שביל נוף רכס צרעה - בחורף ובאביב מתמלא היער שפע של פרחים ומרבדי רקפות מכסים שטחים מוצלים תחת לעצי הארון. בראשית החורף מבצבצים הנרקיסים והסתווניות מכיסי הקרקע הרבים שבין הסלעים. מאוחר יותר מחליפות אותם הרקפות, וכלניות, נוריות ועוד פרחים רבים. בסתיו פורחים אלפי חצבים על הצלע הדרומית-מערבית של יער צרעה. פטריות מסוג אוזנית הכלך. פטריית מאכל לבנה, שצורתה מזכירה אוזן. היא גדלה, על פי רוב, סמוך לכלך, צמח גבוה ממשפחת הסוככיים הפורח בתפרחות צהובות.
בדרומו של יער צרעה פילסה קק"ל נתיב מיוחד לטיולים רגליים - שביל נוף רכס צרעה. השביל מסתעף מדרך הפסלים לכיוון דרום (קיבוץ צרעה), מטפס לגב הרכס ועובר בנקודות הגבוהות שבו - מהן ניתן להשקיף על הנוף מזוויות שונות. הוא נמשך לאורך קילומטר וחצי, אך אפשר לפצל את ההליכה לשני קטעים מעגליים. באמצעו יורד השביל לחניון קטן. לקראת סופו עולה ממנו שביל לנקודת גובה 401, שמשם יש נוף המשקיף על עמק שורק (בית שמש ומסילת הרכבת).
תל צרעה - התל נמצא בליבו של יער צרעה. כאן, על פי הזיהוי המקובל, שכנה צרעה המקראית. במורדות התל נמצאו מערות, קברים, בורות מים וגתות עתיקות המעידות שייצור יין היה אחד הענפים החקלאיים החשובים בצרעה הקדומה. במרומי התל מוצבים ציונים של קבר שמשון ומנוח אביו. המצבות דמויות שני קמרונות חבית. באתר ספרי קודש, כיסאות ושולחנות, ומים לשתייה לטובת המבקרים. מרחבת ציון הבקרים תצפית מרשימה לכיוון מזרח, אל מורדות הרי ירושלים, העיר בית שמש ונחל כסלון.
מצפון לתל צרעה הקימה קק"ל מרפסת עץ לתצפית, הקרויה "מצפה צרעה", דמוית חרטום של סירה. ממנה נשקפים הנופים של עמק נחל שורק והרי יהודה. למרגלות המצפה גת קדומה ובורות מים קדומים.
בדרום יער צרעה שני אתרי תצפית נהדרים לכיוון דרום ומערב. באתרים שולחנות פיקניק, מתקנים, וחנייה מסודרת. מהתצפיות צופים אל העיר בית שמש, אגן נחל שורק ורכבת נחל שורק, מרחבי שפלת יהודה, מישור החוף הדרומי והים התיכון.
היציאה מיער צרעה, בירידה לאזור התעשייה של בית שמש נמצא סלע עתיק חצוב בצורת מזבח ומכונה בשם מזבח מנוח. על מזבח מנוח, אביו של שמשון הגיבור נאמר בספר שופטים: "וַיִּקַּח מָנוֹחַ אֶת-גְּדִי הָעִזִּים, וְאֶת-הַמִּנְחָה, וַיַּעַל עַל-הַצּוּר, לַה'; וּמַפְלִא לַעֲשׂוֹת, וּמָנוֹחַ וְאִשְׁתּוֹ רֹאִים" (י"ג, י"ט). האגדה מספרת כי סלע זה הוא אותו צור מזבח שעליו התגלה מלאך האלוהים אל מנוח ואל אשתו ובישר להם על הולדת בנם שמשון, כפי שמובא בספר שופטים.
ביער מצוי מבנה קבר עתיק שלפי רבים משויך לדן בן יעקב, במבנה המכונה "שייח ע'ריב". בשנות ה-80 הוקמו במקום, ללא אישור בית כנסת וישיבה. בשנת 2017 הרסה רשות מקרקעי ישראל את המבנים שהוקמו ליד "שייח ע'ריב", ומבנה הקבר נאטם.
ביער ניצבת גם אנדרטת גדוד 184.
נוריאל טוביאס
נוריאל טוביאס (נולד ב-1968) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה.
טוביאס גדל בחיפה, ובנעוריו עבד בתיאטרון חיפה כשחקן, מוזיקאי ובמאי משנה. שיחק בין השאר בהצגות "נישואי פיגארו", "מר מאני" ו"משפט הקופים".
החל מראשית שנות התשעים עוסק בכתיבת מחזות. מחזהו הראשון שהועלה הוא "אולם מספר 6" (1992), על פי סיפור קצר מאת אנטון צ'כוב, שהוצג בתיאטרון חיפה. מחזהו "מעיין הגפרית" (1999), העוסק בסיפורם של צעיר חוזר בתשובה ואמו שרוקמת מזימה להחזיר אותו אליה (בכיכובם של לאורה ריבלין ואלון אופיר) הועלה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב ועורר סערה ציבורית בשל טיפולו החריף בסוגיית החזרה בתשובה. מחזהו "הגברת הראשונה של הרייך השלישי", הצגת יחיד על שעתה האחרונה של מגדה גבלס, אשתו של יוזף גבלס, בכיכובה של דליה שימקו ובבימוי משותף של טוביאס ושל שימקו, הועלה לראשונה בפסטיבל תיאטרונטו 2006.
מחזהו "אחוזת וייס", סיפורה של משפחת פשע יהודית מתפוררת בטורונטו, הועלה לראשונה ביולי 2010 על ידי אנסמבל "אספמיה", בבימויה של דליה שימקו. בשנת 2014 הועלה במוזיאון תל אביב מחזהו "וינסנט" בבימויה של דליה שימקו ובכיכובו של תומר גלרון.
תרגום.
בריאת העולם ועסקים אחרים מאת ארתור מילר, תיאטרון חיפה.
אנאידה
גבעת קווירינאלה
גבעת קווירינאלה (או, על פי השם הלטיני: גבעת קווירינאליס – Collis Quirinalis; באיטלקית: גבעת קווירינאלה colle Quirinale) היא אחת משבע גבעות רומא. הגבעה נמצאת צפון-מזרחית למרכז רומא ההיסטורית. כיום נמצא על הגבעה ארמון הקווירינאלה - מעונו הרשמי של נשיא איטליה. בעבר הייתה הגבעה תלולה יותר, אולם עבודות בנייה במהלך השנים העלימו את קצוותיה. כיום, הנקודה הגבוהה ביותר שעל הגבעה מצויה בגני ארמון הקווירינאלה - 50 מטרים מעל פני הים, ובניין משרד האוצר של ימינו - 60 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
על פי המסורות של רומא העתיקה, הייתה הגבעה מקום מושבו של שבט הסבינים, ועליה התגורר המלך טיטוס טאטיוס. הגבעה נקראה על שמו של אלם של הסבינים - קווירינוס, לכבודו הוקם מקדש בראש הגבעה. עם זאת, ישנם אזכורים של שמות נוספים עבור חלקי הגבעה: "גבעת לטיאריס" לחלקה הדרומי (collis Latiaris), "גבעת מוקיאליס" לחלקה המרכזי (collis Mucialis), ו"גבעת סאלוטריס" לחלקה הצפוני (collis Salutaris), כאשר חלקה המזרחי נקרא "גבעת קווירינאליס". ישנה סברה אחרת לפיה מקור שם הגבעה במילה "אלון" בלטינית ("quernus" - "קוורנוס"), בשל העצים שצמחו על הגבעה.
קברים שהתגלו בגבעה מעידים על היותה מקום יישוב החל מהמאה השמינית לפנה"ס.
בשנת 446 לפנה"ס הוקם על הגבעה מקדש לסנקוס, ככל הנראה במקום בו עמד מקדש קדום יותר. בתקופת אוגוסטוס הייתה הגבעה חלק מהרובע השישי של רומא, אזור שכונה מאוחר יותר "אלטה סמיטה" (Alta Semita). אוגוסטוס אף הקים על הגבעה מקדש לאל מרס.
הקיסר קונסטנטינוס הראשון הקים על הגבעה את מרחצאות קונסטנטינוס - המרחצאות האחרונים שנבנו בתקופת האימפריה. לא נותרו שרידים של מרחצאות אלה.
במהלך ימי הביניים נבנו על הגבעה מנזר פטרוס הקדוש ודומיניק, ובסמוך לו נבנה הטורה דלה מיליציה. במהלך המאה ה-19 שונה אופי השכונה, הורחבו רחובותיה, נהרסו מבנים רבים וזאת על מנת לתת לה אופי מודרני המתאים לאופייה של רומא כבירת איטליה (מגמה שנמשכה באזורים אחרים של רומא במהלך השלטון הפשיסטי).
אתרים בעלי חשיבות.
במרכז הגבעה נמצא ארמון הקווירינאלה, המשמש בית המגורים הרשמי של נשיא איטליה. לפני ביטול המלוכה בשנת 1946, שימש הארמון כארמונו של מלך איטליה, וסימל את המלוכה, ולפני הקמת המלוכה האיטלקית בשנת 1871 שימש הארמון את מגורי האפיפיור.
על הגבעה כמה אתרים נוספים בעלי חשיבות:
הקאנון של פכלבל
הקאנון ברה מז'ור מאת פכלבל הוא היצירה המוכרת ביותר של המלחין, ואחת היצירות המוכרות ביותר מתקופת הבארוק. הקאנון נכתב בסביבות שנת 1680, והגרסה המקורית היא לשלושה כינורות וקונטינואו, אם כי בתקופה המודרנית נכתבו לו מאות עיבודים להרכבים אחרים. קו הבאס של היצירה הוא קבוע (באסו אוסטינאטו), וחוזר על עצמו שוב ושוב ללא שינוי; שלושת הכינורות נכנסים זה אחר זה, ומנגנים - כל אחד בתורו - את אותו קו מלודי. במדינות שונות, בעיקר ארצות הברית, מקובל לבצע את הקאנון כמוזיקת רקע בחתונות. ביצירה המקורית של פכלבל מופיע אחרי הקאנון גם ג'יג (מחול מהיר במקצב משולש), אבל כיום הוא מוכר פחות מהקאנון, ומבוצע לעיתים רחוקות.
ארמון הקווירינל
טלטול
סתרייה
אדוארד לסקר
אדוארד לסקר (באנגלית: Edward Lasker) (3 בדצמבר 1885 - 25 במרץ 1981) היה שחמטאי בדרגת אמן בינלאומי ושחקן גו יהודי-אמריקאי. לסקר היה מהנדס במקצועו וכן עסק בכתיבת ספרים.
רקע.
לסקר נולד בעיר קמפן בפלך פוזן, פרוסיה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היגר לאנגליה ומשם לאמריקה, מולדתה של אימו. כאשר ארצות הברית הצטרפה למלחמה נשלחו אליו מסמכי גיוס, בצירוף אפשרות לפטור עקב מוצאו הגרמני. לסקר ויתר על זכותו לפטור, משום שחשב כי בכך יואץ תהליך קבלת האזרחות האמריקאית אך בסופו של דבר המלחמה תמה לפני שנקרא לשירות. הוא דוד של הצ'לנית אניטה לסקר-וולפיש חברת תזמורת הנשים באושוויץ.
קריירה מדעית.
לסקר למד באוניברסיטה של ברלין הנדסת מכונות והנדסת חשמל. הוא המציא את משאבת החלב משדי האישה, המצאה שהצילה חיי פגים רבים והביאה ללסקר כסף רב. חבריו קראו לו בבדיחות הדעת "שחקן החזה" - "the chest player."
שחמט.
לסקר כתב מספר ספרים בנושאי דמקה, שחמט וגו. הוא זכה חמש פעמים באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשחמט, בשנים 1916, 1917, 1919, 1920 ו-1921. התוצאה הטובה ביותר שלו בדו-קרב הייתה הפסדו הדחוק 9.5-8.5 לפרנק מרשל באליפות ארצות הברית לשנת 1923. בעקבות תוצאה זו הוזמן לסקר להשתתף בתחרות העל שהתקיימה בניו-יורק בשנת 1924 בה התמודד מול אמנים מהרמה העולמית כגון אלכסנדר אלכין, חוסה ראול קפבלנקה, עקיבא רובינשטיין, עמנואל לסקר וריכרד רטי.
משחקו המפורסם ביותר הוא הקרבת המלכה ורדיפה אחר המלך נגד ג'ורג' אלן תומאס. אף על פי שהפסיד החמיא תומאס ללסקר ואמר לו "זה היה יפה מאוד". לסקר התרגש מהרוח הספורטיבית שהפגין יריבו.
העמדה לאחר המסע 10...מה-ה7
לאחר המסעים 11. מה:ח7+!! מ:ח7 12. פ:ו6 מח6 13. פהז4+ מז5 14. ח4+ מו4 15. ז3 מו3 16. רה2+ מז2 17. צח2+ מז1 18. מד2 מט.
עמדת הסיום
מול קפבלנקה היה ללסקר מאזן שלילי, ללא ניצחון, אך היה לו תיקו במשחק בו שיחק בכלים השחורים בתחרות ניו-יורק 1924. לסקר לא היה תמיד בר מזל, משום שבאחד המשחקים הופיע קפבלנקה דקה לפני , לסקר שיחק את הסתעפות ריגה בה היה לו ניסיון מסוים אך קפבלנקה מצא דרך לניצחון למרות זמנו הדחוק.