הסרט נחשב על ידי רבים כאחד הסרטים הגדולים של כל הזמנים. בשנת 2003, הסרט דורג במקום ה-19 ברשימת 100 הסרטים המוזיקליים הגדולים, על פי דעת צופי ערוץ 4 בבריטניה. בשנת 2008, המגזין אמפייר דירג את הסרט במקום ה-353 ברשימת 500 הסרטים הגדולים ביותר בכל הזמנים. הסרט היה מועמד לשמונה פרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, ביניהם עבור הסרט הטוב ביותר, מתוכם זכה בשלושה פרסים: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה והשחקנית המבטיחה (שניהם הוענקו לפוסטר) ופרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר (הוענק לפארקר). הסרט היה גם מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב, ביניהם לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
תקציר העלילה.
מאפיונר בשם רוקי רובינסון (ג'ון ויליאמס) נורה בקצפת באמצעות רובה אוטומטי על ידי חבר כנופיה יריבה. קולו של קריין ברקע מציג את עצמו כסם השמן (ג'ון קסיסי), של מאפיה והבעלים של ספיק איזי, ואת באגסי מלון (סקוט באיו), סקאוט איגרוף חסר כל (""Bugsy Malone").
בתוך הספיק איזי של סם השמן יש הרבה שירה וריקודים ("Fat Sam's Grand Slam"). סם השמן מודאג שיריבו דנדי דן (מרטין לב) ינסה להשתלט על העסק שלו. בלאוסי בראון (פלורי דאגר), זמרת שאפתנית בתחילה דרכה, מגיעה לאודישן אך סם השמן מוטרד מדי מכדי לראות אותה. באגסי פוגש את בלאוסי בדרכה החוצה והוא מפלרטט איתה. אנשיו של דנדי דן פושטים על המועדון של סם השמן ויורים לכל עבר. דנדי דן ממשיך להשתלט על עסקיו של סם השמן, אשר שולח את כל אנשיו למכבסה בניסיון להכות חזרה, אך הדבר מתגלה להיות מארב שהכינה לו כנופייתו של דנדי דן.
באגסי חוזר אל סם השמן, בניסיון להשיג אודישן לבלאוסי. טלולה (ג'ודי פוסטר), בת-לווייתו של סם השמן, מפלרטטת עם באגסי וגורמת לבלאוסי לקנא. סם השמן מסכים להעסיק את בלאוסי, אך היא מסרבת לדבר שוב עם באגסי ("I'm Feelin' Fine"").
סם השמן שוכר את באגסי ללוות אותו לפגישה עם דנדי דן. הפגישה מתגלה להיות מלכודת, אך באגסי עוזר לסם השמן לברוח. אסיר תודה, סם השמן משלם לו 200 דולר. באגסי ובלאוסי מתפייסים ויוצאים יחד לפגישה רומנטית, ובאגסי מבטיח לה שייקח אותה להוליווד. כאשר באגסי מחזיר את המכונית של סם השמן למוסך, הוא מותקף וכל כספו נגנב. בעודו מותקף, נחלץ לעזרתו לירוי סמית' (פול מרפי) שמגרש את התוקפים. באגסי מזהה את הפונטנציאל של לירוי להיות מתאגרף מקצועי, והוא לוקח אותו אל מועדון האיגרוף של ג'ו ("'"). סם השמן שוב פונה אל באגסי לעזרה, אחרי שעוזרו נאקלס"' (שרידן ארל ראסל) נהרג בשוגג. בתחילה, באגסי מסרב אך סם השמן מציע לו 400 דולר - הסכום הדרוש לו על מנת לקיים את הבטחתו לבלאוסי. בלאוסי חשה אכזבה כשהיא מגלה שבאגסי עדיין לא קנה את הכרטיסים לקליפורניה (""Ordinary Fool"). באגסי ולירוי עוקבים אחרי אנשיו של דנדי דן למחסן, בו נשמרים הרובים. באגסי מגייס לעזרתו קבוצה גדולה של מובטלים בבית תמחוי ("Down and Out").
באגסי ואנשיו גונבים את הרובים ומביאים אותם אל המועדון של סם השמן, בדיוק בזמן שבו הכנופיה של דנדי דן מגיעה. קרב יריות פורץ בין שתי הכנופיות, וכמעט כל הנוכחים נפגעים מקצפת. כאשר הפסנתרן רזמטז (מייקל ג'קסון) נפגע הוא נהדף אל הפסנתר ומקיש בשוגג באחד הקלידים שמשמיע צליל בס אחד. הצליל משתיק את כל המהומה שבמועדון והקהל מתיישב ומקשיב לרזמטז שמתחיל לבצע את שיר הסיום ("You Give a Little Love"") ובהמשך כולם מצטרפים אליו בשירה ובריקודים. היריבים משלימים ומתפייסים, באגסי ובלאוסי עוזבים יחד להוליווד.
הפקה.
זהו סרט הביכורים של הבמאי אלן פארקר. פארקר סיפר כיצד יצר את עלילת הסיפור: "היו לי ארבעה ילדים קטנים, ובסופי-שבוע היינו נוסעים לקוטג' בדרבישייר. הנסיעה במכונית הייתה ארוכה ומשעממת, ואני התחלתי לספר להם סיפור על גנגסטר בשם באגסי מלון. הם היו שואלים אותי שאלות, ואני הייתי ממציע תשובות, בהתבסס על הזכרונות של מצפייה בשידורי סרטים ישנים בתור ילד". בנו הבכור הציע ללהק ילדים בתור הגיבורים של הסרט.
ליהוק.
הבמאי בחר ללהק מספר שחקנים לא ידועים בסרט. כדי למצוא את סאם השמן, ביקר פארקר בכיתה בבית ספר בברוקלין, וביקש את "הילד הכי מטורף בכיתה". התלמידים בחרו פה אחד בג'ון קסיסי, ופארקר נתן לו את התפקיד. פלורי דאגר (אשר גילמה את דמותה של בלאוסי בראון) לוהקה במקור לתפקיד קטן יותר; כאשר השחקנית שלוהקה במקור לתפקיד בלאוסי גדלה עד שהייתה לגבוהה יותר מסקוט באיו (באגסי מלון), דאגר קודמה לתפקיד. בזמן הצילומים, כל השחקנים היו מתחת לגיל 17.
פרקר ליהק את באיו לתפקיד הראשי, אחרי שהאחרון יצא בזעם מהאודישן שלו. מאוחר יותר, נזכר בכך באיו ואמר בראיון:
מוזיקה.
פארקר בחר בפול ויליאמס להלחין את הסרט על מנת לקבל צליל מודרני יותר, וגם פשוט משום שהוא מצא חן בעייניו. ויליאמס הלחין את סרטו הכושל של בריאן דה פלמה, "פנטום גן העדן" (1974), אבל כתב גם מספר להיטים שזכו להצלחה עצומה (כגון We've Only Just Begun של הקרפנטרז ו-An Old Fashioned Love Song של ת'רי דוג נייט). לימים, ויליאמס יזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "Evergreen" בביצועה של ברברה סטרייסנד מתוך הסרט "כוכב נולד" (1976).
ויליאמס הרגיש ש"האתגר בשבילי היה לספק שירים ששיקפו את התקופה ... ובכל זאת שמרתי על אנרגיה שתביא את הקהל הצעיר". לדברי פארקר, ויליאמס כתב בעת שהיה בסיבוב הופעות, הקליט שירים בערים שונות, ושלח להוליווד את הקלטות לכשהושלמו. מאחר שהקלטות הגיעו זמן קצר כל כך לפני תחילת הצילומים, לא הייתה ברירה אלא להשתמש בהן כפי שהן, עם קולותיהם של ויליאמס, ארצ'י האן ואחרים.
הן פארקר והן ויליאמס לא היו מרוצים מהתוצאות. מאוחר יותר, ויליאמס כתב: "אני באמת גאה בעבודה, והדבר היחיד שהיה לי ספק לגביו היה השימוש בקולותיהם של מבוגרים. אולי הייתי צריך לתת לילדים הזדמנות לשיר את השירים". פארקר גם הגיב באומרו: "כשאני צופה בסרט אחרי כל השנים האלו, זהו היבט אחד שאני מוצא אותו מוזר ביותר. קולות בוגרים יוצאים מהפה של הילדים האלה? אמרתי לפול שאני לא רוצה קולות ילדים צווחים והוא פירש זאת כך. כשהקלטות הגיעו, זמן קצר כל כך לפני תחילת הצילומים, לא הייתה לנו ברירה אלא ללכת על זה!"
צילומים.
החזרות לסרט והצילומים התקיימו באנגליה, בעיקר ב-Pinewood Studios, כאשר צילומי החוץ נערכו ב-Black Park שבבקינגהאמשייר וברדינג שבברקשייר.
צילומי קטעי האקשן הכוללים שימוש בכלי נשק התגלו להיות בעייתיים. ניסויים ראשוניים כללו שימוש בכדורי שעווה מלאים בקרם קצפת אך אלו התגלו להיות מכאיבים. לפיכך, פארקר החליט לנטוש את הרעיון של צילומי ירי הקצפת בצורה ישירה. במקום זאת, הרובים ירו כדורי פינג פונג, ונעשה שימוש בקאט מהיר אל הקורבן מרוח בקצפת על מנת ליצור את הרושם של כלי נשק מהירים.
במבט לאחר, באיו אמר בראיון שחוויית צילומי הסרט הייתה "מדהימה":
תגובות וביקורות.
עם שיחרורו, הסרט זכה לביקורות חיוביות מאוד מצד מבקרי הקולנוע. באתר Rotten Tomatoes, לסרט ציון של 84% המבוסס על 19 חוות דעת, עם ממוצע דירוג של 6.6 מתוך 10. עם זאת, הסרט לא זכה להצלחה מסחרית בארצות הברית והכניס שם רב מעט יותר מ-2.7 מיליון דולר. סרטי פרמאונט הפיצו את הסרט בצורה מוגבלת בלבד. על פי פארקר, הסרט "די הצליח" בבריטניה. ב-1985 הסרט הכניס רווח של 1,854,000 ליש"ט.
הסרט היה מועמד ל-15 פרסי קולנוע, בהם פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי, המוזיקה הטובה ביותר ושיר הנושא הטוב ביותר, וכן פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. הסרט התמודד על פרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1976. ג'ודי פוסטר זכתה בשני פרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה והשחקנית המבטיחה) הן על הופעתה בסרט "נהג מונית" והן על הופעתה בסרט "בגסי מלון". אלן פארקר זכה בפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר, וכן היה מועמד לפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר. ג'פרי קירקלנד זכה בפרס BAFTA עבור העיצוב האמנותי הטוב ביותר. בנוסף, פול ויליאמס קיבל מועמדות לפרס באפט"א למוזיקה הטובה ביותר בסרט, ומוניקה הוואי הייתה מועמדת לפרס עיצוב התלבושות הטוב ביותר. הסרט עצמו היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר.
ברשימת מאה שנים... עשרת הגדולים של מכון הסרטים האמריקאי הסרט היה מועמד להיכלל ברשימת 10 סרטי המאפיה הטובים ביותר בכל הזמנים.
מדיה ביתית.
בתחילת שנות השמונים, הסרט הופץ על גבי VHS. ב-16 באפריל 1996, הוא שוחרר מחדש על גבי VHS על ידי סרטי פרמאונט. החל מ-2003 הסרט היה זמין על גבי DVD. ב-9 בספטמבר 2008 הסרט הופץ גם בגרסת Blu-ray. מהדורה זו כוללת ערוץ פרשנות הבמאי וכן תוספות מיוחדות. עם זאת, נכון לאוקטובר 2009, הופסק שיווק גרסת הבלו-ריי.
פסקול.
פסקול הסרט יצא לאור במקור בפורמט LP בשנת 1976. בחודש מרץ 1996, Polydor UK פרסמה את הפסקול על גבי תקליטור. האלבום טרם שוחרר בארצות הברית על גבי תקליטור, אבל בכל זאת זמין לרכישה בדרכים שונות כיבוא.
משתתפי האלבום כוללים את פול וויליאמס, ארצ'י האן, ג'ולי מקווירטר, וליברטי וויליאמס. רשימת השירים היא כלהלן:
בשנת 1998 שוחרר אלבום הקלטת המחזמר בביצוע National Youth Music Theatre. הקלטה זו כללה שני שירים נוספים שנכתבו במקור על ידי וויליאמס, אך לא נעשה בהם שימוש בסרט בסופו של דבר: ""That's Why They Call Him Dandy" ו-"Show Business". כמו כן, אלבום זה כולל גם קטעים מוזיקליים נוספים, כגון "Overture" ו-"Exit Music", בעיבודו המוזיקלי של ג'ון פירסון.
מורשת.