בקבוק ניסקין הוא שיפור של בקבוק ננסן, אשר נרשם כפטנט על ידי הממציא שייל ניסקין (Shale Niskin) במרץ 1966. במקום בקבוק האטום בצידו האחד, בקבוק ניסקין הוא צילינדר הפתוח בשני קצותיו, העשוי בדרך כלל מחומר פלסטי. בכל אחד מן הקצוות מכסה קפיצי. נעילת הבקבוק נעשית באופן דומה לבקבוק ננסן, בעזרת משקולת הנופלת לאורך הכבל אליו קשור הבקבוק ופגיעתה אוטמת את שני קצוות הבקבוק. אף בקבוק זה מצויד בדרך כלל במד חום. בקבוקים מודרניים מצוידים במנגנון הפעלה באמצעות שסתומי לחץ המכוונים להיסגר בעומק מסוים, או באמצעות שלט רחוק. סידור זה מקל על חיבור מספר רב של בקבוקי ניסקין על מתקן מעגלי בודד, המכונה "רוזטה" ואיסוף דגימות מעומקי ים שונים, כך שכל בקבוק נאטם בעומק שונה. בשיטה זו ניתן להציב עד 36 בקבוקים על מתקן דגימה בודד.
SS-אוברסט-גרופנפיהרר
אנחנו על המפית
אנחנו על המפית היא תוכנית טלוויזיה תיעודית-קולינרית שהעונה הראשונה שלה שודרה בערוץ כאן 11 מאז 18 ביולי 2018 ועד 22 באוגוסט 2018. את התוכנית מנחה השף הישראלי ברק יחזקאלי. העונה הראשונה שודרה בימי רביעי.
עם עליית התוכנית עלתה לשידור גם תוכנית נלווית בשם "ליד המפית", במסגרתה יוצא יחזקאלי לסיור אכילה זריז ברחבי הערים בחו"ל בהן הוא מתארח.
ב-7 ביולי 2019 עלתה לשידור העונה השנייה אשר שודרה בימי ראשון.
ב-8 בספטמבר 2020 עלתה לשידור העונה השלישית, אשר משודרת בימי שלישי ועוקבת אחר שפים ומסעדות בישראל, והמטבח הישראלי העכשווי.
מבנה התוכנית.
מדי פרק יוצא השף ברק יחזקאלי לפגוש שף ישראלי שהצליח בישראל ומחוצה לה, בודק איתו את סוד ההצלחה, את מחירה ואת השפעת המטבח הישראלי על השפים.
ליד המפית.
"ליד המפית" הוא ספין אוף שבו השפים אשר מארחים את ברק לוקחים אותו לסיור של חמישה מקומות קולינריים בעיר שבה הם מתגוררים.
חמשת המקומות מסודרים על פי קטגוריות (הסדר משתנה מפרק לפרק):
בעונה השלישית הקטגוריות שונו במקצת עבור כל פרק.
הכוכב הבא לאירוויזיון 2019
ניקי בלה
סטפני ניקול גרסיה-קולס (באנגלית: Stephanie Nicole Garcia-Colace; נולדה ב-21 בנובמבר 1983), הידועה יותר בשם הבמה שלה, ניקי בלה היא מתאבקת עבר אמריקאית, שהופיעה בארגון ההיאבקות WWE. בנוסף להיותה מתאבקת, בלה היא דוגמנית, אשת עסקים ושחקנית. היא הייתה אלופת הדיוות לזמן הארוך ביותר עם תקופת כהונה של 301 ימים.
ביוני 2007, בלה חתמה על חוזה בארגון ה-WWE ונשלחה למתחם הפיתוח שלהם, ה-FCW, ביחד עם אחותה התאומה, ברי, שביחד הוכרו כתאומות בלה. היא ערכה את הבכורה שלה בנובמבר 2008. ניקי זכתה פעמיים באליפות הדיוות. תקופת הכהונה השנייה שלה היא הכהונה הארוכה ביותר בהיסטוריה של אליפות הדיוות של ה-WWE.
בלה דורגה במקום הראשון מתוך 50 מתאבקות של שנת 2015 מטעם מגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated, ונבחרה באותה השנה לדיוות השנה על ידי המגזין רולינג סטון. כמו כן, היא זוכת פרסי בחירת הנוער לשנת 2016 בקטגוריית ספורטאית השנה ביחד עם אחותה.
החיים שלפני.
