ב-31 במרץ 1942, החלה הפשיטה באוקיינוס ההודי, שנמשכה עד 10 באפריל. הפשיטה, שנערכה על ידי שייטת נושאות המטוסים של הצי הקיסרי היפני, כוונה כנגד נתיבי שיט ובסיסי בעלות הברית באוקיינוס ההודי. לאחר כיבוש האי ג'אווה, יצאו כוחות הצי היפני לאוקיינוס ההודי על מנת להשמיד את כלי השיט של הצי המלכותי הבריטי ולסייע לפלישה לבורמה. הפלישה נחלה הצלחה חלקית, שכן הצי המלכותי לא הושמד, אך כלי השיט הבריטים נאלצו לסגת לציילון ולקניה, שכן הבסיסים הקדמיים שלהם לא יכלו עוד להגן על עצמם מהתקפות יפניות. מצבו של הצי המלכותי המשיך להדרדר עם הצבתם מחדש של הכלים הגדולים בגזרות אחרות, ולבסוף נותר ממנו רק כוח ליווי לשיירות ימיות. ממאי עד נובמבר 1942, שימש כוח זה בפלישה למדגסקר, שמטרתה הייתה למנוע מהיפנים להשתמש באי, שהיה בשליטת צרפת של וישי. באותה שנה, הפגיז הצי היפני את העיר מדרס שבדרום הודו. על אף שהנזק הראשוני היה קל, התפנו תושבי העיר, מפחד מהמשך ההפגזות ומפלישה אפשרית.
כיבוש איי אנדמן וניקובר.
ב-23 במרץ 1942, פלשו היפנים לאיי אנדמן וניקובר, והחזיקו בהם עד סוף המלחמה. ב-29 בדצמבר 1943, הועברה השליטה הפוליטית באי לידי ממשלת הודו החופשית. ראש הממשלה, סובהאז צ'נדרה בוסה, ביקר בעיר הבירה פורט בלייר, והניף שם את דגל הודו. למרות זאת, שמרו היפנים על השליטה באי.
המערכה באוקיינוס ההודי 1942–1945.
ההתנגדות ליפנים באוקיינוס ההודי התעוררה עם השימוש במוקשים ימיים ובצוללות. בשל הקושי של היפנים להסתגל ללוחמה זו, הצליחו ציי בעלות הברית לדחוק את הצי היפני מחופי בורמה, תוך שימוש בצוללות.
עם התמוטטות הקריגסמרינה בסוף 1943, התפנו כוחות הצי המלכותי הבריטי לפעול באוקיינוס ההודי, ולאחר מבצע אוברלורד התפנו גם כלי רכב אמפיביים, שהיו חשובים למבצעי הנחיתה ברחבי דרום אסיה. עם הגעת נושאות מטוסים בריטיות לאוקיינוס, החלו בשנת 1944 מבצעי תקיפת מטרות יפניות בדרום מזרח אסיה, כשמטרתן העיקרית היא פגיעה במתקני הנפט, בעיקר באינדונזיה. הפגיעה במתקנים אלה הסבה נזק כבד לצבא היפני, שכבר סבל ממחסור בנפט בעקבות האמברגו האמריקאי על יפן.
ניקי (חברת תעופה)
ניקי (באנגלית: Niki) הייתה חברת תעופה זולה למחצה וחברת בת של אייר ברלין. בסיסה הראשי של החברה היה בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט. החברה הפעילה טיסות שכר מווינה, זלצבורג ולינץ, ליעדים באירופה ובמצרים.
בעקבות פשיטת הרגל של אייר ברלין, נרכשה החברה על ידי לופטהנזה באוקטובר 2017. החברה הפסיקה את פעילותה בדצמבר 2017.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 2003 על ידי נהג המרוצים בפורמולה 1 ניקי לאודה, לאחר שהוצא מן ההנהלה של חברת התעופה שהקים לאודה אייר (בשנת 2000), שרוב מניותה נמכרו לחברת התעופה האוסטרית אוסטריאן איירליינס. בשנת 2003 רכש ניקי לאודה את חברת התעופה ארו לויד אוסטריה. ב-28 בנובמבר באותה שנה החלה החברה לפעול.
ב-2004 הודיעו החברות ניקי ואייר ברלין על שיתוף פעולה ביניהן, שנקרא "הברית האירופאית הראשונה לטיסה במחיר נמוך". לברית הצטרפה חברת התעופה הרוסית S7 איירליינס. שלוש החברות היו צפויות להצטרף לברית חברות התעופה Oneworld עד תחילת 2012 אך הדבר לא יצא לפועל.
אייר ברלין החזיקה ב-49.9 אחוזים מהבעלות בחברה. החברה העסיקה כ-200 עובדים.
יעדי החברה.
החברה הפעילה טיסות לכ-33 יעדים באירופה והמזרח התיכון.
פעילות החברה בישראל.
החברה הפעילה בעבר שלוש טיסות שבועיות בקו נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט לנמל התעופה בן-גוריון.
אדקיט (פטרולוגיה)
__ללא_תוכן_עניינים__
אדקיט הוא מונח חדש יחסית בפטרולוגיה ואינו מגובש דיו, שבמקורו תוכנן להתייחס לקבוצה של סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים עתירי סיליקה שנוצרו בראשיתם באמצעות התכה ישירה של קרום בזלתי מופחת. אדקיטים בהגדרה זו מתאפיינים בהרכב כימי מסוים, בעיקר ביחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb. במקור תוכנן המונח להתייחס גם לתוצר ישיר של התכה בקרום אוקייני צעיר. תוצאת ניסויים של התכה בלחץ גבוה על בזלות רטובות כמו גם מידע-שדה ומידע מינרלוגי תומכים באפשרות של התכת לוח. עם זאת, תוצאות של ניסויים מוכיחות כי קרוב לוודאי שנתך של לוח קדום לא ישרוד במהלך המעבר בשולי מעטפת פרידוטיטית, ולכן מרבית האדקיטים בקשתות מודרניות מכילים מאגמת-כלאיים או מאגמה שנוצרה בהתכת שולי מעטפת מטאסומטית במהלך התכת הלוח. בכל מקרה, התכת לוח מתרחשת לרוב באזור הפחתה, ולכן היא מהווה מקור חשוב למכלול המרכיבים המופחתים.
הבלבול הנוגע להיווצרות אדקיטים נובע מהתפתחות הגדרת אדקיט באופן משמעותי והכללת כמה סוגים של קשתות, שבאופן מסורתי נחשבו כנובעות מהמעטפת. בלבול נוסף נובע מכך שהמאפיינים הכימיים של נתך לוח – בשלב זה: הקריטריון היחיד להגדרה כאדקיט – משותפים לכמה סוגי סלעים לא-קשתיים המערבים גארנט או אמפיבול כפאזה שיורית במהלך התפתחותם. מחקרים מפורטים מראים כי סלעים אדקיטיים אלה לא היו יכולים להיווצר באמצעות התכת לוח. כחלופה מוצע כי הם נוצרו באמצעות גיבוש מפריט בלחץ מופחת של בזלות מכילות-אמפיבול בתאי מאגמה בהם התרחש חידוש מלאי של מאגמה, בגיבוש מפריט בלחץ גבוה או באמצעות אגירה של בזלות מותמרות בתחתית הקרום, וכן בהתכה של הקרום המאפי התחתון. מודלים חלופיים אלה עולים בקנה אחד עם תוצאות ניסויים מעבדתיים המוגבלים באמצעות תצפיות שדה מפורטות ומודלים של יסודות קורט, והנתמכים באמצעות מידע מדעיכת איזוטופים. בנוסף, מאחר שכמה מסלעים אלה אינם בהכרח מוגבלים לסביבת אזורי הפחתה, יש להם פוטנציאל נפח גדול יותר מאשר אדקיטים. לכן, סלעי יסוד עם יחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb אינם יכולים להוות אינדיקציה להגדרת התכת לוח.
מחקר אחר מציין כי אדקיט נחשב למונח גאוכימי המתייחס לקבוצה של סלעים בינוניים עד פלסיים המצויים באופן בלעדי באזורי הפחתה. המחקר מתייחס לסלעים שנוצרו במהלך האוליגוקן-מיוקן ונחשפו בטיבט, וטוען כי הם נוצרו אמנם בגבול סגירה, אך לא באזור הפחתה אלא באזור אורוגני. תמיכה להשערה זו גורסת כי קיימת סבירות גבוהה להיווצרות נתכים אדקיטיים בבסיס הקרום המעובה באזור האורוגני.
