למחרת בבוקר התחדשה המתקפה על כפר עציון. תחילה הצליחו המגנים להדוף את התקיפות, אך בהמשך הצליחו כמה משוריינים של הלגיון לפרוץ לתוך הקיבוץ והוחלט על כניעה. לאחר הכניעה נערך טבח באנשי כפר עציון ובהם יעקב אלטמן. נחום בן-סירא, חבר משואות יצחק, הצליח להימלט מהטבח ולהגיע למשואות. עם נפילתו של יעקב אלטמן נטל משה יעקובוביץ את הפיקוד ושלח למטה "ההגנה" בירושלים את ההודעה: "מלכה נפלה, נשארנו בלי תחמושת ולא נוכל להחזיק מעמד. אנו מבקשים טיפול". ('מלכה' היה שם הקוד של כפר עציון).
במשא-ומתן שנערך בלילה בירושלים בין המוסדות הלאומיים, הירדנים, וועדת הקונסולים, נציגי הצלב האדום והאו"ם סוכם שגוש עציון ייכנע והלוחמים יובלו לשבי, ואילו הפצועים והנשים יועברו לירושלים. משואות יצחק הייתה מוקפת בערבים כפריים רבים מהסביבה והיה חשש שינסו לפרוץ לקיבוץ ולטבוח באנשיו, כפי שאירע בכפר עציון. משה יעקובוביץ החליט שאת הכניעה ינהלו בצורה מסודרת ובתיאום מלא עם קציני הלגיון ובכך הבטיח את שלומם של אנשי היישובים שנותרו. עמדות ההגנה סביב היישוב אוישו ואת ספר התורה קברו באדמה ביחד עם ספרי קודש נוספים.
ההליכה לשבי.
----ביום שישי 14 במאי 1948 החלו חברות וחברי משואות יצחק להתארגן לקראת עזיבת הקיבוץ. חברות המשק ארזו מזון בתיקי החברים המיועדים לשבי לרבות החפצים האישיים היקרים שהונחו בתיקיהם. ההכנות ליציאה התארכו לשעות אחרי הצהריים. חברות המשק החליטו לערוך את השולחנות ולקיים סעודת ליל שבת כהלכתה. באותן דקות עצמן ניצב דוד בן-גוריון בתל אביב והכריז על הקמת המדינה.
לעת ערב הגיעו למשואות קצינים של הלגיון. בתיאום עם מפקד הקיבוץ תפסו חיילי הלגיון את העמדות שסביב המשק והניסו בירי את הערבים הכפריים שהמתינו מסביב. קציני הלגיון נעתרו לבקשתו של משה יעקובוביץ ואישרו להוציא את ספר התורה ואת ספרי הקודש ממחבואם ולקחת אותם לשבי. למרות ההסכם הפצועים, הנשים (ובהן נשים הרות) וגם הגברים הובלו למשטרת חברון תחת אבטחה הדוקה של חיילי הלגיון. בלילה הראשון במשטרת חברון בוצע ניסיון השתלטות על השבויים מצד המנהיגות הערבית המקומית. בבוקר פנה משה יעקובוביץ לקציני הלגיון והם שבו לשלוט על השבויים. את הנשים והפצועים העמיסו על משאיות כדי להעבירם לירושלים – אך בפועל הם הובלו למשטרת בית לחם. השבויים התבקשו על ידי ראש עיריית חברון, מוחמד ג'עברי, לכתוב למוסדות הלאומיים שמצבם טוב. המכתב, בכתב ידו של משה יעקובוביץ, וחתום בידי רוב השבויים הגיע לקיבוץ גלאון ושם זוהה כתב היד בידי מפקדו של משה יעקובוביץ בקורס המ"מים. בכך התקבל אישור לאותנטיות של המכתב והתקבלה רשימה מעודכנת של רוב השבויים. אחרי כשבועיים בהם שהו השבויים במשטרת חברון הודיעו הירדנים כי נגמר להם הדלק לאפיית פיתות לשבויים. משה יעקובוביץ החליט לנצל את ההזדמנות כדי לבדוק האם הירדנים קברו את כל ההרוגים מהקרב האחרון, והציע לגלות להם את מקומן של כמה חביות דלק שנקברו באדמה לפני הקרב. ביחד עם חבר נוסף ממשואות יצחק וחבר מרבדים היו הם המתיישבים האחרונים שביקרו בגוש עציון ההרוס מהקרב וראו שהירדנים עמדו בהבטחתם וקברו את ההרוגים. באותו יום הוחזרו הפצועים והנשים למשטרת חברון וכעבור כמה ימים הועברו כולם למחנה השבויים באום אל ג'מאל. (בנובמבר 1949 הועברו גופות ההרוגים למדינת ישראל ונקברו בטקס רב רושם בהר הרצל ביחד עם הרוגים מקרבות נוספים במלחמת העצמאות).
השחרור מהשבי.
הנשים שוחררו כעבור מספר ימים נוספים והועברו לישראל דרך כפר יונה כשהן מחזירות איתן את ספר התורה של משואות יצחק; הגברים שוחררו בהדרגה בכמה קבוצות: בסוף חודש נובמבר 1948 שוחררו פצועים, חולים וקשישים ובהם אהרון מאיר (מאייר) חבר משואות יצחק, שבסוליות נעליו הוברחו מכתבים מהחברים השבויים. השבויים האחרים שוחררו בהדרגה מראשית חודש פברואר ועד לתחילת חודש מרס 1949, והועברו למדינת ישראל דרך מעבר מנדלבאום. אחרון העוזבים את מחנה השבויים היה מפקד משואות יצחק, משה יעקובוביץ.
משואות יצחק החדשה.
בשובם של חברי משואות יצחק מהשבי בשנת ה'תש"ט - 1949, הם עלו להתיישבות בשנית באזור שפיר - לקיבוץ (שהפך מאוחר יותר למושב שיתופי) באותו שם: משואות יצחק של היום. משואות יצחק צופה במערב על כל שפלת ההר, השפלה התיכונה ומישור החוף מעזה, אשקלון ואשדוד ועד תל אביב. מצפון רואים בבירור את מרכז ירושלים ומערבה עד גבעת הרדאר ונבי סמואל.
חוות משואות.
בשנת 2000 הקימו מספר משפחות מאחז בשם "חוות משואות" (נקרא גם "משואות יצחק הישנה") בסמוך לשרידי היישוב ההיסטורי משואות יצחק. במקום מתקיים מרכז מבקרים המציג בפני המבקרים את ההיסטוריה של גוש עציון, פינה חמה לחיילים, וכן אולם אירועים ״גוונא״. במקום התקיים פסטיבל אחרית הימים.
סמי די
סמי די (.Samy D) (נולד ב-1968) הוא אמן קרמיקה ומעצב ישראלי, יליד צרפת.
ביוגרפיה.
סמי די נולד במרסיי בשנת 1968, בשם שמואל דויד כהן, כבנם של גילה ארקין וג'ורג'-אדוארד דה קזאלה, נהג מרוצים ממשפחת בנקאים צרפתית. רק אחרי מותו בשנת 1988 גילה שאביו אלברט כהן אינו אביו הביולוגי. באותו שנה גם נפטרה אחותו.
בצבא שירת במשטרה הצבאית ואחר כך במערכות, בית ההוצאה לאור של צה"ל. אחרי שהשתחרר מהצבא, למד ריקוד בלהקת בת דור אך החליט לוותר על קריירת ריקוד.
את השכלתו רכש במסלול לעיצוב תעשייתי ועיצוב פנים במכון הטכנולוגי חולון. עבודותיו מאופיינות בשימוש בפורצלן לימוז' ובשימוש בעיטור זהב וכן שימוש בקיטש כמקור לעיצוב יצירותיו. עד לשנת 2011 פעלה ברחוב שבזי בנווה צדק חנות שמכרה את יצירותיו של די. במשך השנים עיצב סדרות כלים ייחודיות לחברות שונות, ביניהן סט כלים עבור המחלקה הראשונה של אל על.
יצירותיו הוצגו בגלריות בישראל ובעולם כגון מוזיאון חיפה לאמנות, במוזיאון ארץ ישראל ובתערוכת SOFA בשיקגו.
גבעת אסקווילינוס
גוגיטה גוגואה
גוֹגיטָה גוֹגוּאָה (בגאורגית: გოგიტა გოგუა; נולד ב-4 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בקבוצת סמטרדיה ובנבחרת גאורגיה. הוא משחק בעיקר כקשר אך לעיתים הוא מתפקד כבלם.
קריירת משחק.
גוגואה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). לפני הפרסום לו זכה בזכות הופעותיו במדי ספרטק נלצ'יק, שיחק בחימקי ובאולימפי רוסתווי. הוא הצטיין במדי ספרטק נלצ'יק בעונתה הראשונה בפרמייר ליג הרוסי ובתום העונה היה מבוקש על ידי קבוצת הארטס הסקוטית אך המעבר לא התאפשר בשל בעיות בקבלת רישיון עבודה. עם חזרתו לרוסיה, שיחק בסאטורן ראמנסקו במשך עונה אחת. בעונת הוא חתם בפעם השנייה בספרטק נלצ'ק.
יחידה 9900
יחידה 9900 מאגדת מספר יחידות בצה"ל, כחלק מאגף המודיעין. משימתה היא איסוף מודיעין חזותי לשימוש צה"ל ושאר כוחות הביטחון.
מבנה ארגוני.
היחידה כפופה פיקודית לראש אגף המודיעין ומונחית על ידי חטיבת ההפעלה המבצעית בנושאי הפעלת הכוח, ומפקדת קצין המודיעין הראשי בנושאי בניין הכוח.
היסטוריה.
לאחר מלחמת יום הכיפורים הוקמה יחידת תצפיות מטכ"ליות (יחידה 869) שבשנות האלפיים עברה למז"י. מערך הסיור האווירי "שלף" הוקם ב-1976 כמו גם יחידת נחשון שהפעילה מזל"טים. ב-1982 הוקמה יחידה 9700 כצירוף של יחידת התצפית והמזל"טים להקמת המערך החזותי, ב-1997 הפך המערך ליחידה 9900 ויחידת המזל"טים עברה בשנת 2000 לחיל האוויר.
בדצמבר 2012 זכתה היחידה בפרס ראש אמ"ן.
חייל מיחידה 9900 אשר אובחן בספקטרום האוטיסטי, רב"ט דן קורקובסקי, הדליק משואה ביום העצמאות ה-67 למדינת ישראל.
באוקטובר 2018 פורסם דו"ח מבקר המדינה על פעילות היחידה כאשר ועדת המשנה החסויה של הוועדה לביקורת המדינה הטילה חיסיון על עניינים מבצעיים שונים בפעולות היחידה, שמות, מיקומים והיקפי כוח אדם. במסגרת הביקורת נמצאו "ליקויים רבים בכתיבת תפיסות, תורות ופקודות ביחידה 9900", כמו גם אי התאמות פנימיות בתהליך מעבר משגרה לחירום ביחידה.
ב-2022 זכתה היחידה בפרס ביטחון ישראל על פרויקט לוויני אופק - אופק 11 ואופק 16.
מפקדי היחידה.
בראש היחידה עמד עד לשנת 2021 מפקד בדרגת אלוף-משנה. באוגוסט 2021 הועלה מפקד היחידה לראשונה לדרגת תת-אלוף.
בין מפקדי היחידה:
ארתור ולסלי
יחידת הלוויינות
סרדית
רות בן ישראל
חנות כלבו
כלבו (הלחם בסיסים של המילים "כל" ו"בו") היא חנות קמעונאית המוכרת מגוון רחב של מוצרים, ללא קו מוצרים דומיננטי. לרוב ממוקמות חנויות הכלבו במתחמים גדולים, ולעיתים אף מתפרסות על מספר קומות. מגוון המוצרים שמוכרות חנויות הכלבו משתרע בדרך כלל החל ממוצרי מזון, פרטי לבוש, ריהוט, מוצרי חשמל, קוסמטיקה, צעצועים, ועד לתרופות. בישראל הייתה המשביר לצרכן במשך שנים רבות רשת חנויות הכלבו הגדולה בארץ. בשנות ה-90 של המאה ה-20 וה-2000, עם הקמת עשרות קניונים ומרכזי קניות גדולים, נפתחו רשתות כלבו רבות נוספות.
היסטוריה.