היא נוסעת ברכבת בקרון צפוף עם אנשים מוזרים שמפצחים גרעינים, יורקים ואחד מנסה כל הזמן לישון על כתפה. בעיר היא מתקשה לחצות את הכבישים העמוסים באוטובוסי "שוסון".
היא מחליטה לחזור מיד ורוצה להיכנס לתא טלפון. היות שהוא קטן וצפוף, היא מבקשת מבחורה צעירה לשמור לה לרגע קט את ארנקה. היא נכנסת לתא אבל מיד חושדת בצעירה.
כעת הצעירה נכנסת לתא ומבקשת מקלרה לשמור על תיקה. קלרה מפשפשת בתיק שלה ולא מוצאת את שטר עשר הלירות שנתן לה הדוור. היא מניחה שהצעירה היא זו שגנבה, פותחת את התיק של הצעירה, שולפת משם שטר של עשר לירות ושמה בתיקה.
כשהיא חוזרת לבית האבות ורוצה להחזיר לצ'רלי את עשר הלירות, היא פותחת את ארנקה מוצאת בו שני שטרות של עשר לירות...
סיפור שלישי - הפקיד הרובין הוד.
קצין המשטרה נתן (נתן כוגן) מספר על פקיד בבנק לאומי ברמת גן בשם יעקב (יוסף קארל). יעקב היה עובר יום-יום במעברה סמוכה והתרשם ממצבם הקשה של האנשים. הוא החליט לעשות מעשה.
יום אחד בתום העבודה כשנשאר לבד בסניף הבנק הוא פתח את הכספת ורוקן את חבילות השטרות לתוך תיקו. הוא עבר במעברה והשליך חלק מהחבילות לעבר האנשים. לאחר מכן נעלם והמשטרה מצאה אותו ישן על ספסל בכיכר דיזנגוף. קצין המשטרה נתן, לא הצליח לגלות היכן הוטמן הילקוט עם שארית הכסף.
יעקב טען שהוא אהרון הכהן והוא שייך למחתרת האמורה להביא צדק לעולם.
קצין המשטרה נקט בשיטה פסיכולוגית, הוא התחפש למשה רבנו ואמר ליעקב שהוא אחיו והוא בראש המחתרת הזקוקה לכסף. יעקב האמין בו והביא אותו למקום המטמון בבית הקברות.
סיפור רביעי - הרבי והעז.
הנוסעים מתלוננים בפני הנהג שהמקום צפוף והוא מספר להם על עזרא (רפאל קלצ'קין), מלמד מצפת שגר בחדר קטן עם אשתו שרה (בת עמי פוגצ'וב) וזוג תאומים. האישה מתלוננת על הצפיפות ועזרא הולך לרב (דוד ורדי) לקבל עיצה. הרב מייעץ לו להכניס עז ואחר כך תרנגולות וחמור. המקום נעשה צפוף עוד יותר. כעת מייעץ הרב להוציא את החיות והחדר נראה גדול ומרווח לשמחת הזוג...
סיפור חמישי - פטריות רעל.
גילדה (גילדה דורן ואן שטיין) מספרת שהגיעה לארץ כתיירת, פגשה בחיפה את נתן (עזריה רפפורט) ונולד להם בן, דוד.
נתן עבד הפקיד בנמל חיפה. הוא רצה לבקש מהבוס שלו (שמואל רודנסקי), העלאה בדרגה. הוא מתחנף לבוס ומזמין אותו ואת אשתו לארוחה בביתו. נתן יודע שהבוס אוהב פטריות ומבקשת מגילדה להכין כהפתעה פטריות ממולאות. גילדה מכינה את הפטריות אבל ליתר ביטחון היא נותנת לחתול לטעום מהן. הבוס ואשתו מרוצים מהאוכלוסייה אבל לפתע נכנס הבן דוד ומודיע כי החתולה מתה...
כולם מובהלים לבית החולים באמבולנס לשטיפת קיבה. למחרת מגיע בנם דוד לבית החולים ובידיו זר פרחים שקיבל מהנהג שדרס את החתולה...
העמק של הטירנוזאורוס רקס
העמק של הטירנוזאורוס רקס (באנגלית: Valley of the T. rex) היא תוכנית טלוויזיה מסוג מחקר-פלאונטולוגיה בת 50 דקות ששודרה בערוץ דיסקברי ב-10 בספטמבר 2001. היא דמתה לפורמט הסדרה פלאווורלד.
תוכנית זו מתמקדת במחקריו של הפלאונטולוג האמריקאי ג'ק הורנר, היועץ המדעי של סדרת סרטי "פארק היורה", אשר טוען שהטירנוזאורוס היה אוכל נבלות ולא טורף פעיל, כפי שהוא מוצג תמיד. היא מלווה בשחזור של חיי הטירנוזאורוס מסוף הקרטיקון שנערכו במחשב. חלק מהטעים מוצגים מתוך התוכנית "כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה".
התוכנית.
הורנר מראה מאובנים של עצמות טירנוזאורוס, שנלקחו מתצורת הל קריק שבמונטנה ומציג איך שהם לא עזרו לטירנוזאורוס להתנהל כצייד פעיל: הוא היה בעל זרועות קצרות וגמדיות שלא עזרו לתפוס או להרוג טרף וייתכן שאף נעלמו בתוך רקמות שרירים. הם גם לא יכלו לעזור לבעליהם לקום אם נפל. הרגליים היו בעלות ירך הגדול מהשוקה, דבר שהיה אמור להתרחש להפך כדי לסייע לבעליו לרוץ במהירות, בדומה לטורפים אחרים מהאזור כמו הדיינוניכוס והזאורורניתולסט. הוא היה בעל אזור המיועד לסייע בהרחה הרבה יותר מאשר בראייה ובנוסף הלסתות היו חזקות עם שיניים מוחצות בדומה לצבועים המודרניים ששוברים עצמות, אך בניגוד לטורפים גדולים כמו אריות, להם שיניים הנועדות בעיקר לחיתוך חד.
הורנר מציג את הטירנוזאורוס כיצור איטי שהתבסס על גנבת מזון לטורפים אחרים כמו לרפטורים וייתכן שהיה בעל עור פנים וצוואר חשוף בצבע אדום (בדומה לעוזניית הנגב) והיה שואג ומבריח את הבעלים של הטרף.
ביקורת.
על תוכנית זו ועל הורנר נמתחה ביקורת רבה ממדענים אחרים שטענו שהטירנוזאורוס דווקא כן היה צייד פעיל. הם טוענים שאזור הראייה שלו היה גדול מאוד, בדומה למיני טורפים אחרים ושהריח היה רק אמצעי עזר למציאת מזון, שעצמות הירך הגדולות לא מונעות מבעליהם להיות מהיר (כך נראות עצמות הסוסיים) ושהלסת החזקה נועדה לנשוך ולהרוג דינוזאורים גדולים ולא לפצח עצמות. גם ההשוואה לצבועים נראית תמוהה מאחר שצבועים הם ציידים לא פחות מאוכלי נבלות. הוכחה נוספת לכך שהטירנוזאורוס היה צייד היא מעצמות טריצרטופס ואדמונטוזאורוס שנמצאו ועליהם סימני נשיכה, אך התברר שפרטים אלה המשיכו לחיות, כך שהטירנוזאורוס לא הרג אותם אך כן ניסה להרוג.
האן וואנג-סונג
האן וואנג-סונג (בקוריאנית: 한광성; נולד ב-11 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
וואן-סונג התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל פיוניאנג סיטי מליגת העל של קוריאה הצפונית. ב-10 במרץ 2017 חתם בקליארי מהסרייה א'. ב-2 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ובכך הפך לצפון קוריאני הראשון בסרייה א'. שבוע לאחר מכן, הבקיע וואנג-סונג את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 נגד טורינו. ב-13 באפריל האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2022.
ב-7 באוגוסט 2017 הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'. ב-27 באוגוסט הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד וירטוס אנטלה. ב-1 בפברואר 2018 חזר לקליארי.
ב-15 באוגוסט 2018 הושאל בשנית לפרוג'ה.
ב-3 בספטמבר 2019, הושאל ליובנטוס והצטרף לקבוצה הצעירה מהסרייה ג'.
ב-2 בינואר 2020, יובנטוס רכשה את כרטיס השחקן של הקבוצה תמורת 3.5 מיליון אירו, אך כעבור חמישה ימים חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית תמורת 5 מיליון אירו.
ב-29 בספטמבר 2020, פרסם האו"ם כי העברתו של האן לא-דוחייל, היא הפרה של הסנקציות שהוטלו על קוריאה הצפונית ועל השחקן לחזור למולדתו.
קריירה בינלאומית.
וואנג-סונג שיחק בצעירותו בכל נבחרות הנוער של קוריאה הצפונית. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד . וואנג-סונג השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019.
תל&quot;ם - תנועה לאומית ממלכתית
אנדראה לאו
אנדראה לאו (באנגלית: Andrea Lowe; נולדה ב-1 במאי 1975) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
לאו נולדה בעיר ארנולד שבנוטינגהאמשייר. היא התחילה את הקריירה שלה בהופעה במחזה "מסיבת יום הולדת" מאת הרולד פינטר בתיאטרון קרוסיבל בשפילד.
ב-1993 הופיעה לאו לראשונה בסרט קולנוע לצדה של סמנתה מורטון, דרמה קומית בשם "The Token King" המתרחשת בבית ספר תיכון בנוטינגהאם. לאו גילמה את דמותה של ליידי אלינור לוק בשני פרקים בעונה השנייה של הסדרה "שושלת טיודור", בת אצולה שהייתה זמן מה מאהבת של המלך הנרי השמיני. ב-2009 שיחקה בתפקיד ויקי בסרט הטלוויזיה "The Unloved". בין השנים 2011 עד 2016 כיכבה בסדרת הדרמה של ITV "פקד בילוש באנקס" בתפקיד אנני קאבוט. היא שיחקה באותו תפקיד גם בסרט הפיילוט " DCI Banks: Aftermath" משנת 2010.
בתיאטרון הופיעה לאו במחזה "How the Other Half Loves" מאת אלן אייקבורן לצדם של ג'ני סיגרוב וג'ייסון מרלס שהוצג בתיאטרון הדוכס מיורק בתיאטראות וסט אנד שבלונדון.
עמימות (מדיניות)
מדיניות של עמימות היא מדיניות שבה מדינה נמנעת מלחשוף פרטים על פעילות ביטחונית שלה, אף שעצם קיומה של פעילות זו אינו ניתן להסתרה, כדי להימנע מתוצאות אפשריות של הודאה גלויה בפעילות זו.
ההחלטה האם לשמור פעילות מסוימת בסוד, להתייחס אליה בעמימות או לפרסם את דבר קיומה משלבת שיקולים ביטחוניים ומדיניים.
מדיניות הגרעין של ישראל.
בשנת 1960 הוקמה הקריה למחקר גרעיני ליד דימונה. ביוני 1960 טענה ישראל כי המבנה המוקם הוא "מפעל טקסטיל", בספטמבר אותה שנה תיארו אישים ישראלים את המבנה ההולך ונבנה כ"תחנת מחקר במטלורגיה", ולאחר שהוברר שזהו כור גרעיני, נטען כי הוא למטרות שלום בלבד. ממשלת ישראל מסרבת לפתוח את הכור לפיקוח בינלאומי, אף על פי שבעבר ביקרו בכור משלחות ביקורת אמריקאיות.
מאז שומרת ישראל על מדיניות של עמימות, כלומר אינה מאשרת ואינה מכחישה את יכולתה הגרעינית. חרף עמימות זו, על פי הערכות של מומחים וארגוני מודיעין שונים, על פי הדלפה לעיתונות של מרדכי ואנונו, טכנאי שעבד בקריה למחקר גרעיני, ועל פי רמזים של אנשי ממשל בישראל, ישראל נמנית עם המדינות שלהן נשק גרעיני.
בשל העמימות אין מידע אמין אודות המספר מדויק של הפצצות הגרעיניות שברשות ישראל, אך מקובל להעריך סדר גודל של עד 600 פצצות מדגמים שונים. ההערכות מתבססות על הדלפתו של ואנונו, על קיומו של הידע הנדרש בידי מדעני ישראל, ועל פוטנציאל הייצור של הקריה למחקר גרעיני.
מדיניות עמימות גרעינית הייתה נחוצה לצרכים פוליטיים גלובליים. הכרזה רשמית של מדינת ישראל על כך שהיא מחזיקה בנשק גרעיני הייתה פוגעת ביחסיה עם מדינות העולם ובמיוחד עם ארצות הברית, שהייתה בין היוזמות על חתימה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT) ודגלה בפירוז המזרח התיכון מנשק שכזה. חשיפה כזו הייתה פוגעת גם בסיכויי ישראל לקבל תמיכה פוליטית וסיוע, בגלל לחץ חלק מהקונגרס האמריקאי שלא היה משלים עם הכרזתה של ישראל על יכולת גרעינית.