את סרטו הראשון באורך מלא, "שריטה" (2007, 74 דקות), יצר יחד עם חברו עמית מהלאל. הסרט עוסק בהתמודדותם של חיילים משוחררים עם המציאות לאחר השחרור. הסרט הופק ללא סיוע של קרנות או גופים מסייעים ובזכות כ־35 אנשי צוות שהתנדבו לצורך הפקתו. הוא הוקרן בפסטיבלים וסינמטקים בארץ ובעולם וסומן כאחד הסרטים המיועדים להפוך לקאלט מקומי. ב-2009 החל לעבוד על פרויקט משפחתי-אישי בשם "זה לא נגמר באושוויץ", אשר עוסק בשואה מנקודת מבטו של הדור השלישי ומשפחתו. הסרט עדיין בשלבי עריכה וארנרייך שואף להשלימו בשנים הקרובות. את סרטו השני באורך מלא, "בלוקבסטר" (2010, 87 דקות), קומדיית פשע סוריאליסטית, הפיק ארנרייך באופן עצמאי. הוא עבד על הסרט יחד עם הבמאי שרון ממן והשתתף גם בכתיבת התסריט. הסרט הוקרן בסינמטקים ובפסטיבלים בישראל ומחוצה לה. ארנרייך יצר גם מספר סרטים קצרים, ביניהם ליקריש (2009, 18 דקות) וזה מכבר (2013, 10 דקות). בשנת 2011, ביים את הסרט הקצר נאמן למקור (8 דקות), סרט מדע בדיוני (תת-ז'אנר עתיד קרוב), בשאלה מה יקרה אם נוכל לייצר עותק נאמן למקור של אהובינו, תוך דיון בהשלכות האתיות, החברתיות והאישיות של הטכנולוגיה על המציאות. הסרט הופק במסגרת פסטיבל 48 שעות, וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר. הוא גרף גם את פרס חביב הקהל, פרס העריכה ופרס הצילום בתחרות. הסרט הוצג בפסטיבלים בארץ (ביניהם פסטיבל אייקון ופסטיבל הסרטים חיפה) ובעולם (בין היתר בכנס NAB בארצות הברית ובפסטיבל הסרטים Bermuda בגרמניה).
סרטיו של ארנרייך מאופיינים בסאטירה חברתית אפלה ועוסקים בעיקרם בהתמודדות האדם עם תקופות מעבר דרמטיות בחייו.
כשחקן, הופיע במסגרת תיאטרון סטודיו - בית יוצר לתיאטרון מקורי (תיאטרון פרינג') בתפקידים ראשיים ומשניים בהצגות "קטסטרופה" על פי בקט ויונסקו ו"השידוך" של צ'כוב. הופיע בתפקידים ראשיים בשני סרטיו, "שריטה" ו"בלוקבסטר", וכן בתפקידים קטנים יותר לצד מוני מושונוב בסרט מעל הגבעה, לצד אדיר מילר בסרט פעם הייתי ולצידו של אסי דיין בסרט רעש לבן.
בשנת 2018 יצא סרטו הדוקומנטרי הראשון, "מסיבת פרישה", המתעד את התמודדות הוריו עם השלכות יציאתם לפנסיה וביניהן מחלת הפיברומיאלגיה של אמו. הסרט נתמך על ידי ערוץ Yes דוקו ובסיוע של קרן תרבות חיפה. הסרט הוצג בפרימיירה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה והתמודד על תואר "הסרט התיעודי הטוב ביותר" לשנת 2018 בטקס פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים]]
[[קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה]]
[[קטגוריה:עולים בשנות ה-1980]]
[[קטגוריה:בוגרי בית הספר אליאנס (חיפה)]]
[[קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית עמק יזרעאל]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983]]
בנימין ביבי נתניהו
קונור מיינרד
קונור פול מיינרד (באנגלית: Conor Paul Maynard; נולד ב-21 בנובמבר 1992) הוא זמר-יוצר בריטי.
שנותיו המוקדמות.
מיינרד נולד בברייטון, לגארי והלן מיינרד. יש לו אח צעיר ממנו בשם ג'ק ואחות בשם אנה. ב-2006 החל מיינרד להעלות לאתר שיתוף הסרטונים יוטיוב סרטונים שלו מבצע קאברים לשירים אחרים כאשר השיר הראשון שהעלה היה "Breathe".
לאחר שהעלה מספר סרטונים וביניהם גרסת כיסוי לשיר "Beautiful Monster" של הזמר ני-יו. הקאבר משך את תשומת לבו של ני-יו אשר הפך למנטור של מיינרד ואף החתים אותו בחברת ההקלטות פרלופון. בנובמבר 2011 קיבל מיינרד מועמדות לפרס ה-"Brand New" של MTV לשנת 2012 מול זמרים מתחילים אחרים בתוכם גם הזמרת לנה דל ריי. ב-31 בינואר הוכרז כי מיינרד זכה במקום הראשון.
קריירה.
2012-2013: אלבום בכורה.
בתחילת 2012 החל מיינרד לעבוד על אלבום הבכורה שלו יחד עם הזמר ני-יו ואומנים נוספים דוגמת ריטה אורה ופארל ויליאמס. הסינגל הראשון היה "Can't Say No" ויצא ב-2 במרץ 2012. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ומכר מעל 70 אלף עתקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל השני מהאלבום היה "Vegas Girl" אשר יצא ב-22 ביולי והגיע למקום הרביעי. אלבום הבכורה של מיינרד אשר נשא את השם "Contrast" יצא לאור ב-30 ביולי 2012 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל השלישי מהאלבום היה שיתוף פעולה עם ני-יו בשיר "Turn Around" אשר יצא ב-11 באוקטובר והגיע למקום השמיני. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר ויילי בשיר "Animal".
2013-הווה: אלבום שני.
ביוני 2013 פורסם כי מיינרד החל לעבוד על ספר מעריצים אשר יתן למעריציו מבט אל עולמו הפנימי. הספר יצא לאור באוקטובר של אותה שנה ונקרא "Take Off". מיינרד החל לעבוד על אלבום שני יחד עם לברינת' וטרווי מקוי. הסינגל הראשון מאלבומו השני של מיינרד היה "R U Crazy" אשר יצא ב-4 באוקטובר 2013.
נסים אלבחרי
נסים אלבחרי (בסרבו-קרואטית: Nisim Albahari, בסרבית קירילית: Нисим Албахари; 28 בינואר 1916, טשאני, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 1992, סרייבו, בוסניה והרצגובינה) היה פרטיזן ופוליטיקאי יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.
קורות חייו.
נסים אלבחרי נולד ב-1916 בטשאני ובהמשך היגרה משפחתו לסרייבו ובה רכש השכלה תיכונית. ב-1935 הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה פעיל באיגודים מקצועיים. ב-1936 נעצר על ידי שלטונות יוגוסלביה, נשפט בעוון פעילות מחתרתית ונידון לשנת מאסר. גם לאחר שחרורו המשיך בפעילותו במפלגה הקומוניסטית, וב-1940 נכלא שוב. ב-29 במרץ 1941, לאחר ההפיכה הצבאית שבמהלכה הודח הנסיך פאבלה ופטר השני הומלך תחתיו, השתחרר אלבחרי מכלאו.
עם כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף אלבחרי לכוחות הפרטיזנים של טיטו ופעל לארגון כוחותיהם באזור סרייבו. לאחר כינון מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, נלכד אלבחרי ונכלא בסרייבו תוך שהוא עובר עינויים קשים. אנשי המחתרת בסרייבו מילטו אותו מהכלא, והוא שב לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, מונה לקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים והתקדם לתפקיד קצין המודיעין של גיס הפרטיזנים ה-3. שני אחיו הצעירים, דוד וחיים, הצטרפו אף הם לכוחות הפרטיזנים, ונהרגו בקרבות.
לאחר המלחמה סיים אלבחרי את בית הספר למדע המדינה בבלגרד והשתלב במנגנון השלטון היוגוסלבי. הוא כיהן כחבר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית, חבר פרלמנט ושר העבודה של בוסניה והרצגובינה תחת יוגוסלביה. כמו כן היה חבר במועצת הפדרציה של יוגוסלביה. ב-27 בנובמבר 1953 העניק לו שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור גיבור יוגוסלביה.
נסים אלבחרי הלך לעולמו בסרייבו ב-1992.
חסוס גאמס
חסוס גאמס דוארטה (בספרדית: Jesús Gámez Duarte; נולד ב-10 באפריל 1985), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בניוקאסל יונייטד.
קריירה.
גאמס נולד בפואנחירולה שבקהילה האוטונומית אנדלוסיה. בין השנים 1997 ו-2000 שיחק בקבוצה המקומית קהילות פואנחירולה ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מאלגה. בעונת הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו, בקבוצת המילואים מאלגה ב', בליגה הספרדית השנייה. בעונת קודם לקבוצה הראשונה של מאלגה, וערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-27 בנובמבר 2005, בהפסד 3-2 לחטאפה. בסיום העונה ירדה מאלגה לליגת המשנה.
בקיץ 2005 זכה גאמס עם נבחרת ספרד עד גיל 23 במדליית זהב בטורניר הכדורגל של משחקי הים התיכון.
בשתי העונות הבאות הפך גאמס לשחקן המועדף בעמדת המגן הימני, ובעונת הופיע ב-35 משחקים, ובכך סייע למאלדה לחזור לליגה העליונה. בעונה שלאחר מכן הופיע גאמס בכמות דומה של משחקים כמו בעונה שלפני כן, וסייע למאלגה להגיע למקום השמיני בלה ליגה.
בקיץ 2011 נבחר גאמס לקפטן מאלגה. ב-29 בינואר 2012 ערך השחקן את הופעתו ה-200 במדי הקבוצה בליגה, בניצחון 1-2 את סביליה. באותה עונה סייע גאמס למאלגה להגיע להישג השיא שלה בלה ליגה, המקום הרביעי.
ב-15 במאי 2012 האריך גאמס את חוזהו במאלגה עד ליוני 2016. ב-21 באוקטובר אותה שנה האריך את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2017. בעונת סייע גאמס למאלגה להגיע לשלב רבע הגמר בליגת האלופות, בעונת הבכורה של הקבוצה במפעל.
ב-8 באוגוסט 2014 חתם גאמס על חוזה לשלוש שנים באלופת ספרד אתלטיקו מדריד. ב-8 ביולי 2016 חתם לשנתיים בניוקאסל יונייטד האנגלית.
חסוס חאמס
מגדל המים של שיקגו
מגדל המים של שיקגו הוא מגדל מים היסטורי שהוקם בשנת 1869 בידי האדריכל ויליאם וורן בוינגטון. זהו מגדל המים השני שהוקם בארצות הברית, כשקדם לו מגדל המים בלואיוויל שבקנטקי (1856). גובהו של המגדל 47 מטרים, צורתו החיצונית מזכירה טירה בסגנון נאו-גותי והוא עשוי מלבני גיר שנכרו בעיר ג'ולייט, דרומית-מערבית לשיקגו. המגדל הוא מטיפוס פשוט, ללא מיכל לאגירת מים בראשו: בסמוך לו ניצבה תחנה לשאיבת מים, שקיבלה את אספקתה במנהרה מעריסת מים בימת מישיגן. בתוכו התנשא לגובה של 42 מטרים צינור מים אנכי שדרכו הוזרמו המים למערכת. המגדל סייע בכיבוי שריפות אש ובוויסות לחץ המים.
המגדל ותחנת השאיבה הסמוכה לו היו מהמבנים הבודדים ברובע ששרדו את השרפה הגדולה של שיקגו שהתרחשה ב-1871. בשנים העוקבות לשריפה סימל המגדל את שיקגו הישנה ואת תהליך התחדשותה של העיר אחרי השריפה. המגדל זכה לשיקום ראשון בשנים 1913–1916, במסגרתו הוחלפו חלק מלבני הגיר של המבנה, ולשיקום נוסף שהתמקד בפנים המבנה בשנת 1978. נכון לראשית העשור השני של המאה ה-21 פועלת במבנה גלריה לאמנות של לשכת התיירות בשיקגו.