לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Leopold Wilhelm von Österreich; 5 בינואר 1614 - 20 בנובמבר 1662) היה מפקד צבאי אוסטרי, מושל ארצות השפלה הספרדיות בין השנים 1647–1656, ופטרון של האמנויות.
ביוגרפיה.
לאופולד וילהלם נולד בוינר נוישטאדט ב-5 בינואר 1614, והיה בנם הצעיר של פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה לבית הבסבורג ואשתו הראשונה, מריה אנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1619 מת מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ללא ילדים, ואביו הוכתר לקיסר האימפריה, מעשה שהביא לפרוץ מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1637 מת אביו, ואחיו הבכור הפך לקיסר פרדיננד השלישי. לאופולד וילהלם שימש כגנרל במלחמת שלושים השנים, וכמפקד בקרב ברייטנפלד השני ובמלחמת צרפת-ספרד. במהלך המלחמה, כוחות ארצות השפלה הספרדיות תחת פיקודו של לאופולד וילהלם הפסידו בקרב לן, בניסיון לכבוש את העיר מחדש בשנת 1648. מאוחר יותר בזמן המלחמה הוא התקיף מכיוון ארצות השפלה פעמיים. בפעם השנייה הוא תפס בהצלחה מספר מצודות בצפון צרפת בחודשים פברואר-מרץ 1652, ואילץ את הצרפתים למשוך כוחות מקטלוניה כדי לחזק את גבולם הצפוני. זה סייע לכוחות הספרדים בספרד להחזיר את שלטונם בקטלוניה, ולמגר את המרד הקטלאני שקיבל סיוע מצרפת.
אף על פי שללאופולד וילהלם היו חסרים הכישורים הקנוניים, הוא השיג, בעזרת אביו, מספר תוארי בישוף כדי לספק לו הכנסה. הוא לא היה כשיר לתפקיד, אך קיבל את התואר, ואת מימוש ההכנסות האפיסקופליות המלאות של הבישופויות של הלברשטט (1628-1648), פסאו (1625-1662), ברסלאו (1656-1662), אולמוץ (1637 -1662) ושטרסבורג (1626-1662). ב-1635 אישר אותו האפיפיור אורבנוס השמיני כנסיך-הארכיבישוף של ברמן, אך בגלל כיבושה בידי השוודים הוא מעולם לא זכה לשלוט בה דה פקטו.
הוא חזר לווינה לאחר שהמצב בארצות השפלה הספרדיות הידרדר בשנת 1656. בווינה הוא היה עסוק בתחילה בממשל של הבישופיות השונות שלו, תפקידו כגראנד מאסטר של המסדר הטבטוני וענייני המשפחה של הבית הקיסרי. לאחר מותו של אחיו הבכור הקיסר פרדיננד השלישי, כמה מהנסיכים הבוחרים רצו לבחור בו לתפקיד הקיסר, אולם הוא עצר בעדם, כדי לאפשר לאחיינו להגיע לגיל הסטטוטורי לעלות על כס המלכות, וב-22 ביולי 1658 נבחר אחיינו לאופולד לתפקיד הקיסר, בגיל 18 שנים. לאחר שהקדיש את עצמו לענייני המדינה, פרש לאופולד וילהלם בשנותיו האחרונות והקדיש את חייו רק למען אהבת האמנות.
הוא נפטר בווינה ב-20 בנובמבר 1662.
האי של הרפר
האי של הרפר (באנגלית: Harper's Island) היא סדרת טלוויזיה קצרה אמריקאית מסוגות המסתורין והאימה. יוצר הסדרה הוא ארי שלוסברג. 13 פרקי הסדרה שודרו ברשת CBS בקיץ 2009.
עלילה.
העלילה מתרחשת באי בשם "האי של הרפר" ומתמקדת בקבוצת דמויות של בני משפחה וידידים שהתקבצו באי לקראת חתונה של שניים מהם שמתוכננת להיערך באי.
סדרת רציחות מסתוריות מפריעה לחגיגות ומזכירה מסע רציחות שהתרחש באי שבע שנים לפני כן.
הפצה והזרמת מדיה.
ב-2009 החלה חברת סרטי פרמאונט בהפצת מארזי DVD של הסדרה לפי אזורים. בשנים 2014-2015 הסדרה הייתה זמינה בשירות הזרמת המדיה נטפליקס. הסדרה זמינה לצפייה באמזון וידאו וב-CW Seed.
לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי
לואי ארמנד הראשון דה בורבון, נסיך קונטי (בצרפתית: Louis Armand Ier de Bourbon-Conti; 30 באפריל 1661 - 9 בנובמבר 1685) היה הנסיך דה קונטי מ-1666 עד מותו, וחתנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
ביוגרפיה.
פרנסואה לואי נולד ב-30 באפריל 1661 במלון "דה קונטי" בפריז, והיה בנם של ארמנד דה בורבון, נסיך קונטי ואן מארי מרטינוזי, בתו של ג'רולמו מרטינוזי ואחייניתו של הקרדינל מאזארן, דרך אמה.
באוגוסט 1679 הוא שימש כשליחו של קרלוס השני, מלך ספרד בנישואיו עם מארי לואיז ד'אורליאן. בשנת 1680 הוא התחתן עם מארי אן דה בורבון, בתו הלא חוקית של המלך לואי הארבעה עשר, מפילגשו הראשונה, לואיז דה לוואלייר. החתן והכלה היו בני 18 ו-13 בהתאמה, באותו זמן. מאחר שהם לא הונחו למה לצפות בלילה הראשון שלהם יחד, זה נגמר באסון, והנסיכה הצעירה נמלטה בייאוש. כתוצאה מכך, הנסיך לא רצה לחלוק את המיטה שלו שוב עם אישה.
הוא שירת בהצטיינות בפלנדריה בשנת 1683, ולאחר מכן, נגד רצונו של המלך, הלך להונגריה, שם הוא עזר לאוסטרים להביס את הטורקים בגראן באותה שנה. פרנסואה לואי מת ב-9 בנובמבר 1685 בטירת פונטנבלו, מאבעבועות שחורות, בהם הוא נדבק מאשתו. בזמן שהיא התאוששה לאחר כמה זמן, הנסיך נכנע למחלתו תוך חמישה ימים. מאחר שלא היו לו צאצאים, ירש את תאריו אחיו הצעיר, פרנסואה לואי, נסיך קונטי.
הירי בבית הכנסת בסן דייגו
ישנן פסיפי
וילקר פרינייס
וילקר פרינייס אריי (בספרדית: Wuilker Faríñez Aray) הוא כדורגלן ונצואליאני המשחק בעמדת השוער בקבוצת לאנס ובנבחרת ונצואלה. זומן לטורניר הקופה אמריקה 2015 ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בטורניר. הפך לשוער הצעיר ביותר של שפותח בהרכב במשחק רשמי, הצעיר ביותר ששומר על שער ללא ספיגות והצעיר ביותר להדוף פנדל.
היסטוריית מועדונים.
קראקס פוטבול קלוב.
פרינייס החל את דרכו תחילה כחלוץ בקבוצת הילדים, אך מהר מאוד שהוא מעדיף למנוע את השערים מאשר לכבוש ועבר לעמדת השוער. החל לשחק בקבוצת קראקס ואת הבכורה עשה כבר בגיל 16 במשחק גביע. כעבור מספר חודשים כבר הפך לשוער הראשון של הקבוצה הבוגרת לאחר שירש את מקומו של רני וגה, שהודיע על פרישה. פרינייס הפך במהרה לשוער הטוב במדינה למרות גילו הצעיר ולאחד השחקנים הבולטים. לאור הצטיינותו, החליט מאמן הנבחרת, נואל סאביסנטה, לזמנו לטורניר הקופה אמריקה 2015 כשוער שלישי ובכך הפך פרינייס לכדורגלן הצעיר בטורניר, אם כי לא שיחק. הוא המשיך להצטיין בליגה ונבחר לשוער הטוב ביותר בוונצואלה ב-2016, מה שהביא לזימונו פעם נוספת לקופה אמריקה 2016, הפעם על ידי המאמן ושוער העבר, רפאל דודאמל. למרות זאת, גם לטורניר זה הגיע כשוער שלישי ולא שיחק. ב-2017 המשיך להפגין יכולת טובה במדי קראקס, שבעקבותיה נבחר שוב לשוער הטוב בליגה, אם כי לא הצליח לזכות באליפות.
מיונאריוס.
ב-12 בספטמבר 2017 הודיעה מיונאריוס כי הגיעה להסכם עם פרינייס שיעבור אליה בינואר 2018 ורכשה 75% מכרטיס השחקן שלו. זה קרה ימים ספורים לאחר יכולת מצוינת שלו בתיקו 0-0 בין נבחרות ו המסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ערך את הבכורה שלו במשחק הראשון של הסופרליגה מול אתלטיקו נאסיונל בתיקו 0-0 ובגומלין באצטדיון אטנאסיו חירארדוט הפתיעה מיונאריוס עם ניצחון 1–2 כשפרינייס עוצר כמה כדורים מסוכנים. השנה הראשונה שלו הייתה טובה מעל המצופה באופן אישי והוא ביסס עצמו כאחד מהשוערים הטובים בקולומביה, אם לא הטוב שבהם, אף על פי שלא הצליח להעפיל עם מיונאריוס לפלייאוף. טורניר האפרטורה של 2019 היה המשך ישיר לשנה הקודמת ופרינייס ממשחק למשחק היה משחקניה המצטיינים של הקבוצה. הוא הגדיל לעשות במשחק מול אתלטיקו נסיונל ב-9 במרץ כאשר במהלך אחד הצליח להדוף שלוש פעמים והיה הסיבה העיקרית לכך שמיונאריוס לא הפסידה. לראשונה בקריירה שלו בקולומביה, מיונאריוס עלתה לפלייאוף ועוד כמובילת הליגה.
נבחרת לאומית.
הנבחרת עד גיל 20.
פרינייס שיחק בכל נבחרות הנועד של ונצואלה, הנבחרות עד גיל 15, 17 ו-20, שם הוא בעצם ביסס את שמו כפוטנציאל להיות אחד השוערים הטובים בדרום אמריקה. ונצואלה העפילה לגביע העולם 2017 בפעם השנייה בתולדותיה בסך הכל, כאשר סיימה במקום השלישי באליפות דרום אמריקה ופרינייס ספג שבעה שערים בסך הכל בתשעה משחקים. בגביע העולם היא רשמה הישג היסטורי והגיעה עד למשחק הגמר, שם הפסידה לנבחרת אנגליה 0–1 וסיימה כסגנית. פרינייס היה מצוין בטורניר וספג בסך הכל שלושה שערים (אחד מהם בפנדל) בשבעה משחקים. הוא גם היה לשוער הראשון בהיסטוריה של המונדיאליטו שכובש שער, כאשר כבש בפנדל מול נבחרת ונואטו.
הנבחרת הבוגרת.
לאור הצטיינותו, קיבל פרינייס את ההזדמנות ללבוש את מדי הנבחרת הבוגרת כבר בטורנירי הקופה אמריקה ב-2015 ו-2016. הוא הגיע כשוער שלישי ואומנם לא שיחק, אבל החוויה תרמה לו רבות והעידה על כך שהוא סומן כשוער העתיד של הוינוטינטו. את הופעת הבכורה רשם במאי 2015 במשחק ידידות מול נבחרת מחוז גליסיה ומספר ימים מאוחר יותר שיחק אף מול . בישורת האחרונה של מוקדמות מונדיאל 2018 בדרום אמריקה, כאשר ונצואלה כבר איבדה את סיכוייה להעפיל, פרינייס קיבל את הצ'אנס לשחק במשחק רשמי. הוא הפך לשוער הצעיר ביותר של שפותח בשערה, הצעיר ביותר ששומר על שער ללא ספיגות (תיקו 0-0 מול ) והצעיר ביותר של ונצואלה שהדף פנדל, כאשר אלכסיס סאנצ'ס לא הצליח להכניע אותו בניצחון של על ונצואלה 1-3. הוא ספג שישה שערים בששת המשחקים ששיחק, אבל הפגין יכולת מצוינת מול שחקנים כמו ליונל מסי, רדאמל פלקאו, לואיס סוארס או אדינסון קבאני.
יומנו של חנון - המלחמה הקרה
יומנו של חנון- המלחמה הקרה (באנגלית: Diary of a Wimpy Kid: The Meltdown) הוא הספר השלושה עשר בסדרת הספרים "יומנו של חנון" של הסופר והמאייר האמריקאי ג'ף קיני. הספר יצא לאור בעברית בשנת 2018 בתרגומו של ארז אשרוב בהוצאת כנרת. הספר כתוב במבנה ובסגנון ששימש לכתיבת שאר ספרי הסדרה, והוא מודפס באותיות כתב עגולות המדמות יומן הנכתב בכתב יד.
תקציר העלילה.