שנהב הוא דוקטור למשפטים והיה מראשוני חברי הסגל במרכז הבינתחומי הרצליה ושימש בתפקיד סגן דקאן בית הספר למשפטים. כיום הוא מרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובמרכז הבינתחומי הרצליה.
ביוגרפיה.
שנהב נולד בירושלים. בגיל צעיר שהה מספר שנים עם הוריו באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית בעת לימודי הדוקטורט של אביו, ד"ר יהודה שנהב. שנהב סיים את לימודי התיכון בבית הספר אליאנס בתל אביב בשנת 1982, ושירת בצה"ל בחיל התותחנים. בתפקידו האחרון בשירות הסדיר שימש כעוזר קצין אג"ם קתמ"ר והשתחרר בשנת 1986.
שנהב למד לתואר ראשון במשפטים וסיים בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב בשנת 1990. תואר שני במשפטים בהתמחות מיסים למד באוניברסיטת NYU (המדורגת כמובילה בארצות הברית בתחום המיסים) וסיים את לימודיו בשנת 1992 והמשיך לתואר דוקטורט גם כן ב-NYU. בשנת 1995 קיבל תואר דוקטור במשפטים. נושא הדוקטורט שלו היה מדיניות המס של ארצות הברית ביחס להשקעות במדינות מתפתחות (US Tax Policy Regarding Investments in Developing Countries).
בשנים 1992–1996 היה שנהב עורך דין במשרד Davis Polk &amp; Wardwell. במסגרת זו, עסק בתחום המיסוי ובעסקאות בינלאומיות. בפברואר 1996 הצטרף שנהב לסגל של בית הספר למשפטים במרכז הבינתחומי ובשנת 1998 מונה לסגן הדיקן של בית הספר למשפטים.
בשנים 1999–2001 היה שנהב שותף במשרד איתן, פרל, לצר, כהן צדק, בשנים 2002–2004 הקים את משרד איל שנהב ושות', עורכי דין. בשנים 2005–2007 היה שנהב שותף במשרד דנציגר קלגסבלד ושות' (ראש מחלקות מיסים והייטק במשרד). בינואר 2008 הקים שנהב (ביחד עם טל דנון שנהב ואורן בירן) את משרד שנהב ושות'. ביוני 2018 מוזגו משרד שנהב ושות' ומשרד עורכי הדין גרוס, קלינהנדלר, חודק, הלוי, גרינברג ושות'.
שנהב הוא חבר בלשכת עורכי הדין בישראל משנת 1991. בשנת 1992 עבר בהצלחה את בחינות הלשכה של מדינות ניו יורק.
שנהב מתמחה בייצוג קרנות הון סיכון וקרנות השקעה וסייע להקים עד היום עשרות קרנות השקעה כגון קרנות הון סיכון, קרנות פרייבט אקוויטי, קרנות גידור קרנות נדל"ן ועוד. שנהב גם מייצג חברות הזנק רבות, וכן לקוחות, חברות ויחידים בתכנוני מס ותכנון של העברת עושר בין-דורי.
שנהב מכהן היום כיו"ר ועדת עורכי הדין ורואי החשבון של האיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות (IATI) המאגדת את משרדי עורכי הדין ורואי החשבון המובילים בישראל ובחו"ל.
שנהב מרצה במוסדות אקדמיים לרבות אוניברסיטת תל אביב (הפקולטה למשפטים והפקולטה לניהול) והמרכז הבינתחומי (בית ספר למשפטים, בית ספר למנהל עסקים, בית ספר ליזמות ותוכנית Zell). בעבר לימד גם באוניברסיטת בר-אילן, המכללה למנהל והמרכז האקדמי למשפט ועסקים.
שנהב הוא דירקטור מטעם הציבור בחברת בית ספר אליאנס.
שנהב נשוי לעורכת הדין טל דנון שנהב, גם היא שותפה במשרד עורכי הדין בו מועסק בעלה, מומחית בתחום המכרזים ופרויקטי התשתיות. לזוג שלושה ילדים והם מתגוררים בתל אביב.
רבקה קוב
רבקה קוב (באנגלית: Rebecca Cobb, נולדה בשנת 1982) היא סופרת ומאיירת ספרי ילדים בריטית.
ביוגרפיה.
רבקה קוב, גדלה בבקינגהאמשייר ובסומרסט, אנגליה, כיום היא מתגוררת בפלימות', אנגליה. לצד כתיבת ספריה ואיורם, היא משתפת פעולה עם סופרים אחרים כמו ג'וליה דונלדסון, ריצ'רד קרטיס והלן דנמור.
בשנת 2004, סיימה קוב את לימודיה בפקולטה לאומנויות במכללת פלימות'.
קריירה.
עסקה, בין היתר, באיור בכמה מגזינים ובהם: Guardian Guide, Guardian Weekend Magazine, The Independent and Waitrose Food Illustrated.
ביוזמתו של רון ג'ונס, הבעלים של “Independent Bookshop” ו – “Mabrecon Books”, ובשיתוף פעולה עם היוצרת הלן דונמור, יצא לאור הספר "ציפורי המעבורת" (2010). בשנת 2011 פרסמה קוב את הפרויקט הראשון שלה כיוצרת יחידה: "אמא נעלמה", אשר עוסק בנושא התמודדות של ילדים עם שכול. בין ספריה (כיוצרת יחידה): ארוחת צהריים, הדודה אמליה ו"המשהו". ספריה מתאפיינים באיורים ססגוניים ובטקסט בהיר ונגיש. היא נחשבת לאחת היוצרות הצעירות המוכרות ביותר בתחום של איור ספרי ילדים.
קוב עבדה עם ארגוני צדקה לילדים, בין היתר עבור ילדים פליטים. בשנת 2018 היא יצרה, בשיתוף עם הסופר ניקולא דייוויס, את הספר "היום שבו המלחמה הגיעה", העוסק בבעיית הפליטים מנקודת מבטם של ילדים. הספר מספר את סיפורו של ילד הבורח מאימת הטרור של המלחמה. לצד עלילת הספר, הספר חושף את המאורעות אשר נתנו ליוצריו השראה וכן מתאר את עבודתם המשותפת בארגון הצדקה "עזרו לפליטים". הספר של דייוויס וקוב משך תשומת לב רבה לסוגיית 3000 הילדים הסורים, אשר ממשלת בריטניה סירבה לתת להם מקלט מדיני בשנת 2016. קוב ודייוויס הקימו פרויקט משותף - #3000 chairs, בו הם קוראים ליוצרים הבולטים של בריטניה להשתתף במסע פרסום כלל ארצי להעלאת המודעות לבעיית הפליטים הסורים, כשהדגש הוא על ילדי הפליטים והסבל הרב שהם עוברים.
תאודור רוזוולט (CVN-71)
תאודור רוזוולט (CVN-71) (באנגלית: USS Theodore Roosevelt (CVN-71)) היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ המשרתת בצי ארצות הברית, שייכת לפיקוד כוחות צי ארצות הברית, ומונעת באנרגיה גרעינית על ידי שני כורים גרעיניים.
נושאת המטוסים "תאודור רוזוולט (CVN-71)" קרויה על שמו של נשיא ארצות הברית ה-26 תאודור רוזוולט שכיהן בתפקיד מ-14 בספטמבר 1901 - 3 במרץ 1909.
היסטוריה.
ב־5 במרץ 2020, "תאודור רוזוולט (CVN-71)" יחד עם סיירת הטילים "USS Bunker Hill (CG-52)" , הגיעו לדה נאנג, וייטנאם, לביקור נמל בן חמישה ימים, לציון 25 שנה ליחסי ארצות הברית-וייטנאם ("United States–Vietnam relations" ).
מגפת הקורונה.
ב-24 במרץ 2020, בעת מגפת הקורונה, התגלו על האונייה שלושה מלחים חולים במחלת נגיף קורונה 2019. תוך ימים אחדים גדל המספר לעשרות חולים. "תאודור רוזוולט" היא האונייה הראשונה של צי ארצות הברית שהתגלתה בה מגפת הקורונה בעודה בים. ב-27 במרץ עגנה האונייה בגואם. ב-31 במרץ יותר ממאה ממלחיה חלו. מפקד האונייה, ברט קרויזר, ביקש את עזרת הצי. מפקדת הצי הורתה לפנות את האונייה ולהשאיר עליה צוות מצומצם של 400 מלחים (מתוך כ-5,000 מלחים המשרתים עליה) לתחזוקה חיונית. ב-2 באפריל, לאחר שפנייתו של קרוזייר לעזרת הצי פורסמה באמצעי התקשורת, הורה מזכיר הצי של ארצות הברית, תומאס מודלי, להעביר מתפקידו את קרוזייר.
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ.
אלו הן אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה.
"תאודור רוזוולט (CVN-71)" היא נושאת המטוסים הרביעית בסדרה (מתוך עשר), לפי תאריך השקתה.
מייק קריגר
מישל "מייק" קליגר (נולד ב-4 במרץ 1986) הוא יזם ומהנדס תוכנה ברזילאי. הקים את אינסטגרם יחד עם קווין סיסטרום. ב-24 בספטמבר 2018, הודיעו השניים על התפטרותם.
ביוגרפיה.
קליגר נולד בסאו פאולו, ברזיל, ועבר לקליפורניה בשנת 2004 כדי ללמוד באוניברסיטת סטנפורד.
בסטנספורד למד מערכות סימבוליות, והכיר שם את קווין סיסטרום. בשנת 2010 ייסדו השניים את אפליקציית אינסטגרם. קריגר יצר את העדכונים עבור אינסטגרם בשלושת השנים הראשונות.
בשנת 2012 נמכרה אינסטגרם לפייסבוק. קריגר, שהחזיק בכ-10% מניות החברה הרוויח כ-100 מיליון דולר מהעסקה.
קריגר נשוי לקייטלין טריגר.
פילנתרופיה.
באפריל 2015, קריגר הודיע על שותפות עם GiveWell בהקמת קרן צדקה בשווי 750 אלף דולר למשך שנתיים. הכספים נועדו לתמוך במטרות עליהן הומלץ במסגרת Open Philanthropy Project.
מעצור (ירי)
מעצור בכלי נשק הוא ביטוי לאי יכולתו של כלי הנשק לפעול כהלכה בעת הצורך.
טווח התקלות נע בין מצבים זמניים ובטוחים יחסית, כמו תרמיל שלא נפלט, לבין מצבים שעלולים להיות מסוכנים, טיפול לא נכון בסוגים מסוימים של תקלות עלול לגרום לפציעה או למוות ולפגם משמעותי בכלי הנשק. לצורך מניעה של תקלות אלו חובה לעקוב ולהקפיד בכל העת על הכללים הבסיסיים של בטיחות כלי הנשק. כמו כן לניקיון ותחזוקה נכונה של כלי נשק יש תפקיד חשוב במניעת תקלות שכאלו.
סוגי מעצורים.
מעצורי תחמושת.
אלו מעצורים שנגרמים כתוצאה מכשל בתחמושת עצמה:
מעצורים מכניים.
מעצורים אלו נגרמים כתוצאה מכשל בנשק עצמו או כשל במחסנית:
מניעה.
ישנן תקלות מכניות מסוימות הנגרמות כתוצאה מתכנון לקוי ולא ניתן להימנע מהן, כמו כן ישנן תקלות שניתן לייחסן למחסנית באיכות ירודה או תחמושת פגומה (לעיתים קרובות עקב אחסון לא נאות במקום החשוף ללחות וסביבה משתכת). לעומת זאת, תקלות רבות ניתנות למניעה על ידי ניקוי ותחזוקה נכונה של כלי הנשק.
אליעזר קלונסקי
אליעזר קלונסקי (קלאנסקי) (ה'תרכ"ג, 1863 – א' באדר ה'תרע"ז, פברואר 1917) היה סוחר ב בשלהי התקופה העות'מאנית ואחד מאישי הציבור הבולטים בו. מראשי קהילת חב"ד בחברון.
ביוגרפיה.
אליעזר קלונסקי נולד בשנת 1863 בשצדרין שבפלך מינסק, כאשר הייתה חלק מהאימפריה הרוסית. אביו נפטר בהיותו ילד, וקולונסקי גדל בבית סבו. בשנת 1870 עלה לארץ ישראל, יתום וחסר כל.
מסחר.
לאחר נישואיו עבר קלונסקי להתגורר בחברון והקים שם תעשייה של גבינה, שהתבססה על חלב שרכש מערביי הסביבה. בהמשך הקים ביחד עם אלתר ריבלין את הפירמה "ריבלין את קלונסקי" שעסקה בשיווק אקספורט אימפורט לצמר, וצמוקים ושעורה לתעשיית בירה.