לאורך שנות ה-2000 היה שותף להפקת מספר סרטים ידועים, בהם "אייריס וג'ון" (2001), "האמריקאי השקט" (2002), "מזימות זרות" (2005), "מייקל קלייטון" (2007) ו"נער קריאה", עליו קיבל מועמדות ביחד עם סידני פולאק, דונה גיליוטי ורדמונד מוריס לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 2008.
עבודתו האחרונה הייתה כתיבת התסריט לסרט "Nine" (2009), במשותף עם מייקל טולקין. הוא מת בתקופת הצילומים בבית החולים "Charring Cross" שבהאמרסמית', מערב לונדון, כתוצאה מדימום פנימי לאחר ניתוח להוצאת גידול סרטני מצווארו.
חיים אישיים.
מינגלה היה נשוי לכוריאוגרפית שרלין צ'ואה מהונג קונג, ונולדו להם שני ילדים: חנה, אשר שימשה עוזרת הפקה בסרטו של מינגלה "הכישרון של מר ריפלי"; ומקס מינגלה, ששיחק בסרטים "הרשת החברתית", "אגורא", "בית ספר לאומנות" וגילם את ניק ב "סיפורה של שפחה".
האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ-ישראל
שר האוצר של רוסיה
שר האוצר של רוסיה (ברוסית: Министр финансов Российской Федерации) הוא השר האחראי על נושאי הכלכלה והפיננסים (הנושאים המוניטריים) בממשלת רוסיה. השר מכהן במקביל גם כסגן ראש ממשלת רוסיה ועומד בראש משרד האוצר של רוסיה.
תפקיד זה נחשב לאחד התפקידים הבכירים ונושא משרה זו נחשב לאחד החשובים בממשל הרוסי. השר אחראי למערכת הפיננסית והכספים של הפדרציה הרוסית. בין השאר, הוא אחראי גם לאישור המטבעות והשטרות הרוסיים. בינואר 2016 הורחבו סמכויות התפקיד ושר האוצר אחראי גם לאכיפת חוק בתחום ייצור מוצרי אלכוהול ואכיפת חוקי המכס.
משרת השר נוצרה עם הקמת משרד האוצר (האימפריה הרוסית) ב-8 בספטמבר 1802. שר האוצר הראשון של האימפריה הרוסית היה אלכסיי וסילייב שכיהן עד שנת 1807 כשר האוצר.
סמכויות ותפקידים.
תפקידו המרכזי של שר האוצר הוא בקביעת מסגרות תקציב המדינה השנתי. לשר האוצר השפעה על קביעת הבנק המרכזי בדבר שיעורי הריבית. השר קובע את יעדי האינפלציה, שהריבית שקובע הבנק נועדה להשיג. השר עובד בשיתוף פעולה הדוק עם נגיד הבנק המרכזי ולו השפעה רבה על בחירת נגיד הבנק וסגניו.
תחת שר האוצר עומדים סגן ראשון וסגני שרים ועובדי ציבור. הסגן הראשון אחראי לניהול המשא ומתן עם יתר משרדי הממשלה בדבר היקף תקציבם.
שרי האוצר.
קומיסרי האוצר העממיים של רוסיה הסובייטית.
במרץ 1946 תפקיד קומיסר האוצר העממי הפך לשר האוצר של ברית המועצות (לאחר הפיכת הסובנרקום למועצת השרים של ברית המועצות, ב-23 במרץ 1946).
שרי האוצר של ברית המועצות.
תפקיד שר האוצר נוצר ב-19 במרץ 1946.
שר הכלכלה והאוצר.
התפקיד נוצר ב-11 בנובמבר 1991 על בסיס תפקיד שר הכלכלה והאוצר של רוסיה הסובייטית (צו נשיא רוסיה מספר 190).
אהוד דה-שליט
אהוד דה שליט (נולד ב-16 במרץ 1955) הוא מתמטיקאי ישראלי ופרופסור באוניברסיטה העברית. מחקרו עוסק בתורת המספרים.
ביוגרפיה.
אהוד נולד ברחובות, לפרופ' עמוס דה-שליט ואח לפרופ' אבנר דה-שליט. הוא סיים לימודי תואר במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בין השנים 1972 ל-1975. אחר כך בין השנים 1975 ל-1979 שירת בצבא. בין השנים 1980 ל-1984 סיים דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון בהנחיית פרופ' אנדרו ויילס. בין השנים 1984 ל-1986 לימד באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1987 הצטרף לאוניברסיטה העברית, בשנת 1995 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2001 מונה לפרופסור מן המניין.
חיים אישיים.
הוא נשוי ואב לשלושה.
מינהל העיר סנקט פטרבורג
מינהל העיר סנקט פטרבורג, רשמית: ממשלת סנקט פטרבורג (ברוסית: Правительство Санкт-Петербурга), היא הרשות המבצעת והגוף הניהולי של העיר סנקט פטרבורג, שבין 1991 ועד 1996 נודעה בשם "משרד ראש העירייה".
מקום מושבו של המינהל הוא במכון סמולני, המשמש בניין העירייה והמינהל מאז תחילת המאה ה-20 והיה לו חלק חשוב בתולדות רוסיה.
תולדות מינהל העיר.
בתקופת הקמת העיר נוהלה העיר על ידי מועצה מקורבת לגנרל-מושל אלכסנדר מנשיקוב. לאחר פטירתו של פיוטר הגדול, יקטרינה הגדולה ערכה רפורמות בשלטון המקומי וב-1786 הוקמה הדומה העירונית של פטרבורג שכיהנה הן כגוף ניהול והן כגוף מחוקק.
ב-1798 הקיסר פאבל הראשון החליט לפרק את הדומה, ובמקומה הוקמה מועצת העיר (Ратгауз, מהמילה הגרמנית Rathaus, "עירייה"). ב-1802 הקיסר אלכסנדר הראשון החזיר את הדומה העירונית, וזו התמקמה בבית הדומה העירונית שבמרכז נבסקי פרוספקט. ב-1826 עברה העירייה לרחוב סדובאיה, ובבית העירייה התמקמה לשכת ראש העיר ומחלקות שונות. בשנת 1846 נערכו שינויים במעמד הדומה, והיא הורכבה מ-12 נבחרים ובני משפחות אצולה.
בשנת 1873 פוצלו סמכויות הדומה, והוקמה מינהלת העיר (Городская управа), שסמכויותיה גדלו, והיא הייתה אחראית לניהולה התקין של הדומה כגוף עירוני מחוקק.
לאחר מהפכת פברואר 1917 הוקמה הדומה המרכזית ובנובמבר אותה שנה הדומה פוזרה והוכרזו בחירות חדשות. בינואר 1918 אומנם הוכרז על ביטול הדומה העירונית, אך הלכה למעשה המשיכה להתקיים עד ספטמבר אותה שנה והוחלפה על ידי סובייט פטרוגרד.
בתקופת הסובייטית, מועצות נבחרי העם והסניפים האזוריים של המפלגה הקומוניסטית תיפקדו כגופי הניהול של העיר, אולם הגוף הניהולי הבכיר הייתה הוועדה העירונית של המפלגה, כאשר המזכיר הראשון כיהן כראש העיר.
ב-26 בינואר 1924 העיר פטרוגרד הפכה ללנינגרד וסובייט פטרוגרד שינה שמו למועצת העיר לנינגרד, לנסובייט בקצרה (Ленсовет, Ленгорсовет). לנסובייט ניהלה את העיר עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה ובתקופת המלחמה הוכפפה למחוז הצבאי של לנינגרד. במאי 1944, לאחר הסרת המצור על לנינגרד, חידשה לנסובייט את פעילותה. ב-1977 המועצה הפכה למועצה העירונית של נבחרי העם.
ב-6 בספטמבר 1991 הושב שם העיר לשם ההיסטורי פטרבורג, וב-30 בספטמבר אותה שנה שינתה המועצה את שמה לפטרוסובייט (Петросовет), מועצת נבחרי העם של סנקט פטרבורג (Санкт-Петербургский городской Совет народных депутатов). בדצמבר 1993 פורקה המועצה ובמקומה הוקמה האספה העירונית המחוקקת של פטרבורג (ЗакС) ועיריית פטרבורג (Мэрия).
בשנת 1996 הוקם מינהל העיר (שכונה באופן רשמי ממשלת סנקט פטרבורג).
מושל העיר.
מושל סנקט פטרבורג הוא ראש הרשות המבצעת של העיר סנקט פטרבורג העומד בראש ממשלת סנקט פטרבורג, מאז 1996. בזמן השלטון הקומוניסטי כונה ראש עיריית לנינגרד (שמה של סנקט פטרבורג בזמן השלטון הסובייטי) "המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית" עם שינוי שם העיר לסנקט פטרבורג הוקמה עיריית סנקט פטרבורג ובראשה עמד אנאטולי סובצ'אק.
ב-1996 מעמד העיר הועלה למעמד שווה לזה של הבירה מוסקבה ותפקיד ראש העיר הפך למושל עם הפיכת העירייה לממשלת העיר. ב-2002 העיר הפכה לעיר פדרלית לצד מוסקבה וב-2003 מונתה ולנטינה מטוויינקו למושלת העיר והיא הייתה לאישה הראשונה בתפקיד ראש העיר סנקט פטרבורג ולמושלת אישה היחידה ברוסיה. ב-31 באוגוסט 2011, היא הוחלפה על ידי גאורגי פולטאבצ'נקו. באוקטובר 2018 מונה אלכסנדר בגלוב במקום פולטאבצ'נקו ומינוייו אושרר גם בבחירות 2019.
Israel Journal of Mathematics
Israel Journal of Mathematics הוא כתב עת מדעי ישראלי בנושא מתמטיקה היוצא לאור משנת 1963.
כתב העת יוצא כדו-ירחון ומפרסם מאמרים בנושאים כמו תורת הקבוצות, לוגיקה, תורת המודלים, אלגברה, תורת המספרים, אנליזה פונקציונלית, גאומטריה, טופולוגיה אלגברית, קומבינטוריקה, מדעי המחשב ומתמטיקה שימושית.
עורך כתב העת הוא אבינועם מן והעורך בפועל הוא ערן לונדון. במועצת המערכת חברים אנשי סגל מאוניברסיטאות בישראל, ובהם נוגה אלון, גיל קלעי, אהוד דה-שליט, עמנואל פרג'ון, שפי גולדווסר, אהוד הרושובסקי, שחר מוזס, ליאוניד פולטרוביץ', ענר שלו וגדעון שכטמן.
גרשון שץ
גרשון (גֵגָה) שץ (8 באוקטובר 1905 - 17 במרץ 1963) היה ממייסדי תנועת בית"ר העולמית, מראשוני תנועת בית"ר שעלו לארץ, ממייסדי הסתדרות העובדים הלאומית ומראשוני ענף הקולנוע בישראל.
נעוריו ותחילת דרכו.
גרשון שץ נולד בעיר יאניולגבה (פרידריך-שטאט) בלטביה לחיים ולחיה בת יוסף קובלנץ. שץ גדל במשפחה מתבוללת, אמידה ומכובדת. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלצה משפחתו לנדוד בערי רוסיה כפליטים, ובתום המלחמה חזרו והשתקעו בעיר ריגה. אביו התפרנס בעיקר מהרכבת שעונים ותיקונם, ובתקופה מסוימת גם מהכנת טבליות סכרין במחתרת. להשלמת ההכנסה פתחה אמו מסעדה בייתית ופנסיון. גרשון ניסה להתקבל לגימנסיה, אך בהיותו יהודי לא התקבל, מה שעורר אותו לפעילות ציונית-לאומית.
תנועת בית"ר.
בדצמבר 1923 הגיע זאב ז'בוטינסקי לביקור בריגה, ונאם באולם התיאטרון הרוסי אודות הצורך בהקמת יחידות מגן יהודיות בארץ ישראל, הרצאה שהשאירה על המאזינים רושם רב. בעקבות הרצאה זו החליט גרשון שץ, ביחד עם עוד ארבעה חניכים (שנודעו בשם "נערי ריגה"), להקים את קבוצת בית רימון, שהורכבה מתלמידי הגימנסיה הגרמנית בעיר ריגה, ולאחר מכן הפכה לקבוצה הראשונה המייסדת של הסתדרות טרומפלדור. ביום 24 בינואר 1924 התקיימה במרתף "חשמונאי" בריגה אספה כללית בהשתתפותם של 43 חברים, בה נוסדה "הסתדרות הנוער הציוני האקטיביסטי על שם יוסף טרומפלדור" (או בראשי תיבות ה"ט), שלימים תהפוך לתנועת בית"ר. גרשון שץ נבחר אל "ועד הראשים" של התנועה החדשה, שכלל את ראשי הקבוצות האקטיביסטיות מבתי הספר השונים שהרכיבו את ההסתדרות החדשה.