פלקלינגן (בגרמנית: Völklingen) היא עיר במחוז זארבריקן שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. העיר שוכנת על גדות הנהר סאר, 10 ק"מ ממערב בירת החבל זארבריקן.
העיר ידועה במתחם תעשיות הברזל בפלקלינגן שבשנת 1994 הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
משה עמי-עד
משה עמי-עד (קריגסר) (1886 - 8 באפריל 1948) היה איש העלייה השנייה. עבד בסג'רה ובחוות כנרת. היה בקבוצה שהקימה את אום ג'וני ובהמשך היה שותף להקמת קואופרטיב מרחביה, תל עדשים ודגניה ב'. היה בין מייסדי נהלל וחי עם משפחתו ביישוב.
קורות חייו.
משה נולד ב-1886 בנובו פולטבקה שברוסיה (מהמושבות החקלאיות היהודיות שבפלך חרסון) לטובה ויצחק קריגסר.
בשנת 1908 עלה לארץ ישראל במסגרת עליה שנייה. הצטרף לקולקטיב בסג'רה ובהמשך היה חבר בלגיון העבודה. הצטרף לחוות כנרת והיה בין מובילי המרד נגד מנהל החווה, האגרונום משה ברמן שבעקבותיו פרש עם עוד קבוצת מורדים שנקראה "קבוצת הכיבוש" והיה שותף להסכם עם ארתור רופין להתיישבות הראשונה באום ג'וני. בקבוצה זו היו שותפים גם אליעזר שוחט, חיים צימרמן, צבי נדב, ישראל בלוך, ישראל בצר ושפרה שטורמן-בצר.
לאחר שנה באום ג'וני ועם סיום החוזה עם המוסדות ההתיישבותיים הוחלפה הקבוצה על ידי אנשי הקומונה החדרתית ומשה הצטרף לקבוצה שהקימה את קואופרטיב מרחביה על אדמות הכפר פולה. בעקבות סכסוך עם תושבי הכפר השכן סולם נכלאו משה ועוד 13 מתיישבים בבתי הכלא בנצרת ובעכו למשך כשנה. בתקופת עבודתו של משה במרחביה הכיר והתחתן עם שרה בת מנוחה ומשה שטורמן (ילידת 1886).
ב-1912 פרצה המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ומשה התגייס לצבא הטורקי ושרת במשך כ-9 חודשים בתפקידי שמירה בירושלים.
ב-1913 היה משה בין מקימי תל עדשים. לשם עבר עם משפחתו.
ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס משה בשנית לצבא הטורקי ויחידתו הוצבה בשפרעם. בעקבות פרשת מחתרת ניל"י הוחלט לפרוק את החיילים היהודים מנשקם ולשלחם לעבודות כפיים. החלטה זו הביאה את משה לערוק מהצבא והוא ומשפחתו התיישבו בבן שמן.
ב-1919 היה משה שותף בהקמת דגניה ב' שם שהה כשנה עד שהמקום נמסר להתיישבות קבע לקבוצת כפר אוריה בהנהגתו של לוי אשכול. לאחר עזיבת דגניה ב' עבד משה בסלילת כביש עפולה-נצרת וחיפה-נצרת.
ב-1922 היו משה ושרה שותפים להקמת המושב השיתופי הראשון נהלל. במושב זה עסקו בחקלאות. לזוג נולדו 5 ילדים.
משה נפטר בנהלל ב-1948 ונקבר בבית הקברות במושב. אשתו שרה נפטרה ב-1966 ונקברה גם היא בנהלל.
משה שינה את שמו מקריגסר לעמי-עד.
Master of Reality
Master of Reality הוא אלבומה השלישי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור ביולי 1971.
Master of Reality נחשב לאלבום בעל השפעה מכרעת בז'אנר ההבי מטאל ונודע כאלבום שהניח את היסודות לתת-ז'אנר מתקדם שייקרא דום מטאל.
אודות האלבום.
הקלטות.
ההקלטות לאלבום נערכו באולפני "Sarm West Studios", נוטינג היל לונדון בין פברואר לאפריל 1971. האלבום הופק על ידי רוג'ר ביין, שהפיק עבור הלהקה את אלבומיה הקודמים, ושיתוף הפעולה ביניהם באלבום זה היה האחרון.
עקב פציעתו של גיטריסט הלהקה טוני איומי במפעל מתכות מספר שנים קודם לכן, נאלץ איומי לשחרר מעט את מיתרי הגיטרה, על מנת להקל על אצבעותיו את הפריטה. בכך, הוא בעצם גם הנמיך את הכיוון של הגיטרה שלו - מה שיצר סאונד מלוכלך, כבד וייחודי מאוד לאותה תקופה - שהפך לסמל האלבום, ועם הזמן, סמלה המסחרי של הלהקה בכלל. על מנת להתאים את עצמו לאופן הנגינה הייחודי של איומי, הנמיך בסיסט הלהקה גיזר באטלר אף הוא את הכיוון בגיטרה שלו. סגנונו הייחודי ופורץ הדרך של האלבום, השפיע ביותר על הז'אנר והציב סטנדרטים חדשים בכל הקשור לנגינת רוק כבד.
במהלך ההקלטות, נתן סולן הלהקה אוזי אוסבורן לטוני איומי כמות גדולה של ג'וינט. עישון הג'וינט גרם לאיומי התקף שיעול בלתי נשלט. בעת העישון, היה עסוק איומי בנגינה אקוסטית, והשיעול נקלט בהקלטה. קטע השיעול נערך והוכנס לאלבום כהקדמה לשיר הפותח "Sweet Leaf" ("עלה מתוק") - שיר המתייחס לצמח הקאנביס. בהקשר לזה, ציין איומי מאוחר יותר: "כולנו ניגנו את "Sweet Leaf" כשהיינו תחת השפעת הסם".
השיר "After Forever" הוא למעשה שיר שהולחן על ידי גיזר באטלר, למרות שאיומי קיבל עליו את קרדיט. השיר עוסק בנושאים נוצריים.
בקטע "Solitude" מציג איומי את כישרונו בנגינה על כלים שונים, כגון גיטרה אקוסטית, חליל ופסנתר.
השיר האחרון באלבום "Into the Void" מפורסם ביותר, ונחשב לקלסיקת הבי מטאל.
הצלחה מסחרית.
האלבום זינק למקום ה-5 במצעד הבריטי, ולמקום ה-8 במצעד האמריקאי. האלבום קיבל פלטיניום כפול לאחר שנמכר בשני מיליון עותקים.
ביקורות.
בתחילה קיבל האלבום ביקורות שליליות ממבקרים חשובים. לסטר בנגס מ"רולינג סטון" ורוברט כריסטגאו מ"וילג' ווייס" כינו את האלבום "מונוטני", "משעמם", "מנוון" ו"בלתי אינטליגנטי". אך עם הזמן, זכה האלבום להכרה מחודשת וקיבל ביקורות חיוביות רבות ונחשב הן על ידי מבקרים והן על ידי מעריצים כאחד מהאלבומים החשובים ביותר בהבי מטאל, וככזה שהשפיע רבות על הז'אנר. האלבום אף נודע כאלבום שהניח את היסודות הראשונים של סגנון שייקרא מאוחר יותר דום מטאל. מבקר המוזיקה מייק סטנגו (Mike Stagno) מאתר Sputnikmusic כתב על האלבום: "הסאונד הכבד והמחוספס של בלאק סבאת' הוכח כאהוב על המעריצים... "Master of Reality" הוא אלבום מצוין וחיוני עבור כל חובב הבי מטאל". סטנגו הוסיף בנימה אישית כי האלבום הוא כנראה האהוב עליו ביותר מתקופת אוסבורן.
רשימת השירים.
כל השירים הולחנו על ידי להקת "בלאק סבאת'", למעט "Embryo", "Orchid", ו"After Forever" שהולחנו על ידי טוני איומי; כל מילות השירים נכתבו על ידי גיזר באטלר.
מרים אוסטרובסקי-ברץ
חיאנקרלו גונסאלס
חוסה מריה חימנס
חוסה מריה חימנס דה ורגאס (בספרדית: José María Giménez de Vargas; נולד ב-20 בינואר 1995 טולדו, אורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם באתלטיקו מדריד ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים.
דאנוביו.
חימנס החל את הקריירה המקצועית שלו בדאנוביו, מליגת העל האורוגוואית. הופעת הבכורה שלו ככדורגלן מקצועי הייתה ב-17 בנובמבר 2012, בגיל 17 בלבד, בהפסד דאנוביו 0–2 לריבר פלייט מונטבידאו. בהמשך העונה השתלב חימנס בהרכב דאנוביו והופיע בסך הכל בעונת 16 הופעות ליגה.
אתלטיקו מדריד.
ב-25 באפריל 2013 הודיעה הנהלת אתלטיקו מדריד כי חימנס יצטרף לקבוצה בטרום עונת , בעסקה שמוערכת בכמיליון אירו. חימנס חתם על חוזה ל-5 עונות בקבוצה.
ב-14 בספטמבר הופיע חימנס לראשונה כשחקן אתלטיקו ובלה ליגה, בניצחון הביתי של קבוצתו 2–4 על אלמריה.
נבחרת אורוגוואי.
חימנס השתתף עם נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 - 2013, ושיחק בכל משחקי נבחרתו. אורוגוואי סיימה כסגנית, לאחר שהפסידה בגמר 1–4 בבעיטות הכרעה לנבחרת צרפת עד גיל 20.
משחק הבכורה שלו במדי נבחרת אורוגוואי הבוגרת היה ב-10 בספטמבר 2013, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, במשחק נגד , בו ניצחה אורוגוואי 0–2.
חימנס זומן לסגל אורוגוואי למונדיאל 2014. בעקבות פציעתו של הקפטן דייגו לוגאנו, שיחק חימנס בניצחונות נבחרתו את ואת .
במונדיאל 2018 כבש חימנס במשחק הראשון של נבחרתו, בניצחון 0–1 על .
חוסה חימנס
ביל וורד
ויליאם תומאס "ביל" וורד (באנגלית: William Thomas "Bill" Ward; נולד ב-5 במאי 1948) הוא מוזיקאי ומתופף בריטי, הידוע בעיקר כמתופף המקורי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת'.
ביוגרפיה.
תחילת הדרך.
ביל וורד החל לנגן על תופים בילדותו, כשהיה מאזין לביג בנדים שונים שפעלו בשנות הארבעים. וורד הושפע עמוקות ממתופפי ג'אז כדוגמת באדי ריץ', ג'ין קרופה ולואיס בלסון. באמצע שנות השישים, פעל וורד במסגרת להקה שנקראה "The Rest". מאוחר יותר, ניגן עם חברו הגיטריסט טוני איומי בלהקת "Mythology". כשהלהקה התפרקה, חברו וורד ואיומי יחד עם הבסיסט גיזר באטלר והסולן אוזי אוסבורן ללהקה, תחת השם "Earth". מכיוון שלהקה נוספת כינתה את עצמה "Earth", דבר שיצר בלבול, שינו חברי הלהקה את השם ל"Black Sabbath".
וורד השתתף וניגן בלהקת "Black Sabbath" ברוב אלבומיה, והיה שותף ביצירות אלבומי מופת חשובים ומשפיעים בהבי מטאל כדוגמת: Black Sabbath, Paranoid, Master of Reality, ועוד. סגנון התיפוף של וורד היה ייחודי ובלתי מוכר, ובכך תרם, יחד עם נגינתו פורצת הדרך של איומי, ליצירת ז'אנר חדש ברוק הכבד - ז'אנר שהשפיע באופן מכריע על סצנת ההבי מטאל העולמית.
בעיות הסמים והשתייה של וורד החמירו בתקופת השיא של הלהקה בתחילת שנות השבעים. בסוף שנות השבעים, החל וורד לצרוך אלכוהול גם במהלך הופעות חיות, דבר שעד אז מעולם לא עשה. הוא אף החל לחוות התקפי פאניקה במהלך ההקלטות.
קריירה מאוחרת.
על אף שבלאק סבאת' עדיין לא התאחדו באופן רשמי, הצטרף וורד באופן חד פעמי לאיחוד הזמני, על מנת ליטול חלק במופע המפורסם לייב אייד שנערך עבור המלחמה ברעב באתיופיה בשנת 1985.
מאז 2002, מופיע וורד בתוכנית רדיו חודשית בשם "Rock 50", שם הוא מציג את נגינתו במגוון סגנונות רוק.
באוקטובר 2006, צצו שמועות כי וורד יחבור יחד עם הזמר רוני ג'יימס דיו ועמיתיו לשעבר בלהקה טוני איומי וגיזר באטלר ללהקה בשם Heaven &amp; Hell. לבסוף דווח כי וורד החליט לוותר ולא להשתתף כחבר בלהקה.
חיים אישיים.
לוורד שני בנים, ניגל ואהרן ובת אחת בשם אמילי. וורד הוא טבעוני.
דיסקוגרפיה.
עם בלאק סבאת'
אלבומי סולו
עם אמנים שונים
חואן קואדרדו
קוארטו סנט'הלנה
נאביל גילאס
אשכאן דז'אגה