יאחונט
П-800 Оникс (כך ברוסית; באותיות לטיניות: P-800 Oniks), הידוע בישראל בשם שבו הוא קרוי לעיתים לצורכי ייצוא יאחונט (Яхонт, "אבן יקרה", "קורונדום"), הוא טיל שיוט על-קולי נגד ספינות שמיוצר על ידי חברת נ.פ.ו הנדסה (НПО машиностроения) הרוסית. ככל הידוע, ייצור הטיל החל בשנת 1983 ועד שנת 2001 הוא כבר היה מותאם לשיגור מהאוויר, מהיבשה ומהים על ידי ספינות וצוללות. הטיל קיבל את שם הקוד SS-N-26 לפי קוד דיווח נאט"ו.
טיל היאחונט נועד ככל הנראה להחליף את טיל השיוט P-270 Moskit, אולם ייתכן שהוא נועד להחליף גם את הטיל נגד ספינות P-700 Granit. לפי מספר סברות, הוא שימש כבסיס לטיל ה-PJ-10 BrahMos, מיזם רוסי-הודי משותף לבניית טיל שיוט נגד ספינות.
בשנת 2010 דווח כי רוסיה תספק את טיל היאחונט לסוריה, בהתאם לעסקה שנחתמה בין שתי המדינות ב-2007. במסגרת העסקה סיפקה רוסיה לסוריה שתי מערכות בסטיון, עם 72 טילים.
על פי יוסי מלמן, בשנת 2012 סופקו טילי יאחונט גם לארגון חזבאללה, והם עלולים לשמש לפגיעה באסדות גז. כמו כן, איראן מפתחת טיל בעל יכולות הדומות לאלה של טיל היאחונט, על בסיס ידע טכנולוגי סיני.
מאפיינים.
טווח הטיל הוא מעבר לאופק והוא למעשה פועל בשיטת שגר ושכח. בעת שיגורו, ניתן להגדיר את מסלול הטיסה של הטיל - טיסה בגובה נמוך או טיסה בגובה בינוני. כמו כן, הטיל הוא על קולי בכל שלבי הטיסה, והוא ניתן לשיגור ממגוון רב של פלטפורמות מסוגים שונים, החל בספינות מלחמה, עבור בצוללות וכלה במשגרים יבשתיים מתנייעים.
לטיל יכולת התמודדות בפני מערכות נגדיות, בפני לוחמה אלקטרונית ותחת אש אויב.
SS-N-26
יחונט
רובע המוזיאונים בווינה
רובע המוזיאונים בווינה (בגרמנית: Museumsquartier MQ) הוא אחד המרכזים הגדולים בעולם לאמנות ותרבות. הרובע מכיל מספר מוזיאונים חשובים לאמנות ומתקיימים בו מופעי תרבות ומגוון פעילויות חינוכיות.
היסטוריה.
הרובע נחנך ביוני 2001 והוא ממוקם במה שהיו פעם בנייני האורוות המלכותיות של ארמון הקיסר הסמוך הבנויים בסגנון אדריכלות הבארוק. לצידם הוקמו בניינים נוספים בעיצוב אדריכלי מודרני.
בין המוזיאונים השונים ברובע נכללים:
אייר סווידן
אייר סווידן (אייר שוודיה, באנגלית: Air Sweden) הייתה חברת תעופה שוודית, בסיסה היה בסטוקהולם והיא הפעילה טיסות שכר. החברה נוסדה בדצמבר 2009 במקום חברת נורדיק איירווייז, שפשטה את הרגל בינואר אותה שנה. בספטמבר 2011 הפסיקה החברה את כל פעילותה.
שפן (דמות מקראית)
הקרן לחקירת מצרים
הווארד קרטר
הווארד קרטר (אנגלית: Howard Carter; 9 במאי 1874 - 2 במרץ 1939), היה ארכאולוג ואגיפטולוג אנגלי. נודע בעיקר בזכות גילוי קברו של המלך המצרי מהשושלת ה-18, תות ענח' אמון.
רקע וחינוך.
קרטר נולד בשנת 1874 בקנסינגטון בלונדון, כבן הצעיר מבין 11 ילדים של הצייר סמואל קרטר ואשתו מרתה ג'ויס קרטר. מסיבות בריאותיות קרטר למד בביתו, ולמד מאביו את אמנות הציור. כישרון הציור שלו אפשר לו להיכנס לתחום הארכאולוגיה.
בשנת 1891, בגיל 17, נשלח למצרים על ידי הקרן לחקר מצרים כדי לסייע לפרסי ניוברי (Percy Newberry) בחפירותיו ובתיעוד הקברים המצריים מתקופת הממלכה התיכונה בקבר בני חסן שבמצרים התיכונה. למרות גילו הצעיר יזם קרטר שיפורים בשיטות תיעוד העיטורים שהופיעו על גבי הקברים.