אלן לי לוסון (באנגלית: Allan Leigh Lawson; נולד ב-21 ביולי 1945) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע, במאי וסופר יהודי בריטי.
קורות חיים.
לוסון נולד בסאתרסטון שבווריקשייר לאם יהודייה. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, ושיחק בקולנוע ובטלוויזיה מתחילת שנות השבעים של המאה העשרים. בנוסף ביים מחזות בווסט אנד ובברודוויי. לוסון עבד עם התיאטרון המלכותי הלאומי ורויאל שייקספיר קומפני כמו גם עם הבמאים רומן פולנסקי ופרנקו זפירלי. בקולנוע גילם את ברנרדו ב"אח שמש, אחות ירח" (1972) ואת אלק דרברוויל בסרטו של פולנסקי "טס" (1979). הוא שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "Travelling Man" (1984–1985), ובתפקיד אורח בסדרות "הדוכסית מרחוב דיוק" (1976), "ד'יזראלי" (1978) וב-"Feuer und Schwert - Die Legende von Tristan und Isolde" מ-1982. ב-1988 שיחק באנתולוגיה "תיאטרון ריי ברדבורי" של HBO, וב"עדות אילמת" גילם את אביה של ניקי אלכסנדר (2005–2007). עם אשתו טוויגי שיחק בתפקיד עצמו בפרק בסדרה "פשוט נהדרת" (2001).
בנוסף למשחק עסק לוסון גם בכתיבה ובבימוי. ב-1999 היה שותף לכתיבה וביים את המחזמר "If Love Were All" על אודות הידידות בין גרטרוד לורנס ונואל קאוורד. בספטמבר 2009 פורסם ספרו "The Dream: An Actor's Story", ספר זכרונות מהתיאטרון על חיי היום יום של שחקן. ()
חיים אישיים.
ב-1976 התגרש לוסון מאשתו הראשונה מונדי. ב-1975 הכיר את השחקנית היילי מילס כשהופיעו יחד במחזה "A Touch of Spring" שהועלה בווסט אנד בלונדון. שנה אחר כך היא ילדה את בנו, ג'ייסון. לוסון אימץ את כריספיאן, בנה של היילי מילס מבעלה הבמאי רוי בולטינג. באותה תקופה שיחק לוסון בסרט "The Devil's Advocate" לצידו של ג'ון מילס, אביה של היילי. הקשר בין השניים הסתיים בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים.
לוסון פגש את הדוגמנית טוויגי ב-1984. שניהם השתתפו בסרט "מאדאם סוזאצקה" ב-1988, והתחתנו ב-23 בדצמבר אותה שנה. הזוג מתגורר במערב לונדון, ולוסון מטפל בעסקיה של אשתו. ללוסון וטוויגי יש בית נוסף בסאותוולד בסאפוק.
ולדמר הקל
לי לאוסון
מיכל קעה
יונה מיכל ייטלס
יונה מיכל יֶיטֶלֶס (לעיתים: ייטלש, או ייטליש; בגרמנית: Jonas Mischel Jeitteles; ה'תצ"ה, 1735 - ל' בניסן ה'תקס"ו, 18 באפריל 1806) היה רופא יהודי איש פראג, אבי משפחת ייטלס.
למד רפואה באוניברסיטת לייפציג, בשנת 1763 התמנה כרופא ובהמשך כראש הרופאים ("אסיא רבא") בבית החולים היהודי בפראג, בשנת 1783 הוציא את ספרו הרפואי "Observata Quædam Medica" שבזכותו קיבל בשנת 1784 רישיון ממשלתי לרפא גם חולים נוצרים.
בניו: הרב ברוך ייטלס, מחבר הספר "טעם המלך"; גוטליב ייטלס; הבלשן והמזרחן יהודה ייטלס ויצחק ייטלס. הוא וחלק מבניו קבורים בחלקה משפחתית בבית הקברות היהודי בפראג-ז'יז'קוב.
יונה ייטלס
יונה ייטלש
יונה ייטליש
יונה מיכל ייטלש
יונה מיכל ייטליש
חזקה של שתיים
חזקה של שתיים היא מספר טבעי מהצורה formula_1. כלומר מספר המתקבל מהכפלת 2 בעצמו n פעמים.
את החזקות של שתיים ניתן לחשב באופן רקורסיבי, כאשר המספר הראשון הוא formula_2 והחזקה הבאה מתקבלת מחיבור החזקה הקודמת לעצמה.
לפי המשפט היסודי של האריתמטיקה, מספר הוא חזקת שתיים אם ורק אם אין לו אף גורם ראשוני אי-זוגי.
כיוון ש-2 הוא מספר הבסיס של מערכת הספירה הבינארית, חזקות של שתיים נפוצות במדעי המחשב. כאשר בכתיב בינארי חזקה של שתיים היא תמיד מהצורה , בדיוק כמו חזקה של עשר במערכת העשרונית.
סדרת החזקות של שתיים.
הסדרה ההנדסית 1, 2, 4, 8, 16, 32, … (או, במערכת הספירה הבינארית, 1, 10, 100, 1000, 10000, 100000, … ) שאיבריה הם החזקות של 2 חשובה בתורת המספרים. סכום n האיברים הראשונים בסדרה, השווה ל-formula_3, נקרא מספר מרסן. מספרים אלו, בעיקר אלו מהם שהם מספרים ראשוניים, נחקרו עוד מהעת העתיקה והם קשורים למספרים משוכללים.
מספר ראשוני שהוא אחד יותר מחזקה של שתיים (למשל 257) נקרא ראשוני פרמה. ראשוני כזה הוא בהכרח מהצורה formula_4.
מימוש מהיר של פעולות בחזקות של שתיים.
ההצגה הבינארית של מספרים מאפשרת לבדוק במהירות האם מספר חיובי שלם נתון "x" הוא חזקה של שתיים:
כאשר &amp; הוא פעולת AND על סיביות. אם "x" הוא 0, תוצאת האלגוריתם רומזת ש-0 הוא חזקה של שתיים, ולכן בדיקה זו עובדת רק כאשר "x" &gt; 0.
בדומה לזה, האלגוריתם הבא מעגל את המספר הנתון "x" לחזקה קרובה של שתיים:
עבור כל שלם "x" וחזקה של שתיים, "y", נציב "z" = "y" - 1,
אגדות על חזקות של שתיים.
האגדה על המצאת השחמט מספרת שהמלך הציע לממציא לבחור איזה פרס הוא רוצה בתמורה להמצאתו הנפלאה. הממציא אמר שהוא מבקש גרגר חיטה במשבצת הראשונה של לוח השחמט, 2 גרגרים בשנייה, 4 גרגרים בשלישית, 8 ברביעית וכן הלאה, בטור הנדסי. המשימה נראתה בעיני המלך כעניין של מה בכך, והוא פקד על משרתיו למלאה, אך מהר מאוד גילה שכל מחסני התבואה בממלכה התרוקנו, בזמן שמילוי משאלתו של הממציא רחוק מלהתגשם (כבר במשבצת ה-32 נדרשו יותר משני מיליארד גרגרים, ומספר הגרגרים שידרשו כנגד 64 המשבצות הוא formula_5).
לפי האגדה שממציא המשחק של מגדלי האנוי צירף לו, כוהנים ברהמינים צריכים להעביר 64 דיסקיות ממוט אחד לאחר, וכשיסיימו יגיע סוף העולם. גם כאן, מספר הצעדים שידרשו הוא 264-1.
חזקה של 2
פונטרנס (מחוז)
פונטרנס (בספרדית: Puntarenas) הוא מחוז בקוסטה ריקה. המחוז, שנמצא בדרום ובמערב קוסטה ריקה, מורכב ממספר חלקים. החלק המרכזי גובל בגואנאקאסטה, באלחואלה, בסן חוסה ובלימון בצפון, בפנמה במזרח ובאוקיינוס האטלנטי בדרום ובמערב. חלק נוסף נמצא בחלקו הדרומי של חצי האי ניקויה, אשר מופרד מהחלק המרכזי על ידי מפרץ ניקויה וגובל בצפונו במחוז גואנאקאסטה. נוסף על אלו המחוז כולל מספר איים, בהם כמה איים במפרץ ניקויה שהמרכזי בהם הוא צ'ירה וכן אי הקוקוס הנמצא במרחק של כ-500 קילומטרים מערבית לחופי המחוז.
במחוז מתגוררים 410,929 תושבים (נכון ל-2011). בירת המחוז היא פונטרנס.
קנטונים.
מבחינה מנהלית מחוז פונטרנס מחולק ל-11 קנטונים.
אלכסנדר זוסמן אדלר
הרב אלכסנדר זוסמן אדלר (בגרמנית: Alexander Sussmann Adler; כ"ו באדר ה'תקע"ו, 26 במרץ 1816 בשוובהיים - י"ב בטבת ה'תר"ל, 16 בדצמבר 1869 בליבק) היה רב גרמני וחבר מועצת העיר ליבק.
קורות חייו.
אדלר נולד בכפר שוובהיים שבפרנקוניה התחתונה, בנם הבכור של הסוחר שמשון אדלר (1784–1867) ושל אשתו מרים בת אהרן פרנקל (נפטרה ב-1846). לאחר מותה של מרים נשא אביו את חנה אופנהיימר, ונולדו להם שני בנים, אברהם ובנימין, ובת בשם אליזבת. הוא למד בבית ספר בעיר מגוריו שוובהיים (Schwebheim), ולמד שיעורים פרטיים בתלמוד בעיר באד קיסינגן. לאחר סיום בית הספר היסודי החל ללמוד בגימנאזיום לודוויציאנום (Gymnasium Ludovicianum) בשוויינפורט (Schweinfurt), אותה עזב עם קבלת תעודת הבגרות ב-1839. מאוקטובר 1839 למד באוניברסיטת וירצבורג פילולוגיה ומחשבת ישראל. במהלך לימודיו באוניברסיטה לימד הרב אדלר בישיבה של הרב יצחק דב במברגר. בקיץ 1845 סיים את לימודיו הגבוהים, והוא נסמך לרבנות על ידי הרב אברהם וכסלר בעיר הולדתו שוובהיים, ועל ידי הרב חיים שוורץ בקרומבאך (Krumbach). באותה עת שימש מורה פרטי.
בין ה-12 ל-19 ביוני 1844 נערכה בבראונשווייג אספת רבנים רפורמים. רבניה האורתודוקסים של גרמניה חששו מקבלת החלטות שעלולות לפגוע בקהילה האורתודוקסית, והחליטו לפרסם החלטות-נגד שיסבירו את עמדת היהדות האורתודוקסית, שחיבורן הוטל על הרב אדלר. באותה תקופה יצר קשר עם הרב ד"ר שמואל אנוך , עורך עיתון "שומר ציון הנאמן", שבו פורסמו הטענות.
הרב אדלר עבר לצפון גרמניה, תחילה לאלטונה (בעבר עיר נפרדת וכיום שכונה בהמבורג), שבה נסמך ב-1847 על ידי רב העיר יעקב אטלינגר. ב-1849 עבר לליבק. באותו זמן הייתה ישיבת יהודים בליבק אסורה מלבד עבור "יהודי החסות", והקהילה היהודית התיישבה בכפר מויסלינג (Moisling) שבקרבת העיר. הרב אדלר מונה לעוזר הרב, הרב אפרים פישל יואל (1795-1851). תפקיד הרב בקהילת מויסלינג היה לענות לשאלות וקושיות הקהל, והוא חויב לשאת דרשה בשבת שובה ובשבת הגדול. ב-1851 מונה לרב הקהילה. את הדרשה הראשונה שלו בבית הכנסת במויסלינג נשא בשבת פרשת יתרו תרי"א (1851). בשנת 1858, כשבוטלו חוקי האפליה שהוטלו על יהודי מויסלינג, קיבלה הקהילה היהודית היתר לעבור לעיר ליבק עצמה. עברו מספר שנים עד ששוכנע על ידי בני הקהילה שעברו לליבק לעבור לשם גם הוא; גם אז, המשיך להגיע למויסלינג על מנת לדרוש בשבתות. לבד מכהונתו כרב העיר ליבק, לימד בתלמוד-התורה של העיר והעביר שיעורים פרטיים בביתו. בשנת 1855 דחה בקשה שקיבל, לעבור לשמש כרבה של העיר שוורין. ב-1864 השתתף ב"תהליך קומפרט" בווינה כנציג האורתודוקסיה ההונגרית.
מ-1855 עד מותו היה חבר מועצת העיר ליבק.
ב-1 בדצמבר 1850 נשא, כמקובל בקהילות גרמניה, את בתו של הרב הקודם, הרב אפרים פישל יואל, חנה (1820–1889). בין ילדיהם של הזוג:
בני הזוג נקברו, שניהם, בבית הקברות היהודי במויסלינג.
לוקומוטיב יארוסלבל
יהודה ייטלס
יהודה בן-יונה ייטלס (יהב"י; ה'תקל"ג, 1773 - י"ג בסיוון ה'תקצ"ח, 6 ביוני 1838) היה בלשן יהודי תושב פראג.
קורות חיים.
נולד לרופא היהודי יונה מיכל ייטלס, אחיו הוא הרב ברוך ייטלס רבו של הקלויז בפראג ומרבניה המשכילים של העיר.