שלב הלחימה המרכזי תוכנן להיות השהייה במרחב- מהלך תמרון מהיר ונסתר, המגיע לנקודה מסוימת בשטח. כל כוח בגזרתו יועד להיות כוח עצמאי שאמור לחיות בתוך השטח ולצוד את האויב הקיים בו. הייתה מוכנות שהאויב יימצא ב-360 מעלות וכי אין למעשה שום מקום שהוא מוגן. אין צירים, אין אפשרות להיכנס עם רק"מ שהוא לא רק"מ כבד וכלך הלאה. השיטה תורגלה במשך שנה שלמה ואוגדה 91 תרגלה זאת באדיקות עם כל חטיבות החי"ר שלה, עם חטיבת השריון ובתרגיל אוגדתי אחד מלא, שהיה במסגרת תרגיל פיקודי של הכנה למלחמה. זה לא היה מהלך נסתר. גם כיום יש אנשים שיטענו שזאת התפיסה הנכונה להילחם מול החזבאללה.
כוחות חזבאללה.
המערך הצבאי של החזבאללה התבסס על פריסה נרחבת בכפרים השיעיים בדרום לבנון בבתים אזרחיים. והורכב מחוליות התקפיות של מפעילי רקטות, שתפקידם להפעיל את הרקטות בעת פקודה, וחוליות הגנתיות של חי"ר איכותי שתפקידם היה להגן ולגבות את מפעילי הרקטות, שחומשו בנק"ל, רובי צלפים, מרגמות וטילים מסוגים שונים. בנוסף נבנו מאחזים בטבע שמילאו תפקיד משני בתפיסה ההגנתית.
אמצעי הלחימה ההתקפיים של חזבאללה כללו מערך של כ-20,000 רקטות לטווחים שונים, שרובם אוחסנו במחסנים ייעודיים (לרוב תת-קרקעיים) שפוזרו במבני מגורים ומוסדות ציבור אזרחיים, בכפרים שבדרום לבנון. ביניהם רקטות בטווחים שבין 10 ל-210 ק"מ. בהם גראד 122 מ"מ זלזאל 1, זלזאל 2, פג'ר 5, פג'ר 3, פאלק 1, פאלק 2, ונאזעאת. וכן רקטות 220 מ"מ ו-320 מ"מ סוריים, שנושאים בהתאמה ראשי נפץ של 80 ו-100 ק"ג, וטווחם בהתאמה 70 ו-100 ק"מ. ברשות חזבאללה גם מזל"טים מדגם "אבאביל" של התעשייה האווירית האיראנית, ששימשו כמזל"טי נפץ.
אמצעי הלחימה ההגנתיים של חזבאללה כללו בין היתר, טילי נ"ט מסוג RPG-29, קונקורס (פאגוט משופר), מטיס וקורנט מתוצרת רוסיה; טילי חוף-ים סיניים מדגם C-802, וטילי נ"מ מדגם SA-7 ו-SA-14 מתוצרת רוסיה, וכן מטעני חבלה שונים שהונחו על צירים ופוזרו בסמוך לכפרים.
חזבאללה אסף מידע באמצעים טכנולוגיים מתקדמים, והקים חדרי תצפית והאזנה משוכללים בכפרים שונים. לדוגמה, בעמדות תצפית ניידות שנמצאו ממוקמות בחדרי מגורים בבית במיס אלג'בל, נמצאה מצלמת תצפית ארוכת טווח. כן נמצאו חדרי האזנה והקלטה שנמצאו מכוונים אל תדרי רשת המסוקים של פיקוד צפון. ועמדות ממוחשבות לניתוח תצפיות בזמן אמת. ידוע כי חזבאללה הפעיל סוכנים בישראל שמסרו לו מידע רגיש, ובכללו התנהלות כוחות צבא, תכנונים לפעולה בלבנון, ומיקום על נפילות טילים.
קנה סוף
המונח קנה סוף הוא טעות נפוצה, מאחר שמדובר בשני צמחים שונים.
מרקוס רוזנברג
נילס מרקוס רוזנברג (שוודית: Nils Markus Rosenberg; נולד ב-27 בספטמבר 1982 במאלמה, שוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת חלוץ בקבוצת מאלמה.
רוזנברג נולד וגדל במאלמה. בצעירותו שיחק בקבוצות הנוער של המועדון העירוני המפורסם. בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת, במשחק מחצית מול יפלה במסגרת הגביע השוודי. רוזנברג שיחק במאלמה במשך ארבע עונות, בהן השתתף ב-52 משחקים והבקיע 19 שערים. בעונת מיעט לשחק במדי קבוצתו, ובסופה הושאל להאלמסטד לעונה אחת. בהאלמסטד הוא הציג יכולת מרשימה, ובחלון ההעברות בחודש ינואר עבר למועדון הכדורגל אייאקס אמסטרדם.
רוזנברג הפך לאהוד בקרב האוהדים והעיתונאים ברחבי שוודיה, הולנד ושאר אירופה. בעונתו הראשונה באייאקס זומן לראשונה לסגל הבוגר של נבחרת שוודיה. באייאקס כבש 12 שערים, במהלך 40 הופעות במדי המועדון. במשך תקופתו באייאקס זכתה הקבוצה פעמיים בגביע ההולנדי.
רוזנברג עזב את אייאקס בעקבות סכסוך עם מאמנו, האנק טן קאטה, ועבר למועדון ורדר ברמן. הוא היה תחת חוזה עם הגרמנים במשך חמש שנים, מתוכן שיחק 4 בקבוצה ועוד אחת כמושאל לראסינג סנטנדר הספרדית. כשחקנה של ברמן, העפיל רוזנברג בעונת עד לגמר גביע אופ"א, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 2–1 לשחטאר דונצק. בשנת 2012 תם חוזהו של רוזנברג בורדר ברמן והוא עבר לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג. רוזנברג לא זכה להצלחה רבה בווסט ברומיץ', ובפברואר 2014 חתם במאלמה.
בנבחרת שוודיה, רוזנברג נמנה בסגל לטורנירי מונדיאל 2006, יורו 2008 ויורו 2012.
איבן סאנקו
תוצאות מלחמת לבנון השנייה
מלחמת לבנון השנייה פרצה בקיץ 2006. למלחמה זו היו תוצאות רבות, בהן הקמת ועדת וינוגרד והתפטרותו של הרמטכ"ל, דני חלוץ.
תוצאות מיידיות.
בניגוד למספר ההרוגים הישראליים, הידוע במדויק - 122 חיילים (מהם 2 חטופים) ו-44 אזרחים - שוררת עמימות בנוגע למספר הנפגעים בקרב החזבאללה. המספר נע בין 500 להערכת האו"ם לבין 700 להערכת צה"ל. צה"ל לדבריו יודע לנקוב בשמם של 600 מההרוגים. חזבאללה הודה רק בכ-100 הרוגים משורותיו. מספר האזרחים הלבנונים ההרוגים נאמד בכ-300-450.
חלק מהכפרים, ששימשו כמעוזים ומחסני נשק של חזבאללה, חרבו בעקבות הלחימה. במהלך הלחימה השמידו ותפסו חיילי צה"ל כמות רבה של אמצעי לחימה ובהם רקטות, משגרי רקטות, טילי נ"ט מתקדמים, רובים, תחמושת, מחשבים, חומר מודיעיני ובונקרים.
לשתי המדינות נגרם נזק כלכלי כבד בעיקר בשל הפגיעה בתשתיות ובענף התיירות, וכן נזקים אקולוגיים. עלות המלחמה מבחינת התקצוב הצה"לי נאמדה במשרד הביטחון בסכום של 11.2 מיליארד ש"ח. כ-2% מהתמ"ג השנתי. ועדה שמונתה במשרד התחבורה גילתה כי היו כשלים חמורים בתפקוד הנמלים בזמן המלחמה.
בציבור הלא שיעי, הייתה הסתייגות ממעשי חזבאללה, בעיקר בקרב הדרוזים (וליד ג'ונבלאט) והנוצרים. אמ"ן העריך שמעמדו של חזבאללה בלבנון נפגע ושהוא מצוי במצוקה קשה, עקב הבוץ שלתוכו גרר את העם הלבנוני, על רקע זה ניתן להבין את התנצלותו של נסראללה לאחר המלחמה. עם זאת המאורעות של אמצע 2008 והסכם קטאר, מראים כי חזבאללה ניצל את המלחמה למנף את התעצמותו בחברה הלבנונית, ועל אף ההתנגדות של הגורמים האחרים, הוא ביסס את מעמדו היטב.
אופי הלחימה בלבנון.
