מהירות סיבוב משתנה (או "רוטציה דיפרנציאלית") של פני השטח היא תופעה שנצפתה בכוכבים דוגמת השמש, ובה המהירות הזוויתית משתנה עם קו הרוחב. בדרך כלל המהירות הזוויתית קטנה ככל שקו הרוחב עולה. עם זאת, נצפה גם מצב הפוך, לדוגמה, בכוכב HD-31993. הכוכב הראשון בעל רוטציה דיפרנציאלית שמופתה בפירוט גבוה הוא AB בקבוצת "דג זהב" (AB Doradus) – הרכיב הראשי במערכת משולשת זו הוא כוכב צעיר בעל מהירות סיבוב גבוהה מאוד (פי 50 מהשמש) וכמות גדולה של כתמי כוכב.
המנגנון שגורם לרוטציה דיפרנציאלית הוא הסעת אנרגיה טורבולנטית (מאופיינת במערבולות) בתוך הכוכב. מנגנון ההסעה אחראי להעברת אנרגיה מתוך ליבת השמש, שם מתרחש ההיתוך, אל פני השטח, באמצעות תנועת הפלזמה. מסת הפלזמה נושאת חלק מהתנע הזוויתי של הכוכב ולכן כאשר מתרחשות מערבולות, התנע הזוויתי יכול להתחלק לקווי רוחב שונים.
אתרי המפגש בין אזורים עם הפרש גדול במהירות הסיבוב הם, ככל כנראה, המקומות בהם מתרחשים תהליכי דינמו שיוצרים את השדה המגנטי של הכוכב. קיימת גם אינטראקציה מורכבת בין התפלגות הסיבוב של הכוכב והשדה המגנטי שלו, כאשר תהליך המרת שדה מגנטי לאנרגיה קינטית משפיע על התפלגות מהירות הסיבוב.
האטת הסיבוב.
על פי התאוריה הקיימת, כוכבים נוצרים כתוצאה מקריסה כבידתית של ענני גז ואבק. עם קריסת הענן, שימור התנע הזוויתי גורם לכך שהתנע ההתחלתי (קטן ככל שהיה) גדל, וגורם לסיבוב של דיסקת החומר. במרכז הדחוס של הדיסקה נוצר קדם-כוכב, אשר צובר חום מאנרגיית הכבידה של הקריסה.
עם המשך הקריסה, קצב הסיבוב יכול לגדול עד כדי שהקדם-כוכב שנוצר יתפרק, בגלל הכוח הצנטריפטלי בקו המשווה. כדי למנוע תרחיש זה, מהירות הסיבוב חייבת לקטון במהלך 100,000 השנים הראשונות. ייתכן שהדבר מתאפשר על ידי אובדן תנע זוויתי לרוח הכוכב (הסבר בהמשך).
תצפיות הראו כי מרבית כוכבי הסדרה הראשית, מטיפוס ספקטרלי בתחום O5-F5, הם בעלי מהירויות סיבוב גבוהות. לכוכבים בתחום זה, מהירות הסיבוב גדלה עם המסה. שיא המהירות נרשם בכוכבים צעירים ומסיביים מטיפוס B. מכך ניתן להסיק, כי מהירות הסיבוב יורדת עם הזדקנות הכוכב ומוערכת על ידי הקשר המתמטי formula_2
שבו "ve" היא המהירות הזוויתית בקו המשווה ו-"t" הוא גיל הכוכב.
קשר זה מוכר כחוק סקומניש, על שם אנדרו סקומניש שגילה אותו ב-1972.
גירוכרונולוגיה היא קביעת גיל הכוכב בהתבסס על מהירות הסיבוב שלו.
כוכבים מאבדים מסה עקב פליטה של חומר מהפוטוספירה, תופעה שנקראת "רוח כוכב". השדה המגנטי של הכוכב יוצר מומנט על החומר הנפלט, וגורם לאיבוד תנע זוויתי על ידי הכוכב. כוכבים עם מהירות סיבוב גדולה מ-15 ק"מ לשנייה נוטים לקצב גבוה יותר של פליטת מסה ולכן גם דעיכת הסיבוב בהם מהירה יותר. ככל שקצב הסיבוב קטן, יש גם ירידה בקצב אובדן התנע הזוויתי. התוצאה היא שמהירות סיבוב של כוכבים קטנה ומתקרבת לאפס, אך לעולם לא תגיע לאפס מוחלט.
מערכות בינאריות קרובות.
מערכת בינארית קרובה היא מקרה פרטי של כוכב זוגי (בינארי), בו המרחק בין שני הכוכבים הוא מאותו סדר גודל של הקטרים שלהם. במצב כזה, מתפתחות אינטראקציות מורכבות, כגון תופעות גאות, העברת מסה ואף התנגשויות. תופעות של גאות במערכת בינארית קרובה יכולות לגרום לשינוי בפרמטרי מסלול וסיבוב: התנע הזוויתי הכולל של המערכת אמנם נשמר, אך הוא יכול לעבור בין הסיבוב העצמי של כוכב לבין התנועה שלו במסלול.
כל אחד מכוכבי המערכת הבינארית הקרובה גורם לגאות על פניו של הכוכב השני, באמצעות השפעה כבידתית. אך גלי הגאות על כל כוכב יכולים להיווצר בכיוון שונה מעט מכיוון כוח הכבידה בין הגופים. במקרה כזה, כוח הכבידה יוצר מומנט על גל הגאות וגורם להעברת תנע זוויתי בין הכוכבים, מה שגורם למערכת להתפתח (למרות שהיא יכולה להתקרב לשיווי משקל יציב). האפקט עלול להיות מורכב יותר במקרים בהם ציר הסיבוב אינו מאונך למישור המסלול.
במקרה בו מתקיימת העברה של מסה בין בני הזוג במערכת, מתרחשת גם העברת תנע זוויתי. בן הזוג הסופח יכול לצבור מהירות עד לנקודה בה הוא מגיע למהירות סיבוב קריטית ("מהירות ההתפרקות") ומתחיל לאבד מסה לאורך קו המשווה.
כוכבים מנוונים.
לאחר שכוכב מסיים לייצר אנרגיה בתהליך של היתוך גרעיני, הוא מתפתח למצב קומפקטי ודחוס יותר. בתהליך זה, ממדי הכוכב קטנים משמעותית, מה שעלול לגרום להגדלה במהירות הזוויתית.
ננס לבן.
ננס לבן הוא כוכב שמורכב מהיסודות הכבדים הנוצרים בהיתוך גרעיני בשלב מוקדם יותר של חייו, אך אין לו מספיק מסה כדי להתיך יסודות אלה. זהו גוף דחוס שנתמך על ידי האפקט המכני-קוונטי של לחץ ניוון אלקטרונים, אשר לא מאפשר קריסה נוספת של הגוף לתוך עצמו.
ככלל, רוב הננסים הלבנים הם בעלי מהירות סיבוב נמוכה, ככל הנראה עקב האטה לאורך זמן או אובדן תנע זוויתי שנגרם כאשר כוכב האב איבד את המעטפת החיצונית שלו. (ראו גם ערפילית פלנטרית)
ננס לבן בעל מהירות סיבוב נמוכה לא יכול לעבור את גבול צ'נדראסקאר, של 1.44 מסות שמש, מבלי לקרוס לכוכב נייטרונים או להתפוצץ כסופרנובה מסוג Ia. מאידך, בננס לבן בעל מהירות סיבוב גבוהה, הכוח הצנטריפוגלי בקו המשווה יאזן את כוח הכבידה ויאפשר לו לעבור את גבול צ'נדראסקאר. סיבוב מהיר יכול להיגרם, לדוגמה, על ידי ספיחת מסה שתגרום לתוספת תנע זוויתי.
בינואר 2020 הצליחו לראשונה חוקרים למדוד את מהירות הסיבוב העצמי של ננס לבן וגילו כי הוא משלים סיבוב סביב עצמו תוך רבע שעה בלבד, לכל היותר.
כוכב נייטרונים.
כוכב נייטרונים הוא שארית דחוסה מאוד של כוכב, המורכבת בעיקר מנייטרונים ובעלת מסה שנעה בתחום של 1.35 עד 2.1 מסות שמש. כתוצאה מהקריסה (ושימור תנע זוויתי), כוכבי נייטרונים צעירים נוטים להיות בעלי מהירויות סיבוב גבוהות מאוד, בסדר גודל של אלפי סיבובים לשנייה.
פולסרים הם כוכבי נייטרונים מסתובבים בעלי שדה מגנטי. מקטביו של פולסר נפלטת קרן צרה של קרינה אלקטרו-מגנטית, וכאשר היא עוברת על פני צופה מרוחק (הנמצא על כדור הארץ, לדוגמה), הדבר נראה כמתקף מחזורי (או פולס, ומכאן שמם). האנרגיה המוקרנת על ידי השדה המגנטי מקטינה בהדרגתיות את קצב הסיבוב, ולכן מחזור סיבוב של פולסרים מבוגרים יותר יכול להיות בסדר גודל של שניות.
