בשנת 2018 לרגל שנת ה-70 למדינת ישראל, הוענק הפרס על סך 70 אלף ש"ח, על ידי מנהלת קרן גרדנר סימון סיגל יעקבי האפוטרופוסית הכללית ואשת הנשיא נחמה ריבלין. ריבלין בירכה את המשוררים הזוכים ואמרה כי הפרס ניתן "על בחירת מילים שמעבירות תחושה, מתארות מציאות, ולעיתים מייצרות אותה. על היכולת לחפור במילים ולבנות שפה בתוך שיר, שפה שתחבר את הקוראים דרך התחושות והמחשבות שהיא מעוררת בהם". יו"ר הוועדה בשנת 2018 היה הסופר פרופ' חיים באר.
בשנת 2019 העניק בית הנשיא את הפרס לשירה עברית על שמה של נחמה ריבלין, פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית במטרה לממש את עזבונו של ד"ר גרדנר סימון לקידום ולעידוד הכתיבה בעברית. יו"ר הוועדה בשנת 2019 היה הסופר פרופ' חיים באר.
בשנת 2020, העניק בית הנשיא בשיתוף האפוטרופסות הכללית את פרס על שם סימון גרדנר לשירה עברית על סך 50,000 שקלים, לזכרה של רעיית הנשיא הגב' נחמה ריבלין.
בשנת 2021 העניק בית הנשיא את הפרס לשירה עברית, פרס גרדנר סימון לשירה עברית לזכרה של רעיית הנשיא הגב' נחמה ריבלין, פרס נשיא המדינה לשירה עברית, למשוררת שולמית אפפל. המומלצים בשנה זו הם המשורר פרופ' עדי וולפסון והמשוררת בכל סרלואי. בראש וועדת הפרס - פרופ' אריאל הירשפלד. חברי וועדת השיפוט: ד"ר ענת ויסמן, יוסף עוזר, ד"ד קציעה עלון, גואל פינטו. הפרס ניתן בבית הנשיא ב 25.04.2021
IOS 13
iOS 13 היא הגרסה ה-13 של מערכת ההפעלה iOS של אפל. הגרסה הוצגה בכנס המפתחים העולמי של החברה ב-3 ביוני 2019.
החידוש העיקרי בגרסה הוא מצב כהה, ושאר השיפורים הם בעיקר שיפורי מהירות ויציבות. גרסת המפתחים של המערכת שוחררה ביום ההכרזה עליה, והגרסה הציבורית שלה שוחררה יום לפני השקת אייפוני 11 ו-11 פרו החדשים בעולם ב-20 ספטמבר 2019 - ב-19 בספטמבר, ו-9 ימים אחרי אירוע ההכרזה השנתי של אפל שהתקיים ב-10 בספטמבר 2019.
חידושים.
מערכת.
iOS 13 כוללת "מצב כהה" ("Dark Mode"), אשר יהפוך את תפריטי המערכת ויישומי אפל לכהים יותר ועם רקע שחור. המקלדת הווירטואלית של iOS כוללת תכונה הנקראת "QuickPath", המאפשרת למשתמש להקליד על ידי החלקת האצבע על המקלדת. התכונה דומה לזאת שמציעות גם מקלדות צד שלישי.
הודעות.
ביישום ההודעות ניתן להגדיר את פרטי המשתמש, כגון תמונה ושם, ולשתף זאת עם משתמשים אחרים. ניתן ליצור תמונת פרופיל גם באמצעות Memoji (Animoji מותאם אישית), שכעת ניתן להשתמש בו כ"סטיקר" בדמות המשתמש: לאחר יצירת Memoji אישי, המכשיר יוצר עבור המשתמש חבילת ‘רגשות’ אותן ה-Memoji יציג, ובהן יוכל להשתמש במקום האימוג’ים המוכרים. לראשונה, ניתן להשתמש ב-Memoji בכל המכשירים התומכים בגרסה, ולא רק במכשירים שכוללים מערך Face ID.
אפליקציות.
אפליקציית המפות עוצבה מחדש, וכעת היא מפורטת יותר. המפות החדשות כוללות הדמיות תלת מימד של ציוני דרך, ומשלבות תכונה שמדמה נהיגה לאורך הרחוב (בדומה ל-Street View של גוגל מפות). גם אפליקציית התזכורות עוצבה מחדש, והיא מסוגלת להבין מתי להזכיר למשתמש על אירוע.
ביצועים.
אפל הצהירה כי Face ID מהיר יותר ב-30%, וכי יישומים נפתחים מהיר יותר פי 2. בנוסף, עדכוני המערכת העתידיים צומצמו, ונפחם יהיה קטן יותר ב-50%.
יוליאנה קהלר
יוליאנֶה קהלר (בגרמנית: Juliane Köhler; נולדה ב-6 באוגוסט 1965) היא שחקנית גרמנייה.
ביוגרפיה.
קהלר נולדה בגטינגן שבגרמניה המערבית. בשנים 1985–1988 למדה משחק ב-HB Studio שבניו יורק. בנוסף, גם למדה בלט במינכן.
קריירה.
ב-1988 החלה להופיע בתיאטרון בהנובר.
ב-1999 שיחקה את גברת פוגה בסרט "פצפונת ואנטון".
ב-2001 גילמה את הדמות הראשית של אם המשפחה בסרט "אי שם באפריקה". בסרט זה גילמה אישה יהודייה שבורחת מהנאצים עם משפחתה לאפריקה.
בשנת 2004 שיחקה בסרט ההיסטורי "הנפילה", שתיעד את ימיו האחרונים של היטלר בבונקר בברלין, בתפקיד אווה בראון, אשתו של היטלר; הסרט מבוסס על ספרו של ההיסטוריון יואכים פסט שמתאר את ימיו האחרונים של היטלר בפיהררבונקר, על ספרו האוטוביוגרפי של אלברט שפר "בתוככי הרייך השלישי" וכן על עדויותיה של מזכירתו האישית של היטלר, טראודל יונגה.
בשנת 2008 שיחקה בסרט הדרמה הישראלי-גרמני "אדם בן כלב" בבימויו של פול שרדר ומהווה עיבוד לספר בעל אותו שם של יורם קניוק מ-1968. בנוסף ב-2008, גילמה את הכימאית קלרה אימרווהר בסרט הקצר "Haber".
ב-2009 שיחקה בסרט "Effi Briest", המבוסס על רומן מאת תאודור פונטאנה.
ב-2010 הופיעה בסרט האיטלקי "A Quiet Life" ("Una vita tranquilla"), ובשנת 2011 שיחקה בסרט הדרמה הגרמני ""Das Blaue vom Himmel"."
ב-2014 שיחקה בסרט הגרמני "חיים כפולים".
ב-2016 שיחקה בסרט הביוגרפי "בחירת המלך" על הוקון השביעי, מלך נורווגיה.
ב-2020 שיחקה בסרט הגרמני-ישראלי "חתונה עם סבתא".
היסטוריה של הודו
אוטו נמסדזה
טיספירד
טיספירד (בהונגרית: Tiszafüred; ביידיש: טיסא-פירעד) היא עיירה הממוקמת ליד אגם טיסה , בלב חבל צפון המישור הגדול, מצפון מזרח לסולנוק, שבהונגריה.
הקהילה היהודית.
היהודים הגיעו לטיספירד אחרי 1790. בסוף המאה ה-18 תושבי העיירה טיסה (Tisza) אשר ממוקמת ליד נהר טיסה העובר בתוך טיספירד, התחילו לעבוד בדיג ובחקלאות. זו היא עיירה קטנה שאוכלסה מחדש לאחר הכיבוש הטורקי, היהודים המקומיים השתלטו בהדרגה על מקומם של הסוחרים היוונים ששלטו בסחר.
בימי חול, היהודים מכרו את דבריהם בשוקי הערים גדולות, שם בילו את הלילה בבתים שכורים.
בטיספירד היו קהילה, בית כנסת, טקסים, רבנים. עם זאת, ב-1816, 104 יהודים גרו בטיספירד. האוכלוסייה היהודית בטיספירד גדלה בהתמדה במאה ה-19. רוב היהודים בתקופה זו היו עניים.
ב-1839–1840 נספרו בטיספירד 33 משקי בית יהודיים: 30 בני זוג, 46 בנים, 46 בנות, 9 משרתים יהודים וקרוב משפחה אחד; בסך הכול 164 יהודים. עיסוקיהם בשנים אלה היו: שני סוחרים סיטונאים, איש עסקים אחד, 13 רוכלים, 6 סוחרים, 6 חקלאים, 3 קבצנים.
בזמן השואה.
בשנים 1941 - 1943, גברים יהודים מהעיירה בני 18–42, נשלחו לעבודות כפייה שירות העבודה כאשר הונגריה הצטרפה למלחמת העולם השנייה בשנת 1941, הם נשלחו לחזית הרוסית. אף על פי שלא היו מיומנים ולא היה להם ציוד מתאים, הם נאלצו לנקות את שדות המוקשים.
