מדינות רבות תרמו לפיתוח תורת חיפוש והצלה מודרנית. במלחמת הודו הראשונה, רופא צרפתי, טייס וצנחן בשם ולרי אנדרה היה חלוץ הפינוי הרפואי בהטס כאשר נחת עם מסוקו באזורי הקרבות לצורך טיפול רפואי בחיילים פצועים וחילוץ נפגעים.
במלחמת העולם השנייה, החל חיל האוויר הגרמני להפעיל מטוסים לביצוע חילוצים מהים.
בשנת 1972, במהלך מלחמת וייטנאם, סגן אלוף המבילטון, נווט בחיל האוויר האמריקאי היה הניצול היחיד ממטוס EB-66 שהופל במהלך מתקפת הפסחא. הוא שרד בשטח אויב עד להצלתו 11 וחצי ימים לאחר מכן. במהלך מבצע ההצלה, חמישה מהמטוסים שהשתתפו הופלו, נהרגו 11 חיילים ושני חיילים נתפסו בשבי. היה זה המבצע הגדול, הארוך והמורכב ביותר במהלך מלחמת וייטנאם כולה. במלחמת וייטנאם נרכש ניסיון רב בחילוץ ופינוי קרבי בהטס. במהלך המלחמה הצילו הכוחות האמריקנים 3,883 נפש. מבצעים אלה גבו את חייהם של 71 מחלצים ו-45 מטוסים שנמחו.
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 של חיל האוויר האמריקאי הייתה מעורבת בקרב מוגדישו ב-1993. על פעולות הגבורה במהלך הקרב הוענק ללוחם החילוץ טימותי וילקינסון, צלב חיל האוויר.
ב-2 ביוני 1995, מטוס F-16 אמריקאי הופל על ידי הצבא הבוסני-סרבי באמצעות טיל קרקע-אוויר SA-6. הטייס האמריקני, סקוט או'גראדי, נפלט בשלום וחולץ כעבור שישה ימים. המבצע נודע כאירוע "גראד מרקוניג'ק". ב-1999 הצליחו לוחמי יחידת חילוץ של חיל האוויר האמריקני לחלץ בהצלחה טייס F-117 אשר נורה מעל יוגוסלביה בעודו במשימה של נאט"ו. הטייס חולץ תוך 6 שעות מתחילת האירוע.
במהלך רגעי הפתיחה של מלחמת המפרץ, צוות מטוס MH-53 מטייסת המבצעים ה-20 חילץ טייס מטוס F-14 שמטוסו נפל בעיראק.
היסטוריה בישראל.
הפינוי המוטס הראשון בארץ ישראל אירע בפברואר 1917. חייל בריטי שנפגע במארב פונה באמצעות מטוס קל. שימוש במטוסים קלים לפינוי פצועים נעשה גם בקרבות מלחמת העצמאות ובמבצע קדש. הפינוי המוסק הראשון בישראל אירע באוגוסט 1951 זמן קצר לאחר שהגיעו לארץ ראשוני המסוקים. טייס פייפר ביצע נחיתת אונס על חוף ימה של תל אביב ומסוק פינה אותו ללא פגע אל בסיסו. החילוץ המוסק הראשון, בפברואר 1953, היה מספינה של משמר החופים שעלתה על שרטון מול חופי נהריה.
החל משנת 1954 פעלה בחיל האוויר כיתת פינוי רפואי בהיטס של רופאים וחובשים. מבצע הפינוי הגדול ביותר התקיים במבצע קדש באוקטובר 1956, עת 120 פצועים מקרב המיתלה פונו במטוסי תובלה מסיני לארץ. ב-1967 במלחמת ששת הימים פינו המסוקים כ-800 פצועים ורק כ-300 פצועים פונו במטוסי תובלה, כולם מחזית מצרים. בששת ימי הלחימה חולצו 15 טייסים נוטשים מתוכם שבעה חולצו בשטחי האויב. ב-1973 במלחמת יום הכיפורים חולצו 43 אנשי צוות אוויר, אך היו גם ניסיונות חילוץ שהסתיימו ללא הצלחה. פחות מ-30% מהטייסים שהופלו מעבר לקווי האויב חזרו בסופו של דבר לבסיסם.
ב-1974 הוקמה בחיל האוויר "יחידת חילוץ ומילוט 669". הגם שייעודה המקורי היה חילוץ טייסים שנטשו בשטח אויב, היחידה מתפקדת כיחידת החילוץ הקרבי של צה"ל, והיא משמשת לחילוץ כוחות לוחמים ופינוי פצועים משדה הקרב. בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה שונה שם היחידה ל"יחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהיטס 669".
סימקה 6
סימקה 6 (בצרפתית: Simca 6) היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סימקה שיוצרה בין השנים 1947 – 1950 בצרפת.
"סימקה 6".
"סימקה 6", היא שינוי גרסה של סימקה 5, נבנתה (ברישיון) על בסיס דגם פיאט 500 טופולינו מתוצרת פיאט האיטלקית.
אנרכיה פוסט-שמאלנית
אנרכיה פוסט-שמאלנית (באנגלית: Post-left anarchy) היא זרם חדש יחסית בהגות האנרכיסטית המקדם ביקורת של הקשר בין אנרכיזם לשמאל הפוליטי באופן מסורתי. ישנם פוסט-שמאלנים המחפשים מפלט מגבולות של אידאולוגיה באופן כללי ובה בעת הצגת ביקורת על ארגונים ומוסר. אנרכיה פוסט שמאלנית מושפעת מעבודתו של מקס שטירנר ועל ידי ארגון Situationist International, המתמקדים בהתקוממות אזרחית אלימה ודחייה של הארגון החברתי של השמאל.
Post-left anarchy
קורט לוין
קורט לוין (Kurt Lewin); 9 בספטמבר 1890 - 12 בפברואר 1947) היה פסיכולוג יהודי גרמני-אמריקאי, הידוע כאחד מהחלוצים בתחומי הפסיכולוגיה החברתית, הארגונית והיישומית. לוין מוזכר לעיתים קרובות כמייסדה של הפסיכולוגיה החברתית והיה אחד הראשונים לחקור את התחומים של דינמיקה קבוצתית והתפתחות ארגונית.
תולדות חייו.
משפחתו.
לוין נולד בשנת 1890 למשפחה יהודית במוגילנו (Mogilno), עיירה באזור פוזנן, אז פרוסיה והיום פולין. לוין קיבל בביתו חינוך יהודי-אורתודוקסי. הוא היה אחד מבין ארבעה ילדים, ומשפחתו נמנתה על המעמד הבינוני. בשנת 1905 המשפחה העתיקה את מקום מגוריה לברלין במטרה לאפשר לילדיהם חינוך טוב יותר.
חייו האישיים.
בשנת 1917 לוין נשא לאשה את ד"ר מריה לאנדסברג. ב-1919 נולדה בתם הבכורה, אסתר-אגנס, וב-1922 נולד בנם פריץ-ראובן. הזוג התגרש בסביבות שנת 1927, ומריה הגרה לארץ ישראל (אז פלשתינה) עם ילדיהם. ב-1929 לוין נשא לאשה את גרטרוד וייס. נולדו להם שני ילדים - מרים בשנת 1931 ודניאל ב-1933. לוין נפטר בפברואר 1947 בגיל 57 בעקבות התקף לב.
לימודים וקריירה מקצועית.
המקור לפרטים הביוגרפיים הוא מאמרה של בתו של קורט לוין, מרים לוין.
