עדויות ממחקרים מבוקרים אקראיים לבדיקת נשים בהריון שאינן סובלות מתסמינים להידבקות בטריכומונס וגינאלית וטיפול בנשים שבחנו חיוביות לזיהום לא הראו באופן עקבי סיכון מופחת ללידה מוקדמת. נדרשים מחקרים נוספים כדי לאמת תוצאה זו ולקבוע את שיטת המיון הטובה ביותר. בארצות הברית, בדיקת סקר של נשים בהריון ללא תסמינים מומלצת רק אצל אלו עם HIV שכן זיהום מסוג טריכומונס וגינאלית קשור לעלייה בסיכון להעברת HIV לעובר.
טיפול.
הטיפול בנשים הרות וגם לא בהריון הוא בדרך כלל באמצעות מטרונידזול, דרך הפה באופן חד פעמי. יש להיזהר בהריון, במיוחד בשליש הראשון. יש לטפל גם בבני זוג מיניים, גם אם לא מופיעים אצלם תסמינים.
אפידמיולוגיה.
בשנת 2013 היו כ 58 מיליון מקרים של טריכומונס וגינאלית. זיהום מסוג זה נפוץ יותר בקרב נשים (2.7%) מאשר גברים (1.4%). זהו ה- STI הלא-נגיפי הנפוץ ביותר בארצות הברית, עם הערכה של 3.7 מיליון מקרים נפוצים ו -1.1 מיליון מקרים חדשים בשנה. ההערכה היא ש -3% מהאוכלוסייה הכללית בארצות הברית נגועים, ו- 7.5-32% מהאוכלוסייה בסיכון בינוני-גבוה.
הפרעה בעצב הלוואי
הפרעה בעצב הלוואי (באנגלית: Accessory Nerve Disorder) היא פגיעה בעצב הלוואי (CN XI), שמביאה לפגיעה בתפקוד או להיעדר תפקוד שרירי הטרפז והסטרנוקלאידומסטואיד .
תסמינים.
חולים בהפרעה בעצב הלוואי מראים סימנים האופייניים לפגיעה בעצבים מוטוריים תחתונים , כמו ירידת במסת שרירי הטרפז והסטרנוקלאידומסטואיד, טיקים או פסיקולציות לשרירים אלו ושיתוק חלקי שלהם. פגיעה באספקת העצבוב לשריר הסטרנוקלאידומסטואיד תביא לצורת צוואר א-סימטרית. פגיעה באספקת העצבוב לשריר הטרפז עלולה להביא לכתף שמוטה, שכמה מכונפת וחולשה בפעולת הרמת הכתף.
גורמים.
הליכים רפואיים הם הגורם השכיח ביותר לפגיעה בעצב הלוואי. בין ההליכים הכירורגיים הנפוצים ביותר הגורמים לפגיעה בעצב הלוואי הם ניתוחים באזור הצוואר הצדדי וביופסיה של קשרי לימפה בצוואר. היעדר אבחון מהיר עלול להחמיר את הבעיה, לכן זיהוי ואבחנה מהירה בהפרעה בעצב הלוואי עשויים להביא לשיפור בתוצאות.
גורם נוסף לפגיעה בעצב הלוואי הוא נזק מכני בחוט השדרה או במשולש הצוואר האחורי . זאת בגלל מיקום העצב, העובר באופן שטחי יחסית לעור הצוואר, ולכן הוא נתון לפגיעה כאשר יש נזק לצוואר. דוגמאות לנזקים מכניים מסוג אלו הן פציעות ממתיחת יתר של הצוואר, למשל כתוצאה מהרמת משקל, פציעות באזור הצוואר, למשל כתוצאה מדקירה בצוואר, או מניפולציות צוואריות כגון עיסויים או כירופרקטיקה.
אבחנה.
באמצעות בדיקה נוירולוגית, בוחנים את תפקוד עצב הלוואי. אופן ביצוע הבדיקה משתנה בהתאם למטפל, אך היא מסתכמת בשלושה רכיבים עיקריים: בחינה חזותית, בדיקת טווח התנועה ובדיקת חוזק השרירים.
במהלך הבחינה החזותית, המטפל בודק את המאפיינים הוויזואליים של שרירי הסטרנוקלאידומסטואיד והטרפז, במטרה למצוא סממנים למחלת עצבים מוטוריים תחתונים. סימנים חזותיים אלו, המצביעים על תפקוד חריג של עצב הלוואי, כוללים ניוון שרירים, פסיקולציות ושכמה מכונפת.
בבדיקת טווח התנועה, המטפל בוחן את יכולתו של המטופל בסיבוב וכיפוף הראש, במשיכת שתי כתפיו, ובהושטת הזרועות הצידה. במהלך הושטת הזרועות הצידה, השכמה המכונפת הנגרמת מפגיעה בעצב הלוואי תבלוט באופן קיצוני.
בדיקת חוזק השריר דומה לבדיקת טווח התנועה, אך כעת המטופל מבצע את הפעולות לנגד התנגדות שמפעיל המאבחן. בדיקת חוזק הסטרנוקלאידומסטואיד נעשית באמצעות סיבוב הראש לנגד התנגדות המטפל. בזמן זה, המטפל בוחן את פעולת השריר הסטרנוקלאידומסטואיד בצד ההפוך של הצוואר. זאת מכיוון שפעולת הסטרנוקלאידומסטואיד היא סיבוב הצוואר לכיוון ההפוך מהצד של השריר בצוואר. למשל, אם המטופל מסובב את הראש ימינה, הסטרנוקלאידומסטואיד השמאלי יתכווץ במצב תקין. כדי להעריך את חוזק שריר הטרפז, המטופל מושך בכתפיו לנגד התנגדות המטפל. במטופלים עם פגיעה בעצב הלוואי, היכולת להרים את הכתף בצד הפגוע תהיה פחותה, ולא תתאפשר הרמת הכתף לנגד התנגדות המטפל.
דרך נוספת לאבחן את ההפרעה בעצב הלוואי הוא באמצעות בדיקת אלקטרומיוגרפיה לשרירים המושפעים.
טיפול.
כשההפרעה בעצב הלוואי נגרמה מסיבות יאטרוגניות, למשל מסיבוך ניתוחי, ישנן מספר שיטות טיפול אם הבעיה אובחנה במהלך הניתוח. למשל, אם הפגיעה נגרמה במהלך ניתוח של הצוואר הצדדי, המנתח יוכל לשמר את עצבי השדרה הצוואריים C2-C4 שמספקים עצבוב משלים לשריר הטרפז.
לחלופין, או בנוסף לטיפולים תוך-ניתוחיים, ניתן להשתמש בטיפולים שעשויים לעזור בשיקום תפקוד עצב הלוואי לאחר הניתוח שהזיק לעצב. למשל טיפול עדן-לאנג' , בו שרירי הכתף ממוקמים מחדש באמצעות ניתוח, ובכך מסייעים בטיפול של שיתוק שריר הטרפז.
לבסוף, טיפולי פיזיותרפיה עשויים לחזק את השרירים התומכים בתנועות השרירי הטרפז והסטרנוקלאידומסטואיד, ובכך להקל על הכאבים ועל ביצוע הפעולות המוחלשות.
אם המושבות החדשה (שכונה)
אם המושבות החדשה או בשמה הרשמי הדר המושבות החדשה, היא שכונה הנמצאת בצפון-מערב פתח תקווה. השכונה נוסדה בשנת 2003, בשם "לב הסביונים" (שם שהציעה "אפריקה ישראל"), ושטחה הוא 1,000 דונם. השכונה גובלת בשדות פתח תקווה מהצפון, בית הקברות סגולה מהמזרח, שכונות קרול ונווה גן מהדרום, שכונת אחים ישראלית מדרום-מערב ושכונת אם המושבות מהמערב.
אופי הבנייה בשכונה שונה מאופי הבנייה בשכונה הוותיקה, והוא מאופיין בבניינים רבי קומות בני 9–23 קומות. בקרבת השכונה נמצאים אזורי התעשייה קריית אריה וסגולה, הקניון הגדול, הפארק הגדול, אצטדיון המושבה, בית משפט השלום ועוד.
היסטוריה.
השכונה הוקמה בשנת 2003, ושנים ספורות לפני הקמתה פעלו במקום מפעלי תעשייה כבדה כמו כימיקלים, ברזל ועורות, כשמסילת רכבת הובילה את תוצרי המפעלים אל מחוץ לעיר.
במטרה לחבר את פתח תקווה לנחל הירקון ולאפשר הקמת פארק על גדותיו להנאת התושבים, ערכה הנהלת העיר שינוי תוכנית בניין עיר (תב"ע), שבעקבותיו הוחלף מוקד התעסוקה בין שני אזורי התעשייה (קריית אריה וסגולה) במרחב מגורים.
השכונה נקראה "החדשה", כדי לבדל אותה מהשכונה הצמודה אליה שהוקמה לפני עשור תחת אותו השם.
בליבה של השכונה נמצא הפארק המרכזי (פארק לב סביונים) שנטע על תל אומלבס (מלבס) שבו שרידי ישוב החל מהתקופה הביזנטית ועד התקופה העותמאנית, מייסדי פתח תקווה העדיפו לבנות את יישובם רחוק יותר מהירקון על מנת להקטין את סכנת המלריה (הקדחת) באזור כיכר המייסדים בעיר פתח תקווה.
בעבר היה מצוי בשטח השכונה חוות מלאבס, אך כיום הזכר היחידי ממנה היא גת שנשמרה מאז.
נגישות ותחבורה.
השכונה קרובה אל כבישים 4 ו-5, ופועלת בה תחבורה ציבורית. השכונה בעלת קרבה רבה אל תחנת הרכבת "קריית אריה" ובעתיד גם לתחנות הקו האדום של הרכבת הקלה.
השכונה תוכננה עם שבילי אופניים רבים העוברים ברחובות השכונה ומחוץ לה. קיימת תוכנית לקשר את השכונה, בעזרת שבילי אופניים, לרצועה חדשה של פארק הירקון לאורך צפון השכונה, באמצעות שני מעברים תת-קרקעיים. בנוסף, ישנה תוכנית לבניית גשר לרוכבי אופניים ולהולכי רגל מעל כביש 4, בהמשך לתוכנית האב לשבילי אופניים אשר כבר מיושמת בשכונה.
סביבה.
השכונה מתאפיינת בבנייה של מספר בניינים סביב פארק או גינה אחת. בשכונה נמצא פארק גדול אשר מהווה את הפארק המרכזי בשכונה. הפארק קרוי "פארק לב הסביונים" על שם פרויקט "לב הסביונים" שהקימה חברת אפריקה-ישראל, ומכונה גם "פארק הדגים". כמו כן, הוא מתפרש על שטח של 22 דונם, ונמצאים בו חלקים שונים שיוצרים שהייה מגוונת כמו אגם דגים המחולק על ידי גשרים לשלושה חלקים ופועלת בו מזרקה בשעות קבועות ביום, מתקני משחק ושעשוע, גבעות דשא, גבעת תצפית ממנה אפשר לתצפת על כל הפארק ומבנה של גת מהתקופה הביזנטית שהיא חלק משרידי תל אומלאבס.
בנוסף לפארק זה, ישנן גינות ופארקים נוספים בשכונה כדוגמת "הגינה החדשה", סקייטפארק, כיכר מרכזית ושמה "ככר הרעות" או "כיכר הקקטוסים", שתוכננה בידי האדריכל מרגולין. הכיכר מאופיינת במגוון צמחים מסוג קקטוסים וסוקולנטים. עובדה זו מייחדת את הכיכר כאחת מהבודדות בארץ. הכיכר הייחודית משמשת כמרכז פעילות לתושבי השכונה וממנה יוצאים ערב ערב, טיולי אופניים לרחבי גוש דן. בנוסף, ישנם פרויקטים סביבתיים בשכונה כמו גן ירק שכונתי.
כמו כן, השכונה גובלת בשדות פתח תקווה מהצפון, והיא ממוקמת מרחק קצר מנחל הירקון. ישנה תוכנית עתידית לפיתוח פארק ירקון נרחב שיגבול בשכונה ויהווה שטח פנאי לתושבי פתח תקווה כולה. בשטח הפארק העתידי נמצאת גם בריכת חורף, שעתידה גם כן לעבור שיקום ופיתוח.
חינוך.
ברחבי השכונה פועלים מוסדות חינוך רבים לכל שכבות הגיל. ישנם כ-22 גני עירייה, 4 בתי ספר יסודיים, חטיבה עליונה אחת ובית ספר לחינוך מיוחד. כמו כן, בשכונה פועלות תנועות הנוער "הצופים" שהיא בעלת שבט צופים משלה הנקרא "שבט המושבה", ותנועת "הנוער העובד והלומד", שהיא בעלת "קן" בשכונת נווה גן הסמוכה, ופועלת גם בשכונה.
השכונה מורכבת מיהודים אשר רובם המכריע הם חילונים. עם זאת, פועלים בשכונה 4 בתי כנסת אשר הגדול בהם הוא בית הכנסת "בראשית". שניים מבתי הכנסת נוהגים בנוסח ספרדי, אחד בנוסח משותף ואחד בנוסח תימני.
פעילות ובילוי.
בשכונה ישנן מספר רב של אפשרויות בילוי, בניהן: מגוון חוגים ופעילויות רבות לכל הגילאים, מרכז נוער קהילתי, שתי ספריות עירוניות, היכל ספורט, אודיטוריום, קונסרבטוריון ועוד.
מסחר.
המסחר בשכונה מפותח מאוד וישנם מרכזי מסחר רבים בה.
כמו כן ישנם מרכזי מסחר הקרובים אל השכונה, כדוגמת:
אוכלוסייה.