ב-24 בפברואר , הוא מונה למאמן נבחרת , כמחליפו של מאמן ארגנטינאי אחר, מרסלו בייאלסה, לקראת מוקדמות מונדיאל 2014, אך פוטר מתפקידו ב-14 בנובמבר , לאחר שרשרת הפסדים, חלקם בטורניר המוקדמות וחלקם במשחקי ידידות. בסך הכל השיג 11 ניצחונות ב-27 משחקים בהם אימן את הנבחרת.
ביוני חזר בורגי בפעם השנייה כמאמן לקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס, שירדה לליגת המשנה עונה קודם לכן.
תארים.
תארים אישיים
דמויי תרנגול
דמויי תרנגול (שם מדעי: Galloanserae) היא על-סדרה של עופות מודרניים אשר חיים על הקרקע או על המים ולא נוטים לעוף רב הזמן. זוהי הקבוצה היחידה מעופות מפותחים חסרי שיניים שאינה כלולה בקבוצה נאואווס והיא הופרדה משאר המינים החל מהקרטיקון העליון לפני 105 מיליון שנה.
מינים אלה כבדים יותר בממוצע משאר העופות המפותחים חסרי השיניים ורובם מעופפים מגושמים, כשחלקם כלל לא מעופפים. בעבר היו מינים ענקיים מהקבוצה כמו הדרומורניס והגסטורניס וכן הפלאגורניס בעל מוטת הכנפיים הגדולה של 7 מטר. רבים מהם גידלו נוצות ראווה וחלקם בעלי דו-צורתיות זוויגית בולטת.
בעל-סדרה זו נכללים הברווזיים, האווזים, התרנגולאים, השליווים והפניניות. חלק מהמינים מהווים עופות מחמד ונוי ידועים.
פיג'ו 108
פיג'ו 108 (צרפתית: ‏‎ Peugeot 108) היא מכונית מיני הנמכרת על ידי יצרנית המכוניות הצרפתית פיג'ו החל מקיץ 2014. היא מחליפה את קודמתה, פיג'ו 107, נושאת דגל המכונית העירונית של פיג'ו במשך 9 שנים. כמו קודמתה, גם ה-108 החדשה היא תולדה של פרויקט משותף בין פיג'ו, סיטרואן וטויוטה לייצור שלוש מכוניות מיני עירוניות בעלות מספר מאפיינים טכניים ועיצוביים דומים.
נתונים טכניים.
פיג'ו 108 מגיעה בשתי גרסאות: אחת עם מנוע (טויוטה) בנפח של 1.0 ליטר, המגיעה עם אפשרות לבחירת תיבת הילוכים רובוטית ו-69 כ"ס; והשנייה מנוע Pure-Tech בעל נפח של 1.2 ליטר, בעלת תיבת הילוכים ידנית בלבד ו-82 כ"ס. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת כ 14.3 שניות למכונית בעלת נפח מנוע 1.0 ליטר וכ-11 שניות לדגם בעל נפח מנוע 1.2 ליטר. צריכת הדלק (ק"מ/ליטר) היא 23 לדגם 1.0 ליטר ו-24.4 לדגם 1.2 ליטר, מספרים אלו מהווים שיפור של כ-5% בצריכת הדלק לעומת פיג'ו 107.
עיצוב ואבזור פנימי.
ברמה העיצובית ממשיכה פיג'ו 108 את השפה העיצובית של פיג'ו 308, שבאה לידי ביטוי במיוחד בעיצוב חזית המכונית – פנסי הרכב הקדמיים מזכירים עיניים חתוליות ומתכתבים עם לוגו האריה של היצרנית. האבזור הפנימי כולל מסך בגודל 7 אינץ', מגביל מהירות, מערכת TPMS לניטור לחץ האוויר בצמיגים, בקרת אקלים דיגיטלית, בלוטות' מובנה, בקרת מראה (Mirror Screen) – המאפשרת שיקוף צג הטלפון הסלולרי על גבי המסך הראשי של המכונית, שש כריות אוויר, בקרות יציבות ובלימה, בלימה אוטומטית בחירום, הנעה ללא מפתח, גג בד באורך של כ-78 ס"מ (אופציונלי) ועוד.
