תורת הקבוצות הביולוגית MST מיסודו של אנתוני ברתולומי, פותחה ונלמדת בעיקר בתחום הרפואה, והיא תחום הממפה קבוצות התנהגות של מעברים ושינויים כימיים בין חומרים ברמה המולקולרית. שיטות אלו תרמו רבות בתחומי חילוף חומרים בגוף החי, וכן בביוכימיה רפואית ובייצור תרופות. פרופסור רוברט רוזן פיתח את התחום הנקרא ביולוגיה יחסית מופשטת (Abstract Relational Biology) הדן ברכיבים ותבניות הנמצאים בקבוצות של בעלי חיים ואין לפרקם או למצאם ברמה המולקולרית, ואשר ניתן לתארם באמצעות תורת הקבוצות ותורת הגרפים.
דינמיקה של אוכלוסיות.
תורת הדינמיקה של קבוצות - יסודה במשוואות לוטקה-וולטרה בתחום מדעי הסביבה, המתארת את התפתחות אוכלוסיות אשר חלקן צייד וחלקן ניצוד. עם התפתחות תורת המשחקים ובייחוד תורת המשחק של ההתפתחות (של ג'ון מיינרד סמית) נמצאו דרכי תיאור מדעיים טובים לחיזוי התפתחות של זיהום ומחלות זיהומיות. במכון ויצמן נעשתה עבודה מעמיקה תחת שרביטו של פרופסור יוסף שטיינברגר (מאוניברסיטת בר-אילן) בתחום התרבות אוכלוסיות צמחים, פטריות וחיידקים, וכן באופן חלוקת שימושי חומרים בקרקע.
ביופיזיקה מתמטית.
הביולוגיה המתמטית כוללת טיפול במשוואות דטרמיניסטיות (כלומר במערכת דינמית אך יציבה) וכן במשוואות סטוכסטיות הכוללות בתוכן רכיבים של אקראיות.
אחד הטיפולים הראשונים של ביופיזיקה מתמטית היה מאמרו של אלן טורינג לגבי מורפוגנזה ורכיבי ההתפתחות בעולם החי, מהרמה התאית, דרך מבנים חיים רב תאיים, בעלי חיים, ועד לרמת אוכלוסיות רבגוניות של חי וצומח.
תחום נוסף השייך לביופיזיקה מתמטית וכבר הוזכר לעיל, הוא התנהלות נחילית והדמיה מרחבית - התנהגות להקות דגים וציפורים, נחילי דבורים, ועדרי בעלי חיים נודדים, חקר התנועה של הלהקה או הנחיל, וכן חקר התנהגות הפרטים בתוך התנועה; דוגמה לסימולציה של התנהגות כזו היא Boids. בין היתר נבנו דגמים להתנהגות קהל במדרכות צפופות, בעת בהלה וביציאת חירום, וכן התנהגות נהגים בעומסי תנועה.
פילוגנטיקה חישובית.
תחום חדש יחסית בביולוגיה המתמטית הוא פילוגנטיקה חישובית - יישום שיטות חישוביות ואלגוריתמים לשם ניתוח וזיהוי הקרבה התורשתית בין צורות חי שונות, והבנת תהליכי ההתפתחות התורשתית של צורות חיים אלו.
הכנסייה הקתולית
הכנסייה הקתולית היא הכנסייה הנוצרית הגדולה בעולם. היא משתייכת לזרם הנצרות הקתולית ומנהיגהּ הוא האפיפיור. לפי הכנסייה, מניין החברים בה עולה על מיליארד. הכנסייה מגדירה את שליחותה להפיץ את הבשורה הנוצרית על פי ישו, וכן לנהל את הסקרמנטים הנוצרים ולעסוק בצדקה.
ההיסטוריה של הכנסייה
בוועידת הוותיקן הראשונה (רומא, 1870) הוכרזה בכנסייה הקתולית הדוגמה (dogma) בדבר האלטעות של האפיפיור, לפיה האפיפיור איננו טועה כאשר הוא מורה מכסאו (ex cathedra) בענייני אמונה ומוסר באופן המחייב את כלל הכנסייה.
הכנסייה הקתולית היא אחד מהמוסדות המתמשכים העתיקים בעולם, והיה לה תפקיד בולט בהיסטוריה של תרבות המערב. הכנסייה מלמדת כי היא נוסדה על ידי ישו ושהבישופים שלה הם ממשיכי דרכם של שנים-עשר השליחים שקיבלו עליהם להפיץ את בשורתו. כמו כן האפיפיור הוא יורשו של פטרוס הקדוש והוא מחזיק בעליונות כלל עולמית. לפי הכנסייה, הדוקטרינה שלה בלתי-ניתנת לערעור וזוכה להכוונה מאת רוח הקודש.
