המטרה הראשית בתכנון כלי שיט לדיג היא שיפור יעילות הדיג באמצעות בניית ספינה היכולה להשיג שלל רב, שצוותה קטן והוצאות תפעולה נמוכות. התכנון חייב לקחת בחשבון את נושא הבטיחות, שכן הדיג המסחרי הוא בין המקצועות המסוכנים ביותר ולכן בחלק מהמדינות יש תקנות שנועדו לפקח על בנייה והפעלה של ספינות דיג. הארגון הימי הבינלאומי (International Maritime Organization) שהתכנס לראשונה ב-1959 תחת חסות האו"ם, אחראי להכין תקנות המכסות היבטים של תכנון ספינות כגון בנייה, יציבות, ציוד הצלה ואטימות למים. תקנות אלו הובילו לסטנדרטיזציה בתכנון הספינות.
עד התקופה המודרנית היו צורת ומבנה כלי השיט ששימשו לדיג ייחודיים לכל אזור. שינויים במבנה נראו אפילו בין כלי שיט בנמלים סמוכים. שלושה גורמים היו הסיבה לשינויים משמעותיים במבנה הספינות:
סוגי כלי השיט.
ארגון המזון והחקלאות של האו"ם הנהיג שיטה לסיווג ספינות הדיג המבוססת בעיקר על סוג ציוד הדיג.
טום קרוז
תומאס קרוז מייפות'ר הרביעי (באנגלית: Thomas Cruise Mapother IV; נולד ב-3 ביולי 1962), ידוע בתור טום קרוז, הוא שחקן קולנוע ומפיק אמריקאי. הוא היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר וזכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב לאותם הסרטים: "נולד בארבעה ביולי" (1989), "ג'רי מגווייר" (1996) ו"מגנוליה" (1999). החל את הקריירה שלו עם הסרט "אהבת בוסר". ההופעה הראשונה של קרוז בסרט גדול הייתה בשנת 1981 עם הסרט "כיבוי אורות". התפקיד הראשי הראשון שלו היה בסרט "שעשועים מסוכנים", שיצא באוגוסט 1983.
מאז 2005, קרוז ופאולה ווגנר היו אחראים לאולפן הסרטים יונייטד ארטיסטס, עם קרוז בתור מפיק וכוכב ווגנר כמנהלת ראשית. קרוז ידוע גם ככוכב המזוהה ביותר עם כנסיית הסיינטולוגיה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
קרוז נולד בסירקיוז, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. בנם של מרי לי (לבית פייפר), מורה לחינוך מיוחד, ותומס קרוז מייפות'ר השלישי (נפטר ב-1984), מהנדס חשמל. שם המשפחה של קרוז מקורו מאבי סבו, תומאס קרוז או'מרה, אשר אומץ על ידי ולשים מהגרים ושונה ל"תומאס קרוז מייפות'ר". הוא גדל בעוני במשפחה שנשלטה על ידי אב מתעלל שקרוז תיאר בתור "סוחר של כאוס". הוא הוכה על ידי אביו, שאותו קרוז תיאר כבריון ופחדן.
משפחתו של קרוז שהתה חלק מילדותו בקנדה, קרוז למד בבית הספר הציבורי רוברט הופקינס באוטווה, אונטריו, מכיתה ג' עד ה'. המשפחה לאחר מכן עברה לפרבר של ביקון היל, כדי שאביו של קרוז יוכל למלא תפקיד של יועץ ההגנה של צבא קנדה. שם, סיים קרוז כיתה ו' בתיכון הנרי מונרו, בו היה פעיל באתלטיקה, ושיחק הוקי רצפה כמעט כל לילה. הנרי מונרו היה גם המקום בו קרוז עסק בדרמה, בהדרכתו של ג'ורג' סטיינבורג. המחזה הראשון שבו השתתף נקרא "IT", שבו זכה קרוז בתפקיד ראשי יחד עם מייקל דה ואל, האחד משחק את ה"רע", והשני משחק את ה"טוב". ההצגה זכתה להצלחה רבה, וסיירה עם חמישה חברים לכיתה אחרים לבתי ספר שונים ברחבי האזור אוטווה, וגם צולמה בתחנת הטלוויזיה המקומית של אוטווה. קרוז נתקל בהצקות באופן קבוע ב-15 בתי ספר שונים בהם למד ב-12 שנים. כאשר קרוז היה בן 12, אמו עזבה את אביו, ולקחה את קרוז ואחותו לי אן איתה.
