ממוצע נע הוא כלי סטטיסטי, בו נעשה שימוש בשיטת הניתוח הטכני בשוק ההון, במטרה לזהות את כיוון המגמה של מניות.
אם שער המניה נמצא מעל הממוצע הנע – המניה נמצאת במגמת עליה, ואם שער המניה מתחת לממוצע הנע – המניה נמצאת במגמת ירידה. הממוצע הנע הוא בעצם שקלול של שערי המניה בימים האחרונים של המסחר, ולכן, אם שער המניה ביום מסוים גבוה מהממוצע – הרי שהמניה בעלייה, ולהפך.
לצורך חישוב הממוצע ניתן להשתמש בטווחי זמן שונים וזאת בהתאם למגמה אותה אנו רוצים לבחון, עבור המגמה המינורית נהוג להשתמש בממוצעים של 5/6/13 ימים למגמה המשנית נהוג להשתמש בממוצעים של 26/50 ולמגמה הראשית נהוג להשתמש בממוצע של 200/100 ימים.
הממוצע הנע לבדו אינו כלי טכני אמין במיוחד שכן כל יום ויום כל מניה חוצה ממוצע נע כלשהו. בנוסף הממוצעים הנעים מספקים איתותי שווא רבים ולכן פיתחו לאורך השנים ממוצעים נעים "מתוחכמים" יותר ומתנדים מבוססים על הממוצעים הנעים.
סוגי ממוצעים נעים ונוסחאות חישוב.
1.ממוצע נע רגיל - הממוצע הנע הרגיל הוא ממוצע של שערי המניה בימים האחרונים, בדרך כלל ממוצע זה מחושב לפי שערי הסגירה של המניה אך ישנם מנתחים טכניים המשתמשים בשער הממוצע של ימי המסחר לצורך חישוב הממוצע הנע.
אופן החישוב של ממוצע נע זה פשוט יחסית:
formula_1
2.ממוצע נע משוקלל - ממוצע נע משוקלל נותן משקל רב יותר לימי המסחר האחרונים מכיוון שהם "רלוונטיים יותר" מאשר ימי המסחר הקודמים.
3.ממוצע נע אקספוננציאלי - ממוצע נע אקספוננציאלי בדומה לממוצע הנע המשוקלל מתחשב גם הוא יותר בנתונים האחרונים ופחות בנתונים ה"ישנים" אך ההבדל הוא שהממוצע הנע האקספוננציאלי נותן משקל הולך ויורד בצורה אקספוננציאלית לנתונים מהעבר.
החישוב של ממוצע נע אקספוננציאלי:
formula_5
לדוגמה עבור מקרה הקצה formula_11 (חישוב ה-formula_12, הממוצע הנע האקספוננציאלי, על פני היום השוטף בלבד) מחיר המניה הנוכחי מוכפל ב-1 והממוצע הקודם ב-0 וכך ה-formula_12 שווה למחיר המניה של היום.
עבור formula_14 (חישוב ה-EMA על פני היומיים האחרונים) מתקבל formula_15, אז מכפילים את מחיר המניה הנוכחי ב-2/3 ואת ה-formula_12 של היום הקודם ב-1/3 ומקבלים את ה-formula_12 הנוכחי (זה שמחר יוכפל ב-1/3 ויחד עם מחיר המניה של מחר שיוכפל ב-2/3 יתן את ה-formula_12 של מחר).
עבור formula_19 מתקבל formula_20 ואז מכפילים את מחיר המניה הנוכחי ב-2/7 ואת ה-formula_12 של אתמול ב-5/7 וכך הלאה.
קשר מים
קשר מים הוא קשר לחיבור שתי רצועות שטוחות. קשר מים הוא היחיד שאינו מעוות את הרצועה בתוכו, ולכן לחיבור רצועות הוא חזק ביותר; מוכר רק קשר אחר לחיבור רצועות שהוא חזק יותר - קשר דייגים כפול, שאינו נוח לקשירה ברצועות. בחבלים, שהחתך שלהם עגול, קשר מים אינו בטיחותי (עלול להחליק תחת עומס) ולכן קשר זה אינו מיועד לחיבור בין חבלים.
שימושים אפשריים שלו בטיפוס ובסנפלינג הם יצירת ריתמה מאולתרת וסגירת לולאת רצועה (סלינג).
הקשר נקשר באמצעות יצירת קשר בוהן ברצועה אחת ועקיבה אחר הלולאה ברצועה השנייה מהקצה השני.
