השפיעה רבות גם כזמרת מחאה. השיר "פרי מוזר" (Strange Fruit), בביצועה של הולידיי, הפך לאחד מהמנוני זכויות האזרח הראשונים. השיר מתאר את הקרבנות האפרו-אמריקנים, שנטבחו במעשי לינץ' בדרום ארצות הברית, וגופותיהם תלויים מן העצים:
&lt;poem&gt;
"פירות מוזרים גדלים על העצים בדרום/
דם על העלים ודם בשורשים/
גופות שחורים מתנדנדים ברוח הדרומית/
פירות מוזרים תלויים על עצי הצפצפה...".
&lt;/poem&gt;
התעקשותה של הולידיי לשיר את שיר המחאה הזה, למרות אזהרות מפורשות שקיבלה מהאף בי איי, הפכה אותה בעיני הממסד הגזען ל"מסוכנת" וגררה שלילת רישיון הופעות, ורדיפה חסרת פרופורציה מצד שוטרי מחלק הסמים, עד ליום מותה.
כזמרת שחורה בשנות ה-30 וה-40 של אמריקה הגזענית, תחת מדיניות ההפרדה הגזעית של חוקי ג'ים קרואו, לא הייתה הולידיי רשאית להופיע במעורב עם זמרים "לבנים". גם כשדרך כוכבה, והיא צורפה כזמרת אפרו אמריקאית יחידה ויוצאת דופן לתזמורתו הלבנה של ארטי שו, הקלרינטיסט ומנהיג להקת ג'אז, היא נאלצה להתגנב לבמה דרך המטבח או חדר השירותים. בסיבוב ההופעות, כשהלהקה ה"לבנה" הלכה לישון בחדרי בתי מלון, נאלצה הולידיי לישון באוטובוס בנפרד.
במשך תקופה ממושכת, ועד מותה, צרכה הולידיי סמים. צריכה זו הביאה להידרדרות ניכרת בבריאותה כבר ב-1950, בהיותה בת פחות מ-40. צריכת הסמים והאלכוהול הובילו בסופו של דבר למותה ב-1959.
דיסקוגרפיה.
הולידיי הקליטה שירים עם ארבעה אולפנים:
הקלטות אולפן.
במארזי תקליטים:
הקלטות אולפן נוספות:
הקלטות חיות.
קיימות הקלטות רבות של הופעותיה, רובן אף זמינות באוספי מוזיקה שונים. להלן מקצת הקלטותיה:
מארז התקליטים של קולומביה כולל הקלטות חיות של הולידיי עם תזמורת קאונט בייסי (1937) ובני גודמן (1938) והופעותה בקונצרט הג'אז מ-1944.
מארז "The Verve" כולל עוד מספר הקלטות:
שרון רוטר (אלבום)
אוריאל כהנא
אוריאל כהנא (1 ביוני 1903 – 2 בספטמבר 1965) היה אדריכל, צייר-מאייר ומעצב תעשייתי ישראלי.
ביוגרפיה.
כהנא נולד בעיר קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם הבכור של חנה בת ר' יעקב שפטל מברדיצ'ב והסופר והחוקר אברהם כהנא, מתרגם הספרים החיצוניים. קיבל חינוך עברי, והחל לצייר בגיל צעיר.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, עברה המשפחה לפולין, וכהנא הצטרף לוועד אמני הגרפיקה היהודים בוורשה הבירה. בשנת 1922 הוזמן לאייר את ספר הילדים "ארבעה תישים" לבנציון רסקין בהוצאת "תרבות". רישומיו הופיעו גם במקראה "לשון וספר" מאת יעקב פיכמן.
בשנת 1923 עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. כהנא נסע ללמוד אדריכלות באירופה: למד בבית הספר הממלכתי הגבוה לאדריכלות ברומא (1925–1927), בפקולטה להנדסה בפוליטכניקום הגרמני בפראג (1928) ובאוניברסיטת לונדון, שם הוסמך לאדריכלות בשנת 1933 והיה חבר המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (Royal Institute of British Architects, RIBA). הוא החל לעסוק במקצועו בלונדון בטובי המשרדים.
ב-1925 השתתף בתערוכת האמנים העבריים במגדל דוד בירושלים.
לאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל הנודע אריך מנדלסון בירושלים באמצע שנות ה-30, עד 1938, אז פרש והקים משרד פרטי בתל אביב.
היה נשוי לתמרה ברקוביץ, בתו היחידה של הסופר והמתרגם יצחק דב ברקוביץ ונכדתו של שלום עליכם.
אוריאל כהנא נפטר בתל אביב בסוף קיץ 1965, בגיל 62. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
הקורס (להקה)
הכל דבש
הכל דבש היא סדרת דרמה קומית ישראלית זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה המשודרת ברשת, ערוץ 2 החל משנת 2007. הסדרה נוצרה על ידי יעל פוליאקוב ומבוססת על דמויות ומצבים מחייה. אביה של יעל, השחקן ישראל פוליאקוב, גילם את עצמו בסדרה. לאחר צילומיה של העונה הראשונה של "הכל דבש" נפטרו השחקנים הראשיים ישראל פוליאקוב ושוש עטרי, שגילמו את הוריה של יעל בכל פרקיה של העונה הראשונה. עונתה השנייה של הסדרה עלתה לשידור ב-4 בינואר 2010 עם שוש פוליאקוב בתפקיד עצמה במקום שוש עטרי שנפטרה. פרק הפתיחה זכה למדרוג (רייטינג) של 19%.
ביולי 2011 הודיעה "רשת" שהסדרה לא תחודש לעונה שלישית בשל נתוני הצפייה הנמוכים. לאחר ש"רשת" ביטלה את הסדרה, יעל פוליאקוב פתחה במגעים עם "קשת" להפקת העונה השלישית, שהתסריט שלה כבר היה מוכן, אך עד כה הדבר לא יצא לפועל.
עלילה.
הסדרה מציגה מצבים מוגזמים וקומיים בחייהם של בני המשפחה: האב פולי המתאמץ לבנות קריירה חדשה בעולם הבידור לאחר פירוק "הגשש החיוור". האם נילי (שוש עטרי) ופולי מבקשים מעט שקט ושלווה בשלב זה של חייהם, ומנגד - התהפוכות השונות שעוברת כוכבת הסדרה, יעל פוליאקוב, ושני אחיה, אביתר וערן (איתי תורג'מן ויוסי מרשק), המתעקשים לחזור ולגור בבית גם לאחר שכביכול עזבו אותו, ומרחיקים את השלווה המיוחלת מבית המשפחה.
כך, יעל ובן זוגה בסדרה, ליאור (זהר ליבה), חוזרים לבית המשפחה ישר לאחר שנישאו, התעברו ועברו לגור יחד, אביתר חוזר לאחר שהוא מתפטר מעבודת "החלומות" שלו בטלמרקטינג בחיפה ישר לאחר שהוא מתחיל אותה, וערן חוזר כאשר הוא מחליט לערוק מצה"ל ברגע שהוא מתחיל בפועל את הטירונות הקרבית שציפה לה.
העונה השנייה מתחילה היישר בשבעה לאחר מותו הפתאומי של הדמות של ישראל פוליאקוב (בהתאם למותו במציאות), כאשר ליעל וליאור כבר יש ילד קטן אך נישואים לא מתפקדים, ערן שמתאבל על אביו בעזרת אלכוהול, ואביתר שמוצא את עצמו כמבוגר האחראי מעוניין להתחקות אחר הכנסותיו האבודות של האב.
פרקי הסיום.
הפרקים האחרונים של הסדרה היו פרקים פרודיים. הם עסקו ברצונה של יעל ליצור סדרת דרמה על המשפחה שלה אבל בני משפחתה מתנגדים לכך. בפרקים האחרונים שיחק יהונתן גפן את ישראל, מי שהיה אמור לשחק את פולי שהלך לעולמו בסיום הצילומים. בפועל, כל משפחתה של יעל משתתפת בסדרה, אביה המנוח בעונה הראשונה, אמה בעונה השנייה משחקת בתפקיד עצמה ושני אחיה משחקים שחקנים שמגלמים את דמותם של האחים בסדרה.
הפקה.
