ב-2012 שפיגלמן השתתפה בפרויקט של אבי בנימין, "פסקול חי לסרט שאינו קיים", פרויקט מולטימדיה מוזיקלי, בכיכובו של בנימין. בפרויקט לקחו חלק גם יבגניה דודינה ומיכל ויינברג. באותה שנה זכתה בפרס המשחק ע"ש מוסקו אלקלעי עבור תפקיד הבמאית ב"קרב עיניים" של אורית פוקס רותם.
ב-2014 שיחקה בתפקיד הראשי של שן טה/שוי טה, בהצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן בבימויו של יבגני אריה. בטלוויזיה שיחקה את דמותה של יונה וולך בפרק בסדרת הטלוויזיה "המקוללים", ששודרה בערוץ 8 בבימויו של חגי לוי.
ב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "נדיה - שם זמני" בבימויה של טובה אשר. על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אופיר בקטגוריה השחקנית הראשית הטובה ביותר. ב-2018 שיחקה בסרט “מונטנה", שכתבה וביימה לימור שמילה. היא זכתה שוב במועמדות לפרס אופיר, הפעם בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר, על משחקה בסרט זה.
שפיגלמן דיבבה לעברית מספר סדרות אנימציה שהוקרנו בערוצים דיסני והופ!.
החל מדצמבר 2020, מגלמת את דמותה של שרון בסדרה "הבאר" שמשודרת בכאן חינוכית.
הצגות.
בתיאטרון הקיבוץ
בתיאטרון חיפה
בתיאטרון גשר
בפרינג'
קולנוע וטלוויזיה.
קולנוע
טלוויזיה
דיבוב
שמואל לייב בלאנק
שמואל ליב בלאנק
ש&quot;ל בלאנק
ש&quot;ל בלנק
ש. ל. בלנק
ש. ל. בלאנק
קולב
קוֹלָב (בעבר כונה גם קַשְׁתִּית) הוא מכשיר שצורתו מעין כתפי אדם שנועד לתליית מעילים, חולצות ובגדים נוספים. קולבים עם פס תלייה תחתון משמשים גם לתליית מכנסיים או חצאיות. השם משמש גם עבור מצבט עבור תלייה של מכנסיים או חצאיות.
סוגים.
לקולבי בגדים שלושה סוגים בסיסיים:
לחלק מהקולבים ישנם תופסנים לאורך חלקם התחתון על מנת לאפשר תליית חצאיות. קולבים המיועדים לחצאיות, לפעמים לא ישתמשו בצורת המשולש כלל, ובמקום זאת ישתמשו אך ורק בתופסנים. כמו כן, ישנם קולבים שבקצוות המשולש נוצרו במיוחד כמעין שקעים המאפשרים החזקת הבגד בצורה טובה יותר, וכן תליית דברים באמצעות רצועות. קולבי בגדים מתקפלים שנועדו להיות מוכנסים דרך הצווארון, עבור הקלת השימוש והפחתת מתיחת הבגד הם המצאה ישנה, אך קולבי הבגדים המסורתיים עדיין מהווים את רוב הקולבים כיום. קולבים אלו נרשמו כפטנט כבר מעל ל-200 פעמים בארצות הברית לבדה.
השימוש בקולבים הולך וגובר בהתמדה, בעיקר בשוק הקמעונאי המעוניין להציג את מרכולתו בצורה המושכת העין יותר ויותר, ולשם כך משתמש בקולבים על מנת לתלות את הסחורה באופן בולט חזותית.
היסטוריה.
העותק הראשון של קולב הנועד לתליית בגדים הוא מן המאה ה-16. הקולב עשוי עץ מעוגל ושימש לתליית מעילים בכנסייה ולשימוש צבאי. עם זאת, השימוש בקולב לא היה נפוץ.
כמה היסטוריונים סבורים שנשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון הוא ממציא קולב הבגדים עשוי עץ. עם זאת, הקולב הנפוץ ביותר היום, קולב חוט בצורת כתף, הומצא בהשראת וו, שהומצא בשנת 1869 על ידי OA צפון של ניו בריטניה, קונטיקט. עובד חברת תייל טימברלייק, אלברט ג'. פארקהאוס מג'קסון שבמישיגן היה מעורב אף הוא בהמצאת הקולב, כמו גם כריסטופר קאן בשנת 1876, בתור סטודנט להנדסה באוניברסיטת בוסטון.
