בטורניר הראשון שלו על הקווים הוביל ווצ'טיץ' את מונטריי לרבע גמר הפלייאוף, וכבר בטורניר השני שלו, אפרטורה 2009, הוביל את הקבוצה לאליפות השלישית בתולדותיה. מונטריי הצליחה להיכנס לפלייאוף על אף שסיימה במקום השלישי בבית, בזכות היותה אחת משתי הקבוצות הטובות ביותר בטבלה הכללית שלא נכנסו אוטומטית לפלייאוף דרך מיקומן בבית. במשחק ראשון ברבע הגמר אירחה מונטריי את קלוב אמריקה, חמישה ימים בלבד לאחר פטירתו המפתיעה של אנטוניו דה ניגריס, שגדל בקבוצה, מהתקף לב. טרם המשחק נערך טקס לזכרו של אנטוניו, ובמשחק עצמו כבש אחיו הצעיר של אנטוניו, אלדו דה ניגריס, את שער הניצחון לזכות מונטריי. את השער הקדיש לאחיו המנוח. מונטריי התקדמה לחצי הגמר לאחר שוויון 1-1 בחוץ, ובמשחק הראשון מול טולוקה בבית כבש דה ניגריס צמד שקבע 2-0 בסיום. שוויון 1-1 בגומלין שוב הספיק למונטריי להעפיל לגמר מול קרוס אסול. מונטריי אירחה את המשחק הראשון ועלתה ליתרון מהיר משער עצמי, אך ירדה למחצית בפיגור 3-1. במחצית השנייה השלימה מונטריי מהפך מרשים וניצחה 4-3, הודות לצמד של סואסו, השני שבהם כשתי דקות לסיום. שערים של דה ניגריס ושל סואסו בגומלין סידרו ניצחון 2-1 למונטריי, שזוכה באליפות עם 6-4 בסיכום שני המפגשים.
בטורניר הבא (ביסנטנריו 2010), ללא סואסו המושאל לריאל סרגוסה, סיימה מונטריי עם המאזן הטוב ביותר בעונה הסדירה, לראשונה בתולדותיה. על אף הציפיות להמשיך לאליפות שנייה ברציפות, הודחה מונטריי עם הפסד כפול לפצ'וקה כבר ברבע הגמר. סואסו חזר לסגל לקראת טורניר אפרטורה 2010, אז הוביל ווצ'טיץ' את מונטריי לאליפות הרביעית בתולדותיה. בכך, היה למאמן הראשון שמוביל את מונטריי ליותר מאליפות אחת. מונטריי, בעלת המאזן השני בטיבו בליגה הסדירה, הדיחה את פצ'וקה ברבע הגמר, ופגשה את אוניברסידד נסיונל ברבע הגמר. לאחר שוויון 0-0 בחוץ, גברה מונטריי 2-0 על הפומאס בבית, כאשר סואסו כובש שתי דקות לסיום, ונרי קרדוסו כבש דקה לאחר מכן. בגמר פגשה מונטריי את סנטוס לגונה והפסידה 3-2 בחוץ, אחרי שער עצמי של דאווינו חמש דקות לסיום. בגומלין הביתי חגגה מונטריי עם 3-0, כולל צמד לסואסו ושער של בסנטה בתווך. מונטריי ניצחה 5-3 בסיכום שני המפגשים.
בעקבות הזכייה באליפות אפרטורה 2009, הראשונה בעידן ווצ'טיץ', הבטיחה מונטריי למעשה את השתתפותה בליגת CONCACAF לאלופות לעונת . לאחר שסיימה במאזן נקי מהפסדים בראש הבית בשלב הבתים, העפילה מונטריי לרבע הגמר, שם הדיחה את בת ארצה דפורטיבו טולוקה. גם חצי הגמר הפגיש את מונטריי עם מקסיקנית נוספת, קרוס אסול, ומונטריי הצליחה להדיח אותה בדרך לגמר מול ריאל סולט לייק האמריקאית. במשחק הראשון בבית איבדה מונטריי פעמיים יתרון (דה ניגריס וסואסו) בדרך לשוויון 2-2 בסיום, אך בגומלין ניצחה 1-0 משער של סואסו, בדרך לזכייה ראשונה בתולדותיה בתואר היבשתי היוקרתי. בעקבות כך השתתפה הקבוצה בגביע העולם למועדונים 2011, שם סיימה חמישית לאחר שהפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין לקאשיווה רייסול, אך גברה במשחק על המקום החמישי 3-2 על אספרנס.
עונה לאחר מכן, חזרה מונטריי לגמר הפלייאוף בטורניר קלאוסורה 2012, אך איבדה את התואר לסנטוס לגונה. בליגת האלופות לעומת זאת, חגגה הקבוצה זכייה שנייה ברציפות בתואר. לאחר שצלחה את שלב הבתים במקום הראשון, המתינו למונטריי שלוש יריבות מקסיקניות בשלבי הנוקאאוט. לאחר שהדיחה את מורליה ברבע הגמר עם 7-2 מרשים בסיכום שני מפגשים ואת אוניברסידד נסיונל בחצי הגמר (4-1 בסיכום), המתין למונטריי מפגש גמר שני באותה העונה מול סנטוס לגונה. בעוד בליגה לא הצליחה מונטריי להכניע את יריבתה, בליגת האלופות הצליחה הקבוצה להשיג מולה את התואר. סואסו הוביל את מונטריי לניצחון 2-0 ביתי עם צמד אישי, ובגומלין, לאחר שנקלעה לפיגור 2-0, כבש קרדוסו את השער המצמק שמונה דקות לסיום, וקבע 3-2 למונטריי בסיכום שני המפגשים, בדרך לזכייה שנייה ברציפות בתואר. בהשתתפותה השנייה ברציפות בגביע העולם למועדונים 2012, רשמה הקבוצה את הישג השיא המשותף לנציגת CONCACAF בטורניר, כשהדהימה וסיימה במקום השלישי. מונטריי גברה 3-1 על אולסן יונדאי ברבע הגמר, הפסידה 3-1 לצ'לסי בחצי הגמר אך ניצחה 2-0 את אל-אהלי במשחק על המקום השלישי. בנוסף, זכתה בתואר הפייר פליי של הטורניר.
מונטריי הצליחה להעפיל לשני טורנירי הפלייאוף בעונת בליגה המקסיקנית, אך בשניהם לא הצליחה להעפיל לגמר. לעומת זאת, בליגת האלופות רשמה הקבוצה הישג מרשים כשהייתה לראשונה בעידן ליגת האלופות (שעבר מספר שינויים בפורמט לקראת העונה), והשנייה בהיסטוריה של הטורניר (אחרי קרוס אסול), שזוכה בתואר שלוש פעמים ברציפות. מונטריי השיגה מאזן מושלם בשלב הבתים בארבעה משחקים, עם ארבעה ניצחונות ופער שערים 15-0. בשל כך, סיימה הקבוצה במאזן הטוב ביותר מבין העולות ופגשה את העולה בעלת המאזן החלש ביותר, שלאחו מגואטמלה. מונטריי המשיכה לחצי הגמר, שם הדיחה את לוס אנג'לס גלאקסי, בדרך לגמר שני ברציפות מול סנטוס לגונה. לאחר שוויון 0-0 בחוץ, נקלעה מונטריי לפיגור ביתי של 2-0, כשאת השער השני כובש שחקן העבר של הקבוצה, פליפה באלוי. מונטריי הצליחה לבצע מהפך דרמטי, שכלל צמד של דה ניגריס ושערים של קרדוסו וסואסו. שלושה מהשערים נכבשו בשש הדקות האחרונות של המשחק, בסיומו ניצחה מונטריי 4-2 וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. בגביע העולם למועדונים 2013 סיימה הקבוצה במקום החמישי, לאחר הפסד בהארכה לרג'א קזבלנקה וניצחון 5-1 מוחץ על אל-אהלי.
הכישלון להעפיל לגמר בשני הטורנירים של העונה, מנע ממונטריי השתתפות בעונה הבאה של ליגת האלופות, וזאת על אף ההישג ההיסטורי ושלוש הזכיות הרצופות שלה בתואר. עד לפתיחת עונת עברה הקבוצה שינויים רבים. דה ניגריס ואיובי עברו לקבוצות אחרות במדינה, ארייאנו ודאווינו הוותיקים כבר פרשו ממשחק וגם שחקני מפתח כגון לואיס פרס כבר לא היו לחלק מהמועדון. ב-25 באוגוסט 2013, לאחר שהוביל את הקבוצה לחמישה תארים יוקרתיים בארבע שנים, סיים ווצ'טיץ' את תפקידו בקבוצה.
השנים האחרונות (2014 - ).
לאחר שכשלה תחת מחליפו של ווצ'טיץ', חוסה גוואדלופה קרוס, מינתה מונטריי את עוזרו של ווצ'טיץ', קרלוס בארה, לתפקיד המאמן לקראת אפרטורה 2014. עם שחקני רכש מבטיחים כגון סטפן מדינה ופבלו באררה, בנוסף לחזרתו לסגל של דורלאן פאבון, עלו הציפיות לקראת הטורניר הקרב. מונטריי הצליחה להגיע לפלייאוף מהמקום השישי בטבלה ואף הדיחה את אטלס ברבע הגמר, אך נעצרה בחצי הגמר על ידי האלופה שבדרך, קלוב אמריקה, עם הפסד 3-0 בסיכום המפגשים. המשחקים מול אמריקה היו לאחרונים של אומברטו סואסו בקבוצה, בטרם חזר לקולו-קולו. בארה זכה לקרדיט לקראת טורניר קלאוסורה 2015, אך לאחר ארבעה הפסדים בששת מחזורי הפתיחה פוטר המאמן מתפקידו.
מונטריי הצליחה לשים ידיה על אחד המאמנים המבטיחים ושחקן העבר של הקבוצה, אנטוניו מואמד. הארגנטינאי הוביל את קלוב אמריקה לזכייה בתואר טורניר אחד קודם לכן, ומספר שנים קודם לכן זכה באליפות עם קלוב טיחואנה. הוא לא הצליח לשקם את הקבוצה באופן מיידי ומונטריי מצאה עצמה מחוץ לפלייאוף הקלאוסורה, אך הייתה נחושה להשאיר בשורותיה את המאמן.
לקראת טורניר אפרטורה 2015 עזבה הקבוצה את הטכנולוחיקו, אצטדיונה הוותיק, ועברה לאצטדיון חדש, אצטדיון BBVA בנקומר. את האצטדיון חנכה הקבוצה במהדורה מיוחדת של גביע אאוזביו מול בנפיקה ליסבון מפורטוגל, וגברה עליה 3-0. ססאר מונטס, שחקן הבית של המועדון, התכבד בכיבוש השער הראשון באצטדיון החדש. מונטריי התחזקה במהלך הקיץ ולסגל הצטרפו, בין היתר, וולטר גרגאנו מנאפולי, רוחליו פונס מורי שהגיע מבנפיקה וכן חוסה מריה בסנטה, ששב למועדון לאחר שעזב לפיורנטינה לאחר מונדיאל 2014. כמו כן, הוותיקים לואיס פרס ואלדו דה ניגריס שבו לאחר קדנציות בגוודלחרה כדי לסיים את הקריירה בקבוצה. החלק ההתקפי שכלל את אדווין קרדונה, דורלאן פאבון ופונס מורי נחשב לאחד מהטובים בליגה (עם 32 שערי זכות בעונה הסדירה, המאזן השלישי בטיבו בליגה), וזכה למחמאות רבות על אף שמונטריי החמיצה את הפלייאוף וסיימה במקום התשיעי בלבד.
הקבוצה עברה מתיחת פנים נוספת לפני טורניר קלאוסורה 2016, כאשר השם הבולט שהצטרף היה קרלוס אנדרס סאנצ'ס, ששנה קודם לכן זכה בתואר כדורגלן השנה בדרום אמריקה והיה משחקניה הבולטים של ריבר פלייט בזכייה בגביע ליברטדורס 2015. מונטריי פתחה היטב את הטורניר, וסיימה את העונה הסדירה כשהיא במקום הראשון, בפער שבע מפצ'וקה השנייה. מונטריי נכנסה לפלייאוף כפייבוריטית לזכייה באליפות ועמדה בציפיות ברבע הגמר, כשהדיחה את יריבתה הגדולה טיגרס ושמרה על מאזן נקי מהדחות מולה במסגרת הפלייאוף. בחצי הגמר פגשה מונטריי את קלוב אמריקה, והפסידה לה 1-0 במשחק הראשון בחוץ. משחק הגומלין הסתיים בניצחונה של מונטריי 4-2, במשחק שנחשב לאחד מהטובים בהיסטוריה של משחקי הפלייאוף. לקראת הגמר איבדה מונטריי את אחד משחקני המפתח שלה, קרלוס סאנצ'ס, שנאלץ להחמיץ את המפגשים עקב זימונו לסגל אורוגוואי לקראת קופה אמריקה 2016. במשחק הראשון הפסידה מונטריי 1-0 בחוץ לפצ'וקה, והובילה בגומלין 1-0 הודות לשער של פאבון במחצית הראשונה, בשחק הגמר הראשון אי פעם באצטדיון החדש. מונטריי ספגה שוויון דרמטי שלוש דקות בתוך תוספת הזמן מנגיחה של ויקטור גוסמאן, והפסידה את התואר לפצ'וקה.