בעונה הרביעית השתתפו בתוכנית הקומיקאים יעל פוליאקוב ואילן פלד ביצירת מערכוני פרודיה ונונסנס ששולבו ברצף הקטעים הרגיל. המערכונים דימו תוכניות טלוויזיה פיקטיביות, כדוגמת תוכנית הכישרונות "אוקראינה מולטי טאלנט", תוכנית המדע הבדיוני "Missions im Space" ועוד. בעונה השישית הופיעו בתוכנית מערכונים דמויי תוכניות טלוויזיה בכיכובם של הקומיקאים ירמי שיק בלום, ליאור אמסטרדמסקי ואחרים. החל מהעונה השישית מדי תוכנית מצטרפים מספר אורחים קבועים להובלת פינות (לרבות יונתן אמירן, אסף לביא הראל, או אורי ברד).
לקראת סוף התוכנית עולים חברי ההפקה והקהל שהצטרף לאולפן.
ב-16 בספטמבר 2018 פורסם כי התוכנית צפויה לעבור לכאן 11 ובעונה השמינית שלה ישולבו פינות חדשות, לצד פינות מעונותיה הקודמות.
פינות.
שמות הפינות בתוכנית הן סאטירות על תוכניות קיימות או הלחם מילים היוצר פראודיה על משפטים שנאמרו, לדוגמה: מה נסגר עם ערוץ 24?, הסצנה האמינה, החדשות האמיתיות עם ערוץ 20, מה שווה הארכיון אם אנחנו לא שולטים בו?, בר רפאלי רגישה ואנושית כמו גל גדות, איך יודעים שפרופ' איתן פרידמן - לא קורא מהלפטופ?
תגובות.
התוכנית זכתה לתשבחות על גישתה האינטליגנטית ועל הימנעותה מגימיקים בשידור, ובייחוד לגבי אופן ההנחיה של בר-נתן.
המערכונים של פלד ופוליאקוב זכו אף הם לשבחים ממבקרי הטלוויזיה.
סיבה זאת, לצד העלות הנמוכה של הפקת התוכנית בתקופה בה היה ערוץ 10 שרוי במשבר כלכלי, הביאו לשידור העונות הנוספות.
על אף מגמתה הבידורית של התוכנית, מספר קטעים ששודרו בה עוררו ביקורת ציבורית ותקשורתית לאחר שנחשפו בהם התנהגויות שנתפסו כבלתי ראויות לשידור. קטע מתוך התוכנית "ערב חדש" ששודר בעונתה הראשונה של התוכנית והציג עובדת בתוכנית שותה חלב מעטינים של עז עורר ביקורת בשל הקונוטציות המיניות שהעלה; קטעים מתוכניות בוקר בהנחייתן של דנה רון ושירה פליקס בוקרו בשל מה שנתפס כחוסר רגישות בוטה של המראיינות.
אקוודור במשחקים הפאראלימפיים
אקוודור השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות, מלבד אולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) ואולימפיאדת הנכים סיאול (1988) מהן נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה אקוודור חלק מעולם.
המשלחות אותן שלחה אקוודור למשחקים היו תמיד משלחות קטנות (אקוודור מעולם לא שלחה משלחת גדולה מחמישה ספורטאים). לאורך השנים השיגה אקוודור כ-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד.
גואטמלה במשחקים הפאראלימפיים
גואטמלה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976). לאחר מכן נעדרה מהמשחקים באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) בטרם חזרה. היא השתתפה בשני טורנירים נוספים בטרם נעדרה משלושה נוספים עד לחזרתה באולימפיאדת הנכים אתונה (2004). במשחקי החורף הפאראלימפיים לא נטלה גואטמלה חלק מעולם.
בטורניר הראשון בו השתתפה בטורונטו 1976 שלחה גואטמלה משלחת של 11 ספורטאים. מרים הכוח ג'יי. אר. דה לאון היה לראשון שזוכה במדליה פאראלימפית עם מדליית ארד בתחרויות ההרמה במשקל נוצה. באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) זכתה גואטמלה במדליית הזהב הפאראלימפית הראשונה, ועד כה היחידה בתולדותיה, כשחוזה רולנדו ניצח בתחרות הרמת הכוח (עד 57 ק"ג) כשהרים 175 קילוגרם.
