מחלות לב כליליות הן פי 2 עד 5 פעמים יותר נפוצות בקרב גברים בגיל העמידה מאשר בקרב נשים. במחקר שנעשה על ידי ארגון הבריאות העולמי, מין תורם לכ-40% מהשונות ביחסים בין שני המינים של תמותה ממחלת לב כלילית. מחקר נוסף דיווח כי הבדלים בין המינים מסבירים כמעט מחצית מהשוני בסיכון למחלות לב וכלי דם. אחד ההסברים המוצעים להבדלים בין המינים בהקשר של סיכון למחלות לב וכלי דם קשור להבדלים הורמונליים בין המינים. בקרב נשים, אסטרוגן הוא הורמון המין השולט. לאסטרוגן עשויה להיות השפעות מגנות דרך מערכת המטבוליזם של הגלוקוז והמערכת ההמוסטטית, ויכולה להיות השפעה ישירה בשיפור תפקוד תא האנדותל. הייצור של אסטרוגן פוחת לאחר גיל המעבר, וזה יכול לשנות את חילוף חומרים של שומנים בדם הנשי כלפי טיפוס יותר אטרוגני (נוטה לקדם את ההיווצרות פלאק השומן בעורקים), על ידי הפחתה ברמת ה- HDL כולסטרול ואילו רמות ה- LDL כולסטרול עולות, ועלייה כללית בריכוז הבוליסטרול.
בקרב גברים ונשים, יש הבדלים בולטים במשקל גוף, גובה, חלוקת שומן בגוף, קצב לב, נפח פעימה, ועמידות בעורקים. באנשים מבוגרים מאוד, הפעימות בעורקיות הגדולות הקשורות לגיל, והנוקשות בעורקים גדול יותר אצל נשים מאשר גברים. וזה עלול להיגרם על ידי הגודל הקטן של הנשים יחסית לגברים, והממדים של העורקים עצמם שאינם תלויים בגיל המעבר.
טבק.
סיגריות הן הצורה העיקרית של עישון. הגורמים לסיכון הבריאות עקב שימוש בטבק, לא רק מצריכה ישירה ופעילה של טבק, אלא גם מחשיפה לעישון פסיבי. כ -10% ממחלות לב מיוחסים לעישון; עם זאת, לאנשים שהפסיקו לעשן בגיל 30 יש סיכון למוות כמעט יותר נמוך מאלו שמעולם לא עישנו .
חוסר פעילות גופנית.
פעילות גופנית מספקת (מוגדרת כפחות מ 5x 30 דקות של פעילות מתונה בשבוע, או פחות מ 3 x 20 דקות של פעילות נמרצת בשבוע) היא כיום גורם הסיכון המוביל הרביעי לתמותה בעולם. בשנת 2008, 31.3% של מבוגרים בגילים 15 ומעלה (28.2% גברים ונשים 34.4%) היו מספיק פעילים מבחינה גופנית. סיכון למחלת לב איסכמית וסוכרת מצטמצמת בכמעט שליש במבוגרים המשתתפים ב-150 דקות של פעילות גופנית מתונה בכל שבוע. בנוסף, פעילות גופנית מסייעת לירידה במשקל ומשפרת את רגולציית רמות הגלוקוז דם, לחץ דם, פרופיל שומנים ורגישות לאינסולין. השפעות אלה עשויות, לפחות בחלקן, להסביר את היתרונות של הפעילים על הלב וכלי הדם.
דיאטה.
צריכה תזונתית גבוהה של שומן רווי, שומן טרנס ומלח, וצריכה נמוכה של פירות, ירקות ודגים הם גורמים אשר עלולים להעלות את הסיכון למחלת לב, למרות שישנה מחלוקת על הסיבתיות הישירה של גורמים אלו למחלה. ארגון הבריאות העולמית מייחס כ -1.7 מיליון מקרי מוות ברחבי העולם לצריכה נמוכה של פירות וירקות. כמות המלח בתזונה הנצרכת היא גם גורם חשוב שמשפיע הצורה רבה על רמות לחץ הדם, ועל רמת הסיכון לחלות במחלות קרדיווסקולריות באופן כללי. צריכה תכופה של מזונות עתיר אנרגיה, כגון מזונות מעובדים העשירים בשומנים וסוכרים, מעלה הסיכון להשמנת יתר ועלול להגביר את הסיכון למחל לב. לצריכת שומן טרנס גבוהה יש השפעות שליליות על ריכוז השומנים בדם, והפסקת צריכתו של שומן טרנס מהדיאטות הוא צעד מומלץ ביותר. יש הוכחות כי צריכה גבוהה יותר של סוכר קשורה ללחץ דם גבוה ושומנים לא רצויים בדם, בנוסף לזה שצריכת הסוכר מגבירה את הסיכון לסוכרת. צריכה גבוה של בשר מעובד הוא קשור באופן ישיר לסיכון מוגבר למחלות לב וכלי דם.
הקשר בין צריכת אלכוהול ומחלות לב וכלי דם הוא מורכב, ותלוי בכמות האלכוהול הנצרכת. יש קשר ישיר בין רמות גבוהות של צריכת אלכוהול וסיכון למחל לב וכלי דם. שתייה ברמות נמוכות בלי פרקים של שתייה כבדה עשויה להיות קשורה לירידה בסיכון למחלות לב וכלי דם. צריכת אלכוהול באופן כללי, ברמת האוכלוסייה, מזוהה עם סיכונים בריאותיים רבים שיעלו על כל יתרונות פוטנציאליים.
מעמד סוציו-אקונומי נמוך.
מחלת לב וכלי דם משפיעה על מדינות שרמת ההכנסה שלהם בין בינונית ונמוכות, אפילו יותר מאשר במדינות בעלות הכנסה גבוהה. יש מידע מועט יחסית לגבי הדפוסים החברתיים של מחלות לב במדינות עם רמת הכנסה בינונית או נמוכה, אבל במדינות בעלות הכנסה גבוהה, הכנסה נמוכה ומעמד סוציואקונומי נמוך קשורים באופן עקבי עם סיכון גבוה יותר למחלות לב וכלי דם. מדיניות שהביאה לפערים חברתיים-כלכליים מוגברים היו מראים על הבדלים גדולים יותר לאחר מכן במחלת לב וכלי דם, עובדה זו רומזת לקשר סיבתי בין המדיניות לסיכון לחלות במלה. גורמי פסיכו-סוציאליים, חשיפות סביבתיות, התנהגויות בריאות, וגישה איכותית למערכות הבריאות תורמים להפרשים חברתיים-כלכליים במחלת לב וכלי דם. הוועדה לגורמים חברתיים המשפיעים על הבריאות ממליצים שהייה חלוקה הוגנת יותר של כוח, עושר, חינוך, דיור, גורמים סביבתיים, תזונה ובריאות.
זיהום אוויר.
חומר חלקיקי (חומר מוצק או נוזלי מיקרוסקופי התלוי באטמוספירה של כדור הארץ) נחקר על השפעתו קצרות והארוכות הטווח על הסיכון לחלות במחלת לב וכלי דם. נכון לעכשיו, PM2.5 הוא המוקד העיקרי, שבו המפלים משמשים כדי לקבוע סיכון למחלה קרדיווסקולרית. לכל 10 מיקרוגרם / m3 של חשיפה ארוכת טווח PM2.5, הוערך עלייה בסיכון לתמותה ממחלה קרדיווסקולרית ב 8-18%. לנשים יש סיכון יחסי יותר גובה (RR=1.42) למחלת לב כלילית הנגרמת מPM2.5 מושרה בהשוואה לסיכון היחסי אצל הגברים (0.90). בסך הכל, שיעור חשיפה מוגבר לחומר חלקיקי ארוך טווח מעלה את הסיכון לטרשת עורקים ודלקת. בכל הקשור לחשיפה לטווח קצר (2 שעות), כל 25 מיקרוגרם / m3 של PM2.5 הביא לגידול של 48% בסיכון לתמותת ממחלת לב וכלי דם. בנוסף, רק לאחר 5 ימים של חשיפה, עלייה בלחץ הדם הסיסטולי ( 2.8 מ"מ כספית) והדיאסטולי (2.7 לחץ דם) מ"מ כספית התרחש לכל 10.5 מיקרוגרם / m3 של PM2.5. מחקר אחר מוכיח המעורבות של PM2.5 בקצב לב לא סדיר, השתנות קצב לב מופחת (ירידת טון מחנק), ובעיקר אי ספיקת לב. PM2.5 קשור גם לעיבוי עורק תרדמה (קארוטיד) וסיכון מוגבר לאוטם שריר לב.
פתופיזיולוגיה.
מחקרים מבוססי-אוכלוסייה מראים שטרשת עורקים, שהיא הגורם העיקרי למחלה קרדיווסקולרית, מתחילה בילדות. גורמים פתוביולוגיים של טרשת עורקים במחקר שנערך על אוכלוסיית בני הנוער הוכיחו כי נגעי השכבה הפנימית ביותר בכלי הדם מופיעים בכל האורטאות, ויותר ממחצית מהעורקים הכליליים התקינים של בני נוער בגילים 7–9 שנים.
סוכרת והשמנת יתר לעיתים קרובות קשורות למחלות לב וכלי דם, כמו גם היסטוריה של מחלת כליות כרונית והיפרכולסטרולמיה. הסיכון של חולי סוכרת למות מגורמים הקשורים ללב וכלי דם הוא פי שניים עד ארבע גבוה יותר מאשר לא סוכרתיים.
גונסלבו
ניגמטולין
ניגמטולין (ברוסית: Нигмату́ллин) הוא שם משפחה.
אדוארד גרק
אדווארד גרק
אדווארד גיירק
רונת החיים
רבי יצחק עטושיא
רבי יצחק עטושיא (בכמה מהגרסאות גם: ר' יצחק איש כפר עיטוש) היה אמורא ארצישראלי בדור השלישי והרביעי (סוף המאה ה-3 עד תחילת המאה ה-4).
לפי הסברה, שמו בא לו ממקום מוצאו - הכפר עטוש, המזוהה כיום עם "ח'רבת עטושה" שבשיפולי בקעת יבנאל בגליל התחתון.
רבי יצחק עטושיא שאל מריש לקיש, והיה תלמידו של רבי זירא, וכך מובא בתלמוד: . לפי דעה אחת היה אף תלמידו של רבי ירמיה.
כמו כן, נזכר מספר פעמים בסדר נשים: , וכן: .
בנו, רבי חייא (גם: רבי חייה), היה אף הוא תלמיד חכם.
אלהז
מונא מרון
חנינא איש אונו
פייזלי (סקוטלנד)
פייזלי (באנגלית: Paisley, בגאלית סקוטית: Pàislig) היא המרכז המנהלי והעיר הגדולה ביותר במחוז רנפרוושייר שבמערב המישורים המרכזיים של סקוטלנד. העיר שוכנת בשוליים הצפוניים של גבעות גלניפר, על שתי גדותיו של הנהר קארט (Cart), שהוא יובל של הנהר קלייד (Clyde).
שטחה של פייזלי יוצר רצף אורבני עם גלאזגו, שמרכזה נמצא במרחק של 11 ק"מ ממזרח לפייזלי. חשיבותה של פייזלי עלתה עם בנייתו של מנזר פייזלי (Paisley Abbey) במאה ה-12, מרכז דתי חשוב בסקוטלנד של ימי הביניים שהייתה לו שליטה על כנסיות אחרות באזור.
במאה ה-19, הפכה פייזלי למרכז של תעשיית האריגה והיא נתנה את שמה לרדיד פייזלי ולתבנית האריגה פייזלי. לעיר קשר עמוק עם התנועה הפוליטית הראדיקלית והיא קשורה למלחמה הראדיקלית של 1820, בה עובדי תעשיית האריגה השובתים פתחו בצעדי מחאה. ב-1993 נסגר אחרון מפעלי האריגה בפייזלי, אם כי התעשייה מונצחת במוזיאונים ובהיסטוריה של העיר.
היסטוריה.
לאורך הדורות הייתה העיר ידועה בשמות Paislay, Passelet ו-Passelay. מקור שמה של העיר לא ברור. מספר מקורות מציעים ששמה של העיר נגזר מהמילה הברטונית pasgill, שמשמעותה "מרעה" או את ההסבר הסביר יותר, passeleg, שמשמעותה בברטונית בזיליקה.
ההיסטוריה של פייזלי משולבת בהיסטוריה של הנזירות בסקוטלנד. במאה השישית או השביעית הוקמה בה ככל הנראה קפלה על ידי הנזיר האירי, מירין הקדוש. למרות שחסר תיעוד לכך מאותה תקופה, נראה שפייזלי הייתה, יחד עם גלאזגו וגובן, מרכז דתי של ממלכת סטרצ'קלייד. ב-1163 הוקם בפייזלי מנזר (Priory) שהסתעף ממנזר וונלוק שבמחוז שרופשייר שבאנגליה, במצוותו של וולטר פיצאלן, האוצר הגדול של סקוטלנד. ב-1245 הועלה המנזר לדרגת Abbey. המנזר והארמון שלצידו, שרדו כחלק מהכנסייה הנוכחית. המנזר של פייזלי זכה להעדפתם של משפחות המלוכה של ברוס וסטיוארט. מקובל לחשוב שוויליאם וולאס התחנך במקום. במנזר נקבר המלך רוברט השלישי. קברו לא שרד, אך קברה של מרג'ורי ברוס, מייסדת שושלת בית סטיוארט, הוא אחד מהקברים המלכותיים היחידים בסקוטלנד ששרדו את הרפורמציה.