הלן אילון נולדה בשנת 1931 בניו יורק. היא התגוררה בשכונת בורו פארק, בחלקו הדרום-מערבי של רובע ברוקלין, קיבלה חינוך יהודי אורתודוקסי ודיברה עברית. ב-1949 נישאה לרב אורתודוקסי ובמשך שנים רבות קיימה אורח חיים של רבנית.
הרושם הראשוני שלה מהעולם האורתודוקסי עורר את המודעות שלה להיעדר הקול הנשי בהגות היהודית, היחס הבלתי שוויוני בבית הדין הרבני והוויסות של חיי האישה על ידי חוקים נוקשים הקשורים למחזור החודשי, כמו ימי טומאה וטהרה סביב הנידה.
ב-6 באפריל 2020 נפטרה לאחר שנדבקה בנגיף קורונה.
עבודתה האמנותית.
אילון שאפה ליצור אמנות אשר תביט ביהדות דרך עדשה נשית.
העבודה "המחברות שלי" (My Notebooks) מ-1998, היא מיצב של 54 מחברות המקופלות כך שהן יוצרות מעין מניפות, המסודרות בטורים. אלה הן מחברות שורה ריקות המייצגות את השיעורים הדתיים שהלן למדה ומעולם לא מצאה בהם אזכור לאשה כמקור השראה.
"ימי הנקיים" (My Clean Days) הם לוחות שנה המשקפים את תקופת נישואיה של אילון ובהם מסומנים הימים בהם יכלה, מבחינה הלכתית, לקיים יחסי מין. בעבודה זו צורבת ההתייחסות למשטור האינטימיות של ההלכה היהודית ולחלוקה הדיכוטומית לטהור וטמא בהתייחס לגוף האישה. הלוחות נראים כטבלאות ייאוש, המשקפות מעקב אחר מהלך זמן שאין בסופו שחרור.
עבודות בתחום האקופמיניזם.
משנתו העיקרית של האקופמיניזם הוא קיומו של קשר בין דיכוי נשים ובין פגיעה בטבע, או בין קיימות לקיום יחסים שוויוניים בין נשים וגברים. זאת מתוך הטענה שכל יחסים אי-שוויוניים כגון סקסיזם וגזענות נובעים מאותה הבניה מחשבתית הנחשבת גברית ומתבטאת בניצול הסביבה והשתלטות חסרת אחריות על הסביבה.
אחת העבודות של הלן אילון בתחום זה היא אמבולנס כדור הארץ (Earth Ambulance).
אילון קיבלה את ההשראה לעבודה זו מהרעיונות העומדים מאחורי ערי המקלט התנ"כיות וארגוני עזרה ראשונה כמו הצלה ישראל.
ורדה רוטר
ורדה רוֹטֶר (נולדה ב-13 ביוני 1947) היא פרופסור אמריטה במכון ויצמן. חוקרת את הביולוגיה של התא ואת מחלת הסרטן. נושא מחקרה הוא הגן p53 והשפעתו על התפתחות גידול סרטני והיא נחשבת לאחת החלוצות בחקר הגן. עבודתה זיכתה אותה במגוון פרסים בניהם פרס א.מ.ת (2003) ופרס לומברוזו (2008). בעבר, היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה של התא ואת המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע. בנוסף הייתה היועצת לנשיא בנושא קידום נשים במדע. נכון ל-2017, פרופ' רוטר מנהלת את המוסד לחקר מחלות הדיילים (FAMRI) בישראל.
ביוגרפיה.
ורדה רוטר נולדה בשנת 1947 באנסבך שבגרמניה המערבית, ועלתה לישראל כתינוקת ב-1948. פרופ' רוטר סיימה בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1970, לאחר מכן המשיכה לתואר שני בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וגם אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1971. בשנת 1976 קיבלה דוקטורט במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע והתזה שלה הייתה בנושא תאי לימפואיד, התאים המייצרים לימפוציטים. רוטר המשיכה בעבודת פוסט דוקטורט במכון ויצמן עד 1979, אז עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם עשתה את הפוסט דוקטורט ועבדה עם דייוויד בולטימור על הגן p53 והשפעתו על התפתחות הסרטן. בשנת 1981 שבה למכון ויצמן כחוקרת בכירה והמשיכה לעסוק בנושא. בשנת 1985, קודמה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1992 הייתה לפרופסור מן המניין.
בשנים 1993–1995 עמדה בראש המחלקה לביולוגיה של התא במכון ויצמן. משנת 2000 ועד שנת 2014 היא ניהלה את המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע ומשנת 2003 ועד שנת 2010 היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא. בין השנים 2011 ו-2014 הייתה פרופ' רוטר היועצת לנשיא לקידום נשים במדע. נכון ל-2017 היא מנהלת את המדור הישראלי של ה-FAMRI (המוסד לחקר מחלות הדיילים), תפקיד אשר החלה לבצע בשנת 2013. בנוסף היא עוסקת בקידום מעמד האשה במכון ויצמן.
כיום, היא חברה באגודה הישראלית לאימונולוגיה, באגודה הישראלית לחקר הסרטן, הארגון האמריקאי למיקרוביולוגיה, האגודה האמריקאית למלחמה בסרטן ואגודות וארגונים נוספים. כמו כן היא חברה בדסק המקצועי של כתבי עת מדעיים רבים בארץ ובעולם כגון כתב העת הרפואי על שם הרמב"ם, כתב העת בנושא ביולוגיה מולקולריתFEBS Letters וכתבי עת נוספים.
רוטר היא אם לשתי בנות, סבתא לשמונה וסבתא רבתא לנינה.
חקר הגן p53.
ראשית המחקר.
בשנת 1979 כאשר עבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חקרה פרופ' רוטר את הגן p53 במעבדתו של דייוויד בולטימור. בראשית מחקרה מצאה פרופ' רוטר כי הגן נוכח בגידול סרטני. הימצאותו של הגן בגידולים סרטניים היא משמעותית ופרופ' רוטר הציעה להשתמש בגן כסמן זיהוי ביוכימי להמצאות גידול . בעקבות ממצאים אלו ואחרים סברו המדענים באותה תקופה כי הגן תורם להופעת מחלת הסרטן. חוקר נוסף אשר חקר את הגן במקביל לפרופ' רוטר היה פרופ' משה אורן. בשנת 1981 חזרו פרופ' רוטר ופרופ' אורן לארץ ופתחו שתי מעבדות במכון ויצמן למדע. במעבדתה, פיתחה פרופ' רוטר שיטות חדשניות לזיהוי ה-p53, שיטות המצויות בשימוש כיום במעבדות רבות בעולם.
p53 מזוהה כמעכב גידולים סרטניים.
בשנת 1989 כאשר פרופ' רוטר, פרופ' אורן וחוקרים נוספים השוו את שיבוטי הגן שהם פיתחו התגלה כי כל שיבוט שונה במעט מהאחר. ההשוואה הובילה למסקנה כי הגן שזוהה כמעודד הופעת גידול סרטני אינו אלא מוטציה של הגן המקורי. לאחר מכן התגלה כי מטרתו של גן זה במקורו היא לדכא סרטן וכי הוא גורם לתאים סרטניים לעבור אפופטוזה (מוות תאי מכוון). עם השנים, מחקריהם של פרופ' רוטר ופרופ' אורן התפצלו לכיוונים שונים ופרופ' רוטר התמקדה בחקר המוטציות של הגן בתאים סרטניים בעוד שפרופ' אורן התמקד בחקר הפעילות של גן p53 במצבו המקורי. עם זאת, המשיכו השניים לשתף פעולה וכתבו מספר מאמרים בנושא יחדיו.
טבלת ייאוש
טבלת ייאוש היא לוח שנה, שבו מסומנים הימים הנותרים עד לסיום תקופה מסוימת.
טבלת הייאוש משמשת להערכת משך הזמן הנותר עד תאריך המציין את סיומה של תקופה שהפרט שואף להשאיר מאחוריו. כגון: תום שנת הלימודים, תום תקופת התמחות, תום השירות הצבאי או סיומה של תקופת מאסר.
טבלת הייאוש קיבלה את שמה משימושה ככלי להתמודדות מול ייאוש מתמשך, המיועד לעורר תקווה לקראת העתיד לבוא.
הממלאים אותה נוהגים למחוק כל יום שעובר, או לחכות זמן מה, ואז למחוק בבת אחת כמות גדולה של ימים.
בית הספר לכלכלה, אוניברסיטת תל אביב
החוג לכלכלה נוסד בשנת 1966 בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1992 החליט סנאט האוניברסיטה להרחיב את החוג לבית הספר שייקרא על שם פרופסור איתן ברגלס, שהיה ממקימי החוג ואחד הכלכלנים המובילים בארץ. הוא כיהן כדקאן הפקולטה למדעי החברה וכסגן הרקטור.
לימודי תואר ראשון בבית-הספר לכלכלה.
מטרת תוכנית הלימודים לתואר ראשון בבית הספר לכלכלה היא להכשיר את הסטודנט לזהות, לנתח ולפתור בעיות בתחום הכלכלה, הן בעבודתו והן בהמשך לימודיו לקראת תארים גבוהים יותר. במסגרת התוכנית נדונות בעיות כלכליות במישורים של משק הבית, העסק, הממשלה והמשק בכללותו. התוכנית מדגישה היבטים תאורטיים הנלמדים באמצעות מודלים מתמטיים והיבטים אמפיריים הנלמדים באמצעות מודלים כמותיים וכלים סטטיסטיים.
לימודי תואר שני בבית-הספר לכלכלה.
לבית הספר לכלכלה תוכנית משותפת לתואר שני מחקרי עם המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית.
מטרת התוכנית להקנות לתלמידים ידע מעמיק בתחומי הכלכלה ולהכשירם לעבודת מחקר כלכלי במסגרות האקדמיה, בשירות הציבורי ובסקטור הפרטי.
כמו כן, מתקיימים בבית הספר לימודים לקראת התואר השלישי.
צוות איתמר
צוות איתמר הוא ספר שנכתב בידי אבנר שור אשר יצא לאור בשנת 2003 בהוצאת כתר. הספר מתאר את שירותם של המחבר וחבריו לצוות כלוחמים בסיירת מטכ"ל. שם הספר נגזר משם הצוות בו שירת המחבר ביחידה, הקרוי על שם מפקדו, איתמר סלע.
בספר.
הספר נפתח בתיאור גיוסו של המחבר, אבנר שור, בן קיבוץ שובל, לצה"ל בפברואר 71'. שור התנדב לסיירת מטכ"ל וצורף לצוות לוחמים בפיקודו של איתמר סלע. עם חבריו לצוות נמנו אבי דיכטר, עמרי פדן ואורי טבנקין. לאחר הטירונות מתאר המחבר את מסלול הכשרת הלוחם ביחידה, אותו עברו הוא וחבריו, וכן את אימוני הצוות, כיצד נתגבשו לכדי יחידה מלוכדת באמצעות התגברות על מכשולים ואתגריים אישיים וצוותיים. עוד מתאר שור את מערכת היחסים הבין-צוותית ואת הדינמיקה בינם לבין מפקדם, איתמר. בספר מוזכרים גם מי שהיו מפקדים בולטים ביחידה ובהם אהוד ברק, אשר שימש כמפקד היחידה, יוני נתניהו, אשר היה מפקד הפלוגה בעת הכשרתם, וכן מחליפו מוקי בצר.
במבצע אביב נעורים נהרג אחיו, , שהיה סגן מפקד סיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים, לחמו חברי הצוות בשורות הסיירת בחזיתות הצפון והדרום. בין היתר לקחו חלק במבצע זנבר, חצו את תעלת סואץ ולבסוף לקחו חלק בפשיטה מוסקת על ג'בל עתקה. לבסוף מתאר שור את שחרורם של לוחמי הצוות מן הצבא, ואת עבודתם בשב"כ כמאבטחים בשגרירות ישראל בלונדון. עוד מתאר המחבר את המילואים ביחידת שלדג בעת מלחמת לבנון הראשונה. בספר בולטות הרעות ואחוות הלוחמים שבצוות שנותרו שנים רבות לאחר השירות הצבאי המשותף.
בשנת 2004 הוענק למחבר פרס יצחק שדה לספרות צבאית.
החוג למדיניות ציבורית, אוניברסיטת תל אביב