ההצלחה והעלייה בפופולריות של הכדורגל בגרמניה, הביא לחשש מצדן של ההתאחדויות האזוריות לאובדן ההשפעה והכוח שלהן. המבנה הישן והחובבני של הליגה, שהייתה מורכבת מחמש ליגות אזוריות ששלחו נציגה לטורניר גמר, המשיך לפעול לאורך זמן רב יותר מאשר במדינות כדורגל מתקדמות אחרות. על אף ההצעה להקמת "רייכסליגה", ליגה לאומית ומקצוענית כוללת שעלתה שנים רבות קודם לכן, נדחתה ההצעה למעבר לליגה מקצוענית. כדורגלנים גרמנים ששיחקו מחוץ למדינה נחשבו לשכירי חרב ואף הורחקו מהנבחרת הגרמנית (אחד הבולטים בהם היה ברט טראוטמן, השוער ששיחק במנצ'סטר סיטי והחמיץ את זכייתה של גרמניה במונדיאל).
שינויים בגישה השמרנית הגיעו לאחר הכישלון היחסי במונדיאל 1962, בו הודחה גרמניה על ידי ברבע הגמר. בעלי תפקידים ותיקים החלו לפרוש לאחר הטורניר, ביניהם הנשיא פקו באוונס בן ה-75, ובעקבות הצעותיו של הרמן נויברגר - לימים נשיא ההתאחדות - הוחלט על הקמת ליגה בכירה, לאומית ומקצוענית, וכך יצאה לדרך הבונדסליגה ב-1963.
המעבר לכדורגל מקצועני הביא להתקדמות של גרמניה המערבית ולהפיכתה לאחת ממדינות הכדורגל המתקדמות בעולם. במונדיאל 1966 העפילה הנבחרת למשחק הגמר ובמונדיאל 1970 סיימה במקום השלישי.
שנות השבעים היו למוצלחות במיוחד. ההתאחדות הגרמנית נבחרה לארח את משחקי מונדיאל 1974, בו זכתה הנבחרת בתואר אלופת העולם בפעם השנייה בתולדותיה, שנתיים לאחר זכייתה באליפות אירופה ביורו 1972. ביורו 1976 העפילה הנבחרת עד לגמר הטורניר. ההצלחה המשיכה גם בעשור הבא, עם הזכייה ביורו 1980 וההעפלה לגמר מונדיאל 1982 ולגמר מונדיאל 1986. גרמניה נבחרה לארח טורניר גדול פעם נוספת ב-1988, אז אירחה את טורניר היורו. הזכייה במונדיאל 1990 לאחר ניצחון במשחק הגמר על , הייתה האחרונה של הנבחרת כנציגת גרמניה המערבית בלבד.
מאיחוד גרמניה ועד היום (1990 - ).
איחוד גרמניה מחדש באוקטובר 1990, הביא לפירוקה של התאחדות הכדורגל של גרמניה המזרחית ואיחודה עם פדרציית הכדורגל הגרמנית, שייצגה עד אז רק את חלקה המערבי של המדינה. הנבחרת הגרמנית המאוחדת המשיכה להיות כוח דומיננטי בעולם הכדורגל, ומאז האיחוד ניתן למנות את הזכיות של הנבחרת המאוחדת ביורו 1996 ובמונדיאל 2014, וכן את העפלותיה למשחקי הגמר של יורו 1992, מונדיאל 2002 ויורו 2008. גרמניה אף זכתה לארח, לראשונה מאז איחודה, את טורניר מונדיאל 2006.
ההתאחדות הגרמנית זוקפת לעצמה גם עלייתה של נבחרת גרמניה בכדורגל נשים והפיכתה לאחת הבכירות בעולם. בין היתר, זכתה הנבחרת פעמיים ברציפות בגביע העולם בכדורגל נשים, ב-2003 וב-2007, ואירחה את הטורניר ב-2011. הזכייה ב-2007 הייתה היחידה בתולדות טורנירי המונדיאל - לגברים או לנשים - בה הנבחרת הזוכה לא ספגה כלל לאורך כל טורניר הגמר. בנוסף, גרמניה היא המדינה היחידה שזכתה הן במונדיאל הגברים והן במונדיאל הנשים. בזירה האירופית, הפגינה הנבחרת שליטה מוחלטת לתקופה ארוכה, לאחר שזכתה שש פעמים ברציפות באליפות אירופה בכדורגל נשים, בין 1995 ל-2013. עוד ב-1990, חודשים ספורים טרם איחוד גרמניה, הקימה ההתאחדות את הבונדסליגה לנשים. עד ל-1997 חולקה הליגה למחוז דרום וצפון, והחל מאותה השנה הפכה לליגה אחת מאוחדת.
בשנת 2015 נאלץ נשיא ההתאחדות דאז, וולפגנג נירסבאך, להתפטר מתפקידו בעקבות חשיפת פרשת שחיתות בה היה מעורב. במרכז הפרשה עמד תשלום בסך 6.7 מיליון אירו לפיפ"א, ששימש לכאורה כשוחד, על מנת לזכות באירוח מונדיאל 2006.
מבנה.
חברות בארגון.
החברות הישירות היחידות בארגון הן ה-DFL (ליגת הכדורגל הגרמנית), האחראית על ניהולן של הליגות המקצועניות, וחמש ההתאחדויות האזוריות, המורכבות מ-21 ההתאחדויות של מדיניות, המחולקות על פי רוב על פי גבולות מדינות גרמניה השונות. הקבוצות המשתתפות בטורנירי הליגה הגרמנים השונים כפופות להתאחדויות המדיניות המכסות את אזוריהן. כיום, מעל ל-25 אלף מועדונים רשומים באותן ההתאחדויות. מועדונים אלו מרכיבים מעל ל-170 אלף קבוצות ומעל לשני מיליון כדורגלנים רשומים. בסך הכול מעל לשישה מיליון חברים רשומים בהתאחדויות אלו, מה שהופך את ההתאחדות הגרמנית לארגון הספורט בעל מספר החברות הגבוה ביותר בעולם. כמו כן, כ-870 אלף כדורגלניות במעל ל-8,600 קבוצות רשומות אף הן בהתאחדות הגרמנית.
חמש ההתאחדויות האזוריות ו-21 ההתאחדויות המדיניות המרכיבות את פדרציית הכדורגל הגרמנית הן:
התאחדות הכדורגל של גרמניה
קרייג פולר
קרייג ס. פולר (באנגלית: Craig S. Faller) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
פולר נולד בפיירבורג שבפנסילבניה, בנם של הנרי ואודרי. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי ארצות הברית. ב-1990 סיים תואר שני בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
פולר שירת כקצין מערכות חשמל וכור הנעה בסיירת הגרעינית "USS South Carolina", שימש קצין מבצעים במשחתת "USS Peterson", שירת בנושאת המטוסים "אנטרפרייז (CVN-65)" ושימש סגן מפקד המשחתת "USS John Hancock".
הוא פיקד על משחתת מסדרת ארלי ברק "USS Stethem", שבאפריל 2000 נשלחה לאזור המפרץ הפרסי והשתתפה באכיפת הסנקציות על עיראק. בדצמבר 2004 מונה פולר למפקד סיירת הטילים המונחים "USS Shiloh" ושירת בתפקיד עד מרץ 2006. בתקופת פיקודו סייעה הסיירת לנפגעי הצונאמי באינדונזיה. בהמשך שירותו פיקד על כוח התקיפה 3 בראשות נושאת המטוסים "ג'ון סטניס" והוביל אותו במהלך מלחמת עיראק ומבצע חירות מתמשכת באפגניסטן. כמפקד הכוח היה נתון בחקירה של המפקח הכללי של הצי על הפרת כללי האתיקה בכך שקיבל שדרוג לחדרים בבית מלון, החקירה מצאה שאכן חרג מכללי ההתנהגות הנאותה אך מצאה כי לא ניצל השדרוג לטובתו האישית, אלא הציע את החדרים הנוספים שקיבל לפקודיו. ב-2012 מונה לראש אגף מבצעים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידי מטה נוספים שימש מפקד פיקוד הגיוס של הצי, מזכיר צבאי לסנטור טד קנדי ועוזרם של מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית ומפקד פיקוד מרכז, ג'ים מאטיס. בתחילת 2017 מונה לעוזרו של מזכיר ההגנה מאטיס.
בנובמבר 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית, כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2021.
