להקת כלייזמרים מטעם צעירי חב"ד הופיעה בפני עולים בישראל. על פעילות הלהקה והאגף ניצח מאיר ורזוב במשך כמעט עשרים שנה. ורזוב שר עם העולים וגם מרצה בפניהם על הערכים הבסיסיים של היהדות, חגי ישראל, המשפחה היהודית ועוד.
משנת תשמ"ד מוציא האגף את העלון השבועי ברוסית "Восхождение" (ווסחוז'דניה), וכן עלוני חגים, עלוני יהדות בנושאים שונים ולוח שנה עם הלכות ומנהגים. האגף מוציא לאור גם ספרים ברוסית.
המרכז לעזרי שליחות.
המרכז אחראי על התוכן, העיצוב וההפקה של הפרסומים השבועיים, עלוני החגים, ספרי עזר ומוצרי העזר לשליחים. המחלקה מפיקה גם מוצרי עזר חדשים לפעילות השליחות, תוך כדי בדיקת צורכי השלוחים, במטרה לייעל ולמקצע את הסניפים. ראש המרכז הוא לוי וילנקין.
אגף הארגון והלוגיסטיקה.
צעירי חב"ד מקיימים מבצעים ארציים מיוחדים בתקופות החגים. בחג הסוכות נעות ברחבי הארץ מאות סוכות ניידות, המזמינות את הציבור לקיים את מצוות החג. בחנוכה מחלקים פעילי הארגון חנוכיות ונרות וסופגניות לכוחות הביטחון, לחולים, לאסירים ולקשישים. בפורים מחלקים נציגי הארגון חבילות של משלוחי מנות לחיילים, לאסירים, לחולים ולקשישים.
אגף לנפגעי טרור.
בשנת 2002 תקופת האינתיפאדה השנייה הוקם מטה הפעילות, בהנהלת מנחם קוטנר.
צעירי חב"ד מגישים סיוע ליחידים ולמשפחות הנקלעים לפיגוע טרור, ובהכוונת העובדים הסוציאליים של הביטוח הלאומי. הצוותים מסייעים לנזקקים בארגון ההלוויות וכן תפילות ומניינים בימי ה'שבעה'. בהמשך מתקיימים ביקורים אישיים של אנשי האגף אצל הפצועים ואצל משפחות ההרוגים. במקרה של משפחה נזקקת, האגף מקשר בינן לבין תורמים מישראל ומחוץ לה. כמו כן האגף מוציא קבוצות של נפגעי טרור ונכי צה"ל לטיולים בישראל ובחו"ל.
מחלקת צבאות השם.
עם הכרזת הרב שניאורסון בשנת תשמ"א על הקמת "צבאות השם" עסקו בצא"ח בפעילות עם ילדים, בהוצאה לאור של חומר ובכינוסי ילדים בתאריכים שעליהם הורה הרבי. סניפי צא"ח בישראל הפעילו מועדוני "צבאות השם" ומרכז צא"ח הפיק חומרי עזר לפעילות וכן עודד הרשמת ילדים למועדונים אלו.
בשנת תשמ"ח הוחלט בצא"ח להקים מחלקה לפעולות צבאות השם, ובראשה הועמד הרב נפתלי רוט. המחלקה קיימה פעילות במשך מספר שנים, הפיקה פרסומים וערכה כינוסים שנתיים שבהם נבחנו אלפי ילדים על ספר המצוות של הרמב"ם, על פי תקנתו של הרבי מלובביץ' שילדי ישראל ילמדו בספר זה. גם מבצע 'מצה לתלמיד' של צא"ח התנהל באותן שנים תחת מחלקה זו.
מרכז חינוכי חסידותי.
המרכז נוסד בירושלים בשנת תשמ"ח, על מנת לרכז את הפעילות החינוכית של חב"ד בישראל. בין היתר, המרכז מארגן 'ועידת המחנכים' והוציא שבועון נפוץ לילדים בשם 'תורתך שעשועי'. בשנת תשע"ב פסק השבועון לצאת, ובמקומו החל לצאת לאור עלון שבועי בשם 'ממתק לשבת', בשבט תשפ"ב זה עבר להופיע במדור בתוך עלון שיחת השבוע. המרכז מנוהל מאז היווסדו על ידי הרב נפתלי רוט.
מטה הרמב"ם היומי.
המטה עוסק בהפצת תקנת הרמב"ם היומי של הרבי מלובביץ'. המטה הוקם בשנת תשמ"ח והוא מארגן את חגיגות סיום הרמב"ם היומי מדי שנה, ובראשן חגיגה בקברו של הרמב"ם בטבריה, וכן מוציא לאור מדריך שנתי לשיעורים היומיים ברמב"ם, עלוני הסברה ועוד.
פרויקטים מיוחדים.
הוקם בחודש אלול תשע"ג על ידי הרב משה שילת. תחת האגף פעלו מספר ארגונים ובהם 'פעילי חב"ד'. מטרת הארגון היה "לאפשר לכל חסיד לעסוק במבצעי הרבי באופן מסודר וקבוע, להעניק לו את הכלים הראויים לכך... בהתאם למקום מגוריו ויכולותיו".
הפעילות השגרתית התבצעה בערבי חגים. בזמן פעילות הארגון ביקר כל פעיל אצל עשר משפחות יהודיות באזור מגוריו ונתן להן ערכה מטעם הארגון.
ארגונים נוספים שפעלו במסגרת האגף הם 'חב"ד בקמפוס', וכן ארגון המרכז בתי חב"ד הממוקמים במרכזים רפואיים ברחבי הארץ. כיום כל הארגונים שפעלו במסגרת האגף פועלים בצורה עצמאית.
אגף מבצע תורה.
אגף חדש יחסית שבתחילתו היה תחת האגף לפרויקטים מיוחדים. האגף אחראי על פרויקטים לשיפור הפן הלימודי-תורני כגון כרטיסים לניהול שיעורי תורה של שליחי חב"ד וכן אתר לשלוחים המרכז דרשות, סיפורים, רעיונות ועזרים.
HIV (ראשי תיבות של Human immunodeficiency virus, ובעברית: נגיף הכשל החיסוני האנושי) הוא נגיף מסוג רטרו-וירוס אשר גורם בהיעדר טיפול, לאחר תקופת זמן בת שנים ללא סימפטומים, למחלת האיידס (תסמונת הכשל החיסוני הנרכש) – מחלה קשה של מערכת החיסון. הנגיף זוהה לראשונה בשנת 1983.
HIV הוא רטרו-וירוס (כלומר, החומר התורשתי שבו הוא RNA חד-גדילי חיובי שמתועתק ל-DNA באמצעות שעתוק לאחור), HIV תוקף את תאי הדם הלבנים, אשר תפקידם הוא לאתר חיידקים, נגיפים ותאים סרטניים בגוף ו"לקרוא" לתאי דם לבנים אחרים להילחם בהם. הנגיף פוגע ביכולת ההגנה העצמית של הגוף והחולה באיידס מת ממחלות שבאופן נורמלי הגוף היה מסוגל להתמודד עמן ללא קושי, כגון שפעת ודלקת ריאות. גם סוגי סרטן מסוימים (בעיקר סרקומה, סרטן רקמות החיבור) נפוצים בקרב חולי איידס, כיוון שתאי הדם הלבנים באדם בריא נלחמים גם בתאים סרטניים.
מאז הופעתה של המחלה במדינות המערב בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הפכה למגפה עולמית - ומתוקף כך לאחת המחלות המדוברות והנחקרות ביותר בעשורים האחרונים.
המחלה עודנה חשוכת מרפא, למרות מאמצים גדולים למצוא לה תרופה או חיסון, אך ישנן תרופות (קוקטייל) אשר בזכותן תוחלת ואיכות חייו של נשא הנגיף זהה כמעט לאלו של יתר האוכלוסייה, למעט השלכות מסוימות כמו הגברת הסיכון לחלות בדמנציה בגיל צעיר. כאשר הטיפול הרפואי אינו בהשג יד (לרוב במדינות העולם השלישי), מתים מרבית החולים בשנים הראשונות שלאחר האבחון.
מחוץ לגוף האדם הנגיף אינו יכול לשרוד לאורך זמן, אף כי בתנאי מעבדה הוא יכול לשרוד במשך כמה ימים עד כמה שבועות; על כל פנים, בניסויים אלו נבדקות דגימות שבהן ריכוז הווירוס גבוה מבגוף האדם. העובדה שבתנאים רגילים דם או נוזל אחר שהגוף מפריש מתייבשים במהירות הופכת את הסיכון להידבקות בנגיף מהסביבה לכמעט בלתי-קיים. עיקור פשוט באמצעות חימום או באמצעות חיטוי מביא להשמדה כמעט ודאית של הנגיף.
הנגיף אינו מועבר דרך אוויר, מזון, שתייה, או מגע פיזי רגיל. גם נשיקות אינן מדבקות מאחר שריכוז הנגיף ברוק נמוך ביותר, ויידרשו כמה ליטרים של רוק על-מנת לגרום להדבקה. עד היום לא נרשם מקרה של הדבקה ב-HIV באמצעות נשיקה. הנגיף גם אינו מועבר בעקיצת יתוש; יתושים שואבים דם מהאדם הנעקץ, אך לא מחדירים אליו דם.
ארגון הבריאות האירופי הגדיר בשנת 2021 את ישראל כמדינה מדינה בעלת קו עליה מתמיד בהדבקה בנגיף באזור המזרח התיכון. דירוג המסוכנות של ישראל הוגדר ברמת סיכון 5 מתוך 5 לסכנת הדבקה בעוד שבמדינות השכנות כגון:ירדן, לבנון, סוריה
דירוג המסוכנות שלהן נע בין 1 ל 3 בסכנת הדבקה.
ציר החשיפה הפוטנציאלי של ארגון הביראות האירופי כהגדרתו:
1- זניח
2- סיכון מזערי
3- קיים סיכון
4- סיכון גבוהה
5- סיכון וחשש לדבקה
מקור והתפשטות הנגיף.
הסברה המקובלת נכון לעשור הראשון של המאה ה-21, היא שה-HIV הוא וריאציה של מספר נגיפים דומים אשר תוקפים קופי אדם. בנקודה כלשהי בשנות ה-50 של המאה ה-20 נוצרה מוטציה בנגיף הקופי, שאפשרה לו להדביק בני אדם. ההדבקה הראשונה התרחשה באפריקה, והמחלה התפשטה לאיטה ביבשת זו במשך עשרים השנים הבאות. תמורות פוליטיות וחברתיות באפריקה של שנות ה-70, כולל נדידה גדולה של תושבים ממרכז אפריקה אל מזרחה, תרמו להפצת הנגיף.
בשנת 1981 זוהתה לראשונה המחלה בארצות הברית, התאריך הרשמי לפרוץ המגפה במערב הוא ה-5 ביוני 1981. ביום זה דווח על חמישה צעירים הומוסקסואליים מלוס אנג'לס שלקו בדלקת ריאות הקשורה לאיידס (הם לקו בה במהלך מחצית השנה שקדמה לתאריך פרוץ המגפה). השם איידס ניתן למחלה רק בשנת 1982, לאחר שבמשך תקופה מסוימת היא נקראה GRID (קיצור של Gay-Related Immunodeficiency Disease, "כשל חיסוני של הומוסקסואלים"). מגפות מקומיות החלו בערים הגדולות של ארצות הברית, ובראשן ניו יורק וסן פרנסיסקו.
מגפת האיידס היא פנדמית (מגפה כלל-עולמית); נכון לתחילת המאה ה-21, ברוב המוחלט של המדינות המגפה אינה מראה כל סימן של ירידה בתפוצתה. מעריכים כי נכון ל-2003 למעלה מ-40 מיליון אנשים ברחבי העולם נושאים את הנגיף ; כ-27 מיליון מתו ממחלות הקשורות לאיידס; שיעור החולים במחלה במדינות העולם השלישי מהווה כ-90% מכלל החולים בעולם ; במדינות המערב קיימת יציבות יחסית במספר החולים. לאחר ירידה מסוימת במספר החולים באמצע שנות ה-90, חלה עלייה מחודשת בתחילת המאה ה-21.
HIV בגוף האדם.
דרכי ההידבקות.
הנגיף חודר לגוף האדם באחת מהדרכים הבאות, שהמשותף לכולן הוא מגע ישיר וממושך בין נוזלי הגוף:
קיים סיכוי של בין 15% ל-45% שאם נגועה ב-HIV תעביר את הנגיף לתינוקה. ההדבקה עשויה להתרחש בזמן ההיריון, בזמן הלידה או לאחר הלידה - באמצעות הנקה. הסיכוי להדבקה פוחת בעשרות מונים אצל אמהות אשר נוטלות תרופות נגד איידס, אשר יולדות את תינוקן בניתוח קיסרי ואשר נמנעות מהנקה. בארצות העולם השלישי העברה מאם לתינוק היא מדרכי ההדבקה העיקריות, זאת בניגוד למדינות המפותחות. ועם זאת בהיעדר תחליפי חלב אם מספקים במדינות המתפתחות - ההמלצה היא בכל זאת להניק בשל הסיכון היותר גבוה לתינוק בהימנעות מהנקה.
לאחר ההדבקה.