הדבר המשותף לחמש הדמויות המרכזיות בסיפור הוא שהם איבדו דבר מה - את עתידם, את זהותם, את החופש שלהם או את השקפת עולמם. משום שמשפחת מומין לא נוכחת ואיננה מסייעת להם, הם נאלצים להתמודד עם הבעיות שלהם כקבוצה וכיחידים.
אודות הספר.
הספר אפל ומלנכולי בהרבה משאר ספרי המומינים ומתמקד בתהליכים הפסיכולוגיים המתרחשים בעולמם של חמש הדמויות המרכזיות בסיפור.
מות אמה של ינסון, סיגנה האמארסטן-ינסון, במהלך השנה בה הספר נכתב (1970), היה בעל השפעה רבה על סגנון כתיבתה של ינסון, ומבקרי ספרות שונים ציינו לאורך השנים כי הסגנון האפל והמלנכולי של הספר נוצר בהשפעת מותה של אמה.
לאחר השקת הספר ינסון ציינה כי איננה מסוגלת יותר לחזור לעמק המומינים השליו והשמח ולכן החליטה להפסיק לכתוב את ספרי המומינים. אף על פי כן ינסון המשיכה לאורך השנים לכתוב סיפורים ורומנים קצרים למבוגרים.
ק. סילמן
אלואט 2
המגניבים
המגניבים (באנגלית: Rated A for Awesome) היא סדרת הרפתקאות מבית ערוץ דיסני. הסדרה החלה ב-28 באוקטובר 2011 בישראל.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר חבורת ילדי נוער מהעיר גליקרסוויל המומחית לחיסול השיעמום בכוח המגניבות. בכל פרק, מנהיג החבורה, לסטר, חושב על רעיון מגניב חדש ומתעד את הרגע בסמארטפון שלו. לדוגמה, בניית פארק מים או להאט את הזמן. ההמצאות של המגניבים תמיד מסבכות אותם, אבל הם תמיד משתפים פעולה כדי לפתור את הבעיה.
Hanson
טובין בל
טובין בל (באנגלית: Tobin Bell; נולד ב-7 באוגוסט 1942 נולד בשם ג'וזף הנרי טובין, הבן; באנגלית: .Joseph Henry Tobin Jr) הוא שחקן אמריקאי, ידוע כמי ששיחק בסדרת סרטי "המסור" את דמותו של ג'ון קרמר.
ביוגרפיה.
נולד בקווינס שבניו יורק לאם אנגלייה ולאב אירי, וגדל במסצ'וסטס. יש לו אח ואחות. למד באוניברסיטה מדעי הרוח ועיתונאות, מתוך כוונה להיות סופר. יש לו אף תואר שני במדעי הסביבה. מפגש עם השחקנית ג'סיקה טנדי באוניברסיטת בוסטון הניע אותו ללמוד משחק. למד משחק אצל לי סטרסברג ואלן בורסטין. שיחק תפקידי רקע בכלמעלה מ-30 סרטים בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. חלקם אף של הבמאים הידועים וודי אלן ומרטין סקורסזה.
קריירה.
בשנת 1982 שיחק עיתונאי בסרט "פסק דין". בל טען כי הצפייה בבמאי הסרט סידני לומט מביים את השחקן פול ניומן, הייתה משמעותית מאוד עבורו.
תפקידו הגדול הראשון היה בסרט "המהירים והמתים" משנת 1995. בל גם השתתף בכ-12 פרקים בסדרות טלוויזיה כגון "סיינפלד", "24", "המתחזה", "נקודת ההרג", "תיקים באפלה", "ניקיטה", "מכושפות", "סטארגייט SG-1", "ווקר" ו"נקמה בע"מ".
פריצתו הגדולה הייתה תפקידו הראשי בסרט האימה "המסור" בשנת 2004, שם שיחק את הרוצח הסדרתי חולה הסרטן ג'ון קרמר. על תפקידו בסדרת הסרטים קיבל מועמדויות רבות לפרסים.
חיים אישיים.
בשנת 1993 נישא לאליזבת', ולשניים נולדו שני בנים. בשנת 2018, לאחר 25 שנות נישואין, הגישה אשתו בקשה לגירושין.
מלבד משחק, בל הוא גם מאמן קבוצת בייסבול לילדים בליטל ליג בייסבול.
שבתאי בן-אהרון
שבתאי בן-אהרון (1 ביולי 1933 – 5 ביוני 1967) היה טייס בחיל האוויר הישראלי שנשבה ונרצח בלינץ' שביצעו בו חיילים ירדנים ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה.
שבתי בן אהרון (סמוקובליסקי) נולד ב-1 ביולי 1933 בעיר קיוסטנדיל שבבולגריה. הוא למד בבית הספר אורט.
בשנת 1948 עלה לישראל.
התגייס לצה"ל במאי 1951, התנדב לקורס טיס והוכשר כטייס קרב. לאחר שחרורו נקלט בחברת אל על ושימש כקברניט מטוסי סילון.
השתתף במבצע קדש כטייס קרב. ב-5 ביוני 1967, יומה הראשון של מלחמת ששת הימים, ביצע גיחת תקיפה במטוס פוגה מגיסטר שבמהלכה נפגע מטוסו באש מן הקרקע באזור מעלה אדומים. לאחר הפגיעה הצליח לקפוץ ממטוסו ולפרוש את מצנחו (במטוס הפוגה לא מותקן כיסא מפלט), ובכך היה לטייס היחיד שהצליח לצנוח ממטוס פוגה פגוע במלחמת ששת הימים.
בהגיעו אל הקרקע נתפס על ידי חיילים ירדניים שביצעו בו לינץ', רגמו אותו באבנים ושרפו אותו למוות.
בן-אהרון הותיר אחריו אישה ושתי בנות.
חורשה ניטעה לזכרו ביער בן שמן בשנת 1968.
לאחר מותו.
גורלו של בן אהרון לא נודע בישראל והוא נחשב לנעדר.
לאחר תום המלחמה ובסמוך למועד חילופי השבויים עם ירדן, נודע למפקד טייסת 119, רן פקר שמפקד פלוגה ירדני שבוי העיד בחקירתו שפלוגתו רצחה טייס ישראלי באזור מעלה אדומים. פקר, שחשד שהמדובר בטייס הנעדר בן-אהרון, מיהר לתחקר בעצמו את השבוי באזור נפילת מטוס הפוגה. השבוי הירדני הוביל את פקר אל שרידי גופתו של בן-אהרון.
מאוחר יותר נטען שפקר הרג את השבוי הירדני באקדחו. לגרסתו של פקר השבוי ניסה לברוח, והוא ירה לכיוונו אך לא פגע. חקירות אחדות שנערכו באשר לנסיבות האירוע אימצו את גרסתו של פקר, אך לימים המליץ הפרקליט הצבאי הראשי לרמטכ"ל לשקול את קידומו של פקר. בעקבות זאת פרש פקר מצה"ל, בדרגת תא"ל.
אלזאר אביי דה פרן
דון טפסקוט
דון טפסקוט (Don Tapscott) (נולד ב-1 ביוני 1947) הוא סופר ויועץ קנדי, מהוגי הדעות החשובים בעולם לעידן הניו מדיה. הוא מרצה בכיר לניהול באוניברסיטת טורונטו וחבר בפורום הכלכלי העולמי.
לטפסקוט תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסטטיסטיקה ותואר שני בחינוך עם התמחות בשיטות מחקר. הוא נושא בשלושה תוארי דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטאות קנדיות.
בשנת 1977, עם השלמת התואר בחינוך, התמודד על ראשות עיריית אדמונטון. הוא חבר בלהקת "גברים בחליפות", המופיעה באירועי התרמה בלבד.
טפסקוט חיבר (לבדו או בשיתוף עם מחברים אחרים) 14 ספרים בנושא יישום טכנולוגיות בעסקים ובחברה. הספר שכתב בשנת 2006, בשיתוף אנטוני ויליאמס, "ויקינומיקס: איך השיתוף ישנה הכל" היה לרב-מכר בינלאומי ותורגם ל-20 שפות. ספרו "לגדול בעידן דיגיטלי" תורגם ל-25 שפות.
בשנת 2013 הוא מונה לנשיא אוניברסיטה של אוניברסיטת טרנטו במקום תום ג'קסון.
טפסקוט מתגורר בטורונטו.
צבי אמיד
צבי אמיד (נולד ב-1932) היה תת-אלוף בצה"ל ומנהל ישראלי. כיהן כקצין קשר ראשי בשנים 1979–1982. שימש במשך שמונה שנים כמנהלה הראשון של חברת התקשורת בזק.
ביוגרפיה.
אמיד נולד בפולין וגדל במשפחה ציונית בעיר פשמישל. כנער היה חבר בתנועת נוער ציונית. בספטמבר 1939 תכננה משפחתו לעלות לארץ ישראל דרך רומניה, אולם פרוץ מלחמת העולם השנייה שיבשה את תוכנית העלייה. על פי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב היה מקום מגורי המשפחה בשליטת ברית המועצות וכך גויס אביו של אמיד, שהיה רופא, ושימש כרופא בבית הבראה של הצבא האדום שהיה באזור. עם נסיגת הצבא האדום ב-1941 נסוגה גם המשפחה שנשארה בצמוד לאב הרופא הצבאי, וכך עברה את תקופת המלחמה בשלום. ב-1950 עלה לישראל.
שנתיים לאחר עלייתו לישראל התגייס אמיד לצה"ל. הוא סווג כבעל כושר לקוי ולכן נשלח לחיל הקשר שם התקדם בסולם הדרגות ועבר קורס קצינים. במלחמת ששת הימים שימש כקצין קשר בחטיבה 80, בפיקוד דני מט. החטיבה נלחמה תחילה בסיני בקרב אום-כתף ולאחר מכן הועברה לרמת הגולן. אמיד נטל חלק בנחיתה המוסקת בצומת בוטמיה (צומת רפיד) שהתבצעה תחת אש סורית. בהמשך, שימש כקצין הקשר החטיבתי של חטיבה 35. בסוף 1968 הועלה לדרגת סגן-אלוף והתמנה לקצין הקשר של אוגדה 252. בעת מלחמת ההתשה שימש כמפקד גדוד הקשר הארצי. ב-1972, התמנה לקצין קשר פיקוד הדרום ובתפקיד זה שימש במלחמת יום הכיפורים. שנה לאחר המלחמה הועלה לדרגת אלוף-משנה והיה אחראי לפרויקט שליטה ובקרה במטה הכללי כחלק מלקחי המלחמה. לאחר שלמד במכללה לביטחון לאומי הועלה לדרגת תת-אלוף והתמנה סגן ראש אגף התכנון במטכ"ל. בשנת 1979 התמנה לקצין קשר ראשי ושימש בתפקיד זה במהלך מבצע שלום הגליל.
בספטמבר 1982, נענה לפניית שר התקשורת, מרדכי צפורי, פרש מצה"ל והתמנה למנהלה הראשון של חברת התקשורת בזק שהוקמה באותה עת ונועדה להיות חברה ממשלתית שתחליף את משרד התקשורת במתן שרותי הטלפוניה בישראל. שימש מנכ"ל בזק במשך שמונה שנים, כאשר בשנה וחצי הראשונות החברה טרם קמה ועיקר פעילותו היה להילחם על העברת סמכויות ממשרד התקשורת לחברת בזק. לאחר מכן היה יועץ עצמאי לענייני תקשורת לחברות ביטחוניות ואזרחיות. בהמשך כיהן כסמנכ"ל בחברה לשירותי תקשורת בינלאומיים. היה חלק ממיזם של חברת בת של בזק בהודו שלא עלה יפה. בעשור הראשון של המאה ה-21 פרש לגמלאות. כיום מתנדב ופעיל בעמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב. מתגורר ברמת השרון.
פרס אוסקר הנדלר
פרס אוסקר הנדלר הוא פרס בתחום האמנות המוענק על ידי קיבוץ לוחמי הגטאות ומשפחת הנדלר מדי שנה, מאז 1985.
טקס הענקת הפרס נערך בגלריה בקיבוץ ומלווה בתערוכה מיצירות האמן הזוכה, הפתוחה שבועות מספר.
אוסקר הנדלר, ממייסדי קיבוץ לוחמי הגטאות, היה שוחר אמנות, טיפח אמנים רבים ותמך בהם. קרן לזכרו הוקמה בשנת 1985 על ידי חברי הקיבוץ. הקרן מעניקה מדי שנה את הפרס הכספי על שמו של הנדלר לאמן צעיר הנמצא בשלבים מוקדמים של דרכו האמנותית ועבודותיו נושאות חותם אישי ומאופיינות בטיב ביצוען. העבודות הזוכות אמורות להוות תרומה לאמנות הפלסטית בישראל או להצביע על הבטחה לתרומה כזאת בעתיד.
הגלריה בקיבוץ לוחמי הגטאות.
הגלריה בקיבוץ לוחמי הגטאות הוקמה בתחילת שנות ה-80 ביוזמתו של חבר הקיבוץ אבי הורביץ, בתמיכת הצייר משה קופפרמן, חבר הקיבוץ וחתן פרס ישראל לציור לשנת 2000. מטרתה לקרב לאמנות את חברי הקיבוץ ואת ילדיו ולהביא אמנות מודרנית לתושבי אזור הגליל המערבי ולמבקרי הקיבוץ. במקום מוצגות בדרך קבע תערוכות של אמנים מוכרים לצד תערוכות של אמנים בראשית דרכם.
צברה (מועדון לילה)
צַבְּרָה היה מועדון לילה פופולרי בתל אביב שפעל בשנות השישים.
הרקע.