גיליירו התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008 ו-2012. באתונה 2004 ובבייג'ינג 2008 הוא זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
גיליירו מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית כסף (2010) ומדליית ארד (2011). במשחקים הפאן-אמריקאיים הוא זכה במדליית זהב (2011) ומדליית כסף (2007) ובאליפויות הפאן אמריקאיות הוא מחזיק בשלוש מדליות זהב (2009, 2011 ו-2012).
במהלך הקריירה גיליירו זכה במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מגראנד סלאם טוקיו וגראנד סלאם פריז היוקרתיים.
שירות הביון והביטחון הכללי (בלגיה)
שירות הביון והביטחון הכללי (Algemene Inlichtingen - en Veiligheidsdienst), ובצרפתית כמו Service du Général Renseignement et de la Sécurité, SGRS) הוא גוף בלגי למודיעין צבאי הפועל בכפוף לשר ההגנה הלאומית. זהו אחד משני שירותי המודיעין בבלגיה, יחד עם שירות ביטחון המדינה האזרחי.
היסטוריה.
השירות נוסד בשנת 1915 בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
מבנה.
השירות מורכב מארבע חטיבות עיקריות:
רוח החופש
רוח החופש או פנטום החירות (בצרפתית: "Le Fantôme de la liberté") הוא סרט קולנוע סוריאליסטי קומי משנת 1974 בבימוי של לואיס בוניואל. את התסריט כתב בוניואל יחד עם ז'אן-קלוד קרייר. הסרט הופק על ידי סרג' סילברמן, ומככבים בו אדריאנה אסטי, ג'וליאן ברת'או וז'אן-קלוד בריאלי. לסרט מבנה של עלילה לא ליניארית, הוא מורכב מאפיזודות נטולות הקשר, שמתחברות רק הודות לתנועה של דמוית אחדות מסיטואציה לסיטואציה. בונאל מפגין בסרט את הסאטירה וההומור האופייניים לו, בשילוב עם סדרה של אירועים מופרכים וסוריאליסטים, שנועדו לאתגר את הצופים ואת הנחותיהם המקדימות בכל הנוגע לרעיונות על יציבות חברתית, קונבנציות, מנהגים ותפיסת המציאות.
קפסיד
קפסיד (גם: קופסית הנגיף) הוא קליפת חלבון של נגיף. הקפסיד מורכב ממספר יחידות משנה מבניות אוליגומריות העשויות מחלבון הקרוי "פרוטומרים". תת-היחידות המורפולוגיות נקראות קפסומרים. הקפסיד מקיף את החומר הגנטי של הנגיף.
ישנם סוגים שונים של קפסיד המסווגים על פי המבנה שלהם. לרוב הנגיפים יש קפסידים עם מבנה סלילי או איקוסהדרון. חלק מהנגיפים, כגון בקטריופאג' פיתחו מבנים מורכבים יותר בשל אילוצי גמישות ואלקטרוסטטיקה. חלק מהנגיפים מכילים מעטפת, בהם הקפסיד מצופה בקרום שומנים הידוע בשם מעטפת נגיפית. המעטפת נוצרת על ידי הקפסיד מקרום התא המאכסן.
מנגנון.
לאחר שהנגיף מגיע לתא ומתחיל לשכפל את עצמו, יחידות משנה חדשות של הקפסיד מסונתזות באמצעות מנגנון ביוסינתזה. בנגיפים מסוימים, עם קפסידים בצורת סליל ובעיקר אלה עם גנום RNA, חלבוני הקפסיד מתאגדים עם גנום התא. בנגיפים אחרים, בייחוד בנגיפים מורכבים יותר עם גנום דנ"א כפול, החלבונים הקפסידים מתכנסים לתוך פרוקפסידים ריקים, הכוללים מבנה מיוחד עם פתח. דרך הפורטל הזה, דנ"א ויראלי ממוקם לתוך הקפסיד.
צורות ספציפיות.
איקוסהדרון.
מבנה איקוסהדרון נפוץ מאוד בין נגיפים. איקוסהדרון מורכב מ-20 משולשים תחומים על ידי 12 קדקודים ו 60 יחידות אסימטריות. לכן, נגיף איקוסהדרון עשוי מ 60 יחידות חלבונים. מספר וסידור של קפסומרים באיקוסהדרון קפסיד ניתן לסווג באמצעות "מעין שוויון עקרון". דרך נוספת לבחון את מבנה האיקוסהדרון היא באמצעות השוואה לסכימה: איקוסהדרון בדומה לפוליהדרון בנוי מפנטמרים והקסמרים. המבנים יכולים להיות מיוצגים על ידי שני מספרים שלמים n,k. את המבנה ניתן לחשוב לפי h צעדים מקצה כל פנטמר, הטיה של 60 מעלות נגד כיוון השעון, ולאחר מכן k צעדים עד הפנטמר הבא.
מוארך.
איקוסהדרון מוארך הוא צורה שכיחה עבור ראשי בקטריופאג'. מבנה כזה מורכב מגליל ומכסה בכל צד. הצילינדר מורכב מ -10 משולשים מאורכים. מספר Q, אשר יכול להיות כל מספר שלם חיובי מציין את מספר המשולשים, המורכבים ממקטעים אסימטריים, מרכיבים את 10 משולשי הצילינדר.
סלילי.
לרבים מהנגיפים יש קפסידים עם סימטריה סלילית.הטרנספורמציה הסלילית מסווגת לשתי קטגוריות: מערכות סליל חד-ממדיות ומערכות סליל ממדיות. יצירת מבנה הסליל מסתמך על קבוצה של מטריצות משתנות וסיבוביות אשר מקודדות במאגר הנתונים של חלבון. סימטריה סלילית מוצגת על ידי הנוסחה P = μ x ρ, כאשר μ הוא מספר היחידות המבניות ליחידה של הסליל, ρ היא עלייה אקסיאלית ליחידה ו- P הוא זווית השיפוע של הסליל. המבנה הוא אמר להיות פתוח בשל המאפיין כי כל נפח יכול להיות מוקף על ידי שינוי אורך של הסליל.
תפקידים.
תפקידי הקפסיד הם:
הנגיף חייב להרכיב קליפת חלבון יציב כדי להגן על הגנום מפני חומרים כימיים קטלניים. אלה כוללים צורות של קרינה טבעית, ערכים קיצוניים של pH או טמפרטורה, אנזימים פרוטאוליטיים. עבור נגיפים שאינם עטופים בקליפה, הקפסיד עצמו עשוי להיות מעורב באינטראקציה עם קולטנים על התא המארח, דבר שיוביל לחדירה של קרום התא המארח. מסירת הגנום מתרחשת על ידי פירוק של הקפסיד ושחרור של הגנום לתוך הציטופלסמה, או על ידי פליטת הגנום דרך פתח ספציפי במבנה ישירות לתוך גרעין התא המארח.
תכונות כימיות.
חלקיק נגיפי חייב להיות במצב מטסטבילי, כך ניתן ליצור אינטראקציות עם תא המארח חדש בקלות. כשמצב האנרגיה החופשית הוא מינימלי כלומר, כשהמערכת נמצאת במצב של שיווי משקל, יחידות משנה של הקפסיד לא ישנו את האינטראקציות המולקולריות שלהם כיוון שהדבר לא משתלם אנרגטית. לכל יחידת משנה של הקפסיד יש קשרים זהים עם שכנותיה, ושתי יחידות הקשר בדרך כלל ביחסי קשר לא קוולנטי. הקשר הלא קוולנטי מחזיק את היחידה המבנית יחד. התהוות של קשרים לא קוולנטיים בין יחידות משנה מקופלות כראוי מובילה להרכב נטול שגיאות ולמזעור האנרגיה החופשית, תוך שמירה על מצב מטהסטבילי.
מקור והתפתחות.
ההשערה הרווחת היא שחלבונים קפסידים ויראליים התפתחו מחלבונים תאיים שתפקידהם מגוונים. גיוס חלבונים תאיים התרחש בשלבים שונים של האבולוציה, כך שכמה חלבונים תאיים נתפסו וחוזרו מחדש לפני התפלגות האורגניזמים לשלושת תחומי החיים העכשוויים, בעוד שאחרים חוזרו לאחרונה. כתוצאה מכך, חלק מהחלבונים הקפסידים נפוצים בנגיפים המדביקים אורגניזמים הקשורים רחוקות (למשל, חלבונים קפסידים עם קפל גלילי), בעוד שאחרים מוגבלים לקבוצת נגיפים מסוימת (למשל, חלבונים קפסידים של אלפא-נגיפים).
עוברת אורח
עוברת אורח (בצרפתית: Sans toit ni loi, בתרגום חופשי: "ללא גג ללא חוק") הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1985 בבימויה של אנייס ורדה. הסרט מתאר את סיפורה של אישה צעירה, נוודת בשם מונה ברגסון (סנדרין בונרי), המשוטטת במשך חורף אחד בצרפת. הסרט הוא אחד מסרטיה המצליחים של ורדה. בין היתר זיכה את ורדה בפרס אריה הזהב.
עלילה.
גופתה הקפואה של מונה, אישה צעירה, מתגלה בעיצומו של החורף בתעלה בדרום צרפת. מכאן והלאה מוצג פורטרט של החודשים, הימים, השעות והדקות האחרונים של חייה. את העדויות לחייה העצובים של מונה, מביאות דמויות שוליים של האנשים הרבים והשונים אותם פגשה בנדודיה. נבחנים בסרט ערכם והתוקפם של התבוננותם של מספר רב של אנשים כדי להראות כמה אפשר לדעת על אדם אחד. מרסיסי המידע שיש לכל אחד מהם אודות מונה אנו למדים על מוצאה ועל חייה ועל נסיבות צאתה לנדודים, כשהיא נושאת על גבה את רכושה, מבקשת מקלט ואוכל מזרים ולעיתים עושה עבודות מזדמנות ועוקבים אחריה בתהליך ההידרדרות שהביא לבסוף למותה.
מחלף גבע בנימין
מחלף גבע בנימין (מכונה גם: מחלף אדם) הוא מחלף בין צומת חיזמה לאזור התעשייה שער בנימין, ומחבר את כביש 60 לקטע הצפוני של כביש 437.
רקע.
בעבר היו במקום צומת הסתעפות ("קמץ") ומעגל תנועה הסמוכים זה לזה. מעגל תנועה זה כונה "כיכר אדם", על שם היישוב הסמוך, גבע בנימין, המכונה גם "אדם", על שם האלוף יקותיאל אדם שנפל במלחמת לבנון הראשונה.
ב-10 בדצמבר 2018, עקב עומס כלי הרכב וגודש התנועה היום-יומי במקום, נפתח המחלף שבוצע על ידי חברת נתיבי ישראל. במחלף ישנו חיבור ישיר על ידי מנהרה בין כביש 60 בכיוון היישובים שעל גב ההר שבבנימין לבין כביש 437. בחיבור זה נתיב אחד לכל כיוון עם הפרדה בין הנתיבים. הפניות ימינה ושמאלה במחלף ליישוב גבע בנימין ולכיוון רמאללה מתבצעות דרך מעגל תנועה שנבנה מחדש במפלס העליון של המחלף.
הכפר הערבי ג'בע שוכן מצפון למחלף. המחלף מקשר לירושלים ולמעלה אדומים את תושבי היישובים בבנימין ובשומרון ששוכנים על כביש 60 והאזור.
מחלף אדם
רגע של תמימות
רגע של תמימות (בפרסית: نون و گلدون, בתעתיק: Nūn o goldūn) הוא סרט משנת 1996 בבימויו של מוחסן מח'מלבאף.
הסרט הופץ גם תחת השמות: נונ וא גולדון, לחם ופרח, לחם ועציץ פרחים, והלחם והאגרטל (Nun va Goldoon, Bread and Flower, Bread and Flower Pot, and The Bread and the Vase).
עלילה.
הסרט הוא אוטוביוגרפי באופן חלקי, ומטשטש באופן היברידי את הגבולות בין שיחזור המציאות לפנטסיה. בסרט מוחסן הבמאי מנסה לשחזר חוויה שעבר בגיל שבע עשרה בה הייתה מעורבת בת דודתו ושוטר צעיר, כעשרים שנים לאחר המקרה, עם אותו השוטר ושחקנים צעירים.
ביקורת.
למרות שהקרנת הסרט נאסרה באיראן, מחוצה לה המבקרים היו חיוביות מאוד כלפי הסרט. מייק ד'אנג'לו קרא לסרט "אוטוביוגרפיה היברידית מסחררת, דוקומנטרית, מיתולוגית...אמיצה... עדות ליכולתנו לאהוב". והוסיף כי הסרט "נגמר עם אחד מהפריימים הקפואים הגדולים מאז "400 המלקות", אולי הגדול ביותר אי פעם".
Slow Hands (שיר של נייל הורן)
Slow Hands (בתרגום לעברית: ידיים איטיות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר והפזמונאי האירי נייל הורן.