אגאתיוס הקדוש (מת ב-303) הוא קדוש נוצרי, אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים. על פי המסורת הוא היה יווני מקפדוקיה בדרגת קנטוריון בצבא הרומי. הוא נאסר בשל אמונתו הנוצרית שהייתה אז אסורה באימפריה הרומית ונשפט במרמרה שבתראקיה. הוא עונה והובא לביזנטיון, שם הולקה וראשו נערף. חגו חל ב-8 במאי, אז על פי המסורת הוצא להורג.
הערצת זכרו.
ב-630 הועברו שרידיו לכנסייה בסקילצ'י שבאיטליה. שריד מזרועו הובא מאוחר יותר לגארדאבלה על ידי בישוף סקילצ'י, ומאז אגאתיוס נחשב לקדוש המגן של העיר. חלקים משרידיו הובאו גם לקואנקה ולאווילה שבספרד.
גם בסלובניה מוקדשות כמה כנסיות לשמו, כאשר שורשי פולחנו נטועים במאה ה-16, כשנחשב לקדוש המגן על הנאבקים בשלטון העות'מאני. בדומה לכך, עמידתו העזה בפני השלטון הרומי נחשב בקרב תושבי חצי האי מאני שביוון לסמל מאבקם הממושך בשלטון העות'מאני.
משרוע לילה
קלאוס שילינג
קלאוס קארל שילינג (בגרמנית: Klaus Karl Schilling; 5 ביולי 1871 - 28 במאי 1946) היה מומחה גרמני לרפואה טרופית. זכור לשמצה בשל מעורבותו בניסויים רפואיים בבני אדם שנערכו על אסירי מחנה דכאו בזמן מלחמת העולם השנייה.
אף שלא היה חבר המפלגה הנאצית והיה חוקר בעל שם עולמי, הוא השתתף בהתלהבות בניסויים רפואיים הן בגרמניה הנאצית והן באיטליה הפאשיסטית. בשנים 1942–1945, מחקרו של שילינג בניסיון למצוא תרופה למחלת המלריה הוביל לעריכת ניסויים רפואיים בגופם של למעלה מאלף אסירי דכאו.
הוא נידון למוות בתלייה לאחר נפילת גרמניה הנאצית, והוצא להורג בשנת 1946 בגין פשעים נגד האנושות שביצע בשבויי ואסירי מחנה הריכוז דכאו.
קורות חיים.
שילינג נולד במינכן, בוואריה. הוא למד רפואה בעיר הולדתו, ובה קיבל תעודת דוקטורט בשנת 1895. תוך מספר שנים לקח חלק בקולוניאליזם הגרמני באפריקה. נודע בעולם בשל תרומותיו בתחום הרפואה הטרופית, והיה מנהלה הראשון של המחלקה לרפואה טרופית במכון רוברט קוך בשנת 1905, שם עבד במשך שלושה עשורים.
מחקר באיטליה.
עם פרישתו ממכון רוברט קוך בשנת 1936, שילינג עבר לאיטליה הפשיסטית תחת הנהגתו של בניטו מוסוליני, שם ניתנה לו האפשרות לבצע ניסויי חיסון בחולים במחלקות פסיכיאטריות בוולטרה ובסן ניקולו די סיאנה. הרשויות באיטליה דאגו מהתפרצות של מגפת מלריה במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ולכן התירו לו לערוך את הניסויים. כאשר הצביע שילינג על חשיבותם של הניסויים בפני הממשלה הנאצית, הוא זכה למענק כספי כדי שיוכל להמשיך במחקרו באיטליה.
הניסויים בדכאו.
שילינג חזר לגרמניה לאחר פגישה עם לאונרדו קונטי, שר הבריאות הנאצי, בשנת 1941, ובתחילת שנת 1942 סופקה לו מעבדת מחקר במחנה דכאו על ידי היינריך הימלר, ראש האס אס. על אף הערכות שליליות מעמיתיו, שילינג המשיך בעבודתו ב"מעבדת המלריה" בדכאו לאורך כל תקופת המלחמה.
אומנם בשנות השלושים שילינג הצביע על כך שניסויים בבני אדם במלריה יוכלו להתבצע מבלי לגרום לתחלואה או לנזק גופני, אך מושאי הניסוי שלו בדכאו קיבלו זריקות של חומרים סינתטיים במינונים גבוהים עד קטלניים. מבין למעלה מאלף אסירים בהם נערכו ניסויי המלריה בדכאו, 300 עד 400 איש מצאו את מותם; רבים מהשורדים נותרו עם נזקים בלתי הפיכים.
במהלך משפטי דכאו שנערכו לאחר סגירת המחנה עם תום המלחמה, שילינג הועמד למשפט בפני בית דין צבאי אמריקאי, ותצהיר שלו מאוקטובר 1945 הוצג במהלך המשפט. להגנתו, טען שילינג כי לא יכול היה לבצע ניסויים בבעלי חיים משום שאלו חסינים למלריה.
בית הדין גזר עליו פסק דין מוות בתלייה ב-13 בדצמבר 1945. הוא הוצא להורג בכלא לנדסברג ב-28 במאי 1946.
יעקב סלע (קצין)
יעקב סלע (נולד ב-1950) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. לאחר שחרורו מצה"ל, שימש כראש מחוז חיפה והצפון של מכבי שירותי בריאות וכמנכ"ל חברת "בית בלב".
ביוגרפיה.
יעקב סלע נולד למשפחה בת 7 נפשות שעלתה ארצה מעיראק. גדל במושבה כרכור, ולמד בפנימיה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי העברי בחיפה. בשנת 1968 התגייס לצה"ל, ובחר לשרת בחטיבת גולני, כמפקד כיתה בדרגת רב"ט בגדוד ברק. לאחר קורס קציני חי"ר שב לחטיבה כמפקד מחלקה בגדוד 17 - בית הספר למ"כים של חט' גולני. במסגרת הגדוד לחם יעקב במלחמת ההתשה ונטל חלק במבצעים רבים כנגד מחבלים מעבר לגבול בלבנון ובירדן. סלע שימש כסגן מפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק), מפקד פלוגת טירונים בבסיס האימונים החטיבתי ומפקד פלוגה בגדוד 13(גדעון). במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגת קורס המ"כים של סיירת גולני ונפצע קשה בקרב הראשון על החרמון. בתום תקופת החלמתו, התמנה סלע לתפקיד סגן מפקד הפנימיה הצבאית לפיקוד בחיפה ולאחר מכן כמדריך בקורס מפ"ים בבית הספר לחיל הרגלים. בקיץ 1976 נשלח ללימודים במכללה לפקוד ומטה ובאותה שנה נישא לאיילה דגן מחיפה, ששירתה אף היא כקצינה בפנימיה הצבאית. בשנת 1977 עם סיום לימודיו במכללה לפו"מ, שב לחטיבת גולני כסגן מפקד גדוד 13 (גדעון) וכעבור כשנה התמנה למפקד הגדוד. בשנת 1979 התמנה כמפקד פלוגת צוערי חי"ר בבה"ד 1.
בשנת 1982 סיים סלע את לימודיו לתואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת חיפה ובינואר 1984 התמנה לתפקיד מפקד עוצבת חירם בלבנון, עד סמוך לנסיגת כוחות צה"ל לרצועת הביטחון. בתקופה זו התעצמה ההתנגדות ופעילות החבלה כנגד כוחות צה"ל בלבנון, בעיקר מצד ארגון אמל הנתמך על ידי אירן. בקיץ 1985 נשלח סלע לשנת לימודים במכללה לפו"מ של חיל המארינס בארצות הברית ועם שובו כעבור שנה, התמנה למפקד בית הספר לחי"ר ומאוחר יותר למפקד חטיבת הנח"ל. ימים ספורים לאחר שנכנס לתפקידו בנובמבר 1987, התרחש אירוע ליל הגילשונים. בעקבות האירוע החמור בו נהרגו 6 חיילי צה"ל - מתוכם 5 לוחמי חט' הנח"ל - נטל סלע את האחריות על הנעשה במפקדת חטיבת הנח"ל. יומיים לאחר הודעתו של סלע ושבוע לאחר האירוע - החליט הרמטכ"ל דן שומרון למנות ועדת בדיקה בראשות האלוף מתן וילנאי. במקביל להחלטה זו ובטרם התכנסה הוועדה - החליט הרמטכ"ל להעביר את סלע מתפקידו. בהחלטתו ציין הרמטכ"ל במפורש כי סלע שימש בתפקידו זמן קצר בלבד וכי אין לו אחריות ישירה לאירוע וקידומו בצה"ל ותפקידיו בעתיד לא יושפעו מאירוע זה.
בשנת 1988 התמנה סלע לתפקיד עוזר ראש חטיבת המבצעים לתכנון במטה הכללי ולאחריו שימש בתפקיד ביטחוני מטעם צה"ל בסינגפור למשך שנתיים.
בשנת 1993 פרש סלע מצה"ל ובשנת 1995 התמנה לתפקיד ראש מחוז חיפה והצפון של מכבי שירותי בריאות. בתפקיד זה הוביל את היערכות המחוז לחוק ביטוח בריאות ממלכתי שנכנס לתוקף ובמסגרת זו פיתח שירותים רפואיים ועשרות סניפים חדשים, לרבות במגזר הערבי. בשנת 2004 התמנה לתפקיד מנכ"ל בית בלב בע"מ - הרשת לגיל המבוגר מקבוצת מכבי שירותי בריאות. בתפקידו זה הוביל סלע את החברה לצמיחה ולהרחבת הרשת. בין היתר נרכשו מוסדות מעונות מכבי, הוקם בית חולים שיקומי גריאטרי חדיש בנשר בן כ 220 מיטות, שודרג בית הדיור המוגן בית אילדן בקרית מוצקין בהשקעה של כ 100 מיליון ש"ח, נרכש בית דיור מוגן פעיל בתל אביב והחלה הקמת בית דיור מוגן חדש בפתח תקווה – בן כ 250 דירות, בהשקעה של כ 250 מיליון ש"ח.
בשנת 2014, בתום 10 שנים, פרש סלע מתפקידו כמנכ"ל "בית בלב". מאז פרישתו, עוסק בפעילות חברתית התנדבותית בקהילה ובין השאר מתנדב במרכז נוער בחיפה וכן פעיל במסגרת "שותפות חיפה-בוסטון".
במאי 2016 נבחר סלע לתפקיד יו"ר דירקטוריון "שקמונה - החברה הממשלתית עירונית לשיקום הדיור בחיפה". בנוסף, משמש סלע כיועץ בתחום הקמת מוסדות לבני הגיל השלישי, כחבר דירקטוריון בחברת מכבי יזמות וניהול בע"מ וכן חבר הוועד המנהל בקרן מכבי.
סלע הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה ובנוסף, תואר שני בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון, וכן בעל תעודת מורה דרך מוסמך בישראל.
יעקב סלע מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשלושה בנים.
אליקים מנגאלה
אליקים מנגאלה (בצרפתית: Eliaquim Mangala; נולד ב-13 בפברואר 1991 בקולומב) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בסנט אטיין.
קריירה.
מנגאלה נולד בקולומב שבאיל-דה-פראנס אך גדל והתחנך באזור העיר נאמור שבוולוניה הבלגית. את שנות הנוער שלו העביר בקבוצות באזור מגוריו וב-2008 כאשר עבר לשחק לראשונה בבוגרים חתם בקבוצת סטנדרד לייז' מהליגה הבלגית הראשונה. הוא שיחק בשורותיה במשך 3 עונות בהן שיחק 100 משחקים ובקיץ 2011 עבר לשורות פורטו יחד עם סטיבן דיפור תמורת 6 מיליון אירו. בקיץ 2014 עבר מנגאלה למנצ'סטר סיטי האנגלית תמורת 40 מיליון אירו, במה שנחשבת לאחת ההעברות היקרות ביותר בשביל בלם. ב-30 באוגוסט 2016 הושאל מנגלה לולנסיה הספרדית.
ב-31 בינואר 2018 הושאל מנגלה לאברטון.
ב-12 באוגוסט 2019 עזב את מנצ'סטר סיטי וחתם לשנתיים בולנסיה בהעברה חופשית.
ב-20 בינואר 2022 חתם בסנט אטיין עד לסוף העונה.
קריירת נבחרות.
כמי שגדל בבלגיה מגיל 5, הוא זומן לנבחרות הצעירות של בלגיה אולם לא שיחק בשורותיה. ב-2009 זומן לנבחרת הצעירה של צרפת ואף התמנה לסגן-קפטן הנבחרת. במאי 2013 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של צרפת אך שיחק רק במשחק אחד בשורותיה ב-2013. למרות מספר הופעות מועט הוא נבחר להיות בסגל צרפת למונדיאל 2014 אך לא זכה לדקות משחק במהלך הטורניר.
תארים.
סטנדרד לייז'
פורטו
מנצ'סטר סיטי
אליקים מנגלה
רונית רובינפלד
רונית רובינפלד (נולדה בשנת 1964) היא מדענית מחשב, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב והנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. מחקרה עוסק בתחום תורת החישוביות ומתמקד באלגוריתמים אקראיים ואלגוריתמים תת-ליניאריים.