מבחינה היסטורית, האלפבית הארמי חשוב מכיוון שכמעט כל מערכות הכתיבה ההודיות והמזרח תיכוניות מסתמכות עליו במידה זו או אחרת. זאת בין היתר בשל היותה של הארמית לינגואה פרנקה ושפה רשמית במספר מדינות, בהן האימפריה האשורית החדשה, האימפריה הבבלית וממלכת פרס האחמנית. כתבי הקודש של היהדות והאסלאם, כמו גם כתבי קודש נוצריים וחלק מהבודהיסטיים כתובים בסוגי כתב שמוצאם מן הארמית. ייתכן שאף קיים קשר בין המשפחה הברהמית של סוגי הכתב, שבהם נעשה שימוש בהינדואיזם, בסיקהיזם ובחלק מענפי הבודהיזם לבין האלפבית הארמי.
האלפבית הארמי היה כתוב בתחילה באלפבית פיניקי ובהמשך התפתח לכתב מרובע. ישנם דוברי ארמית אשר השתמשו בעבר ואף משתמשים כיום באלפבית סורי, הדומה מאוד לאלפבית העברי.
בלשון חז"ל ובעקבותיהם אף בספרות העברית הארכאית מכונה כתב זה בשם אלפבית אשורי, חילוף זה נגרם בשל כך שבתקופת בית שני נהגו היהודים לכנות את ארם בשם "אשור", משום שבשלהי ימיה הפכה ארם למחוז אשורי (ומכאן השם המודרני סוריה). באימפריה האשורית עצמה לעומת זאת הונהגה השפה האכדית בניב הצפוני (אשורית), ומערכת הכתב הייתה כתב היתדות השומרי, אם כי בשלבים מאוחרים יותר קיבלה את האלפבית הארמי ככתב היומיומי שלה בשל פשטותו הרבה לעומת כתב היתדות העתיק והמסובך יותר.
העליונים, בתוככי בית-המשפט העליון
Yellow (רשת חנויות)
Yellow (יילו) היא רשת חנויות הנוחות של חברת הדלק פז שהוקמה בשנת 1999. נכון לשנת 2012 כוללת הרשת כ-240 חנויות נוחות ברחבי ישראל. רוב חנויות הרשת פועלות 24 שעות ביממה ושבעה ימים בשבוע, ונמכרים בהן בעיקר מוצרי מזון לדרך (קפה, כריכים, חטיפים, משקאות קלים וכו'), ומוצרי מזון לקניה משלימה. בדומה לחנויות לחנויות נוחות אחרות, המוצרים המוצעים בה נמכרים בדרך כלל במחירים גבוהים במקצת בהשוואה למכולת ולסופרמרקט, על פי מודל עסקי המניח שהנוחות שבזמינותו המיידית של המוצר בסמוך למקום הימצאו של הקונה מצדיקה עבורו תשלום גבוה ממחיר השוק המקובל.
היסטוריה.
רקע.
חברות עיקריות פועלות בתחום חנויות הנוחות: פז עם המותג יילו, דלק עם המותג מנטה, סונול עם המותג סו גוד, דור אלון עם המותגים אלונית וסי אספרסו, ס.ד.ש עם המותג מון שרי, טן עם המותג טן פלוס, מיקה עם המותג מיקה, ותפוז עם המותג תפוז. נכון לשנת 2012 הן מפעילות בסך הכל כ-720 חנויות נוחות ברחבי הארץ.
בעשור הראשון של המאה ה-21 פעלו בארץ כ-120 חנויות נוחות בלבד. חברת דור-אלון הייתה החלוצה בתחום, כאשר נפתחו סניפי 'סופר אלונית', מיני מרקטים בתוך תחנות הדלק של החברה, ועד שנת 2004 החזיקה דור-אלון במספר הגדול ביותר של חנויות מסוג זה.
חוטין
חוטין (באוקראינית: Хотин) היא עיר במחוז צ'רניביצי במערב אוקראינה, ומרכז מנהלי לאזור חוטינסקי באובלאסט.
העיר השתייכה בעבר לנסיכות מולדובה (1359–1812), לאזור בסרביה באימפריה הרוסית (1812–1918), לרומניה (1918–1940; 1940–1944) ולברית המועצות (1940–1941 ; 1944–1991).
היסטוריה.
על פי מפקד האוכלוסין האוקראיני משנת 2001, בעיר מתגוררים 11,124 תושבים. העיר השתייכה בעבר לנסיכות מולדובה (1359–1812), לאזור בסרביה באימפריה הרוסית (1812–1918), לרומניה (1918–1940; 1940–1944) ולברית המועצות (1940–1941 ; 1944–1991).
התיעוד הראשון של העיר הוא משנת 1002. העיר ממוקמת על הגדה הדרומית של הדניסטר (בבסרביה ההיסטורית). בין האתרים החשובים בה: מצודת חוטין (מן המאות ה-13 - ה-15; ומגדל השעון של העיר. מצודת חוטין היא אחת המצודות הגדולות ביותר באירופה והמצודה הגדולה ביותר של נסיכות מולדובה.
חוטין הייתה מרכז לחיים יהודיים ולקראת סוף מלחמת העולם הראשונה התגוררו בה כ-30,000 יהודים. בתחילת שנת 1919 נכנס לתוכה הצבא הרומני במסגרת דיכוי המרד האוקראיני נגד השתלטות רומניה על בסרביה. יהודי חוטין קבלו בשמחה את הצבא הרומני. מיכאל לנדאו, ששירת אז בצבא הרומני, מספר ששכנע את מפקד הגדוד שלו לנקוט צעדים להגן על יהודי העיר.
לפני השואה התגוררו בחוטין כמה אלפי יהודים. ב-31 ביולי 1941 גירשו הגרמנים את יהודי העיר הנותרים לגטו סקורני ומרביתם נרצחו. מיעוט מהם שרדו את השואה ועלו לישראל או לארצות הברית.
היום קיים בחוטין בית קברות יהודי גדול.
יילו
גנדי ריגר
גנדי ריגר (24 במאי 1948 - 12 באוקטובר 2015) היה חבר הכנסת מטעם מפלגת "ישראל בעלייה".
ביוגרפיה.
ריגר נולד בברית המועצות ולמד שם הנדסת מכונות באוניברסיטת לבוב. ב-1990 עלה לישראל.
פעילותו הציבורית החלה כמייסד מפלגת העולים "דה" בשנת 1992. בין 1993 ל-1994 היה רכז "הפורום הציוני" ובשנים 1996-1999 כיהן כמנכ"ל מפלגת "ישראל בעלייה".
בשנת 1999 נבחר לכנסת ה-15 מטעם ישראל בעלייה. בכנסת כיהן כחבר בוועדות הכנסת שונות.
בבחירות לכנסת ה-16 הוצב במקום הרביעי, אך המפלגה זכתה בשני מנדטים בלבד, ומאוחר יותר התאחדה עם הליכוד. לאחר הבחירות הקים חברה לייעוץ פוליטי בשם "פוליטק". החברה מייעצת, בין היתר, למפלגת ש"ס, בנושאי הקשר עם ציבור העולים מברית המועצות לשעבר .
ריגר היה אב לבת. נפטר ב-12 באוקטובר 2015.
פי (אות יוונית)
הקרב על גואדלקנאל
האימפריה הקולוניאלית השוודית
שוודיה הייתה בעלת מושבות מעבר לים משנת 1658 לשנת 1663 ומשנת 1784 לשנת 1878. אולם רק בסנט בארטלמיי (סן בָרתֶלֵמי) נמשך שלטונה יותר מאשר שנים ספורות, ולמעשה הייתה זו המושבה הקולוניאלית היחידה של שוודיה מעבר לים.
רקע.
במהלך המאה ה-17 גדלה שוודיה והייתה לאחד הכוחות החשובים ביותר באירופה באותה התקופה, בזכות השתתפותה במלחמת שלושים השנים, תחת הנהגת המלך גוסטבוס אדולפוס. מעמד זה התערער והתפוגג במהלך המאה ה-18, כשהאימפריה הרוסית הרחיבה את אחיזתה בצפון אירופה במלחמה הצפונית הגדולה. כוחה המשיך להתערער בכיבוש פינלנד על ידי אלכסנדר הראשון קיסר רוסיה ב-1809 וצירופה לאימפריה הרוסית כדוכסות גדולה. ערעורה נמשך במרד אצילים שהתרחש במדינה והוביל לקיצוץ ניכר בסמכויות המלך, כינון חוקה וחלוקת הסמכות לחקיקה בין המלך לבין הפרלמנט, הריקסדג (Riksdag).
באמריקה.
לשוודיה היו שלוש מושבות באמריקה:
שוודיה החדשה.
באמצע המאה ה-17 הגיעה האימפריה השוודית לשיאה הטריטוריאלי. השוודים רצו להגדיל את השפעתם על ידי סחר במוצרים חקלאיים (טבק) ובפרוות, כדי לעקוף את הסוחרים הבריטים הצרפתים וההולנדים. ב-1638, הם הקימו את מבצר קריסטינה (כיום וילמינגטון, דלאוור), שנקרא על שם כריסטיאנה מלכת שוודיה. רבים מהמתיישבים היו פינים, משום שעד 1809 הייתה פינלנד חלק משוודיה. ההתיישבות הייתה פלישה להולנד החדשה. המושל הראשון, פיטר מינואיט, מת לאחר חזרתו מסטוקהולם מהוריקן על האי סנט כריסטופר שבקריבים. בקולוניה הוקם מבצר "ניה אלפסבורג" צפונית לסלם המודרנית, ניו ג'רזי ב-1643. במאי 1654 המבצר ההולנדי כאסימיר נכבש על ידי שוודיה חדשה. כפעולת תגמול, המושל ההולנדי פיטר סטויוסנט שלח צבא לנהר הדלוור, שהשיג את כניעת המבצרים השוודים.
האנטילים.
כתוצאה מתמיכתה של שוודיה באויבותיה של צרפת בזמן המלחמות הנפוליאוניות, ניתן לה האי גוואדלופ. אך האי הוחזר לצרפת שנה לאחר מכן בחוזה פריז.
אפריקה.
חוף הזהב השוודי באפריקה (1650-1663 ; אבד לדנמרק ולהולנד) כלל את המושבות הבאות:
שוודיה השתלטה זמנית על כמה מושבות בחוף הזהב (גאנה המודרנית) מה-22 באפריל 1650, אך איבדה את האחרונה שבהן, מבצר קרלסבורג והבירה מבצר כריסטיאנבורג לדנמרק ב-20 באפריל 1663. ב-1652, כבשו השוודים את חוף קמפ (בגאנה המודרנית) שלפני כן היה בשליטה הולנדית.
באותו הזמן החלה שוודיה לפתח סחר עבדים משלה. לאחר נפילת שוודיה החדשה להולנדים, פסק סחר העבדים, אך הסחר התחדש בתקופתו של גוסטב השלישי, מלך שוודיה שהקים קולוניה שוודית על האי סנט ברטלמיי ב-1785 והפך את האי למרכז בסחר בעבדים. חברת הודו המערבית השוודית הוקמה על האי בשנת 1786.
צלב יווני
צלב יווני (בלטינית: crux immissa quadrata) הוא צלב שכל ארבע זרועותיו שוות באורכן. הצלב היווני מופיע בין היתר בדגל יוון בסמל יוון ובדגלי הצלב האדום ושווייץ, וכנסיות יווניות-אורתודוקסיות בנויות בדרך כלל בצורה זו.
סמל קניה
בסמלה של קניה מופיעים 2 אריות מחזיקים בחניתות מסאיות ומגן. במגן נראים ארבעת צבעי הדגל הלאומים:
במרכז הפס האדום מופיע תרנגול - אחד משני העופות הלאומיים של קניה - מחזיק גרזן, שעל פי אגדות מקומיות, מסמל חיים חדשים ומשגשגים.
האריות והמגן ניצבים על צללית של הר קניה שמעוטר בדוגמאות לתוצרת החקלאית של המדינה כמו קפה, תה, תירס, אננס ועוד.
מתחת לצלליות מופיעה המילה "האראמבאה" (Harambee) המוטו הלאומי של קניה, שמשמעותה בסוואהילי היא "למשוך יחד", והיא שמה של מסורת מקומית של פעילות קהילתית למען מטרה כלשהי.
שנת הכז
שנת הכז היא אחת מארבעה-עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג הכז היא שנה המתחילה ביום חמישי (ה), היא כסדרה (כ) ועל כן בחשוון יש 29 ימים ובכסלו יש 30 ימים, וחג הפסח חל בשבת (ז). שנה מסוג הכז היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 354 ימים שבהם 51 שבתות.