בשנותיו האחרונות של ביון הוא העלה על נס את ערך העמימות ו"אי הידיעה", כפי שעולה מהציטוטים הבאים:
לקריאה נוספת.
ספרים של ביון שתורגמו לעברית
Social Evolution &amp; History
Social Evolution &amp; History (לפעמים נכתב בקיצור כ-SEH) הוא כתב עת בינלאומי הממוקד בחקר התפתחותן של חברות אנושיות בעבר, בהווה ובעתיד. הוא משלב אנתרופולוגיה, היסטוריה, סוציולוגיה, פילוסופיה ותאוריה היסטורית, כתב העת משרת בפורום בינתחומי למלומדים.
SEH רואה אור פעמיים בשנה, במרץ ובספטמבר ומודפס בידי ההוצאה לאור Uchitel Publishers. עורכי כתב העת הם דמיטרי בונדארנקו, לאוניד גרינין ואנדרי קורטאייב.
חברי המערכת והמועצה המייעצת של SEH כוללים את רנדאל קולינס, פטרישה קרון, שמואל נח אייזנשטדט, מיכאל מאן ועמנואל ולרשטיין.
תומאס ג'קסון
כריסטוף לוקסנברג
כריסטוף לוקסנברג (בגרמנית: Christoph Luxenberg) הוא שם העט של מחברו של הספר "Die syro-aramäische Lesart des Koran: Ein Beitrag zur Entschlüsselung der Koransprache" (קריאה ערבית-ארמית בקוראן: ניסיון לפיענוח שפת הקוראן), ומספר מאמרים באנתולוגיות על האסלאם הקדום. האדם העומד מאחורי שם זה הוא כנראה מלומד גרמני ופרופסור לשפות שמיות וערבית.
לוקסנברג זכה לחשיפה בשנים שלאחר 2000, לאחר פרסום ספרו הראשון (לכל הפחות הראשון תחת שם העט) "קריאה ערבית-ארמית בקוראן" שטוען שהשפה של החיבורים המוקדמים של הקוראן אינה ערבית באופן בלבדי, כפי שאומר המחקר המקובל, אלא נטועה בניב סורי-ארמי של שבט קורייש ממכה במאה ה-7 שקורותיו קשורים בהיווצרותה של דת האסלאם. לוקסנברג מניח כי השפה הארמית שהייתה שכיחה ברחבי המזרח התיכון בימי ראשית האסלאם הייתה שפת התרבות של פולחן נוצרי שהייתה לו השפעה עמוקה על חיבור ומשמעותם של התכנים המופיעים בקוראן
שם העט הבדוי.
כריסטוף לוקסנברג הוא שם עט, ייתכן שהשם נבחר בעקבות "מחריב המיתוסים"
גאורג כריסטוף ליכטנברג, מאחר ש-Lux בלטינית מתורגם כ-Licht (בגרמנית)
לוקסנברג עצמו טוען כי בחר בפסבדונים מכיוון "...בהתאם לעצתם של חברים ערבים, לאחר שנודעה להם תזת עבודתי"
כדי להגן על עצמו מפני תגובות אלימות
מאחר שסולימאן בשיר, שהשמיע תאוריות דומות באוניברסיטת א-נג'אח בשכם, הושלך מהחלון בידי הסטודנטים המוסלמים הזועמים שלו.
הזהות האמיתית של האדם העומד מאחורי שם העט טרם נתבררה. הגרסאות הנפוצות ביותר
סוברות כי הוא מלומד גרמני לשפות שמיות.
בבלוגים באינטרנט, משערות כי הוא לבנוני, ואחרים חושבים כי הוא חסר כל ידע בערבית, יש הגורסים כי הוא אינו מלומד כלל, וישנם כאלה שאומרים שהוא מיסיונר נוצרי
השקפותיו בדבר הקוראן.
לדעתו של לוקסנברג הקוראן מכיל שפה מעורפלת שלעיתים לא ניתן לפרשה, וטוען שאפילו המלומדים המוסלמים מתקשים לנתח משפטים מסוימים ממנו וכי תלי תלים של ספרות פרשנית נכתבה בניסיון לפענח משפטים אלה. אולם ההנחה העומדת מאחורי מאמציהם היא שכל משפט קשה הוא נכון ובעל משמעות וכי ניתן לפענחו בסיוע כלים של הלמדנות המוסלמית המסורתית. לדעתו מלומדים מערביים מחקים את הפרשנות המוסלמית ומסתמכים עליה ומייחסים לה חשיבות רבה מדי.
לוקסנברג מחזיק בדעה כי על מלומדים לגשת לפרוש הקוראן מחדש, להתעלם מפרשנויות הקוראן הישנות ולהשתמש רק בשיטות הבלשניות וההיסטוריות העדכניות ביותר. הוא סבור שמוחמד הטיף רעיונות שהיו חדשים לרבים משומעיו הערבים, מושגים שמוחמד למד משיחותיו עם יהודי ערב, נוצרים, ומנוצרי סוריה (מניחים שהוא נסע לסוריה). מכאן, אם מילה או משפט מסוים מהקוראן נשמעים חסרי משמעות בערבית, או שניתן להקנות להם משמעות רק אם מעוותים את הכתוב, עלינו להיעזר בשפות הארמית ובסורית, לצד הערבית.
הפרשנות האסלאמית המסורתית מגבילה את עצמה לאוצר המילים הערבי, לוקסנברג מציע להשתמש בשפות נוספות. לדעתו הקוראן מבוסס על טקסטים שקדמו לו ועל הרצאות שנישאו בכנסיות נוצריות בסוריה, וכי הייתה זו עבודתם של דורות אחדים לעבד טקסטים אלו, עד שנוצר הקוראן כפי שהוא מוכר לנו כיום.
השקפותיו שנויות במחלוקת בקרב חוקרי הקוראן.
צ'ארלי צ'וק
צ'ארלי צ'וק (באנגלית: Charlie Chalk) היא סדרת אנימציית סטופ מושן בריטית שהופקה במקור לשידור טלוויזיה בערוץ BBC על ידי חברת "Woodland Animations" בשנת 1987.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב האנגלי בערוץ 2 הניסיוני בתחילת שנות התשעים ובערוץ הופ! בשנת 2000 בדיבוב לעברית.
עלילת הסדרה.
עלילת הסדרה מתמקדת בצ'ארלי צ'וק, ליצן קרקס אשר נרדם בסירה בעת שדג בלב ים וכאשר הוא מתעורר הוא מוצא עצמו על גבי אי נידח בו חיים דמויות שונות ומשונות עימם הוא מתידד בהמשך הסדרה.
עלילת הסדרה עוקבת הרפתקאות שונות אותם חווים צ'ארלי וידידיו באי.
Charlie Chalk
פורטו טורס
פורטו טורס (באיטלקית: Porto Torres, בשפת סאסארזה: Pòlthu Tòrra, בשפת סרדו: Pòrtu Tòrres, בלטינית: Porto Torres או Turris Libissonis, או Turris Libisonis, ביוונית: Πύργος Λιβύσσωνος - מבוטא Pyrgos Libyssonos) היא עיר נמל עתיקה, במפרץ דל'אסינרה (Golfo dell'Asinara), בנפת סאסארי שבצפון-מערב סרדיניה. מספר תושביה של העיר עמד בשנת 2006 על 21,935 תושבים.
תולדות העיר.
בעת העתיקה הוקמה במקום העיר הרומאית Turris Libyssonis. היא הייתה אחת הערים החשובות בסרדיניה באותה עת. היא שכנה בחוף הצפוני, 25 ק"מ מזרחה לכף הצפוני-מזרחי של האי, כף פלקונה (Capo del Falcone) ובתוככי המפרץ המכונה היום מפרץ דל'אסינרה. סבורים שהעיר נוסדה כבר על ידי יוליוס קיסר. היא הוקמה בתור קולוניה ושמה המקורי היה " Colonia Julia". הסופר פליניוס הצעיר מספר לנו כי זו הייתה המושבה הרומאית היחידה באי. ההנחה היא שלא קדם יישוב למושבה, אלה רק הייתה במקום מצודה. היא מוזכרת בכתביו בתור נקודת מוצא לנתיבי דרכים, אך ללא חשיבות מיוחדת כל שהיא. לפי השרידים שנמצאו, של עקבות גלגלי עגלות בדרך, יש להניע כי הייתה עיר מסחר חשובה באימפריה הרומית. לפי אבן מיל שנמצאה יצא ממנה הדרך המרכזית של האי, אשר הובילה ישירות מפורטו טורס לקליארי - או בשמה אז קרליס Caralis. עוד דרך הובילה ממנה לחוף המערבי ולמרכז האי, אל Othoca, היום, Santa Giusta אשר ממנה התחברה גם כן לקליארי. בשנת 1964 נמצאו שני אבני מצבה עם כיתוב בעברית, עדות להימצאות יהודים בעיר. בתקופת ימי הביניים היא הייתה מושב הבישוף.
בעיר יש שרידים מהתקופה הרומאית. מלבד הנמל, גם שרידי מקדש, אשר לפי כתובת שנמצאה בו הוקדש לפורטונה – אלת המזל. הוא שוחזר בימי "פיליפ הערבי", מרחצאות, בסיליקה, אמת מים וגשר קטן מעל לנהר שכונה: Fiume Turritano. העיר העתיקה התקיימה עד המאה ה-11, כאשר רוב האוכלוסייה עברה לסאסארי מסיבות של ביטחון.
הנמל.
מרכזה של העיר הוא הנמל. ממנו יש תנועת אוניות ליעדים באגן הים התיכון כאשר היעדים החשובים הם: מרסיי בצרפת וג'נובה באיטליה. מהעיר יוצאים גם הכבישים הראשיים לקליארי ולסאסארי.
הנמל הקיים הוא מלאכותי. הוא נבנה בחלקו הגדול על יסודות הנמל הרומאי. תעשיות כימיות ממלאות מקום נכבד בכלכלת העיר ובתנועת המטענים של הנמל. זהו הנמל הגדול באי מבחינת היקף שינוע המטענים דרכו, והשני בגודלו במספר הנוסעים שעוברים בו.
כנסית סן גבינו.
בעיר מצויה כנסייה בעלת סגנון בנייה מיוחד מהמאה ה-11, כנסיית סן גבינו San Gavino. הכנסייה נבנתה מאבנים חצובות של גרניט, פורפיר. היא הכנסייה הגדולה בסרדיניה הבנויה בסגנון רומנסקית מיוחדת היא צורת הבנייה ומבנה החזית לעומת חזותה העורפי. מצויים בכנסייה סרגופגים רומאיים.
הרמוניה ספרית
הרמוניה כדורית
הרמוניות כדוריות
שה&quot;י פה&quot;י
דחה אותו בשה"י פה"י הוא ביטוי יהודי שמקורו בתלמוד, ומשמעו דחייה של דבר ללא סיבה אמיתית.
מקור הביטוי.
במסכת מגילה נדרשת תלונתו של המן על היהודים:
רש"י, בפירושו לתלמוד, פירש את "שה"י פה"י" כראשי תיבות של "שבת היום, פסח היום" – כלומר, על פי המדרש, לדברי המן היהודים כל הזמן מתבטלים מעבודה, כי יש להם ימים רבים האסורים במלאכה, או שהם כל הזמן עסוקים בהכנות לשבת ולחגים ולכן המלך אינו נהנה מתשלומי המסים שלהם, שיוצאים נמוכים. הבן איש חי מסביר את ההתייחסות לפסח דווקא בכך שהיהודים כל השנה עסוקים בהכנות לפסח בדאגה למצות שמורות.
לטענת זאב בן-חיים, פירושו של רש"י הוא אטימולוגיה עממית, שכן בכתבי היד העתיקים אין מופיעים הגרשיים (כך לדוגמה, בכתב יד אוקספורד: ), וכמו כן, קשה להניח ראשי תיבות עבריים במשפט ארמי, מה גם שראשי תיבות אלו אינם מופיעים בשום מקום אחר בספרות חז"ל.
מהשוואה עם ניבים ארמיים קרובים, הסורית והמנדעית, טוען בן-חיים כי שהי ופהי הם שמות עצם ארמיים, שעניינם שיהוי ודחייה. כך מצוי הביטוי "שאייא ופאייא" מספר פעמים בספרות המנדעית, למשל בספר הגינזא רבא.
שימושים בעברית וביטויים נגזרים.
בכתבה שהופיעה ב"הצופה" על שביתת הרעב של 20 מובטלים, הם טוענים: "ניסו לדחות אותנו בשה"י פה"י רק כדי לדחות את השביתה"
יוסי ביילין כתב על התורמים לישראל שמעכבים מדי פעם את תרומתם, או הבטחתם לתרומה, וכשבאים לבקש מהם מדי פעם, "הם דוחים בשה"י פה"י, וצריך לבוא אליהם שוב ושוב".
מן הביטוי נגזר גם הניסוח "בלי שהיות ופהיות" שמשמעו "ללא דיחוי". הצירוף "שהיות ופהיות" עשוי לרמז על שהות ועל קולות נהייה ופעייה. בתצורתו זו מופיע הביטוי ברבים מספריו של מאיר שלו, למשל בפרק הפותח את ספרו פונטנלה:
פהיות
שבת היום, פסח היום
בית המשפט למשפחה
SSI (רומניה)
שירות המודיעין המיוחד (ברומנית: SSI - Serviciul Special de Informaţii) הוא גוף לביטחון פנים שפעל ברומניה במהלך מלחמת העולם השנייה.