תחבורה ציבורית בחינם היא אסטרטגיה לניהול מערכת של תחבורה ציבורית שבה לא נגבה תשלום בגין שימוש בשירותיה. מימונה יכול להגיע מסבסוד ממשלתי, עירוני או של חברות פרטיות. לוקסמבורג היא המדינה הראשונה בעולם שכל מערכת התחבורה הציבורית שלה חינמית לחלוטין לכל המשתמשים בה. מדינות וערים רבות נוספות ברחבי העולם הופכות את התחבורה הציבורית שלהן לחינמית, או שוקלות לעשות זאת, ביניהן גרמניה, פריז ואסטוניה, שב-2018 הפכה את שירותי האוטובוסים שלה לחינמים. בישראל, נהוגים קווי תחבורה ציבורית חינמיים ברמת הגולן, טבריה ותל אביב.
סוגים.
במדינות רבות נהוגה תחבורה ציבורית בחינם לחלקים ספציפיים מהאוכלוסייה. בישראל, עיוורים זכאים לשימוש חינם בתחבורה הציבורית, וכן ילדים מתחת לגיל-5. בתחילת 2019, פריז הכריזה על הפיכת התחבורה הציבורית שלה לחינמית לילדים עד גיל 11 ולנכים עד גיל 20. בגרמניה, סטודנטים רשאים להשתמש במערך התחבורה הציבורית העירוני בחינם ובדלהי, כלל הנשים זכאיות לשימוש חינמי במערך התחבורה הציבורי.
נהוג להפריד בין סוג זה של תחבורה ציבורית בחינם, אשר תקף רק לחלקים ספציפיים באוכלוסייה, לסוג הכוללני, אשר תקף לכלל האוכלוסייה. סוג זה של תחבורה ציבורית בחינם יכול להתבצע ברמה הבין-לאומית, כמו במקרה של לוקסמבורג אשר הפכה אף את קווי הרכבות הבין-לאומיים היוצאים ונכנסים אליה לחינמים, ברמה הארצית, כמו במקרה של אסטוניה, או ברמה העירונית, דבר אשר מתרחש בעשרות ערים ברחבי העולם.
השפעות.
מניתוח המעבר של טאלין, עיר הבירה של אסטוניה, לתחבורה ציבורית בחינם, ניכרת השפעה משמעותית על דפוסי התעבורה והשימוש בתחבורה. בעקבות המעבר לתחבורה ציבורית בחינם, נרשמה עלייה של 14% בשימוש במערך האוטובוסים העירוני. מניתוח נוסף נראה כי עיקר העלייה היא בקרב מובטלים המחפשים עבודה וכעת יכולים לעשות זאת ללא עלות, קשישים, ילדים ועניים באופן כללי. בנוסף, נצפתה ירידה של 10% בשימוש ברכבים פרטיים.
בעקבות המעבר של דנקרק ב-2018 לתחבורה ציבורית חינמית, ראשויות העיר טוענות כי חלה עלייה של כ-85% בשימוש במערך האוטובוסים. עד לשנת 2015 הונהג בעיר תשלום מלא על התחבורה הציבורית. בין 2015 ל-2018 הונהג תשלום מלא במהלך השבוע ושימוש חינם בסופי השבוע, דבר שהוביל לעלייה של 33% ביחס לתקופה הקודמת.
יתרונות תפעוליים.
מפעילי התחבורה הציבורית יכולים להרוויח מזמני עלייה קצרים יותר, מה שמוביל למהירות נסיעה כוללת גבוהה יותר. אף על פי שניתן להשיג חלק מאותם היתרונות גם בדרכים אחרות, כמו תשלום בתחנה או תשלום אלקטרוני (כמו באמצעות הרב-קו), תחבורה ציבורית בחינם מבטלת את הצורך בציוד התשלום, עלויות האחזקה שלו ואת הצורך בפקחים ועבודות נלוות אחרות למערך התשלום.
ייתכן ואלימות ואגרסיביות מופחתות כתוצאה ממעבר לתחבורה ציבורית בחינם. ב-2008 נהגי אוטובוס ב"Société des Transports Automobiles" באסו בצרפת שבתו בדרישה להפוך את הנסיעה בתחבורה הציבורית לחינמית, במטרה למנוע את מקרי האלימות. לפי-טענתם, כ-90% מכלל ההתנהגות האגרסיבית בתחבורה הציבורית נסובה סביב סירוב לתשלום.
יתרונות חברתיים.
הפיכת התחבורה הציבורית לחינמית הופכת אותה לנגישה יותר לעניים, דבר אשר נתפס על ידי חלק מהאנשים כצודק יותר. יתרון זה יכול להוביל ליכולת ניוד גבוהה יותר של העניים והגעה קלה יותר למקומות עבודה מרוחקים, דברים אשר תורמים ללכידות החברתית. בנוסף, מאחר שתחבורה ציבורית בחינם מובילה לעלייה בשימוש בתחבורה הציבורית ולירידה בשימוש ברכבים פרטיים, מעבר לתחבורה ציבורית בחינם מוביל לירידה בפקקים, מהירויות נסיעה גבוהות יותר ומספר רב יותר של מקומות חנייה פנויים.
יתרונות סביבתיים ובריאותיים.
אי-גביית תשלום עבור שימוש בתחבורה ציבורית מובילה לעליית השימוש בתחבורה ציבורית על חשבון כלי רכב פרטיים. תחבורה ציבורית פולטת פחות גזי חממה ביחס לכל קילומטר נסיעה של נוסעיה ביחס לרכב הפרטי. מעבר-לכך, תחבורה ציבורית מורידה את גודשי התנועה, מה שמוביל להקטנת השימוש בדלק של התחבורה הציבורית אף-יותר. מעריכים כי-כל שנה מתים ברחבי העולם כמיליון אנשים מתאונות דרכים, ועל-כן, ערים רבות מנסות לעודד מעבר לתחבורה ציבורית, מאחר שזו בטוחה יותר לנוסעים בה, והן לעוברי האורח. לזיהום האוויר הנגרם מהתחבורה הפרטית השפעות בריאותיות רבות, כמו מחלות לב וסרטן, דבר שניתן להיאבק בו על ידי הורדת השימוש ברכבים פרטיים.
חסרונות.
מרבית החסרונות מקושרים לבעיות של אספקת תחבורה ציבורית בתדירות גבוהה מספיק ובאיכות מספקת ביחס לעלייה המשמעותית החלה בשימוש בתחבורה הציבורית כתוצאה מהמעבר לתחבורה ציבורית בחינם. דו"חות בנושא מדגישים שאלא אם יתווספו כלי-רכב נוספים למערך התחבורה (כמו שבוצע בדנקרק, שהגדילה את מספר האוטובוסים שלה מ-100 ל-140 כחלק מהפיכת התחבורה הציבורית בה לחינמית) תחול ירידה במהירות הנסיעה, עלייה בשחיקה של הנהגים ועלייה בוונדליזם.
בנוסף, ישנם אלו אשר חוששים מעלות הפעלה גבוהה מדי, בעקבות הפסקת קבלת המימון ממכירת הכרטיסים. למרות זאת, בערים אשר מבצעות ניסויים בתחבורה ציבורית בחינם, נרשמה עלייה בפעילות הכלכלית ובמחזור השנתי של העירייה, כתוצאה מהמיסים הנאספים ממכירות ומיסים אחרים, דבר אשר שימוש נרחב יותר בתחבורה הציבורית תורם לו.
רשימת ערים ומדינות עם תחבורה ציבורית בחינם.
ברשימה זאת, כלולים אך-ורק מערכי תחבורה ציבורית חינמיים לכלל האוכלוסייה.
דנה אבירם
דנה אבירם (נולדה ב-13 באוקטובר 1971) היא סופרת ילדים ונוער, יזמית, בעלת חברת "זהירים ברשת", עובדת סוציאלית בשירות בתי הסוהר ומרצה בתחום החינוך. מרבית עיסוקה הוא בתחום מוגנות ברשת, בו היא עוסקת שנים רבות. כמו כן היא עוסקת בטיפול קבוצתי ופרטני לילדים המתקשים חברתית.
ביוגרפיה.
