אך דווקא שיטתה של קניון שהוכיחה את עצמה במקרים רבים, במקרה זה הייתה בעוכריה. החפירות באזור מצומצם לא אפשרו לה לגלות את שגילה הארכאולוג נחמן אביגד שחשף ברובע היהודי את שרידי החומה הרחבה משלהי המאה ה-8 לפנה"ס, והוכיח כי הגבעה המערבית (או לפחות חלק ממנה) יושבה (לכל הפחות מאותו הזמן) והיוותה חלק מירושלים המקראית. קביעה זאת קיבלה חיזוק כאשר נמצאו שרידים נוספים מתקופה זו, ברוב המקומות שבהם העמיקו לחפור.
עם זאת, מסקנתו של אביגד מתייחסת למאה השמינית לפנה"ס, אך טרם נמצאו הוכחות לגבי תקופות שקדמו לה.
MHL היא ליגת ההוקי לצעירים של רוסיה (ברוסית: Молодёжная хоккейная лига) ולמעשה הליגה הצעירה של קבוצות ההוקי קרח הרוסיות.
הליגה הוקמה ב-26 במרץ 2009 ומנוהלת על ידי פדרציית ההוקי הרוסית. במשחקים משתתפים שחקנים עד לגיל 20. בפברואר 2010 הוענק לליגה מדליית זהב מטעם IIHF על תרומה משמעותית לקידום ההוקי קרח והתפתחות ההוקי קרח ברוסיה בקרב הנוער. אלופת הליגה זוכה בגביע חרלמוב.
מבנה הליגה.
האליפות נפתחה ב-4 בספטמבר 2009 במשחק בין דינמו מוסקבה לקבוצת הנוער של צסק"א: הצבא האדום מוסקבה.
החל מ-2010 זהו מבנה הליגה: האליפות נערכת בשני שלבים, כשבשלב הראשון קבוצות מכל דיוויזיה משחקת משחק בית ומשחק חוץ מול יריבות אחרות כשהליגה נערכת במתכונת דומה לזו של ה-KHL. היא מחולקת לחטיבה מזרחית ולחטיבה מערבית שבכל אחד מהם דיוויזיה המכילה קבוצות מאזור מסוים.
ארבע הקבוצות הטובות מכל דיוויזיה משתתפות בשלב השני של האליפות הכולל שלבי הכרעה בכל חטיבה - רבע, חצי וגמר - כשמנצחת הפלייאוף היא אלופת החטיבה, אלופת המערב או, לחלופין, אלופת המזרח - אלופת כל חטיבה מתחרות בגביע חרלמוב, שהוא גמר הליגה וטורניר המכריע למי מוענק תואר אלופת הליגה הצעירה.
קבוצות הליגה.
נכון לעונת 2021/2022
הגבעה המזרחית
הגבעה המזרחית היא אחת משתי גבעות עליהן השתרעה ירושלים בתקופת בית שני, ועליה שכנו הר הבית, המילוא ועיר דוד. בעוד שלגבי הגבעה המערבית קיימת מחלוקת בין החוקרים אם הייתה כלולה בשטחה של ירושלים בתקופת בית ראשון הרי שלגבי הגבעה המזרחית אין כל ספק בכך. ממצאים שבידי החוקרים מראים כי הגבעה המזרחית יושבה בחלקה, כבר בתקופה הכלקוליתית. הגבעה המזרחית היא גבעה צרה ומוארכת, הממוקמת בין שני גיאיות, האחד, מזרחית לה הוא נחל קדרון, והשני ממערב גיא הטירופיאון. אורכה של הגבעה הוא כ-350 מטר, ורוחבה כ-105 מטר, כך ששטחה כולל המדרונות התלולים שמשני עבריה הוא כ-50 דונם.
בתחתית הגבעה המזרחית, נובע מעיין הגיחון, שהוא מקור מים רב שנתי, היחיד הזמין באזור, וכפי הנראה קרבתו היא הסיבה להקמתה של העיר על גבעה זאת.
בימי בית ראשון ובית שני, הייתה הגבעה המזרחית החשובה והמרכזית מבין השתיים, ואכן דוד המלך קבע בה את מושבו, ושלמה בנה עליה את בית המקדש.
אוניברסיטת מישיגן באן ארבור
עוורתה
אוניברסיטת אן ארבור
חוקר ארצות
אהרונסון
אהרונסון או אהרנסון (בכתיב לועזי: Aaronson, Aaronsohn, Aronson) הוא שם משפחה שפירושו "בן אהרן".
המוזיאון לפרהיסטוריה ע&quot;ש משה שטקליס
המוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס נפתח בשנת 1962 בחיפה וממוקם בבנין המכון הביולוגי בגן החיות הלימודי חיפה במרכז הכרמל ליד גן האם. המוזיאון נקרא בתחילתו "המוזיאון לפרהיסטוריה", ולאחר מותו של הארכאולוג משה שטקליס בשנת 1967 נקרא על שמו. המוזיאון יועד להצגת ממצאים מתקופות פרהיסטוריות וכן כדי לשמש מרכז למחקר מדעי על תקופות אלה. המוזיאון הוא חלק ממוזיאוני חיפה.
הרקע להקמת המוזיאון.
המחקר הפרהיסטורי בארץ ישראל החל בסוף המאה ה-19. בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלו חפירות במערות בכרמל ובגליל. בכרמל נחפרו מערת כבארה וב-1929 החלה דורותי גארוד לחפור שלוש מערות בנחל מערות: מערת תנור, מערת הגדי ומערת הנחל. בראשית שנות הארבעים חפר שטקליס חפירת בדיקה בשתי מערות הממוקמות זו מול זו בנחל אורן (מערת אורן ומערת אצבע) וכן במערת ספונים. חפירות נוספות נחפרו בשנות החמישים, מתוכן ארבע חפירות מקיפות בעינן בגליל, נחל אורן בכרמל, תל יריחו ובבאר שבע. המידע מחפירות אלה איפשר לשרטט את הרצף הפרהיסטורי של ארץ ישראל ולשלב אותו בפרהיסטוריה העולמית.
עובדת היות הר הכרמל אזור הכולל מספר רב של אתרים פרהיסטוריים הביאו להקמת מוזיאון לפרהיסטוריה באזור זה. ההחלטה על כך גובשה במפגש בין שטקליס לאבא חושי ראש עיריית חיפה דאז. ב-15 בפברואר 1962 נפתח המוזיאון בהשקעה של 155,000 לירות והיה המוזיאון הראשון בנושא זה בישראל ובמזרח התיכון.
המוזיאון.
בהקמתו, היו למוזיאון שתי מטרות:
לשם מימוש מטרות המוזיאון, הוקדש בתכנון הפנימי של המוזיאון שטח לבניית דיורמות – חלונות תצוגת קבע, שבהן מוצגות התקופות השונות תוך מתן הסברים על השלבים השונים בפרהיסטוריה. ההדרכה במוזיאון מלווה בפעילות בנושאים שונים. בנוסף מוצגות במוזיאון תערוכות מתחלפות הקשורות בממצאים חדשים מחפירות וכן תערוכות בנושאים מיוחדים כגון "כפרים פרהיסטוריים מתחת למים", "ציורי מערת לאסקו בצרפת" ועוד.
למוזיאון כמאה אלף ממצאים מהפרהיסטוריה של ארץ ישראל במיוחד מאזור הכרמל, וכן עשרות צלמיות פרהיסטוריות מאירופה.
המוזיאון משתרע על שני מפלסים. במפלס התחתון מוצגים הממצאים מחפירות תת-ימיות כמו הכפר הנאוליתי בעתלית-ים, האתר הכלקוליתי בכפר סמיר ועוד, וכן דיורמות בהן מוצגות סצנות של חיי היום-יום בשלבים השונים של התקופה הפלאוליתית והנאוליתית ולידן ממצאים של כלי צור המתאימים לסצנה המוצגת בחלון. בקומה השנייה מוצגים ממצאים ארכאולוגיים הקשורים בקבורה מתקופות פרהיסטוריות שונות.
המחקר.
הבסיס למחקר המדעי של המוזיאון היו האוספים של יעקב עולמי ואליעזר ורשנר תושבי חיפה אשר בשנות ה-50 של המאה ה-20 ביצעו סקרים באתרים פרהיסטוריים על הר הכרמל.
המכון השתתף בחפירות ארכאולוגיות שונות בישראל ומחוצה לה. חפירת מערת תנור ביחד עם החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה שהתנהלה בין השנים 1974–1982, בטירת כרמל בשנים 1970 ו-1973, יפתחאל ליד קיבוץ הסוללים בשנים 1982–1983 ועוד.
צוות המוזיאון נהג לפרסם מאמרים מקצועיים והיה חבר במוסדות מחקר בינלאומיים כגון: החברה הפרהיסטורית הבריטית, החברה הפרהיסטורית הצרפתית ועוד.
המוזיאון החזיק ספריה גדולה של ספרים וכתבי עת בנושאים פרהיסטוריים וכן עבודות מחקר של פריהיסטוריונים מכל העולם.
מאז אמצע שנות התשעים המוזיאון אינו פעיל מחקרית ואין לו צוות מקצועי. בשנים האחרונות נעשים מעת לעת מאמצים לארגן את האוספים העשירים שברשותו ולהביא את החומר שלא פורסם לכלל פרסום מדעי.
שחורציאניטיס
ג'ובאני מרטינלי
מפלגת הליכוד
פרננדו דה לה רואה
פרננדו דה לה רואה (בספרדית: Fernando de la Rúa; 15 בספטמבר 1937 – 9 ביולי 2019) היה עורך דין ופוליטיקאי ארגנטינאי, שכיהן כראש הממשלה של מחוז בואנוס איירס וכנשיא ארגנטינה בין 10 בדצמבר 1999 ל-21 בדצמבר 2001.
דה לה רואה נבחר ב-1999 לנשיאות ארגנטינה עם סיום כהונתו של קרלוס מנם. היה נציג המפלגה השמאלנית-מרכזית "אליאנס". דה לה רואה התפטר ב-2001, לאחר שנתיים בתפקיד, בעקבות המשבר הכלכלי הכבד שפקד את המדינה.
במשך השנים דה לה רואה נרדף על ידי חיובים ותביעות רבות, והואשם ברצח של השופט קלאודיו בונאדיו במרץ 2007, אף על פי שפסק הדין בוטל כעבור שנה.
ביוגרפיה.
פרננדו נולד לאלאונורה ברונו ואנטוניו דה לה רואה בעיר קורדובה, ולמד בגימנסיה הצבאית המקומית לפני הכניסה לאוניברסיטה הלאומית של קורדובה, שממנה השיג את התואר שלו במשפטים. הוא בנו של שופט ותומך ותיק באיחוד האזרחי הרדיקלי (UCR), דה לה רואה היה מעורב בפוליטיקה כבר מגיל צעיר, ולשירות הציבורי נכנס בשנת 1963 כיועץ לשר לענייני הפנים של הנשיא ארטורו איליה. הוא התחתן עם אגנס פרטינה בשנת 1970, ונולדו לו שלושה ילדים, ביניהם אנטוניו דה לה רואה, יזם שהיה מאורס לכוכבת הפופ המפורסמת שאקירה.
דה לה רואה הופיע לראשונה בזירה הפוליטית הלאומית בשנת 1973, כשנבחר לסנאט הארגנטיני, בתור המייצג של העיר בואנוס איירס. כמה חודשים לאחר מכן הוא רץ למשרת סגן הנשיא כשותף לפעיל ה-UCR הוותיק - הפוליטיקאי ריקרדו בלבין, בבחירות בחודש ספטמבר של אותה השנה. הם הובסו על ידי המנהיג חואן פרון ברוב מוחץ. ריצתו לסגן הנשיא בגיל 36 (גיל צעיר יחסית), זיכו אותו בכינוי גנאי של אחד שעדיין עם מוצץ או בובה ביד.
הוא למד משפט פלילי באוניברסיטה של בואנוס איירס לאחר שהושעה מהקונגרס בהפיכה הארגנטינאית של 1976, וכתב ארבעה ספרים על התאוריה המשפטית. מוקדם יותר למרות התמיכה שהעניק לו ריקרדו בלבין, דה לה רואה הובס על ידי ראול אלפונסין בבחירות על המועמדות לנשיאות UCR בשנת 1983.
פרננדו נבחר לבית התחתון על ידי בוחריו בעיר בואנוס איירס בשנת 1991, והוחזר שוב לסנאט בבחירות מיוחדות ב-1992, מה שהביא אותו לכותרות העיתונים. הוא הפך לראש העיר הראשון שנבחר בבחירות בעיר בואנוס איירס ב-30 ביוני 1996.
עקב טיפולו המסור בהעלמות מס הרכוש הכרוניות בעירו, דה לה רואה זכה למוניטין של בן אדם יעיל בעירו, ולכן פיטוריו של הנשיא קרלוס מנם באותה התקופה סייעה לו בריצתו לנשיאות ארגנטינה שבה גם זכה בבחירות שהתקיימו ב-24 באוקטובר 1999, שבהן הביס בלי בעיות את מועמד מפלגת השלטון, הנגיד אדוארדו דודאל. פרננדו דה לה רואה התמנה לנשיא ארגנטינה ב-10 בדצמבר 1999.
פרננדו נפטר בבואנוס איירס ב-9 ביולי 2019. הותיר אחריו אישה - אגנס פרטינה, ושלושה ילדים - אגוסטינה, אנטוניו ופרננדו.
סגולה (מגזין)