בשנת 1967 נמצאו בקרבת מקום חמישה שברים של גולגולות אדם קדומות, עצמות מאובנות של בעלי-חיים, אבני יד וכלי צור מן התקופה הפלאוליתית התחתונה, התיכונה והעליונה. באזור התל נערכו חפירות ארכאולוגיות בין השנים 1971-1967 ו-1980-1979. החפירות העלו ממצאים מהתקופה הפלאוליתית העליונה ועד התקופה ההלניסטית.
בצפונו של האתר שכן בית קברות של היישוב הטורקמני אבו זריק, ששכן בקרבת התל במערבו ונהרס באפריל 1948 לאחר קרב משמר העמק. במערבו של בית קברות זה נמצא קברו של השיח׳ אבו זוריק.
מצפון מערב לתל זריק נמצא האתר הארכאולוג עין אל-ג'רבה, שבו נמצאו שרידי יישוב מהתקופה הכלקוליתית. חלק מהממצאים שנמצאו באתר הועברו למוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח בקיבוץ הזורע ומוצרים בתערוכה קבועה במקום, להלן תמונות:
פקיד סעד
פקיד סעד (פירושונים)
עו&quot;ס להגנה על אנשים עם פיגור שכלי
צבא יוון העתיקה
אוחטירקה
אוחטירקה (באוקראינית: Охтирка) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה.
היסטוריה.
על פי ממצאים ארכאולוגיים, לפני 3,000 שנים התגוררו בקרבת המקום שבטים סקיתים. בתקופתה של רוס של קייב היו כאן יישובים של עמים סלאבים שנהרסו בזמן פלישות מונגוליות.
במאה ה-17 הוקם על ידי הפולנים מבצר, אך כמה שנים לאחר מכן הועבר השטח לידי הרוסים, המבצר נהרס והתושבים המקומיים נלקחו לשטח הפולני.
ב-1703 קיבלה אוחטירקה מעמד של עיר.
ב-15 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים ושוחררה סופית על ידי הצבא האדום ב-25 באוגוסט 1943.
ב-2022 במהלך המתקפה על מזרח אוקראינה התרחש קרב אוחטירקה בין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית לבין הכוחות המזוינים של אוקראינה.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית אוחטירקה לפי שנים:
הרכב אוכלוסיית אוחטירקה לפי לאום ב-1897:
פול פרטור
פול פרטור (בצרפתית Pol Fraiture; 17 בדצמבר 1946 - 8 בנובמבר 1981) היה צייר בלגי.
במהלך שנות יצירתו פול פרטור פיתח ושכלל טכניקת ציור ייחודית, בה השתמש בצבעי שמן בגוונים רבים, אותם ערבב על בד הציור (הקנבס), בעיקר באמצעות מריות (שְפַּכְטֶל) בעלות צורות שונות וברוחב שונה.
כשבחר ליצור ציור פיגורטיבי, ולא להשאיר את הציור כמופשט (אבסטרקטי), היה חורט את נושא הציור בשכבת הצבע הטרי העליונה ובכך חושף את הגוון שהוכן לפני כן כשכבת בסיס. באופן זה קבלו ציוריו שני ממדים - מופשט מרחוק וצורני מקרוב.
את רוב עבודותיו של פול פרטור ניתן לחלק לשני סוגים עיקריים: ציורים שנעשו בטכניקה שלו, בשלבי התפתחותה השונים, ומונוטייפים (Monotype - טכניקה בה מועתק ציור השמן, בעוד הצבע טרי, למשטח או לדף המונח על הציור המקורי והסופח אליו חלק מהצבע של הציור המקורי). המונוטייפים חשפו בדרך כלל את הצדדים המיוסרים באישיותו.
למעט מיצירותיו פול פרטור יצר ליטוגרפיות (הדפסי אבן).
ביוגרפיה.
נולד בבריסל שבבלגיה למשפחה ואלונית (מוולוניה). בגיל צעיר מאוד פול פרטור עבר עם הוריו מבריסל לארדנים הבלגיים בשל עיסוקו של אביו כיערן. כילד, כשנלווה לאביו, נחשף לטבע ההררי ולמגוון העצים שהופיעו תכופות בציוריו הראשונים.
