לאחר סגירת האולם, הוא שימש כתפאורה למספר סצינות לסרט עיני נחש של בריאן דה פלמה. עם סיום הצילומים נסגר הבניין, שופץ מהיסוד, והפך למרכז מסחרי בשם "פפסי פורום". מאוחר יותר רכשה חברת בתי הקולנוע "AMC Theatres" את המבנה והפכה את רובו למתחם בתי קולנוע. כיום נמצאות זכויות השם אצל חברת הבידור הקנדית "סינפלקס" (Cineplex), והמבנה נקרא "סינפלקס פורום".
עם זאת, מורשתו של הפורום נותרה במרכז המסחרי עד היום. עיגול האמצע של זירת הקרח שוחזר במרכז הבניין כשהוא נושא את לוגו הקנדיאנס, ולידו נבנה קטע יציע שנשמר מהיציעים המקוריים, עם פסל של אוהד הנשען קדימה כצופה על משחק. פסל של מוריס רישאר, מגדולי כוכבי הקנדיאנס בכל הזמנים, עומד סמוך לשחזור היציע.
הבניין הוכרז כאתר היסטורי לאומי של קנדה ב-1997. בנימוקי וועדת האתרים והאנדרטאות הלאומיים של קנדה נכתב:
מולי האוס
נקניקיות בשמיכה
שועל
שוּעל (שם מדעי: "Vulpini") הוא שבט המכיל מספר סוגים של יונקים טורפים במשפחת הכלביים. השועלים מאופיינים בחוטמם הארוך והצר, בזנבם הפרוותי ובמבנה גופם הקטן-בינוני יחסית לאחרים במשפחת הכלביים. ישנם כ-37 מיני שועלים, מתוכם 12 בסוג שועל המכיל את השועלים האמיתיים (true foxes). מין השועל הנפוץ ביותר הוא השועל המצוי (Vulpes vulpes), ומינים שונים מצויים ברוב היבשות. לשועל מקום בתרבות ובפולקלור של ציוויליזציות רבות לאורך ההיסטוריה, וגם בתרבות הפופולרית של ימינו. לרוב, מוצג השועל כחיה ערמומית.
Tri-Angle
Tri-Angle הוא אלבום הבכורה של להקת הבנים הקוריאנית TVXQ. האלבום יצא ב-13 באוקטובר 2004 וזכה להצלחה רבה, עם מכירת 242,580 עותקים, מה שהביא לו את התואר האלבום השמיני הנמכר של השנה.
מאקו (שחקן)
מאקו אייוומאטצ'ו (ביפנית: マコ 岩松; 10 בדצמבר 1933 - 21 ביולי 2006) היה שחקן קולנוע יפני, התפרסם בתפקידיו בסרטים פרל הארבור, קונן הברברי, שבע שנים בטיבט ו"". היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1966 על תפקידו בסרט "היאנגצה הגועש".
ביוגרפיה.
מאקו נולד בעיר קובה מהמרכזיות שבערי יפן, בנו של סופר הילדים טארו יאשימה. הוריו היגרו לארצות הברית כאשר היה ילד קטן והוא הצטרף אליהם זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה. התגייס בשנות החמישים לצבא ארצות הברית. קיבל אזרחות אמריקאית בשנת 1956. לאחר שהיגר לארצות הברית למד אדריכלות, גילה את כישרון המשחק שלו בזמן שירותו הצבאי ולאחר שיחרורו קידם את כישרונו ב"תיאטרון פסדינה" שבעיר פסדינה.
מאקו התחתן עם השחקנית האמריקאית ממוצא יפני שיזוקו הושי ולהן שתי ילדות שפנו גם הן לתחום המשחק, ושלושה נכדים.
קריירה קולנועית.
את הופעתו הקולנועית הראשונה ערך ב-1959 בסרט המלחמה "מעטים מול רבים". בשל המחסור בתפקידים ובהצעות עבודה, פתח מאקו ביחד עם עוד שישה אנשים ממוצא אסייתי-אמריקאי את "תיאטרון מזרח מערב" במרתף של כנסייה באזור "טוקיו הקטנה" שבלוס אנג'לס, מאקו נשאר המנהל של התיאטרון עד לשנת 1989.
בשנת 1966 הפך מאקו ליפני השלישי ולאסייתי הרביעי בהיסטוריה שמקבל מועמדות לפרס האוסקר, מאקו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמת המלחמה של רוברט וייז "היאנגצה הגועש". על תפקידו הועמד גם לפרס גלובוס הזהב. בסרט גילם את פו האן אשר נבחר על ידי ג'ייק הולמן (סטיב מקווין) לעבוד בחדר המנועים של ספינת המלחמה "סאן פאבלו". באתה שנה שיחק בקומדיה "התחש המכוער" בהפקת אולפני וולט דיסני.
לאחר המועמדות לפרס האוסקר התעסק מאקו בעיקר בהפקות טלוויזיוניות ובימתיות, הופיע בסרטים כגון "דממה" היפני, "רוצחי עילית" ובמותחן ההרפתקאות "האי שבפסגת העולם". שיחק בסרטים "עין תחת עין" ו"אגרופים מצחיקים". היה מועמד לפרס הטוני בשנת 1976 על הופעתו במחזמר של סטיבן סונדהיים "במרומי הפסיפיק", מאקו הופיע גם בגרסה הקולנועית שיצאה ב-1992.
ב-1982 התפרסם בזכות תפקידו כמכשף אקירו והמספר בסרט הקאלט של ג'ון מיליוס "קונן הברברי", מאקו גילם אותה דמות בסרט ההמשך "קונן המשמיד". השתתף גם בדרמה "בדיקה". הופעה נוספת של מאקו הייתה בדרמה הביוגרפית של פרנסיס פורד קופולה "", בה שיחק את ג'ימי סאקויאמה. בשנות ה-90 הופיע בעיקר בתפקידים משניים בסרטים: "רובוקופ 3" בתור קנאמיטצ'ו, "צמד בלתי מנוצח" בתור מר לי,"שמש עולה" בתור יושידה סאן, "פרימן", "" בתור נקאנו ו"שבע שנים בטיבט" של ז'אן-ז'אק אנו בתור הדיפלומט הטיבטי קונגו טסארונג.
גילם בשנת 2001 את דמותו הביוגרפית של מפקד הצי הקיסרי היפני האדמירל איסורוקו יממוטו, שהגה את המתקפה על פרל הארבור במלודרמה המלחמתית של מייקל ביי "פרל הארבור". ב-2003 הופיע בקומדיית הפעולה "נזיר חסין אש" בתור מר קוז'ימה בעל בית הקולנוע בו מתגורר קאר (שון ויליאם סקוט), הופיע בתפקיד קטן בדרמה הספרותית "זכרונותיה של גיישה". תפקידו הקולנועי האחרון של מאקו היה ב-2005 בסרט "כלובים". מאקו דיבב את קולו של השד אקו, האויב הראשי בסדרת האנימציה הפופולרית "סמוראי ג'ק".
מותו.
מאקו נפטר בשנת 2006 ממחלת סרטן הוושט כשהוא בן 72.
מאקו השתתף בסדרה בתפקיד אירו, ונפטר במהלך דיבוב העונה השנייה. לזכרו הוקדש קטע קצר, בפרק "מעשיות בה־סינג־סה", שבו דוד אירו שר את השיר leaves from the vine, ובסיום השיר, היה כתוב לזכר מאקו (באנגלית: in honor of mako). בנוסף שאירו היה בכלא, הדמות שמרה על שתיקה לזכר מאקו. בנוסף, אחת הדמויות הראשיות בסדרת ההמשך, האגדה של קורה קרויה על שמו.
יום לפני פטירתו פורסם שמאקו יככב בסרט האנימציה הממוחשבת "צבי הנינג'ה". מאקו הספיק לדבב את דמותו של מאסטר ספלינטר לפני מותו, והסרט הוקדש לזכרו. מאקו הספיק גם להצטלם למותחן הערפדים "רייס-צייד-הדמים" שיצא לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
על שמו של מאקו מונח כוכב מצלמת הזהב בשדרת הכוכבים של הוליווד, והוא הונצח בטקס זיכרון שנתי במסגרת פרס האוסקר בשנת 2007.
מאקו (פירושונים)
זאביק זלצר
המועצה הלאומית למניעת תאונות
המועצה הלאומית למניעת תאונות הייתה גוף ממשלתי ואחר כך ארגון פרטי שמתקיים מתרומות ועוסק בהדרכה, בהסברה ובהעברת השתלמויות לנהגים כדי לנסות להפחית את מספר תאונות הדרכים בישראל.
בשנות ה-90 היא שימשה כגוף חוץ-ממסדי שפעל להדרכת הציבור ועסק בהפעלת מתנדבים בכל הקשור להגברת הבטיחות בדרכים. מקום מושבה היה ב"מכללת תלפיות" ברחוב הזרם בתל אביב.
היסטוריה.
המועצה הלאומית למניעת תאונות הוקמה במרץ 1954 על ידי השופט השלמה הלמוט לובנברג ועורך הדין יעקב סלומון, וביוזמת שר התחבורה יוסף ספיר, בטקס חגיגי בו השתתפו נשיא המדינה, יצחק בן-צבי, יושב ראש הכנסת, יוסף שפרינצק, הרב הראשי הרצוג, שרים ואישי ציבור.
המועצה הוקמה כחברה ללא הון מניות, שפועלת כמוסד ללא כוונת רווח, ונציגי הממשלה היו חברים במוסדות המנהלים של המועצה. מטרותיה העיקריות של המועצה, לפי תזכירה ולפי פרסומיה, היו לשמש ארגון גג למתנדבים בתחום המלחמה בתאונות הדרכים, תוך ניסיון לניצול פוטנציאל ההתנדבות, הגברת המודעות והדרכת הציבור בנושא.
בשנת 1985 החליט משרד התחבורה לשדרג את הקורסים לנהיגה נכונה לעברייני תנועה והקימה עם המועצה הלאומית למניעת תאונות את "המכון הארצי להכשרת נהגים". עובדי מחלקת ההדרכה של המועצה הועברו למכון שהתחיל לעבוד עצמאית, בהתחלה בירושלים לאחר מכן ברח' הזרם בתל אביב. מבקרת המדינה מרים בן-פורת כתבה בדו"ח על המועצה כי המכון אינו ישות משפטית עצמאית אלא יחידה של המועצה. בשנים הראשונות קיבלו העובדים שכר גבוה באופן חריג, שהורד בעקבות דו"ח של מבקרת המדינה.
המועצה פעלה במתכונת זו עד שנת 2000, אז הופרטה והפכה לגוף פרטי הממומן מתרומות. הסיבה לכך הייתה בעיקר בשל הקמתה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שהוקמה מתוקף חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים, התשנ"ז - 1997. הרשות עסקה בנושאים שחפפו לאלו של המועצה, והביאה לכפילות ולאי נחיצותה של המועצה, ולטענת מבקר המדינה, לפגיעה במאבק בתאונות הדרכים.
פעילויותיה של המועצה.
במהלך שנותיה, פעלה המועצה בכמה מישורים עיקריים:
המועצה הייתה שותפה להפקת רבות מהתוכניות להקניית זהירות בדרכים, ששודרו בטלוויזיה החינוכית.
ב-1993 זכתה המועצה בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
ביקורת.
בדוח של מבקר המדינה משנת 1995 נמצא שמדובר בגוף החשוד כפועל על פי שיקולים פוליטיים ואשר חבריו מקבלים כספים הרשומים למעשה כפעילות.
בשנת 2016 המועצה עצמה לא מופיעה יותר כארגון מוכר באתר רשם העמותות אך אגודת ידידי המועצה הלאומית למניעת תאונות עדיין רשומה. היא לא פרסמה מסמכים לגבי פעילותה, ואין לה אישורים נוספים. עמותה זו מופעלת מתוך משרדי עו"ד פורת.
מכונים אחדים למחקר מתקדם
מכונים אחדים למחקר מתקדם (באנגלית: SIAS - Some Institutes for Advanced Study) הוא ארגון של עשרה מכונים למחקר מתקדם, שהוקמו ופועלים, בווריאציות שונות, על פי עקרונות פעולתו של המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי, הנמנה עם חברי הארגון.
מכוני המחקר החברים ב-SIAS הוקמו במפורש על מנת ללכת בעקבות המודל של המכון בפרינסטון, ולשים דגש על אירוח חוקרים לתקופה של שנה. הארגון קבע תנאים אחדים לקבלת מכון כחבר חדש בו:
חברי SIAS.
מכוני מחקר בארצות הברית:
מכוני מחקר מחוץ לארצות הברית:
ישראל במלחמת ששת הימים
מלחמת ששת הימים הייתה מלחמה שנערכה מ-5 ביוני עד ל-10 ביוני 1967, בין ישראל לבין כל המדינות הגובלות איתה: מצרים, ירדן, סוריה ולבנון, שנעזרו במדינות ערביות נוספות: עיראק, ערב הסעודית, לוב, סודאן, תוניסיה, מרוקו ואלג'יריה.