חלקו הראשון של "לאן נעלם משה גז" מוקדש למסע חיפושים בעקבות הסרט, שהופק בין 1971 ל-1976 – ובו שימש משה גז, בין היתר, בתפקיד הבמאי, התסריטאי, השחקן הראשי, הצלם, התאורן, המקליט והעורך. "לאן נעלם משה גז" כולל מפגשים עם חבר ילדות של הבמאי, מומחה לקולנוע ישראלי, העיתונאית ליסה פרץ (שאתרה את הסרט במחצית שנות ה-90 וראתה במשה גז את "אד ווד הישראלי"), ומשתתפי "המלאך היה שטן" – שבו כיכבה לראשונה בתפקיד ראשי בקולנוע הישראלי אופליה שטראל. חלקו השני של הסרט מוקדש למפגש עם משה גז ומשפחתו, שבמסגרתו אנו מתוודעים לראשונה ל"גרסת הבמאי" ל"המלאך היה שטן".
הבכורה הישראלית של "לאן נעלם משה גז" נערכה במסגרת התחרות התיעודית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, ב-19 באוקטובר 2011, והוא הוקרן בבכורה טלוויזיונית בערוץ 8 של הכבלים.
הסרט הופק על ידי גידי אביבי בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע ובשיתוף ערוץ 8 - נגה תקשורת.
ביקורות.
מבקר התרבות של וואלה!, אבנר שביט התייחס לאופן הייחודי בו מציג ליבני את סיפורו של גז, ונמנע משיפוט והתנשאות. שביט רואה בסרט "יצירה מרגשת, מרתקת ובלתי נשכחת על הצדדים השונים של התשוקה האינסופית לקולנוע, על הפנים האקסצנטריות של התרבות המקומית ועל העובדה שהזמן לפעמים לא מרפא את הפצעים, אלא רק מחמיר אותם."
במוסף גלריה של עיתון הארץ, זקף לזכותו של ליבני המבקר מורן שריר את בחירתו בסרט שנשכח והוזנח, ומייצג בעיניו את "המרתף של הקולנוע הישראלי". בכך, לדידו, "מאוורר" ליבני את אותו "מרתף" ומאפשר את גישתו של הקהל הרחב לאותו סרט יוצא דופן.
איתי זיו ציין, במוסף "ז'ורנל" של מעריב, את רגישותו של ליבני המאפשרת לדמויות הראשיות המופיעות על המסך להוביל את הסרט ולהיחשף בפני הצופים במלוא מורכבותן וייחודיותן הכובשת. הוא מסכם את ביקורתו: "חלק מאותן התכונות הן שאפשרו מלכתחילה את מפעל חייו הבלתי אפשרי (של גז). זה שבצדק כל כך מרשים את ליבני; זה שאפשר את הסרט היפה הזה".
אגם מריוט
אגם מַרְיוּט (בערבית - بحيرة مريوط) הוא אגם מים מליחים בצפון מצרים שמופרד מהים התיכון על ידי לשון היבשה עליה בנויה אלכסנדריה. בתחילת המאה ה-20 היה שטחו כ-200 קמ"ר, ועד תחילת המאה ה-21 הצטמצם שטחו לכ-50 קמ"ר.
חלקים רבים מהאגם יובשו לשם הרחבת הבניה באלכסנדריה. חלקים אחרים משמשים לאידוי מלח.
בזמנים קדומים היה שמו של האגם מראוטיס (Mareotis), ופילון האלכסנדרוני כותב בספרו "על חיי העיון" על כת התרפויטים היהודית שאחד ממרכזיה החשובים היה על גבעה סמוך לאגם, לו הוא קרא "אגם מאריה".
בעת העתיקה ניזון האגם מהנילוס דרך התעלות, אך מאז ירד מפלס המים ללא הרף והותיר את חלקו המזרחי של האגם מיובש, וכיום הוא אדמה מעובדת. בימי קדם, היה האזור סביב האגם מכוסה בכרמים ואוכלס בכמות האנשים הגדולה הדרושה לטפל בהם. האדמה חולקה בין נכסי גידול גפנים גדולים, וייצור היין התרכז בסמוך לחופי האגם, שם הועמסו הכדים המלאים ביין על סירות ונשלחו ליעדים בתוך מצרים ומחוצה לה. בתקופה היוונית-רומית, הפעילות סביב אגם מריוט הייתה רבה יותר. הוא השתרע לאורך כמעט 100 ק"מ ממזרח למערב והיה מוקד למטיילים ולסוחרים. תעלות אפשרו למטיילים להגיע לנילוס מהאגם, והם חיברו אותו גם לתעלת אלכסנדריה ולים.
צ'ינג
שי-לי הירש
שי-לי הירש (נולדה ב-15 בספטמבר 1988) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה ברעננה וגדלה בבנימינה. לאחר שירותה הצבאי, למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-2010 עלתה לשידור סדרת הדרמה של קשת, "חיים אחרים", בה גילמה את דמותה של אמונה חרות.
מאוחר יותר באותה השנה, עלתה לשידור הסדרה "חסמבה דור 3" ששודרה בערוץ HOT3 ובערוץ הילדים, שם גילמה את דמותה של רנן זהבי. הסדרה המשיכה לעונה שנייה בקיץ 2013.
בנוסף, שחקה בהצגה "מהומה רבה על לא דבר" של תיאטרון באר שבע שעלתה ב-2011, שם היא גילמה את הרו. ב-2011 שיחקה בהצגה "אמא שלו" של תיאטרון בית לסין, שם גילמה את ג'סיקה. באותה השנה שיחקה בהצגה "ארץ קליק" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, שם גילמה את גילי. על משחקה בהצגה זו זכתה שי-לי בשחקנית המצטיינת של 2011 מטעם פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים.
בנוסף, זכתה במקום השני בתחרות מלגות על שם עדי קמרי בשנת 2008.
ב-2016 שיחקה בסרטו הקצר של שחר שמאי "מנוטרל" לצד דניאל ליטמן.
שי לי הירש
פארק היורה 2
עזרת תורה (ארגון)
עזרת תורה (מוכר גם כאגודת תומכי תורה; או כיום: עזרת תורה של אמריקה בישראל) הוא ארגון שהוקם למען רווחתם של בני הישיבות וסיוע להם בחייהם האישיים בעיקר בצד הכספי והכלכלי.
הקמת ופעולות הארגון.
הארגון הוקם בשנת תרע"ה (1915) בארצות הברית שבאמריקה. הארגון נוסד בייסודו של הרב ישראל רוזנברג ועל ידי ארגון אגודת הרבנים האורתודוקסים של ארצות הברית וקנדה שהיה לנשיאה באותה התקופה. הארגון נועד בתחילה לעזור לרבנים ו"כלי קודש" (כך כונו העוסקים במקצועות קודש כמו שחיטה ומילה) באירופה שסבלו בזמן מלחמת העולם הראשונה. הארגון הוקם על ידי רבנים בשביל לעזור ולסייע בתחומים מגוונים לרבנים, וכך יצא שעיקר הפעילות בו נעשתה על ידי הרבנים בעצמם.
בסוף שנת תרפ"ה (1924) מונה הרב יוסף אליהו הנקין למנהלה של ארגון עזרת תורה, תפקיד בו כיהן 48 שנים, עד סוף ימיו. בתקופת כהונתו כמנהל הארגון פעל רבות ויש המציינים שאף יותר מכל נשיא אחר שכיהן בארגון. הרב יוסף אליהו הענקין נזכר כמי שתרם ופעל מעצמו לטובת הארגון על הצד הטוב ביותר ובמסירות רבה. בנוסף לרב אליהו הענקין עמדו במשך השנים בנשיאות ארגון עזרת תורה הרבנים: ישראל רוזנברג, נפתלי צבי יהודה ריף, דוד ליפשיץ, משה פיינשטיין ומנחם גטינגר.
תחת ניהולו של הרב הנקין חולקו מיליוני דולרים לרבבות אברכים וגם לראשי מוסדות תורניים שהעבירו כספים למוסדותיהם, באירופה ארצות הברית וארץ ישראל. המעשים הללו ומעשיו שעתידיים להתרחש בהיותו מנהל הארגון ינציחו את שמו כמי שתרם רבות וכמי שפעל ותרם בארגון עזרת תורה בנאמנות ובמסירות.
תקופת הניהול של הרב יוסף אליהו הנקין כללה את שנות התבססות השלטון הקומוניסטי ברוסיה תחת הנהגת יוסיף סטלין (שנות ה-20). היו אלה שנות המשבר הכלכלי הגדול בארצות הברית ובעולם (שנות ה-30), השנים שבין שתי מלחמות העולם באירופה, שנות מלחמת העולם השנייה והשואה (שנות ה-40) ושנות מדיניות הקיצוב (תקופת הצנע) בארץ ישראל לאחר הקמת המדינה (שנות ה-50). בעת כהונתו תרם הרב יוסף אליהו הענקין בתקופת השואה 1,300,000 דולר ובשנים הראשונות לאחר הקמת מדינת ישראל חילק ארגון עזרת תורה בראשותו 1,500,000 דולר ויותר. לאחר השואה הפנה הארגון את עיקר מאמציו לסייע לקליטת הפליטים בארצות הברית ובארץ ישראל.
בארץ ישראל הוקם סניף של הארגון ונוהל במשך השנים על ידי הרב ברוך סיניאק, הרב אליהו חיים שפירא, הרב יקותיאל שפירא, הרב רפאל ברנר, והרב מנחם גריינימן.
לאחר התייצבות המציאות הכלכלית בעולם המערבי, הוביל הרב יוסף אליהו הענקין את ארגון עזרת תורה לפרויקטים נוספים, ובראשם הקמת שיכונים במדינת ישראל ובהם מאות יחידות דיור מוזלות המיועדות לאברכים צעירים. שיכון ראשון בן 50 דירות נחנך בסנהדריה באוקטובר 1967. לאחר מכן נחנכו 12 דירות בקריית מטרסדורף, 72 דירות בתל ארזה ו-27 דירות ברמת אהרן בבני ברק, בספטמבר 1969. במקביל המשיך הארגון בתמיכה המסורתית; בשנת תשל"ג (1973), שנת חייו האחרונה של הרב יוסף אליהו הנקין נאמד מספר משפחות האברכים שנתמכו מן הארגון בשבעת אלפים.
לאחר פטירתו של הרב הנקין הקים הארגון בית כנסת על שמו, בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים. משרדי הארגון בארץ ממוקמים כיום בסמוך לבית הכנסת.
מזכיר הארגון בתקופת הרב הענקין היה הרב אברהם שמואל לוין.
במהלך השנים עבר הארגון ממטרה למטרה, בתחילה הייתה המטרה לעזור לתלמידי חכמים בתחום הכלכלי וכיום פועל הארגון בתחומי סיוע לנזקקים, הכנסת כלה, וסבסוד הוצאות רפואיות.
רון דנלופ
סארי פלאח
סארי פלאח (בערבית: ساري فلاح; נולד ב-22 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן דרוזי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים.
פלאח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין ובנוער של נבחרת ישראל. לאחר שהרשים במספר טורנירים בינלאומיים, עבר לשחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה.
בנובמבר 2009 ערך פלאח את הופעת הבכורה שלו במדי הבוגרים כשעלה בתור מחליף לוולדימיר דבאלישווילי במסגרת משחק גביע הטוטו נגד הפועל באר שבע. באותה שנה נבחר פלאח לייצג את ישראל במסגרת משחקי המכביה. במדי הנבחרת הצעירה ערך פלאח בסך הכל 16 הופעות.
בשנת 2011, בעקבות חולשת ההגנה החיפאית, תפס פלאח לראשונה מקום בהרכב הראשון והפך לשחקן חשוב במערך של מאמן הקבוצה אלישע לוי, אך בהמשך איבד את מקומו בהרכב ליוריצה בולייאט ואדין צוצאליץ'. בסוף אותה עונה, בה עלה כמחליף לדקות בודדות בהפסד 2–1 להפועל תל אביב בגמר גביע המדינה, היה פלאח נחוש לעזוב את מכבי חיפה, אף על פי שהוא עדיין חתום על חוזה במועדון. הוא נעדר מאימוני הפתיחה ובקיץ 2012 בעצת סוכן השחקנים דודו דהאן חתם על חוזה עם קבוצה רומנית, אף על פי שחיפה לא שחררה אותו. מכבי חיפה הודיעה שתטפל בבעיה גם באפיק המשמעתי וגם באפיק המשפטי ותגיש תלונה בנושא לפיפ"א.
בסופו של דבר הושאל פלאח לבני יהודה תל אביב. בינואר 2013, במשחק נגד בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, שבר פלאח את קרסולו. בעקבות הפציעה נעדר מהמגרשים עד תום העונה, ולאחר מכן חזר למכבי חיפה, במדיה שיחק עונה נוספת.