ב-2007 גילם את חיים קלר בסדרת הטלוויזיה "החיים זה לא הכל" וכן גילם קשיש בתוכנית המערכונים "העיר שלנו" ששודרה בערוץ 2. ב-2008 גילם את קוזילביץ בסדרת הטלוויזיה "שולץ". ב-2003, 2008 ו-2011 גילם את צ'ינצ'ילה בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות" השתתף גם כאורח בסדרת הטלוויזיה "החברים של נאור". ב-2011 השתתף בסרטו של ניקיטה פלדמן "גויה".
סגל דיבב את סר אברום בסדרה "קירבי" ,את אופה אופה בסדרה "ההופסים" ואת הקריין בעונה השלישית של "בובספוג מכנסמרובע".
ב-2015 השתתף בתוכנית כאן ואומן בחינוכית בתור עמליה, בקומדיית המצבים "אלישע" בערוץ הילדים" ובסרט "ציפורי חול".
בשנים 2018–2019 שודרו מספר פרקים של הסדרה "סברי מרנן", בהם שיחק סגל בתפקיד יו"ר ועד הבית בבניין. תפקיד זה היה בעל מאפיינים דומים לאלה ששיחק בשנות ה-80 אחיו, שמוליק סגל, בתפקיד "מר קוזילביץ'" בסדרה "קרובים קרובים". ב-2019 הופיע בסדרה "שנות ה-80". ב-2020 שיחק בסדרה "חזרות" ובסדרה "אבא מטפלת" בערוץ "ניקלודיאון".
ב-2021 השתתף בקמפיין פרסומי למילקי עם סטטיק ובן אל תבורי.
משפחה.
סגל נשוי למלכה סגל, ואחד מילדיהם הוא השחקן והתסריטאי יובל סגל.
סאטורן 1
מקבילית הכוחות
מקבילית הכוחות היא שיטה לחישוב כוח שקול בהינתן שני כוחות הפועלים על הגוף בו זמנית.
הכוחות מיוצגים בעזרת וקטורים: קווים בעלי אורך וכיוון. השיטה משתמשת בכלל המקבילית: משרטטים את הווקטורים כך שיצאו מאותה נקודה. מעתיקים אותם מהקודקודים, לקבלת מקבילית. הכוח השקול הוא הווקטור שנמתח לאורך אלכסון המקבילית, מקצה לקצה.
ניתן גם למצוא את השקול הכוחות על ידי חיבור הווקטורים (פירוק רכיבים לצירים X;Y) והתשובה צריכה להיות זהה בגודל ובכיוון של השקול.
דוגמה: אם נתונים וקטורים A + B שזוויותים בהתאמה formula_1, formula_2 אז רכיבי הכוח השקול יהיו:
formula_3
formula_4
יורמונגנד
במיתולוגיה הנורדית, יורמנגנד ( או Midgarðsormr), בנו של לוקי ואחיו של פנריר, היה נחש ענק ששכן במידגארד, ולכן הוא גם ידוע בשם "הנחש של מידגארד". במיתוס הוא סימל תוהו ובוהו ורשע.
הנחש היה כה ענק כך שהוא יכול ללפף את עצמו סביב כדור הארץ (ולכן נקרא גם נחש העולם), והוא מחזיק את העולם שלא יקרוס. האויב של יורמנגנד הוא אל הרעם ת'ור.
ישנם שלושה מפגשים בין ת'ור ליורמנגנד:
מלומדים אומרים שיורמונגד דומה לסקילה מהמיתולוגיה היוונית, וקראקן מהמיתולוגיה הנורווגית. יש המאמינים שהפחד מנחשים הגיע מהפחד של בני האדם מיורמנגנד.
דובוני אכפת לי (2007)
דובוני אכפת לי (באנגלית: Care Bears: Adventures in Care-a-lot) היא סדרת אנימציה אמריקאית אשר הופקה לטלוויזיה בשנים 2007- 2010. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ!. הסדרה מבוססת על סדרה פופולרית בעלת אותו השם ששודרה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
צוות המדבבים.
בגרסה העברית השתתפו בדיבוב הדמויות:
טומויוקי ימאשיטה
טומויוקי ימאשיטה (ביפנית: 山下 奉文; 8 בנובמבר 1885 - 23 בפברואר 1946) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא ידוע בעיקר בשל כיבושיו את הקולוניות הבריטיות מלאיה וסינגפור, אשר בזכותם זכה לכינוי "הטיגריס של מלאיה".
ביוגרפיה.
ימאשיטה נולד בכפר אוֹסוּגי (כיום אוטויו) שבמחוז קוצ'י, שיקוקו. בנעוריו למד בבית-ספר הכנה לשירות צבאי.
קריירה צבאית מוקדמת.
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית במחזור ה-18 בשנת 1905, הצטרף ימאשיטה לצבא. הוא נלחם כנגד הקיסרות הגרמנית בשאנדונג, סין, ב-1914. ב-1916, סיים ימאשיטה שישי בכיתתו, במחזור ה-28 של מכללת המלחמה של הצבא. באותה שנה הוא נישא להיסאקו נאגיאמה, בתו של גנרל בדימוס. ימאשיטה הפך למומחה בתחום גרמניה בעת שירותו כנספח צבאי בברן ובברלין, בין השנים 1919–1922.
עם שובו ליפן ב-1922, שירת ימאשיטה במטה הקיסרי ובמכללת המטה. על אף כישוריו, לא זכה באהדה, בשל מעורבותו בסיעות פוליטיות בתוך הצבא היפני. כמנהיג סיעת קודו-הא, הפך ליריבו של הידקי טוג'ו ושל חברים נוספים ב"סיעת השליטה." ב-1928, נשלח ימאשיטה לווינה כנספח צבאי.
בשנת 1930, נמסר לקולונל ימאשיטה הפיקוד על "רגימנט הרגלים הקיסרי השלישי" של המשמר הקיסרי. לאחר מרד הנפל של 26 בפברואר 1936, התערער מעמדו אצל הקיסר הירוהיטו בשל הזדהותו ותמיכתו עם הקצינים המורדים.
ראשית המלחמה.
ימאשיטה טען כי על יפן לסיים את הסכסוך עם סין ולשמור על יחסי שלום עם ארצות הברית ובריטניה. אולם, קריאותיו זכו להתעלמות והוא הוצב בתפקיד זוטר בצבא קוואנטונג. בין השנים 1938 עד 1940, הוא פיקד על הדיוויזיה הרביעית, והשתתף במספר קרבות בצפון סין, כנגד מורדים שלחמו בצבא היפני.
בדצמבר 1940, נשלח ימאשיטה למשימה חשאית לגרמניה ואיטליה, במהלכה נפגש עם אדולף היטלר ובניטו מוסוליני.
מלאיה וסינגפור.
ב-6 בנובמבר 1941, קיבל ימאשיטה את הפיקוד על הארמייה ה-25. ב-8 בדצמבר, הוא החל בפלישה למלאיה, מבסיסים בהודו-סין. במהלך הפלישה, אשר הסתיימה בכיבוש סינגפור ב-15 בפברואר 1942, 30,000 החיילים שתחת פיקודו של ימאשיטה שבו כ-120,000 חיילים בריטים, אוסטרלים והודים. הייתה זו הכניעה הגדולה ביותר בהיסטוריה של הצבא הבריטי. לאחר מערכה זו, זכה ימאשיטה לכינוי "הטיגריס של מלאיה."
במערכה זו, ובמהלך הכיבוש שהיה תוצאתה, ביצעו היפנים פשעי מלחמה כנגד שבויי בעלות הברית ואזרחים, כגון הטבח בבית החולים אלכסנדרה. אחריותו של ימאשיטה לפשעים אלה עודנה מוטלת בספק, שכן יש התולים בו את האשמה על כי לא עשה דבר כדי למנוע אותם. אולם, ימאשיטה הורה להוציא להורג את הקצין שהורה על ביצוע הטבח בבית החולים ומספר חיילים שנתפסו עוסקים בביזה, והתנצל באופן אישי בפני שורדי הטבח.
מנצ'וריה.
ב-17 ביולי 1942, נשלח ימאשיטה מסינגפור למנצ'וקוו לפקד על הארמייה הראשונה, ושם נדחק אל מחוץ לפעילות המלחמתית למשך זמן רב. האחראי להרחקתו היה ככל הנראה טוג'ו, אז ראש ממשלת יפן, שהיה יריבו הפוליטי. בראשית 1942, שגה ימאשיטה בלשונו בעת נאום שנשא בפני האוכלוסייה המקומית בסינגפור באומרו כי תושבי סינגפור הם חלק מהאימפריה היפנית. הכרזה זו גרמה למבוכה בממשלת יפן, אשר לא הכירה בתושבי האזורים הכבושים כבעלי זכויות שוות לאלה של אזרחי יפן.
הפיליפינים.
ב-1944, לאחר התפטרותו של טוג'ו מהממשלה, שב ימאשיטה לתפקיד קרבי כמפקד הארמייה ה-14, שתפקידה היה להגן על הפיליפינים. הכוחות האמריקאיים נחתו על האי לייטה ב-20 באוקטובר - עשרה ימים בלבד לאחר הגעתו של ימאשיטה לאי. ב-6 בינואר 1945, נחתה הארמייה השישית האמריקאית, על 200,000 החיילים שלה, במפרץ לינגיין שבלוזון.
לרשותו של ימאשיטה עמדו כ-262,000 חיילים בשלוש קבוצות הגנה: הגדולה ביותר, קבוצת שׁוֹבּוֹ ובה 152,000 חיילים, הגנה על צפון לוזון, והייתה תחת פיקודו הישיר של ימאשיטה; הקבוצה הקטנה ביותר, קבוצת קֶנבּוּ ובה 30,000 חיילים, הגנה על בטאן והחופים המערביים; הקבוצה האחרונה, קבוצת שׁינבּוּ ובה 80,000 חיילים, הגנה על מנילה ודרום לוזון. ימאשיטה ניסה לייצב את הארמייה שלו, אך נאלץ לסגת מחוץ למנילה אל רכסי ההרים שבצפון לוזון, והורה על חייליו לסגת עמו.
באופן מיידי כמעט, כבש אדמירל-משנה סאנג'י איוובוצ'י מהצי הקיסרי היפני את מנילה מחדש בעזרת 16,000 ימאים, מתוך כוונה להשמיד את כל מתקני הנמל ומחסני הצי. כאשר הגיע לעיר, נטל איוובוצ'י את הפיקוד על 3,750 החיילים שנותרו בעיר למטרות ביטחון, ובניגוד לפקודתו של ימאשיטה, פתח בלוחמה בתוך גבולות העיר. כתוצאה מקרב מנילה, שנערך בין ה-4 בפברואר וה-3 במרץ, ופשעי המלחמה שביצעו החיילים היפנים במהלכו, נהרגו מעל 100,000 אזרחים פיליפינים במה שעתיד להקרא טבח מנילה.
ימאשיטה ריכז את מה שנותר מהארמייה שלו באזור קיאנגאן. בשלב זה הצטמצמה הארמייה לפחות מ-50,000 חיילים, בשל לחימה משותפת של האמריקאים וכוחות גרילה פיליפינים. ב-2 בספטמבר 1945, הגיש ימאשיטה את כניעתו לגנרלים ג'ונתן ויינרייט וארתור פרסיבל - שניהם שבויי מלחמה במנצ'וריה. באופן אירוני, פרסיבל נכנע בפני ימאשיטה בתום קרב סינגפור. הפעם סירב פרסיבל ללחוץ את ידו של ימאשיטה, וזאת בשל יחסו לכאורה של האחרון כלפי שבויי המלחמה של בעלות הברית. על אף שהיה צפוי שימאשיטה יבצע ספוקו טרם הכניעה, הוא הסביר את החלטתו להימנע מכך באומרו כי אם יתאבד ישא מישהו אחר באשמה.
משפט.
בין התאריכים 29 באוקטובר וה-7 בדצמבר 1945, עמד ימאשיטה למשפט בבית דין צבאי אמריקאי באשמת פשעי מלחמה כנגד אזרחים ושבויי מלחמה בפיליפינים ובסינגפור. ימאשיטה נמצא אשם ונידון למוות. המשפט היה שנוי במחלוקת ובמהלכו נקבע תקדים בנושא אחריות פיקודית בנושא פשעי מלחמה, שנקרא "תקן ימאשיטה."
מהלך המשפט ספג גם הוא ביקורת. ההגנה טענה כי לא ניתנה לה שהות מספקת על מנת להכין את התיק כיאות. בנוסף, האווירה בבית המשפט, אשר הושפעה מלחצם של הפיליפינים למצות את הדין עם ימאשיטה על פשעיו כנגד עמם, השפיעה על אובייקטיביות השופטים. בית המשפט התיר עדות מפי השמועה, עדים לא מזוהים וסוגים נוספים של ראיות שההגנה לא יכלה להתמודד מולן. מכיוון שימאשיטה היה היפני הראשון שנשפט על ידי בעלות הברית, רצה דאגלס מקארתור משפט מהיר שיסתיים בהרשעה, על מנת לקבוע תקדים לקראת הקמת בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק בטוקיו ובמקומות נוספים במזרח הרחוק.