בעידודו של ג'יימס פנתה שטיין ללימודי רפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אך לא סיימה את לימודיה. ב-1903 נסעה לפריז, עם אחיה ליאו שטיין, והשתקעה שם. ב-1907 הכירה שטיין את אליס ב. טוקלאס, והתגוררה עמה עד מותה. החל משנות העשרים ניהלה גרטרוד שטיין בביתה סלון אמנות וספרות בעל מוניטין רב. התארחו אצלה גדולי האמנים והסופרים של התקופה: פבלו פיקאסו, עזרא פאונד, אנרי מאטיס, ארנסט המינגוויי וסקוט פיצג'רלד. בהדרגה הפכה שטיין למין גורו עבור חבורת האמנים אותם כינתה "הדור האבוד", כינוי שהפך למטבע לשון לתיאור דור הצעירים האמריקאים שחיו בזמן מלחמת העולם הראשונה ולאחריה.
בהשפעת רעיונותיו של הפילוסוף היהודי אוסטרי אוטו ויינינגר בספרו "מין ואופי" גיבשה שטיין לעצמה זהות מגדרית גברית, אך בכתביה נמצאו גם התייחסויות רבות להיותה אישה לסבית. ב-1922 פרסמה את הסיפור "העלמה פר והעלמה סקין", ובו הופיעה ככל הנראה לראשונה בדפוס המילה "גיי" (gay) בהקשר הומוסקסואלי, אך נשמרה הדו-משמעות:
למרות זאת שטיין מעולם לא חשפה במוצהר את נטיותיה המיניות.
ב-1933 פרסמה שטיין את האוטוביוגרפיה שלה "האוטוביוגרפיה של אליס ב. טוקלאס" כאילו דרך עיני אהובתה, המספרת כביכול על חייה לצד גרטרוד שטיין. השתיים יצאו למסע הרצאות נרחב בארצות הברית שארך שנים אחדות, והתפרסמו ברחבי היבשת.
במאי 1934 הביעה דעתה במגזין "הניו-יורק טיימס" שאדולף היטלר ראוי לקבל פרס נובל לשלום: "אני אומרת שהיטלר צריך לקבל את פרס נובל לשלום, כי הוא מסיר את כל הגורמים לסכסוך ומאבק מגרמניה. על ידי גירוש היהודים והגורמים הדמוקרטיים והשמאליים, הוא מגרש את כל מה שתורם לפעילות. שזה אומר שלום... על ידי דיכוי יהודים... הוא מסיים מאבקים בגרמניה". בנוסף לכך היא אף החתימה אישי ציבור על עצומה הקוראת להענקת הפרס להיטלר. בשנת 1938 היא העירה על מוסוליני, היטלר, רוזוולט, סטלין וטרוצקי: "יש יותר מדי דמויות אב בזמן האחרון, ואין ספק לגבי זה, אבות הם מדכאים.". ב-1940 היא שיבחה את המרשל פטן והשוותה אותו בגדולתו לג'ורג' וושינגטון. במשך כל תקופת השואה, המשיכה להתגורר בפריז, כאשר אזרחותה האמריקאית ופרסומה הרב, מגנים עליה.
כתיבתה של שטיין ייחודית מאוד ומתאפיינת בקוביזם, במשחקי מילים, בחזרה על הדברים ובהומור. אמירתה הנודעת ביותר "ורד הוא ורד הוא ורד הוא ורד" (Rose is a rose is a rose is a rose) הופיעה בשיר "אמילי הקדושה" שפרסמה ב-1922. אמירה זו נועדה להדגיש כי הדברים הם מה שהם ולא יותר מכך. אך אם אכן היו הדברים רק מה שהם ולא יותר מכך, מה מועילה החזרה וההדגשה? ניתן היה לומר בקצרה "ורד הוא ורד". אלא שכשנאמרת המילה "ורד" לא ניתן שלא לחשוב גם על אוסף הדימויים והתחושות הכרוכים במילה. אמירה זו של שטיין חושפת את הניסיון (הכושל) לשלוט במובנה של השפה.
שטיין מתה מסרטן הקיבה בגיל 72. נקברה בפר לשז.
