הכנסייה המרכזית במבנה, המכונה "קפלת הסירה", על שום כך שמזבחה עשוי בצורת סירה, וצופה אל הכנרת. הסירה מייצגת את דרשת ישו מהסירה, והטברנקולום ("משכן" - ארון לשמירת לחם הקודש בגמר המיסה) שבה בורך על ידי האפיפיור פרנציסקוס ב-26 במאי 2014, עת ביקורו בישראל. בכנסייה ניצבים דיוקני שנים-עשר השליחים המתוארים בסגנון ביזנטי, ובהם גם יהודה איש קריות אשר סביב ראשו אין הילה, אך הוא אינו מתואר כאיש כעור, כפי שהיה נהוג לתארו בעבר. הכנסייה מוקפת באגן מים המשתרע מחוץ למבנה ומשתקף דרך חלונותיו.
במרתף המבנה שוכנת "קפלת המפגש" המוקדשת למפגשם של כל המאמינים עם ישו. רצפת הקפלה היא רצפתו המקורית של שוק הנמל במגדלא העתיקה, והיא עוצבה בפשטות בהשראתו של בית הכנסת העתיק הסמוך. בקפלה שורות מושבים היקפיות עשויות אבן, כפי שהיה נהוג בבתי כנסת עתיקים, וקירותיה נצבעו בפיגמנטים אשר נדגמו מפרסקאות בית הכנסת הסמוך ושוחזרו בגרמניה. בצידה הדרומי של הקפלה, מאחורי מזבח אבן פשוט, קבוע ציור קיר גדול, המוקדש לנס ריפוי האשה זבת הדם:
הציור מתאר את הנס באופן בלתי שגרתי, ונראית בו ידה של האשה שלוחה אל כנף בגדו של ישו, בינות לרגלי ההמון.
לצד הכנסייה הוקם בשנת 2020 באתר בית מלון ובו 160 חדרים, מרכז מבקרים בשטח של כ-700 מ"ר, מסעדה לכ-900 סועדים ואתר צליינות לחוף הכנרת.
ביוסטטיסטיקה
ביומטריקה
בררה טבעית
מגדלה
ביוגרונטולוגיה
צלסיוס
ולאדו בוצ'קובסקי
ולאדו בוצ'קובסקי (במקדונית: Владо Бучковски; נולד ב-2 בדצמבר 1962, בסקופיה שביוגוסלביה) הוא פוליטיקאי מקדוני שכיהן בתפקיד ראש ממשלת מקדוניה בין 2004 ל-27 באוגוסט 2006, כאשר העביר את מושכות השלטון לניקולה גרואבסקי. בוצ'קובסקי משתייך למפלגת האיחוד הסוציאל-דמוקרטי המקדוני.
ב-9 בדצמבר 2008 הואשם בהתעללות בזמן כהונתו כשר ההגנה (שנת 2001) ונידון לשלוש וחצי שנות מאסר.
ביוגרפיה.
ולאדו בוצ'קובסקי נולד ב -2 בדצמבר 1962 בסקופיה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים בסקופיה ב-1986. בשנות ה-90 סיים את הדוקטורט שלו במשפטים. בזמן זה עבד בפרלמנט. בשנים 2000- 2001 כיהן כראש העיר סקופיה.
לפני שהתמנה לראשות הממשלה כיהן בוצ'קובסקי פעמיים כשר ההגנה של מקדוניה (פברואר עד נובמבר 2001, 2002–2004). היה ראש הממשלה ב-15 בדצמבר 2004 ועד ל-27 באוגוסט 2006, לאחר בחירות שבהן מפלגתו נחלה מפלה.
גרגנטואה
אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (מלוקסמבורגית: Henri vu Lëtzebuerg; נולד ב-16 באפריל 1955) הוא הדוכס הגדול המכהן של לוקסמבורג.
ביוגרפיה.
ילדותו.
אנרי נולד ב-16 באפריל 1955 לז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג ולז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, בתם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ואסטריד משוודיה, מלכת הבלגים. אנרי הוא אחיינו של אלברט השני, מלך הבלגים, ודודנו מדרגה שמינית של פליפה השישי, מלך ספרד, וסנדקיו היו דודיו אלברט, נסיך ליאז' ומארי גבריאל, רוזנת הולשטיין-לדרבורג.