אבירם נולדה בחיפה וגדלה בשכונת אחוזה, כילדה התקשתה בלימודים וקראה ספרים רבים. למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, ועם סיום לימודיה עבדה עם ילדים ונוער בסיכון והייתה פקידת סעד לחוק הנוער. בשנת 2005, התחילה לעבוד כעובדת סוציאלית בבית הסוהר לגברים "מעשיהו" בעיקר התמחתה בטיפול באגף לעברייני מין וכן חולי נפש. המפגשים בכלא עם עברייני המין השפיעו עליה והיא החלה לכתוב ספרים על מוגנות ברשת לילדים. בכדי לעצור את תופעת הפגיעות המיניות ברשת היא הקימה את חברת "זהירים ברשת". במקביל המשיכה לכתוב ספרים העוסקים בהתמודדות ברשת שזכו לחשיפה והוכרה רבים. הספר "סלפי אחד יותר מדי" נכנס למצעד הספרים בשנת 2015 ונבחר לתואר "הספר האהוב ביותר על הנוער" במשך שנתיים. בשנה זו נבחר למצעד הספרים גם הספר "חולמת להיות אלופה" שכתבה בליווי האלופה האולימפית יעל ארד. במקביל התמחתה אבירם בטיפול קבוצתי ופרטני בילדים דחויים ומתקשים חברתית, וכן כאלו המתמודדים עם חרדה חברתית. היא מתנדבת במסגרות שונות - כדוגמת עמותת רקפת שם היא מנחה קבוצה לילדים בעלי חרדה חברתית.
אבירם מתגוררת במודיעין, היא נשואה ולה 3 ילדים.
זהירים ברשת.
חברת "זהירים ברשת" הוקמה על ידי דנה אבירם בשנת 2013 במטרה להעניק כלים לילדים בתחום ההגנה ברשת זאת תוך חינוך, שיח, והעלאת מודעות לסכנות ולדרכי ההגנה. במסגרת פעילות החברה מתקיימות הצגות ילדים, סדנאות, הרצאות, וכן חדרי בריחה - לתלמידים - הורים ומורים. זאת מתוך תפיסה שיש לקדם את השיח בדרכים חדשניות ויצירתיות אשר ייצרו סביבה בטוחה לילדים ולנוער ברשת. החברה מעסיקה שחקנים ושחקניות, מנחי קבוצות, ומרצים בתחומים אלה. הפעילות בחברה מתפרסת על פני כל רחבי הארץ. בשנת 2019 נכחו בפעילויות השונות-כ־30,000 תלמידים. פעילותה זוכה להערכה והוקרה רבה, ומהווה חוד החנית במאבק בפגיעות ברשת (בריונות ברשת, חרמות, ביוש, פגיעות מיניות ופרסום תכנים לא ראויים ותמונות חושפניות).
חואן, נסיך אסטוריאס
חואן, נסיך אסטוריאס (בספרדית: Juan de Aragón, príncipe de Asturias; 30 ביוני 1478 - 4 באוקטובר 1497) היה בנם של המלכים הקתולים ונסיך אסטוריאס עד מותו.
ביוגרפיה.
חואן נולד ב-30 ביוני 1478 בסביליה, פרננדו השני, מלך אראגון ולאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. בעת לידתו נלחמו הוריו במלחמת הירושה הקסטיליאנית נגד בת דודתו חואנה, נסיכת קסטיליה, בתו של אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה, אשר נתמכה על ידי אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, ולידת חואן סייעה לאמו לנצח במלחמה.
בשנת 1479 נחתם הסכם שלום בין הצדדים, ולפי ההסכם הוחלט כי לחואנה תינתן הברירה האם לחכות ולהתחתן עם חואן, או לפרוש למנזר, אך חואנה בחרה להפוך לנזירה וויתרה על דרישתה לכתר. כיורש העצר היה חואן מאוד אהוב על אמו, שאף השקיעה רבות בחינוכו, ולאחר גילוי קובה בשנת 1492 כינתה את האי על שם חואן.
בתחילה רצו הוריו לחתנו עם אן מברטאן, בתם של פרנסואה השני, דוכס ברטאן ומרגריט מפואה, אולם ההסכם לא יצא לבסוף אל הפועל. ב-3 באפריל 1497 התחתן חואן עם מרגרטה מהבסבורג, בתם של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומארי, דוכסית בורגונדיה, אולם ב-4 באוקטובר אותה שנה מת חואן משחפת בסלמנקה, בעת שבא לחתונת אחותו איזבלה מאראגון, מלכת פורטוגל עם מנואל הראשון, מלך פורטוגל, ולא הותיר ילדים אחריו.
מרכז מפנה