לאחר סיום המסלול הלוחמים עולים לפלגות המבצעיות, בהן הם מבצעים פעילויוות מבצעיות על בסיס יום יומי בכל גזרות הלחימה והבט"ש בצה"ל, בשטחי מדינת ישראל ומעבר לגבולותיה, זאת לצד שמירה על שגרת אימונים אינטנסיבית לאורך כל ימות השנה.
צוות הלוחמות.
בשנת 2002, בעקבות מבצע חומת מגן, הוקמה פלגה של לוחמות בלבד בשם פלגת מגן אשר מפעילה כלבים לאיתור אמצעי לחימה וכלבי קיצון. עיקר עבודתן היה במעברים באזור יהודה ושומרון, לסיכול פיגועי הטרור שיצאו מהשטחים. הצוות פועל הן במחסומים והן בפעילויות מסוג סריקות למציאת אמצעי לחימה ומיפויים (שרטוט והשגת מידע על אזורים עירוניים). הצוות פועל בצורה יומיומית, כל לוחמת עם כלבה האישי, כאשר כל אחת חוברת לאחד מהגדודים או היחידות המיוחדות. עיסוק נוסף של הלוחמות הוא יכולת הקיצון, אשר ייעוד הכלבים שלהן הוא זיהוי גופות ונעדרים באתרי אסון בעורף מדינת ישראל.
במהלך האינתיפדה השנייה הוחלט לתגבר את המחסומים בשטחים בנוהגות 'עוקץ' ובכלביהן, אשר מאומנים באיתור אמצעי לחימה מוסלקים בעזרת חוש הריח.
פלגת מגן ביחידה, היא פלגה ללוחמות בלבד. היחידה איננה מעורבת, המיון, המסלול על כל תכניו, השירות, והייעוד המבצעי של הלוחמים והלוחמות נפרדים לחלוטין. אורך המסלול של הלוחמים הוא 16 חודשים, ושל הלוחמות 11 חודשים.
גיבוש לבנות מתקיים בסמוך לשלושת מחזורי הגיוס של צה"ל: מרץ, אוגוסט ונובמבר, מתוך הלוחמות שהתגייסו לגדוד קרקל ואורך כיומיים. אלה שעוברות את הגיבוש ליחידה ומתקבלות אליה, מבצעות הכשרה לרובאי 07 יחד עם מגויסות קרקל בבא"ח סיירים, ולאחריו מבצעות קורס כלבנות והכשרה ייעודית של לוחמת עוקץ ביחידה.. בסיום מסלול ההכשרה ביחידה(כ11 חודשים), עולות הלוחמות לפלגת הלוחמות המבצעית – פלגת מגן. בדומה לכלל הלוחמות בצה"ל, הלוחמות ביחידה חותמות על התנדבות לתפקידי לחימה. התנדבות זו כוללת בתוכה שירות של 32 חודשים בהתאם למסמך עליו חותמות הבנות - "דין אישה כדין גבר".
חשיפה תקשורתית.
בדצמבר 2008 הודחו ונאסרו קצין וארבעה מפקדים נוספים שעסקו בהכשרת הטירונים של היחידה, בשל התעללות בלוחמים.
בחודש יוני 2012 הודיע צה"ל כי הוא מפסיק את השימוש בכלבים למטרת פיזור הפגנות של פלסטינים בשטחים. זאת לאחר שבחודש מרץ הופץ סרטון בו נראה רועה גרמני תוקף מפגין פלסטיני בכפר קדום.
על אף ההודעה מ-2012, בחודש מרץ 2015 נחשף סרטון המתעד חיילים מיחידת "עוקץ" עוצרים נער פלסטיני, לאחר שהשליך אבנים, באמצעות כלבי תקיפה. הנער אושפז עקב הפגיעות שנגרמו לו. לטענת קצין בכיר באוגדת איו"ש, השימוש בכלבים הופסק רק לצורכי פיזור הפגנות אך לא לשימוש במארבים.
הנצחה.
בכל שנה, ב-30 באוגוסט, מתקיים בבית הקברות שבבסיס היחידה טקס זיכרון לכלביה שמתו. בית הקברות הוקם בעזרת תרומה של יהודי אמריקאי שביקש להישאר בעילום שם. בבית הקברות קבורים כלבי היחידה שנהרגו במהלך הקרב, ועל מצבותיהם רשום הכיתוב "נפל בקרב"; וכלבים שנפטרו ממחלות או מזיקנה, ועל מצבותיהם נכתב "נפל במהלך שירותו". בבית הקברות ניצב פסל אבן של לוחם וכלבו, שעוצב בהשראת הכלב "אוסקר", שנהרג בשנת 2003 בחברון ואשר לא ניתן היה לחלץ את גופתו.
גנוסטים
PAL (ראשי תיבות של Phase Alternating Line) היא שיטת קידוד ושידור צבע לטלוויזיה אנלוגית שהייתה מקובלת במרבית מדינות העולם, כולל ישראל. בשאר העולם היו נהוגות שיטות NTSC (בעיקר בצפון אמריקה ויפן) ו-SECAM (בעיקר ברוסיה ובצרפת). השיטה פותחה ב-1963 על ידי מהנדס חברת טלפונקן, ולטר ברוש (Walter Bruch) ונכנסה לשימוש ב-1967 בבריטניה ובגרמניה.
השיטה נוצרה כתוצאה מהצורך להוסיף צבע לשידורים.
השם PAL משמש בהתאם להקשר לתיאור שיטת הקידוד, שיטת השידור וגם למאפייני התדר וההפרדה של התמונה.
תדר התצוגה.
תותח האלקטרונים במכשירי הטלוויזיה מבוססי שק"ק סורק את המסך בסדרת קווים אופקיים מלמעלה למטה. התמונה הבסיסית נקראת מסגרת. כל מסגרת מחולקת לשני שדות, ובכל שדה מחצית מכמות המידע. בכל מסגרת נסרק המסך פעמיים. בסריקה הראשונה, מודלקים רק הקווים האי-זוגיים, זהו השדה הראשון (שדה עליון). בסריקה השנייה מודלקים רק הקווים הזוגיים, זהו השדה השני (שדה תחתון). בסיום הסריקה חוזרת הקרן הסורקת לראש המסך. בזמן זה היא אינה מפעילה את התצוגה. על-מנת למנוע הפרעות חשמליות בזמן הצגת התמונה, מותאמת החזרה לראש המסך של קרן האלקטרונים לתדר של זרם החילופין. כך, בארצות בהן זרם החשמל הוא בתדר של 50 חילופים בשנייה (50 הרץ) כמו בישראל ובאירופה, שיטת השידור בנויה מ-50 שדות בשנייה. לפיכך בשיטת PAL הווידאו מחולק ל-25 מסגרות בשנייה.
ההפרדה בכל תמונה.
בשיטת PAL יש בכל מסגרת 625 קווים אופקיים, מתוכם מוצגים רק 576, כלומר 288 בכל שדה. התצוגה מתחילה רק עם הקו ה-23. הקווים שאינם מוצגים מנוצלים לקידוד של אינפורמציה נוספת כגון טלטקסט. בשידור אנלוגי הערכים לאורך הקו האופקי משתנים באופן רציף, אך גם שם, על מנת לאפשר לקרן הסורקת לעבור מצד אחד לצידו השני של המסך ולהתחיל בסריקת השורה הבאה, יש בתחילת כל שורה ובסיומה אזור שאינו משמש לתצוגה. קטע זה מנוצל לסינכרון של אותות הצבע. אותות סנכרון אלה נמחקו על ידי רשות השידור כדי למנוע קליטת שידורי צבע ושוחזרו על ידי מכשיר האנטי-מחיקון.
מאפייני התצוגה של שיטת PAL, כמו מספר הקווים ומספר המסגרות משמשים גם במכשירים דיגיטליים בהפרדה תקנית (Standart Definition) ומשום כך נשמר השימוש במונח PAL. בתמונה דיגיטלית מתחלקת כל שורה לפיקסלים. מספר הפיקסלים בתמונה בהפרדה תקנית הוא בדרך כלל 720 בשורה (בכל השיטות).
קידוד צבע.
מאפייני התמונה כמו התדירות וההפרדה היו קיימים כבר בשידורים בשחור לבן. שיטת PAL, בדומה ל-NTSC ול-SECAM, היא במהותה שיטה להוספת האינפורמציה של ערכי הצבע. המעבר לשידורי צבע, המבוסס על שלושה רכיבים שונים, חייב לכאורה הגדלת נפח השידור פי שלושה. השיטות השונות מצאו דרך להוספת האינפורמציה של הצבע מבלי להגדיל את רוחב הפס. בנוסף, עלה הצורך ששידורי הצבע החדשים יוכלו להקלט גם במקלטים הישנים, שעבדו בשחור לבן ומצד שני, מאחר ששידורים רבים עדיין לא הכילו צבע, שהמכשירים החדשים יוכלו להציג גם שידורים "ישנים", בשחור לבן. לכן, הקידוד לשידורי הצבע נעשה כהוספה לקידוד הקיים אך מבלי לפגוע בו. המידע על הצבע מתווסף לקידוד של כל שורה כרכיב נפרד. התכנון של PAL התבסס על הרעיונות שפותחו בשיטת NTSC שקדמה לה, עם התאמות לתדר וגודל התמונה כפי שהיה נהוג באירופה ושילובם של רעיונות חדשים. המיוחד בשיטת PAL הוא שכדי לסייע למקלט להפריד בין הצבעים של שורות עוקבות מקודדת כל שורה במופע (פאזה) הפוך לזו שקדמה לה. חילוף זה לסירוגין (Phase Alternaing Line) הוא מקור השם PAL.
שידורי PAL.
במדינות שונות הונהגו וריאציות שונות של שידור שנבדלות זו מזו בעיקר בתדרי הקידוד השונים. בהתאם לכך קיים הבדל בין המקלטים השונים. בארצות מערב אירופה נפוצה בעיקר שיטת PAL-B.
עם המעבר לשידורים דיגיטליים הולכות השיטות האנלוגיות ובהן PAL ונעלמות מהעולם. מרבית המדינות כבר הפסיקו את השידורים האנלוגיים. גם יצורם של מכשירי הוידאו טייפ הופסק.
לקריאה נוספת.
Jack Keith, Video Demystified: A Handbook for the Digital Engineer 5th Edition, Newnes/Elsevier, Amsterdam, 2007
יאיר פרץ
יאיר פרץ (נולד ב-2 במרץ 1954) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם ש"ס בכנסת ה-15 וה-16.
ביוגרפיה.
פרץ נולד בשנת 1954 במרוקו ועלה לישראל ב-1961. הוא שירת בצה"ל בנח"ל, ואחר כך למד לימודי הוראה לתואר שני ולימודי עבודה סוציאלית. פרץ כיהן בין היתר כפקיד סעד.
הוא היה חבר בית הנבחרים של ההסתדרות הכללית, וחבר דירקטוריון במספר חברות ("משען", מפעלי שיקום, קרן סביל, מועצת המוסד לביטוח לאומי ועוד).
בין השנים 1993–1998 כיהן כחבר המועצה האזורית שפיר, ואף התמודד ללא הצלחה לראשות המועצה.
נבחר לראשונה לכנסת ב-1999. לאורך שנות כהונתו, שימש, בין היתר, כיו"ר סיעת ש"ס, כיו"ר ועדת העבודה והרווחה, כיו"ר הוועדה למאבק בנגע הסמים וכיו"ר הוועדה לפתרון בעיית העובדים הזרים. בכנסת ה-16 כיהן כיו"ר השדולה לקידום יחסים עם הקהילות הנוצריות בעולם וחבר בשדולה לאיכות הסביבה.
ב-23 במרץ 2006 הודה פרץ בקבלת דבר במרמה, במסגרת עסקת טיעון, עקב קבלת תואר אקדמי במרמה מטעם שלוחת אוניברסיטת ברלינגטון בישראל. הוא נידון ל-12 חודשי מאסר על תנאי וקנס של 6,000 ש"ח. אחרי הרשעה זו התפטר מהכנסת, אולם היה שוב מועמד ברשימת ש"ס לכנסת ה-17 במקום ה-14 ולא נכנס לכנסת.
חיים אישיים.
נשוי ואב ל-8, גר ביישוב הקהילתי אלומה ליד קריית גת.
קנט אנדרסון
ברנט קנט אנדרסון (בשוודית: Bernt Kennet Andersson; נולד ב-6 באוקטובר 1967) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.
אנדרסון היה שחקן מפתח בנבחרת שוודיה בעת שזו הגיעה למקום השלישי במונדיאל 1994.
קריירת משחק.
אנדרסון החל את הקריירה בקבוצת אסקילסטונה מעיר הולדתו. בשנת 1989 נרכש על ידי גטבורג, במדיה שיחק שלוש עונות. בעונתו האחרונה בקבוצה, עונת , כבש אנדרסון 13 שערי ליגה ב-16 משחקים בלבד, שהקנו לו את תואר מלך השערים של ליגת העל השוודית. במדי גטבורג זכה אנדרסון בשתי אליפויות וגביע אחד.