במסגרת חוזה פריז, כאמור, הוענקו כל השטחים של מושבת צרפת החדשה שבצפון אמריקה לבריטניה. כתוצאה מכך, נשתנו חייהם של דוברי הצרפתית במושבה זו מן הקצה אל הקצה. כך למשל, דוברי צרפתית רבים גורשו מחבל אקדיה במהלך המלחמה והתיישבו באזור לואיזיאנה ובעיר ניו אורלינס בפרט; כיום הם קרויים בשם קֵייגֶ'ן, שיבוש של השם "אקדים" (באנגלית: Acadian, קרי: "אַקֵיידְיֶן"). ברם, נותרו ריכוז של דוברי צרפתית רבים אשר באזור קוויבק, אשר נמצא כיום בשטח קנדה. בשל כך, הוחלט עם הקמתה של האחרונה כי תונהגנה בה שתי שפות רשמיות: אנגלית וצרפתית.
בקוויבק פעילה מזה שנים רבות תנועה בדלנית, הקוראת להיפרדות החבל מקנדה ולייסוד מדינה עצמאית. זכורה למשל התבטאותו נשיא צרפת, שארל דה גול, אשר קרא בנאומו באחד מביקוריו בקוויבק: "תחי קוויבק החופשית!" ועורר משבר דיפלומטי בין שתי המדינות. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 פעל ארגון טרור בשם החזית לשחרור קוויבק, אשר ביקש לשחרר את קוויבק בדרכים אלימות. באוקטובר 1970 חטפו חברי הארגון דיפלומט בריטי ושר בממשלת קוויבק אשר נרצח לאחר מכן, במה שנודע כמשבר אוקטובר. בשלהי המאה העשרים נערכו שני משאלי עם באשר לשאלת עצמאותה של קוויבק: הראשון ב-1980 והשני ב-1995. בשני המשאלים בחרו רוב המצביעים להתנגד לעצמאות. במשאל הראשון הפער בין התומכים לבין המתנגדים עמד על כעשרים אחוזים, בעוד שבשני עמד הפער מעט יותר מאחוז.
באירופה.
האיבה בין מדינות מערב אירופה, פרוסיה, אוסטריה ורוסיה, גרמה להן לתת את הסכמתן לחלוקת פולין ביניהן, על מנת ליישר את ההדורים ולשקם את כלכלותיהן.
שלזיה, סלע המחלוקת שהוביל למלחמה, נותרה בחזקת פרוסיה שנים רבות לאחר המלחמה. בשנת 1871, עם איחוד גרמניה שהובל על ידי פרוסיה, הועבר החבל לידי גרמניה. ברם, עם תום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 הועבר האזור לחזקת פולין, על מנת לפצות את האחרונה על אובדן שטחים לברית המועצות. הגרמנים שאכלסו את חבל שלזיה גורשו מערבה, וקו הגבול החדש בין פולין לגרמניה נקבע להיות קו אודר-נייסה.
בהודו.
לאחר הניצחון הבריטי על ההודים בקרב פלסי, הגבירה חברת הודו המזרחית הבריטית את אחיזתה בהודו בהדרגה. במהלך השנים הבאות ידעו היחסים בין ההודים לבריטים עליות ומורדות. לבסוף, בשנת 1857 פרץ המרד ההודי הגדול. הבריטים דיכאו את המרידה בהצלחה; חברת הודו המזרחית פורקה, ובמקומה החלו כ-90 שנה של שלטון בריטי ישיר בהודו. על מנת להביא את השלטון הבריטי לסיומו, קמה תנועת העצמאות ההודית, אשר אחד ממנהיגיה הבולטים היה מהאטמה גנדי. לבסוף הצליח מאבק התנועה, כאשר הודו קיבלה עצמאות מבריטניה ב-1947.
142 לפנה&quot;ס
פיפ&quot;א
הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל (בצרפתית: Fédération Internationale de Football Association; באנגלית: "International Federation of Association Football ;" בספרדית: "Federación Internacional de Fútbol Asociado ; בגרמנית: Internationaler Verband des Association Fußball," בראשי תיבות: FIFA) היא פדרציית הספורט הבין־לאומית ומוגדרת כמוסד ללא כוונת רווח, המנהלת את ענף הכדורגל, קטרגל וכדורגל חופים בעולם, והיא הארגון הגבוה ביותר המאגד את תחום הכדורגל העולמי. פיפ"א הוקמה ב-1904, ונכון לשנת 2020, היא מאגדת 211 התאחדויות כדורגל לאומיות. משרדיה נמצאים בציריך, שווייץ, והיא מחולקת ל-6 אזורי קונפדרציות משנה לכל יבשת.
כיום, המטרות שפיפ"א הגדירה לעצמה הן פיתוח הכדורגל הבין־לאומי, עשיית הכדורגל לנגיש עבור כל העולם, ועידוד הגינות בספורט ופייר פליי. תחת פיפ"א נעשים שניים מאירועי הכדורגל הגדולים בעולם כמו המונדיאל (גביע העולם לנבחרות) שהחל ב-1930 ומונדיאל הנשים שהחל ב-1991. למרות שפיפ"א איננה קובעת לבדה את חוקי הכדורגל, היא חברה בוועדת הכדורגל הבין־לאומית (IFAB) שמשנה אותם מפעם לפעם. כלל הטורנירים ואירועי הספורט שמקיימת פיפ"א מייצרים הכנסות גבוהות מאוד מחסויות. ב-2018 פיפ"א הכניסה יותר מ-4.6 מיליארד דולר, וסיימה את מחזור השנים 2015–2018 ברווח נקי של 1.2 מיליארד דולר.
דיווחים וחקירות שונות קישרו בין הנהלת פיפ"א לבין שחיתות, שוחד, וקניית הצבעות - בנוגע לבחירתו של נשיא פיפ"א ספ בלאטר לבין החלטת הארגון להעניק את אירוח מונדיאל 2018 לרוסיה ומונדיאל 2022 לקטר. האשמות אלו הגיעו לשיאן בפרשת השחיתות בפיפ"א ב-2015, בעקבותיהן הושעו מספר בכירי הארגון על ידי ועדת האתיקה של פיפ"א כמו ספ בלאטר ומישל פלאטיני, נשיאה לשעבר של אופ"א.
היסטוריה.
בעקבות הפופולריות הצוברת שרכש הכדורגל בעולם בתחילת המאה ה-20, היה צורך בגוף אשר ינהל ויפקח על התקדמות הענף. פיפ"א הוקמה בפריז ב-21 במאי 1904 ומכך נובע שמה הצרפתי. מקימי פיפ"א היו נציגי התאחדויות הכדורגל של צרפת, בלגיה, דנמרק, הולנד, שוודיה, שווייץ וספרד (יוצגה על ידי ריאל מדריד. התאחדות הכדורגל הספרדית נוסדה רק בשנת 1913). כעבור שנה הצטרפו התאחדויות הכדורגל של גרמניה, איטליה, אוסטריה והונגריה. בתחילה סירבה התאחדות הכדורגל האנגלית להצטרף לפדרציה החדשה, אך לאחר מספר חודשים הצטרפה אף היא. הנשיא הראשון של פיפ"א היה רוברט גוארין הצרפתי. את גוארין החליף ב-1906 דניאל בורלי וולפול האנגלי שכיהן בתפקידו עד 1918. הטורניר הראשון שארגנה פיפ"א היה תחום הכדורגל באולימפיאדת לונדון ב-1908 שהיה משמעותי ומוצלח, למרות היעדר כדורגלנים מקצוענים.
בשנת 1908 הצטרפה החברה הראשונה מחוץ לאירופה, דרום אפריקה, ואחריה הצטרפו ארגנטינה וצ'ילה (1912), ארצות הברית וקנדה (1913). במשך מלחמת העולם הראשונה נשלחו המון כדורגלנים למלחמה ואפשרות התנועה הוגבלה משמעותית, עתידו של הארגון היה לא ברור. לאחר המלחמה עם מותו של הנשיא המכהן וולפול, הארגון נוהל על ידי וילהלם קארל הירשמן ההולנדי. הארגון ניצל מפירוק, אך במחיר של היפרדות ממדינות משמעותיות כמו המדינות הבריטיות שפרשו עקב עוינות בין המדינות אחרי מלחמת העולם שהסתיימה, אולם הם חזרו לארגון לאחר מכן.
גביע העולם הראשון שהתקיים בארגון פיפ"א הוא מונדיאל 1930 שהתקיים במונטווידאו באורוגוואי. הטורניר מתקיים מאז ברציפות כל 4 שנים (למעט התקופה בין 1938 עד 1950 שהפסיקה את הטורניר עקב מלחמת העולם השנייה).
מבנה הארגון.
הגוף החזק בפיפ"א הוא קונגרס פיפ"א, המורכב מנציגים מכל התאחדויות ופדרציות הכדורגל החברות בפיפ"א. לשינויים בתקנון פיפ"א דרוש אישור של הקונגרס. החברים בקונגרס בוחרים את נשיא פיפ"א ואת החברים במועצת פיפ"א. על הניהול השוטף של הפדרציה אחראי הוועד המנהל, אשר בראשו יושב נשיא פיפ"א. בנוסף ישנם ועדות שונות האחראיות על נושאים יותר ממוקדים, כמו ועדת הכספים, ועדת השופטים, ועדת המשמעת וכו'.
ישנן שש קונפדרציות אזוריות אשר מאגדות את כל ההתאחדויות והפדרציות אשר נמצאות באזור הגאוגרפי בו הן מוגדרות (למעט יוצאי דופן):
יוצאי דופן:
חוקת הכדורגל.
פיפ"א אינה האחראית הבלעדית לחוקת משחק הכדורגל העולמי. הגוף האחראי על החוקה היא ועדת הכדורגל הבין־לאומית (IFAB) אשר הוקמה ב-1886. בשנת 1913 הצטרפה פיפ"א לוועדה וקיבלה 2 קולות הצבעה, בנוסף ל-8 קולות ההצבעה שהיו להתאחדויות הבריטיות. ב-1958 מבנה הוועדה השתנה כך שלפיפ"א יהיה כח שווה לשאר חברי הוועדה (4 קולות הצבעה לפיפ"א, ו-4 קולות הצבעה להתאחדויות הבריטיות). כיום דרוש רוב של 6 קולות לשינוי חוקת המשחק.
המנון פיפ"א.
בשנת 1994 אימצה פיפ"א כהמנון רשמי את יצירתו של המלחין הגרמני פרנץ למברט. המנון פיפ"א מושמע בפתיחת כל משחק וטורניר אשר מאורגן על ידי פיפ"א.
טורנירי פיפ"א.
פיפ"א היא המארגנת של טורנירי הכדורגל הבין־לאומיים המתפרסים על כל הפדרציות החברות בה:
הדגם התקני
המסדרון הפולני
המסדרון הפולני היה השם שניתן לחבל ארץ שהועבר מפרוסיה לפולין על פי הסכם ורסאי ב-1919, במטרה להבטיח למדינה הפולנית הצעירה גישה חופשית ובטוחה אל הים הבלטי.
יצירת המסדרון.
מתן מוצא אל הים הובטח לפולין בנאום ארבע עשרה הנקודות שנשא הנשיא האמריקני וודרו וילסון בפני הקונגרס האמריקאי בינואר 1918. הנקודה השלוש עשרה קבעה כי "מדינה פולנית עצמאית תוקם, ותכלול את השטחים שמיושבים בוודאות בתושבים פולנים. למדינה תובטח גישה חופשית ובטוחה אל הים, ועצמאותה הפוליטית והכלכלית, כמו גם שלמותה הטריטוריאלית, תובטח באמנה בינלאומית".
עיר הנמל החשובה דנציג, אשר רובה הייתה מיושבת בגרמנים, הוכרזה כ"עיר החופשית דנציג", וזכתה להגנת חבר הלאומים. משמעות מעמד "העיר החופשית" היה כי דנציג הייתה קשורה אל פולין באיחוד של מכס ומטבע, ופולין ייצגה אותה כלפי חוץ. על מנת להפחית את תלותם במסחר דרך נמל דנציג, בנו הפולנים נמל בעיירה הסמוכה גדיניה ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עבר 80% מן המסחר הבינלאומי של פולין דרך נמל גדיניה.
המסדרון היה שטח אדמה ארוך וצר, במקומות מסוימים היה רוחבו 40 ק"מ בלבד. קיומו של המסדרון הפריד את פרוסיה המזרחית מיתר חלקי גרמניה, ויצר מובלעת גרמנית בתוך שטח פולין. מבחינה מנהלית היה המסדרון חלק ממחוז פומרניה בפולין. יצירת המסדרון עוררה תרעומת רבה בגרמניה, והייתה אחת הסיבות לכך שהעם הגרמני התקומם כנגד הסכמי ורסאי.