לקראת הפעלת תחנת הכוח אורות רבין, שהייתה תחנת הכוח הראשונה בישראל שפעלה על פחם, עלתה השאלה מה לעשות עם אפר הפחם שנוצר מהפעלת התחנה בכמות של כ-1500 טונות ליום. הוחלט להשתמש באפר הפחם לייצור חומרי בניין ובינתיים לאחסן את אפר הפחם ליד התחנה. בנוסף, הוקמה ועדה בינמשרדית לאיתור אתרים נוספים לסילוק אפר פחם. לאחר שנתיים של דיונים, באוגוסט 1984, החליטה הוועדה שלא להחליט על אתרים נוספים ולהתיר את אפר הפחם ליד תחנת אורות רבין בחדרה. בשנת 1984 ייצרה התחנה כ-360 אלף טון אפר פחם בשנה. כמחצית מאפר הפחם יועד לנשר מפעלי מלט ישראליים והשאר שימש לעבודות נוף סביב התחנה. באותו זמן נבחנה האפשרות להטיל עודפי אפר פחם לעומק הים התיכון וחברת החשמל קיבלה רישיון לכך. הטלת עודפי אפר הפחם לים התיכון הופסקה בשנת 1999 בהתאם לאמנת ברצלונה.
מנהלת אפר פחם הוקמה בשנת 1993 ומנוהלת על ידי 3 משרדי ממשלה - תשתיות, פנים והגנת הסביבה - ושתי חברות ממשלתיות - חברת החשמל והחברה הלאומית לאספקת פחם. המנהלת הוקמה כדי לקדם את הפיתוח של שימושים חדשים לאפר הפחם. היא מממנת מחקרים בנושא השימושים, והשפעותיהם על הסביבה ובריאות האדם.
בישראל מיוצרים כמיליון טונות של אפר מרחף בשנה, וכ-116 אלף טונות של אפר תחתית. כמעט כל האפר המרחף משמש ליצור צמנט ובטון. אפר התחתית משמש לשימושים מגוונים יותר, בסלילת כבישים ותשתיות אחרות, בהטמנת צנרת מים ותקשורת ובסקטור החקלאי לאחר מיון לפי גודל חלקיקים. המקטע הגס של אפר התחתית מתאים לשימוש כמצע לגידול צמחים בחקלאות ובגינון לאחר ערבוב עם קומפוסט.
האוניברסיטה של וירג'יניה
אהרון אהרנסון
שיקוף (מתמטיקה)
בגאומטריה וענפים אחרים של המתמטיקה, שיקוף של מישור ביחס לישר הוא העתקה שמעבירה כל נקודה לנקודה הנמצאת במרחק שווה מהישר, כך שהקו המחבר ביניהן מאונך לישר (כלומר הישר הוא אנך אמצעי שלו). הנקודות שעל הישר עצמו נשארות במקומן (נקודות שבת). זוהי הפעולה המתקבלת כאשר מתבוננים במישור דרך מראה המוצבת על הישר הקבוע. לדוגמה, שיקוף ביחס למראה מאונכת יעביר את האות גימל לאות זין (בכתב יד), וישאיר ללא שינוי את האותיות שין או חית. שיקוף היא העתקה שומרת מרחקים.
אפשר להגדיר גם שיקוף של מרחבים מממד גדול יותר: שיקוף של מרחב אוקלידי n-ממדי הוא העתקה שומרת מרחקים, המחזיקה במקומן את הנקודות על על-מישור מממד n-1. על-מישור קבוע זה נקרא לעיתים "מראה". ניתן לראות בשיקוף פעולה ההופכת כיוון אחד במרחב, ושומרת על כל הכיוונים המאונכים לו. במרחב מכפלה פנימית, השיקוף בכיוון הווקטור formula_1 נעשה על-פי הנוסחה formula_2. לדוגמה, השיקוף מעביר formula_3, ואינו מזיז ממקומם את הווקטורים המאונכים ל- formula_1.
השיקוף מתאפיין בכך שהוא העתקה שומרת מרחקים מסדר 2, כלומר, הפעלת השיקוף פעמיים, ביחס לאותו ישר, מחזירה את המרחב לקדמותו. בדומה לזה, הפעלה של שני שיקופים ביחס לישרים מקבילים מהווה הזזה בכיוון המאונך לישרים ובאורך הכפול מהמרחק ביניהם, ואילו הפעלה של שני שיקופים ביחס לישרים נחתכים הוא סיבוב של המישור ביחס לנקודת החיתוך שלהם ובזווית כפולה מהזווית ביניהם. כל איזומטריה של המישור ניתנת להגדרה כהרכבה של עד שלושה שיקופים.
בניגוד לסיבוב והזזה, השיקוף היא פעולה הופכת אוריינטציה, כלומר את כיוון העצמים. לדוגמה, אם נתון משולש שסדר קודקודיו הם ABC בכיוון השעון, אז הוא יעבור למשולש 'A'B'C שסדר קודקודיו נגד כיוון השעון. ניתן להסתכל על השיקוף כמקרה קצה של אינוורסיה, המתקבל, כביכול, משיקוף ביחס למעגל ברדיוס אינסופי.
טנא בריאות
טנא בריאות היא עמותה ישראלית לקידום בריאות יוצאי אתיופיה בישראל. העמותה מקדמת פעילויות הסברה למניעה, לאיתור ולטיפול במחלות כרוניות כגון איידס באמצעות מומחי בריאות יוצאי אתיופיה ובשיתוף הקהילה.
מטרות העמותה.
טנא בריאות פועלת לקידום בריאותם של יוצאי אתיופיה, שהם מיעוט לשוני ותרבותי בישראל. בנוסף פועלת העמותה להגברת המודעות של יוצאי אתיופיה לזכויות בריאות ולפיתוח תוכניות ומשאבים המבוססים על התאמה תרבותית, על מנת להתגבר על הפערים הקיימים בנגישות של יוצאי אתיופיה לשירותי בריאות.
משמעות השם.
"טנא" באמהרית פירושו בריאות. הוא מציין תיבת תכשיטים, חפץ יקר ומיוחד הניתן כשי ויש לנצור אותו. שם העמותה משלב את הבריאות והשמירה עליה כמתנה יקרה.
פעילות העמותה.
פעילות העמותה מתבססת על שיתוף פעולה בין מנהיגי קהילת יוצאי אתיופיה ונאמני בריאות מהקהילה, לבין עובדי ציבור מהממשל המקומי והלאומי, ארגוני בריאות וגורמים פרטיים.
הפעילות של טנא בריאות מתמקדת בחמישה תחומים עיקריים:
ג'וזפה די סטפאנו
קוק (דלק)
קוק (אנגלית: Coke, ומכונה בעברית אף בשם קוקס) הוא חומר פחמני מוצק המופק בתהליך זיקוק הרסני של פחם בעל רמות נמוכות של אפר וגופרית. בתהליך יצור הקוק מסולקים מן הפחם חומרים נדיפים כגון, מים, גז-פחם וזפת-פחם, על ידי אפיית הפחם בתנורים אטומים לאוויר ובטמפרטורות המגיעות ל-2,000 מעלות צלזיוס. בתהליך האפיה מותך הפחם יחד עם שיירי אפר. אחד השימושים הבולטים לקוק הוא כדלק לתנור רם בתהליך ייצור פלדה. הקוק עצמו מופק לעיתים כתוצר לוואי בתהליך הפקת הגז מן הפחם.
תכונות החומר.
משקל סגולי אופייני לקוק הוא 0.77. הקוק נקבובי ביותר. כיוון שהחומרים יוצרי העשן הנמצאים באופן טבעי בפחם, מזוקקים בתהליך יצירת הקוק, הקוק יוצר בעירה נקיה יחסית, כמעט ללא עשן, והוא מועדף לשימוש בתנורים שאינם מתאימים לשריפת פחם טבעי.
רק סוגי פחם מסוימים מתאימים ליצירת קוק. על הפחם להיות בעל תכולת נמוכה של לחות, אפר, גופרית, זפת ועוד. הקוק הוא חומר מבודד מצוין לחום כאשר משלבים אותו עם חומרים אחרים. קוק היה אחד החומרים אשר שימש לבידוד חלליות תוכנית אפולו של נאס"א ואף ברכב הפאת'פיינדר אשר נחת על כוכב הלכת מאדים בשנת 1997. נאס"א אף התכוונה להמשיך ולהשתמש בקוק כחומר בידוד מפני חום בסדרת החלליות העתידית אוריון.
היסטוריה.
השימוש בקוק כדלק החל באנגליה במאה ה-17 כתגובה לכריתה נרחבת של יערות באירופה. עץ כחומר דלק הפך למשאב נדיר ויקר יותר. פליטת העשן הגדולה שבתנורי פחם מנעה את התאמתם לשימושים רבים כגון בישול והיתוך ברזל. בשנת 1603 הציע סר הנרי פלאט כי ניתן לאפות פחם באופן דומה לזה שבו מופק פחם עץ מעץ. קוק נכנס לשימוש רק בשנת 1642, כאשר שימש להזנת תנור לקליית לתת בדרבישייר. לא ניתן להשתמש בפחם בתהליך יצור הבירה כיוון שאדים גופריתיים הנפלטים בתהליך השריפה משנים את טעם המשקה. בשנת 1709 בנה אברהם דארבי תנור רם להפקת יצקת. תכונותיו של הקוק איפשרו בניית תנורי רם גבוהים וגדולים יותר. תנורים אלה הביאו לירידה במחירי המתכת והיו בין מבשריה של המהפכה התעשייתית.
תהליכים אחרים.
השיירים המוצקים הנותרים בתהליך זיקוק נפט אף הם צורה של קוק. קוק נפט הוא בעל שימושים רבים, נוסף להיותו מוצר דלק. הוא משמש ביצור מצברים, אלקטרודות, ועוד.
רתנאו
אויז'ן זנוסקו-בורובסקי
אריאל פורת
אריאל פורת (נולד ב-1 בנובמבר 1956) הוא נשיאה התשיעי של אוניברסיטת תל אביב. מכהן כפרופסור מן המניין למשפטים, מופקד הקתדרה למשפט פרטי ע"ש אלן פוהר וכחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. לשעבר דקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ופרופסור אורח קבוע באוניברסיטת שיקגו. חתן פרס א.מ.ת, פרס חשין ופרס צלטנר למשפטים, וחתן פרס למפעל חיים של האגודה האירופאית למשפט וכלכלה.
ביוגרפיה.
פורת נולד בתל אביב. אביו, חיים פורת, כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב, ואימו, עדינה פורת, הייתה שופטת בבית הדין הארצי לעבודה. למד בבית הספר היסודי ע"ש דובנוב ובתיכון עירוני א'. את שירותו הצבאי בן חמש השנים עשה בחיל המודיעין והוא רב-סרן במילואים. השלים תואר ראשון במשפטים בהצטיינות (1983-1979) באוניברסיטת תל אביב, המשיך במסלול ישיר לדוקטורט, ולאחר קבלת התואר (1989) היה עמית מחקר באוניברסיטת ייל (1989-90).
פורת הצטרף לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1990, והוא מתמחה בדיני נזיקין, דיני חוזים וניתוח כלכלי של המשפט. הוא כיהן בשנים 2002–2006 כדקאן הפקולטה למשפטים, והוא מופקד הקתדרה למשפט פרטי ע"ש אלן פוהר. החל משנת 2003 ועד מינויו לנשיא אוניברסיטת תל אביב, פורת היה פרופסור אורח קבוע באוניברסיטת שיקגו (Fischel-Neil Distinguished Visiting Professor), וכיהן כפרופסור אורח גם באוניברסיטאות סטנפורד, ניו יורק, קולומביה, ברקלי, וירג'יניה, טורונטו ואוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא חבר ב-American Law Institute, המנסח את "המשפט המקובל" האמריקאי בכל תחומי המשפט, היה נשיא האגודה הישראלית למשפט וכלכלה, ובשנים 2008–2011 היה חבר הנהלת ה-American Law and Economics Association.
פורת ייסד וערך (2003-2000) את כתב העת "Theoretical Inquiries in Law", המדורג בדירוג הפופולרי של Washington and Lee Law School כראשון בעולם מחוץ לארצות הברית. כן עמד בראש מרכז-על צגלה למחקר בינתחומי של המשפט (2002-1997). בשנת 2013 מונה כראש ועדת ההיגוי האסטרטגי של האוניברסיטה שהוקמה במטרה לבחון שינויים במבנה ובניהול האקדמי של אוניברסיטת תל אביב. המלצות הוועדה אומצו ויושמו על ידי האוניברסיטה.