אתל ג'נר רוזנברג הכירה את מארי טורנברג-קרופר בשנת 1899. טורנברג-קרופר, פילנתרופית אמריקאית אשר בחרה בדת הבהאית, סיפרה לרוזנברג על הדת החדשה שקמה ועל שליח האל בהאא אללה. על אף שלא קיים תיעוד לגבי האופן שבו הגיבה רוזנברג לבשורה, סביר כי חשה אהדה כלפי הרעיון. זאת לאור דבריה של אמה, אשר הורתה לה לצפות למורה רוחני אשר ישלח האל. על כל פנים, בשנת 1899 הפכה רוזנברג לאנגליה הראשונה אשר הכירה בבהאא' אללה כהתגלמות האל. היא איחדה כוחות עם טורנברג-קרופר והשתיים החלו להפיץ יחד את הבשורה.
הפצת הדת הבהאית.
במהלך חייה עלתה אתל לרגל מספר פעמים על מנת לבקר את עבד אל-בהאא' בעכו. בביקוריה, הקפידה לתעד בכתב את שיחותיו והרצאותיו. ידוע שהיא לימדה את עצמה פרסית על מנת להבין את מילותיו של עבד אל-בהאא בשפתו, אם כי לא ברור מתי בדיוק רכשה את השפה. כמו כן, ביקרה רוזנברג באמריקה וצברה שם ידע נוסף על אודות התורה הבהאית. כשחזרה ללונדון, החלו רוזנברג וטפרברג-קרופר לארגן מפגשים בבתיהן על מנת להפיץ את הבשורה הבהאית. המפגשים הללו משכו קבוצת מאמינים קטנה שהלכה והתרחבה. בנוסף לכך, עמלה רוזנברג על תרגום הכתבים הבהאיים, על מנת להנגישם לציבורים רחבים יותר. השפות הרבות בהן שלטה, הן שאפשרו לרוזנברג לצלוח את מלאכת התרגום.
התכתבויותיה עם עבד אל-בהאא' בנוגע ל"איגרת החכמה".
חקירתה המעמיקה של רוזנברג את תורתו של בהאא' אללה, הובילה אותה להתכתב עם עבד אל-בהאא' על אודות "איגרת החכמה" (לוח-י חיכמת, באנגלית: Tablet of Wisdom). בין הנושאים המוצגים באיגרת, מציג בהאא' אללה את תפיסתו לגבי הפילוסופיה. הוא מסביר כי המהות והיסודות של הפילוסופיה היוונית הגיעו מנביאי ישראל. אולם, הסבר זה אינו מתיישב עם מסמכים היסטוריים אחרים, ועל כך שואלת רוזנברג את עבד אל-בהאא' במכתבה. עבד אל-בהאא' משיב בפירוט ומסביר כי בעבר, ההיסטוריה הועברה מפה לאוזן ולכן קיימות גרסאות סותרות כמעט לכל אירוע, תקופה ותורה. אף על פי כן, סמכותו של שליח האל, בהאא' אללה, מבטיחה כי דברו אמת, זאת למרות גרסאות סותרות אשר קיימות.
הקשר של את'ל רוזנברג עם שוגי אפנדי.
כבר בביקוריה בביתו של עבד אל-בהאא' בעכו, נוצר קשר בין רוזנברג לבין בני הבית. בין היתר, היא הכירה את שוגי אפנדי, נכדו של עבד אל-בהאא'. בצוואתו של עבד אל-בהאא, מונה שוגי אפנדי ל"שומר" (באנגלית: The Guardian) של הדת הבהאית. רוזנברג לא הטילה ספק במינויו של שוגי אפנדי ונשבעה לו אמונים, תוך שהיא מעודדת את חבריה באנגליה לנהוג באותו אופן. לפני עזיבתה את ארץ הקודש, הורה שוגי אפנדי לרוזנברג לכנס את האספה הרוחנית (Spiritual assembly) הראשונה של הדת הבהאית באנגליה, בשנת 1922. השניים עבדו יחד על מנת להגשים את הכנס והוא אכן התקיים ב-17 ביוני 1922. רוזנברג ושוגי אפנדי ניהלו קשר קרוב ופעלו להפיץ ולמסד את הדת הבהאית. לאחר פטירתה של רוזנברג, הספיד אותה שוגי אפנדי:
"אני חש צער עמוק על פטירתה של רוזנברג, אשר הייתה חלוצה אנגלייה יוצאת דופן של הדת הבהאית. הזיכרון של שירותה המרהיב לא ישכח לעולם. משפחתו של עבד אל-בהאא' מצטרפת אליי בהבעת תנחומים לבבים לאחיה וקרוביה. אני מפציר בחברים לקיים עבורה טקס אזכרה הולם."
