הספר מחולק לארבעה חלקים, המסודרים בהדרגה משאלות מטאפיזיות כלליות ועד לשאלות הנוגעות בתפקידו ומחויבותו של האדם בעולם:
בחלק זה, המושפע בתכניו ובסגנונו מהלכות יסודי התורה של רמב"ם, עוסק רמח"ל בשאלות הנוגעות למציאותו של הבורא, לתכליתה של הבריאה בכלל, המין האנושי והאדם הפרטי.
כלל מערכת היחסים שבין הבורא ועולמו. השגחה כללית ופרטית על כלל העולם והאדם בפרט, כולל סדרי ההשגחה והשתלשלותה לפי שיטתו.
מתוך דיון בכוחות הנפש ובמהותה בא הרמח"ל לדון בקשריה עם מה שמעל לטבע - כישוף, נבואה ודבקות באל. גם כאן הוא מושפע מדרכו של הרמב"ם, בהדגישו את ההבדל שבין נבואה רגילה לנבואתו של משה רבנו.
בחלק זה דן רמח"ל בעבודה שהאדם מתחייב בה לאור החלקים הקודמים ומחלקה לחטיבות. ראשית הוא מחלק אותה לתלמוד (לו מוקדש הפרק הראשון) ולמעשה, כאשר חלק המעשה מתחלק לארבעה - תמידי (פרק ג', אהבת ה' ויראתו), יומי (קריאת שמע ותפילה, פרקים ד-ו), זמני (שבתות ומועדים, פרקים ז-ח) ומקרי (דברים שהאדם מתחייב בהם רק במצבים מסוימים).
מרעיונות הספר.
דרך ה' הפך לספר לימוד ישיבתי בהיר לענייני קבלה ופילוסופיה, ועל כן יש לו חשיבות כמתווה השקפת עולם אמונית עכשווית.
גוף ונפש: "להיות הדבר הזה (הבחירה החופשית) נשלם כראוי, גזרה החכמה העליונה שיהיה האדם מורכב משני הפכים, דהיינו מנשמה השכלית וזכה, וגוף ארצי ועכור, שכל אחד מהם יטה בטבע לצדו. דהיינו: הגוף לחומריות והנשמה לשכליות, ותמצא ביניהם מלחמה, באופן שאם תגבר הנשמה, תתעלה היא ותעלה הגוף עימה."
חטא אדם הראשון והשפעתו: "השתדלותו המצטרך עתה להגיע לשלמות, הנה הוא כפול, כי יצטרך תחלה שישובו האדם והעולם אל המצב שהיו בראשונה קודם החטא, ואחר כך שיתעלו מן המצב ההוא שישובו האדם והעולם אל מצב השלמות שהיה ראוי לאדם שיעלה...&lt;BR&gt;מלבד כל זה גזרה מידת דינו יתברך שלא יוכלו, לא האדם ולא העולם מעתה, הגיע אל השלמות – עודם בצורה שנתקלקלה, דהיינו הצורה שיש להם עכשיו, שבה נתרבה הרע, אלא יצטרך להם בהכרח עבור מעבר ההפסד, דהיינו המיתה לאדם."
שכר לגויים: "לעולם הבא לא תימצאן אומות זולת ישראל, ולנפש חסידי אומות העולם יינתן מציאות בבחינת נוספת ונספחת על ישראל עצמם ונטפלים להם כלבוש הנטפל לאדם, ובבחינה זו יגיע להם מה שיגיע מן הטוב, ואין בחוקם שישיגו יותר מזה כלל."
אסטרולוגיה: "משפטי ההשפעה הזאת של הכוכבים, גם הם מוגבלים כפי מה שגזרה החכמה העליונה היותו נאות. וקצת מדרכיהם נודעים לפי סדרי המבטים, והוא מה שמשיגים הוברי השמים. אכן לא כל אמיתת סדריה מתגלית בזה."
טינמאים
ברנרדינו מסיינה
ברנרדינו מסיינה (באיטלקית: Bernardino da Siena; 8 בספטמבר 1380 - 20 במאי 1444) הוא קדוש נוצרי. ברנרדינו היה כומר, מטיף ומיסיונר פרנציסקני איטלקי. הוא נחשב לגדול המטיפים של תקופתו.
ברנרדינו הטיף נגד כישופים, הימורים, רצח תינוקות, הומוסקסואליות ויהודים.
