על פי תוכניותיו של יהב, יש ליצור פתח מחזית העיר אל הים ולפתח מרחבי בילוי ותיירות באזור הנמל. למימוש הרעיון, תבע יהב מרכבת ישראל לבצע שיקוע של המסילה באזור המוניציפלי של חיפה. בשנת 2010 הציעה רכבת ישראל, כחלק מהתוכנית לחשמול מסילות הרכבת, לשקע רק חלק קטן ממתווה המסילה, שאורכו 7 ק"מ. יהב דרש לשקע את מסלול הרכבת לאורך כל תוואי נסיעתה בעיר. דרישה זו נדחתה ועיריית חיפה יצאה למאבק בשיתוף החברה להגנת הטבע וארגונים חברתיים וירוקים. בפברואר 2012 הגיעו הצדדים לפשרה, לפיה התחייבה רכבת ישראל לשקע 1.6 קילומטרים בפארק הכט בתקציב של עד חצי מיליארד ש"ח. בתמורה התחייבה עיריית חיפה שלא לפעול כנגד ההחלטה לעבור לרכבת המונעת על ידי חשמל.
יהב קידם במהלך כהונתו תוכנית לפיתוח חזית ים עירונית לעיר. במסגרת תוכנית זו נבנו מתקני נמל מודרניים, המעניקים מענה לצורכי ההובלה הימית ולאוניות ענק העוגנות בנמל. לפי חזונו של יהב, הנמל המערבי מיועד להפוך לנמל לספינות טיולים, אשר יעגנו מול המושבה הגרמנית ויפתחו ציר תיירות מהנמל, דרך העיר התחתית והמושבה הגרמנית ועד לטיילת לואי שעל הר הכרמל.
בתקופתו של יהב נבנתה אכסניית הנוער החדשה, הממוקמת במבואות העיר הדרומיים בסמוך למרכז הקונגרסים ובמרחק הליכה מחוף הים. האכסניה כוללת שלושה מבנים ובהם 100 חדרי שינה. כמו כן, האכסניה מכילה מגרש ספורט, חדר אוכל ל-250 סועדים, אולם הרצאות ומרכזי לימוד מאובזרים בציוד אור-קולי. לצד האירוח באכסניה, מתקיימים בה כנסים, ימי עיון והשתלמויות. בנוסף, הוקמו בתקופה זו 44 מלונות בעיר.
בתקופתו כראש עיר קידם יהב קשרים בינלאומיים עם ערים ברחבי העולם, כולל הסכמי ידידות וערים תאומות, ביניהן ערים שונות ב כמו שנג'ן, צ'נגדו ושאנגחאי. במסגרת קשרים אלו יהב עודד את מנהלת נמל שאנגחאי, הנמל הגדול בעולם, לגשת למכרז ניהול לנמל חיפה.
מדע ותעשייה.
כראש העיר, קידם יהב את פינוי מכל האמוניה שהיה קיים בעיר. עם זאת, הוא ספג ביקורת רבה מפעילי סביבה ביחס לעמדתו במשך השנים לזיהום האוויר בעיר. בסוף יולי 2014 הגישה את מסקנותיה לכנסת "ועדת המשנה לבדיקת בעיות סביבה ותכנון במפרץ חיפה" של ועדת הפנים והגנת הסביבה. יהב, שנכח בישיבה שבה הוצגו הדברים, ברך על עבודתה המקצועית של ועדת המשנה בראשותו של דב חנין. באותה עת פנה מבקר המדינה יוסף שפירא אל הוועדה לביקורת המדינה על מנת לקיים דיון דחוף בנושא החומרים המסוכנים במפרץ חיפה.
בנוסף, בתקופתו של יהב החל פיתוח פארק מת"ם, שהגדיל את המתחם פי שלושה בבניית שני מגדלים חדשים והשכרתם לחברות הייטק שונות. ביניהן מיקרוסופט, אינטל ו-Dell EMC. סמוך לו נבנה פארק מדעי החיים, בו צפויות לפעול חברות הייטק המתמחות בתחומי הרפואה ומדעי החיים, על שטח של 31 דונם. בין התאגידים שהקימו מרכזים בפארק נמצאת ג'נרל אלקטריק, הפועלת בין היתר בתחום המכשור הרפואי.
יונה יהב נשוי לפרופ' רבקה יהב, מרצה בבית ספר לעבודה סוציאלית, ראש המרכז הקליני הבין-תחומי באוניברסיטת חיפה ויושבת ראש האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה. לזוג שלושה ילדים. מתגורר בשכונת דניה בחיפה. בנם נולד מנישואיה הראשונים של רבקה ל, לאחר שבעלה הראשון נפל במלחמת יום הכיפורים, לאחר נישואיה עם יונה נולדו 2 בנות נוספות.
ח'א (בערבית: خاء) היא האות השביעית באלפבית הערבי. לפניה באה האות חא ואחריה דאל.
ח'א מייצגת את העיצור /χ~x/ (בדומה לכ"ף רפה וחי"ת מודרניות).
ח'א היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ת'א, ד'אל, צ'אד, ט'א וע'ין). על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים כמו האלפבית הדרום-ערבי מופיעה אות לייצוג פונמה זו, שהשתמרה עד היום בשפות שמיות דרומיות, דוגמת ኀ בכתב האתיופי, הרי שבאלפבית הפיניקי, המקור הישיר לאלפבית הערבי, הצליל הזה לא היה קיים. לכן עוצבה ח'א כגרסה של חא.
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".
TBS (ראשי תיבות: Tris-Buffered Saline; בעברית: טריס בופר סליין) היא תמיסה בעלת רמות pH ואוסמולריות קבועות. התמיסה נחשבת כבלתי רעילה (באופן יחסי), ומשמשת לחיקוי התנאים הפיזיולוגיים בבני אדם ובבעלי חיים, למהילת חומרים כימיים וביולוגיים וכחומר שטיפה, במגוון שיטות ביוכימיות, כמו תספיג מערבי ו-ELISA.
התמיסה מכילה
לתמיסות TBS המשמשות לשטיפה, מוסף לעיתים הדטרגנט TWEEN20, והתמיסה מכונה בהתאם: TBST.
פולריזביליות
פולריזביליות או קְטִיבוּת היא מדד יחסי לשינוי הצורה (קיטוב) של התפלגות מטען חשמלי, כגון ענן האלקטרונים סביב לאטום או מולקולה, בעקבות קרבה לשדה חשמלי חיצוני הנגרם על ידי יון או דיפול סמוכים.
הפולריזביליות האלקטרונית formula_1 מוגדרת כיחס בין הדיפול המושרה formula_2 של אטום לשדה החשמלי formula_3 היוצר את מומנט הדיפול: formula_4
לפולריזביליות יחידות SI של C·m2·V-1 = sdA2·s4·kg-1 אך היא בדרך כלל נמדדת בפולריזביליות לנפח ביחידות של cm3 או בÅ3.
לאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית
לאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית (הוצאת בבל, 2007) היא אנתולוגיה הכתובה מפרספקטיבה פמיניסטית מזרחית, עוסקת בסוגיות של מעמד, זהות, זיכרון ואלטרנטיבה, ומשלבת שירים, מאמרים, מחקרים, נאומים, נרטיבים, ופרוזה בעריכת שלומית ליר.
האנתולוגיה נותנת ביטוי לחוויות של הכותבות הנוגעות למצבים של העדר שוויון חברתי על רקע אתני ומגדרי.
הספר הוא פרי יוזמה של אחותי - למען נשים בישראל והוא מוקדש לזכרה של ד"ר ויקי שירן.
באסופה משתתפות 36 כותבות; בהן פעילות חברתיות, נשות אקדמיה, חוקרות, משוררות, סופרות ויוצרות, המציגות את חוויית ההדרה שחוות נשים הרואות את עצמן ממוקמות בשוליים הפוליטיים, החברתיים והכלכליים של החברה הישראלית. מאז צאתו לאור, מאמרים מהספר מצוטטים והפכו לחלק ממערכי לימוד בקורסים אוניברסיטאיים העוסקים בזהות מזרחית, תקשורת ומגדר.
מתוך התכנים.
התמות "האישי הוא הפוליטי" ו"הפוליטי הוא האישי", שבהן התמקדה ויקי שירן במאמרה "לברוא עולם חדש", עומדות במרכז הספר.
ב"יומן עבודה", מספרת דורית פנקר על עבודתה בשכר מינימום ובתנאים שהיא מכנה מקוממים כחדרנית במספר בתי מלון באילת. אביגיל יפרח מביאה את סיפור מתפרת העצמאות במצפה רמון, שהפכה לאחר התבצרות הפועלות המפוטרות בה לקואופרטיב המפרנס את העובדות, אותה היא מכנה סיפור הצלחה.
