בשנים האחרונות קיימים בחו"ל אתרי אינטרנט רבים המציעים לספק משקפי ראייה, וגם להחליף את העדשות במסגרת שכבר נמצאת בידי הלקוח. לעיתים קרובות המחירים באתרים אלו נמוכים בהרבה מאשר אצל האופטומטריסטים, גם כאשר מביאים בחשבון את עלויות המשלוח. ואולם האופטומטריסטים, וגם רופאי העיניים, מקשים, ואף אינם מאפשרים, ללקוח לקבל את המרשם של העדשות. בנוסף קיים קושי רב לבחור מסגרת בלי למדוד אותה בחנות. ואפשר להניח שבארץ סומכים יותר על בעלי הרישיון של משרד הבריאות.
משקפי שמש.
משקפי שמש הם משקפיים שעל עדשותיהם יש ציפוי כהה המגן מהקרינה האולטרה סגולה. העדשות במשקפי שמש עשויות להיות עדשות מתקנות או עדשות שעוצמתן (ה"מספר") אפס.
נהוג לחשוב כי כל עדשה כהה מגנה מפני הקרינה האולטרה סגולה, אך אין זה כך. סינון הקרינה במשקפי שמש נקבע לפי איכות הציפוי על העדשה, ולא לפי צבעו. ייתכנו משקפי שמש כהים שאיכותם נמוכה ואינם בולעים קרינה כראוי, ולעומתם משקפי שמש בהירים, הבולעים כמעט 100% מהקרינה.
המספר "400" המופיע על גבי משקפי שמש רבים, מתייחס לאורך הגל (בננומטרים) שמתחתיו נבלעת הקרינה האולטרה סגולה. משקפי שמש טובים בולעים מעל 99% מהקרינה ומסומנים "100%". שימוש במשקפי שמש שאינם בולעים קרינה במידה מספקת עלול לגרום לנזק לרקמות העין, במיוחד קטרקט, שכן הציפוי הכהה מוריד את כמות האור הנראה, וכדי לפצות על כך מתרחב האישון וכמות הקרינה החודרת אל העין (הן באור הנראה והן באולטרה סגול) גדלה.
משקפי שמש הם כיום מוצר אופנתי ונפוץ, ומיוצרים על ידי מותגי אופנה ידועים.
משקפי תלת-ממד.
משקפי תלת־ממד הם משקפיים המאפשרים ראייה תלתממדית של שידור טלוויזיה, סרט, תמונה או מצגת כלשהי שהוכנו מראש לצפייה כזו.
אלו הם משקפיים שעדשותיהם בצבעים שונים (באדום ובכחול) או בעלות עדשות פולרואיד (מקטבות) הנמצאות ב־90 מעלות אחת ביחס לשנייה.
המשקפיים מאפשרים לכל עין לראות תמונה שונה במעט מהעין השנייה, דבר הגורם למוח לאחד את שתי התמונות לתמונה אחת עם הרגשת עומק טבעית.
ראייה תלת ממדית מלאה דורשת חדות ראייה תקינה בשתי העיניים, ותפקוד דו־עיני, ללא פזילה.
תנועה הרמונית פשוטה
שלום
שָׁלוֹם הוא מצב של יחסים דיפלומטיים בין מדינות והוא הניגוד של מצב המלחמה או האויבות. במצב של שלום, היחסים בין שתי מדינות או יותר אינם כוללים עימות אלים ובין הצדדים שוררת הסכמה (בכתב או בעל פה) ליישב כל מחלוקת שתתגלה ביניהם בהתדיינות ובמשא ומתן ולא באמצעות הפעלת כוח וכפייה.
מאפייני שלום.
השלום המדיני אינו מתבטא רק בהיעדר מלחמה. אחד מהיבטיו הרבים של השלום הוא גם שיתוף פעולה בין המדינות בתחומים שונים, כגון מסחר משותף, מיזמי תיירות ותשתית משותפים וחילופי תרבות וספורט. יחסי שלום שאינם כוללים היבטים נוספים אלה מכונים לעיתים "שלום קר".
השכנת שלום בין מדינות היא מטרתם של אנשים וארגונים רבים, ובראשם ארגון האומות המאוחדות. השלום יכול להתכונן מבחירה, כאשר הצדדים מסכימים ביניהם להימנע מאלימות, או בכפייה - על ידי דיכוי של אותם גורמים העלולים להפר את השלום.
הוגי דעות רבים רואים בשלום את המצב העדיף למדינה, שכן הוא מייצג מצב של ביטחון שאינו תלוי בכוח צבאי. לדוגמה, ברוך שפינוזה גרס ב"מאמר מדיני" כי השלום הוא "תכלית המצב המדיני", דהיינו הסיבה לקיום המדינה.
מדינות אחדות בעולם נהנות מתקופות ממושכות במיוחד של יחסי שלום, ובראשן שווייץ, שלא הייתה מעורבת במלחמה כלשהי מאז 1814 ונוקטת עמדה נייטרלית ביחסי החוץ שלה, ושוודיה, שגם מאחוריה תקופת שלום דומה.
אחת הסמלים של השלום היא יונת השלום.
שביתת נשק.
שביתת נשק היא סיומה של מלחמה או עימות אלים אחר, (ריב) בעקבות הסכמתם של הצדדים הלוחמים על צעד זה.
זהו מצב של מודוס ויונדי, שבו שני הצדדים של עימות מסוים חולקים הסכמה ארעית ולא רשמית על הפסקה של עימות זה, מתוך נכונותם להגיע או לציית להסדרים מסוימים שיבטיחו את מסלולם התקין של חייהם.
היסטוריה של שלום.
במשך ההיסטוריה ציינו היסטוריונים תקופות ארוכות יותר ופחות של שלום יחסי בין מדינות העולם. תקופות כאלו היו לעיתים קרובות תוצאת שלטונה של אימפריה חזקה שהשליטה סדר ומנעה מלחמה באזורים נרחבים:
שלום וישראל.
למדינת ישראל הסכמי שלום עם שתי מדינות שכנות לה, מצרים וירדן (ראו: "הסכם השלום בין ישראל למצרים" ו"הסכם השלום בין ישראל לירדן"). בנוסף, חתמה ישראל על הסכמי אברהם, שהם הסכמי שלום ונורמליזציה עם מספר מדינות ערביות: איחוד האמירויות, בחריין וסודאן. בנוסף, חתמה ישראל על הסכם שלום עם מרוקו.
בשנת 1993 חתמה ישראל על הסכם אוסלו הראשון, כחלק מתהליך שלום בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית, שאינה נחשבת למדינה, אלא רשות אוטונומית למחצה (קיבלה את מעמדה הודות להסכמי אוסלו). הסכמי אוסלו מבחינה טכנית עדיין בתוקף, אף על פי שאין תהליך שלום בין הצדדים נכון להיום (שלהי שנת 2021) והסכסוך עודנו נמשך. האפשרות של השגת שלום בין ישראל לפלסטינים הוא נושא למחלוקת ציבורית עזה, הן בציבור הישראלי והן בציבור הפלסטיני.
הירונימוס בוש
הירונימוס בוש (בהולנדית: Hieronymus Bosch, נקרא גם Jeroen Bosch; 1450 – 9 באוגוסט 1516) היה צייר הולנדי ידוע ופורה ביותר במאה ה-15 ובמאה ה-16. מעט מאוד ידוע על חייו, למרות שהשאיר אחריו יצירות רבות וחשובות. אביו אנטוניס ואן אקן (Anthonis van Aken) היה צייר, וכך גם סבו יאן ואן אקן (Jan van Aken), שלושה מדודיו ואחיו. הוא היה מראשוני ציירי נופי עולם.
הנושאים המרכזיים ביצירותיו הם חטא והליקויים במוסר האדם. יצירותיו עמוסות בדימויים מורכבים ומקוריים ובסמלים, חלקם לא היו ברורים אפילו לבני זמנו. נאמר שציוריו של הירונימוס בוש היוו את ההשראה לתנועת הסוריאליזם במאה ה-20.
שמו האמיתי היה Hieronymus (Jeroen) van Aken. הוא חתם על חלק מיצירותיו בשם Bosch (מבוטא בהולנדית "בוס") על שם עיר הולדתו ס'הֶרטוֹחֶנבּוֹס ("היער של הדוכס"), או, בקיצור, דֶן בּוֹס, עיר במרכז הולנד של היום. בשנת 1463, כשהיה בן 13, נשרפו כ-4,000 בתים בעיר בדליקת ענק, לה היה כנראה עד.
הוא נולד למשפחה של ציירים פלמיים, ובילה את רוב שנותיו בדן בוס. הוא הפך לצייר פופולרי ואף קיבל הזמנות לציורים מחוץ לארצו. בשנת 1488 הוא הצטרף לאחוות "גבירתנו", קבוצה נוצרית שמרנית, שכ-40 מנכבדי העיר היו חברים בה.
בוש יצר כמה טריפטיכונים - ציורים על שלושה לוחות עץ, המחוברים זה לזה בעזרת צירים. המפורסם ביותר הוא "גן התענוגות הארציים".
גן התענוגות.
בוש יצר לפחות 16 טריפטיכונים. הטרפטיכון הידוע ביותר של בוש הוא "גן התענוגות הארציים" Tuin der lusten (בהולנדית). בלוח השמאלי נראים אדם וחוה בגן העדן יחד עם חיות פרי דמיונו של הצייר. תענוגות החיים מיוצגים על ידי דמויות עירומות, פירות רבים וציפורים, שמופיעים יותר בלוח האמצעי הגדול יותר. בלוח הימני נראה הגיהנום ובו החוטאים נידונים למיתות משונות ונוראיות.
ב"גן התענוגות" מופיעה קבוצת גברים רכובים על חיות משונות במעגל אקראי. במרכז המעגל נמצאת בריכה ובה נשים הרוחצות להנאתן. כאשר הלוח הימני והשמאלי סגורים, נראה על גבם כדור המתאר את בריאת העולם, ככל הנראה ביום השלישי. הארץ היא מישור בתוך הכדור.&lt;br&gt;
שלושת הלוחות של הטריפטיכון גן התענוגות הארציים: &lt;br&gt;
&lt;br&gt;
לציורים אלה שטח פנים גס ומחוספס, וזאת בניגוד לסגנון הציור הפלמי, בו שטח הפנים של הציור חלק, בניסיון להסוות את העובדה שהציור נוצר על ידי אדם.
יצירות נוספות.
לקראת סוף ימי חייו השתנה סגנון הציור של בוש, והוא החל לצייר ציורים בהם מספר קטן של דמויות תופסות חלק גדול יותר בציור כולו, ונראות קרובות יותר אל הצופה. לדוגמה משמאל, הציור "ריפויו של שגעון" (או: "הוצאת אבן הטירוף"). כמו כן משתקפות בציוריו של בוש בעיות שהעסיקו את בני תקופתו, ורוב הסמלים שצייר לקוחים מתורות המסתורין של האלכימיה שבה לכל צורה וצבע יש פירוש נסתר. לדוגמה, הביצה הענקית שהיא נקודת השיא של השרשרת האלכימית.
בוש לא תיארך את הציורים שלו, חתם רק על מעט מהם, ורבות מעבודותיו אבדו ונהרסו בזמן ההתקפה הקנאית של הרפורמציה. נותרו רק כ-25 ציורים המשויכים לו. פיליפ השני מלך ספרד, קנה הרבה מהציורים אחרי מות הצייר, ולכן רבים מציוריו של בוש נמצאים במוזיאון הפראדו שבמדריד, בהם גם "גן התענוגות הארציים".
השפעתו של הירונמוס בוש ניכרת בציוריו של הצייר הפלמי פיטר ברויגל האב, שצייר מספר ציורים בסגנון דומה.
מלחמות נפוליאון
המלכה ויקטוריה
בנימין דיזראלי
בנימין ד'ישראלי
בנימין דישראלי
ועד ארבע ארצות
ועד ארבע ארצות (בפולנית: Sejm Czterech Ziem) הוא שמו של גוף מנהלתי אשר שימש במשך כ-200 שנה, בין השנים 1520 או 1580 ל-1764, כמוסד המרכזי העליון של יהדות פולין. תפקידיו של הוועד היו גביית מסים מכלל הקהילות היהודיות ומסירתם לשלטונות המתאימים וכן שיפוט פנימי הנוגע לתשלום או לאי תשלום המיסים. מאוחר יותר סיגל לעצמו הוועד את תפקיד ייצוג הקהילה היהודית בפולין לפני מלכי פולין. נוסף על כך היו לוועד סמכויות שיפוט בתוך הקהילות היהודיות בענייני שיפוט שבין יהודים לבין עצמם.
הרכב הארצות והנציגים.
הוועד הורכב מנציגי הקהילות היהודיות של ה"ארצות" אשר הרכיבו את פולין של אותה התקופה. הארצות הכלולות בוועד השתנו עם שינויי הגבולות והשטחים שעליהם שלטה פולין. עם הארצות בתקופות השונות נמנו:
חלוקה זו של פולין ל"ארצות" התבססה על החלוקה המקומית לצורכי מס, והיא מבוססת על הארצות ההיסטוריות שהרכיבו את הממלכה. כל אחת מהארצות חולקה לגלילות לצורך המיסוי.