הגלקסי פולד הוא טלפון מתקפל שלו שני מצבים: מצב פתוח - שבו נפתח המכשיר לגודל של מיני טאבלט עם מסך Dinamic AMOLED בגודל של 7.3 אינץ', ברזולוציה של 1,536×2,152 (+QXGA) ביחס תצוגה של 4.2:3, ובצפיפות פיקסלים של 420ppi. ומצב סגור, שבו המכשיר בצורת טלפון נייד רגיל עם מסך Super AMOLED בגודל של 4.6 אינץ' וברזולוציה של 840×1,960 ביחס תצוגה של21:9.
טעינה וסוללה.
טעינת הטלפון מתבצעת באמצעות טעינה דרך מחבר USB-C או באמצעות טעינה אלחוטית. המכשיר תומך גם בטעינה אלחוטית הפוכה, מה שאומר שהמכשיר יכול להפוך למטען אלחוטי ולטעון מכשירים סלולריים אחרים (כגון: טלפונים סלולריים וטאבלטים) שתומכים בטכנולוגיית טעינה אלחוטית.
הסוללה מחולקת לשני חלקים שיושבים בתוך שני הפנאלים של המכשיר, וקיבולתה הכוללת היא 4380 אמפר שעה.
מערכת שבבים.
בשונה מרוב מכשיריה, שבהם משולבת מערכת השבבים Exynos, המיוצרת על ידי סמסונג, במכשיר זה משולבת מערכת השבבים Snapdragon 855 מבית קוואלקום, שתומכת בקישוריות 5G ומיוצרת בתהליך 7 ננו-מטר. במערכת השבבים 8 ליבות שפועלות בשלוש שכבות עיבוד שונות: ליבת ביצועים Kyro 485 Gold שרצה בתדר מרבי של 2.84GHz, שלוש ליבות Kyro 485 Gold שרצות בתדר מרבי של 2.42GHz ו-4 ליבות Kyro 485 Silver שרצות בתדר מרבי של 1.8GHz.
אחסון.
במכשיר יש זיכרון עבודה (RAM) בנפח של 12 ג'יגה בייט, ובנוסף לכך 512 ג'יגה בייט של אחסון. אין אפשרות להרחבת האחסון.
מצלמות.
במכשיר פועלות 6 מצלמות שונות: 3 מאחורה, בכל המצבים (מקופל ופתוח), 1 מקדימה במצב מקופל, ושתיים נוספות מקדימה במצב פתוח.
שלוש המצלמות האחוריות הן גם שלוש המצלמות האחוריות בסדרת הגלקסי S10. החיישן הראשי, ברזולוציה של 12 מגה פיקסל, בעל מפתח צמצם משתנה של f/1.5/f2.4, תמיכה במייצב אופטי ועם פוקוס אוטומטי בטכנולוגיית Dual Pixel. לצידה נמצאת עדשת טלפוטו ברזולוציות של 12 מגה פיקסל שמאפשרת זום של עד פי 2, עם מפתח צמצם של f/2.4. חיישן הצילום האחרון במערך הצילום האחורי כולל רזולוציה של 16 מגה פיקסל, וזה מספק למשתמשים את האפשרות לצלם בזווית רחבה במיוחד דרך מפתח צמצם של f/2.2.
מצלמת הסלפי שמצלמת במצב מקופל מציעה רזולוציה של 10 מגה פיקסל, עם תמיכה בפוקוס אוטומטי בטכנולוגיית Dual Pixel ובמפתח צמצם של f/2.2.
למכשיר יש עוד שתי מצלמות סלפי כשהוא במצב פתוח: חישן 10 מגה פיקסל שתומך בפוקוס אוטומטי בטכנולוגיית Dual Pixel, עם מפתח צמצם של f/2.2 וצילום בזווית רגילה. וחיישן 8 מגה פיקסל שמספק את העומק בתמונה, ומאפשר צילומי פורטרט דרך מפתח צמצם של f/1.9.
ממשק ומערכת הפעלה.
מערכת ההפעלה של המכשיר היא אנדרואיד 9.0. ממשק המכשיר הוא One UI מבית סמסונג.
חרדון מים
חרדון מים (שם מדעי: Hydrosaurus) הוא סוג של לטאות ממשפחת החרדוניים שבו 3 מינים החיים בדרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה באזורים טרופיים. סוג זה הוא היחיד בתת-משפחה Hydrosaurinae. באנגלית הם מכונים "sailfin lizards", עקב מראה זנבם דמוי המפרש.
חרדונים אלה מזכירים במראם איגואניים או לבסיליסקיים יותר מרוב החרדונים המוכרים. הם מהגדולים שבמיני המשפחה והגדול שבהם, חרדון מים פפואני ("Hydrosaurus amboinensis"), מגיע לאורך 110 ס"מ. הם בעלי "כרבולת" עטורה על ראשם, רגליהם בעלות סנפירים וזנבם ארוך ובעל "מפרש", כשהנקבות קטנות ומקושטות פחות מהזכרים. מאפיינים אלה עוזרים להם לחיות באזורים הקרובים למקווי מים כמו בביצות, גדות נהר ועצי מנגרובים.
לטאות אלה הן אוכלות כל הניזונות מצמחייה, פירות, עלים ומבעלי חיים קטנים והם מחפשים את המזון הן על היבשה, על העצים ובתוך המים. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה עקב פגיעה ביערות.
STS-65
STS-65 היא המשימה ה-17 של מעבורת החלל קולומביה ששוגרה ממרכז החלל קנדי, פלורידה, ב-8 ביולי 1994. מפקד המשימה היה רוברט ד' קבאנה. עם צוות המשימה נמנתה צ'יאקי מוקיי, האישה היפנית הראשונה שטסה לחלל. המשימה התקיימה בין התאריכים 8-23 ביולי 1994.
טיסה זו הייתה הטיסה השנייה של מעבדת המיקרו-כבידה הבינלאומית (IML-2). המשימה כללה 82 ניסויים של מדעי החיים (ניסויים אודות גוף האדם, ביולוגיה בחלל, השפעות קרינה, וBioprocessing) וניסויים של התנהגות חומרים במיקרוכבידה (הנדסת חומרים, התנהגות נוזלים בחלל ומחקר על סביבת בחוסר כבידה ופעולות נגד).
משימת IML-2 נועדה להיות משימה עם שהות ארוכה מכרגיל כדי להתעמק בניסויים רפואיים הקשורים למערכת הלב וכלי הדם, האוטונומית, מערכת העצבים, השפעה על העצמות ועל חילוף החומרים בשרירים .
מטרת המחקר.
מטרת הניסוי של הניווט הייתה לחקור את ההתפתחות המוקדמת של איברים כבדים. שלפוחית ונרתיק הם איברים מיוחדים וגם האוזניים הפנימיות של כל בעלי חוליות. הם מכילים או סידן אשר נמצא על קרום שנמצא מעל תאי שיער חושית. המשיכה של כוח הכבידה על אבן האוזן חשה בעזרת תאי השיער, ומודיע על גירוי הכבידה למוח באמצעות חיבור סיבי עצב.
הניסוי תוכנן כדי לקבוע האם ייצור אבן אוזן ופיתוח של תאים קולטניים הקשורים לאבן האוזן ולסיבי העצב עשויים להשתנות בסביבת הכובד של המרחב.
הניסוי מדוזה נועד ללמוד התנהגות ופיתוח בחלל. פרמטרים התנהגותיים למדו שחייה, פעימה וכיוון. מחקר של תהליכים התפתחותיים התמקד באברי חישה כבדים. הניסוי גם ממלי לקבוע את רמת גירוי הכבידה המלאכותית הדרושה כדי לנטרל כל השפעה שלילית של טיסה בחלל.
מהלך המחקר.
המחקר עצמו נערך בכך שלפני שנסעו האסטרונאוטים לחלל נאס"א בדקו את רמת התפקוד ואופן התפקוד של האיברים הכבדים לפני הטיסה כדי לבדוק כיצד ואם השתנו איבריהם בזמן הטיסה ולאחריה.
הם בדקו זאת בכך שבדקו את התאים שלהם ובאיזה מצב הם מבחינה מדעית, ולאחר הטיסה בדקו אם ההרכב התשנה.
מהלך 15 יום המשימה ערכו ניסויים מרחבי העולם הנוגעים לנוזלים, מתכות, צמחים, זבובי פירות, מדוזה, דגי זהב, ואפילו כמה ניוטות רדומות של יפני רדוף, שאותן כינו "אסטרו ניוטס". עבודה במודול Spacelab המפרץ של קולומביה, הם עבדו מסביב לשעון בשתי משמרות. משימה מוצלחת זו סייעה לסלול את הדרך לפעולות מדעיות עתידיות על גבי תחנת החלל הבינלאומית.
תוצאות המחקר.
שינויים וסטיות כרומוזומליות נראו בתאים. מספר ניכר של תאי בינוקלאט, תאים בעלי שני גרעינים, נמצאו גם בדגימות הטיסה. הדגימות של בקרת הקרקע היו כולן בלתי-גרעיניות.
כלומר נראו שינויים באיברים הכבדים מה שאומר, שהניסוי עבר בהצלחה.
הפלישה הנאצית לברית המועצות
אנץ' (עיר)
ולרי גזאייב
החזקת אצבעות
החזקת אצבעות (או להחזיק אצבעות) היא מחוות יד נפוצה כדי לאחל ולחוות מזל. לעיתים מחווה זו מתפרשת כניסיון לגנות אנשים מאמינים.
המחווה נעשית בשילוב שתי אצבעות, כאשר מניחים את האמה על גבי האצבע המורה.
מקור.
המקור המדויק של המחווה אינו ידוע. אך כפי הנראה מקורו בנצרות. הנוצרים האמינו בכוחו של הצלב על מנת להגן עליהם מרעות שונות ולגרום להצלחתם, כך שכאשר שהו במקום בו לא היה צלב, השתמשו באצבעות ידיהם על מנת לחוות את סימן הצלב. בתחילה נעשתה המחווה על ידי שני אנשים שהניחו את אצבעותיהם אחת על השנייה על מנת ליצור צורת צלב, מנהג זה היה נפוץ במשך מאות שנים. אך ברבות השנים נולד המנהג ליצור את סימן הצלב אף על ידי הצלבת שתי אצבעות יד של אדם אחד, כאשר רצה להביע משאלה וכדומה.
שימוש נפוץ במחווה מתייחס למאות הראשונות של הכנסייה הקתולית. שימוש שכיח במחווה זו נעשה כאשר שני נוצרים היו מניחים את אצבעותיהם כביכול על מנת להפעיל את הכוח הקשור לצלב של ישו כדי להתגונן מהרוע.
באנגליה במאה ה-16 אנשים המשיכו במנהג זה על מנת ליצור את סימן ההצטלבות כדי להדוף את הרוע, וכן כאשר אנשים השתעלו או התעטשו.
אמונה טפלה זו הפכה לפופולרית בקרב תרבויות נוצריות רבות באירופה. במקומות מסוימים, הדבר נעשה על ידי אדם נוסף שהיה מניח את אצבעו על האצבע של האדם שהביע את המשאלה, באופן ששתי אצבעות יצרו צורת צלב.
עם זאת אף כיום מצויה המחווה בצורתה המקורית על ידי שני אנשים ליצירת צורת הצלב בזמן ברכה או הסכם הדדי.
יש הסבורים כי מעשה 'החזקת האצבעות' כסימן מזל או ביצוע משאלה היה מצוי אף לפני הנצרות. לדעתם, אף צורת הצלב הייתה סימן רווח של אחדות ושלום.
מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד
מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד (בספרדית: María de la Paz de España; 23 ביוני 1862 - 4 בדצמבר 1946), הייתה נסיכה ספרדית, בתה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד.
ביוגרפיה.
מריה דה לה פאס נולדה ב-23 ביוני 1862 במדריד, לפרנסיסקו, דוכס קאדיז ולאיזבלה השנייה, מלכת ספרד מבית בורבון. להוריה נולדו שנים עשר ילדים אך כיוון שמניחים שפרנסיסקו דה אסיס היה הומוסקסואל לא ברור מי היה אביה הביולוגי של מריה דה לה פאס. כאשר נאלצו איזבלה ובעלה לעזוב את ספרד אחרי ההפיכה של 1868 מריה דה לה פאס התלוותה אליהם לפריז, ולאחר המרד של הקומונה הפריזאית והכיבוש הגרמני בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה, הם עברו להתגורר בשווייץ.
ב-2 באפריל 1883 התחתנה מריה דה לה פאס עם בן דודה לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה, ונולדו להם שלושה ילדים.
בשנת 1885 חזרו הזוג הצעיר לבוואריה והתגוררו בעיקר באגף צדדי של ארמון נימפנבורג המלכותי, שניתן להם על ידי לודוויג השני. מאוחר יותר, הם רכשו ארמון שנרכש בעיר הפנימית של מינכן, ארמון לודוויג פרדיננד בוויטלסבאכפלאץ, והתגוררו בו יחד עם אחיו של לודוויג פרדיננד, אלפונס, נסיך בוואריה ומשפחתו.
לודוויג פרדיננד ומריה דה לה פאס הקימו את הענף הספרדי של משפחת המלוכה הבווארית, שהתחילו בנישואי הוריו של לודוויג פרדיננד אך התחזקו על ידי נישואים ספרדים רצופים במשך שלושה דורות.