המנהרה, באורך של 1,420 מטר, משתרעת ממזרח למערב מעט מצפון למסלול הדרומי של הנמל. היא כוללת זוג מנהרות חד סטריות המופרדות על ידי קיר תמך. קוטר כל אחת מן המנהרות במרבית אורכן הוא 8.1 מטרים. כל אחת כוללת נתיב נסיעה יחיד ברוחב של ששה מטר. הוא רחב דיו כדי לאפשר לאוטובוסי שירות לנסוע במנהרות וכן כדי לאפשר לאוטובוס לעקוף אוטובוס אחר שיעמוד באחד מצדי הנתיב. פתחי מעבר לשעת חירום נקבעו בכותל שבין המנהרות במרחק של 100 עד 130 מטר זה מזה.
הפורטל (פתח הכניסה) המזרחי של המנהרה ממוקם בתווך שבין טרמינלים 2 ו-3. הפורטל המערבי ממוקם מדרום מערב לטרמינל 5. כל אחד מהפורטלים כולל רמפת ירידה לתוך המנהרה.
La Vie en rose
La Vie en rose (בתרגום חופשי לעברית: "החיים בוורוד") הוא מהשירים הנודעים ביותר של הזמרת הצרפתייה הפופולרית אדית פיאף. השיר נכתב בשנת 1945, על ידי פיאף עצמה (מילים) ולואי גוליילמי (לחן), הפך פופולרי במהלך שנת 1946, ויצא כסינגל במהלך שנת 1947. השיר הפך פופולרי במיוחד בארצות הברית בשנת 1950, כאשר באותה העת נכנסו לא פחות משבע גרסאות כיסוי שונות שלו למצעד הבילבורד האמריקאי. גרסאות הכיסוי שנכנסו למצעד הבילבורד בוצעו על ידי , פול וסטון, בינג קרוסבי, ראלף פלאנגן, ויקטור יאנג ולואי ארמסטרונג.
גרסת הכיסוי בביצוע הזמרת הג'מייקנית גרייס ג'ונס, אשר יצאה במהלך 1977 זכתה גם להצלחה רבה. השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות על ידי אמנים בולטים רבים לאורך השנים.
הגרסה העברית.
במהלך שנות החמישים הקליט הזמר שמשון בר-נוי גרסה עברית לשיר תחת השם "הנסיכה". בשנת 1990 ביצעה גם קורין אלאל גרסת כיסוי לשיר.
Who's in a Family?
(בעברית: מי נמצא במשפחה?) הוא ספר ילדים של רוברט סקאץ' (Robert Skutch), שאיירה לאורה ניינחאס (Laura Nienhaus) ויצא לאור ב-1997. הספר מציג מגוון של משפחות לא מסורתיות, כולל בין-גזעיות, חד-הוריות ומשפחות להט"ביות. הספר מדגיש במכוון שאף על פי שכל המשפחות שונות זו מזו, ישנה תמיד נורמה בהסדרים משפחתיים שונים ומגוונים.
מחלוקת.
הספר עמד במרכז מחלוקת במדינת מסצ'וסטס בארצות הברית, כאשר מספר הורים התנגדו לכך שילדיהם ייחשפו אליו בבית ספרם, בטענה כי הוא נועד לקדם "אג'נדה הומוסקסואלית". ההורים דוד וטוניה פרקר הגישו תביעה נגד בית הספר הציבורי שבלקסינגטון, מסצ'וסטס כדי שילדיהם יהיו פטורים מקריאת הספר בכיתה. בסופו של דבר, משפחת פרקר לא הצליחה בתביעתה, לאחר שבית המשפט לערעורים הראשון דחה לבסוף את התביעה, וציין כי . בית המשפט העליון של ארצות הברית סירב לשמוע על המקרה הזה.
Elvis Presley (אלבום)
Elvis Presley הוא אלבום הבכורה של זמר הרוק אנד רול האמריקאי אלביס פרסלי. האלבום הופק על ידי חברת RCA Victor, ויצא לשווקים לראשונה במרץ 1956. האלבום הוקלט בין ה-10 בינואר 1956 עד 11 בינואר 1956 באולפני ההקלטה של חברת RCA Victor בנשוויל שבטנסי, וב-30 עד 31 בינואר באולפני ההקלטה של חברת RCA Victor בניו יורק. מספר הקלטות נוספות באלבום הוקלטו במקורן בפגישות ב-Sun Studio בממפיס שבטנסי ב-5 ביולי, ב-19 באוגוסט וב-10 בספטמבר 1954, וב-11 ביולי 1955.
האלבום כיכב במשך עשרה שבועות בצמרת מצעד אלבומי הפופ המצליחים ביותר של בילבורד במהלך שנת 1956, והיה לאלבום הרוק אנד רול הראשון בהיסטוריה שהגיע לפסגת המצעד, ולאלבום הראשון בז'אנר זה שמכר מעל למיליון פריטים. בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה-56 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.
האלבום היה לאלבום זהב ב-1 בנובמבר 1966, ולאלבום פלטינה ב-8 אוגוסט 2011.
קוזבאס קמרובו (כדורעף)
מועדון הכדורעף קוזבאס קמרובו (ברוסית: «Кузбасс Кемерово») היא קבוצת כדורעף רוסית מהעיר קמרובו, אשר מתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורעף משנת 2010.
המועדון העפיל פעמיים לגמר הגביע הרוסי בכדורעף (2011, 2017) ולשלב חצי גמר גביע CEV (2018/2019) ופעם אחת זכה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף (2019).
היסטוריה.
המועדון הוקם באביב 2008 ביוזמת חברת ההחזקות "איגוד העסקים הסיבירי". היוזמה זכתה לתמיכת מושל מחוז קמרובו, אמאן טולייב, ופדרציית הכדורעף הרוסית. לנשיא המועדון מונה המשנה למושל המחוז ולנטין מזיקין.
בשנת 2010 המועדון העפיל לליגת העל הרוסית בכדורעף ומאז התבסס כאחד ממועדוני הכדורעף הטובים במדינה.
במאי 2019 זכה לראשונה בתולדותיו באליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף, לאחר שגבר על זניט קאזאן בסדרת משחקי הגמר. בעונת 2019/2020 המועדון העפיל לשלב חצי גמר ליגת האלופות בכדורעף, במה שמהווה להישג שיא במפעלים האירופיים.
באוקטובר 2020 העפילה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורעף ובעונת 2021/2022 העפילה לשלב הפיינל פור בגביע CEV.
חוק שערי החוץ
Lose Yourself
Lose Yourself הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם מפסקול הסרט בכיכובו 8 מייל משנת 2002. השיר נכתב על ידי אמינם, והופק על ידי אמינם יחד עם ג'ף באס ולואיס רסטו. השיר יצא לשווקים ב-28 באוקטובר 2002.
הסינגל זכה להצלחה מסחרית, הגיע לצמרת מצעד הפזמונים ב-20 מדינות, כולל בריטניה ואוסטרליה. בארצות הברית הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, והיה לסינגל הראשון מבין חמישה סינגלים, שאמינם הוציא לאורך הקריירה שלו, שהגיעו למקום הראשון במצעד זה.
בטקס פרסי אוסקר ה-75 שנערך בשנת 2003 זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
בשנת 2004 זכה השיר גם בפרס גראמי בקטגוריות שיר הראפ הטוב ביותר של השנה, ובקטגוריית סולו הראפ הטוב ביותר של השנה.
בשנת 2004 דורג הסינגל במקום ה-166 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון, שגם הכליל את השיר ברשימת 50 שירי היפ הופ הגדולים בכל הזמנים.
ממלכת אטרוריה
ממלכת אטרוריה (באיטלקית: Regno di Etruria) הייתה ממלכה בטוסקנה, שהתקיימה כמדינת חסות של הקיסרות הצרפתית הראשונה בין השנים 1801–1807.
היסטוריה.
במאי 1796 פלשו כוחות צרפתיים לדוכסות פארמה, אולם על אף שנאתה העזה של מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה לצרפת, בעקבות הוצאת אחותה מארי אנטואנט להורג, הכריז בעלה פרדיננדו, דוכס פארמה על נייטרליות. אולם הנייטרליות לא כובדה על ידי הצרפתים, וכוחות צרפתיים כבשו את הדוכסות. במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון, הועברה השליטה על הדוכסות לשלטון צרפתי ישיר וספרד ויתרה על לואיזיאנה, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון תחת שליטת בנם לודוביקו, שהוכתר למלך אטרוריה, בעוד פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה קיבל את שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג.
