העובדה שלידר כמעט לא שירת בצה"ל עלתה שוב לדיון ציבורי באוגוסט 2007. שלושה ימים לפני שהיה אמור להופיע במופע הצדעה לאגודה למען החייל ביטל צה"ל את השתתפותו. הסיבה לביטול היה מכתב שנשלח ללידר ממפקדת קצין חינוך ראשי, שעליו נדרש הזמר לחתום כתנאי להסכמת צה"ל לקיום הופעתו. במכתב נדרש לידר להצהיר במפורש כי הוא "אוהב את צה"ל ומכבד את ערכיו". הוא סירב להיענות לדרישה, שאותה ראה כמשפילה במיוחד, ובתגובה ביטל צה"ל את הופעתו המתוכננת. הביטול גרר אחריו ביקורת חריפה, בין השאר מאחר שהתבצע כחלק מפעילות שניהלו שלטונות צה"ל נגד משתמטי גיוס.
בשנת 2008 יצא אלבומה של ריטה "רמזים", בהפקתו המוזיקלית של לידר, שגם כתב והלחין לאלבום את השירים "הפעם" ו"שקל שבעים". "רמזים" מכר יותר מ-50,000 עותקים והוכתר כאלבום פלטינה. בנוסף לכך הפיק בשיתוף עדי גולדשטיין את המופע המבוסס על האלבום. ההופעות זכו גם הן להצלחה גדולה. באותה שנה הקליט לידר גרסת כיסוי לשיר "השדות האדומים" במסגרת פרויקט "עבודה עברית" שיצא לרגל חגיגות ה-60 למדינת ישראל. השיר נכתב על ידי הלל מיטלפונקט ויוסי מר חיים, ללחן של אהוד בנאי, שביצע את השיר במקור באופרת הרוק "מאמי".
ב-4 בספטמבר 2008 הוציא לידר את אלבומו החמישי, "בקצב אחיד בתנועות של הגוף". לאלבום קדמו הסינגלים "רק תבקש", שיצא בסוף יוני והוצע להורדה חינם באתר האינטרנט של לידר, ו"מתעורר", שיצא ב-13 באוגוסט. אחרי צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "הדרכים הארוכות", "אלוף העולם" והדואט "ביחד מפחד" עם אפרת גוש.
בתחילת שנת 2010 החל בסיבוב הופעות משותף עם אסף אמדורסקי, שלווה בשיר שכתב לידר והלחין אמדורסקי, בשם "לא יכול לישון".
באוקטובר 2010 נבחר לידר לייצג את ישראל בטקס MTV בקטגוריית Best European Act.
ביולי 2011 השיק לידר, יחד עם יונתן גולדשטיין ואנשים נוספים, את הפרויקט המוזיקלי TYP. ההרכב מתמודד על הזכות לייצג את ישראל בטקס ה-EMA בקטגוריית Best European Act. ב-5 בינואר 2012 הוחתם הפרויקט על חוזה בינלאומי עם חברת הענק יוניברסל תחת חברת הבת הצרפתית שלה, פולידור. החוזה כולל הפצה עולמית של האלבום של הצמד, הקלטת והפצת שלושה אלבומים נוספים וסיבוב הופעות בינלאומי.
בשנת 2012 יצא אלבום הסולו השישי של לידר, "מישהו פעם". הסינגל שקדם לאלבום, "מישהו פעם", זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים. בסמוך ליציאת האלבום יצא לאור הסינגל "מזל טוב ישראל", ששר לידר בדואט עם הזמר מוקי.
בשנים 2013–2018 היה לידר חבר בצוות השיפוט של תוכנית הכישרונות המוזיקלית "אקס פקטור ישראל", אשר שודרה בערוץ 2, ועברה להיות משודרת ברשת 13.
בתחילת 2015 יצא אלבום האולפן השביעי במספר של לידר בשם "האהבה הזאת שלנו". מתוכו יצאו הסינגלים: "מקום ליותר", "ילדות והעיר הגדולה", "הכל בוער" ו"האהבה הזאת שלנו".
במהלך שנת 2016 עבד לידר עם המפיק עופר מאירי על תקליט משותף בהפקת שניהם, זה יצא בסוף אותה שונה בשם "עברי לידר עופר מאירי".
בפסטיבל הפסנתר 2017 העלה את המופע "שיחות על אהבה", בו העלה לבמה זוגות מן הקהל לשיחות על זוגיות ואהבה. בין השיחות ניגן על פסנתר את שירי האהבה הידועים שלו. המופע המשיך להופעות נוספות פעמים בשנה – בוולנטיין דיי ובט"ו באב.
בסוף שנת 2017 הוציא לידר סינגל בשם "מוגזם" שקדמו לו פרומואים רבים. בקליפ הנלווה לשיר נראה לידר רוקד, לראשונה בקריירה, לצד אחיו הבכור, עמיאל, המשמש ככוריאוגרף בניו יורק.
במאי 2018 הוציא לידר את הסינגל "נסיכה שלי", מלווה בקליפ בכיכובה של בר רפאלי ובבימויו של רומן בוצ'אצקי. באותו החודש פתח את סיבוב ההופעות שלו "כאן ועכשיו".
ב-21 באוגוסט 2018 הוציא לידר את הסינגל "הנשף", שנכתב גם כשיר הנושא של הסרט המועמד ל-12 פרסי אופיר.
לידר הצטרף כמנטור לתוכנית המציאות המוזיקלית "The Voice ישראל" בעונתה החמישית, שעלתה לשידור ברשת 13 ב-20 במאי 2019, לצד שלומי שבת ויובל דיין, דורון מדלי, ונסרין קדרי.
לידר עוסק בתחום האמנות הפלסטית והצילום, ואף הציג במספר תערוכות.
באוגוסט 2019 הוציא את השיר "לרקוד עם דמעות בעיניים" בהשתתפות דיג'יי תומר מייזנר ונועה קירל. בדצמבר השיק סיבוב הופעות חדש בשם "לרקוד עם דמעות בעיניים". המופע כלל שלושה חלקים, עברי והלהקה, עברי והפסנתר ועברי ותומר מייזנר. בינואר 2020 עברי עלה להופיע לראשונה בקריירה עם התזמורת הפילהרמונית בהיכל התרבות בת"א בניצוחו של אילן מוכיח. במרץ הוציא דואט עם מוקי בשם "תזכור הכל". במאי, השתתף בפרק של סדרת רשת של כאן דיגיטל בשם "המהפכה הגאה שלי", המבוסס על ראיון שהעניק לגל אוחובסקי עבור סדרת הדוקו של כאן 11 "המהפכה הגאה", אותה כתבו וביימו אוחובסקי ולירן עצמור. עוד באותו החודש, הוציא לאור את הסינגל "המזרח התיכון".
בשנת 2021 הוציא את "הרגע הריק", את "השמים נעולים" (עם דולי ופן, אלה לי להב ופלד) ואת "שמח" (עם סאם חלבי). באותה השנה הופיע בתוכנית "מחוברים" בה סיפר על חייו האישיים. בחודש אפריל ביצע כמה משיריו בטקס המשואות לשנת 2021. בחודש יוני הוציא לאור את ספר שירי הילדים הראשון שלו "קרפוני, ג'וקיפוד וחברים" באיורה של ריה לידר אחותו. באוקטובר פרסם את הסינגל "תעצרו את העולם" לזכרו של הגיטריסט יונתן פריג'.
חיים אישיים.
לידר הוא אחד מהאמנים הראשונים בישראל שהכריזו בגלוי על נטייתם המינית בתקשורת. הוא רואיין על ידי גל אוחובסקי ל"מעריב" בדצמבר 2001 וסיפר על היותו הומוסקסואל, ועל בן זוגו לשעבר, יניב ויצמן. רבים רואים בראיון זה את רגע יציאתו מהארון, אם כי מעולם לא הכחיש או הסתיר את נטייתו. עוד לפני הראיון היה לידר מהמופיעים הקבועים בהפנינג שנערך בסיום מצעד הגאווה בתל אביב.
בראיון צוטט לידר בהתייחס למושג היציאה מהארון:
נטייתו המינית השפיעה רבות על השירים שכתב ושר עוד לפני הריאיון עם אוחובסקי, שבהם שירי אהבה ששר גבר לגבר אחר. וכדבריו:
מגמה זו נמשכה באלבומו הרביעי "זה לא אותו דבר", שיצא לאור בשנת 2005:
ב-2002 שר ביצוע מחודש ללהיטה של ריטה "בוא", שנכלל אחר כך כחלק מפסקול הסרט יוסי וג'אגר. השיר מדבר אל גבר, ומשמעותו משתנה מאוד כששורות כגון "בוא נפזר את מסך הערפל, בוא נעמוד באור ולא בצל" מושרות על ידי גבר ולא אשה.
דוגמה לשיר בעל עמימות מגדרית שכתב ניתן למצוא, לדוגמה, בשיר "זכיתי לאהוב" שבאלבום הרביעי. זהו שיר אהבה של גבר, שלכל אורכו אין שיוך מגדרי של נשוא/ת האהבה:
לכבוד מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של גלגלצ לשנת 2008 הקליט לידר ביצוע מלנכולי לשיר של קייטי פרי "נישקתי בחורה" ("I Kissed a Girl"). הפיכת המגדרים בשיר מתבטאת בשיר זה באופן שונה כאשר לידר מתאר יחסים עם אישה במקביל לזוגיות הומוסקסואלית: "נישקתי בחורה רק כדי לנסות, מקווה שלחבר שלי לא אכפת".
בנובמבר 2011 השתתף לידר בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן. לצד לידר השתתפו בקמפיין גם גל אוחובסקי, שורטי, ג'ייסון דנינו הולט, אביעד קיסוס, עומרי חיון, ציונה פטריוט, אוריאל יקותיאל, קיי לונג, אבנר דפני, שי דויטש, יניב ויצמן ואחרים.
בשנת 2012 עבר עברי לגור עם בן-זוגו הגרמני, יאן, בתל אביב. השניים נפרדו בתחילת שנת 2015.
בשנת 2018 החל לצאת עם בן זוגו השוודי, יונתן. הם מתגוררים במושב רשפון.
באפריל 2019 חשף עברי בפוסט באינסטגרם כי הוא מצפה לילד בתהליך פונדקאות בארצות הברית. עוד הוסיף וכתב בפוסט על היחס המפלה לקהילה הגאה וזוגות חד מיניים בכל אשר קשור לאימוץ ילדים בישראל.
בספטמבר של אותה שנה נולד אלבי, בנו הבכור.
לוקיוס קורנליוס קינה
לוקיוס קורנליוס קינה (סביבות 130 לפנה"ס - 84 לפנה"ס), בן לבית האב של הקורנליים, חי בתקופה רבת תהפוכות בתולדותיה של הרפובליקה הרומית. הוא נמנה עם הפופולרים, תומכיו של גאיוס מריוס. בשנת 87 לפנה"ס, אחרי המלחמה במרסים במהלך מלחמת בעלות הברית, נבחר לקונסול.
קורנליה בתו של קינה, הייתה אשתו הראשונה של יוליוס קיסר
פועלו של קינה בעת מלחמת האזרחים.
לאחר שלוקיוס קורנליוס סולה יצא עם צבאו למזרח, החל קינה במאבק פוליטי להחזרת מריוס וחבריו לרומא בשאיפה להחזיר את חוקי סולפיקיוס. הניסיון להחזיר חוקים אלו נתקל בתגובתה האלימה של סיעת האצולה, בראשות חברו לקונסולט גנאיוס אוקטאוויוס, והאירועים האלימים שהתרחשו (שלפי המסורת נהרגו בהם עשרת אלפים איש) הביאו להגליית קינה ותומכיו מרומא.
קינה ותומכיו מיהרו לגייס צבא מבני הברית האיטלקים, ומחלק מגדודי הצבא הרומי שחנה בקמפניה. מריוס, שכנראה היה בקשר קבוע עם קינה, ניצל את ההזדמנות וחזר לאיטליה עם כח של כ-500 איש, שהיה מורכב בעיקר מעבדים משוחררים ושכירי חרב נומידים. הוא הצליח לאסוף אל דגלו ששת אלפים חיילים, שכללו פליטים פוליטיים, עבדים משוחררים וחיילים מקרב בני הברית האיטלקים. כמו כן הצליח מריוס להעמיד צי של ארבעים אוניות שהציב בשפך הטיבר, ועצר את הגעת אסדות התבואה לרומא. מריוס התאחד עם קינה, והכיר בו בתור הקונסול החוקי (למרות שבעיר רומא נבחר כבר קונסול אחר במקומו), וקינה מסר בידיו את הפיקוד על צבאו וסמכות פרוקונסולרית.