במהלך הקרב המריאו לקראת האוניות המצריות שלושה מטוסים. אחד מהם היה מטוס מדגם פיירצ'יילד במשימת הפצצה. היו בו שני אנשי צוות - הטייס והמטילן . המטוס נפגע מאש מטוס מצרי או מאש נ"מ שירו האניות המצריות והתרסק בים.
האניות המצריות נסוגו בהמשך מבלי שהשלימו את מטרתן.
למרות חיפושים, שרידי המטוס וגופות שני אנשי הצוות לא נמצאו מעולם.
שפרינצק היה בנו של יוסף שפרינצק, שכיהן כיושב ראש מועצת המדינה הזמנית וכיושב ראש הכנסת. סוקניק היה בנו של הארכאולוג ליפא סוקניק ואחיו של יגאל ידין, שהיה במלחמת העצמאות ראש אגף המבצעים במטה הכללי של צה"ל ולימים כיהן כרמטכ"ל השני.
האנדרטה.
האנדרטה הוקמה על שפת המצוק המשתפל אל החוף בקצהו של גן העצמאות, מצפון למלון הילטון.
האנדרטה היא עמוד בטון בגובה של תשעה מטר, הניצב בקצה רחבה מעוגלת, מוגבהת ומחופה באבן, ובראשו פסל ציפור מתכתי ברוחב של ששה מטרים. הציפור פונה מערבה אל הים וראשה פונה דרומה. כנפה הימנית ישרה ככנף מטוס והשמאלית נטויה ככנף ציפור. על גבי סלע כורכר ליד הרחבה נקבעה לוחית ועליה הכיתוב: לזכר הטייסים שיצאו להגן על העיר והארץ ולא חזרו. מתחתיה נקבעו שתי לוחיות הנושאות את שמותיהם של שני החללים.
האנדרטה הוקמה ביוזמת עיריית תל אביב. בשנת 1952, עת נחנך גן העצמאות, נערכה תחרות לתכנון האנדרטה. זכו בה הסופר והפסל בנימין תמוז והאדריכל אבא אלחנני, שתכננו אותה בסיועו של הקונסטרוקטור פרופסור היינריך נוימן. האנדרטה נחנכה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל 1956. הלוט מעליה הוסר על ידי הורי שני החללים, יוסף שפרינצק וחסיה סוקניק.
החוקר אריאל הירשפלד כתב אודות האנדרטה:
שמה של שכונת רמת הטייסים בתל אביב ניתן לה לזכרם של שפרינצק וסוקניק ולזכרו של טייס נוסף שנהרג בתל אביב במלחמה, מודי אלון. אנדרטה לשלושה הוקמה בשכונה.
דרבן ג'אווה
דוֹרבָּן ג'אווה (שם מדעי: Hystrix javanica) הוא מין של מכרסם מהסוג דורבן המצוי בטבע רק באינדונזיה באיים: ג'אווה, באלי, פלורס, לומבוק, סומבאווה, מדורה ועוד כמה איים קטנים מאיי סונדה. אין לו תת-מינים מוכרים. המין תואר לראשונה ב-1823.
מאפיינים.
זהו דורבן בגודל בינוני, אם כי ביחס למכרסם זה גדול מאוד. הדורבן באורך 45–60 ס"מ ועם זנב באורך 6–17 ס"מ. הדורבן בעל שערות חומות עם קוצים ארוכים בצבע לבן ושחור בקצה. הראש שלו לעיתים בעל גוונים כתומים.
הדורבן הוא שוכן של יערות פתוחים, יערות ראשוניים או שניונים ומצוי גם בביצות ויערות מנגרובים. כמו שאר הדורבנים הוא אוהב לחפור באדמה ולחפש צמחייה, שכן הוא אוכל צמחים בעיקרו.
לדורבן תפוצה קטנה מאוד בטבע ובעבר הוא ניצוד והיה בסכנה. כיום הוא מוגן בידי ממשלת אינדונזיה ומצב שימורו הוא "ללא חשש".
מאיר כהן (עיתונאי)
מאיר כהן (1936 – 28 בדצמבר 2021) היה עיתונאי ופרשן שפעל בקול ישראל, ברשות השידור ברדיו ובטלוויזיה ובגלי צה"ל.
ביוגרפיה.
מאיר כהן נולד לעליזה ולגרשון כהן (שכונה "חכם גרשון מנחלת שמעון"), למשפחה בת 9 ילדים (אחיו מרדכי כהן שירת כמפקד משמר הכנסת בשנים 1989–1995 ואחיו יונה כהן היה עיתונאי וסופר), וגדל בירושלים בשכונת נחלת שמעון בסמוך לקבר שמעון הצדיק. אביו, שעלה לישראל מעיראק, היה רב וחזן במקצועו, לימד ב"בית תלמוד תורה", שם למד כהן עד כיתה ג'. לאחר מכן למד בבית הספר "תלמוד תורה מזרחי" ובתיכון "גבע" עד גיוסו לצה"ל.
