קבוצות חד-תאיים של זואופלנקטון חשובות מבחינה אקולוגית כוללות את החוריריות הקרנוניות (Radiolaria) וה () (האחרונים הם לעיתים קרובות מיקסוטרופיים). זואופלנקטון רב-תאיים חשובים כוללים בעלי חיים ממערכת הצורבים, כדוגמת מדוזות ושלפוחן מצוי, סרטנאים, דוגמת שטרגליים וקרילאים, תולעי חץ (Chaetognatha), רכיכות, דוגמת הפטרופודים (Pteropoda) ומיתרנים, דוגמת בעלי החיים ממשפחת ה-Salpidae ודגים צעירים. מגוון פילוגנטי נרחב זה כולל גם מגוון נרחב של צורות תזונה: סינון מזון, טריפה וסימביוזה עם פיטופלנקטון אוטוטרופי, כמו שמתרחש באלמוגים. זואופלנקטון ניזון מבקטריופלנקטון, פיטופלנקטון, וזואופלנקטון אחרים (לעיתים תוך כדי קניבליזם), שלג ימי (חלקיקים של חומר אורגני הצונחים משכבות המים העליונות למטה. מקורם באורגניזמים מתים והפרשות של אורגניזמים חיים) ואפילו אורגניזמים נקטוניים. עקב כך ניתן למצוא זואופלנקטון בעיקר קרוב לפני המים באזורים בהם מקורות המזון (פיטופלנקטון או זואופלנקטון אחר) מצויים בשפע.
כמו כל המינים האחרים, כך גם הזואופלנקטון מוגבל לאזור גאוגרפי. עם זאת, מינים של זואופלנקטון אינם מפוזרים בצורה אחידה או אקראית בתוך אזור באוקיינוס. במקום זאת "צברים" של מינים של זואופלנקטון (וזה נכון גם לגבי פיטופלנקטון) קיימים בכל רחבי האוקיינוס. אף שמעל לשכבה המזופלגאית (בין 200 מטרים ל-2,000 מטרים מתחת לפני המים) אין כמעט מחסומים פיזיים, מוגבלים מינים מסוימים של זואופלנקטון בהתאם לרמת המליחות ומפל הטמפרטורות, בעוד שמינים אחרים יכולים לעמוד בטווח רחב של מליחות וטמפרטורות. הפיזור של הזואופלנקטון מושפע מגורמים ביולוגיים, כמו גם גורמים פיזיים אחרים. גורמים ביולוגים כוללים: רבייה, טריפה, ריכוז של פיטופלנקטון, ונדידה אנכית. הגורם הפיזי המשפיע בצורה הרבה ביותר על תפוצת הזואופלנקטון הוא תנועת עמוד המים (עליית מי העומק ושקיעה של מי שטח לאורך החוף ובאוקיינוס הפתוח). שמשפיע על זמינות הנוטריאנטים ועקב כך על ייצור הפיטופלנקטון.
מיני הזואופלנקטון מהווים שלב חשוב בשרשרת המזון בכך שהם ניזונים מהפיטופלנקטון ומשמשים מקור מזון לצרכנים ברמת הזנה גבוהה יותר (כולל דגים) וכאמצעי הובלה לאריזת החומר האורגני במשאבה הביולוגית. מכיוון שהם בדרך כלל קטנים, יכולים מיני הזואופלנקטון להגיב במהירות לגידול בשפע הפיטופלנקטון, לדוגמה, בתקופת הפריחה באביב.
זואופלנקטון יכול גם לשמש כמאגר טבעי למחלות זיהומיות. נתגלה כי זואופלנקטון של סרטנאים מארח את החיידק "Vibrio cholerae", הגורם למחלת הכולרה, בכך שהוא מאפשר לחיידקי הכולרה להיצמד לשלד החיצוני הכיטיני שלהם. יחסים סימביוטיים אלו משפרים את היכולת של החיידקים לשרוד בסביבה הימית, כיוון שהשלד החיצוני מספק להם פחמן וחנקן.
מקוניום
זיזף חוטמני סוסיר
זיזף חוטמני סוסיר (שם מדעי: Leptonycteris) הוא סוג של עטלפים החיים במדבריות ויערות דלילים באמריקה ומאביקים פרחי קקטוסים כמו קקטוס סגווארו ("Carnegiea gigantea") והקקטוס "Stenocereus thurberi", אותם הם מאביקים בלילות בנדידותיהם הליליות במדבר. ביום הם נוהגים לנוח במערות.
מינים.
בסוג שלושה מינים:
זיזף ארך-לשון מקסיקני
זיזף ארך-לשון מקסיקני (שם מדעי: Choeronycteris mexicana) הוא מין של עטלף ממשפחת הזיזפיים שיחד עם בני הסוג זיזף ארך-חוטם הוא מעטלפי החרקים היחידים שניזונים מאבקת פרחים וכן מאביקי הקקטוס הענקי סאגווארו. הוא המין היחיד בסוגו.
לעטלפים אלה לשון ארוכה שלא כרגיל, כדי להיכנס דרך פרחי הקקטוסים, בהם הם משתמשים כדי "לתדלק" במהלך מעופיהם הליליים במדבריות הקשים והאכזריים של אמריקה. כמו כן הם נמצאים ביערות לחים באמריקה הלטינית.
הם נמצאים בארצות הברית (בקליפורניה, ניו מקסיקו ואריזונה), מקסיקו, הונדורס, גואטמלה, אל סלוודור וגבול תפוצתו הדרומי הוא בוונצואלה שבאמריקה הדרומית.
התקופה ההרודיאנית
ג'רמי קורבין
ג'רמי ברנרד קורבין (באנגלית: Jeremy Bernard Corbyn; נולד ב-26 במאי 1949) הוא פוליטיקאי בריטי, מנהיגה לשעבר של מפלגת הלייבור וראש האופוזיציה בפרלמנט הבריטי. מכהן כנציג מחוז צפון איזלינגטון בפרלמנט מאז 1983. בעמדותיו הוא מייצג את האגף השמאלי ביותר במפלגת הלייבור. אף על פי שקורבין ניצב מול אתגרים רבים להנהגתו והאשמות בקיצוניות-יתר, הוא הצליח להוביל את הלייבור בבחירות 2017 להישג ניכר בניגוד לציפיות המוקדמות, כשמפלגתו הגדילה את כוחה מ-232 מושבים ל-262 מושבים, ובהפרש של פחות מ-800,000 קולות מן המפלגה השמרנית. לאחר שבבחירות 2019 נחלה מפלגתו מפלה וירדה ל-203 מושבים בלבד, הודיע כי לא יוביל את המפלגה בבחירות הבאות. באפריל 2020 נבחר במקומו לתפקיד קיר סטארמר.
ביוגרפיה.
קורבין נולד בצ'יפנהאם שבמחוז וילטשייר באנגליה, הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוריו, דייוויד ונעמי, נפגשו כשהשתתפו בעצרת תמיכה בצד הרפובליקני במלחמת האזרחים בספרד ולאחר מכן היו פעילים בתנועות שלום. בגיל שבע עבר עם משפחתו לאחוזה בניופורט שבמחוז שרופשייר. בתיכון היה פעיל בתנועת הסוציאליסטים הצעירים ובמפלגת הלייבור והשתתף בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם. את לימודיו סיים ב-1967 עם ציונים נמוכים שלא אפשרו לו קבלה לאוניברסיטה. הוא התנדב לתוכנית שירות בחו"ל (VSO) והצטרף למשלחת סיוע הומניטרי בג'מייקה, הוא שימש מורה בפאתי קינגסטון במשך כשלוש שנים. בשובו לבריטניה חזר להתגורר בבית הוריו, עבד בחווה מקומית ובחר באורח חיים צמחוני. הוא ניסה לפתח קריירה כעיתונאי ושימש כתב בעיתון מקומי בניופורט. ב-1973 עבר ללונדון והחל להיות פעיל באיגודים מקצועיים ובמפלגת הלייבור. ב-1974 נבחר למועצת הרובע הארינגיי שבלונדון. הוא חבר לחבר הפרלמנט ולשר טוני בן מהאגף השמאלי של הלייבור, ולאחר מפלת המפלגה בבחירות הכלליות ב-1979 השתתף בפעילויות נגד מדיניותה של מרגרט תאצ'ר. ב-1983 נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז צפון איזלינגטון שבלונדון. הוא כיהן כחבר ועדת הרווחה בשנים 1992 עד 1997 וכחבר ועדת המשפטים בשנים 2011 עד 2015.
בספטמבר 2015 נבחר לראשות מפלגת הלייבור, כשזכה ב-59.5% מקולות המצביעים. בעקבות משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי שנערך ביוני 2016, ובו החליטו אזרחי בריטניה לפרוש מהאיחוד האירופי, ספג קורבין ביקורת מצד חברי מפלגתו, בכך שתמיכתו הפושרת להישארות באיחוד האירופי נתפסה כאחראית להצבעתם של מצביעי לייבור רבים בעד עזיבת האיחוד. 20 מחברי קבינט הצללים שמינה פרשו ממנו תוך מספר ימים, ובהצבעת אי-אמון שנערכה בקרב חברי הפרלמנט מהמפלגה נחל קורבין מפלה כש-172 חברים הצביעו בעד הצעת אי האמון ו-40 חברים התנגדו לה. בבחירות לראשות המפלגה, שנערכו עקב הצבעת אי האמון ניצח קורבין את המועמד השני אוון סמית' בפער של 34 אחוזים. ביוני 2017 הוביל את מפלגתו בבחירות הכלליות, שבהן הגדילה את כוחה מ-232 מושבים ל-262 מושבים. בבחירות 2019 נחלה מפלגת הלייבור תבוסה והשיגה 203 מושבים בלבד. בעקבות המפלה הודיע כי לא יוביל את המפלגה בבחירות עתידיות.
עמדותיו.
לאורך שנות פעילותו, קורבין הוא הסמן השמאלי במפלגת הלייבור. הוא הציג עמדות עצמאיות בניגוד לקו המפלגה, יותר מכל חבר לייבור אחר בפרלמנט, בעיקר נגד מדיניות הניו-לייבור המתונה שהוביל מנהיג המפלגה וראש הממשלה טוני בלייר. כך, בין 1997 לאמצע 2015 הצביע 553 פעמים נגד עמדת המפלגה בנושאים שונים אותם הובילה ממשלת בלייר. בין השאר הצביע נגד השתתפות במלחמת עיראק, נגד הגדלת דמי החינוך ונגד החוק להנפקת תעודות זהות.
בתחום הכלכלי מציג קורבין עמדות סוציאליסטיות ומזוהה עם האיגודים המקצועיים. הוא קרא להלאמה מחודשת של חברות הרכבות ושל חברות האנרגיה במדינה. לאחר מותו של הוגו צ'אבז שיבח קורבין את צ'אבז ואת פועלו. בתחום החינוך הוא הציע להקים רשת חינוך לאומית, הגדלת התמיכה בחינוך והקניית מיומנויות לבוגרים, וזאת באמצעות העלאת מס החברות ב-2%.
בנושא צפון אירלנד, תומך קורבין בסיום השלטון הבריטי באזור. הוא תמך במאבקם של שישיית ברמינגהאם ורביעיית גילפורד, קבוצות של חברי ה-IRA שהורשעו בפעולות טרור וזוכו לאחר מאבק ממושך. כמו כן הזמין לפרלמנט את מנהיג השין פיין ג'רי אדמס, בשנת 1984, עשור לפני הכרזת הפסקת האש של ה-IRA במאבק המזוין נגד בריטניה.
בסוגיית הביטחון הלאומי תומך קורבין ביציאת בריטניה מארגון נאט"ו ובביטול מערך החימוש הגרעיני, אך עמדות אלו לא הופיעו במצע המפלגה. הוא מכהן כיו"ר קואליציית עצירת המלחמה (Stop the War Coalition) הפועלת למען פירוק בריטניה והעולם מנשק גרעיני והתנגדה למלחמת עיראק ולמלחמת אפגניסטן. הוא חבר פעיל באמנסטי אינטרנשיונל. ב-1984 היה אחד משמונה חברי הפרלמנט שנעצרו במהלך הפגנה נגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה מול שגרירות דרום אפריקה בלונדון. שנה וחצי אחרי פיגועי 11 בספטמבר פרסם קורבין מאמר ובו טען שהפיגועים הם מניפולציה של המערב שנועדה לאפשר לג'ורג' ווקר בוש ולטוני בלייר לפתוח במלחמה נגד הטליבאן באפגניסטן ולפעול להחלפת השלטון במדינה.
אחרי פיגועי נובמבר 2015 בפריז הביע קורבין את התנגדותו להפצצות בסוריה נגד ארגון המדינה האסלאמית וקרא להביא לסיום מלחמת האזרחים בסוריה בהסדר מדיני.
יחסו לישראל ודעות אנטישמיות.