ב-26 במאי נפרסה אוגדת ההונאה 49 באזור ההיערכות שמול כונתילה, והחלה להקים מחנות (שהיו ריקים), לנהל תקשורת אלחוטית בהיקף נרחב, לבצע סיורי מפקדים, פריצות צירים ותנועות סרק באזור מצפה רמון. אמצעים נוספים בהם נעשה שימוש לטובת ההונאה היו מעבר האוגדה בבאר שבע, בדימונה ובמצפה רמון, שסוקר על ידי דובר צה"ל ועיתונאים זרים, ונערך על ידי הצנזורה הצבאית על מנת שייראה ככוח רב, הסעת טנקים מחטיבה 14 על מובילי טנקים ביום והחזרתם במסווה בלילה, הדלפות מידע למצרים באמצעות סוכנים כפולים לפיו המאמץ העיקרי יהא בדרום סיני לכיוון שארם א-שייח', הפעלת רכבת אווירית צבאית לאילת, ביצוע סיורים מוטסים וימיים באזור שארם א-שייח' ואימוני הנחתת גייסות מהים. פעולה נוספת הייתה הכנת אוניית אספקה בנמל מאסאווה (אז באתיופיה), בדומה לאוניית האספקה שנשלחה לשארם א-שייח' במלחמת סיני. כמו כן, נערכה חטיבה ממוכנת 8 באזור הר צניפים כחלק ממהלך ההטעייה.
ב-27 במאי הגיבו המצרים להונאה, והחלו להניע כוחות למרחב שמדרום לכונתילה, ובהם מג'מועת שאזלי - כוח מיוחד בסדר גודל דיוויזיוני, ומג'מועה דיוויזיונית נוספת בפיקוד הגנרל יאקוט. בנוסף, נעו דיוויזיות הקו השני לכיוון זה, דיוויזיית החי"ר ה-6 נלקחה מביר חסנה ונערכה על ציר נח'ל-מעבר המיתלה שבעורף כונתילה, ודיוויזיה השריון ה-4 החלה לנוע בלילה שבין ה-2 ביוני ל-3 ביוני ממישור המליז דרומה.
ב-2 ביוני גילתה גיחת צילום מצרית כי במרחב שמול הציר הדרומי בסיני ערוכה חטיבה אחת בלבד. בעקבות התגלית, ניתנה הוראה לכוחות רבים לחזור צפונה, אך לא היה לכוחות המצרים די זמן לחזור. בנוסף, המעבר התכוף בין עמדות הוביל לשחיקת הכוח המצרי. באותו היום עברה אוגדת ההונאה 49 לאזור מישורי פארן על מנת להיערך מול מגמ'ועת שאזלי, מה שיצר מצג שווא של תנועת כוחות ושיירות בסד"כ אוגדתי.
תוצאות המבצע.
הסטת הכוחות דרומה אפשרה לאוגדה 84 בפיקוד ישראל טל לפרוץ בציר החוף של סיני מול כוחות דלים בהרבה מהצפוי. בנוסף, מיקומן של ארבע הדיוויזיות שהוסטו דרומה אפשר לאוגדת המפץ בפיקוד אריאל שרון לאגף את הכוחות המצריים במרחב ביר חסנה. ההונאה המוצלחת, יחד עם מבצע מוקד, הובילה לכך שב-6 ביוני הורה פילדמרשל עבד אל-חכים עאמר על נסיגה של כל הכוחות מסיני, ולבסוף לסיום הלחימה בסיני וכיבוש חצי האי ב-8 ביוני.
יחסי ישראל–מוזמביק
יחסי ישראל–מוזמביק הם היחסים בין ישראל למוזמביק. בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים, פוליטיים, צבאיים, מסחריים, כלכליים ותרבותיים.
לישראל אין שגרירות במוזמביק, אך היא מיוצגת על ידי שגריר שאינו תושב מלואנדה, בירת אנגולה.
היסטוריה.
