ההונגרים האשונים שזכו במדליה אולימפית במשחקי החורף היו אמילי רוטר ולאסלו סולאש, שזכו במדליית ארד באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932). באותם המשחקים סיימו אולגה אורגוניסטה ושאנדור סאלאי במקום ברביעי. רוטר וסולאש שחזרו את הישגם גם באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936), וגם אז הזוג שסיים במקום היה הונגרי - פירוסקה ואטילה סקרנשי.
באולימפיאדת סנט מוריץ (1948) זכו אדה קיראיי ואנדריאה קקשי במדליית כסף. קורנל פאיור סיים במקום הרביעי בהחלקה מהירה. ארבע שנים אחר כך, באולימפיאדת אוסלו (1952) זכו בני הזוג מריאנה ולאסלו נאג' במדליית ארד. הם שחזרו את ההישג גם באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956).
ההישג המשמעותי הבא ההי רק באולימפיאדת סאפורו (1972), אז דורגה ז'וז'ה אלמאשי במקום החמישי בתחרות ההחלקה האומנותית ליחידות. כריסטינה רגצי ואנדראש סלאי סיימו במקום החמישי באולימפיאדת אינסברוק (1976). באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) זכו השניים במדליית הכסף, המדליה הראשונה של הונגריה במשחקי החורף מזה 24 שנים, והאחרונה עד כה.
ההישגים המשמעותיים הבאים של המשלחת ההונגרית הגיעו רק באולימפיאדת טורינו (2006), אז סיימה אריקה הוסאר במקום הרביעי בהחלקה מהירה במסלול קצר, במקצה ל-1500 מטר, וויקטור קנוך הגיע למקום החמישי במקצה המקביל לגברים. באולימפיאדת ונקובר (2010) סיימה רביעיית השליחות ל-3000 מטרים במקום החמישי, ובאולימפיאדת סוצ'י (2014) סיימה במקום השישי. באותם המשחקים, דורגה גולשת הסקי האלפיני אדית מיקלוש במקום השביעי בגלישה במורד.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה נבחרת השליחים בהחלקה מהירה במסלול קצר במדליית זהב במקצה 5000 מטר.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
width="20px"|
באולימפיאדות החורף:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
width="20px"|
בענפי החורף:
ריפבליק אוויאיישן
ריפבליק אוויאיישן קורפוריישן (מאנגלית: Republic Aviation) הייתה חברה לייצור מטוסים שמרכזה בפרמינגדייל, לונג איילנד. במהלך השנים ייצרה החברה את המטוסים P-47 ת'נדרבולט, F-84, F-105 ת'נדרצ'יף ואחרים. החברה נוסדה בשנת 1931 בשם "חברת סברסקי" (Seversky Aircraft Company). בשנת 1965 נרכשה החברה על ידי פיירצ'יילד, והפכה לחטיבת ייצור נפרדת במסגרתה.
החברה נוסדה בשנת 1931 על ידי אלכסנדר דה סברסקי שהיה טייס קרב בצי הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה ואיבד אחת מרגליו במהלך תקיפה. אלכסנדר העסיק הרבה מהנדסים רוסים וגאורגים.
בשנת 1939 הוחלף אלכסנדר סברסקי כנשיא החברה בגלל חוב של למעלה מחצי מיליון דולר ושמה שונה ל-רפבליק אוויאיישן.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 עבדה החברה על פרויקט XF-103.
ג'יימס שלזינגר
ג'יימס סלזינג'ר
ג'יימס שלזינג'ר
הקולג' המלכותי לרופאים
הקולג' המלכותי לרופאים בלונדון (באנגלית: Royal College of Physicians) הוא גוף מקצועי בריטי לרפואה כללית ותתי התמחויות של סוג רפואה זה.
נוסד במקור כמכללת הרופאים וקיבל צ'ארטר מלכותי בשנת 1518 מהמלך הנרי השמיני, אשר אושר בפרלמנט בשנת 1523. הקולג' חבר באקדמיה המלכותית לרפואה בבריטניה. זה היה המוסד הרפואי הראשון באנגליה אשר הפך למכללה מלכותית ככלל, ולמכללה המלכותית הראשונה בבריטניה ובאירלנד לרופאים בפרט. מאז הקמתו, הקולג' עסוק בשיפור פרקטיקה רפואית אך בעיקר בהכשרת רופאים. נשיאו הנוכחי של המכללה הוא סר ריצ'רד תומפסון. המכון עורך הכשרות, מחקרים, ועידות, כנסים ומפרסם כתבי עת וספרים בתחום הרפואה.
