דיירי משנה אלו דומים בצורתם החיצונית לנמלים, תופעה שנקראת "התחזות לנמלה" (, myrmecomorphy).
ישנם חרקים שמתחזים לנמלים מזיקות על-מנת להפחיד טורפים (חקיינות בטסיאנית).
ישנם חרקים שמתחזים לנמלים שאיתן הם גרים (Wasmannian mimicry).
כנימות עלה ופשפשאים אחרים מפרשים נוזל מתוק שנקרא טל דבש כאשר הם אוכלים מֹהַל של צמחים. הסוכרים בטל דבש הם מקורות מזון עשירים באנרגיה, ולכן החומר אהוב מאוד על נמלים.
לפעמים, הכנימות מתחילות להפריש טל דבש רק לאחר שהנמלים טופחות על גבן בעזרת המחושים שלהן. הנמלים אוכלות את טל הדבש, וב"תמורה" מרחיקות טורפים, וגם נותנות לכנימות "טרמפ" לצמחים אחרים שהן יכולות לאכול מהם. במקרים רבים, כשמושבה של נמלים צריכה לנדוד לאתר חדש, הנמלים ייקחו את הכנימות יחד איתן, כדי שימשיכו לייצר עבורן טל דבש.
ישנן נמלים שמגדלות כנימות קמח (s) כדי לאכול את טל הדבש שהן מייצרות. כנימות אלו גורמות נזק לצמחי אננס, וקיומן של נמלים מגדיל בעקיפין את הנזק בכך שהנמלים מגנות על הכנימות מפני טורפים.
ישנם זחלי-פרפרים אוהבי-נמלים מהמשפחה Lycaenidae. במשך היום הנמלים "רועות" אותם, כלומר מביאות אותם לאזורים שבהם הם יכולים לאכול; בלילה הנמלים מביאות אותם לקן ו"חולבות" אותם - מעסות אותם עד שהם פולטים טל דבש. חלק ממיני הזחלים מסוגלים גם ליצור קשר עם הנמלים על ידי צלילים ותנודות.
יש זחלים שהיו פעם אוהבי-נמלים, והפכו לאוכלי-נמלים: הם מפרישים פרומון שגורם לנמלים לחשוב שהם זחלי נמלים, וכשהן מביאות את הזחלים לקן, הזחלים אוכלים את הזחלים האמיתיים.
נמלים מגדלות-פטריות מהשבט , ביניהן נמלים חותכות-עלים, הצליחו לתרבת כמה מינים של פטריות ממשפחת "Agaricaceae". נוצרה תלות הדדית בין הנמלים לבין הפטריות - כל אחד מהמינים זקוק לאחר כדי לשרוד.
הנמלים מסוג "Allomerus decemarticulatus" פיתחו שיתוף פעולה עם שני סוגים של צמחים: הן גרות בתוך כיסים בצמחים מסוג "Hirtella physophora", ומשתמשות בפטריה דביקה כדי ללכוד חרקים שאותם הן אוכלות.
נמלת הלימון ("Myrmelachista schumanni") לא רק גרה בתוך עצים, היא גם דואגת שהעצים המספקים לה מחסה - העצים מסוג "Duroia hirsuta" - יהיו העצים היחידים בשטח. היא הורגת את כל שאר העצים על ידי הזרקת רעל לבסיסי העלים שלהם. כך הופך היער ל"גן העדן של השטן" - יער שיש בו צמחים מסוג אחד בלבד.
יש עצים המספקים לנמלים צוף, ובתמורה הנמלים מגנות עליהם מפני החרקים המזיקים להם.
בכמה מינים של עץ השיטה במרכז אמריקה ישנם קוצים חלולים המהוים בית למושבות של נמלים עוקצות ממין "Pseudomyrmex ferruginea", המגנות על העץ מפני חרקים, יונקים אוכלי צמחים, וגפנים אפיפיטים.
מחקרים שנעשו בשיטת תיוג איזוטופי מלמדים, שהצמחים מקבלים מהנמלים גם תרכובות של חנקן הנחוצות להם כדשנים. בתמורה, הנמלים מקבלות מהצמחים חלבונים ושומנים המיוצרים בגופים מיוחדים הנמצאים על עלי השיטה.
דוגמה נוספת לשיתוף פעולה מסוג זה היא עץ המקרנגה ("Macaranga"), שהגזע שלו מותאם לאירוח מושבות של נמלים מסוג "Crematogaster".
ישנם מינים רבים של עצים שהזרעים שלהם מופצים על ידי נמלים.
הפצת זרעים על ידי נמלים, תופעה המכונה "Myrmecochory", נפוצה במיוחד באפריקה ובאוסטרליה. צמחים הגדלים באזורים מועדים לשרפות (כגון ערבות) תלויים במיוחד בנמלים להישרדותם ולהפצת הזרעים שלהם. הזרעים של צמחים אלו כוללים "פתיון", חלק עשיר בחלבונים ובשומנים שהנמלים אוהבות לאכול. לאחר שהנמלים אוכלות את הפיתיון, הן מפנות את השאריות ל"מזבלה" שמחוץ לקן שלהן, שם הזרעים יכולים לצמוח.
כמה סוגים של מקלונאים מטילים ביצים הכוללות "פתיון" דומה. הנמלים לוקחות את הביצים לקן, שם הם אוכלות את הפיתיון, ומאפשרות לביצים לבקוע.
נמלים טורפות ומשיגות מזון מכמה סוגים של חרקים חברתיים אחרים, כולל נמלים אחרות. יש מינים שמתמחים בטריפת טרמיטים (למשל מגפונרה ו-"Termitopone"), ויש סוגים שטורפים נמלים אחרות.
יש טרמיטים שמשתפים פעולה עם נמלים מסוג אחד כדי להרחיק נמלים טורפות מסוג אחר.
הצרעה הטרופית מסוג "Mischocyttarus drewseni" מצפה את הקן שלה בחומר כימי דוחה נמלים.
לפי חלק מהדעות, ישנן צרעות נוספות שנוהגות לבנות את הקנים שלהן על עצים ולכסות אותן כדי להגן על עצמן מפני נמלים. גם דבורים שאין להן עוקץ (למשל מהסוגים "Trigona" ו "Melipona")
משתמשות בהגנות כימיות מפני נמלים.
זבובים מסוג "Bengalia" ("Calliphoridae") טורפים נמלים, ואף גונבים אוכל מתוך פיהן של נמלים.
לזבובות מסוג "Vestigipoda myrmolarvoidea", החיות במלזיה, אין רגליים וכנפיים. הן חיות בקנים של נמלים מסוג "Aenictus", והנמלים מטפלות בהם.
פטריות מסוג "Cordyceps" ו"Ophiocordyceps" מרעילות נמלים, וגורמות להן לעלות על צמחים ולהשקיע את הצבתות שלהן בתוך הרקמה של הצמח. הפטריה הורגת את הנמלה, גדלה על השאריות שלה, ומייצרת . נראה שהפטריה משנה את התנהגותה של הנמלה כדי שתעזור לה להפיץ את נבגיה בסביבה המתאימה ביותר לפטריה.
גם טפילים מהמשפחה "Strepsiptera" משפיעים על הנמלים שאצלן הם מתארחים וגורמים להן לטפס על גבעולים של דשא, כדי לעזור לטפילים למצוא בני זוג.
תולעת עגולה ממין "Myrmeconema neotropicum" מרעילה נמלה מסוג "Cephalotes atratus", וגורמת לבטן השחורה של הפועלות לשנות את צבעה לאדום. התולעת הטפילה משנה גם את התנהגותה של הנמלה, וגורמת לה להרים את הבטן. הבטן האדומה הבולטת של הנמלה דומה לפרי בשל כמו הפרי של "Hyeronima alchorneoides", וציפורים שרואות אותה אוכלות אותה ומפרישות את השאריות שלה. ההפרשות נאכלות על ידי נמלים אחרות, וכך התולעת הטפילה מתפשטת.
צפרדעים רעילות ממשפחת הדנדרובטיים בדרום אמריקה ניזונות בעיקר מנמלים, ומקבלות מהן חומרים שהופכים את העור שלהן לרעיל עבור טורפים.
ציפורי נמלים בדרום אמריקה עוקבות אחרי נמלים צבאיות כדי לאכול את החרקים שהנמלים חושפות תוך כדי המסע הצבאי שלהן. בעבר חשבו שמדובר בשיתוף פעולה בין הציפורים לנמלים, אבל מחקרים מאוחרים יותר גילו שהציפורים הן טפילות הגונבות את הטרף מהנמלים.
ישנן ציפורים שלהן מנהג הנקרא נימול - הן עומדות ליד קינים של נמלים ומחכות שנמלים יעלו על כנפיהן, או לוקחות נמלים ומפזרות אותן על עצמן. הסיבה למנהג זה עדיין לא ברורה לגמרי: יש אומרים שהנמלים עוזרות לציפורים להתנקות מטפילים אחרים מזיקים יותר; יש אומרים שהנמלים מפרישות חומר כימי מסוים שמגן על גופן של הציפורים מפני פטריות; ויש אומרים שהציפורים מעוניינות בעצם לאכול את הנמלים, והן שמות אותן על כנפיהן כדי ש"יבזבזו" את החומרים הכימיים הרעילים שבגופן על הנוצות של הציפורים, וכך יהיו ראויות לאכילה.
דובי נמלים, פנגולינאים וכמה מינים של חיות כיס באוסטרליה מתבססים על דיאטה של נמלים: הן פיתחו לשון ארוכה ודביקה המאפשרת ללכוד נמלים, וכן טפרים חזקים המאפשרים לפרוץ לתוך קנים של נמלים.
דובים חומים ניזונים מנמלים, ואחוז ניכר מנפח הצואה שלהם מורכב מנמלים (האחוז משתנה לפי עונות השנה - 12% באביב, 16% בקיץ, 4% בסתיו).
חקר הנמלים.
הענף בזואולוגיה העוסק בחקר הנמלים מכונה מירמקולוגיה. התחום נוצר בתחילת המאה ה-19, והמונח נטבע על ידי המירמקולוג והאנטומולוג האמריקאי ויליאם מורטון וילר.
חקר הנמלים נעשה לעיתים קרובות בקן מלאכותי (נמלול), המאפשר לחקור את הנמלים בתנאי מעבדה. חקר הנמלים התקדם מאוד במשך השנים, אך עדיין יש מינים רבים שלא נחקרו, ותעלומות רבות שנשארו פתוחות. הנמלים משמשות אורגניזם מודל אידיאלי לבדיקת תאוריות בתחומים רבים כמו סוציוביולוגיה ואקולוגיה.
שיטות הפעולה של מושבות נמלים נלמדות גם בתחום מדעי המחשב וברובוטיקה. מחקרים אלו הובילו לפיתוח אלגוריתמים שונים, מנועי חיפוש ועוד.
יחסים עם בני האדם.
כמזיקים.
נמלים ממינים רבים מקימות קנים במשכנות האדם. לעיתים קרובות נמלים מוצאות את דרכן למזון הנמצא בארונות וכדומה, ומשחיתות אותו. לרוב, הנמלים הגרות בבתים הן נמלים קטנות, כמו המורית והאצנית.
נמלים אחרות, כגון נמלת הקציר, מזיקות לחקלאות בכך שהן אוספות תבואה המגודלת בשדות בכמויות גדולות.
נמלים מסוימות מהסוג קמפונית חיות בתוך עץ, ולעיתים הן הורסות רהיטים בדומה לטרמיטים.
ישנן נמלים הפוגעות בבני אדם באופן ישיר, כגון נמלים ארסיות ונמלי גדוד כגון הנמלים מסוג dorylus.
ריסוס רעל נגד נמלים הוא אמצעי נפוץ להדברתן.
התייחסות תרבותית לנמלה.
הנמלה במקרא.
הנמלה במקרא נחשבת חיה חכמה, שבני אדם יכולים ללמוד ממנה:
התבוננות בחייהן של הנמלים נחשבת לאמצעי חינוכי שיכול להשפיע לטובה, במיוחד על אנשים עצלים. העצל אמור ללמוד משמעת עצמית, אחריות ותכנון מראש מכך שהנמלה מכינה מראש מזון מעונת השפע לעונת המחסור, מתוך משמעת עצמית ומבלי שישנו בעל סמכות המצווה אותה לעשות כך:
הנמלה בדברי חז"ל.
חכמי התלמוד התבוננו בנמלים כדי ללמוד את תכונותיהם. בתלמוד מתואר ניסוי שעשה רבי שמעון בן חלפתא, כדי לבדוק אם אכן לנמלה "אין לה קצין שוטר ומושל":
אבל שאר החכמים לא הסכימו למסקנה זו: : ייתכן שהמלך היה בקבוצת הנמלים שהרגו את ה'רמאית', ייתכן שהמלך כבר הוציא גזר-דין, וייתכן שבדרך-כלל יש מלך אלא שבדיוק באותו זמן הייתה ממשלת מעבר... רב אחא לימד כאן, עיקרון ידוע בחשיבה המדעית - אי אפשר להסיק מסקנות מתצפית אחת, כי לתצפית אחת יכולות להיות פרשנויות רבות.
בנוסף, מתוארת תצפית שממנה למדו חז"ל שלנמלה יש דרך ארץ, ואינה גוזלת מחברותיה:
במשנת רבי אליעזר, הנמלה היא משל לזהירות ובדיקה מוקדמת של תנאי השטח לפני ביצוע פעולה: