זימרו נולד באתיופיה ועלה לארץ בגיל 10. הוא נרשם לפנימיית ספורט בצפון הארץ, השתתף בתחרויות כלל ארציות ומאוחר יותר השתתף בתחרויות בינלאומיות.
מרתון ברלין שנערך ב-20 בספטמבר 2009, היה פריצת הדרך המקצועית שלו כאתלט מקצוען. עד לאותה השנה עסק בעיקר בעבודתו כמאמן בקבוצות ריצה ברחבי הארץ. בתחרות קבע שיאי אישי חדש של 2:23:48 שעות.
במרתון טבריה (אליפות ישראל בריצת מרתון) שנערך בינואר 2010 סיים זימרו במקום הראשון מבין האתלטים הישראלים בתוצאה של 2:28:55 שעות וזכה לראשונה בתואר אלוף ישראל.
אליפות אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה שבספרד ב-1 באוגוסט אותה שנה סיים זימרו במקום 38 כללי וחמישי מבין הישראלים בריצת המרתון בתוצאה 2:36:58 שעות.
במרתון רוטרדם שנערך ב-10 באפריל 2011 קבע זימרו שיא אישי חדש של 2:14:28 שעות וקבע את הקריטריון האולימפי.
אליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011, החל זימרו את ריצת המרתון בקצב טוב ועבר את חצי המרחק (21.1 ק"מ) במקום ה-39 ובתוצאה של 1:07:41 שעות. בהמשך המירוץ, הוא נפצע והחל לדמם באזור עקב אכילס, עקב נעילת נעליים חדשות ללא גרביים ובעקבות כך פרש מהמרוץ בק"מ ה-28.
במרתון טבריה שנערך בינואר 2012 זכה במקום הראשון בתוצאה של 2:15:06 שעות והוכתר בפעם השנייה כאלוף ישראל.
זימרו יצא למחנה אימונים באתיופיה והתאמן בהדרכתו של האג'י, אחד ממאמני המרתון הטובים באתיופיה.
ביוני 2012 נמצא חיובי בשימוש באמרוץ. לבסוף נקבע שהוא צרך את החומרים בתום לב, כשהשתמש במכשיר אינהלציה נגוע של אדם אחר שהשתמש בחומרים האסורים. הוא ננזף והושעה ל-28 ימים מכל פעילות.
אולימפיאדת לונדון.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום 81 בריצת המרתון בזמן של 2:34:59 שעות, כ-26 דקות אחרי המנצח.
אליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 סיים במקום 40 בריצת מרתון בתוצאה של 2:25.23 שעות.
במרתון טבריה זכה זימרו במקום הראשון בתוצאה של 2:16:25 שעות והוכתר בפעם השלישית כאלוף ישראל.
אליפות אירופה.
כחודש וחצי לפני אליפות אירופה שנערכה בציריך שבשווייץ בשנת 2014, נאלץ להפסיק להתאמן ולהתחיל סדרת טיפולים רפואיים בעקבות פציעה. כשבועיים לפני האליפות הוא חזר להתאמן ובאליפות עצמה הוא הפסיק את ריצתו בק"מ ה-30.
בחודש דצמבר אותה שנה נאלץ להפסיק לחלוטין את מחנה האימונים בחו״ל, ולהגיע לטיפול בבית חולים מאיר בכפר סבא. זאת בעקבות פציעה בברך אשר מנעה ממנו ללכת. לאחר 4 ימים של התאוששות, חזר להתאמן.
ערב לפני מרתון טבריה הכריז זימרו על פרישתו מריצה תחרותית, לאחר המרתון. במרתון עצמו, הוא זכה במקום הראשון מבין האתלטים הישראלים ובמקום השישי הכללי בתוצאה של 2:18:07 שעות והוכתר בפעם הרביעית כאלוף ישראל. לאחר המרתון הודיע שייצא בהצהרה רשמית בנוגע להשתתפותו באליפות העולם (בייג'ינג 2015), לאחר שישלים ניתוח בברכו.
מאמן ריצות למרחקים ארוכים.
בשנת 2008 החל לאתר ולאמן כישרונות צעירים בריצה למרחקים ארוכים. בין האתלטים שאימן, ואת חלקם אף איתר, נמנים טסמה מוגס, איימרו עלמיה, גירמה אמרה וטדסה גטהון.
תרומה לקהילה.
בשנת 2008 הקים ביחד עם חברים רצי עלית למרחקים ארוכים, את עמותת רצים מהלב, ארגון ללא מטרת רווח. המייסדים עוזרים לילדים ונערים ממקומות שונים בארץ, להתמודד עם קשיים ולהשיג מטרות דרך הספורט.
המצור על סבסטופול (מלחמת קרים)
פלאבל
מלכין
שמעון שפירא (אדריכל)
שמעון שפירא (נולד ב-1930) הוא אדריכל ישראלי ומורה לאדריכלות.
ביוגרפיה.
שמעון שפירא נולד בברוקלין שבניו יורק בשנת 1930 לפאני ואלברט שפירא. בשנים 1948–1950 למד טכנולוגיית בניין במכללת ברוקלין. בסוף 1950 עלה לישראל, ובשנים שלאחר מכן עבר הכשרה בקיבוץ בית השיטה, שירת בנח"ל בקיבוץ יפתח וגר זמן מה בקיבוץ אורים. בתקופה זו עבד במחלקה הטכנית של הקיבוץ המאוחד.
ב-1954 עבר להתגורר בקריית טבעון והחל ללמוד אדריכלות בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון.
ב-1958, עם תום לימודיו, פתח משרד עצמאי בחיפה, וב-1961 עבר להתגורר בעיר, בבית דו-משפחתי מדורג, שתכנן בכרמל המערבי, על מדרון מעל נחל לוטם.
ב-1990 עבר להתגורר בירושלים, בבית שתכנן את שיפוצו בשכונת נחלאות.
שפירא היה נשוי לקארי ברקוביץ (נפטרה ב-1973), ולהם בן ושתי בנות. נישא בשנית לאדריכלית ונדי פולאן, המכהנת כפרופסור לאדריכלות ובינוי ערים באוניברסיטת קיימברידג'.
עבודתו.
חלק ניכר מעבודתו האדריכלית של שפירא היה תכנון בתי מגורים ללקוחות פרטיים, הן בתים חדשים והן שיפוץ בתים קיימים. לכן, אף כי תכנן עשרות בתים, רבות מעבודותיו אינן מפורסמות בציבור הרחב, אך סגנונו המיוחד ידוע בקרב אנשי מקצוע. בצד בתים פרטיים תכנן גם מבנים ציבוריים אחדים, בהם בניין ספריית בית הספר "כרמל זבולון" ביגור (הושלם ב-1982) ושיפוץ בית הפקידות בזכרון יעקב, לשם הפיכתו למוזיאון העלייה הראשונה (הושלם ב-1998). בנוסף, הכין תוכניות אב ותוכניות בניין עיר ליישובים אחדים, בהם אכסאל, דבורייה, יפיע ויודפת.
רבים מהמבנים שתכנן מאופיינים בהעמדת אלמנטים ישרי-זווית בהסטה זה מזה, באופן שיוצר זוויות לא ישרות בחיבורים ביניהם. גם בשיפוץ בתים קיימים נקט בהסטת זוויות הקירות הפנימיים ויצר בדרך זו חללים לא מקבילים ולא שגרתיים. דוגמה לכך ניתן לראות במוזיאון העלייה הראשונה בזכרון יעקב, שבו הציב שני חללים רבועים "מסובבים" בתוך החלל המלבני של המבנה המקורי.
במקביל לעבודתו כאדריכל, עסק שפירא במשך למעלה משלושים שנים בהוראת המקצוע, תחילה בטכניון (1964–1969) ואחר כך בבצלאל (1969–2000). בהוראתו, כמו בעבודתו, שם דגש על מה שכינה "מעשה התכנון", תהליך היצירה, ולאו דווקא על התוצר הסופי. הוא נודע כמורה בעל השפעה רבה בקרב רבים מתלמידיו. ב-1998 העניקה אגודת האדריכלים והמתכננים בישראל, לו ולעמיתו האדריכל ארטור גולדרייך, פרס הוקרה על תרומה ייחודית בתחום החינוך לאדריכלות.
מפלגת העבודה (פירושונים)
חתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון
חתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון התקיימה בלונדון שבבריטניה ביום שישי, 29 באפריל 2011. הנסיך ויליאם, השני בסדר הירושה לכתר הבריטי, הכיר את מידלטון לראשונה ב-2001 במהלך לימודי שניהם באוניברסיטת סנט אנדרוז. הם התארסו ב-20 באוקטובר 2010.
החתונה כמו גם ההכנות לקראתה עוררו תשומת לב ציבורית רבה ביותר. אירועי יום החתונה שודרו בשידור חי בטלוויזיה, ורוב כלי התקשורת בעולם (כולל כל כלי התקשורת בישראל) טענו, כי צפו בהם עד ל-2 מיליארד בני אדם ברחבי העולם. אולם מספר כלי תקשורת בעולם, טענו שהוא לא מדויק ומפוקפק, וטענו שמדובר בכמה מאות מיליונים בודדים בלבד. בבריטניה צפו כ-24.5 מיליון בני אדם בחתונה.
תשומת לב רבה התמקדה בעובדת מוצאה של מידלטון ממשפחה שאיננה ממעמד האצולה. זמן קצר לפני החתונה העניקה המלכה אליזבת השנייה לוויליאם את התואר דוכס קיימברידג', הרוזן מסטראת'רן וברון קאריקפרגוס. בהתאם הייתה מידלטון עם נישואיה לדוכסית מקיימברידג'.
ההכנות לחתונה.
ב-16 בנובמבר 2010 הכריז בית קלרנס על אירוסיהם של הנסיך ויליאם וקייט מידלטון, אשר נעשו במהלך חופשה משותפת של שניהם בקניה, ועל נישואיהם המתוכננים באביב הקרוב.
לטקס הנישואין במנזר וסטמינסטר הוזמנו 1,900 אורחים מבריטניה ומרחבי העולם. רשימת המוזמנים לטקס ולשני האירועים האחרים שנערכו באותו יום (ראו להלן) הורכבה בין היתר בהתחשב בכך שהחתונה לא נחשבה לאירוע ממלכתי, מאחר שויליאם לא היה יורש העצר. למעלה ממחצית המוזמנים לאירועים אלו היו בני משפחה וחברים של החתן והכלה. בין האחרים נכללו מנהיגים של מדינות חבר העמים הבריטי, בני משפחות מלוכה זרות, אישים מן המערכת הפוליטית, דיפלומטים, אנשי צבא, אנשי דת, ידוענים ונציגים של ארגוני צדקה שהנסיך ויליאם היה מעורב בפעילותם.
משטרת לונדון ושירותי הביטחון הבריטיים נערכו למבצע אבטחה רחב ממדים של אירועי החתונה, גם לנוכח איומים לפגיעה בחתונה מצד ארגונים קיצוניים ואנרכיסטיים, ואף ערכו מעצרי מנע לקראתה. בעוד שעלות החתונה (שהוערכה ב-20 מיליון לירות בריטיות) כוסתה על ידי בית המלוכה ומשפחת מידלטון, כיסה האוצר הבריטי את הוצאות האבטחה. יום החתונה הוכרז כיום חופשה בבריטניה. כנגד הפסד התוצר למשק בעקבות יום החופשה הוערך כי החתונה תביא להכנסות גדולות לטווח ארוך למשק הבריטי עקב כניסת תיירים בעקבותיה למדינה.
בשיתוף פעולה עם בית המלוכה יוצר מגוון רחב של חפצי מזכרת הנושאים את תמונות החתן והכלה והוצא למכירה לאספנים בחדשים שלפני יום החתונה. המיטבעות הלאומיות של בריטניה, קנדה ואוסטרליה טבעו מטבעות מזכרת לקראת החתונה, ושירות הדואר הבריטי הפיק לקראתה סדרת בולים הנושאת את צילומי הזוג המיועד.
אירועי יום החתונה.
שמלת הכלה.
שמלת הכלה של מידלטון עוצבה על ידי מעצבת האופנה הבריטית שרה ברטון, המכהנת מ-2014 כמנהלת הקריאטיבית של בית האופנה אלכסנדר מקווין.
השמלה והאחראית לייצור השמלה לא הוכרזו רשמית, עד שהכלה יצאה מהמכונית, ועשתה את דרכה למנזר וסטמינסטר, ממש לפני החתונה.
היצירה של השמלה זכתה לסיקור תקשורתי נרחב, בעיקר בשל ההתעניינות הרבה בעיצוב השמלה ובהשפעתה על מגמות אופנתיות בעיצוב שמלות כלה בעולם המערבי. בין 23 ביולי ל-3 באוקטובר 2011 הוצגה השמלה המקורית בארמון בקינגהאם כחלק מתערוכת הקיץ השנתית של האוסף המלכותי. פריטים אחרים מהחתונה היו גם חלק מהתערוכה, כגון הנעליים אותם לבשה מידלטון בחתונה, וכמו גם העגילים וההינומה אותם לבשה בחתונה.