יצירתו החשובה ביותר היא רומן החניכה האוטוביוגרפי "יידן פון א גאנץ יאר" (1936) (מילולית: "יהודים של כל השנה"; תורגם: "יהודים סתם"). יחיאל ישעיהו טרונק מעיר עליו כי "זוהי אפופיאה של העיירה, אפופיאה של דור שנעלם, שעומד כבר לגמרי באפלוליות של העבר. עם זאת השורות שנכתבות על המוהיקנים האחרונים שלו עומדים עוד באור הבהיר הרך של ההווה". ביצירה זו הושפע מהמגמה הפרולטרית-בונדיסטית מבית מדרשו של יצחק מאיר וייסנברג.
"יהודים סתם" היה חלק ראשון בטרילוגיה מתוכננת. הוא עוד הספיק לפרסם את החלק השני, "די גאלדענע פאווע" ("טווס הזהב", 1937–1939). החלק השלישי נכתב, אך אבד במלחמה.
תקופת המלחמה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה ברח פרלה עם בני משפחתו מוורשה, והגיע ללבוב. שם נתקל בקשיים מצד השלטונות הסובייטיים משום שיצירותיו "לא היו ראויות לאמון". כשפלשו הגרמנים לברית המועצות, שבו פרלה, בנו וכלתו לוורשה. שם הוא היה מעורב בפעילות התרבותית המחתרתית. הוא נטל חלק בפעילות הספרותית יחד עם יצחק שיפר, הלל זיידמן, הרב מנחם זמבה, יצחק קצנלסון ואחרים.
את התקופה בגטו הוא תיאר ביומן שנקרא "חורבן ווארשע". הוא החל לכתוב את היומן בסוף אוגוסט 1942, כשפלוגת הגירוש הגרמנית עזבה את ורשה באופן זמני. כשחזרה, הפסיק לכתוב, כי נאלץ להסתתר. כתב היד מחזיק 132 עמודים, ומכיל בין היתר עדויות ראייה שלו על הגירושים ועל המתחולל בגטו.
פרלה ובנו שרדו את הגירושים הגדולים של ינואר 1943, ובמרץ 1943 הסתתרו בחלק הארי בזהות בדויה. באפריל הם פותו לצאת מהמחבוא בטענת שווא שיקבלו סרטיפיקטים של אזרחים זרים שיאפשרו להם לצאת מן הארץ – פרשה המכונה "פרשת מלון פולסקי". הם נשלחו לבירקנאו ושם נרצחו.
הפרדה מגדרית בחינוך
חיים לפיד
חיים לפיד (נולד ב-20 בדצמבר 1948) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה.
חיים לפיד נולד ברמת גן להורים יוצאי פולין וליטא. למד בתיכון "בליך" ברמת גן. את שירותו בצה"ל עשה בנח"ל ובנח"ל המוצנח. למד לתואר ראשון בסוציולוגיה ופסיכולוגיה ותואר שני בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת תל אביב.
לפיד מלמד כתיבת פרוזה בסדנאות האמנים של הקיבוץ הארצי. הוא יועץ ארגוני, עוסק במחקר איכותני, מרצה במסגרת החוג למנהל עסקים במכללה למינהל. החל את כתיבת הדוקטורט שלו על דחף המוות אצל פרויד, במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן וזנח אותו לטובת הרומן הראשון שלו – 'רשימותיו הנסתרות של סגני', שיצא לאור בספריית פועלים ב-1983. ב-2003 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
לפיד כתב תסריטים וקריינות לסרטי קולנוע, בעיקר עבור דוד פרלוב. העניין המיוחד שלו בקולנוע תיעודי בא לידי ביטוי גם ביצירתו הספרותית בספרו התיעודי "אהבות ראשונות". הוא היה חבר מערכת כתב העת "תיאוריה וביקורת" וכתב שורה של מאמרים בנושאי קולנוע וספרות. הרומנים שלו מאופיינים ברובם במרכיב עלילתי מתוחכם ובזיקה הקרובה שלהם לסופרים אירופאים ואמריקאים שיש בספריהם מידה של מסתורין קיומי, כנתנאל הותורן האמריקאי, היינריך פון קלייסט הגרמני, וקארל צ'אפק הצ'כי.
חיים לפיד היה נשוי לעורכת הסרטים ערה לפיד עד למותה ב-2018, ולהם שני בנים: נדב לפיד, במאי סרטים וסופר, ואיתמר. בפברואר 2019 זכה סרטו של בנו, נדב, "מילים נרדפות" (לו כתב האב את התסריט) בפרס 'דב הזהב' היוקרתי בפסטיבל ברלין.
קישורים חיצוניים.
על כתביו:
ספרטקוס (סדרת טלוויזיה)
ספרטקוס (באנגלית: Spartacus) היא סדרת דרמה המשכית-היסטורית אמריקאית ששודרה ברשת Starz מ-22 בינואר 2010 ועד 12 באפריל 2013 למשך שלוש עונות ומיני סדרה מקדימה. הסדרה מתמקדת בדמותו של ספרטקוס, גלדיאטור תראקי שהוביל בשנים 73 - 71 לפנה"ס את מלחמת העבדים השלישית נגד האימפריה הרומית. המפיקים בפועל של הסדרה הם סם ריימי ורוברט טאפרט, להם זוהי השותפות השלישית, לאחר שהיו שותפים בהפקת סדרות הטלוויזיה "זינה הנסיכה הלוחמת" ו"אגדת המחפש".
העונה הראשונה של הסדרה, ספרטקוס: דם וחול, מתמקדת בביסוס האירועים שבחייו המוקדמים של ספרטקוס המובילים לתחילת מרד העבדים. העונה השנייה, ספרטקוס: נקמה, עוקבת אחר מה שקרה בעקבות מרד העבדים, כאשר קלאודיוס גלאבר נשלח לעצור את חבורת העבדים ההולכת וגדלה. העונה השלישית, ספרטקוס: מלחמת המקוללים, מביאה את התפשטותו של מרד העבדים לכדי צבא של ממש ואת קרב הכוחות בין שני המחנות, העבדים והרומאים. המיני-סדרה (סרט הפריקוול), ספרטקוס: אלוהי הזירה, הביאה את עלילתו של בית בטיאטוס ועלייתו לכוח לפני לכידתו של ספרטקוס. הסדרה הוגבלה לצפייה לילדים מתחת לגיל 17 עקב שימוש באלימות גרפית קשה, תוכן מיני בוטה ושפה גסה.
בישראל, ב-15 בפברואר 2011 עלו פרקי שתי עונות הסדרה ב-VOD של yes ובאתר yes וואלה!. בספטמבר 2011 שודרו הפרקים בערוץ yes Action HD ולאחר מכן ב-yes Oh. כיום ניתן לצפות בכל 4 עונות הסדרה (כולל הפריקוול/מיני-סדרה) דרך שירות הסטרימינג של נטפליקס.
עלילה.
ספרטקוס: אלוהי הזירה.
עלילת המיני סדרה מספרת את קורותיהם של בית בטיאטוס והעיר קפואה בימים שלפני הגעתו של ספרטקוס. הסיפור מתחיל לא הרבה לאחר שקווינטוס לנטולוס בטיאטוס הפך ללניסטה - מנהל העבדים והגלדיאטורים, והוא משתלט על הלודוס של אביו, טיטוס, שחוזר לביתו מסיציליה בגלל בעיות בריאותיות.
במהלך הסדרה, בטיאטוס מגלה שאיפות לגדולה ומנסה להשתחרר מצילו של אביו, להפוך לגבר בזכות עצמו, ולזכות בכבוד לעצמו וללודוס שלו. לצידו עומדת אשתו, לוקרשיה, שתעשה הכול כדי שבעלה יצליח. בטיאטוס שם את כל החלומות שלו לכבוד, הצלחה ועושר על כתפיו של גלדיאטור אחד, גאניקוס הקלטי. גאניקוס הוא האלוף של בית בטיאטוס, והוא גלדיאטור מוכשר ויוצא דופן, שמעולם לא הפסיד בקרב. בגלל שבטיאטוס עדיין לא הרוויח את הכבוד החברתי הראוי לתת ללוחמיו להשתתף בקרבות האליפות, הוא נאלץ לתכס מזימות שמטרתן להביא לביתו את הכבוד. בטיאטוס נאלץ להתמודד מול טיטוס קלאביוס, מגיסטראט העיר קפואה, ששולט בעולם התחתון של העיר ומאיים על כבודו ועל הלודוס שלו.
בנוסף לקו העלילה הראשי העוסק בגאניקוס, הסדרה גם מציגה את קווי העלילה של דמויות המשנה, כדוגמת קריקסוס, אוינומאוס ואשור. מוצגת עלייתו של קריקסוס לכוח, כאשר הוא מופיע לראשונה כעבד לא ממושמע שרוחו הלוחמנית צדה את עינו של בטיאטוס. הוא נקנה על ידיו, ובמהרה מוכיח לכולם את כישוריו בזירה, כשבסופו של דבר הוא צפוי להפוך לאלוף של הלודוס. כמו כן, מוצג לראשונה עברו האפל של אוינומאוס לפני שהפך לדוקטורה של בית בטיאטוס, וכן את הסורים אשור וחברו דאגאן.
ספרטקוס: דם וחול.
הסיפור מתחיל בסכסוך בין תראקי לא ידוע לבין חיל העזר הרומי במערכה כנגד גטאה (שבטים דאקים אשר התיישבו בדנובה התחתונה, באזור המוכר כיום כרומניה), תחת מנהיגותו של הלגאטוס, קלאודיוס גלאבר. בשנים 72 - 71 לפנה"ס, הגנרל הרומאי והפרקונסול של מחוז מקדוניה הרומית מרקוס טרנטיוס וארו לוקולוס צעד לעבר הגטים, שהיו בני בריתו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס, אויב הרומאים. הגטים פשטו לעיתים קרובות את אדמותיו של התראקי, ולכן גלאבר משכנע את התראקי להצטרף לצבא הרומאי כחייל עזר. גלאבר מחפש אחר גדולה וכוח, בעידודה של אשתו איליתיאה, והוא מחליט לסגת מתקיפת הגטים ולהתעמת מול כוחותיו של מיתרידטס באסיה מינור. התראקי, אשר חש נבגד, מוביל התמרדות נגד גלאבר, וחוזר למצוא את כפרו בחורבות. התראקי ואשתו סורה נלכדים בידי גלאבר למחרת. התראקי נדון למות בזירה כגלדיאטור על פשעיו, וסורה נלקחת לעבדות. התראקי נשלח לעיר קפואה אשר באיטליה, מרכזה של אימוני הגלדיאטורים. כנגד כל הסיכויים, הוא שוחט בזירה את ארבעת הגלדיאטורים שנבחרו להוציאו להורג, וזוכה לתשואות הקהל. סנאטור אלביניוס משנה את גזר דינו ממוות לעבדות. בהיות שמו של התראקי לא ידוע, לנטולוס בטיאטוס - בעל הלודוס בקפואה - מציע לקרוא לו בשם "ספרטקוס" (על שמו של מלך תראקיה ספאראטאקוס, שחי בשנים 450 - 431 לפנה"ס).
בטיאטוס מבחין בכישרונו הגולמי של התראקי ובפופולריותו בקרב ההמונים, ורוכש אותו לאימונים בין חומות הלודוס שלו תחת הדרכתו של דוקטורה, עבד וגלדיאטור לשעבר. ספרטקוס חובר לוארו, רומאי שמכר את עצמו לעבדות כדי לשלם את חובותיו ולכלכל את משפחתו. הוא מתעמת מול הגלדיאטורים הבכירים, ביניהם קריקסוס, הגאלי הבלתי מנוצח, ובַּרְכַּה הקרתגי. עד מהרה, ספרטקוס לומד שסורה נמכרה לסוחר עבדים סורי. בטיאטוס, שלא יכול היה לשלוט בספרטקוס במהלך ימי אימוניו הראשונים בלודוס, מבטיח לחפש אחר סורה ולאחד ביניהם בתמורה לשיתוף פעולה מצדו בזירה.
לאחר מספר אתגרים קטלניים ואימונים מפרכים נוספים, ספרטקוס הופך לאגדה חיה וזוכה להיקרא "אלוף קפואה". בטיאטוס מארגן את רכישתה של סורה, אך היא מועברת כאשר היא פצועה אנושות, לאחר שהשיירה הותקפה כביכול בידי שודדי דרכים. רציחתה אורגנה בסתר בידי בטיאטוס כדי לשמור על ספרטקוס נאמן ומפוקס בניצחונותיו לבית בטיאטוס. אבל על מותה של אשתו, ספרטקוס בוחר להתעלם מעברו כתראקי, לשכוח את חלומותיו לחופש, ולהפוך לאלוף בית בטיאטוס.