טראקס הוא האלטר-אגו של טירוס, בירג'אן שכיהן כשליט העיר-מדינה של כוכב הלכת בירג'. הוא נבחר בידי גלקטוס כמבשרו, ושלח אותו אל ארבעת המופלאים והובס. טירוס שונה לטראקס, זכה לכוחות-על ולגרזן קוסמי מיוחד ונסע עם גלקטוס לכדור הארץ. טירוס תקף את ארבעת המופלאים, אך הובס בידי הלפיד האנושי. כמבשר, טירוס מצא לגלקטוס יותר כוכבי לכת משאר המבשרים, וזאת כי השווה מציאת כוכבי לכת לכיבוש. לעיתים הוא אף טבח באוכלוסיית הכוכבים עם כוחותיו. גלקטוס האמין כי חוסר מוסרו של טירוס יועיל לו, אך הוא שגה: בעוד שאר המבשרים היו נאמנים, טירוס היה מרדן. בהזדמנות שנקרתה לו, טירוס ברח לכוכב לכת, עליו השתלט והכריז על עצמו כאל. כשגלקטוס זימן את המבשרים, טירוס הסתתר בתוך חור שחור, אך נמשך חזרה בידי דאזלר לשירותו של גלקטוס. אופיו המרדני של טירוס לא דוכא, והוא ברח - הפעם לכדור הארץ. הוא הרחיף את מנהטן, והתמקח עם ארבעת המופלאים בתמורה לחיי התושבים. גלקטוס הופיע, הפשיט את טירוס מכוחותיו, וגרם לו להתרסק. טירוס שרד, ונלקח לבית חולים ללא ידיעת ארבעת המופלאים והאוונג'רס.
דוקטור דום חיפש חייל נגד ארבעת המופלאים גילה שטירוס שרד, חטף אותו ללאטבריה וריפא אותו. טירוס קיבל כוח קוסמי מוגבל מדום, יצא לניו יורק והביס את ארבעת המופלאים בקניון. טירוס תיעב את העובדה שהוא רק חייל, ושיתק את דום בשריונו שלו. הגולש הכסוף הופיע כדי להציל את חבריו, ונלחם בטירוס. מתברר כי הכוח של דום החזיק אותו בחיים, מה שגרם לטירוס להתפוגג בגלל הפרשי הכוח וצריכת הכוח הקוסמי של דום. טירוס חזר לצורה פיזית בדפי "הלוחמים החדשים", ונלחם נגדם. טירוס הובס כשהגיבורים הבינו כי צורתו איננה יציבה, וכי הוא צריך קשר רציף עם כדור הארץ. טירוס הופיע שוב, וזאת כאשר שוחזר בידי מדענים שרצו את כוחותיו לעצמם. הוא השתמש בגוף מארח, ונלחם בלוחמים החדשים ובארבעת המופלאים. טירוס חזר לשירותו של גלקטוס, הפעם נגד המבשר לשעבר מורג. לאחר שמורג הובס, טירוס לקח את גרזנו. מורג חזר לקחת את גרזנו, והם נלחמו עד שנלכדו - לצד גלדיאטור ובטא ריי ביל - בידי טיראנט. בקרב נגד תאנוס, הארבעה שוחררו.
לאחר קרב עם הגולש הכסוף ונובה (מפיסטו המחופש), טירוס הסתתר עד שצץ בחוברת "הסנטרי". הוא הופיע באירועי "השמדה", נתפס בידי כוחותיו של אניהילוס ונמלט עם הסקרול פייבוק. טירוס מצא עולם הנשלט בידי טפיל חללי, אותו הוא הורג לבסוף מחריב את הכוכב. הוא נלקח בידי הגראנדמאסטר כדי להצטרף לקבוצת "אופנדרס" שמטרתה להילחם בענק הירוק. בפרולוג לאירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", טירוס נראה בכוכב הולדתו, כשחבר בחיל נובה מופיע ומזהיר אותו ואת התושבים מכוח הפניקס. טירוס נלחם בנובה, ונהרג כשכוח הפניקס הגיע. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה", טירוס נראה בחיים ונתקל בדראקס המשמיד כאשר זה התרסק בכוכב לכת לא מוכר לו. טירוס נעשה לחברו, ואמר לדראקס כי הוא ככל הנראה הוחיה בידי האנרגיה רבת העצמה של כוח הפניקס.
