עם זאת, ניוט היה אדם אמפתי ורחום מאוד; דוגמאות בולטות לכך ניתן למצוא בגילויי האמפתיה שלו לקרידנס ברבון, למרות שזה האחרון היה אובסקורוס מסוכן, וניחומו של תזאוס לאחר הקרב עם גרינדלוולד במהלכו ליטה לסטריינג', ארוסתו של תזאוס, מתה. למרות היותו קריר כלפי אירוסיהם של תזאוס וליטה, ניוט עדיין היה מוכן לא רק להתנהג בצורה לבבית, אלא אפילו לשמש כשושבינם בחתונה, אם כי הוא הראה בבירור את קרירותו בכך שסירב לתקשר עם שניהם. הוא אפילו הגן על ליטה כשזו הפגינה את שנאתה העצמית באומרו שגרמה למותו של קורבוס לסטריינג' בשוגג - דוגמאות אלו מראות כי יכולתו של סלמנדרה להפגין אמפתיה עלתה על קשייו החברתיים. יתר על כן, ניוט פיתח ידידות חזקה ועקבית עם האל-קס ג'ייקוב קובלסקי, ולאחר מכן הודה שהוא באמת אוהב ומעריך את תכונותיו ואת עזרתו במהלך ההרפתקאות שלהם. עובדה זו מראה על כך שלסלמנדרה לא היו שום דעות קדומות כלפי נטולי הקסם, בניגוד לרוב הקוסמים.
סלמנדרה היה גם נבון מבחינה מוסרית, והביע זעזוע וחוסר שביעות רצון מכל גילוי אכזריות, כמו הרעיון להשתמש באובסקורוס שהרג ילד עבור רווח אישי. סלמנדרה עצמו הודה שהוא גילה שיפוט לקוי בצעירותו - למשל, הוא דיבר בגלוי על דעותיו נגד הילאים, אף על פי שטינה גולדשטיין עצמה הייתה הילאית. דוגמה נוספת לגילוי שיפוט לקוי מצידו הייתה כאשר הוא הביא ציפור רעם לארצות הברית, שלא לדבר על מזוודה שלמה מלאה ביצורים קסומים, בהתחשב באיסור שקונגרס הקסמים של ארצות הברית באותה עת על יצורים כאלה.
הסבר אפשרי נוסף להתנהגותו בא מאלבוס דמבלדור עצמו, שהאמין שסלמנדרה באמת היה מודע לתוצאות מעשיו, אך הרגיש חייב לעשות תמיד את הדבר הנכון, ללא כל התחשבות בסובבים אותו, או אפילו ברווחתו שלו. דמבלדור אף ציין שהוא מעריץ את ניוט על כך שהוא איננו מחפש כוח לעצמו. דמבלדור כיבד והעריץ עמוקות את סלמנדרה עד כדי כך שאפילו התנגד וטען בתוקף נגד סילוקו מהוגוורטס.
ביקורת.
לדמותו של ניוט סלמנדרה ישנה גבריות נדירה בקולנוע, ובמיוחד כגיבור של סרט תקציבי גדול: הוא רגיש, רגוע, פגיע, אמפתי ואינו מציג בשום אופן יהירות או סמכות. משכך, מבקרים רבים זלזלו מאוד באופיו של סלמנדרה, וחקרו את הקוהרנטיות והכריזמה שלו כמנהיג. בילג' אבירי ("Village Voice") הציג את סלמנדרה כגיבור "חולה פיזית", בעוד שוויל לייטץ ("New Republic") ציין שזה "סוג של טירוף" שאדם "טוב-לב, פשוט ובלתי ניתן להגדרה" מסוגל להיות הדמות הראשית בסדרה של חמישה סרטים.
מבקר התרבות ג'ונתן מקינטוש הסביר שהתגובות השליליות נבעו בעיקר מהעובדה שהגיבור הגברי בתחום הפנטזיה או המדע הבדיוני מיוצג באופן מסורתי כאיש "גבוה, נחוש וחזק פיזית, או לפחות שנון, פרוע וכריזמטי" מכיוון ש"זה הופך להיות כמעט הכרחי להסתיר את הפגיעות שלו". על פי מקינטוש, ניוט סלמנדרה מגלם "ייצוג לא טיפוסי וחדשני של גבריות" לגיבור של הרפתקאות קולנועיות, בתקופה שבה התוקפנות והיוהרות של הדמויות הגבריות הראשיות חשובות יותר מהרגישות או מהדיפלומטיה שלהן. (נושאים שקשורים באופן מסורתי יותר לסטריאוטיפים של נשיות). ב"חיות הפלא והיכן למצוא אותן", תכונות אלה מוצגים כאספקטים הירואיים חיוביים. לדברי מקינטוש, רגישותו של סלמנדרה היא אפילו איכותו העיקרית. לכן, גם אם במהלך ההרפתקה דמותו של סלמנדרה תתפתח, התפתחותה תהיה יותר על דגש הקמת יחסי אנוש עמוקים במיוחד.
ח&quot;י באייר
ח&quot;י בתשרי
ח&quot;י בחשוון
ח&quot;י בכסלו
ח&quot;י בטבת
ח&quot;י בשבט
ח&quot;י באדר
ח&quot;י בניסן
ח&quot;י בסיוון
ח&quot;י בתמוז
ח&quot;י באב
ח&quot;י באלול
פלאוסקינקוס
פלאוסקינקוס (שם מדעי: "Palaeoscincus"; משמעות השם: "חומט עתיק") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי בתור הקרטיקון המאוחר. הוא נמצא ב-1856 ותואר בידי החוקר ג'וזף ליידי על סמך ממצאי כמה שיניים. המאובנים שלו נמצאו ליד תצורת נהר ג'ודית שעל יד נהר מיזורי שבמונטנה.
כיום מעריכים חוקרים שונים שסוג זה מבוטל בדומה לעוד כמה סוגים שהחוקר ליידי נתן להם שמות כמו דיינודון, טרכודון ות'ספסיוס . מעריכים שהשיניים שנמצאו לדינוזאור היו שייכות למינים קרובים כמו האדמונטוניה או האאופלוצפלוס ואף לדינוזאורים צמחוניים מקבוצות אחרות.
הוא ידוע ממספר ספרים מהמאה ה-20 שהציגו אותו בעל שריון כמו האדממונטוניה ובעל זנב מצליף בעל אלה כמו האנקילוזאוריים.
סיסל קירקג'בו
בקטרוזאורוס
בקטרוזאורוס (שם מדעי: Bactrosaurus; מילולית: "לטאת מועדון") הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האורניתופודים אשר היה בעל מקור-ברווז והיה קרוב לבני משפחת ההדרוזאוריים. הוא חי במדבר גובי של מזרח סין של הקרטיקון לפני 70 מיליון שנה. מאובני דינוזאור זה הם מהידועים שבין האורניתופודים שדמו להדרוזאורים האמיתיים. הוא נחקר ב-1933 ותואר בידי החוקר צ'ארלס ו' גילמור.
דינוזאור זה הגיע לאורך 6 מטרים, לגובה 2 מטרים ולמשקל 1.1-1.5 טון. עצם הירך שלו הגיע לאורך 80 ס"מ. במראהו הוא דמה להדרוזאורים הרגילים אך מבנה הלסת והשיניים הזכירו מעט את אלה של האיגואנודון. הוא היה קרוב מאוד לאאולמביה או לתלמטוזאורוס והיה אולי שלב באמצע הדרך להדרוזאור אמיתי.
מאובני הבקטרוזאורוס נמצאו פזורים לאורך החפירות, בהם נמצא והתגלו מעל 10,000 פרטים שלו, חלקם של בוגרים ואחרים של צעירים אך רובם היו בעלי עצמות שבורות ולא כל מבנה השלד שלו ידוע. על חלק מהשלדים התגלו הוכחות לתאים סרטניים שאולי הרגו את בעליהם.
גריפוזאורוס
גריפוזאורוס (שם מדעי: Gryposaurus; משמעות שמו: "לטאת גריפון") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי במשך הקרטיקון העליון באמריקה הצפונית. נמצאו מספר מינים מסוג זה אשר נמצאו בתוך הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה וגם ביוטה ומונטנה בארצות הברית. הוא היה קרובו של הריינורקס ויש חוקרים שטוענים שמדובר באותו הסוג. בעבר הוא נחשב למין של הדרוזאורוס אך הופרד.
דינוזאור זה היה הדרוזאור דמוי-אדמונטוזאורוס שהיה בעל חלל אף גדול מאוד בצורה של אף נשרי, כמו שמתואר הגריפון בתרבות. הוא היה דינוזאור גדול מאוד באורך 8.2 מטרים ובעל רגליים ארוכות וזנב עבה ושרירי. ככל הנראה היצור יכל לעמוד זקוף כדי לנוע מהר אך ברוב הזמן נע על ארבע רגליו. הוא היה צמחוני לחלוטין והלסתות שלו היו בעלי שיניים אחוריות, איתם לעס צמחייה מהקרקע או מעצים נמוכים.
