תצפיותיו ותגליותיו הביאו לו פרסום והכרה. בין השאר הוא מוכר בזכות גילוי מספר שביטים ואסטרואידים וביניהם השביט 75D/Kohoutek ו-76P/West–Kohoutek–Ikemura . על שמו גם שביט קוהואוטק, שעורר ציפיות גבוהות בזמן מעברו ליד השמש ב-1973, אולם לא הגיע לדרגת הבהירות הצפויה ונודע ככינוי ל"מאכזב".
במסגרת מחקרו אחר שרידים של שביט בילה , הוא ביצע תצפיות רבות בין השנים 1967–1981. בעוד הוא לא הצליח למצוא את שרידי השביט, באותו זמן קוהואוטק גילה 76 אסטרואידים, ביניהם גם את כוכב לכת מינורי .
הוא ביצע תצפיות גם ממצפה הכוכבים בצ'ילה, ובמצפה קאלאר אלטו בספרד.
קוהואוטק פרסם למעלה מ-162 מאמרים. הוא פרש רשמית ב-2001, אולם המשיך לבצע תצפיות עבור מצפה הכוכבים המבורג ברגדורף.
קוהואוטק נשוי לכריסטין וגר בהמבורג, גרמניה.
גופים שגילה.
קוהואוטק ידוע בעיקר עקב גילויים של 76 של אסטרואידים ו-5 שביטים.
חלק משמות הגופים ניתנו על ידי מציעים אחרים, לאחר שקוהואוטק ויתר על זכותו להעניק שם. לחלק טרם ניתן שם כיוון שלקח זמן להשיג תצפיות נוספות עד להערכת המסלול.
מבצע קפיצה לגובה
מבצע קפיצה לגובה (באנגלית: Operation Highjump) או בשמו הרשמי: תוכנית אנטארקטיקה של חיל הים של ארצות הברית, 1946-1947 (The United States Navy Antarctic Developments Program, 1946–1947), היה מבצע שנערך בידי חיל הים של ארצות הברית. המבצע אורגן בידי אדמירל משנה ריצ'רד בירד, והובל בידי אדמירל משנה ריצ'רד קרוזן (Richard Cruzen), מפקד כוח המשימה 68. מבצע קפיצה לגובה החל ב־26 באוגוסט 1946 והסתיים בסוף פברואר 1947. כוח המשימה 68 כלל 4,700 אנשים, 13 אוניות ו־33 מטוסים. משימתו העיקרית של מבצע קפיצה לגובה הייתה להקים את הבסיס למחקר אנטארקטיקה "אמריקה הקטנה IV" על מדף הקרח רוס.
מטרות.
מטרותיו העיקריות של מבצע קפיצה לגובה, כפי שהוגדרו בדו"ח הרשמי הן:
המבצע.
האניות שהשתתפו במבצע התפלגו לשלוש קבוצות. הקבוצה המערבית הקבוצה המרכזית והקבוצה המזרחית. הקבוצה המערבית הגיעה לאיי מרקיז ב־12 בדצמבר 1946, ותחנת ניטור מזג אוויר הוקמה בידי האניות קאקאפון והנדרסון. ב־24 בדצמבר החלה קוריטאק לשלוח מטוסים למשימות סיור. הקבוצה המזרחית הגיעה לאי פטר הראשון בסוף דצמבר 1946. ב־30 בדצמבר התרסק מטוס PBM מארינר במהלך סופת שלגים. ונדל הנדרסין, פרדריק ויליאמס, ואנסין מקסוול לופז נהרגו במקום. ששת אנשי הצוות הנוספים חולצו מהסופה לאחר 13 יום. בתחנת מקמרדו ישנו שלט לזכר ההרוגים, והר לופז נקרא על שם אחד מהם. ב־1 בינואר 1947, סגן המפקד תומפסון והקצין הזוטר דיקסון ביצעו את הצלילה האמריקנית הראשונה מתחת לאנטארקטיקה.
הקבוצה המרכזית הגיעה אל מפרץ הלווייתנים ב־1 בינואר 1947, שם החלו אנשיה בבניית הבסיס למחקר אנטארקטיקה "אמריקה הקטנה IV". ב־21 בינואר נהרג ואנס וודול במהלך אירוע שהוגדר כ"תאונת פריקה". הוא היה ההרוג האחרון במבצע. המבצע הופסק באמצעו כיוון שהחורף הקדים לבוא באותה שנה, ובפברואר כבר חזרו כוחות הצבא לארצות הברית.
מבצע טחנת רוח היווה מעין השלמה למבצע קפיצה לגובה. ב־1948 הופק הסרט התיעודי "הארץ הסודית" העוסק במבצע קפיצה לגובה. הסרט זכה בפרס אוסקר.
תאוריות קשר.
ריצ'רד בירד שהוביל את המבצע, טען בריאיון לעיתון הצ'ילאני "אל מרקוריו", שהתועלת העיקרית ממבצע קפיצה לגובה היא צבאית. הוא טען שארצות הברית צריכה להתגונן מפני כוחות עוינים המגיעים מכיוון אנטארקטיקה, ודיבר על "עצמים מעופפים שיכולים לטוס במהירויות מדהימות". על בסיס התבטאותו של בירד, התפתחו תאוריות קשר פופולריות הגורסות כי המטרה האמיתית של מבצע קפיצה לגובה הייתה חיסול איום מסתורי כלשהו על ביטחון ארצות הברית. יש הטוענים כי מושבה גרמנית התמקמה בשוואביה החדשה בשנות מלחמת העולם השנייה, ומטרת המבצע הייתה להשמיד אותה. יש אף הטוענים כי כוחות חוצניים הקימו בסיסים באנטארקטיקה, יחד עם הנאצים או באופן עצמאי.
פנסיון לכלבים
פנסיון כלבים הוא מקום המעניק שירותי שמירה וטיפול יומיומי לכלבים (חלקם גם לחתולים) תמורת תשלום. לרוב בעלי הכלבים משתמשים בשירותי הפנסיון כשהם נעדרים מהבית למשך זמן של יותר מיום. בישראל ישנם שלושה סוגי פנסיונים נפוצים: פנסיון פתוח עם כלובים, פנסיון פתוח ללא כלובים, פנסיון ביתי.
רקע.
פנסיון הכלבים הראשון בישראל הוקם על ידי אגודת צער בעלי חיים בשנות ה-30 של המאה ה-20. תחילה שימש כמקלט לבעלי חיים שננטשו ובהמשך גם שימש כפנסיון עם 20 מקומות לחיות מחמד. בעשורים הראשונים אחרי קום המדינה היו מעט מאוד פנסיונים ברחבי הארץ. בשנות ה-90 החלה צמיחה בתחום ופנסיונים רבים נוספו והציעו את שירותיהם, כשהם מתחלקים ל-3 קטגוריות נפוצות: פנסיון כלבים פתוח עם כלובים, פנסיון כלבים פתוח ללא כלובים, פנסיון כלבים ביתי.
סוגי פנסיון נפוצים בישראל.
בדרך כלל הפנסיון כולל: מקום ללינה, אוכל, טיולים פעמיים ביום, מיזוג אוויר, ותאורה. יש עוד מגוון שירותים שבעלי פנסיון מציעים לבעלי הכלבים כמו: טיפוח הכלב במהלך השהות, אוכל מיוחד, צעצועים, צילום הכלב וכדומה.
החוק בישראל.
אין היום הסדר חקיקה בכל הנוגע לפנסיונים לכלבים בישראל.
כפי שנכתב בבית משפט לתביעות קטנות בחיפה: "מעמדו של פנסיון לכלבים, אינו מוסדר בחוק. אין מדובר בעיסוק הטעון רישיון (אין הכוונה לרישיון עסק, אלא חוק המגביל, מגדיר או מתווה עיסוק ספציפי), ואין הדברים נזכרים בחוק להסדרת הפיקוח על כלבים תשס"ג 2002), ואין מדובר בעיסוק המצריך הכשרה מסוימת או עמידה בתנאי סף מסוימים. די לו לאדם שיחליט שמעוניין הוא לפתוח כלבייה/פנסיון לכלבים, והוא אף אינו נדרש לעמוד בכל סטנדרט, ידע או בחינת היכולת לעשות כן – די לו שיבקש רישיון עסק".
על פי תקדימים חוקתיים, המשפט בישראל מחמיר עם בעלי פנסיון לכלבים, שמתרשלים בשמירה על הכלב. בעל הפנסיון לא פטור מאחריות, ואם החליט לשמור על הכלב, הוא צריך לעשות את מרב המאמצים לשמור על בריאותו הנפשית והפיזית. בדרך כלל פנסיונים גדולים בשטחים פתוחים דורשים אישורים מיוחדים ממשרדי הממשלה. כפי שנכתב: "טווח הסיכונים הרלוונטיים לשמירה על בעלי חיים", אני קובע כי מוטלת [...] חובת הזהירות למנוע בליעתם של חפצים אשר בליעתם מהווה סכנה ישירה לחיי החיות שבמשמורתה; וככל שהמתקן אינו מותאם לטיפול בכלב, הרי שלא יהיה לקבל כלבים שאין יכולת התמודדות מולם, או מול שלל המצבים האפשריים."
קישורים חיצוניים.
דוגמה לפנסיון כלבים בישראל - https://dogfarmhefer.co.il/
פאלאצו פיזאני (סן סטפאנו)
פאלאצו פיזאני שבסנטו סטפנו (באיטלקית: Palazzo Pisani a Santo Stefano) הוא ארמון גדול הממוקם בקמפו סנטו סטפאנו (כיכר סן סטפאנו), בסמטה ליד כנסיית סן ויטאלה, ברובע סן מרקו בוונציה שבאיטליה.
כיום הארמון בבעלות העיר ונציה, ובו ממוקם קונסרבטריון בנדטו מרצ'ילו די ונציה (האקדמיה למוזיקה של ונציה שנוסדה ב-1876).
היסטוריה.
הארמון המקורי באתר נבנה להזמנת אלוויזה פיזאני (Alvise Pisani), ממשפחת פיזאני העשירה.
המבנה המקורי תוכנן על ידי יאקופו סנסובינו.
הארמון הוקם בין השנים 1614–1615, עשרות שנים לאחר מותו של סנסובינו.
במהלך השנים נבנתה קומה נוספת. בראשית המאה ה-18, בתכנון האדריכל ג'ירולימו פריג'ימלקה, הורחב המבנה והפך לאחד הארמונות הפרטיים המפוארים בוונציה.
בסוף המאה ה-19 רכשה עיריית ונציה את המבנה, כאשר האגודה המוזיקלית Liceo Società Musicale Benedetto Marcello שכנה באחד מאגפי המבנה. בשנת 1940 הפך המבנה כולו למבנה עבור הקונסרבטריון.
תיאור המבנה.
בכניסה למבנה ניצבים פסלים מעשה ידי ג'ירולמו קמפניה, המתארים שניים ממעללי הגבורה של הרקולס: "הריגת האריה מנמאה" ו"לכידת קרברוס". באטריום המבנה נצבת מנורת ספינה גדולה, אשר הייתה על סיפון הספינה של אנדריאה פיזאני בעת שזה היה אדמירל הצי הוונציאני. על התקרה של אולם הנשפים הגדול היה ציור תקרה מעשה ידי אנטוני פלגריני.
בקומה העיקרית של המבנה היו ציורים רבים מעשה ידי טיציאן, טינטורטו, פאולו רונזה, ופלמה די וקיו.
במהלך המאה ה-19 משפחת פיזאני ירדה מעושרה, ונאלצה למכור את יצירות האמנות שהיו בארמון, בהמשך את רהיטי הארמון ולבסוף את הארמון עצמו.
מבצע הייג'אמפ
הקרב בג'נין 2002
קולצ'ין
ורטבורג 353
ורטבורג 353 (בגרמנית: Wartburg 353) היא מכונית משפחתית קטנה מתוצרת יצרנית הרכב המזרח גרמנית Automobilwerk Eisenach (שם מלא: "VEB Automobilwerk Eisenach AW") אשר יוצרה בין השנים 1966–1989.
דגמי "ורטבורג 353" שירתו גם כניידות משטרה ואמבולנסים אשר התבססו על דגם הסטיישן.
יוצרו 1,125,190 יחידות.
משל העבד שלא מחל
משל העבד שלא מחל (הידוע גם כ"משל העבד כפוי הטובה", או "משל העבד חסר הרחמים", או "משל העבד הרע" אין לבלבל אותו עם משל שני בעלי החוב) הוא אחד ממשלי ישו המופיע בבשורה על פי מתי. לדברי ישו במתי י"ח 35-21 חיוני לסלוח לאחרים כפי שאנחנו נסלחים על ידי אלוהים, כמודגם בדוגמה השלילית של העבד שלא סלח.
סיפור המשל.
המשל בא כתשובה לשאלתו של שמעון כיפא (פטרוס) בנושא המחילה
פרשנות.
סליחה ומחילה.