הדו"ח של הוועדה המשותפת המריץ עבודה מדעית בתחום, ובמיוחד את הקמתה של הוועדה הבריטית לסטנדרטים חשמליים, בהנהגת תומסון, מקסוול וג'נקין, שפיתחה, בין היתר, את היחידות החשמליים (אוהם, וולט ואמפר), שעדיין בשימוש כיום.
כמו כן, הדו"ח הצביע על הכיוון של הנדסה טלגרפית, תחום שיכול להתפתח בעזרת כמויות המידע שנצברו מניסיונות העבר ואת השילוב בין תאוריה למעשיות שיכולים לעזור בתכנון כבלים לצרכים ותנאים שונים.
זק&quot;א
זק"א (ראשי תיבות: זיהוי קרבנות אסון; בשמו המלא זק"א - איתור חילוץ הצלה) הוא ארגון התנדבותי יהודי חרדי, המסייע למשטרת ישראל וכוחות ההצלה בטיפול בזירות אסון. תפקידם הראשי הוא זיהוי קורבנות של אסונות והבאת גופותיהם לקבורה.
הארגון נוסד על ידי הרב אנשל פרידמן - רב מחוז צפון במשטרת ישראל, ולאחר מכן עבר לידי יהודה משי זהב עד מאי 2021. יושב ראש הוועד המנהל של הארגון הוא עו"ד מנחם מושקוביץ.
מרבית מתנדבי זק"א הם חרדים, ומסייעים לצוותי מגן דוד אדום ומשטרת ישראל (זיהוי פלילי) בזיהוי קורבנות של טרור, תאונות דרכים ואסונות אחרים, מטפלים בגופות ההרוגים, ובמידת הצורך מלקטים חלקי גופות ודם הפזורים בזירת האירוע על מנת להביאם לקבורה יהודית. מתנדבי הארגון נמנים עם מתנדבי המשמר האזרחי, דבר המעניק להם את הסמכויות הנדרשות לצורך פעילותם בזירות פיגועים ואסון. מתנדבי זק"א עוסקים גם באיתור וחילוץ נעדרים, וכן כמודיעי נפגעים.
היסטוריה.
הארגון הוקם לראשונה כיחידת מתנדבים מיוחדת במסגרת המשמר האזרחי במשטרת מרחב חיפה, לאחר פיגוע ההתאבדות הראשון בו פוצץ עצמו מחבל מתאבד בתוך אוטובוס בתחנה המרכזית של אגד בחדרה, בערב יום הזיכרון (13 באפריל 1994). בפיגוע זה נהרגו חמישה מנוסעי האוטובוס ושלושים נפצעו. במהלך הטיפול באירוע, הסתבר כי המשטרה האחראית על הטיפול באירועים מסוג זה, אינה ערוכה לטפל בגופות ובשרידי קורבנות האירוע על פי ההלכה. למקום הוזעק הרב אנשל פרידמן (כיום מפקד זק"א צפון ורב משטרת ישראל מחוז צפון) עם קבוצה של אנשי הקהילה החרדית משכונת רמת ויז'ניץ בחיפה כדי שיסייעו למשטרה בזיהוי ובטיפול בגופות ובשרידי הנפגעים על פי כללי ההלכה היהודית.
כלקח מהאירוע החליט מי שהיה אז ראש המשא"ז בחיפה, נצ"מ אבישי הדרי, להקים במסגרת המשמר האזרחי יחידה מיוחדת, שתורכב מגרעין של תושבים חרדים משכונת רמת ויז'ניץ בחיפה ואשר תפקידה יהיה לסייע למשטרה לטפל בגופותיהם של קורבנות פיגועי טרור ואסונות אחרים, על פי כללי ההלכה.
לאחר שאושרה הקמתה במסגרת המשמר האזרחי ולאחר שהוגדרו משימותיה ותואמו דרכי עבודתה בזירות האירוע עם המשטרה ועם כוחות הביטחון האחרים, קיבלה היחידה את השם זק"א (זיהוי קורבנות אסון) ובראשה הועמד הרב אנשל פרידמן. בתחילת דרכה של היחידה, הועבר למתנדבים קורס בנושאי זיהוי פלילי על ידי רס"ב יהודה לוי, אחראי לזיהוי קורבנות אסון של מרחב חיפה.
בתחילה פעלה היחידה החיפאית באזור הצפון, אך עם התגברות גל הטרור, הוקמו יחידות זק"א דומות במסגרת המשמר האזרחי בכל רחבי הארץ.
