קיטלס נולד בדייטון שבאוהיו, גדל בניו אורלינס, ובין השנים 1992–1996 למד באוניברסיטת וילאנובה אשר בפנסילבניה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 20.4 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצד אלן אייברסון, ריי אלן, טים דאנקן ומרכוס קמבי. מאז עזיבתו את וילאנובה מחזיק קיטלס בשיאי הקבוצה בסך נקודות (2,243) וסך חטיפות (277) בקריירה.
ניו ג'רזי נטס.
בדראפט ה-NBA 1996 נלקח קיטלס בבחירה השמינית, על ידי ניו ג'רזי נטס. בעונתו הראשונה ב-NBA הציג יכולת מצוינת עם 16.4 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה העוקבת קלע 17.2 נקודות למשחק, אשר בדיעבד היו שיא הקריירה שלו. בשל ניתוח בברכו הימנית הושבת קיטלס לכל אורך עונת .
בעונת חזר קיטלס למשחק פעיל, ולצד ג'ייסון קיד, קית' ואן הורן וקניון מרטין הוביל את הנטס למאזן העונה הסדירה הטוב ביותר במזרח, 52–30. בפלייאוף 2002 גברה ניו ג'רזי על אינדיאנה פייסרס, שארלוט הורנטס ובוסטון סלטיקס בדרך להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הפסידה הקבוצה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 0–4. בעונה הבאה שמר קיטלס על יכולת סולידית (13.0 נקודות למשחק) והשתתף עם הנטס בשנית בגמר ה-NBA, בו הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4. בעונתו האחרונה עם הנטס, , הודחה הקבוצה בחצי גמר האזור המזרחי, לאחר שהפסידה מול דטרויט פיסטונס (3–4).
לוס אנג'לס קליפרס.
ביולי 2004, לאחר 8 עונות בניו ג'רזי, הועבר קיטלס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה עם הקליפרס שותף ב-11 משחקים בלבד בשל פציעות שונות, ובסיום העונה פרש ממשחק, בגיל 30.
מבצע טומבולה
מבצע טומבולה (באנגלית: Operation Tombola) הייתה פשיטה של יחידת הקומנדו SAS של הצבא הבריטי בצפון איטליה, שהתרחשה בזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה בין 4 במרץ ל-24 באפריל 1945.
מטרת המבצע.
מטרת המבצע הייתה לייסד בסיס באזור בין לה ספיזה לבין בולגונה, בקצהו המערבי של הקו הגותי, בסיוע הפרטיזנים המקומיים, ולגרום נזק גדול ככל הניתן לכוחות של גרמניה הנאצית.
המבצע.
בין ה-4 ל-24 במרץ צנחו חמישים חיילים בפיקודו של רוי פאראן שנפל בטעות מהמטוס במהלך הצניחה, ושלאחר שכבר נמלט מהשבי הגרמני פעם אחת, נלחם תחת השם 'מייג'ור פטריק מקגינטי'. החיילים צנחו באזור הר קזנה (רג'ו אמיליה) וסייעו בביצוע משימת "מעטפה" של מנהלת המבצעים המיוחדים, עליה פיקד מייקל ליז. מספר הצנחות של בעלות הברית סיפקו לחיילים נשק שכלל גם פרטיזנים מקומיים ו-70 שבויים סובייטים שנמלטו.
הכוח הצליח לתקוף את המטה הגרמני של הקורפוס ההררי ה-51 ששכן בשתי וילות בגבעות מעל רג'ו אמיליה. באותה תקיפה בליל ה-27 במרץ 1945 ספגו הגרמנים בין 50 ל-60 נפגעים, מהם מספר לא ידוע של הרוגים. מצד בעלות הברית, שלושה אנשי SAS נהרגו, ושבעה נפצעו (ארבעה בריטים, שני איטלקים ורוסי).
ההתקפה בוצעה בו לקול חלילן סקוטי, דייוויד קירקפטריק, שלבש קילט. קירקפטריק התנדב להשתתף במבצע על מנת שיהיה ניתן לזהות את החיילים כבריטים, על מנת שלא יבוצעו פעולות תגמול גרמניות נגד האוכלוסייה המקומית. הדבר אכן סייע לגרמנים לחשוב שהפעולה הייתה פעולה צבאית לגיטימית וכתוצאה מכך לא התקיימו פעולות תגמול נגד האוכלוסייה המקומית.
