הדג בעל סנפיר גבי גבוה ומעוגל, והוא מגיע לאורך של 60 סנטימטרים וגופו שטוח כצלחת. צבע הדג אפור בהיר או כסוף ומעט לבן עם שני פסים עבים מצידי הראש ומרכז הגוף. סנפירי החזה קטנים יחסית וצהובים והזנב דק וקצר. הסנפיר הגבי וסנפיר השת הפכו לארוכים מאוד, והם בולטים יותר משאר הגוף. הראש קצר עם שפתיים רחבות ועיניים שחורות בעלות טבעות צהובות סביבם.
זהו דג שוכן שוניות אלמוגים או כרי אצות ואף בחולות מלאכותיים, טרופיים בתחום שבין ים סוף וחופי הודו ודרום-מזרח אסיה עד לאוסטרליה ואף היגר לים התיכון. הדג יכול להימצא גם במים עמוקים יותר, אך לרוב חי סביב החופים.
הדג משתמש בשפתיו הגדולות כדי לחטוף זואופלנקטון או סרטנונים וגם אצות הצפים במים. זהו דג חברותי שלעיתים יימצא בחבורות הניזונות באותו מקום.
פטרה מורזה
פטרה מורזה (בגרמנית: Petra Morzé; נולדה ב-10 באוקטובר 1964) היא שחקנית אוסטרית.
ביוגרפיה.
מורזה נולדה בקלגנפורט כפטרה קוגלניק.
היא למדה משחק באוניברסיטת גראץ למוזיקה ואומנויות הבמה (Universität für Musik und darstellende Kunst Graz), לאחר מכן הופיעה במספר תיאטראות באוסטריה.
היא שיחקה בסרט הרימו עוגן מסדרת סרטי אסקימו לימון בתפקיד דנה, הבחורה בה בנצי מתאהב.
ב-2004 גילמה אחות המעורבת בתאונת דרכים בסרט "Antares" שהיווה את הנציג האוסטרי לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ב-2007 שיחקה בסרט של הבמאי אולריך זיידל "Import/Export" שהיה מועמד לפרס דקל הזהב.
ב-2008 שיחקה בסרט הגרמני "Nordwand" העוסק באירוע אמיתי של ניסיונם של שני מטפסי מטפסים להגיע לפסגת הר האייגר.
ב-2009 גילמה את אמה של הרוזנת אנה פלוכל (Anna Plöchl) בסרט אודות בית לורן של רשת הטלוויזיה הגרמנית "ZDF"
ב-2010 הופיעה בסרט הטלוויזיה "Die Spätzünder" של ORF.
בנוסף היא שיחקה במגוון סדרות טלוויזיה.
יש לה בן ובת ממערכת יחסים עם השחקן סטפן מטוש.
דפדפן כרום
המטבח המונגולי
המטבח המונגולי מושפע מהאקלים היבש והקר של המדינה ומזמינות המוצרים שבו. הוא מתאפיין בהסתמכות על בשר, שומן בעלי חיים ומוצרי חלב ובשימוש מצומצם בירקות ובעשבי תבלין. בשל הקרבה הגאוגרפית לרוסיה ולסין יש בו גם השפעות של מטבחי שתי ארצות אלו.
הנוודים במונגוליה מכלכלים את עצמם בבשר, שומן וחלב שמקורם בחיות המשק שלהם - בקר, סוסים, גמלים, כבשים ועזים, וכן מבשר ציד. התפריט המונגולי מכיל כמות גדולה של שומן בעלי חיים, הדרוש למתן אנרגיה בתנאי מזג האוויר הקשה השורר במדינה, בה יורדת הטמפרטורה עד לכ-40 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
הנוודים החיים מחוץ לערים מספקים את צורכיהם בעצמם במידה רבה. תיירים ימצאו לצידי הדרכים בתי נוודים (נקראים גר) המשמשים כמסעדות פשוטות. בעליהם מבשלים את המזון על גבי תנורי מתכת פשוטים, המוסקים בעצים או בצואת בעלי חיים מיובשת.
בשר עובר בישול, משומר בייבוש לעונת החורף (מנה הנקראת בורץ (Borts)) או משמש כמרכיב בהכנת מנות מרק וכיסונים ממולאים.
המנה הנפוצה ביותר באזורי הכפר היא תבשיל מבשר כבש שבדרך כלל אין בו מרכיבים נוספים. בערים שכיח מאוד למצוא בתי אוכל המגישים כיסונים ממולאים - בוז (Buuz), חושור (Khuushuur) ובאנש (Bansh). הכיסונים ממולאים בבשר ומבושלים באידוי, או שהם מבושלים במים או מטוגנים בטיגון עמוק בשומן כבש. מנות אחרות הן נזיד או מרק המשלבים בשר עם אורז או עם אטריות.
שיטת בישול בלתי שכיחה השמורה לאירועים חגיגיים, היא בישול בשר באמצעות אבנים לוהטות, שחוממו על גבי אש. האבנים ונתחי הבשר מונחים בתוך כלי סגור ובו מים, או שהאבנים מונחות בתוך חלל בטנן של עז או מרמיטה שהוכנו לבישול.
בשר סוס נאכל במונגוליה וניתן להשיגו ברוב חנויות המכולת.
חלב בעלי החיים משמש להכנת מנות שונות. החלב מחומם כדי להפריד ממנו את השומן, והנוזל הנותר מעובד לסוגים שונים של גבינות, יוגורט, קפיר וליקר חלבי. המשקה הנפוץ ביותר מחלב הוא איראג, המופק מחלב סוסה או חלב נאקה שהותסס.
דגן מקובל הוא שעורה, שעוברת טיגון או הלתתה. הקמח המתקבל ממנה נצרך כדייסה ביחד עם חלב וסוכר או עם תה. מקובל לשתות תה מעורב בחלב ובמלח, אשר ניתן להופכו למרק על ידי תוספת של אורז, בשר וכיסונים.
קינוח מונגולי נפוץ הוא בורצוג (Boortsog), שהוא מעין סופגניה המכילה קמח, חלב, ביצים ושומן ומטוגנת טיגון עמוק בשומן.
בזכות ההשפעה הרוסית הפכה הוודקה למשקה פופולרי, שלו מספר מותגים מקומיים. מותג בולט הוא צ'ינגיס וודקה, הקרויה על שמו של ג'ינגיס חאן.
פול דולי
פול דולי (באנגלית: Paul Dooley; נולד ב-22 בפברואר 1928) הוא שחקן, תסריטאי, סטנדאפיסט, מדבב וקומיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
דולי נולד בשם פול בראון בעיר פרקרסבורג שבמערב ורג'יניה לרות איירין, עקרת בית, ופיטר ג'יימס, פועל במפעל.
בצעירותו דולי היה קריקטוריסט ואייר קריקטורות עבור עיתון מקומי בעירו. היא שירת בצי ארצות הברית.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת מערב ורג'יניה עבר לעיר ניו יורק. על מנת להתקיים עבד כליצן בימי הולדת תוך שימוש ביכולות הקוסמות, ג'אגלינג ואיור קריקטורות. בתחילת שנות ה-50 החל לשחק בתיאטרון. דולי שימש כשחקן גיבוי לארט קרני שגילם במחזה "הזוג המוזר את של פליקס אונגר, והחליף אותו בתפקיד לאחר עזיבתו. הוא שימש במשך מספר שנים כסטנדאפיסט במועדוני סטנדאפ.
דולי עסק גם בכתיבה. הוא יצר את הסדרה החינוכית לילדים The Electric Company עבור רשת הטלוויזיה הציבורית PBS. הוא ייסד חברה בשם All Over Creatio עם אנדרו דאנקן ולין ליפטון שיצרה פרסומות לרדיו ולטלוויזיה.
קולנוע.
דולי השתתף בסרטים בהם "בת 16 הייתי", "פופאי", Raggedy Ann &amp; Andy: A Musical Adventure ו"תרגילים בהתבגרות". הוא דיבב בסדרת הסרטים "מכוניות". כמו כן שיחק בסרטים שבוימו על ידי רוברט אלטמן. דולי כתב עם אלטמן תסריטים לסרטים. דולי שיחק גם בסרטיו של הבמאי כריסטופר גסט מחכים לגופמן, "משב רוח מוזיקלי ובסרט "והזוכה הוא". בשנת 2002 שיחק בסרט המתח של כריסטופר נולאן "אינסומניה".
טלוויזיה.
שיחק בסדרה Coming of Age ששודרה בשנים 1988 עד 1989 ברשת CBS. כן שיחק בתפקידי משנה בסדרות ER, "גרייס על הכוונת", אלה הם חיי, " ו"תרגיע". שיחק בתפקיד ראשי בסדרה Coming of Age ששודרה בשנים 1988 עד 1989. בשנת 2000 היה מועמד לפרס אמי על תפקיד משנה שגילם בסדרה "הפרקליטים". ב-1988 שיחק במיני סדרה "הרצח של מרי פייגן" בה השתתפו גם ג'ק למון וקווין ספייסי.
בשנת 2010 שיחק דולי בסדרה Huge שנוצרה ונכתבה על ידי אשתו ובתו.
בשנת 2019 התארח בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "חג שמח וכל זה" בתפקיד של ג'ק, אביו של דון (דניס קווייד).
חיים אישיים.
דולי נשוי לתסריטאית ויני הולצמן. הזוג הכיר בעת שלמד בכיתת משחק. בתם היא התסריטאית ומפיקת הטלוויזיה סוואנה דולי. הזוג גר בשכונת Toluca Lake בלוס אנג'לס. מנישואיו הראשונים יש לפול דולי שלושה ילדים.
מזקף הבאר
מזקף הבאר הוא מבנה בטון גבוה ומבוצר אשר הוקם במחצית שנות השלושים בלב השטח החקלאי שבין העיר חולון מצפון וראשון לציון מדרום. המבנה, שנועד במקור לשמש כעמדת הגנה לפועלים היהודים בתקופת המרד הערבי הגדול, חזר לשמש את כוחות ההגנה שאבטחו את דרך הביטחון שנסללה עם פרוץ מלחמת העצמאות. המבנה מתוכנן לשימור כחלק מפיתוח אתרי מורשת דרך הביטחון.
הקמת המזקף בתקופת המרד הערבי הגדול.
במחצית השנייה של שנות השלושים, בתקופת המרד הערבי הגדול, הותקפו יישובים יהודיים בכל רחבי הארץ. סכנה מיוחדת ארבה לחקלאים יהודים שיצאו מגבולות היישוב ועבדו בשטחים החקלאיים שסביבו. כחלק מאמצעי ההגנה שנועדו לשמור על ביטחונם של החקלאים ולשמור על הרכוש והיבולים, הוקמו בנקודות אסטרטגיות עמדות הגנה מהן יכלו אנשי המגן לצפות על השטחים שסביב העמדה ולהתריע על התקרבות של כוחות עוינים.
עמדה מסוג זה הוקמה מצפון ליישוב נחלת יהודה, בלב שטחי הפרדסים הרחבים שרובם היו בבעלות יהודית. העמדה הגבוהה הוקמה על הבאר שסיפקה מים להשקיית הפרדסים, ונועדה לאבטח בשעות היום את הפועלים שעבדו בפרדסים ולשמור בשעות הלילה על מתקני הבאר ועל עצי הפרדסים. העמדה נבנתה במועד לא ברור בין השנים 1936–1938. לא ידוע מי תכנן את הקמת העמדה ומי בדיוק בנה אותה.
במהלך שנת 1939 דוכא המרד הערבי על ידי כוחות הצבא הבריטי, ולא היה עוד צורך בעמדת ההגנה. מבנה הבטון הגבוה נותר נטוש בלב שטחי הפרדסים הרחבים שבין חולון וראשון לציון.
השימוש במזקף בתקופת מלחמת העצמאות.
עם פרוץ מלחמת העצמאות החלו ערביי הכפר יאזור לתקוף את התחבורה היהודית שנסעה דרך הכפר מתל אביב לראשון לציון. התקפות אלו, שגבו קורבנות בנפש, חייבו את ההגנה לסלול את דרך הביטחון שעקפה את הכביש הראשי ואיפשרה לכלי הרכב לנוע במסלול חלופי. הכשרת הדרך החלה בחודש דצמבר 1947.
לאחר המתקפה בה מצאו את מותם שבעת הנוטרים עברה התחבורה היהודית אך ורק בדרך הביטחון. הדרך שיצאה מתל אביב דרך שכונת עזרא המשיכה בתוך מקוה ישראל לחולון, ומשם דרך חוסמסה ושכונת מולדת לנחלת יהודה. הערבים המשיכו לתקוף את התחבורה היהודית והטמינו מוקשים לאורך דרך הביטחון. לצורך השמירה על הביטחון בדרך הקצתה ההגנה כוחות רבים. תחילה הוטלה המשימה על לוחמי הפלמ"ח, שהוחלפו במחצית חודש פברואר 1948 בחיילים מגדוד 51 של חטיבת גבעתי. כוחות גבעתי ישבו בשכונת מולדת ובסביבתה, ועסקו בפעילות מתמדת לאבטחת הדרך. בלילה נערכו מארבים וביום בוצעו סיורים לגילוי מוקשים. המכוניות הורשו לעבור רק לאחר בדיקת הדרך.