החג נחוג במשך כל הלילה. הוא מתחיל בשעות הערב של 31 בדצמבר. מזמורי חג משולבים עם מזמורים לכבוד בזיליוס הגדול. לאחר התפילה האלוהית, למחרת בבוקר, כנסיות רוסיות חוגגות לעיתים קרובות את השנה החדשה בטקס תפילה למען ברכתו של אלוהים עבור התחלת השנה האזרחית חדשה (נוצרים ביזנטים מנציחים את תחילת השנה הכנסייתית החדשה ב-1 בספטמבר).
הכנסייה הרומית-קתולית.
בשלב מוקדם חגגה הכנסייה ברומא ביום 1 בינואר חג זה בשם "יום השנה ("Natale") של אם האלוהים. על חג זה האפילו חגי הבשורה ועליית מרים, שאומצו מהכנסייה הביזנטית של קונסטנטינופול בתחילת המאה ה-7. 1 בינואר החל להיות רק יום חג היום השמיני של לידתו של ישו, ובו, על פי הכתוב בלוקס 21:1, הילד נימול וניתן שמו, "ישוע". במאה ה-13 או ה-14 החלו לחגוג ברומא, בספרד ובגאליה את חג מילת האל, כאשר הדגש הושם על אמו של ישו ועל לידתו, לא על מילתו. הטפותיו של ברנרדינו מסיינה מהמאה ה-15 הובילו ב-1721 ליצירת חג נפרד על שמו של ישו, "חג שמו הקדוש של ישו" .
בשנת 1960 שינה האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה את שם החג ל"היום השמיני של לידת ישו". במכתב אפיפיורי משנת 1969, Mysterii Paschalis, נקבע ש-1 בינואר הוא "יום המולד של האדון", יום קדושת מרים, אם ישו, ויום קדושתו של שמו של ישו, וכך הושמט יום ברית המילה של ישו מלוח החגים הקתוליים, אם כי בנצרות האורתודוקסית הרוסית, בנצרות הסורית אורתודוקסית, בנצרות האנגליקנית ובחלק מהכנסיות הפרוטסטנטיות, נשאר יום זה בלוח השנה.
הכנסייה האנגליקנית.
בקהילות אנגליקניות נהוגה חגיגת היום הזה כיום ברית המילה של ישו. ספר התפילות האנגליקני מציין יום זה בהתאם, כיום ברית המילה של ישו.
מאז 2000, הכנסייה האנגליקנית מציינת יום זה כ"יום מתן השם וברית המילה של ישוע המשיח".
בספר התפילות משנת 1979 של הכנסייה האפיסקופלית בארצות הברית, יום זה הוא יום חג, ושמו הוא "שמו הקדוש של אדוננו ישוע המשיח".
הכנסייה הלותרנית.
מכיוון שמדובר בחגיגה לכבוד המשיח הקשורה ישירות לקטעים בברית החדשה (בעיקר לוקס, 2:21), משתה ברית המילה של ישו נשמר על ידי הכנסיות של הרפורמציה הלותרנית. נוהג זה נשאר ברוב הליטורגיה הלותרנית עד היום. מרטין לותר נשא לפחות דרשה אחת בנושא יום חג זה. עד שנות ה-70 המאוחרות, ספרי שירה והמנונות לותרניים הכילו מספר מזמורים הקשורים לנושא זה.
קפצת
אגתה דודה
אגתה דודה (בפולנית: Agata Kornhauser-Duda; נולדה ב-2 באפריל 1972) היא הגברת הראשונה של פולין, ורעייתו של נשיא פולין המכהן אנדז'יי דודה.
ביוגרפיה.
אגתה קורנהאוזר (דודה) נולדה בקרקוב בפולין. אמה אליסיה היא פולינסיטית (חוקרת השפה, התרבות והספרות הפולנית). אביה הוא המשורר והמתרגם יוליאן קורנהאוזר. היא למדה גרמנית באוניברסיטה היגלונית ובמהלך הלימודים הכירה את בעלה אנדז'יי דודה, ב-1994 הם נישאו. מ-1998 היא משמשת כמורה לגרמנית בבית הספר התיכון בקרקוב בו למדה.
היא התלוותה בין היתר לבעלה במהלך ביקורו בישראל. בביקורה ב"יד ושם" היא בדקה אודות קרוביה שנספו בשואה, על רקע היותה בעלת שורשים יהודיים מצד אביה. לכבודה שורטט תרשים גנאלוגי של היסטוריית משפחתה.
מארי בר רב דימי
אפילפסיות מיוקלוניות מתקדמות
מרי בן דימי
מרי בן רב דימי
ירח דבש (סוכרת)
אלי בן דהן
AWS Shopper
AWS Shopper היא מכונית סופרמיני, 4 נוסעים, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Automobilwerk Walter Schätzle אשר יוצרה בין השנים 1971–1974, בברלין, גרמניה.
סך הכול יוצרו 1,700 יחידות.
ההכרזה על מדינת פלסטין
תל&quot;ם – תנועה לאומית ממלכתית
מפלגת תל"ם (שמה הרשמי: תל"ם - תנועה לאומית ממלכתית בהנהגת משה (בוגי) יעלון) הייתה מפלגת מרכז ישראלית שהוקמה על ידי הרמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר משה יעלון. בבחירות לכנסת ה-21, ה-22 וה-23 רצה המפלגה עם חוסן לישראל ויש עתיד ברשימה משותפת בשם כחול לבן, בראשות בני גנץ. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש והתפרקות כחול לבן הייתה חלק מסיעת יש עתיד – תל"ם. לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הכריז יעלון על ריצה עצמאית של המפלגה. בפברואר 2021 הודיע על ביטול התמודדות של המפלגה לכנסת.
היסטוריה.
ב-20 במאי 2016 הודיע יעלון על התפטרותו מהממשלה ומהכנסת, לאחר שנודע על כוונת ראש הממשלה, בנימין נתניהו, להעבירו מתפקיד שר הביטחון לתפקיד שר החוץ כדי לפנות את תפקיד שר הביטחון לאביגדור ליברמן, על מנת לצרף את ישראל ביתנו לקואליציה ולממשלה. לאחר ההתפטרות הצהיר יעלון שיתמודד על הנהגת המדינה ויקים מפלגה חדשה. לצורך כך הקים את העמותה "מנהיגות אחרת".
ב-25 בדצמבר 2018, העלה יעלון סרטון בחשבון הפייסבוק שלו, שבו הודיע רשמית על הקמת מפלגה בראשותו, ועל כוונתו להתמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת.
ב-2 בינואר 2019 רשם יעלון את מפלגת "תל"ם - תנועה לאומית ממלכתית בראשות משה (בוגי) יעלון" ברשם המפלגות.
ב-29 בינואר 2019 הודיעה המפלגה על ריצה ברשימה משותפת עם מפלגת חוסן לישראל בראשות בני גנץ. יעלון הוצב שני ברשימה והמפלגה קיבלה בנוסף עוד שני מקומות מתוך עשרת המקומות הראשונים ברשימה המשותפת.
למפלגה הצטרפו חבר הכנסת לשעבר משה מטלון, מזכיר הממשלה לשעבר צבי האוזר, העיתונאי יועז הנדל ואשת החינוך אורלי פרומן.
ב-21 בפברואר 2019 החליטו יו"ר מפלגת חוסן לישראל, בני גנץ, ויו"ר מפלגת יש עתיד, יאיר לפיד, על ריצה ברשימה משותפת שתקרא כחול לבן בבחירות לכנסת העשרים ואחת, בה יהיה חבר גם הרמטכ"ל לשעבר, גבי אשכנזי. השניים הסכימו על הסכם רוטציה בתפקיד יושב ראש הרשימה.
בבחירות לכנסת העשרים ואחת אלו קיבלה רשימת כחול לבן 35 מנדטים בהם נכנסו לכנסת העשרים ואחת חמישה נציגים של מפלגת תל"ם. מועמדים אלה נבחרו גם בבחירות לכנסת העשרים ושתיים אך גדי יברקן העדיף לעבור לליכוד ולהתפטר מהכנסת בהמשך.
בכנסת העשרים ושלוש התפצלו שניים מחברי המפלגה לסיעת דרך ארץ, על רקע המחלוקת לגבי הכניסה לממשלת ישראל השלושים וחמש ותל"ם נותרה עם שלושה חברי כנסת. בעקבות זאת התפצלה תל"ם מסיעת כחול לבן והצטרפה לסיעת יש עתיד כיש עתיד – תל"ם. בהמשך, לאחר התפטרות אלון שוסטר מסיעת כחול לבן מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי, הושבעה הנציגה הבאה ברשימה מטעם תל"ם, מיכל קוטלר-וונש, אך במסגרת חלון המעברים, בחרה להצטרף לסיעת כחול לבן. ובכך הפכה לחברת הכנסת השלישית שעוזבת את תל"ם בכנסת ה-23, והרביעית בתוך שנה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הודיע יעלון שלא ירוץ יחד עם יש עתיד, והציג עצמו לתפקיד ראש הממשלה הבא. מאוחר יותר הצטרפו למפלגה יזהר שי, חגי לוין, גונן בן יצחק וקרין מאיר רובינשטין. ב-1 בפברואר 2021, בעקבות הסקרים שצפו שתל"ם לא תעבור את אחוז החסימה, חזר בו יעלון והודיע כי מפלגת תל"ם לא תתמודד בבחירות לכנסת.
מטרות המפלגה.
בבקשה לרישום המפלגה, שהוגשה לרשם המפלגות, פורטו מטרות המפלגה:
יתומים (הלכה)
יתום הוא מי שאחד מהוריו מת. בהלכה יש למושג זה מספר השלכות הלכתיות ומשפטיות מיוחדות. מבחינה משפטית, המושג מתייחס ליתומים קטנים בלבד, כלומר שאינם בני מצוות, וברוב המקרים מתייחס ליתום מן האב בלבד.
האיסור לענות יתומים.
קיים איסור מן התורה לענות יתומים ואלמנות:
לעניין איסור עינוי, אין הבדל בין יתומים מאב ויתומים מאם, והאיסור חל עד שהיתום מגיע לעצמאות ואינו תלוי עוד בסיוע של אחרים.
במכילתא דרבי ישמעאל למדו מהכפילות "אם ענה תענה" שאין הבדל בין עינוי מרובה למועט, ואפילו אם יתום בא לרב לשאול שאלה או לדין תורה, והרב מעכבו לרגע קל לשתות מכוסו, לנעול סנדלו או להתעטף בטליתו.
מלבד האיסור לענותם, ישנו גם חיוב לדאוג לשלומם ורווחתם:
לדעת בעל ספר החינוך תקנות חכמים בדיני ממונות לטובת יתומים ואלמנות (ראו להלן) הן בהשראת מצווה זו.
עונשו של המענה אלמנה ויתום הוא במידה כנגד מידה: "אִם עַנֵּה תְעַנֶּה אֹתוֹ, כִּי אִם צָעֹק יִצְעַק אֵלַי - שָׁמֹעַ אֶשְׁמַע צַעֲקָתוֹ. וְחָרָה אַפִּי וְהָרַגְתִּי אֶתְכֶם בֶּחָרֶב, וְהָיוּ נְשֵׁיכֶם אַלְמָנוֹת וּבְנֵיכֶם יְתֹמִים". עם זאת, אין ענישה בידי אדם על עינוי אלמנות ויתומים, אך רבי יוסף באב"ד כותב שהמענה אותם פסול לעדות.
איסור עינוי לא חל על עינוי לצורכי חינוך או לימוד, אך גם לצרכים אלו יש לנהוג בהם בצורה מיוחדת, ובלשון הרמב"ם .
דיני ממונות.
מינוי אפוטרופוס.
חז"ל מגדירים את בית הדין כ"אביהם של יתומים", ומתוקף כך, באחריות בית הדין לטפל בנכסי יתומים קטנים, עד שיגדלו ויוכלו לטפל בהם בעצמם. הריטב"א כתב, כי חובה זו מוטל על בית הדין מדין השבת אבידה. מתוקף כך, בית הדין מחויב למנות אפוטרופוס לנכסיהם, עד שיגדלו. אמנם, לא כל בית דין מוסמך למנות אפוטרופוסים ליתומים.
אם בית הדין רוצים, יכולים הם עצמם להיות האפוטרופוס של היתומים, שכן מטרת מינוי אפוטרופוס חיצוני היא רק להקל על בית הדין. בית הדין יכולים לפטר את האפוטרופוס, אם לפי ראות עיניהם הוא מפסיד את נכסי היתומים או שנוהג בדרכים לא ראויות.
גם לאחר מינוי האפוטרופוס, האחריות על הנכסים מוטלת על בית הדין, ועליהם לפקח על פעולותיו.
אסור לאפוטרופוס (או לכל אחד אחר) להעביר רכוש יתומים ממקום למקום, גם לשם הגדלת רווחיהם, כאשר ישנו חשש שינזקו בדרך (למשל בים), אלא אם כן ההעברה נעשית לצורך מניעת הפסד הנכסים, כאשר הכלל הוא שעל האפוטרופוס לנהוג כפי שהיה נוהג בנכסיו שלו. לדעת רבנו ירוחם אין צריך ליטול לשם כך רשות מבית הדין, ולדעת הרא"ש והטור עליו לקבל רשות מביה"ד אם אינו האפוטרופוס, ולדעת המהרשד"ם ור' יששכר בר איילנבורג גם האפוטרופוס צריך ליטול רשות מבית הדין.
תביעת יתומים לדין.