אצטדיון זה הוא הגדול ביותר באוסטריה, והוא מגרש הבית של נבחרת אוסטריה. משחקי המועדונים שנערכים באצטדיון הם בדרך כלל משחקי גביע מקומיים ומשחקים במסגרת תחרויות בינלאומיות של אחת מהקבוצות הבכירות בווינה, אוסטריה וינה וראפיד וינה, שהאצטדיונים הרגילים שלהם קטנים מדי בהשוואה לתקן שנקבע למשחקי ליגת האלופות וגביע אופ"א. משחקי דרבי מקומיים בין אוסטריה לראפיד וינה נערכים גם כן באצטדיון. מספר הצופים הגבוה ביותר היה 92,706 במשחק נגד נבחרת ברית המועצות, אך מספר המושבים הופחת מאז.
למרות שתכולת האצטדיון הנוכחית היא רק 49,825 מושבים, האצטדיון זכה לדירוג של חמישה כוכבים באופ"א. דירוג זה מוענק בדרך כלל לאצטדיונים של למעלה מ-50,000 מושבים, ומשחק הגמר של ליגת האלופות יכול להיערך רק באצטדיונים בעלי דירוג זה. מספר המושבים הוגדל ל-53,008 עבור משחקי יורו 2008, כאשר משחק הגמר של התחרות נערך באצטדיון. בנוסף, במסגרת משחקי היורו נערכו באצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים, שני משחקים בשלב רבע הגמר ואחד ממשחקי חצי הגמר.
יורו 2008.
במסגרת משחקי יורו 2008 נערכו באצטדיון שבעה משחקים: שלושה בשלב הבתים, שניים ברבע הגמר, אחד בחצי הגמר ומשחק הגמר עצמו.
(1) בתום הארכה
משחקי ספורט אחרים.
אירועי ספורט הנערכים באצטדיון כוללים תחרויות אתלטיקה, רכיבה על אופניים וטניס. בשנת 1950 נכחו 35,000 צופים בקרב היאבקות במשקל כבד, וב-1995 הוצבה באצטדיון בריכה זמנית שבה נערכה אליפות אירופה בשחייה.
קונצרטים.
באצטדיון נערכו מספר קונצרטי רוק, כאשר במקרים מסוימים הגיעו כ-56,000 צופים להופעות של רובי ויליאמס, מייקל ג'קסון, בון ג'ובי, שלושת הטנורים, הרולינג סטונז, U2, Guns N' Roses, פינק פלויד וטינה טרנר.
יחידת הובלה 462
אצטדיון פראטר
איצטדיון ארנסט האפל
חונאס גוטיירס
חונאס מנואל גוטיירס (בספרדית: Jonás Manuel Gutiérrez; נולד ב-5 ביולי 1983 בסאנס פניה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בבאנפילד.
קריירה.
גוטיירס החל לשחק בולס סארספילד בשנת 2001 ושיחק בשורותיה עד קיץ 2005. במדי ולס התפרסם בשל פריצותיו באגפים וזכה עמה באליפות הקלאוסורה לשנת 2005. בקיץ 2005 עבר לשחק בהשאלה במועדון הספרדי מאיורקה. במאיורקה הפך גוטיירס לשחקן הרכב חשוב של הקבוצה. לפני תחילת עונת 2007/08 ניסו מספר קבוצות אנגליות לרכוש את כרטיסו של גוטיירס אך ללא הצלחה. בתום העונה הצהיר גוטיירס על חוסר רצונו להמשיך לשחק במאיורקה ועל רצונו לעבור לשחק בקבוצה בכירה יותר כשהעדיפות היא לקבוצה אנגלית. בנוסף, תובעת קבוצתו הקודמת ולס סארספילד בעלות על כרטיסו של השחקן.
ב-1 ביולי 2008 פרסמה ניוקאסל יונייטד על העברתו של גוטיירס לשורותיה.
בסיום עונת 2008-2009 ירדה ניוקאסל ליגה, ולמרות שמספר משחקניה הבכירים עזבו אותה, החליט גוטיירס להישאר בקבוצה. בעונה שלאחר מכן היווה גוטיירס בורג מרכזי בהרכבה של ניוקאסל, והקבוצה שבה לפרמייר ליג תוך כדי שהיא זוכה באליפות ליגת המשנה האנגלית. גוטיירס כבש ארבעה שערים במהלך העונה, ולאחר שניוקאסל הבטיחה את שובה לפריימר ליג הצהיר כי הוא מעוניין להישאר בקבוצה עוד שנים רבות.
