האלבום יצא בשנת 2003 על ידי חברת התקליטים הד ארצי, לאחר שהוקלט במשך ארבעה ימים בלבד, וזכה לביקורות מפרגנות ואוהדות מצד המבקרים. סגנון האלבום היה שונה מהאלבומים הקודמים.
האלבום לא הניב להיטים רבים, אך זכה להצלחה. שירים שהתפרסמו במיוחד הם "שנים חסומות", "הקונפורמיסט", "מתחפר באלנבי" והבלדה "מספיק בנאדם" (שקודמה בוידאו קליפ בהשתתפותה של ג'וזי כץ). האלבום כולל גרסת כיסוי לשיר "שומר אריות" של יוסי אלפנט.
רוחב סרט
רוחב סרט (bandwidth) הוא רוחב תחום תדרים, כלומר ההפרש בין התדר הרלוונטי הגבוה ביותר לתדר הרלוונטי הנמוך ביותר.
במשמעותו הבסיסית, מתאר המונח את רוחב תחום התדרים, הנמדד בהרץ, הכולל את כל התדרים המרכיבים את האות (התמך של התמרת פורייה של האות), אולם יש משמעויות נוספות:
למושג רוחב סרט יש קשר הדוק למושג רוחב פס. לפי חוק שאנון, עבור משדר המוגבל בעצמת השידור, קצב העברת המידע דרך תווך מסוים תלוי ברוחב הסרט המוקצה להעברה (ובסוג הרעש השורר בתווך). שני המונחים מתארים בצורות שונות את אותו הדבר. למרות זאת, מכוון שהקשר בין רוחב הסרט לקצב שידור המידע אינו פשוט, לרוב משתמשים במונח רוחב פס בהקשר של קצב שידור.
ראו גם.
בסיס תאורטי:
יישומים בהעברת מידע:
תכנות ליניארי
פגיעת ראש בילדים
הסהר הפורה
הסהר הפורה (באנגלית: Fertile Crescent) הוא אזור במזרח התיכון, המצוי כיום בשטחי המדינות הבאות: ישראל, קפריסין, לבנון, ממלכת ירדן, סוריה, עיראק, דרום מזרח טורקיה ומצרים. אזור זה נחשב כ"ערש הציוויליזציה", והוא נחלק בדרך-כלל לשני אזורים עיקריים: מסופוטמיה והלבנט. חלק מן ההגדרות המאוחרות יותר כוללות גם את הנילוס המצרי.
המונח הוצע לראשונה על ידי ארכאולוג מאוניברסיטת שיקגו - ג'יימס הנרי ברסטד אשר היה מייסדו ומנהלו של המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו.
גאוגרפיה.
אזור הסהר הפורה הוא אזור פורה המוקף מדבריות. צורתו - צורת סהר, והוא מוזן על ידי נהרות הנילוס, הפרת והחידקל ובמידה סמלית הירדן. שטחי העיבוד החקלאיים מהווים בין 400,000 ל־500,000 קמ"ר, ומתגוררים בהם כ־50 מיליון תושבים.
היסטוריה.
ההתיישבות האנושית בסהר הפורה קדומה מאוד, בין העתיקות בעולם מחוץ לאפריקה. האתרים הפלאוליתיים החשובים ביותר נמצאים בהרי זגרוס, בעמק הירדן, כמו גם בכרמל ובגליל. הומינידים ישבו באתרים כגון עובדייה בישראל כבר לפני כמיליון וחצי שנים, בתקופה הפלאוליתית התחתונה. במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה, לערך 250,000 עד 50,000 שנים לפני זמננו, יושב האזור על ידי האדם הניאנדרטלי כמו גם האדם הנבון, שהתגוררו במערות ובאתרים פתוחים, צדו בעלי חיים גדולים, השתמשו באופן סדיר באש וקברו לעיתים את מתיהם. אתרים ידועים מתקופה זאת הם מערת שנידאר בצפון עיראק ומערת כבארה, מערת תנור ומערת הגדי בישראל. הכפרים הראשונים בעולם קמו באזור זה, תחילה יישובי הקבע של התרבות הנאטופית בלבנט, שהסתמכו עדיין על ציד חיות בר ולקט צמחים, ולאחר מכן הופיעו הכפרים החקלאיים הנאוליתיים. ייצור המזון באזור זה, שהחל עם ביות חיות המשק וצמחי התרבות בתקופה הנאוליתית, לפני כ-11,000 שנים, הוא הקדום בעולם. באזור גידלו שעורה, חיטה, אפונה, פשתה ועדשים, וכן בייתו את הצאן, הבקר והחזיר.
באזור זה שכנו ציוויליזציות עתיקות: ארם נהריים (עיראק וסוריה), פרס, עילם ומדי (כל השלוש במערב איראן), אנטוליה (טורקיה), הלבנט (סוריה, לבנון, ישראל וירדן), ומצרים העתיקה, מתקופת עליית תרבות שומר באלף ה-4 לפנה"ס עד כיבוש האזור על ידי אלכסנדר הגדול במאה ה-4 לפנה"ס. יש כאלו שלא כוללים את מצרים העתיקה באזור בסהר הפורה, למרות שהיא הייתה תרבות בעלת השפעה מובהקת באזור.
הסהר הפורה נחשב בהיסטוריוגרפיה המערבית לערש הציוויליזציה האנושית. הוא היה האזור הראשון בו התפתחה באינטנסיביות החקלאות, בו הומצא הכתב הראשון, הגלגל, בו נוצרו לראשונה מרכזי שלטון, קודקסי חוקים, כמו גם רבדים חברתיים כגון עבדות וצבא, ובו הונחו יסודות האסטרונומיה והמתמטיקה.
סוזן פולגאר
סוזן פולגאר (בהונגרית: Polgár Zsuzsa; נולדה ב-19 באפריל 1969) היא שחמטאית יהודייה-אמריקאית ילידת הונגריה בדרגת רב-אמן. אלופת העולם בשחמט לנשים בין השנים 1996–1999.
ראשית חייה.
סוזן (או ז'וז'ה) פולגאר החלה לשחק שחמט בגיל 4. אביה, לאסלו פולגאר, לימד ואימן אותה ואת שתי אחיותיה הצעירות (יהודית וסופיה). הוא חינך את שלוש הבנות להיות ילדות פלא, ולימד אותן בין השאר את השפה הבינלאומית אספרנטו. היא הייתה בת 4 כשזכתה באליפות עיר הולדתה בודפשט לילדות עד גיל 11 ובת 12 כשזכתה באליפות העולם לבנות עד גיל 16.
בילדותה ביקר בבית הקיץ של המשפחה אלוף העולם לשעבר בובי פישר. סוזן ואחיותיה שיחקו איתו שחמט בגרסה אקראית פרי המצאתו.
דרכה לאליפות העולם.
ב-1984 הייתה סוזן לאשה מספר אחת בעולם לפי דירוג הפיד"ה, אך הישג זה נלקח ממנה באופן מלאכותי כשהגוף המנהל את עולם השחמט הוסיף למתחרותיה נקודות, בטענה שתוצאותיה מוטות כלפי מעלה מאחר שהיא נהגה לשחק בטורנירים עם גברים בעוד יריבותיה משחקות נגד נשים בלבד. תקפותו הסטטיסטית של החישוב עוררה מחלוקת בקרב קהילת השחמט ורבים ייחסו את המהלך ללחץ סובייטי.
בינואר 1991 הייתה לאשה הראשונה שזכתה בתואר רב אמן בשחמט הכללי (או רב אמן "לגברים"). לפניה הוענק התואר לשתי אלופות עולם לנשים שלא עמדו בקריטריונים הרגילים. אחותה הקטנה יהודית הייתה האשה השנייה לעשות זאת, בסוף אותה שנה.
ב-1992 זכתה באליפות העולם לנשים בשח בקצב בליץ וב-1996 זכתה באליפות העולם לנשים בשחמט. התואר נלקח ממנה ב-1999 לאחר מחלוקת בינה לבין הפיד"ה לגבי תנאי ההתמודדות בינה לבין הטוענת לכתר.
פולגאר בארצות הברית.
לאחר שהיגרה לארצות הברית והייתה לשחקנית המובילה שם, החלה פולגאר בפעילות ענפה בתחום. בין השאר היא מארגנת טורניר שנתי המפגיש את אלופות המדינות השונות בארצות הברית, כותבת ספרי הדרכה ומנהלת מרכז שחמט הקרוי על שמה בעיר מגוריה ניו יורק. עם זאת, היא לא פרשה ממשחק פעיל, וב-2004 היא הובילה את נבחרת ארצות הברית (שכללה גם אירינה קראש, אנה זטונשקי וג'ניפר שהדה) למדליית כסף אולימפית חסרת תקדים, תוך כדי שהיא דוחקת את נבחרת רוסיה החזקה למקום השלישי בלבד.
