הדאצ'ה ממוקמת בלב יער ליבנה מיוער בצפיפות; הגנותיה כללו גדר כפולה, תותחי נ"מ 30 מילימטר מוסווים וכוח ביטחון של שלוש מאות חיילים מיוחדים של נ.ק.ו.ד. (אחרי 1946, משרד ביטחון המדינה). בשטח היו עצי לימון ותפוח, גן ורדים, בריכה קטנה ואבטיח שסטלין אהב לטפח. היה גם מגרש ספורט. עם הכניסה לדאצ'ה היה לובי ובו שתי מלתחות. משמאל נפתחה דלת לחדרו האישי של סטלין, שם בילה את מרבית שעות היום. ממש לפני הדלת נפתחה דלת לחדר האוכל הגדול, ואילו מימין היה מסדרון צר וארוך.
חדר האוכל המלבני נשלט על ידי שולחן ארוך ומלוטש מכוסה שטיחים ורדים. הוא היה מקושט בתמונות של לנין ושל הסופר מקסים גורקי. בחדר זה סטלין קידם בברכה את הפוליטביורו הסובייטי לפגישות ולארוחות ערב מאוחרות, ובמקרים רבים נלקחו החלטות חשובות. דלת "כמעט בלתי נראית" הייתה בקיר בצד אחד של חדר האוכל והובילה לחדר השינה של סטלין ולמטבח.
בצד שמאל של הדאצ'ה היה חדר העבודה האישי של סטלין (שם בילה את רוב היום בקונצבו) עם שולחן המלחמה הגדול שלו, רדיו שהיה מתנה מאת וינסטון צ'רצ'יל (כשביקר במוסקבה בפעם הראשונה, באוגוסט 1942) וספה; סטלין העדיף לישון בספה הזאת, במקום בחדר השינה שלו. חדר האמבטיה נמצא ליד חדר העבודה של סטלין.
בצד ימין, המסדרון הצר והארוך הוביל תחילה לשני חדרי שינה (המשמשים בעיקר לארח אורחים מזדמנים) ולבסוף למרפסת פתוחה גדולה. סטלין נהג לבלות זמן רב במרפסת הזאת. הוא היה יושב שם על כיסא בחורף, למרות הקור הכבד, לבוש מעיל עור כבש חם וכובע פרווה. הוא גם אהב לקרוא ספרים ודו"חות ולהאכיל את הציפורים בזמן שהגיע למרפסת.
בתו של סטלין, סבטלנה אלילוייבה, גם רשמה בזכרונותיה כי הציור המפורסם "תגובה של הקוזאקים מזפורוז'יה" הייתה תלויה איפשהו בקומת הקרקע, אבל לא היה ברור בדיוק איפה.
המנהיג הסובייטי רק לעיתים רחוקות עזב את חדר העבודה שלו, שלא לדבר על ביקורו בקומה השנייה (אם כי מעלית הותקנה על פי פקודותיו). הקומה הזאת נועדה במקור להכיל את בתו סבטלנה, אבל היא הייתה נשארת שם רק כמה ימים בכל שנה. כתוצאה מכך, החדרים נותרו חשוכים וריקים במשך רוב הזמן.
לאחר מותו של סטלין הקים מכון מרקס-אנגלס-לנין-סטלין ועדה לביצוע סידורים להקמת מוזיאון סטלין בקונצבו. ניקיטה חרושצ'וב ביטל את הרעיון והדאצ'ה עמדה פנויה במשך כמה עשורים. הדאצ'ה נשמרה היטב בשל העובדה כי לאוניד ברז'נייב, מיכאיל גורבאצ'וב ובוריס ילצין נטו להתגורר בה לעיתים.
הדאצ'ה היום.
הבניין עדיין אפוף סודיות. השטח הוא מגודר וסגור למבקרים רגילים. עם זאת, הוא עדיין השתמר במצב טוב, יחד עם כל החפצים האישיים של סטלין, כולל חדר העבודה שלו עם שולחן המלחמה והספה שבה הוא ישן.
עם כניסתו לתפקיד נשיא רוסיה בשנת 2000, הזמין ולדימיר פוטין את האוליגרכים העסקיים החזקים ביותר של רוסיה לקונצבו, במה שתואר כצעד "סמלי מאוד" על ידי סרגיי פוגאצ'יוב, שהשתתף בפגישה זו; משתתף נוסף היה מיכאיל חודורקובסקי, שאמר כי על ידי זימונם לקונצבו לישיבה במשרדו של סטלין, פוטין "רצה שנבין שאנחנו, כאנשי עסקים גדולים, עשויים לקבל קצת כוח, אבל זה שום דבר לעומת כוחו כראש המדינה. חודורקובסקי "לא לקח את המסר הזה ללב" ונכלא למשך 10 שנות מאסר, באשמת העלמת מס.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לא השתמש במעון מעולם והוא נוטה להתגורר במעון פלגי בושארוב. כך גם דמיטרי מדבדב לא השתמש במעון זה ונוטה להתגורר בגורקי-9. המבנה ממשיך לעמוד בשיממונו ומאובטח על ידי שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה.
עורק שלפוחית השתן התחתון
עוֹרֵק שַׁלְפּוּחִית הַשֶּׁתֶן הַתַּחְתּוֹן (TA: arteria vesicalis inferior), שנקרא בעבר גם בריבוי הָעוֹרְקִים הַשַּׁלְחוּפִיִּים הַזְּנָבִיִּים (arteriae vesicales caudales), הוא עורק באגן בזכרים היוצא מעורק הכסל הפנימי ומספק דם לחלקה התחתון של שלפוחית השתן, לבלוטת הערמונית ולשלפוחית הזרע. העורק ההומולוגי בנקבה הוא עורק הנרתיק.
העורק יוצא מהחטיבה הקדמית של עורק הכסל הפנימי ונע מתחת לצפק ברצועת שלפוחית השתן הצדית לעבר קרקעית שלפוחית השתן. לעיתים הוא יוצא מגזע משותף יחד עם עורק החלחולת האמצעי. במהלכו מסתעפים ממנו ענפי הערמונית, אשר בסופם משיקים עם הענפים המקבילים להם בצד הנגדי. לעיתים גם מסתעף ממנו עורק צינור הזרע המספק דם לצינור הזרע.
בספרי לימוד אחדים באנטומיה מגדירים כי העורק קיים בנקבה, אם כי כענף קטן של עורק הנרתיק.
MotoGP עונת 2019
עונת 2019 ב-MotoGP היא העונה ה-71 של מרוצי אופנועי גרנד פרי. בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זאת התקיימו 19 מרוצים.
מארק מארקס זכה באליפות בפעם הרביעית ברציפות, תוך שהוא קובע שיא נקודות (420) ושיא פודיומים לעונה (18 פודיומים ב-19 מרוצים). אנדראה דוביציוזו סיים כסגנו של מארקס בפעם השלישית ברציפות. במהלך העונה ניצח שני מרוצים. למרות היתרון הגדול של מארקס בראש הטבלה, שבעה מרוצים הוכרעו על ידי עקיפות בהקפה האחרונה.
תוצאות ודירוג.
הנקודות באליפות חולקו בהתאם למפורט בטבלה הבאה
יצחק חיים קסטיליוני
הרב פרופ' יצחק חיים (ויטוריו) קסטיליוני (באיטלקית: Vittorio (Hayyim) Isacco Castiglioni; 25 במרץ 1840, אדר ה'ת"ר, טריאסטה - 1911, ה'תרע"א, רומא) היה רב, משורר ומתמטיקאי איטלקי, כיהן כרבה הראשי של רומא והסמכות הרוחנית הראשית של יהדות איטליה בין השנים ה'תרס"ג-ה'תרע"א (1903-1911). תרגם את המשנה לאיטלקית.
תולדות חייו.
נולד בטריאסטה, אז בתחומי האימפריה האוסטרית, למשה חי דוד ואניטה (לבית קמפוס) קסטיליוני. למד את לימודיו התורניים אצל הרבנים שמואל דוד לוצאטו (שד"ל) ושבתי אלחנן טריוס. הוסמך ב-1861. למד מתמטיקה, ועסק בחינוך ובהוראת מתמטיקה בטריאסטה במשך כ־30 שנה, והגיע לדרגת פרופסור. במקביל, כיהן כסגן הרב של טריאסטה. בשנת 1903 התמנה לרבה של רומא. כשנה לאחר מכן, נחנך בית הכנסת הגדול של רומא, בהשתתפות מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי. בתפקיד זה כיהן כשמונה שנים, עד לפטירתו בשנת ה'תרע"א (1911).
משפחתו.
נשא לאשה את אנריצ'טה לבית בולפיו. נפטרה בגיל צעיר. ממנה נולדו לו שלושה בנים:
כשלוש שנים לאחר פטירת אשתו הראשונה, נשא את ג'וליה לבית סונינו, ממנה נולדו בניו אוגוסטו וד"ר מרצ'לו.
דאמיה
וולט (חברה)
וולט (באנגלית: Wolt) היא חברה המפעילה שירות מקוון להזמנת מזון ואספקתו.
על החברה.
החברה הוקמה ב-6 באוקטובר 2014 בהלסינקי - בירת פינלנד. מאז היא התפרשה לאורך עוד 20 ערים ברחבי העולם, ביניהן: טמפרה, טורקו, טאלין, סטוקהולם, בודפשט, קופנהגן, פראג, ברנו, טביליסי, טרטו, תל אביב וירושלים.
השירות נצרך באמצעות יישום נייד. החברה מאפשרת לכל מסעדה להירשם כסוחר, מתווכת את ההזמנה מהלקוח, דואגת למשלוח ומסירה אוטומטית באמצעות כרטיס אשראי. כיום החברה עובדת בארץ עם למעלה מאלף מסעדות ופועלת ב-14 ערים באזור המרכז.
השליחים של וולט נעים על אופניים חשמליים, אופניים רגילים, אופנוע או קטנוע. הם אינם שכירים של החברה אלא פרילנסרים או עובדי קבלן.
בנובמבר 2021 רכשה חברת משלוחי המזון האמריקאית דורדאש את וולט תמורת 8.1 מיליארד דולר.
פעילות בישראל.
בישראל החברה התחילה את פעילותה בסוף שנת 2018 באזור תל אביב, וכיום פועלת גם באזור גוש דן, השרון, בקעת אונו, ירושלים, באר שבע וחיפה.
החל משנת 2020 הרחיבה החברה את פעילותה בישראל לתחומים נוספים, מלבד משלוחים ממסעדות, כגון משלוחים מחנויות נוחות וחנויות פארם.
מנהל פעילות החברה בישראל היה אמרי גלאי, בסוף שנת 2020 קודם לתפקיד ניהול גלובלי בחברה ובמקומו מונתה ליאור אשכול לניהול הפעילות בארץ.
אתלטיקו בוקרמנגה
קלוב אתלטיקו בוקרמנגה () היא קבוצת כדורגל קולומביאנית מהעיר בוקרמנגה. הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון אלפונסו לופס ותלבושת המועדון היא בצבעי צהוב-ירוק. הישגה הטוב ביותר של הקבוצה היה בעונת 97–1996, אז הגיעה לגמר הליגה, אך הפסידה את התואר לאמריקה קאלי. למרות זאת, הבטיחה לראשונה את מקומה בקופה ליברטדורס שנה מאוחר יותר.
היסטוריה.
מועדון אתלטיקו בוקרמנגה נוסד ב-11 במאי 1949 והתקבל על ידי הדימיור לליגה המקצוענית שהוקמה שנה קודם לכן. את משחק הבכורה שלה שיחקה הקבוצה מול דפורטיבו קאלי אבל הפסידה 1–5, כאשר אלפונסו סלסדו כבש את השער הראשון בהיסטוריה של הקבוצה בליגה המקצוענית. ב-19 ביוני באותה השנה, הגיע ניצחון הבכורה של בוקרמנגה וזה קרה באצטדיון אלפונסו לופס מול בוקה ג'וניורס קאלי בתוצאה 1–2.
עקב קשיים כלכליים קשים מאוד, ספגה הקבוצה מהלומה בשנת 1953, כאשר הפסידה את כל משחקיה, כבשה 11 שערים בלבד וספגה 45. בסך הכל לא ניצחה לאורך 27 מחזורים רצופים ונפרדה מהליגה הבכירה. חלק מההפסדים היו על המגרש, 10 מהם היו הפסדים טכניים כאשר הקבוצה נטשה את המגרש כשהתוצאה לרעתה. רק ב-1956 חזרה לליגה הראשונה וסיימה במקום העשירי.
ב-1958 שיחקה הקבוצה מול דפורטס קלדס במשחק שבו נודע השיא השלילי של הבלם אורלנדו "צ'וקלו" מרטינס. בוקרמנגה הובילה 3–4 מול הקבוצה הביתית, רק שכל שלושת השערים של קלדס היו שערים עצמיים של מרטינס. בדקה האחרונה, כאשר קלדס זכתה בכדור חופשי, שמעו השחקנים את המאמן של בוקרמנגה, מיגל סאסיני, צועק לשחקנים שלו לשמור על מרטינס. בסופו של דבר ניצחה בוקרמנגה 3–4.