אולטראס היא להקת סינת'פופ מישראל, שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.
הלהקה יצרה מוזיקה אלקטרונית מקורית בעברית.
ביוגרפיה.
אולטראס מונה שני חברים: ששי צור (הסולן, היוצר והמפיק המוזיקלי) ודדי מישאלי (תופים ותכנותים).
ההרכב משלב מוזיקת סינת'פופ עכשווית יחד עם טקסטים ולחנים מלודיים. הלהקה זוכה לפופולריות בסצנה האלקטרונית המקומית וידועה בהופעותיה החיות האנרגטיות. בפברואר 2007 חיממה אולטראס את להקת הענק הגרמנית In Strict Confidence בהופעתה בתל אביב.
אלבום הבכורה "לא מריר אבל משועמם" יצא לחנויות בשנת 2008. לסינגל הראשון מתוכו "יום הולדת לסופרמן" צולם קליפ מושקע בבימוי אדם דויטש. אף על פי ששירי הדיסק לא חדרו לפלייליסטים של תחנות הרדיו הגדלות, הם הצליחו לעורר דיון על מקומו של הסינתפופ (ושל המוזיקה האלקטרונית בכלל) בשוק המוזיקה הישראלי של היום.
הלהקה זכתה בהישג יוצא דופן במרץ 2008 בכך שחתמה בחברת התקליטים האוסטרלית Base Records, על הפצה דיגיטלית של אלבום הבכורה.
אלבומם השני של אולטראס "עבדים ואדונים" יצא בנובמבר 2011. הוא משלב הפקה אלקטרונית עדכנית עם קריצה לענקי הסינתפופ של שנות השמונים כדוגמת דפש מוד.
מאז 2013, הלהקה לא פעילה יותר והופעותיה נפסקו מסיבות לא ידועות.
Google Plus
ג'ובנה טריליני
ג'ובנה טריליני (באיטלקית: Giovanna Trillini; נולדה ב-17 במאי 1970) היא סייפת איטלקייה. אלופה אולימפית ברומח, בעלת 8 מדליות מהן 4 מזהב, אחת מהן אישית, מ-5 אולימפיאדות. היא אלופת עולם ברומח, בעלת 19 מדליות מהן 9 זהב ואלופת אירופה בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב.
ביוגרפיה.
טריליני נולדה ביסי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה טריליני בשתי מדליות זהב, בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה וואנג הויפנג מסין ובמדליית ארד זכתה טטיאנה סדובסקאיה מחבר המדינות ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה גרמניה ובמדליית ארד זכתה רומניה.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה טריליני לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית כסף זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה טריליני בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי ובמדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה טריליני במדליית כסף בתחרות ברומח אישי, במדליית זהב זכתה ולנטינה וצאלי ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה טריליני במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות רומח אישי.
קישורים חיצוניים.
ההפגנות במרוקו (2011)
ההפגנות במרוקו הן סדרה של הפגנות מחאה שהחלו במרוקו ב-20 בפברואר 2011, נגד המשטר המונרכי במדינה ונגד המלך מוחמד השישי. ההפגנות החלו כחלק מאפקט הדומינו של גל המחאות בארצות ערב (2011-2010).
ב-20 בפברואר צעדו אלפי מפגינים בעיר רבאט ודרשו מהמלך להעביר חלק מסמכויותיו לפרלמנט ולשנות את החוקה. הפגנות דומות התרחשו לאחר מכן בערים קזבלנקה, מרקש, טנג'יר, פאס, תטואן, אל-ג'דידה ועוד.
ב-5 ביוני מספר המפגינים במדינה הגיע לשיא של כל הזמנים כש-60,000 מפגינים הפגינו בעיקר בערים רבאט וקזבלנקה בדרישה לרפורמות בחוקה.
בעקבות ההפגנות המתמשכות נגדו, ב-17 ביוני פנה המלך מוחמד השישי בנאום לעם בטלוויזיה והודיע כי יתבצע משאל עם על רפורמות בחוקה ב-1 ביולי. הרפורמות המיוחסות בחוקה הן:
כמו כן, הודיע המלך כי יתקיימו בחירות מוקדמות לפרלמנט ב-7 באוקטובר 2011. ב-2 ביולי אישרו אזרחי מרוקו במשאל עם ברוב גדול את השינויים בחוקה לפיהם הועברו סמכויות מהמלך לידי הממשלה.
ב-25 בנובמבר החלו הבחירות לפרלמנט במרוקו, כשמפלגות איסלאמיות מתונות מתמודדות נגד מפלגות חילוניות במדינה. חלק מהמפגינים במרוקו קראו להחרמת הבחירות, שלטענתם התוצאות בה מתוכננות מראש על ידי המלך.
מפלגת "הצדק והפיתוח" האסלאמיסטית (בערבית: "חיזב אל-עדאלה ואל-תנמיה" حركة العدالة والتنمية) אשר מזוהה עם ארגון האחים המוסלמים, ניצחה בבחירות הכלליות לפרלמנט שנערכו במדינה וקיבלה 107 מתוך 395 המושבים בפרלמנט. התיקון לחוקה שהתקבל ב-2011 קובע שהממשלה תורכב על ידי יושב ראש המפלגה שזכתה במספר הגדול ביותר של מושבים. לפיכך, ימנה המלך מוחמד השישי את יושב ראש מפלגת הצדק והפיתוח, עבד אל-אילה בן כיראן (בערבית: عبد الإله بن كيران), להרכיב את הממשלה. "הצדק והפיתוח" היא הזרוע הפוליטית של תנועת הייחוד והרפורמה (בערבית: חרכת אל-תווחיד ואל-איסלאח حركة التوحيد والإصلاح), המהווה שלוחה של תנועת האחים המוסלמים במרוקו, אשר השיגה בבחירות אלה ניצחון נוסף, במסגרת שינויי השלטון שחלו כתוצאה מגל המחאות בארצות ערב.
טיהיין
ז'וליו באפטיסטה
תלמי מלך גשור
תלמי מלך גשור הוא דמות מקראית. היה מלך בגשור במהלך המאה ה-11 לפנה"ס. הוא ירש את אביו עמיהוד במלוכה ובימיו גשור הפכה למעין מדינת חסות של ממלכת ישראל המאוחדת. אבשלום נכדו קיבל אצלו מקלט מדיני כשברח מדוד אביו לאחר שרצח את אחיו אמנון, ותכנן שם את מרד אבשלום.
צאצאי תלמי.
מעכה, בתו של תלמי, נישאה לדוד (לפי המדרש, במתכונת של אשת יפת תואר) וילדה לו את תמר ואבשלום. שלמה המלך השיא את בנו רחבעם לבתו של אבשלום, שגם שמה היה מעכה, מזיווג זה נולד אביה מלך יהודה. גשור נשארה חלק מממלכת יהודה עד ימי המלך אסא.
ניקלס לידסטרום
אלדו נדי
אלדו נדי (באיטלקית: Aldo Nadi; 29 באפריל 1899 - 10 בנובמבר 1965) היה סייף איטלקי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 3 זהב, מאולימפיאדה אחת (אנטוורפן 1920).
ביוגרפיה.
נדי נולד בליבורנו. אחיו הבוגר נדו, נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.
אולימפיאדת השיא.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה נדי ב-4 מדליות, מהן 3 זהב כולן בתחרויות הקבוצתיות: בתחרות ברומח קבוצתי, בתחרות בדקר קבוצתי ובתחרות בחרב קבוצתי. הוא זכה במדליית כסף בתחרות חרב אישי, כשבמדליית זהב זכה אחיו, נדו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות רומח אישי.
בשנת 1935 היגר נדי לארצות הברית ולימד סייף בניו יורק עד שנת 1943. בהמשך אותה שנה עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה.
בשנת 1965 נפטר נדי בלוס אנג'לס.
מכינת עמיחי
מכינת עמי-חי היא מכינה קדם-צבאית מעורבת השוכנת בקיבוץ כרמים שבצפון הנגב. המכינה מיועדת לבוגרי כיתה י"ב בנות ובנים, חילונים, דתיים ומסורתיים.
רקע והיסטוריה.
מכינת עמי-חי הוקמה בשנת 2000 על ידי המועצה הציונית בישראל במושב ארגמן שבבקעת הירדן. המכינה הוקמה בסיוע קרן אביחי, המועצה האזורית והמועצה הציונית ובראשה עמד מתי חי.
בשנת 2008 עברה המכינה מבקעת הירדן אל קיבוץ כרמים שבצפון הנגב.
מאז שנת 2011 בראשות המכינה עומד חונן חיים, נשוי לחגית ואב לשלושה ילדים. חבר קיבוץ כרמים. רב-סרן במיל'. בוגר תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בין לאומיים מהאוניברסיטה הפתוחה, ותואר שני במדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית. בעבר ניהל את תחום הנוער ב"המועצה הציונית בישראל" שכלל ארגון הנוער ושנת השירות צמר"ת.
מתחילת הדרך בשותפות עם ראש המכינה נמצא המנהל החינוכי, יאיר טיקטין, נשוי לענת, ואב שלושה ילדים. חבר קיבוץ כרמים. בוגר ישיבת ההסדר בעתניאל. רב-סרן במיל'. בוגר תוכנית פכ"מ - פילוסופיה כלכלה ומדע המדינה, לימודי תעודת הוראה במחשבת ישראל ומקרא ותואר שני בחינוך אזרחי ודמוקרטיה.
בשנת 2016 הקימה המכינה את תוכנית "רתמים" לפיתוח מנהיגות צעירה בנגב.
קווים מנחים של התוכנית החינוכית.
מכינת עמי-חי למנהיגות ציונית חברתית מציעה לתלמידות ולתלמידים מסיימי כיתה י"ב לבנות ובנים, חילוניות, חילונים, מסורתיות, מסורתיים, דתיות ודתיים לדחות את גיוסן הצבאי בשנה ולקחת חלק בתוכנית מעצימה, חווייתית ומשמעותית כאחד של העמקת הזהות הציונית, אהבת הארץ, לימוד מעמיק, עבודת מידות, עשייה חברתית, חלוציות, הקשבה, מצוינות, והכנה לשירות משמעותי.
המכינה שואפת לקיים חברת מופת בזעיר אנפין, בה חיות וחיים ביחד חניכות וחניכים בעלי מגוון דעות והשקפות, שנפגשות זה עם זו במפגש כן ואמיתי, מתוך ענווה והקשבה זה לזו ומתוך עין טובה ועזרה הדדית. העמקת הזהות היהודית והישראלית על ידי לימוד המקורות המכוננים של זהותנו המשותפת. בירור רעיוני ופיתוח דעה אישית מנומקת על ידי מפגש עם מגוון דעות, מקורות וא. נשים. העמקת אהבת הארץ על ידי טיולים וסיורים לאורכה ולרוחבה של הארץ. הכנה מנטלית ופיזית לשירות צבאי משמעותי. פיתוח יכולת מנהיגות ואחריות מתוך כוונה לתרום לחברה בישראל, נטיעת תחושת השליחות בלב חניכות וחניכי המכינה ועידוד להגשמה.
הפרקים העיקריים בתוכנית החינוכית.
שבעת עמודי המכינה.
חוויה לימודית: העמקת הזהות היהודית והישראלית על ידי לימוד המקורות המכוננים של זהותנו המשותפת. בירור רעיוני ופיתוח דעה אישית מנומקת על ידי מפגש עם מגוון דעות, מקורות וא. נשים מעוררי השראה. חניכות המכינה נפגשות ורוכשות ידע בתחומים הבאים: ציונות, יהדות, מנהיגות, חברה וכלכלה, חוק ומשפט, חוסן לאומי, פילוסופיה, מחשבה מדינית, ידיעת הארץ, ספרות ושירה, תולדות עם ישראל, דמוקרטיה, גאופוליטיקה, מזרחנות, תקשורת, אקטואליה, הכנה לצבא (ועזרה ראשונה) ועבודת המידות.