עומאר פאשה פיקד בהצלחה על כוחות עות'מאניים במהלך מלחמת קרים ובהמשך מונה למושל בגדאד. ב-1861, פיקד על הכוחות העות'מאניים במהלך העימות עם נסיכות מונטנגרו. ב-1864 הועלה לדרגת מושיר ופיקד על חיל מצב שהוצב במונאסטיר. במסגרת זו פיקד על דיכוי מרד בכרתים. ב-1868, מונה לתקופה קצרה לתפקיד שר המלחמה העות'מאני. עומאר לוטפי פאשה הלך לעולמו ב-1871 בקונסטנטינופול והוא בן 64 שנים.
המרכז הלאומי להוריקנים
המרכז הלאומי להוריקנים של ארצות הברית (באנגלית: National Hurricane Center; בראשי תיבות: NHC) הוקם ב-1965. המשרד הראשי ממוקם באוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית (FIU) שבמיאמי. המרכז הוא חטיבה של שרות מזג האוויר הלאומי (באנגלית: National Weather Service או NWS, נקרא בעבר Weather Bureau) האחראית על ניטור וייצור תחזיות על מערכות מזג אוויר בחוגים בתחומים בין קו האורך 0 (Prime meridian) לבין קו האורך 140 מערב (140th meridian west) וקו הרוחב 30.
יחידת ה "Tropical Analysis and Forecast Branch (או TAFB)" מוציאה תחזיות ועדכוני מזג אוויר ימיים שוטפים. לחטיבה אגף טכנולוגיה בשם "Technology and Science Branch" המבצע אינטגרציה עם טכנולוגיות חיצוניות והטמעתם בארגון.
יחידת ה "Chief, Aerial Reconnaissance Coordination, All Hurricanes" (או CARCAH) מוציאה מטוסים למחקר ותפעול אל תוך ציקלונים בזמן עונת ההוריקנים האטלנטית (Atlantic Hurricane Season) וכן באירועי מזג אוויר קיצוניים כמו סופות שלגים ומערבולות פולאריות קשות.
המחקר מתבצע תחת פרויקט ה "Hurricane Forecast Improvement Project" (או HFIP) ויוזמת "Joint Hurricane Test Bed" (או JHT).
National Hurricane Center
קתרין המלין
קתרין המלין (באנגלית: Catherine Hamlin; 24 בינואר 1924 – 18 במרץ 2020) הייתה גינקולוגית אוסטרלית ומומחית בטיפול בנשים הסובלות מפיסטולה.
ביוגרפיה.
המלין, בתם של תאודור ואלינור ניקולסון, גדלה בפרבר של העיר סידני באוסטרליה. ב-1946 סיימה לימודי רפואה באוניברסיטת סידני והתמחתה בגינקולוגיה. יחד עם בן זוגה, רג'ינלד המלין (1908–1993), רופא מניו זילנד, ענתה לקול קורא להקמת בית ספר למיילדות באדיס אבבה שבאתיופיה והם עברו למדינה ב-1959. במהלך שהותם נחשפו לבעיית הפיסטולה הנפוצה בקרב נשים אפריקאיות, למדו את התחום והחלו לבצע ניתוחים מתקנים בבית החולים. ב-1974 הקימו בני הזוג בית חולים ייעודי לטיפול בבעיית הפיסטולה ומאז טיפל המוסד במעל 30,000 נשים. מדי שנה מבצע בית החולים כ-2,500 ניתוחים ללא תשלום לטיפול בפיסטולה.
בני הזוג המלין ובית החולים זכו בהוקרות רבות על פעילותם, בהם פרס הקיום הנכון ב-2009, מסדר אוסטרליה ב-1983 (חברה) ו-1995 (עמיתה), אזרחית כבוד של אתיופיה ב-2012.
ב-2004 יצאה לאור אוטוביוגרפיה מאת המלין, "The Hospital by the River: A Story of Hope".
המלין מתה ב-18 במרץ 2020.
קארל פאז'יק
קָארֶל פָּאזִ'יק (בצ'כית: Karel Pařík, בבוסנית: Karlo Paržik; 4 ביולי 1857, וליש, בוהמיה, האימפריה האוסטרית - 16 ביוני 1942, סרייבו, מדינת קרואטיה העצמאית) היה אדריכל אשר נודע בתכנונם של כ-160 מבני מוסדות ציבור ואמנות בבוסניה שתחת האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת יוגוסלביה, מהם 70 מבנים בסרייבו ובכללם בית הכנסת האשכנזי הגדול של הקהילה היהודית.
קארל פאז'יק נולד בכפר וליש אשר בחבל בוהמיה. הוא רכש תואר בהנדסה אזרחית באוניברסיטת וינה. ב-1878, סיפחו האוסטרו-הונגרים את אזור בוסניה מידי העות'מאנים ופעלו לבניית תשתיות ומוסדות ציבור ואמנות בהיקף נרחב. תהליך זה לווה בהגירת אנשי מקצוע מרחבי האימפריה לבוסניה, רובם לסרייבו. ב-1884 הגיע קרל פאז'יק לסרייבו והחל בתכנון מבני ציבור שונים. בהמשך, זכה למשרה רשמית כמהנדס אזרחי במחלקת הבינוי של השלטון המקומי בבוסניה. מבין המבנים אותם תכנן ניתן למנות את המוזיאון הלאומי של בוסניה והרצגובינה(1888) ובית הכנסת האשכנזי הגדול(1902).
ב-1916 סיים את עבודתו כמהנדס אזרחי ובמשך שנים אחדות עסק בהוראה. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת יוגוסלביה עסק פאז'יק באופן פרטי בייעוץ ותכנון אדריכלי ובמסגרת זו תכנן מבנים כגון בית "התיאטרון הלאומי של סרייבו"(1921). קארל פאז'יק הלך לעולמו בסרייבו ב-1942 והוא בן 84.
שליחות קטלנית 5
מיתה טובה (סרט)
מיתה טובה הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה-קומית שחורה, שיצא לאקרנים ב-2014 וזכה באהדת הביקורות. הסרט בוים ותוסרט על ידי שרון מימון וטל גרניט ובין שחקניו ניתן למנות את זאב רווח, לבנה פינקלשטיין, אילן דר, עליזה רוזן ורפי תבור. בכורתו העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל ונציה.
עלילה.
קבוצה של חברים בדיור מוגן בירושלים ובראשם יחזקאל (זאב רווח), בונה מכשיר להמתת חסד עצמית כדי לעזור לחברם החולה. כשהשמועה בדבר המכשיר עוברת מפה לאוזן, בקשות נוספות לעזרה מגיעות אל החבורה.
הפקה והפצה.
צילומי הסרט החלו בדצמבר 2012. יוצרי הסרט, טל גרניט ושרון מימון, כתבו אותו מניסיונם האישי על סבלם של חולים הנוטים למות. ביולי 2014 דווח כי הסרט התקבל לתחרות ימי ונציה (Venice Days), מסגרת שנוסדה ב-2004 ומקבילה ל"שבועיים של הבמאים" בפסטיבל קאן. מסגרת זו מתקיימת במקביל לתחרות הרשמית ומוקרנים בה מדי שנה 12 סרטים מרחבי העולם.
הסרט נרכש להפצה בינלאומית, בין השאר לגרמניה שווייץ, בלגיה, אוסטרליה וניו זילנד.
פרסים.
הסרט "מיתה טובה" היה מועמד ל-14 קטגוריות בפרס אופיר לשנת 2014, וזכה בארבע: השחקן הראשי הטוב ביותר (זאב רווח) וכן הצילום, הפסקול (אביב אלדמע) והאיפור הטובים ביותר. בנוסף היה מועמד בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, בימוי, עריכה, תסריט, צילום, שחקנית ראשית (לבנה פינקלשטיין), שחקן (אילן דר) ושחקנית משנה (עליזה רוזן). הסרט זכה לשבחי הביקורות.
הסרט התקבל לפסטיבל ונציה שם זכה בשני פרסים, פרס חביבי הקהל ופרס בראיין. הסרט התקבל לפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בטורונטו, במסגרת התחרות "Contemporary World Cinema". במהלך שנת 2014 זכה הסרט בפרס הגדול "גולדן ספייק" בפסטיבל ויאדוליד שבספרד. בנוסף באותה שנה זכתה לבנה פינקלשטיין בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה עבור תפקידה בסרט. הסרט גם התמודד על פרס האקדמיה האירופית לקולנוע.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
יאן לאוקן
יאן לאוקן (בהולנדית: Jan Luyken; ) היה משורר, מאייר ואמן תחריטים הולנדי.
ביוגרפיה.
לאוקן נולד באמסטרדם, שם למד את אומנות התחריט מאביו, קספר לאוקן. התחתן עם מריה בגיל 19 ונולדו להם חמישה ילדים. אחד מהם, קספרס, היה אומן תחריט גם הוא, והשאר מתו בגיל צעיר. בגיל 26 חווה חוויה דתית, שגרמה לו לכתוב שירי מוסר.
עבודתו.
אייר את מהדורת 1685 של עינויי קדושים, ספר המתעד עדויות של קדושים נוצרים שונים לאורך ההיסטוריה, מאת Thieleman J. van Bragh. איוריו היו תחריטי נחושת, 104 במספר, מהם שרדו עד היום 30.
לאוקן אייר ב-1694, יחד עם בנו, את "ספר המקצועות", שהכיל תיאור של מאה מקצועות תור הזהב של הולנד מהמאה ה-17. אייר גם את "תנ"ך המלחים", "Lusthof des Gemoeds", מאת Jan Philipsz Schabaalje משנת 1714.
אבשלום חורן
אבשלום ("אבשה") חורן הוא יזם ישראלי בתחום הטכנולוגיה. שירת בצה"ל כקצין בדרגת אלוף-משנה ומילא שורת תפקידים במערך המודיעין בהם סגן מפקד סיירת מטכ"ל וראש מחלקת מבצעים מיוחדים. בעל עיטור המופת וצל"ש הרמטכ"ל.
ביוגרפיה.
חורן הוא בנם של דוד ורות חורן, ממקימי קבוצת השרון וקיבוץ יפעת, בו הוא גדל ולמד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת מטכ"ל והשלים מסלול הכשרה כלוחם וקורס קצינים. לאחר מכן שירת ביחידה כמפקד צוות, מפקד פלגה וסגן מפקד סיירת מטכ"ל, ולקח חלק ופיקד על מבצעים חשאיים בעומק שטח האויב. הוא השתתף ב"מבצע כחל" בעומק מצרים, שזיכה אותו בצל"ש הרמטכ"ל שהומר אחר מכן לעיטור המופת, וכן זכה בצל"ש הרמטכ"ל על השתתפותו במבצע נוסף. בהמשך שירותו הצבאי שירת במגוון תפקידים באגף המודיעין וכיהן כראש מחלקת מבצעים מיוחדים.
במהלך שירותו הצבאי סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטה העברית, ובהמשך, תואר שני ודוקטורט בהנדסת מערכות כלכליות (EES) באוניברסיטת סטנפורד. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהתרעה אווירית בעקבות מלחמת יום הכיפורים.
לאחר שחרורו מצה"ל עסק בתחומי טכנולוגיה, שימש סגן נשיא בחברת השקעות של בנק לאומי, כיהן כדירקטור בחברה הציבורית נייס מערכות ובמספר חברות פרטיות, ייסד וניהל קרן השקעות בתחום הביוטק, כיהן כמנכ"ל חממת "רד רמות" של המדען הראשי במשרד הכלכלה. במסגרת זו התמנה ליו"ר חברת סימביוניקס, אשר הוקמה בחממה ופיתחה מערכות סימולטור תלת-ממדיות להכשרת צוותים רפואיים. הוא המשיך ללוות את החברה לאורך התפתחותה ולבסוף הוביל את תהליך מכירתה לחברת המדפסות התלת-ממדיות 3D Systems האמריקאית תמורת 120 מיליון דולר באוגוסט 2014.
בעקבות אסון צאלים ב' מונה לחבר בוועדת החקירה של האירועים.
נשוי לקרני (לבית ברגמן), סא"ל בדימוס, מיחידת מחשבים של צה"ל. הם מתגוררים ברמת השרון.
הגשר הארוך בישראל
הגשר הגבוה בישראל
המנהרה הארוכה בישראל
רן אייזנברג
רן (רני) אייזנברג (נולד ב-1947) הוא מנהל ישראלי, כיהן כמנכ"ל חברות אופטיבייס, אלביט מערכות ראייה, מיקרוסנס, ו-Wavion. שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת המבצעים של חיל האוויר.
ביוגרפיה.