התשע&quot;ד
התשע&quot;ה
קווין ג'טר
קווין ויין ג'טר (באנגלית - Kevin Wayne Jeter; נולד ב-26 במרץ 1950) הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי, הידוע בסגנון הכתיבה שלו, בנושאים האפלים ובדמויות הלא סימפתיות, ובזה שטבע את המונח סטימפאנק.
קורות חיים.
ק.ו. ג'טר נולד בשנת 1950 בלוס אנג'לס. למד במכללה של אוניברסיטת מדינת קליפורניה, סיים עם תואר בוגר בסוציולוגיה. תואר שני למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו. מלבד הקריירה של סופר, הוא עסק בייעוץ, כתב תסריטים, השתתף במחקרים סוציולוגיים העוסקים בהתפשטות HIV, שירת כקצין שחרור מוקדם וכסוהר בכלא נוער.
בזמן לימודיו באוניברסיטת מדינת קליפורניה, פולרטון, ג'טר הכיר את טים פאוורס וג'יימס בליילוק, ודרכם גם את פיליפ ק. דיק, אשר השפיע על התפתחות הכתיבה שלו. חלק ניכר ביצירות של ג'טר מתמקדות בטבע הסובייקטיבי של המציאות, באופן שדומה לספרי דיק.
בשנת 1972 ג'טר כתב את ספרו הראשון "דר' אדר", אשר הניח את יסודות הז'אנר סייברפאנק. למרות התמיכה של פיליפ דיק, למעלה מעשר שנים הוא לא הצליח להוציאו לאור. ספרו הראשון שפורסם הוא "מחפש האור", 1975, אחר כך פורסמו "ארץ הנהון", 1976, "הלילה של מורלוק", 1979, הספר הבולט הראשון בסגנון סטימפאנק, והאכלן הנשמות, 1983. בהמשך כתב קווין הרבה רומנים עבור הסדרות מסע בין כוכבים, מלחמת הכוכבים, אומה זרה והמשך לסרט בלייד ראנר של רידלי סקוט.
אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה
באוסטרליה התקבל פרוץ מלחמת העולם הראשונה בהתלהבות רבה. עוד לפני שבריטניה הכריזה מלחמה על גרמניה ב-4 באוגוסט 1914, המדינה התחייבה לתמוך ולעמוד לצד מדינות אחרות של האימפריה הבריטית וכמעט מיד החלו ההכנות לשליחת כוחות מעבר לים על מנת להשתתף בעימות שם. המערכה הראשונה בה השתתפה אוסטרליה הייתה בגינאה החדשה הגרמנית לאחר שכוח חיל המשלוח הימי והצבאי האוסטרלי הוקם בחופזה ונשלח מאוסטרליה כדי להשתלט על נכסיה של גרמניה באוקיינוס השקט, בספטמבר 1914. באותה זמן הועלה לשירות מעבר לים כוח משלוח אחר הכוח האימפריאלי האוסטרלי, או בראשי תיבות AIF, תחילה בהיקף של 20,000 איש בלבד.
כוח ה-AIF עזב את אוסטרליה בנובמבר 1914, זאת לאחר כמה פעמים שיציאתו נדחתה בעקבות נוכחות של ספינות חיל הים הגרמני באוקיינוס ההודי. הכוח הגיע למצרים, שם שימש תחילה כדי להגן על תעלת סואץ. בשנת 1915 הוחלט לבצע נחיתה אמפיבית בחצי האי גליפולי מתוך מטרה לפתוח חזית שנייה ולהשתלט על מעברי הדרדנלים. האוסטרלים והניו זילנדים אשר אוחדו יחד בשם גייסות הצבא האוסטרליים והניו זילנדיים (ANZAC בראשי תיבות) נחתו בחוף ב-25 באפריל 1915 ולמשך 8 החודשים הבאים לחמו הגייסות, יחד עם הצרפתים, הבריטים ובעלי ברית אחרים במערכה יקרה וחסרת הצלחה נגד הטורקים.
הכוח פונה מחצי האי ובדצמבר 1915 חזר למצרים, שם הכוח הורחב. בשנת 1916 הוחלט כי חטיבות החי"ר יישלחו לצרפת שם הם השתתפו ברבים מהקרבות המשמעותיים והגדולים בחזית המערבית. רוב יחידות הפרשים הקלות נשארו במזרח התיכון עד סוף המלחמה ונטלו חלק מרכזי במערכה על סיני וארץ ישראל מול הצבא העות'מאני. מספר קטן של אוסטרלים שירת בזירות אחרות של המלחמה. אף על פי שהמאמץ הצבאי של אוסטרליה התמקד בעיקר במלחמת קרקע, גם חילות אוויר וים נטלו חלק בלחימה. טייסות של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי נטלו חלק בלחימה במזרח התיכון ובחזית המערבים, נוסף לפעולות של הצי המלכותי האוסטרלי באוקיינוס האטלנטי, הים הצפוני, הים האדריאטי, הים השחור וכן באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי.
עם סיומה של המלחמה, הייתה גישתם של האוסטרלים אליה מעורבת. מעורבות מדינתם עלתה ב-60,000 חיי אדם ורבים אחרים הפכו לנכים בעקבות פציעות שונות. ההשפעה של המלחמה הושפעה גם בתחומים אחרים. העלות הכלכלית הייתה רבה כמו גם השפעות על התחום החברתי והפוליטי אשר איימו לגרום לפילוג במרקם החברתי של האומה האוסטרלית. ככל הנראה, הגיוס היה לסלע המחלוקת המשמעותי ביותר ובסופו של דבר, אף על פי שאוסטרליה השתמשה בגיוסים לעבודות שירות פנים ארציות, היא הייתה אחד משני הכוחות היחידים שלא השתמשו בגיוס כללי עבור הלחימה והלוחמים היו מתנדבים. עם כל זאת, עבור אוסטרלים רבים הייתה המעורבת הלאומית במלחמת העולם הראשונה ובקרב גליפולי כסמל להופעתה כשחקן בינלאומי ואירועים אלו לקחו גם חלק משמעותי בעיצובה של הדמות הלאומית האוסטרלית ויום אנזא"ק נחגג באוסטרליה כיום לאומי.
פרוץ המלחמה.
בעקבות הכרזת המלחמה על ידי בריטניה כנגד גרמניה ב-4 באוגוסט 1914, נעשו אוסטרליה ומדינות אחרות באימפריה הבריטית מעורבות במלחמה גם הן, כפי שהצהיר ראש ממשלת אוסטרליה, ג'וזף קוק ב-5 באוגוסט: "...כאשר האימפריה במלחמה, גם אוסטרליה במלחמה". לאור המורשת הבריטית של רוב תושבי אוסטרליה באותה עת, הייתה תמיכה משמעותית מכל קצווי הארץ, ומספרים גדולים של צעירים אוסטרלים התייצבו בחודשים הבאים במרכזי הגיוס בכל רחבי אוסטרליה. כאשר נבחר אנדרו פישר להיות ראש הממשלה מטעם מפלגת הלייבור בספטמבר 1914, הוא חזר על הצהרתו של קוק, באומרו: "גם אם הגרוע מכל יקרה, על אוסטרליה להתלכד עם ארץ האם... כדי לסייע לה להגן על עצמה עד האחרון שבאנשינו ועד השילינג האחרון שלנו".
תוך מספר ימים הושלמו התוכניות להקמתו של חיל משלוח על ידי בריגדיר גנרל ויליאם ברידג'ס ועל ידי קצין המטה שלו, מייג'ור ברודנל וייט. וייט המליץ על הקמתו של כוח צבאי שיימנה 18,000 איש (12,000 אוסטרלים ו-6,000 ניו זילנדים). הצעה זו אושרה על ידי ראש הממשלה קוק, אך הוא הגדיל את היקפה ל-20,000 איש. ב-6 באוגוסט 1914, שוגר מלונדון מברק הסכמה והועברה בקשה לשגרו מוקדם ככל האפשר. לשכות הגיוס נפתחו ב-10 באוגוסט ובסוף השנה גויסו כבר 52,561 מתנדבים, אף על פי שהונהגו אמות מידה רפואיות קפדניות.
גינאה החדשה הגרמנית.