אבידור שיחק במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בעונת הוא עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון כששיחקה בליגה הלאומית, ושיחק בעונה זו ב-14 משחקים במדי הקבוצה, בכולם עלה כמחליף מלבד שני משחקים בגביע הטוטו, אך לא כבש בעונה זו. בעונת קיבל אבידור יותר הופעות משחק מבקודמת. בעונת כבש אבידור 17 שערים והוכתר כמלך השערים של הליגה הלאומית, אולם הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי, מקום אחד אחרי המקום השני המוביל לעלייה לליגת העל.
ב-24 במאי 2007 אבידור עזב את הפועל חיפה לטובת עירוני קריית שמונה, העולה החדשה לליגת העל. בעונת אבידור הצטיין וכבש 11 שערים ב-38 הופעות במדי קריית שמונה, שסיימה את העונה במקום השלישי ועלתה לשחק בגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. אבידור אף זכה בתואר תגלית העונה. בעונת אבידור עלה עם קבוצתו לסיבוב השני במוקדמות גביע אופ"א, אך למרות יכולת טובה שלו, לא הצליח למנוע את ירידת הקבוצה לליגה הלאומית.
בזכות יכולתו בקריית שמונה זומן אבידור לראשונה לסגל נבחרת הצעירה של ישראל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול הנבחרת הצעירה של קפריסין ב-4 במרץ 2008. הוא השתתף עם הנבחרת הצעירה במשחק הפלייאוף של מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 2009 מול הנבחרת הצעירה של איטליה, בו ישראל הפסידה 1–3.
בקיץ 2009 עבר אבידור למכבי תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 5 שערי ליגה, אך בעונתו השנייה כבש רק שער אחד, והקבוצה החליטה לא לממש את האופציה עליו, והוא חזר לקריית שמונה. אבידור הספיק לערוך 3 הופעות בלבד בקריית שמונה, וב-20 בספטמבר 2011 הושאל לקבוצת נעוריו הפועל חיפה. אבידור כבש 13 שערי ליגה בעונה זו, ובסופה שוחרר מקריית שמונה וחתם על חוזה חדש בהפועל חיפה. בעונת כבש חמישה שערי ליגה, ובעונה שלאחר מכן כבש שלושה שערי ליגה.
ב-26 במאי 2014 חתם אבידור בהפועל עכו, וב-13 באוגוסט 2015 שוחרר מהקבוצה. ב-21 בספטמבר 2015 חתם אבידור במכבי נתניה. ב-3 בפברואר 2016 חתם אבידור בבני סכנין. ב-16 בינואר 2017 כבש אבידור את השלושער הראשון שלו בקריירה במשחק שנערך נגד קריית שמונה.
ב-7 ביוני 2017, לאחר עונה וחצי, שוחרר אבידור מבני סכנין וחתם לעונה אחת בקבוצת מכבי פתח תקווה. ב-31 בינואר 2018 חזר אבידור לבני סכנין. ב-23 ביולי 2018 חתם אבידור בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-15 בינואר 2019 חתם בהפועל נצרת עילית, אשר בתום העונה שינתה את שמה להפועל נוף הגליל. ב-4 באוגוסט 2020 חתם במ.ס. כפר קאסם. ב-1 בפברואר 2021 חתם בהפועל מרמורק מליגה א'. בספטמבר אותה שנה חתם בהפועל רובי שפירא חיפה.
ב-3 בינואר 2022 חתם אבידור במכבי צור שלום קריית ביאליק מליגה א' צפון.
חיים אישיים.
אבידור נשוי ומתגורר בקריית אתא.
גאולה נוני
גאולה נוּני (9 ביוני 1942 – 10 בנובמבר 2014) הייתה שחקנית וזמרת ישראלית. שימשה חברת הוועד של האקדמיה הישראלית לקולנוע ונציגת אגודת אמני ישראל.
ביוגרפיה.
נוני נולדה ברמת גן לפני קום המדינה, לאב שעלה מתימן ולאם שעלתה מאוסטריה. גדלה בעיר הולדתה במשפחה בת שלוש בנות. החלה להופיע כשחקנית כבר בגיל 15, תחילה ב"סמבטיון" ולאחר מכן במועדון התיאטרון בחיפה.
קודם לשירותה הצבאי שיחקה בסרט "איי לייק מייק" (1960), מהסרטים הראשונים שזכו להצלחה בקופות. בשנת 1961 הצטרפה ללהקת הנח"ל, והשתתפה בתוכניתה של הלהקה "היאחזות בחלל".
בתום שירותה הצבאי שהתה באירופה ולמדה, בין היתר ריקוד אצל מרי ויגמן. עם שובה לישראל הצטרפה לתיאטרון "הבימה" וב-1962 שיחקה בתפקיד הראשי במחזמר "אירמה לה דוס", ליהוק שהקנה לה מעמד של כוכבת עולה.
בשנת 1964 שיחקה בסרט שובר הקופות "סאלח שבתי" של אפרים קישון את חבובה, בתו של סאלח. בסרט גם שרה את השיר "לי ולך" יחד עם אריק איינשטיין.
בהמשך הקריירה שיחקה בסרטים נוספים: "רק לא בשבת" (1964), "פיצוץ בחצות" (1965), "האם תל אביב בוערת?" (1967), "צ'רלי וחצי" (1974), "משפחת צנעני" (1976), "לא לעלות יותר" (1979), "אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב" (1989) "אבא גנוב 3" (1991), "פעמיים בוסקילה" (1998) ו"סימה וקנין - מכשפה" (2003).
בתיאטרון הופיעה במחזמר "ירושלים שלי" וכן בקומדיה המצליחה "אמי הגנרלית".
בשנת 1971 נישאה להייני לידר, איש עסקים גרמני ועברה מאוחר יותר לווינה. שם למדה חינוך לתיאטרון והשתתפה בהפקות מקומיות כגון "אמי הגנרלית", ו"פרשת דרייפוס".
ב-1988 השתתפה במחזמר "סאלח שבתי" בתיאטרון הבימה, בתור אשתו של סאלח (שגולם על ידי זאב רווח), ושרה את "העריסה נשארה לי שם".
בשנת 1994 שבה לישראל ושיחקה בסדרה "פאפא" לצדו של זאב רווח. בשנת 1998 שיחקה במחזמר ״סיסי הנסיכה״ לצידם של עודד מנשה, ודנה דבורין. בשנת 2001 שיחקה בטלנובלה הישראלית "לגעת באושר", ובקלטת הילדים ״חלב ודבש״ לצידם של שרון צור, ויוסף כרמון. בשנת 2010 שיחקה בסדרה "בלו נטלי", לצד צביקה הדר ודפנה דקל.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הופיעה בכמה הצגות של התיאטרון הקאמרי: "הצמה של אבא" (2004), "ג'וני הלך" (2009), "ינטל" (2009) ו"חורף מתחת לשולחן" ב-2010.
גאולה נוני הייתה נשואה לפנטומימאי סמי מולכו.
מותה.
ב-10 בנובמבר 2014 נפטרה ממחלת הסרטן בבית החולים איכילוב בתל אביב. בת 72 הייתה במותה. נטמנה בבית הקברות נחלת יצחק והותירה אחריה בת, העיתונאית שרון נוני, ונכדים.
מילוראד צ'אביץ'
מילוראד צ'אביץ' (בסרבית: Милорад Чавић, בכתב לטיני: Milorad Čavić; נולד ב-31 במאי 1984) הוא שחיין סרבי-אמריקאי. הוא אלוף עולם, אלוף אירופה וסגן אלוף אולימפי בסגנון פרפר.
ביוגרפיה.
צ'אביץ' נולד באנהיים שבקליפורניה למשפחה סרבית, ובנעוריו החל להתאמן בשחייה. באולימפיאדת סידני (2000) ייצג את יוגוסלביה אך לא עבר את שלב המוקדמות.
בשנים הבאות רשם שיפור ניכר בהישגיו. ב-2003 זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטרים בסגנון פרפר באליפות אירופה בבריכות קצרות שנערכה בדבלין, תוך שהוא שובר את שיא העולם בן השנתיים של תומאס רופראת, ומעמידו על 50.02 שניות (שיא זה נשבר 3 חודשים מאוחר יותר בידי איאן קרוקר). כן זכה במדליית הכסף במשחה ל-50 מטר בסגנון חופשי.
באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליח לשחזר את הישגיו. במשחה החזק שלו, 100 מטרים בסגנון פרפר הגיע רביעי בשלב המוקדמות, אך בחצי הגמר סיים במקום ה-16 והאחרון, ולא העפיל לגמר. ביתר המשחים בהם השתתף לא עבר את שלב המוקדמות. מאוחר יותר, בשנים 2006 ו-2007, שב וזכה באליפות אירופה בבריכות קצרות במשחה ל-100 מטר פרפר.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן בראשית 2008 שבר את השיא האירופי ב-50 מטר פרפר והעמידו על 23.11 שניות. בטקס חלוקת המדליות עורר סערה כאשר הופיע עם חולצה שעליה הכיתוב "קוסובו היא סרבית". כתוצאה מכך הושעה מהמשך התחרויות, ובתחילה גם שללה ממנו ועדת המשמעת של איגוד השחייה האירופי את המדליה ואת השיא. מאוחר יותר הומר עונשו בקנס של 10,800 דולרים.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר את השיא האולימפי ב-100 מטר פרפר במשחה המוקדמות, וגם לשלב הגמר העפיל מהמקום הראשון, תוך שהוא מקדים את מייקל פלפס. בשלב הגמר הוביל לאורך רוב המשחה, אך בסופו של דבר הקדים אותו פלפס במאית השנייה בלבד, זכה במדליית הזהב השביעית שלו, ושבר את השיא האולימפי שקבע צ'אביץ' יומיים קודם לכן. המשלחת הסרבית ערערה בתחילה על התוצאות, שכן בצילומי הטלוויזיה נראה היה שצ'אביץ' הגיע קודם, אלא שפלפס נגע בלוח המגע לפניו, ו-FINA דחתה את הערעור. צ'אביץ' עצמו לא היה מעוניין בערעור, וציין כי הוא נכנס למשחה בשאיפה לזכות במדליית ארד, ושמח לזכות במדליית כסף. צ'אביץ' העפיל לשלב חצי הגמר גם במשחה ל-100 מטרים בסגנון חופשי, אך העדיף לא להשתתף בו כדי להתרכז במשחה הפרפר.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא ב-2009 זכה צ'אביץ' במדליית הזהב במשחה ל-50 מטר פרפר, תוך שהוא קובע שיא אליפות חדש - 22.67 שניות. בשלב חצי הגמר ב-100 פרפר קבע שיא עולם חדש, 50.01 שניות. שיאו החזיק מעמד יום אחד בלבד, לאחר שבמשחה הגמר שוב הפסיד למייקל פלפס, שקבע שיא עולם חדש - 49.82 שניות. צ'אביץ' עצמו גמא את המרחק ב-49.95 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 גילה צ'אביץ' יכולת חלשה יחסית. במשחה ל-50 מטר פרפר הצליח להעפיל רק לשלב חצי הגמר, בו סיים במקום ה-12, ובמשחה ל-100 מטר פרפר כלל לא צלח את שלב המוקדמות, לאחר שסיים במקום ה-18, בתוצאה איטית בלמעלה מ-2 וחצי שניות משיאו.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכה צ'אביץ' במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש ותוצאת השנה בעולם - 51.45 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר (23.53 שניות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר פרפר.
צ'אביץ' מתאמן באוניברסיטת ברקלי ולומד בה מדעי המדינה.
מילורד צ'אביץ'
מילורד צ'אוויץ'
מילוראד צ'אוויץ'
מוחמד חוסיין טנטאווי
מוחמד חוסיין טנטאווי (בערבית: محمد حسين طنطاوى; תעתיק מדויק: מחמד חסין טנטאוי; 31 באוקטובר 1935 – 21 בספטמבר 2021) היה איש צבא מצרי, שירת כמֻשִיר בצבא מצרים, שר ההגנה ויושב ראש המועצה העליונה של הכוחות המזוינים עד להדחתו באוגוסט 2012. בנוסף כיהן למעשה כראש מדינת מצרים בפועל בשנים 2011–2012 מהדחת חוסני מובארכ ועד להעברת השלטון למוחמד מורסי.
ביוגרפיה.