חברותו עם המשורר חיים נחמן ביאליק, אשר נרקמה בתחום תחיית השפה העברית, שימשה קרקע פורייה להקמת אגודת "עונג שבת". אברהם חולודנקו היה חבר ועד "התאחדות יהודי רוסיה", החברה החדשה "ירושלים", ובוועד אוהלים וצריפים בתל אביב. בכך תרם לעזרה לנזקקי העיר וזכויותיהם. הוא נמנה עם המחנה האזרחי והאמין כי יוזמה פרטית אינה נוגדת את הרעיון הציוני.
אברהם חולודנקו נפטר ב"אהל שם" בט' בסיוון תש"ב (26 במאי 1942) במהלך אספה של "ברית הציונים הכלליים" למען החינוך הכללי. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
רדיו ירושלים החדש
מילוסביץ'
אדיב
אדיב הוא שם פרטי יהודי וערבי (בערבית נהגה אדיבּ), ושם משפחה יהודי ישראלי.
שירות האבטחה הממלכתי של קירגיזסטן
שירות האבטחה הממלכתי של קירגיזסטן נוסד ב-16 בספטמבר 1992 כיורש האגף הקירגיזי של המינהל התשיעי בקג"ב שעסק באבטחת אישים. השירות נחשב בזמנו ליחידה הקירגיזית לאבטחת אישים ודיפלומטים זרים והוטל עליו לאבטח את האישים הבאים: נשיא הרפובליקה הקירגיזית ובני משפחתו, ראש ממשלת קירגיזסטן, יו"ר הפרלמנט, יו"ר בית המשפט לחוקה ועוד.
הארגון היה תחת ביקורת ציבורית נוקבת ונטען כי פעמים רבות חרגו אנשי הארגון מסמכויותיהם ופעלו כזרוע אכיפה אישית של נשיא קירגיזסטן. ב-2010 פורק הארגון בשל כך בהחלטה של הממשלה הזמנית הקירגיזית.
אזימבק בקנזרוב, התובע הכללי הקירגיזי לשעבר, הודיע בשם הממשלה הזמנית באפריל 2010, כי אחיו של הנשיא לשעבר, ג'אניש בקייב, לשעבר ראש שירות האבטחה הממלכתי מבוקש לחקירה בידי הממשלה הזמנית של קירגיזסטן. ב-15 באפריל 2010, ראש הממשלה הזמנית, רוזה אוטונבייבה חתמה על צו שפירק את שירות האבטחה הממלכתי והעביר את סמכויות האבטחה לשירות הממלכתי לביטחון לאומי ולמשרד ההגנה הקירגיזי, שנחשבים ליורשי הארגון ובנוסף לתפקידיהם הרגילים גם מעניקים שירותי אבטחה לבכירי המדינה.
גאופין נובי ייצ'ין
גאופין נובי ייצ'ין (בצ'כית: Geofin Nový Jičín), היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר נובי ייצ'ין במזרח צ'כיה, המשחקת בליגת העל הצ'כית.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1990, בין הקבוצות שהקימו את הליגה הצ'כית. וברוב שנותיה ממוקמת בצמרת הליגה. בעונת 1994/95 זכתה בגביע הראשון שלה. ובעונה לאחר מכן, בעוד גביע.
הקבוצה השתתפה בגביעי אירופה השונים החל מעונת 1994/95. שיחקה בין היתר בגביע קוראץ', גביע ספורטה, יורוצ'לנג' (הודחה ברבע הגמר על ידי לוקומוטיב רוסטוב 2004/05) והיורוקאפ צ'לנג', בו הגיעה בעונת 2005/06 לשלב שמינית הגמר והפסידה לאליצור אשקלון. ועונה לאחר מכן באותו המפעל הפסידה לצסק"א סמרה ברבע הגמר.
בעונת 2005/06 זכתה הקבוצה בגביע הצ'כי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת פרוסטיוב. ובעונות 2009/10, 2010/11, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצ'כי והפסידה לנימבורק.
אדי גטהאגי
אדי מו גטהאגי (באנגלית: Edi Mue Gathegi; נולד ב-10 במרץ 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-קנייתי. מוכר בזכות הופעותיו בסרטים "דמדומים", "", "נראתה לאחרונה" ובסדרות "האוס", ו-"הרשימה השחורה".
ביוגרפיה.
גטהאגי נולד בניירובי בירת קניה, וגדל בעיר אלבני, קליפורניה שבארצות הברית.
