טיעון נוסף בזכות שיטת בדר-עופר הוא טיעון המחיר האחיד במכרז ההוגן: בשיטה הישנה ייתכן שעל מושב מסוים "ישולם" מספר קולות גדול יותר מאשר על מושב אחר, בעוד שבשיטת בדר-עופר יש מחיר-אחיד-למושב עבור כל המושבים. (למשל, פרלמנט ובו שלושה מושבים ושלוש מפלגות: הגדולה קיבלה 14 קולות, הבינונית קיבלה 7 קולות, והקטנה קיבלה 6 קולות. בשיטה הישנה המפלגה הגדולה משלמת על המושב שלה 9 קולות, בעוד ששתי המפלגות האחרות משלמות 7 ו-6 קולות, בהתאמה. בשיטת בדר-עופר המחיר הנדרש הוא אחיד: 7 קולות למושב, אך יש לשים לב שהמפלגה הקטנה אינה מסוגלת לשלם את המחיר הזה, וקולותיה "מושלכים לפח"). קולות ש"מושלכים לפח" מהווים קושי עבור טיעון המחיר האחיד במכרז ההוגן, שהרי במכרז הוגן אין גביית יתר ואין השחתת אמצעי תשלום – סכומים שלא שימשו לרכישה, מוחזרים לבעליהם או נשמרים עבורם כיתרות זכות.
חוק באדר עופר
מדינת כווית
דרמיס
היפודרמיס
שיטת בדר-עופר
מונסטר (סרט)
מונסטר (במקור: Monster - באנגלית, מפלצת) הוא סרט דרמה משנת 2003. בוים על ידי פאטי ג'נקינס ומבוסס על סיפור חייה של הרוצחת הסדרתית איילין וורנוס, שרצחה שבעה גברים והייתה הרוצחת הסדרתית הראשונה שהתגלתה בארצות הברית כאשר בסופו של דבר, ב-9 באוקטובר 2002 הוצאה להורג באמצעות זריקת רעל. שרליז ת'רון המגלמת את לי זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
עלילה.
איילין וורנוס, המכונה גם לי בלובק (שרליז ת'רון) היא זונה חסרת בית. סלבי וול (כריסטינה ריצ'י), נערה לסבית צעירה, פוגשת בה ומנסה ליצור עימה מערכת יחסים. סלבי מתגוררת אצל דודתה כדי "לרפא" אותה מנטייתה המינית. עם התפתחות העלילה, נוצר קשר בין השתיים וסלבי עוזבת את בית דודתה ועוברת לגור עם לי. לשתיהן זהו חידוש שכן סלבי לראשונה מממשת את הפנטזיות שלה ומאידך לי אשר נוצלה פעמים כה רבות בעברה מקבלת יחס חם ואוהב.
חרף מאמציה למצוא עבודה מכובדת, לא מצליחה לי להיכנס לשוק העבודה הרגיל ונאלצת להמשיך ולהתפרנס מזנות. עקב ניצול שעוברת על ידי אחד מלקוחותיה, מחליטה לי לנקום ומתחילה בסדרת רציחות של לקוחותיה. אם בתחילה, רצחה לי רק את אלו אשר התעללו בה הרי שככל עובר הזמן, הרצח נעשה יותר ויותר טריוויאלי ונרצחים אנשים שכל חטאם היה עצירה בצד הדרך. בעת הזו סלבי מתחילה לסגת ולפחד ואף פונה לרשויות החוק כנגד לי, במהלך המשפט הייתה סלבי עדת התביעה המרכזית ולאחר המשפט, הורשעה לי וקיבלה גזר דין מוות.
קישורים חיצוניים.
משבר הנפט
סוכרים
הבנייה
קטבוליזם
קטבוליזם (בעברית: יְרִידַת חֳמָרִים או תהליך פירוק) הוא רצף של תהליכים מטבוליים אשר מפרקים מולקולות גדולות. תהליכים אלו כוללים פירוק וחמצון של רכיבי התזונה. מטרת התגובות הקטבוליות היא הפקת אנרגיה ואספקת המרכיבים הדרושים לתהליכים אנאבוליים.
המילה "קטבוליזם" היא מלטינית חדשה, שקיבלה את השורשים מיוונית : κάτω "kato", "למטה" ו-βάλλειν "ballein", "לזרוק". כלומר, פעולה המורידה את רמת האנרגיה.
תגובות אלו שונות מאורגניזם אחד למשנהו. אצל הכמוהטרוטרופים מולקולות אורגניות משמשות מקור אנרגיה. אצל הכמואוטוטרופים יש שימוש בתרכובות לא-אורגניות, ואילו אצל הפוטואוטוטרופים קרינת השמש משמשת כמקור אנרגיה לאגירת אנרגיה כימית.
למרות הצורות השונות לכאורה של התהליכים המטבוליים, בכולן יש שימוש בתגובות חמצון-חיזור להעברת אלקטרונים מתורם מחזר (לדוגמה, מולקולה אורגנית, מים, אמוניה, מימן סולפידי או יוני ברזל) למקבל האלקטרון, המחמצן (לדוגמה: חמצן, חנקה או גופרה). בבעלי חיים, בתגובות אלו מעורב קומפלקס של מולקולות אורגניות, שמפורקות למולקולות פשוטות יותר כגון פחמן דו-חמצני ומים.
ניתן לחלק את הרצף הנפוץ ביותר של תהליכים קטבוליים (בבעלי חיים) לשלושה חלקים:
קאטבוליזם
קטאבוליזם
קאטאבוליזם
ערפד מצוי
ערפד מצוי (שם מדעי: Desmodus rotundus) הוא מין של עטלף מתת-משפחת הערפדים שבמשפחת הזיזפיים והוא אחד משלושת העטלפים הידועים כמוצצי דם. בעבר היו מינים נוספים מהסוג ערפד שנכחדו.
מאפיינים.
הערפד המצוי נפוץ ממקסיקו ועד ארגנטינה וצ'ילה. הוא נפוץ באזורים טרופים וסובטרופיים ומתגורר ביערות גשם ובמדבריות. הוא משתכן בחללים, במערות ובעצים ומתכונן לפעילות בלילה.
הערפד המצוי נוהג לחיות במושבות של 20 עד 100 פרטים בדרך כלל, אך דווח אף על קבוצות של עד 5,000 פרטים. במושבות אלו יש קשרים חברתיים חזקים והערפדים מזהים זה את זה באמצעות ריח וקול. המושבות חיוניות להישרדותם של הערפדים המצויים, שכן ישנם לילות שבהם הם עלולים לא למצוא אוכל. במצב של מחסור במזון הערפדים מסוגלים להזין זה את זה בתהליך העלאת גירה, כך שערפד רעב יקבל מזון מערפד אחר במושבתו. לאחר יומיים ללא מזון, ימות הערפד.
הערפד המצוי ניזון מדמם של בעלי חוליות. את קורבנותיו הוא מאתר באמצעות ריח, קול, תהודה וייתכן שגם על פי חום. הוא מסוגל ללכת, לרוץ ולדדות על האדמה כדי לעקוב אחר טרפו. כאשר הוא מגיע לטרפו הוא נושך אותו וגורם לפציעה בגודל של כ-3 מ"מ, שלא גורמת כאב רב ולרוב לא מובילה להתעוררות הקורבן. את הדם הניגר מהפציעה הוא מלקק, ולא מוצץ את דמו של הקורבן באופן ישיר. הערפד צורך במנה של דם עד 60% ממשקל גופו, אולם הוא זקוק רק לתאי הדם האדומים ואילו את פלסמת הדם הוא מפריש עוד לפני גמר ארוחתו. עד 20 דקות הוא מסיים את ארוחתו. הוא נוהג לשתף את הערפדים האחרים שבקבוצתו בדם.
הערפד המצוי הוא אחד היונקים המעופפים היחידים אשר יכול לנוע הן על הקרקע והן באוויר. הם לא ממריאים מהקרקע, אלא משגרים עצמם באמצעות שרירי החזה החזקים שלהם לקפיצה שאורכת כ-30 מילישניות.
לערפד המצוי פרווה שצבעה חום אפרפר וצבע בהיר יותר באזור הבטן. אורך מוטת הכנף הוא בממוצע 35–40 סנטימטרים ואורך הראש והגוף הוא בדרך כלל 7–9 ס"מ. משקלו 15 עד 50 גרם בדרך כלל. לרוב הנקבות גדולות יותר מהזכרים. לערפד המצוי רגליים אחוריות חזקות והוא חסר זנב. אוזניו מחודדות והוא ניחן בחוש ריח חד. בלשונו שני חריצים צדדים אשר מתרחבים ומתכווצים בעת שהוא ניזון. ברוקו מצוי האנזים דראקולין, אשר פועל כמעכב לא תחרותי של גורמי הקרישה IXa ו-Xa, ובכך מונע מהדם של קורבנותיו להיקרש.
לקראת ההזדווגות מטפס הזכר על גבה של הנקבה, לופת את כנפיה המקופלות ומחזיק את גב צווארה עם פיו. ההזדווגות אורכת שלוש עד ארבע דקות. הערפד המצוי מזדווג במהלך כל השנה. לרוב ממליטה הנקבה בין אפריל למאי או בין אוקטובר לנובמבר. הנקבה מביאה לעולם ולד אחד מדי שנה, לאחר היריון שמשכו שבעה חודשים בממוצע. בעת לידתו משקלו של הוולד הוא בין 5 ל-7 גרם ועיניו פקוחות. הוא נגמל מיניקה לאחר כחודש שבו הוא מכפיל את משקלו, ולאחר כ-5 חודשים הופך לעצמאי. משך חייו של ערפד מצוי עשוי להגיע ל-9–12 שנים בטבע ואילו בשבי עד ל-20 שנה.
הערפד המצוי עלול לגרום לזיהומים להעביר מחלות שונות. כתוצאה ממחלות שונות אותן הוא מעביר לבקר גורם הערפד המצוי לנזק המוערך במיליוני דולרים מדי שנה לתעשיית הבקר באמריקה הלטינית. אך למרות זאת, הערפדים הרגו ב-30 השנים האחרונות רק 9 בני אדם בעקבות העברת מחלות.
Desmodus rotundus
חבצלת השרון (פרח)
דוד הילברט
ג'יימס צ'דוויק
סיר ג'יימס צ'דוויק (באנגלית: James Chadwick; 20 באוקטובר 1891 - 24 ביולי 1974) היה פיזיקאי אנגלי, מגלה הנייטרון, חתן פרס נובל לפיזיקה.
ביוגרפיה.
צ'דוויק נולד בצ'שייר, אנגליה וחונך באוניברסיטת מנצ'סטר ובאוניברסיטת קיימברידג'.
בשנת 1914 התחנך אצל הנס גייגר בברלין. במהלך מלחמת העולם הראשונה המשיך צ'דוויק להתלמד בגרמניה.
לאחר המלחמה חזר לקיימברידג' ועבד יחד עם ארנסט רתרפורד, מורו, בחקירת פליטת קרינת גמא מחומרים רדיואקטיבים.
ב-1932 גילה ממצא חשוב במדעי הגרעין: הוא גילה בגרעין האטום את החלקיק המכונה נייטרון (משום שאין לו מטען חשמלי). בניגוד לגרעיני ההליום (חלקיקי אלפא) שטעונים במטען חיובי ולכן פועלים עליהם כוחות דחייה חזקים בגרעינים של אטומים כבדים, הנייטרון אינו צריך להתגבר על מחסום חשמלי שכזה. לכן הוא מסוגל לחדור אפילו לגרעיני היסודות הכבדים ביותר ולבקע אותם, מה שהפך אותו לכלי חדש במחקר על פירוק אטומים.
באופן זה סלל צ'דוויק את הדרך לביקוע אורניום 235 ובהמשך ליצירת פצצת האטום. על תגלית זו הוא קיבל את מדליית יוז ב-1932 ואת פרס נובל בפיזיקה ב-1935. בדיעבד גילה שהאנס פלקנהאגן, מדען גרמני, גילה את הנייטרון באותו הזמן כמוהו, אך חשש לפרסם את תוצאותיו. צ'דוויק הציע לחלוק איתו את פרס נובל, אך פלקנהאגן היה צנוע וסירב לכבוד הזה.
ב-1935 הפך צ'דוויק לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת ליברפול. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לפרויקט מנהטן בארצות הברית, בו פותחו פצצות האטום שהוטלו על הערים היפניות הירושימה ונגסאקי. קיבל תואר אבירות ב-1945.
ג'ימס צ'דוויק
ג'קסון פולוק
פול ג'קסון פולוק (באנגלית: Paul Jackson Pollock; 28 בינואר 1912 - 11 באוגוסט 1956) היה צייר מודרני אמריקאי.
ביוגרפיה.
ג'קסון פולוק נולד בשנת 1912 בקודי, ויומינג, ארצות הברית. את השכלתו רכש בלוס אנג'לס ובניו יורק. הוא היה חבר קרוב של רוברט מד'רוול, אקספרסיוניסט אבסטרקטי, והושפע ממנו רבות. תחילה עסק בציורים לא פיגורטיביים, אשר הושפעו מאוד מציורים ואמנות פרימיטיביים ובעיקר מהתרבות האינדיאנית.
ב-1946 החל לעסוק בטפטוף צבע. אז שפך צבע מתוך פחיות צבע ענקיות על קנבסים ענקיים שפרש על הרצפה. בנוסף לכלים השגרתיים השתמש בציוריו גם בסכינים ובמקלות. ב-11 באוגוסט 1956, נהרג פולוק בתאונת דרכים באיסט המפטון ניו יורק, בעת שנהג תחת השפעת אלכוהול.
יצירתו.