לאחר קונגרס וינה בשנת 1815 הצטרפה פרוסיה לקונפדרציה הגרמנית, ועם הזמן אף התחרתה באימפריה האוסטרית על ההגמוניה בגרמניה. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1848 נעשה ניסיון לאחד את מדינות גרמניה תחת הכתר הפרוסי, אולם הניסיון נכשל עקב התנגדות פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה. בשנת 1862 מונה ביסמרק לקנצלר פרוסיה, והוא החל לדחוף לאיחוד גרמניה, ולשם כך הביא למלחמת שלזוויג השנייה ולמלחמת אוסטריה–פרוסיה, שכתוצאה מהם התרחבו גבולות פרוסיה, והיא קיבלה את ההגמוניה בגרמניה.
הקיסרות הגרמנית.
לאחר ניצחון פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, הוכתר וילהלם הראשון לקיסר גרמניה. שטחה הגדול של פרוסיה במזרח, בצירוף השטחים הרבים שצורפו אליו, הפך את הקיסרות הגרמנית לאחת המדינות הגדולות ביבשת אירופה והגביר את השפעתה.
הקיסרות הגרמנית קיימה חיי תרבות פורחים, וכן רפורמות נוספות, לדוגמה, הבטחת חופש העיתונות. לכל אלה נלוותה גם פריחה בתחומי המדע, המחקר והטכנולוגיה. ההצלחות בתקופה זו, הביאו לכך שעידן הקיסרות הגרמנית נחשב לעיתים רבות כתור הזהב בהיסטוריה הגרמנית.
בשנת 1914 פרצה מלחמת העולם הראשונה שנמשכה 4 שנים, ובסיומה הובסה גרמניה, ווילהלם השני, קיסר גרמניה נאלץ להתפטר מתפקידו, מה שהביא לסיום תקופת שלטונה של בית הוהנצולרן בגרמניה.
השושלת השוואבית.
רוזנות הוהנצולרן.
הרוזנות התרחבה במשך השנים, ועל אף שהייתה מעורבת במאה ה-14 בסכסוך בין דוכסות וירטמברג לבין הליגה השוואבית הצליחה לשמור על עצמאותה, אם כי טירת הוהנצולרן נהרסה בשנת 1423. הרוזנות נתמכה על ידי הענף הברנדנבורגי של המשפחה, ובשנת 1535 הרחיב קרל הראשון, רוזן הוהנצולרן את גבולות הרוזנות.
נסיכויות הוהנצולרן.
בשנת 1576 מת קרל הראשון, רוזן הוהנצולרן, ונחלתו חולקה בין שלושת בניו; אייטל פרידריך הרביעי, רוזן הוהנצולרן ירש את הוהנצולרן-הכינגן, קרל השני, רוזן הוהנצולרן-זיגמרינגן ירש את הוהנצולרן-זיגמרינגן, וכריסטוף, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך ירש את הוהנצולרן-הייגרלוך. בשנת 1623 קיבלו נסיכי הוהנצולרן-הכינגן והוהנצולרן-זיגמרינגן את התואר נסיך, ובשנת 1634 מת קרל, נסיך הוהנצולרן-הייגרלוך ללא ילדים, ונחלתו עברה להוהנצולרן-זיגמרינגן. בשנת 1681 הוקמה הוהנצולרן-הייגרלוך מחדש על ידי פרנץ אנטון, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך - בנו של מיינהרד הראשון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן, והיא התקיימה שוב עד לשנת 1767.
בשנת 1806 הצטרפו נסיכויות הוהנצולרן-הכינגן והוהנצולרן-זיגמרינגן לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 הם הצטרפו לקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1848 פרצו בנסיכויות מרידות, כחלק ממהפכות אביב העמים, וקרל, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן אף הודח משלטונו. קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן וקונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן קיבלו סיוע מהצבא הפרוסי שהחזיר אותם לשלטונם, ובדצמבר 1849 הגיעו הנסיכים לידי הסכם עם ממלכת פרוסיה על סיפוח הנסיכויות לפרוסיה. בשנת 1850 סופחה הנסיכויות לפרוסיה, והשתיים אורגנו כפרובינציית הוהנצולרן.
ממלכת רומניה.
