שוגר אהובתי (באנגלית: Sugar Rush) היא סדרת טלוויזיה בריטית בת שתי עונות אשר מספרת את סיפור חייה של קים דניאלס, נערה לסבית בת 15 מברייטון, אנגליה. הסדרה זכתה לפופולריות בבריטניה והייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הוט 3.
דמויות.
דמויות ראשיות.
קים דניאלס (אוליביה האלינאן)
ילדה בת 15 אשר בתחילת העונה עוברת עם משפחתה מלונדון לברייטון.
קים היא לסבית אשר בתחילת העונה הראשונה מאוהבת בשוגר אך התאהבות זו הולכת ונחלשת בעונה השנייה.
מריה "שוגר" סוייט (לנורה קריצ'לו)
שוגר, גם היא בת 15, חברתה הטובה ביותר של קים.
שוגר אוהבת אלכוהול, חיי לילה ובמיוחד בנים.
רומא (נפה)
נפת רומא (באיטלקית: Provincia di Roma) הייתה נפה במרכזו של מחוז לאציו שבאיטליה. היא השתרעה על שטח של 5,352 קמ"ר, ובשנת 2007 התגוררו בה 4,044,995 נפש. בירתה של הנפה הייתה רומא.
הנפה גבלה בנפת ויטרבו ובנפת ריאטי במחוז לאציו בצפון, בנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו במזרח, בנפת פרוזינונה במחוז לאציו במזרח, בנפת לאטינה במחוז לאציו בדרום ובים הטירני במערב.
ב-1 בינואר 2015 הוחלט לבטל את הנפה, ולשנות את מעמדה לשל עיר מטרופוליטנית.
מלחמת האזרחים של אנגליה
ניקולי רימסקי-קורסקוב
אני לא שם
אני לא שם (באנגלית: I'm Not There) הוא סרט משנת 2007 שנעשה בהשראת הביוגרפיה של הזמר האמריקאי בוב דילן, בבימויו של טוד היינס.
הסרט מתאר את דילן בשלבים שונים בחייו, כאשר מגלמים אותו שישה שחקנים שונים: מרקוס קארל פרנקלין, בן וישו, הית' לדג'ר, כריסטיאן בייל, ריצ'רד גיר וקייט בלאנשט. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר וזכה בפרס גלובוס הזהב על משחקה של בלאנשט. הסרט נבחר לאחד מעשרת הסרטים בעלי העלילה לא ליניארית הטובים ביותר של אתר הקולנוע "The Script Lab".
עלילה.
הסרט מציג את סיפורו של דילן בשישה שלבים בחייו, כאשר בכל שלב מגלם אותו שחקן אחר, אשר עונה לשם אחר.
מרקוס קארל פרנקלין משחק את דילן המכנה את עצמו על שם משורר המחאה המוערץ עליו, "וודי גאת'רי", כשהוא בן 11 לאחר שברח ממוסד לעבריינים צעירים. כריסטיאן בייל משחק את דילן כג'ק רולינס, זמר צעיר בעל מודעות חברתית, ואחר כך, כאב ג'ון, נוצרי הנולד מחדש שמופיע עם שירי דת בכנסייה קטנה. קייט בלאנשט משחקת את ג'וד קווין, כדילן בשיא הקריירה בסוף שנות ה-60, כאשר הקהל המקורי שלו מתחיל לזנוח אותו. בן וישאו מגלם את דילן כצעיר מרדן בשם המשורר ארתור רמבו. ריצ'רד גיר מגלם דמות מזדקנת כמו מתוך מערבון מהמערב הפרוע, בעיירה נידחת. הית' לדג'ר מגלם את רובי קלרק, שחקן הוליוודי אשר התפרסם בסרט בו גילם את דילן, שנמצא בסכסוך גירושים עם אשתו (שארלוט גינסבורג).
החלקים השונים בסרט מצולמים במצלמות שונות ובסגנונות שונים, כאשר חלקם בשחור-לבן וחלקם בצבעים.
פסקול.
פסקול הסרט מכיל גרסאות כיסוי לשירים של דילן המבוצעים על ידי אמנים כמו: סוניק יות', ריצ'י הייבנס, קאט פאוור, וילי נלסון, סופיאן סטיבנס, שארלוט גינסבורג ועוד. כמו כן נמצא בו השיר של דילן שלא פורסם באופן רשמי טרם הסרט בשם "I'm Not There".
הפקה.
צילומי הסרט החלו ביולי 2006 במונטריאול, קנדה. עלות הפקת הסרט הייתה כ-20 מיליון דולר. הקרנת הבכורה הייתה בפסטיבל הסרטים בטלרויד, קולורדו, ב-31 באוגוסט 2007. הקרנות הסרט בארצות הברית ובקנדה החלו בנובמבר 2007. תסריטאי הסרט הוא הישראלי אורן מוברמן.
קול יהודי לשלום
קול יהודי לשלום (באנגלית: Jewish Voice for Peace, ראשי תיבות: JVP) היא תנועת שמאל אמריקאית אנטי-ציונית רדיקלית, שמטרתה, לפי פרסומיה, היא "לפעול למען שלום, צדק חברתי, שוויון, זכויות אדם, כיבוד החוק הבינלאומי ומדיניות חוץ אמריקאית הפועלת לפי ערכים אלו". התנועה מבקשת "לסיים את הכיבוש הישראלי בשטחי הגדה המערבית, עזה ומזרח ירושלים" וכן "להבטיח ביטחון והגדרה עצמית הן לישראלים והן לפלסטינים". התנועה מתנגדת לפעילות צבא ההגנה לישראל בשטחי עזה והגדה המערבית ותומכת בסרבנות גיוס. התנועה תומכת ב-BDS, ופועלת לקידום חרם על ישראל.
היסטוריה.
"קול יהודי לשלום" נוסדה בספטמבר 1996 בידי ג'וליה קפלן, ג'ולי איני ורייצ'ל אייזנר. לדברי התנועה, רשימת התפוצה שלה כוללת 100 אלף פעילים. חברים בוועד המייעץ לארגון כוללים את ג'ודית באטלר, נועם חומסקי ונעמי קליין. לדברי התנועה, קיימים יותר מ-30 רבנים ותלמידי רבנות במועצת הרבנים של הקול היהודי לשלום.
התנועה קיימה קמפיין כנגד חברת הציוד המכני ההנדסי קטרפילר, על כך שהיא מוכרת לישראל דחפורים מסוג די-9 המשמשים את צה"ל, לטענת הארגון, לבצע פעולות המפרות זכויות אדם בשטחים כגון הריסת בתים. התנועה העלתה הצעה לביטול מכירת הכלים לישראל בפני בעלי המניות, אך ההצעה נדחתה ברוב של 97%.
בשנת 2006 הפגינה התנועה כנגד ארגון הלובי הפרו-ישראלי בארצות הברית, AIPAC, במהלך כינוס אספה בסקרמנטו, קליפורניה, בטענה כי הארגון אינו מייצג את מגוון הדעות של היהודים בארצות הברית בנושא ישראל. בשנת 2007 החלה התנועה להפעיל בלוג בשם MuzzleWatch, שעוסק במה שהארגון מכנה "התנכלויות וניסיונות השתקה של דעות המבקרות את מדיניות ישראל על ידי הלובי הפרו-ישראלי ותומכיו".
בשנת 2016 פרסמה התנועה עצומת תמיכה בעומר ברגותי, ממנהיגי תנועת ה-BDS, לאחר שמשרד הפנים החליט שלא להאריך את תוקף מסמכי הנסיעה של ברגותי, מה שבפועל מונע ממנו לצאת מישראל. על העצומה חתמו יהודים וישראלים רבים המזוהים עם השמאל הרדיקלי האנטי-ציוני, בהם ענת מטר, נורית פלד אלחנן ומתניה בן ארצי.
בשנת 2017 הזמין הארגון את רסמייה יוסף עודה, מחבלת שהייתה חברה בחוליה שרצחה שני ישראלים באמצעות מטען חבלה בסופרמרקט ב-1969, ושוחררה במסגרת עסקת שבויים ב-1979, לנאום בכנס של הארגון במרץ באותה שנה. בנובמבר, הארגון ארגן פאנל שדן בנושא האנטישמיות יחד עם לינדה סרסור בניו סקול, והתעוררה סערה ציבורית לאור זהות החברים בפאנל. ראש הליגה נגד השמצה, ג'ונתן גרינבלאט, אמר בנוגע לפאנל האנטישמיות, כי "הובלת פאנל על אנטישמיות בידי לינדה סרסור וראשת הקול היהודי לשלום, שקול לכך שאוסקר מאייר (יצרן נקניקיות) יוביל דיון על צמחונות. הפאנליסטים הללו מכירים את הסוגיה, אך מהפרספקטיבה של גרימתה ולא מניעתה." ב-2017, הליגה נגד השמצה אמרה ש-JVP "מתקרבת באופן מסוכן לחזרה על השמצות אנטישמיות" עם קמפיין וידאו אשר רמז שארגונים ישראליים ויהודיים אחראים לפשעים לכאורה כנגד שחורים ומיעוטים אחרים בארצות הברית.
