שנים עשר החלונות ערוכים בארבע קבוצות, ובכל אחת מהן שלושה חלונות. שנים עשר השבטים מופיעים עם כיוון השעון, החל בחלונו של ראובן בפינה הצפון-מזרחית של המבנה, ועד לחלונו של בנימין הסמוך משמאל לו. הם קבועים בכיפת בית הכנסת, ומאפשרים את חדירת אור השמש אל האולם שמתחת לה. צבעם של החלונות משתנה בהתאם לשעת היום ומיקומה של השמש ברקיע. גובהם של החלונות הוא 2.5 מטר, והם מתארים את ברכת יעקב לבניו, אבותיהם של שנים עשר שבטי ישראל, המתוארת ב. עוד הושפע עיצוב החלונות מברכת משה לשבטים ב, וצבעיהם נבחרו בהשפעת צבעי החושן ואבניו:
בהתאם למסורת היהודית, החלונות אינם מתארים דמויות אדם, ותחת זאת מופיעים בהם דמויות בעלי חיים, פרחים וסמלים יהודיים. מארק פיתח שיטה צביעה ייחודית, שאיפשרה לצבוע כל חלק מהזכוכית בשלושה צבעים שונים לכל היותר, מבלי לתחום כל צבע בנפרד. הצבעים העיקריים בכל אחד מהחלונות הם אדום (יהודה וזבולון), כחול (ראובן, שמעון, דן ובנימין), ירוק (יששכר, גד ואשר), צהוב (לוי ונפתלי) או זהב (יוסף).
החלונות נחנכו בטקס שנערך ב-6 בפברואר 1962.שאגאל נשא דברים בטקס, ובין היתר ציין כי החלונות הם:
בדצמבר 1966, נתגלו סדקים באחד החלונות, עלה חשש שהדבר נעשה במזיד, והוחלט להגביר את השמירה על החלונות.
סדרת בולי חלונות שאגאל.
בשנת 1973 הנפיק דואר ישראל סדרת בולים המתארים את שנים עשר החלונות. כל אחד משנים עשר הבולים מתאר את אחד החלונות, וכולם הונפקו בערך אחיד של לירה ישראלית אחת:
גאלאטה
גשר גאלטה
ז'אן פרנסואה רז'י
ז'אן פרנסואה רז'י (בצרפתית: Jean François Regis, 31 בינואר 1597 - 30 בדצמבר 1640) היה מטיף וכומר צרפתי שנחשב לקדוש בכנסייה הקתולית.
רז'י נודל בפונקוברט (Fontcouverte) שבאוד. הוא למד בכמה מוסדות ששייכים לישועים והיה חבר במסדר זה.
מת בלה-לובסק במחוז ארדש בצרפת. ב-1737 הוכרז כקדוש. יום חגו הוא ה-16 ביוני.
אוניברסיטת ריג'יס בארצות הברית נקראת על שמו.
אנה פופלוול
אנה קתרין פופלוול (באנגלית: Anna Katherine Popplewell; נולדה ב-16 בדצמבר 1988) היא שחקנית אנגלייה, אשר מוכרת בעיקר מדמותה כסוזן פבנסי מסדרת "סיפרי נרניה", ובשל גילומה של לולה בסדרה "ממלכה".
ביוגרפיה.
פופלוול נולדה בלונדון, אנגליה, בתם הבכורה מתוך שלושה ילדים של אנדרו פופלוול, שופט בבית המשפט לערעורים ושל דברה לומאס, רופאת עור. שני אחיה הצעירים, לולו פופלוול ופרדי פופלוול גם הם עוסקים באמנויות הבמה. סבה מצד אביה, הוא השופט לשעבר אוליבר פופלוול ודודה הוא שחקן הקריקט נייג'ל פופלוול.
פופלוול החלה ללמוד משחק בגיל שש בבית הספר לדרמה Allstors. היא התקבלה לאוניברסיטת אוקספורד בשנת 2007, שם למדה אנגלית וספרות במכללת מגדלן, אותם סיימה בשנת 2010.
קריירה.
ב-1998, היא קיבלה את התפקיד הראשון והרציני שלה בסדרת הטלוויזיה "גבר צרפתי".
ב-1999, היא הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "מנספילד פארק". לאחר מכן היא הופיעה בתפקידי משנה בסרטים: "ערפד קטן", "אני בלעדיך" ו"נערה עם עגיל פנינה".
בשנת 2003, קיבלה פופלוול לראשונה תפקיד ראשי בסרט ". הסרט יצא לאקרנים ב-2005 וזכה להצלחה גדולה.
