בראשות ישראל ביתנו עומד אביגדור ליברמן, ועדה מסדרת קבעה את הרכב רשימתה לכנסת. המפלגה הודיעה שתרוץ באותו הרכב רשימה שהיה בבחירות הקודמות. יו"ר המפלגה הצהיר שינסה להקים ממשלת אחדות עם הליכוד וכחול לבן, וללא המפלגות החרדיות.
ימינה.
מפלגת ימינה מורכבת מאיחוד מפלגות הימין החדש בראשות איילת שקד ונפתלי בנט שלא עברה את אחוז החסימה בבחירות לכנסת ה-21, הבית היהודי בראשות רפי פרץ והאיחוד הלאומי – תקומה בראשות בצלאל סמוטריץ', שהתמודדו בבחירות הקודמות יחד עם עוצמה יהודית.
ההסכם בין המפלגות נחתם ב-29 ביולי. על פי ההסכם, כינוי הרשימה יהיה "הימין המאוחד" ובראשה תעמוד שקד, ולאחריה פרץ, סמוטריץ' ובנט. עוד סוכם כי מקומות 7 ו-9 יהיו שייכים לימין החדש, מקומות 5 ו-8 לבית היהודי ומקומות 6 ו-10 לאיחוד הלאומי. ב-12 באוגוסט הושק מסע הבחירות של הרשימה וכינוי הרשימה שונה ל"ימינה".
הבית היהודי-האיחוד הלאומי.
ב-9 ביולי סיכמו רפי פרץ ובצלאל סמוטריץ' על המשך שיתוף פעולה בין הבית היהודי לאיחוד הלאומי במתכונת איחוד מפלגות הימין כמו בבחירות הקודמות (כאשר רשימות שתי המפלגות נשארות זהות), וקראו למפלגות הימין החדש ועוצמה יהודית לבוא לשולחן המשא ומתן למטרת ריצה משותפת.
מפלגת עוצמה יהודית בראשות איתמר בן-גביר הודיעה כי לא תחבור לאיחוד כבמתכונת הקודמת.
הימין החדש.
לקראת הבחירות לכנסת נקבע כי איילת שקד תהיה יו"ר הימין החדש. נפתלי בנט מונה לנהל את המשא ומתן לריצה משותפת עם מפלגות הימין.
המחנה הדמוקרטי.
ב-25 ביולי 2019 הוחלט על ריצה משותפת בבחירות של מפלגת מרצ, מפלגת ישראל דמוקרטית בראשות ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק ואליהם הצטרפה ח"כ סתיו שפיר מהעבודה שהוצבה בה כיו"ר התנועה הירוקה. הרשימה המאוחדת נקראה המחנה הדמוקרטי ובראשה הועמד יו"ר מרצ ניצן הורוביץ. במקום השני הוצבה ח"כ סתיו שפיר ואילו יו"ר ישראל דמוקרטית אהוד ברק הוצב רק במקום העשירי.
מרצ.
ב-27 ביוני 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים נערכו בחירות לראשות מרצ, וחבר הכנסת לשעבר ניצן הורוביץ גבר על היו"ר הקודמת ח"כ תמר זנדברג ברוב של 54% מהקולות. ב-11 ביולי נערכו בוועידה בחירות לרשימת המפלגה, בהן ח"כ תמר זנדברג היו"ר היוצאת של המפלגה הגיעה למקום הראשון שמשמעותו ברשימה מקום אחד אחרי היו"ר הנבחר הורוביץ, אחריה הגיעו בבחירות אלו ח"כ אילן גילאון, ח"כ עיסאווי פריג', חבר הכנסת לשעבר מוסי רז וח"כ מיכל רוזין שנדחקה אחורה ברשימה.
ישראל דמוקרטית.
לקראת הבחירות ראש הממשלה ושר הביטחון לשעבר אהוד ברק הקים את ישראל דמוקרטית, לאחר שהודיע ביוני כי בכוונתו להקים מפלגה לצורך חזרתו לפוליטיקה והתמודדותו לבחירות לכנסת. בהודעתו על הקמת המפלגה לא פסל ברק אפשרות לאיחוד עם מפלגת העבודה, על מנת לפעול יחד "לסיום משטר נתניהו". ב-26 ביוני הכריז ברק על הקמת המפלגה ויצא בקמפיין שסיסמתו: "מדינת בנימין נתניהו או מדינת ישראל".
התנועה הירוקה.
יו"ר התנועה הירוקה יעל כהן-פארן, הודיעה על פרישתה מרשימת מפלגת העבודה, לאחר שלא שוריינה ברשימה לכנסת ה-22. במסגרת הסכם האיחוד של המחנה הדמוקרטי הוחלט שח"כ סתיו שפיר, שפרשה גם היא ממפלגת העבודה, תוצב במקום השני כיו"ר התנועה הירוקה, וכהן-פארן תוצב במקום השמיני ברשימה. מקומות 11, 16 ו־17 ברשימה שמורים לנציגי המפלגה.
עוצמה יהודית.
לקראת הבחירות הודיע איתמר בן-גביר כי מפלגת עוצמה יהודית לא תתמודד במסגרת איחוד מפלגות הימין במתכונת הבחירות ה-21. המשא ומתן עם רשימת ימינה נכשל, והמפלגה התמודדה ברשימה עצמאית לראשונה מאז הבחירות לכנסת ה-17.
ב-25 באוגוסט פסל בית המשפט העליון את מועמדותם של ברוך מרזל ובנצי גופשטיין, שהוצבו במקומות השני והחמישי בהתאמה ברשימה.
מערכת הבחירות.
מיד עם ההכרעה על הבחירות פיטר ראש הממשלה בנימין נתניהו את השרים נפתלי בנט ואיילת שקד מהממשלה, לאחר שלא נבחרו לכנסת העשרים ואחת. נתניהו מינה מספר שרים בממשלת המעבר, בתקופת הבחירות: אמיר אוחנה מהליכוד מונה לשר המשפטים, רפי פרץ ובצלאל סמוטריץ' מאיחוד מפלגות הימין מונו לשרי החינוך והתחבורה. באוגוסט 2019 התפטר השר חיים כץ, ממועמדי הליכוד, מתפקידו כשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בעקבות החלטה של היועץ המשפטי לממשלה על הגשת כתב אישום נגדו.
מערכת הבחירות התאפיינה בפחות התעניינות על ידי הציבור יחסית למערכות בחירות קודמות, זאת לאור העובדה שהתקיימו בחירות באפריל, ובנוסף המערכת התקיימה בחודשי הקיץ והחופש שבהם רבים יוצאים לחופשות ובילויים.
מערכת הבחירות התאפיינה בעיסוק מוגבר בענייני דת ומדינה. אביגדור ליברמן, ראש מפלגת ישראל ביתנו, הכריז כי יפעל להקמת ממשלה לאומית רחבה, המורכבת מהליכוד, כחול לבן וישראל ביתנו. הוא טען כי נתניהו רוצה להקים "ממשלת הלכה" עם "החרדים והמשיחיים", וגם גנץ יהיה מוכן לתת הכל לחרדים עבור תמיכתם בו. ב-5 בספטמבר הצטרף גנץ למגמה והודיע אף הוא כי יפעל להקים "ממשלת אחדות חילונית". במפלגות החרדיות האשימו את ליברמן בהסתה נגד הציבור החרדי; יעקב ליצמן, ראש יהדות התורה אמר כי זו "מחלה מידבקת", וגנץ וליברמן "נדבקו" מיאיר לפיד ב"שנאת חרדים".
שאלת השתתפותן של מפלגות ערביות בקואליציה אפשרית עם "כחול-לבן" עלתה בתעמולה של מפלגות אחדות. רשימת "הליכוד" הציגה אפשרות זו כדי להרתיע מצביעים מהצבעה ל"כחול-לבן", בהודעת נתניהו שנשלחה דרך פייסבוק נאמר: "אסור שתקום בעוד שבוע ממשלת שמאל מסוכנת עם לפיד, עודה, גנץ וליברמן. ממשלת שמאל חילונית, חלשה, שסומכת על הערבים שרוצים להשמיד את כולנו – נשים, ילדים וגברים – ותאפשר איראן גרעינית שתחסל אותנו." לעומת זאת הדגיש רם בן ברק מרשימת "כחול-לבן" שהערבים הם אזרחי המדינה, ו"הם לא גנבים ולא שקרנים ולא בוגדים". איימן עודה מ"הרשימה המשותפת" התייחס לשתי המפלגות הגדולות ואמר: "אני רואה שנתניהו לא רוצה ערבים בכנסת וגנץ לא רוצה ערבים בקואליציה". הוא אף קרא לציבור היהודי לבחור ב"רשימה המשותפת".
במערכת הבחירות הדגישו מפלגות המרכז והשמאל את זימונו של ראש הליכוד, בנימין נתניהו, לשימוע בחשד לעברות של לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים (בתיקי 1000, 2000 ו-4000). לכך הצטרפו במהדורות החדשות הדלפות מעדויות בחקירת ההאשמות נגד נתניהו. שני מועמדים נוספים שהתמודדו בצל עמדת המשטרה שנמצאו ראיות להעמדתם לדין הם דוד ביטן מהליכוד ואריה דרעי מש"ס.
לאורך מערכת הבחירות נמשכה המערכה שבין המערכות - פעולות התקפיות שיוחסו לצה"ל בסוריה, בלבנון ובעיראק, שעל חלק מהן נטלה ישראל אחריות. כמו כן נמשכה, בהיקף מצומצם הלחימה בגבול רצועת עזה, שב-10 בספטמבר הביאה להפסקת נאומו של בנימין נתניהו בעצרת בחירות באשדוד, עקב ירי רקטות אל העיר במהלך הנאום. אירועים אלה זכו להתייחסות במערכת הבחירות, בדמות תמיכה בניהול המערכה על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון, בנימין נתניהו, לצד ביקורת על התנהלותו בתחום זה.
בספטמבר עתרה מפלגת הליכוד לוועדת הבחירות בדרישה להצבת מצלמות בקלפיות על מנת למנוע זיופים. העתירה נדחתה ובתגובה הכריזה המפלגה על מהלך לחוקק בכנסת בחקיקת בזק את "חוק המצלמות בקלפיות", תיקון לחוק הבחירות לכנסת שיאפשר הצבת מצלמות בקלפיות, אך נכשלה בכך. בעקבות הדרישה להציב מצלמות בקלפי, ועדת הבחירות גייסה 3,000 מפקחים שצוידו במצלמות העומדות בתקן המשטרתי לסיור בקלפיות במהלך יום הבחירות. יו"ר הוועדה הגדיר את התנאים בהם ניתן יהיה לעשות בהן שימוש מבלי לפגוע בחשאיות הבחירות.
הפעילות ברשתות החברתיות.
הרשתות החברתיות שימשו כר פורה לפעילות של המפלגות, לעיתים באופן העובר על חוק התעמולה. מפלגת הליכוד השתמשה בצ'אט בוט בפייסבוק באופן החורג מהוראות החוק, פעם באמצעות איסוף מספרי טלפון ופעם באמצעות פרסום סקרים בתקופה בה אסור לעשות כן. באופן תקדימי פייסבוק חסמה פעמיים את הצ'אט בוט לאור דרישת יו"ר ועדת הבחירות מלצר, אך הוא שוחרר לאור התחייבות חבר הכנסת דוד ביטן כי הליכוד ימשיך לפעול על פי החוק.
סקרים.
נגישות.
משדר הבחירות תורגם לשפת הסימנים הישראלית בכאן 11 על ידי לי דן ומתורגמנים נוספים.
תוצאות.
נתונים עיקריים:
ערעורים על תוצאות הבחירות.
ב-10 באוקטובר 2019 הגישה סיעת יהדות התורה ערעור על תוצאות הבחירות, בטענה שהמנדט ה-32 שניתן לליכוד צריך לעבור לה.
סלאח גאהין
סלאח גאהין (בערבית صلاح جاهين; 25 בדצמבר 1930, קהיר – 21 באפריל 1986, קהיר) היה משורר ומחזאי מצרי.
ביוגרפיה.
סלאח גאהין נולד בקהיר למשפחה במעמד הביניים. לאחר סיום לימודי משפטים באוניברסיטת קהיר הוא התחיל לעבוד בעיתון וצייר קומיקס. תוך זמן קצר הוא עבר לאל-אהראם.
הוא מילא תפקיד חשוב בפיתוח שירה מצרית במשלב דיבורי. לפני כן שירה במשלב זה נחשבה לפולקלור המיועד למעמד הלא-משכיל בלבד.
סלאח גאהין כתב מספר מחזות לתיאטרון בובות. המחזה "אללילה אלכבירה" זכה לפופולריות רבה ומוצג עד היום.
הוא היה ידוע כלאומן ותומך בגמאל עבד אל נאצר. הוא נחשב למשורר החצי-רשמי של מהפכת הקצינים החופשיים. באותה עת גם כתב מילים להמנון מצרים. בשנת 1965 הוענק לו עיטור מצרי של מדע ואמנויות מדרגה ראשונה.
לאחר מלחמת ששת הימים ופטירת גמאל עבד אל נאצר בשנת 1970 הוא הרגיש מבודד.
בשנת 1971 השלים שירה אפית על ההיסטוריה של מצרים מהתקופה העתיקה ועד ימינו.
עפרה בנג'יו
עופרה בנג'יו
איפה את (שיר של אליעד נחום)
איפה את הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אליעד נחום. השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט.