לסוציומטריה תחת תחום הסוציולוגיה שני ענפים עיקריים: סוציומטריה מחקרית וסוציומטריה מעשית. סוציומטריה מחקרית היא מחקר פעיל של הרשתות הסוציו-רגשיות של מערכות יחסים תוך שימוש בממדים מוגדרים, למשל: ליד מי בקבוצה זו היית רוצה לשבת בעבודה? ממי בקבוצה היית מבקש עזרה בבעיה בעבודה? לדעתך, מי בקבוצה היה עונה על צפיותיך ממנהיג בפרויקט הקרוב?
סוציומטריה מחקרית, שנקראת גם "מחקר רשתות", עוסקת בתבניות יחסים באוכלוסיות קטנות וגדולות, כמו ארגונים או שכונות. סוציומטריה מעשית נעזרת במגוון שיטות על מנת לתמוך ולעזור לאנשים וקבוצות להרחיב ולפתח את רשתות היחסים הפסיכו-חברתיות הקיימות בקבוצה. בעזרת יישום שני ענפים אלו ניתן להפיק ספונטניות ויצירתיות טובה יותר של אנשים וקבוצות.
מבחן סוציומטרי ככלי להערכת עובדים.
כאמור, כוחה העיקרי של השיטה היא מהימנותה, הנובעת מהעובדה שהציון שמקבל אדם מורכב משקלול מספר הערכות. שיטה זו מאפשרת הערכה לא רק בין עמיתים באותה רמה, אלא ניתנת לעובדים היכולת גם להעריך את הממונים עליהם, בניגוד לשיטות אחרות בהן הממונה הוא המעריך את העובד.
המבחן הסוציומטרי.
קיימות שתי שיטות עקריות של הערכת עמיתים:
קיימת הבחנה בין ממד דיאגנוסטי, אשר מתקשר לדיווח על פעולות העבר, לבין ממד פעיל אשר מתקיים בהווה ובנוכחות הקבוצה בה מתקבלות ההחלטות. שאלות הממד הפעיל, הן בעלות ערך רב במיוחד אם הן בעלות חשיבות לחברי הקבוצה בזמן מבחן ההערכה.
ארבעה קווים מנחים להערכה סוציומטרית:
רצוי להשתמש במבחן הסוציומטרי לצורך איבחון נוסף ולא ככלי האיבחון היחידי, על מנת למנוע הערכה לא אובייקטיבית של עובד על ידי עמיתיו.
אבחון ברמת הקבוצה.
המערכת הסוציומטרית מאפשרת לאבחן אשכולות בתוך הקבוצה כאשר בקבוצה ישנם אשכולות מונחתים (ההנהלה מגדירה צוותי עבודה).
אבחון ברמת הפרט.
תפקידים נפוצים בניתוח הסוציומטרי ברמת הפרט:
תחנת הרכבת רינתיה
תחנת הרכבת רינתיה (בערבית: رنتيّة, רנתיה, באנגלית: Rantiya) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין לוד לראש העין, בפאתי המושב רינתיה ובסמוך למושבים גבעת כ"ח ובני עטרות.
היסטוריה.
התחנה הוקמה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה במסגרת הנחת המסילה מעפולה דרך טולכרם, ראס אל עין (כיום ראש העין), לוד אל באר שבע וממנה אל חצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי נגד הבריטים. התחנה הוקמה ליד הכפר הערבי רנתיה ככל הנראה לצרכים תפעוליים. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, שירתה התחנה את תושבי הכפר (במרחק קצר ממנה, קרוב יותר למושבה וילהלמה, הייתה נקודת עצירה נוספת) במסגרת הקו חיפה - לוד - קנטרה שהופעל על ידי הרכבת המנדטורית. שירות הרכבות בתחנות הופסק ב-1933 והתחנה הטורקית נהרסה ולא נותרו ממנה שרידים. עם פתיחת הקו מחיפה דרך תל אביב לירושלים בתחילת שנות ה-50 שימשה התחנה כתחנת רכבת תפעולית לצורך מפגשי רכבות ובמקום הוקם מבנה דו קומתי ששימש את עובדי התחנה. באותן שנים נסללה שלוחה מהתחנה לכיוון דרום-מזרח, על בסיס התוואי של מסילה צרה (762 מ"מ) שהוקמה על ידי הבריטים בשלהי מלחמת העולם הראשונה, אל מחצבות באזור המושבים טירת יהודה וברקת, מהן הוסעו ברכבות משא חומרי גלם לבנית נמל אשדוד. בשנות ה-60 נפסק השימוש בשלוחה ועם הזמן היא נהרסה לחלוטין, אך תחנת רינתיה המשיכה לשמש כתחנה תפעולית עד לסגירת קו הרכבת לירושלים בשנות ה-90. לאחר שדרוג המקטע הדרומי של המסילה המזרחית בשנים 2002–2003, נשארה במקום מסילה בודדה, כך שלמעשה גם התחנה התפעולית אינה קיימת עוד ובמקום נותר רק מבנה התחנה התפעולית.
תוכניות עתידיות.
במסגרת פיתוח מסילות הרכבת ותכנון מחדש של המסילה המזרחית נשקלת הפעלתה מחדש של התחנה.
ליטוקוואה טומאינג
ליטוקוואה טומאינג (Litokwa Tomeing; 14 באוקטובר 1939 – 12 באוקטובר 2020) היה נשיא איי מרשל בין השנים 2008–2009. קודם לכן כיהן כשר בממשלה וכיו"ר בית הנבחרים.
ביוגרפיה.
טומאינג נולד באיי מרשל והתחנך בבתי ספר קתוליים. בשנת 1961 הוא סיים את לימודיו התיכוניים והחל לעבוד בהוראה וכמנהל בית ספר עד 1973. בשנים 1970–1972 הוא למד לימודי תואר ראשון בשלוחה של אוניברסיטת הוואי. במקביל לעבודתו בתחום החינוך וללימודיו האקדמיים החל טומאינג לעסוק בפעילות פוליטית. בשנים 1965–1969 הוא כיהן כראש עיריית ווג'ה.
בשנת 1974 עבר טומאינג לחיות במג'ורו והמשיך לעסוק בתחום ההוראה. באותה שנה הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של איי מרשל וכיהן בו עד להכרזת עצמאותם בשנת 1978. כחבר הפרלמנט הוא נשלח, בשנת 1976, לוועידת החוקה של מיקרונזיה ובשנת 1978 כיהן כחבר בוועידת החוקה של איי מרשל. לאחר קבלת עצמאותם של האיים נבחר טומאינג בשנית לכהן כחבר בית הנבחרים.
כהונתו בבית הנבחרים נמשכת משנת 1979 ועד היום. במהלך השנים החזיק טומאינג בתפקידים שונים: סגן יו"ר בית הנבחרים (1992–1995), השר המקשר בין נשיא המדינה לאיים (1996–1998) ויו"ר בית הנבחרים (2000–2008).
בסמוך למועד הבחירות, בשלהי שנת 2007, עזב טומאינג את המפלגה הדמוקרטית המאוחדת ונבחר בבחירות אלו מטעם מפלגת העם המאוחדת. לאחר הוודע תוצאות הבחירות הועמד טומאינג כמועמד לנשיאות המדינה והרכיב את ממשלתו בינואר 2008. באוקטובר 2009 נחל טומאינג תבוסה בהצבעת אי אמון בבית הנבחרים וסיים תפקידו.
טומאינג נפטר ב-12 באוקטובר 2020. הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.
תחנת הרכבת כפר ג'יניס
תחנת הרכבת כפר ג'יניס או תחנת הרכבת תעופה (שם קודם באנגלית Kafr Jinis) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין לוד לראש העין, ממזרח לנמל התעופה בן-גוריון ובסמוך למקום בו נמצאים בימינו מתקני התעשייה האווירית, איירפורט סיטי וצומת אלעל. התחנה עתידה לשוב ולפעול עם פתיחתה המחודשת של המסילה המזרחית החדשה בשנת 2026.
היסטוריה.
התחנה נושאת את שמו של כפר ג'נס, שהיה מיושב בתקופה הממלוכית ובתקופה העות'מאנית. חלק מהכנסות המיסים של כפר ג'נס הוקדשו למוסד העימארה אל-עאמרה, מוסד הצדקה הגדול שהקימה הורם סולטאן, אשתו המועדפת של סולימאן הראשון בירושלים בתקופה העות'מאנית.
