אף שאוניברסיטת פיונגיאנג ללימודי חוץ לא נהנית מהמוניטין היוקרתי של אוניברסיטת קים-איל סונג, הנחשבת לאוניברסיטה המובילה בקוריאה הצפונית, וכחממה לגידול דור המנהיגים הבא של המדינה, מרבית בוגרי האוניברסיטה ללימודי חוץ מועסקים בהמשך במערך הדיפלומטי של קוריאה הצפונית, או באחד משירותי המודיעין שלה.
מחלקות האוניברסיטה.
באוניברסיטה קיימות פקולטות נפרדות ללימוד ארבעת השפות הבאות: אנגלית, רוסית, סינית ויפנית. בנוסף, פועלת באוניברסיטה גם "המכללה לשפות אתניות", בה מועברים קורסים ללימוד 18 שפות נוספות, ביניהן צרפתית, ספרדית, ערבית, תאית, אורדו, חמרית, פולנית ואיטלקית.
נכון לשנת 2018, האוניברסיטה כוללת קורסים ללימוד 22 שפות:
סינית, רוסית, יפנית, הונגרית, ערבית, מלאית, חמרית, תאית, לאית, פרסית, הינדית, אורדו, אנגלית, גרמנית, בולגרית, צ'כית, פולנית, צרפתית, איטלקית, פורטוגזית, רומנית, וספרדית.
הנצביצ'י (מחוז משנה)
מחוז משנה הנצביצ'י (בבלארוסית: Га́нцавіцкі раё́н) הוא אחד מ-16 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז ברסט בבלארוס. מרכזו המנהלי הוא הנצביצ'י.
דמוגרפיה.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה הנצביצ'י 31,170 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.6% בלארוסים, 2.2% רוסים, 1.2%פולנים ו-2.1% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.5%) ורוסית (8.5%).
ריב&quot;א הבחור
ורד הגליל (מפעל)
ורד הגליל הוא מפעל ומותג מזון בבעלות יוניליוור ישראל המתמחה בייצור שוקולד ודברי מתיקה (סוכריות, מעדנים וממתקים).
היסטוריה.
המפעל הוקם ב-1984 באזור תעשייה בצפת, וייצור שוקולד בו התחיל באוקטובר 1986. המפעל הוקם בידי חברת "כור מזון", שהחזיקה ב-25% מהבעלות. 50% הוחזקו בידי משקיע גרמני בשם הנס אימהוף, ו-25% נוספים בידי ג'ורג' פקטור מגרמניה. המפעל ניסה להתחרות במפעל השוקולד הוותיק "עלית", אך לא הצליח בכך.
ב-1989 מכר אימהוף את חלקו לשני שותפיו, כך שהבעלות נחלקה שווה בשווה בין "כור מזון" לג'ורג' פקטור, ובהמשך הועבר מפעל "ורד הגליל" לבעלות חברת "תוצרת מזון ישראלית" (תמ"י), שבבעלות שני שותפים אלה.
ב-1992 הושק חטיף שוקולד תחת המותג "קליק". בשנה זו רכשה חברת CPC הבינלאומית 51% ממניות תמ"י, ובהמשך השלימה החברה את רכישות מלוא המניות, ותמ"י שינתה את שמה ל-Best Foods.
ב-1994 הושק ממרח שוקולד עם פצפוני האורז "שוקי והפצפונים" של ורד הגליל, מתחרה לממרח השוקולד השחר העולה. באותה שנה יצא גם חטיף וופל "מוגזם" תחת הסלוגן מוגזם כמה שזה טעים, מתחרה לחטיף פסק זמן של עלית.
בשנים 1995-1997 צירפה החברה לחפיסות השוקולד שלה את משחקי המחשב מסדרת "ורדית" על שם חפיסת השוקולד שנועדו לפרסם את מוצריה. המשחקים זכו להצלחה רבה.
בשנת 1996 רכשה חברת יוניליוור העולמית את חברת ויטקו הישראלית ושינתה את שמה לליוור. בשנת 2000 רכשה יוניליוור את השליטה בחברת המזון האמריקאית Best Foods, ובעקבות רכישה זו מיזגה את פעילות תמ"י – Best Foods וליוור, ושינתה את שם החברה המאוחדת ל"יוניליוור ישראל", שמותג "ורד הגליל" המשיך לפעול במסגרתה עד 2003.
ב-2005 חודש המותג אך שוב ננטש לאחר מספר שנים.
ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו
ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Ernst von Anhalt; 1454 - 12 ביוני 1516), היה נסיך גרמני מבית אסקניה ושליט דוכסות אנהלט-דסאו.
ביוגרפיה.
ארנסט נולד בשנת 1454, היה בנו של גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, ואשתו הרביעית אנה מלינדוב-רופין, בתו של אלברכט השביעי, רוזן לינדוב-רופין.
בשנת 1473 מת אביו, וארנסט ירש את נסיכות אנהלט-דסאו יחד עם אחיו גאורג השני, זיגיסמונד השלישי, ורודולף הרביעי, בלא כל חלוקה של השטחים.
מותם של זיגיסמונד השלישי בשנת 1487, גאורג השני בשנת 1509, ורודולף הרביעי בשנת 1510 ללא יורשים, הותירו את ארנסט כשליט יחיד של אנהלט-דסאו. ב-12 ביוני 1516 מת ארנסט בדסאו, ובניו יוהאן החמישי, גאורג השלישי ויואכים הראשון ירשו את נחלותיו.
משפחתו.
ב-20 בינואר 1494 התחתן ארנסט בקוטבוס עם מרגרטה ממינסטרברג-אלס, בתו של היינריך הראשון, דוכס מינסטרברג-אלס, ונכדתו של ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה, מלך בוהמיה, ממנה היו לו ארבעה בנים:
סיקורסקי S-61R
סיקורסקי S-61R הוא מסוק דו מנועי למשימות תובלה וחיפוש והצלה, מתוצרת חברת סיקורסקי, מארצות הברית. דגם S61R הוא פיתוח של הסיקורסקי SH-3 סי קינג, ויוצר גם על ידי חברת אגוסטה האיטלקית תחת הסימול AS-61R. בחיל האוויר של ארצות הברית סומל המסוק CH-3C/E וכן HH-3E ג'ולי גרין ג'יאנט (אנגלית: Jolly Green Giant, ענק ירוק עליז), ובמשמר החופים של ארצות הברית זכה המסוק לסימול HH-3F ולכינוי "פליקן" (שקנאי).
פיתוח.
הסיקורסקי S-61R הוא גרסה של דגם S-61 של חברת סיקורסקי, SH-3 סי קינג על פי סימול הצי. גרסה R היא בעלת גוף משופר עם כבש הטענה בירכתי המסוק, גוף קונבנציונלי אך אטום למים בניגוד לגוף ההידרודינמי של ה-S-61, ושלושה כני נסע מתכנסים. גוף המסוק היה הבסיס לתכנון הדגם הבא של סיקורסקי, הCH-53 סי סטאליון הגדול בהרבה, והסיקורסקי S-92 המאוחר יותר, הדומה בממדיו.
אב הטיפוס של ה-S61-R נבנה על ידי חברת סיקורסקי כיוזמה פרטית, והמריא לראשונה ב-1963. במהלך הפיתוח הזמין חיל האוויר של ארצות הברית מסוקים מדגם זה, שזכו לסימול CH-3C. המסוק הוזמן כדי שישמש במשימות חילוץ טייסים שנטשו את מטוסיהם. ב-1965 יוצרה גרסה CH-53E, שהייתה בעלת מנועים חזקים יותר.
הגרסה הבאה הייתה HH-3E ולה ניתן הכינוי "ג'ולי גרין ג'יאנט". נבנו שמונה מסוקים מגרסה זו, וכל המסוקים מגרסה CH-3E שודרגו לרמה זו. השדרוג כלל שריון הגנתי, מכלי דלק נאטמים מאליהם ומכלי דלק נתיקים, מנור מתכנס לתדלוק אווירי, מנוף חילוץ וציוד ייעודי נוסף.
משמר החופים של ארצות הברית הזמין ב-1965 גרסה שסומלה HH-3F סי קינג, שנודעה בכינוי "פליקן". מסוקי משמר החופים היו מיועדים למשימות חילוץ ימי בכל מזג אוויר, וכללו מכ"ם חיפוש, מותקן בראדום בצידו השמאלי של חרטום המסוק. בנוסף כללה גרסה זו יכולת נחיתה במים.
חברת אגוסטה האיטלקית בנתה ברישיון גרסה שסומלה AS-61R. 22 מסוקים מגרסה זו יוצרו עבור חיל האוויר האיטלקי.
שירות מבצעי.
ארצות הברית.
מסוקי חיל האוויר של ארצות הברית שירתו בטייסות חילוץ אווירי וחילוץ למשימות חקר החלל במסגרת פיקוד ההיטס הצבאי (Military Airlift Command, בראשי תיבות: MAC), בטייסות חילוץ של פיקוד הקרב האווירי (Air Combat Command, ACC) ופיקודים מרכזיים אחרים של חיל האוויר של ארצות הברית ברחבי העולם. בנוסף שירתו המסוקים במספר טייסות מילואים של פיקוד העתודה של חיל האוויר וטייסות של המשמר הלאומי האווירי (Air National Guard). כל המסוקים מגרסה HH-3E של חיל האוויר, כולל טייסות המילואים וטייסות המשמר הלאומי הוצאו משירות בשנות ה-90 של המאה ה-20 והוחלפו במסוקי סיקורסקי HH-60G פייבהוק.
גרסה HH-3F פליקן הייתה סוס העבודה של משמר החופים החל מסוף שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-90. כל המסוקים מגרסה זו הוצאו משירות והוחלפו במסוקי סיקורסקי HH-60J ג'ייהוק, ששודרגו מאז לגרסה MH-60T.
שני מסוקי HH-3E של חיל האוויר של ארצות הברית היו המסוקים הראשונים שביצעו טיסה טרנס-אטלנטית. המסוקים המריאו מניו יורק ב-31 במאי 1967, ונחתו בסלון האווירי בפריז בלה בורז'ה ב-1 ביוני, לאחר טיסה בת 30 שעות ו-46 דקות. במהלך הטיסה בוצעו תשעה תדלוקים אוויריים. שני המסוקים שביצעו את הגיחה אבדו בפעילות מבצעית בדרום-מזרח אסיה, ב-1969 וב-1970.
איטליה.
ייצרו המסוק באיטליה, על ידי חברת אגוסטה, החל ב-1974. החברה ייצרה 22 מסוקים שהחליפו את המטוסים הימיים מדגם גראמן HU-16 אלבטרוס שהופעלו עד אז על ידי חיל האוויר האיטלקי למשימות חיפוש והצלה ימיות. המסוקים הופעלו בחמש טייסות של כנף 15, מארבעה בסיסים ברחבי המדינה. החל מ-1993 החלה הכנף לבצע משימות סיוע בעת אסונות טבע. בנוסף סייעה הכנף במשימות חיפוש והצלה במהלך פעילות מבצעית של צבא איטליה באזורים שונים בעולם, כמו סומליה, אלבניה, בוסניה, קוסובו, עיראק ואפגניסטן. ב-26 בספטמבר 2014 הוצאו אחרוני המסוקים משירות, והוחלפו במסוקי אגוסטה ווסטלנד AW139.
היכל הכדורסל מוסקבה
היכל הכדורסל מוסקבה (ברוסית: Баскет холл Москва, עד 2020 נקרא בשם "היכל הספורט קרילאטסקויה", Дворец спорта в Крылатском) הוא מתחם ספורט רב תכליתי במוסקבה, רוסיה.
ההיכל נפתח ב-30 באוגוסט 2006 ומשמש כיום את קבוצת כדורסל הנשים של דינמו מוסקבה. בעבר שימש את מועדון הכדורסל לגברים. היכל הספורט משמש כזירה ביתית למועדון כדורסל הנשים דינמו מוסקבה, אשר מתמודד בליגת העל ומשמש גם כמגרש הבית לקבוצת הקטרגל "דינמו" שאף היא משחקת בליגת על. בעבר שימש את קבוצת מועדון כדורסל הגברים של דינמו וגם אירח את משחק הגמר של גביע אופ"א בקטרגל בעונת 2007/08. בשנת 2020 שונה שמו להיכל הכדורסל מוסקבה.
השטח הכולל של המתחם, הוא 35 אלף מטרים רבועים ובנייתו בוצעה בשנים 2005-2006. אגודת "דינמו" מימנה את הבנייה וזו שהשקיעה בבנייתו. עיצובו דומה לצלחת מעופפת: מבנה עגול ומסיבי בעל כיפת זכוכית, בטון וריצוף, שכולם הובאו משווייץ.
הימלאיה איירליינס
הימלאיה איירליינס (בנפאלית: हिमालय एअरलाइन्स्, באנגלית: Himalaya Airlines) היא חברת תעופה נפאלית שנוסדה בשנת 2014. בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן והיא מפעילה טיסות ל-6 יעדים בינלאומיים.
תולדות החברה.