בתוך המבנים, בעיקר באזורים שיועדו לשמש כמשרדים, נעשה שימוש נרחב במסכי זכוכית ופלדה, בדומה למעטפת המבנים החיצונית, ואלה מאפשרים חדירת אור יום אל חלל המבנים. המבנים תוכננו כך שניתן יהיה להתאים את חלליהם הפנימיים במהירות לשינויים בצרכי הייצור. העמודים המתומנים הפנימיים חזקים דיים כדי לשאת את קומות המבנה, על מכונות הייצור שניצבו בו.
פבריקטור
פבריקטור - Phabricator היא תוכנה חופשית למעקב אחר באגים - תקלות במערכות תוכנה או חומרה.
פבריקטור פותחה על ידי אוון פריסטלי (Evan Priestley) ככלי פנימי לבדיקת באגים בפייסבוק. בהמשך עזב פריסטלי את פייסבוק והחל לפתח את התוכנה תחת רישיון חופשי ובאופן עצמאי.
בדצמבר 2014 קרן ויקימדיה חדלה להשתמש בבאגזילה והחלה להשתמש בפבריקטור לצורך בדיקה ודיווח על באגים במערכת מדיה-ויקי.
קבוצת אינטרקונטיננטל
קבוצת אינטרקונטיננטל (באנגלית: InterContinental Hotels Group PLC-קבוצת המלונאות אינטרקונטיננטל), היא רשת המלונאות הרביעית בגודלה בעולם. החברה, שמרכזה בממלכה המאוחדת, מפעילה (נכון לשנת 2019) כ-5,400 בתי מלון שבהם יותר מ-800,000 חדרים וסוויטות ביותר מ-100 מדינות ברחבי העולם.
מלונות קבוצת אינטרקונטיננטל פועלים תחת מספר מותגי מלונאות ידועים אשר הגדול והמוכר ביניהם הוא הולידיי אין. כ-85% ממלונות הקבוצה פועלים באמצעות הסכמי זכיינות והשאר מנוהלים ישירות על ידה. הרשת מחזיקה בבעלותה באופן ישיר בעשרה בתי מלון בלבד.
היסטוריה.
מקורה של רשת מלונות אינטרקונטיננטל במבשלת בירה בשם "בס" (Bass Brewery) שהוקמה בשנת 1777 בעיירה הבריטית ברטון שעל הטרנט. בשנת 1876 הפך המשולש האדום, סמל המבשלה, לסימן הרשום הראשון שהוכר בבריטניה. בשנת 1989 הוגבל על פי החוק הבריטי מספר הפאבים שיכול להיות בבעלותה של מבשלה אחת, ומבשלת בס החלה לפעול להרחבת רשת המלונאות הקטנה שהחזיקה בבעלותה. בשנת 1990 רכשה את רשת הולידי אין ונכנסה לפעילות בשוק של צפון אמריקה.
בשנת 1946 הקימה חברת התעופה האמריקנית "פן אמריקן" את רשת מלונות אינטרקונטיננטל ופתחה את המלון הראשון שלה בברזיל. בשנת 1981 נמכרה רשת אינטרקונטיננטל לחברה הבריטית "גרנד מטרופוליטן". אולם, הבריטים העדיפו למקד את פעילותם בעסקי הליבה של מזון מהיר, רכשו את חברת ברגר קינג ומכרו בשנת 1988 את רשת המלונאות לחברה יפנית.
בשנת 1998 נמכרה הרשת שוב. הפעם מכרו אותה היפנים למבשלת בס הבריטית אשר שילבה אותה ברשת המלונאות הולידיי אין שבבעלותה. בשנת 2000 חיסלה חברת בס את פעילות המבשלה הוותיקה שלה ומכרה גם את המותג הוותיק בן 223 השנים. במקביל שינתה את שמה לחברת "שש היבשות".
בשנת 2003 התפצלה חברת שש היבשות לשתי חברות. האחת עוסקת בניהול רשת הפאבים הרביעית בגודלה בבריטניה, וחברת אינטרקונטיננטל התרכזה בעסקי המלונאות תחת שם חדש "קבוצת מלונות אינטרקונטיננטל". בשנת 2005 נמכרה פעילות המשקאות הקלים, וקבוצת אינטרקונטיננטל חזרה להתרכז בעסקי תחום המלונאות בלבד.
פעילות.
קבוצת אינטרקונטיננטל עוסקת בניהול מלונות הנמצאים בבעלות אחרים, באמצעות זכיינות בתמורה למותג הבינלאומי שלה. החברה נמנעת מעיסוק בנכסי הנדל"ן המלונאיים עצמם, ומתרכזת בתחומי התפעול והשיווק של שירותי האירוח בלבד. זאת לאחר שמכרה בהדרגה את מבני בתי המלון שהיו בבעלותה למשקיעים שונים.
בין מותגי המלונאות הידועים הפועלים בקבוצה ניתן למצוא את מלונות הולידי אין, קראון פלאזה, אינטרקונטיננטל ואחרים.
קבוצת המלונאות אינטרקונטיננטל מעסיקה כ-120,000 עובדים ברחבי העולם. בשנת 2013 הסתכמו הכנסות החברה ב-1.9 מיליארד דולר והרווח הנקי עמד על 374 מיליון דולר. מניות החברה נסחרות בבורסות של לונדון וניו יורק.
בישראל.
פעילות הרשת בישראל מתנהלת במרכזי התיירות והעסקים המובילים:
בעבר הפעילה גם את מלון אואסיס בקזינו יריחו, ואת מלון שבע הקשתות שבהר הזיתים בירושלים.
יוג'ין לזובסקי
ד"ר יוג'ין לזובסקי (נולד בשם אאוגניוש סלבומיר לזובסקי, פולנית: Eugeniusz Sławomir Łazowski, 23 בדצמבר 1913, צ'נסטוחובה, פולין – 16 בדצמבר 2006, יוג'ין, אורגון, ארצות הברית) היה רופא פולני שהציל את חייהם של אלפי יהודים ופולנים במהלך השואה, על ידי יצירת מגפת טיפוס מדומה באזור עליו היה אחראי מבחינה רפואית, תוך סיכון חייו.
קורות חייו.
ראשית דרכו.
אאוגניוש לזובסקי נולד בשנת 1913 לקז'ימייז' (Kazimierz) וזופיה (Zofia) בצ'נסטוחובה שבפולין. לאחר שקיבלה פולין את עצמאותה בנובמבר 1918, עברו הוא ומשפחתו לוורשה. עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון, התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת ורשה. ב-1 בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, למד לזובסקי לבחינות הגמר. הוא גויס כרופא בדרגת סגן משנה לצבא פולין ונשלח לבית חולים בברסט (כיום נמצאת בתחומי בלארוס). עם פלישת ברית המועצות לפולין, כחלק מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב, פונה לזובסקי יחד עם צוות בית החולים מברסט, אולם נעצר על ידי הסובייטים. על אף שהצליח להימלט מהשבי הסובייטי, נתפס על ידי הגרמנים ונשלח למחנה שבויים, אשר אף ממנו הצליח להימלט. בסופו של הדבר חזר לוורשה שם נשא לאישה, בנובמבר 1939, את מריה טולבינסקה (Tolwinska). לאחר מכן עבר הזוג הטרי לסטאלובה וולה שבפרובינציית פודקרפאטי, עיר הולדתה של אשתו. עם מעברם לסטאלובה וולה, קיבל לזובסקי מינוי בתור רופא מטעם הצלב האדום ברוזוואדוב הסמוכה (כיום פרוור של סטאלובה וולה). ברוזוואדוב עסק ברפואה יחד עם רופא נוסף, ד"ר סטניסלב מטולביץ' (Stanisław Matulewicz). במקביל לפעילותו מטעם הצלב האדום שירת לזובסקי כרופא בארמייה קריובה.
תרמית מגפת הטיפוס.
הגרמנים אסרו על מתן עזרה ליהודים ועונש מוות ציפה למי שיתפס עובר על האיסור. חרף כך, עזר לזובסקי בחשאי ליהודים שנזקקו לעזרה רפואית. גדר ביתו של לזובסקי עברה סמוך לגטו רוזוואדוב. היהודים, תושבי הגטו, יידעו אותו באמצעות סימנים מוסכמים כגון תליית בדים לבנים על גדר ביתו. ברגע שהיה רואה את הבד הלבן, היה מגיע לגטו בחסות החשיכה ומגיש ליהודים שירותי רפואה.
הצבא הגרמני השקיע מאמצים רבים על מנת למנוע התפרצויות של מחלות זיהומיות בקרב חייליו, וניטר באופן קבוע דיווחים אודות היארעות (הימצאות רפואית) של מחלת הטיפוס, בעיקר באזור הגנרלגוברנמן וברית המועצות בהן המחלה הייתה אנדמית. לשם כך דגימות דם מחולי טיפוס חשודים נשלחו לווידוא במעבדות מרכזיות בגרמניה. המבחן המקובל בו השתמשו המיקרוביולוגים והרופאים באותה תקופה לאיתור חיידקי הטיפוס ("Rickettsia prowazekii") בדם נקרא מבחן וייל-פליקס (Weil–Felix test), בו הודגר נסיוב מחולים חשודים עם חיידקים מומתים מסוג "Proteus". במידה והנסיוב אכן התקבל מדמו של חולה טיפוס, הגיבו נוגדנים כנגד חיידק הטיפוס בדם החולה עם אנטיגנים של חיידקי "Proteus" וגרמו ליצירת קומפלקסים (תצמידים) של חיידקים-נוגדנים שנראו לעין.
ד"ר סטניסלב מטולביץ' שם לב שהמבחן הנ"ל מתבסס על תגובה צולבת (תגובה בלתי ספציפית) בין שני חיידקים שונים והעלה השערה שהדבקה מכוונת של אנשים בחיידקים מומתים מהסוג "Proteus" יגרמו אף הם לתוצאה חיובית במבחן וייל-פליקס. לזובסקי ומטולביץ' העריכו שתוצאות חיוביות, שלא מעידות כלל על התפרצות הטיפוס, יגרמו לגרמנים להכריז על העיירה רוזוואדוב כמוקד התפרצות מגפתית. הגרמנים שחששו מהתפרצות הטיפוס בקרב חייליהם ימנעו מלהגיע פיזית לאזור מחשש להדבקות, דבר שיאפשר להגן על האוכלוסייה היהודית מלהשלח למחנות ריכוז והשמדה.
על מנת לבדוק את השערתם הזריק ד"ר מטולביץ' את חיידקי ה-"Proteus" המומתים לאחד התושבים הפולניים בעיירה שחזר לחופשה בת 14 ימים ממחנה עבודה בגרמניה. אותו הפולני דווח מיד לרשויות הבריאות הגרמניות כחשוד לחולה שנדבק בטיפוס. דמו נשלח לבדיקה בגרמניה, שם בוצעה הבדיקה במבחן וייל-פליקס, שכצפוי אישרה את "הדבקותו" בחיידק הטיפוס. המטרה של לזובסקי ומטולביץ' הייתה לבדוק את תגובת הגרמנים ל"הדבקותו" של הפולני בטיפוס, ואלה אסרו עליו לחזור לגרמניה כל עוד הוא נמצא חולה במחלה.
מרוצים מתגובת הגרמנים הזריקו מטולביץ' ולזובסקי לעשרות גויים את חיידקי ה-"Proteus" המומתים, שכן יהודים חולים בטיפוס נורו במקום ואילו פולנים חולים הושמו בבידוד. לכן על מנת להציל את התושבים היהודיים מלהשלח למחנות הריכוז וההשמדה, הזריקו השניים את החיידקים לאוכלוסייה הלא יהודית של העיירה. שני הרופאים חששו שהגרמנים יעלו על התרמית ועל מנת לגרום לה להראות משכנעת יותר שלחו חלק מה"חולים", להם הזריקו את חיידקי ה-"Proteus", לבדיקה אצל רופאים אחרים לאימות. כמו כן חיקו את הדפוסים העונתיים של הדבקות בטיפוס; ריבוי מקרים בחורף ומיעוט בקיץ.