בשל חריגה מתקרת ההוצאות המותרת בחוק, קנס מבקר המדינה את אבי גבאי ב-90 אלף ש"ח, את בוז'י הרצוג ב-60 אלף ש"ח ואת אראל מרגלית ב-30 אלף ש"ח. דינה דיין הגישה את הדו"ח באיחור, לא פעלה מחשבון בנק שיוחד למערכת הבחירות, ולא הציגה אסמכתאות שיש בהן לבסס את הדיווח הכספי ונקנסה ב-750 ש"ח. עמירם לוין לא הגיש דו"ח כספי ונקנס ב-20 אלף ש"ח.
תוצאות.
הסיבוב הראשון.
הסיבוב ראשון התקיים ביום שלישי, 4 ביולי 2017. 80 אתרי הצבעה עמדו לרשות המתפקדים מ-11:00 בבוקר ועד 21:00 בערב. כ-31 אלף מתפקדים, שהם כ-59% מבעלי זכות הצבעה מימשו את זכותם באמצעות מערכת הצבעה ממוחשבת. התוצאות פורסמו כחצי שעה לאחר סגירת הקלפיות.
אלו הן תוצאות הסיבוב הראשון:
מאחר שאיש מבין המתמודדים לא זכה בלפחות 40% מהקולות עברה ההכרעה לסיבוב השני בו התמודדו השניים שזכו במירב הקולות, עמיר פרץ ואבי גבאי.
הסיבוב השני.
לאחר הסיבוב הראשון בוזי' הרצוג ואראל מרגלית הביעו את תמיכתם בעמיר פרץ. בנוסף תמכו בפרץ חברי הכנסת חיליק בר, איתן ברושי, מנואל טרכטנברג, מרב מיכאלי, איילת נחמיאס ורבין, רויטל סויד, נחמן שי ואיציק שמולי. בנוסף תמכו בפרץ יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן, יו"ר קק"ל דני עטר, וכן יו"ר המפלגה לשעבר עמרם מצנע והשרים לשעבר משה שחל ויולי תמיר. בגבאי הביעו את תמיכתם חברי הכנסת זוהיר בהלול, מיכל בירן, שלי יחימוביץ', יוסי יונה, איתן כבל, מיקי רוזנטל וסתיו שפיר. בנוסף תמכו בגבאי ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק, מזכ"ל התנועה הקיבוצית ניר מאיר, מזכ"ל תנועת המושבים מאיר צור, השר לשעבר אופיר פינס-פז וראש השב"כ לשעבר עמי אילון.
הסיבוב השני נערך ביום שני, 10 ביולי 2017. שיעור ההצבעה היה דומה לזה של הסיבוב הראשון. התוצאות הסופיות הוכרזו כחצי שעה לאחר סגירת הקלפיות:
היות שגבאי, שלא היה חבר כנסת בזמן הבחירות, לא יכול היה לכהן כראש אופוזציה, המשיך הרצוג, לבקשתו של גבאי, להחזיק בתפקיד.
אמיר שואן
אמיר שואן (נולד ב-9 במרץ 1979 ביפו) הוא עיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה.
שואן נולד ביפו וגדל בירושלים. למד בתיכון לאמנויות בעיר ושרת בחיל האוויר. למד הנדסת תוכנה במכללת סיוון ומדעי המדינה והיסטוריה באוניברסיטה הפתוחה. בשנים 2003–2007 שימש ככתב במקומון "ידיעות ירושלים", מבית רשת המקומונים של ידיעות תקשורת. בין התחקירים שפרסם: תחקיר על ציוריה של עליזה אולמרט רעייתו של אהוד אולמרט, שנרכשו על ידי רוכשים עלומים במחיר יקר בהרבה מלפני כהונתו כראש ממשלה.
בשנים 2007–2018 שימש ככתב תחקירים במוסף "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות. בין התחקירים שפרסם: תחקיר על חשדות לשחיתות בבחירות לראשות מפלגת העבודה בשנת 2007, תחקיר בנושא ניסוי בקופים שנערך במכון ויצמן, ובעקבות גל מחאה בוטל הניסוי, תחקיר על קרן ברל כצנלסון ורתימת משאביה הכספיים לטובת מפלגת העבודה, תחקיר על ניגודי עניינים של דוד שמרון, שש שנים לפני פרסום פרשת הצוללות בערוץ עשר, תחקיר על כשלים ברשות להגנה על עדים, וסדרת כתבות על המשלוחים החיים ועל טלגראס.
