קמליה מרושתת היא הפרח המחוזי של יונאן. מקור האפיתט של השם המדעי ברשת העורקים של העלה.
תיאור.
קמליה מרושתת היא שיח מסועף בצורה דלילה או עץ קטן ירוק-עד, שיכול לגדול לגובה בין 10 ל-15 מטרים (המין הגבוה ביותר בסוג קמליה).
אורך הפטוטרת של העלים 6 עד 13מילימטרים. אורך הטרף בין 5 ל-11 סנטימטרים ורוחבו בין 4 ל-5.5 סנטימטרים. המרקם של העלים דמוי עור, גונם: בחלק העליון ירוק עמום, בחלק התחתון ירוק עמוק מבריק ונטול פלומה. הם מוארכים, סגלגלים עד מלבניים. העורק המרכזי מורם מפני העלה הוא בגוון ירוק צהבהב ומתחברים אליו 6 עד 8 עורקים משניים. שפת העלים משוננת וקצה העלים מחודד.
הפרחים גדלים מתחת לקצה הענף או בזווית. פרח בודד או בקבוצה של עד 3 פרחים. קוטרם של הפרחים בין 7 ל-10 סנטימטרים (עד ל-20 סנטימטרים בחלק מהזנים המתורבתים). גונם בין ורוד רך לוורוד עמוק ולעיתים נדירות כמעט לבן, עם 5–7 עלי כותרת, או יותר בחלק מהזנים המתורבתים, דמויי ביצה הפוכה באורך 4 עד 6 סנטימטרים וברוחב 3 עד 4.5 סנטימטרים (יותר בחלק מהזנים). אורך האבקנים 3 עד 4 סנטימטרים. השחלה כדורית בקוטר 3 עד 4 מילימטרים והעלי באורך 2.5 עד 3.5 סנטימטרים.
הפרי הוא הלקט כדורי עד כדורי פחוס בן שלוש עד 5 קשוות בגוון חום בהיר, בקוטר של כ-5 סנטימטרים. בכל קשווה יש זרע אחד או שניים כדוריים עד כדוריים למחצה בגוון חום.
עונת הפריחה היא בין ינואר למרץ, והפירות מבשילים בין ספטמבר לאוקטובר.
המין יכול לחיות 600 שנים.
תפוצה.
קמליה מרושתת גדלה באופן טבעי בסין, בסמוך לגבול בין המחוזות יונאן וסצ'ואן, שם היא מכונה "נָאנְשָׁאנְצָ'ה" (南山茶) שפירושו "הקמליה של ההר הדרומי". צמחי הקמליה המרושתת גדלים בגובה בין 1,800 ל-2,500 מטרים באזור הררי זה. העלים בעלי הגוון העמום המכוסים שעווה (מחזיר טוב יותר רמות גבוהות של אור אולטרה סגול) מרמזים על כך שצמח זה מותאם היטב לגובה רב יותר.
הקמליה המרושתת גדלה ביערות פתוחים שבהם אלונים ירוקי-עד ונשירים מהווים חלק חשוב מחופת היער יחד עם כמה מיני אורנים. במקומות שהם היער נכרת הופכת הקמליה המרושתת וקרובי משפחתה להיות חופת היער. סוגי הקרקע משתנים בכל האזור, אך האדמה שאפשר לצפות למצוא ביער, רופפת, חומצית ואורגנית, היא הסוג המועדף על ידי הקמליה.
באזור יונאן שבמערב סין יש אקלים מתון, עם חורפים חמימים ויבשים. הטמפרטורה הממוצעת בחודש ינואר היא 7.8°C מעלות, וביולי 19.9°C. המשקעים השנתיים הם קרוב ל-1,000 מילימטרים; עיקר הגשם יורד בחודשי הקיץ ממאי עד ספטמבר, כשבמהלך תקופת הפריחה בראשית השנה לא יורד כלל גשם.
האוכלוסייה בבר הולכת ומצטמצמת כתוצאה מקטיף יתר ופגיעה בבית הגידול, ועם זאת המין לא נחשב נדיר.
היסטוריה.
לצמח יש היסטוריה ארוכה של גידול וטיפוח הן להפקת שמן תה מהזרעים, והן בשל ערכו כפרח נוי. האזכור הראשון של הקמליה המרושתת בסין מולדתה הוא בשנת 590 בטקסט שמתייחס לצמחי תבלין, כך על פי סטירלינג מקובוי (Stirling Macoboy) בספרו "מילון הצבעים של קמליות" (Colour Dictionary of Camellias). קולונל דורנט, בהרצאה שנשא בשנת 1967 על המין, תיארך את הטיפוח הסיני של הקמליה המרושתת למאה התשיעית במחוז יונאן. עד המאה האחת עשרה טופחו שבעים ושניים זנים. הקמליה המרושתת העתיקה ביותר שעדיין חיה נבטה זמן קצר אחר כך. צמח אחד של הזן "מָאיֵה-טָאוחונְג" שגדל בחצר מנזר פָּאנְלונְג תוארך לשנת 1347. נראה כי שיא ההתלהבות הסינית מהמין היה בתקופת שושלת מינג (1368 עד 1644), אז היה עניין רב ושפע של כתבים המזכירים אותו. התחדשותה של ההתעניינות הסינית במין העלתה את המספר הכולל של הזנים שטופחו בסין ל-120.
התיעוד המוקדם ביותר של קמליה מרושתת מחוץ לסין נובע מזן תרבותי יחיד. 'טו-צובאקי', שהגיע ליפן מסין בסוף המאה השבע-עשרה (שושלת צ'ינג). 'קפטן רואס' (Captain Rawes), כפי שכונה לימים זן זה, היה גם הקמליה המרושתת הראשונה שהגיעה לעולם המערבי. ב-1820 הביא ריצ'רד ראוס (Richard Rawes), קברניט הספינה "וורן הסטינגס" (Warren Hastings), זן זה לאנגליה. למעשה, השם המדעי של מין זה ניתן על ידי הבוטנאי הבריטי ג'ון לינדלי (John Lindley) על סמך דגימה של 'קפטן רואס'. הקמליה המרושתת היחידה שיכול היה ולטר למרטס (Walter Lammerts) למצוא בקליפורניה כדי לאמת את האותנטיות של ייבוא זנים חדשים של קמליה מרושתת בשנת 1948 הייתה דגימה של 'קפטן רואס' בגן הבוטני של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. צמח זה עדיין קיים בברקלי, ובמקומות אחרים, אבל דווקא בסין מולדתו הזן נכחד. הוא הוחזר לסין בשנת 1974, שלוש מאות שנים לאחר שעזב, וקיבל את השם 'גְווֵיְשְׂיָה' ('כבוד מוחזר').
כמה זנים אחרים מצאו את דרכם לעולם המערבי לפני אמצע המאה העשרים. הזן "סונְגְדְזְה-לִין" שקיבל במערב כמה שמות, בהם "רוברט פורצ'ן" (Robert Fortune), הובא לאירופה במהלך המאה התשע-עשרה, אף על פי שהתאריך המדויק עדיין שנוי במחלוקת. ג'ורג' פורסט (George Forrest) היה האדם המערבי הראשון שאסף קמליה מרושתת בטבע בתחילת המאה העשרים. הצמחים בעלי הפרחים הבודדים שאסף פורסט היו שונים בבירור מהזן "קפטן רואס" בעל הפרחים הכפולים שעל בסיסו תיאר לינדלי את המין, מה שהוביל את הבוטנאי ג'. רוברט סיילי (J Robert Sealy) לכנות את צורת הבר של הקמליה המרושתת בשם "C. Reticulata" forma "simplex" במונוגרפיה שלו שפורסמה בשנת 1958.
השינוי הגדול קרה ב-1948 כאשר ולטר למרטס מרנצ'ו דל דסקנסו (Rancho del Descanso, כיום גני דסקנסו) ייבא במקביל לראלף פיר (Ralph Peer), חובב קמליות נוסף בהוליווד, קבוצה של עשרים זנים של קמליה מרושתת. אף על פי שהשניים ייבאו את הצמחים בנפרד, הם למדו במהרה האחד על השני. חיטוי עם מתיל ברומיד, על ידי פקחים של המחלקה החקלאית, הביא לאובדנם של כמה צמחים, אך באמצעות שיתוף זה עם זה הצליחו למרטס ופיר לגדל חמישה עשר זנים, שהוצגו לציבור בשנת 1952. מקורם של מרבית הזנים ביותר מ-800 זני הקמליה המרושתת המופיעים במהדורה ה-23 של "Camellia Nomenclature" משנת 1999 הוא באותם חמישה-עשר זנים סיניים שהובאו לקליפורניה בשנת 1948.
בין קודש לחול
בין קודש לחול הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר אמיר דדון בהשתתפות הזמר שולי רנד. השיר יצא לאור ב-22 בספטמבר 2019, דרך חברת התקליטים הליקון.
הווידאו קליפ צולם בביתו של אורי גלר ביפו עוד לפני שיפוצו ובנייתו כמוזיאון אורי גלר. הבחירה לצלם באתר זה נבעה מיחודו של המבנה הפנימי לרבות הקשתות והאווירה שהוא משרה אותה ניתן לראות בקליפ
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי שחר הדר, הולחן על ידי אמיר דדון והופק על ידי דדון וגלעד שמואלי, והוא משלב את סגנונות הרוק והמוזיקה היהודית. עם יציאתו נכנס אל המקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ ולמקום השלישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב על השיר ביקורת חיובית והעניק לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי רועי ברקוביץ’ והועלה לערוץ היוטיוב של אמיר דדון ב-22 בספטמבר 2019, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל 12 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
Four Seasons of Love
Four Seasons of Love (בעברית: ארבע עונות של אהבה) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית דונה סאמר. האלבום יצא לאור ב-11 באוקטובר 1976, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני הסינגלים: "" ו-"Winter Melody".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-29 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה.
האלבום כולו הופק על ידי ג'ורג'ו מורודר ופיט בלוט, בדומה לאלבום הבכורה של סאמר, Lady of the Night ובדומה לאלבומה השני, Love to Love You Baby. באוגוסט 1976, הוציאה סאמר את השיר "" כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר זכה להצלחה נאה והגיע אל המקום ה-58 במצעד הבילבורד הוט 100.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הזהב על מכירות של למעלה מחצי מיליון עותקים במדינה.
I Remember Yesterday
I Remember Yesterday (בעברית: אני זוכרת את אתמול) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת האמריקאית דונה סאמר. האלבום יצא לאור ב-13 במאי 1977, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס. מתוך האלבום יצאו חמשת הסינגלים: ", ", ", " ו-"Back in Love Again".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-18 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה.
האלבום כולו הופק על ידי ג'ורג'ו מורודר ופיט בלוט, בדומה לאלבום הבכורה של סאמר, Lady of the Night ובדומה לאלבומה השני, Love to Love You Baby. ביולי 1977, הוציאה סאמר את השיר "" כסינגל השני מתוך האלבום. השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שהגיע אל המקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
יחסי איטליה-סעודיה
Rhythm of Love
Rhythm of Love (בעברית: קצב של אהבה) הוא אלבומה השלישי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית, קיילי מינוג. האלבום יצא לאור ב-12 בנובמבר 1990, על ידי חברת התקליטים מאשרום רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים הבריטי, ובכך היה לאחד מהכושלים ביותר של מינוג במצעד.
רקע והפקה.