קשדן שהיה יהודי כונה "קפבלנקה הקטן" על שום יכולתו הייחודית לסחוט ניצחונות בעמדות שנראו לכאורה שקולות לחלוטין. אלכסנדר אלכין, אלוף העולם הרביעי בשחמט נקב בשמו כמועמד הסביר ביותר לרשת אותו כאלוף העולם. קשדן לא היה יכול להמשיך לעסוק ברצינות בשחמט מסיבות כלכליות; שנות השיא שלו בשחמט חפפו למשבר הכלכלי שכונה השפל הגדול. קשדן מצא את פרנסתו כסוכן ביטוח. לאחד מילדיו היו בעיות בריאות קשות ולכן המשפחה עברה לקליפורניה, שם מזג האוויר היה נוח יותר.
כוכב אולימפי.
קשדן שיחק חמש פעמים באולימפיאדות שחמט:
בשנת 1937, בסטוקהולם השיג קשדן 14/16, התוצאה הטובה ביותר מכל שחקני האולימפיאדה. התוצאה המצטברת שלו בכל אולימפיאדות השחמט עומדת על 79.7%, +52 -5 =22, הטובה ביותר מכל שחקן אמריקאי אחר.
באולימפיאדות אלו זכה קשדן בארבע מדליות קבוצתיות: שלוש מדליות זהב קבוצתיות בשנים (1931, 1933, 1937), ומדליה כסף קבוצתית של בשנת 1928. כמו כן זכה בחמש מדליות אישיות: שתיים זהב (1928 ו-1937), אחת כסף בשנת 1933 ושתיים ארד (1930 ו-1931).
הצטיינות באירופה ובאמריקה.
קשדן הגיע למקום השני, אחרי אהרון נימצוביץ' בתחרות פרנקפורט בשנת 1930. באותה שנה ניצח בתחרות סטוקהולם וגיור (עם 8.5/9). בשלושה דו-קרבות שקיים באותה שנה ניצח את לאיוש שטיינר +5 -3 =2 בגיור, הפסיד ליסטה סטולץ +2 -3 =1 בסטוקהולם והביס את צ'ארלס יפה 3-0 בניו יורק.
בשנת 1931 הגיע קשדן למקום השני בתחרות ניו יורק עם 8.5/11 אחרי חוסה ראול קפבלנקה.
בתחרות בלד 1931, אחת התחרויות החזקות בכל הזמנים עם 9 מ-13 השחמטאים המובילים בעולם חלק קשדן מקום 4–7 עם 13.5/26. בתחרות ניצח אלכין. בתחרות הייסטינגס הגיע קשדן למקום השני עם 7.5/9 לאחר סאלו פלור.
בשנת 1932 חלק מקום ראשון עם אלכין בתוצאה 8.5/9 בתחרות מקסיקו סיטי, ומקום שני עם 7.5/11 לאחר אלכין בתחרות פסדנה. באותה שנה חלק מקום 3–4 עם 7.5/11 בתחרות לונדון (בתחרות ניצח אלכין).
בשנת 1934 סיים שני בתחרות סירקוז עם 10.5/14 (ניצח: שמואל רשבסקי). באליפות הפתוחה של ארצות הברית חלק קשדן מקום 5–6 עם 4.5/9 (ניצחו: רשבסקי וראובן פיין). באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1935 הגיע קשדן למקום השלישי עם 6.5/10 (ניצח: ראובן פיין). בשנים 1935 ו-1936 זכה קשדן באליפות ניו יורק.
זכייה באליפות הפתוחה של ארצות הברית; אכזבה באליפות הסגורה של ארצות הברית.
קשדן חלק מקום ראשון עם ישראל הורוביץ באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1938 שהתקיימה בבוסטון, וניצח בה בשנת 1947. הוא חלק מקום 2–4 בתחרות זו בשנת 1948 (חצי נקודה מהמנצח ויור אדמס).
קשדן מעולם לא ניצח באליפות הסגורה של ארצות הברית. דנקר ופאר מציינים שזה היה הכישלון המרכזי שלו בחייו השחמטאיים, שכן לו היה מצליח לזכות בתחרות זו, ייתכן שזה היה מספק לו את המשאבים הכספיים כדי להתמסר לשחמט במלוא זמנו. דנקר ופאר מציינים ש"החל משנת 1928 ואילך, קשדן היה בבירור השחקן הטוב ביותר בארצות הברית, אך פרנק מרשל המזדקן סירב לוותר על תוארו". קשדן לדבריהם "התמקח במשך שנים עם מרשל עד שלבסוף מרשל ויתר מרצונו על תוארו". למעשה מרשל דרש כי קשדן יפקיד סך של 5000 דולר כפרס מובטח לצורך קיום ההתמודדות.
התוצאה: האליפות המודרנית הראשונה של ארצות הברית התקיימה בשנת 1936. בשלב זה יכולתם של רשבסקי ופיין כבר עלתה על זו של קשדן.
באליפויות ארצות הברית קשדן הגיע:
קשדן יכול היה להיות האלוף בשנת 1942, אך הפסיד לרשבסקי בשעה ששופט התחרות, וולטר סטפנס, קבע בטעות ניצחון לרשבסקי במשחקו מול דנקר בשעה שזמנו של רשבסקי תם ומחוג שעונו נפל, עובדה המחייבת פסיקה הפוכה.
שנות המלחמה.
קשדן סיים בתיקו דו-קרב עם ישראל הורוביץ בשנת 1938. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הצטמצמה מאוד פעילות השחמט התחרותי. קשדן ניצח בתחרות בהוואנה עם 7.5/9 בשנת 1940, סיים במקום 2–4 באליפות ניו יורק עם 7/10 (ניצח: ראובן פיין). קשדן הפסיד בשני משחקיו מול אלכסנדר קוטוב בדו-קרב ארצות הברית מול ברית המועצות, דו-קרב שהתקיים ברדיו בשנת 1945. דו-קרב זה סימן בבירור את המעבר של הכח השחמטאי העולמי לברית המועצות. בתחרות הוליווד בשנת 1945 קשדן הגיע למקום החמישי עם 7/12 (ניצח: שמואל רשבסקי).
אחרי המלחמה.
הנבחרת האמריקאית נסעה ב-1946 למוסקבה לדו-קרב גומלין מול הקבוצה הסובייטית וקשדן נקם בקוטוב על הפסדו בשנה הקודמת, לאחר שגבר עליו 1.5-0.5. בתחרות אמנים שאורגנה במועדון השחמט במנהטן בשנת 1948 הגיע קשדן שני עם 5.5/7 אחרי ג'ורג' קרמר. בתחרות הבינלאומית בניו יורק באותה שנה, קשדן צבר רק 4/9 וחלק מקום 7–8 (ניצח: ראובן פיין).
באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1951 צבר קשדן 8/11 (המנצח: לארי אוונס). בתחרות הוליווד 1952 הגיע קשדן למקום השביעי עם 4/9 (ניצח: סבטוזר גליגוריץ'). האירוע התחרותי האחרון בו השתתף קשדן היה דו-קרב בשנת 1955 מול ברית המועצות שם צבר 1.5/4 מול מארק טיימנוב.
מארגן, שופט וסופר.
קשדן קיבל תואר רב אמן בשנת 1954 ותואר שופט בינלאומי בשנת 1960. קשדן היה קפטן הנבחרת האולימפית של ארצות הברית באולימפיאדת לייפציג בשנת 1960 והוביל אותה למדליית הכסף הקבוצתית. על תרומתו נאמר: "ייתכן שהחבר בעל הערך הרב ביותר לא היה שחקן, אלא יצחק קשדן. כקפטן של הנבחרת, הוא הביא לשחקנינו ידע שלא יסולא בפז לא רק על המורכבות של שחמט קבוצתי בינלאומי אלא גם את ההתלהבות והביטחון של שנות השלושים שראו אותו בחזית ובמרכז העשיה ברצף בלתי פוסק של הצלחות אמריקאיות".
בשנת 1933 חבר קשדן לשותפות עם ישראל הורוביץ והשניים יסדו את הביטאון שנקרא צ'ס רוויו. ביטאון Chess Review שנרכש על ידי איגוד השחמט האמריקאי בשנת 1969. קשדן ערך את ספר התחרות של תחרות גביע פיאטיגורסקי בשנת 1966.
קשדן היה גם העורך של טור השחמט של עיתון לוס אנג'לס טיימס משנת 1955 ועד 1982, ורק כאשר סבל משבץ נאלץ להפסיק את עריכת הטור.
בתפקידו כשופט ניהל קשדן תחרויות רבות, כולל שתי תחרויות גביע פיאטיגורסקי בשנים 1963 ו-1966. קשדן גם סייע לארגן את הסדרה המצוינת של תחרויות לון-פיין בשנות השבעים, שמומנו על ידי לואיס סטאטהם.
מאוחר יותר היה קשדן מעורב בניהול האיגוד השחמט האמריקאי שם שימש כסגן נשיא.
בנו היחיד שחי עדיין, ריצ'רד קשדן הוא עורך דין שמתגורר בסן פרנסיסקו. ריצ'רד עוקב אחרי חדשות השחמט ומתעניין, אם כי לא משחק שחמט תחרותי.
סגנון והערכה.
הגם שדירוג מד כושר לא הוכנס באופן רשמי על ידי פיד"ה עד שנת 1970, ניתן לדרג ביצועים באופן רטרוספקטיבי גם לפני כן באמצעות אלגוריתמים מודרניים. אתר chessmetrics.com מחשב את מד הכושר של קשדן כ-2742 בחודש מרץ 1932, והוא ממוקם שני בעולם מחודש נובמבר 1932 ועד יוני 1934, כאשר מקדים אותו אלוף העולם אלכסנדר אלכין. קשדן היה בחמישייה המובילה בעולם במשך יותר מארבע שנים, החל מדצמבר 1930 ועד פברואר 1935, זו התקופה בה היה בשיא פעילותו ברמה העולמית העליונה. למרות נתונים מרשימים אלו, חסר אתר chessmetrics.com כמה תוצאות חשובות של קשדן. לאחר תקופה זו, עלייתו של שמואל רשבסקי ושל ראובן פיין האפילה במקצת על קשדן בצמרת השחמטאים האמריקאים.
רב אמן ארנולד דנקר ולארי פאר כתבו שקשדן היה טקטיקאי חזק אך עיקר כוחו היה בשלב הסיום, והוא היה חזק במיוחד בסיומים עם שני רצים. דנקר ציין שלעיתים הורגש במשחקו של קשדן מידה מסוימת של אי-גמישות ולפעמים נקט בתמרונים מלאכותיים כדי להשיג את סיום שני הרצים. העדר משחקי אימון ברמת על לאחר אמצע שנות השלושים כתוצאה מאילוצים כלכליים הביאה לירידתו ההדרגתית של קשדן מהצמרת העולמית.
ספרים עליו.
ISAAC KASHDAN, AMERICAN CHESS GRANDMASTER: A Biography With 757 Games
by Peter P. Lahde
ספר שכתב.
First Piatigorsky Cup: The Chess Elite in Hollywood Hardinge Simpole Chess Classics
אליעזר פרי (חבר הכנסת)
אליעזר פֶּרִי (וִילְדֶר-פראי) (2 בפברואר 1902 – 1 בדצמבר 1970) היה מראשי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, עיתונאי, ממנהיגי מפ"ם וחבר הכנסת מטעמהּ.
תולדות חייו.
פרי נולד בכפר סורוכוב (Surochów) שליד יארוסלאב, בממלכת גליציה שתחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בדרום-מערב פולין). בסמוך לפרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר בעיר לבוב, ולמד בה בגימנסיה ממלכתית. נמנה עם מייסדי הגימנסיה היהודית בעיר, ובשנת 1921 היה בין ראשוני בוגריה. משנת 1916 היה חבר בקן המקומי של תנועת "השומר הצעיר", והיה חבר ההנהגה הראשית של התנועה ומשנת 1920 מזכירה. כן ערך את ביטאון התנועה, שיצא לאור בלבוב. בשנים 1922–1925 למד לימודי מדעי הרוח ומשפטים באוניברסיטת לבוב. בתקופת לימודיו היה ממייסדי הסתדרות "השומר הצעיר" העולמית וחבר הנהגתה העליונה. פרי עלה לארץ ישראל בשנת 1926, והיה חבר קיבוץ עלייה א'. בשנים הראשונות לחייו בארץ עבד בייבוש ביצות בזכרון יעקב ובסבלות בנמל חיפה, ונבחר למועצת פועלי חיפה.
פרי היה בין מייסדי תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, ומשנת 1929 היה מראשוני חברי קיבוץ מרחביה. במסגרת "השומר הצעיר" והסתדרות העובדים הכללית נשלח בשנת 1930 לאירופה. בשנים 1933–1949 היה חבר מועצת ההסתדרות והוועד הפועל של ההסתדרות. בשנת 1943 היה בין מייסדי העיתון "על המשמר" והיה מעורכיו הראשיים עד שנת 1969. בשנת 1944 נבחר מטעם "חזית השמאל" לאספת הנבחרים הרביעית ובשנת 1948 היה בין מייסדי מפ"ם, מטעמה כיהן בכנסת הראשונה והשנייה.