פינקר מבקר כמה דעות מקובלות על שפה. למשל: שצריך ללמד ילדים להשתמש בה, שאצל רוב האנשים הדקדוק גרוע, שאיכות השפה יורדת בצורה קבועה, שלסוג השירותים הבלשניים ששפה מספקת (כך למשל יש שפות שיש בהן מילים לאור וחושך אבל אין מילים לצבעים) יש השפעה ניכרת על טווח המחשבות האפשרי של אדם (היפותזת ספיר-וורף) וכי לימדו בעלי חיים שפה (ראה שפת הקופים הגדולים). פינקר רואה את הלשון כיכולת ייחודית לבני האדם, שנוצרה על ידי האבולוציה כדי לפתור בעיות תקשורת ספציפיות בין ציידים-לקטים חברתיים. הוא משווה את השפה להתאמות מיוחדות אחרות של מינים אחרים, כמו אריגת קורים של עכבישים או בניית סכרים של בונים, כשהוא קורא לכל אלה אינסטינקטים.
כוונתו של פינקר בכך שקרא לשפה אינסטינקט היא שזאת לא המצאה אנושית במובן של עבודה במתכת או אפילו כתיבה. בעוד שרק לתרבויות אנושיות אחדות יש טכנולוגיות כאלה, הרי שלכל התרבויות יש שפה. כהוכחה נוספת לאוניברסליזם של השפה מציין פינקר - בהסתמכו בעיקר על עבודתו של דרק ביקרטון - שילדים ממציאים באופן ספונטני דיבור עקבי מבחינה דקדוקית (קראול) גם אם הם גדלים באוכלוסייה מעורבת תרבותית המדברת פידג'ין מסחרי לא פורמלי בלי כללים עקביים. ילדים חרשים ממלמלים בידיהם כפי שאחרים עושים בקולם וממציאים באופן ספונטני שפת סימנים עם דקדוק אמיתי ולא שפה פשוטה: "אני טרזן, את ג'יין".
שפה (דיבור) מתפתחת גם בהיעדרה של הדרכה פורמלית או ניסיונות אקטיביים על ידי ההורים לתקן את הדקדוק של הילדים. סימנים אלה מצביעים על כך שיותר משהיא המצאה אנושית, השפה היא יכולת אנושית מולדת. פינקר גם מבדיל בין השפה לבין יכולת ההסקה הכללית של בני האדם, ומדגיש כי זה לא רק סימן של אינטליגנציה מתקדמת אלא "מודול נפשי" ייחודי. הוא מבדיל בין תפיסת הדקדוק של הבלשן, כגון מיקום שמות תואר, מכללים פורמליים, כמו אלה שבמדריך הסגנון האמריקאי לאנגלית. הוא טוען כי מאחר שחוקים כמו "מילת יחס אינה מילה נכונה לסיים בה משפט" חייבים ללמד במפורש, הם אינם רלוונטיים לתקשורת בפועל ויש להתעלם מהם.
פינקר מנסה להתחקות אחר קווי המתאר של אינסטינקט השפה, על ידי ציטוט ממחקריו על רכישת שפה אצל ילדים, ומעבודותיהם של בלשנים ופסיכולוגים רבים אחרים בתחומים רבים, וכן דוגמאות רבות מן התרבות הפופולרית. הוא מציין, למשל, כי סוגים מסוימים של נזק מוחי גורמים ליקויים ספציפיים בשפה כגון אפאזיה של ברוקה או אפאזיה של ורניקי, כי סוגים מסוימים של בנייה דקדוק קשה במיוחד להבין, וכי נראה שיש תקופה קריטית בילדות בה השפה מתפתחת בדיוק כפי שיש תקופה קריטית להתפתחות ראייה אצל חתולים. רובו של הספר מתייחס לתפיסתו של חומסקי את הדקדוק האוניברסלי, מטה-דקדוק שכל השפות האנושיות מתאימות לו. פינקר מסביר שדקדוק אוניברסלי מייצג מבנים ספציפיים במוח האנושי שמזהים את הכללים הכלליים בדיבורם של בני אדם אחרים, למשל אם השפה המקומית מציבה שמות תואר לפני או אחרי שמות עצם, ומתחיל תהליך למידה מיוחד ומהיר מאוד שאינו ניתן להסבר כהסקה מן העקרונות הראשונים או מלוגיקה טהורה. מנגנון למידה זה מתקיים רק בתקופה קריטית מסוימת של הילדות ולאחר מכן מתפרק ומשחרר משאבים במוח הרעב לאנרגיה.
קבלת התזה.
היו שהטילו ספק בהנחותיו של פינקר על היותה של השפה מולדת. הבלשן האנגלי ג'פרי סמפסון טוען כי "או שהלוגיקה מטעה, או שהנתונים העובדתיים אינם נכונים (או, לפעמים, שניהם)".
ריצ'רד ובסטר, בספרו "למה פרויד טעה" (Why Freud Was Wrong) (1995), מסכם כי פינקר טוען במפורש כי היכולת האנושית לשפה היא חלק מהכישרון הגנטי הקשור לאבולוציה באמצעות בחירה טבעית של רשתות עצביות מיוחדות במוח, וכי ההתקפה על "מודל מדעי החברה הסטנדרטי" של הטבע האנושי הוא יעיל. ובסטר מקבל את הטיעון של פינקר, שאנשי מדעי החברה במאה העשרים המעיטו במידה שבה הטבע האנושי מושפע מגנטיקה ממניעים אידאולוגיים. עם זאת, וובסטר מוצא את השערותיו של פינקר על רשתות עצביות מיוחדות אחרות, שעשויות להתפתח בתוך המוח האנושי - כגון "מכניקה אינטואיטיבית" ו"ביולוגיה אינטואיטיבית" - כמוטלות בספק, ומאמין שיש סכנה שהן יטופלו על ידי אחרים כמדע. ובסטר סבור כי ספקולציות כאלה מחזקות את התומכים בדטרמיניזם גנטי קיצוני.
רמאי
ג'וזף קרוסקל
ג'וזף ברנרד קרוסקל ג'וניור (באנגלית: Joseph Kruskal; (29 בינואר 1928 - 19 בספטמבר 2010) היה מתמטיקאי, סטטיסטיקאי ומדען מחשב אמריקאי.
ביוגרפיה.
קרוסקל נולד למשפחה יהודית בניו יורק למשפחת סיטונאי פרווה מצליחה. אביו היה יוסף ב. קרוסקל. אמו, ליליאן רוז קרוסקל לבית אופנהיימר נודעה בראשית ימי הטלוויזיה כאמנית אוריגמי.
לקרוסקל היו שני אחים בולטים, מרטין דייוויד קרוסקל, ממציא הסוליטון והמספרים הסוריאליסטיים, וויליאם קראסקל, אחד המפתחים של מבחן קראסקל-ואליס. אחד האחיינים של ג'וזף קרוסקל הוא מדען המחשב קלייד קרוסקל .
השכלה וקריירה.
הוא היה סטודנט באוניברסיטת שיקגו וקיבל תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1948 ותואר שני בשנת 1949. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת פרינסטון, שם הוא השלים את הדוקטורט שלו ב-1954, תחת הנחייתם של אלברט וו טאקר ורוג'ר לינדון, אבל דה פקטו תחת פאול ארדש איתו היו לו שתי שיחות קצרות מאוד. קרוסקל עבד על Well-quasi-ordering ועל Multidimensional scaling.
הוא היה חבר באגודה האמריקנית לסטטיסטיקה. בנוסף, שימש גם כנשיא החברה הפסיכומטרית וכנשיא של חברת הסיווג של צפון אמריקה. הוא גם יזם והיה הנשיא הראשון של המועצה לשיכון הוגן של דרום אורנג' ומייפלוואד (Maplewood) בשנת 1963 ותמך באופן פעיל בזכויות האזרח במספר ארגונים אחרים כגון CORE.
הוא עבד במעבדות בל מ-1959 ועד 1993.
ידע (פירושונים)
רכס סטאאפלר
רכס סטאאפלר (באנגלית: Staeffler Ridge) הוא רכס ארוך בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הרכס נמצא מערבית לרכס הנסון, ומפריד בין קרחון ויקטוריה התחתון לבין עמק גרינווד.
גובה הרכס 875 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו בשנת 1964 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שם ג'ורג' ר. סטאאפלר (George R. Staeffler) מהנדס טופוגרפי שעבד באזור מצר מקמרדו מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1961–1960.
לקריאה נוספת.
• P.J. FORSYTH, N. MORTIMER &amp; I.M. TURNBULL, Plutonic Rocks from the Cape Roberts Hinterland: Wilson Piedmont Glacier, Southern Victoria Land, Antarctica , Institute of Geological &amp; Nuclear Sciences, Private Bag 1930, Dunedin - New Zealand
אלכסנדריה אוקזיו-קורטז
צ'וקבאומאני
יהושע בן ציון
נוקלאונים
Apex Legends
Apex Legends (בתרגום חופשי לעברית: "אגדות הפסגה"), הוא משחק וידאו חינמי, מקוון ומרובה משתתפים, מסוגת הבאטל רויאל ויריות בגוף ראשון, שפותח על ידי Respawn Entertainment ומופץ על ידי (EA) Electronic Arts, אשר יצא לאור ב-4 בפברואר 2019 למחשב האישי ולקונסולות המשחקים PlayStation 4 ו-Xbox One. במרץ 2021, יצא המשחק גם לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'. המשחק מתרחש באותו יקום כמו המשחק Titanfall של החברה. שבוע לאחר השקתו, המשחק צבר למעלה מ-25 מיליון הורדות.
המשחק תומך ב-Cross-play, משמע ניתנת לשחקנים להתחבר לקבוצות ושחקנים נוספים המשחקים מפלטפורמות שונות. .
משחקיות.
Apex Legends הוא משחק משחק ירי בגוף ראשון בסגנון באטל רויאל. במשחק יש Legends (אגדות), דמויות שחקן שלכל אחת מהן יש יכולת ייחודית לבצע תפקיד שונה. השחקנים מחולקים לקבוצות של שלושה, כאשר בכל קבוצה כל שחקן צריך לבחור אגדה ייחודית בתורו, וכל משחק תואם עד ל־20 קבוצות מתחרות. לאחר השקת המשחק נוספו למשחק גם מצבי משחק לשחקן יחיד ולקבוצות של שני שחקנים. כל הקבוצות מתחילות ללא ציוד, והן טסות מעל מפת המשחק באמצעות ספינת חלל מכיוון אקראי שממנו הן צונחות לכל נקודה על המפה אליה הדמויות יכולות להגיע. כאשר הקבוצות נוחתות על הקרקע והן צריכות לסרוק את מפת המשחק על מנת למצוא כלי נשק, תחמושת וציוד נוסף, בעודן נלחמות להיות הקבוצה האחרונה שתשרוד, כל זאת תוך שהייה באזור בטוח מתמיד על המפה. כאשר לאחד מהשחקנים נגמר מד החיים הוא נופל לנוקאאוט, ועל חברי הקבוצה של אותו השחקן להחיותו באמצעות לחיצה על מקש מסוים - פעולה זו לוקחת כמה שניות. אם הורגים את השחקן כאשר הוא נמצא בנוקאאוט הוא בלתי ניתן להחייאה מיידית, והבאנר שלו מופיע במקום שבו הוא מת. אם אחד מחברי הקבוצה שלו אסף את הבאנר שלו הוא יכול להחזיר את השחקן לחיים באמצעות אחת מהמשואות שנמצאות במפת המשחק אולם לאחר זמן מסוים הבאנר נעלם והשחקן מחוסל סופית. בנוסף במשחק יש מערכת תקשורת בלתי-מילולית שנקראת "Ping system" ( בתרגום חופשי לעברית: מערכת צלצולים) שמאפשרת לשחקנים להשתמש בבקרי המשחק שלהם כדי לתקשר עם חברי הקבוצה שלהם, בין היתר אפשר להשתמש במערכת כדי להצביע על הכיוון שאליו השחקן מעוניין ללכת, לסמן מיקומי כלי נשק, לסמן אויבים ולהציע אסטרטגיות.