ניקול נולדה 16 דקות בלבד לפני אחותה התאומה, בריאנה להורים ג'ון גרסיה וקתי קולס. היא נולדה בסן דייגו, קליפורניה וגדלה בחווה בסקוטסדייל, אריזונה. היא ממוצא מקסיקני ואיטלקי. במהלך תקופתן של ניקול ובריאנה בבית הספר היסודי, הן היו חלק מקבוצת הכדורגל של סקוטסדייל.
לאחר מכן, ניקול החלה בקריירת דוגמנות ומשחק. את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה ערכה בתוכנית הריאליטי Meet My Folks של רשת Fox. עקב הופעה זו, האחיות גרסיה נשכרו להיות האחיות התאומות שמייצגות את חברת הבירה באדוויזר במסגרת גביע העולם בכדורגל. ניקי וברי השתתפו בתחרות חיפוש הדיווה של ה-WWE לשנת 2006, אך לא הצליחו להתקדם יתר על המידה בתחרות זו.
השתתפותה במדיה.
ב-21 בנובמבר 2016, ניקי וברי חשפו את ערוץ היוטיוב החדש שלהן, "התאומות בלה". הערוץ של האחיות מציג אופנה יומית, טיולים, כושר, מערכות יחסים וסרטוני בריאות.
ב-6 בספטמבר 2017, ניקי הודיעה שהיא תהיה אחת הכוכבות בעונה ה-25 של התוכנית "רוקדים עם כוכבים". בן זוגה היה הרקדן המקצועי ארטם צ'יגווינטסב. היא הודחה מהתוכנית ב-30 באוקטובר.
ב-1 בנובמבר 2017, ניקי וברי השיקו את ליין ההלבשה שלהן, "Birdiebee".
חיים אישיים.
במאי 2014, ניקול גילתה בתוכנית Total Divas שהיא נישאה בעבר לבחור מהתיכון בגיל 20; נישואים אלו בוטלו שלוש שנים מאוחר יותר.
בלה החלה לצאת עם ג'ון סינה בשנת 2012. השניים התארסו ב-2 באפריל 2017, כשסינה הציע לה נישואים לאחר קרב הזוגות המעורב שלהם ברסלמניה 33. ב-15 באפריל 2018, הזוג הודיע על פרידה וביטול החתונה אשר הייתה אמורה להתקיים ב-5 במאי 2018.
היא נמצאת במערכת יחסים עם שותפה לעונה ה-25 של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", ארטיום צ'יגבינצב, מאז ינואר 2019. ב-3 בינואר 2020, הזוג הודיע שהוא התארס.
ב-29 בינואר 2020, בלה הודיעה על כך שהיא נמצאת בהיריון, לצד אחותה התאומה, ברי בלה, שהודיעה באותו היום שגם היא בהיריון. ב-31 ביולי 2020, נולד בנם הראשון.
אמה לונדס
אמה לונדס (באנגלית: Emma Lowndes; נולדה ב-1975) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד בלה גרגסון בסדרה "קרנפורד", מרי ריברס במיני-סדרה "ג'יין אייר" ומרג'י דרו בדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון".
ביוגרפיה.
לונדס נולדה וגדלה באירלם שליד מנצ'סטר, ולמדה בבית ספר יסודי אורמסטון. אחר כך למדה אנגלית באוניברסיטת יורק. בשנת 2000 סיימה את לימודי המשחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). לימודיה מומנו בחלקם על ידי קרן סלפורד ספורטס אנד ארטס, שהקימו אלברט פיני והרולד ריילי כדי לסייע לכישרונות צעירים מהעיר.
לונדס היא הבכורה במשפחה בת שלושה ילדים של אריק וסוזן לונדס. אחיה הוא הכדורגלן נייתן לונדס, ואחותה קייטי לונדס.
קריירה.
בטלוויזיה הופיעה לונדס בסדרות "להעיר את המתים", "Burn It", "החיים שאחרי", "רופאים", "ורה", "עדות אילמת", "בקצב הלב" ו-"Moving On". היא גילמה את מרי ריברס במיני-סדרה "ג'יין אייר", עיבוד של ה-BBC משנת 2006 לרומן באותו שם. בסדרת הדרמה "קרנפורד" שיחקה בתפקיד בלה גרגסון.
לונדס הופיעה בסרטי קולנוע וטלוויזיה כגון "הכל או לא כלום" (2002), "This Little Life" (מ-2003), "Mother's Milk" (מ-2011) ו"קיפאון" (2005). ברדיו שיחקה בתסכיתי דרמה כגון "Whitby Pier", ו-"Aperture and Hanging", וגילמה את שרה באדגר בתסכית "The Tomorrow People" משנת 2001.
בתיאטרון שיחקה לונדס במחזות "של מי החיים האלה לעזאזל?", "קול קטן", "השחף", "Port", ו-"Cold Meat Party". עוד הופיע בהפקות של "תרז ראקן", "מידה כנגד מידה", "Topless Mum", ו-"Three More Sleepless Nights". החל מ-24 במאי 2017 גילמה את ג'יני פוטר בהפקה של "הארי פוטר והילד המקולל" בתיאטרון פאלאס בלונדון.
חיים אישיים.
לונדס מתגוררת בלונדון עם בן זוגה ג'ייסון מרלס ועם בתם.
פרסים.
ב-2003 זכתה לונדס בפרס התיאטרון של מנצ'סטר איבנינג ניוז לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, על הופעתה בהפקות "Port" ו"השחף" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג'. על הופעתה במחזה "השחף" הייתה לונדס מועמדת ב-2003 לפרס איאן צ'ארלסון.
אמה לאונדס
צבח-י אזל
ג'יימס סורוביצקי
דינמו בריאנסק
דינמו בריאנסק (ברוסית: Футбольный клуб Динамо-Брянск) הוא מועדון כדורגל מקצועני מהעיר בריאנסק שבמערב רוסיה. המועדון נוסד בשנת 1931 והוא מתמודד ב.
מגרש הבית הוא אצטדיון "דינמו" בעיר בריאנסק (שמכיל 10,100 מושבים).
היסטוריה.
מהקמתה ועד להתפרקות ברית המועצות.
הקבוצה הוקמה ביוזמת אגודת דינמו ואנשי או.ג.פ.או. (המשטרה החשאית הסובייטית) גריגורי פימאשקין ואנדריי אדמוביץ'. הקבוצה התאמנה לראשונה ב-9 ביולי 1931 ויום זה נחשב ליום הקמתה של הקבוצה.
הקבוצה התמודדה תחילה בטורניר ליגת המחוזות המערביות, כשיריבתה המרכזית הייתה קבוצת דינמו סמולנסק. ב-1931 הקבוצה נסעה לבאקו ושיחקה סדרה של שלושה משחקים נגד הקבוצות המובילות בעיר. עד 1936 הקבוצה שיחקה בליגות המחוזיות, אך מלחמת העולם השנייה הביאו לפירוק הקבוצה.
לאחר 1945 דינמו הוקמה מחדש ביוזמת ממשלת המחוז. בעונת 1946 הקבוצה התמודדה באליפות המחוז וסיימה במקום השלישי. ב-1947 זכתה בגביע המחוז וב-1948 קיבלה את הזכות להשתתף באליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל. שנה לאחר מכן הקבוצה התדרדרה עד למקום האחרון בשל תחלופת שחקנים שכללה פרישת שחקני הרכב מבוגרים וקליטת שחקנים צעירים שלא היו מורגלים לשחק ברמה הלאומית.
במשך ארבע עונות רצופות, מ-1955 עד 1958, דינמו סיימו במקום השני וב-1959 זכתה באליפות מחוז בריאנסק.
בעקבות הצלחתה בעונת 1959 הקבוצה השתתפה בעונת 1960 בליגה הסובייטית השנייה. לקראת ההתמודדות בטורניר השלישי בחשיבותו בברית המועצות, הקבוצה הזמינה שחקנים רבים להרכב והמשחק הראשון שלה בליגה היה נגד ספרטק טמבוב, שאף היא התמודדה לראשונה בליגה השנייה. דינמו התמודדה באותה עונה נגד קבוצות כטרוד וורונז', רקטה גורקי, אילמן נובגורוד, בלטיקה קלינינגרד, שחטיור סטלינוגורסק, ספוטניק קלוגה, טרודוביה רזרבי ליפצק, ספרטק לנינגרד, טרוד טולה.
הקבוצה שיחקה לראשונה נגד קבוצה זרה באצטדיון בבריאנסק ב-30 ביולי 1960 כשאירחה את SONP הצ'כוסלובקית אך הפסידה לה 6-1. באותה שנה בריאנסק גם התמודדה לראשונה במשחק ידידות נגד קבוצת עילית מליגת העל הסובייטית, כשגברה על דינמו מוסקבה בתוצאה 3:4.
ב-1968, לאחר דשדוש בליגה הרביעית בחשיבותה, דינמו בריאנסק חזרה לליגה הסובייטית השנייה והתמודדה בליגה זו עד עונת 1971. בשנים 1971—1991 התמודדה בליגה השנייה.
לאחר התפרקות ברית המועצות.