בית הקברות הצבאי פובונזקי הוא אתר פולני ממלכתי, הממוקם בחלקה המערבי של העיר ורשה בירת פולין.
תולדות בית הקברות.
בית הקברות נוסד ב-1912 ולאחר הקמתה מחדש של פולין העצמאית ב-1918 הפך לבית קברות ממלכתי. נקברו בו רבים שנפלו בקרב למען ארצם מאז המאה התשע עשרה. הם כוללים בין השאר חללים מקרב ורשה (1920), המערכה בפולין בראשית מלחמת העולם השנייה ומרד ורשה הכושל ב-1944. קברי האחרונים, שרבים מהם הם אלמונים, מכסים חלק ניכר משטח האתר. בחלק מהחלקות בו קבורים יחד חברים לנשק מאותן יחידות. בבית הקברות גם נמצאים מספר קברי אחים של אזרחים שהוצאו להורג על ידי שלטון הכיבוש הגרמני בפולין.
בשנת 1964 שינה השלטון הקומוניסטי בפולין את שם האתר ל"בית הקברות הקהילתי" (Communal Cemetery). בשנת 1998 הושב לו שמו המקורי.
אישים שנקברו בבית הקברות.
מספר רב של אנשי צבא פולנים בכירים הובאו לקבורה באתר, וביניהם:
פלשתינה פרימה
פלשתינה פרימה (מלטינית: Palaestina Prima או Palaestina I, תרגום: "פלשתינה הראשונה") הייתה ישות מנהלית ביזנטית ובירתה קיסריה שראשיתה סמוך לשנת 409, עת פרסם הקיסר תיאודוסיוס השני צו לחלוקה וארגון מחדש של כל הפרובינקיות במזרח האימפריה הביזנטית.
הצו חילק את הפרובינקיה סוריה פלשתינה לשתיים: "פלשתינה פרימה", שהשתרעה על שטחי יהודה ושומרון ומישור החוף, ו"פלשתינה סקונדה" ("פלשתינה השנייה"), שהשתרעה על שטחי הגליל והגולן וחלקים מצפון עבר הירדן, וזאת בנוסף על "פלשתינה סלוטאריס" ("נושעת, ניצלת") ששטחה נגרע מפרובינקיית סוריה פלשתינה כבר בשנת 358 ועתה נקראה "פלשתינה טרטיה" ("השלישית").
בשנת 484 לערך, בזמן שלטון זנון, קיסר האימפריה הביזנטית, פרץ המרד השומרוני הגדול הראשון, ככל הנראה משום שהקיסר ביקש לכפות עליהם את הנצרות. המרד פרץ בשכם ובשומרון. המורדים כבשו את קיסריה והשתלטו על כל הפרובינקיה פלשתינה פרימה. אולם בסופו של דבר המרד נכשל. כוחותיו של דוכס פלשתינה הצליחו לדכא אותו ומנהיג המרד, יוסטאס, הוצא להורג. זנון אסר על השומרונים לקיים את פולחנם על הר גריזים והפך את בית הכנסת שעליו לכנסייה. בשנת 495 לערך נעשה ניסיון נוסף למרד, אך הוא דוכא על ידי הנציב פרוקופיוס. בתחילת שנת 529, בתקופת שלטון יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, פרץ המרד השומרוני הגדול ביותר, שהתפשט משכם אל קיסריה ובית שאן והגיע גם לסביבות ירושלים ועד דרומה של פלשתינה פרימה. המרד דוכא ובשל תוצאותיו הקשות, העניק האוצר האימפריאלי הקלות רבות לפלשתינה פרימה.
בשנת 536, בתקופת יוסטיניאנוס, הועלה מושל הפרובינקיה לדרגת פרוקונסול והוא קיבל את דרגת הכבוד Spectabilis (נערץ), השנייה בסדר הדרגות של המעמד הסנאטורי. כמו כן, הוא קיבל את הזכות ללבוש בגד ארגמן, משכורתו הוגדלה וניתנה לו עדיפות משפטית על פני נציב פלשתינה סקונדה. במקרה של מרד, היה עליו לדכאו גם אם פרץ בפלשתינה סקונדה. המושל ישב בקיסריה, בירת הפרובינקיה. בשנת 536 מושל הפרובינקיה היה סטפנוס, מהעיר עזה. במאה ה-6 היה מושל נוסף בשם תאודורוס, יליד קיסריה. המושלים באו בעיקר מהשכבות העירוניות הבינוניות והעליונות. למושל היה משרד משלו: עמד לרשותו סגל של פקידים ברמות שונות ובתחומים שונים.
היירוקליס מנה במחצית הראשונה של המאה הששית 21 ערים בפלשתינה פרימה. גאורגיוס מקיפרוס מנה במחצית השנייה של אותה מאה, שתי ערים נוספות, יבנה וניקופוליס, ויישובים נוספים.
פלשתינה פרימה נכבשה בידי האימפריה הסאסאנית בשנת 614, אולם שבה ונכבשה בידי ביזנטיון בשנת 628, לפני שנפלה בידי המוסלמים עם הכיבוש הערבי של ארץ ישראל בשנת 636.
היי פייבר הפקות
היי פייבר הפקות היא חברת תקליטים לאינדי ישראלי שהוקמה על ידי נמרוד דוויק, יוצא להקת ההיפ הופ "פרברים רפיוג'יז". הלייבל הוקם בשנת 2004 במטרה לתת בית למוזיקת רחוב ישראלית שחברי הלהקה מצאו שאין חברת תקליטים בישראל שתייצג אותם. הלייבל עוסק בעיקר בהיפ הופ, בפאנק רוק, בסקא ובמוזיקה אלקטרונית.
בשנים הראשונות להקמתו עסק הלייבל גם בהפקת אירועים ובוקינג, תוך שהוא פועל בישראל ובאירופה. הפקות הלייבל העניקו במה מיינסטרימית לסצנות המטאל, הפאנק רוק וההיפ הופ. בין היתר הפיק במות במסגרת עיר הבירה בשנים 2006-2007, מוטורולה מוטומיוזיק ופסטיבלים כדוגמת בוםבמלה.
מבין אמני הלייבל, יצאה להקת הסקא פאנק קיובן בי, בשנת 2007 לסיבוב הופעות באירופה.
הלייבל הוציא בשנת 2008 את אוסף הפאנק רוק הישראלי הראשון Punkrock.co.il, אשר לווה במגזין אינטרנטי שפעל במשך שנה וסיקר את סצנת הפאנק רוק הישראלית. האוסף יצא בישראל וביפן.
בשנת 2009 הודיע על צמצום פעילותו ומעבר להפצה בלבד של מוזיקה. בשנים האחרונות קידם הלייבל משמעותית בעיקר את סצנת ההיפ הופ בישראל ובין האמנים שפעלו במסגרתו ניתן למנות את אורטגה, לוקץ', נועה פארן, פלד, נצ'י נצ', שירי לדלסקי ואחרים.
עוד אמנים שפעלו במסגרתו: להקת הפאנק רוק , להקת הפופ פאנק ביט69 ואמן ההארדקור טכנו VndrShmkn, לימים המפיק גד ברוך חינקיס, סולן להקת Dirty Honkers.
הלייבל מיוצג בפי"ל, הפדרציה הישראלית למוזיקה ישראלית וים תיכונית ואמניו מופצים דיגיטלית ברחבי העולם.
במהלך פעילותו הלייבל הוציא לאור מספר ספרי קומיקס והפצתם ועסק בהפקת שוקי קומיקס.
מצודת מוחמד עלי
טל בן ארצי
טל בן ארצי (נולדה בשנת 1993), היא אתלטית ישראלית, 3 פעמים ברציפות אלופת ישראל בקרב שבע (2010 - 2012) ואלופת ישראל בקפיצה לרוחק (2012) ובריצת 100 מטר משוכות (2011).
ביוגרפיה.
בן ארצי נולדה וגדלה בקיבוץ גזית. בשל עבודתו של אביה היא עברה עם משפחתה לבוסטון ארצות הברית למשך שנה וחצי בהיותה בת 8. באותה התקופה היא החלה להתאמן באתלטיקה. לאחר ששבה לארץ היא התאמנה בקבוצת עמק הירדן ובגיל 13 עברה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתם של דני וולפברג וסלבה איזמאילוב.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2008 זכתה בן ארצי במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.52 מטר, אחרי רותם בטאט-גולן (6.09 מטר) וסבטלנה גנזדילוב (5.65 מטר), שתיהן ממכבי ראשון לציון.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי 2009 זכתה בן ארצי במדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15.26 שניות, אחרי הלי מישאל מפינלנד (14.67 שניות) ולפני דיה חי מישראל (15.77 שניות).
אלופת ישראל.
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2010 זכתה בן ארצי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4,372 נקודות (מקום 11 בכל הזמנים), לפני ב-1,215 נקודות את מיטב רוטפלד מהפועל אתלטי אורן השרון (3,157 נקודות) וג'נאן שהאב מעירוני אחי נצרת (2,482 נקודות). במסגרת גביע אירופה בקרב רב לנבחרות דרג ב', שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא קבעה שיא אישי חדש של 4,804 נקודות (מקום שביעי בכל הזמנים). בתחרות היא שיפרה ארבעה שיאים אישיים מתוך שבעה אפשריים: בריצת 100 מטר משוכות (14.96 שניות), בקפיצה לגובה (1.72 מטר), בריצת 200 מטר (25.09 שניות) ובריצת 800 מטר (2:20.09 דקות). בקפיצה לרוחק (5.40 מטר) ובהטלת כידון (19.76 מטר).
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2011, שבוע לאחר סיום הטירונות שלה, הגנה בן ארצי על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בתוצאה של 4,476 נקודות, לפני אולגה ברונשטיין בת ה-35 ממכבי ראשון לציון (4,272 נקודות) וג'ומאן ג'וברן מעירוני אחי נצרת (4,110 נקודות). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15.62 שניות לפני דיה חי. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.47 שניות, אחרי אולגה לנסקי שקבעה שיא אישי חדש של (24.38 שניות) ולפני ליאת ענו (25.56 שניות) ומדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.71 מטר, אחרי דניאל פרנקל (1.89 מטר) ומעיין שחף (1.76 מטר).
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2012, זכתה בן ארצי בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4838 נקודות, לפני אולגה ברונשטיין. באליפות פורטוגל הפתוחה בקרב שבע שנערכה בסוף מאי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 5,079 נקודות. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.64 מטר. מדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.39 שניות, אחרי אירנה לנסקי (14.13 שניות).
קרוזו
מרי קלדרון
מרי קלדרון (באנגלית: Mary Calderone; 1 ביולי 1904 - 24 באוקטובר 1998) הייתה רופאה אמריקאית, אשר פעלה למען חינוך מיני. היא לקחה חלק בייסוד, והייתה הנשיאה, של הפדרציה להורות מתוכננת באמריקה. היא פעלה למען דיאלוג פתוח בנושאי מין ומיניות וגישה חופשית למידע לכל הגילאים. היא נודעת במיוחד בהצלחתה להפוך את מדיניות האגודה הרפואית האמריקאית, כך שרופאים יהיו מחויבים להנגיש אמצעי מניעה למטופלים שלהם ולתת להם מידע על אמצעי מניעה.
ביוגרפיה.
קלדרון נולדה בניו יורק ב-1904 אביה היה צלם אדוארד סטייכן ודודה המשורר האמריקאי קרל סנדברג. שם למדה בתיכון לבנות בניו יורק. בשנת 1925 היא סיימה תואר ראשון בכימיה בניו-יורק במכללת ואסר. לאחר מכן היא למדה תיאטרון במשך שלוש שנים. היא התחתנה עם וו. לון מרטין, שחקן, ולזוג נולדו שתי בנות, נל ולינדה.
בשנת 1933 היא הפסיקה לקדם את קריירת המשחק שלה ובני הזוג התגרשו. מות בתה נל, אשר הייתה בת שמונה, בצירוף דעיכת חלומות המשחק והגירושין, הובילו לדיכאון. קלדרון החליטה ללמוד רפואה. כשהייתה בת 31.