גשר בן-אליעזר
גשר בן-אליעזר הוא גשר על נחל הירקון בתחומי העיר תל אביב המחבר את שדרות רוקח דרך רחוב התערוכה עם רחוב דיזנגוף ורחוב הירקון.
ב-23 בפברואר 1938, תקופה של שגשוג והתרחבות של העיר תל אביב, הונחה אבן פינה לגשר, בטקס רב רושם בנוכחות ראש העיר ישראל רוקח והנציב העליון סר ארתור ווקופ שהיה אז ביום סיור ופרידה מתל אביב עם סיום תפקידו. פרנסי תל אביב הבטיחו לווקופ שהגשר ייקרא על שמו, בשל תרומתו לפיתוח תל אביב ואהדתו לנושא הציוני.
אולם בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה ומחסור בכספים, הגשר לא הוקם. דיונים על הצורך לבנות גשר במקום התקיימו החל מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. בשלב מסוים הוצע להעביר את גשר הביילי ששימש את רחוב אבן גבירול עד השלמת גשר בר-יהודה, כחלופה זמנית, אולם גם כוונה זאת לא יצאה אל הפועל. בסופו של דבר הגשר נחנך בשנת 1977 ונקרא על שם אריה בן-אליעזר.
בתודעה הציבורית, שמו של ווקופ שויך לגשר רדינג שהוקם על ידי חברת החשמל עוד באמצע שנת 1937.
באוגוסט 1987 נסגר זמנית חלק הגשר המאפשר נסיעה דרומה לצורך עבודות תחזוקה דחופות.
יואל שרון
יואל שרון (נולד ב-10 באוקטובר 1949) הוא יוצר קולנוע ויזם חברתי.
ביוגרפיה.
יואל שרון נולד בווינה שבאוסטריה להורים ניצולי שואה שנפגשו לאחר מלחמת העולם השנייה בבודפשט. המשפחה התגוררה במושב רמת רזיאל ולאחר מכן במושב ניר ישראל. בשנת 1953 החל אביו לעבוד ב"מפעלי ים המלח" והמשפחה עברה להתגורר בבאר שבע.
שרות צבאי.
שרון התגייס לצה"ל ב-1968, והתנדב לסיירת חרוב. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. בשנת 1971 השתחרר בדרגת סגן.
בספטמבר 1973 החל ללמוד בלונדון צילום וקולנוע ב-.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב לישראל והצטרף לחייליו בסיירת חרוב. שרון השתתף בצליחת תעלת סואץ למצרים. ב-24 באוקטובר, יומה האחרון של המלחמה, נשלח בנגמ"ש עם 18 מחייליו לחלץ כח צה"ל שנפגע במהלך הקרב בעיר סואץ. במהלך הנסיעה ספג הנגמ"ש פגיעה ישירה של פגז מטנק מצרי. מהפגיעה נהרגו 16 מתוך 19 חיילי המחלקה. שרון נפגע בעמוד השדרה, שותק בפלג גופו התחתון, ורותק לכיסא גלגלים. השניים האחרים לקו בהלם קרב. שנת שיקומו בתל השומר תועדה על ידי הבמאי אלי כהן בסרט התיעודי "לעמוד על הרגלים".
קריירה.
שרון השלים את לימודיו בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ועבד כעורך סרטים בטלוויזיה הישראלית בירושלים. מבין הסרטים אותם כתב, ביים והפיק:
עמותת אתגרים.
בינואר 1995 ייסד שרון את עמותת אתגרים יחד עם קבוצת נכי צה"ל ואנשי שיקום. "אתגרים" פיתחה, לראשונה בישראל, כ-20 ענפי ספורט אתגרי חדשים עבור ציבור הנכים. במשך 13 שנה ניהל שרון את העמותה. התורה האתגרית מהווה היום מודל הנלמד בקרב אנשי שיקום בעולם כולו.
יואל ניהל את עמותת אתגרים במשך 13 שנה. עם פרישתו מהניהול הפעיל באוגוסט 2007, הוענק ליואל התואר - "מייסד ונשיא כבוד של אתגרים". לאחר הפרישה, יואל ממשיך ללוות ולסייע לאתגרים בקשרי החוץ של העמותה.
