7. פוסטקולוניאליזם - עלייתה של התפיסה הפוסטקולניאליסטית בדעת הקהל האירופי קבעה כי אין זה מוסרי להמשיך ולהחזיק בקולוניות. לדעה זו נודעה השפעה על נבחרי הציבור במעצמות.
ססטו סנטו
ססטו סנטו (Sesto Sento) הוא הרכב טראנס ישראלי מעפולה שחברים בו מתן קדוש, אבירם סחראי ואיתי ספקטור. ב-2011 ספקטור חזר בתשובה ופרש מהלהקה. בעקבות זאת קדוש וסחראי הקימו את ההרכב Vini Vici.
היווצרות הלהקה.
חברי הלהקה החלו להתעניין בטראנס בגיל צעיר, ובשלב מסוים השלושה התאספו יחדיו ושיחררו את הטראק הראשון שלהם "Soap Bubbles". בעקבות שחרור הטראק החליטו השלושה ליצור מוזיקה באופן מקצועי והתאגדו להרכב טראנס אחד - Sesto Sento. בנוסף, הם יצרו מוזיקה שנוטה יותר לסגנון טכנו, תחת השם Ferbi Boys.
דיסקוגרפיה.
תחת השם Sesto Sento הם שיחררו שני דיסקים, "BPM" ו"BPM2" ומיני-אלבום (EP) הנושא את שמם. באוקטובר 2002 הם שיחררו את האלבום "The Inner Light" תחת הלייבל Com.pact. חודש לאחר מכן, בנובמבר, הם שיחררו EP תחת השם Ferbi Boys, תחת הלייבל Hadshot Hahizar. בנובמבר 2003 הם שיחררו את אלבומם השני "The Bright Side" תחת השם Sesto Sento. את האלבומים וה-EP השונים הם שיחררו בזמן מסעי הופעות עמוסים במיוחד בישראל ובעולם כולו.
בנוסף לדיסקים ול-EP הראשונים שנשאו את שמותיהם המסחריים של השלושה, הם הוציאו עשרות תקליטורי EP שברובם נמצאים טרקים שהם גרסאות שונות לטרקים קיימים, מיקסים רבים ומוזיקה אלקטרונית מסוגים שונים.
בנוסף, ישנו פרויקט צד של מתן קדוש הנקרא Gataka. והוא יצר מספר טרקים עם אבירם סחראי ואיתי ספקטור תחת השם Sesto Sento &amp; Gataka.
משפט מינקובסקי
משפט מינקובסקי הוא תוצאה בסיסית בתחום המכונה 'גאומטריה של מספרים', השייך לתורת המספרים. את המשפט הוכיח הרמן מינקובסקי ב- 1889.
נניח ש- L הוא סריג במרחב formula_1. נסמן את הנפח של המקבילון היסודי שלו ב- C. (הדוגמה הפשוטה ביותר היא הסריג formula_2 הכולל את הנקודות שכל הרכיבים שלהן שלמים. המקבילון היסודי במקרה זה הוא קוביית היחידה, והנפח שלו הוא C=1).
המשפט עוסק בקבוצות סימטריות ביחס לראשית (כלומר, קבוצות הכוללות יחד עם כל נקודה x גם את הנקודה הנגדית formula_3), וקובע שקבוצה סימטרית קמורה, שהנפח שלה עולה על formula_4, מוכרחה להכיל לפחות נקודה אחת של L פרט לאפס (אם ידוע שהקבוצה קומפקטית, הטענה נכונה גם אם הנפח שווה לחסם, ולא רק גדול ממנו).
ממשפט זה נובע שכל מחלקה של אידיאלים שבריים בחוג השלמים formula_5 של שדה מספרים K מכילה אידיאל formula_6, עם נורמה formula_7 (הנורמה של formula_6 שווה לגודל חוג המנה formula_9). כאן n הוא הממד של K מעל שדה המספרים הרציונליים, 2s הוא מספר השיכונים המרוכבים של K, ו- D היא הדיסקרימיננטה של ההרחבה. לחסם זה יש תוצאות מרחיקות לכת, שהחשובה ביניהן היא העובדה שכל הרחבה של שדה המספרים הרציונליים מסועפת לפחות מעל ראשוני אחד.
אליוט נס
אליוט נס (באנגלית: Eliot Ness; 19 באפריל 1903 – 16 במאי 1957) היה סוכן במחלקת האוצר של ארצות הברית, שנודע במאמציו לאכוף את "חוק היובש" בעיר שיקגו, כמנהיג הצוות שזכה לכינוי "הבלתי משוחדים".
ביוגרפיה.
נס נולד בשיקגו, לזוג הורים שהיגרו מנורווגיה ועבדו כאופים. הוא למד מינהל עסקים ומשפטים באוניברסיטת שיקגו, וסיים את לימודיו בשנת 1925. לאחר שהתקבל לעבודה כחוקר בחברת אשראי שבסיסה באטלנטה, נשלח לעבוד באזור שיקגו. בהמשך חזר ללמוד באוניברסיטת שיקגו, וסיים תואר שני (מוסמך) בקרימינולוגיה.
בשנת 1926 החליט להתגייס לכוחות הביטחון, בהשפעת בעלה של אחותו (אלכסנדר ג'יימי), שהיה סוכן FBI. בשנת 1927 התקבל לעבודה כסוכן במשרד האוצר, והוצב ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו.
בעקבות כניסתו של הרברט הובר לתפקיד נשיא ארצות הברית (מרץ 1929), הממשלה החליטה להתמקד בתפיסתו של המאפיונר הידוע אל קפונה. נס נבחר לנהל את הפעילות נגד קפונה בנושא הפרות של "חוק היובש" (ייצור והברחה של משקאות חריפים), ובמקביל נפתחה חקירה מקיפה נגד קפונה בנושא העלמות מס הכנסה (חקירה שהובילה לבסוף למעצרו).
בגלל מגפת השחיתות של אנשי אכיפת החוק, נס נאלץ לבחור בעצמו סוכנים ישרים ואמינים עבור הצוות המיוחד. הצוות המקורי הורכב מחמישים סוכנים ומספרם צומצם בהדרגה לחמישה-עשר, ולבסוף לתשעה סוכנים בלבד. הצוות ערך פשיטות רבות על מתקנים לייצור משקאות חריפים ועל נתיבי האספקה של קפונה. המקור העיקרי למידע על קפונה היה השימוש הנרחב במכשירי האזנה.
לאחר שקפונה ניסה ללא הצלחה לשחד כמה מסוכניו של נס, הצוות זכה לכינוי "הבלתי משוחדים". קפונה אף ניסה להתנקש בחייו של נס מספר פעמים, ללא הצלחה.
למרות שהפעילות של נס וצוותו פגעה בעסקיו של קפונה, חקירת המס היא שהביאה למעצרו. בשנת 1931 הוא נעצר ונאשם ב-22 סעיפים של העלמת מס, וב-5,000 הפרות של "חוק היובש". ב-17 באוקטובר 1931 הוא נידון ל-11 שנות מאסר, והחל לרצות את עונשו בשנת 1932.
נס מונה לחוקר הראשי ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו, ומשנת 1934 מילא תפקיד דומה במדינת אוהיו.
בעקבות ביטול "חוק היובש" בשנת 1933 נס מונה לממונה על בטיחות הציבור בעיריית קליבלנד. הוא יזם קמפיין שאיתר אנשי כוחות ביטחון מושחתים, ונלחם בתופעת ההימורים הבלתי חוקיים. נס התפטר בשנת 1942 לאחר שלא הצליח ללכוד רוצח סדרתי שפעל באזור, ומונה לתפקיד ממשלתי בוושינגטון.
בשנת 1944 מונה ליו"ר חברת האבטחה "דייבולד" שבסיסה באוהיו. הוא השתתף בבחירות לתפקיד ראש עיריית קליבלנד בשנת 1947 אך הפסיד. באותה שנה נאלץ לעזוב את עבודתו בחברת האבטחה, והחל לעבוד בחברת תעשייה במדינת פנסילבניה. בשנת 1957 פרסם ספר ("הבלתי משוחדים"), וב-16 במאי מת מהתקף לב.
נס התחתן שלוש פעמים, התגרש פעמיים ואימץ ילד אחד. הוא נקבר בקליבלנד.
מספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה הופקו בהשראת המאבק שניהל נס נגד אל קפונה. הידוע שבהם הוא סרטו זוכה פרס אוסקר של הבמאי בריאן דה פלמה, "הבלתי משוחדים" (משנת 1987), בכיכובו של השחקן קווין קוסטנר בתפקיד אליוט נס, שון קונרי בתפקיד ג'ים מאלון ורוברט דה נירו בתפקיד אל קפונה. בנוסף, דמותו הופיעה גם בסדרת המדע הבדיוני "על טבעי" בעונה 7, פרק 12.
דשן
דשן הוא חומר המשמש בחקלאות להעשרת הקרקע במינרלים לשם שיפור הצמיחה של גידולים.
רקע.
בטבע, על פיסת קרקע נתונה, גדלים מגוון צמחים. כמות וסוגי הצמחים על שטח נתון מתאימים לעושר וסוג הקרקע. בטבע הקרקע מקבלת את המינרלים מעלים וחלקי צמח נבולים המוסיפים רקבוביות לקרקע. בנוסף, בעלי חיים הנזונים מהצמחים מוסיפים את הפרשותיהם המעשירות את הקרקע אף הם.
בחקלאות המודרנית, גידולים רבים נקצרים במלואם ואינם מטייבים את הקרקע ולכן נדרשת התערבות חיצונית. התערבות זו יכולה להיות על ידי זבל (חומר אורגני) או הוספת דשן כימי (חומר אי-אורגני).
שימוש.
דשנים ניתנים בדרך כלל דרך הקרקע - לקליטה דרך שורשי הצמחים, או בריסוס - דישון דרך העלים. חלק מהדשנים הם חומרים אורגניים ואחרים הם אנאורגניים. הדשן יכול להיות מורכב מחומרים המצויים בטבע (כבול, מינרלים טבעיים), חומרים המיוצרים באופן מלאכותי בתהליך טבעי (קומפוסט) או חומרים המיוצרים בתהליך תעשייתי. דשנים ניתנים בשביל לעזור לצמח לגדול ולהתפתח.
הרכב.
לרוב מכיל הדשן במינונים שונים את חומרי ההזנה הצמחיים העיקריים (חנקן, זרחן ואשלגן), את חומרי ההזנה הצמחיים המשניים (סידן, גופרית ומגנזיום) ולעיתים שרידי רכיבים של בור, מנגן, ברזל, אבץ, נחושת ומוליבדן – יסודות הקורט.
סוגי דשנים.
דשנים כימיים.
החנקן, הזרחן והאשלגן הם שלושת החומרים העיקריים שחסרונם מגביל את התפתחות הצמח. מהסיבה הזו הם נחשבים לרכיבים העיקריים של הדשן הכימי.
הדשן הכימי הוא תוצר של המחצית הראשונה של המאה ה-19. מספר מדענים ויזמים עבדו על הנושא במקביל ובתחרות ביניהם: הגרמני יוסטוס פון ליביג והבריטים סר ג'ון בנט לוז וסר ג'יימס מארי. הדעה המקובלת מיחסת את המצאת הדשן הכימי לג'ון בנט לוז, אולם נראה שהרופא האירי ג'יימס מארי הקדים אותו בלמעלה משני עשורים.
התפתחות תעשיית הדשנים הכימיים המודרנית במאה ה-20 החלה בעיקרה בנורווגיה, בגרמניה, בריטניה וארצות הברית. ההתפתחות הייתה במידה רבה פועל יוצא של התפתחות הכימיה באותה תקופה: המצאת תהליכים כמו ייצור אמוניה על ידי קיבוע של חנקן, סינתזה של שתנן. גילוי מחצבים כמו סלעי פוספט, ומחצבי אשלג. דמויות בולטות בהתפתחות זאת היו הנורווגי כריסטיאן בירקלנד (Kristian Birkeland) והגרמנים פריץ הבר וקארל בוש.
דשן חנקני מיוצר לרוב בתהליך הבר-בוש, המפיק אמוניה המשמשת להפקת חומצה חנקנית. תהליך האבר מספק כמחצית מכמות החנקן הדרושה לחקלאות. תוצר התגובה של האמוניה והחומצה החנקנית הוא חנקת אמוניה, גם הוא חומר דשן.
בנוסף לדשן החנקני קיימים הדשן הזרחני המופק מסלע פוספט ודשן אשלגני המופק מאשלג.
בדרך כלל משתמשים בחקלאות בדשן המהווה תערובת של שלושת סוגי הדשנים הכימיים שהיחס ביניהם תמיד מפורט על המארז. לדוגמה, בדשן 5-10-5 יהיו חמישה אחוזים של תרכובות חנקן, עשרה אחוזים של זרחן וחמישה אחוזים של אשלג.
זבל.
זבל אינו דשן, על אף שהשימוש בו הוא למטרה דומה. אחד ההבדלים העיקריים בין שני סוגי החומרים הוא ההרכב הקבוע והידוע מראש של הדשן לעומת הרכב משתנה ובלתי ידוע מראש של הזבל. הרכב התלוי בעונות השנה, תזונת בעלי החיים, ובעיקר - משך הזמן בו המתין הזבל לשם שימוש בו.