בשנת 1974 חזר גורני לשירות הציבורי כיועץ המשפטי למערכת הביטחון. הוא כיהן במשרה זו עד שנת 1981, במקביל לכהונותיהם של שרי הביטחון שמעון פרס, עזר ויצמן ומנחם בגין (בכהונתו הראשונה כשר ביטחון).
פרשת בן-ציון.
גורני טיפל לאורך שנים רבות בתיק יהושע בן-ציון (מנהלו לשעבר של "בנק ארץ ישראל בריטניה"), אשר הורשע בשנת 1974 בגנבת כ-40 מיליון דולר מהבנק. גורני מונה לנאמן על נכסי בן-ציון, והביא לאיתור נכסים רבים של בן-ציון ולהשבתם למדינה.
תפקידים ציבוריים נוספים.
במקביל לפעילותו המשפטית, כיהן גורני בתפקידים ציבוריים שונים, בהם דירקטור בתעשייה האווירית ונשיא ממס"י (מועדון מכוניות וסיירות ישראל). הוא עבד במחלקה לפיקוח על התעשיות הקלות במשרד האספקה והקיצוב (1942-1944), תקופה מסוימת במשרד מבקר המדינה, כיהן בוועדות בירור אתיות של מועצת העיתונות, כבוחן וכחבר בוועדות משמעת של לשכת עורכי הדין, כחבר בוועדת ערר לפי פקודת מס הכנסה ואף כחבר בוועד המפקח של הגימנסיה העברית "הרצליה", שם למד כנער.
כמו כן מונה גורני בשנת 1997 כחבר בוועדות המניות של בנק לאומי, על ידי השופטת (בדימ') שולמית ולנשטיין, יושבת ראש הוועד הציבורי שהוקם בנושא זה על רקע משבר מניות הבנקים שאירע בשנת 1983 (משבר הידוע בכינויו "פרשת ויסות מניות הבנקים").
גורני היה בין מייסדי המכון הלאומי לשיקום נפגעי ראש בשנת 1975. פעמיים שימש כיושב ראש הנהלת המכון, בפעם השנייה משנת 1997 ועד לפטירתו; עבודתו במכון נעשתה בהתנדבות. בהקשר דומה, מונה גורני בשנת 1976 כחליפו של יוסף צ'חנובר לנאמן של "קרן מנה כץ", אשר מטרותיה לנהל פעילות המכוונת לסיוע לשיקום נכי צה"ל ובעיקר נכי צה"ל משותקי גפיים.
פרסומים משפטיים.
יחד עם השופט אהרון קדרון, חיבר גורני את הספר "החוק הפלילי הלכה למעשה: קובץ הלכות ותמציות כל פסקי-הדין שנפסקו על ידי בתי המשפט בתקופת המנדט ומאז קום המדינה, בלווית נוסח החוקים הפליליים", אשר ראה אור לראשונה ב-1953, ובמהדורה מעודכנת בשנת 1970.
על רקע מומחיותו במשפט פלילי, נשלח גורני מטעם היועץ המשפטי לממשלה לאוניברסיטת הרווארד בשנת 1954, במסגרת ההכנות לחקיקת החוק הפלילי הישראלי. במהלך שהותו בארצות הברית, ותוך כדי כהונתו כפרקליט מחוז תל אביב, כתב מאמר קצר אשר התפרסם ב-Harvard Law Review בשנת 1955, אשר כותרתו "American Precedent in the Supreme Court of Israel".
חיים אישיים.
גורני היה נשוי לרות דונקלבלום, בתם של לאה דונקלבלום, שהייתה שחקנית בתיאטרון הארץ ישראלי וד"ר מנחם דונקלבלום, שהיה שופט בית המשפט העליון בהרכבו הראשון ונשיא הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ ישראל בטרם קום המדינה. לזוג נולדו שתי בנות, פרופ' אורנה בלונדהיים, רופאת ילדים ונאונטולוגית בהכשרתה כיום מנהלת בית החולים העמק בעפולה, אשר ניהלה בעבר גם את בית החולים שניידר לילדים והייתה לאישה הראשונה שמונתה לתפקיד של מנהלת בית חולים כללי בישראל; וד"ר עדנה גורני, זואולוגית בהכשרתה וכיום מרצה לחברה ומגדר באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2010 ייסדה משפחתו על שמו את פרס גורני למשפט ציבורי, המוענק על ידי העמותה למשפט ציבורי בישראל, בשלוש קטגוריות.
