בשנת 1974 חוקקה כנסת ישראל את "חוק דוד בן-גוריון" המגדיר את המוסדות להנצחת זכרו של בן-גוריון. תיקון לחוק משנת 2010 מגדיר את מעמדה של יד בן-גוריון בחוק זה.
פעילויות העמותה.
פרס בן-גוריון: מדי שנה החל משנת 1987, מקיימת העמותה טקס חלוקת פרס על שם דוד בן-גוריון לחוקרים, סופרים, מחברים, אנשי רוח, אנשי מעשה, שבפועלם ומעשיהם מנציחים את חזונו של דוד בן-גוריון ומקיימים מורשתו.
הענקת מלגות על שם דוד בן-גוריון: מדי שנה מוענקות מלגות לתלמידי בית הספר לחינוך סביבתי במדרשת שדה בוקר המגיעים ממשפחות מועטות יכולת ברחבי הארץ וכן לחוקרים מצטיינים במכון למורשת בן-גוריון, ולעובדים מצטיינים בבית בן-גוריון.
הקמת מרכז בן-גוריון: הקמת מרכז זה אשר ייעודו הוא עיצוב והשפעה על השיח בחברה הישראלית הוא בלב הפעילות של העמותה.
המכון למורשת בן-גוריון
המכון למורשת בן-גוריון הוא מכון העוסק בחינוך והוראה לאור דמותו של ראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון ומורשתו. המכון הוקם מכוח חוק דוד בן-גוריון, לזכרו ופועלו והנחלת מורשתו. בשנות פעילותו הרבות כמרכז ארצי לחינוך והדרכה, עוסק המכון בנושאים הקשורים לבן-גוריון ומורשתו כגון החברה הישראלית, ציונות, מנהיגות ונגב, הכול תוך בחינה ערכית של העבר וההווה. כמו כן, עוסק המכון בדמותו של בן-גוריון, בהכרעות ערכיות בחייו, בחזונו ובמעשיו לאורך השנים לנוכח הרלוונטיות של דמותו לחברה הישראלית היום. הפעילויות החינוכיות במסגרות השונות מבוססות על דרכי הוראה, הדרכה והנחיה מגוונות ומעוררות חשיבה ורגש תוך העמקה בסוגיות משמעותיות בתולדות עם ישראל, המדינה והחברה הישראלית. המכון פועל בכל רחבי הארץ ומגיע לקהלים מגוונים –תלמידי בית ספר, חיילים בצבא, מורים, סטודנטים ודוקטורנטים, וקהל רחב. קהלים דוברי שפות זרות, כגון מבקרי חו"ל ועולים חדשים, מודרכים בשפתם. בנוסף, נכתבות במכון ערכות לימוד וספרי לימוד לשימוש מורים, מנחים ומדריכים במערכת החינוך הפורמלית ומחוצה לה. בסיסו של המכון במדרשת בן-גוריון שבנגב ושלוחה נוספת פועלת בחיפה. כמו כן פועלים במסגרת המכון צריף בן-גוריון שבקיבוץ שדה בוקר, שהוא מתחם מוזיאלי חינוכי, וכן חיזיון אור-קולי.
בית בן-גוריון, תל אביב
בית בן-גוריון בתל אביב הוא ביתם של פולה ודוד בן-גוריון שאותו הוריש בצוואתו למדינה. הבית נבנה בשנים 1925–1930 ושימש כמעונם הקבוע של פולה ודוד בן-גוריון עד התיישבותם בצריף בשדה בוקר.
לאחר מכן שימש כביתם, לסירוגין, עם הצריף. בבית בן-גוריון נמצאת ספרייתו הפרטית של דוד בן-גוריון, המכילה כ-20,000 כרכים בתחומי ידע שונים. על-פי צוואתו, פתוח הבית על ספרייתו לעיון הציבור.
הביקור בבית בן-גוריון, מקום בו נעשתה היסטוריה, מאפשר נגיעה אמיתית, מוחשית ואישית באירועים מכוננים בתולדות מדינת ישראל, כמו גם מפגש בלתי אמצעי עם דמותו ועם אורח חייו הצנוע של דוד בן-גוריון, מאיר פרקים בחזונו ובמורשתו שעיצבו את דמותה של המדינה ורלוונטיים לחיינו גם כיום.
מרכז בן-גוריון, תל אביב
מתוך הצורך להעמיק העיסוק בחזונו ומורשתו של דוד בן-גוריון הוחלט על הקמת מרכז בן-גוריון במתחם הבית שיעסוק בלימוד, עיון והשראה ברוח מורשתו של בן-גוריון. ייעודו של המרכז הוא בעיצוב והשפעה על השיח בחברה הישראלית כחברה ציונית, שוויונית ודמוקרטית בעלת תחושת חזון וייעוד הניזונה מערכיו, חזונו ומורשתו של דוד בן-גוריון. המרכז, בתכניו, ישקף ערכים פנימיים ומרכזיים ברוח מורשת בן-גוריון כגון: חזון והגשמה, עשייה, שוויון, תרומה לחברה, סקרנות, חיפוש ותהייה, אחריות, תקווה ודוגמה אישית. כל האמור יעצים את חוויית הביקור בבית בן-גוריון ויזמן שיח ודיאלוג יספקו עניין, ידע, השראה, רלוונטיות, חדשנות ומחויבות.
מדרשת שדה בוקר בנגב
מדרשת שדה בוקר בנגב (חל"צ) היא חברה ממשלתית לתועלת הציבור, המפעילה אשכול של מוסדות חינוך, תיירות, תרבות ומחקר העוסקים בחינוך למנהיגות, הכרת הארץ ושמירת הסביבה. המוסדות עוסקים בהוראה בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, בהדרכת טיולים וסיורים בנגב, במחקר בשדה ובכנסים וימי עיון בנושאים הקשורים לנגב, למדבר ולסביבה. המדרשה מהווה מוקד חינוכי ותיירותי של ידע, פעילויות תרבות, לימוד וחוויה לציבור הרחב, לאנשי הסביבה ולאלפי אנשי חינוך, תלמידים ותיירים מרחבי הארץ. מוסדות חינוך, המהווים את המערך החינוכי של החברה, כוללים את: בית הספר התיכון לחינוך סביבתי הכולל בתוכו פנימייה איכותית, מרכז למנהיגות צעירה הכולל מכינה קדם צבאית, הקולטת חניכים מכל רחבי הארץ ותוכנית 'קו הזינוק‘ הקולטת חניכים, מרחבי הנגב, בי"ס שדה הכולל הדרכה, אירוח וכנסים וספרייה אזורית. לצד מוסדות החינוך קיימות יחידות מנהליות הנותנות שירותים ליחידות החינוך ולמערך התיירותי.
אליגטורים
בשישא
גאורגי זכרוב
גאורגי פדורוביץ' זכרוב (; 23 באפריל 1897 - 26 בינואר 1957) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על ארמיות במהלך מלחמת העולם השנייה
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
זכרוב נולד ב-23 באפריל 1897 במחוז סאראטוב שבאימפריה הרוסית. ב-1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית בדרגת לייטננט. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית, וב-1916 סיים קורס קצינים. באוקטובר 1917 מונה למפקד גדוד, ובאוגוסט 1919 התגייס לצבא האדום, ולחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד פלוגה. ב-1923 סיים את קורס הקצינים ויסטראל, וב-1933 החל לשמש כמורה באקדמיה הצבאית פרונזה. ב-1936 מונה לראש מטה הקורפוס הראשון, ובמרץ 1937 מונה לסגן ראש מטה הקורפוס ה-19. ב-28 באפריל 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי אורל, וב-4 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת פולקובניק, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור.
מלחמת העולם השנייה.
ב-22 ביוני 1941, יום הפלישה הגרמנית לרוסיה, הועבר זכרוב להיות ראש מטה הארמייה ה-22 והשתתף עמה בקרבות שונים כנגד הגרמנים ובין היתר בקרב סמולנסק. ב-16 באוגוסט של אותה שנה מונה לראש מטה חזית בריאנסק בפיקודו של אנדריי יריומנקו. במסגרת זו המשיך להילחם בקרבות סביב סמולנסק, ובמבצע טייפון. ב-7 באוקטובר 1941 נפצע יריומנקו ומיכאיל פטרוב מונה למפקד החזית. פטרוב נהרג ב-10 באוקטובר, וזכרוב מונה למפקד החזית, אשר הייתה כעת אוסף של יחידות שנחלצו אך בקושי מהכיתור הגרמני במבצע טייפון, ונמלטו לכיוון מוסקבה. ב-10 בנובמבר של אותה שנה הורה הסטאבקה על פירוק החזית. בדצמבר מונה זכרוב לסגן מפקד החזית המערבית והשתתף בקרב מוסקבה. במאי 1942 מונה לראש מטה חזית צפון הקווקז, וב-7 באוגוסט של אותה שנה מונה לראש מטה החזית הדרום-מערבית עד 30 בספטמבר. הוא השתתף בקרב סטלינגרד בתחילה כראש מטה חזית סטלינגרד, ובהמשך כסגן מפקד החזית. ב-20 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת לייטננט גנרל.
בינואר 1943 מונה זכרוב לסגן מפקד החזית הדרומית, וב-11 בפברואר של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-51. ב-31 ביולי 1943 מונה למפקד ארמיית המשמר השנייה, אשר הייתה חלק מהחזית האוקראינית הרביעית. תחת הנהגתו הארמייה חדרה את ההגנות הגרמניות על הנהרות מיוס ומולוחניא, ופרצה את הקווים הגרמניים במצר פרקופ. בין אפריל למאי 1944 לקח זכרוב חלק במתקפת קרים, והארמייה שלו שחררה את העיר סבסטופול. ב-16 במאי 1944 הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק, וב-28 ביולי הועלה לדרגת גנרל ארמייה. במהלך מבצע בגרטיון בין יוני לאוגוסט של אותה שנה, קיבל זכרוב את הפיקוד על החזית הבלארוסית השנייה. תפקוד החזית במהלך המבצע נחשב ללא מספק, וזכרוב הועבר לפקד על ארמיית המשמר הרביעית שלחמה בגרמנים בקרבות על הדנובה ובמצור על בודפשט. באפריל 1945 מונה לסגן מפקד החזית האוקראינית הרביעית.
אחריתו.
ב-9 ביולי 1945 מונה זכרוב למפקד המחוז הצבאי דרום אורל, ובמקביל מונה ב-19 בפברואר 1946 למפקד המחוז הצבאי הסיבירי. ב-7 באפריל 1950 מונה לראש קורס הקצינים ויסטראל, ובספטמבר 1954 מונה לראש אגף ההדרכה הראשי. זכרוב נפטר במוסקבה ב-26 בינואר 1957 בגיל 59.
דלק צהוב גרון
קרל יוהן תיסליוס
נובמבר (פירושונים)
יחסי שוודיה-שוויץ
יחסי שבדיה-שוויץ
יחסי שווייץ-שוודיה
מסקל (חג)
חג המסקל הוא חג נוצרי אתיופי המקביל לחג הצלב ומצוין ב-27 בספטמבר (לפי לוח השנה הגרגוריאני), ה-17 לחודש מסקרם (Meskerem) בלוח השנה האתיופי (11/09-10/10), שהוא החודש האחרון של עונת הגשמים. הוא החג השני בחשיבותו אחרי הטמקת והוא נחגג כבר למעלה מ-1,600 שנים.
משמעות המילה.
משמעות המילה "מסקל" בשפת הגעז היא "צלב" והחג מנציח את גילוי הצלב של ישו על ידי הקיסרית פלוויה יוליה הלנה, אמו של קונסטנטינוס הגדול, בשנת 326 לספירה. הלנה, שנתקלה בקשיים למצוא את הקבר, התפללה לישו והודרכה על ידי עשן קדוש, לכיוון המקום בו איתרה את הצלב. מאז חלקים מהצלב החלו להסתובב בעולם.
מקור החג.
החג נקבע רשמית ל-27 בספטמבר והוא ציין את חנוכת בזיליקת הקדושים המעונים (Martyrium) והרוטונדה של תחיית המתים (Anastsis), מעל קברו של ישו (לימים, "כנסיית הקבר"). ידוע שהחל מראשית המאה החמישית, הצלב האמיתי היה מוצג לציבור בירושלים, ביום השני של חג ההקדשה (Dedication). במהלך הימים נשכחה חנוכת הכנסייה ונשאר מציאת הצלב.
מיסוד החג.
לא ברור מתי החלו האתיופים לחגוג את מציאת הצלב. האזכור הברור הראשון של חגיגות המסקל, הוא במאה ה-13. עדות כתובה ערבית של נזיר קופטי במצרים, שאומר בארבע הזדמנויות בשנה מוציאה הכנסייה האתיופית את התיבה (דגם של ארון הקודש) מהמרחב המקודש אל הציבור: חג המולד, חג הטבילה (טימקט), חג הפסחא, המוזכר גם כ"חג תחיית המתים" (Resurrection) וחג מציאת הצלב.