ביקום ארץ-13054, טירוס התקיים כטראקס, הנאור האמיתי. כאשר יקומו נכנס להתנגשות עם יקום ארץ-616, קבוצת האילומינטי הופיעה, נתקלה בו והחלה בקרב. טראקס הובס, נלקח לארץ-616 ונכלא בנקרופוליס ואקאנדה סמוך לתאה של ברבור שחור. לבסוף, הוא וברבור שחור שוחררו בידי נאמור כדי שיצטרפו לקאבאל שלו, שמטרתו להשמיד יקומים המתנגשים עם ארץ-616. טראקס הנאור האמיתי נמחץ למוות בידי גרסת עולם-המלחמה של גלקטוס באירועי "מלחמות סודיות".
חוג מנוגד
פהר
פצוע דכא וכרות שופכה
פצוע דכא (או דכה) וכרות שופכה הם כינויים הלכתיים לגברים שאיברי מינם נכרתו באופן מלא או חלקי, באופן ההופך אותם לסריסים. ישנו איסור מהתורה לאנשים אלו לישא אישה יהודיה כשרה.
מקור האיסור.
מקור האיסור מופיע בספר דברים: .
על פי התורה שבעל פה, האיסור 'לבוא בקהל ה' מתפרש במובן של איסור לישא אשה יהודיה כשרה, ולא בצורך להיות מורחק מהציבור כמצורע.
המשנה במסכת יבמות מבארת את הפסוק המקראי:
סריס חמה.
פצוע דכה פסול מלבוא בקהל רק כשאשכיו נפגעו בידי אדם, אבל אם הפגיעה היא מום מולד (סריס חמה, ולדעות שונות גם אם המום הוא תוצאה של מחלה, ולא של פציעה) - מותר לישא אשה כשרה ('לבוא בקהל')
לאנשים אלו מותר לשאת גיורת ושפחה משוחררת וכן נתינה וספק ממזרת - אסופי ושתוקי, שאינם נחשבים 'קהל ה', אך לא עם ממזרת ודאית שאסורה מהתורה.
הגדרת פצוע דכא וכרות שופכה.
המשנה במסכת יבמות אומרת:
כלומר: אם נשאר חתיכה קטנה בעובי של שערה של העטרה בהיקפו של כל האיבר - אינו נחשב כרות שופכה, אך אם גם זה לא נשאר - הוא כרות שופכה.
השולחן ערוך מוסיף עליהם עוד חלק באיבר שגורם בפציעתו לפסילת האדם, "השבילים שבהם נתבשל שכבת הזרע, והם הנקראים חוטי ביצים" דהיינו צינורות הזרע. גם פגיעה בחלק זה מגדירה את האדם כפצוע דכה.
הספרי מביא הבדל אחר ביניהם:
כלומר אם הוא יכול להבריא מאי-היכולת להוליד - הוא פצוע דכה, ואם לא יכול לחזור ולהבריא - הרי הוא כרות שופכה. המדרש מוסיף לנו גם שכל ההלכות של פצוע דכה וכרות שופכה נתונות להכרעה בידי רופאים שבקיאים בעניינים האלו האם יכול לחזור ולהוליד.
פצוע 'דכה' או 'דכא'.
עם השנים נפלו טעויות בנוסח הנכון לכתיבת ספרי התורה. השינויים הללו נוצרו משיבוש אחד עתיק, וכעת איננו יודעים מהו הנוסח המקורי הנכון. ישנם תשעה הבדלי איות בין ספרי התורה של יהודי תימן ובין ספריהם של שאר העדות, כאשר בימינו נוסח הספרים האשכנזים ונוסח בני עדות המזרח כמעט שווים.
אחד ההבדלים הידועים הוא האם לכתוב בפסוקים: "פצוע דכה" או "פצוע דכא". נוסח בני תימן הוא "דכא" וכן היה הנוסח של בני אשכנז עד סביבות המאה ה-18. לעומתם בהרבה מספרי ספרד היה הנוסח "דכה", וכך הכריע הרמ"ה בספרו "מסורת סייג לתורה", ואחריו הלכו רבי מנחם די לונזאנו בעל "אור תורה" ורבי ידידיה שלמה רפאל נורצי בעל "מנחת שי". במהלך מאות השנים האחרונות שינו רוב האשכנזים (למעט חסידי חב"ד) את הנוסח ל"דכה" כפי מנהג הספרדים והכרעת בעלי המסורה. בחומשים רבים עדיין מופיעה הערה המתייחסת לנוסח האשכנזי הקדום, והמציינת כי בספרי אשכנז כתוב "דכא", אליה מתייחסים הפוסקים שציינו כי על אף ההבדלים לא נאסרה עלייה של ספרדי לספר תורה אשכנזי ועלייה של אשכנזי לספר תורה ספרדי, אלא כל אחד יעלה לספר של השני בלי לחשוש.
אמנון ותמר.
מוכר הסיפור התנ"כי על אמנון ותמר בני דוד המלך. אמנון בכורו של דוד, אהב את תמר אחותו וחשק בה. בעצת רעהו יונדב בן שמעה, העמיד פני חולה וביקש מאביו לשלוח לו את תמר, שתכין לו לביבות ותטפל בו. תמר עשתה כבקשת דוד ובעת שהגישה לפניו את הלביבות ביקש אמנון מהמשרתים להשאירם לבד, הביא אותה אל חדרו, ואנס אותה למרות מחאתה. לפי חלק מהדעות בחז"ל, הייתה תמר בתו של דוד המלך מאשת יפת תואר שהיא גויה שבוית מלחמה שהתגיירה מאוחר יותר. במקרה כזה לפי ההלכה תמר איננה מתייחסת אחר אביה, על כן תמר הייתה מותרת להינשא לאמנון, כיוון שלא היה אחיה מהבחינה ההלכתית ולכן חטאו לא היה חמור כל כך.
בהמשך הפרק, מובא הפסוק:
המפרשים נחלקו בפירוש פסוק זה - מדוע אמנון שנא את תמר?
אחת השיטות לפירוש הפסוק מופיעה ב: - כלומר אמנון שנא את תמר מכיוון שהפכה אותו ל"כרות שופכה", על ידי כריכת שערה סביב איבר מינו. אולם לפי פרשנות הפשט בתלמוד, אין כך, ושנאה משום שאהבתו אותה הייתה אהבה התלויה בדבר, שסופה להתבטל.
טטיאנה יומשבה
טטיאנה בוריסובנה יומשבה (ברוסית: Татьяна Борисовна Юмашева; בשנות ה-90 של המאה ה-20 נקראה: טטיאנה דיאצ'נקו; נולדה ב-17 בינואר 1960) היא פוליטיקאית רוסיה, בתו של נשיא רוסיה הראשון בוריס ילצין.
ביוגרפיה.
טטיאנה ילצין נולדה לנאינה יאוסיפנה גרינה ולבוריס ילצין בברית המועצות. סיימה את לימודיה בפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה של אוניברסיטת מוסקבה בשנת 1983, ואחר כך עבדה כמהנדסת בתוכנית סאליוט ומאוחר יותר במרכז הלאומי לחקר החלל , בו עבדה עד 1994. היא נישאה לאלכסיי דיאצ'נקו, איש עסקים (לעתיד, מנכ"ל חברת אוראל אנרג'י).
אביה, בוריס ילצין, מינה אותה ליועצת האישית שלו במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות רוסיה ב-1996, ובכך הייתה טטיאנה דיאצ'נקו לבעלת השפעה גדולה במיוחד על הפוליטיקה הרוסית החדשה שלאחר נפילת מסך הברזל. כוחה הגיעה לשיאו לאחר התקף הלב שעבר ילצין ב-1996, אז עמדה בראש פורום יועצים מצומצם שכונה "המשפחה", שניהל הלכה למעשה את מהלכיו של הנשיא ילצין. אלכסנדר קורז'קוב מיועציו של ילצין טען שדיאצ'נקו קיבלה טובות הנאה מהאוליגרך, המקורב לפורום "המשפחה", בוריס ברזובסקי, אך טענותיו הוכחשו בידי דיאצ'נקו.
באוגוסט 1999, העיתון האיטלקי "קוריירה דלה סרה" דיווח, שתובעים שווייציים ורוסיים המעורבים בחקירה על המאפיה הרוסית, גילו שלנשיא רוסיה בוריס ילצין ולבנותיו, שולם שוחד של יותר ממיליון דולר. הכסף הגיע מקבלן יליד אלבניה אותו שכר ילצין לבצע עבודות בקרמלין ובבית הפרלמנט הרוסי. בספטמבר 1999 הודה מנכ"ל "בנק אוף ניו יורק", תומאס רניי, שעמד במרכז חקירת חשד להלבנת כספי פשע רוסיים בארצות הברית, שבסניף של הבנק באיי קיימן מנוהלים שני חשבונות בנק, הקשורים לליאוניד וטטיאנה דיאצ'נקו. ושבחשבונות הצטבר סכום של 2.7 מיליון דולר.
בשנת 2000 נחקרה דיאצ'נקו במהלך חקירת שחיתות, אך לא הוגש נגדה כתב אישום. היא המשיכה לשתף פעולה עם יורשו של אביה ולדימיר פוטין והייתה חברה בצוות מסע הבחירות שלו ב-2000 כיועצת, אך הוא פיטר אותה עוד באותה שנה.