אניה גוסטומלסקי (באוקראינית: Анна Гостомельська; נולדה ב-9 ביוני 1981) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל. החזיקה בעבר בשיאי ישראל, במשחים ל-50 מטר חופשי, ל-100 מטר חופשי, ל-200 מטר חופשי, ל-50 מטר גב, ל-100 מטר גב, ל-200 מטר גב ול-50 מטר פרפר. ייצגה את ישראל בשתי אולימפיאדות (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ובארבע אליפויות עולם (פוקואוקה 2001, ברצלונה 2003, מונטריאול 2005 ומלבורן 2007). בעלת מדליית ארד, באליפות אירופה בבריכת 25 מטר (הלסינקי 2006) ומקום רביעי באליפות עולם בבריכת 25 מטר (מנצ'סטר 2008) במשחה ל-50 מטר גב.
גוסטומלסקי נחשבת לשחיינית עם יציאות ופניות חזקות, ולכן הישגיה הבינלאומיים בבריכת 25 מטר (בהן יש יותר פניות) טובים יותר מהישגיה בבריכות אולימפיות.
ביוגרפיה.
גוסטומלסקי נולדה וגדלה בקייב שבאוקראינה הסובייטית. היא עלתה לישראל בגיל 10 כשחיינית שחייה צורנית. היא שחתה בקבוצת מכבי חיפה. במשך 12 שנים התאמנה בפנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט, בהדרכתו של לאוניד קאופמן ולאחר מכן עברה לאגודת מכבי קריית ביאליק.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה יפן בשנת 2001 סיימה גוסטומלסקי במקום 20 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.59 דקות, במקום 22 במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:18.36 דקות, במקום 25 במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 30.56 שניות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 57.07 שניות, במקום 35 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.59 דקות ובמקום 41 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.86 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2003 סיימה גוסטומלסקי במקום 21 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.60 דקות, במקום 29 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.97 דקות ובמקום 31 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.54 שניות.
במאי 2004 קבעה גוסטומלסקי שיא ישראלי חדש במשחה 50 מטר חופשי, 26.41 שניות, ושיא ישראלי גם במשחה ב-100 מטר חופשי, 56.82 שניות.
גוסטומלסקי השתתפה באולימפיאדת אתונה (2004). לאתונה הצטרפה גוסטומלסקי ברגע האחרון, לאחר שקיבלה אישור מיוחד מוועדת החריגים של היחידה לספורט הישגי להשתתף במשחקים, זאת לאחר שלא השיגה את הקריטריון האולימפי. גוסטומלסקי סיימה במקום השלישי במשחה 100 מטר חופשי בתחרות הכנה בינלאומית. באולימפיאדה היא סיימה במקום ה-28 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.06 דקות, במקום ה-32 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.15 שניות ובמקום ה-35 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.72 שניות.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול קנדה ביולי 2005 סיימה גוסטומלסקי במקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.43 שניות, במקום 24 במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 29.79 שניות, במקום 25 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.56 דקות ובמקום 32 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:19.83 דקות.
באליפות אירופה לבריכות קצרות, שנערכה בטרייסטה באיטליה, גוסטומלסקי הופיעה בשני גמרים וסיימה במקום השישי בגמר 100 מטר גב ובמקום השמיני בגמר משחה 50 מטר גב.
באליפות ישראל בשחייה, בפברואר 2006, קבעה גוסטומלסקי שיאים ישראלים ב-50 מטר חופשי, 200 מטר חופשי ועם מכבי קריית ביאליק בשליחות.
באליפות העולם בבריכות קצרות בשנחאי, באפריל 2006, סיימה גוסטומלסקי במקום החמישי בגמר משחה 100 מטר גב, מקום רביעי ב-50 מטר גב, 18 מאיות שנייה בלבד הפרידו בין גוסטומלסקי למדליית ארד, עם שיא ישראלי חדש, 27.46 שניות.
באליפות העולם שנערכה במלבורן אוסטרליה בשנת 2007 סיימה גוסטומלסקי במקום 24 במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:14.92 דקות, במקום 25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.37 דקות, במקום 30 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.84 שניות ובמקום 31 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.44 דקות.
באליפות ישראל בשחייה באוגוסט 2007 קבעה גוסטומלסקי שיאים ישראלים חדשים ב-50 מטר חופשי ו-100 מטר גב. גל נבו השיג שיא ב-200 מ' מעורב אישי. גוסטומלסקי וגיא ברנע הוכתרו לשחיינים הבולטים.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2008 סיימה גוסטומלסקי במקום ה-10 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.86 דקות, במקום ה-12 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.62 שניות, במקום ה-19 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.17 דקות ובמקום ה-22 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.08 שניות. בזכות הישגיה אלו היא קבעה את הקריטריון לאולימפיאדת בייג'ינג (2008)
במשחקים האולימפיים עצמם סיימה גוסטומלסקי במקום ה-19 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 25.23 שניות, במקום ה-22 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.18 שניות (2 מאיות השנייה איטי משיאה הישראלי), במקום ה-25 במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:01.87 דקות, במקום ה-36 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 59.50 שניות.
באליפות עולם בבריכת 25 מטר במנצ'סטר, באפריל 2008 הגיעה למקום הרביעי במשחה ל-50 מטר גב[1] ועלתה לגמר 100 מטר פרפר עם שיא ישראלי - 57.91 שניות.
חייה האישיים.
גוסטומלסקי מתגוררת בנתניה עם בעלה ושלושת ילדיה, שני בנים ובת. היא שימשה כמנכ"לית מועדון השחייה הפועל דולפין נתניה, אלופת המדינה בשחייה (2013). היא עודנה מתאמנת ומתחרה מטעם המועדון.
ספרות אפרו-אמריקאית
ספרות אפרו-אמריקאית (באנגלית: African American literature) היא מכלול היצירה הספרותית שהופקה בארצות הברית על ידי כותבים ממוצא אפריקאי. הסוגה הכתה שורשים בחיבוריהם של כותבים מן המאה ה-18 כגון פיליס וויטלי ואולאודאה אקוואינו, הגיעה לנקודות-שיא מוקדמות עם סיפורי עבדים והרנסאנס של הארלם, וכלה בספרות בת-זמננו של כותבים כגון טוני מוריסון, מאיה אנג'לו וולטר מוסלי הנמנים עם גדולי הסופרים בארצות-הברית דהיום. עם הנושאים הנחקרים בספרות האפרו-אמריקאית נמנים תפקידם של האפרו-אמריקאים בתוככי החברה האמריקאית הכללית, התרבות האפרו-אמריקאית, גזענות, עבדות ושוויון. הכתיבה האפרו-אמריקאית נטתה לאורך השנים לכלול גם גרסאות אוראליות דוגמת מזמורים-דתיים, דרשות, נעימות כנסייתיות, בלוז וראפ.
ככל שמעמדם של האפרו-אמריקאים בחברה האמריקאית השתנה במהלך מאות השנים עברו, כך גם השתנו מוקדי-העניין של הספרות האפרו-אמריקאית. בטרם פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית הספרות האפרו-אמריקאית התמקדה בעיקר בנושא העבדות, כפי העולה מתקומת תת-הסוגה של סיפורי עבדים. עם זאת, בימי המעבר מן המאה התשע-עשרה אל המאה העשרים, ספרים פרי עיטם של סופרים רבים, ובהם ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז ובוקר טי. וושינגטון התפלמסו בשאלה האם לתקוף או לפייס את הגישות הגזעניות בארצות-הברית. בימי התנועה האמריקאית לזכויות האזרח, כותבים כגון ריצ'רד רייט, רלף אליסון וגוונדולין ברוקס הוציאו תחת ידיהם יצירות שעסקו באפליה הגזעית ובלאומנות השחורה. בימינו אנו, הספרות האפרו-אמריקאית מהווה חלק אינטגרלי מן הספרות האמריקאית, כאשר ספרים כמו "שורשים" פרי עטו של אלכס היילי, "הצבע ארגמן" מאת אליס ווקר ו-"חמדת" של טוני מוריסון, העפילו למדרגה של רבי-מכר ועוטרו בפרסים רבים.
תכונות ונושאים.
במונחים כלליים, ספרות אפרו-אמריקאית יכולה להיות מוגדרת ככתיבה על ידי אנשים ממוצא אפריקאי החיים בארצות הברית. אולם, בדיוק כפי שהחיים וההיסטוריה האפרו-אמריקאית הם רב-גוניים במידה רבה, כך גם הספרות האפרו-אמריקאית. ספרות אפרו-אמריקאית מתמקדת בדרך כלל בנושאים בעלי עניין פרטיקולרי לשחורים בארצות הברית, כגון תפקידם של אפרו-אמריקאים בחברה האמריקאית הכוללת, ומהי המשמעות של להיות אמריקאי. כפי שפרופסור אלברט ג'. רבוטו מאוניברסיטת פרינסטון אמר, כל הלימודים האפרו-אמריקאים כולל ספרות אפרו אמריקאית, "מדברים על המשמעות העמוקה יותר של נוכחותם של אפרו-אמריקאים באומה זאת. נוכחות זאת הייתה תמיד מקרה מבחן לטיעונה של האומה לחופש, דמוקרטיה, שוויון והכללת כולם." כשלעצמה, ניתן להגיד שספרות אפרו-אמריקאית בוחנת את נושא החופש ושוויון שנמנעו משחורים בארצות הברית, יחד עם נושאים נוספים כגון, תרבות אפרו-אמריקאית, גזענות, דת, עבדות, תחושה של בית ועוד.
ספרות אפרו-אמריקאית מהווה ענף ויטלי של ספרות של הפזורה האפריקאית, כאשר ספרות אפרו-אמריקאית מושפעת מהמורשת האפריקאית הגדולה בגולה, ובתורה משפיעה על כתיבה אפריקאית גלותית בארצות רבות. בנוסף על כך, ספרות אפרו-אמריקאית קיימת במימד הנרחב יותר של ספרות פוסט-קולוניאלית, למרות שחוקרים מסמנים קו ברור בין השניים בהצהרה ש"ספרות אפרו-אמריקאית שונה מספרות פוסט-קולוניאלית בכך שהיא נכתבת על ידי קבוצת מיעוט החיה באומה עם כוח כלכלי ועושר רב".
התרבות האפרו-אמריקאית האוראלית עשירה בשירה, כולל מוזיקה רוחנית, מוזיקת גוספל אפרו-אמריקאית, בלוז וראפ. שירה אורלית זאת מופיעה גם במסורת האפרו-אמריקאית של דרשות נוצריות, אשר עושות שימוש בחזרה מכוונת, מקצב ואליטרציה. לספרות אפרו-אמריקאית – במיוחד שירה כתובה, אבל גם פרוזה – יש מסורת חזקה של שילוב כל הצורות הללו מהשירה האורלית.