הסרט מציג את החברים בתחילת הלימודים במכללה היוקרתית בהודו. כאשר פרחאן הולך ללימודי הנדסה בניגוד לרצונו להיות צלם, בשביל לרצות את אביו. בעוד ראג'ו בחר באותו כיוון כדי להציל את משפחתו הענייה. ראנצ'ו הוא סטודנט מוכשר, אך לא מיישר קו עם החינוך ההודי המקובל. הוא נוטה לענות תשובות לא מקובלות בכיתה, ומתעמת עם הפרופסורים, בפרט עם מנהל המוסד הקפדן וירו סהסטרבודהה המכונה "וירוס". צ'טור המכונה "משתיק קול" הוא תלמיד אוגנדי- טמילי שאפתן שאינו דובר טוב הינדי מפני שאיננו יליד המקום. הוא מנסה להתחרות עם ראנצ'ו בציונים ונוהג ללעוג לו, אך תמיד ראנצ'ו מקבל ציונים טובים יותר. הסרט מתאר את החיים המורכבים של ראג'ו ופרחאן כתלמידים חלשים הנמצאים במכללה בעל כרחם, ולעומת זאת את ראנצ'ו המוכשר החורג כל הזמן מהכללים הנוקשים. במהלך העלילה ראנצ'ו מתאהב בבתו של המנהל "וירוס", בניגוד מוחלט לרצונו של אביה אשר מזלזל בו וכועס עליו לעיתים קרובות. שלושת החברים חווים חוויות שונות לאורך כל תקופת הלימודים, שבסופה ראג'ו ופרחאן פורשים למקצועות אותם הם באמת רצו בעוד ראנצ'ו מסיים את המסלול בהצלחה ואז נעלם. בהווה, צ'טור מתגאה בפני פרחאן וראג'ו שהוא מנהל חברה מצליחה, בעוד ראנצ'ו אדם פשוט תוך כדי שהם נוסעים לפגוש אותו. בסיום הם מוצאים אותו ומתברר שהוא אמנם מנהל בית ספר בלי הכללים ההודיים המקובלים לילדים, שבעיני צ'טור הם נחשלים, אך הוא גם מדען בכיר אשר החברה של צ'טור מחזרת אחריו. הסרט מסתיים כשצ'טור מודה שהפסיד לראנצ'ו בתחרות.
מסרים.
הסרט מבקר בחריפות את אופן הלימוד המבוסס על שינון, את הלחץ להישגיות המופעל מצד המשפחות ומצד המורים, המביא להתאבדויות ולהרס עצמי, ואת המרדף אחר ההצלחה על חשבון הגשמה עצמית. הביקורת היא על התזה של מנהל האוניברסיטה הטוען ש"החיים הם מרוץ, ומי שמגיע שני אינו נחשב. אם לא תרוץ מהר ירמסו אותך". או: "שאפו למצוינות וההצלחה תשאף אליכם". טענת גיבור הסרט היא דווקא שיש לרדוף אחר החלום ולא אחר חלומם של אחרים, לחשוב מחוץ לקופסה ולא לסבך דברים, אלא פשוט לזרום עם חייך, ואז ההצלחה תגיע אליך, או לכל הפחות הסיפוק מעיסוקך.
הקדוש הבדוי
הקדוש הבדוי או "אף פעם הקדוש" מכונה גם "גלנגלן הקדוש" (בצרפתית) הוא דמות בדיונית של קדוש הקיים בתרבויות אירופאיות. המונח שימש לראשונה בשנת 1897.
שימוש במונח.
שימוש במונח ניתן למצוא, לדוגמה, בפתגם באספרנטו "En la tago de Sankta Neniamo" – בתרגום מילולי: "ביום אף פעם הקדוש". משמעות הפתגם היא "ביומו (דהיינו בחגו) של אף פעם הקדוש", דהיינו יום שבפועל לעולם לא יגיע.
בשפות אחרות.
בשפות אחרות, המונח ידוע גם בשם:
דוממיים
דּוֹמְמִיִּים (שם מדעי: Elopidae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הטרפוניים בתוכה סוג יחיד - דּוֹמֵם ("Elops"; ביוונית: ellops - סוג של נחש) ובו 7 מינים.
הדוממים הם דגים גדולים הקרובים למשפחה גדולי עין, אך קטנים מהם ומגיעים רק לאורך מטר' ושוקלים עד 10 קילוגרם. בצורתם הם מזכירים סרדינים ענקיים, אף שאינם קרובים אליהם והם בעלי סנפירים רחבים המיועדים לתנועה מהירה, גוף דמוי-אליפסה ועיניים גדולות המצויות בטבעות גדולות.
דגים אלה הם טורפים מהירים של דגים קטנים וסרטנים. מחזור חייהם דומה למחזור חיי הצלופחים: הם מתפתחים בים כלרוות מסוג Leptocephalus, דמויי סרט הצפים בזרם ולאחר שהם מתבגרים יותר הם מתכווצים ונראים כמו הבוגרים. הם יכולים לחיות בנוסף לים ולאוקיינוס, בקרבת החוף גם במים מליחים. כמו כן הם יכולים להימצא בימים ממוזגים וקרירים.
דגים אלה בעלי עצמות רבות ולכן הם לא נחשבים לדגים מסחריים, אך עדיין יכולים לשמש כפיתיון.
שמואל גל
שמואל גל (נולד ב-1940) הוא מתמטיקאי וסטטיסטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
שמואל גל סיים בשנת 1962 בהצטיינות יתרה את התואר השני במתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים עם עבודה על אפרוקסימציות סטוכסטיות בהדרכתו של ה. קסטן. ב-1972 סיים שם עבודת דוקטורט על "פתרון מינימקס לכמה בעיות חיפוש" בהדרכתו של אריה דבורצקי. בשנים 1965–1973 עבד כמתמטיקאי בכיר בתעשייה האווירית. במקביל בשנים 1970–1973 הוא לימד כמדריך במחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב ואחר כך ב-1973–1975 היה מדריך בכיר באותו תחום באוניברסיטת חיפה.
אחרי שעבד כחוקר אורח ב-IBM במרכז למחקר ווטסון ביורקטאון הייטס בשנים 1977–1978, בשנים 1981–1990 עבד בהוראה בטכניון.
בשנים 1973–1997 עבד במחקר ב IBM ישראל. בשנת 1994 התמנה לפרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטת חיפה. בשנים 1995–1998 היה שם ראש המחלקה לסטטיסטיקה.
גל המציא את טבלאות גל לדיוק לשם הערכה ממוחשבת של פונקציות יסודיות. יחד עם צבי יהודאי פיתח בשנת 1993 אלגוריתם חדש למיון ששימש את חברת IBM. גל פתר את המשחק "הנסיכה והמפלצת" ותרם תרומות משמעותיות בתחום משחקי החיפוש.
כמו כן עבד בתחום "שאלות המפגש" ביחד עם עמיתיו סטיב אלפרן, ויק בסטון וג'ון הווארד.
ניו אנגלנד
קוביטיים
קוביטיים (שם מדעי: Cobitidae; ע"פ האקדמיה ללשון העברית: בִּינוּנִיִּים, אך השם הועבר למשפחה Nemacheilidae) היא משפחת דגים מסדרת הקרפיונאים החיים במים מתוקים וחיים בקרבה לקרקעית. רבים מהם הם דגי נוי פופולרים שחלקם הפכו למינים פולשים. הם חיים בעולם הישן מאירופה עד למרוקו וחלקם מצויים בארץ ישראל.
הדגים מגיעים לאורך 40 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך ודק המזכיר תולעת. הם בעלי שפתיים גדולות איתם הם יונקים ושואבים דברים ובינים קטנים איתם הם חשים במזון על הקרקעית. דגים אלה נחים ולא נעים הרבה. מזונם הוא חומר אורגני המצוי על קרקעית האגמים והנהרות בהם הם חיים, וכן הם טורפים סרטנים וחרקי מים או זחלים.
סוגים.
מינים רבים שהיו במשפחה עברו למשפחה בינוניים (Nemacheilidae):
זנבנוניים
זנבנוניים (שם מדעי: Heterenchelyidae) היא משפחה של צלופחאים החיים במימי האוקיינוס האטלנטי, כולל הים התיכון (כולל בחופי ישראל) והים הקריבי ובמזרח האוקיינוס השקט. במשפחה זו ישנם 8 מינים בשני סוגים. לא ידוע עליהם הרבה.
מינים אלה מתחפרים בקרקעית הים בעומקים רדודים ועמוקים והם מגיעים באורכם ל-32–149 סנטימטרים. הם בעלי לסתות גדולות והם חסרי סנפיר גבי.
מזונם של הצלופחים מורכב מחסרי חוליות שוכני ים כמו סרטנים, כמה תולעים ורכיכות ימיות.
נטסטומיים
נֵטַסְטוֹמִיִּים (שם מדעי: Nettastomatidae) היא משפחה של דגים מסדרת הצלופחאים החיים באוקיינוס בסמוך למדפים היבשתיים באזורים טרופיים עד ממוזגים ויכולים לצלול מתחת ל-2,000 מטרים. משמעות שמם בלטינית הוא: "בעלי מקור ברוז" (Netta - ברווז, stoma - מקור).
אורך הצלופחים יכול להגיע לאורך 125 סנטימטרים, והם בעלי לסת המזכירה מקור רחב מלא בשיניים והראשים קטנים. לרוב המינים אין סנפירים והם נעים בעיקר באמצעות הזנב הארוך שלהם. צבעם אפור עד ורדרד. הם טורפים דגים אחרים וחסרי חוליות בעומק והם חיים בקרבה לקרקעית.
מספר מינים מהמשפחה מצויים בחופי מפרץ אילת והים התיכון.
מנוק ביי
מנוק ביי או בשמו בלידה אמנואל (מנוק) מרטירוסי מירזאיאן, מירזויאן, או מירזאיאנץ, ברומנית: Manuc Bei או Emanuel Martyrosi Mârzaian או Mirzaianț, בארמנית: Մանուկ Բեյ או Մանուկ Մարտիրոսի Միրզայան, 1769 רוסה (רוסצ'וק) - 1817 חנצ'שט, כיום קוטובסק, בסרביה, האימפריה הרוסית) היה סוחר וחלפן, דרגומן, בויאר, דיפלומט ארמני יליד בולגריה, אז חלק מהאימפריה העות'מאנית, שחי ופעל באימפריה העות'מאנית ובוולאכיה. מנוק ביי היה איש עסקים אמיד מאוד והארמני הראשון ששימש בתפקיד דיפלומטי חשוב בשירות האימפריה העות'מאנית. הוא נודע במעורבותו באירועים צבאיים בוולאכיה ובולגריה וכמתווך של הסכם השלום בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית בבוקרשט שנחתם במאי 1812 בבית הארחה המפורסם שלו בבוקרשט.
מנוק ביי נחשב למעין סוכן כפול על ידי כך שקשר קשרים הדוקים גם עם האימפריה הרוסית וכשהעות'מאנים האשימו אותו בבגידה מצא מקלט בבסרביה בסרביה, טריטוריה מולדבית שסופחה לאימפריה הרוסית בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) והסכם בוקרשט.
לפי חלק מהחוקרים (יונסקו, סירוני) מילא מנוק תפקיד של סוכן בשירות רוסיה
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
מנוק מרזאיאן נולד בשנת 1769 בעיר רוסה, אז רוסצ'וק, בשטח בולגריה של ימינו, שהיה חלק מהאימפריה העות'מאנית כבנם השני של הסוחר הארמני מרטירוס מרזאיאן ושל אשתו השנייה, ממיקה, בת של חמום אולו. מוצא האב היה בכפר קארבי על יד העיר אשטרק באזור ההר אררט במחוז אראגאצוטן בארמניה. יש אומרים שהאב נשדד על ידי "פרסים" ונדד דרך אנטוליה עד לבורגס בחוף המערבי של הים השחור, והתיישב לבסוף בצפון בולגריה של היום, בעיר רוסצ'וק, מדרום לדנובה. שם התחתן עם ממיקה, בתו של הסוחר הארמני האמיד חנום-אולו ועשה חיל בעסקי חיטה.
לפי אחד הביוגרפים שלו, גאורגה בזבקוני, היה מנוק גבר "גבוה, יפה-תואר, גבה-מצח, ועם עיניים בורקות, פיקח, עדין, אדיב אך גם נועז. היה מוכשר בדיבור ובחזיית העתיד"
מנוק בילה את שנות ילדותו ברוסה ולמד בבית ספר של הקהילה הארמנית. בגיל 12 (1780או 1781) הוא נסע עם סוחר בן עדתו לעיר יאשי, בירת נסיכות מולדובה ולעיר בוטושאן שבצפון מולדובה, בהן למד אצל סוחרים ארמנים מקומיים את סודות מלאכת המסחר. עם אחד מסוחריה הארמנים של בוטושאן, בוגוס פאול סבסטיאן, היה לו מאוחר יותר (1794) ריב, אולם אחר כך שמר איתו יחסים והתכתבויות לאורך שנים רבות. החשוב בין קרוביו של מנוק במולדובה היה חאג' מנצ'וק בוגדן (אספדור) בויולקיו. ורכש ידע בשפות רומנית, צרפתית ורוסית.