פרידריך רִיקֶרט (בגרמנית: Friedrich Rückert; 16 במאי 1788 – 31 בינואר 1866) היה משורר גרמני, מתרגם ופרופסור ללשונות המזרח.
חייו.
ריקרט נולד בשנת 1788 בעיר הקיסרית החופשית שוויינפורט (Schweinfurt), בן בכור לעורך דין. הוא למד בגימנסיה המקומית ובאוניברסיטאות וירצבורג והיידלברג. משנת 1816-17 עבד במערכת היומון "Morgenblatt" בשטוטגרט. כמעט את כל שנת 1818 עשה ברומא, ולאחר מכן, בשנים 1820 עד 1826 חי בקובורג. ריקרט התמנה לפרופסור לשפות המזרח באוניברסיטת ארלנגן בשנת 1826, ב-1841 נקרא למשרה דומה באוניברסיטת ברלין, שם היה גם ליועץ סתרים. ב-1849 פרש מן הפרופסורה בברלין ויצא לחיות באחוזתו סמוך לקובורג.
כשריקרט החל בקריירה הספרותית שלו, הייתה גרמניה נתונה במאבק לחיים ולמוות עם נפוליאון; בכרך שיריו הראשון, "שירה גרמנית" ("Deutsche Gedichte"), שיצא לאור בשנת 1814 בשם העט פריימונד ריימאר (Freimund Raimar), נתן, בעיקר ב-Geharnischte Sonette רבות העוצמה, ביטוי עז ותקיף לרגשות שפיעמו בלב בני ארצו. בשנים 1815–1818 הופיעו "נפוליאון, קומדיה פוליטית בשלושה חלקים" ("Napoleon, eine politische Komödie in drei Stücken"), שרק שניים מחלקיה יצאו לאור; וב-1817 "עטרת העתים" ("Der Kranz der Zeit").
בשנת 1822 הוציא ריקרט קובץ פואמות בשם "ורדים מן המזרח" ("Östliche Rosen"), ובשנים 1834-38 יצא לאור האוסף "קובץ שירה" ("Gesammelte Gedichte") בשישה כרכים – מבחר שיצא שוב ושוב, פעמים רבות.
ריקרט שלט בשלושים שפות וטבע את חותמו בעיקר כמתרגם של דברי שירה אוריינטליים וכמחבר שירה ברוח רבי האמן מן המזרח. עניין רב עוררו תרגומיו למאקאמות של אל-חרירי מבצרה ("Hariris Makamen") משנת 1826, "נאל ודמאייאנטי" ("Nal und Damajanti"), מעשיה הודית בשנת 1828, "רוסטן וסוראב, סיפור גיבורים" ("Rostem und Suhrab, eine Heldengeschichte") ב-1830, ו"חאמאסה, או שירי העם הערביים העתיקים ביותר" ("Hamasa, oder die ältesten arabischen Volkslieder") ב-1846.
כמו כן, תרגם את הקוראן מערבית לגרמנית.
בין כתבי המקור שלו, העוסקים בנושאים מזרחיים:
המורכבת ביותר ביצירותיו היא "חוכמת הברהמינים" ("Die Weisheit des Brahmanen"), שיצאה לאור בשישה כרכים בשנים 1836 עד 1839. זו ומחזור שירי האהבה "אביב אהבה" ("Liebesfrühling") משנת 1844, מהווים את מיטב יבולו של ריקרט.
בשנים 1843 עד 1845 הוציא ריקרט את הדרמות "שאול ודוד" (1843), "הורדוס הגדול" (1844), "הקיסר היינריך הרביעי" (1845) ו"כריסטופרו קולומבו" (1845), כולן נחותות בהרבה בהשוואה ליצירה שלה חב הוא את מקומו בספרות הגרמנית. בתקופת מלחמת שלזוויג השנייה בשנת 1864 כתב את "תריסר שירי מלחמה לשלזוויג-הולשטיין" ("Ein Dutzend Kampflieder für Schleswig-Holstein"), שרישומם על הציבור, אף כי פרסומם היה אנונימי, היה ניכר.
אחרי מותו נמצאו תרגומי ושירי מקור רבים בעזבונו, והם יצאו לאור בקבצים אחדים. ריקרט הצטיין בדמיון עשיר, שקירב אותו אל עולם השירה המזרחית, ומעטים הצליחו להגיע לשיעור קומתו במיומנות רתמית ובכושר המצאה בתחום המשקל. אין כמעט צורה לירית שאינה מיוצגת ביצירתו, ובכולן כתב בקלות ובחן.
השפעתו בתחום לימודי המזרח בגרמניה לא פחתה עם השנים (השוו אנמארי שימל).
שירתו של ריקרט היוותה השראה רבת-עוצמה למלחינים ויש 121 יצירות שנכתבו לשירתו - רק גתה, היינה ורילקה מקדימים אותו במובן זה. בין המלחינים שכתבו מוזיקה לשירתו שוברט, רוברט וקלרה שומאן, ברהמס, מאהלר (המחזורים שירים על מות ילדים ו"שירי ריקרט"), מקס רגר, ריכרד שטראוס, זמלינסקי, הינדמית, בארטוק, ברג, הוגו וולף והיינריך קספר שמיד.
המצבה לאחד מבניה המפורסמים ביותר של העיר שוויינפורט - פרידריך ריקרט - ניצבת בכיכר השוק. המשורר והאוריינטליסט, שהבית בו נולד עומד בפינה הדרומית-מזרחית של בית העירייה, משקיף על המתרחש בכיכר המרכזית תוססת החיים של שוויינפורט מאז 1890. יוצרי המצבה הם האדריכל פרידריך ריטר פון תירש והפסל וילהלם פון ריהמן. דמויות אלגוריות מיצירותיו של ריקרט - "סונטות קמלות" (Geharnischte Sonette) ו"חוכמת הברהמינים" - ניצבות לרגלי פסל הארד של ריקרט.
הפרמטרים של קלינטון
Money (שיר של פינק פלויד)
Money (בעברית: כסף) הוא שיר רוק של להקת הפינק פלויד מ-1973 מאלבומם המפורסם The Dark Side of the Moon.
רקע.
השיר Money נחשב לאחד מהשירים הבולטים באלבום, והבאס ליין שמנוגן בו על ידי רוג'ר ווטרס הפך למוכר על ידי בסיסטים רבים. זהו גם השיר היחיד באלבום שיצא כסינגל. מאפיין מפורסם נוסף של השיר הן דגימות קול של קופה רושמת וצלצול מטבעות שפותחות את הרצועה (נלקחה משירם של הביטלס "Yellow Submarine") ובהמשך משתלבות בקצב השיר. שיר זה מתאר את חולשת האדם לכסף, את התאווה שלו לכך וכמה שגורם זה נהפך כבר לכמעט מחלה בקרב האנושות. שיר זה כולל בתוכו מאפיינים רבים של הפינק פלויד: אפקטים קוליים מיוחדים, סולואים של כלים מגוונים כגון הגיטרה והסקסופון, שינוי קצב תכופים, קצב שבור ומאפיינים מוזיקליים רבים נוספים.
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-218 מיליון.
שימוש בתקופה האחרונה.
השיר Money הוקלט כולו מחדש בשנת 1981 לאלבום האוסף A Collection of Great Dance Songs, בגלל בעיות של זכויות יוצרים עם חברת התקליטים. גילמור הקליט מחדש את השיר וביצע לבד את כל התפקידים בשיר: באס, גיטרה, תופים, קלידים, אך את החלק של הסקסופון ביצע דיק פרי, כמו בגרסה המקורית.
בסרט The Wall, בזמן השיר "The Happiest Days Of Our Lives", ישנה הפסקה קצרה במוזיקה ומתחילה סצנה בבית ספר - המורה של פינק לוקח לו את ספר השירים שלו ומלגלג עליו. המורה קורא בקול את מילות השיר שכתובות על הדף, ואלה בדיוק מילותיו של Money.
דבר אליי
שיאמן איירליינס
שיאמן איירליינס (בסינית: 厦门航空, בפין-יין: Xiàmén Hángkōng, באנגלית: Xiamen Airlines) היא חברת תעופה סינית. החברה נוסדה ב-25 ביולי 1984.
ב-17 בנובמבר 2011 החלה החברה בתהליך ההצטרפות לברית חברות התעופה סקאיי טים, הליך שהסתיים בסוף שנת 2012.
לאורך רוב שנותיה התמקדה החברה בקווי תעופה קצרים בתוך סין ולמדינות השכנות, אך עם קבלת מטוסי הבואינג 787 החל משנת 2015 החלה החברה להפעיל גם קווי תעופה ארוכים לאירופה, אוסטרליה וצפון אמריקה
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
תאונות ותקריות.
ב-2 באוקטובר 1990 חטף אזרח סיני שדרש מקלט מדיני בטאיוואן, מטוס בואינג 737-200 שהיה בטיסה 8301. בעת הנחיתה בגואנגג'ואו התנגש המטוס במטוס בואינג 757 של חברת צ'יינה סאות'ווסט איירליינס, 128 נספו ו-96 נצלו.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא שיאמן איירליינס באתר Airliners.net
הנרות הללו
הַנֵּרוֹת הַלָּלוּ היא תפילה שנהוג לומר או לשיר מיד לאחר הדלקת נרות חנוכה. התפילה תוקנה כנראה בתקופת הגאונים, ומופיעה לראשונה במסכת סופרים.
זמן אמירתו.
הרב אברהם אבלי בספרו מגן אברהם כתב שיש לומר תפילה זו, מיד לאחר שהדליק את הנר הראשון, ובספר משנה ברורה הוסיף לבאר מאחר שהנר הראשון הוא הנר העיקר אינו נחשב הפסק בין הברכה לשאר המצוות, וימשיך לאומרו תוך כדי שמדליק שאר הנרות.
אמנם בספר פרי מגדים כתב שגם אותן הנוהגים לומר תפילה זו לאחר הדלקת כל הנרות, עושים כדין.
אם התחיל לומר הנרות הללו קודם שהדליק את הנר הראשון, יש שכתבו שבדיעבד אין הדבר נחשב הפסק, וידליק את הנרות ולא יברך פעם נוספת.
הנוסח.
הנוסח הקדום.
נוסח התפילה מופיע לראשונה במסכת סופרים (פרק כ', הלכה ד'). הנוסח המופיע במסכת סופרים הוא:
נוסח הטור והמהרש"ל.
הנוסח המובא בטור הוא:
גם המהרש"ל הביא את נוסח זה, שבו ארבעים ואחת מילים. אך כסימן לנוסח זה כתב, שמלבד המילים "הנרות הללו" יש ל"ו (36) מילים. מכך עולה שיש להתחיל את הסימן לאחר כל שורת הפתיחה: "הנרות...מדליקין". אך עדיין יש מילה מיותרת, לכן ייתכן שיש בגרסה טעות העתקה, או שהסימן שנתן אינו מדויק.
הנוסח הנפוץ כיום.
הנוסח הספרדי:
הנוסח האשכנזי:
הנוסח החב"די:
תמר אלקן
תמר אלקן מאושר (נולדה ב-6 במאי 1985), היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אלקן גדלה והתחנכה בכרמי יוסף. בנעוריה למדה במגמת התיאטרון והמשחק בבית הספר התיכון לאמנויות "תלמה ילין", אותו סיימה בהצטיינות. את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה כמדריכת טיולים ברובע היהודי בירושלים. לאחר שרותה הצבאי למדה ב"סל"ה - בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין".
לאחר תום לימודי המשחק החלה לשחק ב״תיאטרון החאן״ ובין היתר ב"תיאטרון אורנה פורת", ב"מדיטק", ב"תיאטרון הערבי-עברי" וב"תיאטרון גשר".
בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע של דן וולמן, "גיא אוני", את דמותה של פאניה בתפקיד הראשי. על תפקיד זה זכתה בפרס "פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה", בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר". אותו סרט עובד לאחר מכן בשנת 2011 לסדרת דרמה טלוויזיונית ששודרה בערוץ 1.
ב-2011 שיחקה בסרט הקצר, "נאמן למקור" שזכה בפרס "פסטיבל הקולנוע בתל אביב". באותה שנה השתתפה בהצגה "תמול שלשום" (על-פי הרומן מאת ש"י עגנון), שעלתה בתיאטרון הערבי-עברי ביפו בבימויה של פנינה גרי.
החל ממאי 2011 משחקת אלקן בתיאטרון החאן בירושלים. תמר אלקן מאושר משחקת בין השאר בהצגות "חוקר פרטי", ב"משחק של אהבה ומזל" של מאריבו בבימויה של ג'יטה מונטה, בהצגה "תהלה", בבימויה של שיר גולדברג, בהצגה תעלולי סקפן בבימויו של אודי בן משה, בהצגה החולה המדומה בבימויו של אודי בן משה, "הקומדיה של קאלאנדרו", "תמונות מחיי הכפר", סיפור על אהבה וחושך (בתפקיד פאניה).