לאחר סיום לימודיו בשנת 2015, החל לשחק בתיאטרון בית ליסין בהצגות: "טרטיף" ו"לצאת מהארון" בבימויו של אלון אופיר ולצידם של יניב ביטון, דב נבון ומיכל שטמלר. בחודש דצמבר 2016 החל לשחק את דמותו של מלך במחזה "קוראים לו מלך", מאת סביון ליברכט ולצידם של אבי גרייניק, נתי קלוגר ודני גבע.
שיחק בתיאטרון המדיטק בהצגה המוזיקלית "ילדי בית העץ" ובתיאטרון השעה בהצגות "הכוכבים של סבא", "מייד אין יזראל" ו"האחים רייט".
בשנת 2017, חזר לגלם את דמותו של איתי, בעונת הקאמבק של "ראש גדול" ("ראש גדול - ראש חדש"), שמונה שנים לאחר סיום העונה האחרונה. הוא הדמות היחידה, יחד עם אלחנן ברדוגו, אותו שיחק השחקן איציק כהן, ששיחק בכל שש העונות של הסדרה. בעונה השישית משמש איתי כשותף בחברת פרסום יחד עם דניאל ודיתי. יחד הם מנסים להפיל את תאגיד המזון "מוסקט" באמצעות מחתרת סודית, שמורכבת מילדי בית הספר "אביבים", עידו, תכלת ומוריה.
הופיע כשחקן אורח בסדרה "מתים לרגע", בסיטקום "לה פמיליה".
בשנת 2018 גילם את דמותו של רוסטר האניגן, הנוכל במחזמר אנני בבימויו של צדי צרפתי ובהפקתו של מאור מימון.
בשנת 2019 לוהק לתפקיד ג׳ימי במחזמר "פלאשדנס". באותה שנה גילם בסדרה "בת אל הבתולה" את אביב, מפיק מוזיקלי.
בשנת 2020 לוהק להצגה "גרטה" בבימויו של עידו רוזנברג בתיאטרון הארצי. בשנת 2021 לוהק למחזמר "סאלח שבתי" בתפקיד גולדשטיין בבימוי של צדי צרפתי.
רועי וינברג
הרפובליקה הדמוקרטית הוייטנאמית
סינתיה לנון
סינתיה לֶנוֹן (באנגלית: Cynthia Lennon; 10 בספטמבר 1939 – 1 באפריל 2015) הייתה אשתו הראשונה של המוזיקאי ג'ון לנון. כתבה שני ספרים על חייה המשותפים עם לנון: "A Twist of Lennon" ב-1978 ו-"ג'ון" ב-2006. התגוררה עד למותה ממחלת הסרטן במיורקה שבספרד.
לנון נולדה כסינתיה פאוול (Powell) למשפחה ממעמד הביניים מהוילייק שבצפון מערב אנגליה, בתם הצעירה מבין שלושה ילדים של צ'ארלס וליליאן. ב-1957 החלה ללמוד גרפיקה במכללה לאמנות של ליברפול, שם הכירה את ג'ון לנון, אשר למד אף הוא במכללה. מערכת היחסים הייתה סוערת בתחילתה, בשל התקפי קנאה וזעם של ג'ון, בעקבותיהם הזוג אף נפרד לתקופה של מספר חודשים. ב-1961 הצטרפה סינתיה לשבועיים לאחד ממסעי ההופעות הראשונים של הביטלס בגרמניה.
הנישואים לג'ון לנון.
הזוג נישא ב-23 באוגוסט 1962 במשרדי הרישום בעיר ליברפול, לאחר שסינתיה הרתה עם בנם ג'וליאן. בחתונתם נכחו חברי הביטלס פול מקרטני, ג'ורג' האריסון וכן מנהלם, בריאן אפשטיין, ששימש כשושבינו של ג'ון. החתונה הייתה אירוע משעשע, שכן מיד עם תחילת הטקס החלו עבודות שיפוץ רעשניות מאחורי הבניין בו נערך הטקס ולא ניתן היה לשמוע דבר ונוצר רצף של טעויות משעשעות. בחתונה לא נכחו צלמים. לאחר הטקס המשיכו החוגגים למסעדה מקומית, בה גם חגגו הוריו של ג'ון את נישואיהם 24 שנים קודם לכן, ב-1938. הזוג הטרי לא יצא לירח דבש שכן לג'ון נקבעה הופעה כבר באותו ערב, והופעות רבות כמעט מדי ערב לאחר מכן.
מצבו הכלכלי של הזוג היה קשה, ואפשטיין, מנהלם של הביטלס, שילם על חגיגות החתונה, הציע את עזרתו לזוג הצעיר ושיכן אותם בחדר בדירתו ולאחר מכן אף שילם על חדר פרטי בבית החולים ללידתו של ג'וליאן, וזכה לכבוד להיות סנדקו.
ג’ון לנון היה גבר מכה, בראיון המשותף של לנון ויוקו אונו ל"פלייבוי" בספטמבר 1980 הודה האמן ש"הייתי מתאכזר לאישה שלי. הייתי גבר מכה. לא יכולתי לבטא את עצמי, והייתי מכה. נלחמתי בגברים והרבצתי לנשים" היה זה לנון, שכתב עם מקרטני את השיר "Getting Better" ואחראי לשורה הבאה: "הייתי אכזרי לאישה שלי. הרבצתי לה והרחקתי אותה מהדברים שאהבה. בנאדם, הייתי רע".
לנון הוסיף שהאלימות שהייתה חלק מהתנהגותו בעבר היא שהפכה אותו לרודף שלום: "האנשים האלימים ביותר הם אלה שהולכים אחרי אהבה ושלום"
עם הצלחתם של הביטלס, השתפר מעמדם הכלכלי והזוג עבר לאחוזת קנווד בת 22 החדרים בוייברידג', אותה שיפצו במשך חודשים ארוכים. אביו של לנון וארוסתו התגוררו איתם במשך חודשים מספר, לאחר שצץ לפתע בפתח ביתם וביקש את עזרתם הכלכלית. הם העסיקו את ארוסתו הצעירה כאומנת לג'וליאן ובעזרה במענה על הררי מכתבי המעריצים.
ב-1968 גילתה סינתיה כי לנון מנהל כבר זמן מה קשר מכתבים עם יוקו אונו, וכשהתעמתה איתו לגביה, הוא הכחיש וטען שהיא "אמנית משוגעת שמחפשת ספונסר". בפברואר אותה שנה טסו חברי הביטלס ובני זוגם להודו, שם נפגשו עם המהרישי. במשך השבועיים ששהו באשראם, לנון ביקש לישון בחדר נפרד, בטענה כי הוא יכול להתרכז במדיטציה רק כשהוא בגפו. הוא המשיך בקשר עם אונו דרך משרד הדואר המקומי, שם ביקר בתדירות יומית.
באחד הערבים לאחר שובם מהודו ולאחר ששתה לשוכרה, ג'ון התוודה בפני סינתיה כי בגד בה במהלך נישואיהם. הוא סיפר בפירוט על קשריו עם מעריצות, מכרות (ביניהן ג'ואן באאז) ואלפי נשים, לטענתו, מכל העולם. שבועיים לאחר מכן, במאי 1968, הציע לנון לסינתיה לצאת לחופשה ביוון עם חברים, מאחר שהוא עסוק בהקלטות האלבום הלבן. היא הסכימה אך שבה לביתם מוקדם מהצפוי, ומצאה את ג'ון ויוקו אונו במצב אינטימי. היא עזבה את ביתם נסערת ונסעה לביתם של חברים קרובים. עם שובה למחרת, התנהג לנון בקור רוח והצהיר על אהבתו אליה ואל בנם. זמן קצר לאחר מכן טס לנון עם להקת הביטלס לניו יורק, ואילו סינתיה טסה לאיטליה עם אמה, שם נתבשרה על ידי חבר קרוב כי ג'ון מתכוון להגיש תביעה לגירושים ולבקש משמורת על בנם ג'וליאן. היא שבה לביתם בוייברידג', בעוד ג'ון ויוקו התגוררו בביתו של רינגו סטאר. הזוג נפגש פעם נוספת ואחרונה בביתם, פגישה בה ג'ון האשים את סינתיה בבגידה בעת שהותם בהודו. מאוחר יותר באותה השנה ביקר מקרטני את סינתיה וג'וליאן, וכתב בעקבות זאת את השיר "היי ג'וד".
הגירושים היו לרשמיים ב-8 בנובמבר 1968, ובהם קיבלה סינתיה מאה אלף פאונד ומשמורת על בנם. מאה אלף פאונד נוספים הופרשו לקרן נאמנות עבור ג'וליאן, אותה היה יכול לפדות בהגיעו לגיל 21, אך סינתיה נהנתה מהריבית על הסכום עד מועד זה.
לאחר הגירושים.
ב-31 ביולי 1970 נישאה סינתיה למלונאי האיטלקי רוברטו באסניני, אותו פגשה באיטליה בשנת 1966. הנישואים החזיקו מעמד כ-3 שנים. ב-1 במאי 1976 נישאה לג'ון טוויסט, מהנדס בריטי מלנקשייר. נישואים אלו החזיקו מעמד עד שנת 1983 ולאחריהם חזרה סינתיה להשתמש בשם המשפחה לנון. מאוחר יותר פגשה בג'ים כריסטי, איתו חיה כבן זוג במשך 17 שנים, עד 1999. ב-2002 נישאה פעם נוספת לנואל צ'ארלס, בעליו של מועדון לילה, והם התגוררו בספרד.
סינתיה שמרה פריטים של לנון, אשר את חלקם מכרה במכירות פומביות לאחר מותו. ספר הזכרונות הראשון שפרסמה פורסם ב-1978 בשם A Twist of Lennon וסיפר על חייה לפני הנישואים ועל חייהם המשותפים, בנוסף לאיורים ושירה פרי עטה. ב-2006 פרסמה ספר נוסף בשם "ג'ון", אשר בחן מחדש את חייה עם לנון ואחרי גירושיהם, וכן את האירועים שלאחר מותו.
דמותה של סינתיה לנון היא "סינתיה פאוול" במשחקה של ג'ניפר אילי, המשחקת את אשתו לעתיד של לנון, בסרט Backbeat.
טייסת 210
טייסת 210 שכינויה הנוכחי "טייסת הנשר הלבן" (או "טייסת המל"טים השלישית"), היא טייסת כלי טיס בלתי מאוישים בחיל האוויר הישראלי המפעילה את המל"ט "איתן". הטייסת פועלת מבסיס תל נוף.
היסטוריה.
כבר בחודש אוגוסט 2006 דווח כי חיל האוויר הישראלי הפעיל כטמ"ם תקיפה (UCAV) חדש, הגדול פי ארבעה מההרון, בשם "איתן", בעל יכולת תקיפה מן האוויר והשמדת טילים בליסטיים בשלב ההאצה.
ה"הרון TP" הוצג לראשונה בפומבי בסלון האווירי בפריז שנערך ביוני 2007. באוקטובר 2007 הודיע חיל האוויר על כוונתו להצטייד בכלי, תחת השם "איתן".
הטייסת הוקמה ב-21 בפברואר 2010 ומשם נגזר שמה – טייסת 210, וטקס לתחילת פעילותה המבצעית נערך ב-21 בדצמבר 2010. הטייסת מוצבת בבסיס תל נוף.
הטייסת הושבתה למספר חודשים ב-2012 בעקבות התרסקות אחד ממטוסי ה"איתן".
ב-2017 נקלטו בטייסת מטוסי "איתן" מדגם משופר בעלי כושר נשיאה מוגדל ויכולות חדשות. מה שהגדיל את הסד"כ של הטייסת ב-%50.
במהלך 2021 הטייסת נחשפה לתקשורת מספר פעמים במסגרת של עשור להקמת הטייסת. במהלך הראיונות הסביר מפקד הטייסת סא"ל שגב על תפקידי הטייסת:
המנון הרפובליקה של קונגו
השיר של קונגו (בצרפתית: La Congolaise) הוא ההמנון הלאומי של הרפובליקה של קונגו. ההמנון אומץ בסמיכות לעצמאותה בשנת 1959, הוחלף בשנת 1969 על ידי "שלושת המרהיבים" והוחזר בשנת 1991. המילים נכתבו על ידי ז'אק טונדרה וז'ורז' קיבנגי והולחן על ידי ז'אן רואייר וז'וזף ספדילייר.
מחשבה (הלכה)
בהלכה, למחשבה משמעות רבה, או לחלופין להחלטה של אדם מתבצעת חלות הלכתית.
הרהור כדיבור.
במסכת ברכות נחלקו אמוראים האם הרהור - מחשבה - נחשבת כדיבור, או לא. לפי רב חסדא מחשבה אינה נחשבת כדיבור, והראיה היא מכך שאדם טמא, שאסור לו לומר דברי קדושה, צריך להרהר את מילות ברכת המזון במחשבתו, ומכאן שמחשבה אינה נחשבת כדיבור ועליו להרהרה כדי שלא יהיה בטל מדברי קדושה בעוד האחרים עוסקים בברכות השבח. לפי רבינא הרהור כדיבור, ולכן המשנה מצווה על אדם כזה להרהר במחשבתו את מילות ברכת המזון, ומכאן שגם המחשבה נחשבת כדיבור, אלא שמצווה זו שהגוף יהיה טהור בעת דיבורי קדושה, היא רק במילות דיבור ולא במילות הנאמרות במחשבה, כמו בהר סיני, שם הוא המקור המחייב להטהר לפני דברי קדושה, ומכיוון ששם היו דיבורי קדושה, החובה לשמור על גוף טהור היא רק בעת דיבורי קדושה.