המשפט הפלילי כולל מספר סעיפי חוק, העוסקים בסוגים שונים של מעשי הונאה. הסיבה לריבוי סעיפי החוק בנושא היא ההבנה של המחוקק בדבר הקושי שבהכנסת כל קשת המעשים והמצגים המוגדרים כהונאה לסעיף חוק אחד. אמצעי נוסף באמצעותו החוק מתמודד עם בעיית הגדרת העבירה הוא חיקוק סעיף הסל "קבלת דבר במרמה". סעיף זה נמנע מלהגדיר את אופן קבלת הדבר האסור ומתמקד אך ורק בשאלה האם התקבל דבר מה במרמה או לא.
להלן רשימת הסעיפים העוסקים בהונאה בדין הפלילי:
415. קבלת דבר במרמה-
המקבל דבר במרמה, דינו – מאסר שלוש שנים, ואם נעברה העבירה בנסיבות מחמירות, דינו – מאסר חמש שנים.
439. הונאת נושים-
(א) הנותן במתנה או מוסר או מעביר או משעבד נכס מנכסיו או גורם לאחת מאלה, בכוונה להונות נושה מנושיו, דינו - מאסר שלוש שנים.
(ב) המוכר או מסלק חלק מנכסיו אחרי התאריך שבו ניתן נגדו פסק-דין או צו לתשלום כסף שלא קיימם, או תוך חודשיים לפי התאריך האמור, והכל בכוונה להונות נושיו, דינו - מאסר שלוש שנים.
440. קשר להונות-
הקושר קשר עם זולתו להשפיע במרמה או בהונאה על מחיר השוק של דבר הנמכר בפומבי או להונות את הציבור או כל אדם, או לסחוט נכס מאדם, דינו - מאסר שלוש שנים.
441. התחזות כאדם אחר-
המתייצג בכזב כאדם אחר, חי או מת, בכוונה להונות, דינו - מאסר שלוש שנים;
התייצג כאדם הזכאי על פי צוואה או על פי דין לנכס פלוני והוא עושה זאת כדי להשיג את הנכס או את החזקתו, דינו - מאסר חמש שנים.
442. הודיה כוזבת בהתחייבות-
המודה בשמו של אדם אחר בחבות או בכל מסמך בבית-משפט או בפני אדם המוסמך כדין לקבל הודיה כאמור ואין בידו להוכיח הרשאה או הצדק כדין, דינו - מאסר שלוש שנים.
443. התחזות כבעל תעודה-
תעודה שניתנה מאת רשות מוסמכת לאדם אחר ומעידה על אותו אדם שיש לו כשירות מוכרת בחוק לעניין פלוני, או שהוא נושא משרה פלונית, או שהוא זכאי לעסוק במקצוע, במלאכה או בעסק מסוימים או שהוא זכאי לזכות, לזכות יתר, לדרגה או למעמד פלוני - כל המנפק את התעודה ומתייצג בכזב כאדם ששמו נקוב בה, דינו כאילו זייף אותה.
444. העברת תעודה לשם התחזות-
מי שניתנה לו מאת רשות מוסמכת תעודה המעידה עליו ככל האמור בסעיף 443, והוא מוכר או נותן או משאיל את התעודה לאחר בכוונה שהלה יוכל להתייצג כמי ששמו נקוב בתעודה, דינו - מאסר שלוש שנים.
445. התחזות כבעל תעודת אופי לא שלו-
המנפק תעודת אופי של אדם אחר כדי להשיג עבודה, דינו - מאסר שנה אחת.
446. העברת תעודת אופי-
מי שניתנה לו תעודת אופי, והוא מוכר או נותן או משאיל אותה לאחר בכוונה שהלה יוכל לנפק את התעודה כדי להשיג עבודה, דינו - מאסר שלוש שנים.
המניע להונאה יכול להיות תועלת חומרית למי שמבצע אותה - "קבלת דבר (חפץ או שירות) במרמה", או הנאה מעצם גרימת הנזק. רבים ממעשי ההונאה אינם חוקיים. ההגדרה החוקית הספציפית להונאה נוטה להשתנות בהתאם לתחום השיפוט. הונאות לצורך השגת כספים מאנשים נחשבות לסוג ההונאות הנפוצות ביותר.
הונאה במשפט הנזיקי.
פקודת הנזיקין ייחדה אף היא סעיף המטפל במעשי הונאה. סעיף זה מאפשר לתבוע פיצויים למי שהסתמך על מצג שווא זדוני – הצהרה כוזבת על עובדה בכל צורת התבטאות שהיא (בכתב, בהתנהגות או בעל-פה), שנעשתה מתוך ידיעה על אי אמיתותה או חוסר אכפתיות נוכח חשד בכך, ומתוך כוונה שמקבל המצג יפעל על פיו.
להלן נוסח הסעיף:
56. תרמית היא הֶצֵג כוזב של עובדה בידיעה שהיא כוזבת או באין אמונה באמיתותה או מתוך קלות-ראש, כשלא אכפת למציג אם אמת היא או כזב, ובכוונה שהמוטעה על ידי ההיצג יפעל על פיו; אולם אין להגיש תובענה על היצג אלא אם היה מכוון להטעות את התובע, אף הטעה אותו, והתובע פעל על פיו וסבל על ידי כך נזק-ממון.
שיטות הונאה מפורסמות.
ישנן הרבה שיטות הונאה, חלק מהן זכו לפרסום רב בשל תפוצתן הרחבה:
"העוקץ הניגרי".
תרגיל עוקץ קלאסי אשר נעשה באמצעות הבטחה להענקת סכום כסף גדול בעתיד בתמורה לכך שהקורבן ייתן כרגע סכום כסף קטן.
הונאת פירמידה "פונזי".
קבלת כספים (בדרך כלל ממשקיעים) תוך הבטחה להחזרת הכספים בעתיד בצירוף ריביות נדיבות. כאשר אדם מעוניין לעזוב את מבצע ההונאה ולקבל כספו בחזרה הוא למעשה יקבל את כספו בצירוף "ריבית" שנלקחת מכספי ה"משקיעים" האחרים. סופה של ההונאה יגיע לרוב כאשר "משקיעים" רבים ימשכו את כספיהם ובסיסה הפיננסי של הפרמידה יקרוס.
גנבת זהות.
שימוש בנתונים של אדם אחר לשם קבלת דבר מה במרמה. למשל, זיוף כרטיס אשראי ושימוש בו לביצוע קניות.
הונאה באינטרנט.
רבות מההונאות המפורטות לעיל מבוצעות באמצעותו. השיטה המרכזית לביצוע הונאות באינטרנט היא דיוג (Fishing). במסגרת שיטה זאת מזייפים דף אינטרנט כך שיראה זהה לגמרי לדף אינטרנט קיים וכך "משכנעים" את הקורבן להזין לתוך הדף המזויף. הפרטים שהוזנו יישמרו כמובן אצל פרטי הזייפנים ויוכלו לשמש אותם לשם חדירה לחשבונות הקורבן (למשל מייל או חשבון בנק), לשם קניות על חשבון הקורבן (במקרה של מסירת פרטי אשראי) ועוד.
הונאה צבאית.
מעשי הונאה אינם בהכרח פלילים, ארגוניים צבאיים ומודיעניים נוהגים להונות את יריביהם כדי להשיג יתרון יחסי עליהם בשדה הקרב. אם כן, הונאה צבאית מוגדרת באופן הבא: "פעולה יזומה להחדרת מידע או רושם מגמתי כדי להשפיע על תפיסת המציאות של האויב, להוליכו שולל ולגרום לו למעשים או למחדלים על סמך הערכה מוטעית".
מנסאניו
מנסניו
סדרת הספרים לנדאו-ליפשיץ
סדרת הספרים לנדאו-ליפשיץ היא סדרת ספרים מפורסמת, בת עשרה כרכים, העוסקת בפיזיקה תאורטית. הסדרה נכתבה על ידי לב לנדאו ותלמידו יבגני ליפשיץ בין השנים 1940 ותחילת 1960.
ליפשיץ לקח את הרצאותיו של לנדאו וערך אותן בצורה ברורה לכדי סדרת ספרים.
סדרת הספרים מציגה באופן מלא ומקיף את כל הידוע בפיזיקה התאורטית לאותה תקופה.
עד היום משתמשים בסדרה זו ללימודי פיזיקה באוניברסיטאות ברחבי העולם ולמטרות עיון ומחקר.
המסע של טורין
משה שפיצר
ד"ר משה (מוריץ) שְפִּיצֶר (Spitzer; 8 ביולי 1900 – 16 בנובמבר 1982, א' בכסלו תשמ"ג) היה מאייר, גרפיקאי טיפוגרף, מעצב גופנים, ביבליופיל עברי ומוציא לאור ישראלי. אינדולוג בהכשרתו.
תולדות חייו.
נולד ב-1900 בעיירה בוסקוביצה (Boskowitz; בצ'כית: Boskovice) שבמוראביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בצ'כיה) למשפחה יהודית מסורתית. מגיל צעיר היה פעיל בתנועות ציוניות, והיה מעורב בהקמת סניף של תנועת הנוער בלאו וייס (כחול-לבן) בעיר מגוריו.
למד אינדולוגיה (סנסקריט ותרבות הודו העתיקה) באוניברסיטאות ברלין, פרנקפורט, קיל ווינה, ובשנת 1926 קיבל תואר דוקטור בדיסציפלינה זו מאוניברסיטת קיל. לאחר לימודיו עבד בין השנים 1927–1928 כעוזר מחקר באקדמיה הפרוסית למדעים (Akademie der Wissenschaften) בברלין. במסגרת זו חקר כתב יד פילוסופי בסנסקריט מהמאה ה-2 או ה-3 לספירה, שנמצא בדרך המשי (בנציבות טוּרְפָּן, במזרח מחוז שינג'יאנג שבמזרח סין) – כתב העת העתיק ביותר מסוגו שנמצא עד כה. במהלך מלחמת העולם השנייה אבדו רבים מ-1,000 הפרגמנטים של כתב היד, והטקסט נותר רק בטרנסקריפציה של שפיצר. הואיל ושפיצר היה הראשון שחקר את כתב היד, הוא קרוי על שמו: "כתב יד שפיצר" (בגרמנית: Spitzer-Handschrift; באנגלית: Spitzer Manuscript). ב-1930 היה עורך מדור הילדים של ה"יודישה רונדשאו" ("Jüdische Rundschau"). אחר כך, בין השנים 1932–1934, היה עוזר מחקר של מרטין בובר. בין השנים 1934–1938 היה למנהל הוצאת שוקן בגרמניה. במסגרת תפקיד זה ניהל תכתובת מסועפת עם סופרים ועם משוררים רבים, בהם ש"י עגנון, אלזה לסקר-שילר, אורי צבי גרינברג ואחרים. בשנת 1934 פנה לעגנון בהצעה ליצור אנתולוגיה שעניינה הימים הנוראים. עגנון נענה להצעה, והאנתולוגיה, "ימים נוראים" שמה, יצאה לאור בשנת 1937. ב-1939 עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת רחביה בירושלים. נפטר בכפר סבא בגיל 82.
"תרשיש".
בשנת 1939 הקים את הוצאת הספרים הביבליופילית "תרשיש" להוצאת מיטב הספרות הקלאסית של העולם בעברית ובהוצאה מוקפדת מבחינת טיב הנייר, העיצוב הגרפי, סוג האות והדפוס. משה שפיצר תרגם עבור ההוצאה מגרמנית ושקד בעצמו על העיצוב הגרפי של הספרים ועיצוב עטיפותיהם.
עיצוב גופנים.
אחת מעבודותיו החלוציות של שפיצר הייתה עיצוב אותיות נאות לדפוס עברי. בשנות ה-40 סייע בפיתוח אותיות "בצלאל" ו"רוממה", בפיתוח אות "דוד" (יחד עם איתמר דוד), ואות "הצבי" (יחד עם צבי האוזמן). בית הדפוס של "תרשיש", "אותיות ירושלים" שימש כמעבדה לבחינת האותיות החדשות.
בנוסף ערך שפיצר מחקרים בעיצוב אותיות עבריות, הן מחקרים היסטוריים והן מחקרים מעשיים, אשר מהווים עד היום את הבסיס התאורטי הרחב ביותר לתחום. כך, למשל, חקר את האפשרויות לכתב מודגש בעברית, החסרה כלים כגון כתב נטוי ("איטליקס"), את האפשרויות המוצעות על ידי הדפוסים העתיקים וכתבי היד ועל ידי הטכנולוגיות החדישות ליצירת עיטורים וכותרות קריאות ונעימות ועוד.
ניתן ללמוד על ההערכה הרבה למפעלו של שפיצר מתוך דברים שנכתבו לכבודו בכתב העת החשוב והוותיק לאמנות הגרפיקה, "Penrose Annual" :
משפחתו.
שפיצר היה נשוי לפפה לבית המרמן (Pepa Hammerman), ילידת דרוהוביץ' 1903, ואב לשלושה: דניאל יוסף, אמיתי ואסתר יהודית.
יוגי הו GX
מיינה הודית
טיאגו ספליטר
טיאגו ספליטר ביירנס (בפורטוגזית: Tiago Splitter Beirns; נולד ב-1 בינואר 1985 בבלומינאו, סנטה קטרינה) הוא כדורסלן עבר ברזילאי (בעל שורשים יהודים) אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גובהו 2.12 מטר.
קריירה.