ר' עזריאל בעל 'פירוש האגדות' ציטט את שני חלקי החיבור כספר אחד לראשונה במאה ה-13 ולאחריו הרמב"ן ואחרים. ולכן מניחים שצירוף שני החלקים השונים לכדי חיבור אחד נוצר לא יאוחר מן המאה ה-12. כיוון שהחלק הראשון מסתמך על כתבי מדרש תנחומא תיארוכו תלוי בהכרח בסוגיית התארוך של התנחומא, סוגיה שעדיין לא נפתרה.
אביגדור שנאן תיארכו למאה העשירית, ואילו ברֶגמן מתארך למאה ה-12.
אשר דיקשטיין
אשר דיקשטיין (עין דור) (21 בינואר 1943 – 18 ביוני 2021) היה צייר, מאייר וחלוץ קומיקס ישראלי.
ביוגרפיה.
דיקשטיין גדל בשכונת נווה צדק בתל אביב, אביו עבד כסנדלר. בילדותו למד בישיבה.
בשנות ה-60 היה דיקשטיין חלוץ בתחום הקומיקס וערך סדרת חוברות קומיקס בשם "בוקי" שיצאה לאור בשנים 1967–1970. כן אייר קומיקס בעיתוני הילדים "הארץ שלנו" ו"דבר לילדים", שם פרסם סדרות קומיקס, לרבות סדרות קומיקס על פי סיפוריו של פנחס שדה. כן פרסם קומיקס בעיתוני ילדים כ"אצבעוני", "במבי" ו"הרפתקאות לנוער".
כמאייר אייר ועיצב עטיפות של ספרים רבים עבור הוצאת רמדור לרבות ספרי "פטריק קים" וחסמבה. כן אייר עבור "הוצאת נרקיס" שהוציאה ספרי מערבונים כ"רינגו" וספרי "טרזן" בפורמט של חוברות בכריכה רכה. עבד כגרפיקאי ומאייר בשבועון הבידור "להיטון", ואף יצר את הלוגו שלו.
דיקשטיין חזר בתשובה, הפך לחסיד חב"ד ועבר להתגורר בצפת. הוא המשיך לעסוק בקומיקס, בציור ובעיצוב, וניסה לקדם את התחום בחברה החרדית.
נפטר ביום שישי ח' בתמוז תשפ"א לאחר מחלה קשה ונקבר בבית העלמין החדש בצפת.
אשר עין דור
אשר עין-דור
המרכז למורשת הצ'רקסית
המרכז למורשת הצ'רקסית (באדיגית: Адыгэ КъыкIэныгъэ Гупчэ) הוא מרכז מבקרים בכפר כמא שבגליל התחתון, הסוקר את ההיסטוריה של העם הצ'רקסי. במרכז קיים מוזיאון אשר מציג פריטים אותנטיים מהמורשת הצ'רקסית וכן פועל בו מכון מחקר אקדמי לחקר הצ'רקסים.
המרכז הוקם בשנת 2007 על ידי זכריה תחאוחא וזוהיר תחאוחא וכיום מנוהל על ידי המועצה המקומית כפר כמא.
המוזיאון הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
המוזיאון הצ'רקסי.
הצ'רקסים שלטו במשך אלפי שנים בהרים של צפון-מערב הקווקז, אך בעת החדשה מצאו את עצמם חיים בפזורה ברחבי העולם, כולל בישראל.
המוזיאון הצ'רקסי שוכן בבית ישן שנבנה בשלהי המאה ה-19 וממוקם בלב השכונה העתיקה של כפר כמא. המבנה, שהיה ביתה של משפחת שחלאכו, אחת המשפחות הוותיקות בכפר ומוכר לציבור בתור בית שאמי, עבר שימור כללי והותאם לצורכי המוזיאון. כל מרכיביו כבית צ'רקסי נשתמרו להפליא, ומשמשים היום להמחשה, כגון: המבואה, המטבח, חדר האורחים המיוחד, בור המים, חדרים פנימיים והאגף שמשמש היום כמרחב לתצוגות המוזיאון שהייתה החצר האחורית שהתקיימה כחלק בלתי נפרד מכל בית צ'רקסי, וכן החומה הגבוהה שסביב המבנה, הבנויה כולה באבני בזלת שחורה.
