בעקבותיו הפכה יצירת וידאו קליפים לתעשייה בפני עצמה שבהפקתם הושקעו מיליוני דולרים. שהקליפ עצמו הפך לאמצעי ביטוי נוסף, מקביל, של האמן. קליפ נוסף, "Like a Prayer" של מדונה מ-1989, הוכתר לאחד מהקליפים החשובים ביותר בכל הזמנים ברשימות שפורסמו במגזינים שונים, דוגמת אנטרטיינמנט ויקלי, בילבורד, "NME", ו-"Parade", באתרים שונים נכתב שהוא "הקליפ השנוי במחלוקת ביותר שיצא בכל הזמנים". בשנת 2015, נכלל ברשימת "20 הקליפים השנויים ביותר במחלוקת אי פעם" של "NME" ודורג במקום הראשון. מעבר לכך, הקליפ של שירה, "La Isla Bonita", שודר לראשונה ב-"MTV" ב-6 במרץ 1987 והפך לקליפ המבוקש ביותר בתולדות הערוץ, כאשר דורג בראש המצעד שלו במשך 20 שבועות.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 בישראל גם החלו מוזיקאים להפיק וידאו קליפים, אך שידורם היה מוגבל לתוכניות בודדות, דוגמת ״עד פופ", ״עוד להיט" ו"זהו זה". לעיתים קליפ הופק במסגרת תוכניות אלו בהשקעה נמוכה. אחד הקליפים הראשונים בישראל, שנוצר באופן עצמאי על ידי המוזיקאים, כהפקה יצירתית בפני עצמה, היה הקליפ לשיר "אל תדליקו לי נר" של להקת "הקליק", ב-1983. חברת התקליטים "הליקון" הייתה הראשונה בישראל שהפיקה באופן קבוע קליפים, כחלק ממסע קידום המכירות של אלבומים שהפיקה, והקימה לצורך כך חברת בת בשם "הליקליפ", שניהל אהרן קפלן.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמו ערוצי טלוויזיה נוספים ברחבי העולם המתמחים במוזיקה, שחלק גדול מלוח השידורים שלהם מורכב מווידאו קליפים. בין השאר בגרמניה הוקם ערוץ הווידאו-קליפים "ויווה" (VIVA), שהפך לאחת מתחנות הטלוויזיה הרווחיות ביותר במדינה. הערוץ נוסד על ידי חברות התקליטים "סוני מיוזיק אנטרטיינמנט", "וורנר מיוזיק", "EMI" ו"פוליגרם". במסגרת MTV הוקמו ערוצים נוספים, דוגמת ערוץ VH1 וערוצים מקומיים שונים של MTV (כגון "MTV אירופה", "MTV יפן", וכו'). בישראל עלה לשידור ערוץ 24 ביולי 2003. עם הקמתו החל בהפקת מספר רב של קליפים לאמנים ישראלים. בשנה הראשונה זכה להצלחה רבה עם נתח צפייה של 7% מכלל הצופים בטלוויזיה, אולם בהמשך צבר הפסדים של כ-50 מיליון שקלים, תוך מספר שנים, והחליף מספר בעלים.
ימי האינטרנט.
בשנות ה-2000, עם התפתחות רשת האינטרנט, והופעת האתר "יוטיוב" ואתרים דומים, נוצרה היכולת להפיק ולהפיץ וידאו קליפים בהשקעה נמוכה יחסית. בנוסף הזמינות שלהם לקהל הצופים הפכה קלה. בסוף 2010 ליידי גאגא וג'סטין ביבר היו הראשונים לשבור שיא של יותר ממיליארד צפיות בקליפים שלהם באתר "יוטיוב".
בשנת 2011 החליטה האקדמיה ללשון העברית לייצור מונח עברי ל"וידאו קליפ" - קְלִיט חֹזִי, אך המונח לא נכנס לשימוש יומי.
בשנת 2012 הפך הקליפ לשיר "גנגנם סטייל" של הראפר הדרום-קוריאני סיי, לקליפ הנפצה ביותר ב"יוטיוב" עם 800 מיליון צפיות תוך ארבעה חודשים. ב-31 במאי 2014 חצה הקליפ את רף ה-2 מיליארד צפיות.
באסו קונטינואו
באסו קונטינואו (מאיטלקית: Basso Continuo, בתרגום מילולי: "בס מתמשך") או בקיצור הרווח קונטינואו, היא שיטת הלחנה ופרקטיקת ביצוע אשר ליוותה את תקופת הבארוק, ונמשכה הלאה גם לתקופה הקלאסית. בהלחנה "יחידת" או "קו" הבאסו קונטינואו כתובה בחמשה התחתונה בפרטיטורה, עבור כלי הרמוני בדרך כלל כלי מקלדת או תֵיאוֹרבּוֹ), המנגן "קו" הבס ואקורדים, לעיתים יחד עם כלי בס מלודיים כמו צ'לו, ויולה דה גמבה או בסון, המכפילים ומקשטים את קו הבס במה שהוא למעשה תפקיד אובליגטו. כל הכלים השותפים לנגינת הקונטינואו מהווים ה"יחידה", והמלחין על פי שיקול דעתו מציין בקיצור בקו הקונטינואו איזה כלי מנגן כל חלק מקו המנגינה, אולם לרוב הציון חסר, מאחר שהנוהג המקובל היה שלא לציין הקטעים המבוצעים על ידי כלי המקלדת, או אם המלחין לא ראה חשיבות מיוחדת בכלי הקונטינואו והעדיף להעניק חופש הבחירה למבצעים (בהתאם לכלים הזמינים להם) או אם מצא הבחירה כברורה מאליה. לכן כאשר מצוין כלי מסוים כחלק מיחידת הקונטינואו יש לראותו כתוספת לכלי המקלדת ולרוב הקטעים הרלוונטיים בקו המנגינה יצוינו עבור המבצעים, הכל בחמשה אחת.
יחד עם זניחת שיטת ההלחנה המודאלית, התמורה הסגנונית בכתיבה ההרמונית שבתורה הזמינה תמורות בבניית כלי הנגינה כיוונם (Pitch) וכוונונם (Temperament), הבאסו קונטינואו מהווה נקודת המפנה ואבן בוחן בין מוזיקת הרנסאנס למוזיקת הבארוק. הקונטינואו הוא חלק כל כך מהותי ושגרתי הטבוע במוזיקת בארוק עד כדי הנוהג המקובל לציין במיוחד יצירות שאינן דורשות קונטינואו, ולא רק באילו יצירות נדרש, לדוגמה הסיווג המיוחד של הסוויטות לצ'לו והסונטות ופרטיטות לכינור מאת באך כ"סוויטות לצ'לו ללא ליווי קונטינואו" וכיוצא בזאת.
תפקיד הכלי ההרמוני לא נכתב במלואו, ועל הנגן למלא את ההרמוניה הנכונה לפי ראות עיניו, כך שנשמרת מידה רבה של אלתור. צירופי הכלים היו שונים בתקופות שונות. כך למשל בבארוק המוקדם היו נפוצות קבוצות קונטינואו גדולות (עוגב, מספר צ'מבלי, מספר תיאורבי, נבל וכו'), ואילו במחצית הראשונה של המאה ה-18 היה נפוץ צירוף מופחת כלים של צ'מבלו וצ'לו. ברוב המקרים לא ציין המלחין באילו כלים להשתמש, והסתפק בציון המילים "באסו", "קונטינואו", "פונדמנטו" וכדומה.
כל קו באס נוגן כקונטינואו. ברוב המקרים - אם כי לא תמיד - הוסיפו המלחינים שורת מספרים מעל קו הבאס כדי לייצג את ההרמוניה שיש לנגן. המספרים מייצגים את המרווח מקו הבס - למשל הספרה 6 מסמלת סקסטקורד, אקורד המורכב מטרצה וסקסטה מעל הבס. בכל-אופן, ביצירות רבות אין מספרים (או מספר מועט שלהם) ועל נגן הקונטינואו לדעת לפענח את ההרמוניה בלעדיהם.
ראשיתה של טכניקת הקונטינואו בסביבות שנת 1600 באיטליה, כשהמקור הראשון המסביר את הטכניקה החדשה הוא של לודוביקו ויאדנה. הקונטינואו המשיך ללוות את כל תקופת הבארוק כפונקציה הכרחית הן בטכניקת ההלחנה והן בפרקטיקה הביצועית. בסוף המאה ה-18 החלה דעיכתה של הטכניקה, והחל מ-1800 היה נדיר למצוא תפקיד קונטינואו, למעט במוזיקה כנסייתית ובאופרה, בה היה נהוג ללוות רצ'יטטיבים בצ'מבלו או פורטפיאנו קונטינואו. עם זאת, הכתיבה ב"סגנון קונטינואו" המשיכה במשך כל התקופה הקלאסית; תפקידי באס מן התקופה דומים מאוד באופיים לקונטינואו, גם אם לא משתתף בהם כלי הרמוני.
עם התפתחות אסכולת הנגינה בגישה היסטורית, קם דור מבצעים היודעים לפענח ולנגן קונטינואו, תוך הסתמכות על המקורות ההיסטוריים השונים של תקופת הבארוק.
ארתור קונן דויל
אונטוגניה
וויליאם תומסון
חמא&quot;ס
האלגוריתם הדו כיווני של יוניקוד
אסאפה פאוול
אסאפה פאוול (באנגלית: Asafa Powell; ) הוא אצן ג'מייקני. אלוף אולימפי, אלוף עולם, אלוף חבר העמים הבריטי ושיאן עולם.
פאוול החזיק בשיא העולם בריצת 100 מטר מיוני 2005 ועד מאי 2008, בתחילה בתוצאה של 9.77 שניות ואחר כך בתוצאה של 9.74 שניות.
קריירה.
פאוול היה מועמד מוביל לזכות בריצת 100 מטר באולימפיאדת אתונה 2004, אבל סיים במקום החמישי בלבד.
ב-14 ביוני 2005 בתחרות באתונה, באותו אצטדיון בו נכשל באולימפיאדה, שבר פאוול את שיא העולם בריצת 100 מטר. הוא קבע זמן של 9.77 שניות ובכך שיפר את השיא הקודם בריצה זו של טים מונטגומרי ב-0.01 שניות.
ב-11 ביוני 2006, בתחרות בגייטסהד, בריטניה, הישווה פאוול את השיא העולמי בריצת 100 מטר, זאת לאחר שחודש קודם לכן ג'סטין גטלין הצטרף אליו כמחזיק השיא העולמי.
ב-25 באוגוסט 2006, בתחרות ליגת הזהב בציריך, השווה אספה פאוול את שיאו העולמי בפעם השלישית, כשרץ 9.77 שניות, התחרות הייתה אחת האיכותיות באותה תקופה, שבה ארבעה רצים ירדו מתחת ל-10 שניות, ושניים מתחת ל-9.90 שניות.
בשנת 2006 זכה בתואר אתלט השנה בעולם.
ב-26 באוגוסט 2007 זכה פאוול במדליית הארד בריצת 100 מטר באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן, כאשר עבר את המרחק בתוך 9.96 שניות. זהו התואר הגדול הראשון בו זכה פאוול, אך הייתה זו אכזבה גדולה בשבילו, שכן קיווה לזכות במדליית הזהב. באותה אליפות זכה במדליית הכסף בריצת 4X100 מטר שליחים יחד עם יוסיין בולט, מרויין אנדרסון ונסטה קרטר שסיימו בתוצאה 37.89 שניות, שהיוותה שיא לאומי חדש.
ב-9 בספטמבר 2007 שבר פאוול את שיא העולם בתחרות שנערכה באיטליה, והעמיד אותו על 9.74 שניות. שיא העולם הזה החזיק מעמד עד שנשבר ב-1 ביוני 2008 על ידי יוסיין בולט.
לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 שוב הגיע פאוול כאחד מהמועמדים לזכייה במדליית הזהב בריצה ל-100 מטר, אך כמו באולימפיאדת אתונה סיים רק חמישי. הוא שותף בנבחרת ג'מייקה שזכתה במדליית זהב וקבעה שיא עולם במירוץ השליחים 4X100 מטר. ב-2017 נשללה ממנו מדליית הזהב בה זכה במירוץ השליחים, לאחר שחברו לנבחרת, נסטה קרטר, הורשע באימרוץ.
ב-2 בספטמבר 2008 שבר פאוול את שיאו האישי בגרנד פרי בלוזאן והעמידו על 9.72 שניות. ב-30 ביוני 2011 שבר את השיא השנתי (של 2011) בלוזאן עם תוצאה של 9.78 שניות, אך נפצע לפני אליפות העולם באתלטיקה, בה תוצאתו לא נשברה.
אמרוץ.
ב-14 ביולי 2013 נמצא פאוול חיובי בבדיקת סמים. באותו היום, התברר שגם יריבו מארצות הברית טייסון גיי וחברו לנבחרת השליחים נסטה קרטר, נמצאו חיוביים באימרוץ.
חיים אישיים.
בשנת 2019 פאוול התחתן עם הדוגמנית הקנדית אלישיה מילר.
קולות (מוזיקה)
במוזיקה, קולות הם הדרך לסדר את הצלילים לפי גובהם. במושג "קול" משתמשים בעיקר במקהלה. במוזיקה קיימים ארבעה קולות מרכזיים (מסודרים מן הגבוה לנמוך): סופרן, אלט, טנור ובס. בנוסף לקולות אלו, ישנם עוד שני קולות משניים: קול המֶצו-סופרן, שנמצא בין הסופרן לאלט, וקול הבריטון שנמצא בין קול הטנור לקול הבס.