בפארק פלאשינג מדוז שבקווינס מתקיימת מדי שנה אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס.
מדינת ניו יורק
משקל (מוסיקה)
אולם המוסיקה רדיו סיטי
טון (מוסיקה)
טריטון (מוסיקה)
תיאוריית המוסיקה - מונחים
ניר פורז
ניר פורז (14 במאי 1971 – 14 באוקטובר 1994) היה קצין צה"ל ששירת בסיירת מטכ"ל ונהרג במבצע החילוץ של נחשון וקסמן שנחטף בידי חמאס. על פעולתו במסגרת החילוץ זכה פורז לצל"ש הרמטכ"ל.
קורות חייו.
ניר פורז נולד ב-14 במאי 1971. אביו, מעוז פורז, היה טייס של חיל האוויר שנהרג במלחמת יום הכיפורים, בעת שבנו היה בן שנתיים וחצי. פורז גדל והתחנך ברמת השרון. הוא למד בבית הספר היסודי "גולן" ובתיכון רוטברג בעיר. לפי נוהלי צה"ל, לא יועד פורז לשירות ביחידה קרבית, אך הוא בחר במסלול קרבי, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים במחזור גיוס אוגוסט 89 עבר מסלול הכשרה מלא כלוחם ביחידה. עם תום המסלול יצא לקורס קצינים. עם סיום הקורס שב לסיירת מטכ"ל כמפקד צוות. בין היתר השתתף פורז ב-21 במאי 1994 במבצע עוקץ ארסי בו נחטף מוסטפא דיראני מביתו שבלבנון.
ניסיון החילוץ בביר נבאלא.
ביום שישי, 14 באוקטובר 1994, נודע לשירות הביטחון הכללי כי נחשון וקסמן, חייל צה"ל שנחטף חמישה ימים קודם לכן, נמצא בביר נבאלא שמצפון לירושלים. ראשי מערכת הביטחון החליטו על פעולת חילוץ.
בעת החטיפה היה פורז בחופשה לקראת שחרורו מצה"ל ויציאה ללימודים, והוחזר מחופשתו כדי לפקד על הכוח שיועד לפרוץ לבית בו הוחזק החייל החטוף. לאחר שאומתו הפרטים שהתקבלו מהנהג הפלסטיני שהסיע את נחשון וקסמן הוחלט לפרוץ לבית. לאחר רדת החשיכה, בשעה 19:15, ניסה הכוח לפרוץ לבית החד-קומתי מכמה מקומות באמצעות פיצוץ דלתות הברזל. הפיצוץ לא צלח, הדלתות לא נפרצו, וכתוצאה - המחבלים ירו בווקסמן למוות עם הישמע הפיצוץ. גם פורז עצמו נורה ונהרג עם הפריצה לבית, בראש חייליו.
על פעולת החילוץ זכה ניר פורז בצל"ש הרמטכ"ל לאחר מותו.
הפולמוס לאחר נפילתו.
פורז היה בנו של רב-סרן מעוז פורז שהיה טייס קרב שנפל במלחמת יום הכיפורים.
לאחר מותו עסקו אמצעי התקשורת בשאלות מוסריות באשר למדיניות צה"ל בשיבוץ חיילים יתומים כלוחמים. פולמוס דומה התעורר לאחר נפילת טייס הקרב אסף רמון, בנו של אילן רמון.
הנצחתו.
על שמו של פורז נקראו דואתלון בעיר מגוריו רמת השרון, מרכז לחקר נדידת הציפורים בישראל בלטרון, תומכני עורקים של חברת מדינול, כדוגמת נירפלקס, פיוניר, אקסוטניר ועוד. כמו כן, פרויקט "ניר סקול" של אוניברסיטת הרווארד בשיתוף חברת מדינול, שהוא פרויקט פילנתרופי בו משתתפים בני נוער ישראלים, פלסטינים וירדנים. הפרויקט מחולק לשניים: החלק המדעי והחלק החברתי. באמצעות ארבעה מפגשים בני שבוע וחצי במשך שנתיים נפגשים בני הנוער במקומות שונים ברחבי הארץ, בדרך כלל בערים מעורבות, לומדים קרדיולוגיה ואת תולדות הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בעיר יהוד הוקם גן הנצחה לזכרם של פורז ונחשון וקסמן.
ב-2011 נתרם ספר תורה לעילוי נשמתם ולזכרם של ניר ושל אביו מעוז. הכנסת ספר תורה לבית הכנסת בר יוחאי התקיימה ברמת השרון על ידי קהילה ראשית בנוכחות משפחת פורז.
דגם התומכן הראשון של חברת "מדינול", שזכה להצלחה רבה בעולם, נקרא "ניר", על שמו של ניר פורז. גם הדגמים הבאים של החברה כללו בשמם את השם "ניר".
סטטן איילנד
סטטן איילנד (באנגלית: Staten Island) הוא אי המהווה אחד מחמשת רובעי העיר ניו יורק. האי שוכן דרומית לכניסה לנמל ניו יורק.
הרובע מהווה חלק מניו יורק מאז איחוד רבעיה בשנת 1898. עד שנת 1975 כונה בשם "ריצ'מונד".
סטטן איילנד הוא הקטן ברובעי ניו יורק מבחינת מספר האוכלוסין, ומהווה למעשה פרוור של העיר. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 היו באי מספר חוות בקר ועופות.
גאוגרפיה.
סלע היסוד של סטטן איילנד נוצר לפני כ-200 מיליון שנים, כתוצאה מהתפרצויות געשיות שיצרו את חופי ניו ג'רזי וגבעות הפליסיידס.
בשלהי עידן הקרח האחרון, כ-22,000 - 16,000 שנים לפני זמננו, כיסה את האזור מדף קרח שגובהו מאות מטרים.
לאחר שמדף הקרח נסוג עם התחממות כדור הארץ, נוצרו סטטן איילנד ולונג איילנד, שעדיין היו מחוברים. באותה עת עבר נהר ההדסון דרומית לסטטן איילנד.
שטחו של רובע זה של ניו יורק 265.5 קמ"ר, מתוכם 151.5 קמ"ר שטחי יבשה, ו-114 קמ"ר שטחי מים (42.95%).
סטטן איילנד מופרד מלונג איילנד על ידי מצרי וראזאנו, ומניו ג'רזי על ידי מצר ארתור קיל וקיל ואן קל. האי מחובר לניו ג'רזי על ידי גשר באיון, מעבר אאוטרבריג' וגשר גות'אל. האי מחובר לברוקלין באמצעות גשר מצרי וראזאנו.
מעבורת סטטן איילנד מקשרת את האי עם מנהטן.
הרובע מורכב ממספר איים נוספים:
הנקודה הגבוהה ביותר באי היא פסגת גבעת טודט (125 מטרים) - וזו גם הנקודה הגבוהה ביותר בעיר ניו יורק.
היסטוריה.
ההתיישבות האנושית הראשונה באזור החלה לפני כ-14,000 שנים.
ב ישב באזור שבט הלנאפהוקינג.
סטאאטן איילנט.
המגע הראשון של אירופאים עם האי היה מחקר של ג'יאובני דה וראזאנו אשר חקר את המצר בשנת 1524.
בשנת 1609 הקים הנרי הדסון תחנת מסחר במנהטן. לאי, שנותר לא מיושב על ידי ההולנדים, קרא בשם "סטאאטן איילנדט" (Staaten Eylandt) על שם הפרלמנט ההולנדי - ה"סטאטן חנראל" ("Staten-Generaal").
בין השנים 1639 ו-1655 עשו ההולנדים שלושה ניסיונות להקים באי התיישבות קבע, אולם אלה נכשלו בשל חיכוכים בין ההולנדים לשבטים האינדיאנים המקומיים.
בשנת 1661 הוקמה התיישבות הקבע ההולנדית הראשונה - "אודה דורפ" (הולנדית: Oude Dorp, "הכפר הישן") בו התגוררו הולנדים, ולונים והוגנוטים.
מחוז ריצ'מונד.
בסוף מלחמת אנגליה-הולנד השנייה, בשנת 1667, הפכה המושבה הולנד החדשה למושבה אנגלית בהתאם להסכם ברדה, וסטטן איילנד הפך לחלק ממושבת ניו יורק.
בשנת 1670 ויתרו האינדיאנים המקומיים על כל זכויותיהם באי למושל פרנסיס לבלייס, וב-1671 נערך סקר אדמות באי והחלה התיישבות בריטית באזור ה"אודה דורפ" שנקרא מעתה "העיר הישנה", וה-Nieuwe Dorp (בהולנדית: הכפר החדש) ששמו שונה ל"ניו דורפ".
בשנת 1683, כאשר חולקה מושבת ניו יורק ל-10 מחוזות, הפך האי ל"מחוז ריצ'מונד", על-שם ג'יימס דוכס ריצ'מונד, אחיו של צ'ארלס השני מלך אנגליה באותה עת.
בשנת 1687 חולק האי לארבעה מחוזות אדמיניסטרטיביים, והם חולקו ל-166 חוות ושתי אחוזות גדולות. בירת מחוז ריצ'מונד היה הכפר ריצ'מונדטאון, השוכן ליד מצרי פרש קילס.
מלחמת העצמאות.
לסטטן איילנד הייתה חשיבות רבה במלחמת העצמאות של ארצות הברית. בקיץ 1776 נסוגו הכוחות הבריטיים בהנהגתו של ויליאם האו מבוסטון ותכננו מתקפה על העיר ניו יורק. האו תכנן לתקוף את העיר מסטטן איילנד והציב את מפקדתו בפאב "הכתר והוורד" ("Rose and Crown") שבניו דורפ. במפקדה זו קיבלו נציגי הממשלה הבריטית את ההודעה על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
באוגוסט 1776 חצו הכוחות הבריטיים את המצרים לברוקלין באוגפם את הכוחות האמריקנים בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון, וניצחו את האמריקנים בקרב לונג איילנד שבעקבותיו נכבשה העיר ניו יורק על ידי הבריטים.
ב-11 בספטמבר 1776 נפגשו הבריטים עם משלחת נציגים אמריקנית שכללה את בנג'מין פרנקלין, אדוארד רוטלדג' וג'ון אדמס, באחוזתו של כריסטופר בילופ בדרומו של האי. האמריקנים סירבו להצעה הבריטית לשלום בתמורה לביטולה של הכרזת העצמאות, והפגישה הסתיימה בלא תוצאות.
הבריטים נותרו על האי, שבשל התנגדותם של התושבים המקומיים לכוחות הבריטיים נהרס ברובו בזמן המלחמה. בשל צורכי הצבא נכרתו כל היערות באי.
ב-5 בדצמבר 1783, כאשר נסוגו הבריטים מהעיר ניו יורק, הם נסוגו אל האי, וממנו לקנדה.
האי כחלק מהעיר ניו יורק.
בשנת 1898 הפך האי לאחד מחמשת רובעי ניו יורק. האי נותר ברובו שטח כפרי לא מפותח עד לבניית גשר מצרי וראזאנו בשנת 1964.
במחצית השנייה של המאה ה-20 היה האי אזור שפיכת האשפה של העיר ניו יורק. בשל עובדה זו היה האי המקום המזוהם ביותר בעולם בגז מתאן. המזבלה נסגרה בשנת 2001, אולם נפתחה בשנית באופן זמני כדי לקלוט את הריסות מרכז הסחר העולמי לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
פוליטיקה.
המפלגה הרפובליקנית זוכה באהדה בסטטן איילנד יותר מבשאר חלקיה של העיר ניו יורק.
אוכלוסין.
נכון לשנת 2000 מתגוררים באי 443,728 תושבים, ועל-פי ההערכה משנת 2015 מתגוררים בו 474,558 תושבים.
ברובע נמצאים 165,079 משקי בית, וצפיפות האוכלוסייה בו היא 3,132 נפשות לקמ"ר.
מרבית תושבי האי קתוליים.
ישנה קהילה יהודית במרכז האי בשכונות ווילוברק וניו ספרינגויל, עם כתריסר בתי כנסת ומספר ישיבות ובתי ספר יהודיים.
אפליית נשים - תיאוריות
תיאוריית המוזיקה - מונחים
תיאוריית קשר
תיאוריית התנגשות העולמות
תיאוריית הקשר על רצח רבין
תיאוריית החלונות השבורים
תיאוריית יחסי אובייקט
תיאוריית ההתקשרות
בקעת החולה
ים החולה
שמורת החולה
שְׁמוּרַת חוּלָה היא שמורת טבע בדרום עמק החולה, אשר הוקמה במהלך ייבוש החולה ובעקבותיו, על מנת לשמר ולשחזר את הסביבה הייחודית של אגם החולה והביצות שיובשו. השמורה נמצאת מצפון ליסוד המעלה, באזור שבו היה בעבר חלקו הצפון-מערבי של האגם. זוהי שמורת הטבע הראשונה שהוכרזה בישראל, והמאבק הציבורי להקמתה הביא לייסוד החברה להגנת הטבע. השמורה מוכרת כ"אתר ראמסאר" בהתאם לאמנת ראמסאר לשימור ולפיתוח בר-קיימא של בתי גידול לחים.
היסטוריה.