את הדמות האנושית בציור הציע עפרת לזהות כדמות נשית של מעין מלאך. הדבר נסמך גם על קבוצת עבודות מאוחרות יותר, בהן מופיעה התייחסות לדמותו של מלאך. גם דוד גינתון, בפרשנותו הפסיכולוגית-תאולוגית לציורי ארוך רואה בדמות כביטוי ליצור לא אנושי אותו הוא מגדיר כ- "עליון". הדמות, בצירוף הצבע האדום מייצגת אלוהות עליונה, שכלפיה ארוך מקיים יחסים בעלי רבדים ארוטיים ותאולוגיים.
אזור בניוף
אזור בֶּנְיוֹף או אזור ודאטי-בניוף (בתעתיק מדויק: אזור ודאצ'י-בניוף) הוא תחום המוקד של רעידות אדמה באזור הפחתה – הגבול בין לוחות טקטוניים בו חודר לוח אוקייני אל מתחת לליתוספירה של לוח אחר. באזור זה – המהווה מישור חיכוך בין שני הלוחות – מתרחשים כיפוף ומתיחה של הלוחות. אזור בניוף הוא ביטוי סייסמי למעוות הנוצר באמצעות ההפחתה. שחרור הלחץ מפיק גלים סייסמיים המתבטאים ברעידת אדמה.
מאפיינים.
אזורי בניוף מתאפיינים בפעילות סייסמית עמוקה וערה, המאפשרת לסייסמולוגים לערוך מיפוי תלת-ממדי של מוקדי רעידות האדמה.
אזורים אלה משתרעים מתחת לשקעים אוקייניים ומגיעים לעומק של 670 ואף 700 ק"מ. מישור החיכוך משתפל בזווית של 30 ל-60 מעלות, בדומה לזווית אזור ההפחתה באותו מקום.
אזורי בניוף אופייניים לקשתות איים פעילות וקשורים לרוב לשקעים אוקייניים עמוקים.
מבנה.
מחקר שעסק במבנה של כמה אזורי בניוף בשולי הלוח הפסיפי גילה דפוס של תפוצת רעידות אדמה, שהיה מורכב מן המצופה במודלים של אזורי הפחתה. במחקר נמצא כי תפוצת מוקדי רעידות האדמה בליתוספירות מופחתות מתאפיין במרווח סייסמי מובהק, שרוחבו הממוצע 150 ק"מ. מרווח זה נצפה באזורי הפחתה רבים ברחבי העולם. במרבית האזורים הללו ניתן לצפות בסייסמיות גוברת בלוח הרוכב, מעל אזור בניוף. ניתוח של מוקדים אלה מגלה שתפוצתם אינה מקרית, אלא מפגינה נטייה להצטבר ברצועות קוויות הנפרדות זו מזו, אותן ניתן לפרש כהעתקים פעילים שנוצרו בתוך הלוח הרוכב כתוצאה מן ההפחתה.
מחקר.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה ערך הוגו בניוף (Victor Hugo Benioff, 1899–1968) מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה מחקרים גאופיזיים המתארים את תפוצתן של רעידות אדמה עמוקות על מישור הולך ומעמיק. רבים ממאפייניהן של רעידות אדמה אלה תוארו קודם לכן, בשנת 1928, על ידי הסייסמולוג היפני קיואו ודאצ'י (和達 清夫, 1902–1995) מהסוכנות המטאורולוגית של יפן. ודאטי גילה, כי ככל שרעידות האדמה באזור יפן התקרבו לשוליים המזרחיים של אסיה, כך גדל עומקן. הפעילות הסייסמית העמוקה נראתה כשוכנת על מישור משופע. עם זאת, היה זה בניוף שהציע בשנת 1954 הסבר לתופעה, לפיו קרקעית האוקיינוס חודרת אל מתחת ליבשת סמוכה. הסבר חסר תקדים זה היה חלק מהמנגנון הנחוץ לקיום נדידת היבשות, והוא קידם את התפתחותה של תאוריית טקטוניקת הלוחות.
מחקר מפורט של מזרח הלוח הפסיפי גילה אזור בניוף כפול מתחת לצפון-מזרח הונשו. הסייסמיות בעומקים העולים על 100 ק"מ מתווים שני מישורים מקבילים במרחק של 30–40 ק"מ זה מזה. לאורכו של הצפוני בהם התרחשה ב-2011 רעידת האדמה בסנדאי.
