ב-12 בפברואר 1982 מצאו עובדים בבניית גשרים ראש של אישה צף בנהר שינג-מון. מיד לאחר מכן נמצאו גם הרגליים, וביום שלמחרת נמצאו גם הזרועות. הגופה התבררה כצ'אן פונג-לאן, צעירה בת 21.
שלושת הגופות האחרות נמצאו יחדיו, מבותרות בתוך שקי אורז אטומים. הגופות התבררו כשייכות לשלוש נשים: צ'אן וואן-קיט, בת 31; ליאנג סאו-וואן, בת 29, ולונג וואי-סאם, בת 17. הקורבנות זוהו על ידי עובדי אוניברסיטת הונג קונג, שהשתמשו בקרני רנטגן על מנת לזהות את הגופות דרך קווי הגולגולת ומבנה השיניים.
לכידתו.
ב-17 באוגוסט 1982 הלך קור-וואן לחנות קודאק בקאולון, וביקש לפתח פילם ובו תמונות של הגופות המבותרות. מנהל החנות זימן שוטרים, והם עצרו את קור-וואן. תחילה הוא ניסה לשכנע אותם שהתמונות שייכות לחבר שלו, אך השוטרים הלכו לבצע חיפוש בביתו.
בתוך ארגז תחמושת ישן בביתו נמצאו מיכלי טאפרוור מלאים בפורמלין ובהם איברי מין של שלוש נשים. כמו כן נמצאו בדירתו ציוד כירורגי לנתיחת גופות ואלפי תמונות ובהן תמונות של גופות ואיברים בשלבי ביתור שונים וכן תמונות תקריב של איברי מין נשיים.
המשפט.
ב-24 במרץ 1983, בפגישה עם פסיכיאטר בטרם המשפט, סיפר קור-וואן כי אכל חלק מהמעי של אחת הקורבנות. הפסיכיאטר סיכם כי קור-וואן היה אובססיבי לאיברי מין נשיים, אך סקרנותו, אף על פי שהייתה לה מרכיב מיני, לא הונעה על ידי תאווה, וכי לטענתו "אלוהים הוא זה שאמר לו להרוג את הקורבנות".
ב-8 באפריל 1983, חבר מושבעים של שבעה אנשים מצא את קור-וואן אשם בארבעת מקרי הרצח, והוא נידון מוות בתלייה. ב-29 באוגוסט 1984 הומתק עונש המוות למאסר עולם, אותו הוא מרצה בכלא שק פיק.
בתרבות.
בשנת 1992 הופק הסרט "ד"ר לאמב", המבוסס על סיפורו של קור-וואן.
בשנת 1994 הופק הסרט "Underground Banker", המציג סיטואציה בה קור-וואן יוצא מהכלא.
מרכז טאי לאם לנשים
מרכז טאי לאם לנשים הוא בית סוהר באבטחה מרבית לנשים, היחיד מסוגו בהונג קונג. הוא ממוקם בטואן מאן, ומופעל על ידי שירותי הכליאה של הונג קונג.
הכלא הוקם בשנת 1969, וכיום הוא בעל קיבולת של 391 אסירות.
החל משנת 1992 שוכנו בכלא מהגרות לא-חוקיות, והוא היה בתפוסה של למעלה מ-60% מהקיבולת הרשמית, כשבאחת ההזדמנויות נספרו בכלא 817 אסירות, כשהקיבולת הרשמית שלו הייתה 278 אסירות.
משנת 1997 היו רק שני סוהרים גברים בקשר עם האסירות: המנהל הטכני של בית הסוהר והנציב העליון של בית הסוהר.
ב-12 באפריל 1971, סוהרת הותקפה על ידי חמש אסירות, ונפצעה קשה.
סנטה קרוז דל איסלוטה
סנטה קרוז דל איסלוטה (בספרדית: Santa Cruz del Islote) הוא אי מלאכותי השייך לארכיפלג סן ברנרדו שלחופי קולומביה, ונמצא בתחום השיפוט של העיר קרטחנה.
האי הוא אחד מעשרת האיים הצפופים בעולם.
שטחו של האי הוא הקטאר אחד, וצפיפות האוכלוסין בו עומדת על 10 מ"ר לכל 1.25 תושב, או 125,000 תושבים לקמ"ר. הצפיפות נוצרה בשל אוכלוסיית היתושים הגדולה באיים הסמוכים, שגרמה לתושבים לעבור לאי. באי מעולם לא נרשמה תלונה על מקרה אלימות.
באי יש 97 בתים, כמה חנויות, מרפאה ובית ספר עם מורה אחד, כש-65% מהאוכלוסייה הם קטינים.
האנרגיה של האי מגיעה מתאים סולאריים שנתרמו על ידי ממשלת יפן.
ההגעה לאי היא באמצעות מעבורת מהעיר טולו הסמוכה. רוב התושבים מתפרנסים מעבודה במלונות באי מיוקורה הסמוך.
אצטדיון חמד הגדול
אצטדיון חמד הגדול (בערבית: استاد حمد الكبير; בתעתיק מדויק: אִסְתַאד חַמְד אלְכַּבִּיר, מוכר גם בשם: אצטדיון אל-ערבי) הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בדוחה שבקטר. האצטדיון מכיל 13,000 מקומות, והוא משמש בעיקר למשחקי כדורגל. הוא אצטדיונה הרשמי של קבוצת הכדורגל אל-ערבי. האצטדיון היה בשימוש במהלך משחקי אסיה 2006, כשהשתמשו בו למשחקי כדורגל, טניס שולחן, "Rugby sevens" וסיף.
נבחרת עיראק בכדורגל שיחקה באצטדיון את משחקי הבית שלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, ונבחרת תימן בכדורגל שיחקה את משחקי הבית שלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. כמו כן שוחקו באצטדיון מספר משחקי ידידות.
אצטדיון א-ת'ומאמה
אצטדיון א-ת'ומאמה (בערבית: ملعب الثمامة; בתעתיק מדויק: מלעב אלת'מאמה) הוא אצטדיון כדורגל שיארח את משחקי מונדיאל 2022 עד לשלב רבע הגמר. האצטדיון ממוקם ברובע א-ת'ומאמה בדוחא שבקטר. בנייתו החלה בשנת 2017, והוא מיועד להכיל כ-40,000 מקומות ישיבה.
לאחר טורניר המונדיאל, בשנת 2022, יוסרו מהאצטדיון 20,000 מושבים וייתרמו לפרויקטים של פיתוח בחו"ל. החלל הנותר יהפוך למלון של 60 חדרים הפונה למגרש.
בעיצוב השתתפו אזרחי קטר בלבד, בראשות הארכיטקט אבראהים אל-ג'ידה. הוא עיצב את האצטדיון עם השראה מכובע הטאקייה () המוסלמי המסורתי.
הפרעות בנגב
מיצובישי גאלאנט למבדה
מיצובישי גאלאנט למבדה (ביפנית: 三菱・ギャランΛ, באנגלית: Mitsubishi Galant Lambda) היא מכונית הרדטופ-נוצ'בק קופה, 2 דלתות מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1976–1983 ביפן.
ייצוא דגמי "מיצובישי גאלאנט למבדה".
משנת 1978 דגמי "מיצובישי גאלאנט למבדה" יוצאו במספר שמות: "Mitsubishi Sapporo" באירופה ודרום אמריקה, "Dodge (Colt) Challenger" ודגם "Plymouth Sapporo" בצפון אמריקה ופוארטו ריקו, ובאוסטרליה בשמות: "Chrysler Sigma Scorpion" ו-"Chrysler Scorpion" ומאוחר יותר בשם "Mitsubishi Scorpion". בבריטניה הדגם נמכר בשם "Sapporo".
שליחותו של יעקב בוקעי
מרגיט נונקה
תואר שווה ערך
תואר שווה ערך (נקרא גם תואר אקוויוולנטי) מהווה חלופה לתואר אקדמי, בעיקר בתחום ההוראה, ולרוב, משרד החינוך מכיר בו כדרגת שכר שוות ערך לתואר ראשון או שני.
רקע.
בתחום ההוראה נדרש לרוב על ידי משרד החינוך תואר כתנאי להשתתפות במכרזים ונשיאת משרות מסוימות וכדרגת שכר למורים. גורמים דתיים מתחו ביקורת על הדרישה, ודרשו הכרה בהשכלה תורנית כמקבילה להשכלה אקדמית, כך למשל הרב אבי גיסר הציג את העמדה כי "אם יגיע אדם אחד עם תואר שני באומנות, ומולו אדם עם תעודה של כושר לדיינות שהיא תעודה של גוף ממלכתי עם בחינות ותוצאות, הרי שההשכלה שלהם צריכה לקבל אותו משקל". משרד החינוך קיבל את הדרישה, וקבע כי בתחום ההוראה ניתן להכיר בתעודה אקוויוולנטית לתואר ראשון ולתואר שני.
הקביעה מעניקה הכרה חלקית בהשכלה תורנית, כמקבילה לתואר אקדמי לצורכי דרגת שכר, וניתנת למורים בישראל בלבד. בז'רגון של משרד החינוך נטבעו המושגים: "BA אקוויוולנטי", "MA אקוויוולנטי" ו"דוקטור אקוויוולנטי", אשר אינם משקפים זכות לתואר אקדמי אלא שכר מקביל לזה של בעלי תואר אקדמי.
משרד החינוך דורש לימודים בישיבה מוכרת או בחינה על דפי גמרא או שולחן ערוך, או הסמכה לרבנות כדי לקבל את הדירוג.
במקור, נועדו התארים האקוויוולנטיים רק לבוגרי ישיבות, ובאתר משרד החינוך נכתב כי "דירוג לצורכי שכר בלבד למורים שהם בוגרי ישיבות המלמדים בפועל את מקצועות הקודש: תלמוד/תושבע"פ ו/או מחשבת ישראל ו/או תנ"ך". אולם בפועל עושים שימוש מרכזי בתארים האקוויוולנטיים הסמינרים החרדיים שמעניקים לימודים דומים ללימודי תואר B.Ed אולם הם אינם נחשבים כתואר ראשון אלא כדרגת שכר אקוויוולנטית. הסיבה לכך היא התנגדותם של הרבנים ללימודים לתארים אקדמיים. ישנם אף סמינרים חרדיים שמעניקים תואר M.Ed, אולם ככל הנראה, לא קיימים מוסדות שמעניקים תואר דוקטור אקוויוולנטי.
תואר אקוויולנטי
פדות רוטנמר
פדות רוטנמר (נולדה ב-10 בינואר 1994) היא שחקנית ומורה לתיאטרון, נמוכת קומה. מופיעה בישראל ומחוצה לה עם מופע מקורי המבוסס על חייה.
ביוגרפיה.
רוטנמר נולדה וגדלה בכפר ארמונייטר, צרפת, לשלמה ולחנה רוטנמר, כבת עשירית מתוך תריסר ילדים. בגיל חמש עלתה עם משפחתה לארץ, ומתגוררת בשכונת נחלאות בירושלים. בילדותה למדה בבית ספר דרך החיים בשכונת הר נוף, והמשיכה ללמוד בתיכון מעלות בירושלים, ולאחר מכן למדה הוראת תיאטרון במגמת תיאטרון בשבילי בית יעקב בירושלים.
לאחר לימודיה החלה לעבוד כשחקנית ומורה לתיאטרון. בנוסף היא מופיעה על במות בישראל ומחוצה לה עם המופע שלה, על ההתמודדות והחלום להיות מורה מול הבלתי אפשרי של הסביבה. בין השנים 2014–2018 היא התנדבה בעמותת זיכרון מנחם, שם העבירה שיעורי תיאטרון לילדים חולי סרטן. כחלק מתרומתה לחברה היא הופיעה בהתנדבות לנוער בסיכון, נוער נושר ולהורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
ב-14 בספטמבר 2016 נבחרה רוטנמר לתואר אשת חיל, מטעם מגזין "משפחה", בטקס שנערך בבנייני האומה בירושלים.
בשנת 2018 בהשראת המורה בארי ווייט ג'וניור מצפון קרוליינה היא העלתה לרשת סרטון כיפים, לחיצת יד אישית של כל תלמיד, על הדרך בה היא מקבלת את תלמידיה בבוקר, הסרטון זכה לקרוב למיליון צפיות, ובעקבותיו מורים בישראל התחילו גם ליישם את לחיצת היד האישית.
באותה שנה נבחרה רוטנמר לאחת מ-50 המורים המשפיעים במדינת ישראל מטעם ידיעות אחרונות והסתדרות המורים. ב-22 בינואר 2019 נבחרה רוטנמר לקבל את פרס פורצת דרך בתחום החינוך בערב של וראייטי ישראל ששודר בערוץ 13.
ב-21 בינואר 2019 הנחתה בכנס ב"מכון מנדל למנהיגות חינוכית", בהשתתפות הנהלת מנח"י ומשרד החינוך.
ב-1 בספטמבר 2019 היא השתתפה בסרט לעיריית ירושלים, בהשתתפות ראש העיר משה ליאון על המורים המשפיעים בעיר.
בשנת 2021 השתתפה בפרסומת למפעל הפיס אשר הגיעה ללמעלה משני מיליון צפיות.
יאנגשו
אונדז'יי קולאז'
אונדז'יי קולאז' (בצ'כית: Ondřej Kolář; נולד ב-17 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת השוער בסלביה פראג.
קריירה.