בשנים 1995–2004 דיבב לצד אחיו, נתי רביץ, את "דבון" הדרקון בסרט "החרב הקסומה" הידוע גם בשם הארוך "המסע לקמלוט" אשר הופק על ידי חברת "האחים וורנר". הוא דיבב גם בסרט "בייב 2" בבימויו של כריס נונן וכן, לערוץ ג'וניור.
ככותב.
בשנים 1993–1998 כתב מופע בידור קומי בשם "אחים חסרי מנוח" עריכה אמנותית – הבמאי אילן רונן. ב-1997 כתב "לטלוויזיה החינוכית" מיני סדרה "הכיתה המשוגעת". ב-1998 כתב את "הפיראטים" פיילוט קומי בבימויו של יואב צפיר, עריכה דני סנדרסון ובהפקתו של יהודה טלית. ב-2002 כתב מופע בידור שהוצג עם הראפר-קומיקאי, ינון בן דוד וכתב יחד עם ינון את הפינה לתוכנית "הטברנה" בהנחיית שמעון פרנס. ב-2004 כתב לתוכנית הבידור "יצפאן" בהוט 3. כתב מופע סטנד אפ יחיד, קטעים מתוכו הוצגו בפינה בתוכנית של יצפאן וביום טוב 2004 ובערוץ ביפ. ב-2005 כתב מערכונים קומיים לסדרת אנימציה עבור ערוץ ג'וניור.
ב-2010 כתב מערכונים לצמד הקומיקאים "צמד שיניים". המערכונים הוצגו בתוכניות פריים טיים בערוץ 2 ובערוצים נוספים. ב-2014 כתב מופע קומי מוזיקלי שהוצג בתיאטרון הבימה. ב-2016 כתב מופע סטנד אפ שנכתב יחד עם הקומיקאי והכותב יונתן ברק. ב-2018 כתב תסריט לסרט דרמה באורך מלא בשם "ציפור ירקון", התסריט מוגש בימים אלה לקרן הקולנוע הישראלי.
כיום מעביר לתלמידים קורסי-יזמות "לעוף על יזמות" מטעם משרד הכלכלה.
רביץ נשוי ואב לשלושה. מתגורר בהר אדר.
Wer da gläubet und getauft wird, רי&quot;ב 37
Wer da gläubet und getauft wird (בעברית: המאמין ונטבל), רי"ב 37, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה בחג העלייה, שחל ב-18 במאי 1724.
היסטוריה.
קנטטה זו הייתה השש עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 86.
ב-1857 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 7 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה.
סדר הקריאה לחג העלייה כולל את תיאור עליית ישו השמימה, מתוך מעשי השליחים ופסוקים מהבשורה על-פי מרקוס המתארים את הוראותיו של ישו לשליחים להפיץ את הבשורה ולהטביל את המאמינים. שם הקנטטה והחלק הראשון בה, לקוח מתוך דבריו אלה של ישו על פי מרקוס: "הַמַּאֲמִין וְנִטְבָּל יִוָּשַׁע, וּמִי שֶׁלֹּא יַאֲמִין יֶאְשַׁם". לברית הקנטטה נכתבה על ידי מחבר לא ידוע. היא מורכבת ממעין שני חלקים שכל אחד מהם מסתיים בכורל: הכורל שבחלק השלישי לקוח ממזמור של התאולוג והמשורר פיליפ ניקולאי בן המאה ה-16 פיליפ ניקולאי , והכוראל שבחלק האחרון לקוח ממזמור של המשורר יוהאן קולרוס , אף הוא בן המאה ה-16. חציה הראשון (חלקים 1–3) עוסק באהבת ישו הכרוכה באמונה בו. חציה השני (חלקים 4–6) עוסק בחשיבות האמונה, מעבר למעשים הטובים.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה פרקים:
הקלטות.
היצירה הוקלטה במלואה 18 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1979), טון קופמן (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-1993 ושוב ב-2012).
אל אטלס
אלווין אוסטין "אל" אטלְס הבן (באנגלית: .Alvin Austin "Al" Attles Jr; נולד ב-7 בנובמבר 1936) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי. שיחק בקבוצת פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס מליגת ה-NBA בין השנים 1960–1971, אימן אותה בין השנים 1969–1983, ושימש כג'נרל מנג'ר שלה בין השנים 1976–1986. בעונת הוביל את הווריורס לזכייה באליפות ה-NBA, כמאמן הקבוצה.
בפברואר 1977 הפרישו הווריורס את גופייתו של אטלס, עם המספר "16". בספטמבר 2019 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת משחק.
לאחר שלמד ארבע שנים באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית A&amp;T, נלקח אטלס בבחירה ה-39 של דראפט ה-NBA 1960, על ידי פילדלפיה ווריורס. במהלך עונתו השנייה בפילדלפיה השתתף ב"משחק 100 הנקודות של וילט צ'מברלין", ואף היה הקלע השני של קבוצתו עם 17 נקודות, ללא אף החטאה מהשדה (8 מ-8). בעונת סייע לווריורס להעפיל לגמר ה-NBA, עם ממוצע של 10.9 נקודות למשחק, אך קבוצתו הפסידה לבוסטון סלטיקס (1–4) אשר זכתה באליפות השישית ברציפות. בעונת חזרו הווריורס למעמד הגמר, בו הפסידו לפילדלפיה 76' בתוצאה 2–4. בעונת קלע אטלס 2.0 נקודות למשחק, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 34.
לאורך 11 עונותיו ב-NBA, כולן כשחקן הווריורס, רשם אטלס ממוצעים כוללים של 8.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
קריירת אימון.
במהלך עונת מונה למאמן הווריורס, בעודו שחקן הקבוצה. בעונת הוליך את הווריורס לזכייתם השלישית אי פעם באליפות ה-NBA, הודות ליכולת מצוינת של שחקן הקבוצה ריק בארי בסדרת הגמר מול וושינגטון בולטס. בכך היה אטלס המאמן האפרו-אמריקאי השני בתולדות ה-NBA שזוכה באליפות, אחרי ביל ראסל. בעונות ו- לא הצליחה גולדן סטייט לשחזר את העפלתה לגמר ה-NBA, וב-6 העונות הבאות תחת אטלס לא השתתפה כלל בפלייאוף. בסיום עונת התפטר אטלס מאימון הקבוצה, ומאז לא חזר לאמן. מאזנו הכולל ב-14 עונותיו כמאמן הווריורס עומד על 557 ניצחונות ו-518 הפסדים (51.8%) בעונה הסדירה, ו-31 ניצחונות ו-30 הפסדים (50.8%) בפלייאוף.
קריירה כג'נרל מנג'ר.
בקיץ 1976, לקראת עונתו השמינית כמאמן הקבוצה, מונה אטלס לג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט, ונשאר בתפקיד זה עד סיום עונת . בין פעולותיו הבולטות כג'נרל מנג'ר:
פרביס שורט
רי&quot;ב 37
יוסף שוב
יוסף שוב (נולד ב-9 בדצמבר 1931) הוא אגרונום שתיאר לראשונה את המבנה המורפולוגי של צמח הגרברה , וממציא השם סוסיתא למכונית הישראלית הראשונה.
קורות חיים.
יוסף שוב נולד בנר חמישי של חנוכה תרצ"א וגדל במושב גני עם בשרון, שם חי מרבית חייו. בן בכור לברכה ומאיר שוב – חלוצים וחקלאים. הוא למד בתיכון כצנלסון בכפר סבא ובבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בשלהי מלחמת העצמאות, בגיל 17, גויס לצה"ל, לפלוגת הנח"ל הראשונה. לאחר מלחמת העצמאות הצטרף לקיבוץ הראל שהוקם על ידי יוצאי פלמ"ח ועבד כנוטע במטעי הקיבוץ.
התמחות מקצועית.
בשנת 1955 פורק קיבוץ הראל על רקע פוליטי והחברים נטשו את המקום. יוסף שוב נרשם ללימודים בפקולטה לחקלאות ברחובות, שהיא שלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא בחר להתמחות כאגרונום במחלקה לפרחים שהיה בין מקימיה. את עבודת הדוקטורט שלו הקדיש לחקר צמח נץ החלב הערבי, במטרה להופכו לגידול כלכלי ליצוא.
עם סיום לימודיו המשיך שוב לעבוד כחוקר וכמרצה במחלקה לפרחים במשך 18 שנים. בשנים 1970–1990 ערך את כתב העת המקצועי "חממות ופרחים", שהתפרסמו בו מחקרים פורצי דרך בגידול ענף הפרחים בארץ, וכתב בהאנציקלופדיה לחקלאות את הערכים: בצלים ופקעות וגרברה.
את הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת המדינה של מישיגן בשנים 3–1972, במהלכו עסק בחקר הפיזיולוגיה והמורפולוגיה ההתפתחותית של צבעוני ויקינטון. מאמרו על מחקריו בצמחי הצבעוני שהתפרסם בכתב העת המדעי Journal of the American Society for Horticultural Science נבחר על ידי מערכת העיתון כמאמר המדעי הטוב ביותר לשנת 1976 וזכה בפרס Alex Laurie Award.
בד בבד עם עבודתו כמרצה בפקולטה לחקלאות הקים ד"ר שוב במשקו שבמושב גני עם חממה לטיפוח זני גרברה. כשהקים את החממה ב-1963 נחשב עדיין צמח הגרברה כמין בוטני המתאים לגינון בלבד (Gerbera jamsonii). ד"ר שוב תיאר את המבנה המורפולוגי של צמח הגרברה ופיתח את שיטת ריבויו באמצעות ייחורים - שיטה שקידמה מאוד את התפתחות ענף הגרברות בארץ ובעולם. את תוצאות מחקרו על הגרברה פרסם בכנס הקונגרס הבינלאומי של החברה להורטיקולטורה שנערך בישראל ב-1965. בעקבות פרסום זה הגיע צוות המחקר של תחנת הניסיונות באלסמיר שבהולנד (Research Station for Floriculture, Aalsmeer, Netherlands ) ללמוד את שיטת הריבוי שפיתח. מאז הפך גידול הגרברה לגידול כלכלי שאיפשר את ריבויים המהיר של זנים חדשים ואת הפצתם למגדלי פרחים בעולם.
על מחקר ופיתוח ענף הגרברות בישראל זכה ד"ר שוב בפרס משרד החקלאות בשנת 1986, ובאות הוקרה מענף הגרברה על פועלו ותרומתו רבת השנים בתחום ההדרכה וטיפוח זני הגרברה בשנת 2004.
זני גרברה על שם גיבורות ישראל.
לימים עזב ד"ר שוב את עבודתו בפקולטה לחקלאות והתמקד בטיפוח זנים חדשים של פרח הגרברה בחממה שלו. במהלך השנים פיתח עשרות זני גרברות המופצים בארצות רבות. ברוח א. ד. גורדון וההתיישבות העובדת הציונית בארץ ישראל ד"ר שוב עובד בעצמו בחממה שלו ונעזר רק לעיתים רחוקות בעובדים שכירים. בשנים 1978 - 1982 התנדבה שושנה ספקטור, מי שהייתה קצינה בפלמ"ח ויד ימינו של יצחק שדה, לעזור בעבודת הטיפוח בחממה, וביקשה שזני הפרחים החדשים שיפותחו בזמן עבודתה יקראו על שמות 22 בנות ישראל (רובן מהפלמ"ח) שלחמו ונפלו במלחמת העצמאות. ד"ר שוב קיים את בקשתה וכך זכו לוחמות כגון חנה סנש, ברכה פולד, זהרה לביטוב ואחרות שפרחי גרברה נקראו על שמן.
אוטואגרונום.
בשנת 2005 ד"ר שוב התוודע לרעיון ישראלי מקורי בשם אוטואגרונום, המציע ניהול אוטומטי של ממשק ההדשיה (השקיה הכוללת דשנים) המסונכרן עם מהלכי פעילותם הפיזיולוגית של הצמחים עצמם, בזמן אמת של צריכת המים, החמצן והמינרלים לצורך פעילותם זו. עקב השימוש במערכת בקרת השקיה זו בעשרות גידולים חקלאיים התברר שהצמחים צורכים מים גם בלילה בכל אחד מימי השנה, ושהם זקוקים רק לכ-50 אחוז מכמות המים וכ-20 אחוז מכמויות הדשנים המומלצות על ידי מערכת המחקר וההדרכה החקלאית הממוסדת.