ב-14 באוקטובר 2012, במלאת 65 שנה לשבירת מחסום הקול, בהיותו בן 89 טס בשנית ופעם האחרונה ב-F-15. הפעם, עקב גילו, טס כטייס משנה לצד קפטן דייוויד וינסנט מבסיס חיל האוויר נליס.
פרסים והוקרה.
בשנת 1973 נכנס להיכל התהילה הלאומי לתעופה, הכבוד הגדול ביותר שיכול להינתן לטייס בתחום התעופה. ב-1974 קיבל את פרס צלחת הזהב של האקדמיה האמריקאית להישגים. בדצמבר 1975 החליט להעניק הקונגרס של ארצות הברית את מדליית הכסף לייגר (המקבילה הלא צבאית של מדליית הכבוד) בשל . את המדליה העניק לו הנשיא ג'רלד פורד בטקס בבית הלבן ב-8 בדצמבר.
ייגר, אשר מעולם לא למד בקולג' ולעיתים קרובות הצטנע בנוגע לרקע האקדמי שלו, נחשב על ידי רבים, ביניהם מגזין ה-"Flying" הנחשב, היכלי התעופה של קליפורניה, וירג'יניה המערבית, הלאומי, מספר נשיאי ארצות וחיל האוויר האמריקאי לטייס מבין הדגולים בכל הזמנים. מגזין ה-Air &amp; Space/Smithsonian של מוזאון הסמית'סוניאן דירג אותו כחמישי מבין הטייסים הכי טובים בכל הזמנים לשנת 2003. למרות חוסר השכלתו, אוניברסיטת מרשל קראה על שמו את המלגה המובחרת ביותר שלה, "החוג ללימודים ע"ש ייגר" . הוא אף היה היושב ראש של תוכנית ה-Young Eagle של אגודת המטוסים הנסיוניים (Experimental Aircraft Association) בשנים 1994 עד 2004 וזכה בתואר יו"ר התוכנית אמריטוס.
בשנת 1966 נכנס להיכל התהילה הלאומי לתעופה וחלל. ב-1981, נכנס להיכל התהילה הבינלאומי של החלל. ב-1990 נכנס לשדרת הכוכבים של החלל.
כהיותו בן למדינת מערב וירג'יניה, זכה לכבוד מיוחד במדינה. על שמו נקרא נמל התעופה הבין-לאומי ייגר בצ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית ב-1985. הגשר מעל נהר קנאווה המחבר בין הכבישים התת-מדינתיים Interstate 64-Interstate 77 נקרא על שמו. ביוני 2021 החלו בחידוש צביעת הגשר לזכרו. ב-19 באוקטובר 2006 הציבה המדינה שלט לכבודו על הכביש המהיר G וחנכה מחדש את כביש הגישה המוביל להמלין, העיירה בה גדל כ-"Yeager Highway". כמו כן, הוא נחשב לאחד האנשים הכי מפורסמים שיצאו ממדינת וירג'יניה המערבית.
הוא היה לחבר כבוד של ארגון הטיס ההומניטרי "Wings of Hope" . ב-25 באוגוסט 2009 הודיעו מושל קליפורניה ארנולד שוורצנגר והעיתונאית מריה שרייבר כי ייגר יהיה אחד מ-13 חונכי היכל התהילה של קליפורניה בתערוכה של מוזיאון קליפורניה ב-1 בדצמבר. מגזין התעופה "Flying" דירג אותו כטייס החמישי הטוב בכל הזמנים ברשימת '51 הטייסים הטובים בכל הזמנים' לשנת 2013; למשך שנים רבות היה למדורג היחיד החי. קבוצת ה-Civil Air Patrol (הפטרול האזרחי האווירי), ארגון העזר המתנדב של חיל האוויר, מעניק את פרס "צ'ארלס א. "צ'אק" ייגר" לחבריו הבכירים כחלק מתוכנית החינוך האווירית והחלל שלו.
להלן טבלת הפרסים שקיבל:
דרגות.
תאריכי דרגותיו של ייגר להלן:
חיים אישיים.
ייגר קרא למטוסו על שם אשתו, גלניס, כקמע מזל: "את קמע המזל שלי, מותק. כל מטוס שקוראים לו על שמה תמיד מביא אותי הביתה." לאחר פרישתו מחיל האוויר בשנת 1975 עברו הזוג לגראס ואלי, קליפורניה . בשנת 1985 כתב ייגר את הראשונה מבין שתי האוטוביוגרפיות שלו. השתיים זכו להצלחה רבה ונמכרו היטב. גלניס ייגר מתה מסרטן השחלות בשנת 1990. לזוג נולדו ארבעה ילדים (סוזן, דון, מיקי ושרון). בנו, מיקי (מייקל) נפטר בפתאומיות באורגון, ב-26 במרץ 2011.
ב-1988 הופיע בפרסומת בטקסס לקמפיין הנשיאותי של ג'ורג' הרברט ווקר בוש. בשנת 2000, כעשר שנים לאחר מות אשתו פגש את השחקנית ויקטוריה סקוט ד'אנג'לו. השניים התחילו לצאת זמן קצר לאחר מכן, והתחתנו באוגוסט 2003. לאחר תחילת מערכת היחסים ביניהם, התעוררה מחלוקת קשה בין ייגר וד'אנג'לו לילדיו. ילדיו טענו כי ד'אנג'לו, הצעירה ממנו בלפחות 35 שנה, התחתנה איתו אך ורק בשביל הונו. ייגר וד'אנג'לו דחו שניהם את האשמה. בעקבות כך, התפתחו הליכים משפטיים, בהם האשימו ילדיו את ד'אנג'לו ב"השפעה שלילית" על ייגר, וייגר האשים את ילדיו בעיקול מיליוני דולרים מנכסיו. באוגוסט 2008, פסק בית המשפט לערעורים של קליפורניה עבור ייגר, ומצא שבתו סוזן הפרה את חובתה כנאמנה.
ב-2004 לאחר הצלחת הסרט מונסטר פנה ייגר אל הבמאית פאטי ג'נקינס בבקשה שתביים סרט על חייו, אולם הניסיון לא צלח.
עד מותו בשיבה טובה, חי בצפון קליפורניה. הוא הלך לעולמו באחר-צהריי ה-7 בדצמבר 2020 (יום הזיכרון הלאומי לפרל הארבור ), בגיל 97, בבית חולים בלוס אנג'לס. על פי בקשתו, נשרפה גופתו ואפרו הוטס למדינתו וירג'יניה המערבית על ידי האייר פורס 2 והוטמן בהלוויה צבאית גדולה בהשתתפות הדרגים המדיניים והצבאיים הבכירים של ארצות הברית (בין משתתפי הלווייתו סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, מייק פנס, האסטרונאוט צ'ארלס דיוק ודייוויד אלבין ) בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, שם קברו מצוין בסטופה.
בתרבות.
צ'אק ייגר השאיר חותם רב על עולם התעופה ועל התפתחותו ובהתאם אף מוזכר ומגולם בתחומים הנוגעים בתעופה.
הוא הופיע בסדרת קומדיית המצבים אני חולם על ג'יני בפרק "Bigger Than a Bread Box and Better Than a Genie" (פרק 25) בתור עצמו כטייס ניסוי, המחליף מספר מילים עם האסטרונאוט קפטן אנתוני (טוני) נלסון (לארי הגמן) באחת מן הפנטזיות שלו. הפרק צולם ב-12 במרץ 1966 והוא גם עזר לקדם אותו בהופעות ציבוריות יחד עם כוכבת הסדרה, ברברה עדן. בעקבות כך אף נשארו השניים קרובים.
בסרט Smokey and the Bandit II משנת 1980 הוא מופיע בהופעת קמע בסרט כ"אורח מסיבה" עם תגית שמו עליו.
הסרט הצוות המובחר משנת 1983 מבוסס על הספר הצוות המובחר אשר בעצמו מבוסס בין היתר על חייו של צ'אק ייגר ושבירת מחסום הקול. בסרט מגלם השחקן סם שפרד את צ'אק ייגר, טייס ניסוי. שפרד אף עבר הדרכה לצד ייגר עצמו. בסרט מופיע ייגר במסגרת הופעת קמע בתור "פרד", ברמן ב"מקום של פאנצ'ו", בו אף בירמן במציאות בצעירותו. אם כי בסדרת הטלוויזיה "הצוות המובחר" משנת 2020 שנוצרה בהשראת הסרט והספר הוחלט להשמיט אותו מהעלילה.
בסרט האדם הראשון משנת 2018, העוקב אחר סיפורו של האסטרונאוט ניל ארמסטרונג האדם הראשון שצעד על הירח. מגלם השחקן מתיו גלייב את ייגר למספר שניות בדקות הראשונות של הסרט. לאחר שניל מטיס את נורת' אמריקן X-15, מאבד שליטה על המטוס, אך לבסוף מגיע לנחיתה באחד האגמים היבשים במדבר מוהאבי מציין ייגר כי . הסרט מבוסס אומנם על הביוגרפיה הרשמית של ארמסטרונג "First Man: The Life of Neil A. Armstrong" מאת ג'יימס ר. הנסן, אך מקרה נוסף דומה מופיע באוטוביוגרפיה של ייגר, בה הוא אומר דברים דומים על ארמסטרונג: . ייגמר אמר דברים אלו בהקשר הבא: באפריל 1962 ביצע ייגר את טיסתו היחידה עם ארמסטרונג על מטוס האימון לוקהיד T-33 . באותה הטיסה, תפקידם היה להעריך את כשירותו של האגם היבש סמית' ראנץ' כמסלול נחיתה ל-X-15; הוא העריך ממבט עילי כי האגם לח מידי ולא יוכל לשאת את משקל המטוס אך ארמסטרונג התעקש לנחות. כצפוי, קרקעית האגם הייתה רטובה והמטוס נתקע בבוץ. השניים נאלצו לחכות לחילוץ.
לייגר מספר אזכורים יוצא דופן בזיכיון אופרת החלל מסע בין כוכבים ובמיוחד בסדרה . באנטרפרייז הוא מופיע פעמיים בפתיח הסדרה, המורכב מקולאז' של כל חלוצי התעופה והגילוי המרכזיים. בפעם הראשונה מופיע מטוס הבל X-1 ומספר שניות לאחר מכן מופיע ייגר עצמו. בנוסף לפתיח הוא מצוטט על ידי אנסיין טרוויס מייוות'ר באומרו . בראיון שנתן, סיפר יוצר הסדרה ריק ברמן כי דמותו של קפטן ספינת החלל האנטרפרייז, ג'ונתן ארצ'ר מבוססת על שילוב של ייגר והאן סולו.
בסדרה בהקשר של ניסוי טכנולוגיה חדשה מעיר ג'ורדי לה פורג' שלהיות נוכח בניסוי זה כמו .
כמו כן ישנם תמרון וגם מספר ספינות פדרציה הנקראים על שמו.
רסטפרי
חוק הפאי של אינדיאנה
הגנב מבגדד (סרט)
טל סנונית
טל סנונית (נולד ב-27 ביולי 1962 בעין החורש) הוא שחקן כדורמים לשעבר, הישראלי המקצועני הראשון בענף, קפטן נבחרת ישראל בכדורמים במשך שמונה שנים, שיאן התארים (18 אליפויות ו-7 גביעים) ומלך השערים של הליגה הישראלית.
ביוגרפיה.
סנונית, בן קיבוץ עין החורש ובנה של המשוררת מיכל סנונית, הגיע לענף הכדורמים בילדותו בזכות הקרבה הגאוגרפית למעצמת הכדורמים הישראלית שבקיבוץ השכן גבעת חיים. קודם שהחל לשחק כדורמים בגיל 14, התחרה בשחייה והיה אלוף ישראל לנוער ב-100 מטר חופשי. בגיל 16 כבר שיחק בנבחרת הלאומית. את שירותו בצה"ל עשה כמדריך ספורט בשייטת ולאחר מכן עבד בעבודות שונות במקביל לאימוני ומשחקי הכדורמים.
בבריכה היה סנונית שחקן התקפה מהיר ובעל כושר גופני גבוה. יחד עם הפועל גבעת חיים זכה ב-13 אליפויות ו-7 גביעים וכן להצלחה באירופה ובמסגרות בינלאומיות עם הנבחרת. ב-1986 הצטרף למועדון סורי מהליגה האיטלקית והיה השחקן הזר הראשון שהחתים המועדון. בשתי העונות (1987-1986), בהן שיחק כמקצוען בסורי , בסמוך לג'נובה, היה מלך השערים של הקבוצה ונבחר לאחד מעשרת השחקנים הזרים הטובים בליגה. לאחר מכן חזר לישראל ולגבעת חיים והיה לשחקנה הראשון שקיבל שכר. מקץ שנתיים נוספות עבר לקבוצת מכבי קריית אונו, יריבתה הגדולה של גבעת חיים, והוביל אותה לארבע אליפויות.
לאחר שפרש ממשחק הכדורמים ב-1995 עבר לעסוק בביטוח וכמרצה למצוינות בעסקים ובספורט. מתגורר במושב חניאל ומתחרה בתחרויות למאסטרס במשחי מים פתוחים.
ואלרי ז'יסקר ד'אסטן
ואלרי ז'יסקר ד'אסטן (בצרפתית: Valéry Giscard d’Estaing; 2 בפברואר 1926 – 2 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי צרפתי מימין-מרכז המפה הפוליטית, הנשיא השלישי של הרפובליקה הצרפתית החמישית מ-27 במאי 1974 ועד 21 במאי 1981. בשנת 2003 נבחר לכהן כחבר באקדמיה הצרפתית.