הרב אברהם יצחק שם טוב (נולד בה' באדר תרצ"ז, 16 בפברואר 1937) הוא יושב ראש "אגודת חסידי חב"ד העולמית", מוסד העל העולמי של חסידות חב"ד, מנהל "בית רבקה", מוסד החינוך לבנות בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, מנהל מחנה הקיץ "גן ישראל" בניו יורק, מנהל "חוג הידידות" של חב"ד בארצות הברית, וכלוביסט של חב"ד בממשלת ארצות הברית, שליח חב"ד הראשי בפילדלפיה, ומנהל פעילות חב"ד במדינת פנסילבניה שבארצות הברית.
קורות חיים.
נולד במוסקבה שבברית המועצות לרב בן ציון וגולדה שם טוב. התחנך בישיבות חב"ד שהתקיימו במחתרת בימי השלטון הקומוניסטי בסמרקנד ובטשקנט שבאוזבקיסטן. לאחר הגירתו לארצות הברית, החל (בשנת 1952) ללמוד בישיבת תומכי תמימים בניו יורק, בה הוסמך לרבנות בשנת 1960.
פעילותיו.
בוושינגטון.
שם טוב, המכונה בחב"ד "השגריר של הרבי בוושינגטון", יצר קשר עם אישים רבים בוושינגטון ופעל לקידום ענייניה של חסידות חב"ד והרבי מנחם מנדל שניאורסון מול נשיאי ארצות הברית. ב-1972 הקים בהוראת האדמו"ר מלובביץ' את חוג ידידי חב"ד בארצות הברית. ב-1978 פעל להצבת ההחנוכייה הלאומית של ארצות הברית בסמיכות לבית הלבן. ב-1984 מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן לאחד מחמשת חברי המועצה הלאומית לחינוך מבוגרים בארצות הברית.
שם טוב ממונה מדי שנה על המשלחת של רבני חב"ד לבית הלבן לפגישה עם נשיא ארצות הברית המכהן. באותו מעמד חותם הנשיא על הצהרת יום החינוך לכבודו של הרבי מלובביץ'. המשלחת קיימה את האירוע עם כל הנשיאים מניקסון ועד אובמה.
שם טוב פעל להענקת מדליית הזהב של הקונגרס שניתנה לאדמו"ר המנוח בשנת 1995, אחרי מותו בשנת 1994. וקיבל בשמו את המדליה בטקס בבית הלבן.
שם טוב היה פעיל בהבאת ארכיון ספריית אגודת חסידי חב"ד ששכן בפולין מאז מלחמת העולם השנייה. כמו כן פעל למתן רישיון להצבת חנוכיות ציבוריות ברחבי ארצות הברית. פעל במערכה להשבת הספרים שנלקחו מספריית אגודת חסידי חב"ד במשפט הספרים.
פעילות אחרות.
בשנת 1964 החל לנהל את מחנה הקיץ (קעמפ) המרכזי של חב"ד - 'גן ישראל' , תפקיד שהוא ממלא עד היום. בשנות השישים יצא בשליחות הרבי מלובביץ' למדינת פנסילבניה שבארצות הברית, ופתח את מרכז חב"ד בפילדלפיה.
בשנת 1985 מינה אותו הרבי מלובביץ' ליו"ר ועד אגודת חסידי חב"ד העולמית.
שם טוב מארגן התוועדות מרכזית בתאריכים חב"דיים חשובים, ובהם יום ההילולא של הרבי מנחם מנדל שניאורסון בג' בתמוז. האירועים מתקיימים במוסד "בית רבקה" בשכונת קראון הייטס שבברוקלין.
מתחילת שנות השבעים מארגן שם טוב מדי שנה כינוס תורני מרכזי שנקרא "ירחי כלה". האירוע מתקיים בסמיכות לכ' באב, יום ההילולא של הרב לוי יצחק שניאורסון. בכינוס משתתפים רבני חב"ד וראשי ישיבות חב"ד ואישים תורניים אחרים מרחבי העולם והוא נערך בשטח מחנה גן ישראל.
משפחתו.
מבניו של הרב שם טוב מכהנים כשלוחי חב"ד:
Midnight Sun
סמנתה ריד סמית'
נהר די-נור
נְהַר דִּי נוּר (בתרגום מארמית: נהר של אש) הוא נהר אגדי המוזכר במקורות יהודיים.
בספר דניאל, , מתואר נהר די-נור היוצא מלפני כיסא הכבוד.
חז"ל אמרו עליו שיוצא מזיעת חיות הקודש, הנושאות את כיסא הכבוד. יש גם תיאורים של נהר די-נור המשמש כחלק מן הגיהנום ובו נענשים הרשעים, שעל ראשיהם הוא נשפך, ואולי דרכו יזוקקו נשמות כל בני האדם, בטבילת אש. מהנהר גם נבראים מלאכים רבים בכל יום.
בקבלה ובחסידות מופיע נהר די נור פעמים רבות, רבות מהן בהקשר של היטהרות רוחנית.
נראה שיש לשייך את נהר די נור בדברי חז"ל אל שביל החלב, עקב מאמר הגמרא () לפיו אם לא היה זנב העקרב טבול בנהר די נור - לא היה אדם שנעקץ מעקרב יכול לחיות. ואכן, שביל החלב נראה כיוצא מתוך "זנבו" של מזל עקרב.
ג'יימס בראדוק
ג'ק דמפסי
ויליאם האריסון "ג'ק" דמפסי (באנגלית: William Harrison "Jack" Dempsey; 24 ביוני 1895 - 31 במאי 1983) או בשם הבמה שלו "מנאסה מולר" וגם "קיד בלאקי", היה מתאגרף אמריקני שהחזיק בתואר אלוף העולם במשקל כבד מ-1919 עד 1926. סגנונו התוקפני של דמפסי ועוצמת האגרופים שלו הפכו אותו לאחד מהמתאגרפים הפופולריים ביותר בהיסטוריה. רבים מהקרבות שלו העמידו שיאים בכמות הכספים שגרפו וכמות הקהל שצפה בהם. הוא ממוקם במקום ה-7 ברשימת המגזין הזירה של 100 המתאגרפים הטובים ביותר בכל הזמנים.
שנותיו הראשונות וסקירת הקריירה.
נולד במנאסה, קולורדו, בשם ויליאם הריסון דמפסי, הוא גדל במשפחה ענייה ממוצא מעורב. לפי מאמר בספורטס אילוסטרייטד מ-11 בינואר 1955, אביו, חיירם דמפסי, היה אירי. אמו של דמפסי, מרי סיליה (שמה לפני הנישואים היה סמוט). מוצא משפחתו היה אירי, צ'רוקי ויהודי. אולם שני הוריו המירו את דתם והפכו למורמונים. מכיוון שלאביו היו בעיות למצוא עבודה, נדדה משפחתו לעיתים קרובות. הוא נשר מבית הספר כדי לעבוד. דמפסי עזב את הבית בהיותו בן 16, להוט ליצור חיים טובים יותר עבור עצמו. בגלל חסרון כיס, היה עליו לנסוע לעיתים תכופות במסווה ברכבת וללון במחנות נוודים. אולם, דמפסי היה צעיר חזק, שגילה במהרה כישרון לאיגרוף. בסיוע אחיו המבוגר ממנו ברני, הוא התחיל להתאמן כמתאגרף מקצועי.
ב-1927, אירעה טרגדיה בחייו של דמפסי כשאחיו, ג'ון, ירה באשתו, ואחר-כך התאבד
נואש לכסף, דמפסי פקד לעיתים קרובות מסבאות כדי לקרוא תיגר על הנוכחים בהן באומרו: "אני לא יודע לשיר, אני לא יודע לרקוד, אבל אני יכול לקרוע את הצורה לכל בן זונה פה". אם מישהו נענה לאתגר, נערכו הימורים. לפי הכתוב באוטוביוגרפיה של דמפסי, הוא הפסיד בקרבות הברים רק לעיתים נדירות. (עובדה מעט ידועה אודות דמפסי היא שבמשך תקופה קצרה, הוא עבד במשרה חלקית כשומר ראשו של תומאס פ. קרנס, נשיא סולט לייק טריביון (The Salt Lake Tribune) ובנו של הסנאטור ממדינת יוטה, תומאס קרנס. השניים נותרו חברים שנים רבות אחרי כן.
מאזן הקרבות המדויק של דמפסי אינו ידוע משום שלפרקים הוא התאגרף תחת השם: "קיד בלקי" (Kid Blackie). (הוא המשיך להשתמש בשם הבדוי עד לשנת 1916). בינתיים, הוא הופיע לראשונה כ"ג'ק דמפסי" ב-1914, על שמו של מתאגרף מהעבר במשקל בינוני ג'ק "נונפאריי" דמפסי (Jack "Nonpareil" Dempsey) והגיע לתיקו עם יאנג הרמן אחרי שישה סיבובים. אחרי קרב זה, הוא ניצח בשישה קרבות ברצף בנוקאאוט (כג'ק דמפסי), לפני שהפסיד בפעם הראשונה, בשל פסילה לאחר ארבעה סיבובים לג'ק דאוני. במהלך שלב מוקדם זה של הקריירה שלו, דמפסי התחרה ביוטה, לעיתים קרובות ניהל קרבות בכרך ובסביבות הר וואסץ' ושמר על כושרו עם יריבי אימונים כמו פרנק ואן סיקל.
אחרי הפסדו לדאוני הוא ניצח בנוקאאוט ואחר כך הגיע פעמיים לתיקו מול ג'וני סודנברג בנבדה. אחר כך זכה לשלושה ניצחונות ולתיקו ואחריהם פגש את דאוני שוב, הפעם הגיע לתיקו בארבעה סיבובים.
בשלב הבא הוא ניצח עשר פעמים ברציפות – במהלכם הוא הביס את סודנברג ולבסוף עלה בידו לנקום את תבוסתו לדאוני, אחרי שניצח אותו בנוקאאוט בשני סיבובים. אחרי כן הגיעו שלושה קרבות בלי הכרעה (בנקודה זו בהיסטוריה של האיגרוף, לא היו שופטים שניקדו קרבות, אז אם קרב נערך עד תומו, הוא כונה תיקו או ללא-הכרעה, תלוי במדינה או במחוז שבו נערך הקרב).
כשארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה ב-1917, עבד דמפסי על מבדוק אניות בעודו ממשיך להתאגרף. בתום המלחמה, האשימו אותו כמה אוהדי איגרוף בכך שהשתמט מהגיוס. רק ב-1920 עלה בידו לנקות את שמו מכך, כשניתנו הוכחות שהצביעו על כך שהוא ניסה להתגייס לצבא ארצות הברית אולם הוא נדחה. בסיום המלחמה, שהה דמפסי שנתיים בסולט לייק סיטי, יוטה, "שוטט באפס מעשה" כפי שהוא קרא לכך, לפני ששב לזירה.
הזכייה בתואר.
בין יריביו היו פיירמן ג'ים פלין, המתאגרף היחידי שאי-פעם הביס את דמפסי בנוקאאוט כשדמפסי הפסיד לו בסיבוב הראשון, וגאנבוט סמית', בעבר מתמודד שהיה מדורג גבוה שהביס גם את אלוף העולם ג'ס וילרד וגם את המתאגרף שנכנס להיכל התהילה סם לנגפורד. דמפסי ניצח את סמיט בפעם השלישית בסיבוב השני בנוקאאוט.
מנהלו הראשון של דמפסי היה ג'ון רייזלר. אחרי כן חבר דמפסי לג'ק קרנס, מנהל קרבות מנוסה וחכם, שבזהירות ובמיומנות פילס את דרכו של דמפסי לפסגה.
ב-1918 התאגרף דמפסי 17 פעמים, כשמאזנו עמד על 1–15 ניצחונות, עם קרב אחד ללא-הכרעה. הוא נקם את תבוסתו לפלין והשיב לו כגמולו, כשניצח אותו בנוקאאוט בסיבוב הראשון. בין המתאגרף השונים שהביס היו בטלינג לוינסקי המתאגרף במשקל light heavyweight (שמעולם לא הובס בנוקאאוט עד שזכה לכך מידי דמפסי), ביל ברנאן, פרד פולטון, קארל מוריס, בילי מיסקי ("החלטת העיתון"), ג'ים מקגטיגן, האיטר במשקל כבד והומר סמית'.