אקוסטה נולד ב-16 בינואר 1969 במיאמי שבפלורידה, להורים גולים מקובה הקומוניסטית. בשנת 1990 קיבל תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מהרווארד קולג', ובשנת 1994 סיים את בית הספר למשפטים בהרווארד בהצטיינות. מיד לאחר לימודי המשפטים שימש אקוסטה כעוזרו של השופט סמואל אליטו, שמונה מאוחר יותר לתפקיד שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.
בשנת 2002 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לחבר במועצה הלאומית ליחסי עבודה, ובשנת 2003 לתפקיד עוזר התובע הכללי של ארצות הברית עבור אגף זכויות האזרח במחלקת המשפטים של ארצות הברית.
בשנת 2005 התמנה לתפקיד התובע הכללי (הפדרלי) של המחוז הדרומי של פלורידה ובשנת 2008 אישר עסקת טיעון עם ג'פרי אפשטיין. בשנת 2009 החל לכהן כדיקן של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל.
ב-16 בפברואר 2017 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במסיבת עיתונאים כי הוא ממנה את אקוסטה למזכיר העבודה. ב-27 באפריל 2017 הוא אושר בסנאט ברוב של 38–60, ויום למחרת הושבע לתפקידו על ידי סגן הנשיא מייק פנס. אקוסטה הוא ההיספני היחידי והראשון בקבינט של ממשל טראמפ.
ב-12 ביולי 2019 הודיע אקוסטה על התפטרותו, בעקבות מעורבותו, כתובע הפדרלי למחוז דרום פלורידה, בעסקה המקלה עם עבריין המין שהואשם בסחר בקטינות ג'פרי אפשטיין. אקוסטה סגר בחשאי עסקת טיעון עם אפשטיין (13 חודשים ב"מעצר בתנאי שחרור לעבודה") והעניק לו חסינות מכל ההאשמות הפליליות הפדרליות. הוא עזב את תפקידו ב-19 ביולי לאחר שנמצאו ראיות כי אפשטיין פגע בעשרות נערות.
תנין צר חרטום
ראש גדול - דמויות
בדף זה מובא תיאור הדמויות בסדרת הטלוויזיה הישראלית "ראש גדול".
קיימן רחב חרטום
מושל טקסס
מושל טקסס (באנגלית: Governor of Texas) הוא ראש הרשות המבצעת (הממשלה) והמושל של מדינת טקסס שבארצות הברית והמפקד העליון של כוחות הצבא הטקסנים. בסמכות המושל לבטל, לאשר או להטיל וטו על חוקים שמועברים בבית המחוקקים של טקסס, וכן לכנס את בית המחוקקים. המושל רשאי להעניק חנינה לפושעים (רק לאחר התייעצות עם מועצת החנינות של טקסס), אך במקרה של בגידה המושל חייב את אישור הסנאט של טקסס. המושל רשאי להדיח ולפטר שרים.
המושל הנוכחי הוא הרפובליקני גרג אבוט, שהושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2015.
היסטוריה.
המשרה נוצרה לראשונה עם קבלת חוקת טקסס בשנת 1845. תחילה, על משרת המושל הוטלה תקופת כהונה קצובה שאורכה עד שש שנים, כאשר הבחירות למשרת המושל נערכו כל שנתיים. חוקת 1866, שאומצה בתום מלחמת האזרחים האמריקאית האריכה את תקופת הכהונה לארבע שנים, והגבילה את סך כל תקופת הכהונה ל -8 שנים, משמע שתי תקופות כהונה לכל היותר. בתקופת השיקום, החוקה של 1869 הסירה את הגבלות הכהונה, אך חוקת 1876 קיצרה חזרה את תקופת הכהונה לשנתיים. התיקון שנערך לחוקה ב-1972 האריך שוב את תקופת הכהונה לארבע שנים.
בחירות.
הבחירות לתפקיד מושל מדינת טקסס מתקיימות מדי ארבע שנים ביום הבחירות בארצות הברית. המושל מושבע ביום שלישי השלישי של חודש ינואר בכל ארבע שנים יחד עם סגן המושל. המושל אבוט וסגן המושל הנוכחי, דן פטריק הושבעו שניהם לתפקידם ב-20 בינואר 2015.
דייויד לטרמן
קוברה יורקת שחורת צוואר
ויקיפדיה הטמילית
ויקיפדיה הטמילית (בטמילית: தமிழ் விக்கிப்பீடியா) היא המהדורה בטמילית של ויקיפדיה, המנוהלת בידי קרן ויקימדיה. היא הוקמה בספטמבר 2003 והגיעה ל-91,000 ערכים במרץ 2017. ויקיפדיה הטמילית היא הוויקיפדיה ה-60 בגודלה, והוויקיפדיה השנייה בגודלה בין השפות ההודיות מבחינת מספר המאמרים. זוהי גם הוויקיפדיה הראשונה ממוצא דרום-הודי שמחזיקה ביותר מ-100 אלף מאמרים. הפרויקט הוא אחד מהמובילים מבחינת איכות משפות דרום אסיה. במיזם כ-135 אלף ערכים ו-187 אלף משתמשים רשומים נכון למרץ 2021.
משמעות תרבותית.
בניגוד לביקורת האקדמית על ויקיפדיה בארצות המערב, ויקיפדיה הטמילית נחשבת למקור מידע חשוב בשפה הטמילית באינטרנט. האנציקלופדיה עוברת פחות ונדליזם בהשוואה לפרויקטים גדולים יותר של ויקיפדיה, בעיקר משום שלפרויקט צמיחה איטית יותר, מפאת מחסור במשאבים או בשירותי אינטרנט באזורים הכפריים של טאמיל נאדו וסרי לנקה. רוב פיתוח הפרויקט נובע מפזורה טמילית בחו"ל.
בחודש אפריל 2010, נערך כנס האינטרנט הטמילי לסטודנטים במדינת טמיל נאדו, אשר הודו על הגדלת התוכן לוויקיפדיה הטמילית. התחרות הסתיימה עם יצירת 1,200 מאמרים חדשים שנבדקו באקדמיה על ויקיפדיה הטמילית בנושאים שונים.
בספטמבר 2013 ציינה מהדורה זו של ויקיפדיה את יום הולדתה העשירי.
נפתלי בן סימון
נפתלי בן סימון (נולד ב-25 בנובמבר 1961 במקנס שבמרוקו) הוא עיתונאי ששימש כתב בכיר, עורך ומגיש בחטיבת החדשות של ערוץ 1 וברשות השידור. בעשור השני של המאה ה-21, הוא משמש מנכ"ל חברת BSC, העוסקת בשירותי הנחיה, הפקה ומדיה לחברות וארגונים.
ביוגרפיה.
בן סימון גדל בקריית ים להורים שעלו ממרוקו יחד עם תשעה אחים. הוא אחיו של חבר הכנסת לשעבר דניאל בן סימון. התחנך בישיבת פרחי אהרון בקריית שמואל, בתיכון רודמן בקריית ים וקדם צבאי בבית הספר הטכני של חיל האוויר.
את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר בטייסת תחזוקה בבסיס רמת דוד. הוא בוגר תואר ראשון באוניברסיטת חיפה, ותואר שני באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1988 עבר להתגורר בירושלים והחל ללמוד לתואר שני באוניברסיטה העברית אותו לא השלים ועבד כתחקירן בקול ישראל בדסק החוץ של גדעון רמז. במהלך שהותו בירושלים עבד גם כעוזר פרלמנטרי של חבר הכנסת שמעון שטרית.
בינואר 1991 מונה בן סימון לכתב בערוץ 1 עם סיום קורס כתבים.
בפעילותו בערוץ הראשון שימש ככתב חינוך וכתב בדסק החוץ. כמו כן סיקר בהרחבה את הסכמי אוסלו ופיגועי ההתאבדות בישראל, אחרי רצח רבין עבר לסקר את פעילות ועדות הכנסת.
בן סימון זכה לפרסום רב בעבור שלוש כתבות יומן, הראשונה על הוצאת כלובי הדגים מים סוף עליה זכה בפרס קרן פראט. השנייה על תרמית תעודות הזכאות לדיור בקרב החרדים בפרויקט רכס שועפט עליה זכה בפרס מנהל הטלוויזיה ברשות השידור, יאיר שטרן והשלישית: חשיפת פרשת רקדנית הבטן והשגריר המצרי בישראל, כוללת ראיון בלעדי.
משנת 2000 ועד 2008 שימש ככתב וראש דסק כלכלה באולפן תל אביב של רשות השידור.
ככתב הערוץ הראשון עבד על תחקירים רבים, סיקר את ההפגנות בכיכר נגד יצחק רבין ואת חוקי התקציב הרבים שעברו במהלך תפקידו ככתב הערוץ הראשון בכנסת.
בן סימון עזב את הערוץ הראשון אחרי כ 20 שנות עבודה והחליט לפנות לדרך חדשה בחייו.
במרץ 2008 שימש כיועץ חיצוני לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו במכרז הרדיו האזורי באזור השרון.
בראשית 2013, פרשה רעייתו של בן סימון מבנק דיסקונט כסמנכ"לית בבנק וראש החטיבה הפיננסית וביחד הם הקימו את חברת BSC - Ben Simon Communication. ובית ספר גבוה להכשרות פיננסיות הראשון מסוגו בישראל IFI- Israel Finance Institute.
ב-21 בספטמבר 2015 הודיע בן סימון כי הוא מתמודד על מקום ברשימת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
ב-2016 הגיש ברשת ב' שתי תוכניות בשם "רגע לפני החג עם נפתלי בן סימון", לכבוד חג הפסח וראש השנה.
בשנת 2019 עזב את תנועת הליכוד והצטרף לתנועת ישראל ביתנו.
משנת 2020 מגיש ברדיו האינטרנטי רדיו סול תוכנית שבועית בשם "דקה לחצות" בה הוא מארח אישי ציבור ואנשי השעה.
מתגורר ברמת גן, גרוש ואב לשלושה.
לאסלו ספסי
הדרך השלישית
בפוליטיקה, הדרך השלישית (באנגלית: Third Way) היא עמדה הממוקמת במרכז המפה הפוליטית, המנסה לגשר בין השמאל והימין הפוליטיים, על ידי תמיכה וקידום מיזוג מגוון של עמדות כלכליות ימניות מסוימות, הכוללות תמיכה בשוק החופשי לצד תוכניות חברתיות וסוציאליות.
בין הפוליטיקאים המרכזיים שזוהו עם דרך זו נמנים נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר, קנצלר גרמניה גרהרד שרדר, ראש ממשלת איטליה מתאו רנצי, נשיא צרפת עמנואל מקרון, וראש ממשלת ישראל יאיר לפיד.
גוסטב אוקרילם
הברון יוהאן גוסטב נילס סמואל אוקרילם ממרגרטלונד (בשוודית: Johan Gustaf Nils Samuel Åkerhielm af Margaretelund; 24 ביולי 1833 – 2 באפריל 1900) היה פוליטיקאי, ברון ובעל קרקעות שוודי. כיהן כחבר הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) בין השנים 1859 – 1866 ובין השנים 1870 – 1900, כשר האוצר בין השנים 1874 – 1875, כשר החוץ בשנת 1889 וכראש ממשלת שוודיה בין השנים 1889 – 1891.
חייו.
גוסטב אוקרילם נולד בסטוקהולם כבנם של חבר הקבינט השוודי, גוסטב פרדריק אוקרילם ושל רעייתו, אליזבט סופיה אנקר. לאחר שירות בשליחות דיפלומטית בסנקט פטרבורג ובקופנהגן, הייתה לו קריירה פוליטית מוצלחת והוא מילא שורה של תפקידים בממשלת שוודיה. ב-1889 הוא מונה על ידי ראש הממשלה גיליס בילט לתפקיד שר החוץ ובאוקטובר אותה שנה הוא נבחר להיות ראש ממשלת שוודיה.
אוקרילם שאף לפתור את בעיות הביטחון של שוודיה, אך מאמציו עלו בתוהו בשל ההתנגדות של חברי הבית התחתון של הפרלמנט. אף על פי כן, הוא הצליח להישאר בשלטון הודות לתמיכתם של חברי הבית העליון. ב-1891 הוא נאלץ להתפטר מתפקידו עקב מתן תשובה פזיזה לשאלה בנושאי ביטחון שפורשה כרצון לאיים במלחמה כנגד נורווגיה. הניסוח המדויק של הצהרתו לא היה ברור, אך אלה שנכחו באותו מעמד אמרו שההצהרה נוסחה פחות או יותר במילים ש"סדר חדש בצבא יאפשר לנו לדבר שוודית עם הנורווגים".
גוסטב אוקרילם מת ב-2 באפריל 1900 בסטוקהולם.
ראנצ'ו מיראז'
ולדימיר קארה מורזה
אולואיד