בטקסים ציבוריים, ובמיוחד בטקסים רשמיים שיש להם פרוטוקול קבוע, נדרש בדרך כלל אדם שינהל את מהלך הטקס. באנגלית ישנה הבחנה בין מגיש (Presenter), לבין מנהל הטקס הנקרא . מנחה זה, מנהל הטקס או "שר הטקס", לא רק מציג את המופיעים (אמנים או דוברים), מדבר אל קהל המשתתפים ונותן להם הנחיות (למשל: "הקהל מתבקש לקום"), כי להבדיל מהמגיש הרגיל, הוא גם אחראי מאחורי הקלעים על ניהולו השוטף והזורם של הטקס כך שיתאים לפרוטוקול האירוע או לתוכנית שהוכנה עבורו מראש.
צילום 51
פרבר 13 (סרט)
פרבר 13 (בצרפתית: Banlieue 13) הוא סרט אקשן צרפתי משנת 2004, שבוים על ידי פייר מורל והופק על ידי לוק בסון ("לאון", "האלמנט החמישי", "ניקיטה").
בסרט נעשה שימוש נרחב באמנות הפארקור, ספורט אתגרי שפותח בצרפת בשנות ה-90. אחד מכוכבי הסרט, דוִד בל, הוא ממייסדי הפארקור. נוסף על כך, לא נעשה בסרט כל שימוש בגרפיקה ממוחשבת ובכבלים.
בדומה למתואר בסרט הקולנוע, העיר פריז מחולקת לפרברים ולשיכונים המסוכנים למחיה, היות שכנופיות רחוב שולטות בהם (אם כי בניגוד לסרט, לא בצורת גטאות מבוצרים). שנה לאחר צאת הסרט, פרצו המהומות בפרברי המהגרים בפריז, ושר הפנים ניקולא סרקוזי התבטא בחריפות בנושא.
צילומים לסרט המשך, "", החלו באוגוסט 2008 במקומות כבלגרד וסרביה, והוא יצא לאקרנים ב-18 בפברואר 2009 בצרפת. שני כוכבי הסרט ממשיכים לגלם את דמויותיהם.
עלילה.
בפריז של שנת 2010, כנופיות רחוב משתלטות על הפרברים הפריזאים, והן סוחרות בסמים תוך שימוש באלימות קשה כלפי תושבי המקום. השלטונות הקימו חומה מסביב לאזור ונטשוהו, בכך מבצרים אותו משאר העיר ומנתקים את התושבים מכל חינוך והגנה משטרתית. אחד התושבים, ליטו, מנהל מלחמה של איש אחד כנגד ברון סמים בשם טאהא כדי שזה יסיר את שליטתו מעל בניין המגורים בו הוא מתגורר. ליטו מחזיק ברשותו סמים השייכים לטאהא, ששולח את בריוניו להשיבם. ליטו משמיד את הסמים ונמלט מרודפיו בעזרת אמנות הפארקור. טאהא שובה את אחותו של ליטו, לולה, אך ליטו מצליח להצילה ולשבות את טאהא במקום. הוא לוקח את טאהא לבניין המשטרה באזור, אך מגלה שהם בתהליך נטישת המקום. על מנת למנוע סכסוך עם כנופייתו של טאהא, המשטרה משחררת אותו לחופשי. טאהא עוזב את המקום ולוקח איתו את לולה. ליטו הורג את פקיד המשטרה שאיפשר לברון הסמים להימלט עם אחותו.
חצי שנה לאחר מכן, שוטר סמוי בשם דמיאן מסתנן לתוך קזינו תת-קרקעי במטרה לעצור גנגסטר. תהליך החילוץ שלו משם נכשל והוא נאלץ ללחום את דרכו חזרה למעלה. מיד עם תום המשימה הוא מקבל חדשה - לעצור את ברון הסמים טאהא, שגנב פצצת ביקוע גרעיני והפעילה. על דמיאן לשכנע את ליטו, כעת אסיר בכלא, להוביל אותו לבסיסו של טאהא לצורך ניטרול הפצצה.
דמיאן מנסה לביים בריחה מהכלא כאסיר נמלט ועוזר לליטו להימלט לעבר פרבר 13, אך זה מגלה את תחבולתו ונוטש אותו בכניסה לפרבר המסוכן. לאחר שנלחם בכמה מבריוני המקום, הוא מוצא את ליטו ומתוודה בפניו בנוגע לתוכניתו. שניהם מחליטים לשתף פעולה לנטרל את הפצצה ולשחרר את לולה מידיו של טאהא. הם נשבים (אם כי במכוון) ונלקחים אליו, ומגלים שהפצצה מחוברת לרקטה המכוונת לאמצע פריז, כשלולה כבולה למרגלותיו, וכי טאהא מתכוון לסחוט את הממשלה. דמיאן מסכים לשלם עבורם כופר נפש, ומעמיד פנים שהעביר את הסכום הדרוש, 20 מיליון אירו, לחשבונות הבנק שמסר לו. טאהא מחזיקם תחת אבטחה עד שהבנק יאשר שההעברה בוצעה, אך בינתיים דמיאן וליטו מצליחים להימלט מהמקום. בדיעבד, טאהא מגלה שהחשבונות בחוץ לארץ שמסר לדמיאן רוקנו, וכשבריוניו מגלים זאת ומבינים שאין לו איך לשלם את משכורתם, הוא נורה למוות על ידם.
דמיאן וליטו עושים דרכם למגדל בו נמצאים הפצצה ולולה. דמיאן מתכוון לנטרל את הפצצה בעזרת קוד ביטול, אך ליטו מוצא שקוד הביטול הוא דווקא קוד שיגור. הוא נלחם בדמיאן למנוע את הכנסת הקוד, וכששעון העצר מגיע לאפס, הפצצה אינה מתפוצצת, בכך מוכיחה את התאוריה של ליטו, לפיה הממשלה שלחה אותם כדי להפעיל את הפצצה היות ששניהם ניתנים להקרבה. השניים עושים דרכם חזרה לבניין הממשלה יחד עם הפצצה, ומאלצים בכיר ממשלתי להודות בפעולות הממשלה להפטר בכל דרך אפשרית מהפרבר, אפילו על ידי פיצוץ גרעיני. ההודאה מוקלטת בחשאי ומשודרת לטלוויזיה.
פעולתם של הצמד גורמת למהומה ציבורית בנוגע למתרחש בפרבר 13. השניים נפרדים כידידים, ולולה מנשקת את דמיאן מתוך הבטחה שהם ישובו להיפגש.
לינדה אוונג'ליסטה
לינדה אוונג'ליסטה (Linda Evangelista; נולדה ב-10 במאי 1965) היא דוגמנית על קנדית.
ילדותה.
אוונג'ליסטה נולדה למשפחת פועלים ממוצא איטלקי בסט. קתרינס, שבאונטריו. היא קיבלה חינוך קתולי, דבר שלא מנע ממנה להתמודד ואף לזכות בתחרות היופי "Miss Teen Niagara" בגיל 13 בלבד.
קריירה.
אוונג'ליסטה עברה לניו יורק ושם הוחתמה בסוכנות עלית. עם התפתחות הקריירה שלה עברה לפריז והחלה להופיע גם בווידאו-קליפים עם הזמר ג'ורג' מייקל.
יחד עם כריסטי טרלינגטון, קלאודיה שיפר, סינדי קרופורד ונעמי קמפבל, נחשבת אוונג'ליסטה לאחר מדוגמניות העל שהשפיעו רבות על עולם האופנה בסוף שנות השמונים ותחילת התשעים של המאה העשרים. היא צוטטה במגזין "ווג" (1990) כמי שאמרה "אנו לא מתעוררות בשביל פחות מ 10,000 דולר ליום" בהתייחס לדוגמניות העל מסוגה.
בשנות השמונים המאוחרות קצצה במפתיע את שערה לתספורת קצרה בסגנון גברי, ועקב כך בוטלו מרבית תצוגות האופנה עבורה לאותה עונה, לאחר מכן היא המשיכה לשנות את סגנון עיצוב שערה לעיתים קרובות והופיעה על שערי מגזינים תוך שהיא מכתיבה את אופנת השיער לנשים רבות ברחבי העולם.
בשנת 2008 נבחרה להוביל את קמפיין הסתיו של פראדה.
חייה האישיים.
בין השנים 1987-1993 הייתה אוונג'ליסטה נשואה לג'רלד מארי, מנהל בסוכנות "עלית". לאחר שנפרדה ממנו היא הייתה בקשר עם השחקן קייל מקלכלן (1992–1998), שחקן הכדורגל הצרפתי פביאן בארטז (1998-2000), איל הנפט האיטלקי אוגו ברקטי פרטי (2003-2004) ונהג הפורמולה 1 פאולו ברילה.
אוונג'ליסטה ניסתה להרות במשך זמן רב, ובשנת 1999 הפילה בחודש השישי להריונה עובר שאביו היה בארטז. ב-11 באוקטובר 2006 ילדה את בנה, אוגוסטין ג'יימס. אביו הוא פרנסואה-אנרי פינו, מנכ"ל ענקית האופנה PPR השולטת במותגים גוצ'י ואיב סן-לורן.
פלה (יישוב קדום)
פלה (Pella) (בערבית: טבקת פחל - طبقة فحل; בספרות התלמודית: פֶּחֶל) הייתה עיר שנמנתה על ליגת עשר הערים - הדקאפוליס.
היסטוריה.
פלה הייתה יישוב עתיק יומין בעבר הירדן המזרחי. היא שכנה סמוך מאוד לנהר הירדן, מספר קילומטרים צפונית לוואדי אל-יביס, כשלושה קילומטרים ממזרח לכפר רופין. בקרבת העיר היו מעיינות חמים שהתלמוד הירושלמי מכנה אותם "חמתא דפֶּחֶל".
המקום נזכר בטקסטים מצריים מהמאה ה-19 לפני הספירה כפילום (pihlum) או פחל (pehel). במצבת סתי הראשון בבית שאן היא מוזכרת כ-פחל. העיר פחל נזכרת שוב במכתבי אל-עמארנה מן המאה ה-14 לפנה"ס, אז נשלטה על ידי מותבעל בן לבאיה שליט שכם. כפי הנראה, מקור שמה של פלה בהלניזציה של שמה הקודם (פילום) ועל שם העיר פלה שביוון - עיר הולדתו של אלכסנדר הגדול, שצבאותיו כבשוה בסביבות 332 לפני הספירה.
לאחר כיבושה על ידי היוונים עברה משלטון בית תלמי לבית סלאוקוס, ובהמשך נכבשה על ידי אלכסנדר ינאי. מאחר שמרבית תושבי העיר היו יוונים, לא נתקבל השלטון היהודי באהדה, ועם כיבושה על ידי פומפיוס בשנת 63 לפנה"ס, הוצאה העיר - יחד עם שאר ערי הדקאפוליס - משלטון יהודה. לאחר כיבושה בידי הרומאים הפכה לעיר רומית, ובתקופה הביזנטית שגשגה, לאור נתיב הסחר שעבר בסמוך. על פי אוסביוס מקיסריה, הייתה פלה עיר מקלט לפליטים נוצריים שברחו מירושלים בתקופת המרד הגדול.
בלקסיקון של סטפנוס מביזנטיון, נזכרים שמות נוספים לעיר, כגון "בוּטיס" ו"ברניקֵי", ונראה ששניהם קשורים לתקופת השלטון התלמי.
לאחר הכיבוש הערבי הייתה פלה בשליטת בית אומאיה עד לחורבנה בשנת 749 מרעש אדמה.
כאתר ארכאולוגי.
החל משנת 1979 מחלקת העתיקות של ירדן, בשיתוף אוניברסיטת סידני, מנהלות במקום חפירות ארכאולוגיות. באתר נמצאו ממצאים מהתקופה הפלאוליתית (לפני כ-100,000 שנה), מהתקופה הכלקוליתית (האלף הרביעי לפנה"ס), וכן מתקופות הברזל והברונזה.
בין הממצאים באתר מקדש כנעני, בתים וכנסיות מהתקופה הביזנטית, ומסגד קטן מימי הביניים.
אוניברסיטת אריזונה סטייט
קורי העכביש
נחמה דואק
נחמה דוּאֶק (נולדה ב-25 באוגוסט 1950) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
דואק נולדה וגדלה בנתניה. אביה, נסים דואק, שעלה לארץ ישראל מחלב שבסוריה, בשנת 1929, נמנה עם מייסדי העיר וקיבל את תואר "יקיר העיר", בשנת 1989. אמה, שושנה (לבית כהן-ארזי), היא דור שביעי בארץ.
בטרם החלה לעבוד כעיתונאית עסקה בפיזיותרפיה, מקצוע שלמדה במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לפיזיותרפיה, שבמכון וינגייט. עם סיום לימודי העתודה, שובצה לשירות בצבא במקצוע שרכשה לעצמה, ובריאיון בשנת 2016, ציינה שהשיבוץ לתפקידה היה כה מיידי שאף לא עברה טירונות וכך, באופן חריג, מעולם לא אחזה בנשק. נוסף על לימודי הפיזיותרפיה, לדואק תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה של ארץ ישראל מאוניברסיטת תל אביב, וכן תואר שני במדעי המדינה ותקשורת, גם הוא מאוניברסיטת תל אביב.