ב-2019 הודיע הארגון שהוא אנטי-ציוני.
עמדות.
התנועה דוגלת בסיום הסכסוך היהודי-ערבי בישראל ובקידום זכויות האדם והשלום במזרח התיכון. התנועה מתנגדת למדיניות הממשל בישראל בסוגיות כגון הקמת גדר ההפרדה, ותקיפות ישראליות בעזה. התנועה קוראת לפינוי כל ההתנחלויות, סיום הכיבוש ביהודה ושומרון, מזרח ירושלים ורצועת עזה וקוראת לממשל בארצות הברית למנוע סיוע צבאי לישראל כל עוד הכיבוש, לדבריהם, נמשך. התנועה גם תומכת בסרבנות אידאולוגית לשירות בצבא ובשטחי יו"ש. התנועה אימצה אג'נדה אנטי ציונית שתומכת ברעיון המדינה האחת ליהודים ולפלסטינים, ולמעשה קוראת לביטול מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי.
התנועה הביעה תמיכה בדו"ח גולדסטון והביעה את עמדתה ש"הדו"ח מאשים את ישראל ואת החמאס בפשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות ושם דגש יותר גדול על הפרות ישראליות של החוק הבינלאומי, במיוחד בהקשר של הרג אזרחים". עם זאת, התנועה הודתה ש"זה נכון שוועדת זכויות האדם של האו"ם שמה באופן לא הוגן את ישראל כמטרה ומתעלמת מהפרות זכויות אדם של מדינות אחרות.".
הארגון תומך ב-BDS, וממלא תפקיד מרכזי בקמפיין להחרמת ישראל.
ביקורת.
הליגה נגד השמצה הכניסה את התנועה לרשימת ״עשרת הארגונים האנטי-ישראלים המובילים״ בשנת 2010.
ב-2016, התנועה הביעה תמיכה בפלטפורמה של חיי שחורים חשובים אשר משתמשת במילה ג'נוסייד לתיאור ההתייחסות של ישראל לפלסטינים. על התנועה הובעה ביקורת רבה מארגונים יהודיים, ו-JVP השיבה שאין זה מתפקידם לבקר את המינוח הספציפי שנבחר ושזה מצער שארגונים יהודיים אחרים מגנים את הפלטפורמה.
ב-2018 הוכנסה התנועה לרשימה שחורה של המשרד לנושאים אסטרטגיים אשר יאסור על כניסת פעילי הארגון, התומך בBDS, לישראל.
Jewish Voice for Peace
קול יהודי למען השלום
מעלת קשת
דלעות
שערות שולמית (קבוצת כוכבים)
הנרי אלפרד ביירוד
לשכת ברקאי
לשכת ברקאי היא לשכה של הבונים החופשיים הפועלת בתל אביב-יפו. לשכה זו היא תחת חסותה של הלשכה הגדולה למדינת ישראל של בונים חופשיים קדמונים ומקובלים. מספר הלשכה הוא 17. לשכת ברקאי היא הלשכה הוותיקה ביותר מבין הלשכות הפעילות בישראל בעשור הראשון של המאה ה-21.
היסטוריה.
באוגוסט 1891, פועלים מצרפת, אשר השתתפו בהקמת מסילת הרכבת יפו–ירושלים, הקימו ביפו את הלשכה הראשונה של הבונים החופשיים בארץ ישראל - לשכת "השער של היכל המלך שלמה" (Le Port du Temple de Salomon), בנשיאותו של האח גוּסטב מילוֹ.
בלשכה, שהייתה כפופה למסדר "מצרַיִם", היו חברים יהודים, מוסלמים ונוצרים מחשוּבֵי היישוב ביפו.
בשנת 1905, יזם חבר הלשכה (האח) משה שיינברג, הקמת לשכה חדשה בארץ ישראל, במסגרת מסדר המזרח הגדול של צרפת (Le Grand Orient de France). ב-2 באפריל 1906, אישרה המועצה העליונה של המזרח הגדול בצרפת, את ייסוּדה של הלשכה, שנקראה קודם לכן "השער של היכל המלך שלמה", והלשכה הוקמה במזרח יפו, שמספרה: 3077 ושמה: "ברקאי" שמשמעותו" האיר השחר".
מקור שמה של הלשכה בסדר העבודה היומי בבית המקדש.