בשנת 1958 ביים את "הטיסה לירח" מחזה מאת עמוס אריכא בתיאטרון לילדים, וגם ביים מופע של להקת פיקוד מרכז בשם "האדם הנכון במקום הנכון" שכתב יגאל מוסינזון, בה כיכבו אילי גורליצקי ועודד קוטלר.
בשנת 1959 ביים ועיצב את התפאורה למחזה "לבדו בתוך הלילה" מאת יגאל מוסינזון, שעלה ב"תיאטרון סדן".
בתחילת שנות ה-60 החל ללמד במשרה מלאה בחוגי דרמה בבתי הספר התיכוניים של תל אביב, כעובד עיריית תל אביב. ב-1961 מונה כמנהל אדמיניסטרטיבי של בית הספר למשחק "בית צבי", אך עזב לאחר שנה בתפקיד. בין תלמידיו בחוגי הדרמה היו מבקר התיאטרון מיכאל הנדלזלץ ובמאי התיאטרון עמרי ניצן ומיכה לבינסון.
בשנת 1963 ביים את המופע "גשר פתוח", סדרת מערכונים שכתב יוסף מונדי ועלתה בתיאטרון "בימת השניים" של חינה רוזובסקה ויוסף לוי. באותה שנה גם הקים את "תיאטרון טרקלין" שהעלה ערב מערכונים עם מרים נבו ותיאודור תומא.
קריירת ציור.
קדר למד ציור כילד אצל אהרון אבני, ולאחר מכן אצל יחזקאל שטרייכמן, אביגדור סטימצקי. אחר כך למד בבצלאל אצל מרדכי ארדון.
בשנת 1949 השתתף לראשונה בתערוכה של ציירים ופסלים צעירים בתל אביב, בה השתתפו אמנים נוספים בני דורו, בהם: דני קרוון, דוד פלומבו ואביגדור אריכא.
בפברואר 1951, השתתף בתערוכה הראשונה של קבוצת העשרה, בבית אגודת הציירים והפסלים בתל אביב, שבאפריל 1951 הוצגה גם בבית האמנים בירושלים. לאחר מכן קדר לא היה פעיל יותר בקבוצה.
במשך שנים רבות עסק קדר בציור באופן חלקי בשעות הפנאי, אך ב-1969 החליט לנטוש את הקריירה בתיאטרון ולהתמקד בציור.
בשנת 1995, בעקבות רצח רבין, יצר את המיצב "על פני תהום", המורכב מ-12 ציורים. במלאת 10 שנים לרצח תרם את המיצב לגלריית קמפוס חנקין בתיאטרון חולון, כתערוכת קבע ש"מוקדשת לתהום שנפערה בחברה הישראלית עם הרצח", כפי שנכתב בדף התערוכה.
בשנת 2005 יצא לאור הספר "דן קדר מצייר: משלי לה פונטיין" שכלל כ-36 ממשלי לה פונטיין בתרגום של ראובן וימר. במקביל עלתה באולם מסקין ב"הבימה" תערוכה של 36 הציורים שנעשו בעקבות משלי לה פונטיין.
במאי 2008 הציג את התערוכה האחרונה שלו, לאחר שבמשך שלוש שנים סבל ממחלה ועבר מספר ניתוחים, החליט להפסיק את הטיפולים לצייר 20 עבודות גדולות, המקיימות תמונת ראי סמלית לספרו של ידידו אמיל חביבי "האופסימיסט" .
נפטר בתל אביב ב-2008. הובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
חיים אישיים.
היה נשוי לאוצרת ציונה קדר ואב לשלושה. בנו יובל קדר, צייר, ובתו יסמין קדר, זמרת ושחקנית.
קישורים חיצוניים.
כתבות על תערוכותיו
לאחר מותו
המכללה האקדמית להנדסה בנגב
צבי בן-שפר
צבי בן-שפר (1904 - 15 במאי 1943) היה פעיל חברתי ופקיד בכיר במוסדות שונים בהרצליה.
ביוגרפיה.
צבי בן-שפר נולד בריגה, לטביה עלה לארץ ישראל בשנת 1921, ובשנת 1925 הצטרף אל ראשוני המתיישבים בהרצליה.
הוא היה חבר ועד- הפועלים הראשון של הרצליה, רכז לשכת-העבודה ועובד ראשון של קופת-חולים בהרצליה. היה יושב-ראש הנהלת בנק "הלוואה וחיסכון" ופעיל בחברת "פיתוח הרצליה". שלטונות-המנדט הבריטיים בחרו בו למוכתר של הרצליה. בתפקיד זה קישר בין המועצה המקומית מוסדות המושבה ואנשיה הפרטיים לבין שלטונות-המנדט.
הוא נפטר לאחר מחלה קצרה, ביום 15 במאי 1943, והוא בן 39. המועצה הנציחה את שמו בנטיעת גן ציבורי - גן בן שפר, (שופץ ב-2006) שמשמש עד היום כמקום המרכזי לטקסי הזיכרון בהרצליה וחגיגות המימונה.
מזרקת האריות
מזרקת האריות היא מזרקה ופסל בגן בלומפילד שבירושלים. המזרקה הוענקה לירושלים כשי מגרמניה המערבית. המזרקה תוכננה על ידי האמן הגרמני גֵּרְנוֹט רוּמְפְּף, שלצורך עיצובה ביקר בירושלים, בין השאר באתרים ארכאולוגים ובגן החיות התנ"כי. היא הוצבה בכוונה במקום המקשר בין האוכלוסייה היהודית והערבית בעיר וכן בין העיר העתיקה והחדשה. המזרקה הוקמה בשנת 1989, בעת הקמתה הייתה המזרקה הראשונה בירושלים.
במזרקה מספר סמלים הקשורים לגן העדן ולדו-קיום בין יהודים לערבים:
לאון אנגלסברג
שמעון חכם
הרב שמעון חכם (1843–20 בינואר 1910), היה מתרגם, משורר ופרשן מקרא, ממנהיגי העדה הבוכרית בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 וממייסדיה של שכונת הבוכרים.
קורות חיים.
נולד בעיר בוכרה בשנת 1843. נינו של השד"ר הצפתי יוסף ממן. אביו ר' אליהו ב"ר רחמים היה בעל אמצעים שדאג להקנות לבנו חינוך רחב ככל האפשר. רבי שמעון חכם, אמנם התפרנס ממסחר. אך כאביו שקד גם הוא להקנות תורה לבני עניים, וייסד תלמודי תורה לעניים.
לרבי שמעון חכם היו שנים עשר ילדים, אך עשרה מהם מתו בעודם קטנים. ב-1890 עלה ארצה והשתקע בירושלים. הוא הצטרף לחברת "חובבי ציון" שפעלה בקרב יהודי בוכרה. כעבור תקופה חזר לבוכרה כדי לחסל עסקים שנותרו לו שם. בזמן זה נפטרה אשתו בירושלים. לאחר חזרתו ארצה נפטר גם בנו היחיד, פנחס בגיל 18 בלבד, ומאז התמסר רבי שמעון חכם לכתיבה ותרגום. בין 32 ספריו נמצא תרגום התנ"ך עד למחצית ספר ישעיהו ללשון יהודית-טג'יקית, ספרי דרוש וחכמה, ותרגום ספרו של אברהם מאפו "אהבת ציון".
את פעילותו של הרב שמעון חכם בקרב יהדות בוכרה כמנהיג ציוני, כמשורר וכמתרגם סיכם פרופ' מיכאל זאנד: "יכולים אנו לראות בו את אחד מגדולי העם היהודי בתקופת ההתעוררות הלאומית".
רבי שמעון חכם נפטר ב-20 בינואר 1910 (י' בשבט ה'תר"ע) ונקבר בהר הזיתים.
רחוב על שמו נמצא בשכונת תל ארזה בירושלים (סמוך לרחוב בר-אילן).
בין נכדיו המשוררת שולמית תילאיוף.
אדולן
דאנסהול
דאנסהול (מאנגלית: Dancehall) הוא ז'אנר של מוזיקת פופ ג'מייקני המיוחס לתנועת הראסטפארי.
הדאנסהול היה דומיננטי בשנות השבעים, ובשנות השמונים, ועם התרבות כלי הנגינה האלקטרוניים נעשה הדאנסהול הדיגיטלי (או ראגמאפין) מאופיין במקצבים מהירים. בשנות התשעים עליית אומני דאנסהול המשתייכים לבובו אשאנטי, כמו סיזלה וקייפלטון, יצרה קשר חזק בין דאנסהול לראסטפארי.
