לורינה איזבל אירן מק'קניט (אנגלית: Loreena Isabel Irene McKennitt; נולדה ב-17 בפברואר 1957), זמרת סופרן, נבלנית, פסנתרנית ואקורדיוניסטית קנדית הידועה בכתיבה ובביצועים של שירים מסוגת מוזיקת העולם הכוללת מוטיבים מהמוזיקה הקלטית ומהמוזיקה המזרחית.
ביוגרפיה.
מק'קניט נולדה בעיירה הכפרית מורדן שבפרובינציית מניטובה שבקנדה להורים ממוצא סקוטי ואירי, אביה ג'ק היה סוחר בבעלי חיים ואימה אירן, הייתה אחות. בילדותה שאפה מק'קניט להיות וטרינרית אבל בתחילת שנות ה-70 גילתה את המוזיקה הקלטית ומאז היא עוסקת בכתיבה ובהלחנה. בשנת 1981 עברה לעיירה סטרטפורד שבפרובינציית אונטריו ובה היא מתגוררת עד היום. בשנת 1985 יצא לאור אלבומה הראשון אלמנטל המבוסס על שירי עם איריים כמו גם על שירים שכתבה והלחינה מק'קניט בעצמה. מאז יצאו לאור שלוש עשר אלבומים נוספים שזכו להצלחה רבה. המוזיקה שלה נחשפה לקהל רחב כאשר ב-1993 היא השתתפה סיור באירופה כשהיא מלווה את מייק אולדפילד. ביצועה לשיר האירי המסורתי "בוני פורטמור" (Bonny Portmore) שהופיע בפסקול הסרט משנת 1995 גרם לגידול משמעותי במכירת אלבומיה בין מעריצי סדרת איש הנצח. ארבעה עשר האלבומים שהוציאה מק'קניט לאור נמכרו במעל ל-14 מיליון עותקים ברחבי העולם. כל האלבומים של לורינה מק'קניט הופקו בחברת תקליטים שהקימה הזמרת, "קווינלן רוד" (Quinlan Road).
המוזיקה של לורינה מק'קניט משויכת לסגנון המוזיקה הקלטית עם השפעות של העידן החדש, בדומה לזמרת האירית אֶנְיה. בשונה מאניה מק'קניט ביצעה לחנים מקוריים פרי עטה, גם ליצירות קלאסיות של משוררים כדוגמת ויליאם בטלר ייטס (פואמות שחוברו על ידי ייטס ואשר הולחנו ובוצעו על ידי מק'קניט: "ילד גנוב" מתוך האלבום אלמנטל, "שני העצים" מתוך האלבום "המסכה והמראה", "שם בגני סלי", מתוך האלבום "הרוח שמנענעת את השעורה" ו"בלדת צייד השועלים", מתוך האלבום "נשמות אובדות"). כמו כן, מק'קניט הלחינה את הפואמות של המשוררים אלפרד טניסון (הגבירה משאלוט) ואלפרד נויס, שהעיבוד המוזיקלי של מק'קניט לבלדה "שודד הדרכים" (The Highwayman) שכתב היא היצירה הארוכה ביותר באלבום "ספר הסודות". ביקורים שערכה מק'קניט בספרד ובמרוקו הוסיפו נופך מזרחי לכתיבתה ובחלק משיריה מוצאים מקצבים ערביים ושימוש בכלים מזרחיים כדוגמת העוד (לדוגמה בשיר "מרקו פולו").
לפני שמק'קניט מחברת מוזיקה היא עוסקת במחקר מעמיק על הנושא המסוים המעצב את הרעיון המרכזי של האלבום. לפני שחברה את "אלמנטל" ואת "חלומות מקבילים" היא סיירה באירלנד על מנת לקבל השראה מההיסטוריה, הגאוגרפיה והתרבות המקומית. לאלבום "המסכה והמראה" קדם מחקר בספרד שבו עסקה בלימוד התרבות של גליסיה, האזור הקלטי של ספרד, שיש לו גם היסטוריה ערבית עשירה, ויצרה בסופו של דבר אלבום הכולל אלמנטים מוזיקליים קלטים וערבים. לפני אלבומה "מוזה עתיקה" (2006) ביצעה מק'קניט מחקר מוזיקלי במונגוליה.
בשנת 1998 טבע ארוסה של מק'קניט, רולנד ריס, יחד אחיו ריצ'רד וחברם גריגורי קוק בתאונת שיט. טרגדיה אישית זו השפיעה עמוקות על מק'קניט. היא הקימה את קרן קוק-ריס לבטיחות בימים והקדישה את כל רווחי האלבום הכפול "בהופעה בפריז ובטורונטו" לקרן. מאז ועד שנת 2006 לא הוציאה הזמרת לאור תקליטים חדשים ומיעטה להופיע. עיקר עיסוקה בשנים אלה היה בתחום התרומה לקהילה.
בשנת 2004 זכתה מק'קניט באות מסדר קנדה אות הכבוד האזרחי היוקרתי ביותר בקנדה.
בשנת 2004 הופיעה מק'קניט בקונצרט עבור קרן יהודי מנוחין בבריסל, בשנת 2005 בפסטיבל הרוק באדמונטון שבקנדה, ובספטמבר 2006 בארמון אלהמברה בגרנדה שבספרד. מק'קניט דיברה על רצונה לערוך מחקרים בטורקיה, יוון, סין ומונגוליה. ובאתר שלה היא צוטטה " אני מצויה כיום בלב שלב המחקר והכתיבה של ההקלטה הבאה שלי. אני מקווה להיות באולפן בשנה זו בחברתם של מוזיקאים מעולים".
תוצאת המחקר והכתיבה יצאה לאור בנובמבר 2006 באלבום "מוזה עתיקה" שיצא לאור כמעט 10 שנים לאחר אלבומה הקודם.
ב-2008 כתבה מק'קניט את "הם התקרבו אל הפיות" ("To The Fairies They Draw Near"), שיר מתוך הסרט המונפש טינקרבל שנועד למכירה בווידאו בלבד. יוצרי הסרט התרשמו מאוד מיכולתה הקולית וביקשו ממנה ללוות את הסרט בקריינות, בקיץ אותה שנה היא הקליטה את האלבום "חלום ליל אמצע החורף", גרסה מורחבת של האלבום " גן של חורף: חמישה שירי העונה" משנת 1995. האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2008, אבל לא זכה להצלחה במכירות.
מאז ההוצאה לאור של האלבום "מוזה עתיקה" הרבתה מק'קניט להופיע. באביב 2007 היא ערכה סיבוב הופעות באירופה ובצפון אמריקה. בסתיו של אותה שנה היא ערכה מסע נרחב ברחבי ארצות הברית וקנדה. בקיץ 2008 היא הופיעה שוב באירופה, ובקיץ 2009 הדגש בסיור היה על מדינות שלחופי הים התיכון: יוון, טורקיה, קפריסין, לבנון, הונגריה ואיטליה, סיור שתוצאתו הייתה האלבום הכפול "אודיסיאה ים-תיכונית". התקליטור הראשון באלבום, "מאיסטנבול לאתונה" (From Istanbul to Athens), כולל עשרה שירים שהוקלטו בסיבוב ההופעות באגן הים התיכון. התקליטור השני, "עץ הזית והארז" (The Olive and the Cedar), כולל שירים שגונם ים-תיכוני שהוקלטו באולפן בין 1994 ל-2006.
ב-2010 חזרה אל שורשיה הקלטיים כשהוציאה לאור את אלבום האולפן "הרוח המנענעת את השעורה".
מאחורי הסורגים
מאחורי הסורגים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1984, בבימויו של אורי ברבש ועל פי תסריט מאת ערן פרייס ובני ברבש.
עלילת הסרט מתרחשת בבית סוהר שבו כלואים אסירים יהודים וערבים. הדינמיקה בין האסירים מתהדקת סביב שביתה שהם מארגנים נגד שלטונות הכלא, כשהנהלת הכלא מנסה לשבור אותם ולהפריד ביניהם. ההתרחשות בכלא שמהווה מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית, משקפת ביקורת נוקבת על הסכסוך הישראלי-ערבי ועל התפקיד שלוקחת הממשלה בסכסוך. כמו כן הסרט נוגע בהתנהלות היום יומית בבית הסוהר ובדגש על מנהיג האסירים היהודים אורי (ארנון צדוק) ומנהיג האסירים הערבים-הביטחוניים עיסאם (מוחמד בכרי). הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
בעז שרעבי משחק בסרט אסיר, המשתתף באמצעות שידור מהכלא, בפסטיבל הזמר עם שיר הנושא של הסרט, "תני לי יד" שכתבה שמרית אור והלחינה נורית הירש. השיר הפך לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר של שרעבי.
בשנת 1992 שיתפו האחים ברבש פעולה ליצירת סרט המשך - "מאחורי הסורגים 2". סרט זה מספר את המשך עלילותיהם של אסירי הכלא, וכן את שיתוף הפעולה בין אורי (ארנון צדוק) ועיסאם (מוחמד בכרי) בבריחתם מבית הסוהר עד הסוף הטראגי.
הבית ברחוב שלוש
"הבית ברחוב שלוש" הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1973 שעלילתו מתרחשת בדרום תל אביב לפני קום המדינה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 1973, אך הפסיד לסרט "לילה אמריקאי".
עלילה.
סמי (עופר שלחין), הוא בן בכור למשפחה ממוצא מצרי שעלתה לארץ ישראל. סמי מתבגר בשכונת נווה צדק שבתל אביב בזמן המנדט הבריטי. אמו קלרה (גילה אלמגור) היא אלמנה קשת יום העובדת כעוזרת בית ומנקה. כדי לעזור בפרנסת המשפחה, סמי נאלץ לעזוב את הלימודים ולעבוד במסגריה, שם הוא מתיידד עם מקס הקומוניסט (יוסי פולק) שמכריז על שביתה ולאחר זמן מה מוכה קשות על ידי בריונים. תוך כדי ביקור בספרייה הוא מתאהב בספרנית סוניה (מיכל בת-אדם), עוזבת קיבוץ בת 25 ממוצא רוסי ומנהל עמה מערכת יחסים קצרה. במקביל משדכים לאמו ירושלמי מבוגר בשם חיים זינגר (שייקה אופיר).
האירועים הסוערים בארץ חודרים לתוך הבית. השכן איש הלח"י ניסים חודרה (יוסף שילוח) נרדף על ידי הבריטים. סמי עצמו משתתף בהדבקת כרוזים של אצ"ל וכמעט נתפס. מלחמת העצמאות פורצת. ז'אקו, אחד משלושת האחים הקטנים של סמי, נהרג בהפצצה המצרית על תל אביב. סמי מתגייס לצבא. בסצנת הסיום עוזב סמי את ביתו בדרכו אל המלחמה.
בסרט ישנם קטעים בלאדינו. המוזיקה בסרט מלווה בשירים של שושנה דמארי והמפורסם בהם שיר הסיום "לאור הזכרונות" (מוהר / וילנסקי).
הסרט מבוסס במידה רבה על הביוגרפיה הפרטית של יוצר הסרט, משה מזרחי. ב-1946 בגיל 15 עלה מזרחי לארץ מאלכסנדריה עם אמו האלמנה ואחיו שבתאי. הם התיישבו ביפו. ב-13 ביולי 1948 נהרג אחיו בגיל תשע בהפצצה מצרית על תל אביב.
כיפור (סרט)
כיפור הוא סרט דרמה ישראלי המתרחש על רקע מלחמת יום הכיפורים.
הסרט מבוסס על חוויותיו של הבמאי עמוס גיתאי, אשר בשירותו הסדיר שירת כלוחם וכסמל בסיירת אגוז בזמן המלחמה, היות שלא הצליח לחבור ליחידתו, שימש כאיש יחידת החילוץ של חיל האוויר הישראלי. בהמשך יחידה זו הפכה ליחידה מוסדרת בשם - 669.
הסרט ייצג את ישראל בתחרות הרשמית בפסטיבל קאן בשנת 2000 וזיכה את עמוס גיתאי בפרס על שם פרַנְסוּאַה שַאלֶה (François Chalais). הסרט גם זכה ב"פרס אופיר" על הפסקול הטוב ביותר.
עלילה.
הסרט מתאר את פריצת מלחמת יום הכיפורים ואת המראות בשטח מזווית מבטם של זוג חברים, ויינרויב ורוסו, והוא בעל אופי דוקומנטרי מובהק. ויינרויב (לירון לבו) עוזב את מיטת אהובתו ויחד עם חברו רוסו (תומר רוסו) הם מפלסים את דרכם במכונית אל החזית הסורית במטרה להצטרף ליחידתם סיירת אגוז בה הם אמורים לשרת במילואים. לאחר שהלוחמים לא מצליחים למצוא את יחידתם בזירת הקרבות, הם בוחרים לחבור לצוות יחידת החילוץ המוטסת ונשלחים למשימה מיד. במהלך פעולות החילוץ הם נקלעים לסיטואציות קשות ולעיתים סוריאליסטיות ובשיאו נפגע מסוק הצוות של השניים מפגיעה ישירה של טיל ומתרסק והם מובלים בעצמם משטח רמת הגולן הסורית, באותם ימים, אל בית החולים בעורף הישראלי.