את עמוד 9 ביומנה של דורה דיאמנט, היא החלה לכתוב ביום הולדתה בשנת 1951, לאחר שנודע לה כי ימיה ספורים. היומן שהועבר לאחר מותה של דורה, על ידי בתה, לרוברט מרטי - המתרגם של כתבי קפקא לצרפתית - נותר בין דפיו הפרטיים, עד שהתגלה שוב בפריז בשנת 2000 עם 15 מכתבים שכתבה אליו בין השנים 1950–1951. ביומן זה כתבה כי הגיע הזמן "לומר את מה שמוכרחים לומר על קפקא" וכי דבריה סובלים ממערכת היחסים בין מה שהיא חושבת על כתיבתו של קפקא לבין מה שקפקא חושב על כתיבתו, וכי כל ההגזמות שנכתבו אודותיו, נובעות מנקודת מבטה האישית. זו הסיבה לדעתה, לעזוב את רשימותיה כך, אלא אם כן היא תמצא דרך אחרת לומר את הדברים. מכל מקום, היא מקווה כי מה שיש לה לומר יגיע לידיעת הציבור.
שנתיים מאוחר יותר התגלה יומן נוסף שכתבה דורה דיאמנט, על ידי חוקר כתבי קפקא, קלאוס וגנבך (Klaus Wagenbach) בארכיון בברלין, ובינואר 2000, נמצאו 35 עמודים נוספים שכתבה בארכיון המרכזי של המפלגה הקומוניסטית במוסקבה.
ביוגרפיה על דורה דיאמנט.
בשנת 2003, יצא לאור ספרה הביוגרפי של קתי דיאמנט, באנגלית (Kathi Daiamant) - Kafka's Last Love: The Mystery of Dora Diamant - שהקדישה שנים בחיפוש אחר כתביו האבודים של קפקא ואחר רשימותיה של דורה דיאמנט. היא מצאה בארכיב הגרמני בברלין, מכתבים שכתבה דורה ביידיש ורשימות מיומניו של קפקא, מהם שאבה פרטים רבים על חייהם של דיאמנט וקפקא.
בהקדמה לספר נכתב כי קתי דיאמנט, הצליחה להאיר את דמותה של דורה דיאמנט, כאישה שהצליחה ללכוד את לבו של קפקא בזכות רוחה העצמאית ונטייתה למרוד במוסכמות שרווחו בשנים המוקדמות של המאה העשרים.
היה זה צירוף מקרים שהביא את קתי דיאמנט, ששם משפחתה זהה לשם משפחתה של דורה דיאמנט, לכתוב ביוגרפיה זו, כך העידה בהקדמה לספרה ובראיונות שקיימה עם עיתונאים. במהלך 1971, למדה קתי דיאמנט ספרות גרמנית בשפת המקור באוניברסיטת ג'ורג'יה. באחד השיעורים, בהם לקחה חלק, תרגמו הסטודנטים את סיפור הגלגול שכתב קפקא. במהלך השיעור, פנה אליה לפתע המרצה ושאל אותה אם היא קרובת משפחה של דורה דיאמנט אהובתו של קפקא. קתי דיאמנט ששמעה אז לראשונה את שמה של דורה דיאמנט מפי המרצה, הניחה כי קיימת סבירות לקשר משפחתי, כיוון שעד כה מעולם לא פגשה בשם זה מחוץ למעגל קרובי משפחתה. היא הבטיחה למרצה כי תערוך מחקר שבעקבותיו, כך היא מקווה, תוכל לענות על שאלתו.
עם תום כתיבת הספר, הסבירה קתי דיאמנט, כי הצליחה למצוא מענה לשאלות רבות באשר לחייהם של דורה דיאמנט ופרנץ קפקא, אך באשר לשאלתו של המרצה אודות קשר משפחתי בינה ובין דורה דיאמנט, היא טרם מצאה תשובה.
עדו אייזנשטדט
עדו אייזנשטדט (נולד ב-25 במרץ 1984) הוא סייף ישראלי המתחרה בדקר. הוא חבר נבחרת ישראל והסגל המורחב של הוועד האולימפי באולימפיאדת לונדון, בשנת 2012.
אייזנשטדט, המשתייך לקבוצת הפועל אשקלון, דורג ב-2011 במקום ה-68 בעולם בסבב ה-FIE.
ביוגרפיה.
אייזנשטדט נולד וגדל בירושלים. בשנת 1997, כשהוא היה בן 13, הוא התחיל להתאמן בסיוף, אחרי התנסות קצרה בג'ודו. במקביל להיותו סייף משלים בנבחרת הדקר של ישראל, הוא שירת בצה"ל ואחר כך השלים תואר ראשון בתקשורת ובגאוגרפיה באוניברסיטה העברית ותואר שני במנהל עסקים.
הוא התאמן במועדון סיוף הפועל אשקלון, התחתן ועבר לאירלנד לעבוד בחברת גוגל. מיד לאחר המעבר אירעה הפריצה המשמעותית בקריירה הספורטיבית שלו. ביוני 2011 הוא סיים במקום ה-22 במסגרת גביע העולם בברן ובכך למעשה זכה להכרה משמעותית בזירה הבינלאומית. באותה שנה, ב-15 ביולי, המשיך אייזנשטדט את המגמה החיובית, ובמסגרת אליפות אירופה העפיל לחצי הגמר. למרות שגבר על יריבים מלטביה, אסטוניה, צרפת, טורקיה, בלארוס ואף הביס את אלוף העולם האיטלקי המכהן סטפנו קורצ'ו בתוצאה המרשימה 15:9, הוא דורג במקום ה-12 מכיוון שהפסיד בשמינית הגמר לסייף הפולני.
לאור הישגיו באליפות אירופה הוא נכלל בסגל המורחב של הוועד האולימפי, אשר הקנה לו את הסיכוי להשתתף באולימפיאדת לונדון בשנת 2012, אך בסופו של דבר הוא נותר מחוץ לסגל האולימפי.
בין הישגיו מדליות מגביעי עולם סטלייט קפריסין, אלוף המכביה 2009, וכן מקום ראשון בטורניר Carrickfergus Castle שנערך בשנת 2012.
שמעון נתן נטע בידרמן (השני)
רבי שמעון נתן נטע בידרמן (ז' בטבת ה'תרצ"א, 27 בדצמבר 1930 – י' בתשרי ה'תש"ע, 28 בספטמבר 2009) היה האדמו"ר מלעלוב.
תולדותיו.
נולד בבני ברק, לרבי משה מרדכי בידרמן, האדמו"ר מלעלוב. בצעירותו למד בישיבות תומכי תמימים וחידושי הרי"ם בתל אביב.
נישא לבתו של הרב שלמה פריינד, נכדו של הרב סנדר פריינד "הרב מבאכטא", לאחר נישואיו התגורר בקראון הייטס ובבורו פארק. לאחר פטירת אביו, הוכתר לאדמו"ר מקרלין-לעלוב. מייד לאחר הכתרתו פעל לסיום המחלוקת בחסידות קרלין, ופרש מתפקידו זה והמשיך לכהן כרבם של חסידי לעלוב, בלבד.
פעל רבות להעלות את המודעות על האיסור לדבר בתפילה.
בית מדרשו המרכזי היה בבני ברק, בסוף ימיו התגורר בצפת, כשהוא שב בתקופות החגים לבני ברק.
בליל יום הכיפורים ה'תש"ע לאחר תפילת ערבית נכנס לחדרו שם נפטר בפתאומיות. במוצאי יום הכיפורים נקבר במעמד רבבות בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
ספריו.
חלק מדברי תורתו כונסו בספר "דברות קודש".
הדפיס את ספר הר בשן על רמב"ם הלכות תרומות. לאחר פטירתו נדפס ממנו ספר הר בשן על הש"ס.
לקראת יום כיפור ה'תש"פ יצא לאור ספרו של הסופר יאיר וינשטוק 'הרבי הקדוש מלעלוב'
משפחתו.
הותיר אחריו שלושה בנים ושש בנות. לאחר פטירתו הוכתרו שלושת בניו לאדמו"רים.
חתניו הם:
אלווד סיטי
אלווד סיטי (באנגלית: Elwood City) היא עיירה הנמצאת במדינת פנסילבניה שבארצות הברית.
דמוגרפיה וכלכלה.
בשנת 1900 חיו באלווד סיטי כ-2,243 תושבים, ב-1910 חיו 3,902 תושבים, וב-1940 חיו בעיירה 10
. כיום בעיירה גרים כ-8,700 תושבים (בצפיפות של 1,433.5 לקמ"ר) על פי מפקד האוכלוסין לאומי שנערך בשנת 2000. אומדן האוכלוסייה בשנת 2008 היה 7,966. העיר נמצאת במרחק של 30 מייל (48 ק"מ) מצפון מערבה של פנסילבניה, ובמרחק של 8 מייל (13 ק"מ) ממזרח ניו קאסל. בעבר, בעיירה הייתה קיימת תעשיית ייצור צינורות פלדה, פחים של מכוניות, מחצבות אבן גיר, בתי יציקה, כריית פחם, ועוד.
טלוויזיה.
העיר מוכרת גם מהסדרה ארתור בתור מגוריהם של רוב הדמויות וכל הדמויות הראשיות.
אמבסאל
ווגרה
אליהו שמאע הלוי
הרב אליהו שמאע הלוי היה רב ראשי ואב בית הדין בעיר חלב שבסוריה בין השנים 1805–1814, תקס"ה - תקע"ד.
ביוגרפיה.
נולד במחצית המאה השמונה עשרה בעיר חלב בסוריה, היא ארם צובא, ונפטר בה ביום י"א באדר תקע"ד 1814.
לאחר פטירתו של הרב הראשי אפרים לניאדו בשנת תקס"ה 1805, נבחר הרב הלוי פה אחד כרב ראשי של העיר חלב על ידי שתי הקהילות, הקהילה הוותיקה קהילת "מוסתערבים", וקהילת הפראנקוס ממוצא מערב אירופי (בעיקר צאצאי אנוסים ומגורשי ספרד).
הרב הלוי כיהן כרב ראשי כדיין וכאב בית הדין בחלב. עיקר פועלו ניכר בין השנים 1793 השנה בה פרסם את ספרו הראשון בליוורנו, ועד תקע"ד 1814 השנה בה נפטר במגפה הגדולה, לדברי חכם אברהם עדס מות הרב הלוי היה תוך מסירת נפשו למען חולי המגפה הרבים בקהילתו. הרב אברהם סתהון מילא את מקומו ברבנות עד פטירתו בשנת תקע"ו 1816, ואחריו הרב הראשי ר' משה דוויק הכהן עד פטירתו בשנת תק"פ 1820.
שורשיו.
מצד אביו משפחת הלוי, היה הרב אליהו בן לשושלת רבנים שמקורה בטולדו שבספרד.
עם גירוש ספרד ב-1492, נמלטה משפחת הלוי מספרד לסלוניקי ולוונציה שם כיהנו בניה כרבנים, ביניהם נמנה הרב שלמה הלוי מסלוניקי, והרב שלמה הלוי מוונציה.
כעבור שלושה דורות השתקע ענף ממשפחת הלוי באמסטרדם, שם בלטו בני הלוי בהנהגת הקהילה ושימשו דיינים ורבנים במשך 4 דורות עד לסוף המאה ה-17.
בשנת 1695 היגר הרב אברהם הלוי מאמסטרדם לחלב והיה אבי שושלת רבני משפחת הלוי בחלב, ואב סבו של הרב אליהו שמאע הלוי.
משפחתו.
בנו היחיד הוא רבי יוסף שמאע הלוי.
נכדיו: רבי אליהו (מהנה) הלוי הנכד הבכור, רבי משה הלוי, אברהם הלוי, ורבי גבי שמאע הלוי.
בין צאצאיו של הרב אליהו שמאע הלוי נמנים גם הרב עזרא עטייה, הרב ידיד הלוי.
רבנים נוספים בני משפחת הלוי שכיהנו בחלב: הרב עובדיה הלוי 1695-1777 מחבר "חזון למועד" ליוורנו תקמ"ז, ו"חזון עובדיה" ליוורנו תקמ"ז. הרב יוסף הלוי שמאע. רבי משה הלוי מחותמי הספר "יושבי אוהלים". רבי יצחק הלוי (סדרת מגילות).
בדורות הבאים הסתעפה המשפחה לשני ענפי משפחות. משפחת שמאע שהיגרה ברובה לארצות הברית ובריטניה והתעשרה. וענף משפחות מהנה הלוי, מזרב-הלוי, מירב, אשר היגרו ברובם לישראל ועל בניהם נמנים כאלף חמש מאות צאצאים.
קבורתו.
צאצאיו של הרב אליהו הלוי, ממשפחת מזרב הלוי מירב, מעידים כי היו מדליקים נרות בקברו אשר מצוי במערת קבורה בכותל בית הכנסת יואב בן צרויה בחלב. מערת קבורה זו שנקראה "מערת הצדיקים חלב" ובערבית "מלכבי" יוחדה לקברי חכמי חלב ובצמוד לה ב"מערת אליהו הנביא" נשמר כתר ארם צובא.
בית דוד.
אבותיו של הלוי מצד אביו, משפחת הלוי מטולדו ספרד, נחשבה כאחת מחמש משפחות יהודיות ספרדיות מצאצאי דוד המלך (ראו הערך בית דוד).
ענף אחר של משפחת הלוי הגיע מספרד לאשכנז, ובין צאצאי משפחת הלוי באשכנז נמנים בני משפחות הורוויץ, , גורביץ, ואפשטיין ובהם רבנים ואדמו"רים חשובים.
בענף האשכנזי נמנים גם בני הנינים ובהם קרל מרקס ומרטין בובר.
ספריו.
חיבר שני ספרים:
לצורך הדפסת ספריו הפליג הרב לליוורנו איטליה אשר שימשה כמרכז דפוס יהודי עולמי, ושם למד עם הרב החיד"א אשר פעל בעיר ונפטר בה.
פבריס