לוטה בווימאר
סלים תמרי
סלים תמרי (נולד ב-1945 ביפו) הוא סוציולוג פלסטיני, פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת ביר זית ומנהל המכון ללימודי ירושלים.
אודות.
תמרי נולד ביפו, ממנה ברחה משפחתו ב-1948, בשל אירועי מלחמת השחרור. הוא השיג תואר ראשון במדעי המדינה ב-Drew University בניו ג'רזי וקיבל תואר שני בסוציולוגיה מאוניברסיטת ניו המפשייר.
את הדוקטורט שלו עשה בסוציולוגיה באוניברסיטת מנצ'סטר ב-1983 ושימש כמרצה אורח באוניברסיטת ניו יורק. תמרי היה חבר במשלחת הפלסטינית לדיונים בנושא הפליטים בוועידת השלום במדריד ב-1991. הוא עמית אורח בתוכנית מחקר לאדריכלות אסלמית ב-MIT, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הוא מתגורר במזרח ירושלים ונשוי לסועאד עאמירי, סופרת וארכיטקטית, המתמחה בשימור ושחזור מבנים ומנהלת את ארגון 'ריאק' לשימור מבנים ערביים.
המועצה העליונה לצדק
המועצה העליונה לצדק הוא הגוף המרכזי של מערכת המשפט הפלסטינית. העומד בראשו הוא נשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית. המועצה מכוננת על פי חוק המועצה העליונה לצדק משנת 2002.
חברי המועצה הם נשיא וסגן נשיא בית המשפט העליון, שני שופטים עליונים, נשיאי בתי המשפט לערעורים של עזה, רמאללה וירושלים, התובע הכללי ושר המשפטים.
פסידו-אפיגרפיה
שלמה דשן
שלמה דשן (1935 – 8 במרץ 2020) היה פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. מראשי החוקרים לתרבות עדות המזרח בישראל ובעיקר קהילת יהדות תוניסיה ואנתרופולוגיה רפואית בנושאי נכות. פרסם ספרים בישראל, בבריטניה, בצרפת ובארצות הברית.
ביוגרפיה.
דשן למד באוניברסיטה העברית בירושלים סוציולוגיה ויהדות, ובשנת 1968 סיים דוקטורט באוניברסיטת מנצ'סטר. רבים מספריו של דשן נכתבו בשיתוף עם חברו לספסל הלימודים החל מהשנה הראשונה באוניברסיטה, פרופסור משה שוקד, כשכל אחד חוקר בנפרד, אולם חלק ממחקריהם פורסמו במשותף. ב-1983 פרסמו את הספר "עיוני המזרח", עיונים אנתרופולוגיים על העבר וההווה לשאלת הזהות העצמית של עדות ישראל יוצאי צפון אפריקה, תימן, סוריה, כורדיסטן, איראן, גאורגיה, הודו ושל יהודי מדינות אחרות.
בשנת 1998 ערכו דשן ושוקד את המקראה "החוויה הבין תרבותית" להוראת האנתרופולוגיה, אשר עוסק בשיטות עבודתו של האנתרופולוג לצד לקט מחקרים נבחרים בתחומי חברה ותרבות מעולם הסמלים, הסדרי כוח וקיום חומרי, משפחה וחברות. עוד בין נושאי הספר: האמונה בקדושים אצל יוצאי צפון־אפריקה, שירה בציבור בקרב "יורדים" בניו־יורק, ארגון המאהל הבדווי בלוב, אמונות האפריקנים בכישוף, כלכלת הכפר המקסיקני, קהילות של עולים ממרוקו, מתוניסיה, מכורדיסטן ומחבר העמים, מצוקות של הורים לילדים חריגים, והמחויבות המתמשכת לקוד הכבוד בחברה הערבית בישראל.
