מאידך, פרסם ההיסטוריון אדם רז מאמר ביקורת חריף על הספר, בו טען כי הוא סובל מרשלנות, מניפולציות וטעויות רבות, ולכן איננו מהווה מחקר רציני. בביקורתו התמקד רז בפרשת נירים כדוגמה, והאשים את פפה בליקוט סלקטיבי ציטוטים של מנהיגים ציוניים כדי להוכיח שכולם תמכו ב"ניקוי אתני" של ארץ ישראל. בתגובתו למאמר כתב פפה כי הביקורת של רז היא נבזית ולגופו של אדם, ומשתמשת בשפה שאינה ראויה. פפה טען כי מכיוון שחוקרים ישראליים אינם מסוגלים להפריך את התזה בדבר הטיהור האתני של פלסטין ולהכחיש את העוולות שחוללה הציונות כלפי הפלסטינים, רז נצמד לאי-דיוקים בפרטים שוליים כמו צבע בגדיה של נערה שנאנסה, במקום להגיב לטענות שהספר מעלה ולראות את החוט המקשר בין מעשיה של ישראל ב-1948, דרך אירועים כטבח כפר קאסם אותו רז חקר, ועד הנעשה היום. התגובה פורסמה באתר "העוקץ" משום שעורך "הארץ", אלוף בן, סירב לפרסם אותה בעיתון.
פרשת טנטורה ותדי כ"ץ.
פפה היה מהמגנים על עבודת התזה השנוייה במחלוקת של תדי כ"ץ שהתפרסמה תחת הכותרת "יציאת הערבים מכפרים למרגלות הכרמל הדרומי ב־1948". בתזה טען כ"ץ שחיילי חטיבת אלכסנדרוני הרגו כמאתיים גברים בלתי חמושים מתושבי הכפר טנטורה לאחר כיבושו. כ"ץ טען כי העבודה מתבססת על יותר ממאה ראיונות שערך עם פליטים פלסטינים מטנטורה ושלושה כפרים אחרים בכרמל ועם ותיקי חטיבת אלכסנדרוני. כ"ץ נתבע לדין על ידי ותיקי החטיבה ובראשם בנציון פרידן על הוצאת לשון הרע. במהלך המשפט נטען שכ"ץ סילף עדויות ושינה דברי עדים. בהסכם פשרה, שאושר על ידי בית המשפט, נקבע שעל כ"ץ לחזור בו מההאשמה על טבח ולפרסם הודעת התנצלות. כ"ץ התחרט על חתימתו, אך בית המשפט חייב אותו לקיים את ההסכם. בעקבות אירועים אלה הקימה אוניברסיטת חיפה ועדה שבדקה שוב את העבודה והחליטה לפסול אותה. האוניברסיטה קיבלה את החלטות הוועדה. כמו כן, ההיסטוריון מאיר פעיל קבע שלא ניתן להסתמך על העבודה של כ"ץ והתנצל בפני חטיבת אלכסנדרוני.
מעורבותו של אילן פפה בפרשה גדלה לאחר שאוניברסיטת חיפה פסלה את עבודתו של כ"ץ. פפה המשיך להתעקש שעבודתו של כ"ץ אמינה ומוכיחה שאכן היה טבח בטנטורה. כנגד פסילת העבודה על ידי אוניברסיטת חיפה טען פפה שכ"ץ ביצע מספר טעויות לא מהותיות שנעשו בתום לב, אינן מצדיקות פסילה ואינן מטילות דופי בטענה שההרג בטנטורה אכן התרחש. זאת בניגוד לקביעת הוועדה שמדובר ב"פערים בדרגת חומרה גבוהה". כמו כן טען שהפסילה נעשתה ממניעים פוליטיים והאשים את אוניברסיטת חיפה בהתנכלות לחופש האקדמי שלו ושל תלמידיה. במסמכים שפרסם עו"ד גיורא ארדינסט (שייצג את חטיבת אלכסנדרוני במשפט) בעיתון "מעריב" (27.5.2005) טען כי כ"ץ שינה עדויות.
בריאיון לעיתון "הארץ" טען פפה שרק הגן על העבודה של כ"ץ ושלא היה מעורב בכתיבתה: "העבודה הראשונה הייתה ללא רבב. נתנו לה ציון 97, אני הייתי מעניק לה 100 - למרות שלא הייתי מעורב בעבודה הראשונה, לא הייתי המנחה שלה כמו שכל הזמן כותבים". ב־20 באפריל 2005 פרסם פפה מאמר ב"גארדיאן" הבריטי ובו האשים את אוניברסיטת חיפה ברדיפה אקדמית שלו, מאז שהחליט לסייע לכ"ץ.
במאמר דעה שפרסם באתר שיחה מקומית בעקבות הקרנתו של הסרט "טנטורה" בבימוי של אלון שוורץ, טען פפה כי אוניברסיטת חיפה הייתה חייבת לפסול את עבודתו של כ"ץ משום ש"לא יכלה לשאת שייצא ממנה מחקר שמאשש את הנרטיב הפלסטיני של 1948."
עמדותיו.
פפה הוא פעיל שמאל רדיקלי, ומזוהה עם מפלגת חד"ש. בשנת 1999 הוא נכלל במקום השביעי ברשימת חד"ש (הרשימה קיבלה אז שלושה מנדטים).
פפה מאמין שהחזקת ישראל בשטחי יש"ע לא תסתיים מיוזמת ישראל כי אינו מאמין שיחול שינוי בעמדות הציבור הישראלי. משום כך הוא סבור שלחץ חיצוני יכול להביא לכך, ונותן כדוגמה את סיום משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. האפרטהייד הסתיים בגלל חרם בינלאומי על דרום אפריקה, על אף שבתוך המדינה היה רוב מוחלט בקרב הלבנים בעד המשכו. הוא פעיל בתנועת ה-BDS הקוראת לחרם מדיני, אקדמי וכלכלי על ישראל, והרצה פעמים רבות במסגרת שבוע האפרטהייד הישראלי.
פפה תמך ביוזמת חרם על ישראל על ידי איגוד המרצים הבריטי (AUT). באפריל 2005 היוזמה הובילה בסופו של דבר להטלת חרם על אוניברסיטת בר-אילן (בשל חסותה האקדמית למכללת אריאל שנמצאת באריאל) ועל אוניברסיטת חיפה, בשל התנכלות, לכאורה, לפפה. פפה טען כי הסיבות לתמיכתו בחרם היו קשורות למדיניות ממשלת ישראל וספג ביקורת קשה מהאוניברסיטה ומחוץ לה, אבל גם תמיכה. את דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת חיפה, יוסי בן-ארצי, תיאר פפה כ"ראש משטרת המחשבות הציונית", ועל החוג ללימודי ארץ ישראל אמר: "החוג אינו בודק את עמיתיו על פי הישגיהם בחו"ל (...) אלא מסתפק בפרסומים בשפה העברית בכתבי עת הערוכים על ידי חבריו של גלבר מן הצבא הישראלי."
במאמר שפרסם ב"גרדיאן" בשנת 2005 כתב פפה:
בריאיון לעיתון ב-2007 אמר פפה: "אני תומך בהתנגדות חמאס לכיבוש הישראלי, אם כי אני מתנגד לאידאולוגיה הפוליטית שלהם. אני תומך בהפרדת הדת מהמדינה. מדינה כובשת לא יכולה לקרוא לעצמה דמוקרטית." בשנת 2008 פרסם מאמר באתר "אלקטרוניק אינתיפאדה", שבו טען כי מדינת ישראל מבצעת רצח עם בעזה וטיהור אתני בגדה המערבית.
ביקורת על עמדותיו.
מספר אישים מימין ומשמאל, לרבות כאלה שהביעו תמיכה במפעל של ההיסטוריונים החדשים, הביעו ביקורת על הקריאות לחרם והאשימו את פפה שהוא כורת את הענף שעליו הוא יושב. אבירמה גולן ציטטה את דבריו של פפה ב"הארץ" וטענה שהם מוכיחים שקריאתו לחרם נגד ישראל אינה אידאולוגית במהותה אלא מהווה מעשה של סחטנות ונקמנות כנגד הממסד שמסרב להיכנע לתכתיביו: "את הישראלים צריכה לעניין קבוצה אחרת. זו שהעירה ועוררה את החרם מתוך האקדמיה הישראלית והצליחה ליצור רושם, שמדובר בחרם אידאולוגי מובהק ובמאבק טהור נגד הכיבוש. עיון בדברים שאומר פפה עצמו ('הארץ', 27.4) מחזק את החשש, שמאחורי המניעים האידאולוגיים של הקבוצה, או לפחות של מי שמוביל אותה בגאווה, נחבאת נימה של סחטנות כלפי האקדמיה. 'ניתן להפוך את החלטת האיגוד בקלות', אמר פפה, 'לתת לתדי כ"ץ בחזרה את התואר שנגזל ממנו בצורה בלתי חוקית, והכל יישכח'.
בזמן העימות של פפה עם אוניברסיטת חיפה, כינה אותו ההיסטוריון יואב גלבר, עמיתו באוניברסיטה הנחשב גם יריבו, "לורד האו האו הישראלי".
הנריק לארסון
אדוארד הנריק "הנקה" לארסון (בשוודית: Edvard Henrik "Henke" Larsson; נולד ב-20 בספטמבר 1971 בהלסינגבורג, שוודיה), הידוע כהנריק לארסון, הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
לארסון החל את הקריירה שלו בהגאבורג (Högaborgs BK) בגיל 17. הוא שיחק בקבוצות השוודיות הגאבורג והלסינגבורג, ובפיינורד ההולנדית, לפני שהוחתם על ידי סלטיק הסקוטית ביולי 1997 תמורת 650,000 ליש"ט.
לארסון כבש 242 שערים בסלטיק, ב-315 משחקים, ובשנת 2001 הוא היה מלך השערים של אירופה. ב-2004, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, הוא זכה בתואר כדורגלן הזהב של שוודיה - השחקן השוודי הטוב ביותר ב-50 השנים האחרונות. משחקו הטוב בסלטיק היה בגמר גביע אופ"א 2003 בו כבש את שני השערים בהפסד 3-2 לפורטו. לאחר שבע שנים מוצלחות בסלטיק בגלאזגו, סקוטלנד, בהן בין השאר שיתף פעולה עם אייל ברקוביץ', חתם לארסון על חוזה עם הקבוצה הספרדית ברצלונה בסוף עונת 2003/2004.
בשנת 2006 שיחק בגמר ליגת האלופות במדי ברצלונה. הוא עלה כמחליף ובישל את שני השערים, הראשון לסמואל אטו, השני לז'וליאנו בלטי. זה היה הגביע המשמעותי ביותר בו זכה. לאחר עונה זו שב לארסון להלסינגבורג, הקבוצה בה שיחק בצעירותו.
בשנת 2007 הושאל מהלסינגבורג למנצ'סטר יונייטד האנגלית, וכבר במשחקו הראשון בקבוצה כבש בניצחון 2:1 על אסטון וילה בגביע.
במהלך משחק של הלסינגבורג נכנס לארסון כמחליף, ובסיומו של המשחק הודיע על פרישתו הרשמית מכדורגל.
נבחרת שוודיה.
ללארסון יש רקורד בינלאומי של 33 שערים ב-83 משחקים, שבהם שיחק רבות בקישור או בכנף. הוא תמיד בלט בטורנירים בינלאומיים והבקיע בשני גביעי עולם (מונדיאל 1994, בו שוודיה הגיעה למקום השלישי, ובמונדיאל 2002) ובשתי אליפויות אירופה (יורו 2000 ויורו 2004).
לארסון פרש מנבחרת שוודיה בכדורגל ב-2002, אולם חזר כדי לעזור לנבחרת ביורו 2004 בפורטוגל, שם הצליחה להגיע לרבע הגמר, בו הפסידה להולנד בפנדלים. הוא פרש פעם נוספת ממשחק במדי הנבחרת ב-13 ביולי 2006, לאחר מונדיאל 2006. בעת זמנו בהלסינגבורג, נכלל לארסון בסגל הנבחרת ליורו 2008.
קריירת אימון.
אימן בין השנים 2009–2012 את לאנדסקרונה, ובשנת 2013 היה עוזר מאמן בקבוצת הוגאבורגס לתקופה קצרה. בשנת 2014 אימן את קבוצת פולקנברגס ובהמשך השנה עבר לאמן את קבוצת הלסינגבורג.
באוגוסט 2020 הצטרף לרונאלד קומאן בברצלונה כעוזר מאמן. באוקטובר 2021 פוטר רונאלד קומאן מאימון ברצלונה וכך עזב לארסון את תפקידו.
חיים אישיים.
לארסון נשוי ולו שני ילדים.
סימנס
סימנס (Siemens) היא יחידת SI של מוליכות חשמלית. היחידה קרויה על שם הממציא הגרמני ורנר פון סימנס ומסומנת באות S גדולה.
הסימנס היא יחידת המידה של מוליכות חשמלית, שהיא ההופכי של התנגדות חשמלית. לכן, סימנס אחד מוגדר כהופכי של אוהם, יחידת ההתנגדות: formula_1.
עבור רכיב בעל מוליכות של 1 סימנס, הזרם דרכו יגדל ב-1 אמפר כתוצאה מהגדלת המתח הנופל עליו ב-1 וולט.