פרשת האהבה של הרייט כהן עם ארנולד באקס נמשכה יותר מארבעים שנה, עד מותו בשנת 1953. היה זה באקס שהעניק להרייט כהן את השם "טניה", שם החיבה שבו נודעה לחברים קרובים ולבני משפחה. אהבתם העזה החלה בשנת 1914, כשהיא הייתה בת 19 והוא בן 31, אם כי פגישתם הראשונה הייתה שנתיים קודם לכן. כהן הייתה מקור השראה יוצרת לבאקס ובשנת 1915 הוא חיבר למענה, תוך 13 ימים, שלוש יצירות, "גן הוורדים של הנסיכה", "העלמה עם הנרקיסים" ו"בחנות הוודקה".
כשבאקס הלך לעולמו ב-3 באוקטובר 1953, הושפעה כהן עמוקות ממותו. בצוואתו הוריש מחצית מן התגמולים מיצירותיו הספרותיות והמוזיקליות לכהן לכל חייה. את המחצית השנייה ציווה למרי גליבס, מי שהייתה אהובתו האחרת במשך עשרים שנה. לאחר מותן נועדו התגמולים והעיזבון לעבור לילדיו. כהן שמרה בידה את הנכס שבאקס קנה לה - לאורך שנות חייה של כהן העניק לה באקס תמיכה כספית.
קשרים אחרים.
ראש הממשלה הבריטי רמזי מקדונלד הוא אחד הבולטים בקשריה של כהן. הרייט כהן התקרבה אל מקדונלד בתקופת כהונתו כראש ממשלה מ-1929 עד 1935, בזמן של אי-יציבות ושפל כלכלי, שתרמו לעליית הנאציזם והפשיזם באירופה. השמועה אמרה, שמקדונלד וכהן היו לנאהבים. מכתביהם משקפים קרבה; והיא הרבתה לבקר אותו ביחידות במעונו בדאונינג 10 ובביתו בהמפסטד.
כהן הייתה קרובה גם למקס ביברברוק, מייסד עיתוני "אקספרס" ויזם חשוב בתקופתו. את ההיכרות בין כהן לביברברוק ערך ארנולד בנט ב-1923. ביברברוק נשבה בקסמיה של כהן והזמין אותה לסעוד עמו דרך קבע מ-1923 ואף הפגיש אותה עם לורד רותרמיר ולויד ג'ורג'. ביברברוק וכהן נפגשו תכופות בביתה, כפי שציינה באוטוביוגרפיה שלה, "A Bundle of Time". הוא נהג לשלוח לה מאה ורדים אדומים.
ראלף ווהן-ויליאמס היה ידיד קרוב של הרייט כהן במשך כל חייה. ממכתביו אליה עולה מסכת יחסים עוגבנית, והוא מזכיר בהם שוב ושוב את אלפי הנשיקות שהיא חייבת לו. הוא היה מבקר קבוע בביתה ונכח לעיתים קרובות במסיבות הקטנות שערכה לידידיה. היא אהבה לארח ולהזמין אישים ידועי-שם. כהן ניגנה בביצוע בכורה את "Hymn Tune Prelude" של ווהן-ויליאמס ב-1930, יצירה שהקדיש לה. בשנים הבאות הציגה את היצירה ברחבי אירופה במסעות הקונצרטים שלה. ב-1933 ניגנה בביצוע בכורה את הקונצ'רטו שלו לפסנתר בדו מז'ור, גם זו יצירה שהוקדשה לה. למשך תקופה מסוימת ניתנה לכהן זכות בלעדית לביצוע היצירה.
הרייט כהן ניגנה בפעם הראשונה לפני אדוארד אלגר בשנת 1914, כשהייתה בת 18. הם היו לידידים קרובים וידידותם עמדה בעינה עד למותו בשנת 1934. ב-1933 ארגנה כהן קונצרט לכבוד אלגר בחסות המלך והמלכה. חיבתו של אלגר לכהן הייתה גלויה והוא עקב מקרוב אחר הקריירה שלה והעניק לה תמיכה ועידוד מתמידים. בהדרכת אלגר הקליטה כהן את חמישיית הפסנתר שלו עם רביעיית המיתרים "סטראטון". היא קיבלה מאלגר את היצירה, עדיין בכתב-יד, לצורך ההקלטה.
