יצירותיו של טיפני מוצגים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, במוזיאון צ'ארלס הוסמר מורס לאמנות אמריקאית (בו מוצגת כיום הקפלה) ובמוזיאונים רבים אחרים.
טיפני היה חבר אגודת האמנים האמריקאים מאז שנת 1877, חבר האקדמיה האמריקאית הלאומית לעיצוב מאז 1880 וכן חבר באגודת ציירי צבעי המים האמריקאית, חבר הסוסייטה דה בוז-אר ואביר לגיון הכבוד מאז 1900.
טיפני נפטר ב-17 בינואר 1933 ונקבר בבית הקברות גרין-ווד שבברוקלין.
מכתבי תל אל עמרנה
קרב פרסאלוס
נתיחה לאחר המוות
חושים בן דן (דמות מקראית)
חצצון תמר
טרייסי לורדס
טרייסי לורדס (באנגלית: Traci Lords; נולדה ב-7 במאי 1968), היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה וזמרת אמריקאית. היא התפרסמה לראשונה באמצע שנות השמונים של המאה ה-20, כאשר בהיותה קטינה הופיעה באופן לא חוקי בסרטים פורנוגרפיים ובמגזין פנטהאוז (היא הייתה בת 15 וחצי בסרטה הראשון), ולאחר מכן הפכה לשחקנית טלוויזיה וסרטי בי מוביז.
ביוגרפיה.
לורדס נולדה בסטיובנוויל, אוהיו בשם נורה לואיז קוזמה ללואיס, מהגר יהודי מאוקראינה ופטרישיה, נוצרייה ממוצא סקנדינבי. קיימות שתי גרסאות שונות לסיבה שבגינה בחרה לורדס את שם הבמה שלה: על פי גרסה אחת, השם נבחר כמחווה לדמות של טרייסי לורד בסרט "סיפור פילדלפיה", אותה גילמה קתרין הפבורן. על פי הגרסה השנייה, השם "טרייסי לורדס" הורכב משמה הפרטי של חברתה הטובה ביותר בתיכון, טרייסטי, ומשם המשפחה של השחקן אותו העריצה, כוכב הסדרה "הוואי חמש אפס" ג'ק לורד, בתוספת האות ס' בסופו.
בגיל 12 ברחה מאביה האלכוהוליסט והאלים לקליפורניה, ביחד עם אמה ושלוש אחיותיה. בשנת 1983 החלה את לימודיה בתיכון רדונדו, אך תוך זמן קצר הרתה, עברה הפלה אותה מימנה בעצמה, סבלה מהתמוטטות עצבים וברחה מהבית.
פרשת הפורנוגרפיה.
התרמית.
לאחר שברחה מהבית, עברה לורדס להתגורר עם החבר לשעבר של אמה, ששימש לכאורה אביה החורג. בסיועו ובאמצעות רישיון נהיגה מזויף שבו צוין שהיא בת 22, הערימה לורדס על מעסיקיה ופילסה דרכה לפורנוגרפיה, למרות שידעה שיבוא יום והתרמית שלה תיחשף ותעורר סערה ציבורית גדולה. היא החלה בקריירה של שחקנית פורנוגרפיה בהיותה בת 15 וחצי בלבד. את צעדיה הראשונים בתעשייה עשתה לורדס בסוכנות הפורנוגרפיה הנודעת "World Modeling" של ג'ים סאות'.
זמן קצר לאחר מכן דיגמנה עבור מגזינים פורנוגרפיים, הידוע שבהם הוא המגזין פנטהאוז. לורדס הייתה "נערת האמצע" של גיליון ספטמבר 1984, שהיה אחד הגיליונות הנמכרים ביותר בהיסטוריה של המגזין, בזכות תמונות העירום של מיס אמריקה דאז ונסה ויליאמס, שצולמו בתחילת קריירת הדוגמנות שלה ופורסמו בגיליון זה. הגיליון כלל גם תמונות עירום של לורדס, ועם חשיפת התרמית הגיליון הפך לשנוי במחלוקת וכיום הגיליון המקורי אסור להחזקה בארצות הברית, כיוון שהוא נחשב לפורנוגרפיית ילדים (כמו כמעט כל סרטי הפורנוגרפיה בהם השתתפה).
המעבר להשתתפות בסרטי פורנוגרפיה קשים היה מהיר. הסרט "!What Gets Me Hot" (בתרגום חופשי: "מה שמחרמן אותי!") נחשב לסרטה הרשמי הראשון מסוגה זו, ואחריו הגיעו שני סרטים נוספים שצולמו במחצית הראשונה של 1984, עוד בטרם מלאו לה 16 - "The Sex Godess" ("אלילת המין") ו"Talk Dirty to Me Part III" ("דברי אלי מלוכלך חלק שלישי"), שהיה פארודיה פורנוגרפית על הסרט "ספלאש". המראה החיצוני הצעיר אך המשכנע שלה והופעתה המינית המוקצנת מאוד העלו אותה לדרגת כוכבת תוך זמן קצר. עד הגיעה לגיל 18, לורדס הספיקה להופיע בכ-100 סרטים פורנוגרפיים. עם זאת, בספרה האוטוביוגרפי טענה לורדס שכ-80 מאותם סרטים היו בעצם אוספים, שהורכבו משאריות שנותרו בחדר העריכה, ומסצינות שנערכו מחדש מתוך 20 הסרטים המקוריים שבהם אכן השתתפה. כמו כן, בעקבות הסכם שנערך עמה להפצת 3 סרטים פורנוגרפיים, ייסדה לורדס חברת סרטים פורנוגרפית משלה בשם "Traci Lords Company". החברה הפיצה את הסרטים "Traci Takes Tokyo" ("טרייסי באה לטוקיו"), הפקה אמריקאית-יפנית מסוגת "סרט ורוד" בה השתתפה גם השחקנית היפנית קאיוקו אייזומה (כוכבת הסרט הוורוד "Daydream" מ-1981, הנחשב לסרט הפורנוגרפיה היפני הראשון), ו"Beverly Hills Copulator" ("אוגד בוורלי הילס") שהיה הסרט האחרון בו השתתפה לורדס טרם גילוי התרמית שביצעה, ובו נעשה שימוש חוזר בסצנה הלסבית של לורדס ואייזומה מתוך הסרט הקודם. הסרט השלישי, "Screamer" ("צרחן"), לא הופץ ונגנז.
כמו שאר כוכבות הפורנוגרפיה באותה תקופה, עבור השתתפותה בסרטים קיבלה לורדס משכורת והזכויות על הסרטים (למעט אלו של חברת "Traci Lords Company") לא היו בבעלותה. לפי האוטוביוגרפיה שלה, היא הרוויחה בסך הכל 35,000 דולר מכל הסרטים, כולל ה-5,000 דולר שקיבלה עבור צילומיה ל"פנטהאוז". את רוב הרווחים היא בזבזה על שכר דירה ורכישת סמים אסורים, ובשאר השתמשה כדי לקנות לעצמה מכונית מסוג שברולט קורבט בצבע שחור.
החשיפה.
במאי 1986, לאחר צאת הסרט השני של חברת הסרטים של לורדס, גילו רשויות החוק שהיא הייתה קטינה בזמן שהופיעה בסרטים ושהוליכה שולל את הקהל ואת מעסיקיה כדי לזכות בפרסום. לורדס נעצרה, ואיתה נעצרו גם הבעלים של הסוכנות שלה ושל חברת ההפקה שהפיקה את הסרטים שבהם השתתפה.
חשיפת הפרשה החמורה עלתה לתעשיית הפורנוגרפיה האמריקאית מיליוני דולרים, מאחר שהם חויבו על ידי הרשויות להסיר מהמדפים מאות אלפי עותקים של כל הסרטים והמגזינים הפורנוגרפיים שבהם הופיעה לורדס, כדי לא להסתכן בתביעה בגין הפצה של פורנוגרפיית ילדים. בספרה האוטוביוגרפי יצאה לורדס כנגד צביעותם של מפיקי הסרטים, וטענה שהרווח שהפיקו מהפרסום שהסקנדל זכה לו היה גדול יותר מההפסדים שנגרמו להם כתוצאה מהשמדת העותקים של סרטיה. בנוסף, היא ציינה שחשה מנוצלת על ידי כתבי העיתונות, שהשתמשו לצורך כתבותיהם בתמונות מצונזרות מתוך סרטיה הפורנוגרפיים.
נגד לורדס עצמה לא הוגש כתב אישום מאחר שהיא הייתה קטינה ולא הייתה מוסמכת לתת את הסכמתה לשדר תוכן מיני מול המצלמה, תמורת תשלום. לעומת זאת, הוגשו כתבי אישום נגד הסוכנים והמפיקים שהעסיקו אותה, ונגד עשרות אנשים שהיו מעורבים בסרטים שבהם השתתפה התנהלו חקירות והליכים משפטיים במשך שנים, אם כי, כאמור, היה ברור לכולם כי הם לא ידעו אודות גילה האמיתי של לורדס במהלך הקריירה שלה בפורנוגרפיה. בסופו של דבר, משרד המשפטים נאלץ לבטל את כתבי האישום לאחר שהתברר במהלך המשפט, למבוכתם, שהתעודה המזויפת שבה השתמשה לורדס כדי להערים על מפיקי הסרטים לא הייתה של רישיון נהיגה אלא דרכון אמריקאי שנשא את שם הבמה שלה, טרייסי לורדס.
בעקבות המקרה של לורדס, שהנחית מכה קשה על תעשיית הפורנוגרפיה, שונה החוק הפדרלי והוקשחו הדרישות ממפיקי הסרטים - המפיקים נדרשים מאז לקבל מכל המשתתפים בסרטיהם הוכחות אמיתיות בכתב לגבי גילם, עליהם לשמור אצלם תיעוד של כל המסמכים המוכיחים את גילם ולמנות "ממונה על הרשומות" (Custodian of Records) לצורך העניין, שיאמת את פרטי המסמכים ויאשר את השתתפותם. בנוסף, נקבע כי בראשית כל סרט יש לציין שכל המשתתפים בו הם מגיל 18 ומעלה ושאינו כולל בתוכו שום השתתפות של ילדים או קטינים, וכמו כן יש לציין את התאריכים המדויקים שבהם הופק הסרט ואת פרטיו של הממונה על הרשומות (שם ודרך ליצירת קשר).
גם הופעתיה של לורדס מחוץ לתעשיית הפורנוגרפיה באותה תקופה, עוררו סערה רבה עם חשיפת התרמית. המפורסמת מבין אותן הופעות היא הוידאו קליפ לשיר "Gimme Gimme Good Lovin'" של להקת המטאל Helix מ-1984, בגרסה ששודרה בערוץ פלייבוי ושקטעים ממנה הופיעו גם בפרק 26 של תוכנית הטלוויזיה האירוטית (פורנו רך) מאותו ערוץ, "כחול אלקטרי" (Electric Blue). הסרטון, שנוצר כפרודיה לתחרות מיס אמריקה של 1984 בה זכתה ונסה ויליאמס (אשר הצטלמה בעירום לצד לורדס עבור מגזין פנטהאוז), מציג מספר שחקניות פורנוגרפיה ידועות ובהן לורדס, שהופיעה תחת הכינוי "מיס ג'ורג'יה", כשהן טופלס. עם גילוי התרמית הסרטון בגרסה זו הפך פסול לשידור, ובמקומו משודרת כיום רק הגרסה השנייה, המצונזרת, שיועדה לשידורים בערוצי מיינסטרים כגון MTV ועלתה לאוויר עוד בטרם התפרסמה הפרשה.