ברנרדינו נולד במסה מריטימה בטוסקנה (שהייתה אז שייכת לסיינה) למשפחת האצולה אלביצסקי (Albizeschi). אביו היה מושל העיר, אך הוא התייתם בגיל שש וגודל על ידי דודתו, שהייתה אדוקה בדתה. לאחר שסיים את לימודיו, הוא החל ללמוד משפטים בסיינה ועבד עם החולים בבית החולים סנטה מריה דלה סקלה. הוא עבד בבית החולים בזמן התפרצות מגפת הדבר ב-1400 וקרא לאחרים לעבוד שם. מסירות זו כמעט עלתה לו בחייו, לאחר שהוא עצמו נדבק במחלה. הוא הצטרף למסדר הפרנציסקני, אך נכון לעקרונותיו, סירב לקבל תואר של בישוף והמשיך להטיף ככומר פשוט, תוך שימוש בתמונות להבהרת מסריו.
הפארק הלאומי סיבילוי
הפארק הלאומי סנטרל איילנד
הפארק הלאומי סאות' איילנד
ארגון האורומו העממי-דמוקרטי
ארגון האורומו העממי-דמוקרטי (אורומו: DHAABBATA DEMOKRAATAWAA UMMATA OROMO ידוע יותר בשם דדאוו) היא מפלגה פוליטית באתיופיה והסיעה הגדולה ביותר במפלגת האיחדג שבבחירות האחרונות לבית הנבחרים האתיופי שהתקיימו ב-15 במאי 2005 זכתה ב-327 מושבים מתוך 527 מושבים. בבחירות לבית הנבחרים במחוז אורומיה מפלגה זו זכתה ב-327 מושבים מתוך 527.
היסטוריה.
הארגון הוקם לקראת סוף 1989 על ידי האיחדג לאחר הקרע עם החזית לשחרור אורומו לגבי המשך המאבק כנגד הדרג. בחודשים הראשונים הארגון הצליח לאתגר את כוחות הדרג באזורי האורומו שבהם קיבלה תמיכה בשאווה, ארסי, בלה, וואלגה, ילובור וסידאמו.
ממשלת ישראל השתיים עשרה
אנדיוני
לאונור מיכאליס
לאונור מיכאליס (16 בינואר 1875 - 8 באוקטובר 1949) היה ביוכימאי ופיזיקאי יהודי-גרמני-אמריקאי. שמו ידוע בעיקר בזכות חלקו בפיתוח מודל קינטיקת מיכאליס-מנטן לתיאור הקינטיקה של פעילות אנזימים.
השכלה מדעית.
מיכאליס נולד בברלין. למד רפואה בפרייבורג שבגרמניה, סיים בשנת 1897 וקיבל תואר דוקטור.
בשנת 1906 ניהל מעבדת בקטריולוגיה בבית החולים האוניברסיטאי צריט שבברלין ובשנת 1908 מונה לפרופסור.
מיכאליס עבד כאסיסטנט עבור: פאול ארליך בשנים 1898 - 1899, מוריץ ליטן בשנים 1899 - 1902 וארנסט ויקטור וון לידן בשנים 1902 - 1906. בשנת 1922 עבר ליפן ועבד כפרופסור לביוכימיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת נגויה. ב-1926 עבר לארצות הברית ועבד כמרצה במחקר רפואי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבולטימור שבמרילנד ובשנת 1929 עבר לניו יורק ועבד כמרצה באוניברסיטת רוקפלר, שם יצא לגמלאות ב-1941.
פסיכוביולוגיה
פסיכוביולוגיה (נקראת גם פסיכולוגיה ביולוגית, ביופסיכולוגיה) מתמקדת בחקר התהליכים הביולוגיים העשויים להסביר את ההתנהגות, בעיקר התהליכים המתרחשים במוח ובמערכת העצבים. פסיכוביולוגיה היא אחד התחומים המרכזיים הנכללים תחת הכותרת הרחבה יותר של מדעי המוח.
חוקרי פסיכוביולוגיה עוסקים לעיתים קרובות בתהליכים נפשיים והתנהגותיים המשותפים לבעלי חיים ולאדם, ובודקים אותם בניסויים בבעלי חיים. נושאים נפוצים בהם עוסקים החוקרים הם חישה, תפיסה, הנעה, למידה, זיכרון, שינה ורגש. במהלך השנים התפתחו שיטות מחקר שאפשרו לפסיכוביולוגים לעסוק גם במחקר בבני אדם, ולפיכך רבים מהם עוסקים גם בנושאים כגון שפה, חשיבה, קבלת החלטות, מודעות ומגדר.
תחומי דעת שנחשבים קרובים לפסיכוביולוגיה הם למשל פסיכולוגיה השוואתית, פסיכולוגיה אבולוציונית, ביולוגיה אבולוציונית ונוירופסיכולוגיה.
גישת הפסיכוביולוגיה עושה שימוש רב בפרוצדורות המדעיות שפותחו על ידי חוקרים מגישת הפסיכולוגיה ההתנהגותית. עם זאת, הפסיכוביולוגיה דווקא מייחסת חשיבות רבה לתהליכים הפנימיים המקשרים בין גירויים חיצוניים לבין ההתנהגות, בניגוד לגישה ההתנהגותית שחוקרת בעיקר את ההשפעות הסביבתיות והשינויים ההתנהגותיים אשר ניתנים לצפייה. בעוד הגישה הביהביוריסטית פותחה בתחילת דרכה של הפסיכולוגיה, בתקופה בה לא היו ברשות המדע הכלים לצפייה ישירה בתהליכי המוח האנושי, כיום קיימים כלים מדעיים רבים המאפשרים לחקור ולהבין את תהליכי ההתניה המתרחשים במוח האדם.
תתי ענפים בתחום זה הם למשל נוירוביולוגיה, או פסיכואנדוקרינולוגיה.
קפיטול מדינת וירג'יניה
קפיטול מדינת וירג'יניה (באנגלית: Virginia State Capitol) הוא מקום מושב האספה הכללית וממשלת מדינת וירג'יניה שבארצות הברית. הקפיטול ממוקם בעיר ריצ'מונד, בירת המדינה.
המבנה הנוכחי, שהושלם בשנת 1788 הוא המבנה השמיני ששימש עבור ממשלת מדינת וירג'יניה. המבנה הוא אחד מ-13 מבני קפיטול מבין 50 מדינות ארצות הברית שאין לו כיפה חיצונית (האחרים הם מבני הקפיטול של המדינות אלסקה, דלוור, פלורידה, הוואי, לואיזיאנה, ניו מקסיקו, ניו יורק, דקוטה הצפונית, אוהיו, אורגון וטנסי). למבנה כיפה פנימית המצוייה מתחת לגמלון המבנה.
הקפיטולים של וירג'יניה.
ג'יימסטאון.
במהלך התקופה הקולוניאלית, הבירה הראשונה של מושבת וירג'יניה הייתה העיר ג'יימסטאון. בית המחוקקים הראשון של המושבה - בית שועי וירג'יניה (Virginia House of Burgesses) התכנס ב--1619. בית המחוקקים נאלץ לעבור ממבנה למבנה בארבעה מבנים שונים בעיר בשל שריפות שהרסו את המבנים אחד אחרי השני.
ויליאמסבורג.
עם מעבר הבירה לוויליאמסבורג, תוכנן מבנה הקפיטול החדש על ידי הנרי קארי בנובמבר 1705. המבנה הוא מבנה דו קומתי, בצורת האות H (למעשה מדובר בשני מבנים המחוברים באמצעות מרפסת מקורה). הקומה הראשונה של המבנה המערבי שימשה את בית המשפט ואת מזכיר המושבה, הקומה הראשונה של המבנה המזרחי שימשה את בית שועי וירג'יניה ומזכיר בית המחוקקים. בסמוך לבניין הקפיטול הוקם בית המושל. המבנה נבנה בלא אחים לחימום. אלה נוספו למבנה בשנת 1723. ב-30 בינואר 1747 נשרף המבנה כולו, ונותרו רק יסודותיו.
מושל המחוז לחץ על בית המחוקקים להקים מחדש את המבנה, אולם המחוקקים העדיפו להעביר את הבירה לעיר אחרת. בנובמבר 1748 נערכה הצבעה והוחלט על הקמת בית הנבחרים מחדש (בינתיים התכנסו הנבחרים בבניין ורן הסמוך). המבנה החדש הושלם ב-1 בנובמבר 1753.
במבנה זה נשא פטריק הנרי, ב-29 במאי 1765, את "נאום קיסר - ברוטוס" נגד חוק הבולים, ונישאו נאומים על ידי ג'ורג' וושינגטון, ג'ורג' מייסון, ג'ורג' וית', ריצ'רד הנרי לי ותומאס ג'פרסון אשר הובילו להחלטות להתחיל במהפכה האמריקנית.
ב-29 ביוני 1776 החליט בית המחוקקים על עצמאות מהממלכה המאוחדת וניסחו את חוקת המדינה. ארבעה ימים לאחר מכן (ב-4 ביולי 1776) הכריזו בפילדלפיה על עצמאות ארצות הברית.
לאחר פרוץ המהפכה האמריקנית לחץ תומאס ג'פרסון על העברת הבירה לריצ'מונד. השימוש האחרון במבנה הקפיטול בויליאמסבורג היה ב-24 בדצמבר 1779 עת נעלה האספה הכללית של וירג'יניה את דיוניה והחליטה לעבור לריצ'מונד.
ריצ'מונד.