במהלך שנת 2011 הוצגה במוזיאון היהודי העכשווי בסן פרנסיסקו תערוכה המסכמת את חייה של שטיין ואת התפקיד המשמעותי שמילאה בעולם התרבותי והאמנותי של המאה ה-20.
הצי ההלני
צי ההלני
שביתת הימאים - 1951
סרגיי פון פריימן
סרגיי פון פריימן (באנגלית: Sergey von Freymann, ברוסית: Сергей фон Фрайман, 7 במאי 1882 - דצמבר 1946), היה שחמטאי רוסי-אוזבקי.
השגים מקצועיים.
פון פריימן הגיע למקום השני בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1906 (הפסיד לשמעון אלאפין). בשנת 1907 חלק מקום 6-7 בתחרות סנקט פטרסבורג (שבה זכה אז'ן זנוסקו-בורובסקי). באותה שנה הגיע למקום החמישי בתחרות לודז' (אליפות רוסיה החמישית, שבה זכה עקיבא רובינשטיין). בשנת 1907/08 ניצח פון פריימן בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1908 חלק את המקום הראשון עם קארל וילהלם רוזנקרנץ בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1909 הגיע למקום ה-18 בתחרות לזכרו של מיכאל צ'יגורין שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלוף העולם עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין).
בשנת 1909 חלק פון פריימן מקום שני-שלישי עם אברהם רבינוביץ באליפות רוסיה השישית שהתקיימה בווילנה. (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1910 חלק מקום 1-3 עם לבדייב וגריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1911 חלק מקום 2-5 בתחרות קלן (ניצח: משה לובצקי). באותה שנה חלק מקום 3-4 עם גריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג, הקדימו אותו פיודור דוס-חוטימירסקי ואז'ן זנוסקו-בורובסקי.
בשנת 1911 פון פריימן ניצח בדו-קרב שקיים עם אז'ן זנוסקו-בורובסקי+5 -3 =10 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).
בשנת 1912 חלק פון פריימן מקום 6-7 בתחרות אופטיה (ניצח: רודולף שפילמן), הגיע למקום השמיני באליפות רוסיה השביעית שהתקיימה בווילנה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1913/14 חלק מקום ראשון-שני עם פטר רומנובסקי בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1914 הגיע למקום ה-12 באליפות רוסיה השמינית שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ').
לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף פון פריימן באליפויות ברית המועצות ואליפויות של הרפובליקות הסובייטית במרכז אסיה. בסוף שנות ה-20 עבר פון פריימן מרוסיה לאוזבקיסטן. בשנת 1924 חלק מקום 16-17 באליפות השלישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב).
בשנת 1925 הגיע למקום ה-19 באליפות הרביעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותה שנה סיים פון פריימן בתיקו דו-קרב מול פיודור דוס-חוטימירסקי +5 -5 =0. בשנת 1927 חלק מקום 10-12 באליפות החמישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצחו: פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי), בתחרות זו ניצח פון פריימן את מיכאל בוטביניק וסיים בתיקו את משחקו מול פדור בוגאטירצ'וק).
באותה שנה חלק מקום ראשון עם רודנב באליפות מרכז אסיה. בשנת 1928 ניצח פון פריימן באליפות השנייה של טורקמניסטן. בשנת 1929 סיים שני באליפות השישית של ברית המועצות שהתקיימה באודסה.
בשנת 1930 הגיע למקום השישי בתחרות טיפליס (ניצח: וסיולוד ראוזר).
בשנת 1931 הגיע פון פריימן למקום השישי באליפות אוזבקיסטן השנייה (ניצח: פיודור דוס-חוטימירסקי). פון פריימן זכה ארבע פעמים באליפות אוזבקיסטן, בשנים (1932, 1934, 1935, 1937).
בשנת 1933 חלק מקום 16-17 באליפות השמינית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: מיכאל בוטביניק). בשנת 1934 ניצח באליפות מרכז אסיה שהתקיימה בטשקנט. בשנת 1934/35 הגיע למקום ה-20 באליפות התשיעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצחו: גריגורי לבנפיש ואברהם רבינוביץ). בשנת 1935 ניצח פון פריימן בתחרות אלמה-אטה (האליפות השנייה של קזחסטן). בשנת 1937 חלק מקום 1-2 עם סקריפקין באליפות קירגיזיה.
בשנת 1938 חלק מקום 13-17 בשלב חצי גמר אליפות ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע פון פריימן למקום הרביעי באליפות אוזבקיסטן העשירית בשנת 1945/46. המנצח בתחרות זו היה עבדולהיב.
ריקר
רורטי
משפט הזקנה
יצחק זאב הלוי סולוויצ'יק
הוברטוס
הוברטוס הקדוש (נולד בין השנים 656 ל-658 – מת ב-30 במאי 727 או 728) הוא קדוש נוצרי. הוא קרוי "השליח לארדנים" והיה הבישוף הראשון של העיר לייז' בבלגיה של ימינו והבישוף של העיר מאסטריכט בהולנד. על-פי האמונה הנוצרית הקאתולית, הוברטוס הוא הקדוש המגן של הציידים, המתמטיקאים, האופטיקאים ועובדי המתכת ונחשב למסייע לסובלים מכלבת. בתקופת ימי הביניים היה פולחן הוברטוס הקדוש נפוץ מאוד. עם זאת, בימינו הוא מפורסם בעיקר מכיוון שמותג הליקר "יגרמייסטר" קרוי על שמו ועל שם האגדה שנקשרה בשמו (אשר לעיתים גם מסופרת על אוסטתיוס הקדוש).
הוברטוס הקדוש נולד ככל הנראה בטולוז שבצרפת. על פי האגדה, הוא השתתף בדו-קרב, שלאחריו זכה בליבה של בת אצולה מקומית. לאחר שנפטרה הפך לנזיר. במהלך תקופת פרישותו, הלך לצוד ביער וראה מולו אייל. הוא התכוון לצוד את האיל, אך לפתע ראה בין קרניו את סימן הצלב ותחת זאת, החל להתפלל ולספר על ההתגלות האלוהית שחווה. לשמו הודבק הכינוי "אדון הציידים" (ובגרמנית: Jägermeister). הליקר הנודע "ייגרמייסטר" נושא את דיוקן האייל עם הצלב בין קרניו, ואת כינויו של הוברטוס הקדוש. הוברטוס מת בטרבורן, ליד בריסל של ימינו.
האסטרואיד 260 Huberta שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמו.
גרוסטו (נפה)
נפת גרוסטו (באיטלקית: Provincia di Grosseto) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 4,504 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 225,098 נפש. בירתה של הנפה בעיר גרוסטו.
הנפה גובלת בנפת ליבורנו ובנפת פיזה במחוז טוסקנה בצפון-מערב, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת ויטרבו במחוז לאציו בדרום-מזרח ובים הטירני במערב.
דורגלי
דורגלי (באיטלקית: Dorgali) היא עיר בנפת נואורו במחוז סרדיניה. העיר שוכנת בגובה של 400 מעל פני הים, כ-32 ק"מ מהעיר נואורו, בירת הנפה, בלב אזור ברבג'יה של נואורו ו-132 ק"מ מבירת האי קליארי.
העיר מהווה מרכז תיירות חשוב במרכז האי. סביבות העיר כוללות אתרים ארכאולוגיים כמו מצבות הענקים, אתרים גאולוגיים עם סלעי בזלת וסלעי יסוד, צמחיית יער מגוונת בהרים מסביב לעיר ואתרים לספורט הררי. חלק מהעיר הוא עיירת נופש לחוף הים בשם "קלה גונונה" (Cala Gonone) הנחשבת לאתר חופשה קיצי חשוב. בעיר שני מוזיאונים לארכאולוגיה ולאומנות הקדרות.
בעיר עצמה תעשיית מלאכת יד ותעשיות מזון: יינות, גבינות מעיזים ומכבשים ושמן זית - תעשיות אלה פותחות את שעריהם בפני ציבור התיירים המבקר במקום.
ישיבת וואלוז'ין
יצחק זאב סולובייצ'יק
חיים סולובייצ'יק
בית הכנסת בשדרות וילשר