חברה מעורבת - לטענתה, אין בכך בעיה דתית, אשה חזקה יכולה להימצא בחברת גבר בכל מקום, מוסריותה ואישיותה נובעים מפנימיותה. אשה גם אינה זקוקה לפיקוח או לחיג'אב.
מילת נשים - בפרסומיה והרצאותיה תקפה לעיתים תכופות את מנהג מילת הנשים הנפוץ בעולם הערבי ובאפריקה.
ריבוי גברים - במסגרת התנגדותה לפוליגמיה המותרת באסלאם (ולבגידות בנישואים), קראה מספר פעמים לנשים לדרוש זכות ל"ריבוי גברים" כהקבלה לריבוי הנשים. מתנגדיה טענו שהיא תומכת ומעודדת ריבוי בעלים, אך לטענתה היא אינה תומכת בעצם הדבר אלא רק מביעה התנגדות לפוליגמיה. בשנת 2001 הואשמה ב"כפירה בעיקרי האסלאם" לאחר שקראה לערביות לדרוש לעצמן זכות להתחתן עם יותר מגבר אחד.
באותה שנה, בריאיון לעיתון "אלמידאן" המצרי, כינתה את מצוות החאג' - "עבודת אלילים". האשימה את אנשי הדת שהם להוטים אחרי מין. קבעה שהקוראן אינו מחייב חבישת רעלה, וקראה לבטל את חוק הירושה לפיו גברים יורשים כפול מנשים - "משום שבחברה המצרית יותר מ-35% מן המשפחות נשענות על פרנסת האשה". על דבריה אלה נתבעה בידי עורך הדין האסלאמיסט נביה אלווחש, שטען שיש בהם כפירה בדת, ולכן יש להכריז עליה ככופרת, ולחייבה להיפרד מבעלה. בית המשפט דחה את התביעה רק בשל עילה טכנית (התביעה הוגשה ישירות לבית המשפט, והחוק המצרי משנת 1999, מאפשר להגיש תביעות משפטיות בענייני פגיעה בדת רק דרך התובע הכללי, שקובע אם יש מקום להעמיד לדין), ואפשר תמיד לחדש אותה.
סעדאווי היא סוציאליסטית מובהקת, ומקשרת את הסוציאליזם למעמד האשה. בספרה, הפנים העירומות של האשה הערבייה, כתבה:
סעדוואי ידועה גם בדעותיה הפוליטיות החריפות, היא טענה שהממשלות במדינות ערב הן לא דמוקרטיות. והביעה ביקורת נוקבת על ישראל (ש'משמידה את הפלשתינאים'), וארצות הברית.
ספריה.
נוואל א-סעדאווי כתבה למעלה מ-50 ספרים, העוסקים רבות בדיכוי הנשים במצרים ובעולם הערבי על ידי הדת והפטריארכליות. חלקם תורגמו ל-12 שפות, והם מופצים בכל רחבי העולם.
את רוב ספריה לא יכלה להדפיס במצרים, שם הם נחשבו בחוק הפלילי ל"פגיעה באושיות החברה", והם יצאו לאור בביירות בירת לבנון, וממנה עברו גם לחנויות ספרים במצרים כל עוד הצנזור לא הורה על איסופם והחרמתם. רבים מספריה הוחרמו במצרים ובמדינות ערביות נוספות והם נרכשו בהברחה.
בין ספריה:
חיים אישיים.
במהלך חייה א-סעדאווי התחתנה והתגרשה שלוש פעמים.
נפטרה ב-21 במרץ 2021. הותירה אחריה שני ילדים, בן ובת, מבעלה הראשון והשלישי.
בתה, מונא, אף היא פמיניסטית. בשנת 2007 פרסמה שיר "יום האם", שקרא לנשים לא לשנות שם משפחה לאחר הנישואין. בעקבות השיר, הועמדה מונא לדין על פגיעה באסלאם, אך לבסוף זוכתה.
יאנוש בויאי
יאנוש בּוֹיַאִי (בהונגרית: Bolyai János; 15 בדצמבר 1802 - 27 בינואר 1860) היה מתמטיקאי הונגרי, הידוע בזכות עבודתו בתחום הגאומטריה הלא-אוקלידית.
תולדות חייו.
בויאי נולד בקולוז'וואר, טרנסילבניה (כיום קלוז'-נאפוקה, רומניה) למתמטיקאי נודע בשם פרקש בויאי.
עד גיל 13, בויאי שלט בחשבון אינפיניטסימלי ובמכניקה אנליטית, בהדרכתו של אביו. בהיותו בן 14 פנה אביו אל ידידו, המתמטיקאי קרל פרידריך גאוס, בבקשה שיקבל את יאנוש כתלמידו, אך גאוס דחה בקשה זו. אביו של בויאי התקשה לאפשר לו לימודים באוניברסיטה יוקרתית בחו"ל, שבה יוכל ללמוד מתמטיקה ברמה גבוהה, ובויאי נרשם במכללת ההנדסה המלכותית שבווינה, ובה למד הנדסה צבאית משנת 1818 ועד 1822.
בספטמבר 1823 הצטרף בויאי לחיל ההנדסה והוצב בטימישוארה. הוא שירת בצבא האוסטרי במשך 11 שנים.
בשנת 1820, בעת לימודיו בווינה, החל, בעקבות אביו, לעסוק באקסיומת המקבילים. הוא הפך כל כך אובססיבי בעניין זה, עד שאביו כתב לו: "למען השם, אני מתחנן בפניך, תניח לזה. תפחד מזה לא פחות מתשוקות תאוותניות כי זה גוזל ממך את כל זמנך ושולל ממך את בריאותך, שקט נפשך ואת השמחה בחייך". אולם, בויאי המשיך בחיפושו ובסופו של דבר הגיע למסקנה כי האקסיומה אינה תלויה בשאר אקסיומות הגאומטריה, ושניתן לבנות גאומטריה המתבססת על שלילתה של אקסיומת המקבילים. ב-3 בנובמבר 1823 כתב לאביו: "יצרתי עולם חדש, אחר, משום דבר". בין השנים 1820 ו-1823 בויאי הכין מסה העוסקת במערכת שלמה של גאומטריה לא-אוקלידית. בשנת 1825 הציג בויאי את עבודתו לאביו, אך זה לא התלהב ממנה. רק בשנת 1831 הבין פרקש בויאי את גודל הישגו של בנו, ובשנת 1832 פרסם אותה כנספח לספר לימוד במתמטיקה שכתב.
גאוס, לאחר שקרא את הנספח של בויאי, כתב לחבר: "אני רואה במתמטיקאי הצעיר בויאי גאון ממדרגה ראשונה". לפרקש בויאי, לעומת זאת, כתב גאוס: "לשבח את עבודתו של יאנוש יהיה למעשה לשבח את עצמי, משום שכל תוכנה של העבודה זהה כמעט לחלוטין עם מחשבות בנושא זה שהעסיקו אותי בשלושים השנים האחרונות". גאוס אכן פיתח גאומטריה לא-אוקלידית, כפי שאפשר ללמוד ממכתבו לטאורינוס בשנת 1824, אך הוא נמנע מלפרסם את עבודתו בתחום זה. בויאי התאכזב לשמוע שגאוס הגיע לתוצאות דומות לשלו. הוא הפך לעצבני ובריאותו התדרדרה. בשנת 1833 פרש מהצבא, לאחר שחש שאין בכוחו להמשיך ולשרת.
בויאי עבר להתגורר באחוזה של משפחתו ב-Domáld. בשנת 1834 החל לחיות עם רוזליה קיבדי אורבן (הם לא נישאו מסיבות כספיות), ולזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1846 עבר בויאי להתגורר בטרגו מורש, לא הרחק מאביו, אך היחסים בין השניים היו מתוחים, משום שהאב לא היה שבע רצון מהתנהלות בנו. בשנת 1849 נישא לרוזליה, אך כעבור שלוש שנים נפרדו השניים.
בשנת 1848 התברר לבויאי שניקולאי לובצ'בסקי פרסם מאמר דומה לשלו בשנת 1829, ושהוא פרסם גם הכללה של תאוריה זו. בויאי ולובצ'בסקי לא הכירו זה את זה ולא האחד את עבודתו של השני.
בגיל 57 נפטר בויאי מדלקת ריאות.
