ב-2008 ביים את "איירון מן" בכיכובו של רוברט דאווני ג'וניור, כמו כן הוא גם ביים את הסיקוול "איירון מן 2" שיצא שנתיים לאחר מכן. הוא גילם את דמותו של האפי הוגאן בשלושת סרטי "איירון מן", בסרט "", ובשלושת סרטי "ספיידרמן" שיצאו במסגרת היקום הקולנועי של מארוול.
ב-2010 דיבב למשך מספר פרקים בסדרת האנימציה "" את דמותו של פרה ויזלה.
ב-2013 שיחק בקומדיה "חשבון משותף" בכיכובם של מליסה מקארתי וג'ייסון בייטמן.
ב-2014 ביים והשתתף בסרט "שף".
ב-2016 ביים את הסרט "ספר הג'ונגל" הגרסה המחודשת של הסרט המקורי של חברת וולט דיסני. באותה שנה שיחק בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד, טראג'י פ. הנסון ואחרים. באותה שנה ביים את פרק הפיילוט של "האורוויל", סדרת דרמה קומית מדע בדיונית אמריקאית שנוצרה על ידי סת' מקפרלן, ואשר עלה לשידור ברשת פוקס בעונת 2018-2017.
ב-2019 ביים את סרט הלייב אקשן למלך האריות מ-1994.במאי 2019 פורסם כי פאברו יכתוב ויפיק לצד שירות התוכן דיסני+ את "המנדלוריאן", סדרה חדשה תחת יקום מלחמת הכוכבים.
פרק הבכורה של העונה הראשונה עלה ב-12 בנובמבר 2019 בשירות הסטרימינג דיסני+. העונה השנייה עלתה ב-30 באוקטובר 2020 והוזמנה גם עונה שלישית.
ב-2021 פאברו יצר, הפיק (ואף כתב וביים 2 פרקים) בסדרה "הספר של בובה פט" לשירות הסטרימינג דיסני+ ומהווה ספין אוף לסדרת הטלוויזיה "המנדלוריאן". הסדרה בבכורה ב-29 בדצמבר אותה שנה.
חיים אישיים.
פאברו נישא לרופאה ג'ויה טילם בשנת 2000. להם שלושה ילדים.
ומפייר וויקאנד
הגהות אשר&quot;י
אניבל סבקו סילבה
ג'ונתן פאברו
דיויד איינהורן
הזרמת מדיה
הזרמת מדיה (באנגלית: Streaming media), המכונה גם "סטרימינג", היא טכנולוגיית אינטרנט להעברת מדיה דיגיטלית למשתמש קצה על ידי ספק תוכן, באופן מתמשך ורציף. התוכן מועבר באופן שוטף מהרגע בו החל המשתמש לצרוך אותו. המונח מתייחס בדרך כלל להעברת תוכן של רשתות טלקומוניקציה ותוכן מתמשך כגון שידורי רדיו או וידאו.
שידור מידע בסטרימינג מאפשר האזנה או צפייה בקובץ בטרם התקבל כל המידע המרכיב אותו, שכן המדיה "מוזרמת" בחלקים עוקבים קטנים (למשל פריימים בודדים כל פעם, במקרה של וידאו). הטכנולוגיה מביאה לחסכון בכמות התעבורה שעוברת ברשת אל מול איכות הווידאו המוצג, ומאפשרת שידורים חיים באינטרנט או צפייה מקוונת בסרטים.
בסטרימינג נעשה שימוש נרחב ברשת האינטרנט, ואתרים רבים משתמשים בטכנולוגיה זו על מנת להציג מדיה. אתר שיתוף הווידאו "יוטיוב" כולל אפשרות להעלות סרטונים בזמן אמת (ב"שידור ישיר") דרך סטרימינג לצד העלאת סרטונים מובנים ("העלאה מסורתית").
היסטוריה.
רעיון להעביר מדיה ברשת מחשבים נולד עוד במחצית המאה ה-20. לאחר פיתוח מתג בטכנולוגיה מתאימה היה ניתן להעביר את הרעיון לפסים מעשיים. בשנת 1995 לראשונה הועבר משחק בייסבול ברשת. באותה תקופה הועברה גם הופעה של תזמורת.
פיתוח מסחרי ראשון בוצע בשנת 1992 על ידי חברת StarWorks. מיקרוסופט פיתחה ActiveMovie בשנת 1995 ובהמשך Windows Media Player. בשנת 2005 הוקם אתר "יוטיוב".
בראשית המאה ה-21 נמצאת הטכנולוגיה בעלייה מתמדת, במהלכה גם חברות שירותי טלוויזיה רבות מאמצות את הטכנולוגיה, ומאפשרות גישה ליוטיוב או לתכנים של חברות הזרמת מדיה, דוגמת נטפליקס. בשנת 2014 הושק שרות Rabb.it שבניגוד שאתרים אחרים לא שמר את התוכן במחשבים שלו. במקום הוא היה מקשר בין מחשב עם תוכן ספציפי לבין מעוניין לראות אותו.
גם מגפת הקורונה שהתפשטה בעולם בשנת 2020 האיצה במידת מה שימוש בשרות זה. בדו"ח האינטרנט השנתי שפרסמה בזק בשנת 2020 לגבי השימוש בישראל, עלה ש-93% מצרכני האינטרנט צופים בתוכן בטכנולוגיית הזרמת מדיה.
ביולי 2022, הזמן שהקדישו צופים בארצות הברית לצפייה בטלוויזיה עם טכנולוגיית הזרמת מדיה עלתה בפעם הראשונה מעולם על כמות הזמן שהקדישו לצפייה בטלוויזיה בכבלים.
טלוויזיה אינטרנטית
מפיקת קולנוע
מפיקת טלוויזיה
נמל התעופה אוסלו גרדרמואן
PARS 3 LR
PARS 3 LR, או TRIGAT-LR (ראשי תיבות באנגלית: Third Generation AntiTank, Long Range) הוא טיל נגד טנקים גרמני, דור ג'. זהו טיל שגר ושכח היכול לשמש כנגד מטרות אוויריות או קרקעיות. הטיל מיועד לשימוש מטווח רחוק, והוא נועד לפגוע במסוקים, טנקים ומטרות נוספות תוך סיכון מינימלי של הרכב המשגר לאש האויב. זהו הנשק העיקרי המיועד למסוק הקרב יורוקופטר טייגר. את הטילים ניתן יהיה לשגר במטח של עד 4 טילים ב-8 שניות. לטיל יש אפשרות לתקיפה ישירה או תקיפה מלמעלה כמו לטילי הספייק והג'אוולין.
פיתוח.
הפיתוח של הטיל החל כתוכנית משותפת לגרמניה, צרפת ובריטניה. לאחר שבריטניה פרשה, נותרו צרפת וגרמניה, צרפת נטשה את הפרויקט בשנת 2004 כתוצאה מקשיי מימון. המפתחים העיקריים היו Diehl BGT Defence מגרמניה ו-LFK מגרמניה, שכיום שייכת לקבוצת EADS מגרמניה וצרפת. תוכנן גם דגם קל יותר, לטווח בינוני הנישא על ידי חיילים בשם "Trigat-MR", אך הפרויקט בוטל. הפרויקט הפך בסופו של דבר למערכת ה-טריגאן (Trigan) המוצעת, המבוססת על עמדת ירי של המילאן 3 ועל טילי Trigat-MR.
בשנת 2006 צבא גרמניה הזמין 680 טילי PARS 3 LR בעסקה שעלותה 380 מיליון אירו.
הקהילה היהודית באמסטרדם
תולדות הקהילה היהודית באמסטרדם הם חוט השידרה של תולדות יהודי הולנד בכלל. בשל הסובלנות ששררה בעיר במהלך מלחמות הדת שנפוצו באירופה ומחמת הרדיפות של דתות אחרות על ידי הכנסייה הקתולית, הגיעו פליטים רבים לאמסטרדם, ובהם יהודים עשירים שנמלטו מספרד ומפורטוגל, וכן סוחרים הוגנוטים שנמלטו מאנטוורפן ומצרפת.
תולדות הקהילה.
בעת גירוש ספרד בשנת 1492 נמלטו חלק מיהודי ספרד לפורטוגל. אולם אף בפורטוגל המשיכו היהודים לסבול את רדיפות האינקוויזיציה וחלקם נאלצו להתנצר. מאה שנה לאחר גירוש ספרד, הגיעו לאמסטרדם צאצאי האנוסים מספרד ופורטוגל. באותה תקופה נלחמה הולנד בספרד, ולכן העדיפו היהודים שבאו מחצי האי האיברי, לקרוא את קהילתם "הקהילה הפורטוגזית" ולא הקהילה הספרדית.
על פי כמה היסטוריונים, דון שמואל פאלאג'י ואחיו יוסף פאלאג'י הם היהודים הראשונים שישבו באמסטרדם, ב-1596 שמואל ארגן את המניין הראשון בביתו לתפילות יום הכיפורים והקים גם את בית הכנסת הראשון בעיר .
החל מהמאה ה-17, הגיעו להולנד יהודים ממרכז וממזרח אירופה, ובמהרה יסדו קהילה יהודית אשכנזית אשר הייתה לקהילה היהודית הגדולה ביותר באמסטרדם ובהולנד.
ב-1640 רכשו להם בית כנסת ראשון. מספרם גדל, במיוחד אחרי גזירות ת"ח ות"ט ופלישת השוודים לפולין (1655), ועלה עד מהרה על מספר יוצאי ספרד ופורטוגל בעיר. ב-1660 ייסדו קהילה משלהם שעמדה בקשרים עם "ועד ארבע הארצות". בית כנסת אשכנזי מפואר נחנך ב-1671 ותוך מאה שנה נוספו לעדה האשכנזית עוד שלושה בתי כנסת גדולים.
הקהילה היהודית הפורטוגלית תרמה תרומה חשובה להתפתחות התרבותית והכלכלית של הולנד, ואילו הולנד העניקה לה חופש דת, הבולט בייחודו בהיסטוריה היהודית. מהקהילה היהודית הפורטוגלית יצאו רבנים, מלומדים, הוגי-דעות, אמנים, בנקאים, ובעלי עסקים חובקי עולם.
תסיסה שבתאית שטפה את הקהילה באמצע המאה והשלכותיה הורגשו בה גם בתחילת המאה ה-18. בני אמסטרדם היו בין הראשונים שסיגלו לעצמם שיטות מסחר ברוח הזמן החדש ורבים מהם צברו עושר רב. הם עסקו בסחר בינלאומי, בתעשיית הטבק, הספנות ובפרט ביהלומים ולקראת סוף המאה ה-17 השתלבו גם בבורסה המקומית והחזיקו רבע ממניות חברת הודו המזרחית.
המשברים הכלכליים החוזרים במאה ה-18 פגעו קשות בציבור היהודי-ספרדי בעיר, ומצבו עוד החריף כתוצאה מן הכיבוש הצרפתי ב-1794.
באמסטרדם יצא לאור העיתון הראשון ביידיש, (1686-1687), בשם "דינסטאגישע אונד פרייטאגישע קוראנט", העיתון הופיע פעמיים בשבוע בשנים 1686 ו-1687. ובשנים 1690-1675 יצא לאור העיתון הראשון ליהודים בלשון הספרדית בשם "גאזטה דה אמסטרדם". מן המאה ה-17 פעל באמסטרדם מרכז לאיסוף כספים למען ארץ ישראל (מן המאה ה-19 נקרא בשם "פקידים ואמרכלים של ערי-הקודש בא"י") שתרם רבות לשיפור תנאי החיים ביישוב הישן.
מרוכלות וממסחר בבגדים ישנים עברו האשכנזים בהדרגה לקשרי מסחר עם גרמניה וארצות מזרח אירופה ורבים מהם נעשו סוכני הלוואות ויהלומים בשיתוף עם "יהודי החצר" במדינות הגרמניות. בסוף המאה ה-18 נפגעו קשות מן המשברים הכלכליים, רובם התרוששו ונזקקו לתמיכת אחיהם האמידים, פרנסי הקהילה.
במאבק בין תומכי המהפכה הצרפתית וחסידי בית המלכות בהולנד שמרו יהודי שתי העדות אמונים לשושלת אוראנייה, מחשש שמא תוביל האמנציפציה מידי המהפכנים לביטול האוטונומיה הקהילתית.
הצרפתים כבשו את הולנד ב-1795 וב-2 בספטמבר העניקו שוויון זכויות ליהודים וכעבור שנתיים נכנס היהודי הראשון, משה מורסקו, כחבר המועצה העירונית. עם החזרת המלוכה ההולנדית ב-1815 נשארו זכויות היהודים.
בינתיים גברה הטמיעה של היהודים בחברה הכללית, בפרט בקרב העדה הפורטוגזית. ביישוב האשכנזי החריף המאבק בין החרדים לבין תומכי הרפורמה נוסח גרמניה. הרוחות נרגעו בתקופת כהונתו של יוסף הירש דינר כרב ראשי (משנת 1874), שהעלה את רמת הלימודים בבית המדרש לרבנים וקירב להנהגה גם יהודים חילוניים מסוגו של הבנקאי וראש הליברליים באמסטרדם אברהם קארל ורטהיים. יהודים עלו לעמדות חשובות בציבור, ביניהם המשפטן יונאס דניאל מאיר (1834-1780), בני משפחת אסר, שר המשפטים מ"ה גודפרוי והרופא הכלכלן שמואל צרפתי (1866-1813) שתרם רבות לפיתוח התעשייה והתרבות בעיר.