היסטוריה.
המבנה הוקם בשנת 1906 על פי תוכניות של האדריכל ג'וזף מילר יוסטון.
המבנה נחנך ב-4 באוקטובר 1906 על ידי מושל המדינה סמיואל וו. פניפקר, ובנוכחות נשיא ארצות הברית תיאודור רוזוולט ו-50,000 צופים. עלות בניית המבנה הסתכמה בכ-13 מיליון דולרים.
במהלך השנים שופץ המבנה מספר פעמים. בשנת 1977 נרשם המבנה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. בשנת 1982 הוקמה ועדה של בית המחוקקים במטרה לשחזר את המבנה לצורתו המקורית ולשפצו.
תיאור המבנה.
המבנה מעוטר בעיטורים רבים הכוללים חיפוי שיש של הקירות, ציורי קיר, עיטורי זהב וחלונות ויטראז'.
המבנה בנוי בסגנון נאו-רנסאנס אולם משלב מספר סגנונות - חדר בית הנבחרים (הבית התחתון) בנוי בסגנון הרנסאנס האיטלקי, חדר הסנאט בסגנון הרנסאנס הצרפתי, ואילו חדר המושל בנוי בסגנון אנגלי.
המבנה בן חמש הקומות מצופה בגרניט מורמונט והכיפה מכופה באבני טרה קוטה ירוקות.
במבנה פסלים רבים, שהידועים שבהם הם: "אהבה ועבודה", "החוק הבלתי שבור", "עמל החיים" ו"החוק השבור" מעשה ידי הפסל ג'ורג' גריי ברנרד.
כמו כן במבנה ציורי קיר מעשה ידי הציירים ויולט אוקלי ואדווין אוסטין אבי, ורצפה המתארת את ההיסטוריה של המדינה מעשה ידי הנרי מרסר.
סורפרס פאראדייז
חבצלת קטנת-פרחים
חבצלת קטנת-פרחים (שם מדעי: "Pancratium parviflorum" או "Vagaria parviflora") היא מין של חבצלת, סוג צמח בעל פרחים. ככל החבצלות, גם חבצלת קטנת הפרחים היא גאופיט בעל בצל.
מורפולוגיה.
בצל החבצלת קטנת-הפרחים מאפשר לה לפרוח בעונת הסתיו גם היבשה, באופן יחסי.
עליו ערוכים בשושנת צפופה בעלת מספר דורים, העלים ארוכים, סרגליים. העלים ניכרים בקלות על ידי הפס הכסוף/בהיר ש'נמתח' לאורך העלה.
בעונת הסתיו- בחודשים ספטמבר-דצמבר- מוציא הצמח עמוד פריחה, עליו נישאים מספר פרחים.
צבע עלי העטיף לבן, כצבע הפרחים האופייני לסוג. מצידו החיצוני של עלה העטיף קיים פס ירוק.
גודל הפרח כ-3–4 ס"מ. לעלה הכותרת צורה אליפטית-מאורכת. בעל 6 עלי כותרת, כשאר בני משפחת הנרקיסיים.
הפרחים נאים, אך קטנים לעומת מיני החבצלת האחרים שמופיעים בארץ כצמחי בר - חבצלת הנגב וחבצלת החוף.
תפוצה בארץ.
מין זה מצוי באופן טבעי בחבל הים- תיכוני בארץ ישראל, ובחרמון, במקומות מוצלים מעט, לרוב באדמה סלעית וטרשית מאוד. לעיתים הוא מגיח מסדק סלע ממש, בצורה שמזכירה רקפת.
אופייני למין זה תפוצה בגושים. כלומר, הוא לא נפוץ לאורך כל השטח, אך ברגע שהוא תפס נישה מסוימת- נמצא בו קבוצה של פרטים.
ייתכן ודגם תפוצה זה הוא תוצאה של רבייה וגטטיבית, כתוצאה מהתחלקות הבצלים.
מין זה הוא צמח מוגן בישראל, כנראה משום יופי עליו ופרחיו, שהופכים אותו לאטרקטיבי כצמח קטיף. עם זאת, הוא לא נדיר בארץ.
חבצלת קטנת-פרחים כצמח תרבות.
ריכוזים גדולים ומעניינים במיוחד של מין זה קיימים סמוך למנזרים. ההשערה היא שנזירים נהגו לגדל מין זה באופן תרבותי. דוגמה יפה לכך היא פריחת חבצלת קטנת-פרחים סמוך לחומת מנזר לטרון.
קיים פוטנציאל לגידול מין זה כצמח תרבות, גם בימינו, בשל דרישותיו הנמוכות, פריחתו בעונת הסתיו דלת הפריחה, והיופי של עליו. כיום אין גידול מסחרי של חבצלת קטנת-פרחים למטרות נוי.
נוטינג היל (סרט)
נוטינג היל (באנגלית: Notting Hill) הוא סרט קומדיה רומנטית המתאר מערכת יחסים בין מוכר ספרים אלמוני לשחקנית קולנוע מפורסמת. הסרט יצא לאקרנים ב-1999 והיה אחד המצליחים באותה שנה. בסרט מככבים יו גרנט, וג'וליה רוברטס. הסרט בוים על ידי רוג'ר מיצ'ל והופק על ידי דאנקן קנוורת'י.
עלילה.
יום אחד נכנסת אנה סקוט, שחקנית קולנוע אמריקאית מפורסמת לחנות ספרי מסע של ויליאם ת'אקר בשוק פורטובלו שבנוטינג היל, לונדון.
יותר מאוחר, בפגישה מקרית, השניים מתנגשים ברחוב וכוס מיץ התפוזים שהחזיק ויליאם בידו נשפכת על חולצתה של אנה. ויליאם מציע לה לבוא אליו כדי להחליף בגדים. ויליאם מתרגש ומדבר הרבה, ובסוף הפגישה אנה מנשקת אותו במפתיע. פגישה זו מובילה לקשר רומנטי בין המוכר האלמוני לשחקנית המפורסמת. הקשר ביניהם חווה עליות וירידות בגלל ההבדלים ביניהם ובגלל שלאנה היה חבר. ויליאם גר עם שותף בשם ספייק, הסרט עוקב אחר התחושות של קרוביו וחבריו של ויליאם לקשר בינו לבין אנה. לקראת סופו של הסרט לוויליאם יש הזדמנות לחדש את הקשר כשאנה חושפת את רגשותיה האמיתיים והכנים כלפיו אך הוא חושב שמערכת היחסים גדולה עליו ומסרב לה. בהתייעצות עם חבריו הוא מבין שעשה טעות, ובניסיון לתקן אותה ויליאם מסתנן למסיבת עיתונאים לפני עזיבתה של אנה לארצות הברית ושואל אם יש סיכוי שתישאר ומסביר לה שהוא אוהב אותה ושעשה טעות. אנה מבטלת את החלטתה לנסוע חזרה לארצות הברית ונשארת עם ויליאם בלונדון.
גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה
גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה או גן המשחקים לזכר הנסיכה דיאנה הוא גן משחקים המוקדש לזכרה של דיאנה, הנסיכה מוויילס. הגן ממוקם בגני קנזינגטון, בסמוך לארמון קנזינגטון במרכז לונדון.
גן הזיכרון הוקם בעלות של 1.7 מיליון ליש"ט, תוך הרחבה משמעותית של גן המשחקים שעמד במקום קודם לכן. הגן המקורי הוקם על ידי ג'יימס מתיו ברי, כותב הספר פיטר פן, ולכן ממוקמים בגן אלמנטים הקשורים בסיפור: כך למשל הגן מכיל ספינת שודדי ים בגודל מלא ואוהלי אינדיאנים. כמו כן בגן ארגזי חול, נדנדות וכן גן ריחות וגן צלילים המיועד לעוורים.
הגן נפתח לציבור ב-30 ביוני 2000 והוא משמש כ-70,000 ילדים מדי שנה.
מיקום גן הזיכרון נבחר בשל קרבתו לארמון קנזינגטון בו התגוררה הנסיכה דיאנה.
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה (באנגלית: Diana, Princess of Wales Memorial Walk) הוא מסלול הליכה מעגלי שאורכו 11 ק"מ הממוקם במרכז לונדון והמוקדש לדיאנה, הנסיכה מוויילס. המסלול מקשר בין גני קנזינגטון, פארק גרין, הייד פארק ופארק סנט ג'יימס ומקשר בין חמישה אתרים הקשורים לחייה של הנסיכה דיאנה: ארמון קנזינגטון, בית ספנסר, ארמון בקינגהאם, ארמון סנט ג'יימס ובית קלרנס.
מסלול ההליכה הוקם בעלות של 1.3 מיליון ליש"ט.
יפים בוגוליובוב
יפים בוגוליובוב (ברוסית: Ефи́м Дми́триевич Боголю́бов) (14 באפריל 1889 - 18 ביוני 1952) היה שחמטאי אוקראיני-גרמני בדרגת רב אמן.
הקריירה לפני מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה.
בשנת 1911 חלק מקום 1–2 באליפות קייב, ומקום 9–10 בתחרות סנקט פטרבורג (אליפות החובבים של רוסיה). (ראה עמוד 33–34). בתחרות עצמה ניצח סטפן לויצקי. בשנת 1912 הגיע למקום השני אחרי קארל הרומאדקה בתחרות וילנה. בשנת 1913 הגיע למקום השמיני בתחרות האמנים של סנקט פטרורג, אך הרשים בגוברו על מנצח התחרות אלכסנדר אלכין. המנצחים היו אלכין ואהרון נימצוביץ'.
בחודשים יולי אוגוסט 1914 בוגוליובוב שיחק בתחרות מנהיים וחלק מקום 8–9 בתחרות שהופסקה.
(בקישור טבלה נכונה לעת הפסקת התחרות ותמונות מעניינות). בוגוליובוב ביחד עם עשרה שחקנים רוסים נוספים שהשתתפו בתחרות מנהיים, נכלאו בגרמניה לאחר הכרזת המלחמה נגד רוסיה, שלמעשה התחילה את מלחמת העולם הראשונה. בחודש ספטמבר 1914 ארבעה מהשחמטאים (אלכין, פדור בוגאטירצ'וק, סאבורוב וקופלמן) שוחררו והורשו לחזור לביתם. יתר השחקנים (אלכסנדר פלמברג, מליוטין, איליה רבינוביץ, פטר רומנובסקי, אלכסי סלזנייב ווינשטיין) נשארו ביחד כארבע שנים וקיימו שמונה תחרויות שחמט ביניהם. בתחרות הראשונה שהתקיימה בבאדן-באדן הגיע בוגוליובוב למקום השני (ניצח פלמברג). בחמש תחרויות אחרות ניצח בוגוליובוב, באחת ניצח רבינוביץ' ובאחרונה חלקו רבינוביץ' וסלזנייב את המקום הראשון.
השנים בין מלחמות העולם.
אחרי סיום מלחמת העולם הראשונה ניצח בוגוליובוב בתחרויות בינלאומיות רבות: בברלין 1919, בסטוקהולם 1919 ו-1920, בקיל 1921 ובפשטאני 1922. הוא חלק מקום 1–3 בתחרות קרלסבד 1923.
בשנת 1924 חזר בוגוליובוב לברית המועצות, וניצח פעמיים באליפות ברית המועצות בשחמט בשנים 1924 ו-1925.
כמו כן ניצח בתחרות ברסלב 1925 ובתחרות מוסקבה 1925 לפני עמנואל לסקר, חוסה ראול קפבלנקה, פרנק מרשל, סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, קרלוס טורה רפטו, ריצ'רד רטי ועוד שחקנים חזקים נוספים.
בשנת 1926 היגר בוגוליובוב לגרמניה. שם ניצח, לפני עקיבא רובינשטיין בתחרות ברלין 1926. בשנים 1928–1929 בוגוליובוב ניצח בשני דו-קרבות את מקס אויבה בשניהם הייתה התוצאה 5.5-4.5. פעמיים התמודד בוגוליובוב בדו-קרב על אליפות העולם מול אלוף העולם אלכין. בפעם הראשונה, בשנת 1929 הפסיד 15.5-9.5 ובפעם השנייה ב-1934 הפסיד 15.5-10.5.
בוגוליובוב ייצג את גרמניה בלוח הראשון באולימפיאדת השחמט הרביעית שהתקיימה בפראג בשנת 1931. שם זכה במדליית כסף על ביצועיו +9 -1 =7 (תשעה ניצחונות, הפסד בודד, שבע תוצאות תיקו).
בשנת 1930 סיים בוגוליובוב פעמיים במקום 2–3 משותף: בתחרות סן-רמו עם אהרון נימצוביץ', אחרי אלכין, ובתחרות סטוקהולם עם יסטה סטולץ אחרי יצחק קשדן. בשנת 1931 חלק מקום 1–2 בסויינמונדה עם לודוויג ריידל. בתחרות זו סיים יוסף פורת במקום השמיני. בשנת 1933 ניצח בוגוליובוב באליפות הראשונה של גרמניה שהתקיימה בבד פירמונט בהפרש שתי נקודות מהמקום השני, ריידל.
בשנת 1935 ניצח בבד נאוהיים ובבד סארו. הוא חלק מקום 1–2 בברלין 1935, בד אלסטר ב-1936 וב-1937. בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם.