ביולי 2014 הודיעו גורמים ממשלתיים כי חלק מיישום החוק (מכירת קנאביס דרך בתי מרקחת) נדחה לשנת 2015 כתוצאה מ-"קשיים מעשיים". הרשויות הודיעו כי יגדלו את כל הקנאביס שניתן למכור כחוק ושריכוז ה-THC יהיה 15% ומטה. באוגוסט 2014 מועמד לנשיאות האופוזיציה, שלא נבחר בבחירות לנשיאות בנובמבר 2014, טען כי החוק החדש לעולם לא יוחל, מכיוון שהוא אינו בר ביצוע. עד סוף 2016 הודיעה הממשלה כי המכירה דרך בתי המרקחת תיושם במלואה במהלך 2017.
אקוודור.
על פי חוקת אקוודור משנת 2008, בסעיף 364, המדינה אינה רואה בצריכת סמים פשע אלא רק עניין בריאותי. מאז יוני 2013 פרסם המשרד הרגולטורי לתרופות "CONSEP" טבלה הקובעת כמויות מקסימליות המובלות על ידי אנשים כדי להיחשב בבעלות חוקית כאשר אותו אדם אינו מוכר תרופות.
המשרד קבע באספה הכללית האחרונה כי הכמויות הבאות נחשבות כמויות הצרכן המקסימליות: 10 גרם מריחואנה או חשיש, 4 גרם אופיאדים, 100 מיליגרם הרואין, 5 גרם קוקאין, 0.020 מיליגרם LSD, ו-80 מיליגרם של מתאמפטמין או MDMA. שימוש בקנאביס למטרות רפואיות אושר על ידי האספה הלאומית של אקוודור בשנת 2019.
ארגנטינה.
באוגוסט 2009 הכריז בית המשפט העליון בארגנטינה בפסק דין כי אין זה חוקתי להעמיד לדין אזרחים בגין החזקת סמים קלים לשימושם האישי באומרו כי, "מבוגרים צריכים להיות חופשיים לקבל החלטות באורח החיים ללא התערבות המדינה". ההחלטה השפיעה על הפסקה השנייה של סעיף 14 בחקיקה למניעת סמים במדינה המענישה החזקת סמים לצריכה עצמית במאסרי עונש של מאסר שנע בין חודש לשנתיים (אם כי אמצעי חינוך או טיפול יכולים להוות עונשים תחליפיים). אי-חוקתיות המאמר נוגעת למקרים של החזקת סמים לצריכה עצמית שאינם משפיעים על אחרים.
ב-29 במרץ 2017, אישר הסנאט הארגנטינאי את השימוש הרפואי בקנאביס, ונכנס לתוקף בכול המדינה ב-21 בספטמבר 2017. ב-12 בנובמבר 2020 חתם הנשיא אלברטו פרננדס על צו המתיר לגידול עצמי ומסדיר מכירות וגישה מסובסדת של קנאביס רפואי, והרחיב את הצעת החוק של שנת 2017.
ברזיל.
בשנים 2002 ו-2006 עברה ברזיל שינויי חקיקה, שהביאו להפללה חלקית של החזקת סמים קלים לשימוש אישי. עונשי מאסר כבר לא הוחלו והוחלפו באמצעים חינוכיים ובשירותים קהילתיים. עם זאת, החוק מ-2006 אינו מספק אמצעים אובייקטיביים להבחין בין משתמשים או סוחרים. קיים פער בין האי-הפללה של שימוש בסמים לבין הענישה המוגברת של מכירת סמים, העונש הם עונשי מאסר מרביים של חמש שנים בגין מכירת כמויות קטנות מאוד של סמים. מרבית הכלואים בסחר בסמים הם עבריינים שנתפסו מוכרים כמויות קטנות של סמים, ביניהם משתמשי סמים שמוכרים סמים למימון הרגלי הסמים שלהם.מאז 2015 ניתן לרשום תרופות קנאביס המכילות כמות גבוה מ-0.2% של THC לחולים סופניים או למי שמיצו אפשרויות טיפול אחרות. בתחילה ניתן היה לייבא תרופות אלו רק באישור מיוחד, אך בשנת 2019 הכללים הוקלו כדי לאפשר מכירות בבתי מרקחת. כעת, ניתן לרשום מוצרים עם פחות מ-0.2% של THC עם פחות הגבלה.
בינואר 2017 הוציאה ברזיל את הרישיון הראשון שלה לתרופה מבוססת על קנאביס, המאפשרת מכירה של תרסיס אוראלי של מבטיל (המכונה בינלאומית כ-"Sativex").
במרץ 2020 הוציאה מדינת פרנמבוקו את הרישיון הלאומי הראשון לשתילה ביתית של מריחואנה לצורכים רפואיים.
פרגוואי.
קנאביס בפרגוואי אינו חוקי, אך המדינה היא אחת מיצרניות הקנאביס הגדולות בעולם. החזקת 10 גרם או פחות למטרות פנאי הועברה כחלק ממדיניות אי-הפללה בשנת 1988. המדינה היא יצרנית הקנאביס השנייה בגודלה באמריקה הלטינית, בעקבות מקסיקו. פרגוואי היא המקור העיקרי לקנאביס עבור ברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי וצ'ילה, ועל פי דו"ח משנת 2008, ייצרה כ-5900 טון בשנה.
בדצמבר 2014 הציע מחוקק בפרלמנט הצעת חוק לאי-הפללת החזקת מריחואנה ושימושה, והתרת החזקה של עד 30 צמחים. בתחילת 2015 הצהיר הסנאטור בלאס לאנו כי הוא תומך בלגליזציה, ובכך נהפך לפוליטיקאי עם הדירוג הגבוה ביותר של תמיכה בנושא במדינה.
פרו.
קנאביס בפרו אינו חוקי לשימוש למטרות פנאי, אך קיימת אי-הפללה של עד 8 גרם ונחשבת כשימוש אישי. טיפוח, ייצור או מכירה נענשים במאסר של 8 עד 15 שנים.
בשנת 2017 הכריזה ממשלתו של הנשיא פדרו פבלו קוצ'ינסקי על תוכנית להכשרת קנאביס רפואי. ההודעה באה בעקבות פשיטה, בה השבתה המשטרה מבצע שהפיק תרופות קנאביס עבור 80 אזרחים שילדיהם סבלו מאפילפסיה ומחלות אחרות. מאוחר יותר באותה שנה, בהצבעה של 68 בעד ו-5 נגד, הכשיר הקונגרס קנאביס רפואי.
צ'ילה.
קנאביס בצ'ילה אינו חוקי לכל ייצור וצריכה ציבורית, אם כי מותר לצרוך אותו בבתים פרטיים. הקנאביס במדינה נצרך באופן נרחב, עם השימוש הגבוה ביותר לנפש באמריקה הלטינית. בשנת 2014 החלו מטפחים באישור ממשל לשתול חממות של קנאביס רפואי בצ'ילה והמדינה החלה בניסויים קליניים במריחואנה רפואית. בשנת 2015 הצעת חוק שמאפשרת לצ'יליאנים לגדל עד 6 צמחים בבית מסיבות "רפואיות, פנאי או רוחניות" עברה בבית התחתון של הקונגרס, עם 68 תומכים ו-39 מתנגדים,
בשנת 2012, סנאטור המפלגה הסוציאליסטית פולביו רוסי הודה בפומבי כי השתמש בקנאביס, מה שהביא לסערה ציבורית כלשהי, ואילו רוסי ניצל את ההזדמנות והציע שינויים משמעותיים בחוקי הקנאביס והמדיניות של צ'ילה.
ארגון צ'יליאני מקיים הפגנות שנתיות ב-20 באפריל בכול שנה מאז 2005 לתמיכה בלגליזציה של קנאביס.
קולומביה.
בשנת 2009 קבע בית המשפט העליון בקולומביה כי החזקת קנאביס וסמים אחרים לשימוש אישי היא חוקית, וציטט החלטה של בית המשפט החוקתי במדינה מ-1994.
בשנת 2012 הציע נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס לגליזציה של סמים קלים במטרה להתמודד עם כישלון המלחמה בסמים, שנאמר כי הניב תוצאות גרועות בעלות אדירה. באותה שנה, הוציאה ממשלת קולומביה את אי-ההפללה על החזקת עד 20 גרם חשיש. ב-2015 קבע בית המשפט העליון בקולומביה כי מותר לגדל עד 20 צמחי קנאביס.
אוקיאניה.
ברחבי יבשת אוקיאניה מתוך 14 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ויכול להוביל לקנסות ועונשי מאסר ב-11 מדינות בהן: פלאו, פפואה גינאה החדשה, סמואה, איי שלמה, טונגה, טובאלו, פיג'י, קיריבטי, איי מרשל, מיקרונזיה ונאורו. עם זאת, פפואה גינאה החדשה ופיג'י נחשבות כיצרניות העיקריות של קנאביס באוקיאניה. בטונגה, קנאביס אינו חוקי, אך מטופח באופן בלתי חוקי. איי שלמה וטובאלו, כמו מדינות אי אחרות במערב האוקיינוס השקט, משמשות כנקודת מבנה בסחר הסמים הבלתי חוקי בין דרום מזרח אסיה לאוקיאניה. בפלאו, דווח כי המשטרה מתעלמת בפועל מהצריכה הציבורית.
אוסטרליה.
בשנת 2016 אוסטרליה אישרה קנאביס מרפא ברמה פדרלית.
באוסטרליה מספר מפלגות פוליטיות המתמקדות ברפורמת הקנאביס, מפלגת עזרה בסיום איסור המריחואנה (HEMP) הוקמה בשנת 1993 ונרשמה על ידי ועדת הבחירות בשנת 2000. מפלגת הלגליזציה של סם הקנאביס של קווינסלנד הוקמה בשנת 2020.
מספר קבוצות אוסטרליות ובינלאומיות קידמו רפורמה בכל הקשור למדיניות הסמים האוסטרלית של המאה ה-21, כגון ארגונים כמו הקבוצה הפרלמנטרית האוסטרלית בנושא רפורמה בחוק הסמים, בחירה אחראית, הקרן לרפורמה בחוק הסמים האוסטרלי, הארגון הלאומי לרפורמה בחוקי מריחואנה באוסטרליה, שותפות לפעילות אכיפת החוק של אוסטרליה (LEAP) ורפורמה בחוק הסמים באוסטרליה הדוגלים ברפורמה ללא תועלת במימון ממשלתי. החברות בכמה מארגונים אלה היא מגוונת ומורכבת מהציבור הרחב, מעובדים סוציאליים, מעורכי דין ורופאים, והוועדה העולמית למדיניות סמים היוותה השפעה מכוננת על מספר ארגונים אלה.
בשנת 1994 כוח המשימה הלאומי האוסטרלי בנושא קנאביס שהוקם תחת מועצת השרים בנושא אסטרטגיית סמים ציין כי הפגיעה החברתית באיסור קנאביס גדולה יותר מהפגיעה בקנאביס עצמו. מדיניות האיסור הכוללת לא הצליחה להפחית את השימוש בסמים וגרמה לכך פגיעה חברתית משמעותית, כמו גם עלויות אכיפת חוק גבוהות יותר, השימוש בקנאביס נפוץ באוסטרליה וכי ההשפעות הבריאותיות השליליות שלו מזעריות ומשפיעות לכאורה רק על המשתמשים.
בשנת 2012 פרסם צוות החשיבה האוסטרליף דו"ח על הפחתת הפללה של סמים במדינה וציין כי "על ידי הגדרת השימוש וההחזקה האישית של סמים פסיכואקטיביים מסוימים כמעשים פליליים, ממשלות נמנעות מכל אחריות להסדיר ולפקח על איכות החומרים הנמצאים בשימוש נרחב". והוסיף כי "האיסור מטפח את התפתחותה של התנהגות עבריינית". הדו"ח הדגיש גם את העובדה ש-"כמו שהאלכוהול והטבק מוסדרים להבטחת איכות, הפצה, שיווק ומיסוי, כך גם סמים אסורים, בלתי מוסדרים כיום, צריכים להיות מוסדרים".באוסטרליה התקיימו מספר פניות בנוגע ללגליזציה של קנאביס ולסמים אסורים אחרים. בשנת 2019 הנחתה ממשלת קווינסלנד את ועדת הפריון של קווינסלנד לערוך חקירה בנושא מאסר ופעילות חוזרת של וועדת "QLD", הדו"ח הסופי נשלח לממשלתה ב-1 באוגוסט 2019 ושוחרר בפומבי ב-31 בינואר 2020. הוועדה מצאה כי "כל הראיות הקיימות מראות כי המלחמה בסמים אינה מגבילה את השימוש או האספקה" וכי "אי-הפללה תשפר את חייהם של משתמשי הסמים מבלי להגדיל את קצב השימוש בסמים". כאשר הוועדה המליצה בסופו של דבר לממשלת קווינסלנד להכשיר קנאביס, ה-"QPC" אמר כי המערכת גם הזניקה שוק לא חוקי, במיוחד עבור מתאמפטמין. אף על פי שמפלגת הלייבור של קווינסלנד בפלאשצ'וק הובילה את ממשלת המדינההיא דחתה את המלצות הוועדה שלה ואמרה כי אין בכוונתה לשנות חוקים כלשהם בנוגע לקנאביס, החלטה שספגה ביקורת קשה של תומכי אי-ההפללה והלגליזציה.