רוב הנשים נשלחו לעבודות כפייה בחלקים שונים של גרמניה או פולין, כדי לפנות הריסות או לעבוד בבית חרושת לחימוש. כמה מהם מתו, חלקם מרעב. גם לאחר השחרור מתו אחדים מטיפוס.
ראש היודנראט היה ויינר ארנו, סוחר עצים. סגנו היה דוד וויסזמן, בעל חנות.
באפריל 1944, חודש לאחר הכיבוש הגרמני של הונגריה, נמנו בטיספירד 416 יהודים. בחודש מאי הוקם גטו בבית חרושת ללבנים אליו הועברו בין 700 ל-800 יהודי טיספירד והיישובים הקרובים. כעבור חודש הם הועברו לבית חרושת ללבנים בכפר קרצ'נד ליד אגר, שם רוכזו כל יהודי מחוז הווש ומשם שולחו לאושוויץ.
אוכלוסייה.
ב-1941 נרשמו בטיספירד 442 יהודים. לאחר סיום השואה נותרו בחיים רק 70 יהודים, שחזרו לקהילה היהודית.
ב-2001, 98% מהאוכלוסייה בעיר היו הונגרים, 1% היו צוענים ו-1% היו אחרים. ב-2010 היה רק בן אדם יהודי אחד שחי בטיספירד.
איאן מק'קלן
איי התגליות
וילמוש נאגיבצון
שירה רודרמן
שירה מנשה רודרמן (באנגלית: Shira Ruderman; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא פילנתרופית ופעילה חברתית ישראלית-אמריקאית, המכהנת כמנכ"לית קרן משפחת רודרמן, הפועלת לשילוב אנשים עם מוגבלויות בכל תחומי החיים והחברה ולחיזוק הקשר בין ישראל לקהילה היהודית בארצות הברית. לקרן משרדים בערים בוסטון, ורחובות. רודרמן נבחרה על ידי הג'רוזלם פוסט לאחת מ-50 היהודים המשפיעים לשנת 2016, בשנת 2019 זכתה בפרס הארכיון היהודי בארצות הברית על פעלה לחיזוק הקשר בין ישראל לקהילה היהודית בארצות הברית ובשנת 2022 קיבלה את פרס ירושלים לאחדות ישראל.
ביוגרפיה.
רודרמן נולדה ב-10 בנובמבר 1978 כשירה מנשה וגדלה בשיכון המזרח בראשון לציון. הוריה הם הלל, אזרח עובד צה״ל ממוצא הודי, ויפה, גננת ממוצא פרסי. היא גדלה בבית ששמר על אורח חיים דתי, אף שהתחנכה במוסדות חילוניים. בצבא שירתה ביחידת מודיעין באולפן 'החוף הירוק' בנתניה, כמדריכה בקורס ערבית לאנשי ביטחון. היא בעלת תואר ראשון בחינוך ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.
רודרמן נשואה לג'יי רודרמן, אותו פגשה כשהגיע לישראל ללמוד עברית. השניים הורים לארבעה ילדים וחולקים את חייהם בין בוסטון ורחובות.
אחד מאחיה הוא שלו מנשה, כדורגלן ישראלי.
פעילות ציבורית.
רודרמן, הקימה יחד עם בעלה ג'יי רודרמן את קרן משפחת רודרמן בארצות הברית בשנת 2002. המשרדים בישראל נפתחו בשנת 2006 על מנת לקדם השקעות חברתיות. רודרמן עוסקת בפעילות ציבורית, בסנגור ובכתיבה בעיקר בנושא הסיוע לאנשים עם מוגבלויות ושילובם וקידום יחסי ישראל וארצות הברית.
בתחום השילוב היא ייסדה את פרס מורטון א. רודרמן, הנקרא על שם אביו של בעלה, לקבוצות ויחידים שקידמו את תחום השילוב. בין מקבלי הפרס נמצאים השחקנית זוכת פרס האוסקר מרלי מטלין, השחיין מייקל פלפס, והשחקנית זוכת פרס גלובוס הזהב טראג'י הנסון.
רודרמן הייתה שותפה במאבק לייצוג הולם של אנשים עם מוגבלויות בתעשיית הבידור בהוליווד, כולל מתן אות הוקרה לסדרות וסרטים שעושים זאת. כמו כן, היא הובילה את הקמת לינק20, רשת פעילים חברתיים עם וללא מוגבלות הפועלת ברחבי העולם לקידום השיח ושינוי התפיסה בנושא השילוב. בין הישגי לינק20, השגת תקצוב להנגשת אוטובוסים בין עירוניים בישראל.