ההגנה על קורגידור הוטלה על כתפיהם של 11,000 חיילים. חלקם הגיעו לאי לאחר שנמלטו מבטאן טרם הגעת היפנים. היפנים החלו בהתקפה ארטילרית על קורגידור ב-1 במאי. בליל ה-5-6 במאי נחתו שני גדודים מהרגימנט ה-61 היפני בקצה הצפון-מזרחי של האי. אף על פי שנתקלו בהתנגדות קשוחה הצליחו היפנים להקים ראש חוף, שתוך זמן קצר זכה לתגבורת בדמות טנקים וכלי ארטילריה. המגנים נהדפו במהירות לכיוון גבעת מלינטה.
ב-6 במאי ביקש ויינרייט מהומה שיעביר אליו את תנאי הכניעה. הומה התעקש שהכניעה תכלול את כל כוחות בעלות הברית בפיליפינים. בהאמינו כי חייהם של כל השוהים בקורגידור נמצאים בסכנה, קיבל ויינרייט את תנאי הכניעה. ב-8 במאי הוא שלח מברק לשארפ ובו פקד עליו להורות לכוח ויסאיאס-מינדנאו להניח את נשקו. שארפ ציית לפקודה, אך רבים אחרים פתחו בלוחמת גרילה.
תוצאות הקרב.
ההתנגדות הפיליפינית-אמריקאית כנגד היפנים בבטאן ובקורגידור החזיקה מעמד שלושה חודשים בלבד, זאת על אף יתרונם המספרי על פני היפנים. כ-23 אלף חיילים אמריקאים נפלו בשבי וזאת בנוסף לכ-100 אלף פיליפינים.
התבוסה במערכה סימנה את תחילתה של תקופה בת שלוש וחצי שנים בה חוו השורדים מקרב בעלות הברית התעללות קשה, בהם צעדת המוות בבטאן, התנאים הקשים במחנות השבויים היפניים ואוניות הגיהנום, עליהן נשלחו השבויים בתנאים קשים ליפן לשמש פועלים במכרות ובמפעלים. למרות התנאים הקשים, אנשי רפואה אמריקאים לרבות רובי בראדלי עשו את מיטב להצלת חיי השבויים.
בעלות הברית והממשלה הפיליפינית החלו את המערכה לשחרור הפיליפינים ב-1944, עם הנחיתה על האי לייטה.
פיזיקה גרמנית
פיזיקה גרמנית (בגרמנית: Deutsche Physik) או פיזיקה ארית הייתה תנועה פסאודו-מדעית בגרמניה הנאצית שהתנגדה למה שנתפס בעיניה כ"פיזיקה יהודית", שהייתה לתורתם המחקר הפיזיקאי המתקדם של התקופה, ובעיקר תורת הקוונטים ותורת היחסות, שלהן תרמו רבות מדענים יהודים או ממוצא יהודי (למשל אלברט איינשטיין ונילס בוהר). שם התנועה היה כותרתו של ספר משנת 1936 של הפיזיקאי פיליפ לנארד, זוכה פרס נובל ואנטישמי, שניסה להסביר את התגליות החדשות באותה תקופה תוך שימוש בפיזיקה קלאסית, ללא שימוש בתורות ה"יהודיות", בין היתר באמצעות תורות שהיו ידועות כשגויות בתקופתו כמו האתר.
התנועה החלה בעקבות מלחמת העולם הראשונה והסכם ורסאי, שהציתו רגשות לאומניים בגרמניה. נראה שגם שמרנות מדעית תרמה להצלחת התנועה, בעיקר ניסיון להגן על הפיזיקה הקלאסית שבה התמחו הפיזיקאים עד אותה תקופה, והתנגדותם לתורות המודרניות שגרמו לשינוי רדיקלי של כל אופן החשיבה בפיזיקה. התנועה קיבלה תמיכה שלטונית מהמפלגה הנאצית, שמצאה בה דרך ולגיטימציה נוספת למימוש רעיונותיה הגזעניים בשנות ה-30.
התנועה זכתה להצלחות מסוימות אך נתקלה בקשיים. הפיזיקאי הגרמני הנודע ורנר הייזנברג, שהיה בין המדענים החשובים בגרמניה באותה התקופה, היה מחלוצי תורת הקוונטים, ולכן התנגד לקיפאון המדעי שהתנועה ניסתה לכפות. עד סוף שנות ה-30 גם תורת היחסות זכתה לתמיכה גורפת של הקהילה המדעית והתנגדות לה לא נתפשה עוד כאפשרית.
יאס
פיזיקה יהודית
פיזיקה ארית
הפיזיקה הגרמנית
ביודע
ביודע הוא שמה של תוכנית לימוד ביולוגיה לכיתות י"א וי"ב בישראל. זו תוכנית ניסויית הפתוחה רק למורים שקיבלו אישור מהפיקוח להפעילה תוך התחייבות להשתתף בקורס מלווה בהדרכה צמודה במשך שנתיים לפחות, תוך כדי הוראת התוכנית בכיתות י"א-י"ב בבית_ספרם.
רקע.
תוכנית הביודע מיועדת לתלמידי כתות י"א, י"ב הלומדים ביולוגיה בהיקף של 5 יחידות לימוד. התוכנית מהווה חלופה לחלק המעשי של תוכנית הלימודים בביולוגיה, המעבדה והעבודה האקולוגית, והיקפה 2 יחידות לימוד. רעיון החלופה נועד לתת מענה לרצון של מורים לשנות את הדגם של הבחינות בחלק המעשי, להפוך את ההוראה לממוקדת ורלוונטית לתלמיד, תוך מתן הזדמנות לפיתוח חשיבה ביקורתית ורפלקטיבית. גישה זו נועדה מראש לשלב דרכי הערכה חלופיות ומגוונות ולשתף את התלמידים בתהליך ההערכה. ההנחה הייתה שבדרך זו, מלבד צמצום מספר הבחינות (בחינה אחת במקום בחינות נפרדות על העבודה האקולוגית והמעבדה), יהיה בכך משום הגברת המוטיבציה תוך השגת אותן מטרות של תוכנית הלימודים ואף יותר.
תיאור התוכנית.
עיקרה של התוכנית הוא ביצוע מחקר עצמאי על ידי התלמיד, המסוכם כעבודה כתובה ומלווה בתלקיט המצטבר החל מכיתה י"א. המחקר שמבצע התלמיד, נובע מתופעות ביולוגיות/אקולוגיות שהתלמיד מגלה בשטח תוך ביצוע תצפיות וניסויים.
במהלך התוכנית מכין התלמיד תלקיט (פורטפוליו) ובו אוסף מייצג של עבודותיו. אוסף זה מדגיש מיומנויות מגוונות שהתלמיד רכש במשך לימודיו (בכיתות י"א–י"ב) ויישם במחקרו. היסוד המארגן של התלקיט בביודע הוא המיומנויות שרכש התלמיד בלימודיו ויישומן במחקר המדעי. בתלקיט באים לידי ביטוי לא רק התוצר הסופי, אלא גם התהליך שהתלמיד עובר במהלך עבודתו, (תיקון דוחות, תיעוד ביומן העבודה וחשיבה ביקורתית ורפלקטיבית בשלבים שונים בעבודה). ארגון התלקיט מאפשר לתלמיד להבין את הקשר בין המטלות השוטפות שביצע, בינן לבין עצמן ובינן לבין המחקר.
הפריטים בתלקיט מסודרים בשלושה מדורים: מדור מעבדה ומדור סיור, המכילים דו"חות מתוקנים ותיעוד, ומדור מחקר. מדור המחקר מכיל את הצעת המחקר, סיכום המחקר על כל שלביו כמאמר מדעי מצומצם, ויומן העבודה. את הפריטים בוחר התלמיד בעצמו.
מוטי אביצרור
קרמבל
קרמבל (באנגלית: Crumble) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי.
המנה מורכבת מפירורי בצק חמאתי (תערובת של חמאה, קמח וסוכר מפוררת) על מצע של פירות. ישנן גרסאות בהן מהווה המאפה מנה עיקרית, ובהן מוחלפים הפירות בבשר טחון וירקות, והסוכר מוחלף בגבינה. המאפה נאפה עד שהבצק מזהיב, וכקינוח הוא מוגש לרוב עם רוטב.
עם הפירות שבהם נעשה שימוש לצורך הכנת הקינוח ניתן למנות תפוחים, חזרזר, ריבס, אפרסקים, פטל שחור ושזיפים. לעיתים מוסיפים לבצק אגוזים או שקדים טחונים, ולעיתים זורים על הבצק סוכר חום על מנת ליצור מעטה קרמלי.
מקורו של הקרמבל בקיצוב המזון בבריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה. המאכל הומצא בשל המחסור בביצים, ונעשה בו שימוש בפירות ובמוצרים שחולקו במסגרת הקיצוב (כאשר השומן היה מרגרינה). בשל פשטותו זכה המאכל להצלחה רבה והפך למאכל פופולרי גם בארצות הברית ובצרפת.
