הספר תורגם לבולגרית בשנת 1892. בלאמי אישר באופן אישי בקשה של הסופרת הבולגרית איליה יובצ'ב לעשות "תרגום מותאם" על סמך המציאות של הסדר החברתי בבולגריה. היצירה שהתקבלה, כותרתה הייתה - "ההווה כפי שנראה על ידי צאצאינו הצצה אל התקדמות העתיד". הגרסה הבולגרית עקבה בדרך כלל אחרי אותה העלילה של הספר המקורי. האירועים, בגרסתה של יובצ'ב, מתקיימים בסופיה בירת בולגריה, שהיא עיר ידידותית לסביבה. החיים המתוארים בעיר מלמדים על דרכה הייחודית של בולגריה בהתאמתה לסדר החברתי החדש. הספר נחשב על ידי המבקרים המקומיים, כיצירה האוטופית הבולגרית הראשונה.
הספר של בלאמי השפיע גם על פעילים בבריטניה. הסופר אלפרד ראסל וולאס הזכיר את "מבט לאחור" בעניין משיכתו לסוציאליזם. הפוליטיקאי אלפרד סאלטר ציטט את "מבט לאחור" כמשפיע על המחשבה הפוליטית שלו. האוטופיה של ויליאם מוריס משנת 1890 נכתבה בחלקה כתגובה לאוטופיה של בלאמי, שמוריס לא ראה בה כיצירה חביבה.
מעבר לתחום הספרותי, תיאורי בלאמי כוללים גם התייחסות לתכנון עירוני אוטופי. תיאורים אלה השפיעו באופן מעשי על פעילותו של אבנעזר הווארד ותנועת "עיר הגנים" באנגליה.
השפעות נוספות.
הספר זכה לקליטה מסוימת ואינטנסיבית בגרמניה, כולל פרודיות ותסריטים שונים, מאדוארד לוונטל, ארנסט מילר ופיליפ וסרבורג, ואחרים.
בשנות השלושים התחדשה התעניינות בספר "מבט לאחור". הוקמו מספר קבוצות לקידום רעיונות הספר. הגדולה ביותר הייתה האיגוד בניו יורק. חברי הכבוד שלה כללו את ג'ון דיואי, הייווד ברון ורוג'ר נ' בולדווין.
ארתור ארנסט מורגן, יו"ר רשות עמק טנסי, העריץ את הספר וכתב את הביוגרפיה הראשונה של בלאמי.
ב"מבט לאחור" נכתב מחדש ב-1974 על ידי הסופר הסוציאליסטי האמריקאי מאק ריינולדס כמתבונן אחורה משנת 2000.
מחזה חד פעמי, "הטלפון המוזיקלי של בלאמי", נכתב על ידי רוג'ר לי הול והוקרן לראשונה במכללת אמרסון בבוסטון ב -1988, במלאת 100 שנה לפרסום הרומן. הוא שוחרר כמו DVD שכותרתו "הטלפון המוזיקלי".
קרחון ראגוצקי
קרחון ראגוצקי (באנגלית: Ragotzkie Glacier) הוא קרחון ברכס בריטניה, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון כ־18 קילומטרים.
הקרחון נמצא בגובה של 1,395 מטרים מעל פני הים.
הקרחון זורם צפונה לאורך מורדותיו המערביים של הר אולדריץ', ונשפך אל קרחון הת'רטון, דרומית מערבית לצוק ג'נקשן.
הקרחון זורם במפל הקרח ראגוצקי אל קרחון אלי והוא מהווה יובל מרכזי של קרחון זה.
היסטוריה.
גילוי הקרחון.
הקרחון מופה באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שם רוברט א. ראגוצקי (Robert A. Ragotzkie), שהיה מנהל פרויקטים בתוכנית החקר האנטארקטית של ארצות הברית, בתחום מחקרי העמקים שאינם מכוסים קרח באנטארקטיקה. בנוסף הוא חקר את ארץ ויקטוריה בעונת המחקר 1963–1962.
קרחון רגוצקי
מגנטים נדירים בכדור הארץ
מגנטים נדירים בכדור הארץ הם מגנטים קבועים וחזקים שעשויים מסגסוגת של אלמנטים נדירים שנמצאים בכדור הארץ.
מגנטים נדירים בכדור הארץ הם הסוג החזק ביותר של מגנט שקיימים על כדור הארץ, נושא המגנטים התפתח בשנות ה-70 וה-80. מגנטים אלו מייצרים שדות מגנטיים חזקים משמעותית יותר מאשר שדות מגנטים של מתכות נורמטיביות כמו סמריום ונאודימיום.
השדה המגנטי שלהם יכול לחרוג ב-1.4 טסלה בניגוד למתכות אחרות אשר חורגות ב-0.5 עד 1 טסלה.
(טסלה היא יחידת מידה סטנדרטית למדידת שדה מגנטי, סימולה T).
ההתפתחות של מגנטים נדירים בכדור הארץ החלה סביב 1966, כאשר שני מדענים של (AFRL) גילו כי סגסוגת של איטריום וקובלט היא ללא ספק התרכובת עם האנאיזוטרופיה המגנטית הקבועה הגדולה ביותר מכל חומר שנמצא אז.
הסבר על כוחם.
המגנטים הנדירים של כדור הארץ הם מתכות שהן פרומגנטיות, כלומר, כמו ברזל ניתן למגנט אותן כדי להפוך למגנטים קבועים.
טמפרטורת הקירי גורמת לפרומגנטיות של המגנט הנדיר להיעלם.
המגנטים הנדירים עשויים מתרכובות שדומות לתרכובות של מתכות המעבר: ברזל, ניקל וקובלט.
הכוח האדיר של המגנטים הנדירים נובע בעיקר משני גורמים:
גורם ראשון הוא שהמבנים הגבישיים שלהם מכילים אנאיזוטרפיה גבוהה מאוד.
הגורם השני הוא שהאטומים של המגנטים הנדירים יכולים להיות לרגעים מגנטיים גבוהים, משום שמבנה האלקטרונים האלטרנטיבי שלהם מכיל אלקטרונים לא מזוהמים רבים, בניגוד לאלמנטים אחרים, שבהם כמעט כל האלקטרונים קיימים בזוגות עם ספינים מנוגדים.
התכונות המגנטיות.
כמה מאפיינים חשובים המשמשים להשוואת מגנטים קבועים הם:
למגנטים נדירים בכדור הארץ יש השתיירות גבוהה יותר, כפיינות גבוהה יותר ומוצר אנרגיה גבוה יותר, אבל לנאודימיום לפחות יש נקודת קירי יותר נמוכה משאר הסוגים.
טבלה משווה בין סוגי המתכות הנדירות: נאודימיום, סמריום-קובלט למתכות אחרות.
סוגים.
- (נוסחה כימית: SmCo5) - שייך למשפחת המגנטים הנדירים של כדור הארץ שהומצאו במעבדה ואינו נמצא בטבע. פחות בשימוש מאשר נאודימיום משום עלותו הגבוהה. הכוח המגנטי שלו נמוך בהרבה משל נאודימיום, אך טמפרטורת הקירי שלו גבוהה יותר. יישום מגנטים אלו שיש בהם כוח מגנטי גבוה, דורש הפעלת טמפרטורות גבוהות.
הם עמידים מאוד לחמצון אך נשברים בקלות, בעיקר כאשר הם חשופים להלם תרמי.
- (נוסחה כימית: Nd2Fe14B או בקיצור NIB) - מגנטי נאודימיום נוצרו בשנות ה-80', הם המגנטים החזקים ביותר ממשפחה זו ועלותם סבירה יחסית.
מגנטי ננאודימיום משמשים ביישומים הדורשים חוזק, כגון: מנועים חשמליים, כלים אלחוטיים, כוננים קשיחים, מעצורים מגנטיים, תכשיטים.
יתרונות: הם בעלי כוח השדה המגנטי הגבוה ביותר ויש להם כפיפות גבוהה יותר (מה שהופך אותם יציבים מבחינה מגנטית).
חסרונות: טמפרטורת קורי נמוכה, פגיעים יותר לחימצון מאשר מגנטי סמריום קובלט. קורוזיה עלולה לגרום למגנטים לא מוגנים לאבד את שכבת פני השטח או להתפורר לאבקה.
כדי למנוע התפוררות ואיבוד פני השטח יש לצפות את שטח המגנט בחומרים כגון: זהב, ניקל, אבץ, ציפוי פח, ציפוי אפוקסי, או שרף.
סכנות.
כוח גדול המופעל על ידי מגנטים נדירים מכדור הארץ יוצר סיכונים שאינם קיימים בסוגים אחרים של מגנט. אף מגנטים בגודל של כמה סנטימטרים חזקים מספיק כדי לגרום לפציעות בחלקי הגוף כאשר הם נמצאים בין שני מגנטים או מגנט ומשטח מתכת, ואפילו לגרום לשברים בעצמות . מגנטים שקרובים אחד לשני יכולים להתנגש בכוח עצום כל כך, עד שהם יכולים לנפץ סוגים של חומרים מסוימים, והרסיסים המתעופפים מהחומר יכולים לגרום לפציעות.
מקרים בהם ילדים צעירים שבלעו מספר מגנטים נפצעו באופן חמור במערכת העיכול, עד כדי גרימת מוות.
(USCPSC) חוקקה חוק שמגביל את גודל המגנטים הנדירים, אך חוק זה התבטל על ידי החלטת בית משפט פדרלית בארצות הברית בנובמבר 2016.
שימושים.
מאז שמחיר המגנטים הפך תחרותי בשנות ה-90, הנאודימיום הוחלף ב ו בתחומים מודרניים וטכנולוגים הדורשים מגנטים חזקים.
שימושים נפוצים.
יישומים נפוצים של מגנטי כדור-הארץ כוללים:
עיתונות יהודית בתוניסיה
העיתונות היהודית בתוניסיה היא מן הענפות ביותר בצפון אפריקה לאורך המאה התשע עשרה והמאה העשרים. היא מסמלת ולו חלקיק בתרבות העשירה ובפריחתה של החברה היהודית בצפון אפריקה.
העיתונות היהודית בצפון אפריקה.
התעניינותם של יהודי המגרב בעיתונות הייתה קיימת עוד מן המאה הקודמת. עיתוני ההשכלה היהודית מן המזרח וממרכז אירופה הגיעו, באופן קבוע, מלוב במזרח ועד מרוקו במערב; "הצפירה", "המגיד", "המליץ", "האסיף", "היהודי" ועוד אחרים. יהודים מהמגרב שלחו מאמרים לעיתונים האלה בהם הציגו את בעיותיהם שונות בתחומים החברתיים, התרבותיים והכלכליים.
התעוררות העיתונות והספרות בצפון אפריקה הייתה בעיקרה הודות לכניסתו של הדפוס אל המרחב הציבורי. במשך תקופה ארוכה שלחו הקהילות היהודית את חומרי הכתיבה שלהם אל בתי הדפוס, שבעיר הנמל האיטלקית, ליבורנו. בשנת 1516 ייסדו אב ובנו, גולים מפורטוגל, שהתיישבו בעיר פז במרוקו, את בית הדפוס הראשון בצפון אפריקה.
העיתונות היהודית בתוניסיה.
העיתונות היהודית בתוניסיה היא אחד מהביטויים העיקריים של התרבות היהודית של הקהילה היהודית בתוניסיה. העיתונות הזו יוצאת דופן בהיקפה ובמגוון דעותיה קריאה בעיתונים אלה פותחת בפנינו צוהר אל עולם של תרבות עשירה, ידע רחב ומחשבה מעמיקה בקרב בני הקהילה היהודית בתוניסיה, על כותביה וקוראיה, מסוף המאה ה-19 ועד לשנות השישים של המאה העשרים. בין השנים 1878 - 1967 יצאו לאור בתוניסיה 141 כתבי עת ועיתונים יהודיים; ארבעים ושמונה מתוכם כתובים בשפה הצרפתית.
במחצית השנייה של המאה ה-18, הדפיס ישועה כהן טנוג'י, בביתו שבעיר תוניס, את החיבור העברי הראשון; ציוד ההדפסה ששימש אותו יובא מעיר הנמל איזמיר. כאשר הפכה תוניס לקולוניה צרפתית, בשנת 1881, קיבל הדפוס המקומי תנופה אדירה. בשנת 1880 קיבל ויטוריו פינזי, אשר שורשיו בליבורנו, אישור להקים את בית הדפוס הראשון בתוניס. בהמשך הוקמו בתי דפוס נוספים בערים שונות כמו סוס, ג'רבה וסוסא. את פירותיהם ניתן לראות בדמותן של כ - 141 הוצאות של עיתונים שהופצו בתוניסיה במהלך כמעט 100 שנים..
העיתון הראשון שראה אור בתוניס היה בשנת 1878. היה זה השבועון של "אל עמאלה אלתונסיה" (ממחוז תוניסיה). עיתון זה לא שרד זמן רב (2 גיליונות בלבד!) ולמעשה כלל לא הודפס בתוניס אלא בעיר הנמל ליבורנו. העיתון השני היה "אלמבושר" שנוסד בשנת 1884.