פנינה מוצפי-האלר סוקרת את ההדרה וההבניה, הקשורות במושג "נשים מזרחיות" בשיח האקדמי. אירוס זריני דנה במיעוטן היחסי של פרופסוריות מזרחיות באקדמיה הישראלית. אסתר עילם כותבת על תפקיד השפה בהבניית יחסי כוחות בחברה שיש בה קבוצות הומוגניות לא מזרחיות.
עורכת הדין קלריס חרבון בוחנת את משמעות זהותה כמזרחית בקשר שלה עם לקוחות מזרחיות. עליזה פרנקל עומדת על הקשר בין גוון עור ויופי במשפחה הבין-עדתית.
בסיפורה של זמירה פורן ציון מתואר זיכרון של ביקור עיתונאית בביתה בהיותה ילדה, תוך התמקדות במתח בין הגינונים המערביים של המבקרת לאלו המזרחיים של אמה. בשירה, "אל מלא רחמים", מציגה ברכה סרי את העוצמה שהיא חשה כיוצרת אל מול האופן שבו לדעתה תופסת אותה המדינה כ"מתבטלת".
ריכוז מולרי
ריכוז מולרי או מולריות, היא שיטה למדידת ריכוז חומר בתמיסה. ריכוז מולרי הוא מספר מולי החומר (יסוד, תרכובת או חומר יוני) המומסים בליטר אחד של תמיסה.
יחידות.
את הריכוז המולרי מסמנים ב-C והוא נמדד בדרך כלל ביחידות המולר, המסומן ב-M: מול לליטר (formula_1). יחידת SI התקנית שלו היא מול ל מטר מעוקב, והוא אך ורק בתמיסות.
בכל התמיסות, מוצקות, נוזליות וגזיות, הריכוז המולרי הוא מספר המולים של החומר בנפח של ליטר אחד תמיסה. בתמיסות יוניות, כמו בתמיסת NaCl, מודדים את מספר מולי הנוסחה האמפירית של החומר היוני בליטר אחד תמיסה, ובשאר התמיסות הוא נמדד לפי כמות המולקלות חלקי מספר אבוגדרו (מול) בליטר אחד תמיסה.
ניתן למצוא את הריכוז המולרי באמצעות המשוואה הבאה:
formula_2
כאשר C מייצג את הריכוז המולרי, N את מספר המולקולות בנפח V (הנמדד בליטרים), ו-A את מספר אבוגדרו. משוואה זו בעצם שווה למשוואה formula_3, מכיוון ש formula_4 - מול שווה למספר המולקולות חלקי מספר אבוגדרו.
לרוב משתמשים בשיטה ריכוז אחוז משקלי. בנוסף לשתי שיטות אלה, ישנן גם שבר מולי (כמות המומס חלקי כמות התמיסה, שניהם מחושבים במולים) ומולליות (מספר מולי המומס חלקי הממס בקילוגרמים).
ניקוי יבש
ניקוי יבש הוא כל תהליך של ניקוי בגדים או בדים המתבסס על ניקוי בעזרת ממס אורגני במקום מים. הממס בו משתמשים בדרך כלל הוא טטרהכלורואתילן (Perchloroethylene או בקיצור Perc במינוח התעשייתי). ניקוי יבש נצרך כדי לנקות אריגים שיינזקו אם ינוקו באמצעות מים, סבון ודטרגנט. ניתן לעשות ניקוי יבש גם לבדים עדינים שמצד אחד זקוקים לכביסת יד ומצד שני קשה לעשות להם כביסת יד (מפאת גודלם). ניקוי יבש נקרא כך כי אינו משתמש במים במהלך הניקוי, אלא בממסים אורגניים שכונו פעם "ממסים יבשים". יתרונם של הממסים "היבשים" שאינם מתפיחים את סיבי האריג ואינם גורמים לשינוי ממדים של האריג לאחר הכיבוס, דבר המתבטא בקימוט והתכווצות האריג לאחר יבושו.
היסטוריה.
ניקוי יבש משתמש בממס ללא מים כדי לנקות בגדים מוכתמים. פוטנציאל הניקוי בעזרת ממס המבוסס על נפט התגלה בשנת 1855 על ידי צרפתי בשם ז'אן-בטיסט ז'ולי (Jean Baptiste Jolly) שהיה בעליה של סדנת צביעה לבדים. הוא גילה שמפת השולחן שלו התנקתה כאשר המשרתת שפכה עליה בטעות קרוסן מעששית. לאחר מכן הוא פתח שירות לניקוי בגדים באופן זה, הוא קרא לשיטה זו: “nettoyage à sec”, ניקוי יבש.