מילריט הוא מינרל סולפידי המכיל ניקל. צבעו כגוון הפליז והוא מופיע כקווצה של מחטים הקורנים ממרכז משותף.
תכונות.
הרכב כימי וקריסטלוגרפיה.
נוסחת המבנה הכימי של המילריט היא NiS . ניתן להבדיל בינו לבין פנטלנדיט שהרכבו הכימי דומה בעזרת צורת הגבישים וצבעו העמום יותר.
המילריט מתגבש במערכת הטריגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "הקסגונלית סקלנוהדרלית" formula_1, וחבורת סימטריות מרחבית "formula_2". הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=9.607 ו-c=3.143.
תכונות פיזיקליות.
הגבישים מחטיים, לעיתים חלולים עד 7 ס"מ, בדרך כלל כמקבצים קורנים דמויי שערות ארוגות, לעיתים כשהם מצפים דפנות סלע. לעיתים נדירות כמקבצים חסרי צורה. הגבישים פריכים. הגבישים החלולים אלסטיים. למילריט יש פצילות, מושלמת על {101} ו־{012}, אבל בגלל צורת המחטים הדקים של הגביש קשה להבחין בה. הקשיות של המינרל נמוכה, 3 - 3.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 5.4 גרם לסמ"ק. המינרל מתמגנט בחימום. גבישים תאומים נוצרים תחת לחץ ב־{012}.
תכונות אופטיות.
אופטית המינרל הוא אנאיזוטרופי. גבישי המילריט הם אטומים. צבעם צהוב פליז חיוור עד צהוב-ארד בחשיפה ממושכת לאוויר מקבל גוון אפור. הברק של המילריט הוא מתכתי. המילריט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש באוויר, אבל תכונה זו מתחזקת בנפט. הגוונים שלו משתנים מצהוב-חום חיוור עד צהוב זוהר.
גילוי ומקור השם.
הפיזיקאי והמינרלוג האנגלי ויליאם האלוס מילר היה הראשון שתיאר מינרל סולפידי המכיל ניקל שהתקבל ממכרה פחם בוויילס. ב-1845 קרא הפיזיקאי והמינרלוג האוסטרי קרל היידינגר (1795 - 1871) על שמו את המינרל, שדגימה ממנו הגיעה לידיו מזנקט יואכימסתל (St. Joachimsthal), כיום יחימוב ברכס קרושנה הורי בבוהמיה שבצ'כיה.
שימושים.
מילריט, אם הוא מצוי בריכוז גבוה מספיק, הוא עפרה חשובה להפקת ניקל, משום שהוא מכיל אחוז גבוה יותר של ניקל מאשר פנטלנדיט. מקומות המפיקים ניקל מהמינרל כוללים את אתרי המחצבים של יקבינדי והנימון ול באוסטרליה ואת מרבצי הניקל הלטריטים של קלדוניה החדשה.
בגלל הגוון של המינרל הדומה לפיריט קיבל המינרל שלל כינויים הכורכים אותו עם פיריט. "שערות פיריט" (Hair Pyrites), "צינוריות פיריט" (Capillary Pyrites) ו"ניקל פיריט" (Nickel Pyrite).
התהוות.
מילריט הוא מינרל מותמר נפוץ המחליף פנטלנדיט בסלעים סרפנטיניטים אולטרה-מאפיים. הוא נוצר כך על ידי הסרת גופרית מפנטלנדיט או מינרלים סולפידיים המכילים ניקל וברזל במהלך התמרה או מטאסומטיזם.
מילריט נוצר גם מסלעי הצטברות אוליביניים עניים בגופרית בתהליך של התגרענות. מניחים כי מילריט נוצר מגופרית וניקל המצויים באוליבין טהור בכמויות זעירות והנפלטים מהאוליבין במהלך תהליכי ההתמרה. באוליבין מגמטי יש עד כ-PPM 4,000 (חלקים למיליון) ניקל ועד ל-PPM 2,500 גופרית במבנה הגבישי כזיהומים כשהם מחליפים מתכות מעבר אחרות שלהם רדיוס יוני דומה כדוגמת ברזל (Fe+2) ומנגן (Mn+2).
מקור ותפוצה.
המילריט מצוי בדרך כלל במקבצים קורנים של גבישים מחטיים בחללים בסלעי אבן גיר ודולומיט עשירים בסולפידים ובגאודות; כמו כן בסלעי משקע יחד עם פחם, ולעיתים נדירות בסרפנטיניטים ובמטאוריטים של ברזל וניקל.
מילריט מצוי כתוצר מהתמרה של פנטלנדיט במרבץ הניקל של סילבר סוואן (Silver Swan) באוסטרליה המערבית, ובגופים סרפנטיניטים אולטרה-מאפיים של קראטון ילגרן (Yilgarn craton) באוסטרליה המערבית בדרך כלל כפנטלנדיט שעבר התמרה.
המילריט מצוי באתרים רבים: גבישים גדולים ברמסבק במדינת נורדריין-וסטפאליה, ובקמסדורף בתורינגיה שבגרמניה; קלדנו בצ'כיה; במרתיר טודפול בגלנמורגן שבוויילס; מכרה סטרלינג (Sterling mine) באנטוורפ מחוז ג'פרסון במדינת ניו יורק, ובהולס גפ (Hall's Gap) במחוז לינקולן בקנטקי שבארצות הברית; במרבצי הניקל הקומטיטיים של קמבלדה באוסטרליה המערבית; ובמכרה הניקל טרוז'אן (Trojan), בינדורה בזימבבואה.
שינוי (תהליך)
שינוי הוא מעבר של אובייקט ממצב מסוים למצב אחר.
מאפייני השינוי.
השינוי הוא לעיתים נקודתי - מעבר בין שני מצבים מובחנים היטב, כגון הדלקת נורה, ולעיתים הוא תהליך המתמשך על פני זמן רב, תוך מעבר הדרגתי על פני רצף של מצבים, כגון החיים, שהם רצף של שינויים מהלידה עד המוות.
השינוי הוא לעיתים מחזורי, כמו התחלפות עונות השנה, ולעיתים הוא חד-כיווני או בעל קצב שאינו נצפה מראש.
יש להבחין בין שינוי פנימי, שהוא שינוי בעצם עצמו, לבין שינוי חיצוני, שהוא שינוי במעמדו של העצם עקב שינוי בסביבתו. כאשר הצבע ברמזור מתחלף מאדום לירוק, זהו שינוי פנימי, המתרחש ברמזור עצמו. כאשר הוריו של אדם נפטרים והוא הופך ליתום, זהו שינוי חיצוני, משום שלא חל שינוי באדם עצמו, אך בכל זאת השתנה מעמדו.
חקר השינוי.
חקר השינוי הוא נושא מרכזי במדע. אחת הסיבות המרכזיות לקיומם של מדעי הטבע ושל מדעי החברה הוא הצורך להסביר את השינויים המתחוללים בטבע ובחברה בעזרת עקרונות שאינם משתנים, כמו חוקי הטבע והמתמטיקה:
האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר פיתח את רעיון המטמורפוזה באמנות: אחדות מיצירותיו מציגות צורות המשתנות בהדרגה למשהו אחר לגמרי. ביצירה "שמים ומים" הופכים דגים לציפורים; ביצירה "שחרור" (1955), משולשים בתחתית הציור הופכים לציפורים מעופפות בחלקו העליון.
חיזוי השינוי.
חיזוי השינוי נמצא בלבו של המסחר בבורסות למיניהן: מסחר בניירות ערך, מסחר במטבע זר ומסחר בסחורות עתידיות. התחזית לגבי השינוי הצפוי במחירו של המוצר הנסחר הוא שמשמפיע על ההחלטה לקנותו או למוכרו.
חיזוי מסלול מעופה של רקטה ששוגרה, שהוא למעשה חישוב השינוי במיקומה עד לפגיעתה במטרתה, הוא הבסיס למערכות ירוט כדוגמת "כיפת ברזל".
התנגדות לשינוי אישי וחברתי.
ניסיון לשינוי בפעילות אנושית נתקל פעמים רבות בהתנגדות. תפיסת עולם שמהותה התנגדות לשינוי חברתי קרויה שמרנות. בקרב החרדים רווח הביטוי שטבע החת"ם סופר: "חדש אסור מן התורה", ובא לשלול חידוש או שינוי במנהגים דתיים ביהדות או באורחות החיים בכלל, וזאת למרות הזמנים המשתנים. התנגדות אלימה לשינוי מאפיינת את הלודיטים - קבוצה של פועלים אנגלים בתחילת המאה ה-19 שמחו – לעיתים על ידי הריסת מכונות – נגד השינויים שגרמה המהפכה התעשייתית, שינויים שהם חשבו שמאיימים על פרנסתם.
קונגרואנציה
במתמטיקה, ובפרט באלגברה מופשטת, קונגרואנציה היא יחס שקילות על מבנה אלגברי (כגון חבורה, חוג או מרחב וקטורי) התואם לפעולות האלגבריות שבו. החשיבות הגדולה של קונגרואנציות באלגברה נובעת מכך שהן מאפשרות להגדיר מבני מנה, שאבריהם הם מחלקות השקילות של המבנה האלגברי ביחס לקונגרואנציה. הדוגמה הקנונית לקונגרואנציה היא יחס השקילות מודולו n על חוג המספרים השלמים (לפיה 2 מספרים הם שקולים אם הם משאירים אותה שארית בחלוקה ב-n), וממנה הגיע השם קונגרואנציה.
הגדרה כללית.
ההגדרה הכללית של מושג הקונגרואנציה שייכת לתחום האלגברה האוניברסלית, תחום החוקר מבנים אלגבריים בהקשר כללי. ההגדרה מכלילה את מושג הקונגרואנציה מתחומים כמו תורת החוגים ותורת החבורות. באלגברה אוניברסלית, מבנה אלגברי formula_1 הוא קבוצה יחד עם אוסף של פעולות מעליה. במובנה הכללי, קונגרואנציה היא יחס שקילות formula_2 בין איברי formula_1, המתואם בנוסף עם הפעולות האלגבריות על formula_1 באופן כזה שלכל פעולה formula_5 באם formula_6.
אפשר לנסח מצב זה גם בכך שאם מחלקת השקילות של כל איבר formula_7 ביחס ל-formula_2 היא formula_9, התוצאה של הפעלת formula_10 על formula_11, כאשר formula_12, תמיד תשתייך ל formula_13.
המשמעות של כך היא שקיימת פעולה formula_14, בין מחלקות השקילות formula_9 של איברי formula_1 היורשת את תכונותיה באופן טבעי מהפעולה formula_10. פעולה זו מכונה פעולת המנה של formula_10, ומוגדרת על ידי formula_19.
המבנה האלגברי שאיבריו הם מחלקות השקילות של איברי formula_1 ביחס לקונגרואנציה, והפעולות בו הן פעולות המנה של כל פעולה formula_10 הקיימת בformula_1, מכונה מבנה המנה או אלגבראת המנה של formula_1 ביחס ל-formula_2 ומסומן formula_25.
קונגרואנציה של חוגים.
קונגרואנציה של חוג היא יחס שקילות על החוג השומר על החיבור והכפל. כלומר, אם formula_26 ו- formula_27, אז גם formula_28 ו- formula_29. אם a,b שקולים תחת יחס כזה, אומרים שהם קונגרואנטיים זה לזה.
אוסף האיברים השקולים לאפס תחת יחס כזה הוא אידיאל, ואוסף מחלקות השקילות הוא חוג המנה של החוג ביחס לאידיאל. שני איברים הם קונגרואנטיים בדיוק כאשר ההפרש ביניהם שייך לאידיאל.
הדוגמה הראשונה לקונגרואנציה היא השקילות מודולו n (שני מספרים הם שקולים אם ההפרש ביניהם מתחלק ב-n) - ראו חשבון מודולרי.
ג'ו שפירא
ג'ו (יואב) שפירא הוא איש עסקים ויזם בתחום המדיה הדיגיטלית ישראלי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
שפירא נולד וגדל בגבעתיים, ישראל. הוא סיים את לימודי התיכון באורט יד סינגלובסקי בת"א ב-1972.
בצה"ל שירת במהלך מלחמת יום כיפור בחיל האוויר, וסיים את שירותו בתום 3 שנים.
ב-1979 עבר לארצות הברית והחל את קריירת היזמות שלו.
קריירה עסקית.
חברת שארוב השקעות.
ב-1981 הקים את המיזם המשמעותי הראשון שלו, חברת ההשקעות .Sha-Rub Investment Co בשיתוף עם בת דודתו שילה. החברה רכשה נכסי נדל"ן נחשלים, השביחה ומכרה אותם במהירות בשוק גואה.
חברת וידאומטריקס.