בנובמבר 2006 הקליט את הדיסק "מייק שרון - ההופעה", שהיה שונה בסגנונו לעומת הקודמים. הדיסק זכה להצלחה ובמשך ארבעה חודשים לאחר יציאתו נמכרו 10,000 עותקים שלו.
בשנת 2011 החל שרון את המופע נשיקה צרפתית הופעת מחווה ללהיטים הגדולים של צרפת במועדון הזאפה ובפסטיבל צרפת שהתקיים בשנת 2013 בים המלח.
במרץ 2019 שחרר את השיר "רוצה" מייק חושף כי השיר החדש מדבר על ההתעללות הקשה שעבר בילדותו ועל הפוסט טראומה שמלווה אותו מאז.
בחודש מרץ 2021 שחרר מייק שרון את "חריף מתוק" - מחרוזת שירים ישראלים בניחוח ים תיכוני יחד עם הזמר ליאור פרחי. הקליפ של המחרוזת הפך ללהיט רשת והמחרוזת זכתה למאות אלפי צפיות ברשתות החברתיות ולהצלחה בתחנות הרדיו. בעקבות ההצלחה הקים מייק את המופע "חריף מתוק" בו הוא מארח את ליאור פרחי.
באפריל 2021, לקראת יום הזיכרון פרסם מייק שרון את השיר "געגועים לאבא", שנכתב לזכר אביו שנפטר שנה קודם. רועי ברקן, בנו של השחקן יהודה בארקן, שנפטר אף הוא באותה השנה האזין לשיר ומאוד התחבר אליו לקח חלק פעיל והשתתף בצילומי הקליפ כמחווה לאביו המנוח. כך נוצרה שותפות גורל בין מייק שרון ורועי בארקן, והקליפ זכה למעל למיליון צפיות ביוטיוב.
אורפלים
אוּרְפָלִים הם היהודים-הכורדים יוצאי קהילת העיר אורפה (Urfa) שבדרום-מזרח אנטוליה (בטורקית: Güneydoğu Anadolu Bölgesi) שכיום שוכנת בטורקיה. בתקופות מסוימות נקראה העיר בשם היווני אֶדֶסָה (Edessa). על פי כמה מסורות, אורפה היא אור כשדים (Ur Kasdim) שבמקרא, למרות שיש ארכאולוגים הקובעים את מיקום אור כשדים בעיראק של ימינו. היהודים יוצאי העיירות הקרובות סוארק (Suruc) - סוארקלים, וצ'רמיק (או ג'רמוק) (Cermik) - ג'רמוקלים (גם: צ'רמוקלים), מכונים גם הם אוּרְפָלִים. זאת בגלל הקרבה הגאוגרפית הרבה בין הקהילות, וכן בגלל קשרי החיתון הרבים בין שלוש הקהילות.
נוסח תפילות הקהילה חסר תפילות שנוספו בתקופת בית שני או לאחריו. מכאן, מניחים שקהילה זו התגוררה באורפה קרוב ל-2500 שנים, כלומר יהודי אורפה הם צאצאי גולים של בית המקדש הראשון. יהודי אורפה לא דברו כורדית וארמית אלא ערבית וטורקית, ונבדלו משאר הקהילות בכורדיסטן האיראנית או העיראקית. בהגיעם לירושלים הקימו בתי כנסת נפרדים והמשיכו לבדל עצמם מן הקהילה הכורדית בירושלים. עם עלייתם ארצה, נהגו דור זה לציין בחגים את נוסח תפילתם הייחודי לאורפה. בהמשך חברו בני הקהילה לעולים מפרס וכורדיסטן ועל כן צאצאי האורפלים כיום עושים שימוש בנוסח התפילה הספרדי.
רבים מיהודי אורפה נקראו לוי (צאצאי שבט לוי). על מנת להבחין בין משפחות לוי השונות בקהילה, נוסף לעיתים לשם לוי כינוי כמו: לוי עבוד, לוי אסלן, לוי חממי ועוד. שמות משפחה אורפלים נוספים הם סולימאן באשר, מזרחי, גילה (גיל), יגן, גזולי, וכמובן לוי אורפלי או אורפלי כשם עצמאי.
עלייה לישראל.
