עם השקת הטייסת המבצעית ה-17 של צי האוקיינוס השקט, קם רן קיבלה מעמד של בסיס ימי. על פי האמנה הסובייטית-וייטנאמית, דמי השכירות של הבסיס היו חופשיים. מאז 1991 הצד הווייטנאמי הציע באופן לא רשמי לברית המועצות ולאחר מכן לרוסיה, לשלם שכירות.
ב-1 בדצמבר 1989 מגדוד המשמר ה-169 הפכו לגדוד המשמר ה-362 והפכו לטייסת תעופה מעורבת, המורכבת משני מפציצי Tu-95RTs, שני מטוסי Tu-142 ושני מטוסי אנטונוב An-26. מטוסי קרב ומסוקים נקראו לברית המועצות על ספינות בשל מצבם הפגום. ב-1 בדצמבר 1993, גדוד המשמר ה-362 פורקה (בהנחיית המטה הכללי של חיל הים מס' 730/1/0165 מיום 3 במרץ 1993). כל המטוסים הוטסו לשדות התעופה של חיל-האוויר של צי האוקיינוס השקט, למעט המטוסים הפגומים. משרדו של מפקד חיל האוויר של צי האוקיינוס השקט הוקם בשדה התעופה כדי לקבל ולשחרר מטוסים משדה התעופה.
ב-2001 החליטה ממשלת רוסיה שלא לחדש את ההסכם עם וייטנאם ולפנות את הבסיס מוקדם יותר. ב-17 באוקטובר 2001 הכריז הנשיא ולדימיר פוטין בישיבת משרד ההגנה על פירוק בסיסים צבאיים בלורדס ובקם רן . שר החוץ הרוסי, איגור איוואנוב, ציין ב-2002 כי "במשך 10 שנים הצי שלנו לא נכנס לאוקיינוס ההודי ולא השתמש בשירותי הבסיס הימי". הבסיס נסגר לאחר סגירת הבסיס הצבאי בלורדס (קובה).
ב-2 במאי 2002, היחידה הצבאית 31350 חדלה להתקיים באופן רשמי. חלק מהבסיס שוחזר ומאז 2004 הוא מתפקד כנמל התעופה קם רן (כיום - נמל התעופה הבינלאומי). בשנת 2010 ממשלת רוסיה הצהירה כי קם רן כבסיס צבאי רוסי אינו נחוץ יותר, אבל היא מעוניין להשתמש בחלק מתשתית הבסיס לשעבר כמרכז לוגיסטי של הצי הרוסי .
ב-12 בנובמבר 2013, במהלך שיחות הפסגה הרוסית-וייטנאמית, נחתם הסכם בין נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לנשיא וייטנאם טרואונג טאן סאנג להקמת בסיס משותף לשירות ותיקון צוללות בקם רן.
ב-25 בנובמבר 2014, נחתם הסכם בסוצ'י עם המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם נגוין פו צ'ונג, הקובע סטנדרטים לשימוש של ספינות מלחמה רוסיות בנמל קם רן באופן מפושט (ספינות וכלי שיט של הפדרציה הרוסית, לאחר ששירתו באוקיינוס יצטרכו רק להודיע לרשויות הנמל על בואם מבלי להצטרך לאישור או אשרת כניסה). מאז אביב 2014, משמש שדה התעופה קם רן כבסיס שירות למטוסי איליושין IL-78, אשר מספקים תדלוק אוויר למטוסי Tu-95MS .
ב-12 באוקטובר 2016, דובר משרד החוץ של וייטנאם, לה האי בין הצהיר כי "לא נצטרף לבריתות או לבריתות צבאיות נגד מדינות שלישיות", והוסיף כי וייטנאם לא תאפשר פריסה של כל בסיסי צבא זרים בשטחה.
פרשת עמותות הליכוד
פרשת עמותות הליכוד הייתה פרשה אשר במסגרתה התנהלה חקירה משטרתית בשנים 2000 עד 2001 בחשד להפרה של חוק מימון מפלגות בגיוס תרומות לא חוקיות, בהיקף של מיליוני שקלים, עבור מסע הבחירות של בנימין נתניהו ומפלגת הליכוד במערכת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה. במסגרת החקירה נחקרו, אך לא הואשמו, בין השאר אהרן דומב מנכ"ל מועצת יש"ע ומוטי קרפל שעמד בראש תנועת "מנהיגות יהודית". בשנת 2001 נסגרו מרבית התיקים בפרשה מחוסר ראיות.
דו"ח מבקר המדינה.
בשנת 1999, לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, לצורך מימון מסע הבחירות האישי של בנימין נתניהו לראשות הממשלה ומפלגת הליכוד, השתמשה המפלגה במספר עמותות לצורך גיוס תרומות. העמותות הוקמו סמוך למועד הבחירות, ופעלו תקופה קצרה בלבד. הן מומנו על ידי תרומות מגורמים פרטיים מישראל ומחו"ל, והן נטלו חלק פעיל בקמפיין.
ב-27 בינואר 2000 פרסם מבקר המדינה את הדו"ח המנדטורי שלו בדבר חריגות מחוק מימון מפלגות, כפי שנעשה לאחר כל מערכת בחירות. בדו"ח כלל המבקר פירוט על חריגות של סיעות "הליכוד" ו"יהדות התורה". מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, העביר לחקירת המשטרה חשדות נגד הליכוד, לקבלת תרומה בלתי חוקית מגוף חוץ-מפלגתי. החשדות התייחסו למודעות שפרסם הנדבן האוסטרלי יוסף גוטניק בתמיכה בנתניהו, וכן לפרסום מודעות על ידי מועצת יש"ע התוקפות את מועמדותו של יצחק מרדכי, מודעות אותן פירש גולדברג כהבעת תמיכה בנתניהו. חשד נוסף שנחקר הוא של קשר בין מפלגת "מנהיגות יהודית" לבין הליכוד. המפלגה תמכה בנתניהו בתשדיריה, וגולדברג העלה חשד לפיו המפלגה הוקמה במימון הליכוד במטרה להשיג זמן שידור נוסף בשידורי תעמולת הבחירות בטלוויזיה. המשטרה לא מצאה קשר בינה ובין הליכוד.
החקירה.
החקירה בדקה את פעולותיהן של העמותות, ביניהם פרסום מודעות תעמולה בעיתונות בשפה הרוסית אשר פורסמו על ידי עמותת "שלום לדורות", אשר קראו להצביע עבור נתניהו. במהלך החקירה הועלו נגד הליכוד חשדות נוספים, ובהם העברה של חצי מיליון שקל ממועצה אזורית מטה בנימין למועצת יש"ע, אשר שימשו על פי החשד למימון שלושה מסעות פרסום של המועצה בעיתונות שכותרתם: "אזרחים ההולכים בדרך", "השמאל מתפלל שנתפצל", ו"ערפאת לא יקבע". התברר ש מועצת יש"ע קיבלה את הכספים ממטה בנימין עבור פיתוח התיירות באזור, אך הכסף שימש בסופו של דבר למסעות פרסום בעיתונות. המשטרה המליצה להעמיד לדין את מנכ"ל מועצת יש"ע, אהרן דומב, על קבלת דבר במרמה, אך היועץ המשפטי לממשלה החליט לסגור את התיק.
לגבי התרומות של יוסף גוטניק, התברר כי כבר ב-1996 הוגשה ליועץ המשפטי לממשלה תלונה אודות המימון של גוטניק, אך הוא קבע כי לא מדובר בעבירה על חוק מימון מפלגות. מאחר ששיטת הבחירה הישירה הפרידה בין ריצת המפלגה לריצת מועמדה לראשות הממשלה, ומגבלות חוק המימון אינן חלות על הכנסות והוצאות שנועדו לקידום המועמד. היועץ המשפטי לממשלה כתב בעניין: .
בסיס מאנאס
מאנאס הוא שמו של בסיס שפעל בשנים 2001–2009  ושימש את הקואליציה נגד הטרור. בשנים 2009–2014 שימש כמרכז להעברת סחורות של חיל האוויר האמריקאי. המתקן ממוקם על שטח נמל התעופה הבינלאומי מאנאס, 23 ק"מ צפונית מערבית לעיר בישקק. שדה התעופה נבנה באמצע שנות השבעים. מאז יולי 2014, בסיס האוויר נסגר, השטח והתשתיות הועברו לשליטת המשמר הלאומי של קירגיזסטן .
בסיס האוויר שימש מאז דצמבר 2001 את כוחות הקואליציה נגד הטרור בהתאם להסכמים בין-ממשלתיים. במקור הבסיס נקרא על שמו של ראש שירותי כיבוי האש של ניו יורק, פיטר גאנסי, שנפטר במהלך פעולות ההצלה לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001 במרכז הסחר העולמי. לאחר מכן, השם שונה למאנאס, שכן על פי הכללים של חיל האוויר האמריקאי, בסיסים צבאיים מחוץ לארצות הברית לא יכולים להיקרא על שם אזרחים אמריקאים.
המשימה העיקרית של הבסיס היא הובלה אווירית של נוסעים ומטענים מאפגניסטן (על מטוסי תובלה צבאיים מדגם C-17) ותדלוק אווירי (באמצעות מטוס תדלוק KC-135) בשמי אפגניסטן. בסיס-האוויר של מאנאס היה מרכז-התעופה המרכזי בעת מבצע "חירות מתמשכת" .
ב-2 ביוני 2009 במהלך פגישה באסטנה, עם השגריר האפגני מסר השגריר של אפגניסטן הצעה מהנשיא חמיד קרזאי לנהל משא ומתן בסיוע לשיקום אפגניסטן ועל הבסיס הצבאי האמריקאי וכוחות הקואליציה . ב-22 ביוני 2009 חתמו קירגיזסטן וארצות הברית על הסכמים לפיהן בסיס מנאס יועבר מחדש למרכז העברת הסחורות בנמל התעופה הבינלאומי מאנאס. לצורך הפעלת המרכז יועברו 60 מיליון דולר מדי שנה לתקציב הרפובליקה הקירגיזית.
ב-9 באפריל 2010 חידש חיל האוויר האמריקני את פעולתו של המרכז לאחר הפסקתו עקב ההפיכה בקירגיזסטן .
ב-18 במרץ 2011 בבישקק, נחתמו חבילה של מסמכים מכוננים אודות המיזם המשותף בין קירגיזסטן לרוסיה, שכונה בשם LLC Gazpromneft-Aero-Kirgyzstan בין מפעל "מאנאס" הקירגיזי הממלכתי לדלק לבין החברה הרוסית Gazpromneft-Aero. המיזם המשותף הוקם כדי לספק דלק סילוני למטוסים האמריקאיים שהיו ממוקמים בנמל התעופה הבינלאומי בישקק. בתחילת פברואר 2011 חתמה קירגיזסטן על הסכם עם הצד האמריקאי, לאספקת לפחות 50% מהדלק לצורכי בסיס האוויר. בה בעת, לצד הקירגיזי "יש זכות לקבוע באופן עצמאי" את ספק דלק הסילון .
במרץ 2012 התפשט מידע לא רשמי מהחוגים הממשלתיים של קירגיזסטן על כוונה לערב את קטאר בהפיכת הבסיס האמריקאי במאנאס למרכז מעבר לתחבורה .
עד לסגירתו היה מאנאס למתקן צבאי משמעותי ביותר: בשנת 2012 היו בו כ-1.2 אלף אנשי צבא אמריקאים .
ארון יבסייביץ' שינדר
אַ(ה)רוֹן יֶבְסֶיֶיבִיץ' שִנְדֶר (ברוסית: Арон Евсеевич Шиндер; 23 באוקטובר 1911 - 22 באוקטובר 1984) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כעוזר מפקד בכיתת הנדסה של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר אומן שבגוברניית קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. סיים 4 כיתות לימוד ועבד כמוכר בחרקוב.
עבר שירות סדיר בצבא האדום בין השנים 1931–1933. לפי המסמכים של העיטורים התגייס ב-22 או ב-23 ביוני 1941 ונפצע ב-18 באוגוסט אותה השנה, כנראה בחזית המערבית. חזר לשירות במרץ 1942 והגיע בספטמבר אותה השנה לחזית וורונז' ובהמשך חזית הערבה.
בהיותו ברגימנט סיור מס' 537 המעוטר במסגרת אוגדת סיור מס' 160 (שלאחר הקרבות הללו באפריל תעוטר ותשנה את מספרה ל-89) ב-29 בדצמבר 1942 ובין 10 ל-13 במרץ 1943 הסיר פגזים ומוקשים, עזר בכך לקדם את התקדמות בחזית באזור גולובאיה קריניצה וליובוטין (כעת גבול בין המחוזות וורונז' וחרקוב. על פועלו זה זכה למדליה על הצטיינות בקרב.
במסגרת שירותו ברגימנט סיור מס' 270 המעוטר של אוגדת סיור מס' 89 המעוטרת על כך שביצע פעילות דומה ללא פגיעות בנפש ליד אורחיי ב-23 באוגוסט 1944. על כך הוענק לו ב-3 בספטמבר באותה השנה עיטורי הצטיינות "עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה" ו- "עיטור הכוכב האדום".