דה-לגיטימציה הוא מונח המתייחס להכחשה ושלילה של זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית. לדוגמה, טיעונים בדבר כך שמדינת ישראל גזענית מעצם קיומה נחשבים לאנטישמיים, שכן טענה זו מפלה את היהודים על ידי שלילת זכותם הבסיסית להגדרה עצמית, כפי שנקבע על ידי החוק הבינלאומי. מאחר שכל סוג אפליה נגד קבוצה אתנית, דתית, גזעית או לאומית נחשבים לסוג של גזענות, דה-לגיטימציה לזכותו של העם היהודי להגדרה עצמית היינו כגזענות נגד יהודים, ומכאן אנטישמיות.
Demonization (דמוניזציה).
דמוניזציה הוא מונח המתייחס לתיאור קבוצה מסוימת כרעה, מפלצתית, לא-אנושית או שטנית. לדוגמה, תיאור היהודים כפוגעים באנושות ואחראים לכל הרע שבעולם, בנוסף לקטרוג היהודים כזוממים ומכוונים לשליטה יהודית עולמית תוך שליטה בתקשורת, הכלכלה, הממשלה או מוסדות אחרים של החברה. סטראוטיפים הבאים לידי ביטוי בדיבור, כתיבה, צורות חזותיות ופעולות. אם הביקורת כלפי ישראל משתמשת במטפורות, דימויים או רטוריקה המרמזת על כך שהישראלים או היהודים רעים, זוהי הקרנה של רטוריקת עלילות הדם האנטישמיות.
Double standards (מוסר כפול).
מוסר כפול הוא מונח המתייחס להפעלת מערכת עקרונות שונה, לקבוצות שונות הנמצאות במצבים דומים. לדוגמה, אם בנושאים מסוימים אדם בוחר לבקר אך ורק את ישראל תוך התעלמות ממצבים דומים במדינות אחרות, הוא מבצע מדיניות של מוסר כפול נגד ישראל.
תומאס פרידמן טוען כי תנועות כמו ה-BDS, הקוראות לחרם על ישראל, הן תנועות הנוקטות מוסר כפול, שכן הן מתעלמות מהמצב במדינות כמו סוריה, ערב הסעודית ואיראן ובכך הן מגלות צביעות. כתוצאה מכך הוא טוען שפעולתן נופלת תחת ההגדרה לאנטישמיות, מכיוון שאילו היו מונעות רק מדאגה למצב זכויות האדם, הן היו פועלות גם כנגד מדינות נוספות.
מחתרת קלפר
מחתרת קלפר (באנגלית: The Culper Ring) הייתה מחתרת ריגול, שאורגנה על ידי המייג'ור האמריקאי בנג'מין טלמדג' על פי הוראותיו של ג'ורג' וושינגטון בקיץ 1778 בתקופת הכיבוש הבריטי בניו יורק, בעיצומה של מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
השם קלפר ("Culper") הוצע על ידי וושינגטון, שאימץ את השם משם מחוז קלפר במדינת וירג'יניה. שניים מחבריה העיקריים של המחתרת היו אברהם וודהול ורוברט טאונסנד, שהשתמשו בכינויים סמואל קלפר האב וסמואל קלפר הבן, בהתאמה, כזהויות בדויות שלהם. מנהיג המחתרת, בנג'מין טלמדג', אוזכר על ידי חברי המחתרת כ"ג'ון בולטון".
משימתה העיקרית של המחתרת הייתה להעביר מסרים לגנרל וושינגטון על פעילויות הצבא הבריטי בעיר ניו יורק, ולספק מידע על הבסיסים הבריטיים. חברי המחתרת פעלו לרוב באזור ניו יורק ולונג איילנד וריגלו גם בקונטיקט. המחתרת החלה לפעול בחשאי החל מאוקטובר 1778 עד לנסיגת הצבא הבריטי מניו יורק בשנת 1783, אך שיא פריחתה היה בשנים 1778–1781.
המחתרת סיפקה מידע רב ערך לגנרל וושינגטון על תוכניות הבריטים להוציא לפועל מתקפת פתע על בני הברית החדשים שלו, הכוחות הצרפתיים שתחת פיקודו של הרוזן דה רושאמבו באזור ניופורט שברוד איילנד וחשפה תוכניות רבות של הבריטים כנגד הכוחות האמריקאים.
Antenne 2
נמל התעופה סטנסטד
פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי
פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי (באנגלית: Academy of Country Music Awards) הידועים גם כפרסי ACM, התקיימו לראשונה בשנת 1966, על מנת להוקיר את ההישגים של תעשיית הקאנטרי בשנה הקודמת. הטקס היה תוכנית פרסי מוזיקת הקאנטרי הראשונה שנערכה על ידי ארגון גדול. הפרס המוענק, פסלון בצורת כובע, נוצר בשנת 1968. הטקס שודר בפעם הראשונה בטלוויזיה בשנת 1972 ברשת ABC. בשנת 1979, חברה האקדמיה לדיק קלארק הפקות בהפקת הטקס. דיק קלארק ואל שוורץ שימשו כמפיקים וג'ין ויד כיהנה כדירקטורית. תחת הדרכתם, התוכנית עברה ל-NBC ולבסוף ל-CBS, שם היא משודרת נכון לשנת 2015.
בשנת 2003 עזב טקס הפרסים את לוס אנג'לס ועבר ללאס וגאס עד 2014. האקדמיה אימצה גרסה מודרנית ונקייה יותר של פסלון הפרס. בשנת 2004 שילבה האקדמיה הצבעות מקוונות בנוסף להצבעות של חבריה המקצועיים, מה שהפך את הטקס לטקס הפרסים הטלוויזיוניים הראשון שעושה זאת.
הטקס של שנת 2015 התקיים בארלינגטון, טקסס ושבר את שיא גינס למספר הנוכחים הגבוה ביותר בטקס פרסים, עם 70,252 אנשים שהשתתפו בו.
קטגוריות.
הפרסים ניתנים מדי שנה בחודש אפריל או מאי על מנת להוקיר את ההישגים של השנה הקודמת. הפרסים היוקרתיים ביותר הם אמן העשור ובדרן השנה.
קטגוריות מרכזיות.
קטגוריות מרכזיות, נכון לשנת 2015:
בנוסף, ניתנים פרסים נוספים למנגנים על כלי נגינה שונים, לתחנות רדיו ולשדרנים, למקומות שונים בהם מנגנים מוזיקת קאנטרי ופרסים טכניים.
פרסים מיוחדים.
בנוסף לקטגוריות השנתיות הקבועות, ניתנים מספר פרסים מיוחדים מדי כמה שנים, בהם:
פרס הכתר המשולש.
פרס הכתר המשולש (באנגלית: Triple-Crown Award) הוא פרס עִלִית שניתן, נכון ל-2015, לשישה אמני קאנטרי בלבד. הפרס המיוחד ניתן לאמן שזכה בשלושת הפרסים: בדרן השנה, אמן השנה והאמן החדש של השנה. הזוכים בפרס הם:
טקס פרסי אופיר לשנת 2015
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-26 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-21 בספטמבר 2015 באשדוד. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "המילים הטובות" עם 12 מועמדויות (שלא זכה לבסוף באף קטגוריה), אחריו הסרט "ארץ פצועה" עם 11 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק לאלון גרבוז, המנהל היוצא של סינמטק תל אביב.
זכיות מרובות.
להלן הסרטים אשר זכו בשני פרסים או יותר:
קלעי החצר
מסך שער החצר
עמודי המשכן
אמיר י. וולף
דוריט הקטנה (סדרה, 2008)
דוריט הקטנה (באנגלית: Little Dorrit) היא מיני סדרה בריטית משנת 2008, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור לראשונה בשנים 1855 עד 1857. את התסריט כתב אנדרו דייוויס וביימו אדם סמית', דירבלה וולש, ודיארמוד לורנס.
הסדרה היא הפקה משותפת של ה-BBC ושל תחנת WGBH בוסטון השייכת לרשת הטלוויזיה הציבורית האמריקאית PBS. ב-26 באוקטובר 2008 שודרה הסדרה לראשונה ב-BBC One. הפרק הראשון והאחרון היו באורך 60 דקות והשאר באורך של חצי שעה. בארצות הברית שודרה הסדרה במסגרת סדרת "מאסטרפיס" של PBS במרץ ואפריל 2009.
הסדרה זכתה בשבעה פרסי אמי בהם פרס הסדרה הטובה ביותר.
עלילה.
איימי דוריט בת ה-21 נולדה במרשלסי, בית הסוהר לבעלי חוב. היא מתגוררת בבית הסוהר ומטפלת באביה, ויליאם דוריט, החי שם כבר עשרות שנים, ונהנה ממעמד מיוחס כמי שהוא "האבא של המרשלסי". איימי עובדת כתופרת אצל גברת קלנאם, אשה נכה רגזנית וקרה, ומתגוררת בבית מתפורר עם שני משרתים, ג'רמיה פלינטוויץ' ואשתו אפרי.
מר קלנאם נמצא בסין עם בנו ארתור. על ערש דווי הוא חוזר ואומר לארתור "תקן את העוול". הוא נותן לארתור שעון כיס עבור גברת קלנאם; ארתור אינו מבין מה פשר הדבר. כשהוא חוזר לאנגליה ונותן את השעון לאמו, היא מוצאת בתוכו כיתוב "אל תשכחי". ארתור מאוהב בפט מיגלס הצעירה והיפה, היא מעדיפה את הנרי גאוון, המתימר להיות אמן, למורת רוחם הרבה של הוריה.
ארתור מתיידד עם איימי, והיא מתחילה להתאהב בו. ג'ון צ'יברי, בנו של שומר הכלא, רואה זאת במורת רוח. הוא אוהב נואשות את איימי, אך לשווא. טיפ, אחיה של איימי, שחייב כספים מצטרף למשפחה בכלא. ארתור משלם את חובו של טיפ, אבל טיפ הוא כפוי טובה. אהבתה של איימי לארתור גוברת.
ארתור שרואה את יחס הנדיב והלא אופייני של אמו לאיימי, חושד שמשפחתו היא האחראית למצבה של משפחת דוריט, ולמאסר אב המשפחה. ארתור מבקש ממר פאנקס, גובה כספים ובלש חובב, לחקור את הנושא.
ג'ון צ'יברי מציע נישואים לאיימי והיא דוחה אותו בעדינות. דבר שמכעיס את שני האבות ומסכן את מעמדו של מר דוריט כ"האבא של המרשלסי'. ארתור שאינו מודע לאהבתה של איימי, מבין שפט מיגלס מעדיפה את הנרי גאוון הצעיר על פניו. הוא מציע נישואים לפט מיגלס, והיא מספרת לו בצער שהיא עומדת להתחתן עם הנרי. ארתור פוגש את דניאל דויס, מהנדס וממציא שנתקל בקשיים בירוקרטיים. השניים הופכים להיות שותפים לעסקים.
ריגו, אסיר לשעבר, פוגש בבית מרזח את אפרים פלינטוויץ', אחיו התאום של ג'רמיה. אפרים מחזיק קופסה ובה מסמכים סודיים השייכים לגברת קלנהם. היא הורתה לג'רמיה לשרוף את המסמכים, אבל הוא מסר אותם לאחיו. ריגו גורם לאפריים לשתות לשוכרה, ואז הוא רוצח אותו ולוקח את הקופסה.
מר פאנקס מגלה שוויליאם דוריט הוא יורש להון רב. דוריט משתחרר מהמרשלסי כאדם עשיר מאוד. הוא מתעקש שבני משפחתו ישכחו מה שהוא מכנה "העבר המביש" ואת כל מי שהיה חלק מעבר זה. הוא שוכר את גברת הורטנזיה ג'נרל היומרנית והנוקשה כדי שתחנך את בנותיו להתנהגות נאותה בחברה הגבוהה. כל המשפחה יוצאת לסיור הגדול באירופה. ויליאם דוריט כועס על איימי שאינה מתנהגת בהתאם למעמדה.
לפי הצעתו של מר פאנקס, ארתור משקיע כספים בבנק המצליח של מר מרדל. ויליאם דוריט שחוזר לאנגליה, מבקש עצה ממר מרדל להשקעה נבונה של הונו. מר מרדל מקבל על עצמו להשקיע את הכספים כיוון ש"כעת הם בני משפחה" (פאני דוריט נישאה לבנו החורג של מר מרדל). מר דוריט מתקבל בברכה בבתים הטובים ביותר בלונדון, אבל הוא מתענה כשהוא זוכר את חייו בבית הסוהר. הוא מאבד בהדרגה את שפיותו, וחוזר לאיטליה לראות את בתו איימי. שם הוא מת במיטתו. איימי שנשארת לבד חוזרת אף היא ללונדון, ומתקבלת בשמחה בבית אחותה הנשואה, פאני.