באיגרת זו, כמו באיגרת הקודמת, הטון הפסימי מודגש, כאשר דידו, בשורותיה האחרונות לאיניאס כותבת על התאבדותה, כאשר החרב כבר לידה. לפני השורות האחרונות והסופיות, דידו הולכת קדימה אחורה בין ייאוש לניסיון להחזיר את איניאס אליה.
האיגרת השמינית - הרמיונה.
לאחר שהרמיונה נחטפה על ידי בנו של אכילס, פירוס (נאופטולמוס ביוונית), היא מתחננת לאורסטס להשתמש בחוק כדי להחזיר אותה ולהציל אותה מהנישואים האלו.
האיגרת התשיעית - דאיאנירה.
דאיאנירה כותבת לבעלה הרקולס. היא מצהירה שהוא יותר אורח מבעל, מכיוון שהוא אף פעם לא איתה, ותמיד במסעות להילחם במפלצות. לפני כתיבת המכתב דאיאנירה שולחת להרקולס, שבוגד בה, גלימה עם דם של הקנטאור נסוס, במחשבה שהדם הוא שיקוי אהבה שיעזור לה לזכות בו בחזרה. היא מבינה במכתבה שהדם של הקנטאור מורעל, והוא זה שהרג את בעלה. לבסוף היא נפרדת ממשפחתה, בנה וחבריה.
האיגרת העשירית - אריאדנה.
האיגרת נכתבת על ידי אריאדנה לתזאוס אחרי שהוא נוטש אותה על האי נקסוס. אריאדנה מנסה לשכנע את אהובה שיחזור אליה. היא מספרת כיצד היא חיפשה אותו לאחר שהתעוררה על החוף לבד, לפני שהיא ראתה את הספינה שלו מתרחקת ממנה. היא מספרת שהיא ניסתה לתפוס את תשומת לבו בכך שצעקה ונופפה לו בידיה. האיגרת מציגה תמונה של בידוד ובדידות, ובכך מוסיפה לחמש האיגרות הספר השני את תחושת הפסימיות המוכרת.
האיגרת האחת עשרה - קנאקה.
איגרת פרידה שכותבת קנאקה לאחיה מקאראוס , לפני שהיא מבצעת התאבדות לפי ציווי אביה. היא מספרת על אהבת אחיה, על הריונה, על הניסיון להפלה, על כאבי צירי הלידה ותהליך הלידה.
האיגרת השתים עשרה - מדיאה.
כהמשך לאיגרת השישית, אנו רואים הפעם את מדיאה כותבת מכתב לאהובה יאסון, שם היא מספרת על ניסיונה באהבה, מהרגע שהיא מתאהבת בו עד נישואיו עם הנסיכה הקורינטית קראוסה , שהתקיימו זמן קצר לפני כתיבת המכתב. מדיאה מתחננת במכתבה שאהובה יחזור אליה.
האיגרת השלוש עשרה - לאודאמיה.
לאודאמיה מרגישה שבעלה ונמען המכתב פרוטסילאוס לא הולך לחזור ממלחמת טרויה. ואכן, באיליאדה, פרוטסילאוס הוא הראשון מצד היוונים שנהרג. היא מפצירה בו במכתב לא לקחת סיכונים מיותרים במלחמה.
האיגרת הארבע עשרה - היפרמנסטרה.
היפרמנסטרה הייתה אמורה להרוג את בעלה לינקאוס , לו היא כותבת את המכתב, בהוראת אביה, בליל הכלולות שלה. באיגרת היא מספרת על השתלשלות האירועים שגורמת לה לא להרוג אותו. למרות זאת, היא לא מזכירה בשום מקום באיגרת את אהבתה אליו, והיא רק מבקשת ממנו שעכשיו, שאביה קשר אותה בשלשלאות והולך להוציא אותה להרוג, שיבוא להציל אותה או להרוג אותה בעצמו ושידאג לקבורה הולמת.
האיגרת החמש עשרה - סאפפו.
סאפפו כותבת את האיגרת לפאון, אהובה לשעבר שעזב אותה. האיגרת משמשת כאפילוג. כמו ב׳אהבות׳, האיגרת פותחת בהתנצלות למעבר מהסוגה הלירית לסוגה האלגית. בחלק השני של האיגרת מספרת סאפפו על החוויות והחלומות שלה מאז שאהובה עזב אותה. בחלק השלישי היא מאיימת לוותר על כתיבת השירה.
איגרות 16 – 21.
הכותרת של האיגרות הללו, שנכתבו מאוחר יותר מאיגרות 1–15, לא הגיעה לידינו. ההשערה היא שהן נכתבו בין שנת 1 ל-8 לספירה, או לאחר שאובידיוס הוגלה. רק חצי מזה מכיל איגרות מאת נשים, כאשר התבנית היא זוגות של מכתבים העונים אחד על השני. איגרת שש-עשרה נכתבת על ידי פאריס להלנה, ואיגרת שבע-עשרה היא תשובתה של הלנה לפאריס. איגרות שמונה-עשרה ותשע-עשרה הן של לאנדררוס והרו, עשרים ועשרים ואחת של שקונטיוס וקידיפה. ישנה השערה שקובץ איגרות זה לא נכתב על ידי אובידיוס עצמו אלא על ידי משורר אלמוני אשר העריץ את אובידיוס.
פרדס (כתב עת)
הורדה דיגיטלית
מכונה לומדת
רנדורי
רנדורי (ביפנית: 乱取り, תרגום מילולי: תוהו ובוהו מול יריב) הוא מונח באמנויות לחימה יפניות, שמתאר קרב-אימון חופשי, כלומר קרב שבו כל צד יכול להשתמש בכל אחת מהטכניקות שלמד. באמצעות הרנדורי ניתן ללמוד באילו מצבים להשתמש בכל טכניקה, ולהתרגל 'לשלוף' במהירות את הטכניקה הנכונה בסיטואציה בלתי צפויה.
המשמעות המדויקת של מילה 'רנדורי' משתנה בהתאם לאמנות הלחימה. בג'ודו, ג'ו ג'יטסו ואייקידו שודוקאן (בין היתר), המשמעות היא בדרך כלל קרב אחד על אחד, שבו כל צד מנסה לעמוד בהתקפות היריב ולהגיב להן, בעזרת הטכניקות שלמד. בסוגים אחרים של אייקידו, משמעות המונח רנדורי היא קרב שבו מספר מתאמנים תוקפים מתאמן, אחד אחרי השני, כשהמותקף אינו יודע איך יתקפו ובאיזה סדר.
רגעי קסם
רגעי קסם היא תוכנית רדיו מוזיקלית שמשודרת החל משנת 1983 ברשת ב' של קול ישראל. שידורה של התוכנית נמשך גם בתחנת הרדיו "כאן ב'" של תאגיד השידור הציבורי.
היסטוריה.
התוכנית רגעי קסם שודרה לראשונה בשנת 1983 ברשת ב' של קול ישראל. בתוכנית שודרו שירים לועזיים בסגנון האולדיז משנות ה-50 ה-60 וה-70 של המאה העשרים.
התוכנית מוגדרת בפתיח התוכנית כ"רצף של שירים ישנים ואהובים". היא שודרה כמעט ברציפות לאורך השנים ברשת ב' בימים א-ה בין השעה 14:00 ל-15:00, ונעימת הפתיחה שלה המלווה את התוכנית מאז היווסדה היא Charmaine של מאנטובאני ותזמורתו. את התוכנית ערך אפרים וייל איש קול ישראל מאז הקמתה. בסוף שנות השמונים כשפרש לגמלאות, ערכה את התוכנית עליזה דיסטניק עד לשנת 2012. משפרשה לגמלאות החליפה אותה בתפקיד חיה זל
בשנת 2008 זכתה רגעי קסם בפרס תוכנית המוזיקה המצטיינת במסגרת כנס הרדיו.
בשנת 2015 החליט מנהל קול ישראל שמעון אלקבץ להעביר את התוכנית לרשת א', לאחר הפסקה קצרה שהייתה בשידור התוכנית. עם חידוש התוכנית היא נערכה והוגשה על ידי גדי ליבנה. התוכנית משודרת כיום על ידי ליבנה, בתחנת כאן תרבות של תאגיד השידור הציבורי.
בשנת 2016 הוציאה קול ישראל לאור אלבום אוסף כפול עם להיטי התוכנית בשיתף חברת הליקון.
במרץ 2018 הוחלט להחזיר את התוכנית לרשת ב', בהגשתו של גדי ליבנה בשעה 15:00.
שרה הירש
רחל שרה הירש (בגרמנית: Sarah Rahel Hirsch, 11 באפריל 1834 – 1909) הייתה סופרת יהודייה-גרמנייה שפרסמה סיפורים בגרמנית, תחת שם עט פרידריך ראטט.
הייתה בתו של הרב שמשון רפאל הירש. נישאה לרב יוסף גוגנהיימר והיו להם ארבעה ילדים: סופי בנדיקס, הרב ד"ר רפאל גוגנהיימר, יוליה, יצחק גוגנהיימר.
ספריה.
כתבה את הרומן "יאקובינה" ב-1897. תורגם על ידי בלומה ביינאשווייץ ונקרא בעברית "בת רוחמה" (1899); תרגומו פורסם בכתב העת היהודי-גרמני "דער איזראעליט".
ספר נוסף שחיברה הוא "גלגל החוזר" (1886).
שני סיפורים שלה, "היינריך בעער" (1906) ו"הנכד" (1909), פורסמו תחילה בהמשכים ב"חבצלת" בתרגומו של ישראל דוב פרומקין, ובהמשך יצאו לאור כספרים.
סקופילד
שכנות טובה
שכנות טובה הייתה מנהלה באוגדה 210 של פיקוד צפון שהייתה האחראית על הסיוע האזרחי לתושבים סורים שנפגעו ממלחמת האזרחים בסוריה.
רקע.
ביוני 2016 הוקמה המנהלה ובאוגוסט התקיימה הפעילות הראשונה שלה. מאז היא הוציאה לפועל יותר מ-110 מבצעי סיוע מסוגים שונים. תיאום ובקרת הפעילות ההומניטרית נוהלו על ידי שכנות טובה, וכוחות אוגדה 210 סייעו בהעברת הציוד ובאבטחת הפעילות. כ-400 משפחות חיו במחנות אוהלים סמוך לגבול והשאר התגוררו בכפרים או בשטח הפתוח. כשליש מהתושבים היו עקורים או פליטים, מחציתם קטינים. החולים שהובאו לישראל טופלו ברובם בבתי החולים בצפון, בעיקר במרכז הרפואי לגליל בנהריה ובית החולים רבקה זיו בצפת.
הסיוע.
לפי צה"ל, הסיוע לאזרחים הסורים התבצע ממניעים מצפוניים וביטחוניים. צה"ל לא היה מעוניין לעמוד מנגד למול המשבר ההומניטרי בסוריה ובנוסף, הסיוע יועד לייצר סביבה פחות עוינת מעבר לגבול.
הסיוע ניתן בשלוש צורות:
בשנת 2017 נפתח בכפר הסורי בריקה, בית יולדות ללא ציוד. בעקבות פנייה לישראל, נשלחו אינקובטורים, מכונות הרדמה והנשמה ומכשירי אולטרה סאונד.
חלק מהמימון הגיע מארגוני סיוע וחלק מתקציב המדינה.
מפקד המנהלה היה קצין בדרגת סגן-אלוף.
ב-13 בספטמבר 2018 הודיע צה"ל על סגירת מנהלת "שכנות טובה" בעקבות חזרתו של משטר אסד לשלטון בדרום המדינה.
מרפאת שדה
אאוסוציאליות
אאוסוציאליות (באנגלית: Eusociality, נגזרת של המילה היוונית εὖ, טוב) היא הרמה הגבוהה ביותר של ארגון חברתי בעולם החי. היא מוגדרת על ידי המאפיינים הבאים: שיתוף פעולה בגידול צאצאים (כולל גידול צאצאים של אחרים), מושבה שבה גדלים בניהם של מספר דורות זה אחר זה, חלוקת עבודה בין כתות (קאסטות) מתרבות ובלתי מתרבות. חלוקת העבודה ברבייה יוצרת פרטים מתרבים הנקראים מלכות ופרטים שאינם מתרבים הנקראים עמלות.
אאוסוציאליות נבדלת ממערכות חברתיות אחרות בכך שבה מאבדים פרטים בקאסטה אחת, בדרך כלל, את היכולת לבצע לפחות אחת ממטלותיהם או התנהגויותיהם של יחידים בקאסטות אחרות.
אאוסוציאליות קיימת בחרקים מסוימים, בסרטנאים וביונקים. היא נצפתה ונחקרה בעיקר בדבוראים (נמלים, דבורים וצרעות) ובטרמיטים. במושבה יש הבדלי קאסטות (מעמדות ותפקידים): מלכות וזכרים פוריים הם המתרבים, בעוד שחיילים ופועלים עובדים יחדיו כדי ליצור סביבת מחיה המיטיבה עם תהליך הרבייה. גם מספר יונקים הם מינים אאוסוציאליים, בהם החולד העירום וחולד דמאראלנד. גם מיני שרימפים הם אאוסוציאליים. הסוציוביולוג אדוארד א' וילסון טען שבני אדם הם מין אאוסוציאלי, אבל הטיעון שלו הופרך על ידי ביולוגים אבולוציוניים, שציינו שבקרב בני אדם אין חלוקה פיזיולוגית שמקורה גנטי של עבודה יצרנית, ושכל חלוקה כזו היא במקורה תרבותית.