אלי מנטבר נולד ביפו, בי"א באדר ב', 19 במרץ 1951, וגדל בקריית אונו. הוריו היו רעיה ואברהם מנטבר, ניצולי שואה שאיבדו בה את כל משפחתם. הוא אח לזיוה גולן ולארנון מנטבר. כשהיה בן 5, עברה המשפחה לפתח תקווה, שם פתח אביו מפעל למשקאות בשם "קפרי". כילד, סייע אלי בעבודה במפעל. בגיל 13 החל ללמוד בפנימיית הכפר הירוק, שם נחשף לעולם התיאטרון והבמה. הוא החל להשתלב ולהופיע, כזמר וכשחקן, בתוכנית האמנותית הקבועה, "תוכנית עשר", אשר הייתה מועלית בכל סוף שבוע.
זמר ושחקן.
את שירותו הצבאי עשה מנטבר בצוות הווי פיקוד צפון. הוא הופיע כזמר וכשחקן, ויחד עם הלהקה הופיע במוצבים הקדמיים לאורך קווי הגבול ובבסיסי צה"ל השונים.
במהלך חופשת השחרור משירותו הצבאי זומן אלי לאודישנים למחזמר "הרוטשילדים" לתפקיד זמר במקהלת המחזמר. תוך כדי האודישנים הוחלט ללהק את מנטבר לאחד התפקידים הראשיים במחזמר, יעקב ג'יימס דה רוטשילד. מנטבר שיחק בהצגה לצד שמואל רודנסקי, אברהם מור, אורי לוי, תמי ספיבק, עמוס טלשיר, דודו טופז, מוצי אביב, בניצוחו של יצחק גרציאני. במקביל להופעותיו במחזמר הופיע מנטבר בתיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת, בשתי הצגות: "טומי תם" ו"תעלומת סוד המילים הבודדות". בשתי ההצגות לוהק לתפקיד הראשי.
בהמשך דרכו, כשחקן תיאטרון, שיחק אלי בהצגות "היו ימים, היו לילות" יחד עם טמירה ירדני ודודו ירדני, "הדבורה מאיה" שבה יוצר המוזיקה היה עוזי חיטמן, "המפוזר מכפר אז"ר", "מר שמח", "חכם וכלה", "שרתי לך תש"ח" ו"מוריס קזנובה" על פי ניל סיימון, בבימויו של יוסי בנאי ובכיכובו של אברהם מור.
בשנת 1972 הוקמה "חבורת בימות", על ידי המפיק יעקב אגמון. החבורה העלתה את המופע "ערב שירי נעמי שמר", בבימויו של צדי צרפתי ובניהולה המוזיקלי של הפרופסור למוזיקה חנה הכהן. אלי לוהק לחבורה יחד עם מירי אלוני, דני גרנות, אלינוער מואב, פושה דברה, רותי בן אברהם, פוריה פינגרר, עוזי מאירי ועוד. בין שירי הסולו המוכרים של מנטבר מהמופע היו "שש עשרה – בסנדלים על גשר הירקון" ו"שני צלמי רחוב". המופע זכה להצלחה רבה ושירים רבים מתוכו הפכו ללהיטים גדולים. במהלך מלחמת יום הכיפורים הופיע אלי בהרכב "שלישיית מיני שמר" יחד עם שתיים מחברות ההרכב, רותי בן אברהם ופוריה פינגרר.
בשנת 1981 עלה על הבמות המחזמר "ברנשים וחלומות", בבימויו של צדי צרפתי ובניהולו המוזיקלי של אלדד שרים. אלי לוהק למחזמר לצידם של אילי גורליצקי, ששי קשת, ירדנה ארזי, חנה לסלאו, שולה חן, עירית ענבי, רחלי חיים, ירון חדד ועוד. המחזמר זכה בפרס כינור דוד למופע הבידור המצליח בישראל וצולם ושודר בערוץ הראשון.
במהלך השנים השתתף אלי בתוכניות הטלוויזיה "איזה חג לי" לצד שלמה ארצי, ריקי גל, ניצה שאול ואסתי כץ, "שירי משוררים לילדים" עם ירדנה ארזי ודפנה ארמוני, "מועדון החתול שמיל" בנוסף לגילה אלמגור, דפנה ארמוני, יואל לרנר, דב רייזר ונתן דטנר, "שרתי לך ארצי ב'". כמו כן דיבב את דמותו של דייוויד קסידי בתוכנית "משפחת פרטרידג'".
בנוסף להופעותיו בתוכניות הטלוויזיה שר מנטבר שני שירים של המשורר נתן אלתרמן: "העלמה" ללחן של שלמה ארצי ו"היינו כחולמים" ללחן של עוזי חיטמן.
במאי ומפיק.
לאחר ירידתו מהבמות של המחזמר "ברנשים וחלומות" עבר מנטבר לתחום ההפקות והחל להפיק הצגות, אירועים ומופעים רבים אשר נחלו הצלחה גדולה, ביניהם:
הקומדיה המצליחה "אני פה בגלל אשתי" שהועלתה על הבמות בארץ והוצגה מעל אלף פעם, בנוסף הועלתה בארצות הברית בשפה האנגלית עם במאי ושחקנים אמריקאים, המופע הסאטירי זוכה פרס התיאטרון "שירת העצבים" מאת אפרים סידון, המחזמר "אירמה לה דוס", ההצגה "זוג פתוח", הבלט "כרמן", "חתונת הדמים" וחגיגת פלמנקו בביצוע להקת הבלט של מספרד, המחזמר לילדים "פלנטור האיש מן החלל" מאת אפרים סידון ובכיכובם של חנוך רוזן, חנה לסלאו, שלמה ניצן, מיקי קם, יעקב בן-סירא, גליה ישי ודודו זר, "הנסיך הקטן" מאת אנטואן דה סנט אקזיפרי בבימויה של ניצה שאול, "הלהקה חוזרת" בשיתוף סולן הפקות ובבימויו של דני ליטאי והפקות רבות נוספות.
מנטבר אמנים והפקות.
בשנת 1997 הקים בשיתוף עם אשתו נורית מנטבר את חברת ההפקות "מנטבר אמנים והפקות". החברה עוסקת בהפקת טקסים ממלכתיים, כנסים ואירועים לחברות מובילות במשק הישראלי גם במרחב הדיגיטלי וכן בהפקת הצגות וטלוויזיה. בין הפקותיה של החברה: טקס פתיחת נמל התעופה רמון ע"ש אילן ואסף רמון, טקס פתיחת היכל הזיכרון הממלכתי בהר הרצל, טקס הענקת פרס ישראל, אירוע הזיכרון הלאומי השנתי "שירים לזכרם" במשכן הכנסת, מגה אירועים בפארק הירקון, אירועי חברה, פסטיבלים ועוד.
פעילות ציבורית.
מנטבר הוא חבר הוועד המנהל של איגוד האמרגנים ומפיקי אמנויות הבמה בישראל ומשמש גם כגזבר האיגוד. במסגרת פעילותו באיגוד יזם בשנת 2006 את כתיבת הקוד האתי של האיגוד וכן את הקמתו של הארכיון לשימור המורשת של התיאטרון הפרטי בישראל, יחד עם ד"ר שלי זר ציון – מנהלת הארכיון לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. במסגרת פעילותו הציבורית חבר אלי גם בהנהלת לה"ב – לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.
חיים אישיים.
נשוי בשנית לנורית מנטבר. מנישואיו הראשונים (לדליה מנטבר) הוא אב לנועה, שחקנית ובמאית, בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב ומשחק בסטודיו לאומנויות התיאטרון של יורם לוינשטיין. מנישואיו השניים הוא אב לאסף, זמר, יוצר, מלחין ומעבד מוזיקה.
פוליקרפוב I-16
פוליקרפוב I-16 (ברוסית: истребитель шестнадцатый; באנגלית: Polikarpov I-16) היה מטוס קרב תוצרת ברית המועצות ששירת את חיל האוויר הסובייטי בראשית מלחמת העולם השנייה.
ה-I-16 היה בעל עיצוב חדשני כאשר פותח בראשית שנות ה-30, הוא נקלט בחיל האוויר הסובייטי החל משנת 1934 והיווה את עמוד השדרה של מטוסי הקרב הסובייטים בשנות המלחמה הראשונות. בנוסף, לחמו מטוסי I-16 במלחמת סין–יפן השנייה, במלחמת האזרחים בספרד ובקרב חלקין גול. ה-I-16, בעל הממדים הצנועים, כונה על ידי הטייסים הרוסים "אישאק" או "אישאצ'וק" ("Ishak"/"Ishachok"; חמור/חמורון), בספרד הוא זכה לכינוי "ראטה" ("Rata"; עכברוש) על ידי הלאומנים ולכינוי "מוסקה" ("Mosca"; זבוב) על ידי הרפובליקנים.
דולינסקה
דולינסקה (באוקראינית: Долинська) היא עיר במחוז קירובוגרד אוקראינה.
היסטוריה.
לשנת ייסוד של דולינסקה נחשבת 1873, אז באזור נבנתה תחנת רכבת. ב-1896 ביישוב היו 25 בתים בהם התגוררו 227 תושבים. החל משנות ה-90 של המאה ה-19 היישוב החל להתפתח בקצב מהיר, כאן נבנתה כנסייה והחלו להיבנות בנייני מגורים דו-קומתיים. ב-1891 נבנה בית הספר למקצועות רכבת.
ב-1908 אוכלוסיית היישוב מנתה 2,500 תושבים. ב-7 בנובמבר 1924 החלה לפעול תחנת כוח.
ב-8 באוגוסט 1941 דולינסקה נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-12 במרץ 1944.
ב-14 במאי 1957 היישוב קיבל מעמד של עיר.
נובואוקראינקה
נובואוקראינקה (באוקראינית: Новоукраїнка; ביידיש: נאָוויקרײַנקע) היא עיר במחוז קירובוגרד אוקראינה.
היסטוריה.
העיר הוקמה ב-1769 בשם פבלובו, ב-1813 שמה שונה לפבלובסק וב-1902 היא קיבלה את שמה הנוכחי. נובואוקראינקה קיבלה מעמד של עיר ב-1938.
ב-1857 ביישוב התגוררו 6,346 תושבים. ב-1869 דרך העיר עברה מסילת רכבת שחיברה את אודסה עם קרמנצ'וג ובנובואוקראינקה בנו תחנת רכבת וזה תרם להתפתחותה.
בזמן מלחמת רוסיה-טורקיה של 1877–1878 בעיר פעל בית חולים צבאי.
ב-5 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 במרץ 1944.
Exterminate
Exterminate (מאנגלית: הָשמֵד) הוא האלבום השני של להקת הדת' מטאל האמריקאית אנג'לקורפס. האלבום יצא לאור בשנת 1998.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת אנג'לקורפס.
מבצעים.
אנג'לקורפס
אלכסנדר מיטרוביץ'
אלכסנדר מיטרוביץ' (בסרבית: Александар Митровић;נולד ב-16 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן סרבי המשחק כחלוצה של פולהאם מהפריימר ליג ובנבחרת סרביה. מיטרוביץ' הוא מלך שערי סרביה בכל הזמנים.
קריירת מועדונים.
שנים ראשונות.
נולד בעיר סמדרבו, והחל לשחק באקדמיית הנוער של ענקית הכדורגל הסרבית פרטיזן בלגרד בגיל 11. את הבכורה שלו בקבוצת בוגרים, ערך במועדון חסות של פרטיזן, טלאופטיק, בעונת 2011–2012. הוא כבש בעונה זו שבעה שערים ב-25 משחקי ליגה.
פרטיזן בלגרד.
ב-27 ביוני 2012 חתם מיטרוביץ' על חוזה מקצועני ראשון ארבע-שנתי בפרטיזן, יחד עם שני עמיתיו לקבוצה מטלאופטיק. הוא ערך את הופכת הבכורה הרשמית שלו במועדון נעוריו, במשחק מוקדמות ליגת האלופות מול המועדון המלטזי ולטה, וכבש שער בכורה תשע דקות בלבד מהרגע שנכנס למשחק כמחליף. ב-23 באוגוסט 2012 כבש מיטרוביץ' בנגיחה במשחק מול טרומסה הנורווגית, במשחק הפלייאוף על ההעפלה לליגה האירופית. שלושה ימים לאחר מכן, הוא כבש את שער הליגה הראשון עבור פרטיזן, במשחק ביתי נגד יגודינה. ב-17 בנובמבר 2012 כבש מיטרוביץ' את השער הראשון במשחק הדרבי הנצחי של בלגרד, בו פרטיזן הפסידה 2–3 לכוכב האדום בלגרד. חמישה ימים לאחר מכן, הוא כבש שער נוסף עבור קבוצתו, בתיקו החוץ במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית מול נפטצ'י באקו מאזרבייג'ן. בסופה של עונת הבכורה שלו בפרטיזן, הוא סיים כמלך שערי הקבוצה בכל המסגרות, כאשר כבש 15 שערים ב-36 משחקים. בזכות נתונים מרשימים אלו, מיטרוביץ' נבחר להיות חלק מנבחרת העונה של ליגת העל הסרבית.
אנדרלכט.