תקנה מ-1720 קבעה כי בלגרד תיושב בעיקר על ידי גרמנים קתולים, בעוד הסרבים יחיו מחוץ לחומות העיר ב"אזור הרסקיאני". ההערכה היא כי האוכלוסייה בבלגרד בשנות ה-20 של המאה ה-18 לא עלתה על 20,000. האוכלוסייה בסרביה גדלה במהירות מ-270,000 ל-400,000, אולם היחלשותו של הכוח ההבסבורגי באזור הביאה להגירה הסרבית הגדולה השנייה (1737-39).
לאחר מכן.
אף על פי שהשלטון ההבסבורגי על החלק הזה של סרביה היה קצר-ימים, התודעה על ישות פוליטית נפרדת הושארה מאחור על ידי ההבסבורגים, כך שהתושבים המקומיים לא קיבלו עוד את השלטון העות'מאני, מה שהוביל למרד הגבולות של קוצ'ה בשנת 1788 ולמרד הסרבי הראשון בשנת 1804, שהסתיים במיגור השלטון העות'מאני הישיר על חלק זה של סרביה של ימינו.
מעבר קאסילאג
מעבר קאסילאג או מעבר קסילג (באנגלית: Kasilag Pass;בבולגרית: Касилашки проход) הוא מעבר הרים מכוסה קרח בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהו של המעבר 2,150 מטרים מעל פני הים.
מעבר ההרים ממוקם ממערב להר מאלן, ומפריד בין רמת פטוואר ממזרח לרכס אוון.
המעבר מפריד בין קרחון קורניקר שמצפון לו לקרחון וסבכר שמדרום למעבר.
היסטוריה.
גילוי המעבר.
המעבר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.
מקור השם.
מעבר ההרים נקרא על שם העיירה קאסילג שבמערב בולגריה.
כשהלב בוכה
כשהלב בוכה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור בשנת 2001, כסינגל מתוך אלבומה התשיעי אשליות מתוקות, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר נחשב לאחד מתוך הלהיטים הגדולים ביותר של חדד. השיר אף נבחר על ידי רשת ג' לשירה הטוב ביותר.
רקע וכתיבה.
השיר "כשהלב בוכה" נכתב על ידי הפזמונאי יוסי גיספן והולחן על ידי שמואל אלבז. במקור יוסי גיספן הציע את השיר לזהבה בן ואמרגנה. אך נדחה. השיר נכתב בעקבות הלינץ' ברמאללה.
בשנת 2009 נבחר השיר כשיר האהוב ביותר של שרית חדד, על פי מצעד רשת ג'. חדד סיפרה שהיא מבצעת אותו עד היום בהופעותיה כשהיא עטופה בדגל ישראל. השיר הוסיף לחדד ממד ממלכתי. חדד העידה במספר ראיונות, כי זהו השיר המרגש ביותר שזכתה לשיר.
בניגוד לשירים אחרים שהקליט גיספן עם חדד, בשיר הגרסה ששוחררה היא גרסת הסקיצה הראשונית. בריאיון למעריב בשנת 2019 כחלק מפרויקט שירי הזיכרון הגדולים של ישראל, סיפר גיספן לדודי פטימר: .
בשנת 2010 שרית חידשה את השיר, לאחר שהשיר זכה במקום הראשון במצעד שירי רשת ג'. הביצוע נכנס לאלבום האוסף המיטב.
ב-2017 הופיעה חדד עם השיר במטה האו"ם בניו יורק לרגל 50 שנים לאיחוד ירושלים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצר עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-12 בינואר 2014. בקליפ ניתן לראות את חדד, לבושה כמלאכית אשר מתגלה בלילות אל ילדה אשר חווה משברים וקשיים בעקבות הריבים הבלתי פוסקים של הוריה. בסוף הקליפ ניתן לראות את חדד עולה השמיימה כשקשת בענן נמצאת ברקע.
נכון ליולי 2020, מונה הצפיות של השיר עומד על כ-1.9 מיליון צפיות. הקליפ יצא ביחד עם האלבום אשליות מתוקות.
גרסאות כיסוי.
את השיר הקליטו למעלה מ-150 אמנים, ביניהם:
ג'ורדיין גרייס
פטרישה פרקר (באנגלית: Patricia Parker; נולדה ב-3 במרץ 1996) הידועה יותר בשם הבמה שלה, ג'ורדיין גרייס היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling. בנוסף לכך, היא מוכרת בשל הופעותיה בארגונים Beyond Wrestling, Progress Wrestling, Pro-Wrestling: EVE ו-Shine Wrestling.
קריירת היאבקות מקצועית.
ארגונים עצמאיים (2011–היום).
גרייס החלה להתאבק ב-23 בינואר 2011.
ב-1 בספטמבר 2018, גרייס השתתפה בקרב באטל רויאל "מעבר לתקציב" של 19 משתתפים אשר קבע את זהות הטוען לכתר לאליפות העולם של ROH במסגרת האירוע All In, ובכך הייתה המתאבקת היחידה בקרב זה; גרייס הצליחה להדיח את בריאן קייג', אך בסופו של דבר הודחה לקראת סוף הקרב על ידי בולי ריי. ב-28 באוקטובר 2018, גרייס אתגרה את ג'אז לקרב על אליפות הנשים העולמית של NWA באירוע של הארגון Women's Wrestling Revolution, אך כשלה בניסיונה לזכות באליפות זו.
Impact Wrestling (2018–היום).
ב-16 באוקטובר 2018, דווח שגרייס חתמה על חוזה לשנתיים בארגון Impact Wrestling. גרייס ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון ב-8 בנובמבר בקרב שבו ניצחה את קטרינה. ב-3 בינואר 2019, גרייס נחלצה לעזרת קירה הוגאן לאחר שהותקפה על ידי אלי וסו יאנג. מעשה זה הוביל לקרב זוגות בין הזוגות באירוע Homecoming, שבו גרייס והוגאן הפסידו. ב-15 במרץ, גרייס גברה על טסה בלנצ'רד בקרב אשר קבע את זהות המועמדת שתתמודד נגד האלופה, טאיה ואלקירי, על אליפות הנוקאאוטס של אימפקט. השתיים התחרו ביניהם ב-29 במרץ, בקרב שהסתיים ללא הכרעה. באירוע United We Stand, שנערך ב-4 באפריל, גרייס כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנוקאאוטס של אימפקט לאחר שהשתתפה בקרב מרובע נגד טאיה ואלקירי, קייטי פורבס ורוסמארי, שבסופו ואלקירי ניצחה ושמרה על התואר. ב-12 באפריל, גרייס ובריאן קייג' הפסידו בקרב זוגות לטאיה ואלקירי וג'וני אימפקט. באירוע Rebellion, שנערך ב-28 באפריל, גרייס כשלה בניסיונה לזכות בתואר אליפות הנוקאאוטס לאחר שנוצחה על ידי טאיה ואלקירי.
חיים אישיים.
ב-21 בדצמבר 2018, גרייס הודיעה על האירוסים שלה למתאבק ג'ונתן גרישם.
פסגת מויר (אנטארקטיקה)
פסגת מוייר (באנגלית: Muir Peak) היא פסגה סלעית בולטת באמצע רכס פרייז'ר בפסגות פאונדרז, ברכס הריטג' שבאנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1961.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שם יו מ. מויר (Hugh M. Muir) מדען בתוכנית המחקר האנטארקטית של ארצות הברית, ומשתתף במשלחת החורף בתחנת המישור בשנת 1966.
פסגת מויר
פסגת מויר (וושינגטון)
פסגת מוייר (באנגלית: Muir Peak) היא פסגה במחוז פירס במדינת בוושינגטון שבארצות הברית.
הפסגה ממוקמת דרומית מזרחית לעיר סיאטל, מזרחית לאולימפיה, וצפונית מערבית ליאקימה.
הפסגה נמצאת במסיב הר ריינייר, ברכס קסקייד שברכסים הפסיפיים.
גובהה של הפסגה 3,107 מטרים מעל פני הים, מתנשאת לגובה של 32 מטרים מעל סביבתה.
לקריאה נוספת.
• Martin Volken, Backcountry Ski &amp; Snowboard Routes Washington
מיי גיבני
מיי ברידג'ט גיבני (באנגלית: May Bridget Gibney; 2 באוקטובר 1893 – 1984) הייתה לאומנית ורפובליקנית אירית, שהייתה פעילה במהלך חג הפסחא עולה בשנת 1916, במלחמת העצמאות האירית ובמלחמת האזרחים האירית.
