העיתון מכסה בכתבותיו את מדיניות ממשלת סין בתחומי המדע והטכנולוגיה, וכן עוסק בחידושים בתחומים אלה מרחבי העולם. לעיתון נציגויות בכל מחוזות סין וכן במספר מדינות, בהן ארצות הברית, בריטניה, צרפת, רוסיה, יפן, ברזיל וישראל.
קהל הקוראים של העיתון.
קהל הקוראים העיקרי של העיתון, אליו מכוונים הכותבים, כולל חוקרים ומדענים, אנשי אקדמיה ותעשייה בסין, וכן דרגים שונים של מקבלי החלטות בסין, אנשי מינהל מקומיים ואנשי עסקים הפועלים בתחומי מחקר ופיתוח. בנוסף מהווה העיתון מקור חשוב ולעיתים בלעדי למשקיפים מחוץ לסין, המעוניינים לקבל מידע על מחקר ופיתוח בסין ועל מגמות שונות של הממשל בנושאי מדע וטכנולוגיה.
כלי לפרסום מדיניות ממשלתית.
כמו בעיתון יומון העם, מהווה העיתון Science and Technology Daily כלי להעברת עמדות ממסדיות בתחומי מדינות מדעית וטכנולוגית. העיתון מהווה פלטפורמה לפרסום קווים מנחים של המפלגה הקומוניסטית של סין ושל הממשלה, בתחום המדע והטכנולוגיה.
דניאל נגראנו
דניאל נגראנו (באנגלית: Daniel Negreanu; נולד ב-26 ביולי 1974) הוא שחקן פוקר מקצועי, בן להורים ממוצא רומני שהיגרו לקנדה, המתגורר בלאס וגאס. נגרנו נחשב לאחד משחקני הפוקר הטובים בעולם, וברשותו שישה צמידי אליפות העולם בפוקר ושני תארים של סבב הפוקר העולמי. נכון לדצמבר 2015, נגרנו זכה ב-30,600,000$ בטורנירים חיים, הסכום הגבוה ביותר ברשימת כל-הזמנים של שחקני הפוקר. כינויו הוא "kid poker" (ילד הפוקר), כינוי שנשאר לו מימי צעירותו.
בטורניר "$1,000,000 The Big One for One Drop" באליפות העולם בפוקר 2014 הפסיד בקרב ראש בראש מול דניאל קולמן. קולמן הרוויח סכום של 15.3 מיליון דולר, הפרס השני בגובהו בהיסטוריית הפוקר.
נגרנו החל את דרכו כשחקן פוקר בתור נער בטורונטו. לאחר שצבר סכום כסף משמעותי נסע לנסות את מזלו בלאס וגאס, אך התרושש ונאלץ לחזור לטורונטו על מנת לחזור ולהרוויח כסף שיאפשר לו לשחק. לאחר שחזר לווגאס הפך לאחד השחקנים המצליחים בעולם, כאשר הוא ידוע במיוחד ביכולתו יוצאת הדופן "לקרוא" רמזים מסגירים משחקנים אחרים ולנחש את ידיהם.
נגרנו טבעוני ומנהל בלוג המתעדכן באופן תדיר. ב-2005 התחתן נגרנו עם לורי לין וובר והם התגרשו ב-2007. ב-2019 התחתן עם אמנדה לטרמן.
בשנת 2021 הוא שיחק נגד דאג פולק ולאחר 25 אלף ידיים הפסיד 1.2 מיליון $.
קלעת אל-גונדי
קלעת אל-גונדי (בערבית: قلعة الجندي, שפירושו "מצודת החייל") המכונה לעיתים גם ראס אל-גונדי וגם קלעת סדר) היא מצודה מוסלמית עתיקה הנמצאת על גדתו המזרחית של ואדי סודר בחלקו המערבי של חצי האי סיני. המצודה נבנתה כנראה במחצית השנייה של המאה ה-12 על ידי צלאח א-דין, שליט מצרים כחלק מהמאבק עם הצלבנים על השליטה בחצי האי סיני ובנתיבי הים הסמוכים וכפי הנראה גם כדי לשמור על דרך עולי הרגל (דרב אל-חג') שיש הסוברים כי עברה בוואדי סודר.
הרקע ההיסטורי.
ב-1115 כבש המנהיג הצלבני בלדווין הראשון, מלך ירושלים, את אילת והציב חיל מצב באי האלמוגים. שלוש שנים לאחר מכן, ב-1118, יצא בלדווין בראש כוח מצומצם, דרך צפון סיני, לכיוון מצרים. הוא כבש את פלוסיון שבקצה הצפון מערבי של סיני ורצה להמשיך מערבה, אלא שעצר ונסוג בשל מחלתו, שהביאה למותו בדרכו חזרה לירושלים. נראה שהתקיים מאבק בין הצלבנים והמוסלמים, בהנהגתו של צלאח א-דין, על השליטה במפרץ אילת ובמפרץ סואץ ועל השליטה בדרכים העיקריות בסיני שהדרומית בהן – הדרב אל-חג', שימשה את עולי הרגל המוסלמים שהגיעו למכה ממצרים ומצפון אפריקה.
מנשה הראל סובר כי דרב אל-חג' עברה לאורך מפרץ סואץ דרומה עד ראס סודר ומשם עלתה בוואדי סודר בכיוון צפון מזרח עד נח'ל ומשם מזרחה לאילת. למרות שנתיב זה ארוך יותר מנתיבים חליפיים שהציעו חוקרים אחרים, מבסס הראל את סברתו על קיומם של מקורות מים רבים לאורך ואדי סודר, על קיום אפשרות למרעה בנתיב זה ועל העבירות העדיפה לעומת הנתיבים החלופיים שעוברים בשטחי דיונות חול ממזרח לאזור בו עוברת כיום תעלת סואץ. חיזוק לטענתו מוצא הראל בהקמת קלעת אל-גונדי בנתיב זה, בערך במחצית הדרך בין ראס סודר ובין נח'ל.
לאחר שב-1170 כבשו המוסלמים בהנהגת צלאח א-דין את אי האלמוגים, הותקפה קלעת אל-גונדי על ידי הצלבנים בשנת 1173 כשמטרתם הייתה תקיפת מצרים ממזרח.
המצודה ושרידיה.
המצודה בנויה על גבעה גירנית נישאה (640 מטר מעל פני הים) הנמצאת במפגש של שלושה נחלים. ואדי אל-עריש, ואדי סודר וואדי א-ראחה. הגבעה מוארכת וכוללת שתי גבעות (השנייה בגובה 508 מטר מעל פני הים) המחוברות באוכף. סלעי הגבעה הם מתקופת האאוקן. למצודה מדרונות טבעיים תלולים משלושה צדדים: דרום, מזרח ומערב ובוניה חפרו שני חפירים עמוקים, בצדה הצפון-מערבי ובצדה המזרחי. מן החפיר המזרחי נלקחו גם האבנים ששימשו לבניית חומות המצודה.
המבצר נסקר לראשונה ב־1909 על ידי צוות ארכאולוגי צרפתי בראשות ז'יל ברתו (Jules Barthoux).
שער המצודה נמצא בין החפירים. השער מוגן על ידי מגדלים חיצוניים וצריחים פנימיים ובראשו כתובת בערבית. בצדי הכתובת ציורי מגינים ורמחים ומתחת לכתובת, על האבן הראשה, ציור מגן דוד. המצודה מוקפת חומה הכוללת שבעה מגדלים מרובעים ושני מגדלים עגולים וכוללת בחלקים ממנה גם את חדרי החיילים. במרכז שטח האתר קיימים שרידי שני מסגדים בסגנון פאטימי ומתחת שני המסגדים - בורות מים. בורות מים נוספים וגדולים יותר נמצאים באגפים המערבי והמזרחי של האתר ושרידי בניין הממשל נמצאים במרכזו.
בראש השער ובשני צדדיו נמצאו שלוש כתובות המתארכות את בניית השער לשנת 1187. במחראב שבאחד המסגדים נמצאה כתובת המתארכת את בנייתו לשנת 1183.
בתחילת מלחמת יום הכיפורים השתלט כוח מצרי על המבצר אך הונס על ידי תקיפת חיל האוויר הישראלי.
באתר לא נערכו עבודות שימור ותיירים כמעט ואינם מגיעים אליו. האתר מצוי בתהליכי הרס מתקדמים. ב-2003 הוסיפו מועצת העתיקות ומשרד התרבות המצריים את קלעת אל-גונדי לרשימת האתרים המצריים המועמדים להתקבל כאתרי מורשת עולמיים.
בשנים 2005-2001 נערכו באתר חפירות ארכאולוגיות בראשות ז'אן-מישל מוטון (Jean-Michel Mouton).
לקריאה נוספת.
מנשה הראל, קלעת אל ג'ונדי, ב"נופים ואתרים" עמ' 293-297, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1973
מודל מתמטי
מודל מתמטי הוא מודל, המשתמש בשפה מתמטית על מנת לתאר מערכת. מודלים מתמטיים נמצאים בשימוש נרחב לא רק בתחומי מדעי הטבע וההנדסה (כגון פיזיקה, ביולוגיה, כימיה ומדעי כדור הארץ) אלא גם במדעי החברה (כגון כלכלה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, מדעי המדינה) ולמעשה בכל תחום המשתמש במתמטיקה על מנת לתאר את עולמו. תהליך הפיתוח של המודל המתמטי נקרא "מידול מתמטי" ועל פי רוב הוא מצריך הבנה מתמטית טובה מספיק המאפשרת למפתח המודל להשתמש בכלים המתמטיים הנדרשים על מנת לתאר את המערכת אותה הוא חוקר.
קיימים סוגים רבים של מודלים מתמטיים, בין היתר כמערכת דינמית, כמודל סטטיסטי, משוואה דיפרנציאלית, תהליך סטוכסטי ואף כמשחק בתורת המשחקים ומודל אחד אף יכול להכיל מרכיבים שונים היוצרים יחד את המודל המתמטי של המערכת הכוללת.
מטרת המודל המתמטי (כמו כל מודל אחר) היא לספק תיאור מופשט של המציאות, שיהיה מספיק ריאלי ומספיק גמיש כדי לבצע ניתוחים, הערכות, חיזוי והסקת מסקנות על המערכת במציאות. ציטוט ידוע של הסטטיסטיקאי ג'ורג' בוקס בהקשר זה הוא ש"כל המודלים שגויים, אך חלקם מועילים", כלומר אף מודל אינו מדויק לחלוטין והוא בסך הכל פישוט של מציאות מסוימת, אך לעיתים בחינת המודל מעלה תובנות מעניינות וחשובות להבנת המערכת הכללית.
למעשה, השימוש במודל מתמטי מאפשר יישום עקרונות מתחום אחד (מתמטיקה) כדי לפתור בעיות מתחום אחר—למשל, מדעי החברה.
דגל התעופה האזרחית האוסטרלית
דגל האוויר האזרחי של אוסטרליה הוא הדגל אשר בשימוש רשות התעופה האזרחית של אוסטרליה.
עיצובו של הדגל מבוסס על עיצובו של דגל האוויר האזרחי של הממלכה המאוחדת, צלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר והיוניון ג'ק משובץ בקנטון. כאשר הדגל אומץ לראשונה בשנת 1935, הוא הושחת בכוכבים אשר משובצים בדגל אוסטרליה בצבע צהוב והצלב הדרומי נטוי בזווית של 45 מעלות (זאת אומרת שהכוכב הקטן שובץ בתוך אחד הזרועות של הצלב הכחול). בשנת 1948 שונה צבע הכוכבים ללבן.
על פי התכנון המקורי, נועד הדגל להיות מונף בשדות תעופה ועל מטוסים אזרחיים חונים. כאשר המנהג להניף דגלים על מטוסים חונים פסק, אומץ הדגל על ידי סוכנויות אוסטרליות כגון רשות התעופה האזרחית ובשימוש משרד התחבורה האוסטרלי.
מאלט (משקה)
מאלט, הקרוי גם בירה שחורה, הוא משקה לא-אלכוהולי. המשקה מיוצר בדומה לבירה, אך נעשה שימוש בלתת קלוי כהה כדי להעניק למשקה גוון שחור, וזמן תסיסת השמרים קצר במיוחד כדי שהמשקה לא יהיה אלכוהולי. למשקה נוסף סוכר להשגת טעמו המתוק. גרסת המשקה הנמכר בישראל היא פרי פיתוח מקומי וייחודית בטעמה.
בשנת 1934 הוקמה בראשון לציון מבשלת הבירה הראשונה בארץ בשם "Palestine Brewery Ltd", שבנוסף לבירה אלכוהולית יצרה גם מאלט בשם "ראשונייה". מכיוון שהבירה האלכוהולית לא הייתה פופולרית בישראל, הוחלט על פיתוח משקה בירה הקרוב יותר למשקה קל. לשם כך הובא במיוחד לארץ מומחה צ'כי, שפיתח את הנוסחה הייחודית המוכרת בארץ כ"בירה שחורה", וזו נמכרה כמותג "נשר מאלט". עד שנת 1987 הייתה נשר מאלט הבירה השחורה היחידה שנמכרה בארץ.