הסינגל השני של החוויה, "Purple Haze"/"51st Anniversary" יצא ב-1 במרץ. הוא נכנס לרשימת הסינגלים בבריטניה ב-23 במרץ, והגיע למקום השלישי. במהלך אותו החודש לקחה הלהקה הפסקה ארוכה נוספת מהקלטה בזמן שהם הופיעו בבלגיה, גרמניה ובריטניה, כולל הופעות בתוכנית הטלוויזיה הבריטית Dee Time ובתוכנית הרדיו של ה-BBC Saturday Club. סכסוכי התזמון ב-Olympic הובילו את צ'נדלר להזמין סשן ב-29 במרץ באולפני De Lane Lea. בתאריך זה עבדה הלהקה על קומפוזיציה חדשה שנכתבה על ידי הנדריקס,"Manic Depression"; הם סיימו מיקס לא מעובד בסוף הסשן שנדחה מאוחר יותר לטובת מיקס חדש שהושלם ב-Olympic. ב-3 באפריל, החוויה חזרה ל-Olympic, הוסיפה אוברדאבים והשלימה מיקסים סופיים וכמה מאסטרים לא גמורים. במהלך הסשן של שמונה שעות הקליטה הלהקה שלושה שירים חדשים, הכוללים את "Highway Chile", "May This Be Love", ו-"Are You Experienced?". מכיוון ששיר הנושא של האלבום הכיל גיטרה, בס ותופים מוכפלים, שכפול הקצב גרם למיטשל בהלה מסוימת כשניסה את השיר בהופעות חיות. צ'נדלר השלים מיקסים אחרונים ל-"I Don't Live Today", "Are You Experienced?", ו-"May This Be Love" לפני סיום הסשן שקרמר תיאר כ"מאורגן מאוד".
במאמץ לפנות מקום לשירה המובילה של הנדריקס, הושלם מיקס מופחת ל-"Are You Experienced?" במהלך סשן ב-Olympic ב-4 באפריל 1967. עם השלמת שיר הנושא החוויה מיקדה את עצמה בדמו הלא מעובד מה-11 בינואר של "Third Stone from the Sun". צ'נדלר החליט לזרוק את ההקלטה המקורית של De Lane Lea ולהקליט גרסה חדשה לשיר. במהלך הסשן, הכין קרמר מיקס מצומצם של "Highway Chile", מה שיצר מקום לשתי רצועות לגיטרה ואוברדאב של השירה של הנדריקס. אף על פי שהושלמו מיקסים של מונו וסטריאו לשיר, צ'נדלר העדיף את גרסת המונו, לה הוסיף את "The Wind Cries Mary" כדי להוציא אותם בתור הסינגל השלישי של הלהקה בבריטניה. מיקס מצומצם הוכנה ל-"Love or Confusion", והנדריקס ניצל את הרצועות שהתפנו בשביל להוסיף גיטרה ראשית ושירה. מיקס אחרון הושלם לפני סיום הסשן. ב-5 באפריל צ'נדלר השתתף בסשן מאסטרינג באולפני Rye Muse בשביל "Highway Chile" ו-"The Wind Cries Mary", שבמהלכו נערכו ההכנות לכך שמסלול יוכל להתחיל להכין בייצור תקליטים. ב-10 באפריל, הוא והחוויה חזרו ל-Olympic, ובילו את עיקר הסשן על עריכת קטעי דיאלוג עבור "Third Stone from the Sun", אשר לאחר מכן הואטו והתערבבו בשיר. קרמר ריכז את מאמציו במיקס המסובך של השיר: "השיר היה כמו ציור בצבעי מים... כל רצועה הורכבה מארבע תמונות מורכבות צפופות למדי".
לאחר סשן ההקלטות של 10 באפריל 1967, בילתה החוויה את השבועיים הקרובים בהופעות והשתתפה בהופעות קידום מכירות באנגליה, כולל הופעה בתוכנית הטלוויזיה של ה-BBC Monday Monday ושל ה-BBC2 Late Night Line-Up. צ'נדלר הנדריקס וקרמר השלימו את המיקס הסופי של Are You Experienced ב-Olympic בשעה 3 לפנות בוקר ב-25 באפריל. צ'נדלר הסכים לבחון את התקליט הגמור לראשות המחקר והפיתוח של פולידור, Horst Schmaltze, בשעה 11 בבוקר, אז לאחר מספר שעות שינה הוא הכין הדגמת ויניל מתאימה ונסע לפולידור. צ'נדלר נזכר: "כשהורסט התחיל להכניס את המחט לרשומה, פרצתי בזיעה קרה, במחשבה... כשהוא ישמע את זה, הוא הולך להורות לגברים במעילים הלבנים לקחת אותי משם... הורסט ניגן את הצד הראשון ולא אמר מילה ואז הוא הפך את הדיסק ושמע את הצד השני. התחלתי לחשוב על איך אני הולך לצאת מזה. בסוף הצד השני, הוא פשוט ישב שם. לבסוף אמר,'זה מבריק, זה הדבר הטוב ביותר ששמעתי בחיים'". הורסט הפך מיד לתומך נלהב של האלבום והלהקה, כשהוא דגל על שיווק והפצת אלבום הבכורה שלהם.
מוזיקה ומילים.
לדברי הביוגרף של הנדריקס הארי שפירו, המוזיקה ב-Are You Experienced משלבת מגוון ז'אנרים מוזיקליים מרית'ם אנד בלוז ועד ג'אז חופשי. הסופר פיטר דוגט ציין את "המגוון הרחב של הז'אנרים" של האלבום, בעוד העיתונאי כריס וולש אמר "לכל רצועה יש אישיות שונה". המוזיקולוג גילברט צ'ייס טען כי האלבום "סימן שיא גבוה ברוק הכבד", ומבקר המוזיקה ג'ים דה רוגטיס אפיין את האלבום ואת הסינגלים שקדמו לו כ"רוק פסיכדלי גולמי, ממוקד". סקירה עכשווית שפורסמה ב-Newsweek באוקטובר 1967 זיהתה את השפעת מוזיקת הנשמה על החוויה והאלבום. בשנת 1989, מגזין Hit Parader דירג את האלבום במקום ה-35 ברשימת 100 אלבומי ההבי מטאל הטובים ביותר. ב-2006, כתב הסופר ראובן ג'קסון ממכון סמית'סוניאן "זו עדיין הקלטת ציון דרך כי זה של הרוק, הרית'ם אנד בלוז, בלוז... המסורת המוזיקלית. זה השינה את התחביר של המוזיקה... באופן שאני אשווה, למשל, ליוליסס של ג'יימס ג'ויס".
במהדורה הבריטית של Are You Experienced נכללו שתי רצועות שייצגו את המוזיקה שהנדריקס ניגן בארצות הברית לפני הקמת החוויה: רצועת הבלוז "Red House" ושיר ה-R&amp;B "Remember". שיר הנושא הפסיכדלי של האלבום, אותו תיאר הסופר שון איגן כאימפרסיוניסטי, הציג את נופי הצלילים הפוסט-מודרניים של גיטרה ותופים אחוריים שהקדימו את הסקראצ'ינג ב-10 שנים. המוזיקולוג ריצ'י אונטרברגר מחשיב את המילים ל-"I Don't Live Today" יותר בבית בסגנון רוק גותי יותר מאשר פסיכדלי, עם זאת; הוא מתאר את המוזיקה כ"נוגה ומושרה בדהלה שמאמצת את הטקסט האפל". המקצבים השבטיים של השיר שימשו לשיפור האלתורים המשובחים בהופעות החיות של הנדריקס בגיטרה. ואילו "Fire" הוא הכלאה של פאנק (funk) ומוזיקת נשמה ומונעת על ידי התיפוף של מיטשל, "May This Be Love" ו-"The Wind Cries Mary" הם בלדות רכות המדגימות את יכולתו של הנדריקס לכתוב מילים מהורהרות ומנגינות עדינות. ניתן לשמוע את ההשפעה של ראגא רוק בסולו הגיטרה הדומה לסיטאר שלו ב-"Love or Confusion". "Can You See Me" הוא שיר רוק רועש הכולל את השירה הכפולה של הנדריקס והשימוש שלו בעיקול של תו אחד בסגנון האנק מרווין. אף על פי ש-"Hey Joe" הוא שיר פולק, וגרסת הכיסוי היחידה באלבום, היא הפכה לאחת הרצועות הכי מבוקשות של הנדריקס.
המהדורה הבריטית של Are You Experienced נפתחה עם "Foxy Lady", רצועה אשר, למעט כמה אוברדאבים, הוקלטה בסשן אחד ב-CBS. הנדריקס כתב את השיר על הת'ר טיילור, אישה בחברה הגבוהה שהתחתנה אחר כך עם סולן המי רוג'ר דלטרי. השיר מתחיל עם פייד אין של התו F שהנדריקס הופך ל-F♯ תוך כדי החלת ויברטו נדיב. בעזרת ידית הבקרה של הגיטרה שלו, הוא מגדיל לאט לאט את עוצמת הקול עד שהיא מתפתחת ללולאת פידבק והיא גולשת לאקורד F♯m7 השולט בשיר. הנדריקס השתמש בשילוב של מגבר ואפקטים של overdrive ו-fuzz box כדי ליצור את גוון הגיטרה החד כתער של השיר. בסולו בהשראת הבלוז - הרביעי שלו מאז שהגיע לאנגליה - השתמש בסולמות פנטטוניים תוך כדי הצגתו בגישתו החדשנית למלודיה; על ידי ניצול מורכב של sustain שנוצר מ-overdriving למגברים שלו, הוא נע בצורה חלקה בשילוב של הטונים הגבוהים והאמצעיים עם שירה נוזלית. הסופר פיטר דוגט השווה את הקצב האיטי ל-Memphis soul; דייוויד סטאבס תיאר את הרצועה כאבטיפוס ללהקות הבי מטאל כמו בלאק סבת'.
אף על פי שהמילים ל-"Purple Haze", שפתח את המהדורה האמריקאית של Are You Experienced, מתפרשות לרוב באופן שגוי כטריפ אסיד, הנדריקס הסביר: "הכל היה על חלום שהיה לי שהלכתי מתחת למים". הוא העלה השערה כי החלום אולי היה בהשראת סיפור מדע בדיוני על קרן מוות סגולה. רדינג ציין כי הנדריקס טרם לקח LSD זמן כתיבת השיר, שהיה לאחר הופעה בלונדון ב-26 בדצמבר 1966. הטיוטה הראשונה של המילים הייתה ארוכה ביותר, כך שצ'נדלר והנדריקס צמצמו את אורכה למשהו שתמאים למוזיקת פופ מיינסטרימית. זה נפתח בהרמוניה של גיטרה / בס במרווח טריטון שהיה ידוע כדיאבלוס במוזיקה בתקופת האינקוויזיציה הספרדית. הכנסייה הקטולית אסרה על מלחינים בימי הביניים של מוזיקה דתית בטריטון, מכיוון שכמו שהמוזיקולוג דייב וויטהיל כתב: "לנגן זה היה כמו לצלצל בפעמון של השטן". לדעת המוזיקולוג ריצ'י אונטרברגר, הריף בפתיחה "הפך לחלק קבוע ב'אוצר המילים' של הרוק". בעוד שמגזין הרולינג סטון תיאר את השיר כתחילת הפסיכדליה של סוף שנות השישים, הכותבים הארי שפירו וקיסר גלבייק זיהו את השימוש של הנדריקס במרכיבי R&amp;B, פאנק ונשמה ברצועה.
בשנת 1967, אמר הנדריקס לעיתונאי קית' אלת'ם כי "Third Stone from the Sun" עוסק בחייזר מהחלל אשר לאחר הערכת המין האנושי מחליט שאינם כשירים לשלוט בכדור הארץ, הורס את התרבות שלהם ומציב את כדור הארץ בטיפול של תרנגולות. השיר מורכב משני קטעים מנוגדים, אחד שמציג ניגון גיטרה ג'אזי בסגנון וס מונטגומרי על פני קצב רוק פשוט, ואחד שמציג את קווי הגיטרה המיקסולידיאנים החופשיים של הנדריקס עם פעימות ג'אז. הרצועה אינה כוללת שירה מתאימה, במקום זאת, מילים מדוברות המתנגנות בחצי מהירות כדי לעורר תמונות של מסע בחלל בין-כוכבי. בנוסף לאלמנטים מג'אז, זיהה אונטרברגר את השימוש של הנדריקס במוטיבים של מוזיקת גלישה במסלול שמזכירים יצירות קודמות של ה-Ventures, להקה מצפון מערב האוקיינוס השקט שהנדריקס היה שומע בילדותו.