ימ"פ - ימאות ופיקוד. שלב הימ"פ נמשך כשלושה וחצי חודשים וכולל טירונות ימית בה מכשירים את הצוער לתפקוד הנדרש בסביבה הימית, וכמו כן מעמידים אותו באתגרים פיזיים מרובים, מסעות ומשמעת נוקשה. בסוף השלב מוסמכים הצוערים כמפקדי סירת גומי (ס"ג). שלב זה התקיים שנים רבות בעכו ובעקבות זיהומי ים רבים עבר השלב בשנת 2005 לבסיס חיל הים באילת. שלב הימ"פ מתקיים במוצב צביה שבחוף הצפוני של אילת.
בסוף הימ"פ הצוערים מבצעים הפלגה מסכמת המתבצעת מאשדוד לראש הנקרה בס"גים במשך מספר ימים. לאחר מכן ממשיכים הצוערים לבסיס ההדרכה של חיל הים בחיפה ומתחילים את שלב הבסיסי, בו הם עוברים הכשרה מקצועית ועיונית כבסיס להכשרתם בהמשך כקציני משמרת בספינות.
סמל הכותפת בשלב זה הוא כחול כהה. בתום שלב הימ"פ מקבלים החניכים פס לבן לכותפת. בשלב זה ובמהלך שאר הקורס מקבלים החניכים כומתה בעלת פס לבן סביב שוליה ורקע לבן מאחורי סמל חיל הים.
שלב מתקדם.
שלב זה נמשך כשישה חודשים וכולל התמחות במגמות השונות, אימונים פיקודיים ואימונים בכלי שיט.
במהלך השלב עוברים הצוערים קורס צלילה ברמה של שני כוכבים, סדרות חינוך שונות והשתלמות לחימה יבשתית בבה"ד 1, בית הספר לקצינים.
לאורך כל השלבים בקורס, כחלק מהכשרתם כקצינים, עוברים הצוערים מבחני כושר רבים כגון בוחן חובל, מבחן בר-אור, בוחן צוות ועוד. סמל הכותפת בשלב זה הוא שני פסים לבנים. בסוף שלב זה מקבלים החניכים את "סיכת החובל" המקבילה לסיכת מ"מ בקורסי קצינים אחרים.
שלב אקדמיה.
בדומה לקורס טיס, לומדים החובלים באוניברסיטת חיפה. שלב זה נמשך כשמונה חודשים והוא כולל לימודים אקדמיים לתואר ראשון במדעי המדינה המשלב לימודים באסטרטגיה צבאית וימית. בעבר למדו בשלב זה ל B.A כללי רב תחומי, והחל ממחזור 130 של קורס החובלים (2013) התואר שודרג לתואר ייחודי במדעי המדינה. סמל הכותפת בשלב זה הוא עוגן מוזהב.
שלב ייעודי בבה"ד חיל הים.
שלב זה נמשך כארבעה חודשים וכולל הכשרה עיונית לתפקיד הייעודי - בסטי"ל או בצוללות. סמל הכותפת בשלב זה הוא פס לבן ועוגן מעליו.
שלב ייעודי שטח.
שלב זה נמשך כארבעה חודשים ובו מסתיים פרק ההכשרה בבה"ד והחניכים מגיעים לתווך המבצעי ומשרתים בכלי השיט בתור סגני קציני מחלקות. מטרת השלב לצד הקניית ניסיון פיקודי היא הסמכה מעשית לתפקידי קצין משמרת גשר/מכונה או קצין ל"א בסטי"ל או בצוללת.
במהלך שלב זה מעניקים לחניכי הקורס את סיכת הסטי"לן או הצוללן. סמל הכותפת בשלב זה הוא שני פסים לבנים ועוגן מעליהם.
במהלך כל שלב בקורס ולכל אורכו מתבצעים מבחנים רבים הנקראים בשם ועדות, שכן הדחתו של אדם מקורס דורשת עמידה בפרוצדורות של דיון בוועדה מקצועית שינומק בכתב, הן לצורכי יעילות והן כדי לעמוד בכללים של המשפט המנהלי. לצורך קבלת ההחלטה, לקראת הוועדה מבצע הצוער מבחן מסכם המותאם לשלב בו הוא עולה לוועדה. המבחן כולל חלקים תאורטיים ומעשיים.
בוחן חובל ובוחן קצין לוחם.
בוחן חובל.
בוחן חובל הוא מבחן רף אותו נדרשים צוערי קורס חובלים לעבור בהצלחה. הבוחן מהווה אחד מהתנאים לקידום משלב לשלב ולסיום הקורס. בוחן חובל מעמיד בפני הצוערים אתגרים פיזיים ומנטליים. הבוחן כולל מרכיבי אימון הלקוחים מעולם הלוחמה היבשתית, שעברו שינוי והתאמה לסביבת הפעולה הימית.
בוחן חובל נערך במדים ונעליים גבוהות, כולל ריצת 6 ק"מ, על אפוד מלא ונשק. לאורך המסלול נדרשים הצוערים לבצע משימות אשר הצטברותן מעלה את רמת הקושי של הבוחן. לאחר 3 ק"מ של ריצה מגיעים לתחנה ראשונה. עוצרים לפרק ולהרכיב את הנשק. לאחר עוד ק"מ וחצי, יורדים מהשביל ונכנסים למי הים להליכה במים עמוקים עד גובה הצוואר לכמה מאות מטרים. הצליחה הימית בים מסתיימת בצוק קטן שצריך לטפס בעזרת חבל. יתרת ה-1.5 ק"מ נעשים בריצה, בסוף הריצה מגיעים לחצר המתקנים אשר האתגר, הנחשב לקשה ביותר בה הוא טיפוס של חבל בגובה 6 מטר. לבסוף, מבצע הנבחן ריצת ספרינט קצרה עד לנקודת עצירת שעון העצר.
בעבר כלל הבוחן גם ירי במאמץ.
מדברים שכתבה הצוערת נעמה שמיר לזכרו של המדריך שלה, ניתן ללמוד כי גם הצוערות בקורס נדרשות לבצע את בוחן החובל. הצוערת מתארת את הקושי הפיזי והמנטלי וכיצד התגברה עליו בעידודו הפעיל של המדריך שלה סרן יותם.
אתגר ייחודי התעורר בעקבות הקורונה בבצוע בוחן חובל. בהתאמות מסוימות הוחלט להמשיך את ביצוע הבוחן בכל שלב.
בוחן "קצין לוחם".
החל בשנת 2013 נדרשים צוערי חיל הים לעבור גם בוחן ”קצין לוחם“, בדומה לצוערי זרוע היבשה, זאת כדי לשלוט בצורה טובה יותר בטכניקות הלוחמה היבשתיות, תוך התמקדות בתכני הכשרה יבשתיים. מעתה ואילך, החובלים יתנסו בתכני לוחמה יבשתיים כמו כל לוחם חי“ר, זאת לצורך יצירת אחידות בין כלל הלוחמים. מגמת שיפור ההכשרה היבשתית תתמקד בעיקר בירי לאחר מאמץ ובניווט בתנאי יבשה. בוחן ”קצין לוחם“ מתבצע בשלב האחרון בקורס החובלים, כולל ריצה של כ-6 ק"מ, ניווט, ריצה בדיונות, טיפוס על צוק הנקרא "אסון טבע" והתמודדות עם מסלול מכשולים יבשתי.
החל מחודש ספטמבר 2014, יגיעו החובלים לשבוע הכשרה משותף עם צוערי זרוע היבשה בבה"ד 1.מטרת השינוי היא ליזום היכרות בין קציני היבשה לבין החובלים, היות שהם יעבדו וילחמו ביחד בעתיד. עוד נקבע כי סיום קורס החובלים יותנה בהצלחה בבוחן כשירות יבשתי, לצד בוחן החובל הימי המונהג כיום.
על מנת לעבור את הבוחן על הצוער לקבל 60 נקודות ולהצליח לפגוע בשתי מטרות. החובלים עומדים בקו הזינוק, מחולקים לשלשות, בידו של כל אחד מפה שונה בשביל שהניווט באמת יהיה עצמאי. משימתם היא להגיע לכל הנקודות בזמן מוקצב, שעה וארבעים וחמש דקות, וככל שעושים זאת יותר מהר צוברים יותר נקודות. אורך הניווט 6 ק"מ במהלכו החובלים צריכים למצוא לפחות ארבע מתוך שמונה נקודות בשביל לעמוד בהישג הנדרש. לאחר שעברו את הניווט וצלחו את המתקנים, הם עומדים בשורה ומחכים להזנקה לעבר היל"ם (ירי לאחר מאמץ). לרשותם דקה וארבעים שניות לרוץ למטווח ולירות שישה כדורים על מנת לפגוע בשתי מטרות לפחות.
טקסי סיום.
בסוף שלב ייעודי מסתיים קורס החובלים בטקס, המתקיים בבה"ד חיל הים או בנמל חיפה שבו מקבלים הבוגרים את סיכת הקצין הימי ודרגות הקצין. החל משנת 2014 מקבלים המסיימים דרגת סגן.
טקסי סיום קורס החובלים נערכו במשך השנים כהצגת תרגילי סידר משולבים בפעילות כלי שיט. הטקסים שתדירותם פעם ולפעמים פעמיים בשנה מהווים הזדמנות לארח את נכבדי צה"ל והמדינה.
לאחר סיום הקורס.
לאחר תקופה שבין שנה לשנה וחצי בה הקצינים מוצבים בתפקיד סגן מפקד מחלקה/ספינת בט"ש הקצינים עוברים קורס נוסף בבית הספר לפיקוד ימי (פי"מ). הקורס נועד להכשיר את בוגרי קורס החובלים לתפקיד מפקד מחלקה בסטי"ל/בצוללת או מפקד כלי בט"ש. בעבר, במהלך הלימודים בפי"מ היה משלים הקצין את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת חיפה אך כיום זה נעשה במסגרת קורס החובלים, מה שמקנה את האפשרות לסיים את הקורס בדרגת סגן, כמקובל אצל קצינים בעלי תואר ראשון.
ארגון בוגרי קורס חובלים מעניק לבוגרי הקורס טבעת חותם המונפקת על ידי החברה הישראלית למדליות ומטבעות. כל טבעת ממוספרת בהתאם ל"מספר החובל" של הבוגר לו היא שייכת.
מפקדי בית ספר לחובלים.
תפקיד מפקד בית הספר לחובלים מהווה תפקיד יוקרתי בחיל הים. משפיע על חינוך הדורות הבאים של המנהיגות הימית הצעירה וזוכה לחשיפה. תקן היה בדרגת רב-סרן עד תחילת שנות ה-70 ואז הועלה לסגן-אלוף.
הכרה
הַכָּרָה (באנגלית: Cognition, בלעז: קוֹגְנִיצְיָה) מתארת את תופעת הידיעה האנושית.
המונח הכרה מתייחס לידע או מידע המצוי במוחו של אדם. הוא כולל גם את תהליכי רכישת ידע, עיבודו ויישומו. כמו כן, הוא מתאר את המרכזים במוח האדם, בהם מתרחשים תהליכי התהוותה של הידיעה האנושית.
ההכרה היא מושג קרוב למושג תודעה וקיימת חפיפה מסוימת ביניהן. עם זאת, אלה אינם מושגים זהים. בעוד שהתודעה מתייחסת לאיכות או למצב המודעות הסובייקטיבית של האדם, ההכרה מתייחסת למידע ולתהליכים של עיבוד מידע.
המונח הכרה מתאר גם תופעות מקבילות לידיעה האנושית בקרב בעלי חיים מפותחים.
יש המייחסים את המונח הכרה גם עבור מערכות עיבוד מידע מפותחות ובינה מלאכותית, אם כי קיימת מחלוקת בשאלה האם ניתן להגדיר אותן כבעלות הכרה.
תורת ההכרה היא ענף של הפילוסופיה המתרכז במהות וגבולות הידיעה.
מכלול המדעים ותחומי המחקר המדעי העוסקים בתהליכים ובתופעות של ההכרה מכונה מדעים קוגניטיביים.
מקור המונח.
מקור המילה קוגניציה הוא במילה הלטינית קוגנוסְצרה (cognoscere) (באיטלקית: conoscere,
קונושרה) שמשמעותה לדעת, להכיר.
המופעים המוקדמים של המילה קוגניטיבי (cognitive) במילון אוקספורד האנגלי מסבירים את המושג כ"התכוננות לפעולה או תהליך של ידיעה". המופע הראשון מ-1586, מראה כי המילה שימשה בהקשר של דיונים על התאוריות האפלטוניות של ידע.
תופעות הכרתיות.
התופעות הנכללות במושג הכרה הן, בין השאר: שפה, חשיבה, תפיסה, הבנה, למידה, קשב, זיכרון, יצירתיות, ייצוג ידע, הסקת מסקנות, קבלת החלטות ופתרון בעיות.
לעיתים גם תת המודע נחשב לחלק מההכרה. למשל כאשר מדובר בידיעה תת-מודעת, למידה תת-מודעת או חשיבה תת-מודעת.
בפסיכולוגיה מתאר המונח גם מחשבות, דעות, אמונות, גישות, כוונות, משאלות, רגשות והתנהגויות.
תפקודים קוגניטיביים שונים מתבססים על תהליכים מוחיים שונים. כלומר, ההכרה מתבססת על הפעילות של מערכת העצבים.
מיומנויות קוגניטיביות.