לאחר מותו כתב אמנון בקר מילים חדשות לשיר מעזבונו של נאמן, השיר נקרא "שלכת", ומילותיו יוצרות באקרוסטיכון, את השם ינון נאמן. השיר זכה להצלחה ובוצע בין השאר על ידי חוה אלברשטיין (באלבום "כמו צמח בר"), נורית גלרון ושולי נתן.
עולם המקרא כמו מורשת ישראל היו מקורותיו ומהם לחניו לטקסטים של יהודה הלוי ושלמה אבן גבירול. יחד עם זאת, קשוב היה לטבע, לעבודתו בחקלאות ולנופי הארץ, וכל אלה באו לידי ביטוי ביצירתו.
כוכבים בהירים
כוכבים בהירים בולטים בשמי הלילה משום שהם קרובים יחסית לכדור הארץ או משום שהבהירות המוחלטת שלהם גדולה במיוחד. זו רשימת 50 הכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה (עד דרגת בהירות נראית 2.0) כפי שהם נצפים בעין. משום כך דרגת הבהירות מתייחסת לבהירות באור נראה בלבד; וכוכבים כפולים מופיעים ברשימה על פי הבהירות הכוללת של המערכת ולא בנפרד.
להשוואה, ניתנת הבהירות נראית הנראית המקסימלית של הגופים במערכת השמש, שניתנים לצפייה בעין:
שלום מצפת
גילת טלקום
גילת טלקום (Gilat Telecom; בעבר פעלה תחת השם "גילת סאטקום") היא חברה המתמחה באספקת שירותי תקשורת באפריקה, באמצעות תשתיות לוויין, תשתיות סיבים אופטיים ורדיו. מרבית לקוחותיה של החברה הם חברות בינלאומיות הממוקמות בעיקר ביבשת אפריקה אך גם ביבשות אירופה, צפון אמריקה ואסיה. בישראל החברה מוכרת לגופים ביטחוניים ומשרדי ממשלה.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2002 בשם "גילת סאטקום", כאשר חברת גילת תקשורת (שפעלה אז בשם "מנטרג'י"), ביצעה ספין-אוף לפעילות שירותי התקשורת הלוויינית שלה והעבירה אותם לשלד בורסאי שבשליטת איש העסקים דור ברגר, תמורת כ-70% מהון המניות של החברה הבורסאית. הפעילות של גילת סאטקום עצמה החלה כספין-אוף של חברת גילת רשתות לווין בשנת 1990.
בפברואר 1998, גם רכשה את הבעלות המלאה בחברת ישראסט, חברה שגם עסקה בשירותי תקשורת לוויינית והוקמה בשנת 1992 בשותפות עם חברת אלביט ואחרים. ישראסט עסקה בשירותי תקשורת לוויינית בישראל, ללקוחות כגון: אוניברסיטאות, מפעל הפיס, הטוטו קופת חולים מכבי ועוד. ואילו "גילת סאטקום" פעלה בעיקר מחוץ לישראל עם לקוחות באירופה ואפריקה. השלד הבורסאי שאליו מוזגה היה במקור חברה לייצור אריזות בשם "ליטו אופסט זיו", שהוקמה ב-1968, הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1994 ומכרה את פעילותה בשנת 2001. בעקבות העברת הפעילות, ביולי 2002, שינתה "ליטו אופסט זיו" את שמה ל"גילת סאטקום מערכות בע"מ". במרץ 2003 שינתה החברה את שמה ל"סאטקום מערכות בע"מ".
במרץ 2004, חברת מנטרג'י (לשעבר "גילת תקשורת"), נקלעה לכינוס נכסים, ואיש העסקים צביקה בארינבוים רכש ממנה את השליטה ב"סאטקום מערכות", לאחר שגבר בתהליך התמחרות על קבוצת יורוקום. בארינבוים מיזג לתוך "סאטקום מערכות" את החברות גאיה-קום ואי.פי.פלנט. חברת "גאיה-קום" הייתה נציגת תאגיד אירידיום בישראל, ושיווקה את שירות הטלפון הלוויני שלה. חברת "אי.פי.פלנט" הייתה מתחרה שסיפקה שירותי תקשורת לוויינית והתמקדה בשיווק והפצה של חבילות תקשורת למדינות מתפתחות, בעיקר באפריקה. אי.פי.פלנט הייתה בשליטת יורוקום תקשורת. במקביל החל במהלך של הכנסת משקיעים חדשים ופיצול הפעילות הבינלאומית, שוב תחת השם "גילת סאטקום" כחברת בת של "סאטקום מערכות". באפריל 2005 הודיע בארינבוים כי הוא מנהל משא ומתן עם ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק ואיש העסקים חזי בצלאל על השקעה בהיקף 10 מיליון דולר בגילת סאטקום. ברק ובצלאל לא ביצעו את ההשקעה אך ביולי 2005 מונה ברק לנשיא גילת סאטקום, תמורת דמי ניהול חודשיים וכן אופציה לרכישת עד 5% מהונה של גילת סאטקום. באוגוסט 2005, הונפקה גילת סאטקום בבורסה לניירות ערך בלונדון וגייסה 8 מיליון דולר לפי שווי של 30 מיליון דולר. שווי כמעט כפול מהשווי בו נסחרה סאטקום מערכות באותה עת בבורסה של תל אביב. בדצמבר 2005, חצי שנה לאחר שמונה, פרש ברק מתפקידו כנשיא גילת סאטקום. מיד לאחר ההנפקה עלה מחיר מנית גילת סאטקום בבורסת לונדון, אך עד סוף 2006 איבדה החברה כמחצית משוויה, אחרי שדיווחה כי התוצאות השנתיות שלה לא יהיו בהתאם לציפיות השוק.
במהלך 2006, ניהל בארינבוים משא ומתן על מיזוג עם החברה המתחרה סקייוויז'ן.
באפריל 2007 קבוצת יורוקום רכשה את השליטה בחברת סאטקום מערכות ובחברת הבת גילת סאטקום תמורת כ-35 מיליון שקל. במאי 2008, פרסמה סאטקום מערכות הצעת רכש לקניית המניות המוחזקות בידי הציבור של חברת גילת סאטקום, בבורסת בלונדון. במטרה למחוק את מניות גילת סאטקום מהמסחר.
במאי 2018, נכנסה קבוצת יורוקום, שהייתה בבעלות איש העסקים שאול אלוביץ' להליכי פירוק. למניות סאטקום שבבעלותה מונה כונס נכסים, שהחל לחפש רוכש לגרעין השליטה בחברה. בינואר 2020, השלימה גיוס הון פרטי בהיקף של 10.5 מיליון שקל בהנפקת מניות לגופי השקעה. מניות המהוות כ-22.7% מהון המניות הכולל.
בליול קולג'
אחמד אבן טולון
אחמד אבן טולון (בערבית: أحمد بن طولون, 835-883) היה מושל מצרים תחת החליפות העבאסית ולאחר מכן מרד בעבאסים וייסד את שושלת טולון העצמאית ששלטה על הלבנט.
המרד בעבאסים.
אחמד אבן טולון היה בנו של ממלוכ שמונה להיות מושל במצרים מטעם בית עבאס. אבן טולון קיבל הוראה מהחליפה לדכא את המרד בארץ ישראל של המושל אמג'ור. טולון אכן כבש את אזור א-שאם (ארץ ישראל וסוריה), אך סיפח את השטח למצרים והפסיק את תשלומי המיסים לבגדאד. אבן טולון היה המייסד והראשון מבין שושלת של שליטים טולוניים, ששלטו במצרים במשך 37 שנים, ומתוקף כך גם בארץ ישראל ובירושלים. מתקופת שלטונם בעיר לא נשאר זכר כלשהו, אך מקור ערבי אחד מזכיר מדרשה ללימודי האסלאם בירושלים מתקופת הממלוכים בשם מדרסת אלטולוניה. בשכונה המזרח ירושלמית ואדי אל-ג'וז קרוי רחוב, על שמו של אבן טולון.
ימי שלטונו.
אבן טולון פעל רבות לביסוס שלטונו וממלכתו. הוא שיקם תעלות השקיה וסכרים, בנה באזור קהיר של היום את מסגד אבן טולון שעומד על תלו עד היום.
בארץ ישראל היה מישור החוף מוזנח מאז הכיבוש הערבי וערי החוף נתפסו כערי גבול. אבן טולון שיקם את ערי החוף והקים את חלקן מחדש:
מותו ומורשתו.
בשנת 883 אבן טולון נרצח על ידי אחת מנשותיו כשרחץ באמבטיה, מקנאה.
דודו של אבן טולון ירש אותו אך מאבקי ירושה מתמשכים הביאו לקריסת השושלת הטולונית וב- 905 הצליחו העבאסים להשיב את שלטונם בשטח.
בריקדה
בריקדות
אוטופסיה
פוסטמורטם
פוסט מורטם
פוסט-מורטם
ריכרד מיכאל קבנר
ריכרד מיכאל קבנר (בגרמנית: Richard Koebner; ה'תרמ"ה, 1885 – ט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים ומייסד החוג להיסטוריה באוניברסיטה.
ביוגרפיה.
ריכרד קבנר, בנו של רופא, נולד בברסלאו. למד באוניברסיטאות של ברסלאו, ז'נבה וברלין. מוריו בברלין היו ההיסטוריונים הנס דלבריק, אלפרד הרמן ואדוארד מאייר, הפילוסופים מקס דסואה ואלואיס ריהל והכלכלן איגנץ יסטרוב . בברסלאו למד סוציולוגיה מפי ורנר זומבארט ופסיכולוגיה מפי הרמן אבינגהאוס, ובז'נבה למד אצל הפדגוד פאול דיפרואה (Paul Duproix). קיבל תואר דוקטור בברלין ב-1911 על עבודה שכותרתה "תפיסת הנישואין לקראת סוף ימי הביניים הגרמניים" (Die Eheauffassung des ausgehenden deutschen Mittelalters). ב-1920 מונה למרצה לימי הביניים והעת החדשה באוניברסיטת ברסלאו. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, פוטר ממשרתו באוניברסיטה. עזב את גרמניה ב-1934 ועלה לארץ ישראל. הקים ביחד עם יצחק בער ואביגדור צ'ריקובר את החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. מונה כפרופסור וכמופקד הקתדרה על שם ססיל ליאן באוניברסיטה. היה אחד מארבעת המרצים הראשונים שהורו בחוג.
ב-1955 פרש מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס. לכבוד יציאתו לגמלאות נערך בירושלים הכנס הראשון של החברה ההיסטורית הישראלית בהשתתפות מאות חוקרים. לאחר פרישתו שימש במשך שלוש שנים כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת מנצ'סטר, עד לפטירתו בט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958, בלונדון.
קבנר התמחה בימי הביניים, ביחס בין תודעה היסטורית לדיסציפלינה היסטורית. מחקריו עסקו בהיסטוריה חברתית וכלכלית של ימי הביניים והעת החדשה של המערב, עם דגש על אנגליה.
לזכרו הוקם מרכז מינרבה על שם ריכרד קבנר להיסטוריה גרמנית באוניברסיטה העברית.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
ריכרד קבנר
ריכרד מ' קבנר
אנדראס רוזנדל
שטרופוואפל
שְטְרוּפְּוַואפֶל (בהולנדית: Stroopwafel, ; במקור: Siroopwafel, סירופוואפל) הוא ופל דקיקה ועגולה ממולאת בסירופ, כיום על פי רוב סירופ תירס עשיר בפרוקטוזה עם טעם קרמל.
מתכון.
אפיפית השטרופוואפל המסורתית עשויה מתערובת של קמח, חמאה, סוכר חום, ביצים, שמרים וחלב. כדור מהבלילה מונח על דפוס אפיפיות (waffle iron) ומשוטח לאפיפית דקה ועגולה, עם הטבעה של דוגמת רשת. האפיפית נפרסת לשני חצאים עגולים דקים עוד יותר בעודה חמה, וביניהם נמרח סירופ הכולל חמאה, קינמון וסוכר חום. שני החצאים מודבקים יחדיו ככריך.
המרכיבים בשטרופוואפל תעשייתי יכולים להיות מגוונים יותר. על אריזת שטרופוואפל הולנדי מתוצרת Euro Shopper המיוצר בטילברך, הולנד, נרשם: סירופ גלוקוזה עשיר בפרוקטוזה 41%, קמח, שמנים צמחיים מוקשים חלקית, סוכר, אבקת חלב רזה, ביצים, קמח סויה, חומרי התפחה, מלח, תבלינים, חומרים מתחלבים (לציטין סויה), וצבעי מאכל (קרוטן).
היסטוריה.