בשנת 2018 עזב את העיתון, והצטרף למערכת התוכנית הצינור בהגשתו של גיא לרר המשודרת בערוץ 13, כמשנה לעורך ואחראי על מחלקת התחקירים של התוכנית. שואן משתתף בתוכנית ומציג את התחקירים השונים. לפני הבחירות לכנסת ה-21 פרסם בתוכנית שורה של חוגי בית פקטיביים לפוליטיקאים, במטרה לעמת אותם עם שאלות קשות מצד קהל מדומה. כן היה אחראי על תחקיר בנושא כספומטים תקולים של בנק הפועלים, אשר מחייבים את הלקוחות אף שלא קיבלו את כספם מן המכשיר. בעקבות התחקיר נקנס הבנק בסך של מיליון וחצי שקלים. כן פרסם תחקיר על ניסיון של צעירות שתמונותיהם בעירום הופצו ברשת לאתר את מפיץ התמונות, ההתעמתות איתו ומעצרו. בפברואר 2020 פורסם תחקיר ב"הצינור" אודות הרב אליעזר ברלנד בו תועד מקבל חולים במחלות חדשות תמורת תשלום, ומבטיח להביא לריפויים באמצעות סוכריות המתחזות לתרופת פלא. לאחר מכן עצרה המשטרה את ברלנד. כן שודר תחקיר על קשר בין בכירים בעולם הפשע לברלנד.
שואן חשף את פרשת מייק חיון, אסטרולוג שאנס נשים שהגיעו אליו לטיפול. בעקבות התחקיר נעצר חיון ונגזרו עליו תשע שנות מאסר. בנוסף פורסם בצינור תחקיר על סוכן הדוגמניות שי אביטל והובאו נגדו עדויות על הטרדות, תקיפות מיניות ואונס לכאורה.
בשנת 2021 זכתה מערכת "הצינור" בפרס "כד החלב" על שם מוטי קירשנבאום, על קידום פרויקטים חברתיים "שיירות הסיוע" ו"תעבירו את זה הלאה", שניהל שואן, בעקבות התפרצות הקורונה.
זאק וקוואק
זאק וקוואק (באנגלית: Zack &amp; Quack) היא סדרת אנימציה ישראלית-בריטית-קוריאנית לילדים מסוגת הרפתקאות וקומדיה שבבעלות חברת "Zodiak Media". הסדרה נוצרה על ידי גילי דולב ואיווט קפלן ונכתבה על ידי רוברט וארגאס.
הסדרה שודרה לראשונה בישראל בדיבוב לעברית ב-7 בפברואר 2014 בערוץ ניק ג'וניור. בארצות הברית הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לאנגלית ב-5 באפריל 2014 בערוץ ניק ג'וניור. לסדרה יש 3 עונות ו-43 פרקים באורך 22 דקות בעוד שכל פרק מחולק לשני פרקים באורך 11 דקות. שפות המקור של הסדרה הן עברית, אנגלית וקוריאנית.
לאחר סיום שידור הסדרה בערוץ ניק ג'וניור בישראל, שודרה הסדרה בחינוכית כתוכנית רכש.
תקציר העלילה.
הסדרה מתרחשת בספר פופ-אפ, שם בכל פרק זאק בן ה-7 וחברו הטוב ביותר, קוואק, עוברים הרפתקאות שונות.
מדבבים.
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפרת קרצמן. מפיקת הדיבוב בשנת 2014 הייתה אסנת סדן, ובשנת 2017 הייתה עדי וולוצקי.
אלברכט בקר
אלברכט בקר (בשוודית: Albrecht Becker; 14 בנובמבר 1906 – 22 באפריל 2002) היה קולנוען גרמני שהואשם על ידי הנאצים בהומוסקסואליות.
ביוגרפיה.
בקר נולד בעיירה בסקסוניה-אנהלט ולמד בתחילת דרכו להיות מורה, בגיל שמונה עשרה החל לנהל מערכת יחסים עם מנהל הארכיון של וירצבורג המבוגר ממנו במעל עשרים שנה.
הוא החל לעסוק בצילום ותמונותיו הופיע על גבי מספר עיתונים וכתבי עת בגרמניה.
בשנות ה-30 הוא נעצר על ידי הגסטפו בחשד להפרת סעיף 175 ונשלח לשלוש שנות מאסר, במלחמת העולם השנייה הוא שירת בורמאכט ובחזית הרוסית.
במהלך שנות ה-50 שימש כמעצב אמנותי של מספר רב של סרטים בתעשיית הקולנוע הגרמני.
בשנת 2000 התראיין לסרט התיעוד סעיף 175.
כשחקן הוא גילם פרופסור בסרט "Escape to Life: The Erika and Klaus Mann Story" שעסק בחיי ילדיו של תומאס מאן.
בנצה סאבולצ'י
בֶּנְצֶה סַאבּוֹלְצִ'י (בהונגרית: Szabolcsi Bence, בודפשט, 2 באוגוסט 1899 – בודפשט, 21 בינואר 1973) היה היסטוריון מוזיקה, היסטוריון אמנות, הונגרי-יהודי, זוכה פרס בַּאוּמגַרְטֶן (1933, 1947) חתן פרס קושוט (1951, 1965) זוכה פרס הֶרְדֶר (1971), חבר האקדמיה ההונגרית למדעים (נספח 1948, חבר רגיל 1955). מייסד המוזיקולוגיה בהונגריה. בנו של העיתונאי מיקשה סאבולצ'י שערך את השבועון היהודי "שוויון".
ביוגרפיה.
סאבולצ'י למד משפטים, היסטוריה, ספרות ופילוסופיה בבודפשט (1917-20), ובלייפציג למד מוזיקולוגיה, תולדות האמנות והיסטוריה (1921-23).
משנת 1945 היה מורה להיסטוריה באקדמיה למוזיקה של פרנץ ליסט. ב-1951 ייסד וניהל עד מותו את הסדנא ההונגרית הראשונה ללימוד ההיסטוריה של המוזיקה ואת הפקולטה למדע המוזיקה. בין 1951 ל -1956, 1959-1961 היה נשיא אגודת המוזיקאים ההונגרית.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 עבר דרך הארצות לאורך הדנובה כדי לאסוף ולפרסם את הזיכרונות ההיסטוריים של המוזיקה הונגרית עתיקה. בעקבות מסעותיו, בין השנים 1928 ו- 1954, כתב עשרה מחקרים בסיסיים על תולדות המוזיקה ההונגרית, מימי הביניים ועד המאה ה -19. מחקרים אלה בשם "מאות שנים של מוזיקה הונגרית" התפרסמו באוספים בין 1959 ל -1961.
הגימנסיון של מטרופולין טוקיו
הגימנסיון של מטרופולין טוקיו (ביפנית: 東京体育館) הוא מתחם ספורט ברובע שיבויה שבטוקיו, יפן. הגימנסיון נבנה בשנת 1954 לאליפות העולם בהיאבקות, אירח את תחרויות התעמלות המכשירים באולימפיאדת טוקיו (1964) ויארח את תחרויות טניס השולחן באולימפיאדת טוקיו (2020). הגימנסיון עבר שיפוץ לפי תוכניתו של האדריכל היפני זוכה פרס פריצקר, פומיקו מאקי, בין השנים 1986–1990.
המבנה מרוחק כדקה הליכה מתחנת הרכבת הקרובה.
תיאור ואירועים שנערכו בגימנסיון.
ההיכל הראשי כולל מתחם מחופה גדול שמארח אירועי ספורט בינלאומיים רבים. האולם יכול להכיל 10,000 איש.
אירועים שנערכו באולם:
החל משנת 2000 מארח האולם גם הופעות של אמנים מרחבי העולם. הזמרת האמריקאית קייטי פרי הופיעה בו באפריל 2015 כחלק מסבב ההופעות שלה ברחבי העולם.
האולם מכיל גם ברכת שחייה אולימפית שיכולה לארח תחרויות שחייה. לבריכה יש יציעים שיכולים להכיל עד 900 איש, ואליפות יפן בכדורמים נערכת בה. בנוסף יש באולם בריכת שחייה חצי-אולימפית, מסלול ריצה חיצוני, חדר משקולות וחדר לקיום מסיבות עיתונאים.
טיץ'-אין
טיץ' אין (בהולנדית: Teach-in) הייתה להקת פופ הולנדית. זוכת אירוויזיון 1975.
אודות הלהקה.
הלהקה נוסדה בשנת 1969 ופעלה עד שנת 1980.
בהתחלה, החברים בלהקה היו הילדה פליקס (שירה), הנק ווסטנדורפ (שירה, מאוחר יותר בסופרפליי), ג'ון סנוברינק (שירה, גיטרה), פרנס שדלי (גיטרה בס), הסולן קוס ורסטיג (שירה ומפתחות) ורודי ניג'ויס (תופים). עם השנים חלק מהחברים עזבו וחברים חדשים הצטרפו.
בשנת 1975 זכתה הלהקה בתחרות הזמר של האירוויזיון במקום הראשון עם השיר ding-a-dong.
Teach-In
טיץ' אין
אהל אל-פתרה