ב-12 בנובמבר 1964 התפטרה סבתו שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג מתפקידה, ואביו עלה לשלטון במקומה, ואילו אנרי מונה ליורש העצר.
לימודיו.
בצעירותו התחנך אנרי בלוקסמבורג ובצרפת, שם סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1974, ובשנת 1980 סיים תואר במדע המדינה באוניברסיטת ז'נבה בשווייץ. בנוסף אנרי קיבל גם הכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בבריטניה. במהלך לימודיו בז'נבה, נפגש אנרי עם מריה תרזה מסטרה מקובה, שהייתה גם סטודנטית למדע המדינה, וב-14 בפברואר 1981 נישאו השניים.
שלטונו.
ב-1980 מונה אנרי לחבר במועצת המדינה, וב-4 במרץ 1998 מונה לממלא מקומו של אביו, תוך שהוא ממלא את רוב תפקידיו. ב-7 באוקטובר 2000 התפטר אביו ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג מתפקידו, ואנרי עלה לשלטון במקומו.
ב-2 בדצמבר 2008 סירב אנרי לאשרר חוק חדש על המתת חסד, אשר אושר מוקדם יותר באותה השנה על ידי בית הנבחרים. חתימתו של אנרי נדרשה על פי החוקה על מנת שהחוק ייכנס לתוקף. בעקבות סירובו הכריז ראש הממשלה, ז'אן קלוד יונקר, כי ייקבע תיקון חוקתי לפיו חתימת הדוכס הגדול אינה נדרשת לאישור החוקים, ואכן בית הנבחרים אישר תיקון לחוקה, ולפיה הדוכס הגדול לא נדרש לאשרר את החוקים, אלא רק לפרסם אותם.
על אף שתפקידיו של אנרי הם בעיקר יצוגיים, עם זאת, הוא שומר על הסמכות החוקתית למנות את ראש הממשלה והממשלה, לפזר את בית הנבחרים, לחוקק חוקים ולהסמיך שגרירים. כמו כן אנרי מייצג את לוקסמבורג ביחסי החוץ, והוא עורך ביקורים במדינות רבות ברחבי העולם.
אנרי הוא המפקד העליון של צבא לוקסמבורג, שבו הוא מחזיק בדרגת גנרל, ובנוסף יש לו דרגת כבוד של מייג'ור ברגימנט ה-RAF הבריטי.
אנרי הוא חבר הוועד האולימפי הבינלאומי, חבר קרן מנטור (שהוקמה על ידי ארגון הבריאות העולמי) ומנהל קרן צ'ארלס דרווין לאיי גלאפגוס.
אנרי גר עם משפחתו בטירת ברג בלוקסמבורג, ובנוסף יש לו בית נופש בקאבאסון, ליד בורמס-לה-מימוזה בדרום צרפת.
משפחתו.
ב-14 בפברואר 1981 התחתן אנרי עם מריה תרזה מסטרה ממנה נולדו לו 5 ילדים:
גרגנטואה ופנטגרואל
גרגנטואה ופנטגרואל (בצרפתית: La vie de Gargantua et de Pantagruel) הוא שמה של סדרת ספרים, חמישה במספר, שנכתבו במאה ה-16 בידי הסופר הצרפתי פרנסואה רבלה. הסדרה עוסקת בעלילותיהם המשעשעות של שני ענקים: גרגנטואה האב ופנטגרואל בנו, וכתובה כסאטירה ססגונית ומלאת חיות.
גרגנטואה האב ופנטגרואל, האוהבים לשתות יין ולסבוא, נקלעים להרפתקאות שונות ולמסעות משונים. הספר מכיל סיפורים קצרים יחד עם פרקים ארוכים יותר.
הספרים בעברית.
הספרים תורגמו והוצאו לאור בעברית שלוש פעמים:
פרמנטציה
התחרות הבינלאומית לפסנתר ע&quot;ש ארתור רובינשטיין
התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין, או בקיצור תחרות רובינשטיין, נחשבת לאחת מתחרויות הפסנתר החשובות בעולם. התחרות הראשונה התקיימה ב-1974 ומאז היא מתקיימת אחת לשלוש שנים בתל אביב.
ארתור רובינשטיין (1887–1982) היה מגדולי הפסנתרנים במאה ה-20. רובינשטיין, יהודי יליד פולין בעל אזרחות אמריקנית, היה אוהד ישראל. לכן כשפנה אליו יעקב ביסטריצקי ב-1973 עם רעיון לתחרות בינלאומית לפסנתרנים הנושאת את שמו, הסכים בשמחה. רעיון התחרות עלה כבר ב-1957 אך נדחה מסיבה לא ידועה עד 1973. רובינשטיין עצמו זכה להיות נוכח רק בשתי התחרויות הראשונות: ב-1974 וב-1977. ב-1982 נפטר כשהוא בן 95.
זכייה בתחרות מקנה לזוכה פרסום רב, הופעות על בימות הקונצרטים הגדולות בעולם, אפשרויות לנגינה כסולן עם התזמורות הבינלאומיות החשובות וכן פרס כספי בשווי עשרות אלפי דולרים.
קבוצה פונקציונלית
בכימיה, קבוצה פונקציונלית (אנגלית: Functional group) היא קבוצת אטומים בתרכובת, המשפיעה באופן מכריע על התנהגותה הפיזיקלית והכימית. המונח מתייחס בדרך כלל לקבוצות כימיות של תרכובות אורגניות.
הגדרתן של קבוצות פונקציונליות (שהן למעשה תבניות ייחודיות) מאפשרת לסווג תרכובות כימיות למשפחות שלהן תכונות כימיות ופיזיקליות דומות.
מונחון IUPAC מסדיר את אופן מתן השמות לתרכובות הפחמן לפי הקבוצה הפונקציונלית שלהן.
ג'ון ד. רוקפלר
ג'ון דייוויסון רוקפלר (באנגלית: John Davison Rockefeller; 8 ביולי 1839 - 23 במאי 1937) היה איל-הון, יזם ונדבן אמריקני. רוקפלר ידוע במיוחד בזכות התפקיד המרכזי שמילא בראשית ימיה של תעשיית הנפט וכמייסד חברת סטנדרד אויל. בזכות פיקחותו העסקית הוביל רוקפלר את "סטנדרד אויל" למעמד של חברת זיקוק הנפט המובילה בעולם וצבר עושר עצום. רוקפלר נחשב לאחד משני האנשים העשירים ביותר עלי אדמות, לצידו של מנסא מוסא הראשון, מלך מאלי, ועל פי תחשיב בסיוע פורבס הונו היה 418 מיליארד דולר במחירי היום.
פעמים רבות השתמש רוקפלר באמצעים כלכליים כדי לנטרל חברות יריבות מהשוק. אמצעים אלו כללו הורדה חריפה של מחירי הנפט, קניית חברות יריבות ועוד. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19 עלתה האימפריה הרוסית כיריבה כלכלית לסטנדרט אויל דרך מרבצי הנפט שלה לחופי הים הכספי. המונופול הגלובלי של סטנדרט אויל שב עם זאת כאשר התגלו מרבצי נפט אדירים בדרום מרכז ארצות הברית. בתחילת המאה ה-20 עלתה התרעומת האזרחית נגד סטנדרט אויל וכלל חברות המונופולים לאחר שאלו נטרלו יריבים רבים ברחבי השוק. בתמיכת הממשל הפרוגרסיבי של הנשיא תאודור רוזוולט, בית המשפט העליון של ארצות הברית פירק את החברה הלאומית ל-34 חברות משנה. רוקפלר פרש ממעורבות ישירה בעסקים אך שמר על אחיזתו ב-25 אחוזים מכלל המניות של כל חברות המשנה של סטנדרט אויל. בשנותיו המאוחרות החל רוקפלר להעביר כספים רבים מהונו לארגוני צדקה.
תדמיתו של רוקפלר שנויה במחלוקת. מחד יש הטוענים כי היה לאיש עסקים קר שפירק משפחות והוביל רבים לעוני דרך הליכי פירוק המתחרים שהנהיג ומאידך נראה כאדם חם שתרם רבות ופעל לפיתוח ארצו כמה שיותר אשר כל פועלו נעשה במסגרת חוקית וכי היה עליו לפעול כדי לשמור על מעמדה של החברה בשוק הכללי. רוקפלר היה בעל המונופולים הראשון שחברותיו נוטרתו במסגרת חקיקת שרמן נגד המונופולים על שמו של ג'ון שרמן.
ילדותו ותחילת דרכו.