בשנת 1994 אליס מילר, קצינה בחיל האוויר, עתרה באמצעות האגודה לזכויות האזרח לבג"ץ נגד הרמטכ"ל ושר הביטחון, בדרישה לחייב את החיל לזמן אותה למבדקי טיס. בג"ץ קיבל את עתירתה, ופסק שמדובר באפליה אסורה בין נשים לגברים. בנובמבר 1995 נפתח מחדש קורס טיס לנשים, תוך הנמכת "סרגל המאמצים" בהתאם ליכולותיהן. מילר עצמה נכשלה במבדקי המיון, אך מאבקה פתח את אפשרות הרישום לקורס לנשים ופתח פתח לשינוי מעמד הנשים בצה"ל.
בדצמבר 1998 סיימה אשה ראשונה את הקורס - שרי רהט מרעננה, נווטת קרב, והוצבה כנווטת F16 בטייסת 109. מאז פתיחת קורס הטיס לנשים מחדש ועד דצמבר 2014 החלו את הקורס כ-400 נשים, מהן סיימו 37, ובהן ארבע טייסות קרב, הראשונה לסיים רוני צוקרמן מקיבוץ לוחמי הגטאות, ביוני 2001. בדצמבר 2017 סיימה את הקורס האשה ה-49, סגן ליאור, שהוסמכה כטייסת מסוקים. בינואר 2018 לראשונה אישה מונתה לפקד על טייסת תעופה אחרי שהייתה טייסת תובלה. ביוני 2021 סיימה את קורס הטיס טייסת הקרב החמישית בתולדות צה"ל, ארבע וחצי שנים לאחר שלא הוסמכה טייסת קרב.
קורס טיס בתרבות הפופולרית.
בשנת 2002–2003 שודרה בישראל סדרה בשם "כנפיים", בכיכובם של לירון לבו ואוהד קנולר, שעסקה בחניכי קורס טיס - מהקבלה ועד ההסמכה לטייסים.
בשנת 2012 יצא הסרט זוהר הרקיע, המציג את תוכנית ההתנתקות ממבטו של צוער בקורס טיס.
ב-2017 שודרה היס דוקו הסדרה התיעודית "הטייסות" בבימויה של תמר טל-ענתי. הסדרה מלווה שש חניכות בקורס טיס.
אריתרומיצין
אריתרומיצין (Erythromycin) הוא אנטיביוטיקה מקבוצת המאקרולידים היעילה נגד טווח רחב של חיידקים, דומה לזה של הפניצילין, ואף מעט רחב יותר. ניתנת פעמים רבות למטופלים הרגישים לפניצילין. האריתרומיצין יעיל נגד זיהום בדרכי הנשימה העליונות, גם נגד סוגים נדירים של דלקת ריאות כמו דלקת ריאות על רקע זיהום ב-"Mycoplasma pneumoniae" ומחלת הלגיונרים (Legionellosis). אריתרומיצין נקשר לתת יחידה 50S של הריבוזום החיידקי ומשבש את פעילותו.
המוצר שווק לראשונה על ידי החברה הפרמקולוגית הבינלאומית, אלי לילי, וכיום ידועה בתור EES (Erythromycin ethylsuccinate).
התרופה היא אגוניסט של ההורמון המופרש במערכת העיכול מוטילין, ולכן כרוכה לעיתים קרובות בתופעות לוואי הבאות: שלשולים, סחרחורות, כאבי בטן והקאות.
תופעות לוואי חמורות יותר הן הפרעות בקצב הלב וחירשות זמנית. תגובות אלרגיות נעות מסרפדת לאנאפילקסיס. נוסף על כך, קיימת סבירות נדירה לעימדון מרה, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון (Stevens-Johnson syndrome), ונמק אפידרמלי רעלני (Toxic epidermal necrolysis).
החתול של שרק
החתול של שרק (באנגלית: Puss in Boots, "החתול במגפיים") הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי מסוגת פעולה, שבוים על ידי כריס מילר. בסרט מככבים בקולם אנטוניו בנדרס, סלמה האייק וזאק גליפיאנאקיס. הסרט יצא ב-28 באוקטובר 2011 ב-IMAX.
הסרט הוא פריקוול/ספין אוף לסדרת סרטי "שרק" והוא עוקב אחר הרפתקאותיו של החתול במגפיים לפני הופעתו הראשונה ב"שרק 2" ב-2004. החתול במגפיים מלווה בשותפיו, המפטי דמפטי וקיטי סופטפוז, ומתעמת נגד ג'ק וג'יל, שני פושעים רצחניים שבבעלותם שעועית קסומה המובילה לאוצר גדול.
הסרט זכה לביקורות חיוביות והיווה הצלחה בקופות עם מעל 554 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט היה מועמד גם לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-84. בעקבות הצלחת הסרט צפוי לו סרט המשך שייקרא "", אשר יצא לאקרנים ב-23 בספטמבר 2022.
תקציר הסרט.
הסרט מתמקד בהרפתקאותיו של פוס החתול במגפיים (מגולם על ידי אנטוניו בנדרס) אשר מנסה, בסיוע המפטי דמפטי (מגולם על ידי זאק גליפיאנאקיס) והחתלתולה הפיקחית קיטי 'סופטפוז' (מגולמת על ידי סלמה הייק), לשדוד שעועית פלא מידי זוג פורעי חוק מסוכנים בשם ג'ק וג'יל (בילי בוב תורנטון ואיימי סדאריס) במטרה להציל את עירו.
סרט המשך.
ב-17 במרץ פורסם כי שלב הפיתוח של סרט המשך לסרט החל. לסרט ההמשך יקרא "Puss In Boots: The Last Wish" (בעברית: החתול של שרק: המשאלה האחרונה). אנטוניו בנדרס יחזור על תפקידו בסרט. הסרט מתוכנן לצאת ב-23 בספטמבר 2022.
LXDE הוא מיזם פיתוח סביבת שולחן עבודה חופשית למערכות הפעלה מבוססות יוניקס, וכן לכאלו מותאמות POSIX, כלינוקס ו-BSD. מטרת המיזם היא לספק שולחן עבודה מהיר ויעיל.
השם LXDE נובע מראשי התיבות של המשפט באנגלית "סביבת שולחן עבודה X11 קלה" ("Lightweight X11 Desktop Environment").
ה-LXDE מתאימה במיוחד למחשבים בעלי יכולת נמוכה כגון מחשבים ישנים ונטבוקים. הסיבה לדבר היא בשל תצרוכת זיכרון ה-RAM הנמוכה אותה המערכת דורשת. במבדק שנערך על יעילות שולחנות עבודה במערכת ההפעלה אובונטו עלה, כי LXDE 0.5 היה בעל תצרוכת הזיכרון והאנרגיה הנמוכים ביותר, שולחנות עבודה נוספים שהשתתפו במבדק הם 4.4 GNOME 2.29 ,KDE ו-4.6 Xfce.
LXDE מתאים לרוב הפצות הלינוקס כ-Arch Linux, דביאן, ואובונטו, ואף מגיע כברירת מחדל בקנופיקס (החל מגרסה 6), ו-U-lite. לאובונטו יש גרסה בשם "לובונטו" שמשתמשת ב־LXDE כשולחן העבודה.
יישומים בסיסיים.
להלן כמה מהתוכנות הבסיסיות בסביבת שולחן עבודה זו:
אי-יציבות פלטו-ריילי
אי־יציבות פלטו-ריילי מסבירה מדוע ואיך זרם נופל נשבר לחבילות קטנות בעלות אותו הנפח אבל שטח פנים קטן יותר.
משתמשים באי יציבות זו כאשר מתכננים מדפסות הזרקת דיו בהם פרץ דיו הופך לטיפות.
התופעה נגרמת מכך שנוזלים, בהשפעת מתח הפנים, שואפים להקטין את שטח הפנים שלהם
היסטוריה.
התופעה קרויה על שם ז'וזף פלטו ולורד ריילי. בשנת 1873 מצא פלטו בניסוייו שזרם מים הנופל אנכית יישבר לטיפות אם אורך הגל שלו גדול ממכפלת קוטרו פי 3.13–3.18. לאחר מכן ריילי הראה תאורטית כי זרם של נוזל לא צמיג הנופל אנכית יישבר כאשר אורך הגל שלו יעבור את קוטרו.
תאוריה.
חוסר היציבות קשור בהפרעות קטנות בנוזל. הם תמיד קיימות, לא משנה עד כמה הנוזל חלק. אם להפרעות צורת סינוסיאדה, נמצא שחלק מההפרעות גדלות בזמן וחלקן דועך. מבין אלה שגדלים בזמן, ישנם כאלה שגדלים מהר יותר, תלוי במספר הגל ובזרם.
בהנחה שכל ההפרעות מתחילות עם אותן אמפליטודות, ניתן לחזות את גודל הטיפה הסופי מתוך מספר הגל של הרכיב שגדל בקצב הגבוה ביותר.
כעבור זמן, הרכיב הזה הוא זה שיצבוט את הזרם לטיפה.
אף שהבנה מלאה של התהליך דורשת פיתוח מתמטי, ניתן להבין אותו באופן איכותי מתוך התרשים.
נביט בשתי טבעות שמקיפות את הזרם: אחת ברוחב המרבי ("הזרם הרחב") ואחת ברוחב המזערי ("הזרם הצר"). בזרם הצר, רדיוס הזרם קטן יותר, וממשוואת יאנג-לפלס נובע כי הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים גדל. בדומה, בזרם הרחב הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים קטן. לו זו הייתה ההשפעה היחידה היינו מצפים שהלחץ הגבוה בזרם הצר ידחף את הנוזל לפסגה, אזור עם לחץ נמוך, בדרך זו מבינים מדוע אמפליטודת הגל עולה בזמן.
אבל משוואת יאנג לפלס במקרה זה מושפעת משני רכיבי רדיוס. במקרה זה, אחד הוא רדיוס הזרם והשני הוא רדיוס הקמר של הגל עצמו.
נבחין בתרשים שרדיוס הקמר בזרם הצר הוא למעשה שלילי, כלומר על פי משוואת יאנג לפלס הוא מקטין את הלחץ בעמק.
באותו אופן רדיוס הקמר בזרם הרחב הוא חיובי ומגדיל את הלחץ באזור. כלומר השפעת רכיבי הרדיוס הפוך מהשפעת רדיוס הזרם עצמו.
שני האפקטים, ככלל, אינם מבטלים זה את לחלוטין. לאחד מהם יש השפעה גדולה יותר, תלוי במספר הגל וברדיוס ההתחלתי של הזרם.
כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הקמר של הגל גדולה מהשפעת רדיוס הזרם, הגל ידעך כעבור זמן. כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הזרם גדולה מהשפעת רדיוס הקמר של הגל, הגל יגדל אקספוננציאלית בזמן.
ניתן להראות מתמטית שהרכיבים שיגדלו בזמן הם רק אלה המקיימים שמכפלת מספר הגל ברדיוס ההתחלתי קטנה מאחת.
קארול סידון
הרב קארול אפריים סידון (Karol Efraim Sidon; נולד ב-9 באוגוסט 1942) הוא רב צ'כי, סופר ומחזאי, אשר כיהן כרב הראשי של העיר פראג, ועתה משמש כרבה הראשי של הרפובליקה הצ'כית.
קורות חייו.
סידון נולד לאב יהודי ולאם נוצרייה. הוא גדל בפראג והחל ללמוד באקדמיה למוזיקה ולאומנות בעיר בשנת 1960. באקדמיה השתלם בכתיבת תסריטים וכתב תסכיתים עבור תחנת הרדיו הצ'כית הציבורית "Český rozhlas". עד שנת 1968 עבד כמפיק עבור הבובנאי הצ'כי ייז'י טרנקה. באותה שנה התפרסם ספרו הראשון של סידון "חלום על אבי" (צ'כית "Sen o mém otci"). בספר דן סידון בקושי שבגדילתו ללא אביו, אלכסנדר סידון (Alexander Sidon) שנספה בשואה בגטו טרזיינשטט (אשתו הנוצרייה ניצלה). ב-1977 חתם על אמנה 77. הוא קיבל את פרס יז'י קולר (Jiří Kolář) ב-1978.
בשנת 1983 היגר סידון לגרמניה המערבית והתגייר לאחר שלמד יהדות באוניברסיטת היידלברג. לאחר שלמד זמן מה בישראל הוסמך סידון כרב. ב-1992 הוא חזר לצ'כיה ומונה לרב הראשי של פראג. בסיוע בית דין לגרים שנשלח לשם מהארץ, החלו בפעולות גיור. בעיר פועלת גם מערכת כשרות ובית ספר יהודי, בסיוע שליחי הסוכנות היהודית וצוות כשרות מישראל.
בשנת 2004 החל סכסוך סביב הפעלת בית הכנסת אלטנוישול, שעד אז שימש כמוזיאון בתשלום, במתכונת בית כנסת ובית מדרש, בידי שליח חב"ד בעיר. סכסוך זה עבר עליות ובעיקר מורדות, והסתיים בקול ענות חלושה.
סידון נשוי למרסלה צ'ביסקה (Marcela Třebická) ובתו היא השחקנית מגדלנה סידונובה (Magdalena Sidonová).
הסכסוך סביב בית הכנסת.