לביקורת השנייה עונה סלרס בעזרת טכניקה חדשה, המבדילה בין המילה בשפה נתונה, לבין הפונקציה שהמילה ממלאת במערך השפה. את הפונקציה שממלאת המילה, מסמן סלרס בנקודות: כך למשל, הסימון איש אינו מתייחס למילה העברית בת שלוש האותיות "איש", אלא לתפקיד בשפה, הזהה לתקריות man ול hombre באנגלית ובספרדית בהתאמה. בהנחה שבכל שפה ישנו מערך פונקציות דומה, ניתן בהחלט להמשיך כך בעבודת התרגום והמילונאות. ניתן לסכם ולומר שסלרס, למעשה, מגדיר את התרגום כהקבלה של תפקידים לשוניים.
התך
הֲתָךְ הוא אחד מהסריסים אשר המלך אחשוורוש העמיד לרשות אסתר המלכה.
בסיפור המגילה.
במגילת אסתר מסופר כי הוא היה השליח ששלחה אסתר למרדכי היהודי שהיה לבוש שק ואפר לאחר גזירת המן ולהסיר שקו מעליו. מרדכי שלח אותו חזרה לאסתר עם כתב הגזירה שכתב המן ודרש ממנה ללכת אל המלך ולפעול להסרת הגזירה.
במדרש כתוב כי התך נהרג על ידי המן כשהיה בדרכו מאסתר למרדכי, ולכן נאמר אחר כך "ויגידו למרדכי את דברי אסתר" ולא נאמר שהתך הוא זה שסיפר.
זהותו.
בגמרא אמרו בשם רב כי התך הוא דניאל היועץ הידוע של המלך נבוכדנצר ובלשאצר, ונקרא שמו התך על שם שחתכוהו מגדולתו, או מחמת שכל דברי מלכות נחתכין על פיו. [המהר"ל מבאר שלפי שיטה זאת שדברי מלכות נחתכין על פיו הוא לא דניאל].
הערים הגדולות בעולם
הטבלה הראשונה כוללת את 50 הערים הגדולות ביותר בעולם על פי גודל האוכלוסייה. הטבלה כוללת את המדינה והעיר (לא המטרופולין), האוכלוסייה, השטח וצפיפות האוכלוסין. נתוני הטבלה מעודכנים לתחילת שנת 2010. תהליך העיור ההולך וגובר, הגדיל משמעותית את מספרן של ערי הענק. בעוד שבשנת 1975 מנו רק שלוש ערים מעל עשרה מיליון תושבים: טוקיו, ניו יורק, ומקסיקו סיטי, בשנת 2010 היו כבר עשר ערים המגיעות למספר זה.
הטבלה השנייה כוללת את 50 האזורים המטרופוליטניים הגדולים בעולם.
טבלאות האוכלוסין מתבססות על תחשיב, שנעשה על פי נתוני מפקדי אוכלוסין קודמים ובהתאם לקצב גידול האוכלוסייה בערים ובמדינות המדוברות. כנראה נלקחו בחשבון גם גורמים נוספים, כגון הגירה, מלחמות ועוד.
הטבלה השלישית כוללת את השטח בקמ"ר של האזורים האורבניים הגדולים בעולם.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:גאוגרפיה]]
[[קטגוריה:ערים לפי גודל אוכלוסייה]]
[[קטגוריה:ערי מיליונים|*]]
קטורה (דמות מקראית)
קְטוּרָה היא אשתו השלישית של אברהם, אותה נשא לעת זקנתו, כמתואר במקרא בספר בראשית בפרשת חיי שרה: . בפשטות הדברים מדובר באשתו השלישית של אברהם, לאחר שכבר גירש את הגר, ושרה נפטרה.
בהמשך הפרק בספר בראשית נזכרים "בְנֵי הַפִּילַגְשִׁים אֲשֶׁר לְאַבְרָהָם". על פי הכתוב ב "וּבְנֵי קְטוּרָה פִּילֶגֶשׁ אַבְרָהָם, יָלְדָה אֶת-זִמְרָן וְיָקְשָׁן וּמְדָן וּמִדְיָן--וְיִשְׁבָּק וְשׁוּחַ; וּבְנֵי יָקְשָׁן, שְׁבָא וּדְדָן. וּבְנֵי מִדְיָן, עֵיפָה וָעֵפֶר וַחֲנוֹךְ, וַאֲבִידָע, וְאֶלְדָּעָה; כָּל-אֵלֶּה, בְּנֵי קְטוּרָה." ביטוי זה כולל גם את בני קטורה, ואם כן, מעמדה של קטורה היה של פילגש ולא של אישה גמורה. לעומת זאת, הרמב"ן סובר שבניגוד להגר שאכן הייתה פילגש, מעמדה של קטורה היה כשל אשה גמורה, והיא מכונה פילגש רק כדי להבהיר שבנו העיקר של אברהם הוא יצחק בנה של שרה.
קיבוץ קטורה שבערבה נקרא על שמה.
בני קטורה.
קטורה ילדה לאברהם שישה בנים: זמרן, יקשן, מדן, מדין, ישבק ושוח. ידועים שבטים בשמות אלה שחיו בספר ארץ ישראל ובחצי האי ערב, כדוגמת המדיינים.
מעמדם של בני קטורה.
המלבי"ם על הביטוי "ויסף אברהם" מסביר את היחס בין יצחק, לבין ישמעאל מצד אחד ובני קטורה מצד שני. הוא נעזר במשל העץ, ואומר שיצחק משול לפרי, בעוד ישמעאל משול לעלים, ובני קטורה לקליפה. פירושו מבוסס על המדרש על תהילים א, ג: "אשר פריו יתן בעתו זה יצחק, ועלהו לא יבול זה ישמעאל וכל אשר יעשה יצליח אלו בני קטורה"
זיהויה עם הגר.
בדברי חז"ל קיימת דעה שקטורה היא הגר, שגורשה בעבר בידי אברהם וכעת החזיר אברהם את גרושתו. לשיטה זו, הגר נתכנתה כעת קטורה כרמז על מעשיה הנאים כקטורת או מלשון קשר, שקשרה את פתחה ולא נישאה לאדם אחר בינתיים. זיהוי זה מופיע גם בתרגום המיוחס ליונתן. דעות אחרות במדרש אינן מקבלות את הזיהוי. גם בקרב פרשני המקרא יש שאמצו את הזיהוי, למשל רש"י, ויש שדחו אותו, כדוגמת רבי אברהם אבן עזרא.
הכלי יקר מדייק כפי הדעה שקטורה היא הגר מהשימוש במילה "ויוסף", שמרמזת שאברהם כבר נשאה בעבר, וכעת הוסיף ונשאה שנית. הוא מבאר שהיה צורך לשנות את שמה כדי להראות שחזרה בתשובה ולכן החזירה אברהם.
לפי פרופסור ישעיהו ליבוביץ, אברהם החזיר את הגר - גרושתו, שלה הייתה זכות קדימה במשפחתו והיא גורשה ללא רצונה.
בילקוט שמעוני נאמר: מדרש זה רואה באברהם כאב אוניברסלי לכל הגזעים של המין האנושי, ולכן מפרש ששלש נשותיו באו כל אחת מענף אחר של האנושות.
זרש
זֶרֶשׁ הייתה אשתו של המן האגגי המוזכר במגילת אסתר.
במגילה.
זרש מוזכרת במגילה כאישה חכמה ויועצת בשני מקומות. בפעם הראשונה (פרק ה פסוקים י-יד) כזו שיעצה לבעלה להכין עץ גבוה חמישים אמה ולומר למלך לתלות עליו את מרדכי היהודי. (עצה זו עמדה לו לרועץ וחזרה אליו כבומרנג כשהמלך אחשוורוש תלה את המן עצמו על העץ הזה). למחרת היום מוזכרת בפעם השנייה (פרק ו פסוק יג) כשאמרה לו "אִם מִזֶּרַע הַיְּהוּדִים מָרְדֳּכַי אֲשֶׁר הַחִלּוֹתָ לִנְפֹּל לְפָנָיו לֹא תוּכַל לוֹ כִּי נָפוֹל תִּפּוֹל לְפָנָיו".
מקור השם.
יש שקושרים את מקור שמה של זרש למילים בפרסית עתיקה זריש שמשמעו זהב או זאיריצ׳י שמשמעו צהוב. חוקרת מגילת אסתר תמר עילם גינדין רואה את מקור שמה של זרש בשדה זאורווי הנזכרת בכתבי הקודש הזורואסטריים, אשר עליה מסופר שהיא הביאה את הזיקנה לעולם. המילה המשותפת לפרסית ויוונית ז׳רא קשורה לזקנה וממנה נגזרה המילה המערבית גריאטריה.
בחז"ל.
בתרגום יונתן מופיע כי אביה היה תתני.
לדעה אחת בחז"ל שמזהה את המן כממוכן ניתן לשייך את מה שנאמר על אשתו של ממוכן (ראו בערך ממוכן) לזרש.
לפי מדרש אחד להמן היה יועצים רבים, אך זרש התעלתה על כולם:
על אף שבעלה המן ועשרת ילדיהם נתלו על העץ, לא מוזכר מה היה סופה של זרש. במפרשים היו שכתבו שנתלתה ביחד עם בעלה ובניה, פיוט ארמי גורס שחנקה עצמה, בתרגום ראשון כתוב שברחה עם שבעים בניה, ורבי דוד צבאח כתב ששמשה כמשרתת בבית אסתר
זרש בתרבות.
דמותה של זרש זכתה לביטויים רבים בתרבות היהודית והנוצרית לאורך הדורות. בתלמוד כלולה זרש ברשימת הברכות והקללות שנאמרה באופן מסורתי בסוף קריאת המגילה: ״ברוכה אסתר, ארורה זרש״. (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרצ, סעיף טז). ואילו בפיוט האשכנזי מימי הביניים ״אשר הניא״ (שביתו האחרון ״שושנת יעקב״ מושר בקהילות רבות) כתוב ״ארורה זרש אשת מפחידי / ברוכה אסתר בעדי״.
שיר בשפה הארמית שנמצא בגניזה הקהירית מתאר איך זרש קללה את בעלה המן: ״בשעה שנצלבו עשרת בני המן / יללה זרש וצעקה אז אי-צדק מהמן / שטמן לנו פח בכל שנה ובכל זמן / אומרים ׳ארור המן׳.״ בשיר שנכתב בקרב דוברי הלדינו בסלוניקי כתבו כך: ״בהלה היא מעוררת / פרצוף אימים מכוער נוראות // בקרקפתה פשטה הגזזת / על ראשה אין שערות // טמאה היא מתועבת / ומראה משוקץ במראות // כל הרואה פניה / שוקע במחשבה שחורה.״
המשוררת נעמי שמר הקדישה גם היא שיר לזרש באמצעותו היא מציגה דמות חדשה בבית המן: העוזרת. בשיר, שנכתב לרשות השידור עבור התוכנית "דו רה ומי עוד" ברשת ג', בוצע בתוכנית על ידי נעמי שמר ותיקי דיין בשנת 1971. בוצע גם על ידי רבקה מיכאלי.
ולדימיר דמיקוב
תרופה גנרית
תְּרוּפָה גֵּנֵרִית (באנגלית: Generic drug) (על פי האקדמיה ללשון העברית: תְּרוּפָה סוּגָנִית) היא תרופה המיוצרת ומשווקת כשאין פטנט רשום ותקף על החומרים הפעילים שבה. מותר לשווק אותה במדינות שבהן פג תוקף הפטנט או במדינות שבהן לא נרשם פטנט על התרופה המקורית. כדי שתרופה תוכר כתרופה גנרית לתרופה קיימת היא צריכה להכיל בדיוק את אותו חומר פעיל כמו התרופה המקורית (תרופה אתית), ולחקות את משך הפעולה בגוף של התרופה המקורית. הפיתוח של תרופה גנרית מהיר, והמחיר שלה זול. השפעתה על גוף האדם אמורה להיות זהה להשפעתה של התרופה המקורית.
תוקפם של פטנטים על תרופות הוא 20 שנה ברוב מדינות העולם, אך לרוב הם נרשמים לפני תחילת הבדיקות הקליניות של התרופה, כך שתוקף הפטנטים של תרופות מקוריות, לפני שמופיעות גרסאות גנריות שלהן, עומד בדרך כלל על 7–12 שנים. עם הופעת הגרסאות הגנריות, יורדים בדרך כלל גם מחירי התרופות המקוריות. קיימות חברות תרופות המתמחות בייצור תרופות גנריות. החברה הישראלית טבע תעשיות פרמצבטיות נחשבת ליצרנית התרופות הגנריות הגדולה בעולם.
על השם המקורי של התרופה יש בדרך כלל זכויות לחברה המייצרת את התרופה המקורית, ולכן התרופות הגנריות נקראות בשם אחר. פעמים רבות הן נקראות על שם החומר הפעיל בתרופה. ההגבלה היחידה בעת קביעת השם המסחרי של תרופה גנרית במדינה מסוימת היא האיסור להשתמש בשם רשום שהזכויות עליו נתונות לחברת תרופות אחרת. שם כזה שאין עליו זכויות רשומות ליצרן זה או אחר מכונה "שם גנרי". שמה הגנרי הרשמי של תרופה, כפי שנקבע בידי ארגון הבריאות העולמי (WHO), נקרא גם INN (International Nonproprietary Name).