באוגוסט 2007 הוציאה גוש את אלבומה השני, "הסליחה ואני". ב-3 ביוני יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "לראות את האור", שכתב ברק פלדמן והלחין אסף אמדורסקי. ב-16 ביולי יצא הסינגל השני, "כמו שזה היה", שכתב פלדמן והלחין יוני בלוך. את האלבום הפיק ניר אוורבוך, והוא כולל טקסטים ולחנים של גוש, אסף אמדורסקי, אריק ברמן, עופר מאירי, יוני בלוך וברק פלדמן. אחרי צאת האלבום יצאו הסינגלים "קרב איגרוף" שכתבה והלחינה גוש ו"קופסה ביום" שכתב והלחין ברמן. בנוסף הפיקה וידאו קליפ לשיר "יהיה פה דם".
בשנת 2008 שימשה כפרזנטורית של "אופנת אמה" ורשת "H&amp;O", וב-2011 שימשה כפרזנטורית רשת "תכשיטי פדני".
בערב יום העצמאות ה-60 למדינת ישראל הופיעה גוש בטקס הדלקת המשואות המסורתי בהר הרצל בירושלים.
גוש השתתפה בדואט "ביחד מפחד" באלבומו החמישי של עברי לידר, "בקצב אחיד בתנועות של הגוף", שיצא בספטמבר 2008. בנוסף, השתתפה בדואט "אוריה חוזר הביתה (הבחורה עם החתולים)" באלבומו השני של אריק ברמן.
בסוף 2009 הוציאה גוש את הסינגל "אה אה אה", הראשון מתוך אלבומה השלישי. לשיר צולמו שבעה קליפים שונים שעליהם עבדה יחד עם צמד הבמאים גיא כושי ויריב פיין במשך 24 שעות בלבד. לאחר שני סינגלים נוספים, "מצעד הגאווה" ו"ממחר דף חדש", יצא ביולי 2010 האלבום המלא, "אה אה אה אהבה". האלבום כלל שישה שירים בלבד, ובהם גרסת כיסוי של גוש לשירם של דן אלמגור ומשה וילנסקי "מגדלור". באלבום בולטת השפעתה של הזמרת הבריטית איימי ווינהאוס. בעקבות האלבום זכתה גוש בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ.
בעשור השני של המאה ה-20.
בשנת 2010 השתתפה גוש בשיר של להקת עוזי נבון ומכרים "אם זה מוכרח להיות הסוף" תחת שם הבמה "שושנה ברדלס". באותה שנה לוהקה גוש למחזמר "לילה לא שקט" המבוסס על שיריו של שלמה ארצי. גוש גילמה במחזה ברמנית המנסה להיגמל מאלכוהול ולעזוב את העיר ביחד עם בן זוגה. בשנת 2011 השתתפה בעונה השנייה של הסדרה הקומית "בובי ואני", והתאחרה במסע ההופעות של דנה עדיני.
בשנת 2012 הקליטה בדואט עם יזהר אשדות את השיר "אל אש בהירה", במסגרת אלבומו של אשדות "עניין של הרגל". באותה שנה הקליטה גם בדואט עם רמי קלינשטיין גרסה מחודשת לשירו "שריטות", שנכללה באלבומו "סיטואציה מורכבת". באותה שנה גם השתתפה מופע מחווה לאיימי ויינהאוס. בסוף השנה הצטרפה לעונה השנייה של התוכנית The Voice ישראל בתור יועצת לצד המנטורים. התוכנית שודרה מדצמבר 2012 עד ינואר 2013.
בשנת 2013 שיחקה את דמותה של ווקס ב"פלאות", סרטו של אבי נשר. בסוף אותה שנה העלתה בפסטיבל הפסנתר מופע קברטי, שהתבסס על יצירות של ברטולד ברכט.
בשנת 2014 השתתפה באלבום "שרות חוה אלברשטיין" במסגרת פרויקט "עבודה עברית" והקליטה את השיר אדבר איתך.
בשנת 2015 השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולשי ספות". באותה שנה חברה ליהונתן גפן למופע משותף, "הגבר האחרון", שכלל שירים בביצועה וקטעי מונולוג עם גפן. במופע שרה גוש את השיר "בלדה לנאיבית" שאת מילותיו כתב גפן. בנוסף הקליטה את הסינגל "ציפור שיר".
בשנת 2016 הוציאה את הסינגל "יודה וישראל", במסגרת הפרויקט "929 - תנ"ך ביחד".
במאי 2022 הוציאה גוש את השיר ״כוח גדול״, המספר על המאבק וההתמודדות שבגמילתה מאלכוהול. את השיר הפיק עידו מימון.
חיים אישיים.
בשנים 2006–2009 הייתה בזוגיות עם המפיק חיים שמש, ששימש כאמרגנה. בשנת 2014 נישאה לאיש התקשורת יובל סיגלר, ולשניים ילד משותף. ביוני 2020 הם נפרדו.
מכבי תל אביב (כדורסל)
מכבי תל אביב היא קבוצת כדורסל ישראלית, שנוסדה בשנת 1932. זהו מועדון הכדורסל המעוטר ביותר בתולדות הכדורסל הישראלי ואחד מהידועים והמובילים ביותר באירופה בכל הזמנים.
הקבוצה זכתה 55 פעמים באליפות ליגת העל הישראלית, 45 פעמים בגביע המדינה, 9 פעמים בגביע הליגה, 6 פעמים ביורוליג, פעם אחת בליגה האדריאטית וכן פעם אחת בגביע הבין-יבשתי ומחזיקה בשיא התארים לקבוצת כדורסל בישראל. מכבי תל אביב היא הקבוצה היחידה בישראל ששיחקה בליגה הראשונה בכל עונותיה ומעולם לא ירדה לליגה השנייה.
היסטוריה.
קבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב נוסדה בשנת 1932.
בשנים שלפני קום המדינה, הרבתה מכבי תל אביב לקיים משחקים מחוץ לארץ ישראל ואף זכתה לניצחונות במצרים ובלבנון.
שנות החמישים.
בשנות ה-50 זכתה מכבי תל אביב ב-5 אליפויות ישראל וב-3 גביעי מדינה.
משחקי ליגת הכדורסל הישראלית החלו בשנת 1954 ומכבי תל אביב הייתה לאלופת המדינה הראשונה. בשנים אלו שיחקו בה כמה משחקני הכדורסל המפורסמים ביותר של התקופה, דוגמת יהושע רוזין ותנחום כהן-מינץ. בשנים הראשונות של הליגה עוד לא הייתה מכבי האלופה הבלעדית, כשהיריבה העירונית הפועל תל אביב זוכה בהישגים נאים; אך עם זאת מכבי תל אביב הייתה הקבוצה הישראלית הראשונה שלקחה חלק במשחקי גביע אירופה לאלופות בשנת 1958.
שנות השישים.
בשנות ה-60 זכתה מכבי תל אביב ב-6 אליפויות ישראל וב-6 גביעי מדינה.
בשנת 1964 עזבה מכבי את מגרש מכבי אשר היה ממוקם ברחוב המכבי שבמרכז העיר, ועברה לשחק במגרש יד אליהו שהפך לימים לאולמה ולסמלה הבלתי מעורער.
ב-1963 הצטרף אברהם הופמן לאחר משא ומתן ארוך.
ב-1966 טל ברודי, יהודי-אמריקאי, שנבחר במקום ה-12 בדראפט שנערך ב-1965 הצטרף לקבוצה. בתחילה, שקל ברודי להצטרף לקבוצה לעונה אחת בלבד. רלף קליין, שהיה בכיר המאמנים אז, טען שהצטרפותו של ברודי גרמה לשינוי גישה משמעותי בתפיסת הכדורסל בישראל שהפך מקצועני יותר. שנה לאחר הצטרפותו למכבי, הכפילה הקבוצה את אימוניה בכל שבוע.
עקב זריזות ומהירות המשחק של ברודי, סגנון המשחק, שעד הגעתו היה איטי יותר, התבסס יותר על משחק ריצה. סיפור השתלבותו של ברודי בחברה ובספורט הישראלי זכה לכיסוי תקשורתי נרחב בשידורי הטלוויזיה הישראלית בתחילת דרכה. ב-1967, נבחר לאיש הספורט של השנה בישראל. בשנת 1967 זכתה מכבי להצלחה אירופית משמעותית ראשונה כשהעפילה לשלב הגמר בגביע מחזיקות גביע, כאשר בשלב רבע הגמר מתרחש אחד האירועים המכוננים בתולדותיה - ניצחון במפגש בית-חוץ על חובנטוד בדאלונה למרות תבוסה של 32 נקודות במשחק החוץ, אירוע המכונה "נס בדאלונה" בקרב אוהדי הקבוצה. בשלב הגמר, שנערך אף הוא בשיטת בית-חוץ, נוצחה מכבי על ידי איניס וארזה, כאשר ניצחון 67:68 במשחק הבית לא הספיק כדי למחוק הפסד של 10 נקודות במשחק החוץ.
בפעם הראשונה, ראש הממשלה (לוי אשכול), הרמטכ"ל וחברי כנסת הגיעו למשחקיה של הקבוצה. כרטיסים למשחקים היו קשים מאוד להשגה, כשיד אליהו הכיל אז כ-5,000 מקומות ישיבה.
בשנת 1969 החלה חברת "עלית" לאמץ את הקבוצה והייתה הספונסר הראשי שלה קרוב ל-40 שנה, עד שעזבה בקיץ 2008.
בשנת 1970 הגיע שינוי מהותי בקבוצה, כאשר עורך הדין שמעון מזרחי נתמנה ליושב ראש הקבוצה. מזרחי נקט בשנותיו הראשונות בתפקיד במספר פעולות ששינו את פני הקבוצה, ובראשן תחילת שידור משחקיה האירופיים בטלוויזיה. עם כניסתו של מזרחי לתפקידו החל להיווצר פער שהלך וגדל בין מכבי ליריבותיה בישראל.
שנות השבעים.
בשנות ה-70 זכתה מכבי תל אביב בגביע אירופה, בכל עשר אליפויות ישראל וב-8 גביעי מדינה. לקראת עונת 1972 הקבוצה החתימה את רון דאנלופ, אך הוא לא הורשה לשחק במשחקי ליגה ושיחק רק במסגרת אירופית.
עלייתה של הקבוצה לקדמת הבמה של הכדורסל האירופי. אליפות אירופה הראשונה בשנת 1977 והופעה נוספת במעמד הגמר ב-1980. ברודי מונה לקפטן הקבוצה.
בפתיחת שנת 1978/79 אירחה מכבי תל אביב את אלופת ה-NBA וושינגטון בולטס וגברה עליה 97–98.
שנת 1977: אלופת אירופה.
בשלב הראשון בעונה האירופית, גברה מכבי על קבוצת הפאר ריאל מדריד 94-85. בשלב השני במפעל גברה מכבי על קבוצת ברנו, מצ'כוסלובקיה, בפעם הראשונה במפגשים ביניהן 76–91.
בשלב חצי-הגמר פגשה מכבי את צסק"א מוסקבה-קבוצת הצבא האדום, שעד לאותה העת הניפה 4 פעמים את גביע אירופה ונחשבה למעצמת-על במונחים של הכדורסל האירופי. שישה משחקניה שיחקו בנבחרת ברית המועצות, מחזיקת מדליית הזהב של המשחקים האולימפיים לאחר שהנחילה הפסד ראשון בתולדותיה של נבחרת ארצות הברית בגמר (אולימפיאדת מינכן 1972). סרגיי בלוב, מי שנחשב לאחד מטובי השחקנים באירופה בכל הזמנים, היה קפטן הקבוצה.
עשור קודם לכן, ניתקה ברית המועצות את יחסיה הדיפלומטים עם ישראל ותמכה, צבאית ופוליטית, באויבותיה הערביות באותן השנים. מסיבות פוליטיות, סירבה צסק"א לשחק בתל אביב. הסובייטים עצמם סירבו לאשר ויזות שיאפשרו למכבי לשחק במוסקבה. לבסוף הוחלט שמשחק "הבית" של מכבי יקוים באולם נייטרלי בוירטון, בלגיה.
המשחק נערך באווירה רגשית טעונה במיוחד, ועורר את תשומת לבם של רבים מהישראלים אז, אף כאלו שכלל לא התעניינו בכדורסל, מאחר שראו בו סמליות רבה. ערב המשחק, ב-17 בפברואר 1977, כינה עיתון מעריב את המשחק: "הקרב בין דוד וגוליית". רבים מתושבי ישראל צפו במשחק ששודר בערוץ הראשון, הערוץ היחיד באותם הימים.
במשחק עצמו ניצחה מכבי 79–91. התחושה בקרב הישראלים הייתה שזהו ניצחון על ברית המועצות כולה ולא רק על צסק"א מוסקבה, ובמשך שנים נחשב למאורע מכונן בהיסטוריה ובזהות הישראלית. גם שנים רבות אחרי, משודר המשחק בשידור חוזר בטלוויזיה הישראלית.
בסיומו של המשחק ובאופריית הניצחון הגדול שהושג, הכריז טל ברודי, כשאוהדים רוקדים מסביבו בהתרגשות, במבטא אמריקאי: "אנחנו במפה ואנחנו נשארים במפה - לא רק בספורט, בהכול (בכול)", משפט שהפך לחלק בלתי נפרד מאוצר הביטויים העברי.