בשנת 1984 העלה פרדריק פרנקלין "ז'יזל" בבימוי מחודש, שונה מן הבלט המסורתי, בשם "ז'יזל הקריאולית" בשביל תיאטרון המחול של הרלם. בעיבוד זה מתרחש הבלט בקרב קריאולים ואפרו-אמריקאים בלואיזיאנה בשנות ה-40 של המאה ה-19.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ז'יזל|*]]
[[קטגוריה:בלט]]
[[קטגוריה:מוזיקה לבלט]]
ארץ המנזרים
שי בן עטר
שי בן עטר (נולד ב-7 במאי 1979) הוא במאי, תסריטאי טלוויזיה ויוצר ישראלי. זוכה פרס אמי לשנת 2018 על הסדרה נבסו ופרס "ורד הזהב" לשנת 2014 על הסדרה "חברות".
קורות חיים.
בן עטר נולד ברמת גן. למד בבית הספר התיכון לאומניות על שם תלמה ילין בגבעתיים.
בן עטר שירת בתיאטרון צה"ל כשחקן, ולאחר מכן כמחזאי ובמאי. במסגרת השירות הצבאי כתב יחד עם רועי אסף וביים את הצגת הבידור לחיילים: "איפה זה צה"ל". כתב יחד עם יוסי ואסה וביים את הצגת היחיד "עולה לבמה".
בשנת 2000 כתב וביים את המחזה הקצר "פרידה" בפסטיבל לתיאטרון קצר בתיאטרון צוותא.
בשנת 2001 עלתה הצגת היחיד בבימוי "באמהרית זה נשמע יותר טוב", אותה כתב יחד עם יוסי ואסה. ההצגה הועלתה מעל ל-1500 פעמים בישראל וכ-150 פעם ברחבי העולם.
בשנת 2003 ביים את הצגת הבידור "יותר חנה מלסלאו", אותה כתב יחד עם חנה לסלאו. עבור בן עטר לסלאו הייתה מעין "מורה" לתחום הכתיבה והבימוי הקומי, והעבודה איתה היוותה עבורו שער לעולם הבידור.
בשנת 2005 ביים את המחזה לילדים "יחיד במינו – אנד ארגי", אותו כתב יחד עם יוסי ואסה. בשנת 2008 תורגם המחזה לאנגלית והוצג ברחבי העולם, בין היתר בארצות הברית, קנדה ורוסיה, וההצגה זכתה לשבחי הביקורות, כולל בניו יורק טיימס.
בשנת 2007 כתב בן עטר יחד עם רן דברת וליטל שוורץ את "מופע הסטנד אפ של ליטל שוורץ".
יצירה בתחום הטלוויזיה.
במקביל ליצירתו בתחום התיאטרון ובתחומים נוספים, החל משנת 2001 בן עטר מביים וכותב לטלוויזיה בתוכניות שונות, בין היתר:
אחוות האדם
אדוארד צ'ייטור
מייג'ור גנרל סר אדוארד וולטר קליירוו צ'ייטור (באנגלית: Sir Edward Walter Clervaux Chaytor; 21 ביוני 1868 - 15 ביוני 1939) היה קצין ניו זילנדי ששירת בתקופת מלחמת הבורים ומלחמת העולם הראשונה במהלכה לחם בסמואה, גליפולי ובמערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה במהלכה שירת כמפקד הבריגדה הניו זילנדית הרכובה, ובהמשך כמפקד הדיוויזיה הרכובה האוסטרלית והניו זילנדית.
ביוגרפיה.
נעורים.
אדוארד צ'ייטור נולד ב-1868 בעיירה מוטווקה (Motueka) (בחלקו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד) כבן בכור לג'ון ואמה צ'ייטור (אחריו נולדו עוד 10 ילדים). אדוארד למד בשנים 1880–1884 בקולג' נלסון שבעיר נלסון השכנה לעיר הולדתו. לאחר סיום לימודיו עבר לעבוד בחוות הכבשים המשפחתית לייד העיר בלנהיים (גם היא בחלקו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד).
שירות צבאי.
שנות הצבא הראשונות.
ב-1886 הצטרף צ'ייטור, בתור חצוצרן, ליחידה צבאית התנדבותית בשם "מרלבורו הוסרס" (Marlborough Hussars). ב-12 באוקטובר 1888 קודם לדרגת סרג'נט ומונה ללוטננט. ב-1892 קודם צ'ייטור לתפקיד קפטן וב-22 במרץ 1893 מונה רשמית לדרגת קפטן.
השירות בדרום אפריקה.
באוקטובר 1899 התנדב צ'ייטור להשתתף במלחמת הבורים בדרום אפריקה ומונה למפקד פלוגה. ב-17 בפברואר 1900 הפליג צ'ייטור בראש הפלוגה שלו לדרום אפריקה. במאי 1900 השתתפה הפלוגה בהתקפה על יוהנסבורג ובמהלך הקרב נפצע צ'ייטור. בנובמבר 1900, לאחר מספר חודשי החלמה, חזר צ'ייטור לפקד על הפלוגה שלו ובמהלך פברואר 1901 השתתף במרדף אחר הגנרל הבורי קריסטיאן דה וט (Christiaan de Wet).
ב-1 באפריל חזר צ'ייטור לניו זילנד והשתחרר מהצבא וזאת לאחר שהועלה לדרגת מייג'ור. אולם ב-1902, לאחר תקופה קצרה של עבודה חקלאית במשק המשפחתי, חזר צ'ייטור לשירות הצבאי, קודם לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-8 של האי הדרומי של ניו זילנד. לאחר מינויו זה יצא בראש הגדוד לדרום אפריקה שם היה מעורב בפעילות צבאית במדינות נטאל, מדינת אורנג' החופשית וטרנסוואל עד לסיום המלחמה הבורית ב-31 במאי 1902 אז נחתם הסכם שלום שנודע כ"הסכם פריניחינג" (Treaty of Vereeniging).
בין המלחמות.
עם חזרתו לניו זילנד הביעו מפקדיו הערכה לפועלו ובספטמבר 1902 מינו אותו כשליש במפקדת ההגנה של צבא ניו זילנד. ב-1906 עמד בהצלחה בבמינות הכניסה לקולג' הצבאי קמברלי (Camberley) במחוז סארי באנגליה ובסיום אותה שנה נסע לאנגליה ללמוד בקולג' והפך לקצין הניו זילנדי הראשון שסיים מוסד זה.
עם סיום לימודיו חזר צ'ייטור לניו זילנד ומונה למנהל תחום ההדרכה הצבאית. ב-13 בדצמבר 1910 מונה למפקד הצבאי של מחוז וולינגטון וב-1 בינואר 1911 קודם לדרגת קולונל (מינוי זמני). ב-17 ביולי 1914 מונה לדרגת גנרל אדמיניסטרטיבי ועסק בעיקר בארגון הצבא לקראת המלחמה המתקרבת.
מלחמת העולם הראשונה - קרב סמואה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרפה ניו זילנד למדינות ההסכמה שפעלו נגד גרמניה. ב-14 באוגוסט 1914 יצא צ'ייטור, מניו זילנד, בראש כוח צבאי לכבוש את סמואה הגרמנית מידי הגרמנים. כיבוש האי הושלם ב-29 באוגוסט 1918.
מלחמת העולם הראשונה - קרב גליפולי.
עם חזרתו לניו זילנד מונה צ'ייטור למפקד בכיר על המשלחת הצבאית הניו זילנדית (New Zealand Expeditionary Force (NZEF)) עליה פיקד מייג'ור גנרל סר אלכסנדר גודלי. ב-16 באוקטובר 1914 הפליג הכח מניו זילנד כשמטרתו הראשונית הייתה להצטרף לכוחות הבריטים במערב אירופה אולם עקב שינוי בתוכנית הופנה הכוח למצרים שם מונה למפקד האדמיניסטרטיבי של הדיוויזיה של הכוחות הניו זילנדים והאוסטרלים עליה פיקד גנרל גודלי.
לאחר מספר חודשי אימון במצרים נשלחה הדיוויזיה למערכת גליפולי וצ'ייטור יחד עם חיל החלוץ הגיע למקום ב-24 באפריל 1915 ומייד החל לארגן את הנדרש לדיוויזיה. בהמשך סייע לכוחות הלוחמים בקרבות גליפולי עד שנפצע מירי בכתפו ב-19 במאי 1915 בזמן שתיצפת על הקרבות. לאחר תקופת החלמה בבית חולים בלונדון חזר ב-28 באוגוסט 1915 לגליפולי לתפקידו כמפקד אדמיניסטרטיבי של הדיוויזיה. ב-12 בדצמבר מונה למפקד בפועל של הבריגדה הרכובה הניו זילנדית וקודם לדרגת בריגדיר גנרל.
מלחמת העולם הראשונה - כיבוש ארץ ישראל.
עם פינוי גליפולי חזרו צ'ייטור, וחיילי הבריגדה שבפיקודו, למצרים שם הצטרפה הבריגדה לדיביזיית אנזא"ק הרכובה וזאת במסגרת חיל המשלוח המצרי (1916) (EEF). בפברואר 1916 חצתה הבריגדה הניו זילנדית את תעלת סואץ ואת החודשים הבאים ניצלו הכוחות לאימונים. בהמשך היו צ'ייטור והבריגדה שלו מעורבים בסדרה של פעילות מבצעית שכללה:
באפריל 1917 מונה מפקד דיביזיית אנזא"ק, מייג'ור גנרל הנרי שובל, לתפקיד מפקד קורפוס המדבר הרכוב והועלה לדרגת גנרל. כתוצאה מכך מונה צ'ייטור למפקד דיביזיית אנזא"ק והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בתפקידו זה הוביל את הדיוויזיה להמשך הקרבות שכללו את:
עם כיבוש עמאן וההשתלטות על מסילת הברזל הסתיימה פעילותו הצבאית של צ'ייטור ודיביזיית אנזא"ק. כוחות אחרים של חיל המשלוח המצרי המשיכו במרדף צפונה אחר הצבא הטורקי הנסוג ולאחר כיבוש דמשק וכיבוש חלב נכנעו הטורקים בסוף אוקטובר 1918.
לאחר סיום המלחמה.
ב-1919 שב צ'ייטור לניו זילנד וב-10 בדצמבר 1919 מונה למפקד צבא ניו זילנד תפקיד אותו מילא עד 30 באפריל 1924. במהלך תקופה זו הוביל שינוי משמעותי בצבא הניו זילנדי.
לאחר הפרישה מהצבא.
לאחר פרישתו מהצבא ב-1924 עבר עם משפחתו ללונדון שם חי את שנות פרישתו מהצבא.
אותות, תארים וציונים לשבח.
בנוסף צוין לשבח 7 פעמים.
משפחתו.
ב-17 באוקטובר 1898 נישא צ'ייטור ללואיזה ג'יין קולינס. לזוג נולדו בן (אדוארד) ושתי בנות (קתרין ודורותי). לאחר הפרישה מהצבא חיה המשפחה בקנזינגטון שבלונדון. צ'ייטור נפטר ב-15 ביוני 1939 והובא לקבורה בלונדון. אשתו, לואיזה, נפטרה ב-1948.
קרחון ספלטסטוסר
קרחון ספלטסטוסר (באנגלית: Splettstoesser Glacier) הוא קרחון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 65 קילומטרים.
גובהו של הקרחון 664 מטרים מעל פני הים.
הקרחון מנקז את הרמה הדרומית לרמת פאונדרז, וזורם לכיוון מזרח - צפון-מזרח דרך רכס הריטג' דרומית לפסגות פאונדרז ומסיב אנדרסון ונשפך אל קרחון מינסוטה.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת החקר להרי אלזוורת' מטעם אוניברסיטת מינסוטה, אשר חקרה את האזור בין השנים 1962–1961.
הקרחון נקרא על שם ג'ון פ. ספלטסטוסר (John F. Splettstoesser), גאולוג המשלחת.
לקריאה נוספת.
• Charles Swithinbank, Antarctica, Issue 1386, Part 2, P 123
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
פרנסיסקו גאריגוס
פרנסיסקו גאריגוס רוסה (בספרדית: Francisco Garrigós Rosa; נולד ב-9 בדצמבר 1994) הוא ג'ודוקא ספרדי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאליפות העולם (2021) ואלוף אירופה (2021,2022).
קריירה.
באוקטובר 2014, גאריגוס זכה במדליית הזהב באליפות העולם עד גיל 21 שנערכה בפורט לודרדייל שבארצות הברית. במאי 2015 הוא זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי לבוגרים כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, הודח גאריגוס בקרב הראשון לאחר הפסד לטוביאס אנגלמאייר הגרמני. באוקטובר 2016 הוא זכה במדליית זהב בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר שניצח בגמר את אריק טקאבטאקה הברזילאי. בדצמבר 2017 גאריגוס זכה במדליית כסף בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בסנט פטרבורג.