חשיפת ההצגות, התערוכות והמופעים של "כנפיים" בפני הקהל הרחב מזמנת במה לאינטראקציה תרבותית, פתח לערבות חברתית ולמעורבות הדדית ולשבירת סטיגמות חברתיות וקבלת השונה.
כחלק מהפעילות של "כנפיים" יוצרות שתי קבוצות: האחת - "כנפיים - עושים אמנות", מרכזת את פעילות קבוצת היוצרים המתמודדים עם פגיעה נפשית. השנייה - "כנפיים - תיאטרון מיוחד" מרכזת את פעילות קבוצת היוצרים עם המגבלה השכלית.
העשייה האמנותית של כנפיים מתרכזת בתחומי התיאטרון, המוזיקה, הכתיבה, אמנות הפלסטית, אנימציה והווידאו והיא מתקיימת מדי יום, בשעות הבוקר.
כנפיים מעסיקה צוות עובדים מקצועי המורכב מאמנים ישראלים מוכרים ופעילים, כאשר רבים מהם גם מרצים במוסדות הלימוד המובילים בישראל (כגון בצלאל, הטכניון, מכללת אורנים ובית ספר מנשר לאמנות). הרמה הגבוהה של חברי הצוות מאפשרת למשתתפים לפתח את כישוריהם המקצועיים ולהצטרף לשורות האמנים המובילים בישראל.
היסטוריה.
בשנת 2004 הוקמה העמותה ביוזמתה של השחקנית רינה פדווה ובשיתוף פעולה עם דלית שרון (אמנית וציירת) ושירה גפן (תסריטאית ויוצרת), אמניות יוצרות בעלות ניסיון עשיר בתחומן. יושב ראש העמותה הוא יוסי חבס, מאנשי העסקים המובילים בישראל ודירקטור בקבוצת חבס.
בשנת 2007 כנפיים הקימה את המרכז לאמנים המתמודדים עם פגיעה נפשית העבודה יומיומית במרכז הקהילתי שפירא.
בשנת 2008 כנפיים הקימה את גלריה לובי במרכז הקהילתי בשכונת שפירא אשר בתל אביב.
בשנת 2010 העניקה עיריית תל אביב-יפו לכנפיים משכן על מנת להקים את "בית כנפיים" - סדנאות אמנויות לצד אולם תיאטרון ובר- גלריה בו יוצרים אנשי כנפיים ומפיצים את תוצרי אמנותם לקהל הרחב.
בשנת 2011 ייצגה ההצגה "כפית של זהב" של עמותת כנפיים את ישראל בפסטיבל הבינלאומי "CREAHM" בבלגיה
בשנים 2011–2013 ייצגה ההצגה "כפית של זהב" של עמותת כנפיים את ישראל בגרמניה, בברלין, במיינץ, ואף זכתה להעלות את המחזה "השלום" של אריסטופנס, בברלין בשיתוף עם תיאטראות שונות מרחבי אירופה.
בשנת 2012 ייצגה ההצגה "כפית של זהב" של עמותת כנפיים את ישראל בפסטיבל הבינלאומי "Nit Ariadni" ברוסיה. כמו כן, זו השנה שבא יצא הסינגל הראשון מתוך הדיסק של פרויקט כנפיים, "יוצא אל החיים". הסינגל הושק בערב התרמה חגיגי בהשתתפות ברי סחרוף.
בשנים 2013–2016 ההצגה "קול ששון וקול כלה" הוצגה בצוותא ת"א, במסגרת תיאטרון הפרינג' בשילוב שחקנים נורמטיביים ושחקני "כנפיים" המתמודדים עם מוגבלות שכלית.
בשנת 2014 הושק דיסק, מוזיקה מקורית של ההרכב המוזיקלי של כנפיים, בניהול מוזיקלי של אביב שטיין ושאול בסר והשתתפות אהוד בנאי כאמן אורח.
"איפה שנגמרים השמיים" יוצא לאקרנים, בבימוים של גילעד כהן וג'קי ברמן, בשיתוף בית החולים אברבנאל ועמותת כנפיים. סרט זה זוכה פסטיבל חיפה, בפרס במקום הראשון לסרטים קצרים דוקומנטריים. זכה בפרסים נוספים בפרסים בינלאומיים. בשנת 2016 הוקרן הסרט "מחלקה סגורה" סרט המתעד את מאחורי הקלעים של הסרט "איפה שנגמרים השמים"
בשנת 2015–2016 הקמת גלריה ומקום לאירועים בבית כנפיים-"קן לאמנות" ברחוב בן דוסא 21, יפו.
בשנת 2016- אירוע של אמני כנפיים בו התבטאו בכתיבה, קטעי וידאו, תיאטרון ומוזיקה בערב רב אמנותי, שהתקיים בחצר בית הקפה "קפה-שפירא", ערב שנועד לספר את סיפורה של שכונת שפירא בת"א. רבים מתושבי השכונה נכחו באירוע.
באוקטובר 2021 ייסד צוות כנפיים את שבוע העלאת המודעות לבריאות הנפש העולמי, ויצאו בחגיגה של אירועי תרבות במטרה להעלות את השיח הציבורי סביב בריאות והתמודדות נפש. האירועים היו בהשתתפות כל המגמות: מגמת תיאטרון וההרכב 2ToTwo הופיעו בתיאטרון הבימה עם ההצגה "מאחורי המסיכה", הרכב "סטייתקן" הופיעה בטרמינל 4 עם אלון עדר ורבים אחרים, הסטודיו לאמנות הציג תערוכה במשרד התרבות והספורט, ועוד אירועים רבים. שבוע העלאת המודעות הופך למסורת שנתית.
בשנת 2021 השתתפו אמני כנפיים בפתיחת שבוע "עושים נפשות" של ארגון "נפשות", בערב של מוזיקה, תיאטרון, וידאו, אנימציה ופרוזה מוקראת.
הצגות.
במה במקום מיטה - על הקושי לקום בבוקר. מופע המורכב מקטעי תיאטרון ומוזיקה. במאים: רינה פדווה, ישי דן וגילעד כהן; מנהל מוזיקלי: אביב שטיין.
זכרונות מהבוידם - קטעי תיאטרון ומוזיקה על אובססיה ורגשנות יתר, של עצמינו כיחידים המתמודדים עם משברים נפשיים וכולנו כקהל... כתיבה ובימוי- גילעד כהן, ניהול אמנותי -רינה פדווה.
יוכי- מופע מלווה בשיחה עם הקהל ..משפחה המתמודדת עם שתי אחיות, כאשר האחת מרגישה שקופה, בגלל היותה שונה ... בבמויו והנחיתו של ישי דן .
כפית של זהב - מתארת את סיפורם של עובדי מפעל מוגן, הממיין כפיות ומביא את המציאות והחלומות של העובדים, שהם אנשים עם מוגבלות שכלית. כתיבה: שירה גפן על פי סיפורם האישי של השחקנים ובבימויה של רינה פדווה.
קול ששון וקול כלה - סיפורו של זוג המתמודד עם משפחותיהם ועם אחים "מיוחדים" ערב חתונתם. במאית ומנהלת הקבוצה, נעמי קרן משה כהן. זהו שילוב של שחקני "כנפיים" עם שחקנים "נורמטיווים".
מפגש של במאית ושחקנים - רינה פדווה שחקנית ובמאית ומייסדת כנפיים ביחד עם שחקני כנפיים מספרת את סיפורה בלווי קטעי תיאטרון של השחקנים.
פעילות.
משתתפים המתמודדים עם משברים נפשיים לומדים ועוסקים במוזיקה, תיאטרון, כתיבה, עריכת וידאו ואמנות פלסטית. כחמישים בני אדם משתתפים בתוכנית מדי יום, בה הם מקבלים אפשרות ללמוד וליצור בסביבה תומכת. היצירות שלהם מוצגות בגלריות פרטיות ובגלריות ציבוריות ובתערוכות ברחבי ישראל ובחו"ל.
כנפיים פועלת על מנת לאפשר שיקום של אמנים המתמודדים עם משברים נפשיים באמצעות עבודה אמנותית מקצועית בתחום כישרונם. העבודה בכנפיים משפרת את הביטחון העצמי ואת הסטטוס שלהם בחברה, ובכך עוזרת להפוך להיות עצמאים יותר ואזרחים פעילים ויצרניים בחברה.
אחת לשבוע מתקיים בנוסף מפגש אמנים מהשורה הראשונה בישראל, במסגרת קבועה של "מפגש עם אמן".
כנפיים מפעילה שתי תוכניות לשתי קבוצות אוכלוסייה שונות:
העבודה האמנותית בסטודיו כנפיים מאפשרת להם להתרכז במקור הכח שלהם ובכישרונם וכך מעצימה אותם ומאפשרת להם לפתח את הכישורים האמנותיים והחברתיים שאבדו להם, לקבל השראה ובהדרגה להשתקם.
המופעים והתערוכות של אמני כנפיים מוצגים בקביעות בישראל ובחו"ל. האמנים מקבלים שכר עבור תוצרי אמנותם ועבור הופעותיהם.
Thiomargarita namibiensis
Thiomargarita namibiensis הוא נקד גראם שלילי מחטיבת הפרוטאובקטריה. החיידק התגלה בשנת 1999 במשקעי האוקיינוס של המדף היבשתי בנמיביה ומכאן שמו.
זהו החיידק הגדול ביותר שהתגלה אי פעם. בדרך כלל ברוחב של 0.1 מ"מ עד 0.3 מ"מ, אך יכול להגיע עד לרוחב של 0.75 מ"מ. החיידק גדול וניתן להבחין בו בעין ללא צורך במכשיר כלשהו.
מקור שמה ביוונית (Thio הוא גופרית) ובלטינית וספרדית (Margarita היא מרגלית). השם מתייחס לשרשראות החיידק שנראה כמו מחרוזת פנינים דקה, בשל גרגרי גופרית מיקרוסקופיים בחיידק. השם Namibiensis מציין שמקורו בחופי נמיביה. זהו המין היחידי המוכר בסוג "Thiomargarita".
המין התגלה על ידי היידה נ. שולץ (Heide N. Schulz), בקרקעית הים של ואלוויס ביי בנמיביה. בשנת 2005, התגלה חיידק דומה במפרץ מקסיקו, שבניגוד לחיידק הנמיבי, המופיע בשרשראות, מופיע בבודדים או בצמדים. לפני גילוי זה החיידק הגדול ביותר הידוע היה "Epulopiscium fishelsoni".
הגודל של החיידק הוא בדרך כלל חיסרון עבורו. החיידק משיג את המזון שלו בתהליכי דיפוזיה פשוטים דרך קרום התא שלו. בחיידק גדול מתקבל יחס קטן יותר בין שטח קרום התא לנפח התא כך ששיעור ספיגת התזונה יהיה ברמת הסף ולכן חיידקים גדולים עלולים לגווע ברעב בקלות. ב-"Thiomargarita namibiensis" התא החיידקי מאוד דק וממוקם בעצם בהיקף ובמרכזו נמצאת חלולית ענקית.
ספריית אמברוזיאנה
איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים
איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים הוא ארגון מרקסיסטי שהוקם בסנקט פטרבורג שברוסיה בסתיו 1895, על ידי ולדימיר אוליאנוב (לנין), יולי מרטוב, גלב קרז'יז'אנובסקי ואחרים. הארגון איחד עשרים חוגים מהפכניים שעסקו בפעילות מרקסיסטית עיונית, והונהג בעיקר בידי לנין ומרטוב. מטרת הקמתו הייתה יצירת תסיסה בקרב הפועלים בסנקט פטרבורג, ושוגרו עלונים לבתי החרושת במטרה להחדיר בהם את האידאולוגיה הסוציאליסטית.
בדצמבר 1895 נעצרו על ידי האוכרנה שישה מחברי הארגון, ובהם לנין. בזמן שהמתין בכלא המשיך לנין להדריך את פעילותו של הארגון באמצעות תכתובות. ב-1896 נעצרו גם מרטוב ומספר חברים נוספים. אף על פי כן, הארגון הצליח להביא לשביתה של פועלי טקסטיל במאי 1896, שהתפשטה למפעלים נוספים ברחבי רוסיה ונמשכה שלושה שבועות. הייתה זו השביתה הגדולה ביותר בתולדות רוסיה עד אז.
לאחר הגלייתו של לנין, הפך הזרם האקונומיסטי לדומיננטי בארגון. בסוף שנות השמונים של המאה ה-19 התפשט "איחוד המאבק", שפעילותו הייתה בלתי-חוקית, לאזורים נוספים באימפריה הרוסית, לפינלנד ולסטוקהולם. בין היתר סייע יילמאר ברנטין, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה, לארגן את התחבורה לארצות אלו.
בסתיו 1900 התמזג הארגון לתוך "ארגון הפועלים של סנקט פטרבורג".
טורטה קפרזה
טורטה קפרזה, טורט קפרזה, טורט קפרי או עוגת שוקולד קפרי (באיטלקית: Torta caprese - "עוגה בסגנון קפרי") היא מאפה קינוח מסורתי מהמטבח האיטלקי המכיל שוקולד ושקדים. מקורה של עוגה זו באי קפרי, והיא נקראת על שם האי.