אביו של ג'ונסון השאיר אותו לעיתים קרובות בפינות רחובות לשיר בעבור כסף, ושם קולו העוצמתי השאיר רושם בלתי מחיק על עוברים ושבים. אגדה מספרת שהוא נעצר עקב התחלת התפרעות בבית-משפט בניו אורלינס עם ביצוע עוצמתי של השיר "If I Had My Way I'd Tear the Building Down" (עברית: "אם הייתה לי האפשרות, הייתי הורס את הבניין"), שיר העוסק בשמשון ודלילה. לפי סמואל צ'רטרס, לעומת זאת, הוא פשוט נעצר מכיוון ששר בעבור טיפים בפני בית-מכס, בידי שוטר שהבין לא נכון את שם השיר וראה בו הסתה.
ג'ונסון הקליט כ-30 צידי תקליטים בחמש הקלטות עבור קולומביה רקורדס בין השנים 1927-1930. בחלק מהקלטות אלו השתמש ג'ונסון בסגנון פרטי קצבי מהיר, בעוד באחרים ניגן בגיטרת סלייד. על פי מכר מכובד, וילי מקטל העיוור (1898-1959), ג'ונסון ניגן עם טבעת פליז, בעוד מקורות אחרים טוענים שהשתמש בסכין. התמונה היחידה של ג'ונסון לא חושפת אמצעי פריטה כלשהו.
חלק מהקלטותיו המפורסמות ביותר של ג'ונסון כוללות את השיר "In My Time of Dying" (עברית: "בזמן גסיסתי"), שפורסם תחת השם "Jesus Make up My Dying Bed" (עברית: "ישו, הצע את מיטת מותי") בתקליטיו; ביצועו לשיר הגוספל המפורסם "Let You Light Shine On Me" (עברית: "תן לאור לזרוח עלי"); וכמו כן שירו העוצמתי והגס "Dark Was the Night, Cold Was the Ground" (עברית: "אפל היה הלילה, קרה הייתה האדמה"), בו שר בהמהום נטול-מילים ונאנח על צליבתו של ישו.
ב-14 מהקלטותיו מלווה ג'ונסון על ידי וילי ב. האריס או זמרת שזהותה עדיין לא ידועה. קבוצת הקלטות אלו כוללת את השירים "Church I'm Fully Saved Today" (עברית: "כנסייה ניצלתי לחלוטין היום"), "John the Revelator" (עברית: "ג'ון המגלה"), "You'll Need Somebody On Your Bond" (עברית: "תזדקק למישהו על קשרך") ו-"Keep Your Lamps Trimmed and Burning" (עברית: "שמור על מנורותיך מקושטות ובוערות").
מורשת.
תקליטיו של ג'ונסון היו בעלי השפעה עצומה ושיריו כוסו בידי מספר אמנים פופולריים, כולל לד זפלין (שאף צירפו את תמונתו באלבומם השני), בוב דילן, ה-77, בק, פיל קיגי והווייט סטרייפס (שהקליטו את שירו "John the Revelator" וביצעו בהופעות חיות את שיריו "Mother's Children Have A Hard Time" ו-"Lord, I Just Can't Keep From Cryin". השיר "John the Revelator" בוצע גם על ידי אמן הדלתא בלוז סון האוס, והשיר "Keep Your Lamp Trimmed and Burning" בוצע על ידי אמן דלתא בלוז אחר, מיסיסיפי פרד מקדואל. ב-1968, הלהקה הבריטית פיירפורט קונבנשן הקליטו את שירו "Dark Was the Night, Cold Was the Ground", תחת השם "The Lord is in This Place... How Dreadful is This Place" (עברית: "האל נמצא במקום זה... כמה נוראי הוא מקום זה"). להקת פיטר, פול ומרי הקליטו מחדש את שירו "If I Had My Way I'd Tear the Building Down"; תחת הכותרת החדשה "Samson and Delilah" (עברית: "שמשון ודלילה"), שיר זה בוצע לעיתים קרובות על ידי גרייטפול דד והוקלט באלבומם "תחנת טרפין"; הכומר גארי דייוויס הקליט גם כן גרסה של השיר; ברוס ספרינגסטין ביצע את השיר בהופעה חיה. השיר "Nobody's Fault But Mine" (עברית: "אשמתו של אף אחד מלבדי") בוצע על ידי מייסון ג'נינגס, נינה סימון ולד זפלין, שעיבדו אותו מחדש. ניק קייב ביצע את השיר "John the Revelator" בהופעה חיה, וביסס את שירו "City of Refuge" על שירו של וילי העיוור בעל אותו השם. רבים משיריו של ג'ונסון, ואלו של הכומר גארי דייוויס, הוקלטו בשלהי שנות השמונים על ידי אמני הבלוז והגוספל גלן קייזר ודארל מנספילד, באלבומם "Trimmed and Burning". ב-1991 ביצע ברוס קוקבורן את שירו של ג'ונסון "Soul of a Man" (עברית: "נשמתו של אדם") באלבומו "Nothing But a Burning Light" (עברית: "שום דבר חוץ ממנורה בוערת"), הכותרת בעצמה שורה מאותו השיר.
