מאוחר יותר ב-1961, רוק היל הייתה התחנה הראשונה ב"דרום העמוק" בה עברה קבוצה של 13 "רוכבי חירות" שמילאו אוטובוסים בוושינגטון די. סי. ופנו לדרום במטרה לבחון את יישום הפסיקות שהוציא בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנת 1960 שאסרו הפרדה גזעית על פי חוק בכל המפעלים הציבוריים הבין ארציים. כשמנהיג זכויות האדם ג'ון לואיס ואפרו-אמריקאים נוספים דרכו מחוץ לאוטובוס ברוק היל הם הוכו על ידי אספסוף המורכב ברובו מאנשים לבנים אשר לא נשלטו על ידי המשטרה המקומית. האירוע גרם להד תקשורתי גדול.
בשנת 2002 לואיס, שכבר היה חבר קונגרס מטעם ג'ורג'יה, חזר לרוק היל כשהוזמן לנאום באוניברסיטת וינת'רופ וניתן לו מפתח העיר. ב-21 בינואר 2008 חזר לואיס לרוק היל ודיבר כנואם באירוע לזכר מרטין לותר קינג ומורשתו. ראש העיר התנצל בפניו רשמית בשם העיר על התנהגותם ויחסם של ההמון לרוכבי החירות.
המאה העשרים.
רוק היל גדלה באופן קבוע במהלך המאה העשרים והתרחבה מעבר לגבולות המקוריים שלה. ארבעה אזורים ללא סמכות רשמית סופחו לעיר והגדולים שבהם הם בויד היל ב-1940, אבנעזר ומקסיקו ב-1960 ואוקדייל ב-1980.
רוק היל חגגה את חגיגות מאה השנה שלה ב-1952, ואת חגיגות 150 שנה ב-2002, ואירחה ב-2017 את אליפות העולם ב-UCI BMX.
גאוגרפיה.
סביבה.
לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לעיר יש 43.16 מיילים מרובעים (111.4 קילומטרים מרובעים), 43 מיילים מרובעים (111 קילומטרים מרובעים) הם אדמה ו-0.16 מיילים מרובעים (0.41 קילומטרים מרובעים) הם מים.
רוק היל ממוקמת לאורך נהר קטאבה באזור הצפון-אמצעי של רמת פידמונט בקרוליינה הדרומית, דרומית לעיר שארלוט. העיר ממוקמת בגובה 676 רגל מעל פני הים (206 מטרים) והיא ממוקמת במרחק של כ-150 מיילים (240 קילומטרים) מהאוקיינוס האטלנטי ו-75 מיילים (121 קילומטרים) מבלו רידג'.
שכונות.
רוק היל כוללת מספר שכונות:
דמוגרפיה.
במפקד האוכלוסין שנערך ב-2010, היו 66,154 איש ו-16,059 משפחות בעיר. צפיפות האוכלוסין הייתה 619.2 איש לקילומטר רבוע. היו 29,159 יחידות דיור.
54.6% מהתושבים היו לבנים, 38.3% שחורים, 1.7% אסייתים, 0.5% אינדיאנים ו-4.9% אחרים.
25,966 היו בעלי בתים, מתוכם ל-29.9% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 38.1% היו זוגות נשואים, 18.8% היו נשים ללא בעל ו-38.2% היו ללא משפחה.
כלכלה.
בעבר כלכלת רוק היל נשלטה על ידי תעשיית הטקסטיל והעברת המשרות והתעשייה מעבר לים ומחוץ לארצות הברית גרמה לירידה בכלכלה וגרעון באותו זמן. במהלך העשור האחרון, רוק היל עברה לכוח עבודה חזק יחסית.
על פי תוצאות מפקד 2010, ההכנסה הממוצעת לבעל בית הייתה 37,336$ לשנה וההכנסה הממוצעת למשפחה הייתה 45,697$ לשנה, המשכורת הממוצעת של הגברים לשנה הייתה 32,156$ לעומת 24,181$ לנשים. ההכנסה הממוצעת של העיר הייתה 18,929$ לשנה. כמעט 9.7% מהמשפחות ו-14% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 16.2% מתחת לגיל 18 ו-12% מעל לגיל 65. אחוז הלא-מועסקים היה 8.7% וסך הכל 11,874 מתוך 71,459 איש שחיים בעיר.
אסונות טבע.
טורנדו רוק היל 1926.
