ב-2013, יואן הראה עליונות במרוצים החד יומיים כשהוא מנצח את גרנד פרי דל רקיוטו ואת לה קוט פיקארד. בטור של תורינגיה–רונדפארט, יואן ניצח שני שלבים וקטע אחד בטור אלזס. יואן השתתף גם בטור דה ל'אווניר וניצח שני קטעים. באליפות העולם באופני כביש - גברים עד גיל 23, יואן סיים רביעי כשהוא למעשה מגיע שני מהפלוטון.
ב-2014, יואן ניצח את אליפות אוסטרליה עד גיל 23. יואן ניצח את הקטע השני בטור דה ל'אווניר וזכה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 23, 7 שניות אחרי סוון אריק בייסטרום, כשיואן מנצח את הספרינט מהפלוטון.
אוריקה גרין אדג' (2015–2018).
יואן הצטרף לאוריקה גרין אדג' ב-2015, לאחר שב-2014 רכב עבורה בגדר סטאז'ר. הוא סיים שני באליפות אוסטרליה וניצח שני קטעים בהראלד סאן טור. יואן ניצח שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות בטור דה לאנגקאווי. בנוסף לכך, יואן ניצח את המרוץ החד יומי "וואלטה אה לה ריוחה". יואן השתתף בטור של דרום קוריאה ושלט במרוץ, כשהוא מנצח את המרוץ, 4 קטעים ואת קטגוריית הנקודות. יואן נבחר לוואלטה אספנייה, במה שהפך לגרנד טור הראשון בו השתתף, יואן אף ניצח את הקטע ה-5 במרוץ, כשהוא מקדים מאיצים בכירים כמו ג'ון דגנקולב ופטר סאגאן. הוא פרש מהמרוץ בקטע ה-10.
ב-2016, ניצח יואן את הקטע הראשון והאחרון בטור דאון אנדר ואת הקטע השני בהראלד סאן טור. יואן ערך הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה והתוצאות הכי טובות שלו במרוץ היו מקום 2 בקטע ה-12 ומקום 4 בקטע ה-7, הוא פרש מהמרוץ לפני תחילת הקטע ה-13. הוא השיג ניצחון יוקרתי כאשר ניצח את סייקלאסיק המבורג, כשהוא מקדים את ג'ון דגנקולב ואת ג'אקומו ניצולו בספרינט סיום. יואן ניצח את הקטע השמיני והאחרון בטור של בריטניה, הוא השתתף באליפות העולם בדוחה, אך לא סיים את המרוץ.
בעונת 2017, ניצח יואן ארבעה קטעים בטור דאון אנדר וגם את קטגוריית הנקודות במרוץ, כשהוא מראה עליונות על יריביו. הוא ניצח קטע בודד בטור של אבו דאבי, כשניצח את הקטע ה-4. הוא סיים עשירי במונומנט מילאנו - סן רמו וניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה יורקשייר, אך לא הצליח לנצח אף קטע במרוץ כשסיים פעמיים במקום השני. יואן השתתף בפעם השנייה ברציפות בג'ירו ד'איטליה, הוא סבל מחוסר מזל ברוב קטעי הספרינט אך הצליח לנצח את הקטע ה-7, כשהוא מקדים את פרננדו גאביריה ואת סם בנט. הוא נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-15. יואן השתתף ב וניצח את הקטע הרביעי. יואן ניצח שלושה קטעים בטור של בריטניה.
ב-2018, יואן ניצח את הקטע השני בטור דאון אנדר ואת המרוץ החד יומי "קלאסיקה די אלמריה". הוא השיג את התוצאה הכי גבוהה שלו במונומנט, כאשר סיים שני במילאנו - סן רמו. כשהוא למעשה מנצח את הספרינט מהפלוטון, לאחר ניצחון מבריחת יחיד של וינצ'נצו ניבאלי. הוא ניצח את הקטע השמיני בטור של בריטניה. הוא אמור היה לערוך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, אך בסוף הוצא מסגל הקבוצה במטרה להתרכז באדם ייטס ולתת לו יותר עזרה בעליות.
לוטו–סודאל (2019–היום).
יואן חתם בקבוצת לוטו–סודאל, כמחליף של המאיץ הגרמני אנדרה גרייפל. הוא סיים שני במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה וניצח את הקטע הרביעי ב. יואן ניצח שני קטעים ב ושני קטעים בג'ירו ד'איטליה (8,11), לפני שפרש מהמרוץ לפני הקטע ה-12. יואן ניצח את הקטע הרביעי בטור ZLM וערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, יואן רשם מרוץ מוצלח, כשניצח שלושה קטעים (11, 16, 21), כשהאחרון מביניהם היה השלב היוקרתי והאחרון בשאנז אליזה. יואן היה המאיץ הכי פורה מבחינת ניצחונות, וסיים שני בקטגוריית הנקודות במרוץ, עם 248 כאלו, 68 פחות מהמנצח בקטגוריה, פטר סאגאן. לאחר הטור יואן סיים שני בקלאסיקת יורו - אייס, לאחר שאליה ויוויאני גבר עליו בספרינט רב משתתפים. הוא ניצח את המרוץ האחרון בו השתתף בעונה, קלאסיקת בריסל.
ב-2020, יואן ניצח שני קטעים בטור דאון אנדר וסיים שביעי במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה. הוא ניצח שנה שנייה ברציפות בעל עליית ה"האטה דאם" בטור האמירויות בקטע השני, הפעם הקדים את סם בנט וארנו דמאר. לאחר תום פגרת הקורונה, יואן חזר להתחרות במילאנו–טורינו שכלל מסלול מישורי, וסיים שני לדמאר בספרינט רב משתתפים. הוא המשיך את הכנותיו לטור דה פראנס בטור דה וואלני, וניצח בקטע הראשון. בטור דה פראנס, סיים יואן במקום ה-19 בקטע הראשון שהסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של אלכסנדר קריסטוף הנורווגי. אך כבר בקטע ה-3 חזר לנצח לאחר שגבר על סם בנט וג'אקומו ניצולו. בשאר הטור הספיק לסיים שני לסם בנט בקטע ה-10 ולנצח את הקטע ה-11, בקטעים הרריים או גבעיים יואן בעיקר ניסה לשרוד, כשסיים בעקביות בין המקומות האחרונים לצד חלק מבני קבוצתו. הוא חווה אכזבה כשסיים רק שביעי בקטע האחרון בשאנז אליזה, בו ניצח ב-2019, וסיים את הטור במקום ה-144.
בעונת 2021 יואן תכנן להפוך לרוכב הלא אירופאי הראשון שמנצח קטעים בכל שלושת הגרנד טורסהוא פתח את העונה בטור האמירויות, כשניצח את הקטע השביעי והאחרון במרוץ. בהמשך הוא סיים בפעם השנייה בקריירה במקום השני במונומנט מילאנו-סן רמו, גם הפעם הוא הוביל מהפלוטון, כשהפעם יספר סטויבן ניצח מבריחת יחיד. בג'ירו ד'איטליה ניצח יואן את הקטע ה-5 וה-7, שהסתיימו שניהם במאוץ המוני אל קו הסיום. במהלך הקטע ה-8 של המרוץ נטש יואן את הג'ירו עקב כאבי ברכיים, רבים מאוהדי הענף הטילו ספק באמינות של הדברים וגם אדי מרקס בעצמו טען שהפרישה של יואן הייתה חוסר מקצועיות מוחלט וחוסר כבוד לג'ירו. לאחר שהחלים, ניצח שני קטעים רצופים (4 ו-5) בטור של בלגיה. במהלך הקטע השלישי של הטור דה פראנס, נפל יואן ולקח איתו את פטר סאגאן, במהלך ההתרסקות שבר יואן את עצם הבריח ופרש מהמרוץ, שהפך לגרנד טור השני מתוך התשעה אליהם זינק בו הוא לא מנצח אף קטע. הוא חזר להתחרות בטור בנלוקס, וניצח את הקטע ה-5.
אבאויאלפאר
אבאויאלפאר (בהונגרית: Abaújalpár) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אבאויאלפאר קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-132 תושבים בשנת 1990 עד 46 תושבים בשנת 2021 (ירידה של כ-65%).
באבאויאלפאר חיו מעט יהודים ועד היום קיימות מצבות יהודיות באזור.
שלמה טאג'ר
הרב ד"ר שלמה טאג'ר (כ"ו בשבט ה'תרכ"ו, 1866, ירושלים – ח' בחשוון ה'תרצ"ו, נובמבר 1935, דמשק) היה הרב הראשי ליהודי בוכרה בטורקסטן והרב הראשי לביירות.
קורות חיים.
ראשית חייו.
נולד בשנת ה'תרכ"ו (1866) בירושלים לאביו הרב משה בן יצחק טאג'ר (המבי"ט), ראש אבות בית הדין הספרדיים בעיר. קיבל חינוך תורני בישיבות העיר, ונסע לערי אירופה (בהן פאריס וברלין) כדי לרכוש השכלה כללית. קיבל תואר ד"ר, וכן למד לדבר 12 שפות. בשנת ה'תרנ"ה נשא בירושלים את מרים, בתו של הרב דוד פנחסוב, מעולי בוכרה. הזוג התגורר בשכונת נחלת שבעה.
בטורקסטן ובקוקנד.
בשנת 1898 עבר לסמרקנד שבמחוז טורקסטן באימפריה הרוסית (כיום באוזבקיסטן) לכהן כמורה בבית הספר הפרטי של הסוחר חזקיהו יששכרוף. במשך שנה אחת גם לימד מקצועות קודש בבית הספר היהודי הציבורי שהוקם בעיר. בשנת 1901, שב לחברון רבה של סמרקנד, שלמה יהודה לייב אליעזרוב, והרב טאג'ר נתבקש למלא את מקומו. הראשון לציון, הרב יעקב שאול אלישר, לא היה שבע-רצון מהמינוי, משום שלא התרשם מידיעותיו בהלכה, ולכן הרב טאג'ר הוסיף ללמוד, ועידכן בכך את הרב אלישר. לאחר תקופה קצרה עזב את סמרקנד בעקבות סכסוך, ונאות להזמנה לכהן כרבה של טשקנט, בירת המחוז, שם ייסד בית דין וכיהן כמורה בבית הספר היהודי הפרטי. בכל זמן שבתו בסמרקנד ובטשקנט, עמד בקשר עם נציגי הרבנות הספרדית בירושלים וגייס כספים עבורם. שד"רים מירושלים התארחו בביתו, וישבו עמו בבית הדין. הוא החל לצבור פופולריות בקרב יהודי האזור, וכמה שנים לאחר מינויו הכריז על עצמו כרבם של יהודי בוכרה במחוז טורקסטן, כאשר היהודים והשלטון המקומי הכירו בו, למעשה ולא להלכה, כרב ראשי. לבקשת רב האשכנזים בטשקנט, אברהם קירסנר, פיקח גם על ענייני הגיטין של הקהילה האשכנזית-רוסית.
בין פעולותיו החינוכיות המרכזיות היו הנחלת השפה העברית והמורשת הציונית. כמו כן, סייע ליהודים שנאלצו להתאסלם בבוכרה וברחו לטורקסטן כדי לשוב ליהדותם. הוא גם סייע בפתרון "משבר הבשר" שהגיע לשיאו בשנת 1905, אז נוצרה מתיחות בין המוסלמים ליהודים על רקע מכירות הבשר הטרף ששחטו היהודים למוסלמים, ובחלק מהערים נאסרה בשל כך השחיטה היהודית. לפי חלק מההערכות, פוגרום עמד להתרחש. הוא פנה במכתב למושל טורקסטן בעניין זה, ובפגישה שכינסו השלטונות בין רבני טשקנט לבין אנשי דת מוסלמים, ציטט קטעים מהחדית' לפיהם מותר לקנות בשר מן היהודים, וכך הוכרע. בעיתונות היהודית, הוצג האירוע כוויכוח שניהל עם אנשי דת נוצרים ומוסלמים שרצו לאסור את השחיטה היהודית.
הגירושים.