חיבור זה נכתב ככל הנראה בידי רבי יעקב בערך בסוף 1123 ובשנת 1124, כפי שהעיד המחבר. שרידיו מעידים שספר זה עסק באסטרונומיה, אסטרולוגיה וסדר בריאת העולם. ספר זה מראה את סגנונו של רבי יעקב לדבר בגוף שני. בכת"י בודליאנה אוקספורד אוסף דוד אופנהיים 317 ו-692 נשמרו חלקים מספר באותו מישור, שנכתב גם הוא בידי רבי יעקב, ונקרא 'סוד העיבור'. גרוסמן מצא וקבע ע"פ ציון בדברי רבי יעקב, כי 'סוד העיבור' הוא חלק מתוך ספר האלקושי. בין מקורותיו, ניתן לציין את התלמוד, דברים שלא הגיעו לידינו מרס"ג בנושא העיבור, וכן החכם הספרדי רבי אברהם בן חייא הנשיא. בשל ציטוטיו הארוכים, ניתן לאסוף קטעים רבים מחיבורו זה של רס"ג. זה גם מוכיח על שימוש מהיר ביותר בספר מיד לאחר כתיבתו: ספר העיבור של רבי אברהם נכתב בשנת 1123. גרוסמן סיכם את ענייני 'ספר האלקושי' כחיבור חדיש, שבדורות שקדמו לו ובדורות שיבואו אחריו לא השתווה לו אף ספר.
ידוע על פיוט אחד בלבד פרי עטו. מדובר על פיוט ארמי לתרגום קריאת התורה בחג השבועות, עבור הדיבר העשירי, לא תחמוד. רבי יעקב חיבר גם פירוש לפיוטו שלו.
ניני (טלנובלה)
ניני (ספרדית: Niní) היא טלנובלה ארגנטינאית שהופקה בשנת 2009. את ניני משחקת פלורנסיה ברטוטי.
עלילה.
עלילת הסדרה עוסקת בניני (נינה) גומס, נערה שנולדה בשגרירות לאחר שהוריה נטשו אותה עם סבה, הגנן של השגרירות. בהמשך הסדרה מוחלף השגריר, והשגריר החדש הוא תומאס פארקר, שמגיע עם ארבעת ילדיו המאומצים: סיסי (סיסיליה), מרטין, צ'ואו וצ'אמה, ואליהם הצטרפה העוזרת שלו, סלינה. בתחילת הסדרה מסתכסכת ניני עם השגריר, אך מצליחה להתחבר עם ילדיו.
בהמשך, כאשר סיסי נפצעת, ניני מצילה אותה ומארחת לה לחברה בבית החולים. ניני הייתה צריכה להתחפש לאדם אחר כדי שהשגריר לא יכעס עליה, ולפיכך המציאה דמות בדיונית בשם ניקולס סמפנו והציגה אותו כבן דודה מצדה האחר של המשפחה. תומאס ממנה את ניקולס לתפקיד נהג השגרירות, ובנוסף ניקולס הופך לחברו הטוב ואיש סודו של תומאס. כאשר ניני ותומאס מתאהבים, ניני מנשקת את תומאס והם מנהלים מערכת יחסים סודית, וכאשר לניני נודע הקשר של סלינה וסיסי נאלצת ניני להיפרד מתומאס, שלא הבין למה היא נפרדת ממנו. בהמשך הסדרה נוצרו זוגות רבים, כגון משולש האהבה של מרטין, לולה, וסופיה, אך האהבה של מרטין ולולה מנצחת ומרטין מציע ללולה נישואין. לניני היו הרבה מחזרים שגרמו לתומאס לקנא, מה שגרם לו להתאהב בניני יותר ויותר.
בהמשך הסדרה, הקשר בין ניני ותומאס ניהיה חזק כל כך שתומאס מציע נישואין לניני, אך באמצע החתונה מופיע ויקטור, אחיה של סלינה המגלה לכולם שניני היא ניקו ובכך חושף את סודה, אך תומאס מצליח לסלוח לניני ובכל זאת הם מתחתנים.
מרכז הספר והספריות בישראל
מרכז הספר והספריות בישראל (בעבר, "מרכז ההדרכה לספריות בישראל" ועוד קודם לכן, "מרכז ההדרכה לספריות ציבוריות") הוא עמותה הפועלת לקידום וטיפוח הספריות, הספרנות בכלל, המידענות ותרבות הספר והקריאה בישראל. המרכז פועל כגוף עצמאי המתמחה במתן שירות מקצועי לספריות, לספרנים, לעוסקים בתחום המידע ולענף המוציאים לאור בישראל. בנוסף, יוזם המרכז מפעלי ספרות לעידוד היצירה הספרותית והיוצרים בישראל, המצויים במרכז השיח התרבותי בישראל.
