בעת כניסת רומניה למלחמה בצד מעצמות ה"הסכמה" נגד "מעצמות המרכז", בשנת 1916 גריגורסקו פיקד על הדיוויזיה 15 של חיל הרגלים בחזית דוברוג'ה, בגזרת אראבאג' (כיום הכפר חאצג, על יד הכפר מולצ'ובה' - היום אברוּד - ואדמקליסי), שם הצליח בחודשים אוגוסט-ספטמבר 1916 לסגור את הפיצול שגרם האויב בין האוגדות הרומניות 2 ו12.
הועבר בדחיפות עם אוגדתו -דיוויזיית 15 רגלים, לחזית הקרפאטים
והשתתף בקרב אויטוז הראשון במעבר אויטוז ב-11 - 17 באוקטובר 1916 שחסם את התקדמות הצבא הגרמני לדרום מולדובה. זאת תחת הסיסמה ה "מיתולוגית" :"אף דרך כאן אל יעבור" (Nici pe aici nu se trece), שהזכירה את זאת שהצרפתים השתמשו בה בימי הקרב בוורדן. משום כך אוגדתו קיבלה את הכינוי "אוגדת הברזל".
בסוף שנת 1916 מונה מפקד קבוצת הכוחות "אויטוז-וראנצ'ה" שהייתה מורכבת מ12 אוגדות רגלים רומניות,
אוגדת רגלים רוסית, חטיבת פרשים רומנית, וחטיבה רומנית מעורבת. בדצמבר 1916- ינואר 1917 גריגורסקו וחייליו עמדו בהצלחה בהתקפות של קבוצת הכוחות הגרמנים בפיקודו של פון גֶרוֹק (Von Gerock).
עד יולי 1917 התבסס בעמדות עם הדיוויזיה שבפיקודו ובהמשך נשלח לנמלואסה כמפקד של "הגוף הצבאי השישי". משם נשלח למרששט כמפקדן של הארמייה הראשונה הרומנית והארמייה הרביעית הרוסית.
גריגורסקו טען בעד שמירת העמדות הרומניות שממערב לנהר סירט שהותקפו בעיקשות על ידי קבוצת הארמיות בפיקודו של הפלדמרשל מקנזן, שהיה ידוע בכינוי "שובר החזיתות".
ביולי 1917 הגנרל גריגורסקו הורה על המעבר להתנגדות פעילה והחלטית מתוך הקווים הקיימים. שלח חלק מכוחותיו - הדיוויזיה 15 - מערבה מהסירט והחליף עם כוחות טריים את היחידות העייפות של הדיוויזיה 34 הרוסית שהתקשתה להחזיק מעמד מול ההתקפות הגרמניות.
בהמשך ב-30 ביולי, ב ב 1, 2, 6 וב-15 באוגוסט 1917 כוחותיו עמדו בגבורה בפני ההתקפות הסוערות של חיל הרגלי הגרמני, שנתמכו בתותחים כבדים.
איפוא, למרות התנאים הנחותים של צבאו הצליח לנצח בכמה קרבות קשים ביותר כוחות גרמנים שבפיקודו של שהיה ידוע כ"שובר חזיתות". בסופו של דבר, התקפות הנגד של היחידות שבפיקודו, גרמו לארמייה התשיעית הגרמנית - שנחשב כוח המחץ של מקנזן - לסגת. על ידי כך חייליו הצליחו למנוע מהכוחות הגרמנים והאוסטרים להשלים את כיבוש רומניה על ידי כיבוש חבל מולדובה ולהתקדם משם מזרחה אל דרום רוסיה.
קרב מרששט נחשב הניצחון המובהק היחידי של כוחות "ההסכמה" בחזית המזרחי במהלך שנת 1917.
חשיבתו הצבאית.
גריגורסקו דגל "בהגנה דינמית" : תוך כדי התקפות נגד מהצד, התנגדות תקיפה על קווים עוקבים, עירוב כוחות המילואים בעיתוי הנכון.
בהתקפות היה חסיד הפעלת ארטילריה כבדה, תוך ריכוז האש נגד קווי הכוחות העומדים לצאת להתקפה נגדו. תמך בהתנגדות בכל מחיר בקו הראשון ובמקרה שהאויב מצליח להתגבר עליה - הכין דחייתו על ידי כוחות טריים מהמערך הבא.
שנותיו האחרונות.
אחרי כניסתה מחדש של רומניה למלחמה בשנת 1918, בעקבות תבוסות שנחלו מעצמות המרכז בחזיתות אחרות, הגנרל גריגורסקו מונה שר המלחמה בין התאריכים 24 באוקטובר - 28 נובמבר 1918. מילא זמנית כממלא מקום גם את תפקיד של שר המסחר והתעשייה. אחרי הקמת רומניה רבתי ב-1 בדצמבר 1918, כיהן כמפקח כללי של הצבא.
הוא נפטר בבוקרשט ב-21 ביולי 1919.
ב-29 באוגוסט 1924 גופתו הועברה לקבורה מחדש בתוך סרקופג מיוחד במרכז המאוזולאום של הגיבורים במרששט.
יורשיו גרמו בזמנו למהומה על ידי התנגדותם לקבורה באותו מאוזולאום של הגנרל קונסטנטין כריסטסקו, שקדם לו בפיקוד על הארמייה הראשונה.
הגנרל התאהב באשתו השנייה, אלנה נגרופונטס בזמן ששהה בעת הקרבות באחוזת משפחתה. היא הייתה בת לבויאר גיורגיוס אודיסיאוס נגרופונטס, יווני יליד קונסטנטינופול. אחרי שהכוחות הגרמנים כבשו את ביתו ואחוזתו והפכו אותם למפקדתם נגרופונטס האב ברח משם והרשה לצבא הרומני
להפגיזם. אחרי המלחמה הגנרל גריגורסקו התגרש והתחתן עם אלנה נגרופונטס. בנם המשותף, דן ירמיה אוליסס גריגורסקו-נגרופונטס, (1990-1917) היה צלם אמנותי ידוע.
ילדיו מנישואיו הראשונים: רומולוס, לוקרציה.
אותות ועיטורים.
ו"אנה הקדושה" עם חרב.
הנצחה.
נושאים את שמו:
לקריאה נוספת.
Florian Petrescu "Oameni de seamă din istoria românilor " (vol 2), editura Versus, Bucureşti 2008,
"În :
Enciclopedia marilor personalităţi din istoria, ştiinţa şi cultura românească de-a lungul timpului". Vol. 1: A-G Bucureşti : Geneze, 1999
ירמיה גריגורסקו - גנרל, גיבור בקרבות במרששט, איש פוליטי - תיק ביוביבליוגרפי, ב"אנציקלופדיית האישים בהיסטוריה, במדע ובתרבות הרומנית של כל הזמנים", כרך א, הוצאת גנזה, בוקרשט, 1999
Grigorescu, Eremia Teofil : fişă biobibliografică . În : "Cultura, ştiinţa şi arta în judeţulGalaţi" : Dicţionar
biobibliografic. Galaţi : Biblioteca Judeţeană „V.A. Urechia”, 1973.&gt;
Tighici-Iacomi, Flori Rodica. Umbrăreşti - Tg. Bujor : File de cronică. Galaţi*
Editura pentru Literatură şi Artă "Geneze", 2001. Generalul Eremia Grigorescu, p. 97-102, 120. II 90
קישורים חיצוניים.
Predescu, Lucian, Enciclopedia României. Cugetarea, Editura Saeculum, Bucureşti, 1999
LATAM פרו
LATAM פרו בעבר: LAN פרו היא חברת תעופה פרואנית המהווה חלק מחברת LATAM איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי חורחה צ'אבס של עיר הבירה לימה. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בפרו וכן טיסות בינלאומיות ליעדים בדרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ביולי 1998 והחלה לפעול ב-2 ביולי 1999 עם טיסות סדירות מלימה לקוסקו ולארקיפה. ב-15 בנובמבר 1999 החלה להפעיל קו למיאמי.
בשנת 2008, עברו יותר מ-2,970,000 נוסעים בטיסות פנימיות של LAN פרו.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018:
אופק 8
בורית
בורית (שם מדעי: "Saponaria") הוא סוג של צמחים בעלי פרחים ממשפחת הציפורניים. רבים ממיני הבורית שימשו (וחלקם עדיין משמשים) כמרכיבים בסבונים וחומרי חיטוי שונים. הבורית נזכרת במקרא כחומר ניקוי, בפסוק .
מאפיינים.
מיני הבורית הם עשבוניים, עם עלים מנוגדים ופרחים בעלי חמישה עלי כותרת. צבעי הפרחים תלויים במין, ולעיתים משתנים בין זנים של אותו מין, כשהצבעים הנפוצים הם ורוד, צהוב וסגול. הסוג נבדל מסוגי ציפורניים דומים בכל שהוא בעל שני עמודי עלי בלבד בכל פרח.
צמחי הבורית הם מקור מאכל לזחלי מספר מיני פרפראים, כולל מספר מינים של עשים ופרפרים הניזונים בלעדית מעלי צמחים אלו.
שימוש במאכלים.
תמצית שורש הבורית משמש כתוסף מאכל בייצור חלווה בעזרת כתישה והקצפה במפעלים לייצור מוצרי חלווה.
שימוש למוצרי ניקוי.
מספר מיני בורית משמשים כחומרי ניקוי דמויי סבון. טחינה של עלי ושורשי הצמח יוצרת חומר בעל הקצפה קלה, וקיים תיעוד של הכנת סבון באופן זה מימי הרנסאנס. גם במאות ה-20 וה-21 מייצרים סבונים מבורית, בין השאר למטרות שחזור וניקוי בדים עתיקים במוזיאונים, או למוצרי קוסמטיקה כגון שמפו.
שמעון בן כוסבא
קרנטור
הספרייה היהודית הווירטואלית
יוגוסלאביה
יסנובץ
יסנובאץ
בית הדואר המרכזי
סיוע אמריקאי לישראל
הסיוע האמריקאי לישראל מתייחס לסיוע הכלכלי והצבאי שארצות הברית מעניקה לישראל.
ארצות הברית הייתה אחת משתי המדינות הראשונות (לצד ברית המועצות) שהכירה בישראל ובהמשך קיימה איתה קשרים הדוקים. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 התאפיינו היחסים הפוליטיים בקרירות מסוימת והגיעו אף למשבר אחרי מלחמת סיני, אך החל מראשית שנות ה-70 של אותה מאה גדל משמעותית הסיוע הצבאי האמריקאי לישראל.
היסטוריה.
במלחמת העולם הראשונה ארצות הברית הייתה אחת המדינות ששלחו סיוע לבלגיה בדמות מזון והלוואות (בסופו של דבר רוב החובות הושמטו). בזמן מלחמת העולם השנייה המשיכה במדיניות התמיכה באמצעות מדיניות השאל-החכר.
מאז 1949, מסייעת ארצות הברית לישראל בהלוואות ובמענקים שהיקפם גדל בתהליך הדרגתי. הסיוע הצבאי אינו ייחודי לישראל אך נכון ל-2016, הסכום המצטבר שישראל קיבלה הוא הגדול ביותר מבין המדינות שנתמכו. לאחר מלחמת ששת הימים התנערה צרפת מישראל והטילה עליה אמברגו. בכך נסתיימו באחת קשרי הידידות בין צרפת לישראל שהחלו ערב מבצע קדש. לאחר המלחמה נאותה ארצות הברית לספק נשק לישראל במקומה של צרפת ולגלות מעורבות גוברת בביטחון ישראל. שיתוף הפעולה הביטחוני הואץ בתקופת מלחמת ההתשה שבה עשה צה"ל שימוש באמצעי לחימה אמריקאיים כנגד ציוד סובייטי חדיש שחלקו הופעל על ידי חיילים סובייטיים. בתקופה זו נעשו תאומים והתייעצויות ביטחוניות שוטפות בין ישראל וארצות הברית.
במהלך מלחמת יום הכיפורים נאותה ארצות הברית, לאחר לחץ ישראלי כבד, לשלוח אמצעי לחימה ברכבת אווירית שתרמה לעמידתה במלחמה. במלחמה נעשה שימוש נרחב בציוד חדיש הן אמריקאי והן סובייטי וכן תורות לחימה משני הגושים.
לאחר המלחמה החלה ארצות הברית לסייע לישראל כלכלית במענקים בהיקף כספי גדול. המענקים נועדו לשקם את צבאה של ישראל ואת כלכלתה לאחר המלחמה. כן גדל משמעותית שיתוף הפעולה הביטחוני בין המדינות. בשנת 1977 לאחר המהפך הפוליטי בישראל, תיווכה בין ישראל ומצרים והייתה בין הגורמים החשובים שהשפיעו על הצדדים לחתום על הסכם השלום בין ישראל למצרים. ארצות הברית אף מימנה את העתקת בסיסי חיל האוויר הישראלי מחצי האי סיני לפנים הארץ בעקבות ההסכם ואף הגדילה את הסיוע הכלכלי לישראל.