תחילת דרכה.
מרי ברידג'ט גיבני נולדה בשנת 1893 לתומאס גיבני ומרי אוריילי בטראלי, מחוז קרי, אירלנד. היא הייתה הבכורה מבין שלושה ילדים. אבא שלה היה שוטר במשטרה המלכותית האירית, והמשפחה לא הייתה לאומנית; היא הייתה הפעילה היחידה בתנועה. היא הייתה כמעט בת 5 כאשר אביה נפטר ב 20-בספטמבר 1898 בדבלין.
מרידת חג הפסחא.
כאשר החלה הפסחא עולה ב-1916, גיבני הלכה למוצב של המורדים בכללית הדואר וביקשה להצטרף אליהם. היא הכירה את אחד המתנדבים, ולכן הורשתה להיכנס. היא נשארה בבניין למשך כל השבוע של ההתקוממות. היא הייתה מעורבת בפעילויות הכלליות, כולל בישול ועזרה ראשונה, וכן פעלה כשליחה והעבירה מסרים למוצבים אחרים, כולל למייקל מאלין בקולג' המנתחים המלכותי.
לפני הכניעה, הנשים התבקשו לעזוב את בניין הדואר. היא הייתה בדרכה הביתה עם בריד קונלי, כאשר שתיהן נעצרו ונשלחו למעצר בתחנת ברודסטון. היא השתחררה משם כעבור זמן קצר.
אחרי ההתקוממות.
לאחר סוף ההתקוממות הכושלת, גיבני המשיכה להיות פעילה בתנועה הלאומית והצטרפה לארגון הנשים הפארה-צבאי קומן נה מאן בספטמבר של 1916. היא פגשה בשנת 1915 את דיק מקי, לו התארסה. מקי היה מפקד במתנדבים האירים, ומאוחר יותר בצבא האירי הרפובליקני בדבלין. במהלך מלחמת העצמאות האירית היא פעלה כשליחה של ה-IRA., אז העבירה הודעות, והחביאה ושינעה נשק. היא גם הסתירה את ויקטור מרפי, לוחם רפובליקני, שחמק ממעצר לאחר התקוממות חג הפסחא. אחרי ש-13 סוכנים בריטיים נהרגו בדבלין, מקי ושני רפובליקנים אחרים נעצרו, נחקרו, עונו, ואז נורו למוות על ביום ראשון העקוב מדם ב-21 בנובמבר 1920 במהלך מלחמת העצמאות.
גיבני המשיכה למצוא מקומות מסתור עבור לוחמים רפובליקנים במהלך המלחמה, והייתה מעורבת בבחירות לאחריו. היא גם המשיכה לפעול כשליחה בין דבלין לבין נקודות אחרות ברחבי המדינה. היה זה במהלך נסיעות אלה שהיא פגשה את מי שעתידה הייתה להינשא לו, לורנס אוניל, מפקד חטיבה קרלו של ה-IRA. במהלך המלחמה היא גם עסקה באיסוף מודיעין, מתן עזרה ראשונה, והסתרת נשק. גיבני הייתה נגד חתימת האנגלו-אירי ההסכם ב-1921, וחלוקתה של אירלנד בשנת 1922, ונלחמה בצד אנטי-האמנה במלחמת האזרחים שנפתחה בעטיו. היא נעצרה בשנת 1922, ונכלאה בKilmainham כלא למשך תשעה חודשים.
המשך חייה.
אחרי המלחמה, בשנת 1929, היא נישאה ללורנס אוניל בדבלין, שם הם התגוררו. היו להם ארבעה ילדים, שלוש בנות ובן. אחת מבנותיה היא האמנית סאלי סמית, אשר יצרה סדרת עבודות על כלא קילמיינהאם ואשר הוצגו שם, על הכלא ואלה שנכלאו בו. גיבני נפטרה בשנת 1984 ונקברה בלוויה צבאית.
Metulji botnet
מטולי בוטנט (באנגלית: Metulji Botnet, בסלובנית: Metulji, "פַּרְפָּר") היה בוטנט זדוני שביצע מתקפות מניעת שירות מבוזרות, אשר התגלה בשנת 2011.