לא נותרו ניצולים מיחידת 731. ב-1945, עם התקרבות הצבא האדום לבסיס היחידה, הורה אישאיי על הריגת 150 הניצולים שהיו באותה עת בבסיס היחידה והשמדת מסמכים. אישיאי לא הועמד לדין על מעשיו; הוא חתם עם ארצות הברית על הסכם אי-העמדה לדין וחסינות תמורת שיתוף הממצאים המחקריים והרפואיים יקרי הערך שבידיו. ב-6 במאי 1947 כתב דאגלס מקארתור לוושינגטון שניתן להשיג מידע נוסף, אף הצהרות מפי אישיאי עצמו, על ידי הבהרה שהמידע יסווג כמידע מודיעיני ולא ישמש כראיה במשפטי פשעי המלחמה.
דיוויזיית הפרשים של המשמר (האימפריה הגרמנית)
דיוויזיית הפרשים של המשמר (בגרמנית: Garde-Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה אדולף פון שטורק. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים הראשון, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השלישית. בדצמבר של אותה שנה היא הועברה לכוחות משמר הגבול, והוצבה על הגבול עם הולנד. ב-30 ביוני 1915 הועברה לחזית המזרחית. הדיוויזיה עברה ארגון מחדש במהלך המלחמה, ובהדרגה הפכה בפועל לדיוויזיית חי"ר מוחלשת. באפריל 1918 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, ולחמה במסגרת קורפוס המילואים ה-6 אשר היה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה.
הקורפוס ה-18 (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס ה-18 (בגרמנית: XVIII. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-1 באפריל 1899 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה אוסקר פון לינדספויט. מטה הקורפוס היה בפרנקפורט, וחייליו גויסו מהדוכסות הגדולה של הסן וממחוז ויסבאדן. בשנת 1900, שנה לאחר הקמתו, מונה לראש מטה הקורפוס גאורג פון דר מרוויץ. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היה הקורפוס תחת פיקודו של דדו פון שנק כחלק מהארמייה הרביעית. הוא לחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה השנייה, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. לאחר מכן לחם עם הארמייה הראשונה בקרב על הסום, ובהמשך לחם שוב כחלק מהארמייה השנייה. לקראת סיום המלחמה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת הארמיות רופרכט, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס ב-30 בספטמבר 1919.
יחסי בנגלדש–הוותיקן
יחסי בנגלדש–הוותיקן הם היחסים הדיפלומטיים המתקיימים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש והוותיקן. לבנגלדש יש שגריר בוותיקן, והוותיקן מחזיק שגרירות בדאקה. הנונציו (שגריר הוותיקן) הוא איש דת בדרגת ארכיבישוף הנקרא שליח אפוסטולי. שגריר בנגלדש הנוכחי בוותיקן הוא עבדאללה חנן, ושליח הוותיקן בבנגלדש הוא ג'ורג' קוצ'ארי.
שני אפיפיורים ביקרו בבנגלדש לאורך השנים. ב-1970 ביקר פיוס השישי בארץ שאז עוד הייתה תחת שלטון פקיסטן, ובנובמבר 1986 ביקר בה יוחנן פאולוס השני. ראש ממשלת בנגלדש הסינה ואזד ביקרה בוותיקן פעם אחת.
יחסי איראן–הוותיקן
יחסי איראן–הוותיקן הם היחסים הדיפלומטיים המתקיימים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין קריית הוותיקן.
סקירה כללית.
המגעים הראשונים בין מדינת האפיפיור לבין ממלכת פרס החלו כבר בתקופת שלטונו של עבאס שאה הראשון אשר שלח שליחים אל האפיפיור. הוותיקן מקיים יחסים רשמיים עם איראן מאז 1954, ויחסים אלו נשמרו גם לאחר המהפכה האיראנית. ב-1979 שלח האפיפיור פיוס השנים עשר שליח כדי לסייע בפתרון משבר בני הערובה באיראן. כיום מחזיקה איראן שגרירות בוותיקן. היחסים בין שתי המדינות נחשבים לחמים למדי חרף העובדה שאיראן היא רפובליקה אסלאמית-שיעית, מאידך - כיוון שתי הישויות הן ישויות בהן לדת יש מעמד עליון, יש ביניהן שותפות ברמה האידאולוגית. יש אף המוצאים הקבלות בין הפילוג השיעי-סוני באסלאם לפילוג הקתולי-פרוטסטנטי בנצרות.
ב-2008 הצהיר מחמוד אחמדינז'אד שהוותיקן הוא "כוח חיובי לצדק ולשלום". באוקטובר 2010 פנה אחמדינז'אד לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר, והצהיר שהנוצרים והמוסלמים צריכים לפעול יחדיו כדי להיאבק בחילוניות והחומריות בעולם. באותה הזדמנות, שיבח אחמדינז'אד את האפיפיור על כך שביקר כומר אמריקאי שאיים לשרוף את הקוראן. בנובמבר של אותה שנה האפיפיור שלח מכתב תשובה בו המליץ על הקמתה של ועדה איראנית-אפוסטולית משותפת על מנת להסדיר את מעמדה של הכנסייה הקתולית באיראן.
נשים בשואה
ישיבת נזר ישראל
ישיבת נזר ישראל היא ישיבה חרדית שמיועדת לחוזרים בתשובה. הישיבה שוכנת ברחוב אור החיים במודיעין עילית. בישיבה לומדים כמאתיים בחורים ואברכי כולל. בראשותה עומד הרב מנשה עוזרי. נשיא הישיבה היה הרב אהרון לייב שטיינמן.
תולדות הישיבה ואופייה.
הישיבה נוסדה בשנת ה'תש"ס (2000) על ידי הרב מנשה עוזרי, תלמידו של הרב שך, והיא קרויה על שם סבו הרב ישראל עוזרי. הישיבה מיועדת לתלמידים חוזרים בתשובה מכלל העדות. שיטת הלימוד בישיבה היא דרך הפלפול והעיון הנוהגת בעולם הישיבות הליטאי.
משגיח הישיבה הוא הרב יצחק פנגר, מרצה בערכים.
בשונה מישיבות רגילות החלוקה ל"שיעורים", כלומר לכיתות, היא על פי רמת התלמידים ולא לפי גיל. ישנם ארבעה "שיעורים" וקיבוץ. ההספק השבועי ב"עיון" הוא כעמוד גמרא בשבוע וכשני דפים ב"בקיאות".
רוב מוחלט של בוגרי הישיבה משתלבים לאחר מכן בציבור החרדי. ישנה קהילה במודיעין עילית של בוגרי הישיבה ורבניה.
פול רדי
פול רדי (באנגלית: Paul Ready) הוא שחקן בריטי. הוא ידוע בעיקר מהופעותיו על במת התיאטרון, אבל מופיע גם בטלוויזיה, ברדיו ובסרטי קולנוע. ב-2003 זכה רדי בפרס על שם איאן צ'ארלסון.
ביוגרפיה.
רדי נולד בברמינגהאם וגדל בעיר הרבורן. הוא למד בבית הספר "King Edward VI Five Ways" בעיר.
בגיל 17 שיחק רדי בתפקיד רומיאו בהפקה של התיאטרון הלאומי לנוער של "רומיאו ויוליה" בתיאטרון בלומסברי בלונדון, לצדה של רוזמונד פייק שגילמה את יוליה. רדי למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
רדי הוא שחקן קבוע בתיאטרון המלכותי הלאומי ובתיאטרון רויאל קורט. תפקידיו בתיאטרון כוללים דמויות ראשיות במחזה "מייג'ור ברברה" ו"ז'אן ד'ארק" (שניהם של ג'ורג' ברנרד שו), ובמחזה "Time and the Conways". בווסט אנד שיחק רדי במחזה "קן הקוקיה" בכיכובו של כריסטיאן סלייטר.
ב-2013 זכה רדי להכרה רחבה כששיחק בסדרת הטלוויזיה "אוטופיה".
ב-2018 ישתתף רדי בתפקיד הנרי גודסיר בסדרה בת 10 פרקים בשם "הטרור", המבוססת על ספרו רב המכר של דן סימונס.
חיים אישיים.
רדי נשוי לשחקנית מישל טרי. לני הזוג בת אחת.
מוחמד חסין
רז נזרי
רז נזרי (נולד בכ"ב בתשרי ה'תשל"ג; 29 בספטמבר 1972) הוא משפטן ישראלי אשר שימש כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני ניהול ותפקידים מיוחדים, וכמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני משפט פלילי ולענייני משפט ציבורי-חוקתי.
ביוגרפיה.
נזרי נולד וגדל במעלות תרשיחא, בן לשלמה ואמי נזרי, שניהם מנהלי בתי ספר ואנשי חינוך. למד בישיבה התיכונית מדרשית נעם בפרדס חנה, ולאחר מכן למד מספר חודשים בישיבת מרכז הרב בירושלים ובישיבת הגולן בחיספין ברמת הגולן. שירת כלוחם בחטיבת גולני. למד באוניברסיטת בר-אילן במסלול הישיר למצטיינים לתואר ראשון במשפטים ובמדעי המדינה ותואר שני במשפטים. את שני תאריו סיים בהצטיינות יתרה.
לאחר התמחות בלשכת היועץ המשפטי לממשלה, שימש בין השנים 2001–2011 כעוזרם וכעוזרם הבכיר של שלושה יועצים משפטיים - אליקים רובינשטיין (עד 2003), מני מזוז (עד 2010) ויהודה וינשטיין (עד 2011). במסגרת תפקידו סייע ליועץ בתיקים פליליים וביטחוניים, וכן בענייני ייעוץ וחקיקה בתחום הפלילי. כן טיפל בנושאים מתחום המשפט החוקתי והמנהלי, משפט בינלאומי ונושאים נוספים.
בין הסוגיות המרכזיות שליווה: מסמך הרפז, יואב גלנט, ראשי הממשלה אריאל שרון (פרשת האי היווני) ואהוד אולמרט, הנשיא משה קצב, השרים חיים רמון, צחי הנגבי (פרשת המינויים הפוליטיים), אברהם הירשזון ושלמה בניזרי, חברי הכנסת עזמי בשארה ויחיאל חזן (פרשת ההצבעות הכפולות), הרב הראשי לישראל יונה מצגר, פרשת ענת קם ואורי בלאו, פרשת עמותות ברק, "פרשת מזרחי" (האזנות הסתר במשטרה); ליאורה גלט-ברקוביץ (הדלפת פרשת סיריל קרן), אלחנן טננבוים, מרדכי ואנונו, וכן ריכז הטיפול בלשכת היועץ בנושאים כמו האזנות סתר בשב"כ ובמשטרה, סיכולים ממוקדים, נוהל שכן, טיפול בעבירות הסתה והמרדה, ליווי משפטי של תוכנית ההתנתקות ועוד.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט פלילי).
ביוני 2011 מונה נזרי למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט פלילי), תחילה תחת היועץ יהודה וינשטיין והחל מ-2016 תחת אביחי מנדלבליט. במסגרת תפקידו היה אחראי על הכנה וקידום חקיקה בתחום הפלילי, לרבות סדר הדין הפלילי ודיני הראיות. בין החוקים המרכזיים בהם טיפל ניתן למנות את חוק המאבק הטרור, חוק החיפוש; חוק הבניית ענישה, תיקונים לחוק המרשם הפלילי, חוק נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות, חוק החילוט, הטיפול בשובתי הרעב, תיקון לעבירת ההסתה לאלימות, הרפורמה בעבירות המתה, פרסומים מחקירות, הסדר מותנה, חסיון חומר מודיעיני, אחריות פלילית של תאגידים, אכיפה חלופית – עיצומים כספיים, התאמת המשפט הפלילי למשפט הבינלאומי, ועוד.