דינוזאור זה נמצא במגוון ממצאים והשתמרו גם דגימות של עורו וקשקשיו. ככל הנראה עדר גדול של צמחונים אלה ניזון במישורים שצמחו ליד הים הפנימי המערבי. עדרים אלה משכו בתורם טורפים גדולים כמו דרומאוזאוריים, טירנוזאוריים כמו האלברטוזאורוס והטראטופונאוס ומיני תנינאים כמו הדיינוסוכוס הענקי.
מדינה דמוקרטית
אנה הנטלי
אנה הנטלי (באנגלית: Anna Huntley), נולדה בסטוקטון און טיס שבמחוז דרהאם בצפון מזרח אנגליה היא זמרת מצו סופרן.
ביוגרפיה.
הנטלי בוגרת האקדמיה המלכותית למוזיקה והקולג' המלכותי למוזיקה בבית הספר הבינלאומי לאופרה. זכתה במלגות אולם ויגמור, בפרסים בשירת ליד בברלין, בתחרות ליצירות הנדל בלונדון ובפרסים בשירה אופראית. השתלמה בהדרכתה של אנג'ליקה קירכשלגר.
הנטלי מופיעה בקביעות ברסיטלים באולם ויגמור בלונדון, ובאירופה לצידם של פסנתרנים נודעים ובמרכזי מוזיקה באירופה כמוזיקפראיין בווינה, האולם הקאמרי בברלין, בפסטיבלים באוקספורד, באת', ברייטון וסנט מגנוס. השתתפה בסדרת קנטטות באך בקונצרטהאוס בווינה.
שרה עם ההתזמורת הסימפונית של וינה ועם התזמורת הסימפונית של ה-BBC. הופיעה באופרה הלאומית האנגלית, באופרה הוולשית, ובאופרה הישראלית.
הקליטה את שירי שוברט בלווי גיטרה, שירים של שומאן, מלארמה וראוול.
שברולט 210
שברולט 210 (באנגלית: Chevrolet 210) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית, אשר יוצרה בין השנים 1953–1957 בארצות הברית ובקנדה.
קישורים חיצוניים.
(שנת 1953)
(שנת 1954)
(שנת 1955)
(שנת 1956)
(שנת 1957)
צנרת
תלמוד שיכורים
פורים תורה
טומי דיק
טומי דיק (נולד ב-17 באפריל 1925, נפטר ב-1999) הוא הניצול המוכר היחיד מרצח היהודים לאורך גדות הדנובה בבודפשט, על ידי משטרת צלב החץ (ניאלאס - Nyilas) בזמן מלחמת העולם השנייה.
ילדות.
טומי דיק נולד בבודפשט למשפחה מומרת. כעשר שנים לפני שטומי נולד, המירו הסבים והסבתות שלו, בנפרד זה מזה, מיהדות לנצרות. עם זאת, בגלל האנטישמיות שבה הייתה שרויה הונגריה נשארו המשפחות באותן מסגרות חברתיות ותרבותיות.
מלחמת העולם השנייה.
דיק התגורר עם הוריו ואחיו (יאנצ'י) בבודפשט כאשר גרמניה סיפחה את הונגריה (במרץ 1944). הוא "גויס" לעבוד במחנות עבודה, בסביבות בודפשט, עד אוקטובר אותה שנה, אז גרמניה אילצה את המינוי של פרנץ סלשי כראש ממשלה, במקומו של מיקלוש הורטי. הורטי "הגן" עד אז על האוכלוסייה היהודית בעיר בודפשט מפני הגורל שהיה חלקם של היהודים בשאר הונגריה, שנשלחו למחנות הרצח בפולין. מאוקטובר החלה משטרת צלב החץ להתעלל לעצור, ולרצוח יהודים בבודפשט.
בדצמבר 1944 נתפס טומי דיק בפשיטה שנערכה בבית חברו, והוא הובל על ידי שוטרי הניאלאס, יחד עם שמונה יהודים נוספים, אל שפת נהר הדנובה. הירייה שנורתה אל ראשו ניפצה את לסתו והוא נפל לתוך הנהר הקפוא. הוא צף והצליח לטפס, במורד הנהר, על גבי מזח של מועדון חתירה ששימש אז כבסיס צבאי. החיילים עזרו לו להגיע לבית חולים מקומי ושם הוא שרד, בסיוע מסור של חבריו המקומיים, עד לשחרור בודפשט ב-18 בינואר 1945 בידי הצבא הסובייטי.
אחרי המלחמה.