ב-6 בינואר 2019 נשלח בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם וילסון צ'נדלר, מייק מוסקאלה ו-4 בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לטוביאס האריס, בובאן מריאנוביץ' ומייק סקוט. במשחקו הראשון עם הקליפרס קלע 17 נקודות, מתוכן 13 ברבע האחרון, וסייע לקבוצתו לחזור מפיגור של 28 נקודות מול בוסטון סלטיקס בדרך לניצחון 123–112. עד סיום עונת הרוקי שלו הציג יכולת קליעה מצוינת כשחקן הקליפרס, עם ממוצע של 10.9 נקודות למשחק ב-45% קליעה מעבר לקשת השלוש. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
ברוקלין נטס.
לקראת עונת הועבר לברוקלין נטס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם דטרויט פיסטונס.
פיניקס סאנס.
באוגוסט 2021 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת ג'בון קרטר ודיירון שארפ.
לאנדרי שאמט
לנדרי שמט
ייעוץ פוליטי
ייעוץ פוליטי הוא סוג של ייעוץ שמתמקד בעיקר בייעוץ וסיוע בניהול קמפיינים פוליטיים. אף על פי שהתפקיד החשוב ביותר של יועצים פוליטיים הוא לתפעל את מערכי תקשורת ההמונים של הפוליטיקאים, הייעוץ הפוליטי כולל פעילויות רבות אחרות, החל מחקר מתחריהם של המעסיקים, לניהול האסטרטגיה ולמאמצים לשכנוע הציבור לצאת להצביע.
יועצים פוליטיים משמשים לעיתים כאסטרטגים פוליטיים, המקדמים את בחירתם של מועמדים מסוימים או אינטרסים של קבוצות מסוימות. מטרה זו מושגת על ידי תכנון אסטרטגיות מסע הבחירות, ניהול אנשי הצוות, וארגון אירועים לפרסום מועמדים.
יועצים פוליטיים משמשים אנשי יחסי ציבור, אנשי מכירות ומנהלים. באמצעות שימוש באמצעי שיווק רבים, כולל פרסומות והודעות לעיתונות, המטרה הכללית של ייעוץ פוליטי היא לגרום לבוחרים להיות מודעים למצע המפלגה שלהם.
ייעוץ פוליטי בעולם.
ככל שהייעוץ הפוליטי התרחב ברחבי העולם, החלו עיתונאים לציין את ההשפעה של ייעוץ פוליטי על מועמדים, מצביעים, נשיאים וממשלות של אומות שונות. יועצים פוליטיים אמריקאים ידועים כגון ג'יימס קארוויל, ג'וזף נפוליטן ודייוויד ה. סיירס שימשו יועצים בכמה קמפיינים פוליטיים ומייעצים לראשי מדינות ברחבי העולם. לדוגמה, נפוליטן שימש כיועץ של נשיא צרפת ואלרי ז'יסקר ד'אסטן, כמה מנשיאי ונצואלה, ואוסקר אריאס מקוסטה ריקה, ודיק מוריס ייעץ לקמפיין של פרננדו דה לה רואה לנשיאות ארגנטינה, חורחה באז'ה איבנייס לנשיאות אורוגוואי, למסע הבחירות של ויסנטה פוקס לנשיאות מקסיקו, ולקמפיין של רפאל טרוטמן לנשיאות גיאנה. יועצים פוליטיים רבים מאמריקה הלטינית הובילו גם הם קמפיינים פוליטיים מחוץ לארצם. דוגמה אחת לכך היא היועץ הפוליטי הברזילאי ז'ואאו סנטנה, שהוביל במקביל שלושה קמפיינים נשיאותיים מנצחים: דנילו מדינה ברפובליקה הדומיניקנית; הוגו צ'אבס בוונצואלה; וז'וזה אדוארדו דוש סנטוש באנגולה. האסטרטג הפוליטי הוונצואליאני ג'יי ג'יי רנדון (המתגורר בארצות הברית) הוכר גם הוא בעולם, על עבודתו בתור אסטרטג הראשי של הקמפיינים לנשיאות של חואן מנואל סנטוס בקולומביה, פורפיריו לובו סוסה וחואן אורלנדו ארננדס בהונדורס ואנריקה פניה נייטו במקסיקו, בין היתר.
בשל השפעתו המתרחבת של המקצוע ברחבי העולם, החלו להופיע יועצים פוליטיים גם בישראל. בין המפורסמים שבהם איל ארד, שסייע, בישראל, לבנימין נתניהו, לאריאל שרון ולאהוד אולמרט, ופועל גם ברחבי העולם; וטל זילברשטיין, שליווה מנהיגים דוגמת אהוד ברק, אהוד אולמרט ובנימין נתניהו. כמו כן פועל בתחום משה קלוגהפט, שייעץ לנפתלי בנט ולתמר זנדברג, ולמתמודדים ברחבי העולם, למשל באוסטריה, בגאורגיה וברומניה.חלקם שימשו גם בתפקידים פוליטיים בעצמם, כמו מיכל שיר, חגי רזניק ורונן צור.
יוסף אבן פלט
יועץ פוליטי
Gonow GX6
Gonow GX6 הוא קרוסאובר המוגדר SUV, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית קבוצת GAC (שם רשמי: "Guangzhou Automobile Group Co., Ltd"), חברת בת של Guangzhou Automobile Industry Group אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום בסין.
איזור הכרית
קהילת יהודי דזיאלושיץ
העיר דזיאלושיץ ממוקמת במחוז פינצ'וב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה שבדרום מזרח פולין. לפני שנת 1939 השתייכה העיר לפלך קיילצה.
רישיון ליהודים להתיישב בעיר כבר ניתן בימי שלטונו של המלך קזימיר הגדול, בין השנים 1334–1367, אך עדויות ממשיות לקיום קהילה יהודית בדזיאלושיץ מופיעות רק מסביבות המאה ה-17. מיקומה הנוח של העיירה, על הדרך הראשית המובילה מקרקוב לעיירות הסביבה, כמו גם הקלת עול המיסים על תושבי המקום על ידי בעלי המקום, הביא לפיתוח מסחר ענף עם הערים הקרובות, כשהיהודים ממלאים בכך תפקיד מרכזי. עד מהרה הפכה הקהילה היהודית לרוב בעיר, כשרוב בניה עוסקים במסחר. המיעוט הנוצרי עסק ברובו בחקלאות ובענפי מלאכה מיוחדים כמו חבתנות, קדרות וחרושת עץ. קשר בין הנוצרים ליהודים בעיר כמעט לא התקיים, למעט שיתוף פעולה במכבי האש.
תולדות הקהילה.
גילה של הקהילה אינו ברור לחלוטין, אך לפי דברי זקני הקהילה נראה שהתקיימה כ-300 שנה, מסביבות המאה ה-17. במשך שנים רבות התקיימה הקהילה ללא בית קברות משלה, ומתיה נקברו בכפר הסמוך קשונזה (קשוינז).
בשנת 1820 מנתה העיר 1692 תושבים, מתוכם 1256 יהודים ו-420 נוצרים. מאה שנה מאוחר יותר, בשנת 1921, מנתה אוכלוסיית העיר 6765 תושבים, 5638 מתוכם יהודים - כ85 אחוז מתושבי העיר. יחס זה בין היהודים לפולנים נשאר עד לחיסולה הסופי של הקהילה היהודית בדזיאלושיץ, בשנת 1942.
רב העיירה היה הרב אליעזר הלוי אפשטיין, בנו של הרבי מניישטאדט, שאשתו הייתה ביתו של הרבי מקומרנה. אחריו התמנה הרב מרדכי סטאשבסקי לרב העיירה. הוא נרצח בידי הנאצים בגירוש הראשון, בשנת 1942.
רוב בני הקהילה התפרנסו ממסחר, מי ברוכלות זעירה ומי כבעל אחוזה. חלק מיהודי העיירה התעשרו בשנות הכיבוש האוסטרי בתקופת חלוקת פולין. בהמשך, לאורך מלחמת העולם הראשונה ושנות העצמאות של פולין עד מלחמת העולם השנייה, רכשו יהודי העיר העשירים קרקעות מבעלי אחוזות פולנים שפשטו את הרגל. בנוסף, התפתח בעיירה תחום מיוחד של מסחר - סחר באלמוגים, אם אמתיים ואם מלאכותיים, ורבים מנשות וילדי הקהילה עסקו בחריזת אלמוגים שהגיעו מאוסטריה, ונשלחו למכירה ברחבי רוסיה.
בית הכנסת בדזיאלושיץ.
בית הכנסת של העיירה נבנה במשך מספר שנים, ובנייתו הסתיימה בשנות החמישים של המאה ה-19. הוא היה עשוי מלאכת מחשבת - התקרה הייתה תכולה ועליה זרועים כוכבי זהב, וסביב לה היו תמונות של סמלי המזלות לפי חודשי השנה העברית. מתחת לתמונות אלו היו תמונות המסמלות את שנים עשר שבטי ישראל, שלוש תמונות בכל צד של בית הכנסת. בפינותיה של התקרה עצמה היו ארבעה ציורים המסמלים את דברי המשנה במסכת אבות - "הוי קל כנשר ועז כנמר.". ארון הקודש היה עשוי גם הוא מלאכת אומן, שעליו אמר אחד מבני העיר, שמואל צוסנק, שהיה סוחר גדול ומבין בענייני עתיקות, כי הוא מלאכת מחשבת עדינה ויקרת ערך, והמבצעים אותה ידעו מה היא אומנות.
החזן הקבוע של בית הכנסת היה יהושע שפיוואק, שביתו טייבל פתחה מקהלה בעיירה. ממקהלה זו יצא החזן וזמר האופרה יצחק מאן, בעידודה ובטיפוחה של טייבל. בנוסף, הגיעו לעיירה פעמים רבות חזנים ודרשנים שונים. אז היו מתאספים יהודי העיירה בבית הכנסת ומאזינים להם בהנאה.
המאבק בין המתנגדים לחסידים, שניטש בכל רחבי פולין, לא פסח גם על דזיאלושיץ. מתפללי בית הכנסת הקפידו מאוד שלא להגיד בקדיש "ויצמח פורקני", ואם החזן טעה הייתה פורצת מהומה, והחזן היה מוחלף. אחרי המלחמה הפך בית הכנסת המפואר הזה למחסן פחמים, מלט וחומרי בניין. ארון הקודש נעלם, והכניסה הורחבה כדי לאפשר מעבר עגלות וסוסים. אך התקרה נותרה כשהייתה (כך על פי עדותו של ישראל דב סקורה, כפי שהיה כשביקר בעיירה ב-1947). תמונות של בית הכנסת מתקופה מאוחרת יותר מעידות שמן הבניין המפואר לא נשאר מאומה מלבד ארבעת קירותיו.
לצד בית הכנסת המרכזי ובית המדרש של העיירה, היו גם שטיבלים חסידיים שונים. חלק מן האדמו"רים של החסידויות שפעלו בעיר היו מגיעים אליה, לשהות עם חסידיהם ולהעניק להם מברכתם.
מאוחר יותר הוקם בעיירה גם בית כנסת של "המזרחי", שרוב המתפללים בו היו בעלי נטייה ציונית.
מוסדות חינוך.
עד שנת 1920 לא היה תלמוד תורה מסודר לבנים בדזיאלושיץ, והילדים למדו בבית עם מלמד פרטי, כאשר ההורים יכלו לממן זאת. בשנת 1920 הגיע לעיר הרב יהודה פרנקל, שהחל לפעול להקמת תלמוד תורה לבנים בעיר, בשיתוף פעולה של חלק מבני הקהילה, ובתמיכה שהלכה וגברה עם התפתחותו של תלמוד התורה עד שהפך לעובדה. משגדלו ילדי התלמוד תורה, נתעורר הצורך בישיבה מקומית. בעלי הבתים שלחו עד אז את בניהם לישיבות בערים אחרות, אך רוב בני בעיר לא יכלו להרשות זאת לעצמם. ואכן הוקמה ישיבה בעיר, שבתחילה התנהלה בצורת קבוצות שלמדו בהדרכה של תלמידי חכמים בעיר. עם הזמן התגבשו קבוצות הלימוד לישיבה של ממש, והובא ראש ישיבה מחוץ לעיר, ר' לייב ורשבר. לישיבה החלו להגיע גם לומדים מעיירות בסביבה. וכיוון שרבים מבני העיר לא יכלו לממן את לימודי בניהם כנדרש, דאגו עסקני העיר למימון לימודיהם של בני העניים.
בהמשך הוקם בדזיאלושיץ גם בית ספר "בית יעקב" לבנות, שזכה לביקורה של שרה שנירר.
מלבד מוסדות החינוך הדתיים, התקיימו בעיירה גם בתי ספר ציוניים-דתיים לבנים ולבנות של רשת בתי הספר "יבנה". עלות אחזקת בתי הספר האלו הייתה יקרה מאוד, ובשנות העשרים של המאה העשרים, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, נסגרו בתי הספר האלו.
חברות ואגודות בעיר.
בדזיאלושיץ פעלו חברות עזרה הדדית שונות, ביניהן: