חתנו היה רבי נפתלי גולדברג, נכד רבי שלמה זלמן מוויליפולי. רב ואדמו"ר בשעלץ. חיבר ספר בשם "קול נפתלי" על התורה ועל הש"ס. בנו היה רבי אלתר. כיהן בוורשה ברחוב פשיבק ועל שמו כונה האדמו"ר מפשיבק. נפטר בשנת תרצ"ח.
רבי יהושע רוקח.
לרבי יהושע היו חמישה בנים וארבע בנות. בתו הצעירה הייתה מאשתו השנייה. בנו השני, רבי ישכר דב מילא את מקומו בבעלז. מלבדו כיהנו עוד ארבעה מבניו באדמו"רות:
רבי שמואל מסקאהל. נולד בשנת תרי"א. היה חתנו של רבי מנחם מנדל, ה"צמח צדיק" מוויז'ניץ. בשנת תרמ"ז החל לכהן ברבנות סקאהל. לאחר פטירת אביו בשנת תרנ"ד, החל לכהן באדמו"רות. בשנת תר"ס הקים ישיבה בסקאהל. נפטר בט"ז בתשרי תרע"ב. חתניו היו אחיינו רבי אהרן מבעלז, אחיינו רבי פנחס מבורשה ורבי אריה לייב ממושינא. בנו היה רבי שלום, חתן בן דודו רבי ישראל מוויז'ניץ ובזיווג שני חתן רבי אלתר מריגליץ. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוברח דרך ההרים לוויז'ניץ משם נמלט עם חמיו לגרוסוורדיין. לפני מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וכך ניצל מהשואה. לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב ובסוף ימיו בשיכון ויז'ניץ בבני ברק. נפטר בד' בטבת תשכ"ב ונקבר בטבריה. בנו רבי ברוך מילא את מקומו בבורו פארק. נפטר בכ"ו בשבט תש"ס. בן נוסף של רבי שמואל, רבי אליהו חיים, היה חותנו של אחיינו רבי ישראל בן רבי אהרן מבעלז. כיום מכהן בנו של רבי ברוך, רבי שלמה. בנו של רבי שלמה, רבי שלום, מכהן כאב"ד סקאהל וראש ישיב "תורת חיים" במונסי.
רבי נפתלי מנאווריה. נפטר בשנת תרס"ה. חתניו היו רבי שמואל אבא מזולקוב, רבי אלעזר מדז'בנה ורבי יצחק מנחם מוואלברום. בנו היה רבי פנחס, חתן רבי יחיאל מיכל מזווהיל כיהן בלבוב. נרצח בשואה.
רבי אריה לייביש ממגרוב ואחר כך בראווה-רוסקה. חתנו של רבי מנחם נחום מלויעב. בניו היו; רבי נחום אהרן שכיהן כאדמו"ר ממגרוב בלבוב. חתן דודו רבי משה מרדכי ממקארוב; רבי יהושע העשיל. מילא את מקום אביו בראווה רוסקה; רבי יצחק אליהו.
רבי יצחק מאיר כיהן ברדחוב וברעדים. בנו רבי משה כיהן בהולשיץ.
רבי ישכר דב רוקח.
לרבי ישכר דב היו ארבעה בנים וחמש בנות. בנו ובתו הגדולים היו מנישואיו הראשונים. ממשיכו באדמו"רות היה רבי אהרן רוקח. בניו האחרים היו רבי יהושע רוקח מירוסלב, חתן רבי יוסף מאיר ממחנובקה, רבי מרדכי רוקח מבילגורייא (אביו של רבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר הנוכחי בשושלת בעלזא) ורבי שלום רוקח מאפטא, חתן רבי ישראל מסטולין.
בנו של רבי יהושע רוקח היה יצחק דוד, אביו של רבי יהושע האדמו״ר ממחנובקה בעלזא. חתנו של יצחק דוד הוא רבי שלמה לייב רוקח מירוסלב מאחוזת ברכפלד (מודיעין עילית). רבי שלמה לייב הוא בנו של רבי נפתלי בן רבי אלתר אליעזר בן רבי ישעיהו שלום רוקח נכד רבי יהודה זונדל רוקח.
רבי שלמה לייב מירוסלב כיהן לפני התמנותו לאדמו"ר, כראש רשת הכוללים של חסידות בעלז. חיבר מספר ספרים בהלכה ומשמש כאב"ד בבית הדין של מודיעין עילית (בהרכב החסידי), שם ייסד גם בית מדרש גדול. אחיו הרב אלעזר מכונה האדמו"ר מרופשיץ.
אלימלך שאולזון
חסידות אלעסק
חסידות אלעסק הייתה חסידות גליציאנית. אבי החסידות היה רבי חנוך העניך מייער, חתנו של רבי שלום רוקח מבעלז. נכון לתש"ע, מכהנים מצאצאי השושלת באדמו"רות סטניסלב ואלעסק. חסידות נוספת מגזע זה היא חסידות סאסוב.
תולדות החסידות.
רבי חנוך העניך נולד בשנת תק"ס (1800) לרב שמואל מאיר מאלעסק. נישא לפריידא בתו של רבי שלום מבעלז. היה חסידם של רבי אורי מסטרליסק, של רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ ושל חותנו. בילדותו היה אצל החוזה מלובלין. כיהן ברבנות בסטינוב ובאלעסק שבגליציה, (אולסקו, כיום אוקראינה). לאחר פטירת חותנו החל לכהן באדמו"רות. נודע כבעל מופת ופועל ישועות. חיבר ספרים בשם "לב שמח" על התורה, הגדה של פסח וסידור. נפטר בא' באלול תרמ"ד (1884). חתניו היו רבי משה זילברפרב, רבי צבי רוקח ורבי אשר אנשיל אשכנזי (בנו של רבי יואל אשכנזי, רבה של זלוטשוב, מחבר שו"ת מהר"י אשכנזי, חתן רבי צבי הירש תאומים).
בנו רבי יצחק מילא את מקומו. נולד בשנת תקפ"ט (1829). היה חתנו של רבי יוסף יוסקה מלאשקביץ. לאחר חתונתו שהה אצל רבי מאיר מפרמישלאן (חותן חותנו). היה חסידם של רבי ישראל מרוז'ין ושל סבו רבי שלום מבעלז. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו. היה מפורסם כגדול בתורה. נפטר בכ"ד באדר תרס"ד (1904). חתנו היה רבי אהרן מנחם מנדל אייכנשטיין בנו של רבי אלכסנדר סנדר מזידיטשוב מילא את מקום חותנו באדמו"רות. במלחמת העולם הראשונה עבר ללבוב ונפטר שם בי"ט באב תרפ"ג (1923). בן נוסף של רבי חנוך הניך היה רבי שלמה, אבי חסידות סאסוב.
נכדו של רבי חנוך הניך (בן חתנו רבי משה), רבי משולם זלמן כיהן כרב ואדמו"ר בטופורוב. נולד בשנת תר"ל (1870). היה חתנו של רבי אהרן מקוידנוב. נרצח ביער טופורוב בשנת תש"ד. חתנו היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מנארול. רבי חנוך דב זילברפרב, בנו של רבי משולם זלמן, כיהן כאדמו"ר בבוטושאן ובתל אביב כאדמו"ר מקוידנוב. ממנו נמשכת היום חסידות קוידנוב.
כיום מכהנים באדמו"רות אלעסק, נכדי השושלת דרך ענף סטניסלב.
שושלת סטניסלב.
רבי אשר אנשיל אשכנזי (חתנו של רבי חנוך העניך) כיהן לאחר פטירת חותנו כאדמו"ר מאלעסק בסטניסלב. לאחר פטירת אביו נקרא לכהן ברבנות זלוטשוב אך סירב. נפטר בכ"א בחשוון תרנ"ז.
ילדיו של רבי אשר אנשיל כיהנו אחריו בסטניסלב:
שבא (פירושונים)
נחמיה העמסוני
רבי נחמיה העמסוני היה תנא - כנראה מהדור השני של התנאים. על פי חוקרים רבים הוא נחום איש גמזו.
אמרותיו.
לפי אחת הגרסאות בגמרא, היה הוא זה ש"דורש כל 'את'ים שבתורה, כיון שהגיע ל'את ה' אלוקיך תירא' – פירש (מפני שעל פי כללי הדרש 'את' משמעותו ריבוי, וכאן מדובר על יראת ה', וחלילה לומר שיש לאדם לירא ממישהו מלבד הקב"ה). אמרו לו תלמידיו: רבי, כל אתים שדרשת מה יהא עליהן? אמר להם: כשם שקיבלתי שכר על הדרישה - כך אני מקבל שכר על הפרישה! עד שבא רבי עקיבא ודרש: 'את ה' אלוקיך תירא' – לרבות תלמידי חכמים."
דרך לימוד זו דומה לדרך לימוד עליה מסופר לגבי נחום איש גמזו, שעליו מסופר ביחס לרבי עקיבא . דמיון זה הביא חוקרים אחדים לזהות בין נחמיה העמסוני לנחום איש גמזו. עם זאת, בירושלמי נאמר שנחמיה העמסוני הוא ששימש את רבי עקיבא, כך שהוא היה תלמידו של רבי עקיבא, ולא יכול להיות רבו. וכך הכריעו חוקרים אחרים.
מקום קבורתו.
"למערב צפת, בכפר כנס פראדי, מערה אחת, ואומרים העולם ששם קבור נחום איש גמזו. ואינו אלא נחמיה העמסוני, וטעו העם." (ר' חיים ויטאל, בשם האר"י)
מקום קבורתו בפרוד שבגליל העליון.
שומרים! שומרים!
שומרים! שומרים! (באנגלית: ) הוא השמיני בסדרת ספרי "עולם הדיסק" של טרי פראצ'ט והראשון בסדרת ספרי משמר העיר, תת-סדרה בתוך סדרת הספרים הגדולה של "עולם הדיסק". הספר ראה אור ב-1989, תורגם לעברית על ידי שלומית הנדלסמן ב-1998.
עלילה.
העלילה מתמקדת במשמר הלילה, המשטרה של העיר אנק מורפורק. מאז עלייתו לשלטון של האבלוק וטינרי ("האציל") לכס השלטון המשמר סובל מדעיכה מהירה בחשיבותו ובמספר אנשיו תודות למדיניות של האציל להגיע להסכמה עם ראשי גילדת הגנבים והמתנקשים שהכניסה את גילדותיהם למסגרת החוק וקבעה להן מכסה של פשעים שמותר להם לבצע ובתמורה הם הסכימו להעניש בעצמם את כל מי שיחרוג ממכסת הפשעים. ההסדר הזה עבד באופן מצוין וגרם לריסון הפשיעה באופן טוב יותר מזה שמשמר הלילה היה יכול לקוות להשיג אי פעם, כתוצאה מכך המשמר איבד את חשיבותו והפך לבדיחה בקרב תושבי העיר וחברים בו רק אנשים שהם חסרי כל יכולת להשיג עבודה אחרת ותפקידם היחיד הוא להלך ברחובות העיר ולהודיע על כניסת חצות הלילה. בתחילת הספר המשמר מונה רק שלושה חברים: מפקד המשמר האלכוהוליסט סרן סמיואל ויימס, סמל פרד קולון ורב"ט ססיל "נובי" נובס.
המצטרף הטרי למשמר הוא תת-שוטר גזר ברזלסון (Carrot Ironfoundersson). גזר גדל במכרה גמדים כבנו המאומץ של מנהל המכרה, כאשר הגיע לגיל 16 אביו בישר לו שהוא לא גמד אלא בן אדם (עובדה שלמרות שהוא התנשא לגובה של כמעט שני מטר עדיין הפתיעה את גזר) והוא מחליט שעדיף שיחיה בקרבת בני אדם ושולח אותו להתנדב כחבר משמר הלילה של אנק מורפורק מתוך מחשבה מוטעית שמדובר במשרה מכובדת. בגלל חינוכו הגמדי, גזר הוא שומר חוק נלהב ואופטימי, המאמין שאנשים טובים מיסודם. גזר מאופיין בכוחו הרב ובכריזמה שלו.
אגודת סתרים בראשותו של לופין וונס, יד ימינו של האציל, מתכננת להשתלט על אנק מורפורק. תוכניתם היא לזמן בעזרת קסם דרקון שיטיל אימה על העיר ואז לביים תרחיש שבו כביכול הנצר למשפחת המלוכה של אנק מורפורק חוזר לעיר ומביס את הדרקון ובאופן טבעי מקבל את הכתר מאנשי העיר אסירי התודה וכך יעלה לשלטון מלך בובה שיהיה נתון לשליטתם. ויימס ושאר אנשי המשמר נתקלים בדרקון באחת מהתקפותיו הראשונות ומתחילים לחקור את העניין.
תוכניתו של וונס מצליחה בתחילה. המתחזה מביס את הדרקון - שמועלם על ידי וונס - בקרב ביניהם, וטינרי נזרק לבור הכלא והמתחזה מומלך למלך. אולם הצלחתו היא קצרה, שכן הוא העריך יתר על המידה את יכולתו לשלוט בדרקון, שמצליח לחזור ממימד אחר בכוחות עצמו, ועתה גם בעל רצון חופשי. הדרקון מחסל את רוב חברי האגודה ואת המלך ותופס בעצמו את כס המלוכה, הוא דורש שתושבי העיר יתנו את הזהב והתכשיטים שברשותם ומתכנן לנהל מדיניות חוץ אימפריאליסטית כדי להשיג עוד מהמדינות השכנות.