המאכל מהווה פיתוח של המאכל "מלאכים על סוסים" כאשר מחליפים בו את בשר הצדפה בפירות מיובשים (בעיקר שזיף מיובש, אך לעיתים גם תמר מיובש), ועוטפים את הפרי בבייקון (בשר חזיר). הבייקון הממולא נאפה בתנור או ניצלה בגריל, ומוגש לרוב על קלי, לעיתים עם ערמונים קלויים.
בגרסאות של מאכל זה ממולא השזיף המיובש בגבינה, שקדים או צ'אטני עשוי מנגו. לעיתים מוחלף השזיף בכבד.
נסים לבאי
ניסים בקיר לבאי (באדיגית: Нисим ЛIыпый) (נולד ב-9 בספטמבר 1962) היה ראש המועצה המקומית כפר כמא.
נבחר ליו"ר ה-14 של המועצה המקומית כפר כמא בשנת 2008, ועד 2013 כיהן כראש המועצה.
שירת בצה"ל והשתחרר בדרגת סא"ל. הוא בעל תואר שני במנהל עסקים.
נשוי ואב לשני ילדים וסבא ל-1.
עבדל-עזיז שוגן
עבדל עזיז שוגן (באדיגית: Абдыл-Азиз Шэугьэн) היה ראש המועצה המקומית כפר כמא בשנים 1969-1956.
עבדול עזיז הוא בן למשפחת שוגן, אחת המשפחות האמידות בכפר, אביו היה בעל רכוש קרקעי רב ובנוסף הייתה לו מכולת שכונתית. בצעירותו הוא עזר לאביו בניהול המכולת אך עבודה זו לא מצאה חן בעיניו ולכן הוא בחר להתגייס לשורות חיל הספר העבר-ירדני. עם תום שירותו הצבאי החל לעסוק בחקלאות. באותה תקופה נחנך בכפר מועדון צעירים תחת השם "המועדון הספורטיבי הצ'רקסי" ועבדול עזיז מונה למנהל המועדון למספר שנים.
לימים נכנס לענייני הפוליטיקה בכפר ובשנת 1956 הגיש את מועמדותו לחברות המועצה והוא הצליח באותן בחירות ונבחר לחבר מועצה. שנה זו הייתה הראשונה בה נערכו בחירות דמוקרטיות ביישוב והציבור בחר שבעה חברי מליאה. בישיבתה הראשונה חברי המליאה הצביעו בעד מינויו של עבדול עזיז לתפקיד ראש המועצה המקומית. הוא מילא תפקיד זה במשך שלוש עשרה שנים עד לשנת 1969, כלומר שלוש קדנציות ברציפות.
פרויקטים ראויים לציון בתקופת כהונתו הם סלילת כביש גישה ראשון אל תוך הכפר, חיבור הכפר לרשת החשמל והטלפון, כמו כן החלת גיוס חובה לצה"ל של צעירי הכפר.
מוחמד שובש
קוצ'אס מחמד עלי שובש (באדיגית: Мухьамэд Али Шубаш) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1950–1952.
שובש היה משרת הציבור הראשון הצ'רקסי תחת שלטון מדינת ישראל.
בתקופת המנדט הבריטי עבד כנהג סמיטריילר והועסק בקו הנפט העיראקי "IPC". לימים פרש מעבודתו זו והחל לעסוק בחקלאות. עם הקמת המועצה הממונה הראשונה בכפר, עמד שובש בראשה וכיהן כיו"ר המועצה המקומית במשך כשנתיים. בראשית תקופת כהונתו הותקנו מספר ברזים בשכונות הכפר כדי לזרז את אספקת המים לתושבים, ובשלב מאוחר יותר חוברו כל הבתים בכפר לרשת המים הארצית.
אדריס מוסא
אדריס מוסא (באדיגית: Iидрис Мусэ, מוכר גם בשם מוסא דאות, 1 בינואר 1933 - 5 ביוני 2020) כיהן כראש המועצה המקומית בכפר כמא במשך כשמונה חודשים בשנים 1969 – 1970.
סגס מוסא הוא נכד למשפחת מהגרים צ'רקסים, אביו הגיע לכפר כמא ב-1878 לאחר גלות של כ-14 שנה בארצות הבלקן. לאחר שמוסא סיים את לימודיו הוא מילא תפקידים אדמיניסטרטיביים שונים. בין היתר, עבד מספר שנים כאפסנאי ראשי בחברת קו צינור אילת אשקלון. לאחר מכן, עבד בחברת סונול. עם פרישתו לגמלאות כיהן כיו"ר הרשות המקומית לתקופה של כחצי שנה.
