רבים טוענים כי יצרו את "מטוס הנייר הטוב בעולם". דוגמה אחת היא הדגם DC-03 (דגם המטוס DC-03), שבו כנפי רחיפה גדולות וזנב שהוא מאפיין ייחודי למטוס זה בין מטוסי הנייר. אין איגוד או פדרציה בינלאומיים של מטוסי נייר כדי לאשר או לאמת טענות אלו.
אווירודינמיקה.
קן בלקבורן האוחז בשיא העולמי על פי ספר השיאים של גינס טוען שמבחינה אווירודינמית אין צורך בזנב. הוא משתמש להמחשה בדוגמת המפציץ האמיתי ה-B-2 שכינויו "Spirit" שצורתו כשל כנף גדולה. בלקבורן קובע כי משקולות לאורך הכנף יכולות להטות את המטוס קדימה ולפיכך להשיג יציבות רבה יותר.
בנפרד, אדמונד הואי (Edmond Hui) המציא בשנת 1977 מטוס נייר דמוי מפציץ חמקן המכונה פייפראנג (Paperang) המבוסס על אווירודינמיקה של גלשן אוויר. באופן ייחודי ניתן לשלוט במטוס על צורת הכנף ושיטת בנייה המאפשרת לבונה לשנות כל מאפיין בצורת המטוס. מטוס זה היה הנושא לספר "מטוסי נייר מדהימים" (Amazing Paper Airplanes) בשנת 1987, ומספר כתבות בעיתונים ב-1992. מטוס זה אינו חוקי ברוב תחרויות מטוסי הנייר בשל השימוש במהדק, אך יש לו ביצועי גלישה מעולים העולים על יחס גלישה של 12 ל-1 ביציבות טובה.
בלקבורן גם דוחה את הדעה המקובלת שמטוסי נייר קלים מסוגלים לדאות מרחקים גדולים יותר ממטוסי נייר כבדים. מטוס הנייר שבעזרתו זכה בלקבורן בשיא לפני 20 שנה (הוראות) היה מבוסס על אמונתו שלמטוסים הטובים ביותר יש כנפיים קצרות והם "כבדים" בנקודה שבה משגר המטוס אוחז ומשליך לאוויר. לעומת זאת, מטוסים קלים, בעלי כנפיים ארוכות מסוגלים לדאות זמן רב יותר, אך לא ניתן להשליכם בכוח רב כפי שניתן להשליך מטוס בעל משקל. על פי בלקבורן: "לגובה המרבי ומעבר טוב לטיסת גלישה, יש להשליך את המטוס בזווית של 10°". נדרשת מהירות של כ-100 קילומטר בשעה על מנת לקבל שיגור מוצלח של מטוס נייר.
השיא העולמי.
היו ניסיונות רבים לשבור את שיא הדאייה של מטוסי נייר. קן בלקבורן אחז בשיא גינס במשך 13 שנים (1983–1996) וזכה שוב בתואר ב-8 באוקטובר 1998 כאשר מטוס הנייר שהכין דאה במשך 27.6 שניות (בתוך אולם). שיא זה אושר בידי נציגי גינס (דיווח ב-CNN). מטוס הנייר שבו עשה בלקבורן שימוש בשבירת השיא היה מקטגוריית ה"גלשנים".
לא&quot;י
בנק אפ&quot;ק
מוגבלות שכלית התפתחותית
מוגבלות שכלית התפתחותית (מש"ה; בעבר נקראה פיגור שכלי, אוליגופרניה) היא הפרעה נוירו-התפתחותית שבה התפקוד האינטלקטואלי נמוך בהשוואה לאדם הממוצע. אנשים עם מוגבלות זו סובלים מאיחור משמעותי או קושי משמעותי ברכישת מיומנויות למידה, מיומנויות תקשורת ומיומנויות הדרושות לפעולות היומיום.
מתחילת שנות האלפיים נטו אנשי המקצוע להחליף את המושג המקובל בציבור "פיגור", שאינו תקין פוליטית, במונחים "לקות אינטלקטואלית" או "לקות שכלית", שכולל גם את מי שיכולתו האינטלקטואלית נמוכה כתוצאה מאובדן ולא בהכרח מבעיה התפתחותית, או בהגדרות מעורפלות מתחום התקינות הפוליטית. ב-17 ביוני 2012 קיבל שר הרווחה והשירותים החברתיים, משה כחלון, את המלצת הצוות לבדיקת שם חלופי למונח "פיגור שכלי", להחליף באופן רשמי את המונח "פיגור שכלי" במונח "מוגבלות שכלית התפתחותית" (ראשי תיבות: מש"ה). ב-3 בינואר 2017 אישרה מליאת הכנסת פה אחד בקריאה שנייה ובקריאה שלישית הצעת חוק להחליף את המונח "מפגר" ו"פיגור" על הטיותיהם השונות, במונחים "אדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית" ו"מוגבלות שכלית התפתחותית".
הגדרה.
מוגבלות שכלית התפתחותית מאופיינת כיכולת אינטלקטואלית (שכלית) ותפקודית נמוכה מהנורמה המקובלת. שלושה תבחינים הוצעו לאבחון אנשים עם מוגבלות שכלית:
בעבר התבססה ההגדרה של מוגבלות שכלית בעיקר על הערכת כושר שכלי (IQ). כיום נהוג להגדיר מוגבלות שכלית בעיקר על פי יכולת תפקודית. נוכח שינוי עקרוני זה צומצמה כמות האנשים המאובחנים כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית.
א. גיל שכלי ומנת משכל.
אדם יאובחן כאדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית אם גילו השכלי נמוך באופן משמעותי מגילו הכרונולוגי במבחן IQ. באופן כללי, אם מנת משכל נמוכה ביותר משתי סטיות תקן מהממוצע, כלומר נמוכה מ-70, האדם ייחשב לסובל ממוגבלות שכלית. כל סטיית תקן נוספת מתחת ל-70 מעידה על מוגבלות קשה יותר:
השימוש במנת משכל כקריטריון בלעדי למוגבלות שכלית ספג ביקורת. נמצא שאנשים שהוגדרו כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה בגלל מנת משכל מסוימת, תיפקדו בצורה שונה לחלוטין ונזקקו לתמיכה ולטיפול מסוג אחר מפרטים אחרים שהוגדרו גם הם כאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה על רקע של מנת משכל דומה (ריקלין, 2004).
יכולתו האינטלקטואלית של האדם מתבטאת בדרך שבה הוא פותר בעיות, רוכש מיומנויות חדשות ויכולות לשפה ותקשורת, יכול לקלוט מידע, לעבדו ולהשתמש בו, ומשתמש ביכולת הפשטה כדי להבחין בין מצבים ולהתמודד עם משימות החיים.
את כושרו האינטלקטואלי של האדם בוחנים על פי מבחן משכל. ייתכן מצב שבו לילד פוטנציאל אינטלקטואלי גבוה, אך במבחנים נמצא כי ביצועיו נמוכים ביותר. לעיתים אין הפוטנציאל האינטלקטואלי של האדם בא לידי ביטוי. הסיבות לכך יכולות להיות רבות ושונות:
מסיבות אלה, מנת משכל נמוכה היא אמנם תנאי הכרחי להגדרת האדם כלוקה במוגבלות שכלית, אך היא איננה תנאי מספיק, ויש צורך בשני התנאים הנוספים.
ב. הסתגלות אישית וחברתית.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, הן ב-DSM-IV והן ב-ICD-10, יש התייחסות ליכולות תפקודיות בנוסף למבחן ה-IQ.
מבחן היכולות התפקודיות כולל מיומנויות בין-אישיות, שימוש במשאבים חברתיים, כישורי למידה, יכולת לעבוד, מגורים עצמאיים, דאגה לבטיחות וניהול זמן פנוי.
לצורך אבחון מוגבלות שכלית מגדירים את היכולת או הקושי של האדם להסתגל, מבחינה תפקודית והתנהגותית, לסטנדרטים של התנהגות תפקודית וחברתית הצפויים מבני גילו בקבוצתו התרבותית. מבחנים אלו כוללים את תת-התחומים:
מדדים אלה, כשהם לבדם, אינם נותנים תמונה שלמה, מכיוון שיכולות להתקיים סיבות רבות לקושי בקריטריונים ההסתגלותיים. אולם בצירוף מבחני מנת המשכל יש ביכולתם של הממדים לתת תמונה טובה, באופן יחסי, למצבו של האדם שיש לו מוגבלות שכלית.
ג. תקופת האיחור ההתפתחותי.
