הפיטופטרה שייכת למחלקת האואומיקוטינה, סוג הטפיל שתוקף יבולים רבים. Infestans הוא המין שתוקף רק תפוחי אדמה ועגבניות. מין זה יוצא דופן בכך שהוא היחיד הגורם למחלת נוף (חלקי הצמח מעל פני האדמה). כל שאר המינים גורמים למחלות שורש. בישראל כמעט ואין מחלות שורש בפיטופטרה, כנראה עקב אופי ההשקיה (טפטוף והמטרה ולא השקיה בתלמים) גורם נוסף הוא סוג המים, המים המליחים המשמשים להשקיה, מקשים על התפשטות המחלה. המחלה תוקפת עגבניות ותפוחי אדמה הרגישים אליה במידה זהה. מחלה זו אופיינית מאוד לאזורים ממוזגים ולחים בעלי טמפרטורה גבוהה. בישראל, תפוחי אדמה לא גדלים בקיץ, בניגוד לעגבניות. עונת הגידול של תפוחי האדמה מתאימה להתפשטות המחלה ולכן הם פגיעים יותר. הטפיל נוצר באדמה, או על עלי השתילים המציצים ממנה לאחר הזריעה. בהמשך העונה היא יוצרת נבגים אשר נופלים חזרה אל האדמה ויכולים לתקוף גם את הפקעות. הפתוגן יוצר מנבגים דמויי לימון בהן נוצרות זואוספורות השוחות לעבר הפונדקאי - כלומר הם זקוקים למים. כמו כן הם זקוקים לטמפרטורה נמוכה (12–14 מעלות) לצורך הדבקה. לאחר התפשטות המחלה, הטפיל זקוק לטמפרטורה של 18–20 מעלות על מנת להתפתח בקצב מיטבי. לצורך יצירת המנבגים דרושה לחות גבוהה. תנאים אלו דומים לתנאים השוררים בחורף, באביב ובסתיו בישראל. כמו כן, באמצע עונת האביב, הנוף הולך ומתפתח ויוצר מיקרואקלים אשר מונע את ההתייבשות מתחתיו ומאפשר תנאים אידיאליים להתפתחות המחלה. בזכות מידע זה ניתן להתמודד עם המחלה על ידי אוורור, הקטנת הנוף וריסוסי מניעה בעונות המועדות לפורענות. כמו כן, מידע זה מאפשר לחזות את העונות המתאימות לגידול ועונות בהן צפויה התפשטות המחלה על פי הסתברות.
אחת מדרכי ההתמודדות היא פיתוח זנים עמידים. כאשר התגלו עקרונות הגנטיקה והפיטופתולוגיה וכשהבינו שהעמידות למחלות – מקורה בגנים העלו את הרעיון, בעקבות הבחנה שזני הבר עמידים יותר בפני מחלות. לכן חשבו לשפר את הזנים הקיימים על ידי הכלאות עם זני הבר העמידים. נעשו כמה הכלאות כאלה ופותחו זנים עמידים אולם לאחר תקופה קצרה התפתחו הפתוגנים כך שגם הזנים העמידים פיתחו אליהם רגישות ולמעשה כיום, העולם התייאש מפיתוח עמידות מונוגנית ומשקיע את זמנו בניסיונות פיתוח עמידות פוליגנית, עמידות יציבה יותר והיא כוללת עמידות חלקית בגנים רבים בניגוד למונגנית שהיא מוחלטת אך יעילה לזמן קצר בלבד.
מחלות דומות למחלה זו קיימות במגוון צמחים נוספים, לרבות תירס ואורז.
הדבקה.
המחלה מסוכנת לתפוחי אדמה גם כיום. הנבגים הזעירים מגיעים בעיקר באמצעות הרוח אל עלי הצמח ומתרבים שם. ניתן לזהותם באמצעות כתמים בעלים ובגבעולים, המוקפים בתפטיר לבן. כדי להגיע לפקעת, הטפיל חודר עם המים לאדמה, או (באחסנה בעיקר) עוברים במגע ישיר בין העלה הנגוע לפקעת. המחלה מופיעה בפקעת בתור כתמים חומים יבשים שמתפתחים לריקבון תוך ימים ספורים. אם ההדבקה מתרחשת בשלבי הגידול הראשוניים של השדה, רוב היבול בסכנה.
ההדבקה הראשונית עלולה להתרחש כבר בשלב המוקדם שבו מציצים העלים הראשונים של הצמח. תנאי הדבקה אופטימליים הם הרבה מים במשך כ-14 שעות לפחות, וטמפרטורה שבין 12–22 מעלות צלזיוס.
בהיסטוריה.
כימשון תפוחי האדמה התגלה בצפון אמריקה בשנות ה-40 של המאה ה-19, והגיע לאירופה דרך הים באוניות סוחר. בשנת 1845 החל רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד בעקבות פגיעת הכימשון בתפוחי האדמה שהיוו את מקור המזון והכלכלה העיקרי של הצמיתים האיריים.
אופני טיפול.
גנטי.
נכון ל-2007 פותחו מספר זני תפוחי אדמה העמידים למחלה. עמידות זו היא "על תנאי" מאחר שמוטציה של הטפיל עלולה לפגוע גם בהם.
כימי.
קיימים מספר חומרי הדברה כגון רידומיל הפוגעים בטפיל ומונעים את התפשטותו. מקובל גם לרסס את יבול תפוחי האדמה בריסוס מונע.
מיג-29M
מיקויאן מיג-29M או מיקויאן מיג-33 (רוסית: МиГ-33, קוד דיווח נאט"ו: פולקרום אי) הוא מטוס קרב סובייטי שייעודו העיקרי הוא השגת עליונות אווירית. המטוס נקרא בעבר מיג 33, אך כיום נהוג לקרוא לדגם MiG-29M, עקב היותו שיפור של מטוס קודם בסדרה: מיג-29 (קוד דיווח נאט"ו: פולקרום), ולפעמים הוא אף מכונה בשם "סופר פולקרום".
דגמים.
המטוס נמצא בחילות האוויר של:
אופיואיד
אופיואידים (Opioids) הם קבוצת תרכובות הנקשרות לקולטני האופיואיד (opioid receptors) במערכת העצבים ובמקומות אחרים בגוף. ההשפעה המרכזית של מרבית האופיואידים היא דיכוי מערכת העצבים המרכזית תוך הפחתת יכולת הגוף להגיב לגירויים. זאת, עקב היקשרותם לקולטנים המעבירים את תחושת הכאב ואותות חישה אחרים למוח. לכן, לרוב האופיואידים יש אפקט אנלגטי. האופיואידים הם בין הסמים הפסיכואקטיביים הממכרים הנמצאים בשימוש מאז התקופה הפרהיסטורית.
רוב האופיואידים מכילים תרכובת כימית בשם מתילמורפינן (Methylmorphinane) כחלק משלד המבנה של התרכובת. לקבוצת המתילמורפינן נקשרים אטומים וקבוצות כימיות שונות, בהתאם לסוג האופיואיד.
מקובל לחלק את האופיואידים למספר קבוצות:
חומרים אלו מכונים לעיתים קרובות "סמים נרקוטיים", אך המונח "אופיואידים" מדויק יותר, שכן "נרקוטיקה" אינה מוגדרת היטב ומכסה מגוון סמים לא-חוקיים.
באופיואידים נעשה שימוש ברפואה לשיכוך כאבים ולטיפול בשיעול ובשלשול. תופעות הלוואי הנפוצות של אופיואידים הן עצירות, גרד, בחילה, הקאה ודיכוי נשימתי שעשוי להיות מסכן חיים. היכולת שלהם לגרום לאופוריה ולהפחית חרדה הובילה לצריכה בלתי חוקית נרחבת שלהם.
כל האופיואידים נקשרים לאותן מולקולות במוח ובמערכת העצבים המרכזית וההיקפית – הקולטנים האופיואידיים. ההבדלים בין השפעות הסמים על הגוף נובעים מהמהירות בה הם מגיעים לקולטנים וכן בכמות הנדרשת מאופיואיד נתון כדי להפעילם. הקצב בו אופיואידים חודרים לגוף תלוי בצורה בה הם ניטלים. כאשר מעשנים או מזריקים אופיואידים, הם מגיעים לרמות שיא במוח תוך דקות. אופיואידים הניטלים בהסנפה, לעומת זאת, נספגים לאט יותר משום שהם חייבים לעבור דרך ממברנות המוקוס של האף לכלי הדם. חברות התרופות פיתחו מוצרי אופיואידים הניתנים במגוון רחב של דרכים, החל מהזרקה תוך ורידית, דרך כדורים ועד לכסניית מציצה, במקרה של פנטניל (אקטיק).
האופיואידים בארצות הברית.
