בשנת 2004, כשהוצג סטוקס כחבר היכל התהילה, קיבל טווימן בשמו את הפרס. בשנת 2013 הציגה ליגת ה-NBA את פרס השחקן הקבוצתי על שם טווימן-סטוקס, שמחולק לשחקנים המייצגים את "החבר האידיאלי לקבוצה".
לאחר הפרישה.
בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 שידר טווימן משחקי NBA עבור רשת הטלוויזיה ESPN. מאוחר יותר הפך למנהל רשת מזון, אותה מכר בשנת 1996 ברווח של מעל ל-3 מיליון דולר. ב-30 במאי 2012 מת טווימן בסינסינטי עקב סיבוכים במחלת הלוקמיה ממנה סבל.
נגר
סקוט ויסמן
וייסמן
ליאו וייסמן
לאו וייסמן
לאו ויסמן
וייזמן
ויזמן
אלמוג בוקר
אלמוג בוקר (נולד ב-9 בדצמבר 1978) הוא עיתונאי ישראלי, כתב חדשות 13 בדרום ומרצה במחלקה לתקשורת במכללת ספיר.
ביוגרפיה.
בוקר נולד וגדל בבאר שבע. את שירותו בצה"ל עשה בחיל השריון. סיים תואר ראשון בתקשורת במכללה האקדמית ספיר.
ב-2003 החל לעבוד בעיתון "זמן הנגב" מרשת מקומוני מעריב. הוא שימש כתב מוניציפלי וכתב חדשות באזור הדרום. ב-2005 עבר לתחנת הרדיו "רדיו דרום", בה שימש כתב ומנהל מחלקת החדשות בתחנה. ב-2007 עבר לשמש כתב במעריב לענייני חבל לכיש. בהמשך אותה שנה, עבר ל"חדשות 10" כ"כתב בדרום". הוא כיסה את העורף בעוטף עזה בתקופת מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. ב-2015 העלה סדרת כתבות תחקיר בשם "נטושים בעוטף" וסדרת כתבות בשם "הפריפריה - מסע בחצר הזנוחה של ישראל בנגב ובגליל".
ב-2020 התחיל להגיש תוכנית חדשות חדשה ששמה "חדשות 16:00". ב-2 באוגוסט התוכנית עברה לשעה 15:00, וכיום נקראת חדשות היום.
חיים אישיים.
בוקר מתגורר בזיקים, נשוי לעו"ד אילת אלון-בוקר ואב לשני בנים ובת.
רמי ורקוט
רמי ורקוט (נולד ב-26 ביוני 1980 בגראנד-סינת'ה) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כשוער.
קריירת מועדונים.
ורקוט שימש כשוער מחליף בקבוצת מונפלייה בין השנים 1996-2002, כאשר בתקופה זו צבר 36 הופעות ליגה בלבד. ב-2002, חתם בקבוצת ליון. בעונת 2004-2005, הושאל ורקוט לשטרסבורג, לתקופה קצרה ביותר בה צבר 8 משחקים בלבד בין קורותיה של שטרסבורג. בעקבות פציעתו של גרגורי קופה ב-2007, ורקוט קיבל את אפודת השוער הראשון של ליון, ושיחק את שארית העונה בשערה של ליון, עד לחזרתו מהפציעה של קופה. במהלך תקופה זו, ורקוט עצר פנדל גורלי במשחק ליגת האלופות מול שטוטגרט הגרמנית, ובכך סייע לליון להעפיל לשלב שמינית גמר המפעל. באוגוסט 2012, ורקוט הפך להיות שוערה הראשון של ליון שנית, זאת לאחר מעברו של הוגו לוריס לטוטנהאם הוטספר. בסיומה של עונת 2012-2013, ורקוט שב לספסל קבוצתו, ואיבד את אפודת השוער פעם נוספת לאנתוני לופש. ביוני 2014, ורקוט עזב את ליון אחרי 12 שנים, כאשר חתם על חוזה לשנתיים בעולה החדשה לליג 1, קון.
גדליה אבן יחיא
גדליה אבן יחיא היה שמם של אישים שונים בני משפחת אבן יחיא:
Tus Airways
Tus Airways היא חברת תעופה קפריסאית. בסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי בלרנקה. החברה הוקמה ביוני 2015 והחלה לפעול רשמית בתחילת אפריל 2016, החברה הפעילה טיסות סדירות גם מנמל התעופה בן-גוריון ללרנקה ולפאפוס ובנוסף הפעילה טיסות לאותם יעדים גם מנמל התעופה חיפה עד אוקטובר 2017. החברה הפסיקה את פעילותה לאורך שנת 2020 במהלך תקופה הקורונה וביוני 2021 הודיעה על חזרתה לפעילות במודל עסקי חדש לחלוטין - "חברת תעופה היברדית". במקביל החברה מכרה את מטוסי הפוקר ושינתה את צי המטוסים שלה למטוסי גדולים יותר מסוג איירבוס A320. החברה הודיעה שתטוס מקיץ 2021 מלרנקה למבחר יעדים כמו איי יוון ותל אביב ואף הודיעה שתטוס ישירות מישראל לאיי יוון, קרואטיה, ברטיסלבה ויעדים נוספים באירופה. מבסיסה בלרנקה צפויה החברה גם לטוס ישירות למזרח ולארצות הברית באמצעות מטוס איירבוס A330. בחודש ספטמבר 2021, חברת גלובל כנפיים ליסינג העבירה 5 מיליון דולר תמורת 49.9% ממניות החברה. איש העסקים האמריקאי קנת' וולי, העביר עוד 4 מיליון דולר תמורת 50.1% מהמניות. וולי הוא מבעלי השליטה בחברת התעופה האמריקאית - Eastern Airlines.
יעדים.
החברה פועלת מנמל הבית שלה בלרנקה קפריסין ובתחילת דרכה הפעילה טיסות ליעדים שונים וקרובים באזור, כגון נמלי תעופה בערים מרכזיות: תל אביב, אתונה, דיסלדורף ופאפוס.
"TUS" הציגה בזמנו את הגידול הגבוה ביותר בנפח תנועת הנוסעים בנתב"ג מתחילת שנת 2017 ועד חודש יוני, כולל כשהטיסה פי 5.15 יותר נוסעים מאותה התקופה בשנה הקודמת לה.
החל מ-15 באוקטובר 2017, הופסקו טיסות החברה מנמל התעופה בחיפה למרות הביקוש הרב. צעד זה נבע, בין השאר, מאורך המסלול והגבלת שעות הפעילות הליליות בו. החברה הוציאה משירות את מטוסי הסאאב 2000 ומפעילה מטוסי סילון מדגם פוקר 100 ו-פוקר 70 שאינם יכולים לנחות כרגע בחיפה עד הארכת המסלול בכ-316 מטרים. במקביל, הודיעה החברה על פתיחת שני קווים ישירים מלרנקה לרומא ואתונה.
ב-7 באוגוסט 2018, פורסם כי חברת התעופה תחדש את טיסותיה לנמל התעופה חיפה, ככל הנראה בחורף 2019 - זאת לאחר ששר התחבורה, ישראל כץ חתם על תקנות חדשות שמעניקות פטור מאגרות תעופתיות לנמל. אך החברה לא חזרה לפעול בחיפה, מאחר שהארכת המסלול לא בוצעה.
בנובמבר 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו עונתי חורפי חדש מתל אביב - שדה דב ללרנקה, ובכך הייתה לחברה הזרה הראשונה המפעילה טיסות מהשדה. הקו החל לפעול ב-15 בנובמבר, בתדירות של שתי טיסות שבועיות באמצעות מטוסי הפוקר 70 של החברה. החל מיוני 2021 הודיעה החברה כי תחזור לפעול במודל עסקי חדש עם צי מטוסים משודרג וגדול יותר מסוג איירבוס 320 ו-330 ובכוונתה להציע טיסות לרחבי אגן הים התיכון, אירופה, המזרח הרחוק ואמריקה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2021:
ברהנו טגניה
ברהנו טגניה (נולד ב-3 באוגוסט 1981) הוא עיתונאי ישראלי, כתב הפלילים של חברת החדשות.
ביוגרפיה.
טגניה נולד באתיופיה לאב מורה ומנהל בית ספר ולאם עקרת בית, ועלה לישראל עם הוריו ואחותו ב-1992 כחלק מפעילות ההמשך של מבצע שלמה. יש לו שלושה אחים נוספים. התגורר במרכז קליטה בערד. בוגר בית הספר אורט ערד. בצבא התגייס לקורס חובלים ולאחר שנשר ממנו שירת כקצין בחיל התותחנים.
למד לימודי תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה (כיום אוניברסיטת רייכמן), אותם לא השלים. במהלך לימודיו התנדב בעמותת טבקה, הפועלת לקידום יוצאי אתיופיה בישראל, ונאבקת בגילויי אפליה וגזענות המופנים כלפי בני העדה. כמו כן עבד בערוץ הטלוויזיה האתיופי הישראלי, IETV. הוא הצטרף לקורס תקשורת ליוצאי אתיופיה בהנחייתה של ענת סרגוסטי בארגון אג'נדה (כיום "אנו").
ב-2008 החל לעבוד בחברת החדשות של ערוץ 2, והוא משמש כתב לענייני פלילים.
בשנים 2016–2019 הגיש תוכנית שבועית עם גלעד שלמור בנושא פשיעה ברדיו ללא הפסקה.
בשנת 2020 זכה בפרס העיתונות של בני ברית.
בכתבה שלו על פרשת החשד לאונס בקפריסין דיווח טגניה כי הצעירה הבריטית עבדה כחשפנית וכי קיבלה בעבר פיצוי כספי בגלל אונס קבוצתי שעברה. פרטים אלו נבדקו על ידי האינטרפול ונמצא שאינם נכונים.
קפה מרגוע
קפה מרגוע הוא בית קפה ומסעדה בקריית אתא שנוסד בשנת 1936. בתחילתו שכן בית הקפה בצריף. המבנה שימש כמסעדה, אולם חתונות ובית קפה מהראשונים במדינת ישראל. שימש כמקום מפגש של ארגון "ההגנה".
עדות על המקום: בלה פרסקי (1920–2008): "בשנת 1938 עברתי לכפר-אתא - לאחותי יפה שעלתה לישראל על אניית הנוסעים 'פולוניה', עבדתי אצלם בבית הקפה. האנגלים היו באים לשתות בבית הקפה, וודקה, עד שכרות. הרווחנו מהם טוב, היה להם כסף. היה להם רספקט לנשים. כמה שבקשנו נתנו ומזה היינו חיים אבל היה מסוכן. אברהם פרסקי (בעלי) בא לכפר-אתא לרקוד, מכל הסביבה באו לרקוד בקפה, תפס אותי 'בכוח'. הרבה מחזרים. היינו חבורה של צעירים, רקדנו ואלס וטנגו והורה. התחתנו והיו לנו ילדים. במלחמת העצמאות, היינו רצים עם הבנות שלנו בפיילה, לבית הקפה (רחוב ליד) להתחבא מהפצצות. שם היה מעין מקלט מתחת לבית."
משפחות זיימן ופולק - בן דב הסבו חלק מצריף המגורים שלהם ל"בית קפה", מסעדה ואולם חתונות. בית הקפה פעל בחדר הגדול בצריף והיו בו כמה שולחנות. בחלק האחורי של החדר היה מקרר עם דלפק וויטרינה שהסתירו את המטבח. בחלק הקדמי של החדר היה חלון שנפתח בהרמה אל החצר. במוצאי שבת רקדו לצלילי הגרמופון ושתו סודה שיוצרה במכונה מיוחדת.
בתקופת המאבק על הקמת המדינה התנגשו אנשי ההגנה עם החיילים הבריטים שבילו במקום.
בשנת 1946 נבנה במקום הצריף מבנה שהמשיך לתפקד כבית קפה ומרכז חברתי של היישוב.
קפה מרגוע מוגדר על ידי המוזיאון העירוני בית פישר כ"מבנה ראשונים" והוא חלק ממסלול הסיורים של בית פישר בקריית אתא.
ולדו בוצקובסקי
ולאדו ינבסקי
ולדימיר ולאדו ינבסקי (במקדונית: Владимир Владо Јаневски; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא זמר-פופ ומלחין מקדוני מפורסם, אשר שיריו נחלו הצלחה רבה במדינתו. ינבסקי מנגן על גיטרה, פסנתר ובמערכת תופים, יתר על כן שולט באופן שוטף בדיבור אנגלית, גרמנית, איטלקית ורוסית. כמו כן ייצג את מדינתו באירוויזיון 1998 וזכה במקום ה-19.
ביוגרפיה.