באפריל 1990, דווח שאזרח בלגי בשם פטריק מ' צילם עב"ם משולש שמכל פינה שלו יוצא אור חזק. ספקנים טענו שבצילום לא רואים רקע מאחורי העב"ם ושאין בו חפץ כלשהו שיאפשר לבצע חישוב של מרחק העב"ם מן המצלמה או את גודל העב"ם. וים ואן אוטרכט, ספקן בלגי, הצליח ליצור צילום דומה בעזרת מכשירים. סטודנט בלגי למתמטיקה כתב תוכנית מחשב שיוצרת הדמיה של עב"ם בצורת המשולש. בהדמיה שלו האורות נהיים דהויים או אף יוצאים מגבולות המבנה המשולש - זאת בסתירה להצהרותיהם של עדי הראייה.
במשך כעשרים שנה, ארגון העבמולוגיה הבלגי (SOBEPS) טען שהתמונה היא תמונה מקורית. ב-26 ביולי 2011, פטריק התראיין בערוץ טלוויזיה בלגי וגילה שהתמונה אינה אלא מתיחה.
הסברים לתופעה.
בשנת 1992, כשלוש שנים לאחר התצפית הראשונה בעב"ם, בלגי בשם מארק האלט פרסם מאמר על גל התצפיות, ובו הוא ביקר את ארגון העבמולוגיה הבלגי בכך שהם מפיצים מידע שגוי לתקשורת. התזה שלו היא שגל מפגשי העב"מים הבלגי אינו אלא היסטריה המונית שאיבדה את ממדיה כתוצאה מעבודתם של אנשי הארגון. היסטריה המונית זו פעלה לפי החוק שניסח המהנדס והעיתונאי פיליפ ג'יי קלאס: "ברגע שהסיקור התקשורתי מוביל את הציבור להאמין שישנם עב"מים בקרבתו, ישנם אינספור עצמים טבעיים ועצמים מעשי ידי אדם, הנראים בעיקר בשעות הלילה, שיכולים לקבל תכונות לא רגילות במוחם של הצופים המאמינים. הדיווחים שלהם על העב"מים בתורם מוסיפים להתרגשות ההמונית, שמעודדת עוד אנשים להבחין בעב"מים. מצב זה מזין את עצמו, עד למצב שבו התקשורת מאבדת בו עניין וההדף שלו מאבד מכוחו...".
בשנת 1993, פייר מאגין ומארק רמי פרסמו מאמר בעיתון, ובו מסקנות שונות מאלו של ארגון העבמולוגיה הבלגי. בין היתר הם טענו שגל התצפיות צריך לחקר יותר על ידי העוסקים במדעי החיים מאשר על ידי פיזיקאים.
בדו"ח שפורסם על גל התצפיות, רנואד לקט ועמיתיו דנים בעובדה שאת חלק מהתצפיות ניתן להסביר על ידי היתקלות במסוקים. רוב עדי הראייה סיפרו שתנועת האורות הייתה שקטה. כמו כן, הדו"ח טוען שעדי הראייה לא שמעו רעשים עקב רעש המנועים במכוניותיהם, או רוח חזקה שנשבה לעברם, בשילוב עם הרוח של רכבם הנוסע.
במאמרו, "תחילת גל העב"מים הבלגי", ג'ין מישל אברסרט טוען שתחילת הגל אינו סותר את ההיפותזה הפסיכו-סוציאלית, בניגוד לנאמר על ידי ארגון העבמולוגיה הבלגי. במאמר שפורסם באתר שלו בשנת 2011, אוגוסט מיסן הגיב לביקורות השונות של הספקנים, ועם זאת הסביר שלדעתו גל תצפיות העב"מים בבלגיה הוא בלתי מוסבר לחלוטין.
Eko, לשעבר אינטרלוד, היא חברת מדיה דיגיטלית ישראלית המעצבת, מפתחת ומשווקת טכנולוגיות וידאו אינטראקטיבי המאפשרות יצירת קטעי וידאו דינאמיים המבוססים על קטעים שהוקלטו ונערכו מראש. את החברה הקימו המוזיקאים יוני בלוך וברק פלדמן ומשרדיה ממוקמים בניו יורק וישראל.
אינטרלוד פיתחה את פלטפורמת Treehouse, שהיא יישום רשת המאפשר ליצור סרטוני וידאו אינטראקטיביים, שהייחוד שלהם הוא היותם seamless - בעלי מעבר חלק.
האפליקציה מאפשרת יצירת סרטונים לפלטפורמות האינטרנט, הסלולר והמדיה החברתית.
היסטוריה.
חברת אינטרלוד הוקמה בשנת 2010 ובמאי 2010 זכתה בכנס Techonomy בו הוצגו סטרט-אפים שונים.
באוקטובר 2010 זכתה החברה לחשיפה הגדולה שלה כאשר הפיקה קליפ לשיר "keep your head up" של המוזיקאי אנדי גראמר, שזכה לביקורות נלהבות וחשיפה רחבה.
בפברואר 2011 גייסה החברה השקעה ראשונית של 3.25 מיליון דולר מידי Sequoia Capital, ובמאי 2013 גייסה 16 מיליון דולר נוספים שהושקעו על ידי מספר קרנות הון סיכון. השקעה נוספת בסכום לא ידוע נעשתה על ידי Intel Capital באוקטובר 2013.
בדצמבר 2013 זכתה החברה להכרה בינלאומית כאשר הקליפ שיצרה לשיר Like a Rolling Stone של בוב דילן נבחר ל"קליפ השנה" של המגזין טיים לשנת 2013.
בדצמבר 2015 הודיעה החברה כי הצליחה לגייס 18 מיליון דולר מהחברות מטרו גולדווין מאייר, סמסונג ווורנר מיוזיק גרופ.
ביוני 2016 גייסה החברה מסוני סכום המוערך בין 35–45 מיליון דולר.
באוקטובר 2018 חתמה החברה על הסכם שיתוף פעולה בשווי מוערך של 300 מיליון דולר עם ענקית הקמעונאות, וולמארט. במסגרת שיתוף הפעולה השיקו שתי החברות מיזם משותף בשם W*E. שיעסוק בפיתוח תכנים מקוריים אינטראקטיביים באמצעות הטכנולוגיות של החברה עבור לקוחות וולמארט.
פריחא בת אברהם
פרחה בת יוסף
פריחא בת רבי אברהם
אמילו האריס
אמילו האריס (באנגלית: Emmylou Harris; נולדה ב-2 באפריל 1947) היא זמרת-יוצרת ופזמונאית אמריקאית. במהלך הקריירה שלה היא הוציאה אלבומים וסינגלים מצליחים רבים, ונכון לשנת 2015 היא זכתה ב-13 פרסי גראמי, בנוסף לפרסים רבים אחרים.
לאורך הקריירה המוזיקלית שלה הרבתה האריס לשתף פעולה עם אמנים מובילים רבים, בהם בוב דילן, ברייט אייז, ג'ון דנוור, גאי קלארק, גראם פארסונס, גרהאם פירסון, דולי פרטון, דזשון דנבר, הבנד, וילי נלסון, טשאט אטקינס, לינדה רונסטאדט, מארק נופלר, ניל יאנג, סטיב ארלי, רודני קרואוול ורוי אורביסון.
במהלך הקריירה הייתה האריס כלת פרס גראמי תריסר פעמים - לראשונה ב-1976, והאחרון ב-2005. כן הייתה כלת פרס איגוד מוזיקת הקאנטרי שלוש פעמים, וזכתה בפרסים נוספים.
ביוגרפיה.
ילדותה וראשית דרכה.
האריס נולדה בשנת 1947, בעיירה ברמינגהאם שבאלבאמה, לוולטר ויוג'יניה האריס. אביה, קצין בחיל הים האמריקאי, נפל בשבי בקוריאה ב-1952 ודווח כנעדר בפעולה, העביר עשרה חודשים כשבוי מלחמה.
האריס גדלה בצפון קרולינה ובוולברידג' שבוירג'יניה, שם סיימה את בית הספר התיכון בהצטיינות. היא זכתה במלגת דרמה לאוניברסיטת צפון קרולינה בגרינסבורו, ובמקביל החלה ללמוד שם מוזיקה. היא עזבה את ספסל הלימודים על מנת להגשים את שאיפותיה המוזיקליות ועברה לניו יורק, שם עבדה למחייתה כמלצרית כדי להרוויח כסף בעודה מופיעה במופעי שירי עם בבתי קפה בגריניץ' וילג' בתקופת הפריחה של מוזיקת הפולק בארצות הברית.
ב-1969 היא נישאה לפזמונאי טום סלוקום והקליטה את אלבומה הראשון, "Gliding Bird" ("ציפור דואה"). האריס וסלוקום התגרשו זמן קצר לאחר הולדת בתם היילי, והאריס עברה עמה לבית הוריה בפרבר של וושינגטון הבירה, במרילנד.
המשך קריירה מוזיקלית.
עם גראם פארסונס.
האריס חזרה להופיע בוושינגטון הבירה כחלק משלישייה עם ג'רי מיול וטום גוידרה. ב-1971 פגשה בחברי הלהקה Flying Burrito Brothers שהציגו לה את מנהיג הלהקה הקודם שלהם, גראם פארסונס. פארסונס בדיוק התחיל את קריירת הסולו שלו, ונזקק לקול נשי לאלבום הסולו הראשון שלו, GP. האריס הצטרפה לסיבוב ההופעות של פארסונס, והשניים אף הקליטו יחד אלבום בשם Grievous Angel. פארסונס מת ב-1973 ממנת יתר, והאלבום יצא ב-1974, לאחר מותו.
פארסונס חנך את האריס במוזיקת הקאנטרי, הכיר לה אמנים חשובים וסיפק לה זהות מוזיקלית. ההרמוניות של האריס והדואטים עמה, לעומת זאת, זכו לשבחים רבים מאלה ששמעו אותם, והעשירו את הופעותיות של פארסונס. בסופו של דבר היא המשיכה בדרכה עם גרסה משלה לחזונו של פארסונס, ועזרה למשוך תשומת לב להישגיו.
The Hot Band.
האריס חתמה אצל האחים וורנר, וב-1975 הוציאה את אלבומה Pieces of The Sky. האלבום היה אחד אלבומי הקאנטרי היקרים ביותר שהופקו באותה תקופה, והוא כלל כישרונות כגון ג'יימס ברטון, גלן הארדין וביל פיין. שני סינגלים שוחררו מהאלבום: Too Far Gone, ולהיטה הגדול הראשון של האריס, If I Could Only Win Your Love, דואט עם הרב פדרסן, שהעפיל למקום הרביעי במצעדים.
המנהלים בחברת האחים וורנר אמרו להאריס שהם יסכימו להקליט אותה אם היא תשיג "להקה חמה" (a hot band). האריס עשתה זאת, וגייסה את הגיטריסט ג'יימס ברטון והפסנתרן גלן הארדין, שניגנו גם עם אלביס פרסלי ועם גראם פארסונס. חברים נוספים ב-Hot Band היו המתופף ג'ון ווייר, הגיטריסט האנק דה ויטו והבסיסט אמורי ג'ורדי ג'וניור. הזמר-יוצר רודני קרוול גויס כגיטריסט וכשותף לדואטים. סיבוב ההופעות הראשון של האריס השתלב בעיקר עם זה של פרסלי, עקב מחויבותם של ברטון והארדין ללהקתו של פרסלי. הלהקה החמה הצדיקה א שמה, כשרוב חבריה הוחלפו בכישרונות חדשים, כשהם המשיכו לקריירות סולו משלהם.
ב-1975 יצא האלבום Elite Hotel והעפיל למקום הראשון במצעדי הקאנטרי, והצליח להתחבב גם על קהל חובבי הרוק. ב-1976 האלבום זכה בפרס גראמי עבור הופעת הקאנטרי הנשית הטובה ביותר.
האריס המשיכה לצבור מוניטין כזמרת אורחת. מלבד השתתפות באלבומים של לינדה רונסטאדט, גאי קלארק וניל יאנג, האריס נבחרה על ידי בוב דילן להופיע באלבומו Desire.
חברת מוריה
מכללת תל אביב יפו
אוניברסיטת קורדובה הפרטית
אוניברסיטת קורדובה הפרטית (בערבית: جامعة قرطبة الخاصة, באנגלית: Cordoba Private University – CPU; בעבר אוניברסיטת אל-מאמון למדע ולטכנולוגיה על שמו של הח'ליפה העבאסי השביעי, אל-מאמון) היא אוניברסיטה פרטית בסוריה. בשנת 2014 אושר לשנות את שמה לשם הנוכחי.
הקמפוס הראשי של האוניברסיטה, וכן משרדי ההנהלה שלה, ממוקמים בעיר חלב שבסוריה. נוסף על כך, לאוניברסיטה יש קמפוס נוסף בעיר קמישלי, סמוך לגבול הסורי עם טורקיה.
האוניברסיטה הוקמה במהלך שנת 2003, והיא מקיימת שיתוף פעולה אקדמי עם אוניברסיטת סנדרלנד באנגליה. האוניברסיטה מדורגת במקום ה-17 מבין כלל האוניברסיטאות בסוריה.
פקולטות האוניברסיטה.
לאוניברסיטה 5 פקולטות:
אוניברסיטת אל-מאמון למדע ולטכנולוגיה
אוניברסיטת אל מאמון
אנדי רורק
אנדי מייקל רורק (באנגלית: Andrew Michael Rourke; נולד ב-17 בינואר 1964) הוא מוזיקאי אנגלי הידוע בעיקר כבסיסט של להקת הסמית'ס.
ביוגרפיה.