בינואר 1086 התחתן פרו בז'קה עם אגנס מפואטייה, בתו של גיום השמיני, דוכס אקוויטניה, ממנה היו לו שני ילדים:
לאחר מותה של אגנס, הוא התחתן ב-16 באוגוסט 1097 עם ברטה מסבויה, בתו של פייטרו הראשון, רוזן סבויה, ממנה לא היו לו ילדים.
טיטאנומכיה
הטיטאנומכיה (ביוונית עתיקה: Τιτανομαχία), היא מלחמה במיתולוגיה היוונית. המלחמה התרחשה בין האלים האולימפיים,
לבין הטיטאנים. המלחמה התרחשה מפני שהטיטאן קרונוס, בלע את הסטיה, דמטר, הרה, פוסידון והאדס, בנבואה שאחד מילדיו יהרוג אותו. אשתו ריה, הצילה את זאוס, והחליפה אותו באבן. זאוס יחד עם אשתו הראשונה מטיס, הוציאו אותם, והכריזו מלחמה על הטיטאנים.
לפני המלחמה ובזמנה.
לפני המלחמה.
לאדמה (גאיה) ולשמים (אורנוס), היו 18 ילדים: 12 טיטאנים, 3 קיקלופים, ו-3 הקאטונכרים (מפלצות בעלות 100 ידיים). אורנוס שנא את הקיקלופים וההקאטונכרים. הוא כלא אותם בטרטרוס.
לגאיה כאב הדבר, והיא ביקשה מהטיטנים שיחלצו אותם. כולם פחדו, חוץ מבן הזקונים קרונוס, שקיבל מגאיה חרמש, ואיתו פצע אנושות את אורנוס, שנמלט לשמים לעולם. הוא שחרר את הקיקלופים וההקאטונכרים ממאסרם, והפך למלך הטיטנים והעולם. אבל הוא החזיר את הקיקלופים וההקאטונכרים, לטרטרוס. לקרונוס וריה, נולדה ילדה בשם הסטיה, וקרונוס שמע מהוריו, שאחד מילדיו יהרוג אותו, אז הוא בלע את הסטיה. אותו דבר קרה עם דמטר, הרה, האדס ופוסידון. כאב לריה על שלא תוכל לראותם וביקשה עצה מגאיה. היא אמרה לה להערים על קרונוס, ולהחליף את התינוק באבן. קרוב ללידת התינוק, ריה נסעה לכרתים, ושם נתנה לשלוש נימפות ועז אגדית בשם אמילתיאה לגדל התינוק, (שנקרא זאוס). היא בדרך לקחה אבן וכסתה אותה בשמיכה, וקרונוס חשב שזה התינוק ובלע את האבן. כשזאוס גדל, ריה נתנה לו אישה, מטיס, והיא עצתה לו לא להתקיף את קרונוס לפני שישיג עוד חברים. מטיס התחפשה לרועה, והיא אמרה לקרונוס שעבר במקרה שיש לה עשבים שיתנו לו כוח כה גדול עד שלא יובס לעולם. הוא הסכים, והיא הביאה לו שיקוי הקאה. הוא הקיא את הילדים, והם הכריזו מלחמה על הטיטאנים.
בזמן המלחמה.
המלחמה נמשכה 10 שנים, ובזמנה זאוס שחרר את הקיקלופים וההקאטונכרים מכלאם, והם נתנו להם מתנות. לזאוס הם הכינו ברקים, לפוסידון הם הכינו קלשון בעל 3 שיניים, ולהאדס הם הכינו קסדה שהפכה אותו לבלתי נראה. הטיטאנים הובסו, ונכלאו בטרטרוס.
עונשי הטיטאנים.
לאחר עליית האלים האולימפיים לגדולה, הושלכו חלק מן הטיטאנים למעמקי טרטרוס, שם נכלאו ונשמרו על ידי הקיקלופים. חלק מן הטיטאנים הורשו להישאר בעולם, אולם מאז ואילך סרו למרות האלים האולימפיים, וירדו לדרגה פחותה יותר בהיררכיה של האלים.
טיטאנים מפורסמים שלא גורשו לטרטרוס עם בוא זאוס:
אחרי המלחמה.
