מריה תרזה ואחיה זכו לחינוך שונה במקצת מהרגיל אצל ילדי המלוכה באותה עת: הם גודלו למעשה על ידי הוריהם, ולא על ידי משרתים ואומנים, ונשמרו במידה רבה מכל חיי החצר הטקסיים ולמדו לחיות בפשטות ובצניעות.
ב-8 בספטמבר 1787 נישאה מריה תרזה לאנטון, נסיך סקסוניה על ידי שליח בפירנצה. בני הזוג נישאו מאוחר יותר בדרזדן ב-18 באוקטובר 1787. אנטון היה נשוי בעבר למריה קרולינה, נסיכת סבויה, שמתה מאבעבועות שחורות בשנת 1782.
האופרה של מוצרט, דון ג'ובאני, נועדה במקור להתבצע לכבודם של מריה תרזה ואנתטון בעת על ביקורם בפראג ב-14 באוקטובר 1787, בעת שנסעו מדרזדן לווינה, ועותקי הלברית הודפסו במסירות.
להצגת בכורה לא היה ניתן לתאם זמן, עם זאת, האופרה נישואי פיגארו הוחלפה על פי הוראות מפורשות של דודה של מריה תרזה, הקיסר יוזף השני. הבחירה של "נישואי פיגארו" נחשבה בעיני כל הצופים ליצירה לא חדשה, והזוג עזב את תיאטרון האופרה מוקדם, בלי לראות את כל היצירה. מוצרט התלונן במרירות על תככים שקרו בתקרית זו במכתב לידידו גוטפריד פון ז'קין, שנכתב בשלבים בין ה-15 באוקטובר ל-25 באוקטובר 1787. מריה תרזה גם הייתה בפראג בספטמבר 1791, לבכורה של אופרה של מוצרט לה קלמנצה די טיטו, שנכתבה במסגרת החגיגות שם לכבוד הכתרת אביה כמלך בוהמיה.
מריה תרזה תוארה כדמות פשוטה וביתית שהקדישה את זמנה לחיי משפחה פרטיים, וחשה הקלה להתחתן עם בן זוג שהיה, בזמן נישואיהם, לא צפוי לרשת כס מלכות. ארבעת ילדיה מתו כולם כתינוקות. עם זאת, עם מותה של בת דודתה וגיסתה, קרולינה, נסיכת פארמה, היא וגיסתה האחרת, אמליה מצווייבריקן-בירקנפלד, נטלו חלק באחריות לגדל את ילדיה, ועשו זאת בקפידה רבה.
מריה תרזה סייעה לאביה, לארגן את הפגישה בין אוסטריה, פרוסיה והגולים הצרפתיים בסקסוניה, שהביאה להכרזת פילניץ ב-25 באוגוסט 1791.
בשנת 1806, היא ובני משפחתה ברחו מסקסוניה לפראג במהלך המלחמה נגד נפוליאון הראשון, והם הצליחו לחזור רק בשנת 1813. במאי 1827 מת גיסה פרידריך אוגוסט הראשון, ובעלה הוכתר כאנטון, מלך סקסוניה, אולם מריה תרזה מתה בלייפציג זמן קצר לאחר מכן, ב-7 בנובמבר 1827.
משפחתה.
למריה תרזה ואנטון נולדו ארבעה ילדים, אולם ארבעתם לא שרדו עד גיל שנתיים:
פלקרמיק
"פלקרמיק" היה מפעל לייצור כלי קרמיקה וחרסינה שפעל בחיפה.
תיאור.
מפעל פלקרמיק נוסד בשנת 1934 בחוואסה על ידי בעלי הון פרטיים. בראשיתו העסיק המפעל שלושה עובדים. שמו מורכב מתחילת המילה "פלשתינה" עם "קרמיקה". מאוחר יותר עבר המפעל לחיפה, שם הוקמו מפעלים רבים ובהם מפעלי קרמיקה נוספים. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 ייצר המפעל רכיבים קרמיים עבור תעשיית החשמל שכללו בעיקר מבודדים. עם זאת, עיקר ייצורו היה קרמיקה אמנותית שכללה כלי בית שונים וקרמיקה אמנותית ככדים.
בשנת 1948 שונתה הבעלות על בית החרושת, שחולקה בין בעליו הקודמים של המפעל, ההסתדרות (באמצעות "קופת הקואופרטיבים") וקואופרטיב של עובדיו. בשנת 1951 הושקע במפעל הון על ידי ט. פישקר, יהודי תושב מקסיקו.
