בעתירות נטען כי החלטותיהן ומעשיהן של הרשויות בטרנסניסטריה הפרו את זכויות המבקשים לחיים פרטיים, לחינוך וכן הם הופלו בשל השתייכותם האתנית. בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי הסגירה הכפויה של בתי הספר היוותה התערבות בוטה בזכויות התלמידים לגישה לחינוך וכן, מניעת הזכות לקבלת חינוך בשפת הלאום שלהם. כמו כן נקבע שרשויות טרנסניסטריה התערבו בזכותם של ההורים לחנך את ילדיהם בהתאם לאמונות הפילוסופיות שלהם.
פקינז
פקינז הוא גזע כלבים שמקורו בסין.
היסטוריה.
הבודהיסטים בסין ראו באריה סמל לאומץ לב, אולם בארצם לא היו אריות. כאשר אחד מכלבי חצר המלך דמה לאריה, הם החלו ברבייה מכוונת על מנת ליצור את הגרסה הסינית של האריה - הפקינז. כלבי הפקינז יוחסו לשושלת המלוכה וקיבלו מעמד כבוד ברחוב הסיני. הפקינז נקרא על שם העיר פקין.
תכונות ושימושים.
הפקינזים משמשים כיום בעיקר כחיות שעשועים. הם עלולים לסבול מבעיות ראייה עקב מבנה עיניהם. בנוסף לכך, הם גם נוטים לסבול מבעיות גב (פריצת דיסק וכדומה), בעיות נשימה וסוכרת. ארוכי השיער מביניהם זקוקים להברשה שוטפת. לפקינזים נטייה להשמנה, והם מובחנים על ידי מגדליהם לפי משקל. פקינז שמשקלו קטן מ-6 ק"ג נקרא גם "סליו פקינז" ("Sleeve Pekingese"). פקינז במשקל זה נחשב ליקר ביותר.
הפקינז נחשב אמיץ ולא יהסס להתנפל על כלב הגדול ממנו בהרבה כדי להגן על הטריטוריה שלו. נאמן מאוד לבעליו ובדרך כלל לא חובב אנשים זרים.
אופיו של הפקינז הוא קל ונוח לגידול גם בדירה קטנה. על אף שרמת האילוף שלו אינה בין הגבוהות עדיין ניתן לגרום לו למלא פקודות בסיסיות.
המנהל לאכיפת הסמים
המנהל לאכיפת הסמים (באנגלית: Drug Enforcement Administration, בראשי תיבות: DEA) היא הרשות האמריקנית לאכיפת חוקי הסמים. היחידה מסונפת למחלקת המשפטים, מרבה לשתף פעולה עם הבולשת הפדרלית (FBI) ועוסקת גם ברישוי סמים אסורים, למטרות רפואיות או מדעיות.
ראש הרשות ממונה על ידי נשיא ארצות הברית, באישור הסנאט. מטה הרשות נמצא בארלינגטון שבוירג'יניה ומכללת הרשות נמצאת בבסיס חיל הנחתים בקוונטיקו, בדומה למכללת ה-FBI. תקציבה השנתי של הרשות הוא כ-2 מיליארד דולר.
היסטוריה.
הרשות הוקמה ב-1 ביולי 1973, כאיחוד של מחלקות הסמים במשרד האוצר ובמשרד הבריאות.
מתחילת שנות השבעים מטה DEA שכן ברחוב I צפון מערב בוושינגטון די. סי., אך בשל התרחבות סמכויות הרשות בשנות השמונים והגדלת מצבת כוח האדם בארגון חייבה מציאת מטה חדש לארגון. נשקלו מספר מקומות כולל ארקנסו ובסיסי צבא נטושים, אך לבסוף התובע הכללי דאז אדווין מיס תבע שמטה הסוכנות לא יהיה מרוחק ממשרדי התובע הכללי בוושינגטון. לבסוף בשנת 1989 נבחר מבנה בסמוך לפנטגון במחוז ארלינגטון, וירג'יניה.
ב-19 באפריל 1995 טימותי מקווי תקף את בניין הממשל הפדרלי על שם אלפרד פ. מורה שבלב אוקלהומה סיטי, בניין ששיכן את סניפי ה-FBI, ATF וה-DEA, ארגונים שניהלו פשיטות שטימותי ראה בהן פעולות לא מוצדקות כנגד זכויות האדם; המתקפה הביאה למותם של שני עובדי DEA, איש כוחות מיוחדים ושני קבלנים בפיצוץ באוקלהומה סיטי. בתגובה לכך, בוצעו מספר שינויים ביטחוניים במתחם מטה ה-DEA וסניפיו ברחבי ארצות הברית.
בפברואר 2003 DEA הקימה מעבדת ראיות דיגיטלית בתוך משרדי הזיהוי הפלילי שלה.
ארגון ומבנה.
DEA מנוהלת על ידי מנהל הרשות, שמתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט. המנהל מדווח לתובע הכללי של ארצות הברית וכפוף ישירות לסגן התובע הכללי. המנהל מסתייע בסגנו ובראש המבצעים, ראש הפיקוח ושלושה עוזרים (האחראים על חטיבות התמיכה המבצעית, המודיעין ומשאבי אנוש). צוות נוסף כולל גם את קצין המימון ויועץ ראשי. המנהל וסגנו הם היחידים שממונים לתפקיד על ידי הנשיא, שאר הצוות הם עובדי ממשלה.
מטה DEA שוכן בארלינגטון, וירג'יניה, לא הרחק מהפנטגון והוא כולל במתחם את מכללת DEA הממוקמת בבסיס חיל הנחתים בקוונטיקו, וירג'יניה בצמוד למכללת ה-FBI. ל-DEA ישנם 21 משרדי שטח, 227 סניפים ו-86 נציגויות זרות ב-62 מדינות. עם תקציב של כמעט 2 מיליארד דולר, הסוכנות מעסיקה 10,800 איש, לרבות יותר מ-5,500 סוכנים מיוחדים ו-800 מנתחי מודיעין.
ירוחם משל
ירוחם משל (24 בנובמבר 1912 - 27 בנובמבר 2002) היה מנהיג פועלים, מזכ"ל ההסתדרות וחבר הכנסת.
ביוגרפיה.
משל נולד בפינסק, באימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), למד בחדר מתוקן ובגימנסיה העברית ”תרבות” בפינסק. תופעת העזרה ההדדית והסולידריות היהודית שחווה בחיים בפינסק נטעה בו את שורשי הדאגה לרווחה סוציאלית. היה חניך תנועת "השומר הצעיר" וחבר בהכשרה חלוצית.
עלה ארצה ב-1933. בראשית דרכו בארץ לאחר הכשרה בקיבוץ עבר לתל אביב, בה התגורר במשך כל חייו. עבד כפועל בניין לאחר השתלמות מקצועית במסגרת מועצת פועלי תל אביב. הוא עבד בטפסנות בניין, ונטל חלק בבניית מבנים בעיר. בעתות משבר נמנה אף הוא על מחוסרי העבודה בעיר, שהתרכזו ב"מרתף" של בית ברנר, שם ניהלו ויכוחים סוערים בנושאי עבודה. בימים אלה של מחסור ומצוקה התפתחה רגישותו לצרכיו של האדם העובד והמובטל.
משל התגורר עם עוד שני בחורים בחדר בשכונת פלורנטין. הדירה הייתה שייכת למשפחת פרנק ומשל החל לצאת עם בת המשפחה, רחל. השניים נישאו בשנת 1939.
כתוצאה מהאבטלה בתל אביב, נמנה בשנת 1940 על הפועלים שעסקו בהקמת המחנה הבריטי הגדול בסרפנד, צריפין של היום. לאחר מכן המשיך בעבודות בנייה בהקמת מחנות הצבא הבריטי בדרום הארץ, בכלל זה ברפיח. במסגרת זו השתלב בפעילות ציבורית, עת נבחר לוועד העובדים של פועלי הבניין במחנות הצבא הבריטי, ושימש כנציג מרכז העבודה וההסתדרות במחנות אלה.
עם סיום העבודות במחנות בשנת 1945 ועל רקע הניסיון שצבר, התמנה למזכיר אגודת פועלי המתכת. בתקופה זו כבר עמד בראש מאבקים להבטחת שכרם וזכויותיהם של עובדי תעשייה זו. בעקבות הישגי אגודה מקצועית זו, נבחר ב-1950 לכהן כמרכז המדור לפועלי התעשייה במחלקה לאיגוד מקצועי בוועד הפועל של ההסתדרות. במסגרת תפקידו חתם על הסכמי עבודה רבים שסללו את הדרך במרוצת השנים להסכמים קיבוציים בענפי התעשייה השונים. בעקבות זאת נבחר לעמוד בראש האגף לאיגוד מקצועי ולחבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות.
בנוסף למאבקיו להבטחת צורכי העובדים, גילה רגישות לנושאי הביטחון הסוציאלי, יזם את הקמת קרן הפנסיה "מבטחים" שהחלה פעילותה בחדרו והפכה לקרן הפנסיה הגדולה בישראל (עד שהולאמה עקב משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות).
