בריאיון למעריב אמרה: "אני לא אשאל רב אם מותר לי או אסור לי לפרסם את ספרי, כי לשאול זה טרף... ברור לי שהרבנים היו אומרים לי שאסור, ומה אז הייתי עושה? הייתי צריכה או לצאת נגדם או פשוט להפסיק לכתוב ולמות".
פרסים.
בינואר 2015 זכה ספרה "עץ הדודא" בפרס ע"ש יצחק לייב ורחל גולדברג מטעם קרן קיימת לישראל.
עמדות כדורגל
בכדורגל, לכל אחד מ-11 השחקנים מיועדת עמדה מוגדרת על המגרש. העמדות הללו מתארות הן את תפקידו של השחקן והן את מיקומו ביחס לחבריו ולשחקני הקבוצה היריבה. לאורך התפתחותו ההיסטורית של הענף השתנו טקטיקות ומבני ההרכבים, ובמקביל התפתחו גם העמדות והתפקידים שיועדו לכדורגלנים.
כיוון שהכדורגל המודרני משתנה ללא הרף, עמדות השחקנים אינן קבועות ומוגדרות רשמית כמו ברוגבי או בפוטבול אמריקני. למרות זאת, רוב השחקנים משחקים במגוון מוגבל של עמדות לאורך הקריירה שלהם, שכן כל עמדה מחייבת כישורים שונים. שחקנים המסוגלים לשחק היטב במספר רב של עמדות מכונים בדרך כלל "שחקני כל-בו".
בשנות השבעים, נבחרת הולנד בכדורגל אימצה סגנון משחק שזכה לכינוי "טוטאל פוטבול", שבו עשרת שחקני השדה מחליפים עמדות תוך כדי משחק. קשה להגן נגד שיטת משחק כזו, אולם רק לעיתים נדירות מחזיקה קבוצת כדורגל בכישרון ובמשמעת אצל כל אחד משחקני השדה שלה כדי לאמץ אותה. מסיבה זו, רוב הכדורגלנים עדיין כבולים במידה רבה לעמדותיהם המקוריות.
שוער.
מכל העמדות הקיימות, עמדת השוער מחייבת את ההתמחות וההתמקצעות הרבה ביותר. תפקידו הגנתי גרידא: להגן על שער קבוצתו מפני ספיגה, וכדי לעשות זאת הוא הכדורגלן היחיד הרשאי לשחק בכדור בידו (בתוך רחבת ה-16). כדי שיוכלו להבדיל בקלות בינו לבין שחקני השדה, שאינם רשאים לגעת בכדור בידיהם, מדיו שונים ממדי קבוצתו. בנוסף יש לשוער כפפות מיוחדות, כדי שתהיה לו אחיזה טובה יותר בכדור, וגם כדי לרפד את ידיו, ועל ידי כך להגן עליהם מהכדורים שלעיתים באים במהירויות גבוהות. המשמעת הנדרשת מהשוער היא כה גבוהה, עד כמעט ולא נשמע בתולדות הכדורגל על שוער המשחק בתפקיד אחר. במקרים מסוימים, כמו למשל במצב של פיגור בזמן פציעות, השוער עשוי לעזוב את שערו ולהתקדם לכיוון רחבת ה-16 כדי לשמש אופציה התקפית נוספת, לפני בעיטה חופשית או בעיטת קרן. במצב זה, השוער יכול להרשות לעצמו להתעלם מתפקידיו ההגנתיים כיוון שהיתרון שבכיבוש שער שוויון גדול מהסיכון שבספיגת שער נוסף. ישנם שוערים שבחרו להתמחות דווקא בבעיטות חופשיות ובעיטות עונשין (פנדלים), כדוגמת חוסה לואיס צ'ילאברט (44 שערים רשמיים), שוער נבחרת פרגוואי, שקנה בכך את פרסומו. חורחה קמפוס, לשעבר שוער נבחרת מקסיקו, התפרסם בכך ששיחק פעמים רבות כחלוץ. אם השוער נפצע או מורחק מהמשחק, ואין אפשרות לבצע חילופים נוספים, שחקן שדה נאלץ ללבוש את אפודת השוער ולהחליפו.
שוערי הכדורגל המודרני גבוהים למדי, חסונים ובעלי ניתור טוב (חורחה קמפוס הוא חריג ראוי לציון). השוער נדרש ליכולת אווירית טובה, לגמישות ולאומץ. בנוסף, יכולת תגובה מהירה, תפיסה מרחבית ויכולת קבלת החלטות בלחץ הן מדדים לפיהם נקבע טיבו של שוער. השוער נדרש לכישורים מנטליים רבים בנוסף ליכולת אתלטית: חוסן נפשי (לעמוד בלחץ הרב שהתפקיד דורש), מנהיגות, יכולת קבלת החלטות בתנאי לחץ, תגובה מהירה, ביטחון עצמי וניסיון. כיוון ששליטה בכדור, תיקול, מסירות, ריצה וכושר סיבולת אינם נדרשים בדרך כלל משוער, הם מסוגלים לשחק עד גיל מבוגר מאוד. וכך, בעוד שרוב שחקני השדה פורשים מהמשחק לאחר גיל 35, שוערים רבים ממשיכים לשחק גם בשנות הארבעים לחייהם. יצוין, עם זאת, כי נוכח השינוי שהוחל בעשורים האחרונים, לפיו אסור לשוער לקלוט מסירה של שחקן מקבוצתו בידיו, שוערים רבים מתאמנים כיום גם על שליטה רגלית בכדור.
עמדות קישור.
הקובעים את אופי המשחק ואשר באופן מצטבר מחזיקים בכדור בפרקי הזמן הארוכים ביותר (שכן לרוב החזקה רציפה בכדור מובילה לאיבודו). קשר מרכזי שתורם גם בהגנה וגם בהתקפה מכונה לעיתים גם "קשר 50-50"; אם כי במקרה ולקשר אין כלל תרומה בהתקפה או בהגנה הוא יקרא קשר התקפי/אחורי בהתאם לתרומה שהוא כן מבצע.
אף שישנם שחקנים רבים המחזיקים בעמדת קשר מרכזי קלאסי, העמדה מסווגת בדרך כלל לשתי עמדות נפרדות: קשר אחורי וקשר התקפי.
ביסוס כוחה של הרפובליקה הרומית
נקודת היתוך
טולדו
טולדו (בספרדית: Toledo, הגייה: ) היא עיר במרכז ספרד, כ-70 ק"מ דרומית לעיר הבירה מדריד. טולדו שוכנת על גבעה לשפת נהר הטחו בגובה של כ-454 מטר מעל פני הים. טולדו היא בירת פרובינציית טולדו והמחוז האוטונומי של קסטיליה-לה מנצ'ה. בעיר גרים כ-75,000 תושבים (נכון ל-2005), ושטח השיפוט שלה כ-232 קמ"ר.
טולדו הייתה בירת ממלכת ספרד במשך 476 שנה, בין 1085 ל-1561, אז עבר התואר למדריד. העיר שמרה על צורתה מימי הביניים: העיר העתיקה מוקפת חומה ובנויה מסמטאות צרות.
עד לגירוש יהודי ספרד הייתה העיר מרכז יהודי מפואר ופעלו בה אחדים מחכמי ישראל המפורסמים.
ב-1986 זכתה טולדו למעמד של אתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו, מהסיבות הבאות: מורשת של תרבות ומבנים ספרד והדו-קיום בין היהודים, הנוצרים והמוסלמים.
היסטוריה.
מקור המידע ההיסטורי הקדום ביותר על העיר הוא דברי ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס, שכתב כי העיר ניתנה לפרוקונסול "מרקוס פולביוס" ונקראה טולטום (Toletum). הרומאים כבשו את העיר ב-192 לפנה"ס.
מיקומה הטופוגרפי של העיר הקטנה, על גבעה מוקפת נהר, נבחר משום הקלות להגן עליה מהתקפות. שני שלישים מהיקף העיר היו מוקפים נהר, שעליו בנו הרומאים גשר, שנהרס ונבנה מחדש בימי הכיבוש המוסלמי.
טולדו הייתה בשטחה של הפרובינקיה היספניה טארקוננסיס (Hispania Tarraconensis). בתקופה הרומאית הייתה העיר ידועה בתעשיית הנשק והברזל שלה.
במאה החמישית, עם היחלשות האימפריה הרומית, נכבשה על ידי האלנים ובהמשך על ידי הוויזיגותים, ששלטו ברוב חלקי חצי האי האיברי, והפכו את טולדו לבירת ספרד, עד לכיבוש המוסלמי בשנת 711.
תחת השלטון המוסלמי נקראה טולדו טוליטולה (Tulaytulah, בערבית: طليطلة). טולדו הייתה בתחילה תחת שלטון חליפות אומיה, ובשנת 756 עברה לאמירות קורדובה, ומאוחר יותר לחליפות קורדובה. בתקופה המוסלמית זכתה טולדו לתור הזהב שלה וחיו בה בצוותא יהודים, מוסלמים ונוצרים.
ב-1085 כבש אלפונסו השישי, מלך קסטיליה את טולדו וקבע בה את בירת המדינה. בימי אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה (1252 - 1284) הייתה העיר למרכז תרגומים של יצירות פילוסופיות, מדעיות ותרבותיות, מערבית לקסטיליאנית וללטינית. את התרגומים ביצעה "אסכולת המתרגמים" שהקים הארכיהגמון ריימונדו דה סובטאט, שכיהן בטולדו בשנים 1125 - 1152.
התקופה שבין 711 ל-1492 נקראת בספרדית "לה קונוויוונסיה" (La Convivencia) - תקופת הדו-קיום של טולדו. בעיר חיו בצוותא יהודים, מוסלמים ונוצרים. גירוש יהודי ספרד בשנת 1492 הביא לנסיגה חברתית וכלכלית בחשיבות העיר.
המאה ה-16 הביאה לפריחת העיר מחדש שעה שהמלך קרלוס הראשון, שהיה גם שליט אוסטריה, קבע את מקום חצרו בטולדו. התפתחות האימפריה הספרדית ברחבי העולם החדש גרמה לכך שהעיר הייתה קטנה מדי לצורכי הביורוקרטיה. בשנת 1561 העתיק המלך פליפה השני את חצר המלכות למדריד, וטולדו לא חזרה עוד לגדולתה.
למעט כ-300 שנים של שלטון מוסלמי, התקיימה בטולדו פעילות דתית ענפה של הכנסייה הקתולית. מהמאה ה-5 ועד המאה ה-16 נערכו בה כ-30 כינוסים של הכנסייה, החל מ-447, בעניין התאולוג פריסליאן, שהיה הנוצרי הראשון שהוצא להורג בגין כפירה, וכלה במועצה שנערכה ב-1582 - 1583, בראשות פליפה השני, מלך ספרד.
מבנים ואתרים.
מבצר אלקסר.
לא הרחק מהכיכר המרכזית של העיר עומד מבצר האלקסר (Alcázar). הוא ממוקם באזור הגבוה של העיר ובולט למרחק. המבצר שימש ככזה כבר בתקופה הרומאית, נכבש על ידי המוסלמים (ומכאן שמו - אלקסר (القصر)- בערבית: הארמון).
המבצר שופץ בתקופת המלכים אלפונסו השישי ואלפונסו העשירי.
בעת מלחמת האזרחים היה המבצר נתון במצור של הכוחות הרפובליקנים, שצרו על כוחותיו של הקולונל חוזה מוסקארדו איטוארטה (José Moscardó Ituarte), ואף תפסו את בנו בן השש-עשרה כבן ערובה. משאיימו להוציא את בנו להורג, ביקש זה מאביו כי ייכנע לצרים, לבל יוציאוהו להורג בירייה. תשובת האב לבנו הייתה נחרצת:
לסיפור המבצר פן אחר, אכזרי לא פחות. על פי המסופר, כמאה בני ערובה שהשתייכו לתנועה הרפובליקנית, ובכללם נשים וילדים, נלקחו למבצר ולא נראו יותר חיים.
מבצר האלקסר ניזוק בצורה קשה בעת המצור, שופץ ביסודיות ובהווה הוא מאכסן את הספרייה הלאומית של קסטיליה-לה מאנשה ואת מוזיאון הנשק (Museo del Ejército).
הקתדרלה.
הקתדרלה של טולדו היא קתדרלה גותית מן המאה ה-13, המשלבת בין סגנון גותי בשל לסגנון מודחארי. זוהי אחת משלוש הקתדרלות מהמאה ה-13, שיא העידן הגותי בספרד, והיא נחשבת למייצגת הסגנון. בנייתה החלה ב-1226, במהלך שלטונו של פרננדו השלישי, מלך קסטיליה, והתוספות הגותיות האחרונות נבנו במאה ה-15, אז הושלמו קמרונות הספינה הראשית ב-1493, בתקופת המלכים הקתוליים.