רפעת הייתה חברה בפדרציית הסופרים המצרית, מועדון הסיפור הקצר, וכן השתתפה ביריד הספרים הנשי הבינלאומי הראשון, אשר התקיים בלונדון, אנגליה ב-1984. שם נשאה נאום על זכויות נשים באסלאם ופוליגמיה. בשנה זו היא קיבלה את פרס המצוינות של אספת הספרות המודרנית (Modern Literature Assembly).
נושאי כתיבה ותרגומים.
רפעת כתבה בשפה הערבית לכל אורך חייה. בתחילה, היא כתבה בסגנון רומנטי, אך בהמשך נטתה לכתוב ביקורת חברתית, לאחר שפגשה את המתרגם דניס ג'ון-דוויס. ג'ון-דוויס שכנע אותה לכתוב בסגנון כתיבה מדובר יותר, שהוא אמנם נגיש יותר לאוכלוסייה המצרית, אך באותו הזמן היה פחות רצוי מאשר הערבית הספרותית.
ספריה וסיפוריה הקצרים תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, גרמנית, הולנדית, שוודית ועברית. אסופת הסיפורים הקצרים, "מבט מרחוק על מינרט וסיפורים אחרים" זכתה להצלחה הרבה ביותר מתוך ספריה אשר תורגמו לאנגלית.
בכתיבתה, רפעת התמקדה בנשים אשר ממלאות תפקידים אסלאמיים מסורתיים. לאסלאם תפקיד חשוב בחייהן של הנשים. התפילה נותנת להן כוח, והקריאה לתפילה היא הפסקול של רבים מסיפוריה. דמויותיה לא מאשימות את האסלאם בחייהן הקשים. במקום, הן תולות את האשמה בגברים אשר אינם מצייתים לדרישות האסלאם האמיתי, ומקיימים פרשנות של האסלאם הדואגת לשעבוד הנשים.
באוטוביוגרפיה, היא מציינת את חוסר החיבה של אביה כלפיה כמקור אפשרי לעיסוקה בצרכיהם ורצונותיהם של גברים מנשים.
כתיבתה מתמקדת בצרותיהן השקטות של הנשים בחברה המוסלמית הפטריארכלית. יצירותיה מספרות על סקס, מוות, נישואים, אוננות, מילת נשים, אהבה, הריון בגיל ההתבגרות, אלמנות, אובדן ונושאים מעוררי-מחלוקת אחרים.
קרסימיר באלקוב
קרסימיר גנצ'ב באלקוב (בבולגרית: Красимир Генчев Балъков; נולד ב-29 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת ההתקפי, וכיום מאמן כדורגל.
באלקוב זכור כאחד מגדולי הכדורגלנים הבולגרים בדורו. בנוסף לקריירת משחק בבולגריה, פורטוגל וגרמניה, רשם בלאקוב 92 הופעות במדי נבחרת בולגריה, והשיג איתה את הישג השיא בהיסטוריה שלה עד כה, המקום הרביעי במונדיאל 1994.
קריירת משחק.
באלקוב נולד בעיר וליקו טרנובו, והחל לשחק בקבוצת אטאר המקומית. בעונת , כשהיה רק בן 16, החל באלקוב לבלוט בכישרונו, והתקדם לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת העל הבולגרית. לאחר שתי עונות כשחקן מחליף, תפס באלקוב מקום של קבע בהרכב קבוצתו, ושיחק בכל משחקי הליגה של קבוצתו בעונת . אמנם, בשתי העונות הבאות באלקוב כמעט ולא זכה לדקות משחק, וזאת בעקבות פציעה קשה שעבר, אך בעונת כבר החל לחזור לכושר מלא וזכה לכמות משמעותית יותר של דקות. בעונת הוביל את קבוצתו למקום השלישי תוך שהוא כובש תשעה שערי ליגה. עונה אחר כך שחזרו גם הקבוצה וגם השחקן את ההישג, כשסיימו במקום השלישי תוך שבאלקוב כובש תשע פעמים. באלקוב החל את עונת , אך במהלכה חתם בקבוצת ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. בסיום העונה זכתה אטאר באליפות בולגריה לראשונה בתולדותיה.