ביולי 2005 קבעה מספר שיאי גינס במשחק הסימולטני הגדול ביותר אי פעם. היא שיחקה במשך שש עשרה שעות נגד 1131 יריבים (326 בעת ובעונה אחת) מתוכם השכילו לגבור עליה רק 3.
באולימפיאדות השחמט.
היא ייצגה את הונגריה ב-3 אולימפיאדות וארצות הברית באולימפיאדה אחת. היא לא הפסידה שום משחק באף אולימפיאדה שבה השתתפה.
כמאמנת שחמט.
בשנת 2007 החלה לעבוד כמאמנת נבחרת הגברים של אוניברסיטת טקסס טק בארצות הברית. הקבוצה בהנהגתה זכתה באליפות המכללות האמריקאיות בשנים 2011 ו-2012. לאחר הזכייה באליפות השנייה הודיעה פולגאר כי הקבוצה כולה תחת שרביטה תעבור לאוניברסיטת וובסטר בסנט לואיס.
משחקים מנותחים.
סימן אגדסטין (בלבן) - סוזן פולגאר
המשחק מוצג פעמיים:
א. המשחק כולו כאשר ניתן לראות אותו בצורה רציפה, או לעצור מדי פעם ולקרוא את ההערות למשחק זה.
ב. המשחק מוצג מסע אחר מסע עם הערות מפורטות ברמה בסיסית יותר כך שניתן לעקוב אחר הרעיונות של שני השחקנים. המשחק מדגים היטב עקרונות של פיתוח מסודר של הכלים. כאן טעותו של הלבן היא פתיחת אגף המלכה והתקדמות הרגלים ולאחר מכן הצרחה גדולה תוך חשיפת המלך לסיכון רב.
מועצת גדולי התורה
מועצת גדולי התורה היא הסמכות הרוחנית העליונה בתנועות אגודת ישראל ודגל התורה.
תולדות המועצה.
הקמת המועצה.
מועצת גדולי התורה הוקמה בעקבות הקמתה של אגודת ישראל, בקטוביץ בשנת תרע"ב (1912). הוחלט אז שתוקמנה לתנועה שתי מועצות: מועצת בעלי בתים ומועצת רבנים שבה יהיו חברים גדולי התורה בעולם. באותו מעמד התמנתה מועצה זמנית של רבנים. מבחינת סמכויות המועצה הוצעו הצעות בסגנון: "כל שאלה העומדת ושתעמוד על הפרק תיפתר אך ורק על פי חוות דעת מועצת גדולי התורה" ו"היא תהיה המנהלת הרוחנית אשר תעמוד בראש אגודת ישראל. דעת הוועד הזה תהיה מכרעת כשעלינו למדוד את הפעולות המעשיות באמת המידה של התורה ולהתוות להן דרך". בכנסייה הגדולה בווינה בשנת תרפ"ג (1923) אושרו חברים קבועים במועצה. באותו מעמד הכריז יצחק ברויאר בשם הוועד הפועל של אגודת ישראל שמועצת גדולי התורה עומדת "מעל לכנסייה הגדולה בכל השאלות החשובות".
דרכי בחירה.
לקראת הוועידה המתוכננת בבאד הומבורג באוגוסט 1914, שלא יצאה אל הפועל בגלל פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פנתה הוועדה המארגנת אל רבנים ברחבי העולם היהודי בבקשה שיצביעו על גדולי הדור "היותר מצוינים בתורה ובחכמה" ממדינתם הראויים להיות חברים במועצה.
דרך בחירה אחרת שהייתה יותר רווחת הייתה שהחברים במועצה צירפו אליה חברים חדשים.
שם המועצה.
בקטוביץ טרם הוחלט על שם למועצת הרבנים, והרב יצחק אייזיק הלוי התנגד בשנת 1913 להצעת הרב שלמה ברויאר: "ועד גדולי הרבנים". לקראת הוועידה בבאד הומבורג ב-1914 השתמשה הוועדה המארגנת בשם "מועצת חכמי התורה". היה גם שימוש בשם "מועצת גדולי ישראל". עם זאת, השם "מועצת גדולי התורה" כבר תפס אחיזה בדיונים מסוף שנת 1912.
עמדת המועצה לגבי תוכנית החלוקה ורעיון הקמת המדינה.
אחת ההחלטות החשובות והידועות של מועצת גדולי התורה התקבלה במהלך הכנסייה הגדולה השלישית שהתקיימה במרינבד שבצ'כוסלובקיה בשנת תרצ"ז (1937), כאשר חברי המועצה החליטו לדחות את תוכנית ועדת פיל לחלוקת ארץ ישראל בכתבם: .