הצדרפלטה היה דינוזאור משוריין הולך על ארבע שעל פי החוקר גרגורי ס. פאול הגיע לאורך של 7 מטרים ולמשקל 5 טונות. כמה חוקרים סוברים שהיה יותר קטן. אורך ראשו הגיע ל-60 ס"מ והוא היה בעל גבות משולשות וחרטום משולש בעל מקור קטן ושיניים קטנות. בדומה למרבית קרוביו הוא היה בעל מבנה גרמי מכוסה גבשושיות עצם להגנה והיה בעל זנב ארוך בקצהו, אולי מכיל "אלה" קטנה להגנה נוספת. לדינוזאור זה היו רגליים אחוריות מעט גבוהות מהקדמיות.
הצדרפלטה היה קדום יחסית לשאר קרובי משפחתו כמו האנקילוזאורוס וייתכן שהשתייך לקבוצה קדומה מעט. הדינוזאור הקרוב אליו ביותר הוא השמוזאורוס ממדבר גובי במונגוליה.
גוביזאורוס
גוביזאורוס (שם מדעי: Gobisaurus; מילולית: "לטאת גובי") הוא סוג של דינוזאור צמחוני בן למשפחת האנקילוזאוריים שחי בסין הפרהיסטורית לפני 92 מיליון שנה, בקרטיקון העליון.
מאובניו של הדינוזאור התגלו במשלחת מ-1959-1960 למדבר גובי של מונגוליה הפנימית, סין ומספר שלדים נוספים התגלו בין 1990 ל-1997. ממצאים אלה השתייכו למין דינוזאור אחד, "Gobisaurus domoculus" שקיבל את שמו ב-2001 מפיליפ קורי ושאו קסיג'ין (Zhao Xijin). המשמעות של שם המין היא: "נחבא מהנוף", עקב הימצאותו לאחר 3 חודשי חיפושים.
דינוזאור זה הגיע, ע"פ החוקר גרגורי ס. פאול לאורך 6 מטרים ולמשקל 2.5 טונות והוא היה מכוסה בגבשושיות גרמיות על פני גופו והוא היה קרובו של השמוזאורוס, מאותו אזור. אורך הגולגולת שלו הגיעה ל-46 ס"מ. הוא היה צמחוני בעל שורת שיניים אחוריות גדלות וקצה החרטום הגדול כוסה במקור קרני. לדינוזאור זה היו נחיריים בולטים גדולים מאוד.
ככל הנראה הוא היה סוג פרימיטיבי במשפחת האנקילוזאוריים ולעיתים משויך יחד עם השמוזאורוס הקרוב לתת-משפחה "Shamosaurinae".
נסדר מעגל גדול
נסדר מעגל גדול הוא שיר ילדים נפוץ אותו כתבה והלחינה שָׂרָה לֵוִי-תַּנַּאי. השיר בדרך כלל נלמד כבר בגני הילדים. השיר הופיע בספר/חוברת "בזמר ובמחול" בהוצאת הספרייה למוזיקה ע"ש נסימוב בשנת 1977.
שרה לוי-תנאי הייתה גם כוריאוגרפית, וכן עבדה כגננת, מה שהביא אותה להוסיף לשיר פן ריתמי, בו לכל כמה מילים יש תנועה ספציפית עליה חוזרים, וכן משחק תוך כדי שירה.
מילות השיר.
נְסַדֵּר מַעְגָּל גָּדוֹל
וְנֵצֵאָה בְּמָחוֹל
כַּף נִמְחָא
נִסְתּוֹבֵבָה בְּשִׂמְחָה!
נסדר מעגל גדול
ונצאה במחול
רגל הך! רגל הך!
נסתובבה ונשמח
נסדר מעגל גדול
ונצאה במחול
כפוף הצד, כפוף הצד
רד לאט ואל תרעד
נסדר מעגל גדול
ונצאה במחול
מי עצוב? מי כפוף?
יש להיות גדול, זקוף
CCTV-1
CCTV-1 הוא ערוץ הטלוויזיה המרכזי בסין, והראשון שהחל לשדר במדינה. זהו ערוץ ציבורי, המופעל בידי הטלוויזיה המרכזית של סין.
היסטוריה.
טלוויזיית פקינג (2 במאי 1958 - 30 באפריל 1978).
הערוץ מותג בתחילה כ"טלוויזיית פקינג (בייג'ינג)", והושק כניסיון ב-2 במאי 1958. השידורים הקבועים החלו באופן רשמי למשך 4 שעות וחצי מדי יום החל מ-2 בספטמבר 1958. לערוץ הוענק רישיון לשידורים יבשתיים חינמיים עד שנת 1960, וכידוע, השידורים מתקיימים עד היום. הערוץ החל לערוך ניסיונות שידור בצבע ב-1971, ומאוחר יותר ב-1972 השיק שידורי לוויין עבור אירועים מרכזיים. שידור מלא בצבע החל ב-1977.
הטלוויזיה המרכזית של סין (1 במאי 1978 - הווה).
ב-1 במאי 1978, שונה שם הערוץ ל"הטלוויזיה המרכזית של סין" (China Centarl Television או CCTV), באישור הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסינית. ב-1984 החל שידור לווייני מקומי, באמצעות הלוויין Song Dang Hong 2. ב-1988 החלו בשידורי סטריאו, ואילו בשנת 2002 עבר הערוץ לשידורים דיגיטליים. כעבור שנתיים, ב-1 באוקטובר 2004 החלו בערוץ בשידור רציף במשך 24 שעות ביממה. כמה שנים מאוחר יותר, ב-28 בספטמבר 2009 הוסבו שידורים אלו לשידורים בחדות גבוהה (HD).
שעות שידור.
כל שעות השידור המובאות הן לפיה שעון בייג'ינג:
גריוט
גריוט (בלעז: Griot) הם היסטוריונים, גנאלוגיים, יועצים, דוברים, דיפלומטים, פרשנים, מוזיקאים, מלחינים, משוררים, מורים ומנחי טקסים אשר מקורם במערב אפריקה.
תפקידם הוא לספר את הסיפור השבטי, בניית זהות משותפת, יצירת סיפר לאורו מתחנכים בני השבט וביסוס המסורת השבטית.
הגריוט מעביר את היסטוריית השבט בעזרת ניגון, שירה, ריקוד ולעיתים אף בעזרת משחק. דרך אלו היה מאגד סביבו את בני השבט ובאמצעות נגינתו ושירתו היה מספר במופע שלם את סיפור השבט.
רקע היסטורי.
שנים רבות הדעה המקובלת בקרב היסטוריונים הייתה כי לאפריקה אין היסטוריה.
הפילוסוף הגרמני הגל אמר בראשית המאה ה-19: "אפריקה היא היבשת שאינה חלק מההיסטוריה של העולם, שאין בה תנועה או התפתחות". ראייה זו אומצה על ידי היסטוריונים חשובים, אף בתקופה המודרנית. ההיסטוריון הבריטי טרוור רופר אמר: "כיום אין בכלל היסטוריה אפריקאית, ישנה רק ההיסטוריה של האירופאים באפריקה, ואילו השאר שרוי באפלה: ואפלה אינה נושא להיסטוריה". בעיניו, יש להתמקד אך ורק בהיסטוריה של אירופה אשר מסבירה את התפתחות האנושות. כלומר, אפריקה נתפסה כיבשת שהייתה שרויה במצב סטטי, חסר תנועה.
דעות אלו גרמו להיסטוריונים רבים לנטוש את המחקר על אפריקה ולהתעלם ממנה. אחרים, לעומת זאת, לא נטשו את המחקר על אפריקה והוכיחו את טרוור-רופר ודומיו על טעותם.
החוסר הגדול במקורות כתובים מתקופות מוקדמות באפריקה נובע מתרבות שונה של העברת ההיסטוריה. בניגוד לתרבות האירופית בה הכתיבה הייתה אמצעי התיעוד והנחלת המסורות והסיפורים ההיסטוריים לדורות הבאים, באפריקה התרבות הייתה של תיעוד בעל פה, באמצעות דקלומים, שירים וסיפורים. בעזרת כך נגלה שפע של תיעוד בעל פה לעיני ההיסטוריונים המאפשר לחקור את ההיסטוריה של אפריקה, דרך בחינת מסורות של סיפורים המועברים בעל פה מדור לדור. במקרים רבים סיפורים ומסורות אלו הועברו בעל פה על ידי אנשים שהיה זה תפקידם הרשמי. במערב אפריקה, בעלי תפקיד זה נקראים "גריוט".
תפקיד הגריוט.
על פי פול אוליבר (), היסטוריון ארכיטקטורה אנגלי אשר כתב על סוגת המוזיקה האפרו-אמריקנית, "על אף שהגריוט צריך לדעת המון שירים מסורתיים במדויק וללא טעויות, עליו בנוסף להיות מסוגל לייצר מסורת לדורות על פי אירועים עכשוויים, מקרים אקראיים והאווירה הכללית באותה התקופה. שנינותו יכולה להיות כבירה והידע שלו על ההיסטוריה המקומית ללא חטא".
אף על פי שלעיתים הם ידועים כזמרי הלל, הגריוט מסוגלים להשתמש במומחיות הקולית שלהם לריכול, ליצירת סאטירה ולפרשנות פוליטית.
עיקר פועלו של הגריוט הוא שימור הזיכרון והמסורת בקרב הקהילה בה הוא חי. הגריוט למעשה היווה בעבר ארכיון חי. הגריוט, נהג לזמר ולשיר שירים מאולתרים לבני ומנהיגי הקהילה אודות אירועי היסטוריים מכוננים. על ידי המילים אשר יוצאות מפיו של הגריוט, העובדות והסיפורים המסורתיים מן העבר לובשים צורה ומקבלים חיים. רבים נוטים להשוות את דמות הגריוט לעץ עתיק או לספרייה מהלכת אשר משמרת את ההיסטוריה. ישנו אף פתגם האומר, כי בכל מלחמה בנוסף לצבא למפקדים ולחיילים, חשוב שיהיה גריוט על מנת שיוכל לספר על אודות המלחמה והקרב. כלומר, ללא נוכחות של גריוט, כל המתרחש בהיסטוריה יכול להיאבד לעד.
השורשים של התפקיד.
תפקידיו של הגריוט השתנו משבט לשבט ומעת לעת משחר ההיסטוריה ועברו התאמות ושינויים בהתאם לצרכים המקומיים. ההיבטים השונים בתפקיד הגריוט והמשקל שתפסו בכל אזור הושפעו מהמצב הפוליטי והחברתי ששררו בו ולעיתים עברו תהפוכות לאור אירועים היסטוריים שקרו באזור.
התיעוד הכתוב הראשון בו דובר בבירור על הגריוט נכתב במאה הארבע-עשרה על ידי אבן בטוטה, בן הגזע הקווקזי מצפון מערב אפריקה, בכתביו על המסעות שערך ביבשת. לפי אלו, הגריוט שימשו כיועצים מכובדים של השליטים, כמורים של הנסיכים וכדיפלומטים שעסקו במשא ומתן בנושאים רגישים.
תיעודים מאוחרים יותר הראו כי באזורים מסוימים תפקיד הגריוט קיבל נופך פוליטי, כך שהגריוט היה מעיין שופר של השליטים בפני העם. בתקופות קדומות יותר הגריוט שימש כהיסטוריון המספר את סיפורי השבט לדורות הבאים במטרה לשמר את המסורות השבטיות ובתקופות מאוחרות יותר הגריוט נתפס כאמן גרידא – נגן, זמר או שחקן.
ירישת התפקיד.
מרכזיות וחשיבות תפקיד הגריוט בקהילת השבט הייתה גבוהה מאוד. בתוך כך קיבל הגריוט מעמד חברתי משל עצמו. על כן, תפקיד הגריוט עבר מדור לדור, בשושלת משפחתית. כלומר אדם, מוכשר ומתאים ככל שיהיה, אינו יכול להפוך להיות גריוט אם לא נולד ככזה. הגריוט הוא אדם הנולד למשפחה של גריוט והוא גדל אל תוך תפקיד זה מראשית ימיו. כמו כן, אדם שנולד כגריוט לא יכול היה לבחור שלא לשאת על עצמו את תפקיד הגריוט בשבט. לימים, היטשטשו מעט הגבולות ולא רק מי שנולדו לתפקיד זה זכו לבצעו, אלא גם מי שבחרו בכך. כמו כן, תפקיד זה במקור בוצע על ידי בני משפחת הגריוט בלבד ולימים גם בנות המשפחה החלו לקחת חלק במילוי המשימה החברתית.
הגריוט בעיני הקהילה.