במרכז המיסה של הכנסייה נמצאת האוכריסטיה בה לחם ויין עוברים טרנסובסטנציאציה לגופו ודמו של ישו. דוקטרינות ייחודיות נוספות הן האמונה בכור המצרף לנשמות, בעיבור ללא חטא של מרים, אם ישו ובעלייתה השמימה בגופה, והמגיסטריום עליו נשענת סמכות הממסד הכנסייתי.
יחס ליהדות לעם היהודי ולמדינת ישראל.
כתבי הקודש היהודים - התנ"ך, נכללים בכתבי הקודש הנוצרים. הכנסייה הקתולית קבעה כי היהודים איבדו את מעמדם כעם הבחירה כאשר סירבו להכיר במשיחיותו של ישו. לכן אסרה הכנסייה על השמדתם הפיזית של יהודים והתירה את קיומם בסמיכות לנוצרים, אולם התירה להשפילם במטרה שיכירו בגדולתו של ישו ויקבלו עליהם את האמונה הנכונה, קרי הנצרות.
לאחר השואה חל מהפך לחיוב ביחסה של הכנסייה הקתולית כלפי היהדות, העם היהודי ובחלוף השנים גם כלפי מדינת ישראל. המהפך ביוזמתו של האפיפיור, יוחנן העשרים ושלושה, אנג'לו ג'וזפה רונקלי, כפי שנוסח בכתב בנוסטרה אטאטה שפרסמה ועידת הוותיקן השנייה ב-1965, מבטל את ההאשמה הקיבוצית של כל יהודי בצליבת ישו ומגנה בחריפות את האנטישמיות באשר היא.
ב-30 בדצמבר 1993 נחתם הסכם היסוד בין הכס הקדוש ומדינת ישראל במסגרתו מכיר הוותיקן בזכות קיומו של העם היהודי בארצו לאחר שהוסר החסם התאולוגי "של התנגדות לשאיפות הציוניות בשל הכחשתם היהודים את אלוהותו של ישו". במאי 1994 הוחלפו שגרירים בעלי סמכות מלאה. מאז מקיימת מדינת ישראל יחסים דיפלומטיים קרובים עם הוותיקן.
שלושה אפיפיורים הגיעו לביקור בארץ מתחילת שנות האלפיים ויד ושם עמדה במרכז ביקורם. בדבריהם בכתב ובעל פה הייתה הודאה "במתח ובעוינות הנעוצים בלידתה של הנצרות מתוך היהדות, בהיסטוריה רצופת הרדיפות, בגיבושה של דמות יהודית שלילית במשך מאות בשנים ובחלקו של יחס זה בהכשרת הקרקע לשואה בארצות אירופה השונות...ועל שאיפתה של הכנסייה לתקן את העוול הזה אחרי האסון הנורא, הן כלפי העם היהודי ומדינתו והן כלפי פנים, בינה לבין עצמה".
במסמך שהקריא בסוף 2015 הקרדינל קוך, הממונה על הוועדה האפיפיורית בוותיקן ליחסי יהודים-נוצרים, במלאת 50 שנה לנוסטרה אטאטה, מצהירה הכנסייה כי היא מתנגדת לתופעת המיסיון ככל שהיא מכוונת ליהודים.
ארמיית הפאנצר הרביעית (ורמאכט)
ארמיית הפאנצר הרביעית הייתה ארמיית שריון של הורמאכט שהשתתפה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
מקורה של הארמייה בקורפוס הממונע ה-16 שהוקם בברלין בפברואר 1938. הקורפוס נלחם במערכה בפולין ובמערכה בצרפת. לקראת מבצע ברברוסה, ב-17 בפברואר 1941 הורחב הקורפוס לכדי "פאנצרגרופה" (Panzergruppe) ושויך לקבוצת ארמיות צפון. פאנצרגרופה כללה בתחילת דרכה את קורפוס הפאנצר ה-56, את קורפוס הפאנצר ה-46 ואת הקורפוס ה-8.
בפלישה לברית המועצות, כללה הפאנצרגרופה ה-4 את קורפוס הפאנצר ה-41 ואת קורפוס הפאנצר ה-56. הפאנצרגרופה השתתפה בקרבות קשים בחלקה הצפוני של החזית המזרחית והובילה את ההתקדמות של קבוצת ארמיות צפון לעבר לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג). בעקבות הקשחת ההגנה הסובייטית באזור לנינגרד והעברת כובד המשקל לעבר המתקפה על מוסקבה, הועברה הפאנצרגרופה לקבוצת ארמיות מרכז כדי לסייע בכיבוש עיר הבירה הסובייטית. למרות התגבורות הגדולות שקיבלה קבוצת ארמיות מרכז, היא נכשלה במשימה ומוסקבה נותרה בידיים סובייטיות.
