לאחר מות אמו ביקר מספר פעמים אצל פסיכולוגים. הנסיך הארי למד באיטון קולג' היוקרתי, וסיים את לימודיו בשנת 2003. את השנה שלאחר מכן העביר במסעות לאפריקה, לאוסטרליה ולארגנטינה. במהלך שהייתו באוסטרליה עבד בחווה לגידול בקר, ובמהלך ביקורו בלסוטו התנדב בבית יתומים מקומי. בשנת 2005 היה מעורב בשערורייה כאשר הגיע למסיבת תחפושות מחופש לחייל נאצי. תמונות מאותו אירוע התפרסמו בעיתון "סאן" ועוררו זעם רב. בית המלוכה התנצל על האירוע. באוגוסט 2012, בעת ביקור בלאס וגאס, פורסמו תמונות הנסיך יחד עם מספר נשים בבית מלון בעירום. תמונות אלו גרמו מבוכה לבית המלוכה, והארי ננזף על ידי מפקדיו הצבאיים.
קריירה צבאית.
לאחר שובו לבריטניה הצטרף לצבא הבריטי. החל בקריירה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. באפריל 2006 סיים קורס קצינים ושובץ כמפקד כוח סיור ברגימנט הכחולים והמלכותיים, המשויך לחיל הפרשים של הצבא הבריטי וסיים את הכשרתו כמנהיג כוחות. בין השנים 2007–2008 שובץ במבצע האריק שבמחוז הלמן באפגניסטן.
שאלת הצבתו של הנסיך באחת מזירות הלחימה של הצבא הבריטי בראשית המאה ה-21, אפגניסטן או עיראק, עוררה דיון ציבורי בבריטניה. עלה חשש כי הנסיך יהווה מטרה מועדפת, ובכך יסכן את חבריו לגדוד. ב-22 בפברואר 2007 יצאו משרד ההגנה ולשכתו של הנסיך צ'ארלס בהודעה משותפת, ולפיה הגדוד בו משרת הארי יוצב במחוז מיסאן שבעיראק. הנסיך הארי עצמו הודיע כי אם חבריו יישלחו לעיראק בלעדיו, יעזוב את הצבא. עם זאת, ב-16 במאי נסוג משרד ההגנה מהחלטתו, והחליט כי גדודו של הנסיך יישלח לעיראק בלעדיו.
ב-14 בדצמבר הוצב הארי באפגניסטן. משרד ההגנה הגיע להבנות עם אמצעי התקשורת בבריטניה, לפיהן הדבר לא יפורסם. עם זאת, הידיעות דלפו לאמצעי תקשורת באוסטרליה ובגרמניה, וב-28 בפברואר 2008 אישר אותן משרד ההגנה הבריטי. יום למחרת הפרסום הרשמי שב הנסיך לבריטניה, מחשש לחייו ולחיי החיילים המשרתים עמו. בספטמבר 2012, לאחר סיום קורס טיס והתמחות בהטסת מסוקי קרב, הוצב הנסיך הארי שנית במחוז הלמנד שבאפגניסטן להמשך שירותו הצבאי.
משפחתו והפרישה מתפקידים בבית המלוכה.
משנת 2016 הנסיך הארי הוא בן זוגה של השחקנית האמריקנית מייגן מרקל. ב-27 בנובמבר 2017 פרסם בית המלוכה שהשניים התארסו. בני הזוג נישאו ב-19 במאי 2018 בכנסיית ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. המלכה אליזבת' החליטה להעניק להארי את התואר דוכס סאסקס לכבוד נישואיו למייגן מרקל, שהפכה ביום חתונתה לדוכסית של סאסקס. באוקטובר 2018 הודיע הארמון שהדוכסית צפויה ללדת את ילדם הראשון באביב 2019. בנו הבכור נולד ב-6 במאי 2019.
בינואר 2020, בני הזוג הודיעו על כוונתם לסגת מתפקידם הבכיר במשפחת המלוכה ולהפוך לעצמאים כלכלית.
ב-7 במרץ 2021, הארי ומייגן הופיעו בראיון בטלוויזיה עם אופרה וינפרי ב- CBS, מפרטת את הסיבות מאחורי החלטתם לסגת ממשפחת המלוכה.
ב-4 ביוני 2021 נולדה לנסיך הארי ולאשתו מייגן מרקל הבת ליליבת "לילי" דיאנה מאונטבאטן-וינדזור (באנגלית: Lilibet “Lili” Diana Mountbatten-Windsor).
בספטמבר 2021 נכלל ברשימת טיים 100 לצד אשתו, מייגן.
Descent
מירי אלוני
מירי אלוני (נולדה ב-25 בדצמבר 1949) היא זמרת-יוצרת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
מירי אלוני נולדה בגבעתיים ליוסף והדסה אלוני. אביה עלה מפולין בשנות השלושים ועבד כנגר בחברת הארגז, ואמה הייתה אחות במחלקה הפסיכיאטרית בכלא מעשיהו. סבתה (אם-אמה), אסתר לבית בקר, הייתה חברת ארגון "השומר" ונודעה עוד מילדותה בקולה היפה. אסתר הייתה אחותן הצעירה של ציפורה, אשת אלכסנדר זייד וקיילה, אשת ישראל גלעדי. היא הופיעה עוד כילדה צעירה מאוד בפגישות של חברי ארגון "פועלי ציון" בווילנה, ונישאה בהמשך למאיר קוזלובסקי, שהיה גם הוא חבר "השומר". (בטעות נשתרשה הקביעה כי אמה של אסתר, שושנה-רייזה, הייתה זמרת ושחקנית - ולא היא).
בילדותה התגוררה אלוני בגבעתיים עם הוריה וסביה בבית בודד בראש גבעה (שנקראה על שם סבה – גבעת קוזלובסקי), שלאורכה נסלל רחוב המרי. אלוני השלימה לימודי חינוך בסמינר הקיבוצים ואף עבדה תקופה קצרה כמורה בבית ספר יסודי.
סוף שנות ה-60: להקת הנח"ל.
אלוני התגייסה ללהקת הנח"ל בשנת 1968 והצטרפה להקלטות התקליט "כל הכבוד לנח"ל" ולצוות התוכנית "הנח"לאים באים - הנח"לאים באים" במקום שולה חן. לאחר שתוכנית להקת הנח"ל, "הפרוטה והירח", שבוימה על ידי נעמי פולני, לא זכתה להצלחה החלה הלהקה לעבוד על התוכנית ה-21, הידועה כ"קרנבל בנח"ל", אשר הועמדה בשישה שבועות בלבד. לצדה היו בלהקה הסולנים מוטי פליישר ואופירה גלוסקא וכן טליה גולדברג, דסי הדרי, אלי מגן, מיכל בר זיו, אמוץ ברונטמן, דני סנדרסון, מאיר פניגשטיין, נחום שגיא ואסתי כץ. הסולו הראשון שלה היה בשיר "קרנבל בנח"ל".
בתוכניתה ה-22 של הלהקה, "שא לשלום", הידועה גם כ"היאחזות הנח"ל בסיני", הפכה אלוני לסולנית הבלתי מעורערת. היא שרה את שיר הנושא ("בהיאחזות הנח"ל בסיני") כמו גם את "אנחנו ואתם", "הבן יקיר לי" (אשר מילותיו לקוחות מהתנ"ך) ו"שיר לשלום". לצדה בלהקה היו ירדנה ארזי, עמוס טל שיר, גידי גוב, דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, אפרים שמיר, לאה לופטין, רותי הולצמן, תמי עזריה, טליה גולדברג, מאיר פניגשטיין, יובל חבצלת, שמעון ויצמן, איציק בן מלך ואמוץ ברונטמן. במהלך שירותה בלהקת הנח"ל הייתה אלוני חלק מההרכב המוקדם של להקת כוורת והקליטה עימם את הגרסה הראשונה לאופרת הרוק "סיפורי פוגי". האופרה המתוכננת לא הועלתה בסופו של דבר, ואלוני לא המשיכה בשיתוף פעולה עם הלהקה. הקלטת האופרה ראתה אור על גבי אלבום אוסף של כוורת בשנת 2013, ובה נשמעת אלוני כסולנית בשיר "לא ידענו מה לעשות", שהקליטו חברי כוורת מאוחר יותר לאלבומם "סיפורי פוגי".
שנות השבעים - שיא הקריירה.
לאחר שחרורה ביצעה את שירי הנושא של הסדרה הטלוויזיונית החלוצית "חדווה ושלומיק". השירים "הבלדה על חדווה ושלומיק" ו"להיות לבד" (יהונתן גפן/יאיר רוזנבלום) שרדו הרבה שנים אחרי שהסדרה נשכחה וזכו לביצועים נוספים, בהם של צביקה פיק וזוהר ארגוב שביצעו כל אחד בנפרד את "להיות לבד". באותה התקופה השתתפה במופע "ג'אמבו" יחד עם בוגרים נוספים מהלהקות הצבאיות.
בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"א 1971 ביצעה את השיר "הוא יצא" למילים של אפרים רימון, לחן של שם טוב לוי, ועיבוד של יאיר רוזנבלום.
אלוני הייתה הצלע הנשית בלהקת הרוק אחרית הימים. במהלך חברותה בלהקה, הקליטה כסולנית את השירים "הנסיכה" למילותיה של המשוררת דליה רביקוביץ, "תחת עץ האקליפטוס" למילותיו של חיים חפר ו"חייו ומותו של מר גוסקין" למילותיו של חנוך לוין, בשאר שירי האלבום המשיכה לבלוט בליווי קולי לשירתם של שאר חברי הלהקה. לאחר מכן, השתתפה אלוני בתוכנית הטלוויזיה השנייה והאחרונה של "חבורת בימות", אשר שרה את שירי נעמי שמר ומשם זכורים ביצועה לשירים "לשיר זה כמו להיות ירדן", "בארץ להד"ם" ו"אנשים יפים". שירי התוכנית הוקלטו גם לאלבומה השני והאחרון של החבורה.
בפסטיבל הזמר שהתקיים בשנת 1973, שרה אלוני את השיר שכתבה המשוררת תרצה אתר לזכר אביה, נתן אלתרמן, "שיר לערב חג" (לחן: יעקב הולנדר, עיבוד: משה וילנסקי). באותה שנה יצא אלבומה הראשון של מירי אלוני כסולנית, "מונה ליזה של המאה העשרים", שכלל חלק מלהיטיה הקודמים (ביניהם "הבלדה על חדווה ושלומיק", "להיות לבד", "בהיאחזות הנח"ל בסיני" ועוד) וכן שירים חדשים כ"מונה ליזה של המאה העשרים" (מילים ולחן: דפנה אילת, עיבוד: אלכס וייס), "במות הקיץ" (מילים: רחל שפירא, לחן ועיבוד: מוני אמריליו), "אהבת איתמר בן אב"י" (מילים: דודו ברק, לחן ועיבוד: נורית הירש) וגם שיר משעשע הכולל חיקויים, "האידיוטית". בשנת 1974 העלה הבמאי צדי צרפתי ערב משירי ברטולט ברכט, עם יוסי פולק ובני אמדורסקי שנקרא "ההנאות הקטנות שבחיים" בו זכתה אלוני לתשבחות ענק ולהצלחה בזכות ביצועיה לשיריו ומאז הוגדרה כ"זמרת ברכטיאנית".
בשנת 1975 השתתפה בפסטיבל הזמר עם השיר ״איזה קרנבל״ (מילים: זרובבלה ששונקין פיין, לחן: דפנה אילת, עיבוד: מתי כספי).
באותו עשור שיחקה אלוני במספר סרטי קולנוע ישראלים ובהם: "חכם גמליאל" עם יוסי בנאי בשנת 1973, "נישואין נוסח תל אביב" עם טוביה צפיר ומנחם עיני בשנת 1979, שהיווה גרסה למחזה "הקמצן" של מולייר.
שנות השמונים.
בראשית שנות ה-80 הופיעה אלוני בערב שערך והפיק מי שלימים הפך בעלה, שמואל אומני, "נשים על פי ברכט", וזכתה להצלחה מרובה. בשנת 1981 השתתפה בקדם אירווזיון עם השיר ״פיוס״ (מילים לחן: מיכל היינברג, עיבוד: דוד קריבושה) והגיעה למקום העשירי. בשנת 1982 השתתפה לצידם של שרגא הרפז ואשר צרפתי בסרט "אהבה אילמת".