זמן קצר טרם מותו פרסם יוז את קובץ השירים האוטוביוגרפיים החושפניים "מכתבי יום הולדת" - שמונים ושמונה שירים שנכתבו לאורך תקופה של יותר מ-25 שנה. כמעט כל שיר נכתב כמכתב הממוען ישירות לפלאת'. עד לעת זו, שמר יוז על שתיקה והדף כל ניסיון של עיתונאים וביוגרפים לקבל מידע על יחסיו עם אשתו. בקובץ זה פתח יוז צוהר לסודות שהיו נצורים בלבו במשך שנים רבות ושרטט דיוקן אינטימי על יחסיו עם פלאת' החל מפגישתם הראשונה בשנת 1956. את דמותה של פלאת' תיאר בשני אופנים: האחד, כילדה קסומה וקינטית שבה התאהב והשני, כאישה עצובה ומפוחדת, שאליה אין הוא יכול עוד להגיע". כמו כן תיאר אותה "ככוהנת גדולה של כוחות האם הגדולה שנפלה קורבן לכוחות מיסטיים " שלא היה ביכולתה לשלוט בהם". באחד השירים כתב, "אף אחד אינו רוצה את ריקודך/ אף אחד אינו רוצה את הזוהר המוזר שלך את דגיגותך/ חיים טובעניים ומאמצייך להצילך..." "אחד הדברים המרתקים ביותר בקובץ השירים "מכתבי יום הולדת" הוא התמודדותו של יוז עם זיכרון אשתו וחוויותיהם המשותפות": חתונתם, ירח הדבש שלהם, הטיול שערכו לארצות הברית, לידת ילדיהם. הוא זוכר את עיניה "התאהבות של יהלומים בהירים מאוד, בהירים כמו התאהבות של דמעות".
מותו.
לפני מותו מונה יוז לחבר במסדר ההצטיינות, על ידי המלכה אליזבת' השנייה. הוא המשיך לחיות בביתו בדבון, עד שחלה בסרטן המעי הגס. הוא אושפז בבית חולים בלונדון וב-28 באוקטובר 1998 נפטר בבית החולים מהתקף לב. טקס הלווייתו נערך ב-3 בנובמבר 1998 בכנסיית פטרוס הקדוש בצפון Tawton. בהלוויה נשא שיימוס הייני דברים והקריא שניים משיריו של יוז ואת שירו של דילן תומאס "אַל נָא תֵּלך בַּלָּאט אֶל חֵיק הַחֲשֵׁכָה" ("Do Not Go Gentle into That Good Night") שכתב לאביו הגוסס. "אַל נָא תֵּלך בַּלָּאט אֶל חֵיק הַחֲשֵׁכָה/ קוּם, זְעַק חָמָס בּטֶרֶם בּוֹא יוֹמָך./ עַל הַזִּקנָה למרֹד עַד כּלוֹת בָּאוֹר הַמּתמַעט".
התמה המרכזית בעבודתו.
יוז הושפע עמוקות מרעיונותיו של המשורר והסופר רוברט גרייבס כפי שבאו לידי ביטוי בספרו "האלה הלבנה" שהפך ל"אחד מספרי היסוד של התנועה הפגאנית המודרנית". הוא היה שותף לאמונתו של גרייבס כי השירה המודרנית נותקה משורשיה העתיקים והמיסטיים, וכי כתוצאה מכך, היא איבדה את כוח התגלותה. בדומה לגרייבס סבר יוז כי המשוררים הם למעשה נושאי דברה של האלה הלבנה השולטת ביקום. במכתב שכתב לאחד מחבריו, הזכיר יוז את הפעם הראשונה שבה קרא את הספר בספטמבר 1951, ואת ה"טינה הקלה" שחש כלפי גרייבס, שהצליח לבטא היטב את מה שחווה כבר שנים רבות, ושנחשב עבורו כחלק מתיקון הסוד שלו.
בשיריו שילב יוז רבים מהרעיונות המיתיים של גרייבס עם רעיונותיו מתחומי המיסטיקה, הקבלה, השמאניזם, האסטרולוגיה והכישוף. "טז יוז האמין שהכוח החשוב ביותר בתרבות האנושית הוא הכוח האלים והאפל של האלה הגדולה, ושעל התרבות המערבית הרציונלית הורסת הטבע תבוא לבסוף שואה שתתחולל כאשר לא ניתן יהיה עוד לדכא את כוחות הטבע הנשיים של האלה". רעיונות אלה מתיישבים עם עבודתו הפיוטית שאת ההשראה של חלק ניכר ממנה ינק מהנופים ומבעלי החיים שהקיפו את ילדותו.
"כל אישה שחיה", כתב, "מייצגת את המבחן שמציבה האלה בפני הזכר". על פי יוז, זהו משא ומתן נצחי שהוא מנהל עם האלה באמצעות כוחה הקסום של המילה, וזוהי הדרך שבה ניתן להשיג ריפוי אישי ואוניברסלי. שירה, לדבריו, היא "כמו קסם הגורם לדברים לקרות כפי שהיה רוצה לראותם קורים". אחת הטכניקות שבאמצעותן ביקש יוז לכונן מחדש את הקשר בין שירה והתגלות, הייתה שימושו בהברות מוטעמות ובאליטרציה תכופה. טכניקה זו באה לידי ביטוי באופן מובהק בספרו "נץ בגשם". השימוש של יוז בדיאלקט של ילדותו נותר מרכיב עיקרי בשירתו והטון התמציתי והחסכוני העולה מתוך שיריו הוא נדבך נוסף שהפך את שירתו לשירה רבת עוצמה. יהודה עמיחי, שהיה חברו של טד יוז, כתב כי "שירתו היא מעצמה ספרותית, שהספרות האנגלית לא ידעה כמוה זמן רב".
הנצחה ומורשת.
עיזבונו.
החומר הארכיוני של טד יוז מוחזק על ידי מוסדות שונים, ביניהם אוניברסיטת אמורי, אוניברסיטת אטלנטה ואוניברסיטת אקסטר. העיזבון הגדול ביותר נמצא בספרייה הבריטית, שרכשה בשנת 2008 במחיר של 500,000 לירות שטרלינג מעל 220 קבצים והותירה בידי המשפחה את זכויות היוצרים. האוסף מכיל כתבי יד, מכתבים, יומנים אישיים וטיוטות המהווים מקור רב ערך לחוקרים אודות פועלו של טד יוז שנמשך למעלה מ-40 שנה.
בלב הארכיון נמצאים כתבי היד של "מכתבי יום הולדת", הכוללים את טיוטות הגרסאות של שירים שפורסמו, החושפים בפירוט מרתק שלבים בתהליך היצירה על פני תקופה של עשרים וחמש שנה, כמו גם שירים רבים שטרם פורסמו. כמו כן כולל האוסף טיוטות עבודה ודפים המכילים מחשבות מפורטות והערות לשירים, יומנים אישיים, תכתובת ענפה עם אנשי רוח מובילים, ביניהם שיימוס הייני, אנדרו מושן תום גאן ואחרים, הקלטת אירועים יומיים, רשמיו מהמקומות שגר בהם או ששהה בהם ועוד.
בשנת 2010 יצאה הודעה מטעם הספרייה הבריטית בכנס בינלאומי שנערך במכללת פמברוק, על רכישת ארכיון מאחותו של טד יוז במחיר 29,500 ליש"ט. הארכיון כולל 41 מכתבים ששלח יוז לאחותו בעת ששהה עם פלאת' בארצות הברית. בשולי המכתבים מופיעות הערות שהוסיפה פלאת'. כמו כן מכיל האוסף 18 עמודים כתובים של מחזה ללא שם, וכן 39 טיוטות של שירים, ששלושה מהם לא פורסמו מעולם. לן ברודריק, אוצרת כתבי היד של הספרות המודרנית בספרייה הבריטית, אמרה כי "הרכישה המרגשת הזאת מאפשרת מבט אמיתי על השנים הראשונות בקריירה הספרותית של יוז ופלאת, בשעה שעדיין חיפשו פרסום והכרה בעבודתם".
חברת טד יוז.
חברת טד יוז (Ted Hughes Society) נוסדה בשנת 2010. היא עוסקת בפרסום מקוון של כתב העת הספרותי "טד יוז", הניתן להורדה על ידי מנויים בלבד. כמו כן היא מאפשרת גישה חופשית למאמרים ולסקירות שנכתבו על עבודתו הענפה, במטרה לעודד חוקרים וסטודנטים להמשיך בעבודת מחקר אודותיו. מעת לעת מקיימת החברה כנסים במכללת פמברוק בקיימברידג', שבהם ניתן לחלוק מידע על חייו ועל עבודתו.
יצירתו.
פרוזה.
from "Listening and Writing", Faber and Faber, London.
Scammell, Faber and Faber (London), Picador USA (New York) 1995.
פבלו ברנדאן
פבלו דניאל ברנדאן (בספרדית: Pablo Daniel Brandán, נולד ב-5 במרץ 1983 במרלו שבבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה.
ברנדאן החל את הקריירה המקצוענית בארגנטינה בקבוצה המקומית הורקאן אליה הצטרף בשנת 2000, ובעונת הבכורה שלו ערך 25 הופעות בהן כבש 3 שערים. בשנים הבאות נדד בין קבוצות בארגנטינה ובספרד בה שיחק בעונת 2007/2008 בדפורטיבו אלאבס ששיחקה בליגה השנייה בספרד.
בשנת 2007 עבר לרומניה ובעונת 2008/2009 זכה באליפות ליגת העל הרומנית עם קבוצתו אוניריה אורזיצ'ן, תחת הדרכתו של המאמן דן פטרסקו. בעונה שלאחר מכן הוא זכה בתואר המגן השמאלי של השנה בליגה הרומנית. בספטמבר 2010 חתם ברנדאן בסטיאווה בוקרשט. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הרומני, ובעונת 2011/2012 החל לשחק בעמדות הקשר, למרות שהחל את הקריירה כמגן שמאלי. באותה עונה ברנדאן בישל שלושה שערים בליגה הרומנית וארבעה שערים בליגה האירופית. בפברואר 2012 עבר ברנדאן לקבוצה הסינית ליאונינג, שם כבש שער אחד ו-48 הופעות במדי הקבוצה.
ב-16 בינואר 2014 הגיע ברנדאן לישראל וחתם בבית"ר ירושלים. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, ב-29 בינואר 2014, כבש ברנדאן את שער הבכורה שלו, בניצחון 0-2 על עירוני בת ים במסגרת גביע המדינה. לאחר התקופה בישראל חזר לשנתיים ברומניה בהם שיחק בשלוש קבוצות שונות; בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת CSU קראיובה וכבש 4 שערים ב-22 הופעות, בעונת 2015/2016 שיחק בקבוצת טרגו מורש וכבש 3 שערים ב-34 הופעות, וסיים את 2016 בקבוצה ויטורול קונסטנצה איתה זכה באליפות בתום העונה.
בשנת 2017 חזר למולדתו ארגנטינה וחתם בקבוצת קלאב אתלטיקו פניקס מהליגה השלישית בארגנטינה שם סיים את עונתו הראשונה עם שלוש הופעות בלבד. בשנת 2018 עבר לקבוצה הארגנטינאית החובבנית נורדלטה.
המגזר הציבורי
המגזר הציבורי הוא חלק של הכלכלה העוסק במתן השירותים הציבוריים לתושבים. מגזר זה כולל את הפעילות הנעשית על ידי המדינה, בתחומים כגון ביטחון, חינוך ורווחה, והפעילות הנעשית על ידי הרשויות מקומיות, בתחומים כגון ניקיון, חינוך ורווחה.
בנוסף למגזר הציבורי פועלים המגזר העסקי, הפועל למטרות רווח, והמגזר השלישי, שהוא מגזר הפעילות במשק הכולל את הארגונים הפועלים ללא כוונת רווח ואינם חלק ממוסדות המדינה והשלטון המקומי. התיחום בין שלושה מגזרים אלה משתנה ממדינה למדינה, ואף באותה מדינה הוא משתנה במשך הזמן. הפרטה מעבירה פעילות מהמגזר הציבורי למגזר העסקי (ולעיתים למגזר השלישי) ואילו הלאמה מעבירה פעילות בכיוון ההפוך. יש מדינות המעניקות שירותי רווחה נרחבים לתושביהן, ואחרות מסתפקות בשירותים מצומצמים של המדינה בתחום זה. יש הסבורים שעל המדינה לספק שירותים נרחבים לתושביה, ואחרים הסבורים שעל המדינה להתמקד ככל האפשר ברגולציה, כלומר בפיקוח על מתן השירותים על ידי המגזר העסקי והמגזר השלישי. גם בגישה החותרת לצמצום המגזר הציבורי, שירותים מסוימים, כגון צבא, משטרה ויחסי חוץ, נשארים באופן בלעדי בידי המגזר הציבורי.
גם בתוך המגזר הציבורי מתקיימת שונוּת בחלוקת הפעילות בין הממשלה לבין הרשויות המקומיות. בתחום החינוך בישראל, למשל, חינוך יסודי ניתן על ידי הממשלה, ואילו חינוך תיכוני ניתן על ידי הרשויות המקומיות ועל ידי רשתות חינוך הנכללות במגזר השלישי.