אימפיריאל איירווייז (אנגלית Imperial Airways) הייתה חברת תעופה בריטית אשר פעלה בין 1924 ל-1939, והתמחתה בטיסות בין-יבשתיות, למספר יעדים באירופה אך במיוחד אל יעדים ברחבי האימפריה הבריטית, באפריקה, במזרח הרחוק ובתת-היבשת ההודית.
היסטוריה.
החברה נוסדה בהמלצת ועדה ממשלתית שקבעה ב-1923 כי יש לאחד את כל חברות התעופה הבריטיות לחברת תעופה בודדת, על מנת ליצור חברה שתהיה חזקה דיה כדי לפתח את קווי התעופה האזרחית לרחבי האימפריה. כדי לעודד את המיזוג, ניתנה לחברה סובסידיה בסך של מיליון לירות שטרלינג שהוענקה לה במשך עשר שנות פעולתה הראשונות. בחודש מרץ 1924 התאחדו ארבע חברות תעופה בריטיות ויצרו את אימפריאל איירווייז, אשר קבעה את הנהלתה ואת מרכז פעולתה בנמל התעופה קרוידון בדרום לונדון. בחודש אפריל 1924 ביצעה החברה את טיסתה הראשונה, וחנכה שירות יומי בין לונדון לפריז. בשנת פעולתה הראשונה הטיסה החברה 11,395 נוסעים ולמעלה מ-200,000 דברי דואר. באפריל 1925 הקרינה החברה לראשונה בהיסטוריה סרט בעת טיסתה לפריז.
ב-1927 החלה החברה להפעיל קווי טיסה לרחבי האימפריה, והקו הראשון קישר בין קהיר לבצרה. ב-1929 חנכה החברה קו טיסה בין לונדון לקראצ'י ושנתיים לאחר מכן החל שירות אווירי לטנגניקה, שהוארך מאוחר יותר לקייפטאון. עם זאת, מטוסי החברה ששירתו יעדים ברחבי האימפריה היו סירות מעופפות שהמריאו מחופי מרסיי, והנוסעים הגיעו לשם בטיסה לפריז וממנה ברכבת לדרום צרפת. מאוחר יותר החלו מטוסים אלה להמריא מפוטסמות'. ב-1934 ייסדה החברה ביחד עם חברת קואנטס האוסטרלית חברה בת שהפעילה טיסות אזוריות בדרום-מזרח אסיה.
גם לארץ ישראל הגיעו מטוסי אימפיריאל איירווייז, ולצורך כך הפעילה החברה תחנה בשדה התעופה בעזה (שדה התעופה בלוד טרם הוקם אז). תחנה זו שימשה בעיקר כתחנת ביניים לטיסות החברה בקו קהיר-בצרה, ומטוסים בקו זה חנו בעזה לעצירה בת חצי שעה.
בשנת 1931 החליטה חברת אימפיריאל איירווייז לחנוך קו תעופה בין נמל התעופה קרוידון בלונדון להודו דרך ארץ ישראל. בין השנים 1931–1942 שימשה הכנרת כשדה תעופה ימי. הטיסה הייתה משולבת במטוס ימי ובמטוס רגיל. ב-21 באוקטובר 1931 נחת המטוס הימי הראשון מסוג "Short Kent" על פני הכנרת, הנוסעים הועברו לטבריה ומשם אל שדה התעופה צמח, ממנו המריאו להודו דרך בגדאד במטוס יבשתי. כאשר התרסק אחד המטוסים הימיים בכנרת בשנת 1942 בגלל סופה עזה פסקו הנחיתות הימיות בכנרת, אך חודשו בים המלח ובמפרץ חיפה.
בראשית שנות ה-30 של המאה העשרים שקל פנחס רוטנברג, מייסד חברת החשמל ותחנות הכוח הראשונות בארץ, להקים חברת תעופה ארצישראלית. מתוך הבנת מגבלותיה הפיננסיות של ארץ ישראל, חשב להקים את חברת התעופה כחברה בת של חברת התעופה הבריטית אימפיריאל איירווייז. המשא-ומתן בין רוטנברג לחברת "אימפיריאל איירוייז" נשא פרי, ובדצמבר 1934 נרשמה בלונדון חברת Palestinian Airways Ltd, שנודעה ביישוב בשמה העברי, "נתיבי אוויר לישראל בע"מ". בראשית דרכה עמד לרשות החברה הארצישראלית צי של שני מטוסי נוסעים שבכל אחד חמישה מושבים. החברה קבעה את בסיסה בשדה התעופה בחיפה, והחלה בפעילות סדירה רק בשנת 1937 עם פתיחת קו חיפה-לוד.
בשנת 1935 נוסדה חברת בריטיש איירווייז לימיטד (.British Airways Ltd), שהייתה לחברה העיקרית שהתחרתה באימפריאל איירווייז. כדי לחזק את התעופה האזרחית הבריטית ביחס לחברות אירופיות אחרות, כמו KLM, אייר פראנס ולופטהנזה, אוחדו שתי החברות הבריטיות בשנת 1939, ויצרו את בריטיש אוברסיז איירווייז קורפוריישן (British Overseas Airways Corporation או BOAC).
אימפיריאל אירוויז
אורי בר-לב
אוריאל (אורי) בר-לב (נולד ב-1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כמפקד מחוז הדרום ונציג המשטרה והמשרד לביטחון הפנים בארצות הברית. היה מועמד לתפקיד מפכ"ל המשטרה. בין שאר תפקידיו, כיהן גם כמפקד יחידת דובדבן ויחידת הגדעונים.
ביוגרפיה.
בר-לב נולד במושב עין ורד לעזרא ולמתי בריל, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו למושב משמר איילון, שם עסקו בגידול פרחים.
בר-לב התגייס לצה"ל ב-1977 לסיירת שקד ואת מסלול הפיקוד עבר בהנדסה קרבית. בשנת 1980, והוא כבר מ"פ, פיקד על ארבעה לוחמים, שנשלחו לפעולה מעבר לגבול. בגמר הפעולה המוצלחת כשלעצמה, כשהם כבר שהו ברמת הגולן, התפוצץ אחד הממצאים אותו הביאו מהשטח וגרם לפציעת בר־לב וחייליו באורח קשה. הפיצוץ השאיר את בר־לב קטוע רגל מתחת לברך. לאחר השיקום חזר לשירות קבע כקצין אג"ם של חטיבת בנימין, ב-1987 התמנה למפקד יחידת דובדבן שבתקופתו הפכה מצוות לוחמים לגדוד, וכיהן בתפקיד עד שנת 1989. באותה תקופה התגורר בעפרה במשך כשלוש שנים.
בתום שירותו הצבאי גויס בר-לב על ידי יעקב טרנר למשטרת ישראל ונדרש להקמת יחידת הגדעונים, יחידת המסתערבים של משטרת ישראל, עליה פיקד בשנותיו הראשונות במשטרה. על פעילותו כמפקד יחידת המסתערבים המשטרתית הוענק לו בשנת 1992 עיטור השירות של משטרת ישראל.
במהלך שנותיו במשטרה, מילא שורת תפקידים: מפקד ימ"ר ירושלים, ראש לשכת מפכ"ל משטרת ישראל אסף חפץ, מפקד מרחב איילון, מפקד מרחב ירקון, סגן וממלא מקום מפקד מחוז המרכז ונציג משטרת ישראל במועצה לביטחון לאומי. בשנת 2004 הוענקה לו דרגת ניצב עם מינויו לראש אגף המודיעין של המשטרה, תפקיד בו החל להפנות משאבים למאבק בפשע המאורגן בישראל. חודשים ספורים לאחר מכן מונה למפקד המחוז הדרומי, עליו פיקד במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות.
בשנת 2006 נבחר לאיש השנה של קשת ומעריב ובשנת 2007 הוענק למחוז הדרומי בראשות בר-לב אות ראש הממשלה בגין צמצום הפשיעה במרחב נגב שיצרה את התשתית ההכרחית לפעילות כלכלית ועסקית תקינה באזור.
בשנת 2008 הודיע השר לביטחון פנים, אבי דיכטר, על כוונתו לסיים את שירותו של בר-לב במשטרה לאחר שזה סירב לצאת לתקופת לימודים ולבזבז את כספי הציבור מאחר שבר-לב מחזיק בשני תארים, אולם באפריל 2009 הורה השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ' לבטל את כוונת הפיטורים ולמנות את בר-לב לנציג המשטרה בארצות הברית.
ב-18 בנובמבר 2010 החליט היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, לפתוח בחקירה נגד בר-לב בחשד להטרדה מינית של ד"ר אורלי אינס, יועצת חיצונית למשרד לביטחון פנים. בעקבות החקירה הודיע בר-לב על הסרת מועמדותו לתפקיד המפכ"ל באופן וולנטרי ובחר לצאת לחופשה. ב-4 באפריל 2011 הודיעה המחלקה לחקירות שוטרים על סגירת תיק החקירה נגד בר לב. לאחר שקיבלה את טענתו של בר-לב כי לא הייתה במעשיו כוונה מינית. ב-7 באפריל 2011 החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין לסגור סופית את תיק החקירה, בהחלטתו נקבע כי "אין עוד הצדקה למיצוי ההליכים בפרשה זו, זאת גם לאחר שבר לב התנצל בפני המתלוננת והודיע על פרישתו מהמשטרה. לאחר סגירת התיק, המשיך בר-לב לשרת במשטרת ישראל בתפקיד נספח לביטחון פנים ולאחר מכן פרש על פי בקשתו.
מאז פרישתו מהמשטרה בר-לב הוא איש עסקים בעל מספר חברות המקיימות קשרים ומספקות שירות בשוק הבינלאומי ומכהן כיושב ראש עמותת יחידות החילוץ בהתנדבות (חילוץ בישראל ומחוצה לה).
לבר-לב ארבעה ילדים. מתגורר במושב משמר איילון.
אורי בר לב
נחל בית עריף
נַחַל בֵּית עָרִיף הוא נחל אכזב במרכזה של ישראל. תחילתו בגובה של 300 מטר מעל פני הים, סמוך לעופרים בשומרון, שם הוא מוכר גם בשם "ואדי אל-חרוב". הנחל זורם מערבה, חוצה את גדר ההפרדה בסמוך ליישוב רנטיס ומקיף את שוהם ממזרח, מדרום וממערב, ולאחר מכן הוא חוצה את אזור מסלולי הטיסה בנמל התעופה בן-גוריון, ונשפך אל נחל יהוד מדרום לאור יהודה, בגובה של כ-30 מטר מעל פני הים. הנחל כיום הוא נחל אכזב וקיימת בו זרימת מים רק למשך זמן קצר אחרי ירידת גשמים משמעותיים בסביבתו.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נסללה על ידי הצבא הבריטי לאורך הנחל מסילת ברזל צרה מתחנת הרכבת כפר ג'יניס עד אזור הכפר א-לובאן, ששימשה כקו אספקה לחזית. כיום נשארו לאורך הנחל שרידי גשרים המציינים את תוואי המסילה.
במקום שבו חוצה המסילה המזרחית את הנחל, הוקם סכר לאגירת מי הנחל לשימוש קטרי הקיטור שנעו על המסילה. הסכר נהרס עם השנים ולאחר שיקום הגשר בשנים 2002–2003 לא נותר ממנו זכר.
השתקפות (אלבום)
השתקפות הוא האלבום השלישי של הלהקה הישראלית סינרגיה. האלבום מכיל 12 שירים, בהם הסינגלים "מתי את חוזרת", "תאמין" ,"טוב לי לבד" ו"בוער".
שירים נוספים בולטים מהאלבום הם: "תאמין", שנכתב כהקדשה לילדים של חברי הלהקה רון הופמן, רועי גפן ועירון שבתאי, "לא הספקתי לומר", שנכתב לזכרו של צח לביא, בן דודו של רועי גפן, ו"הקרב האחרון", שנכתב כדי לתאר את רגעיו האחרונים של חייל בשטח הקרב.
נבחרת כדורגל לאומית
דינזון
תכנית בזל
בית יעקב לכו ונלכה
נחלת שבט אפרים
נַחֲלַת שֵׁבֶט אֶפְרָיִם נקבעה על ידי יהושע בן נון, לאחר סיום הכיבוש של ארץ כנען יחד עם קביעת שאר נחלות השבטים. היא עלתה בגורל "בית יוסף" (אפרים ומנשה). הנחלות של בית יוסף, אפרים ומנשה, הן גדולות ביחס לשאר השבטים. שבט אפרים התנחל בתחום בין נחל ירקון לבין נהר הירדן ושבט מנשה על שני חלקיו מהים התיכון עד הגלעד והר החרמון. ברכת משה התקיימה בהם: "וּמֵרֹאשׁ הַרְרֵי-קֶדֶם; וּמִמֶּגֶד גִּבְעוֹת עוֹלָם (ספר דברים ל"ג, ט"ו).
התאמת השטח לבית יוסף.