רוב יהודי אורפה עלו לארץ ישראל בשנת 1896, זאת בעקבות פרעות הסולטאן עבדול חמיד השני כנגד הארמנים שהתרחשו באורפה ב-28 בדצמבר 1895. פרעות אלו סימנו את קץ עידן הרב-תרבותיות שאפיין את אורפה ואת אנטוליה במשך אלפי שנים. בדרך לארץ ישראל עברו היהודים האורפלים בחלב (Aleppo) אשר בסוריה. חלקם נשארו שם ועלו לישראל מאוחר יותר. מקצת העולים התיישבו בטבריה, בראשון לציון, ורובם עברו לירושלים.
התיישבות האורפלים בראשון–לציון.
לראשון לציון הגיעו האורפלים מירושלים כפועלים בבציר הענבים מתוך צורך ביהודים חסונים שומרי מצוות שלא בוחלים בעבודה קשה כדי ליצר יין כשר. האורפלים הוזמנו הן על ידי הנהלת היקב והן על ידי איכרי המושבה, לעבודות הבציר והקטיף. בתחילה היו משתכנים בחצרות, ברפתות ובמחסני האיכרים ובסיום הבציר היו חוזרים לירושלים, אך ב-1902 עם התרחבות המשפחות והגעת משפחות נוספות דוגמת משפחות באשר, מזרחי, מימון, בן אהרון אורפלי וניסים, החלו אט אט עוברים למגורי קבע קיבלו משפחת בני סולימאן אדמות במזרח המושבה וייסדו את "שכונת האורפלים". ראשון העולים מאורפה שהגיע לראשון לציון היה יצחק סולימאן אשר הגיע למושבה בשנת 1902, בהיותו בן 15.
כך כתב עליהם אהרן מרדכי פריימן, ממייסדי המושבה את בואם של יהודי אורפה לראשון לציון בקיץ תרס"ט 1909:
היום ניתן למצוא שם את גן האורפלים ואת בית הכנסת "מקור חיים" של העדה שפעיל מאז שנת 1910 ושימש גם כביתו של הרב חיים דוד הלוי יליד ירושלים שמשפחתו עלתה מבורסה שבטורקיה.
בית הכנסת של עדת האורפלים בירושלים ברחוב בצלאל, נבנה בשנת תרצ"ו. בית הכנסת הוא המוסד הרשמי היחיד של העדה האורפלית בירושלים. סמוך אליו באותו רחוב, שוכן בית הכנסת של עדת הג'רמוקלים.
A Night At The Opera
A Night at the Opera (בעברית: לילה באופרה) הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1975. שם האלבום נלקח בהשראה משם הסרט המפורסם של האחים מרקס, לילה באופרה.
באלבום זה הלהקה המשיכה בשילוב הייחודי שלה בין מוזיקת רוק למוזיקה קלאסית ואופרה (כפי שנרמז משם האלבום), הבא לידי ביטוי בחלק מהשירים (בעיקר אלו שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי).
האלבום מציג גם צדדים נוספים וסגנונות מגוונים, החל ממוזיקת קאנטרי בשיר '39, ועד הארד רוק בשירים "Sweet Lady" ו-"I'm in Love With My Car".
האלבום כולל שני שירים שהפכו לסימני ההיכר של קווין, "Love of My Life" ו-"Bohemian Rhapsody", שנבחר בשנת 2000 כשיר המילניום בבריטניה.
כמו כן, ניתן למצוא באלבום מאפיינים של ההומור המייחד את הלהקה, הבא לידי ביטוי בשירים "Lazing on a Sunday Afternoon", "Seaside Rendezvous" ו-"Good Company" בהם נעשה שימוש בכלי נגינה לא "קונבנציונליים", כגון משרוקיות מסוגים שונים, קאזו ואף שימוש במיתרי הקול בצורה הומוריסטית.
לצד ההומור, ישנו גם השיר "Death on Two Legs", המאופיין באנרגיות שליליות ואגרסיות, הן בלחנים והן במלל. השיר "הוקדש" למנהל קודם של הלהקה, נורמן שפילד, אשר לטענת הלהקה רימה אותה בתחילת דרכה וגזל מהם את כספם.
בנוסף לכך, A Night At The Opera הוא האלבום היחיד של קווין אשר נמצא ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים הרולינג סטון, במקום ה-231.
משתתפים.
קולות רקע מבוצעים על ידי טיילור, מיי ומרקיורי.
נגינה:
You're My Best Friend.
