העלייה הרציפה במחירי הדיור בפריז מסבירה את התחלופה הנמשכת של האוכלוסייה הענייה והמעמד הבינוני במעמד חדש ומבוסס יותר. תהליך זה של החלפת אוכלוסיות ניכר במגלופוליסים רבים בעולם, כגון לונדון או ניו יורק. המונח בּוֹבּוֹ - הלחם של המילים בורגני בוהמייני - מציין את המעמד העליון החדש של העיר ואת הקצנת הפערים החברתיים ברבעים שנחשבו עד לא מזמן לעממיים: הרובע העשירי, למשל, או קומונות סמוכות באזור הפרברים, כ או סֶן-סָן-דֶני.
אך אם לפריז דבק דימוי של "עיר של עשירים", עם שכבה חברתית מבוססת, מצבה החברתי בפועל נותר קוטבי ביותר. ההבדלים הסוציאליים באים לידי ביטוי, כבעבר, בין תושבי מערב העיר (המבוססים) לבין אלו שבמזרח. כך, הצהרת ההכנסה הממוצעת ליחידת צריכה ברובע השביעי בשנת 2001, הרובע העשיר ביותר של פריז, עמדה על 31,521 אירו, כמעט כפליים מול זו של הרובע התשעה-עשר, שעמדה על 13,759 אירו בלבד, וקרובה להכנסה בפרבר סן-סן-דני; 13,155 אירו. הרבעים השישי, השביעי, השמיני והשישה-עשר מדורגים בין עשר הקומונות בעלות ההכנסה הממוצעת הגבוהה ביותר, לעומת הרבעים העשירי, השמונה-עשר, התשעה-עשר והעשרים, שמשובצים גבוה ברשימת הקומונות העניות באזור איל-דה-פראנס.
12% מהמשפחות הפריזאיות, כ-210,000 איש, חיים מתחת לסף העוני, שעומד על 670 אירו לחודש, כפי שנקבע על ידי הלשכה הארצית לסטטיסטיקה (INSEE).
ניתן להיווכח, כמו כן, בתהליך גטואיזציה אתנית וחברתית של מספר רבעים. למעשה, ההרכב החברתי של מספר רבעים עניים במזרח העיר (כמו הרבעים ה-18 וה-19) זהה להרכב הפרברים הסמוכים להם, המהווים מעין הארכה שלהם; באופן דומה, הרובע השישה-עשר ממשיך בפרברים האמידים שממערב לו. ברבעים השמונה-עשר, התשעה-עשר והעשרים מרוכזים כ-40% מעניי העיר.
מגורים ציבוריים ומגורי יוקרה.
בלמעלה ממחצית הדירות בפריז אין יותר משני חדרים (58.1% מהדירות, על-פי נתונים משנת 1999). עובדה זו מסבירה חלקית את המספר הגבוה של רווקים ומשפחות שאין בהם ילדים שמאפיינים את העיר. שטח הדירות הקטן ומחירן הגבוה מקשים על רכישתן, ומשפחות רבות מעדיפות בשל כך לגור בפרברים. זאת משום שיופיים של כמה מהרבעים אינו מצליח לפצות על חוסר הנוחות שבמגורים בהם: הלחץ, הצפיפות, זיהום האוויר, הלכלוך ברחובות, חוסר הביטחון, יוקר המחיה, וכדומה.
המגורים הציבוריים המוגנים (logement social) תופסים מעט יותר מ-17% מנפח הבנייה העירונית אך כמות זו מפוזרת בצורה לא שוויונית בעיר: בעשרת הרבעים הראשונים שבמרכז פריז, רק 6% מהמבנים שייכים למגורים ציבוריים של העיר, שהם 23% מסך הדיור הציבורי בה. ברבעים ה-13, ה-19 וה-20 היו 96,000 יחידות בשנת 1999, כלומר, 47% מהמגורים הציבוריים מרוכזים בשלושה רבעים בלבד. אם מצרפים אליהם את הרבעים ה-12, ה-14, ה-15 וה-18 נוכחים לדעת ש-81% מהדיור המוגן מרוכז בפריפריה הדרומית והצפון-מזרחית של פריז.
פריז ממוקמת במקום התשיעי במדד הערים היקרות בעולם, ביחס למגורי היוקרה שבה: 12,600 אירו למ"ר בשנת 2007 (לעומת 36,800 אירו בלונדון, היקרה ביותר).
