המפלגה הייתה מעורבת בכמה אירועים מכוננים בהיסטוריה של העם הרומני - בייחוד בהשגת העצמאות בשנת 1877, בניית ממלכת רומניה בשנת 1881, המלחמה לאחדות האומה (1918-1916) ויצירת רומניה הגדולה ב-1918, הרפורמה האגררית בשנת 1921, השיקום הכלכלי אחרי מלחמת העולם הראשונה ואחרי השפל הגדול בשנים 1933-1929.
אחרי הקמתה מחדש בשנת 1989 הובילה המפלגה בתהליך כניסת רומניה לאיחוד האירופי בשנת 2007.
גיל ברק
גיל ברק (נולד ב-11 ביולי 1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבת ירושלים, גדוד 931 (שחם).
ביוגרפיה.
ברק נולד ביולי 1965 בכפר סבא לרינה וליעקב ויש לו אח צעיר ממנו, רונן. ברק גדל והתחנך בשכונת מעוז אביב בתל אביב. למד בתיכון עירוני מקיף לידי דייוויס במגמה ריאלית-ביולוגית והיה מדריך ורשג"ד בשבט הנשיא של תנועת הצופים העבריים בישראל. עם גיוסו לצה"ל ב-1983 במסגרת גרעין נח"ל מעוף ללבון מחזור פ"א שרת בחטיבת הנח"ל ושובץ בגדוד 932 (גרניט). בנח"ל עבר ברק הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר בהצטיינות וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לגדוד כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה. כמו כן שירת ברק בבית הספר למ"כים בגדוד 906 (שועלי הנגב) בתפקידי מ"פ וסמג"ד וכקצין אג"מ של חטיבת ביסלמ"ח 828. בשנים 1988–1989 השתתף ברק בקורס קצינים בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית - הכומתות הירוקות בפורט בראג.
בסיום הקורס ולאחר חזרתו לארץ ביצע תפקיד של קצין אג"מ בית הספר למ"כים בתקופה בה אוחדו בה"ד 3 בית הספר למקצועות החי"ר וביסלמ"כ. בשנים 1990–1992 למד במכללה לפיקוד ומטה ולמד באוניברסיטת בר-אילן בחוג המשולב למדעי החברה. בין השנים 1993–1994 שימש בתפקיד סגן מפקד גדוד 932. בשנים 1994–1996 שימש ברק כמפקד גדוד 931 (שחם), והוביל את הגדוד ובלחימה בדרום לבנון. בין היתר פיקד ברק על כוחות הגדוד במרדף אחר חולית מחבלים בגזרת זרעית בוואדי מוזלם, ב-25 בינואר 1995, שבסופו הרגו הכוחות בפיקודו שלושה מהם.
בהמשך שרותו בין השנים 1997–1998 שימש ברק כמפקד גדוד קציני חי"ר דקל בבה"ד 1. בשנים 1998–2000 שימש כסמח"ט החטיבה המזרחית בלבנון עד לפני הנסיגה מלבנון ולאחר מכן כקצין המבצעים של פיקוד המרכז, בין היתר במהלך האינתיפאדה השנייה. בשנת 2001 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת ירושלים ומפקד בא"פ לכיש בסיס האימונים של פיקוד המרכז. בשנים 2004–2007 שימש כראש מטה עוצבת האש. בשנים 2008–2011 כיהן כנספח צה"ל בצ'ילה, בארגנטינה, במקסיקו ובאקוודור.
אלאוורדי
אלאוורדי (בארמנית: Ալավերդի) היא עיר במחוז לורי שבצפון-מזרח ארמניה, בקצה ערוץ הנהר דבד, לא הרחק מגבול המדינה עם גאורגיה. האוכלוסייה מונה 16,500 תושבים (ירידה דרסטית מ-26,300 תושבים ב-1989). העיר היא מרכז מסחרי ותעשייתי חשוב במחוז וברפובליקה כולה, ונמצאת על מסילת הרכבת היחידה המחברת בין גאורגיה וארמניה. שם העיר בעבר היה מאנס.
דמוגרפיה.
העיר מאוכלסת ברובה בארמנים עם מיעוט יווני. בעבר הייתה באלאוורדי הקהילה היוונית הגדולה ביותר בארמניה.
היסטוריה.
ב-1770, כאשר אלאוורדי הייתה חלק מגאורגיה, הורה ארקלה השני להקים בעיר בית היתוך לנחושת, ובסוף המאה ה-19 העיר הפכה למרכז מטלורגיה תוסס. ב-1903 הגיע היקף יצור הנחושת בעיר ל-13% מכלל הנחושת שהופקה באימפריה הרוסית. ב-1909 הוקמה תחנת כוח הידרואלקטרית על נהר הדבד, על מנת לספק את צורכי האנרגיה הגדלים של התעשייה בעיר. במהלך התקופה הסובייטית, הוקמו בעיר תשתיות רבות, כולל פיתוח אזור סאנאהין, שהפכו את אלאוורדי לעיר תעשייה חשובה בארמניה הסובייטית.
בעיר ובסמוך לה נמצאים מבנים היסטוריים רבים כדוגמת גשר סאנאהין מהמאה ה-12 וכנסיית אודזון (Օձունի եկեղեցի) מהמאה ה-5 לספירה.
קרויה
קרויה (באלבנית: Kruja או Krujë), היא בירת נפת קרויה במחוז דורס שבאלבניה. נמצאת כ-20 ק"מ צפונית לבירה טירנה. שוכנת למרגלות מבצר המתנשא לגובה 611 מטר מעליה. מספר התושבים הוא 15,900.
היסטוריה.
קרויה הייתה בירתה של מדינת אלבניה הפאודלית בשנים 1190–1389 עד לנפילתה בידי הצבא העות'מאני. סקנדרבג שהיה מפקד בצבא זה התמנה למושל העיר ב-1443 אולם בתקופה זו עבר צד, איחד את האלבנים וב-2 במרץ 1444 הקים את ליגת לזה שהייתה למעשה קונפדרציה עצמאית של האלבנים נגד הכיבוש העות'מאני.
בשנים 1450–1477 עמדה קרויה נגד הצבא העות'מאני בארבע תקופות מצור עד שנכבשה לבסוף ב-1478.
הצלחתו של סקנדרבג לאחד את האלבנים ולעמוד בקרויה מול צבא גדול ממנו בהרבה, הפכה אותו לגיבור הלאומי של האלבנים ואת קרויה לאחד האתרים החשובים ביותר בהיסטוריה של אלבניה.
אתרי העיר.
מבצר קרויה.
בראש גבעה המשקיפה על העיר נמצא מבצר קרויה (באלבנית - Kalaja e Krujës) שבנייתו החלה במאה ה-6 לספירה. הוא מוקף בחומה עם מגדלי שמירה. דרך מרוצפת מובילה אליו בעליה ועוברת בתוך בזאר ציורי ובו חנויות קטנות למכירת עבודות יד של רקמה, שטיחים, בגדים, אלבנים מסורתיים, מזכרות וכו'.
במבצר נמצא שריד של מסגד, מוזיאון אתנוגרפי ומוזיאון סקנדרבג. המבצר הוא אחד מאתרי התיירות החשובים באלבניה ומהווה השראה ללאומיות האלבנית.
מוזיאון סקנדרבג.
מוזיאון סקנדרבג נמצא בתוך מבצר קרויה. הוא נפתח ב-1982 במבנה גדול ומפואר ובו מוצגים רבים מזמנו של סקנדרבג המתארים קורות חייו ועמידתו נגד האימפריה העות'מאנית. בפתח המוזיאון נמצא פסל גדול ומרשים של סקנדרבג ולוחמיו. הממצאים החשובים ביותר הם העתקים מדויקים של חרבו וקסדתו של סקנדרבג עם סמל העז עליה. המקור נמצא במוזיאון לתולדות האמנות בווינה. גג המוזיאון מאפשר צפייה מרהיבה על קרויה והסביבה.
קאנצלר גרמניה
קאנצלר האימפריה הרוסית
גולדינג
יואנס קסיפילינוס
יואנס קסיפילינוס (ביוונית: Ἰωάννης Ξιφιλῖνος, בלטינית: Ioannes Xiphilinus) היה נזיר ביזנטי שכתב תקציר (אפיטומה) לספרו של ההיסטוריון דיו קסיוס "תולדות רומא" (Ῥωμαϊκὴ Ἱστορία, Historia Romana). הוא חי בקונסטנטינופוליס במחצית השנייה של המאה ה-11, והיה אחיינו של הפטריארך יואנס השמיני מקונסטנטינופוליס.
האפיטומה של דיו קסיוס נכתבה בהוראת מיכאל השביעי דוקאס , קיסר ביזנטיון בין השנים 1071 ו-1078, אך כתיבתה לא הושלמה. היא כוללת את ספרים 80-36, העוסקים בתקופת השנים מימיהם של פומפיוס ויוליוס קיסר ועד הקיסר אלכסנדר סוורוס. בספר 70 חסרים, ככל הנראה, תיאורי תקופת שלטונו של אנטונינוס פיוס והשנים הראשונות לשלטונו של מרקוס אורליוס. ספרים 78 ו-79 נכתבו על סמך מקור משובש ולא שלם. קסיפילינוס חילק את יצירתו לכמה חלקים, כל חלק הוקדש לחייו של קיסר אחד. הוא השמיט את שמות הקונסולים ולעיתים שינה או תיקן את המקור. חלקים מחיבורו של דיו קסיוס שאבדו, אינם ידועים בשום מקום אחר זולת האפיטומה של קסיפילינוס, ומכאן חשיבותה.
עבירת היעדר מן השירות הצבאי שלא ברשות
גזאצ'ו יוסף
ייקה
ברברה ברילסקה
ברברה ברילסקה (בפולנית: Barbara Brylska; נולדה ב-5 ביוני 1941) היא שחקנית פולנייה ששיחקה בסרטים בכמה ממדינות הגוש הקומוניסטי ובעיקר בברית המועצות. מוכרת בעיקר בעקבות השתתפותה בסרט צחוק הגורל בתפקיד הראשי.
ברילסקה נולדה ב-5 ביוני 1941 (על פי גרסה אחרת נולדה ב-29 במאי) בכפר סקוטניקי (Skotniki) שנמצא ליד העיר לודז' בפולין. כבר בגיל 15 הופיעה בסרט הפולני Kalosze szczescia (ערדלי האושר). לאחר השתתפותה בסרט הזה, החלה ללמוד בבית הספר לקולנוע בעיר לודז'. לאחר שסיימה את לימודיה שם החלה ללמוד באקדמיה לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בעיר ורשה.
בתפקידה הראשי הראשון שיחקה בשנת 1963 בסרט הפולני Ich dzień powszedni ("יום החול שלהם"). בשנת 1966 שיחקה בסרט "פרעה", המבוסס על ספרו של הסופר הפולני בולסלאב פרוס. עד שנת 1971 הספיקה לשחק גם בכמה סרטים צ'כיים, בולגריים וסובייטיים, תוך שהיא מצליחה ללמוד בזמן קצר את השפות המקומיות לצורך משחק באותם סרטים. בעיקר התחבב עליה המשחק בסרטים סובייטיים, והיא המשיכה לשחק בעיקר בברית המועצות במשך שנים רבות, וכמעט שלא שיחקה בסרטים בארץ הולדתה, פולין.
בשנת 1975 הייתה ברברה ברילסקה לשחקנית מפורסמת בכל רחבי הגוש הקומוניסטי, לאחר ששיחקה בסרט הסובייטי המפורסם "צחוק הגורל", שביים הבמאי הרוסי הנודע אלדר ריאזנוב. על משחקה בסרט זה היא אף זכתה בפרס ברית המועצות היוקרתי. בכך הפכה, למרבה האירוניה, לשחקנית מפורסמת בברית המועצות, ואילו הפולנים התעלמו מהצלחתה כשחקנית.
מאז שנת 2000 הפסיקה בעבודתה פרט לסרט "צחוק הגורל 2" ששיחקה בו בשנת 2007.
ברילסקה הייתה נשואה פעמיים, ולה שני ילדים: בן בשם לודוויג (נולד בשנת 1982) ובת בשם ברברה (26 בפברואר 1973 - 15 במאי 1993), שנהרגה בתאונת דרכים ליד ורשה.
סרגיי קורולייב
בוב קיין
בוב קיין (באנגלית: Bob Kane, נולד כרוברט קאהן; 24 באוקטובר 1915 - 3 בנובמבר 1998) היה קומיקסאי יהודי-אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל יצירתה, יחד עם ביל פינגר, של דמות הקומיקס באטמן.
תחילת דרכו.
נולד בשם רוברט קאהן בניו יורק להרמן, מאייר חדשות בעיתון ואוגוסטה קאהן, יהודים ממוצא אשכנזי. בתקופת לימודיו בתיכון נעשה חבר קרוב של המאייר ויל אייזנר.
לאחר שסיים את לימודיו, שינה את שמו באופן רשמי ל"בוב קיין" ונרשם ללימודי אמנות במכללת "קופר יוניון". עם תום לימודי האמנות, בשנת 1934 החל לעבוד כאנימטור באולפני האנימציה של פליישר.
יצירת באטמן.