למרות המחלוקות הרבות בנושא, קיימת הסכמה כללית, כי אין דיחוי למצוות; כלומר, כאשר לא מדובר במצווה הבאה מכוח קדושה שחלה על חפץ, אלא מצווה המונחת על הגברא - האדם עצמו, לא שייך שהמצווה תפקע, שכן אין היא חלות ממשית, ואין היא נפקעת.
מסיבה זו, נפסקה ההלכה, כי אדם ששחט בעל חיים וכיסה את דמו כנדרש, והרוח גילתה שוב את הדם, אין לומר שמכיוון שבאותו זמן בו היה הדם מכוסה, נפטר האדם מהמצווה, ושוב לא יהיה מחויב בה, אלא אם כיסהו ונתגלה חייב לכסות את הדם אפילו מאה פעמים.
דיחוי לאיסורים.
שאלה אחרת, הדומה לשאלת הדיחוי במצוות, היא בעניין איסורי שבת. בהלכות מלאכת הוצאה, קיים כלל המגביל את האיסור רק אם נעשתה הוצאה בשיעור מסוים, שבו המלאכה נחשבת למלאכה חשובה, ולא לפעולה חסרת ערך. השאלה שנשאלה היא האם יש "דיחוי" לחצי שבת, במקרה שהגרגיר שהוצאה לרשות אחת לא היה בו שיעור מספק כנדרש לפי כללי הלכות מלאכת הוצאה, לאחר מכן צמק וחזר ותפח, האם בכך שהגרגיר צמק נדחתה ופקעה דין המלאכה ושוב אינו חוזר למרות שחזר ותפח, או שמא אנו אומרים ש"אין דיחוי לחצי שבת".
1844 בארצות הברית
1844 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 68 שנה מיום היווסדה.
1843 בארצות הברית
1843 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 67 שנה מיום היווסדה.
מוחמד אחמד א-טייב
מוחמד אחמד א-טייב (בערבית: محمد أحمد الطيب; 6 בינואר 1946) הוא האימאם הנוכחי של מסגד אל-אזהר בקהיר שבמצרים. הוא מונה לתפקיד על ידי נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ לאחר פטירתו של השייח' מוחמד סייד טנטאווי במרץ 2010. לא-טייב תואר דוקטור בדת ופילוסופיה מאוניברסיטת אל-אזהר.
בשנת 2019, הוא והאפיפיור פרנציסקוס חתמו יחד על מסמך האחווה האנושית, שלימים היווה השראה להחלטת האו"ם שקבעה את ה-4 בפברואר כיום האחווה הבינלאומי.
אחמד אל-טייב
1842 בארצות הברית
1842 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 66 שנה מיום היווסדה.
1841 בארצות הברית
1841 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 65 שנה מיום היווסדה.
1840 בארצות הברית
1840 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 64 שנה מיום היווסדה.
גותי (עם)
אפילפסיה כללית
אפילפסיה כללית הידועה גם כאפילפסיה כללית ראשונית או אפילפסיה אידיופתית היא סוג של אפילפסיה המאופיינת על ידי פרכוסים כלליים בלא סיבה נראית לעין. פרכוסים כלליים, בניגוד לפרכוסים חלקיים הם סוג של התקפים שמשבשים את ההכרה ומפריעים לפעילות החשמלית של כל המוח או חלק נרחב ממנו. ניתן לראות זאת באלקטרואנצפלוגרם, EEG.
אפילפסיה כללית היא ראשונית כשהאפילפסיה מאובחנת כמצב המקורי עצמו, בניגוד לאפילפסיה משנית שמתרחשת כסימפטום של מצב מאובחן ידוע.
איך היא מתבטאת.
פרכוסים כלליים יכולים להיות או מסוג התקף ניתוק, התקף מיוקלוני, התקפים קלוניים, פרכוס טוני-קלוני או התקף א-טוני.
פרכוסים כלליים מתרחשים בסינדרומים שונים של פרכוסים כולל: אפילפסיה מיוקלונית, עוויתות תורשתיות של יילודים, התקפי ניתוק, אינפנטיל ספאזם (תסמונת וסט), אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים ותסמונת לנוקס-גסטו
פרוגנוזה.
רוב סוגי האפילפסיה הכללית מתחילים בילדות. בעוד שיש חולים שנרפאים מן האפילפסיה בהגיעם לגיל ההתבגרות ולא נזקקים יותר לתרופות, הרי אצל אחרים היא נשארת לכל החיים ולכן הם נזקקים לטיפול רפואי במשך כל החיים ולהשגחה.
טיפול.
הטיפולים באפילפסיה כללית כוללים סוגים שונים של תרופות. תרופות בהן משתמשים הן:
ממלכת אויו
ממלכת אויו (Oyo) היא אימפריה שהתקיימה בין המאה ה-15 למאה ה-19 בדרום מערב ניגריה של היום. הממלכה הייתה אחת מממלכות עמי היורובה (Yoruba) שקמו באותה תקופה סביב נהר הניגר, ובשיא תקופת כיבושיה, במאה ה-17, הייתה הגדולה והמשפיעה מביניהן.
רקע והתפתחות.
על פי המסורת, ממלכת אויו הוקמה על ידי האב הקדמון של עמי היורובה, אוראנמיאן. עובדה זו תרמה לחוזקה של הממלכה. בירתה הראשונה של הממלכה הייתה אויו אילה (Oyo Ile) ששכנה במרחק 450 ק"מ מהחוף. הממלכה החלה להתחזק בעקבות השימוש בסוסים שהגיעו ממדינות ההאוסה מצפון במאה ה-16. חיל פרשים חזק אפשר לה כיבושים רבים באזורים שמדרום לה. כיבוש עיר החוף ווידה (Whyda) אפשר את השתלבותה של אויו בסחר הטרנס-אטלנטי.
מבנה מדיני.
מלך האויו נקרא אלפין (Alaafin) והוא נחשב לנציג הכוחות העל טבעיים עלי אדמות. בנוסף, פעלה גם מועצת האויו מסי (מועצת ראשי משפחות עיר הבירה), בראשה עמד הבשורון (Bashorun), שהיה גם מפקד הצבא. האויו מסי היוו כוח מאזן ומגביל לכוחו של המלך. המלך ומפקד הצבא נבחרו על ידי המועצה, ובכוחה היה להדיח את המלך על ידי דרישה להתאבדותו. המועצה יכלה להביע את התנגדותה להחלטות המלך על ידי היעדרות מטקסים ודחיית תפקידים שהוצעו לחבריה.
צבא.
עוצמתה הצבאית של ממלכת אויו נבעה מחיל הפרשים שלה. לוחמיה השתמשו בעיקר בחצים וקשתות, חרבות וחניתות. לצבא לא היה צורך ברובים. חיל הפרשים נועד לא רק לכיבושי שטחים אלא גם לפשיטות שנועדו לחטיפות של מקומיים לצורכי סחר עבדים.
העובדה שהבשורון היה אחראי על הצבא גרמה למתחים ששררו בין האלפין לבשורון, ובעקבותיהם גם התפוררה הממלכה.
ממלכת אויו קיימה את פולחן עמי היורובה. בין האלים להם סגדו היו שנגו (Shango) אל הרעם ואוגון (Ogun) אל הברזל. מרכז הפולחן היה באיפה (Ife), שם ישב כהן הדת "האוני" (Oni). לפי אמונתם, עם מותו, עובר האדם לעולם הבא, ממנו הוא מסוגל להשפיע על העולם הזה. על מנת לפייס את המתים, נהגו להקריב קורבנות בקברי בני משפחה.
מבנה כלכלי.
מיקומה של הממלכה, מדרום לערבה ובגבול הצפוני של אזור היער, סייע בהתפתחותה הכלכלית והצבאית. אויו הייתה למרכז מסחרי שקישר בין הסחר הטרנס-סהרי לסחר הטראנס אטלנטי. בנוסף, מיקומה גרם לה להיות חשופה להשפעות מן הצפון וליישמן (לדוגמה – חיל הפרשים של צבאה וחדירת דת האסלאם לתוך האימפריה).
כלכלתה של אויו התבססה על סחר חליפין. תמורת עבדים, קיבלה מאירופה נשק, אריגים, ברזל, חוטי נחושת ואגוזי קולה. התבססות כלכלתה על סחר עבדים היוותה סיבה עיקרית להתמוטטותה.
התמוטטות הממלכה.
לקראת סוף המאה ה-18 נחלשה ממלכת אויו. כוחה הצבאי ירד בעקבות בעיות בתחזוקת הסוסים. בנוסף, ביטול סחר העבדים בשנת 1807 גרם להיחלשות כלכלית. גורם נוסף להתפוררות הממלכה היה חוסר היציבות השלטונית שנבעה ממתחים ששררו בין האלפין לבשורון ולאויו מסי. אלו הביעו אי אמון במלך ודרשו את התאבדותו בהתאם למסורת.
כמו כן, מלחמות וכיבושים מבחוץ פוררו את הממלכה. במאה ה-18 אירעו מספר מרידות בתוך הממלכה; ערי היורובה ניצלו את חולשת האויו, השתלטו על הסחר באזור החוף וכך התחזקו כלכלית והשתחררו משלטונה. האירוע שגזר את דינה של הממלכה היה, כיבושה של עיר הבירה בידי הפולאני כחלק ממסעות הג'יהאד. עיר הבירה עברה לאיבדן (Ibadan), כ-120 ק"מ דרומה ועימה נדדו השלטון ופליטי העיר. מעבר זה סימן את סופה של הממלכה.
יקב טוליפ
יקב טוליפ הוא יקב בוטיק חברתי הממוקם באזור גבעות זייד, ביישוב כפר תקווה.
היקב הוקם בשנת 2003 ומועסקים בו תושבי הכפר, בעלי צרכים מיוחדים. כרמי היקב מפוזרים ברחבי ישראל, ובעיקר בגליל העליון ובהרי יהודה. בין הכרמים גם כרם אורגני בצבעון. תפוקת היקב כ־300,000 בקבוקים בשנה, ותוצרתו נמכרת בישראל ובעולם.
רקע.
בשנת 2003 החליטה משפחת יצחקי להקים יקב בוטיק. בני המשפחה בחרו למקם את היקב בכפר תקווה, הסמוך למקום מגוריהם שבקריית טבעון. כפר תקווה הוא יישוב קהילתי הבנוי על מודל מיוחד, ומבוסס על קהילה שבה גם אנשים עם מגבלות וצרכים מיוחדים יכולים להתפתח ולממש את יכולותיהם. טוליפ הוא יקב חברתי, הראשון מסוגו בעולם, המבוסס על מודל תעסוקתי של שילוב אנשים עם צרכים מיוחדים בתעשיית יין, ובכך משתלב בחזון שהגדיר כפר תקווה: מתן תעסוקה לחברים בכפר הלוקחים חלק פעיל בתעשיית היין.
ב-2011 הפך היקב לכשר וחלה עלייה חדה ביכולות הייצור שלו.
ב־2013 ייצר היקב כ-220 אלף בקבוקים, כאשר 25% מהם יועדו ליצוא. השווקים העיקריים של טוליפ בעולם נמצאים בצפון אמריקה ובאירופה, אך היין מגיע גם לסין, סינגפור, אירלנד ועוד.
בעבר היה היקב בבעלות מלאה של משפחת יצחקי והחל משנת 2014 הוא בבעלות משותפת של רועי יצחקי ודודי ויסמן. לאחר הצטרפותו של ויסמן ליקב, הוקם גם מותג היין "מאיה" - שפועל במבנה של יקב טוליפ ומיוצר תחת ידיו של יינן יקב טוליפ דוד בר-אילן, אך עוסק בייצור של יינות שונים מאלו של יקב טוליפ: מבחירת הזנים ועד לסגנון המעודן יותר, שמוביל לייצור יינות קלים לשתייה המותאמים יותר לאקלים הישראלי החם. לצורך שינוי הסגנון לקח היקב שירותי ייעוץ מהיינן היווני יאניס פאראסקוופולוס, שהגיע לישראל בליווי אגרונום. לאחר שינוי זה, גם היינות של טוליפ עברו שינוי סגנון שכלל הפחתה משמעותית בעומס ובמתיקות.
כרמים ויינות.
היקב מייצר מספר סדרות, וביניהן: White Tulip - יינות לבנים, Just - מרלו וקברנה, Mostly קברנה פרנק ושירז, Reserve קברנה סוביניון, Syrah ו־Black Tulip.
ליקב מספר כרמים המפוזרים בכל רחבי הארץ והתוצאה היא קבלת יינות מטרוארים שונים ואפשרות ליצירת ממסכים שונים:
זכיות ופרסים.
יינות הייקב זכו במספר פרסים, בהם תחרות אשכול הזהב, תחרות Best Value ותחרות Terra Vino בישראל. בשאר העולם זכו יינות הייקב בתחרויות בסן פרנסיסקו, פינגר לייק תחרות Indy International Wine Competition, תחרות The International Wine and Spirit Competition שבאנגליה, Emozioni Dal Mondo שבאיטליה ובתחרות Citadelles du Vin שבצרפת. כמו כן זכו לדירוג מידי מדרג היינות רוברט פרקר.
אילן אור