בשנת 1995, ביוזמתו של יהודה משי זהב, הוקמה על ידי תושבים חרדים בירושלים עמותה בשם 'חסד של אמת' שנועדה אף היא לסייע למשטרה בתחום זה. כדי להסדיר את מעמדה החוקי, גויסו אנשיה למשמר האזרחי כיחידת זק"א של המשא"ז בירושלים.
מאוחר יותר, בעקבות התרחבות פעילותה, הפכה העמותה הירושלמית לארגון התנדבותי עצמאי שאימץ לעצמו את השם זק"א - איתור חילוץ והצלה.
פעילות הארגון התרחבה באופן דרמטי בתקופת האינתיפאדה השנייה (סוף ספטמבר 2000 ואילך). גל הטרור הפלסטיני ובייחוד פיגועי ההתאבדות יצרו זירות אסון רבי נפגעים וסיפקו למתנדבי הארגון עבודה רבה. המוניטין אותו רכש הארגון הירושלמי, בתוספת עלייה ניכרת בתרומות מהארץ והעולם אותם גייס כעמותה, אפשרו לארגון לגייס עוד מתנדבים, להרחיב את פעילותו גם לחלקים אחרים בארץ ולרכוש ציוד מתקדם (כגון זימוניות, מכשירי קשר, טלפונים ניידים, קטנועים ואמבולנסים) ולהרחיב את מעגל פעילותו. אנשי הארגון ממשיכים להיות רשומים כמתנדבי המשמר האזרחי בכל מקום בו הם פועלים, דבר המעניק להם את הסמכויות הנדרשות לצורך פעילותם בזירות פיגועים ואסון.
הפעילות המאומצת גרמה לשחיקה פסיכולוגית אצל המתנדבים, דבר שהביא החל מ-2003 גם לפתיחת קבוצות תמיכה למתנדבי זק"א בשיתוף עם המשטרה.
בטקס הדלקת המשואות של יום העצמאות ה־55 של מדינת ישראל (2003), הדליק יהודה משי זהב, ממייסדי זק"א, משואה בהר הרצל.
במהלך שנת 2005 נקלע הארגון למצב כלכלי קשה שנגרם בשל ירידה חדה בתרומות בעקבות השיפור במצב הביטחוני. בתחילת ספטמבר, אף הוגשה בקשה של העובדים (בתמיכת ההנהלה) למינוי מפרק זמני לארגון בשל חובות. למפרק הארגון מונה עו"ד עמירם בוגט, רשם העמותות לשעבר.
ביוני 2006 הגיע בוגט להסכם עם קבוצת משקיעים שתיקח על עצמה את חובות הארגון. שלושה עובדים פוטרו ובמקום יהודה משי-זהב מונה לתפקיד יו"ר הארגון, מחותנו דודי זילברשלג. בנוסף, מונה לראשונה מנכ"ל מקצועי לארגון - אהרל'ה צור.
את הגופות אוספים אנשי זק"א לשקי גופה לבנים, הנושאים את סמל הארגון. באוקטובר 2015, במהלך גל הטרור שפקד את ישראל, החליט הארגון שגופות מחבלים יוכנסו לשקי גופה שחורים, לשם "הבחנה והבדלה בין הקורבנות לרוצחים".
במרץ 2021, בעקבות עדויות קשות על תקיפות מיניות במשך שנים - יהודה משי זהב השעה את עצמו מתפקיד יו"ר זק"א. חודש לאחר מכן, מונה ניצב (בדימוס) זהר דביר למנהל מיוחד בארגון.
פעילות מבצעית.
מלבד יחידת "חסד של אמת" במסגרתה פועלים מתנדבי זק"א לשמירה על כבוד המת באירועי מב"ט (מוות בלתי טבעי) ברחבי הארץ, מפעיל ארגון זק"א יחידות נוספות:
יחידת צוללי זק"א.
יחידת צוללי זק"א היא יחידת איתור חילוץ והצלה המשתייכת לארגון "זק"א" ופועלת בשיתוף פעולה עם משטרת ישראל בחילוץ ואיתור תת-מימי. היחידה מורכבת מכ-350 צוללים בפריסה ארצית. לצוללי היחידה הסמכות צולל בדרגות שונות, ומצוידים בציוד צלילה לתגובה מיידית, לחיפוש אחר יורדי ים שנקלעו למצוקה.
הרעיון להקמת היחידה נבע מהצורך החיוני אליו נחשפו מפקדי יחידת איתור נעדרים של זק"א, במהלך החיפושים אחר עו"ד משה קניאל שטבע בים בתל אביב בשנת 2005. מאות מתנדבים סרקו רגלית את החופים כאשר מעליהם חגו כלי טיס זעירים ומסוקים, אך למעמקי הים לא הצליחו המתנדבים להגיע בשל היעדר אנשי מקצוע מיומנים. בזק"א מהרו להסיק מסקנות ובמלאת 30 יום למציאת גופתו של עו"ד קניאל הוקמה על שמו ולזכרו יחידת הצוללים של זק"א.
היחידה מבצעת חילוצים ואיתורי נעדרים תת-מימיים, כמו כן במקומות אליהם נקלעים אנשים במצבים שונים כגון מערכות ביוב, נחלים וכדומה ומאתרת עצמים שונים וראיות שונות במהלך מבצעיה. היחידה עובדת בשיתוף פעולה עם משטרת ישראל והשיטור הימי בישראל, כמו כן עם יחידת כלי השיט "ספיר" - המשתייכת גם היא לארגון "זק"א".
בסוף שנת 2018 הוכנס לפעולה מכשיר סונאר של זק"א, לטובת איתור נעדרים במקווי מים. המכשיר מסוגל לרדת עד לעומק של 350 מטרים, וביכולותו לזהות עצמים קטנים. עלותו של המכשיר היא כ 175 אלף דולר אמריקני.
בראש היחידה עומד חיים אוטמזגין, שאף פיתח את מכשיר ה"זק"א סקוטר" המסייע לצוללי היחידה לנוע בקבוצה מתחת למים.
זק"א בעולם.
במהלך דיון שנערך בבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג שבהולנד, על גדר ההפרדה. קבוצת מתנדבים יצאה להציג מיצג-מחאה מול בית הדין, שלד של אוטובוס מפויח שנהרס בפיגוע התאבדות. מאוחר יותר, האוטובוס והתמונות הוטסו לוושינגטון הבירה על מנת ליצור לחץ ציבורי בארצות הברית לפעול כנגד הטרור הפלסטיני.
הארגון שלח מתנדבים לסייע לנפגעי אסון הצונמי בדרום אסיה בסוף שנת 2004. בשנת 2009 הוקמו סניפים של זק"א במדינות נוספות ברחבי העולם, על מנת להיערך טוב יותר למקרה חירום.
אקסודוס (אוניית מעפילים)
אקסודוס או יציאת אירופה תש"ז הייתה אוניית מעפילים, שיצאה מנמל סט שלחופי דרום צרפת ב-11 ביולי 1947, כשעל סיפונה 4,554 נוסעים ניצולי השואה, במטרה להגיע לארץ ישראל. בין הנוסעים היו 1,284 נשים, 1,568 גברים, 1,017 נערים ו-685 ילדים. הנוסעים לא הורשו להיכנס לתחומי הארץ, וגורשו בכוח לצרפת, ומשם למחנות העקורים בגרמניה, לאחר מאבק מר.
שם הספינה.
אקסודוס, במקור, היא מילה יוונית שמשמעותה "יציאה". בתרגום התנ"ך ליוונית נעשה שימוש במונח אקסודוס לאירוע שנקרא בעברית יציאת מצרים, ומכאן גם התקבע אקסודוס כשמו היווני (שאומץ בלשונות רבות אחרות) של ספר שמות. בחירת שם האונייה כוונה ליצור הקבלה היסטורית בין יציאת היהודים מתלאות אירופה שלאחר השואה, לבין האירוע המכונן בעברו ההיסטורי של עם ישראל. מכאן נקבע השם "יציאת אירופה תש"ז" בעברית ו"EXODUS 1947" בשפות אירופיות.
הנחיית מפקדי ההגנה למפקדי האנייה הייתה להרכיב את שם האנייה משני השמות יחד, העברי והלועזי, אך כתוצאה מהפרעות בתקשורת נקלט רק השם הלועזי והשם העברי נקלט משובש כ"יציאת תש"ז". רק מאוחר יותר התבאר שמה המלא של האנייה, יציאת אירופה תש"ז EXODUS 1947.
משה סנה, מראשי "ההגנה", היה האיש שהציע את השם "אקסודוס". מאוחר יותר אמר משה שרת שזה היה "שם גאוני". התרגום העברי, "יציאת אירופה תש"ז", מעולם לא נרשם על האנייה עצמה וגם לא הופיע על השלטים שהחזיקו המעפילים. רק מאוחר יותר "שופצו" תצלומי הספינה והוסף עליהם השם העברי, כאילו היה רשום על דפנות הספינה.
קורות הספינה.
פרזידנט וורפילד.