ולקו קאדייביץ' (בסרבית באותיות לטיניות: Veljko Kadijević, בסרבית בכתב קירילי: Вељко Кадијевић; 21 בנובמבר 1925 – 2 בנובמבר 2014) היה גנרל בצבא העממי היוגוסלבי (JNA). הוא היה שר ההגנה ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1988 עד התפטרותו ב-1992, כך שלמעשה היה מפקד ה-JNA במלחמת עשרת הימים בסלובניה ובשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות של קרואטיה.
חייו.
קאדייביץ' נולד בכפר גלאווינה דוניה (Glavina Donja) שבקרבת העיירה אימוצקי שבדלמטיה, קרואטיה, אז חלק מממלכת יוגוסלביה, לאב סרבי ולאם קרואטית. ב-1941 הוא הצטרף לפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו, שלחמו במדינות הציר שפלשו למדינה. ב-1943 הצטרף באופן רשמי למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. לאחר המלחמה הוא למד באקדמיה הצבאית, ולאחר מכן בזו הגבוהה יותר בבלגרד. במהלך שנות ה-80 הפך לבן טיפוחיו של שר הביטחון בראנקו מאמולה (Mamula), ומאוחר יותר לסגנו. הוא החליף את מאמולה ב-1988. לאחר שתמך בראש הממשלה אנטה מרקוביץ' ובמאמציו לשמור על הפדרציה, החל מ-1990 הפך לבעל ברית מסויג של נשיא סרביה סלובודן מילושביץ' והתרחק ממרקוביץ'. לאחר הכישלונות בסלובניה ובקרואטיה, מרקוביץ' דרש את התפטרותו ב-1992. לאחר פרישתו עבר להתגורר בסרביה.
כשבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר זימן אותו כעד בסתיו 2001, הוא טס למוסקבה ביום המחרת. הוא ביקש מעמד של פליט ב-2005, וקיבל אזרחות רוסית ב-2008 בהוראתו של הנשיא דמיטרי מדבדב. לאחר מספר הרשעות בפשעי מלחמה, ב-2007 המשטרה הקרואטית, ומאוחר יותר האינטרפול הוציאו צו מעצר. לאחר שקיבל אזרחות רוסית, ממשלת קרואטיה שלחה בקשה לרוסיה להסגרתו. בקשה זו נדחתה. הוא נפטר ב-2014 במוסקבה.
האגודה הטבעונית
האגודה הטבעונית היא האגודה הראשונה בעולם לקידום טבעונות, שנוסדה בנובמבר 1944 על ידי דונלד ווטסון, דורותי מורגן ווטסון, אלסי שריגלי, לסלי קרוס ושני חברים נוספים. לצורך הקמת האגודה, טבעו דונלד ודורותי ווטסון את המושג 'Vegan' (בעברית: טבעוני). מוטו האגודה הוא: .
היסטוריה.
ההתפלגות מהאגודה הצמחונית.
לפני הקמת 'האגודה הטבעונית', צמחונים וטבעונים גם יחד כונו 'צמחונים'. השימוש הראשון במושג 'צמחונות', שנעשה על ידי חברי בית אלקוט בשנות הארבעים של המאה התשע עשרה, נועד לתאר תזונה ללא ממזון מן החי כלל, אולם עם כינון בבריטניה בשנת 1847, הוחלט לכלול ביצים ומוצרי חלב בהגדרת התזונה הצמחונית על מנת להתאים אותה לתזונתם של חלק מחברי האגודה. בין השנים 1909–1912, סוגיית אכילת תוצרת בעלי חיים, במיוחד מוצרי חלב, נידונה בהרחבה באגודה הצמחונית במגזין האגודה 'The Vegetarian Messenger', וכן לאחר מלחמת העולם הראשונה. ווטסון, שהיה שנים רבות חבר באגודה הצמחונית, אימץ אורח חיים טבעוני בשנת 1942, ובשנת 1943 נאם בכנס של האגודה בנושא הימנעות מצריכת מוצרי חלב. סיכום נאומו התפרסם במרץ 1944 במגזין האגודה.
ווטסון התנגד לא רק לצריכת בשרם של בעלי החיים, אלא לצריכת כל המוצרים מן החי. הוא נמנע מצריכת בשר, חלב, ביצים, עור וצמר, והתנגד לצייד, דייג, ספורט דמים ולניסויים בבעלי חיים. בטבעונות הוא מצא תועלת בריאותית, אך צידד בה בעיקר משום ההיבט המוסרי. הוא ביקש מהאגודה הצמחונית שתאפשר לו לפתוח בתוכה שלוחה שתתרכז בקידום אורח חיים ללא מזון מהחי, אולם נענה בשלילה, משום שהאגודה הצמחונית רצתה למקד את כל האנרגיות שלה בקידום הימנעות ממוצרי בשר בלבד. עקב סירוב האגודה הצמחונית לבקשתו, ווטסון פרש ממנה, ביחד עם אלסי שריגלי, זוגתו דורותי מורגן (Dorothy Morgan), לסלי קרוס (Leslie J Cross) ועוד שני חברים, על מנת להקים ארגון חדש שיקדם התנגדות מלאה לניצול בעלי חיים.
ייסוד האגודה הטבעונית.
בנובמבר 1944, הקימו ששת החברים את האגודה הטבעונית, ובמהרה הצטרפו אליהם 19 פעילים נוספים. 25 פעילים אלו נתפסים כדור המייסדים של התנועה הטבעונית. ווטסון הפציר בחברים לקחת חלק בהקמת התנועה הטבעונית – לכתוב מאמרים, לתת עצות ולענות למכתבי הביקורת. לדבריו, אחת ממטרות הארגון היא לכונן טיעון בעד שינוי מוסרי, בטוח והגיוני, ושיש להסביר מדוע האגודה הטבעונית מחרימה את השימוש במוצרי חלב וביצים. ווטסון כינה את התנועה הטבעונית: "התנועה הגדולה ביותר שאי פעם הייתה", זאת משום שהיא מציעה לדבריו פתרון שייטיב עם האדם, עם בעלי החיים ועם הסביבה גם יחד.
בשנת 1988, כתב ווטסון את זיכרונותיו מהקמת האגודה הטבעונית: "היינו מעטים ופזורים למרחקים אחד מהשני. כל אחד מאיתנו היה שקוע עמוק בקריירה שלו. לא היו לנו תקציבים, כלי תחבורה פרטיים פרט לאופניים, תקדימים לעבוד לפיהם, משרד או ניסיון ביחסי ציבור ופרסום. היינו בתקופת מלחמת העולם השנייה, קצבת המזון הייתה חמורה ביותר ונמשכה כך למשך 7 שנים נוספות".
במסגרת הארגון, ווטסון ייסד, ערך והוציא לאור לבדו את המגזין הראשון בעולם לקידום אורח חיים טבעוני שנקרא 'Vegan News' (בעברית: 'חדשות הטבעונות'). בכתב יד, כתב ווטסון את שם המגזין בדף הכותרת. המהדורה הראשונה של המגזין, ראתה אור ב-24 בנובמבר 1944. המגזין אפשר לווטסון ולחבריו להגיב לביקורת הרבה שנשמעה כלפיהם. רבים הזהירו את הטבעונים כי תזונתם אינה אפשרית ומסכנת את בריאותם. אחרים טענו כי אין זה העיתוי המתאים לחולל שינוי שכזה. בדיעבד, טען ווטסון, כי מגזין זה הוא בבחינת מגילות מדבר יהודה של התנועה הטבעונית, משום שהוא מתאר איך הכל התחיל בזמנים כה קשים.
המושג Vegan.
את המושג 'Vegan' (בעברית: טבעוני), טבע ווטסון ביחד עם אשתו, דורותי מורגן ווטסון, בשנת 1944, עת ייסדו את האגודה הטבעונית. המילה היא הלחם של שלוש האותיות הראשונות ושתי האותיות האחרונות של המילה 'vegetarian' (בעברית: צמחוני), זאת על מנת לסמן את ההתחלה ואת הסוף של הצמחונות: הצמחונות התחילה את הרעיון, אולם הטבעונות היא השלב הסופי והאידיאלי אליו יש להגיע ביחס האדם כלפי בעלי החיים.
המושג Vegan אמנם נטבע בשנת 1944, אולם היה נעדר הגדרה ברורה. לסלי קרוס, מייסד חברת Plamil Foods (אחת החברות הראשונות במערב לייצור חלב סויה), סגן נשיא האגודה הטבעונית ואחד מששת פעיליה הראשונים, הציע בשנת 1949 הגדרה למושג: "העיקרון לפיו בעלי החיים ישוחררו מניצול האדם". לאחר מספר שנים, ההגדרה נוסחה בשנית: "לשים סוף לניצול בעלי החיים על ידי האדם עבור מזון, מסחר, שעבוד, צייד, ניסויים ולכל הפעולות האחרות הכרוכות בניצול בעלי חיים על ידי האדם". בשנת 1979, כאשר האגודה הטבעונית נרשמה כארגון צדקה, היא עדכנה את ההגדרה: "פילוסופיה ואורח חיים השואפים להימנע ככל הניתן מכל הדרכים של ניצול ואכזריות כלפי בעלי חיים עבור מזון, הלבשה וכל מטרה אחרת. כמו כן, הרחבה וקידום שימוש בחלופות שאינן מן החי, עבור תועלת האדם, בעלי החיים והסביבה. מבחינה תזונתית, המושג מתאר את הנוהג להימנע ממזון מן החי".