רקע ואופן הפעילות.
"מרכז ההדרכה לספריות ציבוריות" נוסד בשנת 1976 ביוזמתו של קורט דוד וורמן. הארגון מספק מאז שירותים ומוצרים המופצים ליותר מ-5,000 ספריות וארגונים בישראל ולמעלה מ-6,000 ספרנים ומידענים. המרכז הוקם כגוף המגזר השלישי לאחר אישור חוק הספריות הציבוריות בשנת 1975, כשיתוף של שלושה גופים שחברו יחדיו: המחלקה לספריות במשרד החינוך והתרבות, אס"י - ארגון ספרני ישראל, שהשתייך להסתדרות העובדים הכללית, ובית הספר לספרנות, מידע וארכיונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. המרכז הוקם על פי מודל סקנדינבי של ארגון-גג ארצי, הדואג לאינטרסים המשותפים של כל הספריות. הגוף החדש היה מופקד על ניהול תקציבי הרכישה של הספריות.
במשך שנים רבות ישבו משרדי "מרכז ההדרכה" בירושלים - בתחילה ברחוב כורש ולאחר מכן, ברחוב החבצלת. ברחוב החבצלת, משרדי מרכז ההדרכה היו בסמיכות לבניין לב רם, בו שכן משרד החינוך, ובסמיכות לבית הדואר המרכזי בירושלים, שממנו נשלחו הפרסומים המקצועיים וציוד לעיבוד ספרני לספריות ולספקים ברחבי המדינה. בנוסף, הפעיל המרכז "שירות קיטלוג מרכזי" ממשרד אשר שכן בחנות של רשת "ספרי" ברחוב נחלת בנימין בתל אביב, שהייתה בבעלות הסתדרות העובדים וסיפקה לספריות את הספרים כשהם מוכנים להעמדה על המדף, לפי הנחיות מרכז ההדרכה. בשנות השמונים, עבר משרד הקיטלוג של המרכז למבנה ההנהלה ומחסן הספרים המרכזי של רשת "סטימצקי" שבאזור התעשייה של בני ברק. המרכז חבר בארגונים הבינלאומיים IFLA ו-ROTNAC.
עם התפתחות מחשוב הספריות ורשת האינטרנט החליטה האספה הכללית של המרכז לשנות את שם העמותה ל"מרכז ההדרכה לספריות בישראל". הושם אז דגש על קורסים מקצועיים מוכרים לגמול השתלמות, הוכנה תוכנית להקמת קטלוג מרכזי ממוחשב, לספריות הציבוריות בישראל. עוד הוחלט להרחיב את פעילות ההוצאה לאור של ספרות מקצועית וכתבי עת בתחום הספרנות בשפה העברית ולקיים מכרזים לאספקת מוצרים ושירותים לספריות בתנאים הטובים ביותר.
מרכז הספר והספריות היה המוציא-לאור של כתב העת "יד לקורא" וממשיכו, "מידעת", עד שהאחרון פסק מלהתפרסם כמגזין ומאז, זהו שמו של אתר אינטרנט העוסק במידע הקשור לתחום.
בעשור השני של המאה ה-21, יושב המרכז בבניין משרדים בבני ברק, הכולל כיתות לימוד בהן מתקיימים קורסים שונים. "מרכז הספר והספריות בישראל" הוא גוף ללא כוונות רווח הנהנה מתמיכת משרד התרבות והספורט.
מנכ"ל מרכז הספר והספריות הוא צביקה מאיר. קדמו לו בתפקיד שמואל שם-טוב והמנכ"לים של "מרכז ההדרכה לספריות בישראל", אורלי און וד"ר איריס חי, וכן המנכ"לים של מרכז ההדרכה לספריות ציבוריות, ד"ר בועז לזינגר וגד רוזנבלט, המנכ"ל המייסד.
פצצה געשית
פצצה געשית היא צבר של לבה, טיפה געשית גדולה – בקוטר של יותר מ-64 מ"מ – הנפלטת מהר געש בעת התפרצות געשית באמצעות מזרקת לבה. הטיפה המותכת גדולה יחסית, ולכן נקרש קרומה החיצוני בעת מעופה בשל מגעו עם האוויר, בעוד תוכנה נותר מותך. פצצות געשיות הן המרכיב העיקרי בסלע הפירוקלסטי אגלומרט, וקוטרן יכול להגיע אף לכמה מטרים.
הכינוי "פצצה" נובע מנטייתן של חלק מהן להתפוצץ בנופלן על הקרקע, כשתוכנן הנוזלי ניתז לכל עבר.
היווצרות.
התפרצויות געשיות משליכות לאוויר טפרה – חומרים הנופלים לקרקע ומצטברים שם. חלק מן החומרים הללו נפלטים באמצעות מזרקות לבה – זרמי לבה הנפלטים מלוע הר הגעש בעוצמה רבה, ועשויים להגיע לגובה של מאות מטרים. הלבה הצמיגה נקרעת לטיפות געשיות – הגדולות בהן נקראות פצצות געשיות. במעופן של הטיפות באוויר נקרש חלקן החיצוני במבנה אווירודינמי.
בנפלן על הקרקע עשויות הפצצות להיצמד זו לזו בעודן חמות ורכות, וכאשר הן מתקררות ומתגבשות הן הופכות לסלע אגלומרט.
מאפיינים.
הטיפות נזרקות למרחקים שונים מן הלוע: החלקיקים הגדולים יותר יפלו קרוב אל הלוע, והחלקיקים הקטנים יותר יפלו במרחק גדול יותר ממנו. מרכיב נוסף בקביעת מרחק הנפילה הוא עוצמת ההתפרצות: ככל שההתפרצות עזה יותר, כך יגדל מרחק הנפילה – העשוי להגיע לכמה קילומטרים.
גודלן של הפצצות מגוון. בהתפרצות שהתרחשה ב-1935 בהר אסאמה ביפן נפלטו פצצות בקוטר 5–6 מטרים למרחק של 600 מטרים מן הלוע. גודלן הרב ונטייתן להתפוצץ הופכות את הפצצות לגורם סיכון משמעותי לגרימת פציעות קשות ואף למוות. בשנת 1993 התפרץ גלראס – הר געש מורכב באנדים הקולומביאנים. שישה אנשים נהרגו ונוספים נפצעו קשה כתוצאה מפצצות געשיות שנפלטו בהתפרצות.
סיכון נוסף נובע מהתפוצצות הנובעת מלחץ רב המופעל על גזים הכלואים בלבה המותכת, אם כי אירועים כאלה אינם תכופים ומוגבלים בעיקר לפצצות במרקם "קרום לחם".
מבנה.
מעט מן הפצצות נקרשות לפני שהן נופלות על הקרקע, ומרביתן מקבלות צורות אווירודינמיות מגוונות בהיותן באוויר. צורות אלה מושפעות מדרגת צמיגותן – גם בשהותן באוויר וגם לאחר נפילתן.
קרום לחם.
"קרום לחם" הוא מרקם חיצוני מבוקע, המורכב מרשת של סדקים – בדומה לקרום של לחם. מרקם זה נוצר לאחר שהקרום החיצוני נקרש, ומתהווה מהיווצרות בועות גז בחלק הפנימי המותך. אלה גורמות לתפיחת הלבה הנוזלית עדיין ולקריעת הקרום החיצוני הפריך.
כשהלחץ הפנימי מבקע את הקרום, עשוי חלק מהנתך להידחק החוצה בשני אופנים:
עוגת פרה.
המבנה המכונה "עוגת פרה" או "צואת פרה" נוצר בפצצות געשיות שנפלו על הקרקע מגובה לא רב בעודן מותכות. בנפילתן הן מקבלות מבנה שטוח, ובו בליטות הנובעות מזרימה שהתקיימה בנתך בטרם נקרש. פצצות אלה קיבלו את כינויין בשל דמיונן למבנה של צואת פרות. מבנה זה נדיר יחסית.
סוג של "עוגת פרה" נקרא "פצצת סיגים" (slag bomb), בשל דמיונו לסיגי מתכת. מרקמן הפנימי של פצצות אלה נקבובי ועדין מאוד, כמעט זכוכיתי. הן נוצרות כאשר נתך נופל על הקרקע ומתקיימת זרימה בחלקו הפנימי – בעוד החלק החיצוני מתחיל להיקרש.
סרטים וגלילים.
כפי שמציינים השמות, מדובר בפצצות במבנה גלילי או כרצועות הנוצרות כאשר מאגמה נוזלית נפלטת בצברים מוארכים. מבנים אלה נקרשים באוויר ונשברים לפיסות הנופלות לקרקע. חתכי רוחב במבנים אלה הם מעוגלים בגלילים ומוארכים בסרטים. מרקמם החיצוני חרוץ לאורך בשל מתיחה בשלב ההתקרשות.
פצצות כדוריות.
פצצות כדוריות נוצרות ממאגמה נוזלית, כשהגורם העיקרי לצורתן הכדורית הוא מתח פנים. פצצות מסוג זה עשויות להתפתח לפצצות מסוג "קרום לחם".