בשנת 1947 הוקם בקיבוץ מפעל טקסטיל בשם "תנחום", על שם תנחום כהן, נדבן ציוני מארצות הברית, שהיו לו עסקים בענף הטקסטיל וביקש להקים מפעל לפיתוח הענף בארץ ישראל, כולל סדנא להכשרת עובדים. קיבוץ גליל-ים נבחר כמיקום למפעל, מאחר שלחברים היה כבר ניסיון בתעשיית הטקסטיל. המפעל הורחב בשנת 1951, אך בשנת 1955 נסגר, בעקבות תחרות וגם בעקבות לחץ של התנועה הקיבוצית לסגור אותו (עקב כך שהיה מבוסס בעיקר על עבודה שכירה). בשנת 1962 רכש הקיבוץ את מפעל "מדגל" למדי מים, מפעל שפעל בתל אביב ובעליו ביקש למכור אותו, והקיבוץ העביר אותו למבנה ששימש קודם את מפעל "תנחום". המפעל הוקם על בסיס ידע שנרכש ממפעל בשווייץ. התחרות העזה בתחום מדי המים מצד מפעל "ארד" של הקיבוצים דליה ורמות מנשה גרם ל"מדגל" להפסדים שבעקבותיהם בשנות ה-70 נסגר המפעל. על בסיס המבנה הקיים, הוקם באותן שנים מפעל לייצור מוצרי פלסטיק בהזרקה, שהתבסס על קבלנות משנה. בשנת 1973 הוקם במפעל קו ייצור לברזים מפלסטיק, שעשה חיל, הגיע לייצוא שנתי של מיליוני דולר, והיה לענף מרכזי של הקיבוץ. בשנת 2015 מוזג מפעל "מדגל" עם חברת פלסאון תעשיות של קיבוץ מעגן מיכאל.
אחרי הקמת המדינה קיבלה גליל ים השלמה למשבצת הקרקע הקטנה שהייתה לה, לפיתוח ענף החקלאות. ענפי החקלאות שהוקמו בקרקע זו כללו את ענפי המספוא, הפלחה, תפוחי אדמה, בוטנים, בטטות, תירס, פרדס, אבוקדו, אפרסמון, בננות ומשתלת פרחים. בשנות ה-2000, עם צמצום שטחי החקלאות של הקיבוץ לטובת פיתוח עירוני, סלילת כבישים ותשתיות, צומצם המשק החקלאי של הקיבוץ במידה ניכרת.
שארל התשיעי
חרוצים
חָרוּצִים הוא יישוב קהילתי באזור השרון, מצפון לעיר רעננה, השייך למועצה אזורית חוף השרון.
היישוב הוקם בשנת 1951. במקור נקרא "גן חנה לאה רוז", על שם תורמת אמריקאית, אך הוא הוחלף בהמשך ל"כפר חרוצים".
בעבר התפרנסו תושבי המקום בעיקר מעבודה חקלאית. כיום רובם בעלי מקצועות חופשיים. חלק משמעותי מהשירותים ניתנים בשיתוף עם היישובים הסמוכים בצרה ובני ציון.
שושלת בורבון
יקום (קיבוץ)
יָקוּם הוא קיבוץ השייך לתנועת הקיבוץ הארצי ונמצא באזור השרון. הקיבוץ שוכן בין הערים הרצליה ונתניה, ושדותיו נושקים לשדות קיבוץ תל יצחק מצד מזרח. מצד מערב ממוקמים כביש החוף, קיבוץ געש ושפיים. יקום שייך למועצה אזורית חוף השרון. הקיבוץ הוקם בשנת 1947.
היסטוריה.
הקיבוץ החל את דרכו כ"קיבוץ א"י ד'", בשנת 1938, בסמוך לחדרה. המייסדים נאלצו להמתין כשמונה שנים עד שהוקצתה להם אדמה להתיישב בה בסמוך ל"ואדי פאליק". במהלך ההמתנה הצטרפו לקבוצה חברים נוספים מגרמניה, בולגריה ופולין. חברים בקבוצה נשלחו לעבוד ביישובים יהודיים מבוססים יותר, כמו בית גן בגליל. בלילה שבין 10–11 במרץ 1947, לפני קום המדינה, עלו חברי הקיבוץ לשטח שנרכש מאדמות ח'ירבת א-זבאבדה, שהיה באותה תקופה רווי בביצות ובקשיים קיומיים רבים אחרים. העולים למקום התרכזו בשפיים וממנה עלו לנקודה, הקימו מגדל מים, צריף מגורים וגדר היקפית. בעת העלייה מנה הקיבוץ 120 חברים ו-30 ילדים. למקום נקבע השם "יקום" על ידי ועדת השמות המרכזית. חברי הקיבוץ התנגדו בתחילה לשם וערערו לוועדת השמות. שמות אחרים שהוצעו על ידי החברים היו "פלגים", "אשלים", "גבעים" ו"שער-ים". מאז העלייה על הקרקע יובשו הביצות, הופרח שטח הבעל והפך לקיבוץ משגשג. בדצמבר 1949 גרמו הגשמים לנזקים כבדים לקיבוץ.
עד שנת 1964 התפרנס הקיבוץ בעיקר מחקלאות. בשנה זו רכש הקיבוץ מפעל פלסטיק והחל לעסוק גם בתעשייה. בשנת 2003 עבר קיבוץ יקום תהליך שינוי והפרטה כחלק מתהליכי ההפרטה המואצים של הקיבוצים בישראל.
במאה ה-21 נהנית יקום מצמיחה דמוגרפית קבועה, הודות למענה תעסוקתי רחב, קרבה לערים במרכז ומתן אפשרות לבני הקיבוץ, החברים בו, לבנות את ביתם בקיבוץ.
ענפי המשק.
פרט לחקלאות, המתאפיינת בגידולי שדה ובמטעים, מתפרנסים חברי הקיבוץ מתעשייה ומשירותים. מפעל "פלסטיב", המפעל הגדול בישראל לייצור מיכלי פלסטיק, נמצא בבעלות הקיבוץ ומניב חלק מהכנסותיו של הקיבוץ. בשנת 2008 נחתמה עסקה למכירת מחצית מאחזקות הקיבוץ במפעל לשותף אסטרטגי מתחום הפלסטיק. לאחר מספר שנים המפעל נמכר לקבוצת "שלם פתרונות אריזה".
ברשות הקיבוץ מבני תעשייה, מסחר ומשרדים המנוהלים על ידי הקיבוץ. חלק מהכנסות הקיבוץ מתקבל מהפעלת מרכז מסחרי ותחנת דלק בכניסה לקיבוץ וכן, פארק תעשיות היי-טק בשם "יורופארק" המאכלס מספר חברות ידועות כגון פז, דור אלון, סמסונג, HOT ואינטל. כתוצאה מהתנהלות פיננסית מבוקרת והשקעות נבונות, יחד עם מיקומו הגאוגרפי, נחשב הקיבוץ לאחד האמידים בישראל.
Miserable failure
נווה הדסה
נְוֵה הֲדַסָּה הוא כפר נוער באזור השרון ליד נתניה, צמוד לקיבוץ תל יצחק, בתחום המועצה האזורית חוף השרון.
המוסד הוקם בשנת 1949 על ידי הארגונים "עליית הנוער", "ארגון נשות הדסה", קיבוץ תל יצחק וארגון "יסודות". הוא נועד לקלוט את הנוער והילדים שבאו עם שארית הפליטה מאירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
הכפר כולל פנימייה ובית ספר לנוער בכיתות ז'-י"ב. בשלב מאוחר יותר החלה גם קליטת חניכים עולים ממדינות אמריקה הלטינית כגון פרו, ארגנטינה וקובה, מחבר המדינות ומצרפת. בעבר עבדו תלמידי התיכון בענפי המשק השונים, בקיבוץ תל יצחק.
רשפון
רִשְׁפּוֹן הוא מושב עובדים באזור השרון, המשתייך למועצה אזורית חוף השרון. היישוב גובל בכפר שמריהו בדרום, ברעננה במזרח, בשפיים בצפון ובכביש החוף במערב.
היסטוריה.
המושב הוקם בשנת 1936. ועדת השמות קראה ליישוב תחילה "רשפונה", על שם עיר עתיקה שהייתה באזור ובסוף ימי ממלכת ישראל הייתה עיר חוף ונמל ישראלית, אך התושבים בחרו את השם "רשפון".
בשלהי מלחמת העצמאות היה המושב קרבן להתקפות מסתננים. ב-4 בנובמבר 1948 חדרו מסתננים לביתה של משפחת וייס, רצחו את הבעל אליעזר וייס וחטפו את אשתו אסתר (אטקה). היא הועברה לבסוף לירדן והייתה מספר שבועות במחנה השבויים אום אל ג'מאל. ב-25 בדצמבר 1948 חדרו שוב מסתננים לרשפון ורצחו את אלימלך זלצהנדלר. שניהם היו הראשונים שנקברו בבית הקברות ברשפון.
ילדי המושב לומדים בבית הספר היסודי גש"ר בכפר שמריהו, המשותף לתלמידים מכפר שמריהו, גליל ים ורשפון.
בית חלקיה
בֵּית חִלְקִיָּה הוא מושב חרדי של פועלי אגודת ישראל באזור הפנימי של השפלה, בתחומי המועצה האזורית נחל שורק ליד המועצה המקומית גדרה. בית חלקיה נמצא כ-75 מטר מעל פני הים.
היישוב משלב בין אורח חיים חרדי לאורח חיים חקלאי. ובנושא השמיטה קיבל על עצמו את הוראות החזון איש.
הקמת היישוב.
היישוב הוקם ביום י"ט טבת בשנת ה'תשי"ג, (6 בינואר 1953) על ידי עולים מהונגריה ורומניה. חלקם התגוררו באופן זמני במעברות וחלקם מירושלים.
שם היישוב נגזר מהפסוק: "חֶלְקִי ה' אָמַרְתִּי לִשְׁמֹר דְּבָרֶיךָ" (). לפי זאב וילנאי השם חלקיה, המובא במקרא כשם פרטי, מסמל את שאיפת המייסדים לחלקה במולדת בעזרת יה.
דת ביישוב.
רב היישוב היה הרב יוסף הלוי צימרמן, אשר התבקש לבוא ולכהן על ידי מקימי היישוב (ביניהם הרב קלמן שינדלר, אשר היה אף ממייסדיו של שיכון פאג"י בירושלים). בשנת תשע"ו נקראה הכיכר המרכזית במושב על שמו של הרב צימרמן. לאחר פטירתו בשנת תשכ"ג, נערכו בחירות בהשתתפות חברי המושב לתפקיד רב המושב ובהן נבחר הרב שלמה פולק, תלמידו של החזון איש, בוגר ישיבת פוניבז', וחתנו של הרב יהושע סג"ל דייטש. בסוף שנת תשע"ח הוכתר בנו של הרב שלמה פולק, הרב דוד פולק לכהן כרב לצידו.
מוסדות לימוד.
בתי הספר ותלמודי התורה בהם מתחנכים ילדי המושב נמצאים ביישוב הסמוך יסודות.
ביישוב ישנם מעונות לגיל הרך וגני ילדים ובנוסף מס' מוסדות לימוד נוספים:
ענפי פרנסה עיקריים.
בעבר התבססה כלכלת המושב על חקלאות ומשק. כיום, רוב התושבים עובדים מחוץ למושב ומיעוטם בחקלאות. בתחום החקלאות מקפידים בשמירה על מצוות התלויות בארץ, בכלל זה שמיטה, כלאיים, ערלה. במושב ישנן רפתות וכוורות שהוקמו בשנותיה הראשונות של המועצה. במושב מתגוררים גם אברכים אשר תורתם אומנותם.
יסודות (מושב)
יְסוֹדוֹת הוא מושב שיתופי חרדי באזור השפלה, ליד טל שחר, השייך למועצה אזורית נחל שורק.
היסטוריה.
הקמת היישוב.
היישוב הוקם כקיבוץ בשנת 1946 על ידי ניצולי שואה מגרמניה, הונגריה, צרפת והולנד, חברי תנועת פועלי אגודת ישראל. גרעין המקימים שכן תחילה במגדיאל שבשרון, אחר כך עבר הכשרה בקיבוץ חפץ חיים הסמוך. במהלך מלחמת העצמאות, באוגוסט 1948, קיבלו אנשי הגרעין את הקרקע, כדי להוות נקודת שליטה על כביש הגבורה ו"כביש לטרון" (כביש 3). תחילה שכן הקיבוץ בסמוך לצומת של כביש הגבורה וכביש לטרון, ובדצמבר 1949 עבר לנקודת הקבע, על גבעה כקילומטר וחצי מדרום, סמוך לקיבוץ חולדה, שסייע לו בשנים הראשונות. במרץ 1951 הושלמה סלילת כביש הגישה לקיבוץ.
בשנת 1953, פקד את הקיבוץ אסון. שרפה ניצתה בחדר האוכל מאש הפרימוס שנאחזה בשמלת אחת מחברות המושב תוך כדי בישול. שלוש נערות בודדות ניצולות שואה, נספו בשרפה. באותה שנה הפך הקיבוץ למושב שיתופי. במקום נקלטו פליטים דתיים וחרדים מעליית הנוער שהשתלבו בעבודות החקלאיות: פאלחה, ירקות ורפת. היה ענף לולים מפותח מאוד, פרות לחליבה, דיר כבשים, וכרמי ענבים מכל הזנים שסיפקו לכרמל מזרחי את התוצרת שלהם. במושב חיי חברה ותרבות שכללו הצגות של החברים והחברות במועדון, הקרנות של מרכז ההסברה, טיולים מאורגנים ונסיעות לים.
פיתוח היישוב.
נכון לשנת 2017, גרות ביישוב מעל 100 משפחות. בתחילת שנות ה-2000 עובר המושב תהליך הפרטה ממושב שיתופי למושב. עובדה זו הביאה להתרחבות ולהצטרפות משפחות.