עלילה.
בשנת 1941, לודמילה פבליצ'נקו היא סטודנטית שזה עתה עברה את בחינות הכניסה לאוניברסיטה יוקרתית; כדי לחגוג, היא הולכת למטווח ירי עם חברותיה כולל חברתה לכיתה בשם מאשה. בסבב אירועים, תוצאות הירי הכמעט מושלמות שלה בטווח גורמות בסופו של דבר לכך שהצבא האדום יוצר איתה קשר כדי להכניסה לתוכנית לפיתוח חדות הירי. רופא יהודי בשם בוריס מנסה לחזר אחריה, אך היא דוחה אותו ועוזבת להילחם בחזית המזרחית לאחר הפלישה הגרמנית.
בסופו של דבר לודמילה שותפה עם צלף ותיק חבוט בשם מקארוב, בו היא מתאהבת. עם זאת, הוא לא מחזיר לכיבושיה ומסביר שאיבד את משפחתו כאשר פלשו הגרמנים. היא גם מתאחדת עם מאשה, שהיא כעת אחות ומנהלת רומן עם טייס צעיר. תוך כדי הגנת העיר אודסה, היא נפצעת ומקארוב גורר אותה למקום מבטחים לבית חולים מקומי, שם התנדב בוריס כרופא צבאי. לאחר שמתעוררת, לודמילה מצליחה לגרום לבוריס לחתום על ניירותיה כדי שתוכל לחזור לקווי החזית, אך מגלה שמקארוב מת בקרב והסובייטים נסוגים לסבסטופול.
לאחר חזרתה לחזית, לודמילה משויכת לצלף בשם לאוניד. היא מתחילה לפצוע חיילי אויב כדי לצפות בהם סובלים, לאימת שותפה החדש. למרות התחלה גסה במערכת היחסים, השניים מפתחים בסופו של דבר רומן קרוב. מאשה, שנשלחת כאחות בקו החזית, מזמינה אותם לחתונתה, אך אז חושפת את מות ארוסה. התפתחות זו מובילה את לודמילה לספר ללאוניד באופן פרטי שהיא רוצה בן.
כשהוא בסיור בשדה, לאוניד דורך על מוקש שמפעיל נור, שמאותת על ירי ארטילרי לעמדתם. לודמילה מתעוררת שוב בבית חולים שדה, שם בוריס מספר לה שלאוניד מת במארב. אף על פי שהיא פצועה ומותשת, היא מקבלת הוראה להרוג צלף בכיר מכוחות האויב לצורך התעמולה הסובייטית. הדו-קרב אורך כל היום וכאשר נמאס לה להמתין, לודמילה יוצאת מהכיסוי וחושפת את עצמה לחלוטין. היא נורה, אך מצליחה להצביע על מיקום צלף האויב ולהרוג אותו. כשסבסטופול מפונה במצור, בוריס נושא את לודמילה ההרוסה והסובלת מטראומה לצוללת שמפנה את העיר. בעוד שאזרחים נבהלים מנסים לעלות, לודמילה מבינה כי בוריס מסר לה את המסמכים שלו כדי שהיא תוכל לעזוב את העיר. קריינות מגלה שבוריס, מאשה ואינספור אזרחים וחיילים מתו כשהגנו על העיר מפני הגרמנים.
הרישום הצבאי של לודמילה הופך אותה לכלי תעמולה חיוני עבור הסובייטים, ששולחים אותה למסע ברחבי העולם לאסוף כספים למאבק בפאשיזם. מעודדת מפגישה עם הגברת הראשונה של ארצות הברית, אלינור רוזוולט, לודמילה מנסה לחבק את נשיותה על ידי לבישת חצאית במהלך נאום בניו יורק. אף על פי ששרת התעמולה הסובייטית בסיור איתה מכריחה אותה לחזור למדי הצבא האדום, היא עושה רושם חיוני על הקהל הגברי ברובו, ושואלת, "אתם לא חושבים, רבותיי, שהסתתרתם מאחורי גבי יותר מדי זמן? " לאחר הצלחת נאומה של לודמילה, פונה אליה זמר הפולק האמריקאי וודי גאת'רי, שכותב בסופו של דבר שיר המבוסס על מעלליה.
הגברת רוזוולט מבקרת בהמשך את לודמילה לאחר המלחמה במוסקבה, במהלך טיול בשנת 1957. השניים משתתפות באופרה יחד עם בנה של לודמילה, שמשתמע גם שהוא של לאוניד.
הפקה.
הצילומים החלו בשנת 2012 לאחר שנבדק חומר הארכיון הראשון שהוקדש לפבליצ'נקו. סרגיי מוקריצקי, הידוע יותר כצלם קולנוע, שימש כבמאי; לאחר הגעתו, העלילה שונתה כדי להתאים יותר לחיים של פבליצ'נקו. במהלך ההפקה היה חשש מהפסקת ההפקה בשל המתח הפוליטי ההולך וגובר בין רוסיה לאוקראינה. עם זאת, הסרט יצא לאור בהצלחה בשתי המדינות באותו יום, בשפה של כל מדינה.
הכנסות.
הסרט גרף 435,468,256 רובלים (8,702,274 מיליון דולרים) בקופות בתי הקולנוע ברוסיה, זאת לעומת תקציב של 124 מיליון רובל והוכתר להצלחה מסחרית.
אלי פלאי
אליהו (אלי) פלאי (נולד ב-23 בדצמבר 1964) הוא איש עסקים חרדי ישראלי, המו"ל של העיתון "משפחה" והבעלים של קבוצת התקשורת "משפחה" והמייסד של "המכון החרדי למחקרי מדיניות" בירושלים.
ביוגרפיה.
פלאי, יליד ירושלים, הוא בוגר ישיבת חברון ובעל תואר ראשון במדעי הרוח בתלמוד ובהיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1990 רכש יהודה פלאי, אביו של פלאי, את הבעלות על עיתון "משפחה" הפונה למגזר החרדי ומינה אותו למנכ"ל העיתון. בשנת 2014 החליף יהודה נחשוני את פלאי בתפקיד מנכ"ל העיתון, ופלאי נותר יו"ר פעיל והבעלים של קבוצת התקשורת "משפחה".
"משפחה" מוציאה לאור מגזינים שבועיים והוא השבועון החרדי הנפוץ ביותר בישראל. לפי סקר TGI מספטמבר 2016 שיעור החשיפה של "משפחה" הוא 24.1%. ירחון "טעימות" שיוצא אף הוא על ידי משפחה, זוכה על פי סקר זה ל-6.7% חשיפה. היקף הפעילות של החברה עמד ב-2015 על כ-50 מיליון שקל בשנה. השבועון מתפרסם בעברית והחל משנת 2004 קיימת גם גרסה באנגלית והוא מופץ בישראל ומחוצה לה. ב-2017 החל לפרסם בדרום אמריקה גם עיתון בספרדית, אבל הפרויקט נסגר בשל אי רווחיותו.
בשנת 2014 ייסד פלאי את "קרן משפחת פלאי" ע"ש אביו הרב יהודה פלאי. הקרן עוסקת בתמיכה וקידום מרכזי תורה ויוזמות חברתיות בחברה החרדית. הקרן שותפה להקמת "המכון החרדי למחקרי מדיניות", מכון מחקר של החברה החרדית. המכון פועל לקדם שיח שיטתי ומקצועי בתחומי המדיניות החברתית, בסוגיות הנוגעות לחברה החרדית. מאז הקמתו גייס המכון אנשי אקדמיה לצד אנשי שטח מהקהילה החרדית, והוא עוסק בדיסציפלינות שונות. פלאי עומד בראש המכון יחד עם חבר נאמנים הכולל אנשי עסקים ואנשי מקצוע רבים מישראל ומחו"ל ביניהם שלמה דוברת, נועם לאוטמן, אמי פלמור ועוד. המכון ממומן בעיקר על ידי קרן משפחת פלאי ובסיוע שותפים פילנתרופיים שונים.
פלאי היה בין המקימים של תלמוד תורה בנווה יעקב עם לימודי ליבה מלאים והממ"ח הראשון (ממלכתי חרדי), שבו למד בנו. בשנת 2015 ייסד פלאי את קואליציית "שבת שוויון" שמטרתה הייתה להביא לסגירת קניונים ומרכולים בשבת. במשך כשנה וחצי היה פלאי חבר הוועד המנהל של ארגון "מעוז" .
פלאי מתגורר בשכונת רמות בירושלים, נשוי ולו שישה ילדים. הוא אחיו של המלחין החרדי הלל פלאי.
אליעזר גרייבסקי
אליעזר זלמן גרייבסקי (בכתיב יידי: גראיעווסקי; ד' אדר תר"ג (1843) - 1899) היה נוסע ועיתונאי.
ביוגרפיה.
גרייבסקי נולד בשנת 1843 למרדכי יוסף בן שמואל דוד גרייבסקי והנדה ביילה תחייה לבית גארדאן וגדל בוילקובישק, בה למד בביתו בעצמו וממורים פרטיים. הוא העיד על עצמו שבגיל 6 "הייתי בקי בהתנ"ך בע"פ" ולאחר מכן למד תלמוד. בגיל 17 התחתן עם דינה תחיה כהנא ועבר לגור אצל חותנו בקלצק. בשנת 1864 הוסמך לרב על ידי הרב שמואל אביגדור תוספאה, הרב אליהו באברויסק והרב חיים זלמן סטופלי. בעקבות מחלוקת על הרב יהושע רבינוביץ הוא עבר איתו לניאסוויז' ולאחר מכן קיבל הצעה לכהן כרב בארשע, אך כדי להימנע ממחלוקת הוא עבר לעסוק במסחר, בה לפי עדותו לא ראה ברכה. הוא שהה במשך כשבעה חודשים בווינה לרגל עסקיו, מסוף 1872, ובמאי 1873 נסע לטרייסט, ממנה הפליג למצרים ולארץ ישראל, בה שהה במשך כתשעה שבועות. בשנת 1876 הוא נענה למודעה של קרן השר משה מונטיפיורי שחפשה נציג בארץ ישראל. הוא הגיע ללונדון באלול תרל"ו, אך המינוי התעכב ובסופו של דבר נמסר לאחר ובינתיים גרייבסקי נקשר לרב נתן מרקוס אדלר ולסגנו הדיין דובער שפייערס ויחד עם הדיין פרסם את הספר "גנזי כנסת ישראל" והגדה עם תרגום לאנגלית. הוא נסע ברחבי אנגליה למכור את הספר ועבר לעבוד במסחר, בה שוב לא ראה ברכה. בעקבות המסע הוא כתב מאמר ביקורת על יהדות אנגליה שאינה מקפידה על שמירת המצוות, והדבר עורר עליו ביקורת רבה.
בשנת 1878 הוא פרסם בהמשכים בעברי אנכי את תיאור המסע שלו למצרים ולארץ ישראל בשנת 1873. במאמר זה הוא ביקר את תושבי ירושלים על שהם נסמכים על החלוקה ובין השאר המליץ לתושבי ירושלים היהודים להתיישב בפורט סעיד ולהתפרנס ברווח ממסחר, במקום לחיות מנדבות בירושלים.
בשנת 1887 הוציא לאור את הספר "גינת אגוז". לאחר מכן נסע לארץ ישראל, בה הוציא מחדש קונטרס מהספר על הלכות קדיש.
איירבוס בלוגה XL
איירבוס בלוגה XL הוא מטוס תובלה רחב גוף המבוסס על מטוס A330-200 שנועד להחליף את איירבוס בלוגה. לדגם XL סיומת גוף הדומה בחלקה לדגם הקודם. פיתוח, בניה ותפעול מבוצע על ידי חברת איירבוס להובלת חלקי מטוסים גדולים מדי.
הפרויקט הושק בנובמבר 2014 ומתוכנן שיהיה בעל קיבולת גבוהה יותר ב-30% מהדגם הקיים. ה-XL מסוגל לספק שתי קונסולות כנף A350 XWB במקום אחת. סיום עבודות העיצוב הוכרז ב-16 בנובמבר 2015. ההרכבה הסופית החלה בשנת 2017.
הטיסה הראשונה (טיסת מבחן) שהמטוס ביצע הייתה ב-19 ביולי 2018, בידי הטייס כריסטוף קל, טייס המשנה ברנרדו סאייס-בניטו הרננדז ומהנדסת הטיסה ג'ין מישל פן. המטוס המריא בשעה 14:21 שעון מקומי ונחת בהצלחה בשדה התעופה בטולוז, בלגנאק, צרפת, הטיסה נמשכה 4 שעות ו-11 דקות.
ב-9 בינואר 2020 נכנס לשירות פעיל כאשר ביצע המטוס את הטיסה המבצעית הראשונה.
אבודים בעוץ
אבודים בעוץ (באנגלית: Lost in Oz) היא סדרת הנפשה אמריקאית לכל המשפחה מסוגת פנטזיה והרפתקאות, המבוססת על הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום. הסדרה הופקה על ידי אולפני אמזון עבור פריים וידאו, שירות וידאו על פי דרישה שפותח על ידי אמזון.
העונה הראשונה של הסדרה הופצה לראשונה בארצות הברית בפריים וידאו ב-4 באוגוסט 2017, כאשר הפרק הראשון של הסדרה, אשר משמש כפיילוט שלה, הופץ לראשונה ב-26 ביוני 2015. העונה השנייה של הסדרה הופצה ב-8 ביוני 2018. בישראל הסדרה שודרה כעונה אחת בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל מה-11 בנובמבר 2019 עד ה-16 בדצמבר באותה שנה.
לסדרה הופקו שתי עונות בעלות 26 פרקים באורך 24 דקות.