המחקר המקיף ביותר נערך על ידי זהר עמר מאוניברסיטת בר-אילן וכלל פיצוח 11,000 חלזונות ממיני ארגמונים שונים. המחקר נערך באיטליה, שם הם נמכרים כחוק למאכל. המחקר מתחקה אחרי מלאכתו של מפצח הארגמונים הקדום, טכניקת הוצאת בלוטות הצבע ועוד. המחקר מאפשר להבין היבטים שונים הקשורים לצביעה בארגמן הנזכרים במקורות ההיסטוריים, וכולל נתונים של תפוקת חומר גלם ועלות עבודה.
הצדיק מוולדניק
לואי ז'ולייה
לואי ז'וֹליֶיה (בצרפתית: Louis Jolliet; 21 בספטמבר 1645 – מאי 1700) היה מגלה ארצות צרפתי-קנדי, אשר חקר את אזור המערב התיכון באמריקה הצפונית. בשנת 1673 היו ז'ולייה וז'ק מארקט למגלי הארצות הראשונים שחקרו את חלקו הצפוני של נהר המיסיסיפי.
ראשית חייו.
לואי ז'ולייה נולד ב-1645 בהתיישבות צרפתית ליד קוויבק סיטי. כשהיה בן שבע נפטר אביו ואמו התחתנה עם סוחר מצליח. ברשותו של אביו החורג נמצאו אדמות רבות באזור נהר סנט לורנס - מקום מושבם של המתיישבים הקנדים הראשונים. ז'ולייה בילה זמן רב באזורים אלו, וכבר בגיל צעיר למד שפות מקומיות רבות. בשנות ילדותו, הייתה קוויבק מרכז סוחרי הפרוות הצרפתים, וז'ולייה גדל ולמד רבות על הילידים, שהיו חלק מרכזי בסחר היום-יומי.
ז'ולייה החל להתחנך אצל הישועים ויועד לכמורה. הוא קיבל את ההסמכה לכמורה נמוכה ב-1662, אבל נשבה בקסמי הטבע הפראי, וב-1667 החליט לזנוח את הכמורה.
המסע אל המיסיסיפי.
ג'ולייט נשלח על ידי מושל צרפת החדשה ז'אן טלון על מנת לגלות את היובלים העליונים של נהר המיסיסיפי עבור הצרפתים, והגיע לשם ב-8 בדצמבר 1972, כשהוא נושא עליו הוראות לז'ק מארקט מטעם רשויות הישועים שיתלווה אליו.
ב-17 במאי 1673 יצאו השניים מסנט איגנס. השניים היו מצוידים בשתי סירות קנו וחמישה שייטים ממוצא מעורב. הם שטו על ימת מישיגן עד לגרין ביי ומשם שטו בסמוך לפתחו של נהר פוקס. משם הובילו את הסירות דרך היבשה כשלושה קילומטרים באזורי ביצות ומישור לנהר ויסקונסין. בנקודה זו בנו הצרפתים בשלב מאוחר יותר את עיירת המסחר פורטז' - פתח הנהר. מארקט וז'ולייה המשיכו לאורך הנהר וב-17 ביוני הגיעו אל נהר המיסיסיפי בסמוך למקום בו שוכנת כיום פריירי דה שייאן.
המשלחת המשיכה עד פתחו של נהר ארקנסו, מרחק של כ-700 קילומטרים בלבד ממפרץ מקסיקו ושם בחרו לשוב. בשלב זה פגשו השניים מספר שבטים אשר החזיקו בסחורות אירופיות והם חששו כי במוקדם או במאוחר ייפגשו במגלי ארצות או מתיישבים מספרד. הם שטו על הנהר בחזרה עד לנהר אילינוי אשר היה, כפי שלמדו מהילידים המקומיים, נתיב קצר יותר בחזרה לימת מישיגן. הם שבו אל האגם בנקודה הקרובה לשיקגו של ימינו דרך פורטז' שיקגו. בספטמבר חנה מארקט, שחלה בדיזנטריה במהלך המסע, במיסיון סנט פרנסיסקו חאווייר, הממוקם בגרין ביי של ימינו, בעוד ז'ולייה המשיך לקוויבק לבשר על תגליותיהם.
מארקט ומשלחתו חזרו לטריטוריית אילינוי בשלהי 1674 והיו לאירופאים הראשונים שחנו באזור שלימים יהפוך לעיר שיקגו. המשלחת זכתה לחסות מטעם קונפדרציית אילינוי אשר ליוו אותם במסעם והזינו אותם במאכלים מקומיים.
שנותיו המאוחרות.
לאחר חקירת המיסיסיפי, המשיך ז'ולייה לעסוק בחקירת ובמיפוי אזורים לא מוכרים. ב-1679, הוא ביקר במפרץ הדסון וקיבל קרקע במתנה על האי אנטיקוסטי ב-1680, שם עסק בדיג. הוא חקר את חופי לברדור ב-1694, ובזה אחר זה היה לנווט המלכותי של הסנט לורנס והמומחה למיפוי המים בקוויבק.
במאי 1700, עזב ז'ולייה את האי אנטיקוסטי, ומניחים כי נפטר - אף על פי שמעולם לא נמצאה גופתו ומקום ותאריך פטירתו נותרו לא ידועים. מספר אנשים טענו כי הוא נפטר ב-15 בספטמבר 1700.
תרומתו ההיסטורית ומורשתו.
משמעותו ההיסטורית של המסע הייתה בכך שלראשונה נקט השלטון הצרפתי הצעד רציני ושיטתי על מנת לחקור ולתעד את הגאוגרפיה של השטחים ממערב לאגמים הגדולים. סוחרי פרוות צרפתיים היו שם קודם, אך איש לא פתח שם בסקירה ממשית של האזורים הללו.
ברור שמציאת היובלים העליונים של המיסיסיפי הייתה דבר חשוב, אבל חשוב עוד יותר היה לסקור סקירה ממצה של האזור. זו הסיבה שבעטיה היה ז'ולייה איש מפתח חשוב במשלחת. הוא היה איש יערות מנוסה, אך עם זאת הבין גם בקרטוגרפיה. גם מארקט היה חילק חיוני כי דיבר באופן שוטף שש שפות ילידיות. יחד הם היוו צוות טוב.
חשיבות גילוי המיסיסיפי על ידי ז'ולייה ומארקט הועמדה בסימן שאלה, וייתכן שאת המיסיסיפי התחתון כבר גילו ארננדו דה סוטו ופייר רדיסון לפניהם, אבל אין ספק שהם היו הראשונים שירדו לאורך כל הנהר וסקרו אותו למשעי.
שמו של ז'ולייה מונצח כצפוי בעיקר במערב התיכון של ארצות הברית ובאזור קוויבק הקנדי; שלוש ערים באילינוי, מונטנה וקוויבק, מכללה באילינוי ומספר תיכונים בצפון אמריקה קרויים על שמו.
קורס מ&quot;כים חי&quot;ר
Data Mining
עמותת פתחון-לב
פתחון-לב
גידי רף
גדעון (גידי) רף (נולד ב-10 בספטמבר 1972) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה, תסריטאי וסופר ישראלי. הוא זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה לשנת 2010, על בימוי סדרת הטלוויזיה "חטופים", זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2010, וזוכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2012, כיוצר הגרסה האמריקאית שלה, "הומלנד".
ביוגרפיה.
רף נולד וגדל בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים. הוא בנו של איתן רף, החשב הכללי של ישראל ויו"ר בנק לאומי בעבר. שירת ביחידת חיל רגלים מובחרת. הוא סיים תואר ראשון לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2001 הוציא לאור את ספרו "יומנו של סטארטאפיסט בדרך למכה". בשנת 2003 הוקרן לראשונה סרטו "בייביסיטר", בפסטיבל הסרטים טרייבקה שבניו יורק. הסרט זכה לפרסים רבים. אחרי לימודיו החל לעבוד כעוזר במאי של דאג ליימן בסרטו "מר וגברת סמית'" בהשתתפותם של בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי.
בשנת 2008 יצא להפצה סרטו הראשון באורך מלא של רף, "טיוטה לרצח", סרט מותחן פסיכולוגי. הסרט הופק על ידי ליימן ואבי ארד. בשנת 2009 יצא סרטו השני לאקרנים, "רכבת" שצולם ביולי - אוגוסט 2007 בהשתתפות ת'ורה ברץ'. רף כתב וביים את הסדרה חטופים ששתי העונות שלה שודרו בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת בשנים 2010–2012. הסדרה מספרת את סיפורם של שני חיילים חטופים השבים לישראל אחרי 17 שנה בשבי בסוריה. "חטופים" זכתה להצלחה בעולם וזכויות להפקה שלה נמכרו לחברות טלוויזיה מרוסיה, טורקיה, מקסיקו וארצות הברית. רף חתום כיוצר וכותב של הגרסה האמריקאית ל"חטופים", תחת השם "הומלנד", שעלתה לשידור בערוץ הכבלים "שואוטיים" באוקטובר 2011. הגרסה האמריקנית אף זכתה בפרסי גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנים 2011 ו-2012.
במרץ 2015 עלתה לשידור בארצות הברית הסדרה "דיג" שרף כתב וביים ביחד עם טים קרינג. הסדרה עוקבת אחר סוכן הבולשת הפדרלית פיטר קונלי (ג'ייסון אייזקס) שמתמנה לתפקיד שמביא אותו לישראל, תחת פיקוחה והדרכתה של לין מונהאן (אן הייש), הבוסית והמאהבת שלו. חקירת רצח של אמריקאית צעירה מובילה אותו לתעלומה בינלאומית שקשורה בסודות האפלים ביותר של ארץ הקודש: בית המקדש, האורים ותומים, פרה אדומה, הכהונה, החושן, כת האיסיים ועוד. בדומה ל"חטופים" במקביל לשידור הסדרה, באתר האינטרנט שלה מוצגים חידות ופרטים המהווים "מידע משלים" לאלו שנמסרו בפרקים עצמם. הסדרה צולמה בעיקר בישראל ומככבים בה שחקנים אמריקאיים וישראלים: ג'ייסון אייזקס, אן הייש, אורי פפר, משה איבגי, שמיל בן ארי, אסי כהן, יהודה לוי ונועה תשבי.
באוגוסט 2019 עלה לנטפליקס סרטו, אתר הצלילה בים האדום. הסרט עוסק במבצע אחים, אשר במסגרתו הפעיל המוסד כפר נופש לחוף הים האדום בסודאן, ככיסוי למבצע העלאת יהודים מאתיופיה. הסרט זכה לאהדה יחסית מצד הקהל, אך לא זכה לשבחי המבקרים בארץ או בעולם.
בספטמבר 2019 עלתה לנטפליקס, מיני-סדרה בבימויו של רף בשם "אלי" ("The Spy"), אשר עוסק בסיפורו של המרגל הישראלי אלי כהן, אותו גילם סשה ברון כהן.
חיים אישיים.
רף הוא הומוסקסואל מוצהר, ומתגורר עם בן זוגו בלוס אנג'לס ובתל אביב.
הוא פעיל למען זכויות בעלי חיים, ובשנת 2007 החליט להפוך לטבעוני.
PIPA, ראשי תיבות של "Protect IP Act", הוא שמה של הצעת חוק שהוגשה בסנאט האמריקאי ב-12 במאי 2011 על ידי הסנאטור פטריק ליהי, יושב ראש הסנאט האמריקאי, ובתמיכת עשרה סנאטורים נוספים, דמוקרטים ורפובליקנים. הצעת החוק דומה להצעת החוק SOPA אותה ניסו להעביר באותה תקופה בערך בבית הנבחרים בארצות הברית.
החוק בשמו המלא נקרא "Preventing Real Online Threats to Economic Creativity and Theft of Intellectual Property Act of 2011" ומטרתו להילחם באתרי אינטרנט שמפרים זכויות יוצרים ופוגעים בקניין רוחני. חוק זה מאפשר למחלקת המשפטים האמריקאית לנקוט בצעדים משפטיים נגד אתרים מפרי זכויות יוצרים בארצות הברית ומחוץ לה. כמו כן החוק מאפשר למחלקת המשפטים לכפות על מנועי חיפוש, אתרי פרסום וספקי אינטרנט להפסיק מתן שירותים לאתרים אלו. בנוסף, החוק נותן כוח לבעלי זכויות היוצרים לפתוח בהליך משפטי נגד אתרים אלה.
הצעת החוק זכתה לתמיכה רבה מצד סנאטורים משתי המפלגות, ומצידם של ארגונים גדולים בתעשיית הסרטים, בתחום ההוצאה לאור ובתחום התקליטים. אולם, תוכנה של ההצעה עורר גל מחאות בקרב ארגונים פוליטיים וחברתיים, חברות שמפעילות אתרי אינטרנט גדולים, ובקרב ציבור הגולשים. המחאות נגד הצעת החוק הביאו לדחיית ההצבעה בסנאט שהייתה אמורה להיערך ב-24 בינואר 2012.
הרקע להצעה.