במונדיאל 1954 הונגריה הגיע כפייבוריטית הברורה לזכייה בגלל הרצף הבלתי מנוצח. במהלך הטורניר הונגריה ניצחה נבחרות כמו ברזיל ואורוגוואי, אך הפסידה בגמר בתוצאה 3–2 לגרמניה המערבית במהפך גדול של הגרמנים ובמשחק שכונה בשם "הנס של ברן". בסיום הטורניר זכה גרושיץ' בתואר השוער המצטיין של הטורניר וגם נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. עד שנת 1956 הונגריה רשמה 42 ניצחונות עם גרושיץ' בשער, 7 תוצאות תיקו, והפסד אחד בלבד (אותו הפסד בגמר המונדיאל נגד גרמניה המערבית). במהלך המהפכה ההונגרית ב-1956, גרושיץ' ומשפחתו ברחו מהונגריה וניסו לפתוח חיים חדשים. עם זאת, הם נאלצו לחזור. לאחר מכן שיחק גרושיץ' במועדון טטאבניה.
נבחרת הונגריה נכנסה לדעיכה, וגרושיץ' היה שוערה גם במונדיאל 1958 וב-1962. לאחר שנאסר אליו לעבור למועדון פרנקווארוסי בשנת 1962 על ידי משרד הספורט ההונגרי הקומוניסטי, הוא פרש מקריירת משחק. בסך הכל ערך גרושיץ' 86 הופעות עבור הנבחרת ההונגרית, ושיחק ב-394 משחקים בליגה ההונגרית הראשונה.
בשנת 2011 הוחלט ששמו של אצטדיון הכדורגל טטאבניה יקרא על שמו של גרושיץ'.
הסיפור של טראוטמן
הסיפור של טראוטמן (באנגלית: The Keeper; בגרמנית: Trautmann) הוא סרט ביוגרפי בריטי-גרמני בבימויו של מרקוס ה. רוזנמולר ובכיכובו של השחקן הגרמני דייוויד קרוס בתפקיד הכדורגלן ברט טראוטמן. אף על פי שנושא הסרט היה ספורטאי, הסרט תואר כ"לא בעיקר סרט ספורט", אלא דרמה. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים בציריך בשנת 2018, ויצא לאקרנים בגרמניה בשם "טראוטמן" ב-14 במרץ 2019. הוא הוקרן בבריטניה ובאירלנד ב-5 באפריל 2019. בישראל בכורת הסרט נערכה ב-24 באוקטובר 2019.
עלילה.
בשנת 1944 נלכד הצנחן הגרמני ברט טראוטמן (דויד קרוס) בעת לחימה ביערות ליד קלווה. הוא וחבריו הועברו למחנה שבויים בריטי בלנקשייר והם מוחזקים בתנאים קפדניים. ג'ק פריאר (ג'ון הנשו), סוחר מקומי ומנהל האגודה הלאומית בסנט הלנס טאון, מבחין בטראוטמן כשהוא שומר על השער במשחק כדורגל כנגד שבויי מלחמה אחרים. הוא מתרשם מיכולותיו ומשחד את מפקד המחנה שיאפשר לטראוטמן לצאת מהמחנה, כדי שישחק כשוער עבור קבוצתו שנמצאת בסכנת ירידת ליגה. השחקנים האחרים כועסים על כך שהם מתבקשים לשחק לצד גרמני בזמן שהמלחמה עדיין נמשכת, אך מסכימים לצאת למגרש. שורה של הופעות מרשימות בשער גורמות לשחקנים בהדרגה לקבל את ברט בקבוצה. כתנאי להמשך הופעותיו במשחקי הקבוצה, פריאר מסכים לאפשר לברט לעבוד בחנות שלו, כדי שיוכל לצאת ממחנה השבויים בתדירות יותר גבוהה. שהותו בחנות מובילה את בתו של פריאר, מרגרט (פרייה מייבור), לרכך את עמדתה העוינת בתחילה כלפיו והשניים מתקרבים זה לזו.
כאשר סנט הלנס טאון מגיעה למשחק הקובע על הירידה בסוף העונה, מוכרז כי המלחמה הסתיימה ועל השבויים הגרמנים לחזור למולדתם. אולם אף על פי שטראוטמן חופשי לחזור לביתו בברמן, הוא בוחר להישאר למשחק האחרון של קבוצתו. לאחר המשחק, מאמן מנצ'סטר סיטי ג'וק תומסון (גארי לואיס), שהגיע לצוד כישרונות, ניגש לברט ומציע לו מקום ב"סיטי" כדי שיחליף את פרנק סוויפט הפורש. במסיבת סוף העונה חבריו לקבוצה מציגים לו פטיש לקחת הביתה למשפחתו, אך הקשר ההולך ונרקם של ברט עם מרגרט גורם לו להישאר, ובבוא העת הם נישאים.
בשנת 1949 ברט נוסע למנצ'סטר כדי לחתום על חוזה עם ה"סיטי". מסיבת העיתונאים לקראת בואו הופכת במהירות לעוינת כשעיתונות העיר מנצ'סטר - המייצגת עיר עם אוכלוסייה יהודית גדולה - דורשת מברט לענות על שאלות על הרקע הצבאי שלו. המוני מוחים מחוץ לאצטדיון ואוהדי הקבוצה ממטירים עליו קריאות בוז, אך תומסון וקבוצתו מסרבים להצטרף אליהם באמירה שאין מלחמה בתוך חדר ההלבשה שלהם. בפגישה חריפה עם מנויי הקבוצה, תומסון והנהלת הקבוצה נאבקים כדי להכיל את זעמם של תושבי העיר, אך תחינה נרגשת של מרגרט מצליחה לשכנע את הרב אלטמן (בוץ אולריך בוזה) בעל ההשפעה, שכותב מכתב פתוח לעיר שמפורסם בעיתון מקומי ומבקש מהתושבים לבחון כל אדם באופן אישי ללא משוא פנים לאומי. בעקבות מכתבו של אלטמן, והמשך הופעות נאותות על הדשא, מצב הרוח משתנה ועד מהרה טראוטמן מתקבל בברכה גם על ידי שחקני קבוצות אחרות ברחבי המדינה.
בשנת 1956 ברט ומרגרט חיים קיום אידילי עם בנם הצעיר ג'ון, בעוד הריצה החזקה של מנצ'סטר סיטי מובילה אותם לגמר הגביע האנגלי. כאשר הסיטי מוליכה 1–3, ברט זוכה שוב לתשואות בזכות העמידה האדירה שלו בשער, כאשר התנגשות מסוכנת עם שחקן ברמינגהאם סיטי, פיטר מרפי, מנפצת חוליה בצווארו וכמעט עולה לו בחייו. כאשר נותרות 20 דקות לסיום המשחק, וטראוטמן נמצא במצב גרוע, הוא מסרב לעזוב את המגרש וממשיך לבצע כמה הצלות אמיצות ומונע מבירמינגהם סיטי לכבוש שערים נוספים וכך זוכה ה"סיטי" בגביע.
אף על פי כן, שמחתו מובילה לטרגדיה, כאשר בזמן השיקום שלו בנו נפגע ממכונית ונהרג. שברון הלב שלהם גורם למרגרט להתרחק יותר מברט, בעוד שהוא עצמו משתכנע שהאובדן שלו הוא תוצאה קארמה מפאת חוסר המעש שלו כשהיה עד לזוועות מלחמה באוקראינה, והסרט משאיר אותם עובדים עדיין על הקשיים הנובעים מכך בנישואיהם. כאשר הסרט מסתיים בקטעים מצולמים של הקריירה שלו במדי "סיטי", מופיעות כתוביות המגלות כי טראוטמן ימשיך להופיע במנצ'סטר סיטי עד 1964, יהיה השחקן הזר הראשון שזוכה בתואר שחקן השנה באנגליה, ובהמשך יוכר על ידי ממשלת בריטניה וגרמניה כאחת על עבודתו לקידום יחסי גרמניה–אנגליה.
הפקה.
לפני מותו של טראוטמן בשנת 2013, רוזנמולר בילה מספר ימים בראיונותיו על פרטים על מנת להכלילם בסרט.
צילומים עיקריים החלו בבלפסט ב-8 ביוני 2017.
מפרצון קוריה
מפרצון קוריה (באנגלית: Coria Cove) הוא מפרצון בחוף המזרחי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרצון 1 קילומטרים, ואורכו 1.15 קילומטרים.
המפרצון נמצא 7.2 קילומטרים דרומית-מערבית מנקודת נייט.
היסטוריה.
מיפוי המפרצון.
המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מזמן
מזמן הוא סינגל שני מתוך האלבום ניסים שקופים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-3 באוגוסט 2017.
ביקורות.
השיר זכה לביקורת חיובית מצד דודי פטימר: "ריטה מציגה גרסה רומנטית במיוחד של עצמה בשיר "מזמן"...הזמרת חוזרת לעצמה ומצדיקה בפעם המי יודע כמה את היותה זמרת ססגונית, רבגונית, מקורית ורלוונטית עם השיר החדש שלה...השיר...הוא רוק איכותי ומלודי, כשליריקה איכותית ("מתוך גביע הבדידות שלנו ניגר עסיס של ענבים כחולים") מתמזגת עם לחן מרענן וקליט וכל אלה מותאמים ככפפה ליד לקולה החד פעמי של ריטה שמבצעת בתשוקה וטבעיות שיר על אהבה שורדת.
הר קוזיאק
הר קוזיאק (באנגלית: Mount Kozyak; בבולגרית: връх Козяк) הוא הר מכוסה בקרח ברי ברוגמן באי לייז ' בארכיפלג פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 600 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא מעל מפרצון קוריה שמצפון מזרח לו; מעל מפרצון בריפארה שמדרום לו; ומעל קרחון סיגמן שמצפון-מערב לו.
ההר ממוקם 1.67 קילומטרים דרומית לפסגת ואז'ארוב; 1.72 קילומטרים צפונית-מערבת לנקודת לשקו; ו-3.6 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת פבלוב.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
ההר מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
מקור השם.
ההר נקרא על שם הכפר קוזיאק שבצפון מזרח בולגריה.
היסטוריה של בוסניה והרצגובינה (1878–1918)
Amazon S3
Amazon S3 (ראשי תיבות של Amazon Simple Storage Service) הוא שירות אחסון ענן של Amazon Web Services של חברת אמזון האמריקנית. S3 מיועד לאחסון קבצים, ומנהל אותם בתצורה של אחסון מבוסס אובייקטים (Object storage), תוך שימוש בממשק גישה מבוסס Web service. השירות הושק בשנת 2006 והפך תוך מספר שנים לנפוץ מאוד. עקב כך, החלו להופיע מוצרי צד שלישי ומוצרי אחסון מתחרים שהציעו גם הם ממשק המתבסס על ממשק S3.
S3 מתאים לאחסון של כל סוג קובץ בעלות זולה יחסית, ומתאים לשימושים של יישומי רשת, גיבוי, התאוששות מאסון, ארכיון מידע, כריית מידע בהיקפי Big data ולאחסון ענן כחלק ממחשוב ענן היברידי. הסכם תנאי השירות של אמזון מבטיח זמינות של השירות במשך 99.9% מהזמן, כלומר כ-43 דקות השבתה לחודש.
אמזון אינה מדווחת באופן שוטף על היקף השימוש ב-S3, אך בשנת 2013 דיווחה על שני טריליון אובייקטים ו-1.1 מיליון גישות בשנייה.
מאפיינים.
מערכת הקבצים של S3 שטוחה, בשונה מההיררכיה המקובלת במערכות קבצים של מערכות הפעלה של מחשבים. יחידת האחסון הבסיסית היא אובייקט, ולכל אובייקט יש מפתח ייחודי שהמשתמש קובע על מנת לזהות אותו. מבנה מבוסס אובייקטים מאפשר ל-S3 לספק סילומיות (scalability) בלתי מוגבלת מבחינת הארכיטקטורה, זמינות גבוהה וזמן השהיה נמוך.
הדרך היחידה לאגד קבוצה של אובייקטים היא באמצעות שיוך למבנה המכונה Bucket. ל-bucket שני תפקידים מרכזיים. האחד, לאפשר ניהול רשימת בקרת גישה (ACL) המשותפת לכל האובייקטים ב-bucket. השני, לאפשר ניהול של מספר גרסאות לאותו אובייקט. הגישה לאובייקטים מתבצעת רק דרך ממשק תכנותי מסוג REST או ממשק תכנות היישומים של AWS (AWS SDK). גודל האובייקטים מוגבל לחמישה טרה בייט וגודל המטא-דאטה לשני קילו בייט. גודל אובייקט רומז שגודל bucket אופייני דומה לגודלה של מערכת קבצים מסורתית, ולכן ניהול ACL משותף לכל ה-bucket שקול לניהול ACL בודד לכל מערכת הקבצים במערכת הפעלה של מחשבים.
דוגמה ל-URL גישה לאובייקט S3 (באמצעות HTTP GET):
מחלקות אחסון.