בשנת 2019 כיכבה בסרט הפשע "קיטצ'ן" אודות נשות מאפיונרים משכונת הלס קיצ'ן של שנות השבעים בניו יורק שלוקחות את העסק לידיהן לאחר שהFBI עוצרים את בעליהן. בחודש מאי 2019, רשת ABC חשפה בהודעה לתקשורת שהם עובדים על עיבוד מחודש לסדרה "Kids Say the Darndest Things" עם האדיש כמנחה ומפיקה; היא תשודר באוקטובר השנה. בנוסף, האדיש כיכבה בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "שחקי אותה בוסית" שיצא לאקרנים בינואר 2020. עוד בשנת 2020, שיחקה האדיש בסרטו של בילי קריסטל "כאן והיום", בו כיכבה לצד קריסטל עצמו ופן בדג'לי. במרץ 2020 כיכבה האדיש במיני-סדרת הדרמה הביוגרפית "בזכות עצמה" בנטפליקס, בה היא מגלמת את ליליה בתה של אשת העסקים והנדבנית מאדאם סי ג'יי ווקר, אותה מגלמת אוקטביה ספנסר. באותה השנה כיכבה האדיש בסדרת הסטנד-אפ של נטפליקס, "טיפני האדיש מציגה: הן מוכנות". בשנת 2020 נודע כי הסדרה חודשה לעונה שנייה אשר תצולם עם קהל.
בשנת 2021 שיחקה בסרטו של אריק אנדרה "" אשר שוחרר בשירות הסטרימינג של נטפליקס. בהמשך כיכבה בסרט הדרמה "כאן והיום" לצדו של בילי קריסטל שגם ביים את הסרט. באותה שנה שיחקה גם בסרטו של פול שרדר "The Card Counter", דרמת פשע בו שיחקה לצד אוסקר אייזק ווילם דפו
בשנת 2022 שיחקה בקומדיית האקשן "משקלו הבלתי נסבל של כשרון ענק" לצד ניקולס קייג' וניל פטריק האריס. בינואר אותה שנה, עלתה סדרת הקומדיה והמסתורין בה היא היא מככבת "אפטר פארטי" בשירות הסטרימינג של אפל TV פלוס.
חיים אישיים.
האדיש התחתנה והתגרשה מוויליאם סטיוארט פעמיים. הוא עזר לה לאתר את אביה הביולוגי, שליווה אותה לעבר החופה בחתונתם הראשונה. הם התגרשו בשנים 2011 ו-2013.
האדיש מתנדבת במחנה של מועדון הקומדיה "Laugh Factory" בו השתתפה בנעוריה, ובארגוני צדקה המסייעים למחוסרי דיור, כיוון שבמשך תקופה בשנות העשרים לחייה היא גרה במכוניתה. בילדותה, כאשר עברה ממשפחה אומנת אחת לשנייה, היא החזיקה את כל רכושה בשקית זבל, מה שגרם לה להרגיש חסרת ערך. בעקבות זאת, היא משתפת פעולה עם ארגון "Living Advantage" שמתמקד ברווחה של נוער אומנה; היא אוספת עבורם מזוודות בהן יוכלו לשמור את חפציהם האישיים.
ב-22 במאי 2019, האדיש התאזרחה גם כאריתריאית במהלך ביקור במדינת אריתריאה לרגל חגיגות 28 שנות עצמאותה מהאימפריה האתיופית. כשנה לפני כן ביקרה במדינה כדי לקבור את אביה המנוח, יליד המקום, ולחדש קשרים עם קרובי משפחתם שם. האדיש ספגה ביקורת קשה ברשתות החברתיות, לאחר שהראתה תמיכה ואף שיבחה את הנשיא-דיקטטור של אריתראה, איסאייס אפוורקי.
ב-2017 סיפרה שהתנסתה לפרק זמן קצר גם עם סיינטולוגיה.
בדצמבר 2019, בגיל 40, החליטה לחגוג את טקס בת המצווה שלה. הרבה הרפורמית שניהלה את הטקס הייתה סוזן סילברמן, אחותה של הקומיקאית האמריקאית-יהודייה שרה סילברמן. במקביל העלתה האדיש מופע קומי בשם "", ששודר בנטפליקס.
יאקובלב יאק-130
יאקובלב יאק-130 (קוד דיווח נאט"ו: Mitten) הוא מטוס אימון ותקיפה קל סילוני דו-מנועי מתקדם המשמש כמטוס האימון העיקרי של טייסי הקרב בחיל האוויר הרוסי. המטוס פותח בתחילת דרכו בשותפות עם חברת אלניה איירמאקי.
פיתוח המטוס החל בשנת 1991 עקב דרישה של הממשל הסובייטי למטוס אימון סילוני המיועד להחליף את מטוסי ה-L-29 דלפין וה-L-39 אלבטרוס המזדקנים. חמישה משרדי תכנון הגישו הצעות, מתוכם יאקובלב ומיג נבחרו.
התפרקותה של ברית המועצות השאירה את התוכנית ללא ממון ולכן שתי החברות חיפשו שותפים אירופאים. בשנת 1993 יאקובלב חתמה יחד עם חברת אלניה איירמאקי על הסכם פיתוח משותף של המטוס בשם Yak/AEM-130. טקס גלילת המטוס התקיים ביוני 1995 והמטוס המריא לטיסת הבכורה שלו ב-25 באפריל 1996.
בשנת 2000 הבדלים בין שתי החברות הביאו לפירוק השותפות. חברת אלנייה איירמאקי שילמה 77 מיליון דולר לשרטוטים של המטוס, אשר העיצוב האווירודינמי שלו בוצע על ידי יאקובלב. אלניה איירמאקי המשיכה לפתח את גרסתה שהפכה ל-M-346 מאסטר.
ב-10 באפריל 2002 חיל האוויר הרוסי הכריז שה-יאק-130 זכה בתחרות על מטוס האימון המתקדם של חיל האוויר, חלקית בגלל היכולת של היאק לשמש כמטוס תקיפה קל.
מתפעלים.
אלג'יריה
בנגלדש
בלארוס
לאוס
מיאנמר
רוסיה
סוריה
טיפני הדיש
טיפני האדיש
טיפאני הדיש
יחסי לוקסמבורג–שווייץ
יחסי לוקסמבורג–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
המאה הארבע עשרה עד המאה העשרים (1300-1999).
בשנת 1309 העניק אנרי השביעי, רוזן לוקסמבורג, מעמד מיוחד לשלושת הקנטונים המיוערים: אורי, שווייץ ואובוולדן. ב-1843 נקשרה לוקסמבורג כלכלית לשווייץ כאשר הצטרפה לאיחוד המכסים הגרמני, בו הייתה שווייץ חברה.
בשנת 1929 חתמה שווייץ על אמנה כלכלית עם האיחוד הכלכלי של בלגיה-לוקסמבורג. האיחוד הוקם על ידי בלגיה ולוקסמבורג בשנת 1921. קודם לכן, בנובמבר 1917, כוננו יחסיה הדיפלומטיים הרשמיים של שווייץ עם לוקסמבורג. שווייץ האמינה את שגרירותה בבריסל, בירת בלגיה, על לוקסמבורג עד פתיחת שגרירות במדינה ב-1970.
בשנת 1947 הגיעה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, לביקור דיפלומטי רם דרג ראשון מסוגו בשווייץ. בשנת 1989 הגיע רנה פלבר, בזמנו שר החוץ של שווייץ לביקור בלוקסמבורג. מאז היחסים בין שתי המדינות הם יחסים חמים ברמת הפוליטיקאים רמי הדרג.
המאה העשרים ואחת (2000–הווה).
בנובמבר 2017 נחגג בנציגות השווייצרית בלוקסמבורג ובנציגות הלוקסמבורגית בשווייץ יום המאה שנים ליחסים הדיפלומטיים הרשמיים. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף אותה השנה חיו בלוקסמבורג 1,226 שווייצרים. ההבדלים התרבותיים בין שתי המדינות הם הבדלים קטנים, שכן, בשתי המדינות מדוברות השפות גרמנית וצרפתית ובשתי המדינות תנאים גאוגרפיים דומים.
במאה העשרים ואחת מתקיימים חילופי סטודנטים רחבים בין שתי המדינות. בין היתר באמצעות התוכנית הממשלתית של הענקת מלגות לתלמידים זרים. הסחר בין שתי המדינות רחב מאוד, ועומד על שווי של מיליארדי פרנקים שווייצרים מדי שנה.
Let Me Be the One
Let Me Be the One (בעברית: תני לי להיות האחד) היה השיר שייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1975. את השיר כתב פול קרטיס והוא בוצע על ידי להקת הצלליות.
בערב התחרות שובץ השיר תשיעי בסדר ההופעה, אחרי "Dan ljubezni" של להקת Pepel in Kri מיוגוסלביה, ולפני השיר "Singing this song" של רנטו ממלטה. לשיר הוענקו 138 נקודות שמיקמו אותו במקום השני מתוך 19, עם 14 נקודות פחות מהשיר הזוכה, Ding-a-dong.
Let Me Be The One
קורה אקסנס
קורה אקסנס (בנורווגית: Kaare Aksnes; נולד ב-25 במרץ 1938) הוא פיזיקאי נורווגי-אמריקאי. אחיו הוא הכימאי גונאר אקסנס.
קריירה.
קורה אקסנס סיים את לימודי בית הספר בשנת 1956 וקיבל תואר אקדמי לאחר לימודים באוניברסיטת ברגן ואוניברסיטת אוסלו בשנת 1963. בשנים 1964–1965 הוא עבד במצפה כוכבים. לאחר מכך הוא עבר לארצות הברית וסיים דוקטורט באוניברסיטת ייל בשנת 1969. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהתוויית שיטה לחישוב מסלול חללית ותוצאותיה מנוצלות ב-NASA. על עבודה זו הוא זכה במדליית מ-NASA. כמו כן, בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, אסטרואיד נקרא על שמו.
אקסנס עבד מספר שנים במכון לאסטרופיזיקה בקיימברידג' בשנת 1978 חזר לנורווגיה. בשנים 1978–1988 הוא עבד עבור מערכת הביטחון הנורווגית. בשנת 1988 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטת אוסלו.
בשנת 1991 הוא נבחר לאקדמיה למדעים הנורווגית. בשנת 1990 הוא התמנה ליושב ראש של וועדת השמות של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2006.
בשנת 2006 הוענקה לו מדליית המלך על פעילות מדעית רבת שנים.
ענידת צמיג
Non ho l'età
(בעברית: צעירה מדי לאהבה) היה השיר הזוכה בתחרות האירוויזיון של שנת 1964 שנערכה בקופנהגן. את השיר ביצעה הזמרת ג'יליולה צ'ינקווטי שייצגה את איטליה. כמו בכל השנים הקודמות השיר שייצג את איטליה באירוויזיון היה השיר שזכה בפסטיבל סן רמו באותה שנה. צ'ינקווטי הייתה בת 16, והיא הייתה אז הזוכה הצעירה ביותר בתולדות האירוויזיון עד לאירוויזיון 1986, שבה זכתה הזמרת הבלגית סנדרה קים עם השיר "J'aime la vie". קים הצהירה אז שהיא בת 15 אבל לבסוף התברר שהייתה רק בת 13. בשנת 2005 ביצעה קים את השיר Non ho l'età בתחרות שיר היובל באירוויזיון.
בערב התחרות שובץ השיר במקום ה-12 אחרי השיר "Oração" של אנטוניו קלוואריו מפורטוגל, ולפני השיר "Život je sklopio krug" של סאבהודין קורט מיוגוסלביה. לשיר הוענקו 49 נקודות שזיכו אותו במקום הראשון מתוך 16.
השיר "Non ho l'età" של צ'ינקווטי זכה להצלחה רבה באיטליה ובשאר מדינות אירופה, וכן במדינות נוספות ברחבי העולם. היא הקליטה גרסאות של השיר באנגלית ("This is My Prayer"), ספרדית ("No Tengo Edad"), צרפתית ("Je suis à toi"), גרמנית ("Luna nel blu") ויפנית ("Yumemiru Omoi"). מאז בוצע השיר על ידי אמנים רבים, בהם, הזמרת האיסלנדית אלי וילהלמס בשם "Heyr mína bæn". הזמרת הבולגרייה לילי איוואנובה, והזמרת רבקה פאן מהונג קונג, שהקליטה גרסת כיסוי של השיר ב-1964. עוד הקליטו גרסאות כיסוי וייסלבה דרויצקה (Wiesława Drojecka) מבלארוס בשפה הפולנית ("Nie wolno mi"), אנלי סארי בפינית ("Liian nuori rakkauteen"), וסנדרה רימר בהולנדית ("Als jij maar wacht").