"הכל מתגלה במעלה ה-33" לפי הספר הוא לכאורה משפט המעיד כי בדרגה ה-33 בבונים החופשיים מתגלים סודות הארגון הכמוסים. בפרשנות משלהם, לנגדון וקתרין מחליטים להרתיח את הפירמידה במים ל-33 מעלות במעלות ניוטון. לאחר שעשו זאת, נחשף כיתוב חדש על פירמידת הזהב: "Eight Franklin Square" (כיכר פרנקלין 8, או ריבוע פרנקלין 8) המשלים את המשפט שהיה חרוט על פירמידת האבן ("The secret hides within The Order"). משכך חשבו כי הפירמידה מצביעה על כתובת מגורים בכיכר פרנקלין , אשר שם נמצא המיקום הסודי. עם זאת, כתובת כזאת לא קיימת בכיכר, אשר סביבו עומדים רק שבעה מבנים. בהמשך, לאחר ההרתחה ל-33 מעלות, גילו כי בתחתית הפירמידה מופיעה טבלה של 64 סמלים ממגוון רחב של תרבויות, לכאורה חסרי כל קשר אפשרי. מאוחר יותר לנגדון וקתרין הבינו כי המשפט "Eight Franklin Square" רומז כי הצעד הבא בפיענוח החידה הוא שיש לסדר את 64 הסמלים מחדש לפי ריבוע קסם ייחודי שיצר המדינאי והמדען האמריקני בנג'מין פרנקלין. לאחר הסידור רשת סמלים יצרה מעין צורת פירמידה מורכבת, בה נוצרו שתי כתובות: באופן מפורש הופיעה המילה היוונית "Ηερεδομ", הרדום, ובאופן רמוז הופיעה צמד המילים הלטיני "Laus Deo", השבח לאל. שני הביטויים הצביעו על שני מיקומים שונים בוושינגטון, שניהם בעלי גג בצורת פירמידה: בית המקדש (המכונה הרדום בפי הבונים החופשיים) ואנדרטת וושינגטון (אשר על ראשה חרוטה הכתובת Laus Deo). בסוף עלילת הספר מגלה פיטר סולומון ללנגדון כי באבן הפינה של אנדרטת וושינגטון הטמינו אנשי הבונים החופשיים עותק של הביבליה – הברית הישנה והחדשה. לפי הספר אלו מהווים את "המיסטריות העתיקות" של הבונים החופשיים, ולפי הארגון הבנה אמיתית של המסרים החבויים בתנ"ך ובברית החדשה היא המפתח לחכמה.
יצירות אומנות בולטות המוזכרות בספר.
בספר, כבכל ספריו של בראון, מוזכרות יצירות אומנות שונות המשחקות תפקיד בעלילת הספר וזוכת לפרשנויות שונות. יצירה בולטת ראשונה היא האפותאוזה של וושינגטון (The Apotheosis of Washington) – ציור קיר ענק שצויר על ידי האמן היווני-איטלקי קונסטנטינו ברומידי (Constantino Brumidi) בשנת 1865 ומעטר את הצד הפנימי של כיפת הרוטונדה של הקפיטול. הציור עמוס האלגוריות, בגובה 55 מטר מרצפת הרוטונדה, משתרע על 433.3 מטר רבוע. הציור מתאר את האפותאוזה (ביוונית: ἀποθέωσις), כלומר הפיכתו לאל, של ג'ורג' וושינגטון. בציור וושינגטון מוקף בדמויות מיתולגיות שונות, ולידו ישובות אלת החירות ואלת הניצחון. האפותאוזה באה לידי ביטוי בספר בניסיונו של מלאך לזכות בכוח אלוהי. לנגדון מסביר בספר כי "המיסטריות העתיקות" אותן שומרים לכאורה הבונים החופשיים בסוד "הן מעין הוראות הפעלה למיצוי כוחו הלטנטי של המוח האנושי... מרשם לאפותיאוזה אישית".
כביכול כיצירה המבטאת רעיון דומה לאפותאוזה, זוכה גם לציון הפסל המלכת וושינגטון (Enthroned Washington). פסל שיש המתנשא לגובה 3.5 מטר המציג את ג'ורג' וושינגטון על בסיס פסל זאוס באולימפיה בדמותו האלוהית של זאוס. הפסל נוצר על ידי הפסל האמריקני הורציו גרינאו (Horatio Greenough) לרגל שנת הולדתו המאה של וושינגטון. הפסל הושלם בשנת 1840 והוצב תחילה ברוטונדה של הקפיטול. כיום הוא מוצב במוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית בעיר.
לקראת סוף הספר ליצירה מלנכוליה (Melencolia-I) שיצר האמן הגרמני אלברכט דירר בשנת 1514 עומד תפקיד חשוב בפיענוח חידת הפירמידה. התחריט הוא רב חידתיות, ביטויים סימבוליים ואלמנטים מתמטיים-גאומטריים מורכבים, ונחשב לאחת היצירות שזכו למספר הרב ביותר של ניתוחים, דיונים ופרשנויות. בספר קובע לנגדון כי היצירה מתארת את "מאבקה של האנושות להבין את המיסטריות העתיקות". הדמות המכונפת מייצגת לכאורה את "בן האנוש הגאון" שעל אף שהוא שרוי בקידמה ומוקף בסמלי הבינה האנושית הוא "עדיין אינו מסוגל להגיע לנאורות". התחריט מייצג אפוא את "ניסיונו הכושל של המין האנושי להפוך את הבינה האנושית לכוח אלוהי".
פרסום והפצה.
גרסה עברית.
הספר תורגם לעברית על ידי גיא הרלינג, ומכיל 587 עמודים, והוצא לאור על ידי מודן בשנת 2010.
עיבוד קולנועי וטלוויזיוני.
סרטי קולומביה, אשר הפיקו גם את העיבודים הקולנועים לספרים הקודמים בסדרה, הודיעו על הפקת עיבוד קולנועי לספר. בסרט, אשר טרם החלה הפקתו, צפוי לככב טום הנקס, כוכב הסרטים הקודמים, וכן הבמאי של אלו, רון הווארד, צפוי לשמש גם בסרט זה. דן בראון צפוי לקחת חלק בכתיבת התסריט. ביולי 2013 אולפני סוני הכריזו שבמקום עיבוד לספר "הסמל האבוד" הם יפיקו עיבוד קולנועי לספר "התופת" שייצא לאקרנים ב-14 באוקטובר 2016, עם דייוויד קויפ כתסריטאי, רון הווארד כבמאי וטום הנקס שיככב בתפקיד רוברט לנגדון.
במאי 2021, שירות הסטרימינג Peacock הכריז כי הספר עובד לסדרה בשם "הסמל האבוד".
מוגרן בודבה
ניתוח שקדים
ניתוח שקדים הוא תהליך כירורגי שבו מוּסרת החגורה הלימפטית על שם ולדייר (שקדים) מהגרון. ניתוח שקדים הוא אחד הניתוחים השכיחים בילדוּת, ומבוצע לרוב כדי לטפל בהפרעות נשימה ובתסמונת דום נשימה בשינה בקרב ילדים. ניתוח אדנואידים (המכונה לעיתים גם ניתוח שקד שלישי) דומה לניתוח שקדים, ובו מסירים את הרקמה הממוקמת מאחורי האף. במקרים רבים מקובל להסיר את השקדים והאדנואידים יחד.
הסיבות העיקריות לביצוע ניתוח שקדים הן שקדים ואדנואידים מוגדלים החוסמים את מעבר האוויר או דלקות שקדים חוזרות. רופאים משתמשים לעיתים קרובות במונח "היפרטרופיה" כדי לתאר את השקדים והאדנואידים המוגדלים. שקדים גדולים עשויים לגרום לתסמונת דום נשימה בשינה. הניתוח מטפל בתסמונת, מאפשר מעבר אוויר תקין ומשפר את איכות החיים של הילדים.
שקדים ואדנואידים גדולים יכולים לגרום לנחירה, קשיי נשימה, התעוררות בזמן השינה, והפסקות נשימה. במקרים נוספים בעיות ריכוז, עייפות יום, היפראקטיביות, התפתחות וגדילה איטיים והרטבת לילה. מערכת השרירים בגרון שומרת על מעבר אוויר פתוח בזמן ערות. בלילה במהלך השינה, השרירים רפויים ונוצרת היצרות של מעבר האוויר. בילדים הטיפול היעיל ביותר לדום נשימה הוא לרוב ניתוח שקדים.
דלקת שקדים ודלקות במעברי האוויר העליונים הן סיבה נוספת לניתוח שקדים. השקדים יכולים להזדהם על ידי חיידקים ממשפחת הסטרפטוקוקוס. במקרה של זיהום, נעשים השקדים גדולים ונפוחים ותחושת כאב עז ניכרת בגרון. כאשר הזיהום הוא ממקור בקטריאלי ייעשה הטיפול בעזרת אנטיביוטיקה. כאשר דלקת שקדים חוזרת בתדירות גבוהה, ייתכן כי הרופא ימליץ על ניתוח שקדים.
כיום מספר גישות מקובלות לניתוח שקדים. כיוון שמרבית ניתוח השקדים הם בילדים עקב הפרעות נשימה ניתן לכרות את השקדים באופן מלא או חלקי.
רוברטו קרלוס (זמר)
רוברטו קרלוס ברגה (בפורטוגזית: Roberto Carlos Braga, נולד ב-19 באפריל 1941), המוכר כרוברטו קרלוס או רוברטו, הוא זמר ומלחין ברזילאי. רוברטו קרלוס, המכונה בברזיל "המלך", מוביל את רשימת הזמרים הנמכרים ביותר בברזיל, עם מכירות של מעל ל-120 מיליוני עותקים.
רוברטו קרלוס נחשב לדמות החשובה ביותר של הז'ובן גווארדה (Jovem Guarda, "המשמרת הצעירה"), תנועה מוזיקלית ברזילאית שפעלה במחצית השנייה של שנות ה-60 ושהושפעה מהרוק אנד רול. בשנות ה-70 ובשנות ה-80 שינה את סגנונו וזכה לפופולריות רבה בברזיל ומחוץ לה כזמר מוזיקה רומנטית.
במשך למעלה מ-50 שנות הקריירה שלו כזמר, זכה רוברטו קרלוס במגוון תחרויות ופרסים חשובים, ביניהם מקום ראשון בפסטיבל סאן רמו (1968), בפרס גראמי (1988) ופעמיים בפרס גראמי לטיני (2005 ו-2006).
תחילת הקריירה.
רוברטו קרלוס נולד ב-19 באפריל 1941 בקשואיירו דה איטפמירין שבמדינת אספיריטו סנטו, ברזיל, לאב שען (רוֹבֶרטִינו בְרָגָה) ולאם תופרת (לָאוּרָה מוֹרֶיירָה בְרָגָה). בילדותו למד לנגן בגיטרה ובפסנתר, תחילה עם אמו ומאוחר יותר בקונסרבטוריון העירוני. בגיל תשע שר בתוכנית רדיו לילדים בתחנה מקומית וזכה במקום הראשון. בהמשך הופיע תכופות באותה התוכנית.
במחצית השנייה של שנות ה-50 עבר להתגורר בעיר ניטרוי, הצמודה לבירת ברזיל דאז ריו דה ז'ניירו. שם נחשף לראשונה לסגנון מוזיקלי חדש, הרוק אנד רול, והושפע ממוזיקאיים כגון אלביס פרסלי, ביל היילי וצ'אק ברי.
ב-1957 הקים עם מספר חברים להקה בשם "ספוטניקס". אחד מחבריו ללהקה היה טים מאיה, שלימים הפך אף הוא לזמר ידוע בברזיל. בנוסף, הכיר רוברטו באותה התקופה גם את ארזמו קרלוס שבמהלך השנים הפך גם הוא לזמר ומלחין מפורסם והיה לשותפו העיקרי בהלחנת שירים. להקת ספוטניק התפרקה עם פרישתו של טים מאיה מההרכב ובעיתוי זה פנה רוברטו לקריירת סולו. הוא שר בבית מלון בקופקבנה שירי בוסה נובה וסמבה וכן הופיע במועדונים ובמסיבות רוק אנד רול.
קרלוס אימפריאל, מגיש תוכנית הטלוויזיה "מועדון רוק", סייע לקידום הקריירה של רוברטו קרלוס. בתוכניתו נהג אימפריאל להציג את רוברטו כ"אלביס הברזילאי". לאחר שהוציא מספר סינגלים, הקליט רוברטו קרלוס בשנת 1961 את אלבומו הראשון "משוגע עלייך" (Louco por Você). את רוב השירים בתקליט זה הלחין אימפריאל. תקליט זה לא זכה להצלחה.
תנועת הז'ובן גווארדה.
בשנת 1962 הוציא רוברטו קרלוס את התקליט "ספליש ספלאש" (Splish Splash), המשלב גרסאות כיסוי ברזילאיות של להיטי רוק ידועים, כגון שירו של בובי דארין ספליש ספלאש (שעל שמו קרוי התקליט), יחד עם יצירות מקוריות דוגמת Parei na Contramão ("עצרתי נגד כיוון התנועה"). את המילים והלחן של השירים המקוריים כתב יחד עם ארזמו קרלוס. לאחר שנה, יצא התקליט "אסור לעשן" (É Proibido Fumar), שאף הוא זכה להצלחה רבה בברזיל.