בשנת 1846 שיחק דובואה ברומא מספר משחקים גדול נגד מרמדיוק ויויל, אחד מטובי השחמטאים האנגלים. דובואה ניצח 26–55 כאשר לא נתן יתרון ליריבו אך במשחקים בהם נתן ליריבו רגלי ומסע הפסיד דובואה 30–39. להלן אחד ממשחקיהם, אם כי משנת 1859 , משחק זה ממחיש את טווח הראיה של דובואה שתכנן את עמדת המט הסופי 7–8 מסעים לפני שהתרחשה.
בשנת 1855 ביקר דובואה בפריז בקפה דה לה רז'אנס, מקום עלייה לרגל של שחקני שחמט מכל אירופה ושיחק ארבעה דו-קרבות. דובואה ניצח את השחקן הצרפתי החזק ג'ול ארנו דה ריוויאר 25-7 הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על דה ריוויאר . דובואה ניצח את סגוין 1–5 ,את בודזינסקי 13.5-6.5 הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על בודזינסקי . דובואה הפסיד 1–4 ללקריבן.
בשנת 1856 ניצח דובואה את קובסקי 11.5-1.5 ושיחק בדו-קרב נוסף מול ג'ול ארנו דה ריוויאר אך תוצאת דו-קרב זה אבדה. שנתיים מאוחר יותר שיחק דובואה מול הסופר הרוסי איוון טורגנייב ברומא כאשר נתן לרוסי יתרון של רגלי ומסע. המשחק הסתיים בניצחונו של דובואה ב-25 מסעים.
תוצאתו הטובה ביותר של דובואה הייתה בתחרות לונדון בשנת 1862 שם הגיע למקום החמישי עם 9 נקודות, לפני וילהלם שטייניץ שהפך מאוחר יותר לאלוף העולם בשחמט. דובואה זכה בתחרות זו בפרס כספי השווה במונחי היום ל-700 ליש"ט. הנה ניצחונותיו של דובואה על שטייניץ בתחרות זו : ,
לאחר סיום התחרות הזמין וילהלם שטייניץ את דובואה לדו-קרב בו ניצח שטייניץ 5.5-3.5. הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על שטייניץ: .
באותה שנה זכה דובואה במספר דו-קרבות נגד קורנליוס בונטי 11.5-1.5 ונגד ולנטין גרין 5-0ו-5.5-0.5.
דובואה והשחמט האיטלקי.
באפריל 1863 עבר דובואה להולנד, שם נשאר במשך שנתיים. עקב האקלים אליו לא הסתגל חזר לרומא שם התרכז בכתיבה ובקידום חוקי המשחק בגרסה האיטלקית. מסוף שנות ה-50' של המאה ה-19 ועד תחילת שנות ה-70' דובואה התכתב בקביעות עם אמנים צרפתיים ורוסים לגבי הדרך להגיע לאחידות בכללי משחק השחמט. דובואה היה תומך נלהב בהצרחה חופשית, שהייתה מותרת על פי הכללים האיטלקיים אך לא ביתר אירופה. לפי חוקי ההצרחה החופשית, המלך והצריח, לאחר ביצוע ההצרחה, יכלו להגיע לכל משבצת עד וכולל לנקודת המוצא שלהם, בתנאי שאף אחד משני הכלים לא יתקוף כלי של יריבו.
הבדלים נוספים משמעותיים בין החוקים היו הכאה דרך הילוכו שהייתה אסורה, וכן הכתרה- לפי הכללים האיטלקיים ניתן היה להכתיר רגלי רק לכלי שהוכה במהלך המשחק. אם רגלי הגיע למשבצת השמינית לפני שכלי כלשהו הוכה, היה עליו להמתין במשבצת השמינית עד שכלי כלשהו יוכה, ורק אז ניתן היה להכתירו.
דובואה דן בנושאים אלו בכתביו מאותם הימים. בשנת 1847 הפך לעורך של הטור השחמטאי האיטלקי הראשון, L'Album ובשנת 1859 היה לעורך משותף בעיתון השחמט La Rivista degli Scacchi. דובואה פרסם שלושה כרכים על ההבדלים בין גרסאות חוקי השחמט האיטלקית והצרפתית. בכרכים אלו ניסה להגן במלוא כוחו על גישת ההצרחה החופשית.
בשנות ה-80' של המאה ה-19 איטליה אימצה את חוקי השחמט המקובלים באירופה אם כי רק בסוף המאה התקבלו חוקי השחמט הללו בכל רחבי איטליה.
