ב-4 במאי 2002 נישא לאמנדה (מינדי) את'רידג'. לזוג שתי בנות: איזבלה, ילידת אוקטובר 2000, וווילו (Willow), ילידת אוגוסט 2003. כיום מתגוררים האמונד ומשפחתו בטירה מודרנית בגלוסטר, שבה הם מגדלים מספר סוסים וכלבים. להאמונד אוסף של בתים, וכמובן אוסף של מכוניות ואופנועים.
בוריס יפימוב
בוריס יפימוביץ' יֶפימוב (ברוסית: Борис Ефимович Ефимов, שם המשפחה המקורי - פרידלנד; 28 בספטמבר 1900 - 1 באוקטובר 2008) היה קריקטוריסט יהודי - רוסי. נפטר בגיל 108.
חייו.
בוריס יפימוב נולד בקייב. במהלך מלחמת העולם הראשונה משפחתו נדדה בין מספר ערים. לאחר סיום הלימודים הוא החל לעבוד בעיתונות. זמן קצר גם עבד בתיאטרון בובות לילדים במוסקבה. בשנת 1922 הוא עבר למוסקבה והחל לשתף פעולה עם העיתונים הראשיים כמו פראבדה ואיזבסטיה.
בוריס יפימוב החל את חייו המקצועיים כקריקטוריסט של סטלין, וליווה את הפוליטיקה הסובייטית ובהמשך את המהפך בממשל הרוסי במשך רוב המאה העשרים. בכל יום היה מתייצב אצל סטלין ומגיש לו את ציוריו לביקורת. הציורים שלו גרמו להעלאת המורל של חיילי הצבא האדום בזמן מלחמת העולם השנייה, עד כדי כך שהיטלר עצמו הוציא עליו גזר דין מוות.
כקריקטוריסט מוערך, אולץ בוריס יפימוב לצייר קריקטורות בעלות אופי אנטי-ישראלי מובהק. בריאיון לעיתון "וסטי" הוא הצטער על כך ומנה שורה של אמנים סובייטיים ממוצא יהודי שהמשטר דרש מהם להשתתף בעצרות אנטי-ציונית ולגנות את ישראל, למורת רוחם.
בוריס יפימוב או בשמו היהודי ברוך פרידלנדר, החל להניח תפילין בהשפעת הרב ברל לזר, רבה הראשי של רוסיה, שאותו פגש כשמסר לידיו מחזור ליום הכיפורים שמצא במחנה המוות מיידנק. מאז, תפילת 'כל נדרי' שאומר הרב בבית הכנסת שלו, נאמרת מתוך המחזור הזה לא לפני שהרב לאזאר מספר את סיפורו של המחזור בפני אלפי המתפללים בבית הכנסת המרכזי במוסקבה.
בריאיון לעיתון "וסטי" יפימוב סיפר את קורות חייו: מוצאו מקייב, משפחתו השתייכה לפלג הליטאי. בילדותו למד ב"חיידר" ואף ציטט באוזני העיתונאי את "מה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות".
עבור עבודתו הוא זכה בתואר צייר העם, בעיטורים ופעמיים בפרס המדינה (בשנת 1950 ו-1951).
קישורים חיצוניים.
מיצירותיו:
קאפלה (כוכב)
קאפלה (בלועזית: Capella - או α בעגלון) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עגלון והשישי בבהירותו בשמים. כמו כן הוא הכוכב עם דרגת בהירות נראית מתחת ל-1 הקרוב ביותר לקוטב השמימי הצפוני.
קאפלה הוא למעשה מערכת בת ארבעה כוכבים במרחק של כ-42 שנות אור, המורכבת מזוג ענקים צהובים וזוג ננסים אדומים הקשורים כבידתית זה לזה.
תכונות.
זוג הענקים הצהובים (קאפלה B/A) הם כוכבים בעלי כ-2.5 מסות שמש, שהיו בעבר מסיווג ספקטרלי A, דומים לסיריוס, אך עזבו את הסדרה הראשית כאשר כילו להתיך את המימן שבליבתם להליום וכיום מתיכים הליום לפחמן. שני הכוכבים נמצאים בתהליך בן מספר מיליוני שנים של הפיכה לענקים אדומים. הזוג מקיף זה את זה במרחק של כשני שלישי יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של כ-104 יום. אף על־פי שבהירותם הנראית המשותפת של הזוג דומה לבהירותו של אלפא קנטאורי, הם נמצאים במרחק גדול פי 10 ממנו ולמעשה עוצמת הארתם המשותפת גדולה ביותר מפי 100. רדיוסם של הענקים הוא בערך פי 10 מהשמש (כ-0.04 יחידות אסטרונומיות) והוא צפוי לגדול עוד במהלך הפיכתם לענקים אדומים.
זוג הננסים האדומים (קאפלה D/C) הם כוכבי הסדרה הראשית שמאסתם נמוכה - כרבע ועשירית בלבד ממסת השמש, ולכן גם בהירותם קטנה והם עמומים מאוד. הזוג מקיף זה את זה במרחק של כ-48 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-388 שנים והשנים מקיפים יחד את זוג הענקים במרחק של כ-11,000 יחידות אסטרונומיות (0.17 שנות אור).
היסטוריה.
הקבוצה כולה זוהתה כעגלון עוד בבבל העתיקה וכן ביוון העתיקה ובסין. הכוכב מציין את כתפו של העגלון, אך במיתולוגיה היוונית תואר הכוכב כעז אותה נושא העגלון על כתפיו, וזה מקור השם קאפלה - עז קטנה בלטינית. העז זוהתה עם אמלתאה - העז שהניקה את זאוס בינקותו וקרנה שנשברה על ידו היא קרן השפע. שלושת הכוכבים הסמוכים לקאפלה (ε בעגלון, ζ בעגלון ו-η בעגלון) מכונים הגדיים. קאפלה הוא גם הקודקוד הצפון־מערבי של משושה החורף.
בסוף המאה ה-19 התגלה קאפלה C והתברר ממדידות ספקטרוסקופיות שקאפלה מכיל זוג ענקים צהובים. בתחילת המאה ה-20 התגלה שגם קאפלה C הוא בעצמו למעשה זוג ננסים אדומים.
אלפא בעגלון
ג'יימס מיי
ג'יימס דניאל מיי (אנגלית: James Daniel May; נולד ב-16 בינואר 1963) הוא מנחה טלוויזיה ועיתונאי בריטי. ידוע בעיקר כשותף להנחיית תוכנית הרכב טופ גיר של BBC לצד ג'רמי קלארקסון וריצ'רד המונד. בנוסף, כותב מיי טור אישי במוסף הרכב השבועי של העיתון הבריטי דיילי טלגרף.
מיי וקלארקסון הם האנשים הראשונים שהגיעו לקוטב הצפוני באמצעות מכונית. הם עשו זאת ביחד עם צוות איסלנדי, על גבי טויוטה היילקס, במסגרת תוכנית מיוחדת של טופ גיר.
קריירת עיתונאית.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שימש מיי כעורך משנה במגזין "אינג'ניר" הבריטי. המגזין התמקד בחדשות בנושאים טכנולוגיה, מדע וכלכלה. מאוחר יותר עבר לתפקיד דומה במגזין הרכב "אוטוקאר". הוא פוטר ממנו ב-1992 לאחר שחמד לצון ושילב בתוך עמודי מוסף סקירת דגמים מסר נסתר שהורכב מהאות הראשונה בכל סקירה. בהמשך הוא עבר לכתוב במגזין "טופ גיר" וטור שבועי בעיתון "דיילי טלגרף". בשנת 2000 הוא קיבל פרס של אגודת עיתונאי הרכב בקטגוריה "עיתונאי הרכב של השנה".
קריירת טלוויזיה.
בשנים 1998–1999 הנחה מיי את תוכנית 'דרייב' בערוץ 4 הבריטי, שהייתה המתחרה הגדולה ביותר של "טופ גיר". ב-1999 עבר מיי אל המתחרה 'טופ גיר' (בפורמט הראשון שלה), והחליף בין השאר את ג'רמי קלארקסון שעזב, אך הירידה ברייטינג הובילה את BBC לביטול התוכנית ב-2001.
בנוסף הנחה מיי תוכניות רבות במגוון נושאים, בהם: 'הצעצועים האהובים על ג'יימס מיי', תוכנית בה חקר את הצעצועים שהוא אהב בילדותו ותוכנית המשך 'הצעצועים האהובים על אחותי', 'מבט על כרישים רצחנים', 'המאה ה-20 של מיי', 'הרפתקת היין הגדולה של אוז וג'יימס', במהלכה ערך ביחד עם אוז קלארק טעימות יין ברחבי צרפת ועוד מגוון תוכניות.
מיי הצטרף לתוכנית טופ גיר בפורמט החדש החל מעונתה השנייה ב-2003 ביחד עם קלארקסון והמונד. הוא מכונה שם "קפטן איטיות" ("Captain Slow") על שם הנהיגה הזהירה והאיטית שלו. עם זאת, אין הכינוי משקף את העובדה שהוא בין האנשים היחידים שתועדו בנסיעה בבוגאטי ויירון במהירותה המקסימלית, 407.9 קילומטר לשעה. ובבוגאטי ויירון סופר-ספורט עם 414 קילומטר לשעה, שיא עולמי לדקות אחדות עד שנהג המבחן של פולקסווגן שבר את השיא עם 431 קילומטר לשעה. הוא אף טס במטוס יורופייטר טייפון במהירות 1320 קילומטר לשעה בתוכניתו 'המאה ה-20 של מיי'.
חייו האישיים.
מיי נולד בבריסטול, אנגליה, כאחד מארבעה אחים. בילדותו גר בעיירה רוטראהם שבדרום יורקשייר, אותה עיירה בה עמיתו לתוכנית 'טופ גיר', ג'רמי קלארקסון, החל את הקריירה העיתונאית שלו. הוא למד מוזיקה באוניברסיטת לנקסטר ויודע לנגן על פסנתר וחליל.
באוקטובר 2006 קיבל מיי רישיון טיס למטוס קל. כיום הוא גר בגפו בלונדון. בת זוגו לחיים מאז שנת 2000 היא העיתונאית שרה פראטר.
מסבאה
בית מרזח
גילופין
קאפלה
קפלה (פירושונים)
גלאי אמת
גלאי שקר
בית אג'ימן
בית אג'ימן היה חאן יהודי ביפו שנקרא על שם הגביר ישעיהו אג'ימן מאיסטנבול שמימן את רכישתו בשנת 1825.
היסטוריה.
ישעיהו אג'ימן היה יהודי אמיד מטורקיה. הוא עבד כשלם של הסולטאן מחמוד השני, והיה גזבר ראש יחידות היניצ'רים בצבא העות'מאני. אג'ימן נחטף למען כופר בקפריסין, ובעת חטיפתו, נדר נדר לפיו אם יינצל, יתרום 150 לירות למען ארץ ישראל. אג'ימן ניצל בסופו של דבר וב-1820 עלה ליפו. הוא הפקיד 150 לירות בידיו של אהרון מטלון אותו פגש ביפו. מטלון רכש בסכום זה מגרש במורד הצפוני מהכנסייה הפרנסיסקנית, שעליו עמד בית דו קומתי, והפכו לאכסניה ליהודים שהגיעו ליפו.. בסופו של דבר הוצא להורג אג'ימן בשנת 1826 על ידי חניקה בפקודת הסולטאן מחמוט השני שטבח באותה שנה בכוח היניצ'רים. בו זמנית הוצא להורג גם איש העסקים צ'לבי בכור קרמונה.
האכסניה החלה לפעול, ככל הנראה בשנת 1825. הבית הפך למרכזם של מוסדות היישוב היהודי הקטן ביפו וקיבל את השם דאר אל-יהוד - בית היהודים. במקום היו חדרי אירוח ובית כנסת. רבים רואים ב"דאר אל יהוד" את חידוש היישוב היהודי ביפו. ישעיהו אג'ימאן נהרג שש שנים מאוחר יותר, יחד עם היניצ'רים.
הבית נהרס ב-1965, בעת פינוי "השטח הגדול". סמוך לבית אג'ימן שהריסותיו נמצאות בגן הפסגה, עומדת היום מצבת זיכרון לראשוני קהילת יפו.
יש לציין כי כבר ב-1764 מספר הנוסע ר' שמחה מזאלזיץ שהנדבן ר' יעקב בן דוד זונאנה בקושטא בנה ביפו חומה ובית אכסניה עבור עולי רגל יהודים שבו יוכלו לנוח לפני הטלטלם שוב בדרכים. אכסניה שהשתלטו עליה בהדרגה הערבים תושבי המקום.
בית חולים כרמל
לאומיות אינטגרלית
לאומיות אינטגרלית היא לאומיות המציבה עצמה מעל כל שאר הערכים ושמה דגש על אחדות וציות כערך עליון. הדבר נובע מתוך אמונה כי החברה היא יחידה אורגנית ומשום היותה אורגנית כל שדרות העם מהוות חלק ממנה וזאת מבלי לפגוע בהיררכיה המוצגת לפעמים כמקודשת. על אף קדושת ההיררכיה הלאומיות האינטגרלית מציגה תוואי של שיתוף פעולה בין המעמדות החברתיים השונים, אשר בולט בשירות הצבאי או בבחירות כאשר מגייסים תומכים מכל שדרות העם.