לימודיו העיקריים של מייקל טרי התנהלו במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, ומורו לכינור ולוויולה היה אפרם צימבליסט. בגיל 20 הופיע לראשונה ברסיטל בקרנגי הול בניו יורק ואחר כסולן בכינור ובוויולה עם תזמורות חשובות, ביניהן: תזמורת פילדלפיה, תזמורת בולטימור, הפילהרמונית של לוס אנג'לס ותזמורת ניו ג'רזי. כחבר מייסד בשלישיית מרלבורו וברביעיית גוארנרי, הופיע ברחבי העולם והקליט יותר מ-80 יצירות מוזיקה קאמרית. בין אלה בולטות עשר רביעיות וחמישיות פסנתר עם ארתור רובינשטיין. טרי היה חבר בסגל המורים של מכון קרטיס למוזיקה, הקונסרבטוריון למוזיקה של בארד קולג', בית הספר מנהטן למוזיקה, בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד ואוניברסיטת רטגרס. הוא הופיע דרך קבע בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו.
טרי ניגן בוויולה מסביבות 1750 של דומניקוס בוזאן מוונציה, איטליה ובוויולות מתוצרת בונה הכינורות המודרני, הירושי איצוקה היפני.
רשימת הקלטות.
אלה הן ההקלטות של מייקל טרי, נוסף להקלטות המוזיקה הקאמרית עם רביעיית גוארנרי:
ופנחס צוקרמן (קולומביה)
בורדייה
סיפור חסידי
באומגרטן
שרגא פייבל מנדלוביץ
ערעור (משפטים)
Zoo ארץ zoo
סיכון כפול
סיכון כפול (באנגלית: double jeopardy) הוא מצב משפטי בו אדם מועמד פעמיים לדין על אותה עבירה תוך קיום מערך עובדות זהה; במקומות רבים בעולם מצב זה אסור על פי כללי המשפט הפרוצדורלי – כלומר, אין להעמיד אדם למשפט פלילי בגין אותה עבירה יותר מפעם אחת. זוהי זכות העומדת לצדו של הנאשם, ונחשבת לחלק ממטריית ההליך הנאות. עקרון הסיכון הכפול מקורו, בין השאר, בדוקטרינת מעשה בית דין, שעיקרה איסור שינוי תוצאתו של עניין שכבר נדון.
בארצות שונות.
ארצות הברית.
בארצות הברית, הזכות להגנה מפני סיכון כפול מובטחת לכול בתיקון החמישי לחוקה:
למן 1969 כלל זה תקף גם למשפטים הנערכים בבתי משפט של מדינות ארצות הברית ולא רק לבתי משפט פדרליים.
"No person shall ... be subject for the same offence to be twice put in jeopardy of life or limb ..."
סיכון כפול עומד במרכז עלילת המותחן שובר הקופות "סיכון כפול" משנת 1999.
ארצות נוספות בהן קיים איסור חוקתי, בין אם מלא או חלקי, על סיכון כפול הן קנדה, הודו ומקסיקו.
ישראל.
בישראל מוסדר עקרון הסיכון הכפול באופן חלקי בלבד, בסעיף 5 לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב-1982:
הוראת חוק זה מאמצת את עקרון הסיכון הכפול באופן חלקי, שכן היא דורשת מצב בו המשפט הראשון הסתיים בזיכוי או בהרשעה. אם נפסק הדיון הראשון בשלב מוקדם יותר, לא תעמוד ההגנה לנאשם, דהיינו, שההגנה לפי סעיף זה היא חלקית ומתמצית בטענה "כבר זוכיתי/הורשעתי".
העיקרון הכללי של הגנת "כבר נשפטתי", דהיינו "הועמדתי לדין", ללא קשר לתוצאות המשפט ואופן סיומו, טרם התקבל בפסיקה הישראלית, אך זו איננה שוללת את האפשרות להעלותה. אדרבא, בכל הפעמים שהטענה הועלתה היא נדונה ונדחתה לגופו של עניין.
