נורת' היה חבר גם בחבר הנאמנים של יוזמת האו"ם "כלכלנים לשלום ולביטחון", והוא שימש כיועץ מיוחד לארגון ללא מטרות רווח Vipani (ארגון המבקש להפחית את העוני בקרב שכבות כפריות נחשלות).
בשנותיו האחרונות לימד נורת' באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, והיה חבר עמית במכון הובר (מכון מחקר ליברטריאני באוניברסיטת סטנפורד).
תרומתו למחקר הכלכלי.
עיקר תרומתו היא בחידוש המחקר בשדה ההיסטוריה הכלכלית. לטענתו, ההתמקדות בתאוריות נאו-קלאסיות של שיווי משקל ובשווקים הכלכליים לא איפשרו להבין כיצד אותם שווקים התפתחו. בשדה ההיסטוריה הכלכלית טען נורת' כי הנטייה במחקרים שעסקו בהתפתחות משקים וצמיחה כלכלית הייתה להתמקד בבחינת שינויים בהון האנושי או ברמה הטכנולוגית של החברה, תוך כדי התעלמות מהתנאים הפוליטיים ומהתמריצים הכלכליים המגולמים במוסדות חברתיים שונים.
בין טענותיו המפורסמות היא הטענה שהעלה במאמרו המשותף עם ווינגאסט בשנת 1989. על פי הטענה תנאי הכרחי להקדמתה של המהפכה התעשייתית באנגליה את זו שבאירופה היה ההגנה המוקדמת יותר באנגליה על זכויות הקניין בעקבות המהפכה המהוללת. כניסת מערכת המשפט המקובל ומניעת המלוכה האבסולוטית, איפשרו למשקיעים לדעת שכספם לא ירד לטמיון ועל כן עודדו השקעות במשק, שבעקבותיהן באה צמיחה.
מחקריו האחרונים עסקו בין היתר בסוגיות של זכויות קנין, עלויות עסקה, בעיית הטרמפיסט, מוסדות כלכליים בהיסטוריה והתפתחות כלכלית במדינות מתפתחות. בשנים האחרונות חקר נורת' (יחדיו עם ג'ון ווליס וברי ווינגאסט) את הדרך בה מדינות צומחות מתוך המצב המכונה בספרות "המצב הטבעי" ואל מצב של צמיחה כלכלית ארוכת טווח.
רבי ירמיה (תנא)
פרדריק, נסיך ויילס
פרדריק, הנסיך מוויילס (באנגלית: Frederick, Prince of Wales; 1 בפברואר 1707 – 20 במרץ 1751) השתייך לשושלת בית הנובר ולמשפחת המלוכה הבריטית. פרדריק היה בנו הבכור של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ואביו של ג'ורג' השלישי וכן סבא-רבא של המלכה ויקטוריה.
קורות חייו.
הנסיך פרדריק נולד בהנובר שבגרמניה כבן למשפחת הנסיכים הבוחרים מהנובר, כתוצאה מחוק ההסדר 1701 משפחתו נבחרה לרשת את כתר בריטניה לאחר מותה של אן, מלכת בריטניה שאף אחד מילדיה לא שרד מעבר לילדות, כתוצאה מכך, עם הולדתו היה פרדריק במקום הרביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי. ב-1714 הוריו, הנסיך ג'ורג' והנסיכה קרוליין, עזבו את גרמניה כאשר בנם הבכור היה רק בן שבע לאחר שסבו של פרדריק ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה הפך למלך בריטניה. למרות היותו של פרדריק בנו הבכור של נסיך וויילס שיועד בבואו היום לרשת את המלוכה סבו בחר להשאירו בהנובר כנציג הבכיר של משפחתו.
עם מותו של סבו ועלייתו של אביו לשלטון, עבר פרדריק להתגורר בבריטניה ומונה על ידי אביו לנסיך וויילס. היחסים בין פרדריק להוריו היו עוינים ולאחר שעבר לאנגליה גבר המתח בין פרדריק להוריו, והוא נהג לריב עימם באופן קבוע. בשתי הזדמנויות בהן ביקר אביו בהנובר, ולכן נעדר לכמה חודשים מבריטניה, הייתה זאת אמו של פרדריק שמונתה לעוצרת ולא פרדריק עצמו כפי שניתן היה לצפות.
למרות שבצעירותו היה פרדריק ללא ספק רודף שמלות, הוא נישא לבסוף בשנת 1736 לאוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג אשר הייתה צעירה ממנו בהרבה, הפך לאיש משפחה ועבר להתגורר באחוזת קלייבדן שם גידל יחד עם אשתו את שמונת ילדיו (בתו הצעירה נולדה לאחר מותו). השאיפות הפוליטיות של פרדריק נותרו בלתי ממומשות, וזאת משום שהוא נפטר בגיל 44 בנסיבות יוצאות דופן (סיבת המוות של פרדריק מיוחסת לרוב למורסה שנוצרה בעקבות מכה בראשו מכדור קריקט או כדור טניס). פרדריק נפטר בבית לסטר שבלונדון ונקבר במנזר וסטמינסטר שבלונדון.
פרדריק נסיך ויילס נפטר לפני אביו, המלך ג'ורג' השני. בשל כך, כאשר נפטר אביו ב-25 באוקטובר 1760, עבר כס המלוכה לבנו הבכור של פרדריק, ג'ורג', אשר שלט בבריטניה כמלך ג'ורג' השלישי בשנים 1760 עד 1820.
פרדריק נסיך ויילס שימש כנגיד העשירי של קולג' טריניטי שבדבלין בשנים 1728 עד 1751.
משפחתו.
בשנת 1736 התחתן פרדריק עם אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ומגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
פרידריק, נסיך ויילס
הנסיך פרדריק, נסיך ויילס
ח'רבת אל-עמד
כפר עוזיאל
קנזו טקאדה
קנזו טקאדה (ביפנית: 高田賢三, בכתיב לטיני: Takada Kenzō, 27 בפברואר 1939 – 4 באוקטובר 2020) היה מעצב אופנה יפני, שהתגורר בצרפת. מייסד "קנזו", מותג עולמי של הלבשה, בשמים ומוצרי קוסמטיקה.
ביוגרפיה.
נולד בעיר הימג'י במחוז היוגו. מילדותו התוודע לחידושי האופנה דרך הצצה במגזינים שקראו אחיותיו. למד לתקופה קצרה באוניברסיטת קובה, אך הפסיק את לימודיו בשל חוסר עניין, בניגוד לרצון משפחתו.
בשנת 1958 נרשם למכללת בונקא לאופנה בטוקיו שבדיוק פתחה את שעריה לסטודנטים גברים.
בתום לימודיו, בשנת 1964, הפליג למרסיי והתיישב בשנת 1965 בפריז, אליה התקשה בתחילה להסתגל. הוא השקיע מאמצים רבים להכיר את המלייה של הברנז'ה, נכח בפרזנטציות ואף הצליח למכור כמה מהסקיצות שלו לז'אן פרו ולז'אק דלאיי. התקבל בסופו של דבר להתמחות אצל רנומא, חברה אופנתית בזמנו להלבשה מוכנה.
רק בשנת 1970 הציג קנזו טקאדה את הפרזנטציה הראשונה שלו בגלריית ויוויין. במגזין "Elle" הופיע אחד המודלים שלה על השער הראשון. כעבור שנה פתח את הבוטיק הראשון שלו "ג'אנגל ג'פ" (Jungle Jap) בפסאז' שואזל ברובע השני של פריז. את הקולקציה הראשונה שלו להלבשת גברים השיק בשנת 1983.
ההלבשה של קנזו התאפיינה בצבעוניות ועליזות עם שילובים לא שגרתיים של צבעים ודגמים, קיבלה לא פעם השראה מרשמי המסעות של קנזו בעולם והייתה מוגדרת כ"השפעות אסייאטיות עם שיק אירופאי".
ב-1988 התחיל לשווק בשמים - הליין לנשים שכלל "קנזו דה קנזו", (הידוע כיום כ"סא סאן בו" (Ça Sent Beau), "פרפום ד'אטה" (Parfum d'été), "לה מונד אֶה בו" (Le monde est beau) ו "ל'או פר קנזו" (L'eau par Kenzo). לבקבוק הבושם הראשון לנשים עוצב סגר בצורת כותרת ורד, בעוד שבקבוק הבושם לגברים "קנזו פור אום" (Kenzo pour homme) שהושק בשנת 1991 עוצב בצורת עלה במבוק. לאחר מכן, הבושם "פלאוור ביי קנזו" (Kenzo de Kenzo) משנת 2000, הפך לבושם הדגל של החברה.
ב-1999 מכר טקאדה את המותג קנזו לקבוצת LVMH של ברנאר ארנו. עם זאת, הוא נשאר בעל המותג הנושא את שמו המלא "קנזו טקאדה". בשנת 2001 חברת "קנזו" נכנסה גם לתחום מוצרי הקוסמטיקה. בשנה זו טקאדה אף הודיע על פרישתו לגמלאות והעביר לעוזריו את הניהול של החברה. אולם, בשנת 2005 עשה הופעה מחודשת כאדריכל פנים והציג את "גוקאן קובו" - "סדנה של חמשת החושים", מותג של כלי שולחן, חפצים ביתיים ורהיטים.
נפטר בצרפת ב-4 באוקטובר 2020 ממחלת נגיף קורונה 2019 בעת התפרצות נגיף הקורונה בצרפת.
אן התאוויי
אקווה (להקה)
אקווה (Aqua) היא להקת פופ דנית-נורווגית שהתפרסמה בעיקר ב-1997 לאחר צאת הסינגל הפופולרי "Barbie Girl". הלהקה הוציאה שני אלבומים, "Aquarium" (1997) ו-"Aquarius" (2000), ובארבע שנות פעילותה הראשונות מכרה כ-33 מיליון עותקים מהאלבומים והסינגלים שהוציאה. בכך היא מהווה הלהקה הדנית המצליחה ביותר בכל הזמנים. ב-2001 התפרקה הלהקה וחבריה פנו לקריירות מוזיקה עצמאיות. ב-2007 הלהקה התאחדה מחדש, הוציאה מספר סינגלים ויצאה לסיבובי הופעות, לאחריו הוציאה אלבום שלישי וראשון לאחר האיחוד "(Megalomania (2011" וסיבוב הופעות. ב-2016 הודיעה הלהקה על איחוד נוסף וסיבוב הופעות עתידי.
תחילת הדרך.
חברי הלהקה הראשונים קלאוס נורין וסרן רסטד, כותבי שירים ומפיקים, החלו את דרכם המוזיקלית המשותפת ב-1989, תחת השם "Joyspeed". לאחר שזכו בתחרות מקומית, הם נשכרו להפקת פסקול לסרט "Frække Frida og de frygtløse spioner". אז צירפו את התקליטן רנה דיף ללהקה, על מנת לעבוד במשותף על הפסקול, שיצא ב-1994. מספר חודשים לאחר מכן, צפה ריף בזמרת לינה ניסטרום שרה במעבורת נורווגית, וצירף אותה ללהקה. הלהקה הוחתמה בחברת תקליטים שוודית קטנה, ובאותה שנה יצא הסינגל הראשון שלה בשוודית, "Itzy Bitzy Spider". הסינגל לא הצליח במצעדים, וחברי הלהקה המאוכזבים ביטלו את החוזה עם חברת התקליטים.
האלבום הראשון Aquarium.
בהמשך חברו אנשי הלהקה למנהל חדש ושינו את סגנונם המוזיקלי לבאבלגאם פופ (bubblegum pop). הם החליפו את שם הלהקה לאקווה, בעקבות פוסטר של אקווריום שראו בחדר ההלבשה באחת מהופעותיהם. ב-1996 נענו להצעת ענק התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ בדנמרק, חתמו על חוזה והחלו לעבוד על אלבומם הראשון. הסינגל הראשון שיצא מתוכו, בספטמבר 1996, היה שיר הדאנס "Roses Are Red", שנכנס מיד לעשרת הלהיטים הגדולים במצעד הדני, והצליח במכירות עד לדרגת תקליט פלטיניום. בפברואר 1997 יצא הסינגל השני, שיר מלודי יותר בשם "My Oh My", שזכה להצלחה רבה והגיע לדרגת תקליט זהב בתוך שישה ימים. ב-26 במרץ 1997 יצא בדנמרק אלבומם הראשון, "Aquarium", זאת במקביל ליציאתם של שני הסינגלים הראשונים במדינות רבות באירופה וכן ביפן.
בחודש מאי 1997 יצא ברחבי העולם הסינגל השלישי והפופולרי ביותר מתוך האלבום, "Barbie Girl". השיר עוסק בבובות ברבי וקן, וכולל רמיזות מיניות רבות, ולפיכך ספג גם ביקורת. הסינגל זכה להצלחה רבה באירופה, הגיע למקום הראשון במצעדים במדינות רבות, ונמכר שם בלמעלה מ-2.8 מיליון עותקים. בארצות הברית נמכר הסינגל בלמעלה מ-1.4 מיליון עותקים, והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100.