הבדל ניכר בין שנונית השפלה לשנונית הנחלים הוא אצבעות הרגליים האחוריות, המשוננות בצורה פחותה בשנונית הנחלים.
בעונת הרבייה, הזכרים בולטים בפס צהוב ובזנבם המעובה. הזכרים והנקבות הצעירים בולטים בזנב תחתון ורוד עד אדמדם או כתמתם. אצל הנקבות הזנב הוא בצבע זה כל חייהן. חלק מהפרטים כהים יותר וחלק פחות, בדומה לזוחלים רבים אחרים. גחון הגוף לבן ומבריק בצבע כחלחל. הזכרים גדולים מהנקבות באופן ניכר. השנונית מטילה בין שש לשמונה ביצים באביב והן בוקעות לרוב כשמונה עד תשעה שבועות לאחר מכן. בדומה לשנוניות אחרות, הצעירות שבוקעות בעלות רגליים מוכתמות בכתמים עגלגלים.
שנונית השפלה נטרפת על ידי דורסים, חתולים, כלבים ונחשים. ההסוואה מקלה על ההתגוננות, אולם מרגע שכשלה, תגיב השנונית בריצה לצל הקרוב ביותר, או למחילה של שנונית אחרת.
אנדרה ליכנרוביץ'
אנדרה ליכנרוביץ' (בצרפתית: André Lichnerowicz; 21 בינואר 1915 - 11 בדצמבר 1998) היה מתמטיקאי צרפתי אשר עסק בגאומטריה דיפרנציאלית ומתמטיקה פיזיקלית. פרופסור בקולז' דה פראנס.
אודות.
אביו, ממוצא פולני, היה מורה לתרבויות הקלאסיות ואמו מורה למתמטיקה. ליכנרוביץ' למד באקול נורמל סופרייר, שם סיים את לימודיו בשנת 1936. הוא למד גאומטריה דיפרנציאלית אצל אלי קרטן ובשנת 1939 סיים דוקטורט.
הוא החל ללמד באוניברסיטת שטרסבורג במהלך מלחמת העולם השנייה עד לשנת 1949. אחר כל לימד באוניברסיטת פריז עד שנת 1951. בשנת 1952 מונה לסגל הקולז' דה פראנס, שם לימד עד לפרישתו בשנת 1986.
בשנת 1967 הקימה הממשלה הצרפתית את ועדת ליכנרוביץ' שהייתה מורכבת מ-18 מורים לבדיקת החינוך המתמטי. הוועדה המליצה על תוכנית לימודים המבוססת על לוגיקה ועל תורת הקבוצות. כמו כן המליצה על הוראת המספרים המורכבים לתלמידים בתיכון.
ג'ורג' קרא
ג'ורג' קרא (בערבית: جورج القرا; נולד ב-29 במאי 1952) הוא שופט ישראלי, שכיהן כשופט בית המשפט העליון.
קורות חייו.
קרא, יליד יפו, הוא בן למשפחה ערבית-נוצרית, אחת הבולטות בקהילה הנוצרית בעיר. הוא סיים את בית הספר היסודי טרה סנטה ובית ספר התיכון "אשכולות" ביפו. בשנת 1973 סיים לימודי משפטים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1974, לאחר קבלת רישיון לעריכת דין, עבד כעורך דין עצמאי במשרד משותף עם בן-דודו. בתקופה זו היה פעיל באגודה למען ערביי יפו ובאגודה האורתודוקסית-נוצרית, פעילויות שאותן הפסיק עם מינויו לשופט.
בשנת 1989 מונה לשופט בית משפט השלום בתל אביב. בחודש מאי 2000 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא מומחה במשפט הפלילי וישב בראש הרכב שופטים שדן בפשעים חמורים בבית המשפט המחוזי. כיהן כאב בית הדין בהרכב שהרשיע את נשיא מדינת ישראל לשעבר, משה קצב, בעבירות אינוס.
בפברואר 2017 נבחר לשופט בבית המשפט העליון, על המושב הערבי, והושבע לתפקיד ב-13 ביוני 2017. ב-29 במאי 2022 סיים את כהונתו ופרש לגמלאות.
קרא נשוי ואב לשלוש בנות.
פסיקתו.
בדעת מיעוט, ביקש קרא לפסול תוכנית לבנייה בעיר דוד, לאחר שבהיעדר מתורגמן לערבית נטשו המתנגדים לתוכנית את ישיבת המועצה הארצית לתכנון ולבנייה ולא השמיעו את טענותיהם בפני המועצה. לדבריו, טענותיהם של המערערים לא נשמעו והדיון התקיים לאחר שאלו עזבו/הועזבו בהוראתו של יושב ראש המועצה. הדיון עצמו, כדבריו, התמצה בהקראת 'ראשי הטיעונים' של המערערים כפי שהופיעו בערר, ובכך אין כדי לקיים את זכות הטיעון, ולמעשה יש בו "קיום דיון למראית עין בלבד שנעשה כדי לצאת ידי חובת המועצה בקיום דיון בטענות המערערים" (פסקה 2 לפסק דינו). בעמדתו, הביע השופט קרא את התפיסה שכדי לקיים את זכות הטיעון יש להביא את התושבים לשותפות פעילה בדיון, ואילו האשם התורם שלהם אינו רלוונטי דיו באשר העירייה ידעה כי אלה אינם יודעים עברית ולא סיפקה מתורגמן.
עוד כתב בפסק דינו:
קרא מתנגד באופן עקרוני להריסת בתי מחבלים בהיותו לדבריו כלי "הטומן בחובו פגיעה קשה בחפים מפשע מהווה ענישה קולקטיבית המופעלת בניגוד לעקרון היסוד לפיו [...] איש בעוונו יישא ואיש בחטאו יומת". עם זאת, במקרה אחד הוא הצטרף למני מזוז המתנגד גם הוא להריסת בתי מחבלים להמרת צו ההחרמה וההריסה בצו לאטימת החדר בבית בו התגורר המפגע.
דניס אוברבי
דניס אוברבי (אנגלית: Dennis Overbye; נולד ב-2 ביוני 1944) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי בתחום המדע הפופולרי, משמש ככתב לענייני מדע של הניו יורק טיימס.
אודות.
אוברבי קיבל תואר ראשון בפיזיקה מ-MIT ובשנת 1970 החל ללמוד לתואר שני באסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1976 הוא מונה לעוזר עורך במגזין האסטרונומיה Sky &amp; Telescope. משנת 1976 ל-1980 היה עורך בכיר במגזין המדע Discover. אחר כך החל בקריירה של פרילנסר, כשהוא כותב למגוון עיתונים ומגזינים בהם הלוס אנג'לס טיימס, Science והטיימס. בשנת 1998 הצטרף כסגן עורך מדעי לעיתון הניו יורק טיימס ואחר כך מונה לכתב המדעי.
בספרו "איינשטיין מאוהב", עסק בשאלה כמה הייתה שותפה מילבה מאריץ', אשתו הראשונה של איינשטיין, בפיתוח תורת היחסות.
קוטוב מינאר
קוּטוּב מינאר (באורדו: قطب مینار, בהינדית: क़ुतुब मीनार) הוא מגדל עתיק במתחם קוטוב שבדלהי, זהו המינרט הבנוי מלבנים הגבוה ביותר בעולם, גובהו 72.5 מטר, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.32 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.75 מטרים. במשך השנים שחלפו מאז בניתו נטה המגדל מעט ולכן המגדל נמצא במעקב מהנדסים.
העלייה לקומותיו העליונות נאסרה לאחר תאונה בה 45 ילדי בית-ספר נהרגו עקב בהלה בשעת הפסקת חשמל ב-1981.
אחת ההשערות היא שהמגדל קרוי על שמו של קוטוב אוד-דין אייבכּ שהתחיל לבנותו. יש גם דעות שהוא נקרא על שם הקדוש קוטוב אוד-דין בח'תיאר כּאכּי שביקר במקום בזמנו של יורשו של אייבכ, אילטוטמיש.
את יסודות המגדל הניחו הראג'פוטים של הממלכה ההינדית האחרונה בדלהי, אולם את בנייתו התחיל קוטוב אוד-דין אייבכּ (באורדו: قطب الدین ایبک) ב-1193 כסמל לניצחונו על הראג'פוטים והגדיר את המגדל כסמל לניצחון האסלאם על הכופרים. המגדל מהווה דוגמה לאדריכלות הינדו-אסלאמית. המינאר כנראה לא שימש לקריאת מואזין כי גובהו לא מאפשר לשמוע את קריאתו של אדם המצוי בראשו.
קוטוב אוד-דין אייבכ היה עבד טורקי לשעבר, משבט אייבכ, שהתחיל את הקריירה כע'למאן (غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של המנהיג האפגאני מוחמד גהורי בהודו, אייבכ ייסד את השושלת הממלוכית של דלהי. לאחר מותו של מוחמד גהורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, נלחם קוטוב אוד-דין אייבכ נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור ומאוחר יותר במקום בו הוקמה מאוחר יותר העיר דלהי. המינאר הוא אחד המבנים הראשונים שנבנו בדלהי תחת השלטון הסולטאני, למבנה יש גם משמעות פוליטית - גובהו ועוצמתו היו אמורים להראות לתושבי הסולטנות את כוחם של האסלאם ושליחיו הסולטאנים, להראות את עליונותו של המגדל ושל האסלאם על המקדשים ההינדים ועל ההינדואיזם, סמל פוליטי למתן לגיטימציה והמחשת האחידות של המוסלמים סביב הדת והתפילות, אחידות שהייתה אמורה להעלים את העובדה שלמוסלמים אין מדינה משותפת ואף לא שפת דיבור משותפת. כלומר, מרחב קדוש משותף סמלי ללוחמים מרקע מגוון.
אייבכ נפטר אחרי שהשלימו את הקומה הראשונה. את שלוש הקומות הבאות בנה חתנו ויורשו אילטוטמיש. על פי כתובות שונות במבנה, הבניה ותיקוני המבנה נמשכו לסירוגין עד 1368, שנה בה נבנתה כיפה מעל המינרט ולשם כך נבנו מחדש שתי הקומות העליונות. במאה ה-19 התמוטטה הכיפה כתוצאה מרעידת אדמה. נבנתה כיפה חליפית אולם הוחלט להסיר אותה וכיום המבנה הוא ללא כיפה.
במגדל חמש קומות, בכל קומה יש מרפסת המעוטרת בעיצוב דמוי חלת דבש. שלוש הקומות התחתונות מצופות באבן חול אדומה ושתי הקומות העליונות בנויות מאבן חול שבה משובצות אבני שיש.
חוץ מהסמליות שבמגדל, הוא שימש גם כמגדל שמירה ותצפית.
בסמוך למגדל נמצאת תחנת המטרו החדשה – תחנת קוטוב מינאר.
קוטאב מינאר
קוטב מינר
מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי (2010–2019)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הישראליים השנתיים "מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי" שנערכו החל משנת 2010.
מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי הוא מצעד הפזמונים הלועזיים המרכזי של ישראל. המצעד נערך ומשודר ברדיו הישראלי מדי שנה לקראת סוף השנה האזרחית. השירים והמבצעים נקבעים על פי בחירת המאזינים, ולעיתים ניתן גם משקל לדרוג השירים במצעדים השבועיים אשר נערכו במהלך השנה.
על אף שלאורך השנים התקיימו בישראל מספר מצעדי פזמונים לועזיים, המצעד הבולט שבהם אשר מוצג בערך זה הוא מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי של גלגלצ.
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 2010 - 2019.
להלן רשימות השירים שהשתתפו במצעדי הפזמונים הבין-לאומי השנתי שנערכו משנת 2010 ואילך ושודרו ברדיו בישראל לקראת סוף השנה האזרחית.
שיר השנה הוא השיר "Love the Way You Lie" של זמר השנה אמינם, יחד עם ריהאנה, זמרת השנה היא ליידי גאגא (שגברה על ריהאנה וקייטי פרי), להקת השנה היא ואן ריפאבליק (שגברה על לינקין פארק שהגיעו למקום השני ועל מארון 5 שהגיעו לשלישי) ופריצת השנה הוא ברונו מארס (שגבר על קשה וג'סטין ביבר). לשיר הגרוע של השנה נבחר השיר "Baby" של הזמר ג'סטין ביבר.