האופציה האחרונה מופיעה בטרילוגיית הסרטים שבוימה על ידי פיטר ג'קסון. כאן, לסאורון יש צורה של גוף גדול, דמוי אדם, במהלך חישול הטבעת ועד שהוא מאבד אותה, אז הוא נהיה "מוגבל" לצורת העין חסרת הגוף לאורך המשך הסיפור.
אף על פי שגם בסרט המונפש מ-1978 וגם בטרילוגיה של ג'קסון מ-2001 יש הקדמה המראה את חישול טבעות הכוח, מלחמת העלפים וסאורון בעידן השני אינה מוזכרת והסרט קופץ ישר אל מלחמת הברית האחרונה שמתרחשת הרבה יותר מאוחר. בשני הסרטים, לסאורון אין את הצורה שהוא לבש בתור "אנאטר" כשהוא מחשל את הטבעת האחת, אלא את זו המשקפת את זהותו כשר האופל. כמו כן הוא מובס על ידי איסילדור לבדו (וגיל-גלאד כלל לא מוזכר).
בסדרה של ג'קסון, סאורון מוצג במקור כ"אביר שחור" גבוה האוחז באלה שחורה (מזכיר את ציורו של טולקין וכן את איוריו של האמן ג'ון הְיו (John Howe). השריון שלו גס, דוקרני, אבל מאיכות גבוהה מאוד ויש עליו עיטור מוזהב.
בגרסת ה-DVD, צוות ההפקה מסביר שהכוונה שלהם הייתה להראות את המיומנות הגבוהה של סאורון כנפח ויוצר-טבעות: סאורון כאמור היה במקור מיא בשירותו של הואלה-הנפח אאולה, ולכן היה בעל ידע בתורת הבנייה הפיזית. ייתכן שסאורון ירד מהמצב ה"מלאכי" הקודם שלו, אבל צל מהמיומנות שלו בחישול ובנייה נשאר, אף על פי שמיומנות זו התעוותה ביצירת נשק למלחמות. לפיכך הם בחרו להציג את סאורון כשהוא לובש שריון מפחיד, אך מקושט ובאיכות גבוהה ביותר שהוא יצר בעצמו.
הגוף של סאורון מתפרק על ידי כוח עוצמתי ופתאומי לאחר שאיסילדור כורת את הטבעת עם שבר הידית של החרב נארסיל. לאחר תבוסתו, הוא מוצג כ"עין" שמוצגת כהתגלמות פיזית ממשית.
התמצית הרוחנית של סאורון נותרה ללא פגם ובסופו של דבר התגבשה לכדי העין של סאורון בזמן השיקום של באראד-דור, סאורון ממקם את עצמו בין שני המגדלים דמויי הקרניים שבפסגת באראד-דור ומשם סורק לאורך הסרט את הארץ באפקט הנראה כזרקור המפיץ קרן אדומה שזזה לאורך הארץ בגישוש מתמיד. כמו כן העין נראית על ידי פרודו בכל פעם שהוא לובש את הטבעת. לפיפין יש מפגש קצרצר עם העין, לאחר שהוא מסתכל לתוך הפלנטיר של אורתאנק (בספר, פיפין מציין שהוא איכשהו ראה את סאורון, אבל לא ברור מה הוא ראה בדיוק, האם את העין או התגלות אחרת של שר האופל). בגרסה המורחבת של "", צורתו האנושית של סאורון מופיעה כשאראגורן מסתכל לתוך הפאלאנתיר. כשהטבעת מושמדת ובאראד-דור מתחיל להתפורר, העין של סאורון מתמוטטת אל תוך עצמה לפני שהיא מושמדת יחד עם כל מה שהתקיים תחת שלטון סאורון (השער השחור, רפאי הטבעת והאורקים). סאורון מוצג בסרטים על ידי השחקן סאלה בייקר ומדובב על ידי אלן הווארד.
בגרסאות המוקדמות יותר של התסריט של ג'קסון, סאורון נענה לאתגר של אראגורן ונאבק עמו מול השער השחור לפני הקרב המכריע: החומרים הנוספים שפורסמו יחד עם גרסת DVD המורחבת של הסרט השלישי גם כן מצביעים על כך. סצנות של הקרב צולמו, אך לאחר מכן הרעיון הזה נזנח והוחלף בסצנה (שמופיעה בגרסה המורחבת) בה ארגורן הורג את "פי סאורון" (בשונה מהספר בו פי סאורון חוזר למורדור לפני הקרב) ואז נלחם במהלך הקרב בטרול של מורדור. בסצנה הנטושה הזו, כשסאורון מגיח לראשונה מהשער השחור, הוא מופיע בדמותו הנאווה והמפתה כ"אנאטאר" - "שר המתנות", ומנסה לפתות את אראגורן ושאר המנהיגים בהצעות שלום וכוח. כאשר הם דוחים אותו, הדמות נמוגה והוא מופיע בדמותו של סאורון - שר האופל לבוש השריון מההקדמה. ג'קסון אמר שהוא הסיר את הסצנה כאשר הוא הבין שמדובר בסטייה משמעותית מדי מהחומר המקורי ובפספוס של הרעיון המרכזי: הקרב היה אמור להיות הקרבה בלתי אנוכית של אראגורן וצבאו, ודו-קרב בין אראגורן וסאורון היה הופך את זה יותר לעניין של תהילה אישית.
סאורון מופיע כ"בעל האוב" בטרילוגית ההוביט של פיטר ג'קסון בהם הוא מוצג באמצעות קול ולכידת תנועה על ידי בנדיקט קמברבאץ'. כשרדגסט החום נכנס לדול גולדור ב, בעל האוב מופיע לזמן קצר בתור צל דמוי אדם. , ג'קסון הזיז קדימה בזמן את המשלחת המכריעה של גנדלף לדור גולדור כדי שזו תחפוף למסע של בילבו באגינס והגמדים ב-2941. שם סאורון נראה כהוויה חסרת צורה של ערפל צללים שצף בהריסות וכששובים את גנדלף מתגלה העין של סאורון. ובגרסה המורחבת של הסרט השני, סאורון מוצג כמי שעומד מאחורי פעולותיו של סמאוג כחלק מתוכנית גדולה לשחזר את ממלכת אנגמאר. אבל הפעולות של תורין צינת אלון וחבורתו מכריחות את סאורון לשלוח את צבא האורקים שלו כדי לכבוש את ארבור. במהלך הסרט השלישי, חברי המועצה הלבנה נלחמים בתשעת הנאזגול ולאחר מכן בסאורון המופיע לפניהם, גלדריאל היא זאת שלבסוף מביסה את סאורון ומבריחה אותו אל ישימון המזרח. אף שאלרונד מאמין שיש להזהיר את האנשים החופשיים משיבת הרוע, סארומן אומר לו לקחת את גלדריאל למקום מבטחים בעוד הוא עצמו ינסה לבוא בחשבון עם סאורון (רמז לבגידתו של סארומן במועצה כבר בשלב הזה).
סאורון מופיע במוצרים נלווים לסרטי ג'קסון, כולל משחקי מחשב ווידאו. הם כוללים את "שר הטבעות: הקרב על הארץ התיכונה" (שם הוא מדובב על ידי סטיבן סטנטוו), "שר הטבעות: טקטיקות" ו"שר הטבעות: העידן השלישי". כמו כן הוא מופיע כדמות שניתן לשחק איתה במשחק "שר הטבעות: כיבוש" (כשהוא מדובב על ידי ג'ון אולסון) ובמשחק "לגו - שר הטבעות". ניתן לשחק איתו כ"בעל האוב" במשחק "לגו – ההוביט". סאורון מופיע בדמותו כשר אופל ובדמותו כאנאטאר במשחקי הווידאו , ו.
אזכורים ביצירות אחרות ובתרבות.
מספר עצמים אסטרונומיים בחלל כונו כ"עינו של סאורון" עקב דמיונם לעין כפי שמתוארת בכתבי טולקין. ראויים לציון הם הערפילית הפלנטרית M 1-42 בקבוצת הכוכבים קשת, ערפילית הסליל שבקבוצת דלי, טבעות האבק סביב הכוכב הכפול HR 4796 שבקבוצת קנטאור, וגלקסיית הסייפרט NGC4151 שבקבוצת כלבי ציד.
העין של סאורון מוזכרת ב"העמדה" ספר פוסט-אפוקליפטי שנכתב על ידי סטיבן קינג. ברשותו של הנבל רנדל פלאג יש גוף אסטראלי בצורה של "עין" הדומה לעין חסרת העפעפיים. הספר עצמו נהגה על ידי קינג כ"פנטזיה אפית כמו שר הטבעות, רק עם תפאורה אמריקאית". ה"עין" מופיעה גם בסדרת "המגדל האפל" (שגם כן נוצרה בהשראת שר הטבעות).