רובעי פריז.
רובע 1.
הרובע הראשון של פריז (בצרפתית: "Ier arrondissement") הוא הרובע המאוכלס בצפיפות הנמוכה ביותר מבין רובעיה של העיר, אך גם אחד מהרבעים הקטנים ביותר בה. רובו של האזור משמש למסחר ואדמיניסטרציה.
הרובע ממוקם בעיקר בגדה הימנית, אך כולל גם את קצהו המערבי של האיל דה לה סיטה. זהו אחד הרבעים העתיקים ביותר של פריז; האיל דה לה סיטה, שהיווה בעבר את לב העיר הרומית לוטטיה, נכבש בשנת 52 לפנה"ס, בעוד שחלקים אחרים ברובע (למשל, אזור לה אל) הוקמו בראשית ימי הביניים. הרובע קטן מאוד ושטחו 1.826 קמ"ר בלבד.
רובע 2.
הרובע השני של פריז (בצרפתית: "2e arrondissement") הרובע השני, יחד עם הרבעים השמיני והתשיעי, מאכלס אזור עסקים חשוב, בו מרוכזת פעילות כלכלית רבה. ברובע נמצאת הבורסה הישנה של פריז והמטות של כמה בנקים גדולים. כמו כן, זהו מרכז טקסטיל ומקום משכנה של האופרה קומיק.
הרובע השני הוא גם מקום משכנם של כמה משרידי הפסאז'ים המקורים המסחריים בני המאה ה-19. בראשית המאה ה-19 מרבית רחובות פריז היו חשוכים, בוציים וללא מדרכות. מספר יזמים העתיקו את הצלחתו של פסאז' דה פנורמה, שהיה מעבר (passage) מקורה זכוכית, מרוצף, מואר היטב ויבש. באמצע המאה ה-19 היו כשני תריסרי מעברים כאלו, שלאורכם נפרסו חנויות מסחריות.
רובע 3.
הרובע השלישי של פריז (בצרפתית: "IIIe arrondissement"), ממוקם בגדה הימנית של העיר, והוא הרובע הקטן ביותר בעיר אחרי הרובע השני.
הרובע השלישי מאכלס את החלק הצפוני של המחוז הימי-ביניימי, המארה (יחד עם הרובע הרביעי, שמאכלס את החלק הדרומי השוקק יותר של המארה, יחד עם "הרובע העליז" של פריז). הבית הפרטי העתיק ביותר של פריז שעדיין עומד על כנו, ונבנה בשנת 1407, נמצא ברובע השלישי של העיר, ברחוב דה מונטמורנסי (rue de Montmorency).
אזור צ'יינטאון קטן, אך מתרחב במהירות, בו שוכנים מהגרים מוונזהו שבסין, מרוכז ברו או מארה (rue au Maire), סמוך למבנה הקונסרווטואר נסיונל דז ארט אה מטייה, שהיה בימי הביניים המנזר של סן-מרטן-דה-שאן.
שטח הקרקע של הרובע הוא 1.171 קמ"ר והוא השני בקוטנו בעיר.
רובע 4.
הרובע הרביעי של פריז (בצרפתית: "4e arrondissement") נמצא על הגדה הימנית של נהר הסן, וגובל במערב עם הרובע הראשון; בצפון הוא גובל ברובע השלישי, במזרח גובל ברובע האחד עשר וברובע השנים עשר, ובדרום גובל בנהר הסן וברובע החמישי.
הרובע הרביעי כולל את אזור כיכר העירייה של פריז, שנבנה בסגנון הרנסאנס. נמצאים בו גם כיכר פלאס דה ווז', גם היא מימי הרנסאנס בצרפת, מרכז ז'ורז' פומפידו בעל המבנה הייחודי וחלקו הדרומי של אזור המארה הימי-ביניימי, שהוא כיום מרכזה של הקהילה ההומוסקסואלית של פריז (החלק הצפוני של המארה נכלל ברובע השלישי). חלקו המזרחי של האיל דה לה סיטה (בכללו קתדרלת נוטרדאם) וכן איל סן לואי אף הם נמצאים ברובע הרביעי של העיר.
עם שטח קרקע של 1.601 קמ"ר תופס הרובע הרביעי את המקום השלישי מבין הרבעים הקטנים של פריז.
רובע 5.
הרובע החמישי של פריז (בצרפתית: "Ve arrondissement"), שממוקם בגדה השמאלית, הוא אחד הרבעים המרכזיים של פריז, צרפת. רובע זה מכיל את אזור הרובע הלטיני, שמאכלס רבות מהאוניברסיטאות, הקולז'ים ובתי הספר המפורסמים של צרפת.
הרובע החמישי הוא גם אחד האזורים העתיקים ביותר של פריז, שנבנה כבר בתקופת העת העתיקה. עקבות של שרידי העבר ניתן למצוא באתרים כארנה של לוטטיה, אמפיתיאטרון רומאי, ובית המרחץ של קלוני, שהוא בית מרחץ רומאי.
הרובע החמישי של פריז מכסה שטח בן 2.541 קמ"ר במרכז העיר.
רובע 6.
הרובע השישי של פריז (בצרפתית: "VIe arrondissement"), הממוקם בגדה השמאלית של העיר, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת, והוא משתרע על שטח של 2.154 קמ"ר. הוא מפורסם בשל אזור סן ז'רמן דה פרה, שבמרכזו כנסיית סן ז'רמן דה פרה, שנוסדה במאה ה-6. ברובע השישי נמצא גם הסנאט הצרפתי, שממוקם בגני לוקסמבורג.
רובע 7.
הרובע השביעי של פריז (בצרפתית: "VIIe arrondissement"), הממוקם בגדה השמאלית של העיר, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. הרובע מאכלס כמה מוסדות לאומיים צרפתיים חשובים, בהם האספה הלאומית הצרפתית ומספר משרדי ממשלה. הרובע השביעי הוא אתר תיירות מרכזי, בראש ובראשונה בשל מגדל אייפל ואוטל דז אינווליד, שבו טמון נפוליאון בונפרטה. שטח הקרקע של הרובע השביעי הוא 4.088 קמ"ר.
רובע 8.
הרובע השמיני של פריז (בצרפתית: "VIIIe arrondissement") הוא רובע בפריז, אחד מעשרים הרבעים של פריז, והוא נמצא בגדה הימנית. יחד עם הרובע השני והרובע התשיעי, הוא מאכלס את אחד ממרכזיה העסקיים של העיר, שמקובצים סביב האופרה גרנייה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 1999, ברובע זה הוצעו יותר משרות מאשר בכל רובע אחר. אתרים מרכזיים רבים ממוקמים באזור, בהם השאנז אליזה, שער הניצחון וכיכר הקונקורד. ברובע נמצא גם ארמון האליזה שהוא מעונו הרשמי ומשרדו של נשיא צרפת. שטחו של הרובע השמיני הוא 3.881 קמ"ר.
רובע 9.
הרובע התשיעי של פריז (בצרפתית: "IXe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. יש בו מקומות מרכזיים רבים, בינם שדרות אוסמן על בתי הכולבו הגדולים של גאלרי לפאייט ושל פרנטן שבהם. הרובע התשיעי, יחד עם הרובע השני והרובע השמיני, מאכלס את אחד ממרכזי העסקים של פריז, סביב אזור האופרה גרנייה.
שטח הקרקע של הרובע התשיעי הוא 2.179 קמ"ר.
רובע 10.
הרובע העשירי של פריז (בצרפתית: "Xe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחת מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאות שתיים משש תחנות הרכבת הגדולות של פריז: גאר די נור וגאר דה ל'אסט. במשך המאה ה-19, היו תחנות אלה מהעמוסות באירופה.
הרובע העשירי מאכלס חלק גדול מתעלת סן מרטן, המקשרת את נהר הסן לחלקים הצפוניים של פריז.
שטח הקרקע של הרובע הוא 2.892 קמ"ר.
רובע 11.
הרובע האחד-עשר של פריז (בצרפתית: "XIe arrondissement"), הממוקם בגדה הימנית, הוא הרובע בעל צפיפות האוכלוסין הגבוהה ביותר מבין מעשרים הרבעים של פריז, צרפת, והשני בצפיפותו באירופה.
רובע 12.
הרובע השנים-עשר (בצרפתית: "XIIe arrondissement") הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, בירת צרפת. הרובע נמצא במזרח העיר, והוא הרובע הראשון בגדה הימנית שעל נתיב נהר הסן. הרובע עבר שינויים משמעותיים בעשור האחרון, בעיקר בסביבות קור-סנט-אמיליון וברסי, שכעת שוכנים שם משרד האוצר הצרפתי והארנה של ברסי.
רובע 13.