על מנת להשתתף במרוץ על הרצים לעמוד באחד מהקריטריונים הבאים:
עקב עלייה במספר הרצים שעמדו בקריטריונים, הוחמרו במהלך השנים תנאי הקבלה למרוץ. כמות המשתתפים במרוץ מוגבלת, לכן במצב של כמות מועמדים גדולה מדי נערכת הגרלה על ההשתתפות במרוץ בין הנרשמים. עם זאת, ספורטאי עילית אשר עומדים בקריטריונים בפער של 20%, זכאים להשתתף במרוץ ללא הגרלה. בכל שנה כמות המשתתפים במרוץ עומדת על 400 רצים פרט לספורטאי העילית.
שיאים.
יאניס קורוס, זוכה מרוץ הספרטתלון הראשון, מחזיק בזמן שיא של 20 שעות ו-25 דקות. קורוס התחרה בארבעה מרוצי ספרטתלון, זכה בארבעתם ומחזיק בארבעת הזמנים המהירים ביותר שנרשמו אי פעם במרוץ. בשנת 2005 הוא החליט לעקוב אחר מסעו של פידיפידס ורץ מאתונה לספרטה ובחזרה.
הוּבֶרט קָארל מגרמניה ואָנְדרַאש לאוֹ מהונגריה מחזיקים בשיא להשלמת המרוץ עם 20 השלמות כל אחד. אָנְדרַאש לאוֹ מחזיק גם בשיא ההשלמות הרצופות עם 18 מרוצים ברצף.
בשנת 2017, השנה ה-35 לתחרות, נרשם שיא של 264 רצים אשר סיימו את המרוץ במגבלת הזמן של 36 שעות.
NGC 4461
NGC 4461 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-47 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה.
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.96 והיא התגלתה ב-12 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.122. הוא תיאר אותה כאחת משתי ערפיליות (השנייה היא NGC 4458) כאשר שתיהן די עמומות, קטנות ועם מרכז בהיר. חמישה ימים לאחר מכן, הוא ציין ערפילית נוספת, II.174, כאשר מיקומה כמעט זהה למיקום של II.122 והיא תוארה רק כעמומה ובלי בת הזוג הצמודה אליה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1290, כשהיא מתוארת פעם כדי עמומה, עגולה ועם מרכז שמתבהר די בפתאומיות, ופעם כעמומה מאוד, עגולה ועם מרכז שמתבהר מאוד בפתאומיות, וכן שהיא המזרחית מתוך שתיים. בקטלוג זה הוא לא הזכיר את II.174, אך כאשר הוא הכניס את הגלקסיה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864, הוא ציין במפורש ש-II.122 ו-II.174 הן למעשה אותה ערפילית ונתן לה את הציון GC 3013. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4461, כאשר היא מתוארת כדי עמומה, קטנה, עגולה ועם מרכז בהיר, וכן שהיא המזרחית מתוך זוג ערפיליות. בקטלוג הכללי של ג'ון הרשל מופיעות זוג ערפיליות נוספות המצוינות כ-GC 2992 ו-GC 2995, שאמורות על פי הקואורדינטות שלהן להיות מעט דרום-מערבית ל-NGC 4461 ול-NGC 4458, ושאת גילוין הוא מייחס לויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי. ג'ון דרייר הכניס את רק את GC 2995 לקטלוג הכללי החדש שלו תחת הציון NGC 4443, אך זוג הערפיליות האלה לא קיימות במיקום המיוחס להן וככל הנראה ויליאם פרסונס צפה למעשה ב-NGC 4458 וב-NGC 4461 וכיום מקובל לזהות את NGC 4443 כסיווג כפול של NGC 4461.
תצפית.
