אלבום הבכורה של טיים אימפלה, "Innerspeaker", זכה לתשואות נרחבות ב-2010, וזכה בפרס J ובפרס רולינג סטון לאלבום השנה והיה מועמד ל-5 פרסים בפרס ה-ARIA. זה הוביל לסיבוב ההופעות העולמי של טיים אימפלה, Innerspeaker, בין השנים 2010 ל-2011.
הקלטה.
קווין פארקר התחיל לכתוב ולהקליט חומרים חדשים ל-Lonerism כמעט מיד לאחר ששחרר את "Innerspeaker". בעוד "Innerspeaker" הוקלט באופן מסודר והוקלט בפרק זמן מסוים, "Lonerism" הוקלט במקומות שונים ברחבי העולם במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה.
עיצוב העטיפה.
פארקר בחר את האמן האוסטרלי לייף פודחסקי כדי ליצור את עיצוב עטיפת האלבום, לאחר שעיצב את העטיפה ל-"Innerspeaker" ולסינגלים שלו. התמונה נלקחה על ידי פארקר עם מצלמת דיאנה F בעריכת פודחסקי. בתמונה מוצג שער חיצוני של גן לוקסמבורג שבפריז. התמונה קשורה לנושא עליו מבוסס האלבום, בדידות, המבוטא בשער המפריד בין הצופה לבין האנשים שבגן. כתם אדום בפינת התמונה נגרם למעשה בטעות, לאחר שפארקר ליפף באופן שגוי את סרט הצילום.
הוא אומר שחלק מהאנשים לא הבינו את הדימוי שבתמונה,: "לא ידעתי אם אנשים הולכים להבין את מה שהתמונה מייצגת, מה שבסופו של דבר היה נהדר כיוון שאני אוהב שאנשים יכולים להסתכל על התמונה ופשוט לראות כמה אנשים ולחשוב, 'מה העניין הגדול?', וכמה אנשים יכולים לראות את המשמעות, את הבדידות של האדם שמסתכל דרך הגדר."
בבדיקה עמוקה יותר של המתרחש בתמונה, פארקר מסביר: "אני אוהב את הבעות הפנים של האנשים בתמונה הזאת. זה סוג של תמונת מצב של החיים. יש שם איזה בחור שנוגע בעצמו, אני חושב, נהנה קצת. הוא מדבר עם איזו בחורה ומחזיק את היד על המפשעה שלו, ויש שוטר, ואתה יכול לראות עוד כל מיני דברים מטורפים כאלה אם אתה מסתכל ממש טוב. וככל שאתה בוחן יותר טוב את הדברים האלה, כך אתה מבין שאתה רק מביט מהצד השני של הגדר."
השלט שעל השער, שכתוב בצרפתית, מתורגם ל"כלבים, אפילו ברצועה, לא מורשים להיכנס מעבר לנקודה זו".
שחרור.
ב-27 ביוני 2012, העלתה טיים אימפלה טריילר קצר עבור האלבום, בו מושמע קטע קצר מתוך השיר "Apocalypse Dreams", ומוצגים קטעי וידאו שונים מתוך סיבוב ההופעות האחרון של הלהקה, ובסוף הסרטון מוצגת הכותרת "Lonerism". ב-9 ביולי 2012, השיר "Apocalypse Dreams" יצא להורדה בחינם. כמו כן, התגלה כי הסינגל הראשון מהאלבום יצא בסוף יולי 2012 תחת הכותרת "Elephant". ב-13 ביולי 2012 הופיעו פרטים על האלבום, כולל עטיפתו ורשימת שיריו. תאריך השחרור של האלבום נקבע ל-5 באוקטובר 2012 באוסטרליה, וב-9 באוקטובר 2012 ברחבי העולם. הסינגל הרשמי הראשון מ-"Lonerism", "Elephant", יצא ב-26 ביולי 2012. פארקר אמר כי "Elephant" הוא למעשה אחד השירים הוותיקים ביותר שלו, והא פשוט היה בהמתנה כל הזמן. "אני לא בטוח למה אף אף פעם לא הקלטנו את זה. ניגנו את זה באחת מבדיקות הסאונד לילה אחד וכולם בלהקה היו כאילו 'אנחנו פשוט חייבים לשים את זה באלבום', וכך עשינו."
ביקורת וקבלה.
"Lenorism" זכה לשבחים רבים ממבקרי מוזיקה. Metacritic, אשר ציונו ניתן מתוך 100 נקודות ומבוסס על ביקורות ממבקרים חשובים, העניק לאלבום ציון 88, המבוסס על 35 ביקורות. האלבום קיבל ביקורות חיוביות גם מפיצ'פורק, NME, AllMusic ו-Spin. בנוסף, האלבום מחזיק בדירוג 8.5 באתר שקלול הציונים הבריטי ?AnyDecentMusic. מבקר המוזיקה והיוטיובר אנתוני פנטנו נתן לאלבום ציון של 8/10.
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית, האלבום הגיע למקום 34 בבילבורד 200 ומכר 12,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. בסך הכול, הוא מכר כ-21,000 עותקים עד כה בארצות הברית.
פרסים.
בנובמבר 2012, זכה "Lonerism" בפרס J עבור האלבום האוסטרלי של השנה. גם "Innerspeaker" זכה בפרס זה בשנת 2010. טיים אימפלה היא הלהקה היחידה שזכתה בפרס J יותר מפעם אחת, והלהקה הראשונה שזכתה בפרס J עבור כל אלבום שאי פעם פרסמה. הם המשיכו עם הישג זה בינואר 2012 כשזכו בפרס הרולינג סטון אוסטרליה לשנת 2012 שוב, לאחר שזכו בו גם בשנה הקודמת עם "Innerspeaker". האלבום היה מועמד לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי השנתי ה-56. האלבום הוכר כאחד מ-100 האלבומים הטובים ביותר של העשור עד כה על ידי פיצ'פורק באוגוסט 2014, ונמנה במספר 7 ברשימה.
מסרשמיט Me 321
מסרשמיט Me 321 Gigant הוא דאון התובלה הגדול ביותר ששימש במלחמת העולם השנייה.
כלי טיס זה שימש את הצי האווירי של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הוסב למטוס תובלה בעל 6 מנועים, 3 בכל כנף, וכך הפך למטוס התובלה הגדול ביותר במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
כהכנה למבצע "ארי הים", הפלישה לאי הבריטי, נדרש הצי האווירי של גרמניה הנאצית להתכונן להעברת כוחות ומטען רב על מנת שתוכנית הפלישה תצליח. ולכן יצא מכרז לבניית כלי טיס גדול להובלת לוחמים ומטען. במכרז התחרו שתי היצרניות המרכזיות של הצי האווירי מסרשמיט ויונקרס.
יונקרס הציעה את הג'ו 322 (ממוטה) - שהיה דאון בעל כושר נשיאה של מעל 100 חיילים על ציודם, אולם יכולת ההטסה של הדאון הייתה נמוכה עם קשיים בניהוג ויציבות (עיצובו ככנף גדולה פגע קשות ביכולת השליטה במהירויות נמוכות), ובנוסף נדרשה תחזוקה גבוהה מכיוון שהדאון מורכב מחומרים רבים ומגוונים.
מסרשמיט פיתחה את ה-312 Gigant שהיה בעל יכולת נשיאה מועטה במקצת משל היונקרס גו' 322, אך לעומתו העיצוב היה מוצלח יותר, בשל תצורת גוף הדאון - שהוא מוגבה, וכן על ידי יצירת כנף עילית לדאון, מה שהקנה יציבות גבוהה לדאון במהירויות הנמוכות. הדאון נבנה ממספר חומרים קלים, תוך שילוב צינורות פלדה מרותכות, עץ ובדים. תא הטייס מוגבה מגוף המטוס ורק טייס אחד נצרך להטסתו. הדאון של מסרשמיט זכה במכרז והועבר לשימוש הצי האווירי בשנת 1942.
הגישה לטעינת הדאון הייתה דרך דלתות גדולות בחרטום או בדלתות משני צידיו של גוף הדאון. משקל הנשיאה המרבי היה 22,000 ק"ג וכן היה מותאם בגודלו לקרונות הנשיאה של הרכבות הגרמניות (מה שייעל את הפריקה/טעינה). הדאון בתחילה נגרר על ידי יונקרס ג'ו 90 ומאוחר יותר על ידי שלושה מסרשמיט BF110.
צורת ההמראה הזאת, המורכבת ממספר מטוסים במקביל, היוותה גורם סיכון גבוה לתאונה אווירית שאכן התרחשה ב-1941. לשם המראה, בנוסף לגרירה, השתמש הדאון במנועי האצה רקטיים נפיצים ובגלגלי עזר, בעוד לנחיתה השתמש במגלשיים.
במהלך המלחמה הדאון עבר מספר שינויים, ולתא הטייס נוספו מקומות עבור טייס משנה ואלחוטן. הפגיעות לאש מהקרקע ולמטוסי יירוט של מדינות הברית היוו בעיה מתמדת במהלך הפעילות המלחמתית ובנוסף התאמת שדות נחיתה, המראה, וכלים לטיפול בדאון - הגבילו מאוד את השימוש בדאון.
פעילות מבצעית.
בתחילת שנת 1942 הועברו 32 היחידות שנמסרו לידי הצי האווירי לחזית המזרחית, לקראת מבצע "הרקולס" המתוכנן (הפלישה למלטה), במבצע תוכנן שימוש בצי של דאונים לפלישה אווירית. התוכנית לבסוף ננטשה בשל מחסור במטוסי הגרירה ואתרי נחיתה מתאימים.
בשנת 1943 חזר הדאון שוב לחזית המזרחית ברוסיה לצורך שימוש במבצע מתוכנן שנועד להקל על הארמייה השישית הנצורה בסטלינגרד, אך עד שהגיעו לקו החזית, לא נותרו שדות תעופה מתאימים והדאונים נשלחו חזרה לגרמניה.
לאחר ביטול הפעולה בסטלינגרד, לקחו את הדאונים לטובת הסבה לגרסה ממונעת ה- Me323, מטוס המטען היבשתי הגדול ביותר של מלחמת העולם השנייה.
במהלך המלחמה תוכנן להשתמש בדאון זה לטובת הנחתת ציוד לכיבוש סיציליה, אולם רעיון זה ננטש גם הוא, בשל היעדר אתרי נחיתה מתאימים.
הדאון שימש להעברת ציוד ללוחמי קורפוס אפריקה בשלהי 1942 אולם היה פגיע לאש הקרקע והאוויר של צבאות הברית, והשימוש בו פחת.
במהלך המלחמה הוסב הדאון למטוס התובלה Me 323 Gigant.
הר אודין (קולומביה הבריטית)
הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא הר ברכס גולד, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 2,970 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא לגובה של 2,408 מטרים מעל סביבתו (והוא התשיעי בהתנשאותו בקולומביה הבריטית).
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'ורג' דוסון.
המפה הראשונה בה מופיע ההר, היא המפה שצייר דוסון בשנת 1890.
השם אומץ רשמי ב-15 במאי 1900.
הר אודין
העשור השני של המאה ה-15
העשור השני של המאה ה-15 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1410 והסתיים ב-31 בדצמבר 1419.
תרבות פופולרית.
אופנה.
באצולה באירופה הלבוש האופנתי לנשים מתאפיין בלבוש קיצוני ואקסטרווגנדי. כובעים וכיסויי ראש זכו לתשומת לב רבה יותר, ועיצובים שונים של כיסויי ראש שולבו בתכשיטים, בחומרים יקרים ובסגנונות עיצוב מתוחכמים.
גברים אצילים לבשו בדרך כלל חולצה, ז'קט דאבלט וסוג של צמודונים בשם הוס . גברים מכל המעמדות לבשו בגדים תחתונים בסגנון טייטס ועל אזור החזה, שהוחזקו בעזרת חגורה.
עלייתו ההדרגתית של מעמד הביניים באירופה גרמה למעבר של חלק מאופנות האצולה גם לבני מעמד זה. בעשור זה אופנה, ובמיוחד אופנה נשית, התחלפה במהירות, ובעלי מעמד גבוה החלו להטריד עצמם ב"להישאר מעודכנים" מבחינה אופנתית.
הר אודין (הקורדילרה הארקטית)
הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא הר באזור קיקיקטאלוק בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
ההר הוא חלק מהרי באפין, וממוקם על האי באפין. ההר נמצא דרומית להר אסגארד.
ההר, שגובהו 2,147 מטרים מעל פני הים, הוא ההר הגבוה בהרי באפין, החמישי בגובהו בהרי הקורדילרה הארקטית והשישי בגובהו בהרי נונאווט. ההר מתנשא לגובה של 2,147 מטרים מעל סביבתו, ולכן התנשאותו גדולה יותר מכל הרי באפין וההרים באי באפין, וכן הוא השלישי בהתנשאותו בהרי נונאווט.