נולדה וגדלה בחיפה. בת יחידה לאביה מקס, שעבד ב"חרות" ולאמה אירנה, שעבדה כעובדת סוציאלית בעיריית חיפה. היא למדה לשחות לבד, בגיל 9 בבריכת בת גלים, תוך כדי שהתבוננה בלימודי השחיה שהעביר המדריך בן ציון. לאחר מכן, החלה להתאמן בצורה מסודרת בקבוצת "הפועל חיפה" בהדרכת צבי רסנר.
במכביה השלישית, שנערכה בשנת 1950, זכתה בן צור במדליית הארד במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 3:42.2 דקות, אחרי עליזה וירץ (3:32.2 דקות).
במכביה הרביעית, שנערכה בשנת 1953, זכתה בן צור במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא יסוד של המכביה ובשיא ישראלי חדש של 1:40.2 דקות, לפני חרלובסקי מדנמרק (1:41.7 דקות) וג'יין מאנגליה (1:46 דקות), שיפור לשיאה הישראלי הקודם שעמד על 1:51 דקות.
חיים אישיים.
בשנת 1952 נישאה למרדכי בן צור. לזוג שלושה ילדים וכן נכדים ונינים. התגוררה מספר שנים בקריית טבעון ועבדה כמזכירה במכללת אורנים.
מתגוררת בחיפה.
הג'יהאד הסלפי
הג'יהאד הסלפי (בערבית: السلفية الجهادية; תעתיק מדויק: א-סלפיה אל-ג'האדיה) הוא זרם קיצוני בתנועת הסלפיה שבאסלאם הסוני. על פי האידאולוגיה של הזרם, הג'יהאד הוא כלי מרכזי בתיקון העולם על ידי הפיכתו למוסלמי, ועל כן ישנה חובה לפעול בדרכי מלחמה נגד דתות אחרות, ונגד מוסלמים שלא נוהגים על פי האסלאם.
היסטוריה.
תנועת הסלפיה היא תנועה פונדמנטליסטית באסלאם שרואה באבות הצדיקים (السلف, אלסלף - מוחמד והח'ליפים ישרי הדרך) שחיו בתחילת ימי האסלאם, דוגמה ומופת, שעל פיהם יש לפעול. הסלפים בולטים באדיקותם הדתית, מתמקדים בלימודי דת ועוסקים בהכשרת הלבבות לאסלאם, כאשר מטרתם היא קירוב כלל המוסלמים לדת באמצעות פעילות אזרחית-חברתית, כדוגמת חינוך וצדקה (دعوة "דעוה" - קריאה לאסלאם), וזאת כדי ליצור חברה אסלאמית ומדינה אסלאמית, קרי מדינה הנוהגת על פי ההלכה המוסלמית. בשנות ה-80 וה-90 החל בפעילות זרם קיצוני יותר, הרואה באורח החיים הסלפי דבר שצריך להקנות לא בדרכי שלום אלא על ידי הג'יהאד, כלומר על ידי יציאה למלחמה בכופרים כשהמטרה החלת דת האסלאם וחוקיה ברחבי העולם.
שורשים אידאולוגיים.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, סייד קוטב, הוגה דעות מצרי שהיה למעשה האידאולוג החשוב ביותר של תנועת האחים המוסלמים במצרים לאחר מות מנהיגה חסן אל-בנא, ביקר בכתביו בחריפות את התרבות המערבית ואת מצב המוסלמים במדינות הערביות, שהחלו לעזוב את הדת ולהתקרב יותר לערכים חילוניים. לטענתו האסלאם והציוויליזציה המודרנית אינם יכולים לגור בכפיפה אחת, ועל כן על המוסלמים לנטוש את ערכי המערב, לחזור לדרכי האסלאם, ולהנהיג את חוקי השריעה. אף שלא תמך במפורש באלימות, רעיונותיו שאותם כתב בספריו בעת ישיבתו בכלא המצרי, היוו השראה להקמת ארגונים אסלאמיים שתמכו במאבק אלים. הג'יהאד האסלאמי המצרי הוקם כשלוחה קיצונית של תנועת האחים המוסלמים על ידי קבוצת צעירים אסלאמיים שהושפעו מאוד מסייד קוטב, מנהיג הג'יהאד האסלאמי המצרי היה איימן א-זוואהירי שהנהיג את ארגון אל-קאעידה עד חיסולו. על בסיס רעיונות אלו התגבשה באותה תקופה גם קבוצת הטרור א-תכפיר ואל-היג'רה שלמרות שנמחצה על ידי השלטונות המצרים בשנות ה-70, בעקבות רצח של שר מצרי, המורשת שלה מונהגת כיום על ידי אל-קאעידה וקבוצות סלפיות ג'יהאדיסטיות ברחבי העולם.
על פי האידאולוגיה של הג'יהאד הסלפי, העולם מחולק לשני מצבים - מצב שבו העולם כולו נמצא תחת דת האסלאם (דאר אל אסלאם), או מצב של מלחמה (דאר אל חארב), שבו על המוסלמים ללחום בכופרים, ולהביא לכך שכל בני האדם יחיו תחת ח'ליפות אסלאמית המקיימת את חוקי השריעה. הדרך לכך מוכרחת להיות על ידי הג'יהאד, כלומר יציאה למלחמת קודש אלימה נגד הכופרים מאמיני הדתות האחרות ונגד מוסלמים שאינם נוהגים על פי האסלאם בדרך שהם מאמינים שצריך לנהוג. על פי אידאולוגיה זו, התרבות המערבית היא סמל הכפירה מכיוון שהיא מאפשרת מצב שבו העולם מונהג לכאורה ללא צורך בקיום האל, ועל כן על המוסלמים ללחום בתרבות המערבית שמיוצגת על ידי ארצות הברית ובעלות בריתה.
פעילות.
ההערכות הן שכיום עומד שיעור המוסלמים התומכים ברעיון הג'יהאד הסלפי על פחות מאחוז אחד מכלל המוסלמים בעולם, כלומר, פחות מארבעה עשר מיליון איש.
המנהיגים הרוחניים הבולטים של תנועת הג'יהאד הסלפי הם אבו קטדה הירדני, מוסטפא נאסר הסורי ואבו חמזה אל-מסרי המצרי. באפגניסטן ובפקיסטן הנהיג אוסאמה בן לאדן ולאחר מותו איימן א-זוואהירי את אל-קאעידה, שהוא ארגון הטרור הגדול בעולם המבוסס על רעיונות הג'יהאד הסלפי.
הפעילות של לוחמי הג'יהאד מתבטאת בשתי דרכי מאבק. הדרך הראשונה היא ביצוע מלחמת גרילה נגד משטרים מערביים או נוצריים בכלל, שכובשים ארצות מוסלמיות, וכנגד ממשל מקומי שאינו פועל בהתאם לאידאולוגיה הסלפית. הדרך השנייה היא הוצאת מתקפות טרור נגד המערב בארצו. בשנות ה-80 בתקופה בה התהווה באופן פעיל הזרם הג'יהאדיסטי, אזור הלחימה היה באפגניסטן, שם התרכזו לוחמי הג'יהאד בלחימת גרילה נגד הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. במשך 10 שנים נלחמו לוחמי המוג'אהדין עד לנסיגתם של הסובייטים. לאחר הנסיגה הסובייטית שהוגדרה על ידי לוחמי המוג'האדין כניצחון האסלאם על האתאיסטים הקומוניסטים, החליטו חלק מהלוחמים שהגיעו לאזור מכל רחבי העולם המוסלמי להתגבש סביב רעיון הג'יהאד העולמי ולהמשיך את המלחמה נגד הכופרים, כשהמטרה כעת היא המערב ובראשו ארצות הברית. ב-1988 הקים עבדאללה עזאם את ארגון אל-קאעידה שהפך לארגון המרכזי של אותם לוחמים שהגרעין שלהם היה מחברי הג'יהאד האסלאמי המצרי, כאשר מ-1989 אוסאמה בן לאדן מימן והנהיג אותם בפועל. במשך שנות ה-90 הוציא אל-קאעידה שורה של מתקפות טרור שהמרכזיות שבהם הפיגוע במגדלי התאומים בארצות הברית ב-1993 ומתקפת הטרור על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה ב-1998. פעילות הג'יהאד העולמי הגיע לשיא בפיגועי 11 בספטמבר, ולאחר יציאתה של ארצות הברית ובעלות בריתה למלחמה באפגניסטן ובעיראק החלה שוב מלחמת הגרילה נגד צבאות המערב.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי.
