בהדרכתו של אולאד רוסתם מגיע לעיר מאזנדראן, שם הוא הורג את הדיב ארז'אנג, מפקד צבא מאזנדראן, ותולה את ראשו על אוכפו. חיילי צבא מאזנדראן נתקפים פחד למראה ראש מפקדם הכרות ובורחים. לאחר מכן, אולאד מוביל את רוסתם ברחבי העיר למקום כלאו של קאי-קאווס, אשר התעוור כתוצאה מכשפיו של הדיב הלבן. קאי-קאווס מהלל את רוסתם ושולח אותו להרוג את הדיב הלבן.
מערכה שביעית: רוסתם נלחם בדיב הלבן.
רוסתם מגיע למקום משכנם של הדיבים. אולאד מייעץ לו לתקוף באמצע היום, כאשר השמש נמצאת גבוה בשמיים, משום שבשעה זו הדיבים ישנים והם יתעוררו מבולבלים. רוסתם עושה כן והורג את הדיבים, ולאחר מכן נכנס למאורתו של הדיב הלבן. בין השניים מתפתח קרב איתנים שבסופו רוסתם מביס את הדיב, עורף את ראשו ועוקר את ליבו. רוסתם שב אל קאי-קאווס ומורח את הדם מליבו של הדיב על עיניהם של השאה וחייליו וכך משיב להם את מאור עיניהם.
בהמשך קאי-קאווס שולח למלך מאזנדראן מכתב בו הוא כותב כי רוסתם קטל את הדיב ארז'אנג ואת הדיב הלבן וקורא לו להיכנע לאיראן. מלך מאזנדראן מסרב להיכנע ואף מאיים להחריב את איראן. שני הצבאות נפגשים בשדה הקרב ולאחר קרב ארוך חיילי איראן מנצחים את חיילי מאזנדראן. במהלך הקרב רוסתם ומלך מאזנדראן נלחמים זה בזה, אך לאחר שרוסתם מביס את המלך, זה משתמש בכשפיו כדי להפוך את עצמו לסלע. קאי-קאווס דורש שמלך מאזנדראן יועמד לדין, ולכן רוסתם נאלץ לשאת את הסלע לארמונו של השאה, שם הוא מאיים לנפץ אותו אם המלך לא ישוב לצורתו המקורית. מלך מאזנדראן המפוחד שב לצורתו המקורית, נשפט על ידי קאי-קאווס ומוצא להורג. לבסוף, קאי-קאווס מעניק לרוסתם עושר רב ואף מעניק לאולאד את השליטה במאזנדראן כפי שהבטיח לו רוסתם.
רוסתם וסוהראב.
רוסתם מחפש אחר סוסו שנגנב ומגיע לעיר סמנגאן, שם הוא מתארח בארמונו של המלך ופוגש את בתו, הנסיכה תהמינה. הנסיכה מגיעה לחדרו של רוסתם באישון לילה ומתוודה על הערצתה כלפיו. היא מתחננת שייתן לה ללדת את בנו ובתמורה מציעה להשיב לו את סוסו האבוד. רוסתם נענה לבקשתה של תהמינה, נושא אותה לאישה ומקיים את חלקו בעסקה. טרם עזיבתו, הוא משאיר ברשותה תכשיט שענד על זרועו כדי שתענוד אותו על זרועו של בנו אם ייוולד לה בן, או בשערה של בתו אם תיוולד לה בת. תשעה חודשים לאחר מכן תהמינה יולדת בן וקוראת לו סוֹהְרָאבּ.
