עד מלחמת העולם השנייה התקיימה בלנצוט קהילה יהודית משגשגת, שהיוותה כשליש מאוכלוסיית העיר. שלושה בתי ספר פעלו בעיירה: בית יעקב - בית ספר חרדי לבנות; בית ספר עברי של תנועת ההשכלה; ובית ספר ציוני (דתי). בבית הקברות היהודי בעיר קבורים אישים יהודים נודעים, בהם הרבנים נפתלי צבי הורוביץ (הרבי מרופשיץ, אשר קברו שימש כציון קדוש בל"ג בעומר) ורבי אהרן משה לייפר (רבה של העיר משושלת חסידות נדבורנה).
ב-1937 גברה העוינות כלפי היהודים בעקבות החרם הכלכלי שהוטל עליהם על ידי ממשלת פולין. עם זאת, הגרף אלפרד פוטוצקי סירב לאשר חרם זה במחוז לנצוט.
בתחילת מלחמת העולם השנייה היו בעיירה כ-2750 יהודים. עם כיבוש העיר בערב ראש השנה ת"ש (13 בספטמבר 1939) בידי הגרמנים, הוצת בית הכנסת, אך לא נשרף - בעקבות התערבות הגרף פוטוצקי, והוסב לאסם תבואה עבור הצבא הגרמני. ביום כיפור גורשו יהודי העיירה, בתואנה שהם קומוניסטים; רובם גורשו לתחום הכיבוש הסובייטי מעבר לנהר הסאן, וחלקם לאזורים פנימיים יותר בשטחי הכיבוש הגרמני. לאחר הגירוש נותרו כ-900 יהודים בעיירה, ואוכלוסייתה גדלה כאשר הגיעו אליה פליטים ומגורשים מקרקוב ומקומות נוספים. בסוף 1940 היו 1300 יהודים בגטו שבעיירה. ראש היודנראט היה מרקוס פוהוריל.
בנובמבר 1941 נתפשו והוצאו להורג כמה עשרות פליטים ממגורשי לנצוט שניסו לחזור לבתיהם, בעקבות הלחימה בין גרמניה לרוסיה (מ-22 ביוני 1941). ב-י"ח באב ה'תש"ב (1 באוגוסט 1942) הוחל בגירוש מוחלט של יהודי העיירה. חלק מהיהודים, בעיקר ילדים קטנים, הוסתרו אצל האוכלוסייה המקומית, וחלקם נורה. היהודים הובלו למחנה מעבר בעיירה פלקיניה, כ-14 קילומטרים מלנצוט, מחנה שנועד ליהודי ירוסלב. הזקנים, החולים והילדים נורו במחנה וביער נחציולי, כחמישה קילומטרים משם. בראש השנה ה'תש"ב (1942) נותרו 50 יהודים בעיירה. אלו נלקחו חמישה ימים לאחר מכן (ב-17 בספטמבר) לגטו שינאווא, שם רוכזו שרידי היהודים מהאזור. הגטו פורק בפסח באותה שנה, בעת מרד גטו ורשה, ואחרוני היהודים בו ובהם שרידי יהודי לנצוט נרצחו והושלכו לבור, בבית הקברות היהודי בעיירה.
שתי צעירות יהודיות שנמלטו מלנצוט לעיירה הסמוכה מרקובה, נרצחו יחד עם המשפחה הפולנית שהצילה אותם, בעקבות הלשנה של שוטר מהעיירה. המקרה קיבל פרסום רב, ויהודים רבים שהוסתרו עד אז נרצחו בעקבות זאת (ב-1995 הכיר יד ושם בבני המשפחה כחסידי אומות עולם).
12 שנים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, ב-1957, נתפס בצ'כוסלובקיה יוזף קוקוט, אחד ממפקדי הנאצים האחראים על רצח יהודי לנצוט. הוא הוסגר לפולין, נשפט והוצא להורג.
בתום המלחמה שרדו מן העיירה כ-900 יהודים, רובם כאלו שגורשו ב-1939 אל שטח ברית המועצות. רובם חזרו אל העיירה לאחר המלחמה, אך עזבו אותה מיד לאחר מכן, עקב עוינות האוכלוסייה. רובם עזבו לארצות הברית וחלקם לברית המועצות או לישראל. בבית הקברות בחולון מתקיימת אזכרה שנתית ליוצאי לנצוט על ידי "ארגון יוצאי לנצוט בישראל".
לאחר נפילת הגוש הקומוניסטי בשנות ה-80, שוחזר בית הכנסת, שנשאר על כנו, אף על פי שבאופן רשמי העיר עמדה ללא יהודים כלל, בעקבות התגייסות של חברי מועצת העירייה. המקום הפך למוזיאון לזכר יהודי לנצוט.
צאצאי אדמו"רי חסידות לנצהוט מנהיגים קהילות חסידיות בארצות הברית גם במאה ה-21.
מאסטר שף
מאסטר שף היא תוכנית מציאות ישראלית המשודרת, החל מ-14 באוקטובר 2010, בעבר בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת ומנובמבר 2017 בקשת 12, בהפקת "גיל הפקות". במרכז התוכנית הישראלית בשלנים חובבים, חסרי ידע מקצועי בבישול, שמתחרים ביניהם על התואר "המאסטר שף של ישראל".
התוכנית מבוססת על תוכנית בריטית בשם זהה, ששודרה לראשונה ברשת ה-BBC בשנת 1990 ומשודרת מאז תחת זיכיון בכעשר מדינות ברחבי העולם. ברוב המדינות, בדומה לישראל, זכתה התוכנית לשיעורי צפייה גבוהים במיוחד ולביקורות מצוינות. טרום התוכנית, נוסעים הנבחרים להתלמדות אצל שפים שונים לתקופה בת חודשיים עד שלושה.
בעונה השלישית, בפרק הגמר שברה התוכנית את שיאי המדרוג של כל הזמנים (מאז שהחלו מדידות המדרוג), עם שיא של 46.6% אחוזי צפייה.
"מאסטר שף" היא זוכת שני פרסי "תוכנית המציאות הטובה ביותר" לשנים 2015 ו-2017 ב"טקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה".
מהלך התוכנית.
במרכז התוכנית מתחרים בשלנים חובבים, המבשלים לביתם ולהנאתם ואינם עוסקים בבישול כמקצועם העיקרי, על תואר "המאסטר שף" של ישראל, מומחה הבישול.
בתחילתה של כל עונה נבחנים מתמודדים רבים במבחני מיון מול חבר שופטים מקצועי, שמחליט האם מגיע להם לעלות לשלב הבא. לשלב השני עולים 50 מתמודדים. מתמודדים אלו נוסעים לחו"ל להתלמדות אצל שפים שונים לתקופה בת חודשיים עד שלושה.
בשלב השני המתמודדים מגיעים לשלב מחנה האימונים, בו הם לומדים מושגים מעולם הבישול, מתנסים בבישול מקצועי ונבחנים במבחני מעבר שונים. לאחר שלב זה מנופים 36 מתמודדים (בכל העונות מלבד העונה הראשונה, בה נופו 38 מתמודדים). 12 המתמודדים הנותרים הם "נבחרת העונה" והם נכנסים לתוכנית (מהעונה השנייה, השלישית, הרביעית והשביעית נבחרת העונה הורכבה מ-14 מתמודדים, ועונת הילדים שהתקיימה בשנת 2012 הנבחרת הורכבה מ-16 מתמודדים).
בכל פרק בתוכנית מוטלות על המתחרים משימות שונות ומגוונות, כמו: יצירת מנות, שחזור מנה קיימת ושימוש בחומר גלם קיים או נבחר ליצירת מנה. בסוף כל פרק השופטים מנפים את המתחרה שביצועיו היו פחות טובים משל האחרים.
היסטוריה.
משדר הגמר של העונה הראשונה היה המשדר הנצפה ביותר בישראל באותה השנה (שנת 2010). משדר הגמר של העונה השנייה היה המשדר הנצפה ביותר בטלוויזיה המסחרית בישראל, מאז החלה מדידת הרייטינג, עם 46.1% אחוזי רייטינג ומעל ל-50% אחוזי רייטינג ברגעי השיא.
משדר הגמר של העונה השלישית שבר שיאים והיה למשדר הנצפה ביותר בישראל בטלוויזיה המסחרית בכל הזמנים, עם שיעור צפייה של 46.6% אחוזי רייטינג, כשברגע השיא שיעור הצפייה עמד על 52.3% אחוזי רייטינג. בינואר 2014 החלה שידורה של העונה הרביעית של התוכנית.
בתחילת שנת 2015 החלה עונת ה-VIP של התוכנית אשר צולמה שנתיים קודם לכן. לעונה זו היה ממוצע אחוזי צפייה יחסית נמוכים, כאשר בגמר הושגו 32.5% צפייה בלבד.
ב-21 ביוני 2015, החל שידור העונה החמישית. בגמר של עונה זו, הושגו 35.2% צפייה בלבד, מה שהופך את גמר זה לגמר הכי פחות נצפה בכל משדרי הגמר של מאסטר שף (מתוך חמש העונות הרגילות).
בשנת 2011 יצא לאור הספר "מאסטר שף: ספר המתכונים, עונה ראשונה", בהוצאת "כנרת זמורה ביתן" - ספר בישול עם כל המתכונים שנכללו בעונתה הראשונה של התוכנית. בשנתיים שלאחר מכן, ראו אור ספרי המתכונים המסכמים את אלה שנעשה בהם שימוש בשתי העונות שלאחר מכן, "מאסטר שף: ספר המתכונים, עונה שנייה" ו"מאסטר שף: ספר המתכונים, עונה שלישית" - גם הם בהוצאת "כנרת זמורה ביתן". בהמשך, ב-2015, עוד במהלך העונה החמישית, לקראת השלבים הסופיים, פורסם ספר המתכונים של אותה עונה בתוכנית.
מאסטר שף ילדים (2012).
"מאסטר שף ילדים" היא תוכנית ספין אוף של "מאסטר שף", בה נשמרים חוקי התחרות הרגילים אך מתמודדים רק ילדים ונערים בגילאים 8–14.
עונת ה-VIP (2013).
עונה זו צולמה עוד ב-2013, אך שידורה נדחה בכשנתיים.
עונה שישית (2016).
העונה האחרונה ששודרה במלואה בערוץ 2 (קשת).
עונה שביעית (2017–2018).
עונה זו שודרה לראשונה בערוץ המפוצל החדש, קשת 12.
עונה שמינית (2019).
העונה השמינית עלתה לשידור ב-28 במאי 2019, בקשת 12. בעונה זו הוסיפו את אלמנט "סינר הזהב", אשר מוביל את הנבחנים ישירות לנבחרת.
ספיישל VIP 1 (2019).
לעונה זו נוסף גם ספיישל VIP ששודר ב-16 בנובמבר 2019, כמעט חודשיים לאחר גמר העונה.
הפרס בספיישל זה היה אבזור וציוד מטבח לתרומה.
בספיישל זה החליף מאיר אדוני את אייל שני, אשר היה בחוץ לארץ בעת הצילומים.
עונה תשיעית (2020–2021).
שידור העונה התשיעית החל ב-9 בדצמבר 2020.
ספיישל VIP 2 (2022).
הספיישל עלה לשידור ב-6 בפברואר 2022.
ספיישל VIP 3 (2022).
הספיישל עלה לשידור 7 בפברואר 2022
עונה עשירית (2022).
שידור העונה העשירית החל ב-15 ביוני 2022. בעונה זו הצטרפה רותי ברודו לסגל השופטים.
קישורים חיצוניים.
מידע וכתבות:
ביקורות:
קינטנה רואו
קינטנה רו
מדינת קינטנה רו (בספרדית: Quintana Roo; רשמית: המדינה החופשית והריבונית קינטנה רו, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Quintana Roo) היא אחת מ-31 מדינות מקסיקו. היא ממוקמת בדרום-מזרח מקסיקו, במזרחו של חצי האי יוקטן, ובכך היא המדינה המזרחית ביותר מבין מדינות מקסיקו. היא גובלת במדינת יוקטן בצפון-מערבה, במדינת קמפצ'ה במערבה ובבליז בדרומה. עיר בירתה היא צ'טומל.
העיר המאוכלסת ביותר בקינטנה רו היא קנקון. נכון ל-2010, התגוררו בה 705,000 נפש. האזור שופע באתרי תיירות נופש ותיירות היסטורית ובכללם האי קוסומל, והשמורה הביוספרית ואתר המורשת העולמית סיאן קאאן.
ח'רבת אל עזיז
קריספין גלובר
קריספין הליון גלובר (באנגלית: Crispin Hellion Glover; נולד ב-20 באפריל 1964) הוא שחקן קולנוע, במאי, תסריטאי, מוזיקאי וסופר אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידו כג'ורג' מק'פליי בסרט "בחזרה לעתיד".
כתב בין 15 ל-20 ספרים, שישה מהם פורסמו.
ביוגרפיה.
גלובר נולד בניו יורק, שני הוריו הם שחקנים ברוס גלובר, ומרי ליליאן בטי בלום. שמו הפרטי "קריספין" הוא על שם הקדוש הנוצרי מהמחזה "הנרי השישי" של ויליאם שייקספיר.
למד בתיכון ונייס ובתיכון בוורלי הילס שבלוס אנג'לס.
קריירת משחק.
גלובר החל להופיע בגיל 20 בקומדיות המצבים "ימים מאושרים" ו"קשרי משפחה".