בשנת 2016 גילמה את מרי ג'קסון בסרט "מאחורי המספרים" לצידם של טראג'י פ. הנסון, אוקטביה ספנסר וקווין קוסטנר. ב-2017 שיחקה בסרט הדרמה "אור ירח". ב-2018 שיחקה בדרמה "ברוכים הבאים לעולם שלי" של הבמאי רוברט זמקיס. ב-2019 נתנה את קולה לדמותה של מנדי בסרט האנימציה "אגלי דולס", ודיבבה את דמותה של פג בסרט "היפהפייה והיחפן", ובאותה שנה שיחקה בסרט הביוגרפי "", אודות חייה של הפעילה הארייט טאבמן.
בשנת 2020 תככב במותחן האימה "אנטבלום", בדמותה של ורוניקה הנלי.
חיים אישים.
באפריל 2022 יצאה מונה מהארון כא-בינארית, ואמרה כי "אני לא רואה את עצמי כאישה בלבד... אני רק רואה את כל מה שאני. מעבר לבינאריה."
פריס טקסס
פריס, טקסס
גביע הנשיאים
ניו יורק רנסאנס
ניו יורק רנסאנס (באנגלית: New York Renaissance) ידועה גם כהרלם רנסאנס ביג פייב (באנגלית: Harlem Renaissance Big Five) וכרנס (באנגלית: Rens), הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית שהורכבה כולה משחקנים אפרו-אמריקאים. היא נוסדה ב-13 בפברואר 1923 בידי רוברט "בוב" דאגלס בהסכם עם אולם הנשפים והקזינו "הרלם רנסאנס". אולם הנשפים והקזינו ברחוב 138 ובשדרה השביעית היה קומפלקס בידור שכלל אולם נשפים ושירת כמגרש הבית של הביג פייב. הקבוצה שיחקה את רוב משחקיה בדרכים ונדדה ברחבי הארץ מתוך הכרח.
הקבוצה שיחקה את משחקה הראשון ב-3 בנובמבר 1923. הרנס היו אחת מקבוצות הכדורסל הדומיננטיות ביותר בשנות העשרים והשלושים. במהלך העונה של 2–1933 עמד מאזנה החיובי של הרנס על 8–120 ניצחונות. במרוצת העונה זכתה הרנס ב-88 ניצחונות רצופים, הישג שאף קבוצת כדורסל מקצוענית לא השוותה אותו. ב-1939, הרנס נעשתה הקבוצה השחורה הראשונה שזכתה במשחק האליפות, כשניצחו את נבחרת הכוכבים של אושקוש (Oshkosh) 25-34 בטורניר הכדורסל המקצועני העולמי (World Basketball Tournament) בשיקגו.
מאזנה הכולל של הקבוצה בכל שנות קיומה עמד על 2,588 ניצחונות לעומת 539 הפסדים. כמה משחקניה הוותיקים והטובים ביותר היו קלרנס (פט) ג'נקינס, פפי ריק, אייר סייטש, צ'ארלס "טרזן" קופר, ביל יאנסי, ו"וי" וילי סמית. ב-1936 נעשו הרנס לקבוצה רמת הדרג הראשונה שחתמה על חוזה לארבע שנים עם כוכב קולג' אמריקאי אפריקאי, דייוויד "ביג דייב" דג'רנט מאינדיאנה סנטרל.
הרנס התפרקה ב-1949 אחרי שסיימה את עונת 1949/48 בליגת ה-NBL המעורבת גזעית בתור ה"דייטון רנס" (Dayton Rens) שמושבם בדייטון שבאוהיו. זו הייתה גם העונה האחרונה של ליגת ה-NBL, שהתמזגה ביחד עם ליגת ה-BAA, הלבנה לחלוטין ויצרה את ליגת ה-NBA שהייתה אז גם היא על טהרת הלבנים.
היכל התהילה של הכדורסל הכליל את קבוצת הניו יורק רנס כולה ב-1963.
שלושה מבין שחקני הרנס מונצחים בהיכל באופן פרטי: טרזן קופר, פופ גייטס, והמייסד והמאמן בוב דאגלס.
תאודור קוטשי
1915 בארצות הברית
1915 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 139 שנה מיום היווסדה.
טינטגל
מפרץ צ'רלסטון
קרב פורט סמטר
נפתלי הירץ הלוי
נפתלי הערץ הלוי
1914 בארצות הברית
1914 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 138 שנה מיום היווסדה.
ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה), הייתה ישיבת תנועת המוסר בעיירה סלובודקה (כיום שכונה בעיר קובנה שבליטא). לאחר מכן הוקם סניף בעיר חברון שבארץ ישראל בשם ישיבת חברון. ישיבת סלבודקה בבני ברק קרויה על שמה של "כנסת ישראל".
דרכה של ישיבת סלבודקה השפיעה על ישיבות אחרות, בוגרי סלבודקה היו מעורבים בהקמת ובהרחבת ישיבות בפרט לאחר השואה.
תולדות הישיבה וראשיה.
ישיבת סלבודקה נוסדה בתחילה ככולל אברכים, ישיבת "כנסת ישראל" נוסדה בשנת תרל"ז (1877) על ידי הרב נתן צבי פינקל, המכונה "הסבא מסלובודקה", בפרבר סלובודקה שבעיר קובנה, ליטא. הרב פינקל היה מגדולי תנועת המוסר ותלמידו של הרב שמחה זיסל זיו, המכונה "הסבא מקלם".
בשנת תרמ"ט התמנה לראשות הישיבה, הרב יצחק יעקב רבינוביץ' (פוניבז') מחבר הספר זכר יצחק, בשנת תר"ן מינה 'הסבא' את רבי דב צבי הלר למשגיח בישיבה.
בשנת תרנ"ד מינה הרב נתן צבי פינקל את הרב משה מרדכי אפשטיין, לימים מחותנו, ואת הרב איסר זלמן מלצר, גיסו של הרב אפשטיין, לראשי הישיבה. הרב מלצר נשלח אחר כך על ידי הרב נתן צבי פינקל לפתוח את ישיבת סלוצק, הרב אפשטיין כיהן בראשות הישיבה עד לפטירתו.
סדרי הלימוד בישיבה.
מט"ו באב והלאה: סדר שלישי אחר תפילת המעריב, עד 11 בלילה.
מוסר למדו כל יום בין מנחה למעריב. בשבת בין-השמשות היה סדר לחשבון הנפש על כל השבוע.
המחלוקת על שיטת המוסר.
בשנים תרנ"ו-תרנ"ח קמו מערערים על שיטת המוסר, ביניהם גדולי תורה כמו הרב צבי רבינוביץ מקובנה, בנו של הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, והרב משה דנישבסקי, רבה של סלובודקה, וטענו כי היא גורמת לביטול תורה. אמנם ר' יצחק אלחנן, שהמחלוקת על המוסר החלה בחייו, לא תמך במחלוקת זו וסבר כי המחלוקת עצמה מזיקה לתורה. המחלוקת כללה גם שקרים והסתה נגד תומכי המוסר ובראשם "הסבא מסלובודקה" שפרסמו המשכילים שלא היה אכפת להם מלימוד תורה, אך שנאו את שיטת המוסר, ומטרתם העיקרית הייתה שהישיבה תעבור לידיים אחרות ה"מתאימות לרוח הזמן" ולבנות אותה מחדש על יסודות משכיליים.
המחלוקת פרצה גם בישיבת סלובודקה עצמה בתרנ"ז כשחלק מהתלמידים ורבני הישיבה שצידדו בה היו ממתנגדי שיטת המוסר. בעקבות המחלוקת הזמין הרב צבי רבינוביץ, רבה של קובנה את הרב יצחק בלזר, מגדולי תלמידי ר' ישראל מסלנט והסבא מסלובודקה, וביקשו מהם תשובות על טענות המתנגדים לשיטת המוסר בישיבת סלובודקה, בנוכחות נכבדי קהילת קובנה וחלק נכבד מהתלמידים שערערו על שיטת המוסר.
הרב בלאזר והרב נתן צבי פינקל ידעו שכל התשובות לא יעזרו, והוחלט מראש על ידי מארגני האספה לבטל את שיטת המוסר. הרב בלאזר לא הגיב על הטענות, ולאחר שגמרו המתנגדים להשמיע את טענותיהם ברכם בברכת "ליל מנוחה" והלך. הרב פינקל לעומתו אמר להם שאין מה להתווכח איתם כיוון שכל כוונתם לבטל את לימוד המוסר ולכך לא יסכימו לעולם.
לפי עצתו של הרב בלאזר כדי למנוע מחלוקת, למחרת האספה פרשו תומכי המוסר והקימו בבית מדרש אחר את ישיבת "כנסת ישראל" על שם ר' ישראל מסלנט והמשיכו את דרך שיטת המוסר שלפיה קמה הישיבה המקורית, והישיבה בבית המדרש המקורי נקראה "כנסת בית יצחק" ע"ש ר' יצחק אלחנן ספקטור. ראשי הישיבה החדשה, שהמשיכה להיקרא גם בשם "ישיבת סלובודקה", היו "הסבא מסלובודקה" והרב אפשטיין, שהיו בהמשך ראשי סניף הישיבה בחברון, ואליהם הצטרפו 60 תלמידים וביניהם רבים ממובחרי הישיבה. ראשי הישיבה הוותיקה שעברה בהמשך לקמניץ והתפרסמה בשם "ישיבת קמניץ" היו הרב צבי רבינוביץ והרב משה דנישבסקי, ובהמשך התפרסם כראש הישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ.
גלות הישיבה בקרמנצ'וג.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת תרע"ד, בעקבות פקודה שנתנה על ידי ממשל הצאר להגליית יהודי סלובודקה וקובנה, אשר סביבן היו מבצרים צבאיים, נאלצו הישיבה, ראשיה ותלמידיה, לגלות מסלובודקה, ועברו לעיר מינסק ואחר כך לקרמנצ'וג, שם המשיכו ה"סבא" יחד עם ר' משה מרדכי אפשטיין לנהל את הישיבה.
בשנת תרע"ו, בעת שהות הישיבה בקרמנצ'וג, הוקמה בבניין הישיבה בסלובודקה ישיבה חדשה בראשות ר' ברוך הורביץ אב"ד אלקסוט, שהיה גיסו של רבי משה מרדכי אפשטיין, והרב ר' ניסן יבלונסקי. המנהל הרוחני היה ר' ירוחם לייבוביץ, שלימים היה המנהל הרוחני בישיבת מיר. עם חזרת הישיבה מקרמנצ'וג בשנת תרפ"א התאחדו שתי הישיבות, ורבי ברוך הורביץ השתלב בהנהגת הישיבה.
לאחר עליית חלק מהישיבה לארץ ישראל.
בשנת תרפ"ד גזרה הממשלה הליטאית כי על בחורי הישיבות להתגייס, או לחלופין, על הישיבות ללמד לימודי חול ושפת המדינה. ה"סבא" החליט בשל זאת להעתיק את הישיבה לארץ ישראל, ובשלהי תרפ"ד החלו בחורים לעלות לארץ ישראל יחד עם הרב יחזקאל סרנא והרב אברהם גרודזינסקי והקימו את ישיבת חברון. בשנת תרפ"ה עלו לחברון גם הרב משה מרדכי אפשטיין, וחתנו רבי משה פינקל בהמשך עלה גם "הסבא". הרב גרודזינסקי חזר לחזק את הישיבה בסלובודקה. בסוף שנת תרפ"ה התבטלה הגזירה, וכך הישיבה המשיכה לתפקד, כשבראשה עמד רבי יצחק אייזיק שר והמשגיח רבי אברהם גרודזינסקי.
באותה תקופה, לאחר עלייתו לארץ של רבי משה מרדכי אפשטיין, נקלעה הישיבה לסכסוך בשאלת הרבנות, תושבי העיר צידדו ברבי יוסף זוסמנוביץ חתנו של רבי משה מרדכי, שהוועד על ידו לרשת את כיסא הרבנות, אך רבני הישיבה התנגדו למינוייו מסיבות שונות, והעמידו את הרב זלמן אוסבסקי, מה שגרם למחלוקת ארוכה וקשה בין הצדדים.
בשנת תרצ"ט הושלם בניין חדש ומרווח לישיבה, אך הישיבה לא זכתה להיכנס אליו, היות שבאותה העת נכבשה ליטא על ידי הסובייטים שאסרו את קיומם של מוסדות חינוך עבריים והפקיעו את הבניין החדש.
חורבן הישיבה בשואה.
ביום שישי, ב' תמוז תש"א, (27 ביוני 1941) נרצח לראשונה אחד הר"מים של הישיבה, הרב שרגא פייבל הורביץ, בנו של ראש הישיבה לשעבר ר' ברוך הורביץ. ר' שרגא פייבל ישב בביתו ברחוב בווינה ולמד. בבית היו גם אשתו ובתו בת חמש, וכן בחור ישיבה מגרמניה בשם וואלף. הרבנית ראתה מבעד לחלון והנה שומר-הבית מוביל שלושה שאוליסטים ליטאים לדירה. לא הייתה שהות להימלט. ה'שאוליסטים' התפרצו לבית, מבלי לומר מילה, סחבו את ר' פייבל יחד עם הבחור וואלף והוציאום לחצר ולעיני אשתו וילדתו ירו בהם למות.
בסוף יוני ותחילת יולי החלו ליטאים לתפוס יהודים ברחובות, וביניהם גם בחורי סלבודקה ואברכים של "כולל קובנה", כ-6000 - 7000 יהודים נרצחו בפורט השביעי.