טרוור אנדרו מנואל, שר האוצר של דרום אפריקה, כיהן כיו"ר פסגת ה-G20 שנערכה בשנת 2007 בארצו. גידו מנטגה, שר האוצר של ברזיל כיהן כיו"ר פסגת ה-G20 שנערכה בשנת 2008 בארצו. ברזיל העלתה לדיון מספר נושאים וביניהם התחרות בשווקים פיננסיים, אנרגיה נקייה, והתפתחות כלכלית ואלמנטים פיזיקליים של צמיחה ופיתוח. בהצהרה שהשמיע נשיא ארצות הברית ג'ורג' ו. בוש, בעקבות מפגש שרי האוצר של ה-G7 ב-11 באוקטובר 2007, הוא אמר כי בפסגה הבאה של ה-G20 תהיה חשיבות במציאת פתרונות למשבר הכלכלי העולמי. יוזמה של הנשיא הצרפתי, ניקולא סרקוזי, וראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, הובילה לפסגה מיוחדת של מנהיגי מדינות פורום ה-G20, ב-15 בנובמבר 2008, שעסקה בהתמודדות עם המשבר הכלכלי של 2008 ובמציאת פתרונות לו.
יקונו אמלאק, קיסר אתיופיה
שושנה (הרלדיקה)
השושנה היא סמל נפוץ בהרלדיקה האנגלית. זהו פרח בעל חמישה עלים סימטריים, חמישה קוצים ועיגול של זרעים. השושנה הייתה סמלה של שושלת טיודור והיא מיוחסת לאנגליה מאז, כפי שהדרדר מיוחס לסקוטלנד.
עיצוב.
עיצובה המסורתי של השושנה ההרלדית הוא בדוגמת שושנה בעלת חמישה עלים שטוחים, אולם העיצוב השתנה עם קבלתם של השושנים כסמליהם של בתי יורק ולנקסטר, שבחרו בשושנה בעלת עשרה עלים (בשני מעגלים), עיגול זרעים במרכז וחמישה קוצים ירוקים בין העלים. הערת הבלאזון נכתבה כ"זרעים וקוצים טבעיים". הזרעים והקוצים יכולים להיצבע גם הם בצבעי השושנה ולאו דווקא בצבעיהם הטבעיים. אם לשושנה מצורפים גבעול ועלים, השושנה מייצגת כנראה ורד דמשקאי. שושנה לבנה מצוירת לפעמים כמוקפת בקרני זהב, ובמקרה כזה היא נקראת rose-en-soleil ("שושנה בשמש").
צבעים.
על פי המסורת ההרלדית לצבעי השושנים חשיבות רבה. שושנה אדומה מסמלת מות קדושים, שושנה לבנה מייצגת אמונה ושושנה צהובה מייצגת השגיות. שושנים עשויות להופיע בכל הצבעים הטבעיים, וכן בשחור, בכחול ובירוק.
מסורות אנגליות.
שושנים אדומות היו סמלם של בית לנקסטר בעוד ששושנים לבנות היו סמלם של בית יורק. שילובם של שתי השושנים לכדי פרח אחד יצר את שושנת טיודור; לבן על אדום עם רקע זהב, או כסף ואדום על לבן עם רקע בצבע אחר.
בקדנסיה האנגלית משמשת השושנה לייחוד השלט של בנו השביעי של נושא שלט אצולה.
פינגווין קו סנטר
אימן א-זוואהרי
אימן א-זוואהירי
תגובה חיסונית
סמור (הרלדיקה)
צבי טריגר
צבי טריגר (נולד ב-1972) הוא סופר, פרופסור למשפטים, וחוקר המתמחה בדיני משפחה ודיני חוזים, פמיניזם ותאוריה קווירית, משפט ותרבות. כיהן כסגן דקאן בית הספר למשפטים ע"ש חיים שטריקס במסלול האקדמי המכללה למנהל בין השנים 2011–2013.
את שירותו הצבאי עשה כקצין בדובר צה"ל.
קורות חייו.
צבי טריגר נולד בחולון.
טריגר הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שם גם למד כתיבה דרמטית ודרמטורגיה בחוג לתיאטרון. לאחר השלמת לימודי המשפטים התמחה בבית-המשפט העליון בירושלים. לאחר מכן השלים תואר שני ודוקטורט בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק (NYU).
ב-1998 ערך (יחד עם הבמאית מאשה נמירובסקי) את הקברט 'למה שיזכירו את שמי?' ושיחק בו. הקברט הוקדש ליצירתו של ברטולט ברכט במלאת מאה שנים להולדתו, והועלה על ידי החוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת 'תספיס', הפסטיבל הבינלאומי החמישי לתיאטרון אוניברסיטאי בירושלים, ובפסטיבלי תיאטרון-סטודנטים בלייז', בלגיה, ובשטרסבורג, צרפת.
מ-2004 מלמד וחוקר במסגרת המסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון, בתחומים דיני משפחה, דיני חוזים, פמיניזם ומשפט ותרבות. פרסומיו האקדמיים עוסקים בביקורת פמיניסטית וקווירית של דיני המשפחה הישראליים. פרסומיו כוללים, בין היתר, ריאיון עם הפסיכולוגית האמריקאית קרול גיליגן על הקשר בין משפט ואהבה, ומאמר על ההיסטוריה של אימוץ הדין הדתי בישראל, שכותרתו "יש מדינה לאהבה: נישואין וגירושין בין יהודים בישראל" (שניהם הופיעו בספר "משפטים על אהבה"). ב-2011 פרסם מאמר משותף עם גאיה ברנשטיין מאוניברסיטת סיטון-הול בארצות הברית, בשם "הורות-יתר", שנסקר בכתבי עת ועיתונים רבים בארצות הברית ובישראל.
בשנים 2009–2011 ערך את כתב העת "המשפט".
בנוסף למחקריו וכתיבתו האקדמית, טריגר מפרסם טורים ודעות, רומנים וסיפורת. הוא מחבר הרומן "מקרה של אזעקת אמת" (הוצאת חרגול, 2005), והספר "ללא מילים: התרבות הישראלית בראי השפה" שכתב עם עמליה רוזנבלום (הוצאת דביר, 2007). פרסם סיפורים קצרים בכתב העת "מסמרים" ובאנתולוגיה "כשמדלין סטו בוכה: סיפורים קצרים על קולנוע" (גלורי, 2007). פרסם ביקורות ספרים בעיתון "הארץ" וב"Time Out תל אביב", ורשימות בענייני מזון וביקורת מסעדות במסגרת טורו השבועי "מי שאוכל לבד" באתר "וואלה!".
טריגר זכה באות החוקר מצטיין לשנת תש"ע (2010) של בית הספר למשפטים של המכללה למינהל. ב-2012 זכה בפרס צלטנר לחקר המשפט לחוקר צעיר מטעם ארגון רוטרי ואוניברסיטת תל אביב.
טריגר התחתן עם אסף אוחיון בניו יורק והוא אב לבת. אחיו הוא העיתונאי אפי טריגר.
נטלי דו טואה
נטלי דו טואה (Natalie du Toit; נולדה ב-29 בינואר 1984) היא שחיינית דרום אפריקאית, שזכתה ב-10 מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ואלופת אפריקה במשחה ל-800 מטר חופשי (אבוג'ה 2003). נוסף לכך, היא השתתפה במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
חייה.
דו טואה נולדה וגדלה בקייפטאון. היא החלה להתאמן בשחייה בגיל צעיר, וב-1998, בגיל 14, אף השתתפה במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקואלה לומפור. בפברואר 2001 נפגעה בתאונת דרכים לאחר שרכב פגע בה בעת שרכבה על קטנוע בדרכה מאימון שחייה. בעקבות התאונה, נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה השמאלית, מתחת לברכה. בתוך שלושה חודשים, עוד בטרם החלה ללכת על רגליה, שבה דו טואה לבריכת השחיה, והמשיכה באימוניה.
בשנת 2002 שבה דו טואה לזירה הבינלאומית, כשהשתתפה במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו במנצ'סטר, וזכתה בשתי מדליות זהב במשחים ל-50 ול-100 מטר בסגנון חופשי לבעלי מוגבלויות. באחרון אף קבעה שיא עולם. היא לא הסתפקה במשחים אלה, והתחרתה במשחה הרגיל ל-800 מטרים, בו העפילה לגמר. בכך, הייתה לספורטאית הנכה הראשונה שמעפילה לשלב הגמר במסגרת זו.
אלופת אפריקה.
בשנת 2003 המשיכה דו טואה להתחרות במסגרות הרגילות, ואף קצרה הישגים לא מעטים. במשחקי אפריקה שנערכו באבוג'ה, ניגריה זכתה במדליית זהב במשחה ל-800 מטר, ובמשחקים האפרו-אסיאתיים שנערכו בהיידראבאד, אנדרה פרדש שבהודו זכתה במדליית כסף במשחה זה ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר.
חרף הישגיה, לא הצליחה להשיג את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת אתונה (2004). היא השתתפה במשחקים הפאראלימפיים, וזכתה ב-5 מדליות זהב, במשחים ל-50, 100 ו-400 מטרים בסגנון חופשי, 100 מטרים בסגנון פרפר ו-200 מטר בסגנון מעורב. כן זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר בסגנון גב.
בשנת 2006 שמרה דו טואה על שני תואריה ב-50 וב-100 מטרים בסגנון חופשי במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן. ב-2008 סיימה במקום הרביעי במשחה ל-10,000 מטרים באליפות העולם בשחייה במים פתוחים
שנערכה בסביליה. הישג זה אפשר את השתתפותה באולימפיאדת בייג'ינג. הוועד האולימפי של דרום אפריקה בחר בה לשאת את דגל המדינה בטקס הפתיחה של המשחקים, ובכך הייתה לספורטאית הנכה הראשונה הנושאת דגל בטקס פתיחה של אולימפיאדה. בתחרויות עצמן סיימה במקום ה-16. עם סיום המשחקים, השתתפה דו טואה גם במשחקים הפאראלימפיים. היא זכתה במדליית זהב בכל חמשת המשחים בהם זכתה גם באתונה.
מהיינה
הינאיאנה
תימן במשחקים האולימפיים
תימן משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברצלונה (1992). בשתי האולימפיאדות שקדמו לה, אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ואולימפיאדת סיאול (1988) השתתפה צפון תימן, ובאחרונה נטלה חלק גם דרום תימן. המדינות התאחדו ב-1990, ומאז יש להן משלחת אחת.
בכל האולימפיאדות בהן השתתפה, שלחה תימן מספר מועט של ספורטאים. מספר השיא נרשם באולימפיאדת ברצלונה - 13 (אם כי באולימפיאדת סיאול עמד מספר הספורטאים משתי המשלחות על 19 - 11 מהצפון ו-8 מהדרום). לאולימפיאדת לונדון (2012) שלחה תימן ארבעה ספורטאים בלבד. אף ספורטאי תימני לא רשם הישג משמעותי במשחקים האולימפיים.
תימן מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
Chandrayaan-1
סיימון בייקר
סיימון לוקאס בייקר (באנגלית: Simon Lucas Baker; נולד ב-30 ביולי 1969) הוא שחקן ובמאי קולנוע אוסטרלי, אשר היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב ולפרס אמי.
ביוגרפיה.
בייקר נולד בטסמניה אוסטרליה לאם מורה ולאב פרמדיק. הוריו התגרשו בהיותו ילד, ומאוחר יותר נישאה אימו בשנית. לבייקר אחות ואח למחצה. בצעירותו היה בייקר ספורטאי ועסק בגלישת גלים ובכדור-מים. הוא סיים את לימודי התיכון שלו ב-1987.
לאחר מכן הוא החל ללמוד רפואה, אך הוא הפסיק לטובת קריירת המשחק שלו. הוא החל להופיע בסדרות אוסטרליות בסוף שנות ה-80. הוא הופיע בכמה קליפים של זמרים מקומיים באוסטרליה. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות "E Street", "קרוב רחוק" ו"תיכון הלבבות השבורים".
קריירה.
ב-1995 הוא היגר לארצות הברית. ב-1997 הוא לוהק לתפקיד קטן בסרט סודות אל איי. השתתפות בסרט הובילה אותו לקבלת תפקידי משנה בסרטים נוספים. בשנת 1998 גילם את קני בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי, ובסרט הפשע "נשיקת הבוגד" לצד אלן ריקמן.