הפעולה המבוקשת היא בדרך כלל מקוונת, דרך האינטרנט, אך יכולה להיות גם בצורות אחרות, כגון שיחת טלפון. כדי לדעת מתי זכאי האתר המפנה לתשלום מן המפרסם נחוצים אמצעים למעקב אחר הפעולות. כאשר כל הפעולות מקוונות משתמשים באמצעים כגון עוגיות (cookies) כדי לזהות את המשתמש שעושה את הפעולה כאותו המשתמש שנחשף לפרסומת. כדי לעקוב אחר פעולות בלתי מקוונות הנעשות בעקבות פרסום מקוון ניתן להשתמש באמצעים אחרים. שיטה מקובלת היא מתן הטבה באתר אינטרנט שהמשתמש צריך לספקו לגורם המפרסם כדי לקבל הטבה כלשהי. שיטה אחרת היא שימוש במספר טלפון מיוחד הניתן רק למי שנחשפים לפרסומת, כך שביצוע שיחה אליו יכולה להיספר כפעולה המזכה את הגורם המפנה בתשלום.
המונח eCPA הוא כינוי למדד לאפקטיביות של פרסום בשיטת CPA ומבטא את ההבדל בין עלויות הפרסום בשיטת CPA לבין עלות פרסום בשיטה אחרת כגון תשלום לפי לחיצה (CPC).
תשלום לפי תשומת לב
בפרסום מקוון, תשלום לפי מעורבות (CPE, cost per engagement) הוא מודל שבו משלם המפרסם לגורם המציג פרסומת מטעמו כאשר משתמש מעורב בצורה מבוקשת כלשהי בפרסומת. שיטה זו דומה לתשלום לפי פעולה (CPA). "מעורבות" (engagement) יכולה להיות פעולה, אינטראקציה או זמן שמוקדש לצפייה בפרסומת או במידע.
דוגמאות אופייניות ל"מעורבות" מדידה שמפרסם יכול לרצות לשלם עליה היא אינטראקציה עם פרסומת המגיבה ללחיצה או להשהיה של הסמן עליה בחשיפת מידע נוסף, השתתפות במשחק או בסקר, צפייה בסרטון, במצגת, או הקדשת זמן לסיור מודרך וירטואלי המציג למשתמש מוצר או שירות.
עלות לחשיפה
עלות לחשיפה (CPI, cost per Impression) או עלות לאלף חשיפות (CPM, cost per mille) הם כינויים בענף הפרסום באינטרנט לשיטת תשלום שבה משלם המפרסם בהתאם למספר החשיפות שהפרסומת מקבלת, לפלטפורמה האינטרנטית המציגה את הפרסומות. המונח CPI או CPM מבטא את שיטת הגבייה שבה, המחיר שמשלם המפרסם הוא תמורת חשיפה יחידה או תמורת אלף חשיפות. פרסום לפי חשיפה קיים באתרי המדיה החברתית, כגון פייסבוק, אינסטגרם, יוטיוב וטוויטר או פלטפורמת גוגל אדסנס ואחרים.
תמחור לפי מספר החשיפות דומה, יותר משיטות תמחור מקובלות אחרות במדיה הדיגיטלית, לאלה הנהוגות במדיה המסורתית (בעיתונות המודפסת, בטלוויזיה וברדיו), שם בדרך כלל מבוסס מחיר הפרסום על הערכה של גודל הקהל שייחשף לפרסומת.
בעוד ש-CPI או CPM מקובלים בפרסום במודעות רגילות (עם טקסט ו/או תמונה), בפרסום באמצעות ווידאו המדד המקובל הוא CPV (מחיר לצפייה, cost per view).
הבעיות בשיטת התשלום לפי מספר חשיפות כוללות בעיות מדידה ואפשרות להונאה, וכן את השאלה כיצד מוגדרת חשיפה. בעיית ההונאה נובעת מן האפשרות שמפעילי האתרים המציגים את הפרסומות ינסו לנפח את רווחיהם על ידי הגדלה מלאכותית של מספר הפעמים שבהן נטענת פרסומת.
בעיות המדידה וההגדרה בשיטת CPI קשורות אלה באלה. הן עלולות להתעורר, למשל, במקרים שבהם משתמש מרענן את הדף שהוא צופה בו, או עובר בין דפים שבהם מוצגת אותה הפרסומת. ספירת כל טעינה של אותה הפרסומת כחשיפה נוספת עלולה להיות מצב לא רצוי למפרסם, ולכן מתעורר הצורך להגדיר אם חשיפות חוזרות ונשנות של אותו המשתמש לאותה הפרסומת ייחשבו לאותה החשיפה. אם לא, נחוצים מעקב וסינון אשר יבדילו בין חשיפות חדשות וחוזרות או בין חשיפות לעיני משתמשים שונים.
שאלות דומות מתעוררות בנוגע לפרסומות שאמנם נטענות יחד עם דף מסוים, אך בשל מצב הגלילה של הדף אינן נחשפות לעיני המשתמש. מלבד הצורך באמצעים טכניים לזיהוי המצבים האלה, גם במקרה זה נחוצה הגדרה של חשיפה. העדר הגדרות מוסכמות בכל ענף הפרסום הוא עדיין בעיה בענף הפרסום באינטרנט. גופים מובילים בענף הפרסום, כמו ה-Interactive Advertising Bureau וה-Media Rating Council, פועלים לפיתוח סטנדרטים אחידים ולקדם את קבלתם. הגדרות שהוצעו על ידי ה-Media Rating Council לחשיפה של פרסומת רגילה הוא שלפחות 50% משטחה (או 30% משטחה כשמדובר בפרסומת גדולה) יהיה חשוף לעיני המשתמש למשך לפחות שנייה אחת. לגבי פרסומות וידאו ההצעה היא שלפחות 50% משטח הפרסומת יהיה גלוי לעיני המשתמש למשך לפחות שתי שניות.
ברבעון השני של שנת 2020, עלות לאלף חשיפות ברשתות עלו למפרסמים 4.33$ לכל פרסומת., כאשר מצופה כי בסוף השנה המחיר יעלה לסך של כ־6$.
נמל התעופה הבין-לאומי של צ'יאנג ראי
נמל התעופה הבין-לאומי של צ'יאנג ראי (בתאית: ท่าอากาศยานแม่ฟ้าหลวง เชียงราย), הוא נמל תעופה בינלאומי הנמצא בעיר צ'יאנג ראי אשר בצפון תאילנד. הנמל ממוקם כ-10 קילומטרים ממרכז העיר.
בשנת 2013 שירת הנמל יותר ממיליון נוסעים ו-10,000 טיסות. לנמל מתקנים גם לטיסות בינלאומיות אך מתקיימות בו טיסות בינלאומיות רק לקונמינג.
בשנת 2014 הודיעה חברת נמלי התעופה של תאילנד, כי בכוונתה להרחיב את נמל התעופה צ'יאנג ראי. התוכניות כוללות בניית מסלול הסעה נוסף וחנויות דיוטי פרי נוספות, ואולי גם הרחבת המסלול. פרויקט זה צפוי להסתיים בשנת 2030.
שיעור לחיצה
שיעור לחיצה (CTR, click-through rate) הוא מדד מקובל להצלחה של קמפיין פרסום מקוון. הוא מבטא את היחס בין מספר החשיפות שמקבלת פרסומת לבין מספר הלחיצות עליה. לפי מדד זה, הפרסום נחשב לאפקטיבי יותר ככל ששיעור הלחיצה על פרסומת גדול יותר. על פי רוב ניתן ערך ה-CTR באחוזים. לדוגמה, אם על כל מאה חשיפות לפרסומת היא מקבלת לחיצה אחת, ה-CTR שלה הוא 1%.
מדידת ה-CTR היא תוצאה של הצורך של המפרסמים להבין את תגובת המשתמשים למסרים המוצגים להם. בהיעדר יכולת להעריך במדויק את התגובה הרגשית ואת ההשפעה של המסר על המשתמש, שיעור הלחיצה מפורש כביטוי כמותי מדיד של הצלחתה של פרסומת לעורר במשתמש עניין. מטרתם של מפרסמים (שמטרותיהם מסחריות או אחרות) היא כמעט תמיד לגרום למשתמש לעשות פעולה כלשהי: לקנות מוצר או שירות, להירשם או למסור מידע, להשתמש בשירות כלשהו, להוריד תוכנה, להיחשף לתוכן כלשהו, וכדומה. לחיצה על פרסומת המביאה אותם ליעד המבוקש או לעשיית הפעולה הרצויה פירושה שהחשיפה לפרסום הצליחה לסקרן או לעניין את המשתמש.
במהלך השנים ירד שיעור הלחיצה על פרסומות באינטרנט. המשתמשים למדו להתעלם מפרסומות שהם רואים (תופעה הנקראת "עוורון באנרים"). כיום שיעור לחיצה של למעלה מאחוז אחד על באנר נחשב לגבוה. אך שיעור הלחיצה הרצוי (ובהתאם לכך התגמול שמוכנים המפרסמים תמורת הלחיצות) תלוי בגורמים שונים. לדוגמה, שיעור לחיצה גבוה אשר אינו מוביל בסופו של דבר למכירה הוא מצב פחות רצוי למפרסמים משיעור לחיצה נמוך יותר אך עם שיעור גבוה יותר של מכירות בעקבות הלחיצות שהפרסום מצליח להשיג.
שיעור לחיצה גבוה יותר מושג כאשר הפרסום נעשה באתר המושך קהל יעד מוגדר המתעניין בנושא הפרסום. לדוגמה, פרסום של מוצר לרכב צפוי להשיג שיעור לחיצה גבוה יותר באתר העוסק ברכב מאשר באתר כללי או העוסק בנושא אחר לגמרי. פרסום במנועי חיפוש מניב שיעור לחיצה גבוה ככל שהוא רלוונטי למונחי החיפוש ולכוונות החיפוש של המשתמש, וככל שהפרסומת נראית אינפורמטיבית יותר. לדוגמה, כאשר בעקבות חיפוש מקבל המשתמש פרסום המציע בדיוק את המוצר שאותו חיפש, או פרטים שימושיים על אודות עסק המוכר אותו, שיעור הלחיצה נוטה להיות גבוה.
השימוש ב-CTR אינו מוגבל רק לאתרי אינטרנט. הוא נכון ללחיצות באפליקציות למכשירים ניידים ובמיוחד למדידת הצלחה של דיוור אלקטרוני שיווקי. גם במקרים אלה מושפע שיעור הלחיצה מגורמים שונים, ביניהם השעה והיום בשבוע, מאפייני קהל הנמענים ומידת ההומוגניות שלהם, ניסוח וצורת ההבלטה של הקישור, ורבים אחרים.
תשלום לפי לחיצה
תשלום לפי לחיצה (PPC, pay per click) או עלות ללחיצה (CPC, cost per click) הוא מודל פרסום באינטרנט שבו מפעילי אתר אינטרנט מציגים פרסומות ומקבלים תשלום מן המפרסם לפי מספר הלחיצות על הפרסומת. כמספר, PPC או CPC הם כינוי להוצאה של המפרסם על לחיצה על הפרסומת שלו.
המחיר שמשלם המפרסם ללחיצה יכול להיות קבוע או משתנה. מחיר קבוע על לחיצה על פרסומת הוא הסדר שכיח באתרי תוכן. מחיר משתנה נגבה על ידי מנועי חיפוש ואתרים המשתמשים בפלטפורמות פרסום, והוא נקבע על פי רוב בתהליך של בידינג — מכרז בין מפרסמים שונים המוכנים לשלם מחירים שונים בהתאם לפרמטרים מוגדרים, כגון מילות מפתח בחיפוש. הצורה האופיינית שבה מופיע פרסום בשיטת PPC במנועי חיפוש היא של תוצאות חיפוש או מודעות הנבחרות לפי מילות חיפוש נבחרות ומסומנות כ"קישור ממומן" או כ"מודעה ממומנת".
השימוש בתשלום לפי לחיצה יכול להיות במסגרת מודל של שיווק שותפים (affiliate marketing), שבו המפרסמים (בעצמם או באמצעות פלטפורמות פרסום) מציעים לאתרים שונים תמריץ להפוך לשותפיהם ולהציג פרסומות מטעמם בדרך שתעודד לקוחות להגיע אליהם תמורת שיעור מסוים מן הרווחים. במקרים כאלה המפרסם משלם לשותף לאו דווקא תמורת כל לחיצה, אלא תמורת לחיצות המובילות למכירות. כאשר לחיצה מובילה למכירה, השותף זכאי לתשלום קבוע או לחלק יחסי מן הרווח.
הונאה היא בעיה שכיחה בפרסום המבוסס על תשלום לפי לחיצה מכיוון שהוא מספק לאתרים המציגים את המודעות פיתוי לחולל לחיצות מכוונות או לנפח בדרך מלאכותית אחרת את מניין הלחיצות כדי לזכות בתשלום גדול יותר (click fraud). כדי למנוע בעיה זו מיישמים שחקנים בענף הפרסום הן פתרונות טכנולוגיים והן פתרונות בצורת מדיניות כמו שיווק שותפים, המזכה את מפעילי האתרים בתשלום רק תמורת לחיצות המובילות למכירה.
תערוכה העולמית הראשונה
התערוכה הגדולה
אביה הכהן
הרב אביה הכהן (נולד ב-ב' בתשרי תשכ"א, 23 בספטמבר 1960) הוא חוקר תנ"ך ומורה לתנ"ך, תלמוד וחסידות.