אן מארי נדהמת למצוא אצל צ'ארלי ארנק שהוא גנב מקייט והרולד, זוג שבו הם נתקלו ברחוב, שהיא קיוותה שיאמצו אותה. צ'ארלי חווה חלום בלהות שבו הוא מגורש לגיהנום ומותקף על ידי כלבי שאול.
למחרת, אן מארי מחזירה לזוג את הארנק וצ'ארלי מוצא אותה אוכלת ארוחת בוקר עימם ומגלה כי הם מתכננים לקחת אותה תחת חסותם. צ'ארלי מוציא את אן מארי מהבית בערמומיות, כאשר הוא מעמיד פני חולה. לאחר שנמלטו ממארב שטמנו להם בולדוג ורוע, צ'ארלי ואן מארי נופלים דרך רצפת מחסן רעועה לתוך ביוב תת-קרקעי שבו הם בקושי מצליחים להימנע מלהיאכל על ידי תנין ענק, אשר הופך בסופו של דבר להיות בעל ברית שלהם.
לאחר שאיצ'י מוכה על ידי בולדוג וחבורתו, הוא רוטן בפני צ'ארלי שאכפת לו יותר מאן מארי מאשר ממנו או מהעסקים שלהם. צ'ארלי, בתסכולו, מצהיר שיזרוק אותה לבית יתומים כשלא יהיה לו צורך בה עוד. אן מארי נסערת למשמע הדברים ובורחת בבכי בזמן שהיא קודחת מחום ונחטפת על ידי בולדוג.
צ'ארלי מגיע לסירת הקזינו של בולדוג על מנת להציל את אן מארי. בולדוג, אשר צפה את הגעתו של צ'ארלי, לוכד אותו. התנין מגיע להושיעם, משחרר את צ'ארלי ואוכל את בולדוג למוות. אן מארי נופלת לתוך המים ביחד עם שעון החיים של צ'ארלי. הוא מזנק למים כדי להציל אותה ובו זמנית עליו גם לתפוס את שעונו אך אינו מסוגל להגיע אל שניהם. הוא מציל את חייה של אן מארי, אך מאבד את חייו שלו כשהוא לא מספיק להגיע לשעון שחדל לפעול, ואז מת בפעם השנייה.
אן מארי מאומצת על ידי קייט והרולד וצ'ארלי רשאי לחזור לגן עדן, זאת מכיוון שכאשר הציל את אן מארי ומנע את מותה הוא בעצם הקריב את חייו למענה והמעשה נזקף לזכותו. הוא נפרד ממנה ומוכיח את אהבתו אליה. הוא משאיר את איצ'י איתה שישמש לה כחיית מחמד ועוזב לעולם הבא, שם הוא נוכח לדעת כי גם בולדוג עלה השמיימה ומנסה להחזיר את שעונו לפעולה למרות אזהרותיה של מלאכית הויפט שאם יעשה זאת לעולם לא יוכל לחזור לגן עדן.
מדבבים.
מדבבים בעברית.
את הדיבוב העברי ביימה ענת ניב והפיק עוזי פוקס
רנטה פוגל
רנטה פוגל-היינריך (בגרמנית: Renate Vogel-Heinrich; נולדה ב-30 ביוני 1955) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופת עולם בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם שהתמחתה בעיקר בסגנון חזה.
ביוגרפיה.
פוגל נולדה בקרל-מרקס-שטאדט (כיום קמניץ).
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה פוגל במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:24.91 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:20.75 דקות ולפני מערב גרמניה (4:26.46 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.87 דקות.
אלופה ושיאנית עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה פוגל ב-3 מדליות זהב. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.74 דקות, לפני ליובוב רוסנובה מברית המועצות (1:15.42 דקות) ובת ארצה בריגיטה שוכארדט (1:15.82 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.01 דקות, לפני בת ארצה הנלורה אנקה (2:40.49 דקות) ולין קוללה מארצות הברית (2:41.71 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אולריקה ריכטר, רוזמרי קותר וקורנליה אנדר בשיא עולם חדש של 4:16.84 דקות, לפני ארצות הברית (4:25.80 דקות) ומערב גרמניה (4:26.57 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה פוגל בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:13.78 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.69 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 1:12.91 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בקונקורד, קליפורניה ב-1 בספטמבר אותה שנה קבעה פוגל במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 1:12.28 דקות.
בשנת 1979 ברחה פוגל למערב גרמניה דרך הונגריה, שם החלה לעבוד כמאמנת שחייה.
שימוש בסמים.
פוגל הייתה מהראשונות שסיפרו על השימוש הלא חוקי בסמים בקרב ספורטאים ולכן הייתה חשופה להתקפות מצד גורמים ממזרח גרמניה.
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
סוונסי
סוונסי (באנגלית: Swansea, בוולשית: Abertawe) היא עיר ומחוז עירוני בדרום ויילס, הממלכה המאוחדת. העיר ממוקמת על חופה הדרום-מערבי של ויילס, ואוכלוסייתה מונה כ-232,600 תושבים - היא העיר השנייה בגודלה מבחינת אוכלוסייתה בוויילס לאחר קארדיף, והמחוז השלישי בגודלו. במהלך שיאה של המהפכה התעשייתית במאה ה-19, הייתה סוונסי לאחד ממרכזי תעשיית הנחושת החשובים בעולם. בשנת 1768 נוסדה קהילה יהודית בעיר.
ספורט.
לעיר קבוצת כדורגל סוונסי סיטי המשחקת בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ושתי קבוצות רוגבי: סוונסי אר אפ סי ואוספריס המשחקות בליגת הרוגבי הראשונה של וולש.
פס (הרלדיקה)
הפֶס הוא מטען הרלדי אשר מהווה פס רחב לרוחבו של המגן כך שהמגן מחולק לשלושה חלקים. רוחבו של הפס הוא בין שליש לחמישית מרוחבו של המגן, לרוב תלוי בעובדה האם הפס מוטען במטען משנה או ריק. המונח פס משמש גם לציון חלוקת השדה לשני חלקים, עליון ותחתון, כך שיופיע בבלאזון המונח "חלוקה באמצעות פס".
קבוצת קמפרי
קבוצת קמפרי היא חברה איטלקית המייצרת ומייצאת משקאות אלכוהוליים, יינות ומשקאות קלים לכל העולם. ברשות החברה כ-40 מותגים של משקאות שמשווקים לכ-190 מדינות. קבוצת קמפרי היא השישית בגודלה בתחום המשקאות האלכוהולים בעולם.
הקבוצה היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה איטליאנה.
נוקליאוזום
The Lazy Song
The Lazy Song הוא שירו של הזמר והמלחין האמריקאי ברונו מארס. השיר הוא חלק מאלבום הבכורה של מארס - Doo-Wops &amp; Hooligans, והוא הסינגל השלישי ששוחרר מהאלבום - ב-15 בפברואר 2011. מארס כתב את השיר יחד עם קיינאן וצוות ההפקה שלו - הסמיזינגטונס, שבנוסף הפיקו את הסינגל. השיר מושפע מבחינה מוזיקלית מסגנונות הרגאיי והסגנון המוזיקלי של הוואי ובעל אלמנטים של פופ ו-R&amp;B. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים בממלכה המאוחדת, והפך לרביעי במספר שהגיע למקום זה אחרי "Nothin' on You", "Just the Way You Are" ו"Grenade".
נכון להיום 2011 נמכרו 6.5 מיליון עותקים דיגיטליים של השיר. בשבוע ה-15 לצאת השיר הגיע למקום הרביעי במצעדים בארצות הברית.
מבקרים רבים ציינו את השפעות הרגאי על השיר. הביקורות על השיר היו ברובן חיוביות ורבות אף שיבחו את השיר ואת האווירה הנעימה והפסטורלית שהוא משדר, "בו מתואר היום בו הדמות הראשית לא תעשה כלום".
הקליפ המוזיקלי של השיר מציג חבורת אנשים מחופשים לשימפנזים. הקליפ כולו הוא צילום אחד ממושך וארוך של מארס שר את השיר בחדר שינה ומסביבו השימפנזים רוקדים, משתוללים ומחקים לרקע מילות השיר. פיליפ לורנס מבצע הופעה בקליפ כשהוא שר שורה אחת, עד שהשימפנזים דוחפים אותו החוצה ופעם נוספת בסוף הקליפ. הקליפ בוים על ידי מארס וקמרון דאדי.
השיר נכנס לאלבום הלהיטים הישראלי "NOW 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום. "The Lazy Song" נכנס גם לאלבום הלהיטים "Now That's What I Call Music! 79", שזוהי הגרסה הבריטית והמפורסמת של סדרת האלבומים, והוא נכנס גם ל-"Now That's What I Call Music! 39" בגרסה האמריקאית.
מטיווילדה דובס
מטיווילדה דובס (באנגלית: Mattiwilda Dobbs; 11 ביולי 1925 - 8 בדצמבר 2015) הייתה זמרת סופרן קולורטורה אפרו-אמריקאית, אחת הזמרות השחורות הראשונות שהגיעו לקריירה בינלאומית משמעותית באופרה. מאזיניה של דובס, שקולה היה קטן אך קל ורענן, התפעלו מן הטכניקה הווקאלית המעודנת ומן הפרשנויות התוססות ומלאות חיים שלה.
חייה.
מטיווילדה דובס נולדה באטלנטה, ג'ורג'יה, בת לג'ון ואיירין דובס, שהיו מנהיגי הקהילה האפרו-אמריקאית של אטלנטה. היא החלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל שבע ושרה במקהלות של הקהילה והכנסייה. בקולג' ספלמן החלה ללמוד פיתוח קול והמשיכה את לימודיה אצל זמרת הסופרן הגרמניה, לוטה להמן, בניו יורק. בהמשך קיבלה מלגת לימודים מעמותת ג'ון היי ויטני, שאפשרה לה להמשיך בלימודיה באירופה, בעיקר אצל פייר ברנאק. אחרי שזכתה בתחרות המוזיקה הבינלאומית בז'נבה, שווייץ בשנת 1951, הופיעה לראשונה כזמרת אופרה מקצועית בפסטיבל הולנד ב-1952, בתפקיד הזמיר ביצירתו של איגור סטרווינסקי "לה רוסיניול" ("הזמיר").
תוך זמן קצר שרה דובס בפסטיבלים ובבתי האופרה החשובים של אירופה. בפסטיבל גליינדבורן הופיעה לראשונה בתפקיד צרבינטה ב"אריאדנה מנאקסוס" ב-1953. הופעתה הראשונה בלה סקאלה באותה שנה, בתפקיד אלווירה ב"איטלקייה באלג'יר" של רוסיני, הייתה גם הפעם הראשונה, שזמרת שחורה שרה בבית האופרה הזה. בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון הופיעה לראשונה בשנת 1954, בתפקיד מלכת שמאחה ב"תרנגול הזהב" של רימסקי-קורסקוב. דובס שרה גם באופרה של פריז, באופרה של וינה ובבתי האופרה של המבורג ושל סטוקהולם.