ימאגוצ'י השתתפה בגרסה האמריקאית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" וב-20 במאי 2008 ניצחה ימאגוצ'י יחד עם בן זוגה, הרקדן מארק באלאס את ג'ייסון טיילור ובת זוגו הרקדנית, אדיטה סלווינסקה. שופטי התוכנית החמיאו לה שהיא הייתה המתחרה הכי עקבית מכל מתחרי התוכנית אי פעם, ולפי מנחה התוכנית, לימאגוצ'י היה את הניקוד הגבוה ביותר מכל המתחרים בתוכנית אי פעם.
חסויות ופרסומות.
על אף שימאגוצ'י זכתה במדליית הזהב, חברתה למשלחת, ננסי קריגן, האפילה עליה מבחינת הפרסום והחסויות שזכתה בהן. היא מעולם לא הביעה חוסר שביעות רצון מהמצב והפכה לאחת המחליקות המקצועניות המצליחות ביותר מאז סוניה היני, והופיעה במופעים "אלופים על הקרח" ו-"כוכבים על הקרח" יותר מעשר שנים. היא קיבלה עסקאות פרסום מרשת וונדיס, ומחברת עדשות המגע DuraSoft. אבל לא עסקאות במיליונים מחברות ענק כמו פפסי ומקדונלד'ס.
יש המייחסים זאת למוצא היפני של משפחתה, ולכך שהיא לא מייצגת את התדמית הכל-אמריקאית.
בנוסף, היא חתמה על חוזה פרסום עם חברת האופנה Celanese Acetate, הופיעה בפרסומת "יש חלב?", וגם הופיעה על קופסת דגנים.
ימאגוצ'י שימשה כפרשנית של החלקה על קרח עבור תחנת הטלוויזיה האמריקאית KNTV במהלך אולימפיאדת החורף 2006.
ב-2008 היא הפכה לאישה הראשונה אשר הזניקה את מרוץ המכוניות אינדיאנפוליס 500.
ביולי 2008, סקר של מכון המחקר Harris שנערך עבור האתר MarketWatch מצא כי ימאגוצ'י היא אחת מעשר הספורטאיות האהובות ביותר בארצות הברית, 16 שנה לאחר זכייתה באולימפיאדה.
קריירה מקצועית.
ימאגוצ'י פרשה מהחלקה תחרותית והפכה למקצוענית לאחר עונת התחרויות 1992. היא השתתפה שנים רבות במופע "כוכבים על הקרח" וגם השתתפה בתחרויות החלקה למקצוענים בהן התחרתה במחליקות אחרות שזה עתה פרשו.
ב-1996, היא ייסדה את קרן "Always Dream" (תמיד לחלום) לילדים.
ימאגוצ'י גם כתבה את הספרים "Always Dream, Pure Gold" ו-"Figure Skating for Dummies".
היא גם הוציאה קלטת התעמלות יחד עם The California Raisins שנקראה:
"Hip to be Fit: The California Raisins and Kristi Yamaguchi".
כשחקנית ימאגוצ'י השתתפה בתוכנית של PBS שנקראה "Freedom: A History of Us", שם גילמה את הארוקו אובטה, אחת מהמורות הראשונות של איקבנה באזור מפרץ סן פרנסיסקו. היא הופיעה ב"כולם אוהבים את ריימונד", "אלופים על הקרח 2", "Frosted Pink" ובסרט של דיסני "לשבור את הקרח". בנוסף, היא הופיעה במספר מופעי החלקה על הקרח לטלוויזיה.
חיים אישיים.
ב-8 ביולי 2000, היא התחתנה עם ברט הדיקן, שחקן הוקי של ה"קרוליינה הוריקנס" אותו פגשה באולימפיאדת החורף 1992. הם מתגוררים בראלי, קרוליינה הצפונית, יחד עם שתי בנותיהם: קיארה קיומי, שנולדה ב-1 באוקטובר 2003, ואמה יושיקו, נולדה ב-17 בנובמבר 2005.
ססאר לואיס מנוטי
ססאר לואיס מנוטי (בספרדית: César Luis Menotti; נולד ב-5 בנובמבר 1938 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא מאמן כדורגל ארגנטינאי. מנוטי, המכונה "אל פלאקו" (הרזה) הוביל את נבחרת ארגנטינה לזכייה בפעם הראשונה בתולדותיה בגביע העולם בכדורגל ב-1978 שנערך בארגנטינה.
קריירה.
מנוטי החל לשחק כחלוץ וכקשר התקפי ב-1960 ברוסאריו סנטרל. הוא שיחק בה 3 שנים ולאחר מכן עבר לשחק בראסינג קלוב לעונה אחת. ב-1965 עבר לשחק בקבוצת הפאר הארגנטינאית בוקה ג'וניורס במדיה שיחק עד 1966. לאחר מכן יצא לשחק מחוץ לארגנטינה, תחילה בארצות הברית בה שיחק בקבוצת ניו יורק ג'נרלס ולאחר מכן בברזיל בקבוצות סנטוס וקלוב אתלטיקו ג'ובנטוס בטרם פרש בשנת 1969.
קריירת האימון הארוכה של מנוטי התחילה ב-1970. קבוצתו הראשונה של מנוטי כמאמן הייתה ניואל'ס אולד בויס, יריבתה העירונית של רוסאריו סנטרל. באותה שנה עבר לאמן את הורקאן בה התפרסם לראשונה כמאמן. מושפע מסגנון משחקה של ברזיל ופלה במונדיאל 1970, הציגה קבוצתו משחק התקפי ומלהיב. בקבוצה שיחקו באותן שנים שחקנים כדוגמת מיגל אנחל ברינדיסי, רנה הואוסמן, אלפיו באסילה והקפטן חורחה קראסקוסה. תחת הדרכתו זכתה הורקאן באליפות המטרופוליטנו ב-1973.
אחרי כישלונה של הנבחרת במונדיאל 1974, מונה מנוטי למאמנה. משימתו העיקרית הייתה הובלת הנבחרת לזכייה במונדיאל 1978 אשר היה אמור להיערך בארגנטינה. באותן שנים שלטה במדינה החונטה הצבאית, מה שהגביר את הלחץ על מנוטי והנבחרת. למרות זאת, הכנות הנבחרת למשחקים לא התנהלו כהלכה, בעיקר בשל התנגדותן של קבוצות מבואנוס איירס ובראשן בוקה ג'וניורס וריבר פלייט לשלוח שחקנים לנבחרת. כתוצאה מכך, ביסס מנוטי את סגל הנבחרת על שחקנים מפרובינציית סנטה פה וקורדובה. לפני תחילת המשחקים עורר מנוטי סערה גדולה אחרי שהעדיף לא לזמן את דייגו מראדונה למשחקי המונדיאל בטענה שהוא צעיר מדי.
את משחקי המונדיאל פתח מנוטי בצורה טובה והשיג שני ניצחונות על הונגריה וצרפת בתוצאה 1:2 בשני המשחקים. במשחק השלישי הפסידה ארגנטינה לאיטליה 1:0 אך למרות ההפסד העפילה לשלב הבא. אחרי ניצחון 0:2 על פולין ותיקו 0:0 עם ברזיל, ארגנטינה הייתה צריכה לנצח את פרו בהפרש של 4 שערים לפחות כדי להעפיל למשחק הגמר. ארגנטינה ניצחה לבסוף 0:6 אך הניצחון עורר השערות על כך שתוצאת המשחק הוטתה. בגמר עצמו התמודדה ארגנטינה עם הולנד וניצחה 1:3 אחרי הארכה. כוכבה של הנבחרת במשחקים היה מריו קמפס.
שנה מאוחר יותר הוביל מנוטי את הנבחרת הצעירה של ארגנטינה לזכייה במונדיאל הנוער כשמראדונה ורמון דיאס מככבים. מנוטי אימן את הנבחרת גם במונדיאל 1982 אך הנבחרת כשלה בניסיונה לשחזר את יכולתה מהמונדיאל הקודם והודחה מהמשחקים. מנוטי המשיך לאמן את הנבחרת עד 1983 בטרם עזב אותה לטובת אימון ברצלונה שגם צירפה את מראדונה לשורותיה באותה שנה. מנוטי לא הצליח להוביל את ברצלונה לאליפות ועזב לאחר שנה.
בין השנים 1985 עד 1997 הספיק מנוטי לאמן את פניארול מאורוגוואי, בוקה ג'וניורס, אתלטיקו מדריד, נבחרת מקסיקו, אינדפנדיינטה וסמפדוריה. ב-2003 שב לאמן לעונה אחת את רוסאריו סנטרל. ב-2006 עבר לאמן במקסיקו, תחילה בפואבלה ולאחר מכן בטקוס.
משבר הסאב פריים
אזכור מקראי
תור הזהב של האיסלאם
דגל קלגרי
דגל קלגרי משמש את העיר קלגרי, העיר הגדולה ביותר במחוז אלברטה שבקנדה.