היסטוריה.
קבוצה קטנה של רופאים מכובדים, בראשותו של החוקר וההומניסט תומאס לינאקר (Thomas Linacre), עתרו למלך על מנת שיוכלו להתאגד לכדי מכללה, בדומה למכללות שניתן היה למצוא במספר מדינות אירופאיות אחרות.
תפקידיה העיקריים של המכללה, כפי שנקבעו באמנה המייסדת, היו להעניק רישיונות למוסמכים לעסוק ברפואה, הם לרופאים והן לרוקחים, וכן הענשת הלא מוסמכים לעסוק ברפואה או אלה הנמצאו אשמים ברשלנות רפואית.
מאז הקמתה, המכללה מציעה ייעוץ במגוון רחב של תחומי הרפואה והבריאות ואף עוסקת בהוצאה לאור.
מיקום.
המכללה ממוקמת בעיר לונדון, ועברה שלושה משכנים: תחילה הייתה ממוקמת בסמוך לקתדרלת סנט פול, לאחר מכן עברה לרחוב פול מול (Pall Mall) אשר משקיף על כיכר טרפלגר), ולבסוף עברה למיקומה הנוכחי, בסנט אנדרוז, אשר נמצא בקצה הצפוני של הכביש לאורך הצד המזרחי של ריג'נטס פארק. המטה הקודם של המכללה ברחוב פול מול, המשקיף על כיכר טרפלגר, מוכר כיום כבית קנדה, ומשמש את הנציבות העליונה של קנדה (מוסד הדומה לשגרירות) בלונדון.
בניין המכללה עצמו ראוי לציון. הוא תוכנן על ידי האדריכל סר דניס לאסדאן (אנגלית: Denys Lasdun) בשנת 1964 ומאז הוכר כבניין בעל חשיבות לאומית, הוא בניין רשום (מבנה המוכרז באופן רשמי כבעל חשיבות אדריכלית, היסטורית או תרבותית יוצאת דופן) מדרגה 1.
לשימוש של לאסדאן בבטון עטור פסיפס הייתה השפעה רבה על מבני ציבור רבים אשר נבנו מאוחר יותר. תכונה מעניינת של הבניין הייתה "קיר נודד" במשקל חמש טונות, המסוגל להתרומם שלושה מטרים מעל האדמה באמצעות משאבות הידראוליות, דבר שאיפשר לחלק או לאחד אולם ברוחב 20 מטרים.
פקולטות.
ישנן שלוש פקולטות המסונפות אל הקולג' המלכותי לרופאים:
הפקולטה לרוקחות.
הפקולטה לרוקחות (Faculty of Pharmaceutical Medicine) שמה לה למטרה לשמר את הסטנדרטים המקצועיים הגבוהים ביותר במקצוע הרוקחות, באמצעות פעילויות כגון הגדרת דיפלומה ברוקחות ופיקוח על תרופות.
הפקולטה לרפואה תעסוקתית.
הפקולטה לרפואה תעסוקתית (Faculty of Occupational Medicine) הוקמה על מנת לפתח ולשמר סטנדרטים גבוהים של יושרה מקצועית והכשרה בהתמחות הרפואה התעסוקתית. הפקולטה קובעת בחינות, מפקחת על הכשרות הרופאים ותומכת ברופאים במהלך ההתפתחות המקצועית שלהם. הפקולטה משמשת גם כגוף מקצועי המייעץ במקרי חינוך ומקרים בעלי עניין ציבורי הקשורים לרפואה תעסוקתית.
האוסף המוזיאוני.
הקולג' המלכותי לרופאים מהווה חלק מהמוזיאונים לרפואה ולבריאות בלונדון (The London Museums of Health &amp; Medicine). אוספיו מתקשרים הן להיסטוריה של המכללה והן להיסטוריה של מקצוע הרפואה ומסייעים למקם את ההיסטוריה והתפתחות מקצוע הרפואה והבריאות בהקשר רחב יותר. האוספים כוללים: דיוקנאות, כלי כסף, מכשירים רפואיים, מדליות הנצחה ושולחנות אנטומיה .
אוסף הדיוקנאות מכיל כ-250 דיוקנאות (תמונות ופסלים) של נשיאים, עמיתים ורופאים אחרים הקשורים אל הקולג' מהקמתו בשנת 1518 ועד ימינו. הוא כולל יצירות של אמנים ידועים, כמו פסלו של בולדווין המי ג'וניור (Baldwin Hamey Junior) על ידי אדוארד פירס (Edward Pierce) ופסל של ריצ'רד מיד (Richard Mead) על ידי לואי פרנסואה רוביליאק (Louis François Roubiliac). בשנת 1964 פורסם ספר על הדיוקנאות של הקולג' המלכותי לרופאים.
אוסף כלי הכסף נמצא בשימוש עד היום באירועים רשמיים במכללה.
באוספי המוזיאון ניתן למצוא גם שישה שולחנות אנטומיים מן המאה ה-17, שהוכנו כנראה על ידי ייבוש והרכבת כלי דם ועצבים על גבי בלוקים מעץ ולאחר מכן צופו בלכה. שולחנות אלה שימשו ככלי עזר להוראה ללימודי אנטומיה, עקב קושי בהשגת גופות.
אוסף סיימונס של המכשירים הרפואיים החל כאוסף אובייקטים הקשורים לטיפול עצמי, והורחב כדי לכלול פריטים שהיו בשימוש על ידי רופאים בטיפול בחולים, בעיקר במאה ה-18 וה-19. האוסף מוצג בתוך בניין המכללה והאוספים נגישים לקהל הרחב.
הספרייה.
הספרייה קיימת מאז הקמתו של הקולג' ב-1518, אם כי רוב הספרים המקוריים נהרסו במהלך השרפה הגדולה של לונדון, בשנת 1666. מגוון הנושאים בהם עוסקים הספרים הנדירים והאוספים המיוחדים רחב מאוד, דבר המשקף את הרגלי האיסוף של אנשי הסגל הראשונים של הקולג' והצורך לספק בסיס חינוכי רחב, אשר נחשב הולם עבור רופאים והכשרתם במוסד. ספרים וכתבי עת (חדשים וישנים כאחד) מציגים את השינויים וההתפתחויות של הקולג' בפרט ושל מקצוע הרפואה בכלל לאורך השנים.
הספרייה שואפת לתמוך בצרכי הלמידה והמידע של חברי הקולג' המלכותי לרופאים, תלמידים וסגל אקדמי. שירותי הייעוץ והחיפוש של הספרייה מספקים מידע על תפקידו ופעולותיו השונות של הקולג' וגם על ההיסטוריה שלו. אוספי הספרייה נגישים עבור כולם. האוספים הנדירים המצויים בספריה זמינים לקהל הרחב המעוניין לחקור נושאים כגוון:
בספרייה ניתן למצוא:
ספרים ואוספים חשובים של המאה ה-20:
הספרים והאוספים השונים מוצגים בתערוכות מתחלפות בספרייה באופן קבוע.
ההוצאה לאור.
בין פרסומיה החשובים בעבר, היו עשר המהדורות הראשונות של הפרמקופיאה (Pharmacopoeia), וכן ה"נומנקלטורה של מחלות" בשנת 1869, אשר יצר סטנדרט לסיווג מחלות, בו השתמשו עד להופעת סיווג המחלות הבינלאומי (ה-ICD של ארגון הבריאות העולמי). בסוף המאה ה-17 המכללה הפכה לגוף הנותן רישוי לספרי רפואה ורצתה לקבוע סטנדרטים חדשים ללמידה באמצעות מערכת בדיקות משל עצמה. המסורת הגדולה של המכללה לבדיקת ספרים ממשיכה עד עצם היום הזה.
כיום, כתב העת הרפואי של הקולג' הוא "רפואה קלינית" (Clinical Medicine), וגיליון חדש שלו מפורסם אחת לחודשיים. בנוסף, המכללה מפרסמת דיווחים שוטפים, הנחיות קליניות, וכתבים שנתיים המאוגדים לסדרה הנקראת "אופקים ברפואה" (Horizons in Medicine).
הפקולטה לרפואה תעסוקתית מפרסמת אחת לחודש את כתב העת "רפואה תעסוקתית וסביבתית" (Occupational and Environmental Medicine), בו ניתן למצוא מחקרים ומאמרים הקשורים לבריאות האדם ונושאים סביבתיים קשורים.
הרצאות.