בריידי נישא בפברואר 2009 לדוגמנית העל הברזילאית ג'יזל בונדשן ולזוג שני ילדים משותפים. קודם לכן היה במערכת יחסים עם שחקנית הקולנוע ברידג'ט מוינאהן, שעמה הוא חולק בן (נולד באוגוסט 2007).
במסגרת פעילויות צדקה שהוא מקיים, בריידי מזוהה עם ארגון Best Buddies, המסייע לילדים הלוקים בעיכוב התפתחותי.
במהלך הבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית ב-2016, נצפה בריידי כשבארונו כובע עם סיסמת הבחירות של דונלד טראמפ. הוא ציין כי קשרי החברות שלהם החלו עוד ב-2002 והוא תומך בכל מה שחבריו עושים. ביום הבחירות לנשיאות ארצות הברית התגאה טראמפ במהלך עצרת בחירות מרכזית בכך שבריידי התקשר אליו לספר כי הצביע עבורו.
אירועים.
גזירת הים - האפיפיור מרטינוס החמישי גוזר איסור על רבי חובלים להוביל בספינותיהם יהודים לארץ ישראל
נולדו.
רבי אליהו מזרחי
1441 היא שנה פלינדרומית. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1331, והבאה אחריה היא 1551.
כוריזיה בקבוקית
כוריזיה בקבוקית (שם מדעי: "Ceiba insignis", בעבר "Chorisia insignis"), הוא עץ נוי ממשפחת הבומבקסים (Bombacaceae) שבסדרה חלמיתאים (Malvales). מקורו מאמריקה הדרומית בבוליביה ופרו.
מאפיינים.
העץ מגיע לגובה 15-10 מטר. הפריחה בקיץ. הפרחים גדולים בצבע צהוב בהיר.
העץ מאופיין בגזע עבה לא אחיד שמקנה לו צורת בקבוק ומכאן שמו. הגזע גם אינו ישר ומראהו כמו של אדם בגילופין, לכן נקרא העץ במקום מוצאו גם "העץ השיכור" (בספרדית: "palo borracho").
על הגזע קוצים גדולים וקשים. במקומות ציבוריים משתדלים להסיר אותם.
הפרי הוא הלקט גדול. עם ההבשלה הוא נפתח ומתגלים זרעים עם ציצה לבנה ארוכה ואז הפרי נראה כגוש של צמר גפן.
שורשיו צומחים מטה מבלי לפגוע במדרכות ולכן הוא מתאים לשמש כעץ נוי בעיר.
מסגרת קריאה
מסגרת קריאה (באנגלית: Reading Frame) היא סט רציף ולא חופף של קודונים המורכבים כל אחד משלושה נוקלאוטידים, הנמצא ב-DNA או RNA.
בכל גדיל DNA או mRNA ישנן שלוש מסגרות קריאה אפשריות, מכאן שבגדיל כפול של DNA יש 6 מסגרות קריאה אפשריות מהן ניתן להתחיל את השעתוק. עובדה זו מאפשרת את קיומם של גנים שונים באזורים חופפים של DNA. בבקטריות נעשה שימוש רב בגנים חופפים וכן במספר וירוסים. לדוגמה, לרצף הנוקלאוטידים 3'- ATTGCGATC -5' ישנן שלוש מסגרות קריאה אפשריות, בהתאם למקום התחלת הקריאה. שלוש המסגרות האפשריות הן: TTG CGA, ATT GCG ATC ו-TGC GAT.
ישנם מקרים נדירים בהם הריבוזום מדלג ממסגרת קריאה אחת לאחרת, במקרה זה לא משתנה רצף ה-DNA. מקרה נוסף בו משתנה מסגרת הקריאה הוא מקרה של מוטציה הגורמת להסטת מסגרת הקריאה, במקרה זה חל שינוי ברצף ה-DNA ויש הוספה או החסרה של נוקלאוטידים.
מסגרת קריאה פתוחה.
מסגרת קריאה הנושאת את המידע התורשתי הנחוץ לייצור חלבונים ופפטידים אחרים, מכונה לרוב מסגרת קריאה פתוחה (בראשי התיבות מק"פ, או ORF באנגלית).
לפני מק"פ מופיע קודון אתחול AUG ואחריה קודון עצירה, המזוהים בתהליך השעתוק. אין לבלבל ביניהם לבין קודוני הפתיחה והסיום המצויים על מולקולות רנ"א שליח ומזוהים בתהליך התרגום.
בביואינפורמטיקה ניכרת חשיבות לזיהוי שיטתי ומהיר של מסגרות הקריאה הפתוחות בגנום, כדי להבדיל בין הגנים השונים לאורך הכרומוזום. מכיוון שכל קודון בנוי משלושה נוקלאוטידים ומולקולת הדנ"א בנויה משני סלילים בכיוונים מנוגדים, קיימות שש דרכים אפשריות לקריאת מקטע דנ"א נתון. במטען תורשתי פרוקריוטי ניתן בדרך כלל לזהות את המסגרת הנכונה כזו הארוכה ביותר, כלומר אופן הקריאה בו קודון העצירה מופיע כעבור רצף קודונים ממושך יותר. עם זאת, ייתכן כי יותר ממסגרת אחת תשמש לקריאת אותו קטע קוד.
במטען תורשתי איקריוטי, מסגרת הקריאה הפתוחה עשויה להכיל אינטרונים שיושמטו בשלב השחבור מן הרנ"א שליח. עקב כך, לא ניתן לזהות בוודאות את המסגרת הנכונה כזו הארוכה ביותר והכרחי לבחון את רצף הרנ"א שליח, לאחר שעבר שחבור. על מטלה זו מקלה העובדה שרנ"א שליח איקריוטי שעבר שחבור הוא בדרך כלל חד-ציסטרוני, משמע הוא מתורגם באופן חד ערכי לחלבון מסוים. זאת בניגוד לרנ"א שליח פרוקריוטי, שעשוי להיות רב-ציסטרוני - אותה מולקולה מתורגמת למספר תוצרים חלבוניים שונים.
נמצאו מסגרות קריאה פתוחות גם מחוץ לגנים, אך לרוב אלו הכילו קודונים ספורים בלבד.
לעיתים מספר מק"פ שונה ממספר מסגרות הקריאה. לדוגמה, ברצף 3'- UCUAAAGGUCCA -5' יש שלוש מסגרות קריאה אפשריות אך רק שתיים הן מסגרות קריאה פתוחות. הרצף הוא אחד משני רצפי mRNA אפשריים בשעתוק, וכפי שניתן לראות ישנן שלוש אפשריות בהן הוא ניתן לקריאה:
שתי המסגרות הראשונות מקודדות לחלבון והן נחשבות מק"פ, במסגרת הקריאה השלישית ישנו קודון פסק UAA כך שלא ניתן ליצור חלבון והמסגרת אינה פתוחה.
קודון פסק
סמל איווה
סמל מדינת איווה או החותם הגדול של מדינת איווה (באנגלית: Great Seal of the State of Iowa) הוא סמלה הרשמי של המדינה. הסמל נוצר ב-1847, כשנה לאחר הצטרפותה של איווה לארצות הברית.
עיצוב.
הסמל הוא עגול, במרכזו תמונת נוף המציגה אזרח לובש מדים (מתנדב למיליציה אזרחית) העומד בשדה חיטים, מסביבו כלים חקלאיים שונים, ברקע נהר המיסיסיפי ומעליו עיטם לבן-ראש הנושא את מוטו המדינה. הסמלים הרבים המרכיבים את הסמל נועדו לייצג את ההיסטוריה של המדינה ושל המתיישבים שהקימו אותה.
היסטוריה.
לפני אימוץ הסמל הנוכחי בטריטוריה של איווה היה שימוש בסמל טריטוריאלי שכלל נשר שהחזיק במקורו חץ וברגלו קשת. פשטותו של הסמל הטריטוריאלי הפך אותו לפופולרי מאוד והיה בשימוש עד לשנות ה-60 של המאה ה-19, אפילו אחרי שהוחלף רשמית.
עיצוב הסמל אומץ רשמית על ידי האספה הכללית הראשונה של איווה ב-25 בפברואר 1847, שם תואר בחוק מדינת איווה 1A.1, בו כתוב:
אף כי לא שונה נוסח החוק מאז אימוצו במאה ה-19, משום שלא הוצג ציור של הסמל בנוסח החוק המקורי, קיימים מספר עיצובים שונים לסמל, שונים זה מזה בצבעים ובסידור מרכיבי הסמל. ב-2010 הציע חבר בית הנבחרים של איווה, ריי זירקלבך, להחליף את ניסוח החוק מ"עם מחרשה באחוריו" ל"עם מחרשה מאחוריו" מחשש כי אנשים עלולים להתבלבל במשמעות החוק וכוונת המחוקק, וכי אי הבנה זו עלולה לפגוע בכבוד המשמר הלאומי של איווה.
הסמל לא היה בשימוש רחב עם אימוצו עקב פופולריות נמוכה. הסמל נתפס כמבולגן ועמוס, ורבים העדיפו להשתמש בסמל הטריטוריאלי שקדם לו.
החותם הגדול של מדינת איווה
אנריקה רודריגס פברגט
פרופ' אֶנְרִיקֶה רוֹדְרִיגֶס פַבְּרֶגָט (Enrique Rodríguez Fabregat; 11 בנובמבר 1895 – 19 בנובמבר 1976) היה פרופסור לגאוגרפיה, פוליטיקאי ודיפלומט אורוגוואי. כיהן כשר החינוך של אורוגוואי, והיה חבר בועדת אונסקו"פ.
ביוגרפיה.
אנריקה רודריגס פברגט נולד בעיר סן חוסה דל מאיו. הוריו היו מורים שראו שליחות בעבודתם והנחילו זאת לבנם, שהוכשר אף הוא להיות מחנך ומורה לגאוגרפיה. בשנת 1923 נבחר כציר מחוז קולוניה לפרלמנט, ובשנת 1926 התמנה לשר לענייני חינוך וצדק חברתי בממשלת אורוגוואי. במהלך כהונתו היה שותף לייסוד קתדרה לחוקי עבודה ורווחה בפקולטה למשפטים, להקמת מוסד לאומי להפצת תרבות ואמנות בפריפריה, ו"המוסד הבין-אמריקני להגנת הילד" במונטווידאו, שבטקס חנוכתו ב-1927 הציג את "עשרת הדיברות של זכויות הילד". פברגט לקח חלק מרכזי במאבק מפלגתו, המפלגה האדומה, לסילוק החברות הזרות בעלי הזיכיונות בענפי כלכלה מרכזיים מאורוגוואי והכפפת ענפי הכלכלה המרכזיים לשליטת המדינה.
בהיותו ילד, משפט דרייפוס הותיר עליו רושם חזק, מה שהשפיע עליו לפעול להגנת היהודים נגד אנטישמיות.
בעקבות הפיכה ופיזור הפרלמנט בסוף מרץ 1933, יצא לגלות ושהה שנים אחדות בברזיל ובארצות הברית. בתקופת גלותו פרסם מאמרים בעיתונים וכתבי עת רבים באמריקה הלטינית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש כתב בינלאומי של רשת NBC האמריקנית. במקביל פרסם ספרים אחדים, בהם ביוגרפיה של חוסה באז'ה אי אורדונייס, נשיא אורוגוואי ומייסד תנועת הבאז'יסמו, ורומן בשם "האיש שלא רצה להיות מלך" ("El Hombre que no Quiso Ser Rey").
עם שובו לאורוגוואי לאחר המלחמה, מונה לנציגה הקבוע באו"ם בשנת 1946, תפקיד שכיהן בו עד 1961. במסגרת כהונתו היה חבר המשלחת המיוחדת של האו"ם לענייני ארץ ­ישראל שביקרה בארץ ישראל ב-1947 והציעה את תוכנית החלוקה. בדיוני הוועדה הצביע פברגט על הקשר בין בעיית ארץ ישראל לבעיית הפליטים היהודים לאחר מלחמת העולם השנייה, פעל לכך שהוועדה תבקר גם במחנות העקורים באירופה ועמד בראש תת-הוועדה שביקרה במחנות. פברגט אף התפעל מהמפעל הציוני ומניסיונותיו החברתיים וההתיישבותיים. בזמן ההצבעה על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947, נענה לבקשת נציג המשלחת הציונית אבא אבן, ויחד עם שגריר גואטמלה, חורחה גרסיה גרנדוס, ארגן את שאר שגרירי אמריקה הלטינית לגוש משמעותי של קולות בעד התוכנית, שבלעדיו לא הייתה עוברת.
בשנת 1954 התמנה לסגן נציב ועדת האו"ם לענייני זכויות אדם. ב-1957 היה חבר בוועדת האו"ם לחקירת אירועי המרד ההונגרי. בשנת 1959 נבחר לכהן בתת-ועדת האו"ם למניעת אפליה והגנה על מיעוטים. במקביל עסק באותה עת, יחד עם גבריאלה מיסטרל, בניסוח טיוטות לרשימת זכויות הילד, שאומצה על ידי יוניצף ושימשה בסיס לאמנות בינלאומיות. ב-1960 ניסה לפשר בין ישראל לארגנטינה בפרשת חטיפת אייכמן.
בשנות ה-60 כיהן כשגריר ארצו באוסטריה ובמקסיקו, וייצג את ארצו באו"ם.