בשנת 2003 הוציאה חברת "דיפ סי רקורדס" אלבום הוקרה תחת השם "Dark Was the Night", עם אמנים כמו מרטין סימפסון, גארי לוקאס, מארי מרגרט אוהרה וג'ודי סטצ'ר.
מורשתו והקלטותיו של ג'ונסון חצו גבולות לתוך הקשרים חברתיים ותקשורתיים אחרים. השיר "Dark Was the Night, Cold Was the Ground" צורף לתקליט הזהב של וויאג'ר, תקליט נחושת מצופה זהב שנשלח לחלל עם חללית הוויאג'ר ב-1977, עם תמונות, קטעי וידאו וקול ומידע על כדור הארץ והמין האנושי. התקליט עשוי מחומר שאמור לשרוד בחלל במשך מיליארדי שנים. אותו השיר נמצא בשימוש אף בסרטו הביוגרפי של פייר פאולו פאזוליני, "הבשורה על פי מת'יו הקדוש; לך על הקו", אודות הזמר ג'וני קאש. האמן ריי קודר, שביסס את הפסקול לסרטו פריז, טקסס על השיר "Dark Was the Night, Cold Was the Ground", תיאר אותו כ"שיר הכי נשגב ומלא הנשמה במוזיקה האמריקאית."
נפחות
אנהאוזר-בוש
אנהאוזר-בוש (באנגלית: Anheuser-Busch) היא חברה ציבורית אמריקאית לייצור בירה. מטה החברה שוכן בעיר סנט לואיס במדינת מיזורי. לחברה 12 מבשלות בירה במדינות שונות בארצות הברית ו-20 מבשלות בעולם המייצרות תחת רישיון של אנהאוזר-בוש. אנהאוזר-בוש היא היצרנית הגדולה ביותר של בירה בארצות הברית עם נתח שוק של 48.8% מהמכירות ב-2008. בהתבסס על הכנסות, היא החברה הגדולה ביותר בעולם בייצור בירה והשלישית בעולם מבחינת נפח הייצור.
לחברה מספר חברות בנות המתמחות בפלחי שוק שונים. בירה לשיווק מקומי (75% מההכנסות), בירה לשיווק בינלאומי (7%), אריזה (10%) ובידור (8%). ב-2007 מכרה אנהאוזר-בוש 128,400,000 חביות בירה בכל העולם.
המותגים הנפוצים ביותר של אנהאוזר-בוש הם באדוויזר, בוש, באד-לייט ומיקולו וכן מספר רב של מותגים אחרים.
ב-13 ביולי 2008 קיבלה החברה הצעת רכש מחברת InBev הבלגית תמורת 52 מיליארד דולר. ב-18 בנובמבר 2008 הושלם המיזוג, והחברה החדשה נקראת Anheuser-Busch Inbev.
היסטוריה.
ב-1852 הקים ג'ורג' שניידר מבשלת בירה בשם "בוואריאן ברואריז" (מבשלות בוואריה). ב-1860 אברהארד אנהאוזר קנה את המבשלה הכושלת ושינה את שמה לא. אנהאוזר. ב-1864 אדולפוס בוש, חתנו של אנהאוזר, החל לעבוד במבשלה, ב-1869 הצטרף כשותף וב-1880, כשנפטר אנהאוזר נעשה בוש לנשיא החברה. ב-1879, החברה שינתה את שמה לאנהאוזר-בוש.
בשנים 1999–2002 החלה הובילה קמפיין פרסמות Whassup? שזכתה במספר פרסים.
הרצוג ודה מרון
הרצוג ודה מרון (Herzog &amp; de Meuron Architekten) הוא משרד אדריכלים שווייצרי אשר נוסד בבזל ב-1978. מקימיו ושותפיו הבכירים הפעילים גם היום הם ז'אק הרצוג (נולד ב-19 באפריל 1950) ופייר דה מרון (נולד ב-8 במאי 1950). השניים זכו בפרס רולף שוק לאמנות חזותית בשנת 1999 ובפרס פריצקר לאדריכלות בשנת 2001.
הקריירות של שני האדריכלים היו כמעט מקבילות מאז ששניהם למדו יחד במכון הטכנולוגי של ציריך והקימו לאחר מכן את השותפות. המשרד פועל במגוון רחב מאוד של פרויקטים, בעיקר מבני ציבור, ובמגוון גישות תכנוניות ועיצוביות הבאות לידי ביטוי בגאומטריה יוצאת דופן ובשימוש מקורי וחדיש בחומרים ובטכנולוגיה.
יו"ר הוועדה המעניקה את פרס פריצקר, ג'יי קארטר בראון, אמר עליהם כי "קשה לחשוב על אדריכלים רבים בהיסטוריה אשר התמסרו למעטפת האדריכלית עם דמיון ווירטואוזיות כה רבים". עוד הוסיפה אחת משופטי הוועדה, אדה לואיז האקסטאבל כי "הם מזקקים את המסורת של המודרניזם לכדי פשטות יסודית תוך חיפוש מתמיד אחר שימוש חדשני בחומרים ובמשטחים". הניו יורק טיימס הגדירם כ"אחד ממשרדי האדריכלים הנערצים ביותר בעולם".
באפריל 2016 הונחה אבן הפינה לבניינה החדש של הספרייה הלאומית של ישראל בקריית הלאום, מבנה פרי תכנונו של משרד האדריכלים.
ב־2015 החלו לתכנן בניית גורד שחקים ראשון בפריז מאז שנות ה-70: מגדל המשולש.
הרצוג ודה מוירון
מגזר ציבורי
כפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים
הֲדַסִּים הוא כפר ילדים ונוער מיסודה של הדסה ויצו, הנמצא באזור מרכז הארץ, דרומית לאילנות, צפונית ליישובים כפר נטר ואבן-יהודה ומערבית לקדימה.
היסטוריה.
"הדסים" הוקם ביוזמת הדסה ויצו קנדה בשנת 1944 על ידי קבוצת מורים ומחנכים יוצאי כפר הנוער בן שמן ובראשם רחל וירמיהו שפירא כפנימייה, בית ספר ומשק עזר חקלאי מחנך.. את הכפר תכננה האדריכלית ג'ניה אוורבוך.
הכפר החל פעילותו בשנת 1947 עת קלט בעיקר עולים חדשים, חלקם ניצולי השואה וחלקם עולים מצפון אפריקה ומארצות האסלאם, וצברים, שנזקקו לסידור מחוץ לביתם.
בתחילה היה בו בית ספר יסודי בלבד, אך עם הזמן נפתחו בו גם בית ספר תיכון וסמינר למורים. הלימודים בכפר היו במסגרת פנימייה והחניכים עסקו בעבודת כפיים, בעיקר חקלאות ושירותים, תחילה במשך ארבע שעות ביום, ובהמשך, משנות השישים של המאה הקודמת ואילך, במשך שעתיים. הכפר החזיק רפת, לול, שדות מרעה וכן משק נוי. משק זה עמד במרכז חגיגת הביכורים המסורתית אשר היוותה מופע ראווה רב משתתפים עם להקת ריקוד בהדרכתה של גרטה סלוס, מקהלה ותזמורת מחניכי ומורי הפנימייה ושלמענה חוברו שירים אשר הפכו לנכס צאן ברזל של הזמר העברי, פרי עטם של גארי ברתיני, גיל אלדמע, מיכאל קשטן ועוד.
חבר הכנסת שבח וייס תיאר את האווירה בהדסים במהלך ישיבה מיוחדת של הכנסת במלאת 48 שנים לכינון הכנסת בט"ו בשבט, ולציון 100 שנים להתאחדות האיכרים בישראל:
במקביל לפעילות זו התקיימה בהדסים קייטנת קיץ ידועה בהנהלתו של ולטר פרנקל בה בילו בעיקר "ילדי שמנת" במחזורים בני שלושה שבועות.
בשנת 1954 נפתח במקום סמינר למורים אשר פעל במקום במשך יותר משלושים שנה. בין בוגריו נמנים האשם מחאמיד ודני ז'ק ורעייתו אורה.