מצדי הפסלים המרכזיים, לאורך שני השבילים העוקפים את הפסלים ומובילים למוזיאון, מוצגים פסלים שונים בקנה מידה קטן יותר של חיילים, פועלים, ואיכרים אשר לקחו חלק במאבק המהפכני להגשמת המהפכה הסוציאליסטית. הגובה הממוצע של פסלים אלו הוא כ-5 מטר.
כל המבקרים באתר, בין אם תושבים מקומיים ובין אם מבקרים זרים, מצופים לקוד בפני האנדרטה, וכן להניח פרחים למרגלותיה לשם הפגנת כבוד. כמו כן, ובניגוד לטענה נפוצה, אין כל איסור לצלם את האנדרטה, אך עם זאת, יש לוודא כי התמונות כוללות את שני הפסלים בשלמותם, וכן להקפיד על צילום מחזית האנדרטה.
דר נחמיאס
דר (דרי) נחמיאס (נולד ב-27 בנובמבר 1965) הוא מוזיקאי, יוצר, נגן בס, פסנתר, תופים וזמר. ב-1994 הקים את אולפן ההקלטות אמביאנס ברמת גן ביחד עם אחיו מוסה נחמיאס.
ביוגרפיה.
בילדותו למד דר פסנתר קלאסי במשך ארבע שנים. עם התפתחות עידן הקלידים האלקטרונים, גילה עניין רב בתחום הזה.
ב-1991 שיתף דר פעולה עם עוד שני יוצרים נוספים, יגאל ליבדינסקי ועופר ענו, שכל אחד כתב מספר קטעים לאלבום בשם "מג'נטה".
ב-1998 יצא אלבום הבכורה של דר, "עיניים", אלבומו היחידי שנכתב בעברית.
בסוף שנות ה-90 ובמהלך שנות ה-2000 עסק דר בהפקה מוזיקלית למספר הרכבים ואמנים כמו: Dugag, הפיקלס, 600Miles, אסי גפן ומוסה נחמיאס.
בשנת 2004 יצא אלבומו השני של דר "Desert Heat" האלבום הוא בסיווג רוק מתקדם עם נגיעות פסיכדליות. למרות שהאלבום נכתב באנגלית, זכה להשמעות ברדיו בארץ ובחול.
בשנת 2006 הלחין ביחד עם אחיו מוסה נחמיאס את האלבום לונה פארק שגם זכה להופעות מרובות.
ב-2008 שיתף פעולה עם ניצן רימון ועופר הררי בקאבר לשיר "אינקובטור" של להקת הקליק לסרטו של ארי פולמן, "ואלס עם באשיר", שהיה מועמד לאוסקר וזכה בפרסים רבים.
בשנת 2013 יצא אלבום הסולו השלישי של דר; "Desire" המכיל את השיר "Beware" שקודם להיות שיר השבוע ב88FM אצל גדי ליבנה.
בשנת 2014 שיתף פעולה עם דורון "שולץ" אייל, הוקלטו מספר שירים ונעטפו להופעה חד פעמית במוזיאון תל אביב.
ב-2018 הוציא דר את אלבום הסולו הרביעי שלו, "Euphoria".
ב-2020 הוציא דר את אלבום הEP שלו, "Blaring Silence".
ב-2020 יצא אלבום הבכורה של FuzzBuzz שנושא את שם הלהקה
דיוויזיית האס אס השנייה &quot;דאס רייך&quot;
כלכלה נאו-מרקיסיסטית
כלכלה נאו-מרקיסיסטית - המונחים נאו-מרקסיסטים, פוסט-מרקסיסטים וכלכלה פוליטית רדיקלית שימשו בפעם הראשונה לתיאור זרם כלכלי ייחודי בשנות השבעים והשמונים. רבים מהבולטים והמובילים בזרם זה השתייכו לאסכולה הכלכלית "".
סקירה.
בתחום של כלכלה תעשייתית, הגישה של נאו-מרקסיזם מדגישה את האופי המונופוליסטי לעומת האופי התחרותי של הקפיטליזם. גישה זו קשורה לכלכלנים מיכאל קלצקי (Michał Kalecki), פול א' ברן (Paul A. Baran), ופול סווייזי (Paul Sweezy)תאורטיקנים כמו סמואל בולס (, דייוויד גורדון (), ג'ון רומר (), הרברט גינטיס (), ג'ון אלסטר () ואדם פשורסקי () אימצו את הטכניקות של כלכלה נאו-קלאסית, ביניהם תורת המשחקים ומידול מתמטי, כדי להדגים מושגים מרקסיסטיים כגון ניצול וקונפליקט בין מעמדות .הגישה הנאו-מרקסיסטית שילבה כלכלה שאינה מרקסיסטית מהאסכולה הפוסט-קיינסיאנית ומהאסכולה הנאו-ריקארדיאנית. מבין הבולטים שהשפיעו על האסכולה הנאו-מרקיסיטית, נמנים הכלכלנים הפולנים: מיכאל קלצ'קי, רוזה לוקסמבורג (), הנריק גרוסמן (), אדם פשוורסקי () ואוסקר לאנג (). אלו התבלטו במיוחד בפיתוח תאוריות של תת-צריכה. בעוד שמרבית המפלגות הקומוניסטיות הרשמיות גינו את התאוריות הנאו-מרקסיסטיות וטענו שהן שייכות ל"כלכלה בורגנית", מספר נאו-מרקסיסטים שימשו כיועצים לממשלות סוציאליסטיות וממשלות של מדינות מתפתחות.
טיעונים מרכזיים.
עסקים גדולים שומרים על רמת מחירים גבוהה, תוך השקעה בפרסום ושיווק על מנת לשמש שחקן מרכזי בשוק ויחד עם זאת נדרשים לקצץ בעלויות הבסיס. מעבר לזה, התחרות מוגבלת בדרך-כלל למספר חברות גדולות המשתתפות בשווקים בודדים, למעט מספר מונופולים (כמו חברת Bell System באותה העת). העודפים הכלכליים שנוצרים אינם יכולים להיספג על ידי כך שהצרכנים יגדילו את צריכתם. האליטה העסקית צריכה אפוא לנצל את העודף הכלכלי שבידיה כדי לייצר מוצרים המבוקשים על ידי שלטון אימפריאליסטי ומיליטריסטי. השקעה זאת מהווה את הדרך הקלה והבטוחה ביותר לניצול עודף כושר הייצור. הניצול נפוץ בעיקר בקרב אוכלוסיות המשתכרות בשכר נמוך ובקרב קבוצות מיעוטים. אלו המשתכרים בשכר ממוצע מרגישים את הלחצים הנובעים מהמירוץ להגדלת התפוקה, אשר הורסים את מערכות היחסים שלהם ומובילים לניכור ועוינות מצידם. המערכת כולה היא בלתי רציונלית במידה רבה, שכן על אף שאנשים יכולים לקבל החלטות רציונליות, המטרות המערכתיות האולטימטיביות אינן רציונליות כלל. המערכת תמשיך לתפקד כל עוד מדיניות קיינסיאנית ותעסוקה מלאה מתקיימות, אך קיים איום מתמשך על היציבות מהמדינות הפחות מפותחות, אשר מעוניינות לבטל את מגבלות השליטה הניאו קולוניאלית באותן מדינות.
עמדה בנוגע לתאוריית הערך של העבודה.
פול א. ברן () הציג לראשונה את המונח "עודף כלכלי" כדי להתמודד עם המורכבויות החדשות שנוצרו על ידי הדומיננטיות והשליטה של ההון המונופוליסטי. בשיתוף פעולה עם פול סוויזי (), ברן הרחיב על חשיבות החידוש הזה, והדגיש את עקביותו עם תפיסת הערך של העבודה של מרקס (Marx's labor concept of value) ואת הקשר הנוסף הקיים בין מושג זה לקטגוריה המרקסיסטית של ערך עודף היצרן (Marx's category of surplus value). לפי הקטגוריות של ברן, " עודף כלכלי מעשי" הוא "ההבדל בין התפוקה הנוכחית בפועל של החברה לבין הצריכה השוטפת שלה" ולכן שווה לחיסכון או לצבירה השוטפים. "העודף הכלכלי הפוטנציאלי", לעומת זאת, הוא "ההבדל בין התפוקה שניתן לייצר בסביבה טבעית וטכנית נתונה בעזרת משאבים פרודוקטיביים שימושיים, ומה שעשוי להיחשב לצריכה חיונית". המושג "עודף מתוכנן" ("planned surplus") – היא קטגוריה שיכולה להיות מוגדרת רק בחברה סוציאליסטית מתוכננת. מושג זה הוגדר כ"פער בין התפוקה האופטימלית של החברה הקיימת בסביבה טבעית וטכנולוגית, בתנאי ניצול "מיטבי" של כל המשאבים הפרודוקטיביים הזמינים, כאשר קיימת איזו כמות צריכה אופטימלית שנבחרה. ברן השתמש במושג העודף כדי לנתח כלכלות מתפתחות בספרו "הכלכלה הפוליטית של הצמיחה" (The Political Economy of Growth) .
דיוויזיית האס אס השלישית
דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה
דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית
דיוויזיית פאנצר אס אס היטלריוגנד
דיוויזיית פאנצר אס אס העשירית
דיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית
דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-23
דיוויזיית אס אס הררית השישית
דיוויזיית אס אס הררית השביעית
דיוויזיית אס אס הררית ה-13
ערים מוקפות חומה
פלאמה
פלאמה (בערבית: فلامة) הוא כפר פלסטיני בנפת קלקיליה שבמערב השומרון, כקילומטר ממזרח לכוכב יאיר צור יגאל. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנתה אוכלוסיית הכפר כ-788 נפש באמצע שנת 2016.
היסטוריה.
כפר פלאמה ממוקם בעמק פורה, בגובה של כ-140 מטר מעל פני הים, שבו זורם נחל ואדי א-שייח, שהוא אחד היובלים העיקריים של נחל אלכסנדר. באזור הכפר שרידים ארכאולגיים רבים, הכוללים גתות, בורות מים ומספר חורבות (חרבת יובך, חרבת נשה וחרבת אל-פורייחיה), המעידים על התיישבות רצופה מאז תקופת הברזל בארץ ישראל.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 64 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-85 מוסלמים אשר שכנו ב-26 בתים.
ב-1945 מנתה האוכלוסייה בכפר 120 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 2,380 דונם.
לאחר הקמת מדינת ישראל.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה פלאמה לירדנית, ותוואי הקו הירוק נקבע בין 500 ל-1000 מטר ממערב לכפר.
בינואר 1953, בוצעו בכפר פעולות תגמול. בליל ה-23 בינואר, תקפה פלוגה מחטיבת גבעתי את הכפר, נבלמה על ידי גדר תיל שהקיפה אותו, ונסוגה לאחר שאחד הלוחמים נהרג מאש הלגיון הערבי. בליל ה-29 בינואר תקף שוב גדוד מחטיבת גבעתי את פלאמה, וגם התקפה זו נכשלה. אש הלגיון הערבי מנעה מלוחמי גבעתי לבצע את משימת כיבושו של הכפר, והם נאלצו להסתפק בפיצוץ שלושה בתים בשוליו. הכוח נסוג באי סדר, ובשטח הושארו אמצעי לחימה. בפיצוץ נהרג מוכתר הכפר ובני משפחתו. כישלון הפעולה היווה אחד התמריצים להקמת יחידה 101, שהוקמה באוגוסט 1953, לשם ביצוען של פעולות תגמול. לימים כתב רב-אלוף משה דיין מאמר בשם "מפלמה עד קדש", ובו הציג את התפתחות צה"ל מנקודת-השפל זו של 1953 אל נקודת-השיא של מבצע קדש ב-1956.
בעקבות מלחמת ששת הימים עברה פלאמה משליטה ירדנית לישראלית. בעקבות הסכמי אוסלו הוגדרו 15% מאדמות הכפר כשטח B, ואילו 85% הנותרים הוגדרו כשטח C.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה. באזור הכפר הגדר לא נבנתה על תוואי הקו הירוק, אלא בין כקילומטר לכ-3 קילומטר מממזרח, כך שהכפר איבוד חלק מהשטחים החקלאיים שלו הנמצאים מצידו השני של הגדר. לאחר מאבק משפטי שנמשך חמש שנים, פורק והוזז קטע של הגדר מדרום לכפר. לאחר שמדינת ישראל הודיעה שהתוואי המקורי באזור לא נקבע משיקולים ביטחוניים, אלא כדי לאפשר הקמת שכונה בהתנחלות צופים הסמוכה.
אסטריקס ושיקוי הקסמים