ד. ה. לורנס היה לידיד קרוב של הרייט כהן. כבר ב-915 התברר, שהידידות הזאת יוצרת מתחים מסוימים בין כהן לאנולד באקס. באקס התנגד לקרבתה של כהן אל לורנס. היא אמרה ללורנס, שיהיה עליהם להיפגש בחשאי. בהלך רוח הפגנתי לקח לורנס מחברת ושירבט בה, "הדלת נסגרה". זמן קצר לאחר זאת נדבקה כהן בשחפת, אולי מלורנס, שמת במחלה זו ב-1930. לורנס וכהן המשיכו להיפגש, לפחות כחלק מחבורת ידידים, עד מותו. בפגיששות אלה הרבו לדבר על המוזיקה של ידידם המשותף, אלגר.
בשנת 1923 ערך ארנולד בנט היכרות בין כהן לויליאם וולטון. התנהלה ביניהם ידידות פלרטטנית למדי, שכהן תיארה באוטוביוגרפחה שלה כ, סוערת אך מרנינה". היא כתבה, שהעובדה שלא פעם הרגיזו זה את זה לא גרעה מן החיבה שביסוד ידידותם
כהן עודדה את המוזיקה של וולטון הן בבית והן בארצות אחרות, בייחוד בסוף שנות ה-20' ובראשית שנות ה-30'. כשמסר לכהן, לבקשתה, את ביצוע הבכורה של הסינפוניה קונצ'רטנטה שלו בשנת 1927, אמר לה וולטון, "אני יודע שהיא תהיה בידיים בטוחות".
בשנת 1921 התוודעה כהן אל המלחין יאן סיבליוס בלונדון, ובקיץ 1931, כאשר טיילה בפינלנד עם באקס, פגשו שניהם את סיבליוס וניהלו עמו שיחות ממושכות, הן בהלסינקי והן באיינולה. הן באקס והן סיבליוס גילו עניין היסטוריה, ורבות משיחותיהם נסבו על תחום זה. סיבליוס אמר לכהן, "... את מבינה מה אנו [המלחינים] מנסים לחהגיד. המוזיקה שלנו בטוחה בידייך."
ארנולד בנט, מידידיה הקרובים והיקרים ביותר של כהן, מת ב-27 במרץ 1931. הוא הציג אותה לפני רבים מחבריה החדשים, בהם וולטון ומקס ביוורברוק.
המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה
"המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה" (ביפנית: 国立国際美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בעיר אוסקה.
הבניין המקורי של המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה נבנה עבור תערוכת "אקספו 70'", שהתקיימה באוסקה בשנת 1970, נבנה כמוזיאון זמני לאמנות שליווה את התערוכה. בשנת 1977 הוסב הבניין למוזיאון קבוע, שנפתח ב-15 באוקטובר 1977. באותה עת היה זה המוזיאון הלאומי הרביעי לאמנות ביפן. בתחילה הוצגו במוזיאון בעיקר יצירות מן האוסף של המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו. בשנת 1978 נתרם למוזיאון אוסף בן 828 יצירות על ידי מאוספו של קייצי הושי (Kaichi Ohashi) בשנת 2011 מנה האוסף כ-6,000 פריטים הכוללים ציורים, פסלים, הדפסים ועבודות במדיה נוספות. בשנת 2004 נהרס מבנה המוזיאון ובמקומו נפתח בניין חדש. המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות לצד תצוגות מאוסף המוזיאון.
במוזיאון מוצגות יצירות של פול סזאן, מקס ארנסט, פבלו פיקאסו ויצירות בתחום של מיצב של צ'יהרו שיוטה
Complete Best
Complete Best (בעברית: השלם הטוב ביותר) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-27 בפברואר 2008 ביפן, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט יפן.
עם יציאתו נכנס אל המקום ה-3 במצעד האלבומים היפני, שם הגיע למעמד זהב.
רקע.
האלבום יצא לאור מספר ימים לפני סדרת הופעות של סלין דיון ביפן כחלק מסיבוב ההופעות "Taking Chances World Tour". בין היתר, כולל אלבום האוסף את השיר "To Love You More" אשר היה לימים ללהיט הכי גדול של דיון במדינה. השיר שהה 4 שבועות במקום הראשון במצעד השירים היפניים, ואף מכר למעלה ממיליון וחצי עותקים. בנוסף, הוא גם כלל את השירים "The Power of the Dream" ו-"Be the Man" אשר זכו להצלחה ביפן.
בנוסף לכך, אלבום האוסף כולל את השיר "A World to Believe In". שיר חדש אשר נכתב במיוחד לאלבום ובו מתארחת הזמרת היפנית האנגלייה יונה איטו. השיר שוחרר כסינגל מתוך אלבום האוסף בינואר 2008, והגיע למקום ה-8 ביפן. זו הייתה הפעם הראשונה מאז שנת 1999 שדיון הצליחה להיכנס למצעד היפני. במקביל, השיר יצא גם כסינגל השלישי מתוך אלבומה Taking Chances, אשר יצא כמה חודשים קודם לכן. גם הגרסה אשר נכללה באלבום האוסף הזה, הייתה ללא הזמרת יונה איטו וגרסה זו יצאה כסינגל מחוץ ליפן. ב-22 ביולי 2009 יצאה גרסה נוספת של האלבום תחת הפורמט Blu-spec CD, גם גרסה זו שוחררה ביפן בלבד.
האחות
האחות (באנגלית: The Nurse) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי קצר אשר בוים על ידי ג'וליאן טרי, הוסרט על ידי אלכסנדר אנדרסון והופק על ידי טרי ואנדרסון גם כן. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת באחות-שֵׁדה. שתי השחקניות בסרט הקצר הן אריה וולטרס וחנה פלאצי והוא הופץ ב-16 באוגוסט 2017 ביוטיוב.
הסרט קצר היה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "My Annabelle Creation".
עלילה.
הסרט מתחיל בסצנה חשוכה, בה מתגלגלת לעבר חדרה של אמילי (אריה וולטרס) עגלת בית חולים. אמילי מתעוררת בבהלה וקוראת לאחות שמתגלה כאחות-שֵׁדה (מעין ספין אוף לנזירה-שֵׁדה), אך לא זוכה למענה. בעקבות כך, אוחזת אמילי בעמוד האינפוזיה אליו היא חוברה, ובכוס המים שהונחה ליד מיטתה במטרה ללכת ולמלא אותה, אף על פי שאינה רואה דבר.
בהמשך, היא מגיעה אל מסדרון בית החולים, שם היא שומעת רעשים מרתיעים, שגורמים לה להפיל את כוס המים ולרוץ אל עבר חדרה במטרה לחפש את לחצן המצוקה שלה. לאחר שלחצה עליו, מגיעה האחות, שמיד מרגיעה אותה ומורידה לה את התחבושות. כאשר אמילי מביטה בפניה של האחות, היא נחרדת לגלות שאלו פניה של האחות-שֵׁדה.
הוצאה.
הסרט הקצר הועמד בתחרות "My Annabelle Creation", וב-17 באוגוסט 2017, במאי הסרט "" דייוויד פ. סנדברג, הודיע כי הוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.
מוזאזאורים
פרחים בבוץ
פרחים בבוץ (באנגלית: Mudbound) הוא סרט דרמה תקופתית משנת 2017 בבימויה של די ריס. הסרט נכתב על ידי ריס יחד עם וירג'יל ויליאמס, ומבוסס על הרומן באותו השם מאת הילרי ג'ורדן. בסרט מככבים קארי מאליגן, גארט הדלונד, ג'ייסון קלארק, ג'ייסון מיטשל, ומרי ג'יי בלייג'. הסרט מתאר שני יוצאי מלחמת העולם השנייה – אחד לבן, אחד שחור – אשר חוזרים למיסיסיפי וכל אחד מהם מתמודד עם גזענות והפרעת דחק פוסט-טראומטית בדרכו שלו. בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל סאנדנס ב-21 בינואר 2017, ואז הופץ לבתי קולנוע באופן מוגבל, וכן יצא בנטפליקס.