השניים, אורסטד וריטר, נפגשו ב-1801 ועבדו ביחד למשך 3 שבועות. רעיונותיו של ריטר על הקשר בין חשמל למגנטיות השפיעו עמוק על ארסטד, ולשנה הבאה הם נפגשו בשנית והמשיכו להתכתב עד מותו של ריטר ב-1810
ארסטד למד פילוסופיה בברלין בנוסף לכימיה ופיזיקה. הוא שמע את הרצאות פיכטה והאחים שלגל, הכיר את פרנז קסאבר וון באדר, ולמד באינטנסיביות אך בביקורתיות את כתבי שלינג. בשהותו בפריז ב-1802 הוא מצא את הגישה ה"משלימה" לפילוסופיה הזו, כשפגש והתרשם משיטות הניסויים המדעיים החכמות של הצרפתים. השפעת המחשבה הגרמנית הספקולטיבית לא הוחלפה באקספרימנטליזם הצרפתי, על אף גישתו הספקנית לגבי הנטורפילוסופיה.
קוניור גרין צ'יק
מרי (שדה גז)
מָרִי (נקרא גם מארי-B) הוא שדה גז טבעי בים התיכון, מול חופי אשקלון. הוא התגלה ב-2000 והיה שדה הגז הישראלי הימי הראשון שממנו הופק גז (מהשדה היבשתי ראש זוהר, סמוך לערד, הופק גז כבר מ-1960). הגז הוזרם מהשדה בין השנים 2004 ל-2012.
היסטוריה.
המאגר התגלה על ידי שותפות ים תטיס, שהוקמה על ידי שותפויות האנרגיה "דלק קידוחים" ו"אבנר חיפושי נפט", בשיתוף חברת "נובל אנרג'י" האמריקנית בפברואר 2000. הקידוח הראשון, "מרי 1" הכיל 10 מיליארד מ"ק גז ברמת ודאות גבוהה, באפריל 2000 מאגר גז גדול התגלה גם בקידוח "מרי 2". באפריל 2001 בוצע קידוח אימות "מרי 3", לעומק של 2,553 מטר, מתחת לשכבת המטרה העיקרית של שדה מרי (הממוקמת בעומק של 1,970 מטר), בה נמצא גז טבעי בשכבות חול איכותיות ונקבוביות בעובי של כ-140 מטר.
עלות הקמת מערכת ההפקה לגז מהמאגר נאמדה ב-300 מיליון דולר. באפריל 2002, קיבלו השותפים בפרויקט רישיון להולכת גז טבעי מאסדת ההפקה שהוקמה בשטח מאגר מרי עד לחופי אשדוד. אסדת ההפקה יוצרה במפרץ מקסיקו והגיעה לישראל בתחילת 2003. השותפות בפרויקט חתמו על חוזה לאספקת גז לחברת החשמל במחיר של 2.47 דולר ליחידת חום למשך 11 שנים.
מאגר מרי היה מקור הגז העיקרי של חברת החשמל לישראל ובתי הזיקוק (בז"נ) בעשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2010 סיפק מאגר מרי 60% מצריכת הגז הטבעי של ישראל לצד אספקת הגז ממצרים. עקב הפסקת הזרמת הגז המצרי לישראל בפברואר 2011, הפך לספק בלעדי של גז טבעי לישראל. מאגר מרי התכלה במהירות גבוהה מהמתוכנן והוחלט לפתח קידוחים נוספים באזור המאגר, בשם "פיניקלס" (פינקלס בתרגום חופשי הוא מין כיס גז קטן), בעלות של 100 מיליון דולר. בנוסף גם לפתח את שדה נועה הממוקם כ-20 ק"מ מערבית למרי, בו הייתה כמות קטנה של גז, בעלות של 250 מיליון דולר. במחיר של 8 דולר ליחידת חום. הזרמת הגז לבז"נ ממאגר "נועה צפון" החלה ביוני 2012. במקביל החלה הזרמת גז לחברת החשמל והיא הסתיימה בדצמבר 2013. מאז שדות הגז נועה ומרי אינם פעילים עוד.
לאחר סיום ההפקה מהמאגר, ביקש משרד האנרגיה לאחסן במאגר הריק גז שישמש את מדינת ישראל לצורכי חירום וכגיבוי לשדה הגז תמר. אולם, לאחר בדיקה נמצאה כי לחץ המים במאגר עלה בצורה כזו שככל הנראה לא יתאפשר בו אחסון של גז. אחסון הגז במאגר, היה מאפשר את הגדלת הקיבולת הגז ממאגר תמר לכ-15 BCM בשנה.
פרעה (בימי משה)
פַּרְעֹה הוא דמות מקראית, מלך מצרים, שמלך בזמן שעבוד בני ישראל במצרים.
האזכור הראשון שלו הוא בתחילת ספר שמות, שם נכתב: , ועל משמעות פסוק זה מתקיימת מחלוקת בתלמוד בין רב לשמואל, לפי אחד מהם המלך החדש היה , ולפי השני כוונת הפסוק היא שהמלך לא התחלף, אלא . בהמשך הספר מסופר בהרחבה על שעבוד בני ישראל במצרים ובתיאור עשר המכות ויציאת מצרים.
תיאורו החיצוני.
לפי חז"ל, פרעה של ימי משה היה נמוך באופן קיצוני. בתלמוד מובאת בשם רב פפא האמירה "פרעה שבימי משה – הוא אמה וזקָנו אמה, ופרמשתקו אמה וזרת".
שעבוד בני ישראל, עשר המכות ויציאת מצרים.
פרעה חשש שגידולם של בני ישראל בארצו, יהווה סכנה לביטחונה של מצרים, שכן הוא עלול לשמש כגיס חמישי בכל מלחמה עתידית, במטרה להשתחרר מהגלות במצרים ולשוב אל ארץ מולדתם. לפיכך, הוא שינה את המעמד ואת היחס המועדף לו זכו עד אז בזכות היותם שארי המשנה למלך המנוח, והפך אותם בהדרגה לעבדים המשועבדים לעם המצרי. השעבוד כלל בעיקר ניצול קשה לצורך בניית ערי מסכנות ואסמי תבואה, אך גם ביצוע כל עבודות השדה השוטפות בכל רחבי הממלכה בעבודת פרך תוך כפייה ועינויים, במטרה להתיש את גופם ובכך למעט את הילודה בקרב העם העברי.
משנוכח לדעת שעבודות הפרך לבדן לא משיגות את מטרתן, שכן , זימן פרעה את שפרה ופועה המיילדות העבריות, ודרש מהן לדאוג להמית את כל הבנים הזכרים בשעת לידתם, שכן הם אלו שמאיימים על שלומה של מצרים מבחינה ביטחונית, ולא הבנות.
אולם המיילדות היו יראות את ה', וסירבו לשתף פעולה עם הגזרה. לפרעה טענו שהיולדות העבריות בקיאות בחכמת הלידה, ויודעות ללדת לבדן כבעלי חיים. ולכן .
משנוכח פרעה שגם גזרה זו לא מועילה למיעוט הילודה, צווה על כל עמו שכל תינוק זכר שנולד לעברים - ידאגו להשליכו ליאור. גזרה זו אכן בוצעה.
ועם מות פרעה, לאחר שנות שיעבוד רבות וגזרותיו הרעות, זועק עם ישראל אל האלוהים, בבקשה שיושיעו.
בעיצומו של השיעבוד, מגיע משה בן עמרם ממדין, לאחר שברח לשם מפחד פרעה, וביחד עם אחיו אהרון, הגיע אל פרעה ודרש ממנו: "שלח את עמי!" - אף פרעה סרב. משה הדגים את כוחו של אלוהים באמצעות הפיכת מטה הרועים שלו לנחש מול פרעה. מטה אהרון הפך לתנין, בתגובה לכך כישפו גם חרטומי מצרים את מטותיהם והמירו אותם לתנינים, אך מטה משה בלע את התנינים ששלחו החרטומים. תשע מכות שנחתו על מצרים ופגעו בה, לא הצליחו לשכנע את פרעה לשחרר את ישראל ורק המכה האחרונה, המתת הבכורות, הובילה לכניעתו של פרעה וגירושם של בני ישראל אל המדבר.
לאחר זמן מועט פרעה חזר בו, והחל לרדוף אחרי בני ישראל, על מנת להחזירם למצרים. כאשר בני ישראל הגיעו לים סוף, הים נקרע לשניים והם עברו בתוכו. ה' חיזק את לב פרעה להמשיך לרדוף אחרי בני ישראל, והמים חזרו והטביעו אותו ואת צבאו בעודם עומדים בלב ים.
הפכפכותו.
כשמשה ואהרון מגיעים אל פרעה בפעם הראשונה ואומרים לו: , פרעה עונה להם: . אך בסוף המכה השנייה, מכת צפרדע, פרעה מאמין בה', ומבקש ממשה שיתפלל לה' שיסיר את הצפרדעים, ואחר כך הוא ישלח את ישראל לזבח לה'. לאחר שהצפרדעים הוסרו, פרעה "הכביד" את ליבו וסירב לשלח את ישראל. הדבר חזר בווריאציות שונות גם במכות הבאות, ובמכת ברד פרעה אמר: . אבל בכל זאת, פרעה שילח את ישראל רק אחרי מכת בכורות.
על פי המקרא וחז"ל, ה' שלל מפרעה את הבחירה החופשית לשלח את ישראל, והכריח אותו להכביד את ליבו ולסרב להוציא את ישראל ממצרים, כדי שפרעה יסבול את כל עשר המכות, ולא ישבר וישחרר את ישראל לפני הסוף, ואז לא תהיה עילה להכותו.
זיהויו ההיסטורי.
בעשורים האחרונים הפסיק המחקר ההיסטורי והארכאולוגי לראות את יציאת מצרים כאירוע היסטורי, ולכן נפסק העיסוק האקדמי בשאלה ״מי היה פרעה של יציאת מצרים״, אולם בעבר הרחוק יותר נחלקו ההיסטוריונים בשאלה זו. לפי דעה אחת, יציאת מצרים התרחשה בתקופתו של המלך אחנתון, שהנהיג מספר רפורמות בדת המצרית, כגון פולחן לאל ראשי אחד. דעה רווחת במיוחד גרסה כי רעמסס השני עשוי להיות הפרעה המדובר בסיפור יציאת מצרים - שכן לפי המקרא בני ישראל הועבדו בבניית 'עיר מסכנות' ששמה רעמסס, וייתכן שהיא נקראה על שם רעמסס הראשון או השני. חלק מהחוקרים זיהו את רעמסס כפרעה המשעבד שמת בפרשת שמות וחלק כפרעה שהומלך לאחר מות המשעבד, ורדף אחר משה ושבטי ישראל לים סוף. לדעת האחרונים השעבוד התרחש בימי סתי הראשון. הראשון לזהותו כך היה ההיסטוריון אוסביוס מקיסריה במאה ה-3 לספירה. לעומת זאת, חוקרים אחרים והמסורת המוסלמית מזהים את פרעה המקראי, בדמות בנו ויורשו של רעמסס השני, מרנפתח.
אנושקה סיקורסקי
אנושקה סיקורסקי (בצרפתית: Anouchka Sikorsky; נולדה ב-1 באוקטובר 1955) היא מנחת טלוויזיה ילידת בלגיה.
ביוגרפיה.
סיקורסקי נולדה בלייז' להורים ממוצא פולני ואוקראיני.
ב-1974 זכתה במיס בלגיה.
היא הייתה הנציגה הבלגית במיס תבל 1974 ומיס עולם 1974 ומיס אירופה 1974.
היא עבדה כמגישה ב-RTL, חברת הטלוויזיה של לוקסמבורג, שם היא יצרה והנחתה את תוכנית הילדים והנוער "Chocolat Show".
מ-1977 ועד 1990 הנחתה את משחק הטלוויזיה "Le Coffre-fort".
לאחר מכן היא עבדה בערוץ הטלוויזיה הבלגי "RTL-TVI".
בנוסף היא גם עוסקת בכתיבה ובנדל"ן.
אדולף קוהנר
הבַּרוֹן אדולף קוֹהְנֶר מִסַאסבֶּרֶק (בהונגרית: Szászbereki báró Kohner Adolf; פשט, 26 באפריל 1866 – בודפשט, 30 בינואר 1937) היה הונגרי-יהודי בעל אחוזות, תעשיין בקנה מידה גדול ופעיל בחיי הקהילה היהודית בהונגריה. הוא היה מנכ"ל "אדולף קוהנר ובניו". הבנק שנוסד למעשה בשנת 1874 על ידי זיגמונד קוהנר, היה אחד הבנקים הפרטיים ההונגריים המשמעותיים ביותר. אדולף קוהנר היה דמות מובילה בקרב השכבה הבורגנית-קפיטליסטית בהונגריה. הוא היה נשיא "האיגוד הלאומי לאמנויות היפות", ממקימי מושבת האמנים של סולנוק שנפתחה בשנת 1902. משפחת קוהנר הייתה אחת מ-26 משפחות הברונים היהודים-הונגרים
ביוגרפיה.
קוהנר היה בין בעלי האחוזות והתעשיינים הגדולים בהונגריה אחד המשכילים והמלומדים ביותר. הוא היה דמות רב-צדדית ועסק בתעשייה, בייצור ובחקלאות, כמו כן גם התנועה התוססת של חיי היהודים בהונגריה נקשרה לשמו. כנשיא "הלשכה הלאומית היהודית", היה מנהיג הקהילה היהודית ההונגרית. הוא היה יו"ר "הקרן הלאומית היהודית בהונגריה" וחבר הוועד המנהל של בית המדרש לרבנים על שם הקיסר פרנץ יוזף .
אספן אומנות.