רשימת השמעה
רשימת השמעה (מוכרת גם בשם פלייליסט, מאנגלית: Playlist) היא שיטה לעריכה מוזיקלית של תחנות רדיו וערוצי טלוויזיה מוזיקליים. על פי השיטה, לכל תקופה, לרוב של שבוע, יוצרים רשימה של השירים החדשים שישודרו בתחנה או בערוץ במהלך התקופה. על פי רוב מלבד השירים החדשים הנכללים בפלייליסט משודרים גם שירים ישנים על פי בחירת העורך. כניסת שיר לפלייליסט נחשבת להישג, שכן היא מבטיחה שהשיר יושמע מספר פעמים במהלך התקופה.
על השיטה מועברת ביקורת, שכן היא גורמת לכך שרק מספר מצומצם של שירים, לרוב כאלו המתאימים לקהל הרחב ביותר, משודר ברדיו, ואמני שוליים לא מושמעים בכלל בתחנות המשתמשות בשיטה. בישראל בולטת תחנת הרדיו הפופולרית גלגלצ בשימוש בשיטה, ועל רקע זה הוגשה נגדה עתירה לבג"ץ שנדחתה. בעבר הונהגה השיטה גם ברשת ג' וברדיו תל אביב אך בשנים האחרונות היא הופסקה.
פלייליסט
דיסקוגרפיה של ג'סטין טימברלייק
להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) מהקריירה של ג'סטין טימברלייק.
אוצלול גאלאצי
אריך טפליץ
בית ליגת נשים
המוזיאון לתולדות חיפה
אדולף ראדינג
הוצאת הספרים ע&quot;ש מאגנס
בהאי
אדריכלות ברוטליסטית
שמורה
זלמן ליפשיץ
פריקאם
פריקם
רמות יצחק
קביים
מועדונית
המוזיאון היהודי של סטוקהולם
המוזיאון היהודי (סטוקהולם)
הולנדיה
הולנדיה המרכז להנדסת השינה בע"מ היא חברה ישראלית לריהוט חדרי שינה.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי יצחק ברססט, חקלאי ממושב אורות, שסבל מכאבי גב תדירים, חיפש מיטה מיוחדת שתקל על סבלו. לאחר מחקר שוק מצא את המיטות המתכווננות שמייצרת חברת Auping ההולנדית, והחליט לייבוא אותם לישראל. את שם החברה נתן לה על שם ארץ הייצור של המיטות שייבא.
חנות הולנדיה הראשונה נפתחה בדיזנגוף סנטר בתל אביב. במהרה התחילה הולנדיה למכור בנוסף למיטות גם ספות, כורסאות, כריות מצעים ושמיכות. בשנת 1992 קיבלה את הזיכיון לשיווק מזרני טמפור (Tempur) בישראל, המיוצרים מחומר שפותח במעבדות החלל של נאס"א.
בתחילה עסקה הולנדיה ביבוא מוצרים מוגמרים. בסוף שנת 1997 רכשה בעיר שדרות מבנה של מפעל שפשט את הרגל, ופתחה בו מרכז מחקר ופיתוח, מפעל הרכבה ומרכז לוגיסטי.
בשנת 1998 קיבלה החברה את זיכיון בלעדי לשווק במזרח התיכון את מוצרי חברת "CLEI" האיטלקית, המתמחה בפתרונות שינה קומפקטיים, אך לאחר מספר שנים ויתרה על הזיכיון.
בשנת 2000 פרש יצחק ברססט מתפקיד המנכ"ל ובנו אבי ברססט מונה במקומו. אבי ברססט החל לעבוד בחברה בשנת 1986 כנהג, סבל ומרכיב. אחותו, רינה בן חמו, משמשת כסמנכ"לית הכספים. באותה שנה החלה לחברה לייבא את מיטות היוקרה של המותג הצרפתי טרקה (Tréca), המיוצרת בהתאמה אישית. לצורך שיווק המיטות פתחה סניף בהרצליה פיתוח.
בשנת 2002 פתחה החברה את סניף הראשי שלה ב"דן דיזיין סנטר" בבני ברק.
בשנת 2004 רכשה "הולנדיה" את זיכיון השיווק של מותג המזרנים "ארופלקס", לאחר שהחברה ששיווקה אותו בישראל נקלעה לקשיים.
בשנת 2007 שכרה החברה את שירותיו של המעצב המצרי-קנדי כרים רשיד, לעיצוב קולקציית מיטות וחדרי שינה.
בשנת 2008 הודיעה החברה כי שוקלת לסגור את המפעל שלה בשדרות, ולהעביר אותו לאתר אחר, לאחר שסבל משיגור בלתי פוסק של רקטות מרצועת עזה.
