קריירת מועדונים.
מיירלש התחיל את הקריירה שלו בבואבישטה מהליגה השנייה בפורטוגל. בשנת 2004 עבר לפורטו עמה זכה ב-4 אליפויות, 4 גביעים ו-3 גביע סופרקאפ. בעונת הבקיע את שערו הראשון באירופה בתיקו 1-1 עם צ'לסי. בעקבות יכולתו המרשימה צ'לסי וליברפול התעניינו בשחקן. ב-29 באוגוסט 2010, עבר מיירלש לליברפול תמורת 11.5 מיליון פאונד ויום למחרת הוצג באצטדיון אנפילד עם הספרה 4 על הגב. ב-12 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 0-0 עם ברמינגהאם סיטי. ב-16 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית בניצחון 1-4 על סטיאווה בוקרשט.
ב -31 באוגוסט 2011, מיירלש חתם בצ'לסי על חוזה לארבע שנים עבור סכום שהוערך ב-12 מיליון פאונד. ואף זכה במדי צ'לסי בליגת האלופות ובגביע ה-FA.
ב -3 בספטמבר 2012, חתם בפנרבחצ'ה הטורקית תמורת 8 מיליון יורו.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו היה מיירלש חלק מנבחרת פורטוגל עד גיל 21. בשנת 2006 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ביורו 2008 הבקיע את שערו הראשון במדי הנבחרת נגד ובהמשך המשחק פפה הבקיע שער נוסף והמשחק נגמר ב-0:2.
שער חשוב נוסף של מיירלש הוא במשחק הפלייאוף נגד על העלייה למונדיאל 2010. במונדיאל 2010 עצמו הבקיע את השער הראשון בניצחון פורטוגל 0-7 על ב-21 ביוני 2010.
עם תחילת קמפיין מוקדמות יורו 2012 הבקיע מיירלש 2 שערים אחד בתיקו 4-4 עם ואחד בניצחון 1-3 נגד .
טמבוב
טַמְבּוֹב (ברוסית: Тамбов) היא עיר ברוסיה, בירת מחוז טמבוב. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2008 התגוררו בעיר כ-278,000 תושבים.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-17 באפריל 1636 כהיאחזות רוסית באזור הספר שבו התגוררו בעיקר נוודי הערבה, טטרים של קרים ואחרים. בהתחלה היישוב נשא אופי צבאי ושוכן בו חיל מצב חזק שמנה כ-1,000 חיילים וביצורים חזקים. חיל המצב החזק השליט סדר באזור ואפשר התפתחות והתיישבות כפרית בסביבתו. בסוף המאה ה-17 שימשה העיר בסיס קדמי לכוחותיו של פיוטר הגדול בעת מסע אזוב.
במאה ה-18 הביצורים חוזקו ותוקנו, אך בהמשך הצורך הצבאי בהם נעלם עם התפשטות האימפריה הרוסית לכיוון דרום מזרח. המצב הביטחוני הרגוע איפשר לאיכרי טמבוב להשקיע זמנם בפיתוח חקלאי ובמאה ה-19 היה האזור לאחד הפוריים ברוסיה. חלק ניכר מהתוצרת היה מיועד ליצוא לחו"ל ואילו החלק האחר נמכר בירידים ססגוניים. האזור המשיך לשגשג ובראשית המאה ה-20 הוקמו בו מפעילים בהתאם להתפתחות התעשייה ברוסיה.
בעת מלחמת האזרחים ברוסיה עבר האזור לשליטה סובייטית וכוחותיהם דיכאו התקוממויות אחדות שפרצו בו. בעת מלחמת העולם השנייה שימש האזור לשיכון פצועים ופותחה בו תעשייה צבאית ענפה.
לאחר התמוטטות ברית המועצות העיר והמחוז כולו ניזוקו קשה מאבטלה גבוהה ומיתון כלכלי עמוק. בתחילת המאה ה-21 באזור הורגשה יציאה מהמשבר וחידוש פעילות של מפעלי התעשייה, אך מצב התעסוקה עדיין לא שב לימי הזוהר מהעבר.
גאוגרפיה ואקלים.
העיר שוכנת על גדות נהר צנה, אשר מהווה חלק מאגן הניקוז של נהר אוקה במרחק של כ-480 ק"מ ממוסקבה.
האקלים הוא יבשתי טיפוסי עם חורפים קרים המגיעים בחודש ינואר, הקר ביותר בשנה, לטמפרטורה ממוצעת של מינוס 9 מעלות ובקיץ בחודש יולי, החם ביותר בשנה, לטמפרטורה ממוצעת של 20 מעלות. כמות המשקעים הממוצעת נעה בין 350 ל-700 מ"מ בשנה, כמחציתם בעונות החמות של השנה.
ערים תאומות.
לטמבוב שלוש ערים תאומות:
סדרת מבצעי בוסתן
מצור סבסטופול (1942 - 1941)
מצור סבסטופול (1941 - 1942)
המצור על סבסטופול (1941–1942)
מצור סבסטופול במלחמת העולם השנייה הוא המצור הגדול השני שעבר על עיר זו, כשהמצור הקודם היה בעת מלחמת קרים. המצור היה חלק מהקרב הראשון על חצי האי קרים במלחמה זו.
רקע.
סבסטופול שוכנת בחצי האי קרים והיא עיר נמל חשובה מאוד מבחינה אסטרטגית בים השחור ומשמשת כבסיס הבית העיקרי של צי הים השחור. קרבתו של חצי האי קרים לשדות הנפט הרומניים בפלוישט כמו גם האיום שיצר צי הים השחור על התעבורה הימית של כוחות הציר בחזית הדרומית של ברית המועצות, גרמו להיטלר ולפיקוד הצבאי הגרמני להורות על כיבוש חצי האי.
המצור.
סבסטופול הייתה מבוצרת היטב עם מלאי מזון ותחמושת גדולים. הגרמנים לא הצליחו לכבוש את העיר בהסתערות הראשונה, ולכן החל מצור ארוך על העיר, שנמשך מ-12 בספטמבר 1941 עד 9 ביולי 1942. בסופו של דבר, הצליחו הנאצים לכבוש את העיר, אחרי קרבות קשים.
בנובמבר 1941 יצאה מנמל העיר ספינת ארמניה ועל סיפונה אלפי פצועים ופליטים. תוך זמן קצר הספינה הותקפה על ידי לופטוופה והוטבעה.
כתוצאה מעמידת הגבורה של המגינים הסובייטיים, והתמשכות הלחימה סביב סבסטופול, לא ניתן היה לשחרר את הארמייה ה-11 של הוורמאכט, שפעלה בחצי האי קרים, להשתתף בשלב הראשון של מבצע מקרה כחול (המתקפה הגרמנית בדרום ברית המועצות, שהחלה ב-28 ביוני 1942), והיא נשלחה בסופו של דבר צפונה, לסייע במצור על לנינגרד.
מיזי ברסקי
מצור סבסטופול (1942-1941)
עזאזל (ספר)
עזאזל (ברוסית: Азазель) הוא הספר הראשון בסדרת הספרים הבלשית "תיבת פנדורין" פרי עטו של הסופר הרוסי-גאורגי בוריס אקונין. הספר פורסם לראשונה ב-1998 במוסקבה. תרגומו של יגאל ליברנט לעברית יצא לאור ב-2004, במקביל להפצתם של סרטים המבוססים על הספרים.
עלילת הספר.
הספר נפתח ב-13 במאי 1876 ומתמקד בפתיח באחד מהסטודנטים הצעירים של אוניברסיטת מוסקבה, בגן אלכסנדר שבמוסקבה, המתאבד בירייה לעיני עוברי האורח. אראסט פנדורין הוא פקיד רישום זוטר במחלקת הבילוש של משטרת מוסקבה, שמחליט לחקור את ההתאבדות המוזרה של הסטודנט. הסטודנט הוריש את כל רכושו לגברת עשירה מאנגליה בשם ליידי אסתר, המנהלת ומממנת בית יתומים. פנדורין נפגש עם הליידי אך מתבייש בחשדו כאשר הוא משוחח איתה - היא פועלת ומקדישה את כל מרצה למען היתומים. פנדורין עוקב אחרי סטודנט חשוד, חברו של המתאבד, ומגיע לגברת אמיליה. מדברי הסטודנט מבין פנדורין שאמיליה היא ששכנעה את הסטודנט וחברו המנוח להוריש את רכושם לרשת בתי היתומים של הליידי אסתר.
הסטודנט נרצח ופנדורין ניצל במזל. מתברר שרצח הסטודנטים קשור לכנופיה בשם עזאזל. פנדורין מקודם בדרגה ונוסע לבריטניה כדי לחקור את העניין לעומק. הוא נחטף, נבגד וכמעט נרצח שוב ומגיע למידע החושף חברים ברשת עזאזל. הוא חוזר לרוסיה, משיג את המידע שנית ומגלה שקיים קשר למנהל רשת בתי היתומים. הוא מדווח למפקדו והלה נוסע מיד עם פנדורין לאסור את המנהל, אך אז מתגלה שגם המפקד חבר ברשת "עזאזל". פנדורין מצליח להינצל בעור שיניו, אך מפקדו ומנהל הרשת מתים. פנדורין משוחח עם הליידי אסתר ומבין שבעצם היא זו שעומדת מאחורי הכנופיה כולה, שמורכבת מהיתומים שהיא מגדלת ונותרים נאמנים לה בבגרותם. הליידי אסתר מנסה לברוח ופנדורין רודף אחריה. היא כולאת אותו בחדר יחד איתה, ומאיימת לפוצץ את שניהם כדי להגן על יתומיה. פנדורין מתחנן על חייו ומשוחרר, לאחר הבטחה שלא ירדוף את היתומים. הוא רץ החוצה וממתין לפיצוץ, שמתרחש באיחור קל.
פנדורין מועלה שוב בכמה דרגות ונישא לאהובתו, בתו של בכיר רוסי. מיד בסיום החתונה מתקבל מכתב משליח מיוחד. פנדורין חותם והשליח ממהר לברוח החוצה תוך ספירה לאחור "עשר, תשע, שמונה..." שמעוררת את חשדו של פנדורין, והוא יוצא לרדוף אחריו. שניות ספורות לאחר צאתו, נשמע פיצוץ עז מהבניין ממנו יצא פנדורין. האנשים ששהו שם, ביניהם אשתו ואביה, מתו בפיצוץ. בסוף הספר הולך פנדורין גלמוד ושערותיו הלבינו, על אף שהוא בן עשרים.
עיבוד טלוויזיוני.
בשנת 2002 הערוץ הראשון ברוסיה הפיק מיני-סדרת טלוויזיה בשם "עזאזל" המבוססת על הספר בבימויו של אלכסנדר אדבשיאן ובכיכובם של איליה נוסקוב כאראסט פנדורין, סרגיי בזרוקוב כאיוואן ברילינג, מרינה אלכסנדרובה כיליזבטה פון אוורט-קולוצולצבה ואולג באסילשווילי כגנרל מיזינוב.
בשנת 2020 החלה הפקת עיבוד מחודש לספר באותו שם בהפקת Kinopoisk HD: הבלש המפורסם אראסט פנדורין יוצא להרפתקאות בתפאורה חדשה: הוא ינהל את חקירותיו לא ב, אלא בגרסה אלטרנטיבית מודרנית של רוסיה, שבה עדיין שולטת שושלת רומנוב.
כרמל (רובע)
כרמל, או הכרמל, הוא המאוכלס ביותר מבין רבעיה של חיפה, עם כ-45,220 תושבים בשנת 2008, המהווים כ-17% מכלל תושבי העיר. שכונות הרובע בנויות לאורך חלקו הצפוני של רכס הכרמל ועל שלוחות שלו מערבה, משני עברי ציר התנועה של שדרות מוריה – הנשיא – טשרניחובסקי, כשהן מוקפות בוואדיות ומאוכלסות בחתך חברתי-כלכלי בינוני עד גבוה. לפי הגבולות המוניציפליים, סך שטח רובע הכרמל הוא כ-7.86 קמ"ר (כ-12% מכלל שטח השיפוט החיפאי).
סקירה.
הכרמל היה מאוכלס עוד טרם תחילת העליות הציוניות לארץ ישראל. בין המתחמים הבנויים בו היו בתי הפרוור הגרמני כרמלהיים, מנזר סטלה מאריס הכרמליתי והמגדלור בסטלה מאריס, והכפר האחמדי כבאביר. ההתיישבות היהודית החלה באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20, והתגברה בשנות ה-30 בימי העלייה החמישית, כשלאורך העשורים הבאים נבנו שכונות סביב הליבה ההיסטורית של "שכונת הר הכרמל". כיום תחום הכרמל בין הדר ממזרח ומצפון-מזרח - שם משתפע המדרון המדורג כלפי מטה, לבין רובע מערב חיפה מצפון וממערב - דרך גבולות טבעיים שעיקרם גאיות מחורצים עשירים בצומח ובהם פלגים קצרים החותרים אל הים התיכון, ומדרום 'גבול אחוזה' - לאורך רחוב שמשון, שמדרום לו אחוזת שמואל. 89% מתושבי הרובע הם יהודים, כשהיתר הם בעיקר מיעוט ערבי (כ-7%) שמתגורר בכרמל הצרפתי ובכבאביר, ובמאה ה-21 גם ברחוב יפה נוף. יוצאי חבר המדינות מהווים כ-9.5% מהתושבים, שיעור נמוך מאוד יחסית לחיפה.