באליפות אירופה שהתקיימה בקייב בשנת 2020 זכתה נבחרת ישראל במדליית זהב בקרב-רב כאשר ויגדורצ'יק הכוראוגרפית הראשית ומאמנת בכירה בצוות של הנבחרת הקבוצתית. באליפות זו זכתה הנבחרת במדליית כסף בתרגיל הכדורים וסיימה במקום רביעי בתרגיל המשולב.
כחודשים לפני המשחקים האולימפיים בטוקיו ,באליפות אירופה לשנת 2021 שהתקיימה בסופיה שבבולגריה, נבחרת ישראל זכתה במדליית הזהב בתרגיל המשולב ובמדליית הארד בתרגיל הכדורים. כמו כן סיימה במקום ה3 בקרב רב.
ביולי 2021 במשחקים האולימפיים בטוקיו העפילה נבחרת ישראל בהדרכתה של רחלי ויגדורציק לגמר מהמקום ה4. בתחרויות הגמר סיימה הנבחרת במקום ה6 הכללי ובכך שיחזרה את ההצלחה של הנבחרת הקבוצתית במשחקים האולימפיים בבייג'נג 2008 בהם גם השתתפה רחלי כמתעמלת.
במסגרת פועלה ככוראוגרפית ראשית של נבחרת ישראל הוזמנה רחלי לסייעה בבניית כוראוגרפיה לתרגילים קבוצתיים עבור נבחרות בעולם לעונת התחרויות של 2022. ביינהן נבחרת רוסיה, פינלנד וארצות הברית.
ויגדורצ'יק נשואה לשחקן הכדורעף שון פייגה ולהם שתי בנות.
טוסם אסן
טוסם אסן היא קבוצת כדוריד מהליגה הגרמנית השנייה, מהעיר אסן, גרמניה.
קבוצת המועדון מחזיקה בשלוש אליפויות, שלושה גביעים, וגביע הווינר קאפ האירופאי, בהם טריפל אחד (זכייה בשלושת התארים ב-1989).
עד עונת 2008/09, שיחקה הקבוצה בליגה הראשונה בגרמניה. את העונה הזו סיימה במקום האחרון (המקום ה-18), עם מאזן של ניצחון ותיקו בלבד וירדה לליגה השנייה.
בעונת , טוסם אסן חזרה לבונדסליגה לאחר שעלתה ליגה בקלות.
אפקט זנון הקוונטי
אפקט זנון הקוונטי הוא מצב שבו חלקיק לא יציב הנצפה ברציפות, לא ידעך לעולם. התופעה מתרחשת מכיוון שכל מדידה גורמת לקריסה של מצב המערכת לאחד המצבים העצמיים של המערכת. בהקשר של אפקט זה, תצפית יכולה להיות פשוט בליעת החלקיק, ללא צופה במובן הקונבנציונלי.
את התופעה חזה לראשונה הפיזיקאי הסובייטי לאוניד קלפין ב-1958 וב-1977 תיארו אותה ג'ורג' סודרשן וביידיאנאיית' מיסרה (Baidyanaith Misra) מאוניברסיטת טקסס.
מקור השם לאפקט הוא בפרדוקס החץ של זנון מאליאה, שלפיו, מכיוון שחץ בתנועה אינו נע באף רגע נתון, לא ייתכן שהוא נע בכלל.
הגדרה.
באופן כללי, ניתן להגדיר את אפקט זנון הקוונטי כאוסף התופעות שבהן שינוי מעוכב על ידי אינטראקציה שיוצרת מצב שיכול להתפרש כמציין אם השינוי טרם התרחש או שכבר התרחש.
על אף שההגדרה לעיל הוצעה כפרשנות לניסוי המסוים של החזרה של אטומים על ידי "מדידה" (בליעה) במראה מחורצת, היא מתארת מגוון גרסאות של האפקט. במכניקת הקוונטים, האינטראקציה נקראת "מדידה" כי התוצאה שלה יכולה להתפרש במושגים של מכניקה קלאסית. מדידות תכופות מעכבות את השינוי, אשר יכול להיות מעבר של חלקיק מאזור מסוים בחלל לאזור אחר, מעבר פוטון בגלבו ממצב אחד לאחר או מעבר של אטום ממצב קוונטי אחד לשני. כל אלה נחשבים יישומים של אפקט זנון הקוונטי. מטבעו, האפקט מתבטא רק במערכות שהמצבים הקוונטיים בהן ניתנים להבדלה (אורתוגונליים) ולכן הוא אינו בר-יישום לתופעות קלאסיות וגופים מקרוסקופיים. הדבר דומה למצב בחור שחור בו החומר הנשאב אליו הופך לדחוס מאוד וצפוף מאוד, והחומר מקיים אינטראקציות (מדידות) רבות עם עצמו עקב הגרביטציה החזקה, ואז השינוי מעוכב (הזמן "מתקתק" בקצב איטי יותר עבור או ביחס לחומר המתקרב לחור השחור, מאשר עבור חומר במקומות אחרים ביקום).
מדידות מחזוריות של מערכת קוונטית.
תהי מערכת במצב A, שהוא מצב עצמי של אופרטור המדידה. נניח כי עם מעבר הזמן, המערכת תדעך בהסתברות מסוימת למצב B. אם מדידות מבוצעות באופן מחזורי, עם מרווח זמן סופי ביניהן, כל מדידה תגרום לקריסת פונקציית הגל לערך עצמי של אופרטור המדידה. בין המדידות, המערכת מתפתחת ממצב הערך העצמי לסופרפוזיציה של המצבים A ו-B. כאשר הסופרפוזיציה נמדדת, היא קורסת שוב, למצב A, כמו במדידה הראשונה, או למצב B. עם זאת, ההסתברות לקריסה למצב B, לאחר זמן קצר מאוד t, מתכונתית ל-t2, מכיוון שההסתברות של מצב מסוים מתכונתית לריבוע המשרעת, והמשרעת מתנהגת בצורה ליניארית. לכן, בגבול מספר גדול של מרווחים קצרים, עם מדידה בסיום כל מרווח, ההסתברות של התרחשות המעבר למצב B שואפת לאפס.
על-פי תאוריית דה-קוהרנטיות קוונטית, קריסה של פונקציית גל אינה אירוע בדיד ורגעי. מדידה היא תהליך שקול לצימוד חזק של המערכת הקוונטית לסביבה תרמית רועשת לזמן קצר מאוד, וצימוד חזק רציף שקול למדידה תכופה. הזמן שלוקח לפונקציית הגל לקרוס קשור לזמן הדה-קוהרנטיות של המערכת כאשר היא מצומדת לסביבה. ככל שהצימוד חזק יותר וזמן הדה-קוהרנטיות קצר יותר, כך פונקציית הגל תקרוס מהר יותר. כך שבתמונת הדה-קוהרנטיות, יישום מושלם של אפקט זנון תואם לגבול שבו המערכת הקוונטית מצומדת באופן רציף לסביבה, הצימוד הזה חזק במידה אינסופית ו"הסביבה" היא מקור אינסופי של אקראיות תרמית.
ניסויים.
באופן ניסויי, דיכוי חזק של התפתחות מערכת קוונטית הודות לצימוד סביבתי נצפה במספר מערכות מיקרוסקופיות.
ב-2001 צפו מרק רייזן וקבוצתו מאוניברסיטת טקסס באפקטי זנון ואנטי-זנון הקוונטיים עבור מערכות קוונטיות לא יציבות, כפי שהוצע על ידי סודרשן ומיסרה. אטומי נתרן בטמפרטורה נמוכה מאוד נלכדו בסריג אופטי מאיץ והאיבוד עקב מינהור קוונטי נמדד. התפתחות המערכת הופרעה על ידי הקטנת התאוצה, ועקב כך עצירת המנהור. הקבוצה תיעדה את התלות של דיכוי קצב הדעיכה או עידודו, באופן המדידה.
ב-1989 צפו דייוויד ויינלנד וקבוצתו ב-NIST באפקט זנון הקוונטי עבור מערכת אטומית של שתי רמות אשר נחקרה במהלך ההתפתחות שלה. כ-5000 יוני בריליום-9 אוחסנו במלכודת פנינג גלילית וקוררו בעזרת לייזר לטמפרטורה נמוכה מ-250 מילי-קלווין. מתקף RF רזוננטי הושם למערכת. אם היה מושם לבדו, היה גורם לכל אוכלוסיית מצב היסוד לנדוד למצב מעורר. לאחר השמת המתקף, היונים נוטרו לפוטונים שנפלטים עקב רלקסציה. אז "נמדדה" מלכודת היונים בקצב גבוה על ידי מתקפי על-סגול, במהלך מתקף ה-RF. בהתאם לצפוי, מתקפי העל-סגול דיכאו את המערכת למצב המעורר. התוצאות היו בהתאמה טובה למודלים התאורטיים.
מעבר אטום אחד מאזור חלל מסוים לאזור אחד, אשר מדוכא על ידי "מדידה" (דה-קוהרנטיות באינטראקציה עם החריצים במראה), ייחשב לעדות ניסיונית של אפקט זנון.
