פרנט פרסמה למעלה מ-110 מאמרים בכתבי העת הנחשבים ביותר בעולם וכתבה או השתתפה בכתיבת 14 ספרים, ביצעה עריכות אקדמאיות וביקורת עמיתים (Peer Reviews) רבות.
פרנט יושבת בחבר המושבעים של וועדות בינלאומיות והיא בעצמה משמשת כנשיאת חבר השופטים של תוכנית "נשים אפריקאיות-ערביות למען מדע בלוריאל-אונסק"ו".
מחקר.
המחקר של פרנט עוסק ביישום גנטי של תכונות האופייניות לצמחי תחייה על צמחים רגילים תוך כדי שימוש בהנדסה גנטית
כיום, האיום העיקרי לחקלאות הוא בצורת. כתוצאה מההתחממות הגלובלית, צפויות להיות יותר בצורות שיקשו על אספקת המזון לכלל האוכלוסייה הגדלה ובעיקר לאפריקה.
בדרך כלל, צמחים מתים כשהם מאבדים כ-60% מהמים בהם. כשפרנט ראתה והוכיחה בפעם הראשונה שיש צמחי תחייה שיכולים לאבד את כל המים שלהם, ועדיין להישאר בחיים, היא הופתעה ואף נלחצה מהמחזה ה"לא טבעי" שראתה. לדבריה: "כל הדברים בעולם מורכבים בעיקר ממים, כל פעולות החיים קורות במים, ואיבוד מים גורם למוות תמיד- חוץ מבצמחי תחייה".
כשפרנט החלה להרצות בנושא בוטניקה באוניברסיטת קייפ-טאון ב-1993, היא חקרה זרעים ששורדים יובש וקיפאון וכעבור שנים אחדות, השתמשה פרנט במסקנות המחקר שקיימה על הזרעים לצורך הבנת צמחי התחייה.
כיום מוכרים רק 135 זנים של צמחי תחייה. בעבודתה, פרנט בודקת האם יש מכנה משותף בין כל הצמחים הללו, מכנה משותף זה, יאפשר להצביע על הקשר הגנטי בין הצמחים ובעתיד ליישם אותו במינים נפוצים כמו אורז או תירס וכך לגרום להם להמשיך לחיות גם בתנאים של יובש ולעיתים רחוקות גם קיפאון.
פרסים.
במהלך חייה זכתה פרנט בפרסים רבים:
קישורים חיצוניים.
הרצאת טד - ג'יל פרנט - How we can make crops survive without water
ג'נאן באו
ג'נאן באו (בסינית מדוברת: 鲍哲南) PHD; נולדה בשנת 1970) היא פרופסור להנדסת כימיה ומדעי החומר באוניברסיטת סטנפורד. ידועה בשל מחקרה עם טרנזיסטורים אורגניים ומוליכים למחצה אורגניים. בשנת 2015 באו נבחרה לאחת מעשרת האנשים הנחוצים ביותר לעתיד האנושות על- פי מגזין" Nature".
חיים אישיים.
ילדות ונעורים.
באו נולדה בשנת 1970, בעיר נאנג'ינג במחוז ג'יאנגסו אשר בסין. באו נולדה לשני הורים חוקרים, אשר ראו את הפוטנציאל שלה ככימאית מגיל צעיר. בשנות ה-80 בסין הקומוניסטית היה קשה מאוד לגדל משפחה חמה ואוהבת בסביבה בטוחה, כמו שהוריה של פרופסור באו רצו, לכן הם החליטו לעבור לגור בשיקגו אילנוי בארצות הברית. שם הוריה מספרים שהסביבה הייתה יותר תומכת ופחות מלחיצה. לפני שהתקבלה לאוניברסיטה, פרופסור באו הייתה צריכה לעבוד בשתי עבודות, ובנוסף ללמוד למבחן קבלה לאוניברסיטה, כדי שתוכל להיתקבל לאוניברסיטה גדולה וטובה.
קריירה מחקרית.
מאמציה נשאו פרי ובאו התקבלה לאוניברסיטת שיקגו שם היא למדה כימיה ועשתה את הדוקטורט שלה בהנחיית לפוינג יו. באו עשתה את הדוקטורט שלה על פולימרים נוזליים-גבישיים וסיימה אותו בשנת 1995.
אחרי סיום הדוקטורט שלה, הוצע לבאו לעבור לאוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, אך באו העדיפה לעבוד במחלקת המחקר החומרי של מעבדות בל. באו החלה במעבדות בל מחקר אשר לפי דבריה ועל דעת אנשים רבים, יוביל למהפכה תעשייתית בכלים האלקטרונים שלנו, באו קוראת למחקר זה פיתוח ה"פלסטיק של העתיד".
בעקבות מחקרה במעבדות בל, בשנת 2004 החלה באו לעבוד עם אוניברסיטת סטנפורד בסן פרנסיסקו. באוניברסיטת סטנפורד, קיבלה באו את התואר פרופסור להנדסה כימית, והמשיכה לעבוד על מחקרה שהתחילה בבל. כיום עובדים עם פרופסור באו מעל ל-50 חוקרים וחברות רבות בארצות הברית ודרום קוריאה משקיעים תקציבים במחקרה. למחקר של באו ישנן השפעות רבות אשר יכולות לעזור להמון אנשים. ולפי פרופסור באו, זו הסיבה שהיא חוקרת, כדי להפוך דברים שנראים כמו מדע בדיוני ויכולים לעזור לאנשים, למציאות.
כיום באו גרה בסן פרנסיסקו, שם היא נשואה לג'ף טוק, ולהם שני ילדים.
מחקרה של פרופסור באו.
תובנות ממחקרה האקדמי של פרופסור באו.
מחקרה של ג'נאן באו הוביל לכמה תגליות נכבדות בעולם הכימיה, והנדסת החשמל, להלן כמה מהם:
1. המעגל החשמלי הדק והאלסטי ביותר בעולם- מחקרה של באו בחלקו הגדול הוא לחקות את היכולות של העור ולפיכך אחת מהיכולות הכי גדולות של העור היא גמישותו. בעקבות זה באו הצליחה ליצור את המעגל החשמלי האלסטי ביותר שאי פעם נוצר, אשר בתוכו עשרה טרנזיסטורים שעשויים מחומרים שונים מה שמאפשר ליצירת המעגל הזה, אשר אחרי בדיקה ניתן לראות שהמעגל מתפקד כמו מעגל רגיל, כאשר המעגל החדש נמתח לממדים גבוהים מאוד.
2. סוללה חשמלית חדשה דקה ונמתחת - אחת המטרות של המחקר של באו היא לאפשר טכנולוגיה המבוססת על חשמל, אשר היא גמישה ויכולה להימתח לממדים גדולים. לצורך כך על כל המעגל החשמלי להיות גמיש, כולל מקור החשמל. לפיכך פרופסור באו ועוזריה פיתחו בטרייה דקיקה ונמתחת אשר עשויה מהפלסטיק החדש שבאו עובדת עליו.
3. טרנזיסטור אשר "מרפא את עצמו"- אחת מהפעולות הכי ידועות שיש לעור הוא שכאשר הוא נפצע (נשרט, נחתך וכו'..) יש לו יכולות להחלים מעצמו. החומר החדש שבאו פיתחה, יודע לעשות בדיוק כך. כלומר אם החומר נסדק או נשרט הוא בעל היכולת לחזור למצב המכני המקורי שלו (ללא הפגיעות).
בנוסף, כל הפיתוחים של באו עשויים מחומרים ביו-מתכלים, כך שניתן לזרוק אותם והם לא יגרמו נזק לסביבה.
יישומים רפואיים למחקרה של פרופסור באו.
בעקבות העובדה שמחקרה של באו יכול להוביל להקטנה משמעותית של גודל החיישנים, ובעקבות הפיתוחים שצוינו קודם, ניתן ליצור מעגלים חשמליים שיחקו את פעולות העור, פרופסור באו רוצה להחזיר לאנשים אשר חלו בשיתוק של חוש המישוש, בעזרת "עור" מלאכותי, אשר יחוש עבורם את הסביבה.
מאמרים פטנטים ופרסים ותארים.
בתקופת מחקרה באוניברסיטה, באו פרסמה 525 מאמרים אשר בערך 285 מהם צוטטו על ידי כותבי מאמרים אחרים מה שגרם למחקרה לגדול ובעקבות מחקרה, באו הביאה לידי ביטוי הרבה פיתוחים חדשניים, וכיום רשומים על שמה 65 פטנטים.
באו היא דמות חשובה ומאוד משפיעה בקהילה המדעית. היא קיבלה פרסים רבים ושלל תארים בעקבות מחקרה.
מינה ביסל
מינה ביסל (באנגלית: Mina Bissell; נולדה בשנת 1940) היא ביולוגית איראנית-אמריקנית הידועה במחקריה בתחום הסרטן, בעיקר בסרטן השד.
מחקרה המשמעותי והחדשני ביותר הוכיח כי קצב התפתחות הגידול הסרטני לא תלוי רק בתאי הסרטן אלא גם באינטראקציה בין התאים הסרטניים ובין התאים שבאזור הגידול (מיקרו-סביבה). בעקבות מחקרה, ד"ר ביסל זכתה בשלל פרסים חשובים בתחום חקר הסרטן והפכה לחברה בארגונים מדעיים חשובים.
ביוגרפיה.
מינה ביסל נולדה בשנת 1940 בטהראן, שבאיראן, למשפחה עשירה ומלומדת. בעקבות חבר משפחתי שעודד אותה לעבור לארצות הברית היא למדה במכללת רדקליף, בקיימברידג' שם קיבלה תואר ראשון בכימיה. היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת הרווארד שם למדה לדוקטורט בבקטריולוגיה, אותו קיבלה בשנת 1969.
קריירה ומחקר.
מחקרה של ד"ר ביסל הראה כי סביבת התא הסרטני (מטריצה חוץ-תאית ECM) משפיעה על קצב גדילתו של גידול ברמת חשיבות דומה לזו של פגמים גנטים הגורמים לתא להפוך לסרטני. קבוצת המחקר של ד"ר ביסל הראתה, באמצעות תרביות תאים אנושיים ובאמצעות מודלים בבעלי חיים כי ההתנהגות של תאים עם מוטציות המעודדות גידול סרטני יכולה לחזור לקדמותה אם המיקרו-סביבה תקינה ומתפקדת. כאשר המיקרו-סביבה תקינה, הגוף יכול לדכא את התפתחות הסרטן, אך כאשר המיקרו-סביבה משתנה, למשל, בעקבות פציעה, המצב המאוזן יכול להיפגע וגידול יכול להתפתח. בעקבות מחקרה המקיף שגילה את הגורמים הביולוגיים לסרטן התאפשרו מספר גילויים הקשורים להשפעת הסביבה התאית על התפשטות הגידול וגדילתו. כדי להבדיל אילו מהתאים בריאים ואילו מהתאים ממאירים, ד"ר ביסל פיתחה את השיטה התלת-ממדית. שיטה זו משתמשת בג'ל תלת ממדי מיוחד כדי ליצור מבנים הניתנים להבדלה באופן ויזואלי.
כעת, חוקרים בוחנים האם ניתן ליישם את הגילויים לטיפול בסרטן בבני אדם.
ביסל לא תמיד הייתה מדענית מוערכת בתחום חקר הסרטן. בעבר, בניגוד למחקריה של ד"ר ביסל, סברו כי גידול סרטני יכול להיווצר מתא סרטני בודד וכי התא הסרטני הוא הגורם המשפיע היחידי שיקבע את מידת הממאירות. לפיכך הרעיון שהציעו מינה וצוותה היה קיצוני ולא מקובל באותה התקופה. כתוצאה מכך, התקשו ד"ר ביסל וצוותה לקבל הכרה ולרוב חוקרים התעלמו מהרעיון המהפכני. בריאיון עם הניו יורק טיימס, ביסל סיפרה שלפני עשרים שנה, מדען משפיע הגיע אל המעבדה שלה. כאשר הראתה לו את המחקר שביצעה הוא הרים את המסמך מעל לפח, זלזל בה וזרק את המסמך לפח.
He took the paper and held it over the wastebasket and said, ‘What do you want do with it?’ Then he dropped it in”
החל משנת 1972, כאשר ד"ר ביסל החלה לעבוד ב"מעבדה הלאומית לורנס ברקלי" היא שימשה כחלק מצוות מחלקת הביוכימיה. כיום היא מדענית בכירה אשר מנהלת את מחלקת הביולוגיה התאית והמולקולרית ומחלקת מדעי החיים.
הישגים חשובים.
ד"ר ביסל היא מדענית מוערכת שהגיעה להישגים רבים ומשמעותיים.
אינגריד שפר
אינגריד שפר (באנגלית: Ingrid Scheffer; נולדה ב-21 בדצמבר 1958) היא חוקרת מובילה בתחום האפילפסיה. הייתה הראשונה לגלות את הגן, שעלול לגרום לאפילפסיה. על מחקר זה ואחרים, זכתה שפר בפרסים רבים. אחד מהם, היה פרס ראש הממשלה האוסטרלי (Prime Minister’s Prize for Science). בפרס זה זכתה יחד עם שותפה למחקר - פרופ' סמואל ברקוביץ' (Samuel Berkovic), בשנת 2014.
קורות חיים.