בשנים 1970–1973 שימש כיושב ראש המחלקה לאיגוד מקצועי ומ"מ מזכיר ההסתדרות ולאחר מכן מזכ"ל ההסתדרות במשך 10 שנים (1984-1974). בתפקידו כמזכ"ל ההסתדרות התמודד עם מצב כלכלי מאתגר במשק, בכלל זה אינפלציה שהגיעה לשיעור של מאות אחוזים.
במקביל כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת המערך בכנסות התשיעית והעשירית (1977 - 1984).
בשנים 1984–1993 עמד בראש מכון לבון לחקר תנועת העבודה, שעל מקימיו נמנה. הוא נאלץ להתפטר ממשרה זו באוקטובר 1993, בעקבות תחקיר של ידיעות אחרונות, על בזבוזים של מיליוני שקלים בתקופת כהונתו.
במקביל לפעילותו בהסתדרות כיהן כחבר לשכת מפלגת העבודה במשך שנים רבות וכן כסגן נשיא של ה- - הקונפדרציה העולמית של האיגודים המקצועיים החופשיים. במסגרת זו היה מעורב בפעילות בינלאומית ובמפגשים בלתי אמצעיים עם עמיתים ונושאי משרות בכירות במדינות אחרות, גם כאלה שלישראל לא היו קשרים דיפלומטיים עמן.
ירוחם משל נפטר ב-2002 לאחר מחלה ממושכת. הותיר אחריו את רעייתו, רחל, בן ובת, נכדים ונינים. נטמן בבית העלמין נחלת יצחק.
ב-2009 קראה עיריית תל אביב רחוב בעיר על שמו.
כלל מרקובניקוב
כלל מרקובניקוב כלל רגיוסלקטיבי המתייחס לתגובות כימיות בהן תרכובת מימן-הלוגן (למשל: מימן כלורי, HCl) מסתפחת (מתווספת) לאלקן או לתרכובת אורגנית אחרת בעלת קשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן.
במקרה והמתמירים של שני אטומי הפחמן אינם זהים (כלומר, המולקולה אינה סימטרית) יש לקבוע לאילו מאטומי הפחמן יתווסף אטום המימן, ולאילו אטום ההלוגן.
כלל מרקובניקוב, אשר נוסח ב-1869 על ידי הכימאי הרוסי ולדימיר מרקובניקוב, קובע כי אטום המימן יסתפח לאטום הפחמן שאליו קשור המספר הגדול יותר של אטומי מימן; אטום ההלוגן יסתפח לאטום הפחמן השני. כלל מרקובניקוב תקף גם לגבי תרכובות קטביות נוספות, כגון מים, ועל כן בסיפוחן של תרכובות כאלה לאלקן, יסתפח האטום הטעון במטען חיובי חלקי לאטום הפחמן אליו קשורים אטומי מימן רבים יותר, מבין הפחמנים הקשורים בקשר הכפול.
כלל זה אינו תמיד נכון. תגובות סיפוח בכימיה אורגנית מחולקות לעיתים קרובות ל"סיפוח מרקובניקוב", ו"סיפוח אנטי-מרקובניקוב", המתרחש בתהליך אחר, ותוצאתו - סיפוח המימן לפחמן היותר מותמר. למרות זאת, לכלל מרקובניקוב חשיבות רבה בחיזוי תגובות בכימיה אורגנית ובתעשייה הכימית.
קיים כלל "הפוך" לכלל מרקובניקוב - כלל זייצב - הקובע את אופן עזיבתה של מולקולת מימן-הלוגן מאלקיל-הליד, לקבלת אלקן.
הסבר מפורט.
במולקולת מימן-הלוגן, עקב האלקטרושליליות הגבוהה של ההלוגן, קיים מטען חיובי חלקי על המימן, ומטען שלילי חלקי על ההלוגן. המימן החיובי נמשך לקשר הכפול, העשיר באלקטרונים (שמטענם שלילי), ומסתפח אליו כפרוטון (גרעין מימן). אחרי הסיפוח נוצר מטען חיובי רגעי על הפחמן השני, היותר מותמר (בעל פחות מימנים), זאת משום שמטען חיובי על פחמן מותמר יותר יציב יותר, בזכות חפיפת אורביטלים - האלקטרונים מאורבטלי ה-p של המתמירים "זולגים" לאורביטל הריק שעל הפחמן, ומייצבים אותו. לפחמן החיובי הזה מסתפח ההלוגן, לו מטען שלילי לאחר עזיבת הפרוטון.
מרקובניקוב
חוק מרקובניקוב
הניצוץ