פרטור היה כבד שמיעה ולכן בתחילה התקשה בלימודיו עד אשר הוריו עלו על הבעיה והחלו לטפל בה. בתקופה זו בנה את עולמו הפנימי המיוחד, שהתבטא כלפי חוץ בציוריו, שהוו אמצעי תקשורת. הוא פיתח יכולת רישום וגיוון מרשימה שזיכתה את ציוריו בפרסים כבר מגיל צעיר ביותר.
כבר בתחילת דרכו נטש את המכחול ויישם את הצבע על הקנבס באמצעות מרית, הוא העריץ את אומנותו של וינסנט ואן גוך, דבר שקיבל ביטוי בכמה מציוריו הראשונים.
במשך שנים רבות הוריו התנגדו לאפשרות שיגדל להיות אמן, וניסו לדחפו לכיוון מקצוע חפשי. רק מאוחר יותר ולמעשה מחוסר ברירה הסכימו שיפנה להשכלה בתחום האומנות.
כילד, פול פרטור השתתף בתחרויות ציור וזכיותיו עודדוהו לפתח את אומנותו. הוא החל להציג את ציוריו בגלריות ובתערוכות כבר בגיל 18, ומגיל 20 החל להציגם גם מחוץ לארצו, בעיקר בהולנד, בשווייץ, בפריז וב-נסאו שבאיי בהאמה.
בגיל 25 היה בעל גלריה בבריסל, בה הוצגו עבודותיו כמו גם עבודות של אמנים אחרים. בשל מיקומה באזור מרכזי ושוקק חיים של בריסל עברו בגלריה לא מעט עבודות של אמנים ידועים ומפורסמים.
סיים בהצטיינות לימודים באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל, בתחומים: Arts décoratifs, Dessin, Arts graphiques. למד גם היסטוריה של האמנות באקדמיה לאמנויות היפות בפריז.
ביקורת.
הצלחתו של פול פרטור הוכרה עוד בהיותו צעיר מאוד, הוא השתתף וזכה בתחרויות ציור כבר בגיל 13. במהלך חייו, שהוקדשו לאומנותו, יצר כ-800 עבודות שנמכרו ברובן לאנשים פרטיים ולאספנים במערב אירופה ובארצות הברית. אף על פי שנפטר צעיר, בטרם מלאו לו 35 שנה, זכה להכרה ולהערכה רבה בקרב מבקרי האומנות בעיקר בצרפת, בהולנד, בשווייץ, ובארצו, בלגיה. מבקרי האומנות, שלא מצאו תנועה אומנותית בתחום הציור שאליה ניתן היה לשייך את עבודתו, כינו את אומנותו: "אבסטרקטי מרחוק ופיגורטיבי מקרוב" (בצרפתית Abstrait de loin, figuratif de près), ו"קולוריסט" (בצרפתית: Coloriste), ו"לומיניסט" (בצרפתית: Luministe), והיו מבקרי אומנות שקבעו כי פול פרטור יצר תנועה אמנותית חדשה.
מי שהיה שר התרבות בצרפת, אנדרה מאלרו (André Malraux), שביקר בשנת 1972 באחת מתערוכותיו של פול פרטור בפריז כתב: (תורגם מצרפתית באדיבותה של גב' שולמית הרן):
אחרי פטירתו.
פול פרטור נפטר בנובמבר 1981. ארבע שנים אחר כך העמידה אלמנתו – קלודט דה ויל – תערוכה רטרוספקטיבית של ציוריו מילדות ועד לאחרית ימיו, בגלריה ידועה בבריסל.
בנובמבר 2012 פרסמה אלמנתו את הספר "פול פרטור – חיי עם פול" (בצרפתית Pol Fraiture- Histoire de ma vie avec Pol). בספר תוארו חייו דרך יצירתו, באמצעות צילומים של כ-130 מעבודותיו, קטעי עיתונות וציטוטים מתוך כתביו. בנוסף קוימה תערוכה של ציוריו בגלריה "אלפיקאן" (Alfican) שבכיכר הסבלון (Sablon) במרכז בריסל, והוקם אתר באינטרנט (ראה ב"קישורים חיצוניים" שבהמשך). מאז ציוריו מוצגים מדי שנה בתערוכות שונות, בעיקר בבלגיה, פרטים מפורסמים באתר הרשמי של פול פרטור.
