מספטמבר 1838 עד שנת 1840 הוא למד בלשנות, היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטה בהלה שבגרמניה, שם הושפע במיוחד מהפילוסופיה של הגל ושל הרדר. באביב 1839 הוא יצא למסע אצל הסלאבים באזור לוסטיה. את רשמיו מביקור זה הוא פרסם בביטאון צ'כי. בסוף 1840 הוא חזר לברטיסלאבה למשרת עוזר של פרופסור פלקוביק, בה לימד תחביר סלאבי והיסטוריה סלאבית, והמשיך בפעילותו במכון של השפה הצ'כוסלובקית. בשנת 1840 החליט הפרלמנט ההונגרי שהשפה הרשמית בבתי הספר, בכנסיות ובמוסדות השלטון תהיה הונגרית בלבד. בתגובה, ארגן שטור עצומה ראשונה לשלטון בווינה, בשנת 1842, שבקשה ממנה להתערב להפסקת דיכוי התרבות הסלבית על ידי השלטון ההונגרי. העצומה דרשה פתיחה מחדש של בתי ספר סלובקיים, אפשרות לכנסיות לנהל טקסים בלטינית, הקמת צנזורה נפרדת עבור ספרים בסלובקית וקביעת משרת פרופסור באוניברסיטת פשט למומחה בסלובקית. דרישות אלו לא נענו על ידי השלטון של האימפריה האוסטרו-הונגרית.
בפברואר 1843 התכנסו שטור ועמיתים, בהם מיכאל הוזדה ויוזף מילוסלב הורבן, והחלו בעבודה על קביעת נוסח רשמי של השפה הסלובקית. הם בחרו מתוך מגוון הדיאלקטים השונים שרווחו אז בין הסלובקים, להסתמך על הדיאלקט של תושבי מרכז סלובקיה, שהייתה ממוצעת בין הדיאלקטים השונים ושונה יחסית מהצ'כית. בחירה זאת הביאה להצלחה של הנוסח בכך שהיא הפכה לסמל לאומיות סלובקי ולהתנגדות מחד לשלטון ההונגרי ומאידך לרצון הצ'כי לדומיננטיות בשטח הצ'כו-סלובקי.
ביוני אותה שנה החלה חקירה של השלטונות ההונגרים נגד הפעילות הלאומית הסלובקית, באשמה של בגידה במדינה ההונגרית. אף על פי שלא נמצאה פעילות אסורה, השלטונות ההונגרים אלצו את בית הספר הפרוטסטנטי לפטר את שטור בסוף שנת 1843. כאות מחאה, 22 תלמידים עזבו את המוסד במרץ 1844. שטור המשיך ללמד באופן פרטי וחשאי.
באוגוסט 1845 החל שטור להוציא עיתון, שאחר כך נוסף לו מוסף ספרותי, בשפה הסלובקית לה הוא עשה קודיפיקציה. עיתון זה יצא עד יוני 1848. בעיתון זה שטור הטיף לאוטונומיה תרבותית ופוליטית של הסלאבים בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית. באוקטובר 1847 נבחר שטור לפרלמנט ההונגרי כנציג מחוז זבולן, והיה לנציג היחיד של הסלובקים
. שטור דרש זכויות למיעוט הסלובקי ובנוסף הטיף לסיום שלטון האצילים.
בעת אירועי אביב העמים בשנת 1848, חיפש שטור בעלי ברית שיקנו לסלובקים זכויות לאומיות. בתחילה פנה להונגרים אך נענה בשלילה. בהמשך ניסה להידבר עם נציגים קרואטים, בכנס של נציגים של עמים סלביים בפראג ביוני 1848. אולם חילוקי דעות בין המשלחות וסיום מוקדם של הכנס מנעו הגעה להסכמה מעבר למנשר כללי שקרא לאימוץ עקרונות המהפכה הצרפתית והפיכת האימפריה האוסטרו-הונגרית לפדרציה של מדינות לאום. במאי הוציאו השלטונות ההונגרים צווי מעצר לשטור ועמיתיו, והם בחרו לעמוד לצד האימפריה כנגד המורדים ההונגרים, בתקווה שלאחר הניצחון הם יזכו לאוטונומיה לאומית שתוכפף ישירות לקיסר בווינה. אולם תקוותיהם של הסלובקים נכזבו ולאחר חיסול המרד ההונגרי הושב השלטון ההונגרי על כנו בתוך האימפריה. שטור התגורר במודרה שם עזר בטיפול בילדיו של אחיו שנפטר בגיל צעיר. הוא היה נתון לפיקוח משטרתי צמוד שחיסל כל אפשרות לפעילות לאומית סלובקית. בתקופה זאת הוא פרסם יצירות ספרותיות ומסה על הסלאבים ועתיד העולם. בשנת 1856 הוא נפטר מפצעים שנגרמו לו במהלך תאונת ציד.
מורשתו.
מורשתו של שטור לא זכתה ליחס חיובי מצד השלטונות במהלך רוב המאה ה-20. טומאש מסריק ביקש לבנות צ'כוסלובקיה מאוחדת ולא היה מעוניין לקדם את מורשתו של שטור שהטיף לבידול בין הצ'כים לסלובקים. הקומוניסטים שהשתלטו על צ'כוסלובקיה בשנת 1948 לא היו מעוניינים בכל הדגשה של לאומיות סלובקית שתזכיר את מדינת החסות הסלובקית של יוזף טיסו. אבל עם התמוטטות השלטון הקומוניסטי בשנת 1989, התעוררה הלאומיות הסלובקית ודמותו של שטור הועלתה על נס. למשל, שנת 1995 הוכרזה על ידי משרד התרבות הסלובקי כשנתו של שטור.
היסטוגרם
Kettlebells
ליספ
מסדר האחיות ציון
האחיות ציון הוא מסדר נזירוֹת חובק עולם שהוקם על ידי האחים תאודור ואלפונס רטיסבון ב-1843.
אלפונס רטיסבון, יהודי עשיר משטרסבורג שבחבל אלזס בצרפת, טען שחווה התגלות דתית יוצאת דופן שבעקבותיה התנצר והפך לכומר ישועי. יחד עם אחיו תאודור, שהתנצר לפניו, הקים מסדר נזירוֹת חובק עולם שנקרא האחיות ציון. בישראל הקימו השניים את מנזר האחיות ציון בעין כרם ובו בית יתומות, מנזר האחיות ציון בעיר העתיקה בירושלים ובית ספר מקצועי לבנים בניין רטיסבון ברחוב שמואל הנגיד שבמרכז ירושלים. כל המוסדות הללו נוהלו ותוחזקו בידי נזירים ונזירות.
גלוקוז 6-פוספטאז
גלוקוז 6-פוספטאז הוא אנזים המשתתף במסלול הגלוקונאוגנזה (מסלול מטבולי בו נוצרת מולקולת גלוקוז מפחמימות קטנות יותר, תוך השקעת אנרגיה). אנזים זה מזרז את ריאקצית ההידרוליזה של הפוספט מגלוקוז-6-פוספט. תגובה זו מאפשרת את יציאת הגלוקוז מהתאים (בעיקר תאי כבד) באמצעות נשא גלוקוז למחזור הדם, ובכך מגדילה את כמות הגלוקוז החופשי בדם.
מיקום.
גלוקוז 6-פוספטאז מבוטא בכליה ובכבד ומעורב בתפקיד איברים אלו בשמירת ההומאוסטזיס של גלוקוז. הוא ממוקם על הממברנה הפנימית של הרשתית תוך-פלזמית (רתיקולום אנדופלסמתי) בכבד ובכליה. המוח והשרירים אינם מכילים גלוקוז 6-פוספטאז וכתוצאה מכך מרבית מולקולות הגלוקוז-6-פוספט הנמצאות בתאים אלה מנוצל להפקת ATP באמצעות מסלול הגליקוליזה.
החוקרים סורהולט (Surholt) ונושלאם (Newsholme) טוענים כי ניתן למצוא פעילות של גלוקוז 6-פוספטאז גם במגוון רחב של שרירים בממלכת החי, אך טענה זאת מצויה במחלוקת.
חשיבות קלינית.
מחסור בגלוקוז 6-פוספטאז כתוצאה מפגם גנטי מאפיין את מחלת פון-גירקה (von Gierke's disease), הגורמת לאגירת יתר של גליקוגן בכבד ובכליות.
גלוקוז-6-פוספט
גלוקוז-6-פוספט היא נגזרת של הסוכר גלוקוז המכילה קבוצת פוספט על פחמן מספר 6. מטבוליט זה נפוץ מאוד בתאים כיוון שהרוב הגדול של הגלוקוז שנכנס לתאים עובר זרחון בצורה זו. קיימים מספר מסלולים מטבוליים בתא המנצלים גלוקוז 6-פוספט; השניים העיקריים הם הגליקוליזה ומסלול הפנטוז פוספט. בנוסף למסלולים אלו, גלוקוז-6-פוספט יכול להיארז כמקור אחסון בתור גליקוגן (בתאים אנימליים) או כתאית (בצמחים). הגליקוגן נפוץ בכבד ובשרירים בצורת אצל מרבית בעלי החיים הרב תאיים. בשאר האורגניזמים אחסון תאית או גליקוגן מתבצע באברונים תוך-תאיים.
יצירת גלוקוז-6-פוספט.
מגלוקוז.
בתוך התא גלוקוז-6-פוספט נוצר על ידי זרחון של מולקולת גלוקוז בפחמן מס 6. פעולה זו מזורזת, ברוב התאים, על ידי האנזים הקסוקינאז. בבעלי חיים מפותחים יותר פועל האנזים גלוקוקינאז בתאים מסוימים, בדרך כלל בתאי הכבד. בריאקציה זו נצרכת מולקולת ATP אחת. הסיבה העיקרית לזרחון זה היא כדי למנוע דיפוזיה של גלוקוז מהתא דרך הממברנה או דרך נשאי גלוקוז.
מגליקוגן.
פירוק הפולימר גליקוגן ליחידות גלוקוז-1-פוספט, על ידי האנזים גליקוגן פוספורילאז בתהליך הגליקוגנאוליזה (glycogenolysis), ממשיך בדרך כלל ליצירה של גלוקוז-6-פוספט בתגובה אותה מזרז האנזים פוספוגלוקומוטאז. כעת ניתן להשתמש בגלוקוז-6-פוספט לתהליך הגליקוליזה או לשחרר את קבוצת הפוספט מגלוקוז-6-פוספט לקבלת סוכר גלוקוז חופשי היכולה לעבור את הממברנה ולצאת אל מחזור הדם.
ניצול גלוקוז-6-פוספט.
מסלול הפנטוז פוספט.
כאשר יחס +NADP ל- NADPH עולה (ירידה בכוח המחזר בתא) גלוקוז 6-פוספט עובר חימצון (תוך חיזור +NAD ל- NADH). תגובה הפיכה זו היא השלב ההתחלתי של מסלול הפנטוז-פוספט שמייצר את הקופקטור NADPH ואת ריבולוז-5-פוספט שהוא מקור פחמן לייצור מולקולות אחרות. תהליך זה מתרחש גם כאשר הגוף זקוק לנוקלואיטידים לשם בנייה ויצירת דנ"א.
גליקוליזה.
כאשר הגוף זקוק לאנרגיה או לשלד פחממני לצורך סינתזה, גלוקוז-6-פוספט נכנס למסלול הגליקוליזה, שם הוא נהפך, בתחילה, לפרוקטוז-6-פוספט על ידי האנזים פוספוגלוקוז איזומרז. בתום התהליך הקטבולי מופקות מולקולות ATP (רווח באנרגיה).
אחסון כגליקוגן.
כאשר רמת הגלוקוז בדם גבוהה, הגוף מאחסן את הגלוקוז העודף כגליקוגן. גלוקוז-6-פוספט עוברת איזומריזציה על ידי האנזים פוספוגלוקומוטאז לגלוקוז-1-פוספט וממולקולה זו, ביחד עם uridine triphosphate (UTP), מתקבל UDP-גלוקוז. לאחר מכן, האנזים גליקוגן סינטאז, מוסיף את יחידת הגלוקוז של UDP-גלוקוז לשרשרת גדלה של גליקוגן. כאשר רמת הגלוקוז בדם נמוכה, גליקוגן סינטאז מעוכב באמצעות זרחונו על ידי פרוטאין קינאז, ובניית המאגר מעוכבת.
מסלול הגלוקונאוגנזה.
במסלול הגלוקונאוגנזה, המתרחש בכבד ובכליות גלוקוז-6-פוספט הוא המטבוליט האחרון לפני גלוקוז. במידה והמסלול ממשיך לאגירת גלוקוז הפוספט אינו מוסר אלא עובר איזומריזציה לעמדה 1 (ראו: אחסון כגליקוגן, בערך זה). במידה והגוף נמצא בתנאי הרעבה הגלוקוז מיועד להפרשה למחזור הדם. במקרה זה האנזים גלוקוז 6-פוספטאז מסיר את הפוספט בריאקצית הידרוליזה והגלוקוז משתחרר למחזור הדם.
חיים גיל
דיר תת קרקעי
פהר אדמן
פהר ויקטור אדמן (בשוודית: Pehr Victor Edman; 14 באפריל 1916 - 19 במרץ 1977) היה ביוכימאי שוודי. פיתח שיטה לרצף חלבונים: דגרדצית אדמן.
חייו.