קווי הלילה פועלים במשך כל השנה בלילות שבין חמישי לשישי ובין שבת לראשון, ובהתאם לפני ערבי חג ואחרי מוצאי חג, ובמועדים בהם יש לתלמידי התיכונים חופשות: חול המועד סוכות ופסח, במהלך חנוכה, פורים, יום העצמאות ולאורך כל החופש הגדול (להוציא ערב תשעה באב). בכל חצי שעה עגולה. קווי הלילה באזור הצפון (מטרופולין חיפה, כרמיאל, נצרת ועפולה) נבדלים מהשאר בכך שפועלים גם בליל שישי.
מחירי הנסיעה בקווי לילה זהים למחירי הנסיעה ביום, כולל כרטיסיות מוזלות: "חופשי חודשי" וכרטיסי "רב קו".
ביקורת.
עיקר הביקורת שמגיעה מצד משתמשי השירות היא על אי פעילות הקווים בליל שבת, דילוג של נהגים על תחנות ומקומות שעדיין אין בהם פעילות קווים.
ביקורת נוספת המושמעת על ידי ארגוני מגזר שלישי לקידום תחבורה ציבורית היא שקווי הלילה עדיין רחוקים מלנצל את הפוטנציאל הטמון בהם. טענתם היא שעצם זה שקווי לילה פועלים רק בסופי שבוע ובחופשות של בית הספר התיכוניים מראה שמשרד התחבורה עדיין לא רואה בקווי הלילה תחבורה ציבורית, אלא שירות הסעות של בני נוער למקומות בילוי וחזרה. לטענתם בניית קווי הלילה כקישור למקומות בילוי בלבד, מונעת מקווי הלילה להפוך לרשת אמיתית, שבה אנשים יוכלו להגיע מכל נקודה לכל נקודה, בכל שעה של הלילה.
ביקורת נוספת היא ששירות קווי הלילה יוצר מצבים בהם ליישובים מסוימים (כמו לחלק מישובי הכוכבים) יש שירות יותר טוב בקווי הלילה מאשר בקווים הסדירים הפועלים ביום.
זאנאדו (פירושונים)
זָאנָאדוּ, לעיתים קסאנאדו (Xanadu).
קסאנאדו
אולטרה-מאפי
אולטרה-מאפי הוא כינוי בגאולוגיה למינרלים, למאגמה, ללבה, ולסלעי יסוד וסלעים מותמרים דלים בסיליקה – פחות מ-45% – ועשירים בברזל ובתחמוצות מגנזיום. התגבשותם מתרחשת בטמפרטורות גבוהות מאוד – יותר מ-1,100°C, וכתוצאה מכך נוצרים סלעים כקומטיט ובוניניט.
לבה אולטרה-מאפית.
צמיגותה של לבה אולטרה-מאפית נמוכה מאוד בשל תכולת סיליקה נמוכה ובשל העובדה כי בטמפרטורה של יותר מ-1,100°C לא מתאפשר פילמור. סוג זה של לבה התקיים בשעה שכדור הארץ היה חם מאוד, דבר שאיפשר קיום כמות גדולה של מגנזיום בלבה במהלך הפרוטרוזואיקון ובתחילת הפנרוזואיקון.
סלעים אולטרה-מאפיים.
הנפח העיקרי של סלעים אולטרה-מאפיים בכדור הארץ מצוי במעטפת, המורכבת בעיקר מפרידוטיט – המורכב מאוליבין ומפירוקסן, ומדוניט – המורכב בעיקר מאוליבין. סלעים נוספים נוצרים מהתקררות והתקרשות של מאגמה ולבה.
סלעי מחדר אולטרה-מאפיים.
סלעי מחדר אולטרה-מאפיים מצויים בדרך-כלל במחדרים שכבתיים נרחבים. סלעי הצטברות כאלה אינם מייצגים את הרכבה הכימי הראשוני של המאגמה מהם נוצרו, אלא הם תוצאה של גיבוש מפריט. מחדרים כאלה כוללים דוניט, פרידוטיטים ופירוקסניט והרכבים נדירים דוגמת טרוקטוליט, בעל תכולה גבוהה של פלגיוקלז סידני. בחלקו העליון של הרצף השכבתי ניתן למצוא גברו ונוריט, ולעיתים נדירות גם הורנבלנדיט ופלוגופיטיט.
סלעים געשיים אולטרה-מאפיים.
סלעים געשיים אולטרה-מאפיים מאוחרים לארכאיקון נדירים, ומוגבלים בעיקר לפרוטרוזואיקון, אם כי לבות בוניניטיות נפלטו לאחרונה בגב קשת האיים בשקע מאנוס (Manus Trough) בגינאה החדשה. לבות אולטרה-מאפיות נוצרות כנראה על איו – ירחו של שבתאי, מאחר שהטמפרטורה בה הן נפלטות גבוהות מאלה הנוצרות בהתפרצויות מאפיות בכדור הארץ.
דוגמאות לסלעים געשיים אולטרה-מאפיים:
סלעים אולטרה-אשלגניים ומליליטים.
מבחינה טכנית, סלעים אולטרה-אשלגניים ומכילי מליליט נחשבים קבוצה נפרדת בהתבסס על מודלים של התכה, הנחשבים אולטרה-מאפיים בשל תכולה נמוכה במיוחד של סיליקה ותחמוצות מגנזיום. סלעים כאלה שמקורם במעטפת, נחשפים על-פני הקרום, אם כי לא נצפו התפרצויות היסטוריות שפלטו אותם על-פני השטח. סלעים אלה נדירים ומופיעים לרוב כמחדרים.
היווצרות המאגמה היוצרת סלעים אלה תלוי בכמה גורמים:
דוגמאות לסלעים אולטרה-אשלגניים:
סלעים מותמרים אולטרה-מאפיים.
התמרה של סלעים אולטרה-מאפיים בנוכחות מים ו/או פחמן דו-חמצני יוצרת שני סוגים עיקריים של סלעים אולטרה-מותמרים: קרבונטים של טלק וסרפנטיניט (Serpentinite) – סלע המורכב ממינרל אחד לפחות מקבוצת הסרפנטין.
התגובה הכימית בקרבונטים של טאלק מתרחשת בסלעים אולטרה-מאפיים בהתמרה נמוכה בפאצייס צפחות ירוקות וגרנוליט, כאשר הסלע נחשף לנוזלי התמרה בריכוז מולרי של יותר מ-10% פחמן דו-חמצני. כאשר נוזלים בריכוז נמוך יותר באים במגע עם סלע אולטרה-מאפי, התגובה הכימית תיצור הרכב כלוריטי-סרפנטיני-אמפיבולי.
סלעים אולטרה-מאפיים ורגוליט.
סלעים אולטרה-מאפיים אלקליים מספקים איזון והזנה לקרקעות הנוצרות מהם ויוצרות רגוליט ביחד עם הפרידוטיט והסרפנטיניט, בהם ריכוז גבוה יותר של מגנזיום וסידן, ריכוז רעיל של כרום וניקל, וריכוזים נמוכים של זרחן ואשלגן. מרכיבים אלה יוצרים קרקע גידול לצמחייה ייחודית דוגמת יערות הגשם בקלדוניה החדשה. במקרים רבים נוצרות שכבות ציפוי כנארי של מגנזיט ולטריט עתיר חרסית, בעיקר באזורים טרופיים וסובטרופיים. בליה של סלעים אולטרה-מאפיים עשויה ליצור שכבה לטריטית של ניקל, המשמשת עפרה להפקתו.
תפוצה.
מרבית הסלעים האולטרה-מאפיים נחשפים בחגורות אורוגניות, בעיקר בפיסות קרום מהארכאיקון והפרוטרוזואיקון. במקרים רבים נחשפים הסלעים באופיוליטים – פיסות חשופות של קרום אוקייני והמעטפת העליונה החשופות על-פני השטח, שמקורן לאורך ומעל אזורי הפחתה.
זנדו
ז'ה ז'ה גאבור
ז'ה ז'ה גאבור (בהונגרית: Zsazsa Gábor, באנגלית: Zsa Zsa Gabor; 6 בפברואר 1917 – 18 בדצמבר 2016, שם מקורי - שרי גאבור, בהונגרית: Sári Gábor) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה הונגריה-אמריקאית-יהודייה. מלכת היופי של הונגריה לשנת 1936. מאז נישואיה לנסיך פרדריק פריץ נסיך אנהאלט נשאה את התואר "הנסיכה מאנהאלט" (Sári Prinzessin von Anhalt). חייה האישיים היו מוקד לשיחה במשך שנים, עקב העובדה שהתחתנה תשע פעמים. ניל גאבלר, הסופר ומבקר הקולנוע הידוע, קרא על שמה את "תסמונת ז'ה ז'ה גאבור" של אנשים אשר הפכו מפורסמים בשל היותם מפורסמים (מפורסתמים).
חייה האישיים.
היסטוריה משפחתית.
גאבור הייתה בתם האמצעית של וילמוש גאבור (במקור גרין; 1884 – 1962), חייל בצבא אוסטרו-הונגריה, ושל יולי גאבור (1896 – 1997). שני הוריה נולדו יהודים: אמה נמלטה מהונגריה לאחר הכיבוש הנאצי ב-1944 ואביה קבור בבית-העלמין הנאולוגי ברחוב קוזמה. לימים גם אחיותיה מגדה גאבור (1914 – 1997) ואווה גאבור (1919 – 1995) היו לשחקניות וידועניות. בת דודתה היא אנט לנטוס, רעייתו של טום לנטוס (אביה של אנט לנטוס היה אחיה של אמה של גאבור). רבים מבני משפחתה נספו בשואה. מגדה גאבור ובני משפחה נוספים ניצלו בסיועו של שגריר פורטוגל בבודפשט, קרלוס סמפאיו גארידו.
ילדותה.
גאבור נולדה בבודפשט, שהייתה אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. היא נקראה בילדותה שארי גאבור (Sári, קיצור של השם שרלוטה).
גאבור למדה בבית הספר הפרטי של מאדם סוביליה (Madame Subilia) בשווייץ, ובשנת 1936, בעת ביקור בווינה התגלתה על ידי הטנור ריכארד טאובר והוזמנה על ידו לשיר באופרטה "החלום המזמר" ("Der singende Traum"). הופעה זו הייתה ראשיתה של הקריירה של גאבור ובאותה שנה זכתה בתואר "מלכת היופי של הונגריה" (Miss Hungary).
נישואים.
גאבור נישאה תשע פעמים, והתגרשה שבע פעמים.
בשנת 1937 נישאה לדיפלומט טורקי. בספרה האוטוביוגרפי ציינה כי בהגיעה לטורקיה היא פגשה את מוסטפא כמאל אטאטורק, והשניים ניהלו מערכת יחסים רומנטית במשך מספר חודשים.
בשנת 1941 הגיעה גאבור לארצות הברית, והתגרשה מבעלה לאחר שפגשה את קונרד הילטון. השניים נישאו ב-10 באפריל 1942. הילטון גילה במהרה כי גאבור מבזבזת את כספיו, והעניק לה קיצבה חודשית קבועה. החלטה זו הביאה לסוף נישואיהם. גאבור התגרשה מהילטון בשנת 1947, זמן קצר לאחר שנולדה לה בתם, פרנצ'סקה, ונישאה לג'ורג' סנדרס, שחקן שפגשה ב-2 באפריל 1949.
היא החליטה לעבור לקריירת משחק, והחלה להופיע בסרטי קולנוע וטלוויזיה. בסרט "מולן רוז'" משנת 1951 קיבלה לראשונה תפקיד ראשי. במהלך נישואיה לסנדרס ניהלה גאבור, החל משנת 1952, מערכת יחסים רומנטית עם נער השעשועים פורפירי רובירוסה. בשנת 1954 התגרשה מסנדרס. סנדרס נשא לאישה בשנת 1970 את מאגדה, אחותה הבכורה של גאבור (השניים התגרשו זמן קצר לאחר מכן).
ב-5 בנובמבר 1962 התחתנה גאבור עם הרברט האנטר. השניים התגרשו ב-3 במרץ 1966. זמן קצר לאחר מכן, ב-9 במרץ 1966 נישאה גאבור לג'שואה קוסדן הבן. השניים התגרשו ב-24 באוגוסט 1976, זמן קצר לפני נישואיה למייקל אוהארה, ב-27 באוגוסט באותה שנה. השניים התגרשו בשנת 1983 בעקבות מערכת יחסים רומנטית שהייתה לגאבור עם שחקן הקולנוע המקסיקני פיליפה דה אלבה, לו נישאה ב-13 באפריל 1983. נישואי גאבור ודה אלבה נערכו בטרם התגרשה מבעלה הקודם אוהרה, ולכן נישואים אלה בוטלו על ידה.
ב-14 באוגוסט 1986 נישאה גאבור לפרדריך, נסיך אנהאלט, בנה המאומץ של מריה אוגוסטה, נסיכת אנהלט (כלתו של הקיסר וילהלם השני), הצעיר ממנה ב-26 שנה.
ילדים.
אף על פי שנישאה תשע פעמים, נולדה לה ילדה אחת בלבד: השחקנית פרנצ'סקה הילטון מנישואיה לקונרד הילטון. כמו כן אימצה יחד עם בעלה האחרון ילד משותף - מרקוס פון אנהאלט.
שלהי ימיה.
ב-27 בנובמבר 2002 נפגעה גאבור בתאונת דרכים, ומאז הייתה מרותקת לכיסא גלגלים. ב-7 ביולי 2005 עברה שבץ. ב-18 בדצמבר 2016 נפטרה בגיל 99 לאחר התקף לב.
שם מספר
מת מצוה
משה אלפרט