הוא נאלץ לברוח מהבירה קונסטנטינופול לאיסאוריה שם צרו עליו מפקדי צבא המורדים. הוא הצליח לשמור על מעמדו וגייסותיו ועל האוצר הקיסרי אבל בסיליסקוס הכתיר את עצמו לקיסר, ושלח כוחות לרדוף אחרי זנון. בשנת 476 הצליח זנון לנצל את חוסר הפופולריות של בסיליסקוס וסכסוכים בקרב המורדים שהדיחו אותו ולכבוש מחדש את קונסנטינופול. הוא הוציא להורג את בסיליסקוס והכתיר את עצמו מחדש לקיסר.
גם בהמשך שלטונו זנון נאלץ להתמודד עם מרידות תכופות בראשם הגנרל האיסאורי אילוס ואלמנתו של לאון הראשון ורינה, מרקיאנוס בעלה של לאונטיה בתו השנייה של לאון הראשון ותאודוריק סטראבו האוסטרוגותי.
במקביל נאלץ להתמודד עם מרידות רבות מצד השבטים האוסטרוגותים בתראקיה ובבלקן.
הוא הצליח לדכא את המרידות הפנימיות ולהיפטר מיריביו הרבים ולהסיר את האיום האוסטרוגותי על המזרח על ידי מינויו של מנהיגם תאודוריק הגדול למלך איטליה במקום אודואקר בשנת 489.
הוא דיכא מרד של השומרונים בשכם ובקיסריה וסילק אותם מהר גריזים.
במהלך שלטונו התחזקה המחלוקת הדתית עם הכת המונופיזיטית בנצרות שהאמינה שלישו היה טבע אחד אנושי ואלוהי (monophysis) והייתה חזקה במיוחד בסוריה ובמצרים.
זנון אהד את המונופיסיטים וניסה לפשר בינם לבין העמדה האורתודוקסית (דיופיזיטיות) של הפטריארך בקונסטנטינופול והאפיפיור ברומא. הוא פרסם ב-482 את מסמך ההנוטיקון (האיחוד) שהתקבל יפה אבל במזרח המונופיזיטי הוא חולל תסיסה בחוגים האורתודוקסיים ויצר קרע עם האפיפיור ברומא (שנמשך עד שנת 519).
הוא נפטר בשנת 491 ממחלה בלי להשאיר יורשים (בנו השני שנקרא גם זנון, נפטר בחצר המלוכה לפני מותו). במותו הוא לא היה מאוד פופולרי והיה נראה לעם כ"לא רומאי". לכן אשתו אריאדנה בחרה להינשא למפקד המשמר הקיסרי אנסטסיוס אשר היה פופולרי, שהוכתר לקיסר כיורשו של זנון.
Panhard &amp; Levassor Dynamic
Panhard &amp; Levassor Dynamic היא מכונית סלון מתוצרת יצרן כלי הרכב הטקטים הקלים, והצבאיים Panhard הצרפתי, אשר יוצר בין השנים 1936–1940. בין השנים 1936 ל-1940, יוצרו 2,742 יחידות מהדגם.
בעל אידיאלי (סרט, 1947)
בעל אידיאלי (באנגלית: An Ideal Husband) הוא סרט טכניקולור משנת 1947, עיבוד למחזה באותו שם מאת אוסקר ויילד. הסרט הופק בחברת "לונדון פילמס", והופץ על ידי British Lion Films בממלכה המאוחדת ועל ידי פוקס המאה ה-20 בארצות הברית. את הסרט הפיק וביים אלכסנדר קורדה, ואת התסריט המבוסס על המחזה כתב לאיוס בירו. פסקול הסרט הוא מאת ארתור בנג'מין. הצלם היה ז'ורז' פרינל, עורך הסרט אוסוולד האפנריכטר ועיצוב התלבושות נעשה בידי ססיל ביטון.
בסרט מככבים פולט גודארד, מייקל וילדינג, דיאנה ויניארד, יו ויליאמס, ס. אוברי סמית', גליניס ג'ונס וקונסטנס קולייר.
תקציר העלילה.
אישה מסתורית מנסה לסחוט פוליטיקאי מכובד כדי שבנאום שהוא נושא בפרלמנט יתמוך בעסקים בהן היא מעורבת.
הפקה.
שביתה של הצוות גרמה לעצירת הצילומים. האיגוד המקצועי התנגד להעסקת הספרית האמריקאית של פולט גודארד, בטענה שאפשר להעסיק ספרית אנגלייה במקומה.
הצילומים נערכו במשך 66 ימים. ברג'ס מרדית', בעלה של גודארד, שיחק באותה עת בסרט "Mine Own Executioner" עבור קורדה. אחרי סיום שני הסרטים הופיעו השניים על הבמה בדבלין במחזה "Winterset".
קורדה השאיל חלק מהתלבושות עבור חתונתם של הנסיכה אליזבת' והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
הסרט היה אחד המצליחים ביותר בקופות בבריטניה בשנת 1948.
גורן איוואנישביץ'
בארי שרמן
Panhard CD
Panhard CD היא מכונית ספורט מתוצרת יצרן כלי הרכב הטקטים הקלים, והצבאיים "Panhard" הצרפתי, אשר יוצר בין השנים 1962–1965,
יצרנית כלי הרכב "Panhard".
"Panhard" נוסדה בשנת 1845 על ידי
René Panhard ושותפו Émile Levassor. החברה הייתה קרויה "Panhard et Levassor". בין השנים 1910–1950 ייצרה "Panhard" משאיות ואוטובוסים, בנוסף לייצור מכוניות, רכבי שטח, ושיריוניות,
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר יותר בבעלות פיג'ו.
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland". היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
Panhard 24
Panhard 24 היא מכונית קופה, מתוצרת יצרן כלי הרכב הטקטים הקלים, והצבאיים "Panhard" הצרפתי, אשר יוצר בין השנים 1964–1967,
יוצרו 28,651 יחידות.
יצרנית כלי הרכב "Panhard".
"Panhard" נוסדה בשנת 1845 על ידי
René Panhard ושותפו Émile Levassor. החברה הייתה קרויה "Panhard et Levassor". בין השנים 1910–1950 ייצרה "Panhard" משאיות ואוטובוסים, בנוסף לייצור מכוניות, רכבי שטח, ושיריוניות,
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר יותר בבעלות פיג'ו.
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland". היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
מפסק פקט
מפסק פקט או מפסק בורר הוא מנגנון מכני המפעיל מפסק או מערך של מפסקים בצורה סיבובית. מפסקים אלו משמשים לעיתים קרובות כאשר נדרשים למפסק יותר משני מצבי פעולה (פתוח-סגור), למשל כשנדרשת שליטה על מהירויות שונות של מנוע חשמלי, תצורות שונות של פיקוד על מערכות חשמליות, החלפת ערוצים במכשיר קשר, ועוד.
המבנה העקרוני של מפסק פקט הוא ציר מרכזי אליו מחוברות זרועות, הנמצא בתוך מארז מבודד גלילי. בתוך המארז המבודד יש מערך של , אשר סיבוב הציר המרכזי למצבים מוגדרים מציב מולם את הזרועות וכך סוגר או פותח מעגלים חשמליים שונים בכל מצב של הציר. למפסק מנגנון מכני המאפשר לו להינעל אך ורק במצבים המוגדרים. בתלות במספר המצבים הנדרשים מהמפסק יכולה הנעילה להתאפשר כל 15, 30, 60, 90, 120 או 180 מעלות.
מפסק בורר
שני שאולי
שני שאולי (נולדה ב-27 ביוני 1983) היא שחקנית תיאטרון ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה ברמת גן. אמה היא השחקנית והזמרת עירית ענבי. לאחר מעבר משפחתה להרצליה, הצטרפה ללהקת המחול "התנועטרון". בילדותה השתתפה בסדרת הקלטות "שירים קטנים" בקלטות מספר שלוש ושמונה ביחד עם אחותה עדי. באותן שנים הקליטה ג'ינגלים שונים לרדיו. שיחקה בתפקיד מרי במחזמר "אוליבר טוויסט", בבימויו של מנחם גולן, שהוצג בחנוכה בשנת 1999, בהשתתפותם של צחי נוי, רינת גבאי ושלמה בראבא. בתיכון למדה במגמת תיאטרון "היובל" וסיימה תעודת בגרות עם שבע יחידות תיאטרון.
את שירותה הצבאי עשתה בלהקה של המשטרה הצבאית.
החשיפה הטלוויזיונית הראשונה לה זכתה, הייתה בתוכנית המציאות "גריז" שנועדה ללהק למחזמר "גריז".
שאולי היא בוגרת בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. במסגרת הלימודים, הופיעה במספר הפקות. ביניהן, "ברונו" על פי מאת דויד גרוסמן, תיאטרונטו שהוצג בהבימה ובמופע "לה מריפוסה" - מופע תיאטרון מחול שהמשיך להופיע ב"קאמרי 4" במשך שנתיים, ואף ייצג את ישראל בפסטיבלי תיאטרון בשאנגחאי ובפולין. ההצגה האחרונה בה לקחה חלק במסגרת הלימודים הייתה "המערב הפרוע" בבימויו של סיני פתר שנכנסה להתיאטרון הערבי-עברי ביפו .
לאחר לימודיה בסמינר הקיבוצים, הוסיפה ולמדה פיתוח קול אצל שוש רייזמן, חדווה מלר וחיים פנירי; קורס משחק מול מצלמה אצל מיכל בת-אדם ורותי דייכס ולימודי מחזות זמר אצל עידן ליפר.
בין השנים 2008 –2011 השתתפה במספר הצגות ילדים, ביניהן: פינוקיו בתפקיד פינוקיו, בבימויו של אבי דור, "המסע אל הכוכב" בכיכובו של יובל שם-טוב וב"לג'ירפה נתפס הצוואר", בהתיאטרון שלנו, בתפקיד העכברה. כמו כן, שיחקה לצד עירית ענבי, חני נחמיאס ואושיק לוי בהצגת הילדים "שמלת השבת של חנה'לה", שביים עידן עמית והשתתפה בהפקה המוזיקלית של רוני וייס ואבי קורן "החתול במגפיים", בתפקיד הנסיכה, לצידם של שולה חן, ושמיל בן ארי. השתתפה גם ב"חלומות מתוקים" בבימויו של קובי מחט. כמו כן במסגרת סל תרבות ארצי שיחקה בהצגה "אלימות רשת" בבימוי ניצן כהן.
במסגרת תיאטרון השעה הישראלי שיחקה בהצגה "מייד אין איזרעל" בבימוי רענן פררה ומשה בן שושן.
נטלה חלק בהפקה "ספר לי סיפור" ל-HOT VOD Young.
בשנת 2011 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי. ההפקה הראשונה בה לקחה חלק היה המחזמר "קברט" בבימויו של עמרי ניצן. בהמשך, השתתפה במחזמר "קזבלן" בבימויו של צדי צרפתי בתפקיד שרינה.
לאחר מכן השתתפה ב"סיפור הפרברים" בבימויו של צדי צרפתי, לצד רונה-לי שמעון, ומשי קלינשטיין, שם שחקה את קונסוואלה הפרטוריקנית.
החל מ-2018, שאולי משחקת בתפקיד מימזי במחזמר "מצחיקונת" בבימויו של צדי צרפתי, לצד מיה דגן, ועמוס תמם. החל ממרץ 2018 גילמה את תפקיד ג'ודי במחזמר "שורת המקהלה" בבימויו של צדי צרפתי, ולאחר מכן הופיעה בתור אנט במחזמר "שיגעון המוזיקה" בתיאטרון הקאמרי. החל משנת 2022 משתתפת במחזמר ״החבדניקים״ בתפקיד השדכנית (לסירוגין עם טלי אורן) בתיאטרון הקאמרי.
השתתפה גם במופע "You Won't Survive on Broadway If You Don't Have Any Jews" מווסט אנד, כשזה הוצג במוזיאון תל אביב לאמנות.
כמדבבת, העניקה את קולה לדמויות בסרטים "אסטריקס ומערכת האלים", "הקול בראש" ו"בית".
אסף יחזקאלי
אסף יחזקאלי (נולד ב-21 בנובמבר 1972) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ועורך במהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות.
ביוגרפיה.
יחזקאלי נולד בגבעתיים ולמד בתיכון שמעון בן צבי. סיים לימודי תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ב־1998.