די ג'יי מאגז לקח את אלאן תחת חסותו ולימד אותו איך להשתמש בסמפלר ובלוח מיקסים. לאחר שהפיק מספר שירים להרכב סייפרס היל, אלאן נהיה המפיק המרכזי של חבר הילדות שלו הראפר "Eidence" וההרכב שלו "Dilated Peoples".
Eminem Presents: The Re-Up.
בשנת 2006, הראפר אמינם הוציא לאור אלבום מיקסטייפ בשם "Eminem Presents: The Re-Up" (בעברית: "אמינם מציג: הרי-אפ"). האלכימאי, שהוא המפיק הרשמי של אמינם, הפיק מספר קטעים מהמיקסטייפ, וגם שמר על האווירה המיקסטייפית שלו, דבר שהוא מתמחה בו.
פרויקטים אחרים.
האלכימאי הוא גם המפיק המוזיקלי של המשחק ה-10 בסדרת Grand Theft Auto שנקרא "". הוא היה אצל טים ווסטווד כשאמינם, רויס דה 5'9" ומיסטר פורטר עשו אצלו אלתורים, בתור מפיק מוזיקלי. בריאיון עם ה"Worldwide Conspiracy Radio" בשנת 2010 הוא הכריז שהוא הולך לעשות 2 פרויקטים עם הראפר/מפיק או-נו (בשם המשותף Gangrene) שהראשון (ושמו "Sawblade EP" בעל 4 שירים ו-4 האינסטרומנטליים שלהם) יצא ביולי של אותה שנה והשני (ושמו "Gutter Water") יופץ בנובמבר. האלכימאי היה גם הדי ג'יי של אמינם בתוכנית האירוח "ג'ונתן רוס" ב-BBC1 ב-4 ביוני 2010.
בשנת 2020 הוציא לאור ביחד עם הראפר פרדי גיבס את האלבום "Alfredo". האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-63.
חיים אישיים.
נולד בשם אלן ממן למשפחה יהודית. בשנת 2020 נולד ילדו הבכור.
משה ויצמן
משה אביגדור ויצמן (1878 - 24 ביוני 1957) היה פרופסור לכימיה, ראש המחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים ופעיל ציוני.
קורות חיים.
משה אביגדור ויצמן נולד במוטול, על יד פינסק שברוסיה הלבנה, אז חלק מן האימפריה הרוסית.
הוריו היו עוזר, סוחר יערות במקצועו וחסיד סטולין, ורחל לאה לבית צ'מרינסקי. להוריו היו 12 ילדים, בהם גם אחיו המבוגר, חיים ויצמן, לימים נשיא מדינת ישראל.
משה ויצמן למד אגרונומיה בפוליטכניון בקייב וכימיה באוניברסיטת ז'נבה, הוכתר כאגרונום ב-1906 וקיבל תואר דוקטור ב-1907. בימי לימודיו בקייב היה פעיל ביחד עם אחיו שמואל בארגון ההגנה העצמית של היהודים בקהילות סביב קייב, היה מרצה על חשיבות ההגנה העצמית ומספק נשק. הוא עבד בעבודות שונות בז'נבה, ברלין ומוסקבה. משנת 1918 היה עוזר הוראה באוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1922 עלה לארץ ישראל. בשנת 1924 החל לעבוד באוניברסיטה העברית בירושלים, תחילה כעוזרו של פרופסור אנדור פודור במכון לכימיה, ואחר כך כמנהל המעבדה לכימיה אורגנית. בשנת 1927 הוענקה לו דרגת מרצה. בשנת 1935 הועלה לדרגת מדריך, ובשנת 1947, בהיותו בן שבעים, הועלה לדרגת פרופסור, אחד המבוגרים ביותר באוניברסיטה בעת קבלת דרגת פרופסור. בשנת 1949 יצא לפנסיה.
ויצמן היה פעיל ציוני והשתתף בקונגרסים 6-10, 12-13 כציר. ב-1929 סייע ליוסף אבידר בייצור גז מדמיע עבור ההגנה. ויצמן גם השתתף בחוג ספרותי בביתו של ד"ר ליאוניד דולז'נסקי ברחביה בו קראו בצוותא שירה רוסית קלאסית, בעיקר פושקין.
משה ויצמן נפטר ביוני 1957 לאחר מחלה ממושכת ונקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. הוא הותיר אחריו את רעייתו, בן ושתי בנות.
גרמנופיליה
גרמנופיל (בגרמנית: Germanophilie) הוא אדם הרוחש חיבה לתרבות הגרמנית, גרמנים וגרמניה בכלל, המפגין כביכול את הלאומיות הגרמנית אף על פי שאינו גרמני אתני או אזרח גרמני. המונח היה בעיקר בשימוש במאה ה-19 והמאה ה-20 כאשר אוחדה גרמניה לכדי מדינת לאום, וצמיחתה של האימפריה הגרמנית. היפוכו של הגרמנופיל הוא הגרמנופוב - אדם המתעב או נטול אהדה כלפי כל דבר המשויך לגרמניה.
יוסטון סטיוארט צ'מברלין, פילוסוף ממוצא בריטי, אידאולוג גזעני ואנטישמי שדגל ב"טוהר הגזע הארי הגרמני", קבע כי העם הגרמני הוא צאצא של גזע ארי עליון. לצ'מברלין עצמו הייתה השפעה רבה על היטלר, והוא אף כינה אותו "נביא הרייך השלישי".
ראש ממשלת בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה, בוגדאן פילוב, היה גם הוא גרמנופיל ידוע. פילוב מונה לראשות הממשלה בידי בוריס השלישי, מלך בולגריה. מינויו לראשות הממשלה קירב את בולגריה לרייך השלישי ולהסכם ברית עמה.
כריסטין לאטי
כריסטין אן לאטי (באנגלית: Christine Ann Lahti; נולדה ב-4 באפריל 1950) היא שחקנית ובמאית קולנוע אמריקאית. זכתה בפרס האוסקר על הסרט הקצר "ליברמן מאוהב" אותו ביימה. זכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי על תפקידה בסדרה "שיקגו הופ". הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1984 על תפקידה בסרט "נשים בעורף".
ביוגרפיה.
לאטי נולדה בבירמינגהם, מישיגן בארצות הברית, למשפחה נוצרית-לותרנית ממוצא פיני ואוסטרו-הונגרי. בתם של אליזבת' מרגרט (לבית טאבר) ושל פול תיאודור לאטי. לה שלוש אחיות ושני אחים.
למדה אומנות באוניברסיטת המדינה של פלורידה וקיבלה את התואר הראשון שלה בדרמה מאוניברסיטת מישיגן. למדה משחק ב-HB Studio שבניו יורק. לאחר לימודיה נסעה למסע הופעות משחק ברחבי אירופה.
קריירה.
לאחר שסיימה את לימודיה נסעה לניו יורק שם עבדה במלצרות ובפרסומות. תפקידה הראשון היה ב-1979 בדרמת בית המשפט "וצדק לכל" בתפקיד גייל פאקר הפעילה החברתית לזכויות מיעוטים המתחברת עם עורך הדין ארתור קירקלנד (אל פצ'ינו). ב-1982 הופיעה בדרמה הטלוויזיונית "שירת התליין".
בשנת 1984 הועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטוב ביותר בסרט ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמת המלחמה של ג'ונתן דמי "נשים בעורף" בה הופיעה בתפקיד הזמרת הייזל.
בשנת 1987 הייתה לאטי מועמדת לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית משנה במיני-סדרה או סרט על תפקידה במיני סדרה "אמריקה", והשתתפה בשנה לאחר מכן בתפקיד הראשי בסרטו של סידני לומט "אהבה במלכוד" בדמות המהפכנית אני פופ שהובילה את ההפגנות בשנות ה-60 כנגד השימוש בנפלם, על הופעתה זו קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה
בשנת 1990 זכתה לאטי בפרס גלובוס הזהב וקיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט על תפקידה בסרט הטלוויזיה "אין כמו בבית".
בשנת 1991 שיחקה בדרמת הרפואה "דוקטור" בדמותה של אן אשתו של ד"ר ג'ק מק'פי (ויליאם הארט).
בשנת 1995 זכתה לאטי להצלחה מקצועית ופרסומית על השתתפותה בשלוש עונות בסדרת הדרמה "שיקגו הופ" בתפקיד ד"ר קתרין אוסטין, מנתחת הלב. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב (מתוך 2 מועמדויות) ובפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (מתוך 4 מועמדויות).
בשנת 1995 זכתה לאטי בפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר על הסרט "ליברמן מאוהב" אותו ביימה.
בשנת 2000 הייתה מועמדת בפעם החמישית לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בעיבוד הטלוויזיוני למחזה "בת אמריקאית" אשר שודר ברשת Lifetime. בשנת 2003 היא שיחקה בסרט הטלוויזיוני "מתוך האפר" ברשת שואוטיים, שם גילמה את גיזלה פרל בסרט על חייה לצד בו ברידג'ס.
ב-2004 כיכבה בחמישה עשר פרקים בסדרה "ג'ק ובובי" בתפקיד הפרופסורית להיסטוריה גרייס מקליסטר, והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ולפרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2009 שיחקה בדרמת המתח "אובססיבית" בדמות הבלשית מוניקה ריס החוקרת את הבנקאי דרק צ'ארלס בטענה להטרדה מינית שביצע.
בשנת 2016 שיחקה בדרמה הקומית "מפעילה" בתפקיד בת' לרסון, אימו של אחד התפקידים הראשיים. בשנת 2019 שיחקה בסרטה של מריאל הלר "יום יפה בשכונה" בכיכובו של טום הנקס, אודות חייו של פרד רוג'רס.
חיים אישיים.
לאטי נשואה לבמאי הטלוויזיה היהודי-אמריקאי תומאס שלאמי משנת 1983. לזוג שלושה ילדים. המשפחה מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה. בבעלותה גם דירה בגריניץ' וילג'.
החל מ-2005 לאטי תורמת לאתר החדשות הפינגטון פוסט.
883 (להקה)
883 (באיטלקית: "Otto Otto Tre") הייתה להקת פופ רוק איטלקית, שהייתה פעילה בין השנים 1989–2003. תחילה היו חברים בלהקה מקס פצאלי ומאורו רפטו, ומאוחר יותר, לאחר פירוק הלהקה, נותר פצאלי לבדו, וחברו אליו אמנים נוספים.
הלהקה קרויה על-שם אחד מדגמי אופנוע הספורטסטר של הרלי-דייווידסון (883cc).
במהלך שנות פעילותה הלהקה זכתה בעשרות פרסים וזכתה להצלחה מסחרית רבה, כולל מכירת אלבומי פלטינה ויהלום באיטליה ואלבומי זהב בשווייץ.
יונתן הלוי
יונתן הלוי (נולד בתל אביב ב-22 ביוני 1948) הוא רופא ישראלי, הוא נשיא ומנהל לשעבר של המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים, פרופסור חבר קליני לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה.
ביוגרפיה.
יונתן הלוי נולד בבני ברק לשלום וחיה, בגיל שלוש עבר עם משפחתו לצפון תל אביב. אביו ניהל מפעל של מוצרי מתכת בקריית גת, להלוי שלושה אחים צעירים ממנו.
בילדותו למד בתיכון הדתי צייטלין בתל אביב במגמת פיזיקה-מתמטיקה, התקבל לעתודה והיה במחזור הראשון של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1973 סיים לימודי רפואה בהצטיינות יתרה. הלוי התמחה ברפואה פנימית בבית החולים ע"ש בילינסון (כיום המרכז הרפואי ע"ש רבין) ונתמנה כסגן מנהל מחלקה.
בשנים 1983–1985 שהה בארצות הברית באוניברסיטת ייל, שם עסק במחקר והתמחה במחלות דרכי העיכול והכבד במימון קרן פוגרטי. הלוי הוא מומחה לרפואה פנימית, למחלות דרכי העיכול ולמינהל רפואי.
מאז שנת 1985 משמש הלוי כמרצה פעיל במוסדות אקדמאיים. הוא שימש כמרצה בכיר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, כפרופסור חבר לרפואה פנימית בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וכפרופסור חבר קליני מטעם הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.