למד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, שם התבלט בקבוצת הכדורסל עד שנפצע בברכו, בעקבות הפציעה החליט לוותר על קריירת כדורסל מקצוענית והחל ללמוד משחק.
לאחר מכן עבר ללמוד במגמת משחק ב"בית ספר טיש לאמנויות" שבחסות אוניברסיטת ניו יורק, שם סיים בהצטיינות ב-2005.
קריירה.
התחיל את דרכו כשחקן בתיאטרון שבפארק בלבואה, סן דייגו. בין המחזות שלקח בהם חלק "שתי רכבות נוסעות" בתיאטרון הגלובוס הישן, בין היתר במחזה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן, והמחזות "כטוב בעיניכם", "הלילה השנים עשר", "אותלו" ו-"חלום ליל קיץ" של ויליאם שייקספיר.
ב-2006 שיחק בסרטו הראשון "קראנק", גטהאגי קיבל תפקיד קטן בסרט לאחר שנבחן לאחד התפקידים הראשיים. ב-2007 פרץ לתודעה בשבעה פרקים אליהם הצטלם לסדרה "האוס" בתפקיד ד"ר ג'פרי קול המועמד הסופי לצוותו של ד"ר גרגורי האוס (יו לורי), גם שיחק בסרטו של בן אפלק "נראתה לאחרונה" בתור ברון הסמים צ'יז, ובסרט "הפצוע החמישי" של הבמאי הישראלי אמיר מן, הידוע בשל היותו התסריטאי הראשי של הסדרה "פאודה".
ב-2008 התפרסם לקהל הרחב בפנטזיה הרומנטית הפופולרית "דמדומים" בתפקיד לורן, ערפד נודד מחבורתו של הערפד הרוצח ג'יימס (קאם ג'יגנדה).
גטהאגי גילם את הדמות גם בסרט ההמשך שובר הקופות "".
ב-2009 שיחק בסרט האימה "בלאדי ולנטיין 3D"
בתור השוטר מרטין.
ב-2011 השתתף בסרט גיבורי העל "", שם שיחק בתפקיד המוטאנט דרווין. ב-2018 שיחק בסרט הדרמה "סרסור" ("Pimp"), בכיכובה של קיקי פאלמר, ובסרט "עדיף שתתחיל לרוץ".
בשנת 2021 לוהק לצוות השחקנים הראשי בעונתה השלישית של הסדרה "עבור כל האנושות" שיצר רונלד ד. מור לרשת אפל TV פלוס.
חיים אישיים.
ב-2018 נישא לדוגמנית הרומנייה אדריאנה מרינסקו; השניים מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.
ספריית המטכ&quot;ל ע&quot;ש רא&quot;ל חיים לסקוב
ספריית המטכ"ל ע"ש רא"ל חיים לסקוב היא הספרייה הראשית והמרכזית של צבא הגנה לישראל (צה"ל). הספרייה שוכנת במחנה רבין שבתל אביב-יפו וכפופה למחלקת ההיסטוריה של חטיבת תורה והדרכה של המטה הכללי של צה"ל (המטכ"ל). ברשות הספרייה כ-30,000 כותרים בשפות שונות, בהם אוסף ספריו של רב-אלוף חיים לסקוב אשר נתרם לספרייה על ידי אלמנתו, כ-100 כתבי עת עליהם מנויה הספרייה וכן ספרים נדירים מהמאה ה-19.
ספריית המטכ"ל נחשבת למאגר המשמעותי ביותר בישראל לספרות צבאית מקצועית. הנושאים העיקריים אותם מאגדת הספרייה:
את הספרייה מנהלת כיום (2011) הספרנית אביבה צוויג אשר עובדת בספרייה משנת 1983. שירותי עיון והשאלה ניתנים לחיילים בסדיר, במילואים ובדימוס, ולעובדי מערכת הביטחון, וכן ניתנים שירותי עיון בלבד לעובדי משרדי הממשלה ולסטודנטים.
היסטוריה.
הספרייה הוקמה בשנת 1964 ברחוב דוד אלעזר באזור דרום הקריה, ובמהלך השנים שונה מיקומה מספר פעמים. ב-2004 הועברה הספרייה מחוץ לבסיס ומספר המבקרים בה הצטמצם מאוד. בשנת 2008, כחלק מפינוי מוסדות צה"ל מאזור המושבה שרונה לטובת שימור המבנים, עמדה הספרייה בפני סגירה והועלתה הצעה להעביר את רוב תכולתה לספרייה חדשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (פו"ם) בגלילות ולהשאיר מספר מצומצם של ספרים בספרייה קטנה במחנה מטכ"ל. תוכנית זו לא יצאה אל הפועל, ובמרץ 2009 עברה הספרייה למיקומה הנוכחי בתוך מחנה המטכ"ל.
בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון בירושלים
רבי שמעון בן גמליאל
רוברט לי
בית החולים סנט ג'ון
בית החולים למחלות עיניים סנט ג'ון בירושלים הוא בית חולים ייעודי לרפואת עיניים (אופתלמולוגיה) בירושלים. בית החולים נוסד ביוזמת חברי המסדר הבריטי המוקדש ליוחנן המטביל (מסדר סנט ג'ון) ופועל במימונם ותחת חסותם. בין השנים 1882–1948 פעל בית החולים בקבוצת מבנים המשמשים כיום את מלון הר ציון ואת בית אות המוצר הירושלמי בדרך חברון. לאחר 1948 עבר בית החולים למוריסטן שברובע הנוצרי בעיר העתיקה ומ-1960 פועל בית החולים בשכונת שייח ג'ראח שבמזרח ירושלים.
תקופת השלטון הטורקי.
הקמת בית החולים.
מסדר ג'ון הקדוש, שהוקם מחדש בראשית המאה ה-19 בבריטניה על ידי קתולים-אנגלים (ולאחר מכן סחף גם אנגליקנים רבים), ביקש לחדש את פעילות ההוספיטלרים בארץ הקודש. המסדר זכה לכבוד ויוקרה, פטרונית המסדר הייתה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ובנה, הנסיך מוויילס, אדוארד השביעי עמד בראשו. כיוון שההוספיטלרים במאה ה-12 הקימו בית חולים במוריסטאן בעיר העתיקה החליטו גם חברי המסדר המודרני לפעול בשדה ההומניטרי בעיר. העוני, הצפיפות והרמה ההיגיינית הנמוכה שאפיינו את ירושלים בשלהי המאה ה-19 באו לידי ביטוי גם ובעיקר במחלות עיניים, בהן בעיקר גרענת (טרכומה) לפיכך ביקשו אנשי המסדר להתמקד בנושא זה.
עוד בשנת 1876 ביקש שגריר בריטניה בקונסטנטינופול שיאתר עבור המסדר שטח אדמה בירושלים לשם הקמת בית חולים, אך הושב ריקם. ההשתדלות הגיעה לשיאה ב-1881, עת ביקש הנסיך מווילס עצמו משגריר טורקיה בלונדון קרקע למטרה זו. ב-24 באפריל 1882 הוציא לבסוף הסולטאן עבדול חמיד השני פירמן שאישר את בקשת המסדר. בפגישת מועצת המסדר שנערכה בלונדון ב-7 ביולי 1882 הוחלט על הקמת בית-חולים ומרפאה למחלות עיניים בירושלים. בפגישה זו נבחר גם הרופא ד"ר ג'ס ודל (Waddell) להישלח לירושלים בשליחות המסדר ולהוציא לפועל את התוכנית.
ודל הגיע לירושלים בדצמבר 1882 ועבד תחילה במרפאה במבנה שכור, עד להקמת מבנה הקבע של בית החולים. עם הוודע דבר פתיחת המרפאה החלו חולים מכל הדתות והעדות לנהור למרפאה מדמשק, מעזה, מיפו, משכם ומכפרי השומרון, מצפת, מטבריה ואף מפטרה שבממלכת ירדן. כעבור שישה חודשי פעילות דיווח ד"ר ודל כי ראה 6,318 חולים ומתוכם טיפל ב-1,952 בקצב יומי של כ-80 חולים ביום.
מעבר למבנה קבע.
במהלך 1883 נעשו מספר ניסיונות לאתר מבנה או קרקע על ידי מזכיר המסדר, סר אדמונד לשמיר (Lechmere), והקונסול הבריטי בירושלים, נול טמפל מור (Moor). לבסוף נמצא מבנה ובו מקור מים, שהיה קשור ככל הנראה לאמת המים שהוליכה מבריכות שלמה וששימשה בין היתר את הסביל שעל גשר בריכת הסולטאן. המבנה הדו-קומתי הקיף חצר פנימית שקועה. הוא מופיע בדגם ירושלים של סטפן אילש (שהוצג בתערוכה העולמית של וינה (1873)) ואינו מופיע במפת וילסון מ-1864, לפיכך העריך דוד קרויאנקר שהמבנה הוקם בין שנים אלה.