היחסים בין המדינות הוקמו לראשונה ביולי 1993 בטקס בבניין האו"ם. ההסכם נחתם על ידי שגריר ישראל באו"ם גד יעקובי ומקבילו המוזמבי פדרו קומיסאריו אפונסו.
במרץ 2016 ביקר ראש הנציבות הפרלמנטרית לחוק החוקתי אדסון מקוצ'ואה בירושלים במסגרת ועידת ישראל ואפריקה: פוליטיקה ומנהיגות. את הכנס ארגן משרד החוץ הישראלי, מכון המחקר. ג' טרומן, האוניברסיטה העברית בירושלים והמרכז האפריקאי לשלום ודמוקרטיה. משלחת של פקידים מוזמביקאים ביקרה בישראל בחודש שלאחר מכן. הם קיימו שיחות על ניהול משק המים, חקלאות ומטאורולוגיה.
בשנת 2017 הארגון המוזמביקאי "ידידי ישראל הנוצרים של מוזמביק" התאמץ ברמה הממשלתית לפתוח שגרירות ישראלית ישירה למפוטו ושגרירות מוזמביקית במדינת ישראל.
באוקטובר 2018 זכתה חברת Mottech Water Solutions Ltd הישראלית במכרז להתקנת מערכת השקיה אלחוטית במוזמביק. לפני כן, מוטק עבדה על פרויקטים דומים בדרום אפריקה מזה 10 שנים.
במרץ 2019 סייעה ממשלת ישראל למוזמביק שנפגעה בציקלון אידאי. ישראל שלחה סיוע הומניטרי למוזמביק, כולל מערכות לטיפול במים.
יהודים במוזמביק.
באמצע שנות התשעים הקהילה היהודית במדינה הייתה קטנה ביותר, אולם בית כנסת נשמר במפוטו.
מוזמביקנים בישראל.
הכדורגלן מוזמביקני ז'ניטו חי בישראל ושיחק במועדון הכדורגל סקציה נס ציונה בשנים 2010–2011.
נוקיה 208
נוקיה 208 הוא טלפון סלולרי מתוצרת נוקיה. הדגם הושק לראשונה באפריל 2013 יחד עם נוקיה 207.
מפרט טכני.
המכשיר מעוצב כמו מכשירים אחרים בדור שלפני הסמרטפון, והוא כולל לוח מקשים ומסך TFT LCD בגודל 2.4 אינץ' ברוזולוציה של 240X320. המכשיר כולל מצלמה ללא מבזק, ברזולוציה של 1.3 מגה פיקסל.
הכשרת המכשיר.
מכשירים רבים מדגם זה 'הוכשרו' על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת לשמש כטלפון כשר, על ידי הסרת המצלמה, הסרת האפשרות לשליחת מסרונים, הסרת האפשרות לבלוטות' במצב גלוי, חסימת האפשרות להכנסת כרטיס זיכרון ושינויים נוספים בחומרה ובתוכנה. המכשיר נפוץ במגזר החרדי בישראל.
Nokia 208
חוף אואטס
חוף אואטס (באנגלית: Oates Coast) הוא חוף ארץ אואטס שבאנטארקטיקה (חלק מהטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית).
חוף אואטס הוא מקטע החוף שבין כף הדסון (שבחצי האי מוסון) וכף ויליאמס.
היסטוריה.
גילוי האזור.
אזור ארץ אואטס נצפתה לראשונה בפברואר 1911, על ידי סגן הארי פנל, מהצי המלכותי הבריטי, מפקד ה"טרה נובה" - ספינת המחקר של משלחת טרה נובה, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913–1910.
האזור מופה על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית הבריטית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913 - 1910), ולאחר מכן אזור חוף ארץ אואטס צולם על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946, וכן על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית (בשנת 1958), משלחת החקר האנטארקטית הלאומית האוסטרלית (בשנים 1959, 1961, 1962), על ידי צי ארצות הברית בשנים 1962–1960 ולבסוף על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1964–1963.
מקור השם.
ארץ אואטס נקראת על שמו של לורנס אוטס.
קבוצתו של רוברט סקוט נתקלה בתנאים קשים באופן קיצוני במסעם חזרה מהקוטב הדרומי, בעיקר עקב מזג אוויר גרוע במידה בלתי מצויה, אספקת מזון ירודה, חבלות שנגרמו בנפילות, והשפעות הצפדינה וכוויות הקור, שחברו יחד להאט את התקדמותם. ב-17 בפברואר 1912, סמוך לרגלי קרחון בירדמור, מת אדגר אוונס (חבר המשלחת), כנראה, לדעת חבריו, כתוצאה מפגיעת ראש בנפילה אל תוך בקע כמה ימים קודם לכן. רגליו של אוטס נפגעו מכוויות קור קשות וייתכן (אם כי לא הוכח) שפצע המלחמה שלו נפתח מחדש בגלל השפעות הצפדינה. אין ספק שהוא נחלש והלך בקצב מהיר יותר מחבריו. ברישום ביומנו מיום 5 במרץ כתב סקוט "רגליו של אוטס במצב נורא... החייל המסכן כמעט גמור." התקדמותו האיטית יותר של אוטס, שיתר השלושה מיאנו להפקירו מאחור, גרמה לקבוצה לפגר בלוח הזמנים. בממוצע של 105 ק"מ בין תחנות המזון שהונחו מראש ומלאי של שבוע בלבד של מזון ודלק שסיפקה כל תחנה, נדרשה הקבוצה לקיים מכסת צעידה של למעלה מ-14 ק"מ ביום כדי להצטייד במנות מספיקות למסע 640 הק"מ האחרונים של מסעם חזרה על פני חומת הקרח רוס. אלא שמספר זה היה המיטב שהצליחו להגיע אליו בכל יום נתון והוא הלך והצטמצם לעיתים לכ- 4.8 ק"מ ביום בגלל מצבו המחמיר של אוטס. ב-15 במרץ אמר אוטס לחבריו, שאיננו יכול להמשיך והציע להם להניחו בשק השינה שלו. הם סירבו. הוא הצליח לגרור את עצמו עוד כמה קילומטרים אותו יום אבל מצבו החריף במשך לילה.
בבוקר ה-16 במרץ הקיץ אוטס משנתו וידע, כי עליו להקריב את עצמו כדי לתת לאחרים סיכוי להינצל. סקוט כתב, שאוטס אמר להם, "אני רק יוצא החוצה ואולי אתעכב זמן מה", ויצא, חוסך מעצמו את הכאב והמאמץ של נעילת מגפיו. הוא יצא מן האוהל אל תוך סופת השלג בקור של 40°- צלזיוס, אל מותו.
יחסי הונגריה–רוסיה
יחסי הונגריה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין המדינות הונגריה ורוסיה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכו הונגריה וברית המועצות לבעלות ברית כלכליות וצבאיות; שניהם חתמו על ברית ורשה. היחסים בין שתי המדינות נפגעו בשנת 1956 בגלל ההתערבות הסובייטית במהפכה שהתרחשה בהונגריה. עם זאת, שתי המדינות כוננו קשרים דיפלומטיים מחדש לאחר התפרקות ברית המועצות.
להונגריה שגרירות במוסקבה ושתי קונסוליות בסנקט פטרבורג וביקטרינבורג. לרוסיה יש שגרירות בבודפשט וקונסוליה כללית בדברצן.
שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה.
יחסי ממלכת הונגריה–האימפריה הרוסית.
ממלכת הונגריה קיימה יחסים דיפלומטיים עם האימפריה הרוסית, בהיותה חלק מהאימפריה האוסטרית, ולאחר מכן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1849 סייעה האימפריה הרוסית לאוסטריה בדיכוי המרד ההונגרי של 1848. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות זו בזו בקרבות החזית המזרחית.
יחסי הונגריה–ברית המועצות.