עיצורים סותמים (באנגלית: stops) או פוצצים (plosives) הם עיצורים ריאתיים אוראליים בניגוד לעיצורים האפיים, כלומר במהלך הגיית העיצורים הסותמים האוויר משתחרר דרך הפה ולא דרך האף.
במהלך הפקת העיצורים הסותמים ניתן להבחין בשלושה שלבים עיקריים: בשלב הראשון מתבצעת סתימה מוחלטת של ערוץ זרימת האוויר בבסיס החיתוך (ומכאן השם "סותמים"), בשלב השני נוצר לחץ חיובי בחלל הפה כתוצאה מהצטברות האוויר ובשלב הסופי נפתחת הסתימה והאוויר משתחרר בבת אחת תוך יצירת קול נפץ (מכאן השם המקובל האחר, "פוצץ"), זאת להבדיל מעיצורים מחוככים שבמהלך הפקתם חסר השלב השלישי של שחרור האוויר לאחר הגיית החלק הפוצץ והאוויר משתחרר במהלך הגיית החלק החוכך בצליל חיכוך. העיצורים הסותמים קיימים ברוב השפות, ורק במספר שפות מעטות אין אף לא עיצור סותם אחד.
במספר שפות, לדוגמה באיטלקית, ניתן להבחין ששני עיצורים סותמים נבדלים ביניהם במשך הגייתם. עיצור סותם מוארך מופק באמצעות הארכת ביצוע השלב השני של הצטברות האוויר לפני השחרור, והגיית אותם עיצורים סותמים מוארכים יכולה להימשך עד פי שלושה מאשר הגיית סותם רגיל.
כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום.
פרמטה
פֶרְמָטָה (בעברית גם שְׁהִי, שֶׁהִי) היא סימן מוזיקלי המורה על הארכת משך התו במידה בלתי מוגדרת (לרוב עד פי שניים). הפרמטה מסומנת כחצי עיגול ובמרכזו נקודה, והיא מופיעה מעל או מתחת לתו הרלוונטי. המלחין יכול להמחיש את משך הפרמטה על ידי הארכת משך התו הבסיסי שאליו היא מתייחסת. לדוגמה, פרמטה על תו באורך רבע תהיה יותר קצרה מאשר פרמטה על תו באורך חצי.
כאשר תזמורת מנגנת פרמטה, מורה המנצח לנגנים מתי להפסיק את הצליל.
פרמטה בקומפוזיציה יכולה גם להתייחס לסוף משפט מוזיקלי, שכן היא תופיע בו לרוב, (על הטוניקה או על הדומיננטה), או כיחידה של משפט מוזיקלי.
אף על פי שמקור השם "פרמטה" באיטלקית (fermata פירושה "תחנה"), דווקא בשפה זו משתמשים במונח "קורונה" (כתר) לציון סימן מוזיקלי זה.
שארל מוריס דה טלרן פריגור
סקציה
סקציה, משמעותה, קבוצה או מחלקה. במוזיקה, משמש מונח זה לציון קבוצות הכלים בתזמורת. למשל -סקצית כלי מיתר וסקצית כלי נשיפה. תתי-הקבוצות של סקציית כלי הנשיפה הן סקציית כלי עץ וסקציית כלי מתכת.
כמו כן, ישנן גם תת-סקציות המחלקות את הסקציות הראשיות לסקציות קטנות יותר לצורך נוחות. למשל, בביג בנד - סקציית הסקסופונים וסקציית החצוצרות.
כל סקציה או תת-סקציה מחולקת בדרך כלל לתפקידים. התפקיד הראשון הוא התפקיד שמנגן בדרך כלל את קטעי הסולו, אם ישנו.
דקסטרוז
מקצוע
מקצוע הוא תחום פעילות שאדם מתמחה בו ועוסק בו לפרנסתו. גישה מצמצמת מבדילה בין מקצוע לבין עיסוק, כאשר מקצוע דורש הכשרה מקצועית נרחבת, ועיסוק הוא פעילות של אדם לפרנסתו, גם כזו שאינה דורשת הכשרה מקצועית.
מקצועות מוגדרים היטב החלו להיווצר עם המעבר מציד ולקט לחקלאות. בחברות של ציידים-לקטים, מוגדר תפקידו של כל אדם על פי מינו וגילו, ובדרך כלל יודע כל אדם לבצע מגוון של תפקידים. עם התפתחות החקלאות, החלה התמקצעות בתחומים מסוימים, שהלכה וגברה עם הזמן. החקלאות אפשרה למספר קטן יותר של אנשים בכל קהילה לעסוק בייצור מזון, וכן אפשרה יצירת מאגרי מזון שנשמרים לאורך זמן. בתנאים כאלה, התפנו בני אדם לפתח מקצועות שאינם מייצרים מזון באופן ישיר. ככל שהחברה מתקדמת יותר, כך גדל בה שיעור ההתמקצעות. הדחיפה הגדולה ביותר להתמקצעות התרחשה בתהליך העיור.