אל-קאעידה.
אל-קאעידה (בערבית: القاعدة, בתעתיק מדויק: אלקאעדה) – ובכינויו העצמי "החזית העולמית האסלאמית למאבק בצלבנים וביהודים", הוקם על ידי פעיל הטרור הפלסטיני עבדאללה עזאם ב-1988, ופעל בהנהגתו ובמימונו של אוסאמה בן לאדן, מ-1989 עד חיסולו במבצע חנית נפטון ב-2011. לאחר מותו מונה איימן א-זוואהירי למנהיג הארגון. מרכז ארגון אל-קאעידה הוא באפגניסטן ובפקיסטן אך יש לו שלוחות בחצי האי ערב ובצפון אפריקה ובאזורים רבים אחרים בעולם.
היאת תחריר א-שאם.
היאת תחריר א-שאם (או תחריר א-שאם; בערבית: هيئة تحرير الشام) לשעבר ג'בהת א-נוסרה (או חזית א-נוסרה; בערבית: جبهة النصرة لأهل الشام, תעתיק מדויק: ג'בהת אלנצרה לאהל אלשאם) הוא איגוד של מספר ארגוני מורדים סונים-סלפים ושלוחת אל-קאעידה בסוריה לשעבר. הארגון המרכזי בתוכם, ג'בהת א-נוסרה, הוקם בינואר 2012 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. הארגון מונה בין 7,000 ל-15,000 לוחמים, כאשר רבים מחבריו אינם סורים אלא זרים שהצטרפו ללחימה מכל רחבי העולם המוסלמי ואף מאירופה. מנהיג הארגון הוא אבו מוחמד אל-ג'ולאני. הארגון נלחם בצבא הסורי ובמשטרו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד. במהלך הלחימה פעיל הארגון מאוד גם בקרבות נגד ארגון חזבאללה השיעי, המסייע לאסד, וגם בקרבות מול ארגון המדינה האסלאמית הסוני, שהתפצל מאל-קאעידה.
א-שבאב.
א-שבאב (בערבית: حركة الشباب المجاهدين, תעתיק מדויק: חרכת אלשבאב אלמג'אהדין) הוקם בשנת 2006 כמיליציה מקומית שנלחמה בכוחות סומליה הרשמית. הארגון מסונף לאל-קאעידה ומנהיגו הוא אחמד עומר אבו עוביידה. בשנת 2013 א-שבאב מנתה על פי הערכות בין 4,000 - 8,000 פעילים. הארגון נוטל חלק פעיל במלחמת האזרחים בסומליה, ומוציא לפועל פעולות טרור רבות - בהן הפיגוע בקניון וסטגייט ומתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה.
המדינה האסלאמית (דאעש).
המדינה האסלאמית (מכונה גם דאעש, בערבית: داعش, ראשי תיבות של الدولة الاسلامية في العراق والشام, תעתיק מדויק: אלדולה אלאסלאמיה פי אלעראק ואלשאם, "המדינה האסלאמית בעיראק ובשאם"; ראשי התיבות באנגלית: ISIS או ISIL) הארגון הוקם בשנותיה הראשונות של מלחמת עיראק ונשבע אמונים לארגון אל-קאעידה המרכזי באפגניסטן ב-2004, נודע תחילה כ"אל-קאעידה בעיראק". ובהמשך, בעקבות חילוקי דעות בין ההנהגה המרכזית של אל קאעידה למפקדים של הארגון בשטח, הם התנתקו מאל-קאעידה, והפכו לארגון עצמאי. מנהיג הארגון היה אבו בכר אל-בגדאדי, עד מותו בסוף 2019. הארגון נלחם בממשל העיראקי, משתתף בלחימה בסוריה ובאזורי לחימה רבים נוספים בעולם. הקים באזור שבשליטתו ח'ליפות אסלאמית עצמאית ובמקביל ללחימה, מבצע הארגון פעולות טרור ברחבי העולם.
אנצאר בית אל-מקדס.