נולד בתל אביב לאלישע ולוסיה שמשוני. שירת בצה"ל במסגרת הנח"ל (הכשרת הצופים י"א, שדה בוקר). ב-1963 סיים לימודים בפקולטה לרפואה וטרינרית באוניברסיטת אוטרכט, הולנד. בשובו ארצה שימש 11 שנים כרופא למחלות צאן במחוז הצפון של השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות. בשנת 1974 התמנה למנהל השירותים הווטרינריים ובריאות המִקנה ולרופא הווטרינר הראשי במשרד החקלאות ושירת בתפקיד זה עד תחילת 1999. ד"ר עודד ניר נתמנה כמחליפו.
בשנים 1987–2009 לימד בבית הספר לרפואה וטרינרית של האוניברסיטה העברית (מחלות צאן, מחלות מידבקות בחיות משק, חקיקה וטרינרית), ומשנת 1992 שימש בה כפרופסור-חבר. בשנים 1999–2001 כיהן כציר-יועץ לענייני חקלאות בשגרירות ישראל בלונדון.
ארנון שמשוני נמנה עם מייסדי הוועדה הווטרינרית האזורית (ROC – Regional Oversight Committee), שפעלה בשנים 1996–2002 והורכבה ממנהלי השירותים הווטרינריים של ישראל, מצרים, ירדן והרשות הפלסטינית. ב-1998–1999 עמד בראשה ובשנים 1999–2002 תיפקד בה כיועץ. פעילות הוועדה כללה חילופי מדענים והשתלמויות הדדיות, מחקר משותף במימון אמריקני ואירופי, סדנאות אזוריות משותפות שנתיות, שנערכו בסבב בתחומי השותפים, והפעלת אתר אינטרנט משותף לארבע הרשויות.
לאחר פרישתו לגמלאות ב-2001 שירת כחבר בוועדות מייעצות של הארגון העולמי לבריאות בעלי-חיים (OIE) בנושאי אפידמיולוגיה, מחלת כחלון הלשון, מערכות מידע ומניעת סבל בשחיטה. כמו כן שירת בוועדת המעקב של OIE למצב תחלואת דֶבֶר הבקר במדינות החברות ובהמשך בוועדה הבינלאומית המשותפת ל-OIE ול-FAO (ארגון המזון והחקלאות של האו"ם) לאישור סופי של ביעור המחלה ולהכרזה (2011) כי מחלת דבר הבקר נעקרה מהעולם.
שמשוני פועל משנת 2002 כעורך מדור וכפרשן בסוגיות של מחלות בעלי חיים ומחלות זואונוטיות ברשת המידע הבינלאומית למחלות מגיחות (ProMED) שבמסגרת האגודה הבינלאומית למחלות מידבקות (ISID).
מאמריו המקצועיים של שמשוני, בתחומי האפידמיולוגיה, המניעה והביעור של מחלות בעלי חיים ומחלות זואונוטיות, פורסמו בכתבי עת מדעיים בעולם ובארץ. כמה מנושאי התעניינותו ופרסומיו חורגים מתחומו האקדמי.
חוף קמפ
חוף קמפ הוא אזור חוף באנטארקטיקה.
חוף קמפ הוא האזור שנמצא בין מפרץ אדוארד השמיני (בקו אורך: 56°25′ מזרח) לבין מפרץ ויליאם סקורסבי (בקו אורך: 59°34′ מזרח).
היסטוריה.
גילוי האזור.
פטר קמפ, שהפליג על הבריג "מגנט", ראה את ארץ קמפ ממרחק בשנת 1833, ונחשב למגלה האזור.
האזור מופה לראשונה בשנת 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של סר דאגלס מוסון (לצד מיפוי ארץ אנדרבי הסמוכה).
מקור השם.
ארץ קמפ נקראת על שמו של פטר קמפ, מגלה האזור.
העליה אל ההר
רצח יהודה ותמר כדורי
ג'ונאס האפסטרום
יחסי גרמניה–סוריה
יחסי גרמניה–סוריה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לרפובליקה הסורית.
היסטוריה.
היחסים בין סוריה וגרמניה המערבית כוננו בשנת 1953, ועד מהרה נפתחה שגרירות סוריה בבון. בשנת 1965 ניתקה סוריה את יחסיה עם מערב גרמניה, בעקבות כינון היחסים עם ישראל, אולם בשנת 1974 כוננו היחסים מחדש. כמו כן, בשנת 1969 כוננה סוריה יחסים דיפלומטים עם גרמניה המזרחית, ופתחה שגרירות בברלין. לאחר איחוד גרמניה מחדש בשנת 1990, העבריה סוריה בשנת 2003 את שגרירותה בגרמניה לברלין.
בשנת 2011 פרצה מלחמת האזרחים בסוריה, מה שגרם לגרמניה להשבית את פעילות שגרירותה בדמשק, ובשנת 2012 הכירה גרמניה בארגון האופוזיציה הסורית. בעקבות המלחמה הממושכת ברחו פליטים רבים מסוריה לאירופה, וכמה מאות אלפים מהם נקלטו בגרמניה, מה שגרם לזעם ציבורי גדול בגרמניה כלפי הקנצלרית אנגלה מרקל.
יחסים דיפלומטיים.
גרמניה מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק וקונסוליה כללית בחלב, ואילו סוריה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בברמן.
ציון חצרוני
ציון חצרוני (28 בדצמבר 1945 – 6 באוגוסט 2019) היה אתלט ישראלי, אלוף ישראל בריצת 5000 מטר (1973), בריצת 10,000 מטר (1972 ו-1974), אלוף ישראל בריצת 20 ק"מ (1976 ו-1978), אלוף ישראל בריצת שדה (1969 ו-1974), זוכה מדליות כסף וארד במכביות (1969 ו-1973 בהתאמה) בריצת 10,000 מטר, ושיאן ישראל בריצת שעה ובריצת מרתון.
ביוגרפיה.
חצרוני גדל ברעננה. הוא התאמן באגודת הפועל תל אביב, בהדרכתו של עמיצור שפירא. הוא בוגר תואר ראשון בחינוך גופני, בוגר קורס מנהל ספורט במכון וינגייט, בוגר קורס מאמני כושר גופני בכיר.
חצרוני סיים במקום שני במרוץ הקפת התבור שנערך בשנת 1968. הוא קבע בריצת 3000 מטר תוצאה של 9:02.0 דקות ובריצת 800 מטר תוצאה של 2:03.0 דקות. הוא זכה במרוץ אוניברסיטת תל אביב ובמרוץ תל קציר.
אלוף ישראל בריצת שדה.
באליפות ישראל ה-8 בריצת שדה (7 ק"מ) שנערכה בהדסים ב-15 במרץ 1969 זכה חצרוני במדליית זהב בתוצאה של 23:07.6 דקות. שבועיים לאחר מכן, במרוץ הקפת התבור ה-17, למרחק של 11 ק"מ שנערך במרץ 1969 הוא זכה במקום הראשון מבין האתלטים הישראלים בתוצאה של 41.59.0 דקות, לפני יוסף צברי (42:37.6 דקות) ואורי דייג (43.09.5 דקות).
במכביה השמינית שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 10,000 בתוצאה של 32:11.0 דקות, אחרי אורי דייג (32.09.8 דקות) ולפני יוסף צברי (33:13.6 דקות).
שיאן ישראל בריצת מרתון.
בריצת מרתון שנערכה מצמח למחולה ב-23 בינואר 1971 זכה חצרוני בשיא ישראלי חדש של 2:29:15.4 שעות, שיפור לשיא בן 6 השנים של דוד שמחוני (2:29:53.2 שעות).
במרתון התנ"ך הרביעי (מרוץ איש בנימין), שנערך ב-22 במאי 1971 זכה חצרוני במקום הראשון בתוצאה של 2:43:55 שעות.
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי 1972 הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:52.2 דקות, אחרי יובל וישניצר (14:37.2 דקות) ולפני אורי לאוגומר מהפועל עמק חפר (15:09.2 דקות).
באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכה חצרוני במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:06.8 דקות, לפני אלי אביסרור מהפועל חיפה (15:09.8 דקות) ודן משרקי מאס"א (15:33.2 דקות).
במכביה התשיעית שנערכה ביולי הוא זכה במדליית ארד בריצת 10,000 בתוצאה של 31:51.6 דקות, אחרי ג'רי כהן מארצות הברית, שקבע שיא מכביה חדש של 30:37.6 דקות) וקוואן מבריטניה (31:50.2 דקות).
בריצת מרתון שנערכה באנסחדה, הולנד ב-1 בספטמבר אותה שנה, הוא קבע שיא ישראלי חדש של 2:28:43 שעות, שיפור לשיאו בן השנתיים וחצי (2:29:15 שעות).
באליפות אסיה באתלטיקה הראשונה, שנערכה בפיליפינים בנובמבר אותה שנה, זכה חצרוני לכבוד לשאת את דגל הלאום בטקס הפתיחה.
באליפות ישראל ה-13 בריצת שדה (7 ק"מ) שנערכה בחולות במכון וינגייט ב-16 במרץ 1974 זכה חצרוני במדליית זהב בתוצאה של 30:44 דקות, לפני דוד לאוגומר (31:39 דקות) ויאיר קרני (32:05 דקות), שניהם מהפועל עמק חפר.
אלוף ישראל בריצת 10000 מטר.
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:14.8 דקות, לפני צאפי לי מהפועל עמק חפר (33:27.0 דקות) ודני משרקי (34:58.2 דקות) ומדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:53.0 דקות, אחרי יובל וישניצר מאס"א תל אביב (14:48.8 דקות) ולפני רפי וישניצר (15:42.6 דקות).
חצרוני היה הזוכה הראשון בגביע נודד מטעם התאחדות האתלטיקה בישראל על שם אליאס כץ לזוכה בריצת שעה ובריצת 20 ק"מ, באליפות ישראל שנערכה בשנת 1977.
מותו.
חצרוני נדרס ב-5 באוגוסט 2019 על ידי רכב במעבר חצייה בראשון לציון. הוא פונה לבית החולים אך יממה לאחר מכן נקבע מותו.
זיידרונאס אילגאוסקאס
סרדאר ברדימוחמדוב
סרדאר גוּרְבָּנְגוּלִיֶיבִיץ' בֶרְדִימוּחָמֶדוֹב (בטורקמנית: Serdar Gurbangulyýewiç Berdimuhamedow; נולד ב-22 בספטמבר 1981) הוא חבר פרלמנט, מדינאי ודיפלומט טורקמני שמכהן מאז מרץ 2022 כנשיא טורקמניסטן. בעבר כיהן כסגן שר החוץ של טורקמניסטן.
ברדימוחמדוב זכה בבחירות לנשיאות טורקמניסטן ב-2022 ברוב של כ-73% מקולות המצביעים. הבחירות הוגדרו על ידי משקיפים מהמערב כלא חופשיות ולא הוגנות. הוא ירש תפקיד הנשיא מאביו, נשיא טורקמניסטן לשעבר גוּרְבָּנְגוּלִי בֶרְדִימוּחָמֶדוֹב.
ביוגרפיה.
ברדימוחמדוב נולד בספטמבר 1981 בעיר אשגבאט שבהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית. סרדאר הוא דיפלומט בהשכלתו. בשנת 2001 השלים את לימודיו באניברסיטה לחקלאות בטורקמניסטן כמהנדס. בשנת 2011 למד באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ הרוסי והתמחה בתחום היחסים הבינלאומיים. ב-2013 השלים את תוכנית מרכז ז'נבה למדיניות ביטחון בתחום ביטחון בינלאומי ואירופי.
בשנת 2001 התגייס לצבא טורקמניסטן ושירת בו במשך 3 שנים. לאחר שסיים את שירותו הצבאי עבד בהתאחדות לתעשיית המזון של טורקמניסטן כיועץ ראשי ובשנים 2008—2011 שירת כיועץ בשגרירות הטורקמנית ברוסיה. בשנים 2011—2013 שירת בנציגות הדיפלומטית של טורקמניסטן במשרדי האו"ם שבז'נבה.
ב-2013 חזר לטורקמניסטן ומונה לעמוד בראש מחלקת מדינות אירופה במשרד החוץ הטורקמני ולאחר מכן בשנים 2013—2016 כיהן כסגן הסוכנות הממלכתית לניהול ושימוש במשאבי מימן ופחמן. במשך כשנה (2016—2017) כיהן כראש מחלקת מידע בינלאומי.
בנובמבר 2016 נבחר כחבר במג'יליס, האספה המחוקקת של טורקמניסטן. במרץ 2017 מונה ליושב ראש הוועדה לחקיקה ותקינה. במרץ 2018 נבחר מחדש כחבר פרלמנט ובמרץ 2018 הוחלט למנותו לתפקיד סגן שר החוץ.
בינואר 2019 נשלח לעבוד כסגן מושל מחוז אחאל בדרום-מרכז המדינה. מחוז המאכלס את האליטה השלטונית של טורקמניסטן. ביוני 2019 הפך למושל המחוז.