הקרנה אחורית הייתה עוד לפני שהחל בפועל השימוש בה, על ידי ז'ורז' מלייס ואדווין פורטר אולם זה נעשה אפשרי רק ב-1930 בשל שלוש התפתחויות הטכניות הדרושות:
אלפרד היצ'קוק השתמש בתהליך בהצלחה להראות את קרי גרנט מותקף על ידי מטוס ב"מזימות בינלאומיות", אך ספג ביקורת כאשר הוא השתמש בו בהרחבה ב"מארני".
הקרנה אחורית
אזורי צפייה
דרך טוטנהם קורט
קריאולית האיטית
קריאולית האיטית, אשר לעיתים קרובות נקראת קריאולית, היא שפה קריאולית המדוברת בהאיטי על ידי כ-12 מיליון אנשים. השפה גם מדוברת על ידי מהגרים מהאיטי באיי בהאמה, קובה, קנדה, צרפת, איי קיימן, גיאנה הצרפתית, מרטיניק, גוואדלופ, בליז, פוארטו ריקו, הרפובליקה הדומיניקנית, חוף השנהב, ונצואלה וארצות הברית. קריאולית האיטית היא אחת משתי השפות הרשמיות בהאיטי, לצד צרפתית. השפה החלה להתפתח במהלך המאה ה-18, והיא מבוססת על צרפתית, ערבית, ספרדית, טאינו, אנגלית ומספר שפות אפריקאיות.
קריאולית האיטית הוכרה כשפה רשמית בהאיטי בשנת 1961, לצד הצרפתית, שהייתה השפה הספרותית הבלעדית מאז עצמאותה בשנת 1804. ההכרה נבעה בין השאר ממאמציו הרבים של הסופר פליקס מוריסאו-לרוי, שהיה הסופר הראשון ובעל ההשפעה הרבה ביותר, שכתב ספרות ושירה בשפה זו. תקן לאורתוגרפיה קריאולית האיטית קיים משנת 1979. מעמדה הרשמי של השפה תוקף בחוקת 1987. השימוש בקריאולית האיטית בספרות קטן מאוד, אך הוא נמצא בעלייה. משנות ה-80 עשו מחנכים, סופרים ופעילים פוליטיים שימוש בקריאולית האיטית בספרות. השימוש בה בעיתונים היוצאים לאור בשפה זו, וברדיו ובטלוויזיה הולך וגובר.
עדה ברודסקי
עדה בּרוֹדְסקי (Ada Brodsky; 30 באוקטובר 1924, פרנקפורט על האודר, גרמניה – 12 באפריל 2011, ירושלים) הייתה אשת מוזיקה וספרות, מתרגמת ועורכת ישראלית.
ביוגרפיה.
ברודסקי נולדה בשם עדה נוֹיְמַרְק (Neumark) בפרנקפורט על האודר שבגרמניה של ויימאר בשנת 1924. אביה, ד"ר הרמן נוימרק, היה רופא ילדים.
בילדותה הייתה פעילה בתנועת נוער הציונית "וֶרְקְלוֹיְטֶה" (Werkleute). בקיץ 1938, ערב מלחמת העולם השנייה, הצליחו הוריה להשיג עבורה ועבור אחיה סרטיפיקטים לעלייה לארץ ישראל, במטרה להימלט מגרמניה הנאצית: אחיה, אלדד, הצליח להשיג אישור ומלגה ללימודים בבית הספר הגבוה למוזיקה בירושלים, ועדה קיבלה אישור לעלות במסגרת הקינדר-טרנספורטים. באוגוסט 1938 עברה הכשרה בחווה חקלאית בעיירה רידניץ (Rüdnitz; באזור ברנדנבורג), ולאחר חודש נפרדה מהוריה ונסעה לטרייסט. משם הפליגה על סיפון ה"ג'רוזלמה" (Gerusalemme), וכעבור שמונה ימים הגיעה לנמל תל אביב שנפתח לא מכבר. עם הגיעה לארץ ישראל נשלחה לכפר הנוער בן שמן, שאליו הגיעו רבים מעליית הנוער. אחיה נמלט מהמדינה בסוף אוקטובר. אביה נעצר בעקבות פרעות ליל הבדולח, ונשלח למחנה הריכוז זקסנהאוזן. בראשית 1939 הצליחה אמה, בעזרת אחותה, שישבה בארץ ישראל, לגייס כספים ולהשיג אישורי עלייה עבורה ועבור אביה של עדה; באמצע אותה שנה, זמן קצר לפני פרוץ המלחמה, הגיעו הוריה ארצה, ופתחו בתל אביב חנות לממכר יין. לקראת תום המלחמה נפטר אביה, בסוף העשור השישי לחייו, תשוש פיזית ונפשית מהשהייה במחנה.
למדה בתיכון בירושלים. למדה מוזיקה, ספרות ויהדות. לאחר מלחמת העצמאות למדה בקונסרבטוריון הירושלמי החדש והאקדמיה למוסיקה.
לאחר המלחמה נשלחה ללמד עברית במחנות המעצר בקפריסין. שם הכירה את דוד ברודסקי, שאף הוא שימש שם מורה, והשניים נישאו.
לימים כיהן ברודסקי כמנהל המכון למדריכי חוץ לארץ (1953–1956, 1958–1973).
ברודסקי כיהנה כעורכת בכירה ב"קול המוסיקה" במשך שנים רבות. ערכה ספרים על תולדות המוזיקה הקלאסית ותרגמה שירה גרמנית; תרגמה את ספריו של ריינר מריה רילקה "רשימותיו של מלטה לאורידס בריגה" ו"מכתבים אל משורר צעיר", ופרסמה עליו מונוגרפיה מקיפה.
ביחד עם אחיה, נגן הצ'מבלו אלדד נוימרק, הוציאה תקליטור שבו מספרים השניים על ילדותם, על חינוכם המוזיקלי ועל קורותיהם בשנים הראשונות למשטר הנאצי.
בשנת 1994 זכתה במדליית גתה על תרומתה להפצת התרבות הגרמנית.
ברודסקי נפטרה בשנת 2011, בגיל 86, ונקברה בהר המנוחות. הותירה שתי בנות: אילה גורן (אשתו של פרופ' חיים גורן, גאוגרף היסטורי וסגן נשיא מכללת תל-חי) וליאת פרידלנדר.
קישורים חיצוניים.
מיצירתה:
עדה נוימרק
סטאדיקאם
סטאדי קאם
סטדי קם
אמיליו מדיסי
ראשי תיבות אלכסוניים
ראשי תיבות אלכסוניים נוצרים כאשר לוקחים אות ראשונה מהמילה הראשונה, אות שנייה מהמילה השנייה וכו'. השימוש בראשי תיבות אלכסוניים נעשה בדרושי חכמי ישראל לעיתים רחוקות. כגון: על המילים "מרכבות עמי נדיב" בשיר השירים הסבירו חכמי הרמז שאלו חיות הקודש הנזכרות בספר יחזקאל פרק א: נשר אדם אריה יעקב בצורה הבאה: אות ראשונה של נשר שנייה של אדם שלישית של אריה ורביעית של יעקב.
בצורה דומה הסביר הרב בן איש חי מדוע נהגו לאכול מאכלי חלב בחנוכה: פומפיוס גזר שלא לשמור שבת, חודש ומילה, וכנגדם אוכלים חלב כי ח של חלב זו אות ראשונה של חודש. ל של חלב זו אות שלישית של מילה. ב של חלב זו אות שנייה של שבת.
אשרת עבודה
עידוד ילודה
עידוד ילודה הוא פעילות מאורגנת, על ידי גוף ממשלתי או אחר, לשם הגברת הילודה, כלומר הגדלת מספר הלידות.
אמצעים לעידוד ילודה.
עידוד ילודה נעשה בדרכים אחדות, ובהן:
בישראל.
נכון ל-2019, שיעור הפריון בישראל הוא 3.09, שיעור הגבוה מהשיעור בכל מדינות ה-OECD, כאשר ב-2018 עלה שיעור הפריון היהודי ל-3.17 לידות לאישה, מגמה הנמשכת מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ואילו הערבי ירד ל-3.04, מגמה הנמשכת משנות ה-60 של המאה ה-20. אולם 'נס הילודה' בישראל "יוצא דופן לא רק בגובהו, אלא גם בכך שניכרות בו נורמות לעידוד ילודה שחוצות מגזרים, רמות השכלה ורמות דתיות שונות – וכן מפני שהעלייה בפריון התרחשה בד בבד עם עלייה בגיל הלידה הראשונה והתרחבות ההשכלה בקרב נשים, לפחות באוכלוסייה היהודית".
בשנים הראשונות שלאחר הקמתה, העניקה מדינת ישראל את "פרס הילודה" - מענק של 100 לא"י לאימהות שילדו עשרה ילדים או יותר, שביטא את הוקרת המדינה לאימהות אלו. הפרס המזוהה עם דוד בן-גוריון, שקשר קשר בל ינתק בין רוב יהודי בארץ ישראל ובין ריבונות יהודית בארץ ישראל, הוענק גם על ידי משה שרת בהיותו ראש ממשלה. ד"ר יוסף מאיר, ממעצבי דמותה של הרפואה הציבורית בישראל, תקף את פרס הילודה במאמר תחת הכותרת: "הגברת הילודה או ריבוי הילדים", בכותבו שאין עניין לעודד משפחות עניות יוצאות המזרח להביא עשרה ילדים, אלא יש לעודד את כל בית ישראל, ובמיוחד האינטליגנציה, להביא שלושה, ארבעה ואף חמישה ילדים.
קצבת ילדים היא תשלום חודשי המשולם להורים על ידי המוסד לביטוח לאומי, החל מספטמבר 1959, במטרה לסייע להם בהוצאות השוטפות הנדרשות לגידול ילדיהם. זכאותו של ילד נפסקת לאחר שהות של למעלה משלושה חדשים מחוץ לישראל, עם הגיעו לגיל 18 או לאחר נישואיו. גובה הקצבה השתנה במהלך השנים והיו תקופת שבהן ניתנה קצבה מוגדלת במיוחד למשפחות מרובות ילדים. תקופה מסוימת ניתן חלק מהקצבה רק ליוצאי צבא - דרך ששימשה לעידוד הילודה בעיקר במשפחות יהודיות.
אגודת אפרת פועלת לעידוד הילודה באמצעות שכנוע נשים יהודיות שלא לבצע הפלה מלאכותית. לשם כך מפיצה האגודה חומרי הסברה ומציעה עזרה כלכלית לנשים הרות השוקלות הפלה.
מרכזי לילך, מיזם של עמותת "בעד חיים - אגודה למען הגנת האישה והעובר", מציעים ייעוץ ותמיכה לנשים בהריון לא מתוכנן.
ביהדות.
על פי היהדות, יש חשיבות עליונה להבאת ילדים לעולם.
חובת ההולדה.
מצוות פרו ורבו - מן התורה חובה על הגבר ומצווה לאשה להביא בן ובת, ומדברי חכמים חובה להמשיך לפרות ולרבות כל עוד יש כח.
חשיבות הילודה באגדה.
על פי חז"ל, "אין בן דוד בא עד שיכלו כל הנשמות שבגוף", כלומר,על מנת שהגאולה תבוא לעולם כל הנשמות במקום היווצרותם הנקרא "גוף" - (כלומר שכל הנשמות מחוברות אחת לשנייה באורגניות) צריכות להופיע בעולם בצורתם המתוקנת - גאולה זו תביא ברכה וחיים טובים יותר לעולם ולעם היהודי בפרט.
סטדיקאם
סטדיקאם (באנגלית: Steadicam) הוא מכשיר הנועד לנשיאה ולייצוב של מצלמות קולנוע ומצלמות וידאו. עקרון פעולתו הוא בידוד מכני של המצלמה מתנודות גופו של הצלם, מה שמאפשר צילומים "חלקים", נטולי רעידות, גם כאשר הצלם נע במהירות על משטח לא מישורי.
סטדיקאם הוא הסימן המסחרי הרשום של חברת טיפין (Tiffen), אך משמש גם כשם גנרי כולל לכלל סוגי המייצבים מכל החברות.
היסטוריה.
לפני עידן הסטדיקאם, בידי במאי הקולנוע וצלמו היו נתונות שתי אפשרויות עיקריות במקרים של צילום בתנועה: צילום כתף (כאשר הצלם נושא את המצלמה על כתפו) או צילום דולי, כאשר המצלמה נעה על מסילות מיוחדות, המורכבות ומונחות על הקרקע, לצורך צילום הסצנה. אפשרויות נוספות היו צילום מתוך רכב בתנועה, או אף באמצעות כיסא גלגלים.
צילום באמצעות דולי הצריך זמן רב (של הרכבת המסילות המיוחדות וחזרות ממושכות שנדרשו עד להשגת קצב התנועה הנכון) וכסף. צילום כתף, לעומתו, השיג בדרך כלל תוצאות מהירות יותר, אלא שגם הצלם המיומן ביותר לא הצליח להפיק צילום יציב לחלוטין ונטול רעידות. צילום הכתף מקובל בצילומי חדשות, בסרטים דוקומנטריים או כשבמאי הקולנוע רוצה ליצור תחושה מציאותית יותר ואווירת מתח ודרמה. (בסרטי פעולה אפילו נוהגים לטלטל במכוון את המצלמה; סימן ההיכר של הבמאי מייקל ביי)
למעשה, הסטדיקאם משלב את מידת היציבות של חצובה עם יכולת התנועה של דולי והגמישות שמאפשרת מצלמה המוחזקת ביד.