את העיירה חוצה כביש ה-A487 אשר מחבר אותה לבנגור ויורד גם דרומה לכיוון פורטמאדוג. כביש ה-A4086 יוצא ממנה לכיוון מזרח אל תוך שמורת סנודוניה ול'אנבריס וכביש ה-A4085 נכנס לשמורה בנתיב דרומי יותר ומתחבר עם בד'גלרט. בעבר העיירה הכילה תחנת רכבת אשר שימשה לתנועה לאורך צפון ויילס וחיברה אותה לרשת הרכבות של בריטניה, בנוסף קרנארבון הייתה עיירת נמל חשובה בעיקר לתעשיית הלווחה בוויילס. כ-7.2 ק"מ מדרום לקרנארבון נמצא נמל תעופה המשמש כמוזיאון תעופה ולטיסות תיירות ופנאי.
רצח קיטי ג'נובזה
החתונה של החבר שלי
החתונה של החבר שלי (באנגלית: My Best Friend's Wedding) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1997 בבימויו של פי. ג'יי. הוגאן, בכיכובם של ג'וליה רוברטס, דרמוט מלרוני, קמרון דיאז, רופרט אוורט, פיליפ בוסקו, מ. אמט וולש, רייצ'ל גריפיתס, קארי פרסטון וסוזן סאליבן.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות מצד המבקרים, והוא נחשב לאחד משני הסרטים המפורסמים ביותר של ג'וליה רוברטס (השני הוא "אישה יפה" משנת 1990). מבחינה כלכלית, סרט זה היה ללהיט בקופות הכרטיסים ברחבי העולם והוא אחד הסרטים הרווחיים ביותר של שנת 1997.
שיר הפסקול "I Say a Little Prayer (For You)", גרסת כיסוי של הזמרת דיאנה קינג זכה לחשיפה משמעותית בסרט עצמו והצליח להגיע אל רשימת בילבורד הוט 100. הפסקול כולל מספר משירי ברט בכרך / האל דייוויד.
תקציר העלילה.
ג'וליאן פוטר (ג'וליה רוברטס), מבקרת מסעדות מניו יורק, מקבלת שיחת טלפון מהידיד הוותיק שלה מייקל אוניל (דרמוט מלרוני), שמודיע לה כי בעוד ארבעה ימים הוא יתחתן עם קימי וואלאס (קמרון דיאז), סטודנטית באוניברסיטת שיקגו, בת 20 ממשפחה עשירה. ג'וליאן מודאגת מכך שמייקל יתחתן עם מישהי כל כך לא מתאימה לו, שהוא מכיר במשך תקופת זמן כה קצרה. היא מבינה שהיא מאוהבת במייקל, ויוצאת לשיקגו, נחושה בדעתה לחבל בחתונה שלו.
זמן קצר לאחר הגעתה, ג'וליאן פוגשת בקימי, שמבקשת ממנה להיות שושבינה הכבוד שלה. ג'וליאן מוצאת את עצמה מעמידה פנים כמי שמסייעת בצייתנות בהכנות לקראת החתונה, בזמן בו היא מתכננת בחשאי דרכים למנוע את החתונה מלקרות. היא מנסה לחבל, בקטנה, ביחסים שבין מייקל וקימי - למשל, היא לוקחת את השניים לבר קריוקי לאחר שהיא מגלה שקימי היא זמרת איומה. מאוחר יותר, היא מבקשה מהחבר ההומו שלה ג'ורג' דאונס (רופרט אוורט) שיעמיד פנים שהם מאורסים, בתקווה לגרום למייקל לקנא. לאחר שכל הטקטיקות האלו נכשלות, ג'ורג' משכנע את ג'וליאן להגיד למייקל את האמת - שהיא מאוהבת בו.
בבוקר החתונה, ג'וליאן מתוודה על אהבתה למייקל, ומבקשת ממנו שיתחתן איתה ומנשקת אותו בלהט. קימי מבחינה בכך ובורחת מהמקום, ומייקל רודף אחריה. ג'וליאן מבינה כי מייקל אוהב את קימי, ומתנצלת בפניה. לאחר החתונה, ג'וליאן מברכת את מייקל על נישואיו, ומתנחמת בזרועותיו של ג'ורג'.
הפצה.
הכנסות ממכירת כרטיסים.
בסוף השבוע הראשון בו הסרט עלה לאקרנים לראשונה בארצות הברית, הוא הגיע למקום השני ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בצפון אמריקה באותו סוף שבוע, עם הכנסות של בקופות הכרטיסים של 21,678,377 $ (במקום הראשון היה הסרט "באטמן ורובין"). סרט זה נשאר ברשימת עשרת הסרטים המכניסים ביותר בקופות הכרטיסים בארצות הברית במשך 6 שבועות רצופים, ובסופו של דבר הכניס 127,120,029 $ (בתוך ארצות הברית). ברחבי העולם, הסרט הכניס סך כולל של 299,288,605 $, והוא אחד מעשרת הסרטים המכניסים ביותר של שנת 1997 (הן בתוך ארצות הברית בלבד, והן ברחבי העולם).
ביקורת.
הסרט בכלל, והופעתה של ג'וליה רוברטס בפרט, זכו לשבחים רבים ובעיקר לביקורות חיוביות מצד המבקרים. נכון ליוני 2012, סרט זה מחזיק דירוג של 71% באתר Rotten Tomatoes, עם הדעה הרווחת כי "הודות לביצועיה המקסימים של ג'וליה רוברטס, וספין חתרני על הז'אנר, "החתונה של החבר שלי" היא קומדיה רומנטית מרעננת ומשעשעת".
מגזין הקולנוע הבריטי Total Film שיבח את הסרט, והעניק לו ארבעה מתוך חמישה כוכבים, וכתב על רוברטס כי "הנה היא מגרשת את כל הזיכרונות מ (סרטיה) "מרי ריילי" ו"צרות בכותרות", עם הופעה חיה, לא - תוססת. כשהיא מחייכת את אותו חיוך קטלני, מזילה את אותן דמעות מנצחות, מבצעת דיאלוגים חינניים ללא כל מאמץ, רוברטס חזרה למקומה הראוי - לא בתלבושות תקופתיות אפרוריות, אלא כמלכה הסקסית של הצחוקים". כמו כן נכתב כי "החתונה של החבר שלי" הוא סרט דייטים מושלם, והסרט "מוכיח שרוברטס היא לא גרועה, כפי שכולנו חשבנו שהיא".
פיטר טרוורס (הרולינג סטון) כינה אותו "סרט הדייטים של הקיץ", למרות שמתח ביקורת על התסריט. הוא שיבח את רוברטס וכתב כי היא השקיעה בסרט "את כל-כולה".
ג'ואנה ברי (Radio Times) העניקה לו ארבעה מתוך חמישה כוכבים, וציינה כי "קומדיה נוצצת" זו מסמנת את תחייתה מחדש של הקריירה הקולנועית של ג'וליה רוברטס.
קרול באקלנד (CNN) אמרה כי רוברטס "מאירה את המסך".
פרסים.
הכרת מכון הסרטים האמריקאי:
פסקול.
הפסקול, אשר שוחרר ב-17 ביוני 1997, ואשר כולל גרסאות כיסוי עדכניות של שירים מוכרים, זכה לשבחים.
רייצ'ל גריפיתס
תצפית העב&quot;מ של הטייס רולנד יוז (1952)
עב&quot;מולוגיה
עב"מולוגיה (באנגלית: Ufology) היא המחקר של דיווחים על תצפיות לכאורה ושל ראיות פיזיות (כגון תמונות או סרטי וידאו) המעידות לכאורה על קיומם של עצמים בלתי מזוהים (עב"מים), חקר טענות לקיומם של מפגשים עם חוצנים או בפרט של חטיפות בידי חוצנים, וכן חקר של תופעות מסתוריות אחרות הקשורות לכאורה לחוצנים (כגון מעגלי תבואה).
עב"מולוגיה איננה נחשבת דיסציפלינה מדעית, בפרט משום שטרם פותחו כלים יעילים שיאפשרו לאמת או לשלול אם הדיווחים השונים המתקבלים אודות תצפיות של אובייקטים מעופפים בלתי מזוהים הם אכן תצפיות של חוצנים המבקרים בכדור הארץ. רבים מחשיבים את תחום העב"מולוגיה לפסבדו-מדע.
רקע היסטורי.
העניין התקשורתי סביב תופעת העב"מים החל במהלך שנות ה-40 המאוחרות ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, לאחר התצפית של הטייס האמריקני קנת' ארנולד בתשע "צלחות מעופפות" באזור הר ריינייר ב-24 יוני 1947, שהביאה את הרעיון של צלחות מעופפות למיינסטרים. ככל שהתעניינות הציבורית בתופעת העב"מים גדלה בעקבות העניין התקשורתי, גדלו גם במידה משמעותית מספר הדיווחים אודות תצפיות העב"מים. במסגרת המלחמה הקרה עלו חששות בקרב הממשל האמריקני כי כלי הטיס המסתוריים עשויים להיות כלי טיס סובייטיים מתקדמים. בשל כך החלה לעלות החשיבות בחקר שיטתי של התצפיות לצורך שמירה על הביטחון הלאומי.
אף על פי כן, ב-1952 העניין של הממשל האמריקני בתחום חקר תופעת העב"מים החל לדעוך לאחר שהמחקרים שערך חיל האוויר האמריקני (Project Sign ו-Project Grudge) הגיעו למסקנה כי הדיווחים אודות התצפיות בעב"מים לא הצביעו על איום ישיר על הביטחון הלאומי של ארצות הברית. המחקר הרשמי שערך הממשל האמריקני בתחום זה הסתיים עם פרסום דו"ח ועדת קונדון ב-1969, לפיו חקר תופעת העב"מים ב-21 השנים האחרונות השיג מעט, אם בכלל, וכי לא הייתה הצדקה ממשית להמשך עריכת מחקר מקיף לתצפיות העב"מים. ועדת קונדון המליצה גם על סגירת היחידה המיוחדת של חיל האוויר האמריקני, פרויקט הספר הכחול (Project Blue Book), שעסקה במחקר השיטתי של תצפיות העב"מים.
לאחר שהממשל האמריקני חדל באופן רשמי לחקור את התחום, החלו לנהוג כך גם רוב ממשלות העולם. יוצאת דופן הייתה ממשלת צרפת, אשר עד היום מחזיקה את היחידה המיוחדת GEIPAN, הפועלת במסגרת סוכנות החלל הצרפתית CNES, ועוסקת במחקר שיטתי של תצפיות העב"מים. במהלך המלחמה הקרה, הממשלות של בריטניה, קנדה, דנמרק, איטליה, ושוודיה אספו דיווחים בדבר תצפיות עב"מים. בשנת 2010 הצהיר משרד הביטחון הבריטי כי יחדל מעתה לקבל דיווחים חדשים בדבר תצפיות עב"מים.
אחד מהידועים שבין המדענים התומכים בקיומם של כלים העפים בחלל במהירות גדולה מזו המוכרת לנו, הוא פרופ' מיצ'יו קאקו המדבר בצורה מוחלטת, בהרצאותיו הפתוחות לציבור, במאמריו, בספריו ובמחקריו כי אכן יש חייזרים מפותחים מאיתנו, בתרבויות שהתפתחו במיליוני שנים יותר מהתרבות המוכרת לנו על כדור הארץ, בגלקסיות בחלל הרחב, המפעילים כלים מפותחים במיליוני שנים מאלו שאנו רק מנסים לדמיין.
דין מורי
יאניס ליפקה
יאניס (ז'אניס) ליפקה (בלטבית: Žanis Lipke; 1 בפברואר 1900, ילגבה – 14 במאי 1987, ריגה) היה חסיד אומות העולם.
ראשית דרכו.
יאניס ליפקה נולד ב-1 בפברואר 1900 בעיר ילגבה (Jelgava) שבלטביה. לא הרבה ידוע על הוריו. אביו, היה מנהל חשבונות שנהרג במלחמת העולם הראשונה כשלחם בשביל הצבא הלטבי. אימו, פאולינה, הייתה עקרת בית ונפטרה בשנת 1920.
בשנת 1919, שירת בחיל התותחנים הלטבי. בריגה פגש ביוהאנה נוביקה. ב-3 באוקטובר 1920, התחתנו בריגה ולזוג נולדו בת ושני בנים.
הצלת יהודים.
בדצמבר 1941, לאחר כיבוש לטביה על ידי גרמניה הנאצית היה ליפקה עד לרצח יהודים בריגה.
בשביל למצוא עבודה בעיר תחת שלטון נאצי, שתעזור לו לממש את תוכניות החילוץ שלו, יאניס עבר קורס בהגנה אווירית בשביל הצבא הגרמני. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לעבוד במחסנים של חיל האוויר הגרמני, הנקראים גם המחסנים האדומים שממוקמים לא רחוק מגטו ריגה. אסירי הגטו גם הועסקו במחסנים. יאניס במהירות הצליח להשיג את האמון של הממונים עליו, ומונה להיות אחראי לארגן את הסעות היהודים אל העבודה וממנה. המצב הנוח שנוצר, עזר לו לממש את משימתו שאחת ממטרותיה היא גם להציל יהודים.