הקומיקס של הילד הצהוב מוזכר במקומות רבים כמו בספר "1001 קומיקס" שם הוא קיבל עמוד שלם שכולל את תמונת השער המקורית של הספר ותקציר של חצי עמוד על אודות הספר. עוד מקום בו מוזכר הילד הצהוב הוא בסדרת הקומיקס של אורי פינק "תולדות העיפרון" שפורסמה בעיתון "זבנג" לאורך שנת 2018 וקצת ב-2019. בפרק אחד של הסדרה אורי פינק וחברו העיפרון חוזרים בזמן אל ניו יורק של המאה ה-19 ושם הם פוגשים את הילד הצהוב ואת אווטקלט. אווטקלט מסביר לפינק ולעיפרון כי העיתונים דוחקים בו לפרסם את סיפוריו וכל אחד מהם מנסה לשכנע אותו לפרסם את זה אצלו. פינק גם פוגש את הילד הצהוב עצמו שמסביר לו על עצמו ועל איך שהמילים לא מופיעות אצלו בבועת דיבור אלא מופיעות על חולצתו. פרק זה נועד להסביר על הילד הצהוב ועל השפעתו על הקומיקס.
החל משנת 1970 עד שנת 2005, עם הפסקה של שנה בשנת 1993, חולק באיטליה פרס קומיקס על שם הרצועה, "פרס הילד הצהוב".
נמל התעופה הבין-לאומי סנט-אכזופרי
נמל התעופה הבינלאומי סנט-אכזופרי (בצרפתית: Aéroport Lyon-Saint Exupéry; באנגלית: Lyon–Saint Exupéry Airport) הוא נמל התעופה הראשי של העיר ליון, וממוקם 20 ק"מ דרומית - מזרחית למרכז העיר.
הנמל קרוי על שמו של חלוץ התעופה אנטואן דה סנט-אכזופרי, והוא נבנה על מנת להחליף את נמל התעופה ליון-ברון.
מתקני הנמל.
בנמל התעופה שני טרמינלים (טרמינל 3 בוטל) ושני מסלולי המראה/נחיתה.
תחנת הרכבת גאר דה ליון סנט-אכזופרי מקשרת את השדה עם פריז ועם ערים נוספות בצרפת ובאיטליה.
טיסות לישראל.
איזי ג'ט וטראנסאוויה צרפת מפעילות מספר טיסות בשבוע לנמל התעופה בן-גוריון.
PopCap Games
PopCap Games היא מפתחת משחקים אמריקאית שנוסדה בשנת 2000, ובסיסה בעיר סיאטל.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 2000 על ידי מספר חברים. בשנת 2002 הם הוציאו את המשחק הראשון של החברה - Bejeweled, משחק התאמת רצפים שזכה להצלחה גדולה ובמספר פרסים בענף משחקי הווידאו.
בשנת 2005 החברה התאחדה עם חברת Sprout Games, יוצרת המשחק Feeding Frenzy. בשנת 2007 פתחה החברה את המשרד הראשון שלה מחוץ לארצות הברית - בדבלין בירת אירלנד.
בשנת 2011 החברה נקנתה על ידי משווקת המשחקים Electronic Arts תמורת 650 מיליון דולר אמריקני. בשנת 2012 פוטרו 50 עובדים, המשרד בדבלין נסגר, ומאז ההתמקדות היא במשחקים חינמיים .
טראנסאוויה צרפת
איסור הליכה אחרי אשה
עשה שבתך חול ואל תצטרך לבריות
המונח עשה שבתך חול ואל תצטרך לבריות הוא כלל בהלכות שבת, ובהלכות צדקה, לפיו אדם שאין לו יכולת כלכלית לקיים את מצוות עונג שבת, עליו להימנע מלענג את השבת כדי לא להיזקק למתנות מהבריות.
מקור הכלל.
כלל זה מופיע מספר פעמים בתלמוד הבבלי בשם רבי עקיבא:
כמו כן רבי יוחנן מוסר את הכלל הזה בשם אנשי ירושלים.
בגמרא מעמידים את דברי המשנה במסכת פאה לפיהם מי שיש לו מזון ארבע עשרה סעודות לא יטול מכספי הצדקה כשיטת רבי עקיבא.
כלל זה נפסק להלכה, כגון בדברי הרמב"ם:
הטור:
ההלכה במצבים כלכליים שונים.
בבואה לקבוע את חובת האכילה והשתייה בשבת, מבחינה ההלכה בין מצבים כלכליים שונים:
במצוות אחרות.
למרות הכלל לפיו אין ליטול כספי צדקה לצורך מצוות עונג שבת, מצאנו כמה מצוות בהן ההדרכה היא ליטול צדקה כדי לקיימן:
נמל התעופה ליון סנט-אכזופרי
וילם יאנסזון
וילם יאנסזון (בהולנדית: Willem Janszoon; 1570 לערך – 1630 לערך) היה נווט הולנדי ומושל קולוניאלי. יאנסזון שירת בהודו המזרחית הולנדית בתקופות 1603–1611 ו-1612–1616, כולל בתפקיד מושל פורט הנריקוס באי סולור. הוא היה האירופי הראשון שידוע שראה את חופי אוסטרליה במהלך הפלגתו בין השנים 1605–1606.
ראשית חייו.
וילם יאנסזון נולד בסביבות 1570, אך דבר לא ידוע על ראשית חייו. הוא תועד לראשונה כשנכנס לשירותה של חברת המסחר האוד, אחת מקודמותיה של חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC), בשנת 1598, כמלח על סיפונה של האוניה "הולנדיה" - חלק מהצי השני בפיקודו של ג'ייקוב קורנליז, שנשלח על ידי ההולנדים לאיי הודו המזרחית ההולנדית. ב־5 במאי 1601 הפליג שוב לאיי הודו המזרחית בפיקוד האוניה "לאם", אחת משלוש אוניות בצי ג'וריס ואן ספילברגן.
יאנסזון הפליג מהולנד להודו המזרחית בפעם השלישית ב־18 בדצמבר 1603, כקפטן הספינה "דייפקן", אחת משתים עשרה אוניות בצי הגדול של סטיבן ואן דר האגן. כשיצאו הספינות האחרות מג'אווה, נשלח ינזון לחיפוש אחר נתיב סחר אחר, במיוחד ב"ארץ הגדולה של גינאה החדשה ובארצות המזרח והדרום אחרות".
חקר וגילוי.
הפלגה ראשונה לאוסטרליה.
ב־18 בנובמבר 1605 הפליגה ה"דייפקן" מבנטם (בג'אווה) לחוף מערב גינאה החדשה. לאחר מכן חצה ינזון את הקצה המזרחי של ים אראפורה למפרץ קרפנטאריה, מבלי שהיה מודע לקיומו של מצר טורס. הדייפקן הייתה למעשה במצר טורס בפברואר 1606, חודשים ספורים לפני שהחוקר הספרדי לואיס ואס דה טורס עבר דרכו. ב־26 בפברואר 1606 נחת יאנסזון בפתח נהר פאנפאדר בחוף המערבי של כף יורק בקווינסלנד, בסמוך לעיר וייפה. זוהי הנחיתה האירופית הראשונה שתועדה ביבשת אוסטרליה. ינזון המשיך לתאר כ-320 ק"מ מקו החוף, שלדעתו היה הרחבה דרומה של גינאה החדשה.
במסעו ובירידה לחופים, יאנסזון נוכח שמצא ארץ ביצתית והאנשים שלה עוינים (עשרה מאנשיו נהרגו במהלך הירידות השונות לחוף). הוא החליט לחזור למקום שכינה "קייפ קירוואר", דרומית למפרץ אלבטרוס, והגיע חזרה לבנטם ביוני 1606. הוא קרא לאדמה שגילה "ניו זילנד", על שם מחוז בהולנד, אך השם לא אומץ באותה תקופה. מאוחר יותר השם שימש את הקרטוגרפים ההולנדים לסימון ניו זילנד הנוכחית.
בשנת 1607 שלח האדמירל קורנליוס מטליף דה יונג את יאנסזון לאמבון ובנדה. בשנת 1611 חזר יאנסזון להולנד, כשהוא האמין כי החוף הדרומי של גינאה החדשה מצטרף לארץ שלאורכה הפליג, ובמפות ההולנדיות יחזרו על הטעות הזאת במשך שנים רבות. אף על פי שהיו שהאמינו כי נווטים קודמים מסין, צרפת או פורטוגל גילו חלקים מאוסטרליה מוקדם יותר, ה"דייפקן" היא הספינה האירופית הראשונה שידוע בוודאות שעשתה זאת.
הפלגה השנייה לאוסטרליה.
יאנסזון דיווח כי ב־31 ביולי 1618 הוא נחת על אי בקו רוחב של 22 מעלות דרום, שגודלו כ-35 קילומטרים, ונמצא כ-350 קילומטרים דרום-דרום-מזרחית ממצר סונדה. בדרך כלל התיאור הזה מתפרש כתיאור חצי האי מפוינט קלואטס לצפון מערב הכף בחוף המערבי של אוסטרליה, שלגביו שיער יאנסזון שמדובר באי, מבלי שניסה להקיף אותו במלואו.
