות לדמויות הסדרה, משחקים ועיבודים לקומיקס. בשנת 2017 נוצר לזיכיון "ליטל פט שופ" סדרת אתחול שלישית בשם "".
תקציר העלילה.
הסדרה מתמקדת בנערה בשם בליית' בקסטר שמעצבת פריטי ובגדי אופנה. עקב קידום של אביה הטייס בעבודה, היא עברה איתו לעיר חדשה. מתחת לבניין שבו הם נמצאים בעיר החדשה יש חנות חיות קטנה. יום אחד, ממש במקרה, בלייט נכנסה לחנות החיות וגילתה שיש לה יכולת להבין ולדבר עם חיות. החיות סיפרו לבליית' שיש חנות חיות גדולה בעיר ושעומדים לסגור את חנות החיות שבה הם נמצאים. בשביל שהחנות לא תיסגר, בליית' החליטה לעבוד בחנות ולעצב בגדים לחיות המחמד. במהלך הסדרה רואים איך בליית' מסתדרת בעיר החדשה והרפתקאות שונות של חיות המחמד.
מדבבים.
במאית הדיבוב של הסדרה בעברית הייתה אפי בן ישראל ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
אייל שוימר
אייל שוימר הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת עציון. קודם לכן שימש מפקד חטיבת הנגב, קצין אג"ם של עוצבת אדום ומפקד גדוד שקד.
ביוגרפיה.
שוימר התגייס לצה"ל, ושובץ בגדוד שקד בחטיבת גבעתי. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד רותם. בספטמבר 2013 קיבל תעודת מצטיין שר הביטחון, משה יעלון.
בשנת 2014 מונה למפקד גדוד שקד, והוביל את הגדוד בלחימה בין היתר במבצע צוק איתן. בתפקיד זה שירת עד שנת 2016. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של עוצבת אדום בין השנים 2016–2018. ב-2 ביולי 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת הנגב, במקביל כיהן כראש מטה אוגדת עזה, ושירת בתפקידיו עד יולי 2020. ב-18 באוגוסט 2020 מונה למפקד חטיבת עציון. ב-22 בנובמבר 2021 הוחלט על מינויו לסגן מפקד אוגדת איו"ש.
חיים אישיים.
שוימר מתגורר בקיבוץ איילת השחר, נשוי לדנה ואב לשלושה.
יפה בן ארי
יפה בן-ארי היא דיפלומטית ישראלית, כיהנה כשגרירת ישראל ביפן.
ביוגרפיה.
בן-ארי נולדה בישראל. סיימה לימודים לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. היא בעלת תואר שני מאוניברסיטת חיפה ותואר מוסמכת במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.
בן-ארי משרתת במשרד החוץ משנת 1981 ומילאה בו שורה ארוכה של תפקידים. בין השאר הייתה דוברת משרד החוץ וראש מחלקת העיתונות שלו בשנים 2000–2002. הייתה סגנית הנציג הישראלי לתערוכת אקספו 2010 בשאנגחאי. על פעולתה בשני התפקידים קיבלה אותות הצטיינות של משרד החוץ. הייתה הנציגה הישראלית לתערוכת אקספו 2012 בדרום קוריאה.
שימשה כסגנית הקונסול הכללי בקונסוליה כללית של ישראל בסן פרנסיסקו שבארצות הברית והייתה סגנית שגריר ישראל בהולנד ובליבריה.
כיהנה כשגרירת ישראל בסרביה ומונטנגרו וכשגרירה לא תושבת במקדוניה. ממרץ 2014 כיהנה כסמנכ"ל משרד החוץ וראש אגף הכלכלה.
במאי 2017 אישרה הממשלה את מינויה של בן ארי כשגרירת ישראל ביפן. היא החלה בכהונתה שם בנובמבר 2017.
היא נשואה ואם לבת.
כלכלת טאיוואן
כלכלת טאיוואן היא כלכלה קפיטליסטית וחזקה, אשר נשענת בעיקר על תעשייה ועל מגזר השירותים.
נכון לשנת 2017, טאיוואן היא הכלכלה ה-23 בעולם במונחי תמ"ג.
לפי ספר העובדות העולמי של ה-CIA הבידוד הדיפלומטי, שיעור הילודה הנמוך, הזדקנות האוכלוסייה והתחרות מצד שווקים אחרים באסיה יקשו על כלכלת טאיוואן לטווח הארוך.
עד לשנת 2025 צפוי אחוז בני ה-65 ומעלה לעבור את ה-20%, מה שיקטין משמעותית את כוח העבודה במדינה.