ב-28 באוקטובר 2020, הוכרז נמסר כי רשת "The CW" שוקדת על פיתוח סדרת הספין אוף "טום סוויפט". הסדרה מבוססת על סדרת ספרים בשם זהה ונוצרה על ידי מלינדה סו טיילור, נגה לנדאו וקמרון ג'ונסון. ב-26 בינואר 2021, נמסר על ליהוקו של טיאן ריצ'רדס לדמותו של סוויפט, לאחר שהופיע לראשונה במהלך עונתה השנייה של "ננסי דרו". ב-8 בפברואר 2021, הוכרז כי על בימוי פרק הפיילוט יהיה אמון הבמאי רובן גרסיה. ב-11 במאי 2021, נמסר על ליהוקו של לוואר ברטון לדמותו של בראקלי, בינה מלאכותית ועוזרו של סוויפט. ב-30 באוגוסט 2021, נמסר כי הסדרה הוזמנה רשמית ועתידה לעלות לשידור במהלך עונת השידורים של 2021–22. בפברואר 2022, נמסר על ליהוקה של אשלי מארי לדמותה של זנזי פולרטון, ושל מרקיז וילסון, אפריל פרקר ג'ונס ואלברט מוואנגי לדמויותיהם של אייזק וגה, לוריין סוויפט ורואן, בהתאמה. במרץ 2022, נמסר על ליהוקה של וורד הורטון לצוות השחקנים המשני, ונודע כי הסדרה עתידה לעלות לשידור ב-31 במאי 2022.
הרכבת התחתית של טוקיו (פירושונים)
היינריך הארבעה עשר, נסיך רויס הקו הצעיר
היינריך הארבעה עשר, נסיך רויס הקו הצעיר (בגרמנית: Heinrich XIV Fürst Reuß jüngere Linie; 28 במאי 1832 - 29 במרץ 1913) היה נסיך רויס הקו הצעיר בין השנים 1867–1913.
ביוגרפיה.
היינריך נולד ב-28 במאי 1832 בקובורג, דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, להיינריך השישים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר ולאדלהייד, נסיכת רויס-אברסדורף, בתם של היינריך החמישים ואחד, נסיך רויס-אברסדורף והרוזנת לואיזה פון הוים.
בשנת 1867 מת אביו, והיינריך ירש את נחלותיו ותאריו.
באותה שנה צירף היינריך את הנסיכות לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד הצבא הפרוסי במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לקיסרות הגרמנית. בשנת 1902 מת היינריך העשרים ושניים, נסיך רויס-גרייץ, ובנו היינריך העשרים וארבעה, נסיך רויס-גרייץ עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיינריך העשרים וארבעה היה לקוי בנפשו כתוצאה מתאונה שעבר בילדותו, שלטו היינריך הארבעה עשר, ולאחריו בנו היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר כעוצרי הנסיכות.
בשנת 1869 הוא ייסד את עיטור צלב הכבוד של רויס, ובשנת 1897 הוא העניק מדליית זהב לשירות מצוין .
ב-29 במרץ 1913 מת היינריך בשלייץ, ובנו היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר ירש את נחלותיו ותאריו.
משפחתו.
ב-6 בפברואר 1858 התחתן היינריך בקרלסרוהה עם אגנס, דוכסית וירטמברג, בתם של אויגן, דוכס וירטמברג והלנה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ממנה נולדו לו שני ילדים:
ב-14 בפברואר 1890 הוא התחתן בשנית בנישואים מורגנטיים בגרה עם פרדריקה גראייץ, בתם של יוהאן פיליפ גראייץ ואוגוסטה נייס, ממנה נולד לו בן אחד:
נדין ביילר
נדין ביילר (בגרמנית: Nadine Beiler; נולדה ב-27 במאי 1990) היא זמרת אוסטרית.
ביוגרפיה.
ביילר נולדה בעיירה בטירול לאב רופא ואם מעסה.
מהילדות המוקדמת החלה לעסוק במוזיקה ולשיר בחתונות.
ב-2007 זכתה בתוכנית הכישרונות "Starmania" שם שרה בין היתר את השירים Over the Rainbow ו"My Number One" שזכה באירוויזיון 2005, באותה שנה יצא הסינגל הראשון שלה "Alles was du willst" ולאחר מכן גם אלבומה הראשון.
ב-2011 השתתפה בתחרות הלאומית לנציגות אוסטריה לאירוויזיון עם השיר "The Secret Is Love" ולקחה את המקום הראשון.
באירוויזיון היא עלתה לגמר וסיימה במקום ה-18.
אלכס ספארו
פטרישיה קייזר
פטרישיה קייזר (בגרמנית: Patricia Kaiser; נולדה ב-13 ביוני 1984) היא אתלטית, מנחה ודוגמנית אוסטרית.
ביוגרפיה.
קייזר נולדה באוסטריה עילית ומילדותה עסקה בספורט.
היא נבחרה למיס אוסטריה לשנת 2000 בהיותה בת חמש עשרה, בכך נהייתה למיס אוסטריה הצעירה ביותר בהיסטוריה, היא ייצגה את אוסטריה במיס עולם באותה שנה.
לאחר מכן החלה לעסוק בדוגמנות ודיגמנה למספר חברות אופנה.
בשנת 2004 זכתה באליפות אוסטריה בהטלת כידון.
ב-2009 הייתה חברה במשלחת האוסטרית ל-"European Cup Combined Events", תחרות אירופאית לאתלטיקה קלה.
בשנת 2005 השתתפה בעונה הראשונה של הגרסה האוסטרית של רוקדים עם כוכבים והודחה רביעית.
ב-2011 השתתפה בקדם האירוויזיון האוסטרי עם הדואט "There Will Never Be Another You" ביחד עם הזמר לאו אברר, הם עלו לגמר ובמר דורגו במקום ה-9.
כשחקנית היא הופיעה ב-2009 בפרק של סדרת המשטרה "SOKO Donau" וב-2012 בפרק של הסדרה "Tom Turbo".
טבח פונאר
טבח פונאר (Ponary massacre) היה רצח המוני של עד 100,000 אנשים על ידי אנשי האס דה ואנשי האס אס הגרמנים ומשתפי פעולה ליטאים של המיליציה הליטאית במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה באזור הכיבוש הנאצי "נציבות הרייך אוסטלנד". הרציחות החלו לאחר תחילת מבצע ברברוסה, ונערכו בין יולי 1941 לאוגוסט 1944 בקרבת תחנת הרכבת בפונאר, אשר כיום הוא פרוור של העיר וילנה בירת ליטא. כ-70,000 יהודים נרצחו בפונאר, ולצדם עד 20,000 פולנים ו-8,000 שבויי מלחמה סובייטים, שרובם הובאו לשם מווילנה.
במלחמת העולם השנייה והשואה, הפכו ליטא והמדינות הבלטיות למקומות הראשונים מחוץ לפולין הכבושה שבהם החלו הנאצים לרצוח יהודים כחלק מהפתרון הסופי. מתוך 70,000 היהודים שחיו בווילנה רק 7,000 (או 10%) שרדו את השואה. מספר התושבים נכון ליוני 1941 היה 80,000 יהודים, או כמחצית מאוכלוסיית העיר. לפי אנציקלופדיית השואה מעל לשני שלישים מהם, או לפחות 50,000 יהודים, נרצחו לפני סוף 1941.
מעשי הטבח.
מעשי הטבח החלו ביולי 1941 מיד עם הגיעם של אנשי יחידת איינזצקומנדו 9 של האס אס לווילנה ב־2 ביולי 1941. רוב ההרג בוצע בפועל על ידי מחלקות מיוחדות שכללו 80 מתנדבים ליטאים. ב-9 באוגוסט 1941 הוחלפה יחידת איינזצקומנדו 9 ביחידת איינזצקומנדו 3. בספטמבר הוקם גטו וילנה. באותו החודש נרצחו במסגרת מבצע אחד 3,700 יהודים. רוב הקורבנות הופשטו לפני שנורו. מבצעי רצח המוני נוספים בוצעו במהלך הקיץ והסתיו.
עד סוף השנה נרצחו כ־50,000 עד 60,000 יהודים מווילנה. על פי אנציקלופדיית השואה נרצחו במבצעי הרצח ההמוני הללו גברים, נשים וילדים. יצחק ארד סיפק מידע המבוסס על דוחות איינזצגרופן, כרטיסי מזון והיתרי עבודה.
הקצב בו נרצחו האנשים הואט ב-1942 כאשר עבדים יהודים הופקעו בידי הוורמאכט. עם התקדמות הצבא הסובייטי ב-1943, ניסו היחידות הנאציות להסתיר את פשעיהם במסגרת מבצע 1005. שמונים אסירים ממחנה הריכוז שטוטהוף הפכו ל"לייכנקומנדו" ("יחידות הגופות"). הפועלים אולצו לחפור החוצה מהבורות גופות, לערום אותם על עצים, ולשרוף אותם. האפר נכתש, עורבב בחול ונקבר. עבודה זו נמשכה במשך מספר חודשים, והאסירים הצליחו לברוח משם דרך מנהרה שנחפרה באמצעות כפות ב-19 באפריל 1944. 11 מתוך 80 האסירים שרדו את המלחמה ועדויותיהם תרמו לחשיפת הטבח.
הקורבנות.
המספר הכולל של קורבנות טבח פונאר עד סוף שנת 1944 היה בין 70,000 ל-100,000. רוב הקורבנות היו יהודים פולנים ויהודים ליטאים מהערים הפולניות והערים הליטאיות הסמוכות, והיתר היו בעיקר פולנים (כ-20 אלף) ורוסים (בערך 8,000). על פי מוניקה טומקייביץ', אשר חיברה ב-2008 ספר שעוסק בטבח פונאר, בטבח נרצחו 80,000 בני אדם, בהם כ-72,000 יהודים, כ-5,000 אסירים סובייטיים, בין 1,500 ל-2,000 פולנים, כאלף איש שתוארו כקומוניסטים או פעילים סובייטים, ו-40 צוענים.
הקורבנות הפולנים כללו בעיקר אנשי אקדמיה, אנשי חינוך, כמרים וחברי תנועת ההתנגדות של ארמייה קריובה.
טבח פונאר בתרבות.
על טבח פונאר נכתב אחד משירי השואה הידועים ביותר, "פונאר" (או "שטילער, שטילער", שקט שקט). את השיר ביידיש חיבר שמריהו קצ'רגינסקי בעקבות בית בפולנית שכתב הרופא נח (לאון) וולקוביסקי, והוא הולחן על ידי בנו בן ה-12, אלכסנדר (אלק) וולקוביסקי (לימים אלכסנדר תמיר). השיר, שנכתב בגטו וילנה באביב 1943, הוא שיר ערש לילד שאביו נספה בפונאר. להלן השורות הראשונות בתרגומו העברי של אברהם שלונסקי:
יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל
יאיר אנסבכר
יאיר אנסבכר (נולד בשנת 1983) הוא מומחה לביטחון, איש חינוך ומחבר ספרי עיון ישראלי, מייסדה ומנהלה הראשון של המכינה הקדם צבאית "איתן" במישור אדומים, מרצה, חוקר ויועץ במערכת הביטחון הישראלית ובצה"ל המוביל את פורום הביטחון הלאומי של פורום קהלת.
ביוגרפיה.
יאיר אנסבכר נולד ב-1983 וגדל בירושלים למשפחה בת ארבעה ילדים. הוא התחנך במסגרת מערכת החינוך הממלכתי-דתי בבית הספר דוגמה עוזיאל ובישיבה התיכונית "נתיב מאיר". לאחר מכן, למד במכינה הקדם צבאית "בני דוד" בעלי ושירת ביחידת מגלן שם פעל כלוחם, כמפקד חוליה מבצעית וכמומחה אמל"ח והשתתף בעשרות מבצעים במהלך האינתיפאדה השנייה, כמו כן השתתף במלחמת לבנון השנייה כלוחם בחטיבת מילואים מובחרת. לאחר המלחמה התחתן עם נעמה אשחר, יועצת זוגית, ועבר לגור במעלה אדומים. אנסבכר הוא אב לחמישה ומתגורר במעלה אדומים. הוא נכדו של מרדכי אנסבכר (מנהלו הראשון של מוזיאון יד ושם).
קריירה חינוכית.