אחרי המלחמה וניצחון האלים, גאיה, כעסה על כך שזאוס, כלא את הטיטאנים בטרטרוס, ויצאו לה שתי מפלצות מראשה : אכידנה וטיפון (טיפאוס). אחרים אומרים שאכידנה היא ביתם של פורקיס וקטו, וטיפון, של גאיה וטרטרוס. אכידנה הייתה חצי נימפה חצי נחש, וטיפון היה דרקון בעל 100 ראשים. הם הזדווגו ונולדו להם שלושה ילדים מפלצתיים: אורתוס, כלב בעל 2 ראשים ששומר על עדר של הענק גריאון, ונהרג במטלתו העשירית של הרקלס. קרברוס, הכלב ששומר על שערי השאול, ונלקח על ידי הרקולס במטלתו השתים עשרה. ההידרה, נחש מים שנהרג בסוף על ידי הרקולס במטלתו השנייה. יש כאלה שמשייכים לאכידנה וטיפון גם את הכימרה, שנהרגה על ידי בלרופון ופגסוס. את הספינקס, ואת האריה מנמאה, שנהרג על ידי הרקולס במטלתו הראשונה. יש כאלה שאומרים שאחיה של אכידנה, לאדון, מצורף לרשימת הצאצאים. יש כמה גרסאות למותה של אכידנה:
גרסה ראשונה אומרת שאכידנה היא בת אלמוות, וגרסה שנייה אומרת שהיא נהרגה על ידי הענק בעל מאה העיניים, ארגוס.
טיפון מת כי זאוס הכה בהר אטנה בברק, שטיפון ניסה לזרוק אותו עליו, וטיפון נכלא בתוך ההר.
גיגאנטים.
אחרי שחוסלו אכידנה וטיפון, גאיה, יצרה את הגיגאנטים, ענקים נחשיים. לכל אל היה גיגאנט שבו הוא נלחם.
בתרבות.
בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס מסופר על מלחמת הטיטאנים השנייה, בה קרונוס חוזר לחיים. הוא מתמזג עם לוק קסטלאן, בן הרמס, שמשרת אותו. מחנה החצויים יוצא לקרב נגד הנסיכה אנדרומדה, ספינת התענוגות של קרונוס, ובשליחת 15,000 ליטרים של מים, הספינה הוטבעה, אך צ'ארלס בקנדרוף מת. בהמשך, הם פוגשים את פרומתאוס, שעבר לצבא הטיטאנים, שנותן לפרסי את כד פנדורה. בעוד האלים נלחמים בטיפון, החצויים מובסים על ידי צבאות קרונוס, ונסוגים לאולימפוס. לבסוף, לוק קסטלאן מקריב את עצמו ועוצר את קרונוס. האלים חוגגים את ניצחונם, ולפרסי ניתנת משאלה. פרסי בוחר לא להפוך ל"אל-מת", אלא שהאלים יכירו בילדיהם החצויים ויכבדו את האלים המשניים, כגון: הקטה, מורפיאוס, יאנוס, איריס, נמסיס ועוד. בונים ביתנים לכל אל כולל אלים משניים והאדס, שלו אין ביתן במחנה החצוים.
Refine M4
Refine M4 הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב הסינית JAC Motors (שם רשמי: "Anhui Jianghuai Automobile Co., Ltd", שם בסינית: "江淮汽车") אשר מיוצר משנת 2016 ועד היום.
חיים בן בצלאל מפרידברג
מצווה בו יותר מבשלוחו
מצווה מצווה בו יותר מבשלוחו הוא כלל הלכתי הנזכר בתלמוד, לפיו ישנה עדיפות שהאדם יקיים בעצמו את המצוות המוטלות עליו, ולא יעשם על ידי שליח.
כלל זה נאמר בתלמוד לעניין מצוות כבוד שבת, ולעניין קידושי אישה.
מקור הכלל.
מקור הכלל הוא בתלמוד, במסכת קידושין, שם מדייק רב יוסף מדברי המשנה כי לעניין קידושי אישה מצווה בו יותר מבשלוחו. הוא אף מוסיף לכך שתי דוגמאות, העוסקות בהכנות לשבת:
לדעת רש"י, הטעם בזה הוא כי . לפי פרשנות אחת, כאשר שאדם עוסק במצווה בגופו ממש, הוא מקבל שכר גדול יותר מאילו היה עושה את המצווה על ידי שליח, וממילא מובן כי מעלת המצווה גדולה יותר. לפי פרשנות אחרת, ככל שאדם מתעסק יותר בגופה של המצווה, בפרטים הטכניים שלה, הוא מגדיל את כבודה וממילא מעלתה גבוהה יותר מאם לא היה עוסק בה.
בשאר מצוות.
דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו' נפסק בשולחן ערוך לעניין ההכנות לשבת:
לבד מבקידושין ובהכנות לשבת, פסק המגן אברהם כי כלל זה נאמר בכל המצוות, והפרי מגדים הוסיף שהכלל נאמר גם במצוות דרבנן.
