הסינגל הראשון, "On the Floor" – גרסה עדכנית לשיר למבדה מ-1989 יצא לאור ב-8 בפברואר 2011, בהשתתפות הראפר האמריקאי פיטבול ובהפקת רדוואן. השיר זכה להצלחה רבה במדינות שונות וזכה להיכנס למקום ה-5 במצעדים רבים כגון ארצות הברית, אוסטריה, אוסטרליה, דנמרק, צ'כיה וכולי. שיר זה סימל את חזרתה של לופז לסצנת המוזיקה כ-4 שנים לאחר אלבומה האחרון, "Brave". השיר מכר 11,400,000 עותקים ברחבי העולם – יותר מכל שיר אחר של לופז. הסינגל נחשב לאחד הסינגלים המוצלחים ביותר של לופז. הקליפ לשיר הוא גם הקליפ הנצפה ביותר של לופז עד היום בכך שחצה את רף המיליארד צפיות והוא אחד הקליפים הנצפים ביותר ביטיוב.
"I'm Into You".
הסינגל השני מהאלבום הוא "I'm Into You", שהוצא לאור ב-1 באפריל 2011, בהשתתפות ליל ויין.
השיר מוקם במקום 41 בבילבורד האמריקאי. בבריטניה נכנס השיר לעשרת המובילים. לעומת הסינגל הקודם הסינגל הזה הצליח הרבה פחות במצעדים וצבר למעלה מ-200 מיליון צפיות ביוטיוב.
"Papi".
הסינגל השלישי הוא "Papi", שיצא לאור ב-13 בספטמבר 2011. השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "Now That's What I Call Music 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום. הקליפ גם כן הוא צבר ללמעלה מ-200 מיליון צפיות. במצעדים הסינגל נחל הצלחה פחותה בכך שלא נכנס כמעט למקומות הראשונים של המצעדים העולמיים ובמצעד הבילבורד הוט 100 נחל כישלון מוחלט בכך שהגיע רק למקום ה-96 ומשם לא עלה.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה במצעדים ולביקורות אוהדות מצד מבקרי המוזיקה, אם כי האלבום זכה להצלחה בינונית במכירות בדומה לאלבומיה הקודמים. האלבום הגיע למקום ה-37 בדירוג כמות העותקים שמכר בשנת 2011, לאחר שמכר 1,063,000 עותקים.
לוגלאן
לוגלאן היא שפה מתוכננת שעוצבה במקור לשם מחקר בלשני, בדגש על היפותזת ספיר-וורף. בניית השפה החלה ב-1955 על ידי ד"ר ג'יימס קוק בראון, במטרה ליצור שפה שתהיה כה שונה משפה טבעית עד שבמידה שההיפותזה נכונה, האנשים המשתמשים בה יתחילו לחשוב אחרת.
ד"ר בראון מעולם לא סיים את כתיבת השפה, אך תומכיו יצרו מאוחר יותר את שפת הבת לוז'באן, שפה המושתתת על אותם עקרונות, אך מלאה ונגישה יותר, במטרה לעודד אנשים להשתמש בה כשפה אמיתית.
לוגלאן נוצרה כשפה לוגית שאינה יכולה להיות מובנת בשני אופנים, דבר שהוביל את רוברט היינליין להשתמש בה בספריו "עריצה היא הלבנה" ו"" בתור שפת תקשור בין אדם למכונה.
Poupée de cire, poupée de son
Poupée de cire, poupée de son (בעברית: "בובת שעווה, בובת קש", או "בובת שעווה, בובת צליל") היה השיר הזוכה בתחרות הזמר של האירוויזיון בנאפולי, 1965. השיר בוצע על ידי הזמרת הצרפתייה פראנס גל, אשר ייצגה בתחרות את לוקסמבורג.
השיר נכתב והולחן על ידי סרז' גינסבורג והיה השיר הזוכה הראשון בתחרות האירוויזיון שאינו בלדה. בשנת 2005 היה השיר אחד מ-14 המועמדים בשיר היובל באירוויזיון לבחירת השיר הטוב ביותר בכל הזמנים במסגרת זו.
כפי שגינסבורג הרבה לעשות, רבות ממילות השיר הן בעלות משמעות כפולה ומשחקי מילים. כך למשל, שם השיר יכול להיות מובן כ"בובת שעווה, בובת קש" או במובן "בובת שעווה, בובת צליל" (עם הרמיזה שהזמרת גל היא "בובת צליל" שבה שולט גינסבורג).
מילות השיר.
הדימוי המרכזי של השיר הוא זמרת המזהה עצמה כבובת שעווה (poupée de cire), בובת קש (poupée de son) ובובת אופנה. ליבה חרוט בשיריה; היא רואה חיים דרך הזגוגיות הוורודות והבוהקות של שיריה. האם היא טובה או גרועה מבובת אופנה?
הקלטותיה דומות למראה דרכה הכל יכולים לראותה. באמצעות הקלטותיה היא כאילו נופצה לאלף רסיסי קול המפוזרים כך שהיא בכל מקום בעת ובעונה אחת.
אולם אהבה לא קיימת רק בשירים, והזמרת שואלת עצמה מה התועלת בשירה על אהבה כאשר היא עצמה אינה יודעת דבר על בנים.
בשני הבתים האחרונים מספרת שאיננה אלא בובת שעווה, בובת קש, תחת השמש של שערה הזהוב. אולם יום אחד אותה בובת שעווה ובובת קש תהיה מסוגלת לחיות את שיריה ללא חשש מחומם של הבנים.
לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה.
לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה הם חלק בלתי נפרד מסגנונו הלירי של גינסבורג. סגנון כתיבה זה מקשה על מי שאינם דוברי צרפתית להבין את דקויות שיריו, ומקשה אף יותר על תרגומם.
בעת ששרה את השיר באירוויזיון, פראנס גל הייתה תמימה מכדי להבין את המשמעות הנסתרת של מילות השיר. היא חשה שנוצלה על ידי גינסבורג, במיוחד לאחר ששרה את השיר Les sucettes, אשר משמעותו הראשונה היא "סוכריות על מקל", אולם מתייחס אף לסקס אוראלי בדומה למילה 'מציצה' בעברית. poupée de son בצרפתית עשוי להתייחס לבובת צליל או בובת שיר, בובה שנמתחת בחוט. ניתן להבין מן השיר כי הזמרת פראנס גל היא הבובה שבאמצעותה מתעל גינסבורג את שיריו.
בהמשך הרחיקה עצמה פראנס גל מתחרות האירוויזיון, וסירבה לשוחח בפומבי על שירה או לבצע אותו.
ביצוע השיר באירוויזיון.
השיר היה במקום ה-15 בסדר השמעת השירים, לאחר שירה של בריגיט ברול, נציגת דנמרק, ולפני שירו של ויקטור לקמנקו, נציג פינלנד. בסיום הספירה קיבל השיר 32 נקודות, והיה הראשון מבין 18 שירים. בעקבות הזכייה ספגה הזמרת פראנס גל ביקורת בציבור הצרפתי על שבחרה לייצג את לוקסמבורג ולא את מולדתה.
גרסאות בשפות זרות.
השיר זכה לביצועים בשפות רבות:
מדיניות תג המחיר
ש. אסף
מעלות התורה (ספר)
אברהם רגולר
אברהם ראגולער
סטטוס אפילפטיקוס
סטטוס אפילפטיקוס או מצב כפיוני הוא מצב מסכן חיים שבו המוח מצוי בהתקף נמשך. ההגדרות שלו משתנות אבל, באופן מסורתי הוא מוגדר כהתקף מתמיד הנמשך יותר מ-30 דקות, או התקפים חוזרים ונשנים בלי שהחולה חוזר להכרה ביניהם האורכים יותר מ-30 דקות (בהגדרה החדשה: פירכוס הנמשך מעל ל-5 דקות או מספר פירכוסים חוזרים ונשנים מעל במשך 5 דקות ומעלה). מצב זה נחשב, תמיד, כמצב של סיכון חיים המחייב פנייה לחדר מיון. ככלל יש לקרוא לאמבולנס על כל התקף הנמשך יותר מ-5 דקות. אחוז התמותה כתוצאה מסטטוס אפילפטיקוס יכול להגיע ל-30% במיוחד אם הטיפול לא ניתן במהירות. בטיפול נוירולוגי אופטימלי ופרוגנוזה נכונה יכול החולה לצאת מההתקף עם נזק מינימלי, או בכלל ללא נזק למוח ויוכל אפילו להימנע מהתקפים בעתיד.
סיבות.
רק ל-25% מן האנשים שחוו התקפים או סטטוס אפילפטיקוס יש אפילפסיה
מצב זה יכול לקרות כהתקף האפילפטי הראשון אצל חולי אפילפסיה חדשים. אצל אנשים שאין להם אפילפסיה הסיבות כוללות:
תכיפות.
בארצות הברית מתרחשים כ-40 מקרים של סטטוס אפילפטיקוס בשנה מתוך 100,000 אנשים באוכלוסייה. מספר זה כולל בין 20-10% מכל המקרים בהם זה התקף ראשון.
סוגים.
ניתן לחלק סטטוס אפילפטיקוס לשני סוגים – פרכוסי ולא פרכוסי.
פרכוסי.
אובדן הכרה ופרכוסים כלליים הנמשכים יותר מ-30 דקות. מצב זה מהווה סכנת חיים כאשר נזק מוחי בלתי הפיך ואף מוות יכולים להיגרם מהפרעות מערכתיות קשות המתפתחות עקב הפרכוסים.
לא פרכוסי.
התקף זה מתבטא בבלבול, אובדן זיכרון של מה שאירע בזמן ההתקף, איטיות. גם במקרה כזה יש להביא את החולה לטיפול אך הסכנה בו פחותה בהרבה מאשר בסטטוס פרכוסי.
מוקדי.
התקף כזה עלול להימשך זמן רב מאוד: ימים, חודשים ואפילו שנים. הוא מתבטא בקפיצות ורעד באחת הגפיים. אין אובדן הכרה ואין סיכון חיים, אך נגרם סבל רב לחולה.
טיפול.
לאחר שהוכנס לשימוש ב-1963 הפכה דיאזפאם לתרופה הראשונה בה משתמשים במקרה של סטטוס אפילפטיקוס. למרות שהיו עוד בנזודיאזפינים כמו קלונאזפאם עברו לדיאזפאם בצורה בלעדית. מצב זה החל להשתנות עם המחקר הראשוני ב-1975 על לורזפאם. במחקר זה נמצא שההשפעות הפרמקולוגיות שלה נמשכות זמן רב יותר מאשר במינון דומה של דיאזפאם. פירוש הדבר היה שלא היה צריך להזריק שוב ושוב כמו במקרה של דיאזפאם. נמצא גם שחולים שקיבלו דיאזפאם היו זקוקים לצנרור קנה יותר מאשר חולים שנתנו להם פנוברביטל, פניטואין או לורזפאם.
ולפורט.
ניתן לתת ולפוראט בעירוי בסטטוס אפילפטיקוס.
ברביטורטים.
לפני שהומצאו הבנזודיאזפינים השתמשו בברביטורטים והם עדיין בשימוש אם אין אפשרות להשתמש בבנזודיאזפינים. משתמשים בהם על מנת לגרום לתרדמת ברביטורטית. הברביטורט הנפוץ ביותר בשימוש הוא פנוברביטל. ניתן גם להשתמש בתיופנטל או פנטוברביטל אם חייבים להפסיק את ההתקפים באופן מיידי.
תוצאה צפויה.
בערך אחד מתוך חמישה אנשים שלקו בסטטוס אפילפטיקוס – 42,000 במשך שנה בארצות הברית ימותו בתוך 30 יום מאז תחילת התקף הסטטוס הראשון. לרוב האנשים האלה יש בעיה בסיסית במוח הגורמת להתקפי הסטטוס, כמו גידול, דלקת במוח, פגיעה במוח או שבץ מוחי. עם זאת גם אנשים שאובחנה בהם אפילפסיה ויש להם סטטוס אפילפטיקוס נמצאים בסכנת מוות גדולה יותר.
ניתוח רטרוגרדי
בשחמט, ניתוח רטרוגרדי הוא ניתוח המסעים שקדמו לעמדה נתונה כלשהי. ניתוח רטרוגרדי אינו שימושי במשחקים רגילים (מאחר שהשחקנים יודעים את המסעים הקודמים) אבל משתמשים בו לעיתים כדי למצוא את האפשרויות להגיע לעמדה מסוימת (מט, לדוגמה).
השימוש העיקרי בניתוח רטרוגרדי הוא בבעיות שחמט. קיים סוג של בעיות הנקראות בעיות ניתוח רטרוגרדי (או בעיות רטרוגרדיות) ובהן נתון מצב, ועל הפותר לגלות מה היו המסעים שקדמו לו. קיימים שימושים נוספים לניתוח רטרוגרדי בבעיות שחמט (ראו בהמשך)