מספר שווה בקירוב של מדליות הוענקו בעקבות קרבות שהתחוללו ב (לרבות איטליה) ובזירת האוקיינוס השקט (241 ו-234, בהתאמה). שבע מדליות הוענקו לחיילים בעקבות הקרבות בצפון אפריקה.
כמעט כל המעוטרים בעקבות המלחמה היו גברים לבנים. חייל אחד בלבד ממוצא אסייתי (יפני) עוטר במדליה ב-1946. המדליה לא הוענקה כלל לחיילים ממוצא אפריקאי. כפי שהתברר לימים נוצרה מציאות זו בעקבות אפליה גזעית בשיקולי הענקת המדליה.
ב-1993 יזם הקונגרס של ארצות הברית בדיקה ביחס לאפשרות שהיה מקום להעניק את מדליית הכבוד לחיילים אפריקאים אמריקאים במלחמת העולם השנייה. בעקבות עבודתו של צוות בדיקה הוענקה המדליה ב-1997 לשבעה חיילים ממוצא זה. בשנת 1996 הוחלט על עריכת בדיקה זהה ביחס לחיילים ממוצא אסייתי. זו הביאה בסופו של דבר לשדרוג עיטור צלב השירות המצוין (השני בחשיבותו בארצות הברית) שניתן ל-22 חיילים ממוצא זה למדליית הכבוד. היא הוענקה להם בשנת 2000. רוב 22 המעוטרים נהרגו בקרב, ומקצתם מתו מוות טבעי לפני הענקת המדליות.
שלושה חיילים יהודים קיבלו את מדליית הכבוד במלחמה ובעקבותיה.
מעוטרים מפורסמים במדליה.
(דרגות המעוטרים שצוינו הן הדרגות שנשאו בעת האירוע שהביא להענקת המדליה).
Deepfake
M-346 מאסטר
PC-BSD
הפיתול המצחי התחתון
הפיתול המצחי התחתון (באנגלית: (inferior frontal gyrus (IFG), הוא פיתול בקליפת המוח, התחתון מבין ארבעת הפיתולים שבאונה המצחית וחלק מן קליפת המוח הקדם-מצחית. הפיתול תחום מלעיל על ידי החריץ המצחי התחתון המפריד אותו מן הפיתול המצחי האמצעי . גבולו התחתון הוא המענית הצידית אשר מפריד אותו מהפיתול הרקתי העליון והגבול האחורי לפיתול המצחי התחתון הוא החריץ הקדם-מרכזי המפריד אותו מהפיתול הקדם-מרכזי.
כמו כן, הפיתול המצחי התחתון מכיל את אזור ברוקה, אזור המעורב בעיבוד לשוני, ובהפקת שפה.
מבנה.
נהוג לחלק את הפיתול המצחי התחתון לשלושה אזורים נפרדים: החלק האחורי ביותר נקרא בשם "החלק המכסי" (pars opercularis - Pop), לאחריו נמצא "החלק המשולשי" (pars triangularis - PT) ולבסוף, במיקום הקדמי ביותר, נמצא החלק הארובתי (the pars orbitalis - POr). לעיתים האחרון מביניהם יקרא גם החלק הגחוני של הפיתול המצחי התחתון (vIFG). חלוקה זו נקבעה בעקבות חריצים קטנים היוצאים מן החריץ הצידי הנקראים ענפי (Ramus) החריץ הצידי. החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון הוא חלק מן קליפת המוח המצחית המכסה את האינסולה ומכאן שמו. החלק המשולשי הוא בעל צורת משולש ואילו החלק הארובתי נמצא קרוב לאזור ארובת העין והוא חלק מן קליפת המוח הארובתית-מצחית. שלושת החלקים מקושרים ביניהם רבות. דבר זה נמצא במחקר אשר ביצע גרייה חשמלית בחלקים נפרדים בפיתול אצל בני אדם תחת הליך נוירוכירוגי, וראה כי ההיטל של הגרייה מגיע לכל אורך הפיתול עובדה זו נתמכה גם על ידי מחקרים נוספים.
בחלוקה לאזורי ברודמן החלק המכסי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 44, החלק המשולשי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 45 ושניהם יחדיו מהווים את אזור ברוקה. כמו כן החלק הארובתי של הפיתול המצחי התחתון ידוע כאזור ברודמן 47.
פעילות.
אחת הדרכים לבחון את תפקידו של אזור במערכת העצבים של אורגניזם מסוים היא לבדוק מהי ההשפעה של נזק הנגרם לאותו אזור. כך, התסמינים של חולים הסובלים מנזק מוחי, למשל עקב שבץ או טראומה אחרת, הם אינדיקציה מסוימת לתפקיד שהאזורים שנפגעו ממלאים באדם בריא. ידוע עוד מהמאה ה-19, על ידי ניסויים של החוקר ברוקה על פגיעות מוחיות, כי ה-IFG מעורב ביכולות שפתיות. תיקופים נרחבים המתפרסים על מתודות שונות נצברו עם השנים, והראו כי האזור מעורב במספר רב של פעילויות שפתיות הכוללות אף זיהוי מחוות רגשיות בדיבור. מתוך הפעילויות השפתיות ה-Pop שבהמיספרה השמאלית מקושר לקליפת המוח הקדם-מוטורית ולאינסולה הקדמית ברשת עצבית המפיקה את ההברות הבסיסיות, והאזור POr ידוע כקשור לעיבוד מבנים מוזיקליים. בכללו, מניסויים שהשמשו במכשיר הפוגע זמנית בתפקוד האזור (TMS), התגלה כי הפיתול מפחית למידה של מידע המזוהה כלא נעים. זאת משום שהשימוש ב-TMS החיש את יכולת הלמידה של מידע שכזה. נוסף על כך פעילות מוגברת של ה-IFG נמצאת בהתאמה להימנעות מלקיחת סיכונים. פעולה נוספת שידוע כי האזור מעורב בה, לפחות חלקית, הוא יצירת ה-mismatch negativity או בקיצור MMN. ה-MMN הוא רכיב פוטנציאל קשור-אירוע, דהיינו הופעת דפוס פוטנציאלים חשמליים ייחודי על הקרקפת, המופיע כתגובה למידע הסותר ניבוי של המערכת הקוגניטיבית על הסדר בסביבה החיצונית. לדוגמה משפט עם שגיאות תחביר בין שלל משפטים תקינים יעורר MMN. ל-MMN ידוע אזור אשר גורם לתגובה הנמצא באזור השמיעתי העיקרי - הפיתול הרקתי העליון והפיתול על שם השל, עם זאת מחקרים רבים מצאו מקור נוסף הנמצא באזורים מצחיים. במקרים רבים באמצעות ניתוח מקורות של פריסת הפוטנציאלים על הקרקפת ממוקם האזור המצחי על ה-IFG.
אזור ברוקה.
האזורים PT יחד עם אזור Pop מהווים את אזור ברוקה, אזור בסיסי בהפקת שפה. בגיעה באזור זה תגרום באופן ישיר לאפזיית ברוקה, אפזיה המאופיינת לנזק בלתי הפיך ליכולת הדיבור השוטפת והכתיבה, ומכונה אפאזיה אקספרסיבית. פגיעה זו מתאפיינת ב"דיבור טלגרפי", שימוש חוזר במילים בודדות וקושי ביצירת משפטים, זאת למרות הבנה מלאה של השפה המדוברת או הכתובה.
נוירוני מראה.
נוירוני מראה הם נוירונים הפעילים לא רק בעת ביצוע פעולה מוטורית אלא גם בעת התבוננות בעת אדם אחר העושה את אותה הפעולה. ההשערה הרווחת במחקר היא שפעילות הנוירונים מאפשרת למידה על ידי חיקוי ויכולת להבין את האחר, כאשר האחרונה עומדת בבסיס תהליכי תיאוריה של תודעה. יחד עם מקור באונה הפריאטלית, אחד המקורות המרכזיים ביותר של נוירונים אלו נמצע על החלק האחורי של ה-IFG הקרוב לקורטקס המוטורי.
ברברה דקס
ברברה דקס (בהולנדית: Barbara Dex; נולדה ב-22 בינואר 1974) היא זמרת בלגית.
ביוגרפיה.
דקס נולדה בעיר טורנהאוט, בלגיה.
היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-1991 כשהופיעה בתוכנית ברדיו, שנה לאחר מכן הקליטה את הסינגל הראשון שלה.
ב-1993 זכתה ב-"Eurosong", התחרות המקדימה לייצוג בלגיה באירוויזיון, באירוויזיון 1993 הופיעה עם השיר "Iemand als jij" וסיימה במקום האחרון עם 3 נקודות.
באירוויזיון היא לבשה שמלה שקופה למחצה שעיצבה והכינה בעצמה, בעקבות כך ב-1997 נוסד על ידי מעריצי אירוויזיון מהולנד "פרס ברברה דקס" עבור הבגד הגרוע ביותר בתחרות האירוויזיון.
ב-1993 גם יצא אלבומה "Iemand", אלבום זה היה בהולנדית ולאחר מכן הקליטה את אלבומיה באנגלית.
היא ניסתה לייצג את בלגיה באירוויזיון פעם נוספת ב-2004 עם השיר "One Life" וב-2006 עם השיר "Crazy".
ב-2000 היא התחתנה.
נאום השבטים
שאול בן ענן
שאול בן ענן (המאה השמינית לספירה) על פי המסורת הקראית היה נשיא הקראים לאחר אביו, ענן בן דוד, שנחשב במסורת הקראית כמייסד התנועה הקראית. אין מידע ממשי על פעילותו אך כנראה היה ממשיך דרכו של אביו. החכם הקראי סלומון בן ירוחם מציין את דעתו של שאול בן ענן לגבי הדיבר לא תנאף. על פי דבריו, שאול בן ענן סבר שהאיסור מתייחס לכל אישה שאינה אשתו ולא רק לאשת איש וזאת בניגוד לפרשנות הרבנית. בספרות הרבנית שמו מוזכר על ידי רב נטרונאי גאון שהתייחס בשלילה לבנו דניאל בן שאול בן ענן. על פי המסורת הקראית יורשו של שאול היה בנו יהושפט.
אליפות צרפת הפתוחה 1931
אליפות צרפת הפתוחה 1935
אליפות צרפת הפתוחה 1936
אליפות צרפת הפתוחה 1937
אליפות צרפת הפתוחה 1939
אליפות צרפת הפתוחה 1946
אליפות צרפת הפתוחה 1947
אליפות צרפת הפתוחה 1948
אליפות צרפת הפתוחה 1949
אדל (זמרת)
אליפות צרפת הפתוחה 1950
אליפות צרפת הפתוחה 1951
אליפות צרפת הפתוחה 1952
אליפות צרפת הפתוחה 1954
אליפות צרפת הפתוחה 1967
אליפות צרפת הפתוחה 1966
הלכת דרעי-פנחסי
הִלְכַת דרעי-פנחסי היא תקדים שנקבע בשני פסקי דין של בג"ץ שניתנו ב-8 בספטמבר 1993, בהרכב זהה של חמישה שופטים. הקביעה בבג"ץ הייתה שהגשת כתב אישום נגד שר או סגן שר עשויה לחייב, בחלק מהמקרים, את פיטוריהם על ידי ראש הממשלה.
על פי ההלכה שנקבעה, סמכותו של ראש הממשלה לפטר שר וסגן שר מחייבת אותו לשקול כראוי את המשך כהונתם במקרה של הגשת כתב אישום, כולל את החשש לפגיעה באמון הציבור בממשלה. בחלק מהמקרים יהיה זה בלתי סביר לאפשר את המשך כהונת השר או סגן השר, ותחול חובה על ראש הממשלה לפטרם. השופטים קבעו כי אף על פי שהחוק איננו פוסל מכהונת שר וסגן שר מי שהוגש נגדו כתב אישום, אין בכך שלילה של חובת ראש הממשלה לשקול את פיטוריהם בנסיבות העניין, ואף לחייבו לעשות כן אם הימנעות תהיה בלתי סבירה.
פסקי הדין עסקו בשני נושאי משרה בממשלת ישראל העשרים וחמש: שר הפנים אריה דרעי וסגן שר הדתות רפאל פנחסי. בשני המקרים חייב בית המשפט את ראש הממשלה לפטר את נושאי המשרה שגובש נגדם כתב אישום, בין השאר בשל חומרת האישומים ושיקולים נוספים.
על תוצאתם של פסקי דין אלה, ופסקי דין נוספים שבאו בעקבותיהם, ציינה המשנה לנשיא בית המשפט העליון, מרים נאור, באמרת אגב: "נקודת המוצא לפסקי הדין אלה הייתה כי דיני הפסלות הסטטוטוריים אינם בגדר רשימה סגורה, וכי בנסיבות המתאימות גם מקרים החורגים מתנאי הפסלות הסטטוטוריים יחייבו את הפסקת כהונתו של נושא המשרה הציבורית."
פסק הדין בעניינו של השר אריה דרעי.