הטסינטאוזאורוס היה הדרוזאור גדול באורך 8.3 מטר ומשקל של 2.5 טונות בממוצע. הגולגולת הגדולה שלו הכילה עצם ניצבת, המזכירה קרן של חדקרן, שהתפצלה מעצם האף למעלה וקדימה ודמתה בצורתה לקרן אחורית של פרזאורולופוס או לקרניו של הלאמבאוזאורוס שהיה קרוב אליו. לא ברור מה מטרת העצם, אך ייתכן והכילה איבר תהודה או כרבולת כלשהי אשר שימשו לתקשורת בין ההדרוזאוריים.
בדומה לשאר ההדרוזאורים, הייתה לדינוזאור זה לסת דמוית מקור ברווז שהייתה מלאה בשיניים שטוחות שנועדו ללעיסת צמחייה. ההדרוזאור נע ככל הנראה על ארבע רגליים כדי לתמוך במשקלו, אך נע על שתי רגליים כדי לרוץ מהר. ככל הנראה הוא חי בעדרים גדולים.
הדינוזאור חי בערבות סין הקרטיקוניות באקלים יבש מעט מסין הנוכחית.
1740-1749
1730-1739
1720-1729
1710-1719
1700-1709
ניסן שריפי
ניסן שריפי (נולד ב-י"ד באלול תשכ"ז (19 בספטמבר 1967) הוא עורך דין ישראלי, העוסק, בעיקר, בליטיגציה בתחום המקרקעין, תכנון ובנייה ורישוי עסקים בעלים ומנהל של משרד עורכי הדין "ד"ר ניסן שריפי" ויו"ר הוועדה הארצית של לשכת עורכי הדין בישראל בתחום רישוי עסקים. בעבר כיהן כיו"ר הראשון של חברת חדשות 10 וכחבר בכיר במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שם שימש, בין השאר, כיו"ר ועדת הרדיו האזורי, אשר ממונה על אישור לוח השידורים של 13 תחנות הרדיו האזורי בישראל.
ביוגרפיה.
בילדותו למד בבית הספר היסודי הדתי רש"י בשכונת קריית נורדאו בנתניה. בגיל צעיר מאוד הצטרף להפגנות הפנתרים השחורים בעיר תל אביב, ולאחר מכן היה פעיל במחאות חברתיות נוספות רבות. כמו כן, היה חבר במועדון 'כפפות הזהב' והתחרה בתחרויות אגרוף ברחבי הארץ.
בנעוריו למד בתיכון הדתי בר-אילן, ועם סיום לימודיו התנדב לשרת בחיל הים כחובש קרבי-ימי. במילואים משרת כקצין בדרגת רס"ן ביחידת חקירות וכיועץ משפטי.
למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן וקיבל במסגרתה תואר ראשון בשנת תשנ"ה (1995).
בהמשך למד לתארים מתקדמים במסגרת האוניברסיטה הבינלאומית לעסקים ומשפט באוקראינה, שם רכש את גם את הידיעה בשפה הרוסית, וקיבל בשנת תשס"ח (2008) תואר דוקטור למשפטים. עבודת הדוקטורט שכתב נסובה אודות דיני המיסים אשר התפתחו בעולם כולו לא במעט בזכות מערכת המיסוי השיטתית של המס במשפט העברי. כמו כן, סיים בשנת תשע"ט (2019) תואר שני בהצטיינות יתירה במדעי היהדות בקריה האקדמית אונו. במסגרת זו וגם לאחריה ביצע מחקרים.
בשנת תשנ"ה הקים משרד עורכי דין, הפעיל עד היום, ובמסגרתו ייצג אלפי לקוחות בתחומי המיסים, תכנון ובנייה ורישוי עסקים.
במשרדו ייצג שריפי רבים מראשי ארגוני הפשיעה בארץ כאשר הסתבכו בענייני עבירות מס, הלבנת הון, תכנון ובנייה ורישוי עסקים (פרנסואה אבוטבול, שמעון בן-חמו, יוסי מלכה, ברוך בוקל, נחמן כהן ועוד), ובמקביל באותה תקופה ייצג קציני משטרה בתביעות שונות (רפ"ק משה פלדינגר, נצ"מ יורם ברינה, כמו כן ייצג את הבלשים : ראובן סומך, עשהאל תירם, ויואב רצהבי ועוד).
במקביל לעיסוקו כעורך-דין, עסק גם בכתיבה, ומאמרים רבים שלו פורסמו בכתבי-עת משפטיים.
בשנת תשס"א (2001) נתמנה ליו"ר הראשון של חברת חדשות 10 ולחבר בכיר במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שם שימש, בין השאר, כיו"ר ועדת הרדיו האזורי, אשר ממונה על אישור לוח השידורים של 13 תחנות הרדיו האזורי בישראל, במסגרת תפקידו קבע כי על כל תחנת רדיו אזורי לעשות לפחות שיעור אחד על פרשת השבוע מדי יום שישי.
החל משנת 2015 מכהן כיו"ר ועדת רישוי עסקים של לשכת עורכי הדין והיה שותף להתוויית רבים מהתיקונים שבוצעו מאז בדיני רישוי עסקים, לרבות ברפורמה הגדולה בתחום זה בשנת 2018. כמו כן, צורף כחבר מן המניין באקו"ם לאחר ששיר שחיבר - הולחן והופיע על גלי האתר.
שריפי שימש גם כיועץ משפטי לרב עובדיה יוסף, וכן סייע להחזיר לו את שעון היד האישי לאחר שנגנב.
פעילות חברתית.
שריפי ידוע כמי שמגן על מוסדות דת המותקפים מסיבות שונות על ידי הרשויות, בעיקר עקב חריגות בניה ופלישות לשטחים ציבוריים וניהל את המאבקים הציבוריים כנגד פתיחת הקניון שבשכונת עיר ימים בשבתות וחגים. סייע משפטית להקמת בית ספר דתי בדרום נתניה בשם קרליבך, כנגד העתירות שהוגשו נגדו.
כמו כו, בשנת תש"פ (2020) הגיש עתירה לבג"ץ בדרישה לאפשר פתיחת בתי כנסת ותפילות במתווה ראוי גם בעיצומה של מגפת הקורונה שפקדה את העולם כולו.
הקמת בית כנסת.
כמו כן שריפי הקים בית כנסת על שם אמו בשכונת רמת פולג, הוא נקרא באר חנה. שריפי סייע לבית הכנסת בהליכים המשפטיים הכוללים ייצוג בבג"ץ כנגד הרפורמים שניסו למנוע את הקמת בית הכנסת, וכן בתחזוקה השוטפת של בית הכנסת.
כמו כן שריפי הביא לבית הכנסת ספר תורה עתיק בן כ -400 שנה מעיראק
קבר הרדב"ז.
בשנת תשע"ו גילה את קבר הרדב"ז לאחר כתיבת מאמר מחקרי אודות מקומו המדויק של הקבר ובעקבות כך קברו מצוין בבית העלמין העתיק בצפת.
כרישחתוליים
כרישחתוליים (שם מדעי: Proscylliidae) היא משפחה קטנה של כרישים בסדרת הכרישאים בתוכה שלושה סוגים ושבעה מינים. הם קרוביהם של הגלדניים.
אלו כרישים קטנים מאוד באורך של עד 1.2 מטרים, והם בעלי סנפירים קטנים, עיניים גדולות וחוטם מחודד קטן. הם טורפים הניזונים מדגי גרם, רכיכות וסרטנאים שונים בים לאורך החופים או מדפי היבשה. הם חיים בעיקר בימים טרופיים או ימים חמימים. כמה מהם משריצי צאצאים חיים, אך רובם מטילים ביצים דמויות שיניים הנצמדות חזק לסלעים.
כרישים אלה לעיתים ניצודים למאכל, אך חלקם מוגנים במדינות שונות, עקב דיג מופרז.
כרישכלב שפמתן
כרישכלב שפמתן (שם מדעי: Leptocharias smithii) הוא מין של כרישאי שוכן ימים והמין היחיד במשפחה כרישכלביים שפמתניים (Leptochariidae). הוא קרוב משפחתם הרחוק של הגלדניים ודומה להם.
מין זה חי בעיקר סביב האוקיינוס האטלנטי המזרחי מחופי מאורטניה עד אנגולה בעומק 10–75 מטר מתחת פני הים. הוא מעדיף קרקעית בוצית ולעיתים יימצא בשפכי נהרות.
מאפיינים.
אורך כריש קטן זה 77 סנטימטר בזכרים ו-82 סנטימטר בנקבות. גם מבנה השיניים של שני המינים שונה, בו שיני הזכרים הקדמיות ארוכות מאוד וקטנות ושטוחות יותר בנקבות. צבע הכריש אפרפר עם בטן לבנה וסנפירים מעט כהים. הגוף דקיק ובעל חוטם מחודד, שיניים מחודדות ועיניים המצויות בחריצים. לצד הראש ישנם 6 פתחי זימים, איתם הכריש נושם. סנפירי החזה ארוכים יחסית, אך סנפירי הגב קצרים וכוללים 2 סנפירים עם זנב נמוך. הנקבה משריצה עד 7 ולדות שניזונים מלשד חלמון עד ההשרצה.
הכריש הוא צייד של סרטנים כמו שטרגליים, ולובסטרים, תמנונאים, דיונונים, ספוגיים ומגוון דגי גרם כמו סרדיניים, עפיאניים, דגים מעופפים, צלופחים, קברנוניים וסוליתאים החיים במימי האוקיינוס האטלנטי. כריש זה יאכל כל מיני דברים לרבות נוצות, פרחים, ירקות וחפצים שונים שנפלו למים.
כרישכלביים שפמתניים
אנריקו קייזה
אנריקו קייזה (; נולד ב-29 בדצמבר 1970 בג'נובה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.
קייזה שיחק באיטליה לאורך כל הקריירה. הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער של סמפדוריה, ולאחר תקופות השאלה בליגות נמוכות יותר, היה לחלוץ מוביל בסרייה א'. הוא היה שותף לזכיותיה של פארמה בגביע אופ"א (היה למלך השערים של המפעל באותה העונה) ובקופה איטליה, והניף גביע נוסף עם פיורנטינה. לזכותו של קייזה שבעה שערים ב-17 הופעות במדי נבחרת איטליה, וייצג אותה בין היתר בטורנירי יורו 1996 ומונדיאל 1998.
בנו של אנריקו, פדריקו, המשיך את דרכו של אביו והיה לכדורגלן מקצועני אף הוא.
קריירת משחק.
תחילת הקריירה.
קייזה החל את דרכו בקבוצת הנוער של פונטדסימו, מועדון קטן מעיר הולדתו. בעונת , כשהיה בן 16 בלבד, כבר ערך שתי הופעות ליגה במדי הקבוצה, ששיחקה אז בליגה השישית. עונה לאחר מכן הצטרף לקבוצת הנוער של סמפדוריה, שם שיחק במשך שלוש עונות. במהלך תקופה זו זכה לשתי הופעות במדי הקבוצה הבוגרת, כאשר הוא עורך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-16 באפריל 1989, בהפסד קבוצתו 1-0 לרומא. עונה לאחר מכן שותף במשחק אחד במסגרת הקופה איטליה.
לקראת עונת יצא קייזה בהשאלה לטראמו מהליגה הרביעית, תחת המאמן לואיג'י דל נרי. הוא היה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כבש חמישה שערי ליגה ב-31 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השלישי. עונה לאחר מכן הושאל פעם נוספת, הפעם לקייטי מהליגה השלישית, במדיה כבש שישה שערי ליגה כאשר הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-12 בלבד.
בעונת 1992/1993, עם הגיעו של סוון-יוראן אריקסון לתפקיד המאמן, חזר קייזה לסגל סמפדוריה. הוא קיבל הזדמנויות בעיקר בעמדת הקשר, ותרם שער ליגה אחד ב-26 הופעות, כאשר קבוצתו סיימה את העונה במקום השביעי. על אף שזכה להזדמנויות, לא הצליח קייזה להרשים את הצוות המקצועי, ועונה לאחר מכן הושאל פעם נוספת, הפעם למודנה מהסרייה ב'. מבחינה אישית הצליח קייזה להרשים כאשר היה לשיאן ההופעות (36) והשערים (14) של קבוצתו בליגה, אך ברמה הקבוצתית חווה עם הקבוצה עונה חלשה שהסתיימה בירידה לליגה השלישית. לקראת עונת 1994/1995 יצא קייזה להשאלה רביעית מסמפדוריה לקרמונזה, ששיחקה באותה העונה בליגה הבכירה. קייזה היה מהגורמים הבולטים להישארותה של קרמונזה בליגה הבכירה בתום העונה, כאשר פעם נוספת כבש 14 שערי ליגה והיה למלך שערי הליגה של קבוצתו.