אוליביה האלינן (באנגלית: Olivia Hallinan; נולדה ב-20 בינואר 1985) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד לורה טימינס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד", ובתפקיד קים בסדרה "שוגר אהובתי" של ערוץ 4. עוד כיכבה האלינן בתפקיד אלי בסדרת הנוער "Girls in Love".
ביוגרפיה.
האלינן היא מטוויקנהאם שבמערב לונדון, הבת השלישית במשפחה של ארבע בנות. אחותה היא קלמנסי האלינן ששיחקה בסדרה "קרועים" והשתתפה בתוכנית "The X Factor". אוליביה האלינן התחילה ללמוד משחק בגיל 11 בבית הספר של ימי ראשון של אמה בטדינגטון. היא למדה בבית הספר סיינט קתרין בטווקינהאם, בבית הספר התיכון נוטינג היל ואילינג ברובע אילינג, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.
קריירת משחק.
האלינן הופיעה ביותר ממאה הפקות מאז שהייתה בת שבע. הופעתה המקצועית הראשונה הייתה ב-1991 במחזה "Jack and the Beanstalk" לצדה של סילה בלק. מאז שיחקה האלינן בתיאטרון, ברדיו, בקולנוע ובתוכניות טלוויזיה בהן "The Bill", "הולבי סיטי", "המשפחה שלי", "ג'וליה ג'קיל והארייט הייד" וסדרת הנעורים "Girls in Love" של טלוויזיית גרנדה. בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה שיחקה האלינן בשתי העונות הראשונות של סדרת הקאלט "שוגר אהובתי" של ערוץ 4 המבוססת על הרומן מאת ג'ולי בורצ'יל. ב-9 ביוני 2007 נאמה האלינן בכנס של ארגון הלהט"בים סטונוול (Stonewall) על גילום דמות לסבית ב"שוגר אהובתי".
כשחייתה במנצ'סטר השתתפה האלינן בתיאטרון סטודנטים. ב-2006, בשנה האחרונה שלה באוניברסיטה, כיכבה במחזה "Wake Me Later" מאת ניקולה סקופילד. עוד באותה שנה גילמה את אמה בפרק "Out of Time" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד", הופיעה בפרק בסדרה "משפט ועונש", ושיחקה בעיבוד הרדיופוני של הרומן "המאהב" מאת מרגריט דיראס ששודר מה-3 עד 7 בספטמבר 2007. האלינן כיכבה בתפקיד לורה טימינס בהפקה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד" ששודר לראשונה ב-13 בינואר 2008. היא הופיעה בכל ארבע העונות של הסדרה. הופעת הבכורה של האלינן בקולנוע הייתה בסרט האפל הבריטי "Jack Falls" בתפקיד נטשה.
ב-2011 כיכבה האלינן במחזה "Precious Little Talent" מאת אלה היקסון ובבימויו של ג'יימס דאקר בתיאטרון טרפלגר סטודיוס בווסט אנד הלונדוני. בדצמבר 2011 שיחקה בתפקיד ג'סטין במחזה "Herding Cats" מאת לוסינדה קוקסון בתיאטרון המפסטד בלונדון. היא גילמה את אותה דמות בדצמבר 2010 בתיאטרון יוסטינוב סטודיו בעיר באת'. ב-2013 גילמה האלינן את דמותה של מריאן דשווד בעיבוד של הלן אדמונדסון לרדיו ה-BBC של הרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן. ב-2014 שיחקה האלינן במחזה "Lotty's War" מאת ג'וליאנו קריספיני בבימויו של ברוס גאת'רי בתיאטרון איבון ארנו בגילפורד, ואחר כך בסיור הופעות בבריטניה.
אוליביה האלינאן
פורד B3000 S, V3000S, V3000A
פורד B3000 S, V3000S, V3000A היו דגמים של משאיות אשר יוצרו על ידי יצרנית הרכב פורד גרמניה, בעיר קלן, ובברלין, במהלך מלחמת העולם השנייה, ובמשך 3 שנים לאחר סיום המלחמה (1941-1948).
המשאיות שירתו את בעלות הברית ואת הוורמאכט.
עבור כוחות צבא הקבע של גרמניה הנאצית הוורמאכט יוצרו 24,110 יחידות.
מנועי הדגמים הכבדים יותר, (V8 צילינדר) התבססו על מנועי פורד אמריקה שנבנו בדטרויט, משנת 1940 מסוג "Typ T 098/099" (מנוע 3,900 סמ"ק המפיק 95 כ"ס.
כושר המטען של הדגמים היה 3 טון.
ביוטופ
ארמיס (דמות בדיונית)
יוסף ואשת פוטיפר
מעשה יוסף ואשת פוטיפר הוא סיפור מקראי המהווה חלק ממחזור סיפורי יוסף ואחיו שבספר בראשית. על פי המסופר, לאחר שנמכר יוסף כעבד לפוטיפר המצרי ועשה שם חיל, ניסתה אשת אדוניו לפתותו למשכב. משלא נענה לחיזוריה, העלילה עליו כי הוא ניסה לשכב עמה. בעקבות זאת הושלך יוסף אל בית הסוהר. הסיפור המקראי, שבעצמו מדגים מוטיב פולקלורי אוניברסלי רווח מאוד, זכה במהלך הדורות לפופולריות יוצאת דופן בעולם היהודי ומחוצה לו, כשהוא פושט ולובש שלל צורות.
הסיפור המקראי בהקשרו.
סיפורי יוסף ואחיו מהווים יחדיו חטיבה ספרותית רחבת יריעה המצטיינת בשכלולה האמנותי. סיפור יוסף ואשת פוטיפר הוא חוליה מובחנת בשרשרת סיפורים זו. הסיפור בא לאחר סיפור יהודה ותמר ומגלה זיקה ספרותית אליו, אך מבחינה עלילתית הוא ממשיך דווקא את סיפור מכירת יוסף לעבדות, שהסתיים בקנייתו על ידי פוטיפר סריס פרעה שר הטבחים. המספר ממשיך את הסיפור מהנקודה שבה נפסק בטכניקה של חזרה מקשרת, ומתאר את קורותיו של יוסף בבית פוטיפר. בפתיח הסיפור (פסוקים א-ו) מתואר יוסף כמי שה' עמו והוא עושה חיל בבית פוטיפר אדוניו, הנותן בו אמון מלא ומפקידו על כל משק ביתו. בסוף הפתיח מצוין יפי מראהו של יוסף, פרט שחשיבותו לעלילה מתבארת מיד בגוף המעשה (ז-כ).
על פי המסופר, אשת פוטיפר ניסתה לפתות את יוסף לשכב עימה, לאחר שהוקסמה מיופיו. יוסף סירב להצעותיה, בנימוק שהדבר נחשב לבגידה באמון פוטיפר ומהווה חטא לאלוהים. באחד הימים, בהגיע שעת כושר, תפסה אשת פוטיפר את יוסף בבגדו כדי לשדל אותו לשכב עימה. יוסף הסיר את בגדו שאחזה בו, והוא נשאר בידה, ונמלט אל מחוץ לבית. בראותה זאת, קראה אשת פוטיפר לבני ביתה, שלא היו בבית באותה שעה. כשהגיעו, היא שיקרה להם שיוסף ניסה לאנוס אותה, ובעודו פושט את בגדיו זעקה בקול שיבואו לעזרתה, ומשראה כך - נמלט. את אותו הסיפור סיפרה גם לבעלה כששב מעבודתו. פוטיפר כעס על יוסף והביא לתפיסתו, וכלא אותו בבית הסוהר.
הסיפור נחתם (פסוקים כא-כג) בתיאור עלייתו והצלחתו של יוסף בבית הסוהר, המקביל להצלחתו בבית אדוניו בראשית הסיפור. חתימה זו מקשרת את סיפור יוסף ואשת פוטיפר לסיפור חלום שר המשקים ושר האופים שבפרק שלאחר מכן (מ), ואפשר לראות בה גם פתיחה לסיפור זה.
תיאור המעשה ופרשנותו.
הרקע למעשה.
מעשה יוסף ואשת פוטיפר מובא בתורה בפרשת וישב. הכתוב מתאר תחילה את הרקע להימשכות אשת פוטיפר אל יוסף, שמורכבת מארבעה מניעים:
ניסיון הפיתוי היומיומי שקדם לשידול.
לאחר שהתעוררה באשת פוטיפר תשוקה אל יוסף, היא ניצלה את עובדת העדרו של בעלה מהבית, כדי לפתות את יוסף לשכב עימה. אולם יוסף סירב בתוקף פעם אחר פעם, בטענה שמשכב עם אשת אדוניו מהווה מעילה מצידו במחויבותו כלפי אדוניו, שהתיר לו גישה ורשות לעסוק בכל דבר בבית, מלבד באשתו, ומעבר לכך זהו חטא חמור כלפי האלוהים.
בתלמוד הבבלי, במסגרת הסיפור עני ועשיר ורשע באין לדין, מתוארים מאמציה של אשת פוטיפר להתייפות כדי למצוא חן בעיני יוסף: .
פרשני המקרא, וכן דרשות חז"ל מצביעים על הכפילות כמרמזת על כך שלא רק למשכב של ממש סירב יוסף, אלא גם לשכב לצידה סירב יוסף, ואף לשוחח עימה, או להתייחד עימה באותו החדר.
בסדר הדורות נכתב שיוסף אפילו לא הסכים להביט בה. סדר הדורות מספר שלאחר זמן רב שמאמציה לשכנעו לא הועילו, היא חלתה מרוב תאוותה אליו. כשנשי מצרים באו לבקרה ותמהו על מה החולי, היא נתנה בידיהן אתרוגים וסכינים והורתה להם לחתוך את האתרוגים. לאחר מכן ציוותה להכניס את יוסף לבוש בגדים יקרים. כשנשי מצרים ראו אותו הן לא הזיזו עיניהן ממנו לרגע, וכך הן לא שמו לב שהן חותכות את ידיהן ודם רב זב מהן. כך המחישה להם אשת פוטיפר את יופיו של יוסף ואת תאוותה אליו.
מעשה השידול ותגובת יוסף.
באחד הימים, כאשר הגיעה שעת כושר בה נעדרו כל בני הבית לזמן ממושך, ויוסף שהה זמן מה בבית לשם ביצוע מטלות שהטיל עליו אדוניו, החליטה אשת פוטיפר לשדל את יוסף למשכב בצורה יותר אקטיבית, ובעודה אוחזת בבגדו ניסתה שוב לשדלו להסכים לשכב עימה. משראה יוסף שהפעם סירוב רגיל לא יועיל כי היא נחושה בדעתה ואף נוקטת בפעולות של ממש, מיהר להסיר את הבגד שאותו אחזה, ונמלט אל מחוץ לבית: במדרשי חז"ל מובא שבאותו היום עלה הנילוס על גדותיו והשקה את שדות מצרים. והנוהַג של המצרים היה לצאת מבתיהם באותו היום כדי לצפות במחזה שקיבל גם אופי פולחני של יום איד, מאחר שהנילוס נחשב לאלוהי מצרים. בתלמוד הבבלי אף מובא שאשת פוטיפר עשתה עצמה חולה כדי שתוכל להישאר ביחידות עם יוסף ולפתותו: .
בתלמוד הבבלי נחלקו האמוראים רב ושמואל בפירוש המילים: , האם הכוונה כפשט הפסוק, לעסוק בצרכי הבית, או שיש כאן גם רמיזה של הכתוב לכך שיוסף ידע שהוא מכניס עצמו כעת לניסיון שהוא לא יוכל לעמוד בו: .
עלילת השקר לבני ביתה.
כאשר ראתה אשת פוטיפר את תגובת יוסף, נפגעה מכך, ואף חששה שהדבר יתפרסם ויגיע לאוזניו של בעלה שעלול להענישה קשות על רצון לבגידה. לכן, כדי ליצור סיפור כיסוי שגם יציל אותה וגם יביא להענשתו, צעקה בקול רם כדי להזעיק את בני ביתה שישובו מהרה לבית. משהגיעו, סיפרה להם סיפור בדוי ומתנער מאחריות (ומפנה את האחריות על בעלה), על כך שהעבד העברי שהביא פוטיפר לביתם, ניסה לאנוס אותה, ולכן זעקה כדי שיבואו להצילה. ומששמע זאת העבד, שהחל כבר לפשוט את בגדיו למשכב, מיהר להימלט על נפשו לבל ייתפס, ובגדו שפשט מעליו נותר אצלה: המלבי"ם מבאר שבני ביתה אלו שפחותיה, שכדי שדברי השקר שלה יתקבלו על ליבן, היא הפחידה אותן שאם העבד ניסה לאנוס אותה, על אף שהיא גבירתו, בוודאי שינסה לעשות כך לשפחותיה.
עלילת השקר לבעלה ותגובתו.
לאחר מכן המתינה שבעלה יחזור מעבודתו, ואז סיפרה גם לו את מצג השוא שבדתה מליבה. בשמעו זאת חרה אפו, והוא דאג שיוסף ייתפס וייאסר בבית הסוהר, שפוטיפר עצמו היה מופקד עליו כחלק מתפקידו כשר הטבחים (האחראי על ההוצאה להורג): חז"ל למדו מהמילים שכדי לעורר את חמתו של בעלה על יוסף, סיפרה אשת פוטיפר את שאירע עם יוסף בעת יחסי האישות עם בעלה.
ברכת ה' בבית הסוהר.