ב-2008 יצא הסרט השני בסדרה, ", שזכה להצלחה פחותה משל הסרט הראשון.
ב-2010 השתתפה פופלוול בתפקיד אורח בסרט השלישי בסדרה ". בשנת 2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה ", אשר מבוססת על סדרת המשחקים Halo.
מ-2013 ועד 2016 שיחקה בשלוש העונות הראשונות של בסדרת הטלוויזיה "ממלכה" בתפקיד לולה, חברתה של מרי, מלכת הסקוטים.
1957 בישראל
1957 הייתה השנה התשיעית לעצמאותה של מדינת ישראל. לאחר מבצע קדש, ישראל נסוגה מן חצי האי סיני שכבשה; ומתרחשים שני אירועים קשים של אלימות פוליטית: התנקשות בישראל קסטנר ופרשת הרימון בכנסת.
מדינה.
בתחילת מרץ נסוגה ישראל מסיני לאחר מבצע קדש וכחודש לאחר מכן, ב-8 באפריל, נפתחת תעלת סואץ מחדש לאחר המלחמה ולאחר תיקון הנזקים שנגרמו במהלכה.
ב-29 באוקטובר משליך צעיר מעורער בנפשו, משה דואק, רימון יד בכנסת. השר חיים משה שפירא נפצע קשה, ראש הממשלה דוד בן-גוריון והשרה גולדה מאיר נפצעו קל.
ב-17 בספטמבר נהרגו 15 תלמידים ערבים מהכפר סנדלה בהתפוצצות נפל תחמושת צה"לי.
כלכלה ותשתיות.
ב-30 באוקטובר הכריזה הממשלה כי הושלם מבצע ייבוש החולה על ידי קק"ל.
חברה ותרבות.
משפט קסטנר וההתנקשות בו.
המשפט שבו הפסיד ד"ר ישראל קסטנר והערעור שהגיש המשיכו להכות גלים. ב-4 במרץ התנקשו שלושה צעירים בקסטנר בפתח ביתו. אחד מהם, זאב אקשטיין, היה במקורו סוכן הש"ב, שנשלח לקבוצת המחתרת על מנת לדווח על המתרחש בה. קסטנר מת מפצעיו 11 ימים מאוחר יותר.
אירוע פלילי אחר הוא רצח שהסעיר את המדינה - רצח המהנדס פידיה פיאטלי, מהנדס אווירי, בעת שעמד בתור לקולנוע בצפון תל אביב. הרוצח, ששדד את בית הקולנוע, נתפס בספטמבר 1958.
נפטרו.
רנה היגיטה
חוסה רנה היגיטה ספאטה (בספרדית: José René Higuita Zapata; נולד ב-27 באוגוסט 1966 במדיין) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת השוער. היגיטה שיחק ב-68 משחקים במדי נבחרת קולומביה, בהם הבקיע שלושה שערים. היה השוער הראשון שביצע את "עצירת העקרב" המפורסמת, אותה הדיפה מרשימה שביצע בעזרת עקביו במשחק ידידות מול אנגליה באצטדיון ומבלי הישן.
קריירה.
ב-1981 החל היגיטה את הקריירה שלו באתלטיקו נסיונל הקולומביאנית, עימה שיחק במשך רוב הקריירה שלו. תחילה, שיחק בקבוצת הנערים (עד גיל 16) של הקבוצה. בזכות יכולותיו בקבוצה, זומן למשחק ראשון בנבחרת הלאומית הצעירה של קולומביה, ב-1985. באותה שנה הוא גם הושאל למיונאריוס, בה הייתה לו עונה מוצלחת. ב-1986 חזר היגיטה לאתלטיקו נסיונל, ותחת אימונו של פרנסיסקו מטוראנה הגיעה הקבוצה להישגים. ב-31 במאי 1989 זכתה אתלטיקו נסיונל בקופה ליברטדורס, ובכך הייתה הקבוצה הקולומביאנית הראשונה שזוכה בתואר. במשחק הגמר שנערך באצטדיון אל קמפין שבבוגוטה, ניצחה נסיונל את אולימפיה 0-2, מה שהישווה את התוצאה הבסיכום שני המשחקים והמנצחת נקבעה בבעיטות הכרעה. לאחר 19 בעיטות של שתי הקבוצות, שלחלקן היה היגיטה אחראי עם כמה הדיפות קריטיות, ניצחה נסיונל וזכתה בגביע. באותה שנה זכתה הקבוצה גם בגביע אינטראמריקנה.
