במחלות רבות הפוגעות ברקמת החיבור, קיימת פגיעה בחלבונים המרכיבים את הרקמה, קולגן ואלסטין. הפגיעה בחלבונים אלה גורמת לנזק בתמיכה המבנית שמעניקה הרקמה לגוף. חלק מן המחלות הן מחלות תורשתיות, חלקן נובעות מתזונה לא מאוזנת וחלקן הן מחלות אוטואימוניות, אשר פוגעות בין היתר ברקמת החיבור. עם המחלות התורשתיות ניתן למנות: פרכת, תסמונת אהלרס-דנלוס ותסמונת שטיקלר אשר קשורות בפגיעה בקולגן, וכן תסמונת מרפן, הקשורה בפגיעה בפיברילין. עם מחלות החיסון העצמי ניתן למנות: זאבת, דלקת מפרקים שיגרונית, סקלרודרמה ותסמונת סיוגרן. מחלת הצפדינה נגרמת כתוצאה מחסר בוויטמין C, אשר הכרחי לבניית קולגן תקין בגוף.
אפרים סנה
אפרים סנה (נולד ב-19 בספטמבר 1944) הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת העבודה-מימד, רופא במקצועו. כיהן כשר הבריאות, שר התחבורה וסגן שר הביטחון. ב-2008 פרש ממפלגת העבודה והקים את מפלגת ישראל חזקה, שלא עברה את אחוז החסימה. תת-אלוף בצה"ל, מפקד יחידת 669 לשעבר.
קורות חייו.
אפרים סנה נולד בתל אביב והוא בנו של משה סנה, שהיה ראש המטה הארצי של ההגנה וחבר הכנסת מטעם מפ"ם ומק"י. למד בבית חינוך לילדי עובדים ובתיכון עירוני א'.
שירותו הצבאי.
סנה שירת בנח"ל בגרעין מתנועת בנק"י בקיבוץ יד חנה בשנים 1962-1964. למד רפואה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב, והתמחה ברפואה פנימית. עם סיום לימודיו חזר לשירות סדיר כרופא גדודי, ואחר כך רופא חטיבתי בחטיבת הצנחנים. במלחמת יום הכיפורים פיקד על פלוגת הרפואה החטיבתית של הצנחנים בקרב החווה הסינית ובקרבות ממערב לתעלת סואץ. כמו כן פיקד על צוות הרפואה במבצע אנטבה.
בהמשך שירת כרופא גדודי בגדוד 890 של הצנחנים והשתתף בפינוי ההרוגים באסון הנ"ד. לאחר מכן מונה כמפקד היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669). תחת פיקודו לקחה היחידה חלק בפשיטות ומארבים בלבנון. לאחר מכן החליף את מאיר דגן בפיקוד על אד"ל - רצועת הביטחון בדרום לבנון. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון, וסיים את שירותו הצבאי בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון החל לקיים קשרים עם אנשי אש"ף בשטחים באישורו של שר הביטחון יצחק רבין וסגן ראש הממשלה שמעון פרס.
פעילותו הפוליטית.
לאחר שחרורו מהשירות הסדיר בצה"ל ב-1964, היה פעיל במפלגה הקומוניסטית הישראלית וסייע בתחום הארגון בבחירות לכנסת השישית ב-1965. בדצמבר 1987, עם שחרורו משירות הקבע, הצטרף למפלגת העבודה ושאף להתמודד לכנסת כבר בבחירות של שנת 1988 אולם הדבר נמנע ממנו על ידי אנשי המפלגה שלא שיבצו אותו ברשימה בטענה שהוא חסר וותק מספיק כחבר מפלגה. בשנים 1988-1994 ביצע שליחויות מדיניות, בעיקר מול ההנהגה הפלסטינית מאש"ף.
תמך ביצחק רבין בהתמודדותו על ראשות מפלגת העבודה בשנת 1992 ועמד בראש מטה ההסברה שלו בבחירות המקדימות. באותה שנה נבחר לכנסת, וכיהן ברציפות עד מאי 2008. בשנת 1994 התמנה לשר הבריאות במקומו של חיים רמון, היה לרופא הראשון שכיהן בתפקיד זה, וכיהן בו עד לאחר הבחירות ב-1996. במהלך כהונתו היה אחראי על הבראת קופת חולים כללית ממשבר שכמעט הוביל לקריסתה. הוא העביר את חוק ביטוח בריאות ממלכתי שהבטיח לראשונה כי כל אזרחי ישראל יהינו מביטוח בריאות מקיף ומלא ודאג ליישומו. אחרי כישלונו של שמעון פרס מול בנימין נתניהו, התמודד על ראשות מפלגת העבודה מול אהוד ברק, יוסי ביילין, עוזי ברעם ושלמה בן עמי, וקיבל את מספר הקולות הנמוך ביותר, 5% מהקולות בלבד. הפרשנים תיארו אותו כמי שלא הצליח להתגבר על תדמיתו האפורה.