אגף התצוגות עשיר ומכיל פריטים נדירים ביותר שמקורם בהרי הקווקז, כמו כלי הנשק המיוחדים של האביר הצ'רקסי, בגדיו ושלל הציוד ששימש אותו במוכנותו לקרב. כן מוצגים בגדיה הססגוניים של האישה הצ'רקסית ביחד עם פריטי לבוש נוספים, בדים עם רקמה מיוחדת וקישוטים מחרוזים, כמו גם כלי הנגינה הצ'רקסיים ועוד. חלק מהמוצגים המעניינים ביותר הם העריסה וההליכון, ששימשו בעבר לגידול תינוקות ולהכנתם לעצמאות מגיל צעיר. המוצג המרשים ביותר במוזיאון הוא "גבינה צ'רקסית קשה" שיוצרה בשנת 1980 בצורת פגיון צ'רקסי והיא הגבינה העתיקה ביותר בישראל. על פי המסורת הצ'רקסית היה נהוג לעשן את הגבינות בתוך האח במשל שלושה שבועות כדי להביא אותה למצב בו הגינה תישמר ותהיה אכילה במשך שנים רבות. הגבינה יותר על ידי משפחת בז'אדוג' בירדן והיא הובאה לארץ בשנת 2010 על ידי אייבק נבסו.
הביקור במוזיאון כולל הרצאה על השפה הצ'רקסית, צפייה בסרט "מורשת צ'רקסית" וסיור מודרך בחדרי המוזיאון עם לווי של מדריך מקומי המסביר על המוצגים השונים בשפות העברית, אנגלית, רוסית, ערבית וצ'רקסית. זהו אחד המוזיאונים הבודדים בעולם בו כל מבקר מקבל מדריך צמוד המלווה אותו לאורך הסיור גם אם מדובר בזוג מבקרים. מדיניות זו של המרכז למורשת הצ'רקסית להצמיד מדריך לכל מבקר היא חלק מחשיבותו של הפצת התרבות הצ'רקסית בארץ ובעולם.
מקימי המוזיאון.
חזונם של זכריה תחאוחא וזוהיר תחאוחא, שגדלו בכפר כמא על פי המסורת הצ'רקסית, התבסס על שני עקרונות: האחד הוא להחזיר את המודעות לשורשים הצ'רקסיים ולאפשר לדור הצעיר הצצה אל העבר הרחוק של העם הצ'רקסי, והשני הוא פתיחת מרכז הסברה לתושבי חוץ ולהציג בפניהם את העולם הצ'רקסי.
זכריה תחאוחא הוא אוצר ותיק שלאורך שנים דאג לאסוף פריטים עתיקים מחצרות הכפר. מטרתו הייתה להציל פריטים יקרי ערך ולהביאם למוזיאון. זכריה הוא הוגה רעיון הקמת מוזיאון צ'רקסי בישראל, שבו יוצגו הפריטים שמאפיינים את הצ'רקסים.
זוהיר תחאוחא הוא מעצב גרפי במקצועו שחבר אל זכריה ועיצב את המוזיאון תוך כדי שילוב בין תרבות צ'רקסית לבין תרבות מקומית. מעבר לתפקידו כמנהל המוזיאון, זוהיר היה המדריך הראשי במוזיאון אשר שילב סיורים מודרכים בלב הכפר.
הקמת המרכז למורשת הצ'רקסית.
בשנת 2010 החליטה המועצה המקומית כפר כמא לפתוח מכרז להקמת "מרכז מורשת צ'רקסית" אשר ישמש כמרכז מבקרים המכיל בתוכו מוזיאון צ'רקסי. לשם כך המועצה העמידה לראשות הזוכה במכרז את בית שאמי לצורך הקמת המרכז מורשת בתוכו. במאי 2010 נחתם חוזה בין מקימי המוזיאון הצ'רקסי שזכו במכרז לבין המועצה המקומית כפר כמא ובו הזוכה תפעיל את המרכז למורשת הצ'רקסית למשך 5 שנים עד לשנת 2015. עם תום החוזה ניתנה ארכה לשוכרים להמשיך להפעיל את המרכז מורשת עד אשר בשנת 2019 המועצה המקומית כפר כמא החליטה לא לחדש את החוזה עם השוכרים ובכך לסיים את ההתקשרות עמם ולהחזיר את המרכז מורשת אל רשות הציבור.
המרכז למורשת הצ'רקסית כיום.
