זיקית זו חיה בין הענפים באזורים פתוחים וחיה בטריטוריה מבודדת ותתקוף כל משיג גבול. היא טורפת הניזונה ממגוון חרקים כמו צרצרים, חגבים, לטאות קטנות, עכבישים, תולעים, זחלים ואף ציפורים קטנות. הלשון המהירה והדביקה פועלת במהירות ומביאה טרף במרחק של יותר ממטר לפה הזיקית.
זיקית כף ננסית
זיקית כף ננסית (שם מדעי: Bradypodion pumilum) היא מין של זיקית קטנה החיה רק באזור הכף המערבי שבדרום אפריקה ובעיקר סביב קייפטאון.
אורך זיקית זו 15 ס"מ והיא בעלת צבעים בולטים על חלק מאיבריה בצבע ירוק, כחול וורוד. ראשה קטן עם עיניים בולטות ומספר קוצים לאורך גופה בצבע בהיר. שני הזוויגים דומים בגודל. הזיקית בעלת לשון ארוכה מאוד ביחס לגודלה והיא בעלת זרועות ארוכות וזנב ארוך ולופתני איתו היא נתלית על ענפים.
זיקית זו משריצה 10–15 ולדות חיים שנולדים בצבע ורוד בין הזלזלים. עם זאת ישנה תמותה גדולה של צאצאים אלו, אף על פי שאימם מטפלת בהם.
הזיקיות חיות בין שיחים קטנים באזורים סובטרופיים בדרום אפריקה, לעיתים בקרבה לצוקי החופים. היא חיה בבדידות אך הנקבה משגיחה על צאצאיה עד לבגרות. מזונה כולל חרקים שונים כמו צרצרים, זבובים, חגבים ועכבישים. טורפיה כוללים נחשים שונים, חנקניים וגם חתולי בית שהתפראו.
אובר-גרופנפיהרר
אובר-גרופנפיהרר הייתה דרגה צבאית בתקופת הרייך השלישי, שנוצרה לראשונה בשנת 1932 כדרגה של האס אה (SA), ואומצה על ידי האס אס שנה אחת מאוחר יותר למערך הדרגות שלהם. עד אפריל 1942, זו הייתה הדרגה הגבוהה ביותר באס אס, למעט הרייכספיהרר אס אס (היינריך הימלר) הדרגה מתורגמת כ"מנהיג הקבוצה הבכיר", והייתה בכירה מדרגת גרופנפיהרר, המתורגמת כ"מנהיג הקבוצה". . באופן דומה הייתה קיימת דרגת אונטרגרופנפיהרר, המתורגמת כ"מנהיג הקבוצה הזוטר", שהתקיימה באס אה בין השנים 1929–1930, וכתואר עד שנת 1933. באפריל 1942 נוצרה דרגה חדשה של אוברסט-גרופנפיהרר, שהייתה בכירה מאוברגרופנפיהרר, וזוטרה מרייכספיהרר אס אס.
היסטוריה.
הדרגה נוצרה בשנת 1932 על ידי ארנסט רהם, ונועד לחברים הבכירים בפלוגות הסער לשימוש על ידי רוהם והגנרלים הבכירים באס אה. יחד עם רהם קיבלו את הדרגה הזו, ויקטור לוצה, אדמונד היינץ, אוגוסט שניידהיבר, ופריץ ריטר פון קראוסר.
אובר-גרופנפיהרר הייתה הדרגה הבכירה ביותר בדרגות האס אה עד אביב 1933, כאשר רהם נטל לעצמו דרגת שטאבשף.
בקיץ 1933, היינריך הימלר קודם על ידי אדולף היטלר לדרגת אובר-גרופנפיהרר, מתוך כוונה להפוך את הימלר למקביל למפקדים הבכירים של האס אה, אף על פי שהאס אס עדיין היה כפוף להם. אף על פי שהימלר התייחס לעצמו בדרך כלל כ"רייכספיהרר אס אס", לפני קיץ 1934, היה זה רק תואר של מפקד האס אס, ולא דרגה בפועל. זמן קצר לאחר הימלר, קידם היטלר גם את פרנץ שוורץ, אולם נתן להימלר את הוותק בדרגה, כדי להשאיר את הבכורה בידיו. בספטמבר 1933, כדי למנוע מאבק כוחות בקרב האס אס, קידם היטלר גם את קורט דליגה, שפיקד על כוחות האס אס באזור ברלין.
בשנת 1934 הועלו לדרגה זו גם פריץ וייצל, ריכרד ולטר דאר, ולטר בוש, רודולף הס, ולאחר ליל הסכינים הארוכות ביולי 1934, קיבל ספ דיטריך את הדרגה רטרואקטיבית מיולי 1933, על מנת לתת לו את המקום השלישי באס אס (אחרי הימלר ושוורץ). פאול האוסר, שהועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר בשנת 1941, קיבל את הדרגה רטרואקטיבית עד לשנת 1933 לאחר קידומו לדרגת אוברסט-גרופנפיהרר בשנת 1944.
אודו פון ווירש ופרידריך-וילהלם קריגר קודמו לדרגת אוברגרופנפיהרר בשנת 1935, בזמן שיוזיאס, נסיך הכתר של ולדק ופירמונט ומקס אמאן קיבלו את הדרגה לאחר שנה, יחד עם קרל פון אברשטיין ופיליפ בוהלר. בשנת 1936 קודמו כמה קצינים נוספים, לרבות פרידריך יקלן מי שיהפוך לאחד הידועים לשמצה ביותר מפקד האס אס והמשטרה בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. האחרון שקודם לדרגת אוברגרופנפיהרר לפני מלחמת העולם השנייה, היה ארנסט-היינריך שמאוזר שקיבל את הדרגה בשנת 1937. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, היו 17 קצינים בדרגת אובר-גרופנפיהרר.
במהלך מלחמת העולם השנייה, 88 גנרלים קודמו לדרגה זו, 22 מתוכם היו קצינים של הוואפן אס אס והשאר היו חברי האס אס הכללי. ההעלאה הראשונה לדרגה זו במהלך המלחמה, התרחשה באפריל 1940, כאשר הדרגה ניתנה ליואכים פון ריבנטרופ, מרטין בורמן והנס לאמרס; אוטו דיטריך הועלה אף הוא לאחר שנה. כל הארבעה החזיקו בדרגה זו כדרגת כבוד. בספטמבר 1941 הדרגה ניתנה לריינהרד היידריך, אשר היה קצין האס אס הראשון שהועלה לדרגה זו במהלך המלחמה. ב-20 באפריל 1942 הועלה תאודור אייקה לדרגה זו, והיה קצין הוואפן אס אס הראשון שקיבל דרגה זו במהלך המלחמה.
שני קציני אס אס בדרגה זו איבדו את דרגתם: רודולף הס ווולף-היינריך גראף פון הלדורף. הס איבד את דרגתו, כאשר גורש מהאס אס ומהמפלגה הנאצית, לאחר הטיסה לסקוטלנד בשנת 1941. הלדורף איבד את דרגתו לאחר קשר העשרים ביולי, מכיוון שדרגתו הייתה טכנית, כל עוד שימש כמפקד משטרת ברלין, וברגע שהודח מתפקידו, איבד גם את דרגתו.
סך הכל החזיקו בדרגה זו 106 קצינים, וכמה מהם מתו במהלך מלחמת העולם השנייה; הבולטים מביניהם; ריינהרד היידריך, תאודור אייקה, ארתור פלפס. הקידום האחרון נעשה במרץ 1945, וניתן להנס קאמלר.
השימוש בדרגה.
הדרגה הייתה בשימוש על ידי ארבע הקבוצות הגדולות של המפלגה הנאצית; האס אה, האס אס, החיל הממונע הנציונל-סוציאליסטי, והחיל האווירי הנציונל-סוציאליסטי. הדרגה הייתה הגבוהה ביותר של הגנרלים באס אס, עד אפריל 1942, עת נוצרה דרגת אוברסט-גרופנפיהרר.
הדרגה הייתה מקובלת עבור מפקד האס אס והמשטרה, כמו גם הבכירים של RSHA, אשר החזיקו אף בדרגת גנרל של המשטרה, וכן בכירי הוואפן אס אס, שהחזיקו בנוסף בדרגת גנרל הוואפן אס אס. בשנת 1944, רוב הגנרלים של הוואפן אס אס קיבלו דרגה זו, בשל תפקידם הפיקודי על יחידות גדולות.
אובר-גרופנפיהרר הייתה הדרגה הגבוהה ביותר של האס אס עד אפריל 1942, והייתה שוות ערך ללוטננט גנרל (גנרל שלושה כוכבים) בצבאות האמריקני והבריטי, ורק הימלר החזיק בדרגה גבוהה יותר.
סימני הדרגה.
טלאי הצווארון של אובר-גרופנפיהרר כלל בתחילה שלושה עלי אלונים וכוכב כסף, אולם לאחר מכן התווסף כוכב לתג, עם יצירת דרגת אוברסט-גרופנפיהרר באפריל 1942, ובנוסף הם נשאו דרגות כתף של גנרל חיל בוורמאכט.
שפופרת
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית השנה בהפקה מחודשת
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית השנה בהפקה מחודשת היה פרס שנתי שהוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד ב-1976 בשם "פרסי איגוד תיאטראות וסט אנד", ושמו הוחלף ב-1984 לכבוד השחקן האנגלי .
ב-1984 אוחד הפרס עם פרס לורנס אוליבייה לשחקנית השנה במחזה חדש לפרס יחיד לשחקנית הטובה ביותר. בטקס של שנת 1988 הוענק הפרס בפעם האחרונה.
פרס אוליבייה לשחקנית השנה בהפקה מחודשת
רב-חומט קצר-זנב
רב חומט קצר-זנב (שם מדעי: "Tiliqua rugosa") הוא מין של זוחל ממשפחת החומטיים החי באוסטרליה.
רב חומט זה מגיע לאורך 260–320 מ"מ והוא כבד מאוד ביחס למשפחתו. הוא בעל קשקשים עבים בעלי צבעים שונים מחום-כהה עד שמנת. מראהו מגושם והוא נראה כאילו יש לו 2 ראשים, עקב זנבו הגדול והעגלגל וראשו הגדול. מראה הזנב יכול להוליך שולל טורפים בחושבם על ראש החיה וכן להיות מאגר שומן. הרגליים קטנות ולחומט ישנה לשון גדולה וכחולה שיכולה להישלף כדי להבהיל טורפים. החומט יכול לחיות עד 50 שנה.
לטאה זו חיה באוסטרליה ממפרץ הכרישים, דרך דרום-מערב אוסטרליה עד למזרח וצפונה למזרח קווינסלנד וכן בוויקטוריה ובניו סאות' ויילס, הרחק מהחופים. מרבית התת-מינים חיים במערב אוסטרליה וכן על האי רוטנסט, למעט תת-המין "Tiliqua rugosa asper" המצוי במזרח אוסטרליה. מקום מחיתה הוא באזורים צחיחים שונים וחולות וגם באזורי אחו וערבות עשב או שיחיות. באזורים רבים חומטים אלה נראים נחים ליד כבישים רחבים, עליהם הם מתחממים וחלקם נדרסים כך.
החומט הוא אוכל-כול הניזון מחלונות, חרקים, נבלות, פירות, פרחים וצמחייה. בשבי הם יגוונו גם בנקניקיות ועוף וכן בפירות כמו בננה ופסיפלורה. אויבי החומט בטבע הם הדינגו, נחשים גדולים כמו פיתון השטיחים והאבוריג'ינים שצדו אותו למאכל. כיום הוא בסיכון גם מצד כלבים וחתולים.
האידיאליזם הגרמני
בראבוצרטופס
בראבוצרטופס (שם מדעי: "Bravoceratops") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון בגיל המאסטריכט כ-70 מיליון שנה לפני זמננו. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים פראי" (צראט/קראט κερατ - קרן, אופס ωψ - פנים, ואילו Bravo בספרדית זה "פראי", כמו בשם המקסיקני לנהר הריו גראנדה: "Rio Bravo del Norte"). הוא תואר וסווג מדעית על ידי ויק ולהמן ב-2013. המאובנים שנתגלו כללו גולגולת חלקית שנשתמרה יחסית טוב, ברמה המספקת להגדיר סוג חדש.
בראבוצרטופס חי בקרטיקון העליון במאסטריכט באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו בטקסס שבארצות הברית. הוא היה דינוזאור צמחוני שהלך על ארבע. בשל מחסור במאובנים מעצמות השלד הלא-גולגולתי, קשה להעריך את גודלו במדויק, אך מהגולגולת שנמצאה אפשר להסיק שהוא היה אחד הכסמוזאורים הגדולים יותר, בסדר גודל של הטורוזאורוס. מבחינה פילוגנטית הוא קרוב לקואווילצרטופס ונמצא קרוב לענף שמוביל לשבט Triceratopsini.