עמנואלה ברש רובינשטיין נולדה בירושלים לחוקר האמנות משה ברש. היא השלימה תואר בוגר בספרות השוואתית ובפילוסופיה ותואר מוסמך במדע הדתות באוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בפרשנות ספרותית ודתית לשואה. היא לימדה בתוכנית למדעי הדתות באוניברסיטת תל אביב ועתה היא מלמדת במרכז הבינתחומי הרצליה.
ברש רובינשטיין פרסמה שלושה ספרים מדעיים שדנים בפרשנות תרבותית של הנאציזם והשואה. שניים ראו אור באנגלית (מפיסטו ברייך השלישי בהוצאת דה גרויטר, השטן, הקדושים והכנסייה בהוצאת פיטר לאנג) ואחד בעברית (השטן הנאצי בהוצאת מאגנס). היא גם תרגמה ספרים אחדים מאנגלית לעברית.
לאחר מכן פנתה ברש רובינשטיין לכתיבת ספרות יפה. קובץ סיפורים שכתבתה ותרגמה לאנגלית (פייב סלבס בהוצאת הולנד האוס בוקס) ראה אור בבריטניה וזכה לביקורות נלהבות. הרומן לידה התפרסם בהוצאת הקיבוץ המאוחד (2018).תרגום לאנגלית של הרומן פורסם בבריטניה (2021). סיפורים קצרים שכתבה פורסמו בירחוני ספרות בארצות הברית. היא בעלת הבלוג על עצמנו ועל אחרים, שעוסק בנושאי תרבות שונים.
בעלה, יונה רובינשטיין, הוא פרופסור לכלכלה בלונדון סקול אוף אקונומיקס, ויש להם שלושה ילדים.
ספריה.
פרשנות תרבותית של הנאציזם
ספרות יפה
קישורים חיצוניים.
ספריה:
ניוון שרירי מתקדם
ניוון שרירי מתקדם (באנגלית: Progressive muscular atrophy או בראשי תיבות: PMA), ידוע גם בשם ניוון שרירי דושן ארן (באנגלית: Duchenne-Aran muscular atrophy) הוא תת-סוג נדיר של מחלות נוירון מוטורי - קבוצה של מחלות ניווניות המאופיינות בפגיעה בתאי העצב המוטורים במוח, בחוט השדרה ובמסלולים האחראים על מעבר הגירוי העצבי ביניהם. במחלת ניוון שרירי דושן ארן יש השפעה רק על הנוירונים המוטורים התחתונים, והיא מהווה 4% מכלל מקרי מחלות הנוירון המוטורי, זאת בניגוד לטרשת אמיוטרופית צידית (ALS), הצורה הנפוצה ביותר של מחלות נוירון מוטורי, המשפיעה על הנוירונים המוטוריים העליונים והתחתונים. המחלה נפוצה יותר בקרב גברים.
היסטוריה.
על אף היותה נדירה יותר ממחלת ה-ALS, מחלת זו תוארה בספרות קודם לכן, בשנת 1850, על ידי הנוירולוג הצרפתי פרנסואה ארן, אשר תיאר 11 מקרים של המחלה וכינה אותה בשם "אטרופיה מתמשכת של השריר". מאז התיאור הראשוני של המחלה בשנת 1850, יש ויכוח בספרות המדעית על האם ניוון שרירי מתקדם היא מחלה מובהקת עם מאפיינים משלה, או האם היא נמצאת על ספקטרום רחב יותר יחד עם ALS ומחלות נוספות השייכות למחלות הנוירון המוטורי. ז'אן-מרטין שארקוט, אשר תיאר לראשונה את מחלת ה-ALS בשנת 1870, חש כי ניוון שרירי מתקדם הוא מצב נפרד שבו חל ניוון של הנוירונים המוטוריים התחתונים ולכן צריך להתייחס אליו כישות נפרדת, ואילו ב-ALS הניוון העצבי המוטורי העליון מופיע קודם ועליו הדגש, פגיעה בנוירונים המוטורים התחתונים היא הפגיעה המשנית. בשונה ממנו, ישנם חוקרים שטוענים כי ניוון שרירי מתקדם הוא רק ALS בשלב מוקדם יותר ולכן הוא צריך להיחשב כחלק מהספקטרום.
גורמים למחלה.
כמו צורות אחרות של מחלות נוירון מוטורי , הסיבות למחלה אינן ידועות ומתבצעים מחקרים המנסים לגלות זאת. ככל הנראה יש שילוב בין גורמים גנטיים לגורמים סביבתיים, אך לא ניתן כרגע לתת תשובה ברורה ומדויקת.
סימפטומים.
הסימפטומים המוקדמים של ניוון שרירי מתקדם דומים מאוד לאלה של צורות אחרות של מחלות נוירון מוטורי, זו גם אחת הסיבות שקשה לאבחן את המחלה במהירות. כתוצאה מפגיעה בנוירונים המוטורים התחתונים, הסימפטומים של ניוון שרירי דושן ארן כוללים עייפות, חולשת שרירים, פסיקולציות (קפיצות שרירים) ניוון, קשיי נשימה וירידה במשקל. לא כולם חווים את כל הסימפטומים ואין סדר מסוים. בקרב חלק מהחולים תסמינים אלו מופיעים רק בזרועות או ברגליים, ובמקרים מסוימים אפילו רק באחד מהם – מה שמקושר עם פרוגנוזה טובה יותר. בניגוד ל-ALS, מחלה זו נבדלת בהיעדר תסמינים עצביים מוטוריים גבוהים כמו רפלקסים נמרצים, רפלקס בבינסקי, ספסטיות (התכווצות יתר של שרירי הגוף) ואי יציבות נפשית. המופע של תסמינים אלו יכול לציין התדרדרות אל מחלת ה-ALS.
אבחון.
אין בדיקה ספציפית אשר יכולה לקבוע באופן מוחלט אם למטופל יש המחלה, אלא האבחנה נעשית על ידי שלילת מספר אפשרויות אחרות (מחלות אחרות הנמצאות תחת קטגורית "מחלות הנוירון המוטורי"). לכן, לוקח זמן רב יותר להיות מאובחן עם ניוון שרירי מתקדם, בהשוואה ל-ALS, כ-5 חודשים יותר בממוצע, כאשר לוקח כ-15 חודשים בממוצע לאבחן את מחלת ה-ALS. אולם, ישנם אנשים שלוקח כמה שנים עד שניתנת להם האבחנה הברורה של ניוון שרירי מתקדם. על מנת לשלול אפשרויות אלו נערכות מספר בדיקות – הערכות קליניות מקיפות ובדיקת ההיסטוריה הרפואית המשפחתית, סריקות MRI ו-EMG על מנת לבדוק אם יש בעיות מבניות במוח ובחוט השדרה, ניקור מותני (בדיקת הנוזל סביב עמוד השדרה) ובדיקות דם כדי לוודא שזה לא נגרם כתוצאה ממשהו אחר. בדרך כלל, אצל חולים הסובלים מניוון שרירי דושן ארן ניתן לראות מוות נוירונלי ברוב חלקי הגוף הפגועים.
טיפול.
אין תרופה למחלה, אולם טיפולים תומכים כמו פיזיותרפיה וריפוי בעיסוק עשויים לעזור לחולים במחלה למקסם את עצמאותם ולשפר את איכות חייהם. בנוסף, פעילות גופנית עשויה לסייע בגמישות ובטווח התנועה של המפרקים.
פרוגנוזה.
סיכויי ההישרדות של חולים בניוון שרירי מתקדם גבוהים יותר בהשוואה ל-ALS. מחקר מצא כי שיעור ההישרדות לאחר 5 שנים בקרב החולים ב-PMA הוא 33%, לעומת 20% ב-ALS, ולאחר 10 שנים עומד על 12% בקרב חולי ניוון שרירי מתקדם, לעומת 6% ב-ALS.
החולים במחלה אינם סובלים מהשינויים הקוגניטיביים המאפיינים קבוצות אחרות של חולים הסובלים ממחלות הנוירון המוטורי.
מכיוון שמטופלים במחלת זו אינם סובלים מפגיעה אשר משפיעה על תפקודם של הנוירונים המוטורים העליונים, הם אינם נכללים בקריטריונים של מחקרים הנערכים על ידי הפדרציה העולמית בנוירולוגיה, ולכן אינם זכאים להשתתף בניסויים קליניים רבים העושים שימוש בסריקות מוח ותרופות.
בגלל נדירותה של המחלה חלק מפוליסות הביטוח לא מכירות בכך שמדובר במחלה משנת חיים ולא מבטחות אותה כנדרש, מהבחינה הזו עדיף להיות מאובחן עם ALS.
יורי גזינסקי
יורי אלכסנדרוביץ' גזינסקי (ברוסית: Юрий Александрович Газинский; נולד ב-20 ביולי 1989 בקומסומולסק על אמור) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הקשר אחורי.
קריירת מועדונים.
גזינסקי החל לשחק כדורגל בגיל 6, בקבוצות מקומיות בעיר הולדתו, קומסומולסק על אמור. באוגוסט 2007 הופיע לראשונה במדי הקבוצה של סמנה, במסגרת הליגה הרוסית השנייה. בקיץ 2010 עבר גזינסקי ללוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק. לאחר ירידת ליגה של קבוצתו, ב-2012, חתם בטורפדו מוסקבה, והיה לשחקן מרכזי במדי טורפדו במהלך . ב-1 במאי 2013, לאחר עונה אחת בלבד במוסקבה, חתם גזינסקי ל-3 שנים בקרסנודאר. במעבר לקרסנודאר הפך לראשונה בקריירה לשחקן בליגת העל הרוסית. ב-17 ביולי 2014 הופיע לראשונה במסגרת אירופית, כאשר פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 0–4 על סילמאיה קאלב האסטונית, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. גזינסקי אף כבש במשחק זה.
נבחרת רוסיה.
גזינסקי זומן לראשונה לסגל נבחרת רוסיה באוגוסט 2015, לקראת צמד המשחקים מול ו, במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-31 באוגוסט 2016 הופיע לראשונה במדים הלאומיים, כאשר נכנס כמחליף במשחק ידידות מול .
גזינסקי נכלל בסגל נבחרת רוסיה לגביע הקונפדרציות 2017, אך לא שיחק בטורניר זה.
גזינסקי נכלל בסגלו של מאמן נבחרת רוסיה, סטניסלב צ'רצ'סוב, למונדיאל 2018. ב-14 ביוני 2018 כבש את השער הראשון בטורניר, שהיה גם שער הבכורה שלו בנבחרת, בדקה ה-12, בניצחון 0–5 על , במשחק הפתיחה של המונדיאל.
יורי גאזינסקי
יאיר אורון
יאיר אורון (נולד ב-30 באפריל 1945) הוא היסטוריון ישראלי, המתמחה בלימודי השואה ורצח עם, גזענות, ויהדות בת-זמננו. פרופסור אמריטוס במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת של האוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה.
אורון נולד בתל אביב להורים שעלו מפולין, אביו היה פועל במפעל טקסטיל ואמו עקרת בית.
שירת בצבא כחייל קרבי ונלחם במלחמת ששת הימים. במלחמה, נפצע מנפילת פגז על-ידו והושפע מאוד ממותו של חבר קרוב, שעמד בסמוך לו באותו אירוע.
ב-1972 - סיים אורון את התואר הראשון בהיסטוריה וסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב .
ב-1976 - סיים אורון את התואר השני במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר סיום התואר השני, נסע אורון לצרפת, ללימודי תואר שלישי.
ב-1980 - הוא סיים את הדוקטורט, שעסק בתנועות נוער יהודיות בצרפת, באוניברסיטת סורבון נוול בפריז.
בין השנים 1974–1976 עבד אורון כמנהל המחלקה החינוכית ביד ושם בירושלים. בשנות השמונים עבד כחוקר במרכז מלטון לחינוך יהודי של האוניברסיטה העברית וגם כמנהל אקדמי של המחלקה האירופית של המכון לחקר התפוצות, מוסד חיצוני של אוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1996–1999 היה מרצה בכיר וראש המחלקה ללימודי תרבות במכללה האקדמית עמק יזרעאל.
אורון מכהן כמנהל-עמית וחבר במועצת המנהלים האקדמי במכון לחקר השואה והג'נוסייד  בירושלים. הוא גם חבר במועצת המנהלים האקדמי במוסד זוריאן (מוסד ללא כוונת רווח) בקיימברידג' שבארצות הברית, וחבר בוועדה המייעצת של הפרויקט ללימודי רצח עם (GenEd, מוסד ללא כוונת רווח) בסן פרנסיסקו.
יאיר אורון הוא אחיו הצעיר של יושב ראש מרצ לשעבר והשר לשעבר, חיים אורון. אורון גרוש ולו שלושה ילדים, והוא מתגורר ביישוב היהודי-ערבי נווה שלום.
עיסוקים נוספים.