בשנת 1986 הקליטו תקליט "הפרדה" (Разлука), מאז התחילה הפופולריות הגדולה של "Nautilus Pompilius" בברית המועצות. בסוף 1989 עבר בוטוסוב ללנינגרד, והרכב הלהקה השתנה. גם סגנון המוזיקה השתנה, כאשר הושם דגש על צליל גיטרה, בניגוד לצלילי הפסנתר והסקסופון שרווחו בשיריו המוקדמים. את האלבום האחרון של הלהקה "יאבלוקיטאי" (Яблокитай) בוטוסוב ואיליה קורמילצב הקליטו ב-1996 באנגליה, בהשתתפותו של בוריס גרבנשצ'יקוב והמוזיקאי האנגלי ביל נלסון, שהפך להיות מפיק האלבום. הלהקה התפרקה ב-1997.
בשנת 2001 בוטוסוב הקים את להקת יו-פיטר והיה שותף לכתיבת הפסקול לסרט "מלחמה".
שריה בן נריה
שְׂרָיָה בֶּן נֵרִיָּה היה משרי צדקיהו מלך יהודה.
שריה, בנו של נריה ונכדו של מחסיה, היה ככל הנראה אחיו של ברוך בן נריה ואם כך אבי סבו היה חלקיה.
במקרא נזכר תפקידו של שריה כ"שר מנוחה". לדעת פרשני המקרא כוונת הדבר היא שהיה מביא אל המלך את האנשים הרוצים לתת לו מתנה וכך גם בתרגום השבעים ובתרגום יונתן. או שהכוונה שהיה עם המלך בזמן מנוחתו. במדרש נכתב על שריה שהיה נביא, והתלמוד אומר כי התנבא בסוף ימיו, בימי שיבת ציון.
בספר ירמיה נזכר שריה, לאחר שירמיה כותב על ספר אחד את כל נבואות הזעם על בבל, הוא פונה אל שריה המלווה את צדקיה המלך כשהלך לבבל, ומורה לו לקרוא בבבל את הספר, ולאחר שיסיים, שיקשור אבן על הספר, ויזרוק אותו אל נהר פרת. לסיום מורה ירמיה לשריה לומר לאחר הטלת הספר למים;
ממצאים ארכאולוגיים.
ב"בית הבולות" שבעיר דוד נמצאה בולה (חותמת) ועליה הכיתוב . הארכאולוגים יגאל שילה ופרופ' נחמן אביגד הסיקו כי מדובר בחותמו של שריה בן נריה. במקום נמצאו גם בולות של שני אחיו, ככל הנראה - ("הסופר", בכתיב חסר), ו.
שריה (פירושונים)
גיור-מושון-שופרון
גיור-מושון-שופרון (בהונגרית: Győr-Moson-Sopron) הוא מחוז בצפון-מערב הונגריה. בצפונו זורם נהר הדנובה, המהווה גם את הגבול הבינלאומי עם סלובקיה, ממזרח הוא גובל עם מחוז קומארום-אסטרגום, מדרום עם מחוז וספרם, מדרום-מערב עם מחוז ואש וממערב עם אוסטריה. בירת המחוז היא העיר גיור.
במחוז גיור-מושון-שופרון עוברים נתיבי התחבורה הראשיים שמחברים את מרכז אירופה למערבה. הכביש המהיר (M1), בין בודפשט לווינה ומסילת הברזל בין שתי ערי הבירה עוברים דרכו. עורק תחבורה חשוב נוסף שעובר בגבולו הוא נהר הדנובה. בהג'שהלום (Hegyeshalom) שבתחום המחוז נמצא מעבר הגבול היבשתי העמוס ביותר בהונגריה. בנוסף לעיר גיור, שמשמשת כבירת המחוז, גם העיר שופרון שבמחוז מפורסמת בזכות הרקע ההיסטורי והתרבותי שלה. במחוז 12 ערים ובסך הכל 183 יישובים.
היסטוריה.
שם המחוז שונה מגיור-שופרון לגיור-מושון-שופרון ב-1990. שטחו הנוכחי נקבע ב-1950 במסגרת הגדרה מחודשת של המחוזות בהונגריה. הוא נוצר על ידי איחוד חלקים מהמחוזות ההיסטוריים: גיור (בלטינית: Jauriensis), מושון (בלטינית: Mosoniensis) ושופרון (בגרמנית: Ödenburg), שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה. ב-1921, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו החלקים המערביים של המחוזות ההיסטוריים מושון ושופרון לאזור בורגנלנד שבאוסטריה.
