השם "הרייך הגרמני" התקיים מייסודו ועד לכניסתו לתוקף של צו קנצלריית הרייך 7669 (RK 7669 E) ב-26 ביוני 1943, ששינה את השם רשמית ל"רייך הגרמני רַבָּתִי" (Großdeutsches Reich), מונח אשר חדר לשיח הציבורי כבר קודם לכן. אף כי נעשה מחייב מבחינה משפטית עם הצו והחלו להשתמש בו במסמכים פנימיים, הוא לא נקלט והמדינה גם לא עשתה מאמצים להפוך אותו למקובל: לא הייתה הכרזה מיוחדת בנידון. השם החדש היה התייחסות לדרישה שנשמעה באספה הלאומית של פרנקפורט לכונן "גרמניה רבתי", שתכלול גם את האימפריה האוסטרית ולא רק את הקונפדרציה הגרמנית, כפתרון לשאלה הלאומית. השם "הרייך השלישי" (שמקורו באסכטולוגיה של יואכים מפיורה במאה ה-12), אף שהיה נפוץ מאוד בתעמולה הנאצית ובעיתונות עד ל-1939 – אז הורו היטלר וגבלס להפסיק להשתמש בו, אם כי הוא לא נעלם מהשיח – מעולם לא היה רשמי בשום אופן. כמוהו גם כינויים אחרים כמו "רייך אלף השנים" וכדומה. רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית השתמשו בשם "הרייך הגרמני" בעוד ששתיהן היו לפחות דה יורה בעלות מבנה שלטוני רפובליקאי.
נפילת הרייך הגרמני.
הישות המדינית בשם "הרייך הגרמני" (הכוללת בתוכה את התקופות הקרויות הרייך השני וההרייך השלישי) התקיימה מאיחוד גרמניה ועד להשלטת משטר הכיבוש של בעלות הברית בסוף מלחמת העולם השנייה. אף על פי ששני האירועים ההיסטוריים התרחשו בהדרגה ולאו דווקא בנקודת זמן מוגדרת, קבע ההיסטוריון וולפגנג פאול כי הרייך התקיים מסביבות השעה 12:00 בצהרי 18 בינואר 1871, עת הכריז ביסמרק על האיחוד ווילהלם הראשון הוכתר כקיסר, ועד ל-09:45 בבוקר 23 במאי 1945, כשהורה הגנרל האמריקני לוואל ו. ברוקס על פיזורה של ממשלת פלנסבורג, שעדיין שלטה להלכה במובלעת עצמאית קטנה בת 14 קמ"ר.
טוני רוברטס
דייוויד אנתוני "טוני" רוברטס (באנגלית: David Anthony "Tony" Roberts נולד ב-22 באוקטובר 1939) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-אמריקאי, התפרסם בזכות הופעותיו בסרטיו של וודי אלן "הרומן שלי עם אנני", "ימי הרדיו", "קומדיה סקסית של ליל קיץ" ובסרט "סרפיקו".
ביוגרפיה.
רוברטס נולד למשפחה יהודית בניו יורק, בנם של נורמה ושדר הרדיו קן רוברטס.
רוברטס הוא אחיה של השחקנית ננסי רוברטס ובן דודו של השחקן אברט סאלון ששם קץ לחייו בשנת 1965.
למד ב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן".
לרוברטס ילד אחד מגרושתו ג'ניפר לייונס.
קריירת משחק.
תיאטרון.
רוברטס עשה את הופעת הבכורה שלו על בימת ברודוויי בשנת 1962.
רוברטס השתתף ב-22 מחזות בברודוויי והועמד פעמיים לפרס הטוני על הופעותיו במחזמר "איך עכשיו, דאו ג'ונס" ובמחזה "שחק אותה סם" בו גילם את דיק כריסטי חברו של אלן פליקס (וודי אלן).
מהופעותיו הבלוטות ניתן למנות בעיבוד הבימתי לסרט "ויקטור ויקטוריה" בו גילם רוברטס את הדראג קווין קארול טוד לצידה של ג'ולי אנדרוז ו"סוכר" המבוסס על הקומדיה הקולנועית הקלאסית "חמים וטעים".
קולנוע.
ב-1971 שיחק בקומדיה "ברווז השווה מיליון" לצידו של דין ג'ונס.
את שיתוף הפעולה ארוך השנים עם וודי אלן החל רוברטס ב-1973 בעיבוד הקולנועי למחזה "שחק אותה סם" אותו כתב אלן, בסרט כמו במחזה גילם את דיק חברו של מבקר הקולנוע אלן פליקס.
לקראת סוף אותה השנה התפרסם בדרמת השחיתות המשטרתית של סידני לומט "סרפיקו" בתור בוב בלייר שותפו של הבלש הבלתי מושחת פרנק סרפיקו (אל פצ'ינו).
ב-1974 שיחק בתפקיד קטן בסרט הפשע "חטיפת פלהם 123".
ב-1977 שיחק בדרמה הרומנטית, המוערכת ביותר בקריירה של וודי אלן "הרומן שלי עם אנני" וגילם את רוב חברו הטוב של הקומיקאי המתוסבך אלבי סינגר.
במהלך שנות ה-80 המשיך רוברטס את שיתוף הפעולה המצליח עם אלן והופיע בסאטירות "אבק כוכבים", "קומדיה סקסית של ליל קיץ" בתור ד"ר מאקסוול ו"ימי הרדיו" בתור "הדולר הכסוף" אמסי.
התפרסם לראשונה בתפקיד ראשי בסרט השלישי בסדרת סרטי האימה "בית אימטווייל".
צוק וזנב
פארק הולירוד
פארק הולירוד (נקרא גם "פארק המלכה", לשעבר "פארק המלך" – על פי היושבים בכס המלוכה הבריטית) הוא פארק מלכותי במרכז אדינבורו, סקוטלנד. בתחומי הפארק – ששטחו כ-2.6 קמ"ר – מצויים גבעות וצוקים שמקורם מגמטי וכן מעיינות ולוכים.
מקור השם באנגלית עתיקה, בה מציינת המילה Rood – צלב.
הפארק נמצא דרומית-מזרחית לעיר העתיקה של אדינבורו, וקשור לארמון המלכותי הולירוד הנמצא בקצהו התחתון של המייל המלכותי. הארמון שימש במאה ה-12 כאחוזת ציד מלכותית. הפארק נוצר בשנת 1541, כאשר המלך ג'יימס החמישי תחם את ארתורס סיט ואת צוקי סולסברי ודבינגסטון בחומת אבן. הקמת הפארק ליוותה את התפתחותו של ארמון הולירוד כמשכן המלכותי.
בשנת 1846 סלל הנסיך אלברט את "דרך המלכה" (Queen's Drive). הדרך נקראת על שם רעייתו, המלכה ויקטוריה, ומקיפה את שטחי הבר של הפארק. שטחים נוספים בצפון הוגדרו כחלק מהפארק, בעיקר האזור שממזרח לארמון הולירוד.
הפארק פתוח כיום לציבור הרחב.
גאולוגיה.
ייחודו של פארק הולירוד נובע מהיותו שריד למתחם געשי שנוצר בקרבון לפני כ-340 מיליון שנים, הכולל הרי געש, שפכי לבה, ומחדרים פלוטוניים. לפארק חשיבות רבה בהיסטוריה של המחקר הגאולוגי והוולקנולוגי.
אתרים גאולוגיים.
מוקדי המשיכה העיקריים של הפארק הם כמה אתרים גאולוגיים, המציגים שלבים שונים של היווצרות המתחם.
ארתורס סיט.
ארתורס סיט הוא פקק געשי שנקרש ממאגמה בזלתית. מחדר פלוטוני זה הוא שריד להר געש מורכב. פסגתו – המתנשאת לגובה של כ-250 מטרים מעל העיר – מהווה את הנקודה הגבוהה ביותר בפארק.
צוקי סולסברי.
צוקי סולסברי הם מחשוף של סיל – מחדר פלוטוני המורכב מדולריט, שנוצר בקרבון מיסיסיפי, לפני כ-325 מיליון שנים. הסיל חדר לשכבות של אבן חול וחוואר, ונחשף במערב הפארק לאחר שהסלעים שהורבדו מעליו נסחפו על ידי קרחון במהלך עידן הקרח האחרון.
סמסונס ריבס.
סמסונס ריבס מהווה תצוגה מרשימה של עמודי בזלת, שנוצרו מהתקררות לא אחידה של מאגמה. המנסרות המשושות משתרעות לאורך השוליים הדרום-מערביים של ארתורס סיט.
היסטוריה גאולוגית.
בסוף הדבון הייתה סקוטלנד מקום שונה לחלוטין מהיום: היא נמצאה בסמוך לקו המשווה, בקרקעיתו של ים רדוד. בעת שהתרוממה מעל פני הים בתחילת הקרבון הפכה לשפלת חוף של ים רדוד שעומקו השתנה לסירוגין. בסביבה זו הושקעו בה שכבות אבן גיר ואבן חול מכילות פחם.
געשיות.
