מלדיני פרש מהנבחרת בגיל 34 עם מספר ההופעות הרב ביותר. הוא כבש שבעה שערים במדיה, כולם נכבשו במשחקי בית על אדמת איטליה. מלדיני ערך 74 הופעות כקפטן הנבחרת. למרות היכולת הטובה שהציג עם הנבחרת, כולל הגעה לשני גמרי מונדיאל וגמר יורו, מלדיני לא הצליח לזכות בתואר. מלדיני ערך 23 הופעות במונדיאל והוא שני רק ללותר מתאוס במספר ההופעות במונדיאל. מלדיני מחזיק בשיא הדקות ששחקן שיחק במונדיאל עם 2,216.
בפברואר 2009, החליט מאמן איטליה מרצ'לו ליפי לקיים משחק ראווה לכבוד מלדיני, שבו הוא יוכל לשחק את משחקו האחרון בנבחרת. מלדיני סירב להצעה בטענה שהוא רוצה לשחק רק ב"משחק מקצועי".
אחרי הפרישה.
לאחר הפרישה שלו מלדיני הודיע כי הוא לא ישוב לעולם לאמן. הוצע לו לחבור למאמנו לשעבר קרלו אנצ'לוטי באימון צ'לסי אך הוא ויתר.
בשנת 2012 נכנס מלדיני להיכל התהילה של הכדורגל האיטלקי. ב-4 במרץ 2014 הוא השתתף במשחק ראווה למען נפגעי הטייפון בפיליפינים, לצד שחקנים כמו רונאלדו נאזריו, זינדין זידאן, לואיש פיגו ועוד. ב-1 בספטמבר 2014 השתתף לצד כוכבי עבר והווה "במשחק עבור השלום" שהתקיים ברומא.
במאי 2015 הוכרז כי מלדיני יהפוך להיות שותף בקבוצת הכדורגל מיאמי FC מהליגה השנייה בארצות הברית, וזאת במטרה שהקבוצה תוכל להעפיל לליגה הראשונה באמריקה, ה-MLS, בעתיד. ב-1 במאי 2016 הפך מלדיני לשחקן השני היחיד שזכה בפרס "השחקן ששיחק במועדון אחד" מטעם קבוצת הכדורגל מאתלטיק בילבאו.
מלדיני פתח בקריירה חובבנית של טניס לאחר הפרישה. ביוני 2017 הוא העפיל ל-Aspria Tennis Cup, תחרות טניס מקצועית יחד עם שותפו סטפנו לנדוניו. הם הודחו כבר בסיבוב הראשון. לאחר שהודחו מלדיני אמר כי זה ככל הנראה יהיה המשחק המקצועי האחרון אותו ישחק בטניס.
באוגוסט 2018, הסכים מלדיני להפוך ולהיות מנהלה המקצועי של מילאן.
סגנון משחק.
למרות היותו מגן שמאלי רוב הקריירה שלו, מלדיני היה בכלל ימני והחל לשחק במילאן בעמדת המגן הימני. הוא הועבר לעמדת המגן השמאלי בעקבות הלחץ שהופעל על מאורו טאסוטי בעמדה הימנית. המעבר הזה היה אפשרי בעקבות יכולתו הטובה של מלדיני בשתי הרגלים שהעניקה לו את האפשרות לשחק בכל מקום אפשרי בחוליית ההגנה. נתונים אלו אפשרו לו לעשות קריירה נפלאה במילאן ובנבחרת איטליה.
מלדיני היה ידוע בזכות היכולת הטקטית שלו, האתלטיות שלו, הגלישות שלו, הסיבולת לב-ריאה החזקה שלו, הריצה המהירה שלו קדימה שהפכה אותו ממגן לשחקן כנף בכל פעם שהוא היה רץ קדימה. בנוסף לכך הוא היה מגביה כדורים מצטיין והיה משמעותי ואפקטיבי למשחק ההתקפה של מילאן, כשכבש ובישל מספר שערים לאורך הקריירה שלו.
בשנים האחרונות לקריירה שלו הוא איבד ממהירותו והועבר לתפקיד הבלם, שבו הוא הפגין יכולת מצוינת הודות לניסיון הרב, השליטה בכדור והיכולת הטקטית הגבוהה שהייתה לו. כבלם מלדיני נגלה כשחקן אשר ידע לסמן ולשמור על שחקנים בצורה מצוינת. בשל הירידה ביכולת הפיזית שלו, הוא נמנע מלרדת לגלישות והעדיף לתמרן את היריב בעזרת מיקום נכון וקריאת משחק מבריקה. בנוסף לכך מלדיני היה ידוע גם בשמירה האזורית שלו, וביכולת המסירה שלו. היכולת למסור פסים ארוכים גם בעמידה על קו ההגנה היוותה בונוס, כי בכך הוא היה מבטל את כל הקישור.
מורשת.
מלדיני נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בהיסטוריה. הוא מתואר "כאגדה הג'נטלמנית של המשחק", בזכות הרוגע והמשמעת העצמית שהביא איתו למגרש וקריאת המשחק הפנטסטית שלו, כשהוא מעדיף משחק מתוחכם ואלגנטי על פני משחק פיזי ואגרסיבי (לאורך הקריירה שלו הוא קיבל רק שלושה כרטיסים אדומים). הוא שובץ כשחקן הגנה ב"קבוצת החלומות של המונדיאל" אשר נוצרה ב-2002.
מלדיני היה לשחקן ההגנה הראשון אי-פעם שנכנס לרשימה הסופית של שחקן השנה של פיפ"א, כאשר סיים במקום השני בשנת 1995. בנוסף לכך הוא נבחר פעמיים במקום השלישי בפרס כדור הזהב בשנים 1994 ו-2003. כתוצאה מהצלחת קבוצותיו הוא זכה לפרסים אישים רבים: שחקן ההגנה של אופ"א, שחקן ההגנה של הליגה האיטלקית, פרס בראבו ופרס כדורגלן העונה של עיתון "World Soccer". בנוסף לכך הוא נכלל מספר פעמים בקבוצת השנה של אופ"א, בקבוצת העונה של פיפ"א, בקבוצת הטורניר של המונדיאל, של היורו ועוד. מלדיני הפך לסמל של נבחרת איטליה, הוא היה ידוע ביכולת המתמשכת שלו העבודה הקשה שלו והנאמנות שלו כשפתח בהרכב מילאן רק בגיל 16 ונשאר בה כל הקריירה שלו עד גיל 41.
לאורך הקריירה שלו מלדיני היה מנהיג של נבחרת איטליה ומילאן, הוא זכה לכינוי "אל קאפיטנו" (הקפטן). מנהיגותו באה לידי ביטוי במוטיבציה שהעניק לשאר השחקנים, הרוגע והאופטימיות שהשרה סביבו. המנהיגות והאינטליגנציה שלו באו לידי ביטוי גם ביכולת שלו לייצג את הקבוצה במסיבות העיתונאים ובתשובותיו החכמות. מלדיני שיחק למעלה מ-1,000 משחקים מקצועיים לאורך כל 25 העונות שלו במילאן, הוא מחזיק בשיא ההופעות בליגה האיטלקית, והוא שיאן ההופעות במילאן. מלדיני הוא גם השחקן ששיחק בהכי הרבה משחקי גמר של ליגת האלופות, שמונה.
חיים אישים.
מלדיני נולד במילאנו בשנת 1968 ונישא בוונצואלה לדוגמנית לשעבר אדריאנה פוסה בשנת 1994. לזוג שני ילדים, שמשחקים שניהם במחלקות הנוער של מילאן.
לאביו של מלדיני, צ'זארה מלדיני, ולמלדיני יש הרבה דברים משותפים. צ'זארה מלדיני גם הוא שחקן עבר אשר תיפקד בחוליית ההגנה, היה קפטן מילאן וקפטן נבחרת איטליה, ואימן אותה בהמשך. במהלך תקופת האימון של צ'זארה, הוא אימן את בנו בנבחרת איטליה עד גיל 21 כמו כן גם במילאן.
ב-3 באפריל 2016, הלך לעולמו אביו, צ'זארה מלדיני. אמו של מלדיני הלכה לעולמה שנה לאחר מכן, ב-28 ביולי 2017.
מלדיני מחזיק בחברת אופנה - fashion label – Sweet Years, חברה שהוא מנהל יחד עם חברו לשעבר ממילאן כריסטיאן ויירי.
ב-2 בפבוראר 2020, ערך דניאל מלדיני, בנו של פאולו, את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, במהלך משחק במסגרת הליגה האיטלקית, ובכך הוא המשיך את שושלת מלדיני במילאן.
פנג הלבן
פנג הלבן (באנגלית: White Fang) הוא ספר הרפתקאות מאת ג'ק לונדון, המספר על קורותיו של פנג הלבן, כלב־זאב מיוקון שבקנדה. הספר, שראה אור ב-1906, הוא ספרו המפורסם ביותר של ג'ק לונדון.
הספר תורגם ללמעלה מ-89 שפות. הספר עובד למספר סרטי קולנוע, ביניהם סרט מ-1991 בכיכובו של אית'ן הוק.
הספר, העוקב אחרי מסעותיו של הכלב בזמן תקופת הבהלה לזהב באלסקה וביוקון, מראה איך הכלב עובר ביות בסופו של דבר. בכך, הספר הוא ספר משלים לספרו של ג'ק לונדון, "קול קדומים" , שבו הגיבור הוא כלב קליפורני שנחטף ונמכר לעבדות ככלב מזחלת באלסקה בזמן הבהלה לזהב, והופך לפראי בסופו של דבר.
עלילה.
הספר נפתח בלהקת זאבים המונהגת על ידי זאבה בת כלאיים שתוקפת שני עוברי אורח, ביל והנרי. הדבר מתרחש בארצות הקור, בתקופת החורף - כשהרעב בעיצומו. הזאבים הרעבים טורפים את ביל ואת כלביהם של השניים, אך הנרי ניצל. הלהקה, שטרפה נלקח ממנה, מצליחה לבסוף להרוג אייל ולשרוד ברעב.
כאשר מגיע האביב ואיתו גם עונת הייחום, ממליטה הזאבה חמישה גורים. רק אחד מהם, גור אפור, מצליח לשרוד בחורף הקשה. אותו גור מגיע במקרה למחנה האינדיאנים, שאמו ברחה ממנו שנתיים קודם לכן, ומתרגל לחייו החדשים עם אדונו, האינדיאני "בונה אפור", כזאב מבוית למחצה בשם "פנג הלבן" ("ניב לבן"), והוא נאלץ לחוות פרידה כואבת מאמו, כאשר "בונה אפור" נותן אותה לחברו בגלל חוב. שאר כלבי המחנה מתייחסים אל פנג, הזאב, כאל זר, ותוקפים אותו. פנג גדל כזאב בודד, פראי וקטלני. פנג לומד להיות שקט וזריז, וכך הופך ללוחם הטוב ביותר בלהקה.
כאשר מגיע פנג לבגרותו גם הוא בורח מן המחנה בתקופת הרעב, וחוזר אליו עם בוא האביב. לאחר מכן עוברים האינדיאנים לעיר, ושם מכיר פנג לראשונה את האדם הלבן. הוא נמכר לאדם בשם ביוטי סמית ("סמית היפה") שמתעלל בו ומשתמש בו לקרבות כלבים להימורים. לאחר מכן הוא מגיע לידיו של וידון סקוט שמחנך אותו מחדש, לוקח אותו עמו אל ארצות הדרום, ומגלה כלפיו, לראשונה בחייו של פנג, חום ואהבה. הוא מציל את בני משפחת וידון סקוט מפושע שברח מהכלא ורצה לחסל את סקוט ששפט אותו, ונחבל קשות הן מפגיעת שברים והן מפגיעת יריות כדור, אבל שרד.
אתחול (מחשוב)
בתחום המחשוב, אִתחוּל (אנגלית: booting) הוא תהליך המתחיל את הרצתן של מערכות הפעלה כאשר המשתמש מדליק מערכת מחשב. תהליך אתחול הוא סדרת הפעולות שהמחשב מבצע כשהוא מועבר למצב "ON", אשר טוענות את מערכת ההפעלה.
מנהל אתחול.
רוב מערכות המחשב יכולות לבצע אך ורק קוד שנמצא בזיכרון RAM או ROM; מערכות הפעלה מודרניות מאוחסנות בדרך כלל על דיסקים קשיחים, LiveCD וכונני הבזק. מיד לאחר שמחשב הודלק, אין לו מערכת הפעלה בזיכרון. חומרת המחשב בלבד איננה מסוגלת לבצע פעולות מסובכות של מערכת הפעלה הראשית, כמו טעינת תוכנית מהכונן בעצמה; כביכול נראה שנוצר פרדוקס בלתי פתיר: כדי לטעון מערכת הפעלה אל הזיכרון, נראה שכבר צריך שתהיה בזיכרון מערכת הפעלה. הפתרון הוא ליצור מערכת הפעלה מנוונת שתהיה פשוטה דיה לכתיבה. מערכת ההפעלה הזו תריץ תוכנית שמטרתה היא טעינת מערכת ההפעלה הראשית של המחשב. מערכת הפעלה פשוטה זו נקראת "מנהל אתחול" (באנגלית: boot loader). לעיתים קרובות מתבצע שימוש במספר שלבים של מנהלי אתחול שכל אחד ואחד מהם טוען את זה שאחריו, עד שהאחרון טוען את מערכת ההפעלה.
למחשבים ברי התכנות הראשונים היו מפסקי 0 ו־1 על הלוח הקדמי כדי לאפשר למפעיל לשים את מנהל האתחול במאגר התוכנה לפני הפעלת המעבד. לאחר מכן, קרא המעבד את מערכת ההפעלה מתוך התקן אחסון חיצוני, כמו כרטיסי ניקוב.