לשתי הגלקסיות בהירות נראית מדרגה סביב 11.25 והן התגלו ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותן ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציונים IV.8 ו-IV.9, כשהן מתוארות כזוג ערפיליות קרובות ששוליהן מתמזגים זה בזה, ושהן לא מאוד עמומות. בנו, ג'ון הרשל, צפה בהן מספר פעמים וככל הנראה בשל טעות ברישום המיקום הכניס את זוג הערפיליות פעמיים לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833. הזוג מופיע בקטלוג כערפיליות מספר 1358 ו-1359 והן מתוארות כעמומות, או עמומות מאוד, גדולות, עגולות ובעלות מרכז שמתבהר בהדרגה ביחס לשוליים, וכן שהמרחק הזוויתי ביניהן הוא כדקת קשת. בנוסף הוא הכניס את שתיהן לקטלוג בתור הערפילית הכפולה שזיהה אביו, ויליאם הרשל, תחת הציון המשותף 1363, כשהוא מתאר אותן כדי בהירות, גדולות, עגולות ועם מרכז שמתבהר בהדרגה. הוא הכניס את זוג הערפיליות גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציונים GC 3108 ו-GC 3109 כאשר הוא מציין את הטעות שנפלה בקטלוג הקודם ומתאר את שתיהן רק כעמומות מאוד וגדולות. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס את שתיהן לקטלוג הכללי החדש, תחת הציונים NGC 4567 ו-NGC 4568 כאשר הן מתוארות גם כן רק כעמומות מאוד וגדולות.
תצפית.
זוג הגלקסיות נמצא במרכז צביר הבתולה, כ-1.7 מעלות מצפון-מערב לכוכב ρ בבתולה וכ-6.3 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס. כ-11 דקות קשת מצפון לזוג נמצאת NGC 4564, כשני שלישים של מעלה מצפון-צפון-מזרח להן נמצאת M58, כמעלה ממערב להן נמצאת NGC 4503, כ-1.4 מעלות וכ-1.6 מעלות מדרום-מזרח להן נמצאות בהתאמה NGC 4596 ו-NGC 4608, כ-1.4 מעלות ממזרח-צפון-מזרח להן נמצאת M59, כ-1.8 מעלות ממזרח להן נמצאת M60 ובמרחק דומה מצפון-מערב נמצאת M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות.
NGC 4567.
NGC 4567 היא העמומה, הקטנה והצפון-מערבית מבין השתיים. אורכה הזוויתי הוא כ-2.9 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של פחות מ-45,000 שנות אור, מעט פחות מחצי הקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש או 5%-6% ממסת שביל החלב, כאשר פחות מחצי מסתה או כ- מסות שמש היא מסת הכוכבים שבגלקסיה, וכמו כן יש בגלקסיה כ- מסות שמש של מימן אטומי וכ- מסות שמש של מימן מולקולרי. כמויות אלה של תווך בין-כוכבי מאפשרות יצירה של כוכבים חדשים בקצב של כ-1.4 מסות שמש בשנה.
NGC 4568.
NGC 4568 היא הדרום-מזרחית והיא מעט פחות עמומה ויותר גדולה מבת זוגה. אורכה הזוויתי הוא כ-4.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של פחות מ-70,000 שנות אור, כשני שלישים מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש או כ-15% ממסת שביל החלב, כאשר פחות משליש מסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. ב-NGC 4568 יש באופן יחסי פחות חומר בין-כוכבי מאשר בשכנתה והיא מכילה כ- מסות שמש של מימן אטומי וכ- מסות שמש של מימן מולקולרי, כך שמרבית מסתה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. קצב היצירה של כוכבים חדשים בה הוא של כ-2 מסות שמש בשנה.
ההתנגשות.
באזור המפגש של שתי הגלקסיות, שמשתרע על שטח של 6,000x1,000 שנות אור, התגלו עננים מולקולריים ענקים שקוטרם מגיע לכ-100 שנות אור ומסתם לכמיליון מסות שמש. משערים שעננים אלה יהוו בעתיד אזורים של יצירת כוכבים חדשים בקצב גבוה שיהפכו לצבירי כוכבים גדולים, אך נראה שהגלקסיות נמצאות בשלב מוקדם של ההתנגשות ותהליכים אלה צפויים להתרחש רק בעתיד הרחוק.
NGC 4567
NGC 4568
גדעון דוקוב
גדעון אברהם דוקוב (נולד ב-20 ביוני 1980, ז' בתמוז ה'תש"מ) הוא עיתונאי ישראלי, חבר הדסק המשפטי בעיתון מקור ראשון. בעבר שימש ככתב ועורך בעיתונים גלובס ובשבע.
ביוגרפיה.
נולד לרוברטו שמואל ויונה דוקוב, עולים מאורוגוואי שבדרום אמריקה. גדל בפתח תקווה והתחנך בבית הספר היסודי ובישיבה התיכונית בעיר. בכיתה י"ב שירת בשל"פ בתיכון בבית שאן. למד בישיבת ההסדר ירוחם, למד כשנתיים בישיבת עתניאל ולאחר מכן בישיבת שיח יצחק. שירת בחיל התותחנים במסגרת ישיבות ההסדר. במילואים שירת בפיקוד העורף.
אחיו אמנון שמחה, הוא ר"מ בישיבת ההסדר בעתניאל. לדוקוב עוד שלוש אחיות, שתיים מהן תאומות.
בשנת 2004 החל לימודי פסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, אך לאחר שנה הפסיק את התואר. בשנים מאוחרות יותר השלים תואר ראשון במכללה האקדמית הרצוג.
החל את דרכו העיתונאית בעיתון "נקודה". שימש ככתב בקבוצת "מקור ראשון" במשך כשמונה וחצי שנים, במהלכם כיהן כעורך עמוד הבית של אתר nrg, עורך המוסף הפוליטי "יומן" ובמקביל היה עורך וכותב המוסף הסאטירי של "מקור ראשון" – "בריחת המוחות" אותו ייסד.
במשך קרוב לחמש שנים היה מקורב מאוד לאורי אליצור. בין השאר אחראי דוקוב לחשיפת "וילהלם רוט", שהתברר כמשה חרותי – צעיר מגבעתיים שהפך עצמו לבן אצולה אוסטרי והיתל בתקשורת, בפעילי הסברה ובשר בממשלת ישראל.
בשנים 2007–2008 כתב טור באתר כיפה הנקרא 'המעלעל' ובו ביקורת שבועית על עלוני ועיתוני השבת של המגזר הדתי לאומי. בשנת 2015 הגיש תקופה קצרה ברדיו גלי ישראל את התוכנית "פעמיים הפוך" עם העיתונאי צחי כהן.
מפברואר 2017 - פברואר 2019 שימש כעורך אקטואליה ומדורים בעיתון בשבע, ומאז ועד לפרישתו באפריל 2020 כיהן כסגן העורך. ולאחר מכן עבר לעבוד בגלובס, עד לחודש יוני 2021.
בעבר כתב מדי פעם טורי דעה באתר mako והתארח לעיתים ברדיו כאן מורשת, בערוץ הכנסת ובתוכנית הפטריוטים בערוץ 20.
החל מאוגוסט 2021 משמש כחבר הדסק המשפטי בעיתון מקור ראשון.
חיים אישיים.
דוקוב נשוי לד"ר אלישבע דוקוב בנש"ק, מרצה בחוג למדעי המחשב במכללה האקדמית אשקלון ובתו של ד"ר אביגדור בנש"ק. לזוג חמישה ילדים והם מתגוררים בכפר גנים בפתח תקווה.
Limits
Limits (בעברית: גבולות) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי פאנדה וגם בוצע על ידיה. השיר ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל.
עלי שמח'אני
עלי שמח'אני (בפרסית: علی شمخانی; נולד ב-29 בספטמבר 1955) הוא פוליטיקאי ומצביא איראני. מכהן כמזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן. בעבר היה מפקד חיל הים של משמרות המהפכה האסלאמית ומפקד חיל הים האיראני בדרגת אדמירל. כיהן כשר ההגנה של איראן בין השנים 1997–2005.
ביוגרפיה.
שמח'אני נולד ב-29 בספטמבר 1955 באהוואז שבח'וזסתאן, איראן, למשפחה ממוצא ערבי. לפני המהפכה האיראנית, שמח'אני היה חבר בקבוצת גרילה איסלאמיסטית חשאית בשם "מנסורון", שהייתה מעורבת במאבק מזוין נגד שושלת פהלווי. לאחר המהפכה הוא הצטרף למוג'אהדין של המהפכה האסלאמית. הוא למד הנדסה ב'אוניברסיטת שהיד צ'מראן באהוואז'.
שמח'אני שימש כמפקד חיל הים של משמרות המהפכה האסלאמית בדרגת אדמירל. מאוחר יותר, הוא פיקד גם על הצי של חיל הים האיראני, בנוסף לצי של משמרות המהפכה. בשנת 1988 הוא מונה לשר משמרות המהפכה.
מאוגוסט 1997 ועד אוגוסט 2005 הוא כיהן בתפקיד שר הביטחון של איראן בממשלתו של מוחמד ח'אתמי. מחליפו בתפקיד היה מוסטפא מוחמד נג'אר.
בשנת 2001 התמודד שמח'אני בבחירות לנשיאות איראן. בשנת 2005 מונה לנהל את המרכז למחקרים אסטרטגיים של צבא איראן והחזיק בתפקיד זה עד 2013. הוא שימש גם כיועץ צבאי למנהיג העליון, עלי ח'אמנאי.
ב-10 בספטמבר 2013 מונה על ידי הנשיא חסן רוחאני למזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי.
פרסים ועיטורים.
בשנת 2003 קיבל שמח'אני את "מדליית האומץ", המדליה הצבאית הגבוהה ביותר באיראן, על ידי הנשיא מוחמד ח'אתמי.
בשנת 2004 קיבל שמח'אני את עיטור עבד אל-עזיז אל סעוד, המדליה הגבוהה ביותר בערב הסעודית, מהמלך פהד. זאת כהוקרה על תפקידו הבולט בתכנון וביישום פיתוח היחסים עם מדינות ערב במפרץ הפרסי. הוא השר האיראני הראשון שקיבל עיטור זה.
בשנת 2005 הוענק לו עיטור על שמונה שנות כהונתו כשר ביטחון.
שדרות הגעתון
שדרות הגעתון הוא שמה של שדרה ראשית המהווה את מרכז העסקים העירוני של נהריה. השדרה נקראת על שם נחל געתון הזורם במרכזה. בשדרה נמצאים סניפי בנקים, בתי קפה, מסעדות, חנות מפעל זוגלובק, עיריית נהריה, תחנת הרכבת נהריה, מלון קרלטון, התחנה המרכזית של נהריה וחנויות רבות.
שדרות הגעתון הם אחד הסמלים הבולטים ביותר של העיר נהריה. השדרה מתחברת, בין השאר, לשני רחובות אורכיים חשובים בנהריה, ויצמן והרצל. צומת נהריה וקניון ארנה נמצאים בסמוך לשדרות הגעתון. השדרה מתחילה בצומת נהריה ונגמרת בים התיכון בשפך הגעתון לים, שם מתחילה טיילת נהריה.
מבנה הרחוב.
השדרה מתחילה בקרבת קניון ארנה נהריה מכיוון מזרח ומסתיימת עם "פארק תרבות ופנאי" ממערב. השדרה נבנתה כך שבמרכזה שורר נחל (נהר) הגעתון.
היסטוריה.
שדרות הגעתון נבנו בשנת 1934 והם הרחוב הראשון שנבנה בנהריה. בשנת 1937 גודר נחל הגעתון הזורם במרכז השדרה וניטעו עצי אקליפטוס בשני צידיו במטרה למנוע את עליית מפלס המים בנחל, שהיה אז נחל איתן, ולמנוע הצפות ושיטפונות. מאמצים אלו עלו על שרטון והאזור מועד בחורף להצפות ושיטפונות. כבר בחורף 1944 התרחש שיטפון גדול בעיר כתוצאה מעליית מפלס מי הנחל. בשיטפון נגרמו נזקים לענף החקלאות ולענף המסחר, שני הענפים הבולטים והחשובים ביותר בעיר. כמו כן, בשיטפון נהרגו שני חיילים בריטים ותושב נהריה יהודי אחד.