גרייב החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי אחי נצרת, ובתחילת הקריירה גרייב שיחק כחלוץ. את הופעת הבכורה ערך בגיל 18, כאשר אחי נצרת שיחקה בליגה א', ועד מהרה גם הפך למלך שערי הליגה. בשנת 1994 נרכש על ידי מכבי חיפה, במדיה שיחק עונה אחת וזכה עמה בגביע המדינה. משם הוא עבר למכבי פתח תקווה, שם שיחק שנתיים עד אשר עבר להפועל חיפה.
בעונתו השנייה בהפועל חיפה (1998/1999) היה גרייב שותף בכיר באליפות ההיסטורית של הקבוצה, וקנה לעצמו מקום של קבע בנבחרת ישראל. לאחר עונה זו עבר גרייב לאסטון וילה מהפרמייר ליג האנגלית. לקראת סיום עונתו השנייה בקבוצה, עקב מיעוט דקות המשחק שלו, ביקש גרייב להשתחרר וחזר להפועל חיפה, עמה זכה בגביע הטוטו, ועונה לאחר מכן היה שותף לירידתה של הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת 2002/2003 חזר גרייב לקבוצת נעוריו, אחי נצרת, עמה עלה בתום העונה לליגת העל, ולאחר מכן עבר להפועל פתח תקווה. לאחר עונה אחת בלבד בפתח תקווה חזר גרייב למכבי חיפה, וזכה איתה באליפות, בעונה שלוותה בפציעות חוזרות ונשנות שלו, בעקבותיהן שותף ב-7 משחקי ליגה בלבד. בשנת 2005 חזר לאחי נצרת ושיחק בשורותיה שנה נוספת, בסיומה פרש ממשחק פעיל.
קריירת נבחרות.
לגרייב 18 הופעות בנבחרת ישראל, בעיקר מהתקופה בה שיחק בהפועל חיפה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-18 במרץ 1998, במשחק הידידות בחוץ מול רומניה. לזכותו של גרייב גם רשומים ארבעה שערים בנבחרת ישראל, כולל השער הראשון מול ארגנטינה בניצחון הביתי 2–1 ב-15 באפריל 1998, וכן השער החמישי בניצחון הביתי 5–0 מול אוסטריה ב-6 ביוני 1999.
קריירה כמאמן.
לאחר פרישתו ממשחק, מונה גרייב לעוזר מאמן בקבוצת נעוריו, מכבי אחי נצרת. לאחר התפטרותו של שמעון הדרי באוקטובר 2008 מונה גרייב למאמן הקבוצה, עד למינויו של אלי מחפוד למאמן ב-2009.
לקראת עונת 2010/2011 מונה למאמן הפועל בני לוד, אך פוטר בחודש נובמבר. בקיץ 2011 מונה למאמן קבוצת הנוער של אחי נצרת. בקיץ 2018 מונה גרייב למאמן מכבי אחי נצרת. ב-2 בדצמבר התפטר.
חיים אישיים.
גרייב נולד בנצרת, ישראל, למשפחה ערבית.
בראיון ל-ynet ב-2003 צוטט גרייב באומרו: "אני חי פה וסבא שלי חי פה ולפני הרבה שנים הסבא של הסבא שלי חי פה. זו אדמה שלי. סבא שלי לא קיבל אותה במתנה. אני פלסטיני ואי אפשר להעלים את זה. בשבילי לעזוב את נצרת זה ניתוק שורשים. נצרת בשבילי זה פלסטין. החלום שלי זה לתת גול בנבחרת פלסטין".
Active directory
וויזרו
מחוזות ארגנטינה
שאול ישועה אביטבול
הרב שאול ישועה אביטבול (ה'תצ"ט, 1739 - ה'תקס"ט, 1809) היה דיין, רבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו.
ביוגרפיה.
נולד בעיר צפרו שבמרוקו בשנת ה'תצ"ט, 1739, לרב יצחק אביטבול. בשנת ה'תקי"ז (1757), בהיותו בן שמונה עשרה, נסמך לדיינות, למד אצל אביו ואצל רבי אהרון אזכרי, והשתלם אצל רבי אליהו הצרפתי, כמו כן שימש בהוראה את רבי יוסף עטיא.
בכס הרבנות.
