עם קום האימפריה הסאסאנית איבד כלא שלמה את חשיבותו, והסאסאנים התמקדו בבנייה באזור כס שלמה. הבנייה במקום החלה באמצע המאה ה-5 בתקופתו של המלך פירוז הראשון, והאתר היה לאחד משלושת המקדשים המלכותיים בממלכה כמאה שנה לאחר מכן, החל בתקופתו של כוסרו הראשון (שני האחרים לא אותרו). חשיבותו של האתר גדלה עם אימוץ פולחן האלה אנאהיתה, ומקדש לכבודה הוקם במקום. סביב המתחם התפתח יישוב, אך האתר חרב בשנת 627 בידי הצבא הביזנטי.
האתר שב ונבנה באופן חלקי בתקופת המונגולים במאה ה-13. במקום הוקם ארמון מלכותי, ומקדש האש וחלק מהמבנים סביב כס שלמה חודשו. החל באמצע המאה ה-14 החל האתר לשקוע וננטש בהדרגה. הוא התגלה ב-1819 ונערכו בו מספר מחקרים, אך רק בשנות השבעים של המאה ה-20 בוצע במקום סקר מקיף.
בשל ייחודו של המקום ותופעות הטבע שבו, נקשרו בו מספר אגדות שייחסו לו קשר אל שלמה, ישו והגביע הקדוש, אל גן עדן ועוד. לפי האגדה הידועה ביותר, שלמה המלך כלא במכתש שדים ומפלצות, ומכאן שמו.
האתרים החשובים.
כס שלמה (תח'ת-י סולימאן - מפה: 1) - האתר ממוקם על משטח מורם בצורת אליפסה שאורכו כ-550 מטר ורוחבו כ-300 מטר, והוא נישא לגובה של כ-60 מטר מעל המישור. במרכזו אגם קטן שמקורו במעיין ארטזי ועומקו כ-120 מטר. המקדש הסאסאני במקום הוקף בחומת אבן בגובה של 13 מטר שבה קובעו שני שערים (בצידה הדרומי ובצידה הצפוני) ולאורכה הוקמו 38 מגדלים. המבנים העיקריים הם בצידו הצפוני של האגם והם ערוכים בצורת מרובע שבמרכזו מקדש האש. ממזרח למתחם זה מקדש נוסף שיוחד לאש התמיד ומזרחית לאחרון מקדש לאלה אנאהיתה. ממערב למקדשים שוכן הארמון המלכותי.
כלא שלמה (זנדאן-י סולימאן - מפה: 2) הוא מכתש בראשו של הר געש, כ-3 ק"מ צפונית-מערבית לכס שלמה. ההר נישא לגובה של 100 מטר מעל סביבתו והמכתש במרכזו הוא בעומק של 80 מטר ובקוטר של 65 מטר.
מצודת בלקיס (מפה: 4) על שמה של בלקיס מלכת שבא, שוכנת על הר בגובה של 3,200 מטר, כ-7.5 ק"מ צפונית-מזרחית לכס שלמה. המצודה שבראש ההר משתרעת על שטח של כ-3,000 מ"ר ונבנתה מאבן חול צהובה בתקופת הסאסאנית. נראה כי במצודה זו שכן מקדש אש נוסף.
קונגרס של ארצות הברית
המשפט בארצות הברית
מערכת המשפט בארצות הברית היא מערכת של המשפט המקובל. מקורותיה הם המשפט האנגלי וחוקת ארצות הברית. פעולתה נעשית על פי כללי המשפט האדוורסרי.
המשפט האמריקני נחשב לאחד המפותחים ביותר בעולם. השילוב – של הכרה בזכויות האדם (כפי שאלו הוצהרו במגילת הזכויות) שאין שנייה לה בעולם, מערכת חינוך משפטי מובילה, ויותר ממאתיים שנים של תקדימים שנקבעו בבתי משפט פדרליים ומדינתיים – חבר לדומיננטיות של ארצות הברית על בימת העולם, והפך את המשפט האמריקני למקור עיקרי של ציטוטים במשפט השוואתי, ואף לנושא אהוד בתחומי התרבות הפופולרית.
בתי משפט.
בארצות הברית קיימות, למעשה, חמישים ואחת מערכות שיפוט שונות: 50 של המדינות ומערכת פדרלית אחת. למערכת הפדרלית יש שיפוט מקורי - על פי מפתח נושאי (לדוגמה, עבירות פדרליות, כפי שהן מוגדרות ב-), וכן במחלוקות בין אמריקנים לאזרחים לא-אמריקניים; יש לה שיפוט לא-מקורי בערעורים על החלטות של בתי המשפט המדינתיים.
מערכות בתי המשפט במדינות.
בתי משפט קמא במדינות.
קיים מגוון רחב של סוגי בתי משפט במדינות עצמן. כמה עקרונות משותפים לכולם: כך למשל חל בכולן התיקון השישי לחוקת ארצות הברית, המבטיח לנאשם זכות להשפט במשפט פלילי בידי חבר מושבעים.
יחד עם זאת, לא כל תיקוני מגילת הזכויות חלים על המדינות. קיימים תיקונים, כגון התיקון השני לחוקה, שלא ברור מה מעמדם הנורמטיבי במדינות (אלא רק עבור הממשל הפדרלי). התהליך בו בית המשפט העליון מחיל תיקון חוקתי על המדינות נקרא incorporation.
מתוקף מורשתה כמושבה צרפתית לשעבר, מערכת המשפט של מדינת לואיזיאנה מבוססת, באורח יוצא דופן, על המשפט הקונטיננטלי.
כעניין מיוחד יצוין בית משפט מסוים הקיים במדינת דלאוור, אשר עדיין שופט על פי דיני היושר (Equity).
בתי משפט עליונים במדינות.
בכל מדינות ארצות הברית קיים בית משפט של מוצא אחרון של המדינה; לרוב הוא קרוי בית משפט עליון של המדינה (State Supreme Court). בחמש מבין המדינות – ניו יורק, מיין, מרילנד, מסצ'וסטס ומערב וירג'יניה – יש לו שם אחר. בשתי מדינות – טקסס ואוקלהומה – קיימים, לכל אחת, שני בתי משפט של מוצא אחרון: אחד לעניינים פליליים ואחר לעניינים אזרחיים. בכל מדינה, הערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר היא המפרשת העליונה של החוקה של אותה מדינה.
מערכת בתי המשפט הפדרלית.
בתי המשפט המחוזיים.
בית משפט בערכאה הפדרלית הנמוכה ביותר מכונה: "בית המשפט המחוזי של ארצות הברית" . קיימים בסך הכל 94 בתי משפט מחוזיים, כולל אחד בפוארטו ריקו.
בתי המשפט המחוזיים מחולקים על פי בסיס אזורים ובכל מדינה יש מחוז פדרלי שיפוטי אחד או יותר, ולאף בית משפט מחוזי אין היתר שיפוטי ביותר ממדינה אחת, עליו הוא אמון.
הואיל ובתי המשפט המחוזיים הם בעלי שיפוט מקורי במרבית הנושאים הפליליים והאזרחיים, המשפט בהם נערך באמצעות חבר מושבעים (בניגוד לשתי הערכאות הגבוהות יותר).
ערעור על פסקי דין והחלטות של בית משפט פדרלי מחוזי הוא בזכות (כלומר, איננו מצריך קבלת רשות להגשתו), והוא נעשה בפני בית משפט פדרלי לערעורים (ראו להלן)- אליו בית משפט פדרלי מחוזי זה כפוף. כך, למשל, ערעור על החלטה של כל אחד מארבעת בתי המשפט הפדרליים המחוזיים בקליפורניה יוגש לבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הסבב התשיעי, המופקד על תשע מדינות ושתי טריטוריות במערב ארצות הברית.
בתי משפט פדרליים אחרים.
לצד כל בית משפט מחוזי, מצוי "בית משפט לענייני פשיטת רגל" . ישנם בסך הכל 94 בתי משפט כאלו.
בנוסף, קיימים שבעה בתי משפט פדרליים המוגבלים לנושא מסוים, החולשים על ארצות הברית כולה. אלו הם: "בית המשפט של ארצות הברית לענייני מיסים" ; "בית המשפט של ארצות הברית לענייני סחר בינלאומי" ; "בית המשפט של ארצות הברית לענייני ערכאות פדרליות" ; "בית המשפט למעקב אחר ערכאות ביון במדינות זרות" ; "בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור ערכאות ותיקי הכוחות המזוינים" ; "בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הכוחות המזוינים" ; ו"בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הסבב הפדרלי" .
מבין שבעת בתי המשפט הללו, נמצאים ארבעת הראשונים באותו דרג כמו בתי המשפט המחוזיים ושלושת האחרונים באותו דרג כמו בתי המשפט לערעורים.
בתי המשפט לערעורים.
בית משפט בערכאה הפדרלית השנייה, החוצצת בין בתי המשפט המחוזיים לבית המשפט העליון, הוא "בית משפט לערעורים של ארצות הברית" . קיימים בסך הכל 12 בתי משפט לערעורים.
בתי המשפט מסודרים על פי "סבבים" . מקור המונח "סבב" בימים בהם השופט היה רוכב על סוסו אל היישובים השונים כדי לשמוע בהם תיקים, והיה עושה זאת בסבב אחיד. כיום, כאשר בית המשפט קבוע במקומו, "סבב" מציין אחד מ-11 תחומים גאוגרפיים בארצות הברית בנוסף למחוז קולומביה:
רוב האמריקנים יזכו להתדיין לכל היותר, בימי חייהם, בבית משפט לערעורים. בתי המשפט לערעורים מחויבים לדון בכל ערעור המתקבל על החלטה של בית משפט דלמטה (זאת בניגוד לאופן קבלת התיקים בבית המשפט העליון).
בית המשפט העליון.
הערכאה השלישית והגבוהה ביותר היא בית המשפט העליון. הוא הפוסק האחרון בשאלות של חוק והמפרש הסופי של חוקת ארצות הברית. החלטותיו מהוות תקדים מחייב עבור כל בתי המשפט האמריקניים האחרים, הן פדרליים והן מדינתיים. בית המשפט העליון הוא היחיד שמוזכר בחוקה.
בית המשפט העליון אינו מחויב לדון בכל תיק שבקשה לערעור בו מוגשת אליו. במקום זאת, חוק שהעביר הקונגרס ב-1925 קובע כי השופטים העליונים עצמם יקבעו אילו תיקים יגיעו לדיון לפניהם. אם השופטים הסכימו לקבל תיק מסוים, הם מוציאים עבורו צו עיון מחדש (writ of certiorari). מתוך כ-7,500 בקשות המגיעות מדי שנה מרחבי ארצות הברית, רק 1% לערך זוכות בצו המיוחל, ובבית המשפט העליון מתנהלים כ-75 עד 100 תיקים בשנה. בדרך כלל, הקריטריון שעל פיו השופטים מסכימים לדון בתיק, הוא האם דיון בו יוכל לשפוך אור חדש על סוגיה חוקתית כלשהי.
טרוחיו (פרו)
טרוחיו (בספרדית: Trujillo) היא עיר בצפון-מערב פרו. בשנת 2014 התגוררו בה כ-788 אלף תושבים, והיא העיר השלישית בגודלה במדינה, אחרי לימה וארקיפה. היא משמשת גם כבירת מחוז לה ליברטד. טרוחיו היא אחת הערים החשובות בפרו מבחינה היסטורית ותרבותית. בעיר זו נשמעו הקריאות הראשונות לעצמאותה של המדינה, ולמשך זמן קצר היא אף שימשה כבירתה.
היסטוריה.
האזור בו שוכנת כיום טרוחיו היה בשליטתן של תרבויות המוצ'ה (בין המאה השלישית לפני הספירה לבין המאה העשירית) והצ'ימו (בין המאה העשירית לבין המאה ה-15). בני הצ'ימו הקימו בסמוך לטרוחיו של ימינו את צ'אן צ'אן, שנחשבת לעיר הגדולה ביותר בתקופה הטרום-קולומביאנית, עד שנחרבה בידי האינקה ומאוחר יותר בידי הספרדים.
הקמת העיר וימיה הראשונים.
טרוחיו הייתה אחת מהערים הראשונות שהקימו הספרדים ביבשת אמריקה. הקונקיסטאדור דייגו דה אלמגרו הקים אותה ב-6 בדצמבר 1534, וקרא לה "ויה טרוחיו", על שם עיר הולדתו של פרנסיסקו פיסארו, טרוחיו שבספרד. פיסרו עצמו הכריז באופן רשמי על הקמתה ב-5 במרץ 1535, תחת השם "סיודד דה טרוחיו דה נואבה קסטייה", וב-23 בנובמבר 1537 הכריז עליה קרל החמישי באופן רשמי כעיר.
את העיר תכנן דון מרטין דה אֶסְטֶטֶה, והיא כללה בלוקים גדולים, שאורכם 150-130 מ'. אמת מים הובילה מים לעיר מנהר מוצ'ה הסמוך.