תפוצה.
אזורי בניוף אופייניים לאזורי ההפחתה בטבעת האש המקיפה את האוקיינוס השקט דוגמת יפן, ונואטו, טונגה, האיים האלאוטיים, האנדים, מערב מקסיקו, מרכז אמריקה, קמצ'טקה והאיים הקוריליים.
קיימים בעולם אזורי בניוף נוספים, לדוגמה:
רב הונא בריה דרב איקא
רב הונא בריה דרב איקא היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל ובבל.
רב הונא למד בצעירותו בארץ ישראל, אצל רבי אבהו, ונחשב לתלמיד מובהק שלו. כאשר הוא דן עם רב כהנא, גם הוא תלמידו של רבי אבהו בנוגע לפסק של רבי אבהו, העדיף רב ספרא חבירם את גרסתו של רב הונא, בנימוק שזו הגרסה המדויקת יותר, שכן רב הונא ידוע כאדם הלומד מפי רבו תורה בדיוק נמרץ, כמו רחבא דפומבדיתא שגם הוא נודע כדייקן ומקור נאמן לדברי רב יהודה רבו.
יחד עם חבריו רב כהנא ורב ספרא, הוא יצא מארץ ישראל לחוץ לארץ, שם הוא דן בהלכה יחד עם אביי, ועם רב פפא, שלעיתים גם התארח בביתו.
אחיו, רב אחא בריה דרב איקא, הוא אמורא ידוע, המוזכר בתלמוד עשרות פעמים, לרוב דן עם רב פפא. בנוסף, אמורא בשם רב הונא בר מנוח, היה מוסר משמועותיו לעיתים רבות ולעיתים נדירות בשם אחיו רב אידי בריה דרב איקא.
אח אחר הוא רב נחמן (או רב חיננא) בריה דרב איקא
תרכובת רוויה
בכימיה, המונח רוויה משמש בהקשרים רבים בתחומי הכימיה השונים, שהעיקרי שבהם הוא בכימיה אורגנית, שם המונח תרכובת רוויה משמעותו היא תרכובת (או יון) המסוגלת לעמוד בפני תגובות סיפוח כגון הידרוגנציה, סיפוח חמצוני והיקשרות עם בסיסי לואיס. באופן כללי, תרכובות רוויות הן פחות ריאקטיביות מתרכובות בלתי רוויות. משמעות המילה רוויה בעברית היא "חוסר יכולת לקלוט או להוסיף תוספת משמעוּתית", וכך באמת מתנהגות התרכובות הרוויות - הן מלאות עד מקסימום, יציבות, ולכן לא יכולות לקלוט ולהגיב עם אחרים.
בכימיה אורגנית.
בכימיה אורגנית, תרכובות בלתי רוויות לרוב יעברו תגובות סיפוח שאינן אפשריות עבור תרכובות אורגניות כמו האלקאנים - קבוצת התרכובות הרוויות הכי נפוצות בכימיה. תרכובת אורגנית רוויה תכיל רק קשרים יחידים בין אטומי הפחמן. לרבים מהתרכובות הרוויות יהיו קבוצות פונקציונליות, למשל, הכהלים.
תרכובות אורגניות בלתי רוויות.
ניתן לתאר את מושג הרוויה באמצעות מערכות שמות שונות, נוסחאות ומבחנים אנליטיים. לדוגמה:
מחוץ לכימיה אורגנית.
כימיה אורגנו-מתכתית.
בכימיה אורגנו-מתכתית, לקומפלקס בלתי רווי יהיו פחות מ-18 אלקטרוני ערכיות לכן הוא יהיו יותר רגיש לסיפוח חמצוני או להוספת ליגנד. קטליזטורים רבים הם בלתי רוויים, כיוון שבמצב זה יכול הזרז לקשור את הסובסטרט - החומר עליו הוא פועל. בעוד שקומפלקסים רוויים רק לעיתים רחוקות מציגים תכונות קטליטיות.
פני שטח.
בכימיה פיזיקלית, כאשר בוחנים תהליכים על פני שטח, רוויה היא המידה בה אתר קשירה תפוס על ידי מולקולות. לדוגמה, בתהליך ספיחה של גז על פני שטח, הרוויה היא אחוז אתרי הקישור התפוסים על ידי מולקולות הגז. דוגמה נוספת, רוויית בסיס המתייחסת לשבר הקטיונים הניתנים להחלפה שהם קטיוני בסיס.
כימיה פיזיקלית.
בכימיה פיזיקלית, רוויה היא הנקודה בה לא ניתן להמיס יותר חומר בתמיסה מסוימת - כל חומר נוסף לא יתמוסס, אלא ישקע. נקודה זו של ריכוז מרבי, נקודת הרוויה, תלויה בזהות הממס, זהות המומס, ובטמפרטורה. אם שינוי בתנאים (כמו קירור) גורם לכך שריכוז החומר בתמיסה גדול מריכוז הרוויה, החומר יכול לשקוע כמוצק, או עשויה להתקבל תמיסה על רוויה.
ביוכימיה וחומצות שומן.
בביוכימיה, נוהגים לקטלג את חומצות השומן, לחומצות שומן רוויות וחומצות שומן בלתי רוויות. שמנים צמחיים רבים מורכבים מחומצות שומן בלתי רוויות המכילות קשר כפול אחד לפחות. בנוסף, המושג רוויה מתייחס לאחוז האתרים הפעילים התפוסים בחלבון בזמן נתון.
ניתוח סיכון-תועלת
ניתוח סיכון-תועלת הוא תהליך בו בוחנים סיכון צפוי אל מול התועלת הצפויה מלקיחת הסיכון לשם קבלת החלטה בתנאי אי וודאות. בניגוד לניתוח עלות-תועלת הנעשה כאשר ידועות העלויות והתועלות או אומדנים שלהן, פעמים רבות יש צורך בקבלת החלטות לגבי תהליכים אקראיים או בהינתן מידע סטטיסטי.
הסיכון מחושב כמכפלה של עלות צפויה בהסתברות להופעתה, והתועלת מוכפלת גם היא בהסתברות לקבלתה. הכדאיות מחושבת כהפרש בין התועלת לסיכון, ובמידה והיא חיובית נאמר שההחלטה כדאית. במקרה שקיים אוסף של עלויות ותועלות אפשריות, הכדאיות מחושבת כתוחלת של פונקציית משקל שמגדירה את מידת העלות והתועלת של כל מאורע כך שהיא חיובית עבור תועלת ושלילית עבור עלות. על פי הגדרה זו, הכדאיות שווה למידת התועלת הצפויה ממספר רב של מאורעות.
במרוצת השנים הלכה והתפתחה תורת ההחלטות בתחום של החלטות בתנאי אי ודאות, במיוחד ככלי ניתוח שכיח במודלים כלכליים, מכיוון שבמחקרים כלכליים נהוג להניח שהאדם הוא מקבל החלטות רציונלי ותנאי אי הוודאות מאפיינים תנאים של שווקים. במחקר רפואי, על החוקר להראות כי מידת התועלת מהמחקר גוברת על הסיכון שלו על מנת שהמחקר ייחשב אתי.
ראש מטה צבא ארצות הברית
ראש מטה צבא ארצות הברית (באנגלית: Chief of Staff of the Army, ובראשי תיבות: CSA) הוא הקצין הבכיר ביותר בצבא ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני צבא ארצות הברית) וחבר במטות המשולבים. תפקיד ראש המטה החליף את תפקידו של הגנרל המפקד של הצבא בשנת 1903, והוא השלישי בהיררכיית הצבא, שלישי למזכיר הצבא ולתת-המזכיר האזרחים. כראשי הזרועות האחרים בכוחות המזוינים, ראש מטה הצבא הוא תפקיד מנהלי ואין בו כל אחריות פיקודית על הכוחות המתמרנים מאז העברתו של חוק גולדווטר-ניקולס משנת 1986.
ראש המטה כפוף למחלקת הצבא, מדווח ישירות למזכיר המשרד ומסייע למזכיר בכל הקשור בעיצוב מדיניות המשרד, תוכניותיו ומשימותיו. ראש המטה אחראי על תקציבו של הצבא, כוח האדם שלו ומשאביו, וכמו כן בייצוגו של הצבא במטות המשולבים, בוועדות הקונגרס ואל מול שאר הגופים הרלוונטיים.
ראש מטה הצבא המכהן הוא הגנרל ג'יימס מקונוויל, אשר נכנס לתפקידו ב-9 באוגוסט 2019.
Lonely Planet
תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל