רבינוביץ' גדלה בשכונת פלורנטין בתל אביב ולאחר מכן בצפון תל אביב, ולמדה בבית הספר צייטלין בעיר. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת פיקוד צפון בתוכניות "טרמפ לצפון" ו"ידיים למעלה". לרבינוביץ' שתי אחיות גדולות.
מאמצע שנות השישים ועד סוף שנות השמונים שיחקה בהצגות תיאטרון למבוגרים ובהצגות ילדים כמו "הרפתקה בקרקס" (1965) ו"עוץ לי גוץ לי" (1966).
בשנת 1969 השתתפה יחד עם אחותה גליה בפסטיבל הזמר החסידי עם השיר "צמאה נפשי", והן זכו במקום הראשון, ובאותה השנה היא הוציאה תקליט לילדים. בתקופה זו גם הוציאה יחד עם השחקן שלמה ניצן שלושה אלבומים עם שירים חסידיים ושירי שבת.
בין השנים 1976– 1981 שיחקה רבינוביץ' בתוכנית הילדים "מה פתאום?" ששודרה בטלוויזיה החינוכית וזכתה לפופולריות רבה בקרב ילדי ישראל של שנות השבעים והשמונים. בתוכנית זו היא זכורה במיוחד לצד הבובה קישקשתא, כמי ששיחקה עמו וסיפרה לו סיפורים. בין השירים הזכורים ששרה בתוכנית (והוצאו גם בתקליט) היו "כולכם שחקו נא איתי", "מי שטוב לו ושמח" ו"החופש הגדול". לדבריה, עד היום מזהים אותה הילדים של פעם במיוחד בשל משחקה בתוכנית: "אני מחזירה אותם למקום ראשוני, נקי, של ילדות... 'לחזור לתחושה שהייתי ילד קטן ועשיתי את עצמי חולה כדי להישאר בבית ולראות קישקשתא'. בגלל זה אני מרגישה כל כך בת מזל להיות משויכת בקרב דור שלם למקום הזה".
ב-1979 השתתפה בתחרות פסטיזמר עם השיר "פפה פופאי" (מילים: לאה לופנפלד, לחן ועיבוד: נורית הירש) שזכה במקום הראשון.
בדצמבר 1980 השתתפה בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "קוקו לקוקיה" (מילים: לאה לופנפלד, לחן ועיבוד: נורית הירש) שזכה במקום האחרון.
בדצמבר 1981 השתתפה בשירוויזיון עם השיר "לישראל באהבה" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: דוד קריבושי) שזכה במקום הרביעי.
בדצמבר 1982 השתתפה בפסטיגל עם השיר "אהבה זה דבר שנותנים במתנה" (מילים ולחן: דפנה אילת) שזכה במקום השישי.
לאחר מספר שנים בהן שיחקה בתיאטרון, הופיעה במופע "זהו בידור" ובמופעים לילדים, פרשה מעולם הבמה.
ב-1988 לקתה רבינוביץ' בסרטן השד (בעקבותיו נכרתו שני שדיה) ממנו החלימה, ובעקבות כך החלה להתקרב לרפואה הסינית ובעיקר לאמנות הלחימה הרכה הסינית, צ'י קונג. לדבריה, "רציתי לחקור עמוק יותר מה היה המקור שאפשר לגידול סרטני להתרחש בגוף שלי, בהנחה שיש קשר מדויק לגוף ולנפש. למעשה כבר 20 שנה אני בתוך החקר הזה, וכשאני חושבת שהגעתי אני הולכת עוד קצת לעומק. ועוד עבודה, וזה לנצח".
רבינוביץ' חָיְתָה חמש שנים בסין ואז שבה להתגורר בישראל. בארץ היא מלמדת ומרצה על רפואה סינית בבתי חולים ובחוגים שונים.
מדי פעם היא מגיחה לתפקידים קטנים אל מול המצלמה כמו בסדרות הטלוויזיה "פלורנטין", "שבתות וחגים", "בשורות טובות", "שנות ה-80", "נבסו", "נעלמים" ובשלוש פרסומות של משרד המשפטים.
ב-2010 גילמה את תמר בגרסה הטלוויזיונית "חסמבה דור 3" של הוט 3.
ב-2013 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
חיים אישיים.
רבינוביץ' הייתה נשואה ליהושע פרנס עד מותו מדום לב ב-1976, ולהם שתי בנות, שאחת מהן היא השחקנית דנה פרנס.
ב-1987 רבינוביץ' נישאה בשנית לאסף בן נון, אלמן ואב לארבעה ילדים.
רבינוביץ' מתגוררת בשכונת נווה צדק בתל אביב.
נירה רבינוביץ
תוכנית החונכות העסקית
תוכנית החונכות העסקית היא פרויקט המופעל על ידי משרד הכלכלה, במטרה לסייע לעסקים קטנים ובינוניים, באמצעות הטמעת כלי ניהול מקצועיים על מנת לשפר את רמת הניהול בעסקים, ביצועיהם ורווחיותם.
התוכנית יצאה לדרך בשנת 1992, בתקצוב של משרד הכלכלה, ובניהולם של מספר חברות ייעוץ עסקי פרטיות. עם השנים הוקם מאגר המונה כאלפיים חונכים בתחומים רבים כגון ניהול כללי, ניהול כספים, ניהול שיווק ומערכות מידע.
תהליך החונכות כולל שלב אבחון הנעשה על ידי אחת מחברות הייעוץ, המתאימה לעסק המעוניין ליווי עסקי של יועץ מתאים, בהתמחויות הניהוליות השונות שמציעה החונכות.
עבור העסק, מימון שעות הייעוץ מסובסד על ידי המדינה בשיעור של 75%, ותעריף השעה עצמו נמוך (נכון ל-2013 מחיר שעת ייעוץ בפרויקט הוא 210 ש"ח, מתוכם 80 שקלים משלם העסק), שירותי החונכות ניתנים בכל רחבי ישראל.
החונכות מיועדת לעסקים זעירים בהם מועסקים עד 4 עובדים ולעסקים גדולים יותר בהם מועסקים בין 5 ל-100 עובדים, מתחומי התעשייה, המלאכה, המסחר והשירותים. בעבר משרדי החקלאות והתיירות השתלבו בתוכנית על מנת לתת מענה גם לעסקים העוסקים בתחומים שבטיפול משרדם, אך נכון ל-2008 אינם פעילים יותר בפרויקט. המשרד להגנת הסביבה משתלב בתוכנית באמצעות תקצוב חונכויות לנושאים בטיפולו.
מספר השעות המסובסדות במסגרת הפרויקט מוגבל בהתאם לגודל העסק:
עד ל-2013 בוצעו למעלה מ-40,000 חונכויות, במהלך השנים גדל מספר העסקים שנהנו משירותי החונכות, מכ-600 בשנה בממוצע בתקופה שבין 1992 ו-1997, לכ-3,000 בשנה בממוצע משנת 1998 ועד 2004. עצירות בתקציב הפרויקט הביאו לירידה בהיקפי הפעילות בין 2004 ל-2007, משנת 2007 מפעיל משרד הכלכלה את התוכנית במתכונת שונה מבעבר, בין השאר חילק את המדינה ל-3 אזורים אשר בכל אחד מהם פועלות חברות ייעוץ שונות המרכזות את הפרויקט עבור המשרד, ושינה את שיטת התשלומים לחונכים ולרכזים.
הפרויקט זכה בשנת 1996 בפרס קפלן, וב-1998 קיבל את אות מיזם האיכות לשנת היובל, בשנת 2004 מתח מבקר המדינה ביקורת על משרד הכלכלה בנושא החונכות העסקית על כך שלא קבע סדרי עדיפויות במסגרת תקציב הפרויקט ואין בידיו מידע על תועלתו, שכן לא אסף נתונים על מספר העסקים ששרדו, צמחו או חדלו מלהתקיים.
חונכות עסקית
מקס פלייסיג
מקס פלייסיג (בגרמנית: Miksa (Max) Fleissig; 10 בנובמבר 1845 - אחרי 1913), שחמטאי יהודי-הונגרי-אוסטרי.
פלייסיג חלק מקום 7-8 בתחרות וינה 1873 (ניצחו: וילהלם שטייניץ וג'וזף הנרי בלקברן ).
הנה ניצחונו על אדולף שוורץ
, על ג'וזף הנרי בלקברן
, על אדולף אנדרסן
ועל פיליפ מייטנר
פלייסיג צבר 5.5/12 בתחרות וינה 1875 (ניצח: פיליפ מייטנר) וחלק מקום 4-7 בתחרות וינה 1882 (ניצח: וינסנז חרובי).
בשנת 1913 התמודד עם עמנואל לסקר במשחק סימולטני וניצח. גם בגיל 68 הווה יריב מסוכן.
שמו ניתן לגמביט פלייסיג בהגנה הסיציליאנית (1. ה4 ג5 2. ד4 ג:ד4 3. ג3).
פלייסיג היה אחיו הבכור של ברנהרד פלייסיג.
אוניברסיטת לונדון
אוניברסיטת לונדון (באנגלית: The University of London, בקיצור: UoL או Lond או Londin) היא אוניברסיטה בריטית מבוזרת, בה חברים 17 מוסדות שונים שהקמפוסים שלהם ממוקמים בעיקר בלונדון. נחשבת לאוניברסיטה הגדולה בממלכה המאוחדת על פי מספר הסטודנטים הלומדים בה במסגרת לימודים מלאה; לומדים בה כ־219,410 אלף סטודנטים ועוד כ־40,675 באוניברסיטת לונדון ברחבי העולם (באוניברסיטה הפתוחה הבריטית (OU) לומדים יותר סטודנטים, אולם רובם בהיקף לימודים חלקי). האוניברסיטה הוקמה באמצעות צ'ארטר מלכותי בשנת 1836.
האוניברסיטה חברה במספר ארגונים: חברה בארגון האוניברסיטאות העולמי (IAU) של אונסק"ו, באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA), באוניברסיטאות בריטניה (UUK) ובאיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU).
האוניברסיטה כוללת מספר גופים אקדמיים מרכזיים:
המוסדות המאוגדים באוניברסיטת לונדון.
המוסדות המאוגדים באוניברסיטת לונדון מתפקדים כמוסדות אוטונומיים. בשנת 2007 פרש אימפריאל קולג', מוסד המתמקד בתחומי המדעים, הנדסה והרפואה, מאוניברסיטת לונדון והחל לפעול באופן עצמאי.
נאווית כחולה
נאווית כחולה (שם מדעי: "Aphanius mento"), דג קטן ממשפחת הנאוויתיים. גודלו עד 5 ס"מ. בישראל נהוג לקטלג את הדג לשני תת-מינים - פסוסה ומנוקדת.
מאפיינים.
מוצאו מאזור המזרח התיכון, איראן, טורקיה וישראל. בעבר היה נפוץ מאוד בנחלים שזרימתם איטית ובמקווי מים בכל רחבי הארץ, אך עם יבוש וזיהום מקורות המים התמעט מאוד.
דג "שרדן" שיכול לחיות בטמפרטורות גבוהות אך בעיקר בטמפרטורות נמוכות - עד 10 מעלות צלזיוס. הזכר כחול כהה ומנוקד בנקודות כחולות נוצצות בפרט בנוכחות זכרים אחרים או נקבות. הנקבה אפורה בהירה ועל גופה דוגמאות משתנות של נקודות כהות. מתרבה במהירות בחודשי האביב והקיץ בשיטת הטלה מפוזרת.
ניזון בעיקר ממזון חי כמו דגיגים, תולעים וחרקי מים.
דג תקיף ואלים יחסית. הזכרים כובשים שטחי נחלה ומגינים עליה בחירוף נפש ולא מהססים לתקוף דגים גדולים מהם שחודרים לשטחם, לרבות בנות זוג שדקות ספורות קודם לכן הטילו יחד ביצים.
הדג בטבע:
כיום נאווית כחולה הוא דג מוגן ואסור בציד ובמסחר, בעבר היה נפוץ מאוד במקווי מים שונים ברחבי ישראל וכן נסחר בחנויות לדגי נוי.
כיום נכחד מרובם, (לדוגמה הירקון) או כהראה נכחד (הכנרת).
בעבר ניתן היה לראות יציבות של הדג בעין תאו על יד קריית שמונה, אם כי נוכחתו במקום כרגע מוטלת בספק, בנחל תנינים, במעיינות ונחלים בגליל ובחוף בהם נותרה צמחייה טבולה.
בין הסיבות לירידה באוכלסייתו ניתן למנות את חדירת דג הגמבוזיה למקומות חיותו שטרפו כמעט את כולם, ואת המיעוט הגובר והולך בצמחי מים טבולים שהם שטחי המחיה והריבוי שלו.
ב-2015 החלה רט"ג הניסיון השבתו למקורות הירקון.
לעיתים נדירות נצפית בדג תופעה של שינוי זוויג כמו במיני נאווית אחרים. בניסוי שנעשה הושמו ארבע נקבות במיכל מבודד ולאחר כחודש אחת הפכה לזכר.
גאזי, מלך עיראק
אורנה יקיר
אורנה יקיר (22 במאי 1964 - 28 במאי 2008) הייתה שדרנית רדיו, מחזאית וסופרת ילדים ישראלית.
ביוגרפיה.
יקיר נולדה בנתניה בשם אורנה כשר כבת בכורה מתוך שלוש אחיות. אביה היה הפרופסור להיסטוריה אריה כשר. היא הייתה בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.