סולידריות (או סולידריות שייח' ג'ראח) היא תנועה פוליטית-חברתית ישראלית, שזוהתה עם השמאל הרדיקלי ופעלה בין השנים 2009–2011. התנועה דגלה בשינוי המשטר הקיים והתבססה על שיתוף פעולה יהודי-ערבי כנגד מה שתפסה כנישול, אפליה ואי שוויון אזרחי.
התנועה התגבשה במהלך מאבק נגד פינוי משפחות ערביות מבתים במתחם השכונה שייח' ג'ראח על פי פסיקת בג"ץ וכניסת משפחות יהודיות ששוכנו במקומן. בהמשך היא יזמה או הצטרפה למאבקים מקומיים נוספים בנושאים דומים.
תולדות התנועה ופעילותה.
בסוף שנת 2009, בעקבות פינוין על ידי המשטרה של ארבע משפחות ערביות מבתים בשייח' ג'ראח בצו בג"ץ, והעברתם לידי עמותות (שנקבעו בבג"ץ כבעלים) ששיכנו בהם משפחות יהודיות, החלה קבוצת צעירים ירושלמים לארגן צעדות בימי שישי אחרי הצהרים מכיכר ציון אל שייח' ג'ראח שם הפגינו מול הבתים שפונו. בהמשך הפכו ההפגנות למשמרות מחאה בשכונה.
מתחילת המאבק החיכוכים בין המפגינים למשטרה הובילו למעצרים של המפגינים, שהובילו להעלאת המאבק לסדר היום הציבורי ומשכו מפגינים נוספים. ב-15 בינואר 2010 נעצרו למשך השבת 17 מפגינים ובהם מנכ"ל האגודה לזכויות האזרח חגי אלעד. שופטת בית משפט השלום בירושלים קבעה כי מעצרם לא היה חוקי. ב-28 בינואר 2010 פסק בית משפט השלום בירושלים שלא הייתה עילה חוקית להורות על פיזור ההפגנה.
ב-6 במרץ 2010 נערכה במקום הפגנה בהשתתפות כ-3,000 ישראלים, פלסטינים ופעילי שמאל, וכן חברי כנסת מחד"ש ומרצ וחברי פרלמנט ממפלגת העם הפלסטיני
בהמשך השנה החלה התנועה להצטרף למאבקים מקומיים נוספים בנושאים דומים. בין השאר הייתה פעילה במאבק תושבי הכפר הבלתי מוכר דהמש שבין רמלה ללוד, מאבק דיירי הדיור הציבורי בבית שאן, מאבק תושבי טייבה נגד הפקעת אדמות והריסת בתים לא חוקיים, מאבק תושבי סילואן נגד מעבר יהודים להתגורר בשכונה בסיוע תנועות ימניות, ואיום הריסת הבתים שנבנו ללא אישור, ומאבק תושבי יפו הערבים נגד מה שהם רואים כדחיקתם מהעיר.
ב-11 ביולי 2010 פרסמה התנועה הבהרה לפרסום קודם, שבה היא מסבירה את בקשתה "לא לבוא בכתפיים וברגליים חשופות" ולהגיע עם כובע. הבקשה הוסברה בכך ששותפיה הפלסטינים של התנועה חשו חוסר נוחות למראה הלבוש החשוף לטעמם, וחלקם נמנעו בשל כך מלהגיע להפגנות. הפרסום עורר מחלוקת קשה בקרב פעילי ותומכי התנועה. התומכים בו טענו שהפגיעה בזכויות הפלסטינים יותר משמעותית מהפגיעה בזכויות הנשים. המתנגדים טענו שהתנועה מעדיפה לקדם מטרת שמאל אחת במחיר פגיעה במטרת שמאל אחרת, ושזוהי הזדמנות להחדיר זכויות נשים לחברה הפלסטינית. בהמשך הוצפו גם מקרי הטרדה ותקיפה מינית של מפגינות ישראליות בידי פלסטינים בשייח' ג'ראח. מקרים שהושתקו בתוך השמאל הישראלי
ב-22 באוקטובר 2010 הפגינו עם התנועה בהפגנה השבועית בשייח' ג'ראח נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר, נשיאת אירלנד לשעבר, מארי רובינסון והפעילה ההודית הלה בהטה.
ב-15 ביולי 2011 ארגנה התנועה בשיתוף פעולה עם הוועדות העממיות הפלסטיניות במזרח ירושלים הפגנה בהשתתפות כ-2,000 איש בתמיכה בהכרזת העצמאות הפלסטינית. בהפגנה השתתפו חברי הכנסת זהבה גלאון ודב חנין, יושב ראש הכנסת לשעבר אברהם בורג והיועץ המשפטי לממשלה לשעבר מיכאל בן יאיר.
בספטמבר 2011 הודיעה התנועה על סיום ההפגנות השבועיות בשכונה, ומעבר לשיטות מאבק אחרות. עם זאת ההפגנות בשכונה לא הפסיקו, אלא המשיכו להתקיים במתכונת מצומצמת יותר בארגון תושבי השכונה.
התנועה קיימה סיורים פוליטיים.
תרומות ומקורות מימון.
בין מעבירי התרומות לארגון היו הקרן החדשה לישראל והקרן להגנת הדמוקרטיה.
Michael (אלבום)
Michael (מייקל) הוא אלבום אוסף של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, הכולל שירים שלא פורסמו במהלך חייו.
האלבום יצא לאור ב-10 בדצמבר 2010, כשנה וחצי לאחר מותו של ג'קסון, ב-25 ביוני 2009.
באלבום משתתפים זמרים ידועים כמו אייקון, פיפטי סנט, לני קרביץ ודייב גרוהל.
רקע.
האלבום כולל שני שירים שנכתבו בתקופת Thriller: "Behind the Mask ו-"Much Too Soon" .
השיר, , הופיע קודם באוסף, The Ultimate Collection תחת השם "The Way You Love Me" כשיר שטרם יצא לאור. לכבוד "Michael", השיר נערך מחדש ונוספו לו קולות חדשים. השיר "Best of Joy" הוא אחד האחרונים שג'קסון הקליט בחייו, בשנת 2009.עטיפת האלבום מציגה את ג'קסון בשלבים שונים של הקריירה המוזיקלית.
מחלוקת.
אותנטיות.
האותנטיות של השירים "Breaking News", "Keep Your Head Up", ו-"Monster" מוטלת בספק.
רבים מסביבתו הקרובה של ג'קסון הכוללים את אמו, אחיו (ברנדי), אחותו (לה טויה), שני בניו הגדולים, אחייניו, ויל.איי.אם שעבד איתו ומעריציו מטילים ספק שהקול בשירים אלו הוא אכן קולו של ג'קסון.
ברנדי טען שחברי המשפחה לא הורשו להימצא באולפן, היכן שהאלבום הושלם. עוד טען, כי כששמע את השירים זיהה מיד שזה אינו קולו של אחיו.
סוני, חברת האם של אפיק הקלטות אשר תחתיה יצא האלבום, הצהירה כי היא בטוחה באותנטיות של השירים. המפיק טדי ריילי שעבד על שירים אלו, הגן על הצהרת סוני. הוא טען שהיה צריך לבצע עיבודים נוספים לקול ולכן אנשים מטילים ספק באותנטיות השירים.
ג'יסון מלאכי, חקיין מוביל של ג'קסון שהועלה כמועמד אפשרי לביצוע הקולות בשירים אלו טען כי אינו מעורב בהקלטה. בינואר 2011 פורסם ווידוי בפייסבוק של מלאכי, בו הוא טוען כי הוא העומד מאחורי שירים אלו. מאוחר יותר, טען מלאכי במיי ספייס כי האתר הרשמי והפייסבוק שלו נפרצו.
הוצאת חומרים ללא אישור ג'קסון.
לקראת שחרור האלבום, אביו של ג'קסון, ג'ו, טען על ידי עורך דינו כי ג'קסון היה פרפקציוניסט ולעולם לא היה רוצה להוציא לאור חומר בלתי גמור. ויל.איי.אם אשר שיתף פעולה עם ג'קסון לפני מותו ביקר גם הוא את הוצאת האלבום וכינה את הוצאת החומרים הלא מוגמרים כחסרת כבוד מאחר שג'קסון לא היה יכול לתת לה את ברכתו.
מצעדים ומכירות.
האלבום הגיע למקומות הראשונים בגרמניה, אוסטריה, איטליה, הולנד ושוודיה
מלון נפולאון
קבוצת ארמיות G
קבוצת ארמיות G (בגרמנית: "Heeresgruppe G") הייתה קבוצת ארמיות גרמנית שנלחמה בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם השנייה והייתה חלק מה-OB West (הפיקוד הגרמני העליון במערב).
היסטוריה.
