לאחר תקופת הנשיאות רוברטס שימש כאלוף בצבא ליבריה בנוסף לייצוגו הדיפלומטי בצרפת, ובריטניה. בנוסף הוא גם היה מעורב בייסוד אוניברסיטת ליבריה, שהיה לה לנשיא הראשון בשנת 1862. הוא נסע בתדירות רבה לארצות הברית כדי לגייס כספים לאוניברסיטה. עד למותו היה לו פרופסורה בתורת המשפט ובחוק הבינלאומי. בשנת 1871 הנשיא אדוארד ג'יימס רוי (Edward James Roye) הודח על ידי גורמים הנאמנים למפלגה הרפובליקנית על בסיס זה שהוא תכנן לבטל את הבחירות שהיו בפתח. רוברטס שהיה אחד המנהיגים של המפלגה הרפובליקנית, זכה בבחירות שבאו בעקבות כך וחזר לכהן כנשיא בשנת 1872 16 שנה לאחר שהפסיד בבחירות. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1876. רוברטס מת ב-24 בפברואר 1876, פחות מחודשיים לאחר שכהונתו השנייה כנשיא הסתיימה. בצוואתו הוריש 10,000$ ואת שאר רכושו לטובת מערכת החינוך בליבריה.
מורשת.
נמל התעופה הראשי של ליבריה, נמל התעופה הבינלאומי רוברטס, העיירה רוברטספורט, ורחוב רוברטס שבמונרוביה נקראים על שמו ולכבודו של "ג'וזף ג'נקינס רוברטס". פניו גם עיטרו את שטר העשר דולר הליברי שהונפק בשנת 1997 ואת השטר הישן של החמש דולר שהופץ בין השנים 1989 ל-1991. &lt;BR&gt;
יום הולדתו, 15 במרץ, היה יום חג לאומי בליבריה עד לשנת 1980.
מקור השם &quot;יהודים&quot;
גיי לוסק
התאחדות חברות התעופה הערביות
התאחדות חברות התעופה הערביות (בערבית: الاتحاد العربي للنقل الجوي; באנגלית: Arab Air Carriers Organization או AACO) היא ברית חברות תעופה, התאחדות אזורית של חברות תעופה ערביות שהוקמה על ידי הליגה הערבית בשנת 1965 ומרכזה בביירות. החברות בהתאחדות איננה חובה, אך היא פתוחה בפני כל חברת תעופה שמרכזה באחת מהמדינות החברות בליגה. בשנת 2008 היו 24 חברות תעופה אשר היו חברות בהתאחדות, ואלה מקיימות מפגשים שנתיים.
בשנת 2017 עקב הסכסוכים עם המדינות הסוניות וקטר הוציאו את קטאר איירוויז מההתאחדות.
פעילות ומטרות.
מטרותיה של ההתאחדות הן לקדם את שיתוף פעולה בין החברות בה ולשפר את תקני הבטיחות והשירות שלהן. עוד עוסקת ההתאחדות, בין היתר, בשיתוף פעולה עם מערכות ההזמנה והמכירה העולמיות כמו גלילאו ואמדאוס, בשיתוף פעולה בין החברות בנמלי תעופה שונים וברכישה משותפת של דלק. להתאחדות מרכז הכשרה שהוקם בשנת 1996 והשוכן בעמאן, ובנוסף היא מקיימת השתלמויות גם בביירות ובקהיר. יוזמה נוספת של ההתאחדות כוללת את השלמת הקמתה של ברית חברות תעופה ערביות בשם "ערבסק" (Arabesk Airline Alliance) אשר החלה בשנת 2006. בברית חברות תשע חברות תעופה הפועלות בתיאום ובשיתוף פעולה כמקובל בבריתות דומות.
התאחדות חברות התעופה הערביות פועלת בתיאום עם יאט"א והארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית של האומות המאוחדות.
יוסף ג'נקינגס רוברטס
גידור
במימון, גידור היא אסטרטגיית השקעה שבאמצעותה ניתן לנטרל, לצמצם או לבקר הפסדים פוטנציאלים העלולים להיווצר מההשקעות השוטפות. המקור הלשוני הוא במילה האנגלית hedge – 'גדר'; ואכן הגידור הוא למעשה הצבת גבולות ברורים וידועים מראש לסיכון. גרסה נוספת למקור המונח היא המשפט "hedge your bets", הקשור להימורי רולטה, והמתייחס להנחת ז'יטונים בגבול שבין שני מספרים כדי לפזר את הסיכון.
תחום זה התפתח כבר במאה ה-19 ובמקור נועד להגן מפני התנודות במחירי הסחורות. עם השנים התרחב תחום הגידור להגנה מפני שינויים בשוקי המתכות, הריביות ומטבע חוץ.
קיימים מכשירים פיננסים רבים בהם ניתן לגדר: חוזים, אופציות, חוזים עתידיים, סוואפ, מניות ועוד.
הסיכונים השכיחים להפחתה הם סיכוני שוק וסיכוני מטבע. קיימת אוכלוסייה מגוונת העשויה להשתמש בגידור: חברות עסקיות, המעוניינות להקטין את רמת אי הוודאות בניהול העסקי, עבורן הגידור הוא חלק ממכלול ניהול סיכונים פיננסיים; גופים מוסדיים המנהלים השקעות עבור אחרים, שלהם עניין בהפחתת רמת הסיכון; קרנות השקעה, קרנות גידור ואנשים פרטיים.
באמצעות הגידור ושימוש במכשירים הפיננסים הנכונים, ניתן להגן על השקעה בעולם הסחורות, המניות, הריביות ועוד.
מדינת ישראל, שהנפיקה בעבר איגרות חוב בדולרים, ניצלה במהלך שנת 2008 את שערו הנמוך של הדולר, וביצעה מהלך של רכישת הגנה כנגד החוב. הגידור נעשה על ידי עסקאות עתידיות (פורווארד) ועסקאות החלף (סוואפ).
דוגמה לצורך בשימוש בגידור.
חברת "חומוס בעל כבוד" מייצרת חומוס במפעל, אי שם בצפון הארץ, ומייצאת אותו לארצות הברית במחיר 10$ לקופסה. אין אפשרות להעלות את המחיר כיון שאז יעדיפו הצרכנים בארצות הברית את תוצרת המתחרים: "חומוס זה הכי אחי" המיוצר בארצות הברית או את "אכבר חומוס" המיוצר בלבנון. החברה מעסיקה עובדים בארץ וחומרי הגלם כולם נרכשים בארץ. לפיכך, העלויות המשמעותיות הן בשקלים ואילו ההכנסות בדולרים. עלות היצור של קופסת חומוס היא 45 ש"ח. שער הדולר שקל עומד כיום על 5 שקלים לדולר. מכאן שההכנסות מכל קופסה הם 50 ש"ח והרווח עבור כל קופסת חומוס עומד על 10% שהם 5 שקלים.
בעקבות העלאת הריבית בישראל, התחזק השקל וכעת דרושים 4 ש"ח בלבד לרכישת 1 דולר. נתון חיצוני זה השפיע על רווחיה של חברת "חומוס בעל כבוד". עלות הייצור נשארה 45 ש"ח, המחיר לקופסה נשאר 10$ (אי אפשר להעלות את המחיר) אך כעת ההכנסות בשקלים הן 40 ש"ח בלבד ומכל קופסה נוצר הפסד של 12.5%.
במצב בו לחברה הוצאות בשקלים (כוח אדם, חומרי גלם וכדומה) והכנסות בדולרים, נוצרת חשיפה לשער הדולר-שקל וכל שינוי בו משפיע על רווחי החברה. גידור הסיכון על ידי שימוש באופציות, חוזים עתידיים וכדומה ימנעו או יצמצמו הפסדים העלולים להיגרם מחשיפה זו. כלי זה מאפשר לחברה להתנהל באופן יציב ומבלי לחשוש משינויים בשוק המטבע חוץ.
אמצעי גידור.
בשלבים המוקדמים היה הגידור צורה פשוטה להגנה על השקעה. אולם, עם הזמן הפכו המכשירים הפיננסים למתוחכמים יותר ומורכבים יותר עם אסטרטגיות שונות, והשוק נפתח לספקולנטים המפיקים רווח מהתנודות בשווקים. ישנן שתי צורות לקנייה של מכשירים פיננסים: בבורסה בה מתנהל מסחר על פי ביקוש והיצע על ניירות המקנות זכויות לרכש/מכר במחירים משתנים ו"מעבר לדלפק" (OTC) בה נתפרים עבור הלקוחות מכשירים בהתאם לדרישה.
גיגית
גִּיגִית (המכונה גם פַּיְלָה) היא קערה גדולה, בעלת תחתית שטוחה ושתי ידיות מצדדיה להרמה ולתליה, עשויה מעץ, פח מגולוון או פלסטיק.
