ה-T-80 כולל תותח טנק 125 מ"מ חלק-קדח משופר והציג לראשונה בעולם מנוע טורבינת גז (בדומה ל-M1 אברהמס האמריקאי) בהספק , אשר בשילוב המשקל הנמוך של הטנק העניק יכולת ניידות יוצאת מן הכלל בגינה זכה לכינוי "הטנק המעופף".
בשנת 1987 הפסיק מפעל הטנקים בחרקוב (כיום באוקראינה) לייצר את ה-T-64 ועבר לייצור טנק ה-T-80UD, אשר כלל מנוע דיזל אמין במקום מנוע טורבינת הגז הבזבזני.
מאפיינים ומפרט טכני.
עבירות שטח.
ה-T-80 מצטיין בניידות בסוגים שונים של שטחים, החל משטחים מלאים בשלג ועד לשטחים מדבריים, זאת בזכות הזחל הענק שלו, שפורש את משקל הטנק הנמוך יחסית לטנקים אחרים, על שטח גדול, כך ששקיעה של הטנק אינה סבירה.
מיגון.
מיגון הדגם הבסיסי זהה למיגון ה-T-64, ואולם, גרסאותיו המתקדמות של הטנק כוללות שיפורי מיגון רבים כגון מיגון ריאקטיבי (קל וכבד). עם זאת, המצאות המטען האוטומטי ובטן התחמושת בתא הלחימה מהווים חיסרון משמעותי במיגון הטנק, עקב הסבירות הגבוהה להיווצרות תגובת שרשרת במקרה של חדירה לתא הלחימה.
חימוש.
במרבית גרסאותיו של הטנק מותקנות מערכות בקרת אש מתקדמות הכוללות מחשב ירי דיגיטלי, אמצעי ראיית לילה פאסיבי או תרמי מדגם AGAVA 1-2, המסוגל לזהות מטרות ממרחק 6400 מטר (לפי נתוני היצרן). התותח חלק-קדח משופר בקוטר 125 מ"מ מדגם 2A46-2 (באורך L48), יורה תחמושת חצי אחודה ומאפשר שיגור טיל נ"ט AT-8 "סונגסטר" (Songster), ובדגמים מתקדמים יותר טיל AT-11 "ריפלקס" (Refleks).
הטען האוטומאטי.
הטען האוטומאטי של ה-T-80 שונה במבנהו מהטען ב-T-72, זאת מכיוון שה-T-80 ירש את טענו מה-T-64. התחמושת מוצבת כך שההודף נמצא במצב שוכב והפגז במצב עומד. טען זה מבוסס על יד רובוטית, יקר יותר ומסובך יותר מהטען ב-T-72\T-90. אופן סידור הפגזים בו מקנה לצוות יותר מרחב והופך את התנאים בטנק לנוחים יותר.
במקרה של כשל בטען הטיפול בו יותר מסובך מהטיפול בטען של ה-T-72, אך למפקד יש אפשרות לטעון את התותח ידנית.
שירות.
הטנק הגיע ליחידות החל משנת 1984 ויוצרו ממנו מעל 5,000 טנקים מכמה דגמים. במהלך הלחימה הסובייטית בצ'צ'ניה הושמדו טנקי T-80 רבים כתוצאה מהפעלה לקויה של הכוחות המשוריינים בשטחים אורבניים. עם התפרקות ברית המועצות נפסק ייצורם של הטנקים ברוסיה, בעוד אוקראינה, באמצעות המפעל בחרקוב, המשיכה לייצר את ה-T-80UD ואף לשדרגו לרמת T-84. כ-300 טנקים מסוג זה נמכרו על ידי אוקראינה לפקיסטן. כיום, ה-T-80 משרת בצבא רוסיה, בצבא אוקראינה, בצבא קוריאה הדרומית, בצבא קפריסין ובצבא פקיסטן.
דלק (חומר)
אנרגיה פוטנציאלית חשמלית
אנרגיה פוטנציאלית חשמלית היא אנרגיה פוטנציאלית האצורה בשדה חשמלי, הנובעת מכוח לורנץ הפועל על מטען חשמלי בשדה אלקטרומגנטי. יחידת ה-SI של אנרגיה פוטנציאלית חשמלית היא ג'אול.
אנרגיה פוטנציאלית של חלקיק טעון.
האנרגיה החשמלית נובעת מהימצאותו של מטען חשמלי בתוך שדה חשמלי. האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית של חלקיק q המצוי בפוטנציאל חשמלי formula_1 שווה למכפלה formula_2. העבודה הנדרשת להעברת מטען זה דרך הפרש פוטנציאלים נתון על ידי המשוואה הבאה: formula_3
אנרגיה פוטנציאלית האצורה בקבוצת מטענים.
האנרגיה הפוטנציאלית בין שני מטענים שווה לאנרגיה הפוטנציאלית של אחד המטענים בהשפעת השדה החשמלי שיוצר חשמל של המטען השני. כלומר, אם מטען formula_4 יוצר בנקודה formula_5 בה מונח מטען
formula_6 פוטנציאל חשמלי formula_7, אז האנרגיה הפוטנציאלית האצורה תהיה: formula_8. ניתן היה לחשב את האנרגיה גם על פי הפוטנציאל בנקודה formula_9, ולכן ברור שמתקיים: formula_10
ביטוי זה ניתן להכללה עבור קבוצה של formula_11 מטענים formula_12 הממוקמים בנקודות formula_13, כאשר בכל אחת מנקודות אלו יש פוטנציאל של formula_14 שנוצר בהשפעת כל המטענים פרט למטען הנמצא בנקודה formula_13. הביטוי עבור המקרה הכללי הוא: formula_16
הערה: ההכפלה בחצי נועדה לפצות על ספירה כפולה של ההשפעה ההדדית בין כל שני מטענים.
אנרגיה פוטנציאלית האצורה בפילוג מטען מרחבי.
ניתן להכליל שוב את הביטוי מהסעיף הקודם כדי לקבל ביטוי עבור האנרגיה הפוטנציאלית של פילוג מטען שאינו מורכב בהכרח מאוסף מטענים נקודתיים אלא מרוח על פני המרחב:
כאשר:
נשים לב שהצפיפות במקום ללא מטען היא 0, כך שלרוב נצטרך לבצע אינטגרציה על התחום בו הגוף הטעון נמצא (שהרי שבשאר העולם, האינטגרל מתאפס).
אנרגיה המצויה בשדה חשמלי.
ניתן להשתמש במשוואה של האנרגיה הפוטנציאלית האצורה בפילוג מטען מרחבי ולהביאה למונחים של השדה החשמלי.
על פי חוק גאוס (בצורתו הדיפרנציאלית): formula_22
כאשר:
לכן מתקיים:
על פי חוקי אנליזה וקטורית:
ולכן:
תוך שימוש במשפט גאוס וקביעה שהפוטנציאל החשמלי באינסוף מתאפס: )
לכן, צפיפות האנרגיה, או האנרגיה ליחידת נפח של השדה החשמלי היא: formula_30
מהפכת שינהאי
מהפכת שׂינְהַאי (בסינית: 辛亥革命; 10 באוקטובר 1911 – 12 בפברואר 1912) הייתה מהפכה עממית בסין ונקראת על שמה של השנה הסינית שינהאי (1911) בה היא התרחשה. במהלך המהפכה הדיחו מהפכנים רפובליקנים, בהובלתו של סון יאט-סן, את שושלת צ'ינג הקיסרית שהחזיקה במושכות המדינה מ-1644 והקימו את הרפובליקה הסינית.
המהפכה החלה בהתקוממות ווצ'אנג ובהתפשטות המרידות הרפובליקניות במחוזות הדרומיים והגיעה לשיאה בוויתורו הרשמי של הקיסר פּוּ-יִי על כתרו לאחר משא ומתן ממושך בין המשטר הרפובליקני בנאנג'ינג לבין תומכי הקיסר בבייג'ינג.
מהפכת שינהאי פתחה בסין עידן של מאבקים על אופייה העתידי של המדינה, תקופה בה היו במדינה שתי תקופות קצרות של שלטון מונארכי ומספר תקופות של משטרים יציבים עד לכינונה הסופי של הרפובליקה.
היסטוריה כללית.
בית המשפט של שושלת צ'ינג, בין פלישת המעצמות הגדולות מאז תנועת הג'וואוואדן של המאה העשרים, יזם מה שנקרא תנועה 'תיאוקרטית' שנקבעה לבצע רפורמה פוליטית.
בנסיבות האלה, סאן יואן הקים את הברית המהפכנית של סין (ברית סין) בשנת 1905, והוביל קבוצה מהפכנית הדוגלת בעקרונות דמוקרטיה, ופתח במאבק מזוין נגד שושלת צ'ינג. בשנת 1911, כששושלת צ'ינג הוציאה צו רכבת בבעלות המדינה וניסתה להתגבר על המשבר הכלכלי באמצעות השגת הלוואה מהסמכויות המשתמשות ברכבת הפרטית כבטוחה, התארגנה אופוזיציה נרחבת ובסופו של דבר התפתחה למרד סצ'ואן, מאבק מזוין מסיבי. כתוצאה מכך, הצבא החדש התמרד בווצ'אנג ב -10 באוקטובר, והצית את מהפכת שינהאי, ובערך חודש אחר כך, 14 פרובינציות נענו ומרדו. הוכרז על עצמאות. בינואר 1912 הוקמה בנאנג'ינג הממשלה הזמנית של הרפובליקה הסינית, כשסאן יואן היה הנשיא הזמני, אך בגלל חוסר הסולידריות והעוצמה של הנושא המהפכני, שושלת צ'ינג הגישה בקשה לפשרה עם יואנסקי, שקיבלה הנשיאות, וביטול שליטת השליטה בקו. במקום להצליח להשמיד אותה, סאן-יואן התפטר ויוננסקי היה לנשיא.
שנת 1911 הייתה השנה של השנה החדשה (辛亥 年), היא נקראה מהפכת שׂינְהַאי. המפלגה הרפובליקנית הוקמה עם מהפכה זו (המהפכה הראשונה), אך עד מהרה יוננסקי הפך לנשיא הרפובליקה של קוריאה, ולאחר מכן, עם שאיפת הסנקציות, החלה הדיקטטורה של יואנסקי לדכא את המהפכנים. במהלך הקמפיין 'להפיל את שמי הנוחות', הם ערערו על מהפכה והתמרדו. זו נקראת המהפכה השנייה, אך יואנסקי גייס כוחות כדי לדכא אותה. מאז, יואנסקי הפגין מכר, כולל קבלת דרישת '21 הרפורמות' ביפן בשנת 1915, והאנשים התנגדו בחריפות לדיקטטורה של יואנסקי, שכונתה 'המהפכה השלמה' (מלחמת המולדת) ובשנת 1916 הבלבול נמשך לאחר מותו של שמיים בגלל מלחמת אזרחים ומעשיהם של מצביאים.
10 באוקטובר, המרד הראשון בווצ'אנג, מוזכר כ"יום המהפכה בים חדש" ברפובליקה העממית של סין, ו"פסטיבל השמינית הכפולה", חג לאומי חשוב ברפובליקה של סין. מהפכת הים החדש נחשבת לאירוע חשוב הקשור להיסטוריה הפוליטית שהתרחשה באסיה במאה העשרים.
מגפה
מגפה או אפידמיה (מיוונית: אפי (ἐπί) - על, דמוֹס (δῆμος) - עַם; כלומר מגפה הפוגעת בעם) היא התפשטות מהירה של מחלה בקרב אוכלוסייה. על פי רוב, זו התפרצות פתאומית של מחלה זיהומית. המגפות השכיחות ביותר בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 הן מגפות שפעת. מגפה בולטת אחרת בתקופתנו, שמתפשטת לאט בהרבה מן השפעת, היא מגפת האיידס.
מגפה עשויה להיות מקומית או בעלת תפוצה רחבה. מגפה עשויה להיות מוגדרת כפנדמיה (מגפה רבתי, מגפה כללית) כשהיא בתפוצה רחבה וללא שליטה.
הגדרה ושלבים.
ארגון הבריאות העולמי הגדיר דירוג בעל שישה שלבים שמתארים את תהליך התפשטותו של נגיף האינפלואנזה מכמה מקרי הדבקות אצל בני אדם ועד למגפה. בנוסף לכך הוא הוסיף שתי תקופות נוספות. הנגיף מתחיל לתקוף מספר קטן של חיות שמעבירות את המחלה לבני אדם, ואז מגיעים לשלב שבו הנגיף מתחיל להתפשט מאדם לאדם באופן ישיר ומסתיים כמגפה כאשר הנגיף החדש כבר התפשט בכל רחבי העולם. מחלה אינה מגפה, כיוון שהמגפה נפוצה, גורמת לחולי של אנשים רבים ומתפשטת במהירות. למשל, סרטן גורם למספר גדול של חולים אך לא נחשב למגפה מפני שהמחלה אינה מתפשטת או מדבקת. להלן השלבים:
התגוננות.