בשנת 1999 התמנה לסגן שר הביטחון, ובשנת 2001 מונה לשר התחבורה בממשלת האחדות הלאומית, וכיהן בתפקיד זה עד לפרישת מפלגתו מהקואליציה ב-2 בנובמבר 2002, במהלך כהונתו הוכנה תוכנית החומש של רכבת ישראל.
בלט בהתנגדותו ליציאה מדרום לבנון, אם כי השלים עימה בעקבות החלטתו של ראש הממשלה.
ב-2005, בעקבות התמנותו של ח"כ איתן כבל לתפקיד מזכ"ל מפלגת העבודה, מונה אפרים סנה לתפקיד יו"ר סיעת העבודה בכנסת.
ב-30 באוקטובר 2006 אישרה הממשלה את מינויו של סנה בשנית לתפקיד סגן שר הביטחון, במקביל לצירוף אביגדור ליברמן לממשלה. ח"כ יורם מרציאנו מונה ליו"ר סיעת העבודה במקום סנה. עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה התנדב לשירות מילואים בגבול הצפון כרופא בחטיבת הצנחנים. לאחר המלחמה, בעקבות הטיפול הלקוי בעורף, הקים את רשות החירום הלאומית ובמהלך כהונתו עבד על שיפור היחסים עם הרשות הפלסטינית. ב-18 ביוני 2007, עם כניסת אהוד ברק לתפקיד שר הביטחון במקום עמיר פרץ, חדל סנה מלכהן כסגן שר. הוא לא מונה לתפקיד בשנית, והוחלף במתן וילנאי, ככל הנראה על רקע יחסיו העכורים עם ברק והעובדה שתמך בעמיר פרץ בהתמודדות לתפקיד יו"ר המפלגה.
ישראל חזקה.
ב-25 במאי 2008 הודיע על פרישה ממפלגת העבודה ומהכנסת, על מנת להקים מפלגה בהנהגתו שתיקרא "ישראל חזקה". לדבריו אז, . יממה לאחר מכן הניח על שולחנה של יושבת ראש הכנסת, דליה איציק מכתב התפטרות.
לסנה הצטרפו חברי הכנסת לשעבר מיכאל בר-זוהר ממפלגת העבודה, ואראלה גולן ממפלגת חץ (מפלגה של פורשי שינוי).
אידאולוגיה.
"ישראל חזקה" תמכה במדיניות של רווחה עם כלכלה מודרנית, בה הממשלה אחראית לרווחת האזרח בכל התחומים: חינוך, בריאות, סיעוד, פנסיה, שכר מינימום. המפלגה תומכת בחיזוק עליונותה הצבאית של ישראל מול כל האיומים באזור, בדגש על סיכול האיום האיראני. "ישראל חזקה" קראה לסיום הסכסוך עם הפלסטינים על בסיס שתי מדינות לשני עמים. כמו כן, המפלגה תומכת בשימור ארץ ישראל ונופה, איכות הסביבה, המים והאוויר.
מצע "ישראל חזקה" נכתב על ידי 60 כותבים מתנדבים מרחבי הארץ ומתחומי מומחיות שונים. במסיבת העיתונאים שבה הוצג המצע, אמר סנה כי בחן את סיבת שקיעתן של מפלגות ד"ש, הדרך השלישית, צומת ושינוי ומצא כי לא הייתה למפלגות הללו השקפה מגובשת בנושאים רבים. סנה טען כי בניגוד למפלגות שמנה, מצע מפלגתו מתמקד בכל תחומי החיים: כלכלה וחברה, חינוך, בריאות, דיור ושיכון, ביטחון הפנים ואכיפת החוק, שיפור השירות הציבורי, עלייה וקליטה, זכויות אדם, דת ומדינה, תחבורה, איכות הסביבה, אנרגיה ותשתיות, חקלאות וביטחון.
התמודדות בבחירות.
בחירות פנימיות למפלגה התקיימו ב-10 בדצמבר 2008. הבחירות התקיימו, לראשונה בישראל, ברשת האינטרנט, והושג בהן אחוז הצבעה של 92.7% מבעלי זכות ההצבעה.
