מקור דיני שעת השמד הוא מדברי התלמוד במסכת סנהדרין, לאחר שאמרו שם שאדם חייב למסור את עצמו למיתה רק כאשר אונסים אותו לעבור על אחת משלוש עבירות חמורות אבל בשאר עבירות יכול לעבור ולא להיהרג, אך כל זה הוא דווקא בזמנים רגילים, ובשעת השמד יש להקפיד גם על דבר קל:
ערקתא דמסאנא.
מבואר בתלמוד שאפילו על דבר קל חייב למסור עצמו למיתה, אף שאינו מצווה וכך פירש רש"י: "ערקתא דמסאנא: שרוך הנעל, שאם דרך הנכרים לקשור כך ודרך ישראל בעניין אחר, כגון שיש צד יהדות בדבר ודרך ישראל להיות צנועים אפילו שנוי זה שאין כאן מצווה אלא מנהג בעלמא יקדש את השם".
לדעת ראשונים אחרים הכוונה היא על צבע השרוך, שדרך הגויים היה לשרוך עם שרוך בצבע שחור, ודרכם של היהודים היה בשרוך שצבעו לבן.
נר חנוכה ב'שעת השמד'.
לעניין הדלקת נר חנוכה, אף שמעיקר הדין אמרו בתלמוד שיש להדליקו בפתח הבית באופן שכל עוברי האורח יראו את הנרות, אך "בשעת הסכנה מניחו על שלחנו ודיו". אף שבשעת השמד, יש למסור את הנפש אפילו על מצווה קלה, יש שכתבו על פי הראשונים שלא אמרו כן אלא במקום שנאנס לעבור בקום ועשה על אחת מהמצוות - כלומר, דרישה מפורשת לעבירה על אחת מהמצוות באופן אקטיבי, אבל במקום שהוא עובר ב'שב ואל תעשה' אינו מחויב למסור נפשו למיתה, אך אם רצה למסור נפשו אף על זה, הרשות בידו.
באחרונים נכתב שדווקא במקום שגזרו לבטל המצווה לגמרי חייב למסור עצמו למיתה, ולכך בנר חנוכה מאחר שניתן להדליק בתוך הבית ולקיים בכל את המצווה, אין לו למסור עצמו למיתה, ולכך תיקנו שידליקנה על שולחנו.
תקופות שונות בהיסטוריה שנחשבו כ'שעת השמד'.
להלן אירועים מפורסמים לאורך ההיסטוריה:
גזירות אנטיוכוס.
בשנת 167 לפנה"ס גזר אנטיוכוס הרביעי שורה של גזירות כנגד שמירת המצוות. מבחינה הלכתית מכיוון שמטרתו הייתה לגרום לעזיבת התורה, אסור להישמע לגזירות אפילו במחיר מוות, ואכן יהודים רבים נרצחו עקב שמירת המצוות. בשלב מאוחר יותר פרץ מרד החשמונאים במטרה לאפשר את קיום המצוות.
הרומאים.
להלן מספר התמודדויות של היהודים מול מצבי אונס מצד השלטון הרומאי:
באמצע המאה השנייה לספירה, גזר השלטון הרומאי איסור על לימוד תורה קיום ברית מילה וציווה לחלל את השבת. מבחינה הלכתית זה "שעת השמד" ולכן היה אסור לחלל את השבת גם במחיר מוות. לאור המצב החמור ארגן רבי אלעזר בן שמוע הפגנה לילית מול מרכז השלטון הרומאי במהלכה הכריז "אי שמים! לא אחים אנחנו? לא בני אב אחד אנחנו? לא בני אם אחת אנחנו? מה השתננו מכל אומה ולשון שאתם גוזרים עלינו גזירות רעות." ההפגנה הועילה הרומאים ביטלו את גזירת השמד וחיי היהודים ניצלו.
בתקופת בית המקדש השני גזרו הרומאים איסור על הבאת ביכורים לבית המקדש ועל הבאת עצים למזבח, בכל הכניסות לירושלים הועמדו חיילים רומאים למנוע הכנסת הביכורים והעצים. היהודים עקפו את הגזירה בדרך פשוטה, את פירות הביכורים החביאו בתוך סל ואת העצים שרצו להביא חיברו לסולמות, לשומרים הסבירו שהם זקוקים לסולמות להוריד גוזלים משובך, וכך נכנסו לירושלים בשלום.
גזירות תתנ"ו.
בשנת ד' אלפים תתנ"ו (1096) במהלך מסעי הצלב נאלצו קהילות רבות לבחור בין התנצרות למוות. מבחינה הלכתית אסור להתנצר כיון שזה עבודה זרה שהיא אחת מג' העבירות שדינם ייהרג ואל יעבור, ואכן קהילות שלמות נרצחו מכיוון שלא הסכימו להתנצר.
פולמוס נרחב התנהל בין פוסקי אותה תקופה בשאלה האם צריך להמית ילדים כדי למנוע את הטבלתם לנצרות בעל כורחם. הרב יום טוב מינאני (מחבר הפיוט "אמנם כן יצר סוכן" הנאמר בתפילה בליל יום כיפור) שחט 60 ילדים ובסוף גם את עצמו כדי שלא יוטבלו על כורחם לנצרות. בספר חסידים נפסק לאסור לעשות זאת, בספר גם מסופר על רב קהילה ששחט את הילדים כדי למנוע את התנצרותם בכפייה, וכעונש על כך נהרג במיתה משונה.
גירוש ספרד.
בשנת 1492 חתם מלך ספרד על צו המאלץ את יהודי ספרד להתנצר או לגלות. ההלכה אוסרת להתנצר בשל העובדה שמדובר ב"שעת השמד", עבודה זרה שלגביה נאמר "ייהרג ואל יעבור", ובנוסף אין זה אונס גמור מפני שהתאפשר ליהודים לגלות לארץ אחרת ולהישאר ביהדותם. לעומת יהודים רבים (המכונים אנוסים) שהתנצרו בניגוד להלכה, בחרו רוב יהודי ספרד לגלות.
אנוסי משהד.
בשנת 1839 נאלצו יהודי משהד לבחור בין התאסלמות למוות. הרמב"ם כותב בספרו איגרת השמד כי התאסלמות פחות חמורה מהתנצרות ואינה נחשבת לעבודה זרה, ובנוסף עקב העובדה שאחר ההתאסלמות אין כפייה מעשית ולכל ברור שהיהודים נשארים נאמנים לדתם, מותר להתאסלם כדי להישאר בחיים. לאור פסיקה זו יהודי משהד התאסלמו והמשיכו לקיים מצוות בסתר.
מחנות הריכוז הנאצים.
במחנות הריכוז הנאצים לא הייתה כלל מטרה של המרת דת, אלא ראייה של היהודים כגזע ביולוגי ורצון להשמידם בלי קשר לאמונתם. התנאים במחנות היו קשים ביותר, ובין היתר נאלצו לחלל שבת באופן קבוע. למרות זאת יש עדויות רבות על יהודים שקיימו מצוות תוך סכנת מוות על אף שמבחינה הלכתית לא היו חייבים לעשות זאת. לעומת זאת נכפה על היודנראט לעיתים קרובות להעביר את יושבי הגטאות למוות; היו שהזהירו מלעשות זאת מאחר שמדובר בעבירה על אחת משלוש עברות החמורות, שפיכות דמים.
פרולקטינומה
פרולקטינומה (באנגלית: Prolactinoma) היא גידול שפיר, מפריש פרולקטין, שממוקם בבלוטת יותרת המוח. היא הסוג השכיח ביותר של גידולים שפירים ומפרישים של הבלוטה. תסמיני הפרולקטינומה משתנים בין גברים לבין נשים, ונגזרים ברובם מרמות פרולקטין גבוהות בדם. לעיתים, תסמינים נגרמים בגלל גדילה מקומית של הגידול ולחץ על מבנים סמוכים. כך למשל, לחץ על העצב הקרניאלי השלישי עלול להוביל לראייה כפולה (דיפלופיה ).
אטימולוגיה.
המילה 'פרולקטינומה' היא הלחם של שלוש מילים:
תסמינים.
עיקר התסמינים נובע מחשיפה לרמות פרולקטין גבוהות בדם - רמות שמעודדות ייצור חלב מוגבר בשדיים. לצד זאת, הפרשת חלב אינה מן ההכרח, וחולים רבים אינם סובלים ממנה. בקרב נשים, רמות פרולקטין גבוהות עלולות להוביל להפרעות בווסת (עד כדי אל-ווסת) ולירידה בחשק המיני, כמו גם לשיעור יתר ולהופעת פצעונים מסוג אקנה. בקרב גברים, הדבר עלול להתבטא בבעיות זקפה, ירידה בשיעור הגוף והפנים, וגינקומסטיה (הנצת שדיים).
בקרב שני המינים, רמות פרולקטין גבוהות עלולות לגרום לירידה בצפיפות העצם (אוסטאופניה או אוסטאופורוזיס), וגם - בעקבות השפעה מקומית של גדילת הגידול - להפרעות בראייה ו/או לכאבי ראש.
איבחון.
כאשר מתקיים חשד קליני בעקבות אחד התסמינים שלעיל, אלו האמצעים האבחנתיים שעומדים לרשות הרפואה:
טיפול.
שתי גישות טיפוליות עקרוניות הן:
Möve 101
Möve 101 היא מכונית מיקרו, בתצורת תלת-אופן, בסגנון קופה, אשר יוצרה על ידי חברת Hofmann &amp; Moldrich האוסטרית בווינה, בשנת 1953. מדגם זה של המכונית יוצרו 10 יחידות בלבד.
דגם ה-"Möve 101" התבסס על שלדת דגם "Felber Autoroller" האוסטרי. גוף דגם ה-"Möve 101" היה בנוי מלוחות אלומיניום בעובי של 0.8 מילימטר.
תנוחה
הכרה במדינת ישראל
אוניברסיטת פלסטין
אוניברסיטת פלסטין הוא מוסד להשכלה גבוהה הממוקם במערב עזה, עם קמפוסים הממוקמים בירדן, ערב הסעודית וסוריה. האוניברסיטה הוקמה בשנת 2003.
פקולטות.
לאוניברסיטת פלסטין פקולטות במגוון תחומים שונים:
מעשה תמר ויהודה
פריקת פיקת הברך
פריקת פיקת הברך (באנגלית: Patellar Dislocation) היא פציעה בברך אשר בה הפיקה גולשת החוצה ממקומה, לרוב לכיוון צידי. ברוב המקרים לאחר הפריקה הברך עקומה, כאובה ונפוחה. סיבוכים אפשריים הם שבר של הפיקה או דלקת פרקים. האבחנה מתבצעת על ידי ניתוח הסימפטומים המתאימים לפריקה של פיקת הרגל ומאומתת על ידי צילום רנטגן.
סימנים וסימפטומים.
הכאב לאחר הפציעה יורגש מיידית. התזוזה של הפיקה תגרום לנפיחות בברך. קיים מצב שבו הפיקה שהייתה מחוץ למקומה לזמן קצר יכולה לחזור, ולמרות זאת עדיין יורגשו כאבים ונפיחות.
גורמי סיכון.
גורם מקדים לפריקה של הפיקה הוא היצמדות בשרירים של מותח המחתלה הרחבה (tensor fasciae latae muscle) וגיד האיליוטיבאל בשילוב עם חוסר איזון בשריר הארבע ראשי בין הראש הלטרלי לראש המידאלי של השריר. עם זאת אנשים עם זווית Q, הזווית בין קו האגן ועצם הירך, גדולה הם גנטית בעלי נטייה גדולה יותר לפציעה מסוג זה עקב הגדלת רוחב הזווית שבו עצם הירך והשוקה נפגשים.
סיבה נוספת היא תסמונת דחיסת הצד הלטראלי של פיקת הברך, אשר יכול להיגרם מחוסר איזון או דלקת במפרקים. הפתופיזיולוגיה של הברך היא מורכבת, ויש בה רקמות רכות או ליקויים בחריץ הפטלופמורלי. הסימפטומים של הפריקה גורמים לשריר הארבע ראשי לדיספלזיה ולרגישות לשינויים קטנים אשר יכולים להשפיע על מערכת השרירים השולטת על תנועות המפרקים.
גורם נוסף היא גנטי, ל-24% מהאנשים שעברו פריקה של הפיקה יש קרובי משפחה שגם חוו זאת.
האוכלוסייה האתלטית.
פריקה של הפיקה מתרחשת בספורט אשר מערב סיבוב של הברך. פגיעה ישירה בברך יכול להזיז את פיקת הברך מחוץ למפרק.
גורמים אנטומיים.
לאנשים בעלי זווית Q גדולה מהרגיל תהיה יותר נטייה לפציעות ברך כמו פריקות, בעקבות קו ישר של משיכה שעובר בשריר הירך הארבע ראשי, מתחיל בקוץ הכסל הקדמי העליון (ASIS) ומגיע עד למרכז הפיקה. טווח נורמלי של זווית Q לגברים הוא פחות מ-15 מעלות ולנשים פחות מ-20 מעלות, ומכאן שנשים נמצאות בסיכון יותר לפגיעה.
במצב של פיקה גבוהה, הפיקה יושבת גבוה על הברך מהרגיל. תפקוד תקין של הראש המידיאלי של השריר הארבע ראשי מייצב את הפיקה. ירידה בתפקודו של שריר זה תביא לחוסר יציבות של פיקת הברך.
כוחות.