בשנות הארבעים של המאה העשרים התגוררו בגאורגיה יותר מ-24,000 גרמנים שהתפרשו על פני 20 ערים. כתוצאה ממדיניות אנטי גרמנית במלחמת העולם השנייה של הממשלה הסובייטית, מאוקטובר 1941 ועד אפריל 1942 רוב הגרמנים בגאורגיה, בסה"כ 19,186, גורשו מהרפובליקה על ידי השלטונות הסובייטים.
גרמנים בגאורגיה.
ב-21 בספטמבר 1818 הוקם על ידי קבוצת גרמנים שוואבים היישוב הגרמני הראשון בגאורגיה - מרינפלד, כיום חלק מהבירה טביליסי. חודשיים לאחר מכן הקימה קבוצה נוספת של מתיישבים התנחלות על גדת הנהר אסורטי וקראה לה אליזבטל, על שם אשתו של הקיסר - אליזבת אלכסייבה. בשנה הקרובה הוקמו עוד חמש מושבות: ניו טיפליס ואלכסנדרסדורף (שתיהן חלק מטביליסי המודרנית), פטרסדורף (כיום חלק מסרטיצ'אלה) וקתריננפלד (כיום נקראת בולניסי). שלוש מושבות נוספות הוקמו באבחזיה: נאודורף, גנאדנברג ולינדאו.
בין השנים 1906–1922 פרסם קורט פון קוטשנבאך את העיתון הגרמני "Kaukasische Post", שכונה "העיתון הגרמני היחיד בקווקז". העורך הראשי היה הסופר והעיתונאי ארתור לייסט.
אלכסנדרה דאולינג
אלכסנדרה דאולינג (באנגלית: Alexandra Dowling; נולדה ב-22 במאי 1990) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מתפקידה בדמות המלכה אן בסדרת הדרמה ההיסטורית "המוסקטרים" של ערוץ BBC One.
ביוגרפיה.
דאולינג סיימה את לימודיה בבית הספר לדרמה אוקספורד ב-2012 עם תעודה בתחום המשחק.
הופעת הבכורה של דאולינג בטלוויזיה הייתה בפרק "The Drawing of the Dark" בעונה האחרונה של סדרת הפנטזיה "מרלין" בתפקיד נערה דרואידית בשם קארה.
דאולינג הופיע בתפקיד אורח בדמות רוזלין פריי בפרק "גשמי קאסטרמיר" בעונה השלישית של סדרת הפנטזיה "משחקי הכס" של רשת HBO. עוד כיכבה בפרק "Elephants Can Remember" בסדרת הטלוויזיה "פוארו" עיבוד לרומן באותו שם מאת אגאתה כריסטי. הפרק שודר לראשונה ב-9 ביוני 2013 בכיכובם של זואי ואנאמייקר, ונסה קירבי ודייוויד סושה.
ב-2013 שיחקה דאולינג בתפקיד הנשי הראשי בסרט הפעולה האפי "פטיש האלים" בכיכובו של ג'יימס קוזמו. את הסרט ביים פארן בלקברן והוא יצא לאקרנים ב-5 ביולי 2013.
תפקידה הידוע ביותר הוא בדמות המלכה אן בסדרת הדרמה של BBC One "המוסקטרים" המבוססת על הרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב, שעוסקת בתככים פוליטיים בצרפת של המאה ה-17.
ב-15 בדצמבר 2014 פורסם שדאולינג התמודדה על התפקיד הנשי הראשי בסרט "" מסדרת סרטי שודדי הקאריביים", מול קאיה סקודלריו, גבריאלה ויילד, לוסי בוינטון וג'נה ת'יאם. לבסוף להוקה לתפקיד סקודלריו.
ב-2015 גילמה דאולינג את ברתה בעיבוד הבימתי של ג'ושואה סטמפ-סימון למחזה "The Last of the De Mullins" מאת סנט ג'ון אמיל קלברינג הנקין, שהוצג בתיאטרון ג'רמין סטריט בלונדון החל מ-5 בפברואר ועד ל-28 בפברואר 2015.
נבחרת רומניה בכדוריד נשים
נבחרת רומניה בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של רומניה. הנבחרת השתתפה ב-23 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 1962. נכון לשנת 2017, היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל אליפויות העולם. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום השישי עם 194 נקודות.
