מקור הדברים בסוגיה בתלמוד הבבלי הדנה במקרה בו הפקיד אדם תכשיטים ביד חברו, ושכח השומר היכן הניחם. רב נחמן פסק על פי כלל זה שעל שומר הפיקדון לשלם את שווין מאחר שפשע בשמירתו. דין זה נתקבל להלכה בדברי הרמב"ם:
בנוסף לחיוב בעבור הפיקדון שאבד, השומר אינו יכול לבקש זמן נוסף כדי לחפש אחר הפיקדון, והוא מחויב לשלם מיד עם התביעה (אם יימצא הפיקדון בעתיד, עליו להחזירו לבעליו ולקבל תמורתו את הסכום ששילם).
הסבר הדין.
כתב בנתיבות המשפט שאין הכוונה לדין פשיעה רגילה שמתחייב בה ככל דיני שומר. שאם כן, אם היה שומר בבעלים היה נפטר מלהחזיר לבעלים אף אם אינו יודע איפה הניח החפץ. אלא הכוונה שמחמת פשיעתו הרי הוא כמזיק בידיים בכך שאינו מחזיר לבעלים את החפץ. ולפי דבריו הוסיף הנתיבות שאף אם החביא את החפץ בלא שנהיה שומר, יתחייב לשלם אם שכח איפה החביא את החפץ.
השוואה לדינים הלכתיים אחרים.
יש מהאחרונים שהקשו על סתירה לכאורה בין ההתייחסות לשכחה כפשיעה במקרה זה, מול מקרים אחרים בהלכה בהם שכחה נחשבת כשגגה או כאונס, לדוגמה, לגבי נזקי אדם, לגבי שבועת ביטוי, ולגבי עירוב תבשילין (במקרה אחר, דווקא מתייחסים לשכחה שמנעה הנחת עירוב תבשילין כאל פשיעה).
בשו"ת נחפה בכסף ביאר שחמורים דיני ממונות מאיסורים, משום שקבלת השמירה על הפיקדון היא על דעת שלא יבא לידי שכחת המקום בו הטמין את הפקדון ולכן השכחה היא פשיעה. עקרון זה משתמע גם מלשון המאירי שכתב: שכל שהשליך פקדונו אחרי גוו כל כך עד ששכח אין לך פשיעה גדולה מזו, שאין לך מקום המשתמר שלא יהא צריך לנתינת לב עליו תמיד. וכן כתב הריטב"א, ששומר הפיקדון היה מחויב להניחו במקום שיוכל לקחתו ממנו כשיתבענו ממנו.
בספר אמרי שפר הסיק מדין זה שאם השכחה לא הייתה נוגעת לעצם השמירה, לדוגמה שומר ששכח למכור את החמץ שהופקד אצלו קודם הפסח - פטור, משום שעצם השמירה הייתה כראוי, רק שכחה מלמכור גרמה לדבר לאבד את ערכו, אך לא היה זה פשיעה בטיב השמירה, כאמור.
זמן הפשיעה.
רבי עקיבא איגר הסתפק ממתי מתחילה הפשיעה, אם משעה שנמסר ליד השומר, דבר שלכאורה לא ייתכן משום שעדיין לא פשע, וייתכן, הוא אומר, שבזמן שהניחו במקום שיוכל להיות שישכח את מקומו נחשב מעשה כזה שכתוצאה ממנו עלול לקרות נזק, כפשיעה ולמרות שהנזק עדיין לא נגרם. אך האור שמח הסיק אחרת שאין כל פשיעה בזמן ההנחה, אז נהג כשורה, אלא בשעת השכחה, וזהו שומר שפשע וחייב.
פורשה 918 ספיידר
פורשה 918 ספיידר היא מכונית-על היברידית פלאג-אין במרכב רודסטר, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פורשה בין השנים 2013 ל-2015. היא הוצגה ב-10 בספטמבר 2013 בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט.
היסטוריה.
המכונית הוצגה לראשונה כדגם קונספט בשנת 2010 בתערוכת המכוניות בז'נבה. הפורשה 918 קונספט אשר הוצגה הייתה בעלת מנוע V8 מרכזי בנפח 3.8 ליטרים בהספק של 500 כוח סוס. מנוע זה פותח ממנוע מכונית האבטיפוס RS ספיידר, מכונית מרוץ 24 השעות של לה מאן של פורשה. לצד מנוע זה שכנו שלושה מנועים חשמליים אשר סיפקו 218 כ"ס נוספים. בסה"כ הספק מכונית הקונספט עמד על 718 כ"ס.
בספטמבר 2013 הציגה פורשה בתערוכת הרכב בפרנקפורט את דגם היצור הרשמי.
עיצוב ומרכב.
העיצוב ספורטיבי ויוקרתי, חיצונים הדגם יותר ספורטיבי ומעוצב כיאה למכונית-על, פנים המכונית ספורטיבי עם מושבי ספורט אך גם יוקרתי כשאר רכבי פורשה.
מרכב המכונית מסוג מונוקוק עשוי סיבי פחמן וכן מתכות קלות כמו מגנזיום ואלומיניום. אלה תורמים להפחתת משקל המכונית, שהוא 1,490 קילוגרם (כולל נוזלים). חלוקת משקל המכונית הנה 57 אחוזים בחלק הקדמי לעומת 47 אחוזים בחלק האחורי, אופטימלית בסיוע ליצירת מרכז כובד נמוך. עקב עיצובה הספורטיבי של המכונית אחד מן האתגרים ההנדסיים ביצירת חלוקת משקל זאת היה שינוי זווית התקנת תיבת ההילוכים הגדולה ב-180 מעלות לאורך הציר, כאשר בפשטות ניתן לומר כי תיבת ההילוכים הותקנה בכיוון הפוך מהתקנת תיבה טיפוסית.
מפרט טכני.
מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.6 ליטר המספק 608 כ"ס ב-8,500 סל"ד ומומנט מרבי של 55.1 קג"מ ב-6,700 סל"ד לשני מנועים חשמליים המספקים יחד 287 כ"ס, שלושת המנועים מספקים יחד 880 כ"ס ומומנט מרבי של בין 93.5-135 קג"מ. תיבת הילוכים רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 2.6 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש בתוך 7.2 שניות ומ-0 ל-300 קמ"ש בתוך 19.9 שניות. המהירות המרבית עומדת על 345 קמ"ש אך בדיקות שנעשו הוכיחו כי מהירות השיא היא 351 קמ"ש. בבדיקה עצמאית של עיתון הרכב "Car and Driver's" הפורשה 918 ספיידר האיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב 2.2 שניות, נתון ההופך אותה למכונית הסדרתית המהירה ביותר בעולם אשר נבדקה, ה-918 גם גמעה רבע מייל ב-9.8 שניות. נוסף על כך מגזין "Motor Trend's" ביצע גם הוא בדיקות האצה למכונית וציין כי ה-918 ספיידר היא המכונית המהירה ביותר בתאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אשר נבדקה על ידם מעולם.
מערכת אחסון האנרגיה של המכונית היא סוללת ליתיום-יון 312 תאים נוזל מקורר, 6.8 קילו ואט-שעה הממוקמת מאחרי תא הנוסעים. סוללה זו נטענת בנוסף גם על ידי בלימה חוזרת של המכונית ועל ידי תפוקת אנרגיה עודפת מהמנוע. טעינת הסוללה אורכת כשבע שעות על ידי המטען האוניברסלי פורשה המתחבר לשקע חשמל ביתי אופייני, וכשעתיים של טעינה על ידי מטען ייעודי בתפוקה של 240 וולט. כמו כן באפשרות מנוע ה-V8 לטעון סוללה ריקה לגמרי תמורת שני ליטרים של בנזין.
הפורשה 918 ספיידר פולטת רק 79 גרם של פחמן דו-חמצני לכל קילומטר, פחות ממחצית הכמות אשר פולטת מכונית משפחתית ממוצעת. צריכת הדלק היא כ-3.5 ליטרים למאה ק"מ בנסיעה משולבת חשמל, וכ-11 ליטרים למאה ק"מ על ידי שימוש במנוע הבנזין בלבד.
ל-918 חמישה מצבי הנעה אפשריים: מצב E-Drive (הנעה חשמלית) המאפשר למכונית לנוע על ידי כוח הסוללה בלבד, המספקת כוח אל המנועים החשמליים לטווח נסיעה של עד 29 קילומטר (הנתון אשר נבחן ואושר על ידי הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית הוא 19 ק"מ), ומהירות שיא של כ-150 קמ"ש. בנוסף לארבעה מצבים משולבים (רגיל, ספורט, מרוץ ומרוץ הייבריד) בין מנוע הבנזין לצמד מנועיו החשמליים. המצבים השונים מאפשרים לבחור בין חיסכון בדלק, לביצועים משופרים. טווח הנסיעה הכולל עם מכל דלק מלא וסוללה טעונה במלואה הוא 680 קילומטר.
מערכת היגוי הכוח של המכונית הנה אלקטרו-מכנית עם יחס משתנה בין 16.6:1 במרכז ל-12.25:1 בנעילה מלאה. בדומה לדגמי ה-GT3 והטורבו של הפורשה 911 לפורשה 918 מערכת היגוי אחורי המסייעת בשיפור היכולת הדינמית של המכונית. מערכת זו עושה שימוש במנועים מכניים-חשמליים הנמצאים בכל אחד מן הגלגלים האחוריים, ומאפשרת התאמה ושינוי בזווית הפנייה של הגלגלים האחוריים בטווח של עד 3 מעלות לכל כיוון בהתבסס על מהירות הנסיעה של המכונית. במהירויות נמוכות הגלגלים פונים בכיוון ההפוך לגלגלים הקדמיים ובכך מסייעים בהקטנת רדיוס הסיבוב בתנועה עירונית, כאשר במהירויות גבוהות הגלגלים האחוריים פונים בכיוון זהה לגלגלים הקדמיים ובכך מסייעים בזריזות ובשיפור יציבות המכונית במהלך ביצועי פניות חדות.
לפורשה 918 מערכת מתלים אדפיטיביים ומערכת הבלימה של המכונית היא אלקטרו-מכנית.
שיווק וייצור.
גרסת הייצור הסופית של המכונית הוצגה בספטמבר 2013 בתערוכת המכוניות בפרנקפורט. פיתוח המכונית בוצע במרכז המחקר והפיתוח של פורשה בעיירה וייזאך בבאדן-וירטמברג, כאשר ייצור והרכבת המכונית בוצע בעיר צופנהאוזן בפרברי שטוטגרט שם גם שוכן מטה החברה הראשי. תהליך יצור ה-918 ספיידר החל בספטמבר 2013 ופסק ביוני 2015 לאחר כמות מוגבלת מראש של 918 יחידות בלבד אשר יוצרו ונמכרו כשנת המודל 2014. מלאי המכונית אזל בדצמבר 2014 לאחר שכל 918 היחידות נמכרו. המכירות בארצות הברית החלו ביוני 2014 כאשר מחירה ההתחלתי של המכונית היה כ-847,000 דולר אמריקני. רוב ההזמנות בוצעו בארצות הברית עם 297 יחידות, אחריה גרמניה וסין עם כ-100 הזמנות, 9 יחידות בשווייץ, 6 בהולנד, 5 יחידות בקנדה ו-4 בשוודיה.
נורבורגרינג.
בספטמבר 2013 פרסמה פורשה הודעה רשמית כי נהג המרוצים של החברה מארק ליב הקיף במכונית הפורשה 918 עם חבילת הספורט וייזאך את מקטע הנורדשלייפה (22.8 ק"מ) בנורבורגרינג בזמן שיא של 6:57 דקות, נתון זה הוא הפחתת השיא הקודם ב-14 שניות והוא המהיר ביותר אשר הושג בנורדשלייפה על ידי מכונית חוקית לנהיגה בכבישים ציבוריים. כמו כן הפורשה 918 היא המכונית החוקית לכביש הראשונה אשר ירדה מתחת למחסום 7 הדקות במסלול הנורדשלייפה.
פורשה 918 RSR.
בשנת 2011 הציגה פורשה בתערוכת הרכב של דטרויט את הפורשה 918 RSR, גרסת המרוצים של הפורשה 918 ספיידר קונספט.
דגם זה משתמש במנוע ה-V8 של ה-918 ספיידר אך עם הספק משופר ל-563 כוח סוס, לצד שני מנועים חשמליים המניעים את הגלגלים הקדמיים ומפיקים 204 כ"ס. בסך הכל הספק המכונית עומד על 767 כ"ס. תיבת ששת ההילוכים של הרכב פותחה מתיבת ההילוכים של רכב מרוץ הלה-מאן, ה-RS ספיידר.
כדי לשפר את ההאצה ולחסוך בדלק, הציגה פורשה ב-RSR מערכת היברידית שונה מהרגיל. סוללות המנועים החשמליים אינן ניזונות מחיבור לחשמל, אלא מהכוח המופק על ידי גלגל תנופה אשר משמר את האנרגיה הקינטית הנוצרת בזמן בלימה. מערכת מסוג זה מכונה KERS ולעיתים נעשה בה שימוש במכוניות פורמולה 1.
ביצועים
דוב ים (סוג)