הגזע נעשה פופולרי על ידי בני המלוכה מאז המאה ה-17. בבעלותה של המלכה ויקטוריה היה פומרניאן קטן במיוחד וכתוצאה מכך מגוון קטן יותר הפך פופולרי בעולם כולו.
היסטוריה.
על אף שהם גדולים בהרבה מהפומרניאן המיניאטורי, הדמיון הרב בין כלבי השפיץ בצפון הרחוק וכלבי הפומרניאן מצביע על מוצאם המשותף. בשלב כלשהו התפצלו כלבי השפיץ לגזעים נפרדים. לצד כלבי שפיץ גדולים, ששמשו לציד וגרירת מזחלות, כמו ההאסקי, המלמוט והסמוייד, חיו גם כלבים קטנים יותר, ששמשו לשמירה על בתים. מאותם כלבי שפיץ קטנים התפתח, כנראה, הפומרניאן המיניאטורי העדין.
על שורשיו הקדומים מעידים גם פסלי אבן וברונזה ושלדי כלבים קטנים בעלי מבנה דומה לזה של הפומרניאן, שנתגלו בקברים במצרים העתיקה.
כלבי שפיץ היו פופולריים מאוד בגרמניה כבר בשנת 1500 לספירה. אחד מהם היה ה"צוורגשפיץ" או השפיץ הגמדי, ששימש ככלב רועים מצטיין, ובמספר מקומות אף סחב עגלות וסירות קטנות לאורך תעלות צרות.
כמאתיים שנה מאוחר יותר הפכה המלכה שרלוט, אשתו של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה, למגדלת השפיץ הננסי הידועה ביותר בעולם. שני הכלבים, שייבאה המלכה מאזור פומרניה שעל חוף הים הבלטי בגרמניה, עוררו עניין רב בבריטניה. שלא כמו כלבי השפיץ הננסי הגרמנים, שהופיעו בצבעים רבים, הפומרניאן הבריטים היו לבנים. אותם כלבים ראשונים של בית המלוכה היו גדולים בהרבה מאלו של היום.
בראשית דרכם היה משקלם של הכלבים בסביבות 12 ק"ג, בהשוואה ל-2.5 ק"ג - משקלם הממוצע כיום. לנכדתה של שרלוט, המלכה ויקטוריה, הייתה השפעה לא פחותה מזו של סבתה על המראה והפופולריות של הגזע. במהלך ביקור באיטליה, התאהבה ויקטוריה בפומרניאן אדמוני, שחזר איתה לבריטניה. בהשפעתה, הפך לקראת סוף המאה ה-19 הפומרניאן האדמוני הקטן לפופולרי יותר בבריטניה מהטיפוס הלבן והגדול יותר של סבתה.
בשנות השלושים של המאה ה-19 נקבעה דמותו המודרנית של הפומרניאן בתקן הגזע. משקלם ירד ל-4 ק"ג בלבד, ונוספו לו גוני פרווה חדשים.
במאה ה-19 היגר הגזע לאמריקה, והתקבל שם בזרועות פתוחות. כיום נמצא הפומרניאן בין עשרת הכלבים הפופולריים ביותר בארצות הברית. עד לאחרונה הגזע לא הוגדר ככלב עממי בארץ, ואף בחוג הישראלי לכלבים זעירים היו רשומים לא יותר מ-50 כלבי פומרניאן. כיום, המצב השתנה והגזע הולך ומתבסס כסמל סטטוס.
מבנה גוף כללי.
רוב המאפיינים החיצוניים של הפומרניאן דומים לכלבי הסמוייד, עם כמה הבדלים (בעיקר בממדים). כמו לסמוייד, לפומרניאן יש פרווה כפולה: תחתית רכה ושופעת וחיצונית ארוכה, גסה יותר וישרה. הזנב השעיר והמפואר שלו ממוקם גבוה, ושוכב על הגב. האוזניים ממוקמות גבוה על הראש. התנועה שלו קלילה, חלקה ונמרצת. בניגוד לסמוייד, רוב חלקי גופו קצרים: הלסת, הצוואר, הגב, הרגליים והאוזניים. גובהו לא יותר מ-28 ס"מ. (תקן הגזע הוא בין 19–28 ס״מ, 5-11 אינץ') משקלו נע בין 1.5 ל-3.5 ק"ג.
הפרווה מופיעה בגוונים שונים: חום, דבש, אדמוני, שחור, לבן-בז' ושילובים בין הצבעים (בניגוד לסמוייד, שלפי התקן אמור להיות רק בעל פרווה לבנה). בלו מרל אסור על פי תקן הגזע.
