מחקרים סטטיסטיים לא הצליחו למצוא קשר מובהק בין גודל הפין לגודלם של חלקי גוף אחרים. גורמים סביבתיים, יחד עם גורמים גנטיים, כמו למשל משבשים אנדוקריניים, יכולים להשפיע על גדילת הפין. פין בוגר זקוף שאורכו פחות מ-7 ס"מ מכונה ברפואה "מיקרו-פין" (micropenis).
קיים מִתאם בין גודל הפין לבין עלייה ברמות הטסטוסטרון במהלך גיל ההתבגרות. עם זאת, לאחר גיל ההתבגרות, הטסטוסטרון אינו מסוגל להשפיע עוד על גודל הפין, וחוסר באנדרוגן אצל גברים בוגרים גורם לירידה קטנה בגודל בלבד. הורמון גדילה (GH) ופקטור גדילה דמוי אינסולין 1 (IGF-1) משפיעים גם כן על גודל הפין, כאשר מחסור בהם במהלך שלבים התפתחותיים קריטיים (למשל, אצל הלוקים בחוסר בהורמון גדילה או בתסמונת לרון) עשוי לגרום למיקרו-פין.
מחקרים.
בעוד שהתוצאות משתנות מעט במחקרים שונים, הקונצנזוס הוא כי הפין האנושי הממוצע, כאשר הוא זקוף, הוא בין 12.9 ס"מ ל-15 ס"מ באורכו, עם רווח בר-סמך של 95% (10.7 ס"מ, 19.1 ס"מ) – כלומר, בוודאות של 95%, הממוצע האמיתי הוא לכל הפחות 10.7 ס"מ ולכל היותר 19.1 ס"מ.
מסקירה שיטתית שפורסמה בשנת 2015 עולה כי אורכו הממוצע של פין רפוי הוא 9.16 ס"מ, אורכו הממוצע של פין מתוח שאינו זקוף הוא 13.24 ס"מ, אורכו הממוצע של פין זקוף הוא 13.12 ס"מ, היקפו הממוצע של פין לא זקוף הוא 9.31 ס"מ והיקפו הממוצע של פין זקוף הוא 11.66 ס"מ.
אורך.
על פי מחקר אחד, אורכו הממוצע של פין רפוי הוא 8.9 ס"מ (נמדד על ידי הצוות). על פי מספר מחקרים אחרים, האורך הממוצע הוא 9–10 ס"מ. אין התאמה בין אורכם של פינים רפויים לאורכם של פינים זקופים; ישנם פינים קטנים (במצב רפוי) שגדלים הרבה יותר כשהם מזדקפים, באופן יחסי לגדילתם של פינים גדולים (במצב רפוי).
הפין ושק האשכים מתכווצים באופן לא-רצוני בתגובה לטמפרטורות נמוכות או לעצבנות, עקב פעולת שריר. תופעה דומה משפיעה על רוכבי אופניים, היוצרים לחץ ממושך של מושב האופניים על חיץ הנקביים, לחץ הגורם לפין ולשק האשכים להתכווץ באופן לא-רצוני. מושבים לקויים עלולים, בסופו של דבר, לגרום לאין-אונות.
לא ניתן להעריך את אורכו המדויק של הפין במצב זקפה על פי הגיל או על פי אורכו במצב רפוי. במקרים מסוימים, ישנה התאמה בין אורכו של פין רפוי מתוח לבין אורכו של הפין במצב זקוף. עם זאת, מחקרים מצאו הבדלים דרסטיים בין אורך של פין מתוח לבין אורכו של פין זקוף.
מחקרים מדעיים נערכו בנוגע לאורכו של הפין הזקוף של האדם הבוגר. מחקרים שהסתמכו על מדידה עצמית, לרבות על תוצאות סקרים באינטרנט, דיווחו באופן עקבי על ממצאי אורך ממוצע גבוה יותר מאשר אלו שנתקבלו תוך שימוש בשיטות רפואיות או מדעיות לצורך ביצוע המדידות.
היקף.
ישנם מחקרים לגבי ההיקף של הפין הגברי במצב של זקפה, כאשר המדידות מתבצעות במרכזו של הפין. כמו במחקרי האורך, במחקרים שהסתמכו על מדידות שביצעו הנבדקים בעצמם נמצאו תוצאות מעט גבוהות יותר, בממוצע, לעומת מחקרים שבהם הנבדקים נמדדו על ידי אנשי צוות. במחקר שעוסק בגודלו של הפין, ואשר המדידות שבו בוצעו בסביבת מעבדה, נמצא כי ההיקף הממוצע של פין גברי בעת זקפה הוא 4.8 אינץ' (12.3 ס"מ), ומכאן שרוחבו הממוצע של פין זקוף הוא כ-1.5 אינץ' (4 ס"מ).
גודל בעת הלידה.
בעת הלידה, אורכו של הפין הממוצע כשהוא מתוח הוא כ-4 ס"מ, גודלו של הפין של 90% מהבנים שזה עתה נולדו יהיה בין 2.4 ל-5.5 ס"מ. בין הלידה ועד לגיל ההתבגרות הפין גדל באופן מוגבל. הגודל הממוצע בתחילת גיל ההתבגרות הוא 6 ס"מ, וכ-5 שנים מאוחר יותר הפין מגיע לגודלו המבוגר. וו.א. שונפלד פרסם עקומת צמיחה של הפין בשנת 1943.
גודל וגיל.
כותבי מחקר העוסק בגודלו של הפין הגיעו למסקנה כי "אורכו של פין רפוי הוא קצת פחות מ-4 ס"מ בזמן הלידה עם גידול מועט מאוד עד לגיל ההתבגרות, בו יש גדילה מובהקת".
חוקרים אינם מאמינים שקיים קשר בין גילו של אדם לגודל הפין שלו. "מחקרים בודדים הראו כי גודלו של הפין קטן יותר במחקרים המתמקדים בגברים מבוגרים, אך ויילי וארדלי לא מצאו הבדלים רבים כאשר הם אספו את התוצאות של מחקרים שונים [שנערכו במשך תקופה של 60 שנה]".
גודל וגובה.
בסקירה ספרותית שנערכה בשנת 2015 נמצא כי שני מחקרים מצאו מתאם חלש בין הגובה לבין גודל הפין הרפוי, שבעה מחקרים מצאו מתאם חלש בין הגובה לבין גודל הפין (במצב רפוי או זקוף) ושני מחקרים מצאו שלא קיים כלל מתאם בין הגובה לבין גודל הפין הרפוי.
גודל וגזע.
קיימת אמונה כי גודל הפין משתנה בהתאם לגזע, אך אמונה זו אינה נתמכת על ידי ראיות מדעיות. מחקר שנערך ב-2007 דיווח כי "אין רקע מדעי לתמיכה ב[אתוס] 'הפין הגדול' של אנשים שחורים". מחקר נוסף ציין כי בניגוד ל"אמונה הרווחת כי לאנשים שחורים יש בדרך כלל פינים גדולים יותר", במציאות "אין רקע מדעי משכנע" לתמוך ברעיון זה. בסקירה משנת 2015 עולה כי לא ניתן היה להסיק מסקנות כלשהן לגבי הקשר בין הגודל והגזע מהספרות הקיימת וכי יש צורך במחקר נוסף.
שונות.
גנטיקה, מחלות והפרעות.
ייתכן שלגנים מסוימים יש תפקיד בוויסות גודל הפין. בבני אדם, הגן AR, הממוקם על כרומוזום X ב Xq11-12, עשוי לקבוע את גודל הפין. גם לגן SRY, הממוקם על כרומוזום Y, עשוי להיות תפקיד בכך. שונות בגודל ניתן לייחס לעיתים קרובות למוטציות. מחסור של הורמון גדילה או גונדוטרופינים או דרגות קלות של חוסר באנדרוגן עלולים לגרום לפין להיות קטן, וניתן לטפל בכך באמצעות הורמון גדילה או טיפול בטסטוסטרון בשלבי הילדות המוקדמת.
פין של גבר בוגר באורך של פחות מ-7 ס"מ כשהוא במצב של זקפה מכונה ברפואה "מיקרו-פין" (micropenis). לכ-0.6% מהגברים יש מיקרו-פין. ישנם גם ניתוחים הזמינים כדי להגדיל את גודל הפין במקרים של מיקרו-פין אצל מבוגרים.
השפעות סביבתיות.
ישנן סברות כי ההבדלים בגודל הפין בין אנשים נגרמים לא רק על ידי גנטיקה, אלא גם על ידי גורמים סביבתיים כגון תרבות, דיאטה וחשיפה לחומרים כימיים או זיהום. הפרעה למערכת האנדוקרינית כתוצאה מחשיפה לחומרים כימיים נקשרת לעיוות גניטלי בשני המינים (כמו גם בעיות רבות אחרות). קיימים מקורות, על פיהם חומרים כימיים, בין אם סינתטיים (למשל, חומרי הדברה) ובין אם הם טבעיים (למשל, כימיקלים הנמצאים בשמן אזוביון) קשורים לדרגות שונות של הפרעה אנדוקרינית.
הן PCB והן DEHP קשורים לגודל פין קטן.
במחקר שנערך בשנת 2007 בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת אנקרה, נמצא כי גודל הפין עשוי לרדת כתוצאה מטיפול הורמונלי בשילוב עם רדיותרפיה. בנוסף, חלק מתרופות הפוריות המבוססות על אסטרוגן, כמו diethylstilbestrol (DES), נקשרו לאי-תקינות של איברי המין או לפין קטן יותר (microphallus).
תפיסות לגבי גודל הפין.
רקע היסטורי.
תפיסות בנוגע לגודלו של הפין הן תלויות תרבות.
התרבות והאמנות במצרים העתיקה נמנעו בדרך כלל מלהציג פינים גדולים, שנחשבו מגונים. עם זאת, הפפירוס הארוטי מטורינו מציג דמויות גבריות עם איברי מין גדולים במיוחד.
ביוון העתיקה האמינו כי פין קטן הוא אידיאלי. חוקרים מאמינים כי גודל הפין בקרב רוב היוונים הקדומים היה ככל הנראה דומה לגודלו בקרב רוב האירופים האחרים באותה התקופה, אך אמנים יווניים מציגים ביצירותיהם גברים בעלי פין קטן, לא נימול עם עורלה גדולה באופן לא פרופורציונלי, המעידים על כך שזה מה שנתפס כאידיאלי בעיניהם. פין גדול באמנות יוון העתיקה שמור באופן בלעדי לדמויות קומיות גרוטסקיות כגון סאטירים, מעמד של רוחות יער מחרידות דמויי סוסים, שמוצגות באמנות יוונית עם פין מסיבי בצורה אבסורדית. שחקני התיאטרון המציגים דמויות גבריות בקומדיה היוונית העתיקה כשהם לובשים פינים אדומים ענקיים, מזויפים, שהשתלשלו מתחת לתלבושותיהם; אלה נועדו להיות מגוחכים ונועדו על מנת שיצחקו עליהם. בקומדיה של אריסטופאנס "העננים", "מר ההגיון הבריא" מתאר את דמותו של פידיפידס כבעל מראה של הנער האידיאלי: "החזה נוצץ העור זוהר, / כתפיים רחבות, לשון קטנה, / ישבן גדול ופין זעיר."
במיתולוגיה היוונית, לפריאפוס, אל הפריון, היה פין גדול בצורה חריגה שתמיד היה זקוף לצמיתות. פריאפוס נתפס תמיד כדמות בעל מראה מחריד ולא מושך. סכוליה אודות "ארגונאוטיקה" מאת אפולוניוס מרודוס קובעת שלאחר שאפרודיטה, אמו של פריאפוס, ילדה אותו, היא הייתה כל כך מזועזעת מגודלם של הפין, הכרס והלשון שלו, שהיא נטשה אותו למות במדבר. רועה מצא אותו וגידל אותו כבנו. מאוחר יותר גילה פריאפוס כי הוא יכול להשתמש בפין המסיבי שלו כדי לסייע בגידול צמחים.
התייחסות לגודל הפין נרמזת גם בתנ"ך:
בתלמוד מוצגים ממדים לא שגרתיים של פרעה: "פרעה שהיה בימי משה הוא אמה וזקנו אמה ופרמשתקו אמה וזרת".
בספרות הערבית של ימי הביניים קיימת העדפה לפינים גדולים, כפי שמתואר באחד מסיפורי אלף לילה ולילה – "עלי עם האיבר הגדול". כסאטירה שנונה של הפנטזיה הזו כתב הסופר האפרו-ערבי מהמאה התשיעית אל ג'אחז: "אם אורך הפין היה סימן לכבוד, אז הפרד היה שייך לקורייש" (השבט שאליו השתייך מוחמד).
הנורדים מימי הביניים התייחסו לגודל הפין של הגבר כמדד לגבריות שלו. קמע קסמים נורדי מהמאה ה-13 מברגן, עשוי עץ עם כתובת באלפבית רוני, מבטיח למי שעונד אותו: "אתה תזיין ... וזה יהיה גדול יותר מזין של גבר וקטן יותר מזין של סוס". תיאור מהמאה ה-14 על חייו של אולף הקדוש מתאר פולחן פגאני, שבמהלכו נעשה שימוש בפין סוס משומר כ פולחן, אותו חברי כת היו מעבירים זה לזה כשהם יושבים במעגל, משבחים אותו ומעירים לגביו ולגבי שאר חברי הקבוצה רמיזות מיניות.
תפיסות של גברים כלפי עצמם.