בשנת 2010, 1,067,315 ספרדים חתמו על עצומה נגד מדיניות ההפלות הליברלית של הממשלה. העצומה הושקה על ידי הארגונים "Derecho a vivir" (זכות לחיים) ו-"Hazteoir" (השמע את עצמך). האזטואר קשור למפלגת הימין ווקס, שמנהיגה סנטיאגו אבאסקל הוא חבר האזטואר.
אוקראינה.
מתנת החיים היא ארגון צדקה, הפועל למטרות רפואיות ונגד הפלות, באוקראינה.
הממלכה המאוחדת.
בבריטניה, הארגון הבולט ביותר נגד הפלות הוא החברה להגנה על ילדים שלא נולדו. הוא נוצר כדי "לקיים את עקרון הכבוד לחיי אדם, בפרט חייו של הילד שטרם נולד" בעת ביצוע חוק ההפלות משנת 1967, אשר ליברליזציה של חוק ההפלות. הקבוצה מתמודדת נגד הפלות, לעיתים קרובות תוך שימוש בתביעות מפוקפקות, ותומכת בהפגנות במרפאות ההריון. לחוק נגד הפלות משנת 1967 הייתה השפעה משמעותית בבריטניה (למעט צפון אירלנד). במקום לבטל את החוק הקיים, החוק קובע כי אם לפחות שני רופאים יראו את הסיבות להפלה בהתאמה לחוק, ניתן היה לבצע זאת באופן חוקי. פירוש הדבר עדיין היה כי העונש על נשים שהגיעו להפלות בניגוד למעשה התמודד עם מאסר עולם פוטנציאלי. ניתן היה להעמיד לדין גם רופאים אם יימצאו שהם מבצעים הפלות ללא סיבה סבירה. עד היום יש הרבה מרפאות בבריטניה שפעילות נגד הפלות עומדות באופן שגרתי בחוץ; מטרתם הייתה להרתיע את הנשים שנכנסות להפלות. זאת באמצעות שני תהליכים המכונים "משמרות תפילה" שלעיתים לוחשים בשקט ופעמים אחרות נאמרים בקול רם כדי להניא את עצמם באופן פעיל, ו"ייעוץ מדרכות "בהם פעילים ניגשים להיכנס לנשים כדי לשכנע אותם להמשיך בהריונותיהם. זהו נוהג שמתייחס ביחס מועט של נשים המבקשות הפלות והארגונים הנותנים את השירות כפי שהיה ידוע כגורם חרדה ומצוקה.
המזרח התיכון וצפון אפריקה.
ישראל.
בישראל, הארגון העיקרי נגד הפלות הוא אפרת. לעומת התנועה העולמית ששמה את מטרתה לאסור בחוק ביצוע הפלות, אגודת אפרת מתמקדת בפעילות הסברתית ותמיכה כספית בנשים ששוקלות הפלה בעקבות מצב כלכלי. פעילי אפרת מגייסים בעיקר כספים כדי להעניק תמיכה כלכלית לנשים בהריון, השוקלות לבצע הפלה, לצורך גידול התינוק ובכך להפחית את "הלחצים הכספיים והחברתיים" הקיימים עליהן. עם זאת, פעילות זו מתבצעת רק במגזר היהודי בחברה הישראלית, שכן אפרת רואה באופן רשמי את ההפלות בקרב היהודים כעבירה מהתורה וכאיום דמוגרפי על העם היהודי.
אמריקה.
ארצות הברית.
התנועה נגד ההפלות של ארצות הברית התגבשה כתגובה לנקודת ציון הדרך 1973 "Roe v. Wade" and "Doe נגד בולטון;" החלטות בית המשפט העליון. ארגונים רבים נגד הפלות הופיעו מאז. יש תנועה קטנה יותר בשם "מוסר חיים" אשר מתנגדת לכל צורות הרג, כולל הפלות, מלחמה, המתת חסד, ועונש מוות.
התנועה הנוכחית היא בחלקה המשך של דיונים קודמים בנושא הפלות שהובילו לאיסור ביצוע הפלות, בכל המדינות בסוף המאה ה-19. את התנועה הראשונית הובילו רופאים, אך כללו גם פוליטיקאים ופמיניסטיות. בקרב הרופאים, ההתקדמות בידע הרפואי מילאה תפקיד משמעותי בהשפעה על הדעה נגד הפלות. ההתחדשות, שנחשבה בעבר לנקודה בה הנפש נכנסה לאדם התגלתה כצעד לא חשוב יחסית בהתפתחות העובר, וגרמה להם לחשוב מחדש על עמדתם בהפלות מוקדמות. אידאולוגי, השבועה ההיפוקרטית והמנטליות הרפואית של אותו גיל להגן על ערך חיי האדם כמוחלט, מילאו גם הם תפקיד משמעותי בעיצוב דעות על הפלות.
פמיניסטיות נטו לראות בהפלות צורך בלתי רצוי שנשים מאולצות אליו על ידי גברים חסרי מחשבה. האגף "האהבה החופשית" של התנועה הפמיניסטית סירב לתמוך בהפלה והתייחס לפרקטיקה כדוגמה לקיצוניות המחרידה אליהם הנישואים המודרניים מניעים נשים. אונס בזוגיות ופיתוי נשים לא נשואות היו מחלות חברתיות שלדעת הפמיניסטיות גרמו לצורך להפלה, מכיוון שגברים לא כיבדו את זכותם של נשים להתנזרות.
קנדה.
בגלל ראש הממשלה השמרני, קנדה שמרה על דיון בהפלה בהמתנה. מאז שנות השמונים של המאה העשרים, לפחות ארבעים ושלוש הצעות חוק פרטיות החברות נגד הפלה נשלחו לבית הנבחרים, אולם אף אחת מהן לא הועברה. במחקרים שנערכו על חוקי האנטי-הפלה בקנדה, גורמים רבים מראים את ההבדלים בין השקפות העבר של האנטי-הפלה לבין טיעונים עכשוויים. השיח הקנדי נגד הפלות מתגבר יותר ויותר"(א) מתמקד מעבר לשינוי בחקיקה למטרותיו. (ב) נוקט נימה "פרו-נשים"; (ג) נמנע מפניות פומביות ביחס ליסוד עמדתו; ו (ד) מעסיק חדש טיעונים מפורשים (טיעון ההפלה-פוגעת בנשים) ומתקן את הטיעונים הישנים יותר (הטיעון המרכזי העובר-ישן יותר) בדרכים שמשתנות לפרספקטיבה לעבר עמדות מודרניות יותר ויותר-נשים מאשר הקודמות."
התקיימו שני מצעדים לאומיים להפלות הפלה במפגן החיים שאספו למעלה מ־10,000 מפגינים בגבעת הפרלמנט. בהפגנות אלה התכנסו אלפים בניסיונות ליצור מספיק מהומה כדי לחולל שינוי. בנוסף להפגנות הלאומיות, תנועות נגד הפלות נוהגות להפגין מול מרפאות הפלות ברחבי המדינה.
אפריקה.
דרום אפריקה.
בדרום אפריקה קיים ארגון נגד הפלות שנקרא Pro-Life Generation.
אוסטרליה.
באוסטרליה מיוצגת התנועה נגד ההפלות על ידי מספר ארגונים ובהם Cherish Life, Right to Life Australia והלובי הנוצרי האוסטרלי. ארגונים אלה מבצעים פעולות קמפיין שונות לרבות התרמה של קמפיין פוליטי.
כאשר בוחנים את חוקי ההפלה של אוסטרליה, חשוב להסתכל בעדשה בינלאומית שכן חלק גדול מהחוק האוסטרלי נגזר מהחוק הבריטי. עד 1967 קובע החוק הבריטי כי "הפלה המושרה אינה חוקית בכל המצבים מצילה את החריג (הסביר) של סיטואציות בהן יש צורך להציל את חיי האם." אוסטרליה השתתפה בחוק זה עד שבריטניה שינתה אותו בשנת 1967 לעבר עמדה ליברלית יותר.
כעשרים ושתיים לאלף נשים בגילאי חמש עשרה וארבעים וארבע עוברות הפלה בכל שנה מה שגורם לאי שקט גדול אצל האנטי-הפלות של אוסטרליה. ברחבי אוסטרליה, במיוחד בויקטוריה ובקווינסלנד, התרחשו שפע של פעולות נגד הפלות והפגנות. בבריזביין בשנת 1985 המשטרה פשטה על מרפאת הפלות ולקחה בהצלחה את רישומי הנשים שטופלו במקום. עם הפרה זו של הפרטיות, רבים התאספו בניסיון להשיג תמיכה פוליטית לסיום הפשיטות. בתוך הממשלה נודע גם כי מדובר בקבוצה חבורה רופפת של פוליטיקאים שקדמו לחייהם שניסו לשלול הנחות ממשלתיות על סיום אולם נדחתה בשל הצורך בהבהרה.
רוסיה.
הפלה חוקית ברוסיה כהליך בחירה עד השבוע ה-12 להריון, ובנסיבות מיוחדות בשלבים מאוחרים יותר. נושא ההפלות זכה לתשומת לב מחודשת בשנת 2011 בוויכוח שלדברי ה"ניו יורק טיימס" "החל להישמע כמו הוויכוח בארצות הברית". הפרלמנט עבר והנשיא דמיטרי מדבדב חתם על מספר הגבלות על הפלות לחוק כדי להילחם ב"שיעור לידה נופל" ו"אוכלוסייה צוללת". המגבלות כוללות דרישה של ספקי ההפלות להקדיש 10% מעלויות הפרסום לתיאור הסכנות בהפלה לבריאות האישה ולהפוך אותה לחוקית לתאר את ההפלות כהליך רפואי בטוח. אשתו של מדבדב, סבטלנה מדבדבה, תפסה את מטרת החיים ברוסיה בקמפיין לאומי של שבוע נגד הפלות שנקרא "תן לי חיים!" ו"יום של משפחה, אהבה ונאמנות "של הקרן שלה ליוזמות חברתיות ותרבותיות בשיתוף הכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
התחרות השווייצרית הגדולה של פיד&quot;ה 2019
התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019 (באנגלית: FIDE Grand Swiss Tournament 2019) היא תחרות שחמט שהתקיימה בין ה־10 ל־21 באוקטובר 2019 באי מאן. התחרות היוותה תחרות העפלה לתחרות המועמדים 2020 ומועמד אחד הגיע ממנה. פביאנו קרואנה וואנג האו חלקו יחד את המקום הראשון, ובהתאם לשיטת הניקוד ניצח וואנג האו, ובכך זכה בכרטיס לתחרות המועמדים 2020.
פורמט.
התחרות שוחקה בשיטה השווייצרית ב־11 סיבובים ובהשתתפות 154 שחמטאים. לפי הפירוט הבא:
כל משחק הוא באורך 100 דקות, 50 דקות נוספות לאחר המהלך ה־40, 15 דקות נוספות לאחר המהלך ה־60. תוספת של 30 שניות לכל מהלך.
במקרה של שוויון בין מספר שחמטאים הדירוג נקבע לפי שברי השוויון הבאים:
פרסים.
בתחרות יחולקו פרסים בס"ך 443 אלף דולר לפי הפירוט הבא
מתמודדים.
בתחרות התמודדו 154 שחמטאים.
בין המתמודדים אלוף העולם המכהן מגנוס קרלסן, פביאנו קרואנה, וישוואנתן אנאנד שויתר על גביע העולם בשביל להתכונן לתחרות הזו, וסלי סו ויו יאנגי שסיים רביעי בגביע העולם.
שלושת הראשונים בגביע העולם החליטו שלא להתמודד, דינג לירן, טיימור רג'אבוב ומקסים ושייה-לגראב. שחמטאים נוספים שהחליטו לא להשתתף: אניש גירי, יאן נפומניאשצ'י ושחריאר ממדיארוב.
תוצאות.
בתחרות זכה ואנג האו לאחר שצבר 8 נקודות מתוך 11. גם פביאנו קרואנה סיים עם 8 נקודות אולם דורג שני בעקבות שובר שוויון הראשון (מד כושר של היריבים מלבד היריב החלש ביותר) בו ואנג קיבל 2735 וקרואנה 2720. שישה שחמטאים סיימו עם 7.5 נקודות (מסודר לפי הדירוג הסופי מהמקום ה־3 ועד ה־8): קיריל אלקסיינקו (Кирилл Алексеенко), לבון ארוניאן, דוד אנטון גיחארו (David Antón Guijarro), מגנוס קרלסן, היקארו נקמורה, ניקיטה ויטיוגוב (Никита Витюгов).
בעקבות התוצאה ואנג האו עלה לתחרות המועמדים 2020 וקיריל אלקסיינקו זכה להתמודד על הכרטיס החופשי.
מבין הנשים זכתה הרב־אמנית דרונאוולי הריקה (ద్రోణవల్లి హారిక; Dronavalli Harika) במקום הראשון מבין הנשים ובמקום ה־83 הכללי עם 5.5 נקודות. גם רב־אמן לנשים והאמנית הבינלאומית דינארה סדואקסובה (Динара Сәдуакасова) קיבלה 5.5 נקודות ודורגה במקום השני לנשים וה־85 הכללי.
טייבה (לבנון)
טייבה (בערבית: طيبة) הוא כפר בדרום לבנון בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה. בכפר מתגוררים כ-3,000 תושבים, רובם המוחלט מוסלמים מתואלים.
היסטוריה.