בעבר הייתה החקלאות מקור פרנסה עיקרי. כיום עדיין עוסקים בחקלאות במספר יישובים לצד יזמות, תיירות ומקצועות חופשיים.
המועצה נמצאת בעיצומה של מהפכה תכנונית וביצועית שמטרתה להביא לעצמאות כלכלית. בכלל זה מקדמים אזורי מסחר ותעשייה, מרכזי בילוי ופנאי שיהפכו לאזורי תעסוקה.
בשנים האחרונות התברכה המועצה האזורית חוף אשקלון בצמיחה דמוגרפית ששיעורה 4.8% בשנה. הגידול הוא פועל יוצא של התרחבות היישובים וקליטת תושבים חדשים, בנים חוזרים וקליטתם של מפוני גוש קטיף.
תרבות וחינוך.
למועצה האזורית 9 בתי ספר: 3 תיכונים - 'שקמה', 'כפר סילבר' וישיבה תיכונית 'בני יששכר' ו-6 בי"ס יסודיים: 'ניצן', 'חופים', 'מורשה', 'ניצני קטיף', 'באר גנים' ו'שדות סילבר'.
אחוז הזכאים לתעודת בגרות גבוה מהממוצע הארצי ועומד על 80%. אחוז המתגייסים לצה"ל עומד על 93.4%.
בתחום המועצה פועלים גם מרכז קהילתי ובו היצע עשיר של פעולות תרבות, נוער וספורט, מרכז יום לקשיש, מרכז טיפולי לילד ולמשפחה ובית ספר שדה 'שקמים'.
בין השנים 2010–2014 זכתה המועצה ב"פרס ניהול כספי תקין" מטעם משרד האוצר ומשרד הפנים במשך חמש שנים ברציפות.
בשנת 2011 הוכרזה המועצה כ'מועצה ירוקה סביבתית'. במועצה מקדמים פרויקטים של מחזור וקיימות ומפעילים את התוכנית הייחודית 'יערת הדבש' שמטרתה נטיעת שתילים וצמחים עתירי צוף, כדי להחזיר לטבע את שנלקח ממנו.
בשנת 2013 הוענק לחוף אשקלון פרס שרת התרבות והספורט על הישגים מרשימים בתחום זה וכן כוכבי יופי עבור מספר מקוואות ביישובי חוף אשקלון מטעם המועצה לישראל יפה.
בשנת 2014 הוענקו למועצה 5 כוכבי יופי במסגרת תחרות 'קרייה יפה ונקייה' מטעם המועצה לישראל יפה בחסות משרד הפנים ובשיתוף המרכז לשלטון מקומי ומרכז המועצות האזוריות.
בנוסף, אות "אביר איכות השלטון" הוענק לתושבי המועצה האזורית חוף אשקלון בקטגוריית חוסן לאומי בשנת 2014 על ידי התנועה לאיכות השלטון. מנימוקי השופטים: "הפרס מוענק בהוקרה על התנהלותם של תושבי המועצה, עובדי המועצה ונבחרי הציבור העומדים בראשה, אשר ניצבו בחזית הלחימה של מדינת ישראל במהלך מבצע צוק איתן, תחת התקפה קשה הן מהאוויר והן מהיבשה, באחריות, בסולידריות ובערבות הדדית. תושבי המועצה ועובדיה מלמדים אותנו מהם כוח עמידה, רעות וציונות ובמסירותם למדינת ישראל וערכיה הם משמשים מופת לכל אזרחי המדינה".
המועצה האזורית חוף אשקלון הוכרזה כזוכת "פרס החינוך" לשנת תשע"ד (2014).
במועצה פועלות מספר רב של תנועות נוער בכל ישובי המועצה: השומר הצעיר, בני עקיבא, המוסד ובראשם התנועה החדשה.
יישובי המועצה
בחוף אשקלון 21 יישובים:
כרמיה (קיבוץ)
כַּרְמִיָּה הוא קיבוץ באזור הדרום בין אשקלון לרצועת עזה. הוא ממוקם כארבעה קילומטרים צפונית לרצועת עזה וכשני קילומטרים מערבית לכביש 4. הקיבוץ נקרא על שם הכרמים המצויים בסביבת היישוב בנוסף לעברות הצליל של הכפר הערבי הסמוך ח'ירביה.
היסטוריה.
הקיבוץ נוסד ב-21 באפריל 1950, על אדמות הכפר הערבי הנטוש הרביא (נכתב גם חירביה או הירביה) והוקם על ידי גרעין נח"ל של השומר הצעיר מתוניס ומצרפת, זאת לאחר שקיבלו הכשרה מזורזת בקיבוץ בית זרע. הנקודה הוקמה סביב בניין בית הספר שנבנה כנראה על ידי הבריטים כמה שנים קודם לכן עבור ילדי הכפר הערבי הירביא, אשר נהרס במלחמת העצמאות ולאחריה, ונמצא על גבעה קרובה צפונית-מזרחית לקיבוץ.
בשנים הראשונות סבל הקיבוץ ממסתננים שהגיעו מרצועת עזה שעסקו בעיקר בגניבות, ולאחר מכן, במסגרת הפדאיון, גם במעשי טרור.
בשנים אלו נקבע הקיבוץ, על ידי הסוכנות היהודית כמשק מטעים, אשר ברובם מלבד הפרדס לא התאימו לאדמות ולאקלים ונכשלו. היום הקיבוץ שייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
בשנת 1952 פרץ מאבק פוליטי קשה בתוך מפ"ם, חברים רבים נהו אחרי משה סנה שייצג במפ"ם רעיונות אנטי-ציוניים. 22 חברים שהזדהו עם סנה, הוצאו אז מהקיבוץ לא לפני שפתחו בשביתת רעב והביאו את הקיבוץ למשבר. ב-1954 הגיע הגרעין הישראלי "גדיש" לחיזוק הקיבוץ, ואחר כך הגיעו כמה גרעינים מארגנטינה, ממרוקו ומישראל, כולם יוצאי תנועת הנוער השומר הצעיר. כמו כן הצטרפו לקיבוץ לא מעט בודדים. עם השנים, המשק החקלאי התבסס על רפת, שהיא מהמצטיינות בארץ עד היום, על לול הטלה שנסגר מחוסר כדאיות, ועל גידולי שדה מגוונים ופרדס.
בשנת 1972 הוקם בקיבוץ מפעל "שמיכות כרמיה", שעיבד סיבים לצרכים שונים והתפרסם בארץ בעיקר בשמיכות האיכות שלו.
בשנות השמונים פגע משבר הקיבוצים גם בקיבוץ כרמיה. המפעל שלא יכול היה להתפתח, לאחר שהבנקים לא איפשרו לו זאת - נמכר. חלק גדול מהפרדס נעקר בגלל הקיצוצים במים. וגידולי השדה התאחדו עם ענפים חקלאים מהקיבוצים שבסביבה ומתמודדים עד היום בקיצוצי המים ובמאבקי השוק הישראלי.
בשנות התשעים המאוחרות עבר הקיבוץ תהליך מסודר של הפרטה. תהליך זה עדיין לא הסתיים. בשנת 2002 נחנך במקום "בית הבנים", להנצחת 6 החברים-בנים שנפלו במלחמות ישראל.
לאחר פינוי רצועת עזה במסגרת תוכנית ההתנתקות הוקמה בקיבוץ שכונה עבור המתפנים המאכלסים אותה היום, אך לא ברור אם יישארו במקום.
לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות סבל עדיין (2007) הקיבוץ מירי רקטות קסאם, כאשר למעשה לא היו לו כל אמצעי מיגון מתאימים. ב-3 בפברואר 2006 פגעה רקטת קסאם ישירות בקרווילה, וכתוצאה מכך נפצעו ארבעה אנשים, בהם תינוק שנפצע בינוני-קשה בראשו.
ילדי הקיבוץ מתחנכים בקיבוץ יד מרדכי, בבית הספר היסודי "חופים" ובתיכון "מוסד שקמה".
ליד היישוב ישנה שמורת טבע הנקראת "שמורת חולות כרמיה". הקיבוץ שוכן בגובה של כ-25 מטרים מעל פני הים ובמרחק כ-2 ק"מ מחופו. כקילומטר דרומית לקיבוץ עובר נחל שקמה.
חלץ
חֶלֶץ הוא מושב במישור החוף הדרומי, הממוקם כשבעה קילומטרים צפונית לשדרות. המושב משתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1950 כמעברה על ידי עולים מתימן על אדמות הכפר חוליקאת ובסמוך לכפרים כאוכבה ובריר, עליהם התנהלו קרבות קשים במלחמת העצמאות. בנובמבר 1950 ישבו במעברה 92 משפחות שנפגעו קשה מפגעי מזג האוויר, שהפך צריפים וקרע אוהלים
שדה הנפט חלץ היה קידוח הנפט הראשון שהצליח במדינת ישראל. הנפט פרץ מהקידוח ב-1955 והיווה סיבה לחגיגות ולכתיבת שירים במדינה הצעירה. עד היום (2010), זהו שדה הנפט המסחרי היחיד בישראל ומופקות בו כ-100 חביות ביום.
שמו של המושב נגזר משמו של חלץ הפלטי שהיה אחד מגיבורי דוד המלך.
המושב נמצא כ-8 ק"מ ממכללת ספיר, ועקב כך מהווה פוטנציאל למגורי וחיי סטודנטים. לאחרונה נעשו שיפוצי תשתיות נרחבות במושב, לאחר שסבל מהזנחה קשה במהלך השנים. בנוסף ישנן תוכניות לבניית שכונת מגורים ירוקה בכניסה למושב.
הודיה
הוֹדִיָּה הוא מושב בישראל הנמצא במישור החוף הדרומי, ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים מהודו. על אדמות הכפר הערבי ג'וליס שפונה מתושביו לאחר כיבושו במלחמת העצמאות על ידי חטיבת גבעתי.
במשך הזמן נוצר תהליך של החלפת אוכלוסייה כאשר בסופו המתיישבים ביישוב היו עולים מאיראן, תימן ומרוקו.
היישוב נקרא על שם הודו – ארץ מוצאם של מתיישביו הראשונים. הניקוד הוא על פי השם המקראי הוֹדִיָּה – צאצא של כלב בן יפונה.
המושב משתייך לתנועת המושבים.
בת הדר
בַּת הָדָר הוא יישוב קהילתי כפרי במישור החוף הדרומי, מזרחית לעיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1994 על ידי המועצה האזורית בתוך שדה בור ששימש בשנות ה-50 מעברה לקליטת עולים חדשים, ובצמוד ל"חוות הדריה", שהוקמה בשנת 1948 ועל שמה הוא קרוי.
ביישוב כ-150 משפחות ובשנת 2008 היישוב התרחב ונוספו אליו משפחות מאזור צפון גוש קטיף. כיום (2022) אוכלוסיית היישוב מונה כ-170 משפחות דתיות, חילוניות ומסורתיות. ביישוב פועלים ביישוב גן ילדים, 2 בתי כנסת, מועדון נוער, מרכז מסחרי, ספרייה, מרכז יום לקשיש, מרכז לגיל הרך, מתנ"ס ומשרדי המועצה האזורית. יושב ראש הוועד הוא טל יעקב ברדה.
מבקיעים
מַבְקִיעִים הוא מושב עובדים במישור החוף הדרומי ליד העיר אשקלון השייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היישוב הוקם בשנת 1949 כקיבוץ, סמוך לכפר הערבי החרב ברברה על ידי חיילים משוחררים מצה"ל שעלו ארצה מהונגריה ומרומניה.
בשנת 1954 הפך היישוב למושב שיתופי.
שמו של היישוב הוא סמלי ומציין את הבקעת הצבא המצרי במקום זה במלחמת העצמאות על ידי צה"ל.
ב-2005 עברו ליישוב 25 משפחות מפאת שדה, אחרי שפונו מגוש קטיף במסגרת תוכנית ההתנתקות.
כוכב מיכאל
כּוֹכַב מִיכָאֵל הוא מושב חקלאי במישור החוף הדרומי, בין קריית גת ואשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1950 כמעברה על ידי עולים מעיראק, אך ננטש לאחר מספר שנים. באותה תקופה נקרא המקום "כוכב", על פי שמו של הכפר הערבי (הנטוש) הסמוך כאוכבה.
בשנת 1957 התגלה נפט בשדות כוכב, מדרום ליישוב כיום, כחלק מהרחבת שדה הנפט חלץ הסמוך.
בשנת 1963 יושב המקום מחדש, על ידי עולים מארגנטינה, ולשמו של היישוב נוסף "מיכאל" על שמו של סר מייקל סובל (Sir Michael Sobell) - נדבן מבריטניה.
כיום ישנה פעילות חברתית במושב, גנים, בריכה, מגרש. בשנת 2005 הורחב המושב (הרחבה קהילתית) והוכשרו 118 מגרשים לבני המושב.
בית שקמה
בֵּית שִׁקְמָה הוא מושב במישור החוף הדרומי ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים ממרוקו, איראן, ולוב.
ביישוב ישנה הרחבה שיושבה על ידי תושבים מאזורים שונים בארץ וכן מתושבי המקום.
שמו של היישוב הוא על שם עצי השקמה הגדלים באזור היישוב.
הערות שוליים.
ניר ישראל