מרין זומן לנבחרת קוסטה ריקה עד גיל 20, על מנת להשתתף באליפות העולם של קונסקאף עד גיל 20 שנערכה בשנת 2017. בנוסף, זומן על ידי המנג'ר מרסלו הררה לנבחרת קוסטה ריקה עד גיל 20 על מנת להשתתף גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בשנת 2017. ב-7 ביולי 2018, הוא נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה עד גיל 21, לקראת הטורניר מרכז אמריקה וקריביים שנערך בשנת 2018.
בוגרים.
ב-16 ביוני 2017, נכלל מרין בסגל הזמני של 26 שחקנים לגביע הזהב של CONCACAF. עם זאת, הוא לא נכלל בסגל האחרון של 23 השחקנים. אך, ב-15 ביולי הוא הוזמן לסגל בעקבות פציעות של שחקני הנבחרת. ב-28 באוגוסט 2018, הוזמן מרין לנבחרת לצמד המשחקים נגד דרום קוריאה ויפן. ב-7 בספטמבר, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 0–2 נגד יפן.
חברה חקלאית
אאוד וילקן
אאוד וילקן (בדנית: Aud Wilken; נולדה בשנת 1965) היא זמרת גרמנייה-דנית. ייצגה את דנמרק באירוויזיון 1995.
ביוגרפיה.
וילקן נולדה במזרח ברלין לאם גרמנייה ואב דני, ב-1974 עברה עם משפחתה לדנמרק.
ב-1988 יצא אלבומה כזמרת בשיתוף עם להקת הפוסט-פאנק "The Overlords".
היא ייצגה את דנמרק באירוויזיון 1995 עם השיר "Fra Mols til Skagen" שנחשב לשיר בלתי רגיל והיא הייתה במקום החמישי.
ב-1996 שרה בפסקול של סרט הפשע הדני "Pusher" עם מאדס מיקלסן.
ב-1999 יצא אלבום הסולו הראשון שלה בשם "Diamond In the Rough".
ב-2007 עברה להתגורר באמריקה שם היא עוסקת בעיקר בכתיבת שירים.
ב-2009 הוציאה את הסינגל "Knowing That It's There".
חוסה אנחל קאריו
חוסה אנחל קאריו קאסאמאיור (באנגלית: José Ángel Carrillo Casamayor; נולד ב-7 בינואר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בדפורטיבו לוגו.
קריירה.
קאריו בוגר מחלקת הנוער של ריאל מורסיה, ועשה הבכורה שלו הבכורה העונת 14–2013 בקבוצת המילואים של ריאל מורסיה בהליגה הספרדית הרביעית. ב-26 בינואר 2014 עשה קאריו את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור הקבוצה הראשונה של ריאל מורסיה, כשיחק את חמש הדקות האחרונות של המשחק בתיקו 2–2 באצטדיון נואבה קונדומינה נגד מיורקה, במאבק ההישארות בליגה הספרדית השנייה. ביוני, לאחר הירידה האדמיניסטרטיבית של המועדון, החל קאריו לשחק באופן קבוע בקבוצה הבוגרת.
ב-17 ביולי 2015 חתם בסביליה אתלטיקו. בסיום עונת 2015/2016 העפיל עם סביליה אתלטיקו לליגה הספרדית השנייה. ב-1 בספטמבר 2017 חתם קאריו לשלוש שנים בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. לאורך כל התקופה בה שיחק במדי קאדיס ערך קאריו 42 הופעות במהלכם כבש שישה שערים. ב-27 בינואר 2019 חתם קאריו לשנתיים וחצי עם סעיף שחרור במקרה של ירידת ליגה בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. בסיום העונת 2018/2019 ירדה קורדובה ללליגה הספרדית השלישית, וכתוצאה מכך שוחרר קאריו בהעברה חופשית.
ב-16 ביוני חתם קאריו לשלוש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל, כעבור חודשיים וחצי שוחרר מהקבוצה.
ב-22 בנובמבר 2019 חתם בדפורטיבו לוגו מהליגה הספרדית השנייה.
קריירת נבחרות.
קאריו זכאי לייצג את נבחרת ספרד, אך הוא גם זכאי לשחק עבור נבחרת הפיליפינים בשל סבא שלו. בשנת 2019, נמסר כי קאריו קיבל הזמנה להתאמן עם נבחרת הפיליפינים.
ג'ימי מארין
Mami (בעברית: מאמי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן. האלבום יצא לאור ב-25 באפריל 2018 (יפן) ובעולם האלבום יצא לאור ב-15 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים ויקטור רקורדס ואלכסנדרה סטאן.
עם יציאתו, נכנס האלבום אל המקום ה-119 במצעד האלבומים שביפן.
זאביק רייס
ויליאם זאב בריקמן
ויליאם וולפגנג זאב בריקמן (באנגלית: William Wolfgang Brickman; 30 ביוני 1913 - 22 ביוני 1986) היה פרופסור יהודי אמריקאי לחינוך, ראש החוג לתולדות החינוך באוניברסיטת ניו יורק (1957–1962), ראש החוג לחינוך השוואתי באוניברסיטת פנסילבניה (1962–1981), מחלקת המדינה של ארצות הברית העסיקה את בריקמן כשליח מיוחד לבחינת מערכות החינוך ברחבי העולם כולל בברית המועצות.
במלחמת העולם השנייה שירת כקצין מודיעין בצבא ארצות הברית, לעיתים במדי קצין אס.אס.
ביוגרפיה.
נולד ב-1913 לחיה-שרה ושלום-דוד, במנהטן. הוריו היגרו לארצות הברית מ-ידוובנה פולין. דיברו בבית יידיש. אביו נפטר בילדותו. נרשם לחוג לגרמנית ולחינוך בקולג' העירוני של ניו יורק. בשנת 1934 סיים בריקמן תואר ראשון בגרמנית וחינוך בקולג' העירוני של ניו יורק. בשנת 1935 סיים תואר שני, ובשנת 1938 תואר שלישי (Ph.D) בהיסטוריה חינוכית באוניברסיטת ניו-יורק.
בריקמן ידע לקרוא ב־20 שפות אירופיות, לטינית, יוונית קלאסית, שלוש שפות אסיאתיות ושתי אפריקניות.
בעיצומה של מלחמת העולם השנייה במרץ 1943 גויס לחיל האוויר האמריקאי על תקן היסטוריון ומומחה לגרמניה. סיים קורס קצינים. לקראת סוף 1944, לאחר שבעלות הברית פלשו לצפון צרפת חיפשו במערכת הצבאית דוברי גרמנית ושמו של בריקמן עלה. בריקמן זומן למיונים ולראיונות, שהוצגו בפניו כגיוס לחיל הכיבוש בגרמניה שלאחר המלחמה. בריקמן נועד לשירות הדואר של חיל הכיבוש, וידיעותיו בשפה הגרמנית נחשבו כיתרון. בריקמן קיבל ציון גבוה מאוד במבחני השפה והתקבל.
בריקמן הוצב בחטיבה 970 של יחידת המודיעין הנגדי של הצבא האמריקני (Counter Intelligence Corps), שפעלה בשטחים המשוחררים ללכידת סוכנים נאצים שהושארו מאחור. בינואר־פברואר 1945 עבר בריקמן קורס מודיעין במחנה ריצ'י במרילנד, והתכונן להצבתו בגרמניה המשוחררת. בריקמן גויס להמשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS), גוף הביון שממנו התפתח בשלב מאוחר יותר ה־CIA.
היחידה של בריקמן נועדה להצבה מאחורי קווי האויב בתוך שטחי גרמניה, במטרה ללכוד קצינים נאצים בכירים שינסו לברוח ולהציל את עצמם. היחידה שלו פעלה לפתות קצינים נאצים באס.אס ובוורמאכט בבריחה מהארץ, לחקור אותם במסווה ולשבות אותם. בתוקף תפקידו בריקמן היה לבוש מדי אס.אס.
בריקמן ניסה ללכוד את מרטין בורמן אך בשל התרחשות אירוע בלתי צפוי לא הצליח ללכוד אותו.
לאחר שמלחמת העולם השנייה הסתיימה, חזר בריקמן לתפקידו ביחידת המודיעין הנגדי, התמנה לסוכן האחראי למחוז דגנדורף וכשהחלו משפטי נירנברג הוצב ביחידת האבטחה של המתחם שבו התנהלו המשפטים.
בריקמן השתחרר מהצבא האמריקאי באפריל 1946.
ב־1958 נישא לסילביה (צביה) מן.
בריקמן נפטר בשנת 1986. נטמן בהר המנוחות בירושלים. לבריקמן בני משפחה בישראל.
אקדמיה.
בריקמן למד אצל הפילוסוף ג'ון דיואי.
בין השנים 1948–1950 כיהן כמרצה להיסטוריה של החינוך באוניברסיטת ניו יורק. בין השנים 1950–1951 היה מרצה בכיר להיסטוריה של החינוך באוניברסיטת ניו יורק.
בין השנים 1951–1957 כיהן כפרופסור חבר להיסטוריה של החינוך והחינוך השוואתי, הממונה על הוראת סטודנטים בשש שפות זרות, אוניברסיטת ניו יורק. בין השנים 1953–1957 כיהן כיו"ר המחלקה להיסטוריה של החינוך, אוניברסיטת ניו-יורק. בין השנים 1957–1962 כיהן פרופסור מן-המנין להיסטוריה של החינוך וההשכלה ההשוואתית, אוניברסיטת ניו-יורק וראש החוג לחינוך לתולדות החינוך.
בשנות ה־60 עבר בריקמן לאוניברסיטת פנסילבניה, שבה שימש ראש החוג לחינוך השוואתי
עבור בריקמן, החינוך ההשוואתי היה חסר בחינוך הנכון של המורים, שהדגיש בדרך כלל את הפדגוגיה הסוציולוגית, הפסיכולוגית וההתנהגותית יותר מאשר ניתוח השוואתי. בריקמן האמין כי באמצעות בחינה מדוקדקת של שיטות ההוראה, המנהגים והתאוריות של מדינות אחרות, סביר יותר שהמורים וקובעי המדיניות בארצות הברית ישיגו איכות בחינוך/
בריקמן ייסד את האגודה לחינוך השוואתי (CES, שנודע מאוחר יותר בשם "אגודת החינוך השוואתי והבינלאומי") בארצות הברית בשנת 1956. בריקמן כיהן כנשיא האגודה פעמיים (1956-1959, 1968-1967).
בריקמן חיבר עשרות ספרים בנושאי חינוך, פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת מקצועיים ובמגזינים יהודיים וערך כתב עת בתחום.
פרופסור אורח.
בריקמן כיהן כפרופסור אורח להיסטוריה חינוכית וחינוך השוואתי, באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (קיץ 1953, 1954), (1953-1957, קיץ 1959, 1964), אוניברסיטת המבורג, גרמניה (קיץ 1957), אוניברסיטת אילינוי (קיץ 1958), אוניברסיטת טולדו (יוני 1959), מכללת לויולה, בולטימור (אביב 1963), מכללת המורים, אוניברסיטת קולומביה (קיץ 1964), אוניברסיטת פיטסבורג (קיץ 1965), אוניברסיטת ויומינג (יוני 1968), אוניברסיטת בר-אילן (יוני 1970), אוניברסיטת קייפטאון, קייפטאון דרום אפריקה (1981).
עורך בנושאי החינוך.
בין השנים 1942-1944 היה בריקמן עורך הירחון "Education Abstracts", בין השנים 1942-1946 היה עורך בירחון "Modern Language Journal", בין השנים 1947-1949 היה עורך בפועל של "School and Society" ובין השנים 1953-1976 עורך (קרוי היום: "USA Today Magazine"). בין השנים 1971-1979 היה "עורך תורם" בירחון "Western European Education", ועורך בין השנים 1979-1986 (קרוי היום: "now European Education").
בברית המועצות.
מחלקת המדינה של ארצות הברית העסיקה את בריקמן כשליח מיוחד לבחינת מערכות החינוך ברחבי העולם. נסיעותיו התכופות לברית המועצות הובילו אותו לקשר גם עם הרבי מליובאוויטש, שהשקיע מאמצים רבים בשימור הקשר עם יהודי ברית המועצות באותם ימים.
לאחר שנודע לבריקמן על מצבם הקשה של יהודי ברית המועצות, החל להביא עימו בביקוריו תשמישי קדושה, ספרים וחומשים ולחלק אותם לבני הקהילה המקומית שניסו לשמור על זהותם בכל מחיר. במסגרת פעילותו בברית המועצות יצר בריקמן קשרים עם שגרירות ישראל במוסקבה.
חפצים חדים (מיני-סדרה)