היל היה מייסד, חבר וסגן הנשיא במועצה לסיוע אקדמי - ארגון צדקה בריטי שמוקדש לעזרה לאקדמאים בסכנה או בגלות כפויה. הרעיון לארגון הגיע ב-1933 על ידי ויליאם בוורידג, ששמע על פיטורים של מספר אקדמאים על רקע גזעני באוניברסיטאות גרמניות. בשנותיה המוקדמות, המועצה עזרה לכ-1,500 אקדמאים, מתוכם שישה עשר או יותר זכו בפרס נובל, שמונה עשר קיבלו תואר אבירות, ומעל למאה נבחרו לחברים בחברה המלכותית. הוא החזיק במעבדתו בובה של היטלר מצדיע במועל יד ונהג להסביר שהיא משמשת להכרת תודה על כל המדענים שהוגלו מגרמניה. היל גם עבד עם מספר מדענים שהוגלו.
חיים אישיים ומשפחה.
בשנת 1913 הוא התחתן עם מרגרט קיינס (1885–1974), בתו של הכלכלן ג'ון נוויל קיינס והאחות של הכלכלן ג'ון מיינרד קיינס והמנתח ג'פרי קיינס. היו להם שתי בנות ושני בנים:
השפעה ומורשת.
ב-9 בספטמבר 2015 הועמדה לוחית כחולה של "אינגליש הריטג'" בבית בלונדון שבו התגורר היל בין השנים 1923–1967. האדון ראלף קון F.R.S שהציע את תליית הלוחית, אמר: "זוכה הפרס נובל א. ו. היל תרם במידה ניכרת להבנתנו של פיזיולוגית שרירים. העבודה שלו יושמה לטווח רחב ברפואת ספורט. כבן אדם יוצא מן הכלל, הוא לא התפשר בגינוי המשטר הנאצי בגין רדיפתם אחר מדענים ואחרים. להיל היה תפקיד מרכזי בעזרה וחילוץ של פליטים רבים למען המשך עבודתם במדינה זאת".
קורט ויטריך
קורט ויטריך (; נולד ב-4 באוקטובר 1938) הוא כימאי וביופיזיקאי שווייצרי, המתגורר בשאנגחאי שבסין, וידוע כזוכה פרס נובל לכימיה על שפיתח שיטה המשתמשת בתהודות מגנטיות גרעיניות כדי לחקור מקרומולקולות.
ביוגרפיה.
נעורים.
ויטריך נולד בארברג שבברן ב-4 אוקטובר 1938. בילדותו גר בליס , שהיה יישוב כפרי. לאמו הייתה מסעדה ומאפייה, ואביו היה רואה חשבון. התעניינותו בביולוגיה הושפעה מסבו שהיה חקלאי ובעל חווה, שהכילה צמחים ובעלי חיים. בנוסף, ערך תצפיות בנהר על טרוטות שמהן למד על התנהגות של בעלי חיים מימיים והדבר השפיע על התעניינותו בבעלי חיים. בנעוריו, ויטריך רצה להיות מהנדס יערות וכיום הוא מטפל ביער ששייך למשפחתו.
הכשרה.
ויטריך התחיל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ברן שם למד כימיה, פיזיקה ומתמטיקה. לאחר מכן המשיך לאוניברסיטת בזל שם עשה את הדוקטורט שלו בכימיה, בפיקוח של פרופסור סילביו פאלאב. את ההכשרה הפוסט-דוקטורנטית שלו עשה באוניברסיטת בזל תחת השגחת פאלאב ובאוניברסיטת קליפורניה תחת השגחת . בתואר השני הוא חקר ספקטרוסקופיית תהודות מגנטיות אלקטרוניות ובפוסט-הדוקטורט חקר ספקטרוסקופיית תהודות מגנטיות גרעיניות.
ביקורו בישראל.
ב-2008 הגיע ויטריך לאירוע הצדעה לשישים שנות מדע שהתקיים בטכניון לכבוד יום העצמאות ה-60 למדינת ישראל. ויטריך גם שתל עץ בגן לוקי בטכניון, כנהוג אצל זוכי פרס נובל שביקרו בטכניון.
קריירה.
לאחר שסיים את ההכשרה הפוסט-דוקטורנטית, ויטריך עבד עם רוברט גרסון שולמן במעבדות נוקיה בל במארי שבניו ג'רזי מ-1967 עד 1969. עם סיום עבודתו, חזר ויטריך לשווייץ ושם עבד במכון הטכנולוגי של ציריך, ובשנת 1980 מונה לפרופסור לביופיזיקה. ויטריך חבר ב-IUPAB (ראשי תיבות באנגלית: International Union of Pure and Applied Biohysics, האיגוד הבינלאומי לביופיזיקה טהורה ויישומית) ובמועצה הבינלאומית למדע ופועל כפרופסור אורח באוניברסיטת אדינבורו ובאוניברסיטה הסינית של הונג קונג . בבעלותו מעבדות במכון הטכנולוגי של ציריך, במוסד סקריפס למחקר ובמכון אייהומאן באוניברסיטת שנגחאיטק . ב-2 באפריל 2018, ויטריך הפך לתושב קבע בסין.
הישגים בולטים.
ויטריך זכה ב-17 תוארי דוקטור לשם כבוד וב-30 פרסים, הבולט מביניהם הוא פרס נובל לכימיה לשנת 2002.
ויטריך פיתח את ניסויי התהודה המגנטית הגרעינית הדו-ממדיים הראשונים, והיה הראשון שהשתמש בתהודות מגנטיות גרעיניות חד-ממדיות בתור דרך נוחה למדוד מרחק בתוך מקרומולקולות. המחקר הוביל, בין היתר, לפיתוח הקצאה מלאה של התהודות לחלבונים, שהקנה לויטריך את פרס נובל לכימיה לשנת 2002 ואת לשנת 1993.
ברטיל אולין
ברטיל גוטהרד אולין (בשוודית: Bertil Gotthard Ohlin; 23 באפריל 1899 – 3 באוגוסט 1979) היה כלכלן ופוליטיקאי שוודי, שייסד את התאוריה המודרנית של דינמיקת המסחר. בשנת 1977 חלק את פרס מדעי הכלכלה לזכרו של אלפרד נובל עם ג'יימס מיד בזכות עבודתו בנושא מסחר בין-אזורי ובינלאומי שפרסם בשנת 1933. אולין ייסד יחד עם הכלכלן השוודי אלי הקשר, תאוריה בנושא מסחר בינלאומי שנודעה בשם מודל הקשר-אולין, שזיכתה אותו במוניטין עולמי.
ביוגרפיה.
חייו האישיים.
ברטיל אולין נולד בשנת 1899 ב-23 באפריל בעיירה קליפאן, שבשוודיה.
אולין למד באוניברסיטת לונד ובאוניברסיטת סטוקהולם בהנחיית הכלכלן אלי הקשר. במהלך לימודיו פיתח עניין במסחר בין-לאומי והציג תזה על תיאורית המסחר ב-1922. אולין למד לתקופה באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת אוקספורד, שם הושפע על ידי פרנק טאוסיג וג'ון ויליאמס. ב-1924 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת סטוקהולם ושנה מאוחר יותר החל לעבוד כפרופסור באוניברסיטת קופנהגן. ב-1930 המשיך את עבודתו של אלי הקשר כפרופסור באוניברסיטת סטוקהולם. בתקופה זו, אולין נכנס למחלוקת עם ג'ון מיינרד קינס, שטען כי גרמניה צריכה לשלם שילומים לאחר מלחמת העולם הראשונה, בניגוד לאולין שראה שילומים אלו כקניית כוח בין-לאומית ולא יותר. ב-1936, קינס שינה את דעתו והסכים עם גישתו של אולין. המחלוקת תרמה בהמשך לפיתוח תאוריות מודרניות על שילומים בין-לאומיים חד צדדיים.
אולין כיהן כראש המפלגה הליברלית של שוודיה בין 1944 ל-1967. הוא היה חבר בריקסדאג בין 1938 ל-1970. כיהן כשר המסחר בממשלת שוודיה במהלך מלחמת העולם השנייה (1944-1945) וכנשיא המועצה הנורדית בשנים 1959 ו-1964.
נפטר ב-3 באוגוסט 1979 בואלאדלן בשוודיה.
מחקריו.
ב-1933, אולין פרסם עבודה בנושא מסחר בין-אזורי ובין-לאומי שזיכתה אותו במוניטין עולמי, בה הוא שילב גישות מתזת הדוקטורט שלו עם עבודה קודמת של אלי הקשר. כחבר בבית הספר לכלכלה של סטוקהולם, אולין גם פיתח דרך תאורטית לטפל במדיניות מאקרואקונומית מבסיס שנבנה על ידי קנוט ויקסל. מחקרו על החשיבות של ביקוש כולל הקדים מחקר מאוחר יותר על ידי קינס.
מודל הקשר-אולין.
אולין ייסד תיאורית מסחר בינלאומי הידועה כיום כמודל הקשר-אולין. לפי מודל זה, מסחר בין מדינות מתרחש ביחס בין כמויות ההון וכוח העבודה היחסיות של אותן מדינות. במדינות עם כמות הון מרובה יש נטייה למשכורות גבוהות יותר, ולכן מוצרים שדורשים כמות מרובה של כוח עבודה יקרים יותר לייצור מקומי. לעומת זאת, מוצרים שדורשים יותר הון זולים יותר לייצור מקומי. לכן, מדינות בעלות כמות מרובה של הון ייצאו מוצרים הדורשים יותר הון, וייבאו מוצרים הדורשים יותר כוח עבודה עם הרווחים מהייצוא. מדינות בעלות כמות מרובה של כוח עבודה יעשו את ההפך, וייצאו מוצרים הדורשים יותר כוח עבודה, תוך ייבוא מוצרים הדורשים יותר הון.
התנאים הבאים צריכים להתקיים:
התאוריה אינה תלויה בכמויות ההון וכוח העבודה, אלא בכמויות לכל עובד, מה שמאפשר למדינות קטנות לסחור עם מדינות גדולות על ידי התמחות בייצור מוצרים שדורשים את המרכיבים שקיימים אצל המדינה הקטנה יותר מאשר אצל המדינות שסוחרות אתה. ההנחה המרכזית היא שהון וכוח עבודה לא נמצאים בכמויות שוות בשתי המדינות. הדבר מוביל להתמחות וריכוז בתחום ייצור או במוצר מסוים, מה שתורם לרווחה הכלכלית של שתי המדינות. ככל שההבדל גדול יותר בין שתי המדינות, הרווח מהתמחות בתחום מסוים עולה עבור שתיהן.
וסילי לאונטיף ערך מחקר על התאוריה במטרה להפריך אותה. הוא ציין שלארצות הברית יש כמות רבה של הון, לכן היא אמורה לייצא מוצרים שדורשים כמות רבה של הון ולייבא מוצרים שדורשים כמות רבה של כוח עבודה, אך הוא מצא שארצות הברית ייצאה מוצרים שדרשו יותר כוח עבודה מהמוצרים שהיא ייבאה. ממצא זה ידוע בתור פרדוקס לאונטיף.
ספריו.
מסחר בין-אזורי ובין-לאומי - ספר בהוצאת אוניברסיטת הרווארד המסביר על מודל הקשר-אולין, הספר פורסם ב-1933.
בעיית ייצוב התעסוקה- פורסם ב-1949. הספר מורכב מאוסף של הרצאות שאולין העביר, של עמותת יוליוס באר באוניברסיטת קולומביה, ושל צ'יצ'לה באוניברסיטת אוקספורד.
כמה חוסרים בתאוריות של קשרים כלכליים בינלאומיים
התהליך והשלבים של השפל הכלכלי העולמי - דיווח שנכתב על ידי אולין על השפל הכלכלי העולמי, שהוצג בפני חבר הלאומים בשנת 1931.
כמה הערות על תאוריית סטוקהולם על חסכון והשקעות
פרסים והוקרה.
בשנת 1977 זכה בפרס נובל לכלכלה אותו חלק עם ג'יימס מיד, בזכות תרומה פורצת דרך של שניהם לתאוריה בנושא מסחר בינלאומי ומעבר הון בינלאומי.
אנתוני הייוויש
אנתוני הייוויש (באנגלית: Antony Hewish; 11 במאי 1924 – 13 בספטמבר 2021) היה אסטרונום בריטי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1974 (יחד עם שותפו מרטין רייל) עבור תפקידו בגילויים של פולסרים, כוכבים נייטרוניים מסתובבים הפולטים קרינה אלקטרו-מגנטית. הייוויש זכה גם במדליית אדינגטון של האגודה המלכותית לאסטרונומיה הבריטית ב-1969, פרס הניתן עבור גילויים בתחום האסטרופיזיקה התאורטית.
ביוגרפיה.