הצבא ההלניסטי
משבר ברלין השני
משבר ברלין השני היה משבר דיפלומטי מתמשך בין ברית המועצות וארצות הברית שחל בין השנים 1958 ועד 1961, ועסק בזהותה המדינית של ברלין המערבית. המשבר נפתח בעת שראש ממשלת ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב הכריז על אולטימטום שדורש את הסגת הכוחות המערביים מברלין ואיחודה (כך שתהיה בשליטת גרמניה המזרחית) וכתוצאה ממנו, הוקמה ב-1961 חומת ברלין – אחת מסמלי המלחמה הקרה.
הרקע למשבר.
ברלין המערבית כמובלעת בגרמניה המזרחית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, נשקלו צעדים על ידי המעצמות המנצחות כדי למתן את תוקפנותה של גרמניה. כוחה הצבאי פוזר לחלוטין, והיא עצמה חולקה בין ארבע המעצמות: ברית המועצות, בריטניה, צרפת וארצות הברית. שטחיהם הגרמניים של בריטניה, צרפת וארצות הברית התאחדו לכדי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, והחלק הסובייטי הפך לרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה.
העיר ברלין חולקה גם היא לארבעה חלקים וגם בה התרחש איחוד של החלקים המערביים, אולם היא שכנה בחלקה המזרחי של גרמניה, וכך נוצרה "ברלין המערבית" – מובלעת חופשית של המערב בתוך אזור כיבוש סובייטי. ברלין המערבית הייתה סמל המערב בגרמניה ונתמכה על ידי המערב ישירות. כשסטלין הטיל סגר יבשתי על ברלין בין 1948 ל-1949, הפעילו האמריקנים רכבת אווירית שנשאה למעלה משניים וחצי מיליון טונות של אספקה.
ברלין המערבית הלכה ושגשגה כלכלית כמו גרמניה המערבית עצמה, ואילו המצב הכלכלי בגרמניה המזרחית ובמזרח ברלין הגיע לשפל. זרם חזק ותדיר של תושבי מזרח גרמניה ברח לברלין המערבית על מנת להגר ממנה אל המערב. עד לבניית החומה היגרו כשלושה מיליונים מתושבי מזרח גרמניה למערב. מציאות זו היוותה קריאת תיגר לסובייטים – נראה בריש גלי כיצד הקפיטליזם הצליח במקום שבו הקומוניזם נכשל.
יכולתה הטכנולוגית של ברית המועצות ו"פער הטילים".
ב-26 באוגוסט 1957 הודיע ניקיטה חרושצ'וב, ראש הממשלה של ברית המועצות וראש המפלגה הקומוניסטית, כי לברית המועצות יש את היכולת הטכנולוגית לשגר טיל בליסטי בין יבשתי. יכולת זו הציבה איום גרעיני חדש בפני ארצות הברית: עתה ברית המועצות איימה על אוכלוסיית ארצות הברית ישירות, ולא רק על אוכלוסיית אירופה כ"בת ערובה" של המערב. היו שפקפקו ביכולתה הטכנולוגית, אולם כאשר ב-4 באוקטובר באותה שנה שוגר "ספוטניק 1", הלוויין המלאכותי הראשון בחלל, ברית המועצות הוכיחה את עליונותה הטכנולוגית-צבאית. הדעה הרווחת, שלפיה ארצות הברית הייתה העליונה בתחום הצבאי, נשברה. נוצר הרושם שברית המועצות השיגה התפתחויות טכנולוגיות-קרביות רבות, ולפי הערכות המודיעין (השגויות, כפי שנתגלה מאוחר יותר) הסובייטים הגיעו לשלב של ייצור המוני של טילים.
חרושצ'וב ניצל רשמים אלו וחיזק אותם. במגוון הזדמנויות האדיר את עצמתה הטכנולוגית והצבאית של ברית המועצות. בנקודה זו היה נדמה שברית המועצות השיגה "פער טילים" - עליונות טכנולוגית קרבית על המערב. כתוצאה מכך יכל חרושצ'וב לנקוט בגישה סחטנית מעמדת כוח.