בפרק הבכורה, "אהבה אהבה אהבה", קורט ובליין חוזרים להיות שוב בני זוג. הצופים מגלים שקורט מודע לכך שבליין מתכנן להציע לו נישואין באקדמיית דלטון, בו הם נפגשו לראשונה, ומרגיש מתוח בשל כך, אך לאחר שבליין מבצע את "All You Need Is Love" ומציע לו נישואין, הוא עונה תשובה חיובית. בחזרה בניו יורק, קורט מתחיל למלצר בדיינר בו רייצ'ל וסנטנה ממלצרות, ומחליט להקים להקה. בפרק "הקוורטרבק", קורט חוזר לליימה פעם נוספת כדי להשתתף באזכרה של פין הדסון, שם הוא מציין ש"למי אכפת איך הוא מת?! יותר חשוב שנזכור איך הוא חי!". מאוחר יותר, בליין וסאם מבקרים בניו יורק את השלישייה, שם קורט ובליין דנים על הקריירות העתידיות של בליין, והוא מעודד את בליין ללכת להיבחן ל"ניאד"ה". מאוחר יותר, קורט, רייצ'ל וסנטנה מקבלים הודעה ש"כיוונים חדשים" הפסידו בתחרות והם מתפרקים. לאחר סיום הלימודים, בליין עובר לגור עם קורט, רייצ'ל וסנטנה (שנמצאת בחופשה עם בריטני), אבל בסוף קורט מבין ששניהם זקוקים למרחב משלהם, אף על פי שהם עדיין ביחד. לאחר שרייצ'ל פורשת מ"ניאד"ה", קורט כועס עליה ומבחין בסכסוך שהתרחש על רקע הומופובי, בו כמה הומופובים הרביצו להומו ברחוב. קורט הנסער מתפרץ לסיטואציה, והאנשים מרביצים גם לו וקורט מגיע לבית חולים. בעקבות המקרה, ב"ניאד"ה" מתייחסים אליו כגיבור. בגלל הדבר הזה ובגלל עלייתו של בליין במשקל, בליין נהיה חסר ביטחון ב"ניאד"ה" מפני שהוא מרגיש שהוא כל הזמן נמצא תחת הצל של קורט, אבל קורט מבטיח לו שהוא יהיה בסדר. לאחר מכן, ג'ון דולוואי, מפיקה גדולה, שומעת את בליין שר ומביעה עניין בו. ג'ון מבטיחה לבליין שהיא תעשה אותו לכוכב, אבל גם מייעצת לו לעזוב את קורט. ג'ון מארגנת מופע ראווה ללילה אחד כדי לקדם אותו ובליין מבקש ממנה לתת לקורט לשיר במופע, אבל היא לא מסכימה. בליין מרחם על קורט, משקר לו ואומר לו שג'ון הסכימה לתת לו לשיר דואט איתו במופע הראווה. לבסוף, קורט מגלה את האמת וכועס על בליין מפני ששיקר לו, אבל מאוחר יותר הם מתפייסים והוא בא לראות אותו במופע הראווה. בליין מזמין את קורט לשיר איתו דואט למורת רוחה של ג'ון. אבל לאור התשואות מהקהל, ג'ון מתרשמת מהדואט ומשבחת אותם. בסוף העונה, בליין חוזר לגור פעם נוספת עם קורט.
עונה 6.
בתחילת העונה, קורט חוזר לליימה, כדי לבקש סליחה מבליין לאחר שנפרדו, אך הוא מגלה שבליין כבר "המשיך הלאה" והוא בזוגיות כעת עם דייב קארופסקי, אויבו לשעבר. בפרק החמישי, "מטען הכאב - חלק 2", סו מתוודה שהיא רוצה נואשות שקורט ובליין יחזרו להיות זוג, מפני שהיא מעריצה אותם כך. כדי שזה יקרה, היא נועלת את שניהם במעלית ומסרבת לתת להם לעזוב עד שהם יתנשקו. קורט ובליין מתנשקים נשיקה לוהטת, אך עדיין לא חוזרים להיות יחד. בפרק השביעי "מעבר", קורט שר את הדואט, "Somebody Loves You", עם בליין. אחרי הדואט, יש לקורט ובליין שיחה קצרה ובליין מנשק את קורט, ומיד לאחר מכן עוזב. קורט מתחיל זוגיות עם וולטר, מבוגר בן 50; כשבליין מנסה לחזור אליו כשהוא מבין שהוא עדיין מאוהב בו. בפרק השמיני, "החתונה", קורט אומר לוולטר שהוא הולך לחתונה של בריטני וסנטנה יחד עם בליין, ווולטר מעודד אותו לחזור לבליין. קורט רץ לביתו של בליין, שם השניים מתנשקים וחוזרים להיות זוג. בחתונה, בריטני מתעקשת שקורט ובליין יתחתנו לצידה ולצד סנטנה, וקורט ובליין מסכימים ומתחתנים לצידן של בריטני וסנטנה. בסיום הסדרה, שניהם חוזרים לניו יורק. בשנת 2020, בליין וקורט הם זוג מפורסם והם הולכים לבתי ספר לתת נאומים על שוויון. מאוחר יותר באותו היום, הם מתקבצים מסביב עם חבריהם הישנים וצופים ברייצ'ל מקבלת את פרס הטוני בטלוויזיה בשידור החי. הצופים מגלים שרייצ'ל היא בהריון פונדקאי עם התינוק של בליין וקורט, שמרומז על ידי הדמויות שסביר להניח שזו תינוקת.
זיידי סמית
אביבעל
אביבעל (משמעות השם בכנענית: "הבעל הוא אבי"; ? - 980 לפנה"ס לערך) היה מלך צור ואביו של חירם הראשון.
אביבעל הוא הראשון במלכי צור הידועים לנו. הוא נזכר אצל דיוס, ומנאנדרוס איש אפסוס. כתביהם של השניים לא שרדו, אולם מצוטטים בספרו של יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון.
מלבד העובדה שהיה אביו של חירם לא ידוע עליו דבר.
מרי בארה
מרי תרזה בארה (באנגלית: Mary Teresa Barra; נולדה ב-24 בדצמבר 1961) היא מנכ"לית חברת הרכב "ג'נרל מוטורס" שבסיסה בארצות הברית. היא מונתה לתפקיד זה ב-15 בינואר 2014, ובכך הייתה לאישה הראשונה בעולם שמונתה למנכ"לית של יצרנית כלי רכב. לפני כן כיהנה כסמנכ"לית פיתוח המוצרים, הרכש ושרשרת האספקה הבינלאומיים של החברה.
באפריל 2014 צוינה ברשימת "100 האנשים המשפיעים בעולם" של מגזין טיים.
ביוגרפיה.
נולדה בשם מרי תרזה מקלה. הוריה ממוצא פיני. אביה עבד בחברת המכוניות פונטיאק. היא החלה לעבוד בג'נרל מוטורס בגיל 18 כסטודנטית, ב-1980. למדה הנדסת אלקטרוניקה בבית הספר של ג'נרל מוטורס (כיום אוניברסיטת קטרינג) במישיגן, וקיבלה תואר ראשון במדעים. היא קיבלה מלגה של ג'נרל מוטורס ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד, אותו סיימה ב-1990.
בארה עבדה בג'נרל מוטורס במגוון תפקידי הנדסה ואדמיניסטרציה. ב-2008 מונתה לסמנכ"לית הנדסת הייצור הבינלאומית, וב-2009 עברה לתפקיד סמנכ"לית משאבי האנוש הבינלאומית. החל מ-2011 שונה תפקידה לסמנכ"לית פיתוח המוצרים. במסגרת תפקידה פעלה לייעול ארגוני באמצעות הפחתת פלטפורמות ייצור כלי הרכב בחברה והקטנת הביורוקרטיה הארגונית באמצעות השטחה של המבנה הארגוני. ב-2013 הורחבו הסמכויות בתפקידה, והיא הפכה לאחראית גם על הרכש ושרשרת האספקה הבינלאומיים.
ב-2014 מונתה למחליפתו של דן אקרסון בתפקיד מנכ"לית החברה. במהלך השנה הראשונה לכהונתה, נאלצה החברה להוציא 84 אזהרות בטיחות עבור כ-30 מיליון מכוניות שייצרה, ובארה נקראה להעיד בפני הסנאט של ארצות הברית על אזהרות אלו ומספר מקרי מוות שיוחסו למתג הצתה פגום ברכביה.
ב-2014 דורגה בארה במקום השביעי ברשימת "100 הנשים החזקות בעולם" של פורבס. באותה שנה קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מישיגן.
נשואה לטוני בארה, אותו פגשה כסטודנטית באוניברסיטת קטרינג, ולהם שני ילדים. הם מתגוררים בנורת'וויל, פרבר של דטרויט.
אליהו דה וידאש
אליהו דה וידש
ארטזוסטרה
ארטזוסטרה, (המאה ה-5 לפנה"ס) הייתה נסיכה פרסית. בתו של דריווש הראשון, אחותו של חשיארש הראשון, ואשתו של המצביא המפורסם מרדוניוס.
דריווש הראשון מלך פרס נישא לבתו של גובריאס, אציל פרסי חשוב. גובריאס עצמו נישא לאחותו של דריווש וממנה נולד לו מרדוניוס. דריווש השיא את מרדוניוס שהיה עוד צעיר יחסית לבתו ארטזוסטרה. כך לפחות על פי הרודוטוס. גם בכתובת שנמצאה בפרספוליס נכתב שמרדוניוס נישא לבתו של דריווש. אם כי נכתב שם ששמה "Ardušnamuya". אם כי ייתכן ש-"Artozostre" הוא שיבוש יווני של השם.
ידוע על בן אחד שנולד למרדוניוס וארטזוסטרה. המצביא הפרסי אורטנטס.
שארל בריק
שארל בריק (בצרפתית: Charles Bruck, בהונגרית: Bruck Károly, 2 במאי 1911 טמשוואר - 16 ביולי 1995 הנקוק, מיין) היה מנצח צרפתי, יהודי מטרנסילבניה, שפעל בעיקר בצרפת, הולנד וארצות הברית. ב-1939 קיבל אזרחות צרפתית, שנלקחה אחר כך ממנו בשנים 1940–1944 בימי השואה. "ביצועיו התאפיינו בדיוק יוצא מן הכלל, אך לא בהיעדר רגש".
שנות הצעירות והלימודים. חבר ברזיסטאנס.
שארל בריק נולד בשנת 1911 כקארוי ברוק בשכונת יוזפין בעיר טימישוארה, בחבל באנאט שהשתייך אז לאוסטרו-הונגריה. הוא היה בן של שוחט יהודי ולמד בתיכון היהודי בעיר בימי השלטון הרומני. בגיל 17, בשנת 1928 נסע ללימודים באקדמיה למוזיקה של וינה למשך שנה ואחר כך התיישב בפריז בה הכיר את הכנר אנטואן גולאה, יהודי וינאי-רומני, לימים מוזיקולוג ידוע, שהפך לאחד ממעריצי אמנותו. בריק נרשם קודם כל ללימודי משפטים והחל משנת 1931 למד במקביל ב"אקול נורמאל למוזיק" אצל אלפרד קורטו, נדיה בולאנז'ה (הלחנה) וולאדו פרלמוטר (פסנתר). אחרי 1934 היה לתלמידו של פייר מונטה (1964-1875) שהקים באותה תקופה בית ספר לניצוח ליד התזמורת הסימפונית של פריז. ב-1936, בגיל 25, סיים את התואר ב משפטים בפריז וזכה במבחני הקבלה לתפקיד סגן המנצח של התזמורת הסימפונית של פריז. ב-1939 קיבל את האזרחות הצרפתית וניצח לראשונה באמריקה בסן פרנסיסקו. בימי הכיבוש הנאצי והמשטר וישי איבד את האזרחות ופוטר. נאלץ להסתתר ובהמשך היה לפעיל ברזיסטאנס.
המשך פעילותו המוזיקלית.
אחרי השחרור, בשנים 1945–1948 כיהן בריק כמנהל "תעשיות המוזיקה" ב"משרד התפוקה התעשייתית". בשנים 1950-1949 ניצח על תזמורות בתי הקזינו ב קאן ודוביל (Cannes-Dauville), אחר כך, בשנים 1954-1950 ניצח על תזמורת בית האופרה הלאומית של אמסטרדם. בשנת 1955 התמנה בראש התזמורת הסימפונית של רדיו שטרסבורג בצרפת. ניצח עליה למשך עשור, עד שנת 1965 והשתדל להכליל ברפרטואר באופן קבוע יצירות בנות זמננו, אף חרף ההסתייגויות החריפות של חלק מהמוזיקאים ובמיוחד של הקהל מול הניסיונות הסגנוניים וההרמוניים הכרוכים באותן היצירות.
כדברי מבקר המוזיקה אלן פארי, הצטייר בריק כאמן סקרן ,"בעל מזג סוער ולוחמני" שחונן בכישרון ניתוח ואינטואיציה לגבי שפות מוזיקליות חדשות והשתמש בידע שרכש על האמצעים הטכניים של תקופתנו"