הראל נולדה ברומניה לאם יהודייה ממוצא הונגרי (אדית ישראל, 1924 - 1993) ולאב יהודי ממוצא רומני (אלפרד ליטמן, 1919 - 1992). בילדותה ברומניה הקומוניסטית הולאמו בית הוריה יחד עם כל רכושם. הצטיינה בלימודיה וכתבה שירים שזכו בפרסים. זכתה במקום ראשון באולימפיאדה למתמטיקה ובתחרות דרמה לנוער. הייתה חלק מתנועת הנוער הקומוניסטי.
בשנת 1960, עלתה לארץ עם הוריה למגדל העמק. למדה את השפה העברית תוך שלושה חודשים והפכה לפעילה בבית ספרה ובתנועת הנוער העובד וגם בבית הנוער המקומי. למדה בקריית טבעון במגמה הראלית. כתבה שירים וניהלה את עיתון בית הספר. התקבלה ככתבת צעירה ושלחה כתבות לתוכניות נוער של יוסי גודרד ברשת א'.
בשנת 1966, התגייסה לצה"ל. באוקטובר 1967, נישאה לפטר הילמן ואתו נסעה לשליחות לצרפת. ב-1971, לימדה בדרום תל אביב והתמודדה עם אוכלוסיות קשות. הכרותה עם החברה הישראלית על כל גווניה, הובילה לפיתוח גישות, שיטות וטכניקות ייחודיות לאוכלוסיות מתקשות. ב-1975, לימדה אנגלית בבית ספר קיבוצי ובהמשך התקבלה כמורה לאנגלית בחטיבות הביניים החדשות בכפר סבא. שמשה כמרכזת מקצוע והשתתפה בפרויקטים מחוץ לתחום התמחותה וגם כמחנכת כתה. פיתחה קריירה מקבילה כמורת למורות באמצעות שעורים לדוגמה, השתלמויות והנחית סטודנטים. תחום התמחותה אז, הוראת אנגלית לאוכלוסיות חלשות ולמתקשים בלמידה.
בשנת 1979 לאחר קבלת תואר שני, החלה לכתוב דוקטורט בחוג לספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת בר-אילן, וגם לימדה במכללת בית ברל ספרות אנגלית ואמריקאית והכשרת מורים. ב-1984, התקבלה כמורה מן המניין בבית ברל, והמשיכה לבקר בחטיבות ובתיכונים. הרעיון של שמירת קשר עם השטח, נובע מהשקפתה החינוכית. החלה להעלות סוגיות ושאלות פילוסופיות בתחום החינוך ושיתפה את תלמידיה בדיונים סוערים. לאחר מכן, החליטה להסב את נושא הדוקטורט שלה לחינוך ולשם כך חזרה לאוניברסיטת תל אביב להנחייתו של פרופ' שלמה שרן.
בשנת 1986, פגשה את אוריאל זוהר, פרופסור לתיאטרון ואת אשתו מרטין, הפסיכולוגית. יחד, פיתחו את נושא הדו-קיום באמצעות האמנות, במשך שמונה שנות עבודתם בבית ברל. בשנת 1988, יעל הוזמנה להצטרף לבתי הספר המסונפים לאונסקו צרפת, כנציגת מכללת בית ברל וכתגובה לאינתיפאדה הראשונה. פרויקט הדו קיום הנ"ל, עם חטיבת ביניים טירה א', המשיך 18 שנים, עד לסגירת חטיבת הביניים בן צבי, ושימש מודל לחיקוי במערכת החינוך. בעקבותיו נפתח פרויקט במשרד החינוך ל 80 מנהלים, 40 יהודים ו-40 ערבים, שעסקו בדו-קיום על פי המודל שנוצר.
ב-1993 ייצגה את ישראל בכנס 40 שנה לבתי הספר של אונסקו ויזמה את הכנס הראשון למתאמים לאומיים של בתי הספר המסונפים לאונסקו בבית ברל. ובעקבותיו באו פרויקטים רבים, שבעה כנסים בינלאומיים ומינוי למתאמת לאומית של בתי הספר. יעל הייתה גם ראש החוג לאנגלית במשך חמש שנים ובמקביל ראש החוג לאנגלית במכון להכשרת מורים ערביים בבית ברל. הייתה מדריכת מורים לאנגלית באום אל-פחם ובבאקה אל-גרבייה במשך מספר שנים.
בשנת 1996, קיבלה תואר דוקטור בחינוך עם התמחות בשיטות הוראה להוראת שפות זרות, באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנתיים, קיבלה מינוי "המתאמת המצטיינת של אונסקו" בטקס בליסבון מידי מזכ"ל אונסקו דאז, פדריקו מאיור. בכנס ב-2001 שהוקדש לרב תרבותיות בהכשרת מורים, יעל מונתה ל"בעלת הקתדרה", בשם זה, עד שנת 2010. ב-2006, קיבלה פרס מפעל חיים מאונסקו וגם נבחרה להופיע בספר ה-60 נשים שתרמו לבניית יסודות השלום לרגל חגיגות 60 לאונסקו.
ב-2009 כינסה את הכנס השישי למתאמים לאומיים מאירופה וצפון אמריקה ומיד לאחר מכן החלה בפרויקט תלת לאומי עם קנדה וגרמניה על כתיבת חומרי לימוד על שואה וזכויות אדם. במסגרת תכנון הפרויקט, קיבלה מדליה על כ-25 שנות פעילות התנדבותית באונסקו. שם אמרה: "דקרט פעם אמר שכאשר נתקלים בבעיה גדולה, יש לחלקה לבעיות קטנות ולהתמודד איתן אחת-אחת. החיים הם סוג כזה של בעיה ולכן אפשר להתמודד איתם באמצעות פרויקטים. כל פעם פרויקט וכל פרויקט נושא עמו את משמעות החיים".
הראל דוברת השפות: רומנית, הונגרית, גרמנית, עברית, אנגלית, צרפתית וערבית מדוברת.
המשפט האמריקאי
ביצה כבושה
ביצה כבושה או ביצה מוחמצת היא מאכל העשוי מביצה קשה אשר הוחמצה.
ביצים קשות אלה מוחמצות בתערובת של חומץ, מלח, תבלינים ולעיתים גם סוכר. הביצים נשמרות בתחמיץ בין מספר ימים למספר חודשים. במדינת פנסילבניה שבארצות הברית נהוג להוסיף לתחמיץ סלק על מנת לתת לביצים צבע סגול.
באנגליה נאכלות ביצים אלה כמנה ראשונה או כחטיף בפאבים. כמו כן הביצים נמכרות כמזון מהיר בחנויות פיש אנד צ'יפס.
גליון אלקטרוני
עוצבת ברעם
עוצבת ברעם (חטיבה 300) היא חטיבה מרחבית בעוצבת הגליל אשר אחראית על הביטחון השוטף בגזרה המערבית של הגבול בין ישראל ללבנון, בגזרה שבין ראש הנקרה למלכיה.
מאז הקמתה ועד להקמת עוצבת הגליל, מפקדת החטיבה ישבה בבירנית. מאז הקמת עוצבת הגליל שמפקדתה התיישבה בבירנית, מפקדת החטיבה עברה ליישוב שומרה הסמוך, שם היא יושבת בבסיס סביב מצודה בריטית שהייתה חלק מגדר הצפון.
היסטוריה.
הקמת החטיבה.
עד מעט לאחר מלחמת יום הכיפורים היה מחוז מירון אחראי על פעילות הביטחון השוטף בגבול לבנון ממורדות החרמון ועד ראש הנקרה. עם התגברות פעילות המחבלים לאחר המלחמה, חולקה גזרת גבול הלבנון לשתי גזרות חטיבתיות: מחוז מירון שהיה אחראי על הגזרה המזרחית הפך לחטיבה מרחבית 769 ואילו בגזרה שממושב אביבים ועד לראש הנקרה הוקם ביוני 1974 חטמ"ר בירנית. בראשו הועמד אל"ם אליעזר רם, שהיה סמח"ט גולני בסוף מלחמת יום הכיפורים.
קציני מטה החטמ"ר שירתו קודם לכן כקציני מטה מפקדת חטיבת החרמונים שהוקמה בנובמבר 1973 ופורקה ביוני 1974. במאי 1974 התמנה אל"ם בנימין בן אליעזר ('פואד') לפקד על יחידה 300, יחידת המיעוטים. היחידה שכללה את גדוד חרב ואת פלוגת הסיור 244 הייתה אחראית על הבט"ש בגזרת החוף בין חיפה לראש הנקרה. מפקדת היחידה הייתה ממוקמת במחנה 'שרגא'. בדצמבר 1974 הוחלט במטכ"ל להקים את חטמ"ר 300 על ידי איחוד חטמ"ר בירנית עם יחידה 300.
