יחסי טורקיה–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין נסיכות מונקו.
היסטוריה.
יחסים קונסולריים בין טורקיה למונקו קיימים כבר משנת 1954. היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הטורקית למונקו כוננו ב-16 בספטמבר 2008. היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות נחשבים לחמים ומתמקדים בשיתוף פעולה כלכלי ובארגונים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות.
אלבר השני, נסיך מונקו, ביקר בטורקיה בשנת 2007 על מנת להשתתף בקונגרס המדעי הים תיכוני ה-38. לאחר שנתיים ב-2009 ביקר הנסיך פעם נוספת בטורקיה על מנת להשתתף בכנס המים העולמי החמישי. שלוש שנים לאחר מכן, ביקר בטורקיה שוב הנסיך על מנת להיפגש עם נשיא טורקיה עבדאללה גול. רג'פ טאיפ ארדואן ביקר במונקו ב-2006 על מנת להשתתף בוועידת האשראי העשירית האירופאית.
בהתבסס על מפקד האוכלוסין המונגאסקי לשנת 2008 - ישנם 68 טורקים בעלי אישור עבודה ומעמד תושב במונקו. מתוכם 17 עובדים במקום ומתוכם 9 מתגוררים במונקו ולא בפרבריה שבצרפת.
רדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה (2017 ואילך)
קים דארוך
סר נייג'ל קים דארוך (באנגלית: Nigel Kim Darroch; נולד ב-30 באפריל 1954) הוא דיפלומט בריטי, שכיהן כשגריר בריטניה בארצות הברית. הוא התפטר מתפקידו לאחר הדלפת דיווחים מסווגים בלתי מחמיאים מטעמו לממשלתו אודות נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
ביוגרפיה.
קים דארוך נולד במחוז דרהאם באנגליה. ב-1975 סיים לימודים לתואר ראשון בזואולוגיה באוניברסיטת דרהאם.
דארוך החל לעבוד במשרד החוץ וחבר העמים ב-1976. ב-1980 הוא מונה כחבר הסגל הדיפלומטי של בריטניה.
דארוך מילא במשרד החוץ וחבר העמים מספר רב של תפקידים, ובהם:
ב-1997 מונה דארוך לעמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש וב-2008 מונה לאביר מפקד במסדר זה.
לדארוך ולאשתו, לה נישא ב-1978, בן ובת בוגרים. אשתו עובדת כמורה בבית הספר הבריטי הבינלאומי בוושינגטון.
שגריר בארצות הברית.
בינואר 2016 החל דארוך לכהן כשגריר בריטניה בארצות הברית. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית בנובמבר 2016 הודלף מזכר ששלח דארוך לראש הממשלה תרזה מיי אודות הנשיא הנבחר דונלד טראמפ. שבוע לאחר מכן כתב טראמפ בחשבון הטוויטר שלו כי בריטניה צריכה למנות את נייג'ל פרג', מתומכי הברקזיט הנלהבים, לשגריר בארצות הברית. ראש הממשלה תרזה מיי הגיבה על כך באומרה שמשרת השגריר איננה פנויה לאיוש ושלבריטניה "יש שגריר מצוין בארצות הברית".
ב-7 ביולי 2019 פרסם העיתון מייל און סאנדיי מברקים מסווגים שהודלפו, ששלח השגריר דארוך לממשלת בריטניה בשנים 2017 עד 2019. הם הכילו הערכות לא מחמיאות של דארוך אודות הנשיא טראמפ. בין השאר נאמר בהן כי הוא בלתי מתאים לתפקידו, חסר יכולת וחסר ביטחון, כי בבית הלבן מתנהלים "קרבות סכינים" והוא איננו מתפקד וכי כהונת הנשיא עלולה להסתיים בחרפה. עוד כתב דארוך כי המדיניות הכלכלית של הנשיא עלולה לזרוע הרס במערכת המסחרית הבינלאומית.
בתגובה להדלפה כתב הנשיא טראמפ בחשבון הטוויטר שלו שדארוך לא היה אהוד ולא היה נחשב בארצות הברית וכי הוא "לא יתעסק אתו יותר". בהמשך הוא כינה אותו "מטורף" ו"איש טיפש מאד". נייג'ל פרג' התבטא בעקבות ההדלפות כי דארוך לחלוטין איננו מתאים לשמש כשגריר בארצות הברית. ראש הממשלה מיי, שהתפטרה מתפקידה בחודש הקודם, הביעה אמון בשגריר דארוך אך דחתה את השקפתו על טראמפ. היא הורתה על חקירת ההדלפה. לעומתה נמנע בוריס ג'ונסון, המועמד הבולט להחליף את מיי, מלגבות את דארוך, והתגבש קונצנזוס פוליטי רחב על כך שעמדתו זו הפכה את המשך כהונת השגריר בוושינגטון לבלתי מעשית.
ב-10 ביולי 2019 הודיע דארוך על התפטרותו מתפקידו, כחצי שנה לפני המועד לסיום כהונתו. הוא ימשיך לכהן כשגריר עד שימונה מחליפו. דארוך כתב כי המצב שנוצר איננו מאפשר לו למלא את תפקידו כפי שהיה רוצה. לאחר ההתפטרות שיבחו מיי ומנהיג האופוזיציה ג'רמי קורבין את תפקודו של דארוך בדברים שנשאו בפרלמנט הבריטי וגינו את זאת שהיה עליו להתפטר עקב לחץ בתוך ארצות הברית. דובר מטעם משרד החוץ אמר כי מתפקידו של שגריר לספק לממשלתו חוות דעת כנה ובלתי מעודנת מטעמו על הממשל בארצות הברית, גם אם השרים והקבינט אינם בהכרח שותפים לה.
צור מפוספס
צור מפוספס הוא סוג של צור, שבו יש מערכת סדורה פחות או יותר של רצועות קונצנטריות כהות ובהירות לחלופין, הדומות לאדוות במים.
שימוש.
מרבצים גדולים של צור מפוספס קיימים באזור פולין קטן, בסמוך לעיירות סנדומייז', אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי ואילז'ה. בשל היותו נדיר והמראה הייחודי שלו משמש צור מפוספס כיום בייצור תכשיטים, והפך למוצר מקומי לייצוא.
בני התקופה הנאוליתית נהגו לכרות צור מפוספס בסמוך לקשמיונקי אופטובסקיה (Krzemionki Opatowskie), סביב 4,000 לפנה"ס, והוא היה בשימוש בייצור גרזינים.
גאולוגיה.
הצור המפוספס מפולין הקטן נוצר ביורה עליון ומורכב בעיקר מ-α-קוורץ. המורפולוגיה של הגרגירים מעידה שהקוורץ אינו תוצר של המרה של אופאל וכלקדון, אלא השקעה ישירה ממי ים. הגבישיות גבוהה יותר במרכז התצביר. לעיתים נוכח בסלע כלקדון, בהיות תוצר של התגבשות מחדש של אופאל. מינרלים אחרים יכולים להימצא בצור בכמויות קטנות: מינרלי חרסית, קלציט, פצלת השדה, נציצים, גלאוקוניט, זירקון, טורמלין ורוטיל.
גוונים שונים של רצועות פרטניות קשורים למספר הגדל ופוחת ולגודל הנקבוביות הגורמים להשתקפות שונה של האור. נקבוביות קטנות ומעטות יותר משקפות פחות אור.
פרס אסרף
טביעת הצוללת סקורפיון
הצוללת האמריקאית "סקורפיון" מספר צי 589 הייתה צוללת אטומית מסדרת "סקיפג'אק", כלי השיט ה-6 לשאת שם זה בצי ארצות הברית. ב-22 במאי 1968 אבדה עם 99 איש. היה זה אחד מארבעה אירוע טביעה מסתוריים באותה שנה: טביעת הצוללת דקר, הצוללת הצרפתית "מינרב" וצוללת הצי הסובייטי K-129.
תכנון.
הצוללות מסדרת "סקיפג'ק" נבנו כצוללות לחימה בצוללות סובייטיות. המאפיין סדרה זאת לראשונה בחתך דמעה. הותקן בהן הכור האטומי S5W של חברת וסטינגהאוז. היו אלה צוללות מהירות ביותר בצי ארצות הברית. נבנו 6 כאשר הסקורפיון השלישית בהן.
השקה ופעילות.
הצוללת נבנתה במספנת אלקטריק בואט של גנרל דיינמיקס בגרוטון. ב-19 בדצמבר 1959 קיבלה את שמה והושקה למים. המשיקה הייתה גב' אליזבת ס. מוריסון בתו של מפקד הצוללת "סקורפיון" SS-278 שאבדה עם כל אנשיה בשנת 1944 במלחמת העולם השנייה.
לאחר ההשקה נמשכו עבודות החימוש והרכבת המתקנים הייעודיים. הצוללת הוכרזה כמבצעית ב-29 ביולי 1960.
לאחר תקופה קצרה של אימונים עם הצי השישי של ארצות הברית והשתתפות בתרגילים של נאט"ו. חזרה ה"סקורפיון" לחוף המזרחי של ארצות הברית והתבססה בנורפוק (וירג'יניה). משם יצאה לאימונים בים הקאריבי ולאורך החוף האטלנטי כולל ברמודה ופוארטו ריקו.
בין 4 באוגוסט עד 8 באוקטובר 1964 ערכה סיור הכולל חציית האוקיינוס האטלנטי. ובאביב 1965 עשתה סיור במימי צפון אירופה.
בשנת 1966 קיבל מפקד הצוללת וחלק מהקצינים מדליה על מנהיגות ויכולת מקצועית. ה"סקורפיון" תצפתה וצילמה ניסוי טילים של הצי הסובייטי שנערך במימי החופים בים הצפוני.
ב-1 בפברואר 1967 נכנסה 'סקורפיון' לשיפוץ במספנת הצי בנורפוק (וירג'יניה). אך לא נערך שיפוץ מלא שמאוד היה נחוץ. היא קיבלה סדרת תיקונים הכרחיים וחזרה לפעילות שהייתה מאוד נחוצה. בבניית הצוללת וגם בתקופת השיפוץ לא הוחלו עליה התנאים המחמירים בבטיחות צוללות שנקבעו לאחר טביעת הצוללת ת'רשר.
ההפלגה הגורלית.
הצוללת בפיקודו של סגן אלוף פרנק אטווד סלאטרי הגיעה לים התיכון בפברואר 1968 וביצעה סיור מבצעי במעקב על הצי הסובייטי בקרבת מצריים. כן השתתפה אימונים עם הצי השישי של ארצות הברית.
בחודש מרץ שלח מפקד הצוללת בקשה לתיקונים דחופים בנוגע לשסתומים דולפים, מה שהגביל את עומק הצוללת ל-300 רגל.
במאי החלה בדרכה חזרה מסיור מבצעי נכנסה לבסיס הצי רוטה בספרד ומשם יצאה לנמל הבית בנורפוק (וירג'יניה). צוללת לפני טיפול תקופתי וסבלה מתופעה שבמהירות 22 קשר החלו רעידות בחרטום.
תקלה וטביעה.
ב-21 במאי 1968 יצאה סקורפיון מבסיס הצי רוטה לשייט של 3,000 מייל ימי לנורפוק, צפי הגעה 27 במאי. הצוללת מפליגה בשיוט תת-מימי בעומק כ־110 רגל, בדרך הביתה מהירות כ 18+ קשר. מדי פעם רעידות בחרטום כתוצאה מהמהירות.
ב-22 במאי, טורפדו מופעל במדור האחסון. צוללת פונה ב-180 מעלות מקורס מערבי למזרחי. סגירת דלתות אטימה במדורים ומכינים את הטורפדו לקראת הכנסה לצינור והטלתו לים. הטורפדו מופעל באוויר מתחמם ולאחר כמה דקות מתפוצץ במדור. כמה שניות לאחר מכן מתפוצצים טורפדות נוספים במדור, חור גדול נפער בחרטום צד ימין.
הכור האטומי מבצע הדממת חרום אוטומטית. בדיעבד מוצלחת היות שאין ממנו קרינה. ה'סקורפיון' מוצפת בחרטום לא מצליחה להשתלט על המשקל האדיר ושוקעת במהירות למעמקים פוגעת בקרקעית בעומק 3,000 מטר ומתפרקת חלקית.
חקירה וחיפוש.
הוקם צוות חקירה בראשות וייס אדמירל אוסטין ממפקדת הצוללות האסטרטגיות בפנטגון. ראש המבצעים הימיים אדמירל בורק מינה את קרייבן להיות ראש הצוות לבדיקת הכשלים שגרמו לטביעה ולאיתור מיקום הצוללת הטבועה, כולל קביעת תהליך וציוד נדרש למציאת שברי הצוללת.
ד"ר ג'ון פינה קרייבן שהיה בעל ניסיון באיתור תת-מימי כמו בטביעת הצוללת ת'רשר ופיתח שיטת איתור תוד שימוש בהסתברות בייסיאנית.
קרייבן הקים שתי ועדות נפרדות. אחת שתבדוק כשלים טכניים בחימוש ובמערכות ושנייה שתבדוק את מבנה הצוללת.