בתחילת שנות השבעים היה אחד מארבעת ממציאי המזל"ט.
במהלך שירותו עבר שני התקפי לב וניתוח לב פתוח. אף על פי כן המשיך לטוס בטייסת תובלה. בשנת 1974 מונה למפקד בח"א 27.
ביום שישי, 15 במאי 1981 טס בפעם האחרונה ולפנות בוקר המחרת, 16 במאי 1981, נפטר מדום לב.
חייו האישיים.
בשנת 1961 נשא לאשה את מרי ונולדו להם שלושה ילדים.
בייגל ירושלמי
בייגל ירושלמי (או כעך ירושלמי) הוא סוג של בייגלה הדומה לקובריג, אך מקורו איננו ברור. צורתו האופיינית היא טבעת אליפטית, צרה וארוכה, והוא מעוטר בשומשום. בצורתו המקורית הוא מוגש יחד עם שמן זית וזעתר.
רכותו של הבייגל מושגת באמצעות אבקת חלב. הבצק מכיל כמות גבוהה יחסית של סוכר על מנת להקנות לבייגל טעם מתוק, ולעיתים קרובות הבייגלה אף אינו מכיל מלח.
הבייגל נמכר במאפיות ברחבי הארץ, ונפוץ בדוכנים בעיר העתיקה ובמחנה יהודה בירושלים.
האש
האש (באנגלית: Hush) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Batman #609" מינואר 2003 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף לואב והמאייר ג'ים לי.
האש הוא האלטר אגו של תומאס "טומי" אליוט, חבר ילדות של ברוס ויין אשר נולד גם הוא למשפחה אמידה. שני הילדים נהגו לשחק משחק נוסח סטרטגו ביחד, ואליוט היה מלמד את ברוס כיצד לחשוב כמו יריביו ולהשתמש ביכולותיהם כנגדם כדי לנצח - דבר שהפך לשימושי כאשר ויין נטל את זהות באטמן. שלא כמו ויין, אליוט שנא את הוריו - את אביו השתיין והמתעלל ואת אמו חלשת האופי, שבאה מרקע של עוני ואשר סבלה כל התעללות בה ובבנה כדי לשמור על אורח חיים ראוותני ושופע. במקום להגן על בנה, היא אילצה אותו לשנן את כתביו של הפילוסוף היווני אריסטו כחלק מדרך מעודנת ופסיבית להתגונן מפני אביו, ואליוט שנא אותה על כך.
אליוט, מונע בידי הרצון לעצמאות ועושר, חתך את הבלמים במכוניתם של הוריו, בכך גרם לתאונה שהרגה את אביו. אמו ניצלה לאחר שהובהלה לבית החולים ונותחה בידי דוקטור תומאס ויין, אביו של ברוס. הדבר העלה את חמתו של אליוט הצעיר, שתקף את ברוס בעודם במחנה קיץ ונלקח לבית חולים פסיכיאטרי. הוא האשים באופן לא רציונלי את ברוס ואת אמו על התקף הזעם שלו, ועד מהרה הוא שוחרר בידי מתלמד לרפואה ששמו ג'ונתן קריין.
את דמותו של טומי אליוט הצעיר בסדרת הלייב אקשן "גות'האם" גילמו השחקנים קול ואליס וגורדון וינריק. את דמותו של טומי אליוט, שהופך לנבל "האש", מגלם בסדרה "באטוומן" השחקן גבריאל מאן. לקשת-הסיפור "", תומאס אליוט עצמו מופיע כידיד של ברוס ויין, בשעה שהאש הוא אלטר-אגו של איש החידות.
פיירפליי (קומיקס)
פיירפליי (באנגלית: Firefly, גחלילית) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Detective Comics #184" מיוני 1952 ונוצרה על ידי הכותב פרנס הרון והמאייר דיק ספראנג.
פיירפליי הוא האלטר אגו של גארפילד לינס, אמן אפקטים מיוחדים בקולנוע שמנסה לשדוד תיאטרון על ידי ביום שרפה, אך הוא נעצר בידי באטמן ורובין. הוא נמלט, ובאטמן מגלה בחשיכה גחלילית מרוחקת, אותה הוא טועה לחשוב כסיגריה דולקת של לינס, ורודף אחריו בכיוון הלא נכון. לינס לוקח בכך השראה בזהותו כפיירפליי, ומשתמש באפקטים של תאורה ואשליות אופטיות בפשעיו. בהמשכיות שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים נקבע כי לינס הוא גם אמן המומחה בפירוטכניקה ופיצוץ. תלבושתו מכילה להביור, מטולי רימונים וארסנל שלם של כלי נשק היוצרים אש.
לאחר האתחול המחודש של יקום DC, פיירפליי חדש הוצג - טד קרסון. כאשר התחולל גל שריפות בגות'אם, גארפילד לינס נחשד במעשים, אך התגלה כי למעשה המורה לשעבר טד קרסון עמד מאחורי השרפות וכי לינס היה קורבנו הראשון. נראה בחוברת "Batman Eternal" כאחד מנבלי-העל אותם הנבל קלומאסטר (Cluemaster, "אדון הרמזים") שולח לתקוף את גות'אם.
עיבודים.
בעונתה השנייה של סדרת הלייב אקשן "גותהאם" הופיעה פיירפליי חדשה בשם ברידג'ט פייק בגילומה של השחקנית מישל ויינטימילה.
מדד התחרותיות העולמי
מדד התחרותיות העולמי (באנגלית: Global Competitiveness Index) מתפרסם מדי שנה, מאז שנת 2004, על ידי הפורום הכלכלי העולמי ומשמש בסיס לדו"ח התחרותיות העולמי אותו מפרסם הארגון. המדד משלב נתונים מיקרו-כלכליים ומקרו-כלכליים וכן היבטים עסקיים של תחרותיות למדד בודד.
כלכלת שווייץ מובילה את המדד ככלכלה התחרותיות ביותר בעולם, זאת לאחר שכלכלת ארצות הברית אשר הובילה במדד במשך מספר שנים, ירדה בדירוג לאחר משבר הסאבפריים והמשבר הכלכלי העולמי של 2008 וכן לאור אי-יציבותה המקרוכלכלית.
תיאור.
מאז שנת 2004 המדד, והדו"ח המבוסס עליו, מדרגים את כלכלות העולם לפי יכולת התחרותיות והקדמה של הסביבה העסקית שלהן. מדד 2011–2012 מדרג למעלה מ-140 מדינות בעולם. המדד מבוסס על מחקרים כלכליים אמפיריים ותאורטיים עדכניים והוא מכיל למעלה מ-110 משתנים, שני שלישים מהם מקורם בסקר דעות מנהלים, שליש ממקורות ציבוריים כגון מאגרי המידע של ארגון האומות המאוחדות. המשתנים מאורגנים ב-12 נושאי ליבה, כל נושא מייצג שטח שעורכי הדו"ח רואים בו כבעל חשיבות לקביעת תחרותיות.
סקר דעות מנהלים מתבסס על מדגם של מנהלים מובילים בארצותיהם. מספר העונים לשאלות הסקר גדל מדי שנה ובשנת 2010 הגיבו לסקר למעלה מ-13,500 מנהלים ברחבי העולם. הדו"ח מציין כי ככל שמדינה מתפתחת, רמת השכר נוטה לטפס, וכדי לקיים את רמות השכר הגבוהות יותר, פריון כוח העבודה חייב להשתפר כדי שהמדינה תהיה תחרותית. בנוסף, הגורמים לעלייה בפריון משתנים ממדינה למדינה בהתאם לדרגת התפתחותה הכלכלית, כך למשל, הגורמים לשיפור בפריון בשוודיה יהיו שונים מן הגורמים לשיפור בפריון בגאנה. מדד התחרותיות מחלק את המדינות לשלושה שלבים לפי דרגות התפתחותן: מונעות-גורם, מונעות-יעילות, מונעות-חדשנות. התקדמות בדרגות פירושה עלייה במורכבות שבפעולת הכלכלה הלאומית.
מדינות שכלכלתן מונעת-גורם מתחרות על בסיס גורם טבעי, בעיקר כוח עבודה בלתי מיומן ומשאבי טבע. חברות במדינות אלה מתחרות על בסיס מחיר מוצריהן והן מוכרות מוצרי יסוד או סחורות, בעוד שהפריון הנמוך בהן משתקף אף ברמות שכר העבודה. כדי לקיים תחרותיות בשלב זה של ההתפתחות הכלכלית, תחרותיות תלויה בעיקר על תפקוד יעיל של מוסדות ציבוריים ופרטיים (נושא ליבה 1), תשתיות מתאימות (נושא ליבה 2), מסגרת מקרו-כלכלית יציבה (נושא ליבה 3), ומערכות בריאות וחינוך טובות (נושא ליבה 4).
ככל שרמת השכר עולה עם התקדמות בהתפתחות הכלכלית, מדינות עוברות לכלכלה מונעת-יעילות, עת שהן חייבות להתחיל לפתח תהליכי יצור יעילים יותר ולהעלות את איכות המוצרים. בשלב זה תחרותיות הופכת להיות מונעת יותר על ידי השכלה גבוהה והכשרה מקצועית (נושא ליבה 5), שוקי סחורות יעילים (נושא ליבה 6), שוקי עבודה יעילים (נושא ליבה 7), שווקים פיננסיים מפותחים (נושא ליבה 8), היכולת לרתום את יתרונות הטכנולוגיות הקיימות (נושא ליבה 9), וגודל השוק המקומי והבינלאומי (נושא ליבה 10).
בשלב ההתפתחות הכלכלית השלישי, כלכלת המדינה הופכת להיות מונעת-חדשנות והיא מסוגלת לא רק לקיים רמת שכר גבוהה יותר אלא אף רמת חיים גבוהה, אם העסקים במדינה מסוגלים להתחרות בשוק במוצרים חדשניים או ייחודיים. בשלב זה, חברות חייבות להתחרות על ידי יצור מוצרים חדשים ושונים תוך שימוש בתהליכי היצור המתוחכמים ביותר (נושא ליבה 11) ובאמצעות חדשנות (נושא ליבה 12).
מתאור נושאי הליבה של המדד ניתן להבין מדוע ההשפעה של כל נושא על הדירוג במדד התחרותיות משתנה ממדינה למדינה, כפועל יוצא של שלב התפתחות כלכלתה. לכן, בעת חישוב מדד התחרותיות העולמי, נושאים שונים מקבלים משקל שונה בהתאם לממוצע רמת ההכנסה לנפש במדינה. המשקל היחסי שניתן לכל נושא מסביר באופן הטוב ביותר את הגידול בשנים האחרונות. כך למשל, נושאי תחכום הליכי יצור וחדשנות (נושאי ליבה 11 ו-12) יקבלו משקל של 10% מן הציון הסופי במדינות בעלות כלכלה מונעת-גורם, בעוד שבמדינות בעלות כלכלה מונעת-חדשנות יקבלו 30%.
את הסקר בישראל מבצעת מטעם הפורום הכלכלי העולמי התאחדות התעשיינים בישראל.
דירוג מדד התחרותיות העולמי.
הטבלה מציגה רק את 30 המדינות הראשונות בדירוג מדי שנה.
רינה פדווה
רינה פדווה (נולדה ב-18 ביולי 1953) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית. יזמה, הקימה וייסדה את עמותת כנפיים.
ביוגרפיה.
רינה פדווה נולדה וגדלה בירושלים להורים יוצאי חלב ואוסטריה שהיו ממקימי מק"י.
למדה בתיכון סליגסברג במגמה לאמנות ומלאכת מחשבת ושם נפגשה לראשונה עם לימודי התיאטרון בהנחיית נועה אשכול.
התגייסה לצה"ל לגרעין נח"ל, ושירתה בתפקיד מש"קית תרבות.
עם שחרורה מהצבא למדה משחק ולימודי תיאטרון בבית צבי והייתה מתלמידותיה של פאני לוביץ'. מיד עם סיום הלימודים החלה את דרכה המקצועית בעבודה על ההצגה "המלך אובו" בבימויו של יוסף מונדי, כעוזרת במאי ושחקנית. בתיאטרון החאן השתתפה בפרויקט החאן–בארט במסגרתו הופיעה בשירי תיאטרון יחד עם קטעים ממחזות של ברטולט ברכט.
בשנים 1980-1983 המשיכה את לימודיה בסטודיו של לי סטרסברג בניו יורק. בהמשך, עבדה עמו בקבוצת אולפן השחקנים
בהשתתפות שחקנים מכל העולם, בהנחייתו של לי סטרסברג. שדמותו והדרכתו משפיעים וניכרים בעבודתה בכל התחומים בהם היא עוסקת.
בתחילת שנות התשעים המשיכה את קריירת המשחק שלה בישראל והשתתפה בהפקות תיאטרון שונות: