על פי הקוג'יקי, סויזאי היה בנו הצעיר של אשתו הראשית של ג'ימו, איסוקיוריהימי. קאמויאווימימי, בנם הבכור של ג'ימו ואיסוקיוריהימי היה יורש העצר ועתיד היה למלוך לאחר אביו; אולם לאחר מותו של ג'ימו, טאגישימימי, בנם של ג'ימו ואהירצושימה, רעיה נחותה יותר של ג'ימו, ניסה לתפוס את השלטון. סויזאי שכנע את קאמויאווימימי לרצוח את טאישימימי, אולם זה נכשל, וסויזאי נאלץ להרוג את אחיו החורג בעצמו. לאחר זאת קאמויאווימימי ויתר על השלטון והכריז שאחיו הצעיר סויזאי, בהיותו אמיץ יותר, צריך להיות הקיסר.
ישנה סברה לפיה סיפור אגדי זה מנסה להסביר את שינוי המנהג הקדום לפיו הבן הצעיר ביותר הוא היורש, למנהג מאוחר יותר לפיו הבן הבכור הוא היורש. האגדה מנסה להסביר מדוע דווקא הבן הצעיר ירש את אביו.
על פי המסורות סויזאי מלך 45 שנים.
באתר הקבורה המלכותי של קיסרי יפן מצוי קברו של סויזאי.
סויזאי
סויסאי
בנז'מן דה רוטשילד
בנז'מן דה רוטשילד (בצרפתית: Benjamin de Rothschild; 30 ביולי 1963 – 15 בינואר 2021) היה בנקאי שווייצרי-יהודי, יושב ראש קבוצת אדמונד דה רוטשילד, בנק פרטי אותו ייסד אביו והוא בבעלות משפחתו.
ביוגרפיה.
נולד בנויי-סיר-סן, צרפת, בנו של הברון והבנקאי היהודי-שווייצרי אדמונד אדולף דה רוטשילד, ושל נאדין לופיטאלייה (נולדה ב-1932), שחקנית צרפתייה שהתגיירה. הוא היה צאצא של הענף הפריזאי של משפחת רוטשילד, נינו של הנדיב הידוע אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. סבתו מצד אביו הייתה הברונית השווייצרית, נעמי הלפן (1888-1968) שהייתה הנכדה של הבנקאי היהודי-ספרדי יוג'ין פרייר שמשפחתו היו יריבים בתחום הבנקאות של הרוטשילדים.
דה רוטשילד למד במכון פלורימונט (Florimont) בשווייץ והיה בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת פפרדין (Pepperdine) במליבו, קליפורניה.
ב-1989, הקים חברה משלו, Trésorerie Benjamin de Rothschild (אחר כך Compagnie Benjamin de Rothschild SA), המתמחה בניהול סיכונים כלכליים. שמוזגה בתוך החברה שהקים אביו קבוצת אדמונד דה רוטשילד.
לאחר מותו של אביו ב-1997, הפך ליושב הראש של קבוצת אדמונד דה רוטשילד. הקבוצה פעילה במגזרים פיננסיים רבים, בכללם בנקאות פרטית, אחזקת מבנים, ניהול השקעות ושירותי ייעוץ עסקי. בנז'מן דה רוטשילד היה יושב-ראש מועצת המנהלים של קבוצת אדמון דה רוטשילד, יושב-ראש מועצת המנהלים של Compagnie Financière Edmond de Rothschild, יושב-ראש מועצת המנהלים של CBR, Compagnie Benjamin de Rothschild SA ויושב-ראש מועצת המנהלים של הבנק הפרטי Banque privée Edmond de Rothschild SA Genève. הקבוצה כוללת גם את קרנות אדמונד דה רוטשילד (זרוע פילנתרופית), מותג סגנון החיים Edmond de Rothschild Heritage (המשווק יין וגבינה יוקרתיים, מלונות יוקרה ומסעדות). בשנת 1965, רכשה הקבוצה את בנק כללי לישראל, בינואר 1997 מכרה את בנק כללי לקבוצת הבנקאות אינווסטק מדרום אפריקה.
בשנת 1999, הקים קרן הון סיכון בישראל (Edmond De Rothschild Israel Opportunity Fund). הקרן, שהייתה בתחילה בהיקף של 20 מיליון דולר, התמקדה בחברות סטארט-אפ בשלב הגרעין (Seed Investment), ונוהלה בשיתוף עם חברת ג'יי.סי. טכנולוג'יס - הזרוע העסקית של המכללה הטכנולוגית בירושלים. בהמשך פעלה בשיתוף עם חברת פולאר השקעות.
ב-2010 העריך רוטשילד את הונו האישי ב-4 מיליארד אירו (שהם כ-6 מיליארד דולר). אולם, על העסקים שהוא מנהל הוא אמר: "קשה לדעת או אפילו להעריך את שוויים... בכל מקרה הם אינם למכירה".
לאחר מותו בינואר 2021 העריך מגזין פורבס שהונו האישי עמד על כ-1.4 מיליארד דולר כשנפטר.
חיים אישיים.
נישא לאריאן דה רוטשילד (שם נעורים: לאנגנר) ב-23 בינואר 1999 ולזוג ארבעה ילדים.
בנז'מן דה רוטשילד היה שייט נלהב והמשיך בכך מסורת משפחתית. ב-2001 ייסד את קבוצת גיטאנה (Gitana Team), קבוצת ספורט שעוסקת בשיט מפרשיות. בקבוצתו חברים השייטים בעלי השם העולמי: לואיק פרון או ליונל למונשואה.
נפטר מהתקף לב ב-15 בינואר 2021.
ראש ממשלת ירדן
ראש ממשלת ירדן (בערבית: رئيس وزراء الاردن) הוא יושב ראש מועצת השרים של הממלכה ההאשמית של ירדן.
ראש הממשלה הנוכחי של ירדן הוא בישר אל-ח'סאונה, שמכהן בתפקיד מ-12 באוקטובר 2020.
היסטוריה.
הממלכה ההאשמית של ירדן היא מונרכיה חוקתית, כפי שנקבע מאז 1952 על ידי המלך חוסיין. בירדן, הרשות המבצעת נתונה בידי מועצת השרים, אשר ממונה על ידי המלך ומדווחת לשני בתי הפרלמנט. 55 חברי הבית העליון ממונים על ידי המלך, בעוד ש-110 מנציגי הבית התחתון נבחרים בהצבעה דמוקרטית, כך על פי חוקת ירדן. לפיכך, ראש ממשלת ירדן, כיושב ראש מועצת השרים, ממונה על ידי המלך.
תפקיד ראש הממשלה בירדן נוצר לראשונה כתפקיד ראש ממשלת עבר הירדן ("מועצת היועצים"), שקמה לראשונה ב-1 ביוני 1921. לראש הממשלה הראשון מונה הדרוזי רשיד טליע, שהוחלף באוגוסט 1921 במזהר רסלאן.
במאי 1924 כפה "הנציג הבריטי הבכיר" באמירות הנרי קוקס על עבדאללה, בעזרתו של מזכיר ממשלת המנדט גילברט קלייטון, למנות מחדש את ראש הממשלה שפיטר בינואר 1923, עלי רדא אל-רכאבי, ובכך איבד עבדאללה לשנים רבות את זכותו בפועל (אם כי לא להלכה) לבחור לעצמו את ראשי ממשלותיו.
ב-1926 שונה שמה של ממשלת האמירות מ"מועצת היועצים" ל"מועצה המבצעת".
ב-1946 אמירות עבר הירדן הפכה לממלכה ההאשמית של ירדן, ותפקיד ראש הממשלה הוגדר כיושב ראש מועצת השרים האחראי לניהול הקבינט. תפקיד ראש הממשלה עוגן בחלק ב' בחוקת ירדן שהתקבלה ב-1951, ובמסגרתה הוכרז כי ראש הממשלה הוא נשיא מועצת השרים.
לראש ממשלת ירדן יכול להתמנות רק אזרח ירדן. בעת מינויו לתפקיד, עליו להישבע בפני מלך ירדן את שבועת כניסתו לתפקיד, שזוהי לשונה:
האנציקלופדיה של הסיפור היהודי
ריי ברבוטי
ריימונד "ריי" ג'יימס ברבוטי (באנגלית: Raymond "Ray" James Barbuti; 12 ביוני 1905 - 8 ביולי 1988) היה אתלט אמריקאי, הוא פעמיים אלוף אולימפי (אמסטרדם 1928) ושיאן עולם. נוסף לכך היה שחקן פוטבול.
ביוגרפיה.
ברבוטי נולד במחוז נסאו שבלונג איילנד, מדינת ניו יורק. הוא למד באוניברסיטת סירקיוז. זכה באליפות הקולג'ים של ספורטאים חובבים של אמריקה בשנת 1928 בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.8 שניות. באותה שנה זכה באליפות איחוד אתלטים חובבים בריצת 400 מטר בתנאי מזג אוויר קשים, בתוצאה של 51.4 שניות. כשחקן פוטבול באוניברסיטה הוא קבע 8 טאצ'דאון במשחק אחד.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ברבוטי בשתי מדליות זהב: בריצת 400 מטר בתוצאה של 47.8 שניות, לפני ג'יימס בול מקנדה (48.0 שניות) ויואכים בוכנר מגרמניה (48.2 שניות); ובריצת שליחים 4x400 מטר, בשיא עולם חדש של 3:14.2 דקות, לפני גרמניה (3:14.8 דקות) וקנדה (3:15.4 דקות). שבוע לאחר המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בלונדון נגד נבחרת בריטניה, הוא שיפר ביחד עם חבריו את השיא העולמי בריצת שליחים 4x440 יארד בתוצאה של 3:13.4 דקות.
אני, קיסר יפן
אָנֵי (ביפנית: 安寧天皇 - "אני טנו" - "אני הקיסר"), היה השלישי מבין קיסרי יפן על פי המסורת היפנית. אני נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, בהיעדר עדויות היסטוריות לקיומו.
על פי המסורת היפנית, אני מלך בין שנת 549 לפנה"ס ועד שנת 511 לפנה"ס. אני נשא לאישה את אקוטו-הימה.
ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של אני ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.
הקוג'יקי והניהון שוקי מציינים רק את שמו ואת ייחוסו. אני היה בנו הבכור, או בנו היחיד של סויזאי אשר מלך לפניו. לפני עלייתו לשלטון נודע בשם הנסיך שיקיטצו-היקו- טאמאטמי.
על פי המסורת נקבר אני בנארה, ומצבה לזכרו קיימת עד ימינו.
המשורר ג'י-ין מציין כי אני מלך מארמון אוקנה-נו-מייה שבקאטאשירו (בפרובינציית יאמטו של ימינו).
אברהם בהר&quot;ן
הרב אברהם הכהן בהר"ן (כ' בניסן תרצ"ה, 23 באפריל 1935 - כ"ט באלול תשנ"ה, 24 בספטמבר 1995) היה איש חינוך ואיש הגות דתי, ראש אולפנת כפר פינס ואולפנת הרב בהר"ן.
תולדות חייו.
נולד בשכונת שערי חסד בירושלים לרב נחום כהן-לוין, בן הרב אברהם כהן-לוין שהיה חתנו של הרב דוד בהר"ן. אביו שימש ראש המנקרים בירושלים וחיבר את הספרים "תורת הניקור" ו"גבולות הראשונים על עבודת הניקור". לצורך פרנסתו נסע לאמריקה כדי לשווק את ספריו. האם, רחל מלכה, עסקה למחייתם במכירת שמרים. בילדותו למד בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים, ולאחר מכן בישיבת חברון. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. בתקופת שלטון המנדט הבריטי התגייס לאצ"ל.
בשנת תשט"ו, בהיותו בן עשרים, נסע ללמוד בישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ולאחר מכן בישיבת רבנו חיים ברלין, שם התקרב לראש הישיבה הרב יצחק הוטנר.
לאחר שבע שנות לימוד בארצות הברית נישא, בשנת תשכ"ב, למרים סמסון, שבאה מבית חרדי ציוני בארצות הברית.
בשנת תשכ"ה פגש בניו יורק את הרב משה צבי נריה, שחיפש ראש אולפנה לאולפנת כפר פינס, והציע לרב בהר"ן את התפקיד. בתחילה סירב הרב בהר"ן, אולם במצוות רבו הרב הוטנר ניאות לקבל את התפקיד. כיהן בתפקיד במשך 15 שנה, עד שנת תש"מ.
לאחר שפרש מתפקידו הקים אולפנה חדשה הנושאת את שמו - "אולפנת הרב בהר"ן". בתחילה שכנה האולפנה בהרצליה, לאחר מכן עברה לכפר סבא ולאחר כעשר שנים עברה למשכנה הנוכחי בכפר אליהו בגדרה.
נפטר לאחר מחלה בכ"ט באלול תשנ"ה, בגיל 60. נקבר בהר המנוחות בירושלים.