הקירטון מתקופת הקרטיקון (מתחת לרצועות האירידיום והחרסית) עשיר במאובנים ומעיד על עושר בבעלי חיים ימיים. אלה כוללים למעלה מ-450 מינים של מקרו-מאובנים ומאות מינים של נאנו ומיקרו-מאובנים. לעומתם אבן הגיר מהשלישון (מעל הרצועה) עשירה בחיטחבים ובצור שחור בלבד. בשל כך נחשבים הצוקים לעדות חשובה לביסוס תאוריית האסטרואיד, כגורם להכחדת קרטיקון-שלישון, והם שימשו, יחד עם שני אתרים נוספים, בגיבושה של תאוריה זו בידי לואיס אלוורז ואחרים בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.
ביולוגיה.
האתר שוכן בנתיב חשוב של נדידת ציפורים בין סקנדינביה לבין דרום אירופה ואפריקה. עם בעלי החיים החיים במקום נמנים לטאת החולות, שבעה מיני עטלפים, שני מיני סלמנדריים, מספר מיני דו-חיים ו-22 מיני פרפרים.
אתרים.
סמוך לצוקים שוכנת "מצודת סטנס" (Stevnsfortet) אשר נבנתה בשנים 1950-1953 ונותרה פעילה עד שנת 2000. היא נפתחה לציבור ב-1 ביולי 2008 והאתר זכה לשם "מוזיאון המלחמה הקרה" (Koldkrigsmuseum). במקום מוצגים ציוד צבאי ומערכת מחילות תת-קרקעיות באורך כולל של 1,600 מטרים. במחילות שכנו מטות פיקודיים, אזורי מגורים, בית חולים, קפלה ומחסני תחמושת. עוד שוכן במקום בית סוהר לבני נוער בני 15 עד 17 שנים.
על הצוקים ניצבים שני מגדלורים השוכנים מצפון למצודת סטנס. הראשון הוקם בשנים 1816-1818 ויצא מפעולה עם הקמת מגדלור חדש. המגדלור החדש נבנה בשנים 1877-1878 והיה פעיל עד שנת 2002.
חיים דותן
חיים צבי דותן (נולד ב-1954) הוא אדריכל ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה.
דותן נולד בשכונת מקור ברוך בירושלים בשנת 1954. אביו, חנינא דטינא, עלה לארץ ישראל מאוקראינה ואמו ניצחיה סיידוף נולדה בשאנגחאי אליה נמלטה משפחתה מבוכרה ב-1917. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שירות צבאי נסע לניו יורק שם היה רקדן ג'אז. לאחר שנה פרש מריקוד ועבד כפועל בניין ובמקביל החל ללמוד אדריכלות באוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס. השלים לימודי תואר B.Arch באדריכלות ו M.Arch באדריכלות ועיצוב אורבני. לאחר קריירה ביפן ובארצות הברית, כולל משרד עצמאי לאדריכלות במנהטן, ייסד בשנת 1990 בתל אביב את משרד חיים דותן אדריכלים בע"מ ובשנת 2010 נוסד סניף בשאנגחאי שבסין. המשרד מתמקד במחקר ופיתוח, בבניה ובחשיבה ארכיטקטונית ומתכנן פרויקטים שונים ברחבי העולם.
אדריכלות.
בשנות ה-90 תכנן פרויקטים רבים באשדוד, כחלק מתנופת הבנייה שהתרחשה בעיר באותן שנים, ואף זכה בעקבות זאת לכך שכתב העת "אדריכלות ישראלית" הקדיש גיליון שלם ליצירתו. בתום אותו עשור החל לשנות את אופי הבניינים שתכנן, המתבססים על הרמוניה עם הטבע והסביבה. המבנים שתכנן היו לייחודיים בנוף הבנייה הישראלי וחלוציים בחשיבה התכנונית ובשיטות הבניה החדשניות. על העבודות הבולטות שתכנן נמנות היכל התרבות באשדוד, קמפוס ובנייני המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון בבאר שבע (עם שבח אדריכלים), בית הספר האמריקאי הבינלאומי באבן יהודה (עם פלסנר אדריכלים), בנין אלון לטכנולוגיות עילית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע, מכון עזריאלי להעצמה חינוכית בבאר שבע ובנין סגו בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון (עם אד' פילצר). עבודותיו פורסמו באירופה, באסיה, בסין ובישראל.
בשנת 2008 זכה במכרז משרד החוץ כקבלן הראשי ואדריכל הביתן הישראלי בתערוכה העולמית אקספו 2010 בשנגחאי, סין.
ב-2016 נחנך בתכנונו גשר הזכוכית הראשון הארוך והגבוה בעולם ב-Zhangjiajie, Hunan Province שבסין. גשר הזכוכית הפך לאייקון סיני ולסמל בעולם כולו. בעקבות הקמת הגשר הוענקה לדותן בשנת 2017 אזרחות כבוד של העיר Zhangjiajie, בגין תרומתו לפיתוח הכלכלי והחברתי של העיר. הגשר עצמו זכה בפרס הסיני ל"פרויקט בניה איכותי לאומי" לשנת 2017.
פרסים והישגים.
בשנת 1990 זכה יחד עם אדריכל פילצר בתחרות לתכנון קמפוס ובניני הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון שבחיפה. בהמשך לזכייה הוקם בנין עבור הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון. כמו כן זכה בפרס למצוינות בבניה מטעם איגוד הקבלנים והבונים בישראל. בשנת 1998 זכה בפרס לרגל מלאות יובל למדינת ישראל על התרומה המקצועית בתחום האדריכלות מטעם לשכת המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים בישראל, הטכניון, בצלאל ואוניברסיטת תל אביב. זכה דותן באות הכבוד על חידוש השפה האדריכלית לשנת 2006 מטעם מרכז הבנייה הישראלי.
בשנת 2010 זכה בפרס יקיר עמותת האדריכלים בישראל. בשנת 2011 נבחר לאדריכל השנה לרגל יום העצמאות של מדינת ישראל מטעם העיתון כלכליסט. בשנת 2017 הוענק לדותן תואר דוקטור לשם כבוד לספרות על ידי ארגון משוררים האקדמיה לאמנויות ותרבות בארצות הברית. התואר הוענק לו במהלך הכנס העולמי ה-37 של משוררים שהתקיים באוגוסט 2017 באולן בטור שבמונגוליה. באותה שנה הוענקו לו פרס כבוד לספרות מטעם איגוד הסופרים המונגולים עבור תרומתו להפצה והגנה על השירה וכן תעודת הוקרה מאת אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, הקרן למורשת מיכל ונחמה פוחצ'בסקי (ע"ר) על פועלו בתחומי היצירה החזותית והחדשנות.
בדצמבר 2018 זכה גשר הזכוכית ב-IAI DESIGN AWARD בפרס מיוחד מצוות השופטים מטעם (APDF (Asia Pacific Designers Federation. לקראת סוף שנת אותה שנה זכה גשר הזכוכית להכלל ב-Guinness World Record (מהדורת 2019) בקטגוריה Science &amp; Technology כגשר הולכי הרגל הגבוה ביותר. גובהו של הגשר הוא כ-260 מטרים מתחתית הקניון. עוד באותה השנה בכנס שנערך על ידי IBC במרילנד שבארצות הברית הוענק לצוות שהיה מעורב ביזום עיצוב תכנון והקמת גשר הזכוכית פרס מטעם ENGINEERS SOCIETY OF WESTERN PENNSYLVANIA ע"ש ARTHUR G.HAYDEN. שנה לאחר מכן זכה בפרס גינס (Guinness) על תכנון גשר הזכוכית, הפרס ניתן במסגרת "מדע וטכנולוגיה" עבור היותו גשר הולכי הרגל הגבוה ביותר (853 רגל) מעל פני הקרקע.
אקדמיה.
דותן מכהן כפרופסור ב-Shanghai Institute of Visual Arts ,FUDAN University וב-Master ב-DeTao Masters Academy בשנחאי וכפרופסור יועץ ב-East China Normal University בשנגחאי. בעבר היה מרצה בבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב ובבצלאל בירושלים. הוא גם משמש כשופט בתחרויות אדריכלות ועיצוב רבות בישראל ובעולם.
שירה.
חיים דותן פרסם ספר שירים ששמו "לאחר הגשם". בשיריו מהלל דותן את הטבע ואת גדולתו. בראיון שערך איתו מיכאל יעקובסון שהתפרסם באתר xnet אמר דותן "רציתי להעביר כאן בשורה לדור הצעיר, שיש לשמר את הטבע כמקור החיים שלנו". הספר הודפס ב-4 שפות - עברית, אנגלית, סינית והונגרית.
דותן הוא חבר באגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל.
למידה בכל מקום ובכל זמן
למידה בכל מקום ובכל זמן (Ubiquitous Learning) היא למידה שיכולה להתרחש בכל מקום ובכל עת, כלומר למידה שאיננה תלויה במקום ובזמן ספציפיים. המילה Ubiquitous לקוחה מהשפה הלטינית ופירושה בכל מקום ובכל עת.
Ubiquitous Learning (בקיצורו- U-Learning) היא פדגוגיה חדשה בעולם החינוך. E-learning ולמידה ניידת (mobile learning) היו שלבים בהתפתחות למידה המתאפשרת בכל מקום ובכל עת.
גישת U-Learning איננה מתמקדת רק בהפיכת המידע לזמין בכל עת, בכל מקום ובכל צורה, אלא גם בהנגשת המידע בזמן הנכון, במקום הנכון ובצורה הנכונה.
למידה מסוג זה תואמת ללמידה מבוססת מקום והקשר. הסביבה הפיזית קשורה באופן ישיר לפעילויות וליעד הלימוד. המידע והשירותים מסופקים לסביבה ולסיטואציה הנוכחית.
התפתחות היסטורית.
תפיסות מודרניות של למידה בכל מקום, נבנו על חזון ההשפעה של מיחשוב בכל מקום, כפי שפורסם על ידי מארק וייזר (1991). מאמרו מתאר עולם של אובייקטים חכמים ומחשוב בכל מקום, ממשקים בין מחשבים, רשתות, ואנשים שונים. בחזונו של וייזר, מחשבים זעירים מוטמעים כמעט בכל חפץ עם תקשורת הדדית ביניהם. לדוגמה, עץ יכול להיות מתויג עם מידע על המאפיינים הבוטאניים שלו; העץ עשוי להציע גם להראות תמונה היסטורית מהקשרו על הזמן שניטע או כדי לתאר את תרומתו לכדור הארץ. אנשים שהולכים ברחוב יכולים לגשת למידע זה על ידי התקן אלחוטי נייד. היום חזון זה מוכר כ- Ubiquitous Computer.
במשך עשורים רבים, הצביעו מחנכים על החשיבות וההכרח של הצבת תלמידים בתרחישי למידה ב"עולם-האמיתי", מתוך תפיסה כי ללא למידה ותרגול בסביבות אותנטיות, יהיה קשה לתלמידים ליישם את הידע שלמדו בספרי הלימוד כדי לפתור בעיות פרקטיות. בהתאם לתפיסות אלה, חוקרים רבים ניסו לפתח סביבות לימודיות שמשלבות קונטקסטים של העולם-האמיתי עם משאבים מהעולם הדיגיטלי, כדי לספק לסטודנטים חוויות למידה עצמאיות בעולם-האמיתי שמלוות בתמיכה פדגוגית מספקת.
התפתחות טכנולוגית גררה התפתחות של צורות למידה חדשות: בשלב ראשון, למידה אלקטרונית המאפשרת למידה מרחוק באמצעות האינטרנט. בשלב הבא, עם התפתחות התקשורת האלחוטית והמכשירים הניידים התפתחה גם למידה ניידת המאפשרת גישה למידע מכל מקום.
מערכות למידה בכל מקום ובעל זמן מספקות תמיכה בתלמיד ובהתנסות הלימודית שלו באמצעות תקשורת אלחוטית, מכשירים ניידים וטכנולוגיות של חישה.
טכנולוגיות חישה כגון: NFC- תקשורת טווח אפס, RFID, QR Codes, GPS מאפשרות למערכות למידה בכל מקום ובכל זמן לעקוב אחרי הקשרים לימודיים שהלומדים פוגשים בעולם-האמיתי ואחרי האינטראקציות של הלומדים עם הסביבה הלימודית הווירטואלית המקוונת.