שינוי הכיוון של ציר כדור הארץ משפיע ישירות על העלייה הישרה של גרמי השמים. כתוצאה מתנועת ציר כדור הארץ משתנה המיקום של נקודת שוויון האביב ואיתו משתנה העלייה הישרה של כל גרמי השמיים. כדי לשמור על דיוק המיקום יש צורך לציין תמיד לאיזו תקופת יחוס מתייחסת העלייה הישרה של גרם השמים כאשר תקופות הייחוס המקובלות במאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 הן B1900 − 31 בדצמבר 1899 שעה 19:28 (שעון גריניץ'), B1950‏ − 31 בדצמבר 1949, 22:09 (שעון גריניץ') או J2000‏ − 1 בינואר 2000, 12:00 (זמן אוניברסלי מתואם). תוצאה נוספת היא חוסר ההתאמה בין קבוצת הכוכבים שבה נמצאת השמש ובין ההגדרות ההיסטוריות של גלגל המזלות, כך כיום בנקודת ההיפוך הקיצית השמש נמצאת מעל לחוג הסרטן, אך היא נמצאת למעשה בתחומי קבוצת תאומים ובנקודת ההיפוך החורפית השמש נמצאת מעל לחוג הגדי, אך היא נמצאת למעשה בתחומי קבוצת קשת. הנקודות היחידות שהעלייה הישרה שלהן לא משתנה הן הקטבים של ציר ההקפה של כדור הארץ את השמש (קוטבי המלקה), כאשר הצפוני נמצא בקבוצת דרקון בעלייה ישרה של והדרומי נמצא בקבוצת דג זהב בעלייה ישרה של .
צפייה בגרמי השמיים.
עבור צופה ביום שוויון האביב, גרמי השמים בעלי עלייה ישרה של בין 00h ובין 12h יהיו מעל האופק ברגע שקיעת השמש, בחצות הלילה יהיו מעל האופק גרמי השמים עם עלייה ישרה בין 06h ובין 18h וברגע זריחת השמש יהיו מעל האופק גרמי השמיים עם עלייה ישרה בין 12h ובין 24h (זהה ל-00h). ביום שוויון הסתיו, גרמי השמים בעלי עלייה ישרה של בין 12h ובין 24h יהיו מעל האופק ברגע שקיעת השמש, בחצות הלילה יהיו מעל האופק גרמי השמים עם עלייה ישרה בין 18h ובין 06h וברגע זריחת השמש יהיו מעל האופק גרמי השמיים עם עלייה ישרה בין 00h ובין 12h. העלייה הישרה של השמש גדלה כל יממה בכ-4 דקות ועל פני שנה היא משלימה סיבוב שלם. העלייה הישרה של כוכבי הלכת גם כן משתנה כל יום, אך לא בקצב קבוע שכן היא תלויה בתנועת כדור הארץ וכן בתנועת כוכבי הלכת סביב השמש. כתוצאה מכך העלייה הישרה של כוכבי הלכת יכולה לגדול או לקטון (תנועה אחורית).
טאדיי
תא פוטו וולטאי
ארגון המורים
ארגון המורים ובשמו המלא: ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים ובמכללות הוא איגוד מקצועי המייצג מורים במערכת החינוך העל-יסודית בישראל בפני הממשלה והגופים העוסקים בחינוך. בארגון חברים (נכון ל-2020) למעלה מ-83,000 עובדי הוראה מכל רחבי ישראל, בכל זרמי החינוך: הממלכתי, ממלכתי-דתי, ערבי, בסמינרים ובמכללות. ארגון המורים קטן בגודלו מהסתדרות המורים, שהיא הגדולה והוותיקה יותר בין שני ארגוני העובדים במערכת החינוך.
היסטוריה.
ב-1958 פרשו 200 מורים מבתי הספר העל יסודיים מהסתדרות המורים והקימו ארגון נפרד שיקדם את מעמדם. המניע המקצועי לפרישה הייתה תחושת המורים כי השכלתם רחבה יותר ועבודתם כמורי תיכון חשובה וקשה יותר מהעבודה עם תלמידי החינוך היסודי והגנים. אך ברקע עמדה שאלת ההצטרפות להסתדרות הכללית, שלה התנגדו בכל תוקף.
על הפרק עמדה גם השאלה הפוליטית אשר התוותה את העיקרון המנחה את הארגון מאז הקמתו: הארגון אינו קשור לזרמים פוליטיים כלשהם, והחברות בו, כמו כל תפקידי הניהול, הם מקצועיים. הבחירות הן על בסיס ייצוג של בתי הספר ועל רקע מקצועי בלבד. במשך מעל שנה וחצי סירב משרד החינוך להכיר בארגון, אך לבסוף ניסה שר החינוך, זלמן ארן, לקדם פשרה על פיה ארגון המורים יזכה בהכרה, אבל הסתדרות המורים ימשיך לייצג את חברי הארגון בענייני שביתות ובחני פתע. לאחר שחבריו למפלגה דחו את הפשרה שלו, התפטר זלמן ארן מתפקידו.מאז צמח הארגון, והצטרפו אליו רוב מורי החינוך העל יסודי. אין הוא מקיף את כל המורים בחינוך העל יסודי, וישנם כאלה החברים בהסתדרות המורים.
בשנת 2011 חתם הארגון עם משרד החינוך על יישום רפורמת עוז לתמורה.
מבנה הארגון.
ארגון המורים הוא איגוד מקצועי, א-פוליטי, המאפשר לחבריו לבחור ולהיבחר ללא קשר להשתייכותם הפוליטית. מוסדותיו הנבחרים הם:
כמו כן מקיים הארגון ועדת ביקורת ובית דין חברים.
יושב ראש הארגון משנת 1997 הוא רן ארז. בבחירות לראשות הארגון בשנת 2018, הובס רן ארז על ידי יריבו חיו בוקובזה, אך תקנון הבחירות שונה במהלך יום הבחירות על מנת לאפשר את ניצחונו של ארז בכל זאת.
בין ארגון המורים להסתדרות המורים.
מאז פרשו חברי ארגון המורים מהסתדרות המורים, הצטלבו דרכיהם ונפרדו פעמים אחדות. לעיתים היו מאבקיהם משותפים והם ניהלו חזית אחת לקדם את ענייניהם, ולעיתים פעלו בנפרד.
הגננות והמורים בבתי הספר היסודיים חברי הסתדרות המורים, מקבלים את משכורותיהם מהממשלה, בעוד חברי ארגון המורים הם בעיקר מורים בחינוך העל יסודי ומקבלים את שכרם מהרשויות המקומיות או מהבעלויות (כגון רשת אורט ישראל). הבדל זה משפיע גם הוא על אופי המאבק והאינטרסים של כל אחד מהארגונים.
כלי נשק ייחודי של חברי ארגון המורים, בעת שביתה, הוא היכולת לעכב ולשבש את בחינות הבגרות. כוחו של ארגון המורים בא לידי ביטוי בעת החלת הרפורמה הראשונה במערכת החינוך, בשנות ה-60, כאשר הארגון שותף להתוויית הרפורמה בניגוד לעמדת חברי הסתדרות המורים.
שיאה של המחלוקת בין האיגודים הוא הניסיון של הממשלה ומשרד החינוך להעביר את הרפורמה בחינוך כפי שהוצעה על ידי ועדת דברת, בשנים 2006-2007. בעוד חברי הסתדרות המורים ניהלו משא ומתן נפרד עם הממשלה, פנו חברי ארגון המורים למאבק משלהם. ובעוד אלה מגיעים להסכמה המשיכו חברי הארגון להתנגד להחלת הרפורמה ולדרוש בה שינויים, כאלה שישפרו את תנאי המורים וכאלה שיעלו את ערכם ומעמדם.
במשך שנת הלימודים תשס"ז נקטו חברי הארגון עיצומים אשר שיבשו את הלימודים בבתי הספר העל-יסודיים, ובשנת הלימודים תשס"ח, בשביתה הגדולה שפרצה באוקטובר 2007, השבית ארגון המורים את מערכת החינוך העל יסודי במשך 64 ימים, בעוד שחברי הסתדרות המורים המשיכו ללמד כרגיל.
בחודש נובמבר 2008, לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, יצא ארגון המורים במסע פרסום נרחב נגד שרת החינוך, יולי תמיר. הסתדרות המורים הגיבה לכך, ופרסמה מודעות תמיכה ביולי תמיר.
ירוחם פישל ברנשטיין
בד&quot;צ חסידים בירושלים
מצחתה-מתיאנתי
ICOMOS
תחריט נחושת
מנזר נובודוויצ'י
מנזר נובודוויצ'י (ברוסית: Новодевичий женский монастырь - "מנזר הנשים החדש") הוא מנזר נשים בדרום-מערבה של מוסקבה ברוסיה, ואתר מורשת עולמית מאז שנת 2004. המנזר הוא אחד הידועים במוסקבה והוא שמר על אופיו ומבנהו מאז המאה ה-17.
היסטוריה.
מנזר נובודוויצ'י נוסד סמוך לעיקול של נהר מוסקבה על ידי הנסיך הגדול של מוסקבה ואסילי השלישי בשנת 1524. הוא הוקם לרגל שילובה מחדש של העיר סמולנסק בנסיכות, עשר שנים קודם לכן, ומכאן שמו האחר של המנזר - "מנזר בוגורודיצה-סמולנסקי" (Богоро́дице-Смоле́нский монасты́рь). המנזר היה למעוז חשוב בהגנת העיר מדרום-מערב, והצטרף למספר מנזרים אחרים שהיוו חלק ממערך זה. עם הקמתו הוענקו למנזר מספר כפרים בסביבתו, ואיוואן הרביעי הוסיף והעניק לו מספר כפרים נוספים מאוחר יותר.
למנזר נודע תפקיד חשוב במספר אירועים פוליטיים והיסטוריים בתולדות רוסיה - הוא היה למקום מושבה החלופי של משפחת הצאר, ולצד קתדרלות הקרמלין, הוא שימש כמקום קבורה לבני המשפחה במאה ה-16 ובמאה ה-17. בשנת 1598 הוכתר הצאר בוריס גודונוב בקתדרלה סמולנסקי במנזר, ובאותה תקופה הוקמה סביב המנזר חומת מגן עם מגדלים. בשנים 1611-1612 נכבש המנזר בידי הפולנים ולאחר שחרורו הוצב בו כוח מצב שכלל כמה מאות חיילים. לקראת סוף המאה ה-17 חלש המנזר על אדמות רבות וכ-15,000 איכרים, והצארינה סופיה אלכסייבנה העבירה אליו את מקום מושבה. באותה תקופה עבר המנזר תנופת פיתוח וניבנו בו מספר מבנים נוספים. על נזירות המנזר נמנו רק נשים משכבת האצולה, כמו בנות ואחיות של הצארים, ובשנת 1689 לפי פקודת פטר הגדול, הצטרפה אחותו לנזירות המנזר. בשנת 1812 השתלטו כוחות נפוליאון על המנזר ואף ניסו לפוצץ אותו, אך הדבר נמנע על ידי הנזירות.
בתחילת המאה ה-20 היו במנזר 51 נזירות בלבד, ועם תחילת השלטון הסובייטי, בשנת 1922 הוא נסגר, ובמקום נפתח "מוזיאון לשחרור האישה". בשנת 1926 נפתח במנזר מוזיאון היסטורי ובו אוסף גדול של איקונות, תכשיטים, וספרים מהמאות ה-16 וה-17. בשנת 1943 הורה יוסיף סטלין על הנהגת לימודי דת במקום, אך אלה הועברו ממנו לאחר כשנה. בשנת 1945 הושבה קתדרלת העלייה השמיימה לכנסייה. בשנת 1994 נפתח המנזר מחדש, אך חלק מהכנסיות והבניינים עדיין שייכים למוזיאון. במרץ 2015 פרצה שרפה במגדל הפעמונים של המנזר בעת שהיה בשיפוצים. בשרפה נגרם נזק למגדל אך לא היו נפגעים ולא דווח על היקפה או על הסיבה לפריצתה.
מבנה המתחם.
מבחינה אדריכלית, המנזר לא השתנה מאז המאה ה-17 והוא משמש דוגמה טובה לסגנון הברוק המוסקבאי. המתחם אשר היה חלק ממערכת של טבעת מנזרים שהגנו על העיר, שוכן בסמוך לגדת נהר מוסקבה, והוא מוקף בחומה ובפארק שחוצץ בינו לבין העיר. בצפונו ובמזרחו גובל המתחם באזור תעשייתי, ממערב בנהר, ומדרום בדרך המהירה המוליכה לאוניברסיטת מוסקבה.
מכלול המנזר כולל מספר מבנים בעלי חשיבות אדריכלית והיסטורית:
שכנים (סדרת טלוויזיה)
"שכנים" הייתה קומדיית מצבים שהופקה על ידי מחלקת השידורים בערבית של הערוץ הראשון. התוכנית שודרה בשנים 1989- 1993 בכל מוצאי שבת. הרעיון לתוכנית היה של מנהל המחלקה הערבית יוסף בראל. את הסדרה כתבה הזמרת דליה כהן וביים ויקטור קמר.
תקציר העלילה.