טופלה ומוטל לומדים בחדר אצל המלמד (יעקב אלפרין) שמחרים לטופלה את האולר. כשהם יוצאים ליער בלג בעומר מצוידים בקשתות וחצים הם קושרים את המלמד הישן וטופלה לוקח את האולר. לבסוף צועקים ואומרים לו כי הותקפו על ידי גזלנים והמלמד נכנס להתקף חרדה ומובא למשכב בביתו.
כל העיירה הולכת לחפש את הגזלנים ובינתיים אסתרק'ה, מוטל וטופלה משחררים את אליהו והם נסים מהמקום. כשהם נתקלים בתושבי העיירה נתקפת אסת'רקה בחרדה, נופלת לנהר ומתחילה לטבוע ואליהו קופץ ומציל אותה לתשואות האנשים, הגביר ואשתו (רחל אטאס).
טופלה מטמין את האולר ונעשה חולה עם חלומות זוועה מה יקרה לו אם הדבר יתגלה. לבסוף מגיע למיטתו החייט וטופלה מתוודה על הגנבה אבל אז סולח לו החייט, טופלה מבריא והליקוי בדיבורו חולף.
כעת מסכים הגביר מנשה לנישואי אסתרק'ה עם אליהו "שיש לו ייחוס - בנו של פייסי החזן". לבסוף כל העיירה רוקדת בחתונה של אליהו ואסתר'קה.
Oganesson
TV3 (רוסיה)
"TV3" (ברוסית: ТВ-3) הוא ערוץ טלוויזיה פדרלי בידורי ברוסיה המתמחה בהפקת סדרות טלוויזיה, סרטי לייב אקשן ותוכניות תיעודיות בעלי אופי מיסטי ומז'אנר מדע בדיוני ופנטזיה. משדר ברציפות מאז 1998.
הערוץ משדר בעיקר סדרות טלוויזיה מז'אנר המסתורין. בשנת 2006 נרכש הערוץ על ידי האוליגרך ולדימיר פוטאנין באמצעות חברת ProfMedia (ПрофМедиа), שנרכשה בהמשך על ידי ענקית הגז הטבעי ברוסיה, תאגיד גזפרום באמצעות חברת גזפרום מדיה, בדצמבר 2013.
בשנת 2016 במאית הערוץ דאריה לגיוני-פיאלקו פוטרה מהערוץ בעקבות כניסתו לתוקף של חוק חדש שאסר על במאים בעלי אזרחות כפולה לשדר תוכניות טלוויזיה.
יורם בלשר
יורם בלשר (נולד ב-22 בפברואר 1940) הוא רופא ילדים, מומחה ברפואה דחופה של ילדים, מומחה בנפרולוגיה של ילדים, לשעבר מנהל היחידה לרפואה דחופה בילדים במרכז הרפואי קפלן, יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל (1995-2009), נשיא ההסתדרות הרפואית העולמית (2008-2009). משנת 2021 מנהל את התוכנית למנהל מערכות בריאות ב- המרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, בשנת 2022 מונה פרופ בלשר לנשיא המרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.
ביוגרפיה.
בלשר נולד בתל אביב לזהבה ולאהרן. לאחר שסיים את בית ספר היסודי "כרמל", עבר ללמוד בגימנסיה גאולה. בין השנים 1962–1968 למד רפואה בבית הספר לרפואה של הדסה, האוניברסיטה העברית בירושלים.
בין השנים 1968–1969 עשה סטאז' בבית החולים תל השומר. בין השנים 1969–1974 התמחה ברפואת ילדים במרכז רפואי קפלן
בין השנים 1974–1976 כיהן כממלא מקום מנהל מחלקת ילדים ופגים בבית החולים קפלן.
בין השנים 1976–1978 - התמחה במחלות כליות אצל ילדים בבית החולים לילדים באוניברסיטת מקגיל, מונטריאול, קנדה.
בין השנים 1978–1985 עסק כרופא בכיר בנפרולוגית ילדים, בבית החולים קפלן. בהמשך התמחה בטראומטולוגיה של ילדים. בין השנים 1985–2008 ניהל את היחידה לרפואה דחופה בילדים במרכז הרפואי קפלן.
בשנת 2008 מונה ליושב ראש ועדת התמחות בבית החולים קפלן.
בלשר הוסמך במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1994-1996).
בין השנים 1995–2009 כיהן כיו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל, במשך 3 קדנציות.
