בעוד שבעבר טען בנבנישתי כי כל בתי המשפט במדינות דמוקרטיות ניסו לצמצם ככל האפשר את תחולת המשפט הבינלאומי במשפט מדינותיהן ("Judicial Misgivings regarding the Application of International Norms: An Analysis of Attitudes of National Courts, 4 European Journal of International Law" 159 (1993). ), הרי שבמחקרו הנוכחי "Reclaiming democracy: The strategic uses of foreign and international law by national courts" הוא מצביע על שינויים משמעותיים במגמה זו מאז אמצע שנות התשעים. בתי המשפט מסתמכים כיום יותר ויותר על המשפט הבינלאומי. נוצר דיאלוג בין שופטים בכל העולם, שיוצרים חזית אחידה ושפה משותפת, שהיא השפה של המשפט הבינלאומי. במיוחד בולט המאמץ ליצור שפה משותפת בנושאי ההגנה על זכויות אדם, בהקשר של ההגנה על הסביבה, בהקשר של זכויות פליטים ואפילו בהקשר של הלוחמה בטרור. כלומר, בתי משפט מגינים על זכויות אדם בהקשר של מלחמה בטרור יותר מאשר ממשלות היו רוצות. בצורה דומה מגינים בתי משפט על זכויות פליטים ומהגרים, לא רק יותר ממה שהממשלות היו רוצות, אלא יותר ממה שהציבור היה מוכן לקבל. גם במדינות מתפתחות כמו הודו ופקיסטן ובאמריקה הלטינית משתמשים בתי משפט במשפט הבינלאומי, במסגרת ההגנה על הסביבה במדינות הללו וזה הרבה יותר ממה שהממשלות רוצות ומוכנות לעשות. ההסבר שבנבנישתי נותן לתופעה הזו הוא שבתי המשפט מגיבים כגוף אחד לחוסר תפקודן של ממשלות (כמו בנושא איכות הסביבה) או ללחצים חיצוניים שמופעלים על ממשלות מצד כוחות וארגונים בינלאומיים שמנסים ליצור למעשה עובדה מוגמרת לבתי המשפט ולמחוקקים המקומיים. למשל, כשמדינות חזקות דורשות מממשלות להסכים להגבלות על זכויות אדם בנושא הלחימה בטרור, קשה לממשלה הבודדת להתנגד. אך שיתוף פעולה בין בתי משפט של מדינות רבות יכול להוות גרעין התנגדות שיפעיל לחץ נגדי וישמור על האיזון הראוי בין ביטחון לזכויות אדם.
מחקר זה טוען כי בתי המשפט הלאומיים, שהם הדבר הכי מדינתי שיש, משתתפים אף הם בתהליך הגלובליזציה על ידי יצירת שיתוף פעולה בינם לבין עצמם ופיתוח כללי משפט משותפים. כשמתבוננים בתהליך הגלובליזציה ומערכות קבלת ההחלטות במדינות ומחוץ למדינות, לפי דעתו של בנבנישתי אם בעבר היו בכל מדינה דמוקרטית רשות מבצעת, רשות מחוקקת ורשות שופטת וביניהן התקיימו בלמים ואיזונים, הרי שהיום ישנם בלמים ואיזונים חוצי גבולות. ממשלה אינה פועלת לבדה, אלא כקבוצת ממשלות, שלעומתה בתי המשפט מתארגנים אף הם כקבוצה.
איל בנבנישתי חיבר חוות דעת לעותרים בנושא "נוהל אזהרה מוקדמת" (או בגרסתו המוקדמת, "נוהל שכן") שאומצה בידי בג"ץ בפסק דין שעורר ויכוח ציבורי. חוות הדעת התבססה על המשפט הבינלאומי, שלפיה חל איסור להשתמש באזרחים כמגן אנושי, ושיש לבחון ולנקוט אמצעים חלופיים לשימוש באנשים כמתווכים אם רוצים להזהיר את מי שמתבצר בתוך מבנה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
מאנו ג'ינובילי
עמנואל דויד "מאנו" ג'ינובילי (בספרדית: Emanuel David "Manu" Ginóbili; נולד ב-28 ביולי 1977 בבאיה בלנקה, ארגנטינה) הוא כדורסלן עבר ארגנטינאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1995–2018. גובהו 1.98 מטר. בלט כשחקן קבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, במדיה שיחק בין השנים 2002–2018.
ג'ינובילי, בעל אזרחות כפולה, ארגנטינאית ואיטלקית, החל את הקריירה בארגנטינה, ועבר לשחק במספר קבוצות באיטליה בהן קינדר בולוניה, עימה זכה באליפות איטליה וגביע היורוליג, ואף נבחר לתואר ה-MVP של פיינל פור היורוליג. הוא נבחר בדראפט ה-NBA בשנת בבחירה ה-57, לקראת סוף הסיבוב השני, ובשנת הצטרף לסן אנטוניו. עם הספרס זכה ג'ינובילי בארבע אליפויות, נבחר פעמיים לחמישיית העונה השלישית, פעמיים להשתתף במשחק האולסטאר ובשנת נבחר לשחקן השישי של העונה ב-NBA.
בנבחרת ארגנטינה היה ג'ינובילי למנהיג "דור הזהב" של הנבחרת, והוביל אותה למדליית זהב אולימפית באולימפיאדת אתונה, למדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג, ולסגנות אליפות העולם ב-2002.
ג'ינובילי נבחר כאחד מהשחקנים שיכנסו להיכל התהילה של הכדורסל במחזור 2022
ביוגרפיה.
נערותו.
ג'ינובילי נולד בבאיה בלנקה לאב ממוצא איטלקי שהיה מאמן כדורסל, ולימים נשיא מועדון הכדורסל המקומי, ולצידם של שני אחים, סבסטיאן וליאנדרו, שגדלו להיות כדורסלנים מקצוענים בליגה הארגנטינאית.
הוא החל את דרכו בקבוצת אנדינו ספורט קלוב מליגת העל הארגנטינאית. בעונת הבכורה שלו סייע ג'ינובילי לקבוצתו לסיים את העונה במקום השלישי בליגה ונבחר לרוקי המצטיין של הליגת הארגנטינאית. בעונה העוקבת, עונת , עבר לשחק באסטודיאנטס באיה בלנקה ועוד בטרם היה בן 20, קלע 38 נקודות בהפסד קבוצתו 144-123 לאטנאס. בעונתו הראשונה סיימה הקבוצה את העונה במקום השמיני בליגה, ובעונה הבאה, עונת הצליחה הקבוצה לשפר את מאזנה ולסיים את העונה במקום הרביעי. לאחר שתי עונות בבאיה בלנקה, עבר ג'ינובילי, המחזיק באזרחות איטלקית בנוסף לאזרחותו הארגנטינאית, לשחק באיטליה.
המעבר לאיטליה.
בשנת עבר ג'ינובילי לשחק בשורותיה של ויולה רג'ו קלבריה מליגת המשנה האיטלקית. בעונתו הראשונה באיטליה הוא שותף ב-29 משחקים ורשם של 16.9 נקודות, 2.8 ו-1.5 אסיסטים למשחק, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה הסדירה במקום השלישי בליגה, ולהעפיל לליגת העל האיטלקית בכדורסל במשחקי הפלייאוף. בסיום העונה עמד ג'ינובילי לבחירה בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-57 על ידי סן אנטוניו ספרס.
על אף בחירתו בדראפט, שב ג'ינובילי לאיטליה ושיחק ברג'ו קלבריה עונה נוספת. בעונה זו, עונת הוא שותף ב-30 משחקים בהם רשם 17.0 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים, ועזר לקבוצתו לסיים את העונה הסדירה במקום השביעי בליגה, ועד להפסד ברבע גמר הפלייאוף האיטלקי ובסיום העונה עבר לשחק בשורות קבוצת הפאר קינדר בולוניה.
