המיסיון הנוצרי שהונהג בימי הקרולינגים היה שונה מקודמו, בכך שהוא בראש ובראשונה פעל במרץ רב ברחבי סקסוניה, אשר נכבשה בכוח על ידי קרל הגדול במהלך סוף המאה ה-8 לספירה. הצלחת המיסיון הנוצרי נבעה מכפיית התנצרות ומחלקן של נשים נוצריות – אשר נישאו למלכים פגניים ושכנעו אותם ואת נתיניהם להתנצר. כמו כן, קבלת הנצרות הייתה כרוכה בקבלת המורשת הרומית, שהשליטים ראו בה יתרונות מדיניים ומעשיים. המיסיון השתתף באופן פעיל בהקניית תרבות זו דרך הקמת בתי־ספר, מנזרים וכנסיות. כמו כן, הנזירים דאגו למחיקת הפולחן האלילי הקודם – בניגוד למיסיון הנוצרי שנערך בידי נוצריים בתוך גבולות הקיסרות הרומית עד לאותו הזמן, אשר שילב בין הפולחנים.
ביטוייו המעשיים של הרנסאנס הקרולינגי.
השכלה וחינוך.
הרפורמה בהשכלה ובחינוך בתקופה הקרולינגית הייתה פרי היוזמה של קרל הגדול – ושירתה את מטרותיו הדתיות והפוליטיות. היא באה על רקע בערות כללית, אשר לא פסחה גם על מעמד הנזורה. מחד גיסא, היא יצרה אוכלוסייה אדוקה יותר; ומאידך גיסה, היא יצרה שכבה משכילה מקרב נזירים ובישופים, אשר היו נאמנים למערכות השלטון הפרנקי.
ייסוד מערכת חינוך.
באדמוניציו גנרליס של קרל הגדול, מצווה המלך על הקמתם של בתי ספר במנזרים או בכנסיות. נקבע כי כל ילדי הממלכה ילמדו בהם את האמנויות החופשיות – שבעה מקצועות הליבה, שכל אדם חופשי שאינו עבד נדרש ללמוד. הלימודים בממלכה הפרנקית החלו בכנסיות הפרוכליות (הכפריות). הם התבססו על הוולגאטה לספר תהילים, אשר ממנו למדו דקדוק, וקריאה וכתיבה נכונה ותקנית.
אחרי השלמת הלימודים בבית הספר הפטרוכיאליים התלמידים החרוצים הגיעו לכנסיות שבערים – ושם הם למדו מקצועות "יוקרתיים" כגון גאומטריה, אסטרונומיה, מוזיקה, חשבון, דיאלקטיקה ורטוריקה. החשבון היה נחוץ לצורך גביית המיסים. הגאומטריה בסופו של דבר שירתה את גילדת האדריכלים, כדי שיוכלו לבנות כנסיות וארמונות. האסטרונומיה שימשה לחישוב התאריכים של עונת הפסחא. במילים אחרות, קרל הגדול ייסד את מה שהתפתח בהמשך כמקצוע חופשי.
אמנם מערכת החינוך הפרנקית של קרל הגדול לא הייתה מושלמת ורק חוג מצומצם ביותר נהנה מהרפורמות; והרי, לא כל ילדי האימפריה בסופו של דבר למדו. אף כי מרבית האוכלוסייה נותרה אפוא אנאלפביתית – כנראה כולל קרל הגדול עצמו – אין ספק כי הוא אכן ערך שנוי משמעותי בחינוך והשכלה של אוכלוסייתו, שכמותו לא נערך מעולם עד תקופתו.
הקמת ספריות וסדנאות העתקה.
בזמן קרל הגדול נפתחו ספריות גדולות וכן סדנאות כתיבה ('scriptorium'), בה פעלו סופרים, שהעתיקו ספרים מתקופות קדומות. כמו כן, פותח הכתב הקרולינגי 'המינוסקולי' – שבגלל פשטוטו, התשפט שימושו בכל רחבי המרחב הנוצרי, במהלך כל ימי הביניים.
ב-796 נתמנה אלקווין מיורק לאב מנזר מרטין מטור. שם הוא פיקח על עבודתם של נזירים, אשר העתיקו כתבי יד נוצריים עתיקים ושירה וספרות רומית. כמעט כל השירה והספרות הלטינית – כולל הביבליה – שיש בידינו כיום נשתמרו בזכות עבודה זו שנעשתה בידי נזירים בתקופה הקרולינגית. אלקווין גם הכין מהדורה מתוקנת לוולגטה של הירונימוס. את הנוסח הסופי שלה הגיש לקרל הגדול כשי לרגל הכתרתו האימפריאלית בשנת 800, ומאז הועתק נוסח זה בעותקים רבים. בכלל ביוזמתו של אלקווין קמו ראשונות הסדנאות לתיקון הביבליה (ה-'correctoria'), אשר במהלך מאות בשנים עסקה בתיקון הביבליה, אשר הושחת נוסחה במאות השנים הראשונות של ימי הביניים.
לצד סדנות כתיבה והעתקת ספרים, קמה תעשייה שלמה, אשר עסקה בהאדרת כתבי היד על ידי איור, או כריכה בחומרים ייקרי ערך. היות שתהילים הוא ספר שירה, על בסיסו התפתחו כל מיומנויות השירה והנגינה. השירה הקרולינגית התבססה על כללי השירה הגרגוריאנית; והיא הייתה מרכיב חשוב בחיים הדתיים. בתקופתו של קרל הגדול נכתבו לראשונה תווי הנחיה לשירה הקדומים הנקראו "נוימות". אין אלו תווי נגינה המוכרים, אלא הוספות על הכתב הלטיני, האמורות להדריך את הקורא בשירתו ולא בנגינה.
חוק ומשפט.
קרל הגדול עורך רפורמות במערכת החוק והמשפט ומרחיב באורח ניכר את החוק הסאלי מזמן המרובינגים, ומוסיף לו חוקים 'גרמאניים' במוצאם. חוק זה ("Lex Salica Emendata)", אשר משקף מסורות גאליות, רומיות וגרמאניות, עומד ביסוד החוקים האירופיים המודרניים.
סוף הרנסאנס הקרולינגי.
הרנסאנס הקרולינגי לא ארך תקופה ארוכה. במותו של קרל הגדול בשנת 814 עלה לכס בנו לואי החסיד, אשר החזיק בממלכה האדירה בשלמותה עד מותו בשנת 840. הוא ניסה לשמר את הצלחת אביו בעזרת המשכילים מתקופת אביו בהם איינהרד. אולם לאחר מותו של לואי החסיד חולקה הממלכה בהסכם ורדן בשנת 843 לשלושה חלקים, פרנקיה המזרחית, פרנקיה המערבית ופרנקיה התיכונה. המלחמות והיריבויות שהתקיימו בין ממלכות אלו הקפיאו את ההישגים של הרנסאנס הקרולינגי - ואף הסיגו את אירופה אחורה למשך תקופה של כמאתיים שנה, המכונה התקופה הפיאדואלית.
יחד עם זאת, תודות להגברת הלימוד של כל מיומנויות השפה: הדקדוק, הקליגרפיה, ההגייה והרטוריקה; תודות לסדנאות הכתיבה, אשר פיתחו את המודעות לשפה; ותודות לחידוש העיון במקרא ובכתבי אבות הכנסייה – בזמנו של קרל הגדול, נבלמה השתכחות השפה הלטינית, אשר אפיינה את ראשית ימי הביניים. לא רק שבכך, השכבה האינטלקטואלית האירופית למדה לדבר בשפה אחת; אלא למעשה נצלו התרבות הקלאסית, הביבליה הלטינית וכן כתבי אבות הכנסייה; וכן שוקמה מערכת החוק והמשפט. אמנם לאחר קרל הגדול, אירופה נכנסה למצב של אנדרלמוסיה, אבל הוא שתל את ניצני ההשכלה והחינוך. בכל אופן, בתודעה האירופית נחקק כי קרל הגדול ייסד את מערכת החינוך, ההשכלה והמשפט.
עדי שילון
עדי שילון (נולדה ב-10 בדצמבר 1987) היא מנחת רדיו וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
שילון נולדה בתל אביב, בת לדן ולמירי שילון. לאחר מכן עברה לגור בקיסריה וסיימה את לימודי התיכון בבית הספר אמית עתידים באור עקיבא.
שילון החלה את דרכה התקשורתית בתוכנית הרדיו היומית "חי מתל אביב" ב-2010 כמגישה יחד עם עופרי פרישקולניק. עד 2010 הפיקה גם את תוכניות הרדיו "האיש הקטן מהרדיו", "תוכנית הבוקר" ו"לב תל אביב". באותה השנה גם ערכה את תוכנית הרדיו של שלישיית מה קשור, אשר שודרה בחלק מהזמן גם בטלוויזיה בערוץ 24, והחלה להגיש יחד עם שני נחשוני את תוכנית הרדיו "זורמות" ברדיו תל אביב.
בשנים 2010–2014 עבדה בתוכנית הבוקר ברדיו, עם סלוצקי ודומינגז, בתחנה 101.5FM. ב-2010 הפיקה וערכה את התוכנית והחל מ-2012 עבדה כמגישה מחליפה יחד עם שני נחשוני.
ב-2012 השתתפה בתוכנית היומית "15 דקות" ב-HOT בידור ישראלי בהנחיית נדב בורנשטיין, שם סקרה יחד עם חבריה לאולפן את תוכניות הריאליטי. בהמשך השתתפה בפאנל התוכנית "הדיבור" בהנחיית אלירז שדה בערוץ 24.
ב-2014 השתתפה בפאנל המגזין היומי של ערוץ הוט בידור ישראלי, "חדשות הבידור" למשך זמן קצר עד ביטול הפאנל בתוכנית. באותה שנה גם השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי של HOT3, "מחוברים פלוס" בעונתה השנייה. בהמשך החלה להגיש את התוכנית "העשירייה" בערוץ 24.
בתחילת 2015 השתתפה בפרויקט של איגוד האינטרנט הישראלי יחד עם ידועני רשת נוספים. החל מ-2015 משתתפת כחלק מהפאנליסטים בתוכנית הבידור של רשת, "מלחמת המינים" לצד מירב פלדמן. באותה השנה גם לוהקה לעונה השנייה של הדוקו-ריאליטי של הוט "היחידה 2", וכן החלה להגיש תוכנית רדיו לילית יחד עם זוהר ישראל בשם "עשר בלילה עם עדי שילון וזוהר ישראל" ברדיו תל אביב.
בשנים 2016–2017 הגישה את התוכנית היומית "מנת הבית", של הזכיינית "רשת" בערוץ 2.
החל מ-2018 ועד 2019 הנחתה את התוכנית "היכון, הכן, שף!" ברשת 13.
ב-2022 יצא ספרה "על החיים ועל האוכל".
חיים אישיים.
ב-2015 החלה שילון מערכת יחסים עם השחקן הערבי-ישראלי יוּסף (ג'ו) סוויד. במרץ 2018 הם נישאו בטקס אזרחי בחו"ל והם מתגוררים בברלין. באוקטובר 2019 נולדה בתה הבכורה.
להבה סולרית
זכריה סיצ'ין
תאוריית שדה המיתרים
חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי
חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת עשרה פרקים בהפקת הערוץ הראשון, המספרת את סיפורו של הקולנוע הישראלי. הסדרה נקראת על שם סרטו של אסי דיין, "חגיגה לעיניים", שיצא בשנת 1975.
הסדרה, שצולמה במשך שנתיים, כוללת ראיונות, שיחות וסצינות עם אנשי מפתח והכוכבים הגדולים של תעשיית הקולנוע הישראלי. בין המרואיינים הרבים שבסדרה, התראיינו גם הבמאי, התסריטאי והשחקן אסי דיין והבמאי והמפיק מנחם גולן, זמן קצר לפני מותם.
לצד הראיונות משובצים קטעי ארכיון, סרטים ביתיים שמעולם לא שודרו וקטעים מאחורי הקלעים של הפקות חלק מהסרטים.
פרקי הסדרה.
פרק 1: השוטר והזונה.
הפרק הראשון בסדרה, "השוטר והזונה", שודר לראשונה ב-21 ביוני 2015. הפרק מתמקד באישיותו של אפרים קישון ובסרטיו "סאלח שבתי" (1964), "ארבינקא" (1967), "תעלת בלאומילך" (1969), "השוטר אזולאי" (1971) ו"השועל בלול התרנגולות" (1978).
בין המרואיינים שבפרק: גילה אלמגור, רודיקה אלקלעי, יהורם גאון, מנחם גולן, אורי גרוס, איתן גרין, ניסים דיין, נורית הירש, שמי זרחין, חיים טופול, אושיק לוי, רשף לוי, שייקה לוי, ירון לונדון, אבי נשר, רפי קישון, ניצה שאול, רנן שור, שושיק שני, עודד תאומי.