נגדיר פונקציה המחזירה את עוצמת האור שעוברת דרך נקודה במחסום עבור כל x שהוא המרחק האופקי ממרכז המסך. תבנית ההתאבכות המתקבלת על המסך היא התמרת פורייה הרציפה של אותה הפונקציה כאשר במקום formula_16 (התדירות המרחבית) מציבים formula_17 . כאשר formula_18 היא הזווית ממרכז המחסום לנקודה המסוימת במסך ו- formula_19 הוא אורך הגל. דבר זה נכון עבור כל מחסום שהוא זהה אנכית.
קריסטלוגרפיה.
כפי שהוסבר בפיסקה הקודמת מתוך תבנית ההתאבכות ניתן ללמוד על העצם שדרכו עבר האור. במקרה של שני הסדקים מתוך תמונת ההתאבכות ניתן ללמוד על הרוחב של הסדקים והמרחק ביניהם, אך באופן כללי תמונת ההתאבכות נותנת התמרת פוריה של הסדקים דרכם עבר האור. מסיבה זאת נעשה שימוש רחב בהתאבכות על מנת לחקור חומרים, החל מגבישים ועד מולקולות ביולוגיות, ומדע זה נקרא קריסטלוגרפיה.
חסמבה
חסמבה (ראשי תיבות של: חבורת סוד מוחלט בהחלט) היא חבורת ילדים סודית, המופיעה בספריו של יגאל מוסינזון. החבורה פועלת בשירות היישוב ומדינת ישראל כנגד אויבי המדינה, ולעיתים בשם אידיאלים חיוביים כנגד פושעים או נבלים בינלאומיים.
סיפורי החבורה הופיעו לראשונה בשנת 1949 בשבועון "משמר לילדים" כסיפור בהמשכים, ובשנת 1950 נאספו הסיפורים לקובץ שהופיע כספר. בסדרה הופיעו 44 ספרים, עד סמוך למותו של מוסינזון, בשנת 1994. סדרת חסמבה נכתבה כהבטחה לבנו של יגאל מוסינזון, (שנפל במלחמת יום הכיפורים), שביקש ספרים עבריים ולא רק את חוברות הטרזן שאביו נהג להביא לו.
סיפורי החבורה זכו לעיבודים רבים, הן בתיאטרון, הן בקולנוע והן בטלוויזיה. הספרים עודם יוצאים לאור במהדורות חדשות, והסדרה היא אחת מסדרות ספרי הילדים המצליחות שיצאו בשפה העברית, ומכירותיה הכוללות עברו את סף מיליון העותקים.
ילדי החבורה מתוארים כילדים על סף גיל ההתבגרות. בספרים מופיעים שני דורות של ילדי החבורה: דור ראשון שפעל בין השנים 1949 ל-1959, ב-16 ספרים הראשונים של הסדרה, בהנהגת ירון זהבי, ודור שני, שפעל בין השנים 1966 ל-1994, בהנהגת יואב צור. הרכב החבורה אינו קבוע, אך המדובר בגרעין הכולל מפקד, סגנית "יפה", "שמן", "רזה", "קטן" ,"תימני". הילדים פועלים מאתר סודי בתל אביב המכונה "המערה החשמלית" הנמצאת מתחת למלון הילטון תל אביב (החל מהספר ה-17 של הסדרה). אויבי החבורה אף הם משתנים, אך דמות הנבל המזוהה ביותר עם הסדרה, שחוזרת במספר ספרים, כמו גם בעיבודים לבמה ולמסך, היא אלימלך זורקין.
עלילה.
חסמבה היא חבורת ילדים, שהתאגדו בשלהי תקופת המנדט הבריטי כדי לסייע לפעולות הגנה והעפלה. החבורה התאספה לראשונה בבית המרקחת של הרוקח שחורי, אביו של עוזי הרזה, ושם העניק לה הרוקח את שמה, "חבורת סוד מוחלט בהחלט".
מקום הכינוס הקבוע של חסמבה הוא "המערה החשמלית", הנמצאת על חוף ימה של תל אביב. המערה מתוארת בתחילה כמקום מפגש צנוע, שהכניסה אליו נעשית דרך מראה המסתובבת על צירה בצריף שברחוב הירקון, או דרך פתח המופעל באמצעות מנעול חשמלי מקודד, המסיט סלע (מנעול שאותו התקין שמעון, אביו של ירון זהבי, שהוא מסגר) אי שם ליד בית הקברות המוסלמי, במקום הצופה אל הים. במהלך השנים, עם זאת, תוארה המערה כפלא טכנולוגי, הכולל מיני חידושים מרעישים. לימים, הוקם במקום בו אמור היה הצריף להימצא מלון הילטון תל אביב.
הטכנולוגיה המתוחכמת שיחקה תפקיד גובר והולך בספרים. בעת שבספר הראשון בסדרה מצליחים החסמבאים לשחרר את מפקד ההגנה ירמיהו מהכלא כאשר הם עוקרים באמצעות משאית ושרשרת ברזל את סוגרי כלאו, הרי שכבר בספר הרביעי, "אוצר הזהב של המלך הורדוס", משתמשים הן החסמבאים והן הנבלים בהמצאות מתוחכמות, ובטכנולוגיות שספק אם היו קיימות בעת כתיבת הספר. בספרים האחרונים בסדרה, משתמשים החסמבאים בני הדור השני במגוון של טכנולוגיות דמיוניות כגון רובוט אינטליגנטי המכונה "זגלובה", רובה לייזר המכונה "מתושמל", המצאות שונות ההופכות את האדם לבלתי נראה, קופים מעופפים, זריקת אנטי חומר ועוד.
בתחילה לחמו החסמבאים כנגד שלטונות המנדט. הספרים מדלגים על תקופת מלחמת העצמאות ב-1948 ואינם מספרים דבר על מה שעשו בני החבורה בזמן המלחמה, אלא קופצים היישר אל מדינת ישראל הצעירה של תחילת שנות החמישים. לאחר הקמת מדינת ישראל מצאו להם בני החבורה אויבים שונים: לעיתים פושעים, לעיתים שליחי מדינות ערב, ולעיתים נבלים בינלאומיים. מזימותיהם של הנבלים הלכו והסתבכו. בעוד שבספר הראשון נלחמו החסמבאים כנגד ג'ק סמית, המכונה "החיפושית האדומה", איש הבולשת הבריטית שהתנכל לאנשי ההגנה, בספר האחרון נלחמו כנגד כנופיה בינלאומית המכונה "העקרב הצהוב" המטמינה פצצות אטום קטנות בערי ישראל.
עלילות חסמבה הדגישו ערכים של רעות ואחווה והטיפו לציונות. חסמבה נלחמה תמיד באויבים שקמו למדינת ישראל בתקופה שבה נכתבה, החל מאנשי הפדאיון, דרך מועמר קדאפי (השולח בספר "חסמבה במלחמה בסוחרי הסמים המסוכנים", שליחים שיפיצו סמים מסוכנים לנוער הישראלי) וכלה בהשתתפות בכל מלחמות ישראל באותה התקופה - מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ואף מלחמת המפרץ הראשונה. כאשר לא היו החסמבאים עסוקים במלחמה באויבי המדינה, הגנו על אוצרותיה הארכאולוגיים, כגון אוצר הזהב של המלך הורדוס או כתר המלך דוד, וסייעו בטיפול ובשיקום נוער במצוקה.
הדמויות.
הדמויות העיקריות בחסמבה הם חבורת ילדים תל אביבים בראשותו של מפקד בשם ירון זהבי, שנפגשו בשלהי תקופת המנדט הבריטי והקימו חבורה סודית על מנת לסייע לאנשי ההגנה בהעפלה ובמלחמה בבריטים. את ההשראה לדמותו של ירון זהבי, מפקד חסמבה, קיבל מוסינזון מירון לונדון, בנו של השחקן בצלאל לונדון, שבביתו הרבה מוסינזון לבקר. לתמר היפה קיבל השראה מתמר רז, בת מחזור 2 של קיבוץ נען שבו חי מוסינזון. עוזי הרזה מתבסס על עוזי אשל שנפטר ממחלה בשנת 2008. שאר הדמויות, כגון אהוד השמן, מנשה התימני ומשה ירחמיאל עוצבו לפי ילדי קיבוץ נען שבו חי מוסינזון.
החבורה הראשונה, בספרים 1–16, בין השנים 1949 ל-1959, הוקמה עם תשעה חברים: ירון זהבי - המפקד - ( בנו של שמעון המסגר), תמר היפה - סגנית המפקד- (למדה בבית ספר "נורדאו" בתל אביב), אהוד השמן- (בנו של ברוך- נהג ב"סולל בונה" ), עוזי הרזה (אביו – שחורי – היה בעל בית מרקחת), מנשה התימני -(למד בבית ספר "תחכמוני" בתל אביב) משה ירחמיאל – (בנו הממושקף של מוכר עיתונים), אשר כותב את העלילות, שלומית החובשת, דני הקטן -(למד בבית ספר "בלפור" בתל אביב) ורפאל כדורי - (למד ב "גימנסיה הרצליה" והיה בנו של עורך דין) . בספר הראשון מצטרף לאחר מעשה גבורה של הצלת ילד מטביעה - אליהו חרמון (ילד עני, בנה של אלמנה), אך באותו ספר מוצא אליהו את מותו בשחייה כשהוא שוחה בחזרה לאחר שהזהיר אוניית מעפילים שהבריטים על החוף. בספר השביעי החסמבאים נמצאים על אונייה מלאה בנשק שיש צורך לפוצץ אותה, רפאל כדורי נכנס לבטן האונייה לוודא שהיא תתפוצץ ומוצא בתוכה את מותו. דמותו של דני הקטן נעלמת במהלך הספרים של החבורה הראשונה, מבלי הסבר ידוע, אלא רק הסבר חלקי שלאחר מותו של רפאל כדורי הוריו מפחדים שיהיה בחסמבה.
החבורה השנייה, בספרים 17–44, בין השנים 1966 ל-1994, הוקמה עם מספר מצומצם יותר של חברים, שישה: יואב צור - המפקד, רחל היפה - סגנית המפקד, שרגא - השמן, ארנון - הרזה, יוסי - הקטן התימני, ברוך - הג'ינג'י הממושקף. במהלך עלילות החבורה השנייה באו לעיתים חברי החבורה הראשונה לעזרתם, כאשר מצוינים תחומי עיסוקם, למשל ירון זהבי הוא ראש מפקדת תפקידים מיוחדים (מת"ם), אהוד הוא טייס וכדומה.
בספרו "מטרזן עד זבנג" סיפר אלי אשד כי מוסינזון הכין גם טיוטה לדור שלישי של חסמבאים. על חבורת חסמבה השלישית היה אמור לפקד גיל גנקין, נער בהיר שיער וחום עיניים. סגניתו המיועדת עם רנן. בין בני החבורה החדשה היו צריכים להיות אביגדור התימני; רחבעם השמן; בוריס (המכונה פושקין), עולה מרוסיה; אלקנה, ככל הנראה נער דתי; דליה החובשת; וג'ניפר, עולה מניו יורק. ואולם, מוסינזון נפטר טרם הפסיק לטפח את הנושא ולהוציא ספרים עם דמויות אלה.
במהלך הסדרה נפצעו המפקדים, כל אחד בתקופתו, ברגליהם, והיה ספק כי יוכלו לשוב לתפקידם. את ירון החליף הנריקו הנער ממרוקו, שיצא מהחבורה עם חזרתו של ירון. בספר 25 של הסדרה מופיע לראשונה, לאחר שנחטף נער בשם אורי מתגלה אחד הסודות הכי סודיים של המדינה, ירון זהבי נישא לתמר, ולשניים בן בשם אורי, אורי מצטרף לחבורה בספר ה-26 במהלכו שובר יואב את רגלו. אורי תופס פיקוד על החבורה בספרים 27–28 עד שיואב נרפא בדרך פלא ואז נעלם אורי מהחבורה.
מה שאירע לגיבורי חסמבה לאחר התבגרותם הוא נושא ליצירות שנכתבו לאחר מותו של מוסינזון, וניסו לנחש את גורלם של הגיבורים. כך, למשל, הפרודיה "לא תשווה" מסוף שנות התשעים שנכתבה על ידי שפרה האפרתי, מציגה את גיבורי חסמבה המקוריים כזקנים מרירים, ואילו הסדרה "חסמבה דור 3" מציגה אותם כבעלי תפקידים חשובים, ואף שרים בממשלה.
במהלך השנים נתקלו החסמבאים במספר רב של אויבים ונבלים. הראשון היה איש משטרת המנדט סרג'נט ג'ק סמית, אך הסדרה פיתחה מגוון של דמויות נבלים מרושעות מרחבי העולם. דמויות נבלים החוזרות בספרי הסדרה, ומופיעות אף בסרטים, בסדרת הטלוויזיה ובמחזות, הם אנשי "יאז"ז" - ירוחם, אלימלך, זרח זורקין. חבורת פושעים מרושעים, שמנהיגם, אלימלך זורקין, הפך לנבל המזוהה ביותר עם הסדרה.