ישנן שתי אסכולות. כמה פסיכולוגים מגבילים את הטווח של הטיית האישוש לאיסוף סלקטיבי של ראיות התומך במה שכבר החוקר מאמין, תוך התעלמות או דחיית ראיות שתומכות במסקנות שונות. פסיכולוגים אחרים משתמשים במונח באופן רחב יותר לנטייה לשמר אמונות קיימות של חוקר כאשר הוא מחפש ראיות, מפרש אותן, או נזכר בתוצאות אלו שראה בעבר.
חיפוש מוטה למידע.
ניסויים מצאו כי אנשים נוטים לבחון השערות באופן חד-צדדי, על ידי חיפוש ראיות שעולות בקנה אחד עם ההשערה הנוכחית שלהם. במקום לחפש את כל הראיות הרלוונטיות, הם מנסחים את השאלה כך שיקבלו תשובה שתומכת בהשערה שלהם. הם מחפשים את התוצאות להן היו מצפים אילו השערתם הייתה נכונה, ולא את מה שהיה קורה אילו ההשערה הייתה שגויה.
לדוגמה, אדם המשתמש בשאלות "כן ולא" כדי למצוא מספר שהוא משער שהוא 3, ייטה לשאול "האם זה מספר אי זוגי?". אנשים נוטים להעדיף סוג כזה של שאלה, הנקרא "בדיקה חיובית", גם כאשר בדיקה שלילית, כגון "האם זה מספר זוגי?", תניב בדיוק את אותו המידע. במחקרים בהם הנבדקים יכלו לבחור בין שאלה חיובית שדומה לאבחון או באמת אבחון אמת, הם העדיפו את האבחון האמיתי. כך שלא ניתן לומר שאנשים מחפשים בדיקות שמבטיחות תשובה חיובית, אלא רק שיש להם העדפה לשאלות מסוג זה.
ההעדפה לבדיקות חיוביות כשלעצמה אינה מהווה הטיה, מכיוון שבדיקות חיוביות יכולות להיות מאוד אינפורמטיביות. אך בשילוב עם אפקטים אחרים, אסטרטגיה כזו יכולה לאשר אמונות או הנחות קיימות, בלי קשר לכך אם הם נכונות. במצבים בעולם אמיתי, ראיות הן לעיתים מורכבות ומעורבות.
לדוגמה, רעיונות סותרים על אדם מסוים יכולים לקבל חיזוק על ידי התמקדות בהיבט מסוים של התנהגותו. יוצא מכך שבכל חיפוש יש לראיות התומכות בהשערה סיכוי להצליח.
פרשנות מגמתית.
הטיות אישוש אינן מוגבלות לאיסוף ראיות. גם אם יש לשני אנשים שונים את אותן העובדות, האופן בו הם מפרשים אותן יכול להיות מוטה לכיוונים שונים.
צוות באוניברסיטת סטנפורד ערך ניסוי, בו נכללו משתתפים עם דעות קיצוניות בעד ונגד עונש מוות, כאשר חצי מאוכלוסיית המדגם הורכבה מתומכים והחצי השני ממתנגדים לעונש. המשתתפים קראו תיאורים של שני מחקרים: השוואה של מדינות בארצות הברית עם ובלי עונש המוות, והשוואה של שיעורי רצח במדינה לפני ואחרי החלתו של עונש המוות. לאחר קריאת תיאור קצר של כל מחקר, המשתתפים נשאלו האם דעותיהם השתנו. לאחר מכן, המשתתפים קראו תיאור מפורט יותר של המחקר כולו ונדרשו לדרג האם הוא נערך היטב ועד כמה התוצאות משכנעות. בעצם, המחקרים היו בדיוניים ולכל קבוצה ניתנו מסקנות הפוכות. למחצית מהמשתתפים נאמר שהמחקר תמך באפקט ההרתעה של עונש מוות ולקבוצה השנייה נאמר שתוצאות המחקר ערערו את אפקט ההרתעה של עונש המוות.
זיכרון מוטה.
אפילו אם אנשים אוספים ומפרשים ראיות באופן נייטרלי, הם עדיין מסוגלים לזכור אותן באופן סלקטיבי וכך לחזק את הציפיות שלהם.
היסטוריה.
המחקר של ווסון בהשערת בדיקה.
המושג "הטיית האישוש" נטבע על ידי הפסיכולוג האנגלי פיטר ווסון. בניסוי שפורסם בשנת 1960 המשתתפים נדרשו לזהות כלל החל על שלשות של מספרים. בהתחלת הניסוי נאמר להם שהשלשה (2,4,6) תואמת את הכלל. משתתפים יכולו ליצור שלשות משלהם והנסיין אמר להם אם השלשה תואמת את הכלל.
למרות שבפועל הכלל היה פשוט "כל סדרה עולה", המשתתפים הפגינו קושי רב במציאתו, והציעו מגוון כללים הרבה יותר ספציפיים, כגון "המספר האמצעי הוא הממוצע של הראשון ואחרון". נראה כי מקור הקושי של המשתתפים היה כי הם נהגו לבדוק רק שלשות שתאמו את הכלל בו בחרו - ולא ניסו שלשות שהיו מפריכות כלל זה.
הסברים.
הטיית אישוש מתוארת לעיתים קרובות כתוצאה מאסטרטגיה אוטומטיות, בלתי מכוונת, ולא כהונאה מכוונת. לפי דברי רוברט מַקוּן, עיבוד הראיות המוטה מתרחש לרוב בשילוב של מנגנונים "קרים" (קוגניטיביים) ו"חמים" (מניעים).
דוגמאות.
אדם המאמין ב"קארמה" יזכור לטובה אירועים אשר מעשה רע הוביל לתוצאה רעה וישמיט אירועים אחרים.
לדוגמה אדם עקף אותנו בתור לסופר ("מעשה רע") ולאחר מכן הקופאית ביצעה טעות בחשבון מה שהשאיר את הבן אדם העוקף זמן רב בסופר ("עונש הקארמה") לאחר מכן. אז ההטייה שנזכור את המקרה הזה בצורה סלקטיבית.
אך למעשה בפועל נראה שזהו אירוע שקורה מספר מועט של פעמים, כאשר ברוב המקרים בו עוקפים אותנו בסופר לא קורה כלום לעוקף, המקרים הללו בו עוקפים אותנו בתור ולא קורה כלום ישכחו ואילו המקרה בו האירוע המיוחד שכן קרה משהו כן יזכר.
דבר העשוי להוביל למסקנה שגויה כי "כוח הקארמה" הוא הפועל לענישת האדם העוקף, כאשר בפועל ברוב המקרים אין שום כוח כזה הפועל.
הטיית אישוש בפסיכולוגיה.
בפסיכולוגיה, הטיית אישוש היא סוג של חשיבה סלקטיבית או הטיה קוגניטיבית לעבר אישוש ההשערה הנחקרת. הטיית אישוש מתקיימת כאשר קובעי החלטות חותרים באופן פעיל ומייחסים משקל רב יותר לממצאים המאשרים את השערותיהם, ומתעלמים או מייחסים משקל פחות לממצאים הסותרים את השערותיהם. מסיבה זו, נהוג לבנות ניסויים כך שמטרתם להפריך את ההשערה ולא לאשרה. הטיית האישוש קשורה בדרכים שונות לכשלים לוגיים מסוג כשלי היקש וכשלי רטרודוקציה.
מחקרים אף מלמדים, שגם במצבים בהם מקבלי החלטות אוחזים במידע ספציפי אודות אדם המשתייך לקבוצה חברתית מסוימת, מקבלי ההחלטות יפרשו את המידע באופן שיתמוך בסטריאוטיפ בו הם מאמינים ואשר יחזק את תפיסתם הראשונית לגבי אדם זה.
הטיית אישוש מאפיינת תחומי פסבדו-מדע כמו פרסונולוגיה, גרפולוגיה, פאראפסיכולוגיה, אסטרולוגיה, ביוריתמוס, נומרולוגיה, ודומיהם. לדעת המצדדים בתאוריות האנטי פסיכיאטריות, גם קביעת אבחנות פסיכיאטריות במקרים רבים נעשית בלהט הטיית אישוש.
מחוץ לתחום החקר המדעי מהווה הטיית אישוש אחד היסודות עליהם בנויות רבות מן האמונות הרווחות באינטואיציה, קללות, תחושות נבואיות, יכולות על-חושיות, וכדומה. הטיית האישוש פועלת במקרי תחומי פסבדו-מדע, כמו גם בחיי היומיום באמצעות הגדרה מעורפלת של המדגם, כך שדוגמאות שאינן מתאימות (כלומר, אינן מאשרות את ההשערה) אינן משולבות בו מראש.
ולוניה
ולוניה (בצרפתית: Wallonie, בהולנדית: Wallonië, בגרמנית: Wallonien, בוולונית: Walonreye) היא אזור של דוברי צרפתית בדרום בלגיה שהוא אחד משלושת המחוזות בבלגיה. בירת המחוז היא נאמור, והשפות הרשמיות במחוז זה הן גרמנית וצרפתית.
דמוגרפיה ושפות.
אזור ולוניה מהווה את חלקה הדרומי של בלגיה. האזור תופס 55.18 אחוזים משטח בלגיה (16,844 קמ"ר). האזור מחולק לחמש פרובינציות, והן:
הערים והעיירות הגדולות והחשובות בוולוניה הן: נאמור, לייז', מונס, ארלון, ואבר, וֶרְוְויֶיה, שרלרואה, טוּרנֶה, באסטון, דינאן והעיר דוברת הגרמנית אויפן.
צרפתית היא השפה הרשמית, אך בתשע עיירות במזרח ולוניה ליד גבול גרמניה-בלגיה השפה הרשמית המדוברת היא גרמנית. תשע עיירות אלו היו בשליטת גרמניה עד שנת 1918, ואז הועברו לידי בלגיה. כמו כן ישנם עוד מספר יישובים או קבוצות מתיישבים החיות ביישובים דוברי צרפתית אשר מדברים גרמנית או הולנדית. ישנם מספר מצומצם של דוברי ולונית על ניביה השונים.
בסקר שפורסם ביוני 2006, רק 19% מן הוולונים הצהירו כי הם יודעי הולנדית, בעוד 59% מן הפלמים טענו כי הם יודעי צרפתית.
ניב הצרפתית המדובר בוולוניה הוא הניב הבלגי-צרפתי. ניב זה נבדל מהצרפתית ה"סטנדרטית" המדוברת בצרפת בהגייתן של מספר מילים. השפה הצרפתית הנוהגת במנהל ובתקשורת דומה מאוד בין בלגיה לצרפת.
ניבי הוולונית והפיקארדית היו השפות העיקריות של הוולונים עד ראשית המאה ה-20, בעוד שצרפתית הייתה השפה של המעמד הגבוה. תוך התרחבות השימוש בשפה הצרפתית, היו ניבים אלו בדעיכה מתמשכת. בתחילת המאה ה-21 נעשה מאמץ להחיות ניבים ולוניים: בבתי ספר מסוימים מוצעים קורסים בשפה הוולונית, המדוברת גם בכמה תוכניות רדיו, אך מאמץ זה די מוגבל.
הקהילה הבלגית הדוברת גרמנית כוללת כ-70,000 איש, ומוצגת כמיעוט ה"שמור" ביותר באירופה. למרות זאת, ישנה שאיפה בקהילה הדוברת גרמנית בבלגיה להשגת אוטונומיה רחבה יותר מהאזור הוולוני. הנשיא הנוכחי של הרשות המבצעת של הקהילה הדוברת גרמנית שואף להשיג אוטונומיה אזורית, כך שיתקבל ניתוק מוחלט מוולוניה.
אטימולוגיה.
המקור האטימולוגי לשם ולוניה, כמו השם ויילס, הוא מילה בגרמנית עתיקה שמשמעה "זר". בשני מחוזות אלה דיברו התושבים שפה זרה (משמע שפה לא גרמאנית). גם מחוז ולאכיה ברומניה, מחוז קורנוול באנגליה וקנטון ואלה בשווייץ, קרויים בשמם מסיבה דומה.
סמלים.
בסמל ובדגל של ולוניה מופיע תרנגול נועז (בצרפתית: le coq hardi) באדום על רקע צהוב. כדי להבחין את התרנגול הואלוני מהתרנגול הגאלי הוחלט שרגלו הימנית תהיה מונפת קדימה בתנוחה נועזת. את הסמל עיצב הצייר פייר פאולוס ב-1913. הוא אומץ ב-1975 כסמל של הקהילה הצרפתית התרבותית בוואלוניה, והפך ב-1998 לדגל הרשמי של ואלוניה.
חשיבה סלקטיבית
חשיבה סלקטיבית היא הטיה קוגניטיבית שבה אדם בוחר לזכור ממצאים מועדפים ולהתמקד בהם, תוך זניחה או התעלמות מממצאים שאינם תומכים באמונתו. סוג כזה של חשיבה מהווה בסיס לרוב האמונות בכוחות על טבעיים של קריאת מחשבות ומהווה בסיס לרוב אמונות הפולחן והפסבדו-מדע.
חשיבה סלקטיבית יכולה להתקיים רק כאשר ניצבים בפני אדם ממצאים תומכים ושוללים כאחד. חשוב גם להבחין בין חשיבה סלקטיבית לחשיבה מוטה או חשיבת משאלה. בראשון, מתבצעת בחינה של ממצאים תומכים ושוללים, אך היא ביקורתית מאוד כלפי סוג אחד של ממצאים. בחשיבת משאלה ישנה הבעת רצון שדברים מסוימים יהיו נכונים, היכולה להתקיים בלי כל תלות בקיומם.