מבצע טומבולה נמשך עד 23 באפריל והפשיטות במהלכו כללו פגיעה בתשתיות ובמתקנים. חשובה באותה מידה גם הריגתם של 300 חיילים גרמנים ושבייתם של 200, והועברו מתפקידיהם לאבטחת הדרכים באזור, דבר שפגע במאמץ המלחמתי הגרמני. מספר טייסים של בעלות הברית שהוחבאו על ידי התושבים המקומיים הושבו גם כן לבעליהם.
הנצחה.
בספרו "Operation Tombola", פרסם מפקד המבצע רוי פאראן את זיכרונותיו. כן סופר על המבצע גם במיני הסדרה הטלוויזיונית משנת 2004, בשם "Great SAS missions". בנוסף, סדרה שעלתה ב-BBC בשנת 2011 ונקראה Secret War עסקה במעלליהם של רוי פאראן ומייקל ליז באחד מפרקיה.
מוזיאון המוזיקה ברלין
Blue Sky
שמים כחולים
שמיים כחולים וירוקים
The Ocean Cleanup
The Ocean Cleanup (מאנגלית: ניקיון האוקיינוס) הוא ארגון לא-ממשלתי הנדסי, המתמקד באיכות הסביבה ובסיסו בהולנד. הארגון מפתח טכנולוגיה אשר מסוגלת לאסוף פסולת מפלסטיק מהאוקיינוסים.
הארגון מנהל מחקר מדעי על הצטברות הפלסטיק באוקיינסים ודרכי התמודדות עם הבעיה. הארגון הוקם על ידי בויאן סלאט , יזם וממציא יליד הולנד ממוצא קרואטי.
לאחר שנים של אי הצלחות באוגוסט 2021 הארגון הכריז על ההצלחה של "system 002" אשר מצליחה לאסוף פלסטיק ביעילות ואף משתלמת כלכלית.
הארגון מפתח את "system 003" אשר תהיה זהה ל"system 002" מלבד שתהיה גדולה פי 3 ובכך לא רק שתוכל לאסוף פי 3 יותר פלסטיק אלא תעשה זאת ביעילות גבוהה פי 3. "system 003" תהיה המוצר הסופי של הפרויקט והשאיפה של הארגון היא להתרחב וליצור צי ספינות בכל האוקיינוסים אשר יינקה ביעילות רבה את האוקיינוסים.
מה שמייחד את ארגון The ocean cleanup הוא שבניגוד לארגונים ללא מטרות רווח אחרים הוא שואף להסתמך כמה שפחוץ על תרומות אנשים פרטיים.
לכן הוא חותם על הסכמים רבים עם חברות גדולות לדוגמה "coca cola" ועוסק שנים במחקר כיצד העלות של כל ק"ג פלסטיק שנאסף תהיה זולה ככל הניתן ולהחזיר את הכסף הזה בערת מכירת הפלסטיק שנאסף לשימוש חוזר.
היסטוריה.
באוקטובר 2012, בויאן סלאט הציע את הרעיון המרכזי של "The Ocean Cleanup" במסגרת TED. הרעיון הוא לבנות "חומה" אשר מסוגלת לצוף ולאסוף פסולת, אשר דומה בצורתה למנטה ריי למטרת יציבות מפני רוחות.
צורה דמוית מנטה ריי של החומה, תגרום לפלסטיק לנוע באופן אפקטיבי יותר לכיוון פלטפורמת האיסוף אשר במרכז המכונה. כשסלאט הציג את הרעיון לראשונה, הוא היה כללי למדי ועדיין לא כלל תכנון הנדסי ממשי.
בשנת 2014 העיצוב של הפלטפורמה המרכזית עודכן, כך שהפלסטיק ינוע לנקודת האיסוף בעזרת מסוע. העיצוב זכה בפרס מטעם מוזיאון העיצוב בלונדון ומפרויקט אינדקס מדנמרק .
בשנת 2015 נערכו במכון ההולנדי לחקר ההידרודינמיקה ניסויים עם דגם להרכבה, שהתרחשו בסביבה מבוקרת. הניסויים בדקו כיצד המערכת תתפקד בזמן אמת כשתהיה חשופה לתנאי מזג אוויר קשים.
בשנת 2016 נעשו ניסויים בים הצפוני, מול חופי הולנד, עם דגם מוקטן שאורכו 100 מטרים. המטרה הייתה לבדוק האם החומרים עמידים בפני נזקים ודליפת נפט.
