המשבר הסלים בסוף 2019 ובתחילת 2020, כשמיליציות השיעה העיראקיות בארגון אל-חשד א-שעבי בעיראק הרגו קבלן אמריקני בהתקפה על בסיס עיראקי שאירח כוח אדם אמריקני ותקפו את שגרירות ארצות הברית בבגדאד – דבר שהניע את צבא ארצות הברית לפרוס מאות כוחות חדשים במזרח התיכון, ולהודיע שהוא יכוון באופן תקדימי כנגד "שליחיה" של איראן בעיראק. כעבור כמה ימים הרגה ארצות הברית בתקיפה אווירית את קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה, ואת אבו מהדי אל-מוהנדס, מפקד מיליציה עיראקית. כתוצאה מכך התחייב המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי לנקום בכוחות האמריקאים. ארצות הברית פרסה כמעט 4,000 חיילים בתגובה למתיחות, וישראל העלתה את רמת הכוננות שלה. ב־5 בינואר 2020, איראן הכריזה על ביטול התחייבויותיה בעסקת הגרעין ועל העשרת אורניום ללא הגבלה והפרלמנט העיראקי קיבל החלטה לגירוש כל הכוחות הזרים משטחה.
ארצות הברית ואיראן כמעט נכנסו לסכסוך גלוי ב־8 בינואר 2020, כאשר משמרות המהפכה ירו טילי קרקע-קרקע נגד שני בסיסים צבאיים עיראקיים ששיכנו חיילים אמריקאים, כנקמה על הריגתו של סולימאני, עימות נדיר ישיר בין איראן לארצות הברית, שהיה האירוע הכי קרוב לסף של מלחמה בין שתי המדינות מזה עשורים. לאחר שאישר שלא היו נפגעים במתקפה, צמצם ממשל טראמפ את המתחים, בכך ששלל תגובה צבאית ישירה אך הודיע על סנקציות חדשות.
ב-11 בינואר 2020 הודתה איראן שמטוס נוסעים אוקראיני, שהתרסק שלושה ימים קודם לכן, זמן קצר לאחר שהמריא מטהראן, הופל בטיל קרקע-אוויר איראני שנורה בטעות מחמת המתיחות שגרם העימות.
ב-9 בפברואר 2020, במהלך סיורים ימיים שגרתיים, כוחות ארצות הברית אסרו ותפסו משלוח נשק מתוצרת איראן על גבי דאווה בים הערבי, שכביכול היה בדרך לספק למורדים החות'ים בתימן. על פי ארצות הברית, המשלוח כלל 358 רכיבי נשק, כולל 150 טילים נגד טנקים של דחלאוויה, שלושה סמ"קים מתוצרת איראן, היקפי נשק הדמיה תרמית ורכיבים נוספים לכלי טיס או שטח בלתי מאוישים, כגון סירות פצצה ונשק מל"טים. ב-10 בפברואר אישר הפנטגון כי יותר ממאה אנשי שירות אמריקאים נפצעו מהתקפות הטילים הבליסטיים של המליציות האיראניות בעיראק, כאשר 109 אנשים אובחנו עם פגיעות מוח טראומטיות.
ב-11 במרץ, יום הולדתו של קאסם סולימאני, תקפו 15 רקטות קטיושה את מחנה טאג'י בעיראק, והרגו שני חיילים אמריקאים וחייל בריטי אחד מחיל הרפואה של הצבא המלכותי. הפיגוע הותיר 12 חיילים, קבלנים ואנשי קואליציה אמריקאים נוספים (כולל חייל פולני) פצועים, חמישה באורח אנוש. ב-13 במרץ לאחר חצות, לאחר פעולת תגמול קודמת, ארצות הברית השיקה תקיפות אוויריות נגד גדודי חזבאללה בכרבלא ובבאבצ ליד שדה התעופה הבינלאומי קרבאלה; לפי הדיווחים, התקיפות הרגו לפחות שלושה חיילים עיראקים, שני שוטרים ואזרח אחד. 11 חיילים עיראקים נפצעו וכן חמישה לוחמי אל-חשד א-שעבי. ב-14 במרץ, לפני השעה 11:00 בבוקר, תקפה רקטה נוספת במחנה טאג'י; יותר מ-24 רקטות בקוטר 107 מ"מ פגעו במתחם הקואליציה ובמתקן ההגנה האווירי העיראקי שם, ופצעו שלושה חיילי קואליציה ושני חיילים עיראקיים. כוחות עיראק מצאו לאחר מכן שבעה משגרי רקטות קטיושה עם 25 רקטות חמושות אך לא שוגרו בקרבת מקום.
ממשל ביידן.
ב-15 בפברואר 2021. במהלך מתקפה על הכוחות האמריקאים בארביל נורו רקטות רבות לעבר כורדיסטן העיראקית. התקיפה החלה באזור 21:30 (שעון מקומי), אז נורו כ-14 רקטות מאזור דרום ארביל לעבר הבסיס של כוח המשימה המשותף המשולב - מבצע נחישות טבועה שנמצא בסמוך לנמל התעופה הבינלאומי של ארביל , רקטות אחרות שנורו נפלו באזורי מגורים ובסמוך למתקנים אזרחיים. כ-2 בני אדם נהרגו בתקיפה וכ-13 נוספים נפצעו. בעקבות התקיפה הודיעה נאט"ו כי היא תגדיל את כוחותיה בעיראק מ-500 ל-4,000 אנשים.
שבוע לאחר מכן, ב־25 בפברואר, התקיפו אווירית הכוחות האמריקאים מספר אתרים ששימשו מיליציות פרו-איראניות במזרח סוריה וזאת בתגובה למתקפת הטילים בארביל. למעשה, תקיפה זו הייתה המבצע הצבאי הראשון הפומבי שבוצע תחת ממשלו של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן שנכנס לתפקידו כחודש לפני האירוע. קצת יותר משבוע לאחר התקיפה דווח בוול סטריט ג'ורנל כי הייתה אמורה להתבצע תקיפה ביעד נוסף, אך זו בוטלה בהוראת הנשיא ביידן לאחר שאישה ומספר ילדים נראו בחצר של אחד האתרים.
ביוני 2021 פורסם כי ארצות הברית וישראל קיימו סדרת שיחות ביטחוניות על שיתוף פעולה נגד הפעלת ויצירת מזל"טים, טילי שיוט והטילים המדויקים אותם מעבירה איראן למיליציות שיעיות ולארגוני טרור באזור סוריה ועיראק.
עוד באותו החודש הודיעה מחלקת ההגנה האמריקאית כי הצבא האמריקאי תקף אווירית מתקנים מבצעיים ומתקני אחסון נשק מיליציה פרו-איראנית בגבול איראק-סוריה. זאת, בתגובה לתקיפות שבוצעו על ידי כלי טיס בלתי מאוישים של מילציה פרו-איראנית נגד כוחות אמריקנים ומתקנים של ארצות הברית בעיראק. על פי דיווחים בכלי תקשורת ערביים מהאזור, כי 5 פעילי מילציות נהרגו בתקיפה.
עמנואל בואטנג (1997)
בארניז
בארניז הוא מותג חנויות כלבו יוקרתי אמריקני, של חברת בארניז ניו יורק בע"מ (באנגלית: Barneys New York Inc) שנוסדה בשנת 1923 בעיר ניו יורק. המותג הציג לשוק האמריקאי מותגי יוקרה עיקריים ובהם ארמני, עזדין אלייאה, קום דה גרסון, כריסטיאן לובוטן וארמנג'ילו זגנה.
ב-11 באוגוסט 2019 בארניז ניו יורק הגישה בקשה לפשיטת רגל (צ'פטר 11) וסגרה 15 מתוך 22 חנויותיה, כולל חנויות דגל בלאס וגאס, שיקגו וסיאטל. לאחר מכירתו בנובמבר 2019, קבוצת "מותגים אותנטיים" תשתלט על מותג ותעניק זיכיון לשימוש בו לרשת סאקס השדרה החמישית בניו יורק.
החנויות.
לפני פירוקה, בארניז ניו יורק הפעילה חמש חנויות דגל בארצות הברית. מסעדות Freds פעלו בחנויות בבוורלי הילס, שדרת מדיסון, מנהטן תחתית וסן פרנסיסקו.
בשנת 2014 הודיעה החברה על תוכניות לחנות דגל בבל הארבור, פלורידה, כחלק מהרחבה מתוכננת של מרכז הקניות שם. החנות אמורה הייתה להיפתח בשנת 2023.
בארניז ניו יורק סגרה את חנות הדגל שלה ב-Northpark Center בדאלאס בשנת 2013. החנות שלה בכיכר האופנה בסקוטסדייל, אריזונה נסגרה בשנת 2016. החברה פתחה חנות גברים בודדת בסן פרנסיסקו בפברואר 2016, ובקיץ 2018 הודיעה שהיא תוסיף מסעדה.
בנוסף לעסק המלא של החברה פועלות שתי חנויות מחסנים. שש חנויות בארניז ושש חנויות מחסנים פועלות בחטיבת יפן שלה.
ברוש ביצות
ויל טיודור
ויליאם ג'יימס סיברי טיודור (באנגלית: William James Sibree Tudor; נולד ב-11 באפריל 1987) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
טיודור נולד בלונדון, ולמד משחק ב-Royal Central School of Speech and Drama שבאוניברסיטת לונדון.
בין השנים 2013 ל-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של HBO בתפקיד אוליבאר. ב-2014 הופיע במיני-סדרה "The Red Tent". ב-2015 החל להופיע בסדרה "אנושיים" של ערוץ 4 ו-AMC. בשנים 2017 ו-2018 גילם את סבסטיאן ורלאק/ג'ונתן מורגנשטרן בסדרה "ציידי הצללים" של ערוץ Freeform.
העימות בין ארצות הברית לאיראן (2019-2020)
איזידור קנר
איזידור קנר (בהונגרית: Kner Izidor; 5 בפברואר 1860 – גיומנדרד, 19 באוגוסט 1935) היה מו"ל יהודי-הונגרי, המייסד והבעלים של דפוס קנר, דמות בולטת בהדפסת וכריכת ספרים של הונגריה. שנים מבניו, ממשיכי דרכו אימרה קנר ואנדרה קנר שעסקו אף הם בדפוס ובמו"לות נרצחו בשואה.
ביוגרפיה.
כורך הספרים.
איזידור קנר נולד למשפחה יהודית נודדת של כורכי ספרים. אביו שמואל קנר עבד במקצוע זה. אמו הייתה בת של סנדלר בדיומה (עיירה/כפר גדול בדרום מזרח הונגריה). את הידע שלו רכש באמצעות "חינוך עצמי" (אוטודידקט) ולמידה מתמשכת. בשנת 1873 השתתף בסדנה במחוז יאס-נדיקון-סולנוק. לאחר מכן עבד כשכיר בערים ארד, בודפשט, אגר, קומארנו, טאטא וסקשפהרוואר בבית הדפוס סאמר. ביוני 1882 פתח בדיומה בית דפוס קטן שבו עבד לבדו ובנק החיסכון המקומי אף נתן לו הלוואה. כך קנה מכונת דפוס משומשת, מערכת צנועה של אותיות ונייר. בשנת 1888 ציין כבר ""ספר השנה" של "בתי הדפוס של הונגריה" את בית הדפוס של איזידור קנר כמעסיק שוליות דפוס.
בשנת 1889 נשא לאישה את קורנליה נטר, בתו של סוחר תבואה ממוקרין. הנדוניה של 3,000 פורינט שקיבל תרמה משמעותית להתבססות בית הדפוס. לאיזידור קנר ואשתו קורנליה נולדו שישה ילדים, מתוכם לאיוש נפטר כילד. ילדיו שנותרו בחיים היו אימרה קנר, אנדרה, אלברט, ארז'בט ואילונה.
בשנת 1890 קנה איזידור קנר את מכונת הדפוס המתקדמת הראשונה שלו בעלת הביצועים הגבוהים. כמו בתי דפוס גדולים יותר, גם הוא אחסן את הטפסים שהיו בשימוש מתמיד בדפוס, אך גם אסף את דוגמאות הטפסים האלה שהיו בתוקף וחיבר אותם לקטלוג. הרשימה הראשונה שפורסמה על ידו בשנת 1892 הכילה 170 פריטים. עד שנת 1898 בית הדפוס כבר ניהל כ -1,500 דוגמאות של טפסים שונים. באותה השנה הוא פרסם את התבנית המנהלית הגדולה שלו בת 265 העמודים. תחילת המאה העשרים הייתה אחת מתקופות הזהב של גרפיקה והאיור של ספרים ההונגרים. איזידור קנר היה חניך הטיפוגרפיה הקלאסית, אך היסטוריון האומנות לאיוש פילפ, שהעניק השראה למודרניזם, דרבן אותו להפוך את האות לכלי העיקרי של הביטוי הטיפוגרפי.
המדפיס והמוציא לאור.