בשנת 1960 החל בית החרושת לעשות שימוש באבנית שנשרפה בטמפרטורה נמוכה (710 מעלות צלזיוס) וכן בפורצלן ועליו ציפוי זכוכיתי מגן (Porcelain Vitreous China). היה זה אחד המפעלים הראשונים שעשו שימוש בחומרים אלו בישראל. בנוסף, ייצר גם כלים חסיני אש מסוג "פוירפסט". למרות השקעות אלו, אופני הייצור במפעל סבלו ממחסור בהשקעות ביחס למתחריו וצבר חובות כבדים. בשנת 1965 רכשו קואופרטיב העובדים וההסתדרות את ייתרת המניות שהיו בבעלות פרטית. עם זאת, ניהולו הביא את המפעל, שמצבת עובדיו מנתה כ-150 עובדים בשלוש משמרות, אל סף פשיטת רגל, והפסדיו נאמדו בשנת 1968 בכחצי מיליון ל"י.
"פלקרמיק" ייצר מגוון רחב של מוצרים בטכניקה של יציקה. בעוד חלקים מתוצרתו עוטרו בצביעה ידנית, באחרים נעשה שימוש בעיטורים בטכניקה של דקאל. דוגמאות אלו ייובאו למפעל מחוץ לישראל. בשנת 1969 זכו שתי מנורות שעיצבו לידיה זבצקי וחנה חר"ג צונץ בפרס שני ושלישי (בהתאמה) בתחרות עיצוב ונעשו ניסיונות נוספים להעלות את רמת העיצוב של מוצרי המפעל. בנוסף, הוצגו מוצרי החברה בכמה תערוכות במהלך השנים. בשנת 1951 הציג בית החרושת את תוצרתו בתערוכה בבית האמנים בחיפה. ובשנת 1958 בתערוכה בבית ציוני אמריקה בתל אביב-יפו. בשנת 1970 הוצגה מערכת כלים של בית החרושת בתערוכה "קרמיקה 70" שהתקיימה במוזיאון תל אביב.
היצור מן הביצה (סדרת טלוויזיה)
היצור מן הביצה (באנגלית: Swamp Thing) היא סדרת רשת אמריקאית מסוגת סיפורת גיבורי-על-אימה המבוססת על דמות באותו שם מסדרת ליגת הצדק האפל של חברת DC קומיקס. אורכה של סדרת הרשת הוא עשרה פרקים והיא עלתה לשידור ב-31 במאי 2019 בשירות הזרמת המדיה DC Universe . למרות ביקורות טובות, הסדרה בוטלה קצת אחרי שידור הפרק הראשון.
תקציר העלילה.
אבי ארקיין חוזרת לבית ילדותה שבגרנד מארה, לואיזיאנה, על מנת לחקור וירוס ביצות קטלני. היא מתיידדת עם המדען שסר חינו אלק הולנד. לאחר שהולנד מת בתאונה טרגית, ארקיין מגלה את המסתורין שאופף את הביצה המקומית, ושייתכן שהולנד לא מת כלל.
הפקה.
פיתוח.
ב-2 במאי 2018 הוכרז ששירות הזרמת המדיה DC Universe הזמין מצוות ההפקה סדרה שתתבסס על דמותו של היצור מן הביצה. מארק ורידן וגארי דאוברמן היו אמורים לכתוב את תסריט עבור הפרק הראשון של הסדרה ובמקביל להפיק בפועל את בסדרה לצדו של היוצר ג'יימס ואן ומייקל קלייר. ב-4 בספטמבר 2018, נודע שהבמאי לן וייסמן יביים את הפרק הראשון בנוסף להיותו מפיק בפועל.
בנוסף, הוכרז שאף על פי שהסדרה תופץ בשירות DC Universe , היא לא תתקיים באותו היקום יחד עם סדרות לייב אקשן אחרות של השירות, כולל "טיטאנים" ו"סיירת האבדון".
ב-17 באפריל 2019, הוכרז שהפקת הסדרה תקוצר באופן בלתי צפוי בשל חילוקי דעות בין חברות ההפקה ומשכך, עונתה הראשונה של הסדרה תכלול 10 פרקים במקום 13 פרקים.
ליהוק.
