האגודה לתרבות הדיור
האגודה לתרבות הדיור היא עמותה ישראלית שמטרתה טיפוח איכות החיים ושמירה על הרכוש המשותף בבתים משותפים. האגודה הוקמה בשנת 1964 כמלכ"ר על ידי ממשלת ישראל.
האגודה נחשבת כתאגיד ממשלתי מתוקף ועל כן נמצאת בפיקוח רשות החברות הממשלתיות. נכון לשנת 2020 מנכ"ל האגודה הוא ראובן צדוק. הנהלת האגודה יושבת ביהוד.
באגודה חברים כיום כ-30,000 ועדי בית המהווים כ-400,000 משקי בית המשלמים דמי חבר של כ-30 ש"ח ליחידת דיור לשנה. האגודה מספקת שירותים משפטיים, הנדסיים, מידע והדרכות.
מטרות האגודה.
לאגודה מספר מטרות העוסקות בהחדרת המודעות לשמירה על הרכוש המשותף, טיפוח החיים בבית המשותף, הדרכה וניהול תקין של ענייני הבית המשותף, יצירת מערכת שכנות נאותה ובפרויקטים ברחבי כגון שיקום שכונות.
סניפי האגודה.
לאגודה 90 סניפים ברחבי ישראל, המחולקים לארבעה מחוזות: מרכז, דרום, צפון וירושלים. סניפי האגודה נמצאים בחסות הרשויות המקומיות ומונחים מקצועית על ידי האגודה. שירותי האגודה ניתנים דרך סניפיה לוועדי בתים שבחרו להיות חברים בה. סניפי האגודה פועלים בין יומיים לחמישה ימים בשבוע בשעות הבוקר ולעיתים גם אחר הצהריים, בהתאם לכל סניף. האגודה מפרסמת את רשימת הסניפים, כתובתם, פרטי ההתקשרות, בעלי התפקידים ולעיתים אף כתובות דוא"ל.
שירותי האגודה.
האגודה מעניקה סל שירותים שנתי לחבריה הכוללים שירותים משפטיים, שירותים הנדסיים, הטבות מיוחדות, קורסים ושירותי פניות הציבור. שירותים אלו כוללים לדוגמה (רשימה חלקית):
פרסומי האגודה.
האגודה מפרסמת עיתון לחבריה פעם ברבעון המפרסם את סל השירותים, חדשות הקשורות לאגודה, עצות בענייני ניהול הבית המשותף, אחזקתו ושיפוצו, ראיונות שונים ומידע נוסף הקשור לדיור בישראל. העיתון מחולק חינם לחברי האגודה וניתן לרכישה על ידי אחרים.
ציפורן (פרח)
ציפורן (שם מדעי: "Dianthus") הוא סוג של צמחים בעלי פרחים, ובו כ-300 מינים, רבים מהם מגודלים למטרות מסחר ונוי.
מאפיינים.
מיני הציפורן הם כמעט תמיד עשבוניים רב שנתיים, בעלי עלים מנוגדים בגוונים כחול-ירוק או ירוק-אפור. מינים ספורים בלבד הם שיחים עם גזע מעוצה. הפרח בעל חמישה עלי כותרת, כמעט תמיד עם שוליים גזורים ומשוננים ובגווני ורוד עד סגול (מין בודד, D. knappii פורח בצהוב עם מרכז סגול).
הציפורנים הם מזון למספר רב של זחלי פרפראים, כולל עש הכרוב.
על השם.
שמו המדעי של הפרח נלקח מיוונית, והוגדר לראשונה על ידי הבוטניקאי היווני תאופרסטוס ב-300 לפנה"ס כהלחם של המילים Dios (אל) ו-Anthos (פרח). אחד משמותיו האנגליים של הפרח, Pink, נובע לא מהצבע הוורוד אלא מהטייה של מילה גרמנית, שבאה לתאר את קצותיו המשוננים של פרחי הציפורן. ייתכן כי המילה האנגלית לצבע הוורוד קרויה למעשה על שם הציפורן. הסוג נפוץ בעיקר באירופה ואסיה עם מספר מינים באפריקה.
גידול מסחרי.
ציפורנים מגודלים באופן מסחרי כפרח נוי, ומספר זנים קיימים בשווקים. לא כל מיני הציפורן מושבחים למסחר, ובין המינים הבולטים בתחום זה הוא ציפורן ברבטוס, לו הושבחו הזנים דיינסטי פרפל, וויט בלאש, ניאון פרפל ורבים אחרים, והשבחות נוספות מתקיימות גם היום. מדי שנה מתפרסמים הזנים החדשים תחת שמות-מסחר שונים; בשנת 2007 למשל הוצג הזן Inferno בעל הפסים האדומים.
הציפורנים מגודלים לרוב בחממות, והם אחד ממיני הגידולים המתאימים למצע מנותק מהאדמה.
זנים שעברו השבחה גנטית (טרנסגנטיים) נמכרים בין השאר בישראל. זנים אלו הם שיפור והכלאה של זנים קיימים, ובמקרים מסוימים פיתוח של מין חדש לחלוטין.
בישראל.
בארץ ישראל גדלים בר מספר מינים של ציפורן. ציפורן נקוד הוא מין הציפורן הנפוץ ביותר בישראל. המינים ציפורן יהודה (), ציפורן משולשל ("Dianthus pendulus"), וציפורן סיני ("Dianthus sinaicus") הם ערכי טבע מוגנים בישראל.
הציפורן כסמל.
הציפורן נחשב לסמלה של מדינת אוהיו שבארצות הברית. המין "Dianthus caryophyllus" נחשב הפרח הלאומי של ספרד, מונקו וסלובניה.
מהפכת הציפורנים הוא שמה של מהפכה שנערכה בפורטוגל בשנת 1974 ובה הסתיים המשטר הפשיסטי והפיכתו למשטר דמוקרטי בהנהגתם של אנשי צבא. המהפכה לא הייתה אלימה ופרחי הציפורן האדומים היו לסמל המהפכה כאשר חיילי המהפכה נשאו פרחי ציפורן בקני הרובים, כאות לאי אלימות.
ציפורן (סוג)
פיקוד ימי
ברנווארד מהילדסהיים
ברנווארד מהילדסהיים (Bernward, נולד בשנת 960 לערך - 20 בנובמבר 1022) הוא קדוש נוצרי שהיה הבישוף של הילדסהיים בשנים 993–1022. משמעות שמו בגרמנית גבוהה עתיקה הוא "המגן מפני הדב".
ברנווארד היה בן למשפחת אצולה סקסונית וסבו היה אדלברו מסקסוניה. הוא למד בסמינר בהילדסהיים. החל מ-977 הוא שימש כלבלר וכהיסטוריון החצר של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו תאופאנו; והחל מ-987 ועד 993 היו ברנוורד והאפיפיור העתידי סילבסטר השני חונכיו של המלך הצעיר אוטו השלישי.
השושלת הדומיננטית בתקופתו הייתה השושלת האוטונית, שהיו קרובים רחוקים שלו ושורשיהם היו באזור הילדסהיים. העיר הייתה בתקופה זו מרכז כוח באימפריה הרומית הקדושה וברנווארד התאמץ להקנות לעיר תדמית מתאימה למעמדה. בין היתר בנה את "דלתות ברנווארד" בקתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים, דלתות ברונזה שמתארות את ההיסטוריה הנוצרית, במחווה לדלתות העץ של סנטה סבינה ברומא; את "עמוד ישו" (שמתאר את חיי ישו ומושפע מעמודי טראיאנוס ומרקוס אורליוס לכבוד הקיסרים הרומים) ואת כנסיית מיכאל הקדוש (שבנייתה הסתיימה לאחר מותו). כנסיית מיכאל הקדוש הייתה אמורה להוות חזון של ירושלים של מעלה ושם קבור ברנווארד. יצירות אלו נחשבות כיום לאתרי מורשת עולמית.
פרוטאין קינאז A
פרוטאין קינאז A (ובקיצור PKA), שייך למשפחה של אנזימים שפעילותם תלויה ברמת ה-cyclic AMP בתא. אנזים זה משמש במספר תפקידים בתא ובהם: בקרה על גליקוגן, סוכר ומטבוליזם של ליפידים. PKA הוא הטרו-טטרמר המורכב מדימר (שתי יחידות) רגולטורי ושתי יחידות קטליטיות.
פעילותו של PKA.
PKA מזרחן חלבונים שונים וכך משפיע על פעילותם, יכול לשפעל או לעכב אותם. הזירחון נעשה בשיירים של תראונין או סרין. PKA משמש לתפקידים שונים בהתאם לאופי התא שבו הוא נמצא. לדוגמה, PKA מזרחן אנזימים רבים החשובים בתהליכי מטבוליזם.
מנגנון הפעילות.
cAMP משמש כאפקטור אלוסטרי חיובי של האנזים. כאשר ריכוז ה-cAMP נמוך, תתי היחידות הקטליטיות קשורות לתתי היחידות הרגולטוריות. במצב זה היחידות הרגולטוריות חוסמות את האתר הפעיל של היחידות הקטליטיות ולכן הן אינן פעילות. כאשר ריכוז ה-cAMP עולה (לדוגמה בעקבות שפעול של אדנילאט ציקלאז על ידי חלבון Gαs) ה-cAMP נקשרים לאתרי הקישור ביחידות הרגולטוריות (שני אתרים בכל שרשרת רגולטורית; סה"כ 4 יחידות cAMP). הקישור משרה שינוי מבני באנזים וגורם לשחרור של היחידות הקטליטיות. לאחר ניתוקן מהרגולטוריות, תתי היחידות הקטליטיות פעילות.
עיכוב.
PKA מבוקר על ידי רמת cAMP כפי שתואר קודם לכן. ישנה בקרה נוספת על תת-היחידות הקטליטיות על ידי פוספורילציה. הבקרה מתרחשת על ידי עיכוב בהיזון חוזר. אחד הסובסטרטים שמשופעל על ידי קינאז הוא פוספודיאסטראז שיודע להמיר cAMP ל-AMP, דבר אשר גורם לירידה ברמת ה cAMP אשר יכולים לשפעל את PKA.
בית הספר החקלאי בנהלל
הרלי דייווידסון
התנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית
התנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית היא מפלגה באתיופיה והסיעה השנייה בגודלה במפלגת האיחדג לשעבר. מפלגה שזכתה ב-327 מושבים מתוך 527 מושבים בבחירות האחרונות לבית הנבחרים האתיופי שהתקיימו ב-15 במאי 2005. בבחירות לבית הנבחרים במחוז אמהרה מפלגה זו זכתה ב 188 מושבים מתוך 294..
היסטוריה.
התנועה הוקמה במחתרת ב-1980 במחוז באגמדיר תחת השם "התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית" ודגלה באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית, תנועה זו הייתה כפופה ליחאפה, מפלגה שהונהגה על ידי אדיסו לאגסה ואיתגרה את כוחות הממשלה במחוז גוג'אם. בתקופה מאוחרת יותר, המפלגה דחתה את הגישה המיליטנטית של היחאפה ודרשה להפסיק בכוח צבאי את מלחמת אריתריאה ולאחד את כל הארגונים תחת ארגון גג שילחם כנגד הדרג. עקב השינוי האידאולוגי, המפלגה התאחדה עם הארגון הצבאי וויאנה. הקבוצה המאוחדת יכלה לעמוד מול הדרג מבחינה צבאית. המפלגה שלטה באזורים נרחבים שבהם חיים האמהרים במחוזות באגמדיר, וואלו ושאווה. ב-1989 שתי המפלגות הקימו יחדיו את האיחדג ויחד עם ארגוני הגרילה האחרים פעלו להפיל את שלטון הדרג ב-1991. בסתיו 1994 התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית שינתה את שמה לתנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית.
יחס סדר לינארי
יחס סדר קווי
רטרווירוסים
וויאנה
שוטטות (תוכנית טלוויזיה)
התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית
הפנתאון של פריז
הפנתאון (בלטינית: " Pantheon", מהמילה היוונית "Πάνθειον", שפרושה "כל האלים") הוא מבנה בסגנון נאו-קלאסי שנבנה על גבעת זֶ'נֶביֶיב הקדושה ברובע החמישי של פריז, בלב הרובע הלטיני. הוא נבנה במקור ככנסייה שיועדה לסנט-זֶ'נֶביֶיב, הקדושה הפטרונית של פריז, אך לאחר שינויים רבים היא מאחדת היום תפקידים ליטורגיים ואתר קבורה מפורסם.
הפנתאון צופה על כל רחבי העיר, ומוקף אתרים ומבנים חשובים נוספים, ככנסיית סנט-אטיין-די-מון, ספריית סנט-ז'נבייב, אוניברסיטת פריז-1 (פנתאון-סורבון) ופריז-2 (פנתאון-אסס), עיריית הרובע החמישי ובית הספר היוקרתי "אנרי הרביעי". רחוב סופלו במזרח מספק פרספקטיבה לעבר גני לוקסמבורג.