יחסי אירלנד–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין יפן. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה.
האירי הראשון אשר הניח את כף רגלו על חופי יפן ביולי 1704 הוא רוברט ג'אנסן, מלח ומגלה ארצות אשר הגיע לקיושו. ג'אנסן ברח מחברת הודו המזרחית ההולנדית עם חמישה אנשים בסירה קטנה כאשר הוא מקווה להגיע לגואנגג'ואו שבסין. כשהגיעו ליפן נחשדו ג'אנסן וחבריו למסע כמיסיונרים פורטוגליים והוחזקו ביפן עד נובמבר באותה השנה. ג'אנסן וחבריו שוחררו והצטרפו לאונייה הולנדית שהגיעה לג'קרטה שבאינדונזיה.
הקשר הראשון בין יפן לאירלנד בדרג הלאומי נוצר בדצמבר 1872 כאשר חברים במשלחת איוואקורה נסעו לדבלין. המאורע הפך לסמל לפיתוח היחסים שבין שתי המדינות. במהלך תקופת מייג'י היגרו ליפן אירלנדים רבים. רובם בחרו להישאר ביפן גם בתקופת מלחמת העולם השנייה וחלקם השתקעו שם.
במרץ 1957 כוננו אירלנד ויפן יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים כאשר יפן הייתה המדינה הראשונה ממזרח אסיה לכונן יחסים עם אירלנד. עוד באותה השנה שלחו שתי המדינות שגרירים לבירות האחת של השנייה. בשנת 1964 שדרגה יפן את מעמד הלשכה שלה בדבלין לשגרירות. בשנת 1973 נפתחה לראשונה השגרירות האירית ביפן. בספטמבר 1983 היה הנשיא פטריק הילרי האדם האירי רם הדרג הראשון שמבקר ביפן. בשנת 1985 ביקרו באירלנד נסיך הכתר אקיהיטו ונסיכת הכתר מיצ'יקו. הזוג המלכותי חזרו כקיסר וקיסרית בשנת 2005. ביוני 2013 הפך שינזו אבה לראש הממשלה היפני הראשון לבקר באירלנד.
שתי האומות חולקות דעות משותפות במגוון רחב של נושאים ומשתפות פעולה בהצבעות בארגון האומות המאוחדות. בשנת 2017 חגגו שתי המדינות 60 שנים של יחסים משותפים.
סחר.
הסחר בין שתי המדינות משגשג ופועלות ביפן 32 חברות שמקורן באירלנד. ביולי 2018 חתם האיחוד האירופי עם יפן על הסכם סחר חופשי כאשר אירלנד מהווה חלק מהאיחוד.
רכסי צלב ויקטוריה
קרב דנקרק
פלקטוס
פלקטוס (שם מדעי: Falcatus) הוא סוג של דג סחוס פרהיסטורי מהסדרה הנכחדת סימורידה. הוא חי בקרבון המיסיסיפי לפני 318–335 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו במונטנה ב-1883.
דג זה היה קרובו של הסטטקנטוס והוא היה קטן מאוד, באורך של 20–25 ס"מ בלבד. הגוף שלו היה מוארך, דומה מעט לקוצן ובעל עיניים מגודלות והיה מוכר בזכות זיז הסנפיר הגבי הגבוה שפנה קדימה ואולי עזר להגנה מטורפים או למשיכת נקבות. מאובנים שנמצאו ב-1985 במונטנה מראים שהוא היה בעל דו-צורתיות זוויגית.
זה היה דג מהיר מאוד, מה שעזר לו להימנע מטריפה בידי דגים טורפים כמו הדנקליאוסטיוס ודגי ריאות טורפים ענקיים. הוא עצמו טרף חסרי חוליות ודגים אחרים.
פאצ'יראצ'יס
פאצ'יראצ'יס (שם מדעי: Pachyrhachis) הוא סוג נחש נכחד וקדום אשר התקיים בקרטיקון העליון לפני 100 מיליון שנה מהיום. המאובנים שלו התגלו ליד עין יברוד, בקרבת רמאללה ב-1979.
נחש קדום זה היה מאבות החנקיים והפיתוניים ששגשגו בעידן הקנוזואיקון. הוא הגיע לאורך 1 מטר, בעל גולגולת עם לסתות ארוכות והיה בעל התאמה לחיים בים, בדומה לנחשי הים המודרניים. דבר זה נרמז מהאבנים בהם נמצא, המצויות בקרבת חופים וימים וכן עקב מבנה החוליות המעוגלות שלו שנועדו למנוע ציפה מיותרת של הנחש בעודו בעת ציד או פעילות תת-מימית.
נחש קדום זה היה בעל זוג רגליים אחוריות, לא מתפקדות אותם ירש מאבותיו הלטאות. הוא אחד מ-3 סוגי נחשים שהיו בעלי רגליים כאלה, לצד האאופודופיס (Eupodophis) וההאסיופיס (Haasiophis). הרגליים לא מילאו שום תפקיד כמעט חוץ מעזרת בעת ההזדווגות, מה שפועלים גם זוג זיזים קטנים בקצוות גוף הפיתונים.
בשל מבנה הרגליים המוזרות ייתכן שהוא היה הפרימיטיבי ביותר מכל הנחשים וכמה חוקרים אף רואים בו חבר בקבוצה נפרדת - מקרוסטומטה (Macrostomata).
הובזאורוס
הובזאורוס (שם מדעי: Hovasaurus) הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה אשר הותאם לחיים בים. הוא חי בין סוף הפרם לתחילת הטריאס לפני 253-249.7 מיליון שנה והוא מבין המעטים שביצורים ששרדו את הכחדת הפרם הגדולה. הוא חי במדגסקר הקדומה ונקרא על שם ההובה (Hova), מעמד האיכרים המלגשי.
ההובזאורוס היה זוחל מוזר באורך 50 ס"מ שהיה בעל זנב בשרני גדול שלקח שני שלישים מאורכו, ראש דמוי-לטאה וחוליות רחבות. היו לו גפיים קצרות בעלות קרומים והוא הותאם לשחייה בנהרות ואגמים. בבטנו של הזוחל נמצאו מעל 50 אבני גסטרולית - אבנים אותם בולעים יצורי מים גדולים כמו תנינים וכלבי ים כדי למנוע ציפה ולעזור להם בעיכול. הוא ניזון מדגים אחריהם רדף בעזרת זנבו ששימש כהגה.
למרות מראהו הלטאי או הנחשי הוא לא היה מאוד קרוב לקשקשאים המודרניים ולמעשה אין לו כל קרובים מודרניים. אחרוני זוחלים אלה נכחדו עד אמצע תור הטריאס.
כימולסטיס
כימולסטיס (שם מדעי: Cimolestes; מילולית: "שודד קירטון") הוא סוג נכחד יונק מהסדרה הקדומה כימולסטיים. יונק זה החל להתפתח בסוף הקרטיקון לפני 68 מיליון שנה ושרד את הכחדת הקרטיקון הגדולה עד לתחילת הפלאוקן לפני 56 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ברחבי אמריקה הצפונית וייתכן שגם באמריקה הדרומית.
יונק זה היה דומה מעט לכיסאי אך לא היה בעל שליה אמיתי. הוא נחשב לראשון הקרניבורים היונקים, דבר הבולט בזכות מבנה ניביו הארוכות שהותאמו להריגה. ככל הנראה הטורף הקדום היה פעיל בלילה וניזון מחרקים ומזוחלים קטנים. המינים הגדולים בסוג הגיעו לאורך 60 ס"מ, אך רובם היו קטנים בהרבה.
הכימולסטיס לא החזיק הרבה זמן בעידן הקנוזואיקון והוא הוחלף במהירות בקרוביו התייניודונטים (Taeniodonta) שכנראה התפתחו ממנו והפכו ליונקים גדולים בהרבה, אשר מילאו גומחות רבות.
Cimolestidae
מריקואידודונטידה
מריקואידודונטידה המכונים לרוב אוראודונטים (שם מדעי: Merycoidodontoidea) היא על-משפחה קדומה של מכפיל פרסה בעלי כרית אשר התקיימו בין סוף האאוקן ושרדו עד לתקופת המיוקן, לפני 5–35 מיליון שנה מזמננו. המשמעות של שמם הנפוץ הוא "שיני הרים", עקב המבנה של שיניהם הטוחנות.
בני קבוצה זו היו מכפילי פרסה פרימיטיביים, הקרובים מעט לגמלים והיו מגוונים בגודלם, מגודל חתול אצל הספיה , שהגיעה למשקל ארבעה ק"ג, לאפוראודון דמוי הפרה, שהגיע למשקל 118 ק"ג. חלקם מילאו את הגומחה של החזירים והפקאריים, אחרים הותאמו לתנועה מהירה בדומה לאנטילופות והסוג מריכוכרוס היה מקביל להיפופוטם והגיע למשקל מעל 440 ק"ג.
המריקואידודונטידה היו נמוכים מאוד, בעלי ניבים בולטים בלסתם והיו צמחוניים או אוכלי כל אך לא מתמחים בליחוך עשבים, כמו רוב הפרסתנים הקיימים. הם חיו בערבות הרחבות של אמריקה הצפונית עד המיוקן, אז הם נעלמו. ייתכן שהסיבה היא יובש נרחב שפגע בצמחייה השופעת וגרר שינויי אקלים קשים.
בכמה מאובנים נמצאו שרידים של יונקים אלה קבורים יחדיו, במיתה המונית ליד העיר צ'ולה ויסטה, קליפורניה ובפארק הלאומי בדלנדס.
סקיפיוניקס
סקיפיוניקס (שם מדעי: Scipionyx) הוא סוג של דינוזאור קטן ממשפחת הקומפסוגנתוסיים אשר חי בקרטיקון התחתון לפני 115 מיליון שנה, בתחילת תור הקרטיקון. הדינוזאור קרוי על שם החוקר האיטלקי-גרמני שיפיונה ברייסלאק (Scipione Breislak) וגם על שם המדינאי הרומי סקיפיו אפריקנוס. הסיומת "onyx" משמעה - "טופר".
הדינוזאור ידוע רק ממאובן אחד שנמצא ב-1981 בקמפניה שבאיטליה בידי החוקר קריסטיאנו דל סאסו (Cristiano Dal Sasso). מאובנים אלה הם ראשוני המאובנים של דינוזאור באיטליה ובעלי שימור טוב ביותר, אשר השתמרו בו גם שרידי שרירים וכמה איברים פנימיים. הם השתייכו לפרט צעיר יחסית באורך חצי מטר.
הוא דמה במראהו לקרובו הקומפסוגנתוס והגיע לאורך 2 מטרים. הוא היה דו-רגלי בעל זנב ארוך ששימש לאיזון וטפרים ארוכים בידיו. ככל הנראה הוא ניזון מלטאות, מחרקים ומדגים. ייתכן מאוד שכמו קרובו הסינוזאורופטריקס הוא היה מכוסה נוצות. עם זאת זה לא השתמר במאובנים.
בעבר סברו שדינוזאור זה היה אב-קדום של העופות אך הוא יותר קרוב לטירנוזאורים הענקיים.
תרופוד
טימימוס
טימימוס (שם מדעי: Timimus) הוא סוג דינוזאור תרופוד אשר חי בתחילת הקרטיקון לפני 106 מיליון שנה ביבשת אוסטרליה. הוא קרוי על שם הזואולוג האוסטרלי והסיומת "mimic" משמעה "חקיין", זאת עקב הדמיון בין מבנה גופו לגוף האורניתומימיים. עם זאת כיום משייכים אותו לקבוצת הטירנוזאורים, אבותיהם של הטירנוזאוריים הענקיים. המאובנים שלו התגלו בדרום ויקטוריה, לצידם של דינוזאורים צמחוניים כמו האטלסקופקוזאורוס והלילינזאורה.
דינוזאור זה היה בעל עצם ירך באורך 19.5 סנטימטרים, והאורך הכולל שלו הגיע ל-2.5 מטר. הוא היה בעל ראש שטוח ולסתות בעלות שיניים קטנות והעצמות היו קלות יחסית, מה שמעיד שהיה בנוי למהירות גבוהה, דמה לרגלי יען או אורניתומימוס. עם זאת רוב האורניתומימיים לא היו נפוצים ביבשת. כיום משייכים אותו לקבוצת הטירנוזאורים כשכמה חוקרים סוברים שמדובר בטקסון מוטל בספק.
דינוזאור זה חי ביערות הקוטב הדרומי שהיה חמים יותר מכפי שהיום, אך עדיין קר מאוד ודינוזאור זה נראה נהג להיכנס לתרדמת חורף עד האביב.
סטרותיוזאורוס
סטרותיוזאורוס (שם מדעי: Struthiosaurus; משמעות השם: "לטאת יען") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת הנודוזאוריים אשר חי לפני 66–85 מיליון שנה. המאובנים שלו נמצאו ברחבי אירופה באוסטריה, צרפת, רומניה והונגריה וככל הנראה היו אוכלוסיות שלו על האי הקדום האצג. יחד עם ההילאוזאורוס הוא אחד מראשוני הנודוזאורים שנחקרו. התגלו בסוג זה 3 מינים ומספר מינים נוספים בוטלו.