המעצבים ניסו בכוונה לא להעתיק פרויקטים מודליים והציבו מבצרים על פי השטח ההררי והקפידו על מיקומם של תותחים הפזורים בשטח גדול, ובכך הקשו על אויב פוטנציאלי לראות את התותחים שלהם. פרישות נועזות אלה באו מתאוריות מבוצעות ארוכות-שנים של ביצור. נבנו דרכים כפולות ליד קווי ההגנה, כדי לאפשר תמרון של כוחות גם במהלך הפגזות. כל הדרכים נסללו על מורדות הגבעות. חבלי הטלגרף והטלפון התת-קרקעיים, כל המבצרים, הסוללות, המרתף, ערי הצריפים וחפצים חשובים אחרים, חוברו דרך מרכזיית המצודה.
בינואר 1913, המבצר והמטמנות נבדקו כעמידות ועל בסיס תוצאות הבדיקות הומלץ להעלות את עובי מבני הבטון. המבנים קיבלו קמרונות מחוזקים. 5 מטרים של קירות נבנו ואז כוסו באדמה. קשתות המבנים שהיו חשופים לתותחי האויב קיבלו תעלות תקרה מעוגלות מחוזקות. בנייתם של מקלטים מקומרים אלה היו מראש עובי התותחים שאפשרו כיפות שטוחות ואפשרו את חיזוקם. בין הקיר החיצוני לחיזוק המתכת נוספה שכבה של בטון ואספלט לאיטום ממים. בהמשך, חלק מהביצורים בתוכנית הזו חוזקו בבטון ואז כוסו בשכבת אספלט.
בניית הבטון החל משנת 1910 נראתה שונה מביצורים שנבנו בשנים 1900–1904. ראשית, הבנייה החדשה הייתה יעילה פי 2–3 מהקודמת, כאשר מפרטי העיצוב היו גבוהים משמעותית מהישן. גובה גזעי הביצורים מגובה הקרקע היה עד 8 מטרים. שנית, בניית 1910 כמעט ואינה כוללת "עודפים ארכיטקטוניים", למעט השימוש הנרחב בחופות מתכת שביצעו את תפקודי הכרכובים. מה ששיקף את המגמה העולמית לפשט את מראה הביצורים. בבנייה מהשנים 1900–1904 יש אלמנטים של ארכיטקטורה אזרחית - כרכובים, מסגרות חלונות, בזכות גודלו הקטן, מתואמים לבניין בן קומה אחת. לבניין 1910–1915 מערכים הם מבטון שחזיתותיהם יצרו מטוסים גדולים ומעוצבים בקפידה.
במאי 1913 אחת מהפקודות של ראש המהנדסים, גנרל איי פי שושין היה 1. ללא יוצא מן הכלל, כל הבנייה חייבת להתבצע היטב, אפילו מלבד לאלה שישפיעו על המשימות העיקריות של חוזק ויציבות.
2. היעדר עבודה יסודית בעניין זה - וכתוצאה מכך בנייה גסה ומכוערת - מאפיין חוסר תשומת לב וחוסר גאוותו של הקבלן בעבודתו, ומעניק לצופה החיצוני את הרושם של חוסר זהירות. כל פרט אחרון צריך להיעשות בזהירות, נכון ובניקיון. כל קווי הבנייה, הפינות, הקצוות, קווי ההצטלבות של הקשתות, משטח המטוס וכן הלאה, חייבים להיות נכונים גאומטריים לחלוטין, עם קו אנכי תלול באמת ורוחב אופקי נכון. בשל האכפתיות ממראה הבניינים שושין ציין בשיחתו עם שר המלחמה בשנת 1914, "הרעיון המרכזי הוא לחזק את המצודה כדי להצביע על כך ש'הרוסים כאן כדי להישאר לנצח'."
מלחמת העולם הראשונה.
1914 הייתה נקודת מפנה בבניית המצודה - מלחמת העולם הראשונה. משלוחי המלט הופסקו, שנשאו בעבר בדרך הים מנובורוסייסק, מאז שטורקיה סגרה את המיצרים. בתחילה, קצב הבנייה לא הופחת מכיוון שהמצודה צברה מלאי מלט גדולים; אך משנת 1915, עם התארכות המלחמה, החל המצב להתדרדר.
בסוף 1916, רק כשני שלישים מכל 11 המבצרים היו מוכנים, ורבים מהם בנו עם צריפי ערבות בלבד. הושלמו כל בניית הכבישים המתוכננת, שתי נקודות קישור, חמישה סוגים של סוללות חוף ארוכות טווח וארבעה תותחי וויקרס בגודל 120 מ"מ, 21 קפונייריות חוף ו -8 תעלות.
בין המבצרים והמעוזים, "הדיוויזיה הצפונית" הייתה מצוידת ב-2,641 מטרים של קווי אש בטון, 24 ברבטות לתותחים נשלפים, 21 גזעים וקפוניירים לתעלות הגנה וחוטי תיל. תא מטען נוסף במבצר מספר 6 הושלם רק שליש ממנו, כמו גם היו ארבעה חצי קפוניירים. 25 מקלטים להפעלת אמצעי לחימה והתקפות נגד התקיפה, שבע מנהרות (כולל שלוש במבצר מספר 6 ושניים במבצר מספר 2), צריף מגולף אחד, 2,468 מטרים של גלריות, 2,756 מטרים של תעלות מנהרה וגלריות פיקוח. "הדיוויזיה הדרומית" (האי הרוסי) הגיע לאורך של 882 מטרים של קווי אש בטון, 18 ברבטות לתותחים נשלפים, ארבע קופות לאגף התעלות (תא מטען כפול נוסף במבצר מספר 9 הוכן בחלקו). היו 12 מקלטים לאקדחים באורך 666 מטרים.
יכולתה של המצודה הוגדלה בארבעה מבצרים נוספים ושבע סוללות חוף. עם זאת, העבודה במהלך המלחמה לא השתוותה לזו שבשנות השלום. חתימת הסכם הרגיעה עם יפן הפכה את מצודת ולדיווסטוק רק למבצר שמירה אחורי. צורכי החזית הלוחמת באירופה הביאו לנסיגת הנשק והחומר של תותחני המצודה נשלח בהדרגה גם לחזית, כאשר מערכות התותחנים המודרניות יותר נשלחו ראשונות.
פירוז המצודה.
בשנת 1917 הופסקו עבודות הבנייה במצודה לחלוטין. המבצרים, הסוללות והבניינים האחרים הפכו למחסנים. במטה המצודה, ועדת חיסול מחקה את נכסים או חישבה אחר כך את עלות הבנייה. ניתן להניח שמשרד הביצורים של בנאי ולדיווסטוק פעל לשמר את סדר העבודה של מה שנשאר במקום. שנה לאחר מכן הגיעו "הייסורים". מהנדסים צבאיים שנשארו במצודה וחזרו מהחזיתות ניסו למלא חובות מקצועיות כדי לנטרל את הפשטת המצודה מהציוד שלו.
ואז החל מה שנקרא "אסון הפחם ובערת העצים", שלווה בשינוי מתמיד של עמדות מצד הרשויות. בניית סירות, תחנת היונים הצבאית וחברת הטלגרף במקום נמכרו במכירה פומבית לכיסוי חובות. חלק מחומרי הבנייה הועברו לוועדה הצבאית-תעשייתית של ולדיווסטוק לבניית מספנה ושדות תעופה והאנגרים בוולדיווסטוק, ורחנוידינסק, חרבין, צ'יקיהאר, נינגוטה, ובתחנת מנצ'וריה עבור כוחות התעופה של אדמירל קולצ'אק. בסוף 1918, בוטל משרד הבנאים. ניהול הנדסת מצודת ולדיווסטוק נותר עד שנת 1923, ופעל כמרכז לאספקת כוחות הנדסה אך מעת לעת עבר צמצום.
בשנת 1923, בעקבות הסכם בין הפיקוד היפני לפיקוד הצבא המהפכני העממי של רפובליקת המזרח הרחוק, פורזה המצודה. שאר התותחים פורקו, המטה וההנהלה פורקו והביצור ננטש לצמיתות.
כיום.
ב-30 באוקטובר 1996 נפתח מוזיאון מצודת ולדיווסטוק, המוקדש לתולדות המצודה במקום בו עמדה סוללה ללא שם. מבצר מספר 7 הושכר והפך למוזיאון. הסוללה "פול מורטירניה" מושכרת על ידי הקוזקים של אוסורי.
סיירת וריאג (סרט)
סיירת וריאג (ברוסית: Крейсер «Варяг») הוא סרט מלחמה סובייטי משנת 1946 בבימויו של ויקטור אייזמונט.
עלילה.
27 בינואר 1904 פיקוד השייטת היפנית, אשר התקרבה לנמל הקוריאני הנייטרלי צ'מולפו, מציע לספינות רוסיות - הסיירת וריאג וספינת התותחים קורייץ - לעזוב את הנמל. המלחים הרוסים, שלא מקבלים תמיכה ממפקדי אוניות של המעצמות הזרות, מחליטים לצאת לים ולהילחם בשייטת היפנית.
כיפת מדיאה
כיפת מדיאה (באנגלית: Medea Dome) היא כיפת שלג, המהווה את הקצה המזרחי של מעלה פיליפי, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הכיפה 350 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי הכיפה.
הכיפה מופתה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1953.
מקור השם.
שמה של הכיפה ניתן לה בשנת 1956 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. השם ניתן בעת מתן השם לחצי האי ג'ייסון. שני שמות אלה מבוססים על המיתולוגיה היוונית - בה מסופר על כך שמדיאה סייעה ליאסון (באנגלית "ג'ייסון" - שם שניתן לחצי האי), להשיג את גיזת הזהב.
מצוק כהן
מצוק כהן (באנגלית: Cohn Bluff) הוא מצוק סלע, בחלקו הדרומי של רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
מצוק הסלע מסמן את צידו הדרומי של קצהו של קרחון יאנסי במקום בו הוא נשפך אל קרחון בירד.
גובהו של המצוק 400 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. השם ניתן ביחד עם מתן השמות לקרחון בירד וקרחון יאנסי.
המצוק נקרא על שמו של קפטן ג'. אי. כהן (J.E. Cohn) שהיה רב החובל של ספינת צי ארצות הברית יאנסי, שהייתה ספינת מטען במהלך מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946, בפיקודו של האדמירל בירד.
אליפות העולם של AEW
אליפות העולם של AEW (באנגלית: AEW World Championship) היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האליפות נחשפה לראשונה באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי 2019 והיא הבכירה ביותר מבין חגורות האליפות של AEW. האלוף הנוכחי הוא ג'ון מוקסלי
היסטוריה.
ב-1 בינואר 2019, ארגון היאבקות מקצועית אמריקאי בשם AEW הוקם, כשב-25 במאי ערך את אירוע הבכורה שלו, Double or Nothing. אליפות העולם של AEW נחשפה לראשונה באירוע זה. לאחר מכן נודע שהמנצח בקרב הקזינו באטל רויאל יפגוש את המנצח בקרב המרכזי בין כריס ג'ריקו לקני אומגה לקרב על אליפות העולם של AEW בתאריך שיפורסם בעתיד. המנצח בקרב הקזינו באטל רויאל היה אדם פייג', בעוד שכריס ג'ריקו ניצח את קני אומגה בקרב המרכזי, מה שהוביל להכרזה של קרב בין ג'ריקו לפייג' על האליפות. במהלך האירוע Double or Nothing, מתאבק העבר, ברט הארט, חשף את חגורת האליפות.
לאחר מכן, קרב הכתרת האלוף העולם הראשון של AEW הוכרז באופן רשמי לאירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, ובו ג'ריקו ניצח את פייג' והפך לאלוף הראשון בתולדות הארגון. לעומת זאת, יום לאחר מכן, דווח על ידי משטרת טלהסי שחגורת האליפות נגנבה מהלימוזינה של ג'ריקו בזמן שטייל. בעקבות זאת, ג'ריקו פרסם סרטון "חקירה כלל עולמית" בחשבון האינסטגרם שלו וברשתות המדיה החברתית של AEW. ב-4 בספטמבר, תחנת משטרת טלהסי דיווחה על כך שמצאה את חגורת האליפות.
MTV ישראל
MTV ישראל הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי בבעלות חברת ויאקום המשדר סרטונים של מוזיקה פופולרית בישראל ובעולם 24 שעות ביממה החל משנת 2011. הערוץ משודר באפיק 189 ב-HOT וב-NEXT TV, ובאפיק 75 ב-yes - כאשר ב-HOT וב-NEXT TV משודרות בנוסף תוכניות רכש בערוץ נפרד הנקרא MTV סדרות, אשר נמצא באפיק 186.
היסטוריה.