בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הוכשר חלק מן החורשה כמגרש חניה זמני לשבע שנים לשימוש באי התיאטרון. בפועל קיים המגרש הזמני כעשרים וחמש שנה, במהלכן עלו ונפלו תוכניות בנייה שונות במתחם החניון והחורשה. בשנות התשעים של המאה ה-20 החליטה הרשות לפיתוח ירושלים להקים חניון תת-קרקעי ובו 600 מקומות שישרת את באי התיאטרון, במקום החניון שהיה במקום. כדי לממן את הקמת החניון, הרשות ביקשה להקים 42 יחידות דיור יוקרתיות, שטחי מסחר ומועדון בריאות. התוכנית זכתה להתנגדות מצד תושבים הגרים ליד החורשה, מצד המנהל הקהילתי גינות העיר והחברה להגנת הטבע ועמותת אדם טבע ודין. אולם בנובמבר 2002, החליטה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה ירושלים לדחות בקשה לדיון חוזר בתוכנית, שהגישו המשרד לאיכות הסביבה, משרד הבריאות, משרד התיירות והתוכנית אושרה. מתנגדי התוכנית עתרו לבית משפט לעניינים מינהליים בבקשה להורות לוועדה המחוזית לקיים דיון מחודש בהתנגדות לתוכנית. המתנגדים, אף הקימו עמותה לצורך ניהול המאבק - "עמותת ידידי חורשת הירח". במאי 2004, הסכימה הוועדה המחוזית לקיים דיון חדש בהתנגדויות. גם לאחר דיון נוסף נדחו כל ההתנגדויות ו-2006 פורסם מכרז להקמת הפרויקט. ב-2009, זכתה חברת הנדל"ן "האחים חסיד" במכרז, הפרויקט זכה בשם "משכנות התיאטרון". לאחר שזכתה במכרז ביקשה החברה לבצע שינויים בתוכנית, באמצעות הליך של בקשה להיתר עם הקלות. במקביל, גם הגישה בקשה לשינוי תוכנית בניין עיר התקפה על החלקה, לבנות מלון בן 90 חדרים ותוספת שטחים עבור בניית 4 יחידות דיור נוספות. באפריל 2019 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה את הקמת המלון הכולל כ-76 חדרים ו-42 יחידות דיור, בשילוב שטחי מסחר ולשטח ציבורי פתוח.
רק לאחר מאבקים ציבוריים של תושבי השכונה ופעילי איכות הסביבה, הוכרז החלק שנותר מהחורשה כאתר טבע עירוני בשנת 2017. בחורשה מתקיים מגוון עצום של פרחי בר וציפורים. החורשה שעמדה בסכנה מתמדת להפוך קורבן לפיתוח עירוני הפכה מוקד פעילות ועניין של גורמים סביבתיים, שבשילוב פורום תושבים פעילים מובילים מהלך לשמירה על הצביון המיוחד של החורשה. יוזמות אלו כוללות פעולות של קצירת עשבים למניעת שריפות, עידוד קינון של ציפורים על ידי הנחת תיבות קינון, סידור שבילים ופינות ישיבה.
נחל כוס ויער גילה.
האזור הרחב ביותר מבין האתרים. יער גילה גולש משולי שכונת גילה שבה הוא גובל לכוון נחל כוס. היער הוא תוצאה של פעולות נטיעה אינטנסיביות מעשה ידי אדם ומגוון העצים בו כולל אורן ירושלים, ברוש מצוי ועצי זית. ביער ניתן למצוא בעלי חיים מקומיים ובהם תן זהוב, שועל מצוי, צבי ארץ ישראלי וחוגלה, ביער נתגלו אתרי קינוי של בז מצוי.
נחל כוס, הוא אחד מיובליו של נחל רפאים. הנחל יורד מכוון גילה לגן הטכנולוגי מלחה. הנחל נקרא על שם כוס החורבות שפרטים ממנו מקננים בנחל.
ערוץ הנחל הוא כמיקרוקוסמוס המייצג ומכיל בתוכו את הנופים האופייניים להרי ירושלים, בסמוך למעלה הנחל מצויים שרידיה של מצודת דרכים ממנה נותרו מבנה קמרונות בנוי אבני גזית.
במורד חורש, כרמי זיתים מעובדים על ידי חקלאים מהכפר שרפאת, בכל סתיו נערך בנחל מסיק זיתים חגיגי. בין הזיתים מצויים שרידים של מדרגות חקלאיות ושומרות עתיקות, בין הבודדות שנותרו בתחום העיר. בין הזיתים נמצאות שקדיות ענק.
בערוץ הנחל ניטע -בתקופת המנדט- יער אורנים עבות. אחד המאפיינים הגאולוגיים הייחודיים לנחל היא כיפת כוס שהיא כיפת קירטון במרכז אגן נחל כוס. על הכיפה גדלים עוזרר חד-גלעיני, עצי תאנה, אלה ארצישראלית, וזית, על הכיפה פורחים באביב מרבדי פריחה של דבורנית שחומה ושיחי קורנית. בחודשי האביב והקיץ משמשת הכיפה כמקום הזדווגות לאלפי פרפרים וחיפושיות פרת משה רבנו.
מצפתל.
הגבעה שבין שכונת תלפיות מזרח לבין ארמון הנציב ושכונת ג'אבל מוכאבר. מהגבעה נשקף נוף למדבר יהודה כולל הרי מואב, ים המלח, הרודיון, אגן העיר העתיקה והר הבית. בסתיו מכוסה הגבעה מרבד חצבים ובחודש פברואר היא מכוסה במרבדי תורמוס ההרים. חברי מכינת בית ישראל וכפר הסטודנטים של ארמון הנציב מטפחים את המקום מאז 2017 והקימו במקום ספסלי תצפית ופרגולת עץ.
במצפתל מתקיימת גם פעילות קהילתית ענפה:
פעילות למשפחות בכל יום ראשון בשעה 16. סיירת נוער שכונתית, כיתות לימוד בטבע ופסטיבלים שנתיים.
מוות אכזרי
מוות אכזרי (באנגלית: The Evil Dead) הוא סרט אימה משנת 1981 שבוים ונכתב על ידי סם ריימי, בכיכובם של ברוס קמפבל, אלן סנדוייס, ובטסי בייקר. הסרט סובב סביב חמישה סטודנטים היוצאים לחופשה בבקתה מבודדת באזור מיוער. החופשה הופכת לאיומה כאשר הם מוצאים קלטת המשחררת רוחות רעות.
הסרט זכה להצלחה בינונית בקופות, כשהרוויח סכום כולל של $2,400,000 בארצות הברית, על תקציב של לא יותר מ-$400,000. על אף שהסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים בזמנו, הוא הפך מאז לסרט פולחן. הסרט הוליד שני המשכים, "מוות אכזרי 2" ו"צבא האופל", עיבוד מוזיקלי בשנת 2006 וסדרת טלוויזיה.
עלילה.
חמישה סטודנטים מאוניברסיטת מישיגן נוסעים לגבעות של טנסי כדי לבלות את החופשה שלהם בבקתה מבודדת. שם, הם מוצאים את ספר המתים. הם גם מוצאים מכשיר הקלטה שמנגן לחשים שטניים מתוך הספר, המשחרר שדים רעים. השדים ממשיכים לבודד ולהרוג את התלמידים, החל משריל, שמהופנטת על ידי קול של שד המפתה אותה אל תוך היער בלילה. לבד ורחוקה מהבקתה, שריל מותקפת על ידי עצים הנשלטים בידי השדים, אשר מתעוררים לחיים באופן דמוי זרוע ובאכזריות אונסים אותה. אחרי שנמלטה מהעצים, שריל בורחת חזרה לבקתה, ונתקפת כמעט על ידי שד.
האחרים לא מאמינים לסיפור של שריל ומניחים כי היא הותקפה על ידי חיית פרא. אחיה, אש, מחליט להסיע אותה לעיירה, שם היא תוכל למצוא מקום לינה ללילה. עם זאת, הם מגלים שהגשר היחיד שמחבר את הבקתה לתרבות הושמד. מאוחר יותר, שריל, עם המהות של שד המתפשט בגופה בעקבות המפגש שלה עם העצים, נהפכת לאחוזת דיבוק ודוקרת את לינדה, חברתו של אש, בקרסול עם עיפרון. סקוטי מכניס בכוח את שריל למרתף ונועל אותה, אבל חברתו שלי גם כן אחוזת דיבוק על ידי שד, אשר ריגל אחריה מחוץ לחדר השינה שלה כשהיא מחליפה בגדים לפני שהוא משליך את עצמו עליה. כעת אחוזת דיבוק, שלי תוקפת את סקוטי וסובלת מספר פציעות אכזריות לפני שסקוטי מבתר אותה עם גרזן. מזועזע ממותה של שלי, סקוטי עוזב כדי ללכת למצוא שביל חלופי ביער.
אש הולך לבדוק את לינדה, אך מגלה כי גם היא אחוזת דיבוק, אבל היא אינה מנסה לתקוף אותו. סקוטי חוזר, לאחר שסבל מפציעות חמורות שנגרמו לו על ידי העצים אחוזי הדיבוק. הוא אומר לאש כי יש מסלול חלופי דרך היערות לפני שמאבד את ההכרה, ולינדה ושריל מתחילות לצחוק בטירוף על מצבם. שתי הנשים פתאום נראות שיצאו מהדיבוק, אבל זה מתגלה כטריק כאשר אש כמעט משחרר שריל מהמרתף והיא מנסה לחנוק אותו דרך הדלת. אש נועל את לינדה מחוץ לבקתה ומטפל בפציעות של סקוטי, אבל הוא מדמם למוות. לינדה מתגנבת דרך הדלת האחורית ותוקפת את אש עם פגיון טקסי, אבל אש מסוגל לקחת את הפגיון ממנה ומשפד אותה דרך הגוף שלה, ולכאורה הורג אותה.
אש לוקח את גופתה של לינדה למחסן עבודה ומנסה לבתר אותה עם מסור חשמלי, אבל מגלה שהוא לא יכול להביא את עצמו לעשות את זה ובמקום זה קובר אותה. היא עולה מהקבר ונאבקת עם אש, אשר בסופו של דבר כורת לה את ראשה עם את חפירה. אש חוזר אל הבקתה ומגלה כי שריל ברחה. חמוש עם רובה ציד, אש מוצא את שריל מסתתרת בחוץ יורה בה בכתף, אבל נראה שאין לזה השפעה. לאחר שחסם את כל הדלתות, אש יורד למרתף כדי למצוא כמה כדורים של רובה ציד נוספים, ובזמן שהוא שם הוא חווה סדרה של אירועים מוזרים, כגון קולות מסתוריים ודם מחלחל מן סדקים רבים ופתחים בקירות. הגוף של סקוטי קם לתחיה, אחוז דבוק בידי שד, ומנסה להרוג את אש, אבל הוא עוקר לו את עיניו. לאחר מכן אש שם לב כי ספר המתים נפל ליד האח ומתחיל לבעור, כמו שריל וסקוטי, הנותן את האשליה כי הפטרות מהספר אל תוך האש יהרוס את השדים.
שריל פורצת לבקתה ומעלפת את אש עם מעט מאמץ. בעוד סקוטי מצמיד אותו, שריל שוב ושוב מכה את אש עם פוקר מהאח. אש מסוגל לתפוס את הספר אחרי כמה ניסיונות וזורק אותו לתוך האח בדיוק כששריל עומדת לשפד אותו. השדים עוזבים את גופותיהם של שריל וסקוטי, אשר הופכות דומם במהירות ונהפכים לריקבון. אש, המאמין שהוא שרד את החוויה, עומד בחוץ. בסצנת הסיום, שד עולה מן היער ומתקרב במהירות אל אש, אשר מסתובב וצורח באימה.
הרימייק "מוות רצחני".
ב-13 ביולי 2011 הוכרז כי "מוות אכזרי" יחודש לפי תסריט של פדה אלווארז ובבימויו, ובהפקתם של סם ריימי, ברוס קמפבל ורוברט טאפרט. הרימייק הופץ ב-12 באפריל 2013.
זהו הסרט הראשון בסדרה שלא בוים על ידי סם ריימי, והוא מציג דמויות חדשות במקום הדמויות בסרט המקורי (זהו הסרט הראשון בסדרה בו דמותו של אש אינה הדמות הראשית, אם כי אש מופיע בסצנה שאחרי כתוביות הסיום של הסרט, כשהוא מבוגר יותר מבסרטים הקודמים).
ב-3 בפברואר 2012 נודע כי השחקנית ג'יין לוי תגלם את מיה, אחת מחמשת הצעירים המגיעים לבקתה. שמו באנגלית של הסרט המחודש קוצר ל-"Evil Dead", ובעברית הוא שונה ל"מוות רצחני".
כמו כן, ב-2013 הודיע ריימי כי הוא מתכנן ליצור סרט רביעי בסדרה המקורית אשר ימשיך את סיפורו של אש וצפוי להיקרא ״צבא החושך 2״. ישנן אף תוכניות לסרט המשך לרימייק מ-2013 ולסרט שביעי בסדרה אשר יצליב את עלילותיהם של אש ומיה.
המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית