באולימפיאדת ברצלונה (1992), סיים קפלן במקום 65 בתחרות הקרב רב, התוצאה הטובה ביותר במשחקים האולימפיים של מתעמל ישראלי באותה העת, במקום 36 בתרגיל קרקע, במקום 47 בתרגיל הטבעות, שתי התוצאות הטובות ביותר של מתעמל ישראלי במשחקים האולימפיים באותה העת, במקום 71 על המקבילים, במקום 86 בתרגיל על המתח, במקום 63 בתרגיל על סוס הסמוכות ובמקום 60 בתרגיל על סוס הקפיצות.
בשנת 1993 סיים קפלן במקום 67 בתחרות קרב רב באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בתוצאה של 51.225 נקודות. שנה לאחר מכן, באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבריזביין, אוסטרליה הוא סיים במקום 54 בתחרות קרב רב בתוצאה של 52.300 נקודות.
חייו האישיים.
קפלן הוא הבעלים של משרד הפרסום בורודה קפלן מקבוצת אדלר חומסקי.
קולב (פירושונים)
אותיות מצחיקות
אותיות מצחיקות הוא שמם של ספר וקלטת DVD לילדים, שכתבה דתיה בן דור.
הקלטת.
הקלטת היא חלק מהתוכנית "יש לי סוד", של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח), להוראת הקריאה לילדים צעירים. הסרט כולל קטעי אנימציה וקליפים מוזיקליים, בהם מתעוררים לחיים שירי האותיות מן הספר.עלילת הסרט: התוכי דוּק מזמין את חבריו הילדים לצפות ב"מופע האותיות של דוּק", בו הוא מפגין את יכולתו לזכור את כל אותיות האלף-בית על פי סדרן. אלא שהמופע נכשל, לבושתו, כי הוא מתבלבל ומשבש את סדר האותיות.
הילדים מציעים לו ללמוד את רצף האותיות בעזרת הספר "אותיות מצחיקות". אך בפותחם את הספר הם מגלים, לאכזבתם, שהאותיות פרחו מהספר ונותרו בו האיורים בלבד. בעצתו של דוּק, החבורה מעופפת אל האי ששמו בוּד, אליו מגיעים כל הדברים שהולכים לאיבוד, כדי למצוא את האותיות האבודות. במסע ממושך ברחבי האי הם פוגשים חפצים ודמויות, אשר שמותיהם מתחילים באחת מאותיות האלף-בית והאותיות חוזרות, בזו אחר זו, אל הספר. בעזרת הספר, דוּק מצליח ללמוד את סדר האותיות ומבצע בהצלחה את מופע האותיות שלו.
השירים:
תסריט, שירים ולחנים: דתיה בן דור
בימוי: זיו כנרי
משתתפים: ישראל גוריון, מיכל ברנד, ליאור דטאוקר והילדים נויה לוי ויהב פרידמן
עיבוד ופסקול מוזיקלי: אלדד ירון
אנימציה: לנה אומנסקי
הוצאה: קלסיקלטת (2006)
הספר.
הספר, גיבורו של הסרט, כולל 22 שירי שטות קצרים בני שתי שורות, שיר לכל אות. האותיות, להן מוקדש כל אחד מהשירים, מודגשות בטקסט ומצוירות בממדים גדולים באיורים הנלווים.
איור: הילה חבקין
הוצאה: מודן הוצאה לאור (2006)
רבי חנינא איש אונו
רבי חנינא איש אונו (לעיתים גם "חנניה איש אונו") היה תנא בדור השלישי, שהגיע מהעיר אונו הסמוכה ללוד.
במשנה נזכרת הלכה אחת שמסר, ב: .
כמו כן, נזכר בתוספתא, כמעיד על הלכה אחת לפני רבן גמליאל ביבנה: .
ליאון רקנטי (הסב)
ליאון רקנטי (הנכד)
תמר כתריאל
תמר כתריאל (נולדה ב־1947) היא חוקרת תקשורת ותרבות, פרופסור אמריטה בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה. עוסקת בהוראה ובמחקר בתחומים של לשון ותרבות, תקשורת בין-תרבותית, חקר שיח בקורתי, רטוריקה, אנתרופולוגיה של מדיה, חקר מוזיאונים, חקר זיכרון קולקטיבי, וחקר הממשק שבין תקשורת לאקטיביזם.
ביוגרפיה.
נולדה באיטליה לליזה ולד"ר אליעזר אפשטיין, ועלתה עם משפחתה לישראל ב-1952.
סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בחוג לשפה וספרות אנגלית (עם התמחות בבלשנות), ותואר שני באוניברסיטת חיפה בתחום הבלשנות בחוג לשפה וספרות אנגלית. השלימה דוקטורט במחלקה לתקשורת באוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית, שם התמחתה בגישות אנתרופולוגיות לחקר התקשורת, תוך שילוב לימודי תקשורת ואנתרופולוגיה. ב-1983 הצטרפה לסגל של אוניברסיטת חיפה.
כתריאל זכתה שלוש פעמים במענקי מחקר מהקרן הלאומית למדע, ושני ספריה הראשונים זכו בפרסי הצטיינות מטעם החברה האמריקאית לתקשורת. היא שמשה כמרצה וחוקרת אורחת באוניברסיטאות ומכוני מחקר מובילים, כחברת מערכת במגוון רחב של כתבי עת אקדמיים בינלאומיים וישראליים בתחום התקשורת, האנתרופולוגיה וחקר השיח, והדריכה למעלה מחמישים תלמידי תואר שני, דוקטורנטים ופוסט-דוקטורנטים בתחומים אלה.
באוניברסיטת חיפה היא שמשה כראשת החוג לתקשורת והחוג למנהיגות ומדיניות בחינוך, כראשת החטיבה ללימודי האישה, וכן הייתה פעילה כחברת סנט וועדות מרכזיות באוניברסיטה ומחוצה לה, כולל בוועדה מייעצת של האו"ם שנועדה להטמיע גישות ושיטות מתחום האתנוגרפיה של התקשורת בעבודתם של גופים שונים בארגון. ב-2003 הייתה בין הזוכות בפרס שהעניקה עיריית חיפה שניתן לנשות אקדמיה שעבודתן מהווה גשר לקהילה. ב-2017 נבחרה למעמד היוקרתי של Fellow מטעם האגודה הבינלאומית לתקשורת (ICA).
כתריאל מתגוררת בחיפה, נשואה לפרופ' יעקב כתריאל, ואם לבן ובת.
תרומתה המחקרית.
עבודת הדוקטורט שלה, שעסקה ב'דוגריות' כסגנון דיבור צברי, הייתה העבודה האקדמית הראשונה שיישמה גישה אתנוגרפית לחקר התקשורת בחקר התרבות הישראלית. העבודה הדגישה את תפקידן של אידאולוגיות לשוניות בעיצובן של זהויות תרבותיות ובכך אתגרה מודלים מקובלים בחקר השיח שעסקו בדפוסי דיבור ישיר ועקיף בתרבויות שונות.
מחקרים שערכה מאז, שגם הם משלבים מחקר אתנוגרפי ומחקר טקסטואלי, עוסקים בהיבטים שונים של תקשורת פנים-אל-פנים ובתקשורת מתווכת מדיה - היא כתבה על שיתוף פעולה וקונפליקט בחברת הילדים, על 'מסיבות קיטורים' כדפוס מפגש בחברת המבוגרים, על דרכי ייצוג במוזיאונים ואתרי מורשת, על דפוסי אינטראקציה בשיחות יום ובשיחות לילה ברדיו, על שיח ה'גיבוש' בחברה הישראלית, על "שיחות נפש" כמוסד לשוני בעידן החלוצי, על ההבניה הרטורית של זיכרון קולקטיבי בסרטים דוקומנטריים ובשיח הממסדי, על שיח העדות של "שוברים שתיקה" ושל סרבני מצפון, ועוד.
ספריה.
ספר בעריכתה:
טל שמאי
טל שמאי (נולד ב-31 ביולי 1990) הוא חזאי ומגיש תחזית בחדשות 13.
ביוגרפיה.
טל שמאי גדל באריאל. כיום הוא מתגורר בתל אביב.
בשנת 2009 התגייס למרכז המטאורולוגיה של חיל האוויר, שם שירת כמש"ק מחקר מטאורולוגי וכחזאי. עם שחרורו מהשירות הצבאי החל לעבוד כחזאי בנמל התעופה בן-גוריון. זמן קצר לאחר מכן עבר מבחן בד בערוץ הראשון, והחל להגיש את התחזית במהדורת "מבט" לצד החזאיות שרון וכסלר וסיגל גפני.
בסוף 2012 סיים את עבודתו בערוץ הראשון, וכחודשיים לאחר מכן הצטרף לחדשות 10 כעורך ומפיק פינת התחזית במהדורה המרכזית. בנוסף החל להגיש פינת תחזית יומית בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא".
בפברואר 2015 החל להגיש את התחזית גם במהדורה המרכזית, לצד החזאי דני רופ.
בשנת 2019 נישא לבן זוגו.
באוגוסט 2020 החליף את דני רופ במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 13.
WikiMapia
מחלה קרדיווסקולרית
מחלות לב וכלי דם (CVD) הן קבוצה של מחלות שכוללת, בין השאר, מחלת לב איסכמית (IHD), שבץ מוחי, יתר לחץ דם, מחלת לב ראומטית (RHD), מפרצות אב העורקים, קרדיומיופתיה, פרפור פרוזדורים, מחלת לב מולדת, דלקת פנים הלב, ומחלת עורקים היקפיים (PAD).
המנגנונים משתנים בהתאם למחלה הנדונה. מחלת לב אסכמית (IHD), שבץ, ומחלת עורקים היקפיים (PAD) מושפעות ממחלות רקע, כגון טרשת עורקים או אורח חיים שכולל עישון או חוסר פעילות גופני.
מעריכים כי 90% מכלל המחלות של לב וכלי דם ניתנות למניעה. ניתן להפחית את הסיכוי לטרשת עורקים על ידי הפחתת גורמי סיכון, כגון תזונה מאוזנת, פעילות גופנית, הימנעות מעישון טבק והגבלת צריכת אלכוהול.
גורמי סיכון.
ישנם גורמי סיכון רבים למחלות לב, כגון גיל, מין, צריכת טבק, חוסר פעילות גופנית, צריכת אלכוהול מופרזת, תזונה לא בריאה, השמנה, היסטוריה של מחלות לב וכלי דם משפחתית, יתר לחץ דם, יתר סוכר בדם (או סוכרת), רמת כולסטרול גבוהה בדם (היפרליפידמיה), גורמים פסיכו-סוציאליים, עוני ומעמד סוציו-אקונומי נמוך, וזיהום אוויר. בעוד התרומה האישית של כל אחד מגורמי הסיכון משתנה בין קהילות שונות או קבוצות אתניות, התרומה הכוללת של גורמי סיכון אלה היא מאוד עקבית בכל הקבוצות. חלק מגורמי הסיכון אלה, כגון גיל, מין או היסטוריה משפחתית, הם בלתי ניתנים לשינוי; עם זאת, גורמי סיכון חשובים אחרים ניתנים לשינוי על ידי שינוי אורח חיים, שינוי חברתי, טיפול תרופתי ומניעת יתר לחץ דם, היפרליפידמיה, וסוכרת.
גיל.
גיל הוא גורם הסיכון החשוב ביותר להתפתחות מחלות לב וכלי דם, עם עלייה פי שלושה בסיכון עם כל עשור של חיים. הסיכון לשבץ עולה פי שניים כל עשור אחרי גיל 55.
חוקרים הציעו הסברים מגוונים להשפעת הגיל על הסיכון למחלות לב וכלי דם. אחד ההסברים מתמקד ברמת הכולסטרול בדם, שכן ברוב האוכלוסיות רמת הכולסטרול הכללית בדפ עולה עם העלייה בגיל. אצל גברים, העלייה מתמתנת בסביבות גיל 45 עד 50. אצל נשים, העלייה ממשיכה בחדות עד גיל 60–65.
תהליך ההזדקנות קשור גם בשינויים בתכונות מכניות ומבניות של קירות כלי הדם, מה שמוביל לאובדן גמישות עורקים והפחתה בעמידותם, תופעה שעשויה להוביל להתפתחות מחלות עורקים כליליות.
מין.
גברים הם בסיכון גבוה יותר למחלות לב מאשר נשים לפני גיל המעבר. לפי חלק מהמחקרים, אחרי גיל המעבר הסיכון של נשים דומה לזה של גברים. עם זאת, ישנם מחקרים שמתבססים על נתונים מעודכנים יותר של ארגון הבריאות העולמי (WHO) והאו"ם אשר חולקים על טענה זו. הסיכון למחלות לב של נשים עם סוכרת גבוה מזה של גברים עם סוכרת.