ב-2011 הודיעה עטרי שהיא עובדת על אלבום חדש עם עמיר בניון. הסינגל הראשון מתוכו שיצא במרץ באותה שנה הוא "עזוב", אשר נחל הצלחה בהשמעות רבות בתחנות הרדיו ובמצעדי הפזמונים. ביוני באותה שנה יצא הסינגל השני מתוכו, שנקרא "מכאן לשם" והפך ללהיט גדול, זכה להשמעות רבות ודורג גבוה במצעדי הפזמונים.
בפברואר 2014 עטרי הוציאה לאור שיר חדש בשם "אהבה למרחקים ארוכים". עטרי הודיעה שהסינגל לקוח מתוך אלבום חדש עליו היא עובדת עם יוצרים רבים במקום האלבום עליו עבדה עם בניון. השיר זוכה להצלחה רבה בתחנות הרדיו ובמצעדי הפזמונים. ביוני 2014 הוציאה לאור את השיר "רגע של שקט", השיר זכה להצלחה רבה בהשמעות ובמצעדי הרדיו. גורלו של האלבום עליו עבדה עטרי עם בניון אינו ידוע, כך שלא ידוע אם העבודה עליו נמשכת או שהוא נגנז. בנובמבר הוציאה את השיר "ילדה קטנה" לרדיו כסינגל.
בינואר 2015 הוציאה לאור את השיר "שם בשמיים" לרדיו כסינגל. בפברואר 2015 הוציאה לאור את אלבום האולפן ה-12 שלה "אהבה למרחקים ארוכים". סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום הם: "לחם וחמלה" ו"מישהו אוהב אותך". ביוני 2015 הופיעה עטרי לראשונה בקיסריה.
ב-2018 סירבה עטרי לאיחוד עם להקתה לשעבר "חלב ודבש" לביצוע שירם "הללויה" בחגיגות ה-70 למדינה. לבסוף ביצעה עטרי את השיר לצד עדן בן זקן.
באירוויזיון 2019 ביצעה את השיר הללויה בחלק האמנותי, יחד עם ורקה סרדוצ'קה, קונצ'יטה וורסט, מונס סלמרלוב ואלני פוריירה.
חיים אישיים.
ב-1989 התחתנה עטרי עם החוקר הפרטי ואיש השב"כ לשעבר אודי הרשקוביץ. ב-1994 השניים התגרשו.
בשנת 1996 אימצה גלי את בתה לי.
מ-1999 היא בזוגיות עם המסעדן יורם ירזין. ב-2019 השניים נישאו בקפריסין .
מתגוררת בתל אביב.
מלחמת פרוסיה-צרפת
קרלו אזליו צ'אמפי
קרלו אַזליו צ'אמפי (באיטלקית: Carlo Azeglio Ciampi, 9 בדצמבר 1920 – 16 בספטמבר 2016) היה בנקאי ופוליטיקאי איטלקי. היה ראש ממשלת איטליה בשנים 1993–1994, ונשיא איטליה העשירי בשנים 1999–2006.
ביוגרפיה.
צ'אמפי נולד בעיר ליבורנו שבאיטליה. הוא רכש תואר בספרות בשנת 1941 מהסקולה נורמלה סופריורה די פיזה (הקולג' העליון של העיר פיזה), אחד ממוסדות החינוך הנחשבים ביותר באיטליה. הוא המשיך בלימודיו ורכש תואר במשפטים מאוניברסיטת פיזה בשנת 1946. באותה שנה החל לעבוד בבנקה ד'איטליה - הבנק המרכזי של איטליה.
בשנת 1960 נקרא לשרת בהנהלה המרכזית של הבנק. בהמשך הוא התקדם לדרגת מזכיר כללי בשנת 1973, סמנכ"ל ב-1976 ומנכ"ל ב-1978. באוקטובר 1979, הוא נבחר להיות נגיד בנקה ד'איטליה ונשיא האופיצ'ו איטליאנו קאמבי.
בין אפריל 1993 למאי 1994 כיהן כראש ממשלת איטליה, שהייתה בתקופתו ממשלה טכנוקרטית. מאוחר יותר, כאשר כיהן כשר האוצר בין 1996 עד מאי 1999, הוא דאג לאימוץ מטבע האירו בארצו.
הוא נבחר לנשיא איטליה העשירי ב-18 במאי 1999, ושימש בתפקיד עד 15 במאי 2006, אז החליפו בתפקיד ג'ורג'ו נפוליטנו.
ב-5 במאי 2005 הוענק לו "פרס שארלמאן" של העיר אאכן. ב-15 ביוני 2005 הוא זכה בתואר דוקטור של כבוד מ"אקול נורמל סופרייר" של פריז.
בזמן כהונתו היה צ'אמפי ראש המדינה המבוגר ביותר בעולם במשטר דמוקרטי.
נפטר ב-16 בספטמבר 2016.
חומצת לואיס
חומצת לואיס היא תרכובת אשר יכולה לקבל זוג אלקטרונים וליצור קשר קוולנטי קואורדינטיבי. היא נקראת על שמו של הכימאי האמריקאי גילברט לואיס.
תאוריית חומצות ובסיסי לואיס היא אחת מתאוריות התגובות של חומצה-בסיס. לכן המונח "חומצה" מעורפל ובעל מספר משמעויות, וזו אחת הדרכים לפרשו. תמיד יש להבהיר אם מדובר בחומצת לואיס, או בחומצת ברונסטד לוארי (Brønsted-Lowry).
אלקטרופיל, או חומר מקבל אלקטרונים הוא חומצת לואיס. בשונה מחומצות מסורתיות, חומצת לואיס אינה דורשת פרוטון (יון מימן חיובי - H+) בתור האלקטרופיל (למעשה אין פרוטונים חופשיים בתמיסה, והן מועברים בצורת יון הידרוניום), ותפקיד זה נעשה על ידי כל אלקטרופיל. אמנם כל החומצות הן חומצות לואיס, אך נהוג להשתמש במושג זה לציון חומצות שאינן חומצות ברונסטד לוארי בלבד.
חומצות לואיס נפוצות: אלומיניום כלורי, ברזל(III) כלוריד, בורון טריפלואוריד, ניוביום פנטכלוריד ואיטרביום(III) טריפלייט. חוזק חומצת הלואיס ניתן לקביעה בעזרת תאוריית HSAB.
אברהם רגלסון
אברהם רגלסון (ביידיש: אברהם רעגעלסאָן; ה'תרנ"ז, אוקטובר 1896, בהלוסק, בלארוס – ה'תשמ"א, 28 באוגוסט 1981, בנווה מונוסון) היה משורר עברי, סופר, סופר ילדים, מתרגם ועורך.
קורות חיים.
רגלסון היגר כילד עם משפחתו לארצות הברית כשהיה בן 9. למד ב"חדר" בניו יורק, ובבתי-ספר עירוניים. לא השלים לימודים פורמליים אך היה אוטודידקט, שבילה שעות רבות בספריות. התפרנס כספרן ומורה לעברית תחילה, והחל לפרסם שירים, אגדות ותרגומים בכתבי עת עבריים שונים בארצות הברית ובארץ. עלה לארץ בפעם הראשונה בשנת 1933, התקבל למערכת העיתון היומי "דבר", ואף היה בין מייסדי המוסף לילדים "דבר לילדים", שם הופיע לראשונה, בפרקים שבועיים, ספרו לילדים הקלאסי והאהוב "מסע הבובות לארץ-ישראל". אחרי שלוש שנים חזר לארצות הברית עם משפחתו, עקב מחלת המלריה שסיכנה את חיי שניים מילדיו, ולאחר ששכל תינוק (לזכרו פרסם ב"דבר לילדים" את שירו ביאליק ואחי הקטן). בניו יורק התפרנס בכתיבה בעיתונות ביידיש, והמשיך להוציא לאור את כתביו בעברית בשתי הארצות.
שנה לאחר הקמת המדינה, בשנת 1949 חזר לארץ. עבד בהוצאת "עם עובד", והשתתף במערכת העיתון היומי "על המשמר" בו היה לו מדור קבוע. בשנת 1964 זכה בפרס ברנר, ב-1972 היה חתן פרס ביאליק על יצירתו הספרותית, ובשנת 1976 זכה בפרס ניומן מטעם המחלקה לעברית של אוניברסיטת ניו יורק על תרומתו לספרות העברית.
יצירותיו של אברהם רגלסון נפתחו בשנת 2003 לקהל קוראי האינטרנט באורח חופשי באתר פרויקט בן-יהודה. וכן הוקם לזכרו אתר שבו ניתן למצוא את פרטי חייו ויצירתו ומאמרים על כתיבתו.
ספר ובו מאות משיריו המקוריים העבריים פורסם בשנת 2013 (תשע"ד) במוסד ביאליק.
ספר נוסף, ובו מאות תרגומים ("עברורים" בלשונו) מן השירה האנגלית, האמריקנית והאידישאית, יפורסם בעתיד בהוצאה זו.
שמות עט.
רגלסון פרסם גם בשמות העט הבאים: בן-הנגר, סידרופל, נ. מהרבא, עוקצי-צדק, אמריה בן-אוני.
רשיון התיעוד החופשי של גנו
מערכת ההפעלה 10
מינאס אנור
יצחק פרלשטיין
יצחק פרלשטין (23 במאי 1914 – 5 ביוני 1981) היה אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב לפסיה ויעקב פרלשטיין, שהיו ממייסדי העיר. למד אדריכלות ותכנון ערים באוניברסיטת לונדון, וקיבל תואר ב-1937.
עם שובו לארץ ב-1939 החל לתכנן בעיקר בתחום בינוי הערים. תחילה במסגרת ממשלתית של המנדט הבריטי ומאוחר יותר במסגרת עצמאית.
בשנת 1958 זכה בפרס רוקח יחד עם רוברט בנט ומרדכי לודביג שור. בשנת 1961 זכה בפרס קפלן לייעול כאשר השתמש לראשונה בשיטת בנייה טרומית בישראל – שיטה שהפכה במהרה לנפוצה ומקובלת. בשנת 1965 כיהן בחבר השופטים של תחרות לתכנון מרכז אשדוד.
בשנות ה-40 נישא לאירין, ילידת בריטניה. אחותו רבקה הייתה אשתו של היזם ואיש העסקים מרדכי מאיר, ממקימי מגדל שלום מאיר בתל אביב וקריית וולפסון בירושלים, שפרלשטין היה בין מתכנניהם.
אב לעדנה, תלמה ויעקב.
פיליפ קינדרד דיק
פיליפ ק דיק
הסוכנות היהודית לארץ ישראל
כתובת בלעם
כתובת בלעם בן בְּעור היא כתובת עתיקה (המתוארכת ל־840–760 לפנה"ס) שנמצאה בתל דיר עלא שבירדן. יש המזהים אותו עם היישוב המקראי סוכות, מצפון-מזרח למפגש נחל יבוק עם נהר הירדן.
גילויה והרקע לכתיבתה.
בשנת 1967 חשף צוות חפירות הולנדי מבנה של מקדש בתל דיר עלא שבירדן, כ־8 ק"מ מנהר הירדן, בקרבת נחל יבוק. על קירות המקדש נמצאו חרוטות על גבי סיד שטויח, כמה כתובות במצב השתמרות קשה ביותר. עד היום פיענוחן שרוי במחלוקת. למרות קשיי הפיענוח הצליחו החוקרים לפענח מספר שורות, והן זיכו את אסופּת הכתובות שנמצאו באתר בשם "כתובת בלעם".
הכתובת מזכירה אדם ושמו "בלעם ברבער" (=בן בעור), וכוללת שני "צירופים" שמכילים נבואות אפוקליפטיות וסיפורי בלהות על השאול. הכתובת נכתבה בדיו שחורה ואדומה על קיר מטויח, גובהה מטר, רוחבה 31 ס"מ ובה כ-55 שורות. מאחר שמצבה קשה ביותר, היה צריך לשחזרה ככל האפשר. רובה של הכתובת כתובה בלשון שירית.
החוקרים חלוקים באיזו שפה נכתבה הכתובת; חלקם טוענים כי היא נכתבה בענף של לשון כנענית עם ארמית וכי היא מספרת על החוזה בלעם בן בעור, על נבואותיו ועל קללותיו. אפשר לזהות בה קרבה לשונית לסיפור המקראי בפרשת בלק, ויש בה כדי לאשש את קיומו של הנביא המיתולוגי.
הכתובת משמשת מקור חשוב לחקר הבלשנות, המקרא והדתות. באמצעות פחמן-14 תוארכה הכתובת לטווח השנים 880–760 לפנה"ס, כלומר, לפני זמנם של נביאי ישראל, או לכל הפחות במקביל אליהם. לטענת , גילוֹ של הקיר שעליו נמצאה הכתובת עשוי להיות צעיר בהרבה מגילה של המסורת שנכתבה עליו, והתגלית בתל דיר עלא עשויה לפתוח צוהר אל מסורת עתיקה ביותר, שמקדימה את הספרות המקראית המוכרת לנו כיום במאות שנים.
הכתובת.
הכתובת ידועה בסימון KAI 312.
תוכנהּ.
תמציתה של הכתובת היא נבואת פורענות וחורבן, במה שנראה כמשפט אחרית הימים. בכתובת מסופר על בלעם בן בעור, איש חוזה האלוהים ("איש חזה אלהן"). מסופר שם כי האלים פקדו אותו בלילה וסיפרו לו על פעולתו של בלע באחרית הימים. בתגובה צם בלעם ובכה בבוקר, וכאשר שאלו אותו בני עדתו למהות מעשיו, סיפר לשומעיו על החיזיון שראה.