כמו בספרו הקודם, קיצור תולדות האנושות, בוחן הררי את מהלך ההיסטוריה תוך תיאור של השתלשלות האירועים ועוסק בחוויה האנושית האינדיבידואלית ובסוגיות אתיות העולות מן ההיסטוריה. "ההיסטוריה של המחר", בניגוד לקודמו, עוסק יותר ביכולות שפיתח האדם (הומו ספיינס) לאורך שנות קיומו, ביסוס מעמדו כחיה השולטת בעולם ומנסה לצייר תמונה עתידית באשר להמשך קיומו של המין האנושי, אם בכלל. במהלך הספר נבחנים גם היבטים פילוסופים רבים כמו החוויה האנושית, אינדיבידואליות, הרגש האנושי ותודעה. כמו כן, מציג הספר תמונה עכשווית באשר ליכולותיו והישגיו של האדם.
קישורים חיצוניים.
' 30 (יוני 2015), מכון הרטמן בירושלים
ליטובצ'נקו
ליטובצ'נקו (ברוסית: Лито́вченко) הוא שם משפחה.
זפרן
זפרן הוא שם משפחה.
בוסנים בארץ ישראל
חלילוביץ'
חלילוביץ' (בבוסנית: Halilović) הוא שם משפחה.
פלדשטיין
פלדשטיין או פלדסטיין (באנגלית: Feldstein) הוא שם משפחה.
חואן קרלוס אונסואה
חואן קרלוס אונסואה לביאנו (בספרדית: Juan Carlos Unzué Labiano, נולד ב-22 באפריל 1967 בפמפלונה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער ומאמן כיום. כשחקן, שיחק אונסואה מעל ל-300 פעמים בליגה הספרדית, לאורך קריירה שנמשכה 17 שנים. אונסואה בילה תקופה ממושכת בסביליה, וכן היה חבר בסגלן של אוסאסונה, ברצלונה, טנריפה וריאל אוביידו. לאחר פרישתו ממשחק החל אונסואה לעבוד כמאמן שוערים, ומאוחר יותר כעוזר מאמן ומאמן ראשי.
ב-18 ביוני 2020 הודיע אונסואה על כך שאובחן כחולה במחלת ה-ALS.
קריירה כשחקן.
קריירה קבוצתית.
אונסואה נולד וגדל בפמפלונה, והצטרף בנעוריו למחלקת הנוער של הקבוצה העירונית אוסאסונה. בעונת 1986/87 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-8 בפברואר 1987, בגיל 19, ערך אונסואה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשנכנס כמחליף במשחק מול מורסיה, במקומו של השוער רוברטו סנטמאריה שנפצע. אונסואה תפס את מקומו עד שחזר מפציעה במשך 6 משחקים נוספים. בעונת 1987/88 המשיך אונסואה להיות השוער השני לרוברטו והוא הופיע רק ב-7 משחקי ליגה. בתום העונה עבר אונסואה לברצלונה, שם היה השוער השני לאנדוני זוביזרטה. הקבוצה אמנם זכתה בגביע מחזיקות הגביע ובגביע המלך הספרדי, אך חלקו של אונסואה היה קטן והוא השתתף ב-5 משחקי ליגה בלבד במשך שתי עונות בקבוצה.
בקיץ 1990 עבר אונסואה לסביליה, שם הפך לשוער הקבוע בקבוצה. בעונת 1993/94 עזר אונסואה לקבוצתו להגיע למקום השישי בליגה, תוך כדי שהוא סופג 42 שערים ב-37 משחקים. בעונת 1994/95 השתתף אונסואה בכל 38 משחקי הליגה, ספג 41 שערים וסייע לסביליה לסיים במקום החמישי. בעונה הבאה נפצע אונסואה בינואר 1996, פציעה שהשביתה אותו במשך חודשיים. בעונת 1996/97 דעך מעמדו של אונסואה, והשוער מונצ'י החליף אותו במרבית משחקי העונה. בסוף העונה ירדה סביליה לליגה השנייה.
אונסואה עזב את סביליה לטובת טנריפה, על מנת להישאר בליגה הראשונה. אולם, בעונתו הראשונה בטנריפה חלק אונסואה את זמן המשחק עם השוער השוודי בנגט אנדרסון ובעונתו השנייה עם השוער הקולומביאני נבארו מונטויה. בסוף העונה ירדה טנריפה לליגה השנייה ואונסואה עבר קבוצה פעם נוספת, הפעם לריאל אוביידו. באוביידו היה שוער שני לאסטבן ולא שותף באף משחק ליגה במשך שתי עונות. ב-2001 שב אונסואה לאוסאסונה. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2001/02 היה אונסואה השוער הראשון, וקבוצתו סיימה את הליגה במקום ה-17, רק 2 נקודות מעל המקום ה-18 שמוביל לליגה השנייה. בעונתו השנייה הפך לשוער המשנה והוא השתתף רק במשחקי הגביע הספרדי. הוא עזר לאוסאונה להעפיל לחצי הגמר, שם הודחו על ידי רקראטיבו ולבה. בסוף העונה פרש ממשחק, בגיל 36.
קריירת נבחרות.
באליפות העולם בכדורגל עד גיל 20 1985 שנערכה בברית המועצות, היה אונסואה השוער הראשון של נבחרת ספרד עד גיל 20. בחצי הגמר מול גברה ספרד על יריבתה לאחר דו-קרב בעיטות עונשין בתוצאה 4-3. במשחק הגמר הפסידה ספרד ל בהארכה, והיא סיימה במקום השני. לקראת אליפות אירופה עד גיל 21 1986, השתתף אונסואה ב-4 משחקי ידידות של נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, אך הוא לא נכלל בסגל לטורניר הגמר, בו זכתה לבסוף ספרד. לאחר הטורניר היה אונסואה השוער הראשון של הנבחרת הצעירה והוא העפיל עמה לשמינית גמר אליפות אירופה עד גיל 21 ב-1988, אך נבחרתו הודחה על ידי . ב-1989 שיחק אונסואה בשני משחקים אחרונים עם הנבחרת הצעירה, במשחק ידידות ובמשחק מוקדמות אליפות אירופה, וכך תם חלקו של אונסואה במדי נבחרות ספרד, שכן מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.
כמאמן.
מיד לאחר פרישתו ממשחק, הצטרף אונסואה לצוות האימון של פרנק רייקארד בברצלונה, בתור מאמן שוערים. השוער הראשון של ברצלונה היה ויקטור ואלדס, ואונסואה עזר לו להתפתח כשחקן. ברצלונה זכתה תחת רייקארד בשתי אליפויות ליגה רצופות ובליגת האלופות בעונת 2005/06. לאחר שרייקארד עזב את הקבוצה, נשאר אונסואה בתפקידו גם תחת ז'וזפ גוארדיולה. ב-2010 סיים את תפקידו כמאמן השוערים בברצלונה והחל לעבוד כמאמנה הראשי של נומנסיה, ששיחקה בליגה השנייה. תחת הדרכתו סיימה נומנסיה את עונת 2010/11 במקום ה-10 בליגה. חוזהו תם בסוף העונה ואונסואה לא חידש אותו.
לקראת עונת 2012/13 התמנה לתפקיד מאמנה הראשי של ראסינג סנטאנדר, שירדה לפני כן לליגה השנייה. אולם, עוד לפני שהחלה העונה, פוטר אונסואה מהקבוצה. אונסואה שב לברצלונה כמאמן שוערים, תחת המאמן הראשי טיטו וילאנובה. בעונת 2013/14 הצטרף ללואיס אנריקה בסלטה ויגו, שם היה עוזרו. הקבוצה סיימה את הליגה במקום ה-9. לקראת עונת 2014/15 הפך לואיס אנריקה למאמנה הראשי של ברצלונה, ואונסואה המשיך לשמש עוזרו. לקראת עונת 2017/2018 הפך אונסואה למאמנה של סלטה ויגו.
ב-22 במאי 2018 עזב אונסואה את סלטה ויגו.
דומיניק פורצ'ון
דומיניק פורצ'ון (באנגלית: Dominic Fortune; Fortune, מזל או תגמול) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Marvel Preview #2" מאוגוסט 1975 ונוצרה בידי הכותב לן ויין והמאייר הווארד צ'ייקין.
דומיניק פורצ'ון הוא האלטר-אגו של דוביד ג'רום ט. פורטונוב, יליד שנות ה-30 בתקופת השפל הגדול. לאחר שדיווח על גנגסטר מניו-יורק, דוביד ברח ללוס אנג'לס, שינה את שמו לדומיניק פורצ'ון ונעשה הרפתקן ושכיר חרב בתלבושת. הוא היה מעורב במלחמת הצ'אקו, סיכל מזימה לרצח נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט, ועבר לגור בקזינו צף בשם "מלכת המיסיסיפי". בהרפתקה משנת 1937, פורצ'ון נתקל בהוריו של דוקטור דום ובברונים היינריך זמו ו-וולפגנג פון סטרוקר, וסיכל מזימה נאצית הכרוכה בויברניום. בין היתר הוא הציל סנאטור אמריקאי מניסיון התנקשות של סטרוקר, עצר בעד איל הון למכור סודות אמריקאים ליפן, מנע מגנגסטרים להשתלט על העולם התחתון של לוס אנג'לס, ועזר לדאם דאם דוגאן בהגנה על הקרקס בו עבד.
אחרי כמה הרפתקאות, פורצ'ון נדחה לפרויקט: לידה מחדש בגלל עברו הפלילי, והוחלף בסטיב רוג'רס - אותו פורצ'ון הציל בעבר מבריונים. פורצ'ון פגש את הסאב-מארינר במורמנסק, וחזר לשירות מלא בצבא בימי מלחמת העולם השנייה. בפריז בשנת 1959, פורצ'ון גויס בידי ניק פיורי לקבוצת האוונג'רס יחד עם סייברטות', דאם דאם דוגאן, נאמורה, בלונד פנטום, יוליסס בלודסטון, אביה של סילבר סייבל וקרייבן כדי להביס גרסה נאו-נאצית של הגולגולת האדומה בשוודיה. פורצ'ון פרש מחייו כהרפתקן ושכיר חרב לטובת הקמת משפחה, אך לאחר מות אשתו חזר לחייו הקודמים כשעזר לספיידרמן.
פורצ'ון נחשב למת לאחר קרב נגד איירון מונגר, שבעקבותיו בנו של פורצ'ון נשבע לנקום. הוא לבש אחת מתלבושתיו של אביו, אך בסופו של דבר נהרג כשקפץ מול קליע שנורה לעבר אביו. לאחר שנקם ברוצחי בנו והתאחד עם חברתו מהעבר, פורצ'ון בין היתר היה עד להתפרצות הר פינטובו ובלע סרום שמחק את זכרונותיו זמנית. הוא איחד כוחות עם סילבר סייבל, ולאחר שניסה להיות בלש פרטי, הצטרף לקבוצת הפעילויות המיוחדות ונגארד. מאוחר יותר הוא נראה כחלק מהסוכנות העולמית למלחמה בטרור של מוקינגבירד, כדי להישאר קרוב אליה כדי שיקבל את סרום חייל-העל במקרה שתופעות הלוואי מהסרום האחר שבלע יחזרו.
השחקן דלרוי לינדו לוהק לגלם את דמותו בסדרת הלייב אקשן "המבוקשים של מארוול", אם כי הפקת הסדרה בוטלה.
בועז כהן (קצין)
בועז כהן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 188.
שירותו בצה"ל.
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. בשריון עבר כהן הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד פלוגה, מפקד גדוד ומפקד חטיבת מילואים, חטיבה 27. בין השנים 2001 ל-2003 כיהן כמפקד חטיבה 188. לאחר מכן שימש כנספח צה"ל לכוחות היבשה של צבא ארצות הברית. בתפקידו הבא שימש כקצין אג"ם פיקוד הצפון, בין היתר במלחמת לבנון השנייה. בתום המלחמה, משהובהר לו כי לא יקודם לדרגת תא"ל ולתפקיד מפקד אוגדה פרש מצה"ל.
יוסף הלוי (צייר)
יוסף הלוי (1923 – 9 בספטמבר 2009) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה.