בשנת 1949 החל לעבוד בקול ישראל כקריין. לאחר מכן היה אחראי מדור השיחות ועורך תוכניות הנוער, עורך חדשות וכתב בכנסת. השתתף בתוכנית "שלושה בסירה אחת".
בשנת 1959 היה שליח הסוכנות היהודית בדרום אפריקה. הוא שב לרשות השידור והשתתף בשידור משפט אייכמן. בשנים 1962–1964 היה בארצות הברית ככתב קול ישראל ובמקביל למד אצל ההיסטוריון סאלו בארון. לאחר מכן, היה עורך ופרשן פוליטי ברשות השידור.
בשנות ה-60 השתתף בתנועת המחאה "מן היסוד" של תומכי פנחס לבון כנגד דוד בן-גוריון.
בנובמבר 1967 מונה למנהל קול ישראל.
במרץ 1969, בהמלצת השר ישראל גלילי, מונה למנכ"ל רשות השידור. בתפקידו זה קבע כמה מנהליה הקובעים של רשות השידור.
לאחר פרישתו מרשות השידור התמסר למחקר והוראה באוניברסיטה העברית, במכון ליהדות זמננו, וכן היה ממקימי מרכז שזר.
היה נשוי לאוריה לבית כהן, ואב לישי ושירה.
נפטר בשנת 2008, בן 81 בפטירתו.
ארכיונו הפרטי: התכתבויות, טיוטות, מאמרים, תעודות ותמונות, נמסר לספריה הלאומית.
תומאס קוק איירליינס
תומאס קוק איירליינס (באנגלית: Thomas Cook Airlines) הייתה חברת תעופה בריטית שהפעילה טיסות שכר ליעדי נופש ופנאי בכל העולם מערים שונות בבריטניה. בסיסיה הראשיים של החברה נמצאו בנמלי התעופה מנצ'סטר ולונדון גטוויק, שבאנגליה.
החברה היוותה חלק מקבוצת תומאס קוק, קבוצה לשירותי נסיעות ותיירות שהחזיקה מספר חברות תעופה נוספות באירופה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:
שבתות וחגים (שיר)
שבתות וחגים הוא שיר שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט, הולחן ובוצע לראשונה על ידי יהודית רביץ ומזוהה עמה עד היום. פרסומו הראשון של השיר היה באלבום "באה מאהבה" בשנת 1987.
השיר דורג במקום 29 במצעד הפזמונים העברי השנתי 1988.
ניתוח השיר.
השיר בנוי כמונולוג של אישה המספרת על מערכת יחסים סודית שלה עם גבר נשוי, בעודו מקיים במקביל מערכת יחסים אחרת, פורמלית וגלויה, עם אשתו. השיר מתאר את הכמיהה של הדוברת אל הגבר, המתואר כבעל וכאָב מושלם, ואת קשייה ובדידותה בצל הסוד.
בראיונות מאוחרים תיארה רביץ את כתיבת השיר, וסיפרה שהגיעה אל המשורר רוטבליט עם שלד הסיפור, המדבר על אישה הנמצאת במערכת יחסים סמויה, בקשר "שאין בו כניסה בשבתות וחגים", ולפי הרעיון שהביאה נכתב השיר. בבית הראשון מתארת הדוברת את געגועיה אל אהובה, איש משפחה ואב למופת, שילדיו קופצים עליו והוא מספר להם סיפור. רק מילה אחת מקשה על תמונת המשפחה הנהדרת: הבית נפתח במילים "עכשיו אתה בבית, עכשיו אתה שם". המילה "שם" מעמידה את הקורא בתחושת אי בהירות ופליאה: מדוע המשמעות של להיות בבית זה להיות שם? למה הבית נמצא שם? עדיין לא ניתן לדעת לפי הכתוב מי הדובר ומדוע הבית אינו שייך אליו.
בבית השני מבנה הפוך. בתחילתו חוזרת הדוברת על תיאור הגבר המושלם, משכמו ומעלה, ועל אהבתו למשפחתו. אולם אז חוזרת הדוברת על המילים "עכשיו אתה בבית - עכשיו אתה שם", המפרידות בין המשפחה הנהדרת לבינה, והפעם מרחיבה:
במילים אלה מתחיל להתבהר לקורא כי בסיפורו של איש המשפחה למופת שני חלקים: החלק המואר, בו נמצאת המשפחה המושלמת; ובניגוד אליו החלק הסמוי, הנמצא בצל, מאחור, בו נמצאת הדוברת. בהמשך השיר מתואר הסבל העובר על הדוברת, לא רק בשבתות וחגים, אלא גם במהלך היומיום, בו היא נדרשת להסתיר את זהותה ולהתכחש לה בפומבי:
התקבלותו.
השיר מתייחס לחוויית בדידות בשבתות ובחגים של הדוברת. לכאורה, של אישה המנהלת רומן עם גבר נשוי ונותרת לבד במשך רוב הזמן. אולם התקבלותו של השיר מיוחסת לאוניברסליות שלו ולהתאמתו לציבור נרחב שמסיבות שונות חש בודד. בחברה האנושית המוכוונת למשפחתיות וקבוצתיות, מהווה הבדידות מועקה כבדה הנופלת בחלקם של אנשים שמסיבות שונות אין להם בני זוג או משפחה, או שאינם יכולים להיראות עמם מסיבות חברתיות שונות. חוויית הבדידות המתוארת והזדהותה של רביץ כלסבית, שנים לאחר יצירת השיר, תרמה להתקבלותו בספרות להט"ב.
דגל לאום
הפלישה להודו-סין
הפלישה להודו-סין, שנמשכה מה-22 בספטמבר עד 26 בספטמבר 1940, הייתה חלק מניסיונה של האימפריה היפנית להטיל מצור על סין, במהלך מלחמת סין–יפן השנייה. מטרת הפלישה הייתה למנוע העברת אלפי טון ציוד אמריקאי מדי חודש מהודו-סין לסין, ובנוסף, כיבוש הודו-סין היווה קרש קפיצה לכיבוש שאר דרום-מזרח אסיה.
רקע.
ב-22 בספטמבר 1940, חתמה צרפת על הסכם הפסקת אש עם גרמניה הנאצית, ובכך נסללה הדרך להקמת ממשלת וישי. ממשלת וישי ירשה את כל הקולוניות הצרפתיות, ובכללן את הודו-סין, שהייתה נקודת הגישה האחרונה מסין אל שאר העולם. לאחר נפילת העיר לונגג'ואו (במחוז גואנגשי) לידי היפנים במהלך קרב דרום גואנגשי, נסגר הכביש המקשר בין הודו-סין לדרום סין. אולם, מסילת הברזל שקישרה בין עיר הנמל האי פונג (היום בווייטנאם) למחוז יונאן נותרה פעילה ואיפשרה מעבר סחורות מהודו-סין לעיר קונמינג, שהייתה מרכז צבאי סיני בעל חשיבות.
יפן החלה ללחוץ על ממשלת וישי שתפעל לסגירת קו הרכבת, אשר איפשר לסינים להמשיך להילחם. ב-5 בספטמבר, הוקם מתוך "ארמיית דרום סין" "חיל המשלוח של הודו-סין," שתוכנן להיות חיל המצב באזור לאחר כיבושו. חיל המשלוח היה תחת פיקוד מייג'ור-ג'נרל טקומה נישימורה, וזכה לסיוע הצי הקיסרי היפני בדמות שייטת ספינות מלחמה ונושאות מטוסים, וסיוע אווירי מבסיסים על האי האינאן.
ב-22 בספטמבר, חתמו יפן וממשלת וישי על הסכם המתיר ליפנים זכות לנוע בתוך הודו-סין ולהקים בה בסיסים. עם זאת, מספר החיילים היפנים שיוצבו באזור הוגבל ל-6,000 חיילים, כאשר ההסכם קובע כי לא ישהו בהודו-סין יותר מ-25,000 חיילים בכל רגע נתון. כל תוספת של כוחות צבא יפניים לאזור נאסרה על פי ההסכם.
הקרב.
מספר שעות לאחר החתימה על ההסכם, הפרו היפנים את תנאיו. הדיוויזיה החמישית היפנית, תחת פיקודו של לוטננט-ג'נרל אקיהיטו נקמורה, חצתה את הגבול בשלושה מקומות, וסגרה על העיר לאנג סון, משם התחילה מסילת הרכבת צפונה. הכוחות היפנים נתקלו בהתנגדות מצד חטיבה צרפתית אחת וכוחות של לגיון הזרים הצרפתי שהוצבו באזור, אשר החזיקו מעמד עד 25 בספטמבר. כיבוש לאנג סון פתח בשביל היפנים את הדרך להאנוי, אולם בדרכם ניצבו מספר גדודים צרפתים שהיו מוכנים להגן על הדרך לעיר.