ספידומטר
שביעות רצון בעבודה
שביעות הרצון של עובדים מעבודתם היא גורם חשוב בעולם העבודה וארגונים משקיעים משאבים ומאמצים על מנת לשפר את שביעות רצון העובדים. זאת מכיוון ששביעות הרצון מגבירה אפקטיביות, תפוקות, הזדהות עם מקום העבודה, איכות העבודה ועוד. אף על פי שקיים ביניהם קשר הדוק ויש מידה של חפיפה בין המודלים המסבירים אותם, שביעות רצון היא מונח שונה ממוטיבציה. מידת שביעות הרצון קשורה גם למצבו הרגשי של העובד והמחקר על תחום הרגשות מספק קשרים בין רגשות לשביעות רצון. עקב החשיבות של רמת שביעות הרצון ארגונים מעוניינים למדוד אותה וקיימות מספר טכניקות מדידה.
הגדרות.
ההגדרות הקיימות למושג שביעות רצון בעבודה:
תאוריות של שביעות רצון בעבודה.
מודל אישיותי Dispositional Theory.
במחקרים נמצא שעמדתם של אנשים כלפי העבודה יציבה לאורך זמן ולאורך סיטואציות משתנות (החלפת מקום עבודה). מכאן נובעת ההשערה ששביעות רצון בעבודה קשורה לאישיות. שביעות הרצון בעבודה היא חלק משביעות הרצון הכללית בחיים. זהו גורם אישיותי שלא מושפע מהארגון והוא בנוי מתכונות כמו גובה ההערכה העצמית, יכולת עמידה בלחצים ומיקוד שליטה.
מודל מאפייני התפקיד - Job characteristics model.
מודל זה הוצע על ידי Hackman &amp; Oldham.המודל משמש כמודל מסגרת לבחינת ההשפעה של מאפייני תפקיד על מגוון תוצאות בעבודה, כולל שביעות רצון. המודל טוען שלתפקיד יש 5 מאפייני ליבה:
חמשת המאפיינים האלה מביאים את העובד למצב פסיכולוגי בעל 3 גורמים:
שלוש תפיסות אלו קשורות למוטיבציה ואחת מהתוצאות שלהן היא מידת שביעות הרצון מהעבודה.
שביעות רצון ורגשות.
מצב רוח ורגשות בסביבת העבודה הם שתי אבני בניין שמרכיבות את הגורם הרגשי של שביעות רצון (בהתייחס להגדרה ששביעות הרצון בנויה מרגשות, אמונות והתנהגויות). מצב רוח הוא מצב מתמשך שאין לו סיבה מוגדרת. רגשות הם יותר אינטנסיביים, בעלי משך קצר ובעלי סיבה מוגדרת וברורה.
מחקרים הראו שמצב רוח קשור לשביעות רצון כללית מהעבודה. גם רגשות חיוביים ושליליים נמצאו קשורים משמעותית לשביעות הרצון הכללית מהעבודה. התדירות שבה חווים רגשות חיוביים מנבאת את שביעות הרצון בצורה טובה יותר מאשר עוצמת הרגשות.
עבודת רגשות וויסות רגשות קשורים גם כן לשביעות רצון בעבודה. עבודת רגשות היא התהליך שבו עובד מנהל את התחושה הרגשית לצורך הצגה גופנית או הבעתית של התחושה בפומבי. ויסות רגשות אלו הם מאמצים מודעים ולא-מודעים שבאמצעותם האדם מנהל ושולט בסוג הרגשות שהוא חווה ומביע, בעיתוי שלהם ובאופן ההבעה. מחקרים מוקדמים בנושא התוצאות של עבודת רגשות הדגישו את ההשפעה השלילית של עבודת רגשות על שביעות הרצון. מחקרים עדכניים, שבדקו מגוון מקצועות וסיטואציות, טוענים שהתוצאות של עבודת רגשות הו לא בהכרח שליליות. נמצא למשל שהדחקה של רגשות שליליים קשורה לשביעות רצון נמוכה בעוד שהגברה של רגשות חיוביים מביאה לשביעות רצון גבוהה. קיימים שני מנגנונים שמסבירים את הקשר בין עבודת רגשות וויסות רגשות לבין שביעות רצון בעבודה:
השלכות של שביעות רצון.
שביעות רצון בעבודה היא אינדיקציה חשובה לגבי הרגשתו של העובד כלפי תפקידו והיא מנבאת מספר התנהגותיות חשובות : התנהגות אזרחית (האם העובד תורם לעבודה מעל הנדרש), היעדרויות, עזיבה, מחויבות למקום העבודה, התנהגות עוינת (גנבות, התבטאויות עוינות). לעומת זאת, הקשר בין שביעות רצון לבין תפוקה הוא קשר חלש והוא תלוי במשתנים נוספים. המודל של פורטר ולאולר הוא אחד ההסברים למורכבות הקשר. המודל לוקח בחשבון את החוללות העצמית (Self-efficacy - עד כמה האדם מאמין שמאמץ שלו יביא לתוצאה)וכיצד האדם תופס ומעריך את התגמולים.
דן אריאלי הציג בסדרת ניסויים, בהם המשתתפים הרכיבו צורות מלגו, כיצד בתנאים בהם עבודת ההרכבה, שנעשתה בתשלום, הייתה יותר "משמעותית" (כלומר, בתנאים בהם לא הרסו למשתתפים את מה שהרכיבו מייד לאחר שסיימו), המשתתפים המשיכו להרכיב יותר והרוויחו יותר כסף ביחס לקבוצת הביקורת, ואף קישר זאת לשביעות רצון גבוהה יותר מהעבודה ולתפוקה גבוהה יותר.
מדמהירות
מן או וור
תסמונת פוסט טראומטית
טבלת ניתוב
בתקשורת מחשבים, טבלת ניתוב (באנגלית: Routing Table, או RIB - Routing Information Base) היא טבלה המוחזקת במסד נתונים או בקובץ על גבי רכיב כלשהו ברשת תקשורת (נתב), ומשמשת לאחסון המידע הנדרש לניתוב חבילות ברשת. המידע בטבלה כולל את הניתובים האפשריים ברשת לפי כתובת היעד של החבילה, ולעיתים גם את הציון הרלוונטי לכל אחד מהנתיבים כך שבמידה ויש מספר נתיבים לאותו היעד ניתן יהיה לבחור את הטוב מביניהם. הציון נקבע לפי מטריקה הנקבעת בנתב או בפרוטוקול הניתוב. ברוב המוחלט של רשתות התקשורת הניתובים מתייחסים לסביבה המיידית של הרכיב, ומציינים את הרכיב הבא אליו יש להעביר את החבילה על מנת שזו תגיע בסופו של דבר ליעדה. בנייתה של טבלת הניתוב נעשית באופן דינמי תוך שימוש בנתונים העוברים באמצעות פרוטוקולי הניתוב השונים וכן באופן סטטי על ידי הגדרות מקומיות של ניתובים סטטיים.
כיום, בשל גודלן של רשתות התקשורת והעומס הרב בתהליך הניתוב, לרוב נתבים לא משתמשים בטבלאות הניתוב המלאות באופן ישיר, אלא גוזרים מהן טבלאות העברה (Forwarding Tables) המכילות אך ורק את הניתובים הנבחרים עבור היעדים השונים, באופן המאפשר גישה וחיפוש מהירים - אם על ידי שימוש במבני נתונים מתאימים ואם על ידי אחסון בחומרה.
מבנה טבלת הניתוב.
טבלת הניתוב מכילה עבור כל ניתוב לפחות שלושה נתוני חובה:
בנוסף לנתוני חובה אלו, על בסיס מימושים שונים של טבלת הניתוב, היא יכולה להכיל גם את הנתונים הבאים:
דוגמה לטבלת ניתוב במערכת ההפעלה חלונות.
במערכת ההפעלה חלונות ניתן להדפיס את טבלת הניתוב הנוכחית על ידי שימוש בפקודה route PRINT. תוצאה לדוגמה של הקשת פקודה זו:
המשבר הכלכלי העולמי של 2008
מטריקה (רשתות)
ברשת תקשורת, מטריקה היא ערך של מגנון הניתוב הקובע באיזה נתיב עדיף להשתמש אם יש מספר נתיבים אל אותו היעד ברשת, כאשר הנתיב עם הערך המינימלי הוא הנתיב המועדף. טבלת הניתוב מכילה אך ורק את הנתיבים הטובים ביותר האפשריים, ומתעלמת משאר הנתיבים בעלי המטריקות הגבוהות יותר, אך פרוטוקול ניתוב המתבסס על מסד נתונים המכיל את הטופולוגיה של הרשת עשוי להכיל את כלל האפשרויות בלי קשר לעלותן.
המטריקה מחושבת על בסיס נתונים שונים של הניתוב, וכל פרוטוקול מייחס חשיבות שונה לכל אחד מהנתונים. נתונים לדוגמה המשמשים את פרוטוקולי הניתוב הם: