במאמר זה, טען ורנר אק כי שלושת המפקדים הבכירים של הצבא הרומאי במרד בר כוכבא, יוליוס סוורוס, מושל בריטניה, ולאחר מכן יהודה, גאיוס פובליקיוס מארקלוס, מושל סוריה, והטריוס נפוס, קיבלו את אות הטריומף, אות הצטיינות הגבוה ביותר בצבא הרומאי על חלקם בדיכוי מרד בר כוכבא. הוא הסתמך על מאמר אחר שפרסם, שבו הוא טען כי מפקדי צבא בכירים, בדרגת סנטור יכלו לקבל את אות הטריומף רק לאחר שהקיסר לקח לעצמו את התואר אימפרטור פעם נוספת. דבר שאדריאנוס קיבל בשנת 136.
ורנר אק פרסם שחזור לכתובת מונומנטלית שנמצאה בתל שלם, לכתובת שלוש שורות החקוקות באיכות יוצאת מהכלל. לממדי האותיות הגדולות (41 ס"מ) אין אח ורע במזרח (להוציא אותיות מספר מפטרה ללא הקשר ברור), ובמערב יש להזכיר את הפנתאון ברומא, למשל. רוחבה של הכתובת הוא כ-11 מטרים וגובהה כ-1.30 מטר. לדעת אק הכתובת ושער הניצחון שעליה עמדה, הוצבו לרגל סיום המלחמה הקשה כנגד המורדים היהודיים בהנהגתו של שמעון בר כוכבא והכרזת הסנט על ניצחונו של אדריאנוס בשנת 136, תוך הענקת התואר אימפרטור לאדריאנוס פעם נוספת.
במאמר נוסף שפרסם ורנר אק בשנת 2003, הוא סוקר את אנדרטאות הניצחון שהוקמו לזכר הניצחון ודיכוי מרד בר כוכבא.
במאמר שפרסם בשנת 2006, הראה ורנר אק כי הלגיון העשירי ספג אבדות כבדות בזמן מרד בר כוכבא. בפפירוס ממצרים משנת 150 לספירה, 22 ותיקי קרבות של הלגיון העשירי שעברו מהצי המסיני ללגיון העשירי בתקופת אדריאנוס, רשמו בקשה למושל של סוריה-פלשתינה שייתן להם תעודה, כדי שהם יוכלו להוכיח במולדתם (מצרים), שאליה הם רוצים לחזור, שהם ותיקי קרבות, וזאת בגלל שהם עברו מהצי ללגיון העשירי. לא נאמר מתי הם עברו, אבל כבר הרבה זמן מקשרים פפירוס זה למרד בר כוכבא, שבו חלק מהלגיון העשירי הוחלף בחיילים מאומנים היטב. ורנר אק מקשר זאת לקבוצה של 13 דיפלומות צבאיות רומיות מ-7 בפברואר 160 ששייכות לחיילים מהצי המסיני שהתיישבו בתרקיה. הכמות הגדולה של הדיפלומות מתאריך אחד, מצביעה על כך ש-26 שנים לפני שחרורם, בסוף שנת 133 ותחילת 134 היו הרבה גיוסים בתרקיה לצי המסיני. דבר זה מצביע על מקרי חירום ועל מעבר של קבוצות גדולות מהצי המסיני ללגיון העשירי בזמן מרד בר כוכבא. מה שמצביע על אבדות כבדות ללגיון העשירי בזמן מרד בר כוכבא, אבדות שמוערכות בחצי עד שני שלישים מכוחו.
בשנת 2007 פרסם ורנר אק את ספר "רומא ויהודה", שבו הוא דן בפרובינקית יהודה.
ספרים שכתב.
1. Senatoren von Vespasian bis Hadrian. Prosopographische Untersuchungen mit Einschluß der Jahres- und Provinzialfasten der Statthalter, Vestigia 13, München 1970.
2. Die staatliche Organisation Italiens in der Hohen Kaiserzeit, Vestigia 28, München 1979.
3. Die Statthalter der germanischen Provinzen vom 1.-3. Jh., Epigraphische Studien 14, Bonn 1985.
4. Sklaven und Freigelassene in der Gesellschaft der römischen Kaiserzeit. Textauswahl und Übersetzung, hg. mit J. Heinrichs, Darmstadt 1993.
5. Agrippina – die 'Stadtgründerin' Kölns. Eine Frau in der frühkaiserzeitlichen Politik, Köln 21993.
6. Die Verwaltung des römischen Reiches in der Hohen Kaiserzeit. Ausgewählte und erwei-terte Beiträge, Bd. 1, hg. R. Frei-Stolba - M.A. Speidel, Basel 1995.
7. (mit A. Caballos - F. Fernández) Das senatus consultum de Cn. Pisone patre, Vestigia 48, München 1996.
8. (mit A. Caballos - F. Fernández) El senadoconsulto de Gneo Pisón padre, Sevilla 1996.
9. Tra epigrafia, prosopografia e archeologia. Scritti scelti, rielaborati ed aggiornati, Rom 1996 (= Vetera 10).
10. Augustus und seine Zeit, München 1998, 22000, 32003, 42006.
11. Die Verwaltung des römischen Reiches in der Hohen Kaiserzeit. Ausgewählte und erwei-terte Beiträge, Bd. 2, hg. R. Frei-Stolba - M.A. Speidel, Basel 1998.
12. L'Italia nell'Impero Romano. Stato e amministrazione in epoca imperiale, 2. überarbeitete Aufl., Bari 1999.
13. Augusto e il suo tempo, übersetzt v. C. Salvaterra, Bologna 2000.
14. Augusto y su tiempo, Madrid 2001.
15. The Age of Augustus, Oxford 2002, 2007.
16. Augustus a jeho doba, Prag 2004.
17. Köln in römischer Zeit. Geschichte einer Stadt im Rahmen des Imperium Romanum, Köln 2004.
18. Rom herausfordern: Bar Kochba im Kampf gegen das Imperium Romanum. Das Bild des Bar Kochba-Aufstandes im Spiegel der neuen epigraphischen Überlieferung, Rom 2007.
19. La Romanisation de la Germanie, Paris 2007.
20. Rom und Judaea. Fünf Vorträge zur römischen Herrschaft in Palaestina, Tübingen 2007.
21. Roms Wassermanagement im Osten. Staatliche Steuerung des öffentlichen Lebens in den römischen Provinzen?, Kasseler Universitätsreden 17, Kassel 2008 (s. auch Nr. 416).
טיסה 847 של TWA
אייר ערביה
אייר ערביה (אנגלית Air Arabia; ערבית العربية للطيران) היא חברת תעופה אמירותית, המוגדרת כחברת תעופה זולה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בעיר שארג'ה, שבאיחוד האמירויות הערביות. החברה מפעילה טיסות סדירות ליותר מ -120 יעדים בצפון אפריקה, המזרח התיכון, אסיה ואירופה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:
פליאוגרפיה
יוסי אבני לוי
גו גיי
יהודה יודיל רוזנברג
רפי קדישזון
רפי קדישזון (נולד ב-21 בדצמבר 1953) הוא מלחין, מנצח, מעבד, מתזמר, פסנתרן ומורה למוזיקה ישראלי.
קדישזון מלמד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (מכהן כראש החוג ליצירה רב-תחומית), בבית הספר למוזיקה של הקריה האקדמית אונו (מנהל פדגוגי), בבית הספר למוזיקה "רימון" בעבר לימד גם בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ביוגרפיה.
רפי הוא בנם של יצחק קדישזון, מייסד מועדון התיאטרון ומנכ"ל התיאטרון הקאמרי, וחוה (אווה) קדישזון, ציירת וסופרת. קדישזון למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בת"א ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. הוא כותב מוזיקה בעבור התיאטרון, סרטים ולטלוויזיה. הוא זכה בפרס המוזיקה המקורית לפסקול הסרטים פנטזיה על נושא רומנטי ובלוז לחופש הגדול. קדישזון הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2008 ופרס אקו"ם על מוזיקה לתיאטרון.
רפי קדישזון הוזמן בקביעות לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית חיפה, סימפונט רעננה, הקאמרטה הישראלית ירושלים ותזמורות ישראליות אחרות. יצירותיו נוגנו בידי הטובות שבתזמורות בעולם כגון התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, התזמורת הפילהרמונית של טוקיו, תזמורת בית האופרה של רומא, תזמורת בית האופרה של בודפשט, התזמורות הסימפוניות של וינה ושל לונדון, תחת שרביטם של מנצחים כגון: זובין מהטה, גארי ברתיני ואחרים. רפי קדישזון כותב עיבודים ויצירות בהזמנת אמנים בינלאומיים כגון: לאלו שיפרין, שלמה מינץ ופטר ורטהיימר.
בשנת 2013 הלחין את המוזיקה המקורית לסרט "עקבות בירושלים".
לימודים.
בשנת 1957 התחיל קדישזון בלימודי פסנתר על פי המלצתו של פרנק פלג, אשר שמע את אלתוריו. הוא המשיך לנגן אצל אילונה וינצה בשנים 1960–1972 ובאותן שנים למד תאוריה, הרמוניה, קונטרפונקט ותורת הצורות אצל יצחק אדל בין 1968 ל-1971 למד ב"תלמה ילין" ובין 1970 ל-1972 למד תזמור וניצוח אצל נעם שריף ומ-1972 עד 1974 למד ג'אז אצל צבי קרן.
קדישזון השתתף במספר קורסים של שנה ד' באקדמיה למוזיקה בתל אביב (קונטרפונקט באך – יצחק סדאי, אימפרסיוניזם – נחום אמיר, ספרות המאה ה-20 – סרג'יו נטרא ועוד)
בשנת 1979 למד ב"" בלונדון Postgraduate composition course
בשנים 1996 עד 1998 למד קומפוזיציה אצל סרג'ו נטרא וניצוח יחידני אצל מנדי רודן באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. משנת 2004 הוא תלמידה של הפסנתרנית רינה ולדמן.
הלחנה לתיאטרון.
משנת 1974 הלחין מוזיקה לכמאה שלושים הצגות ביניהן:
פעילויות מוזיקליות נוספות.
2010 ניהול מוזיקלי, עיבוד ונגינה בערב שירי סשה ארגוב במסגרת פסטיבל ימי זמר בחולון.
2010 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח לקונצרט מחווה לשירי אהוד מנור עם התזמורת הסימפונית חיפה, במסגרת עונת הקונצרטים.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח למופע חגיגי של שירי הילדים של לאה גולדברג לפתיחת הפסטיבל להצגות ילדים בחיפה, בהשתתפות התזמורת הסימפונית חיפה.
2011 חבר ועדת השופטים להענקת פרס ישראל בתחום המוזיקה.
2011 יו"ר חבר השופטים לפרס נתן יונתן לשירה עברית.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח בקונצרט מיוחד לציון 50 שנה לפסטיבל ישראל עם התזמורת הסימפונית ירושלים.
2011 עיבודים לקונצרט של שלומי שבן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
2011 עיבודים לקלאסיקות ישראליות לחליל ופסנתר, שנוגנו על ידי מריוקה הוטונן (חליל) ונינה מריה רוהו (פסנתר), פינלנד.
2011 עיבודים וניצוח בקונצרט חגיגי של דויד ברוזה והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
2011 "עוד שיר אחד" – השתתפות בעריכה, עיבודים וביצוע של שירי מרדכי זעירא.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח על קונצרט פתיחת פסטיבל הסרטים הבינלאומי, חיפה, בהשתתפות התזמורת הסימפונית חיפה.
2011 הדרכה של פרויקט שירי הקברט בגטו טרזין.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח במופע של מירי מסיקה עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, במסגרת פסטיבל סוכות בראשון לציון.