ב-12 בנובמבר 2019 רקטה שנורתה מרצועת עזה ופגעה במחסן התוצרת הגמורה של מפעל "הולנדיה" בשדרות גרמה לדליקה גדולה ונזק רב נגרם למפעל.
בשנת 2021 פתחה החברה שני סניפים חדשים במתחם העיצוב "redesign" בקריית אתא, ובקניון די סיטי במישור אדומים.
פעילות בינלאומית.
בשנת 1997 החלה הולנדיה לפעול מחוץ לישראל, שחתמה על הסכם לשיווק בהולנד של מזרן לתינוקות שפיתחה. בשנת 1999 חתמה על הסכם להקמת רשת חנויות עם שותף מקומי בארצות סקנדינביה.
בשנת 2001 פתחה סניף במוסקבה. בשנת 2003 הקימה חברה בת בגרמניה.
בשנת 2005 נכנסה החברה לפעילות בספרד, הקימה מכרז לוגיסיטי בעיר לוגרוניו והודיעה על פתיחת רשת חנויות.
בשנת 2006 פתחה סניף ראשון בארצות הברית.
בשנת 2007 פתחה עם שותף מקומי רשת חנויות בהולנד, תחת המותג "גרביטי זירו" (שם מוצר הדגל של החברה) ולא תחת השם "הולנדיה" מאחר שבמדינה פעלה רשת חנויות בעלת שם זהה.
בשנת 2008 הפעילה החברה 27 סניפים באירופה ובארצות הברית, והיא הודיעה על הקמת רשת חנויות באוקראינה.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 סגרה החברה את מרבית הפעילות הבינלאומית שלה ומאז היא מתרכזת בייצוא, ללא הפעלת סניפים מחוץ לישראל.
שפת הגוף
גבעת דאונס
גירוד ביצים
גירבוץ
גירוד אשכים
זכריות
רמת אשכול (חיפה)
המוזיאון היהודי (בודפשט)
אוטיליטריזם
דגם שתי וערב
מתווה שתי-וערב
הקפצה (בישול)
כפר ישראל
סירט (עיר ברומניה)
ניצב (אמנויות הבמה)
קב (אביזר)
קב - ובצורה הזוגית קבּיים - הוא פריט טכנולוגיה מסייעת לניידות. הוא מקל את ניידותם של אנשים המתקשים בהליכה, בשל לקות, מחלה או פציעה, מתקשים להשתמש באחת מרגליהם או בשתיהן. הקב הפשוט ביותר הוא מקל הליכה גבוה עם מערכת ידיות. על פי רוב יש בראש הקב תמיכה לזרוע ובתחתיתו סוליה מחומר שמונע החלקה.
היסטוריה.
עם השיפור ברפואה בסוף המאה התשע עשרה ובמהלך המאה העשרים, פצועי מלחמה רבים נותרו בחיים, כנכי צבא והדבר נתן דחיפת פיתוח לציוד טכנולוגיה מסייעת בסיסי. אחד הפיתוחים היה הקב - שכלול של מקל ההליכה, שהוא מן הפריטים הוותיקים ביותר בתחום הטכנולוגיה המסייעת.
מספר אבות-טיפוס של הקב המודרני עוצבו במרוצת המאה ה-20, ופטנטים נרשמו, תחילה על פיתוחו של האמריקני פיליפ סדרסטום (Cederstom) ב-1915, כעבור שנתיים על הפיתוח של הצרפתי אמיל שליק (Schlick), וב-1945 הקנדי א. ר. לופסטרנד ג'וניור (Lofstrand) רשם פטנט על קב שניתן לכוונן את אורכו. בצפון אמריקה מכונים לעיתים קבי-אמה "קבי לופסטרנד". בשוק ניתן למצוא גם גרסה שהיא שילוב בין מקל הליכה מסורתי וקב, שהומצאה על ידי מייקל אדמס (Adams).
אופן השימוש ואוכלוסיית המשתמשים.
המשתמש בקביים אינו פטור לחלוטין משימוש ברגליו. אם רק אחת מרגליו אינה מתפקדת, הוא מחזיק רגל זו מורמת, מציב את צמד הקביים מרחק מה מלפניו ומניע את הרגל השנייה קדימה ליישור-קו עם הקביים. במקרה בו הוא מתקשה בשימוש בשתי רגליו, הוא מצמיד את רגליו, בכוחות עצמו או שבעזרת סד המשותף לשתי הרגליים ומשעין את משקל גופו פעם על שתי הרגליים ביחד ופעם על הקביים.
הקב נועד למי שמקל הליכה פשוט אינו מסייע לו במידה מספקת, אך אינו מוגבל מספיק כדי להזדקק להליכון או לכסא גלגלים. ביחס לקב, מקל ההליכה הפשוט נושא חלק קטן יותר ממשקל הגוף עליו ומסייע פחות בשמירה על שיווי המשקל ואילו ההליכון נושא עליו יותר ממשקל הגוף ומסייע יותר בשיווי המשקל. כיסאות גלגלים מסוגים שונים יכולים לסייע בנשיאת משקל הגוף ובשמירה על שיווי המשקל אפילו יותר מן ההליכון.
חסרונם של ההליכון וכיסא הגלגלים בהשוואה לקב הוא בכך שהם מוגבלים במדרגות ומסרבלים את המעבר במקומות צרים ואת הכניסה למקומות בעלי חלל קטן כמו מכוניות וחדרי שירותים. אם כי, חלק מאוכלוסיית האנשים המוגבלים בתנועתם נעזרים לפעמים בקב ולפעמים בכיסא גלגלים, בהתאם למשימת הניידות עצמה.
אוכלוסיית היעד:
סוגים ומבנה.
סוגים נפוצים:
סוגים פחות נפוצים:
החומרים שמהם עשויים קביים הם עץ, סגסוגות מתכת, פולימרים מחוזקים (בפחמן או בפיברגלס) או חומר תרמופלסטי (פלסטיק מתרכך). ככל שהקב נועד לשרת את המשתמש למשך זמן ארוך יותר, כך סביר שהוא יהיה מחומר קל, חזק ויקר יותר.
בלהטוטנות.
הליכה על קביים גבוהים היא אחת מהמיומנויות בלהטוטנות. היא מהווה תרגיל מבדר של שיווי משקל ויציבות, ונפוצה בין אומנויות הקרקס. הלהטוטן עומד למעשה על זוג קביים שמשווים לרגליו תוספת אורך, ועם ה"רגליים המוגבהות" הוא מהלך כענק להנאת הקהל.
גאלה
המוזיאון היהודי בסטוקהולם
המוזיאון היהודי (Judiska Museet) בסטוקהולם, בירת שוודיה, שוכן בשכונת ואסאסטן (Vasastan) שבצפון-מרכז העיר, במבנה שנבנה בין 1929–1931, שאותו תכנן האדריכל ראגנאר אסטברג (Östberg) שגם עומד מאחורי תכנון בית העירייה של סטוקהולם. במקורו שימש המבנה בית ספר לבנות.
המוזיאון נפתח בשנת 1987. הוא מציג פריטים הקשורים ביהדות, במסורת ובהיסטוריה של עם ישראל. מנהלת המוזיאון היא איבון יקובסון.
מרבית המבקרים הם תלמידי בתי-ספר שזוכים לסיורים מודרכים על פני האוספים השונים וגם שומעים סיפורים על החיים היהודיים. בתערוכה הקבועה מוצגים פריטים שנאספו ושלהם קשר לחיי יום-יום יהודיים, להיסטוריה ולדת. תערוכות מתחלפות מתעדכנות פעמיים בשנה, וכוללות מגוון של דברי אמנות וצילום לצד תערוכות לימודיות. בתחום המוזיאון גם חלל שבו מועלים מיצגי מולטימדיה וסרטים.
תערוכות קודמות כללו את "קבלה" (2002), "אוהל מועד", "לצד אבותינו", "שישה יהודים עירומים" (2003), "ולנברג" (2004), "שוודיה, שוודיה מולדתנו" (2005), "יהודים בפינה", "אקסודוס" (2006), "ירושלים הלוך וחזור", "לחיות בשני עולמות", " (2007), " בעיר...!?", "1968" (2008), "2058", "שֵׁר מִיסְייֶה", "אישה קטלנית" (2009), " – האלגנט של הבמה השוודית", "פרנץ קפקא וברונו שולץ", "שליט הסְפָר" (2010).
המוזיאון היהודי
איברי על הסן
גרבוץ
בסלנג עברי, גִּרְבּוּץ הוא גירוד באשכים. המילה היא הֵלְחֵם של המילים "גירוד" ו"ביצים" (סלנג לאשכים), והיא מתייחסת לנגיעה אינטימית באזור המפשעה, בעיקר בקרב גברים. גרבוץ יכול להיות גירוד של שק האשכים, הפין או חיץ הנקביים או התעסקות אחרת בהם, שאינה מינית. הפעולה היא לעיתים מודעת ולעיתים לא מודעת, והיא ברוב הפעמים כבכולן נחשבת לא-מנומסת כשהיא נעשית בפומבי.