כשהחל מבצע דרגון (פלישת בעלות הברית לדרום צרפת) ב-15 באוגוסט 1944, לרשותה של קבוצת ארמיות G עמדו כ-11 דיוויזיות, ובהן היה עליה להגן על דרום צרפת. לאחר הנחיתה המוצלחת של בעלות הברית, הורה ה-OKW (הפיקוד הגרמני העליון של הוורמאכט) לקבוצת ארמיות G לסגת מדרום צרפת. באמצע חודש ספטמבר הייתה ארמיית הפאנצר החמישית בעמדה באגף השמאלי של הקו הגרמני צפונה מהגבול השווייצרי. משם תקפה ארמיית הפאנצר החמישית, יחד עם אלמנטים מהארמייה הראשונה את הארמייה השלישית (בפיקוד של הגנרל ג'ורג' פטון), כשהארמייה ה-19 נלחמת מול הארמייה הצרפתית הראשונה והארמייה האמריקנית השביעית.
בנובמבר 1944 נלחמה קבוצת הארמיות בהרי הווז' ומשם נסוגה דרך לורן וצפון אלזס במהלך חודש דצמבר. לפחות אחת הדיוויזיות של קבוצת הארמיות, דיוויזיית הפאנצר ה-21 נלחמה באגף הדרומי בקרב על הבליטה. בינואר 1945 קבוצת הארמיות G הייתה מרכיב חשוב במבצע נורדווינד - מתקפת הנגד הגרמנית האחרונה בחזית המערבית. לאחר כישלון מבצע נורדווינד, ופירוקה של קבוצת ארמיות אוברריין, קיבלה קבוצת ארמיות G את האחריות להגנה על דרום מערב גרמניה.
למרות שלא הצליחו לבלום את המתקפה של בעלות הברית שכבשו את הריינלנד-פפאלץ ולאחר מכן הסתערו על נהר הריין, חייליה של קבוצת ארמיות G לא איבדו את רוח הלחימה והמשיכו בלחימה בערים היילברון, נירנברג ומינכן במהלך אפריל 1945.
קבוצת ארמיות G נכנעה לכוחות האמריקאים בבוואריה ב-5 במאי 1945.
אבות ובנים
מוזיקה עכשווית למבוגרים
בתעשיית המוזיקה האמריקנית, המונח מוזיקה עכשווית למבוגרים (Adult Contemporary Music; AC) מתאר סגנון רחב של מוזיקה פופולרית הנע בין המוזיקה הווקאלית השופעת של שנות השישים לבין בעיקר, מוזיקת בלדות בדרגות שונות של השפעת רוק.
"AC" רדיו מנגן מוזיקת מיינסטרים אשר מיועדת לקהל בוגר יותר למעט היפ הופ, הבי מטאל, הארד רוק, קצת מוזיקת פופ קלילה ושירי דאנס קצביים (אם כי מאז שנות ה-2000, חלקם החלו להיכלל). תחנות רדיו המשדרות בפורמט זה בדרך כלל מכוונות לבני 18–54, קבוצת הגיל המושפעת ביותר על ידי המפרסמים.
במהלך השנים, נוצרו כמה תת-ז'אנרים של "AC": "הוט AC" ," AC רך" (הידוע גם בשם "לייט AC" ,("AC מודרני", "AC עירוני", "AC קצבי",
"AC עדין" (ג'אז עדין), ו- "AC נוצרי" (סוג רך יותר של מוזיקה נוצרית בת זמננו). מספר תחנות רדיו החלו להשמיע רק "הוט AC", חלקן משמיעות רק "AC רך", וחלקן משלבות ביניהם.
לפיכך, AC לא נחשב בדרך כלל כז'אנר מסוים של מוזיקה, שכן הוא אינו אלא הרכבה של שירים נבחרים של מוזיקאים מסגנונות שונים.
חסידות ברגסאז
פיתוי (פירושונים)
ג'ורג' המילטון (שחקן)
ג'ורג' סטיבנס המילטון (באנגלית: George Stevens Hamilton; נולד ב-12 באוגוסט 1939) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. ידוע בזכות הופעותיו הקומיות כדרקולה בקומדיית האימה "אהבה מנשיכה ראשונה" וכזורו בפרודיה "זורו אפור התער". שיחק בסרט "הסנדק 3" בתפקיד בי. ג'יי. האריסון, יועצה הפיננסי של משפחת קורליאונה.
ביוגרפיה.
המילטון נולד בממפיס לאן סטיבנס ולמוזיקאי ג'ורג' ספייק המילטון. הוא גדל בעיר בליית'וויל שבארקנסו. בבגרותו עבר לקליפורניה כדי לפתח קריירה מקצוענית כשחקן, וחתם על חוזה עם חברת ההפקה "מטרו גולדווין מאייר", שסידר לו את תפקידי הפריצה שלו בהוליווד.
קריירה קולנועית.