מספר ימים לאחר הפלישה הגרמנית לפולין כבש הוורמאכט את ביאלובז'גי. בתחילת 1941 הוקם בעיר גטו אליו הגיעו פליטים רבים מיישובים סמוכים לרבות וישמייז'יצה, ומספר יהודי העיר הוכפל. בקיץ 1942 נסגר הגטו ובאוקטובר 1942 גירשו אנשי אס-אס ומשתפי פעולה את היהודים לעיירה הסמוכה דוביאשין (Dobieszyn) ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-180 יהודים שנותרו בעיר גורשו למחנות עבודה, כנראה בהמשך אוקטובר 1942.
בביאלובז'גי נותרו כ-180 יהודים והועסקו בהעברת רכוש היהודים למחסני הגרמנים. כעבור שלושה שבועות שולחו יהודים אלו למחנות עבודה, רובם לסקרז'יסקו-קמיינה.
ביאלובז'גי נכבשה על ידי הצבא האדום ב-16 בינואר 1945.
139-130 לפני הספירה
149-140 לפני הספירה
גארון
נהר גארון (בצרפתית: Garonne, באוקסיטנית ובספרדית: Garona) הוא נהר היוצא מהרי הפירנאים בספרד וזורם 528.7 ק"מ בדרום צרפת עד שפך הז'ירונד, שם הוא מתלכד עם נהר דורדון ונשפך לאוקיינוס האטלנטי במרחק של 647 ק"מ מנביעתו.
אטימולוגיה.
שם הנהר נכתב בגסקונית "garunɵ" שמשמש כשם כללי לנהר. ובתקופת יוליוס קיסר היה שם הנהר "Garumna".
השם נוצר מהלחם של Garr שמשמעותו אבן (או סלע), והסיומת Unn או Onna שמשמעותה נהר או יובל. ככל הנראה השם ניתן לנהר מכיוון שהוא נובע בהר הגבוה ביותר בהרי הפירנאים.
גאוגרפיה.
נהר גארון נובע בהר אנטו שצפון מערב קטלוניה, בפירנאים הספרדיים. הנהר זורם לכיוון צפון ולאחר 6.5 ק"מ הוא נכנס לצרפת בחבל מידי-פירנה. בצרפת הוא ממשיך לזרום לאורך 521.9 ק"מ עד לשפך הז'ירונד. במהלכו, הנהר עובד בשתי ערים גדולות, טולוז ובורדו. מטולוז, במקביל לנהר זורמת תעלת גארון שנבנתה על מנת לקשר את הים התיכון לאוקיינוס האטלנטי.
עוצמת זרימת הנהר הן בפירנאים והן בקרבת שפך הז'ירונד הניעה את צרפת להקים שתי תחנות כוח גרעיניות על הנהר, האחת ליד העיר גולפש (Golfech) שבמחוז טארן וגארון והשנייה ליד בלאי שבמחוז ז'ירונד.
הגארון עובר דרך חמישה מחוזות, בספרד דרך מחוז ואל דה אראן ומחוז קטלוניה, ובצרפת דרך מחוזות גארון עילית, לוט וגארון, טארן וגארון וז'ירונד.
159-150 לפני הספירה
169-160 לפני הספירה
179-170 לפני הספירה
199-190 לפני הספירה
189-180 לפני הספירה
49-40 לפני הספירה
9-1 לפני הספירה
19-10 לפני הספירה
29-20 לפני הספירה
39-30 לפני הספירה
59-50 לפני הספירה
69-60 לפני הספירה
79-70 לפני הספירה
89-80 לפני הספירה
99-90 לפני הספירה
ביאלברזיג
איסטגרדנס
איסטגרדנס (באנגלית: Eastgardens) הוא פרוור בסידני, הממוקם 9 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור מנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
גאוגרפיה.
איסטגרדנס הוא פרוור קטן, גודלו 0.2 קמ"ר. הוא גובל מצפון בפייג'ווד ודייסיוויל, ממערב בבנקסמדו, מדרום בהילסדייל, וממזרח במרוברה. הוא תחום ממזרח על ידי דרך בונרונג, מצפון על ידי דרך הפרון, ממזרח על ידי שדרות בנקס ומעגל קוריש, ומדרום על ידי רצף של רחובות קטנים.
היסטוריה.
איסטגרדנס הוא מהפרוורים החדשים ביותר בסידני, שנחנך בשנת 1999. מרבית שטחו מוקצה לטובת קניון וסטפילד איסטגרדנס שהוקם ב-1987, שעל שמו הוא נקרא. בעבר היה שטח הפרוור חלק מהפרווק הסמוך פייג'ווד. השטח עליו הוקם הקניון ואזור המגורים של הפרוור היה בעבר קרקע ממשלתית, שהוקצתה לתעשייה כגון מפעלי רכב.
תרבות.
פרט לקניון, אין באיסטגרדנס אזורי תרבות, מסחר ובידור.
תמר מייסנר
תמר מייסנר (נולדה בשנת 1959) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה התמחתה בסגנון חזה ובסגנון מעורב אישי.
ביוגרפיה.
מייסנר היא בתם של רות ואריק מייסנר. התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל קריית טבעון בהדרכת יורם שניידר.
המכביה ה-9.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-9 שנערכו בבריכת "גלי גיל" ברמת גן ביולי 1973 סיימה מייסנר במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה בספטמבר אותה שנה היא זכתה בשלוש מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.2 דקות, אחרי נאוה כגן (1:23.3 דקות) ולפני בת אגודתה נוגה גרנוב (1:26.0 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:06.9 דקות, אחרי כגן (3:00.0 דקות) וגרנוב (3:04.9 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 6:11.8 דקות, אחרי גלינה ויינר (6:02.0 דקות) וענת וייס (6:02.5 דקות).
בתחרות מבחן למשחקי אסיה שנערכה בבריכת השחייה של מכון וינגייט בתחילת אוגוסט 1974 קבעה מייסנר את מינימום ההשתתפות במשחה ל-200 מטר חזה (2:55.2 דקות), לאחר ששחתה שיא אישי חדש של 2:55.0 דקות, 6 עשיריות אחרי נאוה כגן ובכך הבטיחו שתי השחייניות את מקומן במשלחת הישראלית. חודש לאחר מכן, במשחקים עצמם שנערכו בטהראן שבאיראן בתחילת ספטמבר, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:43.84 דקות, במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.72 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:03.49 דקות.
אלופת ישראל.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת מכון וינגייט זכתה מייסנר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 מדליות כסף. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:53.7 דקות, לפני לילך הראל (6:00.5 דקות) ודניאלה יוסטר מברית מכבים עתיד (6:00.9 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.9 דקות, אחרי נאוה כגן (1:23.0 דקות) ונוגה גרנוב (1:24.6 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.5 דקות, אחרי כגן (2:56.3 דקות) ולפני גרנוב (3:04.4 דקות).
כינוס הפועל ה-10.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו בבת גלים בחיפה במאי 1975 זכתה מייסנר במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.9 דקות וסיימה במקום שישי וראשון מבין השחייניות הישראליות במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:39.0 דקות.
בתחרות שנערכה בקיאסו שבשווייץ ביוני אותה שנה זכתה מייסנר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.48 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי לנוער חדש של 2:37.99 דקות.
אליפות אסיה לנוער.
באליפות אסיה לנוער שנערכה בסיאול שבקוריאה הדרומית ביולי אותה שנה זכתה מייסנר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.15 דקות ומדליית ארד לגילאי 15–17 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.08 דקות.
באליפות ישראל לנוער שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה מייסנר ב-5 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי לנערות גיל 16 חדש של 1:06.5 דקות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.8 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי לנערות גיל 16 חדש של 2:54.7 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי לנערות גיל 16 חדש של 2:36.9 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:54.7 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בספטמבר אותה שנה זכתה מייסנר ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.9 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.8 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:38.7 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:42.7 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוקטובר 1976 זכתה מייסנר ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:21.7 דקות, לפני ורד כהן מהפועל רמות השבים (1:25.2 דקות) ויעל גולדשמידט ממכבי חיפה (1:25.3 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:55.3 דקות, לפני רות הרשקוביץ מהפועל בת ים (2:57.8 דקות) ויעל גולדשמיט (3:03.1 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:38.5 דקות, לפני טובה אברמוב מהפועל בת ים (2:43.0 דקות) ויעל נתנאל מהפועל חצרים (2:45.6 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי לנערות חדש של 5:37.8 דקות, לפני אברמוב (5:41.3 דקות) ודניאלה יוסטר (5:44.0 דקות).
חיים אישיים.
אחיה, בני מייסנר, שחקן נבחרת ישראל בכדורמים, נהרג בפעולת צה"ל בקסבה בשכם ב-24 בפברואר 1989
הפיגועים במוסקבה (2010)
הפיגועים במוסקבה 2010 הם פיגועי טרור, שבוצעו על ידי שתי נשים, בשעות השיא של הפעילות, בבוקרו של יום ה-29 במרץ 2010 בשתי תחנות ברכבת התחתית של מוסקבה (לוביאנקה ופארק קולטורי), בהפרש של כ-40 דקות ביניהם. בפיגועים נהרגו לפחות 40 אנשים ומעל 100 נפצעו.
פקידים רוסיים כינו את האירועים "הפיגועים הקטלניים והמתוחכמים ביותר בבירה הרוסית בשש השנים האחרונות" (ההתייחסות היא לפיגועים במוסקבה ב-2004). הוערך כי כ-500,000 נוסעים עברו ברכבת התחתית של מוסקבה באותו זמן.
חקירה ראשונית העלתה כי מבצעות הפיגועים היו שייכות לארגון הצ'צ'ני האיסלמי אמירות הקווקז. ב-31 במרץ לקח המנהיג הצ'צ'ני דוקה אומרוב אחריות על הפיגוע בווידאו שפרסם באינטרנט. הוא אף ציין כי הפיגועים ימשיכו עד שרוסיה תתן עצמאות למדינה איסלאמית באזור צפון הקווקז, זאת במסגרת הסכסוך בצפון הקווקז.
האיש שהסיע את המחבלות למוסקבה נעצר ביולי 2010. הוועדה למניעת טרור של רוסיה אישרה באוגוסט 2010 שמגומדלי ווגבוב, יחד עם ארבעה מיליטנטים, נהרגו במבצע בדגסטן. הוא נחשב למיליטנט שמאחורי הפיגועים, מקושר לאומרוב ובעלה של מרים שריפובה, אחת משתי המחבלות.
רקע.