בשנים 1966–1967 הוזמנה הסופרת להרצות על הספרות הלטינו-אמריקנית באוניברסיטאות ויסקונסין, אינדיאנה וקולורדו אשר בארצות הברית. כשחזרה אל מקסיקו החלה להרצות בנושא הספרות הלטינו-אמריקנית גם באוניברסיטת מקסיקו ובשנת 1971 עברה להתגורר בישראל ולשמש כשגרירת מקסיקו בישראל. ב-7 באוגוסט 1974 נמצאה רוסריו קסטיאנוס חסרת חיים בדירתה בתל אביב, הסיבה הייתה כנראה התחשמלות, היו מספר עדויות של מכריה אשר סברו שמדובר היה בהתאבדות אך עדויות אלה מעולם לא הוכחו.
מל וייטפילד
אודי וינשטיין
הפולמוס הציבורי בישראל בנושא הדרת נשים
ברד הקשת
בַּרְד הַקַּשָת, (באנגלית: "Bard the Bowman"), אשר מאוחר יותר נודע גם בשם ברד הראשון מלך דייל, הוא דמות בספר ההוביט מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, המוזכרת גם בספר ההמשך, שר הטבעות. קטל את הדרקון סמוג והוביל את צבא בני האדם בקרב חמשת הצבאות.
הוא מופיע בסרטי ההוביט של פיטר ג'קסון בידי לוק אוונס, שלמעשה גילם בפלאשבק גם אחד מאבותיו גיריון, אשר נשרף למוות בידי סמאוג.
ביוגרפיה.
ברד, לוחם וקשת גבה קומה, נולד וגדל בעיר האגם, אסגרות. הוא היה נצר לשושלתו של גיריון, מלך דֵיל, אשר הייתה ממלכה משגשגת במורדות הדרומיים של ההר הבודד, הוא הר ארבור. הדרקון סמאוג, אשר טבח בגמדים שוכני ההר הבודד, והשתלט על ממלכת בטן ההר שבנו הגמדים במעמקי ההר, טבח גם בתושבי דֵיל והרס את ממלכתם.
בשנת 2941 לעידן השלישי, בעת שתקף הדרקון סמוג את עיר האגם, היה זה ברד, מפקד פלוגת קשתים במשמר העיר, שזיהה ראשון כי הדרקון מגיע והאיץ בשר העיר לפרוס את משמר העיר בעמדות הגנה ולפנות את התושבים. הקרב כנגד הדרקון נראה חסר סיכוי, משום גודלו וכוחו של הדרקון שחג מעל העיר שולח את אשו לכל עבר. אנשי העיר מעולם לא התגוננו כנגדו ורק נוכח ברד, שהלהיבם ועודדם להגן על ביתם, העזו לאייש את הביצורים ולהילחם כנגד הדרקון. אף כי הדרקון הביס על נקלה את מגיני העיר, עדיין החזיק ברד, שנחשב ללוחם אמיץ לב ולמפקד מנוסה, עם פלוגתו בעמדות הביצורים שעליהם הופקד בין בתי העיר הבוערים. לבסוף נותר לבדו, לאחר שכל אנשיו נמלטו מאימת הדרקון. או אז נחת על כתפו קיכלי והחל מדבר אליו. ברד, אשר היה נצר לשושלת גיריון שידעה את שפת הקיכלים, הבינו מיד. הקיכלי גילה לברד כי אף שלדרקון שריון המגן על חזהו ישנו חלק חשוף בצדו השמאלי. ברד ירה את חצו האחרון לעבר הדרקון, והלה פגע בדרקון והרגו. הדרקון נפל ארצה ברעש גדול, מרסק בנפילתו את בתי העיר. לבסוף שקעה גופתו הלוהטת באגם. ברד עצמו, אשר קפץ לאגם כדי להינצל מן החורבן שהמיט הדרקון בנופלו מן השמים נחשב למי שנהרג במאבקו עם הדרקון. תושבי העיר אסירי התודה הצטערו צער רב על מותו עד אשר יצא מן המים והכריז כי קטל את הדרקון.
ברד סייע לשר העיר לשקם את העיר וכרת ברית עם מלך האלפים, שצבאו צעד לעבר העיר אותה שעה. לאחר מכן הנהיגו מלך האלפים וברד כוח צבאי משותף של אלפים ובני אדם לעבר ההר הבודד, בו התבצר תורין, אשר עם מות הדרקון הפך למלך בבטן-ההר, עם גמדיו ובילבו ההוביט. תורין, נתמך בצדקת טענתו כי האוצר במקורו היה שייך לאבותיו של תורין, סירב לבקשת ברד לחלוק את אוצר הדרקון, ואף קרא לקרובו מלך הגמדים מגבעות הברזל, דֵּין רגל ברזל, בֶּן נֵין, לבוא לעזרתו. בעקבות זאת הטילו ברד ומלך האלפים מצור על ההר הבודד. ברד הצליח לשאת ולתת עם תורין על הסכם לחלוקת האוצר בעזרתו של ההוביט, בילבו בגינס, אשר כדי למנוע את המלחמה הקרבה גנב אבן חן שהייתה יקרה למנהיג הגמדים והעביר אותה לבני האדם וכתוצאה מכך נאלצו הגמדים להגיע להסכם. התגבורת המיוחלת של צבא גמדים בראשות דֵּין הגיע אולם ממש באותה העת הותקפו הן הצרים והן הנצורים על ידי צבאו של בולג מלך האורקים. העימות שהתפתח מכונה קרב חמשת הצבאות שבמהלכו התאחדו כוחות בני האדם עם האלפים, הגמדים והנשרים כנגד האורקים והווארגים, זאבי הענק שלהם. ברד פיקד בקרב על חילם של בני האדם והובילם כנגד האורקים.
בתום הקרב בו נוצחו האורקים, היה ברד ממכונני הברית בין האלפים, הגמדים ובני האדם תושבי העיר אסגרות. הוא כונן מחדש את ממלכת דֵיל והיה למלכה ברד הראשון. הוא מת בשיבה טובה בשנת 2977 לעידן השלישי ובנו באין ירש אותו. אחריו מלך ברנד, ומשמת הלה במלחמת הטבעת לצידו של מלך הגמדים דֵּין רגל ברזל מול שערי ההר הבודד ירש אותו בנו, ברד השני, שלאחר מפלת סאורון הוביל יחד עם מלך ההר, הגמד תורין השלישי את צבא הגמדים ובני האדם כנגד כוחות סאורון עד לניצחון עליהם ושבירת המצור על ההר הבודד.
Kindertotenlieder
יוסף גרשון הורוביץ
מרקיאנוס, קיסר האימפריה הביזנטית
פלביוס מרקיאנוס אוגוסטוס (בלטינית: Flavius Marcianus Augustus; 392 - 27 בינואר 457) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 450–457. שלטונו של מרקיאנוס התאפיין בהתאוששות האימפריה הביזנטית שעליה הגן בהצלחה מאיומים מן החוץ וכן רפורמות כלכליות שהנהיג. מנגד, מדיניות ההתבדלות של מרקיאנוס הותירה את הקיסרות הרומית המערבית ללא סיוע כנגד התקפות ברברים אשר הגיעו לשיא בפלישת אטילה ההוני לאיטליה
ובזיזת רומא על ידי הוונדלים בשנת 455.
תולדות חייו.
מרקיאנוס נולד בשנת 392 בפרפקטורה הפרטוריינית של איליריקום, או בתראקיה. הוא היה בנו של חייל והיה בצעירותו חייל אלמוני אשר שירת ביחידה שהוצבה בפיליפופוליס. מרקיאנוס נשלח עם יחידתו להילחם נגד האימפריה הסאסאנית (ככל הנראה במלחמת הביזנטים באימפריה הסאסאנית בשנים 421–422), אולם בדרכו מזרחה חלה בליקיה. ייתכן שבאותה עת כבר היה בעל תואר טריבון ופיקד על יחידתו.
לאחר שהתאושש ממחלתו הוא עבר לקונסטנטינופול, שם שירת כ-15 שנה כדומסטיקוס (שומר אישי) למפקד הצבא, מגיסטר מיליטום פלביוס ארדבור אספר. בשנת 431 או 434, בעת שנלחם בפיקודו של אספר באפריקה, מרקיאנוס נפל בשבי ונדלים. על פי מעשיה עממית מאוחרת יותר, הוא הובא בפני המלך גאיזריק, אשר בתחושה פנימית ידע כי מרקיאנוס יהיה יום אחד לקיסר האימפריה הביזנטית וזה שחררו לאחר שנשבע כי לעולם לא ישוב להילחם נגד הוונדלים.
לאחר שסיים תפקידו כדומסטיקוס מונה למפקד כוחות המשמר ומאוחר יותר עלה לדרגת סנטור. לפני מותו של תאודוסיוס השני, בשנת 450, אורגן על ערש דווי הסדר להמשך שלטון שושלת תאודוסיוס באמצעות נישואים בין מרקיאנוס לפולכריה, אחותו הגדולה של תאודוסיוס, אשר החזיקה בעוצמה רבה באימפריה. הנישואים אורגנו בהסכמה שמרקיאנוס יכבד את שבועת הבתולים של פולכריה בת ה-51.
שלטונו.
עם מינויו כקיסר הכריז מרקיאנוס על ביטול הסדר התשלומים המבזה לאטילה ההוני, תשלומים אותם קיבל באופן קבוע מתאודוסיוס השני בתמורה להבטחה שימנע מלהתקיף את האימפריה הביזנטית. משהבין כי לא יצליח לפשוט על בירת האימפריה המזרחית, קונסטנטינופול, פנה אטילה לעבר איטליה.
מרקיאנוס הנהיג רפורמות בסדרי השלטון וחסך בהוצאות מיותרות, הוא ישב אזורים שננטשו. בשנת 452 הוא הדף התקפות על סוריה ומצרים. בשנת 456 הביא לסיום תקריות על גבול ארמניה. אירועים בולטים נוספים במהלך שלטונו היו כינוס ועידת כלקדון, ועידה אקומנית של הכנסייה שנערכה בין 8 באוקטובר ו-1 בנובמבר 451, בעיר כלקדון שעל הגדה המזרחית של הבוספורוס. מרקיאנוס כינס, לבקשת האפיפיור לאו הראשון, את הוועידה בנושא המחלוקת המונופיזיטית.
מרקיאנוס נהג להתעלם מענייניה של הקיסרות הרומית המערבית ועזב את הקיסרות המעורערת לגורלה. הוא לא סייע לקיסרות המערבית בעת פשיטותיו של אטילה, אף כאשר נבזזה רומא בשנת 455. בעת המודרנית טענו היסטוריונים כי מרקיאנוס היה פעיל יותר בעזרה לרומא ואפילו ניתן למצוא את השפעתו על נסיבות מותו של אטילה.
זמן קצר לפני מות אטילה בשנת 453, פרץ עימות בינו לבין מרקיאנוס. אולם אטילה מת בטרם פרצה מלחמה בין הצדדים. מרקיאנוס טען כי בחלומו ראה את קשתו של אטילה נשברת לפניו, וימים ספורים אחר כך למד כי אויבו מת.
מרקיאנוס מת ממחלה, ב-27 בינואר 457. ככל הנראה לקה בנמק בעת מסע דתי ארוך. הוא נקבר בכנסיית השליחים הקדושים בקונסטנטינופול לצד אשתו פולכריה. למרות תקופת שלטונו הקצרה והתעלמותו מן האימפריה המערבית, מרקיאנוס נחשב לאחד מן הקיסרים המוצלחים יותר של האימפריה הביזנטית. בנצרות אורתודוקסית מרקיאנוס וגם פולכריה הם קדושים וזכרם מצוין ב-17 בפברואר מדי שנה.
מוריס מוסקוביץ'
אופידיום
הואינאפוטינה
נארוהיטו, קיסר יפן
נארוּהיטוֹ, קיסר יפן (ביפנית: 徳仁; נולד ב-23 בפברואר 1960) הוא קיסר יפן ה-126, בנו הבכור של אקיהיטו ורעייתו הקיסרית מיצ'יקו. נארוהיטו החל לכהן כקיסר ב-1 במאי 2019 לאחר פרישת אביו מכס הקיסרות, תקופת מלכותו נקראת "תקופת ראיווה" (令和, "הרמוניה נפלאה"). נארוהיטו הוא הקיסר הראשון שנולד ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה.
תאריו האקדמיים של הקיסר.
נארוהיטו הוא בעל תואר ראשון (1982) ושני (1988) בהיסטוריה מאוניברסיטת גקושויין שבטוקיו. בשנים 1983 - 1985 למד בקולג' מרטון שבאוניברסיטת אוקספורד בבריטניה; על תקופת שהייתו שם כתב מספר מאמרים וזכרונות, בהם "The Thames and I: A Memoir of Two Years at Oxford".
משפחתו.