כיום המרכז למורשת הצ'רקסית מנוהל ומתוחזק על ידי המועצה המקומית כפר כמא ומשמש כמרכז מורשת צ'רקסית בינלאומי וכמרכז מבקרים ציבורי ונמצאת בבעלות המועצה המקומית. למרכז מגיעים מדי חודש אלפי מבקרים הנחשפים להיסטוריה ולתרבות של העם הצ'רקסי. בימי חג ואירועי שיא של הרשות המקומית, לובש המרכז למורשת חג ומשלב מופעי מחול ססגוניים, שהחשוב בהם הוא הפסטיבל הצ'רקסי השנתי שמתקיים מדי שנה בחודש יולי. כמו כן אירועי תרבות שונים כגון שבוע מורשת צ'רקסית, טקסי זיכרון לרצח העם הצ'רקסי וציוני דרך מקומיים וביניהם סובב כפר כמא נערכים במרכז למורשת הצ'רקסית.
רלף קרייג
רלף קוק קרייג (באנגלית: Ralph Cook Craig; 21 ביוני 1889 - 21 ביולי 1972) היה אצן אמריקאי, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
ביוגרפיה.
קרייג נולד בדטרויט, שבמישיגן. הוא למד והתאמן באוניברסיטת מישיגן. הוא החל את הקריירה שלו כאצן משוכות אך התפתח לאצן למרחקים קצרים. באליפות הספורטאים החובבים של אמריקה (IC4A) שנערכה בשנת 1910 זכה קרייג בתואר בריצת 220 יארד כשהשווה את שיא העולם בתוצאה של 21.2 שניות. שנה לאחר מכן באותה תחרות הוא זכה בריצת 100 יארד בתוצאה של 9.8 שניות ובריצת 220 יארד לאחר שהשווה בשנית את העולם בתוצאה של 21.2 שניות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה קרייג ב-2 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני חבריו לנבחרת אלווה מאייר (10.9 שניות) ודון ליפינקוט (10.9 שניות), בשלב המוקדמות קבע ליפינקוט שיא עולם חדש של 10.6 שניות, שיא העולם הראשון בריצה זו המוכר על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית ובריצת 200 מטר 21.7 שניות, לפני ליפינקוט (21.8 שניות) וויליאם אפלגארת' מבריטניה (22.0 שניות).
לאחר המשחקים האולימפיים פרש קרייג מתחרויות.
באולימפיאדת לונדון (1948) נבחר קרייג לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה בזכות היותו חבר בנבחרת היכטה של ארצו (בגיל 59), וזאת למרות שלא השתתף בתחרות.
בשנת 1972 נפטר קרייג בלייק ג'ורג', שבניו יורק.
מכת חושך
מַכַּת חשֶׁךְ היא המכה התשיעית בסדרת עשר המכות שהובאו על מצרים, על פי המסופר בספר שמות. מכה זו קדמה למכת הבכורות, שגרמה לפרעה לשלח את העברים מארצו, בעת יציאת מצרים.
המכה היא מקור הביטוי "חושך מצרים", כמטפורה לחושך מוחלט.
הסיפור במקרא.
תיאור המכה במקרא:
תחילת המכה.
לאחר שגם אחרי מכת ארבה לא הסכים פרעה לשלוח את בני ישראל ממצרים, מכה ה' את מצרים במכה נוספת, המכונה מכת חושך. בניגוד למכות הקודמות, בהן אוים פרעה על ידי משה בבואן - אם יסרב לשחרר את בני ישראל, במכה זו פרעה אינו מקבל אזהרה.
המכה מתחילה לאחר שה' מצווה את משה לנטות את ידו על השמיים - ובכך להביא חושך על ארץ מצרים. חושך זה, לדברי ה', יהיה כה חמור, עד שניתן יהיה למשש אותו.
המכה.
המכה נמשכה שלושה ימים, שבמהלכם לא יכלו המצרים לראות "איש את אחיו" ולא יכלו לקום ממקומם, בשל החושך הכבד. המכה לא פוגעת בבני ישראל - שנהנים מ"אור במושבותם".
תוצאות המכה.
פרעה השתכנע זמנית לשלח את בני ישראל לחופשי, אך ללא צאנם ובקרם. לאחר שמשה סירב להצעה, ואמר שבני ישראל זקוקים לבהמות כדי להקריב מהן לה', ושגם פרעה עתיד לתת בידם זבחים ועולות להקריב לה', ה' משפיע על ליבו של פרעה וגורם לו להתעקש ולא להיענות לבקשת משה.
פרעה מגרש את משה מפניו, מזהיר אותו שלא יבוא לראותו פעם נוספת ומאיים עליו שאם יבוא שוב יהרוג אותו. משה משיב לפרעה: "כן דיברת, לא אוסיף עוד ראות פניך"; דבריך נכונים, מפני שאכן איני עתיד עוד לראותך.
המכה במדרש.