ספרם "דור התמורה" משנת 1999 הוא המסמך האתנוגרפי הראשון בעברית אודות חיי הדת, המשפחה, הקהילה והעדה של יוצאי מרוקו ותוניסיה במפגשם עם החברה הישראלית. הספר סוקר את דמות החברה המסורתית בקהילות הרי האטלס ודרום תוניסיה, הדתיות של יוצאי צפון אפריקה, קודש וחול בעלייה-לרגל למירון, לשאלת ההסתגרות העדתית של יוצאי תוניסיה, תמורות בחלוקת העבודה בין גברים ונשים במשפחות של יוצאי מרוקו, וסקירה של פירוד הדורות ביחסי אבות ובנים בקהילת יוצאי הרי האטלס.
בשנת 1996 יצא לאור ספרו "במקל מתקפל", שבו הוא מציג מחקר על עולמם של אנשים עיוורים בישראל.
נפטר במרץ 2020.
בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית
בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית הוא המוסד השיפוטי הגבוה ביותר של הרשות הפלסטינית.מקום מושבו ברמאללה, בבית המשפט העליון יושבים כ-35 שופטים, בהם 21 מהגדה המערבית ו-14 מרצועת עזה. מהראשון בדצמבר 2009, עומד בראש בית המשפט השופט פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד, אשר מתוקף תפקידו עומד גם בראש המועצה העליונה לצדק.
גביע האיגוד בכדורסל
גביע האיגוד בכדורסל או גביע המדינה לליגות הנמוכות (שמו הרשמי: גביע איגוד הכדורסל) הוא טורניר כדורסל שנוסד בשנת 1975, שמשתתפות בו קבוצות הליגה הארצית, ליגה א', וטורניר נפרד לליגה ב'. משחקי הגביע משוחקים בשיטת גביע, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא, והמפסידה מודחת. חצאי הגמר והגמר נערכים בשיטת שני משחקים, כל אחת מהקבוצות מארחת משחק אחד, כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לשלב הבא.
מחזיקות הגביע.
מקור
גביע איגוד הכדורסל
רמה חמאמי
רמה חמאמי (נולדה ב-1960 בדהראן, סעודיה) היא ראש החוג לאנתרופולוגיה באוניברסיטת ביר זית וראש המכון ללימודי נשים מאז הקמתו בשנת 1994.
אודות.
משפחתה של חמאמי במקור מיפו ובשנת 1948 אביה ברח בסירה לביירות. בשנת 1983 קיבלה תואר ראשון במדע המדינה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת סינסינטי, בשנת 1984 קיבלה תואר שני באנתרופולוגיה חברתית מאוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה ובשנת 1994 סיימה באוניברסיטה דוקטורט בתחום. עבודתה הייתה בנושא " Between Heaven and Earth; Transformation in Religiosity and Labor
among Peasant Refugee Women in South Coastal Palestine/Gaza Strip 1922-1992".
שלמה הכהן (מארץ יוון)
ג'יימס סניידר
ג'יימס סניידר (James S. Snyder; נולד ב-1952, ארצות הברית) היה מנכ"ל מוזיאון ישראל בירושלים בשנים 1996-2016.
ביוגרפיה.
ג'יימס ס' סניידר נולד למשפחה יהודית בעיירה בל ורנון, למרגלות הרי האפלצ'ים, בדרום מערב פנסילבניה. בעיירת הולדתו חיו רק חמש משפחות יהודיות. הוא היה תלמיד מצטיין, בעיקר במקצועות ההומניים, ולאחר שסיים את התיכון בשנת 1969, התקבל ללימודי תואר הראשון בספרות אנגלית ובהיסטוריה של האמנות.
בשנת 1972, עם תום לימודיו, התקבל לשנת התמחות במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. סניידר עבד במוזיאון כ-22 שנה, שם מילא תפקידים שונים, שהאחרון בהם היה סגן המנהל ובין היתר ארגן במוזיאון תערוכות ענק ביניהן הרטרוספקטיבה של פבלו פיקאסו (1980) ושל אנרי מאטיס (1992).
בשנת 1996, עם סיום תפקידו של מרטין וייל כמנהל מוזיאון ישראל, מונה סניידר למחליפו. לפני שקיבל את התפקיד, סניידר מעולם לא ביקר קודם לכן בישראל, דבר שעורר ביקורת על כך שלא נמצא מועמד ישראלי.
במהלך כהונתו של סניידר עמד בראש המאמצים לגיוס ולשיפוץ רחב היקף במוזיאון בתקציב של 100 מיליון דולר. השיפוץ נמשך כ-5 שנים והושלם בשנת 2010.