מלאכת ההקמה הוטלה על כתפיו של אל"ם בן אליעזר וסגנו גדליה בן דור. בשנים 1975 - 1976 הוקמה החטיבה על בסיס גדוד 300, פלס"ר 244 ושלושה גדודי מילואים על טהרת הלוחמים הדרוזים, יוצאי היחידות הסדירות של החטיבה. בגזרת החטיבה שירתו גם גדודי מילואים אחרים, ויחידות ארטילריה. עד מבצע ליטני עסקה החטיבה בבניית יחידותיה, בבלימת פעילות המחבלים שניסו לחדור מלבנון, בהקמת גדר ההתראה האלקטרונית, בקשירת הקשרים עם הנוצרים בדרום לבנון ובסיוע באימונם. סייע למח"ט בהקמת גדודי המילואים הדרוזים, סא"ל סעיד עבד אל-חק, שהיה הקצין הדרוזי הראשון שהועלה לדרגת אל"ם.
קצינים דרוזים רבים ששירתו באותה תקופה בחטיבה 300 כמפקדי גדוד חרב ויחידה 300 הועלו מאוחר יותר לדרגות בכירות ושירתו בצה"ל בתפקידים שונים כמו: תא"ל האיל סלאח, אל"ם גדעון עבאס, אל"ם גדעון מזייד, האלוף יוסף מישלב. אל"ם בן אליעזר פעל להקטין את מעורבות נכבדי העדה בענייני היחידה. מחליפו, אל"ם גדעון המאירי, שירת קודם לכן כסמח"ט 300. הוא פיקד על היחידה בשנים 1976–1977. גולת הכותרת של פעילותה בתקופה זו היה "מבצע ליטני" ב-1978, שבו לראשונה בתולדותיה השתתפה היחידה באופן פעיל במבצע מלחמתי רחב של צה"ל ולאחר לחימה לכיבוש דרום לבנון הייתה במשך חמישה חודשים האחראית לגזרה שמדרום לעיר צור.
עם פתיחת חילות נוספים בפני בני עדות המיעוטים הוחלט בינואר 1982 כי העוצבה לא תהיה מורכבת יותר רק מחיילי מיעוטים, אלא תהיה יחידת חי"ר רגילה. לפי החלטה זו, החיילים הדרוזים החלו משרתים ביחידות צה"ל השונות כמעט ללא הגבלות.
מלחמת לבנון.
החטיבה בפיקודו של אל"ם אבי תלם, לחמה תחת פיקוד אוגדה 91 בגזרה המערבית בלבנון. החטיבה השתתפה בכיבוש צור וצידון ומחנות הפליטים שבפאתי הערים.
מלחמת לבנון השנייה.
בבוקר ה־12 ביולי, סמוך לשעה 09:00 בבוקר, תקף החזבאללה בפצצות מרגמה ורקטות את יישובי הצפון. בתקיפה נפצעו 11 חיילים ואזרחים ישראלים, חלקם במצב קשה.
בשעה 09:05, חוליה של חזבאללה פרצה את גדר המערכת באזור זרעית בגזרת החטיבה, חדרה לשטח ישראל סמוך למוצב ליבנה (שלא היה מאויש) ותקפה בטילי נ"ט ובנשק קל שני כלי רכב צבאיים מסוג האמר שהיו בסיור על קו הגבול, הרגה שלושה חיילי צה"ל שהיו בהם, וחטפה שני חיילי מילואים - אהוד גולדווסר ואלדד רגב. החוליה נסוגה לשטח לבנון עם שני החטופים. טנק צה"לי שנכנס ללבנון במטרה לאתר את החטופים, עלה על מטען גחון וארבעת אנשי צוותו נהרגו. בניסיון לחלץ את הגופות מהטנק, נהרג חייל נוסף מירי צלפים.
בשל האירוע פרצה מלחמת לבנון השנייה. כוחות החטיבה השתתפו בלחימה, ובשבוע השני ניהלה החטיבה בפיקודו של חן ליבני את קרב מארון א-ראס.
תג החטיבה.
עיצוב התג משקף את האזור הגאוגרפי שנמצא בתחום האחריות של החטיבה (גבול ההר והים). באוקטובר 2015, כאשר נסגר "גדוד חרב", התווסף לתג סמל הגדוד שתי חרבות עם מגן דוד, על מנת לשמר ולהוקיר מורשת הגדוד.
קורנד ביף
קוֹרנְד בּיף (באנגלית: Corned beef) הוא מאכל נפוץ במטבח האמריקאי. מאכל זה מורכב מבשר שעובר כבישה במלח, ולרוב נפרס לפרוסות דקות. הניטרט שבתמלחת משווה לבשר מראה אדום עז גם לאחר שבושל.