אותו מקום אותה הרוח
אותו מקום, אותה הרוח הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי עמיר בניון. האלבום יצא בשנת 1999, והניב את אחד מהלהיטים הגדולים ביותר של עמיר בניון, שמחות קטנות, שאותו ביצע ביחד עם מיכה שטרית. השיר מבוסס על טקסט "עיגולי השמחה" של דסי רבינוביץ'. האלבום לא זכה להצלחה דומה להצלחת קודמו רק את, וגם לא לרוב האלבומים של בניון שהגיעו אחריו. את האלבום עיבדו מיכה שטרית, ברי סחרוף וז'אן פול זימבריס.
הרצועה המסיימת את האלבום היא עיבודו של בניון ליצירה "טריו בלה מינור אופוס 50" מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. קטע זה שימש כמוזיקת הרקע של סרט הטלוויזיה "אח שלי הגדול".
דרמטומיוזיטיס
דרמטומיוזיטיס (דלקת עור ושרירים, באנגלית: Dermatomyositis) היא מחלה ראומטולוגית של רקמת החיבור הקשורה למחלת הפולימיוזיטיס ושגורמת לדלקת של השרירים והעור. למעשה, דרמטומיוזיטיס היא ההגדרה לפולימיוזיטיס בה, בנוסף לתסמינים הקלאסיים הכוללים דלקת וחולשה של שרירי השלד, ישנה מעורבות של העור בצורת פריחה.
תסמינים.
הדרמטומיוזיטיס מאופיינת בשני סוגים של תסמינים, של השרירים ושל העור:
גורמים.
הגורמים לדרמטומיוזיטיס, כמו בפולימיוזיטיס, עדיין אינם ידועים. מחקרים הוכיחו כי מחלות אלו קשורות לגורם סביבתי לא ידוע המפעיל תגובה אוטואימונית ביחידים בעלי גורמי סיכון גנטיים. הגן HLA-DR3 המקודד לחלבון מסוג I במערך הראשי של התאמה רקמתית (MHC) זוהה כמשותף למרבית החולים במחלה. הגורם הסביבתי ככל הנראה מפעיל את החלבון HLA-DR3 וגורם לתגובה החיסונית נגד תאי השריר והעור. מחקרים עדכניים מעידים על כך שייתכן שהגורם הסביבתי הוא וירוס האפשטיין בר (הווירוס הגורם למחלת הנשיקה). במקרים מסוימים הדרמטומיוזיטיס מופיעה במקביל למחלות ראומטולוגיות אחרות בהן תסמונת סיוגרן, זאבת, סקלרודרמה או דלקת כלי דם. כמו כן, מוכרים מקרים בהם המחלה נגרמה בעקבות גידול ממאיר. במקרים אלו הסרת הגידול גרמה לריפוי המחלה.
תגובת המערכת החיסונית גורמת לפגיעה בכלי הדם עקב נקרוזה של תאי האנדוטל וירידה במספר כלי הדם הפעילים ולכן ירידה בזרימת הדם אל הרקמות המעורבות. דבר זה מוביל לנזק הרקמתי האופייני למחלה.
טיפול.
כיום אין עדיין תרופה למחלה. הטיפול מתבסס על שיפור איכות החיים של החולה באמצעות:
כאבי שרירים רב שגרוניים
אוונגרד (כלי רכב בלתי מאויש)
האוונגרד (באנגלית: Avantguard UGCV) הוא כרב"מ (כלי רכב בלתי מאויש) שפותח על ידי חברת G-NIUS Autonomous Unmanned Ground Vehicles שהוקמה על ידי התעשייה האווירית ואלביט מערכות. הכלי נכנס לשירות בצה"ל.
האוונגרד נועד למשימות בקרב, סיוע ותמיכה לחיל הרגלים, סיור במקומות מסוכנים, גילוי אש אויב, גילוי מטעני חבלה ומוקשים, תמיכה באש באמצעות ירי במקלע, סחיבת ציוד ופינוי פצועים.
האוונגרד מבוסס על כלי רכב TAGS (ראשי תיבות של Tactical Amphibious Ground Support vehicle) מתוצרת חברת Dumur הקנדית ומצויד במצלמות, מכ"ם, גלאים שונים (כגון גלאי אינפרא-אדום וגלאי אש אויב), שבש מטעני חבלה (IED Jammer) ובעמדת "קטלנית" אותה ניתן לחמש במקלע מאג (7.62 מ"מ) או במקלע כבד M2 בראונינג (12.7 מ"מ). בנוסף מצויד הרכב במגלה מוקשים וכננת חילוץ. ניתן להתקין על הרכב ציוד שונה ומגוון בהתאם למשימה. הכלי ניתן לשליטה מרחוק ויכול לפעול גם באופן חצי-אוטונומי. יש לאוונגרד מצב עקיבה אחרי חייל, וכן יכולת להימנע מלהיתקל במכשולים.
בשנת 2016 החליטו התעשייה האווירית ואלביט מערכות לסגור את חברת ג'י-ניוס.
ג'מייקה במשחקים הפאראלימפיים
ג'מייקה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) ונטלה חלק בכל אירועי הקיץ הפאראלימפיים מאז, מלבד אולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ממנה נעדרה. ג'מייקה מעולם לא נטלה חלק במשחקי החורף הפאראלימפיים.
היסטוריה.
המשלחת הג'מייקנית הראשונה למשחקים הפאראלימפיים הגיעה למשחקים אשר נערכו בתל אביב בשנת 1968. המשלחת כללה 11 ספורטאים (7 גברים ו-4 נשים), שבעה מהספורטאים התחרו במקצועות האתלטיקה וזכו בשתי מדליות, שתיהן מזהב בהטלת כידון (אחת במקצה הגברים ואחת במקצה הנשים). ארבעה מהספורטאים התחרו במקצועות השחייה, בהם זכתה השחיינית מיקלה במדליית זהב, ובמדליית כסף. במדליית ארד נוספת זכה מרים כוח.
אל אולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), בה זכתה בשיא של שמונה מדליות זהב פאראלימפיות, שלחה ג'מייקה 20 ספורטאים (13 גברים ו-7 שנים). במשחקי האתלטיקה בלט פטריק ריד שזכה בשתי מדליות זהב (בקרב חמש וזריקת דיסקוס). לאחר היעדרות מהמשחקים הפאראלימפיים של אולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) חזרה ג'מייקה להתחרות באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980). המשלחת הג'מייקנית זכתה בכמות המדליות הגבוהה בתולדותיה עם 19 זכיות (7 זהב, 7 כסף ו-5 ארד), עם שתי מדליות זהב של שרה ניולנד (ב-100 מטר חזה ובמרוץ ל-100 מטר) עליהם הוסיפה מדליית כסף.
מאז אולימפיאדת הנכים ארנהם (1980), בה לא זכתה ג'מייקה ולו במדליה בודדת, הצליחה המשלחת הג'מייקנית לזכות בשתי מדליות זהב פאראלימפיות בלבד. מינטה וילסון זכתה באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) במדליית הזהב בתחרות הטלת כידון ואלפונסו קאנינגהאם זכה באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) בתחרות זריקת הדיסקוס.
דנית סלומון
דנית הדרי-סלומון היא מתכונאית, עיתונאית אוכל, מחברת ספרי בישול ועיון ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה.
סלומון היא מחברת מספר רב של ספרי בישול רבי המכר בהם: "עוגות בקלי קלות" ו"פשטידות בקלי קלות". עורכת ומתרגמת.
סלומון היא ילידת קיבוץ אשדות יעקב מאוחד, בוגרת החוג לתולדות האמנות והחוג לפילוסופיה כללית באוניברסיטת תל אביב, תושבת תל אביב, נשואה ואם לשניים.
במשך שש שנים ערכה את מוסף הבישול "זמנים במטבח" במגזין "זמנים מודרניים" של ידיעות אחרונות. ובנוסף ערכה את מוסף הבישול "תפריט" של ירחון "עולם האשה". כתבה ספרי דיאטה ושמירה על המשקל, בהם רב המכר "רזה-לתמיד". וכן ספרי עיון וספרי ילדים המתמודדים עם מצבים מיוחדים להם. ביניהם רב המכר "בת-עשרה - מדריך לנערה המתבגרת".