החברות המדרגות אג"ח בעולם הן חברות בינלאומיות, שמנוהלות בדרך כלל מארצות הברית. אלו הן חברות שעיסוקן גם בדירוג מדינות ברחבי העולם. בין החברות המובילות בתחום ניתן למנות את סטנדרד אנד פורס, פיץ', ומודי'ס.
בישראל קיימות (2013) שתי חברות מדרגות:
סולמות הדירוג.
סולם הדירוג של מעלות (ושל סטאנדרד אנד פורס) כולל עשר דרגות המחולקות לשתי קבוצות :"דירוג השקעה" (Investment Grade) ו"דירוג ספקולטיבי". הדירוג מורכב מצירופים של האותיות הלטיניות A,B,C (בנוסף לדרגות הראשיות ניתן להוסיף לדירוג סימני פלוס או מינוס לשם עידון).
כל דירוגי מעלות מתייחסים למנפיק בהשוואה למנפיקים ישראלים אחרים, ואינן מתייחסות לסיכון של ישראל כמדינה.
דירוג השקעה
דירוג ספקולטיבי
סולם הדירוג של מידרוג
למדרוג (ולחברת האם מודי'ז) סולם דומה לזה של מעלות, אך צירופי האותיות שונים: הספרות 1,2,3 הן תחליף לסימני המינוס והפלוס של מעלות. לדוגמה, הדירוג A3 מקביל ל-A מינוס בסולם מעלות,A2 מקביל ל-A,ו-A1 מקביל ל-A פלוס).
דירוג השקעה:
דירוג ספקולטיבי
ביקורת על חברות הדירוג.
בעקבות משבר הסאבפריים בארצות הברית, שהחל בשנת 2007, עלתה טענה כנגד חברות הדירוג כי הן פועלות במצב של ניגוד עניינים, מכיוון שהן מקבלות תשלום עבור פעולת הדירוג מאותן חברות שאת איגרות החוב שלהן הן מדרגות. התוצאה היא, על פי אותה טענה, הטיית הדירוג כלפי מעלה. כך לדוגמה, חלק מהאג"ח המגובה במשכנתאות סאבפריים, שהן מסוכנות בעליל, קיבלו את הדירוג AAA, שכאמור הוא הגבוה ביותר האפשרי. טענה נוספת שעלתה נגדן היא שאינן מצליחות לחזות שינויים משמעותיים בחברות שהן מדרגות, ובכלל זה הידרדרות חמורה. אחת התגובות של חברות הדירוג לביקורת הייתה פרסום הכלי של אופק הדירוג, Rating Outlook. כלי זה מאפשר לחברות הדירוג להודיע שהן עוקבות באופן צמוד יותר אחר גופים מסוימים. יחד עם ההודעה על התחלת מעקב כזה הן מודיעות האם האופק שהן רואות עבור אותם גופים הוא של שיפור, שימור המצב הקים לאורך זמן, או הרעה. כאשר התמונה של אותם גופים מתבהרת, חברות הדירוג תפסקנה את המעקב המיוחד של אותם גופים, ואולי ישנו את האופק שהן רואות עבור אותם גופים.
שרה גיבורת ניל&quot;י (ספר)
תורת הרשתות האקראיות
כנסיית וזלה
כנסיית וזלה (בצרפתית: Basilique Sainte-Marie-Madeleine de Vézelay), שידועה כיום כבזיליקת מארי-מדליין הקדושה, הייתה מנזר בנדיקטי וקלוניאני בקומונת וזלה שבמחוז יון בבורגון, צרפת. הכנסייה נחשבת לדוגמה טובה לאמנות והאדריכלות הרומנסקית הבורגונדית, אם כי רוב הפסלים החיצוניים נפגמו במהלך המהפכה הצרפתית.
ב-1979 העניק אונסק"ו לגבעה ולכנסייה מעמד של אתר מורשת עולמית.
תיאור.
צורתה של הספינה הראשית מעוותת במקצת על ידי הקמרונים הצולבים. עיוות זה מחליש את הרושם המתקבל מהארקדה הראשית המורכבת מקשתות רבות שעליהן מתוארות דמויות רבות. אולם, הפורטל המגולף הנמצא בין הספינה לנרתקס הוא זה שהביא לכנסייה את פרסומה. הטימפנון הראשי נושא את הכתובת "מיסיון השליחים"
במאה ה-12 נחשבה גבעת וזלה למקום מיסטי שבו הספיריטואליזם הנוצרי התבטא במגוון צורות, החל מתפילות ועד כדי מסעות הצלב.
היסטוריה.
כנסיית וזלה נוסדה במקום שבעבר היה וילה רומאית, בדומה לכנסיות רבות אחרות. הווילה עברה לבעלותה של השושלת הקרולינגית, ועברה בירושה לרוזן בשם ז'יראר. שני המנזרים של ז'יראר נבזזו במהלך הפלישות המוריות במאה ה-8, ומנזר שהיה בראש הגבעה נשרף על ידי פולשים נורמנים. המנזר נוסד מחדש במהלך המאה ה-9 לפי הנחייתו והדרכתו של הקדוש באדילו, שהיה חבר במסדר הבנדיקטי המחודש של קלוני. וזלה עמדה בתחילת אחת הדרכים (מתוך ארבע) הראשיות עבור עולי רגל מצרפת שהיו מעוניינים להגיע לסנטיאגו דה קומפוסטלה בגליסיה שבפינה הצפון-מערבית בספרד.
בשנת 1050 בקירוב החלו לטעון הנזירים בווזלה כי הם מחזיקים בשרידי גופתה של מרים המגדלית שהובאו מארץ ישראל על ידי הקדוש המייסד באדילו במהלך המאה ה-9, או על ידי שליחים מטעמו. זמן קצר לאחר מכן טען נזיר נוסף מהמנזר כי הוא מצא תחריט המתאר את משיחתו של ישו בבית עברה על ידי אשה מבת'אני, שנחשבה בימי הביניים כמרים המגדלית, בקריפטה שבפרובאנס. נזירי וזלה טענו כי מדובר בקבר של מרים, וכי ממקום זה הובאו שרידיה אל הכנסייה. אסירים משוחררים הביאו את השלשלאות שלהם כמתנה למנזר, וראש המנזר החדש, ג'פרי, הורה ב-1037 להתיך אותן וליצור טבעות ברזל שיקיפו את המזבח של מרים. באופן זה הוקם מזבח הנחשב כמייצג טוב של האדריכלות הרומנסקית והיעילות של הנזירים. מרים המגדלית נחשבת בנצרות כמייצגת את החזרה בתשובה, ווזלה הפכה לאתר עלייה לרגל חשוב עבור מאמינים קתוליים, אם כי חפצי הקודש עצמם נשרפו על ידי ההוגנוטים במהלך המאה ה-16.
על מנת להתמודד עם מספרם ההולך וגדל של עולי הרגל הוחלט על בנייתה של כנסיית נוספת, שקודשה ב-21 באפריל 1104. אולם, עלויות הבנייה הגבוהות גררו את הגדלת נטל המס על האיכרים שעבדו באדמות המנזר עד כדי כך שהם התמרדו והרגו את ראש המנזר. מספר העולים לרגל היה כה גדול עד שהאפיפיור אינוקנטיוס השני הורה על בנייתו של נרתקס מורחב.
הקדוש ברנאר מקלרבו הטיף במנזר בחג הפסחא של 1146 בפני המלך לואי השביעי, וקרא לעריכתו של מסע צלב. המלך האנגלי ריצ'רד הראשון והמלך הצרפתי פיליפ השני נפגשו במנזר ושהו שם במשך שלושה חודשים ב-1190 לפני שיצאו למסע הצלב השלישי. תומאס בקט הגולה בחר במנזר כמקום שבו ישהה במהלך הפנטקוסט של 1166, והודיע על החרמת תרומותיו של המלך הנרי השני, ואיים להחרים גם את המלך עצמו. הספינה שנשרפה כבר פעם אחת נשרפה פעם נוספת ב-1165, ולאחר מכן היא שופצה ונותרה מאז ללא שינוי.
הדעיכה במעמדה של כנסיית וזלה התרחשה במקביל לגילוי ב-1279 של גופתה של מרים המגדלית בקומונת סנט-מקסימין-לה-סנט-באום בפרובאנס, שזכתה לפטרונות דתית מהמלך שארל השני מסיציליה. כאשר שארל הקים מנזר דומיניקני בלה סנט-באום, המקדש נמצא שלם באופן יוצא דופן, כאשר בסמוך אליו נמצאה כתובת המסבירה מדוע חפצי הקודש הוחבאו. הנזירים הדומיניקנים המקומיים חיברו רשימה של ניסים שהתרחשו בזכות החפצים הללו. תגלית זו ערערה במידה רבה את המעמד של כנסיית וזלה כאתר החשוב ביותר המוקדש למרים המגדלית באירופה.
לאחר המהפכה הצרפתית כנסיית וזלה הייתה בסכנת התמוטטות. פרוספר מרימה, המפקח החדש על האתרים ההיסטוריים בצרפת, התריע ב-1834 על הסכנה שבה הכנסייה מצויה, והאדריכל הצעיר אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק מונה על מנת לפקח על עבודות השיקום הנרחבות שהצליחו, שהתרחשו בכמה שלבים בין 1840 ל-1861. התמיכות הדואות התומכות בספינה הראשית נבנו בתקופה זו.
ב-1920 הוענק לכנסייה מעמד של בזיליקה והיא מחזיקה במעמד זה מאז אותה שנה.
מצנח זהב
מצנח זהב הוא כינוי לסעיפים בחוזה עבודה המבטיחים לעובד חבילה של הטבות לאחר פרישתו. בדרך כלל מובטח מצנח זהב למנהלים בכירים, בחוזה העבודה האישי שלהם, אך במקומות עבודה מאורגנים, שבהם יש הגבלות ניכרות על פיטורי עובדים קבועים, מובטח לעיתים מצנח זהב גם לעובדים מן השורה, כדי שיסכימו לפרוש מרצונם.
הטבות.
בחבילת ״מצנח זהב״ יכולות להכלל, בין השאר, ההטבות הבאות:
מנגנון מצנח הזהב נפוץ בעיקר בסקטור הפרטי והוא אחד מסממניו של השוק החופשי, המאפשר למעסיק להביא אל החברה מנהל בכיר או בעל מקצוע מוכשר. סעיפי פרישה בתנאים מפליגים מסוג זה, יוצאים לאור חדשות לבקרים כאשר חברות גדולות מפרסמות את תנאי ההעסקה שנקבעו למנהל בכיר, וחבילת ההטבות שנלוותה להם.
בסקטור הציבורי קיים פיקוח הדוק יותר על תנאי ההעסקה של עובדים, וגופי הפיקוח השונים יכולים להתערב בתנאי פרישה החורגים מהתקנות.
התופעה קיימת במגוון רחב של תחומי העסקה – ממנהלי חברות גדולות ועד מאמנים ושחקני כדורגל. מלבד התנאים המפליגים המתפרסמים אודות הבכירים, קיימים תנאי פרישה מסוג זה גם לעובדים בדרגים נמוכים יותר כמו: מנהלי מחלקות, ראשי צוותים וכדומה.
מצנח הזהב כאמצעי התגוננות מפני השתלטות עוינת.
בארצות הברית פורסמו שורה של מקרים בהם ניתנו מצנחי זהב למנהלים בכירים, וזאת על אף ביצועים כושלים של החברות אותן ניהלו. כך למשל פרש הנרי מקינל, מנכ"ל חברת התרופות פייזר, על רקע נפילת ערכן של מניות החברה בכ-50 אחוז, אך קיבל מענק פרישה של 200 מיליון דולר. הדוגמה הקיצונית למצב זה היא כאשר מצנח הזהב נוצר מראש כתגובה להשתלטות עוינת על החברה. כאשר המשתלט מעוניין לרכוש את חברה הוא עשוי להירתע ולא לרכוש אותה כיוון שהחלפת ההנהלה תהיה יקרה מאוד עקב מצנחי הזהב.
חברי בית הנבחרים האמריקאי התבטאו כי "מדובר בדפוס שיצא מכלל שליטה", ולאחר מאבקים שניהלו קבוצות של בעלי מניות נגד החברות בהן השקיעו, אושרה בחודש אפריל 2007 ברוב גדול הצעת חוק הקובעת כי יש לערוך הצבעה בין בעלי המניות של החברה בכל מקרה שהיא מעניקה מצנח זהב במקביל לניהול משא ומתן למכירת החברה או רכישתה.
ז'יל רוזנהק
אמיר בן דוד
Street medic
Street medics
סימיון בוגיץ'
סימיון בוגיץ' (ברומנית: Simion Bughici; 14 בדצמבר 1914 יאשי - 1 בפברואר 1997 בוקרשט) היה פעיל קומוניסטי ודיפלומט רומני, יהודי במוצאו,
היה שר החוץ של רומניה בין השנים 1952 - 1955, ב-1957-1955 כיהן כאחד מסגני ראש הממשלה, בשנת 1969 למספר חדשים - שר תעשיית המזון. בשנים 1948–1974 היה חבר משנה בוועד המרכזי של המפלגת הפועלים הרומנית, אחר כך המפלגה הקומוניסטית הרומנית.ב-1979-1975 היה חבר בוועדה המרכזית לבקורת של המפלגה הקומוניסטית ברומנית.
קורות חיים.