צ'יפלי היה נחוש בדעתו שיורשו של דוכס גלוסטר בתפקידה המושל הכללי יהיה אוסטרלי, ונראה היה שהוא בחר באופן מכוון איש מפלגת הלייבור עם רקע של מעמד העובדים כדי להפוך את בחירתו של מקל לאמירה פוליטית. הבחירה עוררה זעקה מצדם של האופוזיציה הליברלית ושל העיתונות השמרנית. רוברט מנזייס הגדיר את המינוי כ"מזעזע ומשפיל". בדיון שהתקיים בפרלמנט ב-20 בפברואר, אמר מנזייס שהעובדה שמקל היה פעיל בפוליטיקה בעת ההכרזה על מינויו (למרות שבינתיים הוא פרש מהחיים הפוליטיים), הייתה "סיבה רצינית לפסילתה" ש"פוגעת ביסודות משרת המושל הכללי, שכן נושא משרה זו צריך להיות רחוק מהפוליטיקה ממש כמו מלך בריטניה". בתגובה, קיבל צ'יפלי את מלוא האחריות על המינוי, ואמר שהוא לא חש צורך להתנצל, והוא "משוכנע לחלוטין שבחלוף הזמן לא תהיה לו שם סיבה להתחרט על מעשהו". מקל עצמו העדיף לשמור על שתיקה ולא להיות פעיל בהגנה על בחירתו. אף על פי כן, טען צ'יפלי שלכל אוסטרלי יש את היכולת להתמנות לתפקיד המושל הכללי.
מתוך כבוד לכתר, הופסקו הוויכוחים על מינויו של מקל עם כניסתו לתפקיד ב-11 במרץ 1947. מקל ביצע את חובותיו הפורמליות מתוך כבוד, הפגין הדרת כבוד כלפי המלך והצליח להרגיע את כל האנגלופילים הנוקשים ביותר. כאשר החליף מנזייס את צ'יפלי בתפקיד ראש הממשלה בדצמבר 1949, יחסיו עם מקל היו בתחילה ענייניים יותר מאשר ידידותיים, אך מאוחר יותר נוצרה מערכת יחסים לבבית בין שני האישים ומנזייס אפילו האריך את תקופת כהונתו של מקל ב-14 חודשים מעבר לתקופה הראשונית של חמש שנים.
הרגע השנוי ביותר במחלוקת בקריירה של מקל הגיע במרץ 1951 כאשר ביקש ממנו מנזייס לפזר את שני בתי הפרלמנט. לאחר הבחירות של 1949 שמרה עדיין מפלגת הלייבור על רוב בסנאט, שעיכב את הצעת חוק הבנקאות שהגישה הממשלה על ידי העברתו לדיון בוועדה. מנזייס טען שצעד זה של הסנאט מהווה עילה לפיזור של שני בתי הפרלמנט על פי סעיף 57 לחוקת אוסטרליה.
רבים במפלגת הלייבור, אך לא צ'יפלי, סברו שעל מקל לסרב לבקשתו של מנזייס, אך המושל הכללי הסכים (אם כי במידה מסוימת של היסוס) לאשר את הפיזור הכפול. גישתו של מקל הייתה שהבחירות נחוצות (מאחר שהרוב של הממשלה בבית התחתון היה עדיין מספיק גדול, כך שלא היה סיכוי שהיא תאבד אותו בהצבעת אי אמון, כפי שאירע ב-1941 כאשר נפלה ממשלתו החלשה של ארתור פאדן), ושזה תפקידם של ציבור הבוחרים להחליט אם הצדק עם הסנאט או עם מנזייס, ולא תפקידו שלו. מקל ראה חובה לעצמו לנהוג על פי עצת ראש הממשלה שלו.
ב-13 בנובמבר 1951 הוענק למקל תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש באופן אישי על ידי המלך ג'ורג' השישי בארמון בקינגהאם בעת שמקל עשה בביקור רשמי בבריטניה. הענקת תואר זו גרמה למחלוקת משמעותית במפלגת הלייבור, שכן מדיניותה של המפלגה הייתה לא לקבל תוארי אבירות. למעשה לא יכלה המפלגה לעשות דבר בעניין, שכן מקל ניתק את כל קשריו עם המפלגה כאשר מונה להיות המושל הכללי. בנוסף, במידה ומקל היה מסרב לקבל את התואר, זה היה חסר תקדים ובמידה מסוימת בלתי ראוי, שמושל כללי לא יסיים את תפקידו עם תואר אבירות (לרבים מהמושלים הכלליים הוענקו אף תוארי אצולה). מקל היה המושל הכללי היחיד של אוסטרליה שתואר האבירות הוענק לו במהלך תקופת כהונתו, עד אשר הוענק לקוונטין ברייס התואר גבירת מסדר אוסטרליה, ימים ספורים לפני תום כהונתה כמושלת כללית במרץ 2014.
שנותיו האחרונות.
מקל סיים את תפקידו כמושל הכללי במאי 1953, לאחר שכהונתו הוארכה על ידי ב-14 חודשים מעבר לתקופת הכהונה הראשונית שלו. בשנים 1956 – 1957 הוא היה חבר בוועדה שהכינה את הטיוטה לחוקת מלזיה.
עם שובו ממלזיה, מקל המשיך להתגורר בסידני 28 שנים, והוא נחשב לאחד מזקני מפלגת הלייבור בניו סאות' ויילס, למרות שהוא לא חידש את פעילותו במפלגה. סר ויליאם מקל מת בסידני בינואר 1985. אשתו מתה שישה חודשים בלבד אחריו.
ארלינגטון
ויליאם מוריסון, ויקונט דונרוסיל הראשון
ויליאם שפרד מוריסון, ויקונט דונרוסיל הראשון (באנגלית: William Shepherd Morrison, 1st Viscount Dunrossil; 10 באוגוסט 1893 – 3 בפברואר 1961) היה מדינאי בריטי שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים הבריטי וכמושל הכללי ה-14 של אוסטרליה.
ראשית חייו.
מוריסון נולד בסקוטלנד, התחנך בקולג' ג'ורג' ווטסון ולמד באוניברסיטת אדינבורו. במלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא הבריטי ושירת ברגימנט ארטילריה בצרפת. במסגרת זו הוענק לו עיטור הצלב הצבאי. ב-1919 הוא סיים את שירותו הצבאי בדרגת קפטן. ב-1929 הוא נבחר לבית הנבחרים הבריטי מטעם המפלגה השמרנית. בתקופות כהונתו כחבר הפרלמנט הוא זכה לכינוי "שייקס" (Shakes), בשל הרגלו לצטט מיצירותיו של ויליאם שייקספיר.
קריירה פוליטית.
למוריסון הייתה קריירה ארוכה כשר בממשלותיהם של ארבעה ראשי ממשלה (רמזי מקדונלד, סטנלי בולדווין, נוויל צ'מברלין ווינסטון צ'רצ'יל). בין התפקידים שבהם הוא כיהן היו: המזכיר הפרלמנטרי של התובע הכללי, המזכיר הפיננסי של שר האוצר, שר החקלאות והדיג, שר המזון, שר הדואר והשר לתכנון הכפר.
במהלך מסע הבחירות הכלליות בבריטניה (1945), תקף מוריסון את הסוציאליזם וטען שגם היטלר ומוסוליני החלו את דרכם כסוציאליסטים. ב-1947 הוא התנגד לרעיון של הנפקת תעודות זהות, שהיו נהוגות במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל אמונתו שהן לא היוו כלי אפקטיבי לשליטה על פורעי חוק. ב-1951, עם שובם של השמרנים לשלטון, נבחר מוריסון לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים.
המושל הכללי של אוסטרליה.
מוריסון כיהן כיושב ראש בית הנבחרים עד 1959, כאשר הוא הודיע שהוא לא יתמודד בבחירות הכלליות שנערכו באותה שנה ותחת זאת הוא יפרוש מסיבות בריאות. כפי שהיה נהוג לגבי יושבי הראש של בית הנבחרים, הוענק לו תואר ויקונט דונרוסיל. בהתחשב במצב בריאותו, הופתעו רבים לשמוע את ההכרזה על בחירתו לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה עם סיום תפקידו של סר ויליאם סלים. במקביל הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. באותה תקופה הרעיון של מינוי בריטי לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה היה כבר לא פופולרי, אך ראש ממשלת אוסטרליה מטעם המפלגה הליברלית האוסטרלית, רוברט מנזייס, היה נחוש בדעתו לשמור על הקשרים עם בריטניה באופן זה, במיוחד שמוריסון היה סקוטי.
מותו.
מוריסון החל לכהן בתפקידו ב-2 בפברואר 1960. שנה ויום לאחר מכן, ב-3 בפברואר 1961, הוא מת באופן פתאומי בקנברה. הוא נקבר בכנסייה ההיסטורית על שם יוחנן המטביל בקנברה ועד היום הוא המושל הכללי היחיד של אוסטרליה שמת בעת כהונתו.
גאינסוויל
מידת רדון
בתורת המידה, מידת רדון היא מידה סופית-מקומית ורגולרית. לאוסף מידות רדון חשיבות מיוחדת גם באנליזה פונקציונלית, לאור משפט ההצגה של ריס. המשפט קובע קשר חד-חד-ערכי בין אוסף מידות רדון לבין אוסף הפונקציונלים הליניאריים החיוביים מעל למרחב הפונקציות הרציפות ובעלות תומך קומפקטי.
הגדרה: יהי formula_1 מרחב טופולוגי ותהי formula_2 סיגמא אלגברת בורל (כלומר, זו הנוצרת על ידי הטופולוגיה). מידה (חיובית) formula_3 על formula_2 נקראת מידת רדון, אם מתקיימים שני התנאים הבאים:
formula_8
גיינסוויל (פלורידה)
מערכת-π
מערכת-λ
יינלונג
יינלונג (שם מדעי: "Yinlong") הוא סוג של דינוזאור צרטופסי שחי בשלהי תור היורה המאוחרת (מלם) באזור מזרח אסיה ומרכזה. נכון ל-2015 היינלונג הוא הדינוזאור הצרטופסי הקדום ביותר הידוע למדע, שממנו התפתחו הפסיטקוזאוריים, הפרוטוצרטופסיים והצרטופסיים, להם מקור דמוי תוכי, עטרה ולאחרונים אף קרניים חדות וארוכות.
תיאור.
יינלונג היה דינוזאור קטן באורך 1.2 מטר ומשקל 15 ק"ג. רגליו האחוריות היו ארוכות ומוצקות ואילו גפיו הקדמיות היו רזות וקצרות יותר ובנות 3 אצבעות כל אחת. דבר זה מעיד שככל הנראה הלך על שתי רגליו האחוריות בלבד, כמו אורניתופודים קטנים אחרים.
אף על פי שחסר עטרה, מעידים סימנים בגולגולת שאכן מדובר בבן תת-סדרת הצרטופסים: עצם ה-Rostral היוצרת מעין מקור בחזית הפה, "מדף" עצם בירכתי הגולגולת ובליטות מחודדות בעצמות ה-Jugal.
היינלונג היה צמחוני ואכל צמחייה נמוכה וקשה. במספר פרטים של יינלונג נמצאו חלוקי קיבה (גסטרוליתים) ששימשו אותו לטחינת חומר צמחי קשה אותו אכל.
גילוי.
היינלונג נתגלה ב-2004 על ידי קבוצה משותפת של פלאונטולוגים אמריקאים וסיניים בהם שו שינג (Xu Xing), קתרין פורסטר ומו ג'יניו. הוא תואר וסווג במאמר מדעי ב-2006. פירוש השם "Yinlong" הוא בסינית מנדרינית "דרקון נסתר" ( 隱 = יין = נסתר, 龍 = לונג = דרקון) כרמיזה לסרט הקולנוע "נמר, דרקון" (ששמו באנגלית הוא Crouching Tiger, Hidden Dragon), שחלקים ממנו צולמו במחוז האוטונומי הסיני שינג'יאנג בסמוך למקום בו נתגלה. שם המין "Y. downsi" הוא על שם ויליאם רנדל דאונס השלישי שהיה שותף למשלחות פלאונטולוגיות לסין ומת שנה לפני גילויו של יינלונג.
המאובנים של יינלונג שנתגלו כוללים גולגולות ושלדים רבים. הפרט הראשון שנתגלה (ב-2004) נשתמר בצורה טובה ביותר וכלל שלד של מבוגר עם גולגולת שלמה שמורה היטב. הוא התגלה בשכבה המתוארכת למלם (היורה המאוחרת) של תצורת שישוגו שבפרובנציית שינג'יאנג. גיל השכבה שבה נתגלה מתוארך לגיל האוקספורדי, 161.2-155.7 מיליון שנה לפני זמננו. כל שאר הצרטופסים ידועים רק מהקרטיקון.
אטקס
רייכר
רייכר הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "העשיר".
חוג של קבוצות