יריד התיירות והתרבות של הפיליפינים הוא יריד שנתי בחיפה. ביולי 2013 נפתח היריד במרכז הקניות קסטרא, שאורגן על ידי שגרירות הפיליפינים בתל אביב ועל ידי עיריית חיפה.
אנהידראז פחמתי
סק&quot;א רוסטוב
מועדון הכדורגל סק"א רוסטוב על הדון (ברוסית: Футбольный клуб СКА Ростов-на-Дону) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר רוסטוב על הדון. הישג השיא של הקבוצה הוא הזכייה בגביע הסובייטי ב-1981 והיותה סגנית האלופה ב-1966.
יריבתה הגדולה היא קבוצת רוסטוב, והמשחקים ביניהם מכונים הדרבי של רוסטוב.
היסטוריה.
תור הזהב: התקופה הסובייטית.
המועדון הוקם כמועדון ספורט צבאי בקיץ 1937 בשם "רודקה סקב"ו" (קבוצה של בית הקצינים הפיקודי). שמו הנוכחי הוענק לו ב-1960. הקבוצה העפילה לליגה הסובייטית הראשונה ב-1958. עד אז הקבוצה התמודדה רק בטורנירים אזוריים.
ב-1958 העפילה לליגה הבכירה ונותרה בה עד שנת 1973. בשנים 1959, 1960, וב-1963 ו-1964 הקבוצה סיימה במקום הרביעי בליגה, אך הישג השיא שלה היה מקום שני בעונת 1966 כשהוכתרה לסגנית האלופה באותה עונה, שבה זכתה דינמו קייב.
בשנות השבעים והשמונים הקבוצה התנדנדה בין הליגה הבכירה לליגת המשנה הסובייטית והופעתה האחרונה בליגה בכירה הייתה בשנת 1985.
ב-1980 היא זכתה בגביע ובשל זכייתה בגביע, ב-1981 הקבוצה קיבלה את הזכות להשתתף במשחקי גביע המחזיקות.
סק"א שיחקה מול אנקרגיוז'ו הטורקית: במשחק הראשון סק"א ניצחה 3:0 ובמשחק הגומלין הביסה 0:2 והעפילה לשלב שמינית הגמר, בו שיחקה מול איינטרכט פרנקפורט הגרמנית. המשחק הראשון הסתיים בניצחון 0:1 לרוסים, אך במשחק הגומלין בפרנקפורט הרוסים התקשו מאוד והפסידו 2:0, תוך שהם מאבדים את הסיכוי להעפיל לרבע הגמר מול טוטנהאם.
בשנים 1990–1991 הודחה לליגה השנייה.
הצניחה החופשית: התקופה הפוסט סובייטית והתחייה.
למרות הצלחתה המזהירה בעת הסובייטית, לאורך שני העשורים הראשונים לקיומה של הליגה הרוסית הקבוצה התנדנדה בין הליגה הראשונה והשנייה ושיחקה מספר עונות בליגה החובבנית. היא מתקשה לשחזר את הישגיה ההיסטוריים והישג השיא שלה בתקופה הפוסט-סובייטית הוא מקום 13 בליגת המשנה הרוסית בעונת 2008. באותה עונה העפילה לשמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל.
ביולי 2019 נודע שהראפר הרוסי באסטה גייס משקיעים לקבוצה על מנת לסייע לתחייתה המחודשת.
תארים.
בברית המועצות:
כדורעף.
למועדון היה גם מחלקת כדורעף שזכתה בגביע הסובייטי בכדורעף בעונת 1983.
סק&quot;א רוסטוב על הדון
מועדון הכדורגל סק&quot;א
נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט
נמל התעופה של ברצלונה (יאט"א: BCN; ICAO: LEBL), נקרא גם אל פראט (El Prat) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם כ־12 קילומטר דרומית-מערבית ממרכז ברצלונה. אל פראט הוא נמל התעופה השני בגודלו בספרד (לאחר נמל התעופה מדריד-בראחס) והגדול ביותר בקטלוניה. זהו בסיס הפעולה המרכזי של חברת וולינג איירליינס וכן עיר היעד העיקרית של אייר אירופה, איבריה איירליינס וLevel. נמל התעופה משמש בעיקר לטיסה אל יעדים מקומיים, אירופיים וצפון אפריקאים, אך משרת גם טיסות לדרום-מזרח אסיה, אמריקה הלטינית וצפון אמריקה.
שירות המעבורת האווירית של ברצלונה-מדריד, הקרויה בספרדית "Puente Aéreo" או בקטלנית "Pont Aeri", שמשמעו "גשר אווירי" היה למסלול האווירי העמוס ביותר בעולם עד שנת 2008, עם המספר הגבוה ביותר של הטיסות היוצאות (971 בשבוע) ב-2007. לוח הזמנים התקצר מפברואר 2007, בעקבות חנוכתה של הרכבת המהירה בין מדריד לברצלונה אשר הפכה פופולרית במהירות.
ב-2009 עברו בנמל התעופה כ-27,311,765 נוסעים, גידול של כ-9.8% בהשוואה לשנת 2008.
היסטוריה.
שדה התעופה הראשון של ברצלונה, הממוקם באל רמולר, החל את פעולתו ב-1916. עם זאת, לא היה ניתן להרחיבו, ומסיבה זו נחנך שדה התעופה אל פראט ב-1918. המטוס הראשון של הטיסה הראשונה שנחתה בנמל היה מדגם "Latécoère Salmson 300" אשר הגיע מטולוז כנחיתת ביניים ויעדו הסופי היה בקזבלנקה. שדה התעופה שימש כמטה של ה-"Aeroclub" של קטלוניה וכבסיס של הצי צפלין של חיל הים הספרדי. שירותים מסחריים מתוזמנים החלו ב-1927 בשירותם של איבריה איירליינס לנמל התעופה העתיק ביותר בספרד, הממוקם במדריד, "Cuatro Vientos". טיסה זו הייתה הראשונה של חברת איבריה איירליינס.
ב-1948 נבנה מסלול טיסה (07-25), והופעל שירות בינלאומי על ידי פאן אמריקן וורלד איירווייז לניו יורק תוך שימוש במטוס מדגם לוקהיד קונסטליישן. בין השנים 1948 ל-1952 נבנה מסלול טיסה נוסף (16–34), בצורה אנכית לקודמו וכמו כן מסלולי האצה וטרמינל לקבלת נוסעים (אשר חודש ב-1968). ב-1963 הגיע נמל התעופה לכמיליון נוסעים בשנה, וב-1965 נבנה מגדל פיקוח. ב-3 באוגוסט 1970 חנכה פאן אמריקן וורלד איירווייז שירות סדיר בין ברצלונה, ליסבון וניו יורק שהופעל באמצעות מטוס הנוסעים בואינג 747. ב-4 בנובמבר באותה השנה הפעילה איבריה איירליינס שירותי טיסות סדירות בין אל פראט לנמל התעופה מדריד-בראחס. ב-1976, נבנה טרמינל מיוחד עבור שירותיה של איבריה איירליינס וטרמינל בלעדי עבור מטענים. ב-1977 עברו בנמל התעופה כחמישה מיליון נוסעים.
משנות ה-70 עד לתחילת שנות ה-90 עבר נמל התעופה פיתוח ובנייה מואצת לקראת אולימפיאדת ברצלונה שהתקיימה ב-1992. במסגרת הפיתוח עבר הנמל מודרניזציה, הרחבת הטרמינל הקיים (טרמינל B) ובניית שני הטרמינלים האחרים (טרמינל A וטרמינל C), אשר כללה הקמת גשרי עלייה למטוס.
בתחילת המאה ה-21.
עם הקיטון בתעופה האזרחית ב-1999 והמשבר במגזר התעופה ב-2001, הועברו טיסות רבות מנמלי התעופה של הערים הקטלניות ז'ירונה וראוס לאל פראט, דבר שסייע לנמל התעופה לצלוח את המשבר. היקף התנועה בנמל גדל באופן משמעותי בעשור הראשון של המאה ה-21 והגיע לשיא של 32,898,249 נוסעים בשנת 2007. עובדה זו וביסוסה של ברצלונה כיעד תיירותי ראשון במעלה, הביאו להקמתו של טרמינל 1 החדש שנחנך ב-16 ביוני 2009, וטרמינלים A, B ו-C הפכו לטרמינלים 2A, 2B ו-2C בהתאמה. טרמינל 1 משתרע על-פני שטח של 544,066 מטר רבוע ובו 50 גשרי עלייה למטוס. רחבת החניה למטוסים סביב טרמינל 1 משתרעת על-פני שטח של 600,000 מטר רבוע, והוא ממוקם בין שני מסלולי הטיסה המקבילים.
רוב התנועה בשדה התעופה היא של נוסעים מקומיים ואירופאים, מאחר שהוא מהווה את בסיס הפעולה המרכזי של וולינג איירליינס. עם זאת, מספר החיבורים הבין-יבשתיים קטן משמעותית משדות תעופה אירופאים אחרים מבחינת רמת תנועת הנוסעים. היעדר קשרים בין-יבשתיים הוא גורם מתמיד לתלונות וללחץ על הרשויות מצד קבוצות קטלוניות, בעיקר מאז תחילת המאה ה-21, אשר רוצות ששדה התעופה יהפוך למרכז אווירי עולמי ולא רק אירופאי.
התנועה האווירית של חברות תעופה זולות גדלה באופן משמעותי בעשור השני של המאה ה-21, במיוחד לאחר יצירת בסיס הפעלה עבור וולינג איירליינס וקליקאייר באל פראט. וולינג וקליקאייר התאחדו ביולי 2009 ומאז הן פועלות בשם וולינג איירליינס. ישנה פעילות נוספת של חברות תעופה זולות אחרות בשדה התעופה, ביניהן ויז אייר, איזיג'ט וריאנאייר.
באל פראט פועלים שלושה מסלולי טיסה (מתוכם שניים מקבילים), 07L/25R ו-07R/25L (האחרון נפתח ב-2004) ומסלול טיסה מצטלב 02/20. התפעול בנמל התעופה מוגבל אך ורק לכללי טיסת מכשירים מלבד כללי טיסת ראייה תברואתיים, מקרי חירום וממשלה.
קשר לישראל.
נכון ל-2018 קיימו חברות התעופה הבאות קו טיסה מתל אביב לברצלונה: אל על, סאן דור, ארקיע, אייר אירופה, וולינג איירליינס, איבריה ונורוויג'ן אייר שאטל.
סק&quot;א חברובסק
מועדון הכדורגל סק"א חברובסק (ברוסית: Футбольный клуб СКА Хабаровск) היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר חברובסק, אשר משחקת בליגת המשנה הרוסית.
הקבוצה התמודדה בעונת 2017/2018 בליגת העל הרוסית בכדורגל והייתה הקבוצה המזרחית ביותר המשחקת בליגת העל הרוסית בשל מיקומה בעיר חברובסק הנמצאת במזרח הרחוק הרוסי ובמרחק 6,000 ק"מ ממוסקבה. הקבוצה מפעילה גם מועדון קטרגל, המתמודד בליגת המשנה בקטרגל.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה כמועדון ספורט צבאי תחת חסות בית הקצינים הפיקודי ומי שתמך בקבוצה היה מפקד המחוז הצבאי המקומי, מרשל רודיון מלינובסקי. הישג השיא של הקבוצה היה בשנים 1990–1991 כשהמאמן בוריס סמיונוב הוביל אותה למקום השישי בליגת המשנה. ב-1993 הקבוצה הודחה לליגה השנייה. מאז 2002 הקבוצה משחקת בליגת המשנה (השנייה בחשיבותה). הקבוצה קיבלה בשנת 1999 קיבלה את השם "סק"א-אנרגיה חברובסק".
בשנת 2016 הקבוצה עברה מיתוג מחדש שכלל השמטת המילה "אנרגיה" ומעתה נקראה סק"א חברובסק ושונה סמל הקבוצה.
בעונת 2016/2017 הקבוצה העפילה לשמינית גמר הגביע לאחר שגברה 0:1 על מוליכת הליגה הרוסית, ספרטק מוסקבה ובהמשך העונה אף התמודדה בטורניר הישרדות וגברה על אורנבורג בדרך להעפלה לליגת העל הרוסית בכדורגל לראשונה בתולדותיה, ברם היא התקשתה מאוד לשמור על מקומה וניצבה במקום האחרון בטבלת האליפות במרבית העונה. בדצמבר 2017 נערכו שינויים בהנהלת הקבוצה: המאמן אלכסיי פודובסקי מונה למנהל ספורטיבי ולמאמן מונה רינאט ביליאלטדינוב, בעוד אלכסיי קנדאלינצב מונה למנכ"ל הקבוצה, אך גם רינאט לא הצליח לייצב את המצב בקבוצה והוא פוטר כעבור 3 חודשים. באותה עונה העפילה לרבע גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2017/2018 לאחר שגברה על דינמו סנקט פטרבורג. ברם, הקבוצה לא הצליחה לשמור על מקומה ולאחר עונה אחת בלבד נשרה חזרה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
בעונת 2021/2022 התמודדה בטורניר הישרדות מול חימקי על זכות ההעפלה לליגת העל הרוסית בכדורגל.
קבוצת הנוער.