איברים פנימיים המצויים בחלל הבטן ובית החזה עשויים לתפקד שלא כהלכה כתוצאה מחבלה, מום מולד או מחלה ויש צורך להחליפם. תותבים עבור איברים אלה הם נדירים ביותר. מאז שנות השמונים של המאה העשרים נעשים מחקרים רבים למציאת דרכי יצור תותבים לאיברים פנימיים. מרבית המחקרים האלה עוסקים בפיתוח לב מלאכותי. אולם, נכון לשנת 2007, שיווק תותבים לאיברים אלה טרם הצליח. הפתרונות הקיימים כיום כוללים השתלה של מכשור טכנולוגיה מסייעת לשיפור תפקוד האיבר כגון קוצב לב, חיבור למכונות חיצוניות כבדות בבית החולים (מכונת דיאליזה לחולי כליות, מכונת לב ריאה), התניידות עם מכשור המקל על פעולת האיבר (בלוני חמצן), השתלות איברים מאדם מת (לב, ריאה, כליה, כבד) או מתורם חי (כליה, אונה מהכבד), השתלות עצמיות של חלקי איברים (רקמה עצמית שמחקה שסתום לב) והשתלה מחיות (שסתום לב של חזיר).
היתרונות בהשתלה של תותבים עבור איברים פנימיים מחלל החזה והבטן על פני השתלה מאדם אחר או מבעל חיים הם עצומים. אין צורך לאתר תורם מתאים (על מנת לצמצם את סיכויי דחיית השתל על ידי המערכת החיסונית) אין צורך שהתורם ימות בסמיכות לזמן ומקום הנתרם הזקוק לאיבר בדחיפות ואין צורך לקחת תרופות לדיכוי שארית התגובה החיסונית. כמו כן, אנשים רבים נפטרים בעודם ממתינים למציאת תורם או בשל דחיית השתל. בנוסף לזאת, השתלות איברים אלו הן מן היקרות שבטיפולים הרפואיים. זמינות גבוהה של תותבים והפטור מניתוח התורם עשויים גם להוזיל את מחירי הטיפול.
תותבות באמנות.
גפיים תותבות הן סימנים בולטים לעין ללקות קשה והם גם אמצעי טכנולוגיה מסייעת ותיקים יחסית. על כן התגבשה מסורת של מסרים הקשורים בהם באמנות. הרגל והיד התותבת, לצידה של הרטייה המסתירה ארובת עין חשופה, הפכו לאחד ממאפייניה הקבועים של דמות שודד הים הנועז. מעבר לסימן ההיכר לשודד הים או לימאי הוותיק, כמו בשיר "רגל מעץ" של בני ברמן. שודד זה, כפי שמוצג, למשל, ביצירות אי המטמון ופיטר פן, הוא חזק דיו כדי לגבור בקרב על אנשים חסרי לקות. דמות זו קיבלה השראה, ככל הנראה, מהאדמירל הנועז הוריישו נלסון.
ישנן גם יצירות שמשתמשות בתותבות כדי להמחיש את נועזותו של לוחם שאינו ימאי או שודד ים. ניתן למנות ביניהן את הנמלט – שבו האריסון פורד מגלם רופא שאינו מצליח להילחם נגד אדם בעל יד תותבת שרוצח את אשתו. דמותו של פורד גם אינה מצליח להביא את הרוצח למשפט עד שהיא פורצת לתיקים רפואיים כדי לאפיין את הרוצח על פי התותב. סרט בולט אחר ביניהם הוא הדרקון של ברוס לי – שבו לוחם מרושע שמתיימר להילחם רק בידיים ריקות מחזיק סליק שלם של ידיים תותבות המשמשות ככלי נשק. סרטי הפרודיה הנמלט מת מצחוק וסרט מטוגן (בו מוקדש פרק שלם לפרודיה על "הדרקון") שמים מוטיב זה ללעג ומזכירים לקהל שנכים הם אנשים חלשים מבחינה גופנית.
ישנן גם יצירות בהן התותב מופיע בהקשרים אחרים. הסרט "למצוא את ארץ לעולם לא", שמתאר את סיפור כתיבתו של "פיטר פן" מציג את היד התותבת דמוית הוו של קפטן הוק (מילולית: סרן וו) כסמל דווקא למחלה סופנית. הסרט מזכיר שביצירה פיטר פן היד התותבת אינה סימן שתמיד היה לדמותו קפטן הוק. ידו של הוק, עם שעון היד שהיה עליה, נטרפה בידי תנין. תנין זה עדיין רודף אחרי קפטן הוק במטרה לטרוף דווקא אותו בשלמותו ובכל פעם שהתנין מתקרב אל הקפטן, הקפטן שומע את קול תקתוק השעון.
יצירה אחרת המציגה את התותב באור שונה היא פורסט גאמפ. ביצירה זו הרגלים התותבות שמפקדו וידידו של גיבור הסרט מוכן להרכיב, לקראת סוף הסרט, הן סימן לחזרה לשגרה ותפקוד נורמלי. הן סימן לאושר וליציאה מתפקיד הלוחם הנועז. שימוש זה במוטיב בולט במיוחד לאור הצגתה יוצאת הדופן של לקותו השכלית של הגיבור בסרט. לקות זו מוצגת כמתנה שמאפשרת שימוש בהיגיון פשוט ובריא.
תותבות
תותבת
דאונטאון דיסני
דאונטאון דיסני (באנגלית: Downtown Disney) הוא שמם של שני אתרי הסעדה, קניות ובידור הממוקמים באתרי הנופש של חברת וולט דיסני.
אולפני יוניברסל פלורידה
אולפני יוניברסל פלורידה (באנגלית: Universal Studios Florida) הוא אחד משני פארקי השעשועים של אתר הנופש אולפני יוניברסל אשר נמצא באורלנדו במדינת פלורידה שבארצות הברית. הפארק נפתח לציבור ב-7 ביוני 1990.
בשנת 2016 ביקרו בפארק כ-9,998,000 מבקרים, והיה השישי במספר המבקרים בו מבין פארקי השעשועים בארצות הברית והתשיעי מבין פארקי השעשועים ברחבי העולם.
ה"ארצות" השונות.
הפארק מחולק לשישה אזורים ("ארצות") בעלי תמות שונות:
מרכז ההפקה.
מרכז ההפקה ("Production Central") הוא אזור המבוסס על תמה של הפקת סרטים. אזור זה כולל את המתקנים הבאים:
מתקנים שהיו בעבר באזור הם:
ניו יורק.
אזור זה באתר מדמה תפאורה לצילום סרט בעיר גדולה כלשהי - החל מסמטה בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 וכלה ברחוב במנהטן.
באזור זה מצויים המתקנים הבאים:
מתקנים שהיו בעבר באזור זה ואינם פעילים עוד:
סן פרנסיסקו/אמיטי - אזור זה נסגר בינואר 2012.
אזור זה מדמה את רציף הדייגים שבסן פרנסיסקו וכן את העיירה אמיטי (מהסרט "מלתעות").
מתקנים באזור זה:
מתקנים שפעלו בעבר באזור זה הם:
לונדון/סמטת דיאגון.
אזור זה מדמה את סמטת דיאגון מסדרת ספרי "הארי פוטר". מתקנים באזור זה:
אקספו העולם.
אזור זה מציג תערוכה עולמית המשלבת הן סגנון עתידני והן סגנון של נוסטלגי של ראשית המאה ה-20 (כפי שבפועל היו רוב התערוכות העולמית של שנות ה-50 וה-60).
מתקנים באזור זה:
מתקנים שפעלו בעבר באזור זה:
עולם הילדים של וודי וודפקר.
עולם הילדים של וודי וודפקר (Woody Woodpecker's Kidzone) הוא אזור המבוסס על דמותו של וודי וודפקר.
באזור זה נמצאים המתקנים:
מתקנים בפעלו בעבר באזור זה:
הלאגונה.
באזור זה נערך מופע זיקוקים שנקרא: "Universal 360 A Cinesphere Spectacular". מופע זה החליף את מופע Dynamite Nights Stunt Spectacular שהציג בין השנים 1990–2000.
הוליווד.
אזור זה מדמה את שדרות הוליווד ואת האתרים הידועים בעיר הוליווד כגון בית המרקחת של שוובס, הדרייב אין של מל, חנות הבראון דרבי. בין המתקנים באזור זה:
מתקנים שפעלו בעבר באזור זה:
אירועים שנתיים.
במהלך השנה נערכים בפארק מספר אירועים, חלקם כלולים במחיר הכניסה לפארק ועבור חלקם נדרש תשלום נוסף:
יוניברסל אקספרס פלוס.
כרטיס "יוניברסל אקספרס פלוס" ("Universal Express Plus") הניתן לרכישה בעלות גבוהה מעלות הכרטיס הרגיל, מאפשר למבקרים להיכנס אל המתקנים באמצעות תורים מקוצרים (בשונה מכרטיס ה"פאסט פאס" של דיסני, שיכול כל מבקר בפארקים של דיסני לנצל בלא תשלום נוסף - המאפשר כניסה מהירה באמצעות מנגנון תור וירטואלי, ולא באמצעות תור מקוצר פיזי).
בדריך הרוזני
מריו דל מונקו
מריו דל מונקו (באיטלקית: Mario del Monaco; 27 ביולי 1915, פירנצה - 16 באוקטובר 1982, מסטרה) היה זמר טנור איטלקי, שמעריציו ראו בו את אחד הטנורים הגדולים ביותר במאה ה-20.
חייו.
לימודי מוזיקה.
דל מונקו נולד למשפחה פלורנטינית מוזיקלית בת המעמד הגבוה. כילד למד נגינה בכינור אך גילה משיכה נלהבת לשירה. הוא סיים את קונסרבטוריון רוסיני בפזארו, שם הכיר את רנאטה טבאלדי ושר עמה לראשונה. בשנות החמישים נחשבו השניים לצמד אופראי ממדרגה ראשונה. מאסטרו רפאלי הכיר בכישרונו ועזר לו בראשית הקריירה. דל מונקו נשא לאישה את רינה פיליפיני בשנת 1941.
קריירה.
דל מונקו החל בקריירה של זמר טנור אופראי ב-31 בדצמבר 1940, בתפקיד פינקרטון במאדאם באטרפליי בתיאטרון פוצ'יני במילאנו. בשנים הבאות התפרסם, תחילה באיטליה ובעקבותיה ברחבי העולם, בקולו החזק והמתכתי, קול טנור הרואי (ראו: סיווג קולות הטנור) לאמיתו (אם כי דל מונקו דבק בעיקר ברפרטואר האיטלקי), שהקנה לו מעמד בין כוכבי-העל של שנות החמישים, לצד ג'וזפה די סטפנו ופרנקו קורלי.
התפקיד שהיה לסמלו המסחרי של דל מונקו היה אותלו של ורדי. הוא שר אותו לראשונה בשנת 1950 והמשיך ללטש אותו לאורך כל שנות הקריירה שלו. נאמר עליו, שהופיע באופרה אותלו 427 פעמים, הישג ראוי לציון, אבל בספרה של אליזבטה רומניולי: Mario Del Monaco, Monumentum aere perennius, Azzali 2002 מונה המחברת רק 218 הופעות בתפקיד אותלו. הוא נקבר בתלבושת שעטה בתפקיד אותלו.
דל מונקו היה גבר יפה-תואר וחסון, בעל דרך ביטוי ייחודית וקול מצלצל, שהקנה לו את הכינוי "פר הנחושת ממילאנו", אך הוא היה גם מושא לביקורת, כמי שפרשנויותיו הווקאליות לוקות בבוטות וחוסר עידון. בשנת 1975 פרש דל מונקו מן הבימה.
הקלטות וסרטי קולנוע.
מריו דל מונקו שר עם טבאלדי בשורה ארוכה של אופרות משל ורדי ופוצ'יני בהקלטות לחברת דקה. בחברה זו הקליט ב-1969 גם את "פדורה" של אומברטו ג'ורדאנו, מול מגדה אוליברו וטיטו גובי.
הוא הוכיח את יכולתו גם כשחקן מעולה והשתתף בסרטי קולנוע, שבעלילותיהם שובצו שירים המתאימים וקולו.
הרי הכרמל
מישור חוף הגליל
פדורה ברביירי
פדורה ברביירי (באיטלקית: Fedora Barbieri; 4 ביוני 1920 - 4 במרץ 2003) הייתה זמרת מצו-סופרן איטלקייה.
חייה.
ברביירי הופיעה לראשונה כזמרת באופן רשמי בפירנצה בשנת 1940, אך פרשה בשנת 1943 בשל נישואיה וחזרה להופיע בשנת 1945. היא הייתה בין הראשונים שחקרו וביצעו אופרות מוקדמות מאת מונטוורדי ופרגולזי. הופעתה הראשונה בלה סקאלה, שם נועדו לה הצלחותיה הגדולות ביותר, הייתה בשנת 1942 בסימפוניה התשיעית של בטהובן בניצוח ויקטור דה סאבאטה.