בשנת 1866 הודח אלכסנדרו יואן קוזה נסיך רומניה, ובמקומו נבחר קרל אייטל פרידריך, נסיך הוהנצולרן. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1878-1877) הוחלט בקונגרס ברלין שרומניה תהיה מדינה עצמאית לחלוטין, ובשנת 1881 הוכתר קרל אייטל פרידריך כקרול הראשון, מלך רומניה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרפה רומניה למעצמות ההסכמה, ולאחר המלחמה צורפו אליה שטחים נרחבים. במהלך מלחמת העולם השנייה לחמה רומניה לצד מדינות הציר, ובעקבות כך איבדה את בסרביה ואת דרום דוברוג'ה.
לאחר המלחמה, בלחץ הכיבוש הסובייטי, הוגלה מיכאי הראשון, מלך רומניה מהמדינה, ורומניה הפכה להיות רפובליקה סוציאליסטית.
גלוקוז 6 פוספאט
גלוקוז 6 פוספאטאז
כימוטריפסינוגן
ילדים בצבא
פיננשל טיימס
שירון
שירון הוא מקבץ מודפס של שירים מהזמר העברי ובו מופיעות מילות השירים, ולעיתים גם תווים. השירון כולל שירים ופזמונים המוכרים בציבור, והם משמשים לפעילויות חברתיות וחינוכיות. הנפוץ ביותר הוא השירון המחולק למשתתפים בערבי שירה בציבור, ובעזרתו הם שרים את השירים על פי המילים המופיעות בו.
השירון מהווה חלק בלתי נפרד מהתרבות הישראלית ומהפצת הזמר העברי. בין השירונים העבריים הראשונים ניתן לציין שירון של שיינברג מ-1935, הכולל תשעה שירים ובו נכתב: ""המוזיקה תעלה ותחזק את התחושה הלאומית, תמצית הלאומיות מוצאת בה את ביטויה". מתקופה זו התפתחה תופעת השירה בציבור, והייתה חלק מהפעילות היזומה של ארגונים אשר פעלו בארץ, כמו: גופי התיישבות, הסוכנות היהודית, ועדות תרבות ביישובים, בתי ספר ותנועת נוער. כל אלה עסקו ב"הזמנות יצירה" ובהפצת שירונים רבים. "..
על פי מחקרה של טלילה אלירם (בר-אילן, תשנ"ה) "השירה בציבור וריקודי העם הם חלק ממנגנוני התמיכה החברתית מאז ימי החלוצים ועד ימינו". כך אנו יכולים למצוא בשנות ה-40 את תנועות הנוער התופסות תאוצת הקמה ופעילות – ובתוכן דרישה עצומה לשירים עבריים. במסגרת פעילויות אלו הופצו שירונים רבים. השירון שימש גם כלי להפצת השירים על ידי מחבריהם.
מאז קום המדינה משתלבים השירונים במגוון פעילויות חברתיות וציבוריות. מלבד שירה בציבור, משמש השירון כלי עזר במערכי שיעור ופעילות חברתית בית הספר, בתנועות נוער, במסיבות, ובחגיגות רבות משתתפים.
מאפיינים נוספים של השירון:
לורד דנינג
אלפרד תומפסון "טום" דנינג, הברון דנינג (באנגלית: Alfred Thompson 'Tom' Denning, Baron Denning;
23 בינואר 1899 - 5 במרץ 1999) היה משפטן, עו"ד ושופט אנגלי. הוא שירת כשופט במשך 38 שנים עד לפרישתו ב-1982.
דנינג היה שופט חדשני, שלא היסס לסטות מהעיקרון של תקדים מחייב. דנינג, אשר התמחה במשפט אזרחי, שירת במשך 5 שנים כ Law Lord בבית הלורדים לפני שחזר לבית המשפט לערעורים לפי בקשתו, מכיוון שהוא העדיף את הערכאה הנמוכה יותר. על המעבר מבית הלורדים, דנינג אמר "לרוב עוה"ד, בית הלורדים הוא כמו גן עדן - אתה רוצה להגיע לשם מתישהו, אבל לא כל עוד יש בך חיים".
ב-1963, ראש ממשלת בריטניה דאז הרולד מקמילן מינה את דנינג לחקור את פרשת פרופיומו.
למרות שדנינג לא היה כפוף לחוקי הפרישה האנגליים, הוא פרש ב-1982, בעקבות הערות שהתפרשו כגזעניות אשר הופיעו בספרו "החוק לאן" (What's Next In the Law).
Bridges to Babylon
Bridges to Babylon הוא אלבום של להקת הרולינג סטונז שיצא בשנת 1997. האלבום לווה במסע הופעות גדול, שזכה להצלחה חסרת תקדים.
הפקה.
עם תום מסע ההופעות שליווה את אלבומם הקודם Voodoo Lounge ויציאת האלבום Stripped בשנת 1995, לקחו חברי הלהקה הספקה קצרה, ולאחריה בקיץ 1996 שבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס לשתף פעולה בכתיבתם של שירים חדשים. בתום השנה החזיקה הלהקה כבר בסדרת הקלטות מקדימות ומספר מפיקים בעלי שם הוזמנו לתרום מכישרונם לאלבום.
בקיץ 1997 הושלמו הקלטות האלבום בלוס אנג'לס. בעקבות גילוי כי לשיר שאמור היה לצאת כסינגל "Anybody Seen My Baby?", דמיון רב ביותר לשיר של הזמרת קיי די לאנג משנת 1992, הוחלט להעניק קרדיט ללאנג ולשותפה לכתיבת השיר בן מינק. עם יציאתו של השיר, הוא הגיע במצעדים למקום ה-22 בריטניה, ובארצות הברית זכה להצלחה גם כן. בקליפ שליווה את השיר השתתפה השחקנית אנג'לינה ג'ולי.
האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה ביחס לאלבומיה הקודמים של הלהקה באותו עשור, והגיע בבריטניה למקום ה-6 במצעדי המכירות, ובארצות הברית למקום ה-3, מה שזיכה את האלבום באלבום פלטינה. סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום וזכו להצלחה שולית היו "Saint of Me" ו-"Flip the Switch".
8 נגני בס שונים השתתפו בנגינה באלבום, ובין שאר הנגנים השתתף הקלידן בילי פרסטון - שהחל לנגן עם הלהקה בסוף שנות ה-60 וזהו שיתוף הפעולה האחרון שלו עם הלהקה טרם מותו.
האלבום לווה במסע הופעות רחב וסובב עולם, שכלל 108 הופעות - מה שהביא אותו למעמד מסע ההופעות השני הגדול ביותר שנערך בצפון אמריקה בכל הזמנים.
לתור את הארץ
לתור את הארץ - התיירות בארץ ישראל בתקופת המנדט 1917 - 1948 - הוא ספרו של פרופ' קובי כהן-הטב מהמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בהוצאת יד יצחק בן-צבי. המחבר סוקר את הדרך שבה הפכה ארץ ישראל מארץ שבה מטיילים בעיקר עולים לרגל לארץ שבה גם תיירות פנימית ותיירות חוץ שאינה ממניעים דתיים.
כהן-הטב מייחס את התפתחות התיירות להנהגת אמצעי תחבורה חדשים, כמו המכונית וכן למדיניות רשויות המנדט הבריטי ביחס לתיירים; בין השאר, עריכת ירידים כמו יריד המזרח והאירועים העונתיים, פיתוח שירותי חוף הים בתל אביב ובחיפה, הופעת תיירות הקייט, התפתחות תיירות המרפא וצמיחת ענף הארחה בקיבוצים.
המחבר טוען כי התיירות הייתה אחד הגורמים החשובים בכניסת המודרניזציה לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
התפתחות מהותית הייתה בתיירות בירושלים. הביאו לכך המקומות הקדושים וגם הקמת מרכזי תרבות בירושלים כמו כבניין ימק"א ומוזיאון רוקפלר לארכאולוגיה. הודות לתיירות החלה להתפתח תשתית שירותי תיירות בירושלים והופיעו ספרי הדרכה, פרסומים תיירותיים ומורי דרך.
אישור סחר הוגן
אישור סחר הוגן היא מערכת של אישורי מוצרים שנועדה לאפשר לאנשים לזהות מוצרים שעומדים בתקנים של סחר הוגן, כלומר בתקנים מסוימים של סביבה, עבודה ופיתוח. גוף לקביעת התקנים FLO International, וגוף להספקת התקנים FLO-CERT, מפקחים יחד על מערכת תקינה שמאפשרת בחינה בלתי תלויה של עסקים כדי להבטיח שהתנאים המוסכמים אכן מתקיימים. חברות המציעות מוצרים שעונים לסטנדרטים של סחר הוגן יכולות לבקש רישיון לשימוש בסמל "אישור הסחר ההוגן" במוצרים שלהם.