בתחילת הקרבון התרחשה התכנסות של לוחות טקטוניים, שקימטה שכבות משקע אלה. בעקבות העלייה בטמפרטורה ובלחץ הותכו סלעים למאגמה. השכבות נמתחו ונבקעו באמצעות העתקים גדולים, שאיפשרו את חדירת המאגמה לתוכן. לפני 340 מיליון שנים החלה המאגמה להזין געשיות, ובכמה מקומות נפלטה אל פני השטח והותירה שרידים בדמות הרי געש רבים. בגעשיות זו – שהייתה בשלב זה תת-ימית – נוצר חרוט געשי ב"צוק הטירה", ממנו נבעו זרמי לבה לכיוון מזרח.
עדויות מצביעות על קיומם של הרי געש קטנים רבים באזור אדינבורו, וכי ארבעה מהם היו כנראה מעורבים בהיווצרות המתחם הגעשי. בהר הגעש של ארתורס סיט החלה התפרצות געשית מבעד לשני צינורות הזנה: תחילה מבעד ל"ראש הארי" ומאוחר יותר מבעד ל"ירך הארי" (Lion's Haunch) עובדה ההופכת את ארתורס סיט להר געש מורכב.
ההתפרצויות היו נרחבות אך לא רציפות, ויצרו הר געש שכבתי המורכב מ-13-19 שכבות בעוביים שונים שנוצרו לסירוגין: מטוף בעת התפרצויות מתפוצצות ומזרמי לבה בתקופות שקטות יותר. שכבות אלה השתלבו בשכבות דקות של סלעי משקע שהמשיכו להיווצר בים הרדוד במהלך הפוגות געשיות, ונראות בצוקים התלולים המקיפים את ארתורס סיט.
מחדרים.
עליית המאגמה בארתורס סיט החלה לדעוך. עוצמת הלחץ הפנימי – שקודם לכן דחפה את המאגמה בעוצמה אל פני השטח – פחתה, והחדירה סילים אל בין השכבות העמוקות. מאגמה שנותרה בצינור ההזנה התגבשה לסלע, והלוע התמלא באגלומרט.
מורכבותם של זרמי הלבה, ביחד עם שינויים מאוחרים ורחבי-היקף בנוף, מקשים לתארך את סיום הגעשיות. עם זאת, הצוקים התלולים של סיל סולסברי מאוחרים לארתורס סיט ומתוארכים ל-315-330 מ"ש, עובדה הרומזת כי הגעשיות הפעילה נמשכה פחות מ-10 מיליון שנים, מאחר שסילים נוצרים כאשר המאגמה אינה מגיעה אל פני השטח, אלא נדחקת בין שכבות סלע קיימות.
טקטוניקה.
כל אותה עת התקדמה סקוטלנד צפונה מקו המשווה לעבר מיקומה הנוכחי. אותם תהליכים טקטוניים שגרמו לה לנדוד, המשיכו לקמט אותה והיטו את שכבות הסלע ב-20 מעלות כלפי מזרח. בסוף הקרבון הוצף האזור, והרבדה נוספת של סלעי משקע כיסתה את שרידי הגעשיות.
במהלך הפרם וטריאס היוותה סקוטלנד חלק מיבשת-העל פנגיאה, ונכלאה בין אמריקה הצפונית ואירופה. בתקופה זו היה האקלים הסקוטי יבש, והאזור הפך למדבר. מדי פעם חלו שיטפונות בזק שהותירו שכבות משקע נוספות, ולקראת סוף הטריאס חלה שוב התרוממות של פני הים. שינויים בגובה פני הים חלו גם במהלך היורה והקרטיקון.
בתחילת הפלאוגן נפרדה סקוטלנד מאמריקה הצפונית ומאירופה, ובמהלך הנאוגן חלה התרוממות של האזור.
סחיפה וחשיפה.
ברביעון חלה סחיפה נרחבת של סלעי המשקע באזור, בעיקר בשל תנועתם של קרחונים בעידן הקרח האחרון. סחיפה זו פעלה על השכבות העליונות ויצרה בפארק הולירוד מבנים אופייניים לעיצוב קרחוני: דרמלינים – מבנים מוארכים דמויי טיפה של סחופת סלעית, טרסות, גְרוֹרוֹת (בולדרים), פני סלע מלוטשים ומבני צוק וזנב – חשיפת צד אחד של המסלע המגמטי הקשה ושמיטת הסלעים הרכים שנסחפו בצדו האחר.
הסחיפה חשפה מחדרים רבים – סילים, דייקים, פקקים געשיים ולקוליתים, והדגישה את נטיית המסלע כלפי מזרח.
חשיבות גאולוגית.