את שירותו בצה"ל החל בשנת 1954, ושירת בגבעתי. לאחר שחרורו מצה"ל עבד במשרד האוצר ובמקביל היה עיתונאי לענייני תעופה וחלל. בשנת 1976 עזב את משרד האוצר, והתמסר לתחום העיתונות ככתב חוקר מומחה לענייני תעופה וחלל.
כהן עבד כפרשן בקול ישראל, רשות השידור ברדיו ובטלוויזיה ובגלי צה"ל. בנוסף היה פרשן וכתב בתוכנית הטלוויזיה "מבט שני" בערוץ הראשון, וגם ב-BBC. בנוסף כתב בעיתונים: ידיעות אחרונות, הארץ, מעריב, מעריב לנוער, ובשבועון כותרת ראשית. במקביל ערך חוגי תעופה וחלל.
כהן כתב 15 ספרים בענייני תעופה חלל וביטחון ישראל. הוא היה מרצה בכנסים וימי עיון של חברות וארגונים, חוגי בית פרטיים, בתי ספר, ימי עיון וסמינרים בישראל ומחוצה לה.
מאיר כהן נפטר ב-28 בדצמבר 2021. הותיר אחריו אישה, רבקה, וארבעה ילדים. התגורר בירושלים.
מירנון זעמני
מִירְנוּן זַעֲמָנִי (שם מדעי: Myrichthys colubrinus) הוא מין של דג ימי ממשפחת האפעוניים שבסדרת הצלופחאים החי במימי האזור האינדו-פסיפי, בעיקר לאורך כרי אצות סביב ים סוף. הוא מגודל לעיתים באקווריום.
צלופח זה מגיע עד לאורך 97 ס"מ והוא בעל סנפירים קצרים, "רעמה" גבית קצרה, גוף גמיש וראש רחב. סנפירי החזה שלו כמעט בלתי נראים והוא מתקדם במים בעזרת זנבו הרחב, דמוי המשוט. צבעיו הם שחורים-לבנים החל מראשו כשהחוטם לבן ומעוגל.
מראהו של צלופח זה דומה מאוד לזה של הקרייט הימי, החי באותו אזור. הסיבה לכך היא שהצלופח מחקה במראהו והתנהגותו את הנחש הארסי וכך הטורפים מניחים לו לנפשו. עם זאת צבעיו של הנחש בוהקים יותר והפסים שלו דקים יותר מאלה של הצלופח. הצלופח עצמו חסר כל ארס אך יכול לנשוך כדי להתגונן.
הצלופח פעיל במשך הלילה, אז הוא מחפש על קרקעית הים טרף של דגים, רכיכות וסרטנים שהוא תופס עם לסתותיו.
נאנדור הידגקוטי
נאנדור הידגקוטי (בהונגרית: Nandor Hidegkuti; 3 במרץ 1922 – 14 בפברואר 2002) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ או הקשר התקפי, ושיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצת מ.ט.ק הונגריה. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים. כבש שלושער ב-3–6 המפורסם נגד אנגליה בומבלי.
הידגקוטי נפטר ב-14 בפברואר 2002 לאחר שסבל מבעיות לב וריאות זמן מה לפני מותו. קבוצתו לשעבר מ.ט.ק הונגריה שינו את שמו של אצטדיונם, לשמו של הידגקוטי לכבודו.
קריירת מועדונים.
הידגקוטי החל לשחק במ.ט.ק הונגריה בשנת 1946. מועדון זה שינה את שמו כמה פעמים. בהתחלה נקרא טקסטיל, אחר כך שונה השם לבאסטייה ואחר כך גם לוורוס לובוגו. לבסוף הוחזר השם לשמו המקורי. שנות החמישים הוכיחו עידן מוצלח עבור המועדון, ובאותה עת מ.ט.ק הונגריה והידגקוטי זכו בשלושה תארים של הליגה ההונגרית, גביע הונגרי וגביע מיטרופה. בשנת 1955, בתור וורוס לובוגו, הם שיחקו גם בטורניר גביע אירופה לאלופות הראשון אי פעם. הידגקוטי כבש פעמיים בניצחון 10–4 על אנדרלכט במצטבר בסיבוב הראשון. בשנת 1958 עזב את הקבוצה ופרש מכדורגל מקצועי.
נבחרת הונגריה.
בין השנים 1945–1958 ערך הידגקוטי 69 הופעות בנבחרת וכבש 39 שערים עבור הונגריה. הוא כבש פעמיים בבכורה שלו ב-30 בספטמבר 1945 בניצחון 2–7 על רומניה. שנתיים לאחר מכן, ב-17 באוגוסט 1947, הוא כבש שלושער נגד בולגריה. ב-18 בנובמבר 1951 רשם שלושער נוסף נגד פינלנד. הוא הפך לשחקן מרכזי ב"נבחרת הזהב" של תחילת ואמצע שנות החמישים. במהלך תקופה זו סיפקו פרנץ פושקש, שנדור קוצ'יש והידגקוטי להונגרים בסך הכל 198 שערים.
הידגקוטי שיחק בעמדת הקשר ההתקפי בנבחרת ולבש את החולצה מספר 9. כשמחצית מרכז הגנה השחקנים היריבים ניסו לעצור את הידגקוטי, הם עזבו את עמדתם, מה שאיפשר לשאר השחקנים ההונגרים לנצל את המרחב. באותה תקופה זו הייתה טקטיקה מהפכנית, המחייבת את השחקן להיות בעל שליטה מצוינת בכדור, מיומנויות חלוקה ומודעות מיקום.
המנהל לשעבר של אנגליה ולדס יונייטד, דון רווי, חלק כבוד להשפעתו של הידגקוטי על המשחק באוטוביוגרפיה שלו: "בקיץ 1954 הודחו אנגליה וסקוטלנד מגביע העולם בשווייץ. את התחרות הזו ניצחה גרמניה, אך נשלטה על ידי הונגריה, ונאנדור הידגקוטי ששלט במרכז המגרש. לצדו היו שניים מגדולי החלוצים בעולם בזמן זה: שנדור קוצ'יש ופרנץ פושקש. אבל כל מה שאנשים טוענים על קוצ'יש ופושקש, הידגקוטי היה זה שניצח את המשחק בוומבלי בנובמבר 1953. זה היה שוב הידגקוטי שהביס את אנגליה במשחק השני בבודפשט במאי 1954, כשהובסנו 7-1."
ספ הרברגר, מנהל הקבוצה של גרמניה המערבית שניצחה את הונגריה בגמר מונדיאל 1954, זיהה את הידגקוטי כשחקן החשוב ביותר בנבחרת הונגריה (אף על פי שפושקש משך את מירב תשומת הלב בציבור) והתאים כמה טקטיקות לקראת הגמר כדי למנוע ממנו לשחק את המשחק שלו. הידגקוטי זכה עם הונגריה במדליית זהב אולימפית בשנת 1952 וגם בגביע מרכז אירופה בשנת 1953. במונדיאל 1954 שבו הונגריה הייתה הפייבוריטית לזכייה, הפסידה בגמר לגרמניה המערבית 2–3 וסיימה במקום השני.
הידגקוטי פרש מהנבחרת בשנת 1958 לאחר 13 שנים בה.
פמליקאו
מועדון הכדורגל של פמליקאו (בפורטוגזית: Futebol Clube de Famalicão), הידוע בקיצור כפמליקאו, הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר וילה נובה דה פמליקאו, המשחקת בפרימיירה ליגה, ליגת העל בפורטוגל. המועדון נוסד ב-21 באוגוסט 1931.
מאז שנת 1952 עורכת הקבוצה את משחקי הבית שלה באצטדיון עירוני העשרים ושניים ביוני, אשר מכיל 5,307 מושבים. התקופה המוצלחת ביותר של המועדון הייתה בשנות ה-90 המוקדמות, בהן שיחקה הקבוצה בליגת העל הפורטוגלית במשך ארבע עונות בין השנים 1990–1994, ובעונה זו עורכת הקבוצה את הופעתה השביעית בליגת העל.
המועדון נמצא בבעלות קבוצת קוואנטום פסיפיק, שבראשה עומד כיום איש העסקים המיליארדר הישראלי, עידן עופר (85%).
היסטוריה.
מועדון הכדורגל של פמליקאו הוקם ב-21 באוגוסט 1931 על ידי ששה חברים. משחק הבכורה של הקבוצה היה גם משחק הבכורה של מגרשה, קמפו דה ברבריה, והוא התקיים בשנת 1932 נגד פורטו. המדים הראשונים של הקבוצה היו בצבעים ירוק ולבן, אמנם במהרה השתנו צבעי מדי הקבוצה לכחול ולבן על-מנת שתוכל לשמש כקבוצת בת לפורטו. פמליקאו החלה להתחרות בעונת באליפות ההעפלה המחוזית, בה היא גם זכתה.