קרן נדב יזמה את הקמתו של המרכז לחקר יהדות רוסיה ומזרח אירופה על שם לאוניד נבזלין במסגרת האוניברסיטה העברית בירושלים מתוך הכרה בחשיבות תרומתה והשפעתה של יהדות רוסיה ומזרח אירופה להיסטוריה ולתרבות של העם היהודי בן זמננו. פעילותו של מרכז נבזלין יצרה רשת בינלאומית של חוקרים ותלמידי מחקר, המעודדת מחקר ושיח אקדמי חדש התורמים לכך שההיסטוריה של יהדות רוסיה ומזרח אירופה לא תישכח.
פרס קרן נדב.
פרס קרן נדב נוסד על ידי קרן נדב בשנת 2009 כאמצעי למתן הכרה והוקרה לעשייה מצטיינת בתחום העמיות היהודית ולמחויבות המתמשכת לעם היהודי. הפרס מוענק מדי שנה.
הפרס הראשון הוענק לשגריר סטיוארט איזנשטדט, תת-שר החוץ האמריקאי לשעבר במהלך אירוע מיוחד שהתקיים ב-9 בנובמבר 2009 במסגרת כנס הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה הנערך בוושינגטון, ארצות הברית. נתן שרנסקי, יו"ר הסוכנות היהודית, העניק את פרס קרן נדב הראשון.
בספטמבר 2010 התקיים טקס מיוחד לרגל הענקת פרס קרן נדב, שנערך בגן מרשל באוניברסיטת תל אביב.
הפרס הראשון הוענק לאשת העסקים והפילנתרופית, הגב' אנג'ליקה ברי - על קידום קולות חדשים ומגוונים בתוך המסורת היהודית ויצירת הדיאלוג בין יהודים בעלי רקע שונה באמצעות העשייה הפילנתרופית.
הפרס השני הוענק לאנשי אתר האינטרנט לאטמה, יוצרי הקליפ "We Con the World", אשר גרם על פי מעניקי הפרס ליהודים רבים תחושת גאווה בעת עימות ומתח באירועי המשט.
פרס קרן נדב לעמיות יהודית לשנת 2011 הוענק ב-23 באוקטובר 2011 בטקס חגיגי שהתקיים ביפו העתיקה.
הפרס הראשון הוענק לפרופ' יחזקאל דרור על תרומתו הייחודית לקידום וטיפוח מנהיגות ראויה למדינת ישראל ולעם היהודי כולו.
הפרס השני הוענק לבמאי יוסף סידר על תרומתו הייחודית לקידום תרבות יהודית בארץ ובעולם ועל העצמת הגאווה והזהות היהודית, במיוחד בקרב הדור הצעיר. לשנת 2013 יוענק הפרס לשופט ונשיא בית המשפט העליון לשעבר, אהרן ברק.
יחסי ישראל-ארצות הברית
איחוד מוניטרי
בכלכלה בינלאומית איחוד מוניטרי (באנגלית: Monetary union) הוא סוג של אינטגרציה כלכלית בין מדינות. איחוד מוניטרי מתקיים כאשר שתי מדינות או יותר חולקות מטבע ומדיניות מוניטרית, או לחלופין משתמשות במטבעות שונים אך מתאמות שערי חליפין ומדיניות מוניטרית.
האיחודים המוניטריים הידועים ביותר הם גוש האירו, במסגרת האיחוד האירופי והבנק להסדרי סליקה בינלאומיים הממוקם בבזל, שווייץ.
מהו איחוד מוניטרי.
איחוד מוניטרי הוא אינטגרציה בין מדינות החולקות מטבע ומדיניות מוניטרית. ישנם שני סוגים של איחוד מוניטרי. הסוג הראשון הוא איחוד מוניטרי עם מטבע אחיד. באיחוד מסוג זה, המדינות משתמשות במטבע משותף ומנהלות מדיניות מוניטרית אחידה באמצעות בנק מרכזי.
הסוג השני מתקיים כאשר שתי מדינות או יותר מתאמות שערי חליפין קבועים ומדיניות מוניטרית אחידה, אך אינן משתמשות במטבע משותף. תופעה של שימוש חד־צדדי של מדינה אחת במטבע של מדינה אחרת, ללא איחוד של המדיניות המוניטרית, לא נחשבת לאיחוד מוניטרי.
לרוב איחוד מוניטרי מתקיים בין מדינות שכנות גאוגרפית, אך אין הדבר הכרחי.
איחוד מוניטרי הוא אחד השלבים בתהליך של אינטגרציה כלכלית בין מדינות. יש הרואים בו את השלב הרביעי מתוך חמישה שלבים של אינטגרציה כלכלית, לאחר יצירת אזור סחר חופשי, איחוד מכסים והקמת שוק משותף. איחוד מוניטרי יכול, אך לא חייב להתקיים במקביל לאיחוד כלכלי. איחוד מוניטרי לרוב ממשיך להתפתח לאיחוד כלכלי, או לחלופין מאבד את חשיבותו.
ניתן לומר שאיחוד מוניטרי מלא מתקיים כאשר התנאים הבאים מתקיימים:
התאוריה הכלכלית של איחוד מוניטרי.
התאוריה הכלכלית של איחוד מוניטרי מבוססת על מודל ה־Optimal Currency Area (OCA) אשר פותח בשנות ה־60 על ידי הכלכלן רוברט מאנדל (Robert Mundell). מודל זה בוחן מה הם התנאים האופטימליים ליצירת אזור בעל מטבע אחיד ומדיניות מוניטרית משותפת.
על פי מודל ה־OCA, התנאים המיטביים לאיחוד מוניטרי הם:
המודל מניח כי לשינויים בשערי חליפין יש השפעה משמעותית על השוק. שינויים בשערי החליפין נתפסים ככלי בעל חשיבות במדיניות הכלכלית, שמאפשר למדינה להתמודד עם זעזועים חיצוניים. כאשר השוק מאופיין בתנאים עמידים יחסית לשינוי בשערי חליפין, יהיה תמריץ לאיחוד מוניטרי. זאת מכיוון שאובדן השליטה על שערי החליפין לא יהיה קריטי למדינה.
ההשפעה של שינויים בשערי חליפין תהיה נמוכה יחסית, ולכן התמריץ לאיחוד מוניטרי יהיה גבוה יותר, בתנאים הבאים:
יתרונות וחסרונות באיחוד מוניטרי.
לאיחוד מוניטרי יתרונות וחסרונות שונים, הן מבחינה כלכלית והן מבחינה פוליטית. מידת האטרקטיביות של איחוד מוניטרי בעיני מדינה תלויה בין השאר באופי הכלכלה שלה ובמידת החשיבות שהיא מייחסת לעצמאות מוניטרית.
איחוד מוניטרי משמעו ויתור חלקי או מלא של המדינה על היכולת לשלוט על המדיניות המוניטרית שלה. באיחוד מוניטרי, המדינה מחויבת לתאם את המדיניות המוניטרית שלה עם המדינות האחרות באיחוד, או להישמע לבנק המרכזי שמנהל את האיחוד המוניטרי. מכיוון שמדיניות מוניטרית היא כלי בידי המדינה בכלכלה פוליטית, הצטרפות לאיחוד מוניטרי משמעה אובדן כלי שליטה זה. מדינה החברה באיחוד מוניטרי אינה יכולה עוד לייסף או לפחת את הכסף שלה, לקבוע לבד את כמות הכסף הנמצא במחזור, או לשנות ריבית לטווח קצר באופן עצמאי. רמת המוכנות של המדינה להיפרד משליטה על המדיניות המוניטרית שלה תלויה בין השאר בעמדה שלה לגבי היכולת של מדיניות מוניטרית להתמודד עם תנודות של השוק. מדינה אשר רואה בשליטה על המדיניות המוניטרית כלי חשוב, תהיה מוכנה פחות לוותר עליו.
לאיחוד מוניטרי יש גם יתרונות. איחוד מוניטרי מבטל או מקטין את העלויות הנובעות מעסקאות המרת מטבע. בנוסף, הוא מבטל או מקטין את האי־ודאות הנובעת משינויים עתידיים בשערי המטבע. גורמים אלה יכולים להגביר את היעילות ולהגדיל את הכדאיות בסחר. למדינה כדאי יהיה להצטרף לאיחוד מוניטרי בתלות ברמת הסחר שלה עם מדינות אחרות. כאשר רמת הסחר היא גבוהה, התמריץ למעבר לאיחוד מוניטרי יהיה גבוה יותר. לכן גם למדינות עם שוק משותף, יהיה תמריץ גבוה יחסית לעבור לאיחוד מוניטרי.
איחוד מוניטרי בהיסטוריה.
איחוד מוניטרי אינו ייחודי למערכת הכלכלית הבינלאומית הנוכחית. קיימות מספר דוגמאות של איחודים מוניטריים לפני המאה ה-20:
איחוד מוניטרי במאה ה-21.
ב פועלים מגוון של איחודים מוניטריים. חלק מהמנגנונים הם רשמיים, וחלקם הם בלתי רשמיים או רשמיים למחצה.
דוגמאות:
איחוד מוניטרי הוא כלי בידי מדינות או מנפיק מטבע דהוא להתמודדות עם לחצים מוניטריים. בבחירה האם להקים או להצטרף לאיחוד מוניטרי, על המדינות לשקול את הכדאיות הכלכלית, אל מול הסכנה בוויתור על שליטה במדיניות המוניטרית. לצד שיקולים כלכליים, עשויים להיות בידי המדינה שיקולים ולחצים פוליטיים, חיצוניים ופנימיים, אשר ישפיעו על הבחירה להצטרף לאיחוד מוניטרי. המעבר למטבע משותף מהווה ויתור על רכיב בזהות הלאומית, ועשויה להיות לו התנגדות משמעותית מבית. ניתן לשער כי הצלחתו של האירו תשמש כזרז לאזורים אחרים בהחלטה האם לעבור למטבע משותף ואיחוד מוניטרי מפותח.
גדוד 484
לוחות אבלה
סלסטינוס השני (אנטי אפיפיור)
סלסטינוס השני (בלטינית: Celestine II) נולד תחת השם תאובאלדו בוקפצ'י (Teobaldo Boccapecci) או בוקאפקונאי (Boccapeconai).
סלסטינוס השני כיהן כאפיפיור במשך יום אחד, ב-16 בדצמבר 1124. בחירתו לאפיפיור הייתה בהתאם לכללים, אולם בשל מחלוקת בכניסה הוא ויתר על כיסאו לטובת הונוריוס השני, ולכן נחשב לאנטי אפיפיור.
פרטים מועטים ידועים אודות שנותיו קודם לאירוע בחירתו. סלסטינוס מונה לתפקיד קרדינל על ידי האפיפיור פסקליס השני. סלסטינוס נבחר כדין בקונקלבה אולם במהלך הבחירות פרצו למועצת הקרדינלים קבוצת חיילים אשר תמכו בקרדינל סקאנאבצ'י (שאף הוא נחשב לאיש דת מלומד ומכובד), והכריזו על סקאנאבצ'י כאפיפיור הנבחר.
סלסטינוס החליט לוותר על כס האפיפיור על מנת למנוע שפיכות דמים, וסקאנאבצ'י נבחר כאפיפיור הונוריוס השני.
סלסטינוס השני
האפיפיור סלסטינוס השני (בלטינית: Celestinus II; נפטר ב-8 במרץ 1144) נולד בשם גווידו די קסטלו וכיהן כאפיפיור בין השנים 1143 ועד פטירתו.
סלסטינוס נולד בסיטה די קסטלו שבמדינת האפיפיור. סלסטינוס היה תלמידו של פייר אבלאר ומונה למשרת קרדינל בכנסיית סנטה מריה שבויה לאטה על ידי האפיפיור הונוריוס השני בשנת 1128. בשנת 1133 מונה לקרדינל בכנסיית סן מרקו.
בקונקלבה שנערכה בשנת 1143 נבחר למשרת אפיפיור, תפקיד אותו נשא במשך חמישה חודשים ו-13 ימים, מבחירתו ועד פטירתו ב-8 במרץ 1143.
במהלך כהונתו נתן מחילה מוחלטת לכל חטאיו של מלך צרפת לואי השביעי ובכך ביטל את צו החרם שהוטל על צרפת כולה שלוש שנים קודם לכן.
סלסטינוס נקבר בארמון הלטראנו.
מפקד הרפאים
מפקד הרפאים (באנגלית: The Phantom Major) הוא ספר מאת הסופרת הבריטית וירג'יניה קואלס, אשר יצא לאור בשנת 1958. הספר נחשב לאחד הראשונים בז'אנר הספרות הצבאית המתארת יחידות מיוחדות, ולראשון שנכתב על יחידת הקומנדו הבריטית SAS. הספר מתמקד בדמותו של מייסד היחידה ומפקדה הראשון סר דייוויד סטירלינג.
ספר.