חברי הלהקה היו: גיא אסיף, אהל עדן, רועי ארד ויפעת גלעדי (שהייתה ב-1989 חברה בלהקת הפאנק "שרמוטה מעופפת בהרים").
הלהקה ידועה בעיקר בזכות השיר "שמייח" אותו ביצעה הלהקה באירוויזיון 2000. מילות השיר התייחסו בין היתר לנערה מקיבוץ אשר אוחזת סיגר, "רוצה מלפפון" (כשהיא שרה למיקרופון דמוי מלפפון), ויש לה "חבר חדש מדמשק" שהיא "רוצה לעשות את זה איתו כל היום". שניים מחברי הלהקה מתנשקים על הבמה, ובתום השיר הלהקה מניפה דגלי סוריה יחד עם דגלי ישראל במהלך החזרות ובווידאו קליפ של השיר לפני התחרות עצמה, דבר שהוביל לאיומים מצד רשות השידור לבטל את השתתפות הלהקה באירוויזיון. חברי הלהקה הניפו בדגל הסורי גם בעת השידור החי באירוויזיון עצמו, וזאת לטענתם כדי לעודד את תהליך השלום בין סוריה לישראל שהחל ב-2000. השיר זכה לבסוף במקום ה-22 מתוך 24 בתחרות עם שבע נקודות בלבד.
כשחזרה הלהקה לישראל היא התקבלה בבוז גדול, ובנוסף רשות השידור הודיעה כי היא דורשת לקבל החזר על כל הוצאות המשלחת, דבר שלא קרה לבסוף. ועדת החינוך של הכנסת התכנסה במיוחד כדי להכריז כי הלהקה היא "בזיון לישראל ולתרבות הישראלית". הלהקה הוציאה אלבום אחד, "בין מוסר לאופנה" בשנת 2000 בהוצאת הד ארצי, אשר לא זכה לאהדה ברדיו.
חבלה
מודל התאמה מושרית
ב-1958 דניאל קושלנד הציע סייג למודל מנעול-מפתח. כיוון שאנזימים הם מבנים גמישים, האתר הפעיל משנה צורה ללא הרף בעת אינטראקציה עם חומר מצע. הנ"ל חל כאשר מתבצעת אינטראקציית חומר מצע אנזים.
כתוצאה מכך, חומר המצע אינו פשוט נקשר לאתר הפעולה הקשיח. חומצות האמינו משרשרות בחיבור צדדי (side chain) ומעצבות את אתר הפעולה לתצורה מדויקת אשר מאפשרת לאנזים לבצע את פעולתו המזרזת (קטליטית). במקרים מסוימים, כמו ב-Glycosidases גם מולקולות חומר המצע משתנות קמעא כאשר הן נכנסות לאתר הפעולה. אתר הפעולה ממשיך להשתנות עד אשר חומר המצע נקשר לחלוטין, ובנקודה זו ניתנת הצורה הסופית וגם המטען נקבע.
המודל המתחרה.
הוא מודל מנעול-מפתח האתר הפעיל של האנזים בעל מבנה ספציפי התואם בדיוק, הן מבחינה מבנית והן מבחינה כימית, לסובסטרט (כשם שמנעול מתאים למפתח). המודל המקובל היום הוא מודל ההתאמה המושרית.
תוכנית החומש של סטלין
אינגווי מלמסטין
אינגווי יוהאן מלמסטין (בשוודית: Yngwie Johann Malmsteen; נולד ב-30 ביוני 1963), הוא גיטריסט, מלחין, מוביל הרכב ורב נגן שוודי. מלמסטין ידוע מאז אמצע שנות השמונים בנגינת קטעים אינסטרומנטליים הכוללים שרדינג ולחנים בסגנון מטאל נאו-קלאסי. בשנת 2009 נבחר על ידי המגזין "טיים" כאחד מעשרת הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים ודורג במקום התשיעי.
ביוגרפיה.
מלמסטין נולד כלארש יוּהאן אִינְגְוֶוה לַאנֵרְבֵּק בסטוקהולם, שוודיה, למשפחה מוזיקלית. בגיל שבע שמע על מותו של ג'ימי הנדריקס, אירוע שהשפיע על הכיוון המוזיקלי שלו באופן משמעותי. בגיל עשר החליט לשנות את שמו, תוך שהוא מאמץ את שם נעוריה של אימו, מלמסטין, כשם משפחתו. בנערותו, מלמסטין נתקל לראשונה ביצירותיו של כנר המאה ה-19 הווירטואוז ניקולו פאגאניני, אשר היה להשראתו המוזיקלית הגדולה ביותר. בנוסף, הוא הושפע מבחינה מוזיקלית גם ליוהאן סבסטיאן באך ואנטוניו ויוואלדי.
באמצעות חיקוי יצירות הקונצ'רטו של פאגאניני בעזרת השימוש בגיטרה חשמלית, מלמסטין פיתח נגינה טכנית רהוטה. סגנון נגינתו כולל שימוש בויברטו-דמוי כינור נרחב בהשראת כנרי מוזיקה קלאסית ושימוש במינור הרמוני ובמודוסים מינוריים כפריגי ואאולי. בין ההשפעות הנוספות על מלמסטין ניתן למנות את בריאן מיי מלהקת קווין, סטיב האקט מלהקת ג'נסיס, אולי ג'ון רות' מלהקת הסקורפיונס וריצ'י בלקמור מלהקת דיפ פרפל.
שנות השמונים.
מלמסטין הגיע לארצות הברית בסוף שנת 1982 בזכותו של מייק וארְני מחברת התקליטים "שארפנל רקורדז", ששמע קלטת דמו בביצועו. הוא הצטרף ללהקת "סטילר" לתקופה קצרה בשנת 1983, ומאוחר יותר ללהקת "אלקטרז" למשך שני אלבומיה הראשונים, "No Parole From Rock N' Roll" ו-"Live Sentence". את אלבום הבכורה שלו, "Rising Force", הוציא מלמסטין בשנת 1984. בתקליט השתתפו ברימור בארלו מלהקת ג'ת'רו טאל על התופים וג'ף סקוט סוטו בשירה. עד מהרה עזב מלמסטין את "אלקטרז" והתרכז בקריירת סולו.
האלבום הגיע למקום ה-60 במצעד האלבומים האמריקני וזכה בפרס אלבום הרוק הטוב ביותר במגזין "Guitar Player", בנוסף למועמדות לפרס גראמי. מלמסטין הוציא ארבעה אלבומים נוספים עד לסוף שנות השמונים, כאשר באלבום השלישי "Trilogy" עזב ג'ף סקוט סוטו והוחלף על ידי מארק בואלס בשירה. האלבום הרביעי "Odyssey" זכה להצלחה מסחרית גדולה, והאלבום החמישי "Trial By Fire: Live in Leningrad" הכיל חומר חדש שבוצע במהלך הופעתו של מלמסטין בלנינגראד.
שנות התשעים.
במהלך שנות התשעים הוציא מלמסטין תשעה אלבומים - מתוכם אלבום אוסף ואלבום הופעה חיה. למרות הצלחתו באירופה ובאסיה בשנים אלו, סגנונות המטאל הנאו-קלאסי והשרדינג לא היו פופולריים כבעבר, ותנועת הגראנג' מסיאטל החלה תופסת את מקומם. עם צאת אלבומיו המאוחרים יותר, מלמסטין עזב את חברת התקליטים בה היה חתום לטובת חברת התקליטים היפנית "Pony Canyon". בשנת 2000 הוא הצליח להשיג חוזה עם חברת תקליטים אמריקנית, והוציא את אלבומיו לראשונה בארצות הברית, כולל את האלבום "Concerto Suite for Electric Guitar and Orchestra" עם התזמורת הפילהרמונית הצ'כית בפראג, שאותו החשיב כיצירת מופת. את האלבומים the seventh sign ו-Magnum Opus הקליט בביתו באולפן הפרטי שלו. באלבומים אלה התרכך סאונד הגיטרה שלו.
שנות ה-2000.
לאחר יציאת "War to End All Wars" בשנת 2000, עזב מארק בואלס את ההרכב והוחלף על ידי ג'ורן לאנד, אך עקב מתחים במהלך סיבוב ההופעות עזב אף הוא. לתפקיד הסולן נבחר דוגי וייט, לשעבר מלהקת ריינבו, שנשאר עד היום בהרכב. מלמסטין הצטרף בשנת 2003 לסיבוב הופעות יחד עם ג'ו סטריאני וסטיב ואי כחלק מהרכב "G3", הרכב הופעות של שלושה גיטריסטים. הוא אף השתתף בשני אלבומיו של קלידן ההרכב שלו, דרק שריניאן - "Black Utopia" ו-"Blood of the Snake", שבהם הופיעו גם גיטריסטים אורחים כאל דימיולה וזק ויילד. ב-2004 הופיע מלמסטין בשתי הופעות אורח בסדרה המצוירת למבוגרים "הארווי בירדמן, עורך דין".
בשנת 2005 הוציא מלמסטין את אלבומו "Unleash The Fury".
בפברואר 2008 הוחלף הסולן דוגי וייט בטים אואנס, לשעבר מהלהקות Iced Earth וג'ודס פריסט. מלמסטין כבר עבד עמו בעבר בהקלטת גרסת כיסוי לשירו של אוזי אוסבורן "Mr. Crowley".
ב-14 באוקטובר 2008 יצא אלבום הסולו ה-17 במספר של מלמסטין, "Perpetual Flame", על ידי חברת התקליטים שייסד - "Rising Force Records". ב-10 במרץ 2009 הוא הוציא את אלבומו החדש, "Angels of Love", שכלל בעיקר יצירות אקוסטיות.
ב-27 באפריל 2010 הופיע מלמסטין בישראל בהאנגר 11 בתל אביב. ולאחר מכן, הופיע שוב ב-12 בספטמבר 2018 במועדון רידינג שבתל אביב.
חיים אישיים.
מלמסטין נשוי לאפריל ולו בן בשם אנטוניו, על-שם אנטוניו ויוואלדי. הם גרים במיאמי, פלורידה.
אינטראקציית חלבון-חלבון
אינטראקציית חלבון-חלבון היא שם כולל למגוון של תגובות כימיות בין שני חלבונים בתאים חיים. זהו נושא מרכזי בביוכימיה, בחקר מעבר אותות ובחקר רשתות בקרה.
תגובות בין חלבונים חשובות לפעולות ביולוגיות רבות. דוגמה חשובה לכך היא תהליך מעבר אותות, שבו אותות המגיעים מהסביבה החיצונית של התא מועברים לפנים התא על ידי אינטראקציות חלבון-חלבון בין מולקולות האיתות ומולקולות חלבון על קרום התא. תהליך זה תופס תפקיד מרכזי בתהליכים ביולוגיים רבים ומחלות רבות. חלבונים יכולים להשתתף בתהליך אינטראקציה ארוך כחלק מקומפלקס חלבונים, חלבון אחד יכול לשאת חלבון אחר (לדוגמה: מהציטופלסמה אל גרעין התא או להפך במקרה של אימפורטיני נקב הגרעין (importin nuclear pore)), או שחלבונים יכולים להשתתף בתהליך אינטראקציה קצר עם חלבון אחר די כדי לשנותו (לדוגמה: חלבון קינאז אשר יוסיף זרחן לחלבון המטרה). שינוי זה של חלבונים יכול בעצמו לשנות אינטראקציות חלבון-חלבון. למשל חלבונים מסוימים עם רצף SH2 נקשרים לחלבונים אחרים רק כאשר הם מזורחנים בחומצת אמינו טירוזין.
הוכחה בנפנופי ידיים
הוכחה בנפנופי ידיים היא כינוי לטיעון שמטרתו לשכנע את השומעים, ללא הוכחה פורמלית ומלאה. הכינוי נפוץ בתחומי המתמטיקה והפיזיקה ומקורו בנטייה ללוות טיעונים מקורבים בתנועות ידיים רחבות, לשם המחשה.
הסבר בנפנוף ידיים מאפשר לעיתים להסביר בעיה מורכבת ואת פתרונה, כזו שקשה לקבל מתוך עיון בהוכחה הארוכה והפורמלית. לצד זה, המונח משמש פעמים רבות לגנאי ולשם ביקורת על הוכחה שאינה מנוסחת באופן מסודר ונהיר.
משה יהושע יהודה ליב דיסקין
יוסף גולדשמידט
יוסף גולדשמידט (30 באפריל 1907 – 25 ביולי 1981) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כסמנכ"ל משרד החינוך והתרבות, חבר הכנסת השביעית מטעם המפד"ל וסגן ראש העיר ירושלים.
קורות חייו.
גולדשמידט נולד בשנת 1907 ללאה ולרב יעקב אליעזר, ממייסדי הקהילה האורתודוקסית של ר' שמשון רפאל הירש בפרנקפורט שבגרמניה. בעיר הולדתו למד בישיבת ברויאר ובאוניברסיטת פרנקפורט. לאחר מכן למד במינכן ובלונדון והוסמך להוראה במקצועות ביולוגיה, כימיה וגאוגרפיה.