בשנת 1936 החל קיין לעבוד כיוצר קומיקס עצמאי עבור חברת אייזנר אנד איגר, בבעלות ג'רי איגר וחברו לספסל הלימודים של קיין, ויל אייזנר. שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1939, בעקבות ההצלחה הגדולה של דמות הקומיקס סופרמן, נוצר ביקוש בתחום לייצירת דמויות של גיבורי-על. לאור הביקוש שנוצר, הגה קיין את דמותו של באטמן ועיצב אותה כגבר בלונדיני עם כיסוי עיניים וכנפי עטלף קשיחות. את הדמות, אשר בעיצובה הושפע מדמותו של השחקן דאגלס פיירבנקס, כמו גם מדמותו הבדיונית של זורו ותוכניות לייצור כלי טיס של לאונרדו דה וינצ'י, הראה לכותב ביל פינגר, שהיה שותפו לכתיבת קומיקס ומוכר נעליים במשרה חלקית. פינגר הציע מספר שינויים אשר הביאו את הדמות לעיצובה המוכר יותר כיום – מסיכה שתכסה את כל הראש, הסרת האישונים, כפפות, גלימה במקום כנפיים ושינוי הצבע האדום לשחור-אפור. את העלילה הראשונה של באטמן אייר קיין וכתב פינגר, אשר נתן לדמות גם את שמה המלא – ברוס ויין. הדמות פורסמה לראשונה בחוברת "#27 Detective Comics" ב-30 במרץ 1939 (על שער החוברת כתוב "מאי 1939") והפכה מיד ללהיט.
דמויות נוספות.
בנוסף לדמותו של באטמן, ייצר קיין יחד עם ביל פינגר (ובמידה מסוימת, גם ג'רי רובינסון) את דמותו של הג'וקר, אשר עיצובה הושפע מדמות הנבל בסרט "האיש הצוחק" בגילומו של קונרד ויידט.
את דמותו של רובין, עוזרו הצעיר של באטמן, ייצר קיין יחד עם פינגר ורובינסון כדי שיהווה שותף-סוד לבאטמן, בדומה לד"ר ווטסון ושרלוק הולמס, בנוסף לרצון ליצור דמות עמה יוכלו הקוראים הצעירים להזדהות (בניגוד לבאטמן, שהיה אדם בוגר).
המשך הקריירה.
קיין, אשר זכה לתהילה בעקבות הצלחת דמותו של באטמן, פרש מחברת DC קומיקס בשנת 1966 ומאז התמקד בעיקר באמנות.
הוא זכה לפרסים רבים והוקרה על תרומתו לעולם הקומיקס וסרטים רבים. הופקו סדרות טלוויזיה וסרטים אשר התבססו על יצירתו.
בוב קיין נפטר ב-3 בנובמבר 1998 ונקבר בלוס אנג'לס.
ב-2015 הונצח לאחר מותו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
תזמורת רדיו ברלין
תזמורת רדיו ברלין (בגרמנית: Rundfunk-Sinfonieorchester Berlin) היא תזמורת סימפונית שמקום מושבה בברלין, גרמניה.
בברלין, התזמורת מגישה קונצרטים בקונצרטהאוס ברלין ובאולם הפילהרמונית של ברלין, והיא מופיעה גם בערים אחרות בגרמניה כמו אשאפנבורג, אסן, האלה, אולדנבורג וויסבאדן.
היסטוריה.
התזמורת נוסדה בשנת 1923 כתזמורת רדיו, והיא תזמורת הרדיו הפעילה הוותיקה ביותר בגרמניה. ברונו זיידלר-וינקלר היה המנצח הראשי הראשון, מ-1926 עד 1932. במהלך שנותיה הראשונות, יצאו לתזמורת מוניטין על עבודתה עם מלחינים מן המאה ה-20. מלחינים שהופיעו כמנצחים-אורחים עם התזמורת הם פאול הינדמית, ארתור הונגר, דריוס מיו, סרגיי פרוקופייב, ריכרד שטראוס, ארנולד שנברג ואיגור סטרווינסקי, כמו גם קשישטוף פנדרצקי, ולטר שארטנר ואודו צימרמן. אחרי חלוקת גרמניה בשנת 1949, הייתה התזמורת תחת פיקוחו של רדיו גרמניה המזרחית.
מאז 2017, המנצח הראשי של התזמורת הוא ולדימיר יורובסקי.
קישורים חיצוניים.
אדוארד הנרי פלמר
ג'ים פלמר
ג'ורג' ויליאם פלמר
ארץ פלמר
פלמר
מוחמד אבו שמאלה
מוחמד אבו שמאלה (בערבית: محمد أبو شمالة; 1974 – 21 באוגוסט 2014) היה טרוריסט פלסטיני, ראש גדודי עז א-דין אל-קסאם (הזרוע הצבאית של חמאס) בדרום רצועת עזה והאחראי על מנהרות ההברחה ברפיח.
אבו שמאלה החל את פעילותו בחמאס בשנות ה-90 ומאז פיקד על ביצועי עשרות פיגועי טרור ברחבי ישראל. היה כלוא במשך תשעה חודשים בישראל, ובמשך שלוש שנים נוספות בבתי הכלא של הרשות הפלסטינית.
בקיץ 2004, במהלך במבצע קשת בענן, הקיף צה"ל את ביתו בחומרי נפץ ותקף את הבית, אך אבו שמאלה ניצל מניסיון החיסול.
במהלך מבצע צוק איתן פיקד אבו שמאלה על המערכה בגזרה הדרומית של רצועת עזה. ביתו הופצץ בתחילת המבצע על ידי מטוסי חיל האוויר. בליל ה-21 באוגוסט חוסל אבו שמאלה על ידי צה"ל, ביחד עם מוחמד ברהום וראאד אל-עטאר מפקדי חמאס, בשעה שהשלושה שהו במבנה במזרח שכונת תל סולטן ברפיח.
כף אגאסי
כף אגאסי (באנגלית: Cape Agassiz) הוא הקצה המזרחי של חצי האי הוליק-קניון, דורבן צר, שקוע בקרח, הנשלח מזרחה מצר ההר המרכזי של חצי האי האנטארקטי בין מפרצון מובילויל למפרצון רביל. הכפ הוא הקצה המזרחי של קו מכף ג'רמי, המפריד בין ארץ גרהאם לארץ פאלמר. הוא התגלה בדצמבר 1940 על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (USAS), שקרא לו על שם ו. ל. ג. ירג, גאוגרף ומומחה קטבים. לבקשתו, נקרא הכף על שם לואי אגאסי, חוקר טבע וגאולוג בעל שם עולמי, אמריקאי ממוצא שווייצרי, שהעלה לראשונה את תאוריית היווצרות הקרחונים היבשתיים (Études sur les Glaciers, נוישאטל, 1840).
טסקו לוטוס
טסקו לוטוס (באנגלית: Tesco lotus) היא רשת מרכזי קניות הפועלת בתאילנד, כיום הרשת מונה כ-1,400 סניפים הפרוסים בכל רחבי המדינה. החברה החלה לפעול ב-1994 כרשת חנויות של תאגיד תאי. ב-1998 נמכרה הזיכיון לרשת הסופרמרקטים הבריטית "טסקו" שמיתגה מחדש את שם הרשת לשמה הנוכחי. החנויות פתוחות בכל שעות היממה ובכל ימות השבוע.
השירות.
החנויות הגדולות של הרשת בנויות כקניונים וכוללות דוכני מזון וחנויות למוצרים שונים וכן מגרש חניה גדול. טסקו לוטוס גם מציע מגוון רחב של שירותים קמעונאיים ופיננסיים, כולל תשלום חשבונות, הלוואות אישיות, כרטיס אשראי טסקו ויזה, מגוון רחב של מוצרי ביטוח בהם ביטוח רכב, ביטוח דירה וביטוח חיות מחמד. החל מאפריל 2013, אפשרה טסקו לוטוס קניות באינטרנט.
מחמד אבו שמאללה
מוחמד אבו שמאללה
חיים הר-זהב
חיים הר-זהב (נולד ב-7 בפברואר 1978) הוא עיתונאי ישראלי בתחום הפוליטי והכלכלי, ממייסדי ארגון העיתונאים בישראל. עבד בין היתר בחדשות ערוץ 10, ערוץ הכנסת, החדשות המקומיות בכבלים, קול ישראל וכעיתונאי עצמאי.
ביוגרפיה.
הר-זהב נולד וגדל בראשון לציון. בתיכון למד בגימנסיה הריאלית בעירו.
את השירות הצבאי, בשנים 1995–1998, עשה הר-זהב בגדוד שחם בחטיבת הנח"ל. למד באוניברסיטה העברית בירושלים, היה פעיל בתא מפלגת העבודה ושימש סגן יושב ראש אגודת הסטודנטים. שירת במילואים בחטיבה 5 ובמבצע חומת מגן השתתף בקרב ג'נין. לדבריו, בעקבות דיווחים של דובר צה"ל לתקשורת במהלך הקרב שלא תאמו למה שחווה בשטח, החליט הר-זהב להיכנס לתחום התקשורת.
את דרכו כעיתונאי החל בשנת 2003 עם הקמת חברת החדשות בערוץ 10. הר-זהב נקלט לשורותיה ללא ניסיון עיתונאי קודם. כחצי שנה אחר כך מונה לכתב בכנסת, עד שהוחלף כעבור 3 שנים על ידי נדב פרי. עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה היה ביומו האחרון בשירות מילואים בגדוד שהותקף בידי חזבאללה. הוא תיעד את יום החטיפה ושידר כתבה אודותיו מאוחר יותר. הר-זהב עבר לערוץ הכנסת שם שימש ככתב פוליטי, ואחרי כשנתיים וחצי מחוץ לעיתונות (באותה תקופה שימש בין השאר גם כדוברו של חבר הכנסת איתן כבל) חזר בראשית 2011 לשמש כעורך במהדורות החדשות המקומיות תחילה בתל אביב ואחר כך בירושלים.
בשנת 2012, נמנה עם מקימי ארגון העיתונאים בישראל, שבמסגרתו הוכרז על הקמתו של ועד עובדים בחדשות המקומיות. הר-זהב עמד בראש ועד העובדים והוביל את מאבק העובדים כנגד סגירת החדשות המקומיות במשך קרוב לשנתיים. בסוף דצמבר 2013 הוכרז על סגירתן הסופית של החדשות המקומיות, וכל העובדים פוטרו.
באוגוסט 2014 הצטרף הר-זהב בשנית לערוץ 10 ושימש כעורך משנה וכמגיש פינה בתוכנית צינור לילה, בהגשת העיתונאי גיא לרר.
בנובמבר 2015 מונה לעורך אתר אינטרנט חדשותי שההסתדרות הייתה צפויה להקים ואמור היה לשאת את השם "דבר". האתר "דבר ראשון" החל לפעול ביוני 2016. שימש כעורך מהדורות חדשות ברשת ב, עד לסגירתה במתכונת של רשות השידור.
ביוני 2017 החל לשמש כעורך באתר האינטרנט "המקום הכי חם בגיהנום".
ביולי 2016 התמודד לתפקיד יו"ר ארגון העיתונאים, אך לא נבחר לתפקיד. בחודש שלאחר מכן, הצטרף לרשת ב' כעורך חדשות.
בדצמבר 2019 יצא לאור ספרו "". הספר היה אחד הגורמים שהובילו להכרת משרד הביטחון בלחימה ברצועת הביטחון כאחת ממערכות ישראל בנובמבר 2020.
בינואר 2021 התמודד בבבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה לכנסת, לקראת הבחירות לכנסת ה-24. בהתאם לתוצאות ההצבעה, שובץ במקום ה-20 ברשימת המפלגה.
במאי 2022 החל לעבוד בחדשות 13 כעורך משנה לתוכנית האקטואלית בשעה 19:00.
מלבד עבודתו העיתונאית, הר-זהב הוא גם מרצה לעיתונות במכללה האקדמית ספיר.
הר-זהב גרוש ואב לשתיים. הוא מתגורר בשכונת כפר שלם בתל אביב.
אנדריי מיאחקוב
אנדריי וסילייביץ' מיאחקוב (ברוסית: Андре́й Васи́льевич Мягко́в; 8 ביולי 1938 – 18 בפברואר 2021) היה שחקן ובמאי תיאטרון רוסי. שיחק בעיקר בסרטיו של אלדר ריאזנוב, כגון "צחוק הגורל", "רומן בעבודה", "רומנטיקה אכזרית" ועוד.
ביוגרפיה.