ברנס נטה לייחס את כל ההצלחה המוקדמת שלהם לאלן. הוא סיכם את אופן הפעולה שלהם במופע בציטוט הקלאסי: "כל מה שהייתי צריך לעשות זה לומר, 'גרייסי, מה שלום אחיך?', והיא דיברה במשך 38 שנים. ולפעמים אפילו לא הייתי צריכה לזכור להגיד 'גרייסי, מה שלום אחיך?'"
רדיו.
בתחילת שנות ה-1930, כמו כוכבים רבים של התקופה, ברנס ואלן פנו להופעות ברדיו. המופע הראשון שלהם במדיה זו הייתה גרסה למופע הבמה המקורי שלהם, שהיה מבוסס על קומדיה "פלרטטנית". ברנס סבר ששניהם כבר בוגרים מדי לחומר מסוג זה, ושינה את הפורמט של המופע בסתיו של 1941 לקומדיית מצבים, שהיה לסמל ההיכר של הצמד: זוג נשוי ששניהם בעסקי הבידור, המתמודד עם בעיות רגילות שהופכות לקשות בשל "חוסר הלוגיקה" של גרייסי, לעיתים קרובות בעזרת שכניהם הארי ובלאנש מורטון.
תרגילי פרסום.
ברנס ואלן היו מריצים קטעים ארוכי-טווח כתרגילי פרסום. במהלך 33–1932, הם הצליחו להעביר תרגיל מן המוצלחים ביותר בהיסטוריה של עסקי השעשועים: חיפוש אחר אחיה הנעדר-לכאורה של אלן אשר ארך שנה שלמה. הם היו מופיעים בהופעות קמע לא מתוכננות במגוון תוכניות אחרות, ושואלים אם מישהו שם ראה את אחיה של גרייסי. אחיה בחיים האמיתיים של אלן היה ככל הנראה האדם היחיד שלא חשב שהתרגיל מצחיק, ובסופו של דבר הוא ביקש מהם להפסיק.
ב-1940, הצמד השיק תרגיל נוסף, כשאלן הודיעה שהיא רצה לתפקיד נשיאת ארצות הברית כמועמדת מטעם מפלגת ההפתעה (באנגלית, Surprise Party - משחק מילים למסיבת הפתעה). השניים תיירו ברחבי הארץ כאילו הם בקמפיין, ואלן הגישה נאומי בחירות קומיים. הם אפילו הוציאו ספר בשם "Gracie Allen for President", אשר כלל תמונות שלהם בפריסה ארצית ואת כנס הבחירות של מפלגת ההפתעה. אלן זכתה בתמיכת אוניברסיטת הרווארד לנשיאות.
טלוויזיה.
בסתיו 1949, ברנס ואלן עברו מ-NBC ל-CBS, בעידודו של חברם, ג'ק בני. ויליאם ס. פיילי, נשיא CBS, הבטיח לטאלנטים שלו שהוא מאמין שהכישרון שלהם הוא מה שעושה את הרשת, וזה לא היה המקרה ב-NBC. שם, בנוסף לתוכנית הרדיו, המופע שלהם עובד לטלוויזיה, באותו הפורמט, עם אותם השכנים. הם סיימו כל פרק בדיאלוג קצר בסגנון הוודוויל הקלאסי שלהם.
אלן פרשה מעסקי הבידור בשנת 1958, וברנס ניסה להמשיך בלעדיה. שם המופע שונה ל-"The George Burns Show", עם אותם השחקנים חוץ מאלן, אך התרחש בעיקר במשרדו של ברנס במקום בביתם. אך התוכנית לא שרדה את היעדרה של אלן, ובוטלה כעבור כשנה.
סרטים.
בתחילת שנות ה-1930, חלק ממופעי הוודוויל של ברנס ואלן צולמו בפילם כסרטים קצרים. הם גם עשו שני סרטים עם וו. סי. פילדס — "International House" (1933), "Six of a Kind" (1934). בשנת 1937, ברנס ואלן כיכבו יחד עם פרד אסטר בסרט "A Damsel in Distress", מחזמר עם פסקול מקורי מאת ג'ורג' גרשווין. היה זה סרטו הראשון של אסטר ב-RKO ללא שותפתו לריקוד, ג'ינג'ר רוג'רס.