הר יוג'ין
הר יוג'ין (באנגלית: Mount Eugene) הוא ההר הגבוה ברכס ארצות הברית, באי אלסמיר, בקורדילרה הארקטית, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
גובהו של ההר 1,850 מטרים מעל פני הים (והוא ההר ה-22 בגובהו בנונאווט); ההר מתנשא לגובה של 1,417 מטרים מעל סביבתו (והוא ההר ה-17 בהתנשאותו בנונאווט).
היסטוריה.
מקור השם.
במקור נקרא ההר "הר ארתור יוג'ין" ("Mount Arthur Eugene") - שם זה ניתן להר בשנת 1883 על ידי חיל הקשר של צבא ארצות הברית, במהלך משלחת החקר - משלחת מפרץ ליידי פרנקלין.
שבעת עמודי החוכמה שלי כמחווה להרי יפן
"שבעת עמודי החוכמה שלי כמחווה להרי יפן" (1992) הוא פסל מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין המוצב בהמוזיאון הפתוח בהאקו֗נֶה שביפן.
היסטוריה.
הפסל "שבעת עמודי החוכמה שלי כמחווה להרי יפן" הוקם בשנת 1992, בעקבות זכייתו של תומרקין בפרס על הפסל "Macht Arbeit Frei?". שמו של הפסל מתייחס אל חיבורו של לורנס איש ערב "שבעת עמודי החכמה" (1922) ואל הר "שבעת עמודי החוכמה" בואדי רם שבירדן.
הפסל מורכב משבע קורות פלדה המוצבות במקובץ. תומרקין יצר בקורות חורים, מגרעות וסמנים שונים ההופכים אותן למעין טוטם. אחת מן הקורות מוצבת כאילו היא "קבורה" באדמה.
הר אוקספורד (נונאווט)
הר אוקספורד (באנגלית: Mount Oxford) הוא הר ברכס האימפריה הבריטית שבקורדילרה הארקטית. ההר ממוקם על האי אלסמיר, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
גובהו של ההר 2,210 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 246 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה.
הטיפוס על ההר ומקור שמו.
הראשון שטיפס על ההר היה א. וו. מור (A. W. Moore ) ואינואיטי בשם נוקאפינגקוואק (Nukapinguaq), ב-1 במאי 1935, במסגרת משלחת החקר לחקר האי אלסמיר של אוניברסיטת אוקספורד (ומכאן שמו של ההר).
מור העריך שגובהו של ההר 2,743 מטרים מעל פני הים.
רק בשנת 1957 העפילו בשנית לפסגת ההר במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית, ונמדד גובהו המדויק של ההר.
נובו שיראזה
נׂובּוּ שיראזה (ביפנית: 白瀬 矗; 20 ביולי 1861 - 4 בספטמבר 1946) היה לוטננט בצבא היפני הקיסרי, שהתפרסם כמי שהוביל את המשלחת היפנית לאנטארקטיקה.
ביוגרפיה.
שיראזה נולד בעיר קונורה, במחוז דיווה (כיום ניקאהו שבמחוז אקיטה) ב-20 ביולי 1861. הוא עצמו טוען באוטוביוגרפיה שלו כי הוא נודע בילדותו כילד חצוף ולא ממושמע. בצעירותו, הוא קרא את הקלאסיקות הסיניות וספרים על כריסטופר קולומבוס, פרדיננד מגלן וג'ון פרנקלין. בהשראת זה האחרון, החליט שיראזה להיות חוקר קוטב בעצמו.
ביולי 1879 הוא החל לעבור הכשרה כאיש דת, אך חודשיים מאוחר יותר התגייס לצבא. בין השנים 1881 ל-1905, שיראזה הכשיר עצמו למסע אל הקוטב על ידי חקר איי קוריל. לאחר מכן הוא השתתף במלחמת רוסיה–יפן. לאחר שקרא כי מסעו של רוברט פירי אל הקוטב הצפוני נכשל, החליט שיראזה לשנות כיוון ולחקור את הקוטב הדרומי במקום.
לקח לשיראזה זמן עד שהצליח לשכנע את הממונים עליו לערוך את המסע, והוא נאלץ להצטרף קודם למשלחת אחרת אשר חקרה את איי קוריל. במהלך מסע זה הוא איבד את קבוצתו, נדבק בצפדינה וכמעט מת מרעב. בסופו של דבר המשלחת היפנית לאנטארקטיקה יצאה מטוקיו באונייה קיינאן מארו בדצמבר 1910, הגיעה אל הקרח ב-26 בפברואר 1911 והפליגה הלאה, אל תוך ים רוס. בגלל המועד המאוחר מאוד בעונה האנטארקטית, לא יכלה האונייה להתקדם מעבר לאי קולמן, וחזרה לסידני, אוסטרליה לחרוף שם.
במהלך העונה הבאה נעשה ניסיון שלישי להגיע לטווח ראייה של יבשת אנטארקטיקה, במטרה מוגדרת לחקור את ארץ אדוארד השביעי. קבוצה קטנה ירדה לחקור את הארץ שם נתקלו אנשיה בתנאי מזג אוויר קשים, שאילצו אותם לשוב על עקבותיהם. קיינאן מארו חזרה ליפן; היא הגיעה ליוקוהמה ב-20 ביוני 1912. הממונים על שיראזה זלזלו בהישגיה העלובים של המשלחת, אולם הוא התקבל כגיבור עממי בשובו אל יפן. הוא נפטר בקורמו צ'ו ב-4 בספטמבר 1946.
הר אוקספורד
אופלין
שדרות וושינגטון
אתרוג מרוקאי
אתרוג מרוקאי הוא זן אתרוג אשר מקורו במרוקו, ואשר עיקר גידולי זן זה גדלים באזור אסאדס במרוקו.
מאפיינים.
צורה וצבע.
האתרוג המרוקאי הוא בעל תחתית ומבנה רחבים מאזור העוקץ ועד לגובה שני שלישים מגופו, שם הוא נהיה צר יותר ביחס לתחתיתו, ומתרחב שוב בהדרגה כלפי מעלה בשיפוע עד לקצהו העליון. תיאור המזכיר את צורתו של האתרוג המרוקאי ניתן למצוא בפירוש רש"י למסכת סוכה: "שיש לו שיפוע רק בגובהו, ולא לכל אורכו, ובחוטמו בעובי גבהו שמשפע משם ויורד לצד ראשו" (רש"י על מסכת סוכה ל"ה עמ' ב).
צבעו של האתרוג המרוקאי בשלב הגידול הוא ירוק, ולאחר הקטיפה הוא הופך לצהוב. בניגוד לאתרוגים אחרים, לא קיים באתרוג המרוקאי הגוון "ירוק ככרתי" (כרישה), שהוא פסול לברכה.
אופן הגידול.
לפי ההלכה, אופן החזקת ארבעת המינים בעת נטילת הלולב צריכה להיות זהה לאופן גידולם - כלומר, שהמקום שבו הם מחוברים לענפי העץ יהיה ממוקם למטה. בזני האתרוגים השונים, האתרוג גדל על ענפי עץ בני שנתיים, מה שגורם לפרי לגדול כלפי מטה בשל משיכת האתרוג במשקלו את הענפים הגמישים. באתרוג המרוקאי, הפרי גדל על ענפים חזקים יותר בני יותר משנתיים, כך שהפרי גדל כלפי מעלה.
בניגוד לרוב זני האתרוגים שבהם העץ מפסיק להניב פירות לאחר כשבע שנים, עץ האתרוג המרוקאי יכול להחזיק עשרות שנים ולהניב פירות ללא שינוי.
חז"ל מתארים את האתרוג כפרי שהפיטם שלו לא מתייבש ולא נופל. האתרוג המרוקאי הוא היחיד, ברוב פירותיו, שהפיטם שלו לא נופל במהלך גדילתו, בניגוד לזני האתרוגים האחרים, שבהם נעשה שימוש בריסוס כימי על מנת לשמר את הפיטם במקומו. למרות שברוב המקרים פיטם האתרוג המרוקאי יישאר לאורך כל תקופת הגידול, גם אתרוג מהסוג הזה שהפיטם שלו התייבש ונפל נחשב לכשר לברכה.
אתרוג מתוק.
אתרוג מרוקאי תואר על ידי פרופסור הנרי שאפו, כאתרוג מתוק, אתרוג שציפתו מכילה מעט חומצה. הוא גילה כי באתרוגים או לימונים חמוצים יותר, צידה הפנימי של קליפת החרצנים הוא אדום, הצד החיצוני של פריחת העץ סגלגלה, והניצנים בצבע אדמדם-סגול. באתרוג מרוקאי, שאינו חמוץ, אין צבעים אדומים או סגולים בחלקי הפרי והעץ. אפיון זה של האתרוג המרוקאי אוזכר בספר היסוד על הדרים, "תעשיית ההדרים", אשר פורסם בשנת 1967.