Steve n seagulls
Steve 'n' Seagulls היא להקת קאנטרי פינית, המנגנת גרסאות בלוגראס לשירי רוק כבד ומטאל פופולריים. הלהקה התפרסמה בקיץ 2014 עם פרסום סרטוניה ביוטיוב. הנצפה ביותר הייתה גרסת הכיסוי של הלהקה לשיר "Thunderstruck" של AC/DC. נכון לאוגוסט 2018, גרסת הכיסוי צברה למעל 66 מיליון צפיות באתר. אלבום הבכורה של הלהקה, "Farm Machine", יצא לאור על ידי ספיינפארם רקורדס (Spinefarm Records) ב-8 במאי 2015. בנובמבר 2015, הוציאו לאור גרסה משלהם לSabotage של הביסטי בויז, שהתבקשו להכין על ידי The A.V. Club. ב-3 באוגוסט 2016, הלהקה הוציאה לאור גרסת כיסוי לשיר Aces High של איירון מיידן, במטרה לקדם את האלבום השני שלהם, "Brothers In Farms". האלבום השלישי של הלהקה, "Grainsville", שוחרר בסוף חודש אוגוסט 2018.
שם הלהקה הוא משחק מילים על השחקן האמריקאי סטיבן סיגל.
הרכב הלהקה.
הרכב נוכחי:
דיסקוגרפיה.
אלבומים
סינגלים
ולדימיר פדוטוב
ולדימיר גאורגייביץ' פדוטוב (18 בינואר 1943, מוסקבה, ברית המועצות — 29 במרץ 2009, מוסקבה, רוסיה) היה כדורגלן סובייטי ורוסי ומאמן כדורגל.
מחזיק בשיא ההופעות במדי צסק"א באליפות ברית המועצות (בשנים 1960–1975 והופיע ב-382 משחקים, הבקיע 92 שערים). במדי הנבחרת הסובייטית שיחק 22 משחקים והבקיע 4 שערים. הוא בנו היחיד של שחקן הכדורגל גריגורי פדוטוב וגיסו של המאמן קונסטנטין בסקוב (היה נשוי לבתו, ליובוב קונסטנטינובנה).
אברהם אבא לייפר
רבי אברהם אבא לייפר (י"ח בכסלו ה'תרע"ח, 3 בדצמבר 1917 - י' בטבת ה'תש"ן, 7 בינואר 1990) כיהן כאדמו"ר בפיטסבורג ובאשדוד. הוא מכונה על שם ספרו: אמונת אברהם.
ביוגרפיה.
נולד לרב יוסף לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג, בקרולי. אביו היה בנו של האדמו"ר הרב ישכר בער השני מנדבורנא בן האדמו"ר רבי מרדכי לייפר מנדבורנא. בגיל 12 שלחו אביו (יחד עם אחיו) ללמוד באירופה אצל רבי שלמה זלמן פרידמן אב"ד ראחוב שם למד 4 שנים. בסיום לימודיו קיבל ממנו סמיכה. אחר כך עבר לישיבת סקלהיד ללמוד אצל הרב יהודה סגל רוזנר.
בשנת ה'תרצ"ז התארס לרחל, בתו של קרובו רבי איתמר רוזנבוים בן רבי מאיר מקרעטשניף, שנודע בכינויו "האדמו"ר הזקן מנדבורנא". החתונה התעכבה זמן רב כדי שרבי יוסף, אבי החתן יוכל לבוא מארצות הברית אך בשנת ה'תרצ"ט כשהחלו רוחות המלחמה הוחלט שיתחתן ללא נוכחות אביו. החתונה נערכה בצ'רנוביץ, מקום מגורי חמיו, ולאחר חתונתו מונה על ידי חמיו לכהן כרב בית הכנסת הגדול בעיר.
ניצל מהשואה ולאחריה היגר לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה, ולאחר מכן עבר לניוארק שם החל לכהן כאדמו"ר בחיי אביו, והקים בית מדרש "אהבת ישראל". לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, עבר למלא את מקומו בפיטסבורג. בשנת ה'תשכ"ט שכל את בנו הרב יצחק אייזיק (חתנו של הרב ישראל אריה זלמנוביץ רבה של עכו), ולא השאיר אחריו צאצאים.
בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד. נפטר בפתאומיות בעשרה בטבת ה'תש"ן (ינואר 1990) ונקבר בהר המנוחות.
בכל מקומות מושבו היה פעיל בהקמת מוסדות דת ונטל חלק בחיים הציבורים. בהגיעו לישראל נמנע מהתערבות פוליטית, ולמרות הפצרות של אדמור"י אגודת ישראל לא הצטרף בקריאה לבחירות.
כדורגל באולימפיאדת מוסקבה (1980)