ב-2005 חזרה ויסאז' לניו יורק, שם אירחה בשיתוף את תוכנית הבוקר "The Morning Mix" ב-WNEW-FM עד דצמבר 2006. היא גם אירחה תוכנית מוזיקה בסיריוס רדיו לווייני בין השנים 2003-2006. במרץ 2007, היא החלה לשמש כמארחת שותפה של תוכנית הבוקר בתחנת SUNNY 104.3 בווסט פאלם ביץ', פלורידה. בינואר 2011, היא הצטרפה לתחנת 93.9 MIA במיאמי כמארחת של התוכנית "MIA Morning Show." היא עזבה את מיאמי בדצמבר 2011 וחזרה ללוס אנג'לס.
באפריל 2014, ויסאז' התחילה לארח פודקאסט בשיתוף עם רופול, "RuPaul: What's the Tee?". השניים מראיינים ידוענים, מדברים על חייהם, ועל התוכנית "המרוץ לדראג של רופול". הפודקאסט זכה בפרס ובי לשנת 2018.
טלוויזיה.
בשנת 1996, הפכה ויסאז' למארחת שותפה בתוכנית האירוח של רופול ב-VH1. השניים אירחו ביחד גם את תוכנית הבוקר בתחנת WKTU מ-1996 עד 2002.
ויסאז' אירחה את סיקור השטיח האדום של VH1 בטקס חלוקת פרסי גראמי בשנת 1998, וב-2002, את מסיבת החידוש של הסרט "גריז".
בינואר 2011, הופיעה ויסאז' לראשונה כשופטת קבועה בסדרת הריאליטי של ערוץ לוגו, "המירוץ לדראג של רו פול", שם החליפה את מרל גינסברג. היא גם שופטת בתוכנית הספין-אוף, "".
בינואר 2015, הצטרפה ויסאז' כמתמודדת בעונה החמש עשרה של סדרת המציאות הבריטית, "האח הגדול: סלבריטאים". היא הודחה מהבית ב-6 בפברואר 2015, במקום החמישי, על אף שהייתה צפויה לנצח. מאז שעזבה את בית האח הגדול, היא הופיעה במספר פרקים של "Celebrity Big Brother's Bit on the Side", התוכנית הנלווית לסדרה, אשר משודרת בתום כל פרק.
ב-13 במאי 2017, ויסאז' ורוס מת'יוס היו הפרשנים של ערוץ לוגו בשידור החי של תחרות האירוויזיון. בפברואר 2018, הייתה ויסאז' שופטת בתוכנית האירית, "Ireland's Got Talent".
ב-5 בפברואר 2019, אושר על ידי חברת ההפקה World of Wonder שויסאז' תשמש כשופטת בגרסה הבריטית של המירוץ לדראג, "RuPaul's Drag Race UK", אשר תעלה לאוויר בערוץ BBC שלוש בשנת 2019. התוכנית עלתה לשידור באוקטובר 2019.
תיאטרון.
ויסאז' הופיעה בהופעת הבכורה שלה בווסט אנד כ"מיס הדג'" במחזמר "כולם מדברים על ג'יימי" מה-18 באוקטובר 2018 ועד ל-26 בינואר 2019.
חיים אישיים.
ויסאז' מתגוררת בקליפורניה עם בעלה, הסופר והתסריטאי דייוויד קייס, ושתי בנותיה, לילי ולולה. ב-10 בנובמבר 2015, היא פרסמה את ספרה הראשון, "The Diva Rules".
ספרטק נוגינסק (כדורסל נשים)
ספרטק נוגינסק (ברוסית: ЖБК «Спартак» Ногинск) הוא מועדון כדורסל נשים רוסי מהעיר נוגינסק, שבפרברי מוסקבה שנוסד בשנת 1949.
היסטוריה.
בתקופה הסובייטית שימש כמדור כדורסל הנשים של ספרטק מוסקבה. הקבוצה נהנתה מעידן הזהב שלה בין 1977 ל—1982 כשזכתה בשלושה גביעי רונקטי באליפות ברית המועצות אחת. היא עוד שיחקה בגמר גביע רונקטי בשנת 1983 וסיימה כסגנית אלופת המדינה בשבע הזדמנויות שונות בשנים 1968–1982, שנייה רק לקבוצת דאוגאבה ריגה.
לאחר קריסת ברית המועצות, הועברה הקבוצה ממוסקבה לפודולסק הסמוכה ושינתה את שמה, כשהיא מתמודדת בליגת העל הרוסית החדשה בתור קונצרן פודולסק. בעונת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המדינה. בשנת 1997 היא התמקמה בעיר נוגינסק ושינתה את שמה לספרטק אקדמקלוב, אשר לאחר מכן קוצר לספרטק.
מאז 2009 היא משתתפת קבועה ביורוקאפ של פיב"א.
סמי אבו שחאדה
כתב התנועה אשכול-וכמן
ארמקו
עבד של הזמן
עבד של הזמן הוא הסינגל הרביעי מתוך אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במאי 1986. השיר נכתב על ידי ריטה, הולחן ועובד על ידי רמי קלינשטיין.
ריטה הופיעה לראשונה עם השיר בתוכנית אירוח של רבקה מיכאלי סיבה למסיבה ששודרה בערוץ הראשון.
Breaking Those Walls.
בשנת 1987 הקליטה ריטה גרסה אנגלית לשיר בשם "Slave of Time" לאלבום הבין-לאומי הראשון שלה בלועזית "Breaking Those Walls".
Slave of Time
אראמקו
מחלקת המלחמה של ארצות הברית
מחלקת המלחמה של ארצות הברית (באנגלית: United States Department of War, נקראה גם War Department ולעיתים, בשנותיו הראשונות, War Office) הייתה מחלקה בקבינט של ארצות הברית שהייתה אחראית על צבא ארצות הברית, והייתה אחראית גם על התחום הימי עד להקמת מחלקת הצי של ארצות הברית ב-1798 ועל רוב חילות האוויר הקרקעיים עד להקמת מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית ב-18 בספטמבר 1947.
בראש המחלקה עמד במשך כל תקופת קיומו מזכיר המלחמה, אזרח שהחזיק באחריות על תחומי הכספים והרכש ותפקיד ניהולי שולי בתחומים הצבאיים.
משרד המלחמה התקיים מ-7 באוגוסט 1789, ועד 18 בספטמבר 1947, עת הוא פוצל למחלקת הצבא ולמחלקת חיל האוויר והתמזג עם מחלקת הצי כחלק מ"המוסד הצבאי הלאומי" (National Military Establishment - NME), שב-1949 שונה שמו למחלקת ההגנה של ארצות הברית (United States Department of Defense – DoD).
היסטוריה.
זמן קצר לאחר הקמתה של ממשלה יציבה בהנהגתו של נשיא ארצות הברית הראשון, ג'ורג' וושינגטון, ב-1789, החליט הקונגרס על הקמת מחלקת המלחמה כסוכנות אזרחית שתנהל את צבא היבשה בניהולם של הנשיא (כמפקד העליון) ומזכיר המלחמה. הגנרל הבכיר בדימוס, הנרי נוקס, שימש כמזכיר המלחמה הראשון של ארצות הברית.
1800-1790.
הקמת וארגון המחלקה והצבא הוטלו על כתפיו של המזכיר נוקס. הפיקוד הישיר על הצבא הסדיר הקטן על ידי הנשיא וושינגטון שהוביל טור חיילים מערבה דרך פנסילבניה אל פורט קמברלנד שבמרילנד ב-1794 כדי לדכא את מרד הוויסקי שהתעורר אז בחזית, הייתה הזדמנות שעד אז טרם נוצלה על ידי הנשיא. האפשרות של ארגון מחדש של "צבא חדש" תחת פיקודו הסמלי של הנשיא לשעבר וושינגטון ושל עוזרו, מזכיר האוצר לשעבר אלכסנדר המילטון, לעסוק במגמה שגברה והלכה של תקריות ימיות בין ספינות סחר אמריקאיות לבין הרפובליקה הצרפתית הראשונה ניתנה על ידי הנשיא השני ג'ון אדמס ב-1798 והסיכוי הדחוק של פלישה קרקעית היה בגדר אפשרות. ב-8 בנובמבר 1800 עלה בניין מחלקת המלחמה באש על כל המסמכים שהיו בו.
1860-1800.
הקמתה של האקדמיה הצבאית החדשה בוסט פוינט שבמעל נהר ההדסון מצפון לניו יורק ב-1802, הייתה אירוע חשוב שתרם לצמיחתו העתידית של צבא ארצות הברית. באוגוסט 1814, במהלך שריפת וושינגטון, נשרף גם בניין מחלקת המלחמה בעיר, עם זאת, הן מחלקת המלחמה והן מחלקת המדינה פינו את הארכיונים שלהם וכל המסמכים שנשמרו בהם ניצלו. המסמכים היחידים של מחלקת המלחמה שאבדו בשריפה היו ההמלצות על מינויים בצבא ומכתבים שהתקבלו בשבע השנים שקדמו לשריפה. הכישלונות והמפלות הרבים של מלחמת 1812 הובילו להחלטה לבצע רפורמה במחלקת המלחמה. מזכיר המלחמה, ג'ון קלהון, ארגן מחדש את המחלקה למערכת של משרדים, שראשיהם החזיקו במשרותיהם לכל ימים חייהם ומינה קצין לתפקיד הגנרל המפקד של צבא ארצות הברית, אף על פי שהקונגרס לא אישר את המשרה הזאת. בתפקיד זה החזיק וינפילד סקוט עד פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1861. ראשי המשרדים תפקדו כיועצים למזכיר המלחמה בעודם מפקדים על הכוחות שלהם ועל המתקנים הצבאיים שבאחריותם. המשרדים התעמתו לעיתים בינם לבין עצמם, אך במהלך הוויכוחים עם שלהם עם הגנרל המפקד, הם זכו בדרך כלל לתמיכת המזכיר. הקונגרס פיקח על המשרדים בפרטים הקטנים וראשי המשרדים זכו לתמיכתו.
ב-1824 הקים קלהון את הלשכה לענייני אינדיאנים, שהייתה הסוכנות הגדולה ביותר במחלקת המלחמה שעסקה באינדיאנים בארצות הברית עד 1849, כאשר הקונגרס העביר את האחריות עליה למחלקת הפנים שהוקם אז.
1898-1861.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הורחבו תחומי האחריות של מחלקת המלחמה. המחלקה טיפלה בגיוס, באימון, באספקה, בטיפול הרפואי, בתובלה ובתשלום השכר לשני מיליון חיילים, שנמנו הן על הצבא הסדיר והן על צבא המתנדבים הזמני שהיה גדול ממנו הרבה יותר. מבנה פיקודי נפרד לקח על עצמו את הפיקוד על המבצעים הצבאיים.
בשלבים המאוחרים של המלחמה נטלה המחלקה על עצמה את האחריות על הפליטים ועל העבדים המשוחררים בדרום באמצעות "המשרד לפליטים, העבדים המשוחררים והאדמות הנטושות". במהלך תקופת השיקום לקח משרד זה חלק משמעותי בתמיכה בממשלות הרפובליקניות החדשות במדינות הדרום. עם תום תקופת השיקום ב-1877, פינה צבא ארצות הברית את הכוחות הצבאיים האחרונים מהדרום והממשלה הרפובליקנית האחרונה סיימה את תפקידה.
הצבא היה מורכב ממאות פלוגות קטנות במבצרים לאורך הגבול המערבי שטיפל באינדיאנים ויחידות ארטילרית חוף בערי הנמל שטיפלו באיום של מתקפה ימית.
1939-1898.
צבא ארצות הברית, על מצבתו בת 39,000 חייליו ב-1890, היה הצבא הקטן ביותר של מעצמה כלשהי בעולם בסוף המאה ה-19. לעומתו, לצרפת היה באותה תקופה צבא של 542,000 איש. מתנדבים זמניים והמיליציות של המדינות לחמו בעיקר במלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898. מלחמה זו הדגישה את הצורך לשליטה יעילה יותר על המחלקה ועל משרדיה השונים.
מזכיר המלחמה אליהוא רוט, שכיהן בין השנים 1899 – 1904, שאף למנות ראש מטה כמנהל כללי ומטה כללי בסגנון אירופאי לתכנון, לצורך השגת מטרה זו באופן דמוי-עסקי, אך הגנרל נלסון מיילס הכשיל את מאמציו. רוט הגדיל את האקדמיה הצבאית בווסט פוינט והקים את מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית ואת המטה הכללי. הוא שינה את נוהלי הקידום וארגן בתי ספר לחילות השונים של הצבא. הוא גם יצר את העיקרון של העברה לסירוגין מהמטה אל החזית. מתוך דאגה בנוגע לשטחים שנוספו לארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד, פעל רוט למען העברת קובה לתושביה, ניסח את כתב הזכויות של הממשלה לפיליפינים ודאג לביטול המיסוי על סחורות שיובאו לארצות הברית מפוארטו ריקו.