בשנת 1701 פרצה מלחמת הירושה הספרדית ונסיכות הנובר לחמה נגד ספרד לצד האימפריה הרומית הקדושה, בריטניה והרפובליקה ההולנדית. במהלך המלחמה כבש גאורג את שטחי הדוכסויות השכנות, בראונשווייג-וולפנביטל וסקסוניה-לאוונבורג, ואף מונה על ידי הקיסר כפילדמרשל קיסרי. בשנת 1708 אישר הדיאט הקיסרי את מעמדו של גאורג כנסיך בוחר.
ב-28 במאי 1714 מתה אמו של גאורג, סופיה מהנובר בגיל 83 והוא הפך ליורש העצר לכתר הבריטי. המלכה אן מתה חודשיים לאחר מכן והפרלמנט הבריטי הכריז על גאורג כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה הגדולה ואירלנד.
ממלכת וסטפאליה.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחם צבא הנובר לצד צבא בריטניה, אך בשנת 1806 נכבשה הנסיכות ונמסרה לממלכת פרוסיה. בשנת 1807 הוחלט בחוזה טילזיט על הקמת ממלכת וסטפאליה, שכללה את שטחי הנסיכות יחד עם שטחים מנסיכות הבוחר מהסן ונסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. לאחר קרב לייפציג פורקה ממלכת וסטפאליה, והנסיכות חזרה לשליטת בית הנובר.
בתקופת נפוליאון ווסטפאליה זכו היהודים לאמנציפציה ואזרחות, אך זו בוטלה ב-1813 עם חזרת בית הנובר, והיהודים איבדו שוב את זכויותיהם.
היסטוריה.
באוקטובר 1814 הוחלט בקונגרס וינה על הקמת ממלכת הנובר בשטחי נסיכות הבוחר מהנובר, וצורפו אליה שטחים נוספים. כמלך הנובר הראשון כיהן ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, שהיה הנסיך הבוחר האחרון של הנובר. המדינה נשלטה על ידי בית הנובר, באוניה פרסונלית עם הממלכה המאוחדת.
לאחר מותו של ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ב-1837, עלתה לכס המלוכה בבריטניה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם בהנובר, שבה חל החוק הסאלי שמנע מלוכת אשה, הומלך דודה של ויקטוריה ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר.
במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה ניסתה הנובר בתחילה להישאר נייטרלית, אך לבסוף נאלצה עקב דעת הקהל לחבור לאוסטריה. על אף שצבא הנובר יחד עם הצבא הבווארי נחלו בתחילה ניצחון על הצבא הפרוסי בקרב לאנגנזאלצה, בימים שלאחר מכן הביס הצבא הפרוסי את הצבא האוסטרי ואת בעלות בריתו.
בשלום פראג הוחלט על סיפוח ממלכת הנובר לפרוסיה, בתור פרובינציית הנובר.
בעקבות מלחמת העולם השנייה.
הנובר נכללה בשטח הכיבוש הבריטי, והוקמה בה מחדש "מדינת הנובר", כהחייאה של הממלכה הקודמת ותוך אימוץ גבולותיה הקודמים וסמליה. שטח המדינה מהווה 85% משטח המדינה שהחליפה אותה, סקסוניה-תחתית, במסגרת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
בעולם המחשבים ODBC Open Data Base Connectivity הוא ממשק סטנדרטי שנבנה בשפת C כדי לתקשר עם מערכת ניהול מסד נתונים (DBMS). מתכנן ODBC התכוון ליצור מערכת עצמאית של הפעלת מסדי נתונים וניהולם. יישום או תוכנית יכולים לשלוח שאילתות או משפטי SQL אל מסדי הנתונים כדי להחזיר רשומות או להחיל שינויים על מסד הנתונים, בלי קשר לסוג מערכת הפעלה או לסוג מסד הנתונים שבשימוש.
עם ODBC הוצגה לראשונה האפשרות לתקשורת בלתי תלויה עם מסדי נתונים, כאשר הדרייבר שבשימוש ODBC משמש כשכבת תווך בין מסד הנתונים לתוכנה, התוכנה משתמשת בפקודות ODBC ו-ODBC מעביר את השאילתות אל מסד הנתונים.
מבט כללי.
חברת מיקרוסופט, בשיתוף עם חברת Simba Technologies, בנתה את ODBC תוך אימוץ הסטנדרטים של אס קיו אל (SQL Access Group) המבוססים על תקני Call Level Interface ותקני ISO/IEC. הגרסה הראשונה של ODBC יצאה לאור בספטמבר 1992. לאחר הוצאת גרסה 2.0 החליטה חברת מיקרוסופט להתאים את ODBC 3.0 לתקני ארגון CLI וארגוני התקנים X/Open ו-ISO. ב-1995 הפכו SQL/CLI חלק מהסטנדרטים הבינלאומיים של SQL.
יוז H-1 רייסר
היוז H-1 רייסר (באנגלית: Hughes H-1 Racer) היה מטוס מרוץ אמריקאי שנבנה על ידי יוז איירקראפט ב-1935. המטוס שבר את שיא המהירות בזמנו. ה-H-1 היה המטוס האזרחי האחרון ששבר שיא מהירות, כל שוברי השיאים שבאו אחריו היו מטוסים צבאיים.
תכנון ופיתוח.
במהלך עבודתו על סרטו מלאכי הגיהנום (Hell's Angels) העסיק הווארד יוז את גלן אודרדיק שיתחזק את 100 המטוסים שהשתתפו בצילום הסרט. לשניהם היה עניין משותף בתעופה והעלו רעיון לבניית מטוס שישבור את שיא המהירות. המטוס קיבל שמות רבים אך שמו הרשמי והנודע הוא H-1. המטוס היה הראשון שיוצר על ידי חברת יוז איירקראפט.
תכנון המטוס החל ב-1934 עם בניית דגם גדול של המטוס שעבר בדיקות במנהרת הרוח של המכון הטכנולוגי של קליפורניה. הבדיקות הראו כי המטוס יוכל להגיע למהירות של עד 587 ק"מש.
מידע טכני.
זרימת הגוף של המטוס הייתה מרכיב חשוב מאוד בהשגת מהירות גבוהה וטכנולוגיות רבות פותחו במהלך בניית המטוס על מנת שגוף המטוס יהיה חלק לחלוטין. ל-H-1 היה גם כן נסע מתקפל שהוסיף לזרימת הגוף של המטוס. על המטוס הורכב מנוע פראט אנד ויטני R-1535, מנוע כוכבי בעל 14 צילינדרים בעל נפח של 25.2 ליטרים ולמרות שתוכנן להפיק עד ל-700 כח סוס הוא הפיק יותר מ-1000.
בגלל שני התפקידים השונים שיועדו למטוס המירוץ שני זוגות כנפיים נבנו עבורו וכל זוג הורכב לפי הצורך. זוג אחד בעל מוטת כנפיים קצרה יותר שימש למרוצים ולשבירת שיאי מהירות, וזוג שני ארוך יותר שימש לטיסות מרוץ לטווח רחוק.
היסטוריה מבצעית.
ה-H-1 הוטס לראשונה ב-13 בספטמבר 1935 על ידי הווארד יוז בעצמו. כבר בטיסתו הראשונה שבר המטוס את שיא המהירות למטוס רגיל כשהגיע למהירות של 566 קמ"ש. באותה טיסה הביא יוז ככל הנראה לכך שהדלק במטוס נגמר והוא נחת נחיתת אונס בשדה סמוך ללא שנגרם נזק חמור לו או למטוס. ברגע שיצא יוז מהמטוס המרוסק הוא אמר: "אנו יכולים לתקן אותה, היא תטוס מהר יותר". שיא המהירות באותה תקופה היה שייך למטוס הימי Macchi M.C.72 האיטלקי שהגיע למהירות של 709 קמ"ש באוקטובר 1934.
זמן מה לאחר מכן הכניס יוז במטוס מספר שיפורים קטנים שיסיעו למטוס לעמוד בטיסות לטווח רחוק יותר ולנסות ולשבור את שיא המהירות בחציית השטח היבשתי של ארצות הברית. השיפור המשמעותי ביותר היה הרכבת זוג הכנפיים הארוכים יותר שהמעיטו את עומס הכנף על הכנפיים. ב-19 בינואר 1937 שבר יוז את שיא המהירות בחציית ארצות הברית כשטס מלוס אנג'לס לניו יורק ב-7 שעות, 28 דקות ו-25 שניות. השיא הקודם שהיה 9 שעות ו-27 דקות היה שייך גם כן להווארד יוז. מהירותו הממוצעת במהלך הטיסה הייתה 518 קמ"ש.
ה-H-1 המקורי מוצג כיום במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון די. סי. ארצות הברית.
העתק.
ג'ים רייט (Jim Wright) מקוטג' גרוב אורגון בנה העתק בגודל מלא של ה-H-1 שהוטס לראשונה ב-2002. ב-4 באוגוסט 2004 התרסק המטוס ורייט נהרג. המטוס היה אמור לשמש בצילומי הסרט הטייס שמספר את סיפור חייו של הווארד יוז.
בסיס כתיבה
הרב ראם הכהן
משפט לז'נדר
כריסטיאן לגראן
כריסטיאן לגראן (בצרפתית: Christiane Legrand; 21 באוגוסט 1930 – 1 בנובמבר 2011), הייתה זמרת צרפתייה שהתמקדה בעיקר בתחום הג'אז.
חייה.
לגראן נולדה באקס לה בן שבמחוז סבואה, בת למלחין המוזיקה לסרטים והמנצח, ריימון לגראן ואחות למלחין מישל לגראן. למדה בנעוריה פסנתר וזמרה. השתתפה בהרכב הג'אז הצרפתי "Les Double Six" וב-1963 הצטרפה להרכב המוזיקלי הסווינגל סינגרס והייתה אחת משתי זמרות הסופרן בהרכב המקורי והסולנית בחלק גדול מהקטעים המוזיקליים שביצע ההרכב. במקביל, המשיכה בשנים הראשונות של הסווינגל סינגרס לשיר גם ב"Les Double Six". בביקורם של הסווינגל סינגרס בישראל ב-1970 כתבה המבקרת המוזיקלית של מעריב, אוליה זילברמן, על שירתה:
לאחר שעזבה ב-1972 את הסווינגל סינגרס, המשיכה לגראן לעבוד כזמרת אולפן ובין היתר, נטלה חלק באלבומה של להקת הרוק המתקדם הבריטית, פרוקול הארום, "Grand Hotel". היא ליוותה בקולות סופרן גבוהים את השיר "Fires (Which Burn Brightly)". לאורך השנים ביצעה, בין היתר, גם יצירות של לוצ'אנו בריו, מריוס קונסטנט (Marius Constant), מורטון סובוטניק (Morton Subotnick) ואדגר וארז.
לגראן הייתה נשואה למנהל הטכני של הסווינגל סינגרס. אחייניתה, ויקטוריה לגראן, חברה בלהקת האינדי רוק ביץ' האוס (Beach House).
שירה בסרטים.
ב-1964 ביצעה לגראן את שירת הדמות המרכזית (מרי) בדיבוב הצרפתי ללהיט הקולנועי מרי פופינס. באותה שנה היא שרה בסרטו המוזיקלי המצליח של ז'אק דמי, מטריות שרבורג, את תפקידה שלאן ורנון כ"מאדאם אמרי", למוזיקה שהלחין אחיה הצעיר, מישל לגראן. כמו כן, היא שרה ב-1967 את תפקיד "ז'ודית" בסרט נוסף של דמי, "העלמות מרושפור" ( Les demoiselles de Rochefort).
יוסף מאיר גליקסברג
שני לוחות הברית (ספר)
שני לוחות הברית הוא ספר של הרב ישעיהו הלוי הורביץ שנכתב כצוואה לבני משפחתו, ונתפרסם לאחר מותו על ידי בנו הרב שבתאי שפטיל הורוויץ. הספר נכתב כשנתיים לאחר עלייתו של הרב הורוויץ לארץ ישראל.
הספר שני לוחות הברית נחשב ליצירה חשובה בתחום המוסר היהודי. הספר כולל חידושי תורה, ודברי מוסר, ומדבר אף בשבח הישיבה בארץ ישראל, עקרון שהגשים השל"ה בגופו, על אף קשיים רבים וייסורים. עד היום משמש הספר כספר יסוד ביהדות, ורבה השפעתו על החסידות, ובמיוחד על הבעל שם טוב. על שם הספר נקרא המחבר "השל"ה הקדוש" (של"ה - ראשי תיבות של "שני לוחות הברית").
בשער ההוצאה הראשונה של הספר, מהשנים ה'ת"ח ה'ת"ט (1648-1649) מתואר הספר וכותבו באלה המילים:
פרקי הספר.
הספר מורכב מהקדמה ושלושה פרקים.
פרק א' - עשרה מאמרות, כולל את עשרת הפרקים הבאים:
פרק ב' - עשרת הדברים, כוללת את עשר המסכתות הבאות לפי מעגל השנה. כל אחת מהמסכתות מורכבת משלושה פרקים: נר מצווה, תורה אור ודרך חיים תוכחת מוסר.
פרק ג' - עשרה הילולים (מסודר ע"פ פרקי הספר "חובות הלבבות")