היווצרותו העיקרית של טקיליט מתרחשת בהתקררות מהירה של שולי מחדרים פלוטוניים דוגמת דייקים וסילים, וכן בעורקים ובשלוחות דקות היוצאים מהם. שולי התקררות אלה עשויים להיות דקים כמילימטר אחד, או להוות שכבות עבות יותר (סנטימטרים אחדים) המתמזגות לתוך הסלע הגבישי של המחדר.
באופן היווצרות זה נוצרים לעיתים פסי זרימה, לאורכם ניתן למצוא רצועות של ספרוליטים עגולים שצבעם חום כהה. חתך בספרוליטים מראה התפתחות של גבישים ממקור משותף, ולעיתים גם אִיזוּר – אזורי צבע שונים.
דוגמאות לאופן היווצרות זה נפוצות בין סלעי יסוד מתחילת הקנוזואיקון באיים ההברידיים הפנימיים בסקוטלנד ובמחדרים דולריטיים במרכז סקוטלנד, בצפון אנגליה ובחבל הסאר בגרמניה.
מאפיינים.
טקיליט הוא סלע געשי דל בסיליקה. הרכבו הכימי דומה לזה של סידרומלן, אך הוא מכיל את תחמוצות הברזל הנעדרות מסידרומלן. סלעים אלה נפוצים פחות מאשר זכוכית געשית פלסית דוגמת אובסידיאן, מאחר שהלבה הנוזלית הבסיסית ממנה נוצרו נוטה יותר להיווצרות גבישים.
בטקיליטים טריים ניתן לראות פנוקריסטים של פלגיוקלז, אוגיט ואוליבין. בסלעי טקיליט שנוצרו במחדרים עשויים להימצא גבישים זעירים של מגנטיט.
לטקיליט ברק שמנוני כשל שרף וצבעו הטבעי שחור דמוי זפת או חום כהה. הסלע פריך ושביר מאוד, וניתך בקלות. הוא נוטה לבליה בעקבות חמצון ומיום – המשנים את צבעו לאדום, לחום או לצהוב כהה.
דן הופנר
דן הופנר (7 במרץ 1921 - 20 באפריל 2000) היה צייר ואמן, מנהל בצלאל במשך חמש עשרה שנים.
ביוגרפיה.
נולד בגרמניה בשם היינץ הופנר והתגורר בלייפציג. ב-2 באפריל 1936 עלה באניה "תל אביב" עם עליית הנוער לקריית ענבים. לאחר שנפצע במרד הערבי הגדול, למד בעזרת מלגה של הסוכנות היהודית במחלקה הגרפית של בצלאל החדש, אצל מרדכי ארדון, משנת 1938 ל-1941. אחר כך החל ללמד בבתי ספר תיכונים, בהם תיכון חדש. בשנות החמישים החל ללמד ב'מדרשה למורים לציור' ואחר כך מונה למפקח במשרד החינוך על הוראת הציור בתל אביב.
בקיץ 1964 מונה למנהל בצלאל במקום פליקס דרנל, תפקיד בו כיהן עד 1979במהלך כהונתו בית הספר גדל והתגבש במתכונתו הנוכחית, וקיבל הכרה אקדמית.
יצירתו.
תערוכתו הראשונה הוצגה ב"מקרא סטודיו" בתל אביב במרץ 1949. יצירתו של הופנר הושפעה מאוד ממרדכי ארדון ומגישת הבאוהאוס והופנר היה מהציירים הסוריאליסטים הבולטים של שנות ה-50 בישראל. יצירתו תוארה כך בחרות באפריל 1951:
בשנת 1955 נכתב בקול העם על יצירתו המופשטת, לה התנגד הכותב:
פסל פרידברג כתב על יצירתו בשנת 1956:
"הופנר ממשיך להתרכז בצורות גוף האדם והוא משווה להם מראה גרוטסקי ואפילו מבעית. הדמויות שלו נראות כאילו היו קרבנות של איזו מחלה איומה... אך בעבודותיו האחרונות אין האימה תופסת מקום כה רב. דומה, כאילו ערך הצייר את חשבון נפשו וכיוון שמצא בציוריו הקודמים יותר ערכים צורניים מאשר אקספרסיביים, החליט לעבור לתחום הדקוראטיבי יותר. ניסיונות אלה הם נחמדים ולעיתים אף עליזים. לעיתים אין הצייר חושש אף להתל בו עצמו. בעבודותיו הקודמות היינו מתרשמים כאילו נהרסו בנייניו במלחמה, ואלו עתה בראותנו את חוסר יציבותם של עמודים נראה לנו כאילו הם השתכרו... יש עתה בעבודותיו של דן הופנר איזה יסוד של נעימות שלא היה מצוי בהן מקודם."
על יצירתו הסוריאליסטית כתב אריה לרנר בשנת 1961:
לין קולינס
ויולה לין קולינס (באנגלית: Viola Lynn Collins; נולדה ב-16 במאי 1977) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית. מוכרת מתפקידיה בסרטים "", "הסוחר מוונציה", "פתאום 30" ו"הבית באגם".
ביוגרפיה.
קולינס נולדה במחוז האריס, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית. למדה דרמה ב"בית הספר ג'וליארד" ורכשה ניסיון משחק ראשוני בזכות תפקידים שגילמה במספר מחזות שייקספיריים.
מה שעזר לקולינס בתפקיד הפריצה שלה, פורציה בעיבוד הקולנועי למחזה "הסוחר מוונציה".
קריירה.
בשנת 2004 שיחקה בתפקיד משני בקומדיה "פתאום 30" בכיכובה של ג'ניפר גארנר, ובשנת 2006 בדרמה הרומנטית "הבית באגם" של הבמאי אלחנדרו אגרסטי בכיכובם של סנדרה בולוק וקיאנו ריבס. ובשנת 2008 שיחקה בסדרה "דם אמיתי".
קולינס התפרסמה בתפקיד קיילה סילברפוקס חברתו של לוגן (יו ג'קמן) בסרט "" וגילמה את הנסיכה דז'ה ת'וריס בהפקה "ג'ון קרטר ממאדים".
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפשע "הולופוינט" לצידם של איאן מקשיין, פטריק וילסון וג'ון לגוויזאמו.
חיים אישיים.
ב-23 בדצמבר 2007 נישאה קולינס לשחקן סטיבן סטרייט איתו יצאה במשך ארבע שנים מ-2003. הזוג התגרש ב-2013.
שנה לאחר מכן, בנובמבר 2014 נישאה לשחקן מת׳יו בויל; והשניים התגרשו לאחר שנתיים ב-2016. לזוג ילד משותף.
תקרית ניקולאייבסק
תקרית ניקולאייבסק (יפנית 尼港事件) הייתה סדרה של אירועים שהתרחשו בחודשים פברואר ומרץ 1920 במהלך התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, ששיאם בטבח של כמה מאות יפנים תושבי רוסיה ומרבית התושבים הרוסים של העיירה ניקולאייבסק על נהר האמור במזרח הרחוק הרוסי.
ניקולאייבסק על נהר האמור נכבשה על ידי הצבא היפני הקיסרי כחלק מהתערבות יפן בסיביר. בתחילת פברואר 1920 התגוררו בעיר כ-450 אזרחים ממוצא יפני, וכן היה בעיירה חיל מצב בן 350 איש מהדיוויזיה ה-14 של הצבא הקיסרי היפני. בנוסף לנוכחות היפנית בעיירה היה בעיירה גם חיל מצב בן 300 איש של הצבא הלבן הרוסי. סך כל האוכלוסייה האזרחית באותו זמן הייתה כ-15,000. בינואר 1920 כותרה העיירה על ידי כוח של קרוב ל-4,000 פרטיזנים בפיקודו של האנרכיסט יאקוב טריאפיצין (Яков Тряпицын), שהיה קשור באופן רופף לצבא האדום הבולשביקי.
מפקד חיל המצב היפני הבין כי הכוחות שניצבים נגדו עולים עליו במספרם, וכי אין ספק כי לא יקבל תגבורת, ולכן ב-24 בפברואר 1920 הוא הרשה לכוחותיו של טריאפיצין להיכנס לעיירה תחת דגל לבן. מיד עם היכנסו לעיירה החל טריאפיצין לעצור תומכים של הצבא הלבן ולהוציאם להורג. ב-10 במרץ שלח טריאפיצין אולטימטום לחיילי חיל המצב היפני להתפרק מנשקם מרצונם. כיוון שהיה בטוח כי לא יענו לדרישה זו תקפו כוחותיו של טריאפיצין את המחנה היפני במפתיע ב-12 במרץ 1920. ההתקפה נהדפה, אך כתוצאה ממנה נהרגו מרבית החיילים היפנים, והשאר נכנעו על פי פקודה מהפיקוד היפני העליון. למרות זאת החליט טריאפיצין לנקום בנשארים והוציא להורג את כל החיילים שנכנעו, וערך טבח באוכלוסייה היפנית האזרחית, כשהוא מותיר בחיים רק 122 אזרחים יפנים, סך הכול כ-700 יפנים.
