ב-26 ביוני 2014 חתם הררה על חוזה לארבע עונות במנצ'סטר יונייטד, ששילמה עבורו 28 מיליון ליש"ט. ב-16 באוגוסט 2014, ערך הררה את הופעת הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד כשפתח בהרכב בהפסד יונייטד 1–2 לסוונסי סיטי. ב-14 בספטמבר 2014, כבש הררה את שער הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד בניצחון קבוצתו 0–4 על קווינס פארק ריינג'רס במסגרת המחזור הרביעי של הפרמייר ליג. ב-24 במאי 2017 פתח הררה בהרכב קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2017, בו ניצחה מנצ'סטר 0–2 את אייאקס. על יכולתו במשחק זכה בתואר "השחקן המצטיין" של משחק הגמר.
ב-4 ביולי 2019 חתם בפריז סן-ז'רמן לחמש שנים.
ב-27 באוגוסט 2022 חזר לאתלטיק בילבאו והושאל לעונה אחת עם אופציית רכישה.
Metal Scent
Metal Scent (תעתיק "מטאל סנט", לפעמים נכתב כ־Metal ScenT. מאנגלית, "ריח של מטאל") היא להקת הבי מטאל ישראלית. הלהקה הוקמה ב-2004 תחת השם "ריח מטאל" (בדומה לשם של התוכנית ריח מנטה) וב-2006 שנתה את שמה לגרסה האנגלית Metal Scent בעלת משמעות זהה ושינתה חלק מהרכבה. הלהקה יכולה להיות משויכת לסגנונות של רוק כבד, הבי מטאל ופאוור מטאל, עם השפעות של מוזיקה ים תיכונית (בעיקר באלבום הראשון). שיריהם הם הן בשפה העברית והן בשפה האנגלית.
היסטוריה.
ריח מטאל.
אלבומה הראשון של הלהקה, ריח מטאל ראה אור ב-2005. אלבום זה ששמו היה זהה לשם הלהקה באותו הזמן הכיל 10 שירים ושילב בין הבי מטאל לבין מוזיקה ים תיכונית ושיריו היו גרסות כיסוי של שירים ים תיכוניים ידועים והשתתפו בו זמרי אורח ידועים רבים לצד חברי הלהקה. אלבום זה זכה להצלחה והוביל לחתימת חוזה עם הפקה Crash Music לאלבום שני. 4 סינגלים של הלהקה שודרו בתכנות הרדיו בישראל.
Metal Scent.
ב-2006 הלהקה שנתה את שמה לגרסה האנגלית והרכבה היה מבוסס על מייסדיה - רונן ציוני (מתופף להקת "גאיה"), דרור יקר הגיטריסט ורמי שלמון הזמר עם שינויים בגזרת הגיטריסט השני והבסיסט. האלבום שני הקרוי Metal ScenT הכיל גרסות כיסוי לשירים ידועים באנגלית משנות ה-60 לצד חומר מקורי של הלהקה. האלבום מכיל 6 גרסאות כיסוי ו־5 שירים מקוריים שנכתבו לטענת הלהקה בלחץ זמן כבד מאוד.
ב-2011 יצא אלבום שלישי בשם "Homemade" והוא היה לאלבום הראשון של הלהקה המכיל שירים מקוריים בלבד בשפה אנגלית. האלבום הוקלט ברובו באולפנים ביתיים של חברי הלהקה וזה הביא לשמו "תוצרת בית", האלבום ספג ביקורת חיובית. במהלך מגפת הקורונה בישראל הוקלט אלבום האולפן The Mask, הכולל 12 שירים.
במהלך תקופת הקורונה הוקלט את אלבומם החמישי The Mask באולפן פרטי. האלבום הכולל 12 שירים מקוריים והוא יצא בינואר 2021.
Metal ScenT
שתי בנות כוס אחת
כלבות רעבות (באנגלית: Hungry Bitches), הידוע בעיקר בשם הלא-רשמי שתי בנות כוס אחת (באנגלית: 2 Girls 1 Cup), הוא סרט פורנוגרפי קשה מסוג פטיש קופרופיליה (משיכה מינית לצואה) ברזילאי משנת 2007, שהופק על ידי חברת MFX Media. קדימון הסרט, שאורכו דקה, הפך במהרה לסרטון ויראלי ידוע לשמצה. "שתי בנות כוס אחת" הפך לסרטון מזעזע בפני עצמו, ונלוו לו תגובותיהם של צופים על תוכנו הגרפי של הסרט, שמעולם לא ראו כמוהו. בסביבות אמצע אוקטובר 2007, אתרי וידאו, כמו YouTube, הוצפו בסרטוני תגובה, בהם מגיבים לקדימון ולסרט לאחר שצפו בו בפעם הראשונה בחייהם.
רקע.
יוצר הסרט הוא הפורנוגרף הברזילאי מרקו אנטוניו פיוריטו (Marco Antônio Fiorito), המתאר את עצמו כ"בעל כפייה לפטישיזם". פיוריטו החל להתעניין בהפקת סרטי פטישיזם פורנוגרפיים ב-1994. ב-1996, הפך את העניין למקצוע ביחד עם אשתו, השחקנית הפורנוגרפית ג'ואילמה בריטו, שהשתמשה בשם הבמה "לטיסיה מילר". לאחר זמן קצר, החל פיוריטו בהפקת סרטי פורנוגרפיה קופרופיליים. הסרט הופק על ידי MFX Video, אחת מחברות הפורנוגרפיה שברשותו.
התוכן הגרפי.
בסרט מופיעות השחקניות קארלה ולטיפה, שתי נשים המנהלות יחסי מין קופרופיליים זו עם זו, שבמהלכם הן מפרישות את צואתן לכוס, אוכלות את ההפרשה ומקיאות אותה בתורות האחת לפיה של השנייה. השיר "Lovers Theme", שהולחן על ידי הרווה רוי ולקוח מהסרט "שיגעון גדלות" ("Delusions of Grandeur"), מנוגן לכל אורך הקדימון.
הדרך בה התוכן הגרפי הקיצוני נוצר אינה ברורה, ויש המאמינים שבמהלך צילומי הסרט נעשה שימוש בגרפיקה ממוחשבת מתקדמת. רבים האמינו כי הצואה המוצגת בסרט אינה אותנטית, אלא תערובת של חומרי מזון כגון שוקולד, קרם קפה וחמאת בוטנים. תאוריה נוספת גורסת כי קארלה ולטיפה ניקו את חלחולותיהן וישבנן בטרם החדירו את החומרים אל פי הטבעת, כך שהאיבר דחה אותם באופן מיידי ונוצר אפקט של עשיית צרכים. בנוסף, יש המשערים כי הקיא של השחקניות אמיתי, אך נפלט בטרם הגיע אל הקיבה ואינו מכיל חומצות קיבה (בקדימון, רוב הקיא לא נכנס לתוך הפה).
תגובות וסרטוני תגובה.
רוב התגובות לסרט ובעיקר לקדימון שלו "שתי בנות כוס אחת", היו ביקורות שליליות והובעו בהן תחושות זוועה וגועל מתוכנם הגרפי הגרוטסקי המציג שימוש לא שגרתי בצואה וקיא והנאה מהמעשים.
הרשת הוצפה בסדרת סרטוני תגובה רבים על הקדימון. הרבה מהסרטונים ב-YouTube של משתמשים שהציגו לחבריהם את הקדימון (שאינו מופיע בסרטוני התגובה אך מנוגן ברקע) ומצלמים את התגובה שלהם, אף על פי שחלקן היו מבוימות. אפילו ג'ו רוגן, מנחה שעשועון הטלוויזיה האמריקאי "אפקט הפחד", בה מתמודדים נאלצים לאכול מאכלים דוחים במיוחד, נאלץ להפנות את ראשו בסרטון תגובה שפרסם בבלוג שלו. סרטון תגובה שבו מופיעה בובת הדמות הבדיונית קרמיט הצפרדע, היה מאוד פופולרי באתר האינטרנט הקהילתי Digg.
בינואר 2008, המגזין "סלייט" תיעד את סרטוני התגובות בתוך מצגת הכוללת סרטוני תגובה שונים לקדימון.
איוואנו-פרנקיבסק (מחוז)
מחוז איוואנו-פרנקיבסק (באוקראינית: Івано-Франківська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במערב המדינה, ובירתו העיר איוואנו-פרנקיבסק.
בעבר היה שם המחוז סטניסלב, ב-9 בנובמבר 1962 שינו הסובייטים את שמו כמחווה לסופר והמשורר האוקראיני איוואן פרנקו.
החל מהמאה ה-14 האזור היה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי. בשנת 1772, בעקבות חלוקת פולין הוא עבר לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בין השנים 1918–1939 היה המחוז בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה. עד למאה העשרים שימשה העיר קולומיאה, בירת חבל פוקוטיה, כמרכז האזורי. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא עבר לברית המועצות והיה חלק של אוקראינה הסובייטית.
המחוז ששטחו 13,900 קמ"ר, הוא מהקטנים באוקראינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,381,505 תושבים, 97% מהם אוקראיני. בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה פולנים היוו כ-23% מאוכלוסיית המחוז ויהודים כ-7%.
המחוז גובל במזרחו במחוזות טרנופול וצ'רנוביץ, בדרום ברומניה, במערב בזקרפטיה ובצפון במחוז לבוב.
בשטח המחוז נמצא אתר סקי הגדול באוקראינה - בוקובל.
דניפרופטרובסק (מחוז)
מחוז דניפרופטרובסק (באוקראינית: Дніпропетровська область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במזרח המדינה, ובירתו העיר דניפרו. למחוז חשיבות תעשייתית רבה, כ-16,9% מהתעשייה במדינה, מקורה במחוז.
שטח המחוז הוא כ-32 אלף קמ"ר המהווים כ-5.3% משטח אוקראינה כולה. בשנת 2014 התגוררו בו 3,285,626 תושבים. המחוז גובל בצפון במחוזות פולטבה וחרקוב, במזרח במחוז דונצק, בדרום בזפוריז'יה וחרסון, ובמערב במיקולאייב וקירובוגרד.
את המחוז חוצה נהר הדנייפר, בדרום המחוז נמצא מאגר קחובקה שנוצר בשנת 1956, לאחר שהושלם בניית סכר ליד העיר קחובה.
אחד האנשים שכיהנו במשרת מושל המחוז הוא איש העסקים היהודי־אוקראיני איגור קולומויסקי.
2 Girls 1 Cup
קגאיאן דה אורו
קגאיאן דה אורו (בפיליפינית: Lungsod ng Cagayan de Oro, "לונגסוד נג קגאיאן דה אורו"; בסבואנו: Dakbayan sa Cagayan de Oro, "דקבאיאן סה קגאיאן דה אורו") היא בירת מחוז צפון מינדנאו ופרובינציית מיסאמיס אוריינטל בפיליפינים. קגאיאן דה אורו נמצאת בחוף הצפוני של האי מינדנאו. ב-2010 התגוררו בעיר כ-600,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר העשירית בגודלה בפיליפינים.
היסטוריה.
ההתיישבות באזור העיר התחילה כבר בשנת 377 לספירה, כשהמקומיים ייסדו התיישבות במרחק של כ-8 קילומטרים מקגאיאן דה אורו של היום.
ב-1622 הספרדים הגיעו לאזור והקימו בו מספר מיסיונים אשר במהלך השנים התפתחה אוכלוסייה סביבם. ב-1871 קגאיאן דה אורו הפכה רשמית לעיירה.
לאחר שהפיליפינים סופחו לארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 פרצה מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים אשר במהלכה נערכו כמה קרבות בעיר. האמריקאים ניצחו במלחמה והפיליפינים נותרו תחת שליטתם עד 1946.
ב-15 ביוני 1950 קגאיאן דה אורו קיבלה מעמד של עיר.
כלכלה.
קגאיאן דה אורו היא המרכז הכלכלי של מחוז צפון מינדנאו. הכלכלה של העיר מסתמכת בעיקר על תעשייה, מסחר ותיירות. העיר נחשבת למרכז הרכבים של מינדנאו, לאחר שמספר חברות עולמיות גדולות, בהן טויוטה, הונדה, מיצובישי וסוזוקי, הקימו בעיר את המפעלים שלהן.
חינוך.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות גדולות, בהן אוניברסיטת קפיטול ואוניברסיטת ליסאו דה קגאיאן.
תחבורה.
נמל קגאיאן דה אורו הוא הנמל הגדול ביותר במינדנאו והוא מציע הפלגות לערים מרכזיות באיים האחרים של הפיליפינים, כמו מנילה, בירת הפיליפינים, וסבו סיטי.
את קגאיאן דה אורו משרת נמל התעופה לגינדינגן, הנמצא במרחק של כ-46 קילומטרים צפון-מערבית לעיר ומציע טיסות לערים מרכזיות בפיליפינים, כמו מנילה, סבו סיטי ודבאו סיטי. הנמל נפתח ב-2013 והחליף את הנמל הישן של העיר, נמל התעופה לומביה. קיימת תוכניות להפוך את הנמל לנמל תעופה בינלאומי שישרת את האזור כולו.