הוקמה ב-18 באפריל 1923 בדומה למקבילתה - קבוצת הכדורסל לגברים של דינמו מוסקבה. המועדון היה הקבוצה החזקה בברית המועצות עד לסוף שנות ה-50.
בעונת 2010/2011 הקבוצה הפסידה בשלב שמינית גמר היורוקאפ לקבוצת אליצור רמלה. בשנים 2013, 2014 זכתה שוב ביורוקאפ לנשים.
בעונת 2016/2017 סיימה במקום הרביעי באליפות רוסיה.
ניישאטץ
נוזל בין-תאי
נוזל בין-תאי (או נוזל הרקמה) הוא נוזל מחוץ לכלי הדם ומחוץ לתאים העוזר להעברת חומרים וליצירת סביבה נוזלית מחוץ לתא.
לאדם בוגר יש 11 ליטרים של נוזל בין תאי, בממוצע, העוזרים להזנה וניקוי הפרשות.
הנוזל הבין-תאי דומה מאוד לפלסמה בדם.
נוזל בין-תאי נוצר כאשר הלחץ ההידרוסטטי מהלב גורם להעברת הפלסמה מכלי הדם החוצה, לבין התאים.
נוזל בין-תאי מוסר כאשר הלחץ האוסמוטי גדול מהלחץ ההידרוסטטי. לחץ אוסמוטי נוצר על ידי חלבון המופרש בפלסמה הנקרא אלבומין. האלבומין גורם לשינוי בריכוז המומסים בדם וכך גורם להחזרה של הנוזל הבין-תאי לכלי הדם.
נבחרת רוסיה בהוקי קרח לנוער
נבחרת רוסיה בהוקי קרח לנוער (ברוסית: Молодёжная сборная России по хоккею с шайбой) היא נבחרת הנוער הרוסית בהוקי קרח ובדומה לנבחרת הבוגרת, זוהי אחת הנבחרות הטובות בעולם (בתחום הגילאים עד גיל 20). לנבחרת ארבעה תוארי אליפות עולם, כשהאחרונה שבהן הייתה בינואר 2011 כשזכתה באליפות העולם בהוקי קרח לצעירים, לאחר בצורת של 4 שנים.
יואל אליצור (בלשן)
הקונציל בניקיאה
מלניק (פירושונים)
מלניק הוא שם משפחה סלאבי שמשמעותו טוחן.
יחסי רוסיה-ישראל
יחסי רוסיה - ישראל
יחסי ישראל - רוסיה
וולפנזון
שאול צמח
שאול צמח (נולד ב-1968) הוא כלכלן ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד האנרגיה והמים וכמנכ"ל משרד התיירות.
קורות חיים.
צמח נולד בחיפה בשנת 1968.
צמח למד לימודי תואר ראשון בכלכלה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים ולו תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב, בהתמחות בניהול ובתקצוב ציבורי. ביוני 2004 השתתף בתוכנית מטעם בית הספר קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד בנושא Enhancing Municipal Leadership in Israel.
בשנת 1994, החל צמח לעבוד באגף התקציבים במשרד האוצר, בו שימש, בין היתר, כראש תחום אנרגיה ומרכז צוות תקציב. במקביל, שימש כדירקטור במספר חברות ממשלתיות, בהן רכבת ישראל, בתי זיקוק לנפט וחברת החשמל לישראל.
בשנת 2002 מונה צמח לתפקיד סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר, והיה אחראי על תחומי התחבורה, החקלאות, הפנים ואיכות הסביבה. בשנה זו שימש כחבר במועצת רשות שדות התעופה בתפקיד יו"ר וועדת הכספים של המועצה. בשנת 2005, התמנה ליו"ר בפועל של רשות שדות התעופה.
צמח היה אחראי מטעם משרד האוצר על הרפורמה בנמלים, על הקמת חברת רכבת ישראל, על הקמת החברה הלאומית לדרכים וכן על הפעילות לאיחוד רשויות מקומיות.
בשנת 2007 מונה צמח לתפקיד מנכ"ל משרד התיירות ועמד בראש המשרד במשך כשנתיים, עד שנת 2009. במסגרת תפקיד זה צמח פעל בעיקר לשקם את התיירות בישראל לאחר מלחמת לבנון השנייה.
לאחר הבחירות לכנסת ה-18 הודיע צמח על התפטרותו מתפקיד מנכ"ל משרד התיירות. אך לאחר שבועיים נענה לבקשתו של שר האנרגיה והמים (אז שר התשתיות הלאומיות), ד"ר עוזי לנדאו, ומונה כמנכ"ל המשרד, כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2013.
בשנת 2010 שימש כחבר בוועדת ששינסקי, לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז טבעי בישראל. צמח הגיש דעת מיעוט לגבי מסקנות הוועדה.
בשלהי שנת 2011 מונה לתפקיד יו"ר ועדת צמח - הוועדה הבינמשרדית לבחינת מדיניות הממשלה בנושא הגז הטבעי, אשר הגישה את מסקנותיה באוגוסט 2012.
מסקנות הוועדה נחשפו במאי 2013 וכללו הצעה לייצוא 50% מכמות הגז המשוערת, בשווי מוערך של כ-275 מיליארד שקלים.
פרסום הדו"ח עורר דיון ציבורי בנושא ושימש זרז לגל מחאות. ב-14 במאי 2013, בדיון שנערך בנושא בכנסת ישראל, מסקנות וועדת צמח הוגדרו כ"מעורפלות" ונפסלו על ידי וועדת הכלכלה של הכנסת.
בדיון נאמר כי הדו"ח התבסס על אומדנים לא מדויקים הן לגבי כמות הגז במאגר והן לגבי צרכיו של המשק הישראלי.
בתום הדיון נקבע כי מסקנות וועדת צמח לא יתקבלו והנושא יוסדר בחקיקה.
ישיבת ההסדר חיפה
סרגיי סלטיקוב
הרוזן סרגיי וסילייביץ' סלטיקוב (רוסית: Сергей Василиевич Салтыков, נולד בשנת 1726 לערך - מת ב-1765 לערך) היה קצין צבא רוסי ממשפחת סלטיקוב שכיהן כמנהל לשכה והיה מאהבה הראשון של יקטרינה הגדולה לאחר הגעתה לרוסיה. על פי חלק מן המקורות (כולל יומניה של יקטרינה הגדולה), סלטיקוב היה אביו הביולוגי של בנה פאבל (שהפך אחר כך לצאר פאבל הראשון).
יצוין, כי טענה זו העמידה את טענתו של פאבל הראשון לכתר בסכנה, שכן אם אינו בנו הלגיטימי של פיוטר השלישי, הוא אינו יכול לרשת את כס המלוכה. קיימות גם טענות כי הצארינה יקטרינה הפיצה שמועות אלו בגלל יחסיה המסוכסכים עם בנה. פאבל הראשון היה דומה לפיוטר השלישי, וזה הכיר בפאבל כבנו ודחה את השמועות.
לאחר שנולד פאבל, נשלח סרגיי לשוודיה, כשליח מיוחד של הצאר, על מנת לבשר לאדולף פרדריק, מלך שוודיה על הולדת יורש העצר. מאוחר יותר הוא מונה לשליח האימפריה הרוסית בהמבורג.
גספאר גראציאני
גספאר גראציאני (ברומנית: Gaspar Graţiani), נולד בערך ב-1575–1620, שליט נסיכות מולדובה בתקופה שבין 4 בפברואר 1619 - 20 בספטמבר 1620.
גספאר נולד בעיירה בוסנית בשם מילוסטיץ (Milostič). הוא התגורר בעיר גראדאצ'אץ (Gradačac) ומכאן נגזר שמו, גראדזאנין (Gradezanin), שלאחר לטיניזציה הפך ל"גראציאני". בראשית דרכו הוא נע ונד ועבד כמשרת אצל כמה אנשים ולבסוף נסע לוונציה. בנדודיו ובעבודותיו למד שפות וידע בוסנית, קרואטית, גרמנית, אנגלית וטורקית. התחיל לעבוד בשירות השער הנשגב כמתורגמן והצטיין בכמה משאים ומתנים, בתמורה קיבל את הדוכסות של איי נקסוס ופארוס.
השלטון בנסיכות מולדובה.
גראציאני שאף לכס השלטון בנסיכות מולדובה, למרות שלא ידע רומנית והיה קתולי. בפברואר 1619, לאחר שהשליט ראדו מיכניה ויתר מרצונו על השלטון, קיבל אותו גראציאני, שהמיר את הקתוליות שלו לנצרות אורתודוקסית בנוסח הרומני. בראשית שלטונו התמודד עם מרד שהונהג על ידי מי שתבע את הכס לעצמו. התובע נלכד וראשו נערף וגם ראשיהם של כמה מתומכיו.
למרות שהומלך על ידי העות'מאנים, גרציאני לא היה נאמן להם ועסק בתככים בתקווה להגיע למצב בו ישלוט על כל הנסיכויות המיושבות ברומנים (ולאכיה וטרנסילבניה). גרציאני שם ידו על איגרות ששלח שליט טרנסילבניה לחאן של הטטרים ובו ניסה לתאם התקפה על הפולנים - גרציאני שלח איגרות אלה לפולנים. הדבר נודע לשליט טרנסילבניה ובתגובה הלשין על גרציאני בפני השער הנשגב ובעקבות זאת החליט הסולטאן לבטל את מינויו של גרציאני ולמנות במקומו בפעם נוספת את אלכסנדרו איליאש.
אבדן השלטון.
בתחילת ספטמבר 1620 הגיע ליאשי השליח העות'מאני עם הצו לביטול מינויו של גרציאני, כשהוא מלווה במשמר טורקי ובכמה בויארים ממקורבי איליאש, שבאו להכין את עלייתו לכס השלטון. גרציאני לא נכנע וציווה להוציא להורג את השליח האימפיאלי ולהרוג את המשמר הטורקי, את הבויארים של איליאש וגם את יתר הטורקים שהיו באותה עת ביאשי.
גרציאני הכין את צבאו לקראת ההתמודדות הבלתי נמנעת נגד הצבא העות'מאני. צבא פולני, שכלל פרשים כבדים משוריינים, בראשותו של ההאטמן Zolkiewski, חצה את הדניסטר ונכנס למולדובה, שם הצטרף לצבא המולדבי לקראת ההתמודדות. הפאשה Skender הגיע עם צבא עות'מאני וחילות סיוע ולאכים, טטרים והונגרים. צבא זה מנה כשישים אלף לוחמים ועוד אלף יניצ'רים.
קרב צוצורה.
גרציאני והפולנים התבצרו בצוצורה (Ţuţora), באתר שכבר שימש בעבר כמחנה של Zamoyski. לאחר תחילת הקרב, ב-19 בספטמבר 1620, המגינים עשו טעות ראשונה, כשהפרשים הכבדים יצאו מבין התעלות למרדף אחר הפרשים הטטרים - הטטרים מהירי התנועה, שמספרם עלה על מספר הפרשים הפולנים, הצליחו לשבור את שורות הפולנים ולהביא למפלה מולדובנית. במהלך הלילה פשתה הבהלה במחנה הפולני והם החליטו לצאת במחנה מאורגן ומתגונן, בתנועה אל הגבול הפולני.
גראציאני העדיף להיפרד מהפולני ועבר את הפרוט, כשהוא מלווה בידי כמה לוחמים וכמה בויארים. לאחר שהגיע לאזור ברנישטה (Branişte) נרצח על ידי מלוויו, ההאטמן שפטליצ'י (Şeptelici) והפוסטלניק גויה (Goia).
המחנה הפולני נסוג אל הדניסטר, כשהטטרים מציקים לא ללא הרף. בלילה האחרון, כשהגיעו לחוף הנהר, נוצרה מהומה גדולה במחנה הפולני, כשהכל נדחפו להיות ראשונים במעבר הדניסטר ומשום כך סבלו אבדות כבדות. ההאטמן Zolkiewski נהרג על ידי טטרי וסגנו, Koniecpolski, נפל בשבי.
גורל הרוצחים.
השליט החדש, אלכסנדרו איליאש, לא ראה בעין יפה את מעשי ההאטמן שפטליצ'י והפוסטלניק גויה, שרצחו את השליט הקודם. איליאש ציווה להוציא להורג את הרוצחים וגופותיהם החתוכות הושלכו ללא קבורה.
השילוש הבלתי אפשרי
השילוש הבלתי אפשרי (באנגלית: Inconsistent / Impossible Trinity, ידוע גם בשם "השילוש הבלתי קדוש" – Unholy Trinity ו"השילוש הקדוש" – Holy Trinity) בכלכלה, הוא טרילמה – מצב שבו קיימות שלוש חלופות שיש לבחור ביניהן.
הטרילמה מתייחסת לשקלול התמורה של שלוש המטרות הבאות:
על פי המודל, כלכלה קטנה בעלת משק פתוח לסחר חוץ, אינה יכולה להשיג את שלוש המטרות הללו גם יחד ועל כן עליה לזנוח את אחת מהן לטובת קיומן של השתיים האחרות. המודל לא מכתיב אילו מבין שלוש המטרות לא תתאפשר, אלא מדגיש כי הן לא יכולות להתקיים יחד.