ב-24 בספטמבר, תקפו מטוסים מנושאות מטוסים שהוצבו במפרץ טונקין את העיר האי פונג, ויומיים לאחר מכן, החלו נוחתים חיילים יפנים על החופים בסביבות העיר. נחיתה נוספת נערכה זמן קצר לאחר מכן, והוסיפה טנקים לכוחות היפנים הנוחתים. בצהרי היום היו מסביב להאי פונג כ-4,500 חיילים יפניים ותריסר טנקים.
בערב ה-26 בספטמבר הסתיימה הלחימה. יפן השתלטה על שדה התעופה ג'יה לאם שמחוץ להאנוי, מסוף רכבות על גבול יונאן ושטחים הצופים על מסילת הרכבת בגבול גואנגשי. יפן אף הציבה כ-900 חיילים בעיר האי פונג ו-600 בהאנוי. כך התחילה תקופת הכיבוש היפני בהודו-סין, שתימשך עד סוף המלחמה.
הפלישה להודו סין
הפלישה היפנית להודו-סין
הפלישה היפנית להודו סין
א. ז. רבינוביץ
פוטוקינה
פוטוקינה (באנגלית: photokina) הוא יריד הסחר הגדול ביותר בתחום תעשיית הצילום. האירוע מתרחש בספטמבר כל שנתיים, בעיר קלן, גרמניה. תערוכת פוטוקינה הראשונה התקיימה ב-1950. האירוע הוא בעל חשיבות רבה בתחום הטכנולוגיה בכלל ותחום הצילום בפרט, עד כדי כך שבפוטוקינה 1964 שלח נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר, מברק ברכה לרגל הפתיחה. חברות צילום רבות מנצלות את הבמה של התערוכה להכרזה על מוצרים ופיתוחים חדשים.
פוטוקינה 2008 הייתה התערוכה הגדולה ביותר עד כה, ונערכה מ-26 בספטמבר עד 1 באוקטובר. השתתפו בה 1,579 ספקים שונים מ-46 מדינות, ויותר מ-169,000 מבקרים מ-61 מדינות שונות.
לאחר 70 שנות פעילות, בנובמבר 2020 הודיעה החברה כי התערוכה נסגרה ולא תתקיים עד להודעה חדשה.
אגדות חז&quot;ל
סקונה
מחוז סקוֹנֶה, לעיתים גם סקניה (בשוודית: Skåne), הוא המחוז הדרומי ביותר של שוודיה.
סקונה הוא חצי אי שבולט בדרומה של שוודיה אל תוך הים הבלטי, כשהוא מהווה את קצהו הדרומי ביותר של חצי האי הסקנדינבי. מצר ארסונד, שהמשכו צפונה בקטגט, מפריד בין חצי-האי לבין דנמרק במערב. בצפון גובל החבל בחבלים הלנד וסמולנד ובצפון-מזרח בבלקיניה. יחד עם איי מזרח דנמרק יוצר סקונה אזור הקרוי "אזור ארסונד" (דנית: Øresundsregionen).
מאז 1997 נכלל חבל סקונה בשלמותו במחוז האדמיניסטרטיבי סקונה, ושתי הישויות חופפות באופן כמעט מוחלט. קודם לכן נחלק החבל בין שני מחוזות, שבוטלו עם איחודם: מחוז מאלמהוס ומחוז קריסטיאנסטד.
חלוקתם הגאוגרפית של תושבי סקונה אינה שווה. לאורך החוף המערבי, מאֵנְייֶלהוֹלם ועד טְרלבורג ועוד כ-10 ק"מ לפנים הארץ, גרים כ-900,000 מתוך 1.2 מיליון תושבי החבל. הסמיכות לקופנהגן ולדנמרק הייתה מאז ומתמיד בעלת חשיבות דמוגרפית מכריעה עבור האזור, אך גם הקרבה לגרמניה ולפולין משמעותית.
היסטוריה.