בינואר 2014 החליטה לעזוב את DWFC ולהצטרף למועדון בלוצ'יסטן יונייטד. ח'אן זכתה באליפות פקיסטן בכדורגל נשים עם קבוצה זו ב-2014, והבקיעה את השער היחיד נגד המועדון הקודם שלה בגמר. לאחר מכן היא קיבלה הצעה לשחק עבור המועדון המלדיבי Sun Hotels and Resorts FC (SHR) באליפות האיים המלדיביים בכדורגל נשים.
בקיץ 2015, ח'אן הייתה במבחנים בגרמניה למשך חודש, אך לא יכלה לקבל הצעה לבוא לשחק עבור מועדון גרמני בדואיסבורג, בשל בעיות ויזה.
ח'אן חזרה הביתה והמשיכה לשחק במועדונים בלוצ'יסטן יונייטד ו-SHR, ובנבחרת פקיסטן. היא הכדורגלנית הפקיסטנית היחידה (מכל מגדר) להבקיע 100 שערים בקריירת המועדון.
קריירה בינלאומית.
בשנת 2009, ח'אן הצטרפה לנבחרת פקיסטן למשחקי דרום אסיה 2010 שנערכו בדאקה, בנגלדש. לאחר השתתפותה באירוע הזה, איחוד הכדורגל של פקיסטן (PFF) בחר בח'אן להשתתף בקורס אימון כדורגל נשים מטעם פיפ"א בקולומבו, סרי לנקה. בדצמבר 2010, היא שיחקה במשחקי הבכורה של אליפות נשים SAFF (פדרציית הכדורגל של דרום אסיה), והגיעה עם נבחרת פקיסטן לחצי הגמר.
ח'אן עשתה היסטוריה כשהוזמנה למבחנים בגרמניה מטעם שלושה מועדונים בגיל 21, הכדורגלנית הראשונה מפקיסטן להיות מגויסת מטעם קבוצה בינלאומית.
היא אז הפכה לכדורגלנית הפקיסטנית הראשונה (מכל מגדר) לחתום על חוזה בינלאומי ב-2014 כשהצטרפה למועדון SHA באיים המלדיביים.
היא הייתה לקפטן הנבחרת הלאומית של פקיסטן בגיל 20.
ענפי ספורט נוספים.
כדורעף.
במשחקי החוף של דרום אסיה בשנת 2011, שנערכו בהמבנטוטה, סרי לנקה, ח'אן שיחקה עבור נבחרת פקיסטן, וזכתה במדליית ארד.
קידום ספורט נשים.
ח'אן, שמופיעה תדיר בפרסומות, כולל לקוקה קולה, ומשמשת גם כשגרירת UNICEF, מנצלת את הניראות הלאומית והבינלאומית שלה כדי לקדם תנאים שוויוניים יותר עבור נשים בספורט בפקיסטן, וכן לקדם השתתפות מוגברת של ילדות ונשים בספורט. כשבמחנה אימונים ב-2018 השכר לנשים היה $3 ליום, לעומת $10 ליום לגברים, היא הקימה קול מחאה, אליה הצטרפו שחקניות אחרות בקבוצה. המחאה הצליחה, ובאפריל 2018 הודיעה הממשלה שתעלה את שכרן של הנשים להשתוות לזו של הגברים. מחאה זו הצטרפה למחאות גוברות מצד כדורגלניות ברחבי העולם באשר לתנאים בענף. לדבריה של ח'אן, בפקיסטן - אשר מדורגת שנייה מהסוף ביחס לנשים במדד הפערים המגדריים הגלובלי - יש יחס שלילי ואף תוקפני כלפי ספורטאיות. במגרש הביתי, כדי לשפר את רמת הכדורגל של נשים בפקיסטן, היא מארגנת משחקים ידידותיים ומשחקי ראווה עבור הנבחרת, שבלתי פעילה במרחב הבינלאומי מזה שלוש שנים. משום שאין לנבחרת מתקני אימונים, תקציבים ותשתיות, ואין לה השתייכות לפיפ"א, היא לא תוכל להשתתף במשחקי אסיה 2018. ברמה הבינלאומית, ח'אן הצטרפה לקהילות כגון Right To Play וכן Equal Playing Field, איגוד בינלאומי שמקדם כדורגל נשים, הן באמצעות משחקים והן בהעלאת מודעות ושיתוף מידע. היא מעידה שהיחס משתפר, אם כי לאט, כמו למשל ברגיעה ביחס להופעת נבחרת הנשים במכנסיים קצרים במשחקים.
ח'אן הגישה TED Talk באפריל 2018, באסלאמאבאד, ויש לה תוכניות לפתוח אקדמיה לספורט עבור נשים וילדות.
בחירות 1965
ליגת המשנה הרוסית ברוגבי
ליגת המשנה ברוגבי, רשמית ליגת הרוגבי הלאומית (Национальная регбийная лига) והיא הליגה השנייה בחשיבותה בענף הרוגבי ברוסיה. נקראה בעבר ליגת הרוגבי הבכירה (Регбийная Высшая Лига)
לאחר כל עונה, שתי הקבוצות העליונות בליגה מחליפות את שתי הקבוצות התחתונות בליגת העל והאלופות של כל אזור בליגה מחליפות את כל חמש הקבוצות התחתונות בליגת העל.
עד 1997 נקראה בשם "הדיוויזיה הראשונה". משנת 1997 נקראה ליגת הרוגבי הבכירה. בשנת 2017 אורגנה מחדש ונושאת את שמה הנוכחי.
הליגה מהווה לדרגה הנמוכה ביותר של הרוגבי המקצועני ברוסיה.
מארק קלי
מארק אדוארד קלי (באנגלית Mark Edward Kelly, נולד ב-21 בפברואר 1964) הוא אסטרונאוט אמריקאי לשעבר, מהנדס, וקפטן לשעבר בצי ארצות הברית המכהן כסנאטור ב מטעם מדינת אריזונה. הוא הושבע לתפקידו ב-2 בדצמבר 2020. קלי טס לחלל בארבע טיסות מעבורת החלל, בשהות מצטברת של 54 יום. הוא היה טייס המעבורת ב-STS-108, וגם הטייס בSTS-121, מפקד המעבורת במשימת STS-124 וב-STS-134.
אשתו היא חברת הקונגרס לשעבר גבריאל גיפורדס, שנורתה בראשה ונפצעה אנושות בניסיון התנקשות בטוסון, אריזונה, ב-8 בינואר 2011. בעקבות הירי הפך קלי לפעיל פוליטי בעד החמרת התקנות על רכישת כלי נשק בארצות הברית. לקלי אח תאום זהה, סקוט קלי, שהוא גם אסטרונאוט. האחים קלי הם האחים היחידים והתאומים היחידים ששניהם שהו בחלל.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
מארק אדוארד קלי הוא בנם של ריצ'רד ופטרישיה קלי, שוטרים לשעבר. הוא נולד ב-21 בפברואר 1964, אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית, וגדל בווסט אורנג', ניו ג'רזי. קלי סיים לימודי תיכון ב-1982. בשנת 1986 סיים בהצטיינות יתרה תואר במדעים בהנדסה ימית וחובלות (nautical science) מאקדמיית צי הסוחר של ארצות הברית. בשנת 1994 השלים תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
בצי האמריקאי.
בדצמבר 1987, קלי התגייס לצי האמריקאי והפך לטייס קרב. הוא התאמן על המטוס הקרב A-6E. לאחר סיום האימונים הוא הוצב לטייסת הקרב 115 (VA-115) המוצבת בבסיס חיל הנחתים ב-איוואקוני, יפן. כמו כן הוא ביצע שני סבבי קרב אל המפרץ הפרסי על גבי נושאת המטוסים מידוויי. במהלך שירותו, הוא ביצע 39 טיסות מבצעיות במהלך מלחמת המפרץ.
עם השלמת התואר השני, קלי השתתף בבית הספר של טייסי ניסוי בין התאריכים יוני 1993 עד יוני 1994. סף הכל הוא צבר למעלה מ-5,000 שעות בטיסה על יותר מ-50 כלי טיס שונים ויש לו למעלה מ-375 נחיתות על גבי נושאות מטוסים.
במהלך שירותו הצבאי קיבל מספר רב של פרסים ואותות הכרה, בינם שתי מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, ארבע מדליות אוויר, אות לגיון ההצטיינות, צלב התעופה המצוינת ועוד.
קלי המשיך להיות משויך לצי האמריקאי גם בזמן שירותו בנאס"א. לאחר 4 טיסות מעבורת, ב-1 באוקטובר 2011, קלי פרש מהצי האמריקאי ומנאס"א.
בנאס"א.
מארק קלי ואחיו התאום סקוט נבחרו יחדיו לכיתת האסטרונאוטים של נאס"א ב-1996. במהלך שירותו בנאס"א הוא השתתף בארבע טיסות מעבורת החלל, בשהות מצטברת של 54 ימים, 2 שעות ו-4 דקות בחלל.
טיסות לחלל.
STS-108.
טיסתו הראשונה של קלי לחלל הייתה בטיסת מעבורת החלל אנדוור STS-108. לאחר מספר עיכובים, אנדוור המריאה ב-5 בדצמבר 2001.
משימת STS-108 הייתה להביא לתחנת החלל הבינלאומית ציוד ואספקה, להביא את משלחת 4 לתחנת החלל ולהחזיר את משלחת 3 מתחנת החלל, לאחר ששהו 117 יום בתחנה. המעבורת גם הביא חלקי חילוף למדחסים של מודול זבזדה, והליכון חדש לאימון האסטרונאוטים. קלי ומומחית המשימה לינדה גודווין תמכו בהליכת החלל להתקנת מודול רפאלו, המודול הרב תכליתי להכלת ניסויים בין התחנה והמעבורת בתחנת החלל.
משימת המעבורת נמשכה 11 יום, 19 שעות, 36 דקות ו-45 שניות. המעבורת עגנה בתחנת החלל 7 ימים, 21 שעות ו-24 דקות.
STS-121.
בשנת 2006, טס קלי לחלל שוב על גבי טיסת מעבורת החלל דיסקברי לתחנת החלל הבינלאומית בטיסת המעבורת STS-121.
מטרותיה העיקריות של המשימה הן לבחון את בטיחות הטיסה ולשפר טכניקות שהוצגו לראשונה במשימת STS-107 (אסון הקולומביה), בנוסף לחדש אספקה, ציוד, ולהביא את האסטרונאוט תומאס רייטר מטעם סוכנות החלל האירופאית לתחנת החלל הבינלאומית. השיגור התבצע בהצלחה בניסיון השיגור השלישי ב-4 ביולי 2006 בשעה 14:37:55, לפי שעון מזרח ארצות הברית (יום העצמאות האמריקאי). קלי היה טייס המעבורת.
במהלך המשימה קלי הקיף את כדור הארץ 202 פעמים, ושהה בחלל בשהות מצטברת של 12 יום, 18 שעות, 37 דקות ו-54 שניות. המעבורת עגנה בתחנת החלל במשך 8 ימים, 19 שעות ו-16 דקות.
STS-124.
STS-124, הייתה המשימה הראשונה שבה קלי פיקד על משימת מעבורת החלל. המשימה, הייתה משימה של מעבורת החלל דיסקברי, נועדה לחבר לתחנת החלל הבינלאומית את מעבדת הניסויים היפנית, "קיבו" ("תקווה" ביפנית), שהיא בעלת זרוע רובוטית עצמאית משלה, מתוצרת יפן. חלק מדוחס האוויר של יחידה זו הגיע במשימה הקודמת, STS-123 ויתרת החלקים הגיעו במשימת STS-127. בנוסף, הוכנסו למעבורת חלקים לתיקון השירותים בתחנת החלל שנשברו בשבוע שקדם לשיגור.
המעבורת שוגרה ב-31 במאי 2008, בשעה 21:02:12 UTC. במהלך השיגור, כן השיגור LC-39A במרכז החלל קנדי ספג נזק רב מהחלקים שנפלו ונשירת קצף בידוד ממכל הדלק במהלך השיגור.
קלי היה הראשון שנכנס לתחנת החלל, וכשהוא נכנס הוא צחק, "אתם מחפשים שרברב?", בהתייחסו לשירותים שבורים.
המשימה הזו סימנה את הפעם הראשונה שבן זוג של חבר קונגרס אמריקאי מכהן טס לחלל.
במהלך המשימה המעבורת הקיפה את כדור הארץ 218 פעמים, בשהות מצטברת של 13 ימים ו-18 שעות.
STS-134.
קלי מונה להיות מפקד המשימה האחרונה של מעבורת החלל אנדוור בטיסת STS-134.
ב-11 בינואר 2011, אשתו של קלי, חברת הקונגרס גבריאל גיפורדס, נפצעה אנושות בניסיון התנקשות. ב-13 בינואר, הכריזה נאס"א על מפקד מחליף למשימה, פרדריק וו. סטרקואו, למקרה שמארק קלי לא יוכל להמריא בעקבות מצבה של אשתו. לאחר שיפור במצבה ויציאתה מתרדמת, נאס"א הודיעה ב-4 בפברואר 2011, כי קלי יישאר כמפקד המשימה.