ביוור מסקר בהרחבה לא רק את מנהיגי המדינות החשובים (רוזוולט, צ'רצ'יל, סטלין, היטלר, מוסוליני, הידקי טוג'ו וצ'יאנג קאי-שק), אלא גם את בכירי הגנרלים (פון מנשטיין, רומל, ימאמוטו, ז'וקוב, מונטגומרי, אייזנהאור, מקארתור ואחרים) ודמויות פוליטיות ידועות פחות.
כמו כן, מקדיש ביוור פרקים שלמים לחזיתות או לפעולות חשובות במיוחד, כגון קרב קורסק והקרב על ברלין.
ביקורות.
כאחת מיצירותיו של ביוור, הספר קיבל ביקורות חיוביות. ה"גרדיאן" שיבח את תיאורו על החזית המזרחית במלחמה, אך מתח ביקורת על תיאורו של מלחמת סין–יפן השנייה. ביקורות אחרות שיבחו את הגלובליות של הספר, את צורת ההגשה המרתקת שלו, ואת תשומת הלב שהוא נותן לאזורים הידועים פחות של המלחמה.
דעות.
שמאל מול ימין.
הנושא המרכזי של ביוור בספר "במלחמת העולם השנייה" הוא הסכסוך המתמשך בין השמאל לימין. גרמניה הנאצית ובעלות בריתה מייצגות את הימין הקיצוני, ואילו ברית המועצות וסין הקומוניסטית מייצגות את השמאל הקיצוני. ביוור אינו לוקח צד בסכסוך הזה; הוא רואה בשני הצדדים כמי שביצעו פשעי מלחמה חמורים נגד מתנגדיהם. במובנים מסוימים חרגה המלחמה מגבולות פוליטיים ואידאולוגיים, כגון הברית הסובייטית המוקדמת עם גרמניה הנאצית; אם כי במובנים אחרים, ההבדלים האידאולוגיים הפכו למניע מרכזי למלחמה.
סין הקומוניסטית.
ביוור כותב במבט ביקורתי מאוד על סין הקומוניסטית ועל מאו דזה-דונג. הוא סבור, כי סין הלאומנית, תחת צ'יאנג קאי-שק, לקחה על עצמה את רוב המאמץ במלחמה ביפנים, אף שלא היו לה כוחות רציניים. הקומוניסטים, לעומתם, נמנעו מהלחימה, משום שמטרתם האמיתית הייתה לשמר את כוחם למלחמת האזרחים נגד הלאומנים. למעשה, ביוור מרחיק לכת עד כדי כך, וטוען שהקומוניסטים למעשה חתמו על הסכמים חשאיים עם היפנים כדי להתעלם זה מזה.
ביקורת על גנרלים ידועים.
ביוור גם חולק על כמה מן התפיסות על גנרלים מסוימים במלחמה; הוא כותב כי המוניטין שיצאו על ברנרד לו מונטגומרי ועל ארווין רומל מוגזם ורחוק מהמציאות.
הפרקליט הגיס והכיס
הפרקליט, הגיס והכיס (באנגלית: The Fortune Cookie) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה שחורה משנת 1966 שהופק וביים על ידי בילי ויילדר על פי תסריט שלו ושל אי איי אל דיאמונד. בסרט כיכבו ג'ק למון ווולטר מתאו בשיתוף הפעולה הראשון שלהם על המסך.
עלילה.
הארי הינקל (ג'ק למון) הוא צלם של ה-CBS אשר נפגע כאשר שחקן הכדורגל לותר "בום בום" ג'קסון (רון ריץ') של קליבלנד בראונס נתקל בו במהלך משחק ביתי באצטדיון העירוני. הפציעה של הארי היא זניחה, אך גיסו עו"ד ויליאם "וילי" גינגריץ' (וולטר מתאו) משכנע אותו להעמיד פנים שידו ורגליו השתתקו חלקית, כך שהוא יקבל שיפוי עצום מחברת הביטוח. הארי באי רצון זורם עם התוכנית משום שהוא עדיין מאוהב באשתו לשעבר, סנדי (ג'ודי ווסט), ופציעתו עלולה להחזיר אותה.
עורכי הדין של חברת הביטוח באוברן תומפסון וקינקייד (הארי הולקומב, לה טרמיין ולורן גילברט) חושדים כי הארי מזייף את השיתוק. אך עקב מניפולציות רפואיות שעושה הגיס, כל בדיקות הרופאים מעלות כי פציעתו אמיתית, מלבד אחד מהמומחים הרפואיים ששולחת חברת הביטוח שחושד ברמייה, אך גם הוא מרומה לבסוף.
ללא ראיות רפואיות לבסס את המקרה שלהם, באוברן תומפסון וקינקייד שוכרים את הבלש הפרטי הטוב ביותר של קליבלנד, צ'סטר פורקי (קליף אוסמונד), כדי לשים על הינקל מעקב מתמיד. אך גינגריץ' שמבחין במעקב, מזהיר את הינקל. ואחרי שסנדי חוזרת הוא מזהיר אותו לא להתמכר אליה. הוא ממשיך להכין את התרמית ומייסד את "קרן הינקל הארי", קרן צדקה ללא כוונת רווח אשר כל ההכנסות מהביטוח אמורות להיכנס אליה. כאשר סנדי שואל את גינגריץ' מדוע הוא עושה זאת, הוא מסביר לו שזהו רק מנוף להפעלת לחץ על חברת הביטוח להתקפל.
הינקל מתחיל ליהנות מחזרתה של סנדי, אבל הוא מרגיש רע כשהוא רואה ש"בום-בום" חש רגשות אשמה כבדים, הביצועים שלו במשחקים יורדים; הוא מבוזה על ידי האוהדים, מידרדר לאלכהוליזם, ואף נקלע לקטטה בבר. הינקל רוצה שג'ינגריץ' ייצג את בום-בום, אבל למורת רוחו של הינקל, גינגריץ' אומר שהוא עסוק מדי במשא ומתן עם חברת הביטוח וכי אין לו פנאי לכך. הינקל גם מגלה כי סנדי חזרה אליו אך ורק מתוך חמדנות ממון.
הינקל מקבל המחאה בסך $200,000 בהסדר עם חברת הביטוח. עם זאת, לפורקי יש תוכנית לחשיפת ההונאה. הוא מופיע בדירה לאסוף את המיקרופונים הנסתרים שלו. ומתחיל להעיר הערות גזעניות על בום בום. האירוע יוצא מכלל שליטה, והינקל המזועזע קופץ מכיסא הגלגלים ומכה את פורקי, פורקי שמח מאוד שהצליח להוכיח את הרמאות, אך העוזר של מקס (נועם פיטליק) שעדיין עומד בחלון בבית שממול אינו בטוח שהמסרטה תיעדה את המאורע מפני שהחדר היה "קצת חשוך". הינקל הזועם, שמלכתחילה לא רצה בתוכנית, מחליט להרוס אותה כליל. ומציע לפורקי לערוך שוב את הסיטואציה. הוא מדליק אור ומייעץ לצלם כיצד להגדיר את חשיפת המצלמה. ואז הוא מכה שוב את פורקי, ואף מתנדנד על מוטות הווילון וקופץ על המיטה. סנדי זוחלת על הרצפה ומחפשת את עדשת המגע שאבדה לה, והינקל, שמבין שכעת היא תיטוש אותו, דוחף אותה ברגלו בגסות אל הקרקע. גינגריץ' נותר קר רוח וטוען כי אין לו מושג כי מרשו מוליך אותו שולל, ומודיע על כוונתו לתבוע את חברת הביטוח עורכי דין עבור פלישה לפרטיות ולדווח הערות גזעניות של פורקי לארגונים שונים.
סיום הסרט הוא שהינקל נוסע לאצטדיון, שם הוא מוצא את בום בום מוכן לעזוב את הקבוצה ואולי להיות מתאבק בשם "המלאך האפל". הינקל מצליח לחלץ את בום-בום מיאושו, והשניים משחקים יחדיו בכדור.
פרסים.
וולטר מתאו זכה באוסקר של 1966 בפרס השחקן המשנה הטוב ביותר עבור משחקו בסרט זה. הסרט היה מועמד גם לאוסקר על עיצוב ההפקה הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, והתסריט המקורי הטוב ביותר. וולטר מתאו היה מועמד גם עבור פרס גלובוס הזהב.
קדילאק
הפרקליט, הגיס והכיס
צוגה
צוגה (שם מדעי: "Tsuga"; מיפנית: 栂, השם שבו מכנים היפנים צוגה יפנית דרומית, "Tsuga sieboldii") הוא סוג של עצים מחטניים ירוקי-עד השייך לתת-המשפחה Abietoideae במשפחת האורניים.
בסוג נכללים שמונה עד עשרה מינים (כתלות במקורות המוסמכים), כשבאמריקה הצפונית יש ארבעה מינים, ובמזרח אסיה יש ארבעה עד שישה מינים.
תיאור.
המינים בסוג צוגה הם עצים ירוקי-עד גדולים עד בינוניים, שגובהם נע בין 10 ל-60 מטרים, כשהנוף שלהם חרוטי עד בלתי סדיר, כשהאחרון מופיע בעיקר בחלק מהמינים האסייתיים. העץ הגבוה ביותר הוא פרט של צוגה מערבית בגובה 55 מטרים, קוטר בגובה חזה של 259 סנטימטרים וקוטר נוף של 20 מטרים בקולומביה הבריטית. הנצרים המובילים בדרך כלל משתופפים. קליפת העץ מכוסה קשקשים וחרוצה בתלמים עמוקים, כשצבעה נע מאפור לחום. הענפים מסתעפים אופקית מהגזע ומסודרים בדרך כלל בתפרוסת שטוחה הנוטה כלפי מטה בקצוות. נצרים קצרים, הנוכחים במינים של רבים של חשופי זרע, כמעט שאינם קיימים. הזרדים הצעירים, כמו גם, החלקים המרוחקים ביותר של הגזע, גמישים ולעיתים קרובות נוטים כלפי מטה. הענפים מחוספסים משום שהפולבינוס נוטה להישמר גם לאחר שהעלים נושרים. הניצנים של עונת החורף הם ביצתיים או כדוריים, בדרך כלל מעוגלים בקדקוד ואינם מכילים שרף. העלים שטוחים עד זוויתיים במקצת וגודלם נע מ-5 ועד 35 מילימטרים ורוחבם בין מילימטר ל-3 מילימטרים. הם צומחים יחידים ומסודרים בצורה סלילית על הענף. בסיסי העלים מפותלים כך שהעלים צומחים בצורה שטוחה משני צדי הענף או, במקרים נדירים, כשהם מפוזרים בצורה אחידה. כלפי בסיסם העלים הופכים בחדות לצרים לפטוטרת הצומחת על פולבינוס. הפטוטרת מפותלת בבסיסה כך שהיא כמעט מקבילה לענף. קדקוד העלה הוא מחורץ, מעוגל או חד. בחלק התחתון של העלים יש שתי רצועות לבנות של פיוניות (בצוגה הררית הם אינם בולטים) המופרדים על ידי עורק מרכזי בולט. במשטח העליון של העלים אין פיוניות למעט בצוגה הררית. בעלים יש תעלת שרף אחת. אורך החיים של העלים הוא כמה שנים.
אצטרובלי האבקה צומחים יחידים מניצנים אופקיים. אורכם בין 3–5 (עד 10) מילימטרים, ביצתיים, כדוריים או אליפסואידיים וגונם לבן-צהבהב עד ארגמן חיוור, וצומחים על עוקץ תפרחת קצר. לגרגירי האבקה יש מבנה דמוי שק ובקצה יש מבנה דמוי טבעת. לעיתים רחוקות יש מבנה פחות או יותר של שק כפול. אצטרובלי הזרע צומחים על ענפים בני שנה והם ביצתיים-כדוריים קטנים או גליליים-מוארכים שאורכם 15–40 מילימטרים, למעט בצוגה הררית, שבה הם גליליים באורך 35–80 מילימטרים. הם צומחים יחידים בקצה הענף או לעיתים רחוקות אופקיים, תלויים ונעדרי עוקץ או על עוקץ קצר באורך 4 מילימטרים. ההבשלה מתרחשת תוך 5–8 חודשים, והזרעים משתחררים זמן קצר אחר כך. האצטרובלים נושרים מיד לאחר שחרור הזרעים או עד שנה או שנתיים אחר כך. קשקשי הזרעים דקים, דמויי עור, ונשארים לאחר שהזרע משתחרר. צורתם מגוונת והם נטולי אפופיזה. החפות כלולות והן קטנות. הזרעים קטנים מ-2 עד 4 מילימטרים וצמודה אליהם כנף באורך 8 עד 12 מילימטרים. הם גם מכילים בועיות שרף קטנות. הנביטה של הזרעים היא מעל לקרקע. לנבטים יש ארבעה עד שישה פסיגים.
המין מאריך החיים ביותר הוא צוגה הררית. קיימות טענות על עצים בני 1400 שנים, כשיש הוכחה לפרט בן 800 שנים בקולומביה הבריטית.
טקסונומיה ושם עממי.
השם העממי של הסוג באנגלית הוא hemlock בשל הדמיון לכאורה בריח של העלווה הכתושה שלו לצמח הרעיל "poison hemlock" (רוש עקוד "Conium maculatum") שאינו קשור אליו כלל. בניגוד לרוש העקוד מיני הצוגה אינם רעילים כלל.