זהו סרטו השישי של היוצר פול תומאס אנדרסון. בסרט מככבים פיליפ סימור הופמן, שכיכב בעבר בסרטיו, וחואקין פיניקס. במאי 2012 הודה אנדרסון כי נושא הסרט יעסוק בדת הסיינטולוגיה. דבר שעורר חילוקי דעות וציפייה לסרטו.
הסרט עוסק בדמותו של פרדי קוול. יוצא החיל הים האמריקאי ונפגע פוסט טראומה ממלחמת העולם השנייה לאחר שובו מהמלחמה. פרדי הוא אדם פגוע הנשלט על ידי יצריו והסרט מתאר את פגישתו עם לנקסטר דוד (פיליפ סימור הופמן) מנהיג כת מסתורית כריזמטי, המזמין אותו להצטרף למשפחתו במסע אחר האמת.
תוכן הסרט.
הסרט נפתח בסופה של מלחמת העולם השנייה. הגיבור הראשי, פרדי קוול (פניקס), הוא מלח הסובל מהלם קרב ואלכוהוליזם. פרדי מנסה להשתלב בחברה אך אינו מצליח להתמיד באף עבודה בשל נטייתו לאלימות ושתייה. הוא בורח מקהילה כפרית לאחר שהואשם בניסיון להרעיל את אחד הפועלים באמצעות משקה שרקח.
בוקר אחד הוא מתעורר בספינה. עד מהרה הוא מגלה כי נקלע למסע של כת מסתורית בראשות לנקסטר דוד (הופמן). עוד הוא מגלה מאשתו (אדמס) כי סיפק השראה לדוד אשר מחליט לפרוס עליו את חסותו ולעזור לו לחזור לתלם. באחת מסצנות המפתח בסרט חוקר דוד את פרדי וגורם לו להתוודות על יחסי מין שקיים עם דודתו, על נטיותיו האלכוהוליסטיות ועל הרג חיילים יפנים במלחמה. בנוסף לכך מספר פרדי לדוד כי מטרתו היא לשוב לנערתו דוריס ולהתחתן איתה. בשלב זה הסרט מראה את מסלול השיקום שעובר פרדי על ידי חברי הכת ומעת לעת קופץ אחורה ומראה את הרומן של פרדי עם דוריס לפני המלחמה. פרדי מעריץ את הכריזמה של דוד ומשתקע בכת בעוד שדוד מרגיש מחויב להחלמתו של פרדי. זאת בניגוד למשפחתו הסבורה כי פרדי הוא מרגל, או לחלופין משוגע מכדי לחזור למוטב. למרות זאת, כל המשפחה נרתמת לטיפולו.
למרות התקדמותו פרדי אינו מוצא את מקומו עם הקהילה ועוזב אותם. הוא נוסע לעיירת הולדתו כדי להתאחד עם דוריס. שם מתחוור לו כי היא נישאה לאחר שתקוותה לשובו נכזבה. זמן מה לאחר מכן, דוד יוצר קשר עם פרדי מאנגליה, ומזמין אותו לבוא ולצפות בהתפתחות קהילתם. פרדי בא ודוד מספר לו כיצד שניהם בכירו בגלגול קודם, ומשום כך הוא חש אחריות כלפיו. הוא מציע לו להישאר עמם או לעזוב ולא לחזור לעולם. פרדי עוזב וממשיך לחפש את מקומו. בסוף הסרט נראה כי הוא חוזר אל נקודת מוצאו הראשונה והיא הים.
משמעות וביקורת.
תאוריות רבות הושמעו בנוגע למשמעות הסרט והסמלים שבו. אחת מהן טוענת כי יש רמיזות הומוסקסואליות בין דוד ופרדי. וכי ה"מאסטר" האמיתית היא אשתו של דוד אשר תדמית הכת והמשכיותה חשובה לה בהרבה ממנו ולכן היא ממשיכה ללדת עוד ועוד ילדים. בנוסף לכך, נטען כי סצנות מסוימות בסרט הן פרי דמיונו של פרדי (סצנת הארוחה, סצנת האופנוע) וכי מה שמחזק תאוריה זאת היא הסצנה שבה נראה פרדי נרדם בקולנוע ודוד מתקשר אליו לשם מאנגליה. כמו כן, נטען כי הסרט הושפע רבות מסרטיו של קובריק ודמותו של פרדי מבוססת על דמותו של רוברט דה נירו בסרט נהג מונית - פגוע מלחמה בודד ומצולק המעוניין להיות גיבור.
ביקורת.
הקונצנזוס לגבי הסרט היו הופעות המשחק. בין אם מדובר בכימיה בין שלושת השחקנים הראשיים או הקתרזיס שהצליחו ליצור. הסרט, שהיה אחת מהופעותיו האחרונות והמפורסמות ביתר של השחקן פיליפ סימור הופמן חיזק את מעמדו בהוליווד. פרט לכך, הסרט השיב בסערה לתודעת הציבור את השחקן חואקין פיניקס שהופיע לאחר מכן במספר סרטים מצליחים.
עם זאת, הביקורות לגבי הסרט כולו היו חלוקות. למרות הצילום היפהפה, הפסקול החודר והבימוי, רבים היו מאוכזבים מההתייחסות לכת והשלכתה כצד משני בסרט. לאופי התסריט המבולגן וסוף הסרט אשר נתון לפרשנות.
הסרט זכה לציון של 85% באתר Rotten Tomatoes. והופיע פעמים רבות ברשימת "סרטי השנה" באתרים ועיתונים רבים. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר וזכה בפסטיבל ונציה בפרס המשחק על הופעת השחקנים הראשיים.
פלופונסוס (מחוז)
מחוז פלופונסוס (ביוונית: Περιφέρεια Πελοποννήσου) הוא אחד משלושה עשר המחוזות של יוון, המשתרע על פני מרבית שטחו של חצי האי פלופונסוס שבדרום יוון. המחוז גובל במחוז מערב יוון בצפון, ובמחוז אטיקה במזרח ובדרום.
המחוז מתחלק לחמש יחידות אזוריות: ארקאדיה, ארגוליס, קורינתוס, לאקוניה ומסיניאה.
כבירת המחוז משמשת העיר טריפולי, העיר הגדולה במחוז היא קלמטה.
מחוז פלופונסוס
באבקה
באבקה או בובקה ובקצרה באבא, היא עוגת שמרים מתוקה שמקורה בפולין.
אטימולוגיה.
בפולנית, בבלארוסית, באוקראינית וברוסית פירוש המילה "באבקה" הוא סבתא. נראה שהשם ניתן לעוגה עקב צורתה, גליל גבוה עם קיפולים המזכיר קמטים בשמלה. שמה של העוגה חדר למילון האנגלי מפולנית, דרך הצרפתית, אם כי במקומות שונים מכנים אותה בשם "עוגת סבתא", בעיקר בקרב מדינות מזרח אירופה.
הגרסה הנוצרית.
באבקה היא עוגת שמרים ספוגית, הדומה מאוד למאפה בריוש ומוכרת בעיקר במדינות מזרח אירופה. באופן מסורתי מכינים את העוגה לרגל חג הפסחא בפולין, בולגריה, מקדוניה ואלבניה ולרגל שאר החגים העיקריים (חג המולד, פנטקוסט וראש השנה) ברומניה. במקור, העוגה אינה מכילה מילוי כלשהו, והיא מצופה בזיגוג על בסיס וניל או שוקולד, מקושטת בשקדים או בפירות מסוכרים, ולעיתים אף מוסיפים לה רום.
הגרסה היהודית.
לבאבקה קיימת גרסה יהודית, זהו מאפה הרוגלך. גרסה זו עשויה משכבה כפולה של בצק שמרים מגולגל ולרוב נאפית בתבנית לחם. במקום למלא את המאפה בפירות, ממלאים אותו בקינמון או בשוקולד. לרוב מצפים את הרוגלך בשטרויזל. מאפה דומה מאוד לרוגלך הוא הקוקוש. מאפה זה מכיל אף הוא מילוי של קינמון או שוקולד, אך הוא נמוך יותר וארוך יותר מעוגת באבקה, ואינו מגולגל או מצופה בשטרויזל.
הרוגלך זכה להצלחה במדינות צפון אמריקה שבהן קהילות יהודיות גדולות, דוגמת מונטריאול, ניו יורק, שיקגו, מיאמי וטורונטו.
אזכורים בתרבות.
בפרק בסדרה סיינפלד, "מסיבת ארוחת הערב", ג'רי ואיליין עוצרים במאפייה על מנת לרכוש עוגת באבקה עם שוקולד, אך הם שוכחים לקחת מספר טרם כניסתם לתור. כתוצאה, זוג נוסף שמוזמן יחד איתם לארוחת הערב עוקף אותם בתור וקונה את העוגה שהם רצו. ג'רי ואיליין מתפשרים וקונים באבקה עם קינמון, אותה איליין מתארת כ"באבקה פחותה".
גבע הכרמל
יוסף שטיינהרט
יוסף שטיינהארדט
משה טוביה מזונטהיים
רבי משה טוביה מזונטהיים (כ"ח בטבת ה'תקי"ג, 4 בינואר 1753, זונטהיים ליד היילברון - ד' בתשרי תקצ"א, 21 בספטמבר 1830, הנאו) רבה של הנאו, ומגדולי רבני יהדות גרמניה בתקופתו.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה זונטהיים שליד היילברון, בצפון מדינת באדן-וירטמברג שבפרנקוניה. בגיל שלוש נמסר על ידי אמו לקרוב משפחתם רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן רבה של מרגנטהיים שגידל וחינך אותו עד הגיעו לגיל שמונה עשרה, אז נישא לקרובתו זיסה זונדהיים, נכדתו של הרב הלל מינץ שהיה רב במנהיים. גיסו, אח אשתו היה הרב הלל מזונטהיים, שכיהן כרב באשאפנבורג .
אחרי נישואיו עבר לגור בעיר פירט, בה למד בישיבתו של הרב המקומי רבי יוסף שטיינהארט, ישיבת פיורדא. רעו לספסל הלימודים בישיבה זו היה הרב מרדכי בנט, לימים רבה של ניקלשבורג.
בשנת תקנ"ה (1795) התמנה לכהן כרבה של הנאו, בה הקים ישיבה לאחר שנה. עמד בקשרי מכתבים עם רבים מגדולי דורו ודבריו משוקעים בכתביהם. הוא היה בין הרבנים הלוחמים ברפורמים.
שנה לאחר פטירת אשתו הראשונה, נישא בשנית בשנת תקפ"ג (1823) לגיטה בת אברהם בעער מבקנהיים, שגרה בגלנהויזן.
הרב משה טוביה מזונטהיים כיהן ברבנות הנאו במשך 35 שנים עד לפטירתו בד' בתשרי תקצ"א, 21 בספטמבר 1830. הוא נקבר למחרת היום בהנאו במעמד רבני האזור.
בנו, רבי נתן נטע אריה זונדהיים, התפרסם אף הוא כגדול בתורה וטוב לבריות.
ספריו.
חידושיו ושאלות ותשובות מכתב ידו, נדפסו בספר "אור פני משה" (פרנקפורט תרפ"ח).
לוג'
יש עתיד – בראשות יאיר לפיד
משה טוביה מזונדהיים
קורפפאלץ
נפתלי צבי קצנלנבוגן
רבי נפתלי צבי הירש קצנלנבוגן (נפטר בב' בתשרי תקס"ה, 7 בספטמבר 1804, מנהיים) היה מרבני יהדות גרמניה, רבן של מרגנטהיים ומדינת קורפפאלץ, ורב במנהיים.
ביוגרפיה.
נולד בשוואבך לרב משה קצנלנבוגן, רבה של העיירה. בילדותו למד אצל אביו, ובנערותו נסע לפרנקפורט לישיבתו של הרב יעקב כץ, בעל "שב יעקב". בגיל 16 התבלט בשל דרשה שנשא בישיבה, וזמן מה אחר כך נישא לפרומט בתו היחידה של ראש הישיבה.
בהיותו בפרנקפורט הביא לדפוס את מהדורתו ל"חידושי הרמב"ן" על מסכת יבמות, בשם "תולדות אדם" (המבורג פור דר הה ת"ק).
בשנת תק"א (1741) נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים, והחזיק בכהונתו זו במשך 22 שנים. לאחר פטירת אשתו, נישא למרלא בתו של רבי ליב מוכיח-ברלין. מנישואים אלו היה גיסם של רבי ישעיה פיק ברלין ואחיו רבי דוד ברלין אב"ד אה"ו, ושל רבי יוסף שטיינהארט.
בשנת תקכ"ג (1763) נבחר לכהן כרבה של מדינת קורפפאלץ, ועבר לגור בעיר ליימן. בשנת תקכ"ח (1768) עבר למנהיים וכיהן בה כרבו של בית הכנסת הגדול וראש ישיבה במשך 32 שנים. מתלמידיו, היה קרוב משפחתו, רבי משה טוביה מזונטהיים.
נפטר ביום השני של ראש השנה, ב' בתשרי תקס"ה, 7 בספטמבר 1804.
הותיר אחריו כתבי יד רבים מחידושי תורתו, הקובץ נמצא בספרייה הבודליינית באוניברסיטת אוקספורד.
משפחתו.
אחיו היה רבי אליעזר קצנלנבוגן רבה של במברג, ובנו של אחיו נקרא גם הוא רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן, מחבר הספר "שער נפתלי", רבה של פרנקפורט דאודר וחבר הסנהדרין של פריז (נפטר תקפ"ח).
יוהן פוסט
סטפן רויטר
שטר מכר
מרדכי מייזל