המרוץ החל ב-1890 כמרוץ חובבים וב-1892 הפך למרוץ מקצועני. המרוץ מכונה גם "La Doyenne" שפירושו: הגברת המבוגרת ביותר. לאחר שלוש השנים הראשונות הופסק המרוץ, והוא התחדש שוב רק בשנת 1908. גם בשתי מלחמות העולם לא התקיים המרוץ. המרוץ נחשב למתאים גם לרוכבי הטורים הגדולים וזאת בניגוד למרוצים הקלאסיים האחרים שבהם נדרשות תכונות שלא קיימות תמיד אצל כוכבי הטור דה פראנס לדוגמה. כך אפשר לראות בין מנצחי העבר גם את אדי מרקס (חמש פעמים), פרדי קובלר (פעמיים), ז'ק אנקטיל וברנאר אינו (שזכה פעמיים במרוץ כאשר בפעם השנייה, ב-1980, הוא ניצח לאחר בריחת יחיד של 80 ק"מ בתנאי סופת שלג) שהיו מכוכביו הגדולים של הטור דה פראנס.
כיום מאורגן המרוץ על ידי חברת ASO המארגנת גם את הטור דה פראנס ואת מרוץ פריז - רובא.
מסלול המרוץ.
המרוץ מתנהל בחלק הוולוני של בלגיה, בארדנים הבלגיים, ואורכו הוא כ-253 ק"מ. המסלול יוצא מהככר המרכזית במרכז ההיסטורי של לייז' וממשיך בכיוון כללי דרומה במתווה מישורי אל העיירה בסטון שנמצאת ליד הגבול הצרפתי, אליה הוא מגיע לאחר כ-100 ק"מ. בדרך חזרה ללייז', המסלול מתפתל ועובר 12 גבעות שהן הקושי העיקרי במרוץ, עד אשר הוא מסתיים באן שהיא עיירה בפרברי לייז'. אחרי עשרות שנים בהן קו הסיום מוקם בפרברי לייז', הוחזר ב-2019 קו הסיום למרכז העיר.
מבין 12 הגבעות, ניתן לציין את הבאות כמפורסמות ביותר וכקובעות ביותר את מהלך המרוץ:
פרוטקטיניום
פְּרוֹטַקְטִינְיוּם (Protactinium או Brevium) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי מסדרת האקטינידים שסמלו הכימי Pa ומספרו האטומי 91.
שמו נלקח מהמילה היוונית Protos שפירושה הוא אבא, בתוספת שם היסוד אקטיניום, והכוונה היא ל"אבי אקטיניום", מכיוון שניתן להפיק 231Pa על ידי הפגזת 227Ac בקרינת אלפא.
מאפיינים.
הפרוטקטיניום הוא מתכת מסדרת האקטינידים. לפרוטקטיניום ברק מתכתי בהיר שמתעמעם לאחר זמן מה של חשיפה לאוויר. הפרוטקטיניום הופך למוליך-על בטמפרטורת 1.4°K
היסטוריה.
הפרוטאקטיניום זוהה לראשונה בשנת 1913 על ידי קזימיר פג'נס (Kasimir Fajans) וא.ו. גרינג ( Oswald Helmuth Göhring) בזמן שחקרו את הזדקנות האורניום. האיזוטופ שהתגלה היה 234Pa עם זמן מחצית חיים של 1.17 דקות. גילויו אושר רק בשנת 1918 כשאיזוטופ 231 זוהה ונחקר על ידי שתי קבוצת מדענים, אחת בגרמניה אשר כללה את אוטו האן וליזה מייטנר, ואחת בבריטניה אשר כללה את פרדריק סודי וג'ון קרנסטון. הפרוטאקטיניום בודד לראשונה בשנת 1934 על ידי אריסטיד פון גרוס (Aristid von Grosse) אשר הצליח לבודד מהתרכובת Pa2O5 ששקלה 2 מ"ג, 0.1 מ"ג של Pa על ידי החלפת החמצן ביוד, והרחקת היוד מהיודיד שהתקבל בעזרת חימום עם חוט להט בוואקום
2PaI5 → 2Pa + 5I2
בשנת 1961 הצליח משרד האנרגיה הבריטי להפיק 125 גרם פרוטאקטיניום 99.99% טהור לאחר שחצבו 55 טון במכרות והשקיעו חצי מיליון דולר.
צורה בטבע.
הפרוטקטיניום נמצא בעפרת רדיום. בכל 50 טון יש כ-125 גרם של 231Pa.
תרכובות.
נוצרו מספר תרכובות של פרוטקטיניום והן נחקרות.
שימושים.
הפרוטקטיניום אינו נמצא בשימוש בשל היותו יקר ורעיל, ובינתיים הוא משמש לצורכי מחקר בלבד. אך ההערכה היא ש-231Pa ניתן לביקוע גרעיני וליצירת תגובת שרשרת. המסה הקריטית שלו היא כ-750±180 קילוגרם.
איזוטופים.
לפרוטקטיניום 21 איזוטופים שונים. 3 האיזוטופים העיקריים הם:
תוצרי הדעיכה של הפרוטקטיניום הם 233U, 230U, 227Ac ו-230Th.
לקריאה נוספת.
תמונה של פרוטקטיניום
אוריאה
אוראה
רוברטו קרלוס
רוברטו קרלוס דה סילבה רושה (בפורטוגזית: Roberto Carlos da Silva Rocha; נולד ב-10 באפריל 1973 בסאו פאולו) הידוע בקיצור רוברטו קרלוס, הוא כדורגלן עבר ברזילאי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי, ומאמן כדורגל בהווה. הוא נחשב במהלך הקריירה שלו לאחד מהכדורגלנים המובילים בעולם בזכות עוצמת בעיטותיו ומהירותו.
הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.
קריירה.
קריירת מועדונים.
קרלוס שיחק בפלמיירס, אינטר מילאנו ריאל מדריד ופנרבחצ'ה.
במדי ריאל מדריד (בה שיחק במשך רוב הקריירה שלו, בשנים 1996–2007) זכה קרלוס ב-4 אליפויות ספרד ו-3 גביעי ליגת האלופות. הוא הבקיע 47 שערי ליגה, ועוד הרבה שערים במסגרות אחרות. אחד משעריו המפורסמים בריאל הובקע מנקודת הקרן.
בינואר 2011 עבר קרלוס לאנז'י מחצ'קלה מליגת העל הרוסית, והחל מספטמבר שימש כמאמן זמני בקבוצה. ב-30 בינואר 2012 הודיע קרלוס על שיפרוש בתום העונה ממשחק פעיל, והמשיך כיועץ מקצועי בקבוצה, עד שנת 2013.
נבחרת.
הוא צבר 125 הופעות בנבחרת ברזיל (שני רק לקאפו) והיה שותף בה במסגרת שלושה טורנירי גביעי עולם (1998, 2002 ו-2006) ואף זכה עם נבחרתו בטורניר של 2002. אחד מרגעי תהילתו הגדולים ביותר הוא השער שהבקיע במשחק ידידות נגד נבחרת צרפת בשנת 1997, אותו הבקיע בבעיטה חופשית מ-35 מטרים. הכדור עף במסלול דמוי בננה והגיע למהירות של כ-100 קילומטרים בשעה.
קריירת אימון.
במאי 2013 עבר רוברטו קרלוס לאמן את קבוצת סיוואספור מליגת העל הטורקית.
ביולי 2015 חתם על חוזה לאימון קבוצת דלהי דיימונדס.
חיים אישיים.
קרלוס הוא אב לתשעה ילדים. שלושה ילדים מאשתו הראשונה, שני ילדים מאשתו הנוכחית, ועוד ארבעה ילדים מקשרים זוגיים קודמים.
בדצמבר 2004 קרלוס קיבל אזרחות ספרדית מבלי שויתר על אזרחותו הברזילאית.
רותניום
רותניום (Ruthenium) הוא יסוד כימי מסדרת מתכות המעבר שסמלו הכימי Ru ומספרו האטומי 44.
תכונות.
רותניום הוא מתכת חזקה לבנה, ששייכת ל"קבוצת הפלטינה" (שכוללת את המתכות: רותניום, רודיום, פלדיום, אוסמיום, אירידיום ופלטינה) ויש לו ארבע צורות גבישיות. רותניום מתמוסס במתכות אלקליות נוזליות, מגיב עם הלוגנים בטמפרטורות גבוהות ולא מושפע מחומצות. כמויות קטנות של רותניום מקשיחות פלטינה ופלדיום. העמידות בפני קורוזיה של טיטניום עולה כאשר מוסיפים לו כמות קטנה של רותניום.
דרגת החמצון של רותניום נעה מ־1+ ל־8+. הדרגות 2+, 3+ ו־4+ הן הנפוצות ביותר.
שימושים.
שימושי רותניום:
היסטוריה.
הרותניום (בלטינית "Ruthenia" שפירושה "רוסיה") זוהה ובודד על ידי קרל ארנסט קלאוס (Karl Klaus) ב-1844. קלאוס הראה שתחמוצת רותניום מכילה מתכת חדשה והפיק 6 גרם שלה מפלטינה גולמית. כמה שנים קודם, יונס יאקוב ברצליוס (Jöns Jacob Berzelius) וגוטפריד אוסאן (Gottfried Osann) כמעט גילו את הרותניום ב-1827, כשבחנו משקע שנשאר לאחר שהשרו פלטינה גולמית במי מלך (תערובת חומצות שיכולה להמיס פלטינה וזהב).
ברצליוס לא מצא מתכת חדשה, אבל אוסאן חשב שמצא שלוש מתכות חדשות וקרא לאחת מהן "רותניום".
ייתכן שכימאי פולני בודד את יסוד 44 (וקרא לו וסטיום) ממחצב פלטינה ב-1807, אך נושא זה שנוי במחלוקת.
הכימאית מרי לו גוד תרמה להבנת פעולת רותניום כזרז.
צורה בטבע.
רותניום נמצא בדרך כלל במכרות עם מתכות אחרות מקבוצת הפלטינה בהרי אורל ובצפון ודרום אמריקה.
רותניום מופק מסחרית בתהליך כימי מורכב שבו משתמשים במימן בשביל לבודד רותניום מתרכובת אמוניום וכלור ((NH4)2RuCl6). כמו כן ניתן למצות רותניום מדלק גרעיני שיצא משימוש, שבדרך כלל מכיל כמה אחוזי רותניום.
תרכובות.
לתרכובות רותניום תכונות כימיות דומות לאלו של אוסמיום שלהן שמונה דרגות חמצון, שמהן 2+, 3+ ו-4+ הן הנפוצות ביותר.
תרכובת נפוצה היא תחמוצת של רותניום 4+, או RuO2, והיא בעלת שימושים בקטליזה ובתהליכי אלקטרוכימיה. תחמוצת זו היא גם מוליכה חשמלית.
אמצעי זהירות.
התרכובת RuO4, שדומה מאוד לאוסמיום טטרוקסיד מאוד רעילה ויכולה להתלקח. לרותניום אין תפקיד ביולוגי והוא יכול להכתים את העור. רותניום יכול להיות חומר מסרטן שמצטבר בעצמות.
כשל אמצע לא מופץ
כשל אמצע לא מופץ הוא כשל לוגי המתרחש כאשר התנאי האמצעי בסילוגיזם אינו מופץ.
דוגמה טיפוסית לכשל זה:
התנאי האמצעי הוא המופיע בשתי ההנחות. במקרה כזה, זוהי כיתת אוכלי העשב. תכונת אכילת העשב מופצת לכל הסוסים, אך לא להפך. ניתן לומר ש"כל הסוסים אוכלים עשב", אך ההפצה אינה דו-כיוונית: לא ניתן לומר שכל אוכלי העשב הם סוסים. לכן, העובדה שסוקרטס אוכל עשב אינה מובילה למסקנה שהוא סוס. הוא יכול להיות חמור, כבשה או ערוד, כיתות נוספות אפשריות של אוכלי עשב.
את הסילוגיזם ניתן להפוך לתקף אם נשנה את ההנחות כך שההפצה תהיה דו-כיוונית. לדוגמה, ניתן להפוך את ההנחה הראשית לאקסקלוסיבית, כדי לאפשר הפצה דו-כיוונית:
דרך אחרת היא לשנות את התנאי האמצעי. לדוגמה:
כאן, כיתת הסוסים היא התנאי האמצעי, ומאחר ובהנחה הראשית יש הפצה מהחלק הראשון לשני, הסילוגיזם תקף.
אדוארד השביעי
הנחה כוזבת
הנחה כוזבת הוא כשל לוגי שבו ההנחה שעליה מבוססת הכרזה או מסקנה, שגויה. מאחר שההנחה או הרעיון אינו נכון או אינו נכון באופן מלא, המסקנה עשויה אף היא להיות שגויה. מאחר שטיעון לוגי דורש תמיד הנחת בסיס, הנחה זו חייבת להיות תקפה כדי להסיק מסקנה תקפה, או כדי לקשר סיבה ומסובב.
לדוגמה, אם נאמר בעקבות ג'ון דאן כי "אדם איננו אי" נבליע בתוך הטענה את ההנחה כי אדם אינו יכול להתקיים אלא בחברה ולכן מי שאינו חי בחברה אינו אדם. או, מקרה ברור יותר:
מאחר שידועים לנו מקרים כמו מלחמה, המתת חסד, הוצאה להורג אחרי משפט, וכדומה, שבהם ידוע לנו כי מבצעי ההרג היו שפויים, ההנחה השנייה היא כוזבת.
כשל ההיסטוריון