הדגל עוצב על ידי גווין קלארק ויוון פריץ לכבוד תחרות 100 שנה לכך שעיר. הדגל אומץ על ידי מועצת העיר בשנת 1983 כתוצאה של תחרות.
הדגל מכיל כובע בוקרים מסוג "סמית'בילט", את האות הלטינית "C" ורקע אדום. הכובע נמצא בין הקצוות של האות "C" אך לא נוגע באות. סמלים אלו מייצגים את אוכלוסיית העיר. 2 פסים דקים ולבנים ממוקמים בחלקו העליון ובחלקו התחתון של הדגל. הצבעים אדום ולבן, הצבעים הרשמיים של העיר, מזכירים את הלבוש המסורתי של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ומסמלים את רוח הכנסת האורחים ואת תנופת פיתוח העיר.
הנס המלכותי של סקוטלנד
הנס המלכותי של מלך הסקוטים הידוע גם כנס המלכותי של סקוטלנד או בשמו העממי האריה הפראי הוא דגלו ההיסטורי של מלך הסקוטים. הדגל הוא כרזה של שלט האצולה של ממלכת סקוטלנד. על פי המסורת, האריה אומץ במהלך המאה ה-12 בידי ויליאם הראשון (הידוע גם כ"ויליאם האריה") אך אין שום תיעוד לכך שהוא שימש כ"מגן הדומיניון של סקוטלנד" עד 1222 עת הוסף האריה לחותמו של בנו, אלכסנדר השני. תיעודים קדומים יותר של נס מלכותי מתארים דגל המציג דרקון אשר ידוע כי הוא שימש את דייוויד הראשון בקרב הדגלים בשנת 1138. גרסה נוספת טוענת כי סמל האצולה של סקוטלנד אומץ בידי מלקולם השלישי ב-1061.
היסטוריה.
על הדגל אריה אדום זקוף, עם לשון וציפורניים כחולים, מוקף במסגרת כפולה אדומה, ופרחי אירוס. בלאזון הדגל: אור, אריה זקוף גולס חימוש ולשון אזור בתוך מסגרת כפולה פרח מנוגד-פרח גולס.
לאחר איחוד הכתרים בשנת 1603, הדגל שולב לתוך הנס המלכותי לשימושו של המונרך הבריטי, כאשר הוא ממוקם ברביעים הראשון והרביעי בסקוטלנד, ובשני בלבד מחוצה לה.
כיום נעשה בדגל שימוש רשמי במעונות המלכותיים ארמון הולירוד וטירת בלמורל כאשר המלכה אינה נוכחת במקום. לנציגי הכתר, כגון השר הראשון של סקוטלנד, הלורד לוטננט וסגניהם, הלורד הגבוה של האספה של הכנסייה הסקוטית והלורד ליון יש אישור להשתמש בדגל לייצוגם. האריה הפראי משולב גם בסמל הרגימנט המלכותי הסקוטי ובסמל דוכס רות'סיי, תוארו של בנו של המונרך הסקוטי.
כדגלו האישי של המונרך השימוש בדגל מוגבל ומעוגן בחקיקה של הפרלמנט הסקוטי משנת 1672. אך כיום הדגל משמש גם כדגלה הלאומי השני, הלא רשמי של סקוטלנד (בעיקר באירועי ספורט), למרות שמדובר בשימוש בלתי חוקי, חצר הלורד ליון מעולם לא הגישה תלונה על הנפתו (אריה תוקפני אדום על מגן זהב מופיע גם על סמל התאחדות הכדורגל הסקוטית והנבחרת הלאומית הסקוטית בכדורגל)
הנס המלכותי של מלך הסקוטים
קארקה
אנטוניו דה אוליביירה פיליו (בפורטוגזית: Antônio de Oliveira Filho; נולד ב-5 באוקטובר 1960 בארראקוארה שבסאו פאולו, ברזיל), המוכר יותר כקארקה (Careca), הוא כדורגלן עבר ברזילאי שהתפרסם בעת ששיחק בנאפולי.
קריירה.
קארקה החל לשחק כחלוץ בקבוצת גוארני מהעיר קמפינס שבמדינת סאו פאולו. הוא שיחק בקבוצה בין השנים 1976 עד 1982 והצטיין. 46 השערים שכבש ב-77 הופעותיו עבור הקבוצה הביאו את סאו פאולו, מהקבוצות הבכירות של ברזיל, לרכוש את כרטיסו. הוא שיחק עבור ה"טריקולור פאוליסטה" (כינוי הקבוצה) עד 1982 וביסס את מעמדו כאחד החלוצים הטובים בברזיל. במדי סאו פאולו שיחק 68 משחקים וכבש עבורה 54 שערים.