ב-28 לחודש הצוות ביצע שביתה איטלקית, כיבה את כל התקשורת מול הקרקע וביצע יום חופשי ללא מטלות. גיבסון בילה ליד טלסקופ השמש, קאר ופוג בילו בתצפיות על כדור הארץ.
ב-31 בדצמבר בוצעה שיחת ועידה בין הקרקע לאסטרונאוטים כדי להפיג את תחושת התסכול, אשר הוביל לשינוי בעומס העבודה ובלוחות הזמנים. הוסכם כי לאסטרונאוטים מגיע זמן מנוחה לפני ואחרי תקופת השינה, וגם זמן לביצוע אימון גופני ממושך. עם סיום המשימה, התברר שהצוות הצליח להשלים אפילו יותר ממה שתוכנן במקור.
במהלך משימת סקיילאב 4 הצוות ביצע בהצלחה 56 ניסויים, 26 הדגמות מדעיות, ו-1,214 הקפות של כדור הארץ. כמו כן הם השלימו 338 שעות תצפית על השמש בטלסקופ אפולו שהרכיבו בתחנה.
לאור מהלך המשימה, אף אחד מהאסטרונאוטים לא שב לחלל, וכל אחד מהם פרש מנאס"א לפני השיגור הראשון של מעבורת החלל.
פוג המשיך לתוכנית מעבורת החלל, לטיפול במטעדי תצפית על כדור הארץ, עד לפרישתו מנאס"א ב-1977.
לאחר נאס"א.
לאחר פרישתו, הוא הצטרף לארגון הנוצרי "קרן הטיסה הגבוהה" (High Flight Foundation), שנוסד על ידי האסטרונאוט ג'יימס אירווין כסגן נשיא עד לשנת 1987.
כמו כן היה מועסק כיועץ של חברות תעופה וחלל בינם בואינג ומרטין מרייטה (לימים לוקהיד מרטין), במסגרת חברת ייעוץ שהקים.
ב-1985, פוג כתב את הספר "איך הולכים לשירותים בחלל?", העונה על 270 שאלות נפוצות שהוא קיבל. כמו כן הוא כתב ספרים על השהות בחלל, וגם כתב בשנת 1992 ספר מדע בדיוני "הטעיית טריקון" עם הסופר בן בובה.
ב-2003, פוג פרסם את הספר "טריווית חלל" אשר כלל מידע מתוכנית מרקורי ועד לתקופת מעבורת חלל ותחנת החלל הבינלאומית. בשנת 2011 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו.
פוג מת בגיל 84 בקוקו ביץ', פלורידה ב-3 במרץ 2014.
חייו האישיים.
פוג היה נשוי שלוש פעמים. בשנת 1952 התחתן עם הלן חואניטה דיטמר ונולדו לזוג שלושה ילדים. מאוחר יותר הם התגרשו. בשנת 1979 הוא התחתן עם ז'אן בירד והיה נשוי אליה עד מותה ב-2009. פוג שימש אב חורג לארבעה הבנים. הוא התחתן עם אשתו השלישית, טינה, בשנת 2012.
אשתו התכוונה לשלוח את האפר שלו לחלל באמצעות Celestis.
עיטורים ואותות הוקרה.
בין הפרסים הרבים ואותות ההוקרה שקיבל:
שדה התעופה של סנד ספריגס אוקלהומה נקרא על שמו.
קדרים וקהל צופים ומתפעלים
"קדרים וקהל צופים ומתפעלים" הוא תבליט קרמיקה שיצרה גדולה עוגן בכניסה לביתן הקרמיקה במוזיאון ארץ ישראל.
תיאור.
בשנת 1965 התקינה גדולה עוגן תבליט גדול בכניסה ל-"מוזיאון החרס", שיהפוך בעתיד לביתן הקרמיקה של מוזיאון ארץ ישראל. יצירת התבליט הגיעה לאחר זכייה של האמנית בתחרות לתכנון התבליט ולאחר שיצרה תבליט דומה - "קיבוץ גלויות" (1963) - עבור קמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים.
התבליט, הקרוי "קדרים וקהל צופים ומתפעלים", מציג קבוצות של דמויות אנושיות, המתבוננות בעבודתם המדיטטיבית של האומנים. הדמויות מעוצבות בצורה ארכאית, ללא ניסיון לתיאור ריאליסטי של הדמויות. בעשיית התבליט השתמשה עוגן בשילוב בין דמויות שנפחיהן נעשו על גלגל אובניים, לבין יצירת אריחי-קיר מעוטרים בגדלים שונים. הצבעוניות של העבודה מבוססת בעיקרה על צבעוניות החרסית למרות שנעשה שימוש בחומרים שונים, כגון אנגוב או תחמוצת ברזל על מנת להדגיש דימויים שונים.
NVM Express
NVM Express (NVMe) הוא תקן המגדיר ממשק עבור התקן לוגי כדי לגשת לאחסון לא נדיף המחובר בדרך כלל באמצעות (PCIe). הקיצור "NVM" מציין זיכרון לא נדיף (non-volatile memory) שהוא לרוב זיכרון הבזק מבוסס NAND שיכול לבוא בצורות שונות כגון Solid state drive (SSD), כרטיסי PCIe או כרטיסי M.2. NVMe כממשק להתקן לוגי תוכנן כדי לנצל השהיה נמוכה ומקביליות פנימית של התקני אחסון אלו.
NVMe מאפשר לחומרה ולתוכנה לנצל את המקביליות הנתמכת ב-SSDs מודרניים, וכך לצמצם את התקורה של פעולות קלט/פלט (I/O) ולשפר את הביצועים ביחס לממשקים קודמים של התקנים לוגיים. פרוטוקולים קודמים כדוגמת AHCI פותחו כדי לתמוך בדיסקים קשיחים איטיים, שבהם היה עיכוב רב (ביחס למהירות המעבד) בין בקשת המידע לקבלתו, מהירות העברת הנתונים הייתה איטית בהרבה ביחס ל-RAM, וזמן החיפוש כתוצאה מסיבוב הדיסק, יכלו לשמש כדרישות לאופטימיזציה.
התקני NVMe קיימים בצורות של כרטיסי הרחבה ל-PCIe וכהתקני 2.5 אינץ' המספקים ממשק של ארבעה אפיקי PCIe באמצעות חיבור U.2.
רקע.
היסטורית רוב כונני ה-SSD השתמשו באפיקי נתונים כדוגמת SATA, SAS וערוצי סיבים (FC) כדי להתממשק עם יתר מערכת המחשב. מאז הפיכתם של כונני SSD לנפוצים בשוק, היה SATA הדרך הנפוצה לחיבור כונני SSD למחשבים אישיים; אולם SATA תוכנן בעיקר כדי לתקשר עם דיסקים קשיחים מכניים, ולא מתאים כל כך ל-SSDs, שהשתפרו במהירות לאורך הזמן. בין השנים 2005 ל-2010, חלק מכונני SSD הגיעו למיצוי התפוקה המקסימלית של SATA.
כונני SSD יוקרתיים השתמשו באפיק PCI Express עוד לפני הגדרת NVMe, אך על בסיס ממשקים שאינם תקניים. באמצעות תקנון הממשק של כונני SSD, יכולות מערכות הפעלה להסתפק במנהל התקן (דרייבר) אחד שיתאים לכל כונני ה-SSD הפועלים בהתאם לתקן. כמו כן יצרני SSD לא נדרשים למשאבים נוספים לתכנון מנהלי התקן ייחודיים.
תקן ואופן הפעולה.
התקן מגדיר את הממשק המאפשר גישה לאחסון לא נדיף. התקן מיועד לאפשר גישה לכונני SSD על גבי PCIe. הממשק של NVMe מספק ממשקים יעילים לשליחת משימה לביצוע ולמעקב אחרי השלמתה. התקן תומך בביצוע פעולות במקביל הודות לתמיכה בכ-65 אלף תורי משימות, כשכל תור יכול לטפל ב-64 אלף משימות. בנוסף כולל התקן יכולות מתקדמות המשמשות חברות כדוגמת הגנה מידע מהקצה לקצה, דיווח שגיאות מפורט ותמיכה בווירטואליזציה (כדוגמת SR-IOV). בין היתר מגדיר התקן תמיכה בפסיקות של MSI/MSI-X ובתורי עדיפויות.
NVMeOF.
NVM Express over Fabrics (בקיצור NVMeOF) הוא תקן המרחיב את NVM Express כדי להשתמש בפרוטוקול תעבורה על גבי הרשת לגישה להתקנים מרוחקים, בשונה מ-NVMe בסיסי שבו הגישה להתקן נעשית בצורה ישירה על גבי אפיק PCIe. יש מספר סוגים של NVMeOF, הנבדלים על פי סוג פרוטוקול התעבורה המשמש אותם. התקן מגדיר מיפוי של NVMe על גבי גישה ישירה מרוחקת לזיכרון (RDMA) ובהמשך נוספה גם הגדרה ל–NVMe-oF/TCP כששכבת התעבורה היא TCP.
