אבו מוחמד, יחד עם משפחתו ומנהיגים אחרים מהארגון, השתקעו בעיר שיראז באיראן. בשנת 2003 נעצר אבו מוחמד והנהגת הארגון לאחר שממשלת איראן החליטה שברצונה לפקח מקרוב על פעילותם. בזמן שהותו של אבו מוחמד במעצר באיראן, השיא את בתו מרים עם בנו של בן לאדן, חמזה, אשר שהה עמו במעצר. נישואים אלו מדגימים את מעמדו הבכיר של אבו מוחמד בארגון ואת קשריו הקרובים עם ראש ההנהגה.
אבו מוחמד שוחרר ממעצר בשנת 2015, יחד עם בכירים נוספים בארגון, בעסקת חילופי שבויים שכללה את החזרתו של דיפלומט איראני שנחטף בתימן. מאז שחרורו, העריכו מומחים במערב כי אבו מוחמד מיועד לרשת את איימן א-זוואהירי בראש הנהגת הארגון. זאת במיוחד על רקע מצבו הבריאותי המתדרדר של א-זוואהירי.
דיווחים על הריגתו.
ב-13 בנובמבר 2020 פורסם בניו יורק טיימס שב-7 באוגוסט 2020 נהרג עבדאללה בידי שני סוכנים של "המוסד", לבקשת ארצות הברית. בכתבה נטען כי הסוכנים, רכובים על אופנוע, ירו לעברו חמישה כדורים מאקדחים נושאי משתיקי קול בעת שזה נסע במכוניתו בפרברי טהראן. כתוצאה מן הירי נהרגה גם בתו מרים, אלמנתו של חמזה בן לאדן, שישבה לצדו (לפי דיווח של סוכנות הידיעות אסושיאייטד פרס, גם היא הייתה יעד לחיסול, שבוצע בידי לוחמי יחידת כידון). גורמים רשמיים בישראל ובארצות הברית לא התייחסו לפרסומים. איראן הכחישה את הדיווח ואמרה כי היא אינה מאכלסת בשטחה אנשי אל-קאעידה. דובר משרד החוץ האיראני, סעיד חטיבזאדה, הצהיר כי ארצות הברית וישראל לפעמים "מנסות לקשור את איראן לקבוצות כאלה על ידי שקר והדלפת מידע כוזב לתקשורת". על פי הניו יורק טיימס, ניסתה איראן לטייח את ההתנקשות באמצעות סיפור כיסוי לפיו נורה פרופסור לבנוני להיסטוריה בשם חביב דאוד. ב-12 בינואר 2021 אישר מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו שעבדאללה חוסל בטהראן ב-7 באוגוסט 2020.
נינה הוס
נינה הוס (בגרמנית: Nina Hoss; נולדה ב-7 ביולי 1975) היא שחקנית גרמנייה.
ביוגרפיה.
הוס נולדה בשטוטגרט לאב פוליטיקאי ואם שחקנית.
בילדותה הציגה מחזות ברדיו ובגיל ארבע עשרה החלה להופיע על בימות התיאטרון.
ב-1997 סיימה ללמוד באקדמיה למשחק בברלין.
ב-2009 הייתה חברה בצוות השופטים של פסטיבל לוקרנו וב-2011 של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
היא קיבלה מספר אותות הוכרה ממשלתיים וביניהם מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומסדר האמנויות והספרות.
ב-2019 החלה לשמש כחברה באקדמיה האמריקאית לקולנוע.
קריירה.
ב-1996 ביצעה את פריצתה בתחום המשחק כששיחקה בסרט "Das Mädchen Rosemarie" המבוסס על סיפור אמיתי אודות נערת ליווי גרמנייה.
ב-2002 שיחקה בקומדיה "Nackt" אודות שלושה זוגות חברים הנפגשים לארוחת ערב המהווה מוקד למתח ולדיבורים אודות אהבה ומין.
ב-2006 שיחקה בסרט "Elementarteilchen" המבוסס על רומן מאת מישל וולבק. ב-2007 שיחקה בסרט המתח ילה (Yella) כאישה הבורחת מבעלה. ב-2008 גילמה את התפקיד הראשי בסרט "אנונימה - אישה בברלין" המבוסס על הספר אישה בברלין.
ב-2010 הופיע בסרט הערפדים "Wir sind die Nacht". ב-2012 גילמה רופאה המנסה לברוח ממזרח גרמנייה בסרט "ברברה" שזכה להצלחה ואף נשלח להתמודד מטעם גרמניה לפרס האוסקר לסרט הזר.
בין 2014–2017 שיחקה סוכנת גרמנייה בסדרה האמריקאית "הומלנד".
בשנת 2020 שיחקה בסדרה "המובסים" בהפקת נטפליקס, לצד טיילור קיטש, אנסון בון, סבסטיאן קוך ואחרים.
בשנת 2022 שיחקה בסרטו של טאריק צאלח "חוזה מסוכן" לצד כריס פיין. עוד בשנת 2022 תצטרף לקאסט העונה השלישית של הסדרה "ג'ק ראיין" בפריים וידאו.
פרנק לאווי
פרנק לאוי
ארץ הפרווה
ארץ הפרווה (בצרפתית: Le Pays des fourrures) הוא רומן הרפתקאות מאת הסופר הצרפתי ז'ול ורן מסדרת הספרים שלו Voyages Extraordinaires , שיצא לראשונה על ידי פייר-ז'ול הצל בשנת 1873. הספר מספר על תחנה שהקימו סוחרי פרווה על קרחון־ענק בצפון קנדה ש"נתלשת" ומשייטת ברחבי האוקיינוס.
הרומן פורסם כסדרת מאמרים ב-"Magasin Éducation et de Récréation" מספטמבר 1872 עד דצמבר 1873. המהדורה הצרפתית המקורית הראשונה עם שני הכרכים והמהדורה המאוירת הראשונה בפורמט גדול פורסמו בשנת 1873. התרגום הראשון לאנגלית, מאת נ. ד'אנברס (שם בדוי של גברת ארתור (ננסי) בל), פורסם גם הוא בשנת 1873.
הספר תורגם לעברית על ידי ג. בן־חנה [גדליהו אמיתי] בשם הקצין גובסון, בשנת 1954, יצא לאור על ידי הוצאת שמעוני.
תקציר עלילה.
בשנת 1859, סגן ג'ספר הובסון וחברים אחרים בחברת מפרץ הדסון עוברים דרך הטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה לקייפ באת'רסט שבאוקיינוס הקרח הצפוני, במשימה להקים מאחז בקו הרוחב 70 מעלות, צפונית לחוג הארקטי.
האזור אליו הם מגיעים עשיר מאוד בחיות בר ומשאבי טבע. ג'ספר הובסון והצוות שלו מקימים מאחז. בשלב מסוים, מתרחשת רעידת אדמה, ומכאן ואילך, נראה שחוקי הפיזיקה השתנו (ליקוי חמה שאמור להיראות כמלא, נראהכ חלקי בלבד; הגאות והשפל אינם מורגשים יותר וכדומה). בסופו של דבר הם מבינים שהם נמצאים על קרחון, שנפרד מהקרח שבאוקיינוס הקרח הצפוני ושנסחף דרומה.
הובסון מבצע מדידה יומית כדי לדעת את מיקומו של הקרחון. הקרחון עובר את מיצרי ברינג. הקרחון (שהופך קטן בהרבה, מכיוון שהמים החמים יותר המיסו חלקים ממנו) מגיע סוף סוף לאי קטן. ספינת לווייתנים דנית מוצאת אותם. כל חברי הצוות של הובסון חולצו, וכולם שורדים.
מיס תבל 1984
מיס תבל 1984 היא תחרות מיס תבל ה-33 במספר, 81 מתמודדות השתתפו בתחרות.
התחרות תוכננה במקור להיערך בקלגרי שבקנדה אך לאחר מכן הועתק מיקומה למיאמי.
השתתפותן בתחרות של נציגות מהמדינות הקומוניסטיות פולין ויוגוסלביה הובילה למחאות על ידי פליטים קובנים בעיר.
האי וייט (ניו זילנד)
האי וייט / ואקאארי (באנגלית: Whakaari / White Island) הוא אי געשי פעיל, הממוקם במפרץ פלנטי 48 קילומטרים מהחוף המזרחי של האי הצפוני של ניו זילנד.
הר געש שכבתי אנדזיטי זה הוא הר הגעש הפעיל ביותר בניו זילנד.
האי נוצר על ידי פעילות געשית מתמשכת במהלך 150,000 השנים האחרונות. מהר הגעש משתחרר גז געשי באופן רציף לפחות מאז שהתגלה האי על ידי ג'יימס קוק בשנת 1769.
נכון ל-2019 משמש האי בעיקר כאתר תיירות ומחקר. הפעילות התכופה של הר הגעש והגישה הקלה אליו מושכת מדענים וולקנולוגים כמו גם תיירים רבים.
גאוגרפיה.
צורת האי עגולה, קוטרו 2 קילומטרים. גובהו של הר הגעש 321 מטרים מעל פני הים, ואולם זה קצה העליון של הר הגעש, שגובהו 760 מטרים מעל קרקעית הים.
שטחו של האי 3,250 דונמים.
וולקנולוגיה.
האי הוא חלק מהחגורה הגעשית של טאופו. התפרצויותיו גרמו לקילוחי לבה ולפליטת אפר געשי.
וולקנולוגים מנטרים בקביעות את פעילות הר הגעש באמצעות מצלמות מעקב. על קירות המכתש הותקנו מתקני מדידה ובהם מגנטומטרים וציוד סייסמוגרף להתראות מפני רעידות אדמה והתפרצויות.
התפרצויות גדולות בשנים 1981–1983 שינו חלק ניכר מנוף האי והרסו את יער עצי הפוהוטוקווה הנרחב שהיה באי. המכתש הגדול שנוצר באותה תקופה יצר אגם לוע שמפלסו משתנה באופן משמעותי מעת לעת.
במרץ 2000 הופיעו שלושה פתחי גזים קטנים במכתש הראשי והחלו להתפרץ אפר געשי שכיסה את האי. התפרצות ב־27 ביולי 2000 כיסתה את האי בבוץ וסקוריה ומכתש חדש הופיע.
בין יולי לאוגוסט 2012 הראה הר הגעש סימנים של פעילות מוגברת עם עליית רמות הגזים העולים מתוך המכתש ועליית מפלס האגם. ב־5 באוגוסט 2012 התרחשה התפרצות קלה. מאז התרחשו התפרצויות נוספות.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו המאורי של האי הוא 'טה פויה או ואקארי', שמשמעו 'הר הגעש הסוער'.
הוא קיבל את השם "האי הלבן" על ידי קפטן קוק ב־1 באוקטובר 1769, ייתכן בשל הקיטור הלבן שנבע ממנו, לחלופין, ייתכן שהוא רומז על מצבורי הגואנו שכיסו את האי פעם. קוק לא ציין כי מדובר בהר געש, וייתכן שלא הבחין בכך.
מכרות הגופרית.
נעשו ניסיונות באמצע שנות השמונים של המאה התשע עשרה, משנת 1898 עד 1901, ובשנים 1913 עד 1914, לכרות גופרית באי, עת שהאי היה בבעלות ג'ון וילסון. הכרייה נעצרה בספטמבר 1914, כשחלק משולי המכתש המערבי התמוטט ויצר להאר שהרג את כל עשרת העובדים, שנעלמו ללא עקבות. רק חתול המחנה שרד, ונמצא כמה ימים אחר כך על ידי ספינת האספקה שהגיעה.
בשנת 1923 שוב נעשה ניסיון לכרייה, על אף האסון מ-1914. הכורים בנו את בקתותיהם על חלק השטוח של האי (ולא במכתש הגעשי).
התפרצות 2019.
ב־9 בדצמבר 2019 בשעה 2:11 אחר הצהריים לפי שעון ניו זילנד, התפרץ ההר, בעת שבאי היו 47 תיירים. 19 אנשים נהרגו בהתפרצות, כאשר גופות שניים מההרוגים לא אותרו וההערכה היא כי הן נסחפו לים. שישה מההרוגים מתו מפצעיהם בבתי החולים. שאר הפצועים פונו לבית חולים באמצעות מסוקים וסירות, כשהם סובלים מכוויות קשות.
שמורת טבע (אזור עופות חשוב).
האי זוהה כ על ידי ארגון בגלל מושבת הרבייה שלו, המונה כ-3,000 זוגות של עופות מהמין סולה אוסטרלית.
תיירות.
האי הוא בבעלות פרטית. הוא הוכרז כשמורת טבע פרטית בשנת 1953. מבקרים אינם יכולים לבקר באי בלא אישור (בהתאם לחוק השמורות משנת 1977). חברות תיירות מארגנות ביקורים באי.
שדות ירוקים (סרט, 1989)
שדות ירוקים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1989 בכתיבתו ובביומו של יצחק צפל ישורון. בתפקידים הראשיים - עמית ליאור, שמואל אדלמן, שמואל שילה, שרון הכהן וליה דוליצקיה. עמית ליאור מלווה את הסרט בקריינות.
הפקה והפצה.