אוֹר הַגָּנוּז הוא יישוב קהילתי חרדי באזור הצפון ליד העיר צפת השייך למועצה אזורית מרום הגליל.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1989 על ידי קבוצת חוזרים בתשובה בסיוע ארגון אמנה. תושבי היישוב הם תלמידיו של הרב והמקובל מרדכי שיינברגר תושב ירושלים שבין החומות, שהוא חתנו ותלמידו של הרב יהודה צבי ברנדוויין, גיסו ואחד מממשיכי דרכו של הרב המקובל יהודה ליב אשלג.
שמו של היישוב לקוח מהקבלה בהקשר למדרש על גניזתו של האור הראשוני שנברא ביום הראשון על פי ספר בראשית.
ביישוב ישנם מוסדות חינוך כתלמוד תורה, ישיבה, ואף מקווה אזורי. ביישוב קיים גם יקב באותו השם. בנוסף הקימו מספר תלמידים ביישוב את מכללת אילמה לריפוי טבעי בראשות הרב יובל אשרוב מתלמידיו של הרב שיינברגר.
איתמר (יישוב)
אִיתָמָר היא התנחלות ויישוב קהילתי חקלאי-דתי השוכנת דרומית-מזרחית לשכם, סמוך לכפרים עוורתא ובית פוריכ, ומשתייכת למועצה אזורית שומרון. תחילה נקרא היישוב על ידי המייסדים בשם "תל חיים" על שם תל חייא, תל ארכאולוגי מהתקופה הביזנטית הנמצא ביישוב. לאחר מכן שונה שמו ל"איתמר" על שם הדמות המקראית איתמר בן אהרן הכהן, שלפי המסורת קבור בכפר עוורתא הסמוך ליישוב.
היישוב שוכן בגב ההר, ונחשב להתנחלות אידאולוגית. ביישוב מתגוררות כ־200 משפחות. היישוב שוכן על רכס גדעונים.
היסטוריה.
ניסיון ההתיישבות ברוג'ייב ובג"ץ אלון מורה.
ניסיון ההתנחלות הראשון באזור התבצע על ידי "גרעין אלון מורה" ביוני 1974 בסמוך לבסיס הצבאי שבו שוכנת חטיבה מרחבית שומרון.
ב-3 ביוני 1979 אישרה הממשלה את התיישבות הגרעין סמוך לכפר רוג'ייב בגבעה 637, כ-500 מטר מצפון למיקום הנוכחי של איתמר. ב-5 ביוני 1979 חתם מפקד אזור יהודה ושומרון, תת-אלוף בנימין בן אליעזר, על צווים לתפיסת שטח של כ-800 דונמים ולאחר יומיים עלו המתיישבים למקום. לצורך הקמת היישוב (שנקרא אז "אלון מורה") הוקצו 50 מיליון ל"י והוחלט שהוא יאוכלס תוך חודשיים.
ב-20 ביוני 1979 הגישו חלק מבעלי הקרקע הפרטית ברוג'ייב (בעלי שטח של 125 דונמים) לבית המשפט הגבוה לצדק בקשה לצו מניעה נגד תפיסת אדמותיהם הפרטיות. הממשלה הטילה על הרמטכ"ל, רפאל איתן, להגיש תצהיר להצדקת הצורך הביטחוני בתפיסת השטח. אולם לצד תצהירו של הרמטכ"ל הגיש שר הביטחון עזר ויצמן (באמצעות מזכיר הממשלה, במענה לדרישת בית המשפט) תצהיר משלו ובו טען שהוא "סבור כי ניתן לממש את צורכי הביטחון שלא בדרך הקמת יישוב במקום האמור". בג"ץ פסק ב-22 באוקטובר 1979 ששיקולי הביטחון לא היו עיקריים ולכן על המדינה לפנות את המתנחלים מאדמות העותרים תוך 30 יום. בעקבות זאת הועתקה אלון מורה לגבעה 756 שבהר כביר.
הקמת היישוב.
היישוב איתמר הוקם ב-8 במאי 1984 בשם "תל חיים", על ידי גרעין של מספר משפחות מירושלים מיוצאי מכון מאיר שהתעתדו להקים את "כוכב השחר ב", אולם חנן פורת נפגש עם הגרעין והציע להם לעלות למקום הנוכחי. היישוב שוכן בסמוך לאתר ההיסטורי תל ארומה, מבצר עתיק ככל הנראה מימי החשמונאים.
בתחילה הועלתה הצעה לקרוא ליישוב בשם "אגוז" בהשראת הביטוי התלמודי "אגוזי פרך" (המזוהה עם היישוב בית פוריכ הסמוך), אך תושבי היישוב רצו לקרוא ליישוב בשם "תל חיים" על שם "תל חייא", אתר ארכאולוגי בשטח היישוב. ועדת השמות הממשלתית התנגדה לשם זה והחליטה בסופו של דבר על השם "איתמר", על שם בנו של אהרון הכהן שלפי המסורת קבור בכפר הסמוך עוורתא. היישוב תוכנן ל-1,500 משפחות, ושטח אדמותיו מסתכם בכ־6,000 דונם.
בין השנים 1996 ל-1999 הוקמו ברכס גדעונים הסמוך מספר מאחזים: גבעות עולם (שהקים אברי רן המכונה "אבי המאחזים"), מצפה שלושת הימים, חוות אלומות, גבעת ארנון, הר גדעון וגבעת ינוח.
גרעין ההתנחלות הוקם על אדמות מדינה, אך לאיתמר לא אושרה תוכנית בניין עיר (תב"ע). במרץ 2011 החליטה הממשלה לקדם לקדם את הסדרת היישוב ולאשר תב"ע באיתמר. לפי חוות דעת (ביניים) בנושא מאחזים בלתי מורשים של טליה ששון חלק מההתנחלות שוכן על קרקע פרטית פלסטינית;.
בספטמבר 2012 אישר שר הביטחון אהוד ברק בניית יותר מ-500 יחידות דיור חדשות באיתמר, אך באוקטובר 2015 חזר בו ראש הממשלה בנימין נתניהו מאישור התוכנית בשל חששו מלחץ בינלאומי.
ביוני 2014 נחנכה שכונת "נופי ארומה", הקרויה על שם העיר המקראית הסמוכה ארומה, וביולי 2015 נחנך שלב ב' של השכונה.
ב-2014 נחנך "מעיין אירוס השומרון" - בריכה קטנה בעומק כחצי מטר ביציאה מהיישוב לכיוון גבעות איתמר. הבריכה נבנתה לזכר לוי גולדשמיט, שסייע לאנשי היישוב, ולזכר שלמה מילר, רכז הביטחון של היישוב שנהרג בהיתקלות עם מחבלים סמוך למקום המעיין בשנת 2004.
פעילות חינוכית ודתית.
ביישוב פועלות "הישיבה התיכונית "חיצים" והישיבה הגבוהה איתמר. בכל אחת מהן כ-200 תלמידים. בעבר עמד בראש הישיבה הגבוהה הרב אביחי רונצקי וכיום הרב יהושע ון דייק. במקום גם תלמוד תורה ובית ספר יסודי לבנות "באר מרים". ביישוב פועל סניף בני עקיבא נפרד ובית נוער הפעיל בעיקר בסופי שבוע ובחופשות. כן פועלת בו ישיבת "תאג' התורה" של חסידות חב"ד. הלימודים בה מתקיימים בערבית, במטרה להכשיר שליחים שיפיצו את שבע מצוות בני נח בעולם הערבי.
הרב אביחי רונצקי שימש כרב היישוב בשנים הראשונות לקיומו, ואחריו כיהן הרב נתן חי. כיום עומד בתפקיד הרב דניאל לונצר.
חקלאות ביישוב.
איתמר הוא יישוב חקלאי, שמתמחה בחקלאות אורגנית. נמצאות בו חממות רבות, שטחים חקלאיים נרחבים שבהם: כרמים, מטעים וגידולי קרקע, ובנוסף לגידולי הקרקע מיוצרים גם ביצי חופש וגבינות בוטיק.
אירועים ביטחוניים ביישוב ובסביבתו.
במהלך האינתיפאדה השנייה סבל היישוב מפיגועי טרור שבוצעו על ידי חדירות ליישוב וירי בדרכים סביבותיו, בהם נהרגו 16 מתושבי היישוב ו־3 מתלמידי הישיבה התיכונית.
ביישוב אירעו לפחות 4 ניסיונות חדירה: במאי 2002 נרצחו שלושה מתלמידי הישיבה התיכונית חיצים, כעבור חודש נרצחו ארבעת בני משפחת שבו ותושב נוסף, חודש נוסף עבר, ומחבל חמוש בשני סכינים חדר ליישוב, פצע בני זוג וחוסל. במרץ 2011 נרצחו 5 בני משפחת פוגל.
בעקבות האיומים הביטחוניים על היישוב הוקם בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 שטח ביטחוני מיוחד (שב"מ) סביב היישוב שנועד לספק לו הגנה, בדומה לשטחים דומים שהוקמו סביב יישובים אחרים. המערכת כוללת גדר התרעתית, גדר תלתלית מעכבת ואמצעי תצפית והתרעה. בתחומי שטח זה מצויות אדמות בבעלות פלסטינים, הנכנסים לעיבוד שטחים אלו בתיאום וליווי צה"ל.
מאחזים הקשורים ליישוב.
בשנת 1996 הוקם על רכס גדעונים, ממזרח ליישוב, המאחז גבעות עולם. מאז נבנו מאחזים נוספים ונקודות תצפית היוצרים רצף בין גב ההר לבקעת הירדן. בין המאחזים גבעת ארנון 777, הר גדעון, הנקודה הכפרית, גבעת ינוח וחוות אלומות. המאחזים של איתמר מאופיינים בפעילות חקלאית, חלק גדול ממנה בצורה של חקלאות אורגנית.
אתר עתיקות - חורבת חיה.
ביישוב התגלה באתר חורבת חיה שרידי יישוב הכוללים מקוואות טהרה, מערות קבורה בורות מים ומבנה גזית יפה שנחשף בחפירות קמ"ט ארכאולוגיה על ידי עוזי גרינפלד בשנת 2019.
בשנת 2021 נערכו באתר חפירות על ידי משלחת מטעם המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. החפירה הייתה בניהולו של ד"ר דביר רביב.
ממצאים.
באתר נמצאו כ-30 מטבעות וביניהן מטבע כסף נדיר מהתקופה החשמונאית, המטבע טטרדרכמה לדברי דביר רביב, המטבע דומה לשקל צורי שנטבע בעיר צור בתקופת החשמונאים ועד שנת 66 לספירה. מטבעות אלו שימשו את היהודים כמס "מחצית השקל" בירושלים. מטבע נדיר זה מצביע על התיישבות בתקופת "בית שני".
לדברי דביר רביב, מדובר ביישוב כפרי מתקופת הבית השני והתקופה הרומית, אולם לא ברור אם מדובר בהתיישבות יהודית או שומרונית.
חיננית
חיננית (חִנָּנִית) היא התנחלות ויישוב קהילתי כפרי בצפון השומרון, הגדול בגוש יישובי צפון השומרון (גוש יישובי שקד). אופי היישוב חילוני, אך בסמיכות אליו נמצאת טל מנשה, יישוב דתי הנחשב באופן רשמי שכונה של חיננית. היישוב משתייך למועצה אזורית שומרון. שמו של היישוב הוא כשם הפרח חיננית הנפוץ באזור. זהו היישוב הגדול בגוש יישובי שקד (המונה את שקד, חיננית, ריחן, וטל מנשה ואזור התעשייה שח"ק).
היישוב שוכן ברום של כ-400 מ' מעל פני הים. במורד שלוחותיו הצפוניות נמצא ואדי א-סקעה, המתחבר לנחל זבדון. כקילומטר וחצי מצפון ליישוב נמצא הכפר עאנין, המשמר את שמה של העיירה התלמודית "עננין" הנזכרת בכתובת רחוב.
אחת השכונות ביישוב היא מרכז קליטה לעולי חבר העמים. סמוך ליישוב נמצא אזור התעשייה שח"ק.
שטח השיפוט של חיננית 9,401 דונם.
היסטוריה.
החלטה על הקמת היישוב, שנקרא אז באופן זמני ריחן ב', נתקבלה בוועדת השרים להתיישבות בסוף אוגוסט 1979 ואושרה בממשלה באמצע ספטמבר, לאור טענות שלועדת השרים להתיישבות לא הייתה סמכות לאשר יישובים הרחק מיישובים קיימים. על ההחלטה להקים את היישוב ערער יגאל ידין, בגלל התנגדותו להקים יישובים באזורים של אוכלוסייה ערבית צפופה, אך ערעורו נדחה בקולות הליכוד, אליהם הצטרפו נציגי מפלגת העבודה, שכן ההחלטה על ההתיישבות באזור התקבלה עוד לפני המהפך והיישוב נועד לעבות את ההתיישבות באזור מי עמי על גבול הקו הירוק.
בתי היישוב הוקמו כבר באמצע שנת 1980, אולם העלייה על הקרקע נדחתה מסיבות שונות והמתיישבים הראשונים, עולים מקווקז, עלו על הקרקע בשנת 1981. היישוב הוקם כמושב עובדים על ידי תנועת המושבים, אך מאוחר יותר הפך ליישוב קהילתי.
חרמש (יישוב)
חרמש היא התנחלות ויישוב קהילתי בצפון-מערב השומרון בין העיירות הפלסטיניות יעבד וקפין, השייך למועצה אזורית שומרון.
היסטוריה.