הדאנסהול עורר ביקורת, מארגונים בינלאומיים לצד אנשים יחידים, על מילותיו האלימות ולעיתים אף הומופוביות.
שם הז'אנר מגיע מאולמות ריקודים שרווחו בג'מייקה בשנות השישים והשבעים (Dance Hall באנגלית - אולם ריקודים).
הדאנסהול התפתח לאחר שינויים פוליטיים וחברתיים שהתרחשו בג'מייקה בסוף שנות השבעים שהשפיעו על אופי הרגאיי, ומהכיוון הבינלאומי אליו התפתח עד אז, התפתח למוזיקה המכוונת יותר לצרכני המוזיקה המקומיים.
מלינדה דילון
מלינדה רוז דילון (באנגלית: Melinda Rose Dillon; נולדה ב-13 באוקטובר 1939) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית מועמדת לשני פרסי אוסקר על הופעותייה בסרטים "מפגשים מהסוג השלישי" ו"ללא כוונת זדון".
ביוגרפיה.
דילון נולדה בעיר הופ שבארקנסו.
שיחקה בתור שחקנית תיאטרון קומית ואף הייתה מועמדת לפרס הטוני ב-1962 על הופעתה במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף?".
את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה ב-1969 בסרט "טיפשי אפריל", השתתפה ב-1976 בתפקיד ממפיס סו אשתו של המשורר וודי גאת'רי (דייוויד קאראדין) בדרמה המוזיקלית ההיסטורית "נועד לתהילה".
על הופעתה הועמדה דילון לפרס גלובוס הזהב לתפקיד הפריצה הטוב ביותר.
ב-1977 הייתה דילון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה ביצירת המדע בדיוני של סטיבן ספילברג "מפגשים מהסוג השלישי" בתור ג'יליאן גוילר אמו של בארי הילד אשר נחטף על ידי חייזרים.
הועמדה לאותה הקטגוריה שלוש שנים מאוחר יותר על הופעתה בתור המורה האובדנית תרזה פארון בדרמת העיתונות של סידני פולאק "ללא כוונת זדון", הופיעה לצד פולק גם בהפקתו המוזקלית "מלחין" ב-1984.
דילון הציגה את כישוריה הקומיים בקומדיית הילדים "סיפור חג מולד" בה גילמה את אמו של הילד ראלפי פארקר המפחדת שבנה שירה לעצמו בעין ברובה הציד אותו הוא רוצה לחג המולד.
ב-1987 הופיעה בקומדיית ילדים נוספת "הארי והאנדרסונים" בתור ננסי אנדרסון אם המשפחה. ב-1991 השתתפה בדרמה הפסיכולוגית של סטרייסנד "נסיך הגאות והשפל" וגילמה את סוואנה אחותו האבדנית של טום ווינגו (ניק נולטה).
ב-1994 השתתפה בסרט הטלוויזיה "", לצדם של ג'ייסון בייטמן וג'יימס ארל ג'ונס. ב-1995 שיחקה בקומדיה העצמאית "קדילאק של סופשבוע" את מרנה וב-1999 את רוז גייטור אשתו של מנחה השעשועון חולה הסרטן ג'ימי גייטור בסרטו של פול תומאס אנדרסון "מנגוליה".
בשנת 2003 שיחקה בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של לוגאן לרמן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001. בשנת 2007 הופיעה בדרמה "שמור עלי" וגילמה את חמותו של צ‘רלי פיינמן (אדם סנדלר) שאיבד את אשתו ואת שתי בנותיו בפיגועי 11 בספטמבר.
דילון הייתה נשואה לשחקן ריצ'רד ליברטיני במשך 15 שנים, לדילון ילד אחד ממערכת זו.
עיתונות יהודית היסטורית
אתר עיתונות יהודית היסטורית הוא מאגר מקוון של עיתונים וכתבי עת היסטוריים מהעולם היהודי. המאגר, שהוקם ומופעל על ידי הספרייה הלאומית ואוניברסיטת תל אביב, מאפשר באמצעות דיגיטציה גישה מקוונת ונוחה לעיתונות העברית מימיה הראשונים, מסוף המאה ה-18 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, ולצדה עיתונות יהודית בשפות שונות, בהן: יידיש, ערבית יהודית, אנגלית, צרפתית, הונגרית, פולנית, ספרדית, פורטוגזית, רוסית, גרמנית, רומנית, שוודית וערבית.
ייסוד ושותפים.