נטה לקה במחלת פרקינסון ב-1956. עד שנת 1963 התדרדר מצבו במידה כזו, שבנו נאלץ לסייע לו במהלך טקס קבלת הפרס בסטוקהולם, ועמית נתן במקומו את הרצאת נובל המסורתית. נטה נפטר ב-2 במאי 1979, ונקבר בבית הקברות בברגמו.
אהרן בונדי
אהרן אלפרד בּוֹנְדִי (Aron A. Bondi; 16 בפברואר 1906, וינה – 1997, ירושלים) היה כימאי ישראלי, פרופסור לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, שחקר תזונת בעלי חיים. חתן פרס ישראל לחקר החקלאות לשנת 1984.
ביוגרפיה.
בונדי נולד בשנת 1906 בווינה בירת אוסטריה, בנם של מרתה לבית גוּמפֶּרץ והוגו בונדי. למד כימיה ופיזיקה באוניברסיטאות וינה וברלין, תחת הנחייתם של הפרופסורים פריץ פייגל וארנסט דוד ברגמן. בשנת 1929 הוסמך כדוקטור והחל לעסוק במחקר בכימיה אורגנית וכימיה אי-אורגנית באוניברסיטת ברלין, שבו המשיך לעסוק עם שובו לווינה בשנת 1932. לתחומי מחקרו נוספה כימיה אנליטית ושיוך תצמידים אורגניים לזיהוי מתכות. בתקופה זו הוא עסק בשיתוף עם מורו פרופ' פייגל בכתיבת אנציקלופדיה לכימיה אנליטית, אשר הודפסה לאחר עלייתו לארץ ישראל וללא מתן קרדיט בשל היותו יהודי.
בשנת 1934 עלה בונדי לארץ ישראל, בהזמנת תחנת הניסיונות לחקר החקלאות. עיקר עבודתו נגעה לתחום תזונת בעלי חיים. מחקרו הראשון, בשיתוף חנן מאיר, עסק בהרכב צמחי המספוא לבקר ודרכי התעכלותם. עבודה זו הייתה הראשונה בנושא, לאור ייחודיות ההתעניינות בה בישראל, ונערך במסגרתה מחקר מעמיק על הרכב התאית והליגנין. מחקר אחר שערך באותה תקופה, עסק בעריכת סקר תזונתי של מזון לבקר חלב, ובו נבדקו השפעת חומרי החיטוי וההדברה על פעילויות האנזימים מפרקי החלבון בבעלי החיים. מחקר ההתעכלות שערך בדג הקרפיון היה הראשון מסוגו. בין המחקרים הנוספים שהוביל: אפיון תכונות הדבש, שימור צמחי מספוא ואפיון חומרים פעילים בצמחי מרפא.
עבודתו של בונדי במחלקה לתזונאות וכימיה חקלאית נמשכה בין השנים 1934–1960. במקביל הוא מונה בשנת 1946 לחבר סגל בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. שטחי הוראתו הורחבו לביוכימיה. בשנת 1949 קודם בונדי לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1954 לפרופסור חבר ובשנת 1961 לפרופסור מן המניין. עבודתו זכתה להכרה וצוותי המחקר שבראשם עמד מומנו, בין היתר, על ידי משרד החקלאות של ארצות הברית ואוניברסיטת קיימברידג'. משנת 1960 עמד בראש המעבדה למזונות. בשנת 1976 פרש לגמלאות.
לאחר פרישתו הקדיש את זמנו לכתיבת ספרו "הזנת בעלי חיים".
בונדי הוא חתן פרס רוטשילד לחקלאות (1966) ופרס ישראל לחקר החקלאות (1984). בנוסף למחקריו, הדריך סטודנטים ובהם את שלום זאב אפלבום, לימים זוכה פרס רוטשילד לחקלאות, ואת יהודית בירק, לימים כלת פרס ישראל גם כן.
נפטר בירושלים בשנת 1997.
היה נשוי לחוה (אווה) לבית מֶרקין.
בתו פרופ' מרגלית שילה היא חוקרת היישוב היהודי בארץ ישראל בעת החדשה (ואלמנתו של המשפטן פרופ' שמואל שילה).
אהרון בונדי
אורקל (דת)
סוקרה (פירושונים)
קובנה (פירושונים)
קובאנה דה אוויאסיון
קובאנה דה אוויאסיון (בספרדית: Cubana de Aviación, מכונה בקיצור "קובאנה") היא חברת התעופה הלאומית של קובה וחברת התעופה הגדולה במדינה זו. החברה נוסדה ב-8 באוקטובר 1929 בהוואנה, ובסיסה הוא בנמל התעופה חוסה מארטי. היא הוקמה כחברה פרטית והולאמה לאחר המהפכה הקובנית ב-1959.
היסטוריה.
קובאנה נוסדה ב-1929 בשם קומפאניה נאסיונל קובאנה דה אוויאסיון קרטיס (Compañía Nacional Cubana de Aviación Curtiss). בהקמתה נטלה חלק חברת קרטיס לייצור מטוסים ומנועים, שהפכה מאוחר יותר לתאגיד קרטיס-רייט. בשנת 1932 נרכשה קובאנה בידי פאן אם, והמילה "קרטיס" הושמטה משמה. ב-1945 הייתה קובאנה לאחת החברות המייסדות של ארגון חברות התעופה הבינלאומיות יאט"א, שוועדת ההקמה שלו התכנסה בהוואנה.
במאי 1945 הפעילה קובאנה טיסות בינלאומיות סדירות ראשונות, בקו מהוואנה למיאמי. החברה השתמשה במטוסי DC-3 דקוטה, והיא הייתה חברת התעופה הראשונה באמריקה הלטינית שהפעילה טיסות ליעד זה. באפריל 1948 הפעילה החברה את הטיסות הטרנס-אטלנטיות הראשונות שלה, למדריד, באמצעות מטוסי דאגלס DC-4. טיסות אלה כללו שלוש נחיתות ביניים: בברמודה, באיים האזוריים ובליסבון. ב-1950 המשיכו טיסות אלה גם לרומא.
ב-1959 הלאימה ממשלת קובה את קובאנה. בעלי החברה לא פוצו, וניסיונותיהם לנהל הליכים משפטיים בעניין בארצות הברית נכשלו עקב היעדרם של יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. במקביל להלאמה, מוזגו בקובאנה חברות תעופה קטנות יותר שפעלו בקובה - אָאֶרוֹוִיאָס קוּ, קובה אָאֶרוֹפּוֹסְטָל ואֶקְסְפְּרֶסוֹ אָאֶרֶאוֹ אִינטֶרְאָמֶרִיקָנוֹ. השלכה נוספת לשינויים הפוליטיים באה בדמותו של האמברגו האמריקני, שבעקבותיו החלה קובאנה להשתמש במטוסים מתוצרת ברית המועצות.
ב-1961 הרחיבה קובאנה את יעדיה באירופה, והחלה להפעיל טיסות גם לפראג. זמן קצר אחר כך החלה גם חברת צ'ק איירליינס להפעיל טיסות סדירות, בסיועה של קובאנה. לחברה הצ'כית היה זה הנתיב הטרנס-אטלנטי הראשון. בשנים הבאות סייעה קובאנה לאינטרפלוג המזרח גרמנית להשיק את הקו הטרנס אטלנטי הראשון שלה, ממזרח ברלין להוואנה, וכן לאארופלוט, בהפעלת טיסות בנות 18 שעות ממוסקבה. באותה העת, היו אלה הטיסות הרציפות הארוכות ביותר.
ההתבססות על מטוסים סובייטיים הציבה בפני קובאנה אתגרים קשים לאחר התפרקות ברית המועצות. ייצור מטוסי האיליושין Il-62 הופסק ב-1993, והשגת חלקי חילוף נעשתה קשה יותר ויותר. החברה גם לא יכלה לרכוש חלקי חילוף ומטוסים משומשים מתוצרת ארצות הברית, בשל האמברגו. ב-2004 הוחל במהלך ארוך-טווח, שנועד להחליף את כל צי המטוסים של החברה במטוסים מתוצרת רוסיה עד שנת 2012, בהשקעה של 100 מיליון דולר בשנה. במקביל, החל מ-2005 פועלת החברה במשותף עם איבריה, במטרה לשפץ מטוסים מתוצרת בואינג ואיירבוס.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
יעדים.
קובאנה מפעילה טיסות ל-8 יעדים ברחבי קובה: גואנטנמו, ורדרו, סיינפואגוס, סנטה קלרה, סנטיאגו דה קובה, קאיו לארגו, הוואנה.
תאונות ותקריות.
ב-18 במאי 2018 התרסקה טיסה 972 של החברה מיד לאחר ההמראה מנמל התעופה חוסה מארטי שבהוואנה, 112 מתוך 113 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
אנלציט
אנלציט או אנלקימה הוא מינרל טקטוסיליקטי (סיליקט במבנה מרחבי) יוצר סלעים שצבעו לבן, אפור או חסר צבע. האנלציט מכיל סיליקט, אלומיניום, נתרן ומים במבנה גבישי קובייתי. נוסחת הרכבו הכימי היא: NaAlSi2O6•H2O. כמויות זעירות של אשלגן וסידן יכולים להחליף את אטומי הנתרן. בסוג סינתטי המכונה Ag-analcite מחליף כסף את הנתרן.
בדרך כלל נוהגים לשייך את האנלציט לקבוצת הזאוליטים, קבוצה של מינרלים אלוּמוֹ־סיליקטיים, אבל ההרכב הכימי של האנלציט דומה יותר לזה של קבוצת הפלדשפטואידים (מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים שהם דמוי פצלת השדה, אך בעל מבנה שונה המכיל פחות סיליקה) והוא מופיע בטבע יחד איתם. עם זאת לאנלציט יש מבנה המכיל חללים גדולים (במונחים מולקולריים), האופייני לזאוליט. בחללים אלו מתיישבות בדרך כלל מולקולות של מים. החללים יוצרים תעלות ברוחב המאפשר ליונים עד גודל מסוים לעבור בתוכו ולכן יכול האנלציט לשמש כמסננת של חומרים כימיים.
מבחינת תכונותיו האופטיות האנלציט הוא איזוטרופי ולעיתים באופן אנומלי דו-צירי. והוא נטול פליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). האנלציט הוא פלואורסצנטי. בעקבות שפשוף או חימום נטען האנלציט במטען חשמל סטטי חלש.
לאנלציט יש מבנה גביש מיוחד בצורת איקוסיטטרהדרון קובייתי (פאון בעל 24 פאות). מבנה זה, המכונה בטעות לעיתים קרובות בספרות המינרלים כטרפזוהדרון, ייחודי לאנלציט ולשני מינרלים נוספים, קבוצת הגארנט והמינרל לוסיט. מבנה זה מאפשר זיהוי קל של המינרל. גבישים במבנה זה של קבוצת הגארנט קשים יותר ובעלי צבע עז ולגבישי הלוסיט ברק עמום והם מוטמעים בתוך מסת האם בעוד שגבישי האנלציט בולטים.
האנלציט משתתף בשתי שורות איזומורפיות (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל):
האנלציט נתגלה על ידי רנה ז'יסט אאיאי בשנת 1797 ב-Acitrezza שבאיי הציקלופים (Isole dei Ciclopi) מזרחית לסיציליה (חלק ממערכת הר הגעש אטנה), ומקור שמו מיוונית "אנלקימוס" – חסר כוח, חלש, רמז לתכונתו להיטען במטען חשמלי סטטי חלש.
מקור ותפוצה.
האנלציט מופיע כמינרל עיקרי בבזלת אנלציטית ובסלעי יסוד בסיסיים אחרים כדוגמת פונוליט. הוא נוצר גם בחללים ובווסיקולות של סלעי יסוד עניים בסיליקה יחד עם פרהניט, קלציט, וזאוליטים. האנלציט נוצר גם בקרקעית אגמים כתוצר התמרה של פירוקלסטים או חרסיות, באבני חול ובאבני טין.
מקומות בהם ניתן למצוא אנלציט כוללים את איי הציקלופים (Isole dei Ciclopi) מזרחית לסיציליה ובנפת טרנטו שבצפון איטליה; העיירה פלינדרס (Flinders) במדינת ויקטוריה באוסטרליה ;איי קרגלן באוקיינוס ההודי ;בימת סופיריור במחוז קופר שבמדינת מישיגן, בהר ברגן בניו ג'רזי ובעיירה גולדן במדינת קולורדו בארצות הברית ;בכף בלומידון בנובה סקוטיה ובאזור הר סנט-אילר (Mont Saint Hilaire) שבפרובינציית קוויבק בקנדה; ובאיסלנד.
אליהוא כ&quot;ץ
אֵלִיהוּא כ"ץ (21 במאי 1926 – 31 בדצמבר 2021) היה סוציולוג של התקשורת, ממייסדי הטלוויזיה הישראלית, פרופסור מחקר לתקשורת באוניברסיטת פנסילבניה, חתן פרס ישראל למדעי החברה לשנת תשמ"ט 1989.
ביוגרפיה.