עבדל-חמיד שפסו
עבדל-חמיד שפסו (באדיגית: Абдыл-Хьэмид Шапсыгъ) (מוכר גם בשם חוטה) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1970–1972.
אביו של שפסו היה בין הראשונים שנולדו בכפר, האב היה בין שומרי ראשו של שליט עכו והגליל, הגנרל הצ'רקסי מוסטפא רמזי פאשה. בתקופת המנדט הבריטי הוא עסק בצורפות וניהל את עסקו בשני בתי מלאכה פרטיים, אחד בצמח והשני בנצרת.
שפסו הלך בעקבות אביו ועם תום לימודיו התגייס למשטרה המנדטורית ושירת בה שנים אחדות, לאחר הקמת מדינת ישראל שירת גם במשטרת ישראל. בתום שירותו התקבל כחבר בחברת האוטובוסים "אגד", ועבד בה כנהג מן המניין עד לפרישתו.
שפסו נבחר לראשות המועצה המקומית בשנת 1970, הדגש העיקרי בפעילותו הושם על הפן החברתי, ובמקביל עסק בביצוע פרויקטים כלכליים. בתקופת כהונתו הוקם ארגון לחקלאי הכפר להשקיית האדמות, פתיחת מתפרה שהעסיקה כשלושים תופרות וכמו כן שיפוץ המסגד המקומי באדריכלות מתקדמת.
חייראלדין תחאוכו
חייראלדין תחאוכו (באדיגית: Хъэйрэдин Тхьэухъо) (מוכר גם בשם חייראלדין אסלנקרי) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1952 – 1956.
ביחס לתושבי הכפר, ח'יר אלדין היה שייך לקבוצה מצומצמת של בעלי קרקעות רבים. הוא היה בין חלוצי המתגייסים לחיל הספר העבר-ירדני וכמו כן מהראשונים לקבל דרגת קצונה.
עם תום שירותו הצבאי ח'יר אלדין שינה מקצועו לחקלאות. בשלהי שנת 1952 החליט להתמודד בבחירות לראשות המקומית, הוא היה ער למאבקים הפוליטיים ושאיפתו הייתה להגיע לתפקיד ציבורי ייצוגי.
בבחירות לאותה שנה נבחר לתפקיד ראש המועצה המקומית בכפר כמא. הוא היה בין הראשונים בכפר שדבר בארבע שפות, צ'רקסית, אנגלית עברית וערבית. בתקופת כהונתו של ח'יר אלדין בוצעו מפעלים שונים בכפר כמו למשל הרחבת בית הספר.
פסולת בניין
פסולת בניין היא תוצר לוואי של עבודת בניה, סלילה ושיפוץ ומהווה חלק גדול מהיקף האשפה הכללי, בעולם המודרני. פסולת הבניין שונה בהרכבה ובתכונותיה מאשפה ביתית ולכן ניתן לטפל בה באופן מיוחד ואף למחזר אותה. השלכת פסולת בניין בשטחי טבע פתוחים בישראל היא עבירה נפוצה ומשרדי הממשלה השונים מבצעים פעולות כדי להקטין את היקפה.
סקירה כללית.
עבודות הבניה ההיסטוריות התבצעו ברוב המקומות באמצעות חומרי גלם מקומיים כמו אבנים שנחצבו במקום או עצים שנכרתו ביערות המקומיים. ככל שעבודות הבניה הפכו להיות מורכבות יותר, והיו כרוכות בשימוש בחומרים שונים ששונעו ממחצבות, כורים, מנסרות וכן הלאה ובד בבד השתכללות אמצעי התעבורה, כך הפכו עבודת הבניה לבזבזניות יותר. את מקום חומרי הבניה הורנקולריים תפסו חומרים מיובאים ובתוכם גם אביזרי ריצוף, זיגוג וקירוי גם חומרי איטום, בידוד וצנרת. באתרי הבניה החלו להערם ערימות של קופסאות, אריזות, אמצעי קשירה כמו חבלים וגם שאריות של חומרי בנייה מסוגים שונים, שהובאו לאתר בכמויות גדולות מדי. זה היה תהליך היווצרותה של פסולת הבניין, שכיום גדולה בכמותה מאשר האשפה הביתית.
פסולת כתוצאה מהרס מבנים.
אסונות שונים כמו שיטפונות, רעידות אדמה, שרפות ומלחמות יכולים לגרום להרס בניינים או להוצאתם מכלל תפקוד. לעיתים קורה שעדיף להרוס בניין ולבנות במקומו מבנה חדש, מאשר להחזיר לתפקוד תקין מבנה שיצא מכלל שימוש בגין אסון טבע. סיבה נוספת להרס מבנים, היא מודרניזציה של הרקמה האורבנית, הכוללת, בין היתר הריסת מבנים ישנים כדי לנצל את השטח עליו הם נבנו לטובת בנייה חדשה.
מרכיבים עיקריים בפסולת בניין.
המרכיבים בפסולת הבניין תלויים בטכנולוגיות הבנייה והסלילה המקומיות בכל אזור ומדינה. במדינת ישראל המרכיב העיקרי בפסולת הבניין הוא הבטון, שהוא חומר הבנייה השכיח ביותר. מרכיבים נוספים חשובים הם אספלט, וחומרי חפירה הכוללים בעיקר עפר ומסלע טבעי. כמו כן מצויים בפסולת הבניין חומרים כמו פלסטיק, קלקר ומתכות, בעיקר ברזל שהוא אחד ממרכיבי בטון מזוין.
סילוק פסולת בניין.
פינוי פסולת בניין הוא חלק בלתי נפרד מתעשיית הבניה והשיפוצים בארץ ובעולם. בזמן שיפוץ ובכל אחד משלבי הבניה נוצרת פסולת האופיינית לתהליך המתבצע ויש צורך לסלקה על מנת שלא תפריע להמשך הפעילות ועל מנת שלא תיפגע באיכות הסביבה באזור. פינוי הפסולת חייב להעשות לפי התקנים וההוראות הקבועים בחוק כאשר על הפסולת להיות מפונה לאתרים ייעודיים אשר הוקצו למטרה זו על ידי המדינה. על מנת שאיסוף הפסולת והפינוי יעשו באופן יעיל יש להשתמש במכולות מיוחדות הניתנות לשינוע לאתרי ההטמנה או המחזור.
הצטברות פסולת הבניין מתרחשת באזורים מצומצמים ובכמויות גדולות ולא רציפות. גם בכך שונה פסולת הבניין מן האשפה הביתית, שהיווצרותה סדירה באזורים מאוכלסים. מסיבה זו אין סבירות לפינוי פסולת בניין באופו סדיר, כפי שהדבר נעשה באשפה ביתית והפסולת מפונה בדרך כלל, באופן עצמאי על ידי בעל אתר הבניה או החברה שמבצעת את עבודות הבניה.
פינוי פסולת בניין נוגעת בסוגי פסולת רבים, חלקם אורגניים כמו האדמה המוצאת בעת חפירת התשתית ליסודות וחלקם שילוב של חומרים שונים כמו ברזל ובטון במיוחד כאשר מדובר בהריסת תשתית קיימת לפני שיפוץ או בניה. העברת הפסולת אל המכולות נעשית בדרך כלל באמצעות מנופים ובובקאט ומחייבת בעלי מקצוע מיומנים.
חוסר הסדירות בהיווצרותה של פסולת הבניין והאמצעים המיוחדים הנדרשים לסילוקה, הביאו למציאות בה במהלך רוב ההיסטוריה, לא היה פתרון מסודר לפינוי פסולת הבניין. לעיתים הייתה הפסולת מועברת למזבלות המיועדות לאשפה ביתית, אך במקרים השכיחים יותר, היא הייתה מושלכת בשטחים פתוחים ללא בקרה או טיפול.
בשנים האחרונות הוגברה האכיפה בכל הקשור לפינוי פסולת בניין ובאתרי הפסולת וההטמנה נדרשים אישורים המונפקים על ידי המשרד לאיכות הסביבה הן עבור החברות אשר להן המומחיות והכלים לעיסוק בתחום והן עבור סוג הפסולת המותרת בכל אתר ואתר והן עבור כמות הפסולת היומית המותרת בכל אחד מהם. יזמים וקבלנים של פרויקטי הבינוי השונים מודעים לקנסות על השלכת הפסולת באתרים האסורים למטרה זו ועל פינוי שלא כחוק וחשוב כאשר מפקחים על בנייה או שיפוץ, ליצור קשר עם אתר מורשה המפיק אישורים על השלכת הפסולת והכמות המושלכת. אישורים אלו נדרשים גם בעת פינוי פסולת בניין בעת בניית בניין חדש על מנת לעמוד בחוקי הבנייה.