אחד הנושאים ששלהבו את דמיונו של אולסבנגר היה חקר החלל והאפשרות לטוס לירח. לפי עדות בני משפחתו, הוא נהג לדבר רבות על האפשרות לראות אדם צועד על הירח, זמן רב לפני שהדבר הפך לאפשרות ריאלית.
הראשונה אל טימותיוס
הראשונה אל טימותי
האיגרת הראשונה אל טימותי
טימותיוס 1
טימותיוס I
איגרת ראשונה אל טימותיוס
איגרת ראשונה אל טימותי
טימותי 1
טימותי I
עמנואל אולסוונגר
משושה משוכלל
גביע המלך הספרדי בכדורסל
גביע המלך בכדורסל (בספרדית: Copa del Rey de Baloncesto) היא התחרות המשנית בכדורסל הספרדי והשנייה בחשיבותה, אחרי ליגת העל הספרדית. התחרות הראשונה שוחקה ב-1933, תחרות הכדורסל הראשונה בספרד, דאז. במשך השנים התחרות הפכה תהפוכות רבות שביניהן שינויי שיטת הגביע ושמו הרשמי של הגביע לשמו הנוכחי. בטורניר משתתפות 8 קבוצות.
שיטת המשחק.
בגביע הספרדי מתחרות רק שמונה הקבוצות הראשונות בליגה הראשונה בסיום הסיבוב הראשון. המשחקים מנוהלים בשיטת גביע במשך כל שלבי הטורניר, כשכל המשחקים משוחקים באולם שנקבע מראש כל שנה.
ז'ילברטו דה סילבה מלו
ז'ילברטו דה סילבה מלו או בקיצור ז'ילברטו (פורטוגזית: Gilberto da Silva Melo; נולד ב-25 באפריל 1976 בריו דה ז'ניירו) הוא כדורגלן עבר ברזילאי, ששיחק בעמדות הקשר שמאלי והמגן שמאלי ובנבחרת ברזיל. אחיו של ז'ילברטו נליו ונילדסון דה מלו, הם גם כדורגלנים מקצוענים.
קריירת מועדונים.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בברזיל, כאשר שיחק באמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו), פלמנגו וקרוזיירו. מועדון הסרייה א' האיטלקית אינטר מילאן רכש את כרטיס השחקן שלו מקרוזיירו בשנת 1999 כאשר כוכב הכדורגל הברזילאי רונאלדו המליץ עליו. כעבור זמן קצר עזב את אינטר וחזר לברזיל לשחק בואסקו דה גאמה. משם המשיך לקבוצות הברזילאיות גרמיו וסאו קייטנו. ז'ילברטו חזר לשחק באירופה ב-2004, כאשר חתם במועדון הגרמני הרטה ברלין.
ז'ילברטו שיחק בהרטה במשך ארבע עונות, וחתם בטוטנהאם הוטספר ב-31 בינואר 2008. אחרי שחתם במועדון הוא נפצע, וכאשר החלים ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית במסגרת גביע אופ"א ב-6 במרץ 2008. במחצית המשחק הוא הוחלף על ידי ג'יימי או'הרה, אחרי שעשה טעות שעזרה לאיינדהובן להבקיע את השער היחיד במשחק. מאמן טוטנהאם באותה העת, חואנדה ראמוס, הכריז אחרי המשחק שהחליף את ז'ילברטו בגלל שעדיין לא החלים מהפציעה ולא בגלל הטעות שעשה. למרות כל זאת, לאחר ששיחק, ז'ילברטו הפך לשחקן הברזילאי הראשון שמשחק עבור טוטנהאם בקבוצה הבכירה, אחרי שהברזילאים האחרים שהיו במועדון רודריגו דפנדי ודייגו בורטולוזו שיחקו רק בקבוצת המילואים של המועדון. במשחק הבא של טוטנהאם, ז'ילברטו עלה לשחק כמחליף וכבש את שערה השלישי של הקבוצה בניצחון 4-0 נגד ווסטהאם יונייטד במשחק ליגה. משחקו המלא הראשון במדי טוטנהאם, היה נגד בולטון וונדררס, ב-26 באפריל 2008, בוייט הארט ליין.
נבחרת ברזיל.
ז'ילברטו שיחק עבור הנבחרת הברזילאית במהלך מונדיאל 2006 בגרמניה, וכבש שער נגד נבחרת יפן במסגרת שלב הבתים של הטורניר, שערו הראשון במדים הלאומיים. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה נגד ניגריה, במשחק ידידות ב-11 ביוני 2003. ז'ילברטו גם היה המגן השמאלי של ההרכב הפותח של ברזיל במהלך טורניר הקופה אמריקה בשנת 2007.
