הגשר הוקם מחדש מאבן ובסגנון גותי על ידי אחווה שמנתה 24 בני אדם (Oeuvre du pont), ואלה גייסו כספים להקמתו ועשו שימוש במיסי המעבר שגבו תמורת השימוש בו. אורכו של הגשר עמד על כ-900 מטר והיו בו 22 קשתות אבן שאורך כל אחת מהן נע בין 30.8 ל-33.5 מטר. רוחבו של הגשר נע בין שניים לחמישה מטרים והוא גישר על שני יובליו של הנהר שביניהם חוצץ האי ברטלאס (Ile de Barthelasse). לגשר נודעה חשיבות רבה בתקופת אפיפיורות אביניון במאה ה-14, והוא רוצף ב-1377. גשר סן בנזה היה אותה עת הגשר הקבוע היחיד בין ליון בצפון והים התיכון בדרום, וככזה נודעה לו חשיבות אסטרטגית. בשני קצותיו הוקמו עמדות שמירה ובצידו הדרומי שבאביניון הוקם במאה ה-14 מבנה שער גדול. עם זאת, הגשר סבל באופן תדיר משיטפונות בנהר, וחלקים ממנו שבו ונהרסו. הוא שב ונבנה מחדש עד שלאחר שיטפון קשה במיוחד שסחף את כל הגשר כמעט ב-1669, לא שופץ עוד. חלקיו הנותרים של הגשר התדרדרו ונהרסו, וכיום נותרו ממנו רק ארבע הקשתות הדרומיות סמוך לגדה השמאלית של הרון.
"על גשר אביניון, שם כולנו רוקדים...".
הגשר נודע בין היתר בזכות שיר העם "על גשר אביניון" ("Sur le pont d'Avignon") שמקורו במאה ה-15. השיר מורכב מאינספור בתים, שרק השורה החמישית משתנה בהם, וזהו הבית הראשון:
בבתים הבאים מתחלפים "האדונים הנאים" ("Les beaux messieurs") ב"נשים היפות" ("Les belles dames"), ב"גננים" ("Les jardiniers"), ב"תופרות" ("Les couturiers") ב"כורמים" ("Les vignerons") וכן הלאה, כשלמעשה ניתן להחליף את נושא השורה החמישית בכל בעל מקצוע או שם תואר אחר. בעבר ציין השיר כי הריקודים נעשו מתחת לגשר (Sous le pont d'Avignon"), ככל הנראה על האי ברטלאס (Ile de Barthelasse) שבמרכזו של הנהר, ולא עליו (Sur le pont d'Avignon"), ויש, במיוחד מבוגרים, שעדיין שרים כך.
גשר אביניון
סרחיו בטיסטה
סרחיו דניאל בטיסטה (בספרדית: Sergio Daniel Batista; נולד ב-9 בנובמבר 1962 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ארגנטינאי, המאמן את מועדון ספורט קטר. בטיסטה היה מהקשרים האחורים הבולטים של ארגנטינה בשנות ה-90 והיה שותף לזכייה במונדיאל ב-1986. בטיסטה מכונה בארגנטינה צ'צ'ו (Checho).
קריירה.
כשחקן.
בטיסטה החל לשחק בקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס ב-1981. הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע ליברטדורס בטרם עבר לשחק ב-1988 בריבר פלייט, מועדון הפאר של ארגנטינה, איתה זכה באליפות. אחרי שלוש שנים במועדון חזר בטיסטה לעונה אחת בארחנטינוס. את שנותיו האחרונות כשחקן בילה בטיסטה בקבוצות כגון נואבה צ'יקגו, טוסו פיוצ'רס היפנית ואול בויס. הוא פרש סופית ב-1999.
במדי הנבחרת הופיע בטיסטה 39 פעמים. הוא היה שותף לזכייה במונדיאל 1986 ולסגנות במונדיאל 1990.
כמאמן.
קבוצתו הראשונה כמאמן הייתה בז'ה ויסטה מאורוגוואי אותה אימן לעונה אחת. ב-2001 מונה כמאמנה של קבוצת האם שלו ארחנטינוס ג'וניורס אותה אימן עד שנת 2004 כשבתווך אימן לעונה אחת את טאז'רס דה קורדובה. ב-2004 מונה כמאמנה של נואבו צ'יקגו אך עזב את תפקידו ב-2005, אז מונה כעוזרו של אוסקר רוג'רי, חברו לנבחרת בשנות ה-80 שאימן באותם ימים את סן לורנסו. ב-2007 מונה כמאמנה של גודוי קרוס ואימן אותה עונה אחת.
בקיץ 2007 מונה בטיסטה כמאמן נבחרת ארגנטינה הצעירה עם עזיבתו של הוגו טוקאלי את התפקיד.
בטיסטה הוביל את הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לזכייה במדליית הזהב במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג 2008.
בקיץ 2010 מונה בטיסטה כמאמן נבחרת ארגנטינה במקומו של דייגו ארמנדו מראדונה. לאחר כישלון הנבחרת בקופה אמריקה 2011 שאותו אירחה, פוטר בטיסטה מתפקידו.
אנטיליה
אַנְטִילְיָה היא מערכת לשאיבת מים מבאר, באמצעות מסילות עולות ויורדות מעומק הבאר, אשר צמודים להן כלי קיבול למים. כאשר הכלי מגיע למעלה המסילה, הוא מתהפך, והמים נשפכים לתעלה בנויה. ממנה הם זורמים לבריכה, המשמשת מקור מים להשקיה למטעים.
מערכות מעין אלה פעלו בפרדסים מאז סוף המאה ה-19. פיתוח המשאבות החדשות גרם להפסקת השימוש בשיטה.
היום ניתן לראות שחזורים של אנטיליות ליד המוזיאון המקומי במזכרת בתיה, בבאר שבע, ובשרונה. בנאות קדומים קיימים שני מתקני באר אנטילית הערוכים לתפעול. וגם באחוזת דוברובין - יסוד המעלה. באמצעות מערכת הגלגלים והכדים ניתן להעלות מים מן הבריכה לצורכי השקיית אזור גבוה ממנה.
אתר נאות קדומים מציין כי במקורותינו שימשה הבאר האנטילית גם כסמל "הגלגל החוזר בעולם":
במאי 2010 נחנכה באר אנטיליה משוחזרת בנס ציונה. הבאר ממוקמת בחצר בית המייסד ראובן לרר בנחלת ראובן.
מוסטפא דירני
מוסטאפה דירני
מוסטפה דירני
דיראני
דירני
מארי ארנה
קובץ JAR (Java ARchive) משמש בתחום המחשוב לאריזת Bytecode של Java.
בדרך כלל קובץ JAR מכיל את קובצי המחלקות וקובצי משאבים (resources) כגון קובצי תמונה וקול.
קובצי JAR מבוססים על דחיסת zip. ניתן לטפל בקובץ JAR באמצעות כל תוכנה המסוגלת לטפל בקובצי zip.
קובץ JAR מכיל קובץ מניפסט (Manifest File), המתאר את מאפייני הארכיב.
קובץ המניפסט נקרא MANIFEST.MF והוא ממוקם בתת-ספרייה של קובץ ה-JAR.
אירכוב ליישום.
המכונה הווירטואלית של ג'אווה יכולה להריץ קובץ JAR בתור היישום הראשי, או לטעון אותו כספריית מחלקות ומשאבים עבור יישום אחר.
מאיר קפלן
(אברהם) מאיר "מייק" קפלן (1923 - 23 באפריל 2004, י"ד בטבת ה'תרפ"ד - ב' באייר ה'תשס"ד) היה ראש המחלקה לזיהוי פלילי של משטרת ישראל בשנים 1965–1987, שזכה ב-1976 לעיטור השירות על עבודתו זו.
ביוגרפיה.
מאיר קפלן נולד בניו יורק ב-1923, לרב ד"ר יחיאל קפלן וללאה קפלן. לאחר סיום לימודיו לתואר MA בפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה עם מלגת פוליצר, ב-1947, התנדבו קפלן ואשתו סילביה ללמד עברית לילדים יתומים, ניצולי השואה, במסגרת עליית הנוער בצרפת. הילדים הועברו למרסיי כדי להכין אותם לעלייה הבלתי ליגאלית לארץ ישראל של המנדט הבריטי. לאחר ההכרזה על הקמת מדינת ישראל, מאיר קפלן ואשתו ליוו 120 ילדים לישראל באונייה "פאן יורק" (קיבוץ גלויות).
לאחר שהות של ששה חודשים בקיבוץ יבנה, קפלן עבר לירושלים, שם החליט להתגייס למשטרת ישראל, ולבטל את תוכניתו המקורית ללמוד לתואר דוקטור. הוא רצה לפתח את השימוש בזיהוי פלילי בישראל והוסכם עם המפכ"ל שילמד , בארצות הברית ולאחר מכן יחזור לישראל. קפלן למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, תוך הקפדה על רכישת ניסיון מעשי בתחום מעבר ללימודים העיוניים. משטרת לוס אנג'לס נענתה לבקשתה של הקונסוליה הישראלית והסכימה שקפלן יעבוד במעבדותיה מספר חודשים, כדי לקבל הכשרה מעשית במעבדות לזיהוי פלילי.
שירות במשטרה.
ב-1952 חזר קפלן לישראל והחל קריירה של 35 שנים במשטרת ישראל, תחילה בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. שם עמד בראש המדור המדעי של אגף החקירות. ב-1965 מונה לראש המחלקה לזיהוי פלילי (מז"פ), תפקיד אותו מילא במשך 19 שנה. נוסף על תפקידו, במשך עשר שנים ייצג את משטרת ישראל בישיבות העצרת הכללית של האינטרפול.
במסגרת עבודתו עשה שתי פעולות מיוחדות ברמה הלאומית. הוא סייע ל"מוסד" בזיהויו לקראת חטיפתו והעמדתו לדין של אדולף אייכמן ב-1960, פעילות שעליה קיבל בשנת 2007 תעודת הוקרה של ממשלת ישראל ללוכדי אייכמן 1960 במשכן הכנסת במעמד נשיא המדינה וראש הממשלה עבור פעילותו בלכידתו והבאתו לדין בישראל של הצורר אדולף אייכמן. לאחר מלחמת יום הכיפורים, יזם הבאת כלבים מאנגליה כדי לאתר גופות של חללי צה"ל, מבצע שהוכתר בהצלחה רבה.
קפלן גייס למשטרה מדענים בעלי תארים מתקדמים ושיתף אוניברסיטאות בישראל בפיתוח שיטות ומכשור. כך הוא הצעיד את מז"פ למעמד מכובד בקהילת המעבדות לזיהוי פלילי בעולם. מעבר לעשייה השוטפת, הדגיש את חשיבות המחקר לקידום העבודה המעשית.
הוא הקים מערך טכנאי זיהוי ארצי במסגרתו הוכשרו טכנאי זיהוי, שתפקידם העיקרי לאסוף ראיות בזירת הפשע, ולהעבירן למעבדות לבדיקה. עבודה זו נעשתה מתוך תפיסה שהמפתח העיקרי להצלחה במדע הפורנסי הוא הדייקנות והאיסוף של ראיות פיזיות והבסיס לכך הוא עבודת שטח יסודית.
בשנת 1976 זכה לקבל ממשטרת ישראל את עיטור השירות.בתעודת ההערכה נכתב: תת-ניצב מאיר קפלן פיתח במשך שירותו במשטרה את השירותים לזיהוי פלילי.תכנן ושיכלל שיטות עבודה בתחום זה ויצר קשרים מקצועיים עם מוסדות מדע ומחקר בארץ ומחוצה לה.בעבודתו היסודית,בחריצותו ובבקיאותו הרבה הרים את קרנה של משטרת ישראל.
קפלן זכה בפרס "American Express של International Association of Chiefs of Police" עבור פיתוח מכשור לגילוי חומרי נפץ.
מאיר קפלן נפטר בירושלים ב-23 באפריל 2004 והותיר אחריו שני ילדים, שמונה נכדים וארבעה נינים.
תקלה היימנות השני, קיסר אתיופיה
תקלה היימנות השני (געז: ተክለ ሃይማኖት, עברית: צמח האמונה) הוכתר בשם "אדמס סגד השלישי" (געז: አድማስ ሰገድ, עברית: לו האופק סוגד) היה קיסר אתיופיה מ-18 באוקטובר 1769 ועד יוני 1770, ובין 23 בדצמבר 1770 - 13 באפריל 1777. תקלה היימנות היה בנו של הקיסר הקודם יוהנס השני מאשתו וויזרו סנצ'אויר, נולד בבית הכלא הקיסרי שבהר וואחני.
תקלה היימנות הוכתר לקיסר בגיל 15 לאחר שאביו הורעל על ידי ראס מיכאל סהול. תקלה איבד את הכתר למשך כחצי שנה כאשר מספר מצביאים מקומיים שהתנגדו לראס סהול הכתירו את סוסוניוס השני לקיסר, המרד דוכא על ידי ראס סהול ושלטונו של תקלה הוחזר ב-23 בדצמבר אותה השנה.