ד"ר סקוט (אדמס, בפארודיה על דוקטור סטריינג'לאב של סטנלי קובריק), מגיע בסופו של דבר, בעצמו לטירה, בחיפוש אחר אחיינו, אדי (מיט לוף), נער שליחויות לשעבר, שהיה מאהבם של ד"ר פורטר ושל המזדנבת שלו, קולומביה, עד שנרצח בידי פורטר, ובשרו מוגש כארוחת הערב המוצעת לאורחים.
כתוצאה מהתפתחות העניינים לאחר הסעודה, ד"ר פורטר הופך את אורחיו לאבן, ומעלה באמצעותם מופע במה בורלסקי, שבסופו מודיעים המשרתים על הפיכה בכוח, ועל כוונתם לחזור לכוכב הלכת שלהם. הם רוצחים את קולומביה, ד"ר פורטר, ורוקי, מעשים הזוכים לאישורו של ד"ר סקוט, המסכים כי הם נעשו בחוסר ברירה אחרת. המשרתים מניחים לבראד, ג'נט, וד"ר סקוט לעזוב, בעוד הם משגרים עצמם ואת הטירה כולה, בחזרה לכוכב הלכת טרנסקסואל.
השפעות וציטוטים.
כשלעצמו, עשוי היה הסרט להחשב כפורץ דרך בהתייחסותו הכנה (גם אם קומית) אל נושאים כגון: טרנסווסטיזם, ביסקסואליות וקניבליזם. בנוסף לכך, מדגימים התסריט ועיצובו את הידע של מחבריו על תולדות הקולנוע, אף מעבר לסוגיות הקולנועיות של אימה ומדע בדיוני. מלבד ההתייחסות הברורות יותר לסרטים כגון "קינג קונג" או "פרנקנשטיין", הסרט מכיל מנעד רחב של התייחסויות לסרטים מסוגות שונות, כגון "מה נשמע, דוק?", "הקוסם מארץ עוץ" ו"ניצחון הרצון" של ריפנשטאהל, ואף ליצירות אמנות כגון הציור "אמריקן גותיק" של גרנט ווד, "שפתיים" של הצייר הסוריאליסט האמריקאי מאן ריי, המונה ליזה, הסעודה האחרונה של לאונרדו דה וינצ'י, הפסל דוד של מיכלאנג'לו, קטע מתקרת הקפלה הסיסטינית של האחרון מצוירת על קרקעית הבריכה, ו של ג'יימס מקניל ויסלר ועוד. אזכור הסעודה האחרונה מתייחס לאכילה הסמלית של בשרו של ישו אל מול בשר הקורבן האמיתי שנאכל בסצנת הסעודה בסרט.
סרטים נוספים אליהם מתייחס הסרט:
בנוסף, מצטט הסרט את נאום ההתפטרות של ניקסון כאזכור של שחיתות שלטונית שבאה לחזק את הביקורת הממסדית בה עוסק הסרט. בסרט חבויים מספר ציטוטים מהמיתולוגיה היוונית כגון אטלס, דמוקלס והמדוזה. כמו כן, חבויים מספר אזכורים של הקהילה ההומוסקסואלית כגון טלאי ורוד וכן בושם בשם '4711' שהיה פופולרי באותה תקופה בקהילה ההומולסבית.
למרות זאת, בתחילת עלייתו למסכים לא השיג הסרט הצלחה קופתית, אולי מפני שהמבקרים לא ידעו כיצד להתייחס אליו, ולאיזו סוגה קולנועית יש לשייך אותו.
מעמדו כסרט פולחן.
למרות (או בגלל) הביקורות הפושרות, זכה הסרט למעמד של סרט פולחן והוקרן מדי לילה בחצות בבית הקולנוע וייברלי בניו יורק. הקהל התחיל לצעוק שורות "השתתפות קהל" (Audience participation lines, או בראשי תיבות AP lines) לדיאלוגים של הדמויות בסרט, שכללו בדיחות מיניות וולגריות, התייחסויות לתרבות הפופ והתבדחויות על חשבון הדמויות והשחקנים. לפי המסופר, שורת השתתפות הקהל הראשונה שנצעקה אי-פעם הייתה "Buy an umbrella you cheap bitch" ("קני מטרייה, כלבה קמצנית!") כאשר ג'אנט יוצאת מהרכב התקוע אל עבר הטירה בגשם, כשהיא משתמשת בנייר עיתון במקום מטרייה. מעריצי הסרט התלבשו בלבוש הדמויות והציגו את הסצינות מול האקרן. השתתפויות נוספות של הקהל היו ריקוד השיר Time Warp. בבית קולנוע בג'ורג'טאון בוושינגטון (שנסגר בינתיים), נהג מנהל הקולנוע לרכוב על אופנועו במורד האולם בזמן שמיט לוף (אדי) שר את השיר "Hot Patootie - Bless My Soul". בבית קולנוע ביוסטון בטקסס נהג הקהל לזרוק אורז על-מנת לחגוג את סצינות החתונה בסרט. מנהגים מאוחרים יותר כללו גם השלכה של חפצים אחרים (כגון צנימים, נייר טואלט או נקניקיות) בסצינות שונות בסרט, בהתאם להקשר. הצופים נהגו גם לכסות את ראשם בעיתון ולהשתמש באקדחי מים כדי ליצור גשם מלאכותי כאשר יורד גשם בסרט, להדליק מציתים בזמן השיר "There's a Light", וכן השתמשו ברעשנים בסצנה בו דמותו של רוקי נחשפת לראשונה, בהתאם להתנהגותן של הדמויות בסרט. התופעה כולה זכתה לחיזוק בשנת 1980, עם יציאתו לאקרנים של הסרט "תהילה", בו משתתפות הדמויות בהקרנה של מופע הקולנוע של רוקי בקולנוע וייברלי.
אנשים שמעולם לא ראו הקרנה של הסרט בבית קולנוע מכונים "וירג'ינים" (Virgins, כלומר, בתולים) ונהוג לסמן אותם באות V על המצח בהקרנה הראשונה אליה הם מגיעים. מנהג נוסף הנוגע להם, הוא קיומו של "הקרבת הבתולים" (Virgin sacrifice) בו נבחרים באקראי אחד או יותר מהוירג'נים בקהל, ומועלים לעולה בטקס סמלי, שעשוי לכלול, למשל, מריחתם בדברי מזון.
מה שהתחיל את דרכו כתגובות מאולתרות של הקהל הפך, במקומות מסוימים, לתסריטים מתוזמנים של ממש. לעיתים זוכים צופים אשר מצטטים את שורות השתתפות הקהל בצורה שגויה לגערות כאילו היו מפריעים בסרט רגיל, אם כי הוספה של שורות מקוריות חדשות לרפטואר המקומי זוכה לרוב לעידוד. יתר על כן, בערים רבות בארצות הברית ובעולם נוצר צוות קבוע (cast), המתלבש בהתאם לדמויות בסרט ומחקה את עלילת הסרט על במת הקולנוע, לעיתים במדויק ולעיתים תוך שינויים שנועדו להצחיק ולהלהיב את הקהל. הצוות הקבוע עושה לעיתים קרובות חזרות רבות לפני ההופעה, ורמתם של צוותי שחקנים רבים אינה נופלת מזו של צוות תיאטרון מקצועי.
מופע הקולנוע של רוקי בישראל.
הסרט הגיע לראשונה לישראל ב-1979 והוקרן בעיקר בקולנוע פריז בתל אביב ובבית אגרון בירושלים. עניין רב מחודש בסרט התעורר בשנת 1995, כשהוחל מחדש בהקרנתו בקולנוע כוכב ברמת השרון ובסינמטק חיפה, והפעם הצליח לגבש סביבו קהל רחב של מעריצים קבועים. באותה שנה הוקמו לראשונה בישראל (בתל אביב ובחיפה) צוותי שחקנים מסודרים המופיעים לאורך כל הסרט, וכן הוקם מועדון המעריצים הישראלי של הסרט, הנקרא "טרנסילבניה". בשנים 2010-1995 הוקרן הסרט בקולנוע "כוכב" בכל חודש, בליל שישי האחרון, בחצות וחצי. החל מ-2016 הסרט מוקרן פעם בחודש בסינמטק תל אביב וכן פעמים אחדות בשנה בסינמטק חיפה, בקולנוע כוכב ובאוניברסיטת בן-גוריון.
בדומה לנהוג ברחבי העולם, מתקיים לפני ההקרנות בארץ מופע מקדים (Pre-show), הכולל קטעי הומור ברוח הקהילה ואת "הקרבת הבתולים" המסורתית, ובמהלך הסרט משתתף הקהל בצעקת שורות ובריקודים, והסרט מומחז בידי צוות השחקנים. המופע שמעלה הצוות סוטה לעיתים בצורות מקוריות ממסלולו הרגיל של הסרט; בין השאר עשוי הצוות לארגן מחדש את האירוע סביב נושא מסוים, כגון גיבורי על, מחזות זמר, דמויות מסרטי דיסני, או פירטים. המופעים לעיתים מושקעים מאוד ומהווים יצירה ייחודית בפני עצמה.
כיום פעילים בארץ מספר צוותים קבועים, וצוותים רבים נוספים מתארגנים לעיתים באורח חד-פעמי. קהל המעריצים של הסרט התגבש לכדי קהילה בעלת צביון מיוחד משלה, המתאפיינת בהוויי והומור פנימיים, ומקיימת פעילות חברתית גם מחוץ להקרנות הסרט.
מופע הטלוויזיה של רוקי.
בשנת 2016 רשת השידור האמריקאית FOX הציגה רימייק טלוויזיוני למופע הקולנוע של רוקי, בשם "The Rocky Horror Picture Show: Let's Do the Time Warp Again".
בסרט מככבים לברן קוקס כדוקטור פרנק אן פורטר, ויקטוריה ג'סטיס כג'נט וייס, וריאן מקארתן כבראד מייג'ורס.
קישורים חיצוניים.
בישראל:
ליברפול (פירושונים)
חטיבת אלכסנדרוני
חטיבת אלכסנדרוני (חטיבה 3, בעבר חטיבה 820 וחטיבה 609) היא חטיבת מילואים של צה"ל. החטיבה החלה דרכה כחטיבת חי"ש שפעלה במלחמת העצמאות והופקדה על הגנת השרון (נקראה על שם נחל אלכסנדר). החטיבה הוקמה ב-1 בדצמבר 1947 ומפקדה במשך רוב תקופת המלחמה היה דן אבן (אפשטיין). עם הכרזת המדינה הפכה אלכסנדרוני לחטיבת צה"ל.
החטיבה במלחמת העצמאות.
חטיבת אלכסנדרוני הייתה אחת מארבע חטיבות החי"ש הראשונות של ההגנה. עם ייסודה, הופקדה על המרחב שבין הכרמל מצפון לגוש דן בדרום. בתחילת אפריל 1948 השתתפה החטיבה במבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים.
בסוף אפריל 1948 השתתפה החטיבה במבצע חמץ בו השתתפו גם גבעתי וקרייתי. הפיקוד על המבצע הוטל על מפקד החטיבה דן אבן. המבצע נועד להטיל מצור על יפו, שהייתה עד אז העיר הערבית הגדולה בישראל, ובכך להביא לנפילתה. מטרות נוספות של המבצע היו להפסיק את הירי על תל אביב וסביבתה), להסיר את האיום המיידי על גוש דן - דבר שאפשר להפנות כוחות צבא רבים לחזיתות אחרות, ולפתוח את הדרך הראשית לישובי הדרום. במבצע כבשה החטיבה את מחנה תל ליטוינסקי, את העיירה סלמה ואת הכפרים סאקיה ואל-ח'ירייה שמדרום לרמת גן, ובכך הבטיחה את השליטה על ציר יפו-מסובים-לוד. כתוצאה מהמבצע פסק הירי על תל אביב, ורוב תושבי יפו וסביבתה ברחו. עקב המצור ומנוסת התושבים, נכנעה יפו כשבועיים מתום המבצע, יום לפני הכרזת העצמאות. בהמשך הוקמו מספר יישובים ושכונות בשטחים שנכבשו במבצע, כולל דרום רמת גן, גבעתיים, אזור, כפר שלם, ואור יהודה.
מעט לפני הכרזת העצמאות כבשה החטיבה, במבצע מדינה, את כפר סאבא. בקרב לכיבוש כפר סאבא שהתחולל ב-13 במאי 1948, נהרגו בחסימות בסמוך לאתר נבי ימין ומצפון לו 29 מחיילי החטיבה.
החטיבה נלחמה נגד העיראקים בחזית השרון. גדוד 32 של החטיבה השתתף במבצע בן נון א' לכיבוש לטרון, שלא צלח. רבים מלוחמי גדוד 32 נפגעו במהלך הקרב.
ב-23 במאי 1948, במבצע נמל, כבשה החטיבה את טנטורה, אשר לאחר שחרור חיפה נותר הבסיס הערבי היחידי לאורך החוף, באמצעותו התקיים קשר עם לבנון וממנו יצאו התקפות על כביש חיפה-זכרון יעקב.