מכאן ואילך השליט טריאפיצין משטר טרור בעיירה, כשהוא מוציא להורג אזרחים בהם חשד כי הם מהווים סכנה לכוחותיו. מכיוון שמלאי התחמושת בידם הלך ואזל החלו חייליו לדקור את הקורבנות בכידוני רוביהם ולהשליכם לחור מתחת לקרח של הנהר אמור. מספר הקורבנות בשיטה זו ובשיטות אחרות של הוצאה להורג נאמד באלפים.
בשלהי מאי החל חיל משלוח יפני להתקרב לעיירה. טריאפיצין הוציא להורג את כל התושבים שעדיין נותרו בחיים, יפנים ורוסים, ושרף את העיר עד היסוד.
הממשלה היפנית הגישה מחאה לממשלה הבולשביקית במוסקבה ודרשה פיצוי. הממשלה הרוסית הגיבה בלכידתו ובהוצאתו להורג של טריאפיצין. עם זאת, פעולה זו לא סיפקה את הממשל היפני, והוא השתמש בתקרית כתירוץ להשתלט על חלקו הצפוני של האי סחלין, ולדחות את ההכרה הדיפלומטית בברית המועצות עד 1925.
דרור בר-נתן
דרור בר-נתן (נולד ב-30 בינואר 1966) הוא מתמטיקאי ישראלי-קנדי, פרופסור באוניברסיטת טורונטו שבקנדה.
סיים תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1984. בשירותו הצבאי לימד מתמטיקה בבתי ספר תיכוניים ועם סיום השירות בשנת 1987, החל ללמוד באוניברסיטת פרינסטון, ובשנת 1991 סיים דוקטורט תחת אדוארד ויטן.
הוא לימד בין השנים 1991 ל-1995 באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן חזר לארץ והיה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית. בשנת 2002 עבר לאוניברסיטת טורונטו ובשנת 2006 קודם לפרופסור מן המניין.
מחקריו תרמו רבות לתחום של הומולוגיית חובנוב (Khovanov homology).
בשנת 1999 פרסם יחד עם המתמטיקאים ברנדן מקיי וגיל קלעי והפסיכולוגית הישראלית מיה בר-הלל מאמר ב-"Statistical Science", שבו הם הפריכו את הטענות למשמעויות נסתרות בדילוגי אותיות בתורה.
נשוי למתמטיקאית יעל קרשון ואב לשניים. ב-2015 קיבל אזרחות קנדית.
מינוי מלך
שום תשים עליך מלך
קיץ הקוד של גוגל
קיץ הקוד של גוגל (באנגלית: GSoC, ראשי תיבות של:Google Summer of Code) היא תוכנית מענקים שנתית שעורכת חברת גוגל החל משנת 2005. סטודנטים המשתתפים בתוכנית מקבלים תשלום כדי לכתוב תוכנה כחלק ממיזם תוכנה חופשית. מקור השם הוא במחווה לקיץ האהבה ב־1967.
בתוכנית משתתפים מדי שנה כ־150 מיזמי תוכנה שונים. סטודנטים מגישים הצעות למיזמים. ההצעות צריכות להיות שיפורים ושינויים שאפשר לכתוב בזמן של כמה חודשים. המתאימות ביותר נבחרות. כל סטודנט מצוות למשתתף מנוסה מהמיזם ועובד איתו על המיזם. הסטודנט מקבל מענק של כ־4,500$ והמנחה (או המיזם) מקבל מענק של כ־500$. סך הכול משתתפים כ־1,000 סטודנטים שונים מדי שנה.
המיזם נותן לסטודנטים ניסיון בתכנות אמיתי במיזם מסדר גודל רציני. למיזמים הוא נותן מימון לשיפורים. מעל ל־75% הסטודנטים משלימים בהצלחה את המיזם שעליו עבדו. בחלק מהמיזמים אחוזי הצלחה גבוהים מושגים על ידי כך שהסטודנטים המשתתפים הם כולם כבר אנשים שמראש מעורבים במיזם.
מיזמים דומים.
בשל הצלחת התוכנית במשיכת משתתפים צעירים היו גופים דומים שפתחו תוכניות מענקים דומות. לעיתים מדובר על גופים שמפתחים תוכנות חופשיות שמסיבות שונות (לעיתים אף אי־הגשה בזמן של הטפסים) לא התקבלו לתוכנית של גוגל.
לתלמידי תיכון.