הדגים חיים על תזונה ממדוזות ומסיפונופורות שדומים להם אך אינם קרובים. המין דג השלפוחן ניזון דרך קבע על הסינופרה הצפה שלפוחן מצוי - יצור ארסי שזרועותיו הורגות בקלות דגים אחרים. דגים נוספים מהמשפחה ניזונים מאצות גדולות כמו קלפ וסרגסו.
סיפונופורות
שחראשיים
שַׁח-רֹאשִׁיִּים (שם מדעי: Centriscidae) היא משפחת דגי ים מסדרת האבובונאים.
לבני משפחה זו ישנו חוטם מוארך אך צר והוא מופנה כלפי מעלה. בני תת-משפחת Centriscinae הם בעלי גוף אנכי השוחים בתנוחות אנכיות בעזרת סנפיריהם הנעים ללא הרף.
בני תת-משפחת חרטומני ים (Macroramphosinae) אנכיים יותר ובעלי מבנה גוף זרים אך עלי סנפירים קטנים מאוד. הרבה מהחוקרים חושבים שתת-משפחה זו צריכה להיות משפחה עצמאית.
הם חיים במרבית האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים בחיפוש אחר פלנקטון וסרטנים זעירים אותם הם חוטפים עם פיהם. חלקם חיים בין עשבי ים או אצות ואחרים בשוניות אלמוגים. גופם המוזר עוזר להסוות אותם במים.
יחסי דנמרק–שוודיה
בין ממלכת דנמרק לבין ממלכת שוודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי המועצה הנורדית, מועצת הים הבלטי, ומועצת אירופה.
היסטוריה.
לשתי המדינות יש היסטוריה ארוכה מאוד, שראשיתה עוד בימי הביניים, ובין השנים 1397–1523 היו השתיים מאוחדות באיחוד קאלמאר. במאה ה-17 השתתפה דנמרק במלחמת שלושים השנים והובסה בה קשות, ולאחר מכן ספגה תבוסה מוחצת מידי השוודים במלחמת תורסטנסון. בשנת 1657 הצטרפה דנמרק למלחמה הצפונית השנייה, וגם בה נחלה מפלה, ובסוף המלחמה נחתם הסכם קופנהגן שקבע את הגבולות בין דנמרק, נורווגיה ושוודיה, וגבולות אלו תקפים עד היום. בשנת 1658 פרצה המלחמה הדנית-שוודית (1658–1660), ובשנת 1674 שוב נלחמו השתיים מלחמת סקונה.
בתחילת המאה ה-18 שוב לחמו השתיים זו בזו כחלק ממלחמת הצפון הגדולה, שבה ספגה דנמרק תבוסה קשה, אולם לבסוף הובסו הכוחות השוודים, מה שהביא לירידת קרנה של האימפריה השוודית. במהלך המלחמות הנפוליאוניות שוב לחמו השתיים, ובשנת 1814 נחתם הסכם קיל, שבו העבירה דנמרק לשוודיה את השליטה על נורווגיה. במהלך המאה ה-19 שררו יחסים קרובים בין המדינות, ובתי המלוכה של שתי המדינות אף קיימו ביניהם קשרי נישואין. במהלך מלחמת העולם הראשונה נשארו שתי המדינות נייטרליות, אולם במלחמת העולם השנייה נכבשה דנמרק על ידי גרמניה הנאצית, ואילו שוודיה שמרה על נייטרליותה. בספטמבר 1943 התרחשה הצלת יהודי דנמרק, שבה הועברו רוב יהדות דנמרק לשוודיה על ידי דייגים דנים.
בשנת 1952 נחתם הסכם איחוד הדרכונים הנורדי, שמאפשר לכל אזרחי המדינות הנורדיות לנסוע בחופשיות ללא מסמכים. בשנת 1999 נחנך גשר ארסונד, המחבר את שני המרכזים המטרופוליניים של אזור ארסונד, קופנהגן, בירת דנמרק, והעיר מאלמה שבשוודיה.
כיום חיים כ-21,000 שוודים בדנמרק, ואילו כ-42,000 דנים חיים בשוודיה.
יחסים דיפלומטיים.
שוודיה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-16 קונסוליות באבנרה, אורהוס, אולבורג, אסביירג, פרדריקסהאבן, גרנה, אלסינור, הולבק, קולדינג, נוק, נייקובינג פאלסטר, אודנסה, רנה, סקיין, טורסהאבן, וויבורג. מאידך, דנמרק מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם, ו-23 קונסוליות כבוד בפאלקנברג, פאלן, גטבורג, יבלה, האלמסטד, הלסינגבורג, ינקפינג, קאלמאר, לולאו, מאלמה, אומאו, ויסבי, וקשה, ארברו ואסטרונד.
לאופולד קוזלוך
לאופולד קוז'לוך (בצ'כית: Leopold Koželuh; בגרמנית: Leopold Kotzeluch; 26 ביוני 1747 - 7 במאי 1818) היה מלחין צ'כי שזכה לתהילה רבה בווינה הן כמלחין, הן כפסנתרן והן כמורה, אך נעלם מתודעת שוחרי המוזיקה מאז פטירתו.
נולד כיאן אנטונין קוז'לוך (Jan Antonín Koželuh) בוולווארי (Velvary) שבבוהמיה ועבר לפראג. בשנת 1778 עבר לווינה. משנת 1792 ועד לפטירתו ב-1818 החזיק במשרות המלכותיות היוקרתיות של "קאפלמייסטר" ושל מלחין החצר. הוא כתב כ-400 יצירות, ובתוכן 30 סימפוניות, 22 קונצ'רטי לפסנתר ו-2 אורטוריות.
ליאופולד קוזלוך
רני קלדרון
רני קלדרון (נולד ב-1972) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי. הוא ניצח על רוב התזמורות בישראל וכן הופיע בקונצרטים ברחבי העולם כפסנתרן ומנצח.
לימודים.
קלדרון למד פסנתר אצל פנינה זלצמן והמשיך תחת הדרכתה באקדמיה למוזיקה בתל אביב. במקביל למד תורת המוזיקה אצל יצחק סדאי וניצוח אצל שלום רונלי-ריקליס ונעם שריף. את לימודי הניצוח המשיך אצל מנדי רודן באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. במהלך לימודיו באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בתל אביב, זכה בתואר מצטיין דקאן הפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב ב-1995. כמו כן זכה במלגת קרן שרת למנצחים בשנים 1997-1998.
מגיל צעיר עבד כמדריך זמרים, בין השאר בסדנת האופרה בתל אביב. משנת 1996 החל לעבוד כפסנתרן חזרות עם זמרי אופרה ומדריך זמרים באופרה הישראלית החדשה. בנוסף השתלם קלדרון בסגנונות האופראים השונים אצל מאסטרו ברונו ריגצ`י בפירנצה, ז`אנין רייס בפריז, ריכרד טרימבורן וריטה לאוינג במינכן, וטום קריסטוף בדרזדן.
רני קלדרון שולט בשבע שפות: עברית, אנגלית, איטלקית, צרפתית, גרמנית, רוסית וספרדית. עוד למד יוונית עתיקה ובימים אלה לומד גם הונגרית.
קריירה.
כמנצח.
את דרכו כמנצח החל בשנים 1996-8. ב-1996 זכה במקום ראשון בתחרות, כישראלי יחיד אל מול חמישה מתחרים איטלקים, וזכה לנצח על "האחות אנג`ליקה" בבית האופרה מנצ`ינלי באורבייטו שבאיטליה, בהמשך ניצח באורבייטו על האופרות "מאדאם באטרפליי" ו"האדרת" מאת פוצ`יני. בעונת 2000-1999 התמנה למנצח משנה באופרה הישראלית החדשה, שם ניצח על "חליל הקסם הקטן" מאת מוצרט ועל "ריגולטו" מאת ורדי. כמו כן עבד כעוזר מנצח בהפקות רבות ושונות, בין השאר ב"אלקטרה" מאת שטראוס בפסטיבל האופרה בקיסריה ובפסטיבל "סבונלינה" שבפינלנד.
בעונת 2001-2002 ביים וניצח על קונצרט של קטעי אופרה במסגרת הסדרה למשפחה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, וכן הוזמן על ידי האופרה הלאומית של פריז לעבוד כעוזר מנצח בהפקת "סיפורי הופמן" מאת אופנבאך. באופרה של גראץ, אוסטריה ניצח על האופרה "שיקוי האהבה" מאת דוניצטי. ב-2003 ניצח על ביצוע קונצרטנטי של האופרה "מקבת" מאת ורדי עם תזמורת הרדיו של בוקרשט, "נישואי פיגרו" מאת מוצרט בבית האופרה של סנט גאלן בשווייץ, "אורפיאו ואאורידיצ'ה" מאת גלוק, "דון ג`ובאני" מאת מוצרט באופרה העממית של וינה, "חליל הקסם הקטן" מאת מוצרט, "לה ג'וקונדה" מאת פונקיילי באופרה המלכותית של וולוניה בלייז', ו"ריגולטו" מאת ורדי עם האופרה הישראלית החדשה ובית האופרה של מאסי בפריז. באוקטובר 2003 חתם את עונת האופרה בבית האופרה של סנטיאגו דה צ'ילה עם האופרות "ליצנים" מאת ליאונקוואלו ו"ג`אני סקיקי" מאת פוצ'יני, עם זמר הבריטון האיטלקי הנודע, ליאו נוצ`י.
בשנת 2005 החליף קלדרון את המנצח קרלו ריצי בהפקת "המסע לריימס" מאת רוסיני בבית האופרה של בריסל וזכה להצלחה גדולה שהקנתה לו פרסום עולמי. בעקבות כך הוזמן לנצח בבריסל על התזמורת הלאומית של בלגיה בקונצרט חגיגי לכבוד יום השנה הבלגי. הקונצרט נערך ביולי 2005 במסגרת תחרות המלכה אליזבת בנוכחות משפחת המלוכה, ושודר בטלוויזיה ברחבי אירופה.
ב"פסטיבל העמק של איטריה" בעיר מרטינה פרנקה שבדרום איטליה ניצח על "סמירמידה" של מיירבר בביצוע בכורה בזמנים המודרניים שהוקלט ויצא לאור על תקליטור.
בשנים הבאות הוזמן קלדרון לנצח על האופרות "נשף מסכות" מאת ורדי ו-"טנהוייזר" מאת וגנר בבית האופרה של סנטייגו דה צ`ילה, "החיים בפריז" מאת אופנבך ו"אריאדנה בנקסוס" מאת שטראוס באופרה המלכותית של ולוניה בלייז`, "אנדריאה שנייה" מאת ג`ורדאנו עם זמר הטנור רוברטו אלניה בבית האופרה של מונטה קרלו, "טורנדוט" וה"טריטיקו" מאת פוצ'יני באופרה הישראלית החדשה, "פאוסט" מאת גונו בבית האופרה של בילבאו, "נישואי פיגרו" בבית האופרה במנורקה, ו"תאיס" מאת מסנה בבית האופרה של סנט אטיין.
כמו כן לפניו קונצרטים סימפוניים עם תזמורת אסטוריאס באוביידו, עם תזמורת קולון והתזמורת הלאומית של איל-דה-פראנס, שתיהן בפריז, וכן רסיטל שומאן במסגרת פסטיבל הפסנתר בסנט אטיין.
כמנצח על הרפרטואר הסימפוני הופיע בסדרות קונצרטים עם התזמורת הפילהרמונית של סופיה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, סימפונט רעננה והתזמורת הקאמרית אשדוד.
לאחר שניצח בהצלחה מרובה על האופרה "טורנדוט" של פוצ'יני בשנת 2013 בבית האופרה הלאומי לורן בנאנסי, צרפת, הוזמן רני קלדרון לכהן כמנהלו המוזיקלי של בית האופרה (בין השנים 2015–2018) והוא היה הישראלי הראשון ששימש בתפקיד של מנהל מוזיקלי של בית אופרה בצרפת ויליד ישראל הראשון המכהן כמנהל מוזיקלי בארץ זו.
כפסנתרן.
חלק חשוב מזמנו מקדיש קלדרון לפסנתר. הוא מרבה להופיע ברסיטלים ברחבי הארץ, בהיכל התרבות בראשון לציון, ברחובות, באשדוד, ברעננה ותל אביב. במסגרת זו ביצע את שלושים ושתיים הסונטות של בטהובן לפסנתר, וכן סדרת רסיטלים שהוקדשה ליצירות שופן, ויצירות מאת שוברט, שומאן וברהמס. כמו כן הוא מרבה להופיע בקונצ'רטי עליהם הוא מנצח מן הפסנתר.
המכון לחקר תקשורת המזרח התיכון
רון שפירא (שופט)
רון שפירא (נולד ב-1957) הוא נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה.
ביוגרפיה.
רון שפירא נולד וגדל בקבוצת דגניה א'. למד בתיכון בית ירח. בשנים 1975–1979 שירת בצה"ל.