לאחר שמהנדסי פורשה החליטו להתקין בפורשה 928 מנוע בנפח גדול, החלה החברה לפתח אבות טיפוס שונים של מנועים בהם מנוע V8 בנפח 5 ליטרים ובעל הספק של 300 כ"ס. יו"ר החברה פרדיננד פייך רצה להתקין במכונית מנוע V10 בנפח 4.6 ליטר מבוסס על מנוע 5 צילינדרים של אאודי. מנוע זה היה למעשה במקור מנוע גולף ארבעה צילינדרים של פולקסווגן אשר באאודי הוסיפו לו צילינדר נוסף. כמה מחברי מועצת המנהלים של פורשה התנגדו לרעיון זה כאשר סיבת ההתנגדות הרשמית הייתה רצונם של מנהלי פורשה לשמור על הפרדה בין מותג פורשה לפולקסווגן. אך הערכות היו כי מנהלי פורשה לא רצו כי רכב ה-GT החדש והמפואר שלהם יהיה לבעל מנוע גולף.
במהלך משבר הנפט בשנות ה-70 גברה הדאגה בחברת פורשה בכל הנוגע לזמינות ומחירי הדלק כאשר מנועים קטנים וצריכת דלק נמוכה נלקחו כעת בחשבון. על כן מנהלי החברה דחפו לפיתוחו של מנוע בנפח 3.3 ליטרים בעל הספק של 180 כ"ס אשר בעבר כבר הוכן בעבורו מפרט, אך מהנדסי החברה סירבו. לצד התקנת מערכת הזרקת דלק של חברת בוש אשר מסייעת בחיסכון תצרוכת הדלק, הגיעו לבסוף שני הצדדים לידי הסכמה כי מנוע הפורשה 928 יהיה מנוע שמונה צילינדרים בנפח 4.6 ליטרים אשר יפיק 240 כ"ס, ו-219 כ"ס לדגם אשר ישווק בצפון אמריקה. הסכמה אשר הציגה פשרה משביעת רצון בין ביצועים וצריכת דלק.
דגמים.
מכונית הפורשה 928 הראשונה הוצגה בשנת 1977 בתערוכת המכוניות בז'נבה. המכונית הייתה לבעלת הנעה אחורית ומנוע 8 צילינדרים מקורר מים בנפח 4.5 ליטרים אשר הפיק 237 כ"ס ו-219 כ"ס לדגם אשר משווק בצפון אמריקה. במהלך שנות ה-80 שדרגה חברת פורשה בדגמי צפון אמריקה את מערכת הזרקת הדלק המכנית למערכת אלקטרונית, אך הספק המנוע נותר ללא שינוי. כדי לסייע לאיזון המכונית חלוקת המשקל הקדמי והאחורי של הפורשה 928 חולקה בתצורת 50/50. בהשוואה לפורשה 911, נחשבה הפורשה 928 למכונית הרבה יותר נינוחה לנהיגה. תיבות ההילוכים אשר הוצעו היו תיבת 5 הילוכים ידנית, או תיבה אוטומטית של מרצדס-בנץ 3 הילוכים במקור, ו-4 הילוכים החל משנת 1983. מרכב המכונית היה מורכב ברובו מפלדה, אך הדלתות, הפגושים הקדמיים ומכסה המנוע היו עשויים אלומיניום על מנת להפוך את המכונית לקלה יותר. מכונית הפורשה 928 אשר לה שני מושבים קטנים מאחור קוטלגה כמכונית 2+2, כאשר שני המושבים האחוריים ניתנו לקיפול כדי להגדיל את שטח המטען האחורי.
במהלך השנים הציגה פורשה ל-928 גרסאות רבות בהן גרסאות S חזקות מהדגם הבסיסי. מכירת הפורשה 928 נמשכה 18 שנים, בסה"כ מכרה חברת פורשה 61,056 יחידות.
טיבוט קורטיאס
ז'אן-מרי פאף
פרנקי ון דר אלס
רעידת האדמה בואן (2011)
רוב אסטס
רוברט אסטס (באנגלית: Rob Estes; נולד ב-22 ביולי 1963 בנורפוק, וירג'יניה) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו כהארי וילסון בסדרת הנעורים "90210", כסמל כריס לורנצו בסדרת הפשע "מיטות נשיקה" וכקייל מקברייד באופרת הסבון "מלרוז פלייס".
ביוגרפיה.
קריירה.
אסטס החל להביע לראשונה עניין בקריירת משחק כשהיה באימונים בתור גמד פעלולים. אחד מהתפקידים הראשונים שלו בתור שחקן היה בפריים טיים, באופרת הסבון "ימי חיינו" שבה שיחק את גלן גלגר בין השנים 1986 - 1987 ו-1999 - 2000. הוא זכה להכרה נרחבת לאחר שגילם את סמל כריס לורנצו בסדרה "מיטות נשיקה" (1991 - 1995).
ב-1993 ביצע אסטס הופעת אורח באופרת הסבון של רשת פוקס "מלרוז פלייס" בתפקיד סאם טאולר. שלוש שנים לאחר מכן הוא שב לסדרה בתפקיד אחר, בתור המסעדן קייל מקברייד. אסטס שיחק בסדרה מ-1996 עד לביטולה ב-1999.
לאחר "מלרוז פלייס" הוא ביצע הופעות אורח בסדרות "Providence", "סוף סוף סוזן", "" ו"בנות גילמור". הוא הופיע במקביל גם בתיאטרון, ושיחק בהצגות "Same Time", "Next Year" (2004) ו"The Lake" (2005).
אסטס כיכב בסרט הטלוויזיה הקומי "להתחתן עם הילדים" (I Do, They Don't; נקרא בהתחלה Blended), שבו שיחקה גם שותפתו לשעבר ב"מלרוז פלייס" ואשתו דאז ג'וזי ביסט. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה במרץ 2005 ברשת ABC Family. אסטס גילם את שון קול בסדרת הפשע של ABC "הראיה".
הוא גילם את ניק טאונסנד בעלה המכה של נטליה בואה ויסטה בסדרה "". בפרק ששודר בינואר 2007, דמותו נרצחה.
אסטס גילם את סגן טום הוגאן, הבוס של לינדסי, בדרמת המשטרה "מועדון הרצח לנשים".
ב-2008 הוא לוהק לתפקיד הארי וילסון, מנהל תיכון בוורלי וסט בסדרת הנעורים של The CW "90210". הסדרה, כמו גם מלרוז פלייס, היא ספין-אוף לסדרה המקורית משנות ה-90 "בוורלי הילס 90210".
בינואר 2010 אסטס דיווח לתקשורת שאינו ייקח חלק בעונה השלישית של "90210": "זוהי העונה האחרונה שלי ב-90210, ואני מאחל לסדרה, לשחקנים ולצוות רק טוב. אני מצפה לבלות זמן עם ילדיי, לבחון הזדמנויות אחרות" לדבריו.
חיים אישיים.
אסטס בוגר "תיכון סנטה מוניקה" ו"אוניברסיטת דרום קליפורניה".
ב-1992 הוא נישא לשחקנית ג'וסי ביסט, חברת צוות נוספת ב"מלרוז פלייס". ב-2005 השניים נפרדו, לאחר שעזב את ביתם בסיאטל לבקשת אשתו. הם הביאו לעולם שני ילדים, מסון טרו (21 ביולי 1999) ומאיה רוז (14 באפריל 2002). בינואר 2006 הזוג הודיע לתקשורת על כוונתם להתגרש.
ב-15 ביוני 2010, נישא אסטס למורה והגולשת ארין בולטה. ב-29 באפריל 2011 נולד בנם המשותף. מתגורר במחוז אורנג', קליפורניה.
יהודי בסרביה
ולס פארגו
ולס פארגו (באנגלית: Wells Fargo &amp; Company) (סימול: WFC) היא חברת שירותים פיננסיים אמריקאית רב-לאומית עם פעילות ברחבי העולם.
פעילות.
ולס פארגו הוא הבנק הגדול בארצות הברית על פי שווי השוק והבנק הרביעי בגודלו בארצות הברית לפי שווי נכסים. זהו הבנק השני בגודלו בתחום הפיקדונות, שירותי המשכנתאות למגורים, וכרטיסי האשראי. בשנת 2011, ולס פארגו נחשב לחברה ה-23 בגודלה בארצות הברית.
בשנת 2007 היה הבנק היחיד בארצות הברית שהמשיך להיות מדורג AAA על ידי חברת הדירוג S&amp;P, אם כי הדירוג שלו מאז הורד גם כן ל -AA לאור המשבר הפיננסי של 2007–2011.
הפעילות העיקרית של החברה בארצות הברית היא בנק ולס פארגו אשר קבע את משרדו הראשי בסו פולס, דרום דקוטה.
ולס פארגו במתכונת הנוכחית הוא תוצאה של רכישה בשנת 1998 של "Wells Fargo &amp; Company" מקליפורניה על ידי תאגיד "Norwest", אשר מקורו ממיניאפוליס, וכן של ההשתלטות בשנת 2008 על בנק Wachovia בעיצומו של המשבר הכלכלי שהחל ב-2007.
אף על פי שתאגיד Norwest היה הישות השולטת לאחר המיזוג בשנת 1998, החברה החדשה בחרה לעצמה את השם ולס פארגו, על מנת ליהנות מההיסטוריה בת 150 השנים של הבנק וכן מהמוניטין שלו.
בעקבות הרכישה, החברה העבירה את המטה שלה למטה ולס פארגו בסן פרנסיסקו וכן מיזגה את חברת הבת התפעולית שלה עם חברה בת לתפעול של ולס פארגו שמשרדיה נמצאים בסו פולס.
בשנת 2010 היו לוולס פארגו 6,335 סניפי בנק קמעונאיים וכן 12,000 מכונות כספומט, 280,000 עובדים ולמעלה מ-70 מיליון לקוחות.
ולס פארגו הוא אחד מארבעת הבנקים הגדולים של ארצות הברית עם בנק אוף אמריקה, סיטיגרופ וג'יי פי מורגן צ'ייס.
בדצמבר 2016, ברוקרים אפרו-אמריקאים טענו שהבנק התנהג בגזענות כלפיהם, ולא סיפק להם את אותן הזדמנויות תעסוקתיות שסיפק לעמיתיהם הלבנים. לאחר הסכם פשרה, התחייב הבנק לשלם 35 מיליון דולר ליותר מ-500 יועצים פיננסיים ומתלמדים בתחום.
וולס פארגו
בלבל
יד טבנקין
יד טבנקין (ע"ש יצחק טבנקין) היא עמותה רשומה, הפועלת כמרכז רעיוני למחקר ותיעוד של התנועה הקיבוצית. מטרתה לשמר את הזיכרון ההיסטורי של התנועה הקיבוצית ולחקור את קורותיה בעבר ובהווה. בנוסף למחקר, המרכז הוא גם הוצאה לאור המפיצה ספרים של מומחים בתחום. המרכז מקיים ימי עיון, כנסים וסמינרים. בית יד טבנקין ממוקם בקמפוס סמינר אפעל ברמת אפעל. במקום נמצאת גם מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב.
היסטוריה.
עמותת יד טבנקין נוסדה בשנת 1971 על ידי קבוצת חברים מתוך הקיבוץ המאוחד. ב-1979 נבנה הבית שבו מתקיימת פעילות המוסד, וב-1981 היא נרשמה כעמותה. כמו כן הוקמה קרן המבטיחה את קיומה של העמותה על כל מרכיביה. בין חבריה הראשונים של העמותה נמנו יעקב זק, משה אולניק, פטר גלבוע, ישראל גלילי, זאב כץ, אליעזר לוין, זאב צור, יעקב צור, יוסקה רבינוביץ, דני רוזוליו, יצחק תמיר (סטופה), צבילי בן משה.
מאז 2011 עומד בראש הוועד המנהל אהרון ידלין.
פעילות המרכז.
במרכז יד טבנקין קיים ארכיון היסטורי ועכשווי של התנועות הקיבוציות השונות, כמו כן ארכיון של תנועות נוער רבות בישראל ובעולם. בארכיון נמצאות אסופות של אנשי ציבור רבים, אוספי עלונים של הקיבוצים, כרזות ומוצגים נוספים. במרכז קיימת ספרייה בעלת אוסף ייחודי בהיקפו בנושא הקיבוץ והקומונות בעולם, הכולל ספרי עיון, ספרי קריאה ועיתונים.
יד טבנקין מקיים מחקר מקיף בנושאי התנועה הקיבוצית ומדעי החברה, הן בתחום ההיסטורי והן העכשווי. כמו כן, המרכז הוא גם הוצאה לאור שפרסמה מעל 80 ספרים ומוציאה עלון רבעוני. המרכז מעניק מלגות עידוד לעבודות מחקר ועיון.
בסמינר אפעל מתקיימים ימי עיון, סדנאות וכנסים בנושא האגודה השיתופית. הסמינר מסייע ומייעץ לארגונים קואופרטיבים ולקבוצות המעוניינות להקים אגודה שיתופית.
הפרעת המרה