ג'ואן פונטיין שכיכבה מולו לא היה רקדנית, והוא היסס לרקוד על המסך לבד. הוא גם הרגיש שהתסריט צריך יותר תוכן קומי. אז הוא הזמין את ברנס ואלן, שלהם רקע גם בריקוד, לאודישן.
ברנס זכר מופע שאהב, ויצר קשר עם המופיעים, וכך הוא ואלן למדו את "ריקוד המטאטא" המסובך במשך מספר שבועות. אסטר כה הוקסם, שהוא מיד ליהק אותם לסרט וביקש שילמדו אותו את הריקוד. בנוסף לנופך הקומי, הם גם רקדו איתו, ועל פי המבקרים "לא פיגרו אפילו בצעד", גם לא בריקוד "Funhouse Dance" המאתגר. גם הקהל נשבה, משום שרובם כלל לא ידעו שהצמד יודע גם לרקוד.
חיים אישיים.
בשנות ה-1930 אימצו אלן וברנס שני ילדים לאחר שלא הצליחו להרות - סנדרה ג'ין ורונלד ג'ון. הם הסכימו לגדל את הילדים כקתולים, ולאפשר להם לעשות בחירות דתיות משלהם כשיגדלו. רוני במהלך הזמן הצטרף לצוות השחקנים של הוריו בטלוויזיה, ושיחק את בנם, סטודנט לדרמה רציני אשר בז לקומדיה. סנדי, לעומת זאת, הופיעה עמם בתוכנית רק לעיתים רחוקות, בדרך כלל בתפקיד קטן (בדרך כלל בתור מרכזנית, מלצרית, מזכירה, או פקידה). היא לא רצתה להיות בעסקי השעשועים, והפכה למורה.
בתור ילדה, אלן נכוותה קשות באמת זרועה, והיא הייתה מאוד רגישה לגבי הצלקות. לאורך חייה, היא לבשה שרוולים ארוכים או שלושת-רבעי אורך כדי להסתירן.
היו שמועות שאלן פרשה מתוכנית הטלוויזיה כי תוכנן לשדר את העונה השמינית של המופע בצבע, והיא הייתה רגישה לגבי ההטרוכרומיה שלה, שגרמה לשתי עיניה להיות בצבעים שונים (כחול וירוק). אך הסיבה הייתה בעצם בריאותה, וברנס ציין יותר מפעם אחת שהיא נשארה עם התוכנית כל עוד יכלה למרות בריאותה הלוקה, כדי לרצות אותו. בשנים מאוחרות יותר, ברנס הודה כי היה לו רומן קצר מאוד. כשהוא מוכה אשמה, הוא התקשר לג'ק בני וסיפר לו על כך. אלן שמעה את השיחה. ברנס, כהתנצלות, קנה לה קישוט שולחן יקר ערך. לא נאמר עוד דבר בעניין. שנים אחר כך, הוא גילה כי אלן לאחר מכן סיפרה לאחת מחברותיה על כך, וסיימה באמירה, "את יודעת, הלוואי שג'ורג' היה בוגד בי שוב. היה מתאים לי עוד קישוט כזה."
מותה.
אלן נלחמה שנים רבות במחלת הלב, ובסופו של דבר נפטרה בעקבות התקף לב, בהוליווד, ב-27 באוגוסט 1964, בגיל 69. שרידיה נטמנו בבית הקברות Forest Lawn Memorial Park, בגלנדייל, קליפורניה.
כשג'ורג' ברנס נפטר כעבור 32 שנים ב-1996, בגיל 100, הוא נקבר לצדה, והכיתוב על המאוזולאום שונה מ- "Grace Allen Burns—Beloved Wife And Mother (1902–1964)" (גרייסי אלן ברנס—רעייה ואם אהובה (1902-1964)) ל-"Gracie Allen (1902–1964) and George Burns (1896–1996)—Together Again" (גרייסי אלן (1902–1964) וג'ורג' ברנס (1896-1996)—שוב ביחד).
פרס גרייסי.
פרס גרייסי מוענק על ידי הברית למען נשים בתקשורת, בהכרה בתוכניות של נשים, על נשים ועבור נשים בטלוויזיה, ברדיו ובאינטרנט, כולל חדשות, דרמה, קומדיה, פרסומות, שירות ציבורי, תיעוד וספורט. תוכנית הפרסים מעודדת ייצוג מציאותי ורב-גוני של נשים בבידור, חדשות, ותוכניות אחרות. אלן הייתה מועמדת פעמיים להיכנס להלאומי של נשים היכל התהילה, אשר עד כה בחר לא להכניס אותה. היא זכתה להכרה מצדו של ג'יימס ל. ברוקס, אשר קרא לחברת ההפקות שלו "Gracie Films" על שמה.
חילזון אפריקאי טיגריסי
חילזון אפריקאי טיגריסי (שם מדעי: "Achatina achatina") הוא מין חילזון מהסוג "Achatina" והוא שבלול היבשה הגדול ביותר בעולם, יחד עם המין חילזון אפריקאי ענק ("Achatina fulica"). בשל גודלו הרב מכונה גם חילזון זה בשם "חילזון אפריקאי ענק" ובשם עממי באנגלית: Giant African Snail, וכדי להבדילו מהמין "A. fulica" הוא מכונה גם Giant Tiger Snail.
תיאור.
אורכה הממוצע של הקונכייה של חילזון זה הוא וקוטרה . תועדו מספר פרטים עם קונכייה גדולה במיוחד: אורך וקוטר . דבר זה הופך אותו למין החילזון היבשתי הגדול ביותר.
הקונכייה שלו מגדלית מתונה בצורתה, אורכה גדול פי 2 מקוטרה. היא מעוטרת בדוגמאות של פסים שחורים על רקע חום-כתום, דבר שהעניק לחילזון זה את השם העממי "Giant Tiger Land Snail" ואת השם העממי המוצע בעברית: "חילזון אפריקאי טיגריסי", בשל דמיון תבנית דוגמת הצבע של הקונכייה לזו של הטיגריס.
החילזון עצמו הוא גדול ורחב, וצבעו אפור כהה. יש לו 2 משושים קצרים בחזית הראש לצורכי מישוש, טעימה והרחה, וזוג משושים ארוכים מעל, שבקצותיהם עיניים.
ביולוגיה.
כמו כל שבלולי היבשה, גם החילזון האפריקאי הטיגריסי הוא הרמאפרודיט, כלומר: בעל מערכת רבייה זכרית ונקבית. כאשר שני פרטים מזדווגים שניהם מופרים ומטילים ביצים. מספר הביצים שהוא מטיל בשנה יכול להגיע ל-1200. יכולת ריבוי מהירה זו הופכת אותו למין פולש עם פוטנציאל פולשנות גבוה מאוד. בשל גודלו מעטים הם אויביו הטבעיים, לעומת מיני שבלולים קטנים יותר. נעשו ניסיונות למגרו באמצעות הדברה ביולוגית, באמצעות הדבקתו בחיידק "Aeromonas liquefaciens".
גופו עשיר בחלבון ולכן הוא מהווה מקור מזון חשוב לשבטי ציידים-לקטים במערב אפריקה. מאחר שהוא אכיל, יש פוטנציאל לגידולו בחוות חקלאיות בצורה מסחרית.
תפוצה.
מוצאו של החילזון הטיגריסי הוא במערב אפריקה. הוא מצוי במדינות סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, טוגו, בנין, גאנה וניגריה.
מין זה הובא כחיית מחמד לארצות הברית, שם אספנים מטפחים אותו ומתגאים בפרטים גדולים במיוחד. ייתכן שכמה פרטים ברחו לטבע ונהפכו לפליטי תרבות. למין זה יש פוטנציאל רציני להיות מין פולש ומין מזיק. נזקו גדול לחקלאות, לאקולוגיה, בדחיקת מינים מקומיים, בפגיעה בצמחים ובהפצת מחלות וטפילים. בשל כך הטילה ארצות הברית איסור על ייבואו למדינה, וחלזונות שנתפסים במכס, בביקורת הגבולות או בנמל התעופה, מוחרמים ומוכנסים להסגר. למרות צעדים אלו, המין הצליח לפלוש ולהתבסס בטבע של פלורידה לכמה איים בקריביים.
Achatina achatina
ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020)
אולימפיאדת טוקיו הייתה האולימפיאדה ה-17 שבה משתתפת משלחת ישראלית מאז החלה ישראל את השתתפותה במשחקים האולימפיים בהלסינקי בשנת 1952. לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 לקיץ 2021, והם התקיימו מ-23 ביולי עד 8 באוגוסט.