לעיתים בנסיבות מסוימות נוצרות חזקות מגורים שהן חזקות ביניים. דוגמאות: (1) בישראל יש הכרה משפטית בזכויות קניין של דיירים בדיור הציבורי והם מקבלים הנחות ברכישת הדירות בהן הם מתגוררים. (2) חוק הגנת הדייר, שתחילתו בימי המנדט הבריטי, קבע פיקוח על מחיר שכר הדירה בשוק השכירות החופשית. בעקבות הטלת המגבלה הרגולטיבית על מחיר השכירות התפתח שוק שחור בשוק השכירות, כאשר הפרש המחירים בין המחיר שנקבע בחוק למחיר השוק השחור הוון לדמי מפתח. תיקוני חקיקה לחוק הגנת הדייר העבירו למעשה זכויות קניין מבעל הנכס המקורי לדיירים המוגנים של הנכס.
סובסידיה לשוק הדיור.
סובסידיה לדיור כרוכה בפעולה היזומה על ידי הממשלה, אשר על ידי הזרמת כספים בין אם באמצעים ישירים או עקיפים, מורידה את העלות היחסית של יצור או צריכת דיור. התערבות הממשלה באמצעות סבסוד שוק הדיור קיימת במידה זו או אחרת בכל המדינות המפותחות ונחיצותה אינה נתונה במחלוקת. המחלוקת קיימת לגבי מידת ההתערבות הנחוצה וכליה.
ניתן למיין את הכלים שבאמצעותם מסבסדת הממשלה את שוק הדיור לפי שני קריטריונים. הראשון, המוטבים המוצהרים של הסובסידיה, והשני, חזקת המגורים.
הקריטריון הראשון הוא בהתאם למוטבים המוצהרים של הסובסידיה. הממשלה יכולה להעניק סובסידיות בצד הביקוש למבקשים לשכור סובסידיה בדמות השתתפות בשכר דירה או למבקשים לרכוש כהשתתפות בעלויות מימון או הקלות מס. בצד ההיצע הממשלה יכולה למשל להעניק הקלות מס למוכרי דירות. עם זאת, בהתאם לתאוריה של חלוקת ההנאה מהסובסידיה אין משמעות למוטבים המוצהרים של הסובסידיה, וחלוקת הסובסידיה בפועל בין הצרכנים ליצרנים תיקבע בהתאם לגמישויות הנתונות של עקומות ההיצע והביקוש במצב מסוים. לדוגמה, כאשר הממשלה מעניקה סובסידיה לצרכנים באמצעות הגדלת המשכנתאות (סובסידיה לצד ביקוש), במצב ששבו קיים מחסור בהיצע, מחירי הדירות יעלו והיצרנים (בעלי דירות, בעלי קרקע ויזמי בנייה) יזכו לנתח גדול מהסובסידיה.
הקריטריון השני למיון כלי הסובסידיה הוא חזקת המגורים (tenure) או סל זכויות הרכוש. מדינות יכולות לסבסד את חזקת הבעלים-דיירים, מתוך כוונה להעלות את שיעורם של בעלי הדירות. כלים שונים של סובסידיה יכולים להשפיע באופן שונה על שיעור הבעלים-דיירים בכל קבוצת הכנסה. לדוגמה, סובסידיה אשר מאפשרת זיכוי ממסים על הכנסה כנגד תשלומי הריבית על משכנתאות מעודדת בעלות דיור בקבוצות הכנסה גבוהות, בעוד שסובסידיה המעניקה הטבות לרוכשי דירה ראשונה, מיועדת לתמיכה בקבוצות הכנסה נמוכות-בינוניות. המדינה יכולה לתמרץ היווצרות של שוק השכרת דירות באמצעות הקלות מס למחזיקי מס' נכסים או לגופים מוסדיים המשכירים נכסים למגורים (קרנות ריט לדוגמה).
מיון כלי הסבסוד לשוק הדיור.
הבחירה בכלי הסבסוד משקפת את מדיניות הדיור של הממשלות השונות ואת מטרותיהן. במדינות רבות מונהגת מדיניות תמיכה בבעלות על דיור. בעלות על דיור היא מרכיב מרכזי במערכת האמונות והציפיות המזוהה כ"חלום האמריקאי". היא נחשבת כגורם מייצב וכבעלת השפעה שמרנית, המעודדת חסכנות, חריצות, יציבות גאוגרפית ותעסוקתית, אזרחות טובה ומעלות נוספות.
דיור ציבורי.
דיור ציבורי מהווה סוג של מדיניות דיור שמטרתה לספק פתרון דיור למשקי הבית שאינם מסוגלים לרכוש או לשכור דירה בשוק הפרטי. המונח מתייחס לבניה, לאכלוס ולניהול הנכסים הללו וכן למגזר הנדל"ן ולמדיניות החברתית כלכלית הקובעת את ניהולו. דיור ציבורי הוא מונח המאגד אופנים שונים בהם יחידות דיור להשכרה עשויות להיות בבעלות ובניהול המדינה, מוסדות ללא כוונת רווח או שילוב של השניים ומטרתו לספק דיור בר השגה למעוטי הכנסה.
אלי ג'קסון
אלינור קייט "אלי" ג'קסון (באנגלית: Eleanor Kate "Elly" Jackson; נולדה ב-12 במרץ 1988) היא זמרת ופזמונאית אנגלייה, הסולנית של להקת הסינת'פופ "La Roux". היא ידועה בשל המראה שלה, השיער האדום והלבוש המיוחד שלה.
ביוגרפיה.
ג'קסון נולדה בדרום לונדון ב-1988. היא בתם של השחקנים טרודי גודווין וקיט ג'קסון. יש לה אחות בשם ג'סיקה.
עניינה הראשוני של ג'קסון במוזיקה היה במוזיקת פולק, והייתה אוהבת לשמוע בעיקר מוזיקה של קרול קינג וניק דרייק. החומרים המוזיקליים הראשונים שיצרה היו בהשראת הזמרת ג'וני מיטשל. הטעם שלה במוזיקה השתנה במהלך שנותיה בתיכון, כשנכנסה לסצנת הרייב. היא ציינה שג'רי ראפרטי, דייוויד בואי, דפש מוד, אירייז'ר, מדונה ופרינס היו ההשראות המוזיקליות שלה באותה תקופה. ג'קסון מתנגדת לסטייליסטים שמנסים לשנות את המראה שלה ליותר קלאסי ונשי ולרשתות חברתיות, כי מרגישה שהן לא עוזרות באמת למוזיקאים.
אנשים לעיתים מכנים את ג'קסון בטעות בשם הלהקה, "La Roux".
La Roux.
הסינגל הראשון של "La Roux", "Quicksand", יצא ב-15 בדצמבר 2008. הסינגל השני של הלהקה, "In for the Kill", שיצא במרץ 2009, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השלישי של הלהקה, "Bulletproof", יצא ב-21 ביוני 2009 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השמיני במצעד האמריקאי "בילבורד הוט 100". כל שלושת השירים הללו מופיעים באלבום הראשון של הלהקה, "La Roux".
שיתופי פעולה.
ב-2010 ביצעה ג'קסון קולות רקע באלבום הפלטינה של קניה וסט "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" שפורסם ב-22 בנובמבר 2010. היא ביצעה קולות רקע גם באלבומם של וסט וג'יי זי "Watch the Throne" בשיר "That's My Bitch" שיצא ב-9 באוגוסט 2011.
סטרומיצה
סטרומיצה () היא עיר בדרום-מזרח מקדוניה הצפונית. העיר ממוקמת 30 קילומטרים מהגבול עם בולגריה וכ-50 קילומטרים מצפון לגבול עם יוון.
את העיר חוצה הנהר סטרומיצה, יובל של נהר סטרומה שנשפך לים האגאי. הכיכר המרכזית בעיר נקראה על שמו של גוצה דלצ'ב, גיבור לאומי בולגרי שחי בין השנים 1872–1903.
היסטוריה.
ראשית ההתיישבות האנושית במקום מתוארכת לתקופת האבן החדשה ועדויות ארכאולוגיות להתיישבות מאורגנת באזור סטרומיצה מתוארכות למאה ה-4 לפנה"ס, עת נכלל בשטחי ממלכת מוקדון ונודע בשם אסטראיון (זְרוּע כוכבים).
בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הרומית ואסטראיון מוזכר בכתביו של טיטוס ליוויוס. לאחר חלוקת האימפריה הרומית, נשלט היישוב על ידי האימפריה הביזנטית ונודע בשמו הלטיני טיבריופוליס. במהלך המאה ה-7 פלשו לאזור שבטים סלאבים שהקימו במקום נסיכות עצמאית לתקופה מסוימת, עד שהאזור נכבש שוב בידי הביזנטים. במהלך המאה ה-9 נכלל אזור סטרומיצה בשטחי האימפריה הבולגרית הראשונה ובמקום נבנתה מצודה שהייתה נדבך חשוב במערך ההגנה של הבולגרים. לאחר קרב בלאסיצה חזר שוב האזור לידיים ביזנטיות. בהמשך, נכלל היישוב בשטחי האימפריה הבולגרית השנייה וב-1395 נכבש השטח על ידי צבאו של באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. סטרומיצה נותרה בידיים עות'מאניות למשך למעלה מ-500 שנים.
ב-1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה הובסו העות'מאנים ונסוגו ממקדוניה. סטרומיצה הועברה לחזקת ממלכת בולגריה, מתוקף הסכם לונדון אשר סיים את המלחמה. גם לאחר תבוסת הבולגרים במלחמת הבלקן השנייה, נותרה סטרומיצה בחזקת הבולגרים מתוקף הסכם בוקרשט. חיילים יוונים שהוצבו ביישוב העלו אותו באש במחאה על העברתו לחזקת הבולגרים ובדליקה עלו באש כ-1,900 מבנים שונים. לאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה הועברה סטרומיצה לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר מ-1929 כונתה ממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלש הוורמאכט מאדמת בולגריה שהייתה בעלת בריתם של הגרמנים מתוקף ההסכם התלת-צדדי, ליוגוסלביה והעיר סטרומיצה נכבשה. ב-18 באפריל 1941 הועבר אזור מקדוניה הווארדארית ובכלל זה העיר סטרומיצה לחזקת הבולגרים.
ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה בחסות הצבא האדום ולשלטון עלתה חזית המולדת הבולגרית אשר תמכה בבעלות הברית. ב-11 בספטמבר 1944 נסוג הצבא הבולגרי מהעיר וב-5 בנובמבר 1944 נסוגו גם הגרמנים. לאחר המלחמה, השתלבה מקדוניה בפדרציה של יוגוסלביה, כאומה בעלת זכויות שוות. לאחר נפילת יוגוסלביה, נערך משאל עם של התושבים המקדונים וב-8 בספטמבר 1991, הפכה מקדוניה למדינה עצמאית.
הקהילה היהודית.
תיעוד לקהילה יהודית בסטרומיצה מופיע בספרי שאלות ותשובות החל מהמאה ה-16. מדובר היה בקהילה בת כמה מאות נפשות. עם הרבנים שהשיבו לשאלות הלכתיות מקהילת סטרומיצה נמנו אברהם די בוטון ובהמשך אשר קובו. במקורות הרבניים נקראת העיר אִישְטְרוּמְשָה. בעיר הוקם בית כנסת לקהילה, 2 בתי ספר יסודיים יהודי ובית עלמין יהודי שהשתרע על שטח של 5.5 דונם מטרי. ב-1910 פרץ מרד אלבני נגד השלטון העות'מאני של הטורקים הצעירים. באזור התחוללו קרבות כבדים ומשפחות יהודיות רבות איבדו את רכושן. בית הכנסת נשרף ו-25 משפחות יהודיות עזבו את סטרומיצה ועברו להתגורר בסקופיה, כאשר הן נתונות במצב כלכלי קשה.
בפרוץ מלחמת הבלקן הראשונה נמנו בסטרומיצה 650 יהודים שהיוו 4.33 אחוזים מכלל האוכלוסייה. עם כיבוש העיר על ידי צבא ממלכת בולגריה ערכו החיילים הבולגרים מסע ביזה ופרעות ביהודי העיר. מספר יהודים נרצחו ונגרם נזק כבד לרכוש. בהמשך, קבע הממשל הבולגרי את יום השוק השבועי לשבת ובכך פגע בהכנסת סוחרי הקהילה. החלה עזיבה המונית של יהודים את העיר. ב-1931 נמנו בעיר 5 יהודים. במרץ 1943 גירשו הבולגרים את יהודי מקדוניה הווארדארית למחנה ההשמדה טרבלינקה. לפי רישומי משרד הפנים הבולגרי גורשו מסטרומיצה 4 יהודים.
דמוגרפיה.
סטרומיצה היא בירת המחוז שלה, שמורכב מ-25 יישובים שונים ובהם 54,676 תושבים. במרכז העיר יושבת האספה הכללית של המחוז.
קבוצות אתניות בעיר.