תמר הרמן
תמר הרמן (נולדה בשנת 1954) היא פרופסור מן המניין במחלקה לסוציולוגיה, מדע המדינה ותקשורת באוניברסיטה הפתוחה, וכן עמיתה בכירה במכון הישראלי לדמוקרטיה. תחומי המחקר העיקריים שלה הם: פוליטיקה חוץ-פרלמנטרית, חברה אזרחית, תנועות חברתיות ומחאה פוליטית, דעת קהל ועיצוב מדיניות חוץ וביטחון.
ביוגרפיה.
את התואר הראשון (מדע המדינה והיסטוריה), סיימה (בהצטיינות) באוניברסיטת תל אביב, שם גם כתבה את עבודת הדוקטור שלה (מסלול ישיר לתואר), שכותרתה: 'מברית שלום לשלום עכשיו – הפציפיזם הפרגמטי של מחנה השלום בישראל' (1990). לאחר קבלת התואר זכתה במלגת קרן מקארתור למחקרי שלום וביטחון לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון. במהלך השנים הייתה מרצה וחוקרת אורחת במוסדות אקדמיים שונים בישראל (אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים והמרכז הבינתחומי הרצליה), בארצות הברית (אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת ג'ורג' מייסון) ובאירופה (אוניברסיטת קווינס בבלפסט, צפון אירלנד ובמכון WZB בברלין).
בשנים 1994–2006 הייתה מנהלת מרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום באוניברסיטת תל אביב, ובשנים 2006–2009 כיהנה כדיקאן הלימודים האקדמיים של האוניברסיטה הפתוחה.
משנת 1994, עומדת פרופ' הרמן יחד עם פרופסור אפרים יער, בראש פרויקט מדד השלום, המורכב מסקרי דעת קהל חודשיים, העוקבים אחר התמורות בדעת הקהל בישראל בנוגע לסכסוך הישראלי-ערבי והסכסוך הישראלי-פלסטיני, ואחר השינויים בתפיסות הרווחות בעניין הדרכים והסיכויים לפתרונו. טורי מדד השלום התפרסמו בעבר בעיתון "הארץ", ב"ידיעות אחרונות", באתר "ynet" ובאתר "וואלה!".
בשנת 2009 פרסמה ספר על תנועת השלום הישראלית, בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
בשנים 2010–2011 כיהנה כסגנית הנשיאה לעניינים אקדמיים של האוניברסיטה הפתוחה, וכיום היא מופקדת על ניהול הקשרים האקדמיים הבינלאומיים של האוניברסיטה. במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה, הרמן היא המנהלת האקדמית של "מרכז ויטרבי לחקר דעת קהל ומדיניות".
בשנת 2017 זכתה בפרס בהט, על מחקר שבחן היבטים חברתיים, פוליטיים, כלכליים ותרבותיים של שביל ישראל. המחקר התפרסם כספר בשם "שביל באמצע - ההליכה בשביל ישראל והישראליות החדשה-ישנה", בהוצאת פרדס.
ילנה יאנקוביץ
זכות הבחירה
קארל טרייבל
קארל טרייבל (בצ'כית: Karel Treybal ; 2 בפברואר 1885 - 2 באוקטובר 1941) הוא שחמטאי צ'כי.
טרייבל נולד בכפר דרום מערבית לפראג במרכז בוהמיה. הוא למד משפטים ולאחר קבלת תואר עו"ד היה ליו"ר של בית משפט בעיר קטנה בשם ולורי.
טרייבל שיחק שחמט כחובב, אך היה כה חזק עד שבמרבית שנותיו דורג בין 50 השחקנים החזקים בעולם.
טרייבל היה אחיו הצעיר של פרנטישק טרייבל, שחמטאי מוביל אף הוא.
בשנת 1905 חלק מקום 3-4 באליפות צ'כיה הראשונה שהתקיימה בפראג (ניצח: אולדריך דוראס). בשנת 1907 חלק מקום 2-4 בתחרות ברנו (אליפות צ'כיה השנייה (ניצח: פרנטיסק טרייבל). בשנת 1908 ניצח בתחרות פראג (דרג ב'), בשנת 1909 הגיע למקום השני בתחרות פראג (אליפות צ'כיה השלישית, ניצח: אולדריך דוראס). בשנת 1921 חלק מקום ראשון-שלישי ביחד עם קארל הרומאדקה ולדיסלב פרוקש בתחרות ברנו, אליפות צ'כיה השביעית.
השתתפות באולימפיאדות.
טרייבל שיחק בנבחרתה האולימפית של צ'כיה בשלוש אולימפיאדות רשמיות :
באולימפיאדת השחמט 1933 זכה טרייבל במדליית כסף קבוצתית.
השגו הגדול היותר של טרייבל היה מקום שישי משותף עם אהרון נימצוביץ' בתחרות קרלו ויורי (קרלסבד) בשנת 1923. בין היתר ניצח את אלוף העולם לעתיד אלכסנדר אלכין.
טרייבל נרצח בתקופת הכיבוש הנאצי של צ'כיה. ב-30 במאי 1941 הוא נעצר, נכלא, והואשם בהסתרת נשק לשימוש כוחות ההתנגדות וכן בבעלות בלתי חוקית של אקדח. לא ידוע אם היה בסיס כלשהו להאשמות אלו, אך טרייבל נידון למוות והוצא להורג ב-2 באוקטובר 1941. לאחר הוצאתו להורג גופתו לא נמסרה למשפחתו ועקבותיה לא נודעו.
בשנת 1945 מאמר בביטאון השחמט של צ'כיה Šach ציין כי טרייבל הוצא להורג ללא משפט וכי מעולם לא התעסק בכל נושא פוליטי. לדיסלב פרוקש פרסם מונוגרפיה עליו בשנת 1946.
חן עזריאל
חן עזריאל (נולד ב-26 ביוני 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
עזריאל שיחק בילדותו בקבוצת הפועל ירושלים, ולאחר מספר שנים עבר למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים. בעונת שיחק עזריאל בקבוצת נערים א' של המועדון, וזכה איתה באליפות ליגת הנערים ואף בתואר מלך השערים של הקבוצה עם 24 שערים. בעונה זו שיחק עזריאל בעמדת הקשר הימני.
בעונת התקדם עזריאל לקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים בהיותו בן 17 בלבד. בתחילת העונה הוא הוסט לעמדת החלוץ, אך עקב קשייו להשתלב בה חזר בהמשך לעמדת הקשר הימני. בעונה זו סיים עזריאל כמלך שערי הקבוצה עם 25 שערים, ואף זכה איתה בגביע המדינה לנוער לאחר ניצחון בגמר המפעל על הפועל תל אביב בפנדלים. במהלך העונה התגלה עזריאל על ידי הסקאוט של קבוצת היראקלס שביקשה להחתימו. ב-14 במאי 2006 ערך עזריאל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–1 על הפועל פתח תקווה במסגרת המחזור האחרון של העונה, ובמשחק זה כבש את שערו הראשון בקריירה.
בעונת זכה עזריאל עם קבוצת הנוער בדאבל הראשון בתולדותיה. בגמר הגביע לנוער מול מועדון ספורט אשדוד כבש עזריאל שלושער בניצחון קבוצתו 3–0.
ב-15 בפברואר 2007 זומן עזריאל בפעם הראשונה לנבחרת הצעירה של ישראל. ב-23 באוגוסט פתח בהרכב הנבחרת הצעירה שזכתה בפעם השנייה ברציפות בטורניר לובנובסקי, לאחר ניצחון 2–0 על .
בעונת 2007/2008 צורף עזריאל לסגל הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, וערך את הופעתו הראשונה בעונה זו במשחק מול פ.צ. קופנהגן במסגרת סיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות. עזריאל לא שותף במשחקים רבים בעונה זו, אך היה שותף לזכייה בדאבל הראשון בתולדות המועדון.
בעונת 2008/2009 הושאל עזריאל להפועל פתח תקווה. אף על פי שנפצע במהלך הקיץ ואף התעוררה מחלוקת בינו לבין הקבוצה, הוחלט לבסוף שעזריאל יישאר בפתח תקווה לעונה אחת. הוא נעדר לתקופה ארוכה בעקבות הפציעה, וחזר לשחק בתחילת שנת 2009. באפריל 2009 הוא נפצע שוב, כאשר שבר את קרסולו, ובעקבות כך נעדר עד לסיום העונה.
בעונת 2009/2010 חזר עזריאל לבית"ר ירושלים, והוסט על ידי מאמן הקבוצה, יצחק שום, לעמדת המגן הימני, אולם לאחר שדוד אמסלם מונה למאמן הקבוצה במקומו של שום, חזר עזריאל לתפקידו המקורי.
בתחילת עונת 2011/2012 חתם עזריאל במכבי חיפה, ששילמה עבורו כ-3.8 מיליון שקל. עזריאל לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, ולקראת עונת 2012/2013 הושאל בחזרה לבית"ר ירושלים לעונה אחת.
לאחר שחזר למכבי חיפה ולא נכלל בסגל הקבוצה, הושאל ב-7 בינואר 2014 לבני יהודה תל אביב עד תום העונה, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגה הלאומית.
לאחר שלא שיחק מאז קיץ 2014, ב-17 בפברואר 2015 חתם במועדון ספורט אשדוד. עזריאל סבל מפציעה ולא שיחק במדי הקבוצה בעונה זו, אשר בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-1 בדצמבר 2015, לאחר יותר משנה וחצי שלא שיחק, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על הפועל פתח תקווה במסגרת חצי גמר גביע הטוטו לליגה הלאומית. את שער הבכורה שלו במועדון כבש ב-18 בדצמבר 2015, במשחק נגד הפועל בני לוד שהסתיים בתיקו 3–3. בסך הכל כבש שישה שערי ליגה עד תום העונה וסייע לקבוצה לחזור לליגת העל. בעונת 2016/2017 כבש שני שערים בליגת העל, ובעונת 2017/2018 מיעט לשחק עקב פציעה ממושכת. בשנת 2019 שוחרר מהקבוצה, ולאחר מכן פרש ממשחק.
דגל הפדרציה האוסטרלית
דגל הפדרציה האוסטרלית הידוע גם כ-נס ניו סאות' ויילס נוצר כתוצאה מניסיון לעצב דגל עבור האומה האוסטרלית בשנת 1830.
הדגל הוצא בלוח השנה של ניו סאות' ויילס של שנת 1831 ובביטאון משרד הדואר בידי קפטן ג'ון ניקולסון, מפקד נמל סידני אשר גם עיצב אותו. עיצובו של הדגל היה הדגל הקולוניאלי הלאומי משנת 1823 שקפטן ניקולסון עזר בעיצובו. כמו הדגל הקולוניאלי, דגל הפדרציה הציג את היוניון ג'ק והצלב הדרומי אך הצלב נצבע בצבע כחול, לא אדום ושובצו בו חמישה כוכבים ולא ארבעה.
צורתו של הדגל הייתה תלויה ביותר היכן ייצרו אותו, יצרנים שונים צבעו גוונים שונים של כחול, שיבצו כוכבים מחומשים במקום מתומנים או הציבו את הכוכבים במיקומים שונים על הצלב. הדגל דומה במקצת לדגל יוריקה אשר נוצר בשנת 1854 ותוכנן על בסיס דגלים כגון דגל הפדרציה על פי כמה היסטוריונים.
דגל הפדרציה הפך פופולרי לעין שיעור והונף לאורך חופה המזרחי של אוסטרליה במשך למעלה מ-70 שנה. הוא מעולם לא זכה להכרה רשמית אך הונף בידי חסידי הפדרציה האוסטרליים והיה בשימוש צי הסוחר האוסטרלי כתחליף לדגל לאומי. בשנת 1884 לורד דרבי ממשרד המושבות הבריטי אסר את השימוש בדגל על ספינות כנראה בגלל הדמיון לנס הלבן.
במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 הדגל היה בשימוש תנועות פוליטיות אשר דגלו ברעיון איחודה של אוסטרליה, תנועת כגון "אגודת הילידים האוסטרלית" או "ליגת הפדרציה האוסטרלית" אשר פעלו תחת הססמה "אומה אחת, גורל אחד, דגל אחד".
הדגל היה חביבו של ראש הממשלה הראשון של אוסטרליה סר אדמונד ברטון, אשר ביקש כי הדגל ישלח לאישור לצד הדגל אשר זכה בתחרות העיצוב - הנס הכחול.
הממשלה האוסטרלית דחתה את הדגל ואימצה את הנס הכחול בשנת 1903 אך אזרחים אוסטרליים רבים המשיכו להניף את דגל הפדרציה עד שנות ה-20 של המאה ה-20 לערך.
סינדיקט
אוסקר נגלי
פרופ' אוסקר נגלי (Oskar Naegeli ; 25 בפברואר 1885 - 19 בנובמבר 1959) היה דרמטולוג במקצועו ושחמטאי שווייצרי שזכה באליפות השחמט של שווייץ בשנים 1910 ו-1936.