אונדלסנס () היא עיירה בראומה שבמחוז מרה ורומסדל בנורווגיה. אונדלסנס היא המרכז המנהלי של ראומה. היא ממוקמת בסמוך לאיספיורדן (7 ק"מ מזרחה), בצפון עמק רומסדלן (Romsdalen). לידה עובר נהר ראומה ומעבר לו ממערב נמצאת Veblungsnes.
שטחה של העיירה כ-2.2 קילומטרים רבועים, ואוכלוסייתה היא כ-2,400 תושבים (נכון ל-2018). בנמל של העיירה "טינדקאיה" מבקרות מדי שנה אוניות תענוגות בהן קוסטה מרינה, תומסון סלבריישן, קוסטה ויקטוריה וקוסטה אטלנטיקה.
היא נמצאת לחופיו של פיורד רומסדל (Romsdalsfjord). אוכלוסיית הסלמון באזור נמצאת בשלבי שיקום בעקבות הידלדלות שאירעה בשנות ה-80 של המאה ה-20 כתוצאה מפגיעה של טפיל "Gyrodactylus salaris". בדומה לנהרות אחרים גם בנהר ראומה יש עלייה באוכלוסיית הטרוטה החומה.
בעיירה עוברים הכביש המהיר E136 וכביש 64. קו הרכבת של ראומה מגיע לאונדלסנס, ויש ממנה אוטובוסים למולדה ואולסונד.
במסגרת המערכה בנורווגיה במלחמת העולם השנייה נחתו כוחות בריטיים באונדלסנס כחלק מתנועת מלקחיים להשגת טרונדהיים, כשחלקה הצפוני של המתקפה הייתה נמסוס. הכוחות נסוגו במאי 1940.
יחסי בליז-ישראל
יחסי ישראל–בליז
נעמי ברסלאו
נעמי ברסלאו (באנגלית: Naomi Breslau; 9 באפריל 1932 - 13 באוקטובר 2018) הייתה סוציולוגית ואפידמיולוגית פסיכיאטרית ישראלית-אמריקאית. היא כיהנה כפרופסור לאפידמיולוגיה ולביוסטטיסטיקה באוניברסיטת המדינה של מישיגן. תרמה תרומה חשובה בחקר ההשלכות הנפשיות של מצבי טראומה, במיוחד טראומה בין-אישית. בנוסף חקרה השלכות של לידה במשקל נמוך, מיגרנה, הפרעות שינה והתמכרות לניקוטין.
ביוגרפיה.
נעמי ברסלאו נולדה בשנת 1932 בעפולה, בארץ ישראל המנדטורית, בשם נעמי זיידל, כבתם של המהגרים היהודים מאוקראינה, שלמה זיידל ושושנה זיידל לבית פליישמן. יחד עם הוריה ושני אחיה, דני ושרה, עברה בהמשך לגור בחדרה.
ב-1954 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור שנתיים, נסעה לניו יורק במטרה להשתלם במנהל משפטי באוניברסיטת ניו יורק. בסופו של דבר הכירה את הפסיכיאטר לורנס ברסלאו איתו התחתנה בשנת 1960, עברה לגור בקליבלנד והחליטה לעבור ללימודי סוציולוגיה. בשנת 1963 סיימה תואר שני במקצוע זה. בשנת 1972 היא השלימה תואר דוקטור במדעים באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. החל משנת 1987 הייתה למנהלת מחקר במערך לשירותי הבריאות על שם הנרי פורד בדטרויט. בשנת 2003 התמנתה כפרופסור באוניברסיטת המדינה של מישיגן.
פעילותה המדעית.
נעמי ברסלאו חקרה את ההשפעות הנפשיות של אירועים טראומתיים וגילתה שהאירועים הטראומתיים הקשורים לאלימות בינאישית נוטים יותר להוביל להפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD) מאשר אירועים כמו קרב או אסונות טבע. היא גילתה כמה אפיונים אישיים הנמצאים בקורלציה עם הסיכון לחשיפה למצבים טראומתיים מבחינה נפשית: מין זכר, צבע עור שחור, היסטוריה של בעיות התנהגות בילדות, היסטוריה משפחתית של בעיות פסיכיאטריות, אופי מוחצן, נוירוטיות וחוסר השכלה על-תיכונית. לדוגמה, מי שהייתה לו היסטוריה של הפרעות חרדה וציון גבוה של נוירוטיות היה בעל סיכון גבוה יותר לפתח PTSD בפרק הזמן שלאחר האירוע הטראומתי. במחקר משנת 1991 מצאו ברסלאו ושותפיה כי 5 מכל 10 תושבים צעירים של העיר דטרויט נחשפו לאירועים טראומתיים ושבערך רבע מהם פיתחו PTSD עם הימצאות מצטברת של 9% . בשנת 1999 פרסמה ברסלאו ממצאים לפיהם גברים עלולים להיחשף יותר מנשים לטראומה נפשית אולם נשים מפתחות פי שניים יותר הפרעת דחק פוסט טראומתית - וזאת בייחוד מכיוון שחשיפה לאלימות פיזית כלפיהן בבית גורמת ליותר מקרים של הפרעת דחק פוסט טראומתית (35.7%) מאשר אצל גברים (6%).
במחקרים אחרים שלה, מצאה ברסלאו קשר בין כאבי ראש מסוג מיגרנה למספר הפרעות נפשיות, בעיקר לדיכאון קליני, אובססיות והפרעת פאניקה. היא העלתה את האפשרות שמיגרנות יכולות לגרום להפרעות אלה ושהפרעות אלה מצידן יכולות לגרום למיגרנה. היא גילתה גם קורלציה בין מיגרנות לניסיונות התאבדות. היא קראה לעריכת מחקרים חדשים שיוכיחו כי הטיפול בהפרעה דיכאונית, כפייתית או חרדתית עשוי להפחית סבל ממיגרנה. אצל מעשנים צעירים גילתה ברסלאו שבעלי היסטוריה של דיכאון נוטים יותר להתמכר לניקוטין ושהמכורים לניקוטין עלולים להיות יותר מדוכאים כעבור שנים.
מחקר אחר שלה קישר IQ נמוך אצל ילדים בני 6 בעלי אותו משקל ללידה בתום ההריון שהייתה מוקדמת יותר - בשבוע 37 - לעומת לידה בשבוע 38.
בשנת 2001 שמה הוכנס לרשימת החוקרים המצוטטים ביותר של המכון למידע מדעי.
חייה הפרטיים.
מנישואיה לפסיכיאטר לורנס ברסלאו (ממנו התגרשה בשנת 1986) נולדו שלושת בניה, יונתן, דוד ויהושע. בשנת 1990 התחתנה עם הפסיכיאטר גלן דייוויס, אב לשני ילדים. הם התגוררו באיסט לנסינג, מישיגן, ואחר כך ב-2015 עברו לגור בקרוליינה הצפונית.
בשנת 2018 נפטרה ברסלאו בהוספיס בפיטסבורו, קרוליינה הצפונית, מסיבוכי סרטן הרחם.
קישורים חיצוניים.
Ashley P.Taylor - "PTSD Researcher Naomi Breslau Dies" 12/11/2018
חינוך גופני יזד
Halcyon Days
Halcyon Days (בעברית: ימי הליקסון) הוא אלבום מהדורה מחודשת השני של הזמרת-יוצרת בריטית אלי גולדינג. האלבום יצא לאור ב-23 באוגוסט 2013, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.
תחבורת רכבות בישראל
גביע (ספורט)
Run into the Light
Run into the Light (בעברית: רוץ אל האור) הוא מיני-אלבום השני של הזמרת והפזמונאית הבריטית אלי גולדינג. האלבום יצא לאור ב-30 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.
An Introduction to Ellie Goulding
An Introduction to Ellie Goulding (בעברית: מבוא על אלי גולדינג) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת והפזמונאית הבריטית אלי גולדינג. המיני-אלבום יצא לאור ב-20 בדצמבר 2009, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.
איך מסמנים אהבה
איך מסמנים אהבה (באנגלית: The Sign For Love) הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2017 שבוים על ידי אל-עד כהן ואיריס בן משה, שגם צילמו את הסרט ביחד עם אביגיל שפרבר. כהן כתב את התסריט וערך את התחקיר ובן משה ערכה. זה הסרט הראשון בישראל שנעשה על ידי במאי חירש. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל דוקאביב, בו זכה בפרס חביב הקהל.
תקציר העלילה.
אל-עד כהן הוא חירש מלידה למשפחה שומעת. לאחר מות אמו והתפרקות המשפחה הגרעינית, הוא מחליט להקים משפחה חדשה, במרכזה הילד שהביא בהורות משותפת עם יעלי, שגם היא חירשת, ומסביב – חבריהם הדוברים שפת סימנים. הסרט מתועד בגוף ראשון ומציג גרסה משלו למשפחה והורות.
הפקה.
הסרט הופק על ידי נתי אדלר; הוא יצא בתמיכת HOT8 והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
רקוויאם השואה
רקוויאם השואה היא יצירה לוויולה ולתזמורת שנכתבה על ידי המלחין הישראלי בוריס פיגובט.
פרקיה:
אודות היצירה.
הבכורה של היצירה נערכה באנדרטה על יד באבי יאר, לציון 60 שנה לטבח שביצעו הנאצים. בבכורה ניגנו הוויולן ראינר מוג (rainer moog), והתזמורת הפילהרמונית-הלאומית של אוקראינה בניצוחו של רומן קופמן.
בשנת 1995 זכה בפרס אקו"ם בגין יצירה זו.
ב-2008 בוצעה היצירה "רקוויאם השואה" בוולינגטון שבניו זילנד בקונצרט זיכרון לציון 70 שנים לליל הבדולח, על ידי דונלד מוריס (donald maurice) ותזמורת ולינגטון, בניצוחו של מארק טאדיי (marc taddei).
כשנתיים לאחר מכן, הוציאה חברת התקליטים הניו זילנדית "אטול" (Atoll) בדיסק הקלטה של הקונצרט ביחד עם עוד שלוש יצירותו פרי עטו של בוריס פיגובט: "תפילה" לויולה ופסנתר, "המוזיקה השקטה" לויולה ונבל, ו"ניגון" לרביעיית מיתרים.
בחודש יוני 2015, יצא דיסק חדש של יצירתו "רקוויאם השואה", שכלל גם יצירה נוספת, "פואמה של שחר". בדיסק זה מנגנים הסולנית אנה סרובה (anna serova) ותזמורת הרדיו והטלוויזיה הקרואטית, בניצוח ניקולה גואריני (nicola guerini). הדיסק זכה בפרס מטעם מגזין "pizzicato".
Sympathy
Sympathy (בעברית: "אהדה") הוא שיר של להקת הרוק המתקדם ציפור נדירה . זה היה השיר היחיד של הלהקה שנכנס למצעד הסינגלים הבריטי והגיע למקום ה-27 בשנת 1970. באיטליה ובצרפת הגיע השיר למקום הראשון במצעדי הפזמונים. בצרפת נמכרו 500,000 עותקים של הסינגל, וברחבי העולם נמכרו מעל למיליון עותקים. בישראל צעד השיר במצעדי הפזמונים של גלי צה"ל ורשת ב' והגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של 1970.
גרסת כיסוי של השיר בוצעה ב-1970 על ידי The Family Dogg שהגיעה למקום שני במצעד בהולנד. ב-1992 ביצעה להקת הרוק הבריטית מריליון גרסה נוספת לשיר שהגיעה למקום ה-17 בממלכה המאוחדת. עוד גרסאות כיסוי בוצעו על ידי טויה וילקוקס ב-1985, ועל ידי פיית'לס ב-2002.
עטיפת התקליט כוללת ציור מאת מארק האריסון שכותרתה "The Birdwoman Of Zartacla". ביוני 1981 הופיע הציור בשער המגזין "Heavy Metal."
אהדה (שיר)
פסיג
פְּסִיג (בלטינית cotyledon, מילולית "עלה זרע") הוא אחד משלושת האיברים המשמעותיים של הנבט, ומוגדר "עלה עוברי (קיים בזרע לפני נביטה) בצמחים נושאי זרעים, שמופיעים ראשונים כאשר הזרע נובט." מספר הפסיגים המופיעים עם הנביטה משמש בוטנאים לסווג צמחים בעלי פרחים. מינים עם פסיג אחד נקראים חד-פסיגיים. צמחים עם שני פסיגים נקראים דו-פסיגיים.