רואן אטקינסון ערך הופעות תיאטרון - אף לצד חלק מחברי מונטי פייתון - במערכוני "The Secret Policeman's Ball" (1979) כחלק מאירועי התרמה של ארגון אמנסטי.
כמו כן השתתף במחזה "The Sneeze and Other Stories", המורכב משבעה מחזות קצרים מאת אנטון צ'כוב, שתורגמו ועובדו לתיאטרון בידי מייקל פריין. המחזה הועלה בתיאטרון אלדוויץ' בלונדון ב-1988.
ב-2009 השתתף בהעלאה של המחזמר "אוליבר!" בווסט אנד בתפקיד פייגין. במאי המחזה היה רופרט גולד. שנה קודם לכן הוא השתתף בהעלאה של המחזה באוקספורד, בבימוי ג'ז בונד.
ב-2013 לוהק לתפקיד הראשי במחזה "Quartermaine's Terms" מאת סיימון גריי, בהעלאה של תיאטרון ווינדהאם בלונדון.
סגנון קומי.
אטקינסון ידוע בעיקר כקומיקאי פיזי בתפקידו כמיסטר בין, אך תפקידיו האחרים מסתמכים במידה רבה על שפה. ברבים מתפקידיו הוא מגלם אישים סמכותיים (כמו כמרים), שאומרים דברים אבסורדיים בסגנון קר וחסר-הבעה.
אחת משיטותיו הקומיות היא הגייה מוקצנת של האות "B". אטקינסון סובל מגמגום, והגיית-היתר היא דרך להתמודד עם הברות מסובכות.
סגנונו של בין, המבוסס על מבע וויזואליות, שהושווה לזה של באסטר קיטון, מבדיל אותו ממרבית הקומדיות המודרניות בטלוויזיה ובקולנוע, המתבססות במידה רבה על דיאלוג, לצד סטנד-אפ שמבוסס בעיקר על מונולוגים. כישרונו ההבעתי של אטקינסון הוביל לכינויו "האדם בעל פרצוף הגומי".
חיים אישיים.
בשנים 1990–2015 היה נשוי לסונטרה סאסטרי, ולהם שני ילדים. מאז 2014 הוא מקיים זוגיות עם הקומיקאית לואיז פורד, ילידת 1981, ונולדה להם בת ב-2017.
מתגורר באנגליה, הממלכה המאוחדת.
הוא נחשב לחובב מכוניות מרוץ, וכותב עבור ירחוני רכב בריטים.
רי&quot;ו
תא&quot;ו
תולדות אדם וחוה
ספר מישרים
יונית לוי
יונית לוי (נולדה ב-12 ביולי 1977) היא שדרנית רדיו וטלוויזיה, מגישת חדשות ועיתונאית ישראלית. בדצמבר 2002 החלה לוי להגיש את מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 2. היא ממשיכה להגיש אותה עד היום בקשת 12.
ביוגרפיה.
לוי נולדה בירושלים ליורם לוי, מנהל תחום מוצרי צריכה במשרד הכלכלה שעלה מברית המועצות, ולנעמי (לבית רוטנברג), מרצה באוניברסיטה העברית שעלתה מרומניה. בגיל ארבע עברה עם משפחתה לשיקגו וללוס אנג'לס שבארצות הברית, במסגרת שליחות של אביה. כשהייתה בת שמונה שבה עם בני משפחתה לישראל והתגוררה בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים. למדה בבית הספר המסורתי בירושלים. בעלת תואר ראשון בהיסטוריה וספרות אנגלית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בספרות אנגלית מאוניברסיטת תל אביב.
החלה את דרכה העיתונאית בגלי צה"ל, בתפקיד כתבת ובהמשך עורכת חדשות החוץ. בתקופה מסוימת שימשה מגישה מחליפה בתוכנית "מה בוער".
לאחר תפקידיה ברדיו עברה לחדשות ערוץ 2 והייתה עורכת חדשות החוץ ומגישה. החלה בעבודתה בטלוויזיה לראשונה בשנת 1999, כאשר דיווחה על מלחמת קוסובו מגבול קוסובו. הגישה מבזקי חדשות קצרים בכל שעות היממה והייתה אחראית על מבזק החדשות הרחב ב"אולפן שישי". בנוסף, שימשה מגישה במבזקי חדשות מיוחדים. מונתה לעורכת המשנה של המהדורה המרכזית.
לקראת סוף שנת 2002 הודיעה מיקי חיימוביץ' על פרישתה מהגשת המהדורה המרכזית ומעברה לחדשות 10, ולוי נבחרה להחליפה כמגישה לצדו של גדי סוקניק. לוי הגישה את מהדורתה הראשונה ב-15 בדצמבר 2002 לצדו של סוקניק. באוגוסט 2007 הודיע סוקניק על פרישתו מהגשת המהדורה המרכזית. בתחילה חיפשו מחליף שישב לצדה של לוי במקום סוקניק, אך לבסוף הוחלט להשאיר את לוי כמגישה יחידה במהדורת החדשות, וחברת החדשות הפסיקה את קונספט ההגשה הזוגית. מאז מגישה לוי את המהדורה המרכזית לסירוגין עם דני קושמרו, ובימי שידור מיוחדים מגישים לוי וקושמרו כשאחד מהם משדר מהאולפן, והאחר משדר מהשטח.
בצד תפקידה כמגישה, לא חדלה לוי מלתפקד גם כעיתונאית בשטח, ונשלחה לסקר אירועים רבים, ובנוסף הגישה פעמים רבות את המהדורה המרכזית מהשטח וממוקדי ההתרחשות, ולא מאולפן החדשות בנווה אילן.
במהלך שנותיה כעיתונאית עסקה לוי באופן נרחב בסיקור הנעשה בארצות הברית. בין היתר סיקרה את פיגועי 11 בספטמבר, ואת כל מערכות הבחירות בארצות הברית מאז שנת 2000. לאורך השנים הספיקה לראיין ארבעה נשיאים בארצות הברית: ג׳ו ביידן בעודו מכהן, ברק אובמה (פעמיים) בעודו מכהן, ג'ורג' ווקר בוש בעודו מכהן וביל קלינטון לאחר סיום תפקידו.
בין הראיונות הבולטים שערכה היו הריאיון עם ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר, אותו ראיינה יחד עם הכתב המדיני של חדשות ערוץ 2 אודי סגל. כמו כן בשנת 2010 קיימה ריאיון עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, וב-2013 ראיינה אותו שוב. בנוסף בשנת 2013, ראיינה באיטלקית את ראש ממשלת איטליה סילביו ברלוסקוני. בשנת 2016 ראיינה את ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב. בשנת 2022 ראיינה לוי את נשיא ארצות הברית ג׳ו ביידן, לרגל ביקורו בישראל. בסיום הראיון, שנערך ביום הולדתה של לוי, ביידן הפתיע אותה בשירת ״יום הולדת שמח״.
נוסף על כך קיימה ראיונות עם ארבעה ראשי ממשלות בישראל (שרון, אולמרט, נתניהו, בנט), ארבעה נשיאים (קצב, פרס, ריבלין, הרצוג) ועם שרים בכירים רבים לאורך השנים.
על פי סקר דעת קהל שערכה חברת שילוב Millward Brown בעבור TheMarker בראשית 2009 ופורסם בתום מבצע עופרת יצוקה, יונית לוי נתפסה כמגישה האמינה ביותר, עם 8% מהקולות (בפער קטן מהמדורגים במקומות השני והשלישי בסקר, יעקב אילון ורוני דניאל עם 7% כל אחד).
בשנת 2012 נבחרה על ידי nrg מעריב למגישת החדשות השנייה הטובה ביותר, בשוויון עם תמר איש-שלום ולאחר עמיתה דני קושמרו.
לוי נשואה לאיש הטלוויזיה עידו רוזנבלום ולזוג בן ושתי בנות. הם מתגוררים בתל אביב.
פרויקטים עיתונאיים ומשדרים מיוחדים.
לוי נשלחה לניו יורק בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001 וסיקרה משם בהרחבה את הנושא. כשנתקלה בנשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון שעבר לידה ברחוב, שוחחה איתו לוי באופן ספונטני.
ב-2005 ערכה כתבת מעקב אחר משפחה שפונתה מגוש קטיף ותיעדה את החודשים האחרונים שלהם כתושבי הגוש בזמן שלפני יישום תוכנית ההתנתקות שהושלמה באוגוסט 2005. בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות, נשלחה לוי לשדר במשך מספר שבועות את המהדורה המרכזית מהאולפן הפתוח שנבנה במיוחד בנווה דקלים, אחד ממוקדי הפינוי העיקריים. עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה ביולי 2006 נשלחה לעמדת השידור בצפון (קריית שמונה וחיפה) ומשם הגישה במשך מספר שבועות. בזמן אסון השרפה בכרמל, הגישה לוי את המשדרים המיוחדים של אולפן שישי וחדשות סוף השבוע מאוניברסיטת חיפה סמוך לדליקות. בשנת 2012, בזמן מבצע עמוד ענן, הגישה לוי את המהדורה המרכזית, אולפן שישי וחדשות סוף השבוע מיישובי הדרום.
בשנת 2014, בזמן מבצע צוק איתן, לצד הגשת המשדרים המיוחדים מגבול רצועת עזה, ראיינה לוי את ראש הממשלה, שר הביטחון, את מפקד חטיבת גולני אל"ם רסאן עליאן, ואת ארוסתו של סגן הדר גולדין לאחר מותו.
באוקטובר 2011, ביום חתונתה של לוי, פורסמה העסקה לשחרור גלעד שליט, ואורחים רבים שנכחו בחתונה עזבו את מתחם החתונה בדירתה של לוי ומיהרו לאולפני הטלוויזיה. לאחר שבוע, קטעה לוי את ירח הדבש שלה על מנת לשדר את חזרתו של גלעד שליט, והגישה את משדר הבוקר המיוחד משעה 7:00 ואת המהדורה המרכזית בערב.
לוי הגישה את המשדרים המרכזיים של שידורי הבחירות בישראל (סה"כ 9 במספר) החל משנת 2003, ובהמשך בשנים 2006, 2009, 2013, 2015, אפריל 2019, ספטמבר 2019, 2020 ו-2021. ובארבעה האחרונים שברה שיא שידור כאשר שידרה 14 שעות ברצף לאורך כל הלילה. כל משדרי הבחירות בהגשתה של לוי היו השידורים הנצפים ביותר.
לוי מגישה את הפודקאסט "Unholy", במשותף עם העיתונאי היהודי-בריטי ג'ונתן פרידלנד.
תקריות לאורך הקריירה.
בשנת 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, לוי קטעה את שרת החוץ ציפי לבני בהינף יד מבטל במהלך ריאיון שערכה עימה במהדורת החדשות. באותה מהדורה ביקשה לוי מלבני הסברים לגבי הסכם הפסקת האש והעלתה השגות בנושא. לבני החלה להשיב ונקטעה באמצע דבריה על ידי לוי, בתוספת אותו נפנוף יד. שרת החוץ נותרה פעורת פה. בעקבות תלונות שקיבלה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו על הזלזול שהפגינה לוי כלפי לבני, ולאחר בדיקה הועבר הטיפול בנושא לחברת החדשות – שהחליטה כי לוי תתנצל בפני לבני על התנהגותה. לוי התנצלה טלפונית בפני לבני, שמצדה אמרה שההתנצלות התקבלה לשביעות רצונה.
ב-2009 במהלך מבצע עופרת יצוקה, כאשר לוי העבירה את משדר החדשות של ערוץ 2 לאורך המבצע לצד דני קושמרו לסירוגין באולפן ובגבול רצועת עזה, חתמו כ-35,000 איש על עצומה הקוראת להדחתה מתפקיד מגישת החדשות המרכזית בערוץ 2, בטענה כי היא אינה אובייקטיבית בדיווחיה. העצומה עוררה דיון תקשורתי בנושא והביאה את חברת החדשות של ערוץ 10 לפרסם הודעת תמיכה בלוי באופן חריג.
בספטמבר 2018 ישבה לוי לראיין את מוניקה לווינסקי לאחר הרצאה שנשאה האחרונה. כשלווינסקי נשאלה על ידי לוי האם, לאחר שנים, היא עדיין מצפה להתנצלות אישית מהנשיא קלינטון, השיבה לוינסקי: "אני מצטערת, לא אוכל לעשות את זה" ועזבה את הבמה. לאחר מכן הבהירה לווינסקי כי לוי הפרה את הסיכום המוקדם שלא יישאלו שאלות בנושא. התקרית סוקרה בתקשורת העולמית. לוי או חברת החדשות לא פרסמו הצהרה בנושא מטעמם, מלבד תודה ללווינסקי על ההרצאה. עיתונאים בישראל (מחברת החדשות ומחוצה לה) פרסמו הודעות תמיכה בלוי והדגישו את יושרה העיתונאי.