בשנת 415 נרדפת קבוצה עלומה על ידי נוצרים בראשות קירילוס האלכסנדרוני, מסתירה את רכושה ונמלטת. מוזכרת גם רציחתה של היפאטיה על ידי קירילוס האלכסנדרוני ואנשיו.
במעבר חד עוברת העלילה לדניאל נוקס, שמוצא באלכסנדריה קערת חרס שנראית עתיקה. המוכר מספר כי היא הגיעה באופן לא חוקי מחפירה ארכאולוגית דרומית לאגם מריוט. נוקס מחפש את הקערה במאגר המידע של רשות העתיקות ואז מסתבר שזה מכסה של כד אחסון מקומראן. באותו זמן מתגלה במדבר גופת נערה קופטית. ובאותו זמן, ארנסט פיטרסון ואנשיו מוצאים אולם תת-קרקעי.
גייל אוספת את צ'ארלס סטאפורד ואת לילי אוסטר מתחנת הרכבת ושומעת את התאוריה של צ'ארלס לגבי אחנתון, תאוריה המתבססת בין השאר על האמנות המצרית מתקופתו, המציגה את אחמתון כבעל עיוותים גופניים שונים כמו ראשים מוארכים, שדיים ובטן בולטת, צ'ארלס נישאר במלון וגייל מציגה בפני לילי את התלאתאת ומה ניתן ללמוד מאריחים אלו, בארוחת הערב צ'ארלס מציג את התאוריה שלו לגבי יציאת מצרים ופטימה מסבירה לו מדוע לדעתה התאוריה שגויה. למחרת לוקחת גייל את צ'ארלס ולילי לצלם את הזריחה ואת הקבר המלכותי באל-עמארנה. אחרי שצילמו שקיעה ואת אולם הקבורה הגיע הפקד חאלד וגירש אותם מהאתר. הם מחליטים לצלם בכל זאת, עוברים במעבורת אחרת ומגיעים לאזור מכיוון אחר. בזמן שצ'ארלס מצלם, גייל מטיילת בשטח ומוצאת מדף סלע. היא מוצאת פתח של מערה, מגלה בפנים את חאלד ועוזריו ונמלטת. חאלד ואנשיו רודפים אחרי גייל שלמנוסתה מצטרפים צ'ארלס ולילי. חאלד ואנשין משיגים את הנמלטים וחאלד רוצה לחסל אותם בלי שיפול עליו חשד. לשם כך הוא מנסה לביים כי מתו מהתקפת טרוריסטים. על מנת להקנות למוות נופך אמיתי הוא מצלם את גייל קוראת מכתב שהוא ניסח, בו היא מספרת שהם אסירים של קבוצת טרוריסטים בדיונית. גייל מנצלת את ההזדמנות לשלוח לנוקס מסר ויושבת בתנוחה של הדמות אותה מצא באולם ושאת תצלומה שלח אליה. אחרי גמר הצילומים מוכנסים השלושה לבור ניקוז בתוך מערה. חאלד מסיע את הג'יפ שלהם למקום רחוק. מצית אותו ונותן הוראה לפיקודיו להשתיק את שלושת השבויים. פיסל ועבדאללה מחליטים לפרש את הפקודה "להשתיק" באופן מילולי ומכסים את הבור בו נמצאים השבויים בקרשים וברזנט. כעבור זמן מה מתחיל לרדת גשם ושלושת הכלואים חופרים באדמה על מנת ליצור סוללה עליה יוכלו לעמוד. בהתמוטטות התקרה מת צ'ארלס, גייל מאבדת את ההכרה ולילי אוחזת אותה על מנת שלא תטבע.
נוקס ותאופיק נוסעים לאתר החפירות מדרום לאגם מריוט בתקווה לברר האם המכסה אכן הגיע משם ופוגשים את גריפין ופיטרסון שלא מאפשרים להם לבדוק את האתר או לדבר עם הפועלים המצרים, ולכן הם מחליטים להתגנב, רואים את גריפין עם כמה צעירים מעמיסים טנדר עם ממצאים. נוקס עוקב אחרי הטנדר ומגלה שפרקו אותו לתוך אולם תת-קרקעי שם הוא צילם תמונות של הממצאים ובהם דמות היושבת בישיבת לוטוס בתוך כוכב בעל שבעה קודקודים. גריפין שחזר עם עוד ממצאים להסתרה גילה שיש אדם באולם, נוקס נכנס עמוק יותר ורואה את הסטודנטים בעבודת חשיפת קיר ולכן מסתתר באגן טבילה. אחת הסטודנטיות מגלה אותו והוא נמלט. במהלך ההימלטות מגיע ג'יפ עם עומר בתוכו ואוסף אותו. על הקיר שהסטודנטים חשפו מופיע המשפט "בן דוד, רחם עלי". פיטרסון שנתקף בזעם מהכתובת משמיד אותה. התצלומים לא ברורים ולכן נוקס שולח אותם לגייל בתקווה שתצליח לעבד אותם. במהלך ההימלטות הסתער על הג'יפ רכב שטח בו נהג פיטרסן, הג'יפ נפל לתעלה, תאופיק ונוקס מאבדים את הכרתם. פיטרסון מחפש את הטלפון איתו צילם נוקס, משלא מצא אותו הצית את הג'יפ על נוסעיו אולם שני עובדי תחזוקת כבישים מגיעים וביחד הם מוציאים את נוקס ותאופיק מהג'יפ ומביאים אותם לבית חולים. תאופיק מת. הציבו שומר בכניסה לחדר של נוקס אבל הוא נרדם וזה איפשר לפיטרסון להיכנס לחדר בניסיון להרוג את נוקס. כשהניח פיטרסון כרית על פניו של נוקס, הצליח נוקס להפיל את צינור העירוי, פיטרסון נמלט מהחדר אחרי שלקח את הטלפון הנייד של נוקס, ונוקס נמלט מבית החולים אל חברו אוגוסטין פסקל. פיטרסון ראה את נוקס נמלט ועקב אחריו עד לביתו של אגוסטין. אצל אגוסטין נוקס מגיע לתיבת הדואר שלו ומוצא את תשובתה של גייל ואת הצילומים שצילם. אגוסטין יצא לרשות העתיקות לברר פרטים עבור נוקס שאיבד את זיכרונו ופיטרסון פרץ את המנעול, נכנס לדירה, התגנב מאחרי נוקס שקרא את דואר שלו והשליך אותו מהמרפסת, לקח את המחשב הנייד שבו התמונות ויצא, בדרך חזרה לאתר החפירות השליך את המחשב והטלפון של נוקס לאגם בתקווה שכך לא יישאר תיעוד לצילומים שערך נוקס. נוקס הצליח להאחז במעקה אחת הקומות ולחדור אל הדירה שמאחריה, משם הוא נוסע אל ביתו של קוסטאס. יווני מבוגר, חבר שלו ושל אוגוסטין. אוגוסטין ופארוק יוצאים יחד לבורג' אל ערב, המקום בו מקיים פיטרסון את החפירות, חוקרים את הסטודנטים, אולם אלו שהוכנו מראש לא מנדבים אינפורמציה מועילה. על מנת לדעת את כתובתו של קוסטאס מתקשר נוקס לאוגוסטין ומדבר איתו צרפתית. פארוק שמבין צרפתית לא מגלה זאת לאוגוסטין ושולח שוטרים לעצור את נוקס בדירתו של קוסטאס. הוא מודיע לנוקס על כך שהוא חשוד בהריגתו של תאופיק. נוקס מצליח לראות בטלוויזיה את ההודעה של גייל, מזהה את התנוחה ומבין שהיא שלחה לו מסר. בחקירה הוא משכנע את פארוק לקחת אותו לאתר החפירות אולם בהגיעם הוא לא מזהה את החפירה. בדרך חזרה מנצל נוקס תאונה בכביש, נמלט מהרכב המשטרתי וחוזר לאתר החפירות, שם הוא מוצא את הרכב שתקף אותו ונכנס על מנת לבדוק האם המחשב בפנים. בעודו ברכב מגיע פיטרסון ונוסע עם הרכב שנוקס מסתתר בתוכו. הרכב מגיע למתחם של פטימה, שם נמצא חדרה של גייל. כשפיטרסן נכנס מסתבר שהיה מארב והשוטרים רודפים אחריו. נוקס לוקח את המחשב של גייל ונמלט. פיטרסון מוצא אותו ומנסה להרוג אותו. השוטרים משיגים אותו ולוקחים אותו איתם, אחרי שהצליח לשבור את המחשב של גייל. נוקס נמלט אבל נג'יב חוסיין מוצא אותו והם מחליטים לשתף מידע. נג'יב אומר לחאלד שיש לו עד ששמע קולות של נכרים וזה לוקח את עוזריו ונוסע למקום בו השאיר את לילי, צ'ארלס וגייל בלי לדעת שנוקס נמצא בטנדר. הוא מצליח להיכנס למקום בו גייל ולילי נמצאות ברגע בו לילי מאבדת את האחיזה בגייל ושומטת אותה למים, נוקס קופץ למים ומושה את גייל. חאלד זורק לעברם רימון יד שפוער פתח אל אולם אליו הם נמלטים.
אוגוסטין מקבל הודעה מנוקס, לוקח טיסן ויוצא לצלם את השטח. הטיסן מתגלה וכאשר אוגוסטין נמלט מתנגש בו גריפין. אוגוסטין נלקח לאתר החפירות ונבדק על ידי קלייר שלא מוצאת נזקים משמעותיים. במהלך הבדיקה הוא מסר לה על התנוחה של גייל וזורע בה ספקנות. לכן אחרי שגריין והסטודנטים יוצאים אל שדה התעופה במטרה לצאת מהמדינה היא חוזרת אל אוגוסטין, משחררת אותו אבל פארוק מגיע למקום ועוצר את קלייר. אוגוסטין משיג עורך דין ומשחרר אותה.
נוקס וגייל מוצאים את מערת האוצרות, המקום בו קבורים על פי האגדה אדם וחוה, הבל, נוח, אברהם, יעקב, יוסף ועוד. נוקס טוען שכל האבות האלו הם אנחתון ונפרטיטי ואלו רק גרסאות שונות לסיפור אחד. המערה מלאה באוצרות ארכאולוגיים, בזהב ובחפצים יקרים.
הלשונות הכושיות
מגלשיים
מִגלָשיים (ביחיד מִגְלָשׁ, נורווגית עתיקה: Skid או Ski – "חתיכת-עץ מבוקעת") הם צמד קרשים צרים ומוארכים המשמשים לגלישה על פני שלג. המגלשיים מתחברים לנעליים מותאמות הננעלות על רגלי הגולש, ועיקר השימוש בהם כיום הוא בגלישה ספורטיבית בעוד שבעבר הם היו אמצעי-תעבורה באזורים מושלגים. באופן מסורתי, יוצרו המגלשיים מסוגים שונים של עץ, עם רצועות קשירה; המגלש המודרני מיוצר בעיקר מחומר פלסטי מחושל בפיברגלס וטיטניום, לעיתים עם ליבת עץ, וגם אמצעִי החיבור לנעל עבר שינוי רב.
היסטוריה.
שרידים עתיקים של מגלשיים נמצאו בשוודיה, בפינלנד וברוסיה. הקדום ביותר, שגילו מוערך ל-8,000 שנה, נמצא על ידי ארכאולוגים בצפונה של רוסיה. עם זאת, התייחסות קדומה אף יותר לאמצעי תחבורה זה נמצאה בציורי מערות בני כ-10,000 שנה באַלטאי שבמרכז אסיה, בהם הופיעו גולשי סקי עוסקים בציד כשלרגליהם מגלשיים. באזור זה, לפי הארכאולוגים, השתמש האדם במגלשיים כנראה כבר לפני 20,000 שנים במסעות-החורף, וסביר שאלו יוּצרו מעצמות של בעלי חיים גדולים. למגלשי הסקי יש גם אזכורים באפוסים ובמקורות פיניים רבים. על שימוש צבאי בהם למטרות סיור ושליחות ידוע בתיעוד כבר משנת 1200.
נורווגיה.
בצפון נורווגיה היו המגלשיים הקדומים (לפני כ-5,000 שנה) בעלי שכבת עור מתחתם. ציורי מערות מתקופה זו, שמציגים ציידים על מגלשיים, שרדו ביישוב הקרחוני רֶדֶיי. בחבלים שונים של הארץ שימשו המגלשיים בציד של חיות שונות. היה נהוג זוג מגלשיים עטופי-פרווה שבו מגלש אחד קצר והשני ארוך, כשהקצר משמש לדחיפת הגולש קדימה והארוך לגלישה. ב-1733 הוקמה יחידת גולשים קבועה בצבא. לסונדרה נורהיים (Norheim) ממחוז טלמרק מיוחסת בניית אבטיפוס המגלשיים האופייני לימינו, בהם החלק המרכזי צר יותר ומעוקל מה שמאפשר את פניות הסללוֹם הקשתיות. ב"גלישת טלמרק", תת-הענף שנוסד בעקבות הפיתוח הטכנולוגי של בן-המחוז, החיבורים של המגלשיים לנעליים הם רק בקדמת כף-הרגל (בעוד שהעקב חופשית). חידושיו של נורהיים בתחום ציוד הסקי במאה ה-19 זירזו את הפיכת גלישת השלג לענף פנאי וספורט.
האלפים.
שלא כמו הסקי המישורי הסקנדינבי, הסקי האלפיני - שבו תלילות-השטח מציבה תנאים שונים לגמרי - עושה שימוש במגלשיים קצרים יותר, ובהם גם נעשה לראשונה מעבר לתופסנים ממתכת. פיתוח זה מיוחס למתיאס זדארסקי (Zdarsky) מאוסטריה תחתית.