ב-30 במאי 2015 שוחרר השחקן מהקבוצה. ב-1 בספטמבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה לעונה אחת. ב-6 בספטמבר 2016 חזר לארגנטינה לאחר 11 שנה וחתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-10 ביולי 2017 חתם לשנתיים באינדפנדיינטה. ב-13 ביולי 2018 חתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-9 ביולי 2019 חתם בבאנפילד.
במדי הנבחרת.
ב-7 בפברואר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1-0 על . ב-11 בפברואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 2-0 על צרפת. ב-7 באוקטובר 2011 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת בניצחון 4-1 על במוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכל ערך 22 הופעות.
איצטדיון פראטר
התאחדות הימאים בארץ ישראל
התאחדות הימאים בארץ ישראל הייתה אגודה מקצועית של יורדי ים ביישוב בארץ ישראל, שפעלה למשך תקופה קצרה בשנות ה-30, ימי המנדט הבריטי.
הארגון הוקם בחודש אוגוסט שנת 1933 ביוזמה פרטית שמטרתה ריכוז בעלי מקצוע ימי בארץ. הארגון נרשם כחוק, וכתובתו נרשמה ברחוב בוגרשוב 79 בשכונת נורדיה, תל אביב, כתובת מגורי משפחתו של רב החובל אריה גרבנוב ששימש נשיא האגודה. גרבנוב וחברו בנימין לוין, ששימש מזכיר הארגון שבועות מספר, עסקו בריכוז ימאים מהיישוב ובקליטת ימאים עבריים שהגיעו לארץ, בכלל המקצועות והרמות, כדי לשלבם בעבודת ספנות.
ניסיון זה היה הניסיון השני להקמת ארגון מקצועי בענף. הניסיון הראשון היה זה של רב החובל אריה באייבסקי בשנת 1925, אך ארגונו התפרק קרוב להיווסדו בשל מיעוט בעלי מקצוע ימי אז.
הארגון הצליח בתוך חודש לרכז 12 בעלי מקצוע. גרבנוב אסף כסף, רשם חברת ספנות עברית בשם חופיה בע"מ, ויצא לחו"ל לרכוש אונייה ולהקים צי עברי תחת דגל עברי. משנקנתה האונייה עמנואל בדנמרק, נקרא לשם לוין שיצא עם המכונאי אליהו רוזין, גם הוא ממייסדי הארגון, לסייע בידו. הם ושלושה ימאים מהאגודה יצאו לנמל אולבורג בדנמרק. עמנואל וצוותה העברי נעלמו בים בראשית שנת 1934 וגורלם לא נודע, ועמם חדלה האגודה הראשונה שהקימו להתקיים.
אלוזיה
אולימפיאדת אינסברוק (1964)
אולימפיאדת החורף ה-9 נערכה מ-29 בינואר עד 9 בפברואר 1964 בעיר אינסברוק שבאוסטריה.
באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-36 מדינות.
חוק ההנמקות
דרך בן-צבי
דרך בן-צבי היא דרך ראשית בדרום תל אביב, המחברת בין שדרות ירושלים ביפו למחלף חולון בנתיבי איילון. הדרך, הקרויה על שמו של נשיאה השני של מדינת ישראל, יצחק בן-צבי, מהווה את ציר הרוחב הדרומי ביותר בתל אביב-יפו, במקביל לדרך קיבוץ גלויות.
גאוגרפיה.
הדרך עוברת בתוואי ההיסטורי של הדרך מיפו אל ירושלים, אשר נסללה לראשונה כדרך לכירכרות בשנות השישים של המאה ה-19. בדרך זו השתמשו עולי הרגל לירושלים אשר הגיעו לארץ ישראל דרך נמל יפו. עד לסלילתו של כביש 1 בשנות ה-70 של המאה ה-20, שימשה, כחלק מכביש 44, כדרך הראשית לערים אלה. עד שניתן לה השם "בן צבי" היא כונתה דרך ירושלים.
תוואי הדרך מתחיל בכיכר עיריית יפו, בפינה של שדרות ירושלים ביפו, שהוא מוביל ישירות לרחוב עולי ציון שבו שוכן שוק הפשפשים. באזור זה של הרחוב מבני מגורים, שמתחלפים בהדרגה, ככל שנעים מזרחה, בתעשייה זעירה ומוסכים. פנייה מצומת הסמוך מאוד לשדרות ירושלים מובילה דרך רחוב יהודה הימית מתחת לגשר ישירות לנמל יפו. קטע הכביש לנמל דרך יהודה הימית ודרך בן צבי היה, עד לסגירת הנמל בשנת 1965, הכביש הראשי שהוביל לנמל יפו.
חלקה המרכזי של דרך בן צבי עובר באזור בו שכנה עד למלחמת העצמאות השכונה הערבית אבו כביר, שתושביה נטשו אותה במהלך המלחמה. לאורך הדרך ניתן למצוא לא מעט שרידים של בנייה ערבית ועות'מאנית עד היום, כגון בית אל-עזה ששימש במשך שנים רבות את מועדון קליעה כביר. בסוף שנות השישים הוקמה באזור שמדרום לדרך שכונת נווה עופר. בקצה המזרחי של השכונה, בסמוך לרחוב תל גיבורים המוביל לשכונה בשם זה בחולון, שוכן בית מעצר תל אביב.
מצפון לדרך מספר אתרים: בסמוך לבניין מספר 49, בגן אבו נבוט, נמצא סביל אבו נבוט, מבנה סביל בעל שלוש כיפות שנבנה ב-1815 על ידי מושל יפו דאז. מזרחית לו, בפינת רחוב הרצל שוכן המכון לרפואה משפטית. המכון ממוקם בבניין מספר 67, וסרט תיעודי שהופק ב-1998 ועסק בפעילות המכון אף נקרא "דרך בן צבי 67". מצפון למכון מצויים גן בוטני, גן זואולוגי, כנסיית פטרוס הקדוש ובית הספר לטבע.
חלקה המזרחי של דרך בן צבי מהווה את גבולה הדרומי של שכונת קריית שלום. מדרום לדרך בן צבי נמצא בניין פנורמה, מבנה מסחרי המאכלס בתי עסק, בתי מלאכה ומחסנים עם חניון פנימי רב קומתי, תחנת כיבוי אש וכן מגרשי האימון של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב.
מחלף חולון בנתיבי איילון מהווה את הקצה המזרחי של דרך בן צבי, כמו גם את קצה תחום השיפוט של עיריית תל אביב-יפו. הכביש ממשיך לכיוון דרום-מזרח, ככביש 44, בשטח גלילי. המשכה המזרחי של הדרך כחלק מאותו כביש נקרא "דרך השבעה" על שם שבעת הנוטרים שנפלו (על שמם גם משמר השבעה) בסמוך לכפר יאזור ששכן בעבר על אותה הדרך (כיום שוכנת במקומה אזור).
סטאד דה ז'נב
הסטאד דה ז'נב (בצרפתית: Stade de Genève, תרגום חופשי אצטדיון ז'נבה) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ז'נבה שבשווייץ. תכולתו של האצטדיון היא 30,084 מקומות ישיבה. בניית האצטדיון הושלמה בשנת 2003, לאחר פחות משלוש שנות עבודה. האצטדיון משמש כמגרשה הביתה של קבוצת סרבט ז'נבה מליגת המשנה השווייצרית.
יורו 2008.
במהלך אליפות אירופה בכדורגל שנערכה בשווייץ ובאוסטריה אירח האצטדיון שלושה משחקים בבית א' של שלב הבתים:
ישראל ליברטובסקי
ישראל ליברטובסקי (1917 - 15 בנובמבר 1996) היה לוחם פלמ"ח, פעיל העפלה, קצין בצה"ל, מקים מספנות ישראל.
ביוגרפיה.
ישראל ליברטובסקי נולד ברוסיה בשנת 1917, ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1925. למד בגימנסיה הרצליה, ולאחר מכן הנדסה בטכניון. ב-1936 הצטרף ל"הגנה", וב-1941 התגייס לפלמ"ח.
על פי הוראה של יצחק שדה, הקימו מאיר בץ וליברטובסקי את פלוגה ו' של הפלמ"ח (הפלוגה הירושלמית) שהייתה הפלוגה העירונית השנייה של הפלמ"ח. גרעין המייסדים של הפלוגה היה מורכב ממתנדבים מגדוד החי"ש "ראשון ליהודה". ליברטובסקי מונה כמפקד הפלוגה, שהייתה אחראית על השטח שבין הר-טוב ועד לסדום והיה מפקד הפלוגה הראשון שצירף נשים לשורות הפלוגה, ולא הפלה לרעה את המתגייסים שהגיעו משורות האצ"ל ובראשם דני מס.