מורשתו.
דובואה היה השחקן האיטלקי החזק ביותר בין 1850 לסוף שנות ה-60'. מד הכושר שלו חושב בדיעבד כ-2642, וכשחקן המוביל בעולם בין מרץ 1856 ואוגוסט 1858, עת בה מורפי הפך למוביל בעולם. ייתכן והיה מדורג אף גבוה יותר על פי חוקי השחמט אליהם היה רגיל - האיטלקיים.
לדובואה הייתה השפעה גדולה בעולם השחמט האיטלקי, ופוליטיקה של שחמט העסיקה אותו רבות בסוף חייו. בנוסף כתב מאמרים רבים על פתיחות בשחמט והסתעפות של הפתיחה הוינאית קרויה על שמו, הסתעפות דובואה של גמביט המפה מוציו (C25) מיוחסת לו כמו גם הגנת דובואה -רטי בגמביט הסקוטי (C44). דובואה סלד מההגנה הצרפתית והעיר שזו הפתיחה המשעממת ביותר שניתן לתאר, לעיתים נדירות מביאה לתחבולות עם עניין כלשהו.
שטיח ריקוד
שטיח ריקוד הוא רכיב ציוד היקפי המשמש למתן קלט למחשב או לקונסולת משחקים ובעזרתו ניתן לשלוט על פעולות ותנועות הנעשות במחשב. השטיח עשוי פלסטיק ועליו אזורים רגישים ללחץ המסומנים בחצים בכוונים שונים. דריכה על אזורים מסוימים בשטיח משדרת למחשב את כיוון ההזזה. את השטיח ניתן לחבר למחשב, פלייסטיישן או טלוויזיה, השטיח פועל עם מדיה אחת או כמה מהן.
במשחק העיקרי המתבסס על שטיח הריקוד, על השחקן לדרוך על חיצים המסומנים על השטיח לפי הנחיה על גבי המסך, בעיתוי מדויק ובליווי מוזיקה. התוצאה היא ריקוד לפי קצב המוזיקה, והניקוד מתבסס על היכולת לעמוד בקצב ובדיוק הדרושים.
השטיח למעשה משמש כג'ויסטיק ויכול לשלוט על משחקים אחרים, כאשר במקום הזזת מוט הג'ויסטיק הקלט מתקבל על ידי דריכה על החצים.
משחק המחשב הראשון אשר עשה שימוש בטכנולוגיה זו הוא Dance Dance Revolution, אשר משתמש בשטיח זה על מנת לשדר לקונסולה על מנת לבדוק האם פוגע השחקן ב"חץ" הנכון ובעיתוי נכון.
סוגים.
שטיחי ריקוד רכים.
שטיחי ריקוד רכים הם שטיחים דקים ועשויים מפלסטיק. הם טובים בשביל שחקנים מתחילים, אך נוטים לזוז ולהתקמט תוך כדי ריקוד. הם לא כל כך עמידים, ומתבלים במהירות, אך הם מתאימים לשימוש קל. בחלק משטיחי הריקוד הרכים יש תוספי קצף נוקשה שמספקים יותר יציבות ועמידות. התוספים בדרך כלל מגיעים בשלוש או שש חתיכות שמתחברות יחד, וניתן להחליק אותן לתוך שטיח הריקוד. חלק מחברות שטיחי הקצף שמים קטעי פלסטיק מוגבהים מתחת ללחצני הכיוונים כדי להגביר את הרגישות לדריכה של השחקן, ולעזור לו להישאר ממוקד על השטיח. בנוסף, ניתן להצמיד את השטיח למשטח קשה, וכך להאריך את "חייו" ולמנוע ממנו להחליק.
שטיחי ריקוד קשים.
שטיחי ריקוד קשים בדרך כלל בנויים ממתכת (ולפעמים עץ) בשביל העמידות, ולרוב מגיעים עם מוט מוגבה מאחורי השחקן. מכונות ארקייד משתמשות בשטיחי מתכת עמידים שעוצבו לצורך שימוש נרחב. אפשר לקנות שטיחים קשים גם בשביל שימוש ביתי עם מערכת משחקי וידאו. משתמשים בשטיחי ריקוד קשים בשביל כל גרסה של משחקי מוזיקה שכוללים שטיחי ריקוד, והם משמשים כדוגמה לגיימרים של DIY שמנסים לבנות שטיחי ריקוד תוצרת בית. ערכות תוצרת בית רבות בסופו של דבר רק מדריכות איך להפוך שטיחי ריקוד רכים לשטיחי ריקוד קשים, אף על פי ששטיחי ריקוד קשים תוצרת בית מכילים פונקציות נוספות, לדוגמה קלט נוסף.
