בעברה יצאה עם השחקן האנגלי כריס ואנס, אך השניים נפרדו לאחר זמן מה.
ב-2 בדצמבר 2001, כאשר הייתה גרסיה בת 17, נולד בנה היחיד, אלחנדרו.
תבשיל
ד&quot;ר מוות
ד"ר מוות הוא כינוי אשר הוצמד למספר אישים במרוצת ההיסטוריה.
דוקטור מוות
תפילה (פירושונים)
רוברטו סולדאדו
תלמה סקונמייקר
תלמה סקונמייקר (באנגלית: Thelma Schoonmaker; נולדה ב-3 בינואר 1940) היא עורכת סרטים אמריקאית שזכתה שלוש פעמים בפרס האוסקר ועובדת עם מרטין סקורסזה מראשית שנות השבעים. היא ערכה רבים מסרטיו של סקורסזה, כגון: השור הזועם, צבע הכסף, הטייס, החבר'ה הטובים, הפיתוי האחרון של ישו, מלך הקומדיה, סיפורי ניו יורק, שגעון של לילה, עידן התמימות, קזינו, כנופיות ניו יורק, השתולים, האירי, ואת הסרט התיעודי המופע האחרון. סקונמייקר הייתה מועמדת לזכייה באוסקר על עריכתה בשישה סרטים וזכתה שלוש פעמים (השור הזועם, הטייס, והשתולים).
סקונמייקר נישאה לבמאי מייקל פאואל מ-19 במאי 1984 ועד למותו בשנת 1990. מאז מותו מקדישה עצמה סקונמייקר לשימור הסרטים והמסורת של בעלה המנוח, שביים סרטים קלאסיים, בכללם נעליים אדומות.
רקע.
אביה של תלמה סקונמייקר, ברטראם, הועסק כפקיד בחברת סטנדרט אויל ושהה בחו"ל
היא נולדה באלג'יריה למשפחה אמריקאית שחיה בנכר וגדלה בארצות שונות, בכללן האי ההולנדי-קאריבי ארובה
סקונמייקר לא חיה בארצות הברית עד להיותה נערה ב-1955.
וולטה אספניה
אתר הנצחה ממלכתי בישראל
אתר הנצחה ממלכתי במדינת ישראל הוא אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל שהמדינה אחראית להקמתו ולתחזוקתו.
ברשימת אתרי ההנצחה הממלכתיים נכללים רק אתרים שהוכרזו על ידי שר הביטחון כאתרים ממלכתיים מתוקף חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998.
הגדרת אתר ההנצחה.
חלק קטן מתוך מאות אתרי ההנצחה במדינת ישראל מוגדרים כאתרים "ממלכתיים" ולהכרזה כזאת ישנן השפעות תקציביות.
החוק קובע במפורש את דרכי ההכרזה על אתר כזה:
על פי החוק, הקמת ותחזוקת אתר הנצחה ממלכתי מוטלת על מדינת ישראל ותקציב אחזקתו ישולם מתקציב המדינה.
אתר הנצחה.
בניגוד לאתר ההנצחה הממלכתי שמוכרז על ידי שר הביטחון, סמכות ההכרזה על אתר הנצחה שאינו ממלכתי היא בידיו של שר הפנים.
מכיוון שתקציב אתר ההנצחה לא יגיע מקופת המדינה קובע החוק שהוצאות הקמתו ואחזקתו, כולן או חלקן, יחולו על היזם או על אדם אחר שנתנו הסכמתם להקמת אתר ההנצחה. ומגדיר ששר הפנים לא יכריז על אתר הנצחה .
לודוויג פרדיננד מאייר
לודוויג פרדיננד מאייר (מאיר) (Ludwig Ferdinand Meyer; על פי רוב: לודוויג פ' מאיר; 23 במאי 1879 – 21 בספטמבר 1954) היה רופא ילדים ומומחה ישראלי לתזונה ובעיקר תזונת תינוקות וילדים, יהודי יליד גרמניה. פרופסור לרפואה באוניברסיטת ברלין ואחר כך באוניברסיטה העברית בירושלים, מראשוני רפואת הילדים בישראל.
קורות חיים.
