לדעת רבנו תם המובאת בתוספות, שמה המקורי של עבודה זרה זו היה "קילוס" - מלשון שבח, אולם חז"ל שיבשו את שמה במכוון ל"קוליס", מלשון לעג וקלס. המילה "מר" משמעותה בארמית לעיתים: חילוף, ולפי זה משמעות המילה מרקוליס היא: ההפך מקילוס הוא קוליס.
בדומה לזה מפרש הרשב"ץ כי השם המקורי היה "קוליס", כלשון חז"ל במקומות רבים "אבני בית קוליס", וחז"ל הוסיפו את המילה מר לשמה לתאר את החילוף כאמור.
זיהוי.
בפנתאון היווני רומאי המוכר לנו לא ידוע על אל בשם מרקוליס, רבים מזהים את המרקוליס המוזכר בחז"ל עם האל מרקוריוס הרומי, שפסליו היו מוצבים בדרכים, וחז"ל שיבשו את שמו במכוון כדי לבזותו, אולם מלבד קרבת השם ומיקומו, אין קשר בין פולחנו של מרקוריוס לתיאור צורת זריקת האבנים המופיע בספרות חז"ל.
המחזיקים בהשערה זו סבורים שחז"ל דברו על הבסיס שעליו מונח המרקוריוס, ולא על הצלם בעצמו, וכן שחז"ל לא היו בקיאים בעבודתו ולכן ייחסו לפולחנו זריקת אבנים מחוסר ידיעה.
לדעת הרב פרופ' שאול ליברמן, המרקוליס הוא שם כולל שנתנו חז"ל לכלל האלילים שהיו בתקופתם.
בנוסף יש הקושרים בין המרקוליס לדולמנים שהיו פזורים בשדות ובדרכים, זיהוי זה מתקבל יותר עם תיאורי חז"ל בדבר מספר האבנים וגודל האבן העליונה, כמו כן דולמנים רבים נמצאו מכוסים באבנים, דבר המוכיח לדבריהם על פולחן זריקת האבנים המופיע בספרות חז"ל הקושי בזיהוי זה הוא כי לא ידוע על שימוש בדולמנים בתקופת המשנה והתלמוד.
הרמב"ם בתשובה (תמ"ח) מתייחס לחלק ממקורות האסלאם וסבור שהמרקוליס היא אלילות ערבית קדם איסלאמית מוכרת, לדבריו טקס סקילת השטן באסלאם מקורו בפולחן המרקוליס. הרב יהושע ענבל סבור שזיהוי זה סביר בהתחשב בכך שלתרבות הערבית האלילית לא היו אלילים משלה, והיו מייחסים קדושה לכל מבנה קדום, וכשראו את הדולמנים היו מניחים אבנים עליהם כדי לעובדם או כדי לכסותם (לכסות את השטן).
הבנה
הבנה היא תהליך פסיכולוגי שקשור לאובייקט מופשט או פיזי, כגון אדם, מצב, או מסר , אשר אדם מסוגל לחשוב עליהם, ולהשתמש במושגים כדי להתמודד כראוי עם אותו אובייקט.
הבנה היא תהליך מציאת היחס בין היודע לבין אובייקט ההבנה. הבנה מרמזת על היכולות והנטיות ביחס לאובייקט של ידיעה, אשר מספיקה כדי לתמוך בהתנהגות אינטליגנטית.
הבנה היא ניסוח מרכיבי סוגיה, קשר לוגי והיררכי ביניהם, שמאפשר חיזוי תוצאה אפשרית בהינתן תמהיל מרכיבים דומה.
הבנה לעיתים קרובות, אם כי לא תמיד, קשורה ללמידת מושגים ותפיסות, ולפעמים גם לתאוריה או לתאוריות הקשורות למושגים האלה.
הבנה רדודה ועמוקה.
אדם שיש לו הבנה מתוחכמת יותר, יכולת חיזוי מדויקת יותר, או הבנה המאפשרת לו לספק הסברים שאחרים בדרך כלל מחשיבים אותם כטובים יותר, נחשב כמי שיש לו הבנהן "עמוקה". לעומת זאת, אדם שיש לו הבנה מוגבלת יותר נחשב כמי שיש לו הבנה "רדודה". עם זאת, עומק ההבנה הנדרשת כדי להיות להשתף בעיסוק או בפעילות עשויים להיות שונים במידה ניכרת.
איוואן ניפונטוב
איוואן ויטאלייביץ' ניפונטוב (ברוסית: Иван Витальевич Нифонтов; נולד ב-5 ביוני 1987) הוא ג'ודוקא רוסי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.
ניפונטוב התחרה במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.
ניפונטוב מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (2009) ומדליית ארד (2014). באליפויות אירופה הוא זכה בשתי מדליות, מדליית זהב (2009) ומדליית כסף (2015).
במהלך הקריירה זכה ניפונטוב במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי הגראנד סלאם במוסקבה וריו דה ז'ניירו.
בילי וולד
ויליאם (בילי) וולד (באנגלית: William "Bill" Wold; נולד ב-2 ביולי 1938, בשיקגו, אילינוי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי בגובה 1.80 מטרים, ששיחק בסוף שנות השישים בעמדת הפאוור פורווד בהפועל תל אביב ונבחרת ישראל. המתאזרח הראשון בכדורסל הישראלי.
ביוגרפיה.
וולד נולד למשפחה יהודית בשיקגו, אילינוי. למד בתיכון בלוס אנג'לס, ובמהלכו היה שחקן בייסבול בולט. בין השנים 1957–1958 נבחר לנבחרת הייצוגית של לוס אנג'לס בכדורסל ובבייסבול. בשנת 1958 עבר לאוניברסיטת המדינה של אורגון, ובין השנים 1959- 1961 שיחק כדורסל בנבחרת המכללה. כן שירת בצבא ארצות הברית. בהמשך סיים בית ספר גבוה לאימון כושר גופני והפך למורה לחינוך גופני ומאמן כדורסל בבית ספר תיכון סילברטון שבעיר אורגון, קליפורניה. באוקטובר 1966 הגיע לישראל בסיוע הוועדה האמריקאית למען הספורט בישראל, על מנת להשתקע בארץ, ולעבוד כמאמן במכון וינגייט. בהמשך חזר וולד לשחק כדורסל באופן פעיל. לאחר מכן ובמהלך תקופתו בארץ לימד בבית הספר האמריקאי בכפר שמריהו.
לקראת עונת 1966/1967 הצטרף וולד להפועל תל אביב, והיה למתאזרח הראשון בתולדות הפועל תל אביב. באותה עת, שלטה הפועל בכדורסל הישראלי לאחר שתי זכיות רצופות באליפות. את הקבוצה אימן שמעון שלח והשחקנים המובילים היו גרשון דקל ורמי גוט. היריבה מכבי תל אביב, "ענתה" להפועל עם החתמת טל ברודי, שביקורו הראשון בישראל היה שנה קודם לכן, במסגרת משחקי המכביה השביעית. כניסתם של השניים סימנה פתיחת עידן חדש בכדורסל הישראלי - עידן האמריקניזציה. את משחקו הראשון רשם וולד בדצמבר 1966 במסגרת "גביע הפועל".
באותה עונה התנהלה הליגה באופן שונה מהרגיל, כאשר הוחלט לחלקה ל-2 אזורים: צפוני ודרומי. בכל אזור שובצו 7 קבוצות אשר שיחקו 12 מחזורים. 4 הראשונות בכל אזור עלו ל"ליגת על" ששוחקה ב-14 מחזורים, והאלופה בליגת על זו (הנק' מהשלב ה"אזורי" לא נספרו) תהיה אלופת המדינה 1967. את משחקו הראשון בליגה רשם וולד במחזור השביעי. בשלב הראשון של הליגה, הקדימה הפועל תל אביב את מכבי תל אביב בזכות יחס סלים. בשלב השני הקדימה מכבי תל אביב את הפועל תל אביב בזכות יחס סלים וזכתה באליפות על חודו של סל. וולד רשם 18 משחקים בהם קלע בממוצע של 13.9 נקודות למשחק. באותה שנה בוטלו משחקי גביע המדינה עקב מלחמת ששת הימים שפרצה ביוני 1967.
בתום העונה קיבל וולד אזרחות ישראלית, וזאת כדי שיוכל להשתתף במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה שנערכה באותה שנה. וולד אמר בהתרגשות: "אני מאושר שהגעתי למעמד זה ושניתן לי לייצג את ישראל במשחקי אליפות אירופה בכדורסל. אני שמח שאני יהודי ומעל הכל שמעתה אני גם אזרח ישראלי". בהמשך סיקרה התקשורת את ההתרגשות שאחזה בוולד, כשקיבל את המדים הלאומיים. בספטמבר 1967 הצטיין וולד עם 27 נקודות בניצחון הנבחרת נגד נבחרת רומניה. באוקטובר 1967 השתתף וולד באליפות אירופה שנערכה בהליסנקי, תחת המאמן שמעון שלח. הנבחרת סיימה במקום השמיני עם ארבעה ניצחונות וחמישה הפסדים. וולד השתתף ב-9 משחקים וקלע בממוצע של 10.6 נקודות למשחק. נחשב לאמריקאי הראשון שמשחק באליפות אירופה.
בעונה הבאה 1967/1968, הפך וולד לשחקן הבכיר בהפועל תל אביב, ולמלך הסלים שלה עם 333 נקודות בממוצע של 18.5 נקודות למשחק. הקבוצה עצמה שוב סיימה כסגניתה של מכבי. ביוני 1968, עוד בטרם הסתיימה העונה, עזב וולד את הפועל תל אביב וחזר לארצות הברית לצמיתות, בעקבות בקשת משפחתו.
וולד שיחק שתי עונות בליגה הראשונה בישראל, קלע 584 נקודות בממוצע של 16.2 נקודות למשחק.
לאחר חזרתו לארצות הברית אימן וולד כדורסל בתיכונים בארצות הברית. בשנת 2003 נבחר וולד עלי ידי אתר scjewishsportshof.com ל"היכל התהילה של הספורטאים היהודים".
קאפובאר
קאפובאר (בהונגרית: Kapuvár, ביידיש: קאפאוואר) היא עיירה במחוז גיור-מושון-שופרון, הונגריה, בת כ-10,000 תושבים, השוכנת ליד הגבול עם אוסטריה.
קהילה יהודית.
ההתיישבות היהודית החלה בתחילת המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 נודע הכפר כמשווק תוצרת חקלאית למדינה השכנה אוסטריה בעיקר טבק.
בשנת 1897 הצטרפה הקהילה היהודית לזרם האורתודוקסי ואף הוקמו בית כנסת, בית ספר עממי, תלמוד תורה וישיבה, הכל על מגרש שנתרם בידי הרוזן אסטרהאזי. בשנת 1933 החלה להתקיים בקהילה פעילות ציונית. במפקד אוכלוסין משנת 1941 מנתה הקהילה 438 יהודים.
במרץ 1944 עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הגיעה לעיר משלחת שנשלחה בידי אדולף אייכמן אשר הפקיעה את רכוש היהודים. במאי של אותה שנה הוקם גטו אליו רוכזו יהודי העיר והסביבה ואלו הועברו ביוני לגטו בשופרון וב-5 ביולי נשלחו למחנה ההשמדה לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כמאה ניצולים יהודים אשר חידשו את הקהילה היהודית במקום והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. עד שנת 1956 כיהן רב בקהילה ואף פעל תלמוד תורה, אך באותה שנה, לאחר המרד ההונגרי במשטר הקומוניסטי, עלו רוב יהודי קאפובאר לישראל.
Heartbreaker (שיר של מריה קארי)
Heartbreaker (בעברית: שובר לבבות) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי בשיתוף ג'יי זי מתוך אלבומה Rainbow. הוא יצא לאור ב-21 בספטמבר 1999, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס כסינגל הראשון מהאלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קארי עצמה וג'יי זי והופק על ידי קארי עצמה ודי ג'יי קלו. השיר מסמפל את השיר "Attack of the Name Game" של הזמרת סטייסי לטיסאו ובכך גם הכותבים של השיר הזה קיבלו קרדיט בכתיבת השיר.
בדומה לשירים מהאלבום הקודם שלה גם בשיר הזה מריה ממשיכה בקו ההיפ-הופ וה-R&amp;B בו השתמשה גם בשירים באלבומה הקודם. בשל כך מריה החלה לשלב ראפרים בשירים שלה לדוגמת השיר הזה. מבחינה לירית השיר מדבר על בחורה שחוזרת כל פעם מחדש לבן זוגה אף על פי שהוא ממשיך לשבור לה את הלב.
ביקורת והצלחה.