המרכיב השלישי בהגדרת מוגבלות שכלית התפתחותית הוא הדרישה כי מנת המשכל הנמוכה והקשיים ההסתגלותיים יופיעו בתקופת התפתחותו של האדם, בילדות, ולא יאוחר מגיל 18. תנאי זה מבדיל בין מצב של מוגבלות שכלית התפתחותית לבין אובדן יכולת אינטלקטואלית שהייתה לאדם בעבר, למשל בשל שבץ מוחי, או כתוצאה מתאונת דרכים או פגיעת חפץ קהה. אולם, מבחינה חברתית, בעשור הראשון של המאה ה-21 יש נטייה להתייחס אל כל קבוצת הלוקים בשכלם כקבוצה אחת ולא להבדיל מתוכם את בעלי המוגבלות הנרכשת. נטייה זו באה מהצורך לסייע לכל המוגבלים בשכלם בלא קשר לסיבת המוגבלות.
ד. זכויות- קצבת נכות קריטריונים.
ילדים מגיל 3 חודשים עד 18 שנים ו-3 חודשים שאובחנו על-ידי ועדת האבחון של משרד הרווחה זכאים לקצבת נכות על פי אחוזי הנכות שנקבעו להם.
מוגבלות שכלית ומצב נפשי.
אנשים שיש להם מוגבלות שכלית, על רקע פגיעה מוחית ראשונית, עשויים להתקשות בתקשורת עם הזולת, לגלות חוסר עניין או לחלופין להתקשות בוויסות דחפים. חלקם עשוי לפתח דפוסי התנהגות אופייניים בהתמודדות עם מצוקה, שמתבטאת בתוקפנות כלפי אנשים ורכוש או בפגיעה עצמית. עשויה להתרחש גם התנהגות שאינה מותאמת חברתית, במעשים חוזרים על עצמם שוב ושוב ללא תכלית ומטרה, כמו קפיצות, חיכוך, מחיאות כפיים, נגיעות בזולת, גרימת רעש עוצמתי, חזרה על אותן המילים, הקפדה מוגזמת על סדר וניקיון, ועוד.
במאמרו של ד"ר נחום כץ הוא מציין את ההפרעות והקשיים הנפוצים באוכלוסיית האנשים עם מוגבלות שכלית: הפרעות נפשיות (כולל סכיזופרניה והפרעות הסתגלות), הפרעות קשב וריכוז והפרעות קוגניטיביות שונות (כולל דמנציה) נפוצות יותר אצל המתמודדים עם מוגבלות שכלית.
עם זאת, מחקר אחר שנעשה מצא כי לאנשים עם תסמונת דאון, שלהם יש בדרך כלל מנת משכל נמוכה עוד יותר מרוב האנשים המתמודדים עם מגבלה שכלית התפתחותית (לאנשים עם תסמונת דאון IQ ממוצע של 50), יש רמות גבוהות יותר של אושר, סיפוק מהחיים וביטחון עצמי. על פי מחקר זה, כ-99% מהאנשים עם תסמונת דאון ציינו כי הם מאושרים בחייהם.
מקובל לראות את הלוקים בתסמונת דאון כבעלי מגבלה שכלית התפתחותית - כלומר התפתחותם הקוגניטיבית איטית מהמקובל ואינה מגיעה לשלמות המקובלת.
גורמים למוגבלות שכלית.
מוגבלות שכלית יכולה לנבוע מגורמים גנטיים, ביולוגיים שאינם גנטיים: התפתחותיים או נרכשים. ברוב המקרים לא ניתן להצביע בוודאות על גורם ספציפי יחיד למוגבלות שכלית התפתחותית, ולרוב קיימת אינטראקציה מורכבת של מספר גורמים. בכשני שלישים מהמקרים של מוגבלות שכלית, ניתן למצוא את הסיבה אשר גרמה ככל הנראה למוגבלות.
גורמים גנטיים.
בעיות כרומוזומליות אוטוזומליות מקושרות לרוב למוגבלות שכלית, לעומת בעיות בכרומוזומי המין, אשר מקושרות יותר לתסמונות פיזיות שונות אולם אינן מקושרות למוגבלות שכלית (תסמונת קליינפלטר ותסמונת טרנר). קיימים כמה גורמי סיכון שעלולים להביא לבעיות כרומוזומליות: גיל מתקדם של האם או האב, וקרינת רנטגן.
בחלק מן התסמונות קיים פנוטיפ התנהגותי ספציפי - כך למשל, מטופלים הסובלים מתסמונת ה-X השביר, יש להם שיעור גבוה של ADHD (עד 75% מהם). להלן דוגמאות למוגבלות שכלית התפתחותית כתוצאה מפגם גנטי:
גורמים ביולוגיים שאינם גנטיים-התפתחותיים