בין השנים 2008–2009 כיהן כנשיא ההסתדרות הרפואית העולמית. ההסתדרות העולמית מייצגת 9 מיליון רופאים מ-84 מדינות ועוסקת בסוגיות אתיות רפואיות.
יו"ר "ההסתדרות הרפואית בישראל".
בלשר השפיע על עיצוב אופייה של מערכת הבריאות, בעיקר בהפיכת הר"י לארגון שחרת על דגלו מלחמה על הרחבת סל התרופות, ועל הכנסת טכנולוגיות חדשניות לסל התרופות.
במהלך כהונתו הוביל שני מהלכים משמעותיים, הראשון התפטרותו מוועדת הסל, והשני הקמת הפורום הציבורי לעדכון סל התרופות ("ועדת הסל האלטרנטיבית"). בנוסף פעל להכניס שינויים באתיקה הרפואית ובמודעות לדילמות אתיות בטיפול רפואי.
בלשר נטל חלק לא מבוטל בקידום חוק זכויות החולה.
תפקידים ציבוריים.
בין השנים 1990–1998 כיהן כחבר דירקטוריון קרן "בר", בנק הפועלים.
בשנת 2000 מונה לחבר בחבר הנאמנים של המכון הלאומי למדיניות הבריאות.
בין השנים 2000–2011 כיהן כחבר דירקטוריון קרן חינוך מתקדם ויו"ר ועדת השקעות בבנק יהב.
בשנת 2004 מונה לחבר מועצת המנהלים של הקרן החינוכית ארצות הברית-ישראל (קרן פולברייט - קרן המטבע העולמית).
בין השנים 2009–2010 כיהן כחבר דירקטוריון החברה הכלכלית לפיתוח רחובות (ה.ל.ר).
משנת 2011 חבר במועצת המנהלים של האקדמיה למוסיקה וריקוד בירושלים.
בשנת 2015 מונה כראש ועדת ההיגוי לשיתוף פעולה של העיר רחובות עם יהדות מיניאפוליס.
תפקידים ציבוריים - רפואיים.
בין השנים 1990–1995 כיהן כנשיא הוועדה המקצועית של האיגוד הרפואי הישראלי (שכר ותנאי עבודה).
בין השנים 1999–2000 כיהן כיו"ר הוועדה הרפואית לעניינים סוציו-רפואיים של האיגוד הרפואי העולמי (WMA).
בין השנים 1999–2000 כיהן כנשיא הפורום המשותף של ההסתדרויות הרפואיות האירופיות וארגון הבריאות העולמי - WHO (EFMA-WHO).
בין השנים 2000–2011 כיהן כחבר בחבר הנאמנים של המכון הלאומי לחקר מדיניות הבריאות.
בין השנים 2001–2003 כיהן כיו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב של האיגוד הרפואי העולמי (WMA).
בשנת 2002 כיהן כחבר בוועד המנהל של המרכז הבינלאומי לבריאות משפט ואתיקה, בחיפה.
בין השנים 2003–2006 כיהן כיו"ר המועצה הרפואית העולמית (WMA).
אקדמיה.
בין השנים 1972-1976 היה מדריך לפדיאטריה בבית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית.
בין השנים 1982-1989 כיהן כמרצה לפדיאטריה בבית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית.
בין השנים 2013-2021 בלשר ניהל את בית הספר למנהל מערכות בריאות במרכז אקדמי פרס, בשנת 2013 התמנה למרצה בכיר ובשנת 2016 התמנה לפרופסור-חבר.
בשנת 2021 מונה בלשר לעמוד בראש הפקולטה למנהל מערכות בריאות במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן.
איגודים מקצועיים ופרסים.
בלשר חבר במספר איגודים מקצועיים: ההסתדרות הרפואית בישראל, החברה הישראלית לרפואת ילדים, החברה הישראלית לנפרולוגיה, החברה הבינלאומית לנפרולוגיה, החברה הבינלאומית לנפרולוגית ילדים, האקדמיה הרוסית למדעים (בלשר הוא הרופא היחידי מישראל המשתייך למספר מצומצם של כמאה זרים שהוענק להם הכבוד להיות חברים באקדמיה הרוסית לרפואה, משנת 2004)
ב-14 במרץ 2016 הוענק לבלשר על ידי תנועת אומ"ץ "אות הוקרה בתחום הרפואה לשנת 2016" במסגרת "אותות ועיטורי אומ"ץ בתחום הרפואה",
האות הוענק לבלשר, פה אחד על ידי ועדת האות :
צה"ל.
בשירותו הסדיר בלשר שירת כחובש קרבי. בלשר סיים קורס חובשים בהצטיינות ושימש מדריך בבית ספר לרפואה צבאית בצריפין.
לאחר סיום לימודי הרפואה שובץ בלשר בחיל רפואה כ-רופא צבאי ושירת במגוון תפקידים פיקודיים.
בלשר נטל חלק במלחמת ההתשה, כרופא צבאי במוצבים בסיני. במלחמת יום כיפור שובץ כרופא צבאי בבית חולים צבאי ברפידים והשתתף בפינוי מוטס של פצועים למרכז הארץ.
בשנים שלאחר מכן, קיבל בלשר פיקוד על פלוגת רפואה (פלת"ג) פיקודית, כולל מלחמת לבנון הראשונה. בתפקידו האחרון היה מפקד בית החולים הצבאי של תל השומר בחרום בדרגת רס"ן.
משפחה.
בלשר נשוי לאסתר ואב ל-3 ילדים. מתגורר ברחובות. רעייתו אסתר בלשר יועצת חינוכית, לשעבר מפקחת על היועצות בעיריית נס ציונה, רחובות וראשון לציון מטעם השירות הפסיכולוגי העירוני.
ילדיו: הפרופ' אריק בלשר רדיולוג, מנהל המערך הרדיולוגי בבית החולים איכילוב, דורון בלשר בעל תואר בחשבונאות וכלכלה ותואר שני במינהל עסקים, מנהל כספים של חברת אורמת טכנולוגיות, ומיכל מרקוביץ בלשר, עורכת דין בתחום דיני עבודה, אחראית על תחום זה במשרד "טולצינסקי שטרן מרציאנו כהן לויצקי ושות'".
אביו, אהרן יליד נס ציונה, שנת 1910, היה איש ההגנה, נשלח על ידי ההגנה לצרפת לשרת ברגימנט הפרשים הזר הראשון הצרפתי על מנת להדריך בשובו את לוחמי ההגנה, בין היתר בנושא הפעלת תת מקלעים.
מינה ויילי
וילהלמינה "מינה" ויילי (באנגלית: Wilhelmina "Mina" Wylie; 27 ביוני 1891 - 6 ביולי 1984) הייתה שחיינית אוסטרלית. סגנית האלופה האולימפית האישה הראשונה בעידן המודרני, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ושיאנית עולם. בשנים 1911, 1922 ו-1924 היא זכתה בכל התארים באליפות אוסטרליה (100 יארד חזה, 50 יארד גב, 100, 220, 440 ו-880 יארד חופשי).
ביוגרפיה.
ויילי נולדה בצפון סידני וגדלה בקוג'י (פרוור בדרום מזרח סידני). אביה, בנה מרחצאות שחייה עם מי ים (מרחצאות ויילי) בשנת 1907, בחוף הים של קוג'י, בריכת השחייה הוותיקה ביותר באוסטרליה שעדיין קיימת.
סגנית אלופה אולימפית.
עד לאולימפיאדת סטוקהולם (1912), נשים לא הורשו להשתתף בתחרויות השחייה. למרות שבאולימפיאדה זו החלו תחרויות לנשים גם בשחייה, פאני דוראק, חברה ויריבה לתחרויות השחייה וויילי לא הורשו בהתחלה להשתתף בה. לאחר אישור של איגוד השחייה לנשים של ניו סאות' ויילס, אך במימון עצמי, הן השתתפו במשחקים והיא זכתה במדליית כסף במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.4 דקות, אחרי פאני דוראק (1:22.2 דקות) ולפני ג'ני פלטשר מבריטניה (1:27.0 דקות).
מינה וויילי
פרס סיאול לשלום
פרס סיאול לשלום מוענק מאז שנת 1990 ומחולק בכל שנתיים. הפרס ניתן כדי להנציח את הצלחת אולימפיאדת סיאול שנערכה בסיאול, ב-1988, שהייתה מבחינת דרום קוריאה אירוע דיפלומטי מכונן שבו לקחו חלק 160 מדינות מכל רחבי העולם. לפי יוזמיו, מוענק פרס זה על מנת לשקף את רצונו של העם הקוריאני בשלום. הוועדה הממנה מורכבת מ-300 מומחים קוריאנים, ו-800 מומחים בינלאומיים. הזוכים מקבלים תעודה ופרס כספי בסך מאתיים אלף דולר.