במהלך שנות האלפים גדל השימוש באופיואידים בארצות הברית, כשב־2006 נמכרו 8.4 מיליארד כדורים וב־2012 נמכרו כבר 12.6 מיליארד כדורים.
באוקטובר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מגפת האופיואידים כ"מצב חירום לבריאות הציבור", ובדצמבר פורסמו נתונים על ירידה בתוחלת החיים של אמריקאים במשך שנתיים רצופות כשאחד הגורמים לכך הוא העלייה בשימוש באופיואידים. בשנים 2005 - 2014 ירד מספר המיתות הקשורות בשימוש באופיואידים בישראל מ-1.3 למאה אלף ל-0.3 למאה אלף.
באוגוסט 2019 פסק בית המשפט באוקלהומה ארצות הברית שהשיווק האגרסיבי של משככי כאבים מצד ג'ונסון אנד ג'ונסון היו אחד הגורמים למגפת האופואידים, שגרמה למותם של כ-200 אלף אמריקאים בשנים 1996 עד 2017 והיא נדרשה לשלם קנס של כ-570 מיליון דולר.
בשנת 2018 חברת בריינסווי הישראלית, יחד עם עוד 7 חברות נבחרו למסלול ייחודי מול מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), שיאפשר להאיץ את הפיתוח ולקדם את האישור למכירה ושיווק של מוצרים לטיפול במאפיינים שונים של התמכרות לאופיואידים.
האופיואידים בישראל.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 גדל השימוש באופיואידים בישראל.
בדו"ח בינלאומי שנערך בשנים 2014-2016 על ידי OECD, נמצאה ישראל במקום ה-11 מתוך 37 מדינות שהיו חברות אז בארגון, בשיעור צריכת משככי כאבים נרקוטיים לנפש. דו"ח זה אשר פורסם בשנת 2019 הראה זינוק של יותר מפי-2 מאז 2013, אז ניצבה ישראל במקום ה-24 בשיעור הצריכה.
בשנת 2019 הוחלט על ידי משרד הבריאות בראשותו של המנכ"ל משה בר סימן טוב להקים וועדה שתבחן את הגבלת השימוש באופיואידים.
בשנת 2022 מפרסם משרד הבריאות חוזר למנהלי בתי החולים ולמנהלי קופות החולים שמטרתו להעמיק את הבקרה והניטור על מרשמי תרופות אופיואידיות.
הפילוסופים הפרי אלאטים
פילוסופיה קדם אלאטית
פילוסופיה קדם סוקרטית
ארוואד
אַרְוָואד או אַרְוַד (בפיניקית: 𐤀𐤓𐤅𐤃, ארוד; משם לאכדית A-ru-a-di, למצרית קדומה jrtw או jrṯw, ליוונית Αραδος ולערבית أرواد) היא עיירה סורית אשר שוכנת על האי רואד שבים התיכון. העיירה ממלאת את כל שטח האי, שהוא האי היחיד בסוריה. אורכו של האי הוא 710 מטר ורוחבו 515 מטר. ארוואד מרוחקת 3 ק"מ מטרטוס, הנמל השני בגודלו בסוריה.
נכון ל-2021 ארוואד היא עיירה המתבססת בעיקר על דיג. קיימים בעיירה ממצאים היסטוריים אשר מקשרים אותה לעיר פיניקית במקום; ונמצאו בה מקדש לאל דגון.
מקור שם העיר הוא מהשם הפיניקי 𐤀𐤓𐤅𐤃 (ארוד), המופיע גם בתנ"ך. משם התגלגל השם לאכדית בגרסאות שונות כ־A-ru-a-di, כ־Ar-ma-da וכ־A-ru-da, למצרית עתיקה כ־jrtw או jrṯw, וליוונית כ־Άραδος (אַרַדוֹס). בנוסף, כונתה ביוונית גם "אנטיוכיה שבפייריה " (Αντιόχεια της Πιερίας).
גלגולים מאוחרים יותר של השם הם לטורקית כארוואד (Arvad), וכארפד (Arpad), ולערבית כארואד (أرواد).
היסטוריה.
האי יושב לראשונה בתחילת האלף השני לפנה"ס על ידי הפיניקים.
העיר מוזכרת במכתבי אל-עמרנה כעיר בעלת צי אניות גדול. מלך גבל מתלונן בפני פרעה, על הסכנה הצפויה לעיר מספינות אנשי ארוד. במכתב של מלך צור מתלונן המלך על אנשי צידון וארוד שרצו לכבוש את עירו בספינותיהם.