לאחר התמוטטותה הפתאומית של ברית המועצות ב-1991, תעשיית האוויר והחלל של רוסיה הייתה בכאוס. כמות יבוא מוגזמת ותעריפי הגנה שהממשל הטיל הרסו את ענף התעשייה, הן את במגזר התעופה והחלל והן בתעשיית הרכב. תעשיית המטוסים הצבאיים הצליחה להפיק תועלת משיפור אפשרויות הייצוא על ידי הרווח מאחסון גדול של רכיבים וחלקים מהתקופה הסובייטית, בעוד שתעשיית המטוסים האזרחית ספגה הפסדים וייצור מטוסים אזרחיים פחת. לדוגמה, בשנת 1990 ייצרה רוסיה 715 מטוסים. 8 שנים מאוחר יותר, מספר זה ירד ב-661 לרמה של 56 מטוסים בלבד. בשנת 2000 נוצרו רק 4 מטוסים אזרחיים. על מנת לפתור זאת, נשיא רוסיה באותה תקופה, בוריס ילצין, החליט כי איחוד הוא הכרחי ויצר את VPK-MAPO (המתחם התעשייתי הצבאי - האיגוד לייצור מטוסים במוסקבה) הכולל חברות כמו מיקויאן. המיזם לא היה מוצלח ו-MAPO התמזגה לאחר מכן עם סוחוי.
הקמה.
תאגיד המטוסים המאוחד נוצר ב-20 בפברואר 2006 על ידי נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, בצו נשיאותי מספר 140 על ידי מיזוג מניות מאילושין, אירקוט, מיקויאן, סוחוי, טופולוב ויאקובלב כחברת מניות משותפות בשם תאגיד המטוסים המאוחד כדי לייעל את הייצור ולמזער הפסדים. בתאגיד הצהירו כי הסיבה לכך שהתאגיד נוצר הייתה שמירה ופיתוח על הפוטנציאל המדעי והתעשייתי של תעשיית המטוסים הרוסית, ביטחון המדינה והגנתה, וריכוז המשאבים האינטלקטואליים, התעשייתיים והכספיים ליישום ארוך טווח. החברה החלה לייצר את טופולוב 154, טופולב 204, איליושין 86, איליושין 96, איליושין 114, וכל מטוסי מיקויאן, סוחוי, מטוסים צבאיים של יאקובלב, טופולב ואילושין; הכל נוצר לפני הקמת התאגיד.
חברות בת.
תאגיד המטוסים המאוחד משלב את יצרניות המטוסים הבאות:
היחידה הרב-ממדית
היחידה הרב־ממדית "רפאים" (יחידה 888), היא יחידה קרבית מיוחדת בצה"ל, הפועלת תחת עוצבת הבזק. היחידה הוקמה במהלך שנת 2019 ביוזמת הרמטכ"ל, אביב כוכבי, כחלק מהתכנית הרב־שנתית "תנופה", במטרה להיערך ללחימה בשדה הקרב העתידי. היא מהווה יחידת מודל לשינויים עתידיים ביחידות התמרון של צה"ל. היחידה מיועדת להילחם בכל זירות הלחימה ובכל תוואי שטח בהתאם למאפייניו ולאתגריו המשתנים, תוך שהיא משמשת ככוח מתמרן רב־זרועי, בעל כושר לחימה גבוה לאיתור, לחשיפה ולהשמדת אויב. היחידה מוכשרת ומתפקדת גם כיחידת קומנדו, על אף שאינה חלק מחטיבת עוז.
מאפיינים והיסטוריה.
היחידה משלבת יכולת חי"ר, שריון, הנדסה קרבית, נ"ט, אוויר ומודיעין. היא מורכבת ממאות לוחמים שהגיעו מסיירות חטיבות החי"ר השונות, יחידת יהל"ם, בלנ״מ 444, יחידת עוקץ, דובדבן, מגלן, אגוז, ופלס"ר שריון, וכן מקציני מודיעין, תקשוב וחיל אוויר. למפקדה הראשון של היחידה מונה סגן־אלוף עמי ביטון.
בפברואר 2020 נערך מסדר ההקמה של היחידה ונחשף סמלה, חרב המשתלבת בתוך הספרה שמונה ובה מוטמעים חיצים הפונים לכיוונים שונים. המוטיבים המובילים ברעיון תג היחידה הם שילוביות, סינרגיה וקטלניות.
במאי 2020 הוחלט כי שמה של היחידה הוא "רפאים".
במהלך המתיחות בין ישראל לחזבאללה באוגוסט 2020 לקחה היחידה לראשונה חלק בפעילות מבצעית.
בספטמבר 2020 עברה היחידה מכפיפות עוצבת האש לעוצבת הבזק, אוגדת חי"ר־אש המיועדת ללחימה בשטחים מבוצרים ולממש את עיקרון "שדה הקרב המשולב הרב ממדי". עוצבה זו כוללת בנוסף את חטיבת הקומנדו במילואים, חטיבת כפיר, יחידת הבלנ״מ 444, עוצבת ראם וחטיבת שועלי מרום.
במהלך מבצע שומר החומות פעלה היחידה בגזרת החטיבה הצפונית של רצועת עזה.
ב־27 ביולי 2021 מונה אל"ם איתמר בן חיים למפקד היחידה, במקומו של אל"ם עמי ביטון שעבר לפקד על החטיבה הצפונית בעוצבת שועלי האש.
בקיץ 2021 החל גיוס לוחמים ישירות למסלול הכשרה ייעודי ליחידה.
רפיים
רפיים (שם מדעי: Raphinae) היא תת-משפחה של עופות ממשפחת היוניים, הקרובים ליונים המודרניות וכוללת שני מינים נכחדים: דודו אפור וסוליטר רודריג. עופות אלה היו המינים הגדולים ביותר בסדרת היונאים, כאשר הדודו הגיע לגובה מטר ולמשקל 10 עד 17 קילוגרם בממוצע. מינים אלה לא יכלו לעוף עקב שרירי הכנפיים הקצרות שלהם. בעבר נקראה קבוצה זו דודואיים (Dididae), אך השם השתנה עם שינוי השם המדעי של הדודו ("Raphus").
הרפיים הותאמו לחיים אנדמיים על האי מאוריציוס והאי רודריג הסמוך, שניהם במערב האוקיינוס ההודי. מבנה גופם היה מגושם בהרבה מזה של מרבית היונים, והם הותאמו לאכילת פירות על הקרקע בהיעדר כל טורפים. עם זאת, האדם שהגיע לאיים במהלך המאות ה-15 וה-16 הכחיד אותם במהירות. תאריך הכחדתם המדויק הוא סביב תחילת המאה ה-18.
מינים אלה שונים ממרבית היונים וקרובים בעיקר ליונת סמואה, ליונת ניקובר וליונת הכתר מאוסטרליה, ואולי גם יונת הפסיון ("Otidiphaps nobilis") ויונת-קרקע דקת-מקור ("Trugon terrestris"). המין הנכחד מראוניון "Threskiornis solitarius" - כיום מין של מגלן קדוש נחשב בעבר ליונה הקרובה לסוליטר ולדודו, אך התברר שמדובר במגלן.
רפורמת סימון המזון
רפורמת סימון מוצרי מזון
דודואים
היחידה הרב מימדית
חוק טוהר הבירה הבווארי
חוק טוהר הבירה הבווארי (בגרמנית: Reinheitsgebot) נחקק ב-23 באפריל 1516. החוק חוקק על ידי ויליאם הרביעי דוכס בוואריה וקבע שמרכיבי הבירה יכילו מים, לתת שעורה וכשות בלבד.
לאחר מספר שנים, נוספו לרשימה גם החיטה, כוסברה ועלי דפנה. בתקופה המודרנית נוספו שמרים לחוק לאחר גילוי תפקידם בתסיסה. החוק אסר לבשל או לייבא בירה המכילה מרכיבים שהם לא מים, שעורה וכשות, וזאת כדי להותיר רכיבים אחרים שהיו במחסור, למשל חיטה ושיפון, פנויים לתזונת האדם.
החוק נחשב עד היום לחוק להגנת הצרכן הראשון בעולם. הוא הוחלף בשנת 1993 ב"חוק הגרמני הארעי לבירה", המתיר שימוש במרכיבים רבים נוספים, למשל סוכר.
לאו זונטאג
לאו לודוויג אוגוסט אויגן זונטאג (בגרמנית: Leo Ludwig August Eugen Sontag; 8 ביוני 1857 – 13 ביולי 1929) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
זונטאג נולד ב-8 ביוני 1857 במינדן, והיה בנו של הגנרל הפרוסי גידו זונטאג ואחיו של הגנרל גידו זונטאג. בשנת 1874 הוא התגייס ל, והצטרף לרגימנט הרובאים ה-34 (פומרניה - ויקטוריה, מלכת שוודיה) .ב-1 בנובמבר 1884 הוא הועלה לדרגת לויטננט, וב-14 בפברואר 1885 הועבר לגדוד היגר ה-11 (נסיכות הבוחר מהסן). ב-14 בדצמבר 1889 הוא הועלה לדרגת האופטמן והועבר לרגימנט הרגלים ה-76 (הנזה ה-2 - המבורג), וב-22 במרץ 1891 הוא מונה למפקד הפלוגה ה-12 בליבק. ב-18 בינואר 1901 הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-19 (פוזן ה-2 - פון קורביאר) ומונה למפקד הגדוד ה-1 בגרליץ. ב-10 באפריל 1906 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הרובאים ה-34 (פומרניה - ויקטוריה, מלכת שוודיה). ב-27 בינואר 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-66 (מגדבורג ה-3), וב-18 בנובמבר 1909 הוא מונה למפקד בית הספר לירי של חיל הרגלים, וב-21 באפריל 1912 הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-33 באלטונה, והועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באוקטובר 1912 הוא מונה למפקח של יחידות היגר והרובאים, וב-16 בינואר 1914 הוא קיבל את עיטור מסדר הנשר האדום עם עלי אלון.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה זונטאג למפקד הדיוויזיה ה-41, וב-7 באוקטובר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-18, עליה פיקד עד ה-22 בפברואר 1915. ב-22 במרץ 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-30 ביוני 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-56. ב-18 ביוני 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-113, וב-1 במרץ 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס האלפיני. ב-5 בספטמבר 1917 הוא מונה למפקד דיוויזיית התחלופה ה-5, עליה פיקד לתקופה קצרה, וב-3 בדצמבר 1918 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
לאחר המלחמה פרש זונטאג מהצבא והתגורר בהמבורג, עד מותו ב-13 ביולי 1929.
חוק הטוהר הגרמני לבירות
היחידה הרב ממדית
יחסי הונדורס–שווייץ
יחסי הונדורס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים המבוססים על התרומה השווייצרית להאצת ההתפתחות של הונדורס.
הונדורס זכתה בעצמאותה בשנת 1821, היא הוכרזה כרפובליקה עצמאית בשנת 1839. שווייץ הכירה בעצמאותה של המדינה באופן מיידי לאחר הכרזת העצמאות והקימה קונסוליה רשמית במדינה בשנת 1936. שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים שביניהן ב-1957. האינטרסים הדיפלומטיים השווייצרים בהונדורס מיוצגים על ידי השגרירות השווייצרית בגואטמלה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, שווייץ היוותה מעצמה מעניקת חסות עבור הונדורס בגרמניה ובהונגריה, ובין השנים 1962 עד 1985 היוותה כזו להונדורס גם בקובה.
הסוכנות השווייצרית לפיתוח פעילה בהונדורס החל משנת 1978 ופתחה משרד בטגוסליפה בשנת 1981. המשרד היה המשרד האזורי של הסוכנות למרכז אמריקה, עד שהועבר למנגואה בשנת 1993.
שווייצרים בהונדורס.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2019 התגוררו בהונדורס מאתיים ושמונה-עשר אזרחים שווייצרים.
חיים בלומנפלד
חיים בלומנפלד (נולד בשנת 1961) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב, משרת כסגן מפקד מחוז תל אביב.
ביוגרפיה.
בלומנפלד גדל בכפר הנוער ניצנים שם שימש אביו רפאל בלומנפלד כמנהל הכפר. למד בתיכון עירוני ע"ש תגר באשקלון.