יחוס חיבור זה לתנאים משתמע מדברי החיבור עצמו ששונה את ההלכות בשמות של תנאים כגון שמאי והלל, ובעקבות כך סברו מספר ראשונים שאכן חובר על ידי התנאים; ואכן כך משתמע גם מדברי הרמב"ן בפירושו לתורה, אך החוקרים טוענים כי מדובר בחיבור מזויף המתייחס לתנאים שלא בצדק. בין החוקרים היו שטענו כי יחוסו האמיתי של הטקסט הוא לקראים שהטביעו בו את חותמם עם מנהגיהם הנזכרים בברייתא זו, אך כיום מקובלת יותר הגישה כי למרות הדמיון שיש בטקסט לרעיונות קראיים, אין הוא ממקור קראי.
פרופ' שאול ליברמן כותב בספרו: "הברייתא המשונה 'ברייתא דמסכת נדה' הוצאת הורוביץ, נכתבה כנראה על ידי בן ארץ ישראל שהיה שייך לכת שלא התנהגה כתורה וכהלכה".
נוסחאות הברייתא.
לברייתא זו שתי נוסחות, ושתיהן נדפסו במהדורה הראשונה בזו אחר זו.
הדפוס הראשון וצאתו לאור.
ברייתא זו נדפסה לראשונה מכתב יד על שתי נוסחאותיה, בפרנקפורט בשנת תר"ן (1889) על ידי המהדיר חיים מאיר הורוויץ, שריכז ברייתא זו ועוד אחרות בתוך קובץ שנקרא "תוספתא עתיקתא", והוסיף להן פירוש שנקרא "פתחי נדה"; וכך הוא כותב בשער הקובץ:
מהדורות מודפסות.
נדפס לאחרונה בתוך:
למידע נוסף.
Evyatar Marienberg, "Baraita de-Niddah", in: Jewish Women – A Comprehensive Historical Encyclopedia, Edited by Paula E. Hyman and Dalia Ofer, Shalvi Publishing, Jerusalem 2006
מהדורה ביקורתית מודרנית (בצרפתית, עם נוסחים בעברית).
Evyatar Marienberg, "La Baraita de-Niddah : Un texte juif pseudo-talmudique sur les lois religieuses relatives à la menstruation" (The Baraita de-Niddah : a Pseudo-Talmudic Jewish Text about the Religious Laws Concerning Menstruation), La Bibliothèque de l'Ecole des Hautes Etudes, Sciences religieuses, Vol. 157, Brepols, Turnhout 2012
ג'וב ג'נין
ג'וב ג'נין (בערבית: جب جنين) היא עיירה, בת כ-12,000 תושבים, במחוז אל-בקאע שבלבנון. ג'וב ג'נין הוא היישוב המרכזי בנפת מערב הבקאע, ומצוי בו בניין הסראייה - בניין הממשל האזורי. העיירה, שגובהה 930 מטר מעל פני הים, מצויה מצפון מזרח לאגם קרעון בחלק הדרומי של בקעת הלבנון. ג'וב ג'נין נמצאת למרגלות מורדותיו הצפוניים של רכס ג'בל ערבה המתנשא לגובה של מעל 1,400 מטר מעל פני הים. נהר הליטני עובר כקילומטר ממערב לה במהלכו מצפון לדרום. היישובים הסמוכים אליה הם: ע'זה בצפון, כאמד א-לוז במזרח, ללה בדרום וכפריא במערב.
באזור העיירה נערכו מספר חפירות ארכאולוגיות ונמצאו ממצאים שהבולטים שבהם מתוארכים לתקופות הפלאוליתית והנאוליתית.
במלחמת שלום הגליל נכבשה העיירה ב-11 ביוני 1982, על ידי פלוגת שריון מגדוד 77 (חטיבה 7) שסופחה לחטיבת צנחנים במילואים 623. לאחר הפסקת האש מול הסורים (שנכנסה לתוקף גם היא ב-11 ביוני) עבר קו ההפרדה בין צה"ל ובין צבא סוריה בלבנון כשני קילומטרים מצפון לעיירה.
מודל גיאוצנטרי
אבי קונפורטי
אבי קונפורטי (נולד ב-1967) הוא שף ישראלי ובעלים-שותף במסעדות "צפרה", "טופולופומפו" ורשת המסעדות "זוזוברה" ו"מוזס".
ביוגרפיה.
קונפורטי הוא שף אוטודידקט. את הסטאז' הראשון שלו התחיל אחרי הצבא כמכין קינוחים במסעדות: "שלייקס", "באובב" ו"פרננדל". ואת הקריירה המקצועית עשה בתור מנהל מזון ומשקאות במלון "The Palmer House Hilton" בשיקגו, זאת לאחר לימודי "מנהל בתי מלון" מאוניברסיטת נבאדה בלאס וגאס.
בתום לימודיו ושהותו בארצות הברית חזר קונפורטי לישראל ופתח בשנת 1997, יחד עם ארי ויורם ירזין, את מסעדת "צ'ימיצ'נגה" - מסעדה מקסיקנית בנוסח סנטה פה בתל אביב. בהמשך הובילה שותפות זו להקמתה של רשת מסעדות "זוזוברה" – בר אטריות אסיאתי, ושל מסעדת "מוזס" - מטבח אמריקאי עדכני, שנפתחה בשנת 2003 והפכה לרשת ארצית המונה, נכון לינואר 2020, תשעה סניפים בישראל.
בשנת 2007 מכר קונפורטי את מסעדת "צ'ימיצ'נגה" (שנסגרה בעקבות שרפה לאחר ארבעה חודשים) ופתח, יחד עם שותפותיו לדרך יעל אורי ארנשטיין וענת בן-טובים לאופר, את מסעדת "צפרה" בסמוך.
בשנת 2008 מסעדת "צפרה" הוכתרה ידי מגזין העיצוב והלייף-סטייל Wallpaper כאחת משלוש המסעדות בעלות העיצוב היפה ביותר בעולם.
קונפורטי כיכב בתוכנית "השף הבריא" בערוץ 10, וכשופט בתוכנית קרב סכינים (של ערוץ 10) יחד עם הילה אלפרט וחיים כהן.
מתכוניו שובצו בספר הבישול "האוצר של על השולחן", ספר המתיימר להכיל את 400 המתכונים הטובים ביותר בישראל, בהוצאת על השולחן.
קונפורטי הושפע מהשף מרק מילר.
באוקטובר 2013 נפתחה טופולפומפו, מסעדת גריל אסייתי, בשדרות ההשכלה, תל אביב.
על קונפורטי ישנה ביקורת שבמסעדותיו מגישים לסועדים מנות יקרות מבלי ליידע אותם.
ביולי 2013 הגישה לקוחה בשם נטלי סווירי תביעה כנגד המסעדה לאחר שגילתה הגשה שיטתית של חזיר במנות בשר העגל במסעדה. התיק לא הגיע להכרעה, כיוון שהצדדים הגיעו לפשרה שכללה פיצוי בסך 3 מיליון שקלים ללקוחות המסעדה בצורת מנות ראשונות שיינתנו ללקוחות ללא תשלום, במה שחלק טענו כצעד פרסומי אשר אינו מזיק אלא אף תורם למסעדה.
אוטו פלצר
אוטו פאול אֶבֶּרְהַארד פֶּלְצֵר (בגרמנית: Otto Paul Eberhard Peltzer; 8 במרץ 1900 - 11 באוגוסט 1970) היה אתלט גרמני. היה שיאן עולם בריצות למרחקים בינוניים. בריצת 800 מטר לאחר שיפור שיאו בן ה-14 שנים של טד מרדית' האמריקאי, בריצת 1000 מטר ובריצת 1500 מטר לאחר שיפור שיאו של פאבו נורמי מפינלנד. הוא אתלט הראשון מתוך שניים בלבד, שהחזיק בו זמנית בשיאי העולם בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר, 50 שנה עד שסבסטיאן קו הבריטי הצליח לקבוע הישג זה.
פלצר היה קורבן של הנאצים בשל היותו הומוסקסואל.
ביוגרפיה.
פלצר נולד באלרנברוק-דרגה שבהולשטיין. כילד בריאותו הייתה לקויה, אך הוא התגבר וגדל להיות אתלט מעולה. בשנת 1918 החל ללמוד באוניברסיטת מינכן. הוא הצטרף למועדון האתלטיקה ושם כונה "אוטו המוזר" ("Otto der Seltsame"). בשנת 1922 זכה לראשונה באליפות גרמניה. בשנת 1925 קיבל את הדוקטורט.
ב-3 ביולי 1926 הוזמן פלצר להשתתף באליפות איגוד החובבים באתלטיקה של אנגליה, שנערכה באצטדיון סטמפורד ברידג' שבלונדון. הוא ניצח בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:51.6 דקות, שיפור לשיאו הוותיק בן ה-14 שנים של טד מרדית' מארצות הברית (1:51.9 דקות). בריצה זו ניצח את דאגלס לאו, האלוף האולימפי (פריז 1924) בריצה זו ומי שלימים ינצח בריצה זו גם באולימפיאדה הבאה (אמסטרדם 1928). השיא החזיק מעמד שנתיים. גרמניה לא הורשתה להשתתף במשחקים האולימפיים שנערכו בפריז בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
בתחרות הזמנה שנערכה בברלין, גרמניה ב-11 בספטמבר 1926, לעיני 30,000 צופים נלהבים, בהשתתפות פאבו נורמי מפינלנד, אדווין ווייד משוודיה (בעל 5 מדליות אולימפיות) והרברט בוכר בן ארצו, ניצח פלצר בריצת 1500 מטר בשיא עולם חדש של 3:51.0 דקות, שיפור לשיאו בן השנתיים של נורמי (3:52.6 דקות), שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ז'ול לדומג מצרפת (3:49.2 דקות).
בתחרות שנערכה בקולומב פרבר של פריז, צרפת ביולי 1927 קבע פלצר בריצת 1000 מטר שיא עולם חדש של 2:25.8 דקות.
לאחר שגרמניה הורשתה להשתתף במשחקים האולימפיים, תקופה קצרה לפני אולימפיאדת אמסטרדם (1928) נפצע פלצר במהלך משחק כדוריד. הוא אמנם החלים ואף נבחר לתפקיד קפטן הנבחרת, אך לא הצליח להעפיל לשלב הגמר בריצת 800 מטר לאחר שקבע תוצאה של 1:56.3 דקות. גם בריצת 1500 הוא לא הצליח להעפיל לריצת הגמר, כמו שלושת הרצים האחרים מגרמניה שעלו לגמר.
בתחרות שנערכה באולם בשנת 1932 קבע פלצר בריצת 1000 מטר שיא אירופה חדש של 2:30.8 דקות.
פלצר נבחר שוב לקפטן נבחרת גרמניה באתלטיקה לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). במשחקים עצמם הוא סיים במקום תשיעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:55.0 דקות, לאחר שנאלץ לרוץ בתנאים גרועים, עם נעלי מסמרים על המסלול הקשה. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:53.6 דקות ועלה חמישי לריצת הגמר. את ריצת ה-1500 מטר שבה השתתף, הוא לא סיים. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי עם הרביעייה הגרמנית בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:14.4 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.2 דקות, בריטניה (3:11.2 דקות) וקנדה (3:12.8 דקות).
רדיפתו על ידי הנאצים.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 הצטרף פלצר למפלגה הנאצית ולאס אס. ביוני 1935 הוא נידון למאסר של 18 חודשים בשל קיום יחסים הומוסקסואלים עם צעירים, לפי סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני. הוא שוחרר בטרם עת בתנאי שתיפסק מעורבותו בספורט, אך נעצר בשנית ב-1937. לאחר תקופה שבה בילה בדנמרק, בפינלנד (סבל מברונכיטיס חסימתית) ובשוודיה חזר לגרמניה בשנת 1941, לאחר שהיה סמוך ובטוח כי ההאשמות נגדו יבוטלו, אך הוא נשלח למחנה הריכוז מאוטהאוזן שם שהה עד לשחרור המחנה ב-5 במאי 1945.
אחרי המלחמה.
בשנות ה-50, נחשבה ההומוסקסואליות של פלצר עדיין לעבירה פלילית בגרמניה וגרמה לסכסוך בינו לבין איגוד האתלטיקה הגרמני. האפשרויות שלו לאמן בגרמניה היו מאוד מוגבלות. למרות זאת, הוא קיבל עמלה מעיתון גרמני עבור סיקור אולימפיאדת מלבורן (1956). לאחר המשחקים ניסה להתקבל לאיגודי אתלטיקה לאומיים שונים כמאמן, אך ללא הצלחה. בסופו של דבר, הגיע פלצר להודו ושם אימן באצטדיון הלאומי בניו דלהי וייסד את המועדון הנוער האולימפי של דלהי. לאחר מכן הונצח שמו, בכך שהמועדון נקרא על שמו.