הספר שכתבה.
בשנת 1901 עמלה רוזנברג על חוברת אשר נקראה "A Brief Account Of The Baha'i Movement". חוברת זו כללה תיעוד היסטורי של התנועה וכן הסברים של העקרונות היסודיים של התורה הבהאית. החוברת הופצה ונמכרה במחיר של פני (Penny) אחד בלבד. בזמן כתיבת החוברת, לא הייתה סמכות אשר פיקחה על תרגום כתביו של בהאא' אללה, ולכן רוזנברג נשענה רבות על כתביה מזמן עלייתה לרגל, המוטים לעיתים לפרשנותה האישית. אף על פי כן, בחוברת ישנו ביטוי להבנה העמוקה שלה ומחויבותה לתנועה ולעקרונותיה. ספרון זה היה מכוון בעיקר לקהל הנוצרי, ולכן יש בו התייחסות רבה אל ארץ הקודש. עוד מזכירה רוזנברג כי שליחים רבים של האל, כמו אברהם, אליהו וישו, הגיעו מארץ הקודש ועל כן, אין זה מופרך להאמין כי גם הפעם זורח מארץ הקודש אור אלוהי חדש בדמות עבד אל-בהאא'. בהמשך לכך, ניתן לראות כי חלק ניכר מן הספרון מוקדש לעבד אל-בהאא'; לתולדות חייו ולתורתו. מעניין לראות כי אין בספרון כל התייחסות לנביא מוחמד, זאת ככל הנראה על מנת למנוע התנגדות מצד הקוראים הנוצרים באותה תקופה.
קריאה נוספת.
Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg – The life and times of England's outstanding Baha'i pioneer worker, George Ronald, Oxford, 1995
Ethel Jenner Rosenberg, A Brief Account Of The Baha'i Movement, The Priory Press, Hampstead, 1911
ג'קלין לפט הנד בול
ג'קלין לפט הנד בול (לשעבר דלאהנט, בתרגום מילולי: "ג'קלין שור שמאלי", באנגלית: Jacqueline Left Hand Bull; נולדה בשנת 1943) היא בת לשבט האינדיאני הרוזבאד סו ("Rosebud Sioux Tribe") וגדלה במסורת הלקוטה ("Lakota") על ידי משפחתה. היא הצטרפה לדת הבהאית בשנת 1981, מונתה ליועצת יבשתית בשנת 1988, ונבחרה לראש האספה הרוחנית הלאומית בארצות הברית בשנת 2007.
קורות חייה עד הצטרפותה לדת הבהאית.
ג'קלין נולדה לרוברט ריצ'רד פרון וקורין בורדו, למשפחה בת 6 ילדים וגדלה בשמורת אינדיאנים של שבט הרוזבאד באופן מסורתי. דודה היה אדם בורדו, מחנך תרבותי ידוע ומנהיג רוחני בשמורת רוזבאד שאותו היא מתארת ​​כ"קדוש בעל כוחות ריפוי". בנוסף לכך שגדלה במסורת האינדיאנית, היא חונכה כקתולית, מה שהוביל להתנגשות פנימית בין הקתוליות שהיא התחנכה עליה והחוויות האינדיאניות של שנות ילדותה. היא למדה בתיכון קתולי וסיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1961, בזמן שגרה עם אמה בדקוטה הדרומית לאחר שהוריה התגרשו. את לימודי התואר הראשון בפיתוח קהילתי (community development) היא למדה באוורגרין סטייט קולג' וסיימה אותם בשנת 1974, בזמן שגרה עם אביה באולימפיה, וושינגטון. אחד מאחיה נהרג באותו הזמן, דבר אשר השפיעה עליה והיא מעידה עליו שהוא היווה אתגר גדול לרוחניות שלה. ג'קלין התחתנה זמן קצר לאחר מכן והביאה שני בנים, אשר גדלו כקתולים והתגוררה עם משפחתה במונטנה. כשעברה חזרה לאולימפיה היא התרחקה מהכנסייה הקתולית ולמדה על האמונה הבהאית מעיתון בסוף שנות השבעים.
חייה ופעילותה כבהאית.
בשנת 1981 המירה ג'קלין את דתה והצטרפה לדת הבהאית לאחר שנפגשה עם מספר מאמינים שונים. האמונות הבהאיות החשובות עבורה כאשר למדה את הדת היו עמדותיה ותורתה של האמונה הבהאית על שוויון בין המינים והתגלות מתמשכת, במיוחד לאור מורשתה האינדיאנית ואמונותיה כקתולית. מבחינתה, השוויון המגדרי הוא חשוב ביותר ומאמינה בכך שהשלום העולמי יגיע רק לאחר שהשוויון בין הנשים לגברים יהיה מבוסס באופן מלא. הקשר הרשמי הראשון שלה עם הקהילה הבהאית היה דרך נציג, אשר הרגיש שפעילותה מעוררת מחלוקת. אדם זה הרגיש ככה עקב פעילותה בתנועות נשים, מאבק לזכויות האינדיאנים והתנגדות לסטריאוטיפים אינדיאנים. יתר המפגשים הראשונים שלה השאירו אותה מעורערת לגבי הדת. רק לאחר שנפגשה עם חברה ועלתה לרגל בשנת 1983 היא קיבלה יותר אמונה אישית בדת. זמן לא רב לאחר הצטרפותה לדת והעלייה לרגל, היא התגרשה, אך היא טוענת שהגירושים לא היו קשורים להצטרפותה לדת הבהאית, אף על פי שמשפחתה המיידית והמורחבת לא קיבלה את שינוי האמונה שלה. ג'קלין החלה לעבוד במרכז הלאומי הבהאי ומונתה לוועדה ללימודי אינדיאנים אמריקאים, שם עזרה לאינדיאנים רבים אשר הצטרפו לדת הבהאית. בשנת 1984 השתתפה ב"שביל האור" שבו בהאיים אינדיאנים מצפון אמריקה עוברים בקהילות בהאיות אינדיאניות בדרום ומרכז אמריקה עם בהאים אינדיאנים מאותן מדינות. בשנת 1987 השתתפה באירוע בבית התפילה הבהאי בווילמט שבאילינוי, לציון 75 שנה למסעו של עבד אל-בהאא' למערב. בשנת 1988 היא התמנתה ליועצת יבשתית, אחד מהתפקידים הגבוהים ביותר של הפרט העומד בדת. באותה שנה היא גם השתתפה במועצת הילידים הבהאים, ובסבב נוסף של "שביל האור", והפעם כתבה יומן אירועים של המסע, בזמן שהם עברו במדינות אמריקה הלטינית. בשנת 1989 היא כיהנה כיו"ר שותף בוועידה של האגודה ללימודים בהאים בקנדה.
בשנת 1993 השתתפה ב"פרלמנט הדתות העולמי". במהלך הפרלמנט היא הכריזה על אמונתה האישית כי "White Buffalo Calf Woman", נביאה אינדיאנית, חזרה, אך לא באותה צורה שהיא הגיעה בפעם הראשונה, אלא בתורת בהאא אללה". היא חזרה על אמונות אלה בעוד מספר ראיונות והזדמנויות. בפרלמנט, ג'קלין וחברתה שהייתה נציגה אינדיאנית נוספת, פטרישה לוק, ניסו להוביל אימוץ של עמדה הנקראה "הצהרת החזון האינדיאני אמריקאי של 1993". ההצהרה כללה בקשה לעזרה והגנה על האמונות האינדיאניות והכרה בשליחי האל הרבים אשר נשלחו למערב כדור הארץ. ההצהרה כמעט ואומצה, אך לבסוף לא אומצה.
בשנת 2001 נבחרה לאספה הרוחנית הלאומית בארצות הברית בעקבות זאת נאלצה לעזוב את תפקידה כיועצת יבשתית. באספה הרוחנית הלאומית היא כיהנה בתפקיד סגנית היו"ר כ5 שנים ובשנת 2007 נבחרה לתפקיד היו"ר, ובכך נהייתה האישה האינדיאנית הראשונה שנבחרה לכהן בתפקיד זה. היא כיהנה בתפקיד זה עד שנת 2012, בה נבחרה שוב לכהן כסגנית היו"ר, תפקיד בו היא עדיין מכהנת.
פעילותה המקצועית.