משמעות עבור מדע קוגניטיבי.
אפקט זנון הקוונטי הופך לתפישה מרכזית בחקר תאוריות שנויות במחלוקת ולא מוכחות של מודעות תודעה קוונטית בדיסציפלינת המדעים הקוגניטיביים. בספרו "היקום המודע" (The Mindful Universe) טוען הנרי סטפ, פרופסור לפיזיקה קוונטית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שאפקט זנון הקוונטי הוא השיטה העיקרית שבה התודעה מחזיקה סופרפוזיציה של מצב המוח בתשומת לב. הוא טוען כי תופעה זו היא הדרך שבה הרצון המודע יוצר שינוי, פתרון אפשרי לדיכוטומיית תודעה-גוף.
מדאא'ן סאלח
קטיה פיסצקי
קטיה פיסצקי (ברוסית: Катя Писецки; נולדה ב-26 בפברואר 1986 באוקראינה) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. פיסצקי השתתפה באולימפיאדת אתונה, שם סיימה במקום ה-16 ביחידות, ובאולימפיאדת בייג'ינג בצוותא עם אלונה דבורניצ'נקו, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג ומריה סבנקוב כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית שזכתה במקום שישי.
פיסצקי החלה להתעמל בגיל שש ומשתייכת לאגודת מקפת פתח תקווה. בגיל 15 עלתה לישראל לאחר שהבינה שהסיכוי שלה להגיע לאולימפיאדה בתור נציגה ישראלית גבוה הרבה יותר מאשר באוקראינה.
הישגי השיא בקריירה שלה הם :
בחודש אוקטובר 2007 חשפה פיסצקי שהמאמנת שלה נטשה אסמולוב הכתה אותה, וזאת פחות מחודש לאחר שנבחרת ההתעמלות השיגה את הקריטריון האולימפי לבייג'ינג.
פיסצקי שברה שיא עם נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית כאשר זו עלתה לגמר בקרב רב קבוצתי באולימפיאדת ביג'יינג מהמקום השמיני. בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי.
ב-2018 השתתפה פיסצקי בעונה הראשונה של התוכנית "גוט טאלנט ישראל", והעפילה לגמר ביחד עם דמיטרי ברכוב, כצמד ריקוד אקרובטי.
יוסטדאלסבריין
יוסטדאלסבריין (בנורווגית: Jostedalsbreen - "קרחון יוסטדאל") היא כיפת קרח הנמצאת במחוז סוגן אוג פיורדאנה (Sogn og Fjordane) בחופה הדרום-מערבי של נורווגיה. כיפת הקרח, על שלל לשונותיה, מכסה שטח של כ-480 קמ"ר, והיא הגדולה ביותר באירופה היבשתית. עוביה מגיע במקומות מסוימים ל-600 מטרים, ואורכה כ-60 ק"מ.
הנקודה הגבוה ביותר ביוסטדאלסבריין היא "הוגסט בריקלן" (Høgste Breakulen) שגובהה כ-1957 מטרים מעל פני הים. לקרחון לשונות קרח רבים היורדים לכיוון העמקים באזור, כגון ביארבריין (Bøyabreen) וניגארדסבריין (Nigardsbreen), שתיהן בגובה של 300 מטרים מעל פני הים.
כיפת הקרח ומספר הרים קרובים לה נכללים ב"פארק הלאומי יוסטדאלסבריין", שהוקם בשנת 1991 ושטחו 1,310 קמ"ר. הפארק הפך לאתר תיירותי משגשג והוא מושך תיירים רבים בכל שנה.
בריקסדאלסבריין (Briksdalsbreen) היא לשון הקרח המתויירת ביותר ביוסטדאלסבריין. לאורך השנים היא גדלה וקטנה בהתאם למזג האוויר. אולם בשנות האלפיים חלה נסיגה קיצונית. בשנת 2004 נסוגה בריקסדאלסבריין מרחק של 230 מטרים, וב-2006 146 מטרים. עקב כך עלה החשש כי בריקסדאלסבריין תתנתק מהחלק העליון של יוסטדאלסבריין, מה שיוביל לקריסתה. עם זאת, המדידות האחרונות הראו התאוששות קלה, וצופים כי כבר בשנת 2010 תשוב בריקסדאלסבריין לגדול.
מרקוס אוקטביוס
מרקוס אוקטביוס (בלטינית: Marcus Octavius) היה פוליטיקאי רומאי ששירת כטריבון הפלבס בשנת 133 לפנה"ס. ידוע כבר הפלוגתא של עמיתו טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס.
תולדות חייו.