השיר You're my best friend נכתב על ידי ג'ון דיקון. השיר הופיע גם באלבום Live Killers שיצא ב-1979 ובלקט Greatest Hits שיצא ב-1981.
ג'ון דיקון כתב את השיר לאשתו, ורוניקה. השיר אמור להתנגן בפסנתר חשמלי על ידי דיקון בנוסף לגיטרה בס. בהופעות חיות, הלהקה השתמשה בדרך כלל בפסנתר כנף לשיר, ולא בפסנתר חשמלי. פרדי מרקיורי ניגן בו, בעוד דיקון ניגן על הבס.
בקליפ רואים את חברי הלהקה באולם ענק שמוקף באלפי נרות, כולל נברשת התלויה מהתקרה. הווידאו צולם בקיץ 1976. בקליפ רואים את ג'ון דיקון מנגן על פסנתר כנף, אף על פי שבהקלטה הוא מנגן על פסנתר אלקטרוני.
ה"על-טבעיים" הוציאו גרסת כיסוי לשיר ב-1998, כבי-סייד לסינגל שלהם "Everest".
The Prophet's Song.
The Prophet's Song הולחן על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי כששם השיר היה "People of the Earth" ("אנשי כדור הארץ"). בתוכנית הרדיו In the Studio with Redbeard, מיי הסביר בפרק על האלבום שהוא כתב את השיר אחרי חלום שהיה לו על מבול גדול בזמן שהוא התאושש ממחלה בעת הקלטת האלבום Sheer Heart Attack, חלום זה הוא המקור של חלק מהמילים.
מיי בילה כמה ימים בכתיבת והלחנת השיר, ולבסוף הוסיף את שירת הקאנון המושר על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי. לקול נוסף גם קאנון אינסטרומנטלי אשר הופק על ידי מיי והוספו לו כמה אפקטים. לשיר יש השפעה כבדה מז'אנר הרוק המתקדם. משך השיר 8 דקות, מה שהופך אותו לשיר הארוך ביותר של קווין (אם לא מחשיבים את הקטע האינסטרומנטלי חסר השם מהאלבום Made in Heaven).
החלום של מיי היה על המבול עם מילים המתייחסות לתנ"ך ותיבת נוח.
העסקת ילדים
העסקת ילדים או עבודת ילדים היא עבודה המוטלת על ילדים ונוער (מי שטרם מלאו להם 18 שנים). העסקת ילדים בעולם המערבי בזמן המהפכה התעשייתית הייתה דבר שבשגרה. במהלך השנים קמה התנגדות לכך, ונוצרו אמנות וחוקים המגבילים העסקת ילדים ומסדירים אותה. בישראל עוסק בכך חוק עבודת הנוער.
סוגי עבודות לילדים כוללים עזרה בעסק המשפחתי וכן ניקוי חלונות של מכוניות, צחצוח נעליים, מכירת פריטים קטנים כגון סיגריות וכדומה. ישנם ילדים העובדים כמדריכי תיירים ולעיתים יחד עם בעלי חנויות ומסעדות, על מנת להביא לקוחות לעסק. כמו כן, ישנו סחר בילדים, שימוש צבאי בילדים, זנות של ילדים, סחר בסמים, סחר לא חוקי המעורב בהפרת זכויות יוצרים וילדים שחקנים וזמרים.
היסטוריה.
העסקת ילדים בעולם המערבי בזמן המהפכה התעשייתית הייתה דבר שבשגרה. ילדים הועסקו גם במפעלים. באנגליה וסקוטלנד בשנת 1788, כשני שלישים מהעובדים במנפטות הכותנה היו ילדים. הילדים שיכלו להתמודד עם העבודה במפעלים הפכו בבגרותם לעובדי מפעל מן המניין, כך שהרכב כוח העבודה במפעלים החל לסטות לכיוון פועלים בוגרים לפני שהופיעה התערבות חוקתית משמעותית.
בין הראשונים שהתנגדו להעסקת ילדים היה הסוציאליסט האוטופיסט האנגלי רוברט אואן, שפעל להגבלת הגיל המינימלי להעסקת ילדים לגיל 10 ומעלה. לאחר מכן, כחלק מהרגולציה של עבודת ילדים, התקבלו מספר חוקי עבודה שמטרתם הסדרת מספר שעות העבודה של ילדים ושיפור תנאי הבטיחות במפעלים.