כריסטיאן תילמן
כריסטיאן תילמן (בגרמנית: Christian Thielemann; נולד ב-1 באפריל 1959 בברלין) הוא מנצח גרמני, המנצח הראשי הנוכחי (מנהל מוזיקלי כללי) של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, בשנת 2024 יסיים שם את תפקידו בדרזדן.
חייו.
תילמן החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 19 כפסנתרן חזרות בדויטשה אופר ברלין עם היינריך הולרייזר ועוזר להרברט פון קאראיין.
הופעת הבכורה שלו בארצות הברית הייתה ב-1991 כשניצח על הפקה חדשה של "אלקטרה" מאת ריכרד שטראוס בסן פרנסיסקו, שאחריה באו הצגות במטרופוליטן אופרה. בשנת 1997 התמנה למנהל מוזיקלי כללי של ה"דויטשה אופר ברלין", בחוזה שהיה אמור להימשך עד 2007, אך תילמן, כך דווח, נקלע למחלוקות אמנותיות עם המנהל האמנותי אודו צימרמן, שנכנס לתפקידו בשנת 2000. בשנת 2004 קטע תילמן את החוזה שלו בגלל סכסוכים בנושא חלוקת המימון של עיריית ברלין בין הדויטשה אופר לאופרה של ברלין. בין השנים 2004 - 2011 היה מנצח ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מינכן.
תילמן מנצח בקביעות בפסטיבל ביירוית ובפסטיבל זלצבורג. הוא רואה עצמו כממשיך מסורת הניצוח האוסטרו-גרמנית, שראשיתה בריכרד וגנר והמשכה בהנס ריכטר, הנס קנאפרטסבוש, וילהלם פורטוונגלר והמנחה הישיר של תילמן עצמו, הרברט פון קאראיין. תילמן מקליט לחברת דויטשה גרמופון. בשנת 2003 קיבל את אות Bundesverdienstkreuz של גרמניה.
בעקבות ההחלטה שקיבלה "קרן פסטיבל ריכרד וגנר" בספטמבר 2008 למנות את קתרינה וגנר ואוה וגנר-פסקיה להחליף את וולפגנג וגנר בניהול פסטיבל ביירוית, יכהן תילמן כיועצן הראשי, דהיינו, כמנהל המוזיקלי בפועל של הפסטיבל.
אי התאמה
מרינר אקלס
מרינר סטודרד אקלס (באנגלית: Marriner Stoddard Eccles; 9 בספטמבר 1890 - 18 בדצמבר 1977) היה איש עסקים ובנקאי אמריקאי, ששימש כיושב ראש מועצת הנגידים של הבנק הפדרלי (הבנק המרכזי (פדרל ריזרב) של ארצות הברית) בין השנים 1934 ל-1948.
חייו.
אקלס נולד בלוגן שביוטה, בנם הבכור מבין תשעה ילדים של הלן ודייוויד אקלס, איש עסקים ובנקאי מצליח מיוטה. אקלס למד בקולג' מורמוני מקומי ושימש כמיסיונר הכנסייה בסקוטלנד. לאחר שובו מהשליחות השתלב בעסקי המשפחה. כשנפטר אביו ב-1912 התחלקו עסקיו בין משפחות שלוש נשותיו, כשאקלס לוקח על עצמו את ניהול החלק שירשה אמו. תוך שנים מעטות הרחיב את עסקי הבנקאות, וביחד עם אחיו ג'ורג' הוביל מהלך איחוד עם משפחת בראונינג, שיצר רשת בנקים גדולה במערב ארצות הברית בשם אקלס-בראונינג.
במהלך השפל הגדול עמד בהצלחה במספר משברי הסתערות משיכות (Bank Run) בעוד בנקים רבים אחרים קרסו. כבנקאי מוביל דחף לרפורמות במערכת הפיננסית האמריקאית, שהובילו לחקיקת חוק החירום של 1933, חוק השיכון של 1934 וחוק גלאס-סטיגל.
לאחר תפקיד קצר במחלקת האוצר של ארצות הברית מונה על ידי הנשיא פרנקלין רוזוולט לדירקטוריון הבנק הפדרלי בוושינגטון די. סי., אקלס הוביל לרפורמה בבנק המרכזי, עם חוק הבנקאות של 1935, ובעקבות יישומה הפך ליו"ר הראשון של מועצת הנגידים, תפקיד בעל סמכויות נרחבות באופן משמעותי. הוא כיהן בתפקיד עד פברואר 1948 ולאחר מכן כחבר מועצה עד 1951.
במהלך שנותיו כיו"ר הבנק הפדרלי תמך אקלס במתן תמריצים לפרויקטים והשקעות על מנת להניע את הכלכלה האמריקאית ולהוציאה מהמשבר, הוא מזוהה ברעיונותיו עם הכלכלה הקיינסיאנית. כמו כן שותף אקלס בדיונים שהובילו להסכם ברטון-וודס ב-1944.
אקלס פרש מהמועצה בשל סכסוך על סוגיות עצמאות הבנק הפדרלי מול מחלקת האוצר, הוא חזר ליוטה והרחיב את עסקיו הפרטיים. אקלס נודע כנדבן שתרם למוסדות השכלה, ספריות ציבוריות ולהקמת קרן אקלס שתמכה בפעילויות רבות נוספות.
לאחר מותו קבע הקונגרס כי הבניין הראשי של הבנק הפדרלי בבירה ייקרא על שמו של אקלס.
מרכז שזר
מרכז זלמן שז&quot;ר
דין מוסר
כוצ'אכידזה
כּוֹצ'אכּידזֶה (בגאורגית: ქოჩაქიძე) הייתה משפחת אצולה גאורגית מסמגרלו (אודישי). האגדה, המובאת ברשומות הגאורגיות, מספרת כי מוצא המשפחה הוא בתחילת המאה השלוש עשרה. הם הובאו לגאורגיה מח'וראסאן (خراسان) שבאזור איראן כבני ערובה ואולצו להתנצר. הרשומות הגאורגיות מציינות את קיומה של המשפחה בתקופת שלטונה של המלכה תמר. בתקופת שלטון האימפריה הרוסית בגאורגיה (המאה התשע עשרה) אושר מעמד האצולה של המשפחה.
אליס בארץ המראה
מנליק הראשון, קיסר אתיופיה
תרגום אוטומטי
קובי אשרת
קובי אשרת (נולד ב-15 ביולי 1944) הוא מוזיקאי, מנצח, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי. חתן "פרס אקו"ם" ו"פרס אמ"י".
אשרת בעל משרד הפקות פרטי ועוסק בהפקות מוזיקליות רבות.
ביוגרפיה.
אשרת נולד בחיפה בשם יעקב ונטורה, להורים שעלו מסלוניקי שביוון. למד מכניקה עדינה בבית הספר בסמ"ת שבחיפה והחל את דרכו המוזיקלית בלהקת פיקוד צפון.
קריירה מוזיקלית.
ב-1970 הצטרף כשחקן וזמר למחזמר הרוק "קרחת" (שכתב יהונתן גפן, והלחינו אלונה טוראל ומישה סגל). לצד אשרת שיחקו במחזמר קובי רכט, שולה חן ואברהם מור. המחזמר ירד מהבמות תוך פרק זמן קצר, אך אשרת חבר שוב לקובי רכט, וביחד הקימו את צמד "הקוביות". הצמד הוציא את התקליטון "למה עכשיו" שהפך ללהיט ברדיו. עוד באותה שנה חברו השניים לחנן יובל והקימו את שלישיית "שובבי ציון". אלבומה היחיד של הלהקה יצא בשנת 1971 והניב 2 להיטים גדולים: "איש גדול" ו"נוגה".
מעבד.
בתחילת 1973 החל לעבוד עם גבי שושן על אלבום הבכורה שלו "נער שחור עיניים", שיצא בהמשך השנה. אושרת עיבד את כל שירי האלבום, כשצידו האחד הכיל שירים בעברית, וצידו השני - שירים ששושן שר באנגלית. האלבום הניב 2 להיטים גדולים בעברית: "שש עשרה מלאו לנער", ו"בראשית". להקלטות גייס אשרת את הרכב הנגנים "או שכן או שלא" (איציק ברנס בגיטרה, יוסי אטיאס בתופים, ואבי סרוסי בבס), שהמשיכו לשתף עימו פעולה גם באלבומים נוספים שעיבד והפיק.
מלחין, מעבד מפיק ומנהל מוזיקלי.
בשנת 1974 היה קובי אשרת המנהל המוזיקלי, המלחין והמעבד של תוכנית הטלוויזיה לילדים "ראש כרוב" לצידם של מנחם עיני, גלי עטרי, רותי נבון, אלי מגן וחנה לסלאו והלחין חלק משירי הסדרה.
בשנים 1977-1980 היה אשרת המלחין והמעבד של תוכנית הטלוויזיה לילדים ״קרוסלה״ שמה הלחין שירים של לאה נאור, ויעל רוזמן.