בזמן מלחמת העולם הראשונה הוקמה על ידי הטורקים המסילה המזרחית. במהלך כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים בנו כוחות ההנדסה מסילות ברזל ששימשו כקווי אספקה אל החזית. לאחר כיבוש לוד ורמלה והמשך התקדמות הכוחות צפונה, הוקמה במקביל למסילה המזרחית מסילה צרה ברוחב 2.5 רגל (כ-762 מ"מ) מתחנת הרכבת לוד אל תחנת ראש העין. בסמוך לכפר ג'יניס התפצלה ממנה לכיוון מזרח מסילה עד לכפר א-לובאן שנבנתה דרך בית נבאלא, לאורך נחל בית עריף. לאחר המלחמה הורחבה המסילה המזרחית לרוחב תקני והמסילה הצרה פורקה. על בסיס התוואי לא-לובאן נבנתה שלוחה ברוחב תקני בת 4.5 קילומטרים לבסיס הצבאי שהוקם בסמוך לבית נבאלא. בסמוך לנקודת ההתפצלות הוקמה תחנת רכבת ששירתה את תושבי המקום כמו גם את נמל התעופה שהוקם בסמוך, אך שרות הנוסעים הופסק ביולי 1933. בזמן מלחמת העולם השנייה נבנתה שלוחה נוספת מעט מצפון לתחנה לכיוון מערב אל הבסיס הצבאי בתל השומר (אז תל ליטווינסקי). השימוש בשתי השלוחות הופסק אחרי מלחמת העצמאות, אך התחנה המשיכה לשמש תחת השם "תעופה" עוד מספר שנים רכבות משא שהובילו דלק לשדה התעופה ושמשה גם כתחנת רכבת תפעולית, אך השימוש בה נפסק בשנות ה-50.
במקום יש מסילה בודדת וניתן לראות בצד המסילה שרידים של מספר מבנים ישנים ששימשו את התחנה. באזור בית עריף, כפר טרומן ושוהם ניתן למצוא שרידי סוללה וגשרים של השלוחה לבית נבאלא ולא-לובאן. כ-2.5 קילומטרים מדרום למקום התחנה, חוצה מסילת ירושלים - גנות את המסילה המזרחית, כאשר הראשונה מחוברת לאחרונה בקשת מסילתית מכיוון נמל התעופה בן-גוריון לכיוון לוד. חיבור הקשת לקו הרכבת למודיעין קיבל את השם "צומת תעופה מערב" והחיבור למסילה המזרחית קיבל את השם "צומת תעופה דרום", המשמרים את השם העברי של הצומת ההיסטורי בתחנה.
חידוש התחנה.
במסגרת פיתוח מסילות הרכבת ותכנון מחדש של המסילה המזרחית החדשה מתוכננת הפעלתה מחדש של התחנה. תחנת הרכבת "תעופה" אמורה לשרת את תושבי היישוב שוהם, איירפורט סיטי ואת עובדי התעשייה האווירית שנמצאת בסמוך. תחנה זו מתוכננת להיפתח עם חנוכת המסילה המזרחית החדשה בשנת 2026.
באוקטובר 2019 פרסמה רכבת ישראל מכרזים בקטע D בפרויקט המסילה המזרחית החדש. המכרז כולל את תכנונה של תחנת תעופה החדשה ביחד עם גשר להולכי רגל אל קריית שדה התעופה המתוכנן לעבור מעל כביש 40 ואת שדרוג והכפלתה של מסילת הרכבת באורך 7.5 ק"מ בין התחנה לכיוון תחנת הרכבת לוד. מקטע הפרויקט הצפוני לתחנה הוא מקטע C והוא כולל בין היתר את הכפלתה של מסילה באורך 17 ק"מ עד לאזור ראש העין.. שדרוג המסילה יכלול אף הפרדה מפלסית מתחת למחלף אל על העתידי.
בטלה חברתית
בטלה חברתית או בטלנות חברתית היא תופעה שמתרחשת בביצוע משימה בעבודה קבוצתית בה היחיד משקיע פחות מאמץ מאשר היה משקיע לו היה מבצע את העבודה לבדו. זו הסיבה לכך שלעיתים קבוצות מתפקדות פחות טוב מאשר סך הביצועים של חבריהן בעבודה אינדיבידואלית. הנטייה לסמוך על עבודתם של אחרים גוררת השקעת פחות מאמצים מצד היחיד. מחקרים מראים כי תופעת הבטלה החברתית נמצאת במידה מסוימת בכל קבוצה, בין אם היא מתפקדת היטב או בעלת תפקוד לקוי. קיימת סבירות גבוהה יותר להימצאות בטלה חברתית בחברות בהן הדגש הוא על הפרט מאשר בחברות בהן הדגש הוא על הקבוצה הקולקטיבית.
מקור המונח.