"הכל דבש" זכתה להצלחה והערכה בקרב הצופים והמבקרים, ובתום העונה הראשונה אף החלו להיערך לקראת עונה שנייה שתמשיך מהנקודה בה הסתיימה העונה הראשונה.
ישראל פוליאקוב ושוש עטרי, אשר גילמו את הורי המשפחה בסדרה, נפטרו לאחר צילומי העונה הראשונה. יעל פוליאקוב הודיעה כי היא מעוניינת להמשיך ביצירת העונה השנייה לתוכנית, שתעסוק בין השאר בפטירתו של אביה. עקב פטירתה של שוש עטרי, לתפקיד אם המשפחה לוהקה שוש פוליאקוב, אמה האמיתית של יעל ואלמנתו של ישראל.
רשימת פרסים ומועמדויות.
בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה שהתקיים ביולי 2008 זכתה הסדרה בכל הפרסים המוענקים לסדרה קומית. יעל פוליאקוב עלתה לבמה על מנת לקבל את הפרס בו זכה אביה ישראל פוליאקוב, שנפטר באוקטובר 2007. גם שוש עטרי זכתה במועמדות לאחר פטירתה באפריל 2008.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
ארוחת בוקר בטיפניז
ארוחת בוקר בטיפני'ז
קרול שימנובסקי
קרול מאצ'יי קורווין-שימנובסקי (בפולנית: Karol Maciej Korwin-Szymanowski, 6 באוקטובר 1882 - 29 במרץ 1937) היה מלחין ופסנתרן פולני.
חייו.
שימנובסקי נולד למשפחה עשירה של בעלי אחוזות מן האצולה הפולנית בכפר טימושבקה, אז בפלך קייב באימפריה הרוסית, כיום במחוז צ'רקאסי באוקראינה. שם המשפחה "שימנובסקי" בא ככל הנראה משם היישוב שימאני, ליד שצ'וצין, בחבל מזוביה. אחד מאבות המשפחה דומיניק התיישב באוקראינה חמישה דורות קודם לכן. אין קשר משפחתי בינו לבין המלחינה מראשית המאה ה-19 מריה שימנובסקה.
את הכפר טימושבקה ירש האב סטניסלב קורווין-שימנובסקי מאביו, פליקס. האם, אנה, לבית טאובה, הייתה ממוצא גרמני-בלטי מחבל קורלנד. רבים מקרב בני המשפחה גילו כישרונות מוזיקליים. אחיו של המלחין, פליקס, היה פסנתרן ואחותו, סטניסלבה קורווין-שימנובסקה, הייתה זמרת סופרן.
קרול עצמו למד מוזיקה באופן פרטי אצל אביו, וב-1892 עבר ללמוד בבית הספר למוזיקה של גוסטב נויהאוז באליזבטגראד. משנת 1901 למד בקונסרבטוריון בוורשה, שאותו ינהל משנת 1926 עד פרישתו ב-1930. אפשרויות הקידום המוזיקליות בפולין תחת הכיבוש הרוסי היו מוגבלות מאוד בימים ההם, ושימנובסקי הרבה במסעות ברחבי אירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון וארצות הברית. המסעות הללו, בעיקר באזור הים התיכון, סיפקו השראה רבה למלחין והאסתטיקן.
הפירות שהניבו מסעותיו כללו לא רק יצירות מוזיקליות, אלא גם דברי שירה ורומן על אפבוס הפדראסט, שחלקים ממנו אבדו בשריפה בשנת 1939. שימנובסקי עצמו תרגם את הרומן לרוסית ונתן אותו במתנה לבוריס קוכנו ב-1919. שימנובסקי כתב גם מספר רב של שירי אהבה בצרפתית לנער בן ה-15, ביניהם "גנימד", "בדקר", "נ'אימפורט" ו"ואגאבונד".
בדברים שכתב על הרומן שלו, אמר שימנובסקי, "בספרי נתתי ביטוי להרבה, אולי לכל מה שיש לי לאמור בעניין זה, שהוא בעיני חשוב מאוד ויפה מאוד." הספר ניתן להשגה בתרגום לגרמנית, Das Gastmahl. Ein Kapitel aus dem verlorenen Roman Ephebos, ברלין 1993; שימנובסקי מת בסאנאטוריום בלוזאן, שווייץ משחפת.