לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי שלמה למשך ארבעה חודשים עד פטירתו בכ"ב בטבת תקפ"ז. תלמידי אביו, רבי שלום רוקח מבעלז ורבי יהודה צבי מסטרטין, היו חסידיו. לאחר פטירת רבי שלמה, פנו רוב התלמידים לסטרטין אל רבי יהודה צבי. נכדיו של רבי אורי החלו לכהן לאחר מכן.
הדור השלישי.
בנו של רבי שלמה היה רבי לוי יצחק, ממלא מקומו ברבנות ואדמו"רות. אחריו כיהן חתנו, רבי אשר ישעיה פרנקל מסטרליסק-סטרי (מגזע פרמישלאן).
בדור זה החל לכהן בקיטוב רבי צבי הירש לאנדמאן חתן חתנו של רבי אורי כ"ז מרחשון תרכ"ח מנו"כ בווינא בביה"ח TOR 4 בשורה של ר' מאיר אלמאש (חותן ה'מנוחת אשר' מטשענגער).
רבי צבי היה בנו של רבי אברהם מבילקאמין, בנו של רבי יצחק רבה של ויז'ניץ שהיה תלמידו של רבי צבי הירש מנדבורנה. אמו הייתה בתם של רבי צבי הירש ובלומה, בתו של רבי יעקב קופיל חסיד ולימים אשתו של רבי אורי מסטרליסק. נישא לרבקה בתו של רבי יצחק (איציק) מסטרליסק חתנו של רבי אורי. היה תלמידם של רבי מנחם מנדל מקוסוב ושל רבי שלום מבעלז, כיהן ברבנות בסטרליסק ובהמשיך כיהן ברבנות ואדמו"רות בקיטוב.
אחיו של רבי צבי הירש, רבי נחום מבילקאמין, כיהן אף הוא באדמו"רות. היה מופלא בהנהגתו.
הדור הרביעי.
בניו של רבי צבי היו:
הדור החמישי.
בני רבי אורי:
בני רבי אברהם:
בני רבי מנחם מנדל:
בני רבי יעקב קופל:
בני רבי פנחס:
הדור השישי.
בני רבי יחיאל מיכל מלוצק:
כמו כן כיהנו אדמו"רים נוספים מגזע רבי אורי. ביניהם, רבי לייבוש אפרתי ואחיו רבי יקותיאל בלבוב, רבי אורי בלבוב, ורבי לוי יצחק קלוגהויפט בלונדון (בנו, רבי יעקב שלמה, כיהן בלונדון עד שעבר לבורו פארק בארצות הברית).
טראפלס
דובדבני וקובץ' (סדרת טלוויזיה)
דובדבני וקובץ' היא סדרה קומית, אשר שודרה בערוץ 2 בשידורי קשת בשנים 2011-2012, בהתחלה כחלק מרצועת הלילה של "ביפ" ולאחר מכן כחלק מלוח השידורים הרגיל של הזכיינית. הסדרה עוקבת אחרי דובדבני וקובץ', חברי ילדות שגרים יחד באותה דירה ועובדים בגלידריית "הפינה של אבי". יוצרי הסדרה הם ליאור דובדבני, אילן קובץ' ואופיר לובל. הסדרה שודרה בימי שישי ושבת וזכתה להצלחה הן מבחינת ביקורות והן מבחינת רייטינג, שהגיע לממוצע של 16%. פרק הבכורה של העונה השנייה השיג רייטינג של 19%.
שיר הפתיחה של הסדרה, "חברה", מבוצע על ידי אלון לנדא.
רקע כללי.
עלילת כל פרק בסדרה סובבת סביב חייהם של דובדבני (ליאור דובדבני) וקובץ' (אילן קובץ') - שני חברי ילדות בני 31 שגרים בשותפות בדירה שכורה בתל אביב אשר עובדים יחדיו בגלידריה. הם חיים וחווים את העיר הגדולה כמו כל הרווקים המגניבים והעצמאיים, רק שהם ממש לא מגניבים וממש לא עצמאיים. למעשה מדובר בשני לוזרים, ללא כל שאיפות להתפתחות אישית.
בעונה השנייה השניים מתחילים לעבוד כמאבטחים במתחם התוכנית "האח הגדול", בתקווה להשתתף בתוכנית עצמה.
סיימון פג
סיימון פג (באנגלית: Simon John Pegg; נולד ב-14 בפברואר 1970) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, קומיקאי, תסריטאי, מפיק ומדבב אנגלי. זכה לפרסום רב על הופעותיו לצידו של ניק פרוסט בקומדיות "שוטרים לוהטים", "מת על המתים", "סוף העולם" ו"פול". בהוליווד התפרסם בזכות תפקידי המשנה שלו בשוברי הקופות "סטארטרק", "משימה בלתי אפשרית 3", "משימה בלתי אפשרית 4", "משימה בלתי אפשרית 5" ו"".
ביוגרפיה.
נולד בשם סיימון ג'ון בקינגהאם (Simon John Beckingham) בברוקוורת', מחוז גלוסטרשייר שבדרום-מערב אנגליה, למשפחה מרקע נוצרי. הוריו הם ג'יליאן רוזמרי (לבית סמית'), ומוזיקאי הג'אז ג'ון הנרי בקינגהאם.
לאחר גירושי הוריו, אמו נישאה בשנית ושם משפחתו שונה לזה של אביו החורג, "פג".
לו תואר בלימודי דרמה מאוניברסיטת בריסטול.
קריירה.
פג החל את שיתוף הפעולה הארוך והפורה שלו עם הבמאי אדגר רייט בשנת 1996 בסדרה הקומית "אסיילום".
ב-1998 חבר אל הקומיקאי בילי ביילי במיני סדרת הסטנדאפ שיצר "זה ביל ביילי?".
התפרסם לראשונה בבריטניה בשנת 1999 כשיצר וכתב ביחד עם השחקנית ג'סיקה סטיבנסון את הסיטקום "מחוקים" (Spaced).
בסדרה שאותה ביים אדגר רייט שיחק פג בתפקיד הראשי של טים ביסלי וזכה להצלחה מקומית גדולה, שבאה לידי ביטוי במועמדות לפרס באפט"א לקומדיית המצבים הטובה ביותר.
בנוסף היה מועמד על משחקו לפרס פריצת השנה בטקס פרסי הקומדיה הבריטית.
בסדרה גם התגלה לראשונה את הקומיקאי ניק פרוסט, חבר קרוב ושותף בפועל של פג בסרטיו.
זכה להצלחה מקומית יחסית באותה העת גם בזכות תפקידו בסדרה הקומית "Big Train".
בשנה בה פרץ זכה פג גם לערוך את הופעתו הקולנועית הראשונה בקומדיה "מלון פרדיסו".
ב-2004 כתב ביחד עם אדגר רייט את קומדיית הזומבים המצליחה "מת על המתים" ושיחק בתפקיד איש המכירות המיוסר שון ריילי.
פג הופיע לראשונה בהוליווד בשנת 2006 בסרט הפעולה "משימה בלתי אפשרית 3" בתפקיד בנג'י דאן הטכנאי של יחידת "משימה בלתי אפשרית".
הופיע בנוסף לצידו של דייוויד שווימר בקומדיית הפשע "שום כלום".
ב-2007 הופיע בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתור שוטר משטרת לונדון ניקולאס אנג'ל המועבר לתחנת משטרה כפרית.
את התסריט לסרט המצליח כתב פעם נוספת ביחד עם אדגר רייט.
פג גם כתב את התסריט והופיע בתפקיד הראשי בתור דניס דוייל בסרטו הראשון כבמאי של דייוויד שווימר "לרוץ בשבילה".
ב-2008 שיחק בקומדיה "איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים" בתפקיד העיתונאי הבריטי סידני יאנג.
ב-2009 התפרסם בסרט ה-11 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" "סטארטרק" בתפקיד המנוען של הספינה מונטגומרי סקוט.
כמו כן גם דיבב בסרט האנימציה "" את דמותו של הסמור באק.
ב-2010 שיחק בתור שודד הקברים ויליאם בורק לצידו של אנדי סירקיס בקומדיה "בורק והאר" ודיבב את דמותו של העכבר הלוחם ריפצ'יפ בסרט "".
ב-2011 כתב ביחד עם ניק פרוסט את הקומדיה "פול" ושיחק לצידו בתור חובב הקומיקס גרהאם וילי.
פג ופרוסט שיתפו פעולה גם בהפקתם של סטיבן ספילברג ופיטר ג'קסון "" בתור צמד הבלשים תומסון ותומפסון.
בסוף אותה שנה הופיע בפעם השנייה בתפקיד בנג'י דאן בסרט "משימה בלתי אפשרית 4", אותו מגלם גם בהמשכו "משימה בלתי אפשרית 5". בשנת 2013 התארח לשני פרקים במיני-סדרה של רשת TNT, "מוב סיטי" בתפקיד של האקי נאש, סטנדאפיסט שסוחט את המוב.
בשנת 2016 שיחק בסרט המדע בדיוני "" לצד כריס פיין, זואי סלדנה ואידריס אלבה, הסרט הוא הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" ומשמש כהמשכו הישיר של הסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013. בנוסף גם כתב את התסריט לסרט.
חיים אישיים.
ב-2005 נישא בגלאגזו ליח"צנית בתעשיית המוזיקה מורין מק'קאן, ולהם בת אחת שנולדה ב-2009. מתגוררים באנגליה.
משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם
משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם (בגרמנית: PROMI,Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda), היה גוף ממשלתי בתקופת גרמניה הנאצית אשר הופקד על התעמולה והתרבות. המשרד לתעמולה "שלט על הרדיו, העיתונות, התיאטרון, הקולנוע והאמנויות", ובמילים אחרות, המשרד השפיע על מכלול התקשורת והתרבות בגרמניה הנאצית עד שלהי מלחמת העולם השנייה, ותרם רבות לביסוס המשטר והממשל הנאצי בגרמניה, מעליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, והקמת "הרייך השלישי", עד לנפילתו בשנת 1945. בראש המשרד עמד יוזף גבלס.
הקמה, פעילות ומבנה.
המשרד הוקם ב-5 במרץ 1933 ופעל עד שלהי מלחמת העולם השנייה. תפקידו העיקרי היה להשליט את האידאולוגיה הנאצית בחברה ובתרבות בגרמניה, תוך הפקת תעמולה ותרבות שנועדו לאזרחי גרמניה הנאצית, לתושבי שטחי הכיבוש של גרמניה, בשלל ארצות ושפות, וכן לאזרחי ולוחמי בעלות הברית, כחלק מלוחמה פסיכולוגית.
עקרונות התעמולה הנאצית התבססו על פי ההיסטוריון צבי בכרך על מספר כללים בסיסיים:
במסגרת המשרד אורגן מנגנון גדול שפעל ליצירת תעמולה נאצית במבחר אמצעי תקשורת ואמצעי המחשה, וכן מונו עובדיו לצנזר את היצירה והתרבות בגרמניה, על פי הקוד האידאולוגי הנאצי. צוות העובדים הגדול של המשרד עסק בהפקת מלל כגון מאמרים וסיסמאות, בהדפסת עלונים וכרוזים, ובארגון מצעדים והפגנות ענק רבות; בין השאר, כדי להעצים את תחושת הכוח הגרמנית הקבוצתית. ראש המשרד גבלס האמין בכל מאודו באידאולוגיה הנאצית, וראה בתפקידו שליחות. ובמיוחד, טפח את התעמולה האנטישמית בסוגות שונות, ומטעם המשרד לתעמולה שעמד בראשו יצאו יומיום מאמרים ונאומים רבים, שהוא היה חתום עליהם. משנתו האנטישמית הקיצונית נפרשה במאמרי המערכת של השבועון "הרייך" ("Das Reich"), למשל, "ובנאומים ששודרו ברדיו והודפסו בעיתונים.
לדוגמה, מאמרו של גבלס: 'היהודים אשמים' ('Die Juden sind Schuld'), שפורסם בשבועון ב-16 בנובמבר 1941, היה אחת מתרומותיו החשובות ביותר לשואה"; לדעתו של ההיסטוריון ג'פרי הרף; במאמר זה הכריז בגאווה "בפומבי בפעם הראשונה פקיד בכיר במשטר הנאצי כי מתרחשת 'השמדה' של יהדות אירופה". גבלס יצר אווירה נוחה ואף העצים את ההנעה (המוטיבציה) של החיילים הגרמנים, הם ומשפחותיהם, אשר ביצעו את הרציחות ההמוניות של יהודים במזרח אירופה, נעזרים ברבים מתושבי הארצות הנכבשות. רציחות המוניות אלו, תחילה בירי אל בורות הריגה, התחוללו לאחר פלישתם מזרחה של הכוחות הגרמנים הנאציים במבצע ברברוסה; ואחר כך, בשל הרצון להחיש את ביצוע הכחדת היהודים בכל מקום על פי עקרונות הפתרון הסופי, אורגנה הקמתם של מחנות ההשמדה בתאי גזים, לא לפני שנוצל כוח העבודה החינמי של הקורבנות, עד לשחיקתם הגמורה.