עקיפה היא אפקט המתרחש כאשר גל נתקל בסדק או בסריג עקיפה. במאה התשע-עשרה, היה ידוע על עקיפה של אור ושל גלים על משטחים ועל נוזלים. בשנת 1927, בעודו עובד במעבדות בל, דייוויסון ולסטר גרמר ערכו ניסוי שהראה שאלקטרונים ביצעו עקיפה מפניו של גביש ניקל. ניסוי זה אישר את ההשערה של לואי דה ברויי, לפיה לחלקיקים של חומר יש טבע גלי, נושא המהווה רעיון מרכזי במכניקת הקוונטים. תצפיותיהם על עקיפת אלקטרונים אפשרו לבצע את המדידה הראשונה של אורך-גל של אלקטרון. אורך הגל שנמדד תאם את התאוריה ומשוואתו של דה ברויי.
דמיטרי סיצ'ב
דמיטרי איבגנייביץ' סיצ'ב (או סיטצ'ב; ברוסית: Дмитрий Евгеньевич Сычёв, נולד ב-26 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן עבר רוסי. לרוב שיחק כחלוץ מרכזי, לעיתים שיחק גם כקשר התקפי.
קריירה.
סיצ'ב נולד באומסק, עיר בדרום מרכז רוסיה, ליד הגבול עם קזחסטן. הוא בילה את שנות נעוריו באקדמיה לכדורגל בסנקט פטרבורג, סמנה, לפני שהצטרף לספרטק טמבוב מהליגה הרוסית השנייה.
אחרי שנבחן במועדונים הצרפתים מץ ונאנט, הוא הוחתם על ידי ספרטק מוסקבה בינואר 2002, כבש 8 שערים ב-12 המשחקים הראשונים שלו בקבוצה.
בעקבות הצלחתו בספרטק, סיצ'ב זומן לסגל נבחרת רוסיה לטורניר מונדיאל 2002, וכך קבע שיא כשחקן הצעיר ביותר שמשחק למען רוסיה או ברית המועצות בגיל 18 ו-222 ימים. במהלך הטורניר הוא כבש שער אחד ובישל עוד שלושה, במהלך הקמפיין המאכזב של רוסיה.
באוגוסט 2002, אף על פי שהיה חתום על חוזה ל-5 שנים, סיצ'ב הכריז שהוא עוזב את ספרטק, בהתראה של שלושה חודשים. הוא הושעה מכדורגל לארבעה חודשים בידי התאחדות הכדורגל הרוסית. אחרי שסיים את השעייתו, סיצ'ב חתם ל-5 שנים במועדון הצרפתי אולימפיק מרסיי, לאחר שסירב להצעה של דינמו קייב. במהלך תקופתו בצרפת הוא שימש בעיקר כשחקן מחליף.
בינואר 2004, חזר לרוסיה והצטרף ללוקומוטיב מוסקבה ל-4 שנים, בה כבש צמד במשחק הפתיחה של העונה. בסיום העונה הוא זכה עם לוקומוטיב באליפות ליגת העל הרוסית, ואף נבחר לכדורגלן השנה ברוסיה. הוא זכה באליפות שנייה ברציפות עם לוקומוטיב ב-2005, וב-2007 זכה עימה בגביע הרוסי.
בשנת 2013 הושאל לדינמו מינסק, ולאחריה לוולגה ניז'ני נובגורוד, במדיה שיחק את יתר העונה. מאז שנת 2015 משחק באוקז'טפס.
החל משנת 2019 הוא מפעיל פודקסט ביוטיוב ביחד עם דניס קאזאנסקי.
ואזה (אונייה)
תומאש רוסיצקי
פרדסייה
ואסה
טרי פראטצ'ט
סלאבן ביליץ'
סלאבן ביליץ' (בקרואטית: Slaven Bilić; נולד ב-11 בספטמבר 1968 בספליט) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בייג'ינג גואואן.
קריירה.
קריירת משחק.
ביליץ' גדל בספליט, והחל לשחק כדורגל בגיל 9, במסגרת מועדון הכדורגל המקומי היידוק ספליט. בשנת 1987 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת של היידוק, ושיחק בה במשך 6 עונות. ב-1993 עבר לבונדסליגה, והחל לשחק בקבוצת קרלסרוהה. במדיה של קבוצה זו הגיע לחצי גמר גביע אופ"א ב-1994.
בינואר 1996 רכשה את כרטיס השחקן שלו קבוצת הכדורגל האנגלית וסטהאם יונייטד, תמורת 1.3 מיליון ליש"ט. בעקבות הופעותיו במדי נבחרת קרואטיה בטורניר יורו 1996, שנערך באנגליה באותה שנה, עלה מעמדו, ובראשית 1997 נמכר כרטיסו לאברטון תמורת 4.5 מיליון ליש"ט. ביליץ' היה אמור להתחיל לשחק בקבוצה כבר בחודש מרץ, אך העדיף לסיים את העונה בווסטהאם, ולעבור רק בעונה שלאחר מכן.
במונדיאל 1998 היה ביליץ' שותף לזכייתה של נבחרת קרואטיה במקום השלישי, בהופעתה הראשונה אי פעם בטורניר זה. אחרי המונדיאל סבל ממתיחה במפשעה, שבשלה החמיץ את תחילת העונה הבאה. עם שובו, השתלב מחדש בסגלהּ של אברטון, אך עקב פציעות והשעיות לא מימש את הפוטנציאל שלו. ביולי 1999 החליטה אברטון לשחרר את ביליץ'. הוא חזר לקרואטיה ועבר לגור בזגרב, אך לא מצא קבוצה חלופית, והתאמן רק במסגרת נבחרת קרואטיה. עקב תנאי החוזה שלו, נאלצה אברטון להמשיך לשלם לו 27 אלף ליש"ט לשבוע, עד ש-28 חודשים לפני פקיעת החוזה סיכמו הצדדים שביליץ' יקבל מענק חד פעמי של מיליון ליש"ט.
לאחר מכן שב ביליץ' לקבוצת נעוריו, היידוק ספליט, שיחק במסגרתה תשעה משחקים, וסיים את הקריירה כשחקן פעיל.
קריירת אימון.
ב-2001 מונה ביליץ' למאמנה של היידוק ספליט, וזכה עמה בגביע הקרואטי ב-2003. בשנת 2004 מונה לאמן את הנבחרת הצעירה של קרואטיה, לצד אליושה אסנוביץ'. הנבחרת העפילה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 באותה שנה.
ב-2006 מונה למאמנה של נבחרת קרואטיה, לקראת מוקדמות יורו 2008. ביליץ' ספג ביקורת לאחר משחקה הרשמי הראשון של הנבחרת בהנהגתו, אותו סיימה בתיקו אפס מול נבחרת רוסיה במוסקבה, לאחר שלא כלל בסגל את דריו סרנה, איביצה אוליץ' ובושקו בלבן, עקב היעדרותם מכמה ממשחקי הנבחרת. בסופו של דבר סיימה נבחרת קרואטיה את משחקי המוקדמות בהצלחה רבה. היא רשמה הפסד בודד (במקדוניה) וניצחה פעמיים את נבחרותיהן של אנגליה וישראל. בטורניר היורו עצמו, ניצחה הנבחרת בכל משחקיה בשלב הבתים, לרבות את נבחרת גרמניה, אך הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת טורקיה. במוקדמות מונדיאל 2010 סיימה קרואטיה את שלב הבתים במקום השלישי, אחרי אנגליה ואוקראינה, ולא הצליחה להעפיל למונדיאל. חרף הכישלון, המשיך ביליץ' בתפקידו כמאמן הנבחרת. ביליץ' הוביל את קרואטיה ליורו 2012 שם סיימה במקום השלישי בבית C.
במהלך כהונתו של ביליץ' כמאמן הנבחרת הושמעו נגדו טענות לפיהן הוא נוהג להשמיע שחקנים שירים של להקת הרוק תומפסון, שלחלקם מסרים לאומניים ואף נאו-נאציים.
לאחר טורניר יורו 2012 מונה ביליץ' למאמנה של לוקומוטיב מוסקבה מהליגה הרוסית לאחר עונה אחת בתפקיד מונה ביליץ' למאמן בשיקטאש הטורקית.
ביוני 2015 מונה ביליץ' למאמן ווסטהאם מהפרמייר ליג, עונתו הראשונה בווסטהאם הייתה מוצלחת והקבוצה השיגה את הכרטיס למוקדמות הליגה האירופית. עונתו השנייה הייתה פחות מוצלחת עם החלפת אצטדיון הקבוצה להאצטדיון האולימפי. ווסטהאם הודחה במוקדמות הליגה האירופאית וסיימה במקום ה11 בליגה. ב־4 בנובמבר 2017 לאחר תבוסה 4-1 לליברפול פוטר ביליץ' מאימון ווסטהאם. ב-28 בספטמבר 2018 מונה למאמן אל-איתיחאד הסעודית, בפברואר 2019 פוטר ביליץ' מאימון הקבוצה. ב-13 ביוני 2019 ביליץ' חזר לאנגליה ומונה למאמנה של וסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ.
לאחר שהעלה את הקבוצה לפרמייר ליג בסיום עונת 2019/2020, פוטר ביליץ' ב-16 בדצמבר 2020 לאחר פתיחת עונה לא טובה בפרמייר ליג.
ב-6 בינואר 2021 מונה למאמן בייג'ינג גואואן הסינית.
חיים אישיים.
לביליץ' תואר במשפטים. לצד עיסוקו בכדורגל, הוא משמש כסולנה של להקת הרוק ראובאו.
בשירות הוד מלכותה
יוהנס לגראן
יוהנס לגראן (בצרפתית: Johannes Legrant, פעל בין השנים 1420 ל-1440 בקירוב) היה מלחין צרפתי מן האסכולה הבורגונדית בראשית תקופת הרנסאנס.
אין הרבה מידע ודאי לגבי חייו וכרגיל אצל מלחינים מראשית המאה ה-15, יש בעיות זיהוי ברשומות הקיימות. בשנים 1423 ו-1424 כיהן אולי ככומר בסן וינסנט בסואניה, מכללה כנסייתית עם בית ספר פעיל למוזיקה. ברשומות הקתדרלה של אנטוורפן נזכר אדם בשם "הר יאן לה גראנט", שהיה שם כזמר בשנים 1441-1443, וייתכן שגם זה היה יוהנס לגראן.
כל המוזיקה של לגראן ששרדה עד ימינו היא ווקאלית. סגנונו קרוב לזה של האסכולה הבורגונדית המוקדמת ויש בו דמיון לחלק מיצירותיהם המוקדמות של גיום דופאי וז'יל בנשואה; ההשפעה יכלה להיות בשני הכיוונים. לגראן כתב קווים מלודיים אלגנטיים כדרך הבורגונדים והשתמש בצורות החילוניות שהיו טיפוסיות להם: הרונדו והבלדה. גם האימיטאציה תופסת מקום חשוב בכתיבתו.
נוסף למוזיקה החילונית שלו - ארבעה רונדו ובלדה - שרדו ארבע יצירות דתיות, הכוללות שני פרקי גלוריה, לשניים ושלושה קולות, וקרדו בשלושה קולות.
לא ידוע אם יוהנס לגראן היה קרוב משפחה של גיום לגראן, מלחין נודע קצת יותר מתקופתו של יוהנס. לגבי הבלדה היחידה שיוחסה ליוהנס הועלתה גם האפשרות שהיא נכתבה על ידי גיום, על סמך מאפיינים סגנוניים.
ריסון (פיזיקה)
ריסון הוא הגורם למערכת לעבור ממצב מעבר למצב יציב. לכן הריסון קובע את משך תהליך המעבר. במערכת פיזיקלית בה מתרחשת תנודה, הריסון גורם להתיצבות משרעת התנודה לאורך זמן, ובכלל זה חוסר תנודות, הנחשב לתנודה עם משרעת בעוצמה אפס, ואף של תנודה במשרעת מחזורית. במקרים בהם תהליך המעבר אינו מורגש, אפשר לומר שהריסון מתקים בתנאים רחבים, והוא אינסופי בעוצמתו. במקרים אלו נהוג לא לדון בכלל בתהליך המעבר.
הגדרת הריסון.
בפיזיקה ובהנדסה, ריסון מוגדר מתמטית ככוח המתכונתי בגודלו למהירותו של עצם, והפוך בכיוונו לתנועתו. לדוגמה, בריסון מכני פשוט, הכוח, F, כתלות במהירות, v, יהיה:
כאשר c הוא מקדם הריסון.
קשר זה אנלוגי לחוק אוהם, המקשר בין המתח, הזרם וההתנגדות. כוח זה הוא למעשה חיכוך, הנובע מגרר.
במיתרים בכלים מוזיקליים, לריסון יש תפקיד בדעיכת הצליל ובהפסקת התנודה. בכלי מיתר, הריסון הוא תת-קריטי (ראו בהמשך). ניתן למדל את מערכות המיתר כרצף של אלמנטי מסה אינפיניטסימליים, אשר בכל אחד מהם חל ריסון.
מערכת מסה-קפיץ מרוסנת.
נדון במערכת מסה-קפיץ בעלת מסה m, קבוע קפיץ k, וגורם ריסון בעל מקדם c. כאשר המסה מוסטת במרחק x מנקודת שיווי המשקל שלה, נובע כוח אלסטי מהקפיץ בגודל:
הכוח אשר משרה המרסן על המסה הוא:
על ידי שימוש בחוק השני של ניוטון, נוכל לקבל משוואה דיפרנציאלית על המיקום כתלות בזמן:
formula_4
formula_5
formula_6
צ'ארלס ג'יימס פוקס