באוגוסט 1947 פרש מוחמד עלי ג'ינה מתפקיד יושב ראש הליגה המוסלמית ובמקומו נבחר לתפקיד נזימודין. ב-1 בנובמבר אותה שנה הוא מונה במקומו כממלא מקום המושל הכללי של פקיסטן עקב ההתדרדרות במצב בריאותו של ג'ינה, ובסופו של דבר, ב-14 בספטמבר 1948 הוא מונה כמושל הכללי לאחר מותו של ג'ינה, בתמיכתו של ראש ממשלת פקיסטן, ליקאת עלי ח'אן. את טקס ההשבעה שלו ניהל נשיא בית המשפט העליון, עבדול רשיד, בנוכחות ראש הממשלה.
כמושל הכללי קבע נזימודין תקדים של נייטרליות ואי מעורבות בפעילות הממשלה והעניק את תמיכתו הפוליטית לממשלתו של ח'אן. תפקידו כמושל הכללי שיקף הלך רוח שמרני והוא התבטא נגד החילוניות של מדינתו:
ב-1949 הוא הקים בהתייעצות עם ראש הממשלה ח'אן, את הוועדה הפרלמנטרית שהתוותה את היסודות לכינון חוקת פקיסטן. ב-1950 הכריז ניזמודין בהצהרה רשמית ש"פקיסטן תישאר לוקה בחסר כל עוד קשמיר לא תשוחרר".
ראש ממשלת פקיסטן.
לאחר רצח ליקאת עלי ח'אן ב-1951 ביקשו מנהיגי הליגה המוסלמית מנזימודין לקחת על עצמו את ניהול הממשלה ואת תפקיד מנהיג המפלגה, שכן לא היה אף אחד אחר שהיה ראוי לך. לתפקיד המושל הכללי הוא מינה במקומו את שר האוצר, סר מאליק ע'ולאם. ממשלתו של נזימודין התמקדה בתוכניות הפוליטיות שמטרתן הייתה לקדם רעיונות שמרנים. בתקופת כהונתו בתפקיד עוצבה המסגרת לחוקה שתוביל להפיכתה של פקיסטן לרפובליקה ולסיום קיומה כדומיניון תחת המלוכה הבריטית.
כהונתו של נזימודין כראש הממשלה התקיימה בתקופה של כלכלה כושלת ועליית הלאומיות במחוזות של מערב פקיסטן ובמזרח בנגל, מצב שמנע ממנו לנהל את המדינה ביעילות. בשנים 1951–1952 התפלגה הליגה המוסלמית לשני פלגים שונים, אחד בבנגל והשני בחלק המערבי של פקיסטן.
ב-1951 קיימה הממשלה את מפקד האוכלוסין הארצי הראשון, בו התברר ש-57% מאוכלוסיית המדינה הם מהגרים הודים, שהתגוררו בעיקר בקראצ'י ובהמשך הוביל מצב זה לסיבוך העניינים במדינה. בינואר 1952 הכריז נזימודין בפומבי בפגישה בדאקה שהוא הצדיק את החלטתו של ג'ינה להפוך את שפת האורדו לשפה הרשמית בשני חלקיה של פקיסטן, לטובת אחדות האומה. ב-21 בפברואר אותה שנה קיימה "תנועת השפה" הבנגלית הפגנה בה היא דרשה מעמד רשמי שווה לשפה הבנגלית והפגנה זו הפכה לאלימה ואבדות כבדות נגרמו בה עקב ירי של המשטרה.
ב-1953 החלה תנועה דתית אלימה בהובלתה של המפלגה הקיצונית הימנית "גמעת-א-איסלאמי" להסית להדחתם של בני המיעוט האחמדי מעמדות ההשפעה במדינה ולדרוש על הכרזתם כעל מיעוט לא מוסלמי.
נזימודין הוחזק כאחראי מבחינה מוסרית למהומות אלו והתנגד ללחצים שהופעלו בהן, בפנג'אב פרצו מהומות קשות הן כנגד הממשלה והן כנגד המיעוט האחמדי. הוא הגיב לאלימות בפיטוריו של השר הראשי לפנג'אב, מומתאז דאולתנה והחלפתו בפירוז ח'אן נון, אך החלטה זו הגיע מאוחר מדי. הוא הכריז על הטלת משטר צבאי בראשותו של לוטננט גנרל עזאם ח'אן שהרגיע בהצלחה את המתיחות.
פיטוריו.
התסיסה והאלימות בהובלתה של "תנועת השפה" והמהומות שפרצו בלאהור גרמו לחוסר תפקודה של ממשלת נזימודין, שכן היא נתפשה בציבור כממשלה חלשה. במטרה לשפר את מצב הכלכלה ואת ביטחון הפנים, ביקש המושל הכללי ע'ולאם מנזימודין לפרוש מתפקידו לטובת המדינה. נזימודין סירב לפניה והמושל הכללי עשה שימוש בסמכותו על פי חוק ממשלת הודו משנת 1935 ופיטר אותו.
בתגובה ביקש נזימודין את התערבותו של בית המשפט העליון, אך נשיא בית המשפט, מוחמד מוניר, לא פסק בעניין, ותחת זאת החליט על עריכת בחירות חדשות ב-1954. המושל הכללי ע'ולאם מינה פוליטיקאי בנגלי אחר, מוחמד עלי בוגרה, שכיהן אז כשגריר פקיסטן בארצות הברית, כראש הממשלה החדש עד לעריכת הבחירות. פיטוריו של נזימודין על ידי המושל הכללי סימנו מגמה מטרידה בהיסטוריה הפוליטית של פקיסטן.
חוואג'ה נזימודין מת ב-1964 בגיל 70. הוא נקבר ב"מאוזוליאום של שלושת המנהיגים" (מקום קבורתו יחד עם שני פוליטיקאים בנגלים נוספים, פזול חאק וחוסיין שהיד סוהרוורדי) בעיר הולדתו, דאקה.
Coronosaurus
Utahceratops
דרקונטיים
דרקונטיים (שם מדעי: Draconettidae) הם משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים הקרובה לשפריריים. במשפחה זו 2 סוגים ו-15 מינים, 14 מהם בסוג "Centrodraco".
מיני דגים אלה חיים בימים ממוזגים וטרופיים בכל האוקיינוסים, ובמראם מזכירים מאוד את השפריריים. אלו דגים קטנים מאוד שמגיעים לאורך של עד 12 סנטימטרים. כמו השפריריים הם בעלי דו-צורתיות זוויגית גדולה בה זכרים ונקבות בעלי צבעים בצורות שונות מאוד והזכרים בעלי סנפירים גבוהים יותר. הם בעלי ראשים גדולים, לסתות חזקות וארוכות ובעלי סנפיר גבי דמוי מפרש המשתרע עד לזנב דמוי מניפה. מבנה גופם מוארך.
מינים אלה הם שוכני קרקעית רדודה אך חלקם מגיעים לכמה איים נידחים כמו להוואי. הם ניזונים מחסרי חוליות השוכנים על הקרקעית ומדגיגים.
דמויי-שפריר
דמויי-שפריר (שם מדעי: Callionymoidei) הם תת-סדרה של דגי גרם ימיים מסדרת הדקראים בתוכה שתי משפחות. על פי כמה חוקרים מדובר בסדרה עצמאית (Callionymiformes) הקרובה לאבובנאים.
בני הקבוצה מזכירים במראם קברנוניים בעלי לסתות מוארכות ועיניים בולטות כמו של יבשתנים. אורכם מגיע עד 30 סנטימטרים, אבל הם כוללים גם מינים קטנים מאוד. הסנפירים שלהם רחבים ונפרשים לאורך כל גופם. הם גם מקושטים מאוד ובעלי דו-צורתיות זוויגית בין זכרים לנקבות, בצבעיהם וגובה סנפיריהם כשכמה מינים לקחו את זה לקיצוניות כמו המין "Synchiropus rameus".
תפוצתם היא לחופים טרופיים וממוזגים, וכמה מינים חיים גם בים סוף. הם ניזונים מדגים אחרים וחסרי חוליות המצויים על הקרקעית ובעיקר על שטצדאים, שטרגליים, תולעים, רכיכות כמו צדפות וחלזונות וכמה קווצי עור. חלק מהמינים מכילים רעל בסנפירים.
דון אסתרוק
פט טומי
פטריק ג'וזף טומי (באנגלית: Patrick Joseph Toomey; נולד ב-17 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כנציגה של מדינת פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית מאז 2011. טרם בחירתו לסנאט היה איש עסקים ובנקאי בוול סטריט, עד שנבחר לסנאט מטעם פנסילבניה ב-2010 מטעם המפלגה הרפובליקנית. לאחר קריירתו העסקית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה במשך שלוש תקופות כהונה, בשנים 1999–2005, אם כי לא התמודד לתקופת כהונה רביעית לאחר שהבטיח לא לכהן למעלה משלוש תקופות כהונה ב-1998.
ביוגרפיה.
פטריק טומי נולד בפרובידנס, בירת רוד איילנד לזוג הורים נוצרים קתולים. בילדותו היה חבר בתנועת הצופים. הוא למד באקדמיית לה-סאלה בפרובידנס, זאת לפני שהיה לבוגר מכללת הרווארד בלימודי ממשל. הוא הועסק כסוחר במטבע, תחילה על ידי בנק כמיקל (Chemical Bank) ולאחר מכן על ידי חברת "מורגן, גרנפל ושות'" בשנים 1984 ו-1986 בהתאמה, עד שהתפטר מן האחרונה ב-1991. הוא הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בבחירות צמודות ב-2004. בשנים 2005–2009 הוא כיהן כנשיא מועדון הצמיחה, אשר עוסק קביצוץ מיסים ונושאים כלכליים אחרים.
לאחר שנבחר למועמד הרפובליקני בבחירות 2010 לסנאט של ארצות הברית בפנסילבניה, נבחר טומי לסנאט ב-2 בנובמבר אותה השנה אחרי שהביס את יריבו מן המפלגה הדמוקרטית, לשעבר אדמירל שלוש-כוכבים בצי ארצות הברית ג'ו ססטק. נכון ל-2018, טומי הוא בעל המשרה הרמה ביותר בפנסילבניה המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית.
בסנאט האמריקאי מכהן טומי בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים; ועדת התקציב; ועדת הכספים והוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס, נוסף על חברויותיו בוועדות משנה. בשנת 2011 הוא שירת גם בוועדה המיוחדת המשותפת להצמצום הגירעון. הוא נבחר מחדש ב-8 בנובמבר 2016, לכהונתו השנייה בסנאט. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, התנצח איתו טומי לא פעם. כאשר הודיע טראמפ ב-1 במרץ 2018 על כוונתו להטיל מכסי מגן של 25% על פלדה מיובאת ו-10% על אלומיניום, כינה טומי את הנשיא "תימהוני". באותו היום דרש טראמפ להעלות את הגיל המינמלי לרכישת כלי נשק, טומי הציע לצמצם את ההגבלות רק על רכישת רובי סער והראשון הטיח באחרון כי הוא מפחד מאיגוד הרובאים הלאומי.
ב-5 באוקטובר 2020 הכריז טומי כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2022. לכן, כהונתו עתידה להסתיים ב-3 בינואר 2023.
דן גלזר
דן ליאון גלזר (נולד ב-20 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת מכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים.
גלזר נולד בתל אביב, והתחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. הוא נחשב לאחד הכישרונות הגדולים במחלקת הנוער, וכשהיה בן 17 סיכם באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית, אך בסופו של דבר לא הצטרף למועדון. ב-12 באוגוסט 2014 ערך גלזר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, כשנכנס כמחליף בתיקו 0–0 נגד מכבי נתניה במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו, ולאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער ושותף בכל ששת המשחקים בליגת האלופות לנוער בעונת .
בפברואר הושאל גלזר לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית. ב-12 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–1 למכבי אחי נצרת. ב-3 באוגוסט 2016 חתם גלזר לשתי עונות בבני יהודה תל אביב, אך בסופו של דבר נשאר לעוד עונה בבית"ר תל אביב רמלה. ב-23 בספטמבר 2016 הבקיע גלזר את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד עירוני נשר.