בגיל עשר סוהראב כבר לוחם בלתי מנוצח ואימו מגלה לו שאביו הוא הגיבור האגדי רוסתם. סוהראב מחליט למצוא את אביו ולעזור לו לתפוס את מקומו של השאה כמלך איראן, ולצורך כך מצטרף לצבאו של אפרסיאב, מלך טוראן. עד מהרה השמועה על כוחו של סוהראב נפוצה בקרב האיראנים ומגיעה לאוזניו של רוסתם, אך הוא סבור כי בנו עדיין רק ילד ולכן פוסל את האפשרות שמדובר בו. בסופו של דבר, צבאות איראן וטוראן נפגשים וסוהראב מתייצב מול רוסתם בדו-קרב. סוהראב חושד שיריבו הוא למעשה אביו ומנסה לגרום לו להודות שהוא רוסתם, אך רוסתם מכחיש את זהותו פעם אחר פעם. השניים נלחמים זה בזה ולאחר קרב קשה ידו של סוהראב על העליונה, אך בעזרת סיוע אלוהי רוסתם מצליח לגבור עליו ולשבור את גבו. סוהראב הגוסס מאיים על הורגו שאביו, רוסתם, ינקום את מותו, ורוסתם מבין שהרג את בנו במו ידיו. הוא פותח את שריונו של סוהראב וכאשר הוא רואה על זרועו את התכשיט שהעניק לתהמינה, הוא נתקף צער עמוק ואף מנסה להתאבד. רוסתם מבקש את עזרתו של קאי-קאווס בריפוי בנו, אך השאה מסרב לבקשתו מחשש שכוחם המשולב של האב והבן יביא למפלתו. לפני מותו, סוהראב מבקש מאביו לחוס על צבא טוראן, ורוסתם נענה למשאלתו. לאחר מכן, רוסתם המתאבל לוקח את גופת בנו עמו לזאבוליסטן ומקים לו שם קבר מפואר.
מותו של רוסתם.
שגאד, אחיו-למחצה של רוסתם, ומלך קאבול קושרים קשר לרצוח את רוסתם. בהתאם לתוכניתם, המלך עורך משתה ומעמיד פנים שהוא מעליב את שגאד ואת רוסתם. שגאד, המעמיד פני נעלב, הולך להתלונן אצל רוסתם ומשכנע אותו לצאת לקאבול לבדו כדי לדרוש את התנצלותו של המלך. רוסתם עושה כן ומקבל את התנצלותו של מלך קאבול, אשר מזמין אותו למשתה ולמסע ציד ביום המחרת. במהלך מסע הציד שגאד מנתב את רוסתם למסלול בו נחפר קודם לכן בור שבתחתיתו הוצבו חרבות וחניתות, ורוסתם נופל לבור עם סוסו. רוסתם הגוסס מבין ששגאד בגד בו, ומבקש ממנו להביא לו את קשתו וחציו כדי שיוכל להגן על עצמו מחיות טרף ברגעיו האחרונים. שגאד נעתר לבקשתו אך ממהר להתחבא בתוך גזע עץ חלול. בכוחותיו האחרונים רוסתם יורה חץ שחודר את קליפת העץ והורג את שגאד, אך מת מפצעיו זמן קצר לאחר מכן. דבר מותו של רוסתם מגיע לאביו זאל, שמתאבל עליו ומקים לו קבר מפואר.
מותו של רוסתם חותם את השאהנאמה.
דמותו של רוסתם.
רוסתם מתואר בשאהנאמה כגיבור שבגיבורים, הנלחם למען איראן ומייצג את הטוב במלחמתו נגד הרוע. הוא נשלח פעם אחר פעם להגן על איראן מפני אויביה, צבאות זרים וכוחות על-טבעיים כאחד, ותמיד חוזר מנצח. לעיתים קרובות רוסתם נאלץ לצאת להצלת השאה הפזיז המתפתה בקלות לצאת למסעות כיבושים מסוכנים או לבצע מעשי שטות שונים ומשונים. רוסתם מושיע את השאהים פעם אחר פעם, אך ככל שחולף הזמן סבלנותו פוקעת ותסכולו מהם גובר, עד כדי כך שהוא חושב להרים ידיים מספר פעמים. עם זאת, הוא תמיד משתכנע לבוא לעזרתם בסופו של דבר, ולעולם אינו חומד את עמדת השאה, חרף ניסיונות חוזרות ונשנים להמליך אותו. השאהים עצמם מסתמכים על רוסתם ואף חוששים ממנו.
לצד מעלותיו הרבות, רוסתם מתאפיין גם בכמה מגרעות. העיקריות שבהן הן נטייתו להפריז באוכל ובשתייה ונטייתו להיפגע בקלות מדבריהם של הסובבים אותו.
דמיון לגיבורים אחרים.
קיימות מספר נקודות דמיון בין סיפורו של רוסתם לסיפורו של הגיבור האירי האגדי קוכוליין. שני הגיבורים בלתי מנוצחים, שניהם מביסים בעל חיים אימתני בילדותם, שניהם הורגים את בניהם בקרב ושניהם נרצחים בעקבות בגידה והורגים את רוצחם ברגעיהם האחרונים.
בנוסף, רוסתם חולק את מוטיב המטלות עם הגיבור הפרסי אספנדיאר ועם הגיבור היווני האגדי הרקולס.
