ישנן שלוש עונות עיקריות באזור ואדודארה - עונת הקיץ, עונת המונסונים ועונת החורף. מלבד עונת המונסונים, האקלים באזור ואדודארה יבש למדיי. מזג האוויר חם למדיי בחודשים מרץ עד יולי, כאשר טמפרטורת המקסימום הממוצע בחודשים הללו היא 40 מעלות צלזיוס וטמפרטורת המינימום הממוצעת בחודשים הללו היא 23 מעלות צלזיוס. מנובמבר עד פברואר הטמפרטורה המקסימלית הממוצעת היא 30 מעלות צלזיוס, טמפרטורת המינימום הממוצעת היא 15 מעלות צלזיוס, והאקלים יבש במיוחד. עונת המונסונים נמשכת מאמצע יוני ועד אמצע ספטמבר. כמות הגשמים הממוצעת בתקופה זו היא 93 ס"מ, אך בלא מעט מקרים הגשמים העזים גורמים להצפות חמורות בעיר.
גוואליור
גוואליור (בהינדי: ग्वालियर) היא עיר גדולה במדינה ההודית מאדהיה פרדש. העיר ממוקמת במחוז גוואליור. העיר ממוקמת כ-343 קילומטרים מדרום לדלהי, עיר הבירה של הודו. מספר התושבים בעיר היה 1,250,740 נכון ל-2011. גוואליור ממוקמת בגובה 196 מטר מעל פני הים.
העיר והמצודה שבה היו בעלי חשיבות רבה עבור ממלכות שונות לאורך ההיסטוריה ששלטו באזור צפון הודו.
לידה בארובה
לידה בארובה (Lída Baarová, נולדה -Ludmila Babková; 7 בספטמבר 1914 - 27 באוקטובר 2000) הייתה שחקנית קולנוע צ'כית, אשר התפרסמה בעיקר בשל קרבתה לפושע מלחמה הנאצי יוזף גבלס בתקופת השלטון הנאצי בגרמניה.
ביוגרפיה.
בארובה נולדה בפראג, צ'כיה. אמה הייתה זמרת בתיאטרון. היא למדה משחק בקונסרבטוריון העירוני, הקליטה מספר תקליטים וקיבלה את תפקידה הראשון בסרט בגיל 17. גם אחותה הצעירה ממנה הייתה שחקנית קולנוע. בשנת 1934 למדה גרמנית, ולאחר שזכתה בתחרות שאורגנה על ידי אולפני הקולנוע הגדולים בגרמניה UFA, עברה להתגורר בברלין.
בשנת 1935 השתתפה לצידו של השחקן הגרמני המפורסם גוסטב פרוליך (Gustav Fröhlich) בסרט "ברקרולה" (Barcarole) אשר זכה להצלחה רבה, והשניים הפכו לזוג גם בחייהם הפרטיים (עד לשנת 1933 פרוליך היה נשוי לגיטה אלפאר). הם השתתפו יחד במספר סרטים נוספים, בעיקר בתפקידים בהם גילמה בארובה דמות נשית אקזוטית ומפתה. בתקופה זו הופיעה בארובה גם על בימות התיאטרון וקיבלה הצעה לחוזה בן שבע שנים להופיע גם בהוליווד. בלחץ השלטון הנאצי סירבה להצעות אלה.
קשריה עם יוזף גבלס.
בארובה התגוררה עם בן זוגה באי שוואננוורדר (Schwanenwerder) שבפאתי ברלין בקרבת ביתו של שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס שהיה כבר אז בעל השפעה משמעותית על תעשיית הקולנוע בגרמניה. השניים נפגשו בשנת 1936 לאחר ביקור שערך גבלס בביתם, ובארובה הפכה למאהבת שלו למשך תקופה של כשנתיים. מערכת יחסים זו הפכה בהדרגה לגלויה ועוררה את זעמה של מגדה גבלס, אשתו, אשר פנתה להיטלר עצמו בבקשה לאישור הגירושין ביניהם. להיטלר הייתה ידיעה מוקדמת על מערכת היחסים מתוך תיק מעקב שנאסף על ידי הגסטפו לדרישתו של הרמן גרינג, יריבו המושבע של גבלס, אך בשלב הראשון העדיף להתעלם. לטענתה של בארובה בראיונות מאוחרים שנערכו עמה, היא עצמה כלל לא הייתה מעוניינת במערכת היחסים עם גבלס שהייתה אפלטונית בלבד, ונעתרה לו רק מתוך החשש שלה מעוצמתו הפוליטית בתחום עיסוקה וכי אם לא תיענה לו היא עלולה להפגע מבחינה מקצועית.
היטלר, אשר ראה במשפחת גבלס דוגמה ומופת למודל המשפחה הרצוי בהתאם לאידאולוגיה הנאצית, ועל רקע הסיפוח המתקרב של חבל הסודטים בצ'כוסלובקיה, מצא לנכון להתערב, וב-16 באוגוסט 1938 נזף בשר התעמולה שלו ודרש ממנו באופן חד משמעי להפסיק את יחסיו עם בארובה ולחזור ולנהל חיי משפחה נאותים עם מגדה. בארובה עצמה נדרשה על ידי מפקד משטרת ברלין עצמו להפסיק את קשריה עם גבלס ואף נאסר עליה להופיע כשחקנית בהוראתו הישירה של היטלר. סרטה האחרון אשר תיאר סיפור אהבה בין וילהלם הראשון והנסיכה הפולנית אליסה רדזיוויל ואשר רמז ליחסיה שלה עם גבלס, הוחרם ונאסר להקרנה. בהקרנה של סרט אחר שלה זכתה לגידופים מצד מפגינים בשכר, אשר כינו אותה "זונת השר" ודרשו את סילוקה מגרמניה. בעקבות אירועים אלה לקתה בארובה בהתמוטטות עצבים. היא ניסתה לחדש את קשריה עם חברים בהוליווד בכוונה לנסות ולעבור לשם אך בהוראתו של היטלר נאסרה יציאתה מגרמניה. בארובה הייתה נתונה למעקב מתמיד של הגסטאפו ובלחץ חבריה חזרה בסוף שנת 1938 להתגורר בפראג ולהופיע שם. בשנת 1942 עברה לאיטליה שם כיכבה בשלושה סרטים נוספים.
לאחר המלחמה.
לאחר שחרור איטליה על ידי כוחות בעלות הברית בשנת 1945, חזרה שוב לפראג ובה נתפסה על ידי כוחות אמריקנים. היא הושמה במעצר במינכן שלאחריו גורשה לצ'כוסלובקיה.
לאחר סיום המלחמה נעצרו בארובה ומשפחתה בידי השלטונות הצ'כים והואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים. אמה נפטרה במהלך החקירות ואחותה התאבדה בשנת 1946. היא עצמה שוחררה מחוסר הוכחות לאחר 18 חודשי מעצר מבלי שהואשמה בדבר.
בשנת 1947 נישאה לאמן בובות צ'כי. לאחר שהנישואין לא זכו להסכמה מצד משפחת בעלה וזה פוטר מעבודתו, היגר בעלה לארגנטינה. בארובה עברה לאוסטריה וניסתה לחזור ולהופיע, אך נדחתה על ידי עמיתיה וזכתה לסיקור תקשורתי עוין. היא הצטרפה לבעלה בארגנטינה, אך בשנת 1956 הם התגרשו. בארובה עברה לאיטליה בניסיון נוסף לחדש את קריירת המשחק שלה. באיטליה הופיעה במספר סרטים ובשנת 1958 עברה להתגורר בזלצבורג, הופיעה בתיאטרון ונישאה לרופא אוסטרי. לאחר מותו של בעלה בשנת 1972 ירשה בארובה את הונו ושקעה באלמוניות.
בשנת 1991 פרסמה בארובה את ספר האוטוביוגרפיה שלה בשם "חיי המתוקים-מרים".
בארובה נפטרה בשנת 2000 לאחר שבשנותיה האחרונות סבלה ממחלת פרקינסון ונקברה בפראג לצד בני משפחתה.
בסך הכל השתתפה בארובה ב-63 סרטים לאורך קריירה שנמשכה למעלה מ-60 שנה.
בשנת 2015 יצא סרט צ'כי בשם "פילגשו של השטן" המתאר את סיפור חייה של בארובה.
מירזאפור
מירזאפור (בהינדי: ; באורדו: مرزاپور; באנגלית: Mirzapur) היא עיר גדולה בצפון הודו, במדינה ההודית אוטר פרדש. העיר ממוקמת כ-650 קילומטרים מדרום לדלהי, עיר הבירה של הודו. מספר התושבים בעיר היה 2,496,970 נכון ל-2011. מירזאפור ממוקמת בגובה 80 מטר מעל פני הים.
התעשייה העיקרית במירזאפור היא ייצור שטיחים. רוב השטיחים נמכרים ברחבי העולם משום שהביקוש לשטיחים בהודו מאוד מוגבל. תעשייה מרכזית נוספת היא ייצור סירי מתכת.
בסתאן אלעקול
Wind-up Records
Wind-up Records הוא מותג הקלטות שהוקם על ידי אלן מלצר ודיאנה מלצר בניו יורק. הלקוחות ידועים של החברה הם אוונסנס וקריד.
החברה הוקמה על ידי אלן מלצר ושאתו בשנת 1997. תקופה מסוימת זה היה מותג תקליטים עצמאי הגדול בעולם. בין האמנים של החברה היו אוונסנס, סית'ר, The Revivalists וקריד.
בשנת 2011 מייסד אלן מלצר נפטר. בשנת 2012 חלק מזכויות החברה הועברו ליוניברסל מיוזיק גרופ. בשנת 2015 Concord Music Group רכשה את יתר הפעילות ומותג תקליטים Wind-up Records הפסיק להתקיים.
מוחנגה
מוחנגה (בצרפתית: Muhanga) היא העיר והמטרופולין השנייה בגדולה ברואנדה והיא נמצאת בנפת מוחנגה שבמחוז הדרום .
שם העיר הקודם של מוחנגה היה גיטאראמה (בצרפתית: Gitarama) והוא היה בשימוש עד ל-2006.
גאוגרפיה.
העיר נמצאת כ-45 ק"מ מבירת המדינה קיגאלי, כ-85 ק"מ מהעיירה הקטנה קיבחו וכ-40 ק"מ מהעיירה ניאנזה .
תנועה ותחבורה.
העיר נמצאת ליד הכבישים RN1 ו-RN7. בנוסף, בעיר נמצא מספר רב של תחנות דלק.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא מאי (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 989 מילימטרים בשנה. חודש מרץ הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (150 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (3 מ"מ גשם).
מוסדות בעיר.
בעיר יש בית חולים, אצטדיון, תחנה מרכזית, מרכז לאמנויות, תחנת משטרה ובית כלא. בנוסף יש מספר רב של סניפי בנק, כנסיות, סופרמרקטים, בתי מלון, מכללות ובתי ספר.
The Silvia Night Show
The Silvia Night Show היא תוכנית טלוויזיה איסלנדית העוקבת אחרי האלטר-אגו של אוגוסטה אווה ארלנסדוטיר - סילביה נייט (באיסלנדית - Silvía Nótt). לתוכנית פרקים באיסלנדית ופרקים באנגלית שנעשו על מנת לקדם את נייט באירוויזיון לשנת 2006 שהתקיים באתונה שביוון.
התוכנית עקבה אחרי כל השערוריות שלהן גרמה נייט באירוויזיון 2006 ותיעד את הופעתה ואת התמוטטות העצבים שהייתה לה לאחר שלא עלתה לגמר וסיימה במקום ה-13 עם 62 נקודות בלבד.
סילביה נייט קיבלה תשומת לב נוספת בעקבות התוכנית לאחר שהתבטאה נגדה בצורה בלתי רגילה באומרה: ש"התוכנית היא זבל גמור". בשנת 2007 יצא לתוכנית DVD עם כל הפרקים כולל התמוטטות העצבים שהייתה לה באירוויזיון 2006.
בשנת 2007 יצאה התוכנית בשוודיה בערוץ TV400, התוכנית זכתה לרייטינג גבוה והפופולריות של נייט עלתה בהתאם במדינה.
קאו דאי
הדת קאו דאי (בווייטנאמית: Đạo Cao Đài) היא מסגרת ארגונית שמחברת בין דתות מן המזרח ומן המערב. בעקבות מפגש בין הדתות המזרחיות והנצרות הוקמה בווייטנאם דת בשם קאו דאי. דת זו יצרה לעצמה מסגרת ארגונית שלפי טענתה, משתייכים אליה כ-1.5 מיליון מאמינים. עיקר אמונתם היא בעין הגדולה, שמסמלת את אלוהים, המשקיפה מכל עבר במקדש של דת הקאו דאי, והיא מחברת בין דתות מן המזרח ומן המערב.
משמעות שמה של הדת.