חור שחור.
חור שחור הוא עצם בעל שדה כבידה כה חזק עד שדבר אינו יכול לברוח ממנו. לפי משפט האין-שיער תנע זוויתי הוא אחד משלושת הגדלים המאפיינים חורים שחורים. חורים שחורים שיש להם תנע זוויתי קרויים "חורים שחורים מטיפוס קר" (Kerr). כאשר חור שחור נוצר, בתהליך של קריסת כוכב מסיבי, הוא שומר על התנע הזוויתי והסיבוב שלו גורם למרחב בנפח שנקרא 'ארגוספירה', להיגרר אחריו. מסה שנופלת לתוך מרחב זה מקבלת אנרגיה ויכולה להיפלט מהארגוספירה מבלי ליפול לחור השחור. בריחת המסה גורמת לחור השחור לאבד תנע זוויתי. אפקט זה נקרא תהליך פנרוז.
תצפיות הראו שמהירות הסיבוב של חור שחור יכולה להיות גבוהה מאוד. במקרה מסוים נצפתה מהירות סיבוב שגודלה 98.7% ממהירות האור.
פורשיה דה רוסי
פורשיה לי ג'יימס דג'נרס (באנגלית: Portia Lee James DeGeneres), המוכרת בשם הבמה שלה, פורשיה דה רוסי (באנגלית: Portia de Rossi; נולדה ב-31 בינואר 1973), היא שחקנית אוסטרלית-אמריקאית. מוכרת במיוחד בשל גילום דמותה של נל פורטר בסדרת הדרמה האמריקנית "אלי מקביל", ודמותה של לינדסי בלות' פיונקה בקומדיה האמריקנית "משפחה בהפרעה".
ביוגרפיה.
נולדה בשם אמנדה לי רוג'רס (Amanda Lee Rogers) בעיר מלבורן שבאוסטרליה, וגדלה בגרובדייל, פרבר של גילונג. בתם של מרגרט ובארי רוג'רס. החלה לדגמן עוד בילדותה, ואף אימצה את השם "פורשיה דה רוסי" (Portia de Rossi). בגיל 15 שינתה את שמה באופן חוקי. לדבריה בחרה בשם פורשיה משום שהייתה מעריצה של כתביו של שייקספיר (פורשיה היא דמות מהמחזה "הסוחר מוונציה").
דה רוסי החלה בלימודי משפטים באוניברסיטת מלבורן, אך בטרם השלימה את התואר, עזבה את ספסל הלימודים במטרה לעסוק במשחק.
קריירה.
ב-1994 הופיעה בסרט האוסטרלי/בריטי "סירנות" לצד יו גרנט, שם גילמה דוגמנית מרשימה, תפקידה המשמעותי הראשון. זמן קצר לאחר מכן עזבה את אוסטרליה לטובת לוס אנג'לס שבקליפורניה. דה רוסי הופיעה במספר תפקידים על המסך הגדול והקטן, בהם תפקיד בסרט האימה הפופולרי "צעקה 2" (1998), ובסרט "ילדה" מאותה שנה. היא זכתה להכרה ופרסום רב עת הצטרפה (1998) לצוות השחקנים בסדרת הדרמה הקומית עטורת הפרסים "אלי מקביל". דה רוסי גילמה את נל פורטר, עורכת דין יפהפייה, שזכתה לכינוי "מלכת הקרח". היא המשיכה להופיע בסדרה, עד שזו ירדה מהמסכים ב-2002. בשנים האחרונות גילמה מגוון תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע, בין היתר בדרמה האוסטרלית "בלילה שנגמר לנו היום" לצד מלאני גריפית'. ואת דמותה של לינדסי בקומדיה זוכת פרסי האמי וגלובוס הזהב, "משפחה בהפרעה" (2003/6). היא הופיעה גם בעונה החמישית של סדרת הדרמה "ניפ/טאק" . הצטרפה לעונה החמישית של "סקנדל".
הייתה מועמדת למספר פרסים, וזכתה בפרס לוויין הזהב על תפקידה ב"משפחה בהפרעה" (2005). ב-2007 מנה אותה מגזין "פיפל" ברשימת 100 האנשים היפים ביותר.
בשנת 2017 שיחקה לצידם של דרו ברימור וטימותי אוליפנט בקומדיית האימה "סנטה קלריטה דיאט" של רשת נטפליקס.
חיים אישיים.