ב-25 ביולי 1373 מת מגנוס, ורק כמה שנים לאחר מותו הצליחו בניו לרשת את השטחים שנכבשו במהלך המלחמה.
משפחתו.
מגנוס התחתן עם קתרינה מאנהלט-ברנבורג, בתם של ברנהרד השלישי, נסיך אנהלט-ברנבורג ואגנס מסקסוניה, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
דוב שחור היידה גוואי
דוב השחור היידה גוואי (שם מדעי: Ursus americanus carlottae) הוא תת-מין מורפולגי מובחן של דוב שחור אמריקני. ההבדלים המורפולוגיים המשמעותיים ביותר הם גודל הדוב, הגולגולת המסיבית, והשיניים טוחנות הגדולות. תת-מין זה אנדמי להיידה גוואי (קנדה), ונחשב כמין בעל השפעה גדולה על סביבתו ביחס לשטח, בשל אוכלוסיית הדובים ביערות הסובבים את היידה גוואי.
דוב שחור ניופאונדלנד
הדוב השחור של ניופאונדלנד (שם מדעי: "Ursus americanus hamiltoni") הוא תת-מין מורפולגי מובחן של הדוב השחור האמריקני. דוב שחור ניופאונדלנד אנדמי לאי ניופאונדלנד שבאוקיינוס האטלנטי, והוא בדרך כלל גדול יותר מהדובים השחורים האמריקניים שחיים ביבשת. משקלו נע בין 90 ל-270 ק"ג, והמשקל הממוצע הוא 135 ק"ג. כמו כן, תרדמת החורף של דוב שחור ניופאונדלנד היא בין הארוכות ביותר מבין הדובים החיים באמריקה הצפונית.
מגנוס הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג
מגנוס הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Magnus I, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 1304 – 1369), היה דוכס בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1344–1369.
ביוגרפיה.
מגנוס נולד בשנת 1304, לאלברכט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולריקסה מוורלה, בתם של היינריך הראשון, נסיך מקלנבורג-גיסטרוב וריקיסה בירגרסדוטר.
בשנת 1318 מת אביו אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אולם מכיוון שמגנוס ואחיו ארנסט היו קטינים, ירש אחיהם אוטו המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג את כל הנחלות. לאחר שהתחתן מגנוס עם סופיה מברנדנבורג-שטנדאל שהייתה אחייניתו של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, עבר מגנוס בשנת 1333 להתגורר בזנגרהאוזן. בשנת 1444 מת אחיו אוטו המתון, ומגנוס וארנסט ירשו את נחלותיו, אולם ב-17 באפריל 1345 הם חילקו ביניהם את הנחלות.
בשנת 1346 פרצה מלחמה בין מגנוס לארכיבישוף מגדבורג, ובתמורה לסיוע מכר מגנוס את מרקיזות לנדסברג לפרידריך השני, מרקיז מייסן. אולם על אף הסיוע ניצח ארכיבישוף מגדבורג את מגנוס וכבש שטחים נרחבים מנחלותיו, ובעקבות כך השיגו ערי הדוכסות (ובעיקר בראונשווייג) יותר זכויות לעצמם. בשנת 1348 מסר הקיסר את לנדסברג והפלטינט של סקסוניה לברנהרד השלישי, נסיך אנהלט-ברנבורג, אולם הסכסוך ביניהם נפתר בדרכי שלום, על ידי שבנו של מגנוס - מגנוס התחתן עם קתרינה בתו של ברנהרד מאנהלט.
מגנוס ניסה לקבל את זכויות הירושה של נסיכות לינבורג שהייתה בידי בן דודו וילהלם השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אולם וילהלם ניסה להוריש זאת לנכדיו מדוכסות סקסוניה, מה שהוביל לאחר מותו למלחמת הירושה של לינבורג, שנמשכה עד לשנת 1388. בשנת 1367 הצטרף מגנוס לדיטריך, ארכיבישוף מגדבורג, אלברכט, בישוף הלברשטט, ולדמאר, נסיך אנהלט, ואחרים למערכה נגד גרהרד מברג, בישוף הילדסהיים, אולם הם הובסו בקרב דינקלאר, ומגנוס נפל בשבי ונאלץ לפדות את עצמו בתשלום כופר.
בשנת 1369 מת מגנוס, ובנו מגנוס השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו.
משפחתו.
מגנוס התחתן עם סופיה מברנדנבורג-שטנדאל, בתם של היינריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-שטנדאל ואגנס מבוואריה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
טרור אסלאמי באירופה (2014–הווה)
ג'ורג'י גלן
ג'ורג'י גלן (באנגלית: Georgie Glen; נולדה ב-20 באפריל 1956) היא שחקנית סקוטית, הידועה מהופעותיה בתיאטרון ובטלוויזיה.
ביוגרפיה.
גלן נולדה בהלנסבורו שבמחוז ארגייל וביוט בסקוטלנד.
תפקידה הבולט ביותר הוא בדמות האנה מור בסרט "רוחות של חופש" משנת 2006. היא גילמה את אמו של ג'ון ראסקין בדרמה "רומנטיקנים נואשים" על אנשי האחווה הפרה-רפאליטית. גלן הופיעה בדמות סרג'נט ג'ניפר נוקס בסדרת הטלוויזיה "בקצב הלב", ושיחקה בתפקיד ראש מחלקת ההיסטוריה, אודרי מקפול, בסדרה "דרך ווטרלו" של BBC One.
עוד בטלוויזיה הופיעה גלן בסדרה "הממלכה הקטנה" וב-2011 שיחקה בסיטקום "The Royal Bodyguard". בקולנוע שיחקה גלן בתפקיד קטן בסרט "השבוע שלי עם מרילין" לצדן של ג'ודי דנץ' ומישל ויליאמס. ב-2012 הופיעה בסרט "עלובי החיים" בתפקיד מאדאם בטיסטין.
להפציץ את אנגליה
להפציץ את אנגליה או פצצות על אנגליה (בגרמנית: Bomben auf Engeland), הוא שיר בגרמנית שחובר בידי וילהלם סטופר בשנות מלחמת העולם השנייה. השיר הולחן בידי נורברט שולצה, והיה ללהיט בלופטוואפה במהלך הקרב על בריטניה.
במקור השיר נקרא "להפציץ את פולין", והוא חובר בספטמבר 1939 במהלך המערכה בפולין. השיר כלל במקור שני בתים, שבהם מתארים טייסים את תחושת ההתעלות והשמחה שהם חשים כאשר הם ממריאים להפציץ את ערי האויב. אולם לאחר סיום הקרב על פולין ותחילת הבליץ והקרב על בריטניה, שונה שמו ל"להפציץ את אנגליה", והוסף לו בית נוסף אשר בו נאמר: "אנו מעניקים לאריה הבריטי/את המכה המכרעת האחרונה".
עבד נמלט
אילן בנק
אילן בנק (נולד 1951) הוא פנימאי, ראומטלוג, לשעבר מנהל מעבדת מחקר בנושא מערכת החיסון בבית החולים תל-השומר, פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב ומנהל מחלקה פנימית ב מרכז רפואי מעיני הישועה בבני ברק.
בין התמקצעויותיו של בנק בראומטולוגיה, נמנית מומחיותו במחלת לופוס, תסמונת אנטי-פוספוליפידית, (קדחת ים תיכונית משפחתית) ומחלות אוטואינפלמטוריות.
קורות חיים.
בנק נולד בשנת 1951 למיירה ופרופ' הרי צבי בנק. במסגרת העתודה האקדמית התקבל בגיל 18 לפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בנק בוגר הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1975. בצה"ל שירת כרופא צבאי עד 1982.
לאחר סיום השירות הצבאי יצא בנק לארצות הברית, שם התמחה במחלות פנימיות וראומטולוגיה, (1982-1988). בשנת 1987 התמנה לפרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה College of Physicians and Surgeons באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בשנת 1986 פרסם בנק מאמר מדעי על גילוי של תאי חיסון חדשים מסוג תאי ה-T המכונים 'גאמה-דלתה' האחראים על מערכות החיסון וההגנה מפני חיידקים, וירוסים ומחלות סרטן, המשמשים היום לטיפול בסרטן בניסויים קליניים מתקדמים. המאמר הוכר כ Pillar of Immunology על יד האיגוד האימונולוגי האמריקני (The American Association of Immunologists) ופורסם שוב ככזה ב כתב העט המדעי Journal of Immunology אוגוסט 2016.
בשנת 1988 חזר בנק לישראל, לבית חולים תל-השומר, למחלקה פנימית ו'. בנק מונה לסגן מנהל בכיר של המחלקה, בנוסף ניהל מרפאת מפרקים ואת מעבדת המחקר בנושא מערכת החיסון. בנוסף מכהן בנק כפרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב ברפואה.
משנת 2016 מכהן בנק כמנהל מחלקה פנימית בבית החולים מעייני הישועה בבני ברק.
בסאם שכעה
לאם (אות)
צ'ייס קייליש
צ'ייס טיילר קייליש (באנגלית: Chase Tyler Kalisz; נולד ב-7 במרץ 1994) הוא שחיין אמריקאי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ואלוף העולם (בודפשט 2017) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ואלוף העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (בודפשט 2017).
ביוגרפיה.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 זכה קייליש במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.22 דקות, אחרי דאיה סטו מיפן (4:08.69 דקות) ולפני טיאגו פריירה מברזיל (4:09.48 דקות).
באליפות המכללות שנערכה ב-2014 קבע במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא אמריקאי חדש של
3:34.50 דקות, שיפור לשיא של טיילר קלרי (3:35.98 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, בריזביין אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.62 דקות, אחרי קוסוקה הגינו מיפן (4:08.31 דקות) וטיילר קלרי (4:09.03 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה במדליית ארד במשחה ל-
400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.05 דקות, אחרי דאיה סטו (4:08.50 דקות) ודוד וראסטו מהונגריה (4:09.90 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:06.75 דקות, אחרי קוסוקה הגינו (4:06.05 דקות) ולפני דאיה סטו (4:09.71 דקות).
באליפות המכללות שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-24 במרץ 2017 קבע במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא אמריקאי חדש של 3:33.42 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוני אותה שנה ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.51 דקות, לפני אברהם דוויין (1:56.79 דקות) וג'וש פרנו (1:57.14 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:06.99 דקות, לפני ג'יי לית'רלנד (4:09.31 דקות) וגונאר בנץ (4:11.66 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:55.56 דקות, לפני קוסוקה הגינו (1:56.01 דקות) וואנג שון מסין (1:56.28 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 2018 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מוערב אישי בשיא אישי חדש של 1:55.40 דקות לפני מיץ' לרקין מאוסטרליה (1:56.21 דקות) וקוסוקה הגינו (1:56.66 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:07.95 דקות, לפני קוסוקה הגינו (4:11.13 דקות) ודאיה סטו (4:12.60 דקות).
אלוף אולימפי.