ילדיו: אילן בנק (פרופ' לרפואה פנימית), מנהל מחלקה פנימית במרכז רפואי מעיני הישועה ורון (עורך דין).
אובג'יו
אובג'יו (אנגלית: Aubagio) היא תרופת מרשם המיועדת לטיפול בטרשת נפוצה התקפית-הפוגתית. מטרתה להפחית את שיעור התקפי המחלה ולהאט את התקדמות הנכות.
אובג'יו מסייעת בהגנה על מערכת העצבים המרכזית, באמצעות הפחתת מספרם של תאי דם לבנים מסוג לימפוציטים, האחראים לנזק לתאי עצב. פעילות זו מצמצמת את התהליך הדלקתי המאפיין את מחלת הטרשת הנפוצה.
המרכיב הפעיל בתרופה, Teriflunomide, הוא המטבוליט הפעיל של Leflunomide או ARAVA (שם מסחרי), המשמשת לטיפול בדלקת מפרקים שגרונית מאז 1998.
אובג'יו, פותחה ומשווקת על ידי חברת סאנופי ג'נזיים (Sanofi Genzyme). היא אושרה בשנת 2012 על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ה-FDA, ועל ידי הרשות האירופית לרישוי תרופות, ה-EMA.
בישראל התכשיר מאושר על ידי משרד הבריאות וזמין במסגרת סל הבריאות משנת 2014 .
מנגנון הפעולה.
אובג'יו היא טבלייה הניטלת על ידי החולה פעם ביום דרך הפה במינון של 14 מ״ג, עם או בלי אוכל. מנגנון התרופה מעכב באופן סלקטיבי והפיך את האנזים DHODH (Dehydroorotatedehydrogenase) החיוני להתרבותם ושגשוגם של תאי הדם הלבנים, לימפוציטים מסוג B ו- T, המעורבים ישירות בגרימת נזק למיאלין העוטף את תא העצב, וכתוצאה מכך, בגרימת ההתקפים והתקדמות הנכות. הפחתת הלימפוציטים מצמצמת את התהליך הדלקתי המתרחש במערכת מערכת העצבים המרכזית בטרשת נפוצה. התרופה מופרשת בעיקר דרך המרה והמטבוליטים שלה בכליות.
התוויה רפואית ושימוש.
אובג'יו מתאימה לטיפול בחולי טרשת נפוצה התקפית-הפוגתית (RRMS) שזה עתה אובחנו, ובנוסף עבור מטופלים בתרופות אחרות לטרשת נפוצה אשר חוו כישלון טיפולי, תופעות לוואי או בעלי היענות נמוכה לתרופות הניתנות בהזרקה. כמו כן, אובג'יו מאושרת לטיפול בחולים אשר חוו התקף אחד וטרם אובחנו עם מחלה פעילה (CIS). אובג'יו ניתנת בטבלייה אחת דרך הפה, פעם אחת ביום. ניתן ליטול את הטיפול בכל זמן ביום.
תופעות לוואי.
תופעות הלוואי העיקריות שדווחו במחקרים בעקבות הטיפול אובג'יו כוללות: כאבי ראש, שלשול, בחילה, ירידה זמנית בצפיפות השיער, עלייה באנזימי הכבד (בערכי ATL). רוב תופעות הלוואי היו קלות עד מתונות וחלפו מעצמן תוך מספר שבועות.
כחלק משגרת הטיפול והמעקב אחר המטופל, יש צורך לבצע בדיקת דם להערכת תפקודי כבד אחת לשבועיים במשך 6 חודשי הטיפול הראשונים, ולאחר מכן כל חודשיים. מדידת לחץ דם וספירת דם מלאה יבוצעו לפי בקשת הרופא המטפל.
התרופה אסורה לשימוש בנשים בהריון, אך במקרה הצורך ניתן לפנותה מהגוף בצורה מהירה ויעילה.
ניסויים קליניים.
אובג’יו נבדקה במספר מחקרים רחבי היקף, בהם השתתפו כ-5,000 חולים מרחבי העולם, לצד ניסיון קליני עתיר שנים והארוך ביותר מבין התרופות הניתנות דרך הפה.
בשני מחקרי הפיתוח, מחקר ה-TEMSO ומחקר ה- TOWER, אובג'יו הדגימה הפחתה משמעותית של מספר ההתקפים השנתי וצבירת הנכות. כמו כן, הוכח כי אובג'יו מסייעת בהאטת אטרופית מוח המואצת בחולי טרשת נפוצה...
במחקר נוסף, TOPIC, הוכח כי אובג'יו עיכבה את התפתחות ההתקף הקליני השני, אשר מהווה אבחנה ודאית של טרשת נפוצה לאחר התקף ראשון.
הקורפוס ה-56 (האימפריה הגרמנית)
אונוקאלהאי
אוּנוּקְאַלְהָאי (מערבית: عنق الحيّة - עֻנְק אל-חיה, "צוואר הנחש") או α בנחש, לפעמים נקרא גם קור סרפנטיס (בלטינית: Cor Serpentis, "לב הנחש"), הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים נחש עם בהירות נראית מדרגה 2.63. זהו הכוכב היחיד בקבוצה עם דרגת בהירות מתחת ל-3. אונוקאלהאי נמצא במרחק של כ-74 שנות אור ממערכת השמש ובשל קרבתו הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
תכונות.
אונוקאלהאי הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K2 III, מסתו כ-1.8 מסות שמש, רדיוסו פי 12 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-4,550 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 39 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 70 בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. הכוכב נמצא בשלב התפתחות מתקדם והוא כבר סיים להתיך מימן להליום בליבתו ועבר להתכה של הליום לפחמן ולחמצן. אורו של הכוכב מציג ספקטרום בליעה חזק המראה על נוכחות גדולה מהרגיל של פחמן, חנקן ומגנזיום בשכבותיו החיצוניות.
במרחק זוויתי של 58 שניות קשת מאונוקאלהאי נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 11.8, אך ככל הנראה אין קשר בינו ובין אונוקאלהאי והם רק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה. במרחק זוויתי של 2.4 דקות קשת נמצא עוד כוכב עמום יותר עם בהירות מדרגה 12.9, שגם הוא כנראה אינו קשור לאונוקאלהאי. שני הכוכבים התגלו בשנת 1828 על ידי ג'ון הרשל.
למטרדה
אלפא בנחש
פיל סמית'
פיליפ ארנולד "פיל" סמית' (באנגלית: Philip Arnold "Phil" Smith; 22 באפריל 1952 – 29 ביולי 2002) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1983. בשיאו נחשב לאחד הקלעים הבולטים ב-NBA, אך פציעה בגיד האכילס גרמה לירידה חדה בתפוקתו ולפרישה מוקדמת. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 15.1 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
סמית' נולד וגדל בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ולמד ב"תיכון ג'ורג' וושינגטון" המקומי. בין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו, ובכל שלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה נבחר לחמישיית העונה של המחוז המערבי (all-West Coast Conference selection), לאחר שרשם ממוצעים כוללים של כ-18 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק. בעונות 1973 ו-1974 הוביל סמית' את קבוצתו לשלב רבע גמר אליפות המכללות (NCAA Tournament Elite Eight), אך בשתי הפעמים הפסיד לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שהובלה על ידי ביל וולטון, קית' וילקס והמאמן ג'ון וודן. בסיום עונת ה שלו נבחר סמית' בבחירה הראשונה של דראפט ה-ABA לשנת 1973, על ידי וירג'יניה סקוויירס, אך הוא החליט להישאר באוניברסיטה עד סיום לימודיו. בסיום עונתו האחרונה באוניברסיטה, במהלכה קלע 20.7 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.
קריירה ב-NBA.
סמית' נבחר על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-29 של דראפט ה-NBA לשנת 1974, ובכך חָבַר ליריבו מהמכללות קית' וילקס אשר הווריורס לקחו בבחירה ה-11. בעונת הרוקי שלו שימש סמית' כשחקן ספסל וקלע 7.7 נקודות למשחק עבור גולדן סטייט, אשר העפילה לגמר ה-NBA בו התמודדה מול וושינגטון בולטס. במשחק הראשון של סדרת הגמר הצטיין סמית' כשקלע 20 נקודות אשר הובילו את הווריורס לניצחון חוץ מפתיע בתוצאה 101–95. גולדן סטייט המשיכה וניצחה בשלושת המשחקים הבאים בדרך לזכייה באליפות ה-NBA השלישית בתולדות המועדון (והראשונה מאז עבר לאוקלנד כ"גולדן סטייט").
בעונה הבאה קיבל את תפקיד הקלע הפותח של הקבוצה, והגיב בעונת פריצה במהלכה קלע שיא קריירה של 20.0 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. לצד וילקס וריק בארי, הצעיד סמית' את הווריורס למאזן הניצחונות הגבוה בליגה (59–23) ולמרחק של הפסד אחד מהעפלה נוספת לגמר ה-NBA, לאחר שהפסידו לפיניקס סאנס בתוצאה 3–4 בגמר המערב. בסיום אותה עונה נבחר סמית' הן לחמישייה השנייה של העונה והן לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בשלוש העונות הבאות שמר על יכולת גבוהה עם ממוצעים של 19.5 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, אך בסיום עונת סבל מקרע בשריר הסובך השלש ראשי אשר פגע בכישוריו האתלטיים וגרם לירידה בתפוקתו בהמשך הקריירה. ב-8 בינואר 1976 קלע שיא קריירה של 51 נקודות בניצחון קבוצתו מול פיניקס סאנס, ובסיום אותה שנה, ב-11 בדצמבר, השווה שיא זה בניצחון הווריורס מול יוסטון רוקטס.
לקראת עונת נשלח סמית' בטרייד לסן דייגו קליפרס, בתמורה לקלע וורלד בי. פרי. לאחר עונה וחצי סולידיות בהן קלע 15.4 נקודות למשחק הועבר לסיאטל סופרסוניקס, בה תפקד כמחליפם מהספסל של גאס ויליאמס ודייוויד תומפסון. ב-22 באפריל 1983, יום הולדתו ה-31, השתתף סמית' במשחקו האחרון בקריירה בו הפסידו הסופרסוניקס לפורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 96–105. בסיום עונת , לאחר עונה וחצי בסיאטל, פרש סמית' ממשחק פעיל.
בשנת 2001 סיפר מאמנו לשעבר בגולדן סטייט, אל אטלס: "אני חושב שהכרתי בחיי רק מספר אנשים אשר מתייחסים לכדורסל בצורה רצינית יותר מאשר פיל סמית'. יש מספר קטן של אנשים שאפשר להגיד שכדורסל זה החיים שלהם, ופיל סמית' הוא אחד מהם".
ב-29 ביולי 2002 נפטר סמית' בבית חולים באסקונדידו, קליפורניה, כתוצאה מסיבוכים במחלת מיאלומה נפוצה בה נאבק בחמש השנים האחרונות לחייו.
נחש (פירושונים)
דוב חום מרסיקן
דוב חום מרסיקן (שם מדעי: "Orsus arctos marsicanus"), הידוע גם בשם דוב חום אפנינים (על הרי האפנינים), הוא תת-מין בסכנת הכחדה חמורה (CR) של הדוב החום.
מאפיינים.
אוכלוסיית דוב חום מרסיקן היא קטנה ומבודדת. תפוצת הדוב היא הפארק הלאומי של אברוצו, ובמקומות ואזורים מבודדים באיטליה כמו: הפארק הלאומי סיבליני, הפארק הלאומי גראן סאסו-לאגה, הפארק הלאומי מאיילה , הפארק האזורי של סירנטה-וילינו ובפארק האזורי סימברוני. תפוצת האוכלוסייה הצטמצמה באופן משמעותי במהלך 200 השנים האחרונות, והאוכלוסייה הנותרת נמצאת תחת איום, בעיקר בגלל התפתחות החקלאות באברוצו, כמו גם הרעלות וציד. זה הוביל לגודל אוכלוסייה נוכחי שמוערך בין 40 ל-50 דובים החיים באזורים המוגנים שלהם.
הזכרים יכולים לשקול עד 200 ק"ג, עם גובה של 1.9-2 מטר, ואילו הנקבות בדרך כלל קטנות יותר. הדובים בדרך כלל ביישנים, ולעיתים קרובות מופיעים רק בלילה. רוב הדובים חיים לבד ובעלי טריטוריה שיכולה להגיע לעד 200 קמ"ר.