בספטמבר 2018, הוכרז שהשחקניות קריסטל ריד ומריה סטן לוהקו לתפקיד ראשי בדמויותיהן של אבי ארקיין וליז טרמיין, בהתאמה. בסוף אוקטובר ובראשית נובמבר 2018, נחשף שג'ריל פרסקוט לוהקה לדמותה של מאדאם קסאנדו, וירג'יניה מדסן לוהקה לדמותה של מריה סאנדרלנד, ויל פטון לוהק לדמותו של אייברי סאנדרלנד, אנדי בין לוהק לדמותו של אלק הולנד לצדו של דרק מירס שלוהק לדמותו של היצור מן הביצה, הנדרסון וייד לוהק לדמותו של מת'יו קייבל וקווין דורנד לוהק לדמותו של ג'ייסון וודרו.
בספטמבר 2018, ג'ניפר בילס לוהקה לתפקיד משני בדמותה של השריף לוסיליה קייבל. בדצמבר 2018, איאן זירינג לוהק לתפקיד משני בדמותו של דניאל קאסידי, וכעבור חודש, לאונרדו נאם לוהק לתפקיד משני בדמותו של הארלן אדוארדס.
צילומים.
צילומי הסדרה החלו בתחילת נובמבר 2018 בוילמינגטון שבקרוליינה הצפונית.
שידור.
על פי תוכניותיה של שירות הזרמת המדיה DC Universe , הסדרה עתידה לעלות לשידור ממאי 2019 עד לסוף אוגוסט 2019. ב-29 במרץ 2019, הוכרז כי הסדרה עתידה לעלות לשידור ב-31 במאי 2019.
אנדריאה דוריה (ספינה)
זאמי (מכתש פגיעה)
מכתש זאמי הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של הפילוסוף מתחום האסתטיקה, השחקן והמחזאי היפני זאמי מוטוקיו. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976.
Everything Is Love
Everything Is Love (בעברית: הכל זה אהבה) הוא אלבום הבכורה של הצמד The Carters. האלבום יצא לאור ב-16 ביוני 2018 דרך חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. את האלבום הפיקו ביונסה, ג'יי זי ופארל ויליאמס.
רקע.
במהלך שנת 2017, ג'יי זי סיפר בריאיון להניו יורק טיימס, שהוא עובד על אלבום משותף עם אשתו ביונסה, אך לא חשף תאריך משוער לצאתו. בנוסף, אמר שהם הציגו באלבום "צד אומנותי". שמועות על הפרויקט המשותף החלו להופיע במרץ 2018, כאשר השניים הכריזו על סיבוב הופעות משותף שנקרא: "On the Run II Tour".
הכרזה.
ב-16 ביוני 2018, במהלך סיבוב ההופעות "On the Run II Tour", השניים הכריזו על וידאו קליפ לסינגל "Apeshit". לאחר סיום ההופעה, הופיע כיתוב "ALBUM OUT NOW", במסכי ההופעה. אלבום הבכורה הועלה לשירות המוזיקה של ביונסה וג'יי זי טיידל והיה זמין לרכישה בחנות האתר ולאחר יומיים, הועלה לכל שירותי המוזיקה.
ולינגטון קו
ולינגטון קו (באנגלית: Wellington Koo; 29 בינואר 1888 – 14 בנובמבר 1985) היה מדינאי סיני ברפובליקה הסינית. הוא היה אחד מנציגי סין בוועידת השלום של פריז ב-1919. שימש שגריר בצרפת, בבריטניה ובארצות הברית; השתתף בהקמת חבר הלאומים והאו"ם. כיהן כשופט בבית הדין הבינלאומי בהאג בין השנים 1957 ל-1967. בין אוקטובר 1926 ליוני 1927, בעת שכיהן כשר החוץ, קו החזיק זמן קצר בתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה ונשיא של הרפובליקה של סין. הנשיאות שלו הייתה קצרה, אך תוחלת חייו הארוכה – 97 שנים – הופכת אותו למנהיג סין שחי את פרק הזמן הארוך ביותר.
החיים והקריירה.
קו נולד בשאנגחאי ב -1888. ולמד באוניברסיטת סנט ג'ונס, בשאנגחאי ובקולומביה קולג', שם היה חבר במועדון הספרות והדיונים, וסיים ב-1908. ב-1912 קיבל את הדוקטורט שלו במשפט בינלאומי ודיפלומטיה מאוניברסיטת קולומביה.