ב-1524 נכנס לשירות כפקיד באוצר המלך וב-1525 החל לשרת כשגריר, משרה שפירושה באותה תקופה הייתה שליחויות דיפלומטיות קצרות יחסית וממוקדות-מטרה. ב-1526 נשלח לצרפת וב-1527 היה חבר המשלחת הגורלית שנשלחה לותיקן לבקש מן האפיפיור קלמנס השביעי לבטל את נישואיו של הנרי השמיני לקתרין מאראגון ולאפשר לו לשאת לאשה את אן בולין, משלחת שכשלונה הוביל לפרישת אנגליה מהכנסייה הקתולית וליצירת הכנסייה האנגליקנית. ב-1535 הוכתר לאביר.
במאי 1536 הואשם על ידי צ'ארלס ברנדון, הדוכס הראשון מסאפוק, יחד עם אן בולין וחמישה גברים נוספים בניאוף ונכלא במצודת לונדון. אולם, בשל קרבתו לתומאס קרומוול, אחד האישים בעלי ההשפעה בחצר המלך, זכה לחנינה. הוא ראה את הוצאתה של בולין ושל הנאשמים האחרים מחלון תאו וכתב על כך את הסונטה הידועה בשם הלטיני, הלקוח מתוך מחזה של פטררקה, "Circa Regna Tonat" (ברעם מתוך הממלכות). וייאט חזר לחצר וזכה לרהביליטציה אולם ב-1541 הואשם שוב בבגידה במלכות, במקרה זה ניצל בזכות התערבותה של קתרין הווארד, אשתו החמישית של הנרי השמיני ובת דודתה של אשתו השנייה אן בוליין.
וייאט נפטר בן כ-39 ונקבר בשרבורן שבמחוז דורסט.
כתביו.
מתוך כתביו של וייאט נשמרו 156 סונטות שהן בוודאות פרי עטו, מתוכן 123 בקונטרס אגרטון, חלקן בכתב ידו ממש ו-96 באוסף טוטל מ-1557 שבספרייה הבודליאנית באוקספורד (33 מתוכן אינן נמצאות בקונטרס אגרטון), בזכות אוסף זה קנה וייאט את תהילתו כמשורר.
בנוסף לכך מצויות עוד 129 סונטות שהדעות עליהן חלוקות, מתוכן כ-30 ככל הנראה משל וייאט עצמו.
אזור התעשייה מעלות
אזור התעשייה מעלות (הנקרא גם פארק קורן) הוקם בשנת 1976, על שטח "מעברת מעלות" משנות ה-50, לסייע בתעסוקה לתושבי האזור, ישנם כיום כ-70 מפעלים, המעסיקים יחד כ-3,500 עובדים מיישובי הסביבה, בין העובדים ישנם יהודים, נוצרים, דרוזים ומוסלמים. בשטח שותפות שתי מועצות, מועצה אזורית מעלה יוסף ועיריית מעלות-תרשיחא.
במקום קיימות תעשיות מסורתיות ותעשיות היי-טק יצרני המיועדות בחלקן לייצוא. בין השאר ישנם מפעלי חשמל ואלקטרוניקה, מיזוג אוויר, נירוסטה, מתכות, פלסטיקה, מכשור רפואי, מזון, וכלים מדויקים.
אזור התעשייה משתרע על שטח של כ-600 דונם, בתוכו 150,000 מ"ר בנוי בתפוסה של כ-96%, ונחשב כאזור עדיפות א' הנותן הטבות מס נרחבות.
מחזור המכירות של המפעלים הסתכם בשנת 2005 מעל למיליארד שקל מתוכם כ-350 מיליון ₪ ליצוא.
מכת כינים
על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת כִּנִּים היא המכה השלישית מבין עשר המכות שאלוהים הנחית על ארץ מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו, בניגוד לציוויו של האל, שנמסר לו על ידי משה.
במהלך מכה זו, מלאה הארץ בכינים והן רחשו על עפר הארץ, ועל האדם והבהמה.
התיאור.
פגיעת המכה בעברים.
לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכות דם וצפרדע, שחין וארבה, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם.
במדרשי חז"ל.
חז"ל ביארו את הטעם להבאת המכות על מצרים מידה כנגד מידה, ועל מכת כינים אמרו:
במדרש מופיעה דעת רבי אלעזר שהטעם שלא יכלו חרטומי מצרים להפוך גם הם עפר לכינים, הוא שאין השד יכול לברוא פחות מכשעורה.
רש"י מביא מהמדרש שיעקב אבינו ביקש שלא להיקבר במצרים, כיוון שצפה שהארץ עתידה ללקות במכת כינים.
מכת דבר
על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת דֶּבֶר היא המכה החמישית מבין עשר המכות שאלוהים הנחית על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לפקודת האלוהים על ידי משה, לשלח את בני ישראל מארצו.
במכה זו מתו כל הבהמות של המצרים באחת, סוסים, חמורים, גמלים, בקר וצאן. לעומת זאת, בהמותיהם של ישראל לא ניזוקו כלל.
במכה מתו רק הבהמות שהיו בשדה, ובלשון הפסוק באזהרה על המכה: "במקנך אשר בשדה". והיראים הכניסו את הבהמות שלהם לבית כדי שלא ימותו, ואלה קיבלו את מכת שחין בה נאמר: "ויהי שחין אבעבועות פורח באדם ובבהמה".
במדרשי חז"ל.
במדרש נכתב: למה הביא להן דבר? לפי ששמו את ישראל רועי בקר ורועי צאן וכל בהמה, בהרים ובמדברות, כדי שלא יפרו וירבו, אמר הקדוש ברוך הוא אני אביא עליכם רועה יפה, שנאמר: הנה יד ה' הויה וכו'.
מכך שנכתב "ולא ימות מכל לבני ישראל דבר" דרשו חז"ל: אפילו בהמה, שהייתה ביד מצרי והיה לו לישראל תרעומות עליה שיש לו חלק בה, הייתה ניצולת, ובכך ידעו דינן של ישראל.
מכת שחין
על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת שְׁחִין היא המכה השישית מבין עשר המכות שהנחית אלוהים, על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו, למרות פקודתו החוזרת ונשנית, שנמסרה לו על ידי משה.
במכה זו ציווה ה' על משה ואהרון לקחת פיח כבשן מלוא חופניהם. בדרך נס כמות פיח של 4 חופנים 2 של משה ו2 של אהרון נכנסו לתוך כף יד אחת של משה, משה זורק את הכמות של פיח הכבשן לכיוון השמים לעיני פרעה, בצורה ניסית הפיח מתפשט על כל ארץ מצרים, וגורם לפצעים ושלפוחיות על גופם של המצרים ועל בהמותיהם. למעשה שחין במקרא הוא שם קיבוצי לנגעי עור שונים.
תיאור המכה במקרא.
המכה באדם ובבהמה.
במכה הקודמת מכת דבר מתו כל הבהמות שהיו בשדה, אך היראים הכניסו את בהמותיהם לביתם ובהמות אלו לא ניזקו, במכה זו מכת שחין קיבלו בהמות אלו את המכה.
האם פגעה המכה גם בעברים.
במקרא לא מבואר מפורשות שמכת שחין פגעה במצרים בלבד, הדבר עורר מחלוקת בין פרשני המקרא וחכמים נוספים: לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה, פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכת דם ובמכת צפרדע, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם.
החרטומים במכה.
המקרא מתאר: "ולא יכלו החרטומים לעמוד לפני משה מפני השחין, כי היה השחין בחרטומים ובכל מצרים" לפי ה"אבן עזרא" החרטומים לא לקו במכת צפרדע ובמכת ערוב שחכמתם עמדה להם, אבל במכת שחין גם הם לקו. לפי הרמב"ן כוונת הדברים שהחרטומים התביישו ולא יכלו להגיע להיכל המלך ולהיראות בפני משה מפני הבושה שלא עמדו בפני השחין והיו מסוגרים בבתיהם.
במדרשי חז"ל.
ממכה זו ואילך מופיע במקרא, שהשם חיזק את לב פרעה, וכך אמרו במדרש: ויחזק ה' את לב פרעה, כיון שראה הקדוש ברוך הוא, שלא חזר בו מחמש מכות ראשונות, מכאן ואילך, אמר הקדוש ברוך הוא, אפילו אם ירצה לשוב, אני מחזק לבו, כדי שאפרע כל הדין ממנו, שכן כתיב (שמות ז, ג): ואני אקשה את לב פרעה.
Songs in the Key of Life
Songs in the Key of Life הוא אלבום האולפן ה-18 של הזמר והיוצר סטיבי וונדר, אשר יצא לאור ב-28 בספטמבר 1976 בהוצאת מוטאון.
האלבום יצא כאלבום כפול והפך לאלבום הראשון של זמר אמריקאי שנכנס הישר למקום הראשון בבילבורד 200.
האלבום מכיל את הלהיטים "I Wish", "Sir Duke", ו-"Isn't She Lovely?" שכתב לבתו, עיישה.
האלבום זכה בשלושה פרסי גראמי ודורג במקום הרביעי ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" שפרסם מגזין רולינג סטון ב־2020, לאחר שהיה מדורג במקום ה־57 ברשימה שהתפרסמה ב־2012.
רקע.
ב-1976 סטיבי וונדר הפך לאחד הדמויות הפופולריות במוזיקת הפופ והרית'ם אנד בלוז, לא רק בארצות הברית אלא בעולם כולו. תוך זמן קצר, האלבומים Talking Book, Innervisions ו-Fulfillingness' First Finale הגיעו לחמשת הגדולים במצעדים, כאשר שני האחרונים זכו בפרס גראמי בקטגוריית אלבומי השנה ב-1974 ו-1975, ברציפות.
וונדר לא היה מרוצה מניהול המדיניות של ארצות הברית ועד סוף שנת 1975, שקל ברצינות להפסיק את עבודתו בתעשיית המוזיקה ולהגר לגאנה, שם חשב לעבוד עם ילדים מוגבלים. קונצרט פרידה שכבר תוכנן, היה הדרך הטובה ביותר לסיים את הקריירה שלו. הוא שינה את החלטתו כאשר חתם על חוזה חדש עם מוטאון באוגוסט 1975, למרות חיזורים של חברות התקליטים, אפיק ואריסטה. החוזה נחתם לשבע שנים בסכום של 37 מיליון דולר, הגבוה ביותר שנחתם עד לאותה תקופה והעניק לוונדר חופש יצירה מלא.
קבלה.
ביצוע מסחרי.
"Songs in the Key of Life" עלה על כל הציפיות המסחריות שנתלו בו. באופן מפתיע, האלבום נכנס הישר למקום הראשון בבילבורד 200 והפך את וונדר לאמן השני והאמריקאי הראשון שנכנס הישר למקום הראשון במצעד זה (אחרי Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ו-Rock of the Westies – שני אלבומים של הזמר אלטון ג'ון שיצאו זה אחר זה ב-1975). הוא שהה 13 שבועות רצופים במקום הראשון, הכי הרבה במקום הראשון באותה שנה, 35 שבועות בעשירייה הראשונה ושמונים שבועות בסך הכל במצעד.
האלבום גם הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד ריתם אנד בלוז/מוזיקה שחורה, שם שהה עשרים שבועות לא רצופים.
"Songs in the Key of Life" הפך לאלבום השני הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 1977.
"Songs in the Key of Life" היה הפרויקט המצליח ביותר של סטיבי וונדר במונחים של סינגלים:
"I Wish" הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 למשך שבוע ולמקום הראשון במצעד הבילבורד רית'ם אנד בלוז, שם שהה חמישה שבועות. בבריטניה הוא הגיע למקום החמישי.
השיר הפך לאחד השירים הכי נדגמים של וונדר. בשנת 1999, ויל סמית' השתמש בשיר כבסיס לשיר שלו, "Wild Wild West" ומספר מילים נכתבו מחדש.