ב-1804 נשלח רזאנוב לנגסאקי שביפן, כשליח מטעם רוסיה, כדי להשיג הסכמי סחר בין שתי המדינות. רזאנוב הביא עמו מתנות יקרות לשוגון, אך הלה שמר על שתיקה במשך חודשים ואז החזיר את המתנות. למעט הקשר עם מושבת המסחר ההולנדית הקטנה באי דג'ימה, היו היפנים נחושים שלא ליצור קשר עם העולם החיצון. לאחר הכישלון ביפן הפליג רזאנוב בחזרה לרוסיה והגיע לקמצ'טקה ב-1805, שם חיכו לו הוראות להישאר במושבות של רוסיה בתפקיד מבקר מטעם הצאר וכמנהל בפועל של החברה הרוסית-אמריקנית. כמה שנים של ניהול כושל גרמו לחברה הרוסית-אמריקנית הפסדים כבדים, והיא עמדה בפני חורבן מוחלט. רזאנוב סייר בין תחנות החברה באיים, כשהוא קובע מכסות על מנת להגן על חיות הפרווה מטבח נמהר, ומעניש או מגרש אנשים שעברו על כללי החברה. הוא דאג להקים בתי ספר ביישובים הקטנים, ותרם להם ספרים מספרייתו האישית. הוא אף הקים בתי ספר לבישול שפרחו לתקופה קצרה.
בשליחות לקליפורניה.
את החורף שבין סוף 1805 לתחילת 1806 עשה רזאנוב ב"ארכנגלסק החדשה" (כיום סיטקה באלסקה), שבה היה המטה של החברה הרוסית-אמריקנית. בחורף זה תושבי היישוב (ובהם גם רזאנוב) כמעט גוועו ברעב בשל המחסור במזון. בסוף החורף קנה רזאנוב ספינה מקברניט אמריקני והפליג לקליפורניה, שהייתה אז חלק מהמושבה הספרדית, ספרד החדשה (לימים מקסיקו). מטרת המסע הייתה לרכוש מזון מהספרדים בתמורה לסחר חליפין במוצרים אמריקניים ורוסיים, ולארגן הסכם שעל פיו תישלח אספקת מזון פעמיים בשנה מקליפורניה למושבות של הרוסים בצפון אמריקה. ספינתו של רזאנוב הטילה עוגן בנמל סן פרנסיסקו בתחילת אפריל 1806. המסע היה סוער ורזאנוב לא הצליח לעצור בדרך כפי שהתכוון על מנת לדרוש בעלות בשם רוסיה על הנהר קולומביה.
על אף שהתקבל בכבוד רב ותושבי קליפורניה דאגו לרווחתו, הוסבר לו מיד כי חוקי ספרד אסרו על המושבות שלה לסחור עם מעצמות זרות, וכי מושל קליפורניה אינו ניתן לשיחוד. רזאנוב עמד בפני כישלון נוסף, אבל פרשת האהבים בינו לבין קונספסיון ארגלו (Concepción Argüello), בתו של מפקד סן פרנסיסקו, דון חוסה דאריו ארגלו (José Darío Argüello), יכולתו הרטורית של רזאנוב וכישוריו הדיפלומטיים שהעבירו את הכמורה המקומית לתמוך במטרתו, הביאו לתוצאות אחרות. שישה שבועות אחרי שרזאנוב הגיע לסן פרנסיסקו, הוא הפליג בחזרה לארכנגלסק החדשה מאורס לאחת הנשים היפות בקליפורניה, כשבטן ספינתו, ה"ג'ונו", גדושה במוצרי מזון כדוגמת בשר מיובש, ובידיו הסכם לאספקת מזון קבועה למושבה הרוסית באלסקה, שמושל קליפורניה הבטיח לו שישלח מיד עותק ממנו לספרד לאישור סופי. זמן קצר לאחר שחזר לארכנגלסק החדשה הוא חצה את הים לקמצ'טקה ושלח את ספינותיו להשתלט על האי סחלין מקבוצת האיים הקוריליים שהיה אז בריבונות יפנית. רזאנוב החל במסע היבשתי הממושך לסנקט פטרבורג כשמטרתו להשיג את חתימתו של הצאר על ההסכם עם ספרד כמו גם לשלוח מכתבים אישיים לאפיפיור ולמלך ספרד ובהם בקשת הסכמה והיתר מלכותי ההכרחיים למימוש נישואיו לקונספסיון.
בהגיעו לקרסנויארסק שבמרכז סיביר חלה רזאנוב במלריה. המחלה והתשישות הכריעו אותו והוא מת ב-8 במרץ 1807 ונקבר בקתדרלת ווסקרנסקי (Воскресенский собор) בקרסנויארסק. על קברו הוקמה מצבה מפוארת (שנהרסה יחד עם הקתדרלה בשנות ה-60 של המאה ה-20).
הערכת פועלו.
דווקא ההסכם שהצליח להשיג עם קליפורניה, שעורר התרגשות גדולה בספרד החדשה, היה, בראייה היסטורית, בין ההישגים הפחותים יותר. רזאנוב טרח קשה להשיגו משום דאגתו הכנה לעובדיו ולילידי אלסקה שעבדו עבור החברה הרוסית-אמריקנית ושבפועל היו עבדים. התכתובת שניהל עם מנהלים בחברה מלמדת על כוונתו הברורה לגרום לסיפוח כל החוף המערבי של צפון אמריקה לרוסיה, ולעודד הגירה מיידית בקנה מידה נרחב של רוסים לחבל ארץ זה. אלמלא מת, ובהתחשב בכישוריו, ייתכן שהיה מצליח להגשים חזון זה. אבל ההסכם עם קליפורניה מעולם לא נחתם, הרפורמות שביצע רזאנוב בחברה הרוסית-אמריקנית גוועו בשל התנגדות, ולכן נחרץ גורלם של המושבות הרוסיות לכיליון, והנערה הספרדייה שאהבה את רזאנוב, ושלא קיבלה מידע על גורלו עד מותה, הפכה לנזירה.
ב-1979 חיברו המלחין אלכסיי ריבניקוב (Алексей Рыбников) והמשורר אנדרי ווזנסנסקי (Андрей Вознесенский) אחת מאופרות הרוק הרוסיות הראשונות, כשהם בוחרים בפרשת אהבתם של רזאנוב וקונספסיון כנושא לאופרה. שם האופרה - "ג'ונו ואבוס" (Юнона и Авось), על שם שתיים מספינותיו של רזאנוב. ההפקה המקורית הועלתה בתיאטרון "לנקום" במוסקבה וזכתה להצלחה גדולה. את האופרה עדיין מבצעים, כמעט 30 שנים לאחר שהועלתה לראשונה על הבמה.
אן-קה-וה-דה
חדוה ודוד
חדוה ודוד היה שמו של צמד מוזיקלי ישראלי שנוסד ב-1965 והתפרק ב-1973. חברי הצמד היו חדוה עמרני ודוד טל (רוזנטל).
היסטוריה.
השניים נפגשו לראשונה בלהקת פיקוד מרכז שם שירתו שניהם, בתוכניות "למה כובע" ו"לא רוצים טובות". לאחר שחרורם הקימו יחד עם אושיק לוי וגבי ברלין את "רביעיית הטיילת". הרביעייה התפרקה לאחר תוכנית אחת, והשניים המשיכו לשיר יחד, ואף היו לזוג תקופה מסוימת בחייהם הפרטיים.
בשנת 1965 הוציא הצמד את אלבום הבכורה "צמד זמרי עם", שכלל 12 קטעים ובהם שירי עם בשפות שונות. בין המצליחים שבהם היה גוגולי גוגולי בגאורגית (בעיבודו של דוד קריבושי) שזכה בהמשך לגרסאות וביצועים רבים. האלבום יצא בהוצאה מחודשת בשנת 2001 עם תוספות בונוסים בסדרת "נוסטלגיה עברית". ב-1966 יצא אלבומם השני, שנשא את השם "חדוה ודוד". את רוב שירי האלבום, שהיו גרסאות בעברית לשירים לועזיים, כתב חיים קינן. באותה שנה הופיעו הצמד בפסטיבל הזמר והפזמון, וזכו במקום השלישי עם השיר "השניים" ובנוסף שרו גם את השירים "דבש" ו"מגדים". ב-1967 שבו לפסטיבל עם שני שירים, "שיר ריקוד" ו"מה עוד". באותה שנה הוציאו תקליט של שירי מלחמת ששת הימים הנושא את השם "ירושלים של זהב" יחד עם נגן המפוחית לארי אדלר.
בשנת 1968 יצאו חדוה ודוד למסע הופעות של כרמון, ונשארו בארצות הברית, עד יולי 1970. ההצלחה המסחרית שלהם הייתה בשנת 1970 כשזכו בפסטיבל הבינלאומי של טוקיו עם שירם של תרצה אתר ודוד קריבושי "אני חולם על נעמי". השיר הגיע למקום השני במצעד הפזמונים של קול ישראל ב-1971. הצמד הקליט גרסה של השיר ביפנית שנמכרה בשנת 1971 ביפן במאות אלפי עותקים, היקף מכירות שנחשב גדול עבור זמרים לא-יפנים.
ב-1972 הקליטו בעברית ובאנגלית את השיר "קחי אותי למעלה" וב-1973 את השיר "תמיד לשוב" שהיה שירם האחרון. באוגוסט 1973 הגיעו לישראל לסיבוב הופעות לאחר שהופיעו ברחבי העולם. הצמד התפרק בשנה זו. עמרני נשארה בלוס אנג'לס והופיעה בלהיטי סולו בקדם אירוויזיון: ב-1978 עם "בלב אחד" (סלאם עליכום), ב-1979 עם "שנינו יחדיו" וב-1981 עם "בוא אלי". טל עבר לארצות הברית, ניסה להתפרנס כזמר אך התמכר לסמים, ועבר לפריז לעבור תהליכי גמילה ושיקום.
ב-1993 הופיעו השניים במופע איחוד בפסטיבל ערד, אחריו שב דוד לפריז וב-1999 נפטר ממחלת לב ממושכת.
פרוטאוס (ירח)
פרוטאוס, הידוע גם כ-נפטון VIII, הוא הירח השני בגודלו של נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש, והירח הגדול מבין הירחים הפנימיים שלו. פרוטאוס התגלה בשנת 1989 והוא נקרא על שמו של פרוטאוס אל הים בעל יכולת שינוי הצורה במיתולוגיה היוונית.
גילוי.
פרוטאוס התגלה מניתוח תמונות שצולמו על ידי גשושית המחקר וויאג'ר 2 בשעה שזו ביצעה מעוף באזור של נפטון בשנת 1989. סטפאן סינוט וברדפורט סמית הכריזו (IAUC 4806) על הגילוי ב-7 ביולי 1989. מאחר שהצילום בוצע במספר פריימים הגילוי עצמו התרחש כ-21 יום לפני, ב-16 ביוני באותה השנה.
מקור השם.
עם גילויו, קיבל הירח את השם הזמני S/1989 N 1, ואת שמו הרשמי פרוטאוס הוא קיבל ב-16 בספטמבר 1991 על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, הסמכות העליונה בקביעת שמות לגופי שמיים.
משום שנפטון נקרא על שמו של אל הים מהמיתולוגיה הרומית, הוחלט כי ירחיו של נפטון ייקראו על שמותיהם של אלי הים מהמיתולוגיות השונות. פרוטאוס היה אל הים במיתולוגיה היוונית בעל יכולת שינוי הצורה.
מאפיינים פיזיים.
פרוטאוס הוא הירח השני בגודלו סביב נפטון, והירח הגדול ביותר מבין הירחים הפנימיים שלו. קוטרו מעל 400 ק"מ, גדול מנראיד, אך הוא לא התגלה בתצפיות מכדור הארץ בגלל קרבתו לנפטון, דבר שהקטין בצורה משמעותית את האור החוזר שלו מהשמש. פרוטאוס הוא אחד העצמים הכהים ביותר במערכת השמש, הוא שחור כמו פיח; בדומה לפובה, ירח של שבתאי, פרוטאוס מחזיר רק 6% מהאור שפוגע בו.
הירח בעל צורה מאוד לא סטנדרטית. הירח לא מראה שום סימן של פעילות גאולוגית, ופני השטח שלו מכילים הרבה מכתשים.
סי-אן-אן
ביולוגיה אבולוציונית
ביולוגיה אבולוציונית (Evolutionary biology) הוא תת-תחום בתחום הביולוגיה אשר חוקר את מוצא המינים והשינויים שלהם לאורך זמן שהפיקו את מגוון החיים על פני כדור הארץ, החל מאב קדמון יחיד.
הביולוגיה האבולוציונית הפכה לדציפלינה אקדמית בזכות עצמה בשנות השלושים והארבעים. רק בשנות השבעים והשמונים מספר לא מבוטל של אוניברסיטאות החלו להיל מחלקות ביולוגיה אבולוציונית.
ביולוגיה אבולוציונית קשורה קשר הדוק לתחומים מדעיים אחרים, כגון גאולוגיה, פליאונטולוגיה, אקולוגיה, ביוגאוגרפיה, אנטומיה/מורפולוגיה, פיזיולוגיה, ביוכימיה, ביולוגיה התנהגותית, ביולוגיה מולקולרית וגנטיקה.
חדווה ודוד
פסלי בודהה בבאמיאן