נעשה שימוש במיינקראפט גם במסגרות חינוכיות. בשנת 2011 הוקם ארגון חינוכי בשם MinecraftEdu במטרה להכניס את מיינקראפט לבתי ספר. הקבוצה עובדת עם Mojang כדי להפוך את המשחק לזמין ונגיש בבתי ספר. הגרסה של מיינקראפט ש-MinecraftEDU מספקים כוללת מאפיינים ייחודיים המאפשרים למורים לעקוב אחר התקדמות התלמידים בשרת הכיתתי, ועוד תכונות כגון קבלת צילומי מסך מהתלמידים על מנת לבחון את הבנתם בחומר הנלמד. ב-21 בספטמבר 2012, MinecraftEdu ציינו שלכ-250,000 סטודנטים ברחבי העולם יש גישה למהדורת החינוך של המשחק באמצעות החברה. מגוון רחב של פעילויות חינוכיות הקשורות למשחק פותחו כדי ללמד את התלמידים נושאים שונים, כולל היסטוריה, שפות ומדעים. לדוגמה, מורה אחד בנה עולם המורכב מציוני דרך היסטוריים שונים שהתלמידים יכולים לשוטט בו ולחקור אותו. מורה אחר יצר תא של בעל חיים בקנה מידה גדול בתוך המשחק, והתלמידים יכולים לחקור אותו וללמוד כיצד הוא פועל. בית החולים הבריטי Great Ormond Street Hospital שוחזר בהעתק מדויק במיינקראפט, והוא מציע לחולים לבקר בגרסה הממוחשבת כדי לחקור את בית החולים לפני שהם מבקרים בפועל.
עם כניסתם של אבני רדסטון כתחליף למעגלים חשמליים, הצליחו המשתמשים לבנות מחשבים וירטואליים פונקציונליים בתוך המשחק. יצירות וירטואליות דומות כוללות כונן קשיח עובד, מחשב וירטואלי בן 8 סיביות, אמולציות ל-Atari 2600, ו-גיים בוי אדוונס.
כנס Minecon.
Minecon הוא כנס המעריצים הרשמי של מיינקראפט שנערך מדי שנה. הכנס הראשון נערך בנובמבר 2011 במלון ובקזינו של מפרץ מאנדליי בלאס וגאס. הכנס כלל את ההשקה של הגרסה הרשמית של המשחק, נאומים מרכזיים (כולל נאום מאת פרסון), תחרויות בנייה וקוספליי, תערוכות של חברות מובילות בתחום המשחקים, מרצ'נדייז ועמדות חתימה ותמונות עם עובדי Mojang ויוצרי תוכן ידועים בקהילת המיינקראפט. בכל שנה כל מי שמשתתף בכנס מקבל גלימה ייחודית לדמות שלו במשחק.
המפלגה הסוציאל דמוקרטית (פורטוגל)
אניבאל קאבאקו סילבה
אניבאל קבאקו סילבה
זריזות על
יון לוקה קאראג'יאלה
המתיקות שאחרי (סרט)
המתיקות שאחרי (אנגלית: The Sweet Hereafter) הוא סרט קולנוע קנדי מסוגת דרמה, שיצא ב-1997 בבימויו של אטום אגויאן, על פי רומן בעל אותו שם מאת ראסל בנקס. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל קאן, והיה מועמד לשני פרסי אוסקר - לבימוי ולתסריט המעובד הטובים ביותר.
עלילה.
מישל סטפנס (איאן הולם) הוא עורך דין הנודד בין עיירות, שבהן אירעו אסונות בהם מעורבים ילדים, ומתפרנס משכנוע ההורים להיעזר בו בתביעות משפטיות כספיות. עם בתו שלו (קרטן בנקס), הוא מקיים קשר מרחוק ושולח לה כספים, במקום לגלות מעורבות ממשית בחייה האישיים, וזו מתדרדרת לזנות ולסמים ונדבקת באיידס. הסרט מתקדם בשני קווי עלילה המתרחשים בזמנים שונים: באחד סטפנס טס לעזור לבתו אחרי שנים של הזנחה, ומתוודה בפני נוסעת אחרת על כישלונו כהורה; במישור העלילה המרכזי הוא מגיע לעיירה בה התרחש אסון, ונערה שהפכה לנכה באסון זה, מכשילה את התביעה הכספית שהוא מנהל בשם הוריה ובשם הורים שכולים רבים.
הטרגדיה שמזעזעת את תושבי העיירה הקטנה בקולומביה הבריטית בקנדה, אליה מגיע סטפנס, היא תאונת דרכים של אוטובוס תלמידים. האוטובוס סטה במפתיע מנתיבו ונפל לתוך אגם קפוא. בתאונה נהרגו ארבעה עשר תלמידים.
תחילה ההורים מסרבים לתבוע בעזרת סטפנס פיצוי נוסף מלבד זה שיועבר ממילא מחברת הביטוח, אך בהמשך הם משתכנעים. התביעה היא נגד העירייה, שכביכול לא ארגנה ביטוח מספק לאוטובוס. התביעה מתבססת על עדותן של הנהגת ושל התלמידה הניצולה היחידה מהתאונה, ניקול (שרה פולי) בת ה-15, שבעקבות התאונה הפכה משותקת בפלג גופה התחתון. ההורה היחיד שמסרב להצטרף לתביעה זו הוא הורה אלמן ששכל באוטובוס את כל ילדיו, והוא יודע היטב מי אשם בתאונה - הוא עצמו, מכונאי העיירה, אשם בה.
במהלך עדותה של ניקול מחוץ לדיון המשפטי בתביעה, היא טוענת במפתיע כי נהגת האוטובוס דולורס (גבריאל רוז) הגבירה את מהירות נסיעתה ולפיכך היא זו שגרמה לתאונה. בעקבות זאת נגוזה כל תקווה להצלחת התביעה ולפיצוי כספי להורים. חלק מהמעורבים יודעים שניקול משקרת, אך לא יכולים לעשות דבר בעניין. וכך חוזרים תושבי העיירה לשגרת ההתמודדות עם אסונם.
במהלך הסרט נעשית אנלוגיה שוב ושוב בין סיפורה של העיירה לבין סיפור "החלילן מהמלין". בסרט מתוארים גם חטאיהם המוסריים של ההורים, בעיקר מתחום גילוי העריות והניאוף.
תגובות לסרט.
הסרט זכה לביקורות נלהבות ממבקרי קולנוע רבים. הוא זכה לציון הנדיר 100% בביקורת הקולנוע של Rotten Tomatoes.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל קאן, שם זכה הסרט בשלושה פרסים: פרס הפדרציה הבינלאומית של מבקרי הקולנוע (FIPRESCI), פרס חבר השופטים הגדול ופרס חבר השופטים האקומני . בנוסף היה הסרט מועמד לשני פרסי אוסקר - פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. בטקס פרסי ג'יני, האוסקר הקנדי, זכה הסרט בשבעה פרסים, בהם פרסי הסרט, הבמאי, הצילום והשחקן (איאן הולם) הטובים ביותר.
דוקטור לתיאולוגיה
Divinitatis Doctor
הדף
אהרון או'קונל
אהרון דאגלס אוקונל (נולד ב-5 במרץ 1981 באלנטאון, פנסילבניה) הוא פיזיקאי ניסיוני אמריקאי.&lt;BR&gt;במהלך עבודתו תחת אנדרו קלילנד וג'ון מרטיני באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, הוא יצר את המתנד הקוונטי הראשון בעולם. בפרט, הוא הצליח לשנות את המצב הקוונטי של ביט קוונטי מוליך, מתקן המשמש במחשוב קוונטי, למצב נייד של מתנד מאקרוסקופי. המדידות של המכונה הקוונטית שיצר מהוות את התצפיות הישירות הראשונות של התנהגות קוונטית של תנועה של עצם נראה לעין והובילו את כתב העת Science להעניק לעבודתו את תואר "פריצת הדרך של השנה" לשנת 2010.
או'קונל דיבר על הנושא בועידת TED ב-לונג ביץ', קליפורניה.
קריירה אקדמית.
או'קונל הוא בוגר תואר ראשון ממכללת Eckerd ב-סיינט פיטרסברג, פלורידה משנת 2005, ודוקטור לפיזיקה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה משנת 2010.
אפילאס, מלך אקסום
אפילאס (תחילת המאה ה -4) היה מלך אקסום. הוא ידוע בעיקר הודות למטבעות שטבע במהלך שלטונו. ייחוד מטבעותיו היה בניסיונו להוסיף את דמותו גם לצד האחורי של המטבע, כשדמותו בצד האחורי ממורכזת בתוך עיגול כשהיא מצופה זהב על גבי בסיס מטבע העשוי כסף. חידושו הנוסף היה בייצור מטבע זהב קטן במיוחד, הקטן ביותר שיוצר באפריקה שמדרום לסהרה. יצירתו הופסקה לאחר מותו של אפילאס ויורשיו לא המשיכו בדרכו
במטבעותיו של אפילאס דמותו בפרופיל ולראשו כתר גבוה מעל לבד. לכתר קשתות תומכות בקומפוזיציה לא מזוהה. וכן במטבעות מופיעים סמלי מלוכה. כגון חנית, ענף עם פירות יער, תכשיטים, קמיעות וצמידים.
במטבעות הופיעו גם הסהר והמעגל שהיו סמלים דתיים שקדמו לסמלי הנצרות באקסום.
אפילאס הציג מספר סטנדרטים חדשים ושונים לשלוש המתכות (זהב, כסף וארד). חלקם שרדו לאורך המאה השביעית, בעוד שאחרים הסתיימו עם סיום שלטונו. מטבעות הזהב החדשים שלו הפכו למטבעות בשיבוץ זהב במרכזם. כשהדבר נעשה על מנת לייצר רווחים מהמטבעות, היות שהזהב האקסומי היה טהור במיוחד, את רעיון הקטנת המטבע למטרות רווחים, יישמו גם יורשיו ועם הזמן ממדי המטבע האקסומי קטנו.
ג.ו.ב הנטינגפורד רמז כי ייתכן ואפילאס הוא השליט הלא ידוע אשר מסעותיו הצבאיים תוארו במונומנטום אדוליטנום בשפת הגעז והיוונית..
אפילאס, קיסר אקסום
ליסה בטיאשווילי
ליסה בטיאשווילי (בגאורגית: ლიზა ბათიაშვილი, לִיזָה בַּתִיאשווילי; נולדה ב-1979) היא כנרת ילידת גאורגיה.
חייה.
ליסה, אליזבת במקור, החלה את לימודי הכינור בגיל ארבע, אצל אביה הכנר, וניגנה בליווי אמה הפסנתרנית. כשהייתה בת 12 עזבה משפחתה את גאורגיה, שהייתה אז על סף מלחמת אזרחים, והיגרה לגרמניה, שם למדה בבית הספר הגבוה למוזיקה בהמבורג. ב-1995 זכתה בפרס בתחרות הכינור על שם ז'אן סיבליוס.
בטיאשווילי הייתה מן הראשונים בקבוצת "אמני הדור החדש" של רשות השידור הבריטית (BBC), משנת 1999 עד 2001.1999-2001 היא השתתפה במופעי מוזיקה קאמרית ובנגינת קונצ'רטי עם הצ'לן אלבן גרהרדט והפסנתרן סטיבן אוסבורן, שהיו שניהם חברים ב"אמני הדור החדש" של הבי.בי.סי. באותה תקופה כבטיאשווילי עצמה. כמו כן הופיעה עם הפסנתרן אשלי ואס, מ"אמני הדור החדש" במועד מאוחר יותר, ברסיטלים ואף הופיעה כסולנית בקונצרטי הפרומס של הבי.בי.סי. בשנת 2000.
בשנת 2006 הייתה בטיאשווילי הסולנית בביצועי הבכורה של הקונצ'רטו לכינור של מגנוס לינדברג, שנכתב למענה. ביצוע הבכורה העולמי היה בארצות הברית וביצוע הבכורה האירופאי בשוודיה בחודש אוקטובר. violin concerto היא הקליטה את הקונצ'רטו של לינדברג לחברת סוני קלאסיקל, במסגרת חוזה שחתמה עם החברה בשנת 2007. בטיאשווילי ובעלה, האבובן פרנסואה ללו, הזמינו אצל ג'ייה קנצ'לי את הקונצ'רטו הכפול, מזמור שבור", שניגנו בביצוע בכורה בלונדון בפברואר 2009 עם תזמורת רשות השידור הבריטית.
בטיאשווילי וללו חיים במינכן עם שני ילדיהם. היא מנגנת בכינור סטרדיוואריוס אנגלמן משנת 1709, בהשאלה מקרן המוזיקה ניפון.
The Short Second Life of Bree Tanner