אופי הלחימה בלבנון היה אסימטרי באופן מובהק. כוחות צה"ל השונים בדרך כלל פעלו בחתימה גבוהה, למול כוחות חזבאללה שפעלו במסגרות קטנות מאוד, עד לרמת לוחמים בודדים. לוחמי חזבאללה פעלו בשיטות גרילה, הסתתרו במקומות מחבוא שונים, שהשטח הלבנוני סיפק בשפע, ובמיוחד בבונקרים שנבנו בבתים אזרחיים, הגיחו מתוכם להפעלת רקטות וירי כנגד כוחות צה"ל, ונטמעו לאחר הירי שוב בשטח האזרחי, בשיטה של "פגע וברח". בניגוד למדינה שבה אפשר להפציץ סמלי שלטון, ומרכזי תשתית של המדינה, כתחנות כוח, מאגרי נפט, מתקני שאיבה, לחזבאללה מלבד רובע הדאחייה, לא היו מרכזים אסטרטגיים שניתן היה לפגוע בהם.
צה"ל עשה שימוש רב בטכנולוגיה חדשנית, והיה לו בעניין זה יתרון מובהק על חזבאללה. מטוסי תקיפה ומסוקי קרב, סער ותובלה משוכללים, טנקי מערכה מהליגה הראשונה בעולם (המרכבה), סטי"לים ששהו במים הטריטוריאליים, שימוש רב בפצצות חכמות שאיפשרו לו לפגוע בדיוק רב, שימוש רב בכלי טיס ללא טייס לקבלת מודיעין בזמן אמת, ירי תותחים, טילים ורקטות MLRS M-270 לשטחי השיגור של הרקטות, שלא הייתה לו השפעה רבה עליהן. צה"ל גם הפעיל כוחות מיוחדים בעומק לבנון ובאתרים נוספים. הללו ערכו פשיטות איכותיות על מפקדות חזבאללה בעומק לבנון, אספו מודיעין, הרגו עשרות מחבלים ואף שבו כמה מהם. אך נראה שתרומתם למלחמה בכללותה לא הייתה משמעותית.
הפעילות הקרקעית כנגד חזבאללה, הייתה לוחמה בשטח בנוי בתוואי הררי. כוחות חי"ר, הנדסה קרבית ושריון נכנסו במסגרות קטנות לכפרים הלבנונים ונלחמו מבית לבית. ראשונים נכנסו הפלסים של חה"ן, שפילסו נתיב נקי ממטענים באמצעות רקטות ריצוף ודחפורי D9, אחריהם נכנסו לוחמי החי"ר, כשהם מטהרים בית אחר בית בחיפוי טנקים. ההתקדמות הייתה איטית תוך סריקת בתים כדי לגלות מטענים, מארבים, בונקרים ומחסני אמל"ח. במהלך הפעילות תפסו החיילים עמדות שולטות בבתים והציבו בהם צלפים וקלעים. הטנקים עצמם שימשו בעיקר לחיפוי ופינוי פצועים, מאחר שיעילותם בתוואי שטח הררי הייתה נמוכה ומוגבלת. בחלק מהקרבות בכפרים היה שימוש ברקטת ריצוף צפע שריון ודחפורי D9R ממוגנים-נ"ט כדי להרוס בתים מהם נורתה אש אל עבר חיילי צה"ל. חלק מהכפרים רוככו בארטילריה לפני כניסת הכוחות. חילוץ הפצועים של צה"ל נעשה בידי טנקי מרכבה שהמסדרון האחורי שלהם הוסב לאמבולנס ומסוקי ינשוף של חיל האוויר. פעמים רבות נעשה הפינוי תחת אש.
מנגד, חזבאללה לעומת זאת עשה שימוש רב ברקטות מסוגים שונים, שפעלו בטווחים רבים וכנגד מטרות שונות. הן גרמו לנזק מורלי ופסיכולוגי, הרבה יותר מאשר פגיעות בנפש (במספר הרוגים שנמנו, היו אזרחים שלקו בליבם עקב הבהלה מהאזעקה). היחס בין השימוש ברקטות לפגיעה בנפש באזרחים, עמד על 90 רקטות לאזרח לערך. נשק הטילים היה אפקטיבי מול חיילי צה"ל. בין אם מדובר בטילי נ"ט חדישים שכוונו נגד כוחות שריון וחי"ר, טיל כתף שהפיל את מסוק היסעור, וטיל החוף-ים שפגע בסטי"ל אח"י חנית.