בין האישים הידועים שנולדו בזלצבורג ניתן למנות את המלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט ואת הפיזיקאי כריסטיאן דופלר (מגלה התופעה הקרויה על שמו). הסופר היהודי שטפן צווייג התגורר בעיר במשך 15 שנים; ב-1934 עקר מהעיר עקב התגברות הנאציזם. בנימין זאב הרצל התגורר בעיר בזמן התמחותו במשפטים ב-1884.
ערים תאומות.
לזלצבורג 9 ערים תאומות והן:
סולט לייק סיטי
סולט לייק סיטי (באנגלית: Salt Lake City, בקיצור: SLC, מילולית: עיר ימת־המלח) היא עיר הבירה של מדינת יוטה (ארצות הברית) והעיר המאוכלסת ביותר בה. נכון למפקד התושבים של שנת 2018 אוכלוסייתה מונה 200,591 נפש. אזור המטרופולין שלה מונה למעלה ממיליון תושבים. העיר שוכנת ליד ימת המלח הגדולה שביוטה ומכאן מקור שמה.
העיר הוקמה בשנת 1847 בידי קבוצה של מורמונים בהנהגתו של בריגהאם יאנג, שביקשו להתרחק מהאיבה כלפי בני דתם במערב התיכון וחיפשו מקום שבו יוכלו לחיות על פי אמונתם באופן חופשי. סולט לייק סיטי היא המרכז העולמי של הכנסייה המורמונית, או בשמה המלא "כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים".
הפריחה בחציבת מכרות במערב ובנייתה של מסילת הברזל לרוחב יבשת אמריקה הצפונית הביאו לצמיחה כלכלית של העיר, שכונתה "צומת הדרכים של המערב". במהלך המאה ה-20 התפתחו בעיר ובסביבותיה מיזמי תיירות ופנאי, ובשנת 2002 אירחה סולט לייק סיטי את אולימפיאדת החורף.
היסטוריה.
לפני ההתיישבות האירופאית, סביבת העיר יושבה למשך אלפי שנים על ידי שבטים אינדיאנים כגון היוט והפאיוט. המערבי הראשון שביקר באזור היה החוקר האמריקני ג'ים ברידג'ר שחקר את העיר בשנת 1825. חוקר מרכזי נוסף היה קצין הצבא והחוקר ג'ון פרימונט, שחקר לעומק את סביבת העיר. התיישבות האדם הלבן בסולט לייק סיטי החלה ב-24 ביולי 1847 עם הגעתם של "קדושי אחרית הימים" – קבוצת החלוצים המורמונים שנדדו מערבה אל מעבר לגבולות ארצות הברית של אותה תקופה בחיפוש אחר אזור מבודד שבו יוכלו לחיות על פי אמונתם הדתית באופן חופשי. על פי המסורת המורמונית, מנהיג הכנסייה בריגהם יאנג הכריז בהגיעם כי "זהו המקום", בהסתמכו על חיזיון שהיה לו. הדמיון בין ימת המלח הגדולה לים המלח היה בעיני החלוצים המורמונים אות משמיים שהם הגיעו אל הארץ המובטחת שלהם.
ימים ספורים לאחר הגיעם הורה בריגהם יאנג על הקמתו של מקדש המורמונים באתר. הקמת המקדש החלה ב-1853 וארכה 40 שנה, והמקדש נחנך ב-1893 במרכז העיר. המקדש המורמוני הוא סמל מוכר של סולט לייק סיטי.
ב-1857 נשיא ארצות הברית ג'יימס ביוקנן הכריז על סולט לייק סיטי כעל עיר מורדת, לאחר שמנהיג המורמונים יאנג סירב לפרוש מתפקידו כמושל. בעקבות זאת נכנסה דיוויזיה של צבא ארצות הברית אל העיר, אולם חייליה גילו שהעיר פונתה מתושביה. בשנת 1858 העיר הוכרזה כבירה הטריטוריאלית החדשה של יוטה.
החוקר ריצ'רד פרנסיס ברטון ביקר בעיר בשנת 1860 וסיקר בפירוט את חיי הקהילה שבה. בשנות מלחמת האזרחים שמרה סולט לייק סיטי אמונים למדינות הברית. במהלך הבהלה לזהב שהתרחשה בעשורים שלאחר מכן, גדלה מאוד כמות התושבים בעיר.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 נאסרו מנהיגים מקומיים רבים בגלל הפרת חוקים נגד פוליגמיה. ב-1890 נכנעה הכנסייה המורמונית והכריזה על ביטול הפוליגמיה. בעקבות זאת נסללה הדרך להכרזה על יוטה כעל מדינה ב-1896 והפיכתה של סולט לייק סיטי לבירתה. בתקופה זו החלה גם הגירה רבה אל העיר כתוצאה מפתיחת קווי רכבת בסביבתה.
במהלך המאה ה-20 חלו תהליכי פרוור שהקפיאו את צמיחת האוכלוסייה. חלק מן הפרוורים סופחו אל העיר, ורובם התרחב ונשלט בשלטון מוניציפלי נפרד מזה של סולט לייק סיטי.
אקלים.
לפי שיטת קפן לסיווג אקלים, לסולט לייק סיטי אקלים קר צחיח למחצה (או BSk), עם חורפים קרים ומושלגים, קיץ חם ויבש, וגשם עונתי צנוע.
מקור המשקעים העיקרי בסולט לייק סיטי הוא סופות מאסיביות הנעות מהאוקיינוס השקט לאורך זרם סילון מאוקטובר עד מאי. החל מאמצע הקיץ ועד סופו, כשזרם הסילון נסוג הרחק לצפון, המשקעים מגיעים בעיקר מסופות רעמים הנגרמות כתוצאה מלחות מונסון הנעה ממפרץ קליפורניה. אף על פי שהגשמים יכולים להיות כבדים, סערות אלה מפוזרות ומקומיות, ורק לעיתים נדירות הן קשות. עם זאת, ב-11 באוגוסט 1999 נפגע מרכז העיר מטורנדו בדרגה F2 (נזק משמעותי), שהרג אדם אחד, הוביל לפציעתם של 60 בני אדם וגרם נזק לרכוש שנאמד בכ-170 מיליון דולר. שרידים של סופות טרופיות ממזרח האוקיינוס השקט יכולים לעיתים רחוקות להגיע לעיר במהלך הסתיו. הוריקן אוליביה סייע להביא לשיעור המשקעים החודשי של 179 מ"מ בספטמבר 1982. 1983 הייתה השנה הרטובה ביותר הרשומה, עם 616 מ"מ משקעים, בעוד 1979 הייתה היבשה ביותר, כאשר נרשמו 221 מ"מ. ההפשרה של השלגים באביב בהרים הסמוכים, עלולה לגרום להצפות מקומיות בשלהי האביב ובתחילת הקיץ. הדוגמאות המשמעותיות ביותר היו בשנים 1952 ו-1983, כשהנחל "סיטי קריק" עלה על גדותיו ואילץ את מהנדסי העיר להמיר כמה רחובות במרכז העיר לנתיבי מים.
שלג יורד בדרך כלל בין תחילת נובמבר לאמצע אפריל, עם ממוצע כולל של 152 ס"מ. העונה המושלגת ביותר המתועדת הייתה חורף 1951–1952, שבמהלכה ירד שלג בגובה 298 ס"מ. העונה שבה תועדו כמויות השלג הקטנות ביותר הייתה חורף 1934–1933, שבמהלכו ירד שלג בגובה 42.6 ס"מ בלבד. החודש המושלג ביותר שתועד היה ינואר 1993, שבמהלכו ירדו 128 ס"מ שלג.
ימת המלח הגדולה מהווה גורם משמעותי למשקעים בעיר. הימה יכולה להעצים את כמות הגשם שיורד במהלך סופות הרעמים בקיץ. בנוסף, במהלך החורף אפקט האגם גורם לירידת שלג כ-6 עד 8 פעמים בשנה. ההערכה היא שניתן לייחס כ־10% מהמשקעים השנתיים בעיר להשפעת האגם.
הטמפרטורה בסולט לייק סיטי משתנה באופן חד יחסית בין העונות. במהלך הקיץ, ישנם בממוצע 56 ימים עם טמפרטורות של 32 מעלות צלזיוס לפחות, 23 ימים עם 35 מעלות צלזיוס לפחות ו-5 ימים שבהם הטמפרטורה עולה מעבר ל-37.8 מעלות צלזיוס. עם זאת, שיעור הלחות ביולי ביום ממוצע הוא 22% בלבד. החורפים קרים למדי, אך לא באופן קיצוני. בממוצע, הטמפרטורות יורדות ל-0 או מתחת ל-0 במהלך 127 ימים בשנה וב-26 ימים בשנה הטמפרטורה הגבוהה ביותר היא פחות מ-0 מעלות. עם זאת, בממוצע יש רק כ-6 ימים בשנה עם טמפרטורה מתחת ל-12 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בעיר היא 42 מעלות צלזיוס, שנרשמה ב-26 ביולי 1960, ב-13 ביולי 2002 וב-15 ביוני 2021. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה היא 30 מעלות מתחת לאפס ב-9 בפברואר 1933.
באמצע החורף, אזורים חזקים של לחץ אטמוספירי גבוה (רמה ברומטרית) נמצאים לעיתים לאורך זמן מעל האגן הגדול, מה שמוביל לאינוורסיה (היפוך טמפרטורות) משמעותית. מצב זה יכול לגרום לכך שהאוויר "עומד" (מסת האוויר שנמצאת מעל העיר לא נעה, והאוויר לא מתחלף) וכתוצאה מכך לערפיח סמיך, שיכול להימשך ימים או שבועות. תופעה זו גורמת לרמות גבוהות של זיהום אוויר, על אף שהעיר אינה פולטת זיהום רב יותר מערים אחרות בסדר גודל דומה. אותה תופעה מתקיימת לעיתים גם בחודשי הקיץ וגורמת לשיא של ריכוז האוזון בטרופוספרה (השכבה הנמוכה ביותר של האטמוספירה) ביולי ובאוגוסט. בשנת 2016 איכות האוויר של סולט לייק סיטי דורגה במקום ה-6 הגרוע ביותר במדינה על ידי איגוד הריאות האמריקני. הוא קיבל ציון F הן לאוזון והן לחלקיקים. גם זיהום האוזון וגם הזיהום החלקיקי קשורים לעלייה בשיעור של בעיות בריאות שונות, כגון שבץ מוחי, התקפי לב, מחלות נשימה וסרטן.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2015, אוכלוסיית העיר מוערכת בכ-200,591 נפש. קצת פחות מ-50% מתושבי העיר הם מורמונים. בעיר אוכלוסייה של אלפי בוסנים (הקהילה הבוסנית הגדולה בארצות הברית), שהיגרו לעיר לאחר מלחמת בוסניה. בנוסף על כך, בעיר קהילות גדולות של מהגרים ממיאנמר וסרי לנקה.
העיר חווה שינויים דמוגרפיים משמעותיים. היספנים מהווים כיום כ 22% מהתושבים ולעיר יש קהילה להט"בית משמעותית. בער ישנה גם קהילה גדולה מאזור הפסיפיק (בעיקר מ-סמואה וטונגה) ; הם מהווים בערך 2% מאוכלוסיית אזור עמק סולט לייק.
נכון לשנת 2010, 37.0% מהאוכלוסייה היו בעלי תואר ראשון ומעלה. 18.5% מהאוכלוסייה היו ילידי חוץ ועוד 1.1% נולדו בפוארטו ריקו, שטחים בודדים בארצות הברית, או נולדו מחוץ לארצות הברית להורים אמריקאים. 27.0% דיברו שפה שאינה אנגלית בבית.
נכון למפקד זה היו בעיר 186,440 נפש (לעומת 181,743 בשנת 2000), 75,177 משקי בית ו 57,543 משפחות בעיר, שמהווה 6.75% מאוכלוסיית יוטה, 18.11% מאוכלוסיית מחוז סולט לייק, ו-16.58% מאוכלוסיית המטרופולין החדשה בסולט לייק. האזור בגבולות העיר מכסה 14.2% ממחוז סולט לייק. סולט לייק סיטי מאוכלסת בצפיפות רבה יותר מאזור המטרו שמסביב וצפיפות אוכלוסין היא 1,688.77 / מ"ר (1,049.36 / km²). ישנן 80,724 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 731.2 / מ"ר (454.35 / km²).
מבין משקי הבית, 27.0% כוללים ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 41.1% הם זוגות נשואים החיים יחד, 10.2% הם בעלי בית נשי ללא בעל נוכח, ו-44.3% הם סוגים אחרים של משקי בית. מבין 75,177 משקי הבית, דווח כי 3,904 הם משקי בית עם לא נשואים: 3,047 הטרוסקסואלים, 458 גברים מאותו מין ו-399 נשים מאותו מין. 33.2% ממשקי הבית מורכבים מאנשים פרטיים, ו-9.7% מתגוררים בבד שגילו 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע הוא 2.48, וגודל המשפחה הממוצע הוא 3.24.