טנסמן מוכר אולי ביותר ביצירותיו לגיטרה, שנכתבו בעיקר לאנדרס סגוביה - בייחוד ה"סוויטה אין מודו פולוניקו", (1962), אוסף של מחולות פולניים. סגוביה הרבה לבצע יצירה זו בהקלטות ובמסע הופעות; כיום שמור לה מקום ברפרטואר המקובל. מוזיקאים כמו סגוביה, ולטר גיזקינג, חוזה איטורבי, ג'יין באתורי, יוזף סיגטי, פאבלו קזאלס, גרגור פיאטיגורסקי ואיגור צובקובסקי מבצעים את המוזיקה של טנסמן ולאחרונה העצימה חברת ההקלטות צ'אנדוס את הפרופיל שלו בפתיחת סדרת הקלטות של יצירותיו התזמורתיות, בביצוע התזמורת הסימפונית של מלבורן בניצוח אולג קטאני.
עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור
עלילות פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר בקיצור הוא ספר ילדים עברי שכתב אפרים סידון ואייר יוסי אבולעפיה. הספר יצא לאור בשנת 1976 בהוצאת כתר, בסדרה "כתר לי" שבעריכת אסתר סופר. הספר מנוקד וכתוב בחרוזים. הוא מיועד לילדים בגיל הגן ובראשית קריאה, ומלמד, בצורה משעשעת, על מגבלות הכוח של השלטון.
תמצית העלילה.
הספר עוסק ב"מלך זקן, נבון וחכם" שנקרא בקיצור פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר. המלך היה אהוב על עמו, אך במסיבת מלכים אמר בן מלך ידוע:
פרדיננד פדהצור רצה להוכיח שבן המלך טועה, ולכן הוציא צו שעל כל תושבי המדינה להפסיק ללכת על שתיים ובמקום זאת ללכת על רגל אחת. בנוסף, על כל הפקידים "מקל של כביסה באוזן לתלות". משלחת של זקנים פנתה אל המלך בבקשה שיתיר ללכת על שתיים, אך הוא לא נענה לבקשה, והוסיף עוד צו: איסור על הגייתן של האותיות א', ד', י', מ', ו'. שוב עלתה משלחת זקנים אל המלך, בבקשה לבטל צו זה, וציינו שבעם מתחילה מחאה. המלך סירב, וצעק אל העם ברמקול:
בעודו מאיים, עלה כל העם אל הארמון, תפס את המלך ודחפוֹ לארגז, ושלח אותו הרחק ככל האפשר. והעם חי בשלווה ובשקט, בלי מלך נחמד לאהוב, אך גם בלי חשש משגעונות של מלך טיפש.
עיצוב הספר.
בספר עשרים עמודים, והוא עשיר באיורים: כמחצית מעמודי הספר (בדרך כלל העמודים השמאליים) מכילים איורים בלבד. וגם בעמודי הטקסט משולבים איורים. מחצית מהאיורים צבעוניים, ומחציתם בשחור-לבן. במהדורה המחודשת שיצאה בשנת 2015, כל איורי הספר בצבע.
פרשנות.
המסר שבסיפור.
הסיפור מלמד על מגבלות הכוח של השלטון: גם מלך אהוב אינו יכול להתמיד בהטלת גזרות על עמו, משום שגישה זו תביא להדחתו. מנחם רגב העיר על כך:
רגב מוסיף כי:
גישה ביקורתית למלך.
מעמדו של המלך רם ונישא, אך גישה ביקורתית כלפיו, כאשר מעשיו ראויים לביקורת, מופיעה ביצירות אחדות לילדים. מנחם רגב מונה ומנתח יצירות אחדות כאלה: "הנסיך הקטן", "בגדי המלך החדשים", שירה של קדיה מולודובסקי "כף אורז" וספרו של דוקטור סוס "המלך צב-צב".
גן סיפור.
בחולון הוקם גן סיפור "עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור" ובו שלושה פסלים: המלך פרדיננד, אזרח מדדה על רגל אחת ופקיד עם מקל כביסה תקוע באזנו.
והיא שעמדה
והיא שעמדה הוא קטע קצר בהגדה של פסח העוסק בהצלת עם ישראל על ידי הקדוש ברוך הוא מכל אויביו. נהוג לקרוא את הקטע בנעימה, וכיום הוא רווח גם כפיוט העומד בפני עצמו.
הקטע נפתח במילים "והיא שעמדה" המתייחסות למילים שנאמרו קודם לכן: "בָּרוּךְ שׁוֹמֵר הַבְטָחָתוֹ לְיִשְׂרָאֵל, בָּרוּךְ הוּא" כלומר, ההבטחה היא שעומדת לעם ישראל.
נוהגים להגביה את הכוס (אחת מארבע כוסות) בשעת האמירה. על פי המהר"ל מפראג, כוס זאת באה כנגד לשון הגאולה "והצלתי" כדי להדגיש את ההצלה שנעשתה לעם ישראל.
לחנים.
לפיוט מספר לחנים. המפורסמים שבהם: ניגון שמח עממי; ניגון איטי שמיוחס בחסידות קרלין לרבי אהרן הגדול מקרלין, ומושר גם כן בחסידות חב"ד בסגנון דומה; וניגון בקצב בינוני, של חסידות באבוב (להאזנה ראו בפסקה קישורים חיצוניים).
בשנת 2008 הוציאו יונתן רזאל ויעקב שוואקי ביצוע לפיוט בלחן של רזאל, שהפך ללהיט. ביצוע נוסף של השיר על ידי דוד ד'אור (בשילוב מקהלת ילדים) זכה אף הוא לתהודה רבה ומשודר רבות בסמיכות לחג הפסח במספר תחנות רדיו בישראל.
הגיטריסט הישראלי אלי דאלי עשה עיבוד כלי (אינסטרומנטלי), בסגנון רוק כבד, ללחן המסורתי והמאוד מוכר של הפיוט במסגרת הפרויקט שלו, "תפילה מתכתית". העיבוד נכלל באלבום הבכורה של אלי, ששמו כשם הפרויקט שבמסגרתו נעשה העיבוד - "תפילה מתכתית". לחנים מודרניים נוספים הולחנו בין השאר על ידי הזמר מרדכי שפירא ועל ידי אייל ויאיר שריקי (בביצוע מנחם קובי)
אברקיים
אַבְרָקַיִם הם מכנסיים קצרים המגיעים עד הברך ולעיתים עד הקרסול. היו פופולריים במיוחד כפריט לבוש במאות ה-17 וה-18. בדומה לניקרבוקרס ההולנדיים, הם מכנס הנסגר סביב הברך. שימשו הן לאירועי יום-יום והן לרכיבה. אברקיים הפכו לסמל ל"משטר הישן" שלפני המהפכה הצרפתית והתקופה המודרנית, ובמהלך המהפכה כינו עצמם פעילים קיצוניים "סנקילוטים", 'חסרי אברקיים'. הפריט עודנו נפוץ בחצרות מלוכה כחלק ממדי המשרתים. כמו כן, הוסיף לשמש בצבאות שונים: לדוגמה, הן הוורמאכט והן צבא מזרח גרמניה הנהיגו אותם כחלק ממדי השרד במאה ה-20.
מציצת אצבע
מציצת אצבע היא תופעה של דחף אוראלי למצוץ את אחת מאצבעות היד. לרוב נעשה לצורך כך שימוש באגודל.
זהו הרגל השכיח בעיקר בקרב פעוטות. ההתנהגות מתמתנת עם הגיל, כך שניתן לראות אותה לעיתים רחוקות יותר בקרב ילדים. היא מתקיימת גם בצורה מלאה או מעודנת יותר בקרב מבוגרים (למשל, נגיעה מהירה בשפתיים).
התופעה של מציצת אצבע אינה ייחודית לאדם והיא קיימת גם אצל פרימטים אחרים. גם פילים נצפו כשהם מוצצים את החדק בגיל צעיר.
גיל.
מציצת אצבע יכולה להתחיל כבר מהרחם. יש עוברים הנראים כבר באולטראסאונד מוצצים אצבע. ההרגל יכול להתפתח בכל שלב בילדות, אך רוב הילדים מוצצים אצבע בגיל 18 עד 21 חודשים. 80% מהילדים נגמלים כבר בגיל 5, אך לעיתים התופעה נמשכת גם מעבר לכך.
תינוקות חווים את העולם באמצעות הפה, והכנסת אצבעות הידיים לתוכו היא אחת הדרכים לכך.
נזקים אפשריים.
רופאים טוענים שמציצת אצבע עלולה להשפיע על צורת השיניים יותר מאשר מציצת מוצץ, וזאת משום שהאצבע זמינה יותר לפעוט ולכן קשה יותר להיגמל ממנה. כתוצאה ממציצת אצבע לאחר בקיעת השיניים הקבועות ייתכן שעצם הלסת תשנה את צורתה והשיניים תחרוגנה מהזווית שלהן: השיניים העליונות יבלטו החוצה והתחתונות ייכנסו פנימה. גם בעיות בלעיסה, בליעה, דיבור ומיקום הלשון עלולות להופיע.
לעיתים מציצת אצבע יכולה לגרום לנזק בשיני החלב.
גמילה.
לרוב יפסיק הילד את מציצת האצבע עוד לפני בקיעת השיניים הקבועות. פסיכולוגים ממליצים לגמול את הילד ממציצת אצבע עד גיל ארבע, אחרת יידרשו ההורים להיות שותפים בתהליך על ידי הסברת הנזקים או תכנון תוכנית פעולה. בדרך כלל הגמילה הקשה ביותר היא בשעות הלילה.
השיטות שננקטות תלויות בגיל בו ההורה מעוניין לגמול, אם מדובר בגיל ינקות יש המניחים כפפה או גרב על כפות ידיו של התינוק ובכך מונעים ממנו להגיע לאצבעו. בגיל מתקדם יותר, כאשר הילד מודע לגופו, יש הורים המורחים על הציפורן חומרים מרים או חריפים כדי שהילד יימנע מהכנסת האצבע לפיו בעקבות טעמה המר.
בתרבות.
ברב־המכר לילדים שטרובלפטר מאת הרופא, הצייר והמשורר הגרמני היינריך הופמן מוצג סיפור מחורז, בו ילד בשם קונרד מוזהר על־ידי אמו שלא ימצוץ את אגודלו בזמן היעדרה מן הבית, אך עושה זאת חרף אזהרתה. כעונש, מגיע חייט וקוצץ את אגודליו באמצעות מספריים ענקיים. בציור הנועל את הסיפור נראה קונרד לאחר שעבר את הגמילה ה”חינוכית”: הוא איננו מסוגל למצוץ, כי שני אגודליו נכרתו זה־מקרוב, גדמיו עדיין זבים דם ובכל אחת מידיו נותרו ארבע אצבעות בלבד. הסיפור הושמט משני התרגומים הראשונים לעברית, יהושע הפרוע (לילי צדק, 1940) ויפתח המלוכלך (אורי סלע, 1975), אך הוא מופיע בתרגום שוע הפרוע (אוריאל אופק, 1985), כאשר הקיצוץ הפך בגרסה עברית זו לחלום־בלהות של הילד.
דלתא 2000
הדלתא 2000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-44 שיגורים בין 1974 ל-1981. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 2.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor שמנועיו המקוריים (MB-3-III) הוחלפו במנועים חדשים מסוג RS-27. לשלב הראשון נוספו שלושה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2 להגדלת יכולת הנשיאה.
השלב השני היה שלב דלתא P ששימש במספר שיגורים בטיל הדלתא 1000. במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E כדי להגיע לטווחים רחוקים יותר.
שיגורי הדלתא 2000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. 43 שיגורים מתוך 44 שיגורים בוצעו בהצלחה. השיגור היחיד שנכשל היה השיגור הראשון שהביא את הלוויין Skynet 2A למסלול לא שמיש.
השירות לסיכול ריגול צבאי (גרמניה)
השירות לסיכול ריגול צבאי (בגרמנית: Der Militärische Abschirmdienst; רשמית: Amt für den Militärischen Abschirmdienst, קרי, משרד שירותי סיכול הריגול הצבאי, בראשי תיבות: MAD) הוא אחת משלוש סוכנויות הביון הפדרליות של גרמניה (האחרות הן BND ו־BfV). מטה הארגון בקלן, והוא כולל 12 קבוצות הפזורות בערים בגרמניה. הארגון מעסיק כ-1,300 עובדים.
בעבר נודע הארגון בשם "המשרד לביטחון הבונדסווהר" (Amt für die Sicherheit der Bundeswehr).