יחסה של רוסיה (או בעבר: ברית המועצות) לחלקה הטורקי של קפריסין השתנה בתקופות שונות בהתאם לשינויים שחלו הן במישור הבינלאומי והן במישור הפוליטיקה הפנימית במדינה. בתקופת המלחמה הקרה, ברית המועצות ראתה באי קפריסין כלי אסטרטגי בעזרתו שאפה לנטרל את שליטת נאט"ו באזור (בה היו חברות יוון וטורקיה), זאת על ידי עידוד לאיחוד האי לכדי מדינה אחת, הפועלת בשיתוף פעולה עם הגוש הסובייטי. לאחר הכרזת צפון קפריסין על הקמתה של "הפדרציה הטורקית של צפון קפריסין", הצהירה ברית המועצות כי היא מכירה בשלטון הקפריסאי-יווני כשלטון הלגיטימי באי ותמכה בהצעת האו"ם ליצירת ועידה שמטרתה משא ומתן בין הצדדים.
לאחר התפרקות ברית המועצות, והקמתה של רוסיה, שמרה המדינה על קו אחיד בתמיכתה בקפריסין כמאוחדת, בהתאם לתפיסה הקפריסאית-יוונית. נטען כי האינטרס המובהק של רוסיה להכרה בשלטונות היוונים באי מקורו בקשרי המסחר הענפים של רוסיה עם קפריסין הדרומית באותה התקופה.
עם התחממות מערכת היחסים בין רוסיה לבין טורקיה בשנות ה-2000, פתחה רוסיה נציגות דיפלומטית בחלקה הצפוני של קפריסין. עם זאת, במשך השנים, פוטין המשיך להדגיש כי רוסיה תומכת במשא ומתן בין הצדדים. ניתן לראות כי בכל הנוגע ליחסי רוסיה כלפי קפריסין הטורקית, ישנו משקל רב ליחסים בין רוסיה לבין טורקיה, כאשר ככל שהיחסים חמים יותר, כך נוטה רוסיה יותר כלפי קפריסין הטורקית, ולהפך. עם זאת, רוסיה לא הכירה באופן רשמי עד לימים אלו בעצמאותה של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, ומהווה גורם התומך במשא ומתן ישיר בין הצדדים.
ישראל.
לישראל עניין רב בנעשה בקפריסין, ובאופן כללי בסוגיה ישראל תומכת בקפריסין (היוונית). ברמה האסטרטגית, מדובר במדינה לא-ערבית הקרובה ביותר מבחינה גאוגרפית, לפתרון הסכסוך באי השלכות גם עליה. יחסי ישראל–קפריסין (היוונית) התהדקו במקביל להתהדקות יחסי יוון–ישראל והתערערות יחסי טורקיה–ישראל משנת 2010 (פרשת "מאווי מרמרה").
צבא וביטחון.
פיקוד כוחות הביטחון מורכב מכוח 8,000 כוחות חזקים המורכבים בעיקר מגברים טורקיים-קפריסאים המגויסים בגילאי 18–40. ישנו גם כוח מילואים נוסף המורכב מכ-10,000 קו ראשון ו-16,000 קו שני - חיילים שהתגייסו עד גיל 50. פיקוד כוחות הביטחון תלוי מאוד בבעלות בריתו הטורקית של האי, שממנה הוא שואב חלק גדול מחיל הקצינים שלו. הוא מובל על ידי תא"ל שנשאב מהצבא הטורקי. הצבא פועל כיחידה המופקדת בעיקר על הגנה על גבול צפון קפריסין מפני פלישות קפריסאיות יווניות ושמירה על ביטחון פנים בצפון קפריסין. בנוסף, כוחות הצבא הטורקי היבשתיים מחזיקים את כוח השלום הטורקי בקפריסין המורכב מכ-30,000-40,000 בשתי אוגדות: ה-28 וה-39. כוח זה מצויד במספר לא מבוטל של טנקים מסוג M48 Patton מתוצרת ארצות הברית וכלי נשק ארטילריים. גם לחיל האוויר הטורקי, הצי הטורקי ומשמר החופים הטורקי יש נוכחות בצפון קפריסין. אף שהוא באופן רשמי חלק מהצבא הטורקי הרביעי, שבסיסו באיזמיר, מפקד כוח השלום הטורקי בקפריסין מדווח ישירות לסגל הכללי הטורקי באנקרה, בשל המצב הרגיש בקפריסין. כוח השלום הטורקי של קפריסין נפרס בעיקר לאורך הקו הירוק ובמקומות שבהם עלולים להתרחש נחיתות אמפיביות עוינות. נוכחותו של צבא טורקיה בקפריסין שנויה במחלוקת רבה, לאחר שהוקעה ככוח כיבוש על ידי הרפובליקה של קפריסין והקהילה הבינלאומית. מספר החלטות של מועצת הביטחון של האו"ם קראו לכוחות הטורקיים לסגת. מחקרים כלכליים מצאו כי לנוכחות הצבאית בצפון קפריסין השפעה מובהקת על הצמיחה הכלכלית.
גאוגרפיה.
בצפון קפריסין שטח של 3,355 קמ"ר (1,295 מ"ר), המהווה בערך שליש מהאי. 75 ק"מ מצפון שוכנת טורקיה, סוריה שוכנת 97 ק"מ מזרח. צפון קפריסין שוכנת בין קווי הרוחב
34° ו-36° N, ואורכי הרוחב 32° ו-35° E.
קו החוף של צפון קפריסין כולל שני מפרצים: מפרץ מורפו ומפרץ פמגוסטה, ויש ארבע מפרציות: קייפ אפוסטולוס אנדראס, קייפ קורמקיטיס, קייפ זייטין וכף קאסה, כאשר קייפ אפוסטולוס אנדראס הוא נקודת הקצה של חצי האי קרפאז. רכס ההרים קירניה הצר שוכן לאורך קו החוף הצפוני, והנקודה הגבוהה ביותר בצפון קפריסין, הר סלווילי, שוכן רכס הרים זה בגובה של 1,024 מטר (3,360 רגל). מישור מסוריה, המשתרע מרובע גוזליורט עד קו החוף המזרחי הוא נוף מכונן נוסף. מישורי מסוריה מורכבים משדות פשוטים וגבעות קטנות, וחוצים אותם כמה נחלים עונתיים. החלק המזרחי של המישור משמש לחקלאות יבשה, כמו גידול חיטה ושעורה, ולכן הם בעיקר ירוקים בחורף ובאביב, בעוד שבקיץ הופכים לצהובים וחומים.
56.7% מהאדמות בצפון קפריסין מוקדשות לחקלאות.
כלכלה.
כלכלת צפון קפריסין נשלטת על ידי מגזר שירותים (69% מהתמ"ג בשנת 2007) הכולל את המגזר הציבורי, מסחר, תיירות וחינוך. ההכנסות שצבר מגזר החינוך בשנת 2011 היו 400 מיליון דולר. התעשייה תורמת 22% מהתמ"ג והחקלאות 9%. הכלכלה של צפון קפריסין מבוססת על גישת שוק חופשי. ההתפתחות הכלכלית מושפעת לרעה מהבעיה המתמשכת בקפריסין. צפון קפריסין נמצאת תחת אמברגו בינלאומי שכן הרפובליקה של קפריסין, כרשות מוכרת בינלאומית, הכריזה על שדות תעופה ונמלים באזור שלא בשליטתה האפקטיבית סגורה. כל המדינות החברות באו"ם מלבד טורקיה מכבדות את סגירת הנמלים ושדות התעופה. כתוצאה מכך, צפון קפריסין תלויה מאוד בתמיכה הכלכלית הטורקית והיא עדיין תלויה בהעברות כספיות מממשלת טורקיה.
בצפון קפריסין נעשה שימוש בלירה הטורקית כמטבע הרשמי והמקשר בין כלכלתה לבין זו של טורקיה. מאז שהרפובליקה של קפריסין הצטרפה לאירו ותנועת העמים בין הצפון לדרום הפכה חופשית יותר, האירו נמצא גם הוא בתפוצה רחבה. הייצוא והיבוא צריכים לעבור דרך טורקיה; בעוד האיחוד האירופי הבטיח לפתוח את הנמלים לאחר תוכנית אנאן, דבר זה נחסם על ידי הרפובליקה של קפריסין וייצוא דרומה, אם כי מבחינה טכנית אפשרי, נותר בלתי מעשי. למרות האילוצים שנבעו מהיעדר ההכרה הבינלאומית, שיעורי הצמיחה הנקובים בתמ"ג במשק בשנים 2001–2005 היו 5.4%, 6.9%, 11.4%, 15.4% ו-10.6% בהתאמה. קצב הצמיחה הריאלי בשנת 2007 נאמד בכ-2%. צמיחה זו הגיעה בעקבות היציבות היחסית של הלירה הטורקית והתנופה בענפי החינוך והבנייה. בין השנים 2002–2007, התוצר הלאומי הגולמי לנפש יותר משילש את עצמו, מכ-4,409 דולר בשנת 2002 ל-16,158 דולר אמריקני. הצמיחה נמשכה לאורך שנות 2010, עם שיעורי צמיחה ריאלי של 3.7%, 3.9%, 1.8% ו-1.1% בהתאמה בשנים 2010–2013. שיעור האבטלה ירד במהלך שנות ה-2010 ועמד על 8.3% בשנת 2014. בשנת 2011 מכרה צפון קפריסין חשמל לרפובליקת קפריסין בעקבות פיצוץ בדרום האי שהשפיע על תחנת כוח גדולה. פרויקט אספקת המים בצפון קפריסין, שהושלם בשנת 2015, מיועד לספק מים לשתייה והשקיה מדרום טורקיה דרך צינור מתחת לים התיכון.
