לטרמן נחשב למנחה מתוחכם יותר מלנו, אך זכה לאחוזי צפייה נמוכים יותר - כחמישה מיליון צופים, לעומת כשישה מיליון שצפו בלנו. דירוג הקומיקאים שהופיעו בשתי תוכניותיו, לפי מספר ההופעות: ג'ורג' מילר (55 הופעות), ריצ'רד לואיס (52), ג'יי לנו (40), רוברט קליין (37), ג'ף אלטמן (36), בילי קריסטל (35) וג'רי סיינפלד (34).
בשנת 1995 הנחה את טקס האוסקר.
ב-17 בספטמבר 2001 היה הקומיקאי הראשון שהופיע בטלוויזיה אחרי פיגועי 11 בספטמבר.
במרץ 2002 קיבל הצעה לעבור לרשת ABC, שלא יצאה אל הפועל.
באפריל 2014 הודיע במהלך שידור תוכניתו על כוונתו לפרוש, לאחר 33 שנים, בשנת 2015. במאי 2015 פרש מהגשת התוכנית. בספטמבר אותה השנה החליפו סטיבן קולבר בהנחיית התוכנית ("לייט שואו עם סטיבן קולבר").
המעבר לשירות נטפליקס.
בינואר 2018, החל להגיש בנטפליקס את תוכנית האירוח השבועית "את האורח הבא שלי אין צורך להציג עם דייוויד לטרמן", והמרואיין הראשון שלו היה ברק אובמה.
חיים אישיים.
ב-3 בנובמבר 2003 נולד לו ולבת זוגו רג'ינה לסקו בן, שנקרא הארי ג'וזף על שם אביו המנוח של דייוויד, שמת בשנת 1974. במרץ 2005 נעצר במדינת מונטנה אדם שעבד בביתו של לטרמן, ונחשד בכוונה לחטוף את בנו במטרה לדרוש כופר.
במרץ 2009, התחתן עם בת זוגו רג'ינה לסקו. באוקטובר 2009, הודיע בתוכניתו שניהל מערכת יחסים מינית עם אחת מעובדותיו, וכי אדם ניסה לסחוט ממנו שני מיליון דולר על מנת שלא יפרסם את הפרשה. בהמשך גילה שהיה זה מפיק הטלוויזיה, רוברט האלדרמן, עמיתו ברשת CBS, ולטרמן התנצל בשידור חי בפני אשתו על הרומנים שניהל עם עובדות מצוות תוכניתו וציין כי "היא מאוד פגועה מהתנהגותו" וכי "הרומנים האלה שייכים לעבר".
בינואר 2000 עבר ניתוח מעקפים בלבו. בפברואר 2003 אושפז בעקבות פגיעת נגיף הרפס.
ישראלה אספרנטיסטו
ישראלה אספרנטיסטו (באספרנטו: Israela Esperantisto, "האספרנטיסט הישראלי") הוא ביטאונה של האגודה לאספרנטו בישראל (אל"י). זהו עיתון צבעוני באספרנטו היוצא לאור פעמיים בשנה, ודן בנושאים הקשורים לאספרנטו, לישראל, ליהודים, ולאספרנטו בישראל. העיתון מופץ ברחבי העולם, למנויים, לספריות אספרנטו ולספריות האוניברסיטאות בישראל.
Israela Esperantisto נוסד על ידי יוסף מורז'ן, עורכו הראשון, בשנת 1959 (אז היה שמו Nia Ligilo). בהמשך ערכו אותו אלכסנדר מנור, יוסף שמר, דורון מודן, פרופ' עמרי ונדל, ומיכאל לינצקי.
בקרב דוברי האספרנטו, "אספרנטיסט" הוא כינוי למי שדובר את השפה. השם נגזר משורש המילה - esperant (שם השפה ללא הסופית o) והסיומת isto-, המציינת בעל מקצוע.
סינרגיה (להקה)
סינרגיה היא להקת רוק ישראלית. הלהקה קיימת מאז שנת 2002, והוציאה חמישה אלבומי אולפן.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בשנת 2002 על ידי הקלידן רון הופמן והגיטריסט רועי גפן, שני חברי ילדות אשר ניגנו בעבר במועדון "קאט בלו" בתל אביב בלהקת קאברים תחת השם "הציידים". הרכבה המקורי של הלהקה כלל את הבסיסט עירון שבתאי וגם את הגיטריסט אריאל "ביבס" ברנסון שאף צייר את סמל הלהקה של האיש החצוי (במקור משושה ששונה למחומש), שהוחלף ב-2004 בבנואה נחייסי (המכונה "בנואה"), ואת המתופף אורי רז שהוחלף ב-2006 באיתן רז (בין השניים אין קשר משפחתי).
בשנת 2004 הוציאה הלהקה סינגל ראשון לתחנות הרדיו, "עד שהכל ייגמר", אשר הוקלט עבור תוכנית מיוחדת של טוני פיין מרשת ג' בשיתוף פעולה עם חדר החזרות "החדר של סבתא". בינואר 2005 יצא אלבומם הראשון, "צועקים על אהבה", בהוצאת הד ארצי. שיר הפריצה של הלהקה היה דווקא זה שלא היה כלול באלבום הראשון וצורף אליו בהמשך כסינגל נפרד: גרסת כיסוי לשירו של שלמה ארצי "חום יולי אוגוסט". השיר יצא כסינגל ביוני 2005, וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו. שירים נוספים שהצליחו מהאלבום היו "עד שהכל ייגמר", "צועקים על אהבה" ו"לחבק אותך".
אחרי יציאת האלבום הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "גשם" של אלי לוזון שמעולם לא יצא באופן רשמי.
ביוני 2006 הוציאה הלהקה את הסינגל "מרגיש אחר", ובעקבותיו את אלבומה השני, "מרגיש אחר", בספטמבר 2006. אחריו יצאו הסינגלים "אשם", "תראי זה אני" ו"עד אלייך". האלבום זכה להצלחה רבה יותר מקודמו, ושיריו הושמעו תכופות בתחנות הרדיו. האלבום כלל גם את השירים "יחד נתגבר" ו"ליבי נשבר" שהלחינו חברי הלהקה למילים של צחי איטח - חלל צה"ל, במסגרת פרויקט בו הלחינו אמנים שונים מנגינות לשירים שכתבו חללי צה"ל. בעקבות האלבום זכתה הלהקה בפרס עמ"י בתואר להקת השנה, ובתואר "הרכב השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', של גלגלצ ושל רדיו לב המדינה. השיר "תראי זה אני" זכה בתואר שיר השנה בגלגלצ לשנת ה'תשס"ז. לכבוד המצעד השנתי של גלגלצ חידשה הלהקה את שירו של זוהר ארגוב "בדד", במלאת 20 שנה למותו.
המתופף איתן רז עזב את הלהקה בשנת 2007 כדי להצטרף ללהקה המלווה את ריטה בסיבוב ההופעות שלה, ובמקומו הצטרף תומר מייזנר.
ביוני 2008 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, "השתקפות". לאלבום קדם סינגל אחד, "מתי את חוזרת", שיצא בחודש אפריל. אחריו יצאו הסינגל "תאמין". שירים נוספים ידועים מהאלבום היו "הקרב האחרון", "הולך ונעלם" ו"לא הספקתי לומר".
בהמשך אותה שנה גם שיתפה הלהקה פעולה עם הזמרת סיוון בשיר "מחכה לשמוע" מתוך אלבום הסולו שלה דף חדש.
במרץ 2009 שיתפה הלהקה פעולה עם הזמר רמי קלינשטיין במופע אקוסטי, שהוביל אלבום משותף של הלהקה וקלינשטיין בשם "סינרגיה אקוסטית עם רמי קלינשטיין" שיצא בספטמבר 2009. האלבום כלל את העיבודים האקוסטיים של אותו סיבוב הופעות.
בדצמבר 2010 שחררה הלהקה את הסינגל "חתום באש", לקראת אלבום האולפן החמישי של הלהקה הנושא את אותו השם. חודש מאוחר יותר, בינואר 2011, שחררה הלהקה את "הגשם הראשון", סינגל נוסף מתוך האלבום שיצא לחנויות בחודש פברואר של אותה שנה. ב-2012 חידשה הלהקה את השיר "פרי גנך", שכתב יוני רועה במקור לאביבה אבידן ואלי לוזון במסגרת פרויקט שני צדדים למטבע.
שיתופי פעולה נוספים של הלהקה אפשר לשמוע עם הראפר "הצל" בשיר "צל המוות" ועם סקאזי ו-Void בשיר "כמה טוב".
ביוני 2015 אחרי הפסקה של כמה שנים חזרה הלהקה לבמה והוציאה שיר חדש בשם "מאושרת", לשיר יצאה גם גרסת פסנתר.
בשנת 2018 עזב הגיטריסט בנואה נחייסי את הלהקה והוחלף בגיא באר (לשעבר מלהקת היהודים).
בתחילת מרץ 2019 הודיעה הלהקה על הוצאת אלבום חדש, הסינגל הראשון "ימים טובים" נחשף בתוכנית "מדינה בדרך" בגלגלצ, הקליפ כלל קטעי וידאו של מעריצים מרחבי העולם שעושים ליפ דאב לצלילי השיר כאילו היו סרטונים שהעלו באינסטגרם.
אחריו יצאו במאי אותה שנה השירים "אל תדאגי לי ילדה" שכתב החייל גלעד שטוקלמן שנפל במלחמת לבנון השנייה ונכלל בפרויקט "שריונאים זוכרים", ו"לאן הגענו" עם קליפ שמכיל ציורי קומיקס ואת הלהקה כגיבורי על. בדצמבר אותה שנה יצא השיר "מה שנשאר".
ביוני 2021 שיתפה סינרגיה פעולה עם הזמרת סיוון בשיר "חזק/ה מכולם".
חודש לאחר מכן חזרה הלהקה לבמה ואירחה בהופעותיה את נגנית הצ׳לו קארין מרקוביץ, גדי אלטמן סולן ״בוטן מתוק בקרקס״, ים רפאלי, וסער טויטו.
הגבעטרון
הגֶּבַעטרון היא להקת זמר המתמקדת בשירי ארץ-ישראל, שהחלה לפעול בראשית ימיה של המדינה ופעילה עד היום. הלהקה זכתה בפרס ישראל על מפעל חיים לשנת ה'תשס"ז.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה ב-1948 מקרב צעירי קבוצת גבע שבעמק יזרעאל, לכבוד טקס חנוכת מגרש הכדורסל של הקיבוץ. המנון הלהקה נכתב על ידי גדעון גולן שהיה בין מקימיה. עד היום היא מורכבת מבני גבע וממספר חברים מהקיבוצים בית השיטה, כפר החורש, מהיישובים מולדת, כפר תבור ותמרת וכן מעפולה, ששרים בה בהתנדבות. לחברי הלהקה עבודה ראשית וזהו להם העיסוק המשני. גילם הוא בין ארבעים פלוס לשבעים פלוס והם מונים חשמלאי, מורות, בעלת מאפייה, עובדי תעשייה, מנהלת גן אירועים, מוסכניק ואחות. הגבעטרון הקליטה אלבומים רבים וקיימה אלפי הופעות בארץ ובקרב הקהילות היהודיות בחו"ל, שזכו להצלחה רבה.
תחילה הופיעה הלהקה רק בקבוצת גבע ובסביבתה בשירים על הווי החיים בקיבוץ. לאחר שראה אותה המלחין נחום היימן שהתגורר אז בקיבוץ בית אלפא הסמוך, החל ב-1961 לעבוד איתה, ואיחד אותה עם ההרכב "חמישיית גלבוע" שהקים קודם לכן. היימן גיוון את רפרטואר הלהקה, משירי "ההתיישבות העובדת", שהושרו בקיבוצים וביישובים החקלאיים, למספר סגנונות אחרים, וביוזמתו היא הוציאה את אלבומיה הראשונים. בהתחלה הלהקה לוותה בנגן אקורדיון ובשנים מאוחרות יותר היו לה הרכבי נגנים. לאחר היימן עבדו עם הגבעטרון מעבדים נוספים, בהם דב כרמל, צביקה כספי ואילן גלבוע, המשמש בעשרים ושתיים השנים האחרונות כמנהלה המוזיקלי של הלהקה. מפיק הלהקה כיום הוא דב זעירא.
לגבעטרון רפרטואר עשיר, המורכב הן משירים שנכתבו במיוחד ללהקה והן מעיבודים שלה לשירי ארץ-ישראל מוכרים. הלהקה מזוהה בעיקר עם שירי מולדת ושירי "ההתיישבות העובדת", למרות שהיא הקליטה במספר סגנונות ועיבודים, כולל תקליט בסגנון ים תיכוני מ-1994. בין שיריה המפורסמים ניתן למנות את: "ים השיבולים", "עמק שלי", "גוונים", "ניצנים נראו בארץ", "אל בורות המים", "אור וירושלים", "החיטה צומחת שוב", "הוי, ארצי! מולדתי!", ו"בת שישים" (שנכתב לטקס 60 שנה לקיבוץ גבע). הלהקה נודעה גם בשירים הרוסיים המתורגמים שלה, ואף הקדישה לכך אלבום שלם בשם "אל הדרך" (1985) עם שירים כמו "אל הדרך" ("כולנו בה נצעד") ו"כי אבד אשר עבר".