היינריך אולק
היינריך אולק (בגרמנית: Heinrich Holk; 18 באפריל 1599 - 9 בספטמבר 1633) היה גנרל דני-גרמני שלקח חלק פעיל במלחמת שלושים השנים, תחילה בצד הפרוטסטנטי בצבאו של מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי ואחר כך בצד הקתולי בצבא האימפריה הרומית הקדושה. אולק היה איש סודם של הגנרלים הקתולים אלברכט פון ולנשטיין ויוהאן ט'סרקלס פון טילי נודע לשמצה בשל אכזריותו הרבה ובכך ששיבח את טבח מגדבורג שבוצע בידי טילי והדוכס גוטפריד היינריך פון פפנהיים.
ביוגרפיה.
אולק נולד בטירת קרונבורג הנמצאת באי זילנד השייך לדנמרק. אביו, בן למשפחת אצולה דנית, היה מפקד המבצר. בילדותו למד בבתי ספר בדנמרק ובגרמניה וערך טיולים בצרפת איטליה ואנגליה. עם הפלישה הדנית לגרמניה במהלך מלחמת שלושים השנים התגייס אולק והפך לאחד ממפקדי הגייסות הדנים בתפקיד זה כבש כמה מבצרים גרמניים בשלזוויג-הולשטיין אולם נפל בשבי ונכלא בפראג.
שוחרר תמורת כופר של 4,000 טאלר מיד עם שחרורו זימן אותו מלך דנמרק לפקד על חיל מצב דני שהגן על העיר שטרלזונד שהותקפה בידי אלברכט פון ולנשטיין שכיר החרב של הקיסר. כעבור 11 שעות נסוגו הקתולים אולם אולק נאלץ להתפנות יחד עם שאר חיל המצב הדני לטובת חיל המצב השוודי בפיקודו של אלכסנדר לסלי. לאחר חתימת הסכם ליבק בין האימפריה הרומית הקדושה לבין דנמרק קרא הקיסר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאולק והציע לו ללחום לצידו בתשלום אולק קיבל את ההצעה והפך לגנרל בצבא האימפריה.
הגנרל הצעיר והנחוש משך את תשומת לבו של אלברכט פון ולנשטיין והפך לאיש סודו. אולק לא חשש למתוח ביקורת נוקבת על גנרלים רבים שגילו רכרוכיות אולם הוא שיבח את יוהאן ט'סרקלס פון טילי ואת גוטפריד היינריך פון פפנהיים על טבח מגדבורג בו טבחו באזרחיה הפרוטסטנטים של העיר מגדבורג כמו כן תמך אולק בזכותם של החיילים לרצוח ולבזוז ואף הראה דוגמה אישית בשלל מעשי זוועה שביצע באזורים שכבש יחד עם ולנשטיין. פיקד על הכוחות הקתוליים בקרב ליצן בו נהרג מלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס. בקרב זה איבד אולק את עינו השמאלית. לאחר הקרב קידם אותו הקיסר לדרגת פילדמרשל. חיבתו העזה של הקיסר לגנרל הדני עוררה לאולק אויבים רבים.
אולק נפטר ב-9 בספטמבר 1633 ממגפה בסקסוניה. גופתו הועברה לאחר מותו לקופנהגן בירת דנמרק.
הולידיי
הולידיי (Holiday) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו חג.
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו ("איסקם") (באנגלית: International Society for Contemporary Music (ISCM) הוא ארגון מוזיקה המקדם מוזיקה קלאסית בת זמננו.
היסטוריה.
הארגון נוסד בזלצבורג בשנת 1922 בשם "'Internationale Gesellschaft für Neue Musik" ׁ(ISCM), לאחר פסטיבל מוזיקה קאמרית מודרנית שהיה חלק מפסטיבל זלצבורג שבין מארגניו היו רודולף רטי בסיוע אגון ולס ועוד כמה מלחינים וינאיים צעירים. בנוכחים היו וברן, הינדמית, בארטוק, קודאי, הונגר ומיו. בין מייסדיו היה המלומד הבריטי אדוארד ג'. דנט. עד 1938 כיהן דנט כנשיא האגודה, שנקטה גישה לקטנית ונמנעה יחסית מהליכה בתלם. מבחר היצירות שנוגנו בפסטיבלים שלה כללו מוזיקה מויליאם וולטון עד אנטון וברן וכל מה שביניהם. במרכז פעילותו עומד "פסטיבל ימי המוזיקה העולמית", המתקיים מדי שנה, בכל פעם במקום אחר. הפסטיבל כולל הפקות חדשניות וחלוציות של מוזיקה קלאסית בת זמננו. במסגרת הפסטיבל מתקיים כנס, המשמש כמקום מפגש לחברי הארגון. במסגרת מפגשים אלה יכול היה שנברג לפגוש את פוצ'יני ובריטן מצא מכנה משותף עם לנוקס ברקלי.
החברות ב"איסקם" מאורגנת באמצעות סניפים לאומיים, המקדמים מוזיקה בת-זמננו בכל מדינה. סניפים אלה, על פי רוב, מתנהלים באופן עצמאי מארגון האם, ושולחים נציגים לכינוס הכללי של איסקם. כל חבר בסניף הלאומי הוא גם חבר באיסקם ורשאי לשלוח שש יצירות, שמוצגות להערכה לביצוע ב"ימי המוזיקה העולמיים".
ארגונים לאומיים שמקדמים מוזיקה בת-זמננו, אבל לא הוגדרו כסניף לאומי של איסקם, מקבלים לעיתים מעמד של חברות נלווית. מעמד זה ישים גם לחברי הארגונים האלה. מוזיקאים מקצועיים מקבלים מדי פעם כפרטים מעמד של "חברות כבוד".
איסקם מוציא לאור את כתב העת "מוזיקה עולמית חדשה" (World New Music).
קוקה-קולה (חברה)
וולט דיסני (חברה)
ויילד צ'יילד
ויילד צ'יילד' (באנגלית: Wild Child, בעברית: "ילד פרא") הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט שהופיעה בחוברות הקומיקס וולברין ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Alpha Flight #1" מאוגוסט 1983 ונוצרה על ידי הכותב והמאייר ג'ון ביירן.
ויילד צ'יילד הוא האלטר-אגו של קייל גיבני, מוטאנט חייתי הדומה בכוחותיו לוולברין ולסייברטות'. הוא השתתף בפרויקט "נשק אקס" האחראי לניסויים על מוטאנטים כפנטומאקס, צ'יימבר, דדפול, קופיקאט ו-X-23. שמו מקושר בעיקר לקבוצות אלפא פלייט, גמא פלייט ואומגה פלייט, בהן היה חבר. בגרסאות שונות, בעיקר בהיסטוריה המוקדמת של הדמות, גיבני מתואר כיצור פראי הדרוש ריסון, אם כי בזמנים המודרניים יותר הוא מתואר כפראי בצורה הדומה לזו של וולברין וסייברטות' ולא כחיית פרא.
ביוגרפיה בדיונית.
קייל גיבני נולד וגדל בוונקובר, קנדה כנער יפה תואר. כוחותיו המוטאנטיים התפתחו במהלך גיל ההתבגרות, והביאו להשחתת מראהו, דחייתו מידי הוריו וזריקתו מהבית. גיבני חסר הבית נדד ברחובות ונקובר עד שנמצא ועבר שטיפת מוח וניסויים על ידי ארגון "האימפריה הסודית", בניסיונם ליצור את מכונת ההרג המושלמת. הניסויים שעבר הותירו אותו במצב נפשי בלתי יציב, חייתי וכמעט חסר בינה. הוא שוחרר עקב התמרדותו של אחד המתנקשים בארגון, נלקח בידי סוכני ממשלת קנדה והועבר לחזקתה של מחלקה H, תוכנית ממשלתית סודית בניהולו של ג'ים הדסון שמטרתה לפתח צוותי גיבורי-על בשירות הממשלה.
הוא שובץ בקבוצת גמא פלייט, קבוצת הגיבורים הבלתי מנוסים בארגון, ועבר הדרכה ואימונים בידי וולברין עד להתפרקות כל קבוצות מחלקה H עקב השבתת התכנית בשל עלויותיה הגבוהות. לאחר מכן גויס גיבני לקבוצת הנבלים אומגה פלייט, ששמה לה למטרה לחסל את קבוצת אלפא פלייט וג'ים הדסון והתפרקה אחרי שנכשלה. גיבני חסר הרסן יצא למסע רצח סדרתי, שנפסק בהתערבותו של וולברין אחרי שכמעט וגרם למותה של התר הדסון.