קסטלסקי כתב זיכרונות, מאמרים והשאיר כ-500 מכתבים.
ספרי לימוד.
בעריכת ו.מ. בליאייב
קישורים חיצוניים.
Dictionnaire de la musique
Jean-Marc Warszawski - Présentation du disque "Les Musiciens dans la Grande Guerre 2017" -
תחנת הרכבת חצור-ראש פינה
תחנת הרכבת ראש פינה - חצור
רחוב ארבאט החדש
ארבאט החדש או נובי ארבאט (ברוסית: Новый Арбат) הוא רחוב מרכזי במוסקבה.
הרחוב רץ מערבה מכיכר ארבאט על טבעת השדרות אל גשר נובארבטסקי שבגדה הנגדית של נהר מוסקבה. בשדרה המודרנית שישה נתיבים, יחד עם שתי שורות של בניינים גבוהים.
עד אמצע המאה ה-20 היה רחוב ארבאט חלק מהכביש הראשי מהקרמלין מערבה. בשנות השישים נבנה כביש מקביל ארבאט החדש, ולקח על עצמו את התפקיד הזה. בשנות ה-80 הפך ארבאט לאזור המדרחוב הראשון במוסקבה. כדי למנוע בלבול עם רחוב ארבאט החדש, אנשים החלו להתייחס לרחוב ארבאט כאל ארבאט הישן.
במפגש רחוב עם טבעת הגנים בתחילת המאה ה-21 נבנה מלון לוטה המפואר.
ישראל קירזנר
ישראל מאיר קירזנר (נולד ב-13 בפברואר 1930) הוא כלכלן יהודי בריטי-אמריקאי המזוהה עם האסכולה האוסטרית.
קירזנר לימד במשך שנים רבות באוניברסיטת ניו יורק.
ראשית חייו.
ישראל קירזנר נולד בלונדון. אביו כיהן כרב קהילה והיה מומחה לתלמוד. בשנות החמישים היגר קירזנר לארצות הברית דרך דרום אפריקה.
השכלה.
קירזנר הוא בעל הסמכה לרבנות אורתודוקסית, בוגר ישיבת רבינו חיים ברלין החרדית-ליטאית בברוקלין (ניו יורק). למד באוניברסיטת קייפטאון בשנים 1947–1948 ובתוכנית בינ"ל של אוניברסיטת לונדון בשנים 1950–1951. קיבל B.A בהצטיינות יתירה מברוקלין קולג' ב-1954. סיים את המאסטר ב-1955. ב-1957 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק, שם ערך מחקר תחת חסותו של לודוויג פון מיזס.
כלכלה.
קירזנר הוא פרופסור אמריטוס בכלכלה באוניברסיטת ניו יורק וממשיכו הרוחני באופן החשיבה והמתודולוגיה שהנהיג בחייו לודוויג פון מיזס. מחקרו בנושא יזמות כלכלית המשלב יזמות עסקית עם תאוריה נאו-קלאסית מוכר ומוערך והתקבל באופן רחב יותר מאשר רוב הרעיונות האוסטרים מסוף המאה ה-20. ספרו "תחרות ויזמות" שראה אור ב-1973 נחשב לאחת היצירות הכלכליות החשובות של המאה העשרים. בספרו מבקר קירזנר את התאוריה הנאו-קלאסית על עיסוקה במודל של תחרות מושלמת ושיווי משקל של השוק, שמזניח את התפקיד החשוב של היזמות בחיים הכלכליים. ב-2006, הוענק לקירזנר פרס "יזמות מחקר" עבור פיתוח התאוריה הכלכלית המדגישה את חשיבות פיתוח היזמות הכלכלית ויעילות הגישה הקפיטליסטית בכלכלה. בעוד רעיונותיו של קירזנר השפיעו על תחום לימודי היזמות, הוא מזוהה בעיקר עם תאוריית זיהוי ההזדמנויות שפיתח. בדומה לבן ארצו, הכלכלן ג'וזף שומפטר, ניתן להפריד גם את עבודתו לשני מחקרים שונים: "קירזנר-מארק המוקדם" ו"קירזנר-מארק המאוחר", האחד מתמקד בגילוי והשני ביצירה. עבודתו המרכזית של קירזנר היא אודות כלכלת היזמות ואתיקת השוק. קירזנר הודה כי הוא מסכים עם הצהרתו של רוג'ר גרייסון כי עבודתו לוקחת את שביל הביניים, בניגוד לעמדה השכיחה והמקובלת של חלק מבתי הספר האוסטרים לכלכלה אשר מתנגדים לרלוונטיות של שיווי משקל השוק במחקר הכלכלי. אוניברסיטת פרנסיסקו-מרוקין (UFM) העניקה לו תואר דוקטור של כבוד על תרומתו למחקר הכלכלי וכן החליטה לקרוא למכון היזמות שלה על שמו.
יהדות.
קירזנר מוסמך לרבנות וחוקר תלמוד. הוא ממשיכו של אביו כרב קהילת ברוקלין החרדית. הוא היה מתלמידיו של הרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין בברוקלין, שם למד במקביל להכשרתו האקדמאית. קירזנר הוא בר סמכא לכתביו של הרב הוטנר ואחד מעורכי כתבי הוטנר שסודרו לספר "פחד יצחק".
מחסום דוקרנים
מחסום דוקרנים הוא התקן על גבי דרכים חד-סטריות.
למחסום שיניים חד-כיווניות. כאשר רכב נוסע על גבי הדוקרנים בכיוון הנסיעה המותר, השיניים מתקפלות ומאפשרות את מעבר הרכב בצורה בטוחה. כאשר רכב נוסע על גבי מחסום דוקרנים נגד כיוון הנסיעה המותר, השיניים עומדות זקוף וגורמות לתקר בצמיגי הרכב.
התקנה של מחסום דוקרנים על גבי הכביש תבטיח נסיעה בכיוון אחד בלבד ולכן ניתן למצוא שימוש במחסומי דוקרנים בעיקר ביציאות מחניונים, כדי למנוע כניסה אסורה של רכבים ביציאות מהחניון.
מרבית מחסומי הדוקרנים עשויים ברזל ומותקנים על גבי המיסעה, אך קיימים גם דגמים שהתקנתם מחייבת חפירה במיסעה ושיקוע של מנגנון הדוקרנים בכביש.
בנוסף, לרוב, השיניים של מחסום הדוקרנים מורמות באמצעות קפיצים אך קיימים גם דגמים משוכללים יותר אשר שיני הדוקרן מופעלות על ידי משקולות.
גרסה נוספת של מחסום דוקרנים היא ניידת ומאפשרת את פתיחתה ופריסתה במסגרת מחסומי פתע המוקמים על ידי שוטרים בכבישים.
עמוד גמיש
עמוד גמיש המכונה גם "עמוד נחום תקום" הוא עמוד העשוי לרוב מחומר פלסטי פוליאוריתן.
עמודים גמישים מיוצרים במגוון רחב של גדלים וביכולת עמידות שונה בפני דריסת רכבים, לרבות משאיות ואוטובוסים. דריסת העמוד הגמיש אינה גורמת נזק לרכב הדורס או לעמוד עצמו. העמוד לרוב מיוצר בצבע כתום ועל גבי העמוד מחזירי אור הגורמים לו לבלוט גם בתנאי חשיכה.
תפקידו של העמוד הגמיש הוא לצורכי סימון, תיחום ויצירת הפרדה ולרוב נעשה בו שימוש לסימון שבילי הולכי רגל, הפרדת נתיבים בכביש, תיחום אזורי חניה ועוד.
החומר והאופן בו בנוי העמוד הגמיש מאפשרים עמידות לא רק בפני דריסה, אלא גם עמידות בתנאי מזג אוויר רבים, לרבות שמש חזקה או גשם.
על גבי העמוד הגמיש ניתן להתקין מוצרים נלווים רבים כגון שרשרת פלסטיק, שילוט מודולרי או נצנצים סולאריים.
מפריד נתיבים
מפרידי נתיבים הם התקנים על גבי המיסעה ומיועד להפרדה בין נתיבי נסיעה בדרכים דו-סטריות ודרכים חד-סטריות.
לרוב, מפריד נתיבים מורכב מ 2 חלקים, גוף המפריד המותקן על גבי המיסעה + אביזר מוגבה מגוף המפריד המיועד להבליט את נראותו של מפריד הנתיבים מעל גוף המפריד.
גוף המפריד לרוב יהיה עשוי מחומר פלסטי קשיח כך שיוכל לעמוד בפגיעות צידיות של צמיגי רכבים.
האביזר המוגבה המחובר לגוף המפריד לרוב יהיה עשוי מחומר פלסטי גמיש, כך שבמקרה של פגיעת רכב, הגוף המוגבה, יתקפל, מבלי שיגרום נזק לרכב או לגוף עצמו.
השימוש במפרידי נתיבים נפוץ בעיקר, בדרכים דו סטיריות צרות, בחניונים, ברמפות מעגליות צרות בעיקר במעבר קומות בין חניונים וגם בכבישים בעיקר בפיצולי נתיבים בדרך חד- כמו עליה למחלף או ירידה מדרך מהירה לנתיב יציאה.
מחסום חנייה
ג'פרי גולדבלום
ריסי טיילור
ריסי טיילור (באנגלית: Recy Taylor; 31 בדצמבר 1919 – 28 בדצמבר 2017) הייתה אישה אפרו-אמריקאית מאבוויל שבאלבמה. היא נולדה וגדלה במשפחת אריסים בתקופת ג'ים קרואו של דרום ארצות הברית. סירובה של טיילור לשמור על שתיקה לגבי אונס אכזרי בידי קבוצת גברים לבנים הוביל להתארגנות בקרב הקהילה השחורה למען צדק וזכויות האזרח.
ב-3 בספטמבר 1944, טיילור נחטפה כשיצאה מכנסייתה, ונאנסה על ידי שישה גברים לבנים. אף על פי שלפחות שניים מהגברים הודו בדבר לרשויות, שני חברי מושבעים גדולים מיאנו להגיש נגדם כתבי אישום, ושום הליך משפטי לא ננקט נגד התוקפים שלה.
ב-2011, בית המחוקקים של אלבמה הוציא התנצלות רשמית מטעם המדינה "על כישלונה להעמיד לדין את התוקפים שלה." האונס של טיילור וההליכים המשפטיים שבאו בעקבותיו, היו בין המקרים הראשונים שעוררו מחאה ואקטיביזם בפריסה ארצית בקרב הקהילה האפרו-אמריקאית, והניח בסיס מוקדם עבור התארגנות התנועה לזכויות האזרח.
ב 2018 פרסי גלובוס הזהב, כשקיבלה את פרס ססיל בי דה מיל לתרומה יוצאת דופן לעולם הבידור, הזכירה אופרה וינפרי את סיפורה של טיילור וביקשה להביאו למודעות ציבורית.
תחילת דרכה.
ריסי קורביט נולדה ב-31 בדצמבר 1919 באזור הכפרי של אלבמה, שם משפחתה פעלה בחקלאות כאריסים. אמה נפטרה כשהייתה ריסי בת 17, והיא נטלה את אחריות הטיפול בששת אחיה ואחיותיה. היא המשיכה לעבוד בשדות עד שנישאה בגיל 24, בשנת 1944, לווילי גאי טיילור, ונולדה בתם ג'ויס לי.
חטיפה ואונס.
בעת שהלכה בדרכה הביתה מהכנסייה יחד עם חברתה, פאני דניאל, ובנה של דניאל, ב-3 בספטמבר 1944, נעצרה לידם מכונית בצד הדרך. במכונית ישבו הטוראי הרברט לובט ועוד שישה גברים, כולם חמושים. הרברט לובט הטיח בפני טיילור שהיא קטעה בדרך צעיר לבן בעיירה הסמוכה. הייתה זו האשמה שקרית, מכיוון טיילור הייתה עם דניאל כל אותו יום. שבעת הגברים אילצו את טיילור לתוך המכונית באיומי אקדח והסיעו אותה לאזור מיוער סמוך לכביש. הם אילצו אותה להוריד את בגדיה, באמירה "תורידי את הסמרטוטים האלה, או שאני אהרוג אותך ואשאיר אותך כאן ביער." אחרי שהפשיטו אותה בכוח, טיילור התחננה לחזור הביתה אל משפחתה, ולתינוקת שלה. התוקפים התעלמו מבקשותיה, הסירו את בגדיהם, וצפו בלובט כשהוא הורה לטיילור לשכב על גבה ו"להתנהג בדיוק כמו שאת עושה עם בעלך או שאני חותך לך את הגרון." שישה מהגברים אנסו אותה, כולל לובט.
תגובות לאונס.