אחרי ההצלחה של המחזמר !Oh, Kay החליטו אלכס אהרונס ווינטון פרידלי להקים תיאטרון משלהם. המופע הראשון שאיתו נחנך התיאטרון התקיים ב-2 בנובמבר 1927 המחזמר Funny Face. הבניין תוכנן על ידי האדריכל הרברט קראפ והכיל 1400–1500 מושבים. שמו נוצר על ידי הלחם שמותיהם של אלכס ווינטון. אחרי שנמכר ב-1932 המשיך לפעול ובשנת 1983 שינה את שמו ל תיאטרון ניל סיימון.
מורשתו.
אהרונס מילא תפקיד חשוב בקידום הקריירה המוקדמת של ג'ורג' גרשווין, וינסנט יומנס, ריצ'רד רוג'רס, ולורנץ הארט. יחד עם וינטון פרידלי הקים את תיאטרון אלווין וחיבר חיבור פורה בין פרד ואדל אסטר לאחים גרשווין. הפיק בשנות ה-1920 קומדיות מוזיקליות מסוגננות ובלתי נשכחות. ביותר.
קישורים חיצוניים.
James Ross Moore - art. "Alexander A Aarons" in John Garraty et al - "American National Biography", Oxford University Press 1999
אברהם חלפון
אברהם חלפון (באנגלית: Avram Halfon; 1808–1884), היה בנקאי יהודי ספרדי בנסיכות ולאכיה ולאחר האיחוד עם נסיכות מולדובה, ברומניה.
אברהם חלפון נולד באדריאנופול, שם היה אביו, סולומון חלפון, הבנקאי של המושל העות'מאני המקומי. ב-1829, עברו האב, סולומון חלפון עם בניו אברהם ויוסף נסים, אשתו של אברהם, לאה וילדיהם של אברהם ולאה, רחל ובכור, כל המשפחה עברה לנסיכות ולאכיה. לאברהם נולד בן נוסף, מיכאל, בעת ששהה בעיר בראשוב, בן זה עתיד היה להתחתן ב-1850 עם בתו של הבנקאי היהודי איטלקי ונציאני רפאל סולומון דה קמונדו.
אברהם חלפון ואחיו עזרו כספית למהפכנים הוולאכיים ב-1848. חלפון קיים מערכת יחסים טובה עם מי שעתיד היה להיות הדומניטור הראשון של הנסיכויות הרומניות, אלכסנדרו יואן קוזה וזה מינה אותו ב-1859 להיות גזברו. ב-1864, כשקוזה יצא לקונסטנטינופול, על מנת לקבל את הכרת ואישור השלטון העות'מאני, נלווה אליו גם חלפון.
ב-1866 חתם חלפון בשם קבוצה פיננסית זרה על הלוואה לממשלת רומניה, שהתפרסמה בשם "הלוואת אופנהיימר" ויחד עם "הלוואת שטרן" פתחו בפני ממשלת רומניה את הגישה להון הזר.
חלפון היה במשך שנים רבות קונסול כללי של האימפריה העות'מאנית בבוקרשט.
בנו, סולומון יוסף חלפון המשיך התחום הבנקאות.
ג'ואן בנט
ג'ואן בנט (באנגלית: Joan Geraldine Bennett; 27 באפריל 1910 – 7 בדצמבר 1990) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
קורות חיים.
ג'ואן בנט נולדה בניו ג'רזי לשחקנים ריצ'רד בנט ואדריאן מוריסון, אחות קטנה לקונסטנס וברברה שגם הן היו שחקניות. היא החלה להופיעה כילדה בסרטים אילמים כבר ב-1916. ב-1933 שיחקה בסרט נשים קטנות לצידה של קתרין הפבורן. היא שיחקה ביותר מ-70 סרטים וגם בטלוויזיה.
שיא הקריירה שלה היה בשנות ה-40 בסרטים האפלים של פריץ לאנג בהן גילה אישה פאם פאטאל:
ב-1950 שיחקה בסרט אבי הכלה לצידם של ספנסר טרייסי ואליזבת טיילור ובסרט ההמשך הרווח הקטן של אבא (1951). ב-1955 שיחקה בקומדיה "אנחנו לא מלאכים" לצידם של המפרי בוגרט ופיטר יוסטינוב.
בנט הייתה נשואה ארבע פעמים. בעלה השלישי היה המפיק ולטר ונגר שהפיק חלק מסרטיה. ב-1951 הוא נידון למאסר לאחר שירה ופצע את המפיק ינינגס לאנג שבו חשד שהוא מנהל יחסים עם בנט.
לבנט יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד לא רחוק מהכוכב של אחותה קונסטנס.
אלייג'ה קמינגס
ינו רייטו
רשת הבולטות
רשת הבולטות (באנגלית: Salience network) היא רשת של אזורים מוחיים אשר מגיבים לאירועים בולטים בעלי משמעות עבור האורגניזם. רשת זו מזוהה עם סינון וזיהוי של גירויים בולטים ורלוונטיים, על הסטת הקשב לעבר אירועים בולטים בסביבה, ועל הפעלה והחלשה של רשתות אחרות במוח בכלל ובפרט היא מתווכת את שפעול הרשתות רשת ברירת המחדל ואת רשת הבקרה הניהולית. כמו כן הרשת נמצאה פעילה כאשר נבדקים התבקשו לבצע מטלה הדורש יכולת של חשיבה מסתעפת, דבר אשר יכול להעיד על תפקיד במנגנון העצבי העומד בבסיס חשיבה יצירתית.
רשת הבולטות מנטרת ללא הפסקה אירועים חיצוניים וכן את זרם המודעות, ובאופן גמיש מעבירה את המידע הבולט ביותר והחשוב ביותר לתגובה אדפטיבית. הרשת מורכבת ממספר אזורים, ביניהם פיתול החגורה הקדמי העליון (dACC) והאינסולה הקדמית (AI).
תפקודים.
התפקיד של רשת הבולטות עדיין לא מוגדר במדויק, אך ישנם ממצאים שמעידים על מעורבותה באינטגרציה של גירוי רגשי וחושי, וכן בוויסות בין הקוגניציה המכוונת פנימה של רשת ברירת המחדל (דיפולט) והקוגניציה שמכוונת החוצה של רשת הפונקציות הניהוליות.
פתופיזיולוגיה.
ישנם ממצאים שמצאו תפקוד לקוי ברשת הבולטות בהקשר של הפרעות פסיכיאטריות שונות, לרבות הפרעות חרדה, PTSD, סכיזופרניה, דמנציה פרונטומפורלית, וכן מחלת אלצהיימר.
אם ניגע
אם ניגע הוא סינגל מתוך האלבום "אור" בהשתתפות אליעד והזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-12 במרץ 2016. השיר נכתב על ידי ריטה, הולחן על ידי אליעד ועובד על ידי נועם עקרבי.
רקע.
בצאת הסינגל סיפרה ריטה איך השיר נוצר: "כששמעתי את אליעד בפעמים הראשונות ברדיו, אהבתי מאוד את הרעננות שבמוזיקה שלו, את הקול החם שלו. יש משהו חדש ומסקרן באליעד. הזמנתי אותו להיפגש, ובפגישה איתו גם הצלחתי להתוודע למוזיקליות ולמקצוענות שבו. יותר מהכל, מיד הרגשתי כאילו הוא בן משפחה שלי. מהר מאוד נולד השיר על פי טקסט שכתבתי לפני כמה שנים, והלחן שקלח מאליעד בטבעיות ובחן".
ביקורות.
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי: "ריטה אינה רצה לפני השיר, אינה מאפילה על אלעד. מתפעמת באיפוק. זה אינו מגע שורף, אבל מגע רגש נעים הליכות. העיבוד הכניס את השניים לאזור אווירה ענוג מחניף בקצב רפטטיבי שמייצר כביכול מתח דרמטי שמוביל את השיר בבטחה אל רדיו הכביש הראשי".
התאוריה המוניטרית המודרנית
התאוריה המוניטרית המודרנית (MMT - Modern Monetary Theory) היא תאוריה מקרו-כלכלית שעוררה עניין ותשומת לב בשנות ההתאוששות מהמשבר הכלכלי הגלובאלי ב-2008. התאוריה שמה דגש על ההבדל בין מדינות שאינן מנפיקות מטבע משלהן (כדוגמת מדינות גוש האירו) לבין מדינות שמנפיקות מטבע משלהן. לפי השקפת ה-MMT, מדינות המנפיקות מטבע משלהן אינן מוגבלות בידי גירעונות תקציביים. זאת בשל שליטתן המוחלטת והמונופולית במטבע שלהן, שהן יכולות להנפיקו כרצונן. בשל כך לא ייתכן שיימצאו עצמן במחסור בו. כלכלני MMT מדגישים שאינם קוראים להנפקת כסף בלתי מוגבלת. הם מודעים לכך שמדינות מוגבלות בידי המשאבים המוגבלים של המשק שלהן. הם צופים שבמצב שבו כמות הכסף שהונפק חורגת מהרצוי תופיע אינפלציה גבוהה. במקרה כזה, לפי גישת MMT, הממשלה תוכל להתמודד עם האינפלציה על ידי שינוי ספר התקציב - באמצעות הקטנת הוצאות או העלאת מיסים. בניגוד לגישה המוניטריסטית הרגילה, MMT אינה מייחסת חשיבות רבה להעלאות ריבית כדרך להדביר אינפלציה. MMT לעיתים מכונה נאו-צ'רטליזם. יש שרואים אותה כגרסה של תורתו הכלכלית של הכלכלן היהודי-אמריקני אבא לרנר .
MMT שנויה במחלוקת, ומתנהל דיון פעיל וסוער בתועלת התאורטית שלה, ביעילות של מרשמי המדיניות שלה ובסיכונים שהיא מעלה. אין בין תומכי התאוריה הסכמה מוחלטת לגבי מאפייני התאוריה המדויקים, אבל בלב התאוריה עומדת התפיסה שחוב לאומי וגירעונות תקציביים אינם דבר רע עבור מדינה שמנפיקה מטבע משלה.
עקרונות מרכזיים.
העקרונות העיקריים של MMT הם שממשלה שמנפיקה את הכסף שלה:
עקרונות אלה מאתגרים את השקפת כלכלני המיינסטרים כי הוצאות הממשלה ממומנות על ידי מיסים והנפקת חובות. ארבעת עקרונות ה-MMT הראשונים אינם סותרים למעשה את הבנת המיינסטרים, אלא מדגישים אלמנטים שגם כלכלני מיינסטרים מודעים להם ולעיתים מציינים בפירוש. מבחינה זו יש הרואים ברוב עקרונות ה-MMT רק ניסוח מחדש של עקרונות ידועים היטב בכלכלה הקיינסיאנית. לדוגמה, כפי שאמר יו"ר הפד לשעבר, אלן גרינשפן, "ארצות הברית יכולה לשלם כל חוב שיש לה כי אנחנו תמיד יכולים להדפיס כסף כדי לעשות זאת. אז יש הסתברות אפס לפשיטת רגל." עם זאת, כלכלני MMT לא מסכימים עם כלכלני המיינסטרים לגבי העיקרון החמישי - האופן שבו גירעונות ממשלתיים קשורים לשיעורי הריבית.
רקע היסטורי.
גאורג פרידריך קנאפ טען כבר ב-1905 כי "כסף הוא בריה של חוק" ולא סחורה . קנאפ הנגיד את תאוריית הכסף שלו עם גישת תקן הזהב שלפיה הערך של יחידת מטבע תלוי בכמות המתכת היקרה שהיא מכילה או שניתן לקבל אותה תמורתה. הוא טען כי המדינה יכולה ליצור כסף נייר ולהפוך אותו לבעל ערך בשל נכונותה לקבלו כתשלום למיסים, קנסות וחשבונות.
הדעה הרווחת לגבי כסף הייתה שהוא התפתח מסחר חליפין וככזה אמור לייצג מצרך עמיד שיש לו ערך שימוש מסוים, אך חסידי MMT כמו רנדל וויי ומת'יו פורסטייטר טוענים כי כסף שמקור ערכו ביכולת לשלם איתו מיסים מתואר בכתבים של כלכלנים קלאסיים רבים, בהם אדם סמית', ז'אן-בפטיסט סאי, קארל מרקס, וויליאם סטנלי יבונס .
אלפרד מיטשל אינס כתב ב-1914 כי כסף בעצם נועד לאפשר לאדם לפדות את חובות המס שלו.
עד שנת 1947, אז אבא לרנר כתב את מאמרו "כסף כבריית המדינה", כלכלנים זנחו את הרעיון כי שווי הכסף קשור קשר הדוק לזהב. לרנר טען כי האחריות להימנעות מאינפלציה ומשפל כלכלי מוטלת על המדינה בגלל יכולתה ליצור כסף או למסותו.
הכלכלנים וורן מוסלר, ל. רנדל ריי, סטפני קלטון, ביל מיטשל ופבלינה ר. טשרנבה אחראים להחייאת הרעיונות של לרנר וקודמיו.
בפברואר 2019 פורסם ספר הלימוד האקדמי הראשון שהתבסס על התאוריה.
השלכות מדיניות.
הכלכלנית סטפני קלטון פירטה כמה השלכות למדיניות הכלכלית שנובעות מהשקפות MMT במרץ 2019: