מיצי המרה הם נוזלים המכילים בעיקר חומצות מרה (80%), לציטין (פוספוליפיד- 16%) וכולסטרול (4%). ההפרשה של מיצי מרה מהכבד היא בערך 500–600 מ"ל ליום. חומצות המרה מיוצרות מכולסטרול, והן מחולקות לחומצות מרה ראשוניות (כלומר, מיוצרות בכבד, כוללות את ה- cholic acid ואת ה- chenodeoxycholic acid), וחומצות מרה שניוניות (כלומר, מיוצרות במעי הגס על ידי חיידקים מחומצות מרה ראשוניות, וכוללות בין היתר את ה- deoxycholate acid, litocholate acid). חומצות מרה פועלות כסוג של דטרגנט - הן יוצרות מבנה מיוחד הנקרא מיצלה - micelles, אשר מאפשר את המסיסות של כולסטרול ולכן את הפרשתו במרה כמו גם את ספיגתו וספיגת ויטמינים מסיסים בשומן מתוך המעי. במילים אחרות, מיצלה זו מאפשרת לכולסטרול וכן לשומנים אחרים להפוך למסיסים וכתוצאה מכך להיספג בגוף.
זרימת המרה מן הכבד ומחזור המרה.
המרה נוצרת באוניות הכבד, ומופרשת דרך רשת של תעלות מורכבות אשר מתאחדות ליצור בסופו של דבר את דרכי המרה אשר יוצאות מן הכבד - הנקראות common hepatic duct. תעלה זו היוצאת משער הכבד מתאחדת עם התעלה מכיס המרה, ושתיהן יוצרות את ה- common bile duct - או בראשי תיבות - CBD. תעלה זו המובילה את מיצי המרה, נכנסת לתריסריון לאחר איחודה עם צינור הלבלב המוביל הפרשות מן הלבלב. זרימה תקינה של מיצי מרה דרך תעלות אלו תלויה במערכות שונות שפועלות בין היתר לצורך מעבר אקטיבי של חומצות מרה מתאי הכבד המייצרים אותן לתוך דרכי המרה עצמן. מעבר אקטיבי זה מתווך על ידי משאבות שונות, כאשר כיום ידוע על פגמים גנטיים בכמעט כל המשאבות הללו המקושרים ביצירת אבנים או פגמים אחרים ביצור הפרשת המרה.
מיצי המרה ממוחזרים ברובם מדי יום דרך ספיגה מחדש, כאשר מנגנוני הספיגה-מחדש נחלקים למנגנון של דיפוזיה פסיבית לכל אורך המעי, וכן העברה אקטיבית שהיא משמעותית יותר ומתרחשת במעי הדק הסופי. אותן חומצות מרה שנספגו מחדש עוברות דרך מערכת הדם הפורטלית, ותאי הכבד קולטים אותן בחזרה ומפרישים אותן שוב לדרכי המרה. בדרך זו יש סירקולציה או מעגל תוך כבדי של הפרשת מיצי מרה וספיגתם מחדש. ביום ממוצע, ישנם בין 5–10 מחזורים כאלו, כאשר במצבים נורמליים עד 95% מחומצות המרה הללו נספגות מחדש, והשאר מופרשות בצואה. את האובדן בצואה משלים הכבד על ידי יצירה מחדש של הכמות החסרה - תאי הכבד מסוגלים לייצר עד 5 גרם ליום של חומצות מרה חדשות. יכולת תאי הכבד לייצר חומצות מרה חדשות היא מוגבלת, ולכן במחלות שונות הקשורות בתת ספיגה, שבהן חומצות המרה לא נספגות היטב מחדש, לעיתים הכבד לא מצליח לפצות על כל האובדן וכתוצאה מכך יש בעיה בספיגה של שומנים והצואה הופכת שומנית (במקום להיספג מחדש, שומנים אובדים בצואה).
אבני כיס מרה.
היווצרות אבנים (מרביתן מכילות כולסטרול) בכיס המרה שכיחה יותר בקרב נשים. מנגנון היווצרות האבנים קשור בחוסר שיווי משקל בין המרכיבים השונים של נוזל המרה (למשל, עודף בכולסטרול), וכן ירידה בתנועתיות של כיס המרה עצמו. אבנים בכיס המרה יכולות להיות שקטות ולא להוות בעיה כלשהי במהלך כל החיים, אולם הן עלולות להביא לסיבוכים שונים, ביניהם דלקת כיס המרה, דלקת דרכי המרה ועוד.
דלקת כיס המרה.
דלקת כיס המרה (באנגלית- Cholecystitis) היא דלקת של כיס המרה המתרחשת בדרך כלל לאחר חסימתו על ידי אבני כיס מרה. אבן החוסמת את מוצא כיס המרה יכולה להביא למספר תגובות דלקתיות - אצל מרבית החולים, היווצרות הדלקת היא לאור זיהום חיידקי. הטיפול בדלקת כיס המרה הוא ניתוח להסרת כיס המרה וכן טיפול אנטיביוטי.
מעבר אבנים לדרכי המרה.
מעבר של אבנים לדרכי המרה, או Choledocholithiasis, הוא מצב המתקיים אצל 10% עד 15% מן החולים שיש להם אבני כיס מרה. מצב זה עולה עם הגיל, כשרוב האבנים הללו הן אבני כולסטרול, ויתרתן הן אבני פיגמנט המתפתחות מסיבות שונות.
במרבית המקרים, אבנים בדרכי המרה עצמן גורמות לסיבוכים. הסיבוכים העיקריים הם כדלקמן:
דלקת דרכי המרה.
דלקת בדרכי המרה יכולה להיות כרונית או חריפה. במרבית המקרים מופיעים חיידקים בדרכי המרה, והחולה מסתמן עם כאב בטן, צהבת וחום שעולה בקפיצות יחד עם צמרמורות. טיפול הבחירה הוא ביצוע ERCP לצורך אבחון וטיפול.
דלקת לבלב חריפה.
דלקת לבלב חריפה נגרמת פעמים רבות כתוצאה ממעבר אבני כיס מרה לדרכי המרה המביא לחסימה של הפרשות הלבלב, כאשר התסמינים הקליניים העיקריים הם כאב בצורת חגורה או כאב בבטן שמאלית, הקאות ממושכות ומבחינת בדיקות מעבדה עליה ברמות אנזימי הלבלב בדם.
הוריקאן
שבתאי דונולו
גבעת יערים
גבעת יערים הוא מושב בפרוזדור ירושלים, שממוקם כ-2.5 קילומטרים דרומית לנווה אילן, סמוך לכביש 395 בין עין כרם לאשתאול.
המושב הוקם ביוני 1950 על ידי כ-50 משפחות של עולים מהכפר גדס שבתימן ששהו במחנה עין שמר. בחודשים הראשונים התגוררו המתיישבים באוהלים ובנו את בתיהם, שבנייתם הסתיימה בסוף 1950. בשנותיו הראשונות סבל המושב מריבוי מסתננים. באחד המקרים פצעו מסתננים את שומר המושב בעת שניסו לקחת את נשקו. בשנת 1956 צוין המושב בעיתון "מעריב" כמופת להצלחה, הנעדר סכסוכים פנימיים, בעל רמת חיים גבוהה וללא עזיבות. בשנת 1960 הוחלט להעביר למושב 200 דונם מאדמות ליפתא לעיבוד משותף של מטעים. בשנת 1963 נסללו במושב כבישים פנימיים. רבים במושב הרחיבו את בתיהם מכספם כדי לשכן את משפחותיהם הגדולות. במושב גם נקלטו בני הדור השני, אך בהיעדר קרקע הם לא קיבלו משקים.
ההשראה לשם מקורה ב, שם מוזכר היישוב 'גִּבְעַת'. בתחום גבעת יערים חורבה בשם "ח'רבת ג'בע".
מאז הקמתו עסקו רוב תושבי המושב בחקלאות (בעיקר לולים ומטעי פרי) ואולם, בשנים האחרונות מתפרנסים רוב בני המושב מעבודה מחוץ למושב.
אוכלוסיית המושב עברה אף היא שינוי בשנות התשעים - מאוכלוסייה הומוגנית, תימנית, מסורתית ברובה לאוכלוסייה מגוונת יותר. היישוב לא מוגדר כדתי וכיום יש בו תושבים מעדות שונות מכל גוני האוכלוסייה - חילוניים, מסורתיים, דתיים ואף חרדים. שתי שכונות חדשות שנוספו בתקופה זו למושב הביאו עימן אוכלוסיות חדשות למושב וכיום התושבים החדשים מהווים חלק נכבד ממרקם החיים ביישוב.
ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה היישוב, בבוקר 16 באוגוסט ב-10:30 הורשו התושבים לחזור לבתיהם. מאוחר יותר באותו היום, בשעה 16:30 הורו לתושבים להתפנות.
גן הטייסים.
במושב נמצא "גן הטייסים" על שם אנשי צוות מטוס שירות האוויר שנספו בהתרסק מטוסם ב-10 במאי 1948. בתוך הגן נמצאת אנדרטת אבן ועליה חקוקים שמות שני הטייסים, יריב שינבוים ודניאל בוקשטיין וארבעת אנשי הצוות. על האנדרטה מונח חלק ממנוע המטוס. חלק אחר של המטוס נמצא על אנדרטה באתר ההנצחה המרכזי של חיל האוויר בהר הטייסים, כ-1.5 קילומטרים בקו אווירי מדרום למושב.
האיגוד של לונדון
האיגוד של לונדון (Corporation of London) הוא הגוף המוניציפלי המנהל את הסיטי של לונדון - הרובע הנמצא במרכז העיר לונדון באנגליה. איגוד זה מנהל רק את הסיטי ולא את העיר לונדון רבתי.
ארגוני האיגוד כוללים את הלורד ראש העיר, את הקורט אוף אלדרמן ואת הקורט אוף קומון קאונסיל או "מועצת הסיטי".
אין לאיגוד סמכויות על מידל טמפל ואינר טמפל אף שהם נמצאים בתוך שטחי הסיטי של לונדון.
בחירות.
מצביעים.
מצביעים לאיגוד צריכים להיות בני 18 ומעלה, ואזרחי בריטניה, האיחוד האירופי או מדינה ממדינות חבר העמים הבריטי, וכן חייבים להתגורר בסיטי או להיות ממונים על ידי גוף המורשה למנות מצביעים.
כל ארגון הממוקם בתוך הסיטי רשאי למנות מצביעים על פי מספר העובדים בארגון:
אם עובדים בארגון 10 עובדים או פחות רשאי למנות מצביע אחד; אם עובדים בארגון בין 10 ל-50 מצביעים רשאי למנות מצביע לכל חמישה עובדים;
אם עובדים בארגון מעל חמישים עובדים רשאי למנות 10 מצביעים וכן מצביע נוסף לכל חמישים עובדים נוספים.
על מנת להיות ממונים כמצביעים, על המועמד להיות מצביע לעמוד באחד מהקריטריונים הבאים:
שותפויות הממוקמות בסיטי אינן רשאיות למנות מצביעים, אך כל חברי השותפות בעצמם הם מצביעים.
אגפים.
הסיטי מחולקת ל-25 אגפים - או אזורים אלקטורליים. כל אגף רשאי למנות אלדרמן אחד, ומספר חברי מועצה, לפי גודל האגף:
גילדות.
ישנן מעל מאה גילדות (Livery Companies) בלונדון. חברי הגילדות יוצרים גוף אלקטורי הנקרא "קומון הול" הבוחר את הלורד ראש העיר.
קורט אוף אלדרמן.
בעבר בחרו האגפים של הסיטי את האלדרמן לכל חייהם. כיום הם נבחרים לשש שנים, אך ניתן להפסיק את תקופת הכהונה קודם לכן.
הלורד ראש העיר והשריפים.
הלורד ראש העיר ושני שריפים נבחרים על ידי אנשי הגילדות. השריפים מהווים עוזרי הלורד ראש העיר, והם נבחרים ביום אמצע הקיץ. הלורד ראש העיר, אשר על מנת להתמנות לתפקיד זה חייב לשרת קודם לכן בתפקיד השריף, נבחר במייקלמס לתפקידו. כל כהונה נמשכת שנה.
הלורד ראש העיר ממלא גם את התפקידים הבאים:
קרחת
קרחת (בלעז: אָלוֹפֶּצְיָה, Alopecia) היא תופעה של חוסר שיער במקומות שונים בגוף, בהם קיים שיער בדרך כלל. כמעט תמיד מתייחס המושג לחוסר שיער על קרקפת הראש.
התהליך המביא לקרחת נקרא התקרחות. סוג ההתקרחות הנפוץ ביותר הוא דילול הדרגתי של השיער המתרחש אצל גברים מבוגרים וכן אצל קופי אדם כך שהשיער לא צומח עוד במקומות שמהם נשר בפעם האחרונה. לחץ נפשי ומצבים הנובעים ממנו, כגון חוסר שינה תדיר, יכולים להניע תהליך של התקרחות אצל אנשים בעלי נטייה גנטית לכך.
על אף שהשיער באדם אינו איבר חיוני, הוא משחק תפקיד מרכזי בחיים האישיים והחברתיים, והתקרחות יכולה להיתפס כאירוע בעל השלכות שליליות רבות.