בשנים 1995–2000 הלהקה הייתה בשיא יצירתה המוזיקלית והוציאה 3 אלבומי אולפן באורך מלא ועוד מספר EP. ב-1998 יצאה למסע הופעות ביחד עם להקת המטאל הגותי Paradise Lost, שנחשבת לאחת ממייסדות הז'אנר ולאחת הלהקות הוותיקות והמצליחות בסצינות המטאל הגותי והדום-דת'.
בשנת 2000 התפרקה הלהקה וחבריה התפצלו למספר פרויקטי סולו. בשנים 2000–2003 נערכו מחדש מספר אלבומים של הלהקה, שכללו מיקסים חדשים ורצועות בונוס.
בשנת 2007 התאחדה הלהקה לצורך מסעי הופעות, שבחלקם השירים נבחרו על ידי המעריצים. עם זאת, חברי הלהקה אינם מגדירים זאת כ"איחוד הלהקה" מאחר שהם לא יוצרים ומקליטים שירים חדשים, אלא רק מופיעים ביחד.
דיסקוגרפיה.
אלבומי אולפן באורך מלא:
דמואים, EP ומיני אלבומים:
מרטינוס הרביעי
מרטינוס הרביעי (בלטינית: Martinus IV; 27 במרץ 1220 – 28 במרץ 1285) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1281 עד מותו, והאפיפיור הצרפתי האחרון ששלט ברומא, מאחר שכל האפיפיורים הצרפתים שהיו אחריו שלטו באביניון.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
סימון דה בריון נולד בשנת 1210 בטורן, צרפת, ולמד משפטים באוניברסיטת פדובה ובבולוניה. בזכותו של האפיפיור הוא זכה למשרה בסנט קנטן בשנת 1238, ובילה את התקופה 1248–1259 כקאנון של קתדרלת רואן, ולאחר מכן שימש כסגן הבישוף. בשנת 1260 מונה לקנצלר צרפת, תחת שלטונו של לואי התשיעי, מלך צרפת. ב-17 בדצמבר 1261 הוא מונה לקרדינל, ובשנת 1262 מונה בנוסף לראש האינקוויזיציה בצרפת.
שלטונו.
לאחר מותו של קודמו ניקולאס השלישי, הוא נבחר לאפיפיור על ידי מועצת הקרדינלים כעבור חצי שנה, בלחץ שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ועל מנת לחזק את כוחם של הקרדינלים הצרפתיים, נעצרו קרוביו של הקרדינל מתאו אורסיני.
בבשל היותו זקוק לתמיכתו של שארל מאנז'ו, הוא נידה על פי דרישתו את מיכאל השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית, שעמד בדרכו של שארל להקים את האימפריה הלטינית, שהוקמה בעקבות מסע הצלב הרביעי. בכך הוא שבר את האיחוד הדל שכונן בין הכנסיות היווניות והלטיניות במועצה השנייה של ליון ב-1274, ופשרה נוספת נעשתה בלתי אפשרית. ב-29 במרץ 1282 פרצה התקוממות נגד הצרפתים בסיציליה שהחלה בפלרמו ונודעה בשם "ערבית סיציליאנית". בהתקוממות זו נרצחו צרפתים רבים בסיציליה. שארל מאנז'ו קיבץ את כוחותיו בקלבריה, נחת במסינה והטיל עליה מצור אך ללא הצלחה. הסיציליאנים קראו לפדרו השלישי, מלך אראגון לקחת לידיו את השלטון בממלכת סיציליה. ב-30 באוגוסט 1282 פדרו השלישי נחת בסיציליה עם צבאו וכעבור חמישה ימים הוכרז למלך סיציליה. שארל נאלץ לסגת לקלבריה.
למרות נסיגתו, שארל נהנה מתמיכתם של אחיינו, פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל האפיפיור מרינוס הרביעי שראה ב"ערבית הסיציליאנית" מרד נגד שלטונו. הוא נידה את פדרו השלישי, מלך ארגון והכריז על מסע צלב כדי לנשל אותו מכתרו כמלך סיציליה. ב-2 בפברואר 1284 האפיפיור הכיר בשארל כמלך אראגון וולנסיה.
מרטינוס הרביעי חגג מסיבה חגיגית בקתדרלה בפרוג'ה ביום ראשון של חג הפסחא, ה-25 במרץ 1285, שהיה גם חג הבשורה. אחרי ארוחת הצהריים הרגילה שלו עם הכמרים שלו חלה לפתע במחלה פתאומית, וביום רביעי הבא, ה-28 במרץ הוא מת, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס הרביעי.
ביקור הגברת הזקנה (סרט, 1964)
ביקור הגברת הזקנה (באנגלית: The Visit) הוא סרט דרמה בשחור לבן המבוסס על מחזה בעל אותו שם שנכתב על ידי פרידריך דירנמאט והוצג לראשונה בשנת 1956. בסרט יש שיתוף פעולה בין המדינות ארצות הברית, צרפת, גרמניה ואיטליה. הסרט בוים על ידי ברנרד ויקי, נכתב על ידי בן ברצמן ומוריס ולנסי, הופק על ידי דריל זאנוק, ז'וליין דרודה, אינגריד ברגמן ואנתוני קווין והופץ על ידי אולפני פוקס המאה ה-20.
הסרט הוקרן לראשונה בצרפת ב-6 במאי 1964, ולאחר מכן באותה שנה בארצות הברית ב-4 באוקטובר. אורך הסרט הוא כ-100 דקות, ושפות המקור שלו הן אנגלית וצרפתית.
תקציר העלילה.
הסרט עוסק באישה עשירה בשם קלרה זאחנסיאן, אשר חוזרת לעיירה אותה נאלצה לעזוב שנים רבות קודם לכן. היא עזבה בעקבות עדות שקר במשפט שבו אהוב נעוריה, סרג' מילר, הוקיע אותה כמופקרת והתכחש לאבהותו ואחרי המשפט, זנח אותה בהריון מתקדם והתחתן עם חנוונית מקומית בעלת ממון. קלרה חוזרת לעיירה, כיורשת מיליונרית, ומציעה לתושבים עסקה מפתה במיוחד – מענק של מיליון דולר לשיקום העיירה ועוד מיליון דולר לחלוקה שוויונית בין התושבים, בתנאי שהם יתקנו את עוול הדין שנעשה לה בצעירותה ויוציאו להורג את האדם שהכפיש ונטש אותה לגורלה - סרג' מילר. התושבים מזדעזעים מההצעה ודוחים אותה על הסף, בנימוק שאת הצדק לא ניתן לקנות ושהם מעדיפים להמשיך ולחיות כעניים חפים מפשע, מאשר כעשירים עם דם על הידיים. קלרה מצהירה שהיא מתכוונת להמתין בעיירה ושההצעה שלה עומדת בעינה. אט-אט, עם חלוף הזמן, מחלחלת בתושבים ההכרה באפשרות המעשית של עושר עתידי והם משפרים את רמת חייהם ברכישה בהקפה של מוצרי צריכה ולבוש. ככל שעולה איכות חיי התושבים, כך גם הולכת ונסדקת התנגדותם המוסרית להצעה של קלרה, עד שהם מגיעים למצב שבו הוצאתו להורג של סרג' מילר הופכת כורח המציאות, משום שחייו הם אבן נגף לרווחת העיירה ורווחתם האישית. העיירה דנה לפיכך את סרג' מילר למוות, אך לאחר הישמע גזר הדין עוצרת קלרה את הליך ההוצאה להורג ומחייבת את התושבים להשאיר את סרג' מילר בחיים על מנת שכתם גזר הדין ירבוץ על מצפונם בעוד הנידון למוות ממשיך לחיות ביניהם.
נושאים עיקריים.
בסרט, כמו במחזה, יש התבוננות נוקבת בחולשות הטבע האנושי. הנושאים העיקריים הם נקמנות, תאוות בצע, אנוכיות, צביעות ושחיתות. המסקנה הנובעת מהעלילה היא שערכי המוסר והצדק כפופים לכוחו המשחית של הכסף ושחמדנות מייצרת שינאה ועלולה להכשיר אפילו רצח.
קבלה.
לפי הרישומים בפוקס המאה ה-20, הסרט היה צריך להכניס $6,100,000 מהשכרת סרטים, לכיסוי העלויות, אך ההכנסותיו הסתכמו ב $2,635,000, משמע, בהפסד כספי ניכר.
NETFLIX
הליטון הקוריאני המחודש
הליטון הקוריאני המחודש (, בליטון מחודש: gugeoui romaja pyogibeop תרגום מילולי: אות לטינית לאומית לשפה הלאומית; ) היא מערכת הליטון הרשמית של השפה הקוריאנית בקוריאה הדרומית. היא פותחה על ידי האקדמיה הלאומית של השפה הקוריאנית החל מ-1995 ופורסמה ב-7 ביולי 2000 על ידי משרד התרבות, הספורט והתיירות הקוריאני.
מערכת ליטון זו פתרה בעיות שהיו קיימות במערכת הקודמת, המכונה "מק'ון-רישאוור" . המערכת ההיא יצרה קשיים בהבחנה בין עיצורים שונים בשפה. קשיים אלו נוצרו עקב הפונולוגיה הייחודית של השפה הקוריאנית, המשתמשת בין היתר בהבחנה קולית שונה מזו המאפיינת את האותיות הלטיניות, ובכלל. סימני ההבחנה בין העיצורים הפחות קוליים - ㄱ, ㄷ, ㅂ, ו-ㅈ, לבין אלו הקוליים יותר -ㅍ ,ㅋ, ㅌ, ו-ㅊ (t,k, p, ו-ch בהתאם), התבססו על גרשיים. כמו כן, הבדלים בין התנועות 어(ŏ) ל-오(o) ובין 으(ŭ) ל-u)우) התבססו על סימני ברווה. הצורך בשימוש בסימנים אלו, שלא תמיד ניתן להוסיפם בקלות, ובפרט בעידן ההקלדה והאינטרנט, גרם לקושי בכתיבה. כתוצאה,מכך פעמים רבות הם היו מושמטים על ידי הכותבים, הן קוריאנים והן זרים, וגרמו לקושי ולבלבול בקריאת ובהבנת הנכתב. המערכת החדשה פותחה מתוך הנחה שהמשך השימוש במערכת הקודמת גורם לבעיות שיחריפו עם הזמן, הן אצל קוריאנים והן בכלל.
האותיות ותעתוקן הלטיני.
עיצורים.
ㄱ, ㄷ, ㅂ, ן-ㄹ מתועתקות כ-g, d, b, וכ-r כשהן באות בתחילת מילה או לפני עיצור (תחיליות), וכ-k, t, p, וכ-l כשהן באות אחרי עיצור או בסוף המילה (סופיות).
אופוריה (סדרת טלוויזיה, 2019)
גזירות יהושע
בכיבוש יריחו, גזר יהושע בן נון שלא לקחת מביזת העיר ושלא לבנות עוד את העיר יריחו. בסופו של דבר, היו מישראל אנשים שעברו על שתי הגזרות: על גזרת החרם, שלא לקחת משלל העיר, עבר עכן בן כרמי, ועל גזרת בניית העיר עבר חיאל בית האלי מאות שנים לאחר גזרת הגזרות. המקרא מתאר את העונש שקיבל כל אחד מהם.
הגזרות, חילולן והעונש עליהן.
בכיבוש יריחו גזר יהושע שתי גזרות – הראשונה להווה והשנייה לעתיד:
בסופו של דבר, עברו אנשים מישראל על שתי הגזרות הללו:
בעקבות לקיחת עכן מהחרם, נחלו ישראל תבוסה במערכה נגד העיר עי. יהושע פנה בתפילה לה', ונענה שישראל לקחו מהחרם ועליו לגלות את החוטא באמצעות גורל. ואכן, בגורל התגלה עכן ואחר שפייסו יהושע אף הסכים להודות בחטאו. הוא נענש על חטאו בסקילה ובשרפת כל נכסיו (ולפי כמה מהשיטות אף צאצאיו נהרגו עימו).
חיאל נענש בעונש אלוהי במיתת כל בניו במהלך בניית העיר. הכתוב מסמיך את חטא חיאל לגזרת הבצורת של אליהו. מסמיכות זו למדו חז"ל שבניית העיר הובילה את אליהו לגזור את גזרתו. נמצא לפי זה, שחילול שתי הגזרות הוביל הן לעונש פרטי לחוטא הן לעונש לאומי לכלל האומה.
יוזם הגזרות.
כיוונים מנוגדים בפסוקים.
מהפסוקים לא ברור אם יהושע גזר את הגזרות מיוזמתו או שצווה על כך.
מצד אחד, במסירת הגזרות לישראל, יהושע אינו מזכיר שהגזרות הן בשם ה':
מצד שני, מתיאור חילול הגזרות הללו עולה דבר אחר:
א. לאחר שישראל מובסים בקרב הראשון עם העי, ה' מגלה ליהושע שישראל לקחו מהחרם: "חָטָא יִשְׂרָאֵל וְגַם עָבְרוּ אֶת בְּרִיתִי אֲשֶׁר צִוִּיתִי אוֹתָם וְגַם לָקְחוּ מִן הַחֵרֶם..." - ישראל עברו על ברית ה' בלקיחה מהחרם, ולא על גזרת יהושע.
ב. בספר מלכים, כשמסופר על עונשו של חיאל על בניית יריחו, נאמר: "בַּאֲבִירָם בְּכֹרוֹ יִסְּדָהּ וּבִשְׂגוּב צְעִירוֹ הִצִּיב דְּלָתֶיהָ – כִּדְבַר ה' אֲשֶׁר דִּבֶּר בְּיַד יְהוֹשֻׁעַ בִּן נוּן". מפורש לכאורה שה' הוא שגזר את הגזרה, ויהושע רק מסרה לישראל.