שטיחי ריקוד מוצקים.
שטיחי ריקוד מוצקים מחליפים את המתג המכני הרגיל שמשתמשים בו בשטיחי ריקוד קשים. הם כוללים חיישן קרבה שנועד לזהות את הצעדים של השחקן על השטיח. היתרון של עיצוב מוצק הוא שהשטיח לא מצריך לחץ בשביל לפעול, וככה הוא מונע חלקים זזים שאולי ישברו, ושומר על כך שהמנגנון לא יתלכלך.
אזהרות.
בעיות נוצרות לעיתים קרובות כאשר מנסים להשתמש בשטיח של פלייסטיישן עם סימולטור של מחשב. רוב מתאמי המחשב של פלייסטיישן לא ירשמו את התנועות למעלה ולמטה, או שמאלה וימינה, במקביל, אפילו שיש להם "קפיצות" במשחקי הריקוד. זה קורה מכיוון שמשחקי פלייסטיישן רגילים לא מצריכים קלט כזה, מכיוון ששטיחי-D בדרך כלל לא מעוצבים בשביל לקבל אליהם פיזית קלט כזה. אף על פי שהמכשירים האלה אולי יעבדו על מחשב, המתאמים לא יעבדו עם קונסולות משחק שמובנים בהם שקעי USB כמו פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360.
רוכשי שטיחי הריקוד הביתיים צריכים להיות מודעים למספר ולסידור לוחות החיצים הפעילים הנדרשים על ידי המשחק/ים שהם רוצים לשחק. אף על פי שרוב השטיחים כוללים ארבעה חיצים (DDR / In The Groove), בחלקם יש חמישה (Pump It Up), שישה (Dance Dance Revolution Solo 2000), שמונה (Dance: UK), (MC Groovz Dance Craze), ואפילו תשעה (Technomotion).
שטיחים תוצרת בית.
שחקנים רבים מייצרים שטיח ריקוד משלהם, כאשר הם לא מרוצים עם המחיר ו/או המהימנות של שטיחי הריקוד הקשים המסחריים. הם עושים זאת בעזרת חומרים נפוצים (כמו דיקט, מתכת, וזכוכית אקרילית או פוליקרבונט) שהם מוצאים בחנויות יצירה מקומיות. השטיחים האלה לעיתים קרובות עמידים ואותנטיים יותר מאשר השטיחים הקשים שיוצרו במפעל. חלק מהשטיחים תוצרת בית כוללים תכונות נוספות כגון חצים נוספים (להפעלת Pump It Up או DDR Solo), מתגי תפריטים, כפתורי לחיצה וברים. יתר על כן, קל יותר לתקן את השטיחים האלה, מכיוון שהם בנויים מחומרים נפוצים, ובדרך כלל מיועדים לפירוק קל.
בזמן שחלק מהשטיחים בתוצרת בית משתמשים באלקטרוניקה מותאמת אישית שהשחקנים בנו בעצמם, רוב השטיחים משתמשים במעגל מבקר סטנדרטי בשביל לפשט את הממשק בין השטיח לבין מערכת המשחק. הבקר שנמצא בשימוש תלוי במערכת שהשטיח מיועד לה. שטיחים תוצרת בית משתמשים במגוון טכנולוגיות לעיצוב החיצים עליהם השחקן אמור לדרוך. העיצוב הנפוץ ביותר משתמש במגעי מתכת המשתלבים יחד כאשר השחקן דורך על מתג של שטיח או ארקייד, אך הוצעו כמה רעיונות חדשים כמו שימוש בחיישנים אופטיים, וחיישני לחץ, רטט או קרבה.
בשל כמות העבודה הדרושה ליצירת שטיח מתכת בהתאמה אישית, ישנם שחקנים שבוחרים במקום ליצור אחד חדש, לשנות את השטיחים הרכים שיש להם. לרוב, שחקנים ייקחו לפעמים יריעות דיקט, מגיני רצפה אקריליים או כיסא משרדי ויתאימו אותם לשטיחים הרכים שלהם. זה למעשה מרפא קמטים והופך את השטיח לעמיד יותר לשימוש גם כאשר לובשים נעליים.
שימוש חינוכי.