הקו האדום נבנה וממומן בשיטת בנה-הפעל-העבר (BOT) שקובעת כי הזכיין יממן ויבנה את הקו ויהנה מן הרווחים לתקופה של 30 שנה אשר לאחריהן הוא יחזיר את הזיכיון ויעביר את האחריות על תפעול הקו בחזרה למדינה. סך היקף ההשקעה של הזכיינית, חברת סיטיפס, בפרויקט היה כ-2.3 מיליארד ש"ח ומורכב מהלוואות בעלים של בעלי המניות בסיטיפס בסכום של כ-0.2 מיליארד ש"ח, הלוואות בנקאיות, מבנק הפועלים ומבנק לאומי, בסך כולל של כ-2.1 מיליארד ש"ח. בנוסף הייתה סיטיפס זכאית למענקים שהמדינה התחייבה לשלם בגין הקמת הפרויקט, ששולמו בשלבים עם התקדמות הפרויקט בהתאם לעמידה באבני דרך שנקבעו בהסכם הזיכיון, בסך כולל של כ-1.6 מיליארד ש"ח. כמו כן, המדינה העניקה לחברת סיטיפס התחייבות לכמות נוסעים שנתית ובנוסף עיריית ירושלים התחייבה לפינוי התוואי מתשתיות מפריעות והקמת מערכים מזינים (כמו קווי אוטובוס והקו הכחול) לכל אורך התוואי. את מחיר הנסיעה תקבע הממשלה ותעדכנו בהתאם למדד ולמצב המשק, אך לחברת סיטיפס מובטחות תשואות נאות. מתנגדי הקו הצביעו על כך שחברת סיטיפס קיבלה מענק של 1.6 מיליארד שקל.
מסלול הקו.
אורכו של הקו האדום הוא 13.8 קילומטר. הוא מתחיל בפסגת זאב, עובר ברחוב יקותיאל אדם, ממשיך בדרך שועפאט, שדרות בר-לב, רחוב הצנחנים, דרך כיכר צה"ל, לכל אורך רחוב יפו החותך את מרכז העיר, עובר דרך התחנה המרכזית של ירושלים וממשיך עד הר הרצל. בשלב שני יוארך הקו עד שכונת נווה יעקב בצפון ועד בית החולים הדסה עין כרם בדרום.
ביולי 2014 הפסיקה הרכבת לפעול באופן זמני בשכונות פסגת זאב, בית חנינא ושועפאט, בשל נזקים שנגרמו לתשתית הרכבת במהלך הפגנות אלימות שנערכו בירושלים בעקבות רצח מוחמד אבו ח'דיר. הנזקים שנגרמו לתשתיות הוערכו בעשרות מיליוני שקלים. בשל כך תנועת הרכבות הסתיימה זמנית בתחנת גבעת המבתר.
בין ה-22 יוני ל-22 באוגוסט 2022
הופעלה הרכבת במתכונת שירות חלקי מתחנת חיל האוויר בפסגת זאב לתחנה המרכזית, בשל עבודות בצומת הרב צבי יהודה ושדרות הרצל, ליצירת מפגש מסילות שיחבר בין התוואי האדום והירוק.
התחנות.
בקו האדום 23 תחנות - כולן מעל האדמה. המרחק בין התחנות נע בין 100 ל-500 מטרים (התחנות המודגשות מוגדרות כתחנות עיקריות):
תדירות הפעלת הקו.
קו הרכבת פועל החל מ־5:30 בבוקר ועד חצות. בשלב ראשון, תדירות הקו היא כל 12 דקות, ובשלב שני התדירות תהיה בין 4–5 דקות בשעות השיא לבין 8–12 דקות בשאר היום. הקו לא פועל בשבתות ובחגים, אך פועל במוצ"ש.
גשר המיתרים - גשר קלטרווה.
כחלק מתוכנית הקו האדום, נאלצו המתכננים למצוא פתרון למעבר התוואי בין רחוב יפו ושדרות שז"ר לשדרות הרצל בצומת הכניסה לירושלים. לבסוף הוחלט ואושר, לאחר התנגדויות רבות של תושבי האזור, על בניית גשר מיתרים שעוצב על ידי סנטיאגו קלטרווה הידוע בעיצוב גשרים בכל רחבי העולם (גשר הולכי-רגל דומה, אך קטן יותר, שתוכנן על-ידו, הוקם בפתח תקווה). פרסומים רשמיים של העירייה מכנים אותו "גשר הכניסה לעיר" או "גשר המיתרים". במרכז גשר המיתרים עומד עמוד פלדה מעוקם שמתנשא לגובה של מעל ל־130 מטרים וממנו נמתחים המיתרים הנושאים את הגשר.
ציוד נייד.
בקו האדום מופעלים קרונות מסוג "Citadis 302" מתוצרת חברת אלסטום המוזנים מקו עילי במתח של 750 וולט זרם ישר.
השפעת הקו האדום על פני העיר.
כחלק מתוכנית בניית הקו האדום עברה ירושלים שיפוצים ושדרוגי תשתיות בכל העיר. במסגרת שיפוץ רחובות העיר, רחוב יפו, הרחוב המרכזי בירושלים, בו עברו בעבר למעלה מ-280 אוטובוסים מדי שעה, עבר שיפוץ כללי וחלקים נרחבים ממנו הפכו למדרחוב. המדרחוב מתחבר למדרחוב בן-יהודה במרכז העיר ומאפשר גישה רגלית מן העיר העתיקה למדרחוב מרכז העיר כמעט ללא חציית כבישים.
בנוסף, תשתיות רבות לאורך התוואי ובסביבתו הוחלפו והרחובות שופצו כולל בניית מספר מדרחובים והרחבת מדרכות. בין השאר כיכר צה"ל הונמכה כך שהרכבת הקלה תוכל לעבור בתחומה. תושבי ירושלים חוו את חוויית החלפת התשתיות בחפירות חוזרות ונשנות בכל רחבי העיר בעבודות שנמשכו לאורך מספר שנים בשעות היום ובשעות הלילה. עלות החלפת התשתיות עד 2011 נאמדת בכ-1.5 מיליארד שקלים (פי 20 מהערכת העלויות כפי שחושבו ואושרו על ידי הגורמים המקצועיים בתחילתו של הפרויקט)
הארכת הקו האדום.
הארכה צפונית לנווה יעקב.
במרץ 2009, אישרה הוועדה המחוזית את התוכנית להארכת הקו משדרות משה דיין בפסגת זאב עד לשכונת נווה יעקב. מדובר בהארכת המסלול ב-2.7 ק"מ והקמת ארבע תחנות חדשות. התחלת הנחת המסילות במקטע זה החלה בינואר 2021.
הארכה דרומית להדסה עין כרם.
ביוני 2013, אושרה התוכנית להארכת קו הרכבת הקלה בירושלים עד בית החולים הדסה עין כרם. הקטע הנוסף שאושר יתחיל מתחנת הר הרצל וימשיך לאורך שכונות בית וגן, קריית יובל, קריית מנחם, מושב אורה, בית הספר לרפואה ועד למרכז הרפואי הדסה עין כרם ויכלול חמש תחנות חדשות.
אורכו של הקו יעמוד על 22.5 קילומטרים לאחר הארכתו המלאה. בעתיד מתוכננת הפעלה של קו מקוצר נוסף על גבי המסילה בין התחנה המרכזית להדסה עין כרם.
העבודות על הארכת הקו האדום החלו בשנת 2013, על ידי חברת מוריה העירונית ולא באמצעות הזכיין סיטיפס. בשלב הראשון העבודות התמקדו בפינוי תשתיות והכנת התוואי. בנובמבר 2020, לאחר עיכוב של חמש שנים, החלו העבודות להנחת מסילות הרכבת הקלה ברחוב הנטקה, כאשר העבודות להנחת המסילות עד הדסה עין כרם צפויות להסתיים בתחילת 2023.
מכרז והחלפת הזכיין המפעיל את הקו.
בשנת 2015, החלו משרדי האוצר והתחבורה לנהל משא ומתן עם סיטיפס, וקבלנית העבודות אלסטום על ביצוע העבודות להארכת הקו, הכוללות: סלילת מסילות, הגדלת מספר הקרונות ואספקת מערכות לפרויקט. בשנת 2016 נפסק המשא ומתן, הצעתה של סיטיפס עמדה על כ-340-355 מיליון אירו, והמדינה הייתה מוכנה לשלם רק כ-310 מיליון. כמו כן, העלתה סיטיפס דרישה להגדלת הפיצויים שתקבל מקופת המדינה, אם זו תחליט לרכוש מידיה את הפרויקט.
בסופו של דבר, עקב חילוקי הדעות עם סיטיפס, הוחלט להוציא מכרז חדש להפעלת רשת ה-J-NET הכוללת את הקו הירוק של הרכבת שנמצא עדיין בשלב עבודות התשתית, וכן את הקו האדום המוארך. בינתיים מבצעת חברת מוריה את עבודות התשתית להארכת הקו באמצעות חברת האחים ברזני שהיא הקבלן המבצע שנבחר לעבודות אלו. עבודות התשתית אמורות להסתיים עד סוף שנת 2020. בשנת 2018 פורסם מכרז בינלאומי לבחירת זכיין שיניח את המסילות ומערכות החשמל ויפעיל את קווי הרכבת בירושלים. באוגוסט 2019 זכתה TransJerusalem J-Net LTD הפועלת תחת השם "כפיר"- חברה ייעודית בבעלות משותפת של קבוצת שפיר הנדסה הכוללת את סופרבוס, ושל חברת CAF הספרדית כזכיינית ניהול מערך הרכבות הקלות בירושלים. כפיר החליפה את סיטיפס כמפעילת הקו בתאריך 16 באפריל 2021.
שלב הנחת המסילות בחלקים הנוספים מתוכנן להתחיל בנובמבר 2020, והקו המחודש כולל ההארכות יחל לפעול באוקטובר 2022.
קלוד כאהן
קלוד כאהן או בשמו המלא קלוד-לואי-אלפרד כאהן (בצרפתית: Claude-Louis-Alfred Cahen; 26 בפברואר 1909 פריז -18 בנובמבר 1991 סאוויני-סיר-אורז') היה מזרחן צרפתי, יהודי. התמחה בחקר האסלאם בימי הביניים, מקורות מוסלמיים על מסעי הצלב, היסטוריה חברתית של החברה המוסלמית בת ימי הביניים (כולל עבודות על מסדרי פוטוואה) ובהיסטוריה המוקדמת של טורקיה. כאהן ייסד את ענף ההיסטוריה החברתית-כלכלית של האסלאם.
רקע משפחתי ושנות צעירותו ולימודיו.
קלוד כאהן נולד בפריז בשנת 1909 כבן למשפחה יהודית שמקורה בלורן (העיר מץ). הוא היה בנם הבכור של לואי דוד כאהן (1881–1970) ושל ז'נבייב (1885–1946) לבית לוי.
לקלוד הייתה אחות בשם אנטואנט. סבו מצד האב היה מהנדס בניין ידוע בשם אלפרד כאהן ודוד מצד האם היה המתמטיקאי פול פייר לוי (1886-1971), לימים חבר באקדמיה למדעים.
קלוד כאהן למד היסטוריה ב"אקול נורמל סופרייר" עד שנת 1928 ולאחר מכן סיים agrégation בהיסטוריה וגאוגרפיה בשנת 1932. במקביל - עד שנת 1931 למד ערבית, אחר כך טורקית ופרסית בבית הספר הלאומי לשפות המזרח. בהמשך עסק בין השנים 1932–1940 בהוראת היסטוריה כמורה בתיכון (בין השאר, באמיין בשנת 1933 וברואן אחרי 1938). כמו כן לימד כמרצה זוטר בבית הספר הלאומי לשפות המזרח בין השנים 1937–1940. בין השנים 1933–1936 עשה מחקרים במסגרת הקרן ע"ש תייר (Thiers) ובין השנים 1936–1938 שהה לסירוגין לצורך השתלמות ומחקר בטורקיה. בשנת 1939 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית, באותם ימים בלתי חוקית, והחליט לאמץ בחקר ההיסטוריה את המתודולוגיה המרקסיסטית ה"מטריאליסטית דיאלקטית".
בשנת 1940 סיים את התואר השלישי - דוקטור בספרות. אחת מהעבודות שהציג דנו ב"צפון סוריה בתקופתם של מסעי הצלב ושל הנסיכות הפרנקית של אנטיוכיה".
שבוי מלחמה בגרמניה.
הקריירה המדעית שלו הופסקה בגין מלחמת העולם השנייה. פלה גויס לצבא הצרפתי ב-15 באפריל 1940 ונפל בשבי בידי הגרמנים. כשבוי מלחמה, התמזל מזלו ולא נשלח למחנות השמדה.
שוחרר מהשבי במאי 1945 וב-9 ביוני 1945 שוחרר גם ממסגרת הצבא.
חייו ופעילותו אחרי המלחמה.
החל מאוקטובר 1945 לימד באוניברסיטת שטרסבורג קודם במרצה, אחר כך החל משנת 1948 כפרופסור. התחתן עם מורה ממוצא צרפתי, פולין סלין אוליבייה שהייתה חסידה של השיטה הפדגוגית הנונקונפורמיסטית ה"פרנה". כשהאידאולוגים של המפלגה הקומוניסטית התקיפו בחריפות את סלסטן פרנה, ממציא השיטה הזאת ובעצמו חבר המפלגה, קלוד כאהן התגייס כל כולו להגנתו.