תקציר העלילה.
הסדרה מספרת את סיפורו של פייטון הובארט, תלמיד תיכון הלומד בתיכון המקומי בסנטה ברברה השלווה, השואף לעלות לגדולה פוליטית ולהיבחר ביום מן הימים לנשיאות ארצות הברית, ולהביא לאורך עונותיה את המרוצים הפוליטיים בהן דמותו מעורבת.
בעונה הראשונה, על מנת להגשים את חלומו, פייטון מוכרח להתחיל מהשלב הבסיסי ביותר ולעלות לצמרת הזירה הפוליטית הבוגדנית ביותר - הזירה הפוליטית התיכונית.
בעונה השנייה, פייטון, כעת סטודנט באוניברסיטת ניו יורק, מחליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת ניו יורק נגד מנהיגת הרוב הדמוקרטי המכהנת, דידי סטנדיש.
הפקה.
פיתוח.
ב-5 בפברואר 2018 הוכרז כי "נטפליקס" הזמינה מההפקה שתי עונות. ההזמנה הגיעה לאחר מלחמת הצעות בה היו מעורבים "הולו ו"אמזון פריים וידאו". הסדרה נוצרה על ידי בראד פלצ'וק, איאן ברנן וראיין מרפי, שאף מפיקים אותה לצדו של בן פלאט. חברות הפקה המעורבות בהפקת הסדרה הן "Fox 21 Television Studios" ו-"Ryan Murphy Productions".
ליהוק.
לצד ההכרזה על הפקת הסדרה, אושר שהשחקן בן פלאט יככב בתפקיד ראשי בסדרה וכי ברברה סטרייסנד וגווינת' פאלטרו מנהלות משא ומתן על תפקידים ראשיים בסדרה. ב-16 ביולי 2018 הוכרז שזואי דויטש, לוסי בוינטון, לורה דרייפוס ורנה ג'ונס לוהקו לצוות השחקנים הראשי. ב-11 באוקטובר 2018 דווח שהשחקן דילן מקדרמוט הצטרף לצוות השחקנים. ב-4 בנובמבר 2018, סטרייסנד חשפה במהלך ריאיון ל"הניו יורקר" שהיא בחרה לדחות את התפקיד שהוצע לה בסדרה על מנת להמשיך לעבוד על אלבומה החדש "Walls), ושג'סיקה לאנג לוהקה לתפקיד שיועד לה. ב-3 בדצמבר 2018, מקדרמוט הודיע בריאיון לרדיו "Sirius XM" שג'נוארי ג'ונס לוהקה לדמותה של אשתו בסדרה. במרץ 2019 הוכרז שבט מידלר וג'ודית לייט יככבו בסדרה.
אולפרט דאפר
__ללא_תוכן__
אוֹלפֶֿרט דאפֶּר (Olfert Dapper; 1636–1698) היה סופר, גאוגרף והיסטוריון הולנדי שחיבר ספרים רחבי היקף על יבשות, ארצות ועמים אף שמעולם לא יצא ממקומו.
קורות חייו ופועלו.
אולפֿרט דאפר נולד בתחילת 1636 בשכונת יורדאן שבאמסטרדם. בשנים 1657 ו-1658 למד רפואה באוטרכט, אך ככל הנראה לא עסק בה, ומכל מקום שמו לא נמצא ברשומות גילדת הרוקחים והרופאים של אמסטרדם. כעולה משפע חיבוריו, דאפר הקדיש את רוב ימיו לאיסוף מידע על יבשות ועל ארצות, שחלקן היו בתקופתו בלתי נגישות, ולכתיבת ספרים על אודותן. ספריו הופיעו במהדורות לא מעטות ותורגמו לשפות אחרות. דאפר מעולם לא יצא את ארצו. הוא השתמש בדוחות של חוקרים ומיסיונרים ושל אנשי חברת הודו המזרחית ההולנדית וחברת הודו המערבית ההולנדית, וכמו כן נעזר בכתבי נוסעים אחרים. הציורים והמפות המלווים את כתביו לא נעשו על ידיו, אלא לוקטו ממקורות שונים ועובדו לתחריטים בסדנת המו"ל ההולנדי שלו – יאקוב ואן מירס (Jacob van Meurs).
ב-1663 ראו אור חמשת הכרכים של ספרו הראשון שעליו שקד כשלוש שנים – "תיאור היסטורי של אמסטרדם". שנתיים לאחר מכן, ב-1665, הפיק את התרגום הראשון להולנדית של כתבי הרודוטוס ובתוך שנים ספורות פרסם סדרת ספרים על יבשות וארצות. הבולט בהם הוא "תיאור אפריקה" , שראה אור ב-1668 וקנה לו מקום לדורות כספר-יסוד בלימודי אפריקה. הספר נועד, ככתוב בכותרו, להציג "שמות מקומות, גבולות, נהרות ואגמים, גידולים, בעלי חיים, לבוש, שפות, ממלכות, דתות ומנהגים, כולל מפות של הארצות ושל הערים מצוירים ממראה עיניים", ותוכנו "שאוב מכְּתבים עכשוויים ומספרי נוסעים שהיו בארצות הללו".
בספריו הנחשבים של דאפר נמנו "סוריה וארץ ישראל" (1667), "משלחות חברת הודו המזרחית ההולנדית לסין" (1670), "אסיה – אימפריית המוגולים הגדולה, כולל חלקים של הודו, ממלכת פרס, גאורגיה ועוד" (1672), "אסיה, כולל אזורי מסופוטמיה, בבל, אשור, אנטוליה, או אסיה הקטנה, וערב" (1680), "איי הים התיכון" – קפריסין, רודוס, כרתים ואיים במזרח הים האגאי (1688) ומוראה (1688). פרקים נבחרים מכְּתביו של דאפר (Dapperus Exoticus Curiosus) פורסמו בשני כרכים בשנים 1717–1718 בגרמניה. חיבור הספר "אמריקה" (1671) יוחס לדאפר במהדורתו הגרמנית (1673), אף שבמהדורה ההולנדית המקורית צוין ארנולדוס מונטנוס כמחברו.
דאפר לא התיימר להיות מגלה ארצות וטרח לציין את המקורות שמהם שאב את ידיעותיו. כתיבתו מאופיינת בשילוב של תחומים שונים – גאוגרפיה, כלכלה, פוליטיקה ואנתרופולוגיה. הוא מוערך בשל הימנעותו מגישה אתנוצנטרית ומשיפוט ערכי של החברות שתיאר. רוב כותרי ספריו של דאפר פותחים בהיגד "תיאור מדוקדק", שיש בו לפחות ביטוי לשאיפתו של דאפר בעבודתו.
אולפרט דאפר מת ערירי ונקבר באמסטרדם ב-29 בדצמבר 1689.
הנצחתו.
רחוב באמסטרדם (Dapperstraat) נקרא על שמו של אולפֿרט דאפר.
הסופר האמריקני פיטר ביגל הקדיש לזכר דאפר את ספרו "החדקרן האחרון" (1968) שנכתב בהשראת הדברים שקרא בכתבי דאפר על חד-קרן בגבול קנדה. ב-2012 כתב ביגל את "יומו של אולפֿרט דאפר" (Olfert’s Dapper Day) על מסע דמיוני של הולנדי בשם זה אל מושבה פוריטנית בִּדיונית בצפון אמריקה.
בצרפת פועלת קרן המוקדשת לאמנות אפריקאית ונקראת על שמו של אולפרט דאפר – Fondation Dapper. הקרן נוסדה ב-1983 בהולנד וב-1986 הקימה את מוזיאון דאפר בפריז ברובע ה-16. מבנה המוזיאון נסגר ב-2017, והקרן ממשיכה להפעילו באמצעות אתר האינטרנט שלה.
לרגל "תערוכת בולים לאומית חיפה 80" הוציא השרות הבולאי גליונית זיכרון המציגה את האיור של הר הכרמל ומפרץ חיפה מתוך ספרו של דאפר מ-1677 על סוריה וארץ ישראל. שני הבולים בגליונית מראים מקטעים של הציור – מערת אליהו בצלע הכרמל והעיירה חיפה.
לקריאה נוספת.
• מיכאל איש-שלום, מסעי נוצרים לארץ-ישראל, עם עובד ודביר, תשכ"ו; על ד"ר אוֹלף דאפר – בעמ' 30, קטעים מתוך כְּתביו על היישוב היהודי בארץ – בעמ' 367–373
פרקרוקוטיים
פרקרוקוטיים (שם מדעי: Percrocutidae) היא משפחה נכחדת בעלת שני סוגים של טורפים דמויי חתול שחיו באמצע המיוקן עד סוף תקופת הפליוקן ברחבי אפריקה, אירופה ואסיה.
חיות אלה הם קרובים של הצבועים החיים ובעבר הם גם שויכו למשפחה אך ב-1991 כמה חוקרים שייכו אותם למשפחה עצמאית המקובלת על חלק מהחוקרים בעוד אחרים סוברים שהם היו צבועים אמיתיים. אחרים משייכים אותם לחלק מהמשפחה הנכחדת סטנופלסיקטיים (Stenoplesictidae). בנוסף הם קרובים למשפחות טורפי מדגסקר ולנמיות.
מינים אלה היו גדולים מאוד ובעלי לסתות ומלתעות חזקות שנועדו לשבור עצמות והיו בעלות עוצמת נשיכה גבוהה מאוד. ייתכן שהיו טורפי-על או אולי אוכלי נבלות וייתכן שגם וגם בדומה לצבועים המודרניים. הגדול ביניהם היה הדינוקרוקוטה שהגיע לגובה 1.3-1.9 מטר ולמשקל של עד 300 קילוגרם.
סטנופלסיקטיים
סטנופלסיקטיים (שם מדעי: Stenoplesictidae) היא משפחה נכחדת של דמויי חתול פרימיטיבים אשר חיו בעידן הקנוזואיקון בין תקופת האאוקן עד לאמצע המיוקן. כיום סוגים רבים ששויכו למשפחה זו משויכים לקבוצות אחרות.
משפחה זו סווגה לראשונה ב-1923 בהתבסס על הסוג סטנופלסיקטיס ("Stenoplesictis") - טורף הדומה לגחן שחי באירופה ובחלק מאסיה במהלך המיוקן. במראהו הוא דמה לגחן ענקי שהגיע לאורך 1.3 מטרים ולמשקל 10 ק"ג. מינים נוספים בקבוצה היו בעלי מראה דומה ולסתות מעוצבות כמו אוכלי כל עד אוכלי בשר היפרקרניבורים או מסוקרניבורים.
כיום חלק מהחוקרים רואים במשפחה זו קבוצה פוליפילטיות שבה מינים דומים רבים אך חסרי קשר טקסונומי אמיתי.
מיון.
הסוגים הבאים שויכו למשפחה זו:
לופוקייניים
לופוקייניים (שם מדעי: Lophocyonidae) היא משפחה נכחדת קטנה של טורפים דמויי חתול אשר חיו במהלך המיוקן באירופה. קרוביהם של בני משפחה נכחדת זו הם הנמיות החיות כיום באפריקה ודרום אירואסיה. משפחה זו סווגה לראשונה ב-1987.
במשפחה זו נכללים 4 סוגים אשר דומים מעט לגחניים או לצבועיים ואף לראקוניים ובעבר נכללו במשפחות אלה. כיום הם הופרדו בעיקר עקב מבנה הקצוות של חלק מהשיניים החותכות והטוחנות השטוחות שלהם. שיניים אלה שהיו שטוחות יחסית מעלים השערה שהיו ביניהם מינים אוכלי צמחים בחלקם או בעיקרם, דבר השונה מכל צבוע חי.
יחסי יפן–לבנון
יחסי יפן–לבנון הם היחסים הבילטרליים שבין יפן לבין הרפובליקה הלבנונית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בנובמבר 1954. ליפן שגרירות בביירות וללבנון שגרירות בטוקיו.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים הדיפלומטיים בנובמבר 1954. באותה שנה פתחה יפן משלחת בלבנון, ושלוש שנים מאוחר יותר נפתחה משלחת לבנונית בטוקיו. בשנת 1959 שודרגו שתי המשלחות לשגרירויות.
בשנת 1986, משיקולי ביטחון, עברה השגרירות היפנית בביירות לדמשק, שם היא נשארה עד 1995, עת השגרירות שבה לביירות.
סחר.
בשנת 2018 ייצאה לבנון סחורות בשווי 2.06 מיליארד ין, וייבאה סחורות בשווי 38.3 מיליארד.
תרבות.
מלבד תוכנית מלגות והכשרת מומחים, מעניקה יפן מענקי תרבות. כאחד מהפרויקטים התרבותיים של שגרירויות יפן, נערך "יום יפן" בצור בנובמבר 2016. במרץ 2017 נערך מפגש היכרות עם הקראטה היפני. באוקטובר 2018 נערך בביירות קונצרט משותף של הקונסרבטוריון למוזיקה גבוהה והמתופפים של טייקו בשיתוף קרן יפן וגופים ציבוריים נוספים. כמו כן, בנובמבר אותה שנה התקיימה תערוכת תמונות יפנית.
ארכטיפ
מרק פיק
מרק פיק (בהונגרית: Pick Márk; סגד, 12 בדצמבר 1843 – סגד, 11 במאי 1892) היה תעשיין הונגרי-יהודי, יצרן סלמי בעל השם העולמי "פיק", מייסד מפעל פיק סגד.
ביוגרפיה.