ניקל כותב שלרוב הדיווחים מוגזמים על ידי עדי ראייה תמימים.
חוקרים אחרים שיערו שבעיות פסיכופתולוגיות או אגרסיביות בעדים לתופעה עצמם עלולים להיות הגורמים לתופעת תזוזת החפץ במקרים של פולטרגייסטים. ננדור פודור הציע שהפרעות פולטרגייסטים נגרמות בידי בני אדם שסובלים מסוג של לחץ או מתח נפשי והשווה דיווחים על פעילות פולטרגייסט לסימפטומים של שינויים היסטריים מלחץ נפשי של האדם העד לתופעה.
פאראנורמלי.
לעיתים קרובות האמינו שפולטרגייסטים הם בעצם רוחות רשעות. לדבריו אלאן קרדק, מייסד הספיריטיזם, פולטרגייסטים הם התגלויות של רוחות מנותקות מהגוף מרמה נמוכה, ששייכות למחלקה השישית של המסדר השלישי. מאמינים שהם קרובות לארבעת היסודות (אש, אוויר, מים, אדמה).
הפאראפסיכולוג ויליאם רול כתב שפעילות פולטרגייסטים ניתן להסביר כפסיכוקינזיס.
דימות טרמי
נימפומנית (סרט)
נימפומנית (באנגלית: Nymphomaniac) הוא סרט דרמה אירוטי אירופאי משנת 2013 של הבמאי והתסריטאי לארס פון טרייר, בכיכובם של שארלוט גינסבורג, וילם דפו, שיה לה-באף וסטלאן סקארסגארד. הסרט חולק לשני חלקים (Volume I, Volume II) בשל אורכו.
נימפומנית נחשב לסרט מעורר מחלוקת, בגלל התכנים המיניים הרבים שמוצגים בו והחופשיות שבה הוא עוסק בהם. זהו הסרט האחרון בטרילוגיית הדיכאון הבלתי רשמית של לארס פון טרייר, לאחר אנטיכרייסט ומלנכוליה. בישראל אף מפיץ לא רכש את הזכויות להקרנה מסחרית שלו בבתי הקולנוע. מועצת הקולנוע הרומנית אסרה להקרין את חלקו השני של הסרט.
לסרט יצאה גם "גרסת הבמאי" (Director's Cut) בה חלק מהסצנות בוטות ומיניות אף יותר, ואורכו מוסיף מעל לשעה לעומת הגרסה הרגילה ה"מצונזרת".
מבנה העלילה.
ג'ו, המגדירה את עצמה כנימפומנית, מגוללת את הניסיון האירוטי שלה בפני אדם זר שהציל אותה מאלימות. הסרט מחולק לשמונה פרקים, החמישה הראשונים מוצגים בחלק הראשון של הסרט והשלושה הנותרים בחלקו השני.
הסרט בנוי כך שלאחר שג'ו מסיימת לגולל סיפור מסוים, המאזין מנתח אותו מבחינה פילוסופית ותאולוגית. לארס פון טרייר טען שזוהי סוגה חדשה שהמציא, לה הוא קורא "Digressionism", שדורש מן הצופה לחשוב ולהביע דעה בעצמו.
ביקורות.
הסרט נחשב ליצירה פרובוקטיבית מאוד, בדומה לסרטיו האחרים של לארס פון טרייר. עם זאת, התקבל גם בביקורות אוהדות.
מבקר הקולנוע אורי קליין כתב:.
אורון שמיר כתב באתר עכבר העיר:.
מתיה ולבואנה
חוזה מריה בסנטה
רשידיה
מחנה רשידיה (בערבית: مخيم الرشيدية) הוא מחנה פליטים פלסטינים הממוקם כ-5 קילומטרים מדרום לעיר צור שבדרום לבנון. המחנה, הנמצא במחוז דרום לבנון, מונה נכון ל-2017 כ-31,500 נפש.
המחנה נחלק לשני חלקים: חלק אחד שהוקם ב-1936 על ידי השלטון הצרפתי בסוריה ובלבנון כדי לקלוט פליטים ארמנים שנמלטו ללבנון. החלק השני הוקם על ידי ממשלת לבנון ב-1963 כדי לקלוט פליטים פלסטינים שפונו ממחנה גורוד שליד בעלבכ. הפליטים הפלסטינים שבמחנה הגיעו מכפרי הגליל דיר אל קאסי (כיום אלקוש), אל-נהר (ליד מושב בן עמי) וכפרים נוספים באזור זה. במחנה התרכזו פליטים סונים בעת שהפליטים הנוצרים מאותו אזור התרכזו באזור ביירות. הפליטים הסונים זכו ליחס משפיל משכניהם השיעים שבאזור צור ותודעתם הלאומית התפתחה בעיקר על רקע זה. לאורך השנים התפרנסו אנשי המחנה בעיקר מעבודה בחקלאות ובבניין.
במבצע ליטני, אף על פי שכבש חלקים סמוכים לעיר צור ולרשידיה, נמנע צה"ל מניסיון כיבוש המחנה, בין היתר, על רקע חשש מנפגעים רבים. בזמן מלחמת לבנון הראשונה כותר אזור צור ורשידיה על ידי עוצבת הגליל, כשעוצבת ברעם כיתרה את המחנה מכל עבריו ב-7 ביוני 1982 וכבשה אותו בימים שלאחר מכן. על פי הערכת צה"ל היו בשלושת מחנות הפליטים של צור (רשידיה, בורג' אל שמאלי ואל-בץ) כ-500 מחבלים.
ויקטור ליאנדרו באז'י
ויקטור ליאנדרו באז'י (בפורטוגלית: Victor Leandro Bagy; נולד ב-21 בינואר 1983) המכונה ויקטור (Victor) הוא כדורגלן עבר בריזלאי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים.
פאוליסטה.
ויקטור החל את דרכו ב-1997 בקבוצת הנוער של סאו פאולו אך ב-1998 עבר לשחק בקבוצת הנוער של פאוליסטה. בשנת 2000 החל ויקטור להיכלל בסגל הקבוצה הבוגרת כשוער מחליף. ב-2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה.
גרמיו.
ב-18 בדצמבר 2007 הצטרף ויקטור לקבוצת גרמיו בעבור 400,000 ריאל ברזילאי. ב-24 בפברואר 2008 סבל מפציעה ונעדר במשך חודש וחצי. ב-18 ביוני 2010 חתם ויקטור על משחק בקבוצה עד 2015.
אתלטיקו מיניירו.
ב-29 ביוני 2012 חתם ויקטור על חוזה בקבוצת אתלטיקו מיניירו למשך חמש שנים בעבור €3,500,000.
בפברואר 2021 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
ב-21 במאי 2009 הופיע ויקטור לראשונה במדי נבחרת ברזיל בכדורגל במהלך גביע הקונפדרציות. ב-10 באוגוסט 2010 הופיע במשחק נבחרת ברזיל נגד נבחרת ארצות הברית כחלק ממונדיאל 2010. ב-7 במאי 2014 זומן ויקטור למונדיאל 2014.
הסולטאן (סדרת טלוויזיה)
הסולטן (בטורקית: Muhteşem Yüzyıl, מילולית: המאה המפוארת) היא סדרת דרמה טורקית היסטורית אשר שודרה לראשונה בינואר 2011 בערוץ Show TV ומאוחר יותר בערוץ Star TV בטורקיה. הסדרה מגוללת את קורות שלטונו של סולימאן הראשון למן עלייתו לשלטון בשנת 1520 ויחסיו עם שפחה שהפכה לסולטאנה ולאחת הנשים המשפיעות בחייו ובאימפריה העות'מאנית. הסדרה שודרה לראשונה בישראל בערוץ 9, ב-8 בדצמבר 2013. הסדרה ספגה ביקורות רבות וכונתה על ידי הניו יורק טיימס כגרסה העות'מאנית של "סקס והעיר הגדולה" וכמעט הוצאה אל מחוץ לחוק בטורקיה, לאחר שהציגה את הגיבור ההיסטורי של המדינה כרודף נשים שטוף זימה. ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, אף איים מספר פעמים בתביעות משפטיות כנגד יוצרי הסדרה, בטענה כי מדובר ב"חילול הקודש ההיסטורי של העם הטורקי". הסדרה נחשבת להפקה הטלוויזיונית היקרה בתולדות טורקיה ושודרה בעשרות מדינות. הופקו לה ארבע עונות.
עלילה.
בגיל 26, עם תחילת שלטונו, הסולטאן סולימאן הראשון מנסה לבנות אימפריה גדולה ויקרה יותר מזו של אלכסנדר הגדול ולהפוך את העות'מאנים לבלתי מנוצחים. במשך 46 שנות שלטונו, תהילתו כשליט ולוחם גדלה והולכת ונודעת היטב הן במזרח והן במערב. יחד עם בן לווייתו פרגלי איברהים, מצליח סולימאן להשיג ניצחונות רבים. הוא מכנה את איברהים אח, חבר ויועץ.
בתקופת שלטונו של סולימאן מתמנה איברהים לווזיר המדינה, המבסס את שלטונו של סולימאן ומכין את צבאות האימפריה למאבק לביסוס השלטון העות'מאני ולהתחזקותו אל מול אירופה הנוצרית.
לצד דמויות אלה מופיעה שפחה מרדנית בשם אלכסנדרה (מאוחר יותר הורם סולטן), המיועדת תחילה לשרת את הסולטאן ועם הזמן הופכת לאשתו החוקית. היא אמם של רוב ילדיו, כולל יורשו סלים השני ושהזאדה באיזיט האכזר. היא שולטת באימפריה באמצעות שפיכות דמים ותככים, ושמה נודע באימפריה כולה.
מחלוקת.
הסדרה יצרה מחלוקת ותלונות אצל מספר צופים, שכינו אותה "לא מכובדת" ו"גסה" ומתארת את הסולטאן ההיסטורי בצורה שלילית. הרדיו והמועצה העליונה של הטלוויזיה של טורקיה טענו כי קיבלו מעל 70,000 תלונות על הסדרה והזהירו את ערוץ Show TV שעליהם להתנצל בפומבי על שחשפו לא בצדק "את הפרטיות של אדם היסטורי". ראש הממשלה רג'פ טאיפ ארדואן גינה את הסדרה כ"מאמץ להראות את ההיסטוריה שלנו באור שלילי לדורות הצעירים". אוקטיי סלן, חבר פרלמנט למשפטים המסדירים ופיתוח מפלגה, אף איים להוציא אל מחוץ לחוק את "מצג השווא של דמויות היסטוריות" בסדרות כגון "הסולטאן". קבוצות קטנות של אסלאמים ולאומנים הפגינו ליד האולפן בו מצולמת הסדרה, אך הסדרה המשיכה להצליח ושמרה על רייטינג גבוה.
פופולריות בינלאומית.
לסדרה יש קהל בינלאומי של 200 מיליון צופים.
לפי נתוני מחקר תקשורתי של נילסן, זוהי הסדרה הנצפית ביותר בבוסניה והרצגובינה ב-2013 והסדרה הרביעית הנצפית ביותר בסרביה.
בפקיסטן, הסדרה נקראת "Mera Sultan" (משמעותה "הקיסר שלי") ומשודרת בערוץ Geo Kahani. הערוץ טוען כי זאת הסדרה הפופולרית ביותר של הערוץ וממשיך לקבל רייטינג גבוה. אף על פי שאנשים רבים לא אהבו את השחקנית החדשה שמחליפה את מריים אוזרלי בתפקיד הורם סולטאן, הסדרה עדיין מצליחה בפקיסטן.
ביוון, הסדרה זכתה לפופולריות רבה. היא הפכה לכה פופולרית שבישופ אנת'ימוס מסלוניקי ומהשחר הזהוב גינה את הסדרה ודחק ביוונים שלא לצפות בה. "אף אחד לא צריך לצפות ב"-Muhteşem Yüzyıl"" אמר אנת'ימוס. הוא הוסיף: "על ידי צפייה בסדרה הטורקית אנחנו מראים להם שאנחנו נכנעים".
בישראל שודרה הסדרה בערוץ 9 החל מ-8 בדצמבר 2013 ועד 3 באפריל 2015, עם תרגום בעברית ועם אפשרות בחירת שפת פסקול בין טורקית לרוסית. לאחר סיום שידורי כל פרקי הסדרה בערוץ, שודרו כל הפרקים מההתחלה אחת לשבוע בימי שישי החל מ-10 באפריל 2015 ועד 4 בנובמבר 2016. מ-29 במרץ 2020 ערוץ ויוה משדר את הסדרה בשפת פסקול טורקית בלבד ועם תרגום עברי חדש.
סדרת המשך.
סדרת ההמשך, הנושאת את השם "המאה המפוארת - קסם", עלתה לשידור בטורקיה ב-12 בנובמבר 2015. הסדרה, אשר מבחינה היסטורית עוסקת באירועים שהתרחשו עשורים ספורים לאחר מותו של סולימאן הראשון, מתמקדת בקסם סולטאן, אשתו של הסולטאן אהמט הראשון, אשר בהמשך שימשה גם כעוצרת עבור שניים מבניה ועבור נכדה, והחזיקה בכוח והשפעה חסרי תקדים באימפריה העות'מאנית.
הווארד וב