חתירה לשלום.
במהלך השנים פעל שרון לקידום השלום בין ישראל לשכנותיה הערביות: בספטמבר 1993 יזם הפגנת הזדהות של נכי צה"ל עם הסכמי אוסלו. באוקטובר 1996 יזם והפיק בשיתוף עם גידי קטנוב את "מסע השלום" הבינלאומי מירושלים לירדן בהשתתפות משלחת ירדנית ומשלחות נכים מהעולם. בין השנים 1996 – ספטמבר 2000 (עד לפרוץ האינתיפאדה השנייה), יזם וקידם פרויקטים משותפים עם ארגוני נכים מהרשות הפלסטינית ברצועת עזה ויהודה ושומרון בראשות ד"ר פתחי ערפאת, וכן עם ארגון הנכים בירדן, בראשו עמד הנסיך הירדני ריעד אבו זיעד.
יזמות חברתית.
הרצאות - יואל מרצה ברחבי הארץ בפני ארגונים, חברות, בתי ספר וצבא על מישוש חלומות ומימוש פוטנציאל אישי וקבוצתי.
מכללה בינתחומית בהרצליה - יואל מנחה סטודנטים הלומדים בבית הספר למנהיגות ע"ש רבין, במכללה הבינתחומית.
חיים אישיים.
שרון מתגורר בתל אביב. נשוי לדינה, אב לשני בנים ובת.
מנת דם
ספק נפשות להקל
Saxobeats
Saxobeats (בעברית: סקסובט) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן. האלבום יצא לאור ב-29 באוגוסט 2011, תחת חסותה של חברת התקליטים פליי און רקורדס. שירי האלבום נכתבו בעיקר על ידי מרסל פרודן ואנדרי נימירסקי, והקולטו בסטודיו "מען". שני כותבי ומפיקי האלבום גילו את סטאן בבר קריוקי, והציעו לה לחתום על חוזה שבו היא תוציא אלבום אולפן אחד.
באותה שנה שבה יצא האלבום, סטאן הוציאה את הסינגל השיווקי הראשון מתוכו, "Show Me the Way". הסגנון המרכזי בו עוסק האלבום הוא הדאנס וה-Hi-nrg. מן האלבום יצאו ארבעה סינגלים, כשהבולט ביותר מביניהם הוא, "Mr. Saxobeat" שזכה להצלחה עולמית, ומכירותיו מסתכמות בכ-10 מיליון עותקים בכל רחבי העולם, כש-1 מיליון עותקים נמכרו בארצות הברית בלבד.
רקע והפקה.
את האלבום כתבו והפיקו מרסל פרודן ואנדריי נמירסקי, בין השנים 11–2009. השניים גילו את סטאן בבר קריוקי בין אותם שנים, ולאחר מכן חתמה סטאן על חוזה של הוצאת אלבום אולפן אחד.
תאריך יציאתו המקורי של האלבום הוא ב-29 באוגוסט 2011, אך בשל הצלחתו הרבה הוחלט כי האלבום יצא מחדש בבריטניה, יפן, ומדינות נוספות ב-2012.
הצלחה.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-15 ביפן, ועל פי איגוד תעשיית המוזיקה של יפן (RIAJ), מכירותיו במדינה עומדות על כ-68,000 עותקים. כדי לקדם את האלבום, הופיעה סטאן באולמות קונצרטים רבים, והוציאה מתוכו ארבעה סינגלים. "", יצא כשיר ללא אלבום כבר ב-16 בדצמבר 2009, אך מאוחר יותר הוחלט שהוא יהיה הסינגל הראשון מתוכו. לאחר מכן יצא "Mr. Saxobeat", שזכה להצלחה עולמית ומכר למעלה מ-10 מיליון עותקים, והפך את סטאן לאחד מן האמנים הבודדים שעשו זאת.
בסמוך להוצאת שני הסינגלים הראשונים מן האלבום, הוציאה סטאן שני סינגלים נוספים, "", ו-"1.000.000". שניהם זכו להצלחה פושרת בעולם, והיו הסינגלים הסוגרים מתוך האלבום.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה נאה במצעדים, ואף נכנס אל המקום ה-15 ביפן.
עסקים גדולים
עסקים גדולים (באנגלית: Big Business) הוא סרט קומי אמריקאי משנת 1988, בבימויו של ג'ים אברהמס ובכיכובן של בט מידלר ולילי טומלין. עלילת הסרט, אשר נכתבה בהשראת המחזה "קומדיה של טעויות" מאת ויליאם שייקספיר, מתארת את סיפורם של שני זוגות של תאומות זהות, אשר הוחלפו בלידתן.
תקציר העלילה.
הזוג שלטון הלך לאיבוד באמצע וירג'יניה המערבית. מאחר שגברת שלטון חשה בצירי לידה, השניים נאלצים להגיע לבית חולים מקומי. הרופא מסרב לקבל אותם, בטענה שבית החולים משרת אך ורק עובדים של מפעל מקומי, ומר שלטון קונה בו במקום את המפעל - ובכך אשתו הופכת לזכאית לטיפול בבית החולים. זמן קצר לאחר מכן, מגיע הזוג רטליף לאותו בית חולים, על מנת ללדת. כל אחת משתי הנשים יולדת זוג תאומות זהות, אולם הרופא והאחות הקשישים שבמקום מתבלבלים, ומערבבים בין התינוקות. מר וגברת שלטון מחליטים להעניק לשתי הבנות שלהם את השמות סיידי ורוז. מר רטליף שומע במקרה את שיחתם, ומציע את אותם שני השמות לאשתו, והיא מסכימה.
כ-40 שנה מאוחר יותר, שתי הבנות למשפחת שלטון הופכות לנשיאות חברה תאגידית מצליחה בבעלות משפחתית. סיידי שלטון (בט מידלר) היא אשת עסקים קשוחה וקרירה. רוז שלטון (לילי טומלין) מעוניינת בחיים פשוטים יותר. בינתיים, המפעל שרכש מר שלטון נמצא בסכנת סגירה. רוז רטליף (לילי טומלין), אחת העובדות, נשלחת מטעם המפעל אל העיר הגדולה, על מנת לשכנע את הבעלים של החברה שלא לסגור את המפעל. אליה מצטרפת אחותה התאומה סיידי רטליף (בט מידלר), שגדלה איתה בכפר, אך חולמת על חיים מתוחכמים יותר בעיר הגדולה.
שני זוגות התאומות מגיעים אל מלון פלזה בניו יורק, וכך מתחילה קומדיה של טעויות וחילופי זהויות.
ביקורות ותגובות.
הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר, ולציון 25% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 12 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים.
על תפקידה בסרט זה זכתה בט מידלר בשנת 1989 בפרס American Comedy Award בקטגוריית השחקנית הקומית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
מחאת האוהלים (2011)
דלתא C
הדלתא C או ת'ור-דלתא C היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 13 לוויינים בין 1963 ל-1969. הטיל היה בן למשפחת טילי הדלתא.
שלבו הראשון של המשגר היה טיל ת'ור-DSV-2. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. למשגר דלתא C-1 היה שלב שלישי מסוג FW-4D שהיה חזק יותר מהאלטאיר-1. במשגר דלתא C-1 נעשו שניים או שלושה שיגורים (לא ידוע בבירור).
כל השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל. רוב השיגורים שלחו לווייני מחקר של נאס"א למסלול לווייני נמוך.
חולה מזוהה
דלתא D
הדלתא D או תור-דלתא D היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 2 לווייני תקשורת ב-1964 ו-1965. המשגר היה שדרוג של הדלתא C ואחד ממשפחת טילי הדלתא.
שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2A. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. ההבדל המרכזי ביותר בין הדלתא C לדלתא D היה שלדלתא D נוספו שלושה מאיצי קסטור 1 לשלבו הראשון.
שני השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.
דבר (פירושונים)
תרופה פסיכוטרופית
תרופות פסיכוטרופיות
רוברט פיירפאקס
רוברט פיירפאקס (באנגלית: Robert Fayrfax; 23 באפריל 1464 - 24 באוקטובר 1521) היה מלחין אנגלי מתקופת הרנסאנס, הנחשב לבולט ולמשפיע ביותר בתקופות המלוכה של הנרי השביעי והנרי השמיני, מלכי אנגליה.
חייו.