הדו"ח היומי (נקראת גם הדו"ח היומי VIP בעונות VIP של "האח הגדול" ושל "הישרדות") היא תוכנית מגזין יומית בנושא תוכניות מציאות ("הישרדות" ו"האח הגדול") ובנושאי תרבות, בהנחיית קובי מחט, ששודרה החל מהעונה ה-9 של "האח הגדול" בערוץ 13. התוכנית ירדה מהאוויר ב-2020 בעקבות קיצוצים בערוץ, וחזרה לשידור ב-2021
מבנה התוכנית.
המגזין עוקב אחרי מה שקורה בכל יום בבית האח הגדול ומחוצה לו. בכל תוכנית מתארחים דיירי עבר שונים או אישיות מפורסמות המשמשים כפאנליסטים הנקראים "אחיינים". כאשר משודר המגזין במהלך עונה של "האח הגדול" מתראיין מודח מהתוכנית שהודח יום קודם לתוכנית.
היסטוריה.
המגזין עלה במאי 2018 עם עליית העונה התשיעית של "האח הגדול" והראשונה ברשת 13. בכך הוא החליף למעשה את התכנית "הערב", שהוגשה גם כן על ידי מחט ובר זוהר וירדה עקב רייטינג נמוך מהמצופה.
לאחר סיום העונה התשיעית של "האח הגדול" המשיך המגזין להיות משודר ועסק כול כולו בעיניי התרבות והבידור בישראל.
בעקבות עליית עונת ה-VIP השלישית של "האח הגדול" שונה שם המגזין ל"הדו"ח היומי VIP" ולאחר סיום העונה שונה השם בחזרה.
בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר, החל מ-16 בינואר 2019 עברה המגזין מהשעה 15:30 לשעה 15:00 על מנת להישאר באורך של שעה.
החל מה-22 באוקטובר 2019 עברה לשדר בשעה 16:00 כדי להחליף את הכל כלול שיצאה לפגרה.
החל מחודש נובמבר 2019 משודרת התוכנית בשעה 16:10, כאשר התוכנית טרמינל עברה לשדר ב-15:30, "כותרות היום" משודרת מ-16:00, ואילו מיד לאחר "הדו"ח היומי" משודרת "החדשות עם יעקב אילון" ב-16:55.
שידורה של התוכנית הופסק ב-7 באפריל 2020 בעקבות קיצוצים ברשת 13.
ב-2021, חזרה התוכנית לשידור אחרי שנה של הפסקה, ומשודרת לפני חדשות היום
מריה עמנואל, מרקיז מייסן
מריה עמנואל, מרקיז מייסן (בגרמנית: Maria Emanuel Markgraf von Meißen; 31 בינואר 1926 - 23 ביולי 2012) היה ראש בית וטין בין השנים 1968–2012.
ביוגרפיה.
מריה עמנואל נולד ב-31 בינואר 1926 ברגנסבורג, בוואריה, והיה הילד הבכור של פרידריך כריסטיאן, נסיך הכתר של סקסוניה ואליזבת הלן, נסיכת טורן וטקסיס, בתם של אלברט, נסיך טורן וטקסיס השמיני ומרגרטה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה.
בגיל 18, נאסר מריה עמנואל ונידון למוות על ידי הנאצים בשל התנגדותו לשלטונם. לאחר שנמלט מעונשו, נאלץ להימלט מן הסובייטים המתקרבים, כאשר מולדתו הסכסונית הפכה לחלק ממזרח גרמניה הקומוניסטית עם סיום מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה עבר לשווייץ, שם החל לעבוד בתחום השירותים הפיננסיים. גם הצייר המוכשר עמנואל הציג כמה מעבודותיו.
אף על פי שמארי וסילצ'יקוב מספרת בספרה "יומני ברלין 1940–1945" את סיפורו של הנסיך בן ה-16, הנסיך מריה עמנואל, ששילם לה בעד עזרתה במציאת כלה, שכן הוא הרגיש שזה חובתו כלפי השושלת שלו, הוא התחתן רק ביום הולדתו ה-37, ב-31 בינואר 1963, עם אנסטסיה, נסיכת אנהלט, שאותה נשא לאישה בווה שבשווייץ, אולם לא היו להם ילדים.
מריה עמנואל הפך לראש בית וטין עם מותו של אביו בשנת 1968.
משבר הירושה.
מכיוון שלמריה עמנואל לא נולדו ילדים לגיטימיים, הוא בחר בסופו של דבר ליורשו את הנסיך אלכסנדר, נסיך סקסוניה-גספה, בנה של אחותו הבכורה אנה, נסיכת סקסוניה ובעלה המנוח רוברטו דה אפיף, נסיך גספה, צאצא של משפחת בנו עסאף מלבנון. מריה עמנואל אימץ את אלכסנדר ב-1 ביוני 1999, שהתחתן עם גיזלה, נסיכת בוואריה ב-1987. ב-1997 הסכימו הצאצאים הזכרים ששרדו מהענף האלברטיני להחלטת מריה עמנואל, אם כי לאחר מכן, אחיו אלברט הצהיר כי לא קיבל עוד את ההחלטה.
חוק הירושה המלכותי של בית וטין הוא חצי-סאלי, המאפשר ירושה באמצעות נקבה. מאז מותו של מריה עמנואל, מאחר שאלברט היה הזכר האחרון בשושלת, זה הוביל בראש ובראשונה את ילדיהם של אחיותיהם מריה יוזפה (רווקה), מריה אנה ומתילדה, אבל רק נישואיה של מתילדה עמדו ללא ספק בדרישות חוקי הנישואין המלכותיים, ובנה היחיד מת בשנת 1987. לפיכך, אם הטענה של גספה אינה תקפה, תעבור הירושה לבני דודותיו של מריה עמנואל, מרגרטה קרולה, מריה אליקס ואנה, ומכיוון שמרגרטה קרולה הייתה הבכורה, היורש יהיה נכדה קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן, ראש בית הוהנצולרן השוואבי.
אולם אחיו של מריה עמנואל, אלברט, תמך בדרישות השוויון כדי לאפשר לבני דודתו, הנסיך טימו, ולבנו המורגנטי, רודיגר, לרשת בסופו של דבר את ראשות הבית. לרודיגר ולאשתו הראשונה אסטריד לינקה נולדו שלושה בנים דניאל, ארנה ונילס.
על אף שבית וטין האלברטיני מורכב רק מענף המלוכה, ישנם מספר ענפים קיימים של בית וטין, אשר שלטו בנחלות הארנסטיניות השונות עד 1918 (כמו גם הענפים הזוטרים של בית סקסה-קובורג-גותה שהחזיקו כמה כתרים מלכותיים). בהצהרה משותפת מה-23 ביוני 2015, ראשי שלושת הענפים הנותרים של הענף הארנסטיני של בית וטין, מיכאל, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך, אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה וקונרד, נסיך סקסוניה-מיינינגן, הצהירו כי לפי חוקי בית וטין וכללי הירושה המסורתיים, אלכסנדר אפיף, הנושא את השם "נסיך סקסוניה", לא ירש את מריה עמנואל לעמוד בראש הענף האלברטיני (בית המלוכה של סקסוניה), וגם אינו רשאי לשאת בתואר מרקיז מייסן.
קוואנטזאורוס
קוואנטזאורוס (שם מדעי: "Qantassaurus"; מילולית: "לטאת רוח מערבית") הוא סוג של דינוזאור אורניתופוד קטן אשר חי בקרטיקון התחתון של אוסטרליה לפני 115 מיליון שנה. הוא התגלה בשנת 1999 בויקטוריה והשתייך למין "Qantassaurus intrepidus". הוא קרוי על שם חברת התעופה קוואנטס, אשר מימנה את גילוי הדינוזאור.
מאפיינים.
דינוזאור זה היה קרוב לאטלסקופקוזאורוס מאותו אזור והגיע לאורך 1.8 מטר ולגובה מטר. הוא היה בעל מקור קרני איתו השתמש כדי ללעוס צמחייה תחתונה. השיניים התחלפו באופן קבוע כדי להימנע משחיקה, בדומה לפרסתנים. הוא היה בעל עצמות רגליים אחוריות גדולות ששימשו לריצה מהירה וממשוכת, מה שעזר לו לברוח מטורפים.
הוא חי ביערות של דרום אוסטרליה ואולי אפילו של אנטארקטיקה הקדומה שהייתה יותר חמימה, שם הוא ניזון משרכים ומעלי עצים צעירים. יש מחלוקת בין החוקרים האם הוא היה בעל דם חם או שהיה נכנס לתרדמת חורף כל חורף אנטארקטי.
מירזא באשיר אחמד
מירזא בשיר אחמד (באורדו: ميرزا بشير الدين محموداحمد) או הח'ליפה השני (בערבית: الخليفة الثاني; 20 באפריל 1893 – 2 בספטמבר 1963) היה המנהיג השני של התנועה האחמדית, חכם דת וסופר מוסלמי מהתנועה האחמדית, ובנו של מירזא ע'ולאם אחמד אל-קאדיאני, מייסד התנועה האחמדית.
ביוגרפיה.
מירזא בשיר אחמד נולד ב-1893 בקאדיאן שבהודו, תחת השלטון הבריטי. הוא בנה הראשון של נוסרת ג'האן ביגום, אשתו השנייה של ע'ולאם אחמד. ב-1916 הוא השיג תואר מוסמך אוניברסיטה בשפה הערבית.
בכתביו של אביו הוא תואר בשם "ירח הנביאים".
במהלך חייו היה נשוי לשבע נשים, אך לא יותר מארבע נשים בכל פעם (בהתאם לחוקי הנישואים באסלאם). נולדו לו כשלושים ילדים, אך לא כולם הגיעו לבגרות.
מירזא בשיר אחמד נפטר ב-1963 בלאהור שבפקיסטן.
הח'ליפה האחמדי השני.
לאחר מותו של חכים נור א-דין, הח'ליפה הראשון של התנועה האחמדית, נבחר מירזא בשיר אחמד לשמש כח'ליפה השני של התנועה. הוא שימש בתפקיד מ-14 במרץ 1914 למשך כעשרים וחמש שנה. במהלך כהונתו הוא ביסס את התנועה האחמדית, הרחיב את תפוצתה ופיתח את מנגנוני המנהל שלה. הוא כתב ספרים רבים, ביניהם ספרי פרשנות, אפולוגטיקה, היסטוריה ופוליטיקה.
חיבוריו.
להלן רשימה חלקית של חיבוריו:
ג'ון קונור (פוליטיקאי)
ג'ון תומאס "ג'ק" קונור (באנגלית: John Thomas "Jack" Connor; 3 בנובמבר 1914 - 6 באוקטובר 2000) היה פקיד ממשלה ואיש עסקים אמריקאי שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1965–1967.
ביוגרפיה.
קונור נולד בסירקיוז שבמדינת ניו יורק, בנם של מייקל ג'וזף ומרי ויויאן (לבית סאליבן) קונור. קונור התחנך על ברכי הנצרות הקתולית. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת סירקיוז, למד בבית הספר הרווארד למשפטים. ב-22 ביוני 1940 נישא למרי אובייל אשר חלקו שני בנים ובת אחת. טרם 1942 עסק בעריכת דין בניו יורק, ולאחר מכן הועסק כחוקר בלשכה למחקר ופיתוח מדעי (OSRD) אשר סייעה במציאת תרופות למחלות רבות.
הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית כעוזרו של מי שלימים ישמש כמזכיר הצי של ארצות הברית ג'יימס פורסטל. קונור עסק בייצור פניצילין ובענייני רכש. הוא גם עבד בתעשיית התרופות לאחר מלחמת העולם השנייה, והצטרף לחיים הפוליטיים כיו"ר-עמית במטה הבחירות של לינדון ג'ונסון ויוברט האמפרי בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1964.
בראשית ינואר 1965 מונה למזכיר מחלקת המסחר של ארצות הברית, אך הייתה לו פחות השפעה בממשל מאשר למזכיר האוצר הנרי המיל פוולר ומיו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית גרדנר אקלי. הוא סייע להביא לידי גמר את שביתת הנמל במזרח החוף ב-1965, וכן את שביתת ג'נרל אלקטריק ב-1966. קונור התפטר מתפקידו בשלהי ינואר 1967.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 עמד בראש ועדת המנהלים העסקיים נגד מלחמת וייטנאם, וכמו כן היה חבר בוועדת רוקפלר לחקירת פעילויות סוכנות הביון המרכזית.
קונור הלך לעולמו ממחלת הלוקמיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס בבוסטון ב-6 באוקטובר 2000, בגיל 85. קונור נקבר בבית הקברות מוסווד שבקוטואיט, מסצ'וסטס.
דור סרוגו
דור סרוגו (נולד ב-16 באפריל 1989) הוא שחקן, זמר, מוזיקאי, מדבב ובמאי דיבוב ישראלי.
ביוגרפיה.
בשנת 2001 החל לדבב בסדרות ובסרטים.
בוגר מחזור שנת 2007 של התיכון לאמנויות ע"ש "תלמה ילין" במגמת התיאטרון.