אויבי, מורי: הציונות וישראל במשנתם של אסלאמיסטים וליברלים ערבים, 2013. הספר מציג תזה השוואתית על גישות אסלאמיסטיות וליברליות ערביות כלפי התנועה הציונית, ישראל ותהליכי השלום והנורמליזציה. הספר מדגים את התפקיד הכפול שמילאה מדינת היהודים בהגות של זרמים אידאולוגיים מתחרים ועוינים בחברות הערביות. מצד אחד, התעצבה ישראל כאויב שתוצאות המאבקים נגדו ממחישות את הצורך במהפכה: על פי האסלאמיסטים, מהפכה שתהפוך את האסלאם למסגרת חיים כוללת; על פי הליברלים, מהפכה שתשכין דמוקרטיה וחירויות פרט. מצד אחר תוארו היבטים של התנועה הציונית ושל ישראל כמקור-לחיקוי, ואסלאמיסטים וליברלים כאחד זיהו בהם, בהתאמה לתפיסות עולמם, את התכונות ואת הערכים שהם מבקשים להנחיל בחברות הערביות. את הספר כתב שביט יחד עם ד"ר אופיר וינטר.
ספרי עיון באנגלית.
(The New Imagined Community: Global Media and the Construction of National and Muslim Identities of Migrants (Brighton, Portland and Vancouver: Sussex Academic, Press, 2009. בחלקו הראשון של ספר זה בוחן שביט כיצד מאפשרות טכנולוגיות תקשורת מתקדמות למהגרים להשתייך לקהילת הלאום המדומיינת המקורית שלהם גם לאחר שעזבו אותה. בחלק זה מדגים שביט את האפשרות לניתוק הזיקה המודרנית בין טריטוריה לדמיון מדיני. בחלקו השני של הספר בוחן שביט את התפתחותה של תאולוגיה מוסלמית שרואה בטלוויזיה בלוויין ובאינטרנט אמצעי לכונן מחדש את אומת האסלאם הגלובלית. הספר מבוסס בחלקו על מחקר שדה שערך שביט בקרב קהילות מהגרים ובמסגדים ערביים בפרנקפורט בתמיכתה של קרן מקס פלאנק.
(Islamism and the West: From "Cultural Attack" to "Missionary Migrant" (London and New York: Routledge, 2013. הספר מנתח את האידאולוגיה האסלאמיסטית ומסביר כיצד ומדוע מובילי "הזרם המרכזי" באסלאם פיתחו במהלך המאה ה-20 תאוריה, לפיה "המערב" שותף לקונספירציה רחבה שמטרתה למגר את האסלאם באמצעות "מתקפה תרבותית". זאת, בזמן שהמערב קורס תחת ריקנותו המוסרית והרוחנית ומשתוקק לישועה שתבוא בדמות המהגרים המוסלמים למדינות המערב.
(Shari‘a and Muslim Minorities: The Wasati and Salafi Approaches to Fiqh al-Aqalliyyat al-Muslima (Oxford: Oxford University Press, 2015. דרך ניתוח של מאות פסקי הלכה (פתוות), הספר פותח צוהר אל הפולמוס הפנימי שמתחולל בתוך קהילות מוסלמיות במדינות המערב במגוון נושאים, ובהם: אינטגרציה, השתתפות פוליטית, תרבות פנאי, כלכלה ופיננסים והיחס למי שאינם מוסלמים.
(Zionism in Arab Discourses (Manchester: Manchester University Press, 2016. מחקר חלוצי בנושא הסכסוך הערבי-ישראלי. הספר סוקר ומנתח מאות טקסטים שנכתבו על ידי אסלאמיסטים וליברלים ערבים, למן סוף המאה ה-19 ועד "האביב הערבי" ומציג את יחסם הדואלי לציונות ולמדינת ישראל, כאויב אך גם כמקור השראה עבורם. את הספר כתב שביט יחד עם ד"ר אופיר וינטר.
(Scientific and Political Freedom in Islam: A Critical Reading of the Modernist-Apologetic School (London and New York: Routledge, 2017.הספר דן במשנתה של האסכולה המודרניסטית-אפולוגטית באסלאם משלהי המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-21. הוא בוחן באופן ביקורתי את הנחות היסוד של מייסדי האסכולה הזו (ג'מאל אל-דין אל-אפע'אני, מחמד עבדה, מחמד רשיד רצ'א ועבד אל-רחמן אל-כואכבי) וממשיכי דרכם בני זמננו (בהם מחמד אל-ע'זאלי, יוסף אל-קרצ'אוי ומחמד עמארה). האחת, ולפיה אמונות היסוד של האסלאם ניתנות להוכחה רציונלית. האחרת, ולפיה אפשר לקבל את הקוראן והמסורות הנבואיות כמסגרת מחייבת לכל תחומי החיים ובמקביל לקיים חופש מדעי וחופש פוליטי מלאים כמו אלה המתקיימים בחברות חילוניות. הספר מדגים את הפרכות והסתירות שבהנחות יסוד אלה באמצעות דיון בכתיבה של דברי האסכולה על דמוקרטיה ועל תורת האבולוציה, לצד סוגיות אחרות. עולה ממנו כי הקטלוגים המקובלים של האסכולה כפונדמנטליסטית או כליברלית אינם מבטאים את מורכבותה ואת ייחודיותה.
ספרות יפה.
האיש המת, רומן פילוסופי שפרסם שביט ב-2013 (כתר) היה רב מכר. גיבור הספר, ברק לביא, עורך דין ואיש עסקים כושל שנישואיו נהרסו, חוזר לתל אביב מביקור עבודה באנגליה ומגלה כי מת.
בשר, הספר שראה אור ב-2019 (הוצאת "ידיעות אחרונות") כולל שתי נובלות: הראשונה, "בשר", מתרחשת בישראל עתידית שבה הריגת חיות הוצאה אל מחוץ לחוק. סבתא ונכדתה יוצאות להתכנסות של ארגון קרניבורים מחתרתי, ומסען מסתבך באופן טרגי. הנובלה השנייה, "הרצח המושלם", מספרת על מנהל שיווק שפוטר מעבודתו ומתכנן את הנקמה המוחלטת במעסיקו המצליח. הספר זכה לשבחי הביקורת.
ורוניקה, ראה אור ב-2021 (הוצאת "פרדס", סדרת "הדשא הגדול"). גיבור הספר, עומרי כהן, בנו של סוכן מוסד שגדל בגרמניה, נוסע לפרנקפורט בעקבות מכתב שקיבל מאהבת-נעוריו, שנעלמה מחייו בפתאומיות. היא מבטיחה לתקן עוול גדול, ולו אין מושג למה היא מתכוונת.
ספרי ילדים.
שביט חיבר שישה ספרי ילדים: "משחק הזיכרון" (2002), "דני וקרמבו" (2007), "הילד שקרא מחשבות" (2010), "מעשה קסמים" (2012), "המשאלה השלישית" (2017) ו"סבתא מכשפה" (2020). שלושה מספריו נבחרו ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך.
ספרי הדרכה.
ספר הדרכה לסטודנטים שחיבר שביט, "המדריך לסטודנט", מציע דרכים ללמוד לבחינות, לכתוב עבודות ולהתמצא בספרייה. הספר כולל גם הדרכה לכתיבת קורות חיים, ראיונות עבודה וחוזי שכירות. המדריך, שנמכר בכעשרים אלף עותקים, היה לנפוץ מסוגו בארץ.
עיתונות.
בין השנים 1997 ל-2008 מילא שביט שורת תפקידים עיתונאיים בכירים. בין השאר היה עורך ופרשן חדשות חוץ בעיתון "הארץ", בעל הטורים "אטלס" ו"כדורי" בגיליון יום שישי של "הארץ", כתב חוקר של מוסף "הארץ", עורך מוספי סוף השבוע של "מעריב" ושל "מקור ראשון", בהם שימש גם כפובליציסט, ובעל טור לביקורת ספרים ב"ידיעות אחרונות".
הרצאות.
שביט הוא מרצה מבוקש לקהל הרחב ומרואיין תדירות לכלי התקשורת האלקטרוניים בשאלות הקשורות למזרח התיכון המודרני ולהגירה מוסלמית למערב. מאז 2011 עורך סדרות הרצאות באוניברסיטת תל אביב, בשיתוף אגודת הידידים של האוניברסיטה, שהכנסותיהן מוקצות למלגות לסטודנטים וכן לפעילויות יהודיות-ערביות.
שנת החא
שנת החא היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג החא היא שנה המתחילה ביום חמישי (ה), היא חסרה (ח) ועל כן גם בחשוון וגם בכסלו יש רק 29 ימים, וחג הפסח חל ביום ראשון (א). שנה מסוג החא היא שנה מעוברת ומכילה שני חודשי אדר. אורך שנת החא היא 383 ימים ויש בה 55 שבתות.
שנת החא היא השנה המעוברת הנדירה ביותר, היא נקבעת כאשר מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי של שנה מעוברת חל בין יום שלישי 18 שעות ליום רביעי 11 שעות ו-695 חלקים, דבר זה מתרחש בערך ב-3.87% מהשנים, כלומר בממוצע אחת לכעשרים ושש שנים. השנה שלפני שנת החא היא תמיד שנת זשג והשנה שאחרי שנת החא היא תמיד שנת גכה.
בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשי"ד, ה'תשמ"א, ה'תשס"ה, ה'תשס"ח, ה'תתי"ב, ה'תתל"ט.
קריאה בתורה והפטרות.
שנת החא מתייחדת בכך שאין בה אף שבת בה קוראים שתי פרשות מחוברות, לא בארץ ישראל ולא בחוץ לארץ. בשנת החא 55 שבתות כאשר בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת יום הכיפורים, שבת חול המועד סוכות ושבת של שביעי של פסח. בשנת החא לא קוראים כלל את פרשת וילך, מכיוון שהיא נקראת לפני ראש השנה בשנה הקודמת ואחרי ראש השנה בשנה הבאה.
פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
בשנת החא יש כמה קריאות יחסית נדירות. בשנה מסוג זה קוראים את ההפטרות הרגילות של פרשת משפטים על שילוח עבדים מספר ירמיהו, של פרשת ויקהל, של פרשת צו (חוץ מבירושלים, וכנ"ל) ושל פרשת פינחס על ביקור אליהו בהר חורב. כמו כן, קוראים את פרשת אחרי מות לפני חג הפסח.
קלינטק
קלינטק או קלין טק (Cleantech - קיצור של "טכנולוגיה נקייה") הוא מונח כללי המציין מוצרים או שירותים שמשפרים את הביצועים התפעוליים, היעילות או היצרנות בעודם מפחיתים עלויות, תשומות, צריכת אנרגיה, ייצור פסולת או זיהום הסביבה.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 גבר העניין בקלינטק בקרב צרכנים, בתעשייה, בקרב משקיעים ומחוקקים. בפרט נעשתה התקדמות בפיתוח אנרגיות חלופיות ואנרגיה מתחדשת. זאת עקב עליית מחירי הנפט והמודעות הגוברת לחשיבות איכות הסביבה ולנזקי ההתחממות העולמית.
קלינטק כולל מגוון רחב של מוצרים, שירותים ותהליכים שנועדו:
קלינטק נבדל מהמושג "טכנולוגיה ירוקה" בכך שהוא מתייחס לרוב למערך ההשקעות בטכנולוגיות נקיות ולא לטכנולוגיות עצמן. מוקד העניין הוא בהתפלת מים, טכנולוגיות ייצור יעילות אקולוגית (eco-efficient), אנרגיה מתחדשת, אנרגיה ירוקה, טכנולוגיות חוסכות אנרגיה, הפחתת וסינון זיהומים ועסקים ברי קיימא.
בין החברות העוסקות בתחום, ניתן למנות את סימנס, ג'נרל אלקטריק ושארפ, כמו גם את קלינטק גרופ. מבחינת ריכוז החברות בתחום הקלינטק ביחס לגודל האוכלוסייה, נחשבת ישראל למדינה בולטת בתחום הקלינטק, עם חברות בולטות כגון אורמת (בתחום האנרגיה הגאותרמית). ממשלת ישראל מעודדת ותומכת בחברות בתחום, ולשם כך הקים משרד התמ"ת את "התוכנית הלאומית לקידום תעשיות המים והאנרגיה המתחדשת".
אלפבית ארמי
האלפבית הארמי הוא אבג'ד (אלפבית עיצורי) המשמש לכתיבת השפה הארמית (שדוברה החל מתחילת האלף הראשון לפני הספירה). הוא התפתח מן האלפבית הפיניקי והחל להיבדל ממנו לקראת המאה ה-8 לפנה"ס. כמו בסוגים אחרים של אלפבית עיצורי, כל האותיות מייצגות עיצורים, חלקן גם כאם קריאה, ואז הן מסמנות תנועות.