העונה המלאה הראשונה של באלקוב בספורטינג הייתה , ובסיומה נבחר לכדורגלן המצטיין של הקבוצה. באלקוב הפך לשחקן הרכב מוביל בספורטינג, לצידו של בולגרי נוסף, איביילו יורדנוב. בעונת , תחת המאמן בובי רובסון, החל לשחק בעמדה קדמית יותר והפך לאחד השחקנים הטובים ביותר בפורטוגל, ובעונה זו אף רשם לראשונה מספר שערי ליגה דו ספרתי, כשסיים את העונה עם 11 כיבושים. כשלצוות האימון הצטרף קרלוס קיירוש, הגיע באלקוב לשיא כשכבש 15 שערי ליגה בעונת , שבסיומה אף כיכב במדי במונדיאל. עונה אחר כך, תחת קיירוש ועוזרו ז'וזה מוריניו, זכה לראשונה בקריירה בתואר, כשהקבוצה זכתה בגביע. באלקוב פתח בהרכב וראה את חברו הבולגרי יורדנוב כובש פעמיים לרשתה של מאריטימו בדרך לניצחון 2-0 ולזכייה בתואר. בנוסף, הקבוצה סיימה במקום השני בליגה, המיקום הטוב ביותר שלה בתקופתו של בלאקוב. בסיום העונה סיים באלקוב את דרכו בקבוצה. הוא כבש במדיה 59 שערים בכל המסגרות, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים.
לקראת עונת עבר בלאקוב לבונדסליגה, שם חתם במדי שטוטגרט תמורת סכום המוערך בכ-2 מיליון אירו. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה היה לשחקן הרכב מרכזי, וכבש שבעה שערי ליגה, אך הקבוצה סיימה במקום ה-10 בלבד. למרות זאת, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2005, על הופעותיו הן בספורטינג והן בשטוטגרט. בעונתו השנייה בקבוצה, , החל לאמן את הקבוצה יואכים לב, עוזר המאמן עד לאותה עונה. באלקוב, יחד עם צמד החלוצים ג'ובאני אלבר ופרדי בוביץ', יצרו טריו התקפי שכונה "משולש הקסם", ששיתף פעולה היטב יחדיו והוביל את שטוטגרט ל-78 שערי ליגה, יותר מכל קבוצה אחרת באותה עונה (האלופה באיירן מינכן כבשה 68 שערים בלבד). הקבוצה טיפסה עד למקום הרביעי, וזכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 על אנרג'י קוטבוס. באלקוב פתח בהרכב שטוטגרט, שנהנתה מצמד שערים של אלבר כדי לזכות בתואר. עונה אחר כך הייתה קרובה שטוטגרט לזכייה בתואר אירופי, לאחר שהגיעה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. באלקוב כבש שני שערים במהלך הטורניר, שניהם בניצחון 2-0 בגומלין רבע הגמר מול סלביה פראג, אחרי שוויון 1-1 במשחק הראשון. באלקוב פתח בהרכבה של שטוטגרט בהפסד 1-0 לצ'לסי במשחק הגמר. במקביל, שחזרה הקבוצה את ההישג מהעונה שעברה כשסיימה במקום הרביעי בליגה. במהלך העונה זכה באלקוב בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2007, בפעם השנייה בקריירה שלו.
לאחר סיום דרכו של לב בקבוצה עם סיום העונה, חלה ירידה משמעותית בכושרה של הקבוצה ובכושרו של באלקוב עצמו. אף על פי שהוסיף להיות שחקן הרכב משמעותי, הוא לא חזר לכבוש עוד בכמות דו-ספרתית עד לסיום הקריירה שלו. בתחילת עונת זכה עם הקבוצה בגביע האינטרטוטו, לאחר ניצחון בגמר על אוסר. באלקוב כבש בשני מפגשי הגמר בדרך לניצחון 3-1 בסיכום שני המפגשים. אמנם, בהמשך העונה הציגה הקבוצה יכולת ירודה, הודחה בשמינית גמר גביע אופ"א על ידי סלטה ויגו ואף התקרבה לירידה לבונדסליגה השנייה. אמנם, יומיים לאחר ההדחה מגביע אופ"א החל לאמן את הקבוצה פליקס מגאת, והקבוצה הצליחה לשרוד כשסיימה במקום ה-15, מקום אחד ושלוש נקודות מעל הקו האדום. מגאת' הלך ושיפר את הקבוצה. לאחר עונה רגועה במרכז הטבלה, החלה שטוטגרט את עונת עם זכייה נוספת באינטרטוטו, ובבונדסליגה רשמה את מיקום השיא שלה בתקופתו של בלאקוב, המקום השני. בסיום העונה פרש באלקוב ממשחק פעיל בגיל 37, בתום 21 שנות קריירה מקצוענית.
באלקוב חזר למגרשים להופעה אחת במדי פלאואן מהליגה הרביעית בגרמניה, בה שימש כמאמן-שחקן בשנת 2005.
נבחרת בולגריה.
באלקוב החל את דרכו בנבחרת הצעירה של בולגריה, וייצג אותה פעמיים בגביע העולם לנוער, ב-1985 וב-1987, בשתיהן הגיעה הנבחרת עד לרבע הגמר.
הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה ב-2 בנובמבר 1988, במשחק חוץ במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, בו סיימה בולגריה בשוויון 1-1 מול . לאחר שבאלקוב והנבחרת כשלו להעפיל לטורנירי מונדיאל 1990 ויורו 1992, הגיע לקבוצה המאמן דימיטר פנב ששינה את פני הנבחרת. בולגריה, שהוגרלה לבית קשה שכלל בין היתר את ו, החלה את הטורניר ב-14 במאי 1992 במשחק חוץ מול . הייתה זו ההופעה ה-21 של באלקוב בנבחרת, ובדקה ה-62 הוא כבש את השער הראשון במשחק, שהיה שער הבכורה שלו בנבחרת, בדרך לניצחון 3-0. ארבעה חודשים אחר כך כבש באלקוב את שערו השני בנבחרת, במשחק השני של בולגריה בטורניר, בו ניצחה בבית את צרפת בתוצאה 2-0. באלקוב אמנם לא כבש יותר בטורניר המוקדמות, אך בולגריה העפילה במפתיע מהמקום השני בבית, לאחר ניצחון בצרפת במשחק האחרון 2-1 מצמד של אמיל קוסטדינוב.
באלקוב זומן על ידי פנב לטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית. באלקוב לא החמיץ ולו דקת משחק אחת משבעת משחקיה של בולגריה בטורניר, שהחל בהופעה חלשה ותבוסה 3-0 ל. בהמשך, רשמה בולגריה ניצחונות 4-0 על ו-2-0 על , בדרך לשמינית הגמר. בשלב זה, לאחר שוויון 1-1 מול בסיום ההארכה, ניגשו הנבחרות לדו-קרב פנדלים. באלקוב בעט ראשון עבור בולגריה, והחמיץ את הבעיטה. מהצד השני, מקסיקו החמיצה את שלוש הבעיטות הראשונות שלה, בעוד בולגריה כבשה את שלוש הבעיטות הבאות שלה והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע הגמר. ברבע הגמר הדיחה בולגריה את האלופה המכהנת , וסיימה את דרכה בחצי הגמר עם הפסד 2-1 ל ועם הפסד 4-0 לשוודיה במשחק על המקום השלישי. אף על פי שלא כבש, הפגין באלקוב יכולת גבוהה מאוד במהלך כל הטורניר, ואף זכה למקום בנבחרת הטורניר, לצידו של חברו לנבחרת חריסטו סטויצ'קוב.
באלקוב הוסיף להיות בורג משמעותי בנבחרת גם במוקדמות יורו 1996. באלקוב כבש שלושה שערים בטורניר, וסייע לנבחרתו להעפיל לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה.
בטורניר יורו 1996 באנגליה, לא הצליחה בולגריה לעבור את שלב הבתים, וסיימה את דרכה לאחר שלושה משחקים בלבד. באלקוב פתח בהרכב בכל השלושה, אך גם בטורניר המשמעותי השני שלו בנבחרת לא הצליח למצוא את הרשת. בולגריה נפרדה מהטורניר לאחר שוויון 1-1 מול , ניצחון 1-0 על והפסד 3-1 לצרפת.
מספר חודשים לאחר טורניר היורו, החלו מוקדמות מונדיאל 1998, בהן סיימה בולגריה בראש בית ה'. בולגריה פתחה את הטורניר באצטדיון רמת גן מול , ובאלקוב העלה אותה ליתרון בפנדל כבר בדקה השלישית, אך רונן חרזי וטל בנין הפכו את התוצאה לטובת ישראל. באלקוב כבש בהמשך בשני המשחקים מול ובמשחק החוץ מול , וסייע לנבחרתו להגיע למקום הראשון בבית עם ארבעה שערים בסך הכל, מתוכם שלושה בפנדלים.