קראמבל
חנה הלברשטאם
ניקרבוקר גלורי
ניקרבוקר גלורי או תפארת ניקרבוקר (באנגלית: knickerbocker glory) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי. קינוח זה מכיל גלידה, ג'לי, פירות וקצפת ודומה במרכיביו לקינוח הסנדיי, אולם בשונה מהסנדיי המוגש בצלחת שטוחה, הגלורי מוגש בכוס גלידה גבוהה.
מקורו של המאכל בעיר ניו יורק, והמתכון שלו מוזכר בספר בישול אמריקאי משנת 1915. המאכל הגיע לבריטניה בשנת 1937 והקינוח הפך פופולרי בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20. מקור שמו של הקינוח בבגדי הילדים בתקופה זו - אשר לבשו בעיקר מכנסי ניקרבוקרס.
לעיתים מוסיפים לקינוח שקדים או דובדבנים מסוכרים, וכן מרנג.
המאכל מוזכר בספרה של ג'יי קיי רולינג "הארי פוטר ואבן החכמים".
תפארת ניקרבוקר
נחלת שבט זבולון
ניקרבוקרס
ניקרבוקרס (באנגלית: Knickerbockers) הם מכנסיים המגיעים עד מתחת לגובה הברכיים. מכנסיים אלה היו פופולרים בארצות הברית ובאימפריה הבריטית בראשית המאה ה-20.
לרוב נלבשו מכנסיים אלה על ידי ילדים ונערים צעירים בחודשי החורף, כאשר בחודשי הקיץ הם לבשו מכנסיים קצרים. כאשר הנערים הגיעו לבגרות הם עברו ללבוש מכנסיים ארוכים.
כיום מכנסיים מסוג זה נלבשים על ידי שחקני בייסבול.
היסטוריה.
בספרו של וושינגטון אירווינג "ההיסטוריה של ניו יורק" מוזכרת דמותו של דיטריך ניקרבוקר (Diedrich Knickerbocker) ההולנדי. דמות זו מבוססת על דמות היסטורית אמיתית - הרמן ניקרבוקר, שהיה צאצא של משפחה הולנדית שהגיע לניו אמסטרדם בשנת 1682.
בעקבות ספרו של אירווינג, השם "ניקרבוקר" הפך לכינוי לתושבי העיר ממוצא הולנדי אשר לבשו מכנסי שלושת-רבעי, ובהמשך גם לכינוי של תושב משפחה ותיקה של העיר ניו יורק. לימים הוקם מועדון הספורט ניו יורק ניקרבוקרס בשנת 1842 שנודע כמועדון ה"ניקס" (בקיצור של השם).
מכנסי הניקרבוקרס היו פופולריים ביותר בתקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה והם היו למעשי בגדי ספורט ופנאי בארצות הברית ובאנגליה.
קונסטנטין ברנקוביאנו
קונסטנטין ברנקוביאנו (ברומנית: Constantin Brâncoveanu; 1654, ברנקובן, כיום במחוז אולט – 15 באוגוסט 1714, איסטנבול). מכונה בפי היסטוריונים אחדים קונסטנטין השני ברנקוביאנו.
שלט בוולאכיה ("הארץ הרומנית", או מונטניה) בין 29 באוקטובר 1688–24 במרץ 1714, היה אחיינו של השליט הקודם, שרבאן קנטקוזינו. מאחר שבני שושלת קנטקוזינו לא הרשו לו להשתמש בשם המשפחה, קרא לעצמו קונסטנטין בסאראב ברנקוביאנו, לציון זיקתו לבית בסאראב.
בימי מלכותו הארוכה בבוקרשט, שנמשכה 36 שנה, ניהל תמרונים פוליטיים ודיפלומטיים רבים מתוך ניסיון לבלום את מגמות ההתפשטות של האימפריה העות'מאנית והאימפריה הרוסית במרחב הנסיכויות דוברות הרומנית, והתערב גם בעיניני הנסיכויות השכנות - מולדובה וטרנסילבניה. עקב דרישותיהם חסרות השובע של השלטונות הטורקים לגביית מיסים ואספקת מוצרים, ברנקוביאנו הטיל מס כבד על האיכרים והסוחרים. למרות זה בתקופתו שגשגו תחומי התרבות והחינוך בארצו: הוקם בית ספר גבוה בבוקרשט, הודפסו ספרים רבים, ואף נוצר סגנון אדריכלי מקומי שנקרא, לימים, על שמו: הסגנון הברנקביאני (stil brâncovenesc).