שמיר מתגורר ביישוב יובלים ועורך סדנאות בישוב מנוף שבגוש שגב. שמיר מציג בסדנה שני עוגבים שבנה, הראשון הוא עוגב קטן יחסית בסגנון הרנסאנס והבארוק המוקדם, שמתאים לביצוע יצירות מסביבות שנת 1600. העוגב השני גדול יותר, וכולל פדלים לנגינה ברגליים. עוגב זה מתאים לנגינת מרבית היצירות הגדולות לעוגב, כולל אלו של באך, מנדלסון ומלחיני המאה ה-19.
בשנת 2020 פרסם שמיר כי הוא מחפש מישהו שימשיך את דרכו שאליו יוכל להעביר את הידע שצבר במהלך השנים.
בתקופה זו החל המוזיקאי ומכוון הפסנתרים אורי מיילס ללמוד את המקצוע ולטפל בעוגבים בהדרכת גדעון שמיר.
בניית עוגב נייד.
בשנת 1994 בנה שמיר עוגב בעל שתי מקלדות ידיים ומקלדת רגליים שניתן לפרקו ולהרכיבו מחדש. צוות של שניים עד שלושה אנשים נחוץ לפירוק, הובלה והרכבה של הכלי, אך בכל מקרה פעולה זו מצריכה את נוכחותו של בונה העוגבים עצמו כדי לוודא שכל החלקים אמנם הגיעו וחוברו כהלכה וגם לבדוק שההובלה לא פגעה בכיוון. העוגב מורכב מ-8 מחללות, ובמקלדת הידיים 54 קלידים.
מיס אוסטריה
מיס אוסטריה היא תחרות יופי הנערכת באוסטריה.
התחרות אורגנה לראשונה ב-1929 על ידי מערכת העיתון "Neues Wiener Tagblatt", וליזל גולדארבייטר היהודיה זכתה בה (ולאחר מכן זכתה ב"תחרות היופי הבינלאומית").
ב-1932 הופסקה התחרות, עם זאת במהלך שנות השלושים נערכו תחרויות יופי מקומיות כמו "מיס וינה" ו"מלכת הדנובה".
לאחר המלחמה התחרות החלה התחרות להיערך מחדש ותקופה מסוימת חברת הקוסמטיקה מקס פקטור הייתה נותנת החסות של התחרות. בכל אחת מתשע מדינות אוסטריה נערכת תחרות והזוכה והסגנית נשלחות להשתתף בתחרות הארצית של מיס אוסטריה ובכך בכל שנה מתמודדות שמונה עשר מתחרות על התואר, מספר זוכות בתואר נהיו לאחר מכן לשחקניות בתיאטרון ובקולנוע .
אוסטריה השתתפה לראשונה בתחרות מיס תבל ב-1953 ומ-1957 באופן מסורתי הזוכה במיס אוסטריה הלכה לייצג את מדינתה בתחרות.
בשנת 2000 בתואר זכתה פטרישיה קייזר והיא בת 15 בלבד.
היילי ביבר
פרשת וינשל
פרשת וינשל הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1979 בבימויו של אברהם הפנר שגם כתב את התסריט.
זה סרטו השלישי הארוך של הפנר ובמרכזו עומדת עיתונאית שיוצאת לחקור פרשת רצח של יהודי אנגלי אשר ביתו בחיפה היווה מקום מפגש לאינטלקטואלים, אמנים ופוליטיקאים בשנות השלושים של המאה הקודמת. הפרשה דומה מאוד לפרשת רצח ארלוזורוב שגם היא לא פוענחה עד היום ועודנה סלע מחלוקת בין שמאל לימין.
אברהם הפנר היה מועמד לפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו ב-1979.
זהו הסרט הישראלי היחיד לו כתבה נעמי שמר את הפסקול.
תקציר העלילה.
אילנה לוין (טל נתיב), היא עיתונאית כבת 30 בעיתון דבר. חיי הנישואים שלה עם אלכס (עודד קוטלר) נמצאים במשבר בעיקר בגלל חוסר יכולתה להרות.
אילנה נוסעת לחיפה שם מאושפז אביה, ברוך ויגוצקי, (דב פייגין) בבית החולים רמב"ם. מתלווה אליה חברתה הטובה ג'ודי (אתי זבקו) שהיא צלמת עיתונות.
לחדר האשפוז מכניסים אדם מבוגר וברוך אומר לבתו כי זה עו"ד יחיאל זכאי (שמעון פינקל) שהיה אדם חשוב מאוד במפא"י וייצג בפרשת רצח ארתור וינשל את אירמה, בת זוגו של וינשל. זכאי מתחיל לספר לאילנה פרטים על הפרשה אבל הוא נפטר לפני שהסתיימה החקירה שלה.
חוש הסקרנות העיתונאית מתעורר באילנה והיא מחליטה לחקור את הפרשה אולי תגיע לפתרון כמו בספרים של אגתה כריסטי. עורך דבר השבוע מאני (אהד זמורה) מסתייג בתחילה מכך אבל לבסוף מאשר לה לבצע את התחקיר.
בליל סילבסטר, 1936 נרצח לורד ארתור וינשל, יהודי אנגלי עשיר שגר בווילה על הכרמל. אילנה וג'ודי מתחילים לחטט בפרשה הזאת שמעורבים בה אנשי מפא"י, הציונות רוויזיוניסטית והפ.ק.פ.
טלי וג'ודי מבקרות בווילה העזובה ונפגשות עם אירמה (טובה פירון) שהייתה בת זוגו הצעירה של וינשל המבוגר. היא זיהתה בזמנו את זוסקינד הרוויזיוניסט (שמואל מורבסקי) כמי שראתה אותו בורח עם אקדח, אך הוא זוכה.
אילנה מגלה שלוינשל היה קשר טוב עם צעיר בשם מוניה כוגן שמתברר שנשלח בשעתו מרוסיה לפקח על חברי הפ.ק.פ. מוניה נקרא לחזור לרוסיה לאחר הרצח ושם חוסל. כן מגלה אילנה שלוינשל ואירמה הייתה בת שנמסרה לאימוץ בגבעת ברנר אך נפטרה בגיל צעיר. ידידיה כוגן אחיו של מוניה, מוסר לאילנה תמונות של אחיו (למעשה אלה תמונות של השחקן אברהם בן-יוסף).
לבסוף מתפרסמת הכתבה בדבר השבוע ורופאה בשם דלוז'ינסקי(דבורה קסטלנץ) מתקשרת לעיתון ורוצה למסור עדות על ימיו האחרונים של וינשל בבית החולים. היא מספרת שמוניה שאל אותו בצרפתית:מדוע? דבר שמעלה אצל אילנה השערה שהמדובר בהתאבדות.
עם גמר תחקיר מקבלת אילנה בשמחה תשובה בדיקה חיובית להריון וממהרת להודיע זאת לאלכס.
מונגול (סרט)
מונגול (ברוסית: Монгол, הופץ בשם מונגול: עלייתו של ג'ינגיס חאן בארצות הברית, מונגול: עלייתו לשלטון של ג'ינגיס חאן בממלכה המאוחדת) הוא סרט היסטורי אפי משנת 2007 שבוים על ידי סרגיי בודרוב, אודות חייו המוקדמים של טמוג'ין, אשר מאוחר יותר נודע בכינוי ג'ינגיס חאן. העלילה עובדה מתוך תסריט שנכתב על ידי בודרוב עצמו בשיתוף פעולה עם עריף אלייב ובהפקתם של בודרוב, סרגיי סליאנוב ואנטון מלניק ובכיכובם של שחקנים כטדאנובו אסאנו, סון הונגליי וצ'ולואוני חולאן בתפקידים הראשיים. "מונגול" בוחן את נושאי ההקרבה וההשלכות של המלחמה.
הסרט היה הפקה משותפת בין חברות קולנוע ברוסיה, גרמניה וקזחסטן. הצילומים התרחשו בעיקר באזור הרפובליקה העממית של סין, בשטחי מונגוליה הפנימית (אזור אוטונומי מונגולי) ובערבות קזחסטן. הצילומים התחילו בספטמבר 2005 והושלמו בחודש נובמבר 2006. לאחר הקרנת הבכורה שהתקיימה בפסטיבל לקולנוע רוסי בויבורג ב-10 באוגוסט 2007, "מונגול" שוחרר להפצה מסחרית ברוסיה ב-20 בספטמבר 2007. הופץ גם בהפצה מוגבלת בארצות הברית ב-6 ביוני 2008 והרוויח 5.7 מיליון דולר ממכירות כרטיסים. בנוסף הוא הרוויח כמעט 21 מיליון דולר נוספים בהקרנות בינלאומיות והכניס סך הכל 26.5 מיליון דולר ברוטו. הסרט זכה להצלחה כלכלית מועטה וזכה לרוב לביקורות חיוביות. הסרט היה מועמד בשנת 2007 לפרס האקדמיה בתור הסרט הטוב ביותר בשפה זרה מטעם קזחסטן.
הסרט נועד להיות החלק הראשון בטרילוגיה על ג'ינגיס חאן, כשהעבודה על החלק השני החלה בשנת 2008. בסופו של דבר הפרויקט נזנח, למרות שביולי 2013, במהלך ביקור שנתי בפסטיבל נאדאם באולן בטור, בודרוב אמר לעיתונאים כי הפקת סרט ההמשך החלה וכי הצילומים ייערכו במונגוליה, כפי שתכנן כבר בעת צילומי "מונגול", לפני שמחאות מקומיות מנעו זאת, מחשש כי הסרט לא יתאר נכונה את העם המונגולי והגיבור הלאומי ג'ינגיס חאן, מה שגרם לשלב הצילומים לעבור ממונגוליה לקזחסטן.
עלילה.
בשנת 1192, טמוג'ין, אסיר של ממלכת טנגוט, מספר את הסיפור שלו למן ילדותו ועד להפיכתו לג'ינגיס חאן, באמצעות סדרת פלאשבקים.
פרסים ומועמדויות.
הסרט היה מועמד וגם זכה בכמה פרסים בשנים 2007-2009. מבקרים שונים כללו את הסרט ברשימות שלהם לעשרת הסרטים הטובים ביותר של שנת 2008. מייק ראסל ממגזין "The Oregonian" הכניס את הסרט ברשימת חמשת הסרטים הטובים ביותר של שנת 2008, לורנס טופמן מהעיתון "שרלוט אובזרוור" הכניס אותו הרשימת שמונת הסרטים הטובים ביותר של שנת 2008, ומוסטו מה"ניו-יורק פוסט" כלל אף הוא את הסרט ברשימת שמונת הסרטים הטובים ביותר של 2008.
סרט המשך.
"החאן הגדול" (ברוסית: Великий Хан) היה השם הזמני לפרק השני של בודרוב בטרילוגיה מתוכננת על חייו של טמוג'ין, הלא הוא ג'ינגיס חאן. הפרויקט נזנח בסופו של דבר למרות שביולי 2013, במהלך ביקור שנתי נאדאם באולן בטור, בודרוב טען שהצילומים יתחילו שוב, אך ללא התקדמות בפועל.
פסקול.
הפסקול עבור "מונגול", שוחרר בארצות הברית על ידי Varèse Sarabande  ב-29 ביולי 2008. המוזיקה הולחנה על ידי תואומס קאנטלינן, עם קטעי מוזיקה נוספים שהולחנו על ידי להקת אלטן אוראג המונגולית.
אמינאטה פורנה
אמינאטה פורנה (באנגלית: Aminatta Forna, נולדה ב-1964) היא סופרת סקוטית-סיירה לאונית. היא כתבה אוטוביוגרפיה ו-4 רומנים. פורנה היא פרופסור לכתיבה יצירתית באוניברסיטת באת' ספא, והייתה פרופסור אורחת נכבדת סטרלינג בראון בויליאמס קולג' שבמסצ'וסטס. בין 2015–2017 הייתה יו"ר מבקרת לאנאן לפואטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
פורנה זכתה בפרסים על יצירותיה. הרומן "The Memory of Love" זכה בפרס הספרות של חבר העמים הבריטי לספר הטוב ביותר של 2011, והוא היה מועמד לפרס לסיפורת מאת נשים.
היא זכתה בפרס וינדהאם–קמפבל לספרות לשנת 2014
והייתה בין המועמדים לפרס נוישטאטד הבינלאומי לספרות ב-2015. הרשימה כללה סופרים, משוררים. ומחזאים מכל העולם.
פורנה מונתה קצינת מסדר האימפריה הבריטית (OBE) בשנת 2017. היא עמיתה באגודה המלכותית לספרות ויושבת בוועדה המייעצת של הקרן המלכותית הספרותית ושל פרס קיין לכתיבה אפריקאית. היא פועלת לקידום עבודתם של סופרים מתחילים מרקעים מגוונים. ב-2015 ישבה בחבר השופטים אשר העניק את פרס סאנדיי טיימס לסיפור הקצר לייון לי. וב-2016 בחבר השופטים לפרס לסיפורת מאת נשים.
ביוגרפיה.