האינפנטה קרלוס, רוזן מונטמולין (בספרדית: Carlos de Borbón 31 בינואר 1818 - 13 בינואר 1861), היה הטוען לכתר ספרד בין השנים 1845–1861.
ביוגרפיה.
קרלוס נולד ב-31 בינואר 1818 במדריד, לאינפנטה קרלוס, רוזן מולינה ולמריה פרנסיסקה, נסיכת פורטוגל, בתם של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל וקרלוטה ז'ואקינה מספרד.
בשנת 1830 נולדה לדודו פרננדו השביעי, מלך ספרד בתו הבכורה איזבלה, ומכיוון שלא היו לו בנים, ביקש פרננדו להוריש לה את המלוכה. הקורטס המליץ על ויתור על החוק הסאלי והמלכת בתו של המלך, איזבלה למלכה, אולם, הדבר הביא לפיצול בשורות המלוכנים שחלקם סירב לקבל את הוויתור על עקרון הירושה דרך הזכר וביקש להמשיך את שושלת בית בורבון על ידי אחיו של המלך, אביו קרלוס. אביו לא פעל רבות למען זכותו לכתר, אולם אמו מריה פרנסיסקה, נסיכת פורטוגל ואחותה מריה תרזה, נסיכת ביירה פעלו רבות לשם כך, ובעקבות כך נשלחה משפחתם במרץ 1833 לפורטוגל.
ב-29 בספטמבר 1833 מת פרננדו השביעי, ובתו איזבלה השנייה, מלכת ספרד עלתה לשלטון במקומו, אך הסכסוך עם תומכיו של קרלוס גרם לפריצת המלחמה הקרליסטית הראשונה. לאחר מפלתו של דודו מיגל הראשון, מלך פורטוגל בשנת 1834 נמלטה משפחתם לאנגליה, ומשם עברו לצרפת. באותה שנה מתה אמו, ובאוקטובר 1837 התחתן אביו עם אחותה הגדולה, מריה תרזה, נסיכת ביירה.
במאי 1845 ויתר אביו על זכויותיו לכס ספרד לטובת קרלוס, ובשנת 1847 פרצה המלחמה הקרליסטית השנייה שנמשכה עד לשנת 1849. ב-10 ביולי 1850 התחתן קרלוס עם מריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד, אך לא היו להם ילדים. בשנת 1855 מת אביו, וקרלוס הוכר על ידי הקרליסטים הוכר כקרלוס השישי, מלך ספרד, וב-13 בינואר 1861 מת קרלוס במפתיע בטריאסטה יחד עם אשתו ואחיו האינפנטה פרננדו דה בורבון וברגנסה. מכיוון שלא היו לו ילדים, ירש את תאריו אחיו חואן, רוזן מונטיסון.
משפחת דלויה
משפחת דלויה, היא משפחה שמקורה בכפר "לויה" (ד-לויה) בספרד. רבים ממנה עברו למרוקו בעת גירוש ספרד, בראש השושלת עומד רבי יצחק דלויה הראשון, מגולי ספרד שהתיישב במרקש. חלק מבני המשפחה התפזרו גם בערים אחרות במרוקו. אך רוב המשפחה הייתה במרקש עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל באמצע המאה ה-20. משפחת דלויה התאפיינה ברבנים ודיינים של העיר מרקש.
אבי המשפחה.
בראש השושלת עמד רבי יצחק דלויה שהיה ידוע כמקובל ועושה ניסים. לימים כאשר הגיע למרקש, היה ראש קהילת המגורשים - "לעז'מיין" במרקש ובית הכנסת המיוחד להם הנקרא (בערבית יהודית מרוקאית): "צלאת ל'עז'אמא". קהילת המגורשים התאפיינה בכמה מאפיינים שונים מקהילת "התושבים" (המקומיים), ושינויים אלו נהגו עד לימינו. במשפחה קיימת מסורת לפיה רבי יצחק דלויה התווכח עם מרן הבית יוסף בכמה עניינים הלכתיים, והוויכוח הסתיים בחלק מהעניינים בהודאה מצד מרן הבית יוסף לרבי יצחק, ובשאר הדברים מרן הבית יוסף לא הצליח לשכנע את רבי יצחק דלויה לחזור בו.
