ב-28 באפריל 2011 בבלגרד, הפטריארך הסרבי אירינץ' העניק לג'וקוביץ' את מדליית הקדוש סאבה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית. המדליה ניתנה לו כהוקרת תודה על תרומתו הכספית הנדיבה למנזרים של הכנסייה בקוסובו.
ב-15 בפברואר 2012 בבלגרד, נשיא סרביה בוריס טאדיץ' העניק לג'קוביץ' את מדליית כוכב קרג'ורג'ה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של המדינה. המדליה הוענקה לו כאות הוקרה על כך שהוא מייצג את מדינתו בכבוד ברחבי העולם.
תרבות פופולרית.
ב-2009 ו-2010 ג'וקוביץ זכה באוסקר הפופולריות בקטגוריית הספורטאי הפופולרי ביותר בסרביה.
ג'וקוביץ היה אורח מיוחד בחצי הגמר הראשון בתחרות האירוויזיון ב-2008 בבלגרד: הוא זרק כדור טניס גדול לקהל, הכריז שההצבעה יוצאת לדרך וביחד עם המנחה ז'ליקו יוקסימוביץ', שר שיר על בלגרד.
ג'וקוביץ' מופיע גם בקליפ לשיר "Hello" של הדי ג'יי מרטין סולוויג ולהקת דרגונייט. בקליפ שצולם באצטדיון פיליפ שאטרייר, האצטדיון המרכזי בתחרות הרולאן גארוס. בקליפ סולוויג מתמודד במשחק טניס מול די ג'יי נוסף, בוב סינקלר. כאשר בנקודה מכרעת במשחק קובע שופט הכיסא שהכדור היה "בחוץ", גוקוביץ' נכנס למגרש ומשכנע אותו לשנות את החלטתו.
ב-2009, הקליט ג'וקוביץ' ביחד עם אנדי מארי קטע ראפ לשיר "Autograph" של להקת "האחים ברייאן" מתוך אלבומם "Let It Rip" וב-2011 ב"Desert Smash Gala" הוא הצטרף ללהקה ולזמר מייקל ג'ונס וביצע אתם את השיר על הבמה.
ב-2010, להקת הבלוז-רוק הסרבית "זונה-בי" הקליטו את השיר "Joker" במחווה לג'וקוביץ'.
ג'וקוביץ' ידוע ביכולתו לבדר את הקהל במשחקיו באמצעות חיקויים של שחקני טניס, כאשר החיקויים היותר מפורסמים שלו הם של מריה שראפובה ורפאל נדאל.
ב-2012, שודרה כתבה העוסקת בסיפור חייו של ג'וקוביץ' בתוכנית האמריקאית הוותיקה והפופולרית "60 דקות".
ראפן שווייצרי
ראפן (בגרמנית: Rappen; בצרפתית: Centime; באיטלקית: Centesimo; ברומאנש: Rap) הוא מטבע שווייצרי שערכו מאית פרנק שווייצרי.
על פני המטבע מופיע ערכו בלבד, ולא שמו, כי שמו שונה בשפות הרשמיות השונות של שווייץ. שמה של שווייץ מופיע בלטינית. על גב המטבע בערך 5 דיוקן של ליברטס, אלת החירות הרומית. עיצוב המטבעות לא השתנה מאז שנות ה-80 של המאה ה-19, למעט שינויים קטנים בחומר שממנו עשויים המטבעות.
מטבע 2 ראפן הוצא מהמחזור ב-1978, ו-1 ראפן ב-2007, כאשר מטבעות בערכי 5, 10 ו-20 עדיין שימושיים.
איסתא ליינס
קבוצת איסתא (נוסדה ב-1956) היא מקבוצות התיירות הוותיקות בישראל. איסתא משווקת מוצרי תיירות, בהם טיסות, מלונות והשכרת רכב. החברה מפעילה מערך תקופתי של טיסות שכר ונופשונים ליעדי אירופה ואגן הים התיכון. מנכ"ל איסתא: אחישי גל, יו"ר דירקטוריון: טל שיינברום.
בראש הקבוצה נמצאת החברה הציבורית איסתא ליינס בע"מ, שלה מספר חברות בנות העוסקות בתחום התיירות, ובראשן איסתא ישראל, המונה 45 סניפים נכון לשנת 2014. בין החברות הבנות בקבוצת איסתא ליינס נכללות החברות אמריקן אקספרס טרוול ישראל, וואלה טורס, נופש ישיר, איסתא ספורט, אורטל, איסתא סטייל, אקדמי טרוול, איסתא נכסים ומלונות ועוד.
על פי נתוני שנת 2014, קבוצת איסתא ליינס דורגה במקום הראשון בין סוכנויות הנסיעות בישראל, שירתה כ-750,000 נוסעים נכון לשנה זו, עם מחזור של 650 מיליון $. בחברה למעלה מ-1,000 עובדים, שהם כ-35% מהמועסקים בענף זה.
בדצמבר 2017 הפכה החברה לראשונה בארץ שמקבלת תשלום בביטקוין.
היסטוריה.
ראשי התיבות של השם איסתא, איגוד סטודנטים לתיור אקדמי, מעיד על ייעודה הראשוני של החברה, שהחלה את דרכה כארגון חילופי סטודנטים בשנת 1956 ופעלה מחדר קטן בטכניון. עד מהרה החלה איסתא לשמש כרשת-קשר לתיור סטודנטיאלי שהקנתה הנחות והוזלות לחבריה. הצעד המסחרי הראשון שבו נקטה החברה היה שיווק הפלגות באניות "צים" במחיר מיוחד לסטודנטים. בשנת 1958 הוקמה איסתא כחברה עצמאית השייכת לאגודת הסטודנטים בטכניון. באותה שנה חכרה איסתא לראשונה מטוסים והחלה בשיווק טיסות לאתונה במחיר מיוחד של 33 דולר לכיוון. איסתא המשיכה לתפקד כמפעילת טיסות שכר והפלגות ובשנות ה-60 הפכה את שדה התעופה של אתונה לנמל הבית שלה, לשם יצאו מרבית טיסותיה וממנו המריאו טיסות המשך ליעדים שונים באירופה, במושבים שנחכרו ושווקו על-ידה.
בשנות ה-60 החלה איסתא להציע שירותי תיירות נכנסת: טיולי אוטובוסים, אכסניות, מלונות וחומר כתוב, עקב עליה בתיירות הצעירים ובמתנדבים אשר הגיעו לישראל. בעקבות המודל שהתוו ארגוני תיירות הסטודנטים בעולם, החלה איסתא לשווק גם טיסות סדירות במחירים מוזלים לסטודנטים ולצעירים, אשר הושגו בהסכמים לטווח ארוך עם חברות התעופה השונות.
במשך שנות השבעים ידעה איסתא, ככל המשק, תהפוכות רבות. מלחמת יום הכיפורים הובילה למשבר חמור בענף התיירות. התיירות היוצאת נבלמה לחלוטין, ותיירים ומתנדבים הפסיקו להגיע לישראל. משבר האנרגיה העולמי גרם לייקור הטיסות. עקב ההפיכה הצבאית שהתחוללה בקפריסין בקיץ 1974 הפסיקו כל חברות התעופה (מלבד אל על) את טיסותיהן לישראל למשך מספר שבועות.
בקיץ 1978 חכרה איסתא מטוס מ"אל על" לעונה שלמה וביצעה טיסות שכר לסטודנטים מתל אביב לאירופה. בקיץ 1979 חכרה איסתא מחברת Capitol Airlines מטוס בן 260 מושבים לטיסה לניו יורק ולאחר מכן הפעילה שתי טיסות שכר טרנס-אטלנטיות בשבוע במטוס שנחכר מ"אל על שירותי שכר" (לימים "סאן דור"). בזכות הטיסות הללו הייתה 1979 השנה הרווחית ביותר בתולדות איסתא.
בשנת 1985 צורפה איסתא להתאחדות סוכני הנסיעות. עונות קיץ וחורף רווחיות במיוחד הובילו לתנופת פיתוח. החברה התחייבה לטיסות נוספות, הרחיבה סניפים והוסיפה עובדים בעונות השיא. בשנת 1987 היו לאיסתא 8 סניפים והועסקו בה כ-120 עובדים. מחזור המכירות הגיע ל-9 מיליון דולר והיא חילקה לראשונה מלגות לימודים לסטודנטים. בשנת 1989 פתחה איסתא במהלך אסטרטגי של הקמת סניפים בערי הלוויין של הערים הגדולות. בשנות ה-90 הוקם מוקד "איסתא ישיר", שהחל כמרכז מידע טלפוני ולימים הפך למוקד הזמנות.
ב-1995 הגיע מחזור המכירות הכללי של איסתא לכ-90 מיליון דולר. החברה העסיקה 300 עובדים ב-20 סניפים. בשנת 2011 שירתה הקבוצה כ-650,000 נוסעים במחזור מכירות כולל של כ-550 מיליון דולר.
במאי 1996 הונפקה איסתא בבורסה לניירות ערך בתל אביב. "כנפיים – אחזקות ארקיע", שהחזיקה ב-23% ממניות איסתא ליינס, מכרה בשנת 2005 את החזקותיה לאחישי גל. במאי 2007 מכרה עמותת איסתא ליינס, שבשליטת התאחדות הסטודנטים, 24.4% ממניות החברה לקבוצה בראשות אחישי גל.
ביוני 2022 מכרה התאחדות הסטודנטים עוד 16% ממניות איסתא ליינס, ונותרה עם החזקה של 5.31% בחברה.
נכון לאוגוסט 2022, בעל המניות הגדול בחברת איסתא ליינס הוא המנכ"ל, אחישי גל, המחזיק בכ-31.57% ממניותיה. קופות הגמל של הפניקס חברה לביטוח מחזיקות 15.71% ממניות החברה
החזקות.
בבעלות קבוצת איסתא ליינס שורה של חברות בנות העוסקות בצדדים שונים של ענף התיירות. כמו כן, חברות בת העוסקות בתחום הנדל"ן המניב והמלונאי:
אן, דוכסית מונפנסייה
אן מארי לואיז ד'אורליאן, דוכסית מונפנסייה (בצרפתית: Anne Marie Louise d'Orléans; )
חייה.
אן נולדה בארמון הלובר בפריז לגאסטון, דוכס אורליאן (אחיו של המלך לואי השלושה עשר) ולאשתו, מארי דה בורבון (יורשתו של דוכס מונפנסייה) שנפטרה אחרי הלידה. היא נועדה להינשא ללואי בן דודה (לואי הארבעה עשר מלך צרפת לעתיד), שהיה צעיר ממנה באחת עשרה שנה- נישואים שלא יצאו אל הפועל בגלל התנגדותו של הקרדינל מזראן.
במרד הפרונד הראשון (1648 - 1649) תמכה במורדים נגד מזראן ובית המלוכה, והשתלטה על העיר אורליאן שהייתה נחלתו של אביה. במרד הפרונד השני (1650 - 1653) פקדה על יחידה של צבא המורדים, ועזרה למנהיגם, לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה להשתלט על פריז (2 ביולי 1652).
דה קונדה לא היה מסוגל לשלם לחייליו, ופריז נמצאה במצב של מצוקה כלכלית. ההמונים השתלטו על העיר, ואנשי המעמד הבינוני שחששו מהשתלטות ההמונים, צידדו בהשבת הסדר על כנו, ולו במחיר שובם של מזראן ושל בית המלוכה לפריז. ב-21 באוקטובר 1652 נכנסה המשפחה המלכותית לפריז, וב-6 בפברואר 1653 מזראן שב אל העיר ואל תפקידו כשר הראשי.
המלך לואי הארבעה עשר לא סלח לאן, דוכסית מונפנסייה על השתתפותה במרד נגד בית המלוכה. היא נאלצה לעזוב את פריז ולפרוש לאחוזותיה, שם החלה לכתוב את ספרה זיכרונות ששרד עד ימינו אלה, והמהווה עדות חיה על צרפת של המאה השבע עשרה תחת שלטונו של המלך לואי הארבעה עשר. ב-1657 הורשתה לשוב לחצר המלוכה.
ב-1670 ביקשה את רשות המלך להינשא לאנטואן נומפאר דה שומון, דוכס לוזון. המלך נטה תחילה לתת את הסכמתו, אך בהשפעת אשתו מריה תרסה, נסיכת ספרד החליט להתנגד לנישואים אלה. ב-1 בדצמבר של אותה שנה ציווה המלך על מעצרו של דוכס לוזון באשמת ניסיון לשאת בסתר לאישה את אן, דוכסית מונפנסייה. רק ב-1681 הצליחה לשחררו מכלאו תמורת ויתור על חלק מאחוזותיה לטובת הכתר.
אן, דוכסית מונפנסייה נפטרה בארמון לוקסמבורג בפריז ב-1693, ונקברה בבזיליקת סן-דני. ב-1729 יצא לאור באמסטרדם ספרה "זיכרונות". ב-1793 חולל קברה על ידי המהפכנים.
הכרעות בשחמט
במשחק השחמט, ניתן להגיע להכרעה במספר דרכים, המובילות לניצחון או לתיקו.
ניצחון.
ניצחון בשחמט אפשרי בשלוש דרכים:
הצד המנצח מקבל נקודה (למעט באחוז קטן של תחרויות על, בהן ניתנות שלוש נקודות על ניצחון). המפסיד אינו מקבל ניקוד.
הרוב מוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בניצחון אחד הצדדים הוא באמצעות כניעה.
תיקו.