לאחר מותו של קליקסטוס השני, נבחר למברטו ב-21 בדצמבר 1124 לאפיפיור, ונטל את השם הונוריוס השני. בחירתו של הונוריוס לא הייתה חוקית, מאחר שקודם לכן נבחר סלסטינוס השני כדין בקונקלבה, אולם במהלך הבחירות פרצו למועצת הקרדינלים קבוצת חיילים אשר תמכו בהונוריוס, והכריזו עליו כאפיפיור הנבחר. סלסטינוס החליט לוותר על כס האפיפיור על מנת למנוע שפיכות דמים, ולמברטו נבחר כאפיפיור הונוריוס השני.
בתקופת כהונתו לא היה להונוריוס הצלחה בחיזוק פוליטי של הקוריה. בסכסוכים הפנימיים של האימפריה הרומית הקדושה, הוא עמד לצדו של המלך לותר השלישי, ונידה את קונרד השלישי, מלך גרמניה מבית הוהנשטאופן. באותה העת הוא חיזק את השפעת הכס הקדוש בצפון איטליה. ב-14 בפברואר 1130 מת הונוריוס ברומא, ובעת ששכב גוסס, החליטו הקרדינלים להפקיד את הבחירות בפני ועדה של שמונה אנשים ובראשם הקנצלר האפיפיורי היימריק, שהמועמד שלו, הקרדינל גרגוריו פפרסקי, נבחר בחופזה לאפיפיור אינוקנטיוס השני, וב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של הונוריוס, הוא הוכתר. הקרדינלים האחרים הודיעו כי אינוקנטיוס לא נבחר בבחירה חוקית, והקרדינל פייטרו פיירליוני, רומאי שמשפחתו הייתה אויבת של היימריק, נבחר ונטל את השם אנקלטוס השני. קבוצת תומכיו של אנקלטוס הייתה חזקה דיה להשתלט על רומא, בעוד שאינוקנטיוס נאלץ לברוח צפונה. בהתבסס על רוב פשוט של מכללת הקרדינלים כולה, אנקלטוס היה האפיפיור הנבחר בקאנו, ואינוקנטיוס היה אנטי-אפיפיור. עם זאת, כלל זה השתנה על ידי המועצה הלטראנית השנייה בשנת 1139, ולכן אינוקנטיוס נחשב לאפיפיור לגיטימי.
ביירון בק
ביירון בק (באנגלית: Byron Beck; נולד ב-25 בינואר 1945) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת דנוור רוקטס/נאגטס מליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1977. אחד מתשעה שחקנים אשר השתתפו בכל 9 העונות של ה-ABA. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 11.5 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.
בדצמבר 1977 הופרשה גופייתו, עם המספר "40", על ידי דנוור נאגטס.
קריירת מכללות.
בק נולד באלנסבורג שבמדינת וושינגטון, ובין השנים 1963–1965 למד ב"מכללת קולומביה באסין" אשר בעיר פאסקו, וושינגטון. בשנת 1965 עבר לאוניברסיטת דנוור, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.4 נקודות והוריד 10.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירת משחק.
על אף שנבחר על ידי שיקגו בולס בבחירה ה-15 של דראפט ה-NBA 1967, בחר בק לשחק בדנוור רוקטס מליגת ה-ABA, אשר הוקמה באותה שנה. ב-10 עונותיו בקבוצה הפך לאחד משחקניה המובילים, ונבחר פעמיים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA (ב-1969 וב-1976). בעונת 1975/1976, שהייתה האחרונה של ליגת ה-ABA לפני שהתמזגה אל ה-NBA, העפילה דנוור לראשונה בתולדותיה לשלב הגמר, אך הפסידה מול ניו יורק נטס בתוצאה 2–4. בעונת עבר יחד עם הנאגטס לליגת ה-NBA, ובסיומה פרש ממשחק.
בעת פרישתו הוביל את שחקני מועדון הרוקטס/נאגטס בסך משחקים (747) וריבאונדים (5,261) בקבוצה, וניצב במקום השני בנקודות (8,603) ובמקום השלישי באסיסטים (978).
ב.מ.וו R27
ב.מ.וו R27 (בגרמנית: BMW R27) הוא אופנוע מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה והאופנועים הגרמנית BMW אשר יוצר בין השנים 1960–1966 בגרמניה.
אלכסנדר החמישי (אנטי-אפיפיור)
האנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי (בלטינית: Alexander V; 1339 - 14 במאי 1410), היה אנטי-אפיפיור בתקופת הקרע המערבי, מה-26 ביוני 1409 עד מותו.
ביוגרפיה.
פטרוס פילארגיס נולד בשנת 1339 בנאפוליס, כרתים, שהייתה חלק מהרפובליקה של ונציה. הוא הצטרף ל, ויכולותיו היו כאלה שהוא נשלח ללמוד באוניברסיטאות אוקספורד ופריז. כשהיה בפריז התרחש הקרע המערבי. פילארגיס תמך באפיפיור אורבנוס השישי, הוא חזר ללומברדיה, שם, הודות לתמיכתו של ג'אן גליאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו, הוא הפך לבישוף הראשון של פיאצ'נצה (1386), לבישוף ויצ'נצה (1387), לבישוף נובארה (1389), ולבסוף לארכיבישוף מילאנו (1402).
לאחר בחירתו של האפיפיור אינוקנטיוס השביעי הקדיש פילארגיס כל מרצו לאיחוד המחודש של הכנסייה, אף על פי שהיו שני אפיפיורים יריבים. הוא היה אחד היזמים של מועצת פיזה, והתמרונים הפוליטיים שלו עוררו את אי שביעות רצונו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, שהורה לשלול מפילארגיס את תפקידיו, הן כארכיבישוף והן כקרדינל.
במועצת פיזה (מה-25 במרץ 1409) בחרו הקרדינלים את פילארגיס לאפיפיור, והוא הוכתר ב-26 ביוני 1409, כאלכסנדר החמישי, מה שהפך אותו למעשה לאפיפיור המתחרה השלישי. בעקבות הבחירה בו, רוב המשטרים באירופה זיהו אותו בתור האפיפיור האמיתי, למעט ממלכת אראגון וממלכת סקוטלנד, אשר נותרו נאמנות לאפיפיור באביניון, ומדינות איטלקיות שונות, אשר דבקו באפיפיור הרומאי.
בתקופת שלטונו, שנמשכה עשרה חודשים, הייתה מטרתו של אלכסנדר החמישי להרחיב את התמיכה בו בסיוע צרפת, ובמיוחד את תמיכת לואי השני, דוכס אנז'ו, שלו הוא העניק את ממלכת סיציליה, לאחר שהוציא אותה מלדיסלאו, מלך נאפולי. הוא הכריז על כמה רפורמות: נטישת זכויות "שלל" ו"הנצחות", והקמת מערכת הבחירות הקנונית בקתדרלות ובמנזרים העיקריים. הוא גם חילק טובות הנאה ביד רחבה, שממנו נהנו המנדיקנטים במיוחד.
אלכסנדר החמישי מת ב-3 במאי 1410 בפתאומיות, בעת ששהה עם הקרדינל בלטזארה קוסה בבולוניה, ובמקומו נבחר האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. עד המאה ה-20 נחשבו אלכסנדר ויורשו לאפיפיורים לגיטימיים, אולם כיום הם נחשבים כאנטי-אפיפיורים.
האנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי
יחסי אורוגוואי–הולנד
יחסי אורוגוואי–הולנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין ממלכת ארצות השפלה.
סקירה כללית.
ישנה באורוגוואי קהילה הולנדית קטנה ביותר של מהגרים. עד סוף המאה העשרים לא היו אורוגוואים בהולנד אך קהילה נוצרה שם על רקע רילוקיישן ואי יציבות שלטונית באורוגוואי ששררה שם למשך 12 שנים.
בין הולנד לאורוגוואי נחתמו שני הסכמים דיפלומטיים:
אורוגוואי ייצאה להולנד בשנת 2017 סחורה בשווי 492 מיליון דולר אמריקאי. הסחורה כללה בעיקר ציוד כימי ובשר. הולנד ייצאה לאורוגוואי באותה השנה סחורה בשווי 104 מיליון דולר אמריקאי. הסחורה כללה בעיקר נפט מזוקק וירקות קפואים והיא מגוונת באופן כללי.
אורוגוואי מעידה כי הולנד היא שותפת סחר חשובה ומשמעותית עבורה.
קרב תון אן
קרב תון אן (באנגלית: TheBattle of Thuận An) היה קרב בין הצרפתים והווייטנאמים בתקופת הלחימה לסיפוח אזור טונקין (1883 עד 1886). הקרב התרחש ב 20 באוגוסט 1883. במהלך הקרב הסתער כוח נחיתה צרפתי בפיקודו של האדמירל אמדה קורבה על מבצרי החוף ששמרו על הנהר, התקרבו אל הבירה הווייטנאמית הווא, ואיפשר לצרפתים להכתיב חוזה כניעה לווייטנאמים שהכירו בחסותה של צרפת על טונקין. החרם הצרפתי נגד הווייטנאמים באוגוסט 1883, שאושר על ידי ממשלת ז'ול פריי בפריז, עשה יותר מכל דבר אחר כדי למנוע מלחמה בין צרפת לסין, וזרעה את זרעי ההתקוממות הלאומית של וייטנאם ב-1885.
רקע כללי.
ב־30 ביולי 1883 קיימו אדמירל קורבה, הגנרל בואה וז'ולס הארמנד, הנציב הכללי של צרפת בטונקין, מועצת מלחמה בהייפונג. בפגישה צוין כי הקיסר של הווא סייע בחשאי ל"צבא הדגל השחור" של ליו יונגפו (צבא שודדי הים) וכי המפקד הווייטנאמי הראשי, הנסיך הוואנג ק'ויאם, פעל בגלוי נגד הצרפתים בנאם דונה. שלושתם הסכימו כי על גנרל בואה לצאת בהקדם האפשרי למתקפה נגד צבא הדגל השחור בעמדותיו סביב פו הואי שעל נהר דיי.
הם גם החליטו, בהשפעת הארמנד, להמליץ לממשלת צרפת על התקפה על קווי ההגנה הווייטנאמיות של הווא, ולאחריה לתת אולטימטום שיחייב את הווייטנאמים לקבל חסות צרפתית על טונקין או שיחשפו את עצמם להתקפה מיידית. בפריז, בתחילה, ממשלתו של ז'ול פרי לא הסכימה לפתוח בהתקפה על הווא, מחשש שהיא עלולה לעורר תגובה מצד סין, אך השר הצרפתי לענייני סין, ארתור טריקו, שכנע את ממשלת צרפת כי סין תסכים לפעולה הצרפתית.
ב - 11 באוגוסט אישר שר הצי האמריקני, צ'ארלס ברון, את הצעתם של הארמנד וקורבט לנחיתה ימית בהווא, כדי לכפות את ההסכם על חצר המלכות הווייטנאמית. מטרת המבצע הייתה להנחית כוח צבאי לכבוש את מבצרי תון אן, ששמרו על הכניסה לנהר הבושם, לאחר הפגזה מוקדמת של ספינות המלחמה של חיל הים הצרפתי. מאחר שהגדוד הצרפתי שהיה בטונקין היה מחויב לחלוטין למתקפה המתוכננת על צבא הדגל השחור, הוסכם כי הנחיתה בהווא תבוצע על ידי חיילים צרפתיים מהחילות המוצבים בקוצ'ינצ'ינה.
ב־16 באוגוסט עזב קורבה את אלונג ביי על סיפון ספינת הדגל שלו "באיירד", שעגנה בפתח נהר הבושם ותצפתה את ביצורי תון אן. בינתיים, משט של חיל הים מטונקין התרכז במפרץ טוראן. כוחו הימי של קורבה לפעולה בהווא כלל מספר ספינות ביניהן אוניות תותחים. לכוח זה הצטרפה "אנמיטה" שהפליגה מסייגון עם כוח נחיתה של 600 חי"ר ימיים ו-100 רובאים קוצ'יניצ'ינים וסוללת ארטילריה ימית.
ההפגזה הימית.
קורבה חזר למפרץ טוראן עם הספינה "בייארד", בערב 16 אוגוסט והוציא את פקודותיו לתקיפת המבצרים של תואן אן ב-18 באוגוסט. השייטת הצרפתית עזבה את טוראן בשעה 8 בבוקר ב־18 באוגוסט, לפי סדר הקרב עם האוניה "בייארד" בראשה. השייטת עגנה בכניסה לנהר בסביבות השעה 14:00. הספינות תפסו עמדות למתקפה הממשמשת ובאה. באיירד עמדה בפתח הנהר, כדי שתותחיה יוכלו לירות גם על המבצרים הדרומיים וגם על המצודה הצפונית הגדולה, במרחק של 2,000 מטרים משם.