גבינת קוטג' היא מצרך פופולרי בישראל. חברת "תנובה" שולטת ביותר מ-70% משוק הגבינות מסוג זה בישראל, וחברות שטראוס גרופ וטרה בשאר השוק. באוגוסט 2008 החליטה ועדת המחירים במשרד האוצר בראשות שר האוצר אברהם הירשזון על הסרת הפיקוח הממשלתי על מחירה של גבינת הקוטג', שעמד על 4.82 ש"ח, לטענתו על מנת לעודד את התחרות בשוק זה. בניגוד למצופה, תוך שלוש שנים עלה מחירה של הגבינה בכ־48% עד למחיר של כשבעה שקלים.
המחאה.
ביוני 2011 פתח איציק אלרוב קבוצת מחאה בפייסבוק הקוראת להימנע מקנייה של גבינת קוטג', כצעד ראשון בדרך להורדת יוקר המחיה בישראל. החרם שיועד להתחיל ב-1 ביולי 2011 זכה לפרסום בכלי התקשורת ותוך זמן קצר הצטרפו לקבוצת המחאה בפייסבוק עשרות אלפי גולשים עד שמספרם עבר את סף 100,000. בשל ההענות המרובה, הוקדמה החרמת גבינת הקוטג' לאמצע יוני. מאוחר יותר פורסמה בקבוצה זו קריאה לרכוש את הקוטג' רק במחיר של פחות מ-5 שקלים. בהמשך פורסמו קריאות להחרים גם מוצרי חלב נוספים.
חרם הצרכנים על תנובה.
לאחר שזהבית כהן, מנכ"ל קרן ההשקעות הפרטית אייפקס פרטנרס ישראל, שהיא בעלת השליטה בתנובה, הודיעה שלא תוריד את המחיר, נפתחו קבוצות נוספות שקראו להחרים את כל מוצרי תנובה. ארגוני הסטודנטים בישראל החליטו לארגן חרם צרכנים החל מיום 13 בספטמבר 2011 על כל מוצרי חברת תנובה ועל פי פרסומים באמצעי תקשורת בישראל, חלה ירידה מסוימת במכירות תנובה עוד טרם כניסתו לתוקף. ב-2 באוקטובר 2011, הודיעה זהבית כהן על התפטרותה מתפקיד יושבת ראש הדירקטוריון של חברות תנובה ופסגות בית השקעות, ועל הורדת מחירים קבועה של כ-15%.
בכנסת ובממשלה.
בעקבות המחאה הציבורית יזמה האופוזיציה דיון בכנסת. שר האוצר, יובל שטייניץ וראש הממשלה בנימין נתניהו הודיעו כי יחלו בבחינת האפשרות לייבא מוצרי חלב מחו"ל, במטרה לעודד תחרות בשוק החלב הישראלי. בנוסף הודיע שר האוצר כי מוצרי החלב שמחירם בפיקוח המדינה לא יוצאו ממנו לעת עתה. מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס הודיע גם הוא כי יבדוק את העלייה במחירי מוצרי החלב. שר התמ"ת הודיע שירחיב את בדיקת הריכוזיות בשוק החלב לשוק המזון כולו. יו"ר הכנסת, ראובן ריבלין תקף את חברת "תנובה" באומרו כי "קונים כחול-לבן, אבל הכסף לחו"ל".
שר האוצר, יובל שטייניץ, דחה הצעה לעסקת חבילה עם יצרני החלב במטרה להוריד את המחירים, וטען כי על הממשלה לטפל בכל משק החלב.
במסגרת ההתייחסות הכוללת למשק החלב הוגשו לממשלה המלצותיה של ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון, ולפיהן עליית המרווח הקמעונאי של רשתות השיווק היא הגורם העיקרי לעליית המחירים, אחריו תרם לכך המרווח של המחלבות הגדולות, ולמחיר החלב שנמכר על ידי הרפתנים התרומה הקטנה ביותר לעליית המחירים.
כצעד ראשון בעקבות המלצות אלה חתם שר האוצר על צו להפחתת המכס על יבוא גבינות קשות. הרפתנים, שראו עצמם נפגעים מהמלצות הוועדה, פתחו בצעדי מחאה.
תגובת החברות.
רשתות השיווק דיווחו כי נרשמה ירידה במכירות הקוטג' בעקבות המחאה ולכן הודיעו מספר רשתות שיווק על הוזלות ומבצעים במחירי גבינת הקוטג' וגבינה לבנה.
לאחר ימים רבים של שתיקה מצד בעלי חברות החלב, שברה את השתיקה עפרה שטראוס, יו"ר שטראוס גרופ: "טעינו. יוקר המזון הוא מכה" וכי "ההבדל בין היי-טק למוצרי צריכה זה שאנחנו לא יכולים להתעלם ממה שקורה לאנשים". למחרת, יו"ר חברת תנובה, זהבית כהן, הודיעה שתנובה לא תעלה את מחיר הקוטג' עד סוף השנה, אך גם לא תוריד את המחיר. למרות זאת, חמישה ימים לאחר הצהרתה נכנעה תנובה לחרם והודיעה על הוזלת מחירי הקוטג' בכ-12.5% למחיר לצרכן של 5.90 ש"ח.
עם זאת יוזמי המחאה טענו כי המחיר עדיין גבוה מדי וכי החרם יימשך עד שמחיר גביע קוטג' ירד ל-5 שקלים. זמן קצר לאחר מכן, הודיעו כל חברות החלב על הוזלת הקוטג'. גם רשת מגה קמעונאות הודיעה כי תוזיל ב-10% את מוצרי היסוד וכן שופרסל הודיעה על הוזלת הקוטג' ל-5.9 שקלים.
לנוכח מחאת הקוטג' הודיעו גם חברות נוספות שאינן מתחום מוצרי החלב - זוגלובק ואסם - כי ישעו את עליית המחירים שתכננו למוצריהן.
לאחר שנסתיימו מבצעי חג ראש השנה של החברות, הודיעה תנובה על הורדות מחיר של כ-15% ומיד באותו היום הודיעו גם שטראוס וטרה על הורדות מחירים דומות אך מעשית עלו מחירי מוצרי החלב של כל החברות בהשוואה למחיריהם בערב החג.
תובענה ייצוגית.
נגד "תנובה" הוגשה תובענה ייצוגית להשבת 125 מיליון ש"ח לצרכנים, בטענה לגביית מחיר לא הוגן, תוך ניצול לרעה של מעמדה של תנובה בשוק מוצרי החלב, ובפרט בשוק גבינת הקוטג',בניגוד לחוק התחרות הכלכלית. במרץ 2020 קיבל בית המשפט המחוזי מרכז את התביעה ונפסק שעל "תנובה" לשלם 20 מיליון ש"ח לקרן של משרד המשפטים. "תנובה" ערערה על פסק הדין, ולפי בקשתה עוכב ביצועו עד למתן הכרעה בערעור.
ניקיון
ניקיון הוא מצב של היעדר לִכְלוּך, ובפרט אבק, כתמים, ריח רע ופסולת. לניקיון חשיבות בריאותית. פעולת הניקיון היא פעילות-חיים המסווגת כטיפול עצמי.
ניקיון סביבת המגורים.
אחת הדרכים להשגת ניקיון בסביבה הביתית היא באמצעות שטיפה במים עם סבון או דטרגנט. בהקשר של עצמים העשויים מזכוכית, מטרת הניקיון היא השגת שקיפות.
האדם פיתח כלים שונים לניקיון כדוגמת מטאטא, יעה, מטלית אבק, שואב אבק, סמרטוט, דלי ומגב. ניקיון של בגדים נקרא כביסה.
בתרבויות רבות תחילת עונת האביב נתפסת כמבשרת התחדשות, וככזו היא מעוררת מוטיבציה לשינוי וטיהור פיזי ורוחני, המיושמת לעיתים בניקיון יסודי - ניקיון האביב. ביהדות, ההכנות לפסח, חג האביב, מוּנעות באופן מסורתי על ידי הצורך להכשיר את הבית מחמץ, ומספקות עילה לניקיון וסדר יסודי.
ניקיון הגוף.
כמעט כל בעלי חיים נוהגים להתנקות כחלק משמירה על בריאותם, הופעתם והרגשתם. לכל מין בעולם החי יש פרקטיקה שונה, ותדירות שונה, של טקס הניקוי העצמי - החל מהציפורים המשתמשות במקורן להוצאת לכלוך מבין נוצותיהן, דרך החתולים הנוהגים ללקק את עצמם לעיתים תכופות במטרה לשמור על פרוותם והקופים הפולים כינים איש מרעהו, וכלה בפילים המתיזים על עצמם מים באמצעות החדק שלהם.
האדם לומד לנקות את גופו כחלק מהתפתחותו במהלך הילדות, תהליך שמתחיל ברכישת השליטה בהפרשת הצרכים (שתן וצואה). תפקיד הניקיון הוא לחסל בקטריות או למנוע הצטברותן, ולכן לניקיון, או להיעדרו, יש משמעות רפואית. בחלקים שונים של העולם נהוגים דפוסים שונים של ניקיון: בארצות מתפתחות יש הרוחצים בנהר (לכך נלווית לעיתים משמעות של טיהור דתי), ובתרבויות מפותחות יותר יש במרבית הבתים מקלחת או אמבט, ואנשים נוהגים לצחצח שיניים במברשת מיוחדת עם משחה, לחפוף את שיערם בשמפו, לרחוץ את ידיהם בסבון לאחר ביקור בשירותים ולנקות את אוזניהם עם קיסמי אוזניים.
אדם בוגר המתקשה באופן משמעותי בניקיון גופו (צריך עזרה במקלחת) או סביבתו עשוי להיחשב כבעל לקות.
אדם שמקפיד על ניקיון בצורה שחורגת מצרכיו הגופניים האמיתיים, נקרא בסלנג "חולה ניקיון". אנשים שמבצעים פעולות של התנקות שמהותן כפייתית, עשויים להיות אנשים שלוקים בהפרעה טורדנית-כפייתית.
הביטוי "ניקיון כפיים" הוא מטפורה הבאה לתאר יושר.
ניקיון כעבודה.
העבודה בניקיון היא אחד מענפי הכלכלה הנפוצים ונמנית עם העבודות הבלתי-מקצועיות השכיחות בשוק התעסוקה בכל רחבי העולם המערבי. עבודת הניקיון כוללת פעולות שלמזמין העבודה אין די זמן לבצען, או שאינו מעוניין לבצען, או שאינו יכול בשל מגבלה גופנית - ובהן ניקוי של הבית, המשרד או חדר המדרגות בבניין משותף; רחיצת מכונית בתחנת דלק, שטיפת כלים במסעדה, ניקוי חלונות של גורדי-שחקים בשיטת "סנפלינג", ניקוי רחובות, ורחיצה גופנית של מטופלים שאינם כשירים לדאוג לעצמם - ראו סיעוד.
בחברות מודרניות רבות, מרבית העוסקים בניקיון הם נשים או אנשים ממעמד חברתי נמוך. בישראל רבים מעובדי הניקיון מועסקים כעובדי קבלן, אך ההסתדרות חותרת להעברתם להעסקה ישירה.
ניקיון הסביבה.
פעם בשנה בחודש אדר מתקיים בישראל יום ניקיון לאומי אשר מתווסף לפעילויות השוטפות של הרשויות ושל תושבי המדינה אשר דואגים באופן שוטף לניקיון הסביבה.
פרס אייזנר
פרסי תעשיית הקומיקס ע"ש ויל אייזנר (אנגלית: Will Eisner Comic Industry Awards) או בקיצור פרס אייזנר המכונים גם פרס אוסקר של תעשיית הקומיקס, הם פרסים הניתנים להישגים יצירתיים בספרי קומיקס אמריקאים. פרס אייזנר הוענקו לראשונה ב-1988, והוכרזו כתגובה להפסקת פרס קירבי ב-1987.
הם נקראים על שמו של האמן וחלוץ הכותבים ויל אייזנר, שהשתתף בקביעות בטקס חלוקת הפרס עד למותו ב-2005.
בפרס אייזנר נכלל גם היכל התהילה של תעשיית הקומיקס.
המועמדויות בכל קטגוריה נבחרות על ידי צוות של חמישה שופטים, כשלמוציאים לאור בתחום ניתנת האפשרות לשלוח מועמדויות. ההצבעה נערכת על ידי כל הגורמים בתעשייה: יוצרים, מפרסמים, מוכרים וכולי. הרשימה הנבחרת מוצגת בקומיק-קון הבינלאומי הנערך בסן דייגו בחודשי יולי אוגוסט מדי שנה. ג'קי אסטרדה היא אמרכלית הפרס מאז 1990.
חוק שלילת התארים 1917
חוק שלילת התארים 1917 (באנגלית: Titles Deprivation Act 1917) הוא חוק של הפרלמנט הבריטי שאישר לשלול תוארי אצולה בריטיים מאישים שנלחמו נגד בריטניה או אחת מבעלות בריתה במהלך מלחמת העולם הראשונה.