בשנת 1997 הופק עיבוד קולנועי למחזה, על פי תסריט שנכתב גם כן על ידי מקנאלי, שכלל את רוב השחקנים של ההפקה התיאטרונית המקורית, למעט ג'ייסון אלכסנדר וסטיבן ספינלה שהחליפו את נייתן ליין ואנתוני הולד בהתאמה.
קאריטה טיקה
קאריטה טיקה (בפינית: Karita Tykkä; נולדה ב-22 בספטמבר 1976) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה פינית.
ביוגרפיה.
טיקה נולדה בקואופיו.
ב-1997 זכתה במיס פינלנד, היא ייצגה את פינלנד במיס תבל 1997 ונבחרה כנציגת המדינה כמיס הים הבלטי לשנת 1998.
ב-2002 התמודדה בתוכנית המציאות "Julkvisti".
כשחקנית הופיעה ב-2001 בסרט הקומדיה "Ponterosa".
ב-2003 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת המשטרה "Rikospoliisi Maria Kallio".
ב-2008 שיחקה בסדרה "Lemmenleikit" שעלתה ב-Yle, רשות השידור הלאומית הפינית.
ב-2009 שימשה כשופטת אורחת בגרסה הפינית של פרויקט מסלול.
מ-2009 ועד 2011 הנחתה את תוכנית הספורט "Elixir".
ב-2008 נישאה ליזם פטרי טיקה וב-2010 נולד בנם.
בלפורט
גן סגור
__פירושונים__
פרנץ בהם
פרנץ בהם (בגרמנית: Franz Böhm; 16 בפברואר 1895 - 26 בספטמבר 1977) הוא פוליטיקאי, עורך דין וכלכלן גרמני. פרופסור ורקטור באוניברסיטת פרנקפורט, שהיה ראש המשלחת של גרמניה המערבית לשיחות על הסכם השילומים עם ישראל.
ביוגרפיה.
בהם נולד בקונסטנץ ובגיל 3 עבר עם משפחתו לקרלסרוהה בה מונה אביו לשר התרבות של פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן. לאחר שסיים לימודים תיכוניים, גויס לצבא הגרמני בתחילת מלחמת העולם הראשונה, והיה החייל הראשון מקרלסוהה שעוטר בצלב הברזל. בהיותו צוער סופח לצבא הטורקי וביקר בארץ ישראל בשנת 1917 או 1918. לאחר המלחמה החל למוד משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטת פרייבורג ובשנת 1924 הוסמך כעורך דין והחל לעבוד כתובע. בשנים 1925–1931 עבד בהם במשרד הכלכלה של רפובליקת ויימאר, במחלקת הקרטלים. בשנת 1928 פרסם עבודה על בעיית המונופולים, שהביאה לו הערכה בקרב קהילת הכלכלנים. בשנת 1931 שב לאוניברסיטת פרייברג, קיבל דוקטורט בשנת 1932 וכתב עבודת פוסט דוקטורט על משנתו של אדם סמית, שהתפרסמה כספר בשם "Wettbewerb und Monopolkampf", בשנת 1933. בשנים 1933–1936 לימד כדוצנט באוניברסיטת פרייבורג ובשנת 1936 מונה לפרופסור באוניברסיטת פרידריך שילר בינה. הנאצים הסכימו למינויו לתפקיד למרות סירובו להצטרף למפלגה הנאצית.
לאחר שבהם סירב למתן את ביקורתו כלפי המדיניות הגזענית של הנאצים הוא פוטר ממשרתו בשנת 1938. הוא הצטרף לחוג בראשות קרל פרידריך גרדלר ולאחר קשר העשרים ביולי הוא לא נעצר, אך בגלל טעות בזיהוי שהביאה למעצר אדם אחר במקומו.
לאחר המלחמה הורשה בהם לשוב ללמד באוניברסיטת פרייברג והצטרף להמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. ב-1 בנובמבר 1945 מונה לשר החינוך של הסן. בתפקידו זה הוא תמך בהסללת תלמידים לפי יכולותיהם בטענה שיש לאפשר למוכשרים ביותר לפרוח בלי עיכובים ולאפשר ללפחות מוכשרים להצליח בלי איום מצד המוכשרים. הוא מינה אנשיפ מבלי להתייעץ בשלטונות הכיבוש האמריקאי ובהיעדר גיבוי פוליטי משמעותי הוא התפטר בפברואר 1946. לאחר כהונתו קצרת הימים הוא קיבל משרת פרופסור באוניברסיטת פרייבורג. בשנת 1948 החל לעמוד בראש ועד למען התקרבות גרמנית יהודית בגרמניה.
בינואר 1952 הועמד בראש המשלחת של גרמניה המערבית לשיחות על הסכם השילומים עם ישראל. הוא נאלץ להתמודד עם ההתנגדות בגרמניה לתשלום לישראל ובמאי 1952 הוא התפטר לאחר שהרגיש שגרמניה אינה מוכנה להציע סכום ראוי לשילומים. לאחר מספר ימים, בתחילת יוני 1952, חזר בו מהתפטרותו.
בשנים 1953–1965 הוא כיהן בחבר הבונדסטאג.
במרץ 1954 ביקר בישראל כאורח חברת השילומים, במה שהיה ביקור ראשון של פוליטיקאי גרמני בישראל. בגלל הרגישות הציבורית, הגיע בהם תחת שם בדוי והביקור כונה פרטי, אך במהלכו הוא נפגש עם ראש ממשלת ישראל, שר המשפטים ושר החקלאות. ביקורו נתקל בהתנגדות משמאל ומימין ובהפגנות. בהם שב וביקר בישראל בשנת 1958 ובשנת 1965 עם תום כהונתו בבונדסטאג.
בהם נפטר בספטמבר 1977. בהם היו נשוי לבת של המשוררת ריקרדה הוך.
יחסו לישראל וליהודים.
בהם נודע כידיד ישראל והיהודים ובעקבות זאת נחשב לאישיות בלתי רצויה בממלכת ירדן. הוא היה מהדוחפים לכינון קשרים דיפלומטיים בין ישראל וגרמניה, אבל גילה הבנה להתנגדות בישראל ליחסים אלו. במברק בכרכה ליום הולדתו ה-80 כינתה אותו גולדה מאיר "סמל גרמניה החדשה".
בתחילת 1955 הוא הקים ועמד בראש ועד סיוע לקרבנות הנאצים. הוא ביקר את הסחבת בטיפול בתביעות פיצויים של נפגעי הנאצים ופעל בפרלמנט להאיץ ולהרחיב את הטיפול בתביעות. בשנת 1960 הוא התפטר מאיגוד לוחמי המחתרת למען איחוד אירופה במחאה על היחס הסלחני כלפי שר הפליטים תיאודור אוברלנדר שהיה בעל עבר נאצי. בשנת 1961 הוא כתב ספר על תולדות היהודים והתנועה הציונית שיועד למורים ולתלמידים בגרמניה.
בשנת 1963, בעקבות הפרסומים על פעילות המדענים הגרמנים במצרים הוא העלה בבונדסטאג הצעת חוק האוסרת פעילות מדענים גרמנים בפיתוח נשק במדינות אחרות. החוק נתקל בהתנגדות מחשש שימנע מהשתעשייה האטומית הגרמנית לפרוץ לשווקים ברחבי העולם ולא נתקבל. בהמשך העלה את חוק הדרכונים שביקש לאפשר לממשלת גרמניה המערבית להחזיר לגרמניה אזרחים גרמנים השוהים במדינות אחרות. גם חוק זה לא עבר בגלל התנגדות רבה לפגיעה בזכויות הפרט.
בהם היה יו"ר החברה לשיתוף פעולה נוצרי יהודי וצוטט כאומר שהגרמנים ידעו על השואה יותר ממה שהם רוצים לזכור.
משנתו הכלכלית.
בשנת 1937 פרסם בהם ספר, על מה שהוא כינה "חוקה כלכלית". בהם ראה בחופש של הצרכנים לקנות מפתח לכלכלה תחרותית וביכולת של היצרנים להענות לדרישת הצרכנים כמפתח להצלחתם. הוא טען שכלכלה תחרותית אינה יכולה להתקיים כשחלק מהשחקנים מחזיקים בעוצמה כלכלית ועל כן קבע שאין ברירה אלא שהמדינה תתערב כדי להגן על המשק מפני בעלי הכח הכלכלי או לפקח על פעילותם. בכך, הוא הדגיש את תפקידה של המדינה לקבוע את הכללים על פיהם היד הנעלמה תוכל לעשות את פעולתה. היו על כן שהדגישו את תמיכתו בהגבלת החופש של הצרכנים למען היעילות, וראו בו תומך בכלכלת השוק הנאציונל-סוציאליסטית. אחרים הדגישו את החופש הכלכלי במשנתו של בהם ותארו את עבודתו הכלכלית כנוגדת את המשנה הנאצית.
פסגת בולטון (אנטארקטיקה)
פסגת בולטון (באנגלית: Boulton Peak) היא פסגה המצוייה בצידו הדרומי של מפרץ קרטיס, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הפסגה מצויה 9 קילומטרים דרומית לכף אנדראס.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון פירין שמצפון לה (הקרחון מנקז את הפסגה), וקרחון גרגורי שמדרום לה.
גילוי הפסגה.
הפסגה מופתה מתצלומי אוויר שצולמו על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ (Hunting Aerosurveys Ltd) בין השנים 1957–1955.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הפסגה נקראת על שמו של מתיו פירס ואט בולטון, מהנדס אווירונאוטיקה אנגלי.
למר (אי)
האי למר (באנגלית: Lemaire Island) הוא אי המצוי ממערב לנקודת דות'ייר, בארכיפלג פאלמר, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 7.2 קילומטרים, ורוחבו 2.4 קילומטרים.
האי נמצא 2 קילומטרים ממערב לחוף ארץ גרהאם. מעבר אגירה מפריד בין האי לבין חוף דאנקו.
גובהן של פסגות האי 650 ו-600 מטרים מעל פני הים.
סלע סייברט.
הנקודה הדרומית ביותר באי היא סלע סייברט (Siebert Rock), בפתח תעלת ליאנטור.
הסלע מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1951–1950.
הסלע נקרא על שמו של קפטן קורבטה אנרסטו סייברט (Corbeta Ernesto Siebert) - קצין המכונות באונייה אנגאמוס (Angamos) אשר הובילה את המשלחת.
היסטוריה.
גילוי האי.
האי התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897 תחת פיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
מקור השם.
ז'רלאש קרא לאי על שמו של שארל אנטואן למר (Charles Antoine Lemaire).
לקריאה נוספת.
• Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
• Thomas Waytt Bagshowe, Two Men in the Antarctic - an expedition to graham Land 1920- 1922, Cambridge University Press, 1939
פס&quot;ד ניימן השני
קראון פלאזה אילת
מלון VERT אילת (לשעבר קראון פלאזה אילת) הוא מלון נופש הממוקם בחוף הצפוני שבעיר אילת, על שפת הלגונה לצד המלון "יו מג'יק פאלאס אילת". הוא כולל 266 חדרים וסוויטות.
המלון נבנה נוהל בעבר על ידי רשת "קראון פלזה" וכיום מנוהל על ידי אפריקה ישראל מלונות.
היסטוריה.
המלון נפתח בשנת 1994 כמלון קראון פלאזה אילת. בשונה ממלונות אחרים בישראל אשר נושאים את המותג "קראון פלאזה" זהו מלון נופש המיועד למשפחות ולא מלון עסקים. עקב כך המלון מציע יותר פעילויות המיועדות למשפחות וילדים ממלונות אחרים תחת אותו המותג, כגון צוות בידור ומשחקייה. במלון קיימות שתי מסעדות. אחת בלובי המלון והשנייה בבריכה. כמו כן המלון כולל בריכת שחייה, בריכת פעוטות, שירות ספא, חדר כושר, בר, בית כנסת, שני אולמות כנסים, מועדון ילדים, חדר משחקי וידאו. בנוסף, המלון כולל אולם באולינג. זהו המלון היחיד באילת אשר כולל בתוכו מסלול באולינג. בראשית העשור השני של שנות ה-2000 חדר משחקי הווידאו הגדול אשר שכן בקומת הבריכה נסגר ובמקומו נפתחה פינה מצומצמת בקומת הלובי אשר באה על חשבון אחת החנויות אשר שכנו בלובי המלון.