אל על מתאפיינת בהשקעה רבה באבטחת מטוסיה לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בכל מטוס אל על בזמן הטיסה יש לפחות איש ביטחון חמוש אחד בלבוש אזרחי, הנקרא "מטוסאי" ואחראי על הביטחון במטוס. תא המטען של מטוסי אל על מחוזק בפלדה, הגישה אל תא הטייס היא דרך דלת כפולה שבה הדלת הראשונה נפתחת על ידי קוד סודי, ודלת שנייה שנפתחת לאחר סגירת הראשונה וקבלת אישור כניסה מהטייס.
העלות השנתית של אבטחת אל על מחוץ לישראל היא מעל 500 מיליון שקלים בשנה, ומדינת ישראל נושאת בעלות זו.
ב-2012 הוכרזה אל על כמונופול במתן שירותי אבטחת תעופה.
שבט בנימין
שבט בנימין הוא אחד משנים-עשר שבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך והוא מצאצאי האם הרביעית, רחל.
בן לשבט בנימין נקרא "יְמיני" בלשון המקרא, ובריבוי: "בני ימיני" או "בני בנימין".
ברכות לשבט.
ברכת יעקב.
ברכת יעקב לבנימין:
ברכת משה.
שבט בנימין קיבל את ברכת משה בפרשת וזאת הברכה:
השבט במדבר.
סימלי השבט: אבן החושן והדגל.
על פי הפירוש, האבן שמייצגת את שבט בנימין היא הישפה, שאותה נשא אהרון הכהן בין שאר האבנים הטובות על חושן המשפט.
לפי המדרש (במדבר רבה ב,ז) ה"אות" של שבט זה (כלומר הדגל שלו) היה סמל השבט הזאב על רקע כל הצבעים, כלומר, ל-12 הצבעים.
נשיאי השבט.
בספר במדבר, פרשת נשא נזכר נשיא שבט בנימין במדבר: אֲבִידָן בֶּן גִּדְעֹנִי.
בפרשת מסעי נזכר הנשיא אלידד בן כסלון.
נציג השבט בשנים עשר המרגלים היה "פַּלְטִי בֶּן רָפוּא" ().
המסע במדבר.
בזמן מסעם של בני ישראל במדבר, חנה שבט בנימין לאחר שבט מנשה במחנה שהיה ממערב למשכן.
שבט בנימין היה הקטן בשבטי ישראל בעת יציאת מצרים.
במפקד שנערך במדבר לאחר יציאת מצרים מנו הגברים מגיל 20–50 בשבט בנימין 35,400 איש.
לאחר 40 שנה של נדידה במדבר, מניינם היה 45,600 איש.
נחלת השבט.
נחלת שבט בנימין הייתה מדרום לנחלת שבט אפרים, באורך של כ-40 ק"מ וברוחב של כ-20 ק"מ. גבולו המזרחי היה נהר הירדן. שבט דן חצץ בינו ובין הפלשתים. העיר הראשית של השבט הייתה גבעה, שכיום מזוהה עם תל אל פול. ערים נוספות המוזכרות בספר יהושע: בית אל, בית חורון, מעלה אדומים, גבע, עֹפני, עטרות אדר וקִרית יערים.
בתחומי יישובו של השבט (וגם מחוץ לתחומים אלה) קיימת כיום המועצה האזורית מטה בנימין.
השבט בארץ ישראל.
ההיסטוריה של השבט כללה גם מלחמת אחים נגד שאר השבטים, עקב פרשת פילגש בגבעה, שבה כמעט הושמד השבט, פרט ל-600 גברים, שמהם לאחר מכן, השתקם השבט.
שאול, מלכה הראשון של ממלכת ישראל המאוחדת, היה בן שבט בנימין. בזמן שלטון דוד נכרתה ברית בין שבט בנימין ושבט יהודה, שהמשיכה גם לאחר מותו. ולאחר מרד ירבעם נותר בממלכת יהודה. לאחר גלות בבל יצרו שני שבטים אלו יחד עם שבט לוי ומעטים משבט שמעון שנטמעו בנחלת יהודה את האומה היהודית ושאר עשרת השבטים אבדו.
שער בנימין בצד הצפוני של ירושלים קיבל את שמו כיוון שהוביל לשטח שנשלט על ידי השבט.
ירמיהו מזכיר את .
קלעי הקשת.
שבט בנימין היה מפורסם בקשתיו וקלעיו. זאב ח. ארליך מקדיש מאמר מיוחד במקור ראשון להנחה כי הקשתים המקוריים הם מבני בנימין. כבר במעשה פילגש בגבעה מובאות תכונות הלחימה של בני בנימין:
גם בנו של שאול, יהונתן, ניחן בתכונה זו. דוד מציין בהספדו על יהונתן: . על השימוש בכישוריו בירי הקשת אנו לומדים מהפרשה שקוראים בשבת אשר למחרתו ראש חודש, הפטרה המכונה "מחר חודש": . האימונים של יהונתן בקשת לא יוכלו לעורר חשד בלב נאמני שאול וכך יכלו דוד ויהונתן להעביר מסרים האחד לשני.
מקור נוסף המיחס למשפחת שאול התמחות בירי מקשת: .
כאשר שאול ובנו נהרגים בהר הגלבוע לדוד אין מסקנה אחרת אלה:
הרד"ק מפרש שם "מכאן ואילך צריך ללמד לבני יהודה קשת, כיוון שמתו בו שאול ויהונתן".
ובימי ממלכת יהודה מוצגות התכונות האופייניות לחיילים משבט בנימין: .
ובסוף ימי בית ראשון, לפי חישובו של זאב ארליך, בשנת 600 לפנה"ס מובא בדברי הימים א': .
במאמרו "דרכי קשת" מונה זאב ארליך את מספר הפעמים שירמיהו הנביא מצטט מונחים מתחום מקצוע הקשת. ירמיהו היה "מן הכהנים אשר בענתות בארץ בנימין", כלומר בן שבט לוי שהתגורר בנחלת בנימין. אנו מונים את המונחים : "קשת", "אשפה", "חיצים" ו"קלע" - 16 פעמים בספר ירמיהו ועוד 4 פעמים בספר איכה המיוחס אף הוא לו.
במאמרו מביא זאב ארליך צילום עם תרשים מתוך דף הסקר של רשות העתיקות משנת 2002, המראה כיצד המבנה של "תל א-פול", אשר לפי המשוער היה ארמון המלך שאול, נותן מעין תרשים של קשת.
בזמן הגלות.
שבט בנימין, שהיה מחובר לממלכת יהודה טרם היציאה לגלות, יצא יחד עם שבט יהודה לגלות בבל, ואף הוציא מתוכו את מרדכי היהודי- אחד האישים המרכזיים שגלו לבבל ומשם לפרס, כפי שמתואר מוצאו במגילת אסתר: . אחרי תליית המן, הפך מרדכי למשנה למלך פרס ומדי- אחשוורוש. ובת משפחתו אסתר הייתה באותו הזמן המלכה.
שיבת ציון.
בתיאור שיבת ציון בספר דברי הימים א' פרק ט' מתוארים החוזרים לארץ ישראל כאנשים מהשבטים יהודה, בנימין, לוי, מנשה ואפרים.
שבט בנימין מוזכר גם בתיאור השבים ארצה שבספר עזרא שבו מתוארים שבי ציון כאנשים משבט יהודה, בנימין ובני לוי (כולל הכהנים).
בין הערים בנחלת שבט בנימין שיושבו מחדש: ענתות, עלמון, בית עזמות, הרמה, גבע בנימין, מכמש, גבעון ובית אל.
משרד חוץ
משרד החוץ הוא המשרד הממשלתי אשר מופקד על גיבוש מדיניות החוץ של הממשלה, על ביצועה והסברתה. במילים אחרות, אחראי המשרד על ניהול היחסים הבין-לאומיים של המדינה.
בראש המשרד עומד שר החוץ, שלעיתים נחשב כאדם החשוב ביותר בממשלה אחרי ראש המדינה (ראש ממשלה או נשיא), ולרוב התפקיד ניתן לסגן ראש הממשל בקואליציה.
מטרת המשרד היא לייצג את המדינה בפני ממשלות זרות וארגונים בין-לאומיים, להסביר את עמדות הממשלה לגבי נושאים שונים ולהציג את בעיותיה ברחבי העולם.
המשרד פועל לשמור על זכויותיהם של אזרחי המדינה השוהים בחו"ל, באמצעות מחלקה קונסולרית. את משימותיו המגוונות מבצע המשרד באמצעות המשרד הראשי בעיר הבירה ובעזרת הנציגויות של המדינה בחו"ל (השגרירויות והקונסוליות שלה). הנציגים הזרים של המדינה בחו"ל הם עובדי משרד החוץ.
כמו כן, שוקד המשרד על קידום קשרי כלכלה, תרבות ומדע ומקדם את שיתוף הפעולה עם ארצות מתפתחות.
שר החוץ.
שר החוץ אחראי על הניהול התקין של המשרד, עיצוב וגיבוש מדיניות חוץ וביצוע המדיניות בצורה הטובה ביותר.
במערכת פרלמנטרית קלאסית יש לשר החוץ השפעה רבה בעיצוב מדיניות החוץ אולם כאשר יש ראש ממשלה חזק השפעתו יורדת. במערכת נשיאותית תפקידו של שר החוץ הוא לא יותר מאשר יועץ, כך שניתן להתעלם מדעותיו וערך המשרה יורד.
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 היה מקובל שראשי ממשלה היו נוטלים את התפקיד על עצמם ומכוח תפקידם אחראים גם על הניהול הפנימי של המדינה וגם על הניהול החיצוני שלה. אף על פי שלא נוהגים ככה היום, זה עדיין קורה במדינות שרק עתה קיבלו עצמאות או מדינות מתפתחות.
בנימין
בתנ"ך, בִּנְיָמִין הוא הבן הצעיר ביותר של יעקב ורחל. השם בנימין משמעו "בן היד החזקה" או "בן הדרום". על פי המקרא, צאצאיו של בנימין הפכו לשבט בנימין.
תולדותיו.
לפי ספר היובלים נולד בי"א בחשוון, וכך גם לפי מדרש תדשא שהועתק גם לילקוט שמעוני, לפי מדרש פסיקתא רבתי נולד בין פסח לשבועות. בנימין נולד בדרך שבין בית אל ואפרת, והסברה היא שמדובר במקום הנמצא סמוך לבית לחם, שכן שנים מאוחר יותר הנביא מיכה התייחס ל"בית לחם אפרתה". לפי הסיפור המקראי, אימו רחל מתה בלידתו, ובנשימתה האחרונה קראה לו בֶּן-אוֹנִי - שם דו-משמעי: בן כאבי - שם מבשר רעות; ובן חוזקי - הדומה במשמעו לשם שניתן לו מאביו יעקב על פניו - בִנְיָמִין. בנימין הוא היחיד מבין בני יעקב שנולד בארץ ישראל.
בנימין הוא אחיו (גם מצד אמו) של יוסף. על פי המסופר בספר בראשית, כאשר ירדו בני יעקב למצרים כדי לבקש מזון, ביקש מהם יוסף (אותו לא זיהו) שיביאו את אחיהם, שעליו העידו שנשאר עם אביהם בכנען שכן הוא הבן היחיד שנותר לו מאשתו האהובה רחל. לאחר ששבו והביאו עמם את בנימין, הוא מורה לאנשיו להטמין בחפציו של בנימין את גביע הכסף שלו, ואחר כך לרדוף אחריהם, לעצרם, ו"למצוא" את הגביע ה"גנוב" בכליו של בנימין, תוך הצהרה שמי מהאחים שבכליו ימצא הגביע יהפוך לעבדו של יוסף.
כאשר מתאר הסיפור המקראי את בני ישראל היורדים מצרימה, הוא מונה את בניו של בנימין:
בברכת יעקב לבניו, מברך יעקב את בנימין:
על פי המדרש בתלמוד הבבלי, בנימין הוא אחד מארבעת האנשים שלא חטאו כל ימיהם, יחד עם ישי, עמרם וכלאב (אחד מבני דוד).
במסכת בבא בתרא מוזכר כי בנימין הוא אחד משבעה שבהם לא שלטה רימה ותולעה, ואחד מארבעה שמתו בעטיו של נחש.
מקום קבורתו.
ישנן כמה מסורות באשר למיקום קברו של בנימין. ב"ספר הישר" מצויה מסורת כי בנימין נקבר באזור ירושלים בנחלת שבטו: . כיום לא ידוע על קבר בנימין באזור זה.
מסורת נוספת ממקמת את קברו במבנה נבי ימין השוכן במושב נווה ימין הנקרא על שמו והוא חלק ממתחם ציבורי מעת השלטון הממלוכי שנבנה בהוראת המושל הצבאי של ארץ ישראל באותה תקופה (המאה ה-14), האמיר תנכז אלחוסאמי. מסורת נוספת ממקמת את קברו ב"רומי זעירתא", היא ח'רבת א-רומה, בשולי בקעת בית נטופה שבגליל התחתון.
שבט בנימין.
שבט בנימין הוא אחד משנים-עשר שבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך והוא מצאצאי האם הרביעית, רחל. בן לשבט בנימין נקרא "יְמיני" בלשון המקרא, ובריבוי: "בני ימיני" או "בני בנימין".