מאייר נולד באביב 1879 בוויסבאדן שבגרמניה. למד רפואה במינכן, ברלין ובון, שם סיים לימודיו בשנת 1902. עבד שלוש שנים בבית חולים שָריטֶה בברלין תחת פרופ' אוטו הויבנר ובמקביל בברסלאו תחת אדלברט צ'רני . בשנת 1905 עבר לעבוד עם גדול רופאי הילדים הגרמניים של תחילת המאה העשרים, היהודי היינריך פינקלשטיין, איתו גם כתב מאמרים ופרקים בספרי רפואה רבים. מאייר התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ברלין, ועם פרישתו של פינקלשטיין שימש מנהל מחלקת הילדים בבית החולים ע"ש הקייזר פרידריך (Kaiser- und Kaiserin-Friedrich-Kinderkrankenhauses) בברלין למשך שלושה חודשים בלבד עד שבמאי שנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי אולץ להתפטר מהשירות הציבורי.
בשנת 1935 עלה מאייר לארץ ישראל יחד עם אשתו לוטה לבית הרץ, בתו אילזה וחתנו, פרופ' וולטר הירש ונכדו דניאל (לימים הפסיכיאטר וכותב רבי המכר ד"ר דניאל עופר). התיישב תחילה בירושלים, שם כיהן כמנהל מחלקת הילדים בבית חולים ביקור חולים במשך שנה. אחר כך עבר לתל אביב ורכש בית ברחוב אידלסון. הוא התמנה מנהל מחלקת הילדים בבית החולים הדסה בתל אביב (תפקיד אותו מילא עד שנת 1950-1 במשרה מלאה ואחר כל נשאר כיועץ על עד סמוך למותו בספטמבר שנת 1954). כמן כן שימש יועץ פדיאטרי בבית החולים צהלון (דג'אני).
מאייר היה מחשובי התזונאים לילדים בעולם, חקר את תכולת המלחים בתזונת פעוטות והמציא את אחד מתרכיבי המזון המלאכותי הראשונים בילדים על בסיס חלב פרה, היה הראשון שחקר ומצא את חשיבות המים והכמות הרצויה במזון תינוקות. הוא כתב עשרות מאמרים ומספר ספרים, הידוע שבהם, אותו כתב יחד עם סגנו אריך נסאו (אשר עלה ארצה באותה התקופה ושימש מנהל מחלקת הילדים בבית חולים העמק בעפולה), יצא לאור בגרמניה בשנות ה-20, זכה למהדורות רבות נוספות ואף תורגם לאנגלית.
מאייר היה מורם של רופאי ילדים ישראלים רבים ובראשם שלושה ממשיכי דרכו: פרופ' בן ציון ורבין, פרופ' ישראל הימן ופרופ' נחום בוגר.
יש לציין את הד"ר שרה קרפ שהייתה תלמידתו וגם עבדה כאסיסטנטית במרפאתו הפרטית.
נפטר בתל אביב בספטמבר 1954 בתום מחלה ממושכת, בן 75 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הניח את אשתו, בתו שבישראל וילדיו שבחו"ל.
בשנת 1969 החליטו עיריית ברלין ובית החולים ע"ש הקייזר פרידריך על הנחת שלט זיכרון לפועלו במתחם המחלקה שניהל בשנות ה-30.
ספריו.
בתרגום:
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939.
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: פרופ' לודוויג פרדיננד מאייר: מחלות רימבטיות של הלב (31 במאי)
כנסיית קולוניה גואל
כנסיית קולוניה גואל (קטלאנית cripta de la Colònia Güell), יצירתו הבלתי גמורה של אנטוני גאודי, היא כנסייה שנבנתה עבור אנשי הפרבר התעשייתי קולוניה גואל בעיירה סנטה קולומה דה סרביו (Santa Coloma de Cervelló), בקרבת העיר ברצלונה שבספרד.
היסטוריה.
הכנסייה נבנתה על פי דרישתו של הרוזן אוסבי גואל, פטרונו של גאודי, אשר ביקש להקים אתר תפילה לעובדי מפעלי הטקסטיל שלו בפרבר זה. בניית הכנסייה החלה בשנת 1908 והופסקה בשנת 1915, לאחר שגואל נחל הפסדים כספיים רבים בעסקיו וקטע את מימון הבנייה. בשל ההפסקה הבלתי מתוכננת, הושלמה רק בנייתה של הקריפטה (מרתף הכנסייה) - והחלק הבנוי משמש כיום ככנסייה פעילה. בשנת 2000 החלו אדריכלים מקומיים בשיפוץ האתר, וכך נפגע סגנונו הבלתי-גמור של המבנה. עם זאת, שיפוץ זה הפך את האתר לידידותי יותר לתיירים, וכיום המבקרים יכולים לעמוד על גגו של המבנה - שהיה אמור להיות, על פי התוכניות המקוריות, רצפת הכנסייה. בשנת 2005 הוכרה הכנסייה כאתר מורשת עולמית.
טכניקת העיצוב.
על מנת לעצב את הכנסייה, השתמש גאודי בטכניקה ייחודית. הוא תלה שקים ובהם קליעים קטנים על גבי שרשראות, ובהשפעת כוח הכבידה השקים נמשכו מטה ומתחו את השרשראות. הצורה הגאומטרית בה נמתחו השרשראות, בהתאם לעקרון קו השרשרת, היוותה עבור גאודי את המודל לתכנון הצורה והזוויות של קשתות התמיכה של המבנה. על מנת לראות את הקשתות בכיוון הנכון, הציב גאודי מראות מתחת למודל שבנה ובתמונת הראי השיג את מבוקשו. באמצעות טכניקה זו, בה השתמש גם בבניית קומת הקשתות בסגרדה פמיליה, הצליח גאודי לבצע מלאכת עיצוב שכיום מבוצעת רק באמצעות מחשבים וכלים אחרים שלא היו בנמצא בתקופתו. העתק מוקטן של המודל ששימש את גאודי נמצא כיום במוזיאון שבסגרדה פמיליה בברצלונה.
סנט לואיס קרדינלס
סנט לואיס קרדינלס (באנגלית: St. Louis Cardinals) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סנט לואיס, מיזורי. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
לאורך שנות קיומה של הקבוצה ועד ל-2021 היא הגיעה 19 פעמים לוורלד סיריס מתוכן זכתה באליפות ה-MLB 11 פעמים, שנייה בהישגים רק לקבוצת הניו יורק יאנקיז.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1882 תחת השם הסנט לואיס בראון סטוקינג, והייתה אחת מחמש קבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית באותה השנה. בשנותיה הראשונות זכתה הקבוצה להצלחה גדולה כשהשיגה בארבע אליפויות רצופות בין השנים 1885 ל-1888. לאחר סגירת הליגה בשנת 1892 עברה הקבוצה לשחק בנשיונל ליג, וב-1900 שמה שונה לסנט לואיס קרדינלס.
בעשורים הראשונים הקבוצה לא זכתה להצלחה דומה בנשיונל ליג כפי שהשיגה בהתאחדות האמריקאית, המפנה חל ב-1920 לאחר שהקבוצה נרכשה על ידי בעלים חדש, סם ברדון. ברדון מכר את המגרש הביתי והעביר את הקבוצה לשחק באצטדיון של יריבתה העירונית הסנט לואיס בראונס. בכספים שהתפנו מהמכירה השתמש ברדון על מנת להקים קבוצות משנה ששימשו לטיפוח שחקנים עבור הקרדינלס. מודל זה אומץ מאוחר יותר על ידי שאר קבוצות הליגה. ב-1926 זכו הקרדינלס בוורלד סיריס הראשון בתולדות הקבוצה לאחר ניצחון 3–4 על הניו יורק יאנקיז. הקבוצה חזרה על ההישג עוד חמש פעמים עד 1946.
בשנת 1953 נמכרה הקבוצה לחברת ייצור הבירה אנהאוזר-בוש שבסיסה בסנט לואיס. רכישה זו הפיגה את החשש שהקבוצה תעזוב את העיר על אף המאמצים של בעלי הבראונס, היריבה העירונית. למעשה קרה תהליך הפוך, כספים רבים הוזרמו למועדון, האצטדיון בו שיחקה הקבוצה נרכש על ידי התאגיד, שופץ ושמו שונה לאצטדיון בוש, הבראונס נדחקו מחוץ לסנט לואיס מותירים בכך את הקרדינלס כקבוצת הבייסבול הבכירה היחידה בעיר. בשנות ה-60 זכו הקרדינלס להצלחה כאשר העפילו שלוש פעמים לוורלד סיריס, וזכו פעמיים באליפויות ב-1964 וב-1967.