ב-2 בנובמבר 2020, הוציאה חדד את הסינגל "כשהכל יגמר", ובו חשפה לראשונה את בתה הבכורה, נויה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-24 בינואר 2021, חדד התארחה בתוכנית "קארפול קריוקי" בכאן 11. ב-22 במרץ, הוציאה חדד את הסינגל "ככה בלי שלום", ובספטמבר 2021, את השיר "אהבה כמו שלנו".
ב-28 בנובמבר 2021, הוציאה את הסינגל "מי תאהב". במרץ 2022, הוציאה את השיר "מכתבים על נייר" בו אירחה את הראפר טליסמאן. בערב חג הפסח 2022, הוציאה חדד את השיר "חוף מבטחים".
חיים אישיים.
חדד מתגוררת בתל אביב. בשנת 2017, נולדה בתה הבכורה. ובשנת 2020, נולדה בתה השנייה.
ב-19 בספטמבר 2021, יצאה חדד מהארון וחשפה את זוגתה תמר יהלומי, כשהוציאה את הקליפ לשיר "אהבה כמו שלנו", במהלכו מופיעות סצנות מחיי זוגיות של זוגות שונים, בין השאר יהלומי וחדד.
זבולון
זְבוּלוּן הוא בנו העשירי של יעקב, ובנה השישי של לאה, המהווה את השבט השישי משבטי ישראל. לפי ספר היובלים, נולד ב-ז' בתשרי ב'קצ"ח (2,198 לבריאת העולם, 1562 לפנה"ס) ומת בן מאה ועשר שנים.
השם זבולון.
לפי התורה שמו של זבולון ניתן על ידי אמו, משני טעמים - משום שהוא מעין מתנה טובה (זבד טוב) ומשום שיעקב בעלה יכבד אותה על כך שילדה לו בן נוסף:
רש"י, אבן עזרא ואחרים מסבירים ש'יִזְבְּלֵנִי' נגזר מהשרש 'זבל', שמשמעותו בית מדור, כמו המופיע במלכים א: 'בָּנֹה בָנִיתִי בֵּית זְבֻל לָךְ מָכוֹן לְשִׁבְתְּךָ עוֹלָמִים', ובישעיה, '...מִזְּבֻל קָדְשְׁךָ וְתִפְאַרְתֶּךָ'. בהקשר זה, הולדת זבולון מסמלת את תקוות לאה להגיע למעמד האשה הבכירה בתוך בית יעקב.
חלק מהחוקרים המודרניים משערים שמקור נוסף של השם קשור באל הכנעני הקדמון בעל זבוב, אותו עבדו באזור וכינו אותו גם בעל זבול (יש הרואים בשם איזבל בת מלך צידון עוד אזכור לשם זה). באכדית פירוש המילה (זֻבֻּלֻ-zubullū) הוא להעביר (מתנות נשואין). (אִזָבִּלְמַה - izabillma) פירושה להעביר (סחורה כתשלום מס).
ברכת יעקב לזבולון.
בברכתו לזבולון מציין יעקב את קרבתו של שבט זבולון לחוף הים, בעוד שנחלתו משתרעת לאורך הגליל התחתון. רצועת החוף הייתה שייכת לשבט אשר. שבט זבולון הגיע בקצהו הצפוני עד צידון שהייתה בעת ההיא עיר נמל מרכזית.
ציון עיסוקו של זבולון במסחר ימי מופיע בספר דברים:
על פי המדרש, בברכת יעקב נקבע כי בני זבולון יהיו חלק משותפות עם בני שבט יששכר: בשותפות זו ידאג שבט זבולון לפרנסה החומרית בעוד שבט יששכר ידאג לרוח בלימוד תורה. ובלשון רש"י: "שהיה זבולן עוסק בפרקמטיא (מסחר) וממציא מזון לשבט יששכר - והם עוסקים בתורה". שותפות כזו שבה צד אחד לומד תודה והאחר מפרנס מכונה גם היום הסכם יששכר וזבולון והיא נמצאת במחלוקת אידאולוגית בין הסוברים שניתן להתנות על שכר בעולם הבא לבין האומרים ששכר העולם הבא לא ניתן למסחר (רב האי גאון).
פירוש נוסף להסכם בין השבטים שם דגש על ההיבט הכלכלי-חברתי של שיתוף הפעולה בין השבטים כך שזבולון ש"שוכן לחוף ימים" אחראי על הסחר הימי ויששכר סוחב על גבו את הפן הלוגיסטי והיבשתי של העסק המשפחתי.
