לבעיה זו אפשר לגשת בכמה צורות. כיום הגישה המובילה בתחום מבוססת על רשתות נוירונים מלאכותיות.
גישות בלשניות.
פעמים רבות נטען, כי ההצלחה של תרגום מכונה תלויה בפתירת הבעיה של הבנת שפה טבעית בידי אדם לפני כן. אולם, ישנן כמה שיטות המשמשות במציאת פתרון בתרגום מכונה, הכוללות:
באופן כללי, שיטות המבוססות על חוקים (שלוש הראשונות) מנתחות את הטקסט, כשהן בדרך כלל משתמשות בייצוג סימבולי מגשר, שממנו הטקסט בשפת היעד מיוצר. שיטות אלה מצריכות לקסיקונים נרחבים עם מידע מורפולוגי, תחבירי וסמנטי, ועם חוקים רבים.
שיטות המבוססות על סטטיסטיקה ועל דוגמאות, אינן משתמשות בלקסיקונים ובחוקים, אלא מנסות ליצור תרגומים בהתבסס על טקסטים דו-לשוניים ארוכים, כגון הרשימות האנגליות-צרפתיות של הפרלמנט הקנדי. ניתן להגיע לתוצאות מרשימות בשיטות כאלה, אך טקסטים דו-לשוניים בגודל כזה נדירים מאוד.
אם יש להן די מידע, רוב תוכנות תרגום המכונה עובדות די טוב על מנת שדובר שפה אחת יוכל להבין בערך את משמעות דבריו של הדובר בשפה השנייה. עם זאת, קיים קושי להשיג את המידע הנדרש על מנת לתמוך בשיטה מסוימת. הכמות הגדולה של הטקסט הנדרשת לשיטות הסטטיסטיות אינה נצרכת בשיטות הלשוניות, אך הן מצריכות בלשן מומחה שיעצב את החוקים הלשוניים שהתוכנה משתמשת בהם.
היסטוריה של תרגום מכונה.
הניסיונות הראשונים לתרגום מכונה נעשו במחצית השנייה של שנות ה-40. הולדת התחום מיוחסת למזכר שהפיץ מתמטיקאי אמריקאי בשם וורן ויבר (Warren Weaver), שהתווה קווים למחקר בתחום. בין ראשוני התחום היה המתמטיקאי והלוגיקן הישראלי יהושע בר-הלל, שעסק בנושא זה ב-MIT, ושבשנת 1952 הוביל את הכנס הבינלאומי הראשון בנושא זה. הנחת העבודה הייתה שניתן יהיה לייצר, תוך זמן קצר, תוכנות שיתרגמו בצורה סבירה טקסטים בתחומים ממוקדים, כגון, טקסטים מדעיים וטכניים. הצלחת המחשב בפתרון בעיות לוגיות סבוכות, ובייחוד בשבירת צפנים, עודדה את העוסקים בתחום.
ב-7 בינואר 1954 ההצגה הראשונה של מערכת תרגום מכונה נערכה במשרד הראשי של יבמ בניו יורק. דווח עליה באופן רחב בעיתונות, והיא משכה תשומת לב ציבורית רבה. אך המערכת עצמה הייתה רק מערכת "צעצוע", במונחים של היום, וכללה 250 מילים בלבד. היא תרגמה 49 משפטים נבחרים מרוסית לאנגלית, בעיקר בתחום הכימיה. האירוע אישש את ההנחה שתרגום מכונה נמצא בהישג יד, והביא להגדלת המימון של מחקר תרגום מכונה בארצות הברית ובעולם כולו.
ההתקדמות המוגבלת של המחקר בתחום בשנים שלאחר מכן הביאה את ממשלת ארצות הברית למנות, בשנת 1966, ועדה מיוחדת לבדיקת הנושא. הוועדה הביעה ספק בקשר לאפשרויות ההצלחה של התחום, ובעקבות מסקנותיה קוצצו כמעט לחלוטין תקציבי המחקר בתחום בארצות הברית, והפעילות המחקרית והאקדמית ננטשה. עם זאת, במשך שנות ה-70 וה-80 פותחו תוכנות מסחריות בתחום, בעיקר באירופה וביפן. לדוגמה, מערכת התרגום Systran, שנמכרת מאז שנות ה-70 ונחשבת עדיין לאחת המערכות המצליחות בתחום. במקביל, נעשה שימוש בתרגום מכונה במערכות צבאיות ומודיעיניות. במערכות התרגום הרציניות הראשונות השתמשו במלחמה הקרה על מנת לנתח מאמרים מדעיים רוסיים. התרגומים הכלליים שהושגו, הספיקו על מנת להבין את נושא המאמר ואת עיקרו, ואם המאמר עסק בנושא שהיה עשוי להיות מעניין מבחינה ביטחונית, הוא הועבר למתרגם אנושי; אם לא, הוא הושלך.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 התחדשה הפעילות המחקרית בתחום במקומות שונים בעולם. ירידת המחירים הגדולה של המחשבים והשיפור הגדול בעוצמתם, העמידו לרשות החוקרים משאבי חישוב עצומים ביחס למה שהיה זמין בשנות ה-60. הדבר אפשר התפתחות גישות חדשות בתחום, בייחוד תרגום מכונה סטטיסטי וגישות דומות. ההישגים הראשונים שהושגו בגישות אלה, עודדו רבים לפנות לתחום ולתרום להתפתחותו. במקביל, התפתחות המחשבים האישיים הביאה את תרגום המכונה לציבור הרחב, והפופולריות של האינטרנט הגבירה מאוד את הביקוש לו.
מבחינה מחקרית, השנים האחרונות מתאפיינות בהתקדמות לשילוב של גישות שונות לתחום של תרגום מכונה, על מנת לשפר את ההישגים מעבר למה שהושג בכל תחום בנפרד. מבחינה מעשית, השנים האחרונות מתאפיינות בהרחבה של שירותי תרגום המכונה הזמינים באופן מסחרי או חופשי.
עתיד תרגום המכונה.
החוקרים חלוקים ביניהם בשאלה האם תרגום מכונה מושלם ללא סיוע אנושי יהיה אפשרי אי פעם בעתיד. לדוגמה, פרופ' יעקב שויקה מאוניברסיטת בר-אילן, מראשוני החוקרים בתחום הבלשנות החישובית בישראל, העריך שתרגום מכונה מלא אינו אפשרי, וכי ייתכן שבעתיד אף יימצא חוק מדעי שמגדיר את רמת הדיוק שאפשר להגיע אליה בתרגום אוטומטי. גם מי שאופטימי מעריך שייקחו עוד שנים רבות של מחקר לפתרון הבעיה. למרות זאת, יש צפי להתפתחות רבה של התחום שתשפר את יכולתו לסייע במצבים שבהם תרגום אנושי הוא יקר מדי, או איטי מדי.
בספרו של דאגלס אדמס, "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מוצג "דג בבל", שנעיצתו באוזן מאפשרת שמיעה חופשית של כל שפה. על שמו של יצור זה קרוי פרויקט Babel Fish של !Yahoo, המתרגם טקסטים שאותרו באינטרנט.
שימוש בתרגום מכונה כיום.
למרות מגבלותיהן, תוכנות תרגום מכונה נמצאות בשימוש על ידי ארגונים שונים בכל העולם. המשתמש הגדול ביותר הוא כנראה האיחוד האירופי, שמשתמש בגרסה משופרת של מערכת SYSTRAN, על מנת לעזור בתרגום אוטומטי של כמות גדולה של טיוטות ראשוניות של מסמכים לשימוש פנימי.
באפריל 2003 החלה מיקרוסופט להשתמש במערכת תרגום מורכבת, על מנת לתרגם את מאגר מסמכי התמיכה הטכנית שלה מאנגלית לספרדית. התוכנה פותחה על ידי קבוצת המחקר לשפה טבעית של מיקרוסופט. הקבוצה בוחנת מערכת אנגלית-יפנית ומעלה מערכות אנגלית-צרפתית ואנגלית-גרמנית. שתי המערכות האחרונות משתמשות ברכיב של למידה עצמית של שפה, ואילו לשתי הראשונות יש מערכות יצירת שפה שפותחו באופן ידני. המערכות פותחו והוכשרו על ידי מאגרי מידע של מעל למיליון משפטים כל אחת.
תרגום מכונה לעברית ומעברית.
בתוכנה "בבילון" משולבת החל מגרסה 6.0 תוכנה לתרגום מלא של טקסט מעברית לאנגלית ומאנגלית לעברית. התוכנה תרגומטיק מציעה תרגום אוטומטי מאנגלית לעברית. החל מספטמבר 2008, אתר גוגל תרגום מציע תרגום אוטומטי מכל שפה אשר מוצעת על ידי האתר לכל אחת מהשפות האלו (וביניהן עברית).
דוגמאות של תרגום מכונה לעברית.
ניתן לראות שהתוכנה פה ושם שגתה שגיאות שגרמו לשינוי תוכן, ולעיתים לשגיאות סגנוניות. במקרה הזה עיקר התוכן עבר, אולם יש כמה שגיאות שעלולות להכשיל אדם שאינו די בקיא בנושא המאמר:
אותו תרגום כפי שבוצע בגוגל תרגום:
ניתן לראות כי התוכנה כשלה בזיהוי מונחים לועזיים שאינם מוכרים לשפה האנגלית, כגון שמות משפחה ושמות מקומות, וכשלה בזיהוי בין מילות זכר לנקבה. בנוסף גם כאן הביטוי למנדט הבריטי תורגם באופן שמקשה מאוד על הבנתו.
נכון לאפריל 2020, התוכנה פותחה והתרגום מדויק הרבה יותר. תרגום הפסקה על פי גוגל תרגום נותן את התוצאה הבאה:
ביחס לתרגום משנת 2015 שופר התרגום רבות, עם זאת ניתן לראות שאף בגרסה העדכנית ייתכנו טעויות דקדוקיות.
ניתן להניח שאף הגרסה של "בבילון", שודרגה גם היא ורמת הדיוקים שלה עלתה.
פריימריס
עורך
לארי קוש
לארי קוש (Larry Kusche; נולד ב-16 בספטמבר 1945), סופר וספרן באוניברסיטת אריזונה לשעבר.
נודע בזכות ספרו משולש ברמודה-החידה נפתרה. ספר זה אמור היה להיות מחקר מעמיק, ואיזון לספרו של ברליץ. אולם גם קוש בדומה לברליץ לא ביצע מחקר מעמיק מספיק, ורבים מפתרונותיו פתרו מקרים לא קיימים או טעו בעובדות.
צ'ארלס ברליץ
צ'ארלס ברליץ (באנגלית: Charles Berlitz; 20 בנובמבר 1914 - 18 בדצמבר 2003) היה סופר וחוקר אמריקאי. נודע בשל ספריו הרבים העוסקים בתחום העל טבעי. נכדו של מקסימיליאן ברליץ.
אחד מספריו המפורסמים הוא "משולש ברמודה - תעלומה של אוויר וים". למד באוניברסיטת ייל, והיה בעל כישרון מיוחד לשפות.
צ'ארלס ברליץ היה נכדו של מקסימיליאן ד. ברליץ, מקים רשת בתי הספר לשפות "ברליץ".
פרוקסימה קנטאורי
פרוקסימה קנטאורי הוא הכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש ומכאן שמו (לטינית: proximus = קרוב). מרחקו ממערכת השמש 4.22 שנות אור והוא נמצא בקבוצת הכוכבים קנטאורוס. פרוקסימה קנטאורי שייך למערכת הכוכבים אלפא קנטאורי, והוא הכוכב החיוור ביותר בה, על כן הוא גם מכונה לעיתים אלפא קנטאורי C. ניתן לראות את פרוקסימה קנטאורי רק דרומית מקו רוחב 25 מעלות צפון ורק באמצעות טלסקופ. הכוכב התגלה ב-1915 על ידי רוברט אינס.
פרוקסימה קנטאורי הוא כוכב מסוג ננס אדום והוא כוכב משתנה מסוג כוכב הבזק. ההתפרצות מתרחשת כמעט מדי שעה ויכולה להכפיל פי כמה את בהירותו הנורמלית. הכוכב נמצא על הגבול התחתון של היכולת לתמוך בבעירה תרמו-גרעינית. גילו של הכוכב 4.85 מיליארד שנים.
פרוקסימה מרוחק מהכוכב הכפול אלפא קנטאורי 13,000 יחידות אסטרונומיות ומקיף אותו בחצי מיליון שנים. לפרוקסימה תנועה עצמית גדולה במיוחד גבוהה של כ-3.8 שניות קשת בשנה.
לפרוקסימה יש כוכב לכת, פרוקסימה קנטאורי b המקיף אותו באזור ישיב. כמו כן, כוכב לכת נוסף פרוקסימה קנטאורי c נצפה בשנת 2019, אך טרם אושר.
פוטוספירה
הפוטוספירה היא השכבה המהווה את פניה הנראים של השמש, ובה מתרחשות כל התופעות הנראות על השמש.
הטמפרטורה השוררת בפוטוספירה של השמש היא 5,800 קלווין (5,526.85 צלזיוס), ועוביה עומד על 550 קילומטר. פני הפוטוספירה אינם חלקים, אלא דמויי גרעיני חמנית, הנוצרים מזרמי בועות הגז העולים משכבת ההסעה ומעלות את הפוטונים אליה. קצותיהם הכהים של הגרעינים הם גז שהצטנן, היורד חזרה לשכבת ההסעה.
כרומוספירה