בגיל 21, בשנת ה'תק"כ (1760) נתמנה לרב העיר צפרו ושימש בתפקידו ארבעים ותשע שנים. בימיו ייסד בית מדרש לרבנים ואת המצטיינים שבהם מינה לרבנים ודיינים בקהילות שונות במרוקו. כן דאג לרווחת בני קהילתו על אף הצרות אשר פקדו את העיר, ועיקר דאגתו הייתה למורים ולמלמדים בעיר. הוא השתדל להגדיל את הכנסתם, תמך בשביתתם בשנת ה'תקמ"ג (1783) ואף הסתכסך עם פרנסי קהילתו בעבור כך, עד אשר הצליחו המורים במאבקם והגדילו את שכרם.
בימי שבתו על כס הרבנות בצפרו, עברה העיר צרות רבות, עליהן כתב בספרו: בשנת ה'תק"ן (1790) העליל שר העיר צפרו (ששמו כנראה היה "חאז עבד אלכביר") עלילה על רבני העיר. הרב שאול ישועה והרב שלמה אביטבול נשלחו לכלא ושוחררו רק לאחר שקהילתם שילמה עבור כל אחד מהם 100 מתקאל (מטבע מרוקאי). באלול ה'תק"ן, ספטמבר 1790, מעיד הרב שאול ישועה כי הוגלה לאיגלוואן.
יחסיו עם בני קהילתו לא היו תקינים וכלשון הרב ישמ"ח עובדיה בהקדמה לספרו: מתלמידיו: ר' אברהם אציני ר' שלמה אביטבול ור' יהודה אלבז.
משפחתו.
נשא שני נשים. בניו: ר' רפאל דרשן ושוחט, ר' יוסף ת"ח וסופר, ר' אברהם שלמה, ורבקה אשר נישאה לרבי יהודה אלבז אשר כיהן אחריו כרב העיר, וממנו יצאה שושלת אלבז, - רבי אבא אלבז רבי רפאל משה אלבז רבי עמרם אלבז ועוד.
פטירתו.
הלך לעולמו בכ"ה באלול ה'תקס"ט, 6 בספטמבר 1809. על מצבתו נכתב:
ספרו.
הרב שאול ישועה כתב פסקים רבים וכתבים בדיני טרפות אך כתביו אבדו. נכדיו אספו את מקצת מהתשובות ששלח לכל רחבי מרוקו וקיבצו אותם בספר עם כתביו שנותרו, ספר זה מופיע גם במאגר התורני פרויקט השו"ת של בר-אילן.
עמותת כ&quot;ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל
עמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל היא עמותה שמטרתה קידום נשים למוקדי קבלת ההחלטות בישראל. העמותה פועלת להגדלת מספר הנשים המתמודדות והנבחרות לכנסת ולרשויות המקומיות וכן לקידום נשים לתפקידי ניהול בכירים, לדירקטוריונים ועוד. העמותה הוקמה בשנת 2000 בידי מיכל יודין. היא פועלת בשיתוף משרדי הממשלה, מרכז השלטון המקומי, מוסדות אקדמיים, רשויות מקומיות ושותפים מהמגזר השלישי והעסקי. "כוח נשים היא עמותה א-מפלגתית, והיחידה שפעילותה מתמקדת בקידום נשים לצמרת קבלת ההחלטות בישראל, בדגש על הזירה הציבורית והפוליטית."
מטרות.
מטרות העמותה הן העלאת מודעות ציבורית, של נשים בפרט, לחשיבות השתתפותן של נשים רבות בתהליך הדמוקרטי כתומכות ומתמודדות, הענקת סיוע לנשים המתמודדות במערכות המקומיות והארציות, ללא הבחנה מפלגתית, איתור מועמדות פוטנציאליות ועידודן להתמודד בבחירות, קריאה לנשים להתפקד למפלגה בה הן מאמינות, להתמודד בבחירות במפלגתן, ולקחת חלק פעיל בתהליך הפוליטי, והפעלת לחץ על מנהיגי כל המפלגות להנהיג ייצוג שוויוני לנשים ברשימות המועמדים.
העמותה הציבה לעצמה יעד של 30 ראשות רשויות מקומיות ו-1,000 חברות מועצה בבחירות המוניציפליות של 2013. בפועל נבחרו רק שש נשים לעמוד בראש רשויות מקומיות.
תוצאות והשפעה.
הישגים מרכזיים: 37% מבוגרות תוכניות ההכשרה למנהיגות השתתפו באופן פעיל בתהליך הבחירות המקומיות 2013. לראשונה 40 נשים התמודדו לראשות עיר וברשויות בהן התקיימו תוכנית ההכשרה של העמותה עלה שיעור חברות המועצה ב 65% ומעלה לעומת הממוצע הארצי העומד על 30%. רבות מחברות כנסת, ראשות הערים, חברות מועצה ובכירות במגזר הציבורי בישראל הן בוגרות קורסי הכשרה של העמותה ולוקחות חלק בפעילויותיה. פעולות הסנגור של העמותה הניבה לאורך השנים השגים רבים כגון: קידום חוק הדירקטוריות, קידום חקיקה לטובת שיפור מספר חברות מועצה בישראל ושיפור תנאיהן וקידום החלטות בממשלה ובמשרדי הממשלה בנושא שוויון מגדרי.
פעילות.
הגברת מודעות.
העמותה פועלת להגברת התודעה הציבורית לנושא הפער המגדרי. העמותה מופיעה ועורכת בעצמה ימי עיון וכנסים מקצועיים, קמפיינים ציבוריים, יצירת מדדים מגדריים להגברת המודעות לקידום ושוויון הזדמנויות במגוון תחומים במרחב הציבורי והפוליטי. העמותה הציגה בשנת 2016 את מדד המגדר בשלטון המקומי וציינה בו גם את הערים אשר קברניטיהן ונבחריהן מחויבים לתהליך מתמשך של הטמעה וקידום שוויון מגדרי בעירם, ואשר הגיעו לשוויון מגדרי באחד משלושת התחומים: נשים בתפקידים סטטוטוריים בכירים, נשים בדירקטוריונים של תאגידים עירוניים, חברות מועצה נבחרות.
בשנת 2016 פיתחה עמותת כ"ן תוכנית "ניהול מודע מגדר" להטמעת שוויון מגדרי ברשויות מקומיות וארגונים ומעבירה הרצאות, ימי עיון וסדנאות בנושא.
כלים מקצועיים לנשים.
העמותה מעודדת נשים לקחת חלק פעיל, לבחור ולהתמודד על תפקידים בכירים במגזר הציבורי והפוליטי. מחקרים מוכיחים כי נשים, יותר מגברים, חשות שהן נדרשות לכלים ולידע לפני כניסתן אל הזירה הציבורית-פוליטית. העמותה מעמידה לנשים תוכניות הכשרה, הצגת מודלים נשיים מצליחים ומעגלי תמיכה ושותפות ובכך מעודדת את כניסתן של נשים למוקדי קבלת ההחלטות. במהלך השנים האחרונות הפעילה העמותה עשרות קורסים ותוכניות והכשירה אלפי נשים מהגליל העליון ועד אילת. לצד זאת, העמותה מעודדת יצירה של רשת נשית (נטוורקינג) של נבחרות ציבור ונשים משפיעות בכל רחבי הארץ.
רבות מהעמיתות התמודדו למשרות ציבוריות כנבחרות ציבור, והתקדמו במרחב הציבורי, הפוליטי והעסקי.
תהליכי חקיקה וסנגור.
העמותה מקדמת תהליכי חקיקה לקידום נשים סביב שולחנות קבלת ההחלטותה ומבצעת מעקב אחרי החלטות הממשלה וועדות ציבוריות לצמצום הפער המגדרי סביב שולחנות קבלת ההחלטות.
מדד המגדר.
בשנת 2016 העמותה ערכה מחקר בן חצי שנה לגבי מצבן של הנשים בתפקידים בכירים ברשויות המקומיות.
הנתונים שנבדקו:
את הנתונים הציגה העמותה בכנס השלטון המקומי, תוצאות המחקר התפרסמו בינואר 2017.
ביום האישה 2017 העמותה העניקה תעודות הוקרה לרשויות המובילות בשוויון מגדרי לפי תוצאות המחקר.
השושלת התיגראינית
השושלת התיגראינית היא שושלת שליטים תיגראינית אשר שלטה על תיגראי בין 1748–1818, 1871–1974. שושלת זו היא ענף בתוך השושלת הסולומונית בקו נשי.
היסטוריה.