הגלקסיה נמצאת במרכז צביר הבתולה באזור שמכיל הרבה גלקסיות, כ-8.4 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-9.8 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה. כ-6 דקות קשת מצפון-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4458 הסמוכה, כ-0.8 מעלה מצפון לה נמצאת NGC 4459, כ-18 דקות קשת מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4473, מעבר לה, כחצי מעלה מ-NGC 4461 נמצאת NGC 4477 והלאה באותו הכיוון, כ-1.4 מעלות מ-NGC 4461, נמצאת M88. כשתי מעלות מצפון-מזרח ל-NGC 4461 נמצאת M91, כ-1.9 מעלות ממזרח לה נמצאת M90, כ-1.7 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת M89 ו-M87 הגדולה נמצאת כ-0.9 מעלה מדרום-דרום-מזרח לה. כשליש מעלה ממערב-דרום-מערב ל-NGC 4461 נמצאות זוג "העיניים" NGC 4435 ו-NGC 4438, מעבר להן, כ-0.7 מעלה מ-NGC 4461 באותו הכיוון, נמצאת M86 ומעבר לה, כמעלה מ-NGC 4461 נמצאת M84, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות.
אורכה הזוויתי של NGC 4461 הוא כ-3.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט פחות מ-50,000 שנות אור, קרוב לחצי מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-15% ממסת שביל החלב, כאשר קצת יותר מחמישית ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט מאוד גז מימן, שכמותו מוערכת בכ- מסות שמש ואבק, שמסתו מוערכת בכ-300,000 מסות שמש בלבד. למרות זאת, קצב היצירה של כוכבים חדשים בגלקסיה הוא לא מאוד נמוך ובמאה מיליון השנים האחרונות הוא בשיעור של כ-0.755 מסת שמש בשנה. אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא זקנה למדי וגילה הממוצע מוערך בכ-12 מיליארד שנים והמתכתיות שלהם היא רק כשני שלישים מזו של השמש. נראה שהגלקסיה נמצאת באינטראקציה כבידתית עם NGC 4458 הסמוכה והן משפיעות זו על זו.
NGC 4443
אמוץ עשהאל
אמוץ עשהאל הוא עמית מחקר במכון שלום הרטמן, מחבר רב-המכר מצעד האיוולת היהודי, והפרשן הבכיר, ובעבר העורך בפועל, של הג'רוזלם פוסט.
ביוגרפיה.
עשהאל החל את דרכו העיתונאית ככתב חוץ של הסן פרנסיסקו כרוניקל והיה ממקימי העיתון טלגרף, קודם שהצטרף ב-1995 ל"ג'רוזלם פוסט" כעורך הכלכלי של העיתון. מאוחר יותר מונה לעורך החדשות, לעורך המהדורה הבינלאומית, ולעורך בפועל של ה"ג'רוזלם פוסט", לצידו של ברט סטיוונס, כיום פרשן הניו יורק טיימס, שנשלח לארץ על ידי חברת הולינג'ר שהייתה הבעלים של הפוסט לפני אלי עזור. עשהאל הוא העורך הבכיר היחיד בתולדות הג'רוזלם פוסט שלא הייתה לו אף אזרחות זרה.
עשהאל וסטיבנס הובילו קו מערכתי שדגל בכלכלה חפשית, פרגמטיזם מדיני, פלורליזם תרבותי ורפורמה פוליטית. כעורך בפועל הוביל יחד עם 100 כתבים, עורכים, מעצבים וצלמים את השינוי העיצובי הגדול בתולדות העיתון, שהקיף את היומון, את מוספי סוף השבוע, את שני המקומונים, את אתר האינטרנט ואת המהדורה הצרפתית. בתוך כך בנה עשהאל דסק דעות, וגייס עבורו פובליציסטים ישראלים מובילים כמו שלמה אבינרי, אמנון רובינשטיין ומתי גולן, לאחר שקודם לכן בנה דסק כלכלי, ואת המהדורה הבינלאומית הפך לשבועון חדשות עצמאי.
הטור השבועי של עשהאל, "Middle Israel", מתפרסם בקביעות זו השנה ה-27, ומהווה ניסיון ייחודי לבטא גישה ישראלית מרכזית בכל תחום, מפוליטיקה, כלכלה ומדיניות חוץ ועד ענייני חברה, דת ותרבות.
עשהאל צוטט או פורסם לאורך השנים בניו יורק טיימס, וושינגטון פוסט, וול סטריט ג'ורנל, BBC, פוליטיקו, USA Today, הארץ, האקונומיסט, טיים, לה פיגארו, דיילי טלגרף, ל'אקספרס, תכלת, Harvard Political Review, ואחרים. הוא משמש לעיתים קרובות פרשן לענייני ישראל והמזרח התיכון בכלי תקשורת בינלאומיים, בהם BBC, France24, SKY, CNN,
רויטרס, NPR ואחרים.
סדרת הכתבות של עשהאל ב"ג'רוזלם ריפורט" על עתיד העם היהודי זכתה בפרס "בני ברית" לעיתונות לשנת 2018.
עשהאל הוא בעל תוארי מוסמך בתקשורת מאוניברסיטת קולומביה, בהיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית, ובלימודי מזרח תיכון מאוניברסיטת ברנדייס. שירת בצה"ל כמפקד טנק וכקצין דוברות, והשתחרר בדרגת סרן.
עשהאל מתגורר בירושלים. נשוי ואב לשלושה.
One UI
One UI היא כיסוי למערכת הפעלה שפותחה על ידי סמסונג עבור מכשירי האנדרואיד הניידים שלה הרצים על אנדרואיד פאי ומעלה. המערכת מהווה את ההמשך ל-Samsung Experience ו-TouchWiz הקודמות, נועדה להיות יעילה יותר ומגיעה עם אופטימיזציות תוכנה ספציפיות המאפשרות שימוש נוח יותר במכשירים ניידים בעלי מסכים גדולים עם יד אחת. המערכת הוצגה לראשונה בכנס המפתחים של סמסונג לשנת 2018, והיוותה לראשונה כחלק מעדכוני הקושחה של מכשיריה של סמסונג למערכת ההפעלה אנדרואיד 9.0 (Pie).
תכונות.
One UI תוכננה על ידי סמסונג במטרה לגרום לחומרה ולתוכנה של מכשיריה של סמסונג "לעבוד בשיתוף פעולה בהרמוניה מושלמת", ולספק חוויה "טבעית" יותר עבור טלפונים חכמים גדולים. דפוס עיצוב בולט הכלול ביישומי המכשיר מתפרס דווקא לאורך חלקו התחתון של המסך ביישומים וכלים נפוצים וברכיבי ממשק המשתמש ולא בסמוך לחלקו העליון. הדבר מאפשר להגיע אל כלים אלו עם האגודל באופן פשוט יותר בעת שימוש במכשיר ביד אחת. מסיבות דומות, יישומי המכשירים הנתמכים מציגים כותרות גדולות יותר כדי להזיז את התוכן הראשי המוצג בהם למרכז המסך. סרגל הניווט התחתי תומך בשימוש במחוות, בעוד שהתווסף "מצב לילה" המופעל לאורך כל המערכת (מצב זה נותן לרכיבי הממשק וליישומים נתמכים ערכת צבעים כהַה). בדומה לאנדרואיד 9.0, מסך ריבוי המשימות מוצג ב-One UI בפריסה אופקית, בניגוד לפריסה האנכית של הגרסאות הקודמות.
הפצה.
One UI נכללת במכשירי אנדרואיד חדשים ששווקו על ידי סמסונג מאז תחילת 2019, כולל סדרת הגלקסי S10 והגלקסי A (2019).
One UI מופצת עבור מכשירי סמסונג במהלך 2019 כחלק מעדכון לאנדרואיד 9.0 (Pie), החל מהגלקסי S9 והגלקסי נוט 9 בינואר 2019, גלקסי S8 וגלקסי נוט 8 בפברואר 2019, סמסונג גלקסי נוט 7 במרץ 2019, בדגמים שונים השולטים בחלק המרכזי והתחתון של השוק (במיוחד דגמי סדרות הגלקסי A והגלקסי J ששווקו מאז 2017) במהלך אמצע השנה, ודגמי גלקסי טאב נבחרים בסוף 2019.
סמסונג השיקה גרסת בטא ציבורית עבור עדכוני מערכת ה-One UI בנובמבר 2018.
היסטורית הגרסאות של הממשק.
One UI 1.0.