החל משנת 2014 משחק בולדווין בסדרה "הספינה האחרונה" בתפקיד קצין מבצעים של המשחתת האמריקאית "נייתן ג'יימס".
חיים אישיים.
בולדווין נולד בכפר וויטקה שבשיקגו ובוגר התיכון המקומי "ניו טרייר". הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
חנות אינטרנט
יענקל'ה שחר
אנה רוסינלי
אנה רוסינלי (באיטלקית: Anna Rossinelli; נולדה ב-20 באפריל 1987 בבזל) היא זמרת וכותבת שירים שווייצרית. רוסינלי שרה בסגנון הפופ-סול (Pop-Soul) במסגרת להקה הנושאת את שמה.
באירוויזיון 2011.
ב-11 בדצמבר 2010 זכתה בגמר של תחרות קדם-האירוויזיון השווייצרית (בגרמנית: Die grosse Entscheidungs Show) עם השיר "מאוהבת לזמן-מה" (באנגלית: In Love for a While), שנכתב על ידי דוויד קליין. בהמשך לזכייתהּ בקדם, ייצגה את שווייץ באירוויזיון 2011 שנערך בדיסלדורף שבגרמניה. ב-10 במאי 2011 השתתפה בחצי הגמר הראשון של התחרות וזיכתה את מדינתהּ בעלייה לשלב הגמר, לראשונה מאז 2006. השיר הגיע למקום האחרון בתחרות, אך במצעדי הפזמונים בשווייץ הגיע למקום השמיני.
רצח רוז פיזם
רצח רוז פיזם (בצרפתית: Rose Pizem) הוא רצח של הילדה רוז פיזם בת ארבע וחצי שנים בידי סבהּ ואמהּ, שאירע ב-12 במאי 2008, ונחשף ב-26 באוגוסט באותה השנה. המשפחה הסתירה את דבר הרצח במשך שלושה חודשים, אך לאחר פניית אמו של סבה של רוז לגורמי הרווחה נפתחה חקירה משטרתית שבסופה נמצאה גופתה של רוז במזוודה בנחל הירקון ב-11 בספטמבר 2008.
רקע משפחתי.
הוריה של הילדה רוז פיזם, בנימין רון, תושב נתניה ומארי-שרלוט רנו-פיזם, נוצרייה מצרפת, התגוררו בישראל ובצרפת לסירוגין. רון נולד בצרפת אחרי מערכת יחסים קצרה בין אביו, רוני רון, למתנדבת נוצרייה בשם ביאטריס, שגידלה אותו בצרפת מבלי שבנימין הכיר את אביו רוני. רק אחרי לידת רוז, ובנוכחות אשתו מארי, פגש בנימין באביו רוני.
לאחר שבני הזוג רון ומארי פיזם התגרשו, עברה מארי פיזם להתגורר בישראל. רוז נשארה עם אביה בנימין ואמו ביאטריס בצרפת.
בישראל ניהלה מארי פיזם קשר רומנטי עם חמיה לשעבר, רוני רון, ולשניים נולדו שתי בנות.
בדצמבר 2007 אושפזה רוז בבית חולים בצרפת, ובעקבות האשפוז חשדה מארי פיזם שבתה עברה התעללות והזנחה כשהייתה בידי בעלה לשעבר בנימין רון. מארי פיזם ניהלה מאבק משפטי שבסופו עלה בידה לקבל משמורת על רוז, וזו עברה לגור עמה ועם רוני רון בישראל. בהמשך, מארי ורוני, שלא רצו בה, מסרו אותה במרץ 2008 לידי אמו של רוני, ויויאן. בתקופה זו, בה שהתה רוז אצל סבתא רבתא שלה, טענה זו שמארי לא התעניינה ברוז, אך רוני טיפל בה מדי פעם. ב-12 במאי באותה השנה, כחמישה חודשים מיום שקיבלה מארי פיזם לחזקתה את הילדה, ביקשה להביא את רוז אליה לזמן מה, ומאז נעלמו עקבותיה של רוז.
פרשת הרצח.
כאשר שאלה ויויאן את בנה לגבי רוז, דיווח לה רון ששלח את הילדה למוסד פנימייתי סגור של חינוך מיוחד. ויויאן, שחשדה בכנות תשובתו של בנה, פנתה למועצה לשלום הילד, הן מחשש שהילדה מצויה במערכת חינוכית שאינה מתאימה לה והן מחשש שהיא נעדרת. ואולם, מידע זה הגיע למשטרה רק כחודש מאוחר יותר.
משטרת נתניה ביקשה את עזרת הציבור באיתור הילדה. מארי ורון נעצרו לחקירה, שבה הודה הסב שבעצם הוא הרג את נכדתו "בשוגג" ולאחר מכן השליך את גופתה לירקון. על פי בית המשפט, רון "נטל את התיק הגדול, הכניס לתוכו בגדים של רוז, הכניס את רוז לתיק, בין בחיים ובין לאחר גרימת מותה, והטביע אותה במימי הירקון על מנת שלא תתגלה גופתה".
עוד התברר כי במכתבים שנמצאו בדירתם של בני הזוג כתבה האם שבתה "העלימה ממנה את שמחת החיים שלה", והיא מבקשת מבן זוגה שידאג להעלים אותה מחייה.
בבקשת אישור כניסה לארצות הברית מסרה האם כי בחזקתה שני ילדים בלבד (שתי הבנות ממערכת היחסים עם רוני), זאת טרם היעלמה של רוז.
כעבור שבועיים נוספים נמצאה בירקון, בתחומי תל אביב, המזוודה ובה גופתה של רוז ובגדיה.
רוז נקברה במונטסו, פרבר של פריז ב-22 בספטמבר 2008, בהשתתפות עשרות מלווים, בהם אביה וקרובי משפחה אחרים, נציגי הקהילה היהודית בצרפת ונציגת משטרת ישראל.
הכרעת בית המשפט.
רוני רון ומארי פיזם הועמדו לדין באשמת רצח רוז. במהלך המשפט סיפר הסב רון כי הרג אותה בשוגג במהלך נסיעה, אך בהמשך החליף את גרסתו כ-15 פעמים. התביעה במשפט דחתה את הודאתו בנימוק שהוא מנסה לחפות על מעורבותה של האם מארי.
ב-19 במאי 2011 הרשיע בית המשפט המחוזי בפתח תקווה בהרכב בראשות השופט אברהם טל את רוני רון ברצח, ואת מארי פיזם בשידול לרצח: "גרסת הנאשם (רוני רון) לפיה רוז שברה את המפרקת ונחנקה כתוצאה מהמכה שהנחית על פניה נסתרת מממצאי הנתיחה... הנאשמת (מארי פיזם) פעלה באופן שמלמד על כוונתה שהנאשם יגרום למותה של רוז".
ב-13 ביוני 2011 גזר בית המשפט מאסר עולם על בני הזוג, מארי ורון.
ב-11 בדצמבר 2014 הרשיע בית המשפט העליון את מארי פיזם ברצח, ובכך הוחמרה העבירה שבגינה הורשעה ב-2011.
אחרי הרצח.
בשנת 2010 הוקם בפארק הירקון גן המשחקים "גן רוז", על שם רוז פיזם.
ב-6 ביוני 2011 התאבדה איזבל דיי, סבתה של רוז ואמה של מארי, בקפיצה מגשר בנורמנדי שבצרפת, שם התגוררה. גופתה נמצאה כעבור יומיים בנהר הסן. מחקירת הרשויות לא הוכח קשר בין מעשה ההתאבדות לבין מעשה הרצח של רוז פיזם.
רוז פיזם
הקהילה היהודית בצרפת
רצח רוז פיזאם
אלייז'ה מוחמד
אלייז'ה מוחמד (באנגלית: Elijah Muhammad, נולד כאלייז'ה רוברט פול (Elijah Robert Poole)); 7 באוקטובר 1897 – 25 בפברואר 1975) היה מנהיג דתי אמריקאי אפריקאי, שהנהיג את אומת האסלאם מ-1934 ועד מותו ב-1975. מוחמד היה גם מורם הרוחני של דמויות בולטות אפרו-אמריקאיות מוסלמיות דוגמת מלקולם אקס, לואיס פרחאן, מוחמד עלי ווארת’ דין מוחמד (Warith Deen Mohammed).
שנותיו הראשונות.
אלייז'ה מוחמד נולד כאלייז'ה רוברט פול בסנדרסוויל, ג'ורג'יה, השישי מבין שלושה עשר ילדיהם של ויליאם פול הבן (1942-1868), מטיף בפטיסטי עמאי ואריס, ומריה הול (1958-1873), עקרת בית ואריסה.
פול עזב את בית-הספר אחרי שסיים כיתה ד'. על-מנת לסייע בפרנסת משפחתו הוא עבד עם הוריו כאריס. כשהגיע לגיל שש עשרה, הוא עזב את ביתו והחל לעבוד במפעלים ובעסקים אחרים.
נישואיו ומשפחתו.
פול נשא לאישה את קלרה אוונס (1972-1899) ב-7 במרץ 1917. ב-1923 משפחת פול, כמו מאות אלפים אפרו-אמריקאים אחרים באותן שנים, היגרו בגלל חוקי ג'ים קרואו שבדרום ארצות הברית לארצות הצפוניות בגלל ביטחון אישי ואפשרויות תעסוקה בערים תעשייתיות. פול נזכר לימים שבטרם מלאות לו עשרים הוא היה עד ללינץ' של שלושה גברים שחורים בידי אנשים לבנים. הוא אמר, "ראיתי מספיק מאכזריותו של האדם הלבן כדי שייחרת בזכרוני במשך 26,000 השנים הבאות."
משפחת פול התיישבה בהמטראמק, מישיגן. במהלך שנות העשרים והשלושים, הם נאבקו למצוא עבודה ולשמור עליה בשל המשבר הכלכלי בימי השפל הגדול. במהלך שנותיהם בדטרויט, נולדו לזוג פול שמונה ילדים, שישה בנים ושתי בנות.
המרת הדת.
באוגוסט 1931, בעידודה של אשתו, אלייז'ה פול נכח בנאום על האסלאם והעצמה שחורה, שנשא וולאס פארד מוחמד. לאחר-מכן אמר פול שהוא ניגש למוחמד ושאל אותו אם הוא המהדי. מוחמד ענה שהוא המשיח, אבל זמנו לא הגיע עדיין.
פול נהפך במהרה לתומך קנאי של וולאס מוחמד והצטרף לתנועתו, כפי שעשתה אשתו ואחדים מאחיו. מעט אחרי-כן, שינה פול את שם משפחתו, בתחילה לקארים ואחר-כך לפי בקשתו של וולאס מוחמד, למוחמד. הוא התמנה למנהיגו של מסגד מקומי.
השפעתו של וולאס פארד מוחמד.
האדם אותו הכיר אלייז'ה מוחמד כוולאס פארד מוחמד היה דמות חידתית. מעט ידוע על עברו. קיימות גרסאות שונות לגבי מקום וזמן היוולדו (אותם מייחסים הן להוואי והן לניו זילנד) ועל שם לידתו הביוגרפים משערים השערות רבות.
ב-1930 וולאס מוחמד הגיע לדטרויט על מנת להקים את מקדש אללה של האסלאם. הוא משך 25,000 חברים בזכות משנתו האסלאמית-אפרוצנטרית.
אולם, מוחמד הורה עיקרי אמונה ששונים במידה רבה מהאסלאם האורתודוקסי והוסיף מרכיבים מתנועת האסלאם הלאומני של מרקוס גארבי. מוחמד הנהיג סדרת שיעורים והתכתבויות עם אלייז'ה מוחמד ואחרים, שלבסוף נכללו כעיקרי אמונה של תנועת אומת האסלאם. כשהמקדש גדל ונהיה מאורגן יותר, הוכתר וולאס מוחמד כמנהיג הראשי שלו. מוחמד הקים את Fruit of Islam, ארגון להגנה עצמית לוחמני שמהווה חלק מאומת האסלאם, הוא מינה את קאלוט (Kalot) מוחמד, אחיו הצעיר של אלייז'ה מוחמד, כמנהיגו. הוא גם ייסד את תוכנית Muslim Girls Training והקים את University of Islam (אוניברסיטת האסלאם) מחוץ למערכת בתי הספר הציבוריים שסיפקה חינוך אסלאמי.
ב-1932, חבר מעורער בנפשו של אומת האסלאם, רוברט קארים האריס, רצח בפומבי חבר אחר של אומת האסלאם, ג'יימס סמיט. וולאס מוחמד נעצר, אולם שוחרר בתנאי שיעזוב את דטרויט. הוא עבר לשיקגו, שם ייסד את מקדש מספר 2, הוא הפקיד את מנהיגות קבוצת דטרויט ההולכת וגדלה בידיו של אלייז'ה מוחמד, ומקדש אללה של האסלאם שינה את שמו לאומת האסלאם.
אלז'ייה מוחמד ווולאס מוחמד היו בקשר עד 1934, כשוולאס מוחמד נעלם. אלז'ייה מוחמד ירש אותו בדטרויט והוכתר ל"מנהיג האסלאם" (Minister of Islam). אחרי היעלמותו, אמר אלייז'ה מוחמד למאמינים, שוולאס מוחמד היה אללה הארצי, פשוטו כמשמעו.