פריונה
ישיבת תורה ודעת
ישיבת תורה ודעת (או מתיבתא תורה ודעת) היא ישיבה חרדית הנמצאת בשכונת קנסינגטון שבברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית. הישיבה הוקמה בשנת 1917 על ידי הרבנים בנימין וילהלם, לואיס דרשוביץ וזאב גולד, ופעלה בתחילתה כבית ספר יסודי. הרב גולד נבחר לכהן כנשיא הישיבה והוא שבחר את שמה: "ישיבת תורה ודעת", כשם ישיבתו של הרב יצחק יעקב ריינס בלידא, שבה למד בצעירותו.
בראשיתה התנהלה הישיבה ברוחה של תנועת תורה עם דרך ארץ, בהמשך הפכה לישיבה חרדית.
לאחר מספר שנים נקרא הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' לכהן כמנהל הישיבה. תחת ניהולו הוקמה "מתיבתא", מסגרת לגילאי תיכון. בשלב מאוחר יותר הקים הרב מנדלוביץ' גם ישיבה גבוהה, לבוגרי המתיבתא ולמסיימי מסגרות חינוך על-יסודי אחרות.
במשך השנים כיהנו בראשות הישיבה הרב יעקב קנטרוביץ (למשך כשנה), הרב שלמה היימן, הרב ראובן גרוזובסקי, הרב אליהו חזן, הרב גדליה שור, הרב יעקב קמינצקי, הרב ראובן פיין, הרב אברהם יעקב פאם והרב ישראל בלסקי. ראשי הישיבה כיום הם הרב יצחק ליכטנשטיין (בנו של הרב אהרן ליכטנשטיין), הרב יוסף סביצקי והרב ישראל רייזמן.
תורה ודעת
מתיבתא תורה ודעת
משפטי האיזומורפיזם של נתר
בישינג
משה הירש (עסקן ספורט)
משה הירש (1944 – 24 בנובמבר 2002) היה ספורטאי ועסקן ספורט ישראלי, יושב ראש אגודת מכבי חיפה ויושב ראש איגוד השחייה בישראל לשעבר.
ביוגרפיה.
הירש עלה לארץ ב-15 בדצמבר 1948 מבולגריה. היה שחקן קבוצת הנוער של מכבי חיפה בכדורגל.
יזם והקים את גביע חיפה הבינלאומי בשחייה. כיו"ר מחלקת השחייה (איגוד השחייה בישראל) במכבי חיפה טיפח בין היתר את השחיינים: איתן אורבך ואניה גוסטומלסקי. בין השנים 1994–1999 היה יו"ר אגודת מכבי חיפה, במסגרת תפקיד זה היה אחראי על מעל עשר מחלקות ספורט של מכבי. בין השנים 1999–2002, שימש כגזבר ומ"מ יו"ר האגודה. בנובמבר 2000 הוא התמנה לתפקיד יו"ר איגוד השחייה בישראל.
בנו, ערן הירש, היה אלוף ושיאן ישראל בשחייה.
ב-24 בנובמבר 2002 נפטר מדום לב.
ברכט
הכוחות המזוינים של יוון
הכוחות המזוינים של יוון (ביוונית: Eλληνικές Ένοπλες Δυνάμεις, Ellinikés Énoples Dynámis) מורכבים מצבא יוון הכולל עתודות המשמר הלאומי, הצי היווני וחיל האוויר היווני הכולל הגנה אווירית. בראשם עומד (ביוונית: Γενικό Επιτελείο Εθνικής νμυνας, בקיצור ΓΕΕΘΑ או HNDGS). ראש המטה הכללי הוא קצין בדרגת גנרל. הרשות האזרחית המפקחת על הכוחות המזוינים היא .
מידע כללי.
חובת גיוס.
ביוון קיים גיוס חובה לגברים מגיל 18, משך תקופת גיוס החובה ביון נע בין 9 חודשים (בצבא יוון) ל-12 חודשים (בחיל האוויר היווני ובצי היווני). נשים יכולות לשרת בצבא יוון בהתנדבות, אך אינן חייבות בגיוס.
תקציב.
לשנת הכספים 2018 הוערך תקציב ההגנה ב־4.3 מיליארד אירו במחירים קבועים לשנת 2010 או 4.1 מיליארד אירו במחירים שוטפים, שווה ערך ל-2.27% מהתמ"ג.
כוח אדם.
מספר אנשי הצבא נאמד בכ-141,000: 90,000 בצבא, 16,000 בצי, 25,000 בחיל האוויר, 10,000 בשירות משותף, תמיכה ומטה וכ-35,000 משמר לאומי
ציוד ורכש צבאי.
ציוד הכוחות הצבאיים של יוון מורכב ברובו משילוב של כלי נשק מיובאים מאירופה וארצות הברית, וכן ממספר מצומצם של מערכות מתוצרת מקומית, במיוחד ספינות ימיות; גרמניה היא הספקית המובילה של מערכות נשק ליוון מאז 2010, ואחריה צרפת וארצות הברית; התעשייה הביטחונית של יוון מסוגלת לייצר ספינות ימי ותתי מערכות נלוות (הערכת 2019)
פעולות בינלאומיות.
יוון חברה באיחוד האירופי ובנאט"ו ומשתתפת בעיקר בפעולות שמירת שלום. פעולות כאלה הן ISAF באפגניסטן, EUFOR בבוסניה והרצגובינה וצ'אד ו-KFOR בקוסובו.
מבנה הכוחות המזוינים.
המטה הכללי של ההגנה הלאומית.
למטכ"ל ההגנה הלאומי סמכויות פיקוד על המפקדות של הצבא היווני, הצי היווני וחיל האוויר היווני. והיחידות הכפופות להן. הוא אחראי לארגון ויישום מבצעים ותרגילים של הכוחות המזוינים, תיאום ויישום מבצעים במהלך ניהול משברים, בזמן המלחמה ובימי השלום, ופיקוח על פעולות הכוחות המזוינים מחוץ לשטח הלאומי של יוון.
הצבא היווני.
הצבא היווני הוא הכוח היבשתי של יוון. משימתו להבטיח את הגנת המדינה, עצמאותה הלאומית ושלמותה הטריטוריאלית של המולדת. משימת הצבא וכלל הכוחות המזוינים נקבעת על ידי מדיניות ההגנה הלאומית והאסטרטגיה הצבאית הלאומית, לפיה על הצבא להרתיע איומים או תוקפנות נגד המדינה, לנהל משברים ביעילות, ואם ההרתעה נכשלת, לבצע את הפעולות הדרושות על מנת להגן על שלמות השטח הלאומי ולהשיג את היעדים הלאומיים.
בעתות שלום חובות הצבא כוללות:
הצבא מורכב מארמיות וחילות. הארמיות כוללות את היחידות הלוחמות: חי"ר, שריון וארטילריה ואת יחידות התמיכה הקרבית: הנדסה, קשר וחיל האוויר של צבא. החילות מספקים את התמיכה הלוגיסטית. הוא מאורגן בחטיבות המורכבות על פי הדגם של נאט"ו משלושה גדודים מתמרנים, גדוד ארטילריה, וגדוד תמיכה.
ארבעה פיקודים מפקחים על כל יחידות הצבא:
הצי היווני.
הצי היווני הוא צי מודרני המורכב מיחידות תקיפה, כגון פריגטות, ספינות תותחים, צוללות וספינות טילים ומספר סוגים של ספינות תמיכה. תפקידו להגן על האינטרסים הלאומיים של יוון ושלמות המים הטריטוריאליים שלה, ביבשת ובאיים.
כוחות הלחימה
חיל האוויר היווני.
חיל האוויר היווני משלב צי מטוסים מודרני ומערך גמיש, בשילוב מערכת הגנה אווירית מקיפה המורכבת מרשת נרחבת של מערכות נגד מטוסים. תפקידו העיקרי להגן על המרחב האווירי היווני ולספק תמיכה קרבית לצבא ולצי היווני.
ארגון
גרטרוד שטיין
גרטרוד שטיין (באנגלית: Gertrude Stein; 3 בפברואר 1874 – 27 ביולי 1946) הייתה סופרת יהודייה אמריקאית, שחיה רוב חייה בפריז ונמנתה עם מובילי המודרניזם בספרות ובאמנות.
קורות חיים.
שטיין נולדה באלגני שבפנסילבניה למשפחה יהודית אמידה ממוצא גרמני. היא למדה במכללת רדקליף לאמנות בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. שם עודד אותה אחד ממוריה, הפסיכולוג ויליאם ג'יימס, לפתח את טכניקת הכתיבה האוטומטית של זרם התודעה, שבה עשתה שימוש כל חייה. בכתיבה זו נעשה ניסיון לתת עדיפות לתת-מודע על פני המודע.