בישראל, הסדרה משודרת בערוץ HOT HBO, וב-yes.
עלילה.
איב פולסטרי, היא אישה מתוסכלת ומשועממת בעבודה המשרדית שלה כקצינת MI5. איב נאלצת לעצור ולמצוא את וילאנל אשר היא רוצחת מוכשרת ופסיכופתית אכזרית ובלתי צפויה בעליל. כאשר שתי הנשים נפגשות הן נהפכות לאובססיביות זו לזו.
סדרת המשך.
עם ההודעה על סיום הסדרה בשנת 2022 אחרי ארבע עונות, נמסר שחברת "BBC אמריקה" מפתחת כמה חלופות לסדרת ספין אוף. באפריל 2022 התפרסם שסדרת ספין אוף שתתמקד בעבר של קרולין מרטנס מצויה בתהליכי פיתוח.
כרישון כוכבני
כרישון כוכבני (שם מדעי: Mustelus asterias) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הכרישוניים. הוא מצוי לאורך מדפי יבשות עד עומק 200 מטר בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי והים התיכון סביב חופי אירופה, מערב אסיה לרבות ישראל וצפון אפריקה.
מאפיינים.
כרישון זה מגיע לאורך 1.4 מטר והוא קטן מאוד ביחס לקרוביו. צבעו אפור-חום עם פס לבן ליד גבו ונקודות לבנות בין פס זה לסנפיר הגב המחודד שלו. הוא בעל סנפירי חזה רחבים ושטוחים המותאמים לשכיבה על קרקעית הים שם הוא רובץ רוב זמנו. סנפירי השת קטנים והזנב בעל אונה עליונה גבוהה בהרבה מהתחתונה. הראש מעוגל ובעל עיניים גדולות והשיניים בעלות מבנה חריצי שממנו קיבל את שמו הכוכבי.
הכריש שוחה לבדו סביב הקרקעית ומחפש בעזרת חוש ריחו הרגיש סרטנים, לובסטרים, כפניים ורכיכות אותם הוא מפצח בעזרת שיניו החזקות. הכריש משריץ 7-15 צאצאים חיים המתקיימים בשבועות הראשונים על החלמון שבבטנם.
הכריש נפוץ על קרקעיות בעומק 200 מטר מהים הצפוני שסביב חופי נורווגיה עד למרוקו או סהרה המערבית, בדרך כלל על מרבצי חוליות או חצץ. הוא מגיע גם לים התיכון אך לא לים השחור.
אוכלוסיות המין פחתו מאוד בים התיכון והוא במצב שימור קרוב לסיכון.
מרים מרבה
מרים לוצ'יה מרבה (ברומנית: Myriam Lucia Marbé, 9 באפריל 1931 בוקרשט - 25 בדצמבר 1997 בוקרשט) הייתה מלחינה קלאסית רומנייה, יהודיה במוצאה. היא לימדה כמרצה בכירה להלחנה ולקונטרפונקט בחוג להלחנה של האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט.
מרבה היא אחת ממלחיני האוונגרד של רומניה המאה ה-20, והטביעה את חותמה על זירת המוזיקה המשכילה במדינה זו בשנים 1960–1980. לפי הערכת המוזיקולוג קורנליו דן ג'ורג'סקו, היא השתייכה למגמה הלירית-מתבוננת של היצירה המוזיקלית הרומנית. בסגנונה כמלחינה בלטה נימה מדיטטיבית בנוגע לנושאים קיומיים כמו החיים והמוות.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
מרים לוצ'יה מרבה נולדה בשנת 1931 בבוקרשט. אביה, ד"ר מקסימיליאן מקס מרבה, רופא ובקטריולוג ממוצא יהודי ספרדי, דובר לדינו וגרמנית, עבד במכון פסטר בבוקרשט (לימים מכון יון קנטקוזינו) שהיה סמוך לביתו. הוא היה חייל בצבא הרומני בימי מלחמת העולם הראשונה והיה החוקר היהודי היחיד בתחום הרפואה שהושאר לעבוד במוסד ממשלתי בבוקרשט בימי הדיקטטורה הצבאית-פשיסטית של יון אנטונסקו. אחרי סיום מלחמת העולם השנייה עלו רוב בני משפחתו לישראל. האם של מרים מרבה, אנגלה לבית ולטר, הייתה מורה לפסנתר בתיכון למוזיקה ידועה בבוקרשט, בת לאאוג'ן ולטר, אדם שלפי מסורת המשפחה שורשיו היו באירלנד ובארצות הברית, ושהתיישב בעיירה טופליצה בטרנסילבניה. אשתו של וולטר הייתה יהודייה.
בבית משפחת מרבה נפגשו רבים מאנשי האליטה האינטלקטואלית של בוקרשט, כולל אמנים כמו הצייר דומיטרו גיאצה או מבקר האמנות ג'ורג'ה אופרסקו.
על האווירה שוחרת התרבות ששררה בבית סיפרה מרבה: "אצלנו בבית ניגנו מוזיקה קאמרית, ולפעמים בין הערביים, אמא ניגנה בפסנתר "אהבת המשורר" מאת שומאן, בעוד אבא עקב ומלמל את חרוזיו של היינה...".
מרבה למדה פסנתר בילדותה אצל אמה, והתלבטה הרבה לבחור בין לימודי רפואה ולמוזיקה. בגיל 13 בשנת 1944, אחרי הדחת המשטר האנטישמי, נרשמה ללימודים בקונסרבטוריון למוזיקה בבירת רומניה. היא למדה בו עד שנת 1954 אצל מורים ידועים, דוגמת פלוריקה מוזיצ'סקו (1887–1969) וסילביה קפצנה (פסנתר), יון קירסקו (תאוריית המוזיקה), מרציאן נגריה, מיכאי ז'ורה (1891–1971), לאון קלפר (1900–1991), שלימד קונטרפונקט והלחנה, יון דומיטרסקו (הרמוניה) ותאודור רוגלסקי (תזמור). באותה תקופה התוודעה למלחין מיכאיל אנדריקו שקירב רבים מהמוזיקאים הצעירים למוזיקה העכשווית. השתתפה בעניין רב בקורסים לחקר הפולקלור הרומני שהועברו על ידי ג'ורג'ה בריאזול ואחרים.
לא פעם השתתפה מרבה בשיעורים ובמפגשים שהתקיימו בבתיהם הפרטיים של מורים כמו ז'ורה ואנדריקו (השמיע תקליטים עם מוזיקה של אנטון וברן ואחרים) או אצל חברים כמו המלחין אאורל סטוריה כשקראו בסתר בבספרו של המוזיקולוג הצרפתי רנה ליבוביץ על הטכניקה של ארנולד שנברג. אנדריקו סבל בהמשך מהשלכות תמיכתו בחידושים במוזיקה ונרדף על ידי השלטון.
אחרי נישואים ראשונים וגירושים התחתנה מרבה עם הסופר בעל המוצא היווני עם השורשים היהודיים אריסטידה פולופול, בן למשפחה אריסטוקרטית מהאמידות ברומניה, שסבלה מאוד מהדיכוי בתקופה הקומוניסטית. אבי בעלה, דמוסטנה פולופול, שמילא תפקיד של מזכיר מדינה במשרד המשפטים בזמן השר לוקרציו פטרשקנו, שם קץ לחייו בתקופה שבה התחילו הרדיפות של המשטר החדש נגד פטרשקנו והאנשים שהיו בקשר איתו.
פעילותה האמנותית והפדגוגית.
בשנים 1954–1988 לימדה מרבה כמרצה לקונטרפונקט והלחנה באקדמיה למוזיקה (ה"קונסרבטוריון") של בוקרשט, שנקראת כיום האוניברסיטה הלאומית למוזיקה. היא לא קודמה למעמד של פרופסור בין היתר בגלל סירובה להצטרף למפלגת הפועלים הרומנית (המפלגה הקומוניסטית).
לצד שטפאן ניקולסקו, טיבריו אולאך, אאורל סטוריה, אנטול ויארו - בבוקרשט, ובקורנל צראנו - בקלוז', בלטה מרים מרבה בין המורים שקידמו אצל תלמידיהם חדשנות בתחום ההלחנה, ויצרה בעצמה מוזיקה של סריאליזם, סונוריזם, מוזיקה מרחבית וכו'.
עם תלמידיה הרבים נמנו מלחינות כמו ויולטה דינסקו, מאיה צ'ובאנו, מיכאלה סטנקולסקו-ווסגניאן וליביה תאודורסקו-צ'וקניה.
בשיעוריה שמה מרבה דגש גם על שילוב האמנויות - היא עודדה את תלמידיה לבקר במוזיאונים, להביט באלבומי אמנות, ולקרוא ספרי מופת מן הספרות הרומנית והעולמית.
בשנים 1968–1972, בתקופה של הליברליזציה היחסית החולפת שהתחוללה אז ברומניה הקומוניסטית, הרשה לה השלטון לנסוע למערב אירופה ולהשתתף בבית ספר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטאט בגרמניה וב-1971 בצרפת בפסטיבל הבינלאומי רואיאן לאמנות עכשווית.
בשנת 1963 נולדה לה בת, נאוסיקאא מריה פולופול-מרבה, לימים סופרת ופובליציסטית. הבת עקרה להולנד בשנת 1982 ולמדה והתיישבה שם. בעלה של מרבה, אריסטידה פולופול, נשאר גם הוא במערב בסוף שנות ה-80 ונרצח ב-1989 במחנה מהגרים בגרמניה על ידי דייר חולה נפש.
אחרי קריסת המשטר הקומוניסטי, בשנים 1989–1990 זכתה מרבה במלגת עבודה מטעם העיר מנהיים בגרמניה.
פרט לפעילותה כמלחינה כתבה מרבה מאמרים בתחום המוזיקה הקלאסית. בין השאר, כתבה מונוגרפיה על המלחין הלאומי של רומניה, ג'ורג'ה אנסקו, מסות וניתוחים ביקורתיים על הסגנון במוזיקה.
על יצרתה.
עם יצירותיה הידועות ניתן למנות לידר על טקסטים של משוררים רומנים וזרים, את "טקס עבור צמאון האדמה" (Ritualul pentru setea pământului) שזיכה את המקהלה הרומנית "מדריגל" בניצוחו של מרין קונסטנטין באחד מהצלחותיה הגדולות בעולם, Timpul regasit
(הזמן שנמצא) להרכב כלים בארוקיים, Vocabular (מילון), Trommelbas, הסימפוניה "אור-אריאדנה" (Simfonia Ur-Ariadna) "הגן הקסום "Grădina fermecată" לחלילית) הרקוויאם פרה אנג'ליקו-שאגאל-וורונץ (Fra Angelico-Chagall-Voroneț), יצירות רבות למוזיקה קאמרית, קונצ'רטי לכלים שונים וכו'.
לדברי המוזיקולוגית עדה ברומארו, המוזיקה של מרבה אקפרסיבית, נאמנה לגישה אמנותית הומניסטית, ואינה מופשטת או משועבדת למגמות האוונגרדיות הקפדניות שהיו פעילות בשלהי המאה ה-20 ושאותן הכירה היטב.
יצירות.
מרים מרבה הלחינה כ-100 יצירות מוזיקליות מקוריות .
מוזיקה קולית.
אופרה ומוזיקה לירית.
מרבה כתבה גם שירים (לידר) על טקסטים מאת טודור ארגזי, ג'ורג'ה טופרצ'אנו, פרנסואה ויון, פדריקו גארסיה לורקה
Party Never Ends
Party Never Ends (בעברית: המסיבה אף פעם לא נגמרת) הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת הפופ דאנס הרומנייה, אינה. האלבום יצא לאור ב-4 במרץ 2013, על ידי חברת התקליטים Roton.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-10 במצעד האלבומים המקסיקני, וה-88 במצעד האלבומים שביפן.
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי סמיר אגרואל, די ג'יי פרנק, אמיל גנטוס, קית הטריק, סטיב מק, ולד לוקן ופליי &amp; וין, והוא מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ, המשלבים בתוכם גם את סגנון הדאנס, שאפיין אלבומים קודמים של אינה.
בין היתר, באלבום זה נכלל הלהיט "More than Friends", בו השתתף דדי יאנקי.
Party Never Ends Tour.
על מנת לעזור בקידום האלבום, יצאה אינה לסיבוב ההופעות "Party Never Ends Tour". שמו נגזר משם האלבום והוא כלל הופעות ביעדים שונים ברחבי העולם.
הוצאת תרשיש
בדיקת עובדות
בדיקת עובדות (באנגלית: Fact-checking) היא פעולה הכרוכה בבדיקת הטענות העובדתיות בטקסט שאינו בדיוני, במטרה לקבוע את אמיתותן ונכונותן של ההצהרות העובדתיות בטקסט. הדבר עשוי להיעשות לפני או אחרי פרסום הטקסט.
בדיקת עובדות לפני פרסום.