בשנת 1906 הוחלט על שלטון משותף של בריטניה וצרפת בוונואטו, בשנת 1980 הם העניקו לה את עצמאותה. היחסים בין צרפת וונואטו התנדנדו על ידי סדרת משברים בשנות ה-80, והתערערו לחלוטין בכמה הזדמנויות, כאשר ונואטו גירשה את שגריר צרפת בשנת 1981, בשנת 1984 ובשנת 1987. בשנת 1980, ונואטו גינתה את הניסויים הגרעיניים של צרפת בפולינזיה הצרפתית. בשנת 1985, האונייה ריינבו וורייר של גרינפיס התקבלה על ידי ממשלת וולטר ליני בפורט וילה, ופקיד בכיר מוונואטו אף נותר על סיפונה במהלך מסע המחאה של הספינה למורורואה. לאחר הטבעת האונייה ריינבו וורייר באוקלנד האשים ליני את צרפת בגלוי כי ביצעה "מעשה טרור". היחסים השתפרו משנות ה-90 ואילך, והיום, צרפת מספקת סיוע בפיתוח ונואטו. שתי המדינות חולקות גם יחסים כלכליים ותרבותיים טובים; שתי המדינות חברות בארגון הבינלאומי של לה פרנקופוני.
נציגויות דיפלומטיות.
ונואטו מחזיקה בצרפת קונסוליה בפריז בלבד. מאידך, צרפת מחזיקה בוונואטו שגרירות בפורט וילה בלבד.
החבילה (סרט, 2018)
החבילה (באנגלית: The Package) הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי של נטפליקס. הוא עלה לשירות ההזרמה של החברה ב-10 באוגוסט 2018.
עלילה.
חבורת נערים יוצאת לקמפינג בטבע. כשהם משתכרים, אחד מהם חותך בטעות את איבר מינו. התאונה המצערת גוררת את החבורה למסע נגד הזמן, בניסיון להציל את איבר המין של חברם.
הפקה.
בינואר 2017 הודיעה נטפליקס כי תפיק את התסריט לסרט "אמוג'י חציל" שכתבו קווין בורוס ומאט מידר.
ביולי 2017 נודע כי במאי הסרט יהיה ג'ייק שימנסקי.
באוגוסט 2017 לוהקו השחקנים דניאל דוהני, ג'רלדין ויסוונאת'ן, סיידי קאלבנו, לוק ספנסר רוברטס ואדוארדו פרנקו, ושם הסרט שונה ל"החבילה".
הסרט עלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-10 באוגוסט 2018.
יחסי ארצות הברית–ונואטו
ארצות הברית ווונואטו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-30 בספטמבר 1986 - שלושה חודשים לאחר שכוננה ונואטו יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות. מערכות היחסים היו לעיתים קרובות מתוחות בשנות השמונים, תחת ממשלתו של וולטר ליני בוונואטו, אך לאחר מכן הפשירו. נכון לעכשיו, היחסים הדו-צדדיים מורכבים בעיקר בסיוע אמריקני לוונואטו, והם לבביים.
היסטוריה.
שנות השמונים.
ונואטו השיגה עצמאות מצרפת ובריטניה בשנת 1980, ובהנהגתו של ראש הממשלה וולטר ליני היא ביססה מדיניות חוץ משלה כמדינה עצמאית חדשה. ליני, כומר אנגליקני, יצר את דוקטרינת הסוציאליזם המלנזי , וביסס את מדיניות החוץ של ממשלתו על אי-הזדהות עם הגושים הגדולים ועל תמיכה בתנועות עצמאות ברחבי העולם - מסהרה המערבית הרחוקה ועד קלדוניה החדשה השכנה. ונואטו בשנות השמונים הייתה ייחודית באוקיאניה בכך שהתנגדה לצידוד בגוש המערבי בשלבים האחרונים של המלחמה הקרה. המדינה הצטרפה לתנועת המדינות הבלתי-מזדהות בשנת 1983 וכוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם קובה (1983) וברית המועצות (יוני 1986) לפני שכוננה יחסים עם ארצות הברית (ספטמבר 1986). ונואטו קיים יחסים לבביים עם מדינות במזרח ובמערב כאחד.
בשנת 1986 גינתה ונואטו את הפצצת לוב על ידי ארצות הברית. ליני כתב לנשיא לוב מועמר קדאפי כדי להביע את תנחומיו, בייחוד עם מותה של בתו בת ה-15 חודשים של קדאפי, ומורת רוחו כי "חייה התמימים ניטלו על ידי פצצות של מעצמה". הפוליטיקאי הוונואטי ברק סופה הוסיף כי "ארצות הברית טעתה, הם התנהגו כטרוריסטים ותוקפנים", וכי "ה-CIA מעורב בכל מיני פעילויות דומות. בניקרגואה האמריקנים תומכים בטרוריסטים." הצהרות אלה סימנו את נקודת השפל ביחסי שתי המדינות.
בינואר 1987 ביקרו ראש הממשלה וולטר ליני ושר החוץ סלה מוליסה בוושינגטון די. סי.. ליני אמור היה לפגוש את הנשיא רונלד רייגן, אך הוכה בעקבות דימום מוחי זמן קצר לאחר שהגיע לארצות הברית. במקום זאת, פגש מוליסה את שר החוץ האמריקני ג'ורג' שולץ. השניים דנו בראש ובראשונה ביחסי ברית המועצות–ונואטו, שהיוו דאגה לממשלת ארצות הברית, וביקשו לבנות ידידות בין ארצות הברית לוונואטו. שולץ הצהיר כי הפגישה הייתה "לבבית", בעוד שמוליסה שיבח את ידיעותיו בנושאי פסיפיק. באפריל אישרה ונואטו ספינות אמריקאיות לדייג באזור הכלכלי הבלעדי של ונואטו, לצד אוניות סובייטיות. במאי ביקר ורנון וולטרס, שגריר ארצות הברית באו"ם.
בשנת 1991 איבד ליני את תפקידו לאחר אחת עשרה שנים כראש ממשלת ונואטו. היחסים בין וושינגטון לפורט וילה נותרו לעיתים רחוקים אך לרוב לבביים.
בין 1977 ל-1987 קיבלה ונואטו מעט פחות משלושה מיליון דולר מהסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID), כולל פרויקטים המתמקדים בסיוע למעבר לניהול מטעי ילידים. ביוני 1994, משרד ה-USAID האזורי שנמצא בסובה, פיג'י, נסגר בגלל קיצוץ תקציבי של ממשלת ארצות הברית. צבא ארצות הברית שומר על קשרי הכשרה ומבצע פרויקטים של סיוע אד הוק בוונואטו.
שנות התשעים.
לאחר הבחירות הכלליות ב-1991, איחוד המפלגות המתונות הפך למפלגה הדומיננטית בפרלמנט של ונואטו, ומקסים קרלוט קורמן הפך לראש הממשלה דובר הצרפתית הראשון בוונואטו. הוא הפסיק את התמיכה החד משמעית [במדינה] בחזית השחרור הלאומית של קאנאק בקלדוניה החדשה, את העוינות השיטתית כלפי צרפת, את היחסים עם משטרים רדיקליים ואת העמדה אנטי-אמריקאית של האוקיינוס השקט ללא נשק גרעיני. דוברי הצרפתית החזיקו בשלטון, תחת קרלוט קורמן וסרז' ווהור, עד שנת 1998.
שנות האלפיים.
במרץ 2006 חתם תאגיד אתגר המילניום האמריקני על הסכם קומפקט של 65.69 מיליון דולר לחמש שנים עם ונואטו. תוכנית אתגר המילניום צפויה להגדיל את ההכנסה הממוצעת לנפש ב-15% תוך חמש שנים ולהשפיע ישירות על חייהם של יותר מ-65,000 מהעניים הכפריים בוונואטו.
ונואטו זיהתה תשתיות תחבורה יקרות ובלתי אמינות כמעין מכשול משמעותי לצמיחה כלכלית. כדי להתגבר על אילוץ זה, הקומפקט כולל 11 פרויקטים תשתיתיים - כולל כבישים, רציף, מנחת מטוסים ומחסנים - שיסייעו ליצרנים חקלאיים עניים וספקים של מוצרים ושירותים הקשורים לתיירים להפחית את עלויות ההובלה ולשפר את הגישה לשירותי התחבורה. הקומפקט כולל גם מאמצי חיזוק מוסדיים ויוזמות רפורמה במדיניות במחלקת העבודות הציבוריות של ונואטו, כולל: אספקת מפעלים וציוד לתחזוקה; הצגת חוזי ביצוע שירות; הקמת תוכניות תחזוקה קהילתיות מקומיות; והצגת דמי משתמש.
ארצות הברית נותרה גם היא תורמת כספית משמעותית לארגונים בינלאומיים ואזוריים המסייעים לוונואטו, כולל הבנק העולמי, יוניצ"ף, ארגון הבריאות העולמי, קרן האו"ם לפעילות אוכלוסייה והבנק לפיתוח אסיה.
בשנת 1989, ארצות הברית סיכמה הסכם חיל השלום עם ונואטו. בחיל השלום פועלים כיום מעל 80 מתנדבים במדינה. ארצות הברית מספקת גם סיוע באימונים צבאיים.
יחסים ביטחוניים.
לפני עצמאות ונואטו, ארצות הברית שמרה על בסיס ימי גדול בלוגנוויל, שאז היה חלק ממושבה בריטית-צרפתית בשם ההברידיים החדשים. במהלך מלחמת העולם השנייה, שכנו בו כ-250,000 חיילים. ביוני 2018, הנשיא טאליס אובד מוזס ביקש שארצות הברית תשקול להקים מחדש בסיס צבאי בוונואטו.
נציגויות דיפלומטיות.
שגרירות ארצות הברית בפפואה גינאה החדשה מקיימת אתר אינטרנט המוקדש ליחסים עם ונואטו בכתובת http://www.usvpp-vanuatu.org.
רבלה (ארץ חמת)
רבלה היא עיר בארץ חמת, המוזכרת בתנ"ך כמקום מפקדתם של פרעה נכה ונבוכדנצר.
אזכורים.
בכלח נמצא מכתב ששלח המושל האשורי ברבלה אל מלך אשור. במכתב זה מוזכרת רבלה בסמיכות לקדש.
על יהואחז בנו של יאשיהו מסופר בתנ"ך:
לאחר מכן מסופר על צדקיהו בעת חורבן בית ראשון:
הרבלה מקדם לעין.
השם "רבלה" מופיע פעם אחת נוספת בתנ"ך בתיאור גבולות ארץ ישראל בפרשת מסעי, שם כתוב:
הדיעות חלוקות האם רבלה זאת היא רבלה בארץ חמת או רבלה אחרת. היו שזיהו את "רבלה מקדם לעין" עם רבלה בארץ חמת ובהתאם זיהו את "העין" באזור חמת. אחרים טענו שלא ייתכן שרבלה בארץ חמת, הנמצאת צפונית ללבוא חמת תהיה זהה עם רבלה מקדם לעין הנמצאת דרומית ללבוא חמת. בנוסף, הפנו לכך שהתנ"ך מדגיש שוב ושוב שרבלה היא בארץ חמת, ומכאן שסביר שהייתה עוד "רבלה" במקום אחר. היו שטענו שיש לקרוא את "הרבלה" בפסוק כתואר של שפם, כלומר מדובר בשפם במחוז רבלה, ועל כן רבלה היא אכן רבלה של חמת.
במקורות יהודיים.
בתלמוד בבלי מובא מימרא של רבי אבהו שרבלה היא אנטוכיה ובתלמוד ירושלמי ובמדרש רבה מזוהה רבלה עם "דפני של אנטוכיא".
רש"י כותב שרבלה הייתה על הגבול הצפוני של ארץ ישראל. על הפסוק ביחזקאל: "בחרב תפלו על גבול ישראל אשפוט אתכם וידעתם כי אני ה'", הוא כותב: "בסוף הגבול והיא רבלה ארץ חמת היא אנטוכיא שם נשפט צדקיהו ביד נבוכדנצר כמו שנאמר בספר (מלכים ב כה) שם שחט את בניו שם נקר את עיניו והיא סוף הגבול שנאמר במרגלים ובכמה מקומות עד לבא חמת".
זיהוי.
רבלה מזוהה בתל זראעה, על הגדה המזרחית של האורונטס, 800 מטר צפונית מזרחית לכפר רבלה, הנמצא כ-34 ק"מ מדרום לחומס, וכ-12 קילומטר דרומית לקדש המזוהה בתל נבי מנד. זיהוי זה נסמך על שם הכפר רבלה המשמר את השם רבלה. התל חולש על דרך האורך הראשית של בקעת הלבנון.
יש המזהים את תל זראעה גם עם "שבתן" המוזכרת בתיאורים של קרב קדש.
בזכרונותיו של קלוד קונדר הוא כתב על ביקורו בכפר רבלה שאין בכפר עתיקות וכך גם כתב עוד קודם לכן יוסיאס פורטר .
בסקרים ארכאולוגיים בתל נמצאו חרסים המתוארכים למן תקופת הברונזה התיכונה ועד תקופת הברזל. כיום על התל נמצא בית קברות.
עמנואל וליקובסקי חלק על הזיהוי המקובל של רבלה ליד הכפר רבלה וטען שרבלה נמצאת בתל נבי מנד, המזוהה לרוב כקדש.
מואמר אקסוי