מירב הלפרין כתבה שלושה ספרי פרוזה: "בעלי לא בבית" (יצא לאור בשנת 2014 בהוצאת ידיעות ספרים) "על גופתי המתה" (יצא לאור בשנת 2016, בהוצאת ידיעות ספרים) ו"מה יש לאהוב בדורון" (יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת ידיעות ספרים). שלושת הספרים היו רבי-מכר ונמכרו בעשרות אלפי עותקים. שניהם מתאפיינים בכתיבה שנונה ורוויית הומור ומתארים את הקשיים הכרוכים במערכת זוגית ארוכת טווח. "על גופתי המתה" מתרחש על רקע אחד המבצעים הצבאיים בעזה ומתאר, בהומור גם הוא, את המצב הנפשי-רגשי המורכב של זוג הורים, שבנם לוחם בחזית.
על ספרה הראשון, "בעלי לא בבית", זכתה בפרס סטימצקי ובספר זהב מטעם התאחדות הוצאות ספרים בישראל.
בשנת 1988 זכתה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית על הספר "חליפת לחץ", שאותו כתבה ביחד עם אהרון לפידות. הספר, שיצא בהוצאת משרד הביטחון, תורגם ל-13 שפות. בספר מתועדים מבצעיו הגדולים והמפורסמים של חיל האוויר, כאשר כל פרק מופיע בלשונו של אחד הטייסים. בשנת 2000 הופיעה מהדורה חדשה ומורחבת של "חליפת לחץ".
בשנת 2019 כתבה מירב הלפרין את הספר "טורפי הלילה", המתעד את סיירת גולני מאז הקמתה ועד ראשית האלף הנוכחי. הספר יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים.
משפחה.
מירב הלפרין מתגוררת בתל אביב והיא אם לבן, עידו הלפרין.
אחותה היא העיתונאית, סמדר פרי, כתבת ידיעות אחרונות לענייני המזרח התיכון. שתיהן נינות של הרב הראשי לשעבר של חיפה, הרב ברוך מרקוס, ונכדותיו של עו"ד ישראל עמיקם, מלוחמי השפה העברית בתקופת המנדט.
סמסונג גלקסי נוט 8.0
סמסונג גלקסי נוט 8.0 הוא מחשב לוח 8 אינץ' מבוסס אנדרואיד המיוצר ומשווק על ידי סמסונג אלקטרוניקה. הוא שייך לדור השני של הטאבלטים מסדרת Galaxy Note, שכולל גם דגם בגודל 10.1 אינץ', מהדורת ה־Galaxy Note 10.1 2014. הוא הוכרז ב־23 בפברואר 2013, והושק בארצות הברית ב־11 באפריל 2013. בניגוד לטאבלט בגודל 10.1 אינץ', ה־Galaxy Note 8.0 הוא קטגוריית גודל חדשה בסדרת ה־Note והופך את הופעת הבכורה שלו בדור זה של טאבלטים של Note, שנראים כמו אחיהם הפאבלטים, גם להם יש אפשרות שימוש עם ה־S-Pen של סמסונג. זהו גם הטאבלט הראשון בגודל 8 אינץ' של סמסונג.
היסטוריה.
ה־Galaxy Note 8.0 הוכרז ב־23 בפברואר 2013. הוא הוצג יחד עם ה־Galaxy S4 בכנס העולם הנייד של 2013. סמסונג אישרה כי ה־Galaxy Note 8.0 ישוחרר בארצות הברית ב־11 באפריל, עם מחיר של 399.99 דולר לדגם ה־16GB.
מאפיינים.
ה־Galaxy Note 8.0 יצא עם אנדרואיד 4.1.2 Jelly Bean. שדרוג לאנדרואיד 4.2.2 Jelly Bean זמין באזורים מסוימים כעדכון לאוויר ובאמצעות סמסונג קיז. בפברואר 2014, סמסונג כללה את ה־Galaxy Note 8.0 ברשימת השדרוגים שלה עבור אנדרואיד 4.4 Kit Kat. הפעלת העדכון של אנדרואיד 4.4 החלה ב־12 במאי 2014. ב־4 ביוני 2014, Samsung הודיעה על עדכון 4.4 לטאבלטים בארצות הברית. עדכון אנדרואיד 4.4 כלל יישומי TouchWiz מעודכנים, אך עם חיסולו המובהק והבלתי מוסבר של העדפות הכתב היד הקריטיות שלו, שמרו במידה רבה על מערך התכונות המקורי של הטאבלט. יכולת אנרגיה נמוכה של Bluetooth הופעלה באמצעות עדכון הקושחה של אנדרואיד 4.4.
סמסונג התאימה את הממשק עם תוכנת ה- TouchWiz UX שלה. בנוסף לאפליקציות מגוגל, כולל Google Play, Gmail ו- YouTube, יש לה גישה לאפליקציות של סמסונג כמו ChatON, S Note, S Suggest, S Voice, S Translator, S Planner, Smart Remote (Peel), Smart Stay, Multi-Window, Group Play ו־All Share Play. ממשק המשתמש של המצלמה מוכר מה־Galaxy S3.
Galaxy Note 8.0 זמין בגרסאות WiFi-בלבד, 3G &amp; WiFi, ו־4G/LTE &amp; WiFi. האחסון נע בין 16GB ל־32GB בהתאם לדגם, עם חריץ כרטיס microSDXC להרחבה. יש לו מסך WXGA TFT בגודל 8 אינץ' ברזולוציה של 1280x800 פיקסלים. הוא כולל גם מצלמה קדמית של 1.3 מגה פיקסל ומצלמה חזיתית אחורית של 5.0 מגה פיקסל ללא מבזק. יש לו גם את היכולת להקליט סרטוני HD.
מדינת קונגו החופשית
מדינת קונגו החופשית (בצרפתית: État indépendant du Congo) הייתה מדינה גדולה במרכז אפריקה משנת 1885 עד 1908. היא נשלטה באופן אישי על ידי המלך לאופולד השני ולא על ידי ממשלת בלגיה. לאופולד השני הצליח להשתלט על האזור על ידי שכנוע מדינות אחרות בוועידת ברלין שהוא יהיה מעורב בעבודה הומניטרית ופילנתרופית ולא יטיל מיסים. באמצעות ההתאחדות הבינלאומית לקונגו, הוא הצליח לתבוע את מרבית אגן קונגו. ב־29 במאי 1885, לאחר סיום ועידת ברלין, הודיע המלך כי הוא מתכנן לכנות את רכושו "מדינת קונגו החופשית", כינוי שעוד לא שימש אותו בוועידת ברלין ואשר החליף רשמית את השם "האיגוד הבינלאומי של קונגו" ב-1 באוגוסט 1885. המדינה כללה את כל שטח הרפובליקה הדמוקרטית הנוכחית של קונגו.
שלטונו של לאופולד בקונגו זכה בסופו של דבר לגינוי עולמי בגלל הזוועות שבוצעו בתושבים. המדינה של ליאופולד השני ייצאה שנהב, גומי ומינרלים מאגן הקונגו למכירה בשוק העולמי באמצעות סדרה של חברות זכיינות בינלאומיות. אף על פי שתכליתה לכאורה הייתה לפתח את התושבים המקומיים ואת האזור, תחת ממשלו של ליאופולד השני הפכה המדינה לאחת השערוריות הבינלאומיות הגדולות של ראשית המאה העשרים. דו"ח קאסמנט והקונסול הבריטי רוג'ר קזמנטל, הביא למעצרם וענישתם של גורמים שהיו אחראים להרג הרב במהלך איסוף הגומי בשנת 1903.
אובדן החיים והזוועות היוו השראה לספרות כמו הרומן של ג'וזף קונרד "לב המאפליה" שעורר זעקה בינלאומית. בתקופה זו נמשכו ויכוחים על שיעורי המוות הגבוהים. ההערכות הקיצוניות ביותר טוענות כי מערכת עבודות הכפייה הובילה באופן ישיר ועקיף למותם של 50% מהאוכלוסייה. היעדר רישומים מדויקים מקשה על כימות מספר מקרי המוות שנגרמו כתוצאה מהניצול האכזרי והיעדר חסינות למחלות חדשות שהביאו האירופיים. במהלך מלחמת התעמולה של קונגו החופשית חשפו רפורמיסטים אירופאים ואמריקאים את הזוועות לציבור באמצעות "האגודה לרפורמות בקונגו", שהוקמה על ידי רוג'ר קייסמנט והעיתונאי, הסופר והפוליטיקאי אד מורל. הסופר סר ארתור קונאן דויל היה פעיל אף הוא בחשיפת פעילותה של קונגו החופשית, וספרו "פשע בקונגו" זכה לתפוצה גדולה בראשית שנות העשרים. בשנת 1908, לחץ ציבורי ותמרונים דיפלומטיים הביאו לסיום שלטונו האבסולוטי של ליאופולד השני ולסיפוח מדינת קונגו החופשית כמושבה של בלגיה שנקראה - קונגו הבלגית.
רקע.
חקירה אירופאית מוקדמת.
דיוגו קאו נסע סביב שפך נהר הקונגו בשנת 1482, מה שהביא את פורטוגל לטעון על ריבונות באזור כפי שעשתה אנגליה עם נהר ויקטוריה. עד אמצע המאה ה-19, קונגו הייתה לב לבה של אפריקה שלא תחת חסות הקולוניאליזם, שכן לעיתים רחוקות נכנסו האירופאיים לפנים הארץ. בנוסף להתנגדות מקומית עזה, יערות הגשם, הביצות והמלריה ומחלות אחרות כמו מחלת שינה, הקשו על אירופאים להתיישב. תחילה לא ששו מדינות המערב להתיישב באזור בהיעדר יתרונות כלכליים ברורים.
החקירות של סטנלי.
בשנת 1876 אירח ליאופולד השני מבלגיה ועידה גאוגרפית בבריסל, בה הזמין חוקרים, פילנתרופים מפורסמים וחברי חברות גאוגרפיות לעורר עניין במאמץ ה"הומניטרי" שהאירופאים יעשו במרכז אפריקה כדי "לשפר" את תרבותם וחייהם של העמים הילידים. בוועידה ארגן ליאופולד את "ההתאחדות האפריקאית הבינלאומית" בשיתוף חוקרים אירופאים ואמריקאים ותמיכה של כמה ממשלות אירופיות, והוא עצמו נבחר ליושב ראש. ליאופולד השתמש באגודה לקידום תוכניותיו לשם השגת ריבונות על מרכז אפריקה במסווה הפילנתרופי הזה.
הנרי מורטון סטנלי, שהתפרסם ביצירת הקשר עם המיסיונר הבריטי דייוויד ליווינגסטון באפריקה בשנת 1871, חקר את האזור במהלך מסע שהסתיים בשנת 1877 ותיאר אותו ברומן משנת 1878 "דרך היבשת האפלה". הרומן הגביר את ההתעניינות בפיתוח אזור הקונגו, ולכן נכנס סטנלי לשותפות עם ליאופולד השני כששכר אותו לסייע בדריסת רגל וסיפוח האזור לעצמו.
מאוגוסט 1879 ועד יוני 1884 סטנלי שהה באגן קונגו, שם סלל דרך מקונגו התחתונה למקום שנקרא "סטנלי פול" וייסד קו ספינות קיטור על החלק העליון של הנהר. במהלך סיוריו חתם סטנלי חוזים עם מנהיגים מקומיים. לאף אחד ממנהיגי השבטים האלה לא היה מושג על מה הם חותמים, ובעצם המסמכים העניקו למלך ליאופולד השני את כל הזכויות על אדמותיהם. בעזרתו של סטנלי, לאופולד הצליח להשתלט על שטח גדול לאורך נהר קונגו, והוקמו בו עמדות צבאיות.
תוכנית המלך לאופולד.
לאופולד רצה לשכנע מעצמות אירופיות אחרות בלגיטימיות תביעתו לריבונות באזור, כל זאת תוך שמירה על המסווה שעבודתו הייתה לטובת העמים הילידים. המלך פתח במסע תעמולה בבריטניה כדי להסיח את דעתם של המבקרים, ולמשוך תשומת לב לעמדתה של פורטוגל בנושא העבדות, והציע לסלק את סוחרי עבדים מאגן הקונגו.
הוא גם אמר בסתר לסוחרים הבריטים שאם תינתן לו שליטה פורמלית בקונגו למטרה זו ולמטרות הומניטריות אחרות, אז הוא ייתן להם את אותו מעמד מועדף שהציעה להם פורטוגל. במקביל, ליאופולד הבטיח לביסמרק שהוא לא יעניק לאף אחד מעמד מיוחד, וכי סוחרים גרמנים יתקבלו בברכה כמו כל מדינה אחרת.