חודש לאחר מכן, סות' נקרא לפלאנתאס על ידי מועצת הצדק העליונה, שם בהרכב של אבירים הואשם לורד סות' בהריגת אשתו הראשונה. הוא נמצא אשם וגזר דינו היה הוצאה להורג. קבוצה של אביריו הנאמנים הצילה אותו מהגרדום והללו נמלטו לטירת דארגארד. הסולאמנים לא ששו להתקיף את הטירה המבוצרת והיגלו את סות' לארץ ליל. סות' הפך מדוכא בשל מצבו ואשתו החלה מתפללת לאלה מישאקאל כדי שתציל את בעלה. האלה הורתה לה לבקש מסות' לרכוב לעבר איסטר כדי למנוע מן המלך הכוהן לקרוא תיגר על האלים, דבר שיביא על הארץ את חורבנה. הובטח לו, כי אם ייהרג בעת הניסיון לעצור את המלך הכוהן, פלאדין ומישאקאל יקימוהו לתחייה כדי להבטיח את הצלחת משימתו. כך, למרות שייהרג בסופו של דבר, הוא ימות בשלווה, כאשר כבודו מושב לו.
לאחר שהירהר במסר האלוהי שניתן לו, סות' הסכים לצאת למסע. יחד עם שלושה מן האבירים הנאמנים לו ביותר, וּוֶרְסְטֶן קֶרְן, קַרָאדוֹק וקוֹלְם פַארוֹלְד אשר ישמשו לו מלווים, סות' רכב לעבר איסטר לעצור את המלך הכוהן. אולם, בדרכו נתקל באותה משלחת של עלמות אלפיות, אשר נהגו לנסוע במחיצת איזולדה. העלמות (אשר היו למעשה רוחות) שנשלחו על ידי מלכת האופל סיפרו לו כי איזולדה לא הייתה נאמנה לו וכי הילד שנולד להם אינו שלו. בזעמו, "הרג" סות' את האלפיות והסתובב על עקביו לעבר טירת דארגארד במטרה אחת - רצח. כאשר הגיע לטירתו, מצא סות' את איזולדה אוחזת בתינוקם שאך נולד והתעמת עימה על השקרים שנלחשו באוזנו. בעודם מתווכחים באולם המבואה, החורבן הגדול, אותו היה אמור סות' למנוע הכה בקרין, וגרם לנברשת התקרה שעמדה מעל איזולדה ופרודאר לקרוס עליהם ולמחוץ אותם למוות. בעודה גוססת מתחת לנברשת, ניסתה אשתו למסור את בנם לידי סות' כדי שיצילו, אולם האביר, בגאוותו, סירב. ברגעיה האחרונים, קיללה איזולדה את סות' קללה נוראית בכך ש"יחיה תקופות חיים עבור כל חיי אדם שנספו בחורבן".
לורד סות' נספה מן הלהבות שאחזו במבצרו, אולם הקללה שהטילה עליו איזולדה נשמעה באוזני האלים, וכאשר סות' התעורר, הוא מצא כי בשרו נשרף ועורו התקלף ממנו. עד מהרה כל שנשאר הוא שלד עטוי שריון מפוייח, עם עיניים שבערו בלהבה כתומה. אביריו הנאמנים, אף הם נספו בחורבן, אך בדומה לסות', אבירי סולאמניה הללו לא מתו. הם נידונו לשרת את סות' כשלדים לוחמים. שלוש עלמות האלפים שהסיתו את סות' חזרו כבאנשי כדי להזכיר לו ערב אחר ערב את ההרס והחורבן שנגרמו בשל מעשיו.
מלחמת הרומח.
מאות שנים לאחר מכן, טאקיזיס פתחה במלחמת הרומח כדי לכבוש את קרין והייתה צריכה את עזרתו של לורד סות' עבור צבאה. לורד סות' הודיע לה כי יסכים לשרת את שר הדרקונים (תואר, אשר היה שייך למנהיגי צבאות הדרקונים של טאקיזיס) אשר ישהה לילה במבצרו. רק שרת הדרקונים הכחולה, קיטיארה, קיבלה את האתגר ואכן שרדה את הלילה המחריד בטירתו. בתמורה, הוא נשבע לה אמונים, והוכיח במהירות את ערכו. נוכחותו מנעה את הוצאתה להורג של קיטיארה בידי אריאקס, הוא עזר לה בעת שביהּ של לאורנה, המצביאה הזהובה של צבאות הטוב. הוא עשה זאת תמורת קבלת נשמתה של לאורנה, לאחר שזו תוצא להורג בזמן ההכרזה על ניצחון צבאות הזדון במקדשה האפל של מלכת האופל. לאורנה הזכירה לו את מראהּ של אשתו השנייה, איזולדה, ועל כן חמד את לאורנה לעצמו. אולם כאשר קרס המקדש, הצליחו לאורנה ותניס חצי-אלף להימלט מזרועותיו. בתחילה לעג סות' לקיטיארה על שאיפשרה לתניס (שהיה מאהבהּ של קיטיארה) ולאורנה להימלט, אולם היא הבטיחה לסות' כי כך יזכרו אותה תניס ולאורנה תמיד בשל מחווה זו, אשר תעיב על שניהם לתמיד. סות' קיבל זאת, ולאחר מכן, עזר סות' לקיטיארה לחסל את יריביה ולהשתלט על צבאות הדרקונים, ולהגיש לה את כתר העוצמה ואת השליטה הבלעדית על צבאות הדרקונים.
מלחמת הגבירה הכחולה.
לפני פרוץ המלחמה, סייע סות' לקיטיארה בניסיון ההתנקשות בחייה של קריסניה כדי למנוע מרייסטלין מאז'ר לקרוא תיגר על טאקיזיס ולהפוך לאל, אולם, למרות שסות' כישף אותה בכישוף מוות, קריסניה ניצלה בזכות פלאדין שגרם לה להיכנס לתרדמת ולקח את נשמתה מגופה. סות' לא היה מודע לכך, ודיווח לקיטיארה כי משימתו צלחה.
בשבועות לאחר מכן, סות' זימן את לוחמי השלד והרוחות שלו לסייע לקיטיארה במצור שהטילה על פלאנתאס על מנת להפריע לרייסטלין בתוכניותיו. לסות' היו מניעים אישיים לכך - הוא פיתח אובססיה לקיטיארה והחליט כי הוא רוצה אותה כבת לווייתו לנצח. סות' וכוחותיו נכנסו לעיר וטבחו את מי שנתקלו בו. כשהגיע אל צריח הכישוף הנעלה, מצא אותה גוססת מפגיעת פגיונו של דאלאמר האפל, ותבע את גופה לעצמו. ברגע זה, הוא וצבאו נסוגו מפלאנתאס, דבר שסלל את הדרך לתבוסות כוחותיה של קיטיארה. אולם, בשל בגידתו של אחד ממשרתיו, קראדוק, נמנעה ממנו נשמתה של קיטיארה.
רייבנלופט.
ערפילי רייבנלופט תלשו את סות' וקראדוק מקרין בעודם נלחמים זה בזה. נשמתו הובאה אל תחומי ממלכת בארוביה. סות' תר אחר סטראד פון זרוביץ', שליט הממלכה, כדי שיעזור לו למצוא דרך לשוב לקרין. סטראד ניסה להשתמש בסות', דבר שעלה לו בחייו של דרקון אדום אשר היה אחד משומרי טירתו. לאחר שעבר תלאות רבות עם מַגְדָה, נערה משבט הויסטני וגירית-אדם (בדומה למזדאב, מדובר באדם המשנה צורתו לגירית) בשם עַזְרָאֵל דַאק, סות' גילה כי סטראד מחביא את קראדוק ממנו. סות' התקיף את סטראד ללא הרף, ובסופו של דבר נאלץ סטראד לשחרר את קראדוק לחסדי סות' כדי לשמור על ממלכתו. סות' רדף אחר קראדוק עד תחומי הערפילים, שם נמלט ממנו משרתו לשעבר.
לסות' ניתנה הזדמנות לכפרה ולחיות בממלכה בו הוא בן אנוש ומשימתו מאת אלי קרין צלחה, אך הוא חשב כי מהתלים בו והוא נידון להגיע אל ממלכת סית'יקוס ("ארץ הרוחות" בלשון האלפים) כפיצוי מאת הערפילים על שמנעו ממנו את נקמתו בקראדוק. טירתו החדשה, מבצר נֶדְרַאגַארְד (בסולאמנית, "זו אינה דארגארד)", אשר הייתה חיקוי נלעג לטירת דארגארד בקרין אשר שינתה תמידית את צורתה, כדי שסות' לא יוכל לשמור על סדר צבאי מבצעי לו היה רגיל. תקופת שהותו בסיתיקוס לא שינתה את אישיותו אף לא במעט. הוא מצא את עצמו עובר לממלכות צללים, אשר הכילו חלק מעברו. הוא סירב להכיר בחטאי העבר ולא היה מוכן לסבול את קללתו - דבר שבסופו של דבר, גרם לשיחרורו מערפילי רייבנלופט וחזרתו לקרין.
החזרה לקרין.
סות' מוזכר בקרין שנית, בזמן מלחמת הנשמות. מינה, נבחרתה של האלה האחת, ניסתה לגייס את לורד סות' לצבאותיה של מלכתה. אולם, סות' בילה זמן רב כלוא בטירתו (דבר שנגרם על ידי מלכת האופל), ובזמן זה הרהר רבות בחטאיו ועל העוול שגרם לעולם, לאשתו ולבנו. הוא סירב להזמנתה של טאקיזיס, והיא כתגמול, השיבה לו את חייו כבן תמותה. בעשותה זאת, וביהירותה, העניקה לסות' ברכה אחת אחרונה. היא השמידה את מצודתו כשהוא נמצא בתוכה, והוא קרס תחת השברים. כבודו של האביר הגוסס הושב לו, וברגעיו האחרונים נשבע לחפש את אשתו ובנו ב"עולם הבא" ובחיפוש זה תבוא לו כפרתו.
מראה.
בן אנוש.
בחייו, לורד סות' היה גבר בנוי לתלפיות, בעל לסת מרובעת, גבות בולטות מעט ועצמות לחיים גבוהות. עיניו בעלות גוון אפור-פלדה ושיער שחור סמיך המקבל אופי תלתלי ביורדו לכתפיים. בהיותו אביר סולאמני, הוא טיפח שפם ארוך טיפוסי.
אביר מוות.
קומתו של סות' היא כמעט שני מטרים. הוא לבוש שריון לוחות סולאמני, שעליו ניתן לראות את סמל מסדר הוורד, אשר כמש והתעוות והפך לסמלו - הורד השחור. גלימה סגולה ארוכה תלויה על כתפיו ומגיעה כמעט עד ברכיו. ציצית של שיער שחור קשורה לקסדתו, אותה הוא חובש תמיד. הוא אוחז בחרב שחורה הנמצאת בנדן שעל ירכו.
גוף השד של סות' הוא שקוף וניתן לראות רק זוג נקודות להבה אדומות כדם מרצדות מבין חריצי הראייה של קסדתו. קולו נשמע כהד ממעמקי מאורה חסרת-תחתית. בקרבתו ניתן לחוש בהילה של כפור זדונית שלא מן העולם אשר מצליחה אף להמיט אימה על קנדרים.
כוחות.
סות' הוא יריב עוצמתי ומסוכן ולא ידוע על דרך בה ניתן להשמידו. באגדות רומח הדרקון נאמר כי יבוא יום בו קדושי הכוהנים של פלדין יאמרו מילות עוצמה מסוימות נגד סות' שיכחידו אותו, אך אין תיעוד שמישהו אכן יודע כיצד יש לבצע את הטקס הזה.
סולם אומורי
סולם אומורי הוא סולם סייסמי המודד את עצימותה של רעידת אדמה באמצעות תאוצת קרקע מרבית (Peak Ground Acceleration – PGA) והשפעת רעידת האדמה על מבנים.
פיתוח.
הסולם פותח החל משנת 1894 על ידי הסייסמולוג היפני פוסקיצ'י אומורי (大森房吉, 1868–1923), שכיהן כפרופסור באוניברסיטת טוקיו וניסח את חוק אומורי העוסק בתדירותן של רעידות עוקבות.
לאחר ביקור באיטליה הבין אומורי כי סולם רוסי-פורל אינו מתאים כלל ליפן, מאחר שמאפיינים המופיעים בו – טיח נופל, פעמוני כנסיות מצלצלים ונברשות מתנדנדות – נעדרו מהסביבה היפנית האופיינית. דוגמה לכך הן ארובות הקיימות ביפן בעיקר במפעלים, בניגוד לשכיחותן בבתי מגורים באירופה. בהתאמתו את סולם רוסי-פורל לתנאים יפניים ציין אומורי את שרידותם של מבנים יפניים מסורתיים לעומת שבירותם של מבנים בסגנונות זרים בהקשר סייסמולוגי, ושילב את שני הסוגים בהגדרת דרגות העצימות.
בשנת 1900 פורסם סולם אומורי, והיווה בסיס לסולם JMA שפותח על ידי הסוכנות המטאורולוגית היפנית כמעט מאה שנים אחר כך.
הסולם.