לואי הראשון, רוזן פלנדריה (Louis Ier de Flandre; 1304 - 26 באוגוסט 1346), היה רוזן פלנדריה בין השנים 1322–1328.
ביוגרפיה.
לואי נולד בשנת 1304, והיה בנם של לואי הראשון, רוזן נבר ושל ז'אן, רוזנת רתל, ונכדו של רובר השלישי, רוזן פלנדריה. הוא ירש את מקום אביו כרוזן נבר ואת מקום אמו כרוזן רתל.
בשנת 1320 נשא לאישה את מרגריט הראשונה, רוזנת בורגונדיה, שהייתה בתם הצעירה של פיליפ החמישי, מלך צרפת ושל ז'אן השנייה, דוכסית בורגונדיה. ב-1322 ירש מסבו את רוזנות פלנדריה. נישואיו עם בית המלוכה הצרפתי אפשרו לו להתנתק מן המדיניות האנטי צרפתית של סבו, רובר השלישי, רוזן פלנדריה, ושל סבא רבא שלו, גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה.
מדיניותו הפרו צרפתית של לואי הראשון, רוזן פלנדריה, והמיסוי הכבד שהטיל על נתיניו גרמו למרד האיכרים שהחל ב-1323 והתפשט ברחבי פלנדריה עד 1328. האיכרים בראשות מנהיגם, ניקולאס זאנקין, השתלטו על הערים ניופורט, ורן, איפר וקורטרייק, שבה לואי הראשון עצמו נפל בידיו של ניקולאס זאנקין. ב-1325 התערב שארל הרביעי, מלך צרפת והביא לשחרורו של לואי הראשון בפברואר 1326, ולחתימה על שלום ארק. השלום לא האריך ימים, ובמהרה לואי הראשון, רוזן פלנדריה נאלץ להימלט אל חצרו של שארל הרביעי, מלך צרפת. לואי הראשון הצליח לשכנע את פיליפ השישי, מלך צרפת לבוא לעזרתו נגד זאנקין, שהובס בידי הצבא המלכותי הצרפתי בקרב קאסל (23 באוגוסט 1328).
עם פרוץ מלחמת מאה השנים נשאר לואי הראשון נאמן למדיניותו הפרו צרפתית, למרות שפלנדריה הייתה תלויה באנגליה מבחינה כלכלית. תעשיית הטקסטיל הפלמית הייתה תלויה בצמר אנגלי שהגיע מאנגליה אל הערים ברוז' וגנט. מדיניותו של לואי הראשון גרמה להפסקת הסחר בצמר ולהחרפת המרד בראשותו של יאקוב ואן ארטוולדה. ב-1339 נאלץ לואי הראשון, רוזן פלנדריה להימלט שוב, ולא שב עוד לפלנדריה. הוא נהרג בקרב קרסי שבו לחם לצד הצרפתים.
בנו, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, ירש את מקומו.
סלמנדרה סיבירית
סלמנדרה סיבירית (שם מדעי: "Salamandrella keyserlingii") היא מין של סלמנדרה הנמצא בצפון-מזרח אסיה, בעיקר בסיביר, ביערות לחים ובגדות נחלים מעוצות. מין זה נפוץ גם בקזחסטן, מונגוליה, צפון-מזרח סין ובחצי האי הקוריאני. אוכלוסייה מבודדת של סלמנדרה זו קיימת בהוקאידו שביפן. שטחי רבייה של סלמנדרה סיבירית בקוריאה הצפונית הוגדרו כשמורת טבע לאומית (North Korean natural monument #360).
אורכם של פרטים בוגרים נע בין 9 ל-12.5 ס"מ. צבעם כחול-חום, עם פס סגול לאורך הגב ופסים חומים כהים דקים בין העיניים וסביבן, ולעיתים גם על הזנב. בכל רגל ארבע אצבעות ללא טפרים. הזנב ארוך יותר מהגוף.
נקבת הסלמנדרה מטילה שק-ביצים בודד המכיל בממוצע 50–80 ביצים. נקבה בודדת מטילה עד 240 ביצים בעונה. הביצים, בצבע חום בהיר, בוקעות 3–4 שבועות אחרי ההטלה, ומהן בוקעות הפגיות באורך 11–12 מילימטר.
המין ידוע ביכולתו לשרוד הקפאה עמוקה לאורך זמן - עד 45 מעלות מתחת לאפס. במקרים מסוימים נצפו סלמנדרות קפואות בקרח למשך שנים, וכאשר הופשרו, עזבו את המקום בהליכה.
חיים אחרים (סדרת טלוויזיה ישראלית)
חיים אחרים היא סדרת דרמה ישראלית בת עונה אחת ששודרה בערוץ 2 על ידי הזכיינית קשת ב-2010–2011.
הסדרה שודרה במתכונת של 2 פרקים בשבוע, בשעה 22:35 בימי חמישי ושבת.
עלילה.
יקיר (עוז זהבי), תלמיד ישיבה דתית לאומית משתקם מפציעה קשה. תוך כדי השיקום בבית החולים הוא עובר טיפול בתנועה שמושך אותו לעולם הריקוד. הוא משתחרר מבית החולים וחוזר לישיבת ההסדר - שם עושים לו מסיבה מפוארת. הוא מנסה לשוב לשגרת לימודיו כמו לפני הפציעה והרב אפילו ממנה אותו להשגיח ולעזור לגדי הורביץ שנמצא רגל וחצי מחוץ לישיבה אבל לאט לאט הוא מגלה שהחיים והלימודים בישיבה כבר לא יהיו אותו דבר - הריקוד חסר לו.
הוא מנסה להתנגד לשינוי שחל בו ולכן הוא מציע אירוסין לחברה שלו רעיה - ונוסע ללמוד בישיבה מבודדת ביישוב נידח מעלה אלישע - הוא פשוט לא מצליח הוא התמכר לריקוד ומפה הוא מחליט ששום דבר לא ימנע ממנו לרקוד - גם לא הארוסה, הישיבה, הדת, המשפחה הוא מוכן לוותר על כל אלה בשביל לרקוד.
הוא בורח מהבית ונוסע לתל אביב שם הוא גר עם בדירה משותפת עם גדי הורביץ אותו חברו לחדר לשעבר שכבר הספיק להדתלש מאז. בתל אביב הוא מנסה להצטרף לסטודיו של שמואל אבידן - שבהתחלה לא מסכים לקבל אותו ובהמשך לא חוסך שום מאמץ כדי להשפיל אותו החל מלרקוד עם ילדות בגיל 11 עד לממבחן קבלה משפיל במסדרון הסטודיו.
במקביל ליציאה של יקיר בשאלה כל המשפחה שלו גם עוברת תהליך: אבא שלו אריאל מתמנה למשגיח בישיבה שבה יקיר למד ולא כל כך מצליח בתפקידו - קשה לו להתמודד עם העזיבה של יאיר אז הוא חוזר לקשר לא סגור מעברו קשר שהוא סוד לכל הסובבים אותו חוץ מאשתו הקשר שלו עם בתו נטע.
נטע היא שריד לאהבתם של אריאל ובת זוגו מהתקופה בה הוא עדיין חילוני ולפני שהוא הכיר את אשתו לעתיד. אריאל מנסה ליצור מחדש את הקשר עם נטע ונטע מסרבת לו בכל פעם בטענה שהיא לא רוצה קשר איתו.
אחיו של יקיר אפריים שמאוד רצה להצטרף למטכ"ל ובדרך למטרה הנכספת השקיע ימים ולילות זרק את הלימודים והתרכז רק באימונים מקבל מכתב בו נאמר לו שבגלל אירוע אסתמה שקרה לו בגיל שמונה הפרופיל הרפואי שלו ירד ל64 מה שאומר שהוא יצטרך לעבוד ברבנות בצבא.
אחותו אמונה יוצרת חברות מאוד חזקה בינה לבין מון העובד הזר של אבא שלה, היא דואגת לויזה שלו ומנסה לסדר לו הארכה בצורה בלתי חוקית מלמדת אותו לקרוא חומש ומספרת לו סיפורים מהתנ"ך והם מנהלים ביחד את המפעל של אבא שלה. מון מתאהב בה ואף מוכן להתגייר בשביל להתחתן איתה אבל היא מסרבת מון מסגיר את עצמו לרשיות ההגירה ובתגובה היא מנסה לשחרר אותו מהם אך ללא הועיל.
דין סטוקוול
רוברט דין סטוקוול (באנגלית: Robert Dean Stockwell; נולד ב-5 במרץ 1936 – 7 בנובמבר 2021) היה שחקן קולנוע אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב על תפקידו בסדרה "זינוק לאתמול". היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט "נשואה למאפיה".
ביוגרפיה.
סטוקוול נולד בשכונת צפון הוליווד בלוס אנג'לס, בנם של השחקנים אליזבת והארי סטוקוול.
אחיו של שחקן הקולנוע גיא סטוקוול.
קריירה מקצועית.
שחקן.
סטוקוול החל להשתתף בסרטים הוליוודיים כבר מגיל קטן, סרטו הראשון היה "עמק החרוץ" בו שיחק את פולי, בנו הקטן של פול סקוט (גרגורי פק). באותה שנה שיחק בקומדיה המוזיקלית "הרימו עוגן" שם גילם את הילד דונלד מרטין. שיחק בהיותו ילד גם בדרמות "השנים הירוקות", "מים עמוקים", זכה ב-1947, בפרס גלובוס הזהב במועמדות מיוחדת לשחקן-ילד הטוב ביותר על תפקידו בסרטו של איליה קאזאן "הסכם ג'נטלמני" וגילם את הילד פיטר בעל השיער הירוק בסרט "הנער בעל השיער הירוק".
סטוקוול חלק ב-1959 את זכייתו בפרס השחקן הטוב ביותר של "פסטיבל קאן" עם עמיתיו לסרט "כפייה" אורסון ולס וברדפורד דילמן, את ההישג שיחזר סטוקוול בשנת 1962, על הופעתו בסרטו של סידני לומט "מסע ארוך אל תוך הלילה" את הפרס חלק הפעם עם רלף ריצ'רדסון וג'ייסון רוברדס.
ב-1960, הופיע סטוקוול בתור פול מורל בדרמה הספרותית הבריטית "בנים ואוהבים" והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בתפקיד דרמטי.
ב-1984, גילם סטוקוול את הרופא ד"ר וולינגטון יואה ביצירה הבדיונית בבימויו של דייוויד לינץ', "חולית". באותה שנה שיחק בתור וולט הנדרסון בדרמת המסע של וים ונדרס "פריז, טקסס".
את תפקידו הביזארי ביותר בקריירה שלו, עשה ביצירת מופת נוספת ואלימה במיוחד של דייוויד לינץ' "קטיפה כחולה" בדמותו של בן, סוחר הסמים המתוחכם ושותפו לפשע של המאפיונר הסאדיסט פרנק בות' (דניס הופר).
ב-1987, השתתף בסרט השני בסדרת סרטי "השוטר מבברלי הילס" בתור צ'ארלס קיין עוזרו של מאקסוול דנט ובדרמה הפוליטית של פרנסיס פורד קופולה "גן השיש" בתור קפטן הומר תומאס.
ב-1988, היה סטוקוול מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור ראש המאפיה טוני "הנמר" רוסו בקומדיית הפשע של ג'ונתן דמי "נשואה למאפייה".
ב-1989 זכה להצלחה בזכות התפקיד הראשי שקיבל בסדרת הדרמה הבדיונית "זינוק לאתמול", בסדרה גילם את האדמירל אל קאלאויצ'י במשך חמש עונות וזכה בפרס גלובוס הזהב ובארבע מועמדויות לפרס אמי.
ב-1992 שיחק את אנדי סיבלה בקומדיה השחורה של רוברט אלטמן "שחקן", ב-1997 את מזכיר ההגנה של ארצות הברית וולטר דין במותחן האסונות "אייר פורס 1" ואת השופט הרווי הייל בעיבוד של פרנסיס פורד קופולה לספרו של ג'ון גרישם "מוריד הגשם".
בשנים האחרונות השתתף בסאטירה הצבאית "חייל מצטיין" בתור גנרל לאנקאסטר ובתור מארק בסרט "המועמד ממנצ'וריה" המבוסס על ספר המתח "השליח ממנצ'וריה".
בין השנים 2003–2009 גילם סטוקוול את דמות האח קאביל / מספר 1 בסדרת המדע הבדיוני בטלסטאר גלקטיקה.
במאי.
ב-1982, ביים סטוקוול את סרטו היחיד כבמאי, הקומדיה Human Highway, יחד עם חברו המוזיקאי ניל יאנג, ושניהם כיכבו בסרט.
פרישה.
ב-2015, בתום 70 שנות קריירה, פרש סטוקוול מעולם המשחק.
חיים אישיים.
סטוקוול התחתן ב-1960 עם שחקנית הקולנוע מילי פרקינס, הזוג התגרש לאחר שנתיים.
ב-1981 התחתן עם ג'וי מארצ'נקו איתה גידל את שני ילדיהם, עד שהתגרשו בשנת 2004.
נפטר ב-7 בנובמבר 2021.
פרסים והוקרה.
סטוקוול היה מועמד מספר פעמים לפרסים בתחום הקולנוע, ואף זכה, מתוכם:
מוסטפא א-נחאס
אליה ריפס
אגיפטופיתקוס זאוקסיס
פינים-שבדיים
פינו-שוודים
נראות מקסימלית