פעמים רבות, במיוחד בתקופת "המלחמה הקרה" הייתה הנגדה זו נפוצה כדרך להדגים את השוני שבין החברה המערבית, החופשית, והחברה הקולקטיביסטית. החברה המערבית, כפי שגולמה למשל בסדרות "מסע בין כוכבים" או בסרטי "מלחמת הכוכבים", הייתה רב-גזעית, מגוונת בדעות ובאופני מחשבה, ודמות הגיבור שלה ניחנה ברצון חופשי, לעיתים מחוספס וגס במקצת אך ביסודו תמיד אצילי, רגיש, ישר, טהור לב וכוונות. מטרותיו היו תמיד לחיות בשלום ובשלווה ולעסוק בשלו. הדמות שכנגד אופיינה באחידות מוחלטת והיעדר רצון חופשי (שבוטאו לעיתים קרובות בהסתרת פניו של הנבל), עם דגש חזק על רציונליות וחשיבה רציונלית, כשמטרותיו הן כבוד, ניצחון, כיבוש, ורווח חומרי או כוחני.
רוב הסרטים והסדרות שעסקו בדמויות נבל מסוג זה — כולל הבורג בסדרת "מסע בין כוכבים" — קיבלו כנכונה את הטענה הבורגית בדבר יתרון ה"יעילות" שיש לפעולה מתוך שיתוף פעולה הרמוני, ללא רצונות ותאוות אישיות. זו, הוסכם, הייתה מטרתם של כל הצדדים. הפסול נמצא בכך שבעוד ה"טובים" קיוו להגיע למצב כזה מתוך הסכמה מרצון, ביקשו ה"רעים" לכפות מצב סופי כזה בכוח הזרוע. האידיאל של הטובים היה קולקטיב "היפי" חופשי ומשוחרר. האידיאל של הרעים היה קולקטיב סובייטי מרושע.
יוצרי הסרטים והסדרות קיבלו כנכון גם את הרעיון שפעולה רציונלית ומתואמת תיתכן ופעולתה אף תהיה יעילה בהרבה מזו של צוות שכל אחד מחבריו מונע על–ידי רצונות ותאוות משלו. הסייג היחיד, מקור תבוסתם של הבורגים לדורותיהם בכל פעם, היה התעלמותם ואי הבנתם את "הרגש האנושי" המניע בני אדם לפעול לעיתים באופן "לא רציונלי" ובניגוד ל"תועלת".
בסדרות מסע בין כוכבים.
אחרי הופעתם הראשונה של הבורג במסע בין כוכבים: הדור הבא, בפרק Q Who, שבו והופיעו הבורג בסרט , ב"חלל עמוק 9" ותפסו מקום מרכזי במיוחד בסדרת " (עונות 4–7), גם כאויבים וגם בזכות שילובה של שבע מתשע (Seven of Nine), חברת צוות אנושית שהייתה בעברה חברת קולקטיב בבורג.
בסדרה " (עונה 2) מופיעה מערכת האינטליגנציה המלאכותית של הפדרציה, Control, ומנסה להשתלט על צוות הספינה וקצינים אחרים במטרה לשכלל את עצמה. הדבר לא אושר מעולם, אך הטכנולוגיות הדומות והביטויים בהם משתמשים מי שהוטמעו, גרמה למעריצי הסדרה להעריך שהמערכת היא המקור שיתפתח בסופו של דבר לבורג.
חלק מעלילת עונתה הראשונה של הסדרה "" מתרחשת בקוביית בורג פגועה הממוקמת בחלל הרומולאני, שבה מתקיים מחקר אודות טכנולוגיות הבורג וסיוע לחברים לשעבר בקולקטיב.
בעונה השנייה נפגשים פיקארד וצוותו בחללית בורג בעיצוב שונה מהמקובל. מלכת הבורג הנוכחית משתגרת אל הספינה, שמשלבת בתוכה טכנולוגיית בורג, ומשתלטת עליה.
בתרבות הפופולרית.
מימרתם הנודעת של הבורג, "אנו הבורג. אתם תהיו מוטמעים. אנחנו נוסיף את הייחוד הביולוגי והטכנולוגי שלכם לשלנו. אין טעם בהתנגדות" (באנגלית: We are the Borg.You will be Assimilated. We will add your biological and technological distinctiveness to our own. Resistance is futile) זכתה לפרסום, צוטטה בסרטים ובסדרות ואף הוצמדה לאישים שונים, כדימוי המתאר כוח שאין לעוצרו או לבולמו.
פיזיקה גרעינית
פיזיקה גרעינית היא ענף בפיזיקה המודרנית העוסק בחקר גרעין האטום ותהליכי הגומלין המתרחשים בו.
היסטוריה.
העובדה כי לאטומים יש מבנה פנימי התגלתה בשלהי המאה ה-19, עד אז התייחסו לאטומים כאל חלקיקים נקודתיים ללא מבנה פנימי ושאינם ניתנים לחלוקה. קיום מבנה פנימי באטומים אושש ניסיונית רק בתחילת המאה ה־20.
גרעין האטום התגלה על ידי ארנסט רתרפורד בשנת 1911, באמצעות ניסוי מפורסם בו רתרפורד מדד את הפיזור של חלקיקי אלפא (שהם גרעיני הליום) וגילה שהחלקיקים מפוזרים רק מאזור קטן של האטום. מכך הסיק רתרפורד שהמטען החיובי של האטום מרוכז בגרעין קטן באמצעו ואילו המטען השלילי סובב סביבו. עד לפיתוח מודל האטום של בוהר סברו הפיזיקאים שהאטום הוא מעין "מערכת שמש" קטנה של אלקטרונים הסובבים סביב גרעין.
התקדמות גדולה בחקר האטום התאפשרה בעקבות פיתוח תורת היחסות הפרטית (והנוסחה המפורסמת E=mc2) ומכניקת הקוונטים. במסגרת מכניקת הקוונטים, נוסחו כללי אכלוס של האלקטרונים סביב האטום רק במספר בדיד של מסלולים מותרים סביב האטום ברמות אנרגיה שונות (שמספרן הוא בן מנייה).
עד היום, על אף מאמצים גדולים שהושקעו והתקדמות רבה שהושגה בהבנת גרעין האטום, אין בידנו הבנה מלאה של הגרעין. הסיבות לכך נעוצות במבנה המורכב של הכוח הגרעיני, שהוא כוח שיורי שאיננו מתואר על ידי המודל הסטנדרטי, ובכך שמלבד הגרעינים הקלים ביותר הגרעין הוא מערכת רב גופית ולכן איננו ניתן לפתרון אנליטי. יתרה מכך, מדובר במערכת רב גופית קוונטית ועל כן לא ניתן לפתור את הבעיה הרב גופית עבור גרעינים כבדים יותר מגרעין ההליום באופן נומרי בעזרת כח החישוב הקיים היום. (זאת בניגוד למצב בקוסמולוגיה, למשל, שם פותרים את הבעיה הרב גופית הקלאסית בעזרת סימולצית מחשב).
מושגי יסוד.
גרעין האטום.
גרעין אטום עשוי להכיל שני סוגים של חלקיקים:
כוחות הפועלים בגרעין האטום.
בפיזיקה הגרעינית נדונים ארבעה כוחות יסודיים:
נון סקוויטור
נון סקויטור (בלטינית: non sequitur; מילולית: אינו נובע מכך) הוא כשל לוגי שבו המסקנה בטיעון אינה נובעת מן ההנחות. המסקנה עשויה להיות נכונה או כוזבת, אך הטיעון עצמו כולל כשל משום שהיא אינה נובעת מההנחות. ביסודם, כל הכשלים הלוגיים הם סוגים מסוימים של נון סקוויטור.
ישנם שלושה סוגים עיקריים של נון סקוויטור:
קונקלווה
קונקלווה (בלטינית: Conclave; מילולית: "האספה") היא תהליך הבחירה של אפיפיור חדש בכנסייה הקתולית.
תהליך הבחירה.
הקונקלווה כגוף בוחר יחיד כוננה בבולה In Nomine Domini שפורסמה על ידי ניקולאס השני ב-1059. ב-1197, בעת ועידת לטראנו השלישית, העמיד האפיפיור אלכסנדר השלישי את הרוב הדרוש על שני שלישים מהקולות.
משתתפים בבחירה כל הקרדינלים שגילם פחות מ-80, ובלבד שמספרם אינו עולה על 120 קרדינלים. להלכה כל גבר קתולי יכול להיות מועמד לאפיפיור, אולם ב-600 השנה האחרונות נבחר לתפקיד קרדינל. הקונקלווה מתכנסת בקפלה הסיסטינית שבקריית הוותיקן בתוך 20 יום ממות או התפטרות האפיפיור הקודם. בקונקלוות הקודמות, מרגע שנכנסו הקרדינלים לקפלה היה אסור להם לעזוב אותה עד בחירת האפיפיור והיא הייתה ננעלת (ומכאן השם קונקלווה - בלטינית, cum clavi = במפתח), אולם יוחנן פאולוס השני שינה את החוק הזה והתיר להם ללון בבית מלון בקריית הוותיקן.
הבחירה נעשית בסדרה של הצבעות חשאיות. כל קרדינל רושם את השם המועדף עליו על פתק ונשבע שבחר בחירה ראויה. התוצאות נרשמות בפיקוח של שלושה קרדינלים. לבחירת אפיפיור דרוש רוב של שני שלישים, ועד שמושג הרוב הדרוש, נערכות בחירות חוזרות ונשנות (ארבע הצבעות בכל יום). יוחנן פאולוס השני קבע שאם לא מושג רוב של שני שלישים אחרי 30 הצבעות, ניתן להסתפק ברוב רגיל. לאחר כל הצבעה נשרפים הפתקים בתנור מיוחד. לבעירה מוסיפים חומר שצובע את העשן העולה: אם לא נבחר אפיפיור, עשן שחור, וכשנבחר האפיפיור - והסכים להתמנות לתפקיד - עשן לבן (מכאן מקור הביטוי "עד שיצא עשן לבן").
כשנבחר האפיפיור, יוצא זקן הקרדינלים בני המסדר הדיאקוני (המסדר הזוטר) אל הקהל הממתין בחוץ ומכריז: Habemus papam - "יש לנו אפיפיור!". אחריו יוצא האפיפיור הנבחר ומברך את הנאספים.
כאמור, על הקרדינלים נאסר כל מגע עם העולם החיצון בעת הקונקלווה. יוצאים מגדר זה שלושה בעלי תפקידים, אם הם גם חברים בגוף הבוחר. אלו הם ראש בית הדין הגבוה לחסד (ה-"Sacra Paenitentiaria"), הקרדינל-הארכיבישוף בפועל של רומא, ומנהל קריית הוותיקן.
עם כניסתם של הקרדינלים לקפלה הסיסטינית נהוג לשיר את ההמנון "בוא, רוח בורא" ("Veni Creator Spiritus").
סיעות הקרדינלים.
חבר הקרדינלים מתחלק לסיעות לפי שני קווים עיקריים: תאולוגי ופוליטי.
הקו התאולוגי נחלק בין שמרנים לבין מתונים או ליברלים. מספר קרדינלים שמונו על ידי אפיפיור מסוים נוטים לייצג את שיטתו התאולוגית (ובעבר, היו רבים מהם קשורים אליו משפחתית) ויוצרים קבוצה מלוכדת. הדבר גרם לכך שאפיפיורים שביקשו להשיג השפעה מתמשכת מינו מספר רב של קרדינלים, ככל שיכלו בתקופת כהונתם. בין המאה ה-13 למאה ה-18 נקראה סיעת השמרנים "Zelanti". מקור הביטוי בחברי המסדר הפרנציסקני שהתנגדו לכל שינוי והקלה בתקנון בנדיקטוס, בהמשך זוהתה סיעה זו עם תומכי הישועים.
קו חלוקה מקביל לסיעות התאולוגיות היה הקו המדיני. מעורבות המעצמות בבחירת האפיפיור הייתה גדולה ושליטיהן ניסו להשיג אפיפיור כרצונם. עד התיקון שהכניס פיוס העשירי ב-1903 הייתה נתונה לשליטי אירופה (קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך צרפת) זכות וטו על החלטות הקונקלווה ("Jus exclusivae"), הזכות מומשה בפועל באמצעות קרדינל-נאמן ("קרדינל כתר") של השליט ושלחה את הבוחרים לסבבי בחירות נוספים. גם ללא הפעלת זכות הווטו גייסו שליטים מרכזיים באירופה (כגון צרפת, ספרד, הרפובליקה של ונציה, ממלכת הבסבורג) קרדינלים שיציעו מועמדים מקובלים על הכתר ויחסמו מועמדים שאינם מקובלים.
קואליציות בין הסיעות הביאו לשיתופי פעולה על מנת להגיע למועמד מוסכם או לפחות למועמד של פשרה.
בתרבות.
קונקלוות מתוארות ביצירות הבאות:
קונקלבה
הכחשת הפותח
הכחשת הפותח היא כשל לוגי מסוג נון סקוויטור, שבו במשפט תנאי מכחישים את חלק הפותח (החלק בעל המילה "אם") כדי להגיע למסקנה שחלק התוצאה (הנפתח במילה "אזי") שגוי. מבנה הטיעון הוא הבא:
כדי להבהיר את הכשל שבטיעון, די אם נציב אותו בצורה פשוטה כך: