קולומביה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקולומביאנים 19 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. קולומביה החלה להשתתף במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016). קולומביה זכתה ב-18 מדליות במשחקי הקיץ, מהן 7 מדליות זהב, ומדליית כסף יחידה במשחקי החורף.
השתתפות במשחקים.
משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
המשלחת הראשונה של קולומביה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף האופניים בה היא זכתה במדליית זהב ובענף הטניס עם זכייה במדליית זהב בטורניר היחידים לנערים. ספורטאי המשלחת זכו במדליית כסף בענפים איגרוף בקטגוריית משקל בינוני לנערים ורכיבה בטורניר היחידים. ספורטאי המשלחת זכו גם במדליית כסף בענף ההרמת משקולות בקטגוריית משקל עד 62 ק"ג נערים ובמקום החמישי בקטוגריות משקל עד 85 ק"ג נערים ועד 53 ק"ג נערות. המשלחת קצרה הישגים גם בענפים טאקוונדו עם העפלה לרבע גמר בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים, קפיצה למים בה סיימה במקום השמיני בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר לנערים, ושחייה עם העפלה לגמר במשחה 50 מטר שחיית גב נערות וסיום במקום השביעי. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, היאבקות, התעמלות וטריאתלון ללא הגעה להישגים משמעותיים.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 34 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה קולומביה עד כה. המשלחת זכתה בשלושה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים בענף האופניים עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים וסיום במקום השישי בטורניר הנערות, בענף הרמת משקולות עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים וסיום במקום החמישי בקטוגריית משקל מעל 63 ק"ג נערות, בענף הטאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערות, ובענף האתלטיקה עם העפלה לגמר ריצת 110 מטר משוכות נערים. המשלחת גם קצרה הישגים בענפים היאבקות כאשר ספורטאי הנבחרת סיימו במקום הרביעי בקטוגריית המשקל לנערים בסגנון חופשי עד 46 ק"ג ועד 76 ק"ג ונערות בסגנון חופשי עד 60 ק"ג, ובקפיצה למים בתחרות קפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר נערים. כמו כן, המשלחת סיימה במקום החמישי בתרגיל המתח בענף ההתעמלות, ובמקום השמיני במשחה 200 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים בענף השחייה. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים ג'ודו, טניס, טריאתלון וקליעה אך בלי להגיע להישגים משמעותיים.
משחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016).
קולומביה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער לילהאמר ושלחה משלחת המונה ספורטאי יחיד שהשתתף בענף סקי אלפיני בהם לא הגיע להישג משמעותי.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה.
מדליות.
מדליות לפי משחקים.
משחקי הקיץ
width="20px"|
משחקי החורף
מדליות לפי ענף.
משחקי הקיץ
width="20px"|
משחקי החורף
סירכא
בהלכה, סירכא בריאה היא אחת משבעים הטרפות שבבהמה, המהווה את מקרה ההטרפה השכיח ביותר בבהמה. הסירכא היא גידול שפיר בדופן החיצונית של הריאה, המעיד על נקב בריאה, שהוא אחד משמונת מיני הטרפה שנאמרו למשה מסיני.
קיימת מחלוקת בראשונים ובאחרונים אילו סירכות מטריפות את הבהמה ואילו אינן אלא ריר שאינו מטריף. בהתאם לכך, קיימות שתי רמות הכשר על בשר הבהמה, הרמה הנמוכה נקראת 'כשר' ולפיה מטריפים רק סירכות שמוסכם שהן מטריפות. הרמה הגבוהה נקראת 'חלק' או 'גלאט' (שמשמעותו 'חלק' ביידיש), ולפיה רק בהמה שהריאה שלה 'חלקה' ונקייה מסירכות שיש לגביהן מחלוקת מקבלת הכשר זה.
מקור הדין.
מן התורה אין חובה לבדוק אף אחד משבעים סוגי הטרפות שבבהמה, היות שרוב הבהמות אינן טרפות. אולם החל מתקופת הגאונים התקבל בקרב עם ישראל כולו הנוהג לבדוק את הריאות מסירכות. ישנה מחלוקת ראשונים מהו מקור ותוקף נוהג זה. לדעת כמה ראשונים, תוקף המנהג הוא מדברי חכמים, היות שיש מיעוט המצוי של סירכות בריאה המטריפות את הבהמה, וחכמים קבעו שבכל דיני התורה יש לחשוש למיעוט המצוי ולבדוק היכן שניתן. מנגד, יש אומרים שאין תקנת חכמים כזו, אלא זהו מנהג שהונהג בתקופת הגאונים והתקבל בקרב הציבור.
מקור היווצרות הסירכא המטריפה.
ישנה מחלוקת ראשונים מדוע הסירכא מטריפה, וממילא איך נוצרת 'סירכא'. יש אומרים שהסיבה שסירכא מטריפה, היא מפני שהיא נוצרת מנקב שהיה בריאה, ואף שהסירכא סותמת אותו, בהמשך היא תתנתק והנקב יישאר פתוח ויגרום למותה של הבהמה. ויש אומרים שהסירכא לא נוצרה מנקב, אלא שבעקבות הימתחות הסירכא היא תיתלש מהריאה ויישאר תחתיה נקב שיגרום למותה של הבהמה. ברפואה כיום מקובל שהסירכות נגרמות מדלקת ריאות, שגורמת לדופן הריאה להיעשות חדירה, וחומרים שונים יוצאים מהריאה ומצטברים על דופנה ויוצרים גידולים וקרומים עבים.
'כסדרן' ו'שלא כסדרן'.
בתלמוד הבבלי מבואר שיש חילוק בין שני סוגי סירכות: סירכא שהיא 'כסדרן', כלומר נסרכת בין שני מקומות הצמודים זה לזה, כשרה, כי תהליך הנשימה לא אמור לגרום להימתחות הסירכא כך שאולי ייווצר נקב. כשהסירכא 'שלא כסדרן', כלומר נסרכת על שני מקומות בריאה שאינם צמודים זה לזה, היא מטריפה את הבהמה, מפני שברבות הזמן היא עשויה לגרום לדופן הריאה להימתח כך שהסירכא תיתלש ויישאר תחתיה נקב המטריף את הבהמה.
השולחן ערוך והרמ"א נחלקו בשתי מחלוקות בהקשר לסירכות ואופן הטרפתן את הבהמה:
המחלוקת בשאלת מיקום הסירכות.
לדעת הרשב"א, שכמותו פסק רבי יוסף קארו בשולחן ערוך, בכל מצב שבו אונות הריאה שביניהן הסירכא צמודות זו לזו, הסירכא נחשבת לסירכא 'כסדרן' וכשרה. ואילו לשיטת מהר"י וייל שכמותו פסק הרמ"א, רק אם הסירכא ממוקמת בחצי הפנימי של החריץ שבין האונות, היא נחשבת 'כסדרן'. אבל אם היא בחצי החיצוני או נסרכת מהריאה לדופן החזה, היא נחשבת 'שלא כסדרן' ומטריפה.
המחלוקת אם מועילה בדיקה לסירכות.
המחלוקת השנייה והעיקרית נוגעת לסירכות 'שלא כסדרן', שהן הטרפות, והיא נוגעת לשתי סוגיות: 1. האם ניתן לקלוף את הסירכא ולבדוק אם יש תחתיה נקב. 2. האם סירכות שניתן להסיר על ידי מיעוך ומשמוש נחשבות סירכות מטריפות.
בדיקת 'ניפוח ובצבוץ'.
בתלמוד הבבלי מובאת הנהגתו של רב נחמיה בריה דרב יוסף שהיה בודק ריאה שסירכא מדביקה אותה לדופן בית החזה ב'פשורי', כלומר במים פושרים. ופירשו מפרשי התלמוד שהכוונה היא שהסירו את הסירכא מהריאה, ולאחר מכן ניפחו את הריאה באוויר והכניסו אותה לתוך כלי עם מים כדי לבדוק האם יש יציאת בועות אוויר ממקום הסירכא. אם אכן ישנו בעבוע, הרי שהדבר מעיד על נקב שנמצא תחת הסירכא.
ישנה מחלוקת ראשונים האם בדיקה זו מועילה רק בסירכא הדבוקה בצידה האחד לדופן בית החזה, ובזמן שניכר שישנו חולי בדופן שמסתבר שממנו נוצרה הסירכא, או שהבדיקה מועילה גם כשאין סימנים של חולי בדופן בית החזה. ויש מפליגים ואומרים שבדיקה זו מועילה גם ביחס לסירכא הנתונה בין שתי אונות של הריאה.
בדיקת 'מיעוך ומשמוש'.
לדעת מספר ראשונים, שכמותם פסק השולחן ערוך, לא מועילה בדיקה כלשהי לסירכא, ואם נמצאה סירכא במקום מטריף - הבהמה טרפה. אך לדעה אחרת מועילה בדיקת 'מיעוך ומשמוש', שבה מועכים את הסירכא וממשמשים אותה, ואם נימוחה - הרי שהיא לא סירכא חזקה שבכוחה להטריף, והבהמה כשרה.
'כשר' ו'חלק'.
בעקבות שתי המחלוקות הללו בדבר כשרות הסירכות, נוצרה חלוקה ברמת הכשרות הניתנת לבשר, כאשר הרמה הנמוכה יותר, המסתמכת על הדעות המקילות משווקת בשר 'כשר', והרמה המהודרת המחמירה כפי השיטות המחמירות, משווקת בשר 'חלק' כלומר שהריאה שחלקה מסירכות, והבשר חלק ונקי משאלות ומחששות.
צדקיהו הרכבי
צדקיהו הרכבי (כ"ח באייר ה'תרנ"ו, 11 במאי 1896 - י' בתשרי ה'תש"ח, 24 בספטמבר 1947) היה איש ציבור ומשפטן בכיר ביישוב.
ביוגרפיה.
נולד בבת שלמה לשרה בת ר' שאול יהודה שהיה דיין בסטולוביץ, ולר' מאיר הרכבי שהיה מחלוצי ההתיישבות היהודית באזור שנקרא באותה תקופה "שומרון" ובגליל התחתון. למד בירושלים וביבנאל, בחטיבת הביניים של בית הספר המוסלמי בירושלים ובתיכון בדמשק.
את לימודי המשפטים שלו עשה בדמשק ולאחר שהוסמך, שב לארץ ישראל ועסק כמורה לבנות בפתח תקווה. במקביל השתתף בעריכת כתב העת "האחדות" של י. ח. ברנר.
לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה החל לעבוד כפקיד הממשל הצבאי וכמזכיר ראשי ונוטריון בבית המשפט המחוזי בטבריה ובצפת. בהמשך התמנה להיות התובע הכללי בחיפה, כשופט שלום בתל אביב, ולבסוף - ב-1935 - כרשם בית הדין המחוזי בתל אביב. הוא היה היהודי הראשון שהחזיק בתפקידים אלו במערכת השיפוט של המנדט הבריטי בארץ ישראל.
במקביל לתפקידיו הציבוריים היה אספן אמנות וספרייתו בת עשרת אלפים הכרכים התפרסמה.
הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב ביום הכיפורים של שנת ה'תש"ח, 1947. השאיר אחריו את רעייתו חיה, מפעילות ויצו בתל אביב, ושלושה בנים: אלוף יהושפט הרכבי, מאיר (איריק) שנפל במלחמת העצמאות, ונועם.
הוא נקבר בהלוויה רבת משתתפים בבית הקברות הישן בתל אביב.
מנזר טינטרן