טבח קומפלקסו דו אלמאו היה תוצאה של סכסוך מתמשך בין סוחרי סמים למשטרה ברובע בשם זה בריו דה ז'ניירו, שהורכב מקבוצה של "פאבלות" גדולות בצפון העיר. הטבח התרחש ב־27 ביוני 2007, כאשר במבצע גדול של המשטרה הצבאית והאזרחית נהרגו 19 אנשים ונפצעו כמה אחרים. מסדר עורכי הדין של ברזיל פרסם דו"ח לפיו לפחות אחד-עשר מההרוגים לא היו קשורים לסחר בסמים. עד תום המשחקים הפאן-אמריקאיים ה-XV, הוטל מצור גדול על ידי המשטרה באזור על מנת להבטיח את שלומו של האירוע הבינלאומי. דו"ח שפרסמה הממשלה הפדרלית העלה כי היו הוצאות להורג במבצע.
קורבנות.
הרוגים.
על פי רישומים רשמיים החל מסוף יוני 2007, לפחות 44 בני אדם נהרגו על ידי המשטרה במתחם קומפלקסו דו אלמאו מאז 2 במאי 2007. תשעה עשר אנשים נהרגו על ידי המשטרה במבצע 27 ביוני 2007.
תגובות.
הממשלה הפדרלית.
המזכירות המיוחדת לזכויות אדם, משרד המסונף ללשכת נשיא הרפובליקה, הוציאה דו"ח בטענה כי היו פעולות הוצאה להורג במבצע, לצד העובדה כי לא ניתן מספר מדויק של נפגעים. בהתאם, 19 הרוגים ספגו בממוצע 3.84 יריות כל אחד. 14 נהרגו מירי בחלק העליון של הגוף, שישה מהם בפנים.
ממשלת ריו דה ז'ניירו.
ז'וסה בלטראמה היה האחראי על המחלקה לביטחון פנים במדינת ריו דה ז'ניירו, הגיב לדו"ח הממשל הפדרלי באומרו כי "הדבר נעשה בחיפזון על ידי מי שמייצג באופן שגוי את הסיבה ההוגנת לזכויות האדם. הדו"ח מגלה מעט על העובדות, ויוצר בלבול פשוט ". גם לדבריו, הדו"ח של הממשלה הפדרלית "נפסל" מכיוון שהרופאים לזיהוי פלילי לא נסעו לריו דה ז'ניירו לבצע ניתוח שלאחר המוות.
אנטון פלטנר
אנטון פלטנר (בגרמנית: Anton Flettner; 1 בנובמבר 1885 – 29 בדצמבר 1961) היה ממציא גרמני שתרם לפיתוח התעופה, מסוקים ותכנון כלי רכב.
ביוגרפיה.
אנטון פלטנר נולד בעיירה באימפריה הגרמנית. הוא למד בבית הספר למורים בפולדה ולאחר סיומו עבד כמורה. בהמשך הוא היה מלמד בפרנקפורט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא עבד במשרד המלחמה ועבד על פיתוח כלי טיס ומכוניות לא מאוישות. בשנת 1914 הוא הציג את ההמצאה הראשונה שלו - טורפדו לצי הקיסרי. בהמשך הוא פיתח מכונית עם שלט רחוק ואב טיפוס של מטוס לא מאויש. הצעות אלו לא מומשו. במקביל הוא פיתוח מספר כלי עזר למטוסים שנמצאים בשימוש עד היום.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה אנטון פלטנר עבר לאמסטרדם ועמד בראש מכון לחקר הידרודינמיקה עד לשנת 1931. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 הוא פיתח סוג חדש של מאוורר שמתאים לשימוש במכוניות ועד היום מיוצר על ידי Flettner Ventilator Limited.
בעזרת מדענים גרמנים נוספים (כולל אלברט איינשטיין אנטון פלטנר פיתוח אונייה שמופעלת על ידי טורבינת פלטנר ובשנת 1926 אונייה זו בהצלחה חצתה את האוקיינוס האטלנטי.
בשנת 1926 אנטון פלטנר התחיל לרכז את מאמציו בתחום התעופה. הוא הקים חברה חדשה בברלין ובהמשך עבר להתגורר לעיר. בשנת 1935 הוא בנה אוטוג'ירו שהיה מתאים לפעולות מודיעין ומלחמה נגד צוללות. בשנת 1936 הוא בנה מסוק.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פיתוח מספר מסוקים לצורכי מודיעין. תוכניות לבניית 1000 מסוקים בוטלו בעקבות הפצצה כבדה של המפעל שהיה מיועד לייצור. לקראת סיום המלחמה מסוקים נוספים היו מוכנים לייצור סדרתי.
אנטון פלטנר המשיך הפיתוח כלי טיס עבור גרמניה הנאצית אף על פי שאשתו הייתה יהודייה. בעזרת יחסים טובים עם היינריך הימלר הוא הצליח להבריח אותה ואת משפחתה לשוודיה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אנטון פלטנר ביחד עם מהנדסי תעופה גרמנים נוספים הועבר לארצות הברית. בהיותו בארצות הברית הוא המשיך בפיתוח מסוקים לפי הזמנת חיל האוויר של ארצות הברית. הוא היה המתכנן הראשי של Kaman Aircraft.
אנטון פלטנר נפטר בניו יורק בשנת 1961.
מרכז המבקרים של הקפיטול
מרכז המבקרים של הקפיטול (באנגלית: United States Capitol Visitor Center (CVC)) הוא מכלול תת-קרקעי בעל שלושה מפלסים, הממוקם בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. הוא ממוקם ממזרח לבניין הקפיטול של ארצות הברית, מקום מושב הקונגרס של ארצות הברית, מתחת לכיכר המשתרעת בין הכניסה המזרחית שלו לבין רחוב מס' 1. המכלול, בשטח כולל של 54 דונם, נפתח ב-2 בדצמבר 2008.
בנוסף לשטח למרכז המבקרים מספק המכלול שטח עבודה נוסף לקונגרס, המרוכז כולו במפלס התחתון שלו.
הקמת המרכז.
הרעיון של הקמת מרכז מבקרים לקפיטול הועלה לראשונה בשנות השבעים. דו"ח עקרוני בנושא נערך בשנים 1991-1995 ולאחר הגשתו החלו עבודות התכנון. טקס הנחת אבן הפינה למרכז המבקרים נערך ב-20 ביוני 2000. הבנייה נערכה באמצעות חברות קבלניות פרטיות ונוהלה תחת פיקוחו של אדריכל הקפיטול. הפרויקט היווה את ההרחבה הגדולה בהיסטוריה של בניין הקפיטול. שטח הקרקע שעליו משתרע מרכז המבקרים (אך לא שטח הרצפה הכולל שלו) עולה למעשה על השטח שעליו משתרע בניין הקפיטול עצמו.
בניית המכלול בפועל החלה באביב 2002 והשלמת הפרויקט יועדה לחודש ינואר 2004. נדרשה תחילה חפירה עד לעומק של 22 מטר מתחת למפלס הכיכר שלפני הכניסה המזרחית לקפיטול. גשמים עזים בחורף 2002-2003 עיכבו מאוד את עבודות החפירה. בשל ההיערכות לקראת טקס השבעת נשיא ארצות הברית בינואר 2005 היה צורך להשלים תחילה את בנייתה מחדש של הכיכר שעל גג מרכז המבקרים קודם להשלמת בנייתם של המפלסים שתחתיו. גם העלייה במחיר הנפט וההחמרה בסידורי הביטחון שננקטה בעקבות פיגועי 11 בספטמבר תרמו להתמשכות הפרויקט.
מרכז המבקרים הושלם ונפתח רק ב-2 בדצמבר 2008, יום השנה ה-145 להצבת פסל החופש על גבי כיפת הקפיטול. עלות ההקמה המקורית המתוכננת של 71 מיליון דולר תפחה עד לסכום של 621 מיליון דולר. העיכוב בהשלמת הפרויקט והחריגה בתקציבו גררו ביקורת ציבורית רבה.
מתכננת מכלול מכרז המבקרים הייתה פירמת האדריכלים RTKL Associates. מכון הארכיטקטים האמריקאי העניק לה עבור התכנון בשנת 2010 את פרס ההצטיינות במשאבים היסטוריים (Award of Excellence in Historic Resources).
המרכז.
ייעודו העיקרי של המרכז הוא לספק אזור המתנה לקהל המבקרים המבקש לבקר בבניין הקפיטול. משנת 1970 ועד שנת 2000 גדל מספר המבקרים השנתי בקפיטול מכמיליון לכשלושה מיליון. לפני הקמת המרכז נאלצו המבקרים לעמוד בתור ארוך לפי הכניסה המזרחית לבניין הקפיטול, כשהם חשופים לתנאי מזג האוויר. במרכז החדש, שהוא מקורה ונגיש למוגבלים בניידות, רשאים המבקרים להמתין ולסייר בשני מפלסיו הציבוריים. במרכז יכולים לשהות בו זמנית כ-4,000 מבקרים.
הכניסה למרכז המבקרים היא דרך שתי כניסות הממוקמות בצידו המזרחי, אשר ביניהן מפרידה דרך משופעת המעפילה אל מפלס הכיכר שמעליו.
מרכז המבקרים כולל שלושה מפלסים:
היכל התצוגות.
היכל התצוגות ממוקם במפלס העליון, מפלס הכניסה למרכז המבקרים כולו. ממוקמים בו תצוגות ומסכי מגע המציגים עובדות ומסמכים היסטוריים.
באולם מוצב דגם בגובה של 3.4 מטרים של בניין הקפיטול, העשוי מפוליאוריתן. כמו כן יש בו ששה דגמים של הבניין, המתארים את שלבי בנייתו והרחבתו מאז שנוסד. שני מסכי טלוויזיה גדולים באולם מאפשרים למבקרים לצפות בשידור חי בדיוני מליאות הסנאט ובית הנבחרים.
במפלס היכל התצוגות ממוקמות שתי חנויות מזכרות. ההיכל מחובר במנהרה אל ספריית הקונגרס.
היכל האמנציפציה.
שמו של היכל האמנציפציה היה במקור "ההיכל הגדול", אך הוסב בהחלטת הקונגרס בראשית 2008 לשמו הנוכחי.
ההיכל כולל שני חלונות עיליים בשטח של 21 מטר X 9.1 מטר כל אחד, המחדירים אור יום אל האולם ומאפשרים מבט כלפי מעלה אל כיפת בניין הקפיטול.
שני אולמות שהכניסות אליהם נמצאות בהיכל מציגים במחזוריות סרט וידאו בן 13 דקות אודות ההיסטוריה של הקונגרס ושל קומפלקס הקפיטול.
בהיכל מוצגת יציקת הגבס המקורית מ-1857 של פסל החופש, המוצב על גבי כיפת בניין הקפיטול. מוצגים בו גם 24 מתוך 102 הפסלים של אוסף היכל הפסלים הלאומי של הקפיטול. ב-2009 הוצב בהיכל פסל ראש של פעילת זכויות העבדים והנשים סוג'ורנר טרות'.
במפלס היכל האמנציפציה ממוקם גם מתחם מזון בעל 530 מקומות ישיבה.
מפלס הקונגרס.
המפלס התחתון של מרכז המבקרים, המשתרע על פני שטח של 16 דונם, משרת את חברי הקונגרס ועובדיו בלבד. ממוקמים בו אודיטוריום חדש ובו 450 מקומות ישיבה וכן אולמות לוועדות הקונגרס.
במסגרת הפרויקט נבנתה גם מנהרה לרכבי שירות וספקים הממוקמת מצפונו ומאפשרת לבדוק אותם במרחק בטוח מבניין הקפיטול עצמו.
המעבדה המטלורגית של אוניברסיטת שיקגו
המעבדה המטלורגית באוניברסיטת שיקגו הוקמה בפברואר 1942 כדי ללמוד ולהשתמש ביסוד הכימי החדש שהתגלה, הפלוטוניום. היא חקרה את הכימיה ואת המטלורגיה של הפלוטוניום, תכננה את הכורים הגרעיניים הראשונים בעולם שהפיקו את היסוד, ופיתחה תהליכים כימיים שבאמצעותם ניתן היה להפריד את הפלוטוניום מיסודות אחרים. באוגוסט 1942 הצליחו כימאי המעבדה לראשונה אי-פעם להפריד כימית ולייצר כמות זעירה של פלוטוניום. ב-2 בדצמבר 1942 הצליחה המעבדה לייצר תגובת שרשרת גרעינית נשלטת, שוב לראשונה אי-פעם, בכור שכונה "שיקגו פייל-1" , שהוקם מתחת לטריבונות של אצטדיון הפוטבול הישן של האוניברסיטה.