השם אטרוריה הוא שמו הקדום של חבל ארץ במרכז איטליה.
בשנת 1802 נסעו לודוביקו ואשתו לספרד, להשתתף בחתונה הכפולה של פרננדו, נסיך אסטוריאס עם מריה כריסטינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, ומריה איזבלה מספרד עם פרנצ'סקו, דוכס קלבריה. בחזרתם מספרד החמירה מחלת האפילפסיה של לודוביקו, וב-27 במאי 1803 הוא מת בפירנצה בגיל 30. לאחר מותו עלה לשלטון במקומו בנו לודוביקו השני, מלך אטרוריה, תוך שאשתו מריה לואיסה, דוכסית לוקה שולטת כעוצרת בשמו.
ב-23 בנובמבר 1807 פורקה ממלכת אטרוריה על ידי הצרפתים בהסכמת ספרד, ונפוליאון העניק לאחותו אליזה בונפרטה את התואר "הדוכסית הגדולה של טוסקנה". למלך המודח הובטח לקבל ממלכה חדשה בצפון פורטוגל, אך הדבר לא התבצע. ב-1814, עם נפילת נפוליאון, סופחה טוסקנה מחדש לבית הבסבורג.
הנפשה מסורתית
הנפשה מסורתית (Traditional animation) היא טכניקת הנפשה בה כל פריים מצויר באופן ידני על מדיום פיזי. זו הייתה הטכניקה הדומיננטית ליצירת סרטי הנפשה עד שפותחה טכניקת ההנפשה הממוחשבת.
תהליך ההפקה של הנפשה מסורתית.
תהליך הפקת סרט/סדרת ההנפשה מתחיל לאחר שהוחלט מה יהיה הסיפור אותו מנפישים. את הקווים הכלליים של הסיפור, אשר היוצרים עשויים לקבוע בעל פה או להסתמך על ספר קיים, יש להמיר לתסריט.
הקלטת הדיבוב.
בדרך כלל לפני שציור התמונות להנפשה עצמה מתחיל, מקליטים את הפסקול. בהינתן שתהליך ההפקה של ההנפשה המסורתית הוא איטי למדיי, נהוג להקליט את הדיבוב קודם בעיקר משום שקל יותר לסנכרן את ההנפשה לפסקול קיים מאשר לסנכרן את הפסקול של לסרטון הנפשה קיים. הפסקול השלם של סרט הנפשה יכלול מוזיקה, אפקטים קוליים, ודיאלוג שהוקלט מבעוד מועד על ידי המדבבים השונים. עם זאת, הפסקול שמשמש את האנימטורים בעת יצירת סרטון ההנפשה מכיל רק את הקטעים שהוקלטו על ידי המדבבים. המוזיקה והאפקטים הקוליים מתווספים רק בהמשך במהלך שלב ה-"Post production".
במקרה של סדרות וסרטי אנימה, כמו גם במקרים של סרטי הנפשה שהופקו לפני 1930, הדיבוב מסונכרן להנפשה רק במהלך שלב ה-"Post production", כלומר, נהוג להפיק את הפסקול של הסרט רק לאחר שההנפשה מוכנה.
יצירת סטוריבורד.
הפקות הנפשה קלאסית מתחילות את דרכן כלוח סיפור (Storyboard) - זהו מעין תסריט המורכב מציורים וטקסט שמזכירים קומיקס.
יצירת ה-Layout.
תהליך יצירת ה-layout מתחיל לאחר שהעיצובים השונים הושלמו ואושרו על ידי הבמאי. במסגרת תהליך ה-layout האנימטורים קובעים בין היתר את זוויות המצלמה, שימוש בתאורה והצללה, ועוד. במסגרת יצירת ה-layout של הדמויות האנימטורים קובעים כיצד יראו הדמויות בסצנה מפתח שונות לאורך סרט/סרטון ההנפשה. עבור סרטונים קצרים יצירת ה-layout של הדמויות לעיתים קרובות הוא באחריות הבמאי בלבד.
יצירת ה-Animatic.