בשנים עברו הייתה הגיגית כלי הכרחי בכל משק בית, להשריית כבסים, לכביסה, לרחיצת ילדים ולשימושים אחרים, לפי הצורך, ובכל גזוזטרת מטבח הייתה תלויה גיגית פח על וו ברזל.
בעונת הקיץ הייתה הגיגית נודדת החוצה, אל רחובות הערים, כבישי הארץ וחופי הרחצה, מלאה חתיכות קרח וביניהן פירות צבר או בקבוקי משקה קל למכירה. במרפסות גדולות או על גגות שטוחים השתמשו בה לגידול פרחים או ירקות, מבשרות האדניות ועציצי הפלסטיק הגדולים, שעוד לא הופיעו בשנים ההן.
בבתים ללא אמבטיה ומקלחת וללא דוד חימום חשמלי או מוסק בתנור עצים, שימשה הגיגית לרחצה במטבח, במים שחוממו בקומקום על הכירה. בימי שמש אפשר היה להעמיד אותה במרפסת או בחצר ולחמם את המים באנרגיה סולארית זולה, לפני היות דוד השמש והקולטים.
במשך השנים פחת הצורך בגיגית, ככל שרבו מכונות הכביסה בבתים ובמכבסות נותנות שירות וככל שחדר רחצה מצויד בדוד חשמלי ובמקרים רבים גם בדוד שמש היה לחלק בלתי נפרד מכל דירת מגורים. קערות פלסטיק בגדלים שונים החליפו את גיגיות הפח ואמבטיות פלסטיות החליפו את אמבטיות הפח לתינוקות. במשך שנים עוד נראו גיגיות פח תלויות במרפסות בתים ישנים, אך גם הן התמעט והלכו, עם חילופי הדיירים.
כינויה המקובל של הגיגית - "פיילה" נגזר מ"פיילי" המוזכר במשנה "היה מביא פיילי של חרס חדשה" (מסכת סוטה, פרק ב משנה ב), וכמו כן הוא מופיע במערכון הידוע של הגשש החיוור על "הקפטריה בטבריה", שם מוריד מטוס מיוחד עם דוד מים צינור גומי (מאלומיניום) אמריקאי ישר אל הצנטרום של הפיילה.
ילוסטון (נהר)
הנהר ילוסטון הוא יובל של נהר המיזורי הזורם במערב ארצות הברית. אורכו 1,080 ק"מ. הנהר ויובליו מנקזים אגן נרחב, מהרי הרוקי הסמוכים לפארק הלאומי ילוסטון עד הרמות של המישורים הגדולים בדרום מונטנה ובצפון ויומינג.
הנהר נובע במחוז פארק, שבצפון מערב ויומינג, בסמוך לקו פרשת המים של אמריקה החוצה את אמריקה הצפונית מצפון לדרום. הנהר זורם צפונה לתוך הפארק הלאומי ילוסטון ונשפך לאגם ילוסטון. משם הוא נופל דרך מפלי ילוסטון אל הקניון הגדול של ילוסטון. לאחר מכן הוא חוצה את הקניון השחור של ילוסטון ופונה צפונה לתוככי עמק פרדייז שבמונטנה, בין רכס גאלאטין לרכס אבסרוקה. ליד העיר קולומבוס נשפך לנהר נהר הסטילווטר. ליד העיר ליווינגסטון שב הנהר ופונה מזרחה לעבר צפון המישורים הגדולים, לאחר העיר בילינגס.
מזרחית לבילינגס מתאחד הנהר עם הנהר ביגהורן. הנהר המאוחד מתאחד בהמשך עם הנהר טונג (Tongue), בסמוך למיילס סיטי ולאחר מכן הם מתאחדים עם הנהר פאודר (Powder) במזרח מונטנה. הנהר נשפך לאגם סקאקאווה (Sakakawea), מאגר מים ענק המזין את נהר המיזורי.
הנהר נחקר לראשונה ב-1806 על ידי ויליאם קלארק בעת חזרתו ממסעו המפורסם עם מריווד'ר לואיס. פלג של הנהר אף נקרא על שמו.
בעבר שימש ילוסטון נתיב תחבורה ראשי עבור האינדיאנים ילידי היבשת. לאחר מכן, במהלך המאה התשע עשרה השתמשו בו רבות המתיישבים הלבנים. כיום משמש הנהר את תושבי מונטנה להשקאה ולדיג, עקב היותו אחד מבתי הגידול הגדולים ביותר לדגי טרוטה.
נהר ילוסטון
טורנוסרופוס הרשע
לימפופו