העין של סאורון מופיעה בסדרת הטלוויזיה הבריטית להעיר את המתים עונה 6 פרקים 9 - 10.
בסדרת "Emberverse" של סטפן מיכאל סטירלינג, העין של סאורון היא הסמל של אחד המשטרים הנוצרים בעקבות ה"שינוי".
בספרו זוכה פרס פוליצר חייו הקצרים והמופלאים של אוסקר וואו, ג'ונוט דיאס מאפיין שוב ושוב את הדיקטטור הדומיניקני רפאל טרוחיו כ"סאורון שלנו". אזכורים רבים מופיעים לאורך הספר.
ביקום מארוול קומיקס, נבל העל סאורון, אויב של אקס מן, קורא לעצמו כך על שם הדמות של טולקין.
בסדרת הקומיקס פייבלס, מאת ביל וילינגהאם, אחת הדמויות נקראת "היריב", דמות בעלת כוח ורוע עצום שאחראית על הרבה מהצרות בהיסטוריית הפייבלס. וויליגהאם אמר שההשראה לשם ולדמות של "היריב" באה מסאורון.
בסדרת הטלוויזיה , הדמות הרעה של העונה השלישית, המלך סומברה, מבוססת בעיקר על שר האופל השני של טולקין - כך סיפרו מגאן מק'רתי ולורן פאוסט. זאת היות ששניהם מרושעים, ישויות אפלות ושליטים רודניים המחפשים מלחמה ודיכוי של עמים חופשיים.
פטרולול פלוישט
מועדון הכדורגל פטרולול פלוישט (ברומנית: Fotbal Club Petrolul Ploiești) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר פלוישט, המשחק בליגת העל הרומנית. לזכות המועדון 4 אליפויות ו-3 גביעים.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1924 תחת השם "יובנטוס בוקרשט", לאחר איחוד בין רומקויט בוקרשט וטריומף בוקרשט. במהלך השנים שמו של המועדון השתנה מספר פעמים לפלאקרה, קומפטרול, פרטיזנול ופטרולול. בשנת 1952 עבר המועדון לעיר פלוישט תחת השם "פלאקרה פלוישט". בשנת 1957 השתנה השם ל"פטרולול פלוישט". בשנת 1992 השתנה השם שוב ל"פ.צ. פלוישט", ולאחר שנה המועדון חזר לשמו הקודם שנשאר עד היום.
בקיץ 2016 הכריז המועדון על פשיטת רגל, ולאחר מכן הוקם מחדש בליגה הרביעית ברומניה. בתום עונת 2017/2018 חזרה הקבוצה לליגה השנייה.
ברונסון
ברונסון (באנגלית: Bronson או Brunson) הוא שם משפחה.
בושינסקי
בושינסקי הוא שם משפחה.
יוסף פליישמן
יוסף פליישמן (נולד ב-1947) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן, המתמחה במשפט השוואתי ובהיסטוריה של משפט עולם המקרא.
ביוגרפיה.
נולד בבודפשט בירת הונגריה. בגיל 4 עלה לישראל בעלייה ההמונית עם הוריו ואחיו. בשנת 1961 החל ללמוד בישיבה התיכונית "בני עקיבא רעננה". בשנת 1965 החל ללמוד בישיבת מרכז הרב. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1973 קיבל תואר ראשון במקרא ובהיסטוריה כללית, בשנת 1978 קיבל תואר שני במקרא במסלול האשורולוגי ובשנת 1985 קיבל תואר דוקטור במקרא במסלול האשורולוגי. בין השנים 1982–1980 למד באוניברסיטת לונדון. בשנים 1987–1986 המשיך בלימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב. כיום מתגורר פליישמן בפתח תקווה.
פעילות אקדמית.
משנת 1975 מרצה פליישמן באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1982 התמנה לראש מחלקת מו"פ – ראש צוות חדשנות פדגוגית במכללת לוינסקי לחינוך. ב-2002 התמנה לראש מחלקה ויו"ר המועצה האקדמית העליונה במכללת גבעת וושינגטון. שם גם ניהל את תוכנית M.Ed. בתנ"ך.
בשנת 2010 התמנה לפרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. הוא בעל הקתדרה על שם הרב ד"ר אשר וייזר.
בשנת 2012 התמנה חבר סנט האוניברסיטה והמועצה האקדמית העליונה של האוניברסיטה, ומכהן גם כיו"ר בוועדות הסנט.