בשנת 1969 סיים את שירותו הצבאי בנח"ל, ובשנת 1972 סיים את לימודיו במדרשה לעובדים סוציאליים מטעם משרד העבודה והרווחה וקיבל לידיו הסמכה למדריך נוער. כבר ב-1970 החל את עבודות המקצועית כמדריך נוער בבית הנוער ע"ש בן-ישי בשכונת מקור ברוך ולימים הפך למנהלו. ב-1978 הפך בית הנוער בעזרת הקרן לירושלים למרכז קהילתי "בית מרים". עמדי עמד בראשו תוך שהוא ממשיך לפתח רעיון שהיה חדשני ונועז באותם ימים, הקמת מינהלת קהילתית שתאפשר לתושבי השכונה לנהל בעצמם את ענייניהם המיידים. במהלך השנים 1984-1991 הוביל ויזם את שיקום שוק מחנה יהודה ומיד לאחר-מכן נבחר לשמש כמנהל במרכז קהילתי "לב העיר" במרכז ירושלים.
כיום הוא עוסק בהרצאות מקצועיות בפני קהלים שונים: חניכי תנועות נוער ומכינות קדם צבאיות, בוגרי קורסים למנהיגות, מפקדים וקצינים בצה"ל, אורחים מחו"ל ואנשי אקדמיה. ההרצאות מבוססות על המודל bottom up לפיו פעל בשוק וכמנהל במינהל קהילתי "לב העיר" ומציידת את מובילי השינוי הקהילתי עירוני בסל כלים אותם רכש עמדי במהלך השנים.
מודל bottom up.
במהלך מסלולו המקצועי עבד כפעיל קהילתי במספר מבנים ארגוניים: בבית נוער, בחברה למתנ"סים, במינהלת שכונת מקור ברוך ולבסוף במינהל הקהילתי. במהלכו אף נחשף לפרויקט שיקום שכונות. בעזרת התבוננות מעמיקה בחברה, בפרטים ובקהילות וכן בעזרת אינטגרציה של נתונים מורכבים לכדי סכמות פשוטות בנה מודל ליצירת מבנה ארגוני.
בבסיס המודל לשינוי הגדיר עמדי מספר קווים מנחים: בניית חזון, תכנון ארוך טווח ודבקות במטרה, לקיחת אחראיות וחינוך לאחראיות. בנוסף, דמוקרטיה קהילתית שיתופית ורצון למעורבות, חשיבה מחוץ לקופסה, כמו כן חשוב לנסות לאתר חוזקות בארגונים, מרחבים ובעיקר באנשים ולבסוף דיאלוג "בגובה העיניים" מול האדם שמולו פועלים.
עמדי השכיל והבין כי החברה הירושלמית מורכבת משלושה שסעים שיש להתייחס אליהם בתהליכי שינוי חברתי קרי השסע החרדי-חילוני, יהודי-ערבי ואשכנזי-מזרחי.
השוק.
שוק מחנה יהודה ממוקם במרכז העיר. בין השנים 1984-1991 יזם הוביל וניהל את תהליך השיקום של השוק. בשנות השבעים והשמונים המוקדמות סבל השוק מדימוי של לכלוך ועבריינות. התשתיות הפיזיות שלו היו מוזנחות, רבים מהמבנים סביבו יועדו להריסה והאוכלוסייה שנותרה לגור באזור הייתה ברובה מוחלשת. חלק מדוכני השוק היו שייכים לעבריינים לשעבר שלכאורה קיבלו הזדמנות לשיקום חייהם מהמדינה.
במהלך שלוש השנים בהן עמדי פעל בשוק הוא הצליח ליצור קהילה פונקציונלית ומגובשת של הסוחרים. בעזרת פרויקטים משותפים, אירועי ספורט וביקור בלונדון החלו הסוחרים להוביל עצמם לתהליך של שינוי, למידה והעצמה.
בחירות דמוקרטיות - הקים ועדת תיקנון חיצונית בראשות עורך דין, נקבע תקנון קפדני ויסודי שקבע כי הבחירות יהיו חשאיות, א-פוליטיות עם פנקס בוחרים ומפקד. בנוסף ליד כל מועמד יופיע תמונה היות שלא כל סוחרי השוק יודעים קרוא וכתוב. הבחירות הדמוקרטיות הובילו לפניות של בכירים בעירייה, להתעניינות הסוכנות היהודית וקרן היסוד, כך נוצרה קרקע לגיוס כספים ותמיכה עירונית וממשלתית שהובילה יחד עם מנהיגי השוק לפרויקט שיפוץ תשתיות ומבני השוק ולבסוף להקמת מינהל קהילתי לב העיר. כך בין השנים 1991-2012 כיהן עמדי כמנהל מינהל קהילתי "לב העיר". כפי שנכתב בספר שיצא לאחרונה ״שפויה בחלומה״ על ידי ד״ר אילן אזרחי, ״בשנות ה-70 וה-80 הידרדר השוק וסבל מדימוי שלילי ומהזנחה פיזית, מלכלוך ומעבריינות. התפתחות מרכזי הקניות שקמו בשולי העיר איימו על קיומו. אורי השכיל לרכוש את אמון הסוחרים ולהוביל אותם לתהליך של בחירות דמוקרטיות בוועד מייצג. משנבחר, הוועד גייס משאבים עירוניים לשיקום התשתיות, לתיאום מהלכי שיקום ולהפחת רוח חיים בשוק הגווע. עמדי הפך למיתוס בקרב אנשי הקהילה, ובשל הערכה שזכה לה קיבל את הזכות להדליק משואה ביום העצמאות בשנת 2007.״
בהיותו מנהל "לב העיר" שקד על פרויקטים שונים כגון: הקמת מרכז לצעירים, הקמת גלריית ברבור, ספורט קול ופרויקט "ילדי הסלים" שבו הקצה עמדי לילדים פלסטינים שמגיעים לעבוד בשוק כסבלים בתנאי תעסוקה קשים, חלל במינהלת הקהילתית שבו יכלו לשחק וללמוד עברית.
פעילות אחרי הפרישה מלב העיר.
החל מפרישתו מניהול המינהל הקהילתי לב העיר בירושלים נקרא אורי לסייע בפיתוח שווקים בארץ. הוא צורף כיועץ חברתי לחברת קישרי קהילה b.r, המייעצת ומלווה פרויקטים רבים ברחבי הארץ. במהלך שנת 2014 החל עמדי ללוות ולהשתלב בצוות המקצועי לפיתוח שוק הכרמל כיועץ חברתי לחברת עזרה וביצרון בתל אביב. לפני כחצי שנה, לאחר ביקור של אנשי עיריית באר שבע וחברת יעדים-חברה עירונית, התבקש אורי יחד עם חברת קשרי קהילה ללוות את פיתוח והתחדשות השוק העירוני בבאר שבע.
אורי מביא את ניסיונו הרב מהעיר ירושלים בה יזם את התחדשות מרכז העיר בכלל ושוק מחנה יהודה בפרט. ע״פ תפיסתו, השוק בכל עיר מהווה הזדמנות נדירה לגעת בשאלות חברתיות וכלכליות, ובו מתקיים המפגש הלא פורמלי של כלל התושבים בעיר. בעבודה מקצועית נכונה ניתן להשפיע באופן מעמיק על הנעשה בעיר.
בנוסף, אורי ממשיך להעביר לדור הצעיר בכל הארץ את תורתו המתבססת על ניסיון רב, ומערכת ערכים של שותפות ואחריות.
וספר (קוקטייל)
וספר או וספר מרטיני (באנגלית: Vesper) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מג'ין, וודקה ולילט בלנק.
מקור הקוקטייל.
הקוקטייל הומצא על ידי ג'יימס בונד בספר משנת 1953 - קזינו רויאל. הקוקטייל המקורי שונה במעט בכמויות המוכרות על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי.
פלמינג ממשיך כאשר בונד אומר לברמן, לאחר שלקח לגימה ארוכה:
בפרק הבא, קורא בונד למשקה וספר. הוא מוצג בפני וספר לינד היפהפייה שמסבירה את משמעות שמה: "נולדתי בערב... בערב סוער מאוד..." ומבקש ללוות ממנה את שמה.
הקוקטייל וספר, שונה מקוקטייל המרטיני שבונד רגיל להזמין, בכך שנעשה שימוש בג'ין ווודקה יחדיו, וקינה לילט במקום ורמוט וסליל לימון במקום זית.
למרות שיש דיון מקיף על הקוקטייל הזה, בונד מזמין אותו רק פעם אחת לאורך כל הספרים של פלמינג. בונד מזמין את הוספר בסרט "קזינו רויאל". פליקס לייטר מזמין לו את הקוקטייל הזה בספר יהלומים הם לנצח עם "קרסטה בלנקה" במקום "קינה ליליט".
במציאות הומצא הוספר על ידי חברו של פלמינג - איוואר ברייס.
צ'רם
צ'ארם
ועדת מור יוסף
ועדת מור יוסף הוא כינויה של ועדה ציבורית שמונתה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות ב-7 ביוני 2010, על מנת לבחון את ההסדרה החקיקתית של נושא הפריון וההולדה בישראל.
הוועדה התבקשה להגיש את המלצותיה עד לחודש יוני 2011, אך בשל היקף ומורכבות הנושאים שנידונו ובהתאם לבקשת הוועדה, הוארך המועד להגשת ההמלצות ואלו הוגשו לבסוף במהלך חודש מאי 2012. הרקע המיידי להקמת הוועדה היה עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק של בני זוג שביקשו הכרה כ"הורים מיועדים" במסגרת הליך פונדקאות.
נוכח המורכבות של סוגיית הפונדקאות בכללותה, הודיעה המדינה לבית המשפט הגבוה לצדק כי בכוונתה להקים מיוזמתה ועדה לבחינת מכלול נושא הפריון וההולדה בישראל, ובמסגרת זאת תיבחן גם סוגיית הפונדקאות על כל היבטיה.
הרכב הוועדה.
בראש הוועדה עמד הפרופסור שלמה מור יוסף ולצידו הרכב של 14 מומחים מדיסציפלינות שונות:
בשל מורכבות הנושאים שבהם עסקה הוועדה, הייתה חשיבות כי הרכבה של הוועדה יביא לידי ביטוי את מגוון התחומים הרלוונטיים לדיון בנושאים אלו.
תהליך עבודת הוועדה.
עבודת הוועדה נמשכה כשנה וחצי ובמהלכה התכנסה מליאת הוועדה 22 פעמים. בשל היותה של הוועדה ועדה ציבורית, האמורה להגיש המלצותיה בנושאים אשר חלקם שנויים במחלוקת, הוועדה הסכימה בישיבתה הראשונה כי יש לפנות אל הציבור הרחב ולהזמינו להשמיע בפני הוועדה את עמדותיו והצעותיו בנושאים שעמדו על הפרק. במסגרת הפניה לציבור, הגיעו אל הוועדה כ-80 פניות, מתוכן 16 פונים הוזמנו להופיע בפני הוועדה.
עקרונות מנחים לעבודת הוועדה.
הוועדה ציינה כי המלצותיה ניתנו על יסוד מספר עקרונות כלליים שונים אותם פירטה בדוח, כאשר כל החלטה של הוועדה להמליץ על הסדר מסוים התבססה על נימוקים בדבר העדיפות שיש לתת להסדר המומלץ על פני הסדרים חלופיים.
הוועדה ציינה כי שני עקרונות שימשו כעקרונות מובילים בנושאים השונים. הראשון שבהם הוא הזכות להורות למול שיקולי טובת הילד. השיקול המנחה השני הוא הבטחת קיומו של קשר גנטי לפחות עם אחד מההורים שיגלו את הילד, או לחלופין קשר הנוצר על ידי נשיאת ההיריון על ידי האם וזאת על מנת למנוע מצב בו הליכי פיריון ישמשו להולדת ילד שלא יהיה בינו לבין הוריו המגדלים כל זיקה ביולוגית אליו- בין גנטית או מכוח נשיאת ההיריון.
המלצות הוועדה.
הוועדה ציינה כי המלצותיה הן המלצות רפואיות, משפטיות, אתיות וחברתיות, והדגישה שאין היא שמה עצמה כקובעת אמות מידה מוסריות או כאחראית על שמירה של אמות מידה שכאלה לפי השקפת עולם מסוימת. כמו כן, ולאור העובדה כי דיני הנישואים והגירושים בישראל נשלטים על ידי הדין הדתי, ציינה הוועדה כי אין לראות בהמלצותיה היתר או בסיס לפגיעה או לשינוי בדיני הנישואין והגירושין בישראל.
המלצות הוועדה עסקו בעיקר בנושאים הבאים:
מעבר להמלצותיה בנושאים הללו, המליצה הוועדה על בניית בסיס נתונים שיוכל לשמש לחקר ההשפעות הרפואיות והחברתיות של הליכי הפריון בישראל. בנוסף, המליצה הוועדה כי ראוי שיוגדר גורם מייעץ קבוע לשאלות חדשות שיתעוררו בעתיד בתחום זה, וזאת על ידי הקמת ועדת-על לנושא פוריות שתוכל לשמש כמייעצת למשרד הבריאות בתחום זה.
דודג' צ'אלנג'ר