אנזים הוא מולקולה הנקשרת לסובסטרט ספציפי ומזרז קצב ריאקציה שבה הסובסטרט (מגיב) הופך לתוצר. כל הסובסטרטים חייבים לעבור דרך מצב מעבר שהיא קונפורמציה בעלת אנרגיה גבוהה, וזהו השלב אשר קובע את קצב הריאקציה. אנזימים מייצבים את מצב המעבר ועל ידי כך גורמים להנמכת האנרגיה החופשית הדרושה לצורך הפיכת הסובסטרט למצב המעבר. אנרגיה זו נקראת אנרגיית שפעול (אנרגיית אקטיבציה). הקטנת אנרגיית האקטיבציה על ידי האנזים גורמת להגברת קצב הריאקציה.
מכיוון שהשלב הראשון בקטליזה אנזימטית הוא קישור בין האנזים לסובסטרט, מולקולות הדומות מבחינה כימית ומבנית לסובסטרט, עשויות להיקשר לאנזים במקום הסובסטרט ולעכב אותו.
מנגנון.
בעוד שמספר גדול של מולקולות, שאינן מוגדרות כסובסטרטים טבעיים של האנזים, יכולות להיכנס לאתר הפעיל של אנזימים, רק מספר קטן מאוד של אנלוגים יהיו בעלי זיקה ויוכלו להיקשר לאתר הפעיל. המנגנון הספציפי משתנה מאנלוג אחד לשני אך היכולת הכללית עבור אנלוגים אנזימטיים, לעשות זאת, נובעת מהדמיון המבני והדמיון הכימי הגבוהים לסובסטרט או למצב המעבר של סובסטרט האנזים.
לדוגמה האנלוג N-(Phosphonacetyl)-L-aspartate (בקיצור: PALA) שונה ממצב המעבר של הסובסטרט הטבעי בכמה קבוצות פונקציונליות בודדות.
חיקוי מצב המעבר אינו דבר של מה בכך, מאחר שהקישור בין אנזים לסובסטרט או למצב המעבר מורכב ממספר אינטראקציות כימיות ספציפיות באוריאנטציה מרחבית מסוימת.
שימושים.
לאנלוג של סובסטרט יכולים להיות מגוון שימושים אקדמיים ורפואיים.
המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית
המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית (אמהרית: የኢትዮጵያ ሕዝባዊ አብዮታዊ ፓርቲ מילולית: יאיתיופיה הזבאווי אביוטאווי פארטי או בקיצור יחאפה). הייתה ארגון מרקסיסט בולט באתיופיה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ארגון זה וארגון המאיסון היו תומכים נלהבים של המהפכה הקומוניסטית שהפילה את שלטונו של הקיסר היילה סלאסי ושמה קץ למונרכיה האתיופית. למרות שתמך במהפכה שהפילה את הקיסר ארגון זה פיתח סכסוך עם הדרג בגלל סכסוך על האידאולוגיה של המשטר החדש.
היסטוריה.
היחאפה הוקם ב-1972 על ידי סטודנטים ואנשי צבא שדגלו באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית. אחרי הדחתו של הקיסר היילה סלאסי ב-1974 פרץ סכסוך אידאולוגי-פוליטי בין היחאפה לבין יריבו המרקסיסטי העיקרי המאיסון. המאיסון תמך בדרג ובמנגיסטו, ואילו היחאפה התנגד לו וטען שהדרג רחוק מיצירת "רפובליקה עממית", שהוא גוף פשיסטי ולמעשה חטף את המהפכה לידיו. הסכסוך הפוליטי-אידאולוגי הגיע לסכסוך אלים, היחאפה הקים זרוע צבאית בשם "הצבא העממי-מהפכני האתיופי", שיא האלימות בין שתי הקבוצות התרחש ב-1976 כאשר היחאפה החל לבצע התקפות כנגד מבני ציבור ופקידי דרג בכירים. בתגובה לכך הדרג האשים את היחאפה בטרור לבן נגדו והחל טרור האדום כנגד היחאפה וארגוני גרילה אחרים, הטרור האדום היה פעולה אכזרית להשמדת כל התומכים של המפלגה, בתחילה עם עזרה מהמאיסון ופקידי ממשלה מקומיים. לאחר הטרור האדום המפלגה לא יכלה להתאושש למרות שהמפלגה הצליחה לשגר התקפות קטנות ולא משמעותיות, חלק מן הזרוע הצבאית של היחאפה פרש ממנה והקים את התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית בשנת 1980 ופעל יחד עם הוויאנה ושאר המפלגה פעלה יחד עם היריבה המאיסון שהפנתה עורף לדרג.
היחאפה הוא חלק ממפלגת כוחות האיחוד הדמוקרטי-אתיופי.
המפלגה המהפכנית העממית האתיופית
יחאפה
קתדרלת אוקזר
שלשה קטליטית
שלשה קטליטית (catalytic triad) הוא מונח בביוכימיה המתייחס לרוב לשלוש חומצות אמינו הנמצאות באתר הפעיל של פרוטאזות וחיוניות לפעילותן.
לדוגמה, שלוש חומצות האמינו סרין, אספרטט והיסטידין הן השלשה הקטליטית במשפחת הסרין פרוטאזות. שלושתן פועלות יחד בביקוע קשרים פפטידיים בחלבונים. השלשה הקטליטית של ציסטאין פרוטאזות שונה רק בחומצה אמינית אחת מהשלשה של סרין פרוטאזות: החומצה האמינית ציסטאין מחליפה את סרין וממלאת תפקיד דומה לה.
לעיתים המושג שלשה קטליטית מתייחס גם לשלשות חומצות אמינו אחרות הפועלות יחד ומקטלזות תגובות אחרות.
מיקום השלשה הקטליטית במבנה החלבון.
השלשה הקטליטית נמצאת באתר הפעיל של אנזימים. על אף ששלוש חומצות האמינו בדרך כלל רחוקות אחת מהשנייה מבחינת רצף החלבון (המבנה הראשוני), בעקבות קיפולו ומבנהו התלת-ממדי (המבנה השלישוני) של החלבון נוצרת קרבה מרחבית בין חומצות האמינו ופעילותן כשלשה מתאפשרת.
דוגמה לפעילות של שלשה קטליטית.
כימוטריפסין הוא אנזים המבקע קשרים פפטידיים בעזרת שלשה קטליטית המורכבת מסרין-195, היסטדין-57 ואספרטט-102. שלוש חומצות האמינו פועלות יחד ומבקעות את הקשר הפפטידי.
מנגנון פעולה זה מתרחש במספר שלבים:
טום ג'ונס
סר תומאס ג'ונס וודוורד (באנגלית: Sir Thomas Jones Woodward; נולד ב-7 ביוני 1940) הוא זמר מוזיקת פופ, מוזיקת נשמה ורית'ם אנד בלוז ולשי, שהתפרסם בזכות קולו המיוחד.
ביוגרפיה.
ג'ונס נולד בוויילס, הממלכה המאוחדת לתומאס וודוורד ופרדה ג'ונס, והחל לשיר מגיל צעיר בכינוסים משפחתיים, חתונות ובמקהלת בית הספר. למשך תקופה של שנה היה מרותק למיטתו בשל מחלת השחפת, וכל שהיה מסוגל לעשות היה לצייר ולהאזין למוזיקה. כשהיה בגיל 16, התחתן ג'ונס עם לינדה טרנצ'רד במרץ 1957 ובאותה שנה נולד לו בן בשם מארק. ג'ונס עזב את לימודיו והחל לעבוד בעבודות מזדמנות.
שמו של ג'ונס התפרסם באמצע שנות השישים, הרבה בזכות השתתפותו בהופעה חיה שהדגישה את לבושו הראוותני בסגנון התקופה האדוארדית שהייתה פופולרית בזמנו, וג'ונס נמנה עם מעריציה. בשנת 1963 הוא נהיה לסולנה של להקת רוק מקומית, "טומי סקוט והסנאטורים". לאחר שהלהקה ניסתה להשיג מספר חוזי הקלטות ללא הועיל, הסינגל "It's Not Unusual" הפך ללהיט ובזכותו נמכרו שיריהם לחברות התקליטים "טאואר רקורדס" בארצות הברית ו"קולומביה רקורדס" בבריטניה. ההרכב המשיך בהופעותיו במועדונים בדרום ויילס. המנהל האישי גורדון מילס שם את עינו על ג'ונס, ולקח אותו תחת חסותו ללונדון. הוא שינה את שמו של הזמר הצעיר לטום ג'ונס, בהתבסס על סרט קולנוע מצליח שיצא באותה עת על פי ספרו של הנרי פילדינג, קורות טום ג'ונס.
בעיני חברות התקליטים השונות, סגנונו של ג'ונס היה לצורמני וגס מדי. אולם, חברת התקליטים "דקא רקורדס" נתנה לו הזדמנות, וג'ונס הקליט את הסינגל הראשון שלו בסוף שנת 1964, ""Chills and Fever". הסינגל לא הצליח, אך בעקבותיו הגיע הסינגל "It's Not Unusual"" בתחילת 1965, שנהפך ללהיט. רשת ה-BBC סרבה לשדר את הסינגל, אך חברת שידור פיראטית שידרה אותו. אופן הביצוע העוצמתי של ג'ונס, יחד עם הניהול האמנותי, גרמו לסינגל להגיע למקום הראשון בבריטניה ולעשרת הראשונים במצעד בארצות הברית. באותה שנה שר ג'ונס את שיר הנושא לסרט הקולנוע "כדור הרעם" של ג'יימס בונד וזכה בפרס גראמי ראשון. אולם, הפופולריות של ג'ונס החלה לדעוך, ומנהלו האישי גורדון מילס שינה את תדמיתו למכובד יותר ושלבוש באלגנטיות.
בהשראת שירי הקאנטרי של ג'רי לי לואיס, ג'ונס הוציא את הסינגל "Green, Green Grass of Home", והחל לשיר שירים שנועדו לקהל רחב יותר, בנוסף לשורת להיטים ואלבומים כ"What's New Pussycat", "Help Yourself" ו-"Delilah". האסטרטגיה נחלה הצלחה, ואלבומיו חזרו לצמרת המצעדים בבריטניה ובארצות הברית.
בשנת 1967 הופיע ג'ונס לראשונה במועדון הפלמינגו אשר בלאס וגאס ובהמשך מיעט בהקלטות לטובת הופעות במועדוני לילה יוקרתיים בעיר, שהפכו יותר ויותר מוקד למשיכה לנשים צעירות. ג'ונס נהפך לחברו הטוב של אלביס פרסלי, ושניהם נשארו חברים עד למותו של פרסלי בשנת 1977.
בסוף שנות השישים ג'ונס הנחה תוכנית בידור בשם "This Is Tom Jones", ששודרה ברשת ABC האמריקנית וברשת ITV הבריטית ונמשכה משנת 1969 ועד ל-1971. סינגלים רבים זכו להצלחה בבריטניה, ביניהם ""Daughter of Darkness", "She's A Lady", " ו-""The New Mexican Puppeteer".
בשנת 1974 ג'ונס עבר לארצות הברית, שם קנה אחוזה בבל-אייר, לוס אנג'לס. הקריירה המוזיקלית שלו דעכה במקצת במהלך שנות השבעים ושנות השמונים, על אף ש-16 סינגלים שלו טיפסו לצמרת מצעד שירי הקאנטרי בין השנים 1976–1985. ג'ונס המשיך בסיבוב ההופעות בהצלחה רבה.
ביולי 1986 מת מנהלו האישי גורדון מילס ממחלת הסרטן. בנו של ג'ונס, מארק, הפך למנהלו, וסגנונו המוזיקלי של ג'ונס שינה כיוון. באפריל 1987 הוציא ג'ונס את הסינגל "A Boy from Nowhere"" (מהמחזמר "מטאדור"), שהחזיר אותו לתודעה הציבורית, ומספר חודשים אחר כך הוא ביצע קאבר לשירו של פרינס ""Kiss"" עם להקת הסינת'פופ ארט אוף נויז. בשנים אלו החל ג'ונס לשתף פעולה עם אמנים צעירים כטורי איימוס, הקרדיגנס, קריס מת'יוס, הפריטנדרס ולהקת סטריאופוניקס בין היתר. בשנת 1993 ג'ונס חתם חוזה הקלטות עם אינטרסקופ רקורדס, והוציא את האלבום "The Lead And How To Swing It", ובעקבות ביצועיו הווקאלים המרשימים בפסטיבל גלסטונברי החל לרכוש קהל מאזינים צעיר יותר. בשנת 1998 ג'ונס ביצע מחרוזת של שירים מהסרט "ללכת עד הסוף" יחד עם רובי ויליאמס בפרסי המוזיקה הבריטית.
בשנת 1999 הוציא ג'ונס את אלבומו "Reload", שכלל אוסף גרסאות כיסוי יחד עם אמנים מפורסמים אחרים. האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה (מכר מעל 4 מיליון עותקים) והגיע למקום הראשון ברשימת המצעדים בבריטניה. בתחילת שנת 2000 הוזמן ג'ונס על ידי הנשיא, ביל קלינטון, להופיע בחגיגות המילניום בוושינגטון, ובשנת 2001 יצא לסיבוב הופעות במזרח התיכון ובאירופה. בשנת 2003 הוענק לג'ונס פרס הוקרה מטעם פרסי המוזיקה הבריטית.