פרק פתיחת העונה השלישית, "The Rickshank Redemption", מציג "סיפור מקור" אפשרי עבור ריק - בעבר הוא היה מדען בעל כוונות טובות שאהב את אשתו דיאן ואת בתם בת', עד אשר נפגש לראשונה עם אחד מחברי מועצת הריקים, במהלך בדיקה ראשונית שערך לאב טיפוס של אקדח הפורטל שלו, שהציע לו את הסוד ליצירת אקדח הפורטל הבין-ממדי ולהצטרף למועצת הריקים. זמן קצר לאחר סירובו, אפילו שהחליט לפרוש מהמדע לנצח, פצצה נשלחה דרך הפורטל, והרגה את דיאן ואת בת'. ריק טען שזה היה זיכרון מזויף, שיצר כדי להטעות את כולאיו על מנת להשתיל וירוס מחשב שיאפשר לו להימלט כלא הפדרציה אך בהמשך הסדרה מתגלה לנו אמנם היה מדובר בווירוס, אך הסיפור היה אמיתי.
בפרק האחרון של העונה החמישית, סיפור המקור מתגלה כאמיתי ואף הסיפור מקבל משמעות רחבה יותר, כאשר מתגלה של שמשפחת סמית' המוצגת לנו בסדרה היא אינה המשפחה המקורית של ריק ולמעשה, משפחתו המקורית של ריק לא קיימת בעקבות מותן של דיאן (אשתו של ריק) ובת' על ידי אותה הפצצה ובעקבות מותה המוקדם של בת' - לריק המקורי מעולם לא היה מורטי. למעשה, ריק הגיע למשפחה המוצגת בסדרה לאחר שסיים את עבודתו בהקמת מצודת הריקים בעקבות ייאוש ויגעון. לאחר שהתייאש, החליט ריק להתרסק במחסן של בת' רנדומלית שנטשה על ידי ריק אחר 20 שנים קודם לכן והוא מחליט "לאמץ" אותה ואת משפחתה כאילו הוא הריק שלהם ומכאן למעשה התחילה הסדרה. כתוצאה מכך מתגלה גם כי ריק C-137 מעולם לא נטש את בת' או את דיאן, ולמעשה נאלץ להעמיד פנים לאורך הסדרה כי הוא הריק של בת', שבפועל שננטשה על ידי גרסה אחרת של ריק שהחליטה להיענות לבקשות של החבר ממועצת הריקים לנטוש את חייו בכדור הארץ על מנת להסתובב ברחבי החלל והיקום.
יצירה ופיתוח.
הדמות נוצרה על ידי ג'סטין רוילנד ודן הרמון, שנפגשו לראשונה בתחילת שנות ה-2000 ב-Channel 101, פסטיבל קולנוע לסרטים קצרים. בשנת 2006, רוילנד יצר את סרטון האנימציה הקצר "The Real Animated Adventures of Doc and Mharti" (הרפתקאות ההנפשה האמיתיות של דוק ומרטי) - פרודיה על דמויותיהם של דוק בראון ומרטי מק'פליי מתוך "בחזרה לעתיד". הרעיון לסדרת האנימציה "ריק ומורטי", עדיין "בגלגולם הקודם" כדוק ומהרטי, הוצג בפני Adult Swim, והוא פותח לרעיון של סיטקום משפחתי, בו ריק יהיה סבו של מורטי. רוילנד דיבב את קולו של ריק כ-"חיקוי משוגע ומחריד של דוק בראון".
תגובות וביקורות.
דמותו של ריק התקבלה בצורה חיובית. בהתייחסו למידת ההזדהות עם ריק וליכולתו להתחבב על הזולת, אמר דן הרמון (מיוצרי הסדרה) כי "כולנו היינו ריק, אבל לריק יש דברים חשובים יותר לעשות מאשר לכל אחד אחר, הוא מבין הכל טוב יותר מאיתנו, אז יש לו את הזכות להיות שחוק, מתנשא, נרקיסיסט וסוציופת". אמילי גודט (Inverse) כתבה כי המעריצים "למדו לאהוב [את ריק] במהלך שתי עונות של הרפתקאות מפוקפקות".
דייוויד סימס (The Atlantic) מצא "אי-מוסריות מרירה" בדמותו של ריק, וכתב שהוא "גאון שחש בנוח לחשוב על עצמו כאדם המבריק ביותר ביקום, שחולשתו היחידה היא האמפתיה שלו כלפי בני-אדם אחרים, אותה הוא מנסה לדכא ככל האפשר", ולכן חוסר האנוכיות של ריק בפרק סיום העונה השנייה "The Wedding Squanchers" הוא "התפנית העלילתית המפתיעה ביותר שאפשר". זאק הנדלן (The A.V. Club) כתב ש"ההכרה שריק אוהב את נכדיו ואת בתו (וסובל את חתנו), לא משנה כמה פעמים הוא נשבע להם [שלא], עוזרת להעניק לדמות קצת עומק", וכי "מאחורי כל אמרות הכנף והאנרגיה המטורפת ... יש משהו עצוב ודפוק בבן-אדם".
בפרק פתיחת העונה השלישית, "The Rickshank Redemption", ששודר במקור ב-1 באפריל 2017, ריק מביע עניין רב ברוטב סצ'ואן שהוצע בשנת 1998 במסעדות מקדונלד'ס לצד מנת נגיסי העוף "מק נאגטס" כחלק מקידום המכירות של סרט האנימציה "מולאן" של וולט דיסני. ההתעקשות של ריק כי מטרתו בחיים היא "למצוא שוב את רוטב המק'נאגטס ההוא" עוררה עניין ציבורי רב ודרישה להחזיר את הרוטב לתפריט של מקדונלד'ס. מספר מעריצים של הסדרה אף ניסו לשחזר את הרוטב בעצמם. על פי USA Today, דובר חברת מקדונלד'ס, טרי היקי, אמר כי "אנחנו לעולם לא אומרים 'לעולם לא', וכשהלקוחות שלנו מדברים - אנחנו מקשיבים. וכפרפרזה לדברי מעריצנו הנלהבים ביותר, הרוטב שלנו כל כך טוב ששווה לחכות עבורו 9 עונות או 97 שנים".
מחלוקת קביעת לוח השנה (ד'תרפ&quot;ב)
ראובן חברון
ראובן חברון (1932–1998) היה ספורטאי ספורט נכים ישראלי. מנציגי ישראל במשחקים הפאראלימפיים הראשונים.
באולימפיאדת הנכים רומא (1960) ובאולימפיאדת הנכים טוקיו (1964) היה חבר בנבחרת כדורסל כיסאות גלגלים ושותף לזכיות במדליות ארד.
באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) השתתף בתחרויות האתלטיקה בתחרות הטלת כידון למטרה. הוא סיים במקום ה-19 בשלב המוקדמות ולא העפיל לגמר.
חברון נפטר ב-1998 והוכר כחלל צה"ל בהיותו נכה צה"ל שנפטר לאחר השירות. נקבר ברמת השרון.
קישורים חיצוניים.
, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
יצחק מרדכי רובין
הרב יצחק מרדכי הכהן רובין (נולד בי"ב באב ה'תשכ"א, 25 ביולי 1961) הוא פוסק הלכה חרדי-ליטאי. רבה של קהילת בני תורה בשכונת הר נוף בירושלים, ואב"ד בבית הדין של הרב ניסים קרליץ. נודע גם בשל ספרי ההלכה הפופולריים שלו "מראה כהן" על הלכות נידה ו"ארחות שבת" על הלכות שבת.
ביוגרפיה.
נולד במושב עין אילה שבמישור חוף הכרמל לבת שבע ולאיש העסקים יחיאל מיכל רובין, ניצולי השואה מצ'כוסלובקיה. בהיותו בן 17 נפטרה אמו. אביו שהיה בעליו של מפעל הנרות "נר ציון", לא נישא מחדש והמשיך לגדל את שני ילדיו.
למד במכינה למדרשית נעם בכפר סבא ולאחר מכן בישיבת היישוב החדש אצל הרב יהודה קולודצקי, ובישיבת איתרי אצל הרב מרדכי אליפנט והרב מיכל זילבר. בדצמבר 1982 נישא לרבקה אוירבך, בתו של הרב יעקב יוסף אוירבך, רבה של רמת חן ברמת גן, ולאחר נישואיו התגורר תקופה קצרה בשכונת בית וגן. לאחר נישואיו החל בשימוש חכמים אצל הרב נסים קרליץ בבני ברק, ומאוחר יותר אצל הרב שמואל הלוי וואזנר בזיכרון מאיר.
עם הקמת שכונת הר נוף בירושלים, עבר להתגורר בשכונה, ובקיץ 1991 מונה לרב בית הכנסת "תפארת שלמה" שלימים התאגדה סביבו "קהילת בני תורה". במעמד הכתרתו השתתפו הרב שלמה זלמן אוירבך (דוד אשתו), הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל הלוי וואזנר והרב ניסים קרליץ שליווהו גם בהמשך דרכו ברבנות ועמם עמד בקשרי הלכה בכתב ובעל-פה במשך השנים.
באביב 2001 החל לכהן כדיין בבית דין צדק בני ברק, בית הדין החרדי הפרטי הגדול בעולם שבראשו עמד הרב נסים קרליץ. ב-2012 התמנה לעמוד כאב בית דין בראש אחד מהרכביו הקבועים של בית הדין.
בנובמבר 2014 ליווה את קהילתו בהתמודדות עם הטבח שאירע בבית הכנסת של הקהילה בעת תפילת שחרית ובו נרצחו חמישה מחברי הקהילה, אבות למשפחות, ושוטר שהגיע לזירה לאחר תחילת הטבח.
ספריו וכתביו.
בשנת 1993 פרסם את ספרו מראה כהן: מדריך מקוצר להלכות נדה בתוספת הקדמה תלמודית בראש כל פרק.
בשנת 2003 פרסם את חלקו הראשון של ספרו ארחות שבת שאותו כתב בשיתוף עם עמיתו וחברותתו הרב שלום יוסף גלבר. הספר נועד לשמש מדריך מקוצר להלכות מצויות מהלכות שבת, אך בניגוד למדריכים דומים שנדפסו לפניו, כלל בראש כל פרק סקירה של הנושאים העומדים בבסיס ההלכות הנידונות, מן התלמוד וספרות ההלכה, כדי לאפשר לקורא לעמוד על הרציונל שבבסיס חילוקי הדינים. הכרכים השני והשלישי של הסדרה ראו אור ב-2009 לאחר שהכרך הראשון זכה לתפוצה רחבה בכמה מהדורות. סדרת ספרים זו לצד הספר שמירת שבת כהלכתה, הם המדריכים הפופולריים הנפוצים ביותר להלכות שבת בפרט בציבור שהולך בדרך פסיקות הרמ"א.
בנוסף כתב ארבעה קונטרסים בשם "מראה כהן": בענייני קטן וזמני שמחה (לרגל שמחת בר המצווה של בנו); בענייני אבלות ותשעה באב (במלאת שלושים לפטירת אביו); בענייני הכשרת שיש לפסח ולימות השנה; וקיצור הלכות יחוד במקומות עבודה.
לצד ספרי ההלכה שכתב, מפרסם הרב רובין בירורי הלכה בנושאים אקטואליים או חדשים (כמו: שימוש בסיר לבישול אטי בשבת; דרך הטיפול בעדשות מגע בשבת; האיסור על שימוש במגבונים לחים בשבת ועוד) בכתבי עת תורניים כמו מוריה וישורון, ובשנת 2010 יזם את הדפסת השנתון "היכלא" שיוצא על ידי קהילת בני תורה ומקדיש בקביעות מדור נרחב לנושאים הלכתיים עדכניים משולחנו של הרב רובין.
בלון לחיזוי מזג אוויר
בלון מזג אוויר הוא בלון שמיועד לעלות לגבהים, אשר נושא כלים למעלה כדי לשלוח מידע על הלחץ האטמוספירי, הטמפרטורה, הלחות, ומהירות הרוח, באמצעות מכשיר מדידה שנקרא רדיוסונדה. כדי לקבל נתוני רוחות, הם יכולים להיות במעקב על ידי מכ"ם, או מערכות ניווט (כגון לוויין מבוסס מערכת מיקום גלובלית, GPS). חלק מהבלונים ממריאים בקצב קבוע ומשדרים את הנתונים בכל הגבהים. יש בלון ייעודי שנקרא טרנסונדה שתוכנן כך שיישאר בגובה קבוע למשך זמן רב וישדר משם נתונים.
היסטוריה.
אחד האנשים הראשונים להשתמש בבלוני מזג האוויר היה ליאון טסיירנק דה בורט, מטאורולוג צרפתי. בשנת 1896 הוא שחרר מאות בלוני מזג אוויר ממצפה הכוכבים בטראפס, צרפת. ניסויים אלה הובילו את הגילוי של טרופופאוזה והסטרטוספרה. ב-1958 החלו להשתמש בטרנסונדות, על מנת לזהות אזורים של פסולת גרעינית.
חומרים וציוד.
הבלון עשוי בדרך כלל מלטקס שהוא חומר מאוד גמיש. והוא אחראי על העלייה לגובה. מתחתיו, תלויה על חוט, נמצאת רדיוסונדה המבצעת את המדידות ושידור הנתונים חזרה לתחנה. רדיוסונדות יכולות לשמש למדידה של פרמטרים ספציפיים, כגון קביעת ריכוז האוזון.