מתוך רשימת המתמודדים שהתפרסמה באתר המפלגה נבחרו האנשים הבאים:
המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת ה-18, קיבלה 6,722 קולות (0.2% מהקולות) ולא עברה את אחוז החסימה. המפלגה לא השתתפה במערכות הבחירות שלאחר מכן.
חיים אישיים.
אפרים סנה גר בהרצליה, נשוי ואב לשתיים.
ראלים
התנועה הראלית היא תנועה בינלאומית המאמינה שבני האדם על פני כדור הארץ נוצרו בתהליך של הנדסה גנטית על ידי חוצנים.
התנועה נקראת על שם הכינוי שניתן, לפי המסרים הראלים (Raelians), על ידי החוצנים למנהיג התנועה "ראל" (Raël), עיתונאי צרפתי בשם קלוד וריון, כאשר לדבריו נלקח לרכב חלל וקיבל את הבשורה על מנת להפיצה לאנושות.
הראלים מאמינים כי "ראל" הוא האחרון בשרשרת הנביאים שקדמו לו, ובהם משה, ישו, מוחמד ובודהא, והוא למעשה אותו משיח בן דוד לפי המסורת היהודית.
הראלים דוגלים בקידמה טכנולוגית והתפתחות מדעית כערכים מובילים אליהם בני האדם צריכים לשאוף. כמו כן התנועה תומכת בשיבוט בני אדם ואף מממנת ומבצעת מחקרים בנושא.
הראלים טוענים כי הצליחו לשבט תינוקת וכי שמה איב, אך מעולם לא הציגו כל הוכחה לכך.
לפי פרסומי התנועה, חברי התנועה ברחבי העולם מונים כ-100,000 איש ואשה, זאת חרף הדלפות מכתבי דואר אלקטרוני פנימיים ורשמיים המציגים מספר נמוך בהרבה. על פי אותן הדלפות, מהקמת התנועה עד ספטמבר 2017 הצטרפו אליה 21,168 חברים בלבד, מתוכם פעילים כ-18,111.
תחילתה של התנועה.
התנועה הראלית נוסדה על ידי עיתונאי צרפתי בשם קלוד וריון, שטען כי נפגש עם חוצן שהגיע בעב"ם מפלנטה אחרת בדצמבר 1973. לדבריו, החוצן, אשר הציג את עצמו כיהוה מהתנ"ך, העניק פירוש חדש לתנ"ך כיצירה מדעית, וכי הם הבאים מהכוכבים יצרו את האנושות על ידי ניסויים גנטיים בעבר. לאחר שקלוד וריון שינה את שמו לראל, הקים את התנועה הראלית אשר דוגלת ומחזיקה בתאוריה זו של בריאת כדור הארץ. חברי התנועה אינם מאמינים באל, או בכל דבר רוחני מעין רוחות נשמות וגלגולים, או כל מיני אנרגיות שונות המיוחסות לנושאי העידן החדש.
ספרות.
התנועה פרסמה שורה של ספרים המתארים ומסבירים את אמונתם. הספרים, רובם נכתבו על ידי "ראל", בהם:
השגרירות.
לפי אמונת הראלים, החוצנים אינם רוצים להיתפס כפולשים כאשר יגיעו לחדש את קשריהם עם בני האדם באופן רשמי ולכן הם מבקשים שתיבנה עבורם שגרירות ששטחה יחשב תחת ריבונותם. בניית שגרירות זאת, לדבריהם, תתפרש על ידי החוצנים כהזמנה רשמית. בימי ממשלת ישראל העשרים וחמש אף הוגשה בקשה להקצאת שטח לשגרירות זו בקרבת ירושלים, אך הבקשה נדחתה.
יחס ליהודים ולמדינת ישראל.
התנועה הראלית מחזיקה בעמדות עוינות במיוחד כלפי מדינת ישראל, המתבטאות בפרסומים רשמיים לאורך השנים בהם נטען בין היתר שעל היהודים לשוב לגולה היות שהמשטר הציוני גנב את האדמות מהפלסטינים ומתכנן לבצע בהם שואה, שיהודי ישראל הם יהודים מזויפים ולמעשה הפלסטינים הם היהודים האמיתיים.
Elohim Leaks.
התנועה הראלית הקימה אתר אינטרנט הכולל מסרים לכאורה מהאלוהים, המכוונים כביכול לסודות ממשלתיים שונים של ישראל וארה״ב. באותו אתר ראל טוען כי השירותים החשאיים של ישראל וארה״ב זוממים להתנקש בחייו.
יחס למגפת קורונה.