קוליאקן
Destruction
דיסטרקשן
יאיר ברקת
יאיר בָּרְקַת (נולד ב- 3 ביוני 1970) הוא קצין במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש קצין משטרה צבאית ראשי, מפקד חטיבת החילוץ, מפקד מחוז מרכז בפיקוד העורף ומפקד חטיבת שגיא.
ביוגרפיה.
ברקת התגייס לצה"ל בשנת 1988, ושובץ בחטיבת גבעתי. שירת כלוחם בפלחה"ן גבעתי, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. לאחר קורס קציני חי"ר עבר לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד 932. בשנת 1995 מונה למפקד פלחה"ן נח"ל. בשנת 1996, נהרגו חמישה מחיילי הפלוגה בהיתקלות עם מחבלי חזבאללה בסמוך למוצב דלעת ("אירוע בז"). בשלהי תפקידו נהרגו 20 מלוחמי הפלוגה באסון המסוקים. בשנת 1997 סיים את תפקידו, ועבר לשרת בנספחות צה"ל בארצות הברית.
בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 50, ושימש בתפקיד עד שנת 2005. בהמשך שימש כקצין המבצעים של פיקוד המרכז בין השנים 2005–2007. בשנת 2007 מונה למפקד בא"ח נח"ל, תפקיד בו שירת עד שנת 2009. לאחר מכן יצא ללימודים במב"ל. בשנת 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בשנת 2012 עבר לפיקוד העורף ומונה למפקד מחוז מרכז של פיקוד העורף, תפקיד אותו מילא עד שנת 2015. ב-29 ביולי 2015 מונה למפקד חטיבת החילוץ, בסיום תפקידו ב-25 ביולי 2018 הועלה לדרגת תא"ל. ב-8 באוגוסט 2018 מונה לקצין משטרה צבאית ראשי, ושימש בתפקיד עד 9 באוגוסט 2021. בסיום תפקידו פרש מצה"ל. בשנת 2022 שימש במסגרת מילואים כראש מטה פיקוד העורף.
חיים אישיים.
ברקת נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
חנק (הלכה)
ג'וש הנדרסון
ג'ושוע בארט "ג'וש" הנדרסון (באנגלית: Joshua Baret "Josh" Henderson, נולד ב-25 באוקטובר 1981) הוא שחקן, זמר ודוגמן אמריקאי. ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של ג'ון רוס יואינג השלישי בסדרה "דאלאס", ועוד לפני כן כאוסטין מק'האן בסדרה "עקרות בית נואשות".
ביוגרפיה.
הנדרסון נולד בדאלאס שבטקסס לשרון לי הנדרסון. הוא גדל בטלסה שבאוקלהומה ושם סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 2000. תחביבו העיקרי הוא לשחק בייסבול. הנדרסון לוקה בהטרוכרומיה, קשתית עינו הימנית היא בצבע כחול ואילו השמאלית היא בצבע ירוק.
קריירה.
הנדרסון השתתף בתוכנית לגילוי כישרונות בשם "Popstars". לאחר התוכנית הוא היה חלק מלהקה תחת השם "Scene 23" אך לאחר תקופה קצרה עזב את הלהקה כדי להתחיל בקריירת משחק ודוגמנות. הנדרסון השתתף בתחילת דרכו בסיטקומים שונים כגון: "Maybe It's Me", "One on One" ו"8 Simple Rules... for Dating My Teenage Daughter".
ב-2003 ביצע את הופעת הבכורה שלו בסרט האימה "עלוקות" ושנה לאחר מכן בסרט הקומי "איזו מן שכנה". בשנת 2005 לוהק הנדרסון לסדרה "Over There" של רשת FX Networks. שנה לאחר מכן שיחק בשובר הקופות "סטפ אפ" לצדם של ג'נה דוואן וצ'נינג טייטום. לאחר מכן לקח חלק בעוד מספר סדרות וסרטים.
בין 2006 ל-2007 השתתף בסדרה "עקרות בית נואשות" בתור אחיינה של אחת מהשחקניות הראשיות, ניקולט שרידן. לאחר מכן שיחק בתפקיד משנה בסדרה "90210" וביצע הופעת אורח ב-"CSI".
ב-2011 לוהק הנדרסון לתפקיד הראשי בחידוש לסדרת הדרמה של רשת TNTֻ, "דאלאס". הסדרה עלתה לשידור ב-13 ביוני 2012 ושודרה למשך 3 עונות עד 2014.
בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "הסידור" ב
חיים אישיים.