הוא השתתף לזמן קצר בסמינר לכמרים פרנציסקני בסינסינטי (על מלגת כנסייה) ושאף להיות כומר קתולי. בשנת הלימודים האחרונה שלו, הוא שיחק פוטבול בנבחרת בתור ליינבקר, אבל נופה מהקבוצה לאחר שנתפס שותה בירה לפני המשחק.
קריירה.
את דרכו אל המסך הגדול החל קרוז בתפקיד קטן בסרטו של פרנקו זפירלי, "אהבת בוסר" (1981) ובהמשך הופיע לצד ג'ורג' סי. סקוט ושון פן בסרט "כיבוי אורות". הפריצה שלו הגיעה כשכיכב בתפקיד הראשי בסרט נעורים בשם "שעשועים מסוכנים" (1983) לצד רבקה דה מורניי. הוא התפרסם בין השאר בזכות סצנת הריקוד בתחתונים. הכריזמה והמראה האטרקטיבי של קרוז עשו את העבודה, והוא קיבל על תפקידו מועמדות ראשונה ל"פרס גלובוס הזהב". הסרט הכניס בקופות בארצות הברית פי 10 מתקציבו, דבר שסלל לקרוז קריירה עשירה ומצליחה מאוד כשחקן קולנוע.
בניסיון לשחזר את ההצלחה של "שעשועים מסוכנים", כיכב קרוז בעוד סרט נעורים אחד, "כל הצעדים הנכונים", אך הסרט נכשל בקופות. גם סרטו האקסטרווגנטי של רידלי סקוט, "אגדה" (1985), בו שיחק קרוז, לא הצליח בקופות. אך שנה אחר כך, כשכיכב בסרטו של האח טוני סקוט, "אהבה בשחקים", הצליח. הסרט, שנעשה בתקציב של 15 מיליון דולרים, הכניס ברחבי העולם 353 מיליון דולרים והפך את קרוז לסמל מין ולכוכב קולנוע בינלאומי. מכאן קיבל קרוז הזדמנויות רבות לככב בסרטים שהציגו צבע אחר שלו, והוכיחו שהוא לא רק פנים יפות.
ב-1989 הופיע קרוז בסרטו של אוליבר סטון, "נולד בארבעה ביולי", שבו גילם את רון קוביק, פטריוט נלהב שהתנדב לנחתים בצבא ארצות הברית ונפצע במלחמת וייטנאם, ובעקבות זאת עבר מהפך רגשי ואידאולוגי ונעשה לאחד המנהיגים הפעילים בתנועת המחאה נגד המלחמה. טום קרוז הציג ברגישות ובתבונה את דמותו המורכבת של קוביק, כשבחציו השני של הסרט גילם את הדמות אך ורק בישיבה על כיסא גלגלים. מספר מבקרי קולנוע קבעו שזהו תפקיד חייו.
קרוז קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידיו ב"נולד בארבעה ביולי" (1989) וב"ג'רי מגווייר" (1996); ולשחקן המשנה הטוב ביותר עבור תפקידו ב"מגנוליה" (1999). על שלושת הסרטים הללו זכה קרוז בפרס גלובוס הזהב.
קרוז כיכב ב-13 סרטים שהכניסו מעל 100 מיליון דולר בארצות הברית ובכך הוא השחקן שכיכב במספר שוברי קופות הרב ביותר, פרט לטום הנקס. קרוז הופיע בחמישה שוברי קופות רצופים: "בחורים טובים", "הפירמה", "ריאיון עם ערפד", "משימה בלתי אפשרית" ו"ג'רי מגווייר". בשנות ה-2000 הצליח קרוז לשחזר הישג זה כאשר כיכב ב-6 שוברי קופות רצופים, מאז "משימה בלתי אפשרית 2" ועד לקיץ 2006.
קרוז עבד עם הרבה במאים מפורסמים, ביניהם: סטיבן ספילברג ("דו"ח מיוחד", "מלחמת העולמות"), אוליבר סטון, רידלי סקוט, טוני סקוט ("אהבה בשחקים"), פרנסיס פורד קופולה ("נערי הכרך"), מרטין סקורסזה ("צבע הכסף"), בארי לוינסון ("איש הגשם"), בריאן דה פלמה ("משימה בלתי אפשרית"), ג'ון וו ("משימה בלתי אפשרית 2"), רון הווארד ("הרחק מכאן"), סטנלי קובריק ("עיניים עצומות לרווחה"), ג'יי ג'יי אברהמס ("משימה בלתי אפשרית 3"), בראד בירד ("משימה בלתי אפשרית 4").
בשנת 2016 שיחק בסרט הפעולה "", המשך לסרט ג'ק ריצ'ר משנת 2012, בכיכובו. ב-2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרטים "המומיה" ו"תוצרת אמריקה". הסרט האחרון סיבך את קרוז בהאשמות קשות מצד משפחות של טייסים שהשתתפו בצילומי הסרט וקיפחו את חייהם כאשר ניסו לבצע פעלולים מסוכנים מדי לפי דרישותיו של קרוז והבמאי דאג לימן. קרוז סירב להגיב להאשמות.
ב-2019 נודע שחתם על חוזה להמשך השתתפות בסרטי ההמשך ל"משימה בלתי אפשרית": משימה בלתי אפשרית 7 ו-8 ויחזור לגלם את דמותו של פיט מיטצ'ל בסרט ההמשך לאהבה בשחקים, שייקרא "".
קריירת מפיק.
ב-1996 הקים קרוז חברת הפקה משלו, והחל לקבל כוח רב יותר בסרטים בהם כיכב. הסרט הראשון אותו הפיק, "משימה בלתי אפשרית", היה להצלחה חובקת עולם, כשחלק ניכר מרווחי הסרט הגיעו היישר לכיסו.
חיים אישיים.
קרוז התחתן עם השחקנית האמריקאית מימי רוג'רס ב-1987. הם התגרשו ב-1990. באותה שנה כיכב בסרט מרוצי המכוניות "ימי הרעם" לצד שחקנית אוסטרלית צעירה בשם ניקול קידמן. בין השניים התפתח רומן מתוקשר, שהוביל כעבור זמן קצר לנישואיהם. אחרי 11 שנות נישואים, הכריז הזוג בפברואר 2001 באופן רשמי על פרידתם. קרוז וקידמן אימצו שני ילדים בזמן נישואיהם.
באפריל 2005 החל קרוז לצאת עם השחקנית האמריקאית קייטי הולמס, הצעירה ממנו ב-16 שנים. ב-18 באפריל 2006 נולדה לזוג ילדה בשם סורי, וב-18 בנובמבר 2006 הם התחתנו.
ב-29 ביוני 2012 פורסם כי הולמס הגישה בקשת גירושים מקרוז לאחר חמש שנות נישואים. ב-10 ביולי בני הזוג חתמו על הסכם גירושים.
מאז 1990 קרוז חבר פעיל בכנסיית הסיינטולוגיה.
רב שמואל בן חפני גאון
רב שמואל בן חפני גאון (או שמואל בן חפני הכהן או בראשי תיבות רשב"ח) - הוגה, פרשן ופוסק בתקופת הגאונים. גאון ישיבת סורא שבבבל בין השנים 998–1013 (נפטר כ"ה באב ד'תשע"ג ללוח העברי).
חייו וייחוסו.
נולד בשנות השלושים או שנות הארבעים המוקדמות של המאה העשירית, לרב חפני הכהן ששימש כ"דיינא דבבא" (אחת המשרות הרבניות הבכירות במנגנון ישיבות בבל) בישיבת פומבדיתא בתקופת רב נחמיה גאון (אחיו של חפני הכהן). סבו (אב-אביו) היה רב כהן צדק בר יוסף הכהן, וכן סב-סבו מרדכי כהנא גאון, שימש כראש ישיבה וכגאון.
היה מחותן עם ראש ישיבת פומבדיתא רב שרירא גאון, בתו התחתנה עם בנו של רב שרירא גאון - רב האי גאון.
חיבוריו.
היה מחבר פורה אשר כתב כשישים וחמישה חיבורים שרובם נכתבו בערבית יהודית. כן כתב שו"ת בעברית, ערבית וארמית. תחומי הכתיבה שלו נרחבים: פרשנות מקרא, פרשנות תלמוד, הלכה, מתודולוגיה תלמודית ופילוסופיה. רשב"ח כתב את חיבוריו בערבית-יהודית ורובם ככולם נעלמו לאחר ירידת המרכז בבבל. החיבורים נשכחו מלב במהלך ימי הביניים ונותרה רק עדותו של אברהם אבן דאוד בספר הקבלה (וממנו העתיק רבי מנחם המאירי) שרשב"ח "חיבר ספרים הרבה". עם גילוייה של גניזת קהיר נתגלו שרידים של חיבורי רב שמואל בן חפני הכהן, אולם גם עתה, למעלה ממאה שנה לאחר גילוי הגניזות, נשארו בקרן זווית רוב חיבורי ההלכה של הגאונים, ובהם חיבוריו.
הגותו.