הרי האלפים מכסים את כל המחצית הדרומית של שווייץ. בזמן שגרה מופקדות על הביטחון באזור זה שתי חטיבות המתמחות בלוחמה בתנאי שטח הרריים: חטיבת החי"ר ההררית 9 המוצבת בגראובינדן וחטיבת החי"ר ההררית 12 המוצבת בטיצ'ינו. במישורים שבצפון המדינה מוצבות דרך קבע שתי חטיבות חי"ר ושתי חטיבות שריון, כאשר באופן עקרוני התפקיד המרכזי של כוחות אלו הוא לבלום ניסיונות פלישה של כוחות זרים מגרמניה או צרפת: את הגבול הצפון מזרחי עם גרמניה מאבטחות חטיבת השריון 11 היושבת בציריך וחטיבת החי"ר 5 היושבת בארגאו, ואת הגבול הצפון מערבי עם צרפת מאבטחות חטיבת השריון 1 היושבת בוו וחטיבת החי"ר 2 היושבת במערב ואלה. חטיבות המילואים נועדו לתגבר באופן מיידי את החזיתות בעתות חירום, כאשר חטיבת החי"ר 7 אמורה לתגבר את עמדות הגבול עם גרמניה, וחטיבת החי"ר ההררית 10 נועדה לתגבר את החטיבות ההרריות בהר האלפים. כוח השריון של שווייץ מבוסס על כ-300 טנקים הכוללים את טנק המערכה לאופרד 2 והטנק הקל Combat Vehicle 90. כלל כוחות החי"ר מתבססים על כ-1,400 נגמ"שים מדגם Radschützenpanzer Piranha ו-M-113, אשר בין השאר באמצעותם הם מתניידים בעת פעילות מבצעית. כוח הארטילריה כולל 134 סוללות תותחים מתנייעים מדגם M-109.
על כל אחת מהחטיבות מפקד חייל בדרגת בריגדיר גנרל, כאשר כל אלו כפופים לסגן מפקד צבא היבשה, קצין בדרגת מייג'ור גנרל.
האזורים הטריטוריאליים.
לצד המערך הלוחם, למפקד צבא היבשה כפופים ישירות גם ארבעת האזורים הטריטוריאליים (בגרמנית: Territorialregionen) של שווייץ, הפיקודים המרחביים של המדינה. כל אזור בשטחו שלו אחראי על תחזוק התשתיות הביטחוניות במקום, הביטחון השוטף באזור, וכן על הקשר בין הצבא לרשויות המקומיות. כל אזור טריטוריאלי כולל גדוד מפקדה וקשר אחד ושני גדודי הנדסה קרבית. תפקיד כוחות אלו הוא לתמוך ביחידות הצבא האחרות המצויות בשטח האזור. על כל אחד מהאזורים האזורים הטריטוריאליים מפקד קצין בדרגת מייג'ור גנרל, כאשר כל אלו כפופים ישירות למפקד צבא היבשה.
כוחות לוחמים המסונפים לצבא היבשה.
פיקוד הכוחות המיוחדים.
פיקוד הכוחות המיוחדים (בגרמנית: Kommando Spezialkräfte; בצרפתית: Commandement Forces Spéciales; באיטלקית: Kommando Spezialkräfte), הוא גוף בסדר גודל חטיבתי המאגד את שש יחידות הכוחות המיוחדים של שווייץ. על פיקוד הכוחות המיוחדים מפקד חייל בדרגת בריגדיר גנרל, אשר כפוף ישירות למפקד צבא היבשה. עיקר ההתמחות של פיקוד הכוחות המיוחדים הוא במתן תגובה מהירה בתנאי ביטחון לאומי קשים וכן במתן פתרונות למצבי ביטחון ייחודיים. הפיקוד הוקם באפריל 2010 בהתאם להחלטת הממשלה, והקמתו נעשתה על ידי איחוד היחידות המובחרות של שווייץ, אשר עד אז היו פזורות בעיקר בין חטיבות המערך הלוחם. מטרות מהלך ארגוני זה היו שיפור התיאום בין היחידות ורמת כשירותן, יצירת אפשרות לפיקוד מבצעי אפקטיבי עליהן בעתות חירום, וכן חיסכון בעלויות כספיות. בסיס הפיקוד ממוקם בריברה שבטיצ'ינו, באלפים השווייצרים.
שייטת האגמים.
שייטת האגמים (בגרמנית: Lakes Flottille; בצרפתית: Flottille Lacs; באיטלקית: Laghi Flottiglia) המכונה גם חיל הים השווייצרי היא הכוח הימי של הצבא השווייצרי. על שייטת האגמים מפקד קצין בדרגת בריגדיר גנרל, אשר כפוף ישירות למפקד צבא היבשה.
לשווייץ אין גבול לים, ולפיכך אין לה צי לוחם ממשי. למרות זאת, כמה אגמים גדולים שוכנים על גבולותיה עם שכנותיה, דבר שהביא אותה להקים במהלך מלחמת העולם השנייה גם זרוע ימית - שייטת האגמים. באותם הימים, בראשיתה של השייטת, היא כללה תשע ספינות סיור קלות בודדות מדגם "Patr Boot 41" מתוצרת מקומית, אשר היו חמושות כל אחת בתותח נגד טנקים ובמספר מקלעים. בשנת 1964 עברו ספינות סיור אלו שדרוג רציני שכלל התקנת מכ"מים, מכשירי רדיו ומערכות חימוש מודרני. עד לשנות ה-80 הן הוצאו משירות, והוחלפו בכעשר ספינות סיור קלות מדגם "Patrouillenboot P-80", גם הוא מתוצרת שווייצרית. הספינות החדשות כללו לצד עיצוב ומבנה מודרני חימוש של מקלע וכן אמצעי קשר מתקדמים.
תפקיד השייטת הוא להבטיח את ריבונותה הימית של שווייץ באמצעות סיורים תכופים באגמים המצויים בגבולותיה הבינלאומיים של המדינה, ובכלל זה אגם ז'נבה, אגם מאג'ורה, אגם לוגאנו וימת קונסטנץ. נוסף על כך, השייטת עוסקת באופן נרחב גם בביצוע משימות חיפוש והצלה.
חיל האוויר.
חיל האוויר (בגרמנית: Luftwaffe; בצרפתית: Forces aériennes; באיטלקית: Forze aeree) הוא הכוח האווירי של הצבא השווייצרי. על חיל האוויר מפקד קצין בדרגת לוטננט גנרל, אשר כפוף ישירות למפקד העליון של צבא שווייץ. מפקד חיל האוויר הנוכחי הוא אלדו שלנברג. משימותיו הרשמיות של חיל האוויר הן הבטחת עליונות אווירית במרחב האווירי של שווייץ והגנה עליו, מתן תמיכה מהאוויר לכוחות צבא היבשה וכן איסוף מודיעין עבור הפיקוד הצבאי והדרג המדיני. במשך שנים רבות היה חיל האוויר גדול יחסית ובראשית שנות ה-60 הוא כלל כ-550 כלי טיס שונים. לאורך השנים המספר הזה ירד לכמאתיים, עקב תהליכי התייעלות וקיצוצים תקציביים, אשר הביאו להוצאת משירות של מטוסים ישנים. עיקר הכוח האווירי של שווייץ מתבסס על 32 מטוסי קרב F-18 תוצרת ארצות הברית. בנוסף מפעיל חיל האוויר גם 54 מטוסי F-5 מתוצרת אמריקנית. בעוד מטוסי ה-F-18 מתופעלים גם בשגרה על ידי חיילי הסדיר, מטוסי ה-F-5 מופעלים על ידי חיילי המילואים, ונועדו לגבות בעת חירום את מטוסי ה-F-18. לצד מטוסי הקרב, שווייץ מחזיקה גם בכמה עשרות מסוקים מדגם יורוקופטר AS-332 סופר פומה ו-יורוקופטר EC635, ובשנים האחרונות קלט גם לשורותיו כטב"מים. כיום הוא מחזיק ב-15 כטב"מים מדגם RUAG ריינג'ר, דגם פרי שיתוף פעולה ישראלי-שווייצרי. כלי טיס אלו אמורים להיות מוחלפים ב-2019 בכטב"מים חדשים מדגם הרמס 900. לצד מטוסי הקרב כאמצעי להגנה על שווייץ מפני כלי טיס עוינים, חיל האוויר מחזיק גם בכוחות הגנה אווירית המחזיקים ב-16 סוללות מדגם אורליקון GDF ו-40 סוללות מדגם רפייר. בנוסף להם ברשות חיל האוויר גם 96 משגרי טילי כתף מדגם FIM-92 סטינגר המיועדים גם הם נגד כלי טיס.
עד לשנת 2014, פעל חיל האוויר רק בשעות היום, בשעות העבודה המקובלות בשוק. הסיבה לכך היא תקציבית ולכן החיל לא פעיל בכל שעות היממה. סיבה נוספת לצמצום הפעילות של החיל בשנים האחרונות הייתה הנזק הסביבתי, הרעש והפגיעה בתיירות במדינה עקב טיסות כלי הטיס התדירות. חוסר הפעילות של החיל בשעות הלילה התפרסם באירוע חטיפת מטוס של חברת אתיופיאן איירליינס ב-17 בפברואר 2014. הטייס שינה את מסלולו לשווייץ, ומכיוון שהאירוע התרחש בשעות הלילה, לא הוזנקו מטוסי קרב שווייצרים לעברו והמטוס לווה על ידי מטוסי קרב צרפתיים עד נחיתתו בשדה התעופה של ז'נבה.
החל מחודש דצמבר 2020, חיל האוויר של שווייץ פעיל ונמצא בכוננות של 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע.
אגפים.
אגף ההכשרה המקצועית הגבוהה.
אגף ההכשרה המקצועית הגבוהה (בגרמנית: HKA; בצרפתית: FSCA; באיטלקית: ISQE) הוא הגוף הצבאי העוסק בהכשרה של קצינים ונגדים לתפקידי פיקוד ומטה בצבא השווייצרי. לצד הכשרה סטנדרטית, הוא עוסק גם בתוכניות ייעודיות להכשרה למנהיגות צבאית, במחקר מדעי צבאי, וכן נמצא בקשר עם ארגונים חינוכיים אזרחיים בשווייץ. על אגף ההכשרה המקצועית הגבוהה מפקד קצין בדרגת מייג'ור גנרל, אשר כפוף ישירות למפקד העליון של צבא שווייץ. מפקד אגף ההכשרה המקצועית הגבוהה הנוכחי הוא דניאל ראובטיי. האגף כולל ארבעה בתי ספר הממוקמים כולם בצפון מזרח שווייץ, אשר לכל אחד ייעוד שונה. על כל אחד מבתי הספר מפקד קצין בדרגת בריגדיר גנרל, כאשר כל אלו כפופים ישירות למפקד אגף ההכשרה המקצועית הגבוהה.
אגף הלוגיסטיקה.
אגף הלוגיסטיקה (בגרמנית: LBA; בצרפתית: BLA; באיטלקית: BLEs) הוא הגוף הצבאי העוסק במתן תמיכה לוגיסטית לכוחות הצבא השווייצרי בתנאי שגרה וחירום. בהתאם לצורכי הכוחות הלוחמים, האגף אחראי לספק עבורם תמיכה רפואית, תחזוקה של מערכות רכב ונשק, חימוש, ציוד אישי, מזון ודלק. בעת משבר או עימות צבאי באחריות האגף גם לשנע את חיילי המילואים לבסיסיהם ולחזיתות השונות. באגף מועסקים כ-16,000 עובדים. לאגף הלוגיסטיקה חמישה מרכזים הפזורים ברחבי שווייץ, אשר באמצעותן הוא תומך בחיילי הצבא ברחבי המדינה. חמישה המרכזים שוכנים בגרולי (פריבור), באוטמארזינגן (ארגאו), בהינוויל (ציריך), במונטצנרי (טיצ'ינו) ובתון (ברן). על אגף הלוגיסטיקה מפקד קצין בדרגת מייג'ור גנרל, אשר כפוף ישירות למפקד העליון של צבא שווייץ. מפקד אגף הלוגיסטיקה הנוכחי הוא דניאל באומגרטנר.
אגף הפיקוד והתמיכה.