ההחלטה להפוך את דגל האבוריג'ינים לדגל לאומי אוסטרלי (אשר התקבלה על ידי ראש הממשלה פול קיטינג) נתקלה בהתנגדות של האופוזיציה הליברלית של אותה תקופה, כדוגמת ג'ון הווארד אשר הצהיר כי כל ניסיון לתת לדגל מעמד רשמי תחת חוק הדגלים יראה בצדק על ידי חברי קהילה רבים כלא כצעד של הכרה אלא כמחווה מעוררת מחלוקת". אולם כאשר האוורד נכנס לתפקיד ראש הממשלה ב-1996 הדגל נותר כדגל לאומי. ההחלטה ספגה גם ביקורת מצד יוצר הדגל תומאס אשר טען כי הדגל "אינו זקוק להכרה נוספת"
בשנת 1997 פסק בית המשפט הפדרלי של אוסטרליה כי הארולד תומאס הוא בעל זכויות היוצרים על עיצובו של הדגל האבוריג'יני האוסטרלי ועל כן הדגל מוגן על פי חוק זכויות היוצרים האוסטרלי. הפסיקה הגיעה לאחר בקשתו של תומאס להכרה רשמית בבעלותו על הדגל לאחר הכרזת הפרלמנט על הדגל כדגל אוסטרליה בשנת 1995. על בקשתו עירערו שני אנשים, מר בראון ומר טננט. מאז העניק תומאס זכויות לשימוש ליצרן הדגלים קרול וריצמונדסון על מנת לייצר ולשווק את הדגל.
ועדת הייעוץ הילידית הלאומית תרמה להנפתו של דגל האבוריג'ינים על אצטדיון הומבוש במהלך אולימפיאדת סידני בשנת 2000. הדגל הונף גם על גשר נמל סידני במהלך צעדת הפיוס בשנת 2000 כמו גם באירועים נוספים אחרים.
בשנת השלושים לדגל אשר התקיימה בשנת 2001 אלפי אנשים השתתפו במצעד אשר במהלכו הדגל הועבר מבניין הפרלמנט של אוסטרליה הדרומית לכיכר ויקטוריה. דגל האבוריג'ינים מונף מאז תדיר מול בניין העירייה.
שימוש.
דגל האבוריג'ינים מונף תדיר מעל בניינים אוסטרליים רבים לצד הדגל הלאומי, היכל הסחר הוויקטוריאני הוא דוגמה מובהקת לכך, כמו גם מועצות אוסטרליות רבות אשר מניפות את הדגל על בנייני הממשל שלהם (כשהראשונה הייתה מועצת העיר ניוקאסל בשנת 1977).
הדגל לעיתים מחליף את דגל הממלכה המאוחדת בקנטון הדגל הלאומי בעיצוב מתחרה לדגל לאומי חדש. דגלים כאלו במוצגים במדע הבדיוני כדגלי אוסטרליה העתידית, לדוגמה בסרט אופק האירועים הופע דגל זה על שרוולו של סאם נייל. אבוריג'ינים רבים כולל הארולד תומאס מתנגדים לעיצוב זה, תומאס עצמו אמר כי "הדגל שלנו אינו דבר משני, הוא עומד ברשות עצמו, לא כדי להיות משובץ בכל דבר אחר. יש לטפל בו כצורה זו."
חיימה לסקאנו
חיימה לסקאנו אסקולה (בספרדית: Jaime Lazcano Escolá; 30 בדצמבר 1909 - 1 ביוני 1983) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הקשר.
לסקאנו היה מזוהה בעיקר עם קבוצת ריאל מדריד, במדיה שיחק 7 שנים מעונת 1928/29 עד לעונת 1934/35. ב-10 בפברואר 1929 הוא כבש את שער הליגה הראשון בתולדות המועדון. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ספרד בעונות 1931/32 ו-1932/33, ובגביע המלך הספרדי בעונת 1993/34. במשך שנותיו במועדון הוא כבש 31 שערים. בעונת 1935/36 הוא עבר ליריבה העירונית אתלטיקו מדריד, ובשנת 1936 פרש מכדורגל.
לסקאנו היה חבר גם בנבחרת ספרד, אך שיחק בה במשך שנתיים בלבד וערך 5 הופעות במדיה.
חמשת היסודות הסיניים
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 54 לפנה&quot;ס)
אפיוס קלאודיוס פולכר (בלטינית: Appius Claudius Pulcher; ? - 48 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.
תולדות חייו.
פולכר נולד ברומא בתחילת המאה הראשונה לפני הספירה לערך והיה בן למשפחת הקלאודיים רבת ההשפעה. אביו אפיוס קלאודיוס פולכר כיהן כקונסול בשנת 79 לפנה"ס.
את תחילת הקריירה שלו עשה פולכר בשנת 70 לפנה"ס יחד עם אחיו פובליוס קלודיוס פולכר בצבאו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס שהיה נשוי לאחותו. באותו הזמן היה הצבא מוצב באסיה ועסוק במלחמה כנגד מיתרידטס השישי, מלך פונטוס וטיגרנס השני מלך ארמניה. לוקולוס שלח אותו אל טיגרנס עם הדרישה שיסגיר לידי הרומאים את מיתרידטס.
פולכר שהה ביוון בשנת 61 לפנה"ס למטרת איסוף חפצי אמנות שישמשו אותו במשחקים שהוא התכוון לעלות כשיבחר כאיידיל, אולם תודות להשפעתו של הקונסול של שנת 58 לפנה"ס, לוקיוס קלפורניוס פיסו, הוא נבחר לפראיטור של שנת 57 לפנה"ס מבלי לכהן קודם כאיידיל כפי שנדרש במסלול המשרות.
כפראיטור פיקח על משפטי הסחיטה שהתנהלו כנגד מושלי הפרובינקיות. כמו כן תמך באחיו קלודיוס שכיהן באותה שנה כטריבון הפלבס ושכר בשבילו גלדיאטורים שישמשו אותו בקרבות הרחוב שהוא ניהל בעיר. הוא התנגד להחזרתו של קיקרו, שיצא לגלות שנה קודם לכן, כתוצאה מחוק שחוקק אחיו. לאחר תום כהונתו הוא כיהן כמושל סרדיניה עד שנת 55 לפנה"ס.
פולכר נבחר לכהן כקונסול של שנת 54 לפנה"ס לצדו של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, הוא היה זה שהאשים את אולוס גביניוס בקבלת שוחד של 10,000 טאלנטים מידיו של תלמי השנים עשר בתמורה לסיוע שהוא נתן לו להחזיר את כס המלוכה במצרים. הוא גם תמך בהענקת טריומף לגאיוס פומפטינוס. לפי קיקרו המניע שלו לפעולות אלו היה רצונו לרווח כספי תמורת תמיכתו.
לאחר סיום כהונתו הוא מונה למושל קיליקיה. התנהלותו בזמן תקופת שלטונו הייתה רודנית והוא נהג לעשוק את תושבי הפרובינקיה. פולכר ניהל מערכה צבאית באזור אמנוס כנגד התושבים המקומיים. כאשר חזר לרומא הוא הואשם בניהול רודני של הפרובינקיה שלו ובכך שהוא שיחד מצביעים במהלך מסע הבחירות שלו לקנסורה ורק תודות להתערבות של פומפיוס, קיקרו, מרקוס יוניוס ברוטוס והורטנסיוס הוא זוכה.
פולכר נבחר לכהן כקנסור בשנת 50 לפנה"ס יחד עם פיסו. כקנסור נהג בחומרה יתרה וכשערך את רשימת הסנאט (lectio senatus) סילק מספר חברים שלדעתו לא היו ראויים להיכלל בין חברי המוסד.
פולכר היה מקורבו של פומפיוס וכשמלחמת האזרחים פרצה בשנת 49 לפנה"ס בינו לבין יוליוס קיסר הוא תמך בפומפיוס והלך אחריו ליוון. הוא מת בשנת 48 לפנה"ס, לפני שיכל היה לחזות במפלה הרפובליקאית בקרב פארסאלוס.
עכברוש
ברברים (עם)
ההמנונים ההומריים
כובע סמט
כובע סַמֶט (בכתיב יידישאי - סאמעט) הוא כובע שחור, שטוח (הנקרא כובע סופר) או מוגבה (הויכער), עשוי לבד מפרוות בונים או ארנבות, שאותו חובשים בחלק ניכר מהחצרות החסידיות. מקור השם ביידיש, שבה "סאמעט הוט" (נהגה: samet hit) משמעותו כובע קטיפה. נקרא גם "ביבער הוט", דהיינו כובע מפרוות בונים.
מקור הכובע.
כובע הסמט לסוגיו היה מקובל בקרב יהודי אירופה במאות ה-18 וה-19. כמה מקורות דרשו שהמילה סמע"ט היא ראשי תיבות: סור מרע עשה טוב.
סוגים.
לכובע שני סוגים עיקריים: גבוה ("הויעכער"), ונמוך או שטוח ("פלאטשיגער" - הנקרא גם כובע "סוּפֶּר").
"א הויעכער סאמעט/ביבער הוט" - הסאמעט הגבוה.
הוא כובע בעל תיתורה עגולה שקצותיה מוגבהים ומצופים סרט מבד ריפס. כיפת הכובע היא עגולה וגבוהה וישרה בחלקה העליון, כשחלקה התחתון מצופה בסרט רחב מבד ריפס עם דיגום בצורת עניבת פרפר. רוב חסידויות הונגריה וגליציה, חובשים כובע זה בימי החול וצעירים רווקים חובשים אותו גם בשבתות וחגי ישראל.
אצל רוב החסידויות נמצא דיגום הפרפר שעל הסרט שסביב כיפת הכובע (המכונה "שלייף") בצד שמאל, ואילו אצל חסידי ויז'ניץ הפרפר נמצא מצד ימין. על פי גרסה אחת, הסיבה לכך נובעת מכך שרבי מנחם מנדל הגר (צמח צדיק) פגש כומר שחבש כובע זהה, וכדי שלא להתדמות לו סובב את כובעו משום "בחוקותיהם לא תלכו". על פי גרסה אחרת הסיבה היא קבלית ובאה להגביר את הימין על השמאל.
על פי רוב, התיתורה של הכובע היא צרה, אולם רבנים ואדמו"רים נוהגים ללכת עם תיתורה רחבה יותר כשהשלייף בנוי בצורת פסים ולא בצורת פרפר. כובע זה מכונה גם "א רעבישע הוט" - כובע רבנים.
"א סופר קאפלוטש" - כובע סופר.
מכונה גם "א ברייטע ביבער הוט" (ביידיש: כובע קטיפת בונים רחב) על שם התיתורה הרחבה שלו, או "סוּפֶּר" על שם חברת גראנד סופריור הצ'כית שייצרה את הכובע במאה העשרים. זהו כובע קטיפה, אולם הוא נמוך מאוד ורחב שוליים, והשלייף שלו מורכב תמיד מפסים ולא מפרפר.
במאות ה-18, ה-19 ותחילת המאה ה-20 היה זה הכובע האופייני ליהודים בגליציה והונגריה. כיום הוא מאפיין גם את חסידויות ירושלים ובני היישוב הישן והעדה החרדית. חלק מחסידי סאטמר ושאר החסידיות יוצאות הונגריה בברוקלין, בניו יורק רבתי ובאירופה, חובשים אף הם כובע זה ויש צעירים לא נשואים החובשים הומבורג בימי החול, וסופר בשבתות וחגים.
קנת פרנץ'
קנת רונלד פרנץ' (באנגלית: Kenneth Ronald French; נולד ב-10 במאי 1954) הוא כלכלן אמריקאי ופרופסור בדארטמות' קולג'. פרנץ' התפרסם בתרומתו לתורת המימון, בזכות מחקרים שפרסמו הוא ועמיתו יוג'ין פאמה בתחום הערכות שווי ניירות ערך.
השכלה וקריירה באקדמיה.
פרנץ' סיים ב-1975 תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת ליהיי שבפנסילבניה ועבד שנתיים כמהנדס בחברת איסטמן קודאק. הוא סיים ב-1978 תואר MBA באוניברסיטת רוצ'סטר, תואר M.S באקונומטריקה ומימון ב-1981, ודוקטורט במימון ב-1983.
לאחר סיום הדוקטורט עבר פרנץ' לאוניברסיטת שיקגו ומ-1989 כיהן כראש המרכז למחקר מחירי ניירות ערך, בבית הספר למנהל עסקים. בין השנים 1994 ל-1998 שימש כראש המרכז הבינלאומי למימון בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ייל ומ-1998 עד 2001 במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מאז 2001 משמש כפרופסור בבית ספר למימון של דארטמות' קולג'.
בשנים 2006 ו-2007 כיהן פרנץ' כנשיא האגודה האמריקאית למימון, הוא משמש כעמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER), עורך ויועץ של כתבי עת מובילים בכלכלה ומימון, וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2007.
עבודתו.