אזור דרום קנזינגטון היה אזור חקלאי עד אמצע המאה ה-19. במקום היו ערוגות ירק ועצי פרי אשר סיפקו מזון לשוקי לונדון. בעקבות הצלחת התערוכה הגדולה שנערכה בשנת 1851 בהייד פארק הסמוך, נרכש שטח של כ-352,000 מ"ר על ידי הועדה המלכותית לתערוכה של 1851 במטרה להקים במקום מוסדות תרבות (כיום שטח זה כולל את אזור אלברטפוליס לאורכה של דרך התערוכות). בשל הצלחת מוסדות התרבות שנבנו במקום החלו בשנות ה-60 של המאה ה-19 להקים בשכונה בתי מגורים, והשכונה התפתחה במהירות ומשכה אליה בעלי אמצעים רבים אשר בנו בפרוור את בתיהם (השכונה הייתה באותה עת מחוץ לשטחי לונדון). שם השכונה "דרום קנזינגטון" נבחר למטרה זו - שייוך השכונה לשכונת קנזינגטון היוקרתית הצפונית לאזור (בה נמצאים ארמון קנזינגטון וגני קנזינגטון היווה צעד שיווקי שנועד למצב את השכונה כמותג ולהפרידה משכונת צ'לסי הסמוכה שהייתה שכונת פועלים. הקמת תחנת הרכבת התחתית בשנת 1868 הפכה את איחוד הפרוור עם לונדון לוודאי.
הרצח בחולות תל נוף
אימפריאל קולג' בלונדון
המכללה האימפריאלית לונדון
אימפריאל קולג' לונדון
המכללה הקיסרית לונדון
המכללה האימפריאלית
המכללה האימפריאלית של לונדון
הקולג' האימפריאלי
אנדרטת הקיבוצים
אנדרטת הקיבוצים הוקמה לזכר חברי הקיבוצים שנפלו במערכות ישראל, נמצאת ביער הקיבוצים סמוך למשמר העמק.
רקע.
המיקום של האנדרטה נבחר בעיקר מאחר שהוא מהווה נקודת תצפית נוחה על עמק יזרעאל, שהיה אזור בו הייתה התיישבות קיבוצית עניפה בשנים הראשונות להקמת קיבוצים בישראל ובשל הקרבה לג'וערה ומערת הפלמ"ח. המקימים בחרו באזור זה שלהשקפתם יצר סוג של משולש דמיוני של צלעות מורשת הגנה וההתיישבות. הרעיון להקמת האנדרטה נתקל בהתנגדויות רבות. הדילמה העיקרית הייתה בעצם נחיצות הקמתה היות שבמקומות רבים בארץ יש אנדרטאות לחברי הקיבוצים שנפלו במערכות ישראל. לבסוף נתקבלה ההחלטה ונבחר המקום - גבעה נישאה ביער משמר העמק. המקום נבחר בגלל היותו צופה על עמק יזרעאל, ערש ההתיישבות, וקרבתו לג'וערה ולמערת הפלמ"ח בקיבוץ משמר העמק, דבר המאפשר ליצור את המשולש הווירטואלי של מורשת ההגנה.
משרד הביטחון התנה את אישורו ותמיכתו בתנאי שלא יהיה ציון שמות החללים באתר. הועלה רעיון לבנות עמדת מחשב במקום ובה רשימת החללים. לבסוף הוחלט לחקוק באתר את שמות הנופלים מהחלל הראשון משה ברסקי חבר קיבוץ דגניה א עד ימינו, סה"כ 3050 שמות.
האנדרטה תוכננה על ידי הפסל סלו שאול חבר קיבוץ עין גב. היא בנויה בצורה של מגדל תצפית עשוי מבטון חשוף. גרם מדרגות מגיע לראש המגדל וממנו תצפית מרהיבה על קיבוץ משמר העמק ועמק יזרעאל. על קיר בטון באתר חקוקות מילותיו של ס. יזהר: נזכור אחים, בנים ורעים אשר יצאו עמנו בפלוגות הלוחמים. אנחנו חזרנו והמה לא ישובו עוד. קרן קיימת לישראל הכשירה לאנדרטה דרך כורכר משולטת, באורך 6 ק"מ מג'וערה.
בתחילת הדרך, מצד שמאל, אפשר להבחין בשני עמודי אבן גדומים – גבוה ונמוך לזכר שני חברי קיבוץ עין השופט. הגבוה לזכר שלמה קורץ, הנמוך לזכר נכדו ליאור צ'רן. ב-7 באוקטובר 1989 ירדו השניים לחקור מערה באזור ונקברו חיים.
האתר נחנך רשמית ב-29 באוגוסט 2007 בטקס בהשתתפות שר הביטחון אהוד ברק ונשיא המדינה שמעון פרס.
פראנס גאל
פרנס גאל
ז'אן באטיסט פוקלן
ז'אן-באטיסט פוקלן
יהודה הגלילי
טל (פירושונים)
טל הוא כינוי לתופעה המתרחשת בדרך כלל בלילה, שבה מִתְעַבִּים אדי מים באוויר לטיפות על עלוות צמחים ועל הקרקע.
נחמן גרשונוביץ
נחמן גרשונוביץ הוא סופר ישראלי חרדי.
גרשונוביץ פרסם מספר ספרים תחת שמות שונים כ"נחמנוביץ", "נח יהלום" ו"ג. תבור" בהוצאות שונות (הוצאת פנתר, הוצאת קולמוס ועוד). כמו כן הוא פרסם מאמרים ו"סדרות מתח" בעיקר ברשת האינטרנט, בעיתון שעה טובה ובירחון זמן. גרשונוביץ פרסם מאמרים בנושאי מדע באתר הידען וסקירות תוכנה באתר ynet.
בינואר 2017 הוציא גרשונוביץ ספר אוטוביוגרפי "הייתי חיית מחמד של השטן", העוסק בסיפור חייו. בספר זה מגולל נחמן טענות על ניצול מיני ונישול כלכלי שהתמשך למעלה מ-20 שנה בידי אדם שמכונה בספר "הילל בן שחר", על שם דמות מקראית בשם זה. הספר נמכר במהדורה מודפסת וכן במהדורה דיגיטלית.
מבין ספריו.
סדרת "התרסקות".
תקציר כללי: עלילת סדרה זו מתרחשת בשווייץ ועוסקת באברך (יואל קופר) שלוקה בפיצול אישיות בעקבות תאונת דרכים מחרידה וביזארית. מצד אחד הוא אברך עדין נפש, מצד שני הוא גנב-על בעל מזימות שוד מושלמות וגאוניות.
במקביל, רוצח שכיר (אדולפיוס המילטון) עם יכולות צליפה נדירות, נמצא בעקבות הגנב ובעקבות עברו הלוט בערפל. טיפוס לבקני שלא ברור מה מטרתו, מצליח ללכוד את הרוצח במהלך החלק השני בסדרה, ולהכריח אותו לבצע עבורו משימה חריגה נוספת, המתוארת בחלק השלישי.
אשתו של האברך (בלומה קופר), מנסה לברוח מבעלה שהפך למפלצת קרירה, וכך גם עליה להימלט מהרוצח.
עובדות: בכל אחד מחלקי הסדרה מתוארת מזימת שוד, אותה מוציא לפועל גנב-העל (מר ווֹרְם); בכל אחד מחלקי הסדרה, מתואר ביצוע כלשהו הקשור לצליפה, חיסול או עינוי על ידי אדולפיוס המילטון; כל אחד מהחלקים מסתיים בקליף האנגר מהדהד; כל חלק מרחיב את האירועים והתסבוכות סביב דמות הנושא; במהלך הסדרה מופיעים רמזים וצפנים שונים, המאפשרים לקורא לפצח או לחזות את המשך העלילה ועתיד הדמויות; בחלק השני מתוארת 'מזימת הגמדים הקדושים', בחלק השלישי מתואר טיפוס הרים והישרדות באלפים השווייצריים; בחלק השלישי גם מתואר ברצף של ארבעה פרקים (דבר נדיר בסדרה המקדישה פרק אחד לכל היותר ברצף לדמות אחת), תהליך מלא של קצירת רקמות מגופת תורם; בחלק הרביעי מתוארת דמות העושה שימוש באמנות לחימה אזוטרית קי-איי; בחלק החמישי מתואר לפרטיו תהליך רמאות המבוצע כלפי קזינו במהלך משחק באקארה.
סדרת "איום בליסטי".
תקציר: הסי-איי-איי והאף-בי-איי נדרשות להגן על חייו של דיפלומט שאמור להגיע לתחומי המדינה. וכדי לעשות זאת נאלצים הסוכנים להיעזר ביכולותיו של צלף-על, אותו משחררים למשימה זו מבית כלא שמור ביותר. במהלך שחרור האסיר מהכלא, שיירת המכוניות נתקלת במארב ומותקפת באש.
הערות: ספר זה ממותג כמותחן גרפי, על משקל רומן גרפי. הוא מכיל איורי תלת-ממד צבעוניים שהופקו במחשב, והבימוי מציג זוויות רחבות של הסצנה והתמקדות מרובה בדמויות. בדבר העורך הודגש שלא מדובר בספר קומיקס, כך ניתן דגש לקונפליקטים בין הדמויות, לקטעי אמנויות לחימה, מרדפים וירי. בסוף הספר מופיע פרק של "מאחורי הקלעים", המציג אתגרים גרפיים בהפקת האיורים, מידע על הדמויות ואיורים שהושמטו.
עריכה.
ספרים בהם מוזכר גרשונוביץ כעורך ויועץ תוכן.
נחל לוז
נַחַל לוּז (בערבית: וָאדִי לוּזָא) הוא נחל המתחיל את מהלכו באזור נבי סמואל ושמורת אלוני שמואל שבהרי בנימין וממשיך בהרי ירושלים עד לחיבורו לנחל שורק באזור עמק הארזים.
נחל לוז מתהדר במסלול קצר יחסית וערוץ עמוק ומרשים.
תיאור כללי.
בערוץ נמצא בית חווה מבוצר צלבני וסדרת מעיינות שכבה.
בערוץ הנחל מתקיימת להקה גדולה יחסית של עשרות פרטים של צבי ארץ ישראלי, תת-מין של המין צבי מצוי - אחד מסמליה של ארץ ישראל הנקראת בתנ"ך גם ארץ הצבי.
כן נצפו בעמק שועל מצוי, תן מצוי, דלק הסלעים, דרבן מצוי, וכן אוכלוסייה מגוונת של זוחלים, אוכלוסייה גדולה של עטלפים, עופות דורסים כדוגמת אוח מצוי ועקב עיטי, חיוויאי, נץ מצוי וינשוף עצים מקננים בעמק בצד ציפורי שיר ובהן צוקית בודדת וסנונית מערות.
נוף הצומח של העמק אופייני לבתה ים תיכונית, בנחל גדלים בוסתנים של עצי פרי וכרמי זיתים זכר וסימן לחקלאות משגשגת רבת שנים שלא נשתנתה ולא הפסיקה בתהפוכות ההיסטוריה. מתקופת בית ראשון לתקופה הרומית ביזנטית, מהתקופה הערבית ולכיבוש הצלבני העמק מחורץ הטרסות ומנוקד בשומרות חווה חקלאית ומערכות השקיה.
בחלקו הצפוני של הנחל הולכת ונבנית היום גדר ההפרדה.
חורבת לוזה.
חרבת לוזה, (בערבית: וחירבת' א- לוזה) הם הריסות ושרידים של בית חווה מהתקופה הצלבנית וייתכן כי שרידים אלו עומדים על מבנה מהתקופה הביזנטית. מבנים דומים בהרי ירושלים ניתן לראות בעין חמד ובעין תנור.
האתר העתיק נמצא במפגש נחל לוז עם גיא קטן היורד מהמקום בו שכן המוצב הירדני חירבת א לוזה (ראו להלן) באתר מספר מבנים גדולים הבנויים על שלושה מפלסים.
אל מול החורבה מהצד השני של תוואי הנחל מוביל שביל ובו מדרגות אבן עתיקות חצובות בסלע אל מטע זיתים ומשם אל הכפר בית איכסא.
מפלס תחתון.
במפלס התחתון בריכה רבועה שגודלה 18 על 18 מטר ועומקה 7 מטר. קירות הבריכה 3 מטר בבסיסם ושני מטר בחלק העליון. בין הבריכה לאפיק מפרידה טרסה מאסיבית שאורכה 25 מטר ועליה שרידי מבנים שונים כגון שומרות.
מפלס אמצעי.
במפלס האמצעי ניצבים שרידים של מבנה גדול, מרתף המבנה נותר בשלמותו ושטחו 8 על 20 מטר. בסמוך למבנה מצד דרום חצובה מהרה בצלע המצוק ובצמוד אליה קיר פינה - שריד למבנה שעמד במקום.
מפלס עליון.
במפלס העליון של המתחם ניצבים שרידים של מבנה נוסף, ובו שני מרתפים בעלי תיקרה מקומרת. כן השתמר פתח כניסה ומשקוף הבנויים מאבנים מסותתות. מעל הפתח נמצא חלון צר דמוי חרך ירי.
עין לוזה.
100 מטר מדרום לחורבת לוזה על מצוק הגדה המערבית נובע עין לוזה מבין סדק בין שתי שכבות של אבן גיר. המים זורמים אל תוך בריכת אגירה קטנה ששטחה כ 2 מטר על 2 מטר ועומקה כחצי מטר.
ברצפת הבריכה חצובים שלושה אגנים עגולים אחד מהם בעומק 40 ס"מ והשניים האחרים רדודים. מי המעיין ממלאים את האגן העמוק ונשפכים לכוון טרסה סמוכה. בסמוך גדלים מספר עצי זית.