פעילות המועדון החלה בשנות העשרים כקבוצת כדורסל ברוצ'סטר (מינסוטה), כקבוצה עצמאית וחצי-מקצוענית שנשאה את השם רוצ'סטר סיגרמס. ב-1944 אימצה הקבוצה את היכל הספורט "אדגרטון-פארק" כאולמה הביתי והכינוי "סיגרמס", שמה של חברה לממכר משקאות חריפים שנתנה חסות לקבוצה, הוחלף ל"פְּרוֹס".
ב-1945 נתקלה פנייה לקבוצה מטעם ליגת ה-NBL להצטרף למפעל בסירוב נותני החסות, מה שהוביל את לס האריסון, מנהל הקבוצה ומאמנה, לקחת על עצמו את הבעלות. תחתיו חברה הקבוצה לליגה כמועדון "רוצ'סטר רויאלס", כאשר השם שנבחר במשאל תושבים.
בשנת 1948, לאחר שלוש שנים מוצלחות במפעל בהן שלוש סדרות גמר ואליפות ליגה בודדת ב-1946, עבר המועדון לליגת ה-BAA המתחרה. עם סיום שנת פעילותה הראשונה של הקבוצה במסגרת הליגה, ליגות ה-BAA וה-NBL התאחדו להקמת ה-NBA והרויאלס חברו לליגה החדשה. בששת שנותיה הראשונות במסגרת החדשה (1950–1956) הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף פעם אחר פעם ואף לזכות באליפות בעונת . ב-1955 העביר המועדון את משחקיו הביתיים לרוצ'סטר וור ממוריאל.
סינסינטי.
בתחילת עונת , עקב הפסדים כספיים, עזבה הקבוצה את מדינת ניו יורק לעיר סינסינטי שבמדינת אוהיו והמועדון עבר לשחק בהיכל סינסינטי גרדנס.שחקנה המוביל של הקבוצה מזה שלוש עונות, מוריס סטוקס, לקה בסופה של אותה העונה בשבץ שהשאיר אותו משותק, לאחר שנחבט בראשו במהלך אחד ממשחקי הקבוצה. מספר שחקנים עזבו את הקבוצה בעקבות התקרית והמועדון החליף בעלות. ג'ק טווימן, כוכב מקומי וחברו ואפוטרופוסו לעתיד של סטוקס, נטל אז את ההובלה על הקבוצה. לימים היה לחבר היכל התהילה.
בשנותיו של המועדון בסינסינטי כיכב חבר היכל התהילה לעתיד, הגארד אוסקר "ביג או" רוברטסון. רוברטסון היה השחקן היחיד שהחזיק בממוצע של טריפל דאבל בעונה שלמה עד ראסל ווסטברוק בעונת 2016/2017 (עשה זאת 4 פעמים במצטבר). רוברטסון נבחר על ידי הרויאלס בדראפט 1960 ושיחק במדי הקבוצה 10 עונות רצופות, כאשר לצידו במשך 6 עונות (69-63) כיכב הפורוורד ג'רי לוקאס, חבר נוסף בהיכל התהילה. בהנהגתו של רוברטסון הפכה הקבוצה לטוענת רצינית לכתר ובמשך שש עונות רצופות (67-62) העפילו הרויאלס לפלייאוף. בחלוף השנים חלה התדרדרות הדרגתית בקבוצה שב-1966 החליפה בעלים, ולאחר שבמשך 3 שנים נעצרה בשלב הבתים הראשון (67-64), בשנים 1968–1970 כבר נעדרה הקבוצה כלל מהפלייאוף. בדראפט 1970 בחרה הקבוצה בשחקן היכל התהילה לעתיד נייט ארצ'יבלד ששיחק במועדון 6 עונות רצופות והראה יכולת אישית גבוהה אולם הצליח להוביל את המועדון לפלייאוף פעם אחת בלבד ב1974/1975, לראשונה מאז 1966.
קנזס סיטי / אומהה.
ב-1972 נמכר המועדון ועבר מסינסינטי. בין השנים 1972–1975 נערכו משחקיה הביתיים של הקבוצה לסירוגין בשתי ערים שונות, באולמם העירוני של קנזס סיטי שבמדינת מיזורי ושל אומהה ממדינת נברסקה. דאז כונה המועדון קנזס סיטי/אומהה קינגס. השם קינגס (מלכים) במקום רויאלס (מלכותיים) נבחר לאחר המעבר כיוון שבעיר קנזס הייתה כבר קבוצה בליגת הבייסבול ששמה רויאלס.
בשנת 1974 הועבר מושבה העירוני בקנזס סיטי להיכל קמפר ארנה, וב-1975 החלה הקבוצה לקיים את משחקיה הביתיים בלעדית שם.
בתקופה בה ישב המועדון בקנזס היו הקינגס קבוצה בינונית וטור הניצחונות שלהם נע בין 48 בעונת השיא לבין 30 בעונת השפל, כשהם מעפילים חמש פעמים לפלייאוף.
שנות ה-80.
עונת נרשמה כעונה מוצלחת למועדון. הקבוצה אומנם חתמה את העונה הסדירה במאזן שלילי (40–42), אך השכילה להעפיל לגמר המערב שם הודחו על ידי היוסטון רוקטס. ב-1983 נרכש המועדון על ידי קבוצת משקיעים מקליפורניה ובתחילת עונת עברה הקבוצה לשחק בעיר סקרמנטו שבקליפורניה.
שנות ה-90.
הקינגס במושבם החדש סקרמנטו דשדשו בליגה ובמשך תשע שנים רצופות, מזמן המעבר עד לעונת , נעדרו כלל ממשחקי הפלייאוף. בפרק זמן זה הצליחה הקבוצה לצבור למעלה משלושים ניצחונות במסגרת העונה הרגילה פעם אחת בלבד. בשנת 1996 הקבוצה בהנהגת מיץ' ריצ'מונד הצליחה אומנם להעפיל לשלב הפלייאוף אך כשלה במשחקי הפלייאוף. באותה העונה והחליפה בעלות פעם נוספת, משפחת מעלוף רכשה את הקבוצה בשנות התשעים והייתה הבעלים שלה עד 2013.
בשתי העונות העוקבות לאחר חילופי הבעלות נדמה היה כי הקבוצה חזרה לסורה כאשר כשלה פעמיים נוספות בהעפלה לשלבי הפלייאוף, אך ההצלחה לא אחרה לבוא. סדרה של חיזוקים בסגל הקבוצה עם צירוף בחירת הדראפט, הרכז ג'ייסון ויליאמס, החתמתו של הסנטר ולאדה דיבאץ וצירופם של הפורוורד כריס ובר, בטרייד ששלח את כוכב הקבוצה מיץ' ריצ'מונד לוושינגטון ויזארדס, והחתמה של פג'ה סטויאקוביץ' הסרבי הביאה לתפנית.
הסגל החדש החל קוצר הצלחות כבר בעונת המקוצרת, אשר בסיומה חזר המועדון להשתתף בפלייאוף.
שנות ה-2000.
מ-1999 ואילך צלח המועדון להעפיל לפלייאוף עונה אחר עונה. במהלך שתי עונות עוקבות, לאחר הבאת מייק ביבי במקומו של ג'ייסון ויליאמס, אף הצליחה הקבוצה להגיע לגמר המערב בעונת 2001/2002 שם הודחו לאלופה המכהנת לוס אנג'לס לייקרס בסדרה צמודה שארכה שבעה משחקים.
סדרה של פציעות בקרב שחקני מפתח הביאה לירידה ביכולת הקבוצה בשנים הבאות. שנת 2006 הייתה העונה האחרונה בה העפילה הקבוצה לפלייאוף.
בדראפט ה-NBA 2009 בחרה סקרמנטו בבחירה ה-23 את עומרי כספי, אשר באותו הקיץ חתם על חוזה בקבוצה ובכך הפך לשחקן הישראלי הראשון בתולדות ה-NBA. כספי שיחק בסקרמנטו בין השנים 2009–2011, ולאחר מכן בין השנים 2014–2017. בשנה לאחר מכן הקבוצה בחרה בדמרקוס קאזינס בדראפט והוא כיכב במדיה 7 עונות עד 2017, אך כשל ולא הצליח להוביל אותה לפלייאוף.
את עונת סיימו הקינגס במקום התשיעי באזור המערבי, עם מאזן ניצחונות שלילי 39–43, ובכך נותרו מחוץ לפלייאוף ה-NBA בפעם ה-13 ברציפות. באותה עונה בלטו בקבוצה השחקנים באדי הילד, דיארון פוקס, מרווין באגלי והריסון בארנס.
בדראפט 2020 ב-NBA בחרו הקינגס בבחירה ה-12 בטייריס הליברטון, ובסיום עונת 20-21 הפך הליברטון לאחד השחקנים הטובים בקבוצה ולאחת מהשחקנים הטובים והמועילים שיצאו מהדראפט לאחר שסיים עם ממוצעים של 13.0 למשחק, עונה לאחר מכן בעונת 21-22 פתח את העונה בצורה מצוינת והעמיד 14.4 נקודות למשחק אך בפברואר 2022 באחד מהמהלכים הגרועים שבוצעו על ידי הקבוצה הועבר הליברטון לאינדיאנה פייסרס תמורת דומנטאס סאבוניס.
מאמני הקבוצה.
הנתונים מעודכנים לסוף עונת :
הישגים ופרסים.
שיאים למשחק בודד.
נקודות: 59, ג'ק טווימן מול מיניאפוליס לייקרס, 15 בינואר 1960.
ריבאונדים: 40, ג'רי לוקאס מול פילדלפיה 76', 29 בפברואר 1964.
אסיסטים: 22, אוסקר רוברטסון מול סירקיוז נשיונלס (1961) ומול ניו יורק ניקס (1966).
חטיפות: 8, סם לייסי (1975), דני איינג' (1989), כריס ובר (2001) ודאג כריסטי (2002).
חסימות: 9, דוויין קוסוול (1991), מייקל סטיוארט (1998) וכריס ובר (1999).
שלשות: 11, באדי הילד מול בוסטון סלטיקס, 25 בנובמבר 2019.
(השיא הקודם היה של 9 שלשות, עומרי כספי מול גולדן סטייט ווריירס ב-29 בדצמבר 2015).
שיאי קריירה בקבוצה.
הנתונים מעודכנים לסוף עונת , ומתייחסים לעונה הסדירה בלבד. חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת .
רביעיית עץ
רביעיית כלי נשיפה ממתכת
רביעיית נשיפה ממתכת
רביעיית נשיפה מעץ
מיכל אמדורסקי
מיכל נידרמן אמדורסקי ישי (נולדה ב-7 במרץ 1975) היא זמרת, רקדנית, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בשם מיכל נידרמן בתל אביב, ישראל.
בצעירותה רקדה אמדורסקי בלהקות מחול מודרני, וב-1990 כשהייתה בת 15 עברה לבודפשט שם למדה מחול קלאסי בבית האופרה של בודפשט, לאחר מכן חזרה לישראל והשתתפה כזמרת רקדנית בחתונות יחד עם להקת הפסגות.
משחק והנחיה.
בשנת 1999 השתתפה בעונה השלישית של אופרת הסבון הישראלית "כסף קטלני" בתפקיד דמותה של ליליאן גולדין. שנה לאחר מכן התארחה בתוכנית "רק בישראל" כמורן.
בשנת 2004 השתתפה במחזמר "פיטר פן", בתפקיד דמותה של לילי הנמרה, בבימויו של ירון כפכפי.
בשנת 2005 השתתפה בתוכנית המציאות "החיים על פי Y", במסגרתה גרה אצל משפחה ברמת הגולן, ביחד עם עדי נוימן ומורן גרוס. בנוסף החלה להשתתף כשופטת בתוכנית "נולד לרקוד", תפקיד אותו מילאה במשך שלוש עונות עד 2008.
בשנת 2006 הנחתה את התוכנית "האלופה-חדר הלבשה" בערוץ HOT בידור ישראלי, והתארחה באחד הפרקים של הטלנובלה "האלופה" ב-HOT3.
בשנת 2007 שיחקה בסרטו של מנחם גולן "ריקוד מסוכן" לצד זהר ליבה ואליענה בקייר. בקיץ 2007 הגישה תוכנית ראיונות קצרה מחדר השינה שלה, עם מרואיינים מעולם הבידור, שנקראה "במיטה עם מיכל". התוכנית צולמה עבור אתר האינטרנט ynet ושודרה שם.
אמדורסקי דיבבה את פרידה בסרט "אגדה ש'מגדה".
בשנת 2008 החלה לשמש שופטת בתוכנית הריקודים "לא נפסיק לרקוד" לצד נעמי פרלוב ועידו תדמור. ושנה לאחר מכן ב-2009 השתתפה גם בעונתה השנייה.
בשנים 2009–2010 שיחקה למשך 2 עונות בסדרת הנוער "תיכון השיר שלנו" בערוץ Yes Stars, בתפקיד מיקה המורה לריקוד. באותה שנה הנחתה את תוכנית האירוח "כל מה שרציתם לדעת", ששודרה בערוץ 24.
מינואר 2010 הגישה אמדורסקי בכל יום את התוכנית "יפה לך" בערוץ 24, לצד אורנה דץ ושרון חזיז. בנוסף, החל מיוני 2010 מגישות השלוש את התוכנית "שישי חם" בערוץ 2. מאוקטובר 2010 שבה להגיש את התוכנית "יפה לך" לצד אורנה דץ ואיגי וקסמן, שהחליפה את שרון חזיז. באותה שנה התארחה בסדרה "אחרי הצלצול" בערוץ דיסני.
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד עצמה (תפקיד אורח) בסדרה הקומית של "שידורי קשת" "סברי מרנן", בתור חברתו של אדם (תום אבני).