ב-12 בינואר 2004 צורפה כ-Law Lord לבית הלורדים הבריטי. ב-2009 הוקם בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת, ותפקיד ה-Law Lord בוטל, ובמקומו נוצר תפקיד שופטי בית המשפט העליון וליידי הייל שינתה את תוארה יחד עם עמיתיה לתפקיד השיפוט.
בספטמבר 2017 הפכה ליידי הייל לנשיאת בית המשפט, עם פרישתו של דייוויד ניוברגר.
חיים פרטיים.
ליידי הייל נישאה ב-1968 לאנתוני הוגט, עמיתה לעבודה באוניברסיטת מנצ'סטר, להם בת משותפת. נישואים אלו התפרקו ב-1992. באותה שנה נישאה לג'וליאן פרנד, הדקאן לשעבר של הפקולטה למשפטים במנצ'סטר.
אז טרם נמתחו
אז טרם נמתחו הוא פיוט מאת רש"י, שנאמר כחלק ממנהג הסליחות בעשרת ימי תשובה בקרב יהדות אשכנז. בקהילות אשכנז המזרחי נאמר הפיוט בפתיחת הסליחות לצום גדליה, ובקהילות אשכנז המערבי נאמר הפיוט ביום שלפני ערב יום הכיפורים.
בתוך הסליחות, הפיוט משתייך לתת-סוג "פתיחה", כלומר פיוט המהווה מבוא לסליחות עצמן, ומכוון בסופו להשתלב בקטע "כי על רחמיך הרבים אנו בטוחים" שהוא ההקדמה הראשונה לאמירת י"ג מידות הרחמים.
על הפיוט.
הפיוט מבוסס על הברייתא המובאת בתלמוד הבבלי ולפיה נבראו שבעה דברים עוד לפני בריאת העולם:
בשני הבתים הראשונים מונה רש"י בקצרה את שבעת הדברים שבריאתם קדמה לעולם, ובבתים הבאים הוא מרחיב אודות כל אחד ואחד מהם. בנוסף מסתמך רש"י בפיוט זה על מדרש דומה המצוי במדרש תהילים פרק צ', אות י"ב.
התמה של הפיוט היא שכיוון שהתשובה קדמה לבריאת העולם, היא מהווה בסיס לתפילתנו שתתקבל התשובה, והקהל השב אל הקב"ה יזכה לכפרה ולקרבה אליו.
כל בית בפיוט הוא בן ארבע צלעות, שכל אחת מהן מונה חמש מילים. בפיוט אקרוסטיכון אלפביתי, ולאחריו חתימת המחבר: שלמה ברבי יצחק.
בשורות טובות
יחסי זימבבואה–נמיביה
יחסי זימבבואה–נמיביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת זימבבואה לבין רפובליקת נמיביה.
היסטוריה.
המפלגות השולטות בנמיביה (מאז שהמדינה זכתה בעצמאות ב-1990) ובזימבבואה (מאז שהמדינה זכתה בעצמאות ב-1980) מקיימות יחסים קרובים עוד מימי המדינות כמדינות חסות, כאשר הן פעלו כתנועות אנטי קולוניאליסטיות ונגד הממשלות שייצגו את האוכלוסייה הלבנה המעטה ולא את רוב האוכלוסייה באזור.
נמיביה שלחה חיילים מכוחותיה אל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו יחד עם חיילים זימבבואים בחיל משלוח אחד משותף על מנת לעזור ללורן קבילה בהפיכה כנגד הנשיא המכהן מובוטו ססה סקו בסוף שנות התשעים של המאה העשרים ובתחילת העשור הראשון של המאה העשרים ואחת. ההפיכה הצליחה וקבילה כיהן כנשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו עד הירצחו ב-2001.
בין נמיביה וזימבבואה מפרידה בוטסואנה. בנקודה בה הגבול הנמיבי הכי קרוב אל הגבול הזימבבואי עם בוטסואנה מפרידים בין שתי המדינות 156 מטרים בלבד. במקום נפגשים הגבולות של ארבע מדינות: זמביה, בוטסואנה, נמיביה וזימבבואה.
אקסגון פירציב eGT
אקסגון פירציב eGT (בצרפתית: Exagon Furtive-eGT) היא מכונית ספורט בעלת ביצועים של מכונית על בסגנון גראן טוריסמו קופה בתצורת מכונית חשמלית מתוצרת קבוצת מרוץ המכוניות Exagon Engineering הצרפתית, אשר מיוצרת על ידי חטיבת Exagon Motors של הקבוצה משנת 2014 בצרפת.
יחסי מלאווי–מרוקו
יחסי מלאווי–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין ממלכת מרוקו.
היסטוריה.
בין רפובליקת מלאווי לממלכת מרוקו מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ללא שגרירות תושבת של מדינה אחת בשנייה. היחסים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-31 בינואר 2001, עם זאת כבר לפניכן היו מגעים בין מלאווי למרוקו כאשר משלחות מרוקאיות הגיעו למלאווי להתדיין עמה בנושאים שונים.
היחסים בין שתי המדינות התחזקו כאשר מונתה ועדה קבועה לשיתוף פעולה בין שתי המדינות ב-27 בדצמבר 2002.
ב-1998 קיבלה מלאווי סיוע טכנולוגי ממרוקו בתחום הייעור והנדסת המים. כ-5 שנים אחר כך העניקה מרוקו למלאווי 600,000 דולר אמריקאי שיועדו לעזרה הומניטרית לתושבי המדינה. הכסף שימש לבסוף ליישום תוכנית חינוכית ממשלתית בבתי הספר היסודיים במלאווי.
קתאי (אזור)
קתאי (באנגלית: Cathay) הוא שם היסטורי אלטרנטיבי לסין. בראשית העת החדשה, חשבו האירופאים שקתאי היא תרבות נפרדת ונבדלת לחלוטין מסין. ככל שהידע על מזרח אסיה הלך וגבר, קתאי נתפס כמדינה זהה לסין והמונח "קתאי" הפך לשם פיוטי.
מקור המילה קתאי מהמילה חיטן, שמו של עם נודד שהקים את אימפריית ליאו ששלטה בחלק גדול מצפון סין בין השנים 907 ל־1125, ואחר כך היגר מערבה לאחר שנכבש על ידי היורצ'נים, והקים את מדינת הקארה חיתאי שבמרכז קירגיזסטן של היום. במקור, היה השם מיוחס לאסיה המרכזית והמערבית אבל האירופאים כינו בו את צפון סין. השם שימש גם בספרו של מרקו פולו במסעותיו בסין (הוא התייחס לדרום סין כמדינה בשם מנגאי).
היסטוריה.
המונח קתאי הגיע מהשם של החיתנים. צורה של השם קתאי מצויה במסמך Uyghur Manichaean בערך בשנת 1000. החיתנים מכנים את עצמם כקידן, אך בשפת האוג'ורים הקדומה נוצרו חילופי אותיות, שעשויה להיות מקור השם חיתאי שמופיע גם אצל סופרים מוסלמים מאוחרים יותר. גרסה זו של השם הוצגה באירופה של ימי הביניים וראשית העת החדשה, באמצעות מקורות מוסלמים ורוסיים.
החיתנים היו מוכרים סחורות במרכז אסיה המוסלמית. בשנת 1026 ביקרו בחצר המלכות בג'זנאוויד (בגאזנה, באפגניסטן של ימינו) שליחים של שליט ליאו, שתואר כ"קטאן חאן", כלומר שליט קטאי. קטאי או קיטא מופיעים גם בכתבים של אל-בירוני ואבו סעיד גרדזי לאחר מכן. המלומד הפרסי ניזאם אל-מולכ (1018–1092) מזכיר את חיתא וסין בספרו על מינהל המדינה, ככל הנראה כשתי מדינות נפרדות.
השם קתאי בעולם המוסלמי שרד את החלפת שושלת ליאו בשושלת יורצ'ין ג'ין בראשית המאה ה-12. כאשר תיארו הפרסים את נפילת האימפריה של ג'ין לידי המונגולים (1234), הם תיארו את המדינה הנכבשת קיטאי או Jurchen Cathay. המונגולים עצמם, בהיסטוריה שלהם (המאה ה-13), מדברים על חיתנים וקארה-חיתנים.
בערך בשנת 1340, פרנצ'סקו בלדוצ'י פגולוטי, סוחר מפירנצה, חיבר את Pratica della mercatura, מדריך לסחר בסין, מדינה שכינה אותה קתאי, וציין את בירתה חאנאבליק (בייג'ינג המודרנית) ואיך סוחרים יכולים להחליף כסף בכסף מנייר סיני שניתן להשתמש בהם לקניית פריטי יוקרה כמו משי.
עדיין משתמשים במילים הקשורות לחיתאי בשפות טורקיות וסלביות רבות בהתייחס לסין.
קתאי ומנגאי.
כאשר הנוסעים האירופאים והערבים החלו להגיע לאימפריה המונגולית, הם תיארו את צפון סין שבשליטת המונגולים כקתאי במספר גרסאות כתיב. השם מופיע בכתביו של ג'ובאני דה פיאן דל קרפין (בערך 1180–1252) (כקיטאיה), ויליאם מרוברוק (בערך 1220–1293) (כקטאיה או קתיה). ראשיד אלדין המדני, איבן בטוטה ומרקו פולו התייחסו כולם לצפון סין כקתאי, בעוד דרום סין, שנשלטה על ידי שושלת סונג, נקראה מנגאי, מנזי, צ'ין או חטא.
המילה Manzi או Mangi היא מונח גנאי בסינית שפירושה "ברברים של הדרום" . הסינים לא היו משתמשים לתיאור עצמם או ארצם במילה גנאי כזאת, אך היא אומצה על ידי המונגולים כדי לתאר את התושבים והמדינה בדרום סין. השם של דרום סין הנפוץ במפות ימי הביניים במערב היה מנגאי, מונח שעדיין שימש במפות במאה ה-16.
זיהוי סין כקתאי.
חלוקת סין לחלקים צפוניים ודרומיים שנשלטו ברצף על ידי האימפריות ליאו, ג'ין והמונגולים - שושלת יואן בצפון ושושלת סונג בדרום, הסתיימה בסוף המאה ה-13 עם כיבוש דרום סין על ידי המונגולים וייסוד אימפריה יואן.
בעוד שבמרכז אסיה נודעה סין תחת שמות הדומים לקתאי, אותה מדינה הייתה ידועה לעמי דרום מזרח אסיה והודו תחת שמות הדומים לסין (צ'ינה במלאית המודרנית). בסין עצמה, אנשים התייחסו בדרך כלל למדינת הלאום שלהם על סמך שם השושלת השלטת, למשל דה מינג גואו ("ממלכת המינג הגדול").
כשהגיעו הפורטוגזים לדרום מזרח אסיה (אפונסו דה אלבוקרקי כבש את מלאקה בשנת 1511) ולחוף הדרומי של סין (חורחה אלווארס הגיע לשפך נהר הפנינה בשנת 1513), הם התחילו לקרוא למדינה בשם המשמש בדרום ובדרום-מזרח אסיה. לאירופאים לא היה ברור מיד אם סין זו אותה מדינה כמו קתאי המוכרת ממרקו פולו. לכן אין פלא כי מפות של המאה ה-16 החילו את התווית "סין" רק על אזור החוף שכבר היה ידוע לאירופאים (למשל, רק גואנגדונג במפת 1570 של אברהם אורטליוס), ומיקמו את קתאי המסתורית אי-שם בפנים הארץ.
קבוצה קטנה של ישועים, בהובלתו של מתאו ריצ'י, הצליחה לנסוע בכל רחבי סין ולאסוף מידע על הארץ מתוך ספרים סיניים ומתוך שיחה עם אנשים מכל תחומי החיים. במהלך 15 שנותיו הראשונות בסין (1583–1598) מתאו ריצ'י שיער כי "קתאי" של מרקו פולו הוא פשוט השם "הטטרי" (המונגולי) למדינה בה הוא היה, כלומר סין. ריצ'י תמך בטיעוניו בהתכתבויות רבות בין כתביו של מרקו פולו לתצפיותיו שלו. האנשים בסין לא שמעו על שום מקום בשם "קתאי"".
כאשר הישועים הגיעו לראשונה לבייג'ינג 1598, הם פגשו גם מספר "מוחמדנים" או "טורקים ערביים" - מבקרים או מהגרים מארצות המוסלמיות מערבית לסין, שאמרו לריצ'י שעכשיו הם גרים באזור קתאי הגדולה. כל אלה גרמו להם להיות משוכנעים למדי שקתאי היא אכן סין.