ב-1992 עבר היגיטה לקבוצה הספרדית ריאל ואיאדוליד יחד עם חבריו לנבחרת, קרלוס ולדרמה ולאונל אלבארס, שוב תחת אימונו של המאמן מטוראנה. היגיטה לא מצא את מקומו בספרד, ולאחר עונה מאכזבת הוא חזר לאתלטיקו נסיונל עימה זכה באליפות הליגה ב-1994. שנה לאחר מכן, בחצי גמר גביע ליברטדורס מול ריבר פלייט הבקיע היגיטה שער מבעיטה חופשית במשחק הראשון. לאחר הפסד באותה תוצאה בגומלין, המשחק המשיך לדו-קרב בעיטות עונשין, בו היגיטה הציל בעיטה מכרעת והוביל את אתלטיקו נסיונל לגמר הטורניר. בגמר, הפסידה קבוצתו לגרמיו הברזילאית.
לאחר מכן, עבר היגיטה לוורקרוז שבמקסיקו, אך חזר לקולומביה לאחר שנה בלבד. כעבור מספר שנים בקולומביה, בהן שיחק במספר מועדונים, עבר לאקוודור ולמועדון אאוקאס. לאחר שהודיע על פרישה, הוא שימש כמאמן השוערים של נבחרת אקוודור לצידו של המאמן הראשי דאז, לואיס פרננדו סוארס.
היגיטה חזר מהפרישה ב-2007 והצטרף למועדון גוארוס מוונצואלה. כעבור שנה שיחק במדי קבוצת דפורטיבו ריונגרו וב-2009 הצטרף לדפורטיבו פריירה שאתה אז בליגה הראשונה, כשהוא בן 43. לאחר אותה עונה פרש סופית מכדורגל.
משנת 2011 ועד פברואר 2016, שימש כמאמן השוערים של קבוצת אל-נאסר מערב הסעודית.
היגיטה הצהיר שלאחר פרישתו, ברצונו לשמש כמאמן נבחרת הקולומביאנית או להיות מעורב בחיים הפוליטיים.
נבחרת לאומית.
היגיטה החל את דרכו במדים הלאומיים בנבחרת עד גיל 20 ששיחקה בגביע העולם בברית המועצות ושנתיים מאוחר יותר היה השוער של הנבחרת האולימפית ששיחקה במוקדמות אולימפיאדת סאול 1988 תחת אימונו של פרנסיסקו מטוראנה. למרות שקולומביה לא השיגה את הכרטיס לסאול, היגיטה הראה כבר אז את הפוטנציאל הטמון בו, כאשר קולומביה סיימה רביעית, ניצחה לראשונה בהיסטוריה את נבחרת ברזיל, כשהיגיטה אף הודף פנדל של החלוץ הברזילאי, בבטו.
כמה חודשים מאוחר יותר, זימן מטוראנה, שהיה גם מאמן הנבחרת הבוגרת, את היגיטה בפעם הראשונה לטורניר הקופה אמריקה 1987 בארגנטינה. בטורניר הפגין היגיטה יכולת מרשימה ועזר לנבחרתו להגיע למקום השלישי.
בשנת 1989, העפילה נבחרתו למונדיאל 1990, בעקבות ניצחון במשחקי הצלבה על נבחרת ישראל. בטורניר, שנערך באיטליה, היה היגיטה דמות מרכזית בעלייתה של נבחרתו משלב הבתים לשמינית הגמר. אולם, בשמינית הגמר, טעות אופיינית שלו הובילה להדחת נבחרתו מהמונדיאל. היגיטה כדרר במחצית המגרש, דבר שאפיין אותו לאורך כל הקריירה, אך איבד אותו ברשלנות לחלוץ הקמרוני רוז'ה מילה שהבקיע שער בסוף המהלך.
היגיטה נודע על המצאת "בעיטת העקרב", הדיפה בה השוער קופץ קדימה, מעקל את רגליו מעל ראשו ובועט בכדור בעקביו. בהדיפת ניסיון מסירה של ג'יימי רדנאפ במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה בספטמבר 1995 בבעיטת עקרב, זכה היגיטה לפרסום רב. בשנת 2002 דורגה ההדיפה הזו במקום ה-94 על ידי Channel 4, ערוץ טלוויזיה בריטי, ברשימת "100 רגעי הספורט הגדולים".
משחקו האחרון של היגיטה בנבחרת היה בקופה אמריקה 1999 בניצחון 1-2 על אקוודור.
סגנון משחק.