בשנים 1905 - 1908 לוין למד בגימנסיה על שם הקיסרית אוגוסטה, שם קיבל חינוך הומניסטי-קלאסי. ב-1909 הוא החל בלימודי רפואה באוניברסיטת פרייבורג, אבל עבר בהמשך ללימודי פיזיקה, כימיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן. באפריל 1910 הוא עבר לאוניברסיטה המלכותית על שם פרידריך וילהלם בברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, להלן אוניברסיטת ברלין), עדיין כסטודנט לרפואה, ולקראת 1911 הוא החל להתעניין בפסיכולוגיה ופילוסופיה והחל בכתיבת עבודת התזה לקראת קבלת דוקטורט בהנחייתו של קארל שטומפ, פסיכולוג ופילוסוף. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לוין התגייס לצבא הגרמני ושירת בו עד 1918, אז שוחרר לאחר פציעה חמורה בעקבותיה בילה בבית חולים במשך כ-8 חודשים. לוין זכה בכמה אותות גבורה בגין שירותו הצבאי, כולל אות צלב הברזל. עוד בתחילת שירותו הצליח לחזור לאוניברסיטת ברלין לצורך בחינת הגמר וקיבל את תואר הדוקטור בשנת 1914. לאחר שחרורו מהצבא והחלמתו מפציעתו לוין הצטרף למכון הפסיכולוגי של אוניברסיטת ברלין שם הרצה והנחה סמינרים בפסיכולוגיה ופילוסופיה. בשנים 1926–1932 כיהן כפרופסור שלא מן המניין באוניברסיטת ברלין, ותוך כדי כך ערך ניסויים ומחקרים בתחומי הלמידה, מוטיבציה ומצבי דחק. במהלך תקופה זו, בשנת 1930, שימש גם במשך ששה חודשים כמרצה אורח באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית. עם עלייתו של היטלר לשלטון בשנת 1933, לוין, שהיה כבר אז דמות ידועה, מוערכת ובעלת השפעה בתחום הפסיכולוגיה, הבין שלא יוכל להמשיך לחיות בגרמניה והחליט להגר לארצות הברית. עם הגעתו הצטרף לאוניברסיטת קורנל ובהמשך לתחנה למחקר רווחת הילד באוניברסיטת אייווה (1935-1945). ב-1945 הוא ייסד את המרכז לחקר דינמיקה קבוצתית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ועמד בראשו עד יום מותו.
בשנת 1946, במהלך עבודתו של לוין במרכז לחקר דינמיקה קבוצתית, הוא קיבל פנייה מראש וועדה בין-גזעית במדינת קונטיקט, שביקש את עזרתו במציאת דרך אפקטיבית להתגבר על דעות קדומות דתיות וגזעיות. לוין נענה לבקשה ובנה סדנה ניסויית שמטרתה הייתה לבחון את האפשרות לחולל שינוי. סדנה זו היוותה את היסוד למה שידוע כיום כ-Sensitivity Training - אימון להגברת המודעות העצמית, להבנת הדעות הקדומות המנהלות את האדם, והיכרות עם דינמיקה קבוצתית. פעילות זו הביאה לייסוד "המכון למעבדות הלאומיות לאימון במדעי ההתנהגות היישומיים " (National Training Laboratories Institute for Applied Behavioral Science - NTLׂ) בבת'ל במדינת מיין. מכון זה הפך לבעל השפעה מרכזית בתחום הפיתוח הארגוני. המחקר במכון זה הביא לפיתוח המתודולוגיה של "קבוצות T" הנמצאת בשימוש עד היום. בהמשך, לאחר מלחמת העולם השנייה לוין היה מעורב, יחד עם דר' ג'ייקוב פיין מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הארוורד בשיקום פסיכולוגי של יוצאי מחנות עקורים.
לוין היה שותף לייסודו של כתב העת Human Relations יחד עם מכון טביסטוק ליחסי אנוש באנגליה, ושני מאמרים שלו פורסמו בגליונו הראשון שיצא לאור בשנת 1947.
תרומתו של לוין לפסיכולוגיה החברתית והארגונית.
לוין הוא אחד הראשונים לפתח תאוריות, כלים וטכניקות בתחום הפיתוח הארגוני, הנחשבים למרכזיים עד היום. הוא יישם תאוריות וטכניקות פסיכולוגיות מתוך מחקרי תהליכים קבוצתיים שפותחו במעבדה בעבודה בארגונים בעולם האמיתי, במטרה לשנות התנהגויות ועמדות של בני האדם. לאורך כל עבודתו לוין פעל מתוך מערכת ערכים דמוקרטית, והדגיש את החשיבות של שיתוף חברי ארגון, קהילה או קבוצה בתהליכי קבלת החלטות הקשורות לתפקודם.
מושגים וטכניקות שלוין פיתח בתחום השינוי הארגוני המתוכנן.
תורת השדה (Field Theory).