מקצוע שנלמד באורח פורמלי במערכת החינוך או באקדמיה מכונה דיסציפלינה.
שכרו של עובד שיש לו מקצוע (במשמעות המצומצמת של המושג) גדול במידה ניכרת מזה של אדם שאין לו מקצוע. הבדל נוסף ברמות השכר במקצועות השונים נקבע לפי שיקולי היצע וביקוש בשוק העבודה.
סיווג המקצועות.
מקובלת חלוקה של המקצועות לשלוש קטגוריות:
הכשרה מקצועית.
הכשרה מקצועית, כלומר לימודים המובילים לרכישת מקצוע, נעשית במגוון רחב של בתי ספר: אוניברסיטאות, מכללות, בתי ספר להנדסאים, מוסדות להכשרה מקצועית, וכן בדרך של חניכות - הצטרפות לבעל מקצוע מנוסה ולימוד המקצוע ממנו תוך כדי עבודה.
לעיסוק במקצועות מסוימים נדרש, בנוסף להכשרה מקצועית נאותה, גם רישיון לעסוק בהם, ולעיתים נדרשת גם תקופת התמחות כתנאי לקבלת הרישיון.
הדינמיקה של מגוון המקצועות.
מגוון המקצועות בשוק העבודה משתנה במהלך הזמן, בעיקר כתוצאה משינויים טכנולוגיים וחברתיים. התפתחות הטכנולוגיה מביאה ליצירת מקצועות חדשים, של בעלי מקצוע המפעילים ומתחזקים את המכשירים החדשים, ובאותה מידה הופכת מקצועות אחרים למיותרים. המצאת המטוס, למשל, יצרה שלל מקצועות הקשורים בו, אך בהדרגה צמצמה את הצורך במקצועות הקשורים בהפעלתן של אוניות נוסעים, שחלקן הפכו לכמעט מיותרות.
עלייה ברמת החיים מביאה לצמצום הביקוש למקצועות האופייניים לרמת חיים נמוכה, ולעליית הביקוש למקצועות שצריכת שירותיהם מתאפשרת ברמת חיים גבוהה. דוגמה לכך היא מקצועו של הסנדלר, העוסק בתיקון נעליים שהתבלו. אדם החי ברמת חיים גבוהה יעדיף לרכוש נעליים חדשות, במקום למסור את נעליו הבלויות לתיקון.
דעיכתו של מקצוע מחייבת את העוסקים בו לעבור הסבה מקצועית על מנת להמשיך ולהתפרנס.
מקצועות קיימים משתנים אף הם במהלך השנים. המקצוע מתכנת, למשל, קיים מראשית ימי המחשב, אך שפות התכנות והמתודולוגיות עברו שינויים רבים במהלך עשרות שנות קיומו של המקצוע. מקצועות המתפתחים ומשתנים במהירות מחייבים את העוסקים בהם להקדיש זמן ניכר להשתלמות, לשם שמירה על הרמה המקצועית שלהם.
הבדלים מגדריים.
הפרדת עיסוקים מגדרית במקצוע מסוים משמעה ששיעור העוסקים בו מבני מגדר אחד, גבוה או נמוך באופן משמעותי יחסית לאחוז השתתפותם בכוח העבודה. רק מיעוט קטן של מקצועות הם מאוזנים, כלומר יש בהם שיעור דומה של גברים ונשים. במרביתם נמצא רוב נשי או רוב גברי. המקצועות בעלי רוב נשי ניכר הם "מקצועות נשיים" (מקצועות של "צווארון ורוד"), כגון הוראה וסיעוד, בעוד שהמקצועות שיש בהם רוב גברי הם "מקצועות גבריים", כגון ניהול והנדסה. הפרדה (סֵגְרֵגַצְיָה) כזאת למקצועות ועיסוקים מכונה סגרגציה אופקית, ואילו הפרדה המביאה לאי-שוויון בחלוקה לדרגים מכונה סגרגציה אנכית. במקצועות שונים נמצא כי הנשים מאכלסות את הדרגים הנמוכים בעוד שהדרגים העליונים מאופיינים על ידי רוב גברי.
התאגדות מקצועית.
בעלי מקצוע משותף מתאגדים פעמים רבות לשם הגנה על אינטרסים משותפים של כל העוסקים במקצוע. בימי הביניים נקראה התאגדות כזו בשם גילדה. במקצועות חופשיים מסוימים מתקיים רעיון הגילדה עד ימינו. דוגמה לכך היא מקצוע עריכת דין, שהגילדה שלו, לשכת עורכי הדין, עוסקת ברישוי העוסקים בתחום זה, בהסדרת היחסים בין עורכי הדין, בקביעת תעריפי מינימום וכדומה. בישראל, מעוגן מעמדה של גילדה זו בחוק לשכת עורכי הדין.
עם מטרותיה של הגילדה נמנית גם שמירה על כבוד המקצוע - בעל מקצוע שפגע מאוד בכבוד המקצוע, למשל מעל באמון הלקוח, עלול לאבד את רישיונו לעסוק במקצוע.
גיל ססובר
גיל יוסף ססובר (נולד ב-12 באפריל 1972) הוא שחקן, זמר, קומיקאי ויזם ישראלי.
ביוגרפיה.
ססובר נולד וגדל בחיפה. אחיו הצעיר הוא מנחה הטלוויזיה לשעבר דרור ססובר. למד בתיכון עירוני ה'.
את הקריירה שלו כבדרן החל גיל ססובר בלהקת הנוער הייצוגית של חיפה, "מפגשים ברכס". את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל, שם הופיע, כתב וביים. לאחר שחרורו מצה"ל, החל ססובר להופיע במופע סטנד-אפ משלו בכל רחבי ישראל.
החל משנת 1994 כיכב בתוכנית הטלוויזיה "הקומדי סטור" בערוץ 2 במשך שלוש עונות, שם גילם דמויות שונות כגון הממציא הצרפתי מסייה בומבסטיק והילד הדתי יפת, בנו של חם.
בשנת 1994 הצטרף ססובר לערוץ הילדים כמנחה, שם הנחה תוכניות פופולריות רבות, ביניהן: הוגו - תוכנית אינטראקטיבית שבה הילדים משחקים במשחק מחשב באמצעות הטלפון, "המגנט", "כדור פורח", "הזירה", ועוד. ססובר הנחה גם את התוכנית "מוטרף! עם גיל ססובר" ותוכניתו "ססובר 007 וחצי", ששודרה במשך כשעה בשבע וחצי בערב, הייתה מתוכניות האירוח הראשונות ששודרו באופן מלא בשידור חי. הוא הנחה בערוץ עד 1999.
בשנת 1999 ליווה ססובר את ילדי זיכרון מנחם במסעם לפריז ואל החיים, והשתתף בסרט דוקומנטרי שהוקרן בטלוויזיה הישראלית.
ססובר הנחה, כתב וערך תוכניות נוספות בערוץ 2: "ערב לא רגיל" - תוכנית אירוח אישית בפריים טיים, "קן הקוקיות" - תוכנית מערכונים בכיכובו, "וידאו חזק" - תוכנית מוזיקה ישראלית ועוד. בתקופה מסוימת הנחה את השעשועון "גלגל המזל" בערוץ 2, מאוחר יותר את "מזל טוב" והשתתף גם בתפקיד דרמטי באחד מפרקי הסדרה "טיפול נמרץ".
ססובר שיחק במספר מחזות זמר לילדים, בהם "פיטר פן" (בתפקיד פיטר פן, הילד הנצחי) ו"שלושת המוסקטרים" (בתפקיד המוסקטר פורתוס). כמו כן, הוא הגיע למקום השני עם שירו בפסטיגל 1996 עם השיר "מלך הכיתה" ולמקום הרביעי בפסטיגל 1999 עם השיר "קול".
ססובר הוביל קמפיינים פרסומיים רבים, בהם דגני הבוקר של קלוגס, חטיף "שוש" של עלית ומשקה "הוגו ראפ" של טמפו.
ב-2005 סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. בשבוע הספר 2006 יצא לאור ספרו הראשון של ססובר – ספר הילדים "בפעם הראשונה" בהוצאת ידיעות ספרים.
בשנת 2006 נפטר אביו. פטירתו השפיעה עליו עמוקות ומאז שומר שבת, מתפלל ולומד תורה וגמרא ואף מעביר הרצאות בנושא יהדות.
ב-2010 הקים עם שותפים את חברת "Solar Green Sun" העוסקת בהתקנת מערכות סולאריות קטנות לאנשים פרטיים.