בשימושים קומבינטוריים מתייחסים לפונקציה היוצרת כאל אובייקט פורמלי, המוגדר גם כאשר הטור אינו מתכנס; הפונקציה אינה אלא "חבל כביסה, עליו אנו תולים סדרת מספרים לתצוגה". במקרים אחרים, ובפרט בתורת המספרים האנליטית, משחקות התכונות האנליטיות של הפונקציה היוצרת תפקיד מרכזי. דוגמאות בולטת לפונקציות יוצרות בהקשר זה הן פונקציות זטא מסוגים שונים, ופונקציות תטא של תבניות ריבועיות.
סוגים של פונקציות יוצרות.
תהי formula_4 סדרה של מספרים.
שוברת קרח
שוברת קרח היא ספינה שמטרתה לנוע ולנווט באזורים ימיים המכוסים בקרח.
כדי שספינה תיחשב לשוברת קרח עליה לעמוד בשלוש דרישות עיקריות: גוף מחוזק, צורה מיוחדת לשבירה ולפילוס של הקרח וכוח רב כדי לדחוף דרך הקרח. ספינה רגילה ללא גוף מחוזק לא תסתכן ותתקרב לקרח כלל. שוברת הקרח זקוקה לשלדה מחוזקת כדי לעבוד בסביבת קרח. ספינות אלו משתמשות במומנטום ובכוחן כדי לדחוף את חרטום הספינה מעל הקרח. משקלה של הספינה גורם לקרח שמתחתה להישבר לשניים ולהתנתק בחתיכות. עיצובה המיוחד של גוף שוברת הקרח מכוון את הקרח השבור מסביב לספינה או מתחת לקרח מסביב כדי לאפשר לספינה להתקדם הלאה. הצטברות של קרח שבור תעצור את הספינה מהר יותר משבירת הקרח עצמה. חלקיה של שוברת קרח הבולטים אל המים (למשל, המדחף) נמצאים בסכנה גדולה יותר להינזק מאשר גוף הספינה עצמו.
היסטוריה.
אוניות בעלות גוף מחוזק המיועד להתמודד עם ים המכוסה בקרח ניבנו כבר מעת שיצאו המסעות הראשונים של האדם לקטבים. בתחילה היו אלה אוניות עץ שעיצובן היה דומה לאוניות רגילות, אולם הן חוזקו במיוחד למשימתן, במיוחד בקו המים. סביב האוניה הוצמדו לוחות מתכת להגנה על העץ ולעיתים נבנה להן חרטום מצופה מתכת, כמו גם שדרית וירכתיים. החיזוק נועד לשמור על גוף הספינה במידה והקרח השבור מפעיל לחץ על גופה בתנועת מלקחיים. תופעה זו אפשרית כתוצאה מרוחות וזרמי גאות ושפל.
שוברת הקרח הראשונה בכוח מנוע קיטור הייתה City Ice Boat No. 1 שנבנתה בפילדלפיה בשנת 1837. הייתה זו אוניית משוטה שנועדה לשבור קרח בשטח הנמל. שוברת הקרח האירופית הראשונה הייתה האונייה הרוסית "פיילוט" (Пайлот) שנבנתה בשנת 1864.
בתחילת המאה ה-20 החלו מספר מדינות להפעיל שוברות קרח מתמחות, רובן שייטו במימי חופים. ארצות הברית, קנדה, וברית המועצות אחריהן, בנו גם שוברות קרח שנועדו לשיט בלב ים ובהדחק של כ-10,000 טון. במהלך השנים השתכללו שוברות הקרח, אולם פריצת הדרך הבולטת נוצרה עם בניית שוברת הקרח הסובייטית "לנין", בשנת 1959, אשר הונעה באנרגיה גרעינית.
שוברת הקרח הגדולה בעולם.
בחודש מאי 2007 הושלמו מבחני-ים לשוברת הקרח הרוסית "50 שנה לניצחון" (ברוסית: 50 лет Победы). האונייה נכנסה לשירות בחברת הספנות מורמנסק המפעילה את כל שמונה שוברות הקרח הגרעיניות של ממשלת רוסיה. תחילת בנייתה של אונייה זו בשנת 1993, כאשר נבנתה שדרתה. בנייתה הופסקה שנה מאוחר יותר עקב קשיים כלכליים ברוסיה. אורכה של האונייה 159.6 מטר, רוחבה 30 מטר ומנועיה החשמליים הם בהספק של 23,602 כ"ס מכור גרעיני המותקן בה. האונייה יכולה לשאת 128 נוסעים ו-140 אנשי צוות.
תפקידן של שוברות קרח.
שוברות קרח נדרשות כדי לשמור על נתיבי שיט פתוחים לאוניות משא באזורים בהם הים קופא, או במקומות שבהם הים קפוא באופן קבוע. שוברות קרח יקרות מאוד לבנייה ולהפעלה, בין אם הן מונעות בטורבינת גז, במנוע דיזל או באנרגיה גרעינית. נסיעה בשוברת קרח אינה נוחה בעת שהאונייה בים הפתוח. כמעט כל שוברות הקרח הן בעלות שדרית עבה ועגלגלה, ללא בליטות לייצוב האונייה ולכן הן נוטות להתנודד בקלות גם בים שקט יחסית. אף כאשר הן מפלסות דרכן בקרח הנסיעה בהן אינה נוחה, בגלל הרעש המתמיד והרעד של גוף האונייה.
בשוברות קרח מודרניות קיימים פרופלורים מוגנים בירכתיים ובחרטום, וכן מנועים בצידי האונייה המאפשרים סיבוב מהיר יותר. על רבות משוברות הקרח קיים גם כלי טיס (מסוק או מטוס קל) כדי לאפשר סיור לפני האונייה.
הגדרה מעגלית
הגדרה מעגלית היא הגדרה המשתמשת במושג שאותו מבקשים להגדיר, באופן המונע מההגדרה להיות אינפורמטיבית. למשל: "הגדרה מעגלית היא הגדרה מעגלית" או "כלב הוא חיה בעלת ארבע רגליים הנובחת ככלב". לעומת זאת "טלפון אלחוטי הוא טלפון הפועל ללא חוט" אינה מעגלית, משום שהיא סומכת את המושג המוגדר ("אלחוטי") על מושגים אחרים ("פעולה" ו"חוט").
יש להבחין בין:
קרובה להגדרה המעגלית היא הגדרה רקורסיבית (אשר משתמשת במושג שאותו מבקשים להגדיר, אבל מחילה אותו על אובייקט אחר באופן אפקטיבי). "יהודי הוא מי שאחיו יהודי" היא הגדרה מעגלית, בעוד ש"יהודי הוא מי שנולד לאם יהודיה" אינה מעגלית אלא רקורסיבית.
כשבוחנים קבוצת הגדרות, ייתכן שאף אחת מהן אינה מעגלית כשלעצמה, אבל הקבוצה כולה מספקת הגדרה מעגלית. לדוגמה: "מזח הוא אותו חלק בנמל המאונך לרציף", ו"רציף הוא חלק בנמל המאונך למזח". קבוצות כאלה נפוצות במילוני-כיס; למשל: "רוח: נפש, נשמה", "נשמה: רוח, נפש", "נפש: נשמה, רוח". קבוצות כאלה יכולות ללמד אותנו על הקשרים בין המונחים המוגדרים, אבל ללא ידע מוקדם על אף אחד מהמושגים החדשים, לא ניתן לחלץ מהם הגדרה מסודרת.
אפשר לטעון שקבוצת כל ההגדרות במילון היא קבוצה מעגלית - הרי היא מגדירה את כל המילים תוך שימוש באותן מילים טעונות-הגדרה. זוהי אכן בעיה עקרונית, הנידונה במסגרת הפילוסופיה של השפה. במישור המעשי, מחברי מילונים עושים מאמץ להימנע ממעגליות על ידי הגדרת כל מושג במונחי מושגים 'פשוטים' יותר (אם "טלפון אלחוטי הוא טלפון הפועל ללא חוט", יש צורך למצוא הגדרות של "טלפון" ושל "חוט" שלא יסתמכו על הבנת המושג "טלפון אלחוטי").
דוב&quot;ב
דּוֹבֵ"ב הוא מושב בגליל העליון, כשבעה ק"מ מצפון להר מירון וסמוך לגבול הצפון. המושב נכלל במועצה האזורית מרום הגליל, ומסונף לתנועת המושבים. שם המושב הוא ראשי תיבות שמו של דוד בלוך-בלומנפלד, מראשי תנועת העבודה בארץ ישראל, שהיה ראש עיריית תל אביב.
היסטוריה.
המושב נוסד בשנת 1958 על ידי עולים ממרוקו ומפרס במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר.
מרבית תושבי המושב, עוסקים בחקלאות. בעבר היה הענף העיקרי מטעים (תפוח עץ, אגס, אפרסק, שזיף). כיום הענף העיקרי הוא הלול (בעיקר מטילות ומעט פטם). כן קיימים מספר משקים המתמחים בגידול בקר לבשר ומתבססים על מרעה, ומשקים המתמחים בגידול כבשים לבשר, ומתבססים על האבסת מספוא בדיר. במושב גם מספר משקים, אשר בנו חדרי אירוח, ומתמחים בתיירות מקומית בגליל.
בשנת 2009 הוכרז מושב דובב כ"כפר תיירותי". בסיוע משרד התיירות, שניתן בעקבות מלחמת לבנון השנייה, הוחלט להשקיע בתחום התשתית והתיירות במרכז היישוב.
במסגרת פרויקט הכפר התיירותי, בוצעו עבודות תשתית במרכז היישוב, כגון: עבודות ריצוף, שיפור והרחבת המדרכות, עבודות גינון נרחבות, גדרות ומעקות דקורטיביים, הקמת תאורה תיירותית והחלפת עמודי התאורה הקיימים, טיפול בכניסה ליישוב, והתקנת שלט כניסה חדש. במרומי הגבעה שביישוב, הוקמה אטרקציה תיירותית להעשרת חוויית הביקור במקום - תצפית נוף הכוללת חנייה ואמפיתיאטרון, הצופים על שטח לבנון.
כק"מ צפונית-מערבית למושב נמצאת שמורת הר דוב"ב. השמורה סמוכה לגבול לבנון והביקור בה מותנה באישור ביטחוני.
דרומית למושב ליד בית העלמין, נמצאים קבריהם של רבי נחמן קטופא, מר זוטרא ועובדיה הנביא.
חינוך.
בשנת 1971 לאחר שהתרחש אסון ילדי אביבים, הופסקו הסעות התלמידים לבית הספר האזורי, וילדי דוב"ב החלו ללמוד בנפרד, בבית הספר במושב. בשנות התשעים הופסק נוהג זה, וילדי דוב"ב לומדים כיום בבית הספר האזורי ביישוב הקהילתי בר יוחאי, או בקיבוץ סאסא, וישנם תלמידים שלומדים בבית הספר "אמי"ת" בכרמיאל.
פיפ&quot;א 100
פיפ"א 100 היא רשימה של "שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם" אשר הוצגה בטקס חגיגי שנערך בלונדון, ב-4 במרץ 2004, לציון 100 שנה להקמת פיפ"א, הגוף המנהל של הכדורגל העולמי. השחקנים שברשימה נבחרו על ידי הכדורגלן הברזילאי הנודע פלה.
המספר 100 מתייחס ליום השנה ה-100 להקמת פיפ"א ולא למספר השחקנים ברשימה, שמכילה 125 שחקנים. הרשימה מכילה 123 שחקני כדורגל מקצועיים ו-2 שחקניות (מישל אקרס ומיה האם, שתיהן מארצות הברית). בזמן שרשימת השחקנים נבחרה, 50 שחקנים מתוך הרשימה היו פעילים, ו-75 הנותרים היו אחרי פרישה.
ביקורת.
הרשימה עוררה ביקורת מצד חלק מפרשני הכדורגל. כך לדוגמה, הועלתה הטענה כי הרשימה שיקפה מניעים פוליטיים ולאו דווקא מקצועיות והצטיינות בכדורגל. כמו כן נשמעו טענות על הפיזור הגאוגרפי של הרשימה לפיו הרוב המוחלט של השחקנים שנבחרו היו מאירופה ודרום אמריקה (רק עשרה שחקנים היו מצפון אמריקה, מאפריקה ומאסיה ביחד).
אחד מעמיתיו של פלה בנבחרת ברזיל, ז'רסון, הגיב לכך שהוא לא נכלל ברשימת הפיפ"א 100 בקריעת עותק של הרשימה בשידור חי בתוכנית טלוויזיה ברזילאית. כמו כן, סירבו השחקנים מרקו ואן באסטן ואובה זלר להשתתף בפרויקט מבחינה עקרונית.
אסטרטגי
125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם
לירות בפיל
לירות בפיל (באנגלית: Shooting an Elephant) היא מסה שכתב ג'ורג' אורוול בשנת 1936, המספרת על מאורע שאירע לו בעת שהותו בבורמה כקצין משטרה בריטי באחת הערים, בשנות ה-20 המוקדמות של המאה ה-20.
רקע היסטורי.