שיחות טלפון בינלאומיות מנותבות באמצעות קוד חיוג טורקי (+90 392) מכיוון שלצפון קפריסין אין קוד מדינה משלה או קידומת ITU רשמית. בדומה לטלפון, אין לצפון קפריסין תחום אינטרנט משל עצמה והיא נמצאת תחת התחום הטורקי ברמה השנייה. טיפול בפריטי דואר נעשה דרך מרסין 10, טורקיה, שכן איחוד הדואר האוניברסלי אינו מכיר בצפון קפריסין כישות נפרדת. מפעילי רדיו חובבים משתמשים לפעמים בגלי רדיו לשידור לציבור אך אין להם כל אפשרות לפרסום או כל אשראי תפעולי אחר.
רוב הקפריסאים הטורקיים (99%) הם מוסלמים סונים. צפון קפריסין היא מדינה חילונית. אלכוהול נצרך לעיתים קרובות בתוך הקהילה. הנשים הקפריסאיות-טורקיות בדרך כלל אינן מכסות את ראשן בחיג'אב. כמה מסורות מוסלמיות עדיין ממלאות תפקיד בקהילה, לדוגמה, בהתאם לאמונות האסלאם, הזכרים הצפון קפריסים בדרך כלל כן נימולים.
בצפון קפריסין קהילה יהודית קטנה המונה עשרות משפחות והרב חיים הלל אזימאוו משמש כרב הראשי של הקהילה ושליח חב"ד במדינה מאז 2008.
חינוך.
מערכת החינוך בצפון קפריסין מורכבת מחינוך קדם-יסודי, חינוך יסודי, השכלה תיכונית והשכלה גבוהה. חמש שנות לימוד יסודי חובה.
מועצת ההסמכה והתיאום של הערכת תכנון השכלה גבוהה (YÖDAK) של צפון קפריסין היא חברה ברשת הבינלאומית לסוכנויות אבטחת איכות בחינוך הגבוה (INQAAHE).
בשנת 2013 היו 63,765 סטודנטים מאוניברסיטאות מ-114 מדינות בתשע אוניברסיטאות בצפון קפריסין. בשנת 2014 מספר הסטודנטים עלה ל-70,004, (15,210 קפריסאים טורקיים; 36,148 מטורקיה; 18,646 סטודנטים בינלאומיים): אוניברסיטת מזרח (NEU), האוניברסיטה האמריקאית גירן, האוניברסיטה הטכנית של המזרח התיכון-TRNC, האוניברסיטה האירופית של לפקה, האוניברסיטה הבינלאומית בקפריסין, האוניברסיטה המזרח-תיכונית (EMU), האוניברסיטה הטכנית של איסטנבול-TRNC, אוניברסיטת קרפזיה הים-תיכונית ואוניברסיטת קירניה. כולם הוקמו מאז 1974. EMU היא אוניברסיטה מוכרת בינלאומית מוסד להשכלה גבוהה עם יותר מ-1000 חברי סגל מ-35 מדינות. 15,000 סטודנטים ב-EMU המייצגים 68 לאומים. 8 האוניברסיטאות אושרו על ידי מועצת ההשכלה הגבוהה בטורקיה. האוניברסיטה המזרח תיכונית ואוניברסיטת המזרח הקרוב הן חברות מלאות באיגוד האוניברסיטה האירופית. EMU חברה מן המניין בקהילה של אוניברסיטאות ים תיכוניות, אוניברסיטאות הפדרציה של העולם האסלאמי, האיגוד הבינלאומי לאוניברסיטאות והמועצה הבינלאומית לעמותות עיצוב גרפי שדורגה כאוניברסיטה הטובה ביותר באי ובין 500 המובילים באירופה. אוניברסיטת גירן האמריקאית, בעיר החוף הצפונית קירניה, פתחה קמפוס בקנטרברי, בריטניה בשנת 2009 והוסמכה על ידי מועצת ההסמכה הבריטית בשנת 2010.