ב-1 בינואר 1942 אורגנה הפאנצרגרופה מחדש, הפעם כארמיית שריון מן המניין וקיבלה את השם "ארמיית הפאנצר הרביעית". הארמייה תוגברה וקיבלה ציוד חדש והועברה לקבוצת ארמיות דרום. במסגרת קבוצת ארמיות זו, השתתפה בקרב סטלינגרד, שבו ספגה אבדות קשות בכוח אדם ובציוד.
הארמייה קיבלה תגבורת כוח אדם וציוד שנועדו להחליף את האבדות הרבות שספגה והשתתפה בקרב קורסק, שבו תקפה את מבלט קורסק מצדו הדרומי. הארמייה, יחד עם כל הצבא הגרמני, ספגה מפלה בקרב ונהלה קרבות הגנה קשים בדרומה של ברית המועצות, בעת קרב דנייפר. בנובמבר 1943, הסובייטים הגיעו עד קייב והארמייה נקראה לסייע בהגנת העיר. למרות הניצחון הסובייטי וכיבוש העיר על ידי הצבא האדום, הצליחה הארמייה להחזיק את הקו שהופקדה עליו.
בהמשך המלחמה השתתפה הארמייה בקרבות בלימה נגד הסובייטים, במיוחד במבצע ויסלה-אודר שבה ספגה אבדות כבדות מאוד כשאחד הקורפוסים שלה כותר והושמד לחלוטין. שרידי הארמייה נסוגו לתוך גרמניה. במהלך הנסיגה, התערבב קורפוס אס אס הררי החמישי שהיה חלק מהארמייה ביחידות הארמייה התשיעית ונוצר פקק תנועה ענק דרומית לרמת זיילו. הארמייה התשיעית וקורפוס אס אס הררי החמישי כותרו והושמדו על ידי הסובייטים בקרב האלבה.
קישורים חיצוניים.
שפרעם (יישוב עתיק)
היאבקות
היאבקות היא אמנות לחימה עתיקה בה נעשה שימוש בהתגוששויות, אחיזות ולפיתות שונות. היאבקות היא תחרות פיזית הנערכת למטרות ספורט או למטרות ראווה, בין שני אנשים (לעיתים אף יותר) המנסים להשיג יתרון אחיזה האחד על השני במטרה להכריע את המתחרה באמצעות כוח גופני ובתרגילי זריזות ללא שימוש בכלי נשק.
היאבקות ספורטיבית היא ענף ספורט אולימפי, והיאבקות מקצועית הוא שם כולל למופעי בידור בהם מוצגות תחרויות היאבקות מבוימות.
היאבקות היא אחת מצורות הלחימה העתיקות ביותר, והתייחסות אליה ניתן למצוא כבר באיליאדה המתרחשת בשנה העשירית של מלחמת טרויה. במיתולוגיה היוונית מתוארים איאס ואודיסאוס מתאבקים זה בזה. אלמנטים של היאבקות ניתן למצוא בפאנקרטיון, אמנות לחימה שהתקיימה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה במשך כאלף שנים.
מיכאל נדלר
מיכאל נדלר (1921 – 26 במרץ 1993) היה אדריכל ישראלי שפעל במסגרת משרד "נדלר, נדלר, ביקסון, גיל אדריכלים" - מהבולטים במשרדי האדריכלים בישראל במחצית השנייה של המאה העשרים.
נדלר נולד בשנת 1921 בעיר סופיה שבבולגריה. בשנת 1941 עלה לארץ ישראל ופנה ללימודי אדריכלות בטכניון שבחיפה. בשנת 1945 סיים את לימודיו בטכניון שם גם הכיר את אשתו שולמית, שעִמה פנה לפתוח משרד אדריכלים קטן ברחוב בר כוכבא במרכז תל אביב. לבד מעבודתו כאדריכל פעיל, שימש נדלר כמנחה בקורסי סטודיו בטכניון בין השנים 1965–1966.
השותפות התרחבה לראשונה בשנת 1958 עת הצטרף האדריכל שמואל ביקסון. בשנת 1970 הצטרף האדריכל משה גיל כשותף. ב-1970 זכה בפרס רוקח יחד עם שותפיו למשרד.