לעומתם, התקשה המהר"ח אור זרוע להבין מדוע אנשים לא מקיימים כיום מצוות שחיטה ומצוות מילה בעצמם, ולא על ידי שליח, והוכיח מכך שהכלל 'מצווה בו יותר מבשלוחו' אינו נאמר בכל המצוות. גם היד המלך פסק כי הכלל רלוונטי רק בשתי מצוות אלו, וזאת משום שרק בשתיהן לא תהיה שייכות לשולח, אם ייעשו על ידי השליח.
המנחת אשר מציג פתרון ביניים. מצוות שעיקרן התוצאה- שהבשר יהיה שחוט, שלגג יהיה מעקה- אין בהן דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו'. לעומת זאת, מצוות שעיקרן עצם הפעולה- ברית מילה, קידושין- יש בהן דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו'.
דיני קדימות.
באחרונים הסתפקו האם מעלת קיום דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו' קודמת למעלת קיום דין 'זה אלי ואנווהו- התנאה לפניו במצוות' והידור, או לא. כך למשל, האם עדיף שאדם יכתוב לעצמו ספר תורה, או שיתן לשליח לכתוב עבורו, כדי שהספר יהיה מהודר ובהיר יותר.
סמואל לנגלי
סמואל פיירפונט לנגלי (באנגלית: Samuel Pierpont Langley, נולד ב-22 באוגוסט 1834, רוקסברי (Roxbury, כיום חלק של בוסטון), מסצ'וסטס, הלך לעולמו ב-27 בפברואר 1906, אייקן (Aiken), דרום קרולינה), היה פיזיקאי, אסטרונום, ממציא וחלוץ תעופה אמריקני. לנגלי היה המזכיר, השלישי במספר, של המכון הסמיתסוני. על פי דעות מסוימות, היה הראשון לטוס בכלי הכבד מן האוויר, והקדים בכך את האחים רייט, אלא שכלי הטיס שבנה, היה חסר יכולת ניהוג.
ביוגרפיה.
סמואל לנגלי התחנך בילדותו ובנעוריו בבתי ספר יוקרתיים בבוסטון. לאחר מכן הפך לעוזר מחקר במצפה הכוכבים של מכללת הרווארד. בהמשך עבר אל האקדמיה הימית של ארצות הברית, לכאורה כפרופסור למתמטיקה (אם כי לא החזיק בתואר אקדמי), ולמעשה כדי לשקם את מצפה הכוכבים המקומי. בשנת 1867 לנגלי נתמנה למנהל מצפה הכוכבים שבאלגני (Allegheny), פנסילבניה, אשר היה במצב מעורער, ותרם רבות לשיפור מצבו של המצפה. הישגיו נבעו לא מעט מהצלחתו בגיוס כספים, הן כתוצאה מקשריו האישיים, הן מן השימוש אשר נעשה במצפה הכוכבים לקביעת זמן מדויק עבור גורמים שונים, צורך אשר נעשה נפוץ יותר ויותר באותם ימים. בין היתר, המצפה שיגר ברשת הטלגרף אות זמן מדויק עבור רשת הרכבות הצפון אמריקנית. פרט למאמצים בתחום המימון, לנגלי הקדיש זמן רב למחקרים אסטרונומיים, ובייחוד למחקר השמש, בפרט כתמי השמש. בשנת 1886, לנגלי קיבל, כאות הוקרה על מחקריו האסטרונומיים, את מדליית הנרי דרייפר, הראשונה שהוענקה אי פעם. כן נתמנה לפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת מערב פנסילבניה (כיום אוניברסיטת פיטסבורג). לנגלי החזיק בתפקיד אחרון זה עד 1891. במקביל, בשנת 1887, לנגלי התמנה למזכיר, השלישי במספר, של המכון הסמיתסוני, וכיהן בתפקיד זה עד למותו ב-1906. בשנת 1878, לנגלי המציא את הבולומטר, מכשיר למדידת עוצמת קרינה. בשנת 1890, במסגרת מכון זה, הקים לנגלי את המצפה האסטרופיזי הסמיתסוני, מכון מחקר בתחומי האסטרופיזיקה הממוקם בקיימברידג' (מסצ'וסטס). הודות לתרומתו לתחום האסטרונומיה, בשנת 1898, לנגלי זכה בפרס ז'יל יאנסן (Jules Janssen), הפרס הגבוה ביותר של האגודה האסטרונומית הצרפתית.
מחקריו בתחום התעופה.