מקום קבורתו.
בספר הישר מסופר:
ובסדר הדורות מביא בשם "גלילות ארץ ישראל":
מקום הקבר נמצא בעומק לבנון בעיר צידון ואינו נגיש לכניסת ישראלים.
אף על פי כן, ביקרו בקבר יהודים מנטורי קרתא בעת משלחת לכנס אנטי ציוני לבנון.
שבט זבולון.
בספר היובלים נזכרת אשת זבולון בשם "נעמה".
בני זבולון הם: סרד, אלון ויחלאל.
במסעות המדבר שכן שבט זבולון בדגל מחנה יהודה, יחד עם יהודה ויששכר. בנחלות בני ישראל, נקבע ששבט זבולון ישכון בגליל התחתון. כיום משמש זבולון כשמו של האזור במישור החוף שבין חיפה ועכו. אזור זה אינו חופף במדויק את אזור נחלת שבט זבולון.
יוסף דו נואס
ירגזי מצוי
יַרְגָּזִי מָצוּי (שם מדעי: Parus major) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הירגזיים, השוכן בחורשות וגנים באירואסיה. הירגזי המצוי מעופף בזריזות ומלקט חרקים. מוטת כנפיו 25.5 ס"מ ומסתו 16–20 גרם. אורך גופו מגיע ל-14 ס"מ.
הירגזי המצוי נפוץ באירופה ובאסיה. זהו עוף יציב כאשר רוב הירגזים אינם נודדים, פרט לירגזים בצפון אירופה, שבה מתרחשת הנדידה באופן חלקי וירגזים תועדו חורפים לחופי הים הבלטי ובמזרח אירופה. בישראל הירגזי שכיח ויציב. הערכות גודל האוכלוסייה ושטח התפוצה גבוהות מאוד, והאוכלוסייה גדלה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, ועל כן, הירגזי המצוי אינו בסיכון להכחדה ומצב השימור שלו הוא ללא חשש. הירגזים מקננים בטבע בחללים חשוכים בעצים, אבל נצפו מקננים בחפצים מעשי ידי־אדם פעמים רבות, ביניהן בכדים, תיבות דואר, עמודים חלולים ותיבות קינון. בשל הסתגלותו לקינון בתיבות מעשה ידי־אדם, הפך לציפור מחקר מרכזית באירופה ובישראל.
הירגזי המצוי תואר על ידי קארולוס לינאוס בשנת 1758. השם המדעי מורכב מהמילים Parus, "ירגזי", ו-major, "גדול". בעבר נחשב הירגזי המצוי לבעל 36 תת־מינים וקבוצת תת־המינים "bokharensis" נחשבה למין עצמאי, ושניהם נחשבו למיני טבעת, אבל כיום הירגזי היפני והירגזי האפרפר מסווגים כמינים עצמאיים וקבוצת תת־המינים "bokharensis" מסווגת כחלק ממין זה.
הירגזי המצוי הוא אחד מציפורי השיר האירופאיות הפופולריות ביותר. הוא אף נבחר על ידי ה–MME לציפור השנה של 2011. הירגזי לא מפחד מבני אדם ואף יאכל מכף יד אנושית והוא גם משתמש לעיתים קרובות במתקני האכלה ובתיבות קינון. אוכלוסיית ותפוצת הירגזי נמצאות בעלייה, ועל אף שהירגזי המצוי משגשג בעיקר בסביבת החורש הטבעי, הוא מפגין הצלחה בהסתגלות לתנאי המחיה בעיר. לדוגמה, בעיר שפילד שבדרום יורקשייר, בבריטניה, חיים כ–17,000–30,000 ירגזים. עם זאת, נמצא שביישובים רועשים, הירגזי שר בתדרים גבוהים יותר על מנת להישמע על רקע רעשי העיר.
אטימולוגיה ושמות.
את השם העברי "ירגזי" טבע שלום יעקב אברמוביץ', הידוע יותר בשם העט מנדלי מוכר ספרים, בעבודתו על החלק השני של "ספר תולדות הטבע", שיצא לאור בשנת 1866. בספרו הוא כתב, . את השם החדש, יחד עם חידושי שמות נוספים, הוא הציג במאמר בהמליץ באוקטובר 1863, לקראת הוצאת הספר.
אברמוביץ' קרא למין זה בשם יַרְגָּזִי גָּדוֹל, בדומה לשמו בלטינית ("Parus major"), באנגלית (Great tit), בערבית (قرقف كبير), ברוסית (Большая синица) ובשפות רבות אחרות. הירגזי המצוי הוא הירגזי הגדול ביותר באירופה, מה שככל הנראה הוא הסיבה לשם זה. שמו העברי הנוכחי נובע מהעובדה שמבין שלושת המינים החיים בארץ ישראל, הירגזי המצוי הוא הנפוץ ביותר.
הירגזי המצוי קרוי בצרפתית, בהונגרית, בגרמנית ובהולנדית "ירגזי הפחם" בשל צבע ראשו (צרפתית: Mésange charbonnière, הונגרית: Széncinege, גרמנית: Kohlmeise, הולנדית: Koolmees). המילה הדנית לירגזי המצוי, Musvit, מורכבת משיבוש המילה לירגזי, Mejse, ואונומטופאה של צליליו.
שמו בשוודית (Talgoxe) ניתן לו בשל שהוא ניזון במיוחד מחֵלֶב (Talg בשוודית), ואכן הוא נצפה ניזון במתקני האכלה עם שומן לעיתים קרובות. שם זה נמצא במשמעותו הנוכחית מאז 1645. הירגזי קרוי באיטלקית ירגזי עליז (Cinciallegra), בשל קריאותיו ושיריו.
מקור המילה בצרפתית לירגזי, מזאנז' (Mésange), במילה בפרנקית לירגזי, מייזינגה (Meisinga), ויש לה מקורות משותפים עם המילה בגרמנית לירגזי, מַייזֶה (מייזע ביידיש) (Meise), המילה בהולנדית לירגזי, מֵס (Mees), המילה באנגלית עתיקה (Mase), ובשפות גרמאניות אחרות. המילה באנגלית לירגזי היא הלחם בין המילה באנגלית עתיקה לירגזי, Mase, ולקטן, Tit. כלומר, משמעות המילה Titmouse היא ירגזי קטן. מילה זו נמצאת בשימוש במשמעות הירגזי מאז המאה ה–14, ונכתבה Titmose עד המאה ה–16, אז הושפעה מכתיב המילה Mouse. התיעוד הראשון לקיצור המילה Titmouse למילה Tit הוא מתחילת המאה ה–18.
אנטומיה ומאפיינים כלליים.
הירגזי הוא ציפור שיר קטנה ומהירה בעלת צבעים עזים וקול רם ומתכתי שאורכה כ־14 ס"מ, מוטת כנפיה 22.5–25.5 ס"מ ומשקלה 12–19 גרם. הגב בצבע ירוק זית. הכנפיים קצרות ועגולות, והסוככות בצבע ירוק זית. הראש שחור מבריק עם לחיים לבנות. החזה והבטן הם צהובים. פס שחור עובר לאורך החזה והבטן. הנקבות פחות צבעוניות מהזכרים. אצל הזכר הפס השחור העובר לאורך הבטן מסתיים בכתם שחור בולט בתת-השת. כתם שחור זה הוא סימן קל להבחנה בין זכרים ונקבות בשטח. בשני הזוויגים אין הבדלים בניצוי בין עונות השנה. צבע קשתית העין שחום, צבע המקור שחור, לרגליים צבע אפור כחלחל. הצעירים דהויים יותר מפרטים בוגרים, עם גחון לבן־ירקרק, לחיים צהובות, מקור כתום בהיר עד צהוב, וראש וחזה אפורים כהים. תת-המינים מקבוצת bokharensis נוטים להיות חיוורים יותר, עם בטן בצבע לבן-בז'-אפור. לירגזי 10 אברות יד (הארוכה ביותר היא האמצעית, באורך 64–71 מ"מ והקצרה ביותר היא הקיצונית, באורך 21–25.5 מ"מ), 9 אברות אמה (הארוכה ביותר היא הקיצונית, באורך 55–61 מ"מ, והקצרה ביותר היא הפנימית, באורך 22–28.5 מ"מ) ו-12 אברות זנב (הזנב בצורת מניפה סימטרית, כך שהאברות הארוכות ביותר הן הרביעיות מהמרכז, באורך 61.5–71.5 מ"מ, והקצרות ביותר הן הקיצוניות, באורך 56.5–68.5 מ"מ. הפנימיות באורך 60–70 מ"מ), כולן כחלחלות אפרפרות עם שוליים לבנים.