למעשה, חלק מהחוקרים סבורים שמכיוון שאין בידינו כל עדות בכתב על רבי יצחק דלויה זה אלא ממסורת בעל פה, וגם חוקרי רבי יוסף קארו לא מתעדים שרבי יוסף קארו דרך באדמת מרקש, הם מפקפקים על מסורת המשפחה. לדעתם אבי המשפחה הנמצא בכתובים הוא רבי מאיר דלויה. רבי מאיר דלויה חי בתחילת המאה ה-17 והוא אביו של רבי יצחק דלויה המתועד. רבי מאיר היה דרשן גדול, וככל הנראה כתב פירוש מקיף על מאמרי חז"ל על פרשיות התורה, כתביו טרם נדפסו.
השושלת.
שושלת המשפחה:
שירים לכבוד רבני משפחת דלויה.
שיר לכבוד רבי יצחק דלויה.
שיר זה הועבר במסורת על ידי המשפחה:
קינה לרבי יצחק דלויה השני (ה'תע"א).
בהקדמה לקינה לקמן, שחיברה הרב יעקב אבן צור, כותב בזו הלשון: .
הקינה:
שיר לכבוד רבי יעקב דלויה.
רבי דוד חסין כתב שיר לכבוד רבי יעקב דלויה בספרו "תהלה לדוד":
ולס מוסקבה
וֵלֶס מוסקבה (רוסית: ФК Велес Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי מקצועני ממוסקבה. נוסד ב-2016 ומתמודד בליגה הרוסית הראשונה.
מאז 2020 מארח את משחקי הבית באצטדיון אוונגרד בעיר דמודדובו במחוז מוסקבה.
היסטוריה.
ולס נוסדה כמועדון כדורגל ב-2016 על בסיס בית הספר לכדורגל "סאבלובסקאיה" על ידי משקיעים מחברת Veles Capital שעל שמה נקראת הקבוצה. המועדון הוא פרטי וממומן מכספי המייסדים.
בעונת 2016/17 המועדון סיים בראשות טבלת אליפות מוסקבה וקיבל את הזכות לשחק בליגה השנייה. בשנת 2018, הוקמה אקדמיה לנוער, המשחקת בליגה הרוסית השלישית. ב הקבוצה העפילה לראשונה לשלב 32 האחרונות והודחה בדו-קרב פנדלים בתוצאה 5-6 נגד טורפדו מוסקבה, במשחק שהסתיים בשוויון 3:3 בזמן החוקי.
בסיום עונת 2019/2020 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, לאחר שזכתה באליפות המרכז של הליגה המקצוענית.
בעונת 2021/2022 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי.
מריה פרנסיסקה, נסיכת פורטוגל
מריה פרנסיסקה, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Maria Francisca de Bragança; 22 באפריל 1800 - 4 בספטמבר 1834), הייתה בתו של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ואשתו של האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה.
ביוגרפיה.
מריה פרנסיסקה נולדה ב-22 באפריל 1800 בקואלוז', לז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ולקרלוטה ז'ואקינה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה. עם כיבוש פורטוגל על ידי צבאות נפוליאון בשנת 1807 בעקבות סירובה להשתתף באמברגו על בריטניה, נמלטה המשפחה המלכותית וכל הממשלה הפורטוגלית למושבה ברזיל, שם התיישבו בריו דה ז'ניירו.
ב-22 בספטמבר 1816 התחתנה מריה פרנסיסקה עם האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, ממנו נולדו לה 3 בנים. בשנת 1830 נולדה לגיסה פרננדו השביעי, מלך ספרד בתו הבכורה איזבלה, ומכיוון שלא היו לו בנים, ביקש פרננדו להוריש לה את המלוכה. הקורטס המליץ על ויתור על החוק הסאלי והמלכת בתו של המלך, איזבלה למלכה, אולם, הדבר הביא לפיצול בשורות המלוכנים שחלקם סירב לקבל את הוויתור על עקרון הירושה דרך הזכר וביקש להמשיך את שושלת בית בורבון על ידי אחיו של המלך, בעלה קרלוס. קרלוס לא פעל רבות למען זכותו לכתר, אולם מריה פרנסיסקה ואחותה מריה תרזה, נסיכת ביירה פעלו רבות לשם כך, ובעקבות כך נשלחו קרלוס ומשפחתו במרץ 1833 לפורטוגל.
ב-29 בספטמבר 1833 מת פרננדו השביעי, ובתו איזבלה השנייה, מלכת ספרד עלתה לשלטון במקומו, אך הסכסוך עם תומכיו של קרלוס גרם לפריצת המלחמה הקרליסטית הראשונה. לאחר מפלתו של אחיה מיגל הראשון, מלך פורטוגל בשנת 1834 נמלטו קרלוס ומריה פרנסיסקה לאנגליה, שם הציעה הממשלה לקרלוס קצבה שנתית של 30 אלף לירות שטרלינג, אם יתכחש לטענותיו ולא יחזור לספרד או לפורטוגל, אך קרלוס סירב לכך בהחלטיות. ביולי הוא עבר לצרפת, וב-4 בספטמבר 1834 מתה מריה פרנסיסקה באלברסטוק, המפשייר, אנגליה.
משפחתה.
ב-22 בספטמבר 1816 התחתנה מריה פרנסיסקה עם האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, ממנו נולדו לה 3 בנים:
Yes VOD
יחסי מין ללא חדירה
יחסי מין ללא חדירה הם פעילות מינית שבדרך כלל אינה כוללת חדירה וגינאלית, אנאלית או אוראלית, אך היא כוללת צורות שונות של מגע, כגון התחככות, אוננות הדדית, נשיקות, גיפופים וליקוק. צורות מסוימות של מין ללא חדירה, במיוחד כאשר הן מכונות "outercourse "(בניגוד ל-intercourse - יחסי מין), כוללות היבטים חדירתיים כמו החדרת אצבעות או חדירה אוראלית.
גברים ונשים מקיימים יחסי מין ללא חדירה ממגוון סיבות, אם כסוג של משחק מקדים או כאקט המיני הראשי או המועדף. זוגות הטרוסקסואלים מקיימים יחסי מין ללא חדירה כאלטרנטיבה לחדירת הפין לנרתיק כסוג של אמצעי מניעה, או על מנת לשמר את הבתולים. זוגות חד-מיניים רבים מקיימים יחסי מין ללא חדירה כאקט המיני המועדף עליהם או כדי לשמר את הבתולים, כאשר גברים הומואים מקיימים יחסים אלה כחלופה לחדירה אנאלית.
מחלות המועברות במגע מיני כגון הרפס, נגיף הפפילומה האנושי וכיני ערווה, עלולות להיות מועברות דרך פעילות מינית שאינה כוללת חדירה כמו חיכוך של איברי המין זה בזה או חיכוך של איברי המין בגוף של הפרטנר המיני. עם זאת, יחסי מין ללא חדירה יכולים לשמש גם כצורה של מין בטוח, מאחר שקיימת סבירות נמוכה יותר שנוזלי גוף (המקור העיקרי של מחלות המועברות במגע מיני) יוחלפו במהלך פעילות מינית ללא חדירה.
הגדרות ופרקטיקה.
כללי.
בעוד שיחסי מין ללא חדירה מוגדרים לרוב כפעילות מינית ללא חדירה של פין, חלק מהאקטים המיניים הללו יכולים לכלול מרכיבים של חדירה. מין אוראלי למשל, שעשוי לכלול ליקוק איברי המין או חדירה של הלשון, יכול להיות מוגדר כמין ללא חדירה, רק משום שאינו כולל חדירה וגינאלית או אנאלית.
התגפפות.
גיפוף מתייחס למגוון רחב של אקטים מיניים המוגדרים כ"משחק מקדים", ואשר מערבים לרוב גירוי וגינאלי, אך לא אקט ישיר של חדירה.
התגפפות או התחככות הם מושגים כלליים המתייחסים לחיכוך איברי גוף שונים (ישבן, שדיים, בטן, ירכיים וכו') באיברי מין של גבר או אשה אחרים. גיפוף יכול להיעשות בעירום או בלבוש מלא או חלקי, ומכונה לעיתים "מין יבש". גיפוף יכול לכלול גם חיכוך של איבר מין באיבר מין.
זוגות יכולים להתחכך זה בזה כצורה של משחק מקדים או על מנת להגיע לסיפוק מיני ללא חדירה וגינלית, אנאלית ואף ללא מין אוראלי. לעיתים, התגפפות היא דרך לשמר את קרום הבתולים או לקיים מין בטוח.
המונח "Frottage" לקוח מהפועל הצרפתי frotter, שמשמעו להתחכך. המונח כולל גם התייחסות ספציפית להתחככות של שני איברי מין גבריים זה בזה ללא חדירה (Frot). כמו כן, המונח כולל גם וריאציה המגדירה פטיש להתגפפות או התגפפות אובססיבית, לעיתים ללא הסכמה.