בבגרותו החל את לימודיו האקדמאים באוניברסיטת יוסטון והצטרף למועדון האתלטיקה של האוניברסיטה ולהתאמן אצל טום טלז. בדיוק כמו שעשה אתלט אחר לפני כמה שנים, קרל לואיס שמו. לימים יהיו השניים מתחרים מרכזיים אחד של השני וכן שותפים בקבוצת השליחים האמריקאית.
בורל סבל מפציעות טורדניות וחוסר מזל במהלך הקריירה שלו, במיוחד לקראת תחרויות משמעותיות.
את פריצתו הגדולה עשה בורל בשנים 1990 ו-1991 אותן סיים בראש הדירוג השנתי בריצת 100 מטר.
במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסיאטל ב-1990 זכה בורל במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.05 שניות לפני קרל לואיס (10.08 שניות).
שיאן ואלוף עולם.
בתחרות שנערכה בניו יורק ב-14 ביוני 1991, קבע 9.90 שניות ושיפר את שיא העולם של לואיס בשתי מאיות. כחודשיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטוקיו אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 37.50 שניות, לפני צרפת (37.87 שניות) ובריטניה (38.09 שניות) ומדליית כסף בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.88 שניות, תוצאה טובה משיאו העולמי, אחרי קרל אחרי לואיס שקבע שיא עולם חדש של 9.86 שניות ולפני דניס מיצ'ל אף הוא מארצות הברית (9.91 שניות).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 37.40 שניות, שיא שהחזיק מעמד 16 שנים עד שנשבר על ידי נבחרת ג'מאייקה (37.10 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.10 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 זכה בורל בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.48 שניות, לפני בריטניה (37.77 שניות) וקנדה (37.83 שניות).
בתחרות שנערכה בלוזאן שווייץ ב-6 ביולי 1994 ניצח בורל בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 9.85 שניות, שיפור לשיא בן 3 השנים של קרל לואיס במאית אחת. שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי דונובן ביילי מקנדה (9.84 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסנקט פטרבורג, רוסיה בסוף יולי אותה שנה זכה בורל במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.11 שניות אחרי דניס מיצ'ל (10.07 שניות).
חיים אישיים.
בורל התחתן בשנת 1994 עם מישל פין, אלופה אולימפית (ברצלונה 1992) בריצת שליחות 4x100 מטר. לזוג נולדו שלושה בנים. בנם הבכור קמרון בורל, אף הוא אצן מצטיין, התאבד ב-9 באוגוסט 2021 בהיותו בן 26.
דוד טרטקובר
דוד טַרטָקוֹבֶר ("טרטה") (נולד ב-29 בינואר 1944) הוא מעצב גרפי, אמן, אוצר ואספן של פריטי נוסטלגיה משנותיה הראשונות של מדינת ישראל. מרצה בכיר לעיצוב באקדמיה לאמנות בצלאל. חתן פרס ישראל לעיצוב לשנת תשס"ב (2002).
קורות חיים.
טרטקובר נולד בחיפה, בנם של ד"ר יעקב טרטקובר, עורך דין יליד אוסטריה, ואלכסנדרה שולמית (לבית גליקשטיין), מורה ילידת מצרים. אמו, בתו של הקבלן-המהנדס עקיבא גליקשטיין, הייתה אחותם של חיים גליקשטיין, עיתונאי, מבקר תיאטרון ומתרגם, ושל טוני קליף, שהיגר לבריטניה, המנהיג-המייסד של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הטרוצקיסטית הבריטית, הוגה ומחבר ספרים חשובים על אודות הקומוניזם; וכן אחייניתם של הלל יפה וחיים מרגליות קלווריסקי.
בהיותו בן ארבע עברה המשפחה להתגורר בירושלים. טרטקובר למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1962 ו-1964 שירת בצה"ל והתנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וכן קורס מ"כים חי"ר. עם שחרורו למד בבית הספר London College of Printing אשר בלונדון במגמת העיצוב.
עם שובו לישראל ב-1968 הצטרף טרטקובר לצוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית, אך עד מהרה פרש מהטלוויזיה והשתקע בתל אביב. בתקופה זו שיתף פעולה עם אריק איינשטיין ואורי זהר בחבורת "הגר" ובין היתר עיצב את עטיפות אלבומיו של אריק איינשטיין מהתקופה. החל משנות השבעים פועל טרטקובר במספר אפיקי יצירה, הוראה ומחקר שמרכזם התרבות החזותית של מדינת ישראל. טרטקובר השתתף במלחמת יום הכיפורים, בה לחם בחזית הדרום כאיש מילואים בחטיבת הצנחנים "הנשר השחור".
מעגלי העבודה.
יצירה - טרטקובר עוסק בראש ובראשונה בעבודת עיצוב עבור לקוחות שונים ומעצב כרזות, לוגואים (סמלילים), אריזות למוצרים, עטיפות ספרים ותקליטים ועוד. במסגרת הנימוקים לפרס ישראל שהוענק לו נאמר שהוא השפיע בעבודתו על תרבות העיצוב הישראלית. בשנת 1978 עיצב את כרזת יום העצמאות "שלום" לשנת ה-30 לעצמאות ישראל אשר נחשבת למופת של עיצוב גרפי. כמו כן עיצב את לוגו "שלום עכשיו", שנחשב לסטיקר הפוליטי הראשון בישראל ולדוגמה לשימוש בטיפוגרפיה (עיצוב באותיות) ליצירת סמל.
הוראה - משנת 1976 נמנה טרטקובר עם סגל המרצים של האקדמיה לאמנות בצלאל.
אספנות ואוצרות - החל משנת 1978, בה אצר את התערוכה "הרצל בפרופיל: דיוקן בנימין-זאב הרצל באמנות השימושית" במוזיאון תל אביב, דוד טרטקובר אוצר תערוכות סביב נושא התרבות החזותית. חלקן מבוססות על אוספו הפרטי, המונה אלפי כרזות פרסום ותעמולה שנוצרו בישראל מתחילת שנות העשרים, משחקי ילדים, אריזות של מוצרים וארכיונים של יוצרים בתחום הגרפיקה השימושית.
מחקר וכתיבה - בד בבד עם איסוף מוצרי תרבות משנות המדינה ערך טרטקובר מספר מחקרים שהתפרסמו בספרים. ביניהם 101 כרטיסי ברכה ל"שנה טובה", מחקר על העיצוב בשנות ה-50 וה-60 (שיצא בספר "איפה היינו ומה עשינו") ועוד.
פעילות ציבורית - בשנת 1992 נבחר ליושב ראש "אגודת המעצבים הגרפיים בישראל", בשנים 1995–1998 כיהן כנציג ציבור במליאת רשות השידור ומ-1995 טרטקובר הוא חבר בוועדה לאמנות פלסטית במועצה הציבורית לתרבות ולאמנות. כמו כן יזם הצבת קירות זיכרון בשכונת נוה צדק בתל אביב, בבניין האופרה הישן בעיר ובנמל התעופה בן-גוריון.
פעילות פוליטית - טרטקובר הוא אמן פוליטי פעיל. הוא מבטא את מסרי מחנה השמאל הן באמצעות כרזות וסטיקרים לפרסום נרחב והן באמצעות יצירות אישיות-אמנותית. בין השאר עיצב כרזה לאחר לרצח רבין, בה הופיעו דמויותיהם של יצחק רבין ובנימין נתניהו עם הכיתוב "לא נשכח ולא נסלח". לדבריו, דמותו של נתניהו עוצבה "בסגנון מוסוליני". יצירה נוספת היא שער עיתון "העיר" בתקופת מבצע חומת מגן שעיצב, בו צועדים חיילי צה"ל על הריסות בית ומסביבם סמלי חילות צה"ל שביניהם גם סמל גולגולת ועצמות. עבודה זו ספגה ביקורת מצד היועץ המשפטי לממשלה לשעבר, אליקים רובינשטיין, שהזהיר מפני התקרבות לקווים אותם אסור לחצות, וקבע כי עבודתו של טרטקובר "מקוממת ומעוררת שאט נפש". ביום העצמאות 2002 השתתף בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי של תנועת "יש גבול", והדליק משואה לכבוד "כל הלוחמים על דמותה המוסרית של מדינת ישראל". ב-2009 החל לפרסם בלוג באתר האינטרנט של מפלגת חד"ש וחבר במועצה הציבורית של ארגון בצלם.
חיים פרטיים.
טרטקובר היה נשוי לאמנית ג'ניפר בר לב ולהם בת.
ספרים שפרסם.
בנוסף ערך ספרים רבים נוספים בנושאי צילום וגרפיקה.
דומז'אלה (כדורגל)
נוגומנטי קלוב דומז'אלה (בסלובנית: Nogometni Klub Domžale) הוא מועדון כדורגל סלובני מהעיר דומז'אלה שבמרכז המדינה. הקבוצה משחקת כיום בליגת העל הסלובנית.
היסטוריה.
הקבוצה משתתפת בליגה הסלובנית מאז הקמתה בשנת 1991 וירדה פעמיים לליגה השנייה. הקדנציה הנוכחית של הקבוצה בליגה הבכירה החלה בעונת 2003/04. הקבוצה השתתפה לראשונה במפעל אירופי כלשהו, בגביע אופ"א, בעונת , כשבשלב השני הדיחה את מ.ס אשדוד הישראלית בשני מפגשים. אך הודחה בשלב השלישי על ידי שטוטגרט הגרמנית. בעונה הבאה השתתפה פעם נוספת במוקדמות המפעל, אך הודחה על ידי הפועל תל אביב הישראלית.
בעונת 2007/2008 הקבוצה השתתפה בפעם הראשונה במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת קיי אף טירנה מאלבניה. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה לקבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה והודחה מהטורניר.
בעונת 2008/2009 הקבוצה השתתפה בפעם השנייה במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת F91 דודלאנג' מלוקסמבורג. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה לקבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה והודחה מהטורניר.
הקבצה מארחת באצטדיון ספורטני פארק בעיר, שהוקם בשנת 1948 ומכיל 3,234 מקומות ישיבה.
ג'יימה לזקאנו
גבריאל קדוש
בוב בר
רוברט לורנס "בוב" בר הבן (באנגלית Robert Laurence "Bob" Barr, Jr; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא פוליטיקאי אמריקני. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג ג'ורג'יה מטעם המפלגה הרפובליקנית בשנים 1995–2003. היה מועמד המפלגה הליברטריאנית לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות ב-2008, וקיבל כ-0.4% מן הקולות.
ב-2014 ניסה להתמודד שוב לנציגות ג'ורג'יה לקונגרס האמריקני מטעם הרפובליקנים, לאחר מספר שנים בהן לא כיהן בתפקיד רשמי. הוא הפסיד לבארי לאודרמילק. מאז הוא מכהן כדירקטור במספר ארגונים.
נפוליאון (פירושונים)
זכיין
רגשות באינטראקציה חברתית
רגשות באינטראקציה חברתית מתייחס להיבטים של הרגש במסגרת קשרים בין-אישיים וקבוצה חברתית.
רגש כצורת תקשורת בין אישית.
פסיכולוגים אבולוציוניים טוענים שהיכולת המורכבת לקרוא רגשות של אחרים התפתחה כאמצעי תקשורת.
הפגנת רגשות היא מרכיב חיוני באינטראקציה ותקשורת בין אנשים. רגש הוא תהליך דינמי שמשרת את היחסים בין היחיד לבין סביבה חברתית משתנה. הרגש הוא תהליך של יצירה, תחזוקה וניתוק של יחסים בין האדם לסביבה בנושאים המשמעותיים לאדם.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים.
בעוד שההמיספרה השמאלית של המוח הגדול היא הדומיננטית עבור תפקודי השפה בקרב כ-90% מהאוכלוסייה,