בבולוניה חבר ג'ינובילי למארקו יאריץ', רשארד גריפית ודייוויד אנדרסן לקבוצה שהייתה לאחת הקבוצות החזקות באירופה, ולעצמו קנה שם כשחקן הטוב ביותר ביבשת. בעונתו הראשונה בבולוניה רשם ג'ינובילי 17.1 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, הוביל את קבוצתו לאליפות הליגה האיטלקית, ולזכייה בגביע האיטלקי בכדורסל ונבחר לשחקן המצטיין של הליגה האיטלקית. גם במשחקי היורוליג הצטיין ג'ינובילי, כשב-22 משחקים בהם שותף קלע 15.2 נקודות למשחק. בשלב ההצלבה התעלה ג'ינובילי ומ-13.5 נקודות למשחק, שיפר את יכולותיו וקלע 17.8 בממוצע בשלבים המכריעים, הוביל את קבוצתו לזכייה שנייה בתולדותיה במפעל, לניצחון 2-3 בסדרת הגמר מול טאו ויטוריה באחת הסדרות הגדולות בהיסטוריה של היורוליג, ולטרבל ראשון בהיסטוריה של המועדון. בסדרת הגמר חטף ג'ינובילי שבעה כדורים במשחק הראשון, קלע 31 נקודות במשחק השלישי בסדרה ובמשחק החמישי והמכריע קלע 22 נקודות ומסר שישה אסיסטים, ונבחר בסיום העונה ל-MVP של פיינל פור היורוליג.
בעונה הבאה, עונת , המשיך ג'ינובילי להצטיין בליגה האיטלקית. הוא זכה עם בולוניה בגביע שני ברציפות, ואף נבחר לשחקן המצטיין בטורניר, העפיל עימה פעם נוספת לגמר היורוליג, בו הפסידה בולוניה לפנאתינייקוס, כשהוא רושם תצוגות שיא של 31 נקודות מול לונדון טאוארס ו-30 נקודות מול ברצלונה, ונבחר לשחקן המצטיין של העונה באיטליה שנה שנייה ברציפות כשהיה הקלע החמישי בטיבו עם 19.9 נקודות והחוטף הטוב ביותר עם 4.3 למשחק.
סן אנטוניו ספרס.
שלוש האליפויות.
לאחר שהצטיין במדי נבחרת ארגנטינה באליפות העולם בכדורסל 2002 והוליך את נבחרתו למדליית הכסף, החליטה סן אנטוניו ספרס, שבחרה בו שלוש שנים קודם לכן בדראפט, לממש את האופציה ולהחתימו על חוזה בקבוצה. בעונת הרוקי היה ג'ינובילי שחקן מחליף לסטיב סמית' הוותיק שעלה בחמישייה. בשל פציעה בקרסול אותה ספג במהלך אליפות העולם, החמיץ ג'ינובילי את פתיחת האימונים של הקבוצה, ובילה את מרבית חודש דצמבר ברשימת הפצועים. בהמשך העונה הוא חזר לכושר המשחק, נבחר לרוקי המצטיין של חודש מרץ כשקלע 10.6 נקודות באותו החודש וסייע לקבוצתו לרשום מאזן של 14 ניצחונות מול שלושה הפסדים בלבד בחודש, ועם 7.6 נקודות ב-69 משחקים לאורך העונה כולה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה.
במשחקי הפלייאוף של אותה העונה כבר היה ג'ינובילי חלק אינטגרלי מהרוטציה של גרג פופוביץ'. הוא סיים את משחקי הפלייאוף עם 41 חטיפות כדור, שני בליגה רק לבן וולאס, הוסיף 9.4 נקודות למשחק, והוביל אף את הקבוצה עם 2.2 חטיפות כדור למשחק בסדרת הגמר, בה ניצחה סן אנטוניו בשישה משחקים את ניו ג'רזי נטס וזכתה באליפות שנייה בתולדותיה. בעקבות הצלחתו, קיבל ג'ינובילי בסיום העונה את פרס ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב").