בנוסף לשנים עשר המזלות, ישנם הכוללים במזלות גם את נושא הנחש, אף על פי שרוב כוכבי קבוצת הכוכבים של נושא הנחש נמצאים מעל למישור המילקה, מכיוון שכמות קטנה של כוכביו נמצאת מתחתיו, ולכן על פי הגדרות האיחוד האסטרונומי הבינלאומי בשנת 1930, נושא הנחש מוכר באופן רשמי כחלק מקבוצות הכוכבים המרכיבות את הגלגל. גם תלמי הכיר בה כחלק מן הגלגל, עוד במאה ה-2, בספרו אלמגסט.
תאריכי המזלות.
התאריכים האסטרונומיים המופיעים בטור השמאלי הם התאריכים האסטרונומיים הנכונים להיום, שבהם השמש עוברת על רקע קבוצת הכוכבים.
הדמויות שבגלגל.
טלה (Aries).
במיתולוגיה היוונית, האייל המכונף בעל הצמר הזהוב אשר סייע לפריקסוס והלה לברוח מאמם החורגת, אינו. אצל האשורים היה זה נסיך, שהפך לאייל או לטלה (אייל צעיר) לאחר שהחלו להקריב בעלי חיים באותו זמן בשנה. בקבוצת הכוכבים הזו יש שורה של שלושה כוכבים. לפני כ-2,000 שנה היה יום השוויון האביבי כאשר השמש הייתה במזל זה.
שור (Taurus).
מקורו יווני או מינואי. האל זאוס לבש את צורת השור כדי לזכות באירופה, הנסיכה הפיניקית המיתולוגית, ואלה הולידו את המינוטאור. באסטרונומיה זוהי קונסטלציה די בולטת הכוללת שני צבירי כוכבים בהירים: הפליאדות (כימה, או שבע האחיות) וההיאדות. הכוכב הבהיר ביותר הוא אַלְדֶבָּרָן (ערבית: "עין השור").
תאומים (Gemini).
התאומים קסטור ופולוקס היו בניו של זאוס: אחד היה בן אלמוות והשני לא. היפוך הקיץ מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצת התאומים (21–22 ביוני); ההיפוך הטרופי הצפוני צריך להיקרא ההיפוך הטרופי של תאומים. קבוצה בולטת מעל אוריון.
סרטן (Cancer).
קבוצת כוכבים קטנה, העמומה ביותר בגלגל, אך בעלת צביר כוכבים די נחמד, פר (Praesepe, Beehive Cluster). במיתולוגיה היוונית נשלח הסרטן על ידי האלה הרה כדי להפריע להרקולס במלחמתו כנגד ההידרה.
אריה (Leo).
קבוצת כוכבים גדולה ומרשימה. הכוכב הבהיר שלה הוא רגולוס (לטינית: "מנהיג"). בסיפורו של הרקולס הייתה הריגת האריה מנמאה הראשונה מבין שתים עשרה המטלות שהטילה הרה על הרקולס.
בתולה (Virgo).
זו קבוצת הכוכבים הגדולה ביותר בגלגל המזלות. במהלך ההיסטוריה קישרו אותה עם אלות רבות, בין השאר עם האלה דמטר – אלת האדמה והתבואה היוונית, ועם אסטראה – אלת הצדק. הכוכב הבהיר בקבוצה זו הוא סְפִּיקַה (לטינית: "שיבולת"). יום השוויון של הסתיו מתרחש כאשר השמש נמצאת במזל בתולה (22–23 בספטמבר).
מאזניים (Libra).
קונסטלציה קטנה וחיוורת, הצעירה שבגלגל. במקור היא הייתה טופרו של העקרב, אבל הרומאים הפרידו אותה כדי לאזן טוב יותר את לוחות הזמנים, משום שיום שוויון הסתיו הופיע כאשר השמש הייתה באזור זה של השמים לפני 2,000 שנה. זהו המזל היחיד בגלגל שאיננו משויך ליצור חי כלשהו (יש לזכור כי "מזל הדלי" במקור הלועזי מסומל דווקא על ידי אדם הנושא דלי מים – "Aquarius"). במיתולוגיה הרומאית המאוחרת נאמר כי אלה המאזניים של אלת הצדק אסטראה (כאשר היא עצמה קושרה למזל בתולה).
עקרב (Scorpio).
זהו העקרב שהרג את אוריון הצייד. העקרב זורח בשמים בדיוק כאשר אוריון שוקע, כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד. זוהי מערכת נהדרת, בפרט בחצי הכדור הדרומי. הכוכבים הבהירים בקבוצת כוכבים זו הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים", בשל צבעו האדום החזק). השם "עקרב" נמצא בשימושם של האסטרולוגים בלבד.
קשת (Sagittarius).
זהו קרוסוס, בנו של האל היווני פאן וממציא החץ והקשת. באסטרונומיה, חלק זה של השמים מכיל את החלק הבהיר יותר של שביל החלב כפי שהוא נראה לכיוון מרכז הגלקסיה. הוא אינו נראה מחצי הכדור הצפוני. היפוך החורף מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצה זו (20–22 בדצמבר), ולפיכך ההיפוך הדרומי צריך להיקרא ההיפוך של קשת.
גדי (Capricorn).
זוהי קבוצת כוכבים קטנה ועמומה, אך למרות זאת היא אחת העתיקות ביותר בגלגל. מקורה בבבל. היא נמצאת באזור השמיים המוכר כ"הים", ולכן המזל מוכר גם כ"גדי הים" (seagoat) – חיה בת-כלאיים, שחציה העליון הוא גדי וחציה התחתון הוא דג. באסטרולוגיה המערבית יש המייחסים את ההיבטים הרוחניים של המזל אל גדי הים ואת ההיבטים החומריים אל גדי היבשה.
דלי (Aquarius).
קבוצת כוכבים עמומה אך רחבה, שמקורה באסטרולוגיה הבבלית. באותם הזמנים הייתה התקופה הגשומה כאשר השמש חצתה אזור זה של השמים. הקונסטלציה נמצאת באזור השמים המוכר כ"הים". הקבוצה כונתה בתקופות מסוימות "אווז" ובתקופות אחרות – "טווס". במיתולוגיה היוונית ההקשר השכיח יותר הוא לגנימדס, נער יפה תואר אשר שבה את ליבו של זאוס.
דגים (Pisces).
עוד אחת מהקוסנטלציות העתיקות, מקורו של השם מהבבלים. כיום מתרחשת נקודת השוויון של האביב כאשר השמש נמצאת במזל זה (20–22 במרץ). כוכבי הקבוצה מאוד חיוורים. במיתולוגיה היוונית נאמר כי אלה היו אפרודיטה וארוס כאשר הם לבשו צורת דג כדי להתחמק מהטייפון המיתולוגי.
נושא הנחש (Ophiuchus).
זהו אל הרפואה היווני, אסקלפיוס, המוצג כאוחז נחש, סמל מסורתי של ריפוי. אזור זה בשמים מכיל צבירי כוכבים רבים ואת שביל החלב. נושא הנחש אינו מהווה חלק מגלגל המזלות האסטרולוגי המסורתי.
גלגל המזלות באסטרולוגיה ובמיתולוגיה.
באסטרולוגיה המערבית, גלגל המזלות הוא פס על כיפת השמיים הכולל בתוכו את המסלול הנראה לעין של השמש ואת מסלוליהם של שאר הכוכבים במערכת השמש. הוא מחולק לשנים עשר חלקים שווים של 30 מעלות הקרויים "מזלות", אשר כל אחד קרוי על שם קבוצת כוכבים.
באסטרולוגיה המערבית הטרופית, גלגל המזלות מתחיל בנקודה בה מישור המילקה חוצה את מישור קו המשווה של כדור הארץ בנקודת השוויון האביבית. מנקודה זו, השמש חוצה את מישור קו המשווה ומתחילה בטיפוסה צפונה. השמש נכנסת למזל טלה האסטרולוגי בנקודה זו, בסביבות ה-20 במרץ, אך כניסתה לתוך קבוצת הכוכבים האסטרונומית בעלת אותו השם היא רק כחודש לאחר מכן. לכן באסטרולוגיה המערבית הטרופית, אף על פי שהמזלות שואבים את שמם מקבוצות הכוכבים, אין הקבלה ביניהם כלל.
באסטרולוגיה הסידרלית המזלות מיושרים לפי קבוצות הכוכבים. גם פה היישור איננו מדויק, משום שקבוצות הכוכבים משתנות בגודלם הן, והמזלות הסידרלים מחולקים כולם באופן שווה ל-30 מעלות בדיוק.
גלגל המזלות ביהדות.
קישור המזלות בשמים לחודשי השנה נכנס גם למסורת היהודית, ולכל חודש עברי קושר מזל, למרות אי הדיוק הברור שבקישור חודשים ירחיים עם תנועת השמש אל מול הכוכבים, המתאימה לשנה השמשית, וזאת בהתאם לשמות החודשים בלוח הבבלי, שהתאימו לשמות המזלות שלהם. כפי הנראה עקב ההשפעה ההלניסטית, לא ראו בציור גלגל המזלות עבירה על האיסור שבעשרת הדיברות:
זאת לאחר שעבודת בני ישראל לצבא השמים, המתועדת בתנ"ך בהרחבה, נעלמה בתקופת בית שני. למשל בירמיה:
במגילת קומראן 4Q318 יש רשימה של מיקרו-מזלות לפי הירח, אשר מתחלפים כל יומיים-שלושה. יחד עם מגילת קומראן פיזיונומיה (4Q186-4QHoroscope) אלו שתי המגילות האסטרולוגיות היחידות שנמצאו בקומראן, כאשר יש כעשרים מגילות לוח שנה ומופעי הירח, אשר מסתמכות כנראה על החלק האסטרונומי של ספר חנוך א'. החודשים במגילה מאוחרים במזל אחד מהמקובל - אדר מקביל לטלה, שבט לדגים וטבת לדלי.
התייחסות למזלות החודשים מופיעה בין השאר במדרש תנחומא על פרשת שלח לך ובאסתר רבה.
כך בתלמוד הבבלי המזלות והכוכבים נבראו לצורך עם ישראל - כלומר כדי להשפיע עליו.
במדרש על מגילת אסתר, כתוב שמזל דגים הוא מזל מבלבל והפכפך כמו דגים: משה רבנו מת בו אך גם נולד בו. וכך הוא בלבל את המן והפך למקור מפלתו.
מזל דגים הוא מזל שבו יש הגנה מפני עין הרע:
בספר הזהר כתוב שהמזלות כולם אומרים שירה:
בספר המזלות מפורט הקשר בין כל מזל למלאך וחודש עברי:
כך מופיעים קינות ופיוטים לגבי המזלות בסידור התפילה. וכן בפירושים על הסידור, ובסידור קדמון:
בפרק ה' של ספר יצירה מוזכרים שנים עשר המזלות, בצורה הפשוטה כהקבלה לשתים עשרה מאותיות האלפבית העברי.
כמו כן ניתן לקשר את חודש תשרי עם מזל מאזניים, שכן בחודש זה חל ראש השנה שבו נשקלים על גבי המאזניים הזכויות והחובות.
נמצא קשר גם לחודש ניסן שבו מזל טלה שולט, כאשר בחג הפסח הקריבו טלה כקרבן.
שליטת המזל או אי שליטתו בישראל הייתה נתונה במחלוקת קדמונים, אך בכל מקרה הבינו שהם חלק מחוקי הטבע ושאין להתפלל אליהם.
בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו בתי כנסת, כמו בתי הכנסת בציפורי ובבית אלפא, שברצפתם ישנן תבניות פסיפס מעוטרות בגלגל המזלות (ראו גם: בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל).
ז'אק-לואי דויד
ז'אק-לואי דויד (בצרפתית: Jacques-Louis David; 30 באוגוסט 1748 - 29 בדצמבר 1825) היה צייר צרפתי, מוכר בשם הקיצור דויד. בין ציוריו המפורסמים: "שבועת האחים ההוראטים", "נפוליאון חוצה את האלפים", "מות מארה", "מותו של סוקרטס", "הקיסר נפוליאון בחדר העבודה בארמון טיולרי" ו"הכתרתו של נפוליאון".
ביוגרפיה.
דויד נולד למשפחה מהמעמד הבינוני בפריז. בגיל תשע, זנחה אותו אמו והוא הועבר לגדול בחזקתו של דודו, מאחר שאביו נהרג עוד קודם לכן. לנטישה שחווה הייתה השפעה מתמדת על אופיו והיא גרמה לו נזקים רגשיים קשים שליוו אותו לכל אורך חייו.
בגיל 16 הוא החל ללמוד אמנות באקדמיה המלכותית תחת שרביטו של צייר הרוקוקו ז'וזף מארי ויין. בשנת 1774 זכה ב"פרי דה רום" (Prix de Rome), מלגה יוקרתית ללימודי אמנות. את המלגה קיבל לאחר שניסה להתאבד עקב כישלונו לקבל את המלגה במשך שלוש שנים רצופות.