רייס העירה כי העובדה שגדלה בתקופה של הפרדה גזעית הנחילה בה נחישות כנגד מצוקה ואת הצורך להיות "טובים כפליים" כנגד אנשים שאינם במיעוט. הפרדה גזעית גם הקשיחה את עמדתה בנוגע לזכות לשאת נשק; רייס אמרה בראיונות כי אם רישום של כלי נשק היה מחויב בחוק, הנשק של אביה היה מוחרם ומשאיר אותם ללא הגנה כנגד פושטים של הקו קלוקס קלאן.
מורשת.
רייס הופיעה ארבע פעמים ברשימת טיים 100, רשימת מאה האנשים הכי משפיעים בעולם של טיים מגזין. רייס היא רק אחת מתוך תשעה אנשים בעולם אשר ההשפעה שלהם הייתה רבה מספיק כדי להופיע ברשימה באופן כה תדיר. אמנם הרשימה כוללת אנשים אשר יש להם את הפוטנציאל לשנות, לטובה ולרעה, את העולם. טיים מגזין האשים את רייס בכך שביזבזה את ההשפעה שלה כאשר ב-1 בפברואר 2007 אמר כי "ההישגים שלה כמזכירת המדינה היו צנועים, ואפילו אלה שהשיגה כבר החלו להתפוגג", כמו כן "היא הייתה איטית בזיויה הרמה שבה היוקרה של ארצות הברית התדרדרה".
ב-2004 ו-2005 היא דורגה כאישה הכי חזקה בעולם על ידי מגזין פורבס וכאישה השנייה הכי חזקה בעולם בשנת 2006 (לאחר אנגלה מרקל, קאנצלרית גרמניה).
ביקורת.
רייס ספגה ביקורת הן בארצות הברית והן מחוצה לה על מעורבותה בממשלו של ג'ורג' ווקר בוש. בפרט הביקורות התמקדו באישור שלה לשימוש בטכניקות עינוי של אסירים במים. כאשר באה לתת הרצאת אורח באוניברסיטת פרינסטון המתינו לה מפגינים. כאשר באה לתת הרצאת אורח בבוסטון קולג' הדבר גרר את התפטרותו של חבר סגל. בעקבות מחאה מקומית רייס ויתרה על הזכות לנאום בטקס סיום הלימודים באוניברסיטת ראטגרס. רייס פגשה במפגינים גם כאשר נסעה לביקור בליברפול שבאנגליה.
ביקורת מצד ברברה בוקסר.
ברברה בוקסר, סנאטורית דמוקרטית מקליפורניה ביקרה את רייס פעמים רבות על פעילותה הציבורית סביב המלחמה בעיראק. במהלך הופעתה של רייס בפני הקונגרס בטרם התמנתה לתפקיד מזכירת המדינה בינואר 2005 בוקסר אמרה לרייס כי "אני מאמינה, וזאת מנקודת מבטי האישית, שהנאמנות שלך למשימה שנתנו לך, לשווק את המלחמה, התגברה על הכבוד שנתת לאמת."
ב-11 בינואר 2007 במהלך דיבייט על מלחמת עיראק אמרה בוקסר כי "העניין כאן הוא מי משלם את המחיר, מי משלם את המחיר? אני לא עומדת לשלם מחיר אישי. הילדים שלי מבוגרים מדי והנכד שלי צעיר מדי. את לא עומדת לשלם מחיר אישי, כפי שאני מבינה, בתוך משפחתך המיידית. אז מי עומד לשלם מחיר? הצבא האמריקאי ומשפחותיהם, ואני רק רוצה להחזיר אותנו לנקודה הזאת". דובר הבית הלבן כינה את הצהרתה של בוקסר כ-"קפיצה גדולה לאחור עבור פמיניזם" רייס הגיבה מאוחר יותר להערתה של בוקסר באומרה "ואני חשבתי שמותר לא להביא ילדים לעולם, אני חשבתי שעדיין ניתן לקבל החלטות טובות בעבור המדינה שלך גם אם את רווקה ואין לך ילדים." בוקסר השיבה לתגובות בכך שאמרה "הם מגיבים לדבר לא קיים שלא אמרתי. אני אומר, שהיא כמוני, לשתינו יש משפחות שאינן בצבא."
ביקורת שמרנית.
לפי הוושינגטון פוסט בסוף יולי 2008 ג'ון בולטון, מזכיר המדינה ושגריר ארצות הברית באומות המאוחדות לשעבר, התייחס לרייס ולבעלי בריתה בממשלו של בוש ואמר "ברגע שהקריסה מתחילה, למתנגדים יש הזדמנות אמיתית לזכות ביתרון. במושגים של נשיאותו של בוש כל כך הרבה מופעים של הסתייגות כל כך קרוב לסוף הורסים את האמינות...נדמה שאין שפל עמוק מספיק שהממשל הזה לא ישקע אליו בסוף ימיו." לדעתו של בולטון, רייס ובעלי בריתה ויתרו על ערכי יסוד שמרניים אשר החזיקו בהם בעבר.
דונלד רמספלד, מזכיר ההגנה תחת ממשלו של בוש בשנים 2001–2006, ביקר את רייס מספר פעמים לאחר שתקופת כהונתם הסתיימה. בספרו אודות חייו הוא תיאר אותה כאקדמאית צעירה וחסרת ניסיון אשר לא ידעה את מקומה.
דיק צ'ייני, סגן נשיא ארצות הברית, הציע בספרו כי רייס הוליכה את הנשיא שולל בנוגע לדיפלומטיה גרעינית עם קוריאה הצפונית. אודות הנושא צ'ייני אמר כי רייס הייתה תמימה וכינה את אמירותיה בעניין כ-"לחלוטין מוליכים שולל." צ'ייני ביקר את רייס על התנגשויותיה עם יועצים בכירים בבית הלבן בנוגע לטון של הנשיא בנאומיו על עיראק, ואמר שהיא, כמזכירת המדינה, הסכימה כי ממשלו של בוש לא היה צריך להתנצל על אמירה שהנשיא נתן ב-2003 בנאום לקונגרס על החיפוש של סדאם חוסיין של אורניום צהוב. צ'ייני כתב בספר שלו כי "היא נכנסה למשרד שלי, ישבה בכיסא ליד השולחן שלי, ובדמעות הודתה כי אני צדקתי". רייס הגיבה כי "התיאור הזה לא נשמע כמוני" ואמרה שהיא רואה בספר "מתקפה על האמינות שלי."
נקודות מבט מתוך הקהילה השחורה.
הפופולריות של רייס צנחה בעקבות המאבק לאשרר אותה לתפקיד מזכירת המדינה לאחר הוריקן קתרינה באוגוסט 2005. צמיחתה של רייס בממשלו של בוש בתחילה משכה גלי אהדה בתוך הקהילה השחורה. בסקר שנערך ב-2002 היועצת לביטחון לאומי רייס קיבלה אחוזי אהדה של 41% בקרב משיבים שחורים אבל 40% נוספים לא הכירו את רייס מספיק טוב כדי לדרג אותה והדמות הציבורית שלה נותרה אנונימית יחסית. ככל שהחשיבות בתפקידה התגברה כך מבקרים בקרב הקהילה השחורה החלו להביע את חששם בנוגע לעמדותיה של רייס. ב-2005 בתור דעה בוושינגטון פוסט נשאלה השאלה "כיצד יש לרייס דעות בפוליטיקה עולמית אשר שונות באופן כל כך קיצוני מאלה של רוב השחורים האמריקאים?"
באוגוסט 2005, התייחס הארי בלפונטה, מוזיקאי, שחקן ופעיל חברתי, לשחורים אשר עבדו בממשל של בוש בתור "עריצים שחורים". התגובות לאמירה הזאת היו מגוונות באופיין. רייס ביטלה את הביקורות האלה בראיון שנתנה ב-14 בספטמבר 2005 באומרה "למה שאדאג בנוגע למשהו כזה? המציאות היא שהייתי שחורה כל חיי. אף אחד לא צריך לומר לי כיצד להיות שחורה."
מספר דמויות בכירות בקהילה השחורה בארצות הברית התבטאו בפומבי והגנו על רייס. ביניהם מייק אספי, שר החקלאות האמריקאית השחור הראשון, אנדרו יאנג חבר קונגרס ושגריר ארצות הברית באו"ם, דלורס טאקר פעילה בתנועה לזכויות האזרח בארצות הברית בשנות ה-50, קלרנס פייג אחד מהעורכים הבכירים של השיקגו טריביון, קולברט קינג עיתונאי זוכה פרס פוליצר מהוושינגטון פוסט ודורותי הייט פעילה חברתית בתנועה לזכויות האזרח בארצות הברית בפרט בתחום של נשים שחורות כמו כן זוכה במדליית החירות הנשיאותית ומדליית הזהב של הקונגרס.
ביקורת על מינויה לדירקטוריון של דרופבוקס.
ב-9 באפריל 2014, Dropbox, שירות אינטרנטי חינמי, המאפשר למשתמשים לאחסן קבצים ולשתפם עם משתמשים אחרים ברשת ועם כל המחשבים שברשותם באמצעות מחשוב ענן, הודיע כי הוא ממנה את רייס לדירקטוריון שלה. המייסד ומהמנכ"ל של דרופבוקס דרו יוסטון אמר כי הצטרפותה של רייס תסייע לחברה "להגדיל את טביעת הרגל העולמית שלה". לעומת זאת, המינוי של רייס גרר תגובות כועסות מאקטיביסטים אינטרנטיים אשר ציטטו את תמיכתה של היועצת לביטחון לאומי לשעבר, בהאזנות סתר של הסוכנות לביטחון לאומי במהלך כהונתו של ג'ורג' בוש. פעילים אלה קראו לחרם על Dropbox ובפוסט בבלוג אשר הוביל את הקריאות לחרם בשם Drop-Dropbox.com כתבו "זה מטריד באופן עמוק, וכל אחד, וכל עסק, אשר מעריך אתיקה צריך להיות מוטרד". הפוסט המשיך ואמר "בהינתן כל מה שאנו יודעים כיום על תוכנית האזנות הסתר של הממשל, ותפקידה של רייס בתוכנית זאת, למה שנרצה מישהי כמוה מעורבת ב-Dropbox, ארגון שאנו סומכים עליו עם המידע האישי והעסקי החשוב לנו ביותר?"
חיים אישיים.
רייס מעולם לא נישאה ואין לה ילדים. בשנות ה-70 היא יצאה והייתה מאורסת לתקופה קצרה לריק אפצ'רץ', שחקן פוטבול אמריקאי. היא עזבה אותו, לפי הביוגרפיה שלה מכיוון ש-"היא ידעה שמערכת היחסים לא תעבוד". אימה של רייס, אנג'לה רייס, מתה מסרטן השד באוגוסט 1985 בגיל 61. ביולי 1989, אביה ג'ון ווסלי רייס, התחתן עם קלרה ביילי, והוא נשאר נשוי לה עד מותו בדצמבר 2000 בגיל 77.
ב-20 באוגוסט 2012, יצאה ההודעה כי רייס תהיה אחת משתי הנשים הראשונות שתתקבלנה בתור חברות במועדון הגולף הלאומי אוגוסטה (האישה השנייה היא דרלה מור, אשת עסקים אמריקאית). מועדון הגולף נחשב לאחד הטובים בעולם והוא מארח את טורניר המאסטרס בקביעות מאז 1934. הוא המגרש היחיד שמארח את המאסטרס בקביעות באותו מגרש.
ב-2014, רייס זכתה להיות אחת מ-25 מהנשים המשפיעות ביותר בספורט לפי הדירוג של ESPN.
מוזיקה.
רייס ניגנה בפסנתר בפני קהלים מאז שהייתה ילדה צעירה. בגיל 15 היא ניגנה יצירות של מוצרט בתזמורת הסימפונית של דנוור. בעת שהייתה מזכירת המדינה של ארצות הברית ניגנה באופן קבוע עם תזמורת קאמרית בוושינגטון. רייס איננה מנגנת באופן מקצועי אך הופיעה באירועים דיפלומטיים בשגרירויות, וביניהם בהופעה מול המלכה אליזבת השנייה. כמו כן רייס הופיעה יחד עם נגן הצ'לו הידוע יו-יו מה וכן עם הזמרת אריתה פרנקלין. רייס ביצעה הופעת קמע בסדרה רוק 30 בפרק בעונה החמישית בתור עצמה. רייס אמרה שהמלחין האהוב עליה הוא יוהאן בראהמס, וזאת מכיוון שהיא חושבת שהמוזיקה שלו היא "מלאת תשוקה אך איננה רגשנית". באופן משלים, ב-10 באפריל 2009 ב-The Tonight Show עם ג'יי לנו רייס אמרה כי הלהקה האהובה עליה היא לד זפלין.
מתוקף תפקידה כמזכירת המדינה רייס כיהנה בתור חברת הדירקטוריון של מרכז קנדי לאומנויות הבמה. לקראת סיום כהונתו בינואר 2009, מינה ג'ורג' ווקר בוש בתור נשיא ארצות הברית את רייס לחברה קבועה בדירקטוריון.
קונדוליסה רייס
המשפט בישראל