ארוחת הערב (באנגלית: The Dinner Party) הוא מיצב אמנות גדול שיצרה שיקגו בין השנים 1974 ל-1979. זוהי יצירת המופת של שיקגו שנמצאת כעת במוזיאון ברוקלין. שיקגו עבדה על יצירה זו במשך חמש שנים בעלות של $250,000.
היצירה היא סמל לאומנות פמיניסטית ומייצג 1038 אומניות, פעילות, אלילות וקדושות מעונות בהיסטוריה הנשית – יש בה 39 מקומות ישיבה ועוד 999 שמות נשים על הריצפה עליה ניצב השולחן. השולחן המשולש מחולק לשלושה חלקים שכל אחד מהם באורך של בערך 15מטר. בכל חלק יש מקום לשלושעשרה נשים כמספר המסורתי של מכשפות במפגש ופי שלוש ממספר היושבים סביב שולחן הסעודה האחרונה. המפות על השולחן תפורות במסורת הנשים בזמנו.
בפרויקט השתתפו מעל 400 איש, בעיקר נשים. ההשראה ליצירה באה מחוויה אישית ששיקגו חוותה כאשר מצאה את עצמה באירוע שבו שלטו הגברים אף על פי שהיו בו נשים רבות שיכלו לתרום. בעבודה הבליטה שיקגו את חשיבות הנשים שמהן בדרך כלל מתעלמים ונתנה כבוד ותודה לנשים שנלחמו למען זכויות נשים. אף על פי שמבקרים רבים חשו שהעבודה שטחית והיא פשוט מציגה "וגינות על הצלחת", המסר הפמיניסטי שביצירה כבש את הקהל.
בראיון רדיופוני שנתנה שיקגו בשנת 1981 אמרה שכל התגובות המאיימות ומלאות השינאה שהיא קיבלה בעקבות העבודה הביאו אותה עד לכדי סכנת התאבדות והיא חשה כחיה פצועה. היא החליטה להחבא בקהילה כפרית קטנה ונתנה לחבריה לטפל בצד האדמיניסטרטיבי של עבודתה, בעוד היא התמקדה בכתיבת הספר "Embroidering Our Heritage" שמתעד את הפרויקט. היא ציינה עוד שגורלה כאומנית קשור בהחלט בגורלה כחלק מהמין הנשי וכמוה גם נשים אחרות מסוגלות להגיע ליותר.
לידה.
הפרויקט "לידה" של שיקגו, שנמשך חמש שנים - 1980–1985, עוסק בנושא שכמעט לא זכה להתייחסות באמנות המערבית. הפרויקט חוגג את תפקידה של האישה כאם, ובכך רצתה שיקגו למלא חסר של דימויי לידה בעולם האומנות. המיצב מפרש את סיפור הבריאה שבספר בראשית ומתמקד ברעיון שאלוה זכר ברא אדם מבלי לערב את האישה. בפרויקט השתתפו כ 200 נשים מארה"ב, קנדה, וניו זילנד שעבדו על 100 לוחות בטכניקות של, בין השאר, שמיכות טלאים, מקרמה ורקמה. הפרויקט מעוצב בצורה המאפשרת הצגת חלקים שונים ממנו בתערוכות שונות. הפרויקט מאתגר ומציג את האופן שבו כולנו באים לעולם. מטרתו להחדיר בנו את ההבנה על מה שכרוך בתהליך הלידה והמאמץ הפיזי הכלול בו. זהו פרויקט חשוב במיוחד כאשר מתקיים מאבק על זכותן של נשים לשלוט על גופן.
פרויקט השואה.
פרויקט השואה של שיקגו ("Holocaust Project: From Darkness into Light") הוקם בין השנים 1985 – 1993 ונעשה בשיתוף פעולה עם בעלה הצלם דונלד וודמן (Donald Woodman ) שלו נישאה בשנת 1985.
באמצע שנות השמונים פנתה שיקגו מנושאים הקשורים לזהות נשית לחקר האון הגברי ולחקר חוסר אונים. היא ווודמן החלו לחקור את שורשיהם היהודיים דרך למידה על השואה. הם חקרו נושאים כגון קורבנות, דיכוי, חוסר צדק ואכזריות אנושית. שיקגו כללה גם נושאים על איכות הסביבה, הרג הילידים באמריקה והמלחמה בווייטנאם ונגעה בנושאים שיש בהם דילמות מוסריות.
הפרויקט כולל שש-עשרה עבודות גדולות עשויות מגובלן, וויטרז', מתכת, עץ, צילום, ציור ותפירה. התצוגה מסתיימת עם זוג יהודים החוגג את השבת. העבודות נפרשות על 900 מטר מרובעים והוצגו לראשונה בשנת בשיקגו בשנת 1993. כיום רוב החלקים נמצאים במרכז השואה בפיטסבורג, פנסלבניה.
לדבריה של שיקגו, הפרויקט עוצב כמסע אל תוך חשכת השואה ויציאה אל האור והתקווה. זהו מסע אינטלקטואלי, פיזי ורגשי שהיא ובעלה עברו בעבודתם על הפרויקט והוקם באמונה שהניסיון להבין את השואה, ככל שהוא מכאיב, יכול להוביל להבנה רבה יותר של העולם בו אנו חיים. תקוותם של שיקגו ווודמן הייתה שבאמצעות הפרויקט יביאו שינוי בתודעת האנושית כך שאפשר יהייה ליצור עולם טוב יותר.
מידע נוסף.
בשנת 1978 הקימה שיקגו את ארגון האומנות הנשית Through the Flower שלא למטרת רווח. מטרת הארגון לחנך את הציבור על חשיבות האומנות והוא מהווה גם כלי להדגשת הישגי נשים ולהמשך התוכנית הפמיניסטית שיזמה שיקגו באוניברסיטת פן. דרך הארגון ממשיכה שיקגו ליצור ולשמר את עבודותיה.
בשנת 1994, החלה שיקגו לעבוד על היצירה Resolutions: A Stitch in Time והמשיכה לעבוד עליה במשך שש שנים. העבודה הוצגה במוזיאון האומנות והעיצוב בניו-יורק בשנת 2000.
בשנת 1996, עברו שיקגו ובעלה דונלד וודמן לגור במלון בלן בניו-מקסיקו ואוסף הספרים שלה על ההיסטוריה הנשית והתרבות נמצא באוניברסיטת ניו-מקסיקו. שיקגו זכתה לתארים שונים ורבים והיא ממשיכה להציג בתערוכות שונות עד היום. היא יוצרת וחוקרת דרכים, כוונים ונושאים חדשים ומשתנים בעבודותיה.
שיקגו ווודמן נישאו בשנת 1985 ולקראת יום הנישואים ה 25 שלהם יצרה שיקגו, בשנת 2010, את העבודה 'חידוש הכתובה'.
שיקגו מתשמשת בעבודותיה בשיטות שונות החל מפירוטכניקה, בניית סירות, ציור בטכניקת ספריי. היא עושה שימוש בצבעים ובחומרים שונים כגון פיברגלס, מתכות, צבעי פורצלן וויטראג' בפסלים שלה ובמיוחד בעבודותיה המאוחרות יותר. החל משנת 2003 שיקגו החלה לעבוד גם בזכוכית.
לשיתוף פעולה עם אומנים אחרים יש חלק נכבד בעבודותיה של שיקגו, ביצירות ארוחת הערב, לידה, פרויקט השואה נעשו בשיתוף עם מאות מתנדבים.
לשיקגו יש אוספים קבועים במוזיאונים שונים ברחבי העולם, כולל המוזיאון הבריטי, המוזיאון ברוקלין, קרן גטי ועוד.
אליפות וימבלדון 1986
אליפות וימבלדון 1986 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-6 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
באליפות זו מרטינה נברטילובה מארצות הברית זכתה בשתי תחרויות בשנה החמישית ברציפות.
הפרסים.
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £2,119,780.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר בוריס בקר מגרמניה נפגש עם איוואן לנדל מצ'כוסלובקיה וניצח אותו ב-3 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה מארצות הברית נפגשה עם האנה מנדליקובה מצ'כוסלובקיה וניצחה אותה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1985 השנה השתתף רק היינץ גונטהארד משווייץ. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר יואכים ניסטרום ומאטס וילנדר משוודיה נפגשו עם גארי דונלי ופיטר פלמינג מארצות הברית וניצחו אותם ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1985 השתתפו גם השנה, אך עם פרטנרים חדשים. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר מרטינה נברטילובה ופם שרייבר מארצות הברית נפגשו עם האנה מנדליקובה מצ'כוסלובקיה וונדי טרנבול מאוסטרליה וניצחו אותן בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1985 השתתפו גם השנה, אך עם פרטנרים חדשים. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר קן פלאק וקאטי ג'ורדן מארצות הברית שיחקו נגד מרטינה נברטילובה מארצות הברית והיינץ גונטהארט משווייץ וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
ישראל בווימבלדון.
עמוס מנסדורף השתתף בתחרות גברים. בסיבוב הראשון הוא ניצח את גלן מיצ'ידה מקנדה ב-4 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם פיטר לונדרן משוודיה וניצח אותו ב-3 מערכות. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לאיוואן לנדל ב-3 מערכות.
שלמה גליקשטיין השתתף גם הוא בתחרות הגברים. בסיבוב הראשון הוא שיחק נגד אנדראס מאורר ממערב גרמניה והפסיד ב-3 מערכות. זו הייתה השתתפות שביעית ואחרונה של שלמה גליקשטיין בתחרויות הגברים בווימבלדון.
בנוסף לתחרות יחידים גליקשטיין השתתף בתחרות זוגות גברים לצד האנס סימונסון משוודיה. בסיבוב הראשון הם שיחקו נגד דייוויד גרהם מאוסטרליה וקארל ריכטר ממערב גרמניה והפסידו ב-5 מערכות.
הזוג ישראלי עמוס מנסדורף ושחר פרקיס השתתף בתחרות זוגות הגברים. בסיבוב הראשון הם נפגשו עם פול מקנמי ופיטר מקנמרה מאוסטרליה והפסידו ב-5 מערכות.
חזית א-נוסרה
ג'בהת אלנוצרה
ג'בהת א-נצרה
ג'בהת א-נוצרה
שנה אפלטונית
שנה אפלטונית או השנה הגדולה היא מחזור בו נקיפת ציר כדור הארץ משלימה הקפה אחת. תקופת הזמן החולפת במחזור כזה היא 25,800 שנה בקירוב. קצב הנקיפה כיום הוא בשיעור של כ-0.01396 מעלות בשנה או לחלופין, כמעלה אחת כל 71.5 שנה בקירוב. בעקבות נקיפת ציר כדור הארץ, במהלך השנה האפלטונית משתנה מיקום הכוכבים בשמיים כפי שהם נצפים מכדור הארץ ובתום מחזור אחד של נקיפה חוזרים הכוכבים למיקומם בשמיים כפי שהיו בתחילתו. מסיבה זו פולאריס, הידוע יותר בכינויו "כוכב הצפון", מורה על צפון כדור הארץ רק בחלק מן השנה הגדולה בעוד שבשאר השנה, יהיו אלו כוכבים אחרים שיצביעו לכוון הצפון. האסטרונום הראשון שהתייחס לתופעה ותיעד אותה היה היווני היפרכוס מנייסיה בשנת 130 לפנה"ס. אולם את שמה קיבלה מעבודתו של אפלטון שכינה אותה "השנה המושלמת" או "השלמה" משום שסבר שהשלמתה מעידה על חזרה של גרמי השמיים לעמדתם המקורית.
לולה שנצר
לוֹלָה שַנצֶר (Lola Schanzer; יוני 1903 – 31 בינואר 1998) הייתה מורה לפיתוח קול ישראלית, שביססה שיטת לימוד מיוחדת והעמידה דורות רבים של זמרים ושחקנים ידועי שם.
ביוגרפיה.