בעקבות כך, המדענים שינו את חומר הציפה לצינור עשוי פוליאתילן, שהוא גם גמיש אל מול הגלים, אך גם קשיח מספיק כדי לשמר את צורת ה-U.
במאי 2017 הוציאה החברה הודעה על רצונה לנסות את המערכת החדשה בצפון האוקיינוס השקט. בנוסף הוחלטו מספר צעדים משמעותיים:
ב-2018 נמשכו הניסויים במודלים שונים. עוגני-הים המודרניים הוסרו לבסוף מאחר שהרוח הזיזה את המערכת יותר מהר מהפלסטיק. הוחלט שצורת ה-U תפנה לכיוון התנועה, ושבשל כך יש צורך בסוכך מתחת למרכז המערכת.
ב-9 בספטמבר 2018, מערכת 001 או "וילסון" (על שם הכדורעף של חברת וילסון אשר הופיע בסרט להתחיל מחדש) יצאה מנמל סן פרנסיסקו. הספינה Maersk Launcher גררה את המערכת 240 מייל ימי מהחוף המערבי, למספר בדיקות.
לאחר מכן, המערכת יצאה בפעם הראשונה למטרתה המרכזית - איסוף פלסטיק בשטח הפסולת של האוקיינוס השקט. המערכת פעלה שם החל מאוקטובר 2019, עד שהושבתה בשל בעיות באיסוף ובאגירת הפלסטיק.
בנובמבר נעשה ניסיון להרחיב את ה"פה" של המערכת בכמה עשרות מטרים, מהלך שנכשל. בדצמבר, כשל הנדסי גרם להתנתקות של חלק באורך 18 מטרים. בעקבות שני המקרים, המערכת הועברה בחזרה לארצות הברית לתיקונים.
מערכת "וילסון" הגיעה לנמל הילו שבהוואי בינואר 2019, לאחר מסע של כ-800 מייל ימי. התברר שלאחר שני חודשי הפעלה, ולמרות מספר גדול של תקלות, המערכת הצליחה לתפוס 2000 ק"ג של פסולת ימית.
באמצע יוני, ולאחר ארבעה חודשי תיקונים, המערכת יצאה לפעול בשמה החדש "001 גרסה B" - גם גרסה זו חוותה בעיות רבות. באוגוסט הצוות של "ניקיון האוקיינוס" החל לחדש את המחקר לגבי אפשרות אלטרנטיביות לשיפור תפקודה של המערכת.
אחת מן האפשרויות שהוצעו הייתה של יריעה דמויות מצנח (water-borne parachute), אשר תאט את מהירות המערכת, ובו בזמן תרחיב את רשת התפיסה (או ה"מסך") ותייצב אותה במקומה (cork line).
באוקטובר הלך והתבהר שהמערכת החדשה מסוגלת לאסוף את הפלסטיק באפקטיביות וביעילות גבוהה מבעבר, כך שאפילו מיקרופלסטיק נכנס לתוך הרשת. המודל גם עוצב כקטן יותר, מה שיאפשר יותר טיפולים בלב הים.
עיצוב.
העיצוב מתבסס על מבני ציפה קבועים המתבססים על זרמי ים, היכן שפסולת ימית נוטה להצטבר. המערכת דומה בצורתה למחסום איסוף נפט במקרי זיהום .
המחסום נע בעזרת הרוח, הגלים וזרמי הים. מסך אשר נמצא מתחת למחסום אוסף את הפסולת. המערכת אינה זקוקה לאנרגיה חיצונית כדי לפעול. רוב חלקי המערכת יוצרו באוסטריה .
המערכת הראשונה (001) רוחבה 600 מטרים ומסך שאורכו 3 מטרים מתחתיה. המסך עשוי מפוליאתילן בצפיפות גבוהה וחלקים גדולים של 50X12 מטר המחוברים יחדיו.
המערכת מתפקדת ככלי שיט בלתי מאויש, וכל מקורות האנרגיה שלה הם טבעיים, ובראשם אנרגיה סולארית. המערכת מבוססת על GPS, מצלמות, פנסים ומערכות לזיהוי אוטומטי.
ב-2019 התווספו למערכת מצופים לשיפור המהירות. בנוסף, החיבורים בין המחסום למסך שמתחתיו נהפכו לפשוטים ועמידים יותר.
מחקר.
משלחות:
ממצאים מחקריים:
מיירט הנהרות Interceptor river clean-up.