אין סוגים של פומרניאן, וקיים רק גזע אחד שקוראים לו פומרניאן. כלב גזעי הוא אך ורק כלב בעל תעודת יוחסין.
תקופת הלידה של הפומראניין נמשכת בערך 9 שבועות או 63 ימים. תלוי בגזע וגודל הפומראניין.
אופי הגזע.
למרות גודלו הזעיר, הפומרניאן הוא אמיץ לא פחות מאבותיו, כלבי המזחלות. הוא מסוגל להתקיף כלבים גדולים ממנו בהרבה, כדי להגן על היקר לו. את האופי הטיפוסי של כלבי השפיץ, אשר נדרכים כמו קפיץ למשמע כל רחש, אפשר לראות גם היום אצל הפומרניאן הערני. לכן הפומרניאן מתפקד כשומר מצטיין. בדרך כלל הזכרים נובחים יותר מנקבות.
אחד ממאפייני הגזע הבולטים ביותר הוא חביבותו ועליזותו הרבה.
מקובל לומר על כלבי פומרניאן שאין להם משמעת גבוהה במיוחד. הם עקשנים ובעלי אישיות אינדיבידואלית. לכן אילופם דורש סבלנות. עם זאת, בהשוואה לשאר הגזעים הזעירים, פומרניאן לומד מהר יחסית, ויכולת פתירת הבעיות שלו גבוהה. לפי טבלת דירוג האינטליגנציה של כלבים שפרסם סטנלי קורן, מדורג הפומרניאן במקום ה-23, כשהוא מקדים 56 גזעי כלבים אחרים.
הגזע הובא לישראל בשלהי שנות ה-70 והפך לפופולרי.
בר רפאלי
בר רפאלי (נולדה ב-4 ביוני 1985) היא דוגמנית ישראלית ובינלאומית, הפעילה גם כמנחת טלוויזיה, אשת עסקים ושחקנית.
ביוגרפיה.
רפאלי נולדה במושב עולש לציפי לוין, דוגמנית ושחקנית בעברה, ולרפי, בעל חוות סוסים. בגיל שנתיים עברה עם משפחתה להוד השרון. היא הופיעה בפרסומת בגיל שמונה חודשים, ולאורך ילדותה השתתפה בפרסומות והופיעה בתפקידים קטנים בסרטים, סרטי טלוויזיה וקלטות. היא למדה בתיכון הדרים בהוד השרון ובמקביל פיתחה קריירת דוגמנות.
אי-גיוסה לצה"ל.
עם התקרב מועד גיוסה לצה"ל ביקשה רפאלי לדחות את גיוסה ב-30 יום מסיבות בריאות, אך משלא נענתה בקשתה נישאה כמה ימים לפני תאריך גיוסה בנישואים פיקטיביים לאריק ויינשטיין, ידיד של הוריה, שהיה מבוגר ממנה ב-23 שנים והתגורר אז עם ידועה בציבור. הנישואים הובילו את רפאלי לקבלת פטור מגיוס, אחריו התגרשה מיידית. צה"ל דחה את טענות רפאלי ומשפחתה כי יחס לא נאות מצד אנשיו הוביל לצעדה של רפאלי.
התחמקותה של רפאלי משירות בצה"ל עוררה ביקורת ציבורית חריפה נגדה בישראל. ב-2007 רפאלי הגיבה לביקורת זו בריאיון ל"ידיעות אחרונות" בו טענה: "מאוד רציתי לשרת בצה"ל, אבל לא מתחרטת שלא התגייסתי, כי הרווחתי בגדול". לכך הוסיפה: "למה טוב למות בעד ארצנו? מה, לא עדיף לחיות בניו יורק?... זה דבילי שאנשים צריכים למות כדי שאני אגור בישראל". במהלך הריאיון סיפרה גם שהיא מעוניינת להמשיך להתגורר מחוץ לישראל. אחרי פרסום הריאיון, ונוכח ההדים הקשים שעורר, תבעה רפאלי פרסום התנצלות וגרסה כי הציטוטים שהובאו היו שקריים והוצאו מהקשרם. "ידיעות אחרונות" סירב להתנצל וציין כי השיחה עם רפאלי הוקלטה ודבריה הובאו כלשונם.
דוגמנית.
משנת 2000, במקביל ללימודיה בתיכון הדרים שבהוד השרון, החלה רפאלי מתבלטת כדוגמנית צילום אופנה, עם הופעתה בקטלוגים של חברות אופנה כמו "קסטרו" ו"פלפל", וכן ככוכבת בפרסומות שונות, בהן למילקי של חברת "שטראוס", ל"פוקס" ול"קוקה-קולה", וכמו כן גם זכייתה בתארים ובפרסי אופנה. בשנת 2002 הפכה לדוגמנית הבית של חברת האופנה "רנואר", קשר שהסתיים כעבור עונת צילומים אחת בתביעה משפטית מצד רפאלי, והחלה מפתחת קריירה בינלאומית מצליחה כדוגמנית צילום, כשהיא זוכה להופיע על שערי מגזיני אופנה ומגזינים בולטים אחרים מחוץ לישראל, ובהם "Elle" הצרפתי, "קוסמופוליטן" הגרמני ו"מקסים" האמריקאי.
רפאלי המשיכה את קריירת דוגמנות הצילום הבינלאומית המצליחה שלה, ששיאיה היו צילומי קטלוג הלבשה תחתונה של "ויקטוריה'ס סיקרט" וצילומי הבכורה שלה לגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד 2007 בו הוצגה בפינת השער. שנתיים לאחר-מכן, ב-2009, כיכבה רפאלי בעצמה בגיליון מיוחד על שער המגזין, והתנוססה על מטוס בואינג 737 של סאות'ווסט איירליינס. צולמה גם לגיליונות 2008, 2010 ו-2012 של המגזין, באחרון לצד כוכבי הספורט מייקל פלפס ורפאל נדאל. במקביל המשיכה רפאלי לככב כדוגמנית גם עם חברות אופנה ישראליות. בין השאר נבחרה ב-2006 כפרזנטורית של חברת האופנה "אירית", ומ-2008 חתמה על חוזה דוגמנות מתמשך של חברת האופנה "פוקס". היא שימשה כפרזנטורית ביחד עם נועם טור עד סוף 2013. ב-2009 דלף לאינטרנט סרטון עירום של רפאלי, שצולם לתערוכת "ביוטי סיטי" במוזיאון רמת גן. הסרטון זכה לפופולריות רבה, אך כעבור זמן מה הוסר מ-YouTube, בנימוק של הפרת זכויות יוצרים. במאי 2012 פורסם סרטון נוסף שבו מופיעה רפאלי בעירום, כפרסומת למותג ההלבשה התחתונה שלה.
ב-2013 הופיעה במהלך הסופרבול, הנחשב לאירוע בעל הרייטינג הגבוה ביותר בארצות הברית, בתשדיר פרסומת של חברת שירותי האינטרנט האמריקאית "Go Daddy". באותה שנה פסק בית המשפט המחוזי בתל אביב שעל חברת "סאני" לפצות את רפאלי ב-400,000 ש"ח (ועוד 150,000 ש"ח הוצאות משפט), עקב חריגה ללא ידיעתה מהחוזה ביניהם בעניין השתתפותה בפרסומת של החברה לטלפונים סלולריים. באותה שנה נבחרה רפאלי לפרזנטורית של מותג המשקפיים המקומי "קרולינה למקה", וכחלק מהחוזה נכנסה כשותפה בחברה ורכשה 5% ממניותיה. החל מ-2014 משמשת רפאלי כדוגמנית הבית של חברת האופנה "הודיס", מבית "קרולינה למקה". בנובמבר 2014 נבחרה להיות שגרירה של כבוד מטעם מותג התכשיטים "ה. שטרן". בפברואר 2015 נבחרה להיות "שגרירת" מותג השעונים "האבלוט" , ובתור כך גם האישה הראשונה שעושה זאת.
בקולנוע ובטלוויזיה.
לצד קריירת הדוגמנות המוקדמת שלה, הופיעה רפאלי כשחקנית בתפקידים שונים עוד בילדותה. כשהייתה תינוקת בת 8 חודשים השתתפה לראשונה בפרסומת, לסרטי "אגפא". בשנת 1991, בגיל 5 השתתפה בצילומי קלטת הילדים "כמו גדולים" של אריק איינשטיין. ב-1992 השתתפה רפאלי בסרטו של עמוס גוטמן "חסד מופלא".
צעד ראשון בבגרותה בתחום המשחק, היה ב-2005 כאשר כיכבה בתור נועה צוקרמן בדרמה היומית "פיק אפ" בערוץ 10. צעד שני בתחום זה בא ב-2011 עם תפקיד הראשי בסרט, בתור עדן, במותחן הפסיכולוגי דובר האנגלית "סשן" של הבמאי חיים בוזגלו. ב-2012 שיחקה במערכון משלה בתוכנית הקומית "לצחוק או למות" בערוץ HBO האמריקאי. ב-2013 כיכבה בתור סוכנת המוסד עינב שוורץ בסרט "כידון", קומדיית ריגול צרפתית-ישראלית בבימויו של עמנואל נקש.