התקן מגדיר קפסולה כיחידת בסיס להעברת מידע, וקיימות קפסולות פקודה (command capsule) וקפסולות תשובה (response capsule).
היסטוריה.
הפרטים הראשונים על תקן חדש לגישה לזיכרון לא נדיף התפרסמו במסגרת אירוע המפתחים של אינטל ב-2007, שבהם הוצג בשם NVMHCI. תקן NVMHCI 1.0 הושלם ופורסם באפריל 2008.
עבודה טכנית על NVMe החלה במחצית השנייה של 2009. התקן של NVMe הוגדר על ידי קבוצת עבודה שהורכבה מיותר מ-90 חברות; בראש הקבוצה עמדה אמבר הופמן מאינטל. גרסה 1.0 של התקן פורסמה ב-1 במרץ 2011, וגרסה 1.1 פורסמה באוקטובר 2012. גרסה 1.1 כללה הרחבה של גישה למסלולים מרובים (multi path; באמצעות שיתוף מרחבי שם) וגודל שרירותי לרשימת פיזור/איסוף. בשלביה הראשונים נקראה גרסה 1.1 בשם "NVMHCI לחברות". בינואר 2013 פורסם עדכון לגרסה הבסיסית של NVMe, עדכון 1.0e.
ערכות שבבים ראשונות המבוססות על תקן NVMe החלו להימכר בצורה מסחרית באוגוסט 2012 על ידי החברה האמריקנית Integrated Device Technology. ביולי 2013 הכריזה סמסונג על התקן NVMe לחברות, דגם XS1715, שתמך על פי היצרן במהירות קריאה של 3GB לשנייה, פי שישה מהמהירות של אמצעי אחסון קודמים. בנובמבר 2013 השיקה SandForce משפחת בקרים SF3700 שגם תמכה ב-NVMe. ביוני 2014 הודיעה אינטל על מוצרי NVMe ראשונים מתוצרתה במסגרת משפחת מוצרי אחסון למרכזי נתונים, שכללה את סדרות , ו-.
בספטמבר 2014 הוצע תקן FC-NVMe, המאפשר NVMe על גבי Fibre Channel. ב-2016 פורסמה גרסה 1.0 של NVM Express over Fabrics.
שרגול
אנדרוגנוס
הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור
הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור היא יחידה במשרד המשפטים המהווה את הרשות הלאומית למודיעין פיננסי . הרשות אינה עוסקת בחקירה, אך באמצעות המידע שאספה היא מסייעת לגופי אכיפת החוק במניעה ובחקירה של עבירות הלבנת הון ואכיפת החוק במלחמה בפעילות ארגוני טרור.
אודות הרשות.
הרשות הוקמה בשנת 2002 מכוח חוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, כחלק מהצטרפותה של ישראל למאבק הבינלאומי בהלבנת הון. בתחילה הרשות לא עסקה בתחום המאבק בטרור. בשנת 2005, בעקבות כניסתו לתוקף של חוק איסור מימון טרור, התשס"ה–2005, הורחב תחום סמכויותיה של רשות זו, ושונה שמה לזה הנוכחי.
בשנת 2002 צורפה לקבוצת אגמונט, ארגון המאגד כיום 164 יחידות מודיעין פיננסי הפעילות בעולם.
החל מינואר 2006 משמשת הרשות כמשקיפה פעילה בארגון Moneyval.
ב-19 בפברואר 2016 צורפה הרשות כמייצגת את מדינת ישראל במעמד של משקיפה בארגון ה-FATF ובדצמבר 2018 התקבלה כחברה בארגון.
רשות מודיעינית עצמאית.
הרשות הוקמה על פי מודל של רשות מודיעינית ללא סמכויות חקירה. זאת, על מנת להגן בצורה המיטבית על האינטרס הציבורי של הזכות לפרטיות מחד, ומניעת ניצול גופים פיננסיים למטרות הלבנת הון ויכולת איתור פעולות פיננסיות החשודות בהלבנת הון ומימון טרור מאידך. הרשות יוצרת חיץ בין הסקטור הפיננסי המדווח לרשות לבין גופי החקירה בישראל, ובתוך כך מעבירה מידע רלוונטי לרשויות האכיפה ולגופי הביטחון, על פי הוראות הדין, באופן קפדני ומבוקר, רק כאשר קיים חשד להלבנת הון או למימון טרור.