ב-26 בנובמבר 1926 טורנדו הרסני פגע במרכז העיר רוק היל, יום לאחר חג ההודיה וטורנדו פתאומי מכיוון שבדרך כלל לא מתרחש טורנדו חזק כל כך בסוף העונה, לטורנדו שנקרא "שחור כדיו" לקחו פחות מ-10 דקות להרוס את כל האזור המסחרי ברוק היל. הסערה נחתה במערב מחוז יורק והמשיכה לרוק היל מהמערב. לראשונה בעיר, הטורנדו המשיך לרוחב 3 גושי בניינים והותיר 60 בתים עם נזק כבד, גג בית החולים עף ומכוניות הועפו או התרסקו. הנזק הכולל שגרם הטורנדו "שחור כדיו" לעיר היה בסביבות 150,000$ וגרם למוות אחד ו-12 פצועים בתוך רוק היל.
הוריקן הוגו.
הוריקן הוגו פגע בעיר בבוקר ה-22 בספטמבר 1989. ההוריקן קרע לגזרים את העיר עם רוחות ממושכות בחוזק 90 מיילים לשעה (144.8 קמ"ש) והפיל עצי אלון ואורן גדולים וחזקים. בתי הספר נסגרו לשבועות עקב נזק נרחב לדרכים ומפעלים. הנזק הכולל לכל קרוליינה הדרומית עלה 4.2 מיליארד דולר. הסערה נכנסה למחוז יורק בקטגוריה שלוש ועזבה בקטגוריה שתיים.
סופת השלגים של 2004.
סדרה של מערכות לחץ אוויר נמוך נעה לרוחב קרוליינה הדרומית בין התאריכים 25–27 בפברואר 2004 וגרמה למערכת של גשם מעורב בשלג שהפך בהדרגה לשלג כבד ככל שלחץ האוויר ירד, אוויר ארקטי קר שרר בקרוליינה וגרם ל־22 אינצ'ים (55.8 סנטימטרים) של שלג, ברקים ורוחות מתפרצות. השלג הגיע לגובה של 28 אינצ'ים (71 סנטימטרים) במקומות שונים.
השכלה.
ברוק היל ישנם 27 בתי ספר מתוכם 17 בתי ספר יסודיים, חמש חטיבות ביניים ושלושה תיכונים, בנוסף ישנן שלוש מכללות.
תחבורה.
כבישים מהירים.
רוק היל מתחברת ל-2 כבישים בין-מדינתיים כחלק ממערכת הכבישים הבין-מדינתיים:
נמלי תעופה.
לרוק היל יש 2 נמלי תעופה מקומיים:
תרבות.
אירועים עונתיים.
רוק היל מארחת מספר אירועים עונתיים, בכל אביב מתקיים פסטיבל הנקרא "בוא תראה אותי", בו משתתפים למעלה מ-125,000 איש מרחבי קרוליינה הדרומית. "בוא תראה אותי" נבחר במקום ראשון כפסטיבל הטוב ביותר בקרוליינה הדרומית. ביום העצמאות של ארצות הברית העיר מארחת את פסטיבל "אדום, לבן ובום". בשבוע הראשון של כל אוקטובר, מועצת האמנות של מחוז יורק מארחת את פסטיבל ה"בלוז וג'אז".
מוזיאונים.
ישנם שבעה מוזיאונים בעיר:
ספורט.
אליפויות.
רוק היל מארחת 2 אליפויות בינלאומיות:
בנוסף, רוק היל ארחה בשנת 2015 את גביע העולם ב-IQA וב-2017 את אליפות העולם ב-UCI BMX.
פארקים.
רוק היל ידועה בשל מספר הפארקים והמתקנים הציבוריים הגדול שבה, הפארקים הגדולים ביותר מופיעים ברשימה להלן:
ממשל.
המועצה המנהלית שמושלת על העיר מורכבת מראש העיר ושישה חברי מועצה נוספים, ראש העיר נבחר כל ארבע שנים וכך גם חברי המועצה, ראש העיר הנוכחי הוא ג'ון גטיס שהחל את כהונתו בינואר 2018.
אלמנט מטריצה
בפיזיקה ובעיקר בתורת ההפרעות (מכניקת הקוונטים), "אלמנט המטריצה" מתייחס לאופרטור ליניארי של ההמילטוניאן בסימון דיראק.
אלמנט המטריצה מתייחס להשפעה של ההמילטוניאן החדש.
אלמנט המטריצה בוחן את ההשפעה של המילטוניאן שהשתנה לאחרונה (כלומר הסופרפוזיציה הליניארית של הפוטנציאל האינטראקטיבי של המילטוניאן בתוספת אינטראקציה) על המצב הקוונטי.
אורי אפק
אורי אפק (נולד בשנת 1932) הוא ספורטאי, מאמן לאומי ושופט בינלאומי בכדורעף. כיהן כמפקח משרד החינוך על החינוך הגופני, סגן מנהל וממלא מקום מנהל רשות הספורט, מנכ"ל הוועד האולימפי בישראל, ראש משלחת ישראל בשלוש אולימפיאדות ויו"ר וועד המנהלים של המכללה האקדמית בווינגייט.
ביוגרפיה.
אפק נולד בבלפוריה בשם אורי פינצ'וק וכתינוק עבר לכפר יונה ולמד בנתניה הסמוכה. כבר מגיל צעיר בלט כישרונו הספורטיבי והוא החל את דרכו כאתלט במכבי נתניה. הצטיין בריצות קצרות ובקפיצות ואף גבר באחת מאליפויות הנוער על אריה קלינשטוב-נווה, שהיה אז אלוף ישראל בקפיצה לגובה. במכבי נתניה העבירו את אפק בן ה-16 לקבוצת הכדורגל המקומית ששיחקה בליגה העליונה, בתפקיד שוער. איתו שחקו אריה מכנס, שמואל פרלמן, יוסי מלר, ויצחק כספי.
אפק התגייס לנח"ל ושימש כשוער בנבחרת החיל. בימים ההם, כפי שסיפר, היה הכדורגל בצבא מפותח ונערכו משחקים בין החֵילוֹת.
אורי אפק עבר קורס קצינים ושימש קצין ספורט חיילי של הנח"ל עד שחרורו בשנת 1952. עם שחרורו מצה"ל בדרגת סגן (מיל.) המשיך אורי אפק לשרת במילואים כקצין בגדוד חי"ר בו התקדם בדרגות ובתפקידים ולימים מילא לסירוגין את תפקידי המג"ד והסמג"ד. בגיל 40 עבר לשרת בענף אימון גופני והשתחרר משירות המילואים בדרגת סגן-אלוף. במהלך שירותו עבר קורס צניחה.
קריירה.
דרכו בחינוך הגופני כמורה וכמפקח.
עם שחרורו, החל אפק ללמוד במדרשה לחינוך גופני שהתמקמה באותם ימים במחנה יונה. באותם ימים נמשכו הלימודים שנתיים. עם פתיחת מכון וינגייט החל אפק ללמד במקום בתפקיד מדריך כללי.
בשנת 1958, החל אפק ללמד כדורעף במדרשה, ובנוסף לכך שימש כעוזרו של מנהל המדרשה – איסר וגנר, שהיה עולה חדש מפולין – בנושאי שפה ובירוקרטיה. דוד אלדר, שהחליף את וגנר כמנהל המכללה, החליט להאריך את משך הלימודים משנתיים לשלוש על מנת להרחיב את השכלת המורים לחינוך גופני ואפק סייע לו במשך מספר שנים בהקמת שנה ג' נוספת לסטודנטים.
בנוסף לעבודתו במדרשה, לימד אפק חינוך גופני בקיבוצי האזור והצטיין בהקמת נבחרות כדורעף.
בד בבד עם עבודתו כמורה לחינוך גופני, מונה אורי לתפקיד מדריך למורים באזור, ומכאן נסללה דרכו לפיקוח על החינוך הגופני באזור, משרה בה שימש שבע שנים.
בשנת 1975 נסע לשנתיים לארצות הברית, שם למד וסיים תואר שני באוניברסיטת CSUN. במהלך לימודיו גם אימן את נבחרת האוניברסיטה בכדורעף וזכה לתואר "מאמן השנה". עם סיום לימודיו חזר לתפקידו בשנת 1977.
אימון כדורעף.
אפק היה בן טיפוחיו של מיכה שמבן, מורה ומאמן מוערך בכדורסל וכדורעף, ששכנע את אפק להתמחות בכדורעף. בשנת 1955 אימן אפק את כפר יונה ולאחר מכן אימן במשך מספר שנים את הפועל עין שמר. בשנים 1962–1966 אימן אפק את נבחרת הכדורעף של אליצור. בשנים 1967–1969 ושוב מ-1971 אימן את קבוצת "הפועל העוגן" שזכתה תחת ניהולו בגביע המדינה בשנת 1973. היה זה הגביע התשיעי שבו זכה אפק כמאמן. בסך הכל, זכה ב – 14 אליפויות וגביעים. בשנת 1976 מונה על ידי גרי אברמוביץ למאמן קבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא ותרם תרומה משמעותית להתפתחות הכדורעף בעיר. בשנות ה-80 חזר שוב לאמן את הפועל העוגן.