חיים פוליטיים.
בסביבות 1617/18 שב יאנסזון להולנד ומונה כחבר במועצת הודו. הוא שימש אדמירל בצי ההגנה ההולנדי. לינסזון הוענק אות כבוד בצורת שרשרת זהב בשווי 1,000 גולדן בשנת 1619 על חלקו בלכידת ארבע אוניות של חברת הודו המזרחית הבריטית ליד טיקו במערב סומטרה, שסייעו לאנשי ג׳אווה נגד ההולנדים. בשנת 1620 היה אחד המתווכים עם האנגלים, וכתוצאה מכך הם יצאו בצי משולב והפליגו למנילה כדי למנוע מסוחרים סינים לסחור עם הספרדים. יאנסזון הפך לסגן אדמירל, ושנה לאחר מכן לאדמירל. קרוב לסיום חייו כיהן יאנסזון כמושל בנדה (1623–1627). הוא שב לבטביה (ג'קרטה) ביוני 1627, וזמן קצר אחר כך, כאדמירל צי של שמונה כלי שיט, שיצא למשימה דיפלומטית להודו. ב־4 בדצמבר 1628 הפליג להולנד וב־16 ביולי 1629 דיווח על מדינת הודו בהאג. הוא היה כנראה בן שישים שנה ומוכן לפרוש מהקריירה העשירה והמצליחה שלו בשירות ארצו. לא ידוע דבר על ימיו האחרונים, אך מעריכים כי הוא נפטר בשנת 1630.
רשומות.
היומנים המקוריים של יאנסזון, שנערכו במהלך מסע 1606, אבדו. לרישומים של האוניה "דויפקן", שמציגים את מיקום הנחיתה הראשונה באוסטרליה של ה"דויפקן", היה גורל טוב יותר. הדבר קשור לאמסטרדם כאשר הקרטוגרף הסל חריץ שרטט את מפת האוקיינוס השקט בשנת 1622, וסימן עליה את המיקום הגאוגרפי של האוניה דייפקן, ובכך שירטט את המפה הראשונה שהכילה חלק מיבשת אוסטרליה. התרשים המקורי היה קיים עוד בסביבות שנת 1670, אז נעשה העתק של המפה. עותק זה הגיע בסופו של דבר לספרייה הקיסרית בווינה ונשכח שם במשך מאתיים שנה. המפה היא חלק מאטלס בלאו ואן דאר חאם, שהובא לווינה בשנת 1730 על ידי הנסיך יוג'ין מסאבוי. המידע מתרשימים שלו, נכלל במפות השיש והנחושת של חצאי הכדור על רצפת אולם האזרחים בארמון המלכותי באמסטרדם.
אתי כרייף
עידן הקרודים
עידן הקרודים (באנגלית: Dawn of the Croods) היא סדרת הנפשה אמריקאית מסוגת קומדיה והרפתקאות, המבוססת על הסרט "הקרודים" שהופק על ידי דרימוורקס הנפשה. עלילת הסדרה מתרחשת לפני עלילת הסרט, והיא עוסקת במשפחת הקרודים, משפחה קדמונית שבכל יום עוברת הרפתקאות חדשות ומצחיקות.
לסדרה הופקו ארבע עונות בעלות 52 פרקים באורך 23 דקות. הסדרה הופצה לראשונה בנטפליקס ארצות הברית החל מה-24 בדצמבר 2015 עד ה-7 ביולי 2017. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים, כאשר שתי העונות הראשונות הופצו לראשונה כעונה אחת ב-13 בנובמבר 2016, ושתי העונות האחרונות הופצו לראשונה גם כעונה אחת ב-5 בנובמבר 2017.
הסדרה הייתה מועמדת בשנת 2016 לשני פרסי אנני, אך הפסידה בהתאמה לסדרות "המופע של מר פיבודי ושרמן" ו"ההמבורגרים של בוב".
תקציר העלילה.
עלילת הסדרה מתרחשת לפני הסרט "הקרודים", והיא עוסקת במשפחת הקרודים, משפחה קדמונית המתגוררת בעמק "אההה!", בו בכל יום היא פוגשת חברים חדשים, עוברת הרפתקאות מצחיקות ומגלה את "הפעמים הראשונות" שהעולם עוד לא ראה.
דמויות ומדבבים.
במאי הדיבוב בעברית היה תומר שביט, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
הפקה.