אידאולוגיה.
האגודה הטבעונית שואפת לעולם בו בעלי החיים חיים את חייהם בשלווה, ללא ניצולם על ידי האדם. האגודה מקדמת אורח חיים המדיר ככל הניתן את כל הצורות של שעבוד ואכזריות כלפי בעלי החיים בתעשיית המזון, הביגוד, הבידור וכדומה. כמו כן, שואפת האגודה לעולם צודק עבור בני האדם על ידי שימוש בר קיימא במשאבי הטבע על מנת לצמצם את הרעב העולמי, ולהבטיח את צורכיהם של בני הדור הקיים ובני הדורות הבאים, זאת באמצעות מעבר לתזונה טבעונית.
יום הטבעונות העולמי.
בשנת 1994 החליטה נשיאת הארגון, לואיס וואליס , לכונן את יום הטבעונות העולמי. תחילה היא הציעה לציין יום זה ב-2 בספטמבר (יום הולדתו של ווטסון), אולם ווטסון סירב, והוחלט לציין יום זה בראשון לנובמבר. התאריך המדויק של הקמת האגודה הטבעונית אינו ידוע, אולם ההשערה היא כי מדובר ב-5 או ב-12 בנובמבר 1944.
אקטיביזם.
האגודה פועלת במגוון מישורים על מנת לקדם אורח חיים טבעוני:
איי פטיט-טר
איי פטיט-טר (בצרפתית: Îles de la Petite-Terre) הם שני איים לא מיושבים השייכים לגוואדלופ, צרפת. את שני האיים ("טר דה או" ו"טר דה בא") מקיפה שונית אלמוגים. האי מקושר מבחינה אדמיניסטרטיבית לאי לה דזיראד. איי פטיט-טר נמצא 12 ק"מ מדרום לאי לה דזיראד ו-12 ק"מ דרום-מזרחית לחצי אי פואנט דה שאטו שהוא הנקודה המזרחית ביותר של האי גרנד טר.
האיים מוגנים והם שמורות טבע לאומיות של צרפת.
היסטוריה.
תושביהם הקדומים של האיים הקריביים חיו באיים מהמאה החמישית לתחילת המאה השש עשרה והם חיו מגידול מקנה, דייג וגידול כותנה שהתאפשר באגירת מי גשמים בבורות.
האיים התגלו על ידי כריסטופר קולומבוס ב-1493 אך לא יושבו על המאה השבע עשרה בגלל מחסור במי שתייה. ההתיישבות האנושית באי הסתיימה ב-1972.
גאוגרפיה.
הארכיפלג מורכב משני איים. הגדול מביניהם הוא "טר דה בא" ששטחו 1.5 קמ"ר ובו נמצא המגדלור הקדום ביותר בגוואדלופ ומגיע לגובה 35 מטר. האי השני הוא "טר דה או" ששטחו 0.2 קמ"ר.
הפאונה מורכבת מאיגואנת האנטילים הקטנים עם 9,500 פריטים, ציפורים נודדות, צבי ים שמטילים את ביציהם בחופים. כמו כן, דגים רבים גרים בסביבות האיים ובלגונות ומוגנים על ידי שונית האלמוגים. על מנת לשמור על בעלי החיים הוכרזו האיים כשמורת טבע מאז 1998.
משפט טוביאנסקי
קונסיירטו דה ארנחואס
הקונסיירטו דה ארנחואס (בספרדית: Concierto de Aranjuez) הוא קונצ'רטו לגיטרה קלאסית ותזמורת של המלחין הספרדי חואקין רודריגו. היצירה, שנכתבה בשנת 1939, היא הידועה ביותר של המלחין, הרבה מעבר לשאר יצירותיו, והצלחתה ביססה את המוניטין שלו כאחד המלחינים החשובים ביותר בספרד של המאה ה-20.
בעיבוד מאת המלחין תפקיד הגיטרה מוחלף בנבל.
הקונסיירטו.
השראה.