בשנת 1906, מאייר מאי, חנות בגדי גברים בגרנד רפידס, מישיגן הפכה לחנות הקמעונאית הראשונה שהציגה את מרכולתה על גבי קולבי הכתפיים. חלק מאותם קולבים מקוריים ניתן לראות בבית מאייר מאי בגרנד רפידס.
בשנת 1932 סקיילר ג. האלט המציא עיצוב משופר, אשר משתמש צינורות קרטון המורכבים על החלקים העליונים והתחתונים של החוט כדי למנוע התקפלות החוט, בשנת 1935 אלמר ד. רוג'רס הוסיף צינור בחלק התחתון.
ניתן לייצר קולבים, מפלסטיק ועץ, ותיל, לעיתים רחוקות מן גומי וחומרים אחרים. חלקם מרופדים עם חומרים נאים, כגון סאטן, עבור בגדים יקרים, הלבשה תחתונה ושמלות מפוארות. ריפוד רך מקטיפה נועד להגן על הבגדים מפני קמטים שעלול הקולב לגרום. קולב שכמייה הוא קולב חוט זול, המכוסה נייר. קולבי שכמייה משמשים לניקוי יבש, כדי להגן על הבגדים לאחר הניקוי.
קולב שטיפה.
חליפות גלישה, חליפות צלילה וחליפות שחייה לא מתכבסים במכונות כביסה, אם בגלל רגישותם ואם בגלל הימצאותם בחוף הים. עם זאת, לרוב קיים צורך מיידי להסיר מהם את מלח הים או הכלור שפוגע בהן. לטובת ניקוי החליפות קיים קולב (מכונה "קולב בולי") המתחבר לצינור מים ומאפשר שטיפה מלאה ומהירה של החליפה. לאחר התפשטות מגפת הקורונה והגברת השמירה על ההגיינה, גם מרכזי צלילה ובתי ספר לגלישה החלו להשתמש בקולבי שטיפה משוכללים יותר בהם נעשית שטיפה מרובה של מספר חליפות במקביל תוך שימוש בטכנולוגיית ניקוי הכוללת סינון וחיטוי שמסייעות לשמירה על החליפה ושומרת על הלקוחות מהדבקות במחלות עור למיניהם.
בתרבות.
קולב מתכת שימש מוטיב מרכזי בסצנה בסרט "אמא יקרה", שבה ג'ואן קרופורד, בגילומה של פיי דאנאוויי, נכנסת לחדר של בתה, כריסטינה, בלילה בזמן שהילדה ישנה, ​​להתבונן בבגדיה התלויים בארון. היא פורצת בזעם כשהיא מגלה כי כריסטינה משתמשת בקולבים פשוטים, במקום קולבים מרופדים, כמו שהורתה לנערה להשתמש. ג'ואן מעירה את בתה ומכה אותה. צעקתה של ג'ואן כי "לא קולבים, לעולם!" עד מהרה פילסה את דרכה לתוך תרבות הפופ.
קולבי תיל שימשו כסמל במחאה בעד הזכות להפלה מלאכותית, בגלל שימוש נפוץ בהם בביצוע הפלה לא בטוחה (על ידי הכנסתם לתוך הרחם).
שימושים חילופיים.
חוטי התיל הם רב-תכליתיים. הם משמשים מקור זמין לתיל חצי קשה בבית. הם משמשים למטרות רבות בבית, כגון תחליף לאנטנה, או על מנת לשמור דלת כלוב סגורה. בשנת 1995, השתמש הפרופסור אנגוס וואלאס במהלך טיסה בגובה כעשרה קילומטרים, בקולב מתכת פרוש, מעוקר בוויסקי על מנת לבצע ניתוח חירום בפאולה דיקסון, שריאותיה קרסו.
בעבר, ניתן היה לפרוץ באמצעות קולב לרכבים שנעילת הדלתות לא הייתה משובחת. כיום, התופעה הולכת ונעלמת עם התגברות מודעות חברות המכוניות לסוגיית האבטחה.
אהרון בן אור
א. בן אור
א' בן אור
א. אורינובסקי
א' אורינובסקי
דבר הלמד מעניינו
המידה המדרשית דבר הלָמֵד מעניינו היא אחת משבע המידות של הלל הזקן ומשלוש עשרה המידות של רבי ישמעאל. לפיה, ניתן להפיק משמעות מקראית שאינה כתובה במפורש במקרא על סמך שחז"ל הבינו רוח מסוים בפרשה שבה מופיע פרט מסוים.
בימינו, תוקף מידה זו מחייבת את כל בני ישראל שגרים בחוצה לארץ לשמור על מצוות חובת הגוף שבתורה.
פעולת המידה.
דבר בתורה שהוא סתום בהבנתו ניתן להבינו על סמך העניין הכללי בו מדבר בפרשה, או דבר הסמוך לו בפרשה יש גם מקרים שמידה זו מנצחת את הבנת פשט הכתוב בתורה מפורש (ראה לקמן).
דוגמאות.
מקרה בו מידה זו מנצחת פשט מקראי הנהו בפרשת נזקי בהמה שבהמה נגח איש והרגו. התורה אומרת במקרה זו . כלומר, לפי הבנת המקרא יש לבית הדין להעניש מוות את בעל הבהמה. והנה מידה זו הלומדת מעניין הפרשה (בפסוק הבא אחריו) שמדבר בעניין "כופר" ממוני מצלת את בעל השור מהבנת כוונת המקרא לעונשו בגזר דין מוות.
דוגמה נוספת המופיעה בתלמוד, היא פירוש הציווי המופיע בעשרת הדיברות. על אף שניתן היה לפרש ציווי זה כעוסק בגנבת ממון, ההלכה לומדת שמדובר ב"גנבת נפשות" האוסר לחטוף אדם ולמוכרו. פירוש זה מבוסס על מידת "דבר הלמד מעניינו" שכן שאר האיסורים המופיעים בעשרת הדיברות בסמיכות לציווי זה הם איסורים שעונשם מיתת בית דין (רצח, ניאוף), ועל כן גם את הציווי הזה יש לפרש כמתייחס לעבירה שעונשה מיתת בית דין, שהיא גנבת אדם (כמפורש ב).
מצוות חובת הגוף בחוצה לארץ.
לדעת רב יהודה, מידה זו היא המחייבת את כל בני ישראל שגרים בחוצה לארץ לשמור על מצוות חובת הגוף שבתורה.
ראו גם.
ספרא לויקרא כב כח (שמדת גזירה שווה עדיף ממידת דבר הלמד מעניינו)
ועד העדה הספרדית
קופת-חולים
ב. אוסטרובסקי
ב' אוסטרובסקי
חסידות לינסק
חסידות לינסק הייתה חסידות גליציאנית ענף מחסידות רופשיץ. אבי החסידות היה רבי אברהם חיים הורוביץ, בנו הגדול של רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ.
תולדות החסידות.
הדור הראשון.
רבי אברהם חיים נולד בשנת תקמ"ב. כיהן משנת תקע"ח ברבנות לינסק, מקום רבנותו של סבו, רבי מנחם מנדל מלינסק. אביו רבי נפתלי צבי שימש גם הוא במשך תקופה ברבנות לינסק. היה חתנו של דודו רבי שמואל שמעלקע הורביץ רבן של רומן ובאר שבבוקובינה וחתנו של רבי חיים טירר ה"באר מים חיים". לאחר פטירת אביו החל להתנהג באדמו"רות אך נפטר זמן קצר לאחר מכן בכ"ה באב תקצ"א. בנו היחיד רבי מנחם מנדל מילא את מקומו. חתניו היו רבי משולם זלמן ליפשיץ מבריגל בנו של רבי אריה לייביש מחסידות וישניצא, רבי אביגדור הלברשטאם מדוקלא (אחיו של ה"דברי חיים"), אחיינו רבי ישראל מבארנוב, רבי צבי הירש מפטשינזשין, רבי משה חיים אפרים מבליגראד (נכד ה"דגל מחנה אפרים") והרב מנחם מנדל וינפלד מגורליץ.
הדור השני.
רבי מנחם מנדל נולד בשנת תקס"ה. בילדותו היה אצל החוזה מלובלין. היה חתנו של הרב מנחם נחום ענגלרד מפשוב. לאחר פטירת אביו הגיע רבי צבי הירש מרימנוב ללינסק להכתירו כממלא מקום אביו ברבנות ושימשו כדי להראות שהוא רב. נפטר בכ"ב בטבת תרכ"ב (לפי גרסאות אחרות תרכ"ח).
בנו השני רבי אברהם חיים מילא את מקומו. ילדיו האחרים היו רבי נפתלי צבי שנפטר בחייו, רבי ישראל רב בוויסליץ (חותנו של רבי שם קלינברג מקראקא), רבי יעקב, חתנו הרב אברהם ישכר בר אביגדור וחתנו הרב אהרן זליג הורוביץ-ליברמן.
הדור השלישי.