יחסי גיאנה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה.
עידן ברית המועצות.
בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין ברית הרפובליקות הסוציאליסטיות הסובייטיות כוננו לראשונה בתאריך 17 בדצמבר 1970.
באוקטובר 1985 שלחה ברית המועצות לג'ורג'טאון שלושה מסוקים מסוג Mil Mi-8 על מנת שישמשו את חיל האוויר בכוחות המזוינים של גיאנה. בשנות השמונים של המאה העשרים שכרה חברת התעופה הלאומית של גיאנה, גיאנה איירווייז, מטוסים מסוג טופולב Tu-154 מחברת התעופה הרומנית טארום, וקנתה מרומניה ומברית המועצות שלושה מטוסים נוספים בהסכם שבו הסכימה לקבלם בתמורה לבוקסיט.
עידן הפדרציה הרוסית.
בתאריך 8 בינואר 1992 הכירה לראשונה גיאנה בפדרציה הרוסית כיורשת הבלעדית של ברית הרפובליקות הסוציאליסטיות הסובייטיות, זאת לאחר התפרקותה הרשמית של ברית המועצות. רוסיה מחזיקה שגרירות רשמית בג'ורג'טאון. גיאנה האמינה את שגרירותה שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת, על רוסיה.
ב-2006 חתמה חברת רוסאל הרוסית על עסקה גדולה עם ממשלת גיאנה.
הפרת אמונים
יחסי בוליביה–רוסיה
יחסי בוליביה–רוסיה היא מערכת היחסים בין שתי המדינות, בוליביה ורוסיה. לרוסיה יש שגרירות בלה פאס, ולבוליביה שגרירות במוסקבה.
רקע כללי.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם בוליביה ב-18 באפריל 1945.
יחסים עכשוויים.
עבור בוליביה ההתמקדות ביחסים עם רוסיה היא בעיקר כלכלית, בניגוד לעמדה פוליטית ואסטרטגית, כפי שמראה הסכם השקעה בשדות הגז הטבעי של בוליביה. נראה שהוא "עוזר לאמריקה הלטינית... [בזמן שהיא] מרחיבה את ההזדמנויות הכלכליות של אמריקה הלטינית, מגוונת את מערכות היחסים שלה ... זה בריא."
בספטמבר 2008 גזפרום, חברת האנרגיה הרוסית שהמדינה מחזיקה בה בשליטה, חתמה על הסכם בשווי 4.5 מיליארד דולר לחיפוש אחר גז בבוליביה. בדצמבר 2008 השקיעה רוסיה ארבעה מיליון דולר במחקר שעסק בתעשיית הגז הבוליביאנית, בתקווה לפתוח מרכז משותף ברוסיה-בוליביאנית לחקירת גז מתישהו בשנת 2009.
במרץ 2009 חתמו רוסיה ובוליביה על הסכם פרוטוקול שמטרתו לחזק את הדמוקרטיה בכל מדינה. בפברואר 2009 ביקר הנשיא אוו מוראלס במוסקבה. נסיעתו הייתה הראשונה אי פעם על ידי ראש מדינה בוליביאני לבירת רוסיה. במהלך הביקור חתמו שני המנהיגים על הסכם לחיזוק האנרגיה וקשרים צבאיים בין שתי המדינות בנוסף לחיזוק שיתוף הפעולה הנרקוטי. במאי 2009 אמר הנציג של בוליביה לענייני חוץ כי בוליביה תבצע רכישת נשק ותחבורה רב-מיליון דולרים מרוסיה במאבק להברחת וייצור סמים בבוליביה.
באוקטובר 2009 הודיע הנשיא אוו מוראלס על התוכניות להקמת מתקן תמיכה טכני לתיקון מטוסים רוסים בבוליביה שיוקם בבסיס לשעבר של ארצות הברית בסמוך לעיירה צ'ימור במרכז המדינה. ההשקעה הראשונית בבנייה מוערכת בכ-5 מיליון דולר ואורך המסלול הקיים יורחב בשלוש פעמים "כדי שיהיה ניתן לקלוט את המטוס המודרני ביותר."
Cheap Thrills
יחסי ארצות הברית–גיאנה
יחסי ארצות הברית–גיאנה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הקואופרטיבית של גיאנה לארצות הברית.
היסטוריה.
המדיניות האמריקנית כלפי גיאנה מבקשת לפתח מוסדות, חוקים ומנהלים פוליטיים דמוקרטיים חזקים ובר קיימא; לתמוך בצמיחה ופיתוח כלכלי; ולקדם בה יציבות וביטחון. במהלך שנותיו האחרונים של ממשלו, הנשיא הגיאני דזמונד הויט ביקש לשפר את היחסים עם ארצות הברית כחלק מההחלטה להניע את ארצו לעבר אי-הזדהות פוליטית אמיתית. היחסים שופרו גם על ידי מאמציו של הויט לכבד את זכויות האדם, הוזמנו משקיפים בינלאומיים לבחירות 1992 ונעשתה רפורמת בחוקי הבחירות. ארצות הברית גם בירכה על הרפורמה והמאמצים הכלכליים של ממשלת הויט, אשר עוררו השקעה וצמיחה. הבחירות הדמוקרטיות ב-1992 והאישור המחודש של גיאנה על מדיניות כלכלית תקינה וכבוד לזכויות האדם הועילו ליחסים בין המדינות. תחת מספר ממשלות רצופות של המפלגה העממית הפרוגריסבית , הידועה בתור PPP, ארצות הברית וגיאנה המשיכו בשיפור היחסים. הנשיא צ'די ג'גן היה מחויב לדמוקרטיה, אימץ מדיניות שוק חופשי יותר ודאג לפיתוח בר-קיימא לגיאנה. הנשיא בהרט ג'גדאו ממשיך במסלול זה, וארצות הברית מקיימת יחסים חיוביים עם הממשלה הנוכחית.
במאמץ להילחם בהתפשטות האיידס בגיאנה המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן האמריקניים (CDC) פתחו משרד בשגרירות ארצות הברית בשנת 2002. בינואר 2003, הרפובליקה השיתופית של גיאנה נבחרה כאחת משתי מדינות בלבד בחצי הכדור המערבי שנכללו בתוכנית החירום של הנשיא בוש להקלה באיידס. סוכנות CDC, בתיאום עם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID), מנהלת תוכנית של 5 מיליוני דולרים לחינוך, מניעה וטיפול באנשים הנגועים במחלה.
צוותי רפואה והנדסה צבאיים אמריקאים ממשיכים לערוך אימונים בגיאנה, לחפור בארות, לבנות בתי ספר ומרפאות ולהעניק טיפול רפואי.
אקטיביזם פוליטי בתוך גיאנה.
קיימת מפלגה פוליטית פעילה לצד תנועה אזרחית בגיאנה הדוגלת בקשרים עמוקים יותר בין ארצות הברית לגיאנה, המבקשת להפוך אותה לשטח אמריקני או להיכנס לקהילייה שלה בדומה לפוארטו ריקו. אפילו מדינה אפשרית נוסחה כמטרה סופית. לאור, בין היתר, ההגירה הגיאנית לארצות הברית והקשרים ההדוקים שצמחו מההגירה הזו מבחינה חברתית וכלכלית הוקמה נוכחות אינטרנטית רשמית, והיא פועלת מזה מספר שנים ומספקת מידע מפורט אודות הגירה ועובדות אחרות הנוגעות למדינה הגיאנית הנוכחית.
יחסי החוץ של אוזבקיסטן
אוזבקיסטן הצטרפה לחבר המדינות בדצמבר 1991. עם זאת, היא מתנגדת להשתלבות ונסוגה מהסדר הביטחון הקולקטיבי של חבר המדינות בשנת 1999. מאז אותה תקופה, אוזבקיסטן השתתפה בכוח שמירת השלום של חבר העמים בטג'יקיסטן ובקבוצות מאורגנות של האו"ם. לסייע בפתרון הסכסוכים הטג'יקים והאפגנים, שבהם היא רואה איום על היציבות שלה עצמה. אוזבקיסטן היא תומכת פעילה במאמצים של ארצות הברית נגד הטרור העולמי והצטרפה לקואליציות שעסקו באפגניסטן ובעיראק גם יחד (אם כי בשנת 2005, היחסים עם ארצות הברית היו מתוחים לאחר התסיסה במאי 2005, ואוזבקיסטן דרשה מארצות הברית לעזוב את קארשי-ח'נאבד). אוזבקיסטן חברה באו"ם, במועצת השותפות האירו-אטלנטית, בשותפות לשלום ובהארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE). כמו כן היא משתייכת להארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) והארגון לשיתוף פעולה כלכלי, הכולל 7 מדינות ממרכז אסיה: פקיסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן, טורקמניסטן, אפגניסטן, קירגיזסטן וטג'יקיסטן. היא חברה מייסדת ונשארה מעורבת באיחוד מרכז אסיה, שנוסד עם קזחסטן וקירגיזסטן, ואליו הצטרפה במרץ 1998 טג'יקיסטן.
בשנת 1999 הצטרפה אוזבקיסטן לברית GUAM (גאורגיה, אוקראינה, אזרבייג'ן ומולדובה), שהוקמה בשנת 1997 (מה שהפך אותה ל באופן זמני עד לפרישה של אוזבקיסטן בשנת 2005). אוזבקיסטן חברה גם בארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה (SCO) ומארחת את מבנה האזור האנטי-טרור של ה-RATS בטשקנט. אוזבקיסטן הצטרפה גם לארגון החדש לשיתוף פעולה מרכז אסייתי (CACO) בשנת 2002. ה-CACO מורכב מאוזבקיסטן, טג'יקיסטן, קזחסטן וקירגיזסטן.
ביקורים באוזבקיסטן.
אנטי טורונן, ראש המחלקה למזרח אירופה ומרכז אסיה במשרד החוץ הפיני, הוביל משימת ממצאים של האיחוד האירופי לטשקנט, אוזבקיסטן ב-29 באוגוסט 2006. סגן שר החוץ האוזבקי ציין כי ממשלת אוזבקיסטן מעוניינת בשיחות עם האיחוד האירופי בביקור בהלסינקי, פינלנד ביוני 2006, רגע לפני שקיבלה פינלנד את נשיאות האיחוד. עיתונאים ברדיו אירופה החופשית שוחחו עם טורונן ב-1 בספטמבר. טורונן אמר כי הביקור אינו חד משמעי, אך מבטיח דיו שהאיחוד האירופי "ינתח" כדי לבדוק אם ניתן לסלק את הסנקציות שהוטלו על אוזבקיסטן. ביקורו של טורונן באוזבקיסטן היה הביקור הראשון באיחוד האירופי מאז אוקטובר, אז הוטלו סנקציות לאחר שממשלת אוזבקיסטן סירבה לאפשר חקירה בינלאומית על הטבח באנדיז'ן.
הסנקציות הדיפלומטיות כללו איסור על קשרים פוליטיים, קיצוץ סיוע ואיסורי ויזה על גורמים שהופקדו על האירועים באנדיז'אן ועל הכיסוי שלהם. טורונן אמר, "ישנם הרבה מאוד מקרים פתוחים בנושא זכויות אדם, ועלינו לבדוק כעת היטב מה באמת נעשה ואילו המלצות של הקהילה הבינלאומית יושמו. הם הצביעו על כך שיהיו אפשרויות לחדש שוב את הדיאלוג ברמת השרים, שהם עשויים להיות מוכנים לדון שוב בכל ההיבטים ביחסי האיחוד האירופי והאוזבקים, כולל האירועים באנדיז'ן. זה יהיה חלק מהערכת הערכת משטר הסנקציות ועל בסיס הערכה זו החלטה על גורל הסנקציות ייעשה באמצע נובמבר."
טורונן אמר כי הביקור התנהל "בצורה חלקה" וכי שר החוץ האוזבקי ולדימיר נורוב הציע "קבלת פנים חמה". משלחת האיחוד האירופי נפגשה עם גורמים ממשרד המשפטים, משרד היועץ המשפטי לממשלה וחברי פרלמנט אוזבקים באווירה "טובה למדי". הוא הדגיש כי "הנושא האמיתי" עבור האיחוד האירופי הוא תגובתה של הממשלה האוזבקית לטבח באנדיז'ן ולהפרות של זכויות האדם. "ובכן, נראה שכרגע הנושא עם החקירה הבינלאומית אינו עומד על הפרק ככזה. הם פתוחים במידה מסוימת לדון ברמה המומחית על האירועים שהתרחשו באנדיג'אן ועלינו לראות כעת מה זה מסתכם, אילו צעדים קונקרטיים בכיוון זה ניתן לנקוט. הסוגיה האחרת היא שהם מוכנים כעת לעסוק בזכויות אדם, לקיים דיאלוג כלשהו לזכויות אדם או מפגשים קבועים בנושאי זכויות אדם, אשר בפני עצמם מהווים אות חיובי."