בנוסף לעבודתו בגאומטריה, פיתח בויאי את ההצגה של מספרים מרוכבים כזוגות סדורים של מספרים ממשיים. הוא גם הוכיח שבעזרת חיתוכים והרכבות אפשר להפוך כל מצולע לכל מצולע אחר בעל אותו שטח. למרות שלא פרסם יותר מעשרים וארבעה הדפים שבנספח, הוא השאיר יותר מ-20,000 דפים של כתבי יד במותו. כתבי יד אלו נמצאים בספריית בויאי-טלקי (Bolyai-Teleki library) שבטרגו מורש, רומניה, מקום מותו של בויאי.
בויאי היה רב-לשוני מוכשר והוא דיבר תשע שפות זרות, כולל סינית וטיבטית.
אין תמונת דיוקן מקורית של בויאי ששרדה. תמונה לא אותנטית מופיעה בכמה אנציקלופדיות ועל בול דואר הונגרי.
מורשת.
אוניברסיטת באבש-בויאי (Babeş-Bolyai University) שבקלוז'-נאפוקה נושאת את שמו של בויאי, כמו גם מכתש בויאי על הירח בנוסף, באגן הקרפטי, בתי ספר תיכוניים רבים נושאים את שמו. אחד ממשיכי דרכו, מלמד ומפיץ תורותיו היה פרופסור מור ריטי היהודי-הונגרי מאוניברסיטת קלוז'-נאפוקה.
דירוג פיב&quot;א
דירוג פיב"א הוא שיטת חישוב המדרגת את נבחרות הכדורסל המאוגדות תחת פיב"א. ישנם שלושה דירוגים: גברים, נשים ודירוג משולב.
דירוג חדש מפורסם לאחר כל תחרות רשמית של פיב"א. הדירוג כולל את התוצאות של כל מדינה בתחרויות הרשמיות בשמונה השנים האחרונות.
שיטת חישוב.
בדירוג מחושבות רק תוצאות שהושגו בתחרויות רשמיות שאורגנו על ידי פיב"א, כך שלמשחקי ידידות אין השפעה על הדירוג.
ערך התחרות.
לכל תחרות של פיב"א יש ערך שונה, המבוסס על רמת הנבחרות המשתתפות בתחרות.
ניקוד לפי מיקום.
בניגוד לתחרויות הכדורגל, בתחרויות פיב"א הנבחרות שהודחו ממשיכות לסדרה של משחקי דירוג על מנת לקבוע את מספר נקודות הדירוג שהן יקבלו.
צ'ארלי קריסטן
קופאן
קופאן (Copán) הוא אתר ארכאולוגי בקצה המערבי של הונדורס בו ניצבה בעבר עיר המאיה העתיקה ובירת ממלכת שוקפי (Xukpi). משמעות השם היא "אבן פינה", ושם זה מבטא את העובדה שהעיר שכנה בקצה הדרום-מזרחי של תרבות המאיה. העיר הוקמה במאה ה-2 לפחות ושגשגה בתקופה הקלאסית של המאיה, בין המאה ה-5 והמאה ה-9. בשנת 1980 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית.
מיקום וגאוגרפיה.
הריסות קופאן שוכנות במישור בשטח של 13 קמ"ר בעמק הנהר קופאן ובצמוד לצידו המזרחי של הכפר המודרני של קופאן. גובהו של האתר הוא 600 מטר מעל פני הים, והעמק מוקף בהרים הנישאים עד לגבהים של כ-2,000 מטר ומגוננים עליו ויוצרים אקלים טרופי חמים. הנהר סיפק מי שתייה לעיר אך לאחר המאה ה-8 הציף חלקים מהמישור עליו שכנה, תוך שהוא משקיע במקום קרקע פורייה. במרחק של כחצי קילומטר מהעיר נמצאת אדמת טוף בה עשו המאיה שימוש לבניית אסטלות, פסלים ומבנים. מרבצים נרחבים של ירקן ובמידה פחותה גם של זכוכית געשית סיפקו את החומר הדרוש לתושבים לעשיית תכשיטים וכלים. גרניט מהסביבה שימשה ליצירת אבני ריחיים וקרמיקה שימש לכלי חרס.
היסטוריה.