דוגמה ייחודית לגישתה שבאמצע נותנת פסיקתה בעניין איסור יחסי מין הומוסקסואליים. בניגוד לרוב חבריה פסקה או'קונור ב-2004 שמדינה רשאית לאסור על יחסים כאלו, אך רק אם היא אוסרת על "יחסים שלא כדרך הטבע" גם בין גברים לנשים (לדוגמה גילוי עריות או אונס). דוגמה נוספת היא החלטתה בעניין פורנוגרפיית קטינים. חוק של הקונגרס קבע כי תמונה של ילד בסיטואציה מינית אסורה להפצה, גם אם למעשה מופיע בתמונה מבוגר בעל חזות של ילד או ילד שתמונתו יוצרה באמצעות תוכנה גרפית. רוב השופטים פסלו חוק זה, אולם או'קונור בדעת מיעוט סברה כי יש לפסול רק את הסעיף בחוק האוסר על הפצת תמונת מבוגר הנראה קטין (סעיף שהיה מוציא מחוץ לחוק כמה וכמה סרטי קולנוע ידועים). לעומת זאת היא לא מצאה פסול בסעיף שאסר הפצת תמונה פורנוגרפית של ילד, אף אם דמותו יוצרה רק באמצעות תוכנה.
או'קונר נקטה עמדה מורכבת בפולמוס סוער לגבי הצגת תמונות ישו הצלוב בכרזה מטעם גוף ממשלתי, לכאורה בסתירה לתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית המכריז על כי לא תהיה דת מדינה לארצות הברית וקובע את הפרדת הדת מהמדינה. אם התמונה היא חלק מכרזה על חג המולד, קבעה או'קונור, מותר להציגה. אם התמונה באה לבדה, אין להציגה. יותר מכל שופט אחר הצטיירה כמי שמוכנה לגבש עמדה לפי טיב העתירה ולא לפי קו אידאולוגי אחיד, העובדה שקולה היה מכריע לעיתים קרובות הפך את בית המשפט למה שכינה אחד הפרשנים "בית משפט של אישה אחת", לא היה שופט אחר שדעתו הייתה דעת הרוב בתדירות כה גבוהה. מבקריה טענו שהעובדה שפסיקותיה קשורות לעתירה הספציפית שלפניה מונעת מהן להפוך לתקדים מחייב ומבלבלת את שופטי הערכאות הנמוכות.
פדרליזם וחוקתיות.
בזמן שאו'קונור הצטרפה לבית המשפט העליון, הרוב הפדרליסטי נתן למעשה אור ירוק עבור חקיקות של הקונגרס הנעשות מעל ראשן של המדינות, על אף סדרת עתירות שנגעו לכך לאורכם של העשורים הקודמים. בית המשפט זנח את אחד העקרונות המסורתיים באמנה החוקתית - הקונגרס היה אמור להיות מוסד בעל סמכויות מצומצמות, והמדינות נועדו להחזיק בכל שאר היכולות לחוקק שנבדלו מהסמכויות שהוגדרו עבור הקונגרס במסגרת פרק 1 לחוקת ארצות הברית. התוצאה של אי האכיפה של בית המשפט הייתה שהקונגרס העריך את סמכותו כמוחלטת ולגיטימית בכל זירה של מדיניות ציבורית. למעשה, גורמים מתוך הקונגרס חדלו לשאול או לתהות אם אכן יש לבית המחוקקים הפדרלי כוח לחוקק חוק מסוים. כאשר רוב בית המשפט קבע בתיק ארצות הברית נ' לופז ("") ב-1995 כי הקונגרס חרג מסמכותו במסגרת סעיף המסחר לחוקה כאשר חוקק את חוק מניעת הכנסה של רובים בבתי ספר, הוא הציג מחדש את עקרון הגבלת הסמכויות, ואו'קונור הצטרפה לדעת הרוב של נשיא העליון רנקוויסט. מאוחר יותר הסבירה או'קונור כי הקונגרס הלך רחוק מדי על ידי חקיקת חוק פלילי למהדרין על ידי חריגה מסמכויותיו, לדבריה הקונגרס עקף את "תפקידן של המדינות כמעבדות לפתרונות לבעיות מקומיות".
כאשר בית המשפט עמד בפני חוק אחר שציווה על המדינות לפעול לדרישת הממשל הפדרלי, או'קונור הצביעה שוב בעד ביטול החוק מטעמי שימור הפדרליות (""). החוק המדובר היה הוראה ביצועית של החוק הקודם שחייבה את קציני אכיפת החוק במדינות וברשויות המקומיות לבצע בדיקות רקע על רוכשי אקדח פוטנציאליים, יחד עם משימות ייעודיות אחרות. או'קונור שילבה את ההבנה המעשית שלה לגבי אופן הפעולה של המדינות עם אמונתה בפדרליזם בהסכמתן של המדינות. היא טענה כי חוק בריידי כפי שהוא כונה הפר את התיקון העשירי לחוקה על ידי כפייה ישירה של פקידים באחריות המדינות לנהל תוכנית רגולטורית פדרלית, מה שהפך אותו לחוק ש"כושל לחלוטין לעמוד בתכנון ובמבנה של המערכת החוקתית שלנו".
למרות מסירותה לקריאה אוריגינליסטית של החוקה - אשר ניכרה בהצבעותיה החוזרות ונשנות בעד עקרונות זכויות המדינות - היא לא עמדה בתור דוקטרינה חד-משמעית בנושא. כאשר בית המשפט התמודד עם השאלה האם הקונגרס מחזיק בסמכות, לפי סעיף 5 לתיקון הארבעה עשר, לאכוף את החוק האמריקאי דרך הטלת הגבלות נגד המדינות בהקשרים הכוללים שלילת גישה של לבתי המשפט, היא הצביעה בעד שמירה על כוחו של הקונגרס, למרות התנגדות נחרצת מצדם של הנשיא רנקוויסט והשופט אנטונין סקאליה ("").
או'קונור האמינה בפדרליזם כעיקרון חוקתי מהותי ומבני, אבל זה לא אומר שהיא העריכה שיש לאפשר לממשלות של המדינות ולרשויות המקומיות להפר כללים חוקתיים פדרליים. לדוגמה, היא הצביעה עם הרוב בבוש נ' גור, שקבע כי פלורידה הפרה את סעיף ההגנה על השוויון של התיקון הארבעה עשר באמצעות מערכת ההצבעה הלא אמינה של המדינה. היא עמדה נחרצת בהתנגדות להחלטה הבלתי פופולרית ביותר בפסק דין קלו נ' ניו לונדון סיטי' (), שהעניקה לממשלות המדינות והרשויות המקומיות סמכות רחבה לתמוך בתאגידים ולפעול נגד בעלי עסקים פרטיים ביריבויות ותחרויות עסקיות. או'קונור ראתה את הפוטנציאל לניצול לרעה של כוח ממשלתי בכל ערכאה, כולל הרשויות המקומיות. היא ציינה כי לממשלות מקומיות, כתוצאה מהחלטת קלו, יהיה רישיון להעביר רכוש מבעלי פחות משאבים לאלה שיש להם יותר, וכי כוח זה עשוי להועיל למי שכבר החזיק בכמות בלתי מידתית של השפעה פוליטית, כגון כתאגידים גדולים וחברות פיתוח. "האבות המייסדים", ציינה, "לא יכלו להתכוון לתוצאה המעוותת הזו."
ב-2005, פסק דין גונזאלס נ' רייץ' ("") קבע רוב בבית משפט המפולג כי לפי סעיף המסחר בחוקה הקונגרס יוכל לבצע ענישה פלילית של גידול או שימוש בקנאביס בייצור ביתי אפילו אם חוקי המדינה הספציפיים מתירים שימוש בקנאביס רפואי. להתנגדות של או'קונור במסגרת דעת מיעוט בפסק דין הצטרפו רק רנקוויסט והשופט קלרנס תומאס. היא האשימה את הרוב, והשופטים סקאליה ואנתוני קנדי, בפרט, על בגידה ביישום העקרוני של עקרונות הפדרליזם:
לאחר פרישתה.
ב-1988 נאבקה בהצלחה בסרטן השד. ב-2005 הודיעה שבכוונתה לפרוש מבית המשפט העליון. הסיבה לכך הייתה רצונה לעמוד לצד בעלה החולה במחלת אלצהיימר. או'קונור פרשה ב-31 בינואר 2006. עם פרישתה העריכו הפרשנים שיתחולל מאבק מורכב על יורשה ועל השאלה האם יהיה זה אחד שיהיה בעל עמדה זהה לשלה בנושא ההפלות. ג'ון רוברטס מונה בידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש להחליפה ומינויו אושר מספר חודשים טרם פרשה. בתקופת זמן בת מספר החודשים הזו, הנשיא רנקוויסט נפטר ומינויו של רוברטס הוחלף משופט בית המשפט העליון לנשיא בית המשפט העליון החדש. כך קרה שבמשך מספר חודשים כיהנה או'קונור תחת רוברטס. במקום רוברטס, הנשיא בחר והסנאט אישר את מינויו למחליפה של סמואל אליטו השמרן מאו'קונור. טרם מינויו של אליטו, בוש ניסה למנות את הארייט מאיירס להחליף את או'קונור, מינוי שנפל לנוכח התנגדות נרחבת.
ב-2004 הייתה ראשונת המעניקות של פרס פרל מייסטר גרינגרד, לנשים - מדעניות מבטיחות. או'קונור קיבלה באוגוסט 2009 את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא האמריקאי ברק אובמה.
באוקטובר 2018 הודיעה או'קונור כי היא נמצאת בשלבים מוקדמים של דמנציה ואלצהיימר.
פארסק
פארסק (אנגלית: Parsec) היא יחידת אורך המשמשת באסטרונומיה. סימנה הוא pc, והיא שווה ל־ קילומטר (כלומר כ־31 טריליון קילומטר, או 3.26 שנות אור). השם "פארסק" הוא ראשי תיבות באנגלית של פרלקסה־שנייה (parallax-second).
פרלקסה של כוכב היא הזווית שבין הקווים ה"מחברים" את הכוכב לכדור הארץ ולשמש (ובהכללה: הזווית בין שני הקווים המחברים בין עצם לבין שתי נקודות תצפית).
פארסק אחד הוא המרחק אל כוכב שמיקומו בקירוב ניצב למישור המילקה, היוצר פרלקסה של שניית קשת אחת בין הקווים המחברים את הכוכב אל השמש ואל כדור הארץ. לחלופין, פארסק אחד הוא המרחק בין צופה לבין שני עצמים, שמרחקם זה מזה הוא יחידה אסטרונומית אחת, כך ששני העצמים נראים לצופה כשהם מופרדים בזווית של שניית קשת אחת. הקו המחבר את אחד העצמים לצופה ניצב לקו הדמיוני המחבר את שני העצמים בעיני הצופה (הלא הוא ההיטל - דבר היוצר משולש ישר־זווית). לכן:
formula_1
formula_2
formula_3
ומכאן ש־1 פארסק שווה ל־ ק"מ, או כ־3.2616 שנות אור.
אף־על־פי שהפארסק מהווה מרחק עצום בקנה־מידה אנושי, בקנה־המידה של היקום הוא יחידה קטנה. כך, למשל, המרחק מאיתנו לכוכב הקרוב ביותר אלינו פרט לשמש, פרוקסימה קנטאורי, הוא 1.34 פארסק, קוטר שביל החלב הוא כ־30,000 פארסק ואילו המרחק בינינו לגלקסיית אנדרומדה, הגלקסיה הקרובה ביותר אלינו, הוא כ־780,000 פארסק. לכן, למדידת גדלים של גלקסיות משתמשים בקילו־פארסקים ולמרחקים בין גלקסיות משתמשים במגה־פארסקים.
פרסק
האלגוריתם של ג'ונסון
במדעי המחשב, האלגוריתם של ג'ונסון הוא אלגוריתם שמשמש למציאת מסלולים קצרים בגרף ממושקל ומכוון בין כל שני זוגות צמתים, ועושה זאת בצורה יעילה כאשר הגרף דליל, כלומר מכיל מספר קטן של קשתות.
האלגוריתם נקרא על שמו של דונלד ב. ג'ונסון, אשר פרסם אותו בשנת 1977.
תיאור האלגוריתם.
האלגוריתם עושה שימוש באלגוריתם דייקסטרה כדי למצוא, עבור כל צומת, את המסלולים הקצרים ביותר ממנו אל שאר הצמתים בגרף. הפעלת אלגוריתם דייקסטרה על כל צומת מספיקה כדי למצוא את כל המסלולים הקצרים ביותר עבור כל הצמתים, אולם כדי שניתן יהיה לעשותה הגרף זקוק לעיבוד